tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valkojättiorava

Valkojättiorava ("Ratufa affinis") on aasianjättioravien sukuun kuuluva suurikokoinen jyrsijä. Lajin yksilöiden pituus vaihtelee 30:sta 35:een senttimetriin, kun hännän pituutta ei oteta huomioon. Useimmiten häntä on vartaloa pitempi, ja valkojättioravien kokonaispituus voikin olla häntä mukaan luettuna jopa 60 senttimetriä. Täysikasvuiset yksilöt painavat 1–1,5 kilogrammaa. IUCN:n mukaan laji on silmälläpidettävä. Valkojättioravasta on hyvin vähän tutkimustietoa. 
Levinneisyys.
Lajia esiintyy Kaakkois-Aasiassa erityisesti Malesian niemimaalla ja sen läheisyydessä olevilla saarilla, kuten Borneossa. Elinalueellaan niitä tavataan likimain kymmenen yksilöä neliökilometrillä.
Elintavat.
Valkojättioravat viettävät elämänsä pääosin puiden latvustoissa. Maantasolla ne ovat vain silloin, kun ne siirtyvät puuhun, johon ei ole latvuskerroksesta pääsyä, tai paetakseen saalistajia.
Valkojättioravan parittelusta tiedetään hyvin vähän, ja ainoat tutkimukset on tehty vankeudessa elävillä yksilöillä. Lajilla on havaittu muun muassa selkeää pariutumiskäyttäytymistä, kuten tuoksumerkkejä ja jahtaamista. Naaras odottaa poikasiaan ilmeisesti kuukauden ajan. Sekä uros että naaras osallistuvat suurehkon pesän rakentamiseen metsän latvuskerrokseen. Pesät muistuttavat huomattavasti kotkien rakentamia pesiä. Valkojättioravat elävät pääasiassa yksikseen: ne ovat keskenään vuorovaikutuksessa vain pariutumiskauden aikana. Valkojättioravat ovat päiväeläimiä; ne liikkuvat päivisin ja palaavat ennen hämärän koittoa pesiinsä.
Vaaran uhatessa oravat nostavat karvansa pystyyn ja päästävät kovaa ääntä. Valkojättioravilla on suuri variaatio erilaisia ääniä, joista suuren osan tarkoitusta ei toistaiseksi tunneta.
Valkojättioravien ravinto koostuu pääasiassa puustosta saatavasta ruoasta, kuten hedelmistä, oksista, lehdistä ja siemenistä. Toisinaan ne käyttävät ravinnokseen myös hyönteisiä. Ruokaillessaan, mikä tapahtuu yleensä oksalla istuen, ne antavat pitkän häntänsä roikkua maata kohti.
Uhat.
Metsänhakkuiden seurauksena lajin elinalue supistuu ja sitä myötä populaatioiden koko pienenee. Lisäksi valkojättioravat ovat monien ravintoketjujen osia. Niitä saalistavat muun muassa erilaiset kissat sekä myös ihminen. Koska valkojättioravat elävät pääosan elämästään puiden latvoissa, ovat suurin niitä uhkaava tekijä erilaiset petolinnut, kuten kotkat.
Alalajit.
Valkojättioravalla on kuvattu aikojen saatossa yhteensä jopa 37 alalajia, joista käytännössä on tunnistettu vain yhdeksän alalajia:
Hanswurst

Hanswurst on vanha groteski saksalainen teatterihahmo, joka on kehittynyt keskiajan narrista ja englantilaisen renessanssinäytelmän ilveilijätyypeistä. Hanswurst esiintyy ensi kerran 1519 Sebastian Brantin "Das Narrenschiffn" alasaksalaisessa versiossa. "Hanswurst"-nimisen huvinäytelmän on kirjoittanut 1700-luvulla vaikuttanut saksalainen kirjailija Karl Gottlieb von Windisch.
Tuliliemi

Tuliliemi () on alkoholijuomista käytetty termi Pohjois-Amerikan intiaanien yhteydessä.
Pohjois-Amerikan intiaanit eivät käytännössä valmistaneet alkoholia ennen eurooppalaistaustaisten siirtolaisten saapumista mantereelle. Itse terminä tuliliemen historiasta ei ole varmuutta. Varhaisissa historiallisissa lähteissä 1600–1700-luvuilta termiä ei käytetä. Mahdollisesti termin käyttäminen alkoi 1800-luvulla, tai vasta myöhemmin Hollywoodin kautta. Mahdollisesti termi viittaa intiaaneille myytyyn huonolaatuiseen alkoholiin, jonka yksi vaikutus on kurkun polttelu. Lakotat kutsuivat alkoholia nimellä "mini wakhan", eli pyhä- tai mystinen vesi.
Eurooppalaisten tuotua alkoholin mantereelle sen vaikutus monissa intiaaniyhteisöissä oli tuhoisa. Alkoholin käytöstä muodostui intiaaneihin liitetty stereotypia. Alkoholismi on edelleen huomattava ongelma intiaanien keskuudessa. Alkoholismi on intiaanien keskuudessa kaksi kertaa yleisempi ilmiö kuin väestössä keskimäärin.
Lähteet.
l
Minna Canthin katu (Helsinki)

Minna Canthin katu () on noin 350 metriä pitkä katu Helsingin Taka-Töölössä. Katu on nimetty kirjailija Minna Canthin mukaan. Katu on jalkakäytävät mukaan lukien noin kymmenen metriä leveä, ja pysäköinti on sallittu vain kadun toisella puolella. Nopeusrajoitus kadulla on 30 kilometriä tunnissa.
Minna Canthin kadun, Linnankoskenkadun ja Nordenskiöldinkadun rajaamalla alueella sijaitsevat Linnankoskenpuisto sekä Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus. Mikael Lybeckin kadun ja Tavaststjernankadun välissä kulkee Kirjailijanpuisto Minna Canthin kadulta Valhallankadulle, jonka jälkeen sama puisto jatkuu Lastenlinnalle asti nimellä Arvo Ylpön puisto. Samassa kohdassa Minna Canthin kadun toisella puolella sijaitsee Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo.
Kim Kookheon

Kim Kookheon (, "Kim Gukheon", s. 15. huhtikuuta 1997 Bundang, Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, joka kuuluu B.O.Y-yhtyeeseen (tunnetaan myös nimellä B Of You, ). Kim oli vuosina 2017–2019 osa Myteen-nimistä yhtyettä artistinimellä Xiheon () ennen liittymistään B.O.Y:hyn.
My Oh My (Camila Cabellon kappale)

My Oh My on kuubanamerikkalaisen laulajan Camila Cabellon musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisräppäri DaBaby. Sen julkaisivat Epic Records ja Syco Records Cabellon toisen, Romance-studioalbumin kuudentena singlenä 6. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Cabello, DaBaby, Louis Bell, Frank Dukes, Savan Kotecha ja Ant Clemons, joista Bell sekä Dukes myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Cabellon YouTube-kanavalla 12. helmikuuta 2020.
"My Oh My" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan sijalle 12. jonka lisäksi se pääsi singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Belgiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Kreikassa, Malesiassa, Singaporessa, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Virossa. Kappale on myynyt Uudessa-Seelannissa kultaa, Isossa-Britanniassa hopeaa ja Australiassa sekä Yhdysvalloissa platinaa.
Cabello ja DaBaby ovat esittäneet kappaleen ensimmäisen kerran livenä The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa 12. joulukuuta 2019. Sen jälkeen kappale on esitetty muun muassa vuoden 2020 Global Awardsissa 5. maaliskuuta 2020.
Jättiläisoravat

Jättiläisoravat ("Ratufa") eli jättioravat tai aasianjättioravat on jyrsijöiden lahkoon kuuluva suku. Suomen Lajitietokeskus suosittelee suvusta käytettäväksi nimeä aasianjättioravat. Sukuun kuuluu neljä lajia, joilta kultakin on kuvattu useita alalajeja. Jättiläisoravat ovat kookkaimpia puissa eläviä oravia. Ne ovat tunnettuja omaperäisestä värityksestä ja suuresta hännästään. Joidenkin lajien yksilöt voivat saavuttaa häntänsä mukaan luettuna lähestulkoon metrin kokonaispituuden. Jättiläisoravat painavat yhdestä kahteen kilogrammaa. Nimensä mukaisesti suvun lajeja tavataan Etelä- sekä Kaakkois-Aasiassa. Jättiläisoravat ovat kaikkiruokaisia päiväeläimiä. Ne viettävät suurimman osan elämästään puissa ja liikkuvat pääasiassa yksin pariutumisaikaa lukuun ottamatta. Monen jättiläisoravalajin elinympäristö on vaarantunut tai häviämässä ihmisen toiminnan seurauksena. 
Ihmiset käyttävät joitakin lajeja ravintonaan.
Taksonomia.
Jättiläisoravia on kuvattu neljä lajia:
Hodšo

Hodšo tai Hottšo () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novosokolnikin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,101 neliökilometriä eli 110 hehtaaria. Se on suuriselkäinen järvi, jossa ei ole saaria. Keskisyvyys on 4,7 metriä ja syvänteessä on 8,5 metriä vettä. Muutama matalikko näkyy ilmakuvissa tiheänä vesikasvillisuutena. Järven eteläpuolella sijaitsee Balandinon kylä (), jonka pellot ja niityt ulottuvat etelärantaan asti. Järven itäpuolella on vielä Sadiban () kylä, jonka pellot ulottuvat itärannoille asti. Myös järven luoteispuolella on rantaan ulottuvia viljeltyjä peltoja. Siellä ei näy ilmakuvissa asutusta. Muut ranta-alueet ovat suomaata tai metsää.
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin lahna, hauki, muikku, ahven, pasuri, kiiski, karppi, ruutana, suutari, made, säyne, törö, simppu, mutakala, rantanuoliainen, seipi, turpa, allikkosalakka, salakka, nieriä ja kymmenpiikki, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kaloja ja jokirapua niukasti. Sen ympärstössä on enimmäkseen pelto- ja niittymaata sekä lisäksi hieman metsää ja suota. Rannat ovat kivisiä hiekkarantoja, jossa on paikoittain mutaisia osuuksia. Soiden yhteydessä järvelle on kasvanut hetteikköisiä turvelauttoja. Järven pohja on hiekkaa ja sen päällä on kertynyt mutaa. Järvi on kivinen.
Vesistösuhteita.
Hodšo sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on Velikajan valuma-aluen pääuoma ja valuma-alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen eteläisimmän osan. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 
Järveen laskee etelästä metsä- ja pelto-oja. Pääasiallinen vedenlähde on Velikaja, jonka läpivirtausjärvi Hodšo on. Sen valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 55,4 tai 84,78 neliökilometriä. Pääuoman edellinen järvi on Bolšoi Vjaz ja seuraavat järvet ovat Verhneje ja suuri Bolšoje Ostrijo.
Stupid Love

Stupid Love on yhdysvaltalaislaulaja Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records Gagan kuudennen, Chromatica-studioalbumin johdantosinglenä 28. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Max Martin, Ely "Rise" Weisfeld, sekä sen tuottajat BloodPop ja Tchami. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Daniel Askill ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Gaga ilmoitti kappaleen julkaisusta sosiaalisessa mediassa 25. helmikuuta 2020. Pätkiä singlestä ehti vuotaa nettiin tammikuussa 2020, ja hetken päästä seurasi koko kappaleen vuoto.
"Stupid Love" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat Gagan paluuta hänen tanssipop juurille. Kappale oli myös kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen El Salvadorissa, Skotlannissa ja Unkarissa sekä viiden parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, Kroatiassa ja Yhdysvalloissa. Kymmenen parhaan joukkoon kappale on päässyt puolestaan Australiassa, Bulgariassa, Irlannissa, Israelissa, Kanadassa, Libanonissa, Liettuassa, Paraguayssa, Sveitsissä ja Tšekissä. Lisäksi se on myynyt Isossa-Britanniassa hopeaa ja Kanadassa kultaa.
Shimada

Shimada () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ōijoen keski- ja alajuoksulla. Kaupungin pohjoisosat ovat vuoristoisia, lounaisosa kuuluu vuorostaan Makinoharan ylänköön. Shimadassa on 98 029 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 315,70 neliökilometriä.
Shimada kehittyi Edo-kaudella vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemana ("shukuba") ja leveän Ōijoen ylityspaikkana. 1800-luvun lopulta lähtien, Tōkaidō-rautatielinjan valmistumisen jälkeen, sinne alkoi sijoittua Ōijoen yläjuoksun laajoja metsävaroja hyödyntävää puu-, paperi- ja huonekaluteollisuutta. Sittemmin kaupunkiin on syntynyt myös tekstiili-, elintarvike- ja hienomekaanista teollisuutta sekä autoteollisuuden liitännäisteollisuutta. Kaupunkioikeudet Shimada sai vuonna 1948. Kaupunki laajeni huomattavasti 2000-luvulla, kun siihen liitettiin Kanayan maaseutukaupunki vuonna 2005 ja Kawanen maaseutukaupunki vuonna 2008. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään muun muassa riisiä, teetä, vihanneksia, "mikan"-mandariineja ja siitakesieniä.
Shimadan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Chiman-jin buddhalainen temppeli, jonka päähalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupunki tunnetaan myös kerran kolmessa vuodessa järjestettävästä Obi-matsurista. Shimadaa palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Ōigawa-rautatien Ōigawa-päälinja.
Verhneje (järvi Pihkovan alueella)

Verhneje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novosokolnikin piirissä. Järven nimi muodostuu "yläjuoksun puolella" tarkoittavasta sananosasta (), joten "озеро Верхнее" suomentaa vapaasti "Ylinenjärvi" tai "Yläjärvi".
Maantietoa.
Järvi on kilometrin pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Keskisyvyys on 4 metriä ja syvänteessä on 11 metriä vettä. Järvellä on saareton järvenselkä. Järven itäpuolella vajaan kilometrin päässä sijaitsee Tšernetsovo () kylä, jonka peltoja ulottuu rantaan asti. Pohjoispuolella on muutaman talon kylä Zaretšje () , jonka peltoja on rannassakin. Kylän peltoaukea ulottuu pohjoispuolen järville asti.
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin lahna, hauki, muikku, ahven, pasuri, kiiski, karppi, ruutana, suutari, made, säyne, törö, simppu, mutakala, rantanuoliainen, seipi, turpa, allikkosalakka, salakka, nieriä ja kymmenpiikki, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kaloja ja jokirapua niukasti.
Vesistösuhteita.
Verhneje sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on Velikajan valuma-aluen pääuoma ja valuma-alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen eteläisimmän osan. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven ympärillä on joukko järviä, joista laskee ojat Velikajaan tai järveen. Näitä ovat esimerkiksi eteläpuolinen järvi Gluten (), pohjoisten järvien Tšorno (), Sejatoje () ja Maloje Ostrije (). Järven valuma-alueen koko on 99,9 neliökilometriä , mikä johtuu lähinnä Velikajasta. Järvi on sen läpivirtausjärvi. Pääuomassa edellinen järvi on Hodšo ja seuraava on Maloje Ostrije ja Bolšoje Ostrijo.
Esikatselu (macOS)

Esikatselu on MacOS- käyttöjärjestelmän kuvan- ja PDF-dokumenttienkatseluohjelma. Sen avulla käyttäjät voivat tarkastella, muokata ja tulostaa digitaalisia kuvia ja PDF-tiedostoja. 
Tuetut tiedostotyypit.
Esikatselu voi avata seuraavia tiedostotyyppejä:
Mustajättiläisorava

Mustajättiorava ("Ratufa bicolor"), joskus myös malesianjättiorava, on aasianjättioravien sukuun kuuluva kookas jyrsijä. Se elää Etelä- ja Kaakkois-Aasian trooppisilla ja subtrooppisilla vyöhykkeillä karuissakin olosuhteissa. Sen suosima elinkorkeus on vähintään 1400 metriä merenpinnan yläpuolella. Maanviljelys, asutus ja puunkaato ovat jatkuvasti häirinneet mustajättioravien elinympäristöjä. Tästä johtuen aikavälillä 2010–2020 populaatiosta on hävinnyt jopa 30 prosenttia.
Koko ja ulkonäkö.
Mustajättioravayksilöiden vartalon pituus häntää lukuun ottamatta on tavallisesti 35–60 senttimetriä, ja niiden häntä on peräti noin 60 senttimetrin mittainen. Kokonaispituutta lajin edustajilla on täten likimain metrin verran. Niiden selän ja hännän väri vaihtelee tummanruskeasta mustaan ja niiden vatsa on kirkkaaseen oranssiin vivahtava. Mustajättiorava on sukunsa suurin laji.
Elintavat.
Kuten sukulaislajinsakin, mustajättiorava viettää suurimman osan elämästään puissa. Se saattaa joskus laskeutua maahan syödäkseen. Sen ruokavalio koostuu puiden lehdistä ja neulasista, siemenistä ja hedelmistä. Se tunkeutuu hyvin harvoin ihmisasutuksen lähelle tai viljelysalueille. Sen sijaan se suosii villiä ja tiheää metsää. Mustajättiorava on pääasiassa yksinään elävä lukuun ottamatta pariutumisaikaa. Sillä on tavallisesti 1–2 poikasen poikue, jota se hoitaa pesässään latvuskerroksessa.
Élancourt

Élancourt on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 30 km Pariisista länteen.
Kunta koostuu kolmesta alueesta. "Le Village" on kunnan vanha keskusta. "Le plateau" on 1970-luvulla rakennettu uusi asuinalue ("Ville Nouvelle"), missä sijaitsevat kaupungintalo, mediakirjasto, elokuvateatteri, poliisilaitos ja ostoskeskukset. "La Clef de Saint-Pierre" on uusi teollisuus- ja asuinalue, missä on nykyään 12 000 työpaikkaa ja 6 000 asukasta.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä "Commanderie de la Villedieu", joka on vuonna 1180 perustettu Temppeliherrain ritarikunnan lepopaikka pyhiinvaeltajille, jotka olivat matkalla Pyhään maahan.
Historia.
24. syyskuuta 1852 ranskalainen insinööri teki ensimmäisen onnistuneen lentomatkan vedyllä täytetyllä pallolla, joka oli ilmalaivan muotoinen ja kulki höyrykoneen voimalla. Matka alkoi Pariisista, ja päättyi Élancourtin kylään.
James Mackay (näyttelijä)

James Mackay (s. 20. heinäkuuta 1984) on australialainen näyttelijä. Hän esitti Steven Carringtonia "Dynastia"-televisiosarjassa vuosina 2017–2019.
Mackaylla on ollut rooleja myös esimerkiksi elokuvissa "Älä pelkää pimeää" (2010), "The Dressmaker" (2015), "Hacksaw Ridge – aseeton sotilas" (2016) ja "" (2017).
Alexandra Gjerpen

Alexandra Gjerpen (s. 28. elokuuta 1985 Connecticut, Yhdysvallat) on norjalainen näyttelijä joka tunnetaan muun muassa Alexin roolista tv-sarjassa "Nuoret ja lupaavat" sekä toimittaja Anine Welshin roolista "22. heinäkuuta" tv-sarjassa.
Nuoruus ja opiskelu.
Gjerpen on syntynyt vuonna 1985 Yhdysvalloissa. Ollessaan viiden vanha hän muutti Sandnesiin, Norjaan. Hän kävi opiskeli Romerike Folkehøyskolen kansanopistossa Jessheimissä jossa voi opiskella teatteri- ja musiikki-alaa. Hän on valmistunut New Yorkissa sijaisevasta William Esper Studio näyttelijäkoulusta.
Roolit.
Teatteri.
Lähde:
Robert Hamerling

Robert Hamerling (1830–1889) oli itävaltalainen runoilija. Häntä on pidetty etevänä eeposten alalla, mistä esimerkkejä ovat hänen eepoksensa "Ahasver in Rom" (1865) ja "Der König von Sion" (1869). Hän on kirjoittanut myös näytelmiä, mutta niitä ei ole pidetty yhtä onnistuneina. Hänen murhenäytelmänsä "Danton und Robespierre" on pikemmin dialoginmuotoinen eepos. Häntä pidettiin kuitenkin myös etevänä lyyrikkona. Oiva Paloheimo on suomentanut Hamerlingin runon "Vain lapsoset tietää", joka on julkaistu Paloheimon kokoelmassa "Runot".
Apple Kuvat

Kuvat on Applen kehittämä kuvankatselu- ja muokkausohjelma. Se julkaistiin osana iOS 8 -käyttöjärjestelmää 17. syyskuuta 2014, macOS X Yosemite -käyttöjärjestelmässä 8. huhtikuuta 2015 ja tvOS 10 -käyttöjärjestelmässä 13. syyskuuta 2016.
Ominaisuudet.
Kuvat antaa käyttäjien esimerkiksi tehdä yksinkertaisia kuvanmuokkauksia ja luoda jaettuja albumeja, joissa muut voivat katsella ja kommentoida kuvia. Ohjelman kautta kuvia voi myös jakaa sähköpostilla, sosiaalisilla alustoilla tai Applen AirDrop-tekniikalla.
Luettelo Lappeenrannan kauppakeskuksista

Luettelo Lappeenrannan kauppakeskuksista sisältää Lappeenrannan kaupungissa käytössä olevat kauppakeskukset. Lappeenrannan kaupungin kauppakeskuksien lisäksi liikekeskittymiä on Keskuksessa sekä Myllymäessä.
Radio Novan Aamu

Radio Novan Aamu on Radio Novan kanavalta joka arkipäivä tuleva radiolähetys. Sitä juontavat Minna Kuukka ja Kimmo Vehviläinen. Vehviläinen korvasi joulukuussa 2022 ohjelmaa useita vuosia juontaneen Aki Linnanahteen. Lähetys alkaa aamuisin kello kuudelta ja päättyy kello kymmeneltä.
Self

Self on laaja lyhytkarvaisien marsujen roturyhmä, johon kuuluvat marsurodut ovat yksivärisiä. Self-marsujen rungon tulisi olla tiivis, lyhyt ja sopusuhtainen. Korvien suuret, riippuvat ja ruusun terälehtien malliset. Turkin tulisi olla kiiltävä, sileä ja lyhyt.
Maximilian Harden

Maximilian Harden, alkuperäinen nimi "Felix Ernst Witkowski", salanimi Apostata (20. lokakuuta 1861 Berliini – 30. lokakuuta 1927 Montana, Valais, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija ja arvostelija. Harden aloitti julkaisemalla salanimellä Apostata purevia arvosteluja aikansa politiikasta ja henkisestä elämästä. Kirjoitelmat on julkaistu nimellä "Apostata" (1892). Vuonna 1896 hän julkaisi toisen sarjan "Literatur und Theater". Harden perusti viikkolehden "Die Zukunft". Hän puolusti innokkaasti ruhtinas Bismarckia tämän jouduttua epäsuosioon. Vastustajiaan kohtaan Harden on terävän pisteliäs ja kiivas hyökkääjä. Huomiota herätti hänen polemiikkinsa Hermann Sudermannia vastaan ("Kampfgenosse Sudermann", 1903) sekä varsinkin hänen paljastuksensa kuuluisassa Eulenburg-prosessissa.
Jamaikansirkkutangara

Jamaikansirkkutangara ("Spindalis nigricephala") on hispaniolantangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Karibialta.
Koko ja ulkonäkö.
Jamaikansirkkutangara voi kasvaa 16–18 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Jamaikansirkkutangarakoiraan pää on musta lukuun ottamatta otsa- ja viiksijuovaa, jotka ovat valkoiset. Naaraan pää on harmaa. Lajin rinta on oranssi ja vaalenee keltaiseksi tai vihertävänkeltaiseksi. Linnun selkä on oliivinvihreä ja yläperä oranssi. Jamaikansirkkutangaran siivet ovat mustat ja niissä on valkoisia raitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Jamaikansirkkutangaraa tavataan Jamaikalta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja pensaikot erityisesti vuoristossa, mutta sitä tavataan myös alangoilla. Se liikkuu usein pareittain tai pieninä ryhminä. Jamaikansirkkutangaran pääasiallinen ravinto on hedelmät, ja lisäksi se syö kukkia, kukkien mettä ja lehtiä. Linnun pesimäkausi on huhtikuulta heinäkuulle.
Bolšoje Ostrijo

Bolšoje Ostrijo tai Bolšoi Ostrov ( ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Novosokolnikin piirin vastainen raja seuraa järven itärantoja niin, että vesialueet Pustoškan ja ranta-alueet Novosokolnikin piiriin. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.
Maantietoa.
Järvi on 3,0 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,71 neliökilometriä eli 271 hehtaaria. Järven eteläpuoliskossa on laaja järvenselkä, mutta pohjoisosassa sen rikkoo saaristo. Eteläosan rantaviiva on pohjoisosaa rikkomaisempi, sillä siinä on enemmän lahtia ja niemiä. Keskisyvyys on 7 metriä ja syvänteessä on 20 metriä vettä. Järvellä on 7 saarta, joiden yhteispinta-ala on 10 hehtaaria. Kaksi saarta vaikuttaa ilmakuvista katsoen muodostuvan järven pohjassa kulkevasta harjujaksosta, jonka vedenpinnan yläpuolelle pilkistävästä selänteestä muodostuu 450 ja 120 meträ pitkä saaret. Näiden pohjoispuolella on toinen harjujakso, josta muodostuu kaksi lyhyttä saarta ja matalikko. Järven kaksi muuta saarta ovat pyöreitä ja halkaisijaltaan 150 ja 220 metriä. Järven ympäristö on metsämaata, mutta järven koillis- ja lounaispäässä on peltoalueita. Koillis- ja pohjoispäässä sijaitsevat kylät Ostrov () ja Zaretšje () ja lounaispäässä kylät Juškovo () ja Andreikovo (). Järven pohjoispuolelta kulkee Nasvasta () alkava tie kohti länttä.
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, muikku, seipi, turpa, säyne, phoxinus, suutari, made, kiiski, karppi, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, salakka, ruutana, nieriä, simppu ja kymmenpiikki, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kaloja ja jokirapua niukasti. Kivikkoisen järven pohja on hiekkaa ja savea.
Vesistösuhteita.
Bolšoje Ostrijo sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on Velikajan valuma-aluen pääuoma ja valuma-alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen eteläisimmän osan. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven lähellä sijaitsee lähes 20 järveä tai lampea. Niiden laskuoja laskee Velikajaan tai Bolšoje Ostrijoon. Järven pohjoisrantaan virtaa pohjoisesta Demenetsin () järven kautta kolmen muun lammen vedet. Myös Ostrovin takaa laskee järveen lampi Platitšenek (). Järvi on Velikajan läpivirtausjärvi, joka tuo siihen suuren osan sen kautta kulkevasta vedestä. Velikaja laskee tänne viereisen järven Maloje Ostrijen () kautta Verhnejeestä. Malojeen laskevat myös Tšorno () ja Sejatoje (). Bolšoje Ostrijon valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 140 tai 110,6 neliökilometriä . Velikaja poistuu järven länsipään lahdesta Juškovon kylän läpi virraten ensin pienen Tšeressan () läpi ja sitten, kääntyen samalla etelän suuntaan, laskien suureen Hvoinoon.
Kenttätykistörykmentti 1 (1918–1939)

Kenttätykistörykmentti 1 (KTR 1) oli Suomen armeijan tykistöyhtymä, joka perustettiin sisällissodan päätyttyä 1918 ja lakkautettiin talvisodan alettua.
Perustaminen.
Suomen sisällissodan lopulla perustettu jääkäritykistöprikaati hajotettiin sodan päätyttyä armeijakäskyllä numero 20/19.7.1918. Jääkärieverstiluutnantti Lauri Malmberg ja saksalainen majuri Butz järjestivät Suomen tykistökoulussa Lappeenrannassa tykistöjoukot uudelleen. Armeijan päiväkäskyllä numero 24/24.7.1918 perustettiin kenttätykistörykmentti 1, jonka komentajaksi määrättiin Malmberg. Rykmentti perustettiin muodollisesti tykistökoulun A-osaston haupitsiryhmästä ja C-osaston miehistöstä 19. elokuuta.
Historia.
Rykmentti nimettiin 23. elokuuta uudelleen Hämeen kenttätykistörykmentti N:o 1:ksi. Kolmipatteristoinen rykmentti oli Lappeenrannassa, kunnes se siirtyi marraskuussa Tuusulaan. Sotaministeriön käskyllä rykmentin II patteristo siirrettiin muodostettavan kenttätykistörykmentti 3:n rungoksi, jolloin III patteristo nimettiin II patteristoksi. Rykmenttiin perustettiin uusi III patteristo 19. huhtikuuta 1919 komentajanaan jääkärikapteeni E. G. Melin. Sotaministeriö palautti 7. toukokuuta rykmentin nimen kenttätykistörykmentti 1:ksi. Rykmentin I patteristo siirtyi 30. toukokuuta Helsinkiin Kampin kasarmeille.
Organisaatio muuttui 1921 nelipatteristoiseksi, mutta kaksipatteristen patteristojen muodostamisen seurauksena yksi patteri lakkautettiin. Patteristoista kaksi (I ja IV) olivat Helsingissä ja kaksi Tuusulassa. IV patteristo hajotettiin vuonna 1926 ja I patteristo siirrettiin Turkuun. III patteristo siirrettiin vuonna 1929 Hämeenlinnaan, missä se liitettiin jääkäritykistörykmenttiin. Hämeenlinnasta siirrettiin vastaavasti ruotsinkielinen patteristo Turkuun rykmentin I patteristoksi. Saman vuoden lopulla hajotettiin vielä III patteristo.
Rykmentti siirtyi 1. toukokuuta 1934 Hämeenlinnaan, missä jääkäritykistörykmentti oli hajotettu 31. joulukuuta 1933. Hajotetun rykmentin jäänteet olivat muodostaneet kenttätykistörykmentti 1:n Hämeenlinnan patteriston. Rykmentin I patteristosta muodostettiin kenttätykistörykmentti 4 ja se siirrettiin Vaasaan.
Talvisodan suojajoukkojen perustamisesta annettiin 5. – 6. lokakuuta 1939 käskyt, joiden mukaan rykmentin piti perustaa 1. prikaatin patteristo ja siirtyä 8. lokakuuta mennessä suojajoukkokokoonpanossa Leipäsuolle.
Komentajat.
Rykmentin komentajina ovat olleet:
I patteriston komentajat:
II patteriston komentajat:
III patteriston komentajat:
IV patteriston komentajat:
Srilankanjättiläisorava

Srilankanjättiläisorava ("Ratufa macroura"), toisinaan myös harmaajättiläisorava, on kookas jättiläisoravien sukuun kuuluva jyrsijä, jota tavataan Etelä-Intiassa ja Sri Lankassa. Suomen Lajitietokeskus suosittelee lajista käytettäväksi nimeä srilankanjättiorava. Lajista on kuvattu lukuisia alalajeja ja väritysvariaatioita. Kuten suvun muutkin lajit, on tämä päiväeläin. Etelä-Intian populaation on arvioitu olevan noin 300 yksilöä. Ihmisen toiminta on saanut lajin vaaraan. Latvuston harventuminen on tehnyt oravista helpon saaliin kotkille.
Laji on sukunsa vanhin kuvattu.
Koko ja ulkonäkö.
Srilankanjättiläisorava on pienikokoisin jättiläisoravista. Sen vartalon pituus on 25-45 senttimetriä, ja sen häntä on yleensä vartalon pituinen tai sitäkin pitempi. Käpäliensä rakenteen vuoksi ne ovat taitavia kiipeilijöitä. Nimen harmaajättiorava ne ovat saaneet häntänsä harmaan värityksen vuoksi. Hännässä on lisäksi valkoisia juovia. Muun vartalon väritys vaihtelee punaisen, ruskean, mustan ja harmaan välillä. Vatsan karvoitus on kuitenkin aina kirkkaampi.
Elintavat.
Yksilöt elävät pääasiassa puissa, kuten sen lähisukulaislajitkin käyden maanpinnalla vain paetakseen saalistajiaan tai pariutumisaikansa vuoksi. R. macroura on taidokas kiipeilijä ja puissaliikkuja ja voi loikata jopa kuuden metrin matkan puusta puuhun.
Srilankanjättiläisoravan kantoaika on ilmeisesti 28 päivää. Pariutumisaikana yksilöt rakentavat suuren pesän, joka muistuttaa kotkan pesää. Poikaset kehittyvät siellä kahdesta kolmeen kuukautta.
Aktiivisimmillaan orava on aikaisin aamulla ja alkuillasta. Keskipäivällä ne lepäävät useimmiten puiden oksien päällä. Ne pitävät usein itsensä piilossa kasvillisuuden seassa. 
Vaaran uhatessa orava päästää voimakkaan hälytysäänen, johon voi sisältyä sireeniä muistuttavia ääntelyitä tai haukkumista. Häirittyinä ne joko jäätyvät tai pakenevat. Niiden on havaittu litistävänsä itsensä oksaa vasten pysyen täysin liikkumatta.
Ruokavalio.
Srilankanjättiläisorava on kaikkiruokainen. Sen ruokavalio koostuu pääasiassa hedelmistä, hyönteisistä, linnunmunista, joidenkin puiden kävyistä ja pähkinöistä.
Luettelo Emma Stonen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Emma Stonen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Loch Linnhe

Loch Linnhe on 50 kilometriä pitkä merenlahti Skotlannin länsirannikolla. Loch Eil yhtyy Loch Linnheen pohjoisessa Fort Williamin kaupungin lähellä.
Kommunististen ja työväenpuolueiden Aloite

Kommunististen ja työväenpuolueiden aloite (INITIATIVE) on eurooppalainen marxisti-leninistinen poliittinen ryhmä. Ryhmällä on 30 jäsenpuoluetta ympäri Eurooppaa, Suomesta Kommunistinen työväenpuolue - Rauhan ja Sosialismin puolesta. Ryhmän tavoite on kehittää yhteistyötä eurooppalaisten kommunististen ja työväenpuolueiden välillä sekä osallistua Eurooppaa ja etenkin EU:ta koskevien kysymysten tutkimukseen. Aloite avustaa jäsenten yhteisten kantojen laatimisessa ja heidän solidarisuutensa sekä muiden toimiensa koordinoinnissa.
Aloite ei ole virallinen Euroopan parlamentin ryhmä, mutta sitä edustaa Euroopan parlamentissa kaksi Kreikan kommunistisen puolueen jäsentä.
Alexandre Hardy

Alexandre Hardy (1570–1631) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Hän oli harvinaisen tuottelias, hän kirjoitti yli 600 näytelmää. Huomattavin Hardyn näytelmistä on tragedia "Mariamne" (1610).
Hardyn näytelmiä on säilynyt vain 34. Hän kiersi maakunnissa Valleran-Lecomte-nimisen näyttelijän seurueen kanssa ja kirjoitti seurueelle näytelmiä. Periaatteessa hän ja seurue eivät halunneet näytelmiä painettavaksi, jotteivät ne joutuisi muiden käsiin, mutta 1624 hän kuitenkin aloitti julkaisusarjan "Le Théâtre d’Alexandre Hardy, parisien", joka käsittää viisi osaa, joissa on yksitoista tragediaa, trilogia Aleksanterin historiasta, viisi tarustoon pohjautuvaa näytelmää, 13 tragikomediaa.
Merkitys.
Hardyn merkitys ranskalaiselle teatterille on suuri, sillä 1500-luvulle saakka Pariisin näyttämöitä hallitsivat keskiaikaiset farssit ja spektaakkelit. Klassiset tragediat kirjoitettiin oppineistolle. Hardy vaikutti kansan makuun, ja hänen ansiotaan oli 1600-luvun teatterielämän aktiivisuus. Näyttämökokemuksensa ansiosta hän pystyi muokkaamaan tragediaa niin, että kuoro- ja monologiosuudet vähenivät ja tilalle tuli toimintaa. Myöhempien näytelmänkirjoittajien velkaa hänelle on mahdoton tarkasti arvioida, koska hänen teoksiaan on niin vähän jäljellä. Hänen elämästäänkään ei tiedetä juuri mitään.
Täpläsiiseli

Täpläsiiseli ("Spermophilus spilosoma") on oravien heimoon kuuluva jyrsijälaji. Se elää Meksikon pohjois- ja keskiosissa sekä Yhdysvaltain keski- ja länsiosissa. Täpläsiiseli on kasvinsyöjä, mutta se syö myös hyönteisiä.
Täpläsiiseli viihtyy syvässä ja hiekkaisessa maaperässä, jossa on harvasti kasvillisuutta. Täpläsiiseliä tavataan myös nurmettuneissa kaupunkipuistoissa.
Kerry Armstrong

Kerry Armstrong (s. 12. syyskuuta 1958) on australialainen näyttelijä.
Armstrong tunnetaan muun muassa elo­kuvasta "Lantana" (2001), jossa hän näytteli pääosaa yhdessä Anthony LaPaglian, Barbara Hersheyn ja Geoffrey Rushin kanssa. Armstrong on esiintynyt myös australialaisissa televisiosarjoissa "Neighbours" ja "Ruusujen jälkeen". 1980-luvulla hänellä oli rooli yhdysvaltalaisessa "Dynastia"-saippuasarjassa.
Yhdystie 7148

Yhdystie 7148 on yhdystie joka kulkee Mustasaaren Vikbyssä sijaitsevalta valtatien 3 ja valtatien 8 eritasoliittymältä saman kunnan alueella sijaitsevaan Norrholmeniin seututien 715 risteykseen. Tien pituus on 700 metriä. Tie on alun perin ollut osa eurooppatien 8 ja valtatien 8 linjausta, joka kohtasi valtatien 3 nykyisessä seututien 715 risteyksessä. Tien osoitenimenä on koko matkan "Porintie" ("Björneborgsvägen").
Koikkalainen

Koikkalainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Yhdystie 2553

Yhdystie 2553 on yhdystie joka kulkee Ulvilan Harjunpäästä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Vanhakylään. Tien pituus on neljä kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Suosmerentie" koko matkalta.
Pensasrotta

Pensasrotta ("Rattus fuscipes") on rottaeläinten (Muridae) heimoon kuuluva laji. Pensasrotan selkä ja kyljet voivat olla harmaat, harmaanruskeat tai punertavat. Sen vatsa on harmaa tai kellertävänvalkoinen. Sillä on pyöreät korvat ja muihin rottiin verrattuna suhteellisen lyhyt häntä. Pensasrotta elää metsissä ja nummilla, usein tiheän aluskasvillisuuden seassa. Lajia esiintyy Australiassa Queenslandin, Uuden Etelä-Walesin, Victorian, Etelä-Australian ja Länsi-Australian osavaltioissa.
Yhdystie 2554

Yhdystie 2554 on yhdystie joka kulkee Ulvilan Harjunpäästä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kaasmarkkuun. Tien pituus on seitsemän kilometriä.
Tien ensimmäiset kaksi kilometriä on asvaltoitu ja koko loppumatkan se on päällystämätöntä soratietä. Tien osoitenimenä on "Alamäentie" koko matkan.
Yhdystie 2701

Yhdystie 2701 on yhdystie joka kulkee Porin Noormarkusta saman kaupungin alueella sijaitsevalle Poikeljärvelle. Tien pituus on noin kuusi kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Vanha Vaasantie" koko matkan.
Heinrich Hart

Heinrich Hart (30. joulukuuta 1855 Wesel – 11. kesäkuuta 1906 Tecklenburg, Saksa) oli saksalainen kirjailija, naturalistisen suunnan edustaja. Hän julkaisi yhdessä veljensä, kirjailija Julius Hartin kanssa teatteriarvosteluja berliiniläisissä päivälehdissä "Tägliche Rundschau" ja vuodesta 1900 "Der Tag". Hartin julkaisuja ovat muun muassa "Weltpfingsten. Gedichte eines Idealisten" (1878), murhenäytelmä "Sedan" (1883) ja suurisuuntainen eepos "Das Lied der Menschheit. Epos in 24 Erzählungen", josta ilmestyi kolme osaa 1888–1896: "Tul und Nahila", "Nimrod" ja "Mose".
Julius Hart

Julius Hart (9. huhtikuuta 1859 Münster, Westfalen – 7. heinäkuuta 1930 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa edustaa kriittistä suuntaa. Hän julkaisi runokokoelman "Sansara" (1879), "Homo sum" (1890), murhenäytelmät "Don Juan Tenorio" (1884), "Der Rächer" (1884) ja "Der Sumpf" (1885) ja lisäksi yleisen kirjallisuus- ja teatterihistorian (1894–1897).
Hartin veli oli kirjailija Heinrich Hart, jonka elämään ja toimintaan hänen oma elämänsä liittyi kiinteästi.
Hvoino (järvi)

Hvoino  () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.
Maantietoa.
Järvi on 2,8 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,01 neliökilometriä eli 201 hehtaaria. Sen luoteisosa muodostaa erillisen lahden, jonka yhdistää sen pääaltaaseen jokimaisen kapea salmi. Järvi on kapea ja rikkonainen siten, että vain järven kaakkoispäässä aukenee lähes parikilometrinen järvenselkä. Muualla yhtenäisyyttä rikkoo 4 saarta, joiden yhteispinta-ala on 7,3 hehtaaria. Suurin saari on 450 metriä pitkä ja toiseksi suurin on pyöreä ja halkaisijaltaan 150 metriä. Saarien kohdalla on järvessä niemiä ja lahtia niin, että siellä on vaikutelma sokkeloinen. Keskisyvyys on 5 metriä ja syvänteessä on 18 metriä vettä. Järven lähellä ei ole asutusta tai sitä on vain vähän. Länsipuolella sijaitsevasta Mihejevon () kylästä on järvelle matkaa kilometri eikä sen pellot ylety järvelle. Samoin on Harino-Borin () kylän tapauksessa. Se sijaitsee järven itäpuolella kahden kilometrin päässä. 
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, muikku, seipi, turpa, säyne, phoxinus, suutari, made, kiiski, karppi, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, salakka, ruutana, nieriä, simppu ja kymmenpiikki, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kaloja ja jokirapua niukasti. Kivikkoisenkin järven pohja on hiekkaa ja savea.
Vesistösuhteita.
Hvoino sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on pääuoma Velikajan valuma-alueelle, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Hvoinon lähellä sijaitsee 13 järveä tai lampea. Pohjoispuolella sijaitseva Glazino () laskee lyhyttä ojaa myöten järveen ja samoin tekee Harino (), joka sijaitsee Harino-Borin kylässä, ja jonka laskuojan varrella on neljä muuta lampea. Velikaja lähtee Bolšoje Ostrijosta ja virtaa Juškovon kylässä sijaitsevan Tšeressan () kautta ennen kuin se kääntyy etelän suuntaan ja laskee Hvoinoon. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 217 tai 803 neliökilometriä . Velikaja jatkaa järven eteläpäästä kohti etelää ja laskee muutaman sadan metrin päästä Tšenojeeseen. Hvoino on siten Velikajan läpivirtausjärvi.
Ida Lähde

Ida Lähde on (s. 6. marraskuuta 1998 Turku) suomalainen pesäpalloilija. Hänen seuransa oli naisten Superpesistä pelaava Manse PP vuosina 2016–2021. Nykyään hän edustaa Porin Pesäkarhuja. Kaudella 2016 alkaneella urallaan Lähde on saavuttanut kaksi SM-kultaa kausina 2017 ja 2023, kaksi SM-hopeaa kausina 2018 ja 2020, ja yhden SM-pronssin kaudella 2021. Lähde pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkopelissä polttolinjassa. Hänen kasvattajaseuransa on Turku-Pesis.
Ash Sarkar

Ash Sarkar on brittiläinen vasemmistoaktivisti, toimittaja ja luennoitsija, joka on ollut näkyvä Jeremy Corbynin kannattaja. Hänen isotätinsä Pritilata Waddedar vaikutti Intian itsenäisyysliikkeessä. Laajempaan tietoisuuteen Sarkar nousi ottamalla yhteen toimittajan ja televisiojuontajan Piers Morganin kanssa Good Morning Britain -ohjelmassa, jossa Morgan väitti virheellisesti Sarkarin olevan Barack Obaman kannattaja. Sarkar oli jo tätä ennen esiintynyt BBC:n ohjelmissa.  
Vasemmistolaisella Novara Medialla toimiva Sarkar, joka kutsuu itseään libertaarikommunistiksi, on puhunut yhteisomistuksen puolesta ja toivonut, että ilmastoaktivistit toisivat enemmän luokkanäkökulmaa esille mielenosoituksissaan. Euroopan unionin jäsenyydestä äänestettäessä vuonna 2016 Sarkar äänesti jäsenyyden puolesta. Hän vastustaa rasismia, imperialismia, talouskuria ja kannattaa esimerkiksi varallisuuden uusjakoa verotuksellisin keinoin. Hän on myös ehdottanut, että asuntopolitiikan, raideliikenteen ja terveydenhuollon investoinnit voitaisi rahoittaa lainarahalla. Sarkar kannattaisi asuntopolitiikan, raideliikenteen ja terveydenhuollon siirtämistä julkiseen omistukseen. Sarkar on työskennellyt yliopistoluennoitsijana.
Arapahoen piirikunta

Arapahoen piirikunta () on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen väkiluvuksi laskettiin 656 590.. Sen pinta-ala on 2 080 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Littleton. Väkiluvultaan suurin kaupunki on Aurora.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 59,6 prosenttia on valkoisia ja 19,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 10,5 prosenttia mustia. 23,1 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 91,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,9 vuotta.
James Healey

James Healey (s. 13. tammikuuta 1951) on australialainen näyttelijä. Hän oli 1980-luvulla mukana televisiosarjassa "Dynastia", jossa hän esitti Joan Collinsin roolihahmon Alexisin aviomiestä Sean Rowania. Myöhemmin Healey näytteli Derek Griffiniä "Santa Barbara" -sarjassa. 
Elokuvaohjaaja George Miller tarjosi aikoinaan Healeylle nimiosaa elokuvasta "Mad Max", mutta näyttelijä kieltäytyi siitä.
Bret Harte

Francis Brett Hart, kirjailijanimi Bret Harte (25. elokuuta 1836 Albany, New York, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 1902 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli yhdysvaltalainen kirjailija. 
Hart muutti 1854 Kaliforniaan, missä hän toimi muun muassa maanmittarina, opettajana sekä latojana "Golden Era" -sanomalehdessä, johon hän kirjoitti myös kertomuksia. Hän oli lyhyen aikaa viikkolehti "The Californian" päätoimittaja ja palkkasi siihen kirjoittajaksi Mark Twainin. Myöhemmin hän oli Yhdysvaltojen konsuli Saksassa ja Skotlannissa Glasgow'ssa. 
Hartin esikoisteos, runokokoelma "The Lost Galleon and Other Tales", ilmestyi 1867. Hart perusti 1863 aikakauskirjan "Overland Monthly", jossa hän julkaisi oudot ja kiinnostavat kaivoskertomuksensa "The Luck of Roaring Camp" (1868), "The Outcast of Pokerflat" (1869) ja "Tennessee’s Partner" sekä runon "Plain Language from Truthful James" (1871), jonka ansiosta hänestä tuli laajalti tunnettu. Hartin humaani asenne ja ihmisluonnon sovinnollinen ymmärtämys, hänen paikallisväriin tottunut silmänsä ja eloisa esityksensä takasivat hänelle lukijoita myöhemminkin, kun hänen aiheensa olivat jo menettäneet uutuudenviehätyksensä. Kirjana ilmestyivät ensin "Condensed Novels" (1867) ja "Poems" (1871). Kokoelma "The Luck of Roaring Camp, and Other Sketches" (1871) aloitti pitkän sarjan novelleja, joista on suomennettu kokoelma "Tarinoita Kalifornian kultamaalta" (1874).
Yhdystie 2013

Yhdystie 2013 on yhdystie joka kulkee Ruskon Merttelästä Nousiaisten Papumäkeen. Tien pituus on noin kuusi kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Inkistentie" Ruskon alueella ja "Ruskontie" Nousiaisten alueella.
Yhdystie 2014

Yhdystie 2014 on yhdystie joka kulkee Nousiaisten Koljolasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Valpperiin. Tien pituus on 9 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Valpperintie" koko matkan.
Yhdystie 2015

Yhdystie 2015 on yhdystie joka kulkee Ruskon Leinaisista Mynämäen Haapaisiin. Tien pituus on 20 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Leinaistentie" yhdystieltä 2010 Ruskon ja Maskun kuntarajalle, "Kytöistentie" yhdystien 2014 risteykseen, "Valpperintie" Saksalantien risteykseen, "Takkulantie" Nousiaisten ja Mynämäen kuntarajalle, ja uudelleen "Valpperintie" koko loppumatkan eli kuntarajalta yhdystien 2020 risteykseen. Tie on yhdystien 2010 risteyksestä yhdystien 2014 risteykseen päällystämätöntä soratietä, yhdystien 2014 risteyksestä Valpperin kylän pohjoislaidalle asvaltoitua tietä, ja koko loppumatkan jälleen päällystämätöntä soratietä.
Yhdystie 1881

Yhdystie 1881 on yhdystie joka kulkee Raision Kaanaalta saman kaupungin alueella sijaitsevalle Neste Oilin jalostamolle. Tien pituus on kilometri. Tie saa alkunsa eurooppatien 18 sekä kantatien 40 risteyksestä ja ainoa yleisen tien risteys koko tien matkalla on Vantontien risteys. Tien osoitenimenä on "Nesteentie" ja sen vieressä kulkee koko matkan myös Viheriäisten rata.
Täräntö

Täräntö () on kylä Norrbottenissa Pohjois-Ruotsissa. Kylässä oli 208 asukasta vuonna 2000. Kylä sijaitsee Kalixjoen ja Tärännönjoen yhtymäkohdassa noin neljänkymmenen kilometrin päässä Pajalasta. Kylä on saanut nimensä Tärännönjoesta.
Maastohiihtäjä Charlotte Kalla on kotoisin Tärännöstä.
Susono

Susono () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Fuji-, Ashitaka- ja Hakonevuorten välissä. Asutus on keskittynyt Kisejoen laaksoon. Idässä kaupunki rajautuu Kanagawan prefektuuriin. Susonossa on 51 398 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 138,12 neliökilometriä.
Susono kehittyi 1600-luvun lopulta lähtien hedelmällisenä riisinviljelyalueena, kun sinne valmistui Ashijärvestä kastelukanava. Paikkakunta on saanut nimensä siitä, että se sijaitsee Fujivuoren juuren ylänköalueella ("susono"). 1960-luvulta lähtien sinne on sijoittunut auto-, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Se on kasvanut nopeasti myös viereisten Mishiman ja Numazun esikaupunkina. Kaupunkioikeudet Susonolle myönnettiin vuonna 1971. 
Susonon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu entinen Uematsu-suvun asuintalo, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Se sijaitsee Kisejoen varrella Goryūn vesiputousta ympäröivällä puistoalueella. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat erilaiset luonnon- ja virkistysalueet sekä teemapuistot, kuten Jūrigin ylänkö, Fuji Safari Park ja Grinpa-huvipuisto. Susonoa palvelee JR Tōkain Gotenba-linja.
Lohmar

Lohmar on kaupunki Rhein-Siegin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Frankit perustivat sen Reinin itäpuolelle, ja siitä on kehittynyt monipuolinen teollisuuskaupunki, joka nivoutuu yhteen Bonnin ja Kölnin kaupunkiseutujen kanssa. Reinin jokilaakson tiheä asutus harvenee Lohmarista itään mentäessä ja metsäisyys lisääntyy.
Maantiede.
Lohmar sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 20 kilometriä Kölnin keskustasta kaakkoon ja noin 15 kilometriä Bonnin keskustasta koilliseen. Lohmar on osa historiallista Bergisches Land -aluetta, johon kuuluu Rhein-Siegin piirikunnan itäosa, ja joka ulottuu Rheinland-Pfalzin rajalta aina Düsseldorfin liepeille.
Lohmar koostuu 30 kaupunginosasta, joista useat olivat itsenäisiä kuntia ennen vuoden 1969 kuntaliitoksia. Keskusta sijaitsee kaupungin lounaisosassa.
Historia.
Lohmarin seudun asutushistoria ulottuu kivikauteen, ja alueelta on löydetty todisteita kelttien rautakautisesta asutuksesta. Myöhemmin seudulle löysivät tiensä frankit, jotka perustivat Lohmarin kylän Agger-joen varrelle. Frankkien kielessä "loh" tarkoitti metsää tai puskaa ja "mar" seisovaa vedenkokoumaa tai suota. Lohmar tarkoittaa siten suomaista metsää. Sittemmin suot on kuivattu, mutta metsiä on runsaasti. Ensimmäinen asiakirjamaininta Lohmarista on vuodelta 1081 muodossa Lomere. Samoihin aikoihin rakennettiin ensimmäiset kirkot. 1300-luvulta alkaen Lohmar kuului poliittisesti Bergin herttuakuntaan.
Ranskalaiset tekivät 1800-luvun alussa Lohmarin alueelle uuden hallinnollisen jaon, joka olennaisilta osin säilyi aina vuoden 1969 kuntaliitoksiin, jolloin perustettiin nykyinen Lohmar. Kaupunkioikeudet Lohmar sai tammikuussa 1991. Vuonna 1950 Lohmarin väkiluku oli noin 10 000 (vuoden 2020 aluejaon mukaan), joten se kolminkertaistui 2010-luvun lopulle tultaessa.
Lohmarin historiallisia rakennuksia on muun muassa Dietrich von Blankenbergin 1300-luvulla rakennuttama Burg Lohmar. 1890-luvulla Kölnin porvaristo rakennutti Lohmariin huviloitaan: tuolloin syntyivät muun muassa Villa Therese ja Villa Friedlinde. Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee entinen televisiotorni, Fernsehturm Birk, joka on 125 metriä korkea. Lohmarissa on lukuisia vanhoja kirkkoja, kuten katolinen Sankt Johannes, jonka historia alkaa 1100-luvulta.
Talous ja liikenne.
Lohmar teollistui voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen. Kaupungissa on metalliteollisuutta, sähkö- ja elektroniikkateollisuutta sekä muoviteollisuutta. Lastentarhat ja koulut työllistävät runsaasti. Lohmarin pohjoisosassa Honrathissa on rautatieliikennepaikka, jossa pysähtyvät Kölnin lähiliikennejunat. Moottoritie BAB 3 kulkee aivan Lohmarin länsipuolitse. Alueellisen liikenteen valtaväyliä ovat Bundesstraße 484 ja Bundesstraße 507.
Ugandan virustutkimuslaitos

Ugandan virustutkimuslaitos (, UVRI) on kansanterveyden koulutus- ja tutkimuslaitos, jonka päätoimipiste sijaitsee Ugandan pääkaupungin Kampalan lähellä Entebben kaupungissa. UVRI tekee tieteellistä tutkimusta kansanterveydelle merkityksellisistä infektiosairauksista ja neuvoo Ugandan hallitusta niiden rajoittamisessa ja ehkäisemisessä. UVRI toimii yhteistyötä muun muassa Britannian lääketieteellisen tutkimussäätiön (MRC), London School of Hygiene and Tropical Medicinen sekä Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa. Tutkimuslaitos on tehnyt pitkään työtä esimerkiksi HIVin leviämisen hillitsemiseksi Ugandassa. Sittemmin URVI:sta on tullut esimerkiksi WHO:n toinen afrikkalainen aluekeskus keltakuumeen tutkimuksessa ja seurannassa Dakarin Pasteur-instituutin tavoin.
Tartuntatautien tutkimusatoiminnan Entebbessä käynnisti Rockefeller-säätiö vuonna 1936 perustamalla paikkakunnalle keltakuumeen tutkimuslaitoksen (Yellow Fever Research Institute). 18 huhtikuuta 1947 tutkimuslaitoksen läheiseen Zika-tutkimusmetsään sijoitettuun häkkiin keltakuumeen tutkimiseksi viedylle reesusapinalle (Rhesus 766) nousi kuume. Kuumeinen apina tuotiin laboratorioon kaksi päivää metsässä oltuaan. Laboratoriossa apinan seerumia siirrettiin hiireen. Kymmenen päivän kulutua seerumia saaneet hiiret olivat sairaita. Apinan aivoista voitiin eristää taudin aiheuttaja, joka myöhemmin nimettiin zikavirukseksi (ZIKV). Vuonna 1948 sama virus eristettiin myös saman tutkimusmetsän keltakuumehyttysistä ("Aedes africanus"). Tutkimuslaitos uudelleennimettiin vuonna 1950 (East African Virus Research Institute) ja sain nykynimensä (Uganda Virus Research Institute) vuonna 1977. 
Maaliskuun 2020 lopulla uutisoitiin, että koronavirusnäytteitä analysoitiin Ugandassa ainoastaan Ugandan virustutkimuslaitoksessa. Tuolloin covid-19-näytteitä tuli analysointavaksi noin 700 vuorokaudessa. Tässä vaiheessa maan terveysministeriö ilmoitti uusien koronalaboratorioiden avaamisaikeista alueellisiin referenssisairaaloihin.