tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Insolvenssioikeus

Insolvenssioikeus eli maksukyvyttömyysoikeus on oikeustieteen osa-alue, joka on erikoistunut maksukyvyttömyyden oikeudellisiin seurauksiin. Insolvenssioikeus käsittää lainsäädännön ja tähän oikeudenalaan kohdistuvaa oikeustieteellistä tutkimusta. 
Insolvenssioikeuden piiriin luetaan maksuvelvollisuuden laiminlyönteihin ja niiden seuraamuksiin liittyvä sääntely. Laiminlyönnit johtuvat yleensä maksukyvyttömyydestä, joskus maksuhaluttomuudesta. Oikeudenalan nimitys tulee latinalaisperäisestä sanasta "insolvenssi", joka tarkoittaa maksukyvyttömyyttä. 
Insolvenssioikeuteen kuuluvia "insolvenssimenettelyitä" ovat ulosotto, konkurssi, yrityksen saneeraus ja yksityishenkilön velkajärjestely.
Nokia 6190

Nokia 6190 on Nokian valmistama matkapuhelin. Se julkaistiin vuonna 1997.
Ominaisuudet.
Puhelimesta löytyy muun muassa seuraavia ominaisuuksia:
Armas Nikander

Armas Toivo Nikander (9. toukokuuta 1883 Helsinki – 14. marraskuuta 1947 Tampere) oli suomalainen insinööri ja vuorineuvos joka oli tamperelaisen Lokomo Oy:n toimitusjohtajana 1925–1947.
Nikanderin vanhemmat olivat liikemies Johan Nikander ja Sofie Wilhelmine Degerth. Hän kävi kahdeksan luokkaa lyseota ja opiskeli sitten laivanrakennusta Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa vuosina 1903–1908.
Nikander oli Porin Konepaja Oy:n laivanrakennusosaston työnjohtajana 1909–1910, Savonlinnan Telakka ja konepaja Oy:n teknillisenä johtajana ja isännöitsijänä 1910–1914, Tampereen Pellava- ja rautateollisuus Oy:n veturiosaston verstasinsinöörinä 1914–1917, Oy Lehtoniemen toimitusjohtajana 1917–1921, A. Ahlström Oy:n Varkauden konepajan johtajana 1921–1923 sekä Wärtsilä Oy:n yli-insinöörinä ja teknillisenä johtajana 1923–1924. Oy Lokomon toimitusjohtajana hän oli vuodesta 1925 alkaen. Nikanderin aikana Lokomo aloitti 1926 ruostumattoman teräksen valmistuksen ensimmäisenä Suomessa. Yhtiö laajensi myös tuotevalikoimaansa alkaen valmistaa muun muassa lämmityskattiloita, murskaimia ja erilaisia teollisuuden koneistoja. 1930-luvulla laajennettiin teräsvalimoa ja otettiin käyttöön sähköhitsaus. 
Nikander oli Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja Oy:n hallituksen jäsen sekä Suomen metalliteollisuuden yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1926 ja Suomen metalliteollisuuden työnantajaliiton hallituksen jäsen vuodesta 1928. Hänestä tuli Puolan konsuli 1932.
Nikander kuoli tapaturmaisesti auto-onnettomuudessa marraskuussa 1947. Helsingistä tulossa ollut henkilöauto, jossa Nikander oli matkustajana ajoi Messukylässä Vuohenojan kohdalla liukkaan kelin vuoksi päin lankkuaitaa, rikkoi aidan ja vieri noin 30 metrin matkan alas jyrkkää rinnettä jääden pyörilleen Vuohenojaan. Autonkuljettaja loukkaantui lievästi mutta Nikander menehtyi vammoihinsa samana iltana Hatanpään sairaalassa. Nikanderin seuraajaksi Lokomon johtoon tuli varatuomari Lauri J. Kivekäs.
Armas Nikander oli naimisissa vuodesta 1913 Tony Natalia Greulingin kanssa.
Johnny Gill

Johnny Gill Jr. (s. 22. toukokuuta 1966 Washington, Yhdysvallat), joka tunnetaan myös nimillä J.G., J. Skillz ja Johnny G, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Gill on R&amp;B:n ja popmusiikin yhtyeen New Editionin kuudes jäsen. Hän oli myös LSG-nimisen superyhtyeen jäsen yhdessä Gerald Levertin ja Keith Sweatin kanssa. Gill on tällä hetkellä uudessa yhtyeessä Heads of State New Editionin jäsenten Bobby Brownin ja Ralph Tresvantin kanssa.
Sorgun majakka

Sorgun majakka sijaitsee Pärnun maakunnassa Sorgun saarella. Se on edelleen käytössä varoittamassa Sorgun riutoista.
Historia.
Saarella oli ennen majakkaa ollut jo puinen merimerkki. Sorgun tiilirakenteinen majakka rakennettiin Pärnunlahdelle vuonna 1904, ja se on edelleenkin varoittamassa Sorgun riutoista. Suunnittelijaksi arvellaan sotilasinsinööri Alexander Jaronia, koska hän suunnitteli samoihin aikoihin muitakin majakoita. Majakan viereen rakennettiin samaan aikaan kerosiinivarasto sekä vahdin talo. Vuonna 1913 rakennettiin lisäksi asuinrakennus, kellari ja laituri. Ensimmäisen maailmansodan aikana majakka ja sen sivurakennukset vaurioituvat. 
Majakka oli ilmeisesti rakennettu jo alun perin huonolaatuisista tiilistä ja jo pian valmistumisensa jälkeen sen julkisivu alkoi rapautumaan. Sen lisäksi siellä tehtiin jatkuvasti ilkivaltaa valvonnan puuttumisen vuoksi. Tilannetta yritettiin korjata jo ennen vuotta 1927 tuloksetta, ja toisen maailmansodan jälkeen seinät peitettiin semettilaastilla mikä sai rakennuksen rappion kiihtymään ja pilasi arkkitehtuurin. 
Alkuperäisistä rakennuksista on jäljellä, majakan lisäksi, kerosiinivarasto, sauna, kellari ja asuinrakennus. Jäljellä olevat sivurakennukset on rakennettu kovista jääkauden mukanaan tuomista kivistä jota Virossa nimitetään "raudkivi"ksi tai "maakivi"ksi.
Tällä hetkellä majakka on pikkuhiljaa raunioutumassa ja kaipaisi suojelua.
Clarissa Eden

Clarissa Eden (o.s. "Spencer-Churchill") (28. kesäkuuta 1920 – 15. marraskuuta 2021) oli brittiläinen muistelmakirjailija. Hän oli Winston Churchillin veljentytär ja meni naimisiin tulevan pääministeri Anthony Edenin kanssa. Clarissa Edeniä syytettiin aikoinaan miehensä vaikuttamisesta Suezin kriisin aikana. Hän julkaisi muistelmansa lokakuussa 2007 ollessaan jo 87-vuotias. 
Edenin ystäväpiiriin kuuluivat Isaiah Berlin, Evelyn Waugh ja Greta Garbo.
Johnny Gill (vuoden 1990 albumi)

Johnny Gill on yhdysvaltalaisen laulajan Johnny Gillin kolmas eponyymi albumi ja ensimmäinen, joka julkaistiin Motown Records -levy-yhtiöllä. Albumi julkaistiin 17. huhtikuuta 1990 ja siltä julkaistiin singlet ”Rub You the Right Way”, ”My, My, My”, ”Wrap My Body Tight” sekä ”Fairweather Friend”. Se julkaistiin Gillin yhtyeen New Editionin ollessa tauolla. Albumi sijoittui muun muassa Billboard 200 -albumilistan 8. sijalle ja Top R&amp;B/Hip-Hop Albums -albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Fagerön miinaonnettomuus

Fagerön miinaonnettomuus tapahtui keskiyöllä 12. joulukuuta 1944 kun kaksi saksalaista Narvik-luokan hävittäjäalusta Z35 ja Z36 ajoi miinoihin Inkoon saaristossa Fagerön saaren edustalla. Onnettomuudessa kuoli yli 500 saksalaista merisotilasta. Henkiinjääneet 67 saksalaista joutuivat vankileirille Neuvostoliittoon. 
Saksalaisen laivasto-osaston johon kuuluivat hävittäjät Z35, Z36 ja Z43 sekä torpedoveneet T23 ja T28 tarkoituksena oli laskea miinoja Viron rannikolle jotta Neuvostoliiton laivaston liikkuminen Tallinnan länsipuolella vaikeutuisi. Osasto lähti Gdyniasta 11. joulukuuta 1944 kohti Suomenlahtea. Kova merenkäynti ja huono näkyvyys johtivat siihen että osasto ajautui väärälle reitille Suomen rannikon tuntumaan. Hävittäjät Z35 ja Z36 joutuivat saksalaisten itse aikaisemmin laskemaan Nashornin miinakenttään, törmäsivät miinoihin ja upposivat. Z36 tuhoutui kokonaan kun sen kannella ollut miinalasti räjähti samalla eikä laivan miehistöstä jäänyt ketään henkiin. Sen sijaan Z35:n miehistöstä osa onnistui pelastumaan aluksesta ennen kuin se upposi. Muut osaston laivat kääntyivät takaisin kohti Gdyniaa.
Henkiinjääneet miehistön jäsenet pelastautuivat Inkoon rannikon saarille. Suomen ja Neuvostoliiton aseleposopimuksen mukaisesti heidät luovutettiin Neuvostoliittoon. Onnettomuudessa menehtyneiden ruumiita löytyi saarien rannoilta vielä seuraavan vuoden syksyyn saakka. Fagerön saarelle haudattiin kaikkiaan 187 saksalaista. Kuolleet siirrettiin 1960-luvun alussa Saksalaisten sotilaiden hautausmaalle Vantaalle, jonne on haudattu yhteensä 201 onnettomuudessa kuollutta. Uponneiden alusten hylyt onnistuttiin paikallistamaan kevättalvella 1994.
Kirjailija Hans Ruin kuvasi tapausta omaelämäkerrallisessa teoksessaan "Hem till sommaren" (1960).
Tianwa Yang

Tianwa Yang (s. 8. huhtikuuta 1987) on Pekingistä lähtöisin oleva kiinalainen viulisti. Hän aloitti lastentarhassa sähköpianolla musisoimisen ja siirtyi viuluun nelivuotiaana. Hän voitti sittemmin erinäisiä viulukilpailuita ja levytti jo 13-vuotiaana Niccolò Paganinin "24 kapriisia". Hän on levyttänyt myös Pablo de Sarasaten, Felix Mendelssohnin, Wolfgang Rihmin ja Eugène Ysaÿen teoksia. Yangin käyttämä instrumentti on Guarneri del Gesu -viulu vuodelta 1730.
Yang voitti ECHO Klassikin parhaan instrumentalistin tunnustuksen vuonna 2015.
Kiharapyrstöt

Kiharapyrstöt (Mohoidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit on perinteisesti luokiteltu kuuluvaksi mesikkoihin mutta mitokondrioiden DNA-tutkimukset ovat osoittaneet lajien kuuluvan omaan heimoonsa. Kiharapyrstöihin kuuluu 2 sukua ja 5 lajia.
Kaikki kiharapyrstölajit ovat kuolleet sukupuuttoon. Lajit elivät Havaijilla ja monet kuolivat sukupuuttoon viimeistään 1900-luvun alussa. Viimeisin elossa ollut laji kauainkiharapyrstö kuoli sukupuuttoon 1980-luvun lopussa. Lajit elivät metsissä ja niiden ravintoa olivat hyönteiset.
Hiiessaaren majakka

Hiiessaaren majakka on majakka Hiidenmaan saaren koillisrannikolla Hiidenmaan maakunnassa Hiiessaaren kylässä.
Historia.
Majakka sijaitsee Hiidenmaan saaren koillisrannikolla. Sen tarkoituksena on ohjata laivoja pohjoisen Väinämeren suuntaan 229,6°. Palukülan kirkontornin huippu auttaa siirtymään oikealle reitille, ja vuonna 1876 rakennettiin aluksi puinen kyltti, jonka korkeus oli 12 metriä ja joka oli 13 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Se näkyi 8 mailin päästä ja toimi Palukülan kirkkon tornin huipun kanssa linjatauluna. 
Vuonna 1891 rakennettiin majakanrakennus Hiiessaaren niemelle. Rakennuksen korkeus oli 17 metriä merenpinnan yläpuolella, majakan 16 metriä. Vuonna 1910 aloitettiin uuden katkaistun pyramidin muotoisen majakan rakentaminen punaisesta kivestä. Se kuitenkin tuhoutui toisessa maailmansodassa. Vuonna 1953 saarella rakennettiin uusi majakka, jonka korkeus oli 17 metriä. Sen päässä oli lyhty, joka näytti sektoria 260° – 130°. Sen valon korkeus oli 18 metriä ja näkyvyys 10 merimailia. 
Vuodesta 1980 lähtien majakka oli varustettu radioisotooppisella termosähkögeneraattorilla eli se oli ydinmajakka. Generaattori kuitenkin poistettiin, ja vuosien 1994–2001 välillä ei majakassa ollut valoa. Korjauksen jälkeen siihen asennettiin automaattinen järjestelmä, joka varustettiin aurinko- ja tuulivoimajärjestelmällä.
Kärdlan lentoasema on noin kilometrin päässä majakasta.
A Matter of Time

A Matter of Time on belgialaisen laulajan Sennekin esittämä kappale, jolla hän edusti Belgiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Lähteet.
Sentiero del Viandante (Lierna)

Sentiero del Viandante on vaellusreitti, joka koostuu Comojärven itäpuolelta kulkevista reiteistä. Se alkaa Liernasta ja päättyy Colicoon. Reitin kokonaispituus on noin 45 kilometriä, ja se on osittain päällystetty.
Tallinnan kasvitieteellinen puutarha

Tallinnan kasvitieteellinen puutarha () on kasvitieteellinen puutarha Tallinnassa Virossa. Se sijaitsee Piritanjoen oikealla rannalla Piritan kaupunginosassa Kloostrimetsan asuinalueella. Puutarhan pinta-ala on 123 hehtaaria, joten se on Viron suurin kasvitieteellinen puutarha.
Historia.
Ajatus kasvitieteellisen puutarhan perustamisesta Tallinnaan nousi esiin ensimmäisen kerran 1860-luvulla. Vei melkein sata vuotta ennen kuin se toteutui. Puutarha perustettiin 1. joulukuuta 1961 Viron SNT:n tiedeakatemian alaisuuteen ja sitä kehitettiin tulevina vuosina. Suuret kasvikokoelmat istutettiin seuraavien 20 vuoden aikana. Systemaattinen ulkoilmakokoelma avattiin vierailijoille vuonna 1970 ja kasvihuonekokoelma vuonna 1971.
Alun perin tutkittiin lähinnä vieraita kasvilajeja virolaisessa ympäristössä, kuten kasvien kasvuvaatimuksia ja akklimatisaatiota. 1970-luvulta lähtien tutkimus siirtyi kotoperäisten kasvilajien käyttöön maisemassa ja puutarhataloudessa. Vuodesta 1963 lähtien puutarhalla on ollut Audakun koeasema Viidumäen luonnonsuojelualueella Saarenmaalla ja arboretum Tallinnan Irussa vuosina 1973–1994.
Vuodesta 1992 lähtien Tallinnan kasvitieteellinen puutarha on ollut Baltian kasvitieteellisten puutarhojen yhdistyksen jäsen ja vuodesta 1994 Botanic Gardens Conservation Internationalin jäsen. Vuonna 1995 vastuu puutarhasta siirrettiin Tallinnan kaupungille.
Kasvitieteellisen puutarhan alueeseen kuuluu maata Viron ensimmäisen presidentin Konstantin Pätsin entisestä maatilasta.
Johtajat.
Kasvitieteellisen puutarhan johtajia ovat olleet:
Kokoelmat.
Kasvitieteelliseen puutarhaan kuuluu ulkona systemaattinen osasto ja sisällä kasvihuonekokoelmat. Ulkopuutarhassa on arboretum, ruusutarha ja kivipuutarha.
Japanin ralli 2006

Japanin ralli 2006 (virallisesti Rally Japan 2006) oli Rallin MM-sarjan kauden 2006 11. osakilpailu, joka ajettiin 1.–3. syyskuuta. Rallin voitti Kronoksen Sébastien Loeb. Toiseksi sijoittui Fordin Marcus Grönholm ja kolmanneksi Fordin Mikko Hirvonen.
Australian ralli 2006

Australian ralli 2006 (virallisesti "19. Telstra Rally Australia") oli Rallin MM-sarjan kauden 2006 14. osakilpailu, joka ajettiin 26.–29. lokakuuta 2006. Kilpailussa oli 26 erikoiskoetta.
Kilpailun voitti Mikko Hirvonen, jolle voitto oli uran ensimmäinen MM-sarjassa. Toiseksi sijoittui Petter Solberg ja kolmanneksi Manfred Stohl. Marcus Grönholm kaatoi auton perjantaina, mutta nousi lopulta viidennelle sijalle. Sébastien Loeb oli poissa kilpailusta murtuneen käden vuoksi ja varmisti kuljettajien mestaruuden.
Diaka (Nigerin sivuhaara)

Diaka on Nigerin läntinen sivuhaara joen sisämaasuistossa Malissa. Se haarautuu Nigerjoesta Diafarabéssa, jakautuu Kamaka-Seben alapuolella useiksi pieniksi haaroiksi ja laskee Waladojärven kautta Déboon. Niger, Bani ja Diaka muodostavat laajan tulvatasangon mutkittelevine sivuhaaroineen ja tulva-altaineen.
Diakan virtaus käsittää noin kolmasosan Nigerin vesimäärästä sen yläpuolella Ké Macinassa. Diafarabén lähellä Karassa vuosina 1907–1978 mitattu keskiarvo on 459 kuutiometriä sekunnissa. Maalis-toukokuussa virtaus pysähtyy yleensä kokonaan. Joki on liikennöintikelpoinen Ténenkouun saakka elokuun puolivälistä joulukuun loppuun saakka.
Haapsalun piispanlinna

Haapsalun piispanlinna () on Haapsalussa sijaitseva linna, johon kuuluu Haapsalun tuomiokirkko. Linna on perustettu 1200-luvulla Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan hallintokeskukseksi. Legendan mukaan elokuussa täyden kuun aikaan kappelin sisäseinälle ilmestyy valkoisen leidin kuva.
Historia.
Albert von Buxhövden perusti Riian arkkihiippakunnan piispana toimiessaan vuonna 1228 uuden hiippakunnan, johon tulivat kuulumaan Läänemaa, Saarenmaa ja Hiidenmaa. Uuden Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan ensimmäinen hallintokeskus oli Lihulan linna, jonne rakennettiin kivinen linnake kalparitariston avulla. Välttääkseen konflikteja vaikutusvaltaisen ritarikunnan kanssa piispa siirsi hiippakunnan hallintokeskuksen Peronaan, jossa sen polttivat liettualaiset kymmenen vuotta myöhemmin. Hiippakunnan uudeksi keskukseksi valittiin Haapsalu, jonne alettiin rakentaa piispan linnaketta ja tuomiokirkkoa. Linnan rakentaminen jatkui kolme vuosisataa.
Linna.
Linnan rakentaminen, laajentaminen ja uudelleen rakentaminen jatkuivat useita vuosisatoja. Arkkitehtuuri muuttui aseiden kehityksen myötä. Linnoitus saavutti lopullisen suuruutensa piispa Johannes IV Kievelin aikana vuosina 1515–1527. Tuolloin sen pinta-ala oli yli 30 000 neliömetriä, seinien paksuus vaihteli 1,2–1,8 metrin välillä ja suurin korkeus oli yli 10 metriä. Linnan länsisivulla on 29 metriä korkea vartiotorni 1200-luvulta. Sitä on käytetty myöhemmin kellotornina. Linnan muureja korotettiin myöhemmin 15 metriin asti.
Linna vaurioitui pahoin Liivinmaan sodan aikana vuosina 1558–1582. Pienen linnan muurit ja ulompi linnoite jäivät osittain tuhoutuneiksi. 1600-luvulla Viroa tuolloin hallinneet ruotsalaiset eivät enää käyttäneet linnaa puolustusrakennuksena. Suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1710 Venäjä valloitti Viron ja Pietari Suuren käskystä linnan muurit tuhottiin osittain. Tästä lähtien linna on ollut käytännössä raunioina.
Simon Standage

Simon Standage (s. 8. marraskuuta 1941 High Wycombe, Buckinghamshire, Englanti) on brittiläinen viulisti. Hän on erikoistunut barokin ja klassismin aikakausien musiikin tulkitsemiseen periodisoittimilla. Hän alkoi soittaa English Concert -kokoonpano solistina ja johtaa sitä sen perustamisen yhteydessä; tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1990 saakka. Hän toimi myös City of London Sinfoniassa samassa ominaisuudessa. Hän on levyttänyt muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin viulukonsertot Academy of Ancient Musicin kanssa ja tehnyt levytyksiä myös Collegium Musicum 90:n kanssa.
Vuonna 1981 Standage perusti Salomon-jousikvartetin, joka esittää klassismin ohjelmistoa aikakauden tyylillä. Opetustöitä hän on suorittanut Royal Academy of Musicissa, Franz Liszt -akatemiassa ja kesäkursseilla Euroopassa. Hänen saamien tunnustusten joukossa on Royal Academy of Musicin kunniajäsenyys vuodelta 2009. Standagen instrumentti on Giovanni Grancinon viulu Milanosta vuodelta 1685.
Buck Rogers

Buck Rogers on kuvitteellinen yhdysvaltalainen avaruusopperahahmo, jonka Philip Francis Nowlan loi novellissaan "Armageddon 2419 A.D.", ja joka julkaistiin "Amazing Stories" -lehden elokuun 1928 numerossa. Tarina sovitettiin sarjakuvaan, jonka piirtäjäksi tuli Dick Calkins.
Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran sanomalehdessä 7. tammikuuta 1929 ja ilmestyi yhtäjaksoisesti vuoteen 1967 saakka. Suomessa sitä julkaisi ainakin "Maaseudun Tulevaisuus". Myöhemmin Buck Rogersiin hahmoon tehtiin muutoksia, kun se esiintyi elokuvissa ja sarjakuvissa. Sankarin nimi esimerkiksi muutettiin Anthonysta Buckiksi ja tarinassa esiintyviä vuosilukuja muutettiin.
Buck Rogersin seikkailut sarjakuvissa, elokuvissa, radiossa ja televisiossa muuttuivat tärkeäksi osaksi amerikkalaista populaarikulttuuria. Suosittu ilmiö esiintyi rinnan 1900-luvun avaruusteknologian kehityksen kanssa ja esitteli amerikkalaisille ulkoavaruutta tuttuna seikkailuympäristönä.
Buck Rogers toi avaruusseikkailujen teeman suositummaksi mediassa seuraten tässä sellaisten kirjallisten pioneerien kuin Jules Vernen, H. G. Wellsin ja Edgar Rice Burroughsin jalanjälkiä.
Buck Rogersin käyttämät aseet, kuten halvaussädepistooli ja kuolemansäteet, suunniteltiin hyvin tarkasti. Niiden näköiskappaleista tuli lyhyessä ajassa menestysartikkeleita leikkikalumarkkinoilla.
Elokuva ja televisiosarja.
Vuonna 1979 valmistui Daniel Hallerin ohjaama elokuva "Avaruusseikkailija Buck Rogers" () sekä samanniminen televisiosarja, joissa kapteeni Buck Rogersia esitti Gil Gerard. Alun perin televisioon tehty elokuva laskettiin myös elokuvateatterilevitykseen. Elokuva oli samalla televisiosarjan pilottijakso.
Televisiosarjaa tehtiin vuosina 1979-1981 kaksi kautta, kaikkiaan 37 jaksoa. Ensimmäinen tuotantokausi, joka käsittää 24 jaksoa, on julkaistu Suomessa kuuden DVD:n boksina, yhteiskestoltaan noin 18 tuntia.
Elokuvassa ja televisiosarjassa Buck Rogers on 1900-luvun astronautti, joka herää vuoden 2491 maailmaan. Aina ohjelman alussa kuultava kertojan ääni taustoittaa seuraavaa: ""Vuonna 1987 Nasa laukaisi viimeisen USA:n kaukoavaruusluotaimen. Onnettomuus sinkosi Ranger 3:n ja kapteeni William "Buck" Rogersin syrjään lentoradaltaan. Rogersin elintoiminnot pysähtyivät, kunnes alus palasi Maahan 500 vuotta myöhemmin.""
Yhdessä Avaruusetsintävoimien nuoren everstin Wilma Deeringin (Erin Gray) kanssa Buck Rogers joutuu "huikeisiin mittelöihin mielikuvituksellisten vastustajiensa kanssa".
Televisiosarjassa on runsaasti myös komediallisia aineksia. DVD-julkaisun takakannessa todetaan: "Buck Rogers in the 25th Century -sarjassa on kaikkea: mahtavia avaruustaisteluja ja hulvatonta komediaa. Muistathan Twiki-robotin sekä Erin Grayn, avaruuden epäilemättä kauneimman naisen?"
Sarjakuva-albumi.
Suomeksi on julkaistu elokuvaan perustuva sarjakuva-albumi "Buck Rogers" (Kustannus Oy Semic, 1980). Tarinan on elokuvan pohjalta mukaillut Paul S. Newman, ja piirrosjäljestä vastaavat Frank Bolle, A. McWilliams ja Jose Delbo. Sarjakuva-albumissa on 64 sivua.
Jonas Andersson (kartanlukija)

Jonas Andersson (s. 1. tammikuuta 1977) on ruotsalainen kartanlukija. 
Ura.
Andersson aloitti ralliuransa vuonna 2002 kartanlukijana Per-Gunnar Anderssonille.
Anderssonin ensimmäinen ralli oli Ruotsin ralli vuonna 2002. Ensimmäisen MM-rallivoittonsa Andersson saavutti Østbergin kanssa vuoden 2012 Portugalin rallista.
Kaudesta 2016 lähtien Andersson toimi Škodan tehdastallissa MM-sarjan oheisluokkana ajettavassa WRC-2 -sarjassa Pontus Tidemandin kartanlukijana. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Mads Østbergin kartanlukijana.
Andersson toimi kartanlukijana Ole Christian Veibylle vuosina 2019, 2020 ja 2021 ennen siirtymistä Gus Greensmithin kartanlukijaksi.
Peter Schidlof

Peter Schidlof (1922 Unter Olbendorf – 16. elokuuta 1987 Cumbria) oli itävaltalaissyntyinen alttoviulisti, joka tuli tunnetuksi urastaan 39 vuotta koossa pysyneen Amadeus-kvartetin soittajana.
Alun perin Schidlofin etunimi oli Hans. Hän oli juutalainen, mutta kävi katolista koulua ja opiskeli alun perin viulunsoittoa. Vuonna 1938 Schidlof joutui pakenemaan natsimiehitystä Englantiin. Uudessa kotimaassaan hän kohtasi syntyperäisen brittiläisen sellisti Martin Lovettin, jonka hän esitteli viulisteille Norbert Braininille ja Siegmund Nisselille. Miehet alkoivat harjoitella yhdessä ja antoivat Lontoon-debyyttinsä Amadeus-kvartettina tammikuussa 1948.
Schidlof kuoli sydäninfarktiin 65-vuotiaana, minkä jälkeen häntä jäivät kaipaamaan vaimo Margit ja tytär Annemarie Lontoosta. Kvartetin toiminta lopetettiin Schidlofin kuoltua, sillä sellisti Lovett ilmoitti, ettei ohjelmistoa kahdelle viulistille ja yhdelle sellistille ole.
Norbert Brainin

Norbert Brainin (12. maaliskuuta 1923 – 10. huhtikuuta 2005) oli itävaltalaissyntyinen viulisti, joka tuli tunnetuksi toiminnastaan Amadeus-kvartetin ensimmäisenä viulistina. Kvartetti debytoi vuonna 1947 ja päätti toimintansa vuonna 1987 alttoviulisti Peter Schidlofin kuoltua. 
Brainin sai lapsuudessaan Itävallassa neljännesviulun seitsemänvuotispäivälahjakseen. Hän kehitti välittömästi kiinnostuksen instrumenttiin ja sai opetusta Riccardo Odnoposoffilta, Salomon Auberilta ja Rosa Hochmann-Rosenfeldiltä. Vuonna 1938 Brainin oli jo menettänyt vanhempansa ja eli sukulaisten tuella sisarustensa kanssa. Pian hän joutui jättämään Itävallan ja lähtemään Englantiin, jossa hän alkoi saada opetusta Carl Fleschiltä vuonna 1939. Hän onnistui hankkimaan paljon esiintymiskokemusta jo teininä. Vuonna 1946 hän voitti Carl Flesch -kilpailussa kultamitalin. Palkintoon kuului myös tilaisuus esiintyä Albert Hallissa, jossa hän oli solistina Ludwig van Beethovenin viulukonserton esityksessä Lontoon filharmonisen orkesterin kanssa tammikuussa 1948. Brainin alkoi kuitenkin syventyä toimintaansa kamarimuusikkona. 
Monivuosikymmenisellä urallaan Amadeus-kvartetin johdossa Brainin esitti mm. Haydnia, Mozartia, Beethovenia ja Schubertia. Kokoonpano kuitenkin esitti modernimpaakin musiikkia, kuten Béla Bartókia ja jopa Wienin toisen koulukunnan tuotantoa. 80-vuotispäiväänsä vuonna 2003 Brainin juhlisti esiintymällä konsertissa Wigmore Hallissa. Hän oli naimisissa preussilaissyntyisen Katinka Kottowin kanssa, ja parilla oli tytär Ann. Brainin kuoli syöpään 82 vuoden iässä.
Siegmund Nissel

Siegmund Nissel (3. tammikuuta 1922 – 21. toukokuuta 2008) oli itävaltalaissyntyinen viulisti, joka tuli tunnetuksi toimimalla Amadeus-kvartetin toisena viulistina vuosina 1947–1987. Hän myös päätti kvartetin nimen. Alun perin Nissel oli lähtöisin Münchenistä. Hän aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana ja muutti Wieniin yhdeksän vuoden iässä. Vuonna 1938 hän pääsi natsien miehittämästä Itävallasta Britanniaan.
Nisselillä oli eräänlainen kvartetin "liikemiehen" rooli, sillä hän muun muassa vastasi yhteistyötä koskevasta neuvottelemisesta Deutsche Grammophonin kanssa. Nissel jatkoi esiintymistä myös kokoonpanon hajottua ja oli kysytty pedagogi. Hänen vaimonsa Muriel kirjoitti kirjan "Married to the Amadeus: Life With a String Quartet" (1998).
Jørgen Moe

Jørgen Engebretsen Moe (22. huhtikuuta 1813 Buskerud, Hole, Norja – 27. maaliskuuta 1882 Kristiansand, Norja) oli norjalainen kirjailija, pappi ja kansanperinteen kerääjä.
Moen merkitys norjalaisessa kulttuurissa perustuu erityisesti hänen yhdessä Peter Christen Asbjørnsenin kanssa keräämäänsä ja julkaisemaansa uraauurtavaan kansantarinoiden kokoelmaan. Mutta hän on merkittävä kuitenkin myös itsenäisenä kaunokirjailijana. Hän kirjoitti rakastettuja runoja ja kertomuksia, kuten "I Brønden og i Kjærnet"', jota D. A. Seipin mukaan on ”ensimmäinen varsinainen lastenkirjamma, lapsista ja lapsille”. Hän oli merkittävä myös kirkollisen työnsä ansiosta, sillä hän toimi ensin seurakuntapappina yli 20 vuotta, sitten piispana.
Moe valmistui teologian kandidaatiksi 1839. Hänen lastenkirjansa I Brønden og i Kjærnet (1851) perustuu lapsuudenmuistoihin kotikaupungista, kuten myös monet hänen runonsa. Digte (1848) sisältää uskonnollista ja luontolyriikkaa. 1830-luvulta alkaen Moe keräsi yhteistyössä Asbjørnsenin kanssa kansantarinoita. Ensin hän käytti tarinoita oman tuotantonsa aineistona, mutta myöhemmin hänestä tuli tutkija. Osa kerätystä aineistosta ilmestyi nimellä Norske Folkeeventyr i (1841–1844).
Jørgen Moen poika oli kansanperinteen kerääjä Ingebret Moltke Moe (1859–1913).
Hi-Five

Hi-Five oli yhdysvaltalainen R&amp;B-kvintetti Wacosta, Texasista. Yhtye perustettiin vuonna 1990 ja koostui Tony Thompsonista, Roderick ”Pooh” Clarkista, Marcus Sandersista, Russell Nealistä ja Toriano Easleystä. Treston Irby korvasi myöhemmin Easleyn. 
Hi-Five julkaisi esikoisalbuminsa "Hi-Five" vuonna 1990. Albumin kappale ”I Like the Way (The Kissing Game)” sijoittui Billboard Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle.
Johan Lilius (professori)

Carl Johan Lilius (s. 22. elokuuta 1964 Helsinki) on Lilius-sukuun kuuluva Åbo Akademin tietotekniikan professori. 
Johan Lilius syntyi professori, pääjohtaja Henrik Liliuksen ja professori Pirkko Laineen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on puheterapeutti Katriina Kirjavainen. Liliuksesta tuli Åbo Akademin tietotekniikan professori vuonna 2001. Lilius valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1989 ja väitteli siellä tekniikan tohtoriksi 1995. Hän on erikoistunut sulautettujen järjestelmien tietotekniikkaan ja tutkinut myös formaaleja kieliä. Lilius on laatinut alaltaan yli 150 tieteellistä julkaisua ja viitisenkymmentä teknistä raporttia sekä ohjannut kymmenkunta väitöstyötä ja useita kymmeniä muita opinnäytteitä.
Rick Hoffman

Rick Edward Hoffman (s. 12. kesäkuuta 1970 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Louis Littin roolista televisiosarjassa "Pukumiehet". 
Hoffman syntyi New Yorkissa Charlie ja Gail Hoffmannille ja varttui New Yorkin osavaltiossa Roslyn Heightsissa. Hoffman on juutalainen. Hän valmistui Old Westburyn The Wheatley Schoolista ja opiskeli sen jälkeen Arizonan yliopistossa. Valmistuttuaan Hoffman muutti Kaliforniaan Los Angelesiin aloittaakseen näyttelijänuran.
Olavi Lindén

Erkki Olavi Lindén (s. 6. joulukuuta 1946 Tammisaari) on palkittu suomalainen teollinen muotoilija. 
Henkilöhistoria.
Olavi Lindén syntyi yrittäjä, sorvaaja Erkki Lindénin ja Inkeri Aallon perheeseen. Hänen puolisonsa on tekstiiliopettaja Eivor Öhman. Lindén tuli ylioppilaaksi 1965 ja valmistui insinööriksi 1970. Hän toimi pitkään Fiskarsin palveluksessa, tuotantopäällikkönä 1970–1972, tuotekehittäjänä ja laatupäällikkönä 1972–1987 sekä tuotekehityspäällikkönä ja muotoilijana vuodesta 1987. Fiskarsin työurallaan, joka kesti vuoteen 2009, Lindén suunnitteli muun muassa useita kymmeniä työkaluja rikkaruohonpoistajasta retkikirveeseen ja oksasaksiin. Hänet tunnetaan myös Olof Bäckströmin alkujaan suunnittelemien Fiskarsin oranssikahvaisten saksien toisena suunnittelijana. Jäätyään eläkkeelle Lindén on paneutunut jousisoittimien suunnitteluun.
Jade (yhtye)

Jade on yhdysvaltalainen hip hop soul -yhtye, joka oli alun perin toiminnassa vuosina 1991–1997, mutta joka on jälleen ollut toiminnassa vuodesta 2014 alkaen. Yhtye koostui alun perin Tonya Kellystä, Joi Marshallista ja Di Reedistä. Lyhyen mutta menestyksekkään uransa aikana Jade on julkaissut kaksi studioalbumia, yhden livealbumin sekä useita R&amp;B-singlejä.
Kaavin majakka

Kaavin majakka () sijaitsee Virossa Saarenmaalla Sõrvenniemellä Kaavin kylässä. Se on rakennettu vuonna 1954 ja maalattu ruskea-valkoraidalliseksi.
Historia.
Majakka on rakennettu betonista. Se on maalattu punaruskeaksi sekä ylhäältä että alhaalta, ja keskellä on valkoinen raita. Majakka sijaitsee noin 300 metriä rannasta. Rakentamisen jälkeen majakan ympärillä oleva metsä on kasvanut, mikä on vaikeuttanut majakan näkymistä mereltä päin. Tilalle onkin suunniteltu uutta majakkaa, joka olisi lähempänä merta.
Asus Tinker Board

Asus Tinker Board on yhden piirilevyn tietokone. Asus julkaisi sen alkuvuodesta 2017. Sen fyysinen koko ja GPIO-nastojen sijainti on suunniteltu yhteensopivaksi toisen sukupolven ja sitä uudempien Raspberry Pi -mallien kanssa. Ensimmäisessä versiossa on 4K-video, 2GB levyyn kolvattua keskusmuistia, gigabitin Ethernet ja 1.8 GHz:n Rockchip RK3288 -prosessori.
Historia.
Asusin aikomus julkaista yhden piirilevyn tietokone vuoti julki pian vuoden 2017 CES-elektroniikkamessujen jälkeenSlideShare-palvelun kautta. Alun perin Asus suunnitteli julkaisevansa tuotteen vasta helmikuussa 2017, mutta Britannian maahantuoja rikkoi kieltoa ja aloitti myynnin ja mainostamisen 13. helmikuuta, jolloin Asuksen markkinointiosasto ei ollut vielä valmis. Myöhemmin Asus teki oman version, ja Amazonin mainossivuston päiväys on muutettu jälkikäteen muotoon 13. maaliskuuta 2017 ja poistettiin lopulta kokonaan. Tinker tuli kuitenkin Amazonin kautta myyntiin uudelleen 24. maaliskuuta. Asus ilmoitti tilannekatsauksessaan, että tuote on nyt täydessä tuotannossa.
Käyttötestit.
Aluksi tietoa oli saatavilla hyvin vähän, koska tuotteesta oli tehty vain muutama prototyyppi. Testeissä havaittiin, että tuote on suurin piirtein kuin Raspberry Pi 3 kahdella prosessorilla ja se on 32 bittinen. Koska PI 3:sta ei vielä ollut julkaistu 64-bittistä versiota, vertailua ei voitu tehdä.
Viimeisimmissä testeissä havaittiin, että WLAN on hidas, vain noin 30Mbit/s, kun gigabitin ethernet sallii täyden 950 Mbit/s nopeuden. Keskusmuistin havaittiin olevan 25 prosenttia nopeampi kuin Pi 3. SD kortin (mikroSD) haku on 37 MiB/s eli noin kaksi kertaa nopeampi (verrattuna tyypilliseen 18 MiB/s kuten Pi 3) koska Tinker Boardissa on SDIO 3.0 liitäntä minkä ansiosta lukeminen voi tapahtua jopa 770 MiB/s nopeudella.
Imatsaliili

Imatsaliili eli enilkonatsoli (C14H14N2Cl2O) on imidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina. Lisäksi sitä käytetään eläinlääketieteessä sieni-infektioiden hoitoon.
Ominaisuudet.
Imatsaliili on huoneenlämpötilassa kellertävänruskeaa hieman öljymäistä kiinteää ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja hyvin muun muassa metanoliin ja tolueeniin. Imatsaliili tehoaa useisiin sienipatogeeneihin. Imatsaliili ärsyttää silmiä ja voi olla maksatoksista. Antifungaaliset ominaisuudet perustuva sienien tarvitsemien sterolien biosynteesin estoon.
Valmistus ja käyttö.
Imatsaliilin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 2,4-diklooriasetofenoni bromataan. Muodostuva yhdiste reagoi natriumborohydridin kanssa muodostaen epoksidin. Seuraavassa vaiheessa yhdisteen epoksidiryhmä reagoi imidatsolin kanssa. Imatsaliilin synteesin viimeinen vaihe on reaktio allyylikloridin kanssa. Imatsaliilia käytetään fungisidina muun muassa peruna-, hedelmä-, vihannes- ja koristekasviviljelmillä. Sitrushedelmät ja banaanit voidaan käsitellä aineella sadonkorjuun jälkeen estämään kuljetuksenaikaista homehtumista. Imatsaliili on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella. Eläinlääketieteessä imatsaliilia voidaan käyttää muun muassa koirien, hevosten, kissojen ja karjan sieni-infektioiden hoitoon.
Matteo Salvini

Matteo Salvini (s. 9. maaliskuuta 1973 Milano) on italialainen poliitikko. Salvini on oikeistopuolue Pohjoisen liiton (vaaleissa 2018 nimellä "Lega") johtaja vuodesta 2013. Hän on toiminut Italian sisäministerinä ja varapääministerinä 2018–2019 sekä infrastruktuuri- ja liikenneministerinä vuodesta 2022 alkaen ja myös varapääministeri.
Salvini oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2018. Euroopan parlamentissa Salvini kokosi ryhmän, josta tuli Identiteetti ja demokratia.
Ura.
Salvini oli 20-vuotias, kun hänet valittiin vuonna 1993 Milanon kaupunginvaltuustoon.
Salvini valittiin vuonna 2004 Euroopan parlamenttiin Pohjois-Italian itsenäisyyttä ajavan Pohjoisen liiton edustajana. Salvini nousi puolueen johtoon vuonna 2013, kun sen kannatus mielipidekyselyissä oli nelisen prosenttia. Salvini käänsi puolueen suunnan Italian-vastaisesta EU-vastaiseksi ja maahanmuuton vastaiseksi. Hän pudotti puolueensa nimestä sanan “pohjoinen” ja teki siitä maanlaajuisen puolueen.
Salvinin Lega sai vuoden 2018 Italian parlamenttivaaleissa 17 prosentin kannatuksen, ja Salvinista tuli uuden hallituksen sisäministeri. Salvini pyrki vuonna 2019 sisäministerinä pysäyttämään afrikkalaisten siirtolaisten tulon Italiaan Välimeren yli ja sai toimistaan syytteen. Hänelle vaaditaan kuuden vuoden vankeusrangaistusta. Tuomio annetaan lokakuussa 2024. Hän on sanonut haluavansa muuttaa EU:n talouspolitiikan suuntaa ja lopettaa puheet tiiviimmästä unionista. La Lega -puolue lähti hallituksesta elokuussa 2019, ja Salvinin tilalle Italian sisäministeriksi tuli syyskuussa 2019 poliittisesti sitoutumaton virkamies Luciana Lamorgese.
Salvini halusi tiivistää Euroopan kansallismielisten puolueiden yhteistyötä ja muodosti Euroopan parlamenttiin kansallismielisten ja nykymuotoista EU:ta arvostelevien puolueiden yhteistä ryhmää. Salvinin kokoama uusi blokki sai nimekseen European Alliance of Peoples and Nations (EAPN). Europarlamenttivaalien 2019 jälkeen blokki järjestäytyi ryhmäksi Identiteetti ja demokratia.
Salvini on vuonna 2022 aloittaneen Giorgia Melonin hallituksen infrastruktuuri- ja liikenneministeri ja varapääministeri.
Yksityiselämä.
Salvini oli vuosina 2003–2010 naimisissa eteläitalialaisen Fabrizia Ieluzzin kanssa.
Karsikas

Karsikas on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Cláudia Pascoal

Cláudia Rafaela Teixeira Pascoal (s. 12. lokakuuta 1994 Gondomar, Portugali) on portugalilainen laulaja. Hän edusti Portugalia kappaleella "O jardim" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa. Pascoal pääsi isäntämaan edustajana suoraan kilpailun finaaliin, jossa sijoittui 26. ja viimeiselle sijalle.
Pascoal osallistuu Portugalin karsintana Eurovision laulukilpailuun 2023 toimivaan Festival da Canção 2023 -laulukilpailuun kappaleella "Nasci Maria".
O jardim

O jardim on portugalilaisen laulajan Cláudia Pascoalin esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale pääsi suoraan kilpailun finaaliin, koska Portugali oli voittanut edellisen vuoden kilpailun. Finaalissa kappale sijoittui viimeiseksi 39 pisteellä.
Cameron Troy Duncan

Cameron Troy Duncan (20. huhtikuuta 1986 – 12. marraskuuta 2003) oli uusiseelantilainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Duncan teki lukuisia kotivideoita, mutta vain kaksi lyhytelokuvaa: "DFK6498" ja "Strike Zone" sekä muutaman mainosvideon ennen kuolemaansa vain 17-vuotiaana osteosarkoomaan. 
Cameronin kuoleman jälkeen omistus hänen muistolleen julkaistiin "" -elokuvan laajennetun erikoisversion lisämateriaalien mukana (osa 6).
Jason Belmonte

Jason Belmonte (s. 29. heinäkuuta 1983) on australialainen ammattikeilaaja. Hän on tullut kuuluisaksi etenkin kahden käden heittotyylistään ja on Osku Palermaan kanssa ensimmäisiä ammattilaisia tällä pelitavalla. Hänet on valittu neljästi PBA:n vuoden pelaajaksi, joista kolme perättäisinä vuosina. Vuoteen 2018 mennessä hän on tienannut 1,1 miljoonaa dollaria ja 21 300 -sarjaa, joista yksi televisioitiin PBA:n 20. TV-300 -sarjana. Tuolla suorituksella hän lunasti itselleen 10 000 Yhdysvaltain dollarin bonuksen.
Belmonte syntyi Orangen kaupungissa, New South Walesissa, Australiassa. Keilauksen hän aloitti jo kaksivuotiaana vanhempiensa keilahallissa, joka on edelleenkin hänen kotihallinsa. 
PBA-ura.
Ammattilaisuran hän aloitti 2008 siirtyessään Pohjois-Amerikassa pelattavalle PBA-kiertueelle. Tuolloin poikkeavan pelitapansa lisäksi hän keräsi huomiota pallonsa teholla, sillä pyörinnän ja vauhdin määrä oli huomattavan suuri muihin nähden. Hänet valittiinkin vuoden tulokkaaksi 2008–2009. Belmonte on saavuttanut 17 PBA-turnausvoittoa, joista 9 major-tasoisia. Hänet on valittu vuoden pelaajaksi vuosina 2013–2015 ja 2017. Hän on ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut vuoden aikana kolme Major-tason PBA-turnauksia. Hän on 47. PBA-kiertueella miljoonatulot tienannut pelaaja ja teki tämän vielä ennätyksellisillä 131 pelatulla turnauksella, edeltävä ennätys oli Wes Malottin 180 turnausta. Belmonte on pelannut myös useamman vuoden PBA-seura L.A.X.:n riveissä.
Belmo-brändi.
Jason on STORM-pallovalmistajan tallipelaaja. Hän on ollut kehittämässä kahta BELMO-brändiä kantavaa palloa Timeless ja Drive. Keilakenkävalmistaja Dexter on valmistanut hänelle useammat signatuurikengät. 2017 Wanna play studios Ltd. julkaisi androidille mobiilipelin Bowling by Jason Belmonte. Hänellä on myös oma franchise-myynti.
Béthencourtin Pietari

Béthencourtin Pietari ( 21. maaliskuuta 1626, Vilaflor, Tenerife – 25. huhtikuuta 1667, Antigua Guatemala, Guatemala) oli Espanjan lähetyssaarnaaja Guatemalassa ja pyhimys katolisesta kirkosta.
H. P. Lovecraft – Historiallinen seura

H. P. Lovecraft – Historiallinen seura ry. on kesällä 2010 perustettu kauhu-, scifi- ja fantasiakirjailija H. P. Lovecraftin muistolle omistettu seura. Seuran tarkoituksena on ylläpitää ja edistää kiinnostusta kauhukirjallisuuteen, tukea jäsentensä kirjallisia harrastuksia, luoda uusia lukuja Cthulhu-myytokseen, jakaa tietoa H. P. Lovecraftista ja tuottaa mahdollisuuksien mukaan myös muita lovecraftiaanisia aktiviteetteja.
Seuran näkyvimpään toimintaan kuuluu jäsenlehden julkaiseminen. Pääasiallinen painopiste on H. P. Lovecraftin laajassa sekä moniulotteisessa kirjallisessa perinnössä, mutta se ei sulje pois myöskään muita kauhun muotoja tai aihepiirin avaraa käsittelyä.
Jäsenlehden ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 2011 nimellä "Nyarlathotep", minkä jälkeen nimi muutettiin muotoon "Kuiskaus pimeässä". Lehti ilmestyy pari kertaa vuodessa ja sisältyy jäsenmaksuun. Irto- ja/tai jälkinumeroita on saatavilla seuran sivuilla, hyvin varustetuissa kivijalkakaupoissa sekä aihepiiriä sivuavilla festareilla ja coneissa.
Seuran muuhun toimintaan kuuluu paikallisosastojen järjestämät lukupiirit, elokuvaillat ja roolipelipäivät (mm. "Arkham Horror", "Call of Cthulhu") sekä aktiivinen osallistuminen seuran omalle keskustelufoorumille.
HPLHS aloitti kesäkuussa 2012 yhteistyön arvostetun amerikkalaisen sisarseuransa, The H. P. Lovecraft Historical Societyn (HPLHS) kanssa.
Sofia Open

Sofia Open on helmikuussa Sofiassa, Bulgariassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016. Turnaus pelataan Arena Armeecissa ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Havets röst

Havets röst on pohjoismaisille ja baltialaisille klassisille laulajille tarkoitettu laulukilpailu, joka järjestetään Maarianhaminassa Ahvenanmaalla. Kilpailun osallistuja saa olla enintään 30-vuotias. Ensimmäinen kilpailu oli vuonna 2017. Vuodesta 2018 alkaen kilpailun järjestää Sångvik rf kahden vuoden välein. Kilpailussa ei haeta voittajaksi vain teknisesti parasta ääntä, vaan laulajaa, joka "tuo yhteen puhtaasta elämästä, ystävyydestä, yhteisöllisyydestä ja kulttuuriarvojen edistämisestä kiinnostuneet taiteessa ja musiikissa". Kilpailun palkinnot on luovuttanut Anders Wiklöf.
Kilpailun voittajat.
2017.
Yleisön suosikki Martin Lissel, baritoni, Ruotsi
Juryn erikoispalkinto Alina Koivula, sopraano, Suomi
2018
1. Sebastian Durán, baritoni, Ruotsi
2. Marika Hölttä, sopraano, Suomi
Yleisön suosikki Tessan-Maria Lehmussaari, Suomi
Hans-Erik Lindqvist

Hans-Erik Johan Lindqvist (s. 21. heinäkuuta 1954 Närpiö) on Närpiön kaupunginjohtaja. 
Hans-Erik Lindqvist syntyi maanviljelijä Hugo Lindqvistin ja Saga Bölingin perheeseen. Lindqvist tuli ylioppilaaksi 1974, suoritti maamieskoulun 1976 ja metsätutkinnon Helsingin yliopistossa 1981. Hän oli Vaasan piirimetsälautakunnan palveluksessa 1981–1982, Närpiön metsänhoitoyhdistyksen 1982–1983 ja Vaasan maaseutupiirin 1983–1985. Helsingin yliopiston kurssivastaavana Närpiössä Lindqvist toimi 1985, hankintapäällikkönä Vaasassa 1986–1991, Pohjanmaan metsälautakunnan metsänhoitajana ja johtajana 1991–1996, Rannikon metsäkeskuksen johtajana Espoossa 1996–1997 ja Mittaportti-yhtiön esimiehenä Kaskisissa 1997–1998. Oltuaan Pohjanmaan metsänhoitoyhdistysten toiminnanjohtajana 1998–1999 ja Rannikon metsäkeskuksen viranomaispäällikkönä Vaasassa 2000–2006 hänestä tuli Närpiön kaupunginjohtaja vuonna 2007. Lindqvist on toiminut Närpiössä myös maanviljelijänä vuodesta 1987.
Lesley Manville

Lesley Manville (s. 12. maaliskuuta 1956 Brighton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka on tehnyt pitkän uran teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Teatterissa hän on näytellyt muun muassa Royal Shakespeare Companyssä ja Royal Court -teatterissa. Elokuvissa Manville on tehnyt pitkään yhteistyötä ohjaaja Mike Leigh’n, jonka vuoden 2010 "Vuosi elämästä" teki hänet paremmin tunnetuksi myös valkokankaalla. Hänet on palkittu muun muassa teatterialan Olivier-palkinnolla, ja hän on ollut ehdolla Oscariin ja Baftan televisiopalkintoon.
Nuoruus.
Lesley Manville syntyi Brightonissa. Hänen isänsä oli taksikuski ja äitinsä entinen balettitanssija. Lesley oli nuorena lupaava laulaja ja voitti kahdesti Sussexin alle 18-vuotiaiden sopraanomestaruuskilpailun.
Ura.
Laulutaitojensa ansiosta Manville pääsi 16-vuotiaana Lontoon Italia Conti Academy of Theatre Arts -oppilaitokseen. Manvillen opettaja Arlene Phillips kysyi häntä liittymään Hot Gossip tanssiseurueeseen. Manville kuitenkin kieltäytyi. Manville sai 1970-luvulla roolin Emmerdale Farm -televisiosarjasta, jossa esiintyi 80 jaksossa.
Emmerdalesta Manville pääsi Royal Shakespeare Company -teatteriseurueeseen. Tuona aikana hän tapasi ensimmäisen kerran elokuvaohjaaja Mike Leigh’n. 1980-luvulla Manvillen tärkeimpiä vaikuttajia olivat Max Stafford-Clark ja Caryl Churchill. He auttoivat häntä pääsemään vakavampiin rooleihin. Manvillen 1980-luvun merkittävimpiä rooleja olivat Royal Court -teatterissa Churchillin "Top Girls" ja "Serious Money" ja Andrea Dunbarin "Rita, Sue and Bob Too" sekä RSC:n "Miten haluatte" ja "Les Liaisons Dangereuses".
Elokuvapuolella Manville on ollut Mike Leigh’n vakituinen yhteistyökumppani. Hän on näytellyt muun muassa Leigh’n elokuvissa "Suuria toiveita" (1988), "Salaisuuksia ja valheita" (1996), "Topsy-Turvy – mullin mallin" (1999), "Kaikki tai ei mitään" (2002), "Vera Drake" (2004) ja "Vuosi elämästä" (2010).
"Vuosi elämästä" nosti Manvillen suosiota, ja hän on sen jälkeen saanut useita palkintoehdokkuuksia ja tunnettuja rooleja. Hän on näytellyt muun muassa Hollywood-elokuvassa "Maleficent – Pahatar" ja palkittu Britannian teatterialan Olivier-palkinnolla näytelmästä "Ghosts". Televisiosarjasta "River" hän oli Baftan televisiopalkintoehdokkaana. Sen jälkeen hän sai pääroolin komediasarjasta "Mum" ja oli Oscar-ehdokkaana elokuvasta "Phantom Thread".
Timo Louna

Timo Isto Juhani Louna (s. 8. helmikuuta 1965 Lahti) on Keuruun entinen kaupunginjohtaja ja Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän strategiajohtaja.
Timo Louna syntyi Erkki Lounan ja Viena Lounan (o.s. Kaivolainen) perheeseen. Hänen puolisonsa on maatalous- ja metsätieteiden maisteri, agronomi Sari Louna (o.s. Saarimäki). Louna kirjoitti ylioppilaaksi Hollolan lukiosta vuonna 1984 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi ja metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992. Hän oli Kuusamon elinkeinojohtaja 1995–2001. Keuruun kaupunginjohtajaksi Louna valittiin vuonna 2001. Hän irtisanoutui kesällä 2015 ja siirtyi Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän toimitusjohtajaksi, mutta irtisanoi itsensä tästä tehtävästä joulukuussa 2016 ja siirtyi hyvinvointiyhtymän strategiajohtajaksi.
Tii Niemelä

Kerttu Siviä (Tii) Niemelä (20. maaliskuuta 1917 Porvoo – 31. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen laulaja (sopraano) ja pedagogi. Hän opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa Ingeborg Funtekin ja Lahja Lingon oppilaana 1937–1940 ja 1942–1944 sekä myöhemmin yksityisesti Antti Sovijärven johdolla.
Sota-aikana Niemelä palveli lottana ja viihdytysjoukoissa. Hän piti menestyksekkään ensikonsertin Helsingissä vuonna 1944 säestäjänään Taneli Kuusisto ja teki sen jälkeen konserttikiertueita paitsi kotimaassa myös Pohjoismaissa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Kiertueilla häntä säesti Pentti Koskimies, jonka kanssa hän oli avioitunut vuonna 1944. Esiintymistä hän jatkoi 1950-luvulle saakka ja toimi laulajanuransa jälkeen laulunopettajana. 
Niemelää arvostettiin lied-laulajana, ja hänen ohjelmistoonsa sisältyi erityisesti Franz Schubertin ja Yrjö Kilpisen lauluja. 
Niemelä asui Lallukan taiteilijakodissa. Hän eli satavuotiaaksi, ja hän oli kuollessaan talon vanhin asukas.
Châtel-Guyon

Châtel-Guyon on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 22 kilometriä departementin pääkaupungista Clermont-Ferrandista pohjoiseen. Kunnan nimi kirjoitettiin vuoteen 2007 saakka muodossa Châtelguyon.
Châtel-Guyon sijaitsee Auvergnen tulivuorialueen luonnonpuistossa ("Parc naturel régional des volcans d'Auvergne"). Se on perinteinen kylpyläkaupunki, jossa on useita festivaaleja ja tapahtumia ympäri vuoden houkuttelemassa matkailijoita.
Dalfsen

Dalfsen () on kunta Alankomaissa, Overijsselin provinssissa. Kunnan asukasluku on 28 329 (vuonna 2018).
Asutuskeskukset.
Ankum, Dalfsen, Dalfserveld, Dalmsholte, De Marshoek, De Meele, Emmen, Gerner, Hessum, Hoonhorst, Lemelerveld, Lenthe, Leusenerveld, Nieuwleusen, Oudleusen, Oudleusenerveld, Rechteren, Strenkhaar ja Welsum.
Historia.
Ensimmäinen maininta Dalfsenista on vuodelta 1231. Dalsfsen ei koskaan saanut kaupunginoikeuksia läheisin Rechterenin linnan vaikutusvallan vuoksi. Nieuwleusenin kunta liitettiin Dalfseniin vuonna 2001.
Sakari Mäkelä

Sakari Mäkelä (s. 1987 Kouvola) on suomalainen valokuvaaja, elokuvaaja ja mediatuottaja.
Hänelle myönnettiin vuonna 2017 arvostettu Finnfoto-palkinto merkittävästä vaikutuksesta suomalaisen valokuvauksen kehitykseen ja valokuvauksen arvostuksen lisäämiseen. Hän on toiminut Suomen Kameraseurojen Liiton nuorisovastaavana 2011-2016 ja varapuheenjohtajana 2013-2016. Mäkelä on perustanut Suomen suurimman nuorille valokuvaajille tarkoitetun yhteisön Nuoret valokuvaajat.
Mäkelä toteuttaa päätyönään mainoselokuvia, yritysvideoita ja musiikkivideoita media-alan yrityksessään White Cloud Productions. Hän työskenteli aiemmin kuvataiteen tuntiopettajana Järvenpään lukiossa aina vuoteen 2018 asti. 
Mäkelä on ohjannut lukuisia lyhytelokuvia, joista tunnetuimpia ovat Käpy (2010) ja Niin myötä- kuin vastamäessä (2008). 
Hänet on palkittu mm. parhaan ohjauksen palkinnolla Makedonian kansainvälisillä elokuvajuhlilla vuonna 2009. Hänen teoksensa ovat lisäksi voittaneet neljä Filmi- ja videokuvaajien liiton harrastelyhytelokuvien suomenmestaruutta sekä kaksi independent-lyhytelokuvien maailmanmestaruuspronssia UNICA-filmifestivaaleilla Puolassa 2009 ja Sveitsissä 2010.
Lisäksi hän on julkaissut omakustanteena runokirjan "Niin kuin aamu rakastaa kastetta" vuonna 2013.
New York Open

New York Open on helmikuussa New Yorkissa, Yhdysvalloissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2018, jolloin se korvasi aikaisemmin järjestetyn Memphis Openin. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Plains (Georgia)

Plains on kaupunki Sumterin piirikunnassa Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 573. Kaupunki tunnetaan Yhdysvaltain 39. presidentin Jimmy Carterin kotikaupunkina.
FKA Twigs

FKA Twigs (oik. Tahliah Debrett Barnett, s. 16. tammikuuta 1988) on englantilainen laulaja, säveltäjä, tuottaja ja tanssija. Hän on toiminut useiden muusikoiden taustatanssijana ja esiintynyt tanssijana muun muassa Taio Cruzin, Plan B:n ja Ed Sheeranin musiikkivideoissa. Hän julkaisi vuonna 2014 esikoisalbuminsa "LP1", joka oli ehdolla vuoden 2014 Mercury Prize -palkintogaalassa. Vuonna 2015 julkaistun EP:n "M3LL155X" jälkeen Barnett jäi tauolle, kunnes vuonna 2019 hän julkaisi toisen studioalbuminsa "Magdalenen." Vuonna 2022 allekirjoitettuaan sopimuksen Atlantic Recordsin kanssa Barnett julkaisi mixtapen "Caprisongs." Hänen tuotantonsa on saanut laajaa kiitosta ja sitä on kuvailtu "genrerajoja rikkovaksi", ammentaen vaikutteita muun muassa elektronisesta musiikista, trip hopista, R&amp;B:stä ja avant-gardesta.
Twigs esiintyi Suomessa vuoden 2016 Flow Festival -kulttuuritapahtumassa.
Diskografia.
Studioalbumit
EP-levyt
Mixtapet