tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seututie 689

Seututie 689 on tie, joka kulkee Kurikan alueella sijaitsevasta Kurikankylän kaupunginosasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Jurvaan. Tien pituus on 26 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensin "Huovintie" Kantatieltä 67 Yhdystien 6900 risteykseen, sen jälkeen Viitalantien risteykseen asti "Paulaharjuntie", Viitalantieltä Peurantien ja Kauppatien kiertoliittymään "Jurvantie" ja viimeisellä 500 metrin osuudella "Liiketie".
Yhdystie 1950

Yhdystie 1950 on tie joka kulkee Mynämäeltä Lempiskallion, Korvensuun ja Laittisten kautta Vehmaalle. Tien pituus on 19 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Mynämäen alueella Eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteyksestä yhdystien 1933 risteykseen "Kirkkokatu", sen jälkeen Tilhentien risteykseen asti "Keskuskatu" josta Vehmaan kuntarajalle asti "Vehmaantie". Vehmaan alueella tien osoitenimenä on kuntarajalta Vinkkilään Lahdingontien risteykseen "Mynämäentie" ja loppumatkan yhdystien 1953 kiertoliittymään asti "Vinkkiläntie".
Motionless in White

Motionless in White (lyh. MIW) on yhdysvaltalainen metalliyhtye Scrantonista, Pennsylvaniasta. Yhtye on perustettu vuonna 2005. Yhtyeen musiikki yhdistelee eri metallimusiikin alagenrejä, kuten metalcorea, alternative metallia ja industrial metallia. Yhtye on julkaissut yhteensä seitsemän albumia, joista viimeisin "Scoring the End of the World" julkaistiin 2022.
Yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 1. heinäkuuta 2023 Helsingin Tuska-festivaaleilla.
Muuta.
Yhtyeen "Disguise"-albumin kappale "Brand New Numb" esiintyy NHL 20- videopelissä.
Yhdystie 1914

Yhdystie 1914 on tie joka kulkee Nousiaisista Mynämäen Mietoisiin. Tien pituus on noin 10 kilometriä.
Tien osoitenimenä on yhdystien 2010 risteyksestä Mietoistentien risteykseen "Mietoistenkuja". Muu osuus koko tiestä on osoitenimeltään "Mietoistentie".
Severus Gastorius

Severus Gastorius (.1646 Oettern, Saksa – 1682, Jena) oli saksalainen kanttori ja säveltäjä.
Severus syntyi Weimarin lähellä, ja oli opettajan poika. Suku käytti nimeä "Bauchspieß." 1667 hän alkoi opiskella Jenan yliopistossa, ja vuodesta 1670 hän toimi Jenassa kanttori Anderas Zöllin viransijaisena ja solmi avioliiton tämän tyttären kanssa 1677 ja siten hän sai Zöllin viran tämän kuoltua. 
Gastoriuksen tunnetuin sävelmä on virsimelodia, joka liittyy "Samuel Rodigastin" virteen ”"Was Gott thut, das ist wohlgetan”". 1687 Nordhausenissa ilmestyneessä laulukirjassa kerrotaan, että Rodigast olisi kirjoittanut virren tekstin lohduttaakseen sairasta Gastoriusta, jonka luultiin kuolevan, ja oli pyytänyt Rodigastia kirjoittamaan virren lohdutukseksi ja lauettavaksi hänen haudallaan. Kuolinvuoteellaan Gastorius kirjoitti runoon sävelmän. Hänen sävelmänsä pohjautui kuitenkin Werner Fabriciuksen virsisävelmään. Mutta hän parantuikin ja hänen kuorolaisensa, jotka olivat kanttoriopiskelijoita, saivat laulaa virren hänelle joka viikko. Siten sävelmä levisi nopeasti. Hän kuoli kuitenkin jo 36-vuotiaana. Sävelmä painettiin 1677 Hannoverissa ilmestyneen virsikirjan hautajaisvirsien osastoon, ja sitä pidetään eräänlaisena virren syntykertomuksen todisteena.
Johann Sebastian Bach on käyttänyt Rodigastin "Was Gott thut"-virttä ja Gastoriuksen sävelmää neljässä kantaatissaan (BVW 12, 98, 99, 100).
Gastoriuksen sävelmä on tunnettu myös suomenkielisissä virsikirjoissa, mutta sävelmä ei missään niistä liity Rodigastin kirjoittamaan virteen.
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Lähteet.
Natalie Mastracci

Natalie Mastracci (s. 5. kesäkuuta 1989 Welland, Ontario) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui samassa luokassa viidenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Bledissä 2011 ja Amsterdamissa 2014 sekä pronssia Chungjussa 2013 ja Aiguebelettessa 2015. Perämiehettömässä nelosessa hän saavutti MM-hopeaa Chungjun MM-kilpailuissa 2013.
Ashley Brzozowicz

Ashley Brzozowicz (s. 17. joulukuuta 1982 Toronto) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui samassa luokassa neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Karapirossa 2010, Bledissä 2011 ja Amsterdamissa 2014 sekä pronssia Aiguebelettessa 2015. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän sijoittui samassa luokassa viidenneksi sekä vuosina 2007 ja 2009 kuudenneksi.
Pandora Hearts

Pandora Hearts (jap. パンドラハーツ "Pandora Hātsu") on japanilainen, Jun Mochizukin piirtämä ja kirjoittama shōnen manga-sarja. Yksittäisiä lukuja julkaistiin Monthly GFantasy -lehdessä toukokuusta 2006 maaliskuuhun 2015, ja kokoelmapokkarit julkaisi Square Enix. Sarjassa on kaksikymmentäneljä pokkaria. Englanniksi sarjaa julkaisi aluksi Broccoli Books, mutta he jättivät julkaisun kesken. Sarjan lisensoi myöhemmin uudelleen Yen Press.
Xebecin tuottama animesovitus alkoi 2. huhtikuuta 2009 ja päättyi 24. syyskuuta 2009. Sarjasta julkaistiin myös yhdeksän OVA-jaksoa.
Rachelle Viinberg

Rachelle Viinberg (s. 30. huhtikuuta 1979 Nanaimo, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui pariaironelosessa kahdeksanneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa perämiehettömässä nelosessa Sevillassa 2002 sekä kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011.
Janine Hanson

Janine Hanson (s. 14. joulukuuta 1982 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui pariaironelosessa kahdeksanneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Pariaironelosessa hän sijoittui viidenneksi Münchenin MM-kilpailuissa 2007.
Givisiez

Givisiez on kunta Keski-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa. Kunnassa on runsaat 3 000 asukasta.
Sijainti.
Givisiez sijaitsee Mittellandin tasankoalueella, Sarinejoen länsipuolella. Kunnan naapurikaupungit ovat Fribourg idässä ja Villars-sur-Glâne etelässä.
Talous.
Givisiez on urheiluvälinevalmistaja Scott Sports SA:n kotipaikka, ja siellä sijaitsee yrityksen pääkonttori.
Liikenne.
Moottoritie A12 Veveyn pohjoispuolelta Berniin kulkee kunnan kautta.
SBB:n rautatie Fribourgista Payerneen kulkee Givisiezin kautta. Lisäksi TPF:n rata kohti Murtenia alkaa Givisiezista.
Givisiez kuuluu Fribourgin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Fribourg/Freiburg): TPF:n S20-lähijunat Neuchâtelista ja S21-junat Insistä Murtenin kautta Fribourgiin pysähtyvät Givisiezissä. Lisäksi SBB:n S30-lähijunat Yverdon-les-Bainsista Payernen kautta Fribourgiin kulkevat kunnan kautta..
Darevskia raddei

Darevskia raddei on sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran saksalainen Oskar Boettger vuonna 1892. Laji on nimetty tutkimusmatkailija Gustav Radden mukaan.
Koko ja ulkonäkö.
"Darevskia raddei" on hieman alle 20 senttimetrin mittainen sisilisko. Väriltään se on kokonaan ruskea lukuun ottamatta hieman vaaleaa vatsaa. Selkäpuoli on tummanruskea, miltei musta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laji elää endeemisenä eli kotoperäisenä Euraasian mantereella. Sitä tavataan Armeniasta, Azerbaidžanista, Georgiasta, Iranista ja Turkista. Sen elinympäristöä ovat metsät, niityt ja kivikot. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa kovakuoriaisia ja lieroja, sekä myös muita hyönteisiä, nilviäisiä ja perhosia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi.
Nancy Drolet

Nancy Drolet (s. 2. elokuuta 1973 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kuudet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Drolet pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.
Drolet asuu Drummondvillessa Quebecissa, Kanadassa.
Andréanne Morin

Andréanne Morin (s. 9. elokuuta 1981 Quebec) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 sekä sijoittui neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2008 ja seitsemänneksi Ateenan olympialaisissa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 sekä pronssia Milanossa 2003. Samassa luokassa hän sijoittui viidenneksi Etonin MM-kilpailuissa 2006 ja seitsemänneksi Luzernin MM-kilpailuissa 2001.
Darcy Marquardt

Darcy Marquardt (s. 22. maaliskuuta 1979 Vancouver) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 sekä sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa Ateenan olympialaisissa 2004 ja kahdeksikossa Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti perämiehettömässä kaksikossa Jane Thorntonin kanssa kultaa Etonissa 2006. Marquardt saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa Sevillassa 2002 sekä kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 ja MM-pronssia kahdeksikossa Milanossa 2003.
Lauren Wilkinson

Lauren Wilkinson (s. 17. lokakuuta 1989 Vancouver) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui viidenneksi samassa luokassa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Amsterdamissa 2014 ja pronssia Aiguebelettessa 2015. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kahdeksikossa kultaa vuonna 2011 ja saavutti pronssia vuonna 2010.
Lauren Wilkinsonin vanhemmat David ja Susan sekä veljet Jerome ja Michael ovat myös kilpailleet soutajina, heistä viimeksi mainittu olympialaisissakin.
Yhdystie 7000

Yhdystie 7000 on tie joka kulkee Ilmajoen Koskenkorvalta Seinäjoen Ylistarolle. Tien pituus on noin 32 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Ilmajoentie" Koskenkorvalta Seututien 701 risteykseen, "Kirkkotie" Ilmajoen kunnankirjaston risteykseen, ja sen jälkeen "Könnintie" koko loppumatkan ajan. Tie on asvaltoitua Koskenkorvalta Yhdystien 7013 risteyksen pohjoispuolella sijaitsevaan Pohtoolantien risteykseen saakka. Tästä eteenpäin seuraavan kymmenen kilometrin matkan tie on päällystämätöntä hiekkatietä. Loppumatka Ylistaron asemanseudulle on puolestaan jälleen asvaltoitua osuutta.
Ottilia Adelborg

Eva Ottilia Adelborg (6. joulukuuta 1855 Karlskrona – 19. maaliskuuta 1936) oli ruotsalainen taiteilija. Hänen sisarensa oli tekstiilitaiteilija Maria Adelborg. Hän opiskeli Teknillisessä koulussa (nyk. Konstfack) vuosina 1875–1877 ja Taideakatemiassa 1877–1883. Hän maalasi akvarelleja ja toimi kuvittajana. Hän perusti asuinpaikkakunnalleen Gagnefiin nypläyskoulun. Adelborg kuvitti lastenkirjoja.
Gagnefin kunta perusti vuonna 2000 joka toinen vuosi myönnettävän kirjallisuuspalkinnon Ottilia Adelborgin palkinto.
Palkitut.
Lähde:
Kaja Juvan

Kaja Juvan (s. 25. marraskuuta 2000 Ljubljana) on slovenialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 106 elokuussa 2019.
Vuoden 2017 Wimbledonissa Juvan voitti tyttöjen nelinpelin Olga Danilovićin kanssa. Vuoden 2018 nuorten kesäolympialaisissa Juvan voitti kultaa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Iga Świątekin kanssa. Juvan pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2019. Wimbledonissa 2019 Juvan voitti pääsarjan avauskierroksella Kristýna Plíškován, mutta hävisi toisella kierroksella kolmieräisen ottelun 11:nneksi sijoitetulle Serena Williamsille.
Gustaf Ållon

Gustaf Ållon (Ollon) (1646–1704) oli ruotsalainen tullikamreeri ja virsirunoilija.
Ållon oli kotoisin Vikbolandetista, Itä-Götanmaalta. Käytyään koulun Linköpingissä hän pääsi valtaneuvos Knut Kurckin palvelukseen Ollonön (Ållonön) kartanoon, jonka mukaan hän lienee saanut sukunimensä. Vuonna 1683 hänet mainitaan Tukholman linnankirjuriksi ja erään perukirjan mukaan vuodelta 1692 hänen arvonsa oli kamreeri. Viimeiset vuotensa hän toimi Suuren Meritullin (Stora sjötullen) palveluksessa. 
Ållon kirjoitti ja käänsi virsiä. Useita hänen kirjoittamiaan tai kääntämiään virsiä julkaistiin 1694 ilmestyneessä ns. karoliinisessa virsikirjassa, mutta vasta hänen kuolemansa jälkeen selvisi, että hän oli virsien tekijä, kun hänen ystävänsä löysivät hänen jälkeensä jättämiensä paperien joukossa hänen omakätisesti kirjoittamiaan virsitekstejä.
Ruotsin vuoden 1819 virsikirjassa oli viisi hänen kirjoittamaansa ja kolme hänen kääntämäänsä virttä. Muutama hänen kirjoittamansa tai ruotsiksi kääntämänsä virsi on edelleen käytössä Ruotsissa ja Suomessa:
Ållonin kirjoittamat ja kääntämät virret suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja
Käännökset
Ruotsin kirkon virsikirja
Käännökset
Seurakunta laulaa
Hengellinen laulukirja 
Siionin virret
Yhdystie 2505

Yhdystie 2505 kulkee Nokian Sarpatista Sastamalan Karkkuun. Tien pituus on 32 kilometriä.
Nokian alueella tien osoitenimenä on ensin "Nokianvaltatie" valtatieltä 12 yhdystien 3001 risteykseen, josta eteenpäin "Siuronvaltatie" Riuttamäenkadun risteykseen, "Siurontie" Siuronkosken sillalle, "Kuljuntie" Rajalanraitin risteykseen, ja "Kulovedentie" Sastamalan rajalle. Sastamalan puolella tien osoitenimenä on ensin "Salmintie" yhdystien 2503 risteykseen, "Otamussillantie" Lehtisentien risteykseen, "Nohkuantie" yhdystien 2496 risteykseen, "Maakunnantie" Riippiläntien risteykseen, ja "Karkuntie" loppumatkan eli seututien 249 risteykseen saakka.
Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välistä osuutta lukuun ottamatta tie on asvaltoitu koko matkalta. Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välinen osuus on päällystämätöntä soratietä.
Seututie 252

Seututie 252 on tie joka kulkee Punkalaitumelta Sastamalan Vammalaan. Tien pituus on noin 32 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensin "Vammalantie" seututien 230 risteyksestä Sastamalan kuntarajalle, "Punkalaitumentie" kuntarajalta valtatien 12 eritasoliittymään, "Turuntie" Pesurintien ja Itsenäisyydentien kiertoliittymään, "Itsenäisyydentie" yhdystien 2522 risteykseen, "Puistokatu" Kirkkokadun ja Marttilankadun kiertoliittymään, "Marttilankatu" Vammaskosken sillalle, "Asemakatu" Asemakadun kiertoliittymään, ja "Sastamalankatu" tien päätepisteeseen eli seututien 249 risteykseen.
Tuudo (sovellus)

Tuudo on suomalainen korkeakouluopiskelijoiden opiskelua tukeva mobiilisovellus, joka on käytössä jo yli kahdessakymmenessä korkeakoulussa Suomessa ja ulkomailla. Tuudo kokoaa opiskelijoille oppilaitoksen opintojärjestelmien tietojen lisäksi myös monia muita palveluita yhdeksi kokonaisuudeksi. Tuudon kehittäjä on oululainen Tuudo Oy.
Ominaisuudet.
Tuudon eniten käytetyt opiskelutoiminnot ovat automaattinen lukujärjestys, opintosuoritukset sekä kurssitarjonnan ja -tietojen esittäminen. Näiden lisäksi kursseille ilmoittautuminen Tuudon kautta on käytössä useissa oppilaitoksissa.
Muita Tuudoon sisällytettyjä ominaisuuksia on opiskelijaravintoloiden ruokalistat, oppilaitoksen sisätilanavigointi sekä työ- ja harjoittelupaikkojen välitys. Digitaalinen opiskelijakortti mahdollistaa normaalien kansallisten opiskelijaetuuksien ja valikoitujen opiskelijaravintoloiden automaattilinjastojen käytön.
Liitynnät.
Tuudoon on rakennettu liitynnät useisiin opintotietojärjestelmiin. Esimerkkeinä Suomessa monessa yliopistossa käytössä oleva Oodi ja ammattikorkeakouluissa lähes standardin asemassa oleva Peppi. Muita opintojärjestelmiä ovat lukujärjestystietoja tarjoavat Asio- ja TimeEdit-järjestelmät sekä Moodle-oppimisalusta. Kirjastopalvelut ovat saatavilla Voyager-, Koha- ja Alma-kirjastojärjestelmäliityntöjen kautta.
Tuudon modulaarinen rakenne mahdollistaa myös muiden opintojärjestelmien liittämisen tarvittaessa.
Historia.
Tuudo Oy on perustettu syksyllä 2015. Tuudon kehittäjätiimin tausta on Oulun yliopiston Aapo-mobiilisovellushankkeessa. Lähtökohtana oli tarjota sovellus, jolla helpotetaan ja tehostetaan korkeakouluopiskelijoiden opiskeluarkea. Ensimmäisille oppilaitosasiakkaille Tuudo-sovellus Oodi-liitännällä toimitettiin vuoden 2016 syksyllä. Seuraavana vuonna mukaan tuli ensimmäisenä Peppi-järjestelmää käyttävänä oppilaitoksena Tampereen ammattikorkeakoulu.
Ensimmäinen ulkomainen Tuudon käyttöönottanut oppilaitos oli kolumbialainen Fundación Universitaria Cafam Bogotássa vuonna 2018.
Lukuvuoden 2019–2020 loppuun mennessä Tuudon on ottanut käyttöön lähes 200 000 korkeakouluopiskelijaa.
Ultima Thule -lasisarja

Ultima Thule on Tapio Wirkkalan suunnittelema lasiastioiden sarja.
Ultima thule -lasien pinta valmistetaan tekniikalla, jossa sula lasimassa hakee muotonsa kaiverretuissa muoteissa. Wirkkala sai tähän inspiraation jäästä ja sulavista jääpuikoista. Pintakuviota käytettiin myös Finlandia Vodka -pullossa.
Vuonna 2015 tuli kuluneeksi 100 vuotta Tapio Wirkkalan syntymästä. Juhlavuoden kunniaksi Ultima Thule -sarjaan palautettiin aiemmin tuotannossa olleet kaksi lautasta, kuohuviinilasi ja kaadin sekä tuotiin uutena tuotteena olutlasi. 
Finnair on käyttänyt Ultima Thule -laseja business-luokkansa juomatarjoilussa vuodesta 1969, aluksi juhlistamaan uutta New Yorkin reittiään.
TAO

Lapin yliopiston taideaineiden opiskelijat TAO ry eli TAO on Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan koulutusohjelmien yhteinen ainejärjestö. Tiedekunnan jokaisella oppiaineella oli aikaisemmin oma ainejärjestönsä, mutta 2000-luvun puolessa välissä heräsi ajatus perustaa yhteinen ainejärjestö. TAO ry perustettiin vuonna 2006. Yhdistyksen logon on suunnitellut entinen Lapin yliopiston graafisen suunnittelun opiskelija Emilie Uggla.
Toiminta.
TAO ry:n sääntömääräisenä tarkoituksena on toimia Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan opiskelijoiden yhdyssiteenä ja etujärjestönä. Yhdistyksen ylin päättävä elin on yhdistyksen kokous. Hallitus vastaa yhdistyksen päivittäisen toiminnan pyörittämisestä. Yhdistyksellä on toimisto taiteiden tiedekunnassa Lapin yliopistolla.
TAO ry pyrkii lisämään yhteisöllisyyttä ja opiskelijavaikuttamisen mahdollisuuksia Lapin yliopistossa, sekä tekemään yhteistyötä opiskelijoille hyödyllisten verkostojen kanssa. Yhdistys nimittää opiskelijaedustajia yliopiston eri toimikuntiin. Yhdistys on ottanut useasti kantaa opiskelijoiden puolesta, mm. Opintopsykologi Lapin yliopistoon -mielenilmaus, AVM-vetoomus 2024, sekä järjestänyt Rovaniemellä kaikille avoimia tapahtumia. TAO ry vaikuttaa myös Lapin yliopiston ylioppislaskunnan opiskelijapolitiikkaan oman edustajistolistan kautta. TAO-lista tuplasi paikkamääränsä edustajistossa ja nousi toiseksi suurimaksi listaksi vuonna 2020.Vuonna 2024 TAO edusti kuuden henkilön voimin edustajistossa. 
TAO ry tukee opiskelijoiden liikuntaa ja urheilutoimintaa sekä pyrkii järjestämään erilaisia yritysvierailuja, retkiä ja juhlia. Lisäksi TAO ry:n alla toimii yliopiston oma opiskelijaradio Radio Säteily ja lautapelikerho KOPLA. 
TAOn alumniyhdistys TAO Alumni ry toimii yhdyssiteenä Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan nykyisten ja entisten opiskelijoiden välillä, sekä järjestää tapahtumia ja matkoja.
Radio Säteily.
Säteily luotiin 2000-luvun alussa tukemaan audiovisuaalisen mediakulttuurin koulutusohjelman radioilmaisun kurssia, mutta siirryttyään TAO ry:n alaisuuteen, vapaana opiskelijaradiona siihen voivat tuottaa sisältöä kaikki radioilmaisusta kiinnostuneet opiskelijat tiedekunnasta riippumatta. Säteilyn toiminnalla on vuosia jatkuneet pitkät perinteet ja sen toimintaperiaatteena onkin olla laadukkaasti kokeileva ja hauskasti erilainen paikallisradio. Säteily tuo Rovaniemeläisille kuulijoille kiinnostavaa ja muista kanavista erottuvaa sisältöä radiossa ja verkossa. Radio Säteilyn tuottajia on myös siirtynyt kaupalliselle kanavalle ja Ylelle mm. iltapäiväjuontaja Timo Metsäjoki. Se on myös tuottanut aiheita tutkimuksiin.
Kulttuuri ja tavat.
TAO ry:n jäseniä kutsutaan TAOlaisiksi tai pandaperheeksi, sillä he assosioituvat vahvasti maskottiinsa pandaan. Vapaa-ajan tapahtumiin TAOlaiset pukevat yleensä päälleen fuksianpunaiset opiskelijahaalarit. TAOlaisilla on myös omia lauluja, joista tunnetuin on TAOlaisen sanoittama Tao Tao, jota he laulavat Taotao, pieni pandakarhu -tunnusmusiikin tahtiin.
Kuwana

Kuwana () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Isenlahden rannikolla prefektuurin koillisosassa ”Kison kolmen joen” eli Kiso-, Nagara- ja Ibijokien suulla. Sen länsirajalla mereen laskee vielä Inabejoki. Luoteessa kaupungin alue nousee Yōrōvuorille ja rajautuu Gifun prefektuuriin, itäpuolella sijaitsee Aichin prefektuuri. Kuwanassa on 141 895 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 136,68 neliökilometriä.
Kuwana kehittyi historiallisesti Ibijoen suun satamapaikkakuntana. Edo-kaudella siitä tuli linnanaluskaupunki, Kuwanan daimiokunnan hallinnollinen keskus ja yksi vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"), joka tunnettiin seuraavalle postiasemalle, Atsutan Miya-shukulle, johtaneesta ”seitsemän rin pituisesta vedenylityksestä” (). Kaupunki rikastui puutavaran ja erityisesti riisin tukkukaupalla. Kuwanan ohittaneen Tōkaidō-rautatielinjan valmistuttua 1800-luvun lopulla kaupunki taantui pahoin, mutta on sittemmin kasvanut yhtenä Nagoyan esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kuwanalle osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa myönnettiin vuonna 1937. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2004, kun siihen liitettiin Nagashiman ja Tadon maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi metallinvalu ja muu metalliteollisuus, keinokuitujen valmistus ja rannikolla vesiviljely. "Hamaguri"-simpukat ("Meretrix lusoria") ovat eräs tunnettu paikallinen erikoisuus.
Kuwanan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Kuwanan linnan rauniot, joita ympäröi Kyūkan puisto, 1900-luvun alussa rakennettu Rokkaen-huvila ja Daifukuden-jin buddhalainen temppeli. Tadon alueella sijaitsee merkillepantava Tado-taishan šintolainen pyhäkkö. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat myös prefektuurin luonnonpuistoon kuuluvat jokimaisemat ja Nagashima-onsenin kuuma lähde. Kuwanaa palvelevat JR Tōkain Kansai-päälinja, Kintetsu-rautateiden Nagoya-linja, Sangi-rautateiden Hokusei-linja ja Yōro-rautatien Yōrō-linja.
Japanin kansanterveyslaitos

Japanin kansanterveyslaitos (; ; lyhennys NIPH) on Japanin Suur-Tokion suurkaupunkialueen Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungissa toimiva valtiollinen kansanterveyteen keskittynyt tutkimuslaitos. Se antaa kansanterveysalan koulutusta, laatii erilaisia selvityksiä ja tekee tutkimusta kansanterveyden alalta.
Japanin kansanterveyslaitos on perustettu 1. huhtikuuta 2002. Sen edeltäjiin kuuluu muun muassa vuonna 1938 perustettu kansanterveyslaitos seuraajineen, vuonna 1949 perustettu kansallinen terveyspalvelujen hallinnon laitos sekä 1959 perustettu kansallisen terveyslaitoksen (NIH, eli vuodesta 1997 lähtien NIID, Japanin tartuntatautilaitos) hammashygieninen osasto seuraajineen. 
Tammikuun lopussa 2020 Japanin evakuoidessa kansalaisiaan koronaviruksen aiheuttaman covid-19-taudin tautikeskittymästä Kiinassa Japanin kansanterveyslaitos osallistui karanteenin järjestelyihin Kiinasta palanneille.
Miss St. Vincent ja Grenadiinit

Miss St. Vincent ja Grenadiinit (Miss SVG) on kansallinen kauneuskilpailu Saint Vincent ja Grenadiineilla. 
Historia.
Miss SVG järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951 Saint Vincentin ja Grenadiinien karnevaalien kuningattaren tittelillä. Titteliä myönnettiin vuosina 1951-1985. Tänä aikana äänioikeus syntyi ja mullisti yhteiskunnan. Uusi Miss SVG:ksi nimitetty titteli jatkoi perinnettä. Carnival Development Corporation (CDC) omistaa tällä hetkellä maan arvostetuimman kauneuskilpailun. 
Kansainväliset kilpailut.
Vuosina 1964-2006 Miss Saint Vincent ja Grenadiinien voittajat edustivat maata Miss Universum-kilpailussa. Samaan aikaan Saint Vincent ja Grenadiinit osallistui myös Miss World-kilpailuun vuosina 1978-1994. Nykyään Saint Vincentillä ja Grenadiineilla ei ole mahdollisuutta palata Miss Worldiin.
Iberianmuurisisilisko

Iberianmuurisisilisko (vanh. "espanjansisilisko"; "Podarcis hispanicus") on sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran itävaltalainen Franz Steindachner vuonna 1870.
Koko ja ulkonäkö.
Iberianmuurisisilisko on noin 18–20 senttimetrin mittainen sisilisko. Kuonon pituus on noin 4–6 senttimetriä. Väriltään laji on kokonaan ruskea lukuun ottamatta valkoisia juovia joita on sekä selässä että kyljissä. Häntä on yleensä ruskea, mutta poikasella saattaa olla syntyessään hieman sinertävä häntä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan pääosin Pyreneiden niemimaalta, mutta se on levinnyt myös Saksaan, Ranskaan, Marokkoon, Algeriaan ja Tunisiaan. Sen elinympäristöä ovat kalliot ja vuorenseinämät, joissa se usein kiipeilee. Iberianmuurisisilisko on hyvin ketterä ja kykenee liikkumaan nopeasti kallionseinämillä. Sen elinikä on noin neljä vuotta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi.
Tara Mounsey

Tara Lynn Mounsey (s. 12. maaliskuuta 1978 Concord) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä sekä kaksi MM-hopeaa vuosina 1997 ja 1999.
Laila Niemioja

Laila Niemioja (o.s. Tuhkanen, 23. toukokuuta 1914 Kajaani – 19. kesäkuuta 2001 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Niemioja perusti oman suunnittelutoimiston vuonna 1946, ja johti toimistoaan eläkkeelle jäämiseensä asti. Niemioja suunnitteli myös muutaman muistomerkin.
Elämä ja ura.
Laila Niemiojan vanhemmat olivat taidemaalari Toivo Gideon ja Martta (o.s. Rechardt) Tuhkanen. Kajaanissa syntynyt Niemioja kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1932 ja valmistui arkkitehdiksi Suomen Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1938. Niemioja työskenteli valmistumisensa jälkeen SOK:n rakennusosastolla vuoteen 1941 asti, vuosina 1941–1942 Aarne Ervin toimistossa, jonka jälkeen hän oli Suomen Arkkitehtiliiton standardoimistoimistossa vuosina 1943–1945.
Oma toimisto.
Vuonna 1946 Niemioja perusti oman arkkitehtitoimiston. Se toimi aluksi Keuruulla, mutta muutti vuonna 1956 Helsinkiin. Suunnittelutöissä toimisto keskittyi julkisiin rakennuksiin Keuruulla, Koskenpäällä ja Jämsässä: kouluihin, opettajien asuintaloihin, terveysasemiin ja sairaaloihin. Niemioja suunnitteli myös liiketaloja ja yksityisille henkilöille asuintaloja ja loma-asuntoja. Loma-asunnoista merkittävä on vuonna 1949 valmistunut Olavi Paavolaisen huvila Pekanniemi. Paavolainen vietti huvilalla kesät 1949–1964. Huvila on muutettu sittemmin talviasuttavaksi omakotitaloksi. Niemiojan suunnittelutöiden tyyliä kuvataan jälkifunktionalismiksi, jossa yksityiskohdat olivat koristeellisia, mutta hillittyjä.
Laila Niemioja johti toimistoaan eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1982 asti. Vuonna 1981 oli perustettu Arkkitehtitoimisto Niemioja &amp; Uusitalo Oy, jossa olivat osakkaina Niemiojan toimiston pitkäaikaiset työntekijät. Eläkkeelle jäätyäänkin Niemioja osallistui merkittävien suunnittelutöiden ohjaamiseen ja seuraamiseen vuoteen 1988 saakka. Laila Niemioja kuoli vuonna 2001. 
Niemiojan muistolaatta.
Keuruun kaupunki paljasti Laila Niemiojan muistolaatan syyskuussa 2018 Keuruun pääterveysaseman pääsisäänkäynnin vierelle. Muistolaatan on suunnitellut arkkitehti Anitta Tuhkanen
Perhe.
Laila Niemiojan puoliso Teuvo Niemioja (1915–1974) oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja toimi 1948–1954 Orionin Keuruun tuotantolaitosten tehtaanjohtajana ja isännöitsijänä – Orion oli siirtänyt talvisodan aikana osan tuotantoaan turvaan Keuruulle. Orionin kemianteollisuuden tuotanto Keuruulla päättyi vuonna 1957. Teuvo Niemioja toimi myöhemmin Orionin toimitusjohtajana 1966–1969. Niemiojilla oli neljä lasta.
Muistomerkit.
Laila Niemioja suunnitteli Keuruun Pihlajavedelle vuonna 1949 paljastetun sankaripatsaan ja seuraavana vuonna paljastetun Jämsän Koskenpään sankarimuistomerkin. Koskenpään muistomerkkiin lisättiin vuonna 1977 Pentti Papinahon reliefi "Elämä jatkuu". Niemioja suunnitteli myös Keuruulle vuonna 1957 paljastetun Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkin.
Félicité Genlis

Stéphanie Félicité Genlis, s. "du Crest de Saint-Aubin, kreivitär Genlis", (1746–1830) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti yli 140 teosta, joihin kuuluu muun muassa pedagogisia oppaita, romaaneja, näytelmiä, runoja, lastenkirjoja ja esseitä. Hän kirjoitti esimerkiksi teokset "Le théâtre d’éducation" (1779), "Adèle et Théodore" (1782), "Veillées du château ou cours de morale à l’usage des enfants" (1784) ja "La Femme auteur" (1802). Hänen muistelmansa kertovat elämästä Ranskassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa. Tuotteliaan kirjallisen uran lisäksi Genlis oli taitava harpisti. Genlis vastusti Madame de Staëlia ja kuoli ankarana katolilaisena ja Voltairen hengen vastustajana. Henry Lapauze on julkaissut hänen kirjeitään kokoelmana "Lettres inédites de M:me de Genlis à son fils adoptif Casimir Baecker" (1902). Genlis vaikutti aikanaan erityisesti pedagogian alalla ja kävi teoksillaan kiivasta keskustelua muun muassa Rousseaun kanssa.
Gustav Frenssen

Gustav Frenssen (1863 Barlt, Saksa – 1945 Barlt, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hänen isänsä oli puuseppä. Isä pani poikansa ensin kansakouluun ja sitten Meldorfin lukioon. Vuosina 1886–1890 Frenssen opiskeli teologiaa Tübingenissä, Berliinissä ja Kielissä ja oli 1890–1902 pastorina Hemmessä. 1902 hän luopui papillisesta toimestaan ja työskenteli siitä alkaen kirjailijana Meldorfissa.
Frenssenin esikoisromaani "Die Sandgräfin" (1896) kuvaa rakkauden voittoa vihasta ja kärsimyksestä. Huomattavampi on hänen toinen romaaninsa "Die drei Getreuen" (1898; suom.), joka kertoo kolmen nuoren miehen kehityksen ja kuvastaa tekijän suurta kotiseuturakkautta. Kolmea pientä nidosta saarnoja "Dorfpredigten" (1899; suom. "Kyläsaarnoja") seurasi Frenssenin ensimmäinen yleistä suosiota saavuttanut romaani "Jörn Uhl" (1901; suom.), joka kuvaa rehellisen, väsymättömän työn kohottamaa ihmiskohtaloa. Frenssenin seuraavat teokset ovat "Hilligenlei" (1905; suom.), "Peter Moors Fahrt nach Südwest" ja "Klaus Hindrich Baas" (1909; suom.), "Der Untergang der Anna Hollmann" (kertomus, 1912; suom.), "Bismarck" (proosaruno, 1914), "Die Brüder" (kertomus, 1917).
Frenssenin teoksista kuvastuu eettinen maailmankatsomus, elävä huomiokyky ja kuvaamistaito, joka kuitenkin toisinaan eksyy pitkäveteisyyteen.
Christian Dietrich Grabbe

Christian Dietrich Grabbe (1801–1836) oli saksalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joiden vahvin puoli ei ole esitettävyys mutta joissa ilmenevä luonteenerittely on usein nerokas, joskin toisinaan erikoinen ja keinotekoinen. Hänen draamansa "Herzog Theodor von Gothland" on osaksi mauton, mutta suurisuuntainen ja syväajatuksinen. Hänen muista draamateoksistaan ovat huomattavia "Don Juan und Faust" (1829), "Kaiser Friedrich Barbarossa" (1829), "Kaiser Heinrich VI" (1830), "Napoleon oder die hundert Tage" (1831), "Hannibal" (1835) ja "Die Hermansschlacht" (julk. 1838). Monet arvostelijat pitivät aikoinaan Grabbea Heinrich von Kleistin rinnalla Friedrich Schillerin jälkeen Saksan suurimpana draamanerona.
Sophie Gay

Sophie Gay (s. "Nichault de la Valette" tai "Nichault de Lavalette"; 1. heinäkuuta 1776 Pariisi – 5. maaliskuuta 1852 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän asui vuoroin Aachenissa ja Pariisissa, myöhemmin yksinomaan Pariisissa, missä hänen salonkinsa oli seura- ja taidemaailman keskuksena. Hänen parhaat teoksensa ovat kolme ensimmäistä romaania "Laure d’Estell" (1802), "Léonie de Montbreuse" (1813) ja "Anatole" (1815), jotka osoittavat tekijän tarkkaa huomiokykyä, syvää tunnetta ja tyylitaitoa.
Panu Savolainen

Panu Savolainen (s. 12. marraskuuta 1983 Turku) on suomalainen arkkitehti ja tutkija, joka toimii Aalto-yliopiston arkkitehtuurin historian ja restauroinnin apulaisprofessorina. Hän on tutkinut kaupunkihistoriaa ja arkkitehtuurin historiaa keskiajalta 1900-luvulle. Savolainen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2009, filosofian maisteriksi (historia) Turun yliopistosta vuonna 2013. Hän väitteli Turun yliopistosta vuonna 2017 julkisen ja yksityisen tilan historiaa käsittelevällä väitöskirjalla. Savolainen on työskennellyt arkkitehtitoimistoissa vuodesta 2006, viimeksi Livady Oy:ssä vuonna 2019. Hän on toiminut tutkijana Aboa Vetus &amp; Ars Nova -museossa 2010–2011 ja 2013, Turun yliopistossa 2014–2019 sekä Åbo Akademissa vuonna 2019.
Savolainen on julkaissut tieteellisten kirjojen ja artikkelien ohella toistakymmentä rakennushistoriaselvitystä sekä laajemmalle yleisölle suunnattuja teoksia. Yhdessä Otso Kortekankaan kanssa hän on julkaissut Turun historiaa käsittelevän lastenkirjan. Savolainen on vastannut Turun historian museohankkeen Turun paloa (1827) edeltävää kaupunkia käsittelevän virtuaalitodellisuusmallin rakennushistoriallisen tiedon tuottamisesta. Hän toimii Alvar Aalto -säätiön ja Suomen Rooman-instituutin hallitusten jäsenenä.
Anders Abraham Grafström

Anders Abraham Grafström (10. tammikuuta 1790 Sundsvall – 24. heinäkuuta 1870 Uumaja) oli ruotsalainen pappi ja runoilija. Hän valmistui maisteriksi 1815. Hänet kutsuttiin 1820 väitöskirjansa "De statu rerum suecicarum ad mortem Ingialdi Illråda" ansiosta historian dosentiksi Uppsalan yliopistoon, mutta jo 1821 hän haki ja sai lehtoraatin Karlbergin sota-akatemiassa. Hän sai pappisvihkimyksen 1831 ja toimi vuodesta 1835 Uumajan kirkkoherrana. Hän oli vuodesta 1849 kontrahtirovasti ja pappissäädyn edustaja valtiopäivillä.
Grafström julkaisi runojaan sekä fosforistien julkaisuissa että myös mihinkään linjaan sitoutumattomissa lehdissä. Hänen katsottiin runojensa elegisen sisällön puolesta kuuluvan fosforisteihin, mutta toisaalta runot olivat muodoltaan moitteettomia ja hiottuja, ja siksi hänet sijoitettiin akateemisten ryhmään. Vienoksi, tunnelmalliseksi ja soinnukkaaksi luonnehdittu lyriikka ei ole ilmaisultaan kovin omaperäistä mutta muistuttaa hänen appensa Frans Mikael Franzénin tyyliä, ja hän kuuluukin Franzénin tavoin kirjallisten kiistojen ulkopuolisiin.
Monia Grafströmin runoja on sävelletty.
Grafström valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi 1839. Kootut teokset "Samlade skaldestycken" ilmestyi Tukholmassa 1864.
Kuzma Filatov

Kuzma Filippovitš Filatov (, 14. heinäkuuta 1929 Nuottavaara – 5. toukokuuta 2008 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Kuzma Filatov syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Sortavalan finanssiopistosta vuonna 1948. Filatov työskenteli tilintarkastajana ja Karjalan autonomisen tasavallan valtionvarainministeriön ekonomistina. Työn ohella hän opiskeli Neuvostoliiton finanssi- ja talousinstituutissa ja Leningradin puoluekorkeakoulussa. 
Filatov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1959. Hän työskenteli Karjalan ASNT:n suunnittelukomitean varapuheenjohtajana vuosina 1967–1968 ja Neuvostoliiton Suomen-suurlähetystön taloudellisena neuvonantajana vuosina 1968–1973. Vuosina 1973–1984 Filatov toimi Karjalan ASNT:n suunnittelukomitean puheenjohtajana.
Filatov oli Karjalan ASNT:n ministerineuvoston ensimmäinen varapuheenjohtajana vuosina 1984–1986 ja tasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja vuosina 1986–1990. Hän oli myös NKP:n aluekomitean byroon jäsen ja Venäjän federatiivisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston kansanedustaja.
Päättymätön tarina (televisiosarja)

Päättymätön tarina (alkuperäiseltä nimeltään The Neverending Story: The Animated Adventures of Bastian Balthazar Bux) on CineVox Entertainmentin ja HIT Entertainmentin tuottama ja Ellipsen ja Nelvanan animoima 26-osainen piirrossarja, joka esitettiin alun perin vuosina 1995–1996. Sarja perustuu löyhästi Michael Enden kirjaan "Tarina vailla loppua". Sarja on esitetty Suomessa MTV3-kanavalla 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa.
Georgios Synkellos

Georgios Synkellos (, 700-luku) oli bysanttilainen kronikankirjoittaja. Hän toimi Konstantinopolin patriarkan Tarasioksen (784–806) sihteerinä. Georgios Synkellos kirjoitti kronikkateoksen "Ekloge khronografias", joka alkaa maailman luomisesta ja ulottuu keisari Diocletianukseen (284 jaa.). Teos on julkaistu muun muassa Wilhelm Dindorfin kokoelmassa "Corpus scriptorum historiae byzantinae".
Henrik Frosterus

Henrik Frosterus (1727 Ruotsi – 1773) oli suomalaistaustainen ruotsalainen professori ja juristi. Hän julkaisi vuosina 1765–1770 arvokkaan teoksensa "Inledning till Svenska krigslagfarenheten". Hänestä tuli 1771 ensin logiikan ja metafysiikan, sitten talous- ja kauppaoikeuden professori Uppsalan yliopistoon.
Frosteruksen esi-isä oli Ericus Frosterus, jonka jälkeläinen, isonvihan aikana Ruotsiin muuttanut Andreas Frosterus oli Henrikin isä.
Jakiv Holovatskyi

Jakiv Fedorovytš Holovatskyi () (1814 Galitsia – 1888) oli ukrainalainen kirjailija. Hän suoritti opintonsa Lembergin yliopistossa. Yhdessä Markijan Šaškevytšin ja Ivan Vahylevytšin kanssa hän muodosti salaisen Ruteenikolmikko-ryhmän ajamaan Galitsian ukrainalaisten asiaa ja julkaisi ryhmän "Rusalka Dnistrovaja" -nimisessä kirjallisessa kalenterissa runoja. Oltuaan jonkin aikaa uniaattien pappina hän tuli 1848 ukrainan kielen professoriksi Lembergin yliopistoon.
Holovatskyi siirtyi 1867 Venäjälle, jossa hän kääntyi ortodoksiksi. Hänet nimitettiin virkamieheksi Vilnan arkistoon. Holovatskyi on julkaissut ukrainan kieliopin ja tutkimuksia ukrainan kielen ja kansatieteen alalta sekä slaavilaisten maiden maantieteellistä sanakirjaa (1884) ja lisäksi arvokkaan kokoelman Galitsian ja Unkarin ukrainalaisten kansanlauluja (1860–1870 ja 1878).
Antimonitribromidi

Antimonitribromidi (SbBr3) on antimonin ja bromin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Sitä voidaan käyttää muiden antimoniyhdisteiden valmistamiseen, tekstiilien värjäyksessä, analyyttisen kemian reagenssina ja polymeerien palonestoaineena. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa antimonitribromidi on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Sillä on kaksi kidemuotoa, jotka ovat α- ja β-muodot. Yhdiste liukenee happoihin, emäksiin ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin ja kloroformiin. Antimonitribromidi hydrolysoituu veden vaikutuksesta antimonitrioksidiksi. Aine on Lewis-happo ja muodostaa kompleksja. Yhdiste ärsyttää ihoa ja hengitysteitä ja voi kosketuksiin joutuessaan aiheuttaa syövytysvammoja.
Valmistus ja käyttö.
Antimonitribromidia valmistetaan useimmiten kuumentamalla antimonin ja bromin seosta. Toinen tapa on antimonitrikloridin ja booritribromidin välinen halogeeninvaihtoreaktio.
2 Sb + 3 Br2 → 2 SbBr3
Antimonitribromidia käytetään muiden antimoniyhdisteiden valmistamiseen, tekstiilien värjäyksessä peittana, eräiden metalliseosten värjäämiseen, analyyttisen kemian reagenssina ja polymeerien kuten polyeteenin palonestoaineena.
Yhdystie 1492

Yhdystie 1492 on tie joka kulkee Porvoon Hinthaarasta Pornaisten Laukkoskelle. Tien pituus on 8 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Porvoon alueella "Pornaistentie" ja Pornaisten alueella "Porvoontie".
Yhdystie 1492 alkaa Porvoon kunnan Hinthaarassa erkanemalla yhdystiestä 1531. Tieltä erkanee useita teitä muun muassa Vähä-Laukkoskentie Vähä-Laukkoskelle ja edelleen kahden kilometrin päähän Pornaisten keskustasta yhdystielle 1494 sekä Isoniityntie Isoniitylle neljän kilometrin päähän. Vähä-Laukkoskentien ja Isoniityntien risteyksen välisellä osuudella tiellä tulee Porvoon ja Pornaisten kunnanraja. Kunnanrajan jälkeen tie jatkaa Laukkosken kylään. Yhdystie 1492 loppuu yhdystielle 1494 Laukkosken kylässä. Yhdystien 1492 päätepisteestä Pornaisten keskustaan on neljä kilometriä ja Sipoon Nikkilään 11 kilometriä.
Hiphei

Shri Hiphei (23. elokuuta 1937 – 8. huhtikuuta 2020 Aizawl) oli intialainen poliitikko. Hän istui Rajya Sabhan jäsenenä kahden kauden ajan vuosina 1990–1996 ja 1996–2002.
Hiphei tuli valituksi osavaltionsa Mizoramin lainsäädäntökokouksen jäseneksi vuosina 1972, 1978, 1979, 1984, 1987, 1989 ja 2013. Osavaltion lainsäädäntökokouksen puhemiehenä hän toimi vuosina 1989–1990 ja 2013–2018. Vuosina 1972–1977 hän oli toiminut sen varapuhemiehenä. Hänellä oli myös eri vastuualueita osavaltion hallituksessa. Hän kuului vuodesta 1984 Intian kongressipuolueeseen ja liittyi Intian kansanpuolueeseen vuonna 2018. Varhaisemmalla urallaan hän oli toiminut Mara Freedom Partyssa syyskuusta 1963 ja Janatassa vuodesta 1978.
Hiphei kuoli 82-vuotiaana Aizawlin siviilisairaalassa pitkittyneeseen sairauteen. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta.
Yhdystie 1531

Yhdystie 1531 on tie, joka kulkee Sipoon Savijärveltä Porvoon Harabackaan. Tien pituus on 17 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensin Vanha Kuninkaantie Savijärveltä Porvoon kuntarajalle, Kuninkaantie Ratsumestarinkadun ja Ruiskumestarinkadun kiertoliittymään, ja Ratsumestarinkatu viimeisellä 120 metrin pätkällä.
Reitti.
Yhdystie 1531 alkaa Sipoon kunnan Savijärvellä Seututieltä 148. Savijärven, Sipoon ja Porvoon kunnanrajan välissä tiestä erkanee yhdystie 1491. Kunnanrajan jälkeen tie jatkaa Hinthaaraan. Ennen Hinthaaraa tie ylittää Porvoon rautatien tasoristeyksen Kinnarissa. Hinthaarassa tiestä lähtee yhdystie 1492 Pornaisten kunnan Laukkoskelle. Hinthaaran jälkeen tie jatkaa matkaa Porvoon Harabackaan. Harabackassa tiellä on kaksi kiertoliittymää. Yhdystie 1531 loppuu kantatielle 55 Porvoon Harabackassa jälkimmäisessä kiertoliitymässä lähellä valtatie 7:ää.
Historiaa.
Vuoteen 1996 asti tie oli seututie 149, joka kulki samaa reittiä. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa seututie 153 muutettiin yhdystieksi 1531.
Alfhild Agrell

Alfhild Teresia Agrell, s. "Martin" (13. tammikuuta 1849 Härnösand, Ruotsi – 1923) oli ruotsalainen kirjailija. Agrellin vanhemmat olivat kondiittori E. J. Martin ja Karolina Adolphson. Hänen puolisonsa oli 1868–1895 tukkukauppias Albert Agrell.
Agrell kirjoitti näytelmiä sekä matkakertomuksia. Hän käytti salanimiä Thyra, Lovisa Petterqvist, Stig Stigson. Ainakin näytelmä "Hattu" on esitetty myös suomeksi. Ensimmäinen kirjoitustyö matkakertomus sai kielteistä kritiikkiä, mutta ensi näytelmä "Räddad" oli menestys. Se oli moderni, Henrik Ibsenin "Nukkekodista" vaikutteita saanutta suuntausta edustava näytelmä, jossa esitettiin vaatimus naisen ja miehen tasa-arvosta. Hän kirjoitti myös proosaa, josta lukijakunnalle tulivat tutuimmiksi nimimerkillä Lovisa Petterqvist kirjoitetut teokset. Agrellin esikuvaksi niihin mainitaan saksalaisen kirjailijan Julius Stinden teokset, joissa hän kuvaa Buchholzin perheen pikkuporvarillista saksalaista elämää, esimerkiksi "Porvari-väkeä matkoilla eli Buchholz-herrasväen matkakertomukset", ja heikkouksistaan huolimatta ne saivat lukijoiden suosion.
Yhdystie 3024

Yhdystie 3024 on Lempäälän Lietsamosta saman kunnan alueella sijaitsevaan Kuokkalaan johtava tie. Tien pituus on noin neljä kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Viialantie" Lietsamosta Lempäälän kanavalle ja "Tampereentie" koko loppumatkan.
Al Kaline

Al Kaline (19. joulukuuta 1934 – 6. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi 22 vuotta MLB-liigassa. Kaline pelasi suurimmaksi osaksi oikeana puolustajana. Kaline kuoli huhtikuussa 2020.
Jaakko Ilveskoski

Jaakko Kalevi Ilveskoski (11. joulukuuta 1912 – 29. huhtikuuta 1984) oli tamperelainen arkkitehti. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1942 ja työskenteli Tampereen kaupunginarkkitehtina Bertel Strömmerin jälkeen, vuosina 1953–1972. 
Ilveskoski oli ahkera koulujen suunnittelija, joka toimi sotien jälkeisen kouluarkkitehtuurin suunnannäyttäjänä Tampereella ja Pirkanmaalla. Rakennustyyliltään poikkeuksellinen, rinnemaastoa taitavasti hyödyntävä Raholan koulu (1956) sai valmistuessaan laajaa huomiota, ja koulutalon vihkiäisiä saapui kunnioittamaan myös tuore presidenttipari Urho ja Sylvi Kekkonen.
Jaakko Ilveskoski oli arkkitehti Antti Ilveskosken isä.
Adam Drese

Adam Drese (15. joulukuuta 1620 mahd. Weimar, Thüringen, Saksa – 15. helmikuuta 1701 Arnstadt Thüringen) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Drese toimi vuodesta 1652 muusikkona Saksin-Weimarin herttuan Wilhelmin hovissa ja hänet lähetettiin saamaan lisää oppia Varsovaan Marco Scacchin johdolla, ja hänet nimitettiin kapellimestariksi 1655. Herttuan kuoleman jälkeen hänen poikansa herttua Bernhard otti Dresen mukaansa Jenaan, nimitti hänet sihteerikseen ja vuonna 1672 pormestariksi. Drese jäi Jenaan vuoteen 1683 saakka, jolloin hänet nimitettiin Arnstadtiin hoviin kapellimestariksi. 
Hänen sävellyksiään on säilynyt vähän, ja ne ovat pääasiassa sarjoja ja tansseja juhlatilaisuuksia vasten, hengellisiä motetteja ja koraaleja. Hänen säveltämiään koraaleja säilynyt niin Weimarin hovin sihteerin Georg Neumarkin kuin kreivi Nicolaus Ludwig von Zinzendorfin kirjoittamiin virsiin. Tunnetuin hänen sävelmänsä on hänen omaan tekstiinsä "”Seelenbräutigam, Jesu, Gottes Lamm”" kirjoitettu sävelmä, joka on tullut yleisemmin tunnetuksi Zinzendorfin tekstiin "Jesu, geh voran". 
Johann Sebastian Bach on käyttänyt Dresen melodiaa koraalisävellyksiään BWV 496 ja BWV 497. 
Dresden sävelmä "Seelenbräutgam" suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Hengellinen laulukirja
Seurakunta laulaa
Hengellisiä lauluja ja virsiä
Laura Schuler

Laura Lynne Schuler (s. 3. joulukuuta 1970 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen pääosin 1980- ja 1990-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kolmet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Schuler pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.
Schuler asuu Torontossa Kanadassa. Hän on toiminut peliuransa jälkeen Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana MM-kilpailuissa 2016 ja 2017 sekä olympialaisissa 2018. Kaikissä näissä Kanadan joukkue saavutti hopeaa.
Aerosmithin diskografia

Aerosmith on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1970 Massachusettsissa. Aerosmith on myynyt maailmanlaajuisesti yli 150 miljoonaa levyä.
Carl von Bardolff

Carl Freiherr von Bardolff (vuoteen 1918 asti Carl Bardolff, 3. syyskuuta 1865 – 17. toukokuuta 1953) oli Itävalta-Unkarin armeijan kenraali ensimmäisessä maailmansodassa. Hän kirjoitti myös useita sotahistoriaa käsitelleitä teoksia.
Carl Bardolff syntyi Grazissa 3. syyskuuta 1865. Hänen isänsä oli sotilassoittokunnan kapellimestari. Myöhemmin Bardolff sanoi perheensä ja sukunsa olevan "”Rassestark”" ("rodullisesti terveitä ja puhtaita"). Hänen setänsä oli muistelmakirjailija Wilhelm Gründorf von Zebegény.
Hän liittyi ensin vuodeksi 4. jalkaväkirykmentin palvelukseen vapaaehtoisena vuonna 1884. Tämän jälkeen hän opiskeli Grazin yliopistossa, missä kuului kansallismieliseen opiskelijajärjestöön. Hän ansaitsi Grazin yliopistosta oikeustieteen tohtorin arvon vuonna 1888. Seuraavana vuonna hänestä tuli luutnantti 27. jalkaväkirykmenttiin. Hän toimi seuraavat vuodet eri koulutus- ja komentotehtävissä.
Vuonna 1911 everstiksi ylenneestä Bardolffista tuli kruununprinssi Frans Ferdinandin henkilökohtainen adjutantti. Ensimmäisen maailmansodan alettua hän toimi ensin menestyksekkäästi 29. jalkaväkiprikaatin komentajana venäläisiä vastaan, kunnes hänestä tuli kenraali Eduard von Böhm-Ermollin komentaman 2. armeijan esikuntapäällikkö, missä tehtävässä pysyi kaksi ja puoli vuotta. 2. maaliskuuta 1915 Bardolff ylennettiin kenraalimajuriksi.
Bardolff sai maaliskuussa 1918 komennettavakseen 60. jalkaväkidivisioonan Italian vastaisella rintamalla Ludwig Goigingerin jälkeen. 17. elokuuta hänelle myönnettiin paronin arvonimi, jolloin hänen nimekseen tuli "Carl Freiherr von Bardolff". Syyskuussa 1918 hänet siirrettiin huoltoupseeriksi sotaministeriöön Wieniin. Itävalta-Unkarin hävittyä sodan hän erosi palveluksesta 1. tammikuuta 1919.
Sotien välisenä aikana von Bardolff kuului oikeistolaiseen Deutscher Klub -nimiseen järjestöön, jonka puheenjohtajana toimi vuodet 1932–1937. Entisen komentavan upseerinsa von Böhm-Ermollin tavoin myös von Bardolff sai kunnia-arvon Saksan Wehrmachtissa, ensin kenraaliluutnanttina ja 27. elokuuta 1938 alkaen jalkaväenkenraalina, mutta ei koskaan saanut komentajuuksia. Hän oli myös Saksan valtiopäivien edustaja vuodet 1938–1945 sekä Sturmabteilungin jäsen.
Von Bardolff pidätettiin vuonna 1945 ja häntä estettiin jatkamasta kirjallista uraansa. Hän kuoli Grazissa 17. toukokuuta 1953.
Jemanda

Jemanda (ven. Еманда tai Эманджа) on järvi Tompon piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Janan ylätasangolla. Järven kokonaispinta-ala on noin 33,1 neliökilometriä. Jemanda on Janan ylätasangon suurin järvi. Järven kaloja ovat muun muassa made, hauki ja harjus.