tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Onni Rajasaari

Onni Rafael Rajasaari (2. maaliskuuta 1910 Hanko – 12. marraskuuta 1994 Hanko) oli suomalainen yleisurheilija. Rajasaaren paras laji oli kolmiloikka mutta hän kilpaili myös pituudessa.
Rajasaari voitti kolmiloikan Euroopan mestaruuden vuonna 1938 tuloksella 15,32. Vuoden 1934 EM-kisoissa hän oli pronssilla. Hän oli Los Angelesin olympialaisissa 1932 yhdestoista ja Berliinissä 1936 kolmastoista. Berliinissä hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui loppukilpailusta.
Rajasaari oli Euroopan parhaita kolmiloikkaajia lähes läpi 1930-luvun. Talvisodan kynnyksellä 16. heinäkuuta 1939 hän hyppäsi Euroopan ennätyksen 15,52 Lahdessa. Tulos kesti ennätyksenä aina vuoteen 1950.
Seuratasolla Rajasaari edusti Hangon Hyrskyjä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1933–1939 sekä pituushypyssä vuonna 1938. SM-hopeaa hän saavutti kolmiloikassa vuosina 1929, 1940, 1942 ja 1943. Vain Vilho Tuulos ja Johan Meriluoto ovat saavuttanut miesten kolmiloikassa enemmän Suomen mestaruuksia ja SM-mitaleja kuin Rajasaari.
Onni Rajasaaren veli Ossi Rajasaari voitti Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI) mestaruuden pituushypyssä.
Mustikkamaa-Korkeasaari

Mustikkamaa-Korkeasaari () on Helsingin 19. kaupunginosa virallisen aluejaon mukaan. Se käsittää Mustikkamaan ja Korkeasaaren saaret sekä muutamia pienempiä saaria, kuten Palosaaren ja Hylkysaaren. Mustikkamaa on käytössä virkistysalueena, ja saarella on neljä tennis-, kaksi koripallo- ja yksi jalkapallokenttä. Korkeasaaressa on eläintarha. Asukkaita kaupunginosassa on 13 (2019).
Mr. T

Mr. T (oik. Laurence Tureaud, s. 21. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat B. A. Baracus 1980-luvun televisiosarjassa "A-Team" ja nyrkkeilijä Clubber Lang "Rocky III" -elokuvassa.
Tureaud on esiintynyt muutamissa World of Warcraftin mainoksissa, jossa hän on ollut yöhaltian roolissa. 
Elämä.
Tureaud syntyi Chicagossa yhdentenätoista lapsena 12-lapsiseen perheeseen. Nuoruusvuosinaan Tureaud harrasti amerikkalaista jalkapalloa ja kamppailulajeja. Opintojensa jälkeen hän palveli sotilaspoliisina Yhdysvaltain maavoimissa, minkä jälkeen hän pyrki ammattilaispelaajaksi NFL:ään. Ammattilaisura jäi kuitenkin lyhyeksi polvivamman takia. Tämän jälkeen hän alkoi luoda yhteyksiä julkkismaailmaan. Tureaud päätyi kuuluisten ihmisten henkivartijaksi. Hän suojeli muiden muassa Michael Jacksonia, Muhammad Alia ja Diana Rossia. 
1970-luvulla Tureaud vaihtoi sukunimensä ensin Teroksi ja 1980-luvulla hän otti käyttöön "Mr. T" -nimen. Imagoonsa kuuluvan kampauksen hän kopioi afrikkalaiselta Mandinka-heimon sotilailta, haluten korostaa näin afrikkalaisia juuriaan. Osana Mr. T:n hahmoa ovat myös useat erilaiset korut, rannekoruista kaulakoruihin ja korvakoruihin, joiden arvoksi on arvioitu useampia satojatuhansia dollareita. Vuonna 2005 Mr. T päätti kuitenkin luopua korujen käytöstä nähtyään hurrikaani Katrinan tuhojen vaikutukset; hän lahjoitti suuren osan koruistaan ja vaatteistaan myrskyn uhrien hyväksi. Samoihin aikoihin hän tuli uskoon. 
Nykyään Mr. T asuu Sherman Oaksissa, Kaliforniassa.
Ura.
Vuonna 1982 Mr. T löi itsensä läpi Sylvester Stallonen elokuvassa "Rocky III". Tätä ennen hän oli tehnyt vain pieniä sivuosarooleja. "Rocky III:n" jälkeen Mr. T sai oman animaatiosarjansa NBC:llä ja kersantti B. A. Baracuksen roolin "A-Teamissä". Vuonna 1984 Mr. T teki rap-albumin "Mr. T's Commandments". Vuonna 1985 Mr. T astui sisään showpainin maailmaan. Hän oli Hulk Hoganin joukkueparina kautta aikojen ensimmäisessä Wrestlemaniassa. World Wrestling Federationin riveissä Mr. T palasi painirinkiin vielä erikoisvieraana muun muassa 1987 ja 1994. Parhaimmillaan Mr. T:n tuloiksi arvioitiin noin 80 000 dollaria per viikko 1980-luvun huippuaikana. 1990-luvulla Mr. T ansaitsi huomattavasti vähemmän, sillä heikentynyt terveys ei antanut mahdollisuuksia suuriin roolisuorituksiin. Nykyään hän esiintyy lähinnä mainostajana tai pienissä sivurooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Voluntarismi

Voluntarismi (, ”tahto”, ”halu”; myös ”mielivaltaisuus”) on filosofinen koulukunta, joka pitää tahtoa eli pyrkimistä ihmisen ymmärryksen perustana (tieto-opillinen voluntarismi, vastakohtana intellektualismille ja emotionalismille), kaiken kaikkein syvimpänä olemuksena ja koko todellisuuden syynä (metafyysinen voluntarismi) tai ihmisen mielen peruskykynä, jossa ajattelu ja tunteet kuuluvat tahdolle (psykologinen voluntarismi).
Termin voluntarismi esitteli filosofiseen kirjallisuuteen ensimmäisenä Ferdinand Tönnies ja sitä ovat käyttäneet erityisesti Wilhelm Wundt ja Friedrich Paulsen.
Keskiajan voluntarismi.
Keskiajan filosofian voluntarismi yhdistetään ennen kaikkea Johannes Duns Scotukseen. Sen katsotaan painottaneen Jumalan tahtoa ja ihmisen tahdon vapautta.
Metafyysinen voluntarismi.
Metafyysisen voluntarismin keskeinen toimija on ollut Arthur Schopenhauer. Hänen ajattelussaan tahto ei ole järjellinen, vaan enemmänkin järjetön, hyödytön ja synkkä vietti, johon nähden äly muodostaa toissijaisen ilmiön. Tahto oli hänen mukaansa kaiken olemassaolon ydin ja luonto.
Tämä määrittely on vaikuttanut muiden muassa Friedrich Nietzscheen (tahto valtaan), Eduard von Hartmanniin, Sigmund Freudiin ja elämänfilosofiaan.
Politiikka.
"Politiikka on tahdon asia".
Politiikassa voluntarismilla voidaan tarkoittaa käsitystä, että politiikka on tahdon asia eli että tavoitteet voidaan saavuttaa tahdonvaraisella toiminnalla.
Libertarismi.
Politiikassa voluntarismi on myös libertaarinen oppi, jonka mukaan ihmisen toiminnan tulee perustua vapaaehtoisuuteen. Sana voluntarism tai voluntaryism esiintyi englannin kielessä jo 1830-luvulla merkityksessä 'periaate, että kirkon tai koulujen tulisi olla itsenäisiä valtiosta ja vapaaehtoisen tuen varassa'. Vuonna 1982 anarkistit George Smith, Wendy McElroy ja Carl Watner alkoivat julkaista lehteä "The Voluntaryist". Heidän ajatteluunsa kuuluu, että valtio, armeija, vaalipolitiikka kuten äänestäminen ja oppivelvollisuus ovat pahasta; vapaa kasvatus, vapaaehtoinen yhteisöllisyys ja perhe ja aseenkannon vapaus hyvästä.
Cadillac DTS

Cadillac DTS on Cadillacin valmistama edustusluokan auto. Ensimmäinen tieliikenteessä nähty DTS on panssaroitu limusiiniversio, joka nähtiin George W. Bushin käytössä hänen toisissa virkaanastujaisissaan Pennsylvania Avenuella 20. tammikuuta 2006. Sarjatuotantoversio tuli myyntiin samana vuonna. DTS valmistetaan Cadillacin Detroitin Hamtramck -tehtaalla.
DTS on muista edustusautoista, ja myös Cadillacin muista malleista, poiketen etuvetoinen. Siinä on myös muita edistyksellisiä ominaisuuksia, kuten LED-takavalot.
DTS tulee sanoista DeVille Touring Sedan.
Auton valmistus lopetettiin 2011 ja sen korvasi Cadillac XTS.
I’m Going Slightly Mad

I'm Going Slightly Mad on rock-yhtye Queenin kappale, joka julkaistiin albumilla "Innuendo" vuonna 1991. Saman vuoden keväällä kappale julkaistiin myös singlenä, joka nousi listaykköseksi Hongkongissa.
Kappale alkaa syntetisaattoririffillä, jonka mukaan tulevat pian basso ja rummut. Laulaja Freddie Mercuryn ääni on hento ja melko matala. Kappaleen taustalla voi kuulla vähän väliä naurua. Tyyliltään kappale on yhtyeen tuotannon popmaisimmasta päästä. Sähkökitaran särösoundia ei kuulla, vaan syntetisaattorit ovat hallitsevassa asemassa.
Kappaleesta tehty musiikkivideo muistetaan aidsia sairastaneen Mercuryn hennosta olemuksesta, sekä bändin jäsenten pukeutumisesta pingviiniksi, gorillaksi, narriksi ja banaanipuuksi.
Bedford Astramax

Bedford Astramax on Opel Kadett E:hen (Vauxhall Astra Mark 2) perustuva pakettiautomalli, jossa on samanlainen keula kuin Kadettissa / Astrassa, mutta perässä on suurempi kontti, johon mahtuu yksi eurolavallinen tavaraa.
Bedford Astramaxia myytiin vain Britanniassa, muualla Euroopassa se tunnettiin nimellä Opel Kadett Combo. Nämä mallit korvasi Corsaan perustuva Opel Combo vuonna 1993.
Reiner Knizia

Reiner Knizia (s. 1957) on saksalainen lautapelisuunnittelija. Knizia opiskeli matematiikkaa Ulmin yliopistossa Saksassa ja Syracusen yliopistossa Yhdysvalloissa, valmistuen matematiikan tohtoriksi Ulmista. Hän muutti Englantiin vuonna 1993 ja työskenteli taloustutkijana. Kymmeniä hänen suunnittelemiaan pelejä oli jo julkaistu ennen kuin hän alkoi päätoimiseksi pelisuunnittelijaksi vuonna 1997. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä tai jopa merkittävimpänä lautapelisuunnittelijana, ja vuonna 2007 hänen suunnittelemiaan pelejä oli julkaistu yli 300. Knizian kaupallisesti menestynein peli on Taru sormusten herrasta, joka on julkaistu 17 kielellä ja jota on myyty yli miljoona kappaletta.
Kniziaa pidetään eräänä parhaista pelimekaniikan suunnittelijoista, mutta hänen heikkoutenaan pidetään pelin teeman näkymättömyyttä pelin kulussa. Knizia on voittanut Deutscher Spiele Preisin neljästi.
Simple Life

Simple Life on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jonka ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 2. joulukuuta 2003 FOX-kanavalla. Sarjassa seurataan kahden seurapiirineidon Paris Hiltonin ja Nicole Richien elämää ilman rikkauksia. Suomessa sarjaa on esittänyt Subtv.
Sarjasta on esitetty Suomessa kolme tuotantokautta. Neljäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa E! Entertainment -kanavalla 4. kesäkuuta 2006. Sarjassa naisilla ei ole rahaa eikä luottokortteja, joten he joutuvat yleensä tekemään töitä rahan eteen.
Pohjoisesplanadi

Pohjoisesplanadi () on noin kilometrin pituinen katu Helsingin keskustassa. Se ulottuu Katajanokan kanavalta Mannerheimintielle. Kadun itäosa kulkee Kauppatorin, länsiosa Esplanadin puiston pohjoisreunaa pitkin. Katu on Kaartinkaupungin pohjoisrajana Kruununhakaa ja Kluuvia vastaan. Sen länsiosa on yksisuuntainen idästä länteen; päinvastaiseen suuntaan ajetaan Esplanadin puiston toisella puolella olevaa Eteläesplanadia pitkin.
Sen enempää Pohjois- kuin Eteläesplanadillakaan ei juuri ole asuntoja. Vuoden 1970 "Helsingin Sanomien" juttuun löydettiin kahdeksan taloutta, joiden osoitteena on Esplanadi, heistäkin monet talonmiehiä. Vuonna 2015 asukkaita oli enää neljä.
Nimen alkuperä.
Pohjois- ja Eteläesplanadi ovat saaneet nimensä niiden välissä olevan Esplanadin puiston mukaan. Sana esplanadi tarkoittaa alun perin linnoituksen ympärillä olevaa avointa aluetta, mutta myös kahden kadun välissä olevaa puistovyöhykettä. Ruotsinkielisessä muodossa Esplanaden se vahvistettiin Helsinkiin suunnitellun puistovyöhykkeen nimeksi vuonna 1820. Puiston reunaa pitkin kulkevat kadut saivat vuonna 1836 erilliset nimet Norra Esplanadgatan ja Södra Esplanadgatan, joille vuonna 1909 vahvistettiin suomenkieliset vastineet Pohjoinen ja Eteläinen Esplanaadikatu. Vuonna 1965 kirjoitusasut muutettiin kielenhuollon ohjeiden mukaisesti muotoon Pohjoinen ja Eteläinen Esplanadikatu. Nykyiseen muotoonsa sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi lyhennettiin vuonna 1972.
Rakennukset.
Aivan Esplanadin länsipäässä olevaa Ruotsalaista teatteria lukuun ottamatta Pohjoisesplanadin varrella on rakennuksia vain kadun pohjoispuolella, ja kaikkien muiden rakennusten osoitenumerot ovat parittomia. Monet rakennukset ovat historiallisesti ja arkkitehtonisesti merkittäviä. Monet Kauppatorin ja Kappeliesplanadin kohdalla olevat rakennukset ovat empiretyylisiä, ja huomattavimpia niistä ovat Carl Ludvig Engelin suunnittelema Helsingin kaupungintalo, entinen hotelli Seurahuone, sekä aivan kadun itäpäässä sijaitseva Presidentinlinna. Kadun keskiosan varrella on Theodor Höijerin suunnittelemia uusrenessanssityylisiä rakennuksia, joista suurimpia ovat Grönqvistin talo sekä alkuperäisen näköiseksi uudelleen rakennettu Hotelli Kämp. Kadun länsipään varrella on myös moderneja liikerakennuksia, kuten Alvar Aallon suunnittelema Akateeminen kirjakauppa sekä vuonna 1989 valmistunut Stockmannin tavaratalon laajennus. Huomattava osasta vanhoista rakennuksista on säilyttänyt pelkän julkisivunsa, kun niiden taakse on rakennettu moderneja toimisto- ja liiketiloja. Esimerkiksi kaupungintalon sisätilat uudistettiin lähes täysin 1960-luvulla, ja Kämp purettiin kellaria myöten vuonna 1967. 
Poikkikadut ja rakennukset.
Lähde nimille:
Eteläesplanadi

Eteläesplanadi () on noin puolen kilometrin pituinen katu Kaartinkaupungin kaupunginosassa Helsingin keskustassa. Se ulottuu Kauppatorin länsilaidalta Esplanadin puiston eteläreunaa pitkin Erottajalle. Liikenne kulkee kuitenkin yksisuuntaisena lännestä itään. Päinvastaiseen suuntaan ajetaan puiston pohjoispuolella olevaa Pohjoisesplanadia pitkin. 
Eteläesplanadin varrella sijaitsevat muun muassa Smolna, Wasa Aktiebankin talo, Hypoteekkiyhdistyksen talo ja Brondankulma. Nämä kaikki ovat kadun eteläpuolella. Kadun toisella puolella sijaitsevat Esplanadin puiston itäpäässä Kappeli ja länsipäässä Svenska Teaternin rakennus.
Ajoneuvoille on Eteläesplanadilla varattu yksi kaista ja pyöräliikenteelle toinen. Pyöräväylä on kuitenkin kaksisuuntainen. Autoliikenne kulkee nupukivillä ja pyöräliikenne asfaltilla. Tyypiltään Eteläesplanadi on alueellinen kokoojakatu.
Länsipäässään Eteläesplanadi levenee kolmiomaiseksi Erottajan aukioksi, jonka laidalla Esplanadin puiston länsipäässä sijaitsee Svenska Teaternin rakennus. Eteläesplanadi päättyy aukion laidalla olevaan risteykseen, josta suoraan aukion eteläreunan suuntaisena länsilounaaseen jatkuu Bulevardi. Samasta risteyksestä johtaa Erottajankatu etelään sekä yli 5 kilometriä pitkä Mannerheimintie pohjoisluoteeseen.
Nimen alkuperä.
Etelä- ja Pohjoisesplanadi ovat saaneet nimensä niiden välissä olevan Esplanadin puiston mukaan. Sana esplanadi tarkoittaa alun perin linnoituksen ympärillä olevaa avointa aluetta, mutta myös kahden kadun välissä olevaa puistovyöhykettä. Ruotsinkielisessä muodossa Esplanaden se vahvistettiin Helsinkiin suunnitellun puistovyöhykkeen nimeksi vuonna 1820. Puiston reunaa pitkin kulkevat kadut saivat vuonna 1836 erilliset nimet Södra Esplanadgatan ja Norra Esplanadgatan, joille vuonna 1909 vahvistettiin suomenkieliset vastineet Eteläinen ja Pohjoinen Esplanaadikatu. Vuonna 1965 kirjoitusasut muutettiin kielenhuollon ohjeiden mukaisesti muotoon Eteläinen ja Pohjoinen Esplanadikatu. Nykyiseen muotoonsa sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi lyhennettiin vuonna 1972.
Euroopan unionin erillisvirastot

Euroopan unionin erillisvirastot ovat Euroopan unionin virastoja, jotka on perustettu tiettyjä teknillisiä, tieteellisiä tai hallinnollisia tehtäviä varten. Erillisvirastot on perustettu erityisillä säädöksillä eikä perussopimuksilla kuten varsinaiset toimielimet. Erillisviraston nimessä ei välttämättä mainita sanaa virasto, vaan niitä kutsutaan myös seuraavilla nimityksillä: keskus, säätiö, laitos, seurantakeskus tai toimisto.
Historia ja tehtävät.
Euroopan unioni on joutunut perustamaan niin sanottuja erillisvirastoja, koska unioni käsittelee moninaisia, asiantuntevuutta vaativia aloja. Ensimmäiset perustettiin vuonna 1975, ja sen jälkeen niitä on perustettu yli 30. Suurin osa virastoista on kuitenkin aloittanut toimintansa 1994 tai 1995, kun Eurooppa-neuvosto oli päättänyt vuonna 1993 seitsemän erillisviraston toimipaikat. Erillisvirastojen tehtävä on usein tekninen, tieteellinen tai hallinnollinen. Vaikka virastot hoitavatkin erilaisia tehtäviä, niillä kaikilla on yhteinen organisaatiomalli.
Virastot jaotellaan edelleen vanhentuneiden Euroopan unionin kolmen peruspilarin mukaan. Suurin osa virastoista kuuluu ensimmäiseen, yhteisöulottuvuuden pilariin. Muutamia virastoja on kuitenkin myös toisessa (turvallisuusasiat) ja kolmannessa pilarissa (poliisi- ja oikeusasiat). Yhteisön virastot voidaan jakaa edelleen neljään ryhmään niiden tehtävien perusteella. Ensimmäisen ryhmän virastot pyrkivät yhteiskunnalliseen keskusteluun, kuten Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto, jonka tavoitteena on parantaa työolosuhteita. Toisen ryhmän virastot ovat tarkkailevia elimiä ja pyrkivät keräämään tietoa määrätistä aiheesta, kuten Euroopan ympäristövirasto. Kolmannen ryhmän virastot keskittyvät antamaan jäsenvaltioille tiettyjä palveluja, kuten Euroopan koulutussäätiö. Neljäs virastoryhmä on lähimpänä EU:n politiikan toteuttamista. Niihin kuuluu erilaisia valvontavirastoja, kuten Euroopan lääkevirasto, joka arvioi lääkkeitä ennen kuin ne voidaan tuoda EU:n markkinoille, ja Euroopan elintarvikevirasto, joka valvoo ruokaan liittyviä riskejä.
Erillisvirastot on hajautettu useisiin EU-maihin. Niiden lisäksi EU:lla on myös Euratom-sopimuksen perusteella luotuja elimiä ja toimeenpanevia virastoja. Jälkimmäiset perustetaan määräajaksi tiettyjen ohjelmien hallinnointia varten. Niiden päämajan on sijaittava Euroopan komission toimipaikassa, joko Brysselissä tai Luxemburgissa.
Nykyiset virastot.
Erillisvirastot.
Seuraavassa luettelossa on EU:n pysyvät erillisvirastot.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan virastot.
EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) alalle on perustettu kolme virastoa.
Toimeenpanovirastot.
Toimeenpanovirastot ovat Euroopan komission perustamia määräaikaisia virastoja, jotka hallinnoivat EU-rahoitusohjelmia.
Euratomin virastot.
Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) puitteissa toimii kaksi virastoa.
Eero Saari (jääkiekkoilija)

Eero Olavi ”Roope” Saari (18. syyskuuta 1928 Tampere – 29. huhtikuuta 2023 Tampere) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja arkkitehti. Jääkiekkourallaan hän edusti Ilvestä kaudet 1944–1956 ja voitti kuusi Suomen-mestaruutta. Hän pelasi maajoukkueessa 25 ottelua ja edusti Suomea maailmanmestaruuskilpailuissa Pariisissa vuonna 1951 sekä olympialaisissa Oslossa vuonna 1952. Saari oli myös kiinnitettynä Tukholman 1949 MM-kisoihin, mutta ei päässyt osallistumaan. Saari on jääkiekkoleijona.
Jääkiekkouransa jälkeen Saari työskenteli arkkitehtinä. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu lehtikustantaja Urpo Lahtisen graniittilinna "Villa Urpo", joka sijaitsee Ylöjärvellä.
Yksityiselämä.
Eero Saaren poika on muusikko Sami Saari ja tytär squashin Suomen-mestari Marisanna Saari.
Saari kuoli 94-vuotiaana Koukkuniemen vanhainkodissa Tampereella. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Turun kaupunkiseutu

Turun kaupunkiseutu on kuudesta kunnasta, Turusta ja sen viidestä lähikunnasta, koostuva Turun kaupunkiseudun kuntayhtymän toiminta-alue. Se sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa ja on maan kolmanneksi suurin kaupunkiseutu. Turun kaupungin lisäksi kuntayhtymään kuuluvat Kaarina, Lieto, Naantali, Raisio ja Rusko. Kuntayhtymän alueella asuu noin henkilöä.
Turun kaupunkiseutu muodostaa tiiviin, kaupunkimaisen alueiden kasvukeskuksen, jossa käydään töissä verrattain laajalta alueelta Varsinais-Suomesta. Turun kaupunkiseudun määrittely saattaa tilanteesta riippuen olla erilainen. Esimerkiksi Valtion ja Turun kaupunkiseudun kuntien välisen maankäytön, asumisen ja liikenteen sopimuksen vuosille 2020–2031 ovat allekirjoittaneet Aura, Kaarina, Lieto, Masku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen, Paimio, Parainen, Raisio, Rusko, Sauvo ja Turku.
Suomen ympäristökeskus määrittelee työssäkäyntialueen ja virallisten taajamien avulla Turun kaupunkiseudun. Tällaisen tilastollisen kaupunkiseudun rakenne ja perustiedot on nähtävissä oikealla alhaalla olevassa kartassa.
Eduskunnan toukokuussa 2010 hyväksymän valtioneuvoston kunta- ja palvelurakenneuudistuksesta selonteon mukaisesti Turun kaupunkiseutu on laatinut ministeriöiden kanssa maankäytön, asumisen ja liikenteen aiesopimuksen, joka hyväksyttiin keväällä 2012. Sopimuksen tavoitteena on tehostaa seudullisen palvelutuotannon toimivuutta ja taloudellisuutta, parantaa infrastruktuurin investointien vaikuttavuutta ja kustannustehokkuutta sekä hillitä asumiseen, maankäyttöön ja liikenteeseen liittyvien ylläpitokustannusten kasvua. Lisäksi kunnat ovat sitoutuneet yhtenäistämään maa- ja asuntopolitiikan toteuttamista. Vuoden 2014 alusta alkaen Turun kaupunkiseutuun kuuluvat Turku, Raisio, Naantali, Kaarina, Lieto ja Rusko aloittavat myös seudullisen joukkoliikenteen järjestämisen.
Kuntaliitokset.
Turun Sanomien kesäkuussa 2008 teettämässä ja MC-Info Oy:n toteuttamassa kyselyssä Turun kaupunkiseudun asukkaista 52 % vastasi ”kyllä” kysymykseen ”Kuinka kotikuntanne tulisi mielestänne edetä kuntaliitoskysymyksissä, kannatatteko kuntaliitoksia”. Eniten intoa kuntauudistuksiin oli Naantalissa (69 %) ja Kaarinassa (56 %). Kaarina yhdistyi Piikkiöön ja Naantali Merimaskun, Rymättylän ja Velkuan kanssa vuoden 2009 alusta. Turussa kuntaliitoksiin suhtautui myönteisesti 53 %, Liedossa 50 % ja Raisiossa vain 39 % vastaajista. Turkulaisista vastaajista puolet sanoi kuntaliitoksen olevan järkevintä Raision sekä Kaarinan kanssa. Vain 17 prosenttia Raision, 16 prosenttia Kaarinan, 10 prosenttia Liedon ja viisi prosenttia Naantalin vastaajista mainitsi Turun. Kyselyn mukaan Turun seudun asukkaat eivät kuitenkaan halua oman kotikuntansa eristäytymistä ja jäämistä vahvojen ympäryskuntien väliin. Yhteensä 76 % vastasi ”kyllä” kysymykseen ”entä jos kuntaliitoksia ei tehdä, niin kannatatteko väljempää sopimuspohjaista yhteistyötä”.
Molekyyliorbitaali

Molekyyliorbitaali on aaltoyhtälön ratkaisu molekyyliyhdisteelle ja kuvaa elektronin esiintymistodennäköisyyttä moniatomisessa molekyylissä. Koska alkuaineet ovat erilaisia atomiorbitaalien suhteen, molekyyliorbitaalien muoto vaihtelee suuresti. Kemiassa usein käytetty teoria on LCAO (lineaarinen atomiorbitaalien kombinaatio eli yhdistäminen), joka kuvailee riittävän kovalenttisen sidoksen orbitaalit (nimeltään esimerkiksi sigma, pi) atomiorbitaalien lineaarikombinaationa. 
Elektronit käsitetään aaltoliikkeeksi, jota voidaan kuvata matemaattisella funktiolla, aaltoyhtälöllä, joka määrittelee elektronien energian ja sen alueen, missä elektroni on tavattavissa suurimman osan ajastaan. Näin saadaan elektronin tilaa kuvaava matemaattinen funktio, jota sanotaan orbitaaliksi. Orbitaalilla tarkoitetaan siis tilaa atomiytimen ympärillä, jossa tietyn energian omaava elektroni tai elektronipari sijaitsee 90–95 % ajastaan. 
Molekyylin muodostuessa atomiorbitaalit yhdistyvät ja uudelleenjärjestyvät, jolloin muodostuu uusia avaruudellisesti eri tavoin suuntautuneita molekyyliorbitaaleja. Tätä muutosta sanotaan hybridisaatioksi. Hybridisaatiolla siis tarkoitetaan atomiorbitaalien uudelleenjärjestymistä.
Esimerkiksi kun hiiliatomi sitoutuu yksinkertaisilla sidoksilla neljään muuhun atomiin, muodostuu neljä samanlaista ja samanenergiaista molekyyliorbitaalia, joissa kussakin on vain yksi elektroni. Hybridisoituneen hiiliatomin 2s2- ja 2p2-orbitaalit ovat järjestäytyneet uudelleen neljäksi samanlaiseksi sp3-hybridiorbitaaliksi. 
Vastaavasti eteenissä, jossa hiiliatomien välillä on kaksoissidos C=C, molekyyliorbitaalit ovat muodostuneet yhden s-orbitaalin ja kahden p-orbitaalia hybridisoituessa kolmeksi sp2-hybridiorbitaaliksi. Yksi p-orbitaali jää muuntumatta ja se muodostaa kaksoissidoksen pii-sidoksen.
Kun hiiliatomi muodostaa kolmoissidoksen, kuten esimerkiksi asetyleenissä, hiilen s- ja p-orbitaalit yhtyvät kahdeksi sp-hybridiorbitaaliksi. Kaksi p-orbitaaleista jää hybridisaation ulkopuolelle. Kolmoissidokselliset hiiliatomit liittyvät toisiinsa yhdellä sp-orbitaalien muodostamalla sigma-sidoksella ja kahdella p-orbitaalien muodostamalla pii-sidoksella.
Elektronin keskimääräinen sijoittuminen orbitaalille määrää alkeisvaruksen paikan, mikäli se halutaan sijoittaa jonnekin. Kemian tarpeissa on usein riittävää jakaa alkeisvaraus sidoksen muodostavien atomiydinten välille (ns. osittaisvarauksiin), koska kemiassa käsitellään enimmäkseen elektronien siirtymisiä atomilta toiselle (kemiallinen reaktio), niiden sijoittumista atomiydinten ympäristöön (rakennekaava), ja niiden sähkömagneettisia vaikutuksia ympäristöönsä (kemiallinen konformaatio).
Esko Tie

Esko Tapani Tie (vuoteen 1935 Telén) (26. joulukuuta 1928 Vanaja – 15. toukokuuta 2002 Hattula) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka tunnettiin paremmin hyökkääjänä, mutta pelasi myös puolustajan paikkaa.
Tie edusti pääsarjassa vain hämeenlinnalaisjoukkueita. Hän nousi Tarmon ykköskenttään Eero Salisman siirryttyä HPK:oon. Tie muodostikin yhdessä Matti Karumaan ja Keijo Kuuselan kanssa pelätyn Ka-Ku-Ti-kentän. Tie edusti Tarmoa lähes koko uransa 1946–1960, sillä vain viimeinen kausi meni HPK:ssa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 100 ottelua, joissa teki tehot 36+18 ja voitti yhden Suomen mestaruuden sekä kuusi muuta mitalia.
Tie pelasi maajoukkueessa 35 peliä tehoilla 5+2. Hän edusti Suomea kolme kertaa MM-kisoissa.
Myös hänen veljensä Eino Johannes Tie pelasi samaan aikaan Tarmon ja HPK:n joukkueissa.
Lasse Litma

Lasse Antero Litma (s. 5. huhtikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Litma oli Tapparan pitkäaikainen luottopuolustaja. Hän pelasi tamperelaisseurassa kaudet 1972–1986. Tuona aikana Litmalle kertyi 496 pääsarjaottelua runkosarjassa ja pisteitä niissä 93+111. Pudotuspeleissä hän pelasi 72 ottelua saldolla 12+16. Litma voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta ja yhteensä 11 mitalia.
Litma edusti Suomea neljä kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa sekä Kanada Cupissa. Yhteensä hän pelasi 108 A-maaottelua tehoin 8+16.
Yksivärinen (hevonen)

Yksivärinen on hevosten väreihin liittyvä käsite, joka tarkoittaa ei-kirjavaa. Termi voi helposti hämmentää maallikkoa, koska yksiväriseksi kutsutussa hevosessa voi käytännössä olla vaikkapa kolmea eri väriä: esimerkiksi ruunikossa, jolla on merkkejä, on ruskeaa, mustaa ja valkoista. Yksivärisyys tarkoittaakin lähinnä sitä, että hevosen karva on rungossa kauttaaltaan tietyn väristä (yleensä ruskeaa tai mustaa), eikä karvan seassa tai joillakin rungon alueilla ole valkoista karvaa.
Yksivärisyyden vastakohta on kirjavuus tai sekavärisyys (lähinnä päistäriköt). Yksiväriseksi katsottavalla hevosella voi olla valkeita jalkojen tai pään merkkejä, mutta ei siinä määrin eikä sellaisilla kehon alueilla (rungossa), että hevonen katsottaisiin kirjavaksi. Arpialueille kasvavaa valkoista karvaa ei kuitenkaan katsota kirjavuudeksi eikä sekakarvaksi. Kimous katsotaan joko sekavärisyydeksi tai kokonaan omaksi värityypikseen.
Monessa hevosrodussa sallitaan rotumääritelmän mukaan ainoastaan yksivärisyys, yleensä tällöin myös kimot ja joskus myös päistäriköt (jolloin kielto kohdistuu nimenomaan kirjavuuteen). Myös valkoiset merkit kokonaan tai lähes kokonaan kieltäviä rotumääritelmiä on (esimerkiksi friisiläisellä hevosella).
Oman hankaluutensa pelkästään rungon alueeseen keskittyvään yksivärinen/kirjava -jaotteluun esimerkiksi rotumääritelmissä tuo se, että melko pienienkin jalkoihin ja päähän rajoittuvien merkkien tiedetään nykyään saattavan hyvin olla jonkin kirjavuusgeenin aiheuttamia. Näiden geenien ilmeneminen hevosen ulkoasussa vaihtelee paljon (myös sen mukaan, onko varsa geenin suhteen sama- vai eriperintäinen), joten täysin hyväksyttävien, yksivärisiksi katsottujen vanhempien jälkeläinen voikin olla ei-hyväksyttävä kirjava, joka todennäköisesti itse saisi yksiväristen yksilöiden kanssa lähinnä yksiväriseksi katsottavia jälkeläisiä. Ongelma on joskus myös päinvastainen: kirjavaan amerikkalaiseen paint-rotuun kelpuutetaan ainoastaan yksilöt, joilla on ainakin hiukan valkeaa rungossa katsomatta lainkaan siihen, mitä kirjavuusgeenejä hevonen mahdollisesti kantaa.
Kulmakerroin

Kulmakerroin on matematiikassa kaksiulotteisessa koordinaatistossa "y"-koordinaatin muutoksen Δy ja sitä vastaavan "x"-koordinaatin muutoksen Δx suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran kaltevuutta. Kulmakerrointa merkitään "k":lla, ja se voi olla mikä tahansa reaaliluku. Kulmakerroin on keskeinen käsite analyyttisessä geometriassa, algebrassa, trigonometriassa ja differentiaalilaskennassa.
Tekniikassa kulmakerrointa käytetään yleisesti erilaisten pintojen kaltevuuden ilmaisemiseen. Esimerkiksi tien tai rautatien pituuskaltevuus on kulmakerroin: 35 promillen kaltevuus merkitsee 35 metrin nousua yhtä vaakasuuntaista kilometriä kohti. Tällä tavoin ilmoitetaan myös rinteen jyrkkyys urheilussa. Rakentamisessa luiskien, kattojen, lattioiden ym. kaltevuus ilmoitetaan usein kulmakertoimena, joko prosentteina tai suhdelukuna. Lattioiden ym. kaltevuutta kutsutaan myös kaadoksi. Hydrologiassa tarkastellaan virtavesien pituuskaltevuutta.
Kulmakertoimen määritelmä.
Suoran kulmakerroin määritellään kahden minkä tahansa suoralla olevan pisteen avulla.
Pisteiden ("x"1, "y"1) ja ("x"2, "y"2), kun "x"1 ei ole "x"2, kautta kulkevan suoran kulmakerroin on
formula_1
Esimerkki.
Lasketaan pisteiden (2,3) ja (8,7) kautta kulkevan suoran kulmakerroin
formula_2
Suora on nouseva (koska k &gt; 0). 
Suoran normaali.
Suoran normaali on suora, joka kulkee 90° asteen kulmassa suoran läpi. Näiden kahden suoran kulmakertoimet ovat toistensa käänteislukujen vastaluvut.
Edellä olevan esimerkin suoran normaalin kulmakerroin on siis formula_3.
Geometria.
Mitä suurempi suoran kulmakerroin on, sitä jyrkemmin suora nousee ylöspäin. Suoran kaltevuutta voidaan kuvata myös suuntakulmalla "α", joka on suoran ja positiivisen "x"-akselin muodostama välillä ]−90°, 90°] oleva kulma. Suoran kulmakerroin on yhtä suuri kuin suoran suuntakulman tangentti eli
formula_4 
ja
formula_5
Kun suuntakulma on pieni, on kulmakerroin likimäärin yhtä suuri kuin kulma radiaaneina.
Algebra.
Lineaarisen eli ensimmäisen asteen funktion ratkaistusta muodosta
formula_6
nähdään suoran kulmakerroin "k" ja vakiotermi "b", joka ilmoittaa suoran ja "y"-akselin leikkauspisteen (0, "b").
Jos suoran kulmakerroin on "k" ja suoran piste on (x0, y0), suoran yhtälö on
formula_7
Differentiaalilaskenta.
Funktion derivaatta jossakin pisteessä formula_8 on funktion muodostamaa käyrää sivuavan tangentin kulmakerroin kohdassa formula_8.
Pyörregalaksi

Pyörregalaksi (Messier 51, M51, NGC 5194) on kierteisgalaksi Ajokoirien tähdistössä. Sen etäisyyden arvioidaan olevan noin 23 miljoonaa valovuotta. Pyörregalaksilla on satelliittigalaksi NGC 5195 (M51b).
Pyörregalaksin löysi Charles Messier 13. lokakuuta 1773 ja sen kumppanin, galaksin NGC 5195, Pierre Méchain vuonna 1781. Pyörregalaksi on ensimmäinen galaksi, jonka havaittiin olevan spiraali. Tämä havainnon teki Lordi Rosse vuonna 1845 teleskoopillaan.
Tarpeeksi pimeällä alueella pyörregalaksin voi havaita kiikareilla.
4 × 400 metrin viestijuoksu

4 × 400 metrin viestijuoksu eli ”pitkä viesti” (erotuksena 4 × 100 metrin viestijuoksusta) on viestikilpailuna käytävä yleisurheilulaji, jossa neljän juoksijan muodostaman joukkueen kukin jäsen juoksee kerrallaan ratakierroksen eli 400 metriä. Tavallisesti kilpailussa juostaan ensimmäiset 500 metriä (kolme kaarretta) omia ratoja, minkä jälkeen juoksijat saavat valita käyttämänsä radan. Tämän niin sanotun kolmen kaarteen tasoituksen vuoksi lähtöpaikat eroavat 400 metrin juoksun lähtöpaikoista. Juoksijoilla on 20 metrin vaihtoalue (tavallisesti merkitty sinisellä viivalla), jolla matkalla viestikapula pitää ojentaa seuraavalle viestinviejälle.
4 × 400 metrin viestijuoksu arvokilpailuissa.
Pitkä viesti on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana vuodesta 1912. Naisten pikaviesti tuli mukaan vuonna 1972. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 400 metrin viesti ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Yhdysvallat.
Kahden miehen ja kahden naisen muodostamilla sekajoukkueilla on kilpailtu arvokisoissa vuodesta 2019 alkaen.
Tähtivaeltaja-palkinto

Tähtivaeltaja-palkinto on "Tähtivaeltaja"-lehteä julkaisevan Helsingin Science Fiction Seuran jakama palkinto vuoden parhaasta suomeksi ilmestyneestä tieteiskirjasta.
Vuonna 2005 palkinnon jakotapa uudistui niin, että raati julkistaa viisi palkintoehdokasta ja myöhemmin voittajan. Vuodesta 2007 seura on jakanut myös Tähtifantasia-palkintoa parhaalle suomeksi käännetylle fantasiakirjalle.
Tähtivaeltaja-palkinnon perusti päätoimittaja Toni Jerrman. Ensimmäisen raadin muodostivat kaikista Suomen sf-seuroista kutsutut asiantuntijajäsenet eli Toni Jerrman, Johanna Sinisalo, Juhani Hinkkanen ja Harri Haarikko. Myöhemmin raadissa ovat olleet myös Leena Peltonen, Kimmo Lehtonen, Hannu Blommila, Eeva-Liisa Tenhunen, Kanerva Eskola, Jukka Halme, Anne Leinonen, Vesa Sisättö ja Antti Oikarinen. Vuonna 2020 raadissa olivat Hannu Blommila, Toni Jerrman, Elli Leppä ja Kaisa Ranta.
Palkinnon saajat ja ehdokkaat.
Lähde
Konodontit

Konodontit ("Conodonta") ovat sukupuuttoon kuolleita, matomaisia leuattomia selkärankaisia, joiden hampaat olivat apatiittiset. Hampaita on löydetty melko paljon paleotsooisen kauden 250–500 miljoonaa vuotta vanhoista kivistä, mutta fossiloitunut konodontin ruumis löydettiin ensimmäisen kerran 1980-luvulla. Konodontit ja niiden sukulaiset elivät kambrikaudelta triaskauden loppuun.
Kun Skotlannista ja Etelä-Afrikasta ensimmäisen kerran löydettiin konodonttien ruumiiden fossiileja, saatiin selkeämpi käsitys niiden rakenteesta. Niillä oli silmät, suomut, lihakset sekä jäykistyvä jänne, joka on selkärangan esiaste.
Joissakin fossiileissa on päässä suuri tumma täplä. Se saattoi olla jättimäinen silmä, mutta se saattoi myös olla hampaisiin liittyvää rustoa.
Makuupussi

Makuupussi eli "makuusäkki" on kankaasta - aiemmin myös nahasta tai poron- tai lampaantaljoista - ommeltu lämpöeristetty säkki, johon ihminen sopii nukkumaan. Tavallisimmin nykyaikainen makuupussi suljetaan vetoketjulla, joskin jotkut ns. ultrakevyet mallit on yhä valmistettu perinteiseen malliin umpinaisiksi. Näin on pyritty rakenteen yksinkertaistamiseen painon säästämiseksi.
Rakenne.
Makuupusseja on pääsääntöisesti kahta mallia: suorakaiteen muotoinen "peittomakuupussi" ja ns. "muumiopussi", joka suippenee jalkopäätä kohti. Kesäiseen telttailuun sopivissa peittomakuupusseissa on tilaa kääntyillä vapaammin kuin muumiopussissa. Varsinaiseen retkeilyyn tarkoitetut muumiopussit on muotoiltu tyköistuviksi, ja siten ne ovat sekä lämpimämpiä että kevyempiä. Jos makuupusseissa on yhteensopivat vetoketjut, niitä voi yhdistellä suuremmaksi useamman hengen pussiksi.
Makuupussissa on myös huppuosa, joka suojaa päätä. Hupussa voi olla kiristysnauhat, jotta lämmönhukka olisi mahdollisimman pieni ja huppu suojaisi hyttysiltä. Kylmempään säähän suunnitelluissa makuupusseissa on myös lämpökaulus, joka kiristetään hartioilta varsinaisen pussiosan lämpöhävikin minimoimiseksi, sekä lämpölista vetoketjun alla.
Joissakin makuupusseissa on tasku sisäpuolella.
Lämmöneristeet.
Makuupussin lämmöneristeenä käytetään untuvia tai synteettisiä kuituja. Eristeaineesta johtuen makuupussin pakkaaminen suojapussiin tehdään sullomalla eikä taittelemalla tai käärimällä rullalle. Tällöin untuvat ja kuidut pysyvät ilmavina ja niiden eristeominaisuudet säilyvät hyvinä.
Untuvamakuupussi on teknisesti vaikea ommeltava, koska täyte on irtonaista ja liikkuu pussin sisällä. Kesäpusseissa untuvat tikataan kahden kankaan välisiin lokeroihin, mutta kylmempien lämpötilojen pusseissa sisäkangas on leikattu ulkokangasta pienemmäksi ja kankaiden väliin ommellaan suikaleita, jotka jakavat untuvat omiin lokeroihinsa, niin että missään kohdassa nukkujan ja ulkoilman välissä ei ole pelkästään kangasta. 
Nukkuja luovuttaa yön aikana merkittäviä määriä kosteutta hikoillessaan, ja vaikka makuupussit yleensä hengittävät hyvin, osa kosteudesta jää makuupussin eristeisiin. Tämän takia makuupussi tulisi tuulettaa käytön jälkeen. Erityisesti untuva on herkkää kosteudelle, vaikka nykyiset käsittelyt parantavatkin untuvan kosteudensietoa. Arktisissa olosuhteissa on havaittu kosteuden nostavan makuupussin painoa noin 100 g yössä, jos sitä ei tuuleteta käytön jälkeen.
Lämpöalueet.
EN 13537-standardi määrittelee Euroopassa makuupussien käyttölämpötila-alueen. Lämpötila-alueita on neljä:
Ahkio

Ahkio on veneen muotoinen lumessa vedettävä pulkka. Perinteisiä materiaaleja ovat puu ja vaneri. Ahkio voi olla valmistettu esimerkiksi muovista (polyeteenistä), lasikuidusta, hiilikuidusta, kevlarista tai alumiinista. 
Erilaisia ahkioita.
Ahkioita on moneen tarkoitukseen:
Hiihtovaeltajien ahkiot ovat kevyitä ja tilaa niissä on yleensä sen verran, että niihin sopii noin kahden viikon vaelluksen tarvikkeet. Nyrkkisääntönä pidetään, että ahkiolla hiihtäjän tulisi voida vetää kuormaa, joka on bruttopainoltaan puolet hiihtäjän painosta, kun taas rinkalla kantaen vaeltaja pystyy kantamaan mukavasti vain kolmanneksen painostaan. Arktisilla alueilla, kuten pohjois- tai etelänavalla, pidempiä vaelluksia tekevät retkeilijät käyttävät yleensä suurempia ahkiota, joihin mahtuu jopa kolmen kuukauden varusteet ja ruoat. Isoja ahkioita on ollut myös sotilaskäytössä, jolloin niillä on kuljetettu raskasta asetta, kuten konekivääriä varusteineen, muonaa, majoitusvälineitä ja haavoittuneita. Isoa ahkiota hallitsee usean vetäjän lisäksi alamäissä jarrumies erityisellä jarruköydellä.
EasyJet

 
EasyJet Airline Company Limited (easyJet) on halpalentoyhtiö, jonka kotikenttä on Lontoon Lutonin lentoasema. EasyJet on perustettu vuonna 1995. Aluksi yhtiöllä oli käytössä kaksi GB Airwaysilta liisattua Boeing 737-200 -lentokonetta, ja se lensi vain Lutonin sekä Glasgow’n ja Edinburghin välillä. Vuonna 1998 easyJet osti sveitsiläisen TEA Switzerlandin ja muutti sen nimeksi easyJet Switzerland. Vuonna 2002 yhtiö osti British Airwaysin omistaman Go Fly -halpalentoyhtiön.
Nykyään EasyJet lentää säännöllisesti yli sataan kohteeseen, jotka sijaitsevat Euroopan eri lentokentillä. Yhtiön perusti kyproksenkreikkalainen Stelios Haji-Ioannou, ja se on listattu Lontoon pörssiin. easyJetin merkittävin kilpailija on irlantilainen Ryanair, ja yhtiön strategia on lentää Euroopan johtaville lentokentille halvalla. Se tarjosi ensimmäisenä brittiläisenä lentoyhtiönä mahdollisuuden ostaa lentolippuja internetistä. Vuonna 2008 easyJetillä lensi yli 44 miljoonaa matkustajaa.
Yhtiön laivastoon kuuluu kaksi konetyyppiä, Airbus A319 ja Airbus A320. Yhteensä easyJetillä on 217 lentokonetta. easyJetin lentokoneiden keski-ikä on noin kuusi vuotta.
EasyJet lensi Suomeen marraskuun 2008 alusta lähtien. Päivittäinen reitti Lontoon Gatwickilta Helsinki-Vantaalle ja takaisin lennettiin Airbus A320 -tyyppisellä koneella. Arkisin lennot lennettiin iltaisin ja viikonloppuisin aamupäivisin. Suunnitelmissa oli lisätä vuorotarjontaa kahteen päivittäiseen vuoroon aikaisintaan vuonna 2010. EasyJet lensi helmikuusta 2010 lähtien Helsinki-Vantaalta myös Manchesterin lentoasemalle ja Pariisin Charles de Gaullen kansainväliselle lentoasemalle. Yhtiön Suomen-toiminta päättyi kesällä 2011. Operointi Helsingistä alkoi kuitenkin uudelleen 1. maaliskuuta 2018, kun yhtiö aloitti lennot Berliiniin Airberlinin konkurssin tuoman loven ansiosta.
EasyJetin arkea kuvaa "Lentokentällä" ("Airline UK") -televisiosarja, jota Suomessa esittää TV Viisi.
Laivasto.
Tilanne tammikuussa 2018:
easyJet:
easyJet Switzerland:
Koko laivaston keski-ikä on 7,9 vuotta.
DVI

DVI-liitäntä (Digital Visual Interface) on Digital Display Working Group -yhteenliittymän kehittämä standardi kuvasignaalin siirtämiseksi digitaaliseksi. Liitintä käytetään pääasiassa tietokoneen ja näytön välillä. Liitäntä esiteltiin 1999 VGA-liittimen seuraajaksi.
Se oli käytössä lähinnä 2000-luvun alkuvuosina, sillä jo joulukuussa 2002 esiteltiin myös digitaalinen HDMI-liitäntä, ja toukokuussa 2006 VESA:n kehittämä DisplayPort tietokoneita varten.
DVI on kehitetty pääasiassa tietokoneita varten, vaikka sitä käytetäänkin myös muun muassa televisioissa ja DVD-soittimissa.
DVI-liitintyyppejä.
DVI-I-liitännällä olevaan näytönohjaimeen voi siis liittää myös VGA-monitorin.
Digitaalinen DVI näyttää olevan jollain tasolla HDMI-yhteensopiva ja liitettävissä televisioon adapterilla.
Virgin Atlantic

 
Virgin Atlantic Airways on brittiläinen lentoyhtiö. Virgin Atlanticin perustajana on Richard Branson, joka tunnetaan myös Virgin Groupin perustajana. Virgin Atlantic on keskittynyt lentämään mantereiden välisiä lentoja Iso-Britannia ja Pohjois-Amerikan, Karibian, Afrikan, Aasian ja Australian välillä. Virgin Atlanticin kotikenttä on Lontoon Heathrow’n lentoasema. Virgin Atlantic operoi myös aiemmin Lontoon Gatwickista, mutta lopetti lennot vuonna 2020 koronapandemian seurauksena. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Crawleyssa.
Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1984, kun Branson osti entisen British Atlantic Airwaysin. Toiminta aloitettiin yhdellä lentokoneella, Boeing 747-200:lla, jolla lennettiin Lontoon ja Pohjois-Amerikan väliä. Vuonna 1991 Virgin Atlantic siirtyi käyttämään Lontoon Heathrow'n lentokenttää. Samana vuonna 49 % Virgin Atlanticista myytiin Singapore Airlinesille. Vuonna 2012 Singapore Airlines myi osuutensa Delta Air Linesille. Nykyään Virgin Atlantic lentää yhteensä yli 30 kohteeseen.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Kesäkuussa 2024 laivaston keski-ikä on 7,3 vuotta.
Kamiina

Kamiina on pieni, yleensä metallirakenteinen lämmityslaite asuintilojen lämmittämiseen. Kamiina lämmitetään yleensä puilla, mutta on olemassa myös kivihiili-, petroli-, nestekaasu- ja sähkökäyttöisiä malleja. Sotilas- ja retkeilykäyttöön on kehitetty kevyt, siirreltävä telttakamiina. Kamiinan ominaisuuksiin kuuluvat nopea lämmönluovutus ja pieni lämmönvarauskyky.
Rakenne.
Kamiinan rakenteeseen kuuluvat tulipesä, savuhormi ja tulipesän luukku, lisäksi joissakin malleissa keittotaso tai jalat. Hormin liitäntä on malleittain riippuen kamiinan päältä tai takaa. Materiaali on valurautaa tai teräslevyä tai näiden yhdistelmä. Näkyvät teräspinnat voivat olla emaloituja. Joissakin malleissa tulipesän luukku on lasiaukollinen.
Pysyvästi hormiin kytketyn kamiinan perinteinen materiaali on valurauta, mutta niitä valmistetaan myös pellistä, vuolukivestä ja keraamisista laatoista.
Telttakamiina.
Telttakamiina on kevytrakenteinen, koottava ja helposti siirreltävä kamiina. Kamiinan päällä voi lämmittää kenttäkeittoastiassa eli pakissa vettä tai valmistaa ruokaa.
Telttakamiinan käyttö.
Telttakamiinan tulipesä on vaatimaton. Tulen ylläpitämiseksi tarvitaan kipinämikoksi kutsuttu tulivahti, joka lisää kamiinaan puita ja valvoo, etteivät esimerkiksi teltassa kuivatettavat vaatteet tai teltta itse syty palamaan kamiinan hormista lentävistä kipinöistä. Käytön jälkeen kamiina tyhjennetään tuhkasta sen jäähdyttyä ja savupiipun putket nuohotaan esimerkiksi havunoksalla, jottei hormiin jää seuraavassa lämmityksessä teltan katolle kipinöinä lentävää nokea.
US Airways

US Airways (aiemmin USAir) oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1937. Se oli seitsemänneksi suurin lentoyhtiö Yhdysvalloissa. US Airwaysillä oli 338 lentokonetta, ja se lensi 193 kohteeseen Pohjois-Amerikkaan, Keski-Amerikkaan, Karibiaan ja Eurooppaan. Lentoyhtiöstä tuli Star Alliancen jäsen vuonna 2004.
American Airlines osti yhtiön vuonna 2013, ja ne yhdistyivät 9. joulukuuta 2013. Osana yhdistymisprosessia US Airways erosi Star Alliancesta 30. maaliskuuta 2014 ja liittyi seuraavana päivänä Oneworldin liitännäisjäseneksi.
Viimeinen lento US Airwaysin tunnuksilla lennettiin Philadelphiasta Charlotteen 16. lokakuuta 2015. Sen jälkeen US Airways -nimi poistui virallisesti käytöstä.
Onnettomuudet.
USAirin (US Airways) lento 1493 joutui onnettomuuteen 1. helmikuuta 1991, kun lennonjohtaja Robin Wascher oli johtanut noin neljää konetta ja antanut vahingossa USAirin lennolle luvan laskeutua samalle kiitotielle, jossa odotti SkyWestin lento 5569. USAirin koneessa kuoli 22 ja eloon jäi 67. SkyWestin koneen kaikki 12 matkustajaa kuolivat.
US Airwaysin lento 1549 joutui onnettomuuteen 15. tammikuuta 2009, kun se lentoon noustessaan osui lintuparveen. Lennon lentäjä Chesley Sullenberger tajusi, ettei kykenisi palaamaan lentokentälle, joten hän teki pakkolaskun Hudsonjokeen. Kaikki 155 ihmistä selviytyivät turmasta.
USAirin lento 1016 putosi mikropurkauksen takia metsään, liukui maantielle ja törmäsi taloon. Koneessa olleista 57 ihmisestä 37 kuoli ja 20 selvisi. Kone oli Douglas DC-9-30.
Laivasto.
US Airwaysin laivastoon kuului Boeingin ja Airbusin lentokoneita. Yhtiön laivastoon kuului elokuussa 2013 seuraavat koneet:
Peter Lorre

Peter Lorre, oikealta nimeltään László Löwenstein () oli unkarilainen näyttelijä, joka esiintyi saksalaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Hänet muistetaan etenkin konnaroolien persoonallisena esittäjänä.
Varhainen elämä.
László Löwenstein syntyi unkarinjuutalaiseen perheeseen Rózsahegyssa Itävalta-Unkarissa (nykyinen Ružomberok Slovakiassa).
Ura.
Hän aloitti näyttelijänuransa Wienissä ja kiersi useita vuosia Saksan, Itävallan ja Sveitsin näyttämöitä. 1920-luvun lopulla Lorre asettui Berliiniin, jossa hän teki yhteistyötä näytelmäkirjailija Bertolt Brechtin kanssa. Psykopaattisen lastenmurhaajan rooli Fritz Langin elokuvassa "M – kaupunki etsii murhaajaa" (1931) merkitsi läpimurtoa 27-vuotiaan Lorren uralla ja avasi hänelle uran elokuvanäyttelijänä.
Vuonna 1933 natsit nousivat valtaan Saksassa, ja juutalainen Lorre lähti maanpakoon. Hän asui ensin Pariisissa ja sitten Lontoossa, jossa näytteli Alfred Hitchcockin elokuvissa "Mies joka tiesi liikaa" (1934) ja "Salainen asiamies" (1936). 1930-luvun lopulla Lorre siirtyi Hollywoodiin. Hän ajautui nopeasti jännitys- ja kauhuelokuvien vakiokasvoksi ja esitti tavallisesti kieroja ja rikollisia sekä enemmän tai vähemmän mielipuolisia hahmoja. Lorren kuuluisimpia yhdysvaltalaisia elokuvia ovat John Hustonin "Maltan haukka" (1941) ja Michael Curtizin "Casablanca" (1942), joissa kummassakin hän on tyypillisessä lipevän ulkomaalaisen konnan roolissa ja molempien pääosassa oli Humphrey Bogart.
Toisen maailmansodan jälkeen Lorren ura lähti laskuun, ja hän näytteli lähinnä B-elokuvissa sekä televisiossa. Lorren persoonallinen ulkonäkö ja esiintymistapa sekä jäljittelemätön ääni tekivät hänestä imitaattoreiden suuren suosikin, ja monissa myöhäisemmissä elokuvissaan hän parodioi omaa kauhu- ja rikosfilmeissä syntynyttä imagoaan. 1950-luvun alussa Lorre vieraili Saksassa ja ohjasi siellä ainoaksi jääneen elokuvansa "Kadotettu" (1951), joka käsitteli natsiajan syyllisyyden taakkaa ja jossa Lorre myös näytteli pääosan. Elokuva ei ollut kaupallinen menestys, mutta on myöhemmin saanut kriitikoilta ylistystä yhtenä film noir -tyylin mestariteoksista.
Yksityiselämä.
Peter Lorre oli 59-vuotias, kun hän vuonna 1964 kuoli halvaukseen.
Glagoliittinen kirjaimisto

Glagoliittinen kirjaimisto eli glagolitsa on vanhin tunnettu slaavilainen kirjaimisto. Pyhä Kyrillos (827–869) ja Pyhä Methodius (826–885) loivat glagoliittisen kirjaimiston vuonna 855 tai vuosien 862–863 paikkeilla muun muassa Raamatun kääntämiseksi slaavilaisille kielille.
Nykyisestä kyrillisestä merkistöstä käytetään nimityksiä "alfavit" tai "azbuka", joista jälkimmäinen viittaa kahteen ensimmäiseen glagoliittiseen kirjainmerkkiin ("az" ja "buky").
Kun Kroatia liittyi euroon, sen 1, 2 ja 5 sentin kolikoissa kuvattiin glagoliittinen kirjain.
Klaus Wolfermann

Klaus Wolfermann (31. maaliskuuta 1946 Altdorf bei Nürnberg – 18. joulukuuta 2024) oli saksalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.
Länsi-Saksaa edustanut Wolfermann karsiutui Méxicon 1968 olympialaisten keihäänheiton loppukilpailusta tuloksella 75,78 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 80,82 m.
Elokuussa 1972 Wolfermann heitti Saksan ennätyksen 87,20 m ja paransi sitä vielä ennen Münchenin olympialaisia tulokseen 90,40 m. Olympialaisten loppukilpailussa hän heitti ensin tulokset 86,68 ja 85,14 metriä sekä neljännellä kierroksella 88,40 metriä. Viidennellä kierroksella hän siirtyi Jānis Lūsisin ohi kilpailun johtoon tuloksella 90,48 metriä. Kuudennellaan Wolfermann heitti 84,70 metriä, mutta kun Lūsis sai viimeisellään tuloksen 90,46 metriä, voitti saksalainen kultaa kahden senttimetrin erolla neuvostoliittolaiseen.
Wolfermann heitti Leverkusenissa 5. toukokuuta 1973 maailmanennätyksen 94,08 m. Ennätys pysyi hänen nimissään Montréalin 1976 olympialaisiin saakka. Hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 viidenneksi tuloksella 83,36 m.
Wolfermann voitti vuosien 1969 ja 1974 välillä kuusi kertaa Saksan mestaruuden keihäänheitossa. Hänet valittiin Saksan liittotasavallan vuoden parhaaksi urheilijaksi 1972 ja 1973. Hän edusti SV Gendorf -seuraa ja hänen valmentajanaan toimi Hermann Rieder. Hän lopetti uransa vuonna 1978 .
Gunnar Jarring

Gunnar Jarring (12. lokakuuta 1907 Brunnby, Skåne – 29. toukokuuta 2002) oli ruotsalainen diplomaatti.
Jarring opiskeli Lundin yliopistossa ja valmistui vuonna 1933. Hänen väitöskirjansa oli "Studien zu einer osttürkischen Lautlehre". Sen jälkeen kun hän opetti turkkilaisia kieliä yliopistossa 1930-luvulla.
Jarring oli töissä Ruotsin ulkoministeriössä ja vuodesta 1940 Ruotsin suurlähetystössä Ankarassa. Myöhemmin hän oli töissä Teheranissa, Bagdadissa ja Addis Abebassa. Hänet lähetettiin Intiaan vuonna 1948. Hän toimi Ruotsin lähetystöissä kaikkiaan yli 50 vuoden ajan.
Intian-kauden jälkeen Jarring toimi Ruotsin suurlähettiläänä YK:ssa vuosina 1956–1958, kaksi viimeistä vuotta Ruotsi oli turvallisuusneuvoston jäsen. Jarring toimi myös Ruotsin Yhdysvaltain suurlähettiläänä vuosina 1958–1964 ja Neuvostoliiton suurlähettiläänä vuosina 1964–1967. Kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967 Jarring nimitettiin YK:n pääsihteerin erikoislähettilääksi Kuuden päivän sodan jälkipyykin selvitysryhmään. Jarring yritti tuloksetta estää Jom Kippur -sotaa vuonna 1973.