tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hyperboloidi

Hyperboloidi on matematiikassa hyperbelin vastine kolmiulotteisessa avaruudessa. Hyperboloidin yhtälössä oikea puoli määrittää, onko hyperboloidi yksivaippainen, kaksivaippainen vai asymptoottikartion mallinen. Jos yhtälön oikealla puolella on 1, kyseessä on yksivaippainen hyperboloidi; jos nolla, on hyperboloidi asymptoottikartio; jos -1, on kyseessä kaksivaippainen hyperboloidi. Hyperboloidin yhtälön vasemman puolen plus- ja miinusmerkit vaihtelevat sen mukaan, minkä suuntainen hyperboloidi on. Miinusmerkki on aina sen muuttujan edessä, jonka suuntainen hyperboloidi on. Jos hyperboloidi on x-akselin suuntainen, tulee miinusmerkki x-muuttujan eteen ja muille muuttujille positiivinen etumerkki jne.
Esimerkkejä hyperboloidin yhtälöstä.
Näissä yhtälöissä formula_1 ja formula_2 ovat muuttujia.
formula_3  (Yksivaippainen z-akselin suuntainen hyberboloidi ),
formula_4  (Kaksivaippainen y-akselin suuntainen hyberboloidi )
formula_5   (Asymptoottikartionmallinen x-akselin suuntainen hyperboloidi)
Jos formula_6, niin hyperboloidia voidaan kutsua pyörähdyshyperboloidiksi.
Hyperboloidin tasoleikkaukset.
Hyperboloidin tasoleikkaukset ovat ellipsin, paraabelin tai hyperbelin muotoisia riippuen, mistä suunnasta hyperboloidia leikataan.
Hyperboloidin muodostaminen suorista.
Kaksivaippaista hyperboloidia ei voi muodostaa suorista sen kahden erillisen osan vuoksi.
Asymptoottikartiohyperboloidin voi muodostaa suorista. Se muodostuu joukosta suoria, jotka kulkevat sen keskipisteen eli kuvassa origon kautta.
Yksivaippaisen hyperboloidin voi myös muodostaa suorista. Näitä suoria kutsutaan hyperboloidin emäsuoriksi ja jokaisen hyperboloidin vaipan pisteen kautta kulkee kaksi eri emäsuorasarjoihin kuuluvaa emäsuoraa. Emäsuorasarjojen yhtälöt saadaan johdettua suoraan itse hyperboloidin yhtälöstä. Helpoiten tämä nähdään kertomalla esimerkiksi ensimmäisen emäsuorasarjan yhtälöt keskenään. Kun kyseessä on esimerkiksi y-akselin suuntainen hyperboloidi, toteuttavat sen emäsuorat seuraavat emäsuorasarjojen yhtälöt:
Emäsuorasarja 1
formula_7
Emäsuorasarja 2
formula_8
Näissä emäsuorasarjoissa λ ja μ ovat mielivaltaisia apumuuttujia. Jokaisen λ:n arvolle määrää ensimmäisen emäsuorasarjan yhtälöpari suoran, joka on hyperboloidin pinnalla; samoin jokaiselle μ:n arvolle määrää toisen emäsuorasarjan yhtälöpari suoran, joka on hyperboloidin pinnalla.
Irlannin presidentti

Irlannin presidentti (, ) on vuodesta 1938 lähtien ollut Irlannin valtionpäämies. Irlannin presidentiksi on useimmiten valittu Fianna Fáilin ehdokas. Nykyinen presidentti on sitoutumaton Catherine Connolly.
Irlannin presidentin hallituskausi kestää seitsemän vuotta, ja hänet voidaan valita uudestaan vain kerran. Presidentin valta ei ole käytännössä kovin suuri, mutta hän voi esimerkiksi joissain tapauksissa alistaa Seanad Éireannin viivyttämän lakiesityksen kansanäänestykseen.
Irlannin perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
Perustuslaki ei määrittele presidenttiä valtionpäämieheksi, mutta hänellä on selvä seremoniallisen valtionpäämiehen rooli. Hän on puolustusvoimien nimellinen ylipäällikkö ja nimittää korkeat virkamiehet esityksen perusteella. Hän allekirjoittaa uudet lait. Hänellä on oikeus viedä lakiesitys korkeimman oikeuden tarkasteltavaksi, jos on epäiltävissä että se ei ole perustuslain mukainen.
Vuonna 2018 presidentin vuosipalkka oli 249 014 euroa.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1998

XVII talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. Pikaluistelussa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa. 
Kisoissa olivat ensi kertaa käytössä uudet, mullistavat ns. "klap"-luistimet, joissa kantapää irtoaa terästä. Uusi luistintyyppi siirtää entistä tehokkaammin reisien voiman jäähän. Luistinten ansiosta pikaluistelun tuloskehitys eteni huomattavaa vauhtia myös olympialaisten aikana.
Miehet.
2 x 500 m.
Ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa 500 metrillä luisteltiin kaksi kilpailua, joiden yhteisaika ratkaisi mestaruuden. Maailmanennätysmies Shimizu luisteli jo ensimmäisellä osuudella koko joukon parhaan ajan ja toisessa kilpailussa paransi jääden ennätyksestään vain pari kymmenystä.
1 000 m.
Yleensä parempana keskimatkojen luistelijana tunnettu 24-vuotias Postma yllätti sprintterit 1 000 metrin kilpailussa viemällä kultamitalin uudella olympiakisojen ennätysajalla. Alankomaalaisten luistelumahtia vankisti Bos kakkossijallaan. Japanilainen 500 metrin voittaja Shimizu riemastutti kotiyleisöä pronssillaan. Ennakkosuosikki, maailmanennätysmies, Kanadan Jeremy Wotherspoon oli vasta kuudes ajalla 1.11,39. Postma käytti luistellessaan alankomaalaisten uutta tieteellisesti kehitettyä luisteluasua, johon on liitetty kumiraitoja vauhdittamaan menoa. Kumiraitojen tuomaksi hyödyksi arveltiin puolisen sekuntia kierrosta kohden. 
1 500 m.
Norjalainen Søndrål pääsi vihdoin eroon ikuisen kakkosen asemastaan luistelemalla olympiavoittoon uudella maailmanennätysajalla. Hänen takanaan tuloslistalla oli kolme Alankomaiden luistelijaa. Søndrål voitti oman vastustajansa Potsman 26 sekunnin sadasosalla. Jäljellä oli vielä viimeinen pari: Kanadan Kevin Overland ja suuri ennakkosuosikki Ritsma, jonka aika ei kuitenkaan riittänyt kuin pronssiin.
5 000 m.
Olympiavoittonsa myötä Romme otti takaisin nimiinsä maailmanennätyksen, joka hetkeä aikaisemmin oli mennyt Veldkampille ja myöhemmin Ritsmalle. Huikea tuloskehitys oli pääasiassa uuden "klaps"-luistintyypin ansiota. Rommen tuolloin kaksi kuukautta vanha maailmanennätys parani kuudella sekunnilla. Lisävauhtia alankomaalaisille toivat uudet luisteluasut, joiden aerodynaamisia ominaisuuksia oli kehitetty.
10 000 m.
Alankomaalainen Romme otti jo kisojen toisen kultamitalinsa parannettuaan yli 15 sekunnilla norjalaisen Johann Olav Kossin maailmanennätystä. Rommen keskimääräinen kierrosaika oli 32 sekunnin tietämissä, hitaimman ollessa 32,28. Myös kaksi muuta mitalisijaa menivät alankomaalaisille luistelijoille, jotka molemmat myös alittivat Kossin maailmanennätysajan.
Naiset.
2 x 500 m.
Myös naisilla 500 metrin olympiamitalit ratkaistiin ensimmäistä kertaa kahden kilpailun yhteisajan perusteella. Kanadan LeMay-Doan lähti kilpailuun ennakkosuosikkina eikä pettänyt odotuksia, vaan vei kultamitalin uudella olympiakisojen ennätysajalla. Kanadan menestystä säesti Susan Auch kakkossijallaan. Kotiyleisön mieluisaksi yllätykseksi Tomomi Okazaki luisteli pronssia.
Gettext

gettext on kirjasto ohjelmien lokalisointiin.
Sun Microsystems toteutti kirjaston ensimmäisen kerran vuonna 1993 Solaris-käyttöjärjestelmässä.
1980-luvun lopulla lokalisointiin oli kaksi kilpailevaa toteutusta, X/Openin catgets ja Sunin gettext. Sun yritti standardoida gettextiä Uniforum-ryhmässä.
GNU-projekti katsoi gettextin olevan yksinkertaisempi ja ohjelmoijalle helppo ja toteutti sen myös.
Laajalti käytetty toteutus on GNU-projektin vuonna 1995 julkaisema GNU Gettext.
Käyttö.
gettextia käytettäessä ohjelma muutetaan suoran tulostuksen sijaan käyttämään gettext-kirjaston kutsuja. C-kieltä käytettäessä tämä tehdään yleisimmin käyttämällä funktiota nimeltä "_".
Tulostuskutsusta:
tulisi:
gettext käyttää ohjelmassa olevia merkkijonoja avaimina käännöksiä etsittäessä, ja palauttaa alkuperäisen merkkijonon sijaan tiedostosta ladatun, tai alkuperäisen, jos halutulle kielelle ei ole käännöstä.
Ohjelman kääntäminen tapahtuu ajamalla lähdekoodille xgettext-ohjelma, joka poimii käännettävät kohdat .pot-päätteiseen tekstitiedostoon.
Tästä luodaan .po-päätteinen käännöstiedosto halutulle kielelle:
msginit --locale=fi --input=name.pot
Edellä mainitulle ohjelmalle fi.po olisi:
Ohjelman kääntäjä kirjoittaa käännöksen msgstr-riville lainausmerkkien väliin jättäen C:n tulostuksenohjauskoodit kuten "%s" ja "\n" paikoilleen.
.po-tiedostosta käännetään .mo-tiedosto msgfmt-ohjelmalla ja se sijoitetaan esimerkiksi /usr/share/locale/fi/LC_MESSAGES-hakemistoon.
GMP (täsmennyssivu)

GMP voi tarkoittaa seuraavia:
Iconv

iconv Unix-käyttöjärjestelmän standardoitu ohjelmointirajapinta merkkijonojen merkistöjen välisiin muunnoksiin.
iconv oli alun perin HP-UX-käyttöjärjestelmän laajennus, joka standardoitiin XPG4:ssa otettiin osaksi Single UNIX Specificationia (SUS).
iconv on suhteellisen yksinkertainen ja koostuu iconv.h-otsikkotiedostosta sekä kirjastokutsuista codice_1, codice_2 ja codice_3:
Kaikki Linux-jakelut sisältävät GNU-projektin iconv-toteutuksen osansa glibc-kirjastoa. Siihen sisältyy myös komentoriviltä käytettävä iconv-ohjelma. Muut käyttöjärjestelmät käyttävät omaansa, esimerkiksi NetBSD käyttää Citrus-projektin iconvia.
LDAP

Lightweight Directory Access Protocol on hakemistopalvelujen käyttöön tarkoitettu verkkoprotokolla. LDAP on tarkoitettu tietojen hakemiseen verkon yli keskitetystä palvelusta. Hakemistopalvelut sisältävät attribuuttipohjaista tietoa, mutta eivät tue monimutkaisia päivitystoimintoja kuten transaktioita. LDAP on tyypillisesti käytössä suurien hakumäärien kanssa nopeaan vasteeseen.
LDAP syntyi yksinkertaistettuna vaihtoehtona täydelliselle ja monimutkaisemmalle X.500-hakemistopalvelulle. LDAP seuraa X.500-mallia, jossa hakemiston tiedot on järjestetty hakemistopuuhun avain-arvopareina. LDAP-hakemiston rakenne on yleensä järjestetty puuksi maantieteellisten tai organisaatioiden rakenteen mukaan ja se käyttää DNS-nimiä hierarkian nimeämisessä.
LDAP käyttää TCP/IP-verkkopalveluna TCP-protokollaa ja porttia 389 tai SSL-tunnelointia käytettäessä porttia 636. Verkkoprotokolla on määritelty ASN.1:n ("Abstract syntax notation one") pohjalta ja se käyttää BER-binäärikoodausta ("Basic encoding rules"). LDAP-URL käyttää muotoa codice_1
Sitä tukevat useimmat UNIX-järjestelmät (OpenLDAP-ohjelmisto) ja Microsoftin Active Directory käyttää LDAPia pohjanaan. Myös useat muut tuotteet käyttävät LDAP:ia, mm. Apache Directory Server ja Oracle Internet Directory. LDAP soveltuu myös käyttöoikeuden tarkistamiseen.
LDAP-palvelinta voidaan käyttää käyttäjän tunnistautumiseen.
LDAP-palvelin voi sisältää myös muuta tietoa kuin käyttäjän tunnuksen ja salasanan. Suodattimen avulla voidaan käyttää lisätietoja tunnistamiseen.
Afganistanin lippu

Afganistanin lippu on Afganistanin islamilaisen emiraatin lippu, joka on käytännössä ollut valtiolippu 15. elokuuta 2021 eteenpäin Talibanin noustua valtaan. Siinä on islamin šahada mustalla valkoista taustaa vasten.
Afganistanin islamilaisen tasavallan viimeisin vuosina 2013–2021 käytössä ollut lippu on trikolori, joka koostuu kolmesta pystykentästä. Vasemmalta oikealle niiden värit ovat musta, punainen ja vihreä, ja lipun keskiosaan on sijoitettu valkoinen Afganistanin vaakuna. Vaakunaan on kuvattu mihrab, jota reunustavat kaksi lippua ja vehnäntähkää. Vaakunaan on kirjoitettu šahada eli uskontunnustus, takbīr eli lause Allāhu akbar, "Jumala on suuri", nimi Afganistan ja islamilaisen aurinkokalenterin vuosi 1298 (eli 1919), jolloin maa julistautui itsenäiseksi Britanniasta. Šahadan ja takbīrin välissä on nouseva aurinko. Lipun suhteet ovat 2:3.
Lipun määrittelee Afganistanin perustuslaki, joka hyväksyttiin 4. tammikuuta 2004 ja jonka presidentti Hamid Karzai allekirjoitti samassa kuussa. Lippu eroaa aiemmasta vuosina 2002–2004 käytetystä väliaikaisen hallinnon lipusta vain hieman; aiemman lipun suhteet olivat 1:2, vuosiluku oli Mohammed Nadir Shahin islamilaisen kuukalenterin mukainen kruunajaisvuosi 1348 (eli 1929), eikä lipussa ollut nousevaa aurinkoa. Afganistanin lipulla on ollut hyvin värikäs historia, ja käytännössä lipuista on olemassa monia erilaisia versioita.
Brady Corbet

Brady James Monson Corbet (s. 17. elokuuta 1988 Scottsdale, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja- ja käsikirjoittaja.
Corbet on esiintynyt pitkissä elokuvassa, useissa televisiosarjoissa sekä antanut äänensä piirroshahmoille animaatiosarjoihin. Lisäksi hän on muun muassa televisiosarjan "24" viidennen tuotantokauden vakituinen näyttelijä.
Corbet tiesi jo nuorena haluavansa näyttelijäksi. Seitsenvuotiaana hän esiintyi televisiomainoksessa, ja hän teki elokuvadebyyttinsä 15-vuotiaana. Corbetin synnyinkaupunki Scottsdale tunnetaan kuuluisista asukkaistaan, ja siellä on kuvattu monia elokuvia (muun muassa "Kolmetoista").
Corbet on ohjannut myös kolme elokuvaa, jotka hän on myös käsikirjoittanut yhdessä puolisonsa Mona Fastvoldin kanssa; vuonna 2015 ilmestynyt "The Childhood of a Leader", vuonna 2018 ilmestynyt "Vox Lux" sekä vuonna 2024 ilmestynyt "The Brutalist".
Kaakaopuu

Kaakaopuu eli kaakao ("Theobroma cacao") on trooppinen kasvi, joka tarvitsee kasvamiseen 25–28 celsiusasteen lämpötilan ja 1 000–2 000 millimetrin vuotuisen sademäärän. Kaakaopuu kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Etelä-Amerikassa ja viljeltynä kuuman vyöhykkeen kaikissa maissa. Kaakaopuun siemeniä eli kaakaopapuja käytetään suklaan ja kaakaon valmistuksessa. Viisi suurinta kaakaopapujen tuottajamaata ovat Norsunluurannikko (38 %), Ghana (21 %), Indonesia (13 %) Nigeria (5 %) ja Kamerun (5 %).
Viljely ja kaakaopapujen käsittely.
Viljelyssä käytetään kolmea eri kaakaopuun tyyppiä. Arvostetuin näistä on Criollo, yleisin Forastero. Trinitario on edellisten hybridi/yhdistelmä.
Kaakaopuun hedelmät ovat keltaisia tai punaisia, kurkunmuotoisia marjoja, jotka riippuvat puun rungosta. Siemenet poimitaan niistä käsin, kasataan läjiin, kaivetaan maahan tai pannaan puu- tai sementtiastioihin käymään, jolloin ne saavat miellyttävän maun. Sen jälkeen ne kuivataan. Kuivatuissa ja kuorituissa kaakaopavuissa on 37–54 % rasvaa ja muun muassa jonkin verran valkuaisaineita, hiilihydraatteja ja teobromiinia (1–4 %).
Suklaata valmistettaessa kaakaopavut paahdetaan, kuoritaan, jauhetaan ja puserretaan kuumuudessa, käsitellään emäksillä ja jauhetaan sen jälkeen uudelleen. Suklaa on puristetun ja puristamattoman kaakaon, sokerin ja erinäisten mausteiden (vaniljan, kanelin) seos. Maitosuklaata valmistettaessa lisätään seokseen maitoa. Puserrustuotteena pavuista saadaan kaakaovoita eli kaakaorasvaa, joka sulaa 30–35 °C:een lämmössä ja jota käytetään lääkkeiden ja saippuan sekä hienojen suklaalajien valmistukseen.
Irlannin vapaavaltio

Irlannin vapaavaltio (, ) oli Britanniasta 1921 eronneen 26 Irlannin kreivikunnan (, ) nimike. Vapaavaltio syntyi 1921 tehdyn Ison-Britannian ja Irlannin sopimuksen (, ) myötä vapaavaltion perustuslain astuttua voimaan joulukuussa 1922. Kuusi Ulsterin yhdeksästä kreivikunnasta vastusti kuitenkin sopimusta ja jäi näin ollen sopimuksen ulkopuolelle ollen edelleen osa Britanniaa Pohjois-Irlantina.
Vapaavaltion muodollinen valtionpäämies oli Britannian kuningas, jota Irlannissa edusti kenraalikuvernööri. Vuonna 1936 Edvard VIII:n luopuessa kruunustaan ja Yrjö VI:sta tullessa kuningas irlantilaiset käyttivät tilaisuutta hyväkseen, muuttivat hallitusmuodon sanamuotoa ja lakkauttivat kenraalikuvernöörin toimiston.
Uuden perustuslain mukaan kuninkaalle jäi Irlannin ulkomaansuhteiden hoito.
Irlannin hallituksen päämiehen nimike vapaavaltion aikana oli toimeenpanevan neuvoston puheenjohtaja. Tämä titteli vaihtui uuden perustuslain myötä hallituksen taoiseachiksi eli päälliköksi 1937, jolloin myös Irlannin vapaavaltio lakkasi olemasta ja viralliseksi nimeksi lyhentyi Irlanti (, ). Nykyisen virallisen nimensä Irlannin tasavalta (, ) maa otti käyttöön 1949.
Continental Airlines

Continental Airlines oli vuosina 1934-2012 toiminut yhdysvaltalainen lentoyhtiö (Continental-nimellä vuodesta 1937). Se oli Yhdysvaltojen viidenneksi suurin ja maailman kuudenneksi suurin lentoyhtiö. Sen tärkeimmät lentoasemat olivat George Bushin kansainvälinen lentoasema Houstonissa, Teksasissa, Newarkin kansainvälinen lentoasema lähellä New Yorkia ja Cleveland-Hopkinsin kansainvälinen lentoasema. Yhtiön päämaja sijaitsi Houstonissa. Continental Airlinesillä oli kohteita Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Sen tytäryhtiö Continental Micronesia lensi Havaijin, Polynesian, Mikronesian, Australian, Itä-Aasian ja Kaakkois-Aasian reittejä Guamista.
Continental oli ExpressJet Airlinesin vähemmistöomistaja, joka lensi Continental Express -nimen alla. Syyskuusta 2004 lähtien Continental Airlines oli SkyTeamin jäsen.
Toukokuussa 2010 yhtiö ilmoitti fuusioituvansa United Airlinesin kanssa. Uusi yhtiö käyttää United Airlinesin nimeä, mutta toisaalta Continental Airlinesin väritystä ja tunnusta sekä liikennelupaa. Tästä yhtiöstä tuli maailman suurin lentoyhtiö, joka siis on hallinnollisesti nimen omaan Continentalin jatke. 
Laivasto.
Continental Airlinesin laivaston keski-ikä oli yhtiön yhdistyessä United Airlinesiin 30. marraskuuta noin 9 vuotta.
21. joulukuuta 2008 Continental Airlinesin lentokone Boeing 737-500 suistui kiitotieltä Denverissä. Kukaan ei kuollut onnettomuudessa, mutta 38 ihmistä loukkaantui onnettomuudessa.
Kloridi

Kloridi (Cl-) on anioni, jossa klooriatomiin on liittynyt yksi ylimääräinen elektroni, tai ioniyhdiste, jossa kloridi-ioni on anionina. Tällaiset ioniyhdisteet ovat kloorivetyhapon (suolahapon, HCl) suoloja, ja niissä on tavallisesti kationina jokin metalli-ioni. Tunnetuin kloridi on tavallinen ruokasuola eli natriumkloridi (NaCl). Klorideja käytetään teollisuudessa kloorin ja muiden klooriyhdisteiden sekä lipeän valmistukseen.
Klorideiksi kutsutaan myös klooripitoisia kovalenttisia yhdisteitä kuten metyylikloridia CH3Cl.
Benny Goodman

Benjamin David ”Benny” Goodman (30. toukokuuta 1909 Chicago, Illinois – 13. kesäkuuta 1986 New York) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, klarinetisti ja big band -orkesterinjohtaja.
Goodman nousi swing-musiikin suurimmaksi tähdeksi 1930-luvulla, ja hän jatkoi esiintymistä aina 1980-luvulle saakka. Goodmania pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista jazz-klarinetin soittajista ja tärkeänä swing-musiikin levyttäjänä. Hän oli soittotyyliltään monipuolinen ja kekseliäs, ja hän kykeni soittamaan hyvin nopeasti. Goodman perusti niin suuria big bandeja kuin pienempiäkin yhtyeitä.
Elämä ja ura.
Benny Goodman syntyi juutalaisten maahanmuuttajien perheeseen Chicagossa vuonna 1909. Hän alkoi ottaa 12-vuotiaana musiikkitunteja yhdessä kahden veljensä kanssa ja liittyi synagogan tukemaan yhtyeeseen. Goodman kehittyi nopeasti taitavaksi klarinetinsoittajaksi. Hän kiinnostui uudesta jazzmusiikista, opetteli improvisoimaan, ja pyrki jäljittelemään klarinetisti Ted Lewisin soittotyyliä.
Goodman sai jo 14-vuotiaana paljon töitä tanssimusiikki- ja jazz-yhtyeissä, joten hän jätti koulunkäynnin. Vuonna 1925 hän liittyi Ben Pollackin jazzahtavaan tanssiorkesteriin ja pääsi soittamaan muun muassa Glenn Millerin kanssa. Seuraavana vuonna yhtye levytti Victor Recordsille, ja Goodman soitti yhtyeen jazz-soolot. Vuonna 1928 hän levytti muidenkin yhtyeiden solistina soittaen klarinettia ja saksofonia.
Goodman jätti Pollackin yhtyeen vuonna 1929 ja jatkoi uraansa New Yorkissa muutaman vuoden ajan. Vuonna 1934 hän perusti oman tanssiorkesterinsa. Se soitti aluksi Billy Rose Music Hallissa ja pääsi sen jälkeen kansalliseen lauantai-iltojen radio-ohjelmaan "Let’s Dance". Yhtyeen muita jäseniä olivat laulaja Helen Ward, rumpali Gene Krupa ja trumpetisti Bunny Berigan. Vaikka radio-ohjelma lopetettiinkin vuonna 1935, Goodmanin yhtyeen suosio oli kasvussa ja levymyynti hyvää. Yhtye soitti Los Angelesissa kahden kuukauden ajan ja sitten Chicagossa kuuden kuukauden ajan. Yhtye esiintyi lisäksi elokuvassa "The Big Broadcast of 1937" (1936), teki uuden esiintymissopimuksen radioon, ja levytti tiheään. Suuren big band -yhtyeensä ohella Goodman soitti myös pienemmissä yhtyeissä, kuten trioissa. Goodmanin yhtyeiden jäsenten vaihtuvuus oli tuolloin kuten myöhemminkin hyvin suuri, mutta hänen suosionsa oli korkea. Suosituimpia Goodmanin esittämiä kappaleita oli ”Sing, Sing, Sing”, josta tuli myöhemmin yksi kaikkien aikojen eniten myydyistä jazz-levytyksistä.
Goodman oli ollut ”swingin kuningas” 1930-luvulla, mutta toisen maailmansodan vuosina hänen rinnalleen nousi uusia tähtiä. Goodman jatkoi esiintymistä uusien yhtyeidensä kanssa aina kuolemaansa saakka 1986.
Goodmanista tehtiin vuonna 1956 elämäkertaelokuva "Rytmin kuningas – Benny Goodman". Elokuvassa Goodmania esitti Steve Allen.
Suomessa.
Benny Goodman orkestereineen esiintyi Helsingin Kulttuuritalolla marraskuussa 1974. Konsertti esitettiin Suomen televisiossa seuraavana vuonna kahdessa osassa. Goodman soitti myös Porin Kirjurinluodolla 16. heinäkuuta 1982.
Arno Kotro

Arno Kristian Kotro (s. 21. toukokuuta 1969 Helsinki) on suomalainen opettaja, kirjailija, kolumnisti ja juontaja.
Kotro valmistui ylioppilaaksi Ressun lukiosta vuonna 1988 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999. Hän opiskeli muun muassa sosiologiaa, filosofiaa, psykologiaa ja sosiaalipolitiikkaa. Kotro toimii filosofian, psykologian ja elämänkatsomustiedon opettajana lukiossa ja aikuislukiossa.
Vuonna 1999 Kotro alkoi kirjoittaa yhdessä Jaakko Lyytisen kanssa pakinoita ja kolumneja Liisaleena-salanimellä ensin "Ylioppilaslehteen" ja sitten "City"-lehteen. 
Tämän jälkeen Kotro on toiminut muun muassa "Metron", "Ilta-Sanomien", "Annan", "Kotilääkärin", "Opettaja"-lehden ja "Helsingin Sanomien" kolumnistina. 
Kotron esikoisrunokokoelma "Sanovat sitä rakkaudeksi" ilmestyi vuonna 2003. Se oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Kirja oli toukokuussa 2003 kolmanneksi myydyin kotimainen kaunokirja. Kotro sai vuosina 2004 ja 2006 Suomen Kustannusyhdistyksen palkinnon vuoden myydyimmästä runokirjasta. Esikoiskokoelmaa myytiin noin 20 000 kappaletta. Kotron toinen runokokoelma "Musta morsian" ilmestyi vuonna 2005.
Syksyllä 2006 Kotro sai Raittiuden Ystävät ry:n "Vuoden raittiusteko" -tunnustuksen ”raittiiden elämänarvojen selväsanaisena puolustajana”. Hän on käsitellyt julkisuudessa täysraittiuteen siirtymistään. 
Opetusalan Ammattijärjestö OAJ on myöntänyt Kotrolle OAJ-mitalin.
Kotro on toiminut Opettaja.tv:n juontajana. Vuosina 2008–2010 hän juonsi Yle Teemalla suoria keskusteluohjelmia "Suoraa puhetta" ja "Studio Kotro".
Kotro on Opetusalan eettisen neuvottelukunnan puheenjohtaja.
Tietokannan peruskyselyt

Tietokannan peruskyselyt ovat kyselyitä, joilla voidaan hoitaa tietokantaan kohdistuvat "haku-", "lisäys-" ja poistotoimenpiteet.
Hakukysely.
Hakukysely on ainoa kysely joka ei vaikuta tietokannan taulun sisältöön, vaan ainoastaan hakee tietoja taulusta sekä sen mahdollisista liitoksista. Hakukysely tarvitsee yleensä vähintään 1. ja 2. osa-alueen, ja monesti käyttää tehokkaasti hyväksi myös muita osa-alueita.
Esimerkki hakukyselystä SQL-kielellä:
Tämä esimerkin mukainen yksinkertainen hakukysely hakisi taulusta "users" kaikki a:lla alkavat nimet sekä relaatioavaimen mukaisen kaupungin järjestäen tuloksen nimen mukaan laskevaan järjestykseen.
Lisäys- ja muokkauskysely.
Lisäys- ja muokkauskyselyllä vaikutetaan tietokannan taulun sisältöön nimensä mukaisesti lisäävästi tai muokkaavasti. Kysely tarvitsee yleensä vähintään 2. ja 3. osa-alueen, ja muokkaustilanteessa myös ehdon sekä mahdollisen rajoituksen mikäli ei haluta vaikuttaa muokkauksella kaikkiin taulun tietueisiin.
Esimerkki lisäys- ja muokkauskyselystä SQL-kielellä:
Ensimmäisessä esimerkissä lisäsimme tauluun "users" Antonio Banderasin kaupunkitunnuksella 1234 joka vastaa Málagaa "cities" taulussa. Toisessa esimerkissä muokkasimme nimen oikeaksi nimeksi rajoittaen vaikutuksen mahdollisesti vain ensimmäiseen vastaantulevaan Antonio Banderakseen.
Poistokysely.
Poistokysely toimii periaatteessa aivan samoin kuin muokkauskysely, sillä erotuksella että tietojen muokkaamisen sijaan tiedot poistetaan taulusta. Kysely tarvitsee vähintään 2. osa-alueen, ja mikäli ei haluta poistaa kaikkia tietueita valitusta taulusta, myös ehdon sekä mahdollisen rajoituksen.
Esimerkki poistokyselystä SQL-kielellä:
Esimerkissä poistetaan tietokannan taulusta "users" ensimmäinen vastaantuleva tietue jonka "name"-kenttä sisältää arvon "José Antonio Domínguez Bandera".
Näiden lisäksi monilla kyselykielillä on omia, erikoispiirteiden omaavia kyselyitä kuten yhdistämis- ja tyhjennyskysely. Näitä kyselytyyppejä ei kuitenkaan voi pitää tietokannan peruskyselyinä koska aivan kaikki tietokantakielet eivät näitä kyselytyyppejä tue.
Änglagård

Änglagård on ruotsalainen progressiivisen rockin yhtye, jonka perustivat vuonna 1991 laulaja-kitaristi Tord Lindman ja basisti Johan Högberg. Muita jäseniä olivat mm. Mattias Olsson (lyömäsoittimet), Anna Holmgren (huilu), Thomas Johnson (piano, urut, mellotroni) ja Jonas Engdegård (kitara). Yhtye loi omaperäisen soundin, ottaen vaikutteita progressiivisen rockin klassikoilta, kuten Yes ja King Crimson.
Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Hybris" ilmestyi vuonna 1992. Sitä seurasi vuonna 1994 instrumentaalinen "Epilog". Yhtye hajosi toisen albuminsa julkaisun jälkeen. Vuonna 1996 kuitenkin ilmestyi livelevy "Buried alive", joka oli nauhoitettu Yhdysvalloissa vuonna 1994. Yhtye teki lyhytaikaisen comebackin vuonna 2003. Yhtye nauttii edelleen kulttisuosiota, mutta sen studiolevyistä ilmestyy uusintapainoksia harvakseltaan.
La Garita

La Garita -kaldera on suuren tulivuorenpurkauksen synnyttämä kaldera Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kalderan alueella oli purkauksia 40–25 miljoonaa vuotta sitten, todellinen jättiläispurkaus tapahtui 28–26 miljoonaa vuotta sitten oligoseenikaudella. Suurimman purkauksen tilavuus on arviolta 5 000 km3. Tämä purkaus on suurin tunnettu tulivuorenpurkaus koskaan. Kalderan koko on 35 × 75 km. Kalderassa tapahtui ainakin 7 purkausta 1,5 miljoonan vuoden sisään.
Pekka Niemi (hiihtäjä)

Juho Pekka Niemi (alun perin Yli-Niemi, 14. marraskuuta 1909 Kemin maalaiskunta (nyk. Keminmaa) – 9. joulukuuta 1993 Kittilä) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. 
Seuratasolla Niemi edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa ja Kittilän Urheilijoita. Ammatiltaan hän oli Kemi Oy:n metsäpiiripäällikkö.
Pekka Niemi osallistui talvisotaan kaukopartiomiehenä. Hänen johtamansa partio kävi Kantalahden suunnalla aina Muurmannin radalla saakka.
Triviaa.
Pekka Niemi sijoittui toiseksi Bodenin kisojen 44 kilometrin hiihdossa 1941 ajalla 3.33.33, joka tuli myöhemmin tunnetuksi Veikko Hakulisen 50 kilometrin olympiavoittotuloksena Oslossa 1952.
Hiihtäjä Pekka Niemi on toinen kahdesta samannimisesta suomalaisesta olympiapronssimitalistista. Painonnostaja Pekka Niemi voitti pronssia Los Angelesissa vuonna 1984.
Kvaak.fi

Kvaak.fi on suomalainen sarjakuvaportaali, joka pyrkii edistämään suomalaista sarjakuvakulttuuria tarjoamalla suomalaisille sarjakuvanharrastajille, -tekijöille ja -kustantajille interaktiivisen suomenkielisen sarjakuvia journalistisesti käsittelevän verkkopalvelun. Palvelun mahdollistavat Suomen sarjakuvaseura, Säätöyhteisö B2 ja Nettihotelli Internet Oy. Ylläpidosta ja sisällöntuotannosta vastaavat vapaaehtoisvoimin toimivat sarjakuvanharrastajat ja -toimittajat. 
Palvelun suosituin osa-alue on keskustelufoorumi, jossa on noin 6 077 rekisteröitynyttä jäsentä ja yli 450 000 kirjoitettua viestiä. Lisäksi palvelu sisältää uutisia, arvosteluita ja erilaisia sarjakuva-aiheisia artikkeleita sekä monipuolisen sarjakuvalinkkihakemiston. Sarjakuvaportaali laajeni vuonna 2007 sarjakuvagallerialla.
Vuonna 2005 Kemin sarjakuvakeskus myönsi Kvaak.fi:lle Lehti-Lempi-palkinnon. Palkinnon vastaanotti palvelun perustaja, sarjakuvantekijä ja yrittäjä Juha Kouvalainen. Myös Grafia ry on tukenut sarjakuvaportaalin ylläpitoa ja kehitystyötä apurahalla.
Ghanan kuningaskunta

Ghanan kuningaskunta (noin 750–1240) sijaitsi nykyisen Mauritanian ja Malin alueella. Se rikastui Saharan poikki kulkeneen kullan ja suolan kaupalla. Ghanan kuningaskunnasta on hyvin vähän tietoa, lähinnä Andalusian kauppiailta ja Almorovadeilta, jotka hyökkäsivät sinne 1100-luvulla. Valloituksesta seurasi maan islamisoituminen. 
Ghanan nousu alkoi, kun dromedaari ja muut arabien tuntemat kotieläimet tuotiin alueelle. Tällöin voitiin aloittaa laajamittainen kullan, norsunluun ja suolan kauppa ja vaihdanta Saharan pohjoispuolella valmistettuihin tuotteisiin. 
Syynä valtakunnan heikkenemiselle on pidetty ilmastonmuutosta. Saharan aavikkoalueen laajeneminen teki viljelemisen mahdottomaksi. Yhtenä syynä on myös pidetty Almorovadien hyökkäystä, mutta ilmastonmuutosta pidetään todennäköisempänä vaihtoehtona. 
Ghanan kuningaskuntaa seurasivat Malin kuningaskunta ja Songhain valtakunta.
Nykyinen Ghanan valtio on ottanut nimensä Ghanan kuningaskunnasta, vaikka se sijaitseekin eri alueella. Tarinoiden mukaan kuningaskunnan henkiin jääneet pakenivat nykyisen Ghanan alueelle, mutta todisteita siitä ei ole.
Antero Ojala

Yrjö Antero Ojala (10. joulukuuta 1916 Terijoki – 5. helmikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti.
Antero Ojala voitti yllättäen vasta 19-vuotiaana olympiapronssia 5 000 metrillä Garmisch-Partenkirchenissä 1936. Myös kolmella muulla matkalla hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon. Yleisluistelijoiden MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi 1937. Hän kilpaili myös pyöräilyssä ja saavutti PM- ja SM-hopeaa.
Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 Ojala luisteli 500 metrillä neljänneksitoista ajalla 44,8 ja 1 500 metrillä kahdenneksitoista. 5 000 metrillä hän oli kahdeskymmeneskuudes.
Ojala luisteli 13. tammikuuta 1952 Oulun olympiakatsastuksissa jokaisessa lajissa ja myös pisteissä toiseksi. Hänen aikansa 500 metrillä oli 46,0, 1 500 metrillä 2.28,7, 3 000 metrillä 5.10,4 sekä 5 000 metrillä 8.40,2. Toisissa olympiakatsastuksissa Kuusankoskella 26.–27. tammikuuta hän sijoittui 3 000 metrillä toiseksi ajalla 5.14,0.
Air Greenland

Air Greenland on Grönlannin kansallinen lentoyhtiö. Se lentää lukuisia Grönlannin sisäisiä lentoja sekä lentokoneilla että helikoptereilla ja muutamia kansainvälisiä lentoja. Lentoyhtiön solmukohtana toimii Nuukin lentoasema, josta lentoyhtiö lentää päivittäin Kööpenhaminaan ja viikoittain Keflavíkiin. Lisäksi yhtiö operoi tilaus-, ambulanssi- ja pelastuslentoja. Yhtiö on kokonaan Grönlannin hallituksen omistama.
Vuonna 2023 Air Greenland kuljetti kokonaisuudessaan 459 000 matkustajaa.
Historia.
Yhtiö perustettiin ja se aloitti toimintansa marraskuussa 1960 Greenlandair-nimellä, jonka perustivat lentoyhtiö SAS ja kaivosyhtiö Kryolitselskabet. Vuonna 1962 omistajiksi tulivat Grönlannin ja Tanskan hallitukset.
Ensimmäiset suihkukonelennot Greenlandair operoi Boeing 757-200:lla vuonna 1998. Yhtiö vaihtoi nimensä Air Greenlandiksi vuonna 2002.
Grönlannin hallitus on omistanut Air Greenlandin kokonaan vuodesta 2019 lähtien, kun se osti aiemmat vähemmistö-omistajat SAS Groupin ja Tanskan hallituksen ulos.
Suorat lennot Kööpenhaminasta Nuukiin alkoivat marraskuussa 2024, aikaisemmin pääkaupunkien väliseen yhteyteen sisältyi vaihto Kangerlussuaqissa.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2024 on 24,2 vuotta.
Kohteet.
Air Greenland lentää säännöllisesti seuraaviin kohteisiin (tilanne syyskuussa 2024):
 Islanti
 Tanska
 Grönlanti
Lauri Silvennoinen (hiihtäjä)

Lauri Johannes Silvennoinen (7. marraskuuta 1916 Kesälahti – 24. joulukuuta 2004 Lahti) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Lisäksi hän oli 1940-luvulla aktiivi rata- ja maastojuoksija.
Hiihtoura.
Silvennoinen voitti olympiahopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä Sankt Moritzin talvikisoissa vuonna 1948. Hän hiihti viestissä ensimmäisen osuuden. Hän osallistui jo Lahden MM-kisoihin 1938 mutta ei menestynyt. Cortina d'Ampezzon MM-kisoissa 1941 hän voitti kultaa viestissä ja pronssia 18 kilometrillä, mutta nämä kisat julistettiin sodan jälkeen epävirallisiksi.
Seuratasolla Silvennoinen edusti Pohjois-Karjalan Hiihtoseuraa ja Lahden Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 18 kilometrillä 1943, 30 kilometrillä 1944 sekä viestissä LHS:n ankkurina vuosina 1943, 1944, 1947 ja 1948.
Juoksu-ura.
Juoksijana Silvennoinen sijoittui 800 metrillä viidenneksi Kalevan kisoissa 1940 sekä neljänneksi vuoden 1947 SM-maastojen pitkällä matkalla ja voitti useita Lahden piirin mestaruuksia eri matkoilla Lahden Ahkeran edustajana. Hänen omat ennätyksensä olivat: 800 metrillä 1.58,3, 1 500 metrillä 4.03,0 ja 3 000 metrillä 8.43,4.
Muu urheilutoiminta.
Silvennoinen oli ikämiesvuosinaan aktiivi suunnistaja; hän voitti useita Suomen mestaruuksia edustaessaan Lahden Suunnistajat-37:ää.
Aktiiviuransa jälkeen Silvennoinen toimi Suomen Hiihtoliiton johto-, valmennus- ja huoltotehtävissä sekä Lahden Hiihtoseuran johtokunnassa. Ammatiltaan hän oli poliisi ja ylietsivä.
Toralf Engan

Toralf Engan (s. 1. lokakuuta 1936 Hølonda, Norja) on norjalainen mäkihypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hänen urheilu-uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1960-luvun alkupuolelle.
Engan voitti pienen mäen maailmanmestaruuden ja sijoittui isossa mäessä neljänneksi Zakopanen MM-hiihdoissa 1962, kun yksissä hiihdon arvokisoissa kilpailtiin ensi kerran kaksi mäkikilpailua. Kauden 30 kilpailustaan hän hävisi vain kaksi, MM-kisojen ison mäen sekä Norjan mestaruuskilpailun. Seuraavana talvena hän voitti ylivoimaisella 51 pisteen erolla Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun oltuaan paras kolmessa osakilpailussa neljästä. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän voitti suurmäessä kultaa ja pienessä mäessä hopeaa.
Engan voitti mäkikilpailun Ruotsin hiihtokisoissa vuosina 1961–1963 ja Holmenkollenilla vuonna 1962, jolloin hänelle myönnettiin myös Holmenkollen-mitali. Hänet valittiin Norjan parhaaksi urheilijaksi vuonna 1962.
Karkun evankelinen opisto

Karkun evankelinen opisto on Sastamalan Karkussa Rautaveden rannalla sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama kansanopisto. Opistossa toimii peruskoululinja, lukiolinja, raamattukoulutusta, eräopaskoulutus ja useita lyhytkursseja.
Vuonna 2021 opiston rehtoriksi valittiin Matti Rusama, joka aloitti työssään 2022. Vuosina 2012–2021 rehtorina toimi Marja Koskenniemi.
Opiston historiaa.
Orpokotiyhdistys Siunauksela perusti kansanopiston vuonna 1918 ensimmäiseksi evankeliseksi kansanopistoksi Suomeen. Ensimmäinen rehtori oli kirjailija ja lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen. Opisto toimi Nokian Maatialassa Siunaukselan orpokodin tiloissa pari ensimmäistä vuotta. Vuonna 1920 ostettiin huutokaupasta Mäkipään entinen ratsutila Karkusta, jossa opisto on toiminut vuodesta 1920 lähtien. 1920-luvun lopussa opistoa laajennettiin viereisen, kihlakunnantuomari Mikael Paqvalinin vuonna 1905 rakennuttaman Mainiemen huvilan ostolla. Opisto toimi tässä huvilassa, kunnes huvila paloi 1959. Sen entisellä paikalla sijaitsee opiston nykyinen päärakennus, joka on valmistunut 1961.
Nurmeksen evankelinen opisto toimi osana Karkun opistoa vuosina 1995–2005, minkä jälkeen Nurmeksen opisto lakkautettiin.
Kodin suuri tietosanakirja

Kodin suuri tietosanakirja on vuosina 1975–1983 julkaistu 18-osainen suomenkielinen tietosanakirja.
"Kodin suuren tietosanakirjan" päätoimittaja oli Matti Hakala ja julkaisija Weilin+Göös. Se perustui "Tiedon värikkääseen maailmaan". 
Osat.
Sarjan osat ovat:
Osien 1–15 yhteinen . Täydennysosien yhteinen . Osista 1–15 otettiin toinen painos 1976–1982, osista 1–13 kolmas painos 1977–1982, osista 1–11 neljäs painos 1979–1981, osista 1–6 viides painos 1979–1981 ja osista 1–5 kuudes painos 1981.
Teuvo Laukkanen

Teuvo Johannes Laukkanen (16. heinäkuuta 1919 Pielavesi – 14. toukokuuta 2011 Pielavesi) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Laukkanen voitti olympiahopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä Sankt Moritzin talvikisoissa vuonna 1948. Hän hiihti viestissä toisen osuuden. Samojen kisojen 18 kilometrillä hän sijoittui kahdeksanneksi.
Seuratasolla Pielaveden Sampoa, Joensuun Katajaa ja Kuopion Poliisi-Urheilijoita edustanut Laukkanen voitti Suomen mestaruuden 30 kilometrillä ja 3 × 10 kilometrin viestissä vuonna 1945. Lisäksi hän sai urallaan kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Salpausselän Kisoissa hän voitti 18 kilometrin kilpailun vuonna 1944 ja Ounasvaaralla 30 kilometriä vuonna 1943.
Ammatiltaan Laukkanen oli ylikonstaapeli. Hänen poikansa Matti Laukkanen saavutti hiihdon SM-mitaleja nuorten sarjassa 1960-luvulla.
Karl Schnabl

Karl Schnabl (s. 8. maaliskuuta 1954 Villach, Kärnten) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja. Schnablin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1970-luvun puoliväliin, jolloin hän oli lajissaan maailman huipulla.
Schnabl voitti talven 1974–1975 Keski-Euroopan mäkiviikolla kolme osakilpailua mutta epäonnistui ensimmäisessä osakilpailussa Obertsdorfissa ja sijoittui kokonaispisteissä kolmanneksi. Seuraavana talvena hän oli mäkiviikon kokonaispisteissä toinen. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli pronssi lentomäen MM-kisoista Kulmista vuonna 1975. 
Innsbruckin olympialaisissa 1976 Schnabl voitti kultaa suurmäestä ja saavutti normaalimäestä pronssia. Lahden MM-kisoissa 1978 hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi mutta ei loukkaantumisen vuoksi pystynyt osallistumaan suurmäen kilpailuun.
Schnabl voitti mäkikilpailun Salpausselän Kisoissa vuosina 1975 ja 1976 sekä Holmenkollenilla vuonna 1976.
Sauli Rytky

Sauli Rytky (6. kesäkuuta 1918 Haapavesi – 28. tammikuuta 2006 Haapavesi) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Rytky voitti olympiahopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä Sankt Moritzin talvikisoissa vuonna 1948. Hän hiihti viestissä kolmannen osuuden. Samoissa kisoissa hän sijoittui 18 kilometrillä kuudenneksi edellään neljä ruotsalaista ja yksi suomalainen. Lahden MM-kilpailuissa 1938 Rytky sijoittui 18 kilometrillä 48:nneksi.
Seuratasolla Rytky edusti Haapaveden Urheilijoita ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 18 kilometrillä vuonna 1944. Bodenin hiihtokisoissa hän voitti 18 kilometrin kisan vuonna 1945 ja oli samana vuonna Salpausselän Kisoissa toinen.
Rytky toimi hiihtovalmentajana vuosina 1948–1958 Oulun ja Keski-Pohjanmaan piireissä. Aktiiviuransa jälkeen Rytky toimi Suomen Hiihtoliiton liittovaltuustossa vuosina 1963–1968. Rytky on saanut Suomen Urheilun kultaisen ansiomitalin ja suurmestariluokan hiihtomerkin. Ammatiltaan hän oli maanrakennusurakoitsija ja sivutoiminen maanviljelijä.
Vladimir Belousov

Vladimir Pavlovitš Belousov (, s. 14. heinäkuuta 1946 Seuloskoi, Leningradin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut mäkihyppääjä, jonka uran parhaat vuodet ajoittuivat 1960-luvun lopulle.
Grenoblen talviolympialaisissa 1968 Belousov voitti suurmäen olympiakultaa; hän voitti Tšekkoslovakian Jiří Raškan 1,9 pisteellä hypättyään molemmilla kierroksilla puoli metriä tätä pidemmälle. Belousov ei ollut kisoissa ennakkosuosikki; edellisissä Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuissa hän oli sijoittunut vasta 16:nneksi. Olympialaisten pienen mäen kilpailussa Belousov sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 1968 Belousov voitti myös Holmenkollenin ja Ounasvaaran kisoissa. Seuraavana talvena hän voitti ainoan Neuvostoliiton-mestaruutensa. Vuonna 1970 hän sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailujen pikkumäessä kuudenneksi sekä voitti Holmenkollenin ja Falunin kilpailut.
Hubblen luokittelu

Hubblen järjestelmä on galaksityyppien luokittelutapa, jonka keksi Edwin Hubble vuonna 1926. Tätä luokittelua kutsutaan myös äänirautadiagrammiksi. Nimitys tulee luokittelun graafisesta ulkoasusta. Galaksityypit on jaoteltu seuraavasti:
Hubble perusti järjestelmänsä ajansaatossa ottamiinsa valokuviin galakseista. Hän uskoi, että elliptiset galaksit olivat kaikkien galaksien ensimmäinen muoto, josta ne sitten kehittyivät lopulliseen muotoonsa. Tämä aikainen ajatus jätti jälkeensä tähtitieteilijöiden erikoiskielessä esiintyvät termit; ”aikainen tyyppi” ja ”myöhäinen tyyppi”. 
Seuraavat tiedot perustuvat uusiin tutkimuksiin galaksityypeistä. 
Näiden tietojen perusteella tähtitieteilijät kehittivät teorian galaksien kehityksestä, jonka mukaan elliptiset galaksit ovatkin todellisuudessa kierteisgalaksien ja epäsäännöllisten galaksien törmäyksen tulos.
August Kiuru

August ”Aku” Kiuru (12. heinäkuuta 1922 Sakkola – 24. helmikuuta 2009 Hartola) oli sodanjälkeisen ajan suomalainen maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Seuratasolla Kiuru edusti Joutsenon Kullervoa, Tainionkosken Urheilijoita, Imatran Jyskettä ja Lahden Hiihtoseuraa.
Kiuru sijoittui Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 10. tammikuuta 1954 30 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksitoiseksi, kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä kahdenneksikymmenenneksi ja 15. tammikuuta 50 kilometrillä neljänneksitoista.
Hiihtouransa jälkeen Kiuru toimi Suomen hiihtomaajoukkueen huoltotehtävissä kaikissa hiihdon arvokisoissa vuosina 1970–1985. Kiuru työskenteli myös suksenkehittäjänä ja tuotantopäällikkönä suomalaisissa suksitehtaissa – Järvisen tehtailla Lahdessa vuosina 1958–1970, Karhun tehtailla Kiteellä 1971–1975 ja Peltosen tehtailla Hartolassa 1976–1987.
Kiuru sai opetusministeriön Pro Urheilu -palkinnon vuonna 2003.
Martti Huhtala

Martti Elias Huhtala (12. marraskuuta 1918 Rovaniemi – 25. lokakuuta 2005 Rovaniemi ) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Huhtala voitti olympiahopeaa yhdistetyssä ja sijoittui kymmenenneksi 18 kilometrin hiihdossa St. Moritzin kisoissa 1948. Hän oli yhdistetyn hiihto-osuuden toiseksi nopein hiihtäjä Heikki Hasun jälkeen. Yhdistetyn kilpailun jälkeen Huhtalan ilmoitettiin ensin jääneen kolmanneksi 0,4 pisteen erolla Ruotsin Sven Israelssoniin. Suomalaiset kuitenkin jättivät vastalauseen, sillä pistelaskussa ei ollut käytetty interpolointia. Vastalause tuotti tuloksen, ja Huhtala nousi hopealle 0,25 pisteen erolla. Huhtalan hypyt kantoivat 62, 61 ja 61,5 metriä. Tyylipisteet olivat 16 pisteen paremmalla puolella. MM-kisoihin hän osallistui Rumfordissa 1950 ja sijoittui siellä seitsemänneksi yhdistetyssä ja 20:nneksi 18 kilometrin hiihdossa.
Seuratasolla Huhtala edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 1955–1956 ja 1968–1971.
Yksityiselämä ja sotilasura.
Martti Huhtala syntyi Rovaniemellä marraskuussa 1918 satulaseppä Elias Huhtalan ja Hilja Huhtalan (o.s. Alaruokanen) perheeseen, johon syntyi yhteensä kuusi poikaa ja kaksi tyttöä. Perheen äiti kuoli lapsivuoteeseen Huhtalan ollessa viisivuotias. Huhtalan isä oli lestadiolainen maallikkosaarnaaja. Huhtalan veli Paavo Huhtala (1910–1948) oli yleisurheilija, joka voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden vuonna 1934.
Huhtala valittiin kadettikurssille 23. Kurssi kuitenkin keskeytyi talvisodan sytyttyä, ja Huhtala toimi talvisodan aikana kouluttajana. Jatkosodassa Huhtala palveli etulinjassa lähettiupseerina, adjutanttina ja komppanian päällikkönä.
Sotien jälkeen Huhtala osallistui asekätkentään majuri Aito Keravuoren apulaisena eri puolilla Pohjois-Suomea. Hän onnistui välttämään kiinnijäämisen ja piti osallisuutensa asekätkentään salassa kuolemaansa saakka. Asia tuli julkisuuteen vasta marraskuussa 2018 sanomalehti Kalevan kirjoitettua siitä Huhtalaa käsittelevässä artikkelissa.
Huhtala työskenteli ammattiupseerina vuoteen 1965 saakka yleten everstiluutnantiksi. Tämän jälkeen hän työskenteli Pohjoismaiden Yhdyspankin konttorinjohtajana Muoniossa ja Rovaniemiellä ja jäi eläkkeelle vuonna 1975.
Huhtala oli naimisissa kaksi kertaa, ja hänellä oli kuusi lasta.
Armin Kogler

Armin Kogler (s. 4. syyskuuta 1959 Schwaz, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn maailmanmestari.
Koglerin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla. Vuonna 1979 Kogler voitti lentomäen maailmanmestaruuden ja vuonna 1981 hän hyppäsi maailman pisimmän mäkihypyn, 180 metriä.
Mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun Kogler voitti kahdesti peräkkäin kausina 1980–1981 ja 1981–1982. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän sijoittui toiseksi maanmiehensä Hubert Neuperin jälkeen kaudella 1980–1981. Oslon MM-kisoissa 1982 hän voitti normaalimäessä kultaa sekä saavutti joukkuemäessä hopeaa ja suurmäessä pronssia. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän oli mukana Itävallan hopeaa saavuttaneessa joukkuemäen ryhmässä.
Aleksis Kiven palkinto

Aleksis Kiven rahaston palkinto on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) jakama elämäntyöpalkinto suomenkielisen kaunokirjallisuuden puolesta.
Palkinto perustettiin vuodesta 1936, mistä lähtien sitä jaettiin joka vuosi vuoteen 1968 asti. Palkintoja jaettiin joka toinen vuosi seuraavat kymmenen vuotta, ja joka kolmas vuosi vuosina 1978–2005. Vuoden 2005 jälkeen palkintoa on jaettu epäsäännöllisin väliajoin.
Vuonna 2023 palkinnon suuruus oli 25 000 euroa.
Masahiko Harada

Masahiko Harada (, s. 9. toukokuuta 1968 Kamikawa, Hokkaido, Japani) on japanilainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupiin Harada osallistui ensimmäisen kerran 24. tammikuuta 1987 Sapporossa. 1993 Falunissa Harada voitti normaalimäen maailmanmestaruuden ja oli suurmäessä neljäs. Ennen maailmanmestaruuttaan Haradalla ei ollut yhtään maailmancupin osakilpailuvoittoa. Vuotta myöhemmin 1994 Lillehammerin olympialaisissa Harada oli mukana Japanin joukkuemäen hopeaa saavuttaneessa ryhmässä. Japani johti kilpailua vielä ennen Haradan viimeistä hyppyä. Haradan olisi tarvinnut hypätä vain 105 metriä pitääkseen Saksan Japanin takana, mutta hän jäi 97,5 metriin ja pudotti joukkueensa hopealle. 
Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Harada saavutti 8. joulukuuta 1995 Itävallan Villachissa. 1997 Trondheimin MM-kisoissa hän voitti kultaa suurmäessä ja saavutti lisäksi hopeaa sekä normaalimäen että joukkuemäen kilpailuista.
1998 Naganon olympialaisissa Harada voitti kultaa joukkuemäestä yhdessä Kazuyoshi Funakin, Takanobu Okaben ja Hiroya Saitōn kanssa ja saavutti suurmäen kilpailussa pronssia. Normaalimäen kilpailua Harada johti ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta epäonnistui toisessa hypyssään, eikä päässyt mitaleille. 1999 Ramsaun MM-kisoissa Harada saavutti pronssia japanilaisten kolmoisvoittoon päättyneessä normaalimäen kilpailussa, sekä hopeaa Japanin joukkuemäen ryhmässä.
2001 Lahden MM-kisoissa Harada oli normaalimäessä viides, suurmäessä 33:s, ja saavutti lisäksi kahdesta joukkuekilpailusta kummastakin neljännen sijan Japanin joukkueessa. Viimeiseksi jääneessä maailmancupin osakilpailussa 15. joulukuuta 2002 Titisee-Neustadtissa Harada sijoittui suurmäen kilpailussa 40:nneksi. Maailmancupin osakilpailuvoittoja Harada saavutti urallaan kymmenen.
Harada jatkoi mäkihyppyuraansa kilpaillen kotimaassaan ja Continental Cupissa. 9. tammikuuta 2006 ilmoitettiin, että Harada on valittu Japanin mäkijoukkueeseen Torinon olympiakisoihin. Torinossa hän osallistui normaalimäen karsintaan, jossa hänet kuitenkin hylättiin. Harada lopetti uransa keväällä 2006.
Harada on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Malvat

Malvat eli kiekkomalvat ("Malva") on kasvisuku malvakasvien ("Malvaceae") heimossa. Lajeja esiintyy laajalla alueella vanhan maailman lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen ilmaston alueella. Lajeja on levinnyt tulokaslajeiksi myös Amerikan mantereille.
Malvat ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja. Joitakin lajeja käytetään koristekasveina, rohtokasveina ja lehtivihanneksina. Niiden kukat ovat vaalean- tai violetinpunaisia tai valkoisia, joskus sinisävyisiä. Lehdet ovat yleensä nukan tai karvan peittämiä.
Lajeja.
Malvojen suvussa on noin 30 lajia.
Benjam Vanninen

Benjam Vanninen (29. kesäkuuta 1921 Sortavalan maalaiskunta – 22. heinäkuuta 1975 Heinola) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiapronssia 50 kilometrin hiihdossa Sankt Moritzin kisoissa 1948. Salpausselän kisoissa hän voitti 50 kilometriä vuosina 1946 ja 1948.
Vanninen sijoittui Puijon kisoissa 30 kilometrillä neljänneksi vuonna 1943. Seuraavana vuonna hän hiihti ensimmäisen 50 kilometrin kilpailunsa Ounasvaaralla ja sijoittui viidenneksi. Helmi-maaliskuussa 1947 hän osallistui viiden viikon aikana viiteen 50 kilometrin kilpailuun: hän sijoittui toiseksi SM-kilpailuissa Nokialla ja Ruotsin Bodenissa, keskeytti Salpausselällä hiihdettyään pitkään kärkivauhtia, sijoittui neljänneksi Ruotsin hiihtokisoissa Sundvallissa ja voitti Ounasvaaran kisoissa yli 9,5 minuutin erolla Pekka-veljeensä.
Seuratasolla Vanninen edusti Joensuun Katajaa, Puijon Hiihtoseuraa, Tornion Pyryä ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Ammatiltaan hän oli suksivoide- ja uistintehtailija sekä tullivartija.