tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hsu Shu-ching

Hsu Shu-ching (; s. 9. toukokuuta 1991 Lunbei, Yunlin, Taiwan) on taiwanilainen painonnostaja, joka edustaa urheilussa Kiinan Taipeita. Hän on hakka-kiinalaista syntyperää. Hsu on saavuttanut kaikki arvokisamitalinsa alle 53 kilogramman sarjassa. Kesäolympialaisissa 2016 ja 2012 hän voitti tuossa sarjassa kultaa.
Maaliskuussa 2019 Hsu kärähti dopingista ja asetettiin kolmen vuoden kilpailukieltoon.
Peltosaaren kosteikkopuisto

Peltosaaren kosteikkopuisto on Riihimäen Peltosaaressa sijaitseva luontokohde. Puiston pinta-ala on 7,8 hehtaaria. 
Kosteikkopuiston alue oli vielä 1960-luvulla peltomaata, mutta Peltosaaren kaupunginosan rakentamisen yhteydessä näille pelloille läjitettiin maamassoja valleiksi. Vallien väleihin jääneissä painanteissa pohjaveden pinta nousi ja alueelle muodostui siten useita kosteikkoja. 
Alueen puusto koostuu pääosin nuoresta lehtipuustosta, joista runsaimpina esiintyvät koivu ja leppä. Alueella kasvaa myös runsaasti pajukkoa. Vesialueille on kehittynyt saraikkoa, pajuviitaa ja paikoitellen korkeaa osmankäämi- ja vesihierakkakasvustoa. Kosteikon keskelle jääneet kuolleet puut tarjoavat ravintoa hyönteisille ja linnuille. Rehevyytensä ansiosta alueen linnusto on runsas ja monipuolinen. Vuosina 2013-2014 tehdyn Riihimäen linnustoselvityksen mukaan alueella on havaittu vuosittain satakieliä, kerttusia, kerttuja ja sirkkalintuja. Kosteikkopuiston alue on yksi Riihimäen parhaimpia kohteita yölaulajille. Alueella on myös havaittu rantakanoja, kuten ruisrääkkiä, nokikanoja, liejukanoja ja luhtahuitteja.
Kosteikkopuistossa on noin kilometrin pituinen luontopolku. Luontopolun on toteuttanut Riihimäen seudun luonnonsuojeluyhdistys kaupungin talkootuella 1998. Luontopolulla kävijä voi tutustua kosteikon syntyyn, kasvillisuuteen, hyönteisiin ja linnustoon. Puiston pohjoispuolella polku kulkee osittain pitkospuilla, jotka kunnostettiin 2018. Polun varrella oli aikanaan kohdetauluja, mutta niihin kohdistuvan ilkivallan vuoksi ne poistettiin. Vain polun alkupäässä on enää yksi opastaulu, jossa on alueen kartta, johon poistettujen kohdetaulujen sijainnit on merkitty. Polun opastus perustuu Riihimäen seudun luonnonsuojeluyhdistyksen tekemään opasvihkoon, joka on saatavilla ympäristösuojeluyksiköstä Riihimäen yritystalolta.
Otto Steinert

Otto Steinert (12. heinäkuuta 1915 Saarbrücken – 3. maaliskuuta 1978 Essen) oli saksalainen valokuvaaja.
Ura.
Steinert vaikutti merkittävästi subjektiivisen valokuvauksen kehitykseen. 1950-luvulla muodissa ollut tyylisuunta korostaa valokuvaajan omaa kokemusta, kuvauskohde sinänsä ei ole tärkeä - tärkeämpiä ovat muodot ja kuviot.
Steinert oli mukana perustamassa Fotoform-ryhmää vuonna 1949. Vuodesta 1959 hän opetti Folkwang Universität der Künste -taideoppilaitoksessa.
Steinertin valokuvat kuuluvat esseniläisen Museum Folkwang -taidemuseon kokoelmiin.
Käräjäkoski

Käräjäkoski on Riihimäen Pohjankorvessa, lähellä Hausjärven rajaa sijaitseva Vantaanjoen koski sekä luontokohde. 
Käräjäkoskessa Vantaanjoen vesi pääsee vauhtiin ja samalla se hapettuu sekoittuessaan ilman kanssa. Hapekkaassa vedessä viihtyvät kalat, hyönteiset ja kasvit. Koskikivien koloista löytyy monien vesihyönteisten toukkia, kuten vesiperhosia, päivänkorentoja ja koskikorentoja. Käräjäkosken kalastoon kuuluu istutusten myötä kirjolohi ja harjus. Muita kaloja ovat taimen, hauki, ahven, made, nahkiainen ja kivisimppu. Alueen kasvistoon kuuluu muun muassa tuomi, käenkaali, rentukka ja valkovuokko. Kesällä kosteikolla kasvaa myös kurjenmiekka ja keltaängelmä.
Noin 1,2 kilometrin pituisella luontopolulla voi tutustua Käräjäkosken luontoon ja elämään. Polku seurailee jokivartta, kulkien sekä joen etelä- että pohjoisrannalla, tuoden kävijänsä takaisin lähtöpaikkaan. Luontopolulla on myös kuusi Vantaanjoen luonnosta kertovaa opastaulua. Luontopolku on kesällä 2005 kunnostettu myös liikuntarajoitteisille sopivaksi. Polun varrella on myös kalastuslaituri ja alueella on hyvät mahdollisuudet virkistyskalastukseen. Kalastukseen tarvitaan kuitenkin lupa ja kalastus on sallittua ainoastaan perholla ja uistimella. Matojen ja vastaavien syöttien käyttö on kielletty. Taimenet ovat täysin rauhoitettuja, eikä niitä saa ottaa saaliiksi. Kalastus on myös kielletty 11.9-15.11 aikana taimenten kuturauhoituksen vuoksi.
Pääpolkua vastapäätä on myös pienempi, noin 400 metrin pituinen kapeampi polku, joka kulkee ainoastaan joen pohjoisrannalla.
Kesällä 2025 Käräjäkoskelle ja sitä ympäröivään metsikköön perustettiin 6,5 hehtaarin kokoinen Pohjankorven luonnonsuojelualue.
Sylvain Neuvel

Sylvain Neuvel on kanadalainen kirjailija ja kielitieteilijä. Hänen kirjansa "Uinuvat jättiläiset" julkaisuoikeudet on myyty kahdeksaantoista maahan.
Georgeta Damian

Georgeta Damian-Andrunache (s. 14. huhtikuuta 1976 Dracsani, Botoșani, Romania) on romanialainen soutaja. Hän on viisinkertainen lajin olympiavoittaja sekä viisinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen euroopanmestari. Damian on Steve Redgraven ja Elisabeta Lipăn lisäksi ainoa viisi olympiakultaa saavuttanut soutaja. Kaikki olympiamitalinsa Damian on saavuttanut perämiehettömästä kaksikosta tai kahdeksikosta. Hän nai soutaja Valeriu Andrunachen vuonna 2006.
Damian on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Caroline Quentin

Caroline Quentin (o.s. Jones, s. 11. heinäkuuta 1960 Reigate, Surrey) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Huonosti käyttäytyvät miehet" (1992–1998), "Jonathan Creek – illuusioiden mestari" (1997–2000) ja "Blue Murder" (2003–2009).
Yksityiselämä.
Caroline Quentin syntyi 11. heinäkuuta 1960 Reigatessa Kathleen ja Fred Jonesille. Hänen isänsä Fred kuului Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin. Carolinella oli kolme isosiskoa. Hän opiskeli Tring Park School for the Performing Arts -koulussa.
Quentin oli naimisissa juontaja Paul Mertonin kanssa 1990–1998. Erottuaan hän meni 1998 naimisiin Sam Farmerin kanssa, ja heillä on kaksi lasta Emily Rose ja William. Quentin toimii kansallispuistojen hyväntekeväisyyskampanjan johdossa.
Annina Åman

Annina Åman (3. tammikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Åman aloitti uransa HJK:ssa, josta hän siirtyi norjalaiseen Amazon Grimstadiin vuonna 2007. Vuodet 2008–2010 Åman pelasi Eskilstuna Unitedissa Ruotsin toiseksi ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. 
Peliuransa jälkeen Åman on työskennellyt muun muassa Eskilstuna Unitedin toiminnanjohtajana sekä vuodesta 2016 lähtien projektipäällikkönä Ruotsin jalkapalloliitossa.
Uinuvat jättiläiset

Uinuvat jättiläiset on kanadalaisen Sylvain Neuvelin kirjoittama tieteisromaani. Romaani julkaistiin vuonna 2016, ja se on Themis-kansiot -trilogian ensimmäinen osa.
Lupita Jones

María Guadalupe Jones Garay (s. 6. syyskuuta 1967 Mexicali, Baja California, Meksiko) eli Lupita Jones on meksikolainen näyttelijä, televisiotuottaja ja kauneuskilpailija. Hänet valittiin Miss Universumiksi 1991 ensimmäisenä meksikolaisena naisena historiassa. Jones asuu Méxicossa Meksikossa.
Hän oli vuodesta 1993 vuoteen 2000 naimisissa Simon Charaf Medinan kanssa, ja he saivat pojan.
Filmografia.
Lähde:
Heräilevät jumalat

Heräilevät jumalat on kanadalaisen kirjailijan Sylvain Neuvelin kirjoittama tieteisromaani. Romaani julkaistiin vuonna 2017, ja se on Themis-kansiot -trilogian toinen osa.
Chelsi Smith

Chelsi Mariam Pearl Smith (23. elokuuta 1973 Redwood City, Kalifornia, Yhdysvallat – 8. syyskuuta 2018 Mifflin, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, televisiojuontaja ja kauneuskilpailija. 
Elämäkerta.
Hänet kruunattiin Miss Universumiksi 1995 sekä Miss USAksi 1995. Smith näytteli muun muassa televisiosarjassa "Chicagon ratsupoliisi" (1994) sekä elokuvissa "Radalla" (2002) ja "Playas Ball" (2003).
Kuolema.
Vuonna 2017 Smithillä todettiin maksasyöpä. Kun hänen tilansa kävi huonommaksi, hän matkusti äitinsä luokse Miffliniin, Pennsylvaniaan. Siellä hän kuoli 8. syyskuuta 2018 45-vuotiaana.
Olivia Culpo

Olivia Frances Culpo (s. 8. toukokuuta 1992 Cranston, Rhode Island, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hänet on kruunattu Miss USAksi sekä Miss Universumiksi vuonna 2012. Hän on näytellyt elokuvissa "Se toinen nainen" (2014) sekä "American Satan" (2017).
Culpo on 170 senttimetriä pitkä.
Ei enempää kuin ihminen

Ei enempää kuin ihminen on kanadalaisen kirjailijan Sylvain Neuvelin kirjoittama tieteisromaani. Romaani julkaistiin vuonna 2018, ja se on Themis-kansiot -trilogian päätösosa.
Collierin piirikunta

Collierin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 378 488 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 5 970 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on East Naples ja suurin kaupunki Naples.
Piirikunta on saanut nimensä yrittäjä Barron Collierilta ja se perustettiin toukokuussa 1923.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 62,9 prosenttia on valkoisia, 27,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 6,89 prosenttia mustia. 84,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 50,8 vuotta.
Liinalampi

Liinalampi tai Liinalammi voi tarkoittaa seuraavia:
Saarikylät

Saarikylät on Kangasalan osa-alue ja Kangasalan kaupunginosa 19 Roineen saarialueella. Vehoniemenharju ja Punamultalukko-suppa sijaitsevat Saarikylissä.
Sofia Sjöstedt

Sofia Matilda Sjöstedt (11. helmikuuta 1870 Sauvo – 1947) oli suomalainen liikenainen ja hotellinjohtaja.
Sjöstedtin vanhemmat olivat Johan Vilhelm Johansson ja Eeva Karolina Friman. Hänen puolisonsa oli vuosina 1893–1905 Herman Sjöstedt. Tytär Elina oli yhdysvaltalaisen kirjailijan James M. Cainin neljästä vaimosta toinen. 
Sjöstedt tutustui ulkomailla hotellitoimintaan ja perusti sitten yhdessä muiden, muun muassa tyttärensä Elina Sjöstedtin, kanssa Munkkiniemen pensionaatin, jonka rakennuttaja hän oli ja johtaja vuodesta 1918. Hän perusti useita matkustajakoteja Helsinkiin ja kauppaliikkeitä Vihtiin, jonne Sjöstedt-suvun turkulaishaara asettui.
Debbie Flood

Deborah Kirsty "Debbie" Flood (s. 27. helmikuuta 1980 Harrogate, North Yorkshire, Englanti) on brittiläinen soutaja. Hän on saavuttanut kaksi olympiamitalia, hopeaa kesäolympialaisten 2004 naisten pariaironelosesta Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueesta sekä kesäolympialaisten 2008 naisten pariaironelosesta Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa. Soudun maailmanmestaruuskilpailuista Flood on voittanut kolme naisten pariaironelosen kultamitalia vuosilta 2006, 2007 ja 2010.
Flood on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Lasijyrkänne

Lasijyrkänne () tarkoittaa tilannetta, jossa nainen valitaan esimerkiksi johtajaksi olosuhteissa, joissa on mahdotonta onnistua. Nainen voidaan esimerkiksi palkata epävakaisiin tai kriisitilassa oleviin organisaatioihin. Lasijyrkänne on sukua sanalle lasikatto, jolla kuvataan naisen ylenemistä johtotehtäviin estävää vertaiskuvallista kattoa.
Termin alkuperä.
Termin loivat 2005 Michelle Ryan ja Alexander Haslam kuvaamaan tilannetta, jossa naisia nostetaan vastuutehtäviin siinä vaiheessa kun toiminta on jo kriisissä tai epäonnistumassa. Yritys saa tällä henkilön jota käyttää syntipukkina, samalla kun se pystyy epäonnistumisesta huolimatta näyttämään progressiiviselta. Mikäli nainen onnistuu johtaessaan toimintaa, yritys on kauaskatseinen valittuaan oikean henkilön tehtävään. Onnistumiseen haasteena on myös usein se, että valituilta naisilta yleensä puuttuvat tarvittava kokemus ja verkostot.
Eveliina Parikka

Anna Eveliina Parikka (s. 12. elokuuta 1990 Kouvola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa FC Honkaa.
Parikka nousi Kouvolan Susien edustusjoukkueeseen jo 13-vuotiaana, jolloin seura pelasi I divisioonassa. Naisten Liigassa hän on edustanut FC Kuusysiä, Tikkurilan Palloseuraa, PK-35 Vantaata ja Helsingin Jalkapalloklubia. Kausina 2017–2019 hän pelasi Ruotsin Damallsvenskanissa Bunkeflon joukkueessa.
Hänen isänsä on pesäpalloilija Mikko Parikka.
Milja Saari

Milja Saari (s, 1974) on suomalainen tasa-arvopolitiikan tutkija. Hän työskentelee Suomen Akatemialla tiedeasiantuntijana.
Saari teki väitöskirjansa Helsingin yliopistoon aiheenaan "Samapalkkaisuus - neuvoteltu oikeus : Naisten ja miesten palkkaeriarvoisuus poliittisena ja oikeudellisena kysymyksenä korporatistisessa Suomessa." Sen lisäksi hän on julkaissut useita artikkeleita ja raportteja. 
Saaren mukaan tasa-arvolaki ei toteudu palkkauksessa, koska sitä ei pystytä valvomaan. Hän edistäisi tätä lisäämällä luottamusmiesten oikeuksia saada tarkkoja palkkatietoja. Tämän pitäisi tapahtua jollei yksilötasolla niin vähintään ryhmittäin, vaativuusluokittain ja palkanosittain jolloin palkkojen määräytymisperusteita pystyttäisiin arvioimaan. Palkkoja tulisi voida myös vertailla eri töiden ja toimialojen välillä. Tasa-arvon kannalta pitäisi pyrkiä siihen, että samanarvoisesta työstä maksetaan samaa palkkaa eikä vain siihen, että samasta työstä maksetaan samaa palkkaa. 
Vuonna 2009 Saari sai yhdessä Anne Maria Hollin kanssa "Wilma Rule Award" -tunnustuksen artikkelistaan "Representing women? The representation of women in the parliamentary standing committee hearings in Finland."
Daniela Yrjö-Koskinen

Daniela Yrjö-Koskinen (o.s. Gylfe, s. 1971) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Novitan toimitusjohtajana vuodesta 2010. Hän työskenteli aiemmin Revlonin markkinointiosastolla Lontoossa, Novitalle hän tuli markkinointijohtajaksi vuonna 1998. Vuonna 2008 hänestä tuli Novitan varatoimitusjohtaja. Hän on Novitan toimitusjohtaja neljännessä polvessa, hänen isoisoisänsä Ernst Gylfe perusti yrityksen vuonna 1928. Yrjö-Koskinen on valmistunut Hankenista kauppatieteiden maisteriksi.
Anna Brotkin

Anna Henriikka Brotkin (s. 6. syyskuuta 1987 Hyvinkää) on suomalainen käsikirjoittaja, joka on erikoistunut komediaan. Hän on luonut tv-sarjan "Aikuiset" sekä käsikirjoittanut muun muassa tv-sarjoja "Rakkaat lapset, Jättekiva, Pohjolan laki," "Rehtori", "Putous, Pelimies" ja "Modernit miehet". 
Hän on toiminut myös vapaana toimittajana, ja hänen esseitään on julkaistu Helsingin Sanomissa ja Image-lehdessä. WSOY on julkaissut Brotkinin kirjoittaman tietokirjan Aikuiset (The Bible) vuonna 2022. 
Koulutus.
Brotkin on valmistunut vuonna 2016 taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta pääaineenaan elokuva- ja televisiokäsikirjoittaminen. Sitä ennen hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan puheviestintä sekä sivuaineinaan journalismi ja luova kirjoittaminen.
Palkinnot.
Vuonna 2021 Brotkin sai Valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan ja voitti Kultainen Venla -palkinnon "Aikuiset"-sarjan toisen tuotantokauden käsikirjoituksesta. Vuonna 2022 hän voitti Sylvi-palkinnon parhaasta tv-käsikirjoituksesta. Vuonna 2023 Brotkin palkittiin Helsingin kaupungin Vuoden taiteilijapalkinnolla ja vuonna 2022 Hyvinkään kaupungin taidepalkinnolla . Aikuiset-sarja on palkittu Parhaana komediasarjana Kultainen Venla -gaalassa vuosina 2021 ja 2022. 
Brotkin sai kulttuuriministerin myöntämän Suomi-palkinnon 2023.
Lasikatto

Lasikatolla viitataan kuvainnollisesti niihin näkymättömiin ja keinotekoisiin esteisiin, joiden uskotaan estävän päteviä naisia nousemasta liike-elämässä johtopaikoille ja muihin korkeisiin asemiin. Kattoa kutsutaan lasiseksi, koska sitä ei helposti huomaa, vaikka se on olemassa. Vaikka käsitettä käyttivät ensimmäisenä feministit kuvaamaan naisten urakehityksen esteitä, nykyisin lasikatosta voidaan puhua myös etnisten ja muiden vähemmistöjen kohdalla, niihin kuuluvat miehet mukaan lukien.
Monet väittävät, että lasikatto muodostaa naisille ja vähemmistöille yritysmaailmassa todellisen esteen. Tällaiset naisia pysäyttävät uraesteet ovat hierarkkisia, ne johtuvat asenteista tai organisatorisista vinoumista, niitä näyttää olevan mahdotonta ylittää, ja ne pahenevat mitä korkeammalle hierarkiassa nainen nousee. Käsitteen arvostelijoiden mielestä väitetyt lasikatot eivät kuitenkaan johdu rakenteellisesta epätasa-arvosta tai syrjinnästä vaan naisten omista valinnoista, kuten oman perheen asettamisesta työuran edelle.
Nimitystä "lasikatto" (engl. "glass ceiling") käytti ensimmäisenä yhdysvaltalainen toimittaja Gay Bryant "Adweek"-lehdessä vuonna 1984. Hän kutsui lasikatoksi tilannetta, jossa amerikkalaisnaisten urakehitys pysähtyy ylemmän keskijohdon tasolle. Seuraavana vuonna kansallisen naisjärjestön NOW:n johtaja sanoi haastattelussa, että naisten ei ole mahdollista rikkoa lasikattoa ilman naisliikettä. Yhdysvaltain presidentti George H. W. Bush perusti vuonna 1991 erityisen komitean tuottamaan yrityksille suosituksia lasikatto-ongelman ratkaisemiseksi. Samana vuonna esiteltiin lasikattoasetus osana kansalaisoikeusasetusta.
Katriina Haikala

Katriina Haikala (s. 1977) on monialainen, suomalainen nykytaiteilija, joka on vuonna 2007 perustanut Tärähtäneet ämmät (2007–2017) yhdessä Vilma Metterin kanssa. Vuonna 2010 hän sai kansainvälistä julkisuutta suunnittelemallaan "Hairy Underwear Collection" -mallistolla . Haikala on tunnettu yhteiskunnallisesti vaikuttavista ja yhteisöllisistä taideprojekteistaan, joista tunnetuin on Monokini 2.0-hanke. 
Haikala on suorittanut taidepedagogiset opinnot, minkä lisäksi hän on myös henkilövalmentaja ja fasilitaattori.
Haikalan taiteellinen ura.
Normikriittisessä taiteellisessa työssään Haikala käsittelee sukupuoleen ja erityisesti naiseuteen liittyviä kysymyksiä kauneusihanteista seksuaali-identiteettiin. Vuodesta 2017 Haikala on toiminut itsenäisesti kansainvälisessä taidekentässä mm. "Social Portrait-projektillaan", jossa hän piirtää 1000 muotokuvaa naisista. Haikalan tavoitteena on lisätä naisista tehtyjen muotokuvien määrää taiteen kaanonissa ja siten tasapainottaa sukupuolten edustusta taiteen historiassa. 
Työssään Haikala kokeilee taiteen alojen välisiä rajanylityksiä ja yhdistelyä mm. tuomalla yhteen elementtejä kuvataiteista, muodista, designista ja performanssitaiteesta. Hänen työnsä juuret ovat normikriittisyydessä ja kiinnostuksessa yhteiskunnassa piileviin valtarakenteisiin. Haikala on erityisen kiinnostunut toiseuden teemasta, eri vähemmistöjen kohtaamista ennakkoluuloista ja naiseuden käsitteestä länsimaisessa kulttuurissa. Haikala tuottaa työnsä yhdessä yhteisöjen kanssa suhtautuen intohimoisesti taiteellisen työnsä visuaaliseen korkealaatuisuuteen.  
Haikala on pitänyt näyttelyitä vuodesta 2007 lähtien niin kotimaassa kuin ulkomailla ja saanut useita valtakunnallisia ja alueellisia apurahoja. Haikalan työstä on kirjoitettu ulkomaisissa medioissa, kuten Daily Mail, The World News, Huffington Post ja Bored Panda. 
Haikala on MUU ry:n jäsen.
Haikalan opetusura.
Katriina Haikala on toiminut opettajana Aalto Yliopistossa ja useissa ammattikorkeakouluissa vuodesta 2009 lähtien.
Tunnustuksia.
Vuonna 2016 Olivia-lehti valitsi Haikalan 15 inspiroivan suomalaisen naisen joukkoon. Haikala on tuotu esiin myös "Women Who You Should Now" -sivustolla.
Yksityiselämä.
Haikala asuu ja työskentelee Helsingissä.
Rebekka Härkönen

Rebekka Härkönen (s. 1976 Vantaa) on suomalainen rikos- ja oikeustoimittaja sekä kirjailija. Vuonna 2016 Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Härköselle Lumilapio-palkinnon Kupittaan sairaalan suljetun osaston väärinkäytöksistä kertovasta juttusarjasta. Härkönen sai samasta juttusarjasta myös Bonnierin Suuren journalistipalkinnon ja Sanomalehtien liiton Vuoden juttu -palkinnon. Vuonna 2022 Härkönen oli jälleen ehdolla Lumilapio-palkinnon saajaksi paljastettuaan hyväksikäyttövyyhdin naantalilaisella hevostallilla.
Härkönen on työskennellyt vuodesta 2022 lähtien MTV Uutisissa. Aiemmin hän on ollut Turun Sanomien ja Lännen Median palveluksessa.
Vuonna 2021 Härköseltä ilmestyi tietokirja "Valmis tappamaan, kaksinkertaisen elinkautisvangin tarina", joka kertoo Pasi Rädystä. Vuonna 2022 Storytelissä julkaistiin alkuperäissarjana Härkösen käsikirjoittama ja lukema kahdeksanosainen itäsuomalaisesta henkirikollisesta Pekka Seppäsestä kertova podcastsarja "Sarjahukuttaja". 
Vuonna 2023 Härkönen debytoi kaunokirjallisuuden puolella peräti kahdella Walta-sarjan rikosromaanilla. Sarjaa kustantaa WSOY:hyn kuuluva Bazar. "Prinsessamekko" ilmestyi helmikuussa 2023 ja "Pihtiote" lokakuussa 2023. Suomen dekkariseura palkitsi "Prinsessamekon" Vuoden esikoisdekkari -palkinnolla helmikuussa 2024.
Dekkarisarjan päähenkilö on hektisen Iltauutisten rikostoimituksen päällikkö Suuna Walta, ja sarjaan on luvassa jatkoa vuonna 2024. "Prinsessamekon" elokuvaoikeudet myytiin vuonna 2023 ulkomaille, mutta ostajayhtiön nimeä ei ole kerrottu julkisuuteen.
Jelena Guro

Jelena Genrihovna Guro () ; (10. tammikuuta 1877 Pietari Venäjän keisarikunta – 6. toukokuuta 1913 Uusikirkko, Suomen suuriruhtinaskunta) oli venäläinen, futuristinen taidemaalari, näytelmäkirjailija ja runoilija.
Suku ja koulutus.
Jelena Guron isä oli Venäjän armeijan upseeri, Genrih Stepanovitš Guro, joka oli ranskalaista syntyperää. Hänen äitinsä oli taiteilija Anna Mihailovna Tšistjakova ja vanhempi sisar Jekaterina oli kirjailija.
Taidekoulutuksensa Guro aloitti neljätoistavuotiaana. Vuodet 1903–1905 hän opiskeli yksityisessä taidekoulussa, jossa tapasi tulevan aviomiehensä Mihail Matjušinin, joka oli säveltäjä ja viulisti.
Kirjallinen ura.
Vuonna 1905 Guro julkaisi ensimmäisen proosateoksensa ja vuonna 1909 kirjan, jossa oli proosaa, lyriikkaa ja draamaa. Samaan aikaan hän työskenteli jatkuvasti kuvitusten parissa. Vuonna 1911 hän aikoi julkaista satukirjan, mutta kustantaja kadotti käsikirjoituksen ja siihen liittyneet kuvitukset.
Perintö.
Vuonna 1912 Gurolla todettiin leukemia. Hän jatkoi taiteellista työtään kirjallisuuden ja maalausten parissa ja vuonna 1912 häneltä ilmestyi teos ja vielä kuolinvuotena yksi teos lisää. Postuumi teos ilmestyi vuonna vuonna 1914. Guro kuoli isältään perimällään huvilalla Uudellakirkolla.
Tuotanto.
Guron kirjallisia töitä on vaikea erottaa hänen kuvataiteestaan. Hän on molemmissa impressionisti, symbolisti, primitivisti ja futuristi. Hän pyrkii kummassakin tavoittamaan puhtaan aistihavainnon. Hän etsi tilan ja luonnon yhteyttä ja oli kiinnostunut antroposofiasta ja etsi henkistä neljästä ulottuvuutta. Hän pyrki myös jäljittelemään lasten tekemiä onomatopoeettisia ääniä. Hän teki kokeiluja myös suomen kielellä. Guro oli kiinnostunut myös feminismistä ja piti sitä tärkeänä erityisesti kaupunkilaisnaisille. Hän itse sanoi että "joskus tunnen olevani äiti kaikelle".
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista

Tämä artikkeli on luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista eli "kaupunkialueista". Luettelossa ovat ensin nykyiset Suomen kaupungit, joiden jälkeen ovat entiset kaupungit ja ne kauppalat, jotka eivät koskaan olleet kaupunkeina.
Kummassakin osiossa on ensin lueteltu ne tapaukset, joissa kaupungilla on oma keskustaajama, ja sen jälkeen tapaukset, joissa omaa keskustaajamaa ei ole ollut tai se on kasvanut yhteen jonkin toisen kaupungin keskustaajaman kanssa. Taajamat määriteltiin Suomessa ensimmäinen kerran vasta vuoden 1960 väestönlaskennassa, ja jotkin taajamat ulottuivat jo tällöin usean kunnan alueelle.
Keskustaajamien nimet perustuvat yleensä vastaavan kaupungin nimeen. Joissakin tapauksissa nimi kuitenkin poikkeaa kaupungin nimestä: Huittisten Lauttakylä, Kurikan Ilmajoki-Kurikka, Paimion Vista (tilastollisessa taajamaluettelossa kuitenkin "Paimion keskustaajama"), Pudasjärven Kurenalus ja Pyhäjärven Pyhäsalmi. Lisäksi kuntaliitosten myötä Akaassa on Toijalan keskustaajama, Mänttä-Vilppulassa Mäntän keskustaajama, Raaseporissa Tammisaaren keskustaajama ja Sastamalassa Vammalan keskustaajama.
Entiset kaupungit ja kauppalat.
Ennen vuotta 1960 lakkautetut.
Suomen Neuvostoliitolle luovuttamilla alueilla sijaitsi kolme kaupunkia (Viipuri, Käkisalmi ja Sortavala) sekä kaksi kauppalaa (Koivisto ja Lahdenpohja). Nämä paikkakunnat luovutettiin vuonna 1940 ja uudelleen 1944, mutta taajamat määriteltiin Suomessa ensimmäinen kerran vasta vuoden 1960 väestönlaskennassa.
Haagan kauppala liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa vuonna 1946, joka sekin tapahtui ennen kuin taajamat määriteltiin ensimmäisen kerran.
Suomen alle 19-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Suomen alle 19-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Suomea jääkiekossa alle 19-vuotiaiden kansainvälisissä otteluissa. Alle 19-vuotiaiden ikäluokassa ei enää järjestetä arvokisoja. Suomen jääkiekkoliitto nimittääkin joukkuetta ajoittain "nuoremmaksi U20-joukkueeksi", ja tapaa uutisoida siitä alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen yhteydessä. Suomen alle 19-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue onkin eräänlainen haastajajoukkue, jonka pelaajat tavoittelevat pelipaikkaa alle 20-vuotiaiden joukkueesta. Joukkueen päävalmentajana toimii Miika Elomo.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa joukkue on saavuttanut kaksi pronssimitalia, vuonna 1974 Sveitsin kisoista ja vuonna 1976 Tšekkoslovakian kisoista. Vuonna 1974 joukkueeseen kuuluivat Ilkka Alatalo, Kari Eloranta, Matti Forss, Matti Hagman, Hannu Helander, Jarmo Hällfors, Pertti Järvenpää, Ari Kankaanperä, Antero Kivelä, Keijo Kivelä, Jari Laiho, Markus Mattsson, Hannu Niemi, Jouni Peltonen, Hannu Raittinen, Jouni Rinne, Jarmo Tolvanen ja Auvo Väänänen.
Vuonna 1976 mukana olivat Forssin ja Mattssonin lisäksi Jukka Hirsimäki, Raimo Hirvonen, Jarmo Huhtala, Juha Jyrkkiö, Kari Järvinen, Erkki Laine, Jukka Laukkanen, Jarmo Lilius, Ari Mäkinen, Harry Nikander, Jukka Peitsoma, Harri Pöyhiä, Mika Rajala, Reijo Ruotsalainen, Risto Siltanen, Rauli Sohlman, Tomi Taimio ja Pertti Vaelma.
Valmennus.
Joukkuetta on valmentanut muun muassa Jussi Ahokas. Vuonna 2019 joukkuetta valmentanut Juha Vuori on valmentanut joukkuetta kahteen otteeseen. Kun Vuori oli ensi kertaa joukkueen valmentajana, hänen valmennusryhmäänsä kuuluivat Juuso Nieminen, Jukka Varmanen sekä Markus Korhonen.
Kesäkuussa 2019 joukkueen johtoryhmään kuuluivat:
Megalochelys

Megalochelys on sukupuuttoon kuollut maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Suku ilmestyi myöhäisellä plioseenilla, mahdollisesti jo myöhäisellä mioseenilla, ja se eli myöhäiselle pleistoseenille. Viimeiset yksilöt hävisivät noin 120 000 vuotta sitten. "Megalochelyksen" fossiileja on löydetty Intiasta, Myanmarista, Thaimaasta, Filippiineiltä ja Indonesiasta (Sulawesi, Timor, Jaava ja Flores). Suvusta on kuvattu neljä lajia, minkä lisäksi siihen luetaan useita nimeämättömiä lajeja. Suvun suurin laji, "Megalochelys atlas", on suurin tunnettu koskaan elänyt maakilpikonna. Sen kilven pituus oli noin 180–210 senttiä ja eläin painoi arviolta 800–1000 kiloa. Pienin laji puolestaan oli "Megalochelys sondaari", jonka kilven pituus oli noin 70–90 senttiä.
Kaalilude

Kaalilude ("Eurydema oleraceum") on typpyluteiden ("Pentatomidae") heimoon kuuluva kaaliludelaji.
Aikuinen kaalilude on väriltään metallinkiiltoinen vihreä, sinertävä tai violetti ja selkäpuolella voi olla joko keltaisia, valkoisia tai punaisia täpliä. Täplien väri on keltainen nuorilla kaaliluteilla muuttuen myöhemmin valkoiseksi tai punaiseksi. Täplien muoto ja runsaus vaihtelevat. Aikuinen kaalilude on pituudeltaan 5,0–7,0 mm pitkä ja 3–4 mm leveä. Kaaliluteen munat ovat harmaasävyisiä, lieriömäisiä ja kooltaan 0,6–0,8 mm. Munat munitaan isäntäkasvien varsiin ja kukintoihin erissä, jotka ovat tavallisesti noin kaksitoista munaa kahdessa siistissä rivissä. Sukukypsä kaaliludenaaras voi tuottaa 60–80 munaa.
Kaalilude on ristikukkaisten ("Brassicaceae") hyötykasvien tuholainen. Kaaliluteet imevät ristikukkaisten kasvien nesteitä ravinnokseen ja imentävioitus näkyy vaaleina laikkuina, jotka vähitellen muuttuvat pieniksi rei'iksi. Kaalilude aiheuttaa haittaa esimerkiksi kaaleille, retikoille sekä rypsi- ja muille öljykasveille.
Laji on Suomessa elinvoimainen ja esiintyy erityisesti Etelä-Suomessa, mutta havaintoja on myös Oulun korkeudelta.
Kaaliluteiden tuhojen torjumiseksi kasvit voi suojata niiden päälle asetettavalla suojaharsolla.
Broncia Koller-Pinell

Broncia Koller-Pinell (25. helmikuuta 1863 – 26. huhtikuuta 1934) oli itävaltalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja asetelmia ja oli tyylisuunnaltaan ekspressionisti.
Elämästä.
Broncia Koller-Pinell syntyi nykyisen Puolan alueella nimellä Bronislawa Pineles, missä hänen isänsä suunnitteli Itävalta-Unkarin armeijalle linnoitteita. Vuonna 1870 perhe muutti Wieniin, sillä isä oli perustanut yrityksen ja muuton yhteydessä perhe muutti nimensä.
Ensimmäisen näyttelynsä Koller-Pinell piti Wienissä vuonna 1885. Sen jälkeen hän muutti Müncheniin ja opiskeli taidetta Damenakademiessa Ludvig von Herterichin oppilaana. Vuonna 1886 Koller-Pinell solmi avioliiton lääkäri Hugo Kollerin kanssa vastoin vanhempiensa tahtoa, sillä tämä oli uskonnoltaan roomalaiskatolinen. Avioliiton solmimisen jälkeen Koller-Pinell matkusti Pariisiin ja vaikuttui impressionismista. Perheen lapset kastettiin ja kasvatettiin kristityiksi, mutta Koller-Pinell ei kääntynyt.
Perhe muutti vuonna 1902 Wieniin, ja kaksi vuotta myöhemmin Koller-Pinell peri talon Oberwaltershofista ja koko perhe muutti sinne. Koller-Pinell oli jo Secessionistien taideryhmittymän jäsen ja ryhtyi pitämään salonkia. Salongissa kävivät "kaikki", kuten Egon Schiele ja Anton Faistauer sekä muita julkisuuden henkilöitä. Vaikka olikin tunnustettu ja lahjakas taiteilija, Koller-Pinelliä pidettiin omana aikanaan paljolti vain kuuluisan lääkärimiehensä vaimona. Myöskään konservatiiviset juutalaiset eivät hyväksyneet hänen taidemaalarin uraansa.
Broncia Koller-Pinellin poika, Rupert, oli kapellimestari ja vähän aikaa naimisissa Alma Mahlerin kanssa. Tytär Silvia oli myös taidemaalari.
Patajärvi

Patajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Deborah Gravenstijn

 
Dibora Monick Olga "Deborah" Gravenstijn (s. 20. elokuuta 1974 Tholen, Zeeland, Alankomaat) on alankomaalainen uransa päättänyt judoka sekä Alankomaiden kuninkaallisten ilmavoimien kapteeni. Kesäolympialaisissa 2004 hän saavutti naisten alle 57 kilogramman sarjassa pronssia. Kaksi kuukautta myöhemmin hänen siskonsa Merghery kuoli. Maaliskuussa 2007 hänen äitinsä Carmen kuoli. Kesäolympialaisten 2008 naisten alle 57 kilogramman sarjassa Gravenstijn ylsi hopeasijalle. Judon MM-kisoista hän on saavuttanut naisten alle 57 kilogramman sarjassa hopeaa vuonna 2001 ja pronssia 2003. Brittiläinen Mark Earle valmentaa häntä.
Gravenstijn on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Viitalampi

Viitalampi voi tarkoittaa seuraavia:
Säde Vallarén

Säde Vallarén (ent. "Kankare") on suomalainen feministiaktivisti ja blogisti, joka pitää Pin the Fuck Ups -nimistä blogia nimellä Miss Ruki Ver.
Cult Cunth.
Vallarén teki vuonna 2015 Tinder-kokeilun, jossa hän loi erilaisia profiileja palveluun ja vertasi niiden saamaa kiinnostusta.
Vuonna 2019 teki Vallarén järjesti Sandra Marinsin kanssa feministisen vapauta nänni -tissiflashmobin joka vaati tasa-arvoa ja yhtäläistä oikeutta yläosattomuuteen kaikille sukupuolille. Julkisuus jatkui kun Vallarénin ja Marinsin järjestämässä tempauksessa Marins näytti rintansa suorassa televisio-ohjelmassa. Tapauksesta tehtiin useampi rikosilmoitus nimikkeellä "sukupuolisiveellisyyden julkinen loukkaaminen", mutta syyttäjä ei jatkanut esitutkintaa. 
Vuonna 2020 Marinsin ja Vallarénin toiminta laajeni feminististä ja poikkitaiteellista aktivismia tekeväksi Cult Cunth -aktivistiyhteisöksi. Cult Cunthin ensimmäinen aktio oli Tissiflashmob 2020, joka järjestettiin 1. elokuuta 2020 kahdeksassa eri kaupungissa. Yhteisön toinen aktio oli hashtagin #naakkajahti kaappaaminen sosiaalisessa mediassa. Haasteessa jaettiin Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton MTK:n järjestämän "naakkajahdin" virallinen hashtagin alla lintusaaliskuvien sijaan seksilelukuvia. Aktiossa otetaan kantaa eläinten oikeuksien lisäksi myös seksipositiivisuuteen ja tasa-arvoon. Vuoden 2020 itsenäisyyspäivänä Cult Cunth järjesti naisvihagaalan, jonka ehdokkaista media nosti esille korkeakouluopiskelijakulttuurin seksistiset perinteet. Bloggaaja Natalia Salmela jakoi kokemuksensa teekkaribileistä jossa hänet fuksitytöt juotettiin tuhtiin humalaan, heitettiin vaatteet päällä uima-altaaseen, minkä jälkeen käytännössä ainoa vaihtoehto oli siirtyä kylmästä ulkoilmasta lämmittelemään sekasaunaan.
Ghilarza

Ghilarza () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 481 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 55,46 neliökilometriä. Se sijaitsee 290 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Löytänä

Löytänä voi tarkoittaa seuraavia:
Macomer

Macomer () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 10 128 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 563 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Magomadas

Magomadas () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 666 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 9,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 263 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Mamoiada

Mamoiada () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 544 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,83 neliökilometriä. Se sijaitsee 544 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Mandas

Mandas () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 192 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 45,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 457 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Marrubiu

Marrubiu () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 838 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 61,24 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Masainas

Masainas () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 313 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 23,69 neliökilometriä. Se sijaitsee 57 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Masullas

Masullas () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 071 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,68 neliökilometriä. Se sijaitsee 129 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Meana Sardo

Meana Sardo () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 813 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 73,8 neliökilometriä. Se sijaitsee 588 metrin korkeudella merenpinnasta.
Milis

Milis () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 555 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 72 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Modolo

Modolo () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 168 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2,47 neliökilometriä. Se sijaitsee 134 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Mogorella

Mogorella () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 442 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 17,06 neliökilometriä. Se sijaitsee 265 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Mogoro

Mogoro () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 157 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,99 neliökilometriä. Se sijaitsee 136 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Monteleone Rocca Doria

Monteleone Rocca Doria () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 102 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 13,39 neliökilometriä. Se sijaitsee 368 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Montresta

Montresta () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 489 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 31,16 neliökilometriä. Se sijaitsee 410 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Morgongiori

Morgongiori () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 720 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 45,2 neliökilometriä. Se sijaitsee 351 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Muravera

Muravera () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 5 262 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 93,51 neliökilometriä. Se sijaitsee 9 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Muros

Muros () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 852 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 11,23 neliökilometriä. Se sijaitsee 305 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Musei

Musei () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 528 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 20,27 neliökilometriä. Se sijaitsee 119 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Narbolia

Narbolia () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 791 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 40,5 neliökilometriä. Se sijaitsee 57 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Narcao

Narcao () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 300 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 85,88 neliökilometriä. Se sijaitsee 125 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Neoneli

Neoneli () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 684 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,01 neliökilometriä. Se sijaitsee 554 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Noragugume

Noragugume () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 311 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 26,73 neliökilometriä. Se sijaitsee 288 metrin korkeudella merenpinnasta.
Norbello

Norbello () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 228 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 26,18 neliökilometriä. Se sijaitsee 350 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nughedu San Nicolò

Nughedu San Nicolò () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 819 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 67,89 neliökilometriä. Se sijaitsee 577 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Muurasjärvi

Muurasjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Saanijärvi

Saanijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Nughedu Santa Vittoria

Nughedu Santa Vittoria () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 485 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 28,57 neliökilometriä. Se sijaitsee 496 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nule

Nule () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 380 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 51,95 neliökilometriä. Se sijaitsee 650 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nulvi

Nulvi () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 741 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 67,38 neliökilometriä. Se sijaitsee 478 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nurachi

Nurachi () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 782 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 15,97 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Bernadette Chirac

Bernadette Chirac (o.s. Chodron de Courcel; 18. toukokuuta 1933 Pariisi, Ranska) on ranskalainen poliitikko ja Ranskan presidentti Jacques Chiracin leski. 
Chirac on toiminut Corrèzen departementin hallinnossa ja Sarran kaupungin apulaispormestarina. Hän on yksi harvoista Ranskan presidenttien puolisoista, joka on valittu edustukselliseen tehtävään.
Vuodesta 1984 lähtien Chirac on ollut hallituksen puheenjohtaja Fondation Hôpitaux de Paris – Hôpitaux de France -säätiössä, joka järjestää vuosittain toimintaansa tukevan Operation Pièces Jaunes -keräyksen. Vuonna 2007 hänestä tuli myös Fondation Claude-Pompidoun -säätiön puheenjohtaja, sillä säätiö perustaja Claude Pompidou oli ennen kuolemaansa toivonut läheisen ystävänsä jatkavan hänen työtänsä.
Elämäkerta.
Bernadette Thèrèse Marie Chodron de Courcel syntyi teollisuusjohtaja Jean-Louis Chodron de Courcelin (1907-1985) ja Marguerite de Brondeau d’Urtuèresin (1910-2000) perheeseen. Isä Jean-Louisin perhe oli aateloitu 1800-luvulla ja äidin perhe edusti puolestaan vanhaa aatelia. Hänellä on nuorempi sisar ja nuorempi veli.
Vuonna 1950 Bernadette Chirac hyväksyttiin opiskelemaan Institut d’études politiques de Parisiin, jossa hän kohtasi ensimmäisenä opiskeluvuoden metodikurssilla tulevan aviomiehensä Jacques Chiracin. Bernadette auttoi tulevan puolisonsa opintoja merkittävästi, mutta ei kuitenkaan suorittanut itse tutkintoaan loppuun. Myöhemmin Bernadette Chirac suoritti Sorbonnessa maisterin tutkinnon arkeologiassa vastoin ministerin tehtäviä saaneen aviomiehensä tahtoa ja osallistui kaivauksiinkin Ranskassa.
Benadette ja Jacques solmivat avioliiton 16. maaliskuuta 1956. 
Pariskunnalle syntyi kaksi tytärtä, Laurence (1958–2016) ja Claude (s. 1962), joka myöhemmin toimi isänsä lehdistöavustajana. Vuonna 1979 aviopari otti kasvattilapsekseen nuoren vietnamilaisen venepakolaisen Anh Đào Traxelin, joka oli tuolloin 21-vuotias nuori nainen. Nykyisin hän toimii puheenjohtajana L’étoile européenne du dévouement civil et militaire -järjestössä.
Bernadette Chirac on osallistui suuria luksustuotteita valmistavan yrityksen LVMHn toimintaan hallintoneuvoston jäsenenä vuosina 2010–2019.
Nuragus

Nuragus () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 913 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 19,90 neliökilometriä. Se sijaitsee 359 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nurallao

Nurallao () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 270 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 34,76 neliökilometriä. Se sijaitsee 390 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nuraminis

Nuraminis () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 526 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 45,18 neliökilometriä. Se sijaitsee 91 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nureci

Nureci () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 360 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 12,87 neliökilometriä. Se sijaitsee 335 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nurri

Nurri () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 164 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 73,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 612 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Shi Tingmao

Shi Tingmao (kiinaksi: 施廷懋; s. 31. elokuuta 1991 Yuzhong, Chongqing, Kiina) on kiinalainen uimahyppääjä. Kesäolympialaisissa 2016 hän voitti kultaa sekä naisten 3 metrin ponnahduslaudasta että 3 metrin ponnahduslaudan parikilpailusta, jossa hänen parinsa oli Wu Minxia. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Shi voitti jälleen kultaa kolmen metrin ponnahduslaudassa sekä yksilökilpailussa että parikilpailussa Wang Hanin kanssa. Kesäuniversiadeissa 2011 Shi oli naisten yhden metrin ponnahduslaudassa ensimmäinen. FINA on valinnut hänet vuoden naisuimahyppääjäksi vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2018.
Nuxis

Nuxis () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 566 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 61,59 neliökilometriä. Se sijaitsee 196 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nina Weckström (jalkapalloilija)

Nina Weckström (s. 25. syyskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia ja Malmin Palloseuraa, ja pelasi seitsemän A-maaottelua vuosina 1990–1996.
Weckströmin isä on entinen jalkapalloilija Juha Weckström ja veli jalkapalloilija John Weckström. Hänen poikansa on jalkapalloilija Luca Weckström. Jalkapalloilijat Amanda ja Daniel Rantanen ovat hänen sisarensa lapsia.
Lee Krasner

Lee Krasner (syntyjään Lenore Krassner; 27. lokakuuta 1908 Brooklyn, New York – 19. heinäkuuta 1984 New York, New York) oli yhdysvaltalainen abstraktia ekspressionismia edustanut taidemaalari. Krasner oli naimisissa kuuluisan kuvataiteilijan Jackson Pollockin kanssa.
Elämä.
Krasner syntyi Odessasta kotoisin olevaan juutalaiseen siirtolaisperheeseen. Hän oli seitsemänlapsisen perheen kuudes lapsi. Perhe oli muuttanut Yhdysvaltoihin vain yhdeksän kuukautta ennen Lenoren syntymää paetakseen Venäjällä vallinnutta antisemitismiä.
Krasner suuntasi jo nuorena taiteelliselle uralle. Hän päätyi opiskelemaan taidetta Cooper Union -korkeakouluun, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Art Students League of New Yorkissa ja National Academy of Designissa. Opintojensa aikana hän muutti nimensä Leeksi, joka oli amerikkalaistettu versio hänen venäläisestä syntymänimestään. Samalla hän poisti sukunimestään yhden s-kirjaimen. Tutkintonsa suoritettuaan hän pääsi New Dealiin kuuluneeseen Public Works of Art Project -ohjelmaan, jolla pyrittiin työllistämään taiteilijoita 1930-luvun laman aikana. Myös Jackson Pollock työskenteli samassa ohjelmassa monien muiden ajan merkittävien taiteilijoiden tavoin. Krasner työskenteli ohjelman palkkalistoilla vuosina 1934–1943.
Krasner palasi 1930-luvun lopulla opiskelemaan, tällä kertaa saksalaisen taidemaalarin Hans Hofmannin ohjauksessa. Opinnoissaan hän tutustui muun muassa Pariisin koulukunnan modernistisiin vaikutteisiin. Jakso vaikutti merkittävällä tavalla hänen taiteeseensa, sillä hän hylkäsi naturalistisen maalaustyylin ja siirtyi kohti kubistista tyyliä. Hän saavutti pian mainetta nuoren sukupolven modernistina.
Avioliitto Jackson Pollockin kanssa.
Krasner tutustui vuonna 1941 itseään noin kolme vuotta nuorempaan Jackson Pollockiin, jonka töitä oli tuolloin esillä New Yorkissa erään gallerian ryhmänäyttelyssä Krasnerin töiden rinnalla. Pari meni naimisiin vuonna 1945 ja muutti asumaan Springsiin East Hamptoniin. Krasner ja Pollock kehittivät vuosien varrella ammatillisen suhteen, joka oli molempien taiteen kehittymisen kannalta tärkeä. Pollockin alkoholismi ja uskottomuus varjostivat avioliittoa, joka päättyi vuonna 1956 Pollockin kuoltua auto-onnettomuudessa.
Jackson Pollockin maine taiteen supertähtenä ja traagisesti menehtyneenä julkisuuden henkilönä on useimmiten ylittänyt Krasnerin maineen, vaikka Krasnerin arvo itsenäisenä taiteilijana on tunnustettu erityisesti Pollockin kuoleman jälkeen. Krasnerilla on ollut näyttelyitä muun muassa Whitney Museum of American Artissa vuonna 1978 ja Lontoon Whitechapel Galleryssa vuonna 1965. Vain muutama kuukausi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1984 hänen taiteestaan oli retrospektiivinen näyttely New Yorkin maineikkaassa Museum of Modern Artissa.
Ann Linde

Ann Christin Linde (s. 4. joulukuuta 1961 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Ruotsin entinen ulkoministeri. Linde on toiminut myös ulkomaankaupasta ja pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä. Löfvenin I hallituksessa hän oli EU- ja kauppaministeri. Linde on aiemmin työskennellyt sisäministerin valtiosihteerinä.
Linde on suorittanut filosofian kandidaatin tutkinnon Tukholman yliopistossa vuonna 1994.
Oliena

Oliena () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 7 101 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 165,74 neliökilometriä. Se sijaitsee 379 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Ollastra

Ollastra () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 219 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 21,47 neliökilometriä. Se sijaitsee 23 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Ollolai

Ollolai () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 291 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 27,24 neliökilometriä. Se sijaitsee 960 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Olmedo

Olmedo (, ) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 161 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 33,47 neliökilometriä. Se sijaitsee 68 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.