tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elisläinen koulukunta

Elisläinen koulukunta, myöhemmin eretrialainen koulukunta, oli Sokrateen oppilaan Faidon Elisläisen perustama sokraattinen filosofikoulukunta. Koulukunta syntyi Eliiseen, kun Faidon palasi sinne pian Sokrateen kuoltua. Hänen oppilaitaan olivat siellä Ankhipylos ja Moskhos sekä Pleistanos, joka toimi koulun johdossa Faidonin jälkeen. Myöhemmin Menedemos ja Asklepiades siirsivät koulun Eretriaan, ja siitä tuli "eretrialainen koulukunta".
Kreikkalaisten filosofikoulukuntien joukossa koulukunta ei ollut kovin merkittävä eikä pitkäikäinen. Se lakkasi pian Menedemoksen kuoleman (n. 270 eaa.) jälkeen. Koulukunnan filosofiasta ei ole juuri tietoa, mutta voidaan olettaa, että sen opetuksiin kuului pitkälti Sokrateen oppeja. Koulukunnan perustaja Faidon esiintyi hänen mukaansa Platonin nimetyssä dialogissa "Faidon", mutta dialogista hänen oppejaan ei voi päätellä. Myöhempinä aikoina koulukunnan opetukset liitettiin usein megaralaisen koulukunnan oppeihin. Menedemos oli ollut Stilponin oppilas Megarassa ennen kuin hänestä tuli Faidonin oppilas.
Megaralaisten tavoin eretrialaiset vaikuttavat uskoneen hyvän olevan yksi sekä kieltäneen hyveen moneuden ja sen, että hyvän ja totuuden välillä olisi mitään eroa. Ciceron mukaan he sijoittivat kaiken hyvän mieleen, joka kykenee määrittämään totuuden. Diogenes Laertioksen mukaan he kielsivät sen, että totuus voitaisiin johtaa negatiivisten kategoristen väittämien avulla, ja sallivat vain positiiviset ja sellaisistakin vain yksinkertaiset väittämät.
Berenguier de Palou

Berenguier de Palou oli 1100-luvun alussa vaikuttanut katalonialainen trubaduuri.
Palou syntyi ilmeisesti Palolissa, lähellä Elneä, nykyisen Ranskan ja Espanjan välisellä rajalla. Hän oli köyhän ritarin poika ja yksi varhaisimmista nimeltä tunnetuista trubaduureista.
Paloun tarkkoja elinvuosia ei tiedetä. Hänen laulutuotantoaan on nykyään myös levytetty.
Kaksitoistasäveljärjestelmä

Kaksitoistasäveljärjestelmä eli dodekafonia on musiikin säveltämisen tekniikka, joka perustuu kaikkien kahdentoista kromaattisen tasavireisen sävelen tasavertaisuuteen. Päinvastoin kuin taidemusiikin aiemmissa säveltasojärjestelmissä, modaalisuudessa ja tonaalisuudessa, dodekafonisessa sävellyksessä ei ole perussäveltä, johon muut sävelet suhteutuvat. 
Kaksitoistasäveljärjestelmän keksijänä pidetään yleisesti itävaltalaista Arnold Schönbergiä, vaikka samanaikaisia, jopa hieman varhaisempia pyrkimyksiä atonaalisen musiikin järjestämiseen esiintyi monilla muillakin säveltäjillä (mm. Josef Hauer). 
Kaksitoistasäveljärjestelmässä sävelten tasaveroisuus pyritään takaamaan siten, että kaikkia säveliä kuullaan periaatteessa yhtä monta kertaa. Tasalukuisuus varmistuu rivillä, jossa sävelet on laitettu tiettyyn perättäisyysjärjestykseen. Ankarimman toteutustavan mukaan yhtään säveltä ei saa toistaa ennen kuin 11 muuta on kuultu, mikä kuitenkin käytännössä harvoin toteutuu moniäänisessä musiikissa. Rivin katsotaan takaavan sävellyksen koheesion samoin kuin sävellaji tai moodi ennen. Hyvinkin erilaisin periaattein rakennetut rivit tuottavatkin hyvin erikuuloista musiikkia. Kaksitoistasäveljärjestelmää voidaan pitää yksiulotteisena sarjallisuutena, sillä siinä rivi säätelee nimenomaisesti vain säveltasona. Sarjallisuus kehitettiinkin myöhemmin kaksitoistasäveljärjestelmästä.
Parlamentarismi

Parlamentarismi on valtion hallintojärjestelmä. Parlamentarismin periaatteen mukaisesti päätöksiä toimeenpanevan hallituksen tulee nauttia lakia säätävän parlamentin luottamusta. Suomessa valtioneuvoston on siis nautittava eduskunnan luottamusta, joka mitataan välikysymys / epäluottamuslause-ehdotus / luottamusäänestyksen myötä. Parlamentarismi perustuu siihen, että kansan valitsema parlamentti pystyy kontrolloimaan hallitusta, jota kansa ei ole valinnut suoraan.
Parlamentarismi syntyi Englannissa niin sanotussa "mainiossa vallankumouksessa", joka kavensi kuninkaan valtaa niin, ettei tämä voinut puuttua oikeuslaitoksen toimintaan, laatia lakeja, asettaa veroja eikä pitää armeijaa ilman parlamentin lupaa. Sieltä se on levinnyt varsinkin suureen osaan muuta Eurooppaa. Suomessa parlamentarismi tuli virallisesti voimaan Suomen itsenäistyessä vuoden 1917 lopussa.
Parlamentarismissa parlamentti tekee hallitukselle välikysymyksiä, joilla hallituksen luottamus mitataan. Mikäli hallituksen politiikka ei nauti parlamentin luottamusta, hallitus on velvoitettu eroamaan. Tällaista parlamentarismiin kuuluvaa hallituksen kontrollointia ei ole presidentiaalisessa järjestelmässä. Toisin kuin presidentialistisessa järjestelmässä, parlamentarismissa ministerit ovat tavallisesti kansanedustajia. Parlamentaarisista maista osa on monarkioita, osa tasavaltoja. Parlamentaaristen maiden tapauksessa monarkian ja tasavallan ero on usein lähinnä muodollinen.
Malliesimerkit.
Parlamentaariset demokratiat voidaan jakaa kahteen tyyppiin:
Parlamentarismin hyödyt.
Parlamentarismi on demokratian toimivuuden kannalta kriittistä. Eräitä sen etuja demokraattiselle järjestelmälle ovat edustettavuus, joka toteutuu edustajien kautta joko maantieteellisesti tai muuten, hyväksyttävyys eli legitimiteetti, joka johtuu siitä, että jokaisella on oikeus asettua ehdolle ja alkaa muuttaa epäoikeudenmukaisina pitämiään lakeja sekä tehokkuus, koska jokaisen ei tarvitse ottaa kantaa jokaiseen asiakysymykseen.
Viimeaikainen Maailmanpankin tutkimus toteaa, että parlamentaristisissa järjestelmissä on vähemmän korruptiota.
Ananaskasvit

Ananaskasvit (Bromeliaceae) on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo, jossa on paljon puiden oksilla kasvavia päällyskasveja eli epifyyttejä.
Ananaskasvit ovat lehtiruusukkeellisia, tavallisesti ruohoja. Niiden lehdissä on vettä varastoivaa solukkoa ja kasvit ovat suomumaisten karvojen peittämiä. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat käyristyneitä, paksuja, kovia ja kannastaan laajentuneita, mutta selvä tuppi puuttuu. Lehtilaidat ovat usein piikkisiä. Varsipäätteisissä kukinnossa huomiota herättävin osa on sen usein värikkäät ylälehdet, joiden hangoissa yksittäiset kukat sijaitsevat. Niiden kehä koostuu erillisestä verhiöstä ja teriöstä, joka erilehtisyydestään huolimatta muodostaa pystyn putken. Sikiäimessä on mesiäisiä. Kutakin emilehteä kohden on ainakin kaksi siemenaihetta. Emin vartalo on pitkä, kärjestä vaihtelevissa määrin kolmejakoinen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa verhiö säilyy pysyvänä. Siemen sisältää lieriömäisen alkion, joka sijaitsee usein siemenen yhdellä sivulla.
Ananaskasveihin kuuluu ruokakasvi ananaksen lisäksi kuitu- ja koristekasveja.
Levinneisyys.
Ananaskasvien alkuperäinen levinneisyysalue on yhtä länsiafrikkalaista "Pitcairnia"-suvun lajia lukuun ottamatta rajoittunut Amerikan mantereelle. Amerikassa ananaskasveja esiintyy subtrooppisella ja trooppisella vyöhykkeellä, pohjoisimpana Yhdysvaltojen eteläosassa. Viljelykasveina käytettyjä ananaksia ja tillandsioita on levinnyt vanhan maailman tropiikkiin.
Luokittelu.
Ananaskasveja tunnetaan 1700 lajia, jotka kuuluvat 57–73 sukuun. Sukulaisuussuhteittensa mukaan ne ovat järjestettävissä kahdeksaksi ryhmäksi.
Idriss Déby

Idriss Déby Itno (1952 Fada – 20. huhtikuuta 2021) oli Tšadin presidentti ja Kansallisen pelastusliikkeen johtaja. 
Déby oli aluksi kenraalina Tšadin sisällissodassa. Toinen joulukuuta 1990 hänen joukkonsa marssivat vastarintaa kohtaamatta pääkaupunki N’Djamenaan. Väliaikaisen hallituksen kolmen kuukauden mittaisen hallituskauden jälkeen Débystä tuli presidentti. Déby valittiin presidentiksi viisi kertaa uudelleen. Oppositio boikotoi vuosien 2006 ja 2011 vaaleja.
Nuoruus ja nousu valtaan.
Déby syntyi kertoman mukaan zaghawiin kuuluneen paimenen poikana. Tšadin sisällissodan aikana 1970-luvun alussa Déby liittyi armeijaan, ja hän lähti vuonna 1976 Ranskaan hakemaan lisäkoulutusta. Hän sai lentäjän lupakirjan ja palasi vuonna 1978 Tšadiin.
Déby asettui tukemaan Hissène Habréa, joka oli yksi kapinallisjohtajista. Déby nousi Habrén joukkojen keskushahmoiksi, ja Habré onnistui nousemaan valtaan vuonna 1982. Déby tunnustettiin erinomaiseiksi sotastrategiksi, ja hänet valittiin asevoimien komentajaksi. Déby lähti vuonna 1985 jälleen Ranskaan lisäkoutulukseen. Hän osallistui École supérieure de guerren upseerikoulutukseen. Palattuaan hän toimi presidentin sotilasneuvonantajana. Déby johdatti Tšadin–Libyan konfliktissa Tšadin joukkoja voittoon vuonna 1987 niin sanotussa Toyota-sodassa. Déby käytti taisteluissa nopeita asein varustettuja lava-autoja, mistä muodostui sittemmin alueella usein käytetty sotataktiikka.
Habrén ja Débyn välit huononivat, ja ja Habré syytti huhtikuussa 1989 Débyä vallankaappauksen valmistelusta, jonka jälkeen Déby pakeni Sudaniin ja perusti siellä Kansallisen pelastusliikkeen. Déby aloitti Darfurin alueelta sodankäynnin Habrén joukkoja vastaan. Habré vetäytyi vuoden 1990 lopulla, ja Déby pystyi valtaamaan N’Djamenan. Kolmen kuukauden väliaikaishallituksen jälkeen Déby nimettiin maan presidentiksi. 
Presidenttinä.
Vuonna 1996 Déby voitti maan ensimmäiset monipuoluepresidentinvaalit. Hänet valittiin uudelleen myös 2001, 2006, 2011, 2016 ja 2021. Oppositio boikotoi vuosien 2006 ja 2011 vaaleja. Vuoden 2016 vaaleissa Deby sai 62 prosenttia, tärkein vastaehdokas Saleh Kebzabo 13% annetuista äänistä. 
Toukokuun alussa 2018 maassa tehtiin perustuslain muutos, joka vahvisti presidentin asemaa. Sen jälkeen hän hallitsi yksin, ilman pääministeriä tai varapresidenttiä. Pääministeri Albert Pahimi Padacké ja hänen hallituksensa erosivat lain vahvistamisen jälkeen. Hänet valittiin jatkoon vuoden 2021 vaaleissa, mutta hän menehtyi kotimaansa etulinjan taisteluissa 20. huhtikuuta 2021.
Débyn kuoltua hänen poikansa Mahamat Kaka nimitettiin maan presidentiksi erillislailla.
Yksityiselämä.
Déby oli naimisissa Amani Moussa Hilalin kanssa. Hänen vaimonsa isän sanotaan kuuluvan Sudanin janjaweedin johtohahmoihin.
Sekauinti

Sekauinnilla tarkoitetaan kilpailulajia, jossa uidaan joko sadan, kahdensadan tai neljänsadan metrin matka käyttäen perhos-, selkä-, rinta- ja vapaauinnin tekniikoita tässä järjestyksessä niin, että jokaisella tekniikalla uidaan yhtä pitkä matka. Sadan metrin sekauinnissa voidaan kilpailla vain lyhyemmällä eli 25:n metrin altaalla, koska uintitekniikkaa vaihdetaan käännöksen yhteydessä. Lisäksi sekauinnissa voidaan kilpailla viesteissä siten, että kukin uimari ui yhdellä tekniikalla. Sekauintiviestissä uintijärjestys on selkäuinti, rintauinti, perhosuinti ja vapaauinti. Erilainen uintijärjestys voidaan perustella sillä, että selkäuinnin lähtö suoritetaan vedestä. 
Usein maailman parhaat sekauimarit menestyvät hyvin myös muissa uintilajeissa. Esimerkiksi menestynein suomalainen sekauimari Jani Sievinen on voittanut Euroopan mestaruuksia myös vapaauinnissa ja selkäuinnissa. 
Menestyneitä sekauimareita.
Ukrainan Jana Klotškova on viime vuosina noussut yhdeksi historian merkittävimmistä sekauimareista. Hän on voittanut jo neljä olympiakultaa ja rikkonut maailmanennätyksen 400:n metrin sekauinnissa sekä lyhyellä että pitkällä (50 metrin) altaalla. Hanna-Maria Seppälä on menestyksekkäin suomalainen naissekauimari. Hän voitti sadan metrin sekauinnissa kultamitalin Euroopan lyhyen radan mestaruuskilpailuissa vuonna 2005 ja puolusti menestyksellä mestaruuttaan Helsingissä vuonna 2006 lyhyen radan Euroopan mestaruusuinneissa. Lisäksi hän on lyhyen radan MM-kisoista saavuttanut hopeaa Shanghaissa 2006 että Manchesterista 2008. Hänellä on hallussaan myös 100m sekauinnin Euroopan ennätys.
Miesten puolella menestynein sekauimari kautta aikojen on Unkarin Tamás Darnyi. Darnyi voitti sekauinnissa neljä olympiakultaa ja jäi historiaan ensimmäisenä uimarina, joka alitti pitkällä altaalla 200 metrin sekauinnissa kahden minuutin rajan. Jani Sievinen rikkoi Darnyin tekemän maailmanennätyksen vuonna 1994 uimalla ajan 1.58,16. Ennätystä pidettiin syntyhetkenään yhtenä maailman kovatasoisimmista. Myöhemmin Yhdysvaltain Michael Phelps on alittanut Sievisen ajan useita kertoja ja parantanut maailmanennätystä yli kolmella sekunnilla. Muista suomalaisista Petteri Lehtinen saavutti muun muassa lyhyen radan MM-pronssin 400 metrin sekauinnissa vuonna 1993.
Thurniaceae

Thurniaceae on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo.
Heimon kasveilla on pönkkäjuuristo. Varret ovat pystyjä ja särmikkäitä. Lehdet ovat sahalaitaiset. Kukinto on mykerömäinen ja suojuksellinen tai hyvin runsashaarainen röyhy. Kukissa on viisi kukkalehtikiehkuraa, lyhyt, nahkea ja torvimainen kehä. Sikiäimessä on kolme tai useampia siemenaiheita ja vartalot ovat erillisiä ja pitkähaaraisia. Siemenissä on siemenvaippa eli arillus.
Heimon levinneisyysaluetta ovat Etelä-Afrikka ja Etelä-Amerikan Guayanan alue ja Amazonia. Lajeja on vain neljä kahdessa eri suvussa: "Thurnia" ja palmettikasvit ("Prionium").
Metsänhoitoyhdistys

Metsänhoitoyhdistys (mhy.) on metsänomistajien rahoittama ja hallinnoima yhteenliittymä, joka edistää ja valvoo alueellaan yksityismetsätaloutta.
Metsänhoitoyhdistysten tarkoituksena on edistää metsänomistajien harjoittaman metsätalouden kannattavuutta ja tuottaa metsänomistajien tarvitsemia palveluita. Yhdistys voi muun muassa selvittää avustusvarojen saatavuuden ja hakea mahdolliset valtion avustukset metsänomistajan puolesta. Yhdistys edistää metsien kestävää hoitoa; tyypillisimpiä metsänhoitotöitä ovat metsänuudistamiseen ja taimikonhoitoon liittyvät tehtävät. Metsänhoitoyhdistykset rahoittavat toimintansa jäsenmaksuilla ja palveluliiketoiminnan tuotoilla. 
Helmikuussa 2024 Suomessa oli 56 metsänhoitoyhdistystä, joiden toimialue kattoi koko maan. Metsänhoitoyhdistyksiä on ainoastaan Suomessa.
Metsänhoitoyhdistyksien pakkojäsenyys poistui vuoden 2014 alussa ja metsänhoitomaksun kerääminen veromuotoisena poistui vuoden 2015 alusta. Samalla vuodesta 2015 lähtien metsänhoitoyhdistysten jäsenet saavat käyttöönsä myös MTK ry:n jäsenedut, kun metsänhoitoyhdistykset ovat liittyneet MTK:n jäseniksi. 
Historia.
Metsänhoitoyhdistys Tapio perustettiin 2. joulukuuta 1907. Metsäosuuskuntia perustettiin järkiperäistämään metsänhoitoa ja myymään "metsäntuotteita jalostettuna ja jalostamattomana". Tapio valisti metsänhoidosta metsänhoitokursseilla ja kilpailuissa, arvioi metsiä, leimasi ja myi puita, välitti siemeniä ja tuotti taimia metsänviljelyyn. Toiminta hiipui sodan aikana ja päättyi vuonna 1920.
1930-luvulla metsänhoidon yhdistystoiminta elpyi metsänomistajien yhdistyksinä ja levisi koko maahan. Vuonna 1950 säädettiin metsänhoitoyhdistyslaki. Lakisääteisen metsänhoitomaksun avulla metsänhoitoyhdistysten merkitys kasvoi entisestään 1960- ja 1970-luvuilla. Nykyisin voimassa oleva laki ja asetus metsänhoitoyhdistyksistä on vuodelta 1998 (534/1998). Vuoden 2015 alussa voimaan tuli muutos, jolla metsänhoitoyhdistysten oikeus saada lakisääteisiä metsänhoitomaksuja kumottiin. (1090/2013).
Tšeboksary

Tšeboksary (, , mariksi Шаравар, "Šaravar") on Tšuvassian pääkaupunki Volgan varrella, Tšuvassian pohjoisosassa Venäjällä Itä-Euroopassa. 
Historia.
Vaikka Tšeboksary tunnetaan jo 1400-luvun puolivälistä alkaen ja sinne rakennettiin linnoitus vuonna 1555, kaupunki oli vähäpätöinen kunnes rautatieyhteys Kanashiin rakennettiin vuonna 1939. Sen jälkeen kasvuvauhti on ollut nopeaa, moderneja kerrostaloja ja tehtaita on rakennettu korkeille joenrantapenkoille. Vanhankaupungin säteittäinen asemakaava on kuitenkin säilynyt.
Talous ja koulutus.
Kaupungissa on monipuolista teollisuutta, etenkin puuvillatekstiilien tuotantoa ja maansiirtokoneiden sekä raskaitten traktoreiden valmistusta. Tšeboksaryssa on sijainnut vuodesta 1967 Tšuvassian yliopisto, opettajankoulutuslaitos ja maanviljelysoppilaitos. 
Asukasluku.
Tšeboksaryn asukasluku on noin 453 721 (2010). Lisäksi noin 6,5 kilometriä kaupungista itään sijaitsee satelliittikaupunki Novotšeboksarsk, jossa on 124 097 asukasta (2010).
Hallinto.
Hallinnollisesti Tšeboksaryn kaupunkipiirikunta jaetaan kolmeen kaupunkipiiriin (kaupunki) ja yhteen maaseutualueeseen (10 487 as.).
GNUnet

GNUnet keskukseton runkojärjestelmä vertaisverkolle. Runkojärjestelmä tarjoaa linkkitason salauksen, sekä palvelut muiden verkon solmujen löytämiseen ja resurssien jakoon. GNUnet julkistettiin ensi kerran 6. marraskuuta vuonna 2001.
Pääasiallinen koodikanta on kirjoitettu C-ohjelmointikielellä. Lisäksi yritetään tehdä yhteensopivaa Freeway-nimistä Java-toteutusta Java-kielellä. Joulukuussa 2005 GNUnetin C-toteutus toimi GNU(/Linux), BSD, OS X, Solaris, sekä Windows –alustoilla.
GNUnet on GNU käyttöjärjestelmän virallinen osa.
GNUnetin päällä toimivat palvelut.
Tiedostonjako.
Ensimmäinen pääasiallinen toteutettava palvelu on anonymisoiva, sensuuria ehkäisevä tiedostonjakopalvelu, jonka käyttäjät voivat anonyymisti julkaista ja hakea kaiken tyyppistä informaatiota. Pyyntöjen ja vastausten reititykseen käytetään GAP-protokollaa.
URI-osoitteet.
GNUnet käyttää (epävirallisia) URI-osoitteita moniin asioihin viittaamiseen. Ne ovat epävirallisia siinä mielessä ettei gnunet URI Schemeä ole rekisteröity IANAn kanssa, toisin kuin esimerkiksi HTTP ja FTP.
Esimerkkejä.
Seuraavat ovat GNUnet 0.7-versioperheen URI-osoitteita.
Tietyn tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa tiettyyn kopioon GNU GPL-lisenssitekstistä:
 gnunet://ecrs/chk/9E4MDN4VULE8KJG6U1C8FKH5HA8C5CHSJTILRTTPGK8MJ6VHORERHE68JU8Q0FDTOH1DGLUJ3NLE99 /
 N0ML0N9PIBAGKG7MNPBTT6UKG.1I823C58O3LKS24LLI9KB384LH82LGF9GUQRJHACCUINSCQH36SI4NF88CMAET3T3BHI93D /
 4S0M5CC6MVDL1K8GFKVBN69Q6T307U6O.17992
Toisen tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa avainsanalla "gpl" tehtävän haun hakutuloksiin.
 gnunet://ecrs/ksk/gpl
Vihviläkasvit

Vihviläkasvit (Juncaceae) on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo.
Vihviläkasvit ovat tavallisesti karvattomia ja mättäitä muodostavia ruohoja, joiden varret ovat liereät. Lehdet ovat usein yksipintaisia ja liereitä. Niiden lehtitupet ovat avonaisia ja joskus kielekkeellisiä ja korvakkeellisia. Kukat ovat harvoin kaksilukuisia, yleensä yksisirkkaisille tyypilliseen tapaan kolmilukuisia. Kukkalehdet sijaitsevat viidessä kiehkurassa ja kehälehdet ovat nahkeat. Sikiäimessä on kutakin emilehteä kohden yksi pohjaistukallinen tai monta keski-istukallista siemenaihetta. Vartaloita on tavallisesti yksi, mutta se on haaroittunut.
Vihviläkasveja kasvaa kaikkialla maapallolla, erityisesti kuitenkin Andeilla, joiden alueelta on tavattu kolme endeemistä eli kotoperäistä sukua. Eteläisestä Etelä-Amerikasta ja Uudesta-Seelannista on löytynyt kaksi kotoperäistä sukua. Yhteensä sukuja on kahdeksan ja niissä noin 400 lajia.
Suvut.
Vihviläkasveihin luokitellaan kahdeksan sukua:
Suomeksi nimetty laji vaskipiipponen ("Luzula elegans", syn. "Ebingeria elegans" piipposten ("Ebingeria") suvussa) kuuluu päivitetyn sukujaon mukaan yhdistää piippoihin.
Käyttö.
Vihviläkasveista voidaan valmistaa kynttilöitä eli niin sanottuja "vihvilävaloja" kastamalla vihviläkasvin lehtituppi rasvaan. Kynttilän palamisnopeutta ja kirkkautta voi vaihdella säätämällä sen kulmaa.
Suomen vihviläkasvit.
Vihviläkasvit kuuluvat myös Suomen kasvistoon, jossa niitä edustaa kaksi sukua ja 30 lajia.
Max Bruch

Max Christian Friedrich Bruch (6. tammikuuta 1838 Köln – 20. lokakuuta 1920 Berliini) oli saksalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hänen tuotantonsa käsittää yli kaksisataa teosta.
Bruch syntyi Kölnissä vuonna 1838. Hänen vanhempansa olivat lakimies August Bruch ja sopraano Wilhelmine Bruch. Max Bruch opiskeli vuosina 1853–1857 Frankfurt am Mainissa ja Leipzigissä. Häntä opetti muun muassa säveltäjä Ferdinand Hiller. Vuosina 1864–1867 Bruch sävelsi ensimmäisen viulukonserttonsa, joka nykyään kuuluu hänen soitetuimpiin teoksiinsa. Konsertto oli omistettu viulisti Joseph Joachimille. Muita Bruchin sävellyksiä ovat muiden muassa "Skottilainen fantasia" viululle ja orkesterille sekä "Kol Nidrei" sellolle ja orkesterille.
Bruch kuoli Berliinissä vuonna 1920.
Tyhjä (ohjelmointi)

Ohjelmoinnissa tyhjä () on osoittimen (tai muun viittauksen) arvo, joka kertoo, että viittausta ei ole mihinkään. Useasti, varsinkin C-sukuisissa ohjelmointikielissä, osoittimen arvona käytetään binäärinollaa, jonka suurin osa käyttöjärjestelmistä tulkitsee virheelliseksi viittaukseksi.
Joissakin ohjelmointikielissä kuten LISP, Pascal ja tämän sukulaiskielet käytetään tyhjää ("null") muuttujatyyppinä.
ISO-646 (jota käytetään muun muassa ASCII- ja Unicode-merkistöissä) määrittelee koodin "nolla" (0) tyhjäksi merkiksi.
Mayo (Irlanti)

Mayo, tunnetaan myös nimellä Mayo Abbey (iiriksi Maigh Eó), on pikkukylä Irlannin Mayon kreivikunnassa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään kreivikunnan pääkaupungista Castlebarista ja noin 10 kilometriä länteen Claremorrisesta. Kylässä asui vuonna 2009 noin 1 210 asukasta.
Pyhä Colmán perusti Mayo luostarin kylän lähelle, perustamisvuoden arvioidaan olleen noin vuonna 670. Noin 300 vuotta myöhemmin viikingit perustivat Dublinin kuningaskunnan.
Faidros (dialogi)

Faidros (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Rakkaudesta" (, "Peri erōtos"). Dialogissa keskustelevat Sokrates ja Faidros. Dialogi sisältää Platonin käsityksen puhetaidosta. Sen lisäksi se käsittelee sielun ja rakkauden filosofiaa.
Historia.
Platonin teosten joukossa "Faidros" kuuluu tämän keskivaiheen dialogeihin, siirtymävaiheeseen kohti myöhäisvaiheen dialogeja. Näin se on kirjoitettu siihen aikaan, jolloin Platon oli perustanut oman Akatemiansa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu III tetralogiaan yhdessä dialogien "Parmenides", "Filebos" ja "Pidot" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon.
Sisältö.
Sokrates ja Faidros kohtaavat toisensa kävellessään Ateenan maaseudulla. Lyhyen keskustelun jälkeen Faidros lukee ääneen Lysiaan kirjoittaman puheen rakkaudesta. Lysias kirjoittaa, että pojalla tulisi olla suhde mieheen, joka ei ole rakastunut häneen, eikä sellaiseen, joka on rakastunut. Sokrates ylistää puhetta sarkastisesti ja tekee sen jälkeen oman puheen samasta aiheesta. Faidros myöntää sen olevan selvästi parempi. Sokrates julistaa sen kuitenkin pilkkaavan jumalia, sillä rakkaus on jumalista.
Tämän jälkeen Sokrates pitää puheen siitä, miksi rakkaus on hyvää. Sen ydin on siinä, että rakkaus on välttämätöntä ihmisten sieluille, jotta ne voisivat palata taivaaseen. Samalla Platon esittää tunnetun valjakkovertauksen, joka kuvaa hänen näkemystään ihmissielusta ja esittää, kuinka sielu voi vierailla ideoiden valtakunnassa. Faidros ylistää puhetta ja kysyy Sokrateelta, kuinka tehdään hyvä puhe. Loppuosa dialogista käsittelee retoriikan taitoa.
Argumentti

Argumentti (, väittää, osoittaa) on perusteltu väite tai mielipide jonkin asian puolesta tai sitä vastaan.
Argumentti voi myös olla:
Matematiikassa:
Suur-Manchester

Suur-Manchester "(Greater Manchester)" on metropolikreivikunta Luoteis-Englannissa Manchesterin kaupungin ympäristössä. Sen asema on ollut täysin muodollinen vuodesta 1986, jolloin sen valtuusto lakkautettiin ja hallinto siirrettiin kymmenelle metropolihallintopiirille. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Lakkauttamisensa jälkeen metropolikreivikunta on toiminut yhteistoimintaelimenä samaan tapaan kuin Suomen kuntien kuntainliitot. Sillä on esimerkiksi yhteinen poliisipiiri ja joukkoliikenneportaali.
Hallinto.
Suur-Manchesterin muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Väestö.
Vuonna 2020 Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli asukkaan asutuskeskukset:
Gustave Le Bon

Gustave Le Bon (7. toukokuuta 1841 Nogent-le-Rotrou, Ranska – 13. joulukuuta 1931 Marnes-la-Coquette, Ranska) oli ranskalainen sosiaalipsykologi ja sosiologi.
Le Bon julkaisi ensin, varsinkin 1860-luvulla, fysiologisia ja terveysopillisia tutkimuksia, mutta sittemmin pääpaino oli etenkin kansatieteen ja sosiologian alalla. Hän julkaisi näillä aloilla lukuisia teoksia, joista erityisen suurta huomiota saavutti teos "La Psychologie des foules" (1895, suom. nimellä "Joukkosielu", 1912). Erityisesti Le Bon tutkinut Aasian kansojen sivistystä, ja hänet lähetettiin 1884 Intiaan tutkimaan tieteellisesti sikäläisiä buddhalaisia muistomerkkejä. Tutkimusten tuloksena ilmestyi useita teoksia.
Le Bon esitti teorioita kansallisista piirteistä, rodullisesta ylivertaisuudesta, ihmisten laumakäyttäytymisestä ja joukkopsykologiasta. Le Bonin työ joukkopsykologiassa tuli merkittäväksi 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla, kun mediatutkijat hyödynsivät sitä. Kriittisesti sitä ovat tarkastelleet muun muassa Sigmund Freud ja Elias Canetti.
Le Bon opiskeli lääketiedettä ja kiersi Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Afrikkaa, kirjoitti artikkeleita arkeologiasta ja antropologiasta ja laati kuuluisia tutkielmia psykologiasta. Näistä töistä huomattavimmat ovat ihmisen psykologiaa käsittelevä "Les Lois psychologiques de l'évolution des peuples" vuodelta 1894 ja ihmisjoukkoja käsittelevä "Joukkosielu" ("La psychologie des foules") vuodelta 1895.
NSJAP

NSJAP eli Japanin kansallissosialistinen työväenpuolue on japanilainen puolue, joka perustaa aatteensa kansallissosialismiin.
Puolue perustettiin vuonna 1982 ja tunnetaan japaniksi nimellä " 国家社会主義日本労働者党 Kokka Shakaishugi Nippon Rōdōsha-Tō" tai saksaksi "Nationalsozialistische Japanische Arbeiterpartei".
Se on mahdollisesti suoraa perua 1940-luvulla vaikuttaneesta kansallissosialistisesta Kokka Shakai Shugi Gakumei -järjestöstä. Aatteelliset juurensa ovat myös toisen maailmansodan tärkeimmissä japanilaisissa fasistisen aatteen ideologeissa, kuten Kita Ikki, Nakano Seigo, Sadao Araki ja Kodoha-puolue. NSJAP ylistää Japanin imperiumia ja sen liittolaisuutta natsi-Saksan kanssa.
Puolueohjelma.
Puolue kannattaa korporatiivisen järjestelmän valtiota ja palaamista Shōgun-järjestelmään, joka johtajaperiaatteiltaan muistuttaa kansallissosialismia. Se ajaa antisemitismiä ja uskoo maailmanlaajuiseen juutalaiseen salaliittoon, joka muun muassa vapaamuuraritoiminnan avulla kontrolloi Japania. Puolue uskoo myös turanismiin, jonka ajatuksena on yhtenäisyys muiden turaanisesta juuresta haarautuvien ryhmien kesken (esimerkiksi suomalaiset, virolaiset ja unkarilaiset).
Puolue on ilmaissut tukensa muille aasialaisille valtioille kommunistista Kiinaa vastaan. ”Geopoliittinen suunnitelmamme Itä-Aasiaan vapauttamiseksi pohjautuu liittoumaan Mantšuriaan, Tiibetin, uiguurien, Taiwanin, Mongolian ja Japanin välillä”, ovat he ilmoittaneet.
Revisionismi.
Kuten uusnatsit lännessä kyseenalaistavat holokaustin, pitää NSJAP Nanjingin verilöylyä valheena.
Vaikutus.
Puolue on hyvin pieni tekijä Japanin poliittisessa mittakaavassa.
Savonia-ammattikorkeakoulu

Savonia-ammattikorkeakoulu on Pohjois-Savon alueella toimiva, yksi Suomen monialaisimmista ammattikorkeakouluista. Savoniassa opiskelee yli 9 000 opiskelijaa. Henkilökuntaa on yli 600 (2024). 
Savonia ammattikorkeakoulun kampukset sijaitsevat Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa. 
Koulutuksen ohella Savonia palvelee ympäröivää yhteiskuntaa tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan avulla.
Savonian kampukset
Savonian koulutustarjonta.
Savoniassa voi opiskella ammattikorkeakoulututkinnon ja ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon. Savonia tarjoaa koulutusta kuudella koulutusalalla.
Tutkintatavoitteisen opiskelun lisäksi Savoniassa voi opiskella avoimessa ammattikorkeakoulussa. Savonian jatkuva oppiminen tarjoaa myös eri toimialoille lisä- ja täydennyskoulutusta. 
Open Innovation Space.
Savonia on uudistanut koulutustaan OIS-ajattelulla (Open Innovation Space). Se tarkoittaa, että opiskelu ja oppiminen on Savoniassa työelämälähteistä. Opetuksessa keskeisellä sijalla ovat yritysten kanssa yhteistyössä ratkaistavat käytännön tehtävät. Työelämäyhteistyö koskettaa Savoniassa kaikkia, vaikka siihen osallistuvat erityisesti erityisesti opiskelijat ja opettajat. 
Nykyhetki ja tulevaisuus.
2020-luvulla Savonian toiminta on Kuopiossa keskittynyt pääasiassa Microkadun kampukselle Savilahden kasvavaan kaupunginosaan. Vanha Opistotien kampus on purettu. 
Microkadun kampuksella toimii opiskelijakunnan ylläpitämä kahvila, missä on myös A-oikeudet toisena Suomen ammattikorkeakouluista LAB-ammattikorkeakoulun jälkeen.
Savonia-ammattikorkeakoulu sai ensimmäisenä korkeakouluna Suomessa Great Place to Work –sertifikaatin.
Solmu Mäkelä

Solmu Vermas (Verner) Mäkelä (18. kesäkuuta 1922 Viipuri – 25. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen taikuri. Hän kirjoitti taikatempuista useita kirjoja ja lehtipalstoja sekä toimi Suomen Taikapiiri ry:n äänenkannattajan "Simsalabim"-lehden päätoimittajana. Sota-aikana Solmu Mäkelä esiintyi rintamalla viihdytyskiertueilla sekä aseveli-illoissa. Lisäksi Mäkelä esiintyi televisiossa ja elokuvissa, muun muassa "Tivolimäellä tavataan", "Pekka ja Pätkä neekereinä" sekä Aki Kaurismäen "Kauas pilvet karkaavat". 
Mäkelä esiintyi Linnanmäen huvipuistossa sen perustamisesta alkaen ja veti siellä nuorten taikatemppukoulua, josta kehittyi myöhemmin Linnanmäen sirkuskoulu. Hän toimi Suomen Taikapiiri ry:n puheenjohtajana ja oli sittemmin sen kunniapuheenjohtaja, Viihdetaikurit ry:n kunniajäsen ja Taikaritarit ry:n kunniajäsen.
Mäkelä kuoli 96-vuotiaana 25. heinäkuuta 2018. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon.
Yhtenäishallintopiiri

Yhtenäishallintopiiri () on Englannissa kreivikuntaa vastaava hallintoyksikkö, jossa on vain yksi alueellisen hallinnon taso. Näihin kreivikuntiin kuuluu vain yksi hallintopiiri eikä niillä ole kreivikunnanvaltuustoja, vaan päätöksenteko tapahtuu hallintopiirin tasolla (paitsi Isle of Wightillä, jossa on vain kreivikunnanvaltuusto, ei piirivaltuustoja). Suurin osa näistä kreivikunnista on pieniä ja keskisuuria kaupunkeja.
Myös Skotlannissa on tällaisia yhden tason hallintoyksikköjä, mutta niitä kutsutaan yhtenäishallintopiirien sijaan yleensä "councileiksi" (ks. Skotlannin aluejako).
Shire-kreivikunta

Shire-kreivikunta on epävirallinen nimitys Englannin kreivikunnalle, joka muodostuu useammasta hallintopiiristä mutta ei kuitenkaan ole metropolikreivikunta. Shire-nimitys tulee siitä, että näistä kreivikunnista suurimman osan nimen loppuosa on "-shire". Nämä kreivikunnat ovat harvemmin asuttuja kuin metropolikreivikunnat ja useimmat yhtenäishallintopiirit. Kaikissa shire-kreivikunnissa alueellisella hallinnolla on kaksi tasoa: kreivikunta ja hallintopiiri.
Shire-kreivikunnat.
Englantiin kuuluu seuraavat 26 shire-kreivikuntaa:
Esbjerg

Esbjerg on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Esbjergin kunnan keskustaajama. Vuoden 2017 alussa taajamassa oli 72 261 asukasta.
Esbjerg on myös entinen kaupunki, mutta vuoden 1970 kuntauudistuksessa kaupunkikäsitteestä luovuttiin. Esbjerg sijaitsee Jyllannin lounaisosassa. Vuonna 2007 Esbjergin kunnassa asui 114 148 ihmistä (2007), josta Esbjergin kaupungissa asuu noin 82 000 ihmistä ja se on Tanskan viidenneksi suurin kaupunki. Esbjergin motto on "Rask må det gå".
Historia.
Vuonna 1868 Tanskan kansankäräjät () päätti perustaa sataman Esbjergin seudulle, joka siihen asti oli ollut hyvin eristynyttä syrjäseutua. Kaupungin kehittymisen katsotaan alkaneen tästä. Alueen väkiluku kasvoi 1870- ja 1880-luvuilla, aluksi kalastuselinkeinon ansiosta, mutta vuosisadan vaihteesta alkaen myös vilkastuva maataloustuotteiden (voin, kananmunien ja sianlihan) vienti tarjosi alueella työmahdollisuuksia. Viennin ansiosta vakiintui myös lauttaliikenne Englantiin. Toisen maailmansodan jälkeen Esbjergiin syntyi offshore-teollisuutta ja useat öljynporausyhtiöt perustivat kaupunkiin tukikohtansa.
Koulutus.
Esbjerg on yliopisto- ja korkeakoulukaupunki, jossa toimivat Etelä-Tanskan yliopisto (Syddansk Universitet), Aalborgin yliopiston Esbjergin toimipiste, CVU Vest -korkeakoulu, Ehrvervs Akademi Vest -korkeakoulu sekä VMK.DK-konservatorio.
Esbjergin ystävyyskunnat.
Lähde:
Mäntytorni

Mäntytorni (As Oy Mäntytorni) on vuonna 1954 valmistunut 11-kerroksinen ja 31 metriä korkea kerrostalo Espoossa Tapiolan kaupunginosassa Itäkartanon alueella. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi. Tapiolan alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö ja rakennuskannan joukosta muun muassa Mäntytorni on yksi alueen maamerkeistä, ja osoittaa Itäisen lähiön keskuksen paikan. 
Taloon rakennettiin 54 asuntoa, jotka kaikki ovat yksiöitä ja sisältä keittokomeron ja ranskalaisen parvekkeen. Talossa on kaksi hissiä. Pohjakerroksessa oli liiketiloja, joissa toimi alun perin kirjakauppa ja asustemyymälä, sekä sauna ja koneellinen pesula. Kattokerroksessa oli alun perin näköalakahvila ja kokoustiloja. Mäntytornin viereen rakennettiin Ervin suunnittelema Tapiolan elokuvateatteri ja myymälärakennus, jotka yhdessä Mäntytornin kanssa muodostavat Itäisen lähiön keskuksen. Mäntytornin vieressä on aukiomainen jalankulkuväylä ja elokuvateatteri oli yhdistetty Mäntytorniin pergolalla.
Mäntytornin betonirunko valettiin vain 10 vuorokaudessa liukuvalumenetelmällä syyskuussa 1953. Liukuvalua oli aiemmin käytetty Suomessa vain teollisuusrakennuksissa, Mäntytorni oli ensimmäinen asuinrakennus. Rakennus oli valmis keväällä 1954. Rakennuksen kerrosala on 3 250 neliömetriä ja kerrosala 295 m². Rakennus sijaitsee tontilla, jonka pinta-ala on 1 198 m².
Vuonna 2013 Mäntytorni oli Tapiolan kerros- ja tornitaloista kolmanneksi korkein. Rakennus peruskorjattiin osittain vuosina 2008–2009.
Magistral

Magistral () tarkoittaa venäjän kielessä päärataa tai valtatietä. Esimerkiksi Neuvostoliiton tai Venäjän kannalta valtakunnallisesti merkittävät rautatie- ja maantieyhteydet on ovat nimeltään magistraleja. Tavanomaisempi maantie on "avtodoroga" () ja rautatie yleensä "železnaja doroga" ().
Maantiet.
Moskovasta lähtevät valtatiet.
Moskovasta lähtevät magistralin tasoiset valtatiet Moskovan uloimmalta kehätieltä (MKAD) liittymittäin vastapäivään lueteltuina:
Numerointi ei vastaa liittymäjärjestystä ja numerointia on muutettu 1990-luvulla siitä, mikä se oli Neuvostoliiton aikana. Miltei yhtä suuria Moskovasta muualle Venäjälle vieviä teitä on nimetty maanteiksi, kuten A-104 Dubnaan.
Rautatiet.
Rautateilla kuuluisia magistraleja ovat mm. Transsibirskaja magistral (Siperian rata) ja Baikalo-Amurskaja magistral (Baikalin–Amurin rautatie).
Ua Huka

Ua Huka on yksi pohjoisista Marquesassaarista, noin 40 km itään Nuku Hivasta. Siellä on 571 asukasta kolmessa kylässä: Vaipaee, Hane ja Hokatu.
Saari on puolikaaren muotoinen ja aukeaa etelään. Maa-ala on noin 83 neliökilometriä. Saaren keskiosa on ylänköä, johon tunkeutuvat syvät jokilaaksot. Korkein huippu Hitikau ulottuu 855 metrin korkeuteen. Saaren alkuperäinen kasvillisuus on suurelta osin tuhoutunut villiintyneiden vuohien ja hevosten laiduntamisen takia. 
Ua Hukan pääelinkeinot ovat kopran tuotanto ja turismi.
Luis Moya

Luis Rodríguez Moya (s. 23. syyskuuta 1960 A Coruña, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen rallin kartanlukija, joka voitti 24 maailmanmestaruussarjan osakilpailua ja kaksi maailmanmestaruutta (1990, 1992) Carlos Sainzin kanssa. Moya aloitti ralliuransa vuonna 1983 keskeytettyään lääketieteen opintonsa. Hänestä tuli ammattilainen vuonna 1987. Moya oli Sainzin kartanalukija vuodet 1988–2002.
Kilpauransa jälkeen Moya toimi Subarun rallitallin urheilujohtajana vuoteen 2006 asti.
Makaroni

Makaroni on koneellisesti valmistettu pastalaji. Se on muodoltaan lyhyt, ohut ja ontto putki. Se oli ensimmäinen Suomeen levinnyt pasta, ja sitä käytetään raaka-aineena useissa ruokalajeissa, kuten makaronilaatikossa ja makaronivellissä. Sana on muunnos italian sanasta "maccheroni", joka muualla tarkoittaa tiettyä pastalajia mutta Calabriassa mitä tahansa pastaa.1980-luvulle asti käytettiin tavallisesti sanaa makaroni pastan sijasta. 
Historia Suomessa.
Suomessa makaronia on syöty jo 1800-luvulla mutta mahdollisesti kauemminkin. Ensimmäiset suomalaiset kirjalliset merkinnät makaronista löytyvät 1800-luvulta. Keittokirjojen ohjeissa sitä paistettiin pannulla ruskistettujen korppujauhojen kanssa, ja siitä tehtiin velliä tai laatikkoa. Makaroni oli 1800-luvulla ulkomailta tuotua, ja vain harvojen saatavilla. Makaroni yleistyi 1900-luvulla, kun vehnän viljely Suomessa yleistyi, ja kotimaiset tuottajat alkoivat valmistaa sitä. Sota-aikana syötiin makaronia kun muista elintarvikkeista oli pulaa. 
Vielä 1970-luvun alussa Suomessa oli kahta makaronilajia: kaarevaa sarvimakaronia ja suoraa, hiukan pitempää putkimakaronia, jota käytettiin etenkin lihattoman hämäläisen makaronilaatikon valmistamiseen. Tavallista sarvimakaronia käytetään esimerkiksi laatikoissa, paistoksissa, padoissa, keitoissa ja sellaisenaan kastikkeen kanssa.
Vuonna 2021 yli puolet Suomessa myydystä pastasta oli sarvimakaronia.
Länsi-Makedonia

Länsi-Makedonia () eli Länsi-Makedonian alue (Περιφέρεια Δυτικής Μακεδονίας, "Periféreia Dytikís Makedonías") on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Epeiroksen ja Länsi-Makedonian hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Kozáni.
Hallintoalueeseen kuuluvat kreikkalaisen Makedonian läntiset osat. Sen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021). Lännessä alue rajautuu Albaniaan ja Epeirokseen, etelässä Thessaliaan ja idässä Keski-Makedoniaan. Pohjoispuolella sijaitsee Pohjois-Makedonia. 
Alueyksiköt ja kunnat.
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Peräsuoli

Peräsuoli () on paksusuolen loppuosa, jonka kautta uloste ja ilma poistuvat peräaukosta. Ihmisellä peräsuoli on noin 12–15 cm pitkä ja se alkaa paksusuolen loppuosan, sigmasuolen, jälkeen. 
Peräsuolen toiminta.
Yleensä peräsuoli on tyhjä, mutta se täyttyy ulostemassasta paksusuolen peristaltiikan seurauksena. Peräsuoleen saapuva suolen sisältö aiheuttaa ärsytystä peräsuolen seinämän reseptoreihin, jotka reagoivat venytykseen. Reseptoreista lähtee viesti venytyksestä selkäytimen ulostamiskeskukseen, josta aiheutuu ulostamisrefleksi.
Muu käyttö.
Peräsuolta käytetään toisinaan kehon sisäiseen salakuljetukseen ja seksuaalisessa tarkoituksessa. Tätä kutsutaan anaaliseksiksi. Peräsuolen kautta pystytään annostelemaan lääkkeitä, erityinen lääkemuoto on peräsuolessa liukeneva suppositorio.
Keski-Kreikka

Keski-Kreikka () eli Keski-Kreikan alue (Περιφέρεια Στερεάς Ελλάδας, "Periféreia Stereás Elládas") on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Thessalian ja Keski-Kreikan hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Lamía.
Hallintoalue sijaitsee nimensä mukaisesti keskisessä Manner-Kreikassa, Länsi-Kreikan ja Attikan välissä sekä Thessalian eteläpuolella. Sen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksiköt ja kunnat.
Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Keski-Makedonia

Keski-Makedonia () eli Keski-Makedonian alue (Περιφέρεια Κεντρικής Μακεδονίας, "Periféreia Kentrikís Makedonías") on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Makedonian ja Traakian hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Thessaloniki. 
Hallintoalueeseen kuuluvat kreikkalaisen Makedonian keskiset osat. Sen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021). Viralliseen väkilukuun on laskettu mukaan myös Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio eli Athoksen itsehallintoalue. Lännessä alue rajautuu Länsi-Makedoniaan, etelässä Thessaliaan ja Egeanmereen, idässä Itä-Makedoniaan ja pohjoisessa Pohjois-Makedoniaan ja Bulgariaan.
Alueyksiköt ja kunnat.
Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Ominaisabsorptionopeus

Ominaisabsorptionopeus (, SAR) on suure, joka kertoo miten paljon energiaa radiotaajuisesta sähkömagneettisesta kentästä absorboituu ihmiskehon kudoksiin esimerkiksi käytettäessä matkapuhelinta, oleskeltaessa radiolähettimen läheisyydessä tai magneettikuvaustutkimuksen aikana. Yhdysvaltain Federal Communications Commission on asettanut yhdellä kudosgrammalla mitattuna rajaksi 1,6 W/kg, jota Yhdysvalloissa myytävien matkapuhelinten SAR-arvo ei saa ylittää. EU:ssa sama raja on 2,0 W/kg mitattuna 10 grammalla kudosta.
Matkapuhelimet lähettävät ja vastaanottavat radioaaltoja eli sähkömagneettista säteilyä. Pitkän aikavälin seuraamuksista altistuttaessa sähkömagneettiselle säteilylle ei ole toistaiseksi varmaa tietoa. On olemassa sekä tutkimuksia, jotka yhdistävät matkapuhelimen käytön syöpään, että tutkimuksia, joiden tulokset kyseenalaistavat nämä tutkimukset.
Säteilyturvakeskuksen suositukset.
Sähkömagneettiselta säteilyltä suojautumiseen pätee samat periaatteet kuin muultakin säteilyltä suojautumiseen. Säteilyturvakeskus toteaa, että suurin sähkömagneettisen säteilyn altistus on kännykän käyttäjillä. Siksi kännykänkäyttäjien on hyvä tietää seuraavat asiat jos haluaa vähentää omaa tai läheistensä altistumista :
Energija (raketti)

Energija () kantoraketti oli Neuvostoliiton suurin kantoraketti. 
Sen suunnitteli TsAGI-tutkimuskeskus osana Buran-sukkulaohjelmaa. Raketti oli Buran-sukkulan laukaisuväline. Sen nostokyky matalalle kiertoradalle oli 98 000 kg eli jonkin verran vähemmän kuin NASAn kuulennoilla käytetyllä Saturn V -raketilla. Suunnitteilla oli myös järeämpiä malleja, joiden nostokyky olisi ollut jopa 175 000 kg eli selvästi enemmän kuin Saturn V:llä.
Sotilaspoliittinen kehityshistoria.
Ensimmäinen testilaukaisu tehtiin 15. toukokuuta 1987, jolloin hyötykuormana oli sotilaallinen Poljus-satelliitti. Laukaisu onnistui, mutta satelliitin asennonsäätöjärjestelmä ei toiminut. Toinen Energija-raketin laukaisu vei avaruuteen miehittämättömän Buran-sukkulan 15. marraskuuta 1988.
Energija ja Buran olivat Neuvostoliiton avaruustoiminnan ylikuumenemisen aikaa. Se oli Neuvostoliiton kallein avaruushanke aikana, jolloin Gorbatsovin Neuvostoliitto pohti myös miehitettyjä lentoja Marsiin ym. huolimatta Neuvostoliiton taloudellisista ongelmista. Buran oli kansainvälisessä politiikassa vastatoimi Yhdysvaltain avaruussukkulalle, joka kehityksenä alussa Nixonin presidenttikaudella ja Reaganin kaudella oli kaavailtu sotilaalliseksikin alukseksi. Energija/Buran-järjestelmän suunnittelu alkoi vuonna 1976. 
Energijan ydin perustui yhteen päämoottoriin ja apumoottoreihin kuten myöhempi Euroopan avaruusjärjestön Ariane 5 -kantoraketti. ESA pohti Hermes-sukkulansa laukaisua Ariane 5:n avulla, mutta organisaation resurssit eivät riittäneet projektin viemiseen edes prototyyppivaiheeseen. Neuvostoliiton vakoilijat jäivät kiinni 1987 Ariane 5:n suunnittelutietojen hankkimisesta, vaikka oma isompi kantoraketti oli jo valmis. 
Energijan nesteajoaineella (kerosiini ja nestehappi) toimivat booster-moottorit (RD-170) ovat käytössä Zenit-kantoraketissa. RD.170-moottorin heikompi versio RD-180 on käytössä Lockheed Martin -yhtiön Atlas V -kantoraketissa. Energija-kantorakettia ei ole pyritty myymään mihinkään muuhun käyttöön koelentojen jälkeen. 
Energijan valmistaja "S.P. Korolevin raketti- ja avaruusyritys Energija" -yhtiö on edelleen yksi maailman suurimmista avaruusalan yhtiöistä.
Keskonen

Keskonen on vastasyntyneeseen lapseen liittyvä ilmaisu, jolla viitataan raskauden ennenaikaiseen keskeytymiseen. Arkkiatri Arvo Ylppö keksi sanan ja määritteli keskoseksi alle 2 500 gramman painoisen vastasyntyneen.
Nykyisin keskosuus määritellään yleensä raskausviikkojen ja/tai sikiön painon mukaan. Keskosuudesta on kyse, jos lapsi syntyy raskausviikkojen 22 ja 37 välillä. Normaali raskaus kestää 40 viikkoa, mutta raskaus katsotaan täysiaikaiseksi aina viikosta 37 alkaen ja virallisesti yliaikaiseksi vasta raskausviikon 42 täytyttyä. 95 % synnytyksistä alkaa ajallaan. Jos lapsi syntyy ennen 22. raskausviikon päättymistä, käytetään termiä ”keskenmeno” ja sen jälkeen termiä ”ennenaikainen synnytys”. Alle 1 500 gramman painoisena syntynyttä lasta kutsutaan joskus tieteellisissäkin yhteyksissä "pikkukeskoseksi". 
Lähes 600 vauvaa vuodessa eli noin 1 % kaikista vastasyntyneistä Suomessa syntyy hyvin ennenaikaisena ennen 32 raskausviikon ikää tai hyvin pienipainoisena, alle 1 500 gramman painoisena. Suomalaisista vastasyntyneistä alle 2 500 gramman painoisina syntyy noin 4 %. 
Keskosena syntyneen elinmahdollisuudet.
Nykyään suurin osa keskosina syntyneistä lapsista selviää ilman merkittäviä terveydellisiä ongelmia. Keskosina syntyneiden lasten elintoimintojen säätely on kuitenkin vielä puutteellista, ja he ovatkin usein aneemisia ja herkkiä sairastumaan. Näin ollen keskoslapset tarvitsevat erityishoitoa "keskoskaapiksi" (myös "keskoskehto") kutsutussa erikoislaitteistolla varustetussa laatikossa. Keskoskaapin kosteutta, lämpötilaa ja happipitoisuutta voidaan säädellä tarkoin. Suurin ja yleisin ongelma on kuitenkin keskosvauvojen keuhkot, jotka eivät ole yleensä ehtineet kehittyä kunnolla lyhyen sikiökauden aikana.
Raskausviikolla 26 kehittyvät surfaktanttisolut ovat tärkeässä osassa keuhkojen toimintaa, sillä ne ylläpitävät keuhkorakkuloissa nestejännitystä ja täten estävät niitä painumasta kasaan. Ennen raskausviikkoa 26 syntyneille keskosille annetaankin lapsivedestä eristettyä surfaktanttia suihkeena tai muutoin annosteltuina keuhkoihin.
Perhekeskeinen työtapa keskosten kanssa.
Perhekeskeisen työtavan muotoja ovat muun muassa vanhempien läsnäolon rajoitusten purkaminen, perhehuonemalli ja kenguruhoito (TYKS:ssa jo vuonna 1986). Tämän työtavan on todettu muun muassa vähentävän sairaalahoidon tarvetta ja synnytyksen jälkeistä masennusta. TYKS:ssa on kehitetty Vanhemmat vahvasti mukaan -malli tämän työtavan vahvistamiseksi kentällä.
John Schlesinger

John Richard Schlesinger (16. helmikuuta 1926 Lontoo, Britannia – 25. heinäkuuta 2003 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Hollywoodissa ja Britanniassa menestynyt elokuvaohjaaja.
Uran alku.
Schlesinger aloitti uransa näyttelijänä mutta siirtyi ohjaajaksi vuonna 1958 televisiosarja "Monitorin" myötä. Vuonna 1961 valmistunut lyhytdokumentti "Terminus" toi hänelle BAFTA-palkinnon, jonka ansiosta hän sai ohjattavakseen seuraavana vuonna ensimmäisen pitkän elokuvansa "Sellaista rakkautta". Hän sai ohjauksestaan Berliinin elokuvafestivaalien pääpalkinnon.
Läpimurto.
Schlesingerin läpimurroksi osoittautui "Kultaseni" (1965), joka sai kolme Oscar-palkintoa ja toi lisäksi parhaan ohjauksen ja parhaan elokuvan ehdokkuuden. Hänen seuraava elokuvansa "Kaukana mielettömästä maailmasta" (1967) perustuu Thomas Hardyn romaaniin ja sai Oscar-ehdokkuuden musiikistaan.
Seuraava ohjaustyö "Keskiyön cowboy" (1969) oli hänen Hollywood-debyyttinsä, jonka päärooleihin palkattiin Jon Voight ja Dustin Hoffman. Elokuva oli suurmenestys, ja siitä tuli ensimmäinen K-18-elokuva, joka sai parhaan ohjauksen, elokuvan ja käsikirjoituksen Oscar-palkinnot. Elokuva sai lisäksi neljä muuta ehdokkuutta.
"Saakelin sunnuntai" (1971) oli poikkeuksellisen menestynyt brittielokuva, joka sai neljä Oscar-ehdokkuutta, mukaan lukien Schlesingerin ohjausehdokkuus. "Heinäsirkat" (1975) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja "Maratoonari" (1975) miessivuosaehdokkuuden. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi romanttisen sotadraaman "Jenkit" vuoden 1979 kymmenen parhaan joukkoon ja palkitsi Schlesingerin parhaana ohjaajana. Razzie-ehdokkuuden saanut "Honky Tonk Freeway – vallaton valtatie" (1981) oli Schlesingerin ensimmäinen epäonnistuminen ohjaajana. Elokuva jäi myös pahasti tappiolliseksi, minkä vuoksi Schlesinger ajautui hetkeksi televisioelokuvien ohjaajaksi, mutta teki vahvan paluun "Haukka ja lumimies" -trillerillään vuonna 1985. "Pahan riivaamat", "Kohtalokas vuokralainen" ja "Silmä silmästä" menestyivät keskitasoisesti. Schlesingerin viimeiseksi ohjaustyöksi jäänyt "The Next Best Thing" (2000) oli hänen yksi suurimmista epäonnistumisistaan.
Lannesuoliluulihas

Lannesuoliluulihas () eli lonkankoukistaja on syvällä oleva lihas, joka koukistaa lonkkaniveltä. Se muodostuu yhdessä suuresta lannelihaksesta ("psoas major") ja suoliluulihaksesta ("iliacus"), jotka kiinnittyvät reisiluuhun samalla jänteellä. Lannesuoliluulihas kiinnittyy rintarangan alimpaan ja kaikkiin lannerangan nikamiin, lonkkaluuhun ja reisiluun yläosaan.
Kuntosalilla lonkankoukistajat rasittuvat vatsalihasliikkeissä, usein jopa enemmän kuin vatsalihakset jos liikkeet tehdään väärin.
Olkapää

Olkapää eli hartia on kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä. Olkapään kohdalla on olkanivel. Miehillä hartiat levenevät murrosiässä lihasten kehittyessä.
Olkapään osat ovat solisluu, olkalisäke ja korpinluu jotka ovat lapaluussa kiinni, lapaluu, ylempi lapalihas, olkaluu, nivelside sekä lavanaluslihas.