tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antiokhos VIII Grypos

Antiokhos VIII Epifanes tai Kallinikos tai Filometor, lisänimeltään Grypos (koukkunenä) oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hänen isänsä oli Demetrios II Nikator ja hänen äitinsä Kleopatra Thea.
Antiokhos VIII tai hänen velipuolensa Antiokhos IX on luultavasti sama kuin lyhytaikainen lapsihallitsija Antiokhos Epifanes, jonka Kleopatra Thea nosti valtaan Antiokhos VII:n kuoleman jälkeen, mutta ennen Demetrios II:n paluuta Antiokiaan. Kyseinen lapsi, joka tunnetaan kolikoista, karkotettiin mutta ei tapettu, kun Demetrios II palasi valtaan 129 eaa.
Kun Antiokhoksen äiti oli tappanut hänen vanhemman veljensä Seleukos V Filometorin, hän nosti murrosikäisen Antiokhoksen valtaan 125 eaa. ja hallitsi yhdessä tämän kanssa. Antiokhoksen lyötyä vallananastaja Aleksanteri II Zabinaksen vuonna 123 eaa. hänen äitinsä yritti myrkyttää hänet, mutta epäluuloiseksi tullut Antiokhos pakotti äidin juomaan myrkyn sisältäneen maljan itse.
Antiokhos meni naimisiin Ptolemaiosten suvun prinsessan Tryfainan kanssa. Vuonna 116 eaa. hänen velipuolensa ja serkkunsa Antiokhos IX palasi maanpaosta ja sisällissota alkoi. Antiokhos IX:n vaimo, nimeltään myös Kleopatra, oli Tryfainan sisarpuoli ja Tryfainan määräyksestä Kleopatra ennen pitkää tapettiin dramaattisesti Dafnen temppelissä Antiokian ulkopuolella. Antiokhos IX myöhemmin tappoi Tryfainan kostona. Veljekset jakoivat tämän jälkeen Syyrian keskenään. Antiokhos VIII:n tappoi lopulta hänen ministerinsä Herkleion vuonna 96 eaa.
Yhteensä viisi Grypoksen poikaa, Seleukos VI Epifanes, Antiokhos XI Epifanes, Filippos I Filadelfos, Demetrios III Eukairos ja Antiokhos XII Dionysos, nousivat myöhemmin kuninkaiksi. Seurauksena oli sekaannusta ja sisällissotia, joiden temmellyksessä seleukidien valtakunta kohtasi loppunsa.
Vaikka hänen poliittiset saavutuksensa jättivät ehkä toivomisen varaa, Grypoksen kerrotaan olleen suosittu kuningas.
Money for Nothing (Darinin kappale)

Money for Nothing on ruotsalaislaulaja Darinin kappale ja single, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2005. Kappale on myös Darinin samana vuonna julkaistulla "The Anthem" -albumilla.
”Money for Nothing” oli Darinin ensimmäinen single, ja myös hänen ensimmäinen hittikappaleensa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Antiokhos IX Kyzikenos

Antiokhos IX Eusebes tai Kyzikenos oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hänen isänsä oli Antiokhos VII Sidetes ja hänen äitinsä Kleopatra Thea. Isänsä kuoltua Parthiassa Antiokhoksen setä Demetrios II Nikator palasi valtaan 129 eaa. Hänen äitinsä lähetti tällöin pojan Kyzikokseen Vähään-Aasiaan, jonka johdosta hän sai lisänimensä Kyzikenos. Hän palasi Syyriaan 116 eaa. ottamaan vallan velipuoleltaan ja serkultaan Antiokhos VIII Grypokselta, jonka kanssa hän lopulta jakoi Syyrian. Grypoksen poika Seleukos VI Epifanes tappoi hänet taistelussa 96 eaa.
Antiokhos IX Kyzikenos oli lyhyesti naimisissa serkkunsa Kleopatra IV:n kanssa 113–112 eaa.
Seleukos VI Epifanes

Seleukos VI Epifanes oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hän oli Antiokhos VIII Grypoksen vanhin poika. Vuonna 96 eaa. Seleukos peittosi setäpuolensa Antiokhos IX:n kostoksi isänsä kuolemasta. Kuitenkin seuraavana vuonna Antiokhos X, joka oli Antiokhos IX:n poika, ajoi Seleukoksen pakosalle Syyriasta Kilikiaan, jonne hän perusti hovinsa.
Kilikian asukkailla oli kuitenkin ongelmia merirosvojen kanssa eikä heillä ollut varaa hovin kalliiseen elämäntyyliin. Seleukoksen yritykset koota uusi armeija olivat myös taakka kansalle ja se alkoi kapinoida. Seleukos piiritettiin Hippodromille, joka sitten ilmeisesti paloi, kuten myös kuningas miehineen.
Neljä Seleukoksen veljeä jatkoivat tuhoisia sisällissotia toisiaan ja muita vastaan.
Antiokhos X Eusebes

Antiokhos X Eusebes Filopator oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, joka osallistui valtakunnan lopunaikojen sisällissotiin. Valtakautensa alussa 95 eaa. hän löi puoliserkkunsa ja pikkuserkkunsa Seleukos VI:n kostona isänsä Antiokhos IX:n kuolemasta. Hänen nimensä epiteetit kunnioittavatkin hänen isäänsä: Eusebes oli hänen isänsä epiteetti ja Filopator tarkoittaa ’isää rakastavaa’. Voiton jälkeen hän hallitsi Antiokiassa taistellen jatkuvasti Seleukoksen neljää veljeä, nabatealaisia ja parthialaisia vastaan.
Antiokhos X:n kuolinaika on epäselvä. Historioitsija Josephus arvelee hänen kuolleen vuoden 90 eaa. tienoilla parthialaisia vastaan käydyssä taistelussa. Toisaalta Appianus kertoo, että Armenian kuningas Tigranes II olisi lyönyt hänet valloitettuaan Syyrian 83 eaa. Hänen toiminnastaan tällä aikavälillä ei ole kuitenkaan mitään tietoa. Hänen poikansa Antiokhos XIII Asiatikos toimi Syyriassa roomalaisten klienttikuninkaana, kun Pompeius oli voittanut Tigraneen.
Demetrios III Eukairos

Demetrios III Eukairos tai Filopator (k. 88 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, joka osallistui valtakunnan lopunaikojen sisällissotiin. Hän oli Antiokhos VIII Grypoksen poika. Eukairos tarkoittaa oikea-aikaista ja on mahdollisesti väärinymmärrys pilkkanimestä Akairos "ennenaikainen".
Egyptin Ptolemaios IX Lathyroksen avulla hän sai takaisin osan isänsä maista Syyriassa noin vuonna 95 eaa. Hän piti hoviaan Damaskoksessa. Etelässä hän voitti makkabealaiset, mutta joutui vetäytymään. Hän yritti syrjäyttää veljensä Filippos I Filadelfoksen, mutta arabit ja parthialaiset voittivat hänet taistelussa ja ottivat hänet vangiksi. Mithridates II piti häntä vankina Parthiassa Demetrioksen kuolemaan saakka vuonna 88 eaa.
Antiokhos XII Dionysos

Antiokhos XII Dionysos Epifanes Filopator Kallinikos oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, joka osallistui valtakunnan lopunaikojen sisällissotiin. Hän oli Antiokhos VIII Grypoksen viides poika. Hän seurasi veljeään Demetrios III:ta ja hallitsi vuosina 87–84 eaa. viimeisiä valtakunnasta jäljellä olevia pieniä maa-alueita Damaskoksessa ja sen ympäristössä.
Antiokhos sai aluksi tukea Ptolemaioksilta Egyptistä. Hän sai paikallisissa rähinöissä voittoja, mutta kuoli sitten taistelussa nabatealaisia arabeja vastaan. Hänen kuoltuaan syyrialainen armeija hajaantui aavikolle ja tuhoutui suurelta osin siellä. Pian nabatealaiset valtasivat Damaskoksen.
Antiokhos XIII Asiatikos

Antiokhos XIII Dionysos Filopator Kallinikos, joka tunnetaan myös lisänimellä Asiatikos oli Seleukidien valtakunnan viimeisiä hallitsijoita. Hän oli Antiokhos X:n ja Kleopatra Selene I:n poika. Hänen äitinsä, Ptolemaiosten suvun prinsessa, toimi poikansa sijaishallitsijana pojan isän kuoleman jälkeen joskus vuosien 92 eaa. ja 85 eaa. välillä. Jonkin aikaa sen jälkeen kun Armenian kuningas Tigranes oli valloittanut Syyrian, Kleopatra matkusti Roomaan. Hän toivoi, että hänen poikansa tunnustettaisiin Egyptin kuninkaiksi, mutta tämä ei onnistunut. He olivat Roomassa ainakin 75–73 eaa., missä heidän katsottiin olevan "Syyrian kuninkaita". Tigranes otti myöhemmin Kleopatran kiinni ja tappoi hänet, mutta sen jälkeen kun Pompeius oli voittanut Tigranesin, Antiokian asukkaat huusivat Antiokhos XIII:n kuninkaaksi ja Lucius Lucullus hyväksyi hänen nimittämisensä Syyrian klienttihallitsijaksi.
Vuonna 64 eaa. Pompeius antoi syrjäyttää ja tappaa hänet. Tämän on perinteisesti sanottu päättäneen seleukidien dynastian, mutta Filippos II Filoromaios eli jonkin aikaa pitempään.
Seleukos VII Kybiosaktes

Seleukos VII Filometor oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, jonka henkilöllisyys on monilta osin hämärän peitossa. Hänet tunnetaan lähinnä joistain hänen ja hänen äitinsä, Ptolemaiosten dynastian Kleopatra Selene I:n liikkeellelaskemista kolikoista. Oletettavasti hän oli Antiokhos X:n poika ja Antiokhos XIII:n veli. Hän ilmeisesti hallitsi muutamia seleukideille uskollisia kaupunkeja Armenian kuninkaan Tigranes I:n Syyrian miehityksen 83–69 eaa. aikana.
Nuori kuningas on ilmeisesti sama Seleukos, joka meni myöhemmin naimisiin Ptolemaiosten Berenike IV:n kanssa, jonka sisar oli kuuluisa Kleopatra VII. Väitetään, että morsian murhasi hänet hänen huonojen tapojensa takia. Hänellä oli pilkkanimi Kybiosaktes, "kalanteurastaja".
Zheng Ji

Zheng Ji (; 6. toukokuuta 1900 Naxi, Sichuan – 29. heinäkuuta 2010) oli kiinalainen ravitsemustieteilijä ja biokemisti. Hän aloitti yliopisto-opintonsa synnyinmaassaan, mutta lähti vuonna 1930 Yhdysvaltoihin, jossa hän kouluttautui Ohion osavaltionyliopistossa, Yalen yliopistossa ja Indianan yliopistossa.
Hänen on sanottu olleen maailman pitkäikäisin professori, sillä hän eli 110-vuotiaaksi.
Eileithyia

Eileithyia () oli kreikkalaisessa mytologiassa äitiyden ja synnytyksen jumalatar. Hän oli Zeuksen ja Heran tytär ja Areen ja Heben sisar. Eileithyia tuli naisten avuksi kun synnyttämisen aika tuli, ja jos häntä kunnioitettiin, hän nopeutti synnytystä, mutta suututtuaan hän sen sijaan pitkitti sitä. Vanhemmissa teksteissä häneen viitattiin monikossa, synnytyksen jumalattarina.
Alkmenen odottaessa Zeukselle Heraklesta sai Eileithyia mustasukkaiselta Heralta tehtäväksi estää synnytys. Niinpä Eileithyia istui synnytyksen aikaan Alkmenen lähettyvillä alttarin ääressä kädet ja jalat ristissä siten estäen synnytyksen. Hänet kuitenkin huomasi Galanthis, Alkmenen palvelustyttö, joka osasi yhdistää hitaasti etenevän synnytyksen jumalattareen, ja niin hän huudahti tälle ilosanoman, että Alkmenen rukouksiin on vastattu ja tämä on synnyttänyt terveen pojan. Yllättyneenä Eileithyia oikaisi raajansa, ja samoin tein Herakles syntyi. Kostoksi petoksesta Eileithyia muutti Galanthiin näätäeläimeksi.
Merkittävin Eileithyian kulttipaikka oli niin kutsuttu Eileithyian luola Kreetalla.
Stompin’ Tom Connors

Charles Thomas ”Stompin’ Tom” Connors O.C. (9. helmikuuta 1936 – 6. maaliskuuta 2013) oli kanadalainen folk-laulaja. 
Connors syntyi New Brunswickissä teini-ikäisen Isabel Connorsin ja tämän poikaystävän Thomas Sullivanin pojaksi. Hänestä tuli myöhemmin adoptiolapsi. Lempinimen ”Stompin’ Tom Connors” hän otti käyttöön 1. heinäkuuta 1967. Hänen tunnetuimpiin lauluihinsa kuuluvat ”Bud the Spud”, ”Big Joe Mufferaw”, ”The Black Donnellys”, ”Reesor Crossing Tragedy”, ”Sudbury Saturday Night” ja ”The Hockey Song”. 
Connorsille myönnettiin vuonna 1993 kunniatohtorin arvo St. Thomasin yliopistosta sekä vuonna 2000 Toronton yliopistosta. Hän sai Kanadan ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1996 ja julkaisi kaksi omaelämäkerrallista teosta. 
Connorsin musiikki on suurilta osin jäänyt Kanadan ulkopuolella vaille laajaa huomiota. "The Greatest Canadian" -projektissa hän sijoittui listan 13. sijalle. Hän asui Ontariossa, ja hänen suosikkikitaransa oli hänen vuonna 1956 hankkimansa akustinen Gibsonin "Southern Jumbo".
Myöhäiskeskiaika

Myöhäiskeskiaika on yksi keskiajan kolmesta ajanjaksosta varhaiskeskiajan (500–1000) ja sydänkeskiajan (1000–1300) ohella. Myöhäiskeskiaika sijoittui vuosille 1300–1500.
Musta surma.
Vaikka sydänkeskiajalla koko Eurooppa vahvistui ja suurimmat taistelut loppuivat, myöhäiskeskiaika alkoi todella synkästi. Mustaksi surmaksi nimitetty rutto saapui Italiaan vuonna 1347 leviten viidessä vuodessa koko Euroopan alueelle. Lähes sata prosenttia ruttoa sairastaneista menehtyi, sillä tautiin ei ollut minkäänlaista lääkettä tai hoitoa. Ruton myötä Euroopan väkiluku putosi 75 miljoonasta vain 50 miljoonaan. Viidessä vuodessa lähes 35 prosenttia ihmisistä kuoli ruttoon. Venetsiassa kuoli noin 500–600 ihmistä päivässä, ja väkiluku putosi lähes 70 prosenttia. Työvoimasta oli pulaa, ja palkkoja jouduttiin nostamaan. Tavaroiden hinnat romahtivat ostajien vähentyessä. Lopulta, kun rutto viimein alkoi hiljalleen hellittää, maaseudut autioituivat lähes kokonaan ihmisten muuttaessa kaupunkeihin, joissa maksettiin runsaita palkkoja. Pienruhtinaat yrittivät väkivallalla pitää alustalaisensa maaseudulla, minkä myötä alkoivat kapinat.
Kirkko.
Uskonpuhdistus johti katolisen kirkon vallan vähenemiseen 1500-luvulla, joten Eurooppa jaettiin protestantteihin ja katolisiin. Jo 1300-luvulla maallinen valta alisti paavit pelinappuloiksi omiin valtapeleihinsä. Varhaiskeskiajalla ja sydänkeskiajalla katolinen kirkko oli Euroopan korkein auktoriteetti ja koko Länsi-Euroopan suurin tekijä. Myöhäiskeskiajalla kirkon valta kuitenkin heikentyi, ja kansallisvaltiot pääsivät kehittymään.
Tapahtumia.
Varhaisimmat uuden ajan teknologiat pääsivät mullistamaan maailmaa jo myöhäiskeskiajalla, kuten Johannes Gutenbergin keksimä painokone. Myös löytöretket mullistivat ihmisten maailmankuvaa. Jo 1300-luvulla alkaneen renessanssin myötä kiinnostus antiikin kieliin, kreikkaan, latinaan, sekä kirjallisuuteen kasvoi. 1300-luvun puolivälissä alettiin kehitellä tuliaseita, minkä myötä ritarilaitos sotilaallisena yksikkönä kohtasi loppunsa 1400-luvun aikana. Saksalaisten perustaman Hansaliiton valta alkoi heikentyä, kun flaamit ja hollantilaiset nousivat kapinoimaan Hansaa vastaan. Historian viimeiset Hansapäivät pidettiin vuonna 1669. Rooman suuri imperiumi veti vihoviimeisen henkäyksensä, kun ottomaanit valtasivat koko Itä-Rooman pääkaupungin Konstantinopolin vuonna 1453. Viimeinen Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan keisari Frans II luopui kruunustaan vuonna 1806. Myöhäiskeskiajan varsinaista päättymisvuotta ei voida määritellä aivan sataprosenttisen varmasti.
Lava Hay

Lava Hay oli kanadalainen folk rock -yhtye, joka julkaisi kaksi studioalbumia 1990-luvun alussa. Se oli Suzanne Littlestä ja Michelle Gouldista koostunut duo. 
Lava Hayn jäsenet tutustuivat alun perin Torontossa, Ontariossa vuonna 1986. He levyttivät vuonna 1989 albumin, jota oli tarkoitus levittää omakustanteena, mutta pian heistä kiinnostui levy-yhtiö Nettwerk. Yhtye sai levytyssopimuksen, miksasi albumin uudelleen ja julkaisi sen vuonna 1990 nimellä "Lava Hay". 
Lava Hay teki musiikillista yhteistyötä The Grapes of Wrathin kanssa, ja molemmat solistit menivät naimisiin sen jäsenten kanssa: Michelle Gould Vincent Jonesin ja Suzanne Little Tom Hooperin kanssa. Lava Hayn toinen albumi "With a Picture in Mind" (1992) jäi sen viimeiseksi. Yhtye hajosi virallisesti vuonna 1994; Gould perusti sen jälkeen yhtyeen Taste of Joy ja Little aloitti soolouran.
Niina Nurminen

Niina Marleena Nurminen (s. 2. elokuuta 1965 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui teatteri­taiteen maisteriksi Teatteri­korkea­koulusta vuonna 1989 ja on toiminut siitä lähtien freelancerina.
Ura.
Nurminen tunnetaan pää­asiassa rooleistaan televisio­sarjoissa, mutta hän on tehnyt myös teatteri­rooleja, muun muassa Teatteri Jurkan "Mobile Horror" -näytelmässä. Hän on työskennellyt myös Helsingin ja Espoon kaupungin­teattereissa sekä Suomen Kansallisteatterissa. Nurminen on vuonna 2010 perustamansa taiteilijoiden ja johtamisen osaamista yhdistävän valmennus­yrityksen Art­Sense Oy:n johtaja ja toimii nykyään valmentajana ja työ­elämän kehittäjänä.
Yksityiselämä.
Nurminen on naimisissa näyttelijä Carl-Kristian Rundmanin kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Nurminen harrastaa japanilaista jousi­ammuntaa kyūdōa.
Van Gogh (peruna)

Van Gogh on alankomaalainen varhaisperunalajike, joka perustuu ZPC 69 C 239:n ja Glorian risteytykseen. Se on Suomen noin 40 perunalajikkeesta kaikkein suosituin, ja sen viljelyala on 26 prosenttia. Van Gogh on jauhoinen ja sen tärkkelyspitoisuus on 16,8 prosenttia. Van Gogh luokitellaan ominaisuuksiltaan jauhoiseksi yleisperunaksi. "Savon Sanomat" kirjoitti 30.3.2013: "Suomen suosituimman perunalajikkeen eli Van Goghin viljely on loppumassa Suomessa, koska sen vastustuskyky virustaudeille on ratkaisevasti heikentynyt."
Satoisuus.
Lajiketta viljellään muun muassa Ruotsissa
Ykköset!

Ykköset! on keskiviikkoisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti, joka sisältää uutisia ja ilmoituksia. Lehti valmistetaan Töysän Tuurissa. Lehteä jaetaan Etelä-Pohjanmaalla, Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla, Keski-Suomessa, Pirkanmaalla ja Satakunnassa. "Ykköset!"-lehden kustantajana toimii vuonna 1996 perustettu Tuurin Lehti Oy. Tuurin Lehti Oy:n toimitusjohtajana toimii Kari Karvonen. Lehden painatuksen hoitaa Savon Paino Oy Varkaudesta.
Lehden suurin taustavoima on Tuurissa toimiva tavaratalo Veljekset Keskinen.
Jyri Virtanen

Jyri Virtanen (s. 1962 Turku) on suomalainen snookerpelaaja. Hän on voittanut urallaan SM-kultaa vuosina 1990, 1998, 2007 ja 2008 . Häntä enemmän (henkilökohtaisia) Suomen mestaruuksia on vain Robin Hullilla ja Ville Pasasella, jotka ovat molemmat voittaneet turnauksen viidesti.
Viimeisin suomenmestaruus on tammikuulta 2009 parisnookerista, jossa hänen parinaan oli vasta 14-vuotias Olli-Pekka Virho. Jyri Virtasella on 2000-luvulla yli 20 ranking-turnaus voittoa. Tällä hetkellä Virtanen on ranking-sijalla 2. Hänen suurin lyöntisarjansa kilpailutasolla on 122 
Kansainvälinen menestys.
Virtasen uran suurin saavutus on seniorien Euroopan mestaruus vuonna 2006, jolloin finaalissa kaatui Virtasen parinakin parikilpailuissa toiminut Kimmo Lång erin 6-4 . Hän on myös selviytynyt amatöörien maailmanmestaruuskisojen semifinaaliin vuonna 2005 .
Virtanen edusti Suomea Långin kanssa vuoden 2009 parisnookerin EM-kilpailuissa Moskovassa. Moskovan tuliaisina oli semifinaalipaikka, josta tappio Walesin joukkueelle tylyin luvuin 7-0. Tämä ei lannistanut ainakaan Virtasta, vaan muutamia viikkoja myöhemmin hän voitti Suomessa ranking-kilpailun.
Sports Club Turku.
Jyri Virtanen edustama seura on Sports Club Turku (SCT). Hän on myös kyseisen salin omistaja.
Joulukuussa 2008 Virtanen järjesti klubillaan näytöstapahtuman, jossa viisinkertainen maailmanmestari Steve Davis pelasi näytösottelun Ville Pasasta vastaan ja tämän jälkeen Davis esitteli "trickshotejaan" .
Helmikuussa 2010 Virtanen järjesti klubillaan toistaiseksi Suomen kovatasoisimman "ProAm"-turnauksen Finnish Snooker Challenge, johon ottivat osaa mm. huippuammattilaiset Ryan Day, Ken Doherty, Joe Perry, Matthew Stevens sekä turnauksen finaalissa suomalaisen Robin Hullin lopulta erin 6-1 voittanut Mark Williams . Yleisradio lähetti kisoista myös tunnin mittaisen tv-koosteen .
Eberhard Weber

Eberhard Weber (s. 22. tammikuuta 1940, Stuttgart) on saksalainen jazzbasisti ja -säveltäjä. Hän käyttää soitannassaan sähköakustista kontrabassomallia, jossa on ylimääräinen C-kieli.
Weber hyödyntää sooloesiintymisissään elektronisia laitteita, joiden avulla hän voi lisätä kehittelemiinsä teemoihin kerroksittain uusia improvisointeja. Weber on tehnyt yhteistyötä muun muassa Jan Garbarekin ja Kate Bushin kanssa.
Diskografiaa.
Sessiomuusikkona.
Gary Burton
Kate Bush
Jan Garbarek
I*t's OK to Listen to the Gray Voice (ECM, 1985)
Pat Metheny
Ralph Towner
Mal Waldron
Ray Emery

Ray Emery (28. syyskuuta 1982 Cayuga, Ontario – 15. heinäkuuta 2018 Hamilton, Ontario) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi pääosan urastaan Pohjois-Amerikassa. NHL:ssä hän edusti Ottawa Senatorsia, Philadelphia Flyersia, Anaheim Ducksia ja Chicago Blackhawksia. Hän oli voittamassa Blackhawksissa keväällä 2013 Stanley Cupia.
Peliura.
Emery siirtyi syksyllä 2002 Ottawa Senatorsin organisaatioon. Emery joutui torjumaan kolme kautta AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa, ennen kuin kaudella hän nousi Ottawa Senatorsin vakiokokoonpanoon. Kaudella hän kuitenkin menetti ykköspaikkansa Martin Gerberille.
Kesäkuussa 2008 Ottawa Senators purki sopimuksen Emeryn kanssa. Heinäkuussa kerrottiin, että Emery on tehnyt kahden miljoonan dollarin sopimuksen venäläisessä KHL-liigassa pelaavan HK Atlantin kanssa. Sopimuksen kesto oli yksi vuosi. Kesäkuussa 2009 Philadelphia Flyers tiedotti tekevänsä Emeryn kanssa yksivuotisen sopimuksen. Hän loukkasi nivusensa kauden aikana eikä pystynyt palaamaan enää kauden aikana. Kauden jälkeen hän joutui lonkkaleikkaukseen ja oli sopimuksettomana pitkään. Vasta helmikuussa Anaheim Ducks teki sopimuksen Emeryn kanssa.
Ducksissa Emery pääsi pelaamaan Jonas Hillerin loukkaantumisen jälkeen, ja hän oli joukkueen ykkösmaalivahti pudotuspeleissä. Emery ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa. Heinäkuussa 2011 Chicago Blackhawks ilmoitti, että Emery osallistuu koesopimuksella joukkueen leirille. Emery pelasikin Blackhawksissa 2012–2013, ja oli myös tuolloin voittamassa Blackhawksille Stanley Cupia. Heinäkuussa 2013 Emery palasi Flyersiin, joka teki Emeryn kanssa yhden vuoden ja 1,65 miljoonan dollarin sopimuksen. Taas 2014 heinäkuussa, Flyers teki yhden vuoden ja miljoonan dollarin jatkosopimuksen Emeryn kanssa. 
Kuolema.
15. heinäkuuta 2018 Emery oli ystäviensä kanssa juhlimassa Ontarion Hamiltonissa Royal Hamilton Yacht Clubilla. Hän päätti hypätä uimaan jahdilta ja kun hän ei noussutkaan pintaan, hänen ystävänsä soittivat hätäkeskukseen noin kello 6 aamulla. Emery löydettiin hukkuneena iltapäivällä ennen kolmea noin 20 metrin päästä jahdista. Poliisin onnettomuustutkinnassa ei havaittu mitään rikokseen viittaavaa.
Melanie Laine

Melanie Laine (s. 30. marraskuuta 1975, Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen countrymuusikko. Royalty Records julkaisi hänen ensimmäisen studioalbuminsa 26. heinäkuuta 2005. 
Laine kasvoi musikaalisessa perheessä. Hänen äitinsä ja molemmat isoäitinsä soittivat pianoa ja lauloivat. Lainen tunnetuimpia kappaleita on hänen Juice Newton -coverinsa ”Queen of Hearts”. Laulaja on ollut ehdolla Kanadan radion musiikkipalkinnon saajaksi.
GP2-kausi 2008

GP2-kausi 2008 oli GP2-sarjan historian neljäs kausi. Kausi alkoi 26. huhtikuuta Espanjasta ja päättyi 14. syyskuuta Italiaan. Kausi oli ensimmäinen kun sarjassa ajettiin uusilla Dallara GP2/08 -autolla. Sarjan mestaruuden voitti Giorgio Pantano. Kaudelle perustettiin myös uusi Aasian GP2-sarja.
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin 20 kilpailua 10 eri radalla. Kymmenenä kisaviikonloppuna oli yksi kisa lauantaina ja toinen kisa sunnuntaina. Ensimmäistä kertaa Monacossa ajettiin kaksi kilpailua.
Televisiointi.
Suomessa GP2 lähetykset esitti kaudella 2008 aika-ajot ja kilpailut suorana MTV3 MAX. Lähetykset selosti Timo Pulkkinen.
Kokonaishedelmällisyysluku

Kokonaishedelmällisyysluku eli hedelmällisyysluku on lapsiluvun odote eli lapsimäärä, jonka naiset keskimäärin saavat elinaikanaan. Arviossa oletetaan, että kussakin iässä he synnyttävät yhtä usein kuin sen ikäiset naiset synnyttivät arviota tehtäessä.
Kokonaishedelmällisyysluku ja sen kehittyminen ovat tärkeitä arvoja muun muassa väestöennustuksia suunniteltaessa. Kokonaishedelmällisyysluvun pitää olla vähintään yli väestön nettouusiutumisluvun eli 2,1, jotta väestö uusiutuisi ja väestösuhteet pysyisivät tasapainossa. Nykyään teollisuusmaista vain Israel saavuttaa tämän luvun; kaikki muut teollisuusmaat jäävät nettouusiutumisluvun alle. Suomen kokonaishedelmällisyysluku vuonna 2023 oli 1,26.
Myös osa teollistuneista kehitysmaista kuten Thaimaa, Kiina, Vietnam, Iran, Kuuba, Brasilia, Uruguay, Tunisia, Turkki, Algeria ja Sri Lanka alittavat nettouusiutumistason eli arvon 2,1. Kokonaishedelmällisyysluvun pitkään ollessa alle nettouusiutumistason maan väestö alkaa ikääntymään ja lopulta vähenemään ilman siirtolaisuutta.
On esitetty arvioita joiden mukaan teollisuusmaiden syntyvyys alkaisi nousemaan väestön sopeuduttua uudenlaiseen elinympäristöönsä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa valkoihoisen väestön hedelmällisyysluku on noussut 1980-luvun alun 1,6:sta 1,9:ään ja Ranskassa koko väestön keskuudessa 1990-luvun alun 1,66:sta yli kahteen. Syntyvyys on ollut nousussa myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Suomi.
Professori Anna Rotkirchin mukaan syynä syntyvyyden nopeaan laskuun 2010-luvun Suomessa on miesten nopea syrjäytyminen, joka alkaa jo koulussa. 2000-luvulla syntyneiden määrä on seurannut 25–34-vuotiaiden miesten työllisyysastetta ja siten romahtanut 2010-luvulla. Pienituloisten osuus 25–34-vuotiaista miehistä nousi nopeasti yhdeksästä 18 prosenttiin, mutta osuus naisista laski alle 10 prosentin. Myös maksuhäiriöt ja matala koulutus ovat paljon yleisempiä miehillä, ja syrjäytyneet miehet syrjäytyvät usein lisääntymisestäkin. Koulutetuista 40–45-vuotiaista miehistä lapsettomia on 22 %, vain perusasteen suorittaneista 35 % ja kaikista 40–45-vuotiaista naisista vain 20 %. Vain pari prosenttia miehistä tulee vielä myöhemmin isäksi. Kouluttamattomatkin miehet haluaisivat lapsia mutta eivät saa. Jos tyttöjen koulutulokset olisivat yhtä huonoja kuin poikien nykyään, Rotkirchin mukaan "sitä pidettäisiin kansallisena skandaalina."
Julie Masse

Julie Masse (s. 3. kesäkuuta 1970 Greenfield Park, Québec) on kanadalainen poplaulaja. 
Julie Masse julkaisi ensimmäisen, itsensä mukaan nimetyn albuminsa vuonna 1990. Singlet "C'est Zéro", "Billy", "Sans t'oublier" ja "Prends bien garde" menestyivät paitsi Kanadan ranskankielisillä alueilla, myös Ranskassa. Toisena albumina julkaistiin vuonna 1992 "À Contre Jour".
Julie Masselle myönnettiin vuonna 1993 parhaan uuden naisesiintyjän Juno-palkinto. Hän meni samoihin aikoihin naimisiin Sylvain Brault'n kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon vuonna 1995.
Massen ensimmäinen englanninkielinen albumi "Circle of One" ilmestyi 1994. Hän teki levyllä yhteistyötä Corey Hartin kanssa, jonka hän nai vuonna 2002. Pari asuu Bahamalla ja heillä on kolme tytärtä ja yksi poika. Massen tuorein levytys on hittikokoelma "Compilation" vuodelta 1996.
Rozalla

Rozalla Miller, taiteilijanimeltään Rozalla (s. 18. maaliskuuta 1964, Ndola) on sambialais-zimbabwelais-brittiläinen dancemusiikin esittäjä.
Rozalla syntyi sambialaisessa Ndolan kaupungissa sambialaiselle äidille ja brittiläiselle isälle. Hän aloitti muusikonuransa Zimbabwessa ja vuonna 1988 brittiläinen tuottaja vei hänet Lontooseen. Siellä hänen tunnetuin hittinsä ""Everybody's Free (to Feel Good)" nousi vuonna 1991 maan listojen kuudennelle sijalle. 
"Everybody's Free (to Feel Good)" menestyi myös kansainvälisesti ja laulajan debyyttialbumi nimettiin sen mukaan. Levyn muihin hitteihin lukeutuvat "Faith (in the Power of Love)" sekä "Are You Ready to Fly". Rozalla esiintyi samoihin aikoihin myös Michael Jacksonin keikoilla. Hän levytti "Carlito's Way" -elokuvan tunnusmusiikin "I Love Music"". 
Rozallan toinen albumi "Look No Further" ilmestyi 1995 ja kolmas "Coming Hom" vuonna 1998. Hän jatkaa uraansa yhä ja on muun muassa esittänyt vuonna 2006 cover-version ABBA-hitistä "Dancing Queen" elokuvaan "Full Circle".
Christoph Schubert

Christoph Schubert (s. 5. helmikuuta 1982 München) on saksalainen lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Peliura.
Schubert kiekkoili kaksi kautta Saksan DEL-liigassa, ennen kuin siirtyi Pohjois-Amerikkaan Ottawa Senatorsin organisaatioon. Schubert pelasi kolme kautta AHL-seura Binghamton Senatorsissa, ennen kuin kaudella pelasi tulokaskautensa Ottawa Senatorsin riveissä. Hän edusti Senatorsia neljä kautta. Lokakuun 2. päivä 2009 Atlanta Thrashers poimi hänet waivers-listalta, ja hän edusti seuraa yhden kauden. Hän oli tuolla kaudella sivussa yli 30 ottelua loukkaantumisten vuoksi. 
Schubert palasi syksyllä 2010 Euroopan sarjoihin. Hän pelasi syyskuusta 2010 alkaen alkukauden 2010–2011 Frölunda HC:ssä Ruotsin Elitserienissä, minkä jälkeen siirtyi saman vuoden joulukuussa DEL-liigan Hamburg Freezersiin jossa pelasi kauteen 2015-2016 saakka. Hän pelasi uransa viimeisimmät kaudet Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa Crocodiles Hamburgin joukkueessa. Kesäkuussa 2019 hän ilmoitti lopettavansa uransa loukkaantumisten vuoksi.
Schubert on edustanut Saksaa lukuisissa aikuisten sekä nuorten arvokisoissa.
Freddie Prinze Jr.

Freddie James Prinze (s. 8. maaliskuuta 1976 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tv- ja elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja.
Ura.
Prinze on näytellyt mm. elokuvissa "Tiedän mitä teit viime kesänä" (1997), "Tiedän yhä mitä teit viime kesänä" (1998), "Sinussa on se jokin" (1999), "Down to You" (2000), "Scooby-Doo" (2002), "" (2004) ja "Delgo" (2008). Hänellä on ollut myös oma televisiosarja "Freddie", jota esitettiin vuosina 2005–2006. Vuonna 2010 Prinze on esittänyt Cole Ortizia televisiosarjassa "24".
Yksityiselämä.
Prinze on ollut naimisissa näyttelijä Sarah Michelle Gellarin kanssa vuodesta 2002 lähtien. He tapasivat elokuvan "Tiedän mitä teit viime kesänä" (1997) kuvauksissa. Heillä on kaksi lasta, syyskuussa 2009 syntynyt tytär ja syyskuussa 2012 syntynyt poika.
Prinzen isä oli näyttelijä Freddie Prinze, joka teki itsemurhan tammikuussa 1977 poikansa ollessa alle vuoden ikäinen.
Jugoslavian jalkapallomaajoukkue

Jugoslavian jalkapallomaajoukkue edusti Jugoslaviaa kansainvälisissä jalkapalloturnauksissa maan olemassaolon ajan.
Historiansa aikana joukkue selvisi kahdeksan kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin ja neljä kertaa Euroopan-mestaruuskilpailuihin. MM-tasolla sen parhaaksi sijoitukseksi jäi neljäs sija vuosien 1930 ja 1962 kilpailuista. EM-kilpailuissa joukkue pääsi kahdesti loppuotteluun (1960, 1968), mutta ei kummallakaan kertaa yltänyt mestaruuteen.
Lontoon olympialaisissa 1948 Jugoslavia voitti olympiahopeaa.
Katso myös.
Jugoslavian hajoamisen jälkeen syntyneet maajoukkueet:
Ardèche

Ardèche on Ranskan departementti numero 7. Se sijaitsee Kaakkois-Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 529 neliökilometriä, ja vuonna 2005 siellä oli 302 000 asukasta. Ardèchen pääkaupunki on Privas. Ardèche on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 33 kantoniin ja 339 kuntaan.
Ardèche oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Ardèche, jonka nimi oli aluksi "Sources de la Loire", muodostettiin lähinnä Vivarais'n provinssin alueesta. Nykyinen nimi johtuu Ardèche-joesta, joka on Rhônen sivujoki.
Loirejoki saa alkunsa Ardèchen alueelta.
Miljukov

Miljukov on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aliens versus Predator 2

Aliens versus Predator 2 (lyhennettynä AvP2) on Monolith Productionsin kehittämä ja Sierra Entertainmentin julkaisema scifi-aiheinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Fox Interactiven kautta Microsoft Windowsille ja OS X:lle vuonna 2001. 
Peli sisältää kolme erilaista kampanjaa, jotka mahdollistavat pelaamisen kolmen eri rodun välityksellä: Alien, Predator ja Marine.
Peliin on myös kehitetty 16 pelaajan kattava internet- ja LAN-moninpeli. Moninpelissä on pelattavana neljä erilaista joukkuetta: Corporates (Weyland-Yutanin sotilaat), Marinet, Alienit ja Predatorit. Peliin on tehty useita eri modeja kuten esimerkiksi AJL modification.
Juoni.
Tarina sijoittuu viidakkoplaneetta LV-1201:lle, jolla sijaitsee Weyland-Yutani-yhtiön tutkimuskeskus. Yhtiö on hyvin kiinnostunut planeetalla elävistä alieneista ja päättää tutkia niitä tunkeutumalla syvälle niiden pesään. Aluksi kaikki näyttää sujuvan hyvin, mutta alien-kuningattaren lisääntymissyklin alkaessa ennen rauhalliselta vaikuttanut yhdyskunta käy raivokkaaseen hyökkäykseen Weyland-Yutanin tutkijoita ja sotilaita vastaan.
LV-1201 on myös ulkoavaruuden verenhimoisen metsästäjärodun, Yautjan, eli predatorien mielenkiinnon kohteena. Se tarjoaa runsaasti riistaa niin alieneiden kuin ihmistenkin muodossa. Huippuvarustetut predatorit teurastavat kaiken tielleen osuvan, mutta yhtiön saadessa viitettä predatoreista oliot vangitaan yksi kerrallaan. Predatorin kampanja vaihtuukin hurmeisesta metsästysretkestä entistäkin verisemmäksi kostoretkeksi.
Merijalkaväki on saanut hätäsingaalin planeetalta ja lähettää ryhmän johon kuuluvat muun muassa sotamiehet Harrison, Johnson, sekä muita merijalkaväen miehiä. Pian tilanteen vakavuus paljastuu ja sotilaiden verinen ja epätoivoinen eloonjäämiskamppailu alkaa. Vastassa ovat niin alienit, jotka tarvitsevat ihmisiä lisääntymiseen, predatorit, jotka haluavat ihmisten kallot metsästysmuistoikseen, sekä umpikieron Weyland-Yutanin palkkasoturit, joiden tehtävänä on eliminioida merijalkaväki, jotteivät laittomat tutkimukset tulisi julki.
Ankaios

Ankaios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri sankarin nimi, jotka molemmat olivat argonautteja ja kohtasivat loppunsa metsäkarjun hyökkäyksessä. Lisäksi "Iliaassa" mainitaan lyhyesti myös kolmas samanniminen mies.
Arkadian Ankaios.
Ankaios, Arkadian kuninkaan Lykurgoksen poika, osallistui argonauttien retkeen ja Kalydonin metsäkarjun metsästykseen, jonka aikana hän kohtasi myös loppunsa. Hän oli aseistettuna kaksiteräisellä kirveellä, mutta metsäkarju upotti syöksyhampaansa hänen nivusiinsa tappaen hänet. Hänen puolisonsa oli Iotis, ja heidän poikansa Agapenor johti Arkadian joukkoja Troijan sodan aikana.
Samoksen Ankaios.
Ankaios oli Samoksen saaren kuningas, ja argonauttina häntä arvostettiin erityisesti hänen ruorimiehen kyvyistänsä - asema, jonka hän sai edeltäjänsä Tifyksen sairastuttua ja kuoltua. Hän oli Poseidonin ja joko Astypalaian tai Althaian poika. Hän meni naimisiin Samian, jokijumala Mendereen tyttären kanssa, jonka kanssa hän sai useita lapsia, mukaan lukien Lykomedeen äidin Parthenopen.
Ennen liittymistään argonautteihin Ankaios istutti viinitarhan, mutta ennustaja kertoi, ettei hän koskaan saisi maistaa sen viiniä. Palattuaan vihdoin kotiin turvallisesti argonauttien retkiltä, rypäleet olivat kypsyneet ja tehty viiniksi. Hän kutsui ennustajan luokseen ja nosti maljan huulilleen pilkaten tätä, joka tiuskaisi paljon olevan maljan reunan ja huulten välissä. Ennen kuin Ankaios ehti kuitenkaan maistaa viiniään, hän sai tiedon, että viinitarhassa raivosi metsäkarju. Ankaios laski pikarin käsistään lähteäkseen tutkimaan asiaa, ja sai pian surmansa metsäkarjun syöksyhampaista.
Pleuronin Ankaios.
Nestor muistelee Patrokloksen hautajaisten jälkeen lyhyesti, kuinka hän voitti nuoruudessaan Pleuronin Ankaioksen painissa.
Suomalainen kenttätykistörykmentti (1941)

Suomalainen kenttätykistörykmenttiin kesällä 1941 kuului 1 813 sotilaasta. Jokaisessa Suomen sodanaikaisessa divisioonassa oli yksi kenttätykistörykmentti.
Organisaatio.
Rykmenttia johti komentaja, jolla oli apunaan esikuntapäällikön johtama 22 hengen esikunta. Esikuntaan kuului myös säähavaintoasema.
Rykmentin tukevina osina oli valomittausosasto, johon kuului 51 henkeä. Osastoon kuului tasoryhmä, kolme valomittausryhmää sekä puhelinryhmä ja kaksi radioryhmää. Taistelevat osat muodostuivat kolmesta patteristosta, joissa kussakin oli esikunta, kaksi (kevyttä) kanuunapatteria ja haupitsipatteri sekä kolonna. Patteriston esikuntaan kuului komento-, asema-, viesti- ja huoltojaos, joissa oli yhteensä 114 henkeä. Kanuunapatteriin kuului 149 henkeä ja haupitsipatteriin 153. Patterien kokoonpanoina oli kahden tulenjohtoryhmän muodostama tulenjohtue, varsinainen tulipatteri, jossa kaksitoista tykkiä, ja toimitusjaos. Patteriston kolonnaan kuului neljätoista henkeä.
Rykmentillä oli kulkuvälineinä 636 hevosta, 40 moottoriajoneuvoa ja 615 polkupyörää. Aseina rykmentillä oli 24 kanuunaa ja 12 haupitsia. Tykkien mallit vaihtelivat rykmenteittäin.
Kolme caballeroa

Kolme caballeroa () on vuonna 1944 valmistunut Disneyn seitsemäs pitkä animaatioelokuva. Elokuvassa on yhdistetty animaatiota ja oikeita näyttelijöitä. Elokuva on jatkoa vuoden 1942 "Oppitunnille". 
Aku Ankan lisäksi elokuvassa esiintyvät hänen latinalaisamerikkalaiset ystävänsä brasilialainen José Carioca sekä meksikolainen Panchito Pistoles, jotka syntymäpäivälahjoillaan esittelevät Akulle Latinalaista Amerikkaa.
Elokuva oli ehdolla kahden Oscarin saajaksi (paras musiikki ja paras ääni). Laulut "Baia" ja "The Three Caballeros" olivat hyvin suosittuja Amerikassa 1940-luvulla. Aku Ankan ääninäyttelijä Clarence Nash näytteli myös elokuvan espanjankielisen version. Elokuvan ensi-ilta oli Méxicossa 21. joulukuuta 1944. Yhdysvalloissa ensi-ilta oli vasta 3. helmikuuta 1945.
Levytyksiä vuodelta 1929

Levytyksiä vuodelta 1929 on vuonna 2006 ilmestynyt Dallapé-orkesterin kokoelmalevy, joka sisältää orkesterin kaikki vuonna 1929 soitetut levytykset sekä muutamia Kansanorkesterin nimellä julkaistuja äänitteitä. Kappaleet poikkeavat huomattavasti myöhemmistä levytyksistä, sillä tässä vaiheessa ei vielä käytetty sovituksia lainkaan.
Ensimmäiset levytykset, kappaleet 1-6 on levytetty Helsingissä, ravintola Mikadon kerhohuoneessa saksalaiselle Polyphon-levymerkille. Levyn seuraavat kappaleet (7-15) ovat levytetty saksalaiselle Homocord-levymerkille. Kolmas levytystilaisuus (tällä levyllä kappaleet 16-24) oli Saksassa, mutta mukaan äänityksiin ei lähtenyt koko orkesteri, josta syystä äänitykset julkaistiin Kansanorkesteri-nimellä.
Kansanorkesterin nimellä julkaistuissa kappaleissa soittivat Dallapé-orkesterista Eino Katajavuori, Paavo Raivonen ja Pauli Impivaara. Lisäksi matkalla olivat viulistit Kaarlo Valkama ja hänen veljensä Urho Valkama, joka myös lauloi muutaman levypuolen. Varsinainen laulaja oli näyttelijä Aarne Salonen (joissakin levytyksissä nimellä Matias Arne). Lisäksi mukana oli levytysstudiolta järjestetty, tuntemattomaksi jäänyt saksalainen pianisti.
Säterinmetsä

Säterinmetsä on uudehko pientaloalue Espoon Säterissä. Alue sai hyvin väljän aluekaavan, jossa lähinnä määriteltiin talon julkisivun etäisyys kadusta, talon harjakorkeus sekä harjan kaltevuuskulma. Täten alueelle syntyi niin sanottuja "englantilaistyyppisiä" kaupunkipientaloja, jotka on rakennettu toisiinsa kiinni.
4 Non Blondes

4 Non Blondes oli yhdysvaltalainen rock-yhtye. Se sai kansainvälistä mainetta listaykköshitillään "What's Up" (1993). 
4 Non Blondes -yhtyeen perustivat neljä naista: Linda Perry, Wanda Day, Shaunna Hall ja Christa Hillhouse, joista yksikään ei ollut blondi. Ennen kuin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi "Bigger, Better, Faster, More!" (1992) levytettiin, Wanda Day korvattiin Dawn Richardsonilla ja Shaunna Hall Roger Rochalla. 
4 Non Blondes hajosi pian sen jälkeen, kun Linda Perry ilmoitti lähtevänsä soolouralle vuonna 1995. Yhtye ehti levyttää toisen albuminsa, mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Linda Perry

Linda Perry (s. 15. huhtikuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.
Perry syntyi Massachusettsin osavaltiossa portugalilaiselle isälle ja brasilialaiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi 4 Non Blondes -yhtyeen laulusolistina ja myös kirjoitti sen keskeisimmän hitin "What’s Up" vuonna 1993. Hän muutti San Franciscoon 21-vuotiaana.
4 Non Blondesin ainoaksi jäänyt albumi julkaistiin vuonna 1992. Perry ilmoitti lähtevänsä soolouralle vuonna 1995, ja yhtye hajosi pian sen jälkeen. 
Soolourallaan Perry on julkaissut kaksi albumia: "In Flight" (1996) ja "After Hours" (1999). Hän on tullut tunnetummaksi useiden menestysartistien lauluntekijänä ja tuottajana: hän kirjoitti muun muassa Pinkin listaykköshitin ”Get the Party Started” sekä Christina Aguileran menestyshitin ”Beautiful”. Muihin esiintyjiin, joiden kanssa hän on tehnyt musiikillista yhteistyötä, kuuluvat Courtney Love, Céline Dion ja Gwen Stefani. 
Perry on naimisissa näyttelijä Sara Gilbertin kanssa.
Elizabeth Fraser

Elizabeth Davidson Fraser (s. 29. elokuuta 1963) on skotlantilainen laulaja, joka tuli tunnetuksi Cocteau Twins -yhtyeen solistina ja keulahahmona.
Ura.
Cocteau Twinsin hajottua vuonna 1998 Fraser on tehnyt yhteistyötä The Future Sound of Londonin, Craig Armstrongin, Massive Attackin, Peter Gabrielin ja Yann Tiersenin kanssa.
Fraserin sooloura on jäänyt vähäiseksi. White label -levytystä "Underwater" levitettiin aikoinaan ainoastaan 200 kappaletta. "New Musical Express" ilmoitti joulukuussa 2006 Fraserin julkaisevan vuonna 2007 ensimmäisen varsinaisen sooloalbuminsa. Se olisi kahdeksan kappaletta, joista yksi olisi cover.
Yksityiselämä.
Fraser asuu Bristolissa, Englannissa kumppaninsa, muusikko Damon Reecen ja kahden tyttärensä Lucyn ja Lilyn kanssa.
World Trade Center (elokuva)

World Trade Center on Oliver Stonen ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat syyskuun 11. päivän iskuihin. Elokuvan pääosaa esittää Nicolas Cage.
Juoni.
Poliisit John McLoughlin ja Will Jimeno heräävät töihin syyskuun 11. päivän aamuna. Palaverissa John ilmoittaa olevansa 11. päivän ajan päällikkö, kun taas Will työskentelee järjestyksenvalvojana bussiterminaalissa. Yhtäkkiä Will näkee ensimmäisen lentokoneen varjon Etelätornin seinällä.
John kutsuu kaikki kaupungin satamapoliisit hätäpalaveriin. Hän valitsee Willin, Antonion, Dominickin ja ryhmän muita poliiseja pelastusoperaatioon. Ryhmä lähtee World Trade Center 5:n poliisitiloihin hakemaan varustusta, mutta Etelätorni romahtaa ja sen jäänteitä vyöryy sisälle rakennukseen. Antonio ja muutama muu poliisi kuolevat välittömästi. Will, John ja Dominick puolestaan jäävät kivien alle. Myöhemmin Dominick kuolee, kun Pohjoistorni romahtaa ja sen jäännökset romahduttavat rakennusta lisää. Illan tullen muutama merijalkaväen sotilas etsii eloonjääneitä, ja he löytävät loukkuun jääneet Johnin ja Willin.
Pelastuksesta tulee mittava operaatio. John on kuusi metriä Williä alempana, joten hän joutuu odottamaan pidempään, kun Williä irrotetaan raunioista. Molemmat miehet saadaan lopulta pelastettua. Elokuva päättyy Johnin ja Willin perheineen järjestämiin juhliin.
Vastaanotto.
Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuva on saanut arvosteluja keräävän Metacritic-sivuston mukaan kriitikoilta keskimääräisen arvosanan 66/100.
My Bloody Valentine

My Bloody Valentine on irlantilais-brittiläinen shoegaze-yhtye. Se perustettiin 1980-luvulla, ja virallinen debyytti "Isn't Anything" ilmestyi marraskuussa 1988.
My Bloody Valentinen tunnetuin teos on "Loveless" (1991), jonka mm. Pitchfork Media nimesi vuonna 1999 menneen vuosikymmenen toiseksi parhaaksi albumiksi. Yhtye jätti Creation Recordsin vuonna 1992. 
My Bloody Valentine ei koskaan virallisesti hajonnut, ja Kevin Shields piti "Magnet"-lehden haastattelussa tammi–helmikuun numerossa 2007 uuden albumin julkaisua tulevaisuudessa varmana. 
Yhtyeen viimeisin levy "m b v" julkaistiin vuonna 2013.
Yhtyeen pääjäsenet ovat edelleen Kevin Shields, Bilinda Butcher, Colm O'Ciosoig sekä Debbie Googe.
Bilinda Butcher

Bilinda Jayne Butcher (s. 16. syyskuuta 1961 Lontoo) on brittiläinen pop-muusikko. Hän tuli tunnetuksi My Bloody Valentine -yhtyeen laulajana ja kitaristina. 
My Bloody Valentine ei ole virallisesti hajonnut, mutta viettänyt hiljaiseloa useita vuosia. Butcher on tehnyt musiikillista yhteistyötä mm. Collapsed Lungin ja Dinosaur Jr:n kanssa.
Kevin Shields

Kevin Shields (s. 21. toukokuuta 1963, Queens, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen laulaja, kitaristi ja tuottaja, joka tuli tunnetuksi irlantilais-brittiläisen My Bloody Valentine -yhtyeen keulahahmona. Hän on tehnyt yhteistyötä myös Primal Screamin ja Dinosaur Jr:n kanssa sekä säveltänyt musiikkia elokuvaan "Lost in Translation" (2003). 
Shields syntyi Yhdysvalloissa, mutta vietti nuoruusikänsä Dublinissa. My Bloody Valentinen lopetettua aktiivisen toimintansa Shields on tuottanut ja uudelleenmiksannut mm. Joy Zipperin, Placebon ja Yo La Tengon tuotantoa. 
Myös Kevin Shieldsin nuoremmalla veljellä Jimi Shieldsillä on ura muusikkona.
Colm O’Ciosoig

Colm O'Ciosoig (s. 31. lokakuuta 1964 Dublin) on irlantilainen rock-muusikko. Hän toimi My Bloody Valentine -yhtyeen rumpalina ja yhtenä perustajajäsenistä. Hän kirjoitti lyhyen instrumentaalikappaleen "Touched" albumille "Loveless" (1991). 
O'Ciosoigilla on sivuprojekti Hope Sandoval &amp; the Warm Inventions, ja hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä Le Volume Courben kanssa.
Debbie Googe

Debbie Googe (s. 1962 Englanti) on My Bloody Valentine -popyhtyeen basisti. Hän jätti yhtyeen virallisesti vuonna 1995, ja palasi takaisin kokoonpanoon vuonna 2007.
Googe asui ennen uraansa My Bloody Valentinessa Somersetissä ja soitti yhtyeessä Bikini Mutants. Hän muutti lopulta Bristolista Lontooseen ja ryhtyi My Bloody Valentinen jäseneksi vuonna 1985. 
Yhtyeestä lähdettyään Googe toimi lyhyesti taksikuskina. Pian hän perusti Snowpony-yhtyeen. Hän on avoimesti lesbo.
Andorra Eurovision laulukilpailussa

Andorra osallistui Euroviisuihin ensimmäisen kerran . Vuoden 2009 kisojen jälkeen maa vetäytyi pois eikä ole sen jälkeen osallistunut. Kilpailusta vetäytymisen syynä olivat rahoitusongelmat. Maa ei ole kertaakaan päässyt finaaliin asti. Andorra käytti jokaisessa kappaleessaan ainakin osittain katalaanin kieltä.
Andorran äänestyshistoria.
Andorran antamat pisteet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Andorra ei selviytynyt finaaleihin 2004–2009, mutta sai äänestää niissä.
Andorran saamat pisteet.
Andorra ei selviytynyt finaaliin 2004–2009.
Susanna Hoffs

 
Susanna Lee Hoffs (s. 17. tammikuuta 1959) on yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten The Bangles -yhtyeen jäsenenä.
Elämä ja ura.
Susanna Hoffs syntyi 1959 Newport Beachissa Kaliforniassa kolmilapsisen perheen keskimmäisenä. Hänen isänsä Joshua oli lääkäri ja äitinsä Tamar käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Nuorena Susanna oli kiinnostunut näyttelemisestä ja baletista, ja hän opiskeli balettia Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän kiinnostui myös uuden aallon musiikista ja perusti veljensä kanssa rockyhtyeen. Sen jälkeen hän tapasi kitaristi Vicki Petersonin ja tämän siskon Debbin lehti-ilmoituksen kautta, ja kolmikko perusti yhtyeen nimeltä The Colours. Siitä tuli myöhemmin The Bangles, joka nousi 1980-luvulla suursuosioon Hoffs keulakuvanaan.
Hoffs esiintyi 1987 äitinsä ohjaamassa komediaelokuvassa "The Allnighter". Bangles hajosi 1989, ja vuonna 1991 Hoffs julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "When You're a Boy". Vuonna 1993 hän meni naimisiin ohjaaja Jay Roachin kanssa. Hoffs julkaisi toisen sooloalbuminsa "Susanna Hoffs" vuonna 1996. Vuonna 1997 hän esiintyi yhtyeessä nimeltä Ming Tea Roachin ohjaamassa komediassa "Austin Powers – kumma jätkä"; yhtye esiintyi myös elokuvan jatko-osissa. Bangles palasi yhteen 1999 ja teki uuden albumin "Doll Revolution" (2003). Hoffs levytti vielä Ming Tean kanssa ja sitten Matthew Sweetin kanssa nimellä Sid n' Susie. Hoffs julkaisi kolmannen sooloalbuminsa "Someday" vuonna 2012.
Hoffsilla on Jay Roachin kanssa kaksi lasta.
The Bellrays

The Bellrays on yhdysvaltalainen "rock'n'soul"-yhtye. Se perustettiin 1990-luvun alussa Kalifornian Riversidessa. Laulaja Lisa Kekaulan lisäksi kokoonpanoon kuuluvat hänen aviomies Bob Vennum, sekä Stefan Litrownik ja Justin Andres. 
Ura.
Laulaja Lisa Kekaula ja kitaristi Bob Vennum perustivat The BellRaysin noin vuonna 1990 Riversideissä, Kaliforniassa. Alun perin duon soundi kallistui vahvasti vanhan koulukunnan R&amp;B -tyyliin, jossa oli savuisia jazz-vivahteita. Kitaristi Tony Faten liityttyä bändiin ja Vennumin siirtyessä bassoon, soundi alkoi pian muuttumaan punk rockiksi. 
"In the Light of the Sun" -kassetti ilmestyi vuonna 1993, jota seurasi "Wall of Soul" -singlen julkaisu kaksi vuotta myöhemmin. The BellRays julkaisi debyyttialbuminsa "Let It Blast" vuonna 1998 ja tuki sitä laajalla kiertueella, joka sisälsi erityisesti kuuman keikan Austinin South by Southwest -festivaalilla. 
Tähän mennessä rumpali Ray Chin oli liittynyt mukaan, ja yhtye herätti huomiota raivoisalla soundillaan. "The Grand Fury" -LP julkaistiin vuonna 2001 Los Angelesin indie-levymerkillä Upper Cut, ja sen jälkeen tuli eurooppalainen julkaisu, joka yhdisti sen "Let It Blastin" kanssa. 
Kiertueet sellaisten bändien kuten Rocket from the Crypt ja Nashville Pussyn kanssa levittivät yhtyeen sanomaa, ja In Music We Trust levy-yhtiö julkaisi "In the Light of the Sun" -kokoelman uusintapainoksen. 
Vuonna 2003 julkaistiin "Raw Collection" Upper Cutilta, kokoelma B-puolia, harvinaisuuksia ja vinyylillä julkaistua materiaalia vuosilta 1995–2002. "Red White and Black" ilmestyi myös vuonna 2003, ja bändi jatkoi sielukkaan garage-punkin tekemistä albumeilla "Have a Little Faith" (2006) ja "Hard, Sweet and Sticky" (2008). 
Yhtye turvautui joukkorahoitukseen rahoittaakseen seuraavan pitkäsoittonsa, "Black Lightningin" (2011), ja tiivisti tyylinsä ainekset EP:llä "Punk Funk Rock Soul 1", joka julkaistiin joulukuussa 2017. Tämän täyspitkä seuraajaa, "Punk Funk Rock Soul, Vol. 2", seurasi helmikuussa 2018.