Thérésa Tallien

Jeanne-Marie-Ignace-Thérésa Tallien eli madame Tallien (, os. Cabarrus, myöh. markiisitar de Fontenay, kreivitär de Riquet-Caraman, prinsessa Chimay; (31. heinäkuuta 1773 Carabanchel de Arriban linna, lähellä Madridia, Espanja – 15. tammikuuta 1835 Chimayn linna, Hainaut'n provinssi, Vallonia, nyk. Belgia) oli ranskalainen aatelinen ja seurapiirivaikuttaja, joka saavutti Ranskan vallankumouksen vuosina huomattavan vaikutusvallan erityisesti toisen aviomiehensä Jean-Lambert Tallienin kautta.
Suku ja koulutus.
Cabarrusin suku oli Espanjasta Ranskaan asettuneita kauppiaita. Thérésan isä, takaisin Espanjaan muuttanut Cabarrusin kreivi ja Rabouillet'n varakreivi François Cabarrus (1752–1810) oli varakas pankkiiri, joka toimi Espanjan kuningas Kaarle III:n taloudellisena neuvonantajana. Thérésa syntyi Carabancel de Arriban linnassa Madridin lähellä, mutta asui vuodesta 1784 espanjalaisen äitinsä kreivitär Maria Antonia Galabert y Casanovan (1755–1827) kanssa Pariisissa, jossa hän kävi yksityiskoulua. Hänellä oli kolme nuorempaa veljeä, joista vanhimmasta Domingo de Cabarrús y Galabertistä (1774–1842) tuli seuraava Cabarrusin kreivi.
Ensimmäinen avioliitto.
Hänet naitettiin vuonna 1788 vain 14-vuotiaana varakkaalle markiisi Jean-Jacques Devin de Fontenaylle. Hän ja markiisi Fontenay ottivat avioeron yhteisymmärryksessä vuonna 1793.
Vallankumous.
Kuvankauniiksi luonnehdittu Thérésa tutustui jo vallankumouksen alkuvuosina Pariisin seurapiirien kautta moniin keskeisiin poliittisiin vaikuttajiin ja liittyi edistysmieliseen Club de 1789 -seuraan. Keväällä 1793 Thérésa muutti avioeronsa jälkeen Bordeaux’hon. Hän aloitti siellä saman vuoden syksyllä suhteen kansalliskonventin nuoreen edustajaan Jean-Lambert Tallieniin, joka oli lähetetty kaupunkiin nujertamaan vastavallankumouksellista toimintaa poliittisen terrorin keinoin. Thérésa Cabarrus lepytti Tallienin, joka kääntyi vähitellen vastustamaan terroripolitiikkaa ja vähensi teloituksia. Tallien päätyi tämän seurauksena vihamielisiin väleihin Ranskaa tosiasiassa johtaneen Maximilien Robespierren kanssa.
Thérésa Cabarrus palasi Tallienin perässä Pariisiin toukokuussa 1794. Hänet vangittiin parin viikon kuluttua, koska aatelisten ja vihollisvaltioiden kansalaisten oleskelu pääkaupungissa oli äskettäin kielletty kansalliskonventin päätöksellä, ja häntä pidettiin Petite Forcen vankilassa. Thérésan vangitseminen ja kuolemantuomion uhka oli ilmeisesti Tallienille eräs ratkaiseva sysäys ryhtyä salaliittoon, joka syrjäytti Robespierren niin sanotussa thermidorin vallankaappauksessa heinäkuun 1794 lopussa, tosin Thérésan osuutta kaappauksen aiheuttamisessa ja siten terrorin ajan päättämisessä lienee myös liioiteltu. Tallien järjesti Thérésan vapautetuksi kolme päivää kaappauksen jälkeen, ja he menivät naimisiin joulukuussa 1794.
Thérésa, joka tästä alkaen tunnettiin nimellä madame Tallien, nousi Ranskan poliittisten seurapiirien huipulle, ja hänen salongistaan Pariisissa tuli suosittu kohtaamispaikka. Hän vaikutti myös muotisuuntauksiin ja hänen on sanottu nostaneen niin sanotun uuskreikkalaisen tyylin suosioon naisten pukeutumisessa. 
Jean-Lambert Tallienin poliittinen vaikutusvalta heikkeni nopeasti vuoden 1795 kuluessa, mutta samaan aikaan aviomiehestään jo etääntynyt Thérésa aloitti suhteen Ranskan politiikan uuden johtavan hahmon Paul de Barrasin kanssa. Hän solmi myös läheisen ystävyyssuhteen Joséphine de Beauharnaisiin, tulevaan Napoléon Bonaparten vaimoon. Thérésa, Jean-Lambert Tallien ja Barras olivat todistajina Napoleonin ja Joséphinen häissä vuonna 1796. Paul de Barras lopetti suhteen madame Tallienin kanssa vuonna 1799, koska sen tulo yleiseen tietoon haittasi Barrasin mainetta. 
Keisari Napoleonin aika.
Madame Tallienin seuraava rakastaja oli Ranskan rikkaimpana miehenä tunnettu liikemies Gabriel-Julien Ouvrard. Hän sai viimein avioeron Jean-Lambert Tallienista vuonna 1802. Vallan keskittyessä Napoleonille madame Tallien menetti vähitellen vaikutusvaltansa, sillä hän oli Barrasin entisenä rakastajattarena Napoleonin epäsuosiossa. 
Vuonna 1805 hän nai kreivi François-Joseph-Philippe de Riquet-Caramanin, joka hieman myöhemmin peri enoltaan Chimayn prinssin arvon. He muuttivat asumaan Chimayn linnaan François’n entisen ruhtinaskunnan alueelle, joka kuului vuodesta 1815 Alankomaihin ja vuodesta 1830 itsenäistyneeseen Belgiaan. Chimayssa Thérésa tuli tunnetuksi harjoittamastaan hyväntekeväisyydestä. Monet tunnetut muusikot ja säveltäjät, muun muassa Luigi Cherubini, vierailivat hänen luonaan.
Thérésa Tallien kuoli maksatautiin 61-vuotiaana vuonna 1835.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Thérésa Tallien oli naimisissa kolme kertaa ja hänellä oli useita merkittäviä rakastajia. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan yksi poika, toisesta avioliitosta kaksi tytärtä ja kolmannesta avioliitosta kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Lisäksi hänellä oli liikemies Gabriel-Julien Ouvrandin kanssa neljä aviotonta lasta, jotka saivat sukunimekseen hänen tyttönimensä Cabarrus.
Thérésa Cabarrus naitettiin vuonna 1788 vain 14-vuotiaana varakkaalle markiisi Jean-Jacques Devin de Fontenaylle. He erosivat vuonna 1793.
Heille syntyi yksi lapsi:
Thérésa de Fontenay meni toisen kerran naimisiin 26. joulukuuta 1794 Jean-Lambert Tallienin kanssa, heille syntyi kaksi tytärtä, joista toinen tiedetään nimeltä:
Palattuaan Pariisiin Egyptin sotaretkeltä huhtikuussa 1801 Tallien erosi vaimostaan vuonna 1802, joka oli jo hylännyt hänet.
Suhteesta Paul de Barras'n kanssa vuosina 1795–1799:
Suhteesta liikemies Gabriel-Julien Ouvrandin kanssa vuosina 1799–1804:
Thérésa Tallien avioitui kolmannen kerran vuonna 1805 kreivi François-Joseph-Philippe de Riquet-Caramanin (1808–1865) kanssa, joka peri enoltaan Chimayn (nyk. Hainaut'n provinssi, Vallonia, Belgia) prinssin arvon. 
Heille syntyivät lapset: