tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kari Kalto

Kari Kalto (s. 7. heinäkuuta 1978 Espoo) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Nykyään Kalto toimii Ilves Liiga joukkueen apuvalmentajana.
Ura.
Seuraura.
Kalton kasvattajaseura oli Jokerit, mutta hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa HIFK:n paidassa kaudella 1995–1996. Kalto pelasi kauden aikana HIFK:n paidassa viisi ottelua ilman tehopisteitä. Samalla kaudella Kalto pelasi myös HIFK:ssa A- ja B-nuorten SM-liigassa 42 ottelua. Niissä hän saalisti 28 maalia ja 50 pistettä. Kalto pelasi myös yhden ottelun I-divisioonassa pelaavan PiTan paidassa. Seuraava kausi kului samalla tavalla, HIFK:ssa vain kaksi ottelua ilman tehoja. Kaudella 1997-98 Kalto pääsi jo HIFK:n vakituiseen kokoonpanoon ja oli voittamassa joukkueelle Suomen-mestaruutta. Kaudella 1998-99 Kalto pelasi HIFK:ssa jo 54 ottelua ja teki 9 maalia ja 16 pistettä. HIFK oli lopulta toinen TPS:n voittaessa mestaruuden 3–1.
Kaudeksi 2000–2001 Kalto siirtyi Bluesin paitaan. Bluesissa Kalto pelasi seitsemän kautta. Hän joutui jättämään kauden 2007–2008 kesken olkapäävammojen takia. Kalton olkapää leikattiin kahdesti, mutta hän ei kuitenkaan pystynyt enää jatkamaan uraansa.
Maajoukkueura.
Kalto edusti Suomea kaksi kertaa junioreiden arvoturnauksessa. Hän oli voittamassa EM-hopeaa 18-vuotiaiden EM-kisoissa 1996 ja MM-kultaa nuorten MM-kilpailuissa 1998.
Miesten maajoukkueessa Kalto pelasi muutamia otteluita.
Tilastoja.
yk= yhden kauden
Ennätyspisteiden kehitys SM-Liigassa
Agnes Giebel

Agnes Giebel (10. elokuuta 1921 Heerlen, Alankomaat – 24. huhtikuuta 2017 Köln, Saksa) oli alankomaalainen sopraano. Hänellä oli saksalaiset sukujuuret ja hän opiskeli Essenin Folkwangschulessa Hilde Wesselmannin johdolla.
Giebel teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä vuonna 1947 tulkitsemalla Bachia.
Giebelin uran erityispiirre oli se, ettei hän koskaan esiintynyt oopperassa. Myöhemmällä urallaan hän ansioitui nykytaidemusiikin tulkitsijana: hänen esittämiensä säveltäjien joukkoon lukeutuivat Arnold Schönberg, Alban Berg, Paul Hindemith ja Hans Werner Henze.
Hemmo Airamo

Juho Hemming "Hemmo" Airamo (22. elokuuta 1893 Lieto – 24. syyskuuta 1963 Turku) oli suomalainen koomikko, näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Airamon teatteriura alkoi Turun teattereista. Hän työskenteli iltanäyttelijänä Turun Työväen Teatterissa 1916–1919 ja näyttelijänä Turun Teatterissa 1919–1946. Hän esitti luonneroolinaan muun muassa professori Wenanderia. Hän oli turkulaisen teatterin pioneeri, mutta häntä ei ole nähty paljoakaan elokuvassa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Kihlauskylpylä" (1924).
Airamo siirtyi vuonna 1946 Toivo Hämerannan kanssa Turun kaupunginteatterin apulaisjohtajaksi ja toimi myös teatterin ohjaajana ja näyttelijänä kuolemaansa saakka. Turun Kaupunginteatteri uudistui Turun Työväen Teatterin palon takia. 1961 Hemmo Airamo ja turkulainen näyttämötaiteilija Senni Nieminen näyttelivät nimiosia Ere Kokkosen ohjaamassa tv-sarjassa "Hilma ja Akseli". Sarja oli aikoinaan hyvin suosittu, ja Airamon kuoltua Nieminen koetti jatkaa sarjaa yksin, mutta se ei kerännyt enää suosiota, joten sarja lopetettiin.
Airamolle myönnettiin Pro Finlandia-mitali vuonna 1951. Hän näytteli kaikkiaan kahdeksassa pitkässä elokuvassa, kuten ensimmäisessä äänielokuvassa "Sano se suomeksi" (1931) ja Toivo Hämerannan kokeiluelokuvassa "Pajasta palatsiin" (1946).
Airamon poika oli Nesteen pitkäaikainen talousjohtaja Martti Airamo (k. 2010).
Tbilisin kaupungintalo

Tbilisin kaupungintalo () on kellotornillinen rakennus Tavisuplebis moedanin eli Vapaudenaukion etelälaidalla Tbilisissä Georgian pääkaupungissa. Rakennuksessa sijaitsevat Tbilisin pormestarin toimitilat ja Tbilisin kaupunginvaltuusto ("sakrebulo").
Kaupungintalo rakennettiin Venäjän keisarikunnan aikaan 1830-luvulla, minkä jälkeen sitä on muunneltu useita kertoja. Rakennus toimi vuoteen 1879 saakka ylipoliisimestarin ja poliisilaitoksen kansliana. Vuonna 1878 julkistettiin kilpailu rakennuksen muuttamisesta kaupungintaloksi ("Gorodskoj dom"), ja sen voitti arkkitehti Paul Sternin ehdotus. Talon julkisivuarkkitehtuuri edustaa tuohon aikaan suosittua eksotismia uusmaurilaisine vaikutteineen. Rakennukseen lisättiin torni vuonna 1910, ja sitä laajennettiin edelleen vuonna 1912. 
Tbilisin kaupungintalossa toimii kaupunginvaltuuston ja pormestarin lisäksi useita Tbilisin hallinnollisia elimiä, kuten esimerkiksi Tbilisin kaupungin liikennelaitos, talouspolitiikan osasto, kaupungin kassa, hyvinvointipalvelujen osasto, kaupunkisuunnittelu, koulutus- ja kulttuuriosasto ja urheiluosasto. Lisäksi rakennuksessa on historiallinen apteekki.
Louis V Joseph de Bourbon-Condé

Louis Joseph de Bourbon-Condé, Condén 8. prinssi (9. elokuuta 1736 Pariisi, Ranskan kuningaskunta – 13. toukokuuta 1818 Chantillyn linna, Bourbon-restauraatio) oli ranskalainen ylhäisaatelinen. Hän toimi tärkeässä tehtävässä kuninkaan palatsitalouden päällikkönä sekä Burgundin maaherrana ja oli yksi harvoista voitokkaista ranskalaisista kenraaleista seitsenvuotisessa sodassa. 
Condén prinssi ja hänen poikansa olivat ensimmäisiä, jotka pakenivat maasta Ranskan vallankumouksen vuoksi. Välttääkseen vankilan ja oikeudenkäynnit he lähtivät heti Bastiljin valloituksen jälkeen. Tämä päätös osoittautui viisaaksi, sillä vallankumouksen hirmuhallinnon aikana kaikki Ranskassa asuvat Bourbon-suvun jäsenet pidätettiin ja osa teloitettiin.
Louis Joseph de Bourbon-Condé pakeni ensin Alankomaihin ja siirtyi sitten Torinoon. Pakolaisuutensa alkuvaiheessa hän osallistui monen muun emigrantin tavoin aseellisen vastarinnan järjestämiseen maan ulkopuolelta emigranttien armeijan avulla. Itävalta ja Preussi ryhtyivät kuitenkin pian rajoittamaan tätä toimintaa oman turvallisuutensa vuoksi. 
Vuodesta 1800 alkaen Louis Joseph de Bourbon-Condé asui Englannissa, Wansteadissa, jossa hänen taloutensa noudatti edelleen vanhan Ranskan ancien régimen mukaisia tapoja. Niiden rahoituksessa auttoi vuotuinen avustus, jonka maksoi Yrjö III. Siellä prinssi myös avioitui uudelleen. Uusi puoliso oli Marie-Catherine de Brignole-Sale, pakolainen hänkin. 
Kun Ludvig XVIII oli noussut Ranskan valtaistuimelle vuonna 1814, Condén prinssi palasi Pariisiin. Hän kuoli Chantillyn linnassa toukokuussa 1818.
Marjatta Savolainen

Leena Marjatta Savolainen, o.s. "Riihimäki" (6. helmikuuta 1939 Helsinki – 29. elokuuta 2004 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Savolaisen vanhemmat olivat arkkitehti Heimo Riihimäki ja lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Hän oli nelilapsisen perheen esikoinen. Sotavuosina perhe asui eri puolilla Suomea mutta asettui lopulta 1948 Turkuun, jossa Savolainen kirjoitti ylioppilaaksi. Savolainen valmistui 1960 Turun Opettajakorkeakoulusta opettajaksi. Kouluaikana Savolainen kiersi äitinsä ja kahden sisarensa kanssa ympäri Suomea pitämässä lausuntaesityksiä, joissa he esittivät muun muassa kansanrunoutta.
Savolaisen harrastuksiin kuului historiaa, uskontotiedettä, mytologiaa ja arkeologiaa. Harrastusten pohjalta syntyivät hänen romaaninsa "Mantunainen" (1990) ja sen itsenäinen jatko-osa "Velhomatka" (1993). Itämerensuomalaiseen tarustoon perustuvat tarinat ajoittuvat kansainvaellusajalle 500-luvulta jaa. Romaanien päähenkilö Välge on mantunainen, noita, parantaja ja hautaan saattaja, jonka koti sijaitsee Revalassa, nykyisessä Tallinnassa, josta hän vaeltaa monen mutkan kautta Suomeen.
Kuolemansa jälkeen vuonna 2012 Savolaiselta julkaistiin hänen ensimmäisin, elämäkerrallisia aineksia sisältävä, teos "Kesy kuolema".
Cote de Pablo

Cote de Pablo (syntymänimeltään María José de Pablo Fernández, s. 12. marraskuuta 1979) on chileläissyntyinen näyttelijä. De Pablo syntyi Santiagossa, mutta muutti lapsena perheensä kanssa Miamiin, Yhdysvaltoihin. 
Vuonna 2000 hän valmistui Carnegie Mellon Universitysta, Pittsburghista, pääaineenaan musiikkiteatteri.
De Pablo teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1994, jolloin hän toimi juontajana "Control"-nimisessä televisiosarjassa. De Pablo opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000 pääaineenaan musiikkiteatteri. Sittemmin hän näytteli muun muassa "The Jury" -nimisessä minitelevisiosarjassa. Vuonna 2005 de Pablo sai Ziva Davidin roolin NCIS Rikostutkijat -televisiosarjassa. Pablo jätti sarjan kymmenennen tuotantokauden jälkeen. Hänen viimeinen esiintymisensä sarjassa oli 11. kauden toisessa jaksossa entisenä agenttina. De Pablo teki paluun sarjaan kauden 16 lopussa.
Vuonna 2014 de Pablo oli mukana tositapahtumiin perustuvassa "The 33"¨- elokuvassa.
Vanha Tbilisi

Vanha Tbilisi () on hallinnollinen piiri ("raioni") Tbilisissä, Georgian pääkaupungissa. Vaikka nimityksiä "vanha Tbilisi" tai "Tbilisin vanhakaupunki" on käytetty pitkään kaupungin historiallisesta osasta, alueesta tuli oma hallinnollinen piirinsä vasta vuonna 2007. Siihen sisällytettiin osia Mtatsminda-Krtsanisin ja Isani-Samgorin alueilta. 
Vanha Tbilisi sijaitsee historiallisen Tbilisin vanhankaupungin ympärillä. Alue on arkkitehtuurinsa ja kaupunkihistoriansa kannalta arvokas, ja siihen kohdistuvan uhan vuoksi se kuului World Monuments Fundin uhanalaisten monumenttien luetteloon vuosina 1998, 2000 ja 2002.
Alue sijaitsee Mtkvari-joen molemmilla rannoilla. Sen kaupunkikuvaa hallitsevat Mtatsminda-vuori, Nariqalan linnoitus ja Kartlis Deda -monumentti. Alueen kaupunkirakenne on pääosin peräisin 1800-luvulta ja sen arkkitehtuuri on eklektistä. Rakennuksia tai säilyneitä rakenteita Vanhan Tbilisin alueella on 400–1900-luvuilta, mutta suurin osa 1800-lukua edeltäneestä rakennuskannasta ei selvinnyt tuhoisasta vuoden 1795 persialaishyökkäyksestä. Alueella sijaitsee useita Tbilisin matkailunähtävyyksiä, kuten kirkkoja, museoita, rikkikylpylöitä, ja erikoisia puurakennuksia avoimine, kaiverrettuine parvekkeineen.
Joseph Warren Keifer

Joseph Warren Keifer (30. tammikuuta 1836 Springfield, Ohio – 22. huhtikuuta 1932 Springfield, Ohio) oli yhdysvaltalainen lakimies, kenraali ja poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1881–1883.
Keifer palveli pohjoisvaltioiden armeijassa Yhdysvaltain sisällissodassa, josta hän kotiutui kenraalimajurina. Hän istui Ohion osavaltion republikaaniedustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1877–1885 ja 1905–1911. Hän osallistui myös vapaaehtoisena Espanjan ja Yhdysvaltojen sotaan 1898–99.
World Series of Poker Tournament of Champions

World Series of Poker Tournament of Champions oli pokerin kutsuturnaus, joita järjestettiin vuosittain 2004–2006. Turnaukseen ei ollut osallistumismaksua. Voittajalle ei annettu World Series of Poker (WSOP) -turnausvoittoranneketta vaan WSOP:n logoa muistuttava pokaali.
World Series of Poker Tournament of Champions on myös vuonna 2006 ilmestynyt tietokonepeli.
2004.
Ensimmäinen turnaus pelattiin 1. syyskuuta 2004 ja siihen oli kutsuttu kymmenen tunnettua pokeriammattilaista. Voittaja sai kahden miljoonan dollarin palkinnon, muita sijoja ei palkittu. Annie Dukesta tuli turnauksen ykkösenä kaikkien suurimman pokeriturnauspalkinnon voittanut nainen. Tämän ennätyksen rikkoi Annette Obrestad voittaessaan WSOPE:n pääturnauksen vuonna 2007.
2005.
Vuoden 2005 turnaus pelattiin 6. – 8. marraskuuta Caesars Palacessa Las Vegasissa. Ennen turnausta Harrah's oli ilmoittanut, että päästäkseen turnaukseen pelaajan oli voitettava WSOP:n oheisturnauksessa tai pelannut WSOP:n vuoden 2005 finaalipöydässä. Tapahtumaa sponsoroinut Pepsi kuitenkin vaati, että Phil Hellmuth, Doyle Brunson ja Johnny Chan on otettava myös mukaan turnaukseen. Julkisista vastalauseista huolimatta ESPN ja Harrah'sin vastavalittu markkinointipäällikkö Jeffrey Pollack päästivät nämä kolme mukaan. Hellmuth sijoittui kolmanneksi, Chan ja Brunson putosivat ennen finaalipöytää. Seuraavana vuonna Harrah's varasi oikeuden valita kuusi pelaajaa turnaukseen.
2006.
Vuonna 2006 turnaukseen osallistui 27 pelaajaa: yhdeksän vuoden 2006 WSOP:n pääturnauksen finalistia, 11 WSOP:n oheisturnauksien (WSOP Circuit events) voittajaa ja joitakin sponsorien valitsemia pelaajia. Turnaus pelattiin 25. – 26. kesäkuuta Rio Hotel and Casinolla Las Vegasissa.
Tadeusz Różewicz

Tadeusz Różewicz (9. lokakuuta 1921 Radomsko – 24. huhtikuuta 2014 Wrocław) oli puolalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän selvisi täpärästi toisesta maailmansodasta, jossa hänen veljensä Janusz kaatui. Hänet nimitettiin vuonna 2000 Jagellon yliopiston kunniatohtoriksi.
Różewicz oli aikansa johtavia puolalaisia runoilijoita. Avantgardistisissa runoissaan hän käsittelee moraalisia ongelmia ja niiden ratkaisemista. Hän kirjoitti myös näytelmiä.
Useita runoteoksia julkaisseen Różewiczin ensimmäinen näytelmä, on "Kartoteka" (1960, suom. "Kortisto") joka on esitetty suomeksi (Ylioppilasteatteri 1965), samoin kuin "Valkoinen avioliitto" (Białe małżeństwo, Turun kaupunginteatteri 1989).
Różewicz opiskeli Krakovan yliopistossa taidehistoriaa ja oli mukana toisen maailmansodan aikaisessa vastarintaliikkeessä.
Suomen musiikkikustantajat

Suomen Musiikkikustantajat ry () on 1976 perustettu suomalaisia musiikinkustantajia edustava etujärjestö, johon kuuluu 40 jäsentä. Yhdistys on aatteellinen ja voittoa tavoittelematon. Yhdistys on sekä Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teoston että Kopioston jäsenjärjestö. Yhdistyksen toimisto sijaitsee Musiikin satamassa Keilaniemessä osoitteessa Keilasatama 2 A. 
Musiikkikustantajien palkinnot kautta aikojen.
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2010

Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2010 järjestettiin Espanjan Barcelonassa 27. heinäkuuta – 1. elokuuta 2010. Ne olivat 20. yleisurheilun ulkoratojen EM-kisat. Kisat järjestettiin vuoden 1992 kesäolympialaisten päänäyttämöllä Estadi Olímpic Lluís Companys -stadionilla.
Tulokset.
Taulukoissa käytetyt lyhenteet (kts. tarkempi lista lyhenteistä artikkelista yleisurheilu):
Mitalitaulukko ja pistetilasto.
Mitalitaulukko
Pistetilasto
Thomas Kinsella

Thomas Kinsella (1928 − 2021) oli irlantilainen runoilija ja kääntäjä. Hän opiskeli Dublinin yliopistossa ja oli vuodesta 1970 Templen yliopiston professori.
Kinsella aloitti runoilijanuransa Dolmen Pressin suojissa ja perusti vuonna 1972 Peppercanister-kustantamon oman tuotantonsa julkaisemiseksi. Hänen runojaan on suomentanut Jyrki Vainonen.
Survo (ohjelmisto)

Survo on professori Seppo Mustosen kehittämä tietojenkäsittelyjärjestelmä, jonka pääasiallinen käyttökohde on tilastollinen laskenta, mutta joka soveltuu myös moniin muihin käyttökohteisiin.
Ensimmäinen versio Survo-ohjelmistoista kehitettiin 1960-luvulla. Viimeinen omavarainen versio, SURVO MM, julkaistiin vuonna 2001, ja on nykyisin ilmaisohjelma. Uusin versio on vuonna 2013 alun perin Muste-nimellä aloitettu SURVO R, joka on avoimen lähdekoodin projekti joka pohjautuu R-ohjelmointikieleen.
Survon sovellusalueita ovat:
Jewel Staite

Jewel Belair Staite (s. 2. kesäkuuta 1982) on kanadalainen näyttelijä. 
Brittiläisessä Kolumbiassa syntynyt Staite aloitti uransa jo lapsena. Hän esitti Kaylee Fryetä televisiosarjassa "Firefly" ja uusi kyseisen roolinsa elokuvassa "Serenity" vuonna 2005.
Staite esittää Jennifer Kellerin roolin "Stargate Atlantiksessa". Hän oli vuodesta 2003 vuoteen 2011 naimisissa näyttelijä Matt Andersonin kanssa.
Eugenio Castellotti

Eugenio Castellotti (10. lokakuuta 1930 Lodi, Italia – 14. maaliskuuta 1957 Modena, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui 14 Formula 1 -sarjan MM-kilpailuun, joissa saavutti yhden paalupaikan, kolme palkintopallisijoitusta ja 19,5 pistettä. Hän sijoittui heti tulokaskautenaan MM-pisteissä kolmanneksi.
Castellotti kuoli 26-vuotiaana koeajossa Modenan radalla. Hän oli testaamassa Ferrarin uutta autoa Sebringin 12 tunnin ajoa varten, kunnes kolmannella kierroksella menetti autonsa hallinnan suuressa nopeudessa. Auto sinkoutui päin katsomon aitaa ja Castellotti kuoli heti.
Castellottin paras ystävä Giulio Cabianca kuoli samalla radalla neljä vuotta myöhemmin. Monet pitivät Castellottia lahjakkaimpana italialaisena kuljettajana sitten Alberto Ascarin. Castellotti osallistui kahdeksaan MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun.
Zanjān (provinssi)

Zanjān (, Zanžān) on Iranin provinssi maan luoteisosassa. Zanjān on kooltaan 21 773 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on 964 601 (2006). Zanjān sai nykyisen muotonsa vuonna 1996, kun siitä erotettiin Qazvīn omaksi provinssikseen. Provinssin pääkaupunki on Zanjān.
Zanjān voidaan jakaa maantieteellisesti kahteen alueeseen. Pohjoisessa on vuoristoista ja muualla tasankoa. Talvi on vuoristossa luminen ja tasangoilla leuto. Kesät ovat ympäri provinssia kuumia.
Zanjān on merkittävä teollisuuskeskus, ja alueella on myös paljon kaivosteollisuutta. Provinssi on kuuluisa hienoista ja kestävistä puukoistaan. Liikenneyhteydet Zanjāniin ovat hyvät; monet sivutietkin ovat asfalttipäällysteisiä ja varustettu liikennemerkein.
The Best of 1980–1990

The Best of 1980–1990 on irlantilaisen rock-yhtyeen U2:n ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin marraskuussa 1998. Se sisältää lähinnä yhtyeen hittisinglejä 1980-luvulta. Albumia seurasi vuonna 2002 toinen kokoelma, "The Best of 1990–2000".
Kokoelmalla on vanhojen 1980-luvun hittien lisäksi kappale "Sweetest Thing", joka julkaistiin 1998 singlenä. Albumin viimeiselle raidalle "All I Want Is You" on piilotettu raita "October", joka on yhtyeen samannimiseltä albumilta vuodelta 1981. Kyseinen piilotettu raita on ainoastaan Euroopan ja Japanin versioissa.
Ransom – lunnaat

Ransom – lunnaat on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut jännityselokuva. Sen ohjasi Ron Howard ja pääosassa on Mel Gibson.
Juoni.
Elokuva kertoo rikkaasta lentoyhtiön omistajasta Tom Mullenista, joka elää täydellistä elämää töissä menestyvän vaimonsa ja viisaan poikansa kanssa. Kaikki näyttää olevan hyvin, kunnes Tomin poika kidnapataan. Kaappauksen takana on tunnettu ammattirikollinen Jimmy Shaker, joka ei kaihda keinoja saadakseen lunnasrahat itselleen. Tom ei kuitenkaan aio suostua tämän vaatimuksiin ja aloittaa kahden periksiantamattoman älykön mittelyn.
Shannon Kenny

Shannon Kenny (s. 26. toukokuuta 1971) on australialainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Sons and Daughters" ja "Näkymätön mies".
Hän on naimisissa näyttelijä Nestor Carbonellin kanssa.
Ura.
Kenny aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja esiintyi 1980-luvulla australialaisessa draamasarjassa "Sons and Daughters". Muutettuaan Yhdysvaltoihin 1990-luvulla hän esiintyi aluksi elokuvissa, kuten "Taking Liberty" ja "Follow the Bitch". Samalla Kenny teki vierasesiintymisiä televisiosarjoissa kuten "Seinfeld", "Ned and Stacey", "Paparazzi vasten tahtoaan" ja "Seitsemän rohkeaa miestä". Samalla hän teki ensimmäisen ääniroolinsa vuonna 1997 "Teräsmies"-animaatiosarjassa. Kaksi vuotta myöhemmin Kenny ääninäytteli "Batman of the Futuressa" Inqueta, yhtä sarjan pääkonnista. Yhdysvalloissa hän tuli kuitenkin tunnetuksi vuonna 2000 näyteltyään Claire Keeplyä televisiosarjassa "Näkymätön mies". Kenny esiintyi myös sarjassa "Seitsemäs taivas".
Syliisi aamuun jään

Syliisi aamuun jään on Pepe Willbergin 7. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Ondine. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset on tehnyt Henrik Otto Donner.
Honey (vuoden 2003 elokuva)

Honey on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003. 
Jessica Alba esittää elokuvan pääosassa tanssija-koreografia Honey Danielsia, joka tekee hanttihommia odottaen suurta läpimurtoa. Kun menestyksen aika viimein koittaa, se tuntuu liian hyvältä ollakseen totta. Hän saa uutta intoa kulman nuorten tanssiryhmän elämäniloisesta energiasta ja palaa tanssilattialle silkasta tanssin ilosta.
Honeyn toisen pääosan esittäjä on Mekhi Phifer, ja elokuvassa nähdään myös Lil’ Romeo sekä cameorooleissa Missy Elliott, Ginuwine, Jadakiss ja Sheek.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä Jessica Alban uran vauhdittajaksi räätälöity hiphop-musikaali on yksioikoinen vaikeuksista voittoon -tusinatarina. Hänestä hyvää tarkoittava ajatus edes muutaman syrjäytymisvaarassa olevan lapsen pelastamisesta tanssiharrastuksella hukkuu käsikirjoituksen heikkouteen ja keskittymiseen päähenkilön kuvaamiseen.
Salaliittoteoria (elokuva)

Salaliittoteoria ("Conspiracy Theory") on vuonna 1997 julkaistu jännityselokuva. Elokuvan ohjasi Richard Donner ja pääosissa ovat Mel Gibson ja Julia Roberts.
Juoni.
Elokuva kertoo taksikuskista nimeltä Jerry Fletche. Jerryllä on melkein mistä tahansa asioista salaliittoteorioita. Alice Sutton pitää Jerryä vain vainoharhaisena reppanana joka yrittää usein uskotella hänelle teorioitaan. Mutta kerran Jerryn eräs teoria osuu erittäin lähelle valtion salaisuuksia ja kohta on Jerryllä sekä Alicella koko hallitus hengittämässä niskaan.
Puhtaan maan buddhalaisuus

Puhtaan maan buddhalaisuus on yksi buddhalaisen Mahayana-suuntauksen koulukunnista. Puhtaan maan buddhalaisuus on yksi omaperäisimmistä buddhalaisuuden suuntauksista. Sitä esiintyy pääasiassa Kiinassa, mutta myös Japanissa on sen pienimuotoista kannatusta.
Puhtaan maan buddhalaisuus syntyi Kiinassa 500-luvulla. Suuntaus sai suosiota etenkin kansan parissa. Siinä uskotaan Amitabha-buddhaan, joka on jumalallisen voiman ja valon kuva. Amitabhan ohella palvotaan Guanyin-jumalatarta, joita kumpaakin palvotaan temppeleissä. Ihminen pelastuu uskomalla Amitabhaan ja lausumalla toistuvasti tämän nimeä ja pääsee paratiisiin. Paratiisi on kaukainen läntinen Puhdas maa, jossa on pelkkää hyvyyttä ja rakkautta, ja siellä kaikki buddhalle omistautuneet ihmiset pääsevät lepäämään. Puhtaaseen maahan päässyt ihminen voi keskittyä valaistumiseensa täällä ennemmin kuin aiemmassa elämässään.
Kolme muskettikoiraa

Kolme muskettikoiraa (esp. "D'Artacan y los Tres Mosqueperros jap.ワンワン三銃士 Wanwan Sanjushi)" on espanjalais-japanilainen vuonna 1981 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustui Alexandre Dumas’n "Kolme muskettisoturia" -kirjasarjaan, jonka oli tarkoitus esitellä romaanit myös tuon ajan sukupolvelle. 
Sarja kertoo D'Artagnanin, sekä kolmen muskettikoiran: Porthoksen, Athoksen ja Aramiksen seikkailuista, jotka joutuvat taisteluihin muun muassa kardinaali Richelieun armeijaa vastaan.
Vuonna 1989 sarjalle tehtiin jatkoa nimellä Muskettikoirien paluu.
Jaksot.
"Jaksojen suomenkieliset nimet DVD-julkaisusta". 
Sarja Suomessa.
Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä VHS:lle 1980-luvulla. Tuolloin sarja kantoi nimeä "D'Artakan". Dubbauksen käänsi Matti Merinen ja ohjasi Pekka Merinen. Ääninäyttelijöinä toimivat Matti Merinen, Pekka Merinen, Eero Merinen, Ari Ryynänen, Taisto Santikko, Seija Kuntt Uri ja Tarja Anttila.
Sarja ensiesitettiin Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuosina 1982–1984 alkuperäisellä espanjan kielellä suomeksi tekstitettynä. Sarjan 13 jaksoa esitettiin uusintana englanninkielisellä jälkiäänityksellä ja suomeksi tekstitettynä kesä-elokuussa 1992.
Suomeksi jälkiäänitetty versio sarjasta esitettiin MTV Juniorilla 2000-luvun puolivälissä ja on sittemmin julkaistu kokonaisuudessaan DVD:lle kahteen eri otteeseen, ensin Finnkinon julkaisemana vuonna 2008 ja myöhemmin VLMedia Oyn toimesta vuonna 2020.
Televisioelokuva.
Kolme muskettikoiraa -special.
Sarjan jaksoista on koostettu myös noin 90 minuuttia pitkä televisioelokuva. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab. Suomessa elokuva on julkaistu VHS:lle.
Karlheinz Deschner

Karl Heinrich Leopold Deschner (23. toukokuuta 1924 Bamberg – 8. huhtikuuta 2014 Haßfurt) oli saksalainen kirjailija ja uskontokriitikko.
Hänen isänsä Karl oli roomalais-katolinen metsätyömies ja kalankasvattaja ja kasvoi äärimmäisessä köyhyydessä. Hänen äitinsä Margareta Karoline, syntyjään Reischböck, oli protestantti, ja kasvoi aikuiseksi isänsä tiluksilla Baijerissa. Hän kääntyi myöhemmin roomalais-katolisuuteen.
Karlheinz Deschner oli perheen kolmesta lapsesta vanhin. Hän kävi peruskoulun Trossenfurtissa 1929–1933. Myöhemmin hän kävi fransiskaanien seminaaria Dettelbach am Mainissa, missä hän ensin asui kummisetänsä ja takaajansa, pappisneuvos Leopold Baumannin luona, ja sittemmin fransiskaanien luostarissa. Vuosina 1934–1942 hän kävi Karmeliitta- ja Englantilaissisarten "Alte, Neue und Deutsche Gymnasium"in sisäoppilaitosta. 1942 hän päätti opintonsa ja liittyi saman tien vapaaehtoisena Saksan armeijaan. Hän palveli sotamiehenä, sodan lopussa laskuvarjojääkärinä, ja haavoittui useita kertoja.
Hän opiskeli metsätaloutta Münchenin yliopistossa ja kävi 1946/1947 laki-, teologia-, filosofia- ja psykologian luennoilla Bambergin filosofis-teologisessa opistossa. Vuosina 1947–1951 hän opiskeli saksalaista nykykirjallisuutta, filosofiaa ja historiaa Würzburgin yliopistossa ja valmistui 1951. Hänen tohtorinväitöskirjansa nimi oli "Lenaus Lyrik als Ausdruck metaphysischer Verzweiflung". Samana vuonna hän avioitui Elfi Tuchinn kanssa. Heille syntyi 3 lasta, Katja (1951), Bärbel (1958) ja Thomas (1959–1984).
Deschner asui samassa mökissä, entisessä metsästysmajassa, syntymästään aina vuoteen 1964 saakka. Silloin hän muutti pariksi vuodeksi ystävänsä maataloon Fischbrunnissa (Hersbrucker Schweiz) ja sen jälkeen Haßfurt am Mainiin, jossa hän asui kuolemaansa asti.
Deschner julkaisi romaaneja, kirjallisuusarvosteluja, esseitä, aforismeja ja ennen kaikkea uskontoa ja kirkkoa kritisoivia kirjoituksia. Vuonna 1971 hän joutui oikeuden eteen Nürnbergissä, syytettynä kirkon herjaamisesta.
Hän työskenteli vuodesta 1970 saakka kunnianhimoisen Kristinuskon rikoshistorian ("Kriminalgeschichte des Christentums") parissa. Deschneriä tukivat taloudellisesti Alfred Schwarz ja Herbert Steffen.
Deschner palkittiin "Arno-Schmidt-Preis" palkinnolla 1988. Kesäkuussa 1993 hän voitti "Alternativen Büchnerpreisin" ja heinäkuussa 1993 hänestä tuli ensimmäinen saksalainen Kansainvälisen humanistipalkinnon ("International Humanist Award") saaja. Syksyllä 2001 hän vastaanotti "Erwin-Fischer-Preisin" ja marraskuussa samana vuonna "Ludwig-Feuerbach-Preisin".
Teokset.
Deschner julkaisi 46 teosta joko kirjoittajana tai toimittajana.
Romaanit Die Nacht steht um mein Haus (1956) ja Florenz ohne Sonne (1958).
Kirkko- ja uskontokritiikkiä:
Pääteos on 10-osainen Kristinuskon rikoshistoria, josta on ilmestynyt 8 osaa.
Kirjallisuuskritiikkiä:
Yhteiskuntakritiikkiä:
Aforismeja:
Sekalaista:
Paul Korir

Paul Kipketer Korir (15. heinäkuuta 1977, Kipkoror, Kenia) on kenialainen entinen keskimatkojen juoksija.
Korir aloitti juoksuharrastuksen peruskoulun viimeisenä vuonna. Hän nousi kuuluisuuteen huhtikuussa 2000 juoksemalla toiseksi kansallisissa kilpailuissa 800 metrin juoksussa ajalla 1.45,6, minkä jälkeen kuuluisa maratoonari Moses Tanui hankki hänelle ammattilaissopimuksen. Myöhemmin samana vuonna hän paransi matkan ennätyksekseen ajan 1.44,21. Kaksi seuraavaa kilpailukautta menivät ilman mainittavaa menestystä, mutta vuonna 2003 hän johti pitkään Kenian maastojuoksun mestaruuskisoja 4 kilometrin kilpailussa, mutta menetti johtonsa lopussa. Myöhemmin samana vuonna hän vaihtoi päämatkakseen 1 500 metrin juoksun, jolla matkalla hän voitti Kenian mestaruuskilpailut. Pariisin MM-kisoissa hän juoksi matkan neljänneksi ajalla 3.33,47. Viikkoa myöhemmin hän paransi ennätystään lukemiin 3.30,72. Kauden lopussa hän voitti ja All-African Games -kisat.
Korir voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 MM-kultaa. Hän jäi Kenian olympiakarsinnoissa neljänneksi, eli ei päässyt mukaan Ateenan olympialaisiin. Sen sijaan hänet valittiin Kenian joukkueeseen Afrikan-mestaruuskisoihin, joissa hän voitti kultaa 1 500 metrillä. Kauden lopussa hän sijoittui viidenneksi.
Taygete

Taygete () oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi ja yksi plejadeista, Atlaksen ja Pleionen tyttäristä. Hän sai Zeuksen kanssa pojan, Lakedaimonin, josta tuli Spartan perustaja ja spartalaisten esi-isä.
Taygeten kerrottiin vältelleen Zeuksen yrityksiä lähennellä häntä, jolloin Artemis, jonka kanssa Taygete metsästi, olisi muuttanut hänet kauriiksi. Zeus kuitenkin onnistui yrityksessään tämän ollessa tajuttomana, ja häpeissään tästä Taygete piiloutui Lakoniassa vuoren alle, joka on nimetty hänen mukaansa Taygetokseksi. Palattuaan takaisin ihmishahmoonsa, Taygete omisti kultasarvisen Keryneian kauriin Artemiille, jonka Herakles yhtenä urotyönään myöhemmin pyydysti.
Gary Snyder

Gary Sherman Snyder (s. 8. toukokuuta 1930 San Francisco, Kalifornia Yhdysvallat) on beat-sukupolven johtohahmoihin kuuluva yhdysvaltalainen runoilija. Häntä pidetään myös luontorunoilijana. Hän sai Pulitzerin runopalkinnon teoksesta "Turtle Island" vuonna 1975.
Snyderin vanhemmat olivat Lois Hennessy ja Harold Snyder. Kun poika oli kaksivuotias, suuren laman köyhdyttämä perhe muutti Washingtoniin Kitsapin piirikuntaan. Kymmenen vuoden kuluttua oli edessä uusi muutto Oregoniin Portlandiin.
Snyder pääsi Reed Collegeen vuonna 1947. Hän tunsi kasvavaa kiinnostusta Kaukoidän kieliä, kulttuureja ja uskontoa kohtaan, ja hän aloittikin vuonna 1953 niiden opiskelun Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Erityisesti hänen alakseen muodostui zenbuddhalaisuus, ja hän vietti vuosina 1956–1968 suuren osan ajasta Japanissa. Snyder palasi Yhdysvaltoihin, jossa hän loi huomattavimman uransa. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi vuonna 1987..
Julkaisuja.
Suomennettuja runoja antologioissa.
Antologiassa "Yön häntäluu: maailmanrunouden antologia", suom. J. K. Ihalainen, Cultura: Palladium kirjat 1998
Ennio Antonelli

Ennio Antonelli (s. 18. marraskuuta 1936) on katolisen kirkon italialainen pappi. Hän sai 21. maaliskuuta 2001 nimityksen Silvano Piovanellin seuraajaksi Firenzen arkkipiispana, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. toukokuuta. Hän toimi virassa, kunnes sai nimityksen Paavillisen perheneuvoston puheenjohtajaksi 7. kesäkuuta 2008
Antonelli syntyi Todissa ja sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1960. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1982 Gubbion piispaksi ja 6. lokakuuta 1988 Perugia-Città della Pieven arkkipiispaksi. Jälkimmäisestä tehtävästä hän erosi 26. toukokuuta 1995. 
Antonellin konsekroi piispaksi Santo Bartolomeo Quadrin ja Antonio Fustellan avustama Decio Lucio Grandoni 29. elokuuta 1982. Aikoinaan hänet oli vihkinyt papiksi Ilario Alcini. Hän on saanut tohtorinarvon Perugian yliopistolta. 
Antonellista tehtiin kardinaali 21. lokakuuta 2003, joten hän osallistui uuden paavin valintaan keväällä 2005. Hän on San Andrea delle Fratten kardinaalipappi.
Kynttilöiden syttyessä

Kynttilöiden syttyessä on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin toinen joululevy, ja kaikkiaan 8. studioalbumi. Se julkaistiin joulukuussa 2005.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Peter Engberg, ellei toisin mainittu.
Avery Dulles

Avery Robert Dulles (24. elokuuta 1918 – 12. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen katolinen kirkonmies. Hän oli kardinaali 21. helmikuuta 2001 alkaen mutta ei voinut ikänsä johdosta osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Dulles syntyi Auburnissa, New Yorkissa, poliitikko John Foster Dullesin pojaksi. Hän suoritti varhaisia opintojaan New Yorkissa, Sveitsissä ja Uudessa-Englannissa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1940.
Päästyään Yhdysvaltain laivastosta vuonna 1946 Dulles liittyi jesuiittoihin. Hän sai pappisvihkimyksensä vuonna 1956 eikä ollut kardinaaliksi noustessaan arkkipiispa eikä edes piispa. 
Dulles kuului vuosina 1960–1974 Woodstock Collegen ja vuosina 1974–1988 Amerikan katolisen yliopiston henkilökuntaan. Hän oli lisäksi vierailevana professorina muun muassa Notre Damen yliopistossa. Hän tuli tunnetuksi julkaisuillaan ja luennoillaan.
Gerald Gardner

Gerald Brosseau Gardner (13. kesäkuuta 1884 Blundellsands – 12. helmikuuta 1964) oli englantilainen virkamies, harrastelija-antropologi, kirjailija ja okkultisti. Gardneria pidetään yhtenä wiccan perustajista ja hän kirjoitti useita wiccan kannalta tärkeitä teoksia..
Gardner syntyi Blundellsandsissa lähellä Liverpoolia varakkaaseen englantilaisperheeseen. Hän vietti terveyssyistä suuren osan nuoruudestaan Aasiassa ja palasi Englantiin vuonna 1936 ollessaan 52-vuotias. Gardner kertoi, että hän oli liittynyt vuonna 1939 noituutta harjoittavaan seuraan nimeltä "New Forest coven", jonka hän uskoi olevan eurooppalaisen pakanuuden vuosisatoja vanhan perinteen jatkumoa. Gardner julkaisi teokset "Witchcraft Today" ja "The Meaning of Witchcraft" tehdäkseen noituususkontoa tunnetuksi suuren yleisön parissa.
Aigina (mytologia)

Aigina () oli kreikkalaisessa mytologiassa najadi, jokijumala Asopoksen ja nymfi Metopen tytär. Hänen kerrotaan saaneen Aktorin kanssa pojan, Menoitioksen.
Zeus sieppasi Aiginan isänsä luota ja vei tämän Oinonen saarelle, joka on sittemmin nimetty Aiginaksi tämän mukaan. Hänen isänsä lähti etsimään tytärtään, ja lopulta Sisyfos kertoi Zeuksen vieneen tämän. Kun Asopus yritti pelastaa tytärtään, karkotti Zeus tämän takaisin omille vesilleen salamillaan. Loppujen lopuksi Aigina synnytti saarella Zeukselle Aiakoksen.
Hera suuttui puolisonsa uskottomuudesta tämän vieteltyä Aiginan niin, että lähetti käärmeen myrkyttämään saaren vedet. Kun vettä juoneet ihmiset alkoivat kuolla myrkytyksen seurauksena, Aiakos rukoili Zeusta muuttamaan muurahaiset ihmisiksi. Näin tapahtui, ja siitä sai alkunsa myrmidonien heimo.
Luigi Poggi

Luigi Poggi (25. marraskuuta 1917 – 4. toukokuuta 2010) oli italialainen pappi ja katolisen kirkon kardinaali. Hän toimi pitkään kirkon diplomaattisissa tehtävissä.
Poggi syntyi Piacenzassa ja sai pappisvihkimyksensä 28. heinäkuuta 1940. 1960-luvulla hän toimi Pyhän istuimen suurlähettiläänä, nuntiuksena, keskisen Afrikan maissa Kamerunissa, Kongossa, Tšadissa, Gabonissa ja Keski-Afrikan tasavallassa. Vatikaanin kirjaston ja arkistojen hoitajana hän toimi 1992–1998. Kardinaalin arvo hänelle myönnettiin 1994. Ohitettuaan konklaavin jäsenelle säädetyn enimmäisäänestysiän Poggi ei enää osallistunut uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Ralph Rapson

Ralph Rapson (13. syyskuuta 1914 – 29. maaliskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän syntyi Michiganissa ja oli tyyliltään pääasiassa modernisti.
Rapson opiskeli Michiganin yliopistossa ja Cranbrookin taideakatemiassa; hänen opettajiensa joukkoon kuului Eliel Saarinen. Hän oli jo luonut kansainvälisesti merkittävän uran ennen kuin liittyi Minnesotan yliopiston henkilökuntaan vuonna 1954. 
Rapsonin töiden joukkoon kuuluvat Yhdysvaltain-suurlähetystöt Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Niin ikään hänen suunnittelemansa oli Minneapolisissa vuosina 1963–2006 toiminut Guthrie Theaterin rakennus.
20 Greatest Hits

20 Greatest Hits on suomalaisen yhtyeen Teddy &amp; The Tigersin kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1993.
Pavle

Pavle (11. syyskuuta 1914 – 15. marraskuuta 2009) oli ortodoksisen kirkon pappi, joka toimi Serbian patriarkkana vuodesta 1990 kuolemaansa saakka.
Hän syntyi Kućancin kylässä Itävalta-Unkarissa, nykyisen Kroatian alueella, Stefan ja Ann Stojčevićin pojaksi ja sai kasteessa nimen Gojko. 
Hän kävi kimnaasia Belgradissa ja opiskeli seminaarissa Sarajevossa. Toisen maailmansodan hän oli paossa Ovčarin luostarissa. Sodan jälkeen hän työskenteli rakennusmiehenä, mutta huonon terveytensä vuoksi meni luostariin vuonna 1946 ja otti nimen Pavle.
Ateenassa suorittamiensa opintojen jälkeen Pavle nimitettiin Rasin ja Prizrenin piispaksi 1957. Tässä asemassa hän oli 33 vuotta, kunnes hänet valittiin patriarkaksi 1990.
Pavlella oli yhteyksiä Serbian ja Serbitasavallan johtoon Jugoslavian hajoamissotien aikana, mutta vuonna 1997 hän otti osaa mielenosoituksiin hallitusta vastaan ja vaati vuonna 2000 presidentti Slobodan Miloševićin eroa.
Pavle oli kaksi viimeistä elinvuottaan Belgradissa sotilassairaalassa.
Loebner-palkinto

Loebner-palkinto on vuosittain jaettavana oleva 18 karaatin kullalla päällystetty mitali ja 100 000 dollarin suuruinen palkinto sellaisen tietokoneohjelman kehittäjälle, jonka ohjelma läpäisee Turingin testin. Toistaiseksi on jaettu ainoastaan pienempiä, enintään muutamien tuhansien dollarien arvoisia, summia parhaan yrityksen tehneille kehittäjille. Hugh Loebner perusti palkinnon vuonna 1990. 
Vuonna 2015 chattirobotti Rose voitti kisan, muttei edelleenkään pääpalkintoa.
Blaine Stoughton

Blaine Stoughton (s. 13. maaliskuuta 1953, Gilbert Plains, Manitoba, Kanada) on entinen ammattijääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hyökkääjä Stoughton pelasi kahdeksan kautta NHL:ssä, jossa hänen seuransa olivat Pittsburgh Penguins, Toronto Maple Leafs, Hartford Whalers ja New York Rangers. Lisäksi hän pelasi kolme kautta WHA:ssa. Juniorina hän edusti Flin Flon Bombersia. 
Stoughtonin vaihtelevan WHA-uran parasta aikaa oli pelaaminen Rick Dudleyn ja Rich Leducin kanssa "LSD-ketjussa" Cincinnati Stingersissä 1976–77. Stoughton teki 52 maalia.
Stoughton varattiin seitsemäntenä Pittsburgh Penguinsiin vuoden 1973 NHL-varaustilaisuudessa. Stoughton ylsi sarjassa ainakin 50 maaliin kaudessa kahdesti ja teki vähintään 40 neljästi.
Blaine Stoughton on nykyisin University of Cincinnatin kiekkojoukueen päävalmentaja.
Mrinal Sen

Mrinal Sen (; 14. toukokuuta 1923 Faridpur, Brittiläinen Intia – 30. joulukuuta 2018 Kalkutta, Intia) oli intialainen elokuvaohjaaja, joka oli nostamassa 1960- ja 1970-luvuilla nostamassa bengalinkielistä elokuvaa maailmanmaineeseen. Hänet palkittiin urallaan muun muassa Berliinin ja Cannesin elokuvajuhlilla.
Elämä ja ura.
Sen syntyi nykyisen Bangladeshin alueella ja opiskeli Kalkutan yliopistossa. Hän muutti alkujaan Kalkuttaan opiskellakseen fysiikkaa, mutta hän kiinnostui elokuva-alasta luettuaan kirjan elokuvan estetiikasta.
Senin esikoisohjaus oli vuonna 1955 ilmestynyt "Raat Bhore". Hän sai paikallista suosiota elokuvillaan "Neel Akasher Neechey" (1959) ja "Baishey Shravana" (1960). Parhaan ohjaajan kansallisen palkinnon Sen sai vuoden 1969 elokuvasta "Linnustaja". Sitä pidetään intialaisen elokuvan merkkipaaluna.
Intialainen elokuva sai 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa kansainvälistä huomiota. Länsi-Bengalista tulleet Sen, Satyajit Ray ja Ritwik Ghatak veivät bengalinkielistä elokuvaa maailmalle. Sen teki tuona aikana niin sanotun Kalkutta-triologian, johon kuului poliittiset elokuvat "Haastattelu", "Calcutta 71" ja "Padatik".
Euroopassa Sen palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1975 elokuvasta "Chorus" ja vuonna 1979 elokuvasta "Parashuram". "Akaler Sandhanesta" Sen sai vuonna 1981 Berliinissä kolme palkintoa. Cannesin elokuvajuhlilla hän oli ehdolla Kultaisen palmuun vuonna 1980 elokuvasta "Kohta on jo aamu", vuonna 1983 elokuvasta "Kharij" ja vuonna 1986 elokuvasta "Genesis". "Kharij’sta" Sen sai tuomaripalkinnon. Senin viimeinen elokuva "Aamaar Bhuvan" toi hänelle parhaan ohjaajan palkinnon Kairon elokuvajuhlilla 2002.
Tunnustukset.
Sen oli tuomariston jäsenenä Cannesissa ja Berliinissä vuonna 1982 sekä Venetsian elokuvajuhlilla vuosina 1983 ja 1996. Senille on Intiassa myönnetty valtion Padma Bhushan -tunnustus. Hän sai vuonna 2005 elokuvapalkinto Dadasaheb Phalken ja toimi Intian parlamentin kunniajäsenenä vuosina 1998–2003. Kansainvälisellä tasolla hän on Ranskassa Ordre des Arts et des Lettres’n "Commandeur" ja Venäjällä Ystävyyden ritarikunnan jäsen.
Berlin (yhtye)

Berlin on yhdysvaltalainen rock/popyhtye. Musiikin uutta aaltoa edustanut yhtye perustettiin vuonna 1979 Orangen piirikunnassa Kaliforniassa. 
Sen johtohahmo on laulaja Terri Nunn. Berlin nousi maailmanlaajuiseen suosioon vuoden 1986 singlellään ”Take My Breath Away”, joka tuli tunnetuksi samana vuonna ilmestyneessä elokuvassa "Top Gun – lentäjistä parhaat". ”Take My Breath Away” nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa, Britanniassa, Irlannissa ja Hollannissa. 
Yhtyeen tärkeimmät jäsenet olivat Nunnin lisäksi perustajajäsen John Crawford (pääasiallinen laulunkirjoittaja, basso ja syntetisaattorit) ja David Diamond (syntetisaattorit ja kitara). Muita jäseniä olivat Ric Olsen (soolokitara), Matt Reid (syntetisaattorit), Rob Brill (rummut: 1982–1987) ja Rod Learned (rummut: 1979–1982).
Historiaa.
Berlin perustettiin Los Angelesissa, Kaliforniassa 1970-luvun lopussa. Yhtyeen ensimmäisen singlen "A Matter of Time" julkaisi I.R.S. Records vuonna 1980. Singlessä Terri Nunnin tilalla laulajana oli Virginia Macolino, koska Nunn oli väliaikaisesti jättänyt yhtyeen pyrkiessään näyttelijäksi. 
Tämän jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Enigma Recordsin kanssa, jolle se julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Sex (I'm A...)" (Yhdysvaltain singlelistan 62.). Vuonna 1986 "Take My Breath Away" oli myyntimenestys, jota seurasivat heikommin menestyneet singlet "Like Flames" ja "You Don't Know". 
Berlin hajosi virallisesti vuonna 1987, koska albumi "Count Three and Pray" ei ollut kaupallinen menestys. Yhtyeen nimi jäi kuitenkin Nunnin omistukseen, ja hän kokosi Berlinin uudelleen vuonna 1999 uudella kokoonpanolla, jossa Nunnin lisäksi soittivat Chris Olivas rumpuja ja perkussionia sekä Carlton Bost kitaroita. Carlton myös lauloi.).
Berlin alkuperäinen kokoonpano, pois lukien Rob Brill, esitti kappaleen "The Metro" VH1:n "Bands Reunited" -ohjelmassa vuonna 2004. 
Vuodesta 2016 eteenpäin Berlin on esiintynyt alkuperäisjäsenten John Crawfordin ja David Diamondin kanssa. Myös Ric Olsen on harvakseltaan osallistunut yhtyeen konsertteihin kotikaupungissaan Nashvillessa. Virallista tiedotetta heidän paluustaan yhtyeeseen ei ole tehty, mutta vuoden 2019 Yhdysvaltain kiertuetta on markkinoitu sisällyttämällä heidät keikkajulisteisiin. 
System of a Down on levyttänyt version "The Metrosta" "Dracula 2000" -elokuvan soundtrackille.
Singlet.
"Information" :
"Pleasure Victim" :
"Love Life" :
"Count Three and Pray" :
"Voyeur" :
"Animal" :
Britanniassa "Take My Breath Away" on uudelleenjulkaistu kahdesti: vuonna 1988, jolloin se oli singlelistan 52. ja vuonna 1990, jolloin se nousi kolmanneksi.
Sasha Alexander

Sasha Alexander (syntymänimeltään Suzana Drobnjakovic, s. 17. toukokuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.
Lapsuus ja nuoruus.
Alexanderilla on serbialaiset ja italialaiset sukujuuret. Hän aloitti näyttelemisen koulunsa näytelmissä seitsemännellä luokalla. Hän jatkoi näyttelemistä koko kouluajan läpi ja muutti New Yorkiin opiskellakseen näytelmissä. Alexander on opiskellut Etelä-Kalifornian yliopiston näyttelijäkoulussa.
Ura näyttelijänä.
Sasha Alexander on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1997, jolloin hän esiintyi kolmessa elokuvassa. Alexander tunnetaan parhaiten Caitlin "Kate" Toddin roolistaan televisiosarjassa "NCIS Rikostutkijat", jossa hän näytteli vuosina 2003–2005. Vuosina 2010–2016 hän oli toisessa pääosassa kuolemansyyntutkijana nimeltä Maura Isles televisiosarjassa "Rizzoli &amp; Isles".
Yksityiselämä.
Alexander on naimisissa Sophia Lorenin pojan, ohjaaja Edoardo Pontin kanssa. Heillä on kaksi lasta: toukokuussa 2006 syntynyt tytär ja joulukuussa 2010 syntynyt poika.
Claude Lanzmann

Claude Lanzmann (27. marraskuuta 1925 Pariisi – 5. heinäkuuta 2018 Pariisi) oli ranskalainen dokumentaristi. Hänen tunnetuin työnsä on yhdeksäntuntinen holokaustia käsittelevä "Shoah" (1985). Hänelle myönnettiin vuonna 1986 kunnia-César. 
Lanzmann kuului Jean-Paul Sartren sisäpiiriin, ja hän kirjoitti freelancerina muun muassa "France Dimanche" -lehteen. Lanzmann teki televisioon reportaasia Israelin asevoimista Siinain niemimaalla ja sen jälkeen tuli Lanzmannin ensimmäinen elokuva "Israel, Why".
Lanzmannin toinen elokuva oli holokaustidokumentti "Shoah" (1985), jonka hän kuvasi 1970-luvulla Puolan-matkoillaan. Noin yhdeksän ja puoli tuntia kestävässä elokuvassa holokausti esitetään ilman arkistomateriaalia ja musiikkia. Siinä on vain puolalaisia maisemia sekä juutalaisten, saksalaisten ja puolalaisten haastatteluja.
Lanzmann palasi holokaustiaiheeseen elokuvassaan "Le dernier des injustes". Vuonna 2013 julkaistu elokuva keskittyy vuonna 1975 tehtyihin haastatteluihin, joissa Lanzmann keskustelee Theresienstadtin viimeisen vanhimman, wieniläisen rabbin Benjamin Murmelsteinin kanssa. Dokumentin nimi on väännös André Schwarz-Bartin teoksen "Viimeinen vanhurskas" alkuperäisestä ranskankielisestä nimestä "Le dernier des Justes", joka on Murmelsteinin itsestään käyttämä nimitys..
Lanzmann julkaisi vuonna 2017 dokumentin "Napalm", joka kertoo hänen vierailustaan Pohjois-Koreassa 1950-luvulla. Vain viikko ennen Lanzmanin kuolemaa ilmestyi hänen viimeinen dokumenttinsa, neljä ja puoli tuntia kestävä elokuva, joka keskittyy neljän holokaustista selviytyneen haastatteluihin.
Tobias

Tobias on heprealaisperäinen miehen etunimi. Nimi on johdettu hepreankielisestä nimestä Tobia, joka merkitsee "Jumala on hyvä." Nimen on tehnyt tunnetuksi Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluvan Tobiaan kirjan päähenkilö Tobias. Tobias on Skandinaviassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa yleinen nimi.
Tobias-nimen suomalaisia vastineita ovat Topi ja Topias. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Tobiaksen nimipäivä on 2. marraskuuta, joka suomenkielisessä kalenterissa on Topin ja Topiaksen nimipäivä.
Suomessa nimi Tobias on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2942 henkilölle.
Cameron Crowe

Cameron Bruce Crowe (s. 13. heinäkuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan myös "Creem" ja "Rolling Stone" -lehden toimittajana.
Crowen tunnetuimpia teoksia ovat "Jerry Maguire – elämä on peliä" (1996) ja "Melkein julkkis" (2000). Jälkimmäisen käsikirjoituksesta hänet palkittiin Oscar- ja Bafta-palkinnoilla.
Cameron meni naimisiin Heartin pääkitaristin, Nancy Wilsonin kanssa 27. heinäkuuta 1986 ja he saivat kaksospojat Williamin ja Curtisin.
Lacey Chabert

Lacey Nicole Chabert (s. 30. syyskuuta 1982 Purvis, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Viiden juttu".
Ura.
Chabert aloitti näyttelemisen hyvin nuorena ja kuului teatteriryhmään Broadway Kids, johon kuuluivat muun muassa Christy Carlson Romano, Chris Trousdale ja Greg Raposo. Hän esiintyi ensi kerran elokuvassa "A Little Piece of Heaven", jonka jälkeen hän teki myös muutamia äänirooleja. Samalla Chabert tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Viiden juttu", jota esitettiin alun perin vuosina 1994–2000. Hän voitti sarjan aikana kaksi kertaa peräkkäin YoungStar-palkinnon ja oli useasti ehdolla Young Artist -palkinnon voittajaksi. Samaan aikaan Chabert oli vuodesta 1998 lähtien Eliza Thornberryn äänenä animaatiosarjassa "Villit Marjaset" vuoteen 2004 asti. Hän oli myös "Family Guyn" ensimmäisellä tuotantokaudella Meg Griffinin äänenä, kunnes Mila Kunis korvasi hänet. Sittemmin Chabert on esiintynyt elokuvissa ja voittanut muun muassa MTV Movie Awardin elokuvasta "Mean Girls". Hän on näytellyt myös elokuvassa "Pelimiehen painajainen" vuonna 2009 morsiamena.