Niki Terpstra

Niki Terpstra (s. 18. toukokuuta 1984 Beverwijk) on alankomaalainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on Pariisi–Roubaix’n ja Flanderin ympäriajon voittaja sekä kolminkertainen joukkueaika-ajon maailmanmestari.
Terpstra aloitti ammattilaisuransa Bert Story-Piels -joukkueessa 2003, edusti 2005 AXA-joukkuetta ja seuraavana vuonna Ubbink-Syntecia sekä vuosina 2007–2010 Team Milramia. Kausilla 2011–2018 hän edusti UCI World Tour -tason belgialaistallia, joka tunnettiin nimillä Quick Step, Omega Pharma-Quick Step, Etixx-Quick Step ja Quick-Step Floors. Viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2019–2022 hän ajoi Total Direct Énergie / Team TotalEnergies -tallissa.
Terpstra kuului Alankomaiden joukkueeseen, joka saavutti Yhdistyneen kuningaskunnan jälkeen hopeaa ratapyöräilyn MM-kilpailujen 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa Los Angelesissa 2005. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Peter Schep, Jens Mouris ja Levi Heimans. Samana vuonna hän voitti maantiekilpailu Omloop der Kempenin.
Vuonna 2006 Terpstra saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen pisteajossa. Lisäksi hän voitti pisteajon maailmancup-osakilpailun Sydneyssä. Maantiellä hän voitti Belgian ympäriajon neljännen ja Normandian ympäriajon kuudennen etapin sekä OZ Wielerweekend -etappikilpailun, jossa hän voitti myös aika-ajo-osuuden. Seuraavana vuonna Terpstra voitti Saksan ympäriajon mäkikilpailun. Lisäksi hän kuului Milramin joukkueeseen, joka sijoittui kolmanneksi ProTour-sarjaan kuuluneessa Eindhovenin joukkueaika-ajossa. Vuonna 2009 hän voitti Dauphiné Libérén kolmannen etapin ja Ster Elektrotoer -etappikilpailun ensimmäisen etapin, lyhyen aika-ajon. Seuraavana vuonna hän voitti Sparkassen Giro Bochum -kilpailun.
Vuonna 2012 Terpstra voitti Dwars door Vlaanderen -semiklassikon sekä sijoittui kuudenneksi Flanderin ympäriajossa, viidenneksi Pariisi–Roubaix’ssa ja kolmanneksi Eneco Tourin kokonaiskilpailussa. MM-kilpailuissa 2012 hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Omega Pharma-Quick Stepin joukkueeseen. Kauden päätteeksi hän oli kolmas Pariisi–Tours-klassikossa. Vuonna 2013 hän sijoittui kolmanneksi De Pannen kolmen päivän ajossa ja Pariisi–Roubaix-klassikossa sekä kuudenneksi Grand Prix Cycliste de Québec -kilpailussa. Hän voitti jälleen joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden. 
Vuonna 2014 Terpstra voitti Dwars door Vlaanderenin, oli toinen E3 Harelbeke -kilpailussa, kuudes Flanderin ympäriajossa ja voitti Pariisi–Roubaix'n viimeisten kilometrien irtiotolla. MM-kilpailujen joukkueaika-ajossa hän sai pronssia. Hän voitti 2015 Qatarin ympäriajon kokonaiskilpailun sekä aika-ajona ajetun kolmannen etapin. Omloop Het Nieuwsblad -kilpailussa ja Gent–Wevelgemissä hän oli toinen. Hän sijoittui toiseksi myös Flanderin ympäriajossa hävittyään loppukirissä irtiottokumppanilleen Alexander Kristoffille. Hän voitti saman vuoden Tour de Walloniessa kokonaiskilpailun ja ensimmäisen etapin. Joukkueaika-ajon MM-kilpailussa hän sai hopeaa. Maantieajon MM-kilpailussa hän oli kolmastoista. 
Vuonna 2016 Terpstra voitti yhden päivän kilpailut Le Samyn ja Dwars door het Hageland - Aarschot. Hän voitti saman vuoden Eneco Tourin kokonaiskilpailun 31 sekunnin erolla Oliver Naeseniin. Hän kuului 2016 myös joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Etixx-Quick Stepin joukkueeseen. MM-kilpailujen maantieajossa hän sijoittui yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Gent–Wevelgemissä sekä kolmas Flanderin ympäriajossa ja Pariisi–Toursissa. Hän voitti Le Samynin jälleen 2018.
Terpstra voitti 2018 E3 Harelbeke -klassikon 20 sekunnin erolla Philippe Gilbertiin. Myöhemmin samana keväänä hän voitti Flanderin ympäriajon karattuaan kärkiryhmästä 25 kilometriä ennen maalia. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Mads Pedersenin 12 sekunnilla. Pariisi–Roubaix'ssa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden Innsbruckissa 2018. Saman vuoden Pariisi–Toursissa hän oli toinen.
Terpstra sijoittui 2019 Kuurne−Bryssel−Kuurne-ajossa kolmanneksi. Saman vuoden Pariisi–Toursissa hän oli toinen.
Terpstra on voittanut Alankomaiden mestaruuden ratapyöräilyn 50 kilometrin ajossa 2004 ja 2005, pisteajossa 2005, takaa-ajossa 2005 ja 2006, pariajossa 2006 ja 2007 sekä scratch-ajossa 2007. Maantieajon Alankomaiden mestaruuden hän voitti 2010, 2012 ja 2015.