tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Toyota 2000GT

Toyota 2000GT on Toyotan vuonna 1965 julkaisema urheiluauto, joka valmistettiin Yamahan Iwatan tehtaalla. Satoru Nozakin muotoilema auto esiteltiin vuoden 1965 Tokion autonäyttelyssä.
Aloite auton valmistamiseen tuli Yamahalta, jonka A550X–yhteistyöprojekti alumiinikorisen urheiluauton valmistamiseksi Nissanin kanssa oli rauennut.
Käsityönä valmistettu Toyota 2000 GT maksoi valmistusaikanaan Yhdysvalloissa 7 150 dollaria, vuoden 2022 rahassa 59 500 dollaria, noin 55 000 euroa. Se oli lähes 3 000 dollaria kalliimpi kuin Chevrolet Corvette ja noin 2 000 dollaria kalliimpi kuin Jaguar E-Type ja Porsche 911. Tämän vuoksi 2000GT:n myynti jäi pieneksi ja valmistusmääräksi vain 337 kpl. 
Kilpakäyttö.
Toyota osallistui autolla jo toukokuussa 1966, vuosi ennen sen myyntiintuloa, Fuji Speedway–radalla 3. Japanin Grand Prix–kilpailuun tullen kolmanneksi. Saman vuoden lokakuussa 2000GT rikkoi 78 tunnin Endurance-ajossa 13 kansainvälistä ennätystä ja 3 maailmanennätystä. Näitä olivat 78 tunnin uusi ennätys keskinopeudella 206,02 km/h, 15 000 mailin ennätys keskinopeudella 206,04 km/h ja 10 000 mailin ennätys keskinopeudella 206,18 km/h.
Kilparadoilla 2000GT:llä ajoi myös muun muassa Carroll Shelbyn tiimi.
Vuonna 2022 huutokaupattu Shelbyn virittämä 2000GT myytiin 2 535 000 Yhdysvaltain dollarilla.
Bond–auto.
2000GT esiintyi James Bond -elokuvassa "Elät vain kahdesti". Elokuvaa varten Toyota valmisti autosta kaksi kappaletta avoversiota, koska Sean Connery ei pituutensa vuoksi mahtunut autoon mukavasti. Nuo kaksi kappaletta ovat ainoat virallisesti valmistetut avomalliset 2000GT-yksilöt.
Tekniset tiedot.
Auton kuusisylinterinen moottori on peräisin Toyota Crownista. Yamaha muutti moottorin tuottamaan 150 hevosvoiman tehon suunnittelemalla siihen uuden kahdella nokka-akselilla varustetun sylinterinkannen. Autossa on hammastanko–ohjaus, kaksoistukivarrellinen pyöräntuenta ja levyjarrut etu– ja takapyörissä, rengaskoko autossa on 165 HR 15.
Toyota Sports 800

Toyota Sports 800 on pieni kaksiovinen ja kaksipaikkainen urheiluauto, jonka Toyota esitteli Toyota 2000GT:n kanssa Tokion autonäyttelyssä vuonna 1965. Sports 800 muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran 2000GT:tä mutta sen moottorina on pieni 790 kuutiosenttimetrin boxermoottori, jonka maksimiteho on 45 hevosvoimaa. Sports 800:a valmistettiin isoveljeään enemmän, 3 131 kappaletta vuosina 1965 - 1969. Autolla on painoa vain 580 kilogrammaa ja sen huippunopeus on 155 km/h. Kiihdytys 0 - 100 km/h kestää 13,3 sekuntia.
Erikoisuutena siinä on niin sanottu targakatto.
Toyota Sports 800 -autoa tuotiin Eurooppaan ainoastaan kahdeksan kappaletta, ja näistä yksi tuli Suomeen vuonna 1966.
Konrad Nielsen

Konrad Nielsen (1875–1953) oli norjalainen kielentutkija ja suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori.
Konrad Nielsen on kautta aikojen yksi merkittävimpiä saamen kielen tutkijoita. Hän perehtyi suomalais-ugrilaiseen kielentutkimukseen lähinnä E. N. Setälän johdolla. Vuonna 1905 hän teki väitöskirjan Pulmangin pitäjän saamen murteen kvantiteettisuhteista. Vuonna 1911 Nielseniä varten perustettiin Oslon yliopistoon suomalais-ugrilaisten kielten henkilökohtainen professorin virka. Tätä virkaa Nielsen hoiti vuoteen 1946 saakka.
Nielsenin pääteoksena pidetään kolme laajaa osaa käsittävää "Lappisk ordbok Lapp dictionary" (1932–1938). Neljäs osa, systemaattinen asiasanakirja, ilmestyi vasta tekijän kuoleman jälkeen. Sanakirjassaan hän selvittää sanojen merkitykset norjaksi ja englanniksi. Saamenmaassa hänen pääkielenoppaanaan toimi Tenon alajuoksulta kotoisin oleva Hans J. Henriksen.
Meidän aikamme kielentutkimukseen vaikuttaa erityisesti hänen suurteoksensa ”Lappisk ordbok”. Siinä käytetty oikeinkirjoitusjärjestelmä tunnetaan nimellä Nielsenin ortografia, ja sitä käytetään Norjan ulkopuolella edelleen laajalti pohjoissaamen kielenainesten kirjoittamiseen historiallis-vertailevan kielentutkimuksen alalla.
UPnP

Universal Plug and Play (UPnP) on joukko verkkoprotokollia, joiden tarkoituksena on saada erilaiset laitteet (esimerkiksi mediatoistimet, mediapalvelimet ja palomuurit) toimimaan helposti yhdessä valmistajasta riippumatta. Verkossa voi olla esimerkiksi kolme laitetta; mediatoistin, mediapalvelin sekä ohjauspiste (UPnP control point), jolla käyttäjä voi ohjata mediatoistimen toistamaan tiedostoa mediapalvelimelta.
UPnP ei ole rajoittunut vain edellä mainittuihin laitteisiin, vaan sillä voidaan periaatteessa ohjata mitä tahansa laitetta. Esimerkkinä käytetään usein UPnP-hehkulamppua.
Protokollan kuvaus.
UPnP käyttää SSDP (Simple Service Discovery Protocol) -protokollaan perustuvaa etsintäprotokollaa etsiäkseen muita verkossa olevia UPnP-laitteita. Laitteet voivat lähettää toisilleen XML:ään perustuvia kuvauksia itsestään ja palveluistaan. Ne voivat myös "mainostaa" itseään verkossa sekä pyytää toisia laitteita lähettämään tapahtumailmoituksia (esimerkiksi TV-kanavan vaihto) itselleen.
UPnP on ohjausprotokolla ja esimerkiksi mp3-virran (mp3-stream) lähettäminen mediapalvelimelta mediatoistimelle tapahtuu esimerkiksi HTTP- tai RTSP-protokollalla UPnP:n tarjoaman URI:n ("Uniform Resource Identifier") perusteella.
Hajupommi

Hajupommin tarkoitus on tuottaa epämiellyttävää hajua. Vahvuuksiltaan erilaisia hajupommeja käytetään pilailutarkoituksiin, sekä myös viranomaistarkoituksiin.
Suhteellisen harmittomat hajupommit koostuvat ammoniumsulfidista, joka haisee pilaantuneille kananmunille. Ilmaan joutuessaan ammoniumsulfidi muodostaa vetysulfidia. Myös metyylimerkaptaania ja etyylimerkaptaania käytetään hajupommeissa. Näitä aineita on myös haisunäätien hajuaineessa. Heikkoja hajupommeja myydään pilailukaupoissa. Heikot hajupommit eivät pahasta hajusta huolimatta ole vaarallisia.
Haittoja.
Hajupommi saattaa aiheuttaa allergiareaktioita allergikoille, minkä vuoksi hajupommia ei tule räjäyttää missä tahansa.
Tumnus

Tumnus on kuvitteellinen fauni C. S. Lewisin "Narnian tarinat" -kirjasarjassa. Tumnus esiintyy merkittävässä osassa kirjassa "Velho ja leijona" ja pienemmässä roolissa kirjoissa "Hevonen ja poika" sekä "Narnian viimeinen taistelu". 
Ulkonäöltään Tumnus muistuttaa vyötäröstä ylöspäin miestä, mutta hänellä on vuohen sääret ja sorkat. Tumnuksella on häntä, jota se kannattelee käsivarrellaan. Tumnuksen iho on punertava, hänellä on lyhyt pujoparta ja kiharat hiukset, joiden keskellä näkyvät sarvet.
Tumnus on ensimmäinen henkilö, jonka Lucy Pevensie kohtaa tultuaan Narniaan. Kirjailija C. S. Lewis on kertonut "Narnian tarinoiden" lähteneen liikkeelle ajatuksesta faunista, joka kantaa sateenvarjo kädessä paketteja lumihangessa. Juuri tuossa tilanteessa Lucy tapaa Tumnuksen, joka säikähtää niin kovin, että pudottaa kaikki paketit käsistään.
Vuonna 2005 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "" Tumnusta näyttelee James McAvoy.
Jeff Smith

Jeff Smith (s. 27. helmikuuta 1960 McKees Rock, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan parhaiten sarjakuvasta "Luupäät" (), josta hän sai muun muassa useita Eisner-palkintoja.
Elämä ja ura.
Smith syntyi McKees Rockissa, mutta perhe muutti jo hänen lapsuudessaan Columbukseen Ohioon. Smith päätti ryhtyä sarjakuvapiirtäjäksi yhdeksänvuotiaana, kun eräs luokkatoveri toi kouluun näytille Walt Kellyn "Pogo"-sarjakuvia. Smithin ensimmäinen julkaistu sarjakuva alkoi ilmestyä Ohion osavaltionyliopiston opiskelijalehti "The Lanternissä" vuonna 1982. Strippisarja "Thorn" esitteli myöhemmin "Luupäistä" tunnetut keskushenkilöt, kuten Luupään serkukset ja Venlan mummoineen.
Vuonna 1986 Smith oli mukana perustamassa Ohioon mainostuotantoon keskittynyttä Character Builders -animaatiostudiota. Hän on työskennellyt myös Disneyn animaatiostudiolla. Hänen läpimurtonsa tuli jo heti vuonna 1991 alkaneen "Luupäät"-sarjakuvan ensimmäisen numeron myötä. Sarjakuva ilmestyy Smithin oman kustantamon Cartoon Booksin kautta.
"Luupäissä" näkyy vaikutteita muun muassa Smithin lapsuuden sarjakuvista: Walt Kellyn Pogosta, Charles Schulzin Tenavista, Gary Trudeaun Doonesburysta ja Carl Barksin ankkaseikkailuista. Toisaalta hän on kertonut, että 1980-luvun keskivaiheilla ilmestyneet sarjakuvaromaanin uranuurtajat, Frank Millerin "", Art Spiegelmanin "Maus" sekä Alan Mooren ja Dave Gibbonsin "Vartijat", saivat hänet uskomaan, että hän voisi kertoa suuren tarinan sarjakuvan avulla. Omakustannesarjakuvalehtinä vuosina 1991–2004 julkaistusta "Luupäistä" tuli lopulta 1 300-sivuinen sarjakuvaromaani. Smith oli aluksi yrittänyt tarjota sarjakuvaansa isoille kustantamoille, mutta turhaan.
Vuonna 2003, "Luupäiden" tarinan lähetessä loppuaan, Smith alkoi työstää DC Comicsille 200-sivuista Kapteeni Marvel -tarinaa. Se julkaistiin ensin neljänä lehtenä vuonna 2007 ja koottiin sitten kovakantiseksi kirjaksi "Shazam! The Monster Society of Evil".
Kapteeni Marvelin jälkeen Smith palasi omakustanteiden pariin ja aloitti varttuneemmille lukijoille suunnatun sarjakuvan "RASL", joka kertoo ulottuvuushyppyihin erikoistuneesta taidevarkaasta. "RASL:n" ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 2008.
Smith on saanut useita palkintoja, muun muassa National Cartoonists Society Comic Book Awardin vuosina 1995, 1996, 1998 ja 2000 sekä Harvey Awardsin Best Cartoonist -palkinnon vuosina 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000 ja 2003.
Smith oli kutsuvieraana Helsingin sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2004.
Lars Sörensen

Lars Erling Sörensen (s. 13. helmikuuta 1959 Turku) on suomalainen yleisurheilija. Sörensen menestyi 1980-luvulla parhaiten estejuoksussa, mutta hän juoksi myös keski- ja kestävyysmatkoja.
Sörensen voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden Lahdessa vuonna 1985 ajalla 8.29,37 . Hopealla hän oli 1986, 1987 ja 1989. Lisäksi hän saavutti 5 000 metrillä pronssia vuonna 1983 ja hopeaa 1 500 metrin juoksussa 1982. 
Sörensenin ennätys esteissä oli 17. heinäkuuta 1984 Tukholmassa juostu 8.27,27. Ajallaan hän on matkan kolmanneksitoista nopein suomalainen . Vuonna 1975 hän juoksi Maarianhaminassa 2 000 metrin matkalla 16-vuotiaiden Suomen ennätysajan 5.30,0. 
Seuratasolla Sörensen edusti Raision Kuulaa ja Saarijärven Pullistusta (vuodesta 1989). 
Ammatiltaan Sörensen on lääkäri.
Johanna Strang-Ginouves

Johanna Strang-Ginouves on suomalainen matkaratsastaja, joka asuu ja kilpailee Ranskassa ja kilpailee arabianhevosilla. Hän on edustanut Suomea monissa ulkomaisissa arvokilpailuissa. 
Vuoden 2005 tammikuussa Strang-Ginouves osallistui matkaratsastuksen MM-kilpailuihin Dubaissa hevosellaan "Etincelle Larzac". Matkana maailmanmestaruuskilpailussa oli vaativa 160 km. Strang-Ginouvesin keskivauhti oli kova (15,72 km/h) ja tuloksena hienosti 45. sija. Starttaajia kisoissa oli 175, joista hyväksytyn tuloksen sai vain 61 ratsastajaa.
Euroopan mestaruuskilpaillut matkaratsastuksessa kilpailtiin 26. elokuuta 2005 Ranskassa 160 kilometrin CEI****-matkalla. Strang-Ginouves sijoittui viidenneksi tammallaan "Felizja ox". Vuonna 2005 hänet rankattiinkin matkaratsastuksen lopullisella maailmanrankinglistalla 16. sijalle. Hän osallistui myös 2006 MM-kilpailuun Aachenissa, mutta joutui keskeyttämään kilpailun hevosen ("Felizja ox") kaaduttua sateen vuoksi liukkaalla nurmikolla.
Strang-Ginouves on käynyt Suomessa pitämässä luentoja ja seminaareja matkaratsastuksesta sekä valmennuksia. Hänet on EM-kilpailusijoituksen ansiosta palkittu Suomen Ratsastajainliiton (SRL) järjestyksessä 36. mestariratsastajamerkillä. Strang-Ginouves valittiin myös Vuoden Ratsastajaksi 2005 saman vuoden suoritusten perusteella.
Vuonna 2005 Strang-Ginouves oli maailman FEI ranking listalla kymmenen parhaan joukossa. 
Taustaltaan Strang-Ginouves on valtiotieteilijä ja töissä Pariisissa hallintotehtävissä kansainvälisessä organisaatiossa.
Marija Vasiltšikova

Prinsessa Marija Vasiltšikova (; 11. tammikuuta 1917 Pietari - 21. elokuuta 1978 Lontoo) oli venäläinen aatelinen, joka otti osaa 20. heinäkuuta 1944 Adolf Hitlerin murhayritykseen. 
Varhainen elämä.
Prinsessa Marija Vasiltšikova syntyi Pietarissa, Venäjän keisarikunnassa. Hänen perheensä oli venäläisiä aristokraatteja, jotka pakenivat lokakuun vallankumousta vuonna 1917. Vasiltšikova asui pakolaisena Weimarin tasavallassa ja Ranskassa sekä Liettuassa aina toiseen maailmansotaan asti. 
Hitleria vastaan tehty epäonnistunut salamurha.
Toisen maailmansodan aikana Vasiltšikova ja tämän sisko Tatiana Metternich matkustivat Berliiniin. Maattomina ihmisinä he onnistuivat hankkimaan työluvan. Sen jälkeen, kun he saivat työtä Auswärtiges Amtista (Saksan ulkoministeriö), Mariesta tuli tohtori Adam von Trott zu Solzin sihteeri, joka oli Hitlerin salamurhan takana. 
Kun salamurha epäonnistui, monet juonessa olleet Vasiltšikovan ystävät ja työtoverit tapettiin. Adam von Trott zu Solz teloitettiin, ja Vasiltšikova pakeni Berliinistä Wieniin, missä hän toimi sairaanhoitajana sodan loppuun saakka.
Sodan jälkeen.
Kenraali George S. Pattonin johtama Yhdysvaltain maavoimien 3. armeija löysi Vasiltšikovan 4. toukokuuta 1945 Gmundenin ulkopuolelta. Vasiltšikova oli töissä tulkkina armeijassa, mutta sairastui tulirokkoon ja joutui sairaalaan. Kun Vasiltšikova parantui, hän nai Yhdysvaltain armeijan kapteenin Peter G. Harndenin. Pariskunta asettui asumaan Pariisiin, missä Harnden avasi arkkitehtitoimiston. Sen jälkeen, kun Harnden kuoli vuonna 1971 Barcelonassa, Vasiltšikova muutti Lontooseen, missä kuoli leukemiaan 12. elokuuta 1978.
Sapeli

Sapeli on käyrä, yksiteräinen miekka. Sapeleita käyttivät muun muassa merisotilaat ja etenkin ratsuväki. Sana ”sapeli” tulee unkarin kielen sanasta ”szablya” (”työkalu leikkaamiseen”, johdannainen termistä szabni, ”leikata”). Unkarilaiset toivatkin tämän aseen Eurooppaan 900-luvulla. 
Varsinaisesti siis aseen alkuperän voidaan arvella olevan Aasiasta. Aseen toista muotoa, käyräsapelia (, persian sanasta "shamshir", miekka), jonka terä on kaarevampi ja päättyy usein eräänlaiseen koukkumaiseen ulokkeeseen, käyttivät Keski-Aasiassa mongolit, tataarit ja turkkilaiskansat ylipäätään. Käyräsapeli tunnettiin aasialaisena, itäisenä aseena Euroopassa, ja muun muassa Karjalan vaakunassa ovat länsimaista suoraa, kaksiteräistä miekkaa sekä käyräsapelia pitelevät kädet.
Roni Martin &amp; Jukka Orma Tanssiinkutsu

Roni Martin &amp; Jukka Orma Tanssiinkutsu on suomalainen yhtye, joka levytti moderneja tulkintoja Pentti Saarikosken runokokoelmasta "Maailmasta" vuodelta 1961. Samanniminen albumi on taltiointi Roni Martinin säveltämistä ja Jukka Orman sovittamista kappaleista, jotka saivat ensiesityksensä Helsingin Juhlaviikkojen Huvilateltassa kesällä 2004. Tämän jälkeen esitys kiersi Suomen 13 kaupungissa. Levyllä yhdistyvät muun muassa soul, funk, jazz, rock ja flamenco, ja siinä on todennäköisesti ensimmäinen Suomessa levynä julkaistu rock-kokoonpanon ja flamencotanssijan yhteistyö. Julkaisun kannessa on Rosa Liksomin näkemys Pentti Saarikoskesta eli "Jaloilleen noussut siili". Ilmestymisvuonnaan levy mm. valittiin yhdeksi kriitikoiden vuoden levyistä Helsingin Sanomissa.
Pernilla Wiberg

Pernilla Wiberg (15. lokakuuta 1970 Norrköping) on ruotsalainen alppihiihtäjä. Hän on voittanut olympiakultaa suurpujottelussa 1992 Albertvillessä ja alppiyhdistetyssä 1994 Lillehammerissa. Syöksylaskussa hän saavutti olympiahopeaa 1998 Naganossa. Maailmanmestaruuden Wiberg voitti suurpujottelussa 1991 Saalbachissa, pujottelussa ja alppiyhdistetyssä 1996 Sierra Nevadassa sekä toistamiseen alppiyhdistetyssä vuonna 1999 Vailissa. MM-kisoissa hän saavutti myös hopeaa pujottelussa 1999 ja pronssia syöksylaskussa 1997. Alppihiihdon maailmancupin kokonaisvoiton Wiberg saavutti kaudella 1996/1997 jolloin hän voitti myös pujottelucupin. Hän on voittanut 24 maailmancupin osakilpailua (14 pujottelussa, 3 supersuurpujottelussa sekä alppiyhdistetyssä, 2 suurpujottelussa sekä syöksylaskussa). Vuosina 2002–2010 hän toimi Kansainvälisen olympiakomitean urheilijakomission jäsenenä.
Latvian jääkiekkomaajoukkue

Latvian jääkiekkomaajoukkue edustaa Latviaa kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Latvia liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1931. Joukkueen sijoitus Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuoden 2024 jääkiekon maailmanrankinglistalla oli 10:s. Joukkueen päävalmentaja on vuodesta 2021 lähtien ollut Harijs Vītoliņš. 
Latvian maajoukkuetta hallinnoi Latvian jääkiekkoliitto. Vuonna 2021 Latviassa oli 19 jäähallia ja yli 5 200 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa. Vuoteen 2023 hallien määrä oli kasvanut 23:een ja pelaajamäärä oli pudonnut muutamalla kymmenelläm kun vuonna 2025 miespelaajia oli reilut 3 500 ja halleja 22. Jääkiekkoilu on Latviassa merkittävä urheilulaji. 
Latvia on pelannut maailmanmestaruuskilpailujen ylimmällä sarjatasolla yhtäjaksoisesti vuodesta 1997 lähtien. Sen paras saavutus kansainvälisissä turnauksissa on pronssi vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuissa. Saavutus oli kansallisesti hyvin merkittävä. 
Historia.
Latvian maajoukkue pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 1930-luvulla, kunnes Neuvostoliitto miehitti Latvian. Neuvostoliiton maajoukkueessa pelasi useita latvialaisia pelaajia, muun muassa Helmuts Balderis ja Artūrs Irbe.
Latvian itsenäistyttyä uudelleen se palasi Kansainvälisen jääkiekkoliiton jäseneksi omalla maajoukkueellaan. Korkeimman tason maailmanmestaruuskisoihin Latvia nousi vuonna 1997 ja sijoittui seitsemänneksi. Sen jälkeen Latvia on pystynyt vakiinnuttamaan paikkansa korkeimmalla tasolla; vuoden 2001 kisoissa Latvia tosin joutui karsintasarjaan, mutta säilytti maailmanmestaruuskisapaikkansa maalieron turvin pelattuaan tasapelin Valko-Venäjän kanssa. 
Vuosien 2004, 2009 ja 2018 kisoissa Latvia on päässyt pudotuspeleihin. Joukkue kuuluukin kisojen jokavuotisiin potentiaalisiin yllättäjiin. Tästä ovat todisteena muun muassa vuoden 2005 kisojen maaliton tasapeli Suomen kanssa, voitto Ruotsista luvuin 2–1 vuonna 2009 ja voitto Suomesta luvuin 3–2 vuoden 2014 kisoissa.
Vuoden 2021 kotikisojensa alkusarjassa Latvia kukisti ensi kertaa Kanadan, lukemin 0–2. Vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuissa Latvia eteni ensimmäistä kertaa välierään voitettuaan Ruotsin puolivälieräottelussa maalein 3–1. Välierässä Kanada voitti Latvian maalein 4–2. Latvia saavutti samoissa kisoissa lopulta historiansa ensimmäisen arvokisamitalin, kun se voitti pronssiottelussa Yhdysvallat jatkoajan jälkeen lukemin 4–3. Latvialaiskannattajat kannustivat todella innokkaasti joukkuettaan Tampereella pronssiottelussa. Heitä saapui tuhatmäärin seuraamaan mitaliotteluita. Turnauksessa joukkueen apuvalmentajana toimi suomalainen Petteri Nummelin. Historiallista pronssimitalia juhlittiin Latviassa seuraavana maanantaina. Latvian parlamentti julisti maanantain kansalliseksi vapaapäiväksi. Parlamentti halusi vapaapäivän avulla tarjota myös maaseudulla asuville ihmisille mahdollisuuden osallistua joukkueen mitalijuhliin maan pääkaupungissa Riiassa. Paikalla olikin arviolta yli 30 000 ihmisiä. kun joukkue saapui juhlimaan mitalia.
Vuoden 2024 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueen apuvalmentajina toimivat Ville Peltonen ja Petteri Nummelin.
Sininen taivas

Sininen taivas ("Blue Sky") on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Sen on ohjannut Tony Richardson, jolle elokuva jäi viimeiseksi ennen kuolemaansa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jessica Lange, Tommy Lee Jones, Powers Boothe, Carrie Snodgress, Amy Locane ja Chris O’Donnell.
"Sininen taivas" -elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1962. Se kertoo armeijan insinööriupseerista, josta oma suorapuheisuus ja vaimon maanis-depressiivinen käyttäytyminen ovat tehneet hänestä armeijan hylkiön. Elokuva valmistui jo vuonna 1991, mutta alkuperäisen elokuvayhtiön konkurssi siirsi elokuvan ilmestymisen vuoteen 1994.
Jessica Lange palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Golden Globella.
Rooliluettelo.
Lähde:
Kodin1

Kodin1 (aiemmin "Kodin Ykkönen") on BHG Groupiin kuuluva verkkokauppa. Aiemmin Kodin1 oli "Anttila Oy:hyn" kuulunut tavarataloketju, jonka myyntiartikkeleihin kuului laajat valikoimat sisustukseen, remontointiin, asumiseen ja vapaa-aikaan liittyviä tuotteita. 
Vuosina 1996–2015 Kodin1 kuului Keskolle yhdessä Anttilan kanssa. Tämän jälkeen Anttila Oy:n omistaja oli luxemburgilainen, Saksasta johdettu pääomasijoitusrahasto 4K Invest. Heinäkuun 19. päivänä 2016 Anttila haettiin ja asetettiin konkurssiin, minkä seurauksena myös Kodin1 ajautui konkurssiin.
Kodin Ykkönen kuului Keskon kanta-asiakasjärjestelmään, K-Plussaan.
Historia.
Ensimmäinen Kodin Ykkönen avattiin Turun Länsikeskukseen vuonna 1991 nimellä Kodin Maailma. Hieman myöhemmin Anttila osti Kodin Maailman, ja ihmiset alkoivat kutsua Kodin Ykkösiä virheellisesti Kodin Anttilaksi, koska logossa ei huomattu ykköstä. Ensimmäinen Anttila-tunnuksella varustettu Kodin Ykkönen avattiin Vantaan Varistoon vuonna 1992. Vuosituhannen loppuun mennessä Kodin Ykkösiä oli avattu jo viisi. Myöhemmin Kodin Ykkönen esiintyi useimmiten ilman Anttila-tunnusta, mutta Anttila-tunnus on säilynyt puhekielessä tavaratalojen nimessä.
Anttila ja Kodin Ykkönen siirtyivät Keskon omistukseen vuonna 1996. Vuonna 2007 Kodin Ykkönen avasi oman verkkopalvelunsa.
Vuonna 2013 Suomessa toimi 12 Kodin Ykkönen -tavarataloa yhdeksällä paikkakunnalla. Vuonna 2014 Kesko ilmoitti sulkevansa Helsingin Ruoholahden, Kuopion Kolmisopin, Lappeenrannan ja Tampereen Lielahden Kodin Ykköset ja vähentävänsä sitä myötä noin 200 työntekijää. Lielahden tavaratalo avattiin kuitenkin uudelleen joulukuussa 2015. 
16. maaliskuuta 2015 Kesko ilmoitti myyneensä Anttila Oy:n 4K INVEST -nimiselle pääomasijoittajalle. Kauppa käsitti 23 Anttila- ja kahdeksan Kodin1-tavarataloa, kaksi verkkokauppaa (NetAnttila ja Kodin1.com), Viron ja Latvian tytäryhtiöt sekä keskustoiminnot. Kauppahinta oli miljoona euroa. 4K INVEST on yritysten uudelleenjärjestelyihin erikoistunut Luxemburgiin rekisteröity pääomasijoitusrahasto, jota johdetaan Saksasta.
Konkurssi.
Kesäkuussa 2016 Anttila ilmoitti aloittavansa yt-neuvottelut Kodin1-tavarataloissa, ja yhtiö alkoi selvittää Kodin1-tavaratalojen muuttamisia Anttiloiksi. Heinäkuun 19. päivänä 2016 Anttila haettiin ja asetettiin kuitenkin yllättäen konkurssiin. 2010-luvulla vaikeuksiin ajautuneen Anttilan tappiokierre ei katkennut 4K Investin omistuksessa. Vuonna 2015 Anttila teki yhä 54 miljoonan euron liiketappiota 246 miljoonan euron liikevaihdolla. Viimeisenä suljettiin Vantaan Variston Kodin1-tavaratalo 27. marraskuuta 2016.
Joulukuussa 2016 ruotsalaisen Bygghemman tytäryhtiö Trademax ilmoitti ostaneensa Kodin1-toiminimen. Ketjulla on myymälä Helsingin Roihupellossa.
Nahmanides

 
Nahmanides (1194 Girona – n.1270 "Pyhä Maa") oli katalonialaissyntyinen rabbi, filosofi, kabbalisti ja raamatuntulkitsija. Hänet tunnettiin myös heprealaisittain nimellä Moshe ben Nahman Gerondi, katalonialaisella nimellä Bonastruc Ca Porta ja salanimellä Ramban. Nimi Nahmanides on kreikkalainen muoto. Nahmanideen vaikutus juutalaisuuden tulkintoihin on merkittävä.
Nahmanides hankki elantonsa lääkärinä. Hän toimi rabbina Gironassa ollen Espanjan juutalaisten arvostetuimpia hengellisiä johtajia, ja hänen teologiansa sai kunnioitusta myös kristityiltä. Joka tapauksessa hänen oltuaan julkisessa uskonnollisessa väittelyssä kristittyjen kanssa näiden suhtautuminen häneen muuttui negatiiviseksi, ja koettuaan olonsa uhatuksi hän siirtyi Israelin maahan vuonna 1267. Siellä asuessaan hän kirjoitti tärkeimmät tekstinsä. 
Nahmanides oli saanut vaikutteita sefardiyhteisönsä lisäksi Ranskan juutalaisilta, joiden kautta hän oli kiinnostunut kabbalasta. Teologiassaan Nahmanides toi esille Tooran tekstien mystistä tulkintaa, eikä jakanut Maimonideen rationaalisempia raamatuntulkintoja. Rabbina toimiessaan hän pyrki sovittelemaan näiden kahden koulukunnan oppilaiden näkemyseroista johtuvia kiistoja.
BenQ

BenQ (lyhenne sanoista: Bringing Enjoyment and Quality to life) on taiwanilainen elektroniikka-alan yritys, joka on keskittynyt videoprojektorien, näyttölaitteiden, LED-valaisinten ja digitaalikameroiden valmistukseen. Aiemmin yrityksen tuotevalikoimaan kuuluivat tietokoneet, matkapuhelimet ja muu viihde-elektroniikka. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Taoyuanissa, Taiwanissa.
Yritys perustettiin vuonna 1984 ja se tunnettiin aluksi nimellä Continental Systems Inc., tämän jälkeen nimellä Acer CM ja joulukuusta 2001 eteenpäin nimellä BenQ. 
Lokakuussa 2005 BenQ hankki omistukseensa saksalaisen Siemensin matkapuhelintuotannon, mikä teki siitä maailman kuudenneksi suurimman matkapuhelimien valmistajan. Matkapuhelimia valmistavan yksikön nimeksi tuli BenQ Mobile ja puhelimien tuotemerkiksi BenQ-Siemens.
BenQ Mobile ajautui konkurssiin syyskuussa 2006.
Peter Hirsch

Peter Hirsch (s. 6. maaliskuuta 1979 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti.
Hirsch on edustanut Ruotsin Elitserienissä Modoa ja Malmö Redhawksia. Hän on vieraillut Pohjois-Amerikan ECHL-liigassa ja edusti kaudella 2006–2007 Leksandin joukkuetta Allsvenskanissa.
Hirsch on ollut Tanskan maajoukkueen luottomaalivahti MM-kilpailuissa ja oli maalilla Tanskan voittaessa Yhdysvallat ja tasapelissä sen vuoden maailmanmestari Kanadaa vastaan vuoden 2003 MM-kilpailuissa.
Vladimir Lotarjov

Vladimir Aleksejevitš Lotarjov () (15. marraskuuta 1914 Šahty, Rostovin alue – 20. heinäkuuta 1994) oli neuvostoliittolainen lentokonemoottorisuunnittelija.
Vuonna 1930 hän meni Šahtyssä kaivosteollisuuden sähkömekaaniseen kouluun. 1939 hän valmistui Harkovan ilmailuinstituutista sekä työskenteli suunnitteluinsinöörinä ilmailuteollisuudessa. 1948 hänestä tuli pääsuunnittelijan avustaja Zaporižžjan suunnittelutoimistoon ja 1963 pääsuunnittelija sekä yleispääsuunnittelija 1981 Progressiin.
Lotarjovin johdolla suunniteltuja moottoreita.
Lotarjov sai 13 neuvostoliittolaista keksijätodistusta. Hänet nimitettiin tekniikan tohtoriksi 1971 sekä valittiin 1976 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi.
Hän vai lisäksi valtionpalkinnot 1948 AI-26V:stä, 1960 AI-20:stä Iljušin Il-18:aan. Hänestä tuli sosialistisen työn sankari 1974.
Antonov An-140

Antonov An-140 (IATA: A40 – ICAO: A140) on lyhyen matkan pieni matkustajalentokone, joka lensi ensilentonsa 18. syyskuuta 1997.
Macky Sall

Chérif Macky Sall (s. 11. joulukuuta 1961 Fatick) on senegalilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2012–2024.
Macky Sall astui virkaansa Senegalin historian neljäntenä presidenttinä huhtikuussa 2012 voitettuaan presidentinvaalien toisella kierroksella istuvan presidentin Abdoulaye Waden. Aiemmin hän on toiminut Senegalin pääministerinä vuosina 2004–2007 ja maan parlamentin puhemiehenä vuosina 2007–2008. Hänet valittiin vuoden 2019 vaaleissa jatkamaan toiselle kaudelle Senegalin presidenttinä.
Idrissa Seck

Idrissa Seck (s. 9. elokuuta 1959 Thiès) on senegalilainen poliitikko ja maansa entinen pääministeri.
Seck opiskeli Pariisissa ja Princetonin yliopistossa. Hän toimi Senegalin pääministerinä vuodesta 2002 lähtien, kunnes presidentti Abdoulaye Wade erotti hänet vuonna 2004 korruption takia. Seckin seuraajaksi nimitettiin Macky Sall. Seck vangittiin korruptiosta epäiltynä vuonna 2005, mutta hänet vapautettiin seuraavan vuoden alussa. 
Vuoden 2007 presidentinvaaleissa Seckiä pidettiin opposition pääehdokkaana.
Hän sai 15% äänistä.
Seck perusti oman puolueen.
Sidi Mohamed Ould Boubacar

Sidi Mohamed Ould Boubacar (s. 1945) on Mauritanian entinen pääministeri. Hän on toiminut virassa kahteen otteeseen, ensin 18. huhtikuuta 1992 – 2. tammikuuta 1996 ja myöhemmin 7. elokuuta 2005 – 20. huhtikuuta 2007. Pääministerikausiensa välissä hän toimi muun muassa PRDS-puolueen pääsihteerinä ja Mauritanian Ranskan-suurlähettiläänä.
Boubacar on PRDR-puolueen (Parti Républicain Démocratique et Renouvellement), PRDS:n seuraajan, jäsen.
Klemens X

Klemens X (oik. Emilio Bonaventura Altieri, 13. heinäkuuta 1590, Rooma – 22. heinäkuuta 1676, Rooma) oli paavina 29. huhtikuuta 1670 – 22. heinäkuuta 1676.
Italialaiseen aatelisperheeseen syntynyt Altieri toimi opintojensa jälkeen paavin edustustossa Puolassa vuodesta 1623. Palattuaan Roomaan Altierista tuli ensin Camerinon piispa sekä myöhemmin Loreton ja tämän jälkeen Umbrian kuvernööri. Paavi Innocentius X:n (1644–55) aikana Altieri toimi paavin lähettiläänä Napolissa ja paavi Aleksanteri VII:n (1655–67) aikana Puolassa.
Edeltäjänsä Klemens IX:n kaudella (1667–1669) Altieri vastasi ensin koko katolisen kirkon taloudesta ja toimi myöhemmin Klemensin läheisenä avustajana. Klemens IX nimesi hiukan ennen kuolemaansa Altierin kardinaaliksi.
Paaviksi Altieri valittiin 20. joulukuuta 1669 alkaneen konklaavin päätteeksi 29. huhtikuuta 1670. Jo lähes 80-vuotias Altieri tuli mahdollisesti valituksi kompromissiehdokkaana, koska hänen valtakautensa paavina tulisi todennäköisesti olemaan lyhyt.
John Madden (jääkiekkoilija)

John Madden (s. 4. toukokuuta 1973 Barrie, Ontario) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkohyökkääjä.
Ura.
Madden pelasi yliopistojääkiekkoa Michiganin yliopistossa NCAA:n alaisessa CCHA-sarjassa kaudet 1993–1997. Viimeisellä kaudellaan Madden pelasi parhaan kautensa. Hän teki 42 ottelussa 63 pistettä, ja hänet valittiin CCHA:n tähdistöön. 
Maddenia ei varattu koskaan varattu NHL:ään, mutta hän teki viimeisen yliopistokautensa jälkeen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Kaudet 1997–1999 sujuivat vielä pääasiassa New Jerseyn farmijoukkueessa Albany River Ratsissa. Kaudella 1998–1999 Madden pelasi myös neljä NHL-ottelua. Albanyssä hän teki joukkueen yhden kauden piste- ja syöttöennätyksen. Madden teki AHL:ssa 98 pistettä 75 ottelussa.
NHL:n tulokaskaudellaan 1999–2000 Madden teki New Jerseyssä 16 maalia. Kausi huipentui New Jerseyn Stanley Cup -mestaruuteen. Seuraavalla kaudella Madden teki joukkuetoverinsa Randy McKayn kanssa harvinaista NHL-historiaa lokakuussa 2000. Kumpikin pelaajista teki neljä maalia mieheen, kun New Jersey voitti Pittsburgh Penguinsin 9–0. Edellisen kerran kaksi pelaajaa samasta joukkueesta teki neljä maalia samassa ottelussa, kun Montreal Canadiensin Odie ja Sprague Cleghorn onnistuivat tempussa tammikuussa 1922. New Jersey ylsi jälleen finaaleihin, mutta hävisi Colorado Avalanchelle. Madden sai kuitenkin kauden jälkeen Frank J. Selke Trophyn NHL:n parhaimpana puolustavana hyökkääjänä.
Kaudella 2001–2002 Maddenin pistemäärät laskivat, mutta seuraavalla kaudella hän ylitti urallaan ensimmäisen kerran 40 pistettä. Pudotuspeleissä Madden oli NHL:n neljänneksi paras pistemies, kun hän teki 16 pistettä 24 ottelussa, ja oli voittamassa uransa toista Stanley Cupia. Madden oli myös kauden jälkeen toisen kerran urallaan Frank J. Selke Trophy -ehdokkaana. Kolmannen kerran hän oli ehdolla Frank J. Selke Trophyn voittajaksi kaudella 2003–2004. Kesällä 2004 Madden teki New Jerseyn kanssa viiden vuoden jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 20 miljoonaa dollaria.
NHL:n työsulkukaudella Madden pelasi kolme ottelua HIFK:ssa SM-liigassa. Hän kuitenkin poistui tämän jälkeen yllättäen maasta jättäen joukkueen. Myöhemmin hän selitti lähtöään koti-ikävällä. Kaudeksi 2005–2006 Madden palasi jälleen New Jerseyhyn, kun NHL jatkui jälleen. Neljännen kerran Madden oli Frank J. Selke Trophy -ehdokkaana kauden 2007–2008 jälkeen. Hän teki myös kaudella piste-ennätyksensä: 43 pistettä. Kauden 2008–2009 jälkeen Madden teki vuoden sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Maddenin kausi Chicagossa päättyi Stanley Cup voittoon.
Elokuussa 2010 hän teki yhden vuoden pituisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Pelattuaan vuoden Wildissa Madden jäi ilman sopimusta NHL:ään. Hän kuitenkin harjoitteli ja piti kuntoaan yllä koko kauden alun. Tammikuussa 2012 Florida Panthers solmikin loppukauden kattavan sopimuksen hänen kanssaan. John Madden päätti uransa kevääseen 2012.
Andros (Bahama)

Andros on Bahaman suurin saari, joka on kooltaan noin 6 000 km². Saaren 225 kilometriä pitkä koralliriutta on maailman kolmanneksi suurin. Saarella oli 9 221 asukasta vuonna 2011.
Vuonna 1550 espanjalaiset saapuivat saarelle etsimään orjia ja tuhosivat alkuperäisväestön väkivalloin ja taudein. Saarelle annettiin nimeksi "Espiritu Santo" (”Pyhä Henki”), mutta eräässä vuoden 1782 kartassa saarta kutsutaan myös nimellä "San Andreas". Nykyinen nimi on todennäköisesti annettu Edmund Androsin kunniaksi. Hän toimi Barbadoksella brittiläisten joukkojen komentajana sekä New Yorkin, Massachusettsin ja Uuden-Englannin kuvernöörinä. Saarta asuttivat 1700-luvulla merirosvot. Vuosisadan loppupuolella myös lojalistit ja heidän orjansa asuivat Androksella.
Androksella on 104 km² sademetsää ja suota. Suolla tavataan yli 50 erilaista orkidealajia. Oikeastaan Andros koostuu kahdesta saaresta, joita tämä suoalue yhdistää. Saarella tavataan noin 200 lintulajia. Androksen luonto on säilynyt hyvin, sillä se ei ole yhtä kaupallistunut turismin tarpeisiin kuin monet muut Bahamasaaret. Tästä huolimatta saarella käy vuosittain tuhansia vierailijoita, joista monet ovat sukeltajia tai kalastajia. Hurrikaanit iskevät saarelle keskimäärin kahden ja puolen vuoden välein.
The Drugs Don’t Work

The Drugs Don’t Work on The Verven kappale ja 1. syyskuuta 1997 julkaistu single. Parhaimmillaan single nousi virallisella Ison-Britannian single-listalla sijalle 1. Singlen b-puolia ovat: "Bitter Sweet Symphony (James Lavelle Remix), The Crab, Stamped, Three Steps, The Drugs Don't Work (demo)", riippuen formaatista. Single on yhtyeen menestynein brittilistalla. Kappaleen on kirjoittanut Richard Ashcroft.
Owen Arthur

Owen Seymour Arthur (17. lokakuuta 1949 – 27. heinäkuuta 2020) oli Barbadoksen pääministeri vuosina 1994–2008. Arthur opiskeli Länsi-Intian yliopistossa Barbadoksella ja Jamaikalla. Hän johti Barbadoksen työväenpuoluetta vuoteen 2008 asti. Häntä edelsi pääministerinä Lloyd Erskine Sandiford ja seurasi David Thompson. 
Arthur valittiin Barbadoksen parlamenttiin vuonna 1984. Pääministerinä hän toimi ensimmäisenä poliitikkona peräti kolmen kauden ajan 1994–2008. Arthur edusti Barbaroksen työväenpuoluetta ja ilmoitti jättävänsä politiikan, kun hänen puolueensa hävisi vuoden 2013 vaalit. Mia Mottley korvasi Arthurin puolueen johdossa. Arthur jatkoi kuitenkin sitoutumattomana edustajana parlamenttikautensa loppuun vuoteen 2018.
Poliittisen uransa jälkeen hän toimi muun muassa Länti-Intian yliopiston työelämäprofessorina.
Jörgen Salo

Jörgen Salo (s. 14. tammikuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyys- ja estejuoksija sekä maastojuoksija. Salo oli Suomen paras 3 000 metrin estejuoksija 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Salo voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden neljä kertaa peräkkäin vuosina 1988, 1989, 1990 ja 1991. Vuonna 1991 hän voitti myös maastojuoksun lyhyen matkan Suomen mestaruuden. 
Salo juoksi este-ennätyksensä 8.23,25 Helsingissä 27. kesäkuuta 1991. Ajallaan Salo on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen.
Legio XVII

Legio XVII ("seitsemästoista legioona") oli roomalainen legioona, jonka Augustus perusti noin vuonna 41 eaa. Legioona tuhoutui Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa. Sen nimeä ei tunneta mutta se saattoi olla "Gallica" tai "Germanica".
Legioona perustettiin luultavasti alun perin vastustamaan Sextus Pompeiusta, toisen triumviraatin viimeistä vastustajaa. Legioona sijoitettiin Galliaan sen jälkeen, kun Octavianus (Augustus) oli lyönyt Marcus Antoniuksen ja Kleopatran Aktionin taistelussa vuonna 31 eaa. Myöhemmin Legio XVII siirrettiin Germaniaan Castra Veteraan (Xanteniin). Vuonna 7 jaa. Publius Quinctilius Varuksesta tuli Germanian maaherra ja myös Legio XVII:n komentaja.
Syyskuussa vuonna 9 roomalaisten keruskiliittolaisten johtaja Arminius ilmoitti, että Reinillä oli syttynyt kapina. Varus siirtyi kolmen legioonansa (XVII, XVIII ja XIX) kanssa länteen kukistaakseen kapinan. Arminius oli kuitenkin pettänyt roomalaiset ja johti heidät ansaan lähellä nykyistä Osnabrückiä. Germaanit tuhosivat kaikki kolme legioonaa, ja niiden sotamerkit eli kotkat katosivat.
Familiar to Millions DVD

Familiar To Millions DVD on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen konserttitallenne DVD, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2000. Se on taltiointi 21. heinäkuuta, 2000 pidetystä konsertista Wembley-stadionilla, Lontoossa, Englannissa. Konserttitaltiointia on myös saatavilla tupla-CD:nä, CD:nä, DVD ja VHS versioina. DVD:llä on mukana dokumentti show'n rakentamisesta ja valmistelusta, ohjauksen seurausta, yleisön kommentteja ja katsomotunnelmia sekä Gallagherin veljesten haastattelut. Kannet on suunnitellut kansitaiteilija Simon Halfon.
DVD:n sisältö.
"+ Runsaasti extramateriaalia."
Ville Hautala

Ville Veikko Hautala (s. 19. marraskuuta 1968 Lapua) on suomalainen yleisurheilija. Hän menestyi parhaiten estejuoksijana mutta kilpaili myös keski- ja kestävyysmatkoilla sekä maastojuoksussa.
Hautala edusti Suomea estejuoksussa Barcelonan olympialaisissa 1992, Stuttgartin MM-kisoissa 1993, Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Göteborgin MM-kisoissa 1995. 
Seuratasolla Hautala edusti Lapuan Virkiää ja Lahden Ahkeraa. Oman juoksu-uransa jälkeen Ville Hautala on toiminut valmennustehtävissä Lahden Ahkerassa ja Suomen Urheiluliitossa. 
Ville Hautalan lapset Janna, Wilho, Walte ja Wäinö ovat kaikki kestävyysjuoksijoita. Pisimmälle urallaan on edennyt Wilho, joka vuonna 2020 sijoittui estejuoksussa Kalevan kisoissa hopealle ja neljänneksi Ruotsi-ottelussa. Walte on edustanut estejuoksussa Suomea Ruotsi-ottelussa M18-sarjassa Tampereella 2018 ja Pohjoismaiden mestaruuskisoissa M20-sarjassa Kristiansandissa 2019. Wäinö edusti Suomea estejuoksussa Ruotsi-ottelussa M18-sarjassa 2019. Tytär Janna on juossut Kalevan kisoissa esteitä ja 800 metriä.
Yoko Tsuno

Yoko Tsuno on belgialaisen Roger Leloup’n piirtämä ja kirjoittama sarjakuva, jonka pääosassa on samanniminen sankaritar. Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran belgialaisessa "Spirou"-lehdessä vuonna 1969. Yoko on japanilaissyntyinen, toistuvasti seikkailuihin joutuva naispuolinen elektroniikkainsinööri, jolla on apunaan miespuoliset televisiotoimittajat Vic ja Pol. Yokolla on paljon ystäviä, ja ystävyys onkin yksi sarjan teemoja. 
Ystäviensä kanssa hän joutuu seikkailuihin, jotka ulottuvat myös avaruuteen ja menneisyyteen. Sarjan piirrostyö on pikkutarkkaa ja selkeäviivaista. Leloup piirtää maisemat ja talot valokuvista ja muista dokumenteista. 
Yoko Tsuno ilmestyi Suomessa aluksi "Ruutu"-sarjakuvalehdessä ja sen seuraajassa "Non Stopissa". Sen jälkeen tarinoita on julkaistu suomennettuina albumeina, tosin eri järjestyksessä kuin alkuperäiset. "Elämän rajoilla" ja "Titaanit" ilmestyivät Yhtyneiden kustantamina Non Stop -albumeina 4/1978 ja 1/1979, vuodesta 1988 albumeja julkaisi Semic aloittaen albumista "Supertykki". Vuodesta 2004 kustantaja on ollut Egmont. 
Albumit.
Seuraavassa luettelossa ovat Yoko Tsuno -albumit niiden alkuperäisessä ranskankielisessä julkaisujärjestyksessä.
Luettelo Oasiksen kappaleista

Oasis oli englantilainen rock-yhtye, joka perustettiin Manchesterissa vuonna 1991. Yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon muodostivat laulaja Liam Gallagher, kitaristit Noel Gallagher ja Paul ”Bonehead” Arthurs, basisti Paul ”Guigsy” McGuigan ja rumpali Tony McCarroll. Oasis julkaisi vuonna 1994 ensimmäisen studioalbuminsa "Definitely Maybe", jonka kappaleet Noel Gallagher kirjoitti yksin. Albumi nousi Britannian albumilistan kärkeen ja siltä julkaistiin neljä kappaletta singlenä: ”Supersonic”, ”Shakermaker”, ”Live Forever” ja ”Cigarettes &amp; Alcohol”. ”Rock ’n’ Roll Star” julkaistiin Yhdysvalloissa radiosinglenä.
Vuonna 1995 yhtye levytti toisen albuminsa nimeltään "(What’s the Story) Morning Glory?", joka ylsi listäykköseksi useissa eri maissa. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista ”Some Might Say” ja ”Don’t Look Back in Anger” nousivat Britannian singlelistan kärkeen. Vuonna 1997 julkaistiin "Be Here Now", josta tuli yhtyeen kolmas perättäinen listaykkönen Britanniassa. Noel Gallagher sävelsi ja sanoitti jälleen kaikki kappaleet.
Vuonna 2000 julkaistiin neljäs albumi "Standing on the Shoulder of Giants". Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi, joka sisälsi Liam Gallagherin kirjoittaman kappaleen (”Little James”). Albumi ja single ”Go Let It Out” ylsivät listakärkeen. Oasis julkaisi vielä kolme studioalbumia, "Heathen Chemistry" (2002), "Don’t Believe the Truth" (2005) ja "Dig Out Your Soul" (2008) ennen hajoamistaan vuonna 2009.
Kappaleet.
Ohessa luettelo yhtyeen levyttämistä kappaleista. Luettelo on aakkosjärjestyksessä.
Ville-Veikko Sainio

Ville-Veikko Sainio (s. 14. elokuuta 1970) on suomalainen entinen yleisurheilija. Sainio menestyi erityisesti estejuoksijana, ja hän hallitsi 3 000 metrin esteitä Suomessa 1990-luvun puolivälin jälkeen voittaen kolme peräkkäistä Suomen mestaruutta. Sainio juoksi myös keski- ja kestävyysmatkoja sekä osallistui maastojuoksuun.
Ville-Veikko Sainio kilpaili 16-vuotiaana SM-maastokisoissa kotiseudullaan Mynamäellä. Hänen seuransa Mynämäen Isku saavutti joukkukisamitalin ja henkilökohtaisesti Sainio oli viides.
Sainio juoksi kaikkia kestävyysmatkoja, mutta estejuoksu valikoitui päämatkaksi. Samaan aikaan kovin kilpakumppani oli Ville Hautala. Sainio voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden vuosina 1996, 1997 ja 1998. Hopealla hän oli 1993 ja 1995. Maastojuoksun SM-kisoissa hän oli lyhyellä radalla hopealla vuonna 1998. Suomi-Ruotsi -maaotteluihin Sainio osallistui viisi kertaa. Hän osallistui aikuisten arvokisoihin yhden kerran eli Budapestin vuoden 1998 EM-kisoihin. Sainion ennätys esteissä oli Lahden eliittikisoissa 26. heinäkuuta 1998 juostu 8.31,37. 
Nykyään Ville-Veikko Sainio työskentelee Mynämäen kunnalle urheilukentän hoitajana ja lapsuudenkodissaan maanviljelijänä.
Pascal Yoadimnadji

Pascal Yoadimnadji (1950 – 23. helmikuuta 2007 Pariisi, Ranska) oli tšadilainen poliitikko. Hän toimi Tšadin pääministerinä vuodet 2005–2007.
Ennen poliittista uraansa Yoadimnadji työskenteli lakimiehenä. Moussa Fakin erottua 4. helmikuuta 2005 presidentti Idriss Déby nimitti hänet pääministeriksi. Sitä ennen Yoadimnadji ehti toimia myös muun muassa Tšadin maatalousministerinä 
Yoadimnadji oli kotoisin Etelä-Tšadista. Hän oli etniseltä taustaltaan gor. Hän kuoli aivoverenvuotoon 23. helmikuuta 2007 pariisilaisessa sotilassairaalassa, jonne hänet oli siirretty Tšadista hänen sairastuttuaan ja vaivuttuaan koomaan .
Malando

Malando (usein myös A. Malando, oik. Arie Maasland, 26. toukokuuta 1908 Rotterdam – 22. marraskuuta 1980 Bussum) oli hollantilainen orkesterinjohtaja, säveltäjä ja hanuristi. Malando tuli tunnetuksi nimeään kantavasta tango-orkesterista ja monista tangosävellyksistään.
Arie Maasland suunnitteli aluksi rakennuspiirtäjän uraa ja soitti opintojensa ohessa pianoa, hanuria ja rumpuja rotterdamilaisissa yhtyeissä ja mykkäelokuvissa. Ammattimuusikon uransa hän aloitti rumpalina yhtyeessä nimeltä The Jumping Jacks. 1935 hän näki Haagissa kuuluisan argentiinalaisen tangotaiteilijan, Eduardo Biancon, esiintyvän. Tango teki Arieen suuren vaikutuksen, ja seuraavana vuonna hän sävelsi ensimmäisen oman tangonsa, Anny – tulevan vaimonsa mukaan nimetyn. Ensimmäisen suurelle yleisölle tunnetuksi tullut tango, Cosmopolite, syntyi seuraavana vuonna. Tämä tango oli nimetty rotterdamilaisen huvittelupaikan mukaan, jossa The Jumping Jacks usein esiintyi. Kun tango vuonna 1937 julkaistiin nuotteina, oli se saanut uuden nimen: Olé Guapa. Kustantajan mielestä espanjalainen nimi sopi kappaleelle paremmin. Tässä yhteydessä myös säveltäjä otti itselleen sopivamman taiteilijanimen, Malando, ja perusti oman, nimeään kantavan tanssiorkesterin vuonna 1939.
Toisen maailmansodan aikana Malandon orkesteri esiintyi eri puolilla Hollantia, radiossa ensi kertaa vuonna 1941. Sodan aikana orkesteria myös pyydettiin esiintymään Saksassa, mistä tehtävästä kieltäytyminen johti vankileiripassitukseen. Kuljetuksen aikana Malando kuitenkin onnistui pakenemaan kahden orkesterinsa jäsenen kanssa. Orkesterin kansainvälinen menestys alkoi sodan jälkeen Saksasta ja Belgiasta, kun Malandon sävellykset olivat tulleet Euroopassa tunnetuiksi. 1950-luvulta alkaen orkesteri tunnettiin jo koko maailmassa ja kiertueet ulottuivat Japaniin asti. Vuonna 1973 Malando levytti orkestereineen albumillisen Toivo Kärjen tangoja.
Vuonna 1979, vuosi ennen kuolemaansa, Malando luovutti orkesterinsa johdon vävylleen, Evert Overwegille, joka oli tullut orkesteriin rumpaliksi 1955. Nykyään Malando-orkesteria johtaa Evert Overwegin poika Daniël Overweg eli Danny Malando.
"Swing it", foxtrot (1933)
"Kiekie", valssi (1933)
"Valse Marguerite", valssi (1933)
"Olé Guapa", tango (1936, alun perin "Cosmopolite")
Moussa Faki

Moussa Faki Mahamat (s. 21. kesäkuuta 1960 Biltine) oli Tšadin pääministeri vuosina 2003–2005. 
Faki syntyi Biltinessä, Itä-Tšadissa, ja opiskeli Kongon tasavallassa lakia. Palattuaan Tšadiin hänet nimettiin oikeustieteen professoriksi N’Djamenassa sijaitsevaan Tšadin yliopistoon. Faki nimitettiin maansa pääministeriksi 24. kesäkuuta 2003, mutta hän erosi virastaan 4. helmikuuta 2005. Hänen seuraajakseen valittiin Pascal Yoadimnadji.
Fakista tuli Tšadin ulkoministeri vuonna 2008. Vuonna 2017 hänet valittiin Afrikan unionin komission puheenjohtajaksi.
Kai Pahlman

Kai Pahlman (8. heinäkuuta 1935 Helsinki – 8. maaliskuuta 2013) oli suomalainen jalkapalloilija ja muusikko. 
Pahlman syntyi vuonna 1935 Helsingissä ja asui lapsuutensa Vallilassa. Pahlmanin isä oli muusikko ja Dallapé-orkesterin jäsen Helge Pahlman. Pahlman opiskeli Sibelius-akatemiassa ja työskenteli muusikkona. 
Jalkapallourallaan värikkäänä persoonana tunnettu Pahlman pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1954–1968 yhteensä 56 ottelua, joissa teki 13 maalia. Hän oli muun muassa voittamassa Pohjoismaiden mestaruutta vuonna 1966. Seurajoukkuetasolla hän voitti jalkapallon SM-sarjan maalikuninkuuden kolmesti: vuosina 1958, 1961 ja 1965. SM-tasolla Pahlman teki vuosina 1956–1972 288 ottelussa kaikkiaan 191 maalia, joka on kaikkien aikojen toiseksi eniten SM-tasolla, heti Heikki Suhosen jälkeen. Suomen mestaruuden Pahlman voitti kahdesti: vuosina 1957 HPS:n paidassa ja vuonna 1970 Reippaassa. Suomen cupin voittoon hän ylsi vuosina 1962 ja 1966. 
Eräs Pahlmanin yleisöä viihdyttävistä jalkapallotempuista oli nousta pallon päälle tähyilemään mahdollista syöttösuuntaa.
Vuonna 1969 Pahlman kirjoitti jalkapalloaiheisen kirjan "Banaanipotku".
Nykyisin järjestetään 15-vuotiaille pelaajille 16 joukkueen Kai Pahlman -turnaus, joka vastaa SM-turnausta.
Suomen Palloliitto myönsi Kai Pahlmanille Erik von Frenckell -mitalin tunnustuksena mittavasta työstä suomalaisen jalkapallon edistämiseksi, ja hänet valittiin Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 1993.
Pahlman oli isänsä Helge Pahlmanin tavoin muusikko, hänen instrumenttinsa oli piano. Pahlmanin levytysura alkoi vuonna 1960 EP:llä "Kai Pahlman laulaa ja soittaa". Myöhemmin hän julkaisi jazzahtavat pitkäsoittolevyt "Musiikinopiskelija Kai Pahlman ystävineen tanssittaa" (1985), "Musiikinopiskelija Kaitsu "Banaani" Pahlman" (1988), "Kaitsu Pahlman ystävineen tanssittaa" (1998) ja "Soolo" (2001).