tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Inuliini

Inuliini eli fruktaani eli oligofruktoosi on fruktoosimolekyyleistä muodostunut ketju. Luontainen inuliini on varastopolysakkaridi, jossa on 30–50 monosakkaridia.
Inuliini esiintyy luonnossa pitkäketjuisena, mutta myös teollisesti valmistettua lyhytketjuista fruktaania kutsutaan inuliiniksi.
Inuliini koostuu 85-prosenttisesti liukoisesta kuidusta.
Inuliinia esiintyy asterikasvien, kuten maa-artisokan, sikurin, daalian ja voikukan juurissa ja juurimukuloissa sekä monissa muissakin kasveissa kuten esimerkiksi sipulissa, parsassa, banaanissa, rukiissa, vehnässä ja ohrassa.
Paksusuolen bakteerit hajottavat inuliinia hiilidioksidiksi ja metaaniksi.
Käyttö.
Suomalainen elintarviketeollisuus käyttää runsaasti inuliinia. Etenkin monet niin sanotut kevyttuotteet sisältävät sitä. Keinotekoista inuliinia ei luokitella EU:ssa lisäaineeksi.
Inuliinilla voidaan makeuttaa ruokia siten, että kaloreita tulee vain noin kolmannes verrattuna sokeriin. Inuliinia markkinoidaan esimerkiksi hedelmäsoseiden (smoothie) makeuttamiseen ja sakeuttamiseen. Elintarviketeollisuus käyttää inuliinia makeutusaineena, sidosaineena ja kosteudensäilyttäjänä. Inuliinilla saadaan elintarvikkeisiin paksu ja kermainen rakenne.
Inuliinia voidaan käyttää myös solunulkoisen nestetilan mittaukseen.
Fysiologiset vaikutukset.
Ruoansulatuskanavaan päätynyt inuliini aiheuttaa maitohappobakteerien kasvua.
Terveysvaikutukset.
Inuliini voi aiheuttaa siihen tottumattomille vatsan turvotusta, ilmavaivoja ja vatsakipua. Teollinen eli lyhytketjuinen inuliini aiheuttaa enemmän oireita, koska se hajoaa suolistossa nopeammin.
Hiiritutkimuksissa on havaittu, että jo 2,5 energianprosentin korvaaminen inuliinilla lisää adenoomakasvainten esiintymistä. Vuonna 2007 julkaistun, elintarviketieteiden maisteri Marjo Misikankaan tekemän väitöskirjatutkimuksen mukaan hiirillä esiintyy moninkertainen määrä ohutsuolen suuria adenoomia, jos 10 prosenttia ravinnon kaloreista tulee teollisesta inuliinista (polydisperse beta(2-1) fructan). Tämä kaksinkertaistaa riskin sairastua vaaralliseen paksusuolen syöpään.
Inuliini edistää toisaalta hyödyllisten bifidobakteerien kasvua suolistossa.
Clermont Foot

Clermont Foot 63 on ranskalainen jalkapalloseura Clermont-Ferrandista. Seura pelaa kaudella 2024–25 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa. Seura on perustettu vuonna 1990. Seuran kotikenttä on Stade Gabriel-Montpied.
Funktionaalianalyysi

Funktionaalianalyysi on matematiikan, erityisesti matemaattisen analyysin, osa-alue, joka tutkii funktioavaruuksia. Funktionaalianalyysi sai alkunsa erilaisten muunnosten, kuten Fourier'n muunnoksen, tutkimisesta sekä differentiaali- ja integraaliyhtälöiden ratkaisujen tutkimisesta. Termi funktionaali on peräisin variaatiolaskennasta, ja tarkoittaa funktiota, joka saa argumenttinaan toisia funktioita. Käsitettä käytti ensimmäisinä laajemmalti Vito Volterra ja Stefan Banach.
Normitetut vektoriavaruudet.
Nykyään funktionaalianalyysi tutkii täydellisiä reaalisia tai kompleksisia normiavaruuksia. Tällaisia avaruuksia kutsutaan Banachin avaruuksiksi. Tunnetuin esimerkki Banachin avaruuksista on Hilbertin avaruudet, joissa sisätulo määrittää avaruuteen normin. Nämä avaruudet ovat erityisesti käytössä kvanttimekaniikassa. Yleisemmin funktionaalianalyysi tutkii myös Fréchet'n avaruuksia ja muita topologisia vektoriavaruuksia. 
Tärkeä funktionaalianalyysin tutkimuksen kohde on Banachin ja Hilbertin avaruuksien
jatkuvat lineaarimuunnokset. Nämä johtavat luonnollisella tavalla C*-algebran ja muiden operaattorialgebroiden käsitteisiin.
Hilbertin avaruudet.
Hilbertin avaruudet voidaan luokitella täydellisesti. Jokaista kardinaalilukua kohti on olemassa isomorfiaa vaille yksikäsitteinen Hilbertin avaruus. Koska äärellisulotteiset Hilbertin avaruudet tunnetaan lineaarialgebrasta ja koska Hilbertin avaruuksien väliset morfismit voidaan aina jakaa Alef-nolla (ℵ0)-dimensioisiin osiin, funktionaalianalyysi Hilbertin avaruuksissa tutkii lähinnä Aleph-nolla-ulotteista Hilbertin avaruutta ja sen morfismeja. Yksi funktionaalianalyysin avoimia ongelmia on todistaa, että jokaisella Hilbertin avaruuden operaattorilla on aito aliavaruus, joka on invariantti. Monille erikoistapauksille tunnetaan jo ratkaisu.
Banachin avaruudet.
Yleisesti Banachin avaruudet ovat Hilbertin avaruuksia monimutkaisempia. Ei ole olemassa esimerkiksi selvää määritelmää sille, mitkä funktionaalit muodostavat Banachin avaruuden kannan.
Jokaista reaalilukua "p"≥ 1 kohti pitää paikkansa, että niiden Lebesgue-mitallisten funktioiden avaruus, joiden itseisarvon "p":nnellä potenssilla on äärellinen integraali, on Banachin avaruus.
Banachin avaruuksien yhteydessä tutkitaan usein myös avaruuden duaalia eli kaikkien jatkuvien funktionaalien avaruutta. Duaalin duaali ei ole aina isomorfinen alkuperäisen avaruuden kanssa, mutta on olemassa luonnollinen monomorfismi avaruudelta duaalilleen.
Derivaatan käsite voidaan yleistää Banachin avaruuksissa kaikille funktioille. Osoittautuu, että funktion derivaatta tietyssä pisteessä on todella jatkuva lineaarikuvaus.
Pombal

Pombal on Portugalin kaupunki Leirian piirissä Centron hallintoalueella. Pombalin kunnan pinta-ala on noin 626 neliökilometriä ja väkiluku 52 573 (vuonna 2024). Kunnan väestötiheys on siten 84 asukasta neliökilometrillä.
Pombalin pormestari on Pedro Alexandre Antunes Faustino Pimpão dos Santos. Kunnan juhlapäivä on 11. marraskuuta. Kaupunki Pombalista tuli vuonna 1991.
IsoKarhu

IsoKarhu on Porin keskustassa Yrjönkadun varrella sijaitseva Cityconin omistama kauppakeskus, joka on avattu vuonna 1991. 
Historia.
IsoKarhun vanhin osa saneerattiin vuonna 1991 kiinteistöön, jossa alun perin toimi Osuusliike Kansan omistama tavaratalo Centrum. Vuonna 1973 valmistuneen tavaratalokiinteistön suunnitteli OTK:n arkkitehtiosaston arkkitehti Jouko Ylihannu. 
Keskuksen omistajat vaihtuivat useita kertoja 1990-luvulla, vuonna 1999 Citycon osti IsoKarhun Merita Kiinteistöt Oy:ltä.
Vuosina 2001–2004 IsoKarhu laajeni koko korttelin käsittäväksi. Aluksi kauppakeskuksen käyttöön saneerattiin Centrumin jatkoksi vuonna 1978 valmistunut Porin markkinatalon kiinteistö, jonka on suunnitellut arkkitehti Osmo Solansuu. Laajennus otettiin käyttöön lokakuussa 2001. 
Vuonna 2004 rakennettiin viimeinen laajennusosa Liisankadun ja Isolinnankadun kulmatontille. Samassa yhteydessä valmistui IsoKarhun ja viereisessä korttelissa sijaitsevan Sokos-tavaratalon parkkitasanteet yhdistävä ajo- ja kävelysilta. 
Kesällä 2017 Citycon kertoi avaavansa IsoKarhussa seuraavana talvena Suomen kolmannen Irti Maasta – kiipeily- ja seikkailupuiston.
Marraskuussa 2018 Citycon kertoi suunnittelevansa, että Isokarhun katutasossa olisi liiketiloja, mutta muihin kerroksiin voisi tulla esimerkiksi asuntoja tai hotellitilaa. Isokarhun pysäköintialueen päällä taas voisi tulevaisuudessa olla jopa tornitaloja.
Liikkeet.
Vuonna 2018 kauppakeskuksessa oli yli 40 erikoisliikettä, joista merkittävimmät olivat H&amp;M, Intersport, KappAhl, Gina Tricot ja Burger King.
Toive Aartolahti

Toive Yrjö Aleksi Aartolahti (s. 6. lokakuuta 1934 Ruovesi) on suomalainen maantieteilijä, Helsingin yliopiston pitkäaikainen luonnonmaantieteen professori vuosina 1976–1998, useiden koulukirjojen tekijä ja ylioppilastutkintolautakunnan jäsen.
Aartolahti valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1959 ja lisensiaatiksi vuonna 1962 sekä väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1965. Hän toimi assistenttina Helsingin yliopiston maantieteen laitoksella vuosina 1960–1967, virkaatekevänä luonnonmaantieteen apulaisprofessorina vuosina 1967–1968, apulaisprofessorina vuosina 1968–1976 sekä professorina vuosina 1976–1998.
Tieteellisessä työssään Aartolahti on keskittynyt etenkin Suomen geomorfologian erityiskysymyksiin tutkimusaiheinaan muun muassa jäätikkösyntyinen korkokuva, tuulen ja aallokon aikaansaamat pinnanmuodot, jokilaaksojen kehitys ja periglasiaaliset ilmiöt. Hän on julkaissut yli 50 tutkimusta luonnonmaantieteen alalta sekä toimittanut useita maantieteen oppikirjoja peruskoulua ja lukiota varten.
Aartolahti on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973.
Mesosfääri (Maan vaippa)

Mesosfääri on Maan vaipan alempi kerros.
Astenosfäärin, suhteellisen sulan kerroksen, alla oleva mesosfääri on kiinteää, hyvin kuumaa ainetta. Mesosfäärin alla on Maan ydin, jonka ulompi osa on sulaa rautaa, ja sisempi osa kiinteää rautaa.
Litosfääri, astenosfääri, mesosfääri ja ydin ovat Maan "mekaanisten" ominaisuuksien mukaan määritellyt kerrokset.
Modulien suora summa

Modulien suora summa on abstraktissa algebrassa konstruktio, joka yhdistää moduleita uusiksi isommiksi moduleiksi. Tässä mielessä modulien suora summa on "yleisin" moduli, joka sisältää annetut modulit alimoduleinaan. Suoraa summaa merkitään ympyrällä, jonka sisällä on plus-merkki: formula_1.
Tunnetuin esimerkki konstruktiosta saadaan, kun tarkastellaan vektoriavaruuksia (moduleita, jonka kerroinrengas on kunta) ja Abelin ryhmiä (moduleita, jonka kerroinrengas on formula_2 eli kokonaisluvut.) Konstruktio voidaan myös laajentaa koskemaan Banachin avaruuksia ja Hilbertin avaruuksia.
Sulku

Sulku on vesiväylillä käytettävä laite, jonka avulla vesiliikennettä nostetaan tai lasketaan kahden eri korkeudella olevan vesistön välillä. Sulkuja käytetään sekä kanavissa että joissa. Sulkuja käytetään myös vesistöjen vedenpinnan säännöstelyyn sekä uiton kulkureitteinä.
Sulku koostuu tavallisesti sivuseinämistä ja kahdesta sulkuportista: ylä- ja alaportista. 
Toiminta.
Aluksen kulkiessa korkeammasta vedentasosta alempaan se saapuu yläportin läpi sulkuun. Yläportti suljetaan, ja portin sulkeuduttua vedenpintaa lasketaan sulun sisällä. Kun vedenpinta on alemman vedenpinnan tasolla, alaportti avataan, ja alus voi poistua sulusta.
Vedenpintaa sulussa säädellään joko portissa olevien pienempien juoksutusporttien kautta, sulun seinämissä olevien juoksutuskanavien kautta tai avaamalla ja sulkemalla itse sulkuportteja.
Kappeli

Kappeli eli sivukirkko on historiallisesti tarkoittanut kahta eri asiaa. Sillä on tarkoitettu sekä kappeliseurakunnan pienehköä kirkkorakennusta että kristillisiä toimituksia varten suunniteltua pientä tilaa. Hautausmaalla olevaa hautaan siunaamisiin käytettävää rakennusta kutsutaan siunauskappeliksi.
Suurissa kirkoissa on perinteisesti ollut sivukappeli, tai useita kappeleita, joissa on voitu pitää rukoushetkiä tai muita pyhiä toimituksia. Samankaltaisia pieniä hiljentymis- tai toimituskappeleita on myös nykyaikaisten kirkkorakennusten yhteydessä. Saman tyylin mukaisia kappeleita on rakennettu myös leirikeskuksiin, kauppakeskuksiin sekä matkailukohteisiin.
Suurissa sairaaloissa on yleensä patologian osaston yhteydessä kappeli eli muistohuone, jossa arkkuun puettu vainaja voidaan näyttää omaisille. Ortodoksit toimittavat arkkuun pukemisen yleensä tällaisessa tilassa ja pukemisessa avustava pappi toimittaa työn päätyttyä muistopalveluksen.
Erillisten kappelirakennusten yleinen sijainti on kylä tai lähiö, kappeliseurakunta tai hautausmaa.
Janne Hänninen

Janne Hänninen (s. 16. elokuuta 1975 Outokumpu) on suomalainen pikaluisteluvalmentaja ja entinen pikaluistelija. 
Hännisen paras arvokisasijoitus on 1 000 metriltä neljäs sija matkakohtaisista MM-kisoista vuodelta 2003, jolloin hän jäi mitalista vain seitsemän sadasosasekunnin päähän. Olympialaisiin Hänninen osallistui kolmesti. Naganossa 1998 hän sijoittui 500 metrillä 18:nneksi ja 1 000 metrillä 21:nneksi. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui 1 000 metrillä kymmenenneksi Suomen-ennätyksellä 1.08,45, 1 500 metrillä 13:nneksi Suomen-ennätyksellä 1.46,04 ja 500 metrillä 15:nneksi. Torinossa 2006 hän oli 500 metrillä 15:s ja 1 000 metrillä 25:s.
Hännisen 1 000 metrin ennätys 1.08,45 on yhä marraskuussa 2017 Suomen kaikkien aikojen tilastossa kolmannella sijalla. Hänen 500 metrin ennätyksensä 35,00 riittää Suomen tilastossa neljänteen sijaan.
Monien muiden pikaluistelijoiden tavoin Hänninen on kilpaillut myös ratapyöräilyssä ja saavuttanut useita Suomen-mestaruuksiakin. Janne Hännisen isä Seppo Hänninen on myös menestynyt pikaluistelija.
Hänninen lopetti uransa kevääseen 2006, kun olympiakisat olivat tuottaneet pettymyksen. Heinäkuussa samana vuonna Suomen Luisteluliitto nimitti hänet uudeksi päävalmentajaksi. Hänninen toimi Suomen maajoukkueen päävalmentajana vuoteen 2010 asti. Vuosina 2010–2013 hän toimi Norjan sprinttipikaluistelumaajoukkueen valmentajana. Toukokuussa 2015 Hänninen aloitti Suomen Luisteluliiton urheilutoimenjohtajana. Elokuussa 2025 Hänninen aloitti Suomen Olympiakomitean huippu-urheilujohtajana.
Michael Williams

Michael Williams (9. heinäkuuta 1935 Liverpool, Englanti – 11. tammikuuta 2001 Hampstead, Lontoo, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Teetä Mussolinin kanssa" (1999) roolinaan Britannian Italian-konsuli Witham. Williams meni naimisiin näyttelijä Judi Denchin kanssa 1971. Heillä oli yksi tytär. Williams kuoli keuhkosyöpään 65-vuotiaana.
Piiloleikki

Piiloleikki eli "piilosilla olo" tai "kuurupiilo" on suosittu lasten leikki, jossa tarkoituksena on etsiä lähiympäristöön tai -maastoon piiloutuneita leikkijöitä.
Säännöt.
Yksi leikkijöistä valitaan "etsijäksi". Leikin ensimmäisen kierroksen valinta tapahtuu yleensä lorun, arvonnan tai lyhyen kilpajuoksun avulla. Etsijäksi valittu jää odottamaan ennalta sovittuun paikkaan samalla, kun muut leikkijät etsivät piilopaikan. Jokaisen on piilouduttava eri paikkaan. Etsijä laskee sovittuun lukuun asti ja sen jälkeen lähtee etsimään muita. Jos joku löytää toisen henkilön, hän sanoo esimerkiksi "Kari nähty!".
Se pelaaja, joka löydetään ensimmäisenä, on seuraava etsijä.
Alan Hollinghurst

Alan Hollinghurst (s. 26. toukokuuta 1954) on brittiläinen kirjailija. Hänen kirjansa "The Line of Beauty" voitti Booker-palkinnon vuonna 2004. BBC teki romaanin pohjalta kolmiosaisen tv-sarjan, jonka on näyttänyt Suomessa Yle TV1 nimellä "Luvaton leikki."
Roddy McDowall

Roderick Andrew Anthony Jude McDowall (17. syyskuuta 1928 – 3. lokakuuta 1998) oli brittiläissyntyinen, yhdysvaltalainen näyttelijä.
McDowall oli tunnettu lapsitähti Englannissa ennen kuin hänet evakuoitiin Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan alla. 1940-luvulla hän oli Hollywoodin tunnetuimpia lapsitähtiä, tämän aikakauden tunnetuin rooli hänellä oli ensimmäisessä Lassie-elokuvassa Lassie palaa kotiin.
Aikuisiässä McDowall tuli tunnetuksi muun muassa "Apinoiden planeetta" -elokuvien Corneliuksena. Hän myös näytteli murhaajan osaa Columbon televisioelokuvassa "Short Fuse" ("Paukkusikareja").
Møn

Møn, Møen on saari ja entinen kunta eteläisessä Tanskassa Sjællandin alueella. 1. tammikuuta 2007 alkaen Mønin kunta lakkautettiin osana Tanskan kuntauudistusta. Se yhdistettiin Langebækin, Præstøn ja Vordingborgin kuntien kanssa laajemmaksi Vordingborgin kunnaksi. Mønin saaren lisäksi Mønin aiempaan kuntaan kuuluivat Nyordin, Bogøn, Farøn ja Lindholmin saaret.
Itäosassa on jyrkkiä mereen laskeutuvia liitukivikallioita, esimerkiksi Møns Klint (7 km pitkä, enimmillään 128 m korkea). Ainoa kaupunki on Stege. Saarelta on 744 metrin mittainen Dronning Alexandrines Bro -silta Ulvsundin yli Sjællandiin. Mønin korkein kohta on 143 metriä korkea Aborrebjerg.
Limingan rautatieasema

Limingan rautatieasema (, ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radalla Pohjois-Pohjanmaalla. Asema sijaitsee Limingan kuntakeskuksessa, noin 24 kilometrin päässä Oulun rautatieasemalta etelään. Vuonna 1884 rakennettu asemarakennus on suojelukohde.
Miehitys Limingan rautatieasemalla lopetettiin 27. syyskuuta 1987, jolloin liikennepaikan toiminnot siirtyivät hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulusta käsin. Henkilö- ja tavaraliikenne lopetettiin 27. toukokuuta 1990.
Nykyisin Limingan liikennepaikka palvelee ainoastaan kohtauspaikkana. Liikennepaikalla ei ole ollenkaan henkilö- eikä tavaraliikennettä. Ratapihalla on pääraiteen itäpuolella kaksi läpiajettavaa sivuraidetta. Näiden lisäksi on neljäs puolipitkä sivuraide, joka palvelee nykyisin lähes yksinomaan ratatyökoneiden säilytyspaikkana.
Matkustajaliikenne Limingan liikennepaikalle saattaa alkaa uudelleen, koska Oulun ja Limingan välille suunnitellaan kaksoisraidetta lähiliikennettä varten. Hankkeen pitäisi toteutua vuoden 2020 jälkeen.
Asemarakennus.
Asemarakennus on rakennettu Valtionrautateiden rakennussuunnittelijan Knut Nylanderin laatimien piirustusten mukaan ja se on otettu käyttöön vuonna 1886 osuuden Kokkola–Oulu valmistuessa. Asemaan on rakennettu laajennusosa vuonna 1920.
Valtionrautatiet myi asemarakennuksen vuonna 1987. Rakennus muutettiin asuin- ja liiketiloiksi 1988. Entisissä aseman odotus- ja liikenteenhoitotiloissa toimii nykyisin Limingan Asema Pub -niminen baari. Osa rakennuksesta on asuntona. Muutossuunnitelmat laati arkkitehtitoimisto Veli Ojanperä. Uudet omistajat saivat rautatieaseman onnistuneesta käyttötarkoituksen muutoksesta Oulun läänin rakennussuojelupalkinnon vuonna 1990.
Asemarakennus vaurioitui tulipalossa aamulla 15. syyskuuta 2007. Rakennuksen ulkopuolelta alkunsa saanut tulipalo levisi myös rakennuksen ratapihan puoleiselle seinälle, ja junaliikenne jouduttiin keskeyttämään noin tunniksi, sillä sähköradan virransyöttö oli katkaistava sammutustyön ajaksi. Sammutustöissä palokunta joutui myös purkamaan rakennuksen rossipohjaa päästäkseen käsiksi palopesäkkeisiin.
14,5×114 mm

14,5×114 mm:n kaliiperi on konekivääreissä ja raskaissa kivääreissä käytettävä kaliiperi. Sitä käytti Neuvostoliitto, nyky-Venäjä ja muut maat. 
Se alun perin kehitettiin PTRS ja PTRD panssarintorjuntakivääreille, mutta myöhemmin peruskaliiperina KPY -raskailla konekivääreillä, josta myöhemmin kehittyi ZPU-1,2 ja 4 ilmatorjunta-aseiden kaliiperi.
Koskikeskus (kauppakeskus)

Koskikeskus on kauppakeskus Tampereen Kyttälässä Hatanpään valtatien varressa Sokos Hotel Ilveksen naapurissa. 
Historia.
Koskikeskus avattiin maaliskuussa 1988, jolloin se oli Suomen suurin kauppakeskus. Kauppakeskus ja sen vieressä oleva hotelli Ilves rakennettiin vanhan Verkatehtaan paikalle.
Alkuvuosina Polar-rakennusyhtiöiden rakennuttamassa keskuksessa oli sisävesiputouksia ja asiakkaat saattoivat pelata kesäisin tennistä kahdella katolle rakennetulla ulkokentällä. Liikkeitä keskuksessa oli noin sata. Arkkitehtuuriin kuuluivat muun muassa erilaiset kujat kolmannessa kerroksessa. Sittemmin Pyörrekuja ja muut kiertoväylät antoivat tilaa uusille liiketiloille. 
Vuonna 2003 Citycon Oyj osti Koskikeskuksen Polar-yhtiöiltä.
Koskikeskus kunnostettiin osittain vuosina 2005–2006 ja kattavampi remontti alkoi keväällä 2011 ja valmistui marraskuussa 2012. Remontin yhteydessä uusittiin kaikki Cityconin omistamat vähittäiskauppatilat, julkisivut, sisäänkäynnit ja jäähdytysjärjestelmä. Uusi jäähdytysjärjestelmä saa energiansa vieressä virtaavasta Tammerkoskesta. Kaikki liikkeet olivat avoinna remontin ajan. Citycon investoi remonttiin noin 38 miljoonaa euroa.
Vuonna 2018 Koskikeskuksen katolle rakennettiin Suomen suurin led-näyttö. Kahdeksankulmaisen "Kruunun" pinta-ala on 144 neliömetriä ja se painaa 2 390 kiloa.
Toukokuussa 2019 Koskikeskus kutsui kauppakeskuksessa paljon oleskelevia teini-ikäisiä ideoimaan yhteisiä sääntöjä Nuorten palvelun järjestämään työpajaan. Säännöt ovat kaikkien nähtävillä kauppakeskuksen infokioskeissa.
Koskikeskuksen liikkeet.
Koskikeskuksessa on vajaa sata liikettä neljässä maanpäällisessä kerroksessa sekä pohjakerroksissa. Neljännessä kerroksessa on lähinnä terveyspalveluita. Koskikeskuksessa on myös laaja pysäköintihalli. Pohjakerroksessa on Finnkinon elokuvateatteri Cine Atlas. Koskikeskuksessa on runsas ravintolatarjonta. Koskikeskuksessa toimii 89 eri alojen liikettä;
Bifurkaatio (kaaosteoria)

Bifurkaatio (myös kahdentuminen) tarkoittaa kaaosteoriassa järjestelmän käyttäytymisen haarautumista äkillisesti kahdeksi, usein erilliseksi, haaraksi.
Eräissä systeemeissä responssi voi muuttua kahdeksi vaihtoehdoksi, mikäli systeemin syötettä muutetaan vähän. Kaoottisissa systeemeissä tämä voi tapahtua ennalta-arvaamattomassa funktion pisteessä. Bifurkaatio on Mitchell Feigenbaumin esittelemä käsite, joka liittyy kaaosteoriaan. Bifurkaatio saattaa tapahtua missä tahansa järjestelmässä, jossa on monia toisiinsa vuorovaikuttavia osia.
Esimerkki matemaattisesta bifurkaatiosta on iteraatiokaava 
formula_1, jossa formula_2.
Eri a:n arvo vaikuttaa iteroinnin etenemiseen merkittävästi:
Jos piirretään tulokset siten, että vaaka-akselilla on suure a ja pystyakselilla iteraation lopputuloksena saadut arvot, niin saadaan oheisen kuvan kaltainen käyrä.
Bifurkaatio ei ole pelkästään matemaattinen käsite. Esimerkiksi lamppu, joka palaa himmeänä, alkaa vilkkua kirkkaan ja sammuneen tilan välillä, on kokenut bifurkaation. Seuraava bifurkaatio ajaa lampun vilkkumaan neljän eri kirkkauden välillä.
Voitaisiin rakentaa elektroninen laite, jossa lampun vilkkuminen riippuu siihen syötettävästä jännitteestä. Jännitteellä 1 lamppu ei vilku, jännitteellä 2 lamppu vilkkuu kahden tilan välillä ja jännitteellä 3 neljän tilan välillä ja jännitteellä 3,5 kahdeksan tilan välillä ja niin edelleen. Jos lampun vilkkumistiloja on ääretön määrä, se on ajautunut kaaokseen.
Bifurkaatiosta voidaan laatia kaavio, jossa näkyy lampun kirkkaus ja sisään syötettävä jännite, kun taas kaoottisesta systeemistä tätä ei voida helposti tehdä.
Kinahmo

Kinahmo on kylä Polvijärvellä Pohjois-Karjalassa. Kylä sijaitsee Höytiäisen niemessä noin 15 kilometriä Polvijärven kirkonkylästä itään. Maisemaltaan avara Kinahmo syntyi nykymuodossaan, kun järvenlaskun myötä Höytiäisen vesiä purkautui Saimaan vesistöön vuonna 1859. Samalla paljastui laajat alueet viljelykelpoista tasamaata. Vakituisia asukkaita on 300–400; kesäasukkaat kaksinkertaistavat väkimäärän.
Historia.
Alkujaan Kontiolahden kuntaan kuulunut asutus sijaitsi Höytiäisen saarella (Kinahmosaari 1799). Asiakirjoissa asutus oli mainittu nimellä "Kinama By" (1645), "Kinamo by" (1646), "Kinnamo By" (1647), "Kijnama" (1651). Kylän maisema muuttui ratkaisevasti, kun Höytiäisen vedet karkasivat vuonna 1859 Paskonpohjan kautta Pyhäselkään. Kinahmosaaresta kasvoi niemi Höytiäisen länsirantaan. Viljelykelpoista tasaista maata paljastui runsaasti, useamman kylän tarpeisiin. Kinahmossa onkin kaksi maarekisterikylää; vanhat maat ovat Kinahmoa ja kaikki vesijättömaat Kaijanlahtea.
Höytiäisen niemeä ympäröivät vedet, ja niinpä Kinahmossa on runsaasti rantoja, kylän yleinen uimaranta ja Polvijärven evankelisluterilaisen seurakunnan leirikeskus. Vapaa-ajan asuntoja on sijoitettu Koronniemen hiekkaisille rannoille. Kesäasuntoja on myös Martikkalanniemessä, Piipunniemessä ja Murtojängässä, Sorpanniemellä, Jängänniemessä ja Ruopansaaressa, Pitkässäluodossa, Kirkkoniemessä sekä saarissa ja muillakin rannoilla.
Matkailu ja elinkeinot.
Maatalouden rinnalle on viime vuosikymmenien aikana syntynyt muuta elinkeino- ja pienyritystoimintaa, muun muassa auto- ja konekorjaamoista ateria- ja metsäpalveluihin. Matkailijalle Kinahmo tarjoaa maaseutumaisemia, peltoaukeita, metsiä, soita, harjuja ja hiekkakankaita sekä puhtaita vesistöjä. Puhtaassa luonnossa on runsaat sieni-, marja- ja metsästysalueet.
Kinahmossa toimi koulu vuodesta 1904 lähtien. Uudempi punatiilinen, yksikerroksinen koulurakennus Lavalammentiellä oli rakennettu vuonna 1965. Polvijärven kunnanvaltuuston päätöksellä Kinahmon koulu suljettin syksyllä 2015. Edellisenä lukuvuonna koulua kävi 17 oppilasta.
Kesäteatteri.
Kinahmossa toimii perinteikäs kesäteatteri. Vuonna 1976 perustettu harrastajateatteri toimii Kinahmon vanhan koulun, nykyisen Kinahmon kulttuuritalon pihapiirissä. Teatterin ohjaajana toimii Päivi Voutilainen, ja ennen häntä monivuotiset ohjaajat Pasi Hirvonen ja Martti Lappalainen.
Turun kaupunginosat

Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen ja 87 kaupunginosaan. Kaupunginosajako ei kaikissa tapauksissa seuraa tarkkaan edes suuralueita, joten kahdella tai useammalla suuralueella sijaitsevat kaupunginosat on merkitty erikseen.
Keskustan ruutukaava-alueen kaupunginosat (”numerokaupunginosat”) on merkitty roomalaisin numeroin; muille kaupunginosille on annettu nimet. Kaupunginosien ruotsinkieliset nimet ovat suluissa. Ajantasaista kaupunginosajakoa voi tarkastella kaupungin tarjoamasta karttapalvelusta.
Luettelon jälkeen on vielä mainittu joitakin asuinalueiden nimiä, mutta nämä alueet eivät kuitenkaan ole virallisia kaupunginosia.
Maaria-Paattinen (suuralue 9).
Suuralueeseen kuuluu itse asiassa myös hyvin pieniä Ohikulkutien pohjoispuolella sijaitsevia osia Runosmäen ja Kärsämäen kaupunginosista.
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia.
Seuraavat alueet eivät ole virallisia kaupunginosia, mutta ne ovat kuitenkin tunnettuja asuinalueiden ja lähiöiden niminä. Kaupunginosien tapaan nämä alueet on lueteltu suuralueiden mukaisessa järjestyksessä.
Turun suuralueet

Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen eli palvelualueeseen, jotka puolestaan on jaettu 87 kaupunginosaan. Suuraluejako ei aina seuraa kaupunginosien rajoja.
Seuraavassa on lueteltu Turun tilastollisessa jaotuksessa vuoden 2004 loppuun asti käytössä olleet suuralueet sekä uudet suuralueet, jotka otettiin käyttöön vuoden 2005 alusta lähtien.
Adele (täsmennyssivu)

Adele voi viitata seuraaviin asioihin:
Keskusta (Turku)

Turun Keskusta () sijaitsee Aurajoen suulla. Se käsittää kaupungin liikekeskustan ja joitakin keskeisiä asuinalueita. Tässä artikkelissa Keskustalla tarkoitetaan tilastollisen aluejaotuksen mukaista suuraluetta 1.
Keskusta on Turun suurin suuralue: sen väkiluku on 54 490 (31.12.2016). 7,0 % suuralueen väestöstä on alle 15-vuotiaita ja 21,0 % on vähintään 65-vuotiaita. 86,6 % asukkaista puhuu äidinkielenään suomea, 8,9 % ruotsia ja 4,4 % muita kieliä.
Kaupunginosat.
Keskustan suuralueeseen kuuluvat kokonaan ruutukaava-alueen yhdeksän kaupunginosaa. Lisäksi siihen kuuluu osittain joitakin muita kaupunginosia. Osa kaupunginosista on jaettu keskustan ja jonkin muun suuralueen kesken. Suuralueen nykyiset rajat ovat vuodelta 2005.
I kaupunginosa (Turku)

I kaupunginosa on Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista itäisin. Kaupunginosa sijaitsee Aurajoen itäpuolella Uudenmaankadun ja Helsinginkadun (valtatie 1) välissä rajoittuen etelässä Kupittaankatuun. Kaupunginosa muodostuu pienalueista 10210 Yliopisto I ja 10211 Sirkkala I. Kaupunginosassa sijaitsevat Turun molemmat yliopistot: suomenkielinen Turun yliopisto ja ruotsinkielinen Åbo Akademi. Myös Turun yliopistollinen keskussairaala (TYKS), Akatemiatalossa toimiva Turun hovioikeus, Turun tuomiokirkko ja entinen Sirkkalan kasarmi sekä Turun kasarmi ovat I kaupunginosassa.
Kaupunginosassa sijaitseva Kerttulinmäki ulottuu 27 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Kaupunginosa on suhteellisen tiheään asuttu: sen väkiluku on 7 902 (2016). Kaupunginosan väestöstä alle 15-vuotiaita on 4,7 % ja yli 65-vuotiaita 16,5 %. Äidinkielenään suomea puhuu 82,8 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 12,5 % ja muita kieliä 4,7 %. Suurimmillaan kaupunginosan väestö oli 1960-luvulla.
Perustamisen yhteydessä ruutukaava-alueen roomalaisin numeroin merkityille kaupunginosille annettiin ruotsinkieliset nimet, jotka eivät kuitenkaan päätyneet yleiseen käyttöön. Teoriassa nimet ovat edelleen voimassa, ja I kaupunginosan nimi kirjoitettuna on "Kyrko Stadsdelen". 
Suomen Kotiseutuliitto valitsi I kaupunginosan Vuoden kaupunginosaksi vuonna 2021.
Entisiä tehtaita.
1900-luvulla I kaupunginosassa Kerttulin alueella ja viereisellä Kupittaalla oli paljon teollisuutta, muun muassa Turun Uusi Panimo, Vilénin tehdas, Suomen Vehnämylly, Vuota- ja nahkakomppania, Auran kenkätehdas, Auran Kultaseppä, Tunturin polkupyörätehdas, Lounais-Suomen Osuusteurastamo ja sen einestehdas sekä monia tekstiilialan tehtaita kuten Silo, Röngän vaatetehdas ja Turun Liivi. Rautatien takana Itäharjulla oli Kupittaan Savi, Yliopistonmäen ja Aurajoen välissä Asan radio- ja tv-tehdas. Yhtenä viimeisistä teollisuuslaitoksista alueella pysyi entisen LSO:n eli sittemmin HKScanin makkaratehdas, joka purettiin kerrostalojen tieltä 2010-luvulla.
Katso myös.
Turun vanhankaupungin kehittämissuunnitelma
II kaupunginosa (Turku)

II kaupunginosa on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee Aurajoen itäpuolella Uudenmaankadun ja Kaskenkadun välissä. Kaakossa se rajautuu Kunnallissairaalantiehen. Kaupunginosa muodostaa osan Turun historiallista keskustaa, ja siellä sijaitsee monia historiallisia ja kulttuurinähtävyyksiä, kuten Luostarinmäen käsityöläismuseo, Aboa Vetus &amp; Ars Nova -museot sekä Vanha Suurtori. Myös Vartiovuorenmäen puistoalue on II kaupunginosassa.
Kaupunginosan väkiluku oli 3 157 vuoden 2016 lopussa. Kaupunginosan väestöstä alle 15-vuotiaita oli 7,4 %, 15–64-vuotiaita 69,8 % ja yli 64-vuotiaita 22,8 %. Äidinkielenään suomea puhui 80,1 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 16,1 % ja muita kieliä 3,9 %. II kaupunginosassa on enemmän suomenruotsalaisia kuin missään muussa Turun kaupunginosassa, ja siellä sijaitsee myös kaupungin ainoa ruotsinkielinen lukio: Katedralskolan i Åbo.
II kaupunginosalle annettiin ruutukaava-aluetta perustettaessa nimeksi "Vårdberget". Roomalaisin numeroin merkityistä kaupunginosista ei kuitenkaan virallisesti käytetä kirjoitettuja nimiä, vaikka nimiä ei koskaan ole kumottu.
III kaupunginosa (Turku)

III kaupunginosa on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee Aurajoen itäpuolella. Kaupunginosa rajautuu idässä Kaskenkatuun, lännessä Martinkatuun, Betanianpolkuun ja Betaniankatuun sekä etelässä Kupittaankatuun ja Kunnallissairaalantiehen. Kaupunginosa on jaettu kahteen pienalueeseen, jotka ovat Samppalinna ja Urheilupuisto.
Kaupunginosa pinta-alasta suuren osan vievät Urheilupuisto ja Samppalinnanpuisto, jotka ovat korkeita mäkiä Aurajoen rannalla. Urheilupuistossa sijaitsee muun muassa Paavo Nurmi -stadion ja Biologinen museo. Samppalinnanpuistossa sijaitsee Samppalinnan maauimala. Puistojen välissä Aurajoen rannalla sijaitsevat Wäinö Aaltosen museo, Turun kaupunginteatteri, Valtion virastotalo ja musiikkitalo Fuuga. 
Lisäksi III kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa vanha synnytyssairaala ja nykyinen perhetalo Heideken, Turun työväenopisto, Samppalinnan palloiluhalli, Luostarivuoren koulu ja S:t Olofsskolan.
Puistoja lukuun ottamatta kaupunginosa on suhteellisen tiheään asuttu. Sen väkiluku oli 3 324 vuoden 2016 lopussa. Kaupunginosan väestöstä alle 15-vuotiaita oli 5,7 %, 15–64-vuotiaita 71,8 % ja yli 64-vuotiaita 22,6 %. Äidinkielenään suomea puhui 84,1 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 11,8 % ja muita kieliä 4,1 %.
Turun ruutukaava-alueiden perustamisen yhteydessä III kaupunginosalle annettiin nimeksi "Klöster Stadsdelen".
V kaupunginosa (Turku)

V kaupunginosa (myös Itäranta, ) on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Aurajoen "itäisellä rannalla" eli eteläpuolella. Naapurikaupunginosia ovat IV kaupunginosa (Martti) koillisessa, Vähäheikkilä kaakossa ja Korppolaismäki etelässä.
Kaupunginosa on rakennettu pääasiassa vanhalle telakka-alueelle, ja uudet kadut on nimetty merellisen teeman mukaan. Muun muassa Vilkkilänmäelle rakennettujen kerrostalojen jokinäköalahuoneistot ovat Turun kalleimpia asuntoja, mutta toisaalta Laivurinrannan (tunnetaan myös nimellä Kaasukellonmäki) aluetta on moitittu liian ahtaasti rakennetuksi.
Vanhaa rakennuskantaa edustaa Manillan vanha keltainen teollisuusrakennus, joka nykyisin toimii kulttuurin keskuksena. Aurajoen ylittävä jokilautta Föri kulkee Itärannan ja VIII kaupunginosan välillä.
Kaupunginosan väkiluku oli 4 201 vuoden 2016 lopussa. Kaupunginosan väestöstä alle 15-vuotiaita oli 11,9 %, 15–64-vuotiaita 71,3 % ja yli 64-vuotiaita 15,0 %. Äidinkielenään suomea puhui 87,8 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 5,3 %, ja muita kieliä 6,8 %.
Amaya

Amaya on World Wide Web Consortiumin ja INRIA:n kehittämä avoimen lähdekoodin muokkausohjelma ja verkkoselain. Amaya on Vincent Quintin ja Irène Vattonin 1980-luvulla kehittämän Grif WYSIWYG SGML -muokkausohjelman suora jälkeläinen.
Amaya suunniteltiin alun perin HTML- ja CSS-muokkausohjelmaksi, ja myöhemmin siihen liitettiin myös XML:n hallintaan liittyviä ominaisuuksia. Amaya tukee avoimen lisenssin kuvaformaatteja kuten PNG ja SVG, myös WebDev -formaatin tuki oli kehitteillä version 8.0 julkaisun jälkeen. Amayaa on käytetty yleisimmin uusien WWW-tekniikoiden testaamiseen. Amayan CSS-tuen kehitys on keskeneräinen.
Amaya on saatavilla seuraaville käyttöjärjestelmille: Unix, Linux, Windows ja Mac OS. Selaimen viimeisin versio on 11.4.4., joka julkaistiin 18. Tammikuuta 2012.
VI kaupunginosa (Turku)

VI kaupunginosa on Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista pohjoisin. Se sijaitsee Aurajoen länsipuolella Aurakadusta itään. Kaupunginosaa rajaavat Ajurinkatu, Aurakatu, Aurajoki ja rantarata. VI kaupunginosa on jaettu kolmeen pienalueeseen, jotka ovat Kauppatori, Tuurepori ja Verkatehdas.
Kaupunginosa muodostaa yhdessä VII kaupunginosan kanssa Turun ydinkeskustan, ja siellä sijaitsevat muun muassa Kauppatori, Turun linja-autoasema ja Turun pääkirjasto. Valtatie 1 alkaa VI kaupunginosasta.
Kaupunginosan väkiluku oli 7 083 vuoden 2016 lopussa. Väestöstä alle 15-vuotiaita oli 4,7 %, 15–64-vuotiaita 72,5 % ja yli 65-vuotiaita 22,8 %. Äidinkielenään suomea puhui 85,3 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 9,6 % ja muita kieliä 5,1 %.
VII kaupunginosa (Turku)

VII kaupunginosa on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee Aurajoen länsipuolella, ja sitä rajaavat Aurakatu, Ratapihankatu ja Puistokatu. Kaupunginosa muodostaa yhdessä VI kaupunginosan kanssa Turun ydinkeskustan, ja siellä sijaitsee muun muassa Turun kaupungintalo. VII kaupunginosa on jaettu kuuteen pienalueeseen, jotka ovat Kristiinankatu et., Kristiinankatu pohj., Puolalanmäki, Rauhankatu, Ursininkatu et. ja Ursininkatu pohj.
Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 9 852. Kaupunginosan väestöstä 5,5 % oli alle 15-vuotiaita, 72,0 % oli 15–64-vuotiaita ja 22,5 % oli yli 64-vuotiaita. Äidinkielenään suomea puhui 87,1 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 8,5 % ja muita kieliä 4,4 %.
Crazy Cavan &amp; the Rhythm Rockers

Crazy Cavan and the Rhythm Rockers on eteläwalesilainen rockabilly-yhtye. Yhtye esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1980. Se sai ensimmäisen ja ainoan kultalevynsä Suomesta albumista "Still Crazy". Yhtyeen tunnetuimpia esittämiä kappaleita on "Rockabilly Rules OK". Yhtyeen laulaja ja keulakuva "Crazy" Cavan Grogan kuoli 15.2.2020.
Maankuori

Maankuori on Maan ylin, kiinteä kivikerros.
Maankuori muodostaa Maan kokonaistilavuudesta alle prosentin ja massasta 0,4 prosenttia. Kuori sisältää kohtalaisen kevyitä materiaaleja, kuten piistä, alumiinista, kalsiumista, hapesta ja raudasta muodostuneita yhdisteitä.
Maankuori jakautuu merelliseen kuoreen ja manterelliseen kuoreen.
Merellinen kuori on paksuudeltaan 6–7 kilometriä, ja se on tiheämpää kuin manterellinen kuori. Merellisen kuoren ylin kerros koostuu merenpohjan sedimenteistä. Keskikerros koostuu basaltista. Alin kerros on huonosti tunnettu, mutta sen otaksutaan koostuvan gabrosta tai sen metamorfista muunnoksista, metabasiiteista.
Manterellisen kuoren paksuus vaihtelee. Mannerrinteiden kohdalla se on 20 kilometriä paksu, mannerten alavilla seuduilla 25–35 kilometriä, ja nuorten poimuvuoristojen kohdalla jopa 70 kilometriä. Se koostuu erilaisista magmakivilajeista, metamorfisista kivilajeista ja sedimenteistä. Manterellisen kuoren ylin kerros on täysin jäykkä ja paikoin paksujen sedimenttipatjojen peittämä. Keskikuori on plastinen ja poimuttumiskykyinen. Alakuori koostuu tiheästä aineesta.
Koostumuksensa perusteella maankuori jaetaan ylempään sialkuoreen, joka on saanut nimensä siinä runsaasti esiintyvästä piistä ("si") ja alumiinista ("al"), sekä alempaan, tiheämpään simakehään, joka on saanut nimensä piistä ja magnesiumista ("ma").
Maankuori koostuu paristakymmenestä mannerlaatasta, jotka kelluvat Maan vaippaa raskaamman kiviaineksen päällä. Laatat liikkuvat alituisesti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toisensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä, kuten Islannissa, jossa kiviainesta työntyy esiin Maan vaipasta. Laattaliikkeen energianlähde on radioaktiivinen hajoaminen.
Maankuorella on taipumus isostaattiseen tasapainoon, eli jos esimerkiksi jäätikkö painaa maankuorta, jäätikön hävittyä maankuori palautuu takaisin. Tämä aiheuttaa esimerkiksi Itämeren altaan keskiosisissa, keskisessä Fennoskandiassa Pohjanlahden kummankin puolen viimeisen jäätiköitymisen jälkeen alkanutta ja edelleen jatkuvaa maankohoamista. Isostaattinen tasapaino tarkoittaa myös sitä, että korkeiden vuorten kohdalla mannerlaatta on hyvin paksu, sillä mannerlaatat kelluvat alla olevassa vaipassa kuin jäävuoret vedessä: korkein ulottuu syvimmälle pinnan alle.
VIII kaupunginosa (Turku)

VIII on Turun keskustan ruutukaava-alueen kahdeksas kaupunginosa. Se sijaitsee Aurajoen länsipuolella Puistokadun sekä Ratavahdinrinteen ja Veistämönkujan välissä. Kaupunginosaan kuuluvat Port Arthurin ja Kakolan pienalueet.
Vuonna 2022 kaupunginosassa asui 6 423 turkulaista, joista 3 562 Port Arthurissa ja 2 861 Kakolassa. Asukkaista 431 oli ruotsinkielisiä.
Naapurikaupunginosia ovat ydinkeskustan VII, Länsiranta ja Iso-Heikkilä sekä Aurajoen vastarannalla Martti ja Itäranta.
Port Arthur.
Port Arthurin rakennukset ovat lähinnä puutaloja, joita erottavat paikoin kapeat kadut. Osa kaduista on mukulakivipäällysteisiä. Ennen Port Arthur oli työläiskaupunginosa. Portsan tärkeimmät kadut ovat Puutarhakatu ja Rauhankatu.
Kaupunginosa sisältyi jo Engelin vuonna 1828 laatimaan Turun uuteen asemakaavaan, mutta se jäi vielä tämän jälkeen pitkäksi ajaksi rakentamatta. Suurimmaksi osaksi se rakennettiin vasta 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä asuinalueeksi työläisille. Se sai nimensä itäaasialaisen Port Arthurin satamakaupungin mukaan. Aluetta rakennettaessa Venäjä oli juuri menettänyt kaupungin Japanille maiden välisessä sodassa, ja eräs muurareista sattui lohkaisemaan rakentavansa ”uutta Port Arthuria”. 
1970-luvulla laaditut suunnitelmat kaupunginosan kaavoittamiseksi kerrostalovaltaiseksi alueeksi kaatuivat alueen asukkaiden vastustukseen, ja vuonna 1981 koko Port Arthurin alueelle vahvistettiin rakennusten purkamisen ja julkisivumuutosten tekemisen kieltävä suojelukaava. 
Nykyään Port Arthurin alueella asuu noin tuhat taloutta ja siellä toimii kaupunginosayhdistys Portsa ry. Suomen Kotiseutuliitto valitsi Portsa – Port Arthurin ensimmäiseksi Vuoden kaupunginosaksi vuonna 2001. Radio Sadassa Port Arthur valittiin Turun parhaaksi kaupunginosaksi vuonna 2008. Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Port Arthurin puutalokorttelit ja Mikaelinkirkon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Alueella sijaitsee peruspalvelujen lisäksi vuonna 2006 avattu palvelukoti nimeltä Portsakoti.
Kakola.
Kakolan pienalue käsittää kaupunginosan eteläisen osan. Siihen kuuluu Kakolanmäen lisäksi mäen ja Aurajoen väliin jäävä rantakaistale, jossa sijaitsevat muun muassa Turun vierasvenesatama ja Barkerinpuisto. 
Linnankadulta Kakolanmäelle pääsee portaiden ja serpentiinitien lisäksi rinnehissillä eli Funikulaarilla. 
Kakolanmäellä entisen vankilan paikalla on nykyisin moderneja asuntoja ja palveluita, kuten ravintoloita, hotelli ja kylpylä. 
Kakolanmäkeen valmistui vuonna 2008 Kakolan jätevedenpuhdistamo. Puhdistamo on rakennettu kallion sisälle. Se puhdistaa 300 000 asukkaan jätevedet ja on Suomen kolmanneksi suurin jätevedenpuhdistamo. Jätevedenpuhdistamon rakentaminen, louhiminen ja varustaminen siirtoviemäreineen maksoi 128 miljoonaa euroa.
IX kaupunginosa (Turku)

IX eli Länsiranta () on Turun yhdeksäs kaupunginosa. Se on suurinumeroisin kaupungin keskusta-alueen roomalaisin numeroin merkityistä kaupunginosista. Nimensä mukaisesti Länsiranta sijaitsee Aurajoen länsi- eli pohjoispuolella. 
Länsirannan väkiluku oli 1 588 vuoden 2016 lopussa. Kaupunginosan väestöstä 7,8 % oli alle 15-vuotiaita, 72,9 % 15–64-vuotiaita ja 19,3 % yli 64-vuotiaita. Äidinkielenään suomea puhui 90,8 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 5,9 % ja muita kieliä 3,3 %.
Naapurikaupunginosia ovat Kakolan ja Port Arthurin käsittävä VIII, Turun satama sekä Iso-Heikkilä. Aurajoen vastarannalla on Itäranta.
Länsirannassa on monia kulttuuripalveluita, kuten Turun konservatorio ja Forum Marinum. Aurajoen länsirantaan ovat kiinnittyneet muun muassa purjelaivat Suomen Joutsen ja Sigyn. Kaupunginosan alueella sijaitsevat myös Turun ammattikorkeakoulun Linnankadun taidekampus sekä Topeliuksen koulu.
Kaupunginosaan on rakennettu uusi Linnanfältiksi nimetty asuinalue, joka koostuu lähinnä moderneista puukerrostataloista.
Historiallisissa asiakirjoissa IX kaupunginosan kirjoitetuksi nimeksi on annettu "Slottsmalmen" eli Linnanmalmi, mutta tämä nimi on vähäisessä käytössä. Alueelta löytyy nykyisin kuitenkin Linnanmalmi-niminen aukio.
Linnanfältti.
Linnanfältti on IX kaupunginosaan 2010-luvun lopulla rakennettava puukerrostaloista muodostuva asuinalue Amiraalistonkadun molemmin puolin. Se on yksi pilottikohteista Suomen hallituksen hyväksymässä puurakentamisen edistämisohjelmassa 2004–2010. Aiemmin teollisuus- ja varikkoalueena toiminut alue rajautuu idässä Turku Energian voimalaitokseen ja lännessä 1870-luvulla rakennettuun Turun matkustajasatamaan kulkevaan rautatiehen. Linnanfältin pohjoisrajana on Malminkatu, etelärajana Linnankatu. Linnankadun varren ja muut alueen vanhat puutalot säilytetään ja kunnostetaan, ja niiden väliin rakennetaan matalia 2–4-kerroksisia puukerrostaloja. Talojen ja pihakansien alle rakennetaan maanalaisia pysäköintihalleja.
Uusia puutaloja tullaan rakentamaan radan ja Fleminginkadun väliselle tontille, Fleminginkadun ja vanhojen raitiovaunuhallien väliin, Turun maakuntamuseon käytössä olevan vanhan harja- ja sivellintehtaan naapuritontille sekä Kalastajankadun ja Mittarinkadun väliseen kortteliin. Vanhat tehdasrakennukset sekä raitiovaunuhallit säilytetään vanhojen puutalojen ohella.
Linnanfältin rakentaminen alkoi lokakuussa 2016, ja alueen arvioitiin valmistuvan 3–5 vuodessa. Alueella ensimmäisenä toimivia rakennusyhtiöitä olivat NCC, KS-Kodit, Lakea, Bonava, YH Kodit ja Lehto Group.
Vuoden 1772 hallitusmuoto

Vuoden 1772 hallitusmuoto oli Ruotsin valtion yksinvaltainen hallitusmuoto, jonka Ruotsin kuningas Kustaa III päätti esitellä ja säädyt yksimielisesti huutoäänestyksellä hyväksyivät 21. elokuuta 1772. Hallitusmuoto siirsi valtaa säädyiltä kuninkaalle ja päätti siten yli puoli vuosisataa kestäneen parlamentaarisen aikakauden. Hallitusmuodon voimaansaattamista on pidetty verettömänä vallankaappauksena. Vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirja sinetöi kuninkaan yksinvaltiuden.
Hallitusmuoto oli voimassa Ruotsissa vuoteen 1809 asti, jolloin Ruotsin kuninkaaksi valittiin ranskalainen Jean-Baptiste Bernadotte. Sen sijaan Suomessa vuoden 1772 hallitusmuoto oli voimassa vuoteen 1919 asti, jolloin itsenäiselle Suomelle saatiin oma hallitusmuoto. Vuoden 1772 hallitusmuoto sekä yhdistys- ja vakuuskirja olivat voimassa koko Suomen suuriruhtinaskunnan olemassaolon ajan, koska ne tukivat Venäjän keisarin yksinvaltaista hallintotapaa.
Seppo Jokinen

Seppo Sakari Jokinen (s. 13. huhtikuuta 1949 Tampere) on suomalainen rikoskirjailija.
Ura.
Jokinen kävi keskikoulun Tampereen klassillisessa lyseossa ja lähti armeijan jälkeen 1970 Australiaan lähes neljäksi vuodeksi. Hän työskenteli 30 vuoden ajan Tampereen kaupungin tietotekniikkakeskuksessa, kunnes jäi vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2006.
Jokinen tunnetaan tamperelaista, alkujaan Hervannassa, nyttemmin Rautatienkadulla asuvaa fiktiivistä komisario Sakari Koskista käsittelevistä rikosromaaneistaan. Jokinen on julkaissut vuodesta 1996 lähtien kirjan vuosittain.
Vuosina 1996–2010 Jokisen kirjat kustansi Karisto. Vuonna 2010 Jokinen vaihtoi kustantamoa osuuskuntamuotoiseen suomalaisten dekkarikirjailijoiden omistamaan Crime Time -kustantamoon. Jokinen on Crime Timen perustajajäsen. Crime Time pyrkii julkaisemaan Jokisen kirjoja myös englanniksi. Ensimmäisenä julkaistiin "Hukan enkelit" ("Wolves and Angels", Ice Cold Crime, 2012) Yhdysvalloissa. Vuonna 2023 ruotsalainen Storytel Group osti koko 28-osaisen Koskinen-kirjasarjan oikeudet ja Storytelin omistama Storyside-kustantamo alkoi kääntää sarjaa ensimmäisestä osasta alkaen ruotsiksi ja tanskaksi. Jokisen suomenkielisiä kirjoja kustantaa vastedes Kultosaari Oy, joka perustettiin vain Jokista varten.
Muuta.
Jokisen dekkarisarjan pohjalta on tehty televisiosarja "Koskinen" (2021).
Seppo Jokinen kirjoitti yhdessä näytelmäkirjailija-ohjaaja Panu Raipian kanssa Tampereen Komediateatterissa kesäkuussa 2022 ensi-iltansa saaneen näytelmän "Komisario Koskinen ja pahanpuhujat". Tarina oli uusi eikä perustunut aikaisempiin Jokisen kirjoihin.
Yhdistys- ja vakuuskirja

Yhdistys- ja vakuuskirja () vuodelta 1789 oli perustuslain tasoinen säädös, joka muutti vuoden 1772 hallitusmuotoa ja siten laajensi Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n valtaoikeuksia.
Yhdistys- ja vakuuskirja poisti valtiopäiviltä aloiteoikeuden ja oikeuden päättää hyökkäyssodasta. Valtiopäivät säilyttivät kuitenkin oikeuden päättää veroista.
Toinen merkittävä muutos oli valtaneuvoston lakkauttaminen. Koska osa valtaneuvostosta oli aiemmin toiminut korkeimpana oikeutena, täytyi sen lakkauttamisen jälkeen perustaa uusi erillinen korkein oikeus. Näin tuomiovalta erotettiin toimeenpanovallasta Montesquieun vallan kolmijako -opin mukaisesti.
Yhdistys- ja vakuuskirja myös kavensi aateliston yksinoikeutta moniin virkoihin. Muun muassa tästä syystä aatelisto ei hyväksynyt sitä ennen vuoden 1800 valtiopäiviä. Koska vuoden 1772 hallitusmuodon mukaan säätyprivilegioita sai muuttaa vain kaikkien säätyjen suostumuksella, oli yhdistys- ja vakuuskirja tässä suhteessa perustaltaan laiton 1800 valtiopäiviin asti.
Toisin kuin aateliset, talonpojat olivat hyvin tyytyväisiä yhdistys- ja vakuuskirjaan, sillä siihen sisältyi monia talonpojan asemaa parantavia uudistuksia. Esimerkiksi verorästit eivät enää voineet johtaa perintötilan muuttamiseen kruununtilaksi. Talonpojat saivat myös oikeuden ostaa verovapaita rälssitiloja, joita siihen saakka olivat saaneet omistaa vain aateliset sekä vuodesta 1723 lähtien myös porvarit.
Ruotsissa yhdistys- ja vakuuskirja oli voimassa vuoteen 1809. Suomessa se säilyi voimassa 110 vuotta pidempään, aina vuoden 1919 hallitusmuodon voimaantuloon saakka. Venäjän vallan aikana yhdistys- ja vakuuskirja oli äärimmäisen hallitsijavaltaisuutensa vuoksi usein Suomen valtiollisen ja yhteiskuntaelämän kehityksen suurena esteenä. Samaan aikaan yhdistys- ja vakuutuskirjan kanssa oli vahvistettu myös erilliset vakuutukset porvaris- ja talonpoikaissäädyille, ja ne olivat Suomessa eräiltä osin voimassa vuoteen 1995 saakka.
Kirsti

Kirsti on suomalainen naisen etunimi. Heinäkuuhun 2025 mennessä nimi on annettu 25 507 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.
Nimen alkuperä.
Kirsti on suomalainen mukaelma nimestä Kristiina.
Kurjenmäki

Kurjenmäki () on kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta kaakkoon ja kuuluu keskustan suuralueeseen. Kurjenmäen naapurikaupunginosia ovat II ja III kaupunginosat sekä Kupittaa, Mäntymäki, Luolavuori ja Vasaramäki.
Kurjenmäen väkiluku on 786 (2007) ja vuotuinen väestönmuutos −2,5 %. Asukkaista 7,07 % on alle 15-vuotiaita, ja 20,47 % on yli 65-vuotiaita. Äidinkielenään suomea puhuu 92,64 % asukkaista, ruotsia 3,39 % ja muita kieliä 3,98 %.
Turun kaupunginsairaala, Tyks kirurginen sairaala sekä Kaskenlinnan sairaala sijaitsevat Kurjenmäessä. Naapurikaupunginosien mukaisista nimistään huolimatta alueella ovat myös Kupittaan siirtolapuutarha, K-Citymarket Kupittaa sekä Mäntymäen terveyskeskus. TYS:n opiskelija-asunnoista Kurjenmäellä sijaitsee rivitalokohde Kiertotähti.
Avet Terterjan

Avet (Alfred) Terterjan (; 29. heinäkuuta 1929 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto – 11. joulukuuta 1994 Jekaterinburg, Venäjä) oli armenialainen säveltäjä.
Alfred Terterjan syntyi Azerbaidžanissa vuonna 1929 ja muutti Armeniaan vuonna 1951. Vuosina 1952–1957 hän opiskeli sävellystä Jerevanissa Eduard Mirsojanin johdolla. Hän käytti taiteilijanimeä Avet Terterjan. 
Terterjan kuoli Jekaterinburgissa vuonna 1994.
Terterjanin teoksiin kuuluu yhdeksän sinfoniaa (viimeinen keskeneräinen), sellosonaatti sekä ooppera "Das Erdbeben" ja elokuvamusiikkia. Terterjanin musiikissa on vaikutteita muun muassa kansanmusiikista. Esimerkiksi hänen kolmannessa sinfoniassaan (1975) käytetään zurna- ja duduk-soittimia.