Bent Out of Shape

Bent Out of Shape on Rainbow -yhtyeen seitsemäs ja sen ensimmäisen toimintakauden viimeinen studio-albumi, joka julkaistiin elokuussa 1983. 
Albumin nauhoitus ja sisältö.
"Difficult to Cure"-albumin tapaan "Bent Out of Shape" nauhoitettiin Sweet Silence-studioilla Kööpenhaminassa Tanskassa Roger Gloverin toimiessa jälleen tuottajana. Kokoonpano oli jälleen muuttunut, kun rumpali Bobby Rondinellin tilalle oli tullut amerikkalais-rumpali Chuck Burgi. Albumilla yhtye palaa edellisen albumin raskaammasta rockista takaisin "Difficult to Cure"-albumin tyyliseen kaupallisempaan, aikuismaiseen hard rockiin. Yhtyeen ja Ritchie Blackmoren tähtäin oli Pohjois-Amerikan markkinoille suunnattu, jossa AOR-musiikki oli edelleen valtavirtaa. Rainbow oli saanut jonkin verran listamenestystä Yhdysvalloissa edellisen albumin "Stone Cold"-singlellä, mutta stadion-luokan yhtye se ei kuitenkaan vielä ollut eikä tullut olemaankaan. Myös albumin nimi "bent out of shape" tulee amerikkalaisesta sanonnasta. Albumin kappaleet ovat pääasiassa Blackmoren ja laulaja Joe Lynn Turnerin säveltämiä. 
Albumin kaksi singlejulkaisua olivat sen vahvasti AOR-vaikutteiset balladit "Street of Dreams" ja "Can't Let You Go". Raskaammasta rockista albumilla muistuttavat "Fire Dance", jonka riffiä Blackmore kierrätti myöhemmin Deep Purplen "The Battle Rages On"-kappaleessa ja "Drinking With the Devil". Kappaleet "Fool for the Night" ja "Desperate Heart" ovat kevyempää, syntetisaattori-voittoista pop/rockia ja "Stranded" ja "Make Your Move" ovat perinteisempää rockia. Albumi sisältää myös kaksi instrumentaalia joista Howard Blaken säveltämä "Snowman" on tullut tutuksi Suomen televisiossakin jouluisin nähdystä "Lumiukko"-animaatiosta. Toisesta instrumentaalista "Anybody There" Blackmore sai Grammy-ehdokkuuden.
Albumi mediassa.
Britannian albumilistalla albumi jäi sijalle 11. ollen ensimmäinen Rainbow-albumi sitten "Rising"-levyn joka jäi top-10:n ulkopuolelle. Muualla Euroopassa albumi menestyi hyvin nousten mm. Suomen listan sijalle 2. Yhdysvalloissa albumi ei aivan menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä jääden sijalle 34. 
Singlenä julkaistut "Street of Dreams" (UK #52) ja "Can't Let You Go" (UK #43) eivät olleet suurmenestyksiä Britanniassa. Yhdysvalloissa "Street of Dreams" jäi sijalle 60. Billboard Hot 100-listalla mutta nousi toiseksi Hot Mainstream Rock Tracks-listalla. Molemmista kappaleista tehtiin myös promovideot, mutta Music Television kieltäytyi esittämästä "Street of Dreams"-videota sen hypnoosia käsittelevän aiheen vuoksi.
Albumia on kritisoitu vuosien aikana lähinnä sen kaupallisesta ja kevyestä materiaalista johtuen. Julkaisunsa aikaan Britannian musiikkilehdistön mielipiteet albumista olivat ristiriitaisia. Kerrang!-lehden arvostelija kehuu yhtyeen olevan "parhaassa kunnossa koskaan" ja Sounds-lehden arvioija sanoo "Blackmoren olevan synonyymi sanalle laatu". Melody Makerin kriitikko taas syyttää Blackmorea "itsensä myymisestä" ja sanoo albumia "löysäksi". UK Pressin arvostelija sanoo yhtyeen olevan "enemmän Hollywood-eläkeläisiä kuin Heavy Metal-kuninkaita" ja Record Mirrorin kriitikko kirjoittaa albumin olevan "tylsä ja laimea". Suomalaisen Soundi-lehden arvostelija kirjoittaa albumin olevan "Rainbown huonoimman levyn" ja kuvaa albumin musiikkia "nimensä mukaisesti muotopuoleksi vääntyneeksi, nuoleskelevaksi heviksi". Myös suomalaisen Deep-Purple.fi-sivuston arvostelijat sanovat albumia "pettymykseksi". Allmusic.com-sivuston arvostelija antaa albumilla 2,5 tähteä viidestä sanoen albumin olevan "tasainen, mutta ei uskomaton".
Yhtyeen lopettaminen 1983-1984.
Deep Purplen ja sen klassisen kakkoskokoonpanon (Blackmore, Glover, Ian Gillan, Jon Lord, Ian Paice) huhuttu uudelleenkokoontuminen oli käsillä vuoden 1983 alussa ja Rainbow laitettiin telakalle. Tästä ei vielä kuitenkaan tullut mitään sopimusteknisistä syistä ja Rainbow jatkoi vielä toimintaansa. "Bent Out of Shape"n julkaisun jälkeen yhtye aloitti kiertueen ja keikkaili mm. Britanniassa ensimmäistä kertaa kahteen vuoteen. Purplen paluusta päästiin viimein sopimukseen ja maaliskuun 1984 Japanin konsertit jäivät Rainbown ensimmäisen toimintakauden viimeisiksi konserteiksi. Alun perin huhuttiin, että Purple olisi koossa vain yhden albumin ja kiertueen ajan ja tämän jälkeen Rainbow jatkaisi toimintaa. Näin ei kuitenkaan käynyt ja Blackmore pysyi Purplessa aina vuoteen 1993 asti jonka jälkeen hän perusti Rainbown uudelleen. 
Muuta tietoa albumista.
Alkuperäisessä vinyyliversiossa kappale "Desperate Heart" kestää 4:04 minuuttia kun taas kasettiversiossa kappale on 4:36 minuuttia pitkä (säkeistö kerrataan soolon jälkeen). Sama koskee kappaletta "Make Your Move" joka vinyyliversiossa kestää 3:56 minuuttia ja kasettiversiossa pituus on 5:25 (bridge-osa kerrataan ja lopetus on pidempi). Ensimmäinen CD-painos käyttää vinyyliversiota mutta remasteroitu CD-painos (1999) käyttää kasettiversiota. 
Ritchie Blackmoren Blackmore's Night-yhtye on versioinut "Street of Dreams"-kappaleen vuoden 2006 "The Village Lantern"-albumilleen. Albumin erikois-painokselta kappaleesta löytyy bonuksena versio, jossa kappaleen duetoivat Candice Night ja ex-Rainbow-vokalisti Joe Lynn Turner. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli