tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ivar Lantto

Ivar Fredrik (Ivar Fr.) Lantto (15. elokuuta 1862 Tornio – 19. marraskuuta 1938 Oulu) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja, kansakoulunopettaja ja talonomistaja.
Kansanedustajaksi hänet valittiin Oulun eteläisestä vaalipiiristä 1908–1909 ja 1917–1919. Eduskunnassa hän toimi useissa valiokunnissa. Ensimmäisellä istuntokaudellaan Lantto teki ensimmäisenä aloitteen kouluruokailusta. Koulujen kehittäminen oli usein esillä hänen kunnallisissa ja valtiollisissa luottamustoimissaan. 
Lantto syntyi Torniossa työmies Johan Henrik Lanton ja Stiina Kaisa Herjajärven perheeseen.
Työuransa hän aloitti kelloseppänä Oulussa. Sittemmin hän toimi kansakoulun opettajana ensin Tyrnävällä 1884–1890 sitten Pulkkilassa 1890–1892. Maanviljelijänä Lantto oli Pulkkilassa vuosina 1892–1914, jonka jälkeen hän siirtyi talonomistajaksi Ouluun.
Koulutus: kansakoulu ja kansakoulunopettaja Jyväskylän seminaarista 1887.
Friedrich August Kekulé von Stradonitz

Friedrich August Kekulé von Stradonitz (7. syyskuuta 1829 Darmstadt – 13. heinäkuuta 1896 Bonn) oli saksalainen kemisti, joka tunnetaan erityisesti bentseenin rengasrakenteen löytämisestä sekä kemialliseen rakenteeseen liittyvistä teorioista.
Elämä.
Kekulé opiskeli Giessenin yliopistossa arkkitehtuuria, kunnes vaihtoi alaa yliopiston kemian opettajana toimineen Justus von Liebigin luentojen innoittamana. Myöhemmin Kekulé opiskeli Pariisissa Jean Baptiste André Dumas'n johdolla ja työskenteli Lontoossa St. Bartholomew'sin sairaalassa. Lontoosta Kekulé tuli opettajaksi Heidelbergin yliopistoon ja edelleen Gentin yliopistoon. Vuodesta 1855 hän toimi kuolemaansa asti Bonnin yliopiston orgaanisen kemian professorina.
Tutkimukset.
Kekulé tutki erityisesti molekyylien rakennetta. Hän teki paljon löytöjä siihen liittyen, esimerkiksi sen, että hiili sitoutuu yksinkertaisella sidoksella neljään muuhun atomiin, ja se, miten hiiliatomit ketjuuntuvat. Kekulé myös ensimmäisenä ymmärsi substituutioreaktion periaatteen.
Kekulén tunnetuin löytö on bentseenin rengasrakenne. Hän oli yrittänyt ratkaista ongelmaa jo pitkään. Eräänä päivänä hän nukahti kesken oppikirjan kirjoittamisen ja näki unta, jossa hiiliketju muuttui käärmeeksi, joka puri omaa häntäänsä. Tästä unesta Kekulé sai idean bentseenin rakenteeseen.
Opettajana.
Kekulé oli innostava opettaja. Viidestä ensimmäisestä Nobelin kemianpalkinnosta kolme myönnettiin hänen oppilailleen: Jacobus Henricus van ’t Hoffille, Emil Fischerille ja Adolf von Baeyerille.
Erik Wahlström

Erik Wahlström (s. 1945 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt Hufvudstadsbladetissa ympäristö- ja tiedetoimittajana ja toiminut myös lehden päätoimittajana.
Wahlström on kirjoittanut sekä tieto- että kaunokirjallisuutta. Aluksi hän kirjoitti ympäristötoimittajan työn ohella ympäristöaiheisia tietokirjoja. 2000-luvulla hän on julkaissut kaunokirjallisuutta. Uno Cygnaeuksesta kertova romaani "Tanssiva pappi" (2004) oli Finlandia-palkintoehdokkaana ja on sittemmin dramatisoitu myös teatteriin. Wahlströmin romaani "Kärpäsenkesyttäjä" (2010) kertoo J. L. Runebergista. Hänen viimeisin romaaninsa on "Kaunein on se jota rakastaa" (suom. Jaana Nikula, Schildts &amp; Söderströms, 2013; "Det vackraste på den svarta jorden", Schildts &amp; Söderströms, 2013).
Hänen isänsä Per-Erik Wahlström toimi upseerina Pelastusarmeijan kansainvälisissä tehtävissä, muun muassa Argentiinassa ja hänen setänsä Jarl Wahlström toimi kansainvälisen Pelastusarmeijan johtajana vuosina 1981–1986.
David Wenham

David Wenham (s. 21. syyskuuta 1965 Marrickville, Sydney) on australialainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. 
Wenham näytteli "Syvissä vesissä" -televisiosarjassa vuosina 1998–1999, mikä teki hänestä seksisymbolin. Hänen tähdittämänsä elokuvat ovat olleet useimmiten menestyksekkäämpiä Australiassa kuin ulkomailla. Australialaisia elokuvia, joissa Wenham on näytellyt, ovat muun muassa "The Boys", "Molokai – isä Damienin tarina", "Pankki" ja "Three Dollars".
Faramirin rooli "Taru sormusten herrasta" -trilogian kahdessa viimeisessä osassa teki Wenhamin kansainvälisesti tunnetuksi. Hänet on nähty myös esimerkiksi elokuvissa "Van Helsing", "300", "Moulin Rouge!" ja "Australia".
Wenham on myös tunnettu roolistaan ääninäyttelijänä erinäisissä videopeleissä, kuten "League of Legendsissä" Lee Sin -nimisenä hahmona.
Hänellä on kaksi tytärtä pitkäaikaisen naisystävänsä Kate Agnewin kanssa.
Mika Launis

Mika Launis (s. 1949) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija. 
Henkilöhistoria.
Launis on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja valmistui vuonna 1981. Päättötyökseen hän teki kuvitukset saamenkieliseen lastenkirjaan. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Taiteellinen tuotanto.
Launis on kuvittanut paljon lastenkirjoja. Ensimmäiset kuvitustyöt hän teki Weilin &amp; Göösille 1980-luvun puolivälissä. 1990-luvun alussa hänen tärkeimmäksi työnantajakseen tuli Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jonka tietokirjallisuuden kansiin hän toi eleettömyyden tilalle eloa ja tulkinnanvaraisuutta.
Lisäksi hän on kuvittanut kirjojen kansia, joista tunnetuimpia ovat suomenkielisten Harry Potter -kirjojen kannet. Ville Hänninen luonnehtii Launiksen Potter-kansien tunnelmaa erityiseksi. Launis käyttää Pottereissa niin sanottua ilmaperspekstiiviä, jossa etualan värit ovat lämpimiä ja taustalla viileämpiä, ja näin syntyy monikerroksisuutta. Väriskaala on syvä mutta hillitty. Viimeisen Potterin, "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" kantta Hänninen sanoo hengeltään ja symboliikaltaan suorastaan kirkkomaalaukselliseksi.
Joitakin Launiksen kuvituksia on julkaistu postimerkkeinä. Lisäksi hän on tehnyt lehtikuvituksia muun muassa Helsingin Sanomiin. Launis kuvitti esimerkiksi Ilkka Malmbergin Suomen sota -kirjoitussarjaa vuosina 2008–2009. 
Launis on saanut töistään useita palkintoja. Vuonna 1992 hän sai Suomen kuvakirjapalkinnon ja vuonna 1997 lasten- ja nuortenkirjojen kuvituksille jaettavan Rudolf Koivu -palkinnon. Launis on yksi Kuvittajat ry:n perustajista ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja toiminnanjohtajana vuonna 2005.
Hänen töitään on Museoviraston kokoelmissa.
Sukutausta.
Launiksen isä oli pastori Ilmo Launis ja yksi hänen veljistään oli laulaja Martti Launis.
Omat teokset.
Launis on paitsi kuvittanut, myös julkaissut teoksia yksin ja yhdessä muiden kanssa. Hänen teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
Ränni

Ränni on nesteen – yleensä veden – ohjaamiseen tarkoitettu kouru tai putki.
Se voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Łukasz Fabiański

Łukasz Marek Fabiański (s. 18. huhtikuuta 1985 Kostrzyn) on puolalainen jalkapallomaalivahti. Hänen viimeisin seuransa on ollut West Ham United, jonne hän siirtyi Swanseasta kahdeksalla miljoonalla eurolla 2018. Hän oli kummassakin seurassa pitkään selkeä ykkösmaalivahti. Swanseaan hän siirtyi Arsenalista vapaana pelaajana 2014. Arsenalissa hän pelasi seitsemän kauden aikana kansallisten cupotteluiden lisäksi 32 ottelua Englannin Valioliigassa ja 14 peliä Mestarien liigassa. Hän voitti FA Cupin 2014. Swanseassa hän pelasi neljän kauden aikana 149 valioliigaottelua eli oli poissa vain kolmesta ottelusta, joista yhdestä ulosajon seurauksena tulleen pelikiellon vuoksi. West Hamissa hän pelasi kaikki 38 ottelua kaudella 2018–2019 ja 25 ottelua kaudella 2019–2020 oltuaan lähes kolme kuukautta sivussa loukkaantumisen vuoksi. Seuraavilla kausilla hän pelasi 35, 37 ja 36 valioliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän menetti ykkösmaalivahdin asemansa ja pelasi kymmenen valioliigaottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Viimeisellä West Ham -kaudellaan 2024–2025 hän pelasi 14 valioliigaottelua. Kotimaassaan pelatessaan hän voitti Puolan-mestaruuden Legia Varsovassa 2006.
Fabiański on pelannut Puolan maajoukkueessa 57 ottelua. Viimeksi hän on ollut mukana maajoukkueessa lokakuussa 2021. Hän kuului Puolan joukkueeseen Saksassa pidetyissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 ja EM-kilpailuissa 2008 muttei päässyt pelaamaan kummassakaan turnauksessa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Puolan neljä viimeistä ottelua ja MM-kilpailuissa 2018 viimeisen alkulohko-ottelun. Hän istui kaikki ottelut vaihtopenkillä vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa.
Hiippakuntavaltuusto

Hiippakuntavaltuusto on tuomiokapitulin ohella toinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hiippakuntien toimielimistä.
Hiippakuntavaltuustot perustettiin vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistuksessa. Ennen vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistusta vastaavan kaltaisia tehtäviä hoiti hiippakuntakokous.
Hiippakuntavaltuuston jäseniä ovat vaaleilla valitut 14 maallikkojäsentä sekä 7 pappisjäsentä. Puheenjohtajana on maallikko.
Hiippakuntavaltuustovaalissa ovat äänioikeutettuja pappisjäsenten vaalissa hiippakunnan papit ja maallikkojäsenten vaalissa seurakuntien kirkkovaltuustojen tai seurakuntaneuvostojen sekä yhteisten kirkkovaltuustojen jäsenet. Seurakunnan luottamushenkilöiden äänimäärä suhteutetaan keskenään seurakuntien koon mukaan.
Tehtävät.
Hiippakuntavaltuuston tehtävänä on ”tukea ja edistää kirkon tehtävän toteutumista hiippakunnassa” ja sen seurakunnissa. Lisäksi hiippakuntavaltuusto päättää sille erikseen säädetyt tehtävät. Tällaisia tehtäviä ovat:
Hiippakuntavaltuusto voi asettaa hiippakunnallista työtä varten johtokuntia.
Kurkkupaise

Kurkkupaise eli nielupaise ("abscessus peritonsillaris") on paise kurkussa. Se syntyy yleensä nielutulehduksen komplikaationa, mutta voi myös syntyä ilman edeltävää tulehdusta. Kurkkupaise on vakava infektio, joka vaatii aina aktiivista hoitoa. Hoitamattomana tulehdus saattaa levitä kaulalle, keuhkoihin, aivoihin tai sydänlihakseen ja kehittyä hengenvaaralliseksi.
Oireet.
Kurkkupaise aiheuttaa voimakasta, useimmiten toispuoleista kurkkukipua. Kipu vaikeuttaa nielemistä mutta ei hengittämistä. Puheongelmia ilmenee nielun turvotessa, jolloin puhe kuulostaa puuromaiselta, kuin "kuuma peruna suussa" ja suun avaaminen voi olla vaikeaa. Korvasärkyä voi esiintyä samanpuoleisessa korvassa. Potilaalla voi myös olla kuumetta ja pahoinvointia. Kaulan imusolmukkeet voivat olla aristavia. Kurkkukipu ja turvotus ovat yleensä toispuolista, ellei molempiin nielurisoihin kehity paisetta yhtä aikaa.
Hoito.
Kurkkupaise ei parane ilman hoitoa. Hoitona on tavallisesti leikkaus, jossa paise puhkaistaan ja puhdistetaan. Nielupaiseen jälkitautina voi tulla sydänlihastulehdus, jonka vuoksi on tärkeää syödä myös antibioottikuuri. 
Paise tyhjennetään joko imemällä märkää neulalla pois tai avaamalla paise veitsellä ja pihdeillä. Syvällä nielussa tai lapsella oleva paise avataan nukutuksessa. Myös nielurisat voidaan poistaa, mikä lähes aina estää paiseen uusimisen. Noin 15 % sairastuu kurkkupaiseeseen uudelleen.
Mustakaularastas

Mustakaularastas ("Turdus atrogularis") on Siperian havumetsävyöhykkeen eli taigan pesimälintu.
Koko ja ulkonäkö.
Hieman punakylkirastasta kookkaampi rastas, jonka pituus on 23–26 cm, siipien kärkiväli 37–40 cm ja paino 65–100 g. Juhlapukuisella koiraalla on musta rinta. Muistuttaa suuresti punakaularastasta, jonka koirailla kurkun ja kaulan seutu olisi nimensä mukaan punainen. Naaraiden ja nuorten lintujen määrittäminen on hankalampaa.
Esiintyminen.
Mustakaularastas pesii Siperiassa, lännessä Uralille saakka. Kaukasuksella elää pieni erillispopulaatio. Se on muuttolintu, joka talvehtii Varsinkin loppusyksyllä ja alkutalvesta lajin voi tavata Suomessakin, yleensä räkättirastasparvien mukana pihlajanmarjoja popsimassa. Laji on tavattu Suomessa noin 30 kertaa vuoden 2007 loppuun mennessä.
Elinympäristö.
Elää kaikenlaisten metsien reunoissa ja metsäaukeilla, jokilaaksoissa ja vuoristossa kahden kilometrin korkeudelle saakka.
Lisääntyminen.
Pesä on kannon päällä tai matalalla puussa tai pensaassa lähellä maanpintaa. Munia on tavallisesti viisi tai kuusi. Haudonta kestää noin 12 päivää. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto.
Mustakaularastas on kaikkiruokainen ja sille kelpaavat madot, hyönteiset ja muut maassa elävät pienet selkärangattomat sekä marjat.
Ust-Ilimsk

Ust-Ilimsk ()on runsaan 85 tuhannen asukkaan kaupunki Angarajoen rannalla Irkutskin alueella Venäjän Itä-Siperiassa. Siellä on merkittävä vesivoimalaitos ja selluloosa- ja kartonkitehdas.
Historia.
Kaupunki perustettiin 1966 voimalaitoksen rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1973 aloitettiin selluloosatehtaan rakentaminen, ja tehdas käynnistyi 1980. Vuonna 1985 kaupungissa käynnistyi raitiotieliikenne. Kaupungin lentokenttä suljettiin vuonna 2001.
"Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002, joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia."
Battistero di San Giovanni

Battistero di San Giovanni () Firenzessä on ilmeisesti Firenzen vanhin kirkko, jonka paikalla kerrotaan olleen Marsin temppeli. 1900-luvun kaivaukset paljastivat paikalla olleen roomalaisen kaupunkitalon ensimmäiseltä vuosisadalta. Sen jäänteistä on ilmeisesti rakennettu kristittyjen kastekappeli 300- ja 400-lukujen vaihteessa. Se oli kaupungin ensimmäinen tuomiokirkko ennen Santa Reparatan valmistumista.
Uusi kastekappeli rakennettiin samalle paikalle romaaniseen tyyliin noin vuonna 1059, kun Firenze oli vaurastunut merkittäväksi talousmahdiksi. Tuohon aikaan kasteita suoritettiin vain kaksi kertaa vuodessa, ja kasvavassa kaupungissa tarvittiin suuri kastekappeli. 
Rakennus on muodoltaan kahdeksankulmainen. Kupolin sisäpuolelle 1200-luvulla tehdyt bysanttilaistyyliset mosaiikit kertovat maailman luomisesta, Johannes Kastajan elämästä ja viimeisestä tuomiosta.
Kastekappeli on tunnettu sinne rakennettujen kolmen pronssisen oviparin takia. Andrea Pisano teki 1300-luvulla kirkon eteläiset ovet ja pohjois- ja itäpuolen ovet teki 1400-luvulla Lorenzo Ghiberti. Michelangelo ylisti näitä ovia Paratiisin porteiksi.
Märkisches Museumin metroasema

Märkisches Museum on asema Berliinin metrolinjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Asema avattiin alkujaan 1. heinäkuuta 1913 nimellä Inselbrücke. Vuodesta 1935 asemasta on käytetty lähellä sijaitsevan museon mukaista nimeä.
Asemalla on yksi 121,3 metriä pitkä, 7,6 metriä leveä, laituri. Asemahalli on aseman viereisen joen alituksen vuoksi tavallista korkeampi, parhaimmillaan 5,2 metriä korkea, ja sijaitsee 6 metriä kadun alapuolella. Asemalla on hissi.
Luigi Lucheni

Luigi Lucheni (22. huhtikuuta 1873 – 19. lokakuuta 1910) oli italialainen anarkisti, joka surmasi Itävallan keisarinnan ja Unkarin kuningattaren Elisabetin 10. syyskuuta 1898 Genevenjärven rannalla Sveitsin puolella. Elisabet matkusti ilman henkivartijoita, joten hän oli helppo kohde.
Lucheni syntyi Pariisissa köyhissä oloissa italialaiseen perheeseen. Palattuaan Italiaan hän teki monia töitä ennen liittymistään Italian armeijaan, jonka palveluksessa oli kolme ja puoli vuotta. Myöhemmin hän muutti Sveitsiin, jossa tutustui anarkistiseen ideologiaan.
Lucheni halusi tappaa jonkun kuninkaallisen ja valitsi sattumalta kohteeksi Itävallan keisarinnan Elisabetin, joka vieraili Genevessä. Oikeudenkäynnissä 12. marraskuuta 1898 Lucheni kertoi suunnitelleensa tappavansa ensin Orléansin herttuan. Hän päätyi kuitenkin Elisabetiin, koska Orléansin herttua ei saapunutkaan Geneveen aikomustensa mukaan, ja Lucheni sai lehdestä tietää keisarinnan olevan kaupungissa. Lucheni arveli keisarinnan surmalla saavansa kuuluisuutta.
Lucheni tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hän hirttäytyi vankilassa 19. lokakuuta 1910.
Mattel

Mattel on yhdysvaltalainen leluja valmistava yritys. Sen tuotteisiin kuuluvat muun muassa Barbie-nuket, Hot Wheels- ja Matchbox-leikkiautot sekä lautapelit. Barbie-nuket tuottavat yli 80 prosenttia Mattelin tuloista. Mattel omistaa American Girlin ja Fisher-Pricen.
Mattel on yksi maailman suurimmista leluyhtiöistä. Vuonna 2015 Lego meni siitä ohi, jolloin Mattel jäi toiseksi suurimmaksi.
Historia.
Elliot Handler ja Harold ”Matt” Matson (etunimistä syntyi Matt-el) perustivat Mattelin vuonna 1945. Elliot Handlerin vaimosta Ruth Handlerista tuli myöhemmin yrityksen toimitusjohtaja. Yritys tuotti alun perin taulunkehyksiä ja nukkekodin varusteita taulunkehysten jätteistä. Nukkekodin varusteiden synnyttämän suosion takia yritys suuntasi katseensa leluihin. Ruth Handler perusti Barbie-tuotantolinjan vuonna 1959. Yritys listautui pörssiin vuonna 1960. Koko 1960-luvun läpi Mattel laajensi toimintaansa ostamalla pienempiä leluyrityksiä tuotteineen.
Yhtiö teki epäonnisia yrityksiä videopelien kanssa ja horjui konkurssin partaalla vuonna 1983. Tervehdyttämisen kuului keskittyminen ydinliiketoimintoihin. Vuonna 1988 yhtiö sai neuvoteltua Disneyn kanssa kattavan sopimuksen, joka toisaalta antoi sille yksinoikeuden moniin Disneyn suosikkielokuviin perustuviin leluihin, toisaalta takasi leluille suurta näkyvyyttä Disneyn huvipuistoissa.
Vuonna 1993 Mattel fuusioitui Fisher-Pricen kanssa. 1996 Mattel osti Matchbox-leluautoistaan tunnetun Tyco Toysin, joka oli tuolloin kolmanneksi suurin leluvalmistaja.
Tuotanto.
Mattelin leluja valmistetaan nykyisin Kiinassa, Indonesiassa, Malesiassa, Meksikossa ja Thaimaassa. Mattel sulki viimeisen Yhdysvaltojen tehtaansa vuonna 2001.
Mattelin työntekijöiden keskipalkka oli 497 dollaria kuussa vuonna 2023. Toimitusjohtajalle maksettiin noin 1 344 385 dollaria kuussa.
Vuonna 2016 paljastui, että Mattel rikkoo Kiinan työaikalainsäädäntöä teettämällä työntekijöillään 10-tuntisia työpäiviä ja kuusipäiväistä työviikkoa. Kuukausittainen ylitöiden määrä on usein noin 80 tuntia. Palkkaa maksettiin silti vain alle 2 dollaria tunnissa.
Tuotteet.
Konsolit.
1980-luvun alussa Mattel valmisti Intellivision- ja HyperScan-pelikonsoleita ja Aquarius-tietokonetta.
Vuonna 1987 Mattel hoiti joissakin Euroopan maissa Nintendo Entertainment Systemin jakelun, sillä Nintendolla ei tuohon aikaan vielä ollut Euroopan jaostoa. Joissakin varhaisissa Euroopan konsoleissa lukeekin Nintendo Entertainment Systemin alla ”Mattel Version”.
Victoria Holt

Victoria Holt, oik. Eleanor Alice Burford Hibbert (1. syyskuuta 1906, Lontoo – 18. tammikuuta 1993 merellä Kreikan ja Port Saidin (Egypti) välillä) oli brittiläinen kirjailija. Hän aloitti kirjailijanuransa vuonna 1941 ja ehti julkaista eri kirjailijanimillä yli kaksisataa teosta. Kirjoja on myyty yhteensä yli sata miljoonaa kappaletta.
Suomessa hän on tunnettu ja rakastettu ennen kaikkea Victoria Holtina; kaikki vuodesta 1960 lähtien ilmestyneet 32 Holtin romaania on suomennettu ja julkaistu useina painoksina. Hibbertin muita kirjailijanimiä ovat Philippa Carr, jonka tuotantoa on 18-osaiseksi ehtineet Daughters of England -sarja sekä Jean Plaidy, jonka kymmenien romaanien henkilöinä ovat Englannin kuningassukujen jäsenet ja muut historialliset henkilöt. Vuonna 1989 Eleanor Hibbertille myönnettiin Golden Treasure Award -palkinto ansioista romanttisen kirjallisuuden alalla.
Jane Sibbett

Jane Sibbett (s. 28. marraskuuta 1962, Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Heddynä "Herman's Headissa" sekä Rossin ex-vaimo Carolina "Frendeissä". Hän näytteli myös pääosaa yhdessä Mary-Kate ja Ashley Olsenin kanssa elokuvassa "It Takes Two" (1995). Sibbett esiintyi Joyn äänenä elokuvassa "Lotta ystäväni".
1,1,2,2-tetrakloorietaani

1,1,2,2-tetrakloorietaani (C2H2Cl4), josta käytetään myös nimiä asetyleenitetrakloridi, sym-tetrakloorietaani ja 1,1-dikloori-2-2,dikloorietaani on orgaaninen liuotin, joka normaaliolosuhteissa on olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. 1,1,2,2-tetrakloorietaanin rakennekaava on CHCl2CHCl2, moolimassa 167,9 g/mol, sulamispiste –44 °C, kiehumispiste 146 °C,tiheys 1,59 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C:ssa 0,29 g/100 ml ja CAS-numero 79-34-5.
Perhosten keräilijät käyttävät 1,1,2,2-tetrakloorietaania perhospyydysmyrkkynä. 1,1,2,2-tetrakloorietaani on määritelty työministeriön päätöksellä syöpävaaralliseksi aineeksi.
Klosterstraßen metroasema

Klosterstraße on Berliinin metrolinjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Asema sijaitsee samaa nimeä kantavan kadun alla. Se avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1913. Aseman läheisyydessä on yksi Berliinin kahdesta raideyhteydestä "Kleinprofil"- ja "Großprofil"-verkkojen välillä.
Aseman laiturisaareke on poikkeuksellisen leveä, sillä asemalle rakennettiin varaus itäiselle haaralle, joka olisi lähtenyt U2:lta Klosterstraßella.
Jessica Hecht

Jessica Anne Hecht (s. 28. kesäkuuta 1965 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten "Teho-osastossa", "Seinfeldissä" ja "Kovassa laissa" sekä esimerkiksi elokuvissa "Sideways" ja "Pelkoa ja inhoa nappulaliigassa".
Yksi Hechtin tunnetuimmista rooleista oli "Frendeissä", jossa hän esitti Ross Gellerin ex-vaimon Carolin vaimoa, Susan Bunchia.
Dorien Wilson

Dorien Wilson (s. Lompoc, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka esittämiä rooleja on muun muassa professori Stanley Oglevee "The Parkersissa" ja keskusteluohjelman juontaja Eddie Charles sarjassa "Dream On". Hän on näytellyt myös elokuvassa "House Party 4" vuonna 2000, ja hänellä oli pieni rooli elokuvassa "You Got Served" (2004).
Jens Ludwig

Jens Ludwig (s. 30. elokuuta 1977 Fulda, Länsi-Saksa) on saksalaisen power metal -yhtyeen Edguyn kitaristi. Ludwig on vuonna 1992 tapaamansa Tobias Sammetin kanssa toinen yhtyeen perustajajäsenistä. Hän oli tuolloin 14-vuotias.
Ensimmäiset levytykset joiden tekemiseen Ludwig osallistui olivat Edguyn demot Evil Minded ja Children Of Steel. Ludwig on soittanut myös metallioopperaprojekti Avantasiassa.
Kutomakone

Kutomakone on laite, jolla valmistetaan kudottuja kankaita ja tekstiilituotteita. Kutomakonetta käytetään kankaiden teollisessa valmistuksessa. Kutomakone on kehitetty vipukangaspuista. Käytännössä kangaspuiden eri toimintoja alettiin osa kerrallaan automatisoida alkaen sukkulasta. Tyypillinen kutomakonemalli 1800-luvulla oli varsikone. 
Historiaa.
Ennen kutomakoneen keksimistä kutomateollisuutta oli tehty yleensä käsityönä. Teollisen vallankumouksen aikana tämä teollisuuden muoto siirtyi kodeista tehtaisiin. Ensin käytettiin koneissa hyväksi vesivoimaa, sitten höyryvoimaa.
Maalaispappi, Edmund Cartwright keksi mekaaniset kangaspuut. Tämä keksintö syrjäytti käsityön koneteollisuuden tieltä.
Cartwrightin keksintöä paransivat muun muassa skotlantilainen William Horrocks ja yhdysvaltalainen Francis Cabot Lowell. Koneet olivat yleisessä käytössä vuonna 1820.
1,1,1,2-tetrakloorietaani

1,1,1,2-tetrakloorietaani (C2H2Cl4), on orgaaninen yhdiste, joka normaaliolosuhteissa on olomuodoltaan keltainen – punainen neste. 1,1,1,2-tetrakloorietaanin rakennekaava on Cl3CCH2Cl, moolimassa 167,8 g/mol, sulamispiste −70,2 °C, kiehumispiste 130,5 °C,tiheys 1,54 g/cm3, liukoisuus veteen 25 °C:ssa 0,11 g/100 ml ja CAS-numero 630-20-6.
Bob Johnston

Donald William ”Bob” Johnston (14. toukokuuta 1932 Hillsboro, Texas – 14. elokuuta 2015 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Bob Dylanin, Johnny Cashin, Leonard Cohenin, Willie Nelsonin ja Simon &amp; Garfunkelin kanssa.
Isang Yun

Isang Yun (, hanja ; 17. syyskuuta 1917 – 3. marraskuuta 1995) oli eteläkorealainen säveltäjä. 
Isang Yun syntyi Chungmussa, nykyisessä Tongyeongissa, Etelä-Koreassa. Hän aloitti musiikin kirjoittamisen 14-vuotiaana ja opiskeli Japanissa. Hän palasi kotimaahansa Japanin liityttyä toiseen maailmansotaan, mutta joutui vuonna 1943 japanilaisten vangitsemaksi. Vuonna 1953 hän aloitti opettamisen Soulin yliopistossa ja vuonna 1956 hän siirtyi Eurooppaan täydentämään musiikinopintojaan. 
Isang Yun vietti suurimman osan ammattiurastaan Saksassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Berliinissä 1995. Isang Yunin tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, sinfonioita, konserttoja ja kamarimusiikkia.
Syrtis Major

Syrtis Major tai Syrtis Major Planum on tumma alue Marsin pohjoisten alankojen ja eteläisten ylänköjen välimaastossa. Syrtis Major sijaitsee 1 500 kilometriä Marsin päiväntasaajalta pohjoiseen, ja se on itä–länsi-suunnassa noin 1 000 kilometriä leveä. Alue on saanut nimensä Ison-Syrtin antiikin aikaisen nimen mukaan.
Syrtis Major on ensimmäinen maan ulkopuolisen planeetan pinnanmuoto, josta on tehty kirjallinen merkintä. Christiaan Huygens teki vuonna 1659 piirroksen, jossa alue mainitaan. Koska alueella tapahtuu eri vuodenaikoina näkyviä muutoksia, uskottiin aluksi, että Syrtis Major on meri. Myöhemmin oletettiin, että muutokset johtuivat kasvillisuudesta, joka vaihteli vuodenaikojen mukaan. Mariner- ja Viking-luotainten havainnot kuitenkin saivat tutkijat vakuuttumaan siitä, että muutokset johtuvat tuulen puhaltamasta hiekasta ja pölystä.
Scott Parker

Scott Matthew Parker (s. 13. lokakuuta 1980 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka edusti vuonna 2017 päättyneellä pelaajaurallaan useita Englannin Valioliigan seuroja ja pelasi viimeksi mestaruussarjan Fulhamissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut heinäkuusta 2024 lähtien Burnleyn päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Parker aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 Charlton Athleticissä. Vuonna 2000 hän oli kuuden ottelun lainasopimuksella Norwich Cityssä. 128 Charlton -ottelun jälkeen Chelsea osti 175-senttisen keskikenttäpelaajan 10 miljoonalla punnalla vuonna 2004. Vuonna 2004 PFA valitsi Parkerin .
Chelseassa Parker pääsi kentälle vain 15 kertaa kauden aikana. Ainoan Chelsea-maalinsa hän teki ottelussa Portsmouthia vastaan. Newcastle ilmoitti 15. kesäkuuta 2005 ostaneensa Parkerin 6,5 miljoonalla punnalla. Newcastlessa Parker pelasi kauden 2006–2007 loppuun. 
Kesäkuussa 2007 Parker siirtyi West Hamiin. Toimittajat valitsivat hänet Englannissa kaudella 2010–2011. Neljän West Ham -kauden jälkeen hän pelasi kaksi kautta Tottenham Hotspurissa sekä vielä kaudet 2013–2017 Fulhamissa.
Englannin maajoukkueessa Parker esiintyi 18 kertaa. Debyyttinsä maajoukkueessa hän teki 16. marraskuuta 2003 Tanskaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012.
Ura valmentajana.
Parker nimitettiin Fulhamin väliaikaiseksi päävalmentajaksi helmikuussa 2019 Claudio Ranierin saatua potkut. Parker ei onnistunut pelastamaan enää kevätkauden lopussa Fulhamia putoamiselta, joka varmistui viisi kierrosta ennen Valioliiga-kauden päättymistä. Putoamisesta huolimatta Fulham teki toukokuussa 2019 Parkerin kanssa kaksivuotisen päävalmentajasopimuksen. 
Koronapandemian varjostamalla kaudella 2019–2020 Parker luotsasi Fulhamin Mestaruussarjassa neljänneksi. Joukkue voitti nousukarsinnoissa Cardiff Cityn ja Brentfordin nousten näin ollen takaisin Valioliigaan. Kausi 2020–2021 päättyi kuitenkin Parkerin osalta toiseen putoamiseen Fulhamin päävalmentajana. Kauden jälkeen Parker jätti seuran.
Fulhamista lähtönsä jälkeen Parker teki kolmivuotisen sopimuksen Mestaruussarjassa pelanneen Bournemouthin kanssa. Parkerin johdolla Bournemouth sijoittui kauden 2021/22 päätteeksi Mestaruussarjassa toiseksi ja nousi takaisin Valioliigaan. Nousijajoukkueelle kauden 2022/23 alku oli kuitenkin vaikea. Bournemouth hävisi kolme ensimmäistä otteluaan maalierolla 2–16. Seurajohto erotti Parkerin elokuun lopussa. Hänen viimeiseksi jääneessä ottelussa Liverpool oli murskannut Bournemouthin 0–9.
Tammikuussa 2023 Parker aloitti belgialaisen Club Bruggen päävalmentajana. Parkerin pesti seurassa jäi lopulta lyhyeksi, sillä hän valmensi joukkuetta vain 12 ottelussa. Club Brugge erotti hänet maaliskuun alussa 2023, kun joukkue oli pudonnut Mestarien liigan neljännesvälierissä SL Benficalle.
Heinäkuussa 2024 Parker nimitettiin Englannin Valioliigasta pudonneen Burnleyn päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Sympaattinen hermosto

Ääreishermostossa sympaattista hermostoa edustaa sympaattinen hermorunko (), joka muodostuu sympaattisista ganglioista ja niitä yhteen liittävistä aksonikimpuista. Sympaattinen hermosto on tahdosta riippumattoman (autonomisen, vegetatiivisen) hermojärjestelmän toinen pääosa. Sympaattisia hermorunkoja on kaksi ja ne sijaitsevat molemmin puolin selkäydintä. 
Sympaattinen hermosto säätelee verenkiertoelinten, rauhasten, ruoansulatuskanavan ja virtsaelinten toimintoja. Sympaattisen hermoston toiminta vilkastuu stressitilanteissa ja fyysisessä rasituksessa. Se lisää elimistön suorituskykyä mm. avartamalla hengitysteitä, lisäämällä sydämen lyöntitiheyttä ja iskutilavuutta, lisäämällä sydämen ja luustolihasten verenkiertoa sekä rajoittamalla ihon ja ruuansulatuselimistön verenkiertoa. Maksan glykogeeni pilkkoutuu glukoosiksi verenkiertoon. Samoin rasvakudoksesta vapautuu rasvahappoja helposti hyödynnettävinä energialähteinä. Silmien mustuaiset laajenevat. Pitkäkestoisessa sympatikotonuksessa monet hormonitoiminnot muuttuvat, esimerkiksi kortisolin eritys lisääntyy.
Sympaattisten hermojen preganglionaaristen neuronien synapsipäätteistä erittyy asetyylikoliinia, kun taas postganglionaaristen neuronien synapsipäätteistä erittyy useimmiten noradrenaliinia. Noradrenaliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan sympatomimeeteiksi ja sympaattisen hermoston toimintaa estäviä aineita sympatolyyteiksi.
Tahdosta riippumattoman hermoston toinen osa on parasympaattinen hermosto. Sympaattinen ja parasympaattinen hermosto vaikuttavat toistensa suhteen usein vastakkaisesti. Sympaattiset hermosyyt johtavat selkäytimestä sympaattiseen hermorunkoon, jossa on hermosoluja, ja siitä edelleen pääte-elimeen.
Dave Baksh

David Nizaam Baksh (s. 26. kesäkuuta 1980, Toronto, Ontario, Kanada), tunnetaan paremmin nimellä Dave Brownsound, oli Sum 41 -yhtyeen pääkitaristi. Dave liittyi Sum 41 -yhtyeeseen kolmantena jäsenenä kesällä 1996. 
11. toukokuuta 2006 Baksh ilmoitti bändilleen jättävänsä Sum 41:n yksityisasioiden takia. Hän selitti ettei hän pystynyt harjoittamaan kitaransoittotaitojaan ilman että se haittasi yhtyettä. Hän kertoi myös perustavansa yhdessä serkkunsa Vaughn Lalin kanssa uuden heavy metal -yhtyeen, Brown Brigaden.
Kesällä 2008 Brown Brigade ilmoitti jättäytyvänsä tauolle, syynä Daven haluttomuus jatkaa yhtyeen solistina. Uutta solistia ei ole löytynyt, joten yhtyeen jäsenet hajaantuivat eri projektiensa pariin. Baksh siirtyi soittamaan The Organ Thieves -nimiseen yhtyeeseen.
Heidi Köngäs

Heidi Maritta Köngäs (o.s. Myntti, s. 15. syyskuuta 1954 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen ohjaaja ja kirjailija.
Elämä ja ura.
Tukholmassa syntynyt Köngäs kirjoitti ylioppilaaksi 1974, opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1975–1979 ja Sanoman toimittajakoulussa 1979–1980. Hän opiskeli ohjaamista Yleisradion ammattioppilaitoksessa 1980 ja suoritti televisioalan opintoja Lontoossa 1993–1994. Köngäs työskenteli "Helsingin Sanomien" toimittajana 1980–1984 ja on vuodesta 1984 lähtien työskennellyt Yleisradion TV1:n toimittajana, tuottajana ja ohjaajana.
Ohjaajana.
Könkään ohjaustöihin kuuluvat "Hyväntekijä" (2014), "Liian paksu perhoseksi" (1998) ja "Viimeiset mitalit" (2000), jotka perustuvat Sisko Istanmäen alkuperäisteoksiin. "Tappava säde" perustuu Leena Lehtolaisen samannimiseen romaaniin. Könkään ohjaustöihin kuuluvat tv-sarjat "Kirje isältä", "Tauno Tukevan sota" (käsikirjoittajina Laila ja Eve Hietamies) ja "Punahilkka". Yhdessä Sinikka Nopolan ja Pirjo Toikan kanssa Köngäs käsikirjoitti ja ohjasi kolme Ylen komediasarjaa: "Hellapoliisit" (1989), "Heikompi astia" (1993) ja "Rakkauden jano" (1995). Könkään ohjaajauraa on muistettu Venla-, Koura- ja Telvis-palkinnoilla. Vuonna 1998 Prix Europa -erikoispalkinto myönnettiin Könkään elokuvalle "Liian paksu perhoseksi".
Kirjailijana.
Könkään esikoisromaani "Luvattu" (2000) kuvaa maalaiskylässä elävän nuoren naisen luvatonta rakkautta. Se oli Runeberg-palkintoehdokas. Toinen romaani, "Vieras mies" (2002), liikkuu pienessä maalaiskaupungissa samojen teemojen – etenkin epäsovinnaisen rakkauden – ympärillä. Teos on julkaistu myös saksaksi (Persona Verlag, 2006). "Dora, Dora" (2012) oli Finlandia-palkintoehdokkaana. Se on käännetty myös viroksi. 
Köngäs on kirjoittanut myös kolme lastenkirjaa, jotka Liisa Kallio on kuvittanut.
Tuotanto.
Ohjaustyöt.
Ohjaukset on tuotettu TV:lle ellei toisin mainita.
Monsterit Oy

Monsterit Oy ("Monsters, Inc.") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama tietokoneanimaatioelokuva. Elokuva kertoo monstereista eli hirviöistä, jotka tuottavat sähköä Monsterila-kaupunkiinsa pelottelemalla lapsia. "Monsterit Oy" on neljäs Pixarin ja The Walt Disney Companyn yhdessä tuottama koko perheen elokuva, ja se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. marraskuuta 2001.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Monsterit Oy:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vuonna 2013 sai ensi-iltansa esiosaelokuva "Monsterit-yliopisto". Heinäkuussa 2021 julkaistiin Disney+:aan televisiosarja "Monsterit työn touhussa", jonka tapahtumat alkavat elokuvan varsinaisen juonen ja viimeisen kohtauksen välistä. 
Juoni.
Tarina kietoutuu kahden sähköyhtiössä työskentelevän monsterin – Matias "Masi" Pallopään ja Tarmo "Tare" Karvasen (englanniksi "Mike Wazowski" ja "James P. Sullivan") – ympärille, jotka ovat yhtiön ylivoimaisesti tuotteliaimmat pelottelijat. Lasten pelottelu vaatii kuitenkin monstereilta paljon rohkeutta, sillä lasten kosketuksen kuvitellaan olevan myrkkyä hirviöille. Kateellinen ja kiero toiseksi paras pelottelija Räähkä Poks (englanniksi "Randall Boggs") ei kaihda keinoja sähköntuotannon uudistamiseksi. Eräs pieni lapsi pääsee vahingossa Monsterilaan. Lopuksi lapsi kuitenkin saadaan takaisin omaan kotiinsa, ja pelottelun sijaan naurusta aletaan tuottaa energiaa, sillä se on viisi kertaa tehokkaampaa.
Vastaanotto.
Palkinnot.
Elokuva sai Oscar-palkinnon parhaasta laulusta, ja se oli ehdolla kolmeen muuhun Oscar-palkintoon: parhaaseen animaatioelokuvaan, parhaaseen musiikkiin ja parhaisiin äänitehosteisiin.
Charles N’Zogbia

Charles N’Zogbia (s. 28. toukokuuta 1986 Harfleur, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuosina 2011–2016 Englannin valioliigassa pelannutta Aston Villaa, jonne hän siirtyi Wiganista.
Hän pelaa yleensä keskikentän vasenta laitaa, mutta on nähty pelaavan myös vasempana puolustajana.
Hän on pelannut myös Ranskan alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
N’Zogbia aloitti uransa ammattilaisena Newcastlessa vuonna 2004. Siirto N’Zogbian kasvattajaseurasta Le Havre AC:stä Newcastleen ei sujunut aivan helposti, vaan lopulta pitkän kiistelyn jälkeen FIFA:n päätöksellä siirto toteutui ilman siirtokorvausta.
N’Zogbia teki yhdeksän maalia pelaamissaan 118 Newcastle-ottelussa. Hän siirtyi tammikuun siirtoikkunassa 2009 Wiganiin kuuden miljoonan punnan korvausta vastaan ja samassa kaupassa Ryan Taylor siirtyi Newcastleen. Siirtoa ennen N’Zogbialla oli riitoja valmennusportaan kanssa.
Birminghamilaisseura Aston Villa ilmoitti heinäkuussa 2011, että se on tehnyt sopimuksen Charles N´Zogbian kanssa. Aston Villa joutui pulittamaan ranskalaislaiturista arviolta 9,5 miljoonaa puntaa eli noin 11 miljoonaa euroa.
The Gathering

The Gathering on vuonna 1989 perustettu alankomaalainen yhtye. Se perustettiin metalliyhtyeenä, ja myöhemmin yhtye on kuvannut musiikkiaan muun muassa "trip rockiksi". 
The Gatheringin ensiesiintyminen tapahtui tammikuussa 1991, ja ensimmäinen demo levytettiin saman vuoden huhtikuussa. Samoihin aikoihin yhtye teki myös esiintymisiä Samaelin, Morbid Angelin ja Deathin konserttien avausaktina. Yhtye sai levytyssopimuksen Foundation 2000:lta ja julkaisi esikoisalbuminsa "Always..." vuonna 1992. Samalla levy-yhtiöllä julkaistiin myös "Almost a Dance" (1993). 
Vuonna 1994 The Gatheringiin liittyi naislaulaja Anneke van Giersbergen. Yhtye vaihtoi myös levy-yhtiönsä Century Media Recordsiin. "Mandylion" (1995) oli ensimmäinen albumi sekä uuden laulajan kanssa että uudella levy-yhtiöllä. Albumin lisäksi listoille nousi siltä julkaistu single "Strange Machines". 
The Gathering perusti vuonna 1999 oman levy-yhtiönsä Psychonaut Recordsin. 
Vuoden 2007 elokuussa Anneke erosi yhtyeestä. Eroamispäätöksen takana oli useita syitä — hän halusi mm. keskittyä jatkossa perheeseensä ja omaan yhtyeeseensä Agua de Annique. Vuonna 2009 hänen tilalleen tuli Silje Wergeland yhtyeestä Octavia Sperati.
Anneken viimeiseksi esiintymiseksi Gatheringin laulajana jäi 4.8.2007 Ankkarockin keikka. Kyseessä oli samalla yhtyeen kiertueen viimeinen keikka.
Vilho

Vilho on suomalainen miehen etunimi. Vilhon nimipäivä on 6. huhtikuuta, jolloin on myös Villen, Vilhelmin, Vilin, Viljamin ja Jamin nimipäivä. Suomessa nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 37 225 miehelle ja muutamalle naiselle.
Vilho on alun perin ollut suomalaisessa kalenterissa muodossa ”Wilho”.
Tämä muoto on johdatettu nimestä Wilhelm, joka taas on alun perin tarkoittanut puolustavaa soturia tai kypäräniekkaa.
Jensen Ackles

Jensen Ross Ackles (s. 1. maaliskuuta 1978 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Dean Winchesterinä televisiosarjassa "Supernatural" sekä Eric Bradynä televisiosarjassa "Päivien viemää".
Ura.
Jensen Ackles työskenteli mallina nelivuotiaasta, mutta keskittyi näyttelemiseen vuodesta 1996 lähtien. Hän esiintyi useissa "Mr. Rhodesin", "Sweet Valley High’n" ja "Cybillin" jaksoissa ennen kun liittyi "Päivien viemää" -saippuasarjaan Eric Bradyn rooliin vuonna 1997. Vuonna 1998 Ackles voitti Soap Opera Digest Award -palkinnon vuoden miestulokkaana ja ansaitsi Emmy-ehdokkuuden kolmesti: vuosina 1998, 1999 ja 2000.
Ackles päätti työnsä "Päivien viemää" -sarjassa vuonna 2000, kun hän sai osan Marilyn Monroen elämästä kertovassa minisarjassa "Blonde". Seuraavaksi Ackles esiintyi sivuosassa James Cameronin televisiosarjassa "Dark Angel", jossa hän esitti sarjamurhaajaa Ben/X5-493. Ackles näytteli sarjassa aina sen lopettamiseen saakka eli vuoteen 2002.
Ackles työskenteli näyttelemisen parissa koko vuoden 2003; hän liittyi muun muassa WB:n hittisarjan "Dawson’s Creek" näyttelijäkokoonpanoon. Ackles oli tuottajien ensimmäinen vaihtoehto Eliza Dushkun hahmon rakkauden kohteeksi sarjan "Pelastaja" toisella kaudella, mutta Ackles ei kuitenkaan hyväksynyt tarjousta. Vuonna 2004 Ackles esitti jalkapallovalmentajan avustajaa sarjassa "Smallville" ja vuonna 2005 pääosaa elokuvassa "Sielunsyöjä". Kesällä 2008 Ackles valittiin näyttelemään uudelleenfilmatisoituun kauhuelokuvaan "My Bloody Valentine".
Vuosina 2005–2020 Ackles on näytellyt Dean Winchesteriä CW:n jännityssarjassa "Supernatural".
Yksityiselämä.
Ackles syntyi Dallasissa, Texasissa Donna Joan (o.s. Shaffer) ja näyttelijä Alan Roger Acklesille. Ackles suunnitteli nuorena erikoistuvansa urheilulääketieteeseen Texasin teknillisessä yliopistossa ja valmistuvansa fysioterapeutiksi, mutta muuttikin Los Angelesiin Kaliforniaan aloittaakseen uran näyttelijänä.
Ackles avioitui toukokuussa 2010 Danneel Harrisin kanssa kolmen vuoden seurustelun jälkeen. Kihloihin he olivat menneet marraskuussa 2009. He saivat tyttären 2013. Kaksoset, tyttö ja poika, he saivat vuoden 2016 lopussa.
Oskari Jauhiaisen museo

Oskari Jauhiaisen museo oli taidemuseo, joka perustettiin kuvanveistäjä Oskari Jauhiaisen syntymäkotikuntaan Kiiminkiin vuonna 1997. Se toimi lokakuun 2014 loppuun saakka omana organisaationaan. Museon peruskokoelma muodostui lähinnä Jauhiaisen perheen Kiimingin kunnalle lahjoittamista teoksista ja valokuvista. Jauhiaisen omien töiden esittelyn lisäksi museossa järjestettiin vaihtuvia näyttelyitä.
Punatiilinen entinen seurakuntasali sijaitsee Kiimingin kirkonkylässä, Oulussa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto B. Heng &amp; V. Pystynen vuonna 1966, ja se kunnostettiin museoksi vuosina 1995–996.
Oskari Jauhiaisen teokset ovat maaliskuusta 2015 lähtien esillä Kiimingin kirjaston yhteyteen rakennetussa uudessa näyttelytilassa Galleria Oskari Jauhiaisessa. Hallinnollisesti uusi näyttelytila on osa Museo- ja tiedekeskus Luuppia sekä Kulttuuritalo Valvetta.
Consume to Contaminate

Consume to Contaminate on kotimaisen grindcore-yhtyeen Rotten Soundin EP. Julkaisun jälkeen se saavutti singlelistalla sijan 2, ja pysytteli listalla kaksi viikkoa. Levyllä soittaa rumpuja ensi kertaa Sami Latva, Kai Hahdon lähdettyä yhtyeestä.
Levyn kappaleet liittyvät vahvasti silloiseen ajankohtaiseen aiheeseen, lintuinfluenssaan. Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2.
Piispainkokous

Piispainkokous on kristillisen kirkon piispojen alueellinen tai kattavaksi tarkoitettu kokous. Sillä voi olla neuvotteleva tai kirkon uskosta ja muista hengellisistä asioista päättävä luonne.
Kirkon historiassa piispainkokouksia on yleensä kutsuttu kirkolliskokoukseksi. Kirkon uskon ilmaisun kannalta erityisen tärkeitä piispainkokouksia ovat olleet ekumeeniset kirkolliskokoukset.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa piispainkokouksen jäseniä ovat hiippakuntien piispat, kustakin hiippakunnasta yksi tuomiokapitulin lähettämä asessori ja kenttäpiispa.
Piispainkokouksen tehtävänä on 
Lisäksi piispainkokous hyväksyy hengellisten virkojen kelpoisuusehdot ja antaa määräyksiä pastoraalitutkinnosta ja seurakuntatyön johtamisen tutkinnosta.
Kirkkojärjestyksen 21 luvun 1 § mukaan Piispainkokouksen puheenjohtajana on arkkipiispa tai, jos hän on estynyt, virassa vanhin läsnä olevista piispoista. Piispainkokous kokoontuu puheenjohtajan kutsusta. 2 § mukaan aloiteoikeus piispainkokouksessa on piispainkokouksen jäsenillä, kirkolliskokouksella, tuomiokapituleilla, kirkkohallituksella ja kirkolliskokouksen sen yhteyteen perustamilla toimielimillä sekä kirkon työmarkkinalaitoksella.
Piispainkokouksen työjärjestys.
Kirkkojärjestyksen 21 luvun 2 § mukaan piispainkokous vahvistaa itselleen työjärjestyksen. Tampereella 14.–15.9.2010 kokoontunut piispainkokous hyväksyi oman työjärjestyksensä muutoksen. Uuden työjärjestyksen mukaan piispainkokouksen istunnossa päätökset tehdään piispainkokouksen sihteerin ja apulaissihteerin esittelystä. Sihteereiden lisäksi valmistelua voivat hoitaa piispainkokouksen jäsen, kirkkohallituksen viranhaltija tai piispainkokouksen asettama työryhmä. Aiemmin esittelyistä on vastannut kokouksen jäsenistä koottu valmistusvaliokunta. Piispainkokoukseen osallistuu jatkossa myös kirkkohallituksen nimeämä lakimies. Uusi piispainkokouksen työjärjestys astuu voimaan 1.3.2011.
Piispainkokouksen historia.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko sai oman keskushallinnon 1869, kun Schaumanin kirkkolaissa perustettiin kirkolliskokous. Kirkossa oli kolme piispaa, jotka pitivät epävirallisia neuvotteluja. Piispainkokous perustettiin vuonna 1908. Se oli käytännössä piispojen ja tuomiokapitulien neuvotteluelin, mutta muun keskushallinnon puuttuessa se sai myös monia valmistelutehtäviä, ennen kaikkea suhteessa kirkolliskokoukseen.
Vuonna 1944 perustettiin laajennettu piispainkokous. Samaan aikaan perustettiin myös kirkkohallitus. Laajennetun piispainkokouksen tehtävänä oli johtaa kirkon toimintaa kirkolliskokousten välillä, joka kokoontui tällöin viiden vuoden välein. Laajennettu piispainkokous lakkautettiin 1974.
Zoetermeer

Zoetermeer on kaupunki Alankomaiden länsiosassa. Sen nimi tarkoittaa makeavetistä järveä. Vuonna 2011 kaupungissa oli 121 911 asukasta. 
Zoetermeer sijaitsee Goudan ja Den Haagin välillä. Kaupunki on "Alankomaiden piilaakso": 20 % sen asukkaista työskentelee tietoteollisuuden parissa. Muita työllistäjiä ovat pienteollisuus ja meijeritoiminta. Iso osa kaupungin asukkaista käy kuitenkin töissä Den Haagissa. Alankomaiden rakennusministeriön toimitiloista osa on Zoetermeerissä.
Zwolle

Zwolle on kaupunki Alankomaissa, noin 70 km Amsterdamista koilliseen. Vuonna 2011 siellä oli 120 311 asukasta. 
Kaupunki on perustettu noin vuoden 800 paikkeilla, kaupunkioikeudet se sai 31. elokuuta 1230. Se kuului aikoinaan Hansaliittoon. Kaupunkiin pääsee kolmea jokea, kolmea kanavaa ja useita tärkeitä maanteitä pitkin. Niinpä Zwolle on ollut pitkään merkittävä kauppapaikka; sen karjamarkkinat olivat toiseksi suurimmat heti Rotterdamin jälkeen. 
Yhteistyökaupungit.
Zwollella on yksi yhteistyökaupunki:
Zwollella on ollut yhteistyökaupunkisopimus myös Rutobwen ja Vologdan kanssa.
Theodoros Kyreneläinen

Theodoros Kyreneläinen (, n. 460–399 eaa.) oli antiikin kreikkalainen matemaatikko. Hän oli Protagoraan oppilas ja toimi itsekin matematiikanopettajana, opettaen mm. matemaatikko Theaitetosta ja filosofi Platonia. Hän on saattanut saada vaikutteita myös pythagoralaisilta. Matemaatikkona Theodoros oli Platonin ihailema. Platon mainitsee Theodoroksen useissa teoksissaan, tunnetuimmin "Theaiteoksessa".
Platon antoi hänelle kunnian lukujen 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15 ja 17 neliöjuuren irrationaalisuuden todistamisesta. Ei kuitenkaan tiedetä, mitä menetelmää hän olisi käyttänyt todistuksissaan. Myöhemmin menetelmää on yritetty määrittää useaan otteeseen. Erään arvauksen mukaan hän olisi käyttänyt spiraalia, joka sisälsi suorakulmaisia kolmioita, joiden hypotenuusan pituudet olivat formula_1, formula_2, formula_3 jne. luvun 17 neliöjuureen saakka, johon hän lopetti, mahdollisesti siksi, ettei diagrammiin mahtunut enempää kolmioita. Tämän teorian tueksi ei kuitenkaan ole historiallista todistusaineistoa. Asiaa on tutkinut mm. Philip J. Davis teoksessaan "Spirals: From Theodorus to Chaos".
Lobito

Lobito on kaupunki ja kunta Benguelan maakunnassa, Angolassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla noin 35 kilometriä Benguelan kaupungista pohjoiseen. Lobito perustettiin vuonna 1905. Sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 448 080.
Lobiton satama on Angolan toiseksi suurin satama ja keskeinen väylä Afrikan keskiosien mineraalivarojen hyödyntämiselle. Satamaan johtaa maan poikki kulkeva keskeinen Benguelan rautatie, joka saapuu Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sambiassa sijaitsevalta mineraalirikkaalta seudulta. Rahtiliikenteen ohella rataa käytetään henkilöliikenteeseen. Kaupungista ajetaan esimerkiksi pikajunavuoro viikottainen Angolan itärajalle Luaun kaupunkiin. Lobito–Luena -pikajunan junamatka ja sen kesto on varsin pitkä (1 344 km / 30 tuntia).
Lobiton satama ja on Kongon demokraattiseen tasavaltaan johtava liikenneväylä ovat osa laajempaa, kehitettävänä olevaa Lobiton käytävän nimellä tunnettua keskiafrikkalaista liikenneväylää Kolwezin kaivoskaupunkiin ja edelleen Sambiaan.
&lt;br clear=left&gt;
Poděbrady

Poděbrady () on historiallinen kylpyläkaupunki Keski-Böömissä Tšekin tasavallassa. Sen asukasluku on 13 788 (2009). Kaupunki sijaitsee Elben varrella 50 kilometriä Prahasta itään.
Vuonna 1905 saksalainen, kaivonkatsojanakin tunnettu ruhtinas von Büllow vieraili kaupungissa ja löysi mineraalivesilähteen. Ensimmäinen kylpyläkausi alkoi 1908. Maailmansodan jälkeen Poděbradysta tuli kylpyläkaupunki, joka 1926 alkaen erikoistui sydänsairauksien hoitoon.
Kaupungissa on 1100-luvulla perustettu linna, joka Ottokar II Přemyslin aikana rakennettiin vallihaudan ympäröimäksi kivilinnaksi.
Theodoros Jumalaton

Theodoros (, n. 335–260 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyreneläiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hänen liikanimensä oli Theodoros Jumalaton (), koska hän kielsi jumaluudet. Jotkut kutsuivat häntä itseään ivallisesti "Jumalaksi".
Theodoros oli ylhäistä syntyperää ja kotoisin Kyrenestä. Diogenes Laertioksen mukaan hän oli Annikeriksen ja dialektikko Dionysioksen oppilas. Hänet ajettiin pois kotikaupungistaan poliittisista syistä, minkä seurauksena hän muutti Ateenaan. 
Theodoros oli julkiateisti ja kielsi kaikki jumalia koskevat uskomukset, kirjoittaen aiheesta mm. teoksen "Jumalista". Nämä näkemykset ovat ilmeisesti vaikuttaneet Epikurokseen. Epikuros ei kuitenkaan kieltänyt jumalten olemassaoloa täysin, ainoastaan heidän kiinnostuksensa ihmisiä kohtaan.
Lopulta Theodoroksen filosofiset ja moraaliset mielipiteet saivat aikaan skandaalin. Hänet haastettiin areiopagin eteen ja karkotettiin myös Ateenasta. Lopulta hän vetäytyi takaisin Kyreneen.
Ourense

Ourense (galegoa, ) on kaupunki Galician itsehallintoalueella Luoteis-Espanjassa. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2015 siellä oli 106 231 asukasta.
Kaupungin historia alkaa roomalaisten kuumien lähteiden luo perustamasta kylpylästä. Ourensen vanhassakaupungissa on kylpylän ("As Burgas", esp. "Las Burgas") jäänteitä. Roomalaisten jälkeen aluetta ovat hallinneet ja sinne hyökkäilleet niin arabit kuin normannitkin. Kaupungin katedraali perustettiin vuonna 572; nykyinen rakennus on peräisin 1100–1200-luvuilta.
Nykyisin kaupunki jakautuu teolliseen asemanseutuun Miñojoen länsipuolella, sekä varsinaiseen asuma-alueeseen itäpuolella.