Laiton siirtolaisuus

Laiton siirtolaisuus tarkoittaa siirtolaisuutta, jossa ihmiset siirtyvät maasta toiseen rikkoen kohdemaan maahanmuuttolakeja. Laiton siirtolainen saattaa jäädä maahan ilman laillista lupaa, usein pimeille työmarkkinoille ilman työlupaa, oleskelulupaa, viisumia tai turvapaikkaa. Osa maahantulosta tapahtuu turistina joko turistiviisumilla tai rajoilla, joissa turistiviisumia ei vaadita, ilman viisumia. Ihmissalakuljetus on mediassa näkyvin osa tästä laittomasta maahantulosta. 
Taloudellisen kehityksen ja yhteistyön järjestö OECD määrittelee laittomaksi maahanmuuttajaksi henkilön, joka
Siirtolaisuuden syyt ja ongelmat.
Yleisin syy laittomaan siirtolaisuuteen johtuu maiden välisistä valtavista elintasoeroista. Tämän takia laittomasta siirtolaisuudesta kärsivät ja hyötyvät etenkin rikkaat maat. Hyöty tulee halvasta työvoimasta ja sen vaikutuksesta paikallisen työvoiman kykyyn nostaa ansiotasoaan. Yhdysvaltoihin suurimmat laittomat siirtolaisvirrat tulevat Latinalais-Amerikasta, Eurooppaan taas Afrikasta ja Aasiasta. Laittomat siirtolaiset pakenevat usein kotimaidensa kurjia taloudellisia oloja, laajaa työttömyyttä tai epävakaita oloja, esimerkiksi sisällissotia. Laiton ja laillinen siirtolaisuus tuo usein tuloja niihin maihin, joista työvoimaa lähtee siirtolaisten lähettäessä rahaa kotimaahansa. Laiton siirtolaisuus tuo kuitenkin vähemmän tällaista taloudellista tukea, koska laittomat siirtolaiset joutuvat yleensä laillisia siirtolaisia huonommin palkattuihin töihin. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö ja YK:n Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista pyrkivät säätelemään laitonta siirtolaisuutta hallitusten välisin sopimuksin. Myös ylikansoitus ja niin sanottu nuorisopommi eli liian suureksi muodostunut nuoren väestön osuus aiheuttavat laitonta siirtolaisuutta.
Laittoman työvoiman kysyntä.
Eräs syy laittomaan siirtolaisuuteen on laittoman työvoiman suuri kysyntä niin sanotussa harmaassa taloudessa. Niin Yhdysvalloissa kuin Espanjassa vihannesten halpuus on merkittävältä osin laittoman työvoima ansiota. Laiton työvoima on pakotettu tekemään töitä alle minimipalkan kysymättä sosiaali- tai työttömyysturvaa. Vihanneksia viljelevät laittomat siirtolaiset ovat tehneet yhtä lailla Yhdysvaltain New Mexicosta kuin Espanjan Almeríasta vihannestarhojen keitaan. Laittomia siirtolaisia käytetään runsaasti muissakin vähän koulutusta vaativissa ja vähän arvostetuissa töissä, kuten ravintola-alalla, rakennuksilla ja teollisuudessa.
Ihmiskauppa.
Poliittisesti ja yhteiskunnallisesti laittomaan siirtolaisuuteen sisältyy suuria sosiaalisia- ja taloudellisia ongelmia, kuten ihmiskauppaa, prostituutiota, rikollisuutta (niin järjestelmällistä kuin pienrikollisuuttakin), ihmisoikeuskysymyksiä, harmaata taloutta ja kaikkien sosiaalisten palveluiden puuttumista siirtolaisilta. 
Vastaanottavan maan asukkaat näkevät laittomat siirtolaiset usein uhkana oman maansa hyvinvoinnille ja identiteetille. Laittoman siirtolaisuuden on viime vuosina sanottu lisäävän terrorismin uhkaa.
Pakkomuutto.
Konfliktien, taloudellisen kehityksen tai katastrofien aiheuttama pakkomuutto voi johtaa luvattomaan siirtolaisuuteen ja luvaton siirtolaisuus uuteen pakkomuuttoon. Ilmastonmuutos voi tulevaisuudessa lisätä tällaista siirtolaisuutta, kun ympäristötekijät muuttavat aikaisemmat asuinseudut elämiselle kelvottomiksi. Jopa satojen miljoonien ihmisten arvioidaan voivan joutua muuttamaan tulevaisuudessa ilmastonmuutoksen tieltä.
Aasia.
Israel.
Israeliin saapui vuosina 2006–2013 Egyptin rajan yli laittomasti 64 540 ihmistä, joista puolet tulivat vuosien 2010 ja 2011 aikana. Tämä sai Israelin rakentamaan Egyptin vastaiselle rajalle 240 kilometriä pitkän aidan, mikä tyrehdytti maahanmuuton. Maassa on yhä yli 50 000 laitonta siirtolaista, joista reilusti yli puolet ovat Eritreasta ja kolmannes Darfurista tai Etelä-Sudanista. Maassa on laittoman maahanmuuton vastaisia mielenosoituksia. Myös laittomat siirtolaiset ovat osoittaneet mieltään tilanteensa muuttamiseksi. Israel on kieltäytynyt antamaan tulijoille pakolaisstatusta. Siirtolaiset ovat protestoineet epäinhimillisenä pitämäänsä kohtelua muun muassa syömälakoilla.
Jemen.
Jemen on Somaliasta suuntautuvan pakolaisuuden suurimpia kohdemaita. Pakolaisuus Adeninlahden yli alkoi 1990-luvun alussa. Salakuljettajat pakottavat Jemenin rannikolla uimataidottomatkin matkustajat mereen. Tuhannet ovat hukkuneet tällä matkalla. Vuoden 2008 aikana yli kymmenettuhannet pakolaiset ovat tehneet tämän vaarallisen matkan yli Adeninlahden matkallaan pois sodan jaloista. Vuonna 2011 Adeninlahden yli tulleiden pakolaisten määrä yli kaksinkertaistui edellisvuodesta yli sataantuhanteen.
Eurooppa.
Euroopasta on tullut viime vuosina eräs laittoman siirtolaisuuden pääkohteista. Euroopan unioni on tiivistänyt yhteistyötään laittoman siirtolaisuuden pysäyttämiseksi. Vuonna 2008 EU:n komissio arvioi Euroopan unionin alueella oleskelevan kahdeksan miljoonaa laitonta siirtolaista. Joidenkin arvioiden mukaan unionin alueella saattaa oleskella 10–12 miljoonaa laitonta siirtolaista. Kesäkuussa 2008 Euroopan parlamentti hyväksyi äänin 369–197 tiukan linjan laittoman siirtolaisuuden kitkemiseksi. EU:n sisäministerien hyväksymän lain mukaan laiton siirtolainen voidaan pidättää jopa 18 kuukaudeksi ja tälle voidaan langettaa viiden vuoden matkustuskielto EU:iin. Ihmisoikeusjärjestöt ja muun muassa YK:n ihmisoikeuskomissaari ovat arvostelleet lakia ihmisoikeuksia polkevaksi. Reutersin ja BBC:n mukaan useat Latinalaisen Amerikan ja Afrikan maat ovat kritisoineet lakia. 
Tuhannet itäeurooppalaiset ovat lähteneet Länsi-Eurooppaan laittomasti. Erityisen runsaasti laittomia siirtolaisia lähtee Albaniasta ja Kosovosta sekä Italiaan että Kreikkaan. Suurin osa Euroopan laittomista siirtolaisista tulee kuitenkin lentokoneella turistiviisumeilla esimerkiksi Latinalaisesta Amerikasta (etenkin Espanjaan) ja Aasiasta. Tärkeäksi laittoman siirtolaisuuden reitiksi on muodostunut Välimeri. Etenkin etelä-Espanja (jonne pyritään Marokosta käsin) ja Kanariansaaret (jonne pyritään Senegalista käsin) ovat viime vuosina kärsineet laittomien siirtolaisten aallosta. Vuonna 2011 Välimeren yli tuli Eurooppaan 58 000 laitonta siirtolaista, mikä oli kaikkien aikojen ennätys. Suurin osa näistä siirtolaista päätyi Italiaan, Maltalle tai Kreikkaan. UNHCR arvioi laittomia siirtolaisia hukkuneen noin 1 500, mikä oli myös ennätysluku tilastoinnin alettua 2006. Arviolta jopa 20 000 siirtolaisen arvioidaan kuolleen pyrkiessään Eurooppaan sitten vuoden 1988. Euroopan unionin maahanmuuttokomissaari Dimitris Avramopoulosin mukaan Euroopan unioniin saapui vuonna 2014 yhteensä 276 000 paperitonta maahanpyrkijää, joista 207 000 saapui Välimeren ylittämällä. Vuonna 2014 joulukuuhun asti tuli 207 000 maahanpyrkijää Välimerellä, joista noin 60 000 oli ollut syyrialaisia ja noin 35 000 eritrealaisia. Vuoden aikana kuoli yli 3 400 maahanpyrkijää. Määrä on kolme neljäsosaa kaikista toisiin maihin pyrkivien kuolemista maailmassa. Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n mukaan ennätyksellinen kuolleiden määrä heijastaa maahanpyrkijöiden kokonaismäärän räjähdysmäistä kasvua. 
Maaliskuussa 2015 Frontexin johtaja Fabrice Leggeri arvioi, että Libyassa olisi puolesta miljoonasta jopa miljoonaan ihmistä odottamassa sopivaa tilaisuutta päästä Välimeren yli. Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö arvioi, että vuonna 2015 saattaa jopa 30 000 maahanpyrkiä hukkua yrittäessä Eurooppaan.
Ihmissalakuljetusta.
Tuhannet ihmiset Afrikasta ja Aasiasta maksavat tuhansia euroja salakuljettajille päästäkseen Eurooppaan. Rajojen valvontaa hyväksikäyttävät laittomia ja hengenvaarallisia matkoja järjestävät rikolliset. Heidän tarkoituksensa on, että viranomaiset löytävät ja pelastavat merellä seilaavat siirtolaiset, jolloin matkustajat pääsevät Välimeren pohjoisrannalle. Monet siirtolaiset ovat olleet valmiita riskeeramaan henkensä: joka vuosi satoja Eurooppaan pyrkiviä ihmisiä hukkuukin Välimereen. Laittomaan maahanmuuttoon pyrkivien määrä Kanariansaarille ja Maltalle on vuoden 2006 jälkeen vähentynyt, sillä laittomien siirtolaisten palautuksia on tehostettu. Rajojen ylitysyrityksiä järjestävien rikollisten kiinni ottaminen on vaikeaa, koska yhteistyötä siirtolaisten lähtömaiden kanssa ei vielä ole. Ilman lähtömaiden apua EU ei siis voi palauttaa oikeastaan ketään. Frontex vastaa EU-maiden rajavalvonnan yhteistyöstä. Sen päämaja on Varsovassa. Vastuu EU:n ulkorajojen valvonnasta on jäsenmailla.
Britannia.
Britanniassa arvioidaan asuvan keskiarvion mukaan 725 000 laitonta siirtolaista, alemman arvion ollessa 524 000 ja ylemmän arvion ollessa 947 000. Viime aikoina Britanniassa on keskusteltu armahdusohjelmasta, jolla laittomille siirtolaisille annettaisiin tietyin ehdoin laillinen asema ja jolla vähennettäisiin ilmiöön liittyvää harmaata taloutta. Arvioilta noin viidennes Välimeren vuonna 2013 ylittäneistä paperittomista päätyi Britanniaan. Moni Ranskaan tullut laiton siirtolainen on majoittunut Calais'n kaupungin laittomiin leireihin toiveena päästä meren yli Britanniaan. Kesällä 2015 tilanne Calais'ssa kärjistyi huomattavasti entistä useamman siirtolaisen pyrkiessä Ranskasta Britanniaan.
Espanja.
Espanjasta on maantieteellisen sijaintinsa takia ja nopeasti kasvaneen taloutensa takia tullut yksi laittoman siirtolaisuuden pääkohteista. Espanjaan tulee tuhansia siirtolaisia Afrikasta meren yli hengenvaarallisia reittejä pitkin, yleensä salakuljettajien avustamana. Laittomia siirtolaisia tulee Afrikan lisäksi huomattavasti myös Latinalaisesta Amerikasta ja latinalaisamerikkalaisista onkin tullut Espanjan suurin ulkomaalaisryhmä. Espanjassa arvioidaan oleskelevan jopa miljoona laitonta siirtolaista ja luku olisi huomattavasti suurempi, ellei Espanja olisi jo useampaan otteeseen laillistanut siirtolaisia.
Italia.
Italiaan laittomasti pyrkivien siirtolaisten määrä on lähes kaksinkertaistunut vuonna 2008 huolimatta pääministeri Silvio Berlusconin kiristyneestä pakolaispolitiikasta. Tammi–heinäkuussa 2008 Italiaan saapui yli 15 300 laitonta siirtolaista. Vuotta aikaisemmin samana ajanjaksona heitä oli noin 8 000. Maasta karkotettujen ja palautettujen määrä on kasvanut, sillä Berlusconin hallitus on kiristänyt rangaistuksia laittomille siirtolaisille ja nopeuttanut karkotuksia. Tiukentuneet toimet ovat johtaneet pidätettyjen lisääntymiseen. Maan pidätyskeskukset ovat täyttyneet nopeasti. Italian oikeistohallitus haluaa tuplata maan vastaanottokeskuksien määrän 20:een. Samalla keskuksien nimi aiotaan muuttaa tunnistamis- ja maastakarkotuskeskukseksi. Italiassa odottaa asiansa käsittelyä tai istuu tuomiotaan noin 55 000 vankia, joista noin 20 000 on ulkomaalaisia. Italiaan laittomasti pyrkivät ovat maksaneet vaarallisesta matkastaan kalliisti ihmissalakuljettajille. Monet heistä tuodaan maahan meriteitse Pohjois-Afrikasta ja jätetään pelastusliiveissä kellumaan rannikolle meripelastajien korjattaviksi. Italiassa arvioidaan oleskelevan nykyisin noin 650 000 laitonta siirtolaista. Italiassa on säädetty laki, jonka perusteella laiton siirtolaisuus on rikos. Laittomalle siirtolaiselle voidaan määrätä sakot ja siirtolaisen majoittajalle voidaan antaa vankeustuomio. Vuonna 2011 laiton siirtolaisuus Italiaan taas yltyi Pohjois-Afrikan levottomuuksien takia ja Italia pyysikin Frontexilta apua laittoman ihmistulvan hillitsemiseksi. Erityisesti Lampedusan saari on kärsinyt kovin laittoman siirtolaisuuden lisääntymisestä Pohjois-Afrikan levottumuuksien takia. Huhtikuussa 2011 Italia päätti antaa väliaikaisen oleskeluluvan maahan saapuneille yli 20 000 tunisialaisille. Samalla maa teki sopimuksen Tunisian kanssa laitonta siirtolaisuutta hillitäkseen. Italian päätös herätti huolta muissa EU-maissa, etenkin Ranskassa. Vuoden 2011 viiden ensimmäisten kuukausien aikana maahan saapui 35 000 laitonta maahantulijaa, joista 20 000 on Tunisiasta. Vuonna 2011 Frontex arvioi että Italiassa on tullut pääväylä Eurooppaan pyrkiville siirtolaisille. 3. lokakuuta 2013 tapahtui Lampedusan onnettomuus. Onnettomuudessa kuoli 300–400 ihmistä. Italian hallitus julisti tapahtuman johdosta seuraavan päivän kansalliseksi surupäiväksi. Onnettomuus aiheutti Lampedusassa protestointia Euroopan unionin siirtolaispolitiikkaa vastaan. Vuonna 2014 Italian sisäministeri Angelino Alfano arvioi, että Libyan rannikolla olisi peräti 600 000 eri Afrikan maista ja Lähi-idästä saapunutta maahantulijaa, jotka ovat valmiita yrittämään pääsyä Eurooppaan. Vuonna 2014 arvioitiin, että laiton siirtolaisuus maahan oli kaksinkertaistunut parissa vuodessa. Pelkästään vuonna 2013 maahan pyrki meriteitse yli 30 000 ihmistä. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö (IOM) arvioi, että vuonna 2013 Välimeren ylitti Italialle tai Maltalle 45 000 siirtolaista. YK:n arvion mukaan reitti Libyasta Italiaan kuuluu maailman vaarallisimpiin.
Italialla oli syksystä 2013 lähtien operaatio ”Mare Nostrum”, jossa laivasto partioi Välimerta ja pelasti jopa 100 000 meren yli Eurooppaan pyrkijää. Vuoden mittainen operaatio päättyi lokakuun 2014 lopussa rahan puutteen vuoksi. Frontex aloitti sen jälkeen EU:n rahoittaman Triton-operaation, joka kuitenkin on luonteeltaan rajavalvontaoperaatio ja keskittyy Italian rannikkoalueille.
Muut EU-maat korvaamaan Mare Nostrumin kustannuksia ja pitivät sitä jopa kannusteena pyrkiä meren yli. Maahantulijavirta Eurooppaan Välimeren yli Libyasta oli voimakkaassa kasvussa helmikuussa 2015. Jotkut tulijoista kertoivat, että heidät oli pakotettu aseella uhaten kumiveneisiin. Maaliskuussa 2015 raportoitiin Libyassa toimivan ISISin ajaneen siirtolaisia entistä enemmän pakoon ja siirtolaismäärien että kuolonuhrien Välimerellä kasvaneen selvästi.
Kreikka.
Kreikka on yksi pahimmin laittomasta siirtolaisuudesta kärsineistä maista Euroopassa. Vähän yli 10 miljoonan asukkaan maassa arvioidaan olevan laittomia siirtolaisia enimmillään jopa yli miljoona, alempien arvioiden ollessa 200 000–400 000 välillä. Kreikan arvioidaan olevan myös merkittävä välimaa aasialaisille siirtolaisia, jotka pyrkivät sieltä käsin Länsi-Eurooppaan, ja Kreikan ja Turkin välinen merialue ja maaraja kuuluu laittoman siirtolaisuuden merkittäviin kulkuväyliin. Erityisen runsaasti Kreikkaan saapuu laittomia siirtolaisia Albaniasta. Vuonna 2010 muut Euroopan unionin maat joutuivat lähettämään Kreikkaan rajavalvonta-apua Kreikan ilmoitettua, ettei se enää pysty hallitsemaan laitonta siirtolaistulvaa. Tuolloin arvioitiin yhdeksänkymmentä prosenttia Euroopan laittomista siirtolaisista tulevan Kreikan kautta. Suurin osa siirtolaisista oli etelä-Aasiasta ja pohjois-Afrikasta. Maahan saapuu erityisesti runsaasti siirtolaisia Somaliasta ja Afganistanista. Pelkästään Ateenassa arvioidaan eräiden arvioiden mukaan asuvan puoli miljoonaa maahanmuuttajaa, ja äärioikeiston kannatus on ollut nousussa. Kreikkaa on arvosteltu tiukasta turvapaikkapolitiikastaan ja UNHCR sekä muut pakolais- ja ihmisoikeusjärjestöt ovat suosittelleet EU-maita keskeyttämään palautukset maahan. Suuri osa maan laittomista siirtolaisista onkin ollut pyrkimässä muualle Eurooppaan. Pelkästään vuonna 2010 Kreikan ja Turkin välisen maarajan ylitti 46 000 laitonta maahanpyrkijää, tämä on tehnyt siitä kaikkien aikojen suosituimman tuloreitin Eurooppaan. Tammikuussa 2011 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi päätöksen, jonka mukaan maan turvapaikanhakijoiden olosuhteet eivät täytä ihmisoikeusvaatimuksia. Tämän johdosta muun muassa Suomi päätti, ettei se enää palauta turvapaikanhakijoita takaisin Kreikkaan. Frontexin mukaan vuoden 2011 aikana laiton siirtolaisuus Kreikkaan kumminkin väheni merkittävästi, kun suurimman osan siirtolaisista arvioitiin pyrkivän Eurooppaan Italian kautta.
Malta.
Malta on yksi pahiten laittomasta siirtolaisuudesta kärsivistä maista Euroopassa. Tämä johtuu maan maantieteellisestä sijainnista Afrikan ja Euroopan välissä. Suurin osa maahan saapuneista siirtolaisista pyrkii Maltalta muualle Eurooppaan, kuten Italiaan. Malta saa väkilukuun suhteutettuna vuosittain eniten turvapaikanhakijoita Euroopassa ja vuodesta 2002 lähtien maahan saapunut tuhansittain siirtolaisia. Malta on vaatinut muita Euroopan unionin maita auttamaan sitä laittoman siirtolaisuuden hallinnassa.
Ranska.
Ranskan siirtolaisuusministeriön mukaan maassa asuu 200 000–400 000 laitonta siirtolaista, joista suuri osa on Ranskan entisistä siirtomaista Afrikasta. Viime vuosina Ranska on koventanut merkittävästi otteita taistelussaan laitonta siirtolaisuutta vastaan. Vuonna 2011 Ranska aloitti yhteistyön Italian kanssa hillitäkseen Pohjois-Afrikasta Eurooppaan suuntautuvaa siirtolaisuutta. Moni Ranskaan laittomasti tulleista on asettunut Calaishin laittomiin leireihin (Calais’n viidakko) pyrkimyksenään päästä meren yli Britanniaan.
Ruotsi.
Ruotsissa asuu arvion mukaan 30 000–50 000 ihmistä laittomasti. Vuonna 2005 Ruotsin valtiopäivillä kaatui lakialoite, joka olisi antanut kauan laittomasti maassa asuneille oleskeluluvan. YK:n ihmisoikeustarkkailija on arvostellut Ruotsin olevan tylyimpiä maita Euroopassa laittomille siirtolaisille. Laittomat siirtolaiset eivät ole oikeutettuja muun muassa ilmaiseen terveydenhoitoon. Laittomilla siirtolaisilla on merkittävä rooli maan harmaassa taloudessa. 
Saksa.
Saksassa arvioidaan asuvan yli miljoona laitonta siirtolaista, heitä on muun muassa Balkanilta, Venäjältä, Aasiasta, Latinalaisesta Amerikasta ja länsi-Afrikasta. Pelkästään Berliinissä arvioidaan asuvan yli 250 000 ihmistä laittomasti. 
Suuri osa laittomista siirtolaisista tulee Saksaan naapurimaiden kautta maanteitä pitkin kuorma-autoihin piilotettuina. Saksa onkin ruvennut yhteistyössä Britannian, Ranskan, Italian ja Espanjan kanssa taistelemaan laitonta siirtolaisuutta vastaan. Saksaan on saapunut maan hyvän taloustilanteen ja levottoman maailmantilanteen vuoksi yhä enemmän laittomia siirtolaisia 2010-luvulla. Maa on muun muassa suuren osa Välimeren ylittäneen siirtolaisen kohdemaa. Samaan aikaan maahan on saapunut yhä enemmän turvapaikanhakijoita. Pew Research Center arvioi että vuonna 2017 maassa oli 1-1,2 miljoonaa laitonta siirtolaista. 
Suomi.
Suomessa asuu poliisin arvion mukaan kahdesta kolmeen tuhatta laitonta siirtolaista. YLE:n ajankohtaisohjelman Silminnäkijässä esitetyn arvion mukaan laittomia siirtolaisia oli noin neljä tuhatta, mutta toisaalta jotkut kansalaisjärjestöt ovat arvioineet määrän kymmeneksituhanneksikin. Suomi on hankala maa laittomalle siirtolaiselle ilmastonsa ja järjestäytyneen yhteiskuntarakenteensa takia. Poliisin mukaan laiton maahanmuutto Suomeen on pysynyt hallinnassa. Suomi sai kesäkuussa 2012 Euroopan unionilta huomautuksen, koska Suomen lainsäädäntöä ei oltu muutettu Euroopan unionin laittoman siirtolaisuuden vastaisen direktiivin mukaiseksi. Direktiivin mukaan laittoman työntekijän palkkaamisesta seuraa työnantajalle direktiivin mukainen rangaistus.
Venäjä.
Venäjä ottaa Yhdysvaltojen jälkeen eniten maahanmuuttajia maailmassa. Venäjällä arvioidaan asuvan 10–12 miljoonaa laitonta siirtolaista. Siirtolaisia on tullut etenkin entisen Neuvostoliiton maista, kuten Georgiasta, Armeniasta, Azerbaidžanista, Tadžikistanista ja Uzbekistanista. Laiton siirtolaisuus on nostanut Venäjällä äärinationalismia kansan keskuudessa. Entisen Neuvostoliiton lisäksi maahan on saapunut runsaasti laittomia siirtolaisia Kiinasta, etenkin Aasian puoleisiin osiin. Kiinalaisten määrän arvioidaan nousevan Venäjällä kymmenen miljoonaan vuonna 2010 ja kiinalaisista voi tulla Venäjän kaukoidän suurin väestönryhmä 20–30 vuoden aikana.
Etelä-Afrikka.
Etelä-Afrikassa arvioidaan asuvan viidestä kymmeneen miljoonaa laitonta siirtolaista, mukaan luettuna noin kolme miljoonaa zimbabwelaista. Vuoden 2008 aikana Etelä-Afrikassa tapahtui vakavia siirtolaisvastaisia mellakoita.
Yhdysvallat.
Laiton siirtolaisuus on jo pitkään kuulunut Yhdysvaltain sisäpolitiikan pääkysymyksiin. Suurin osa laittomasta siirtolaisuudesta tulee Meksikosta ja Väli-Amerikasta. Siirtolaisvirta etelästä näkyy etenkin Etelä- ja Lounais-Yhdysvalloissa, joissa espanjasta on jo tullut toinen kieli englannin rinnalle, ja muun muassa Floridassa, Kaliforniassa ja Texasissa iso osa väestöstä on jo hispaanoja. Viime aikoina siirtolaiskysymys on ollut entistä enemmän esillä Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa on ollut lakiesitys, joka tekisi laittomista siirtolaisista rikollisia. Asia on nostanut Yhdysvaltojen siirtolaisissa vahvoja vastalauseita ja mielenosoituksia. Lisäväriä asiaan tuo se, että laittomien siirtolaisten Yhdysvalloissa syntyneet lapset ovat saaneet Yhdysvaltain kansalaisuuden Yhdysvaltain kansalaislain takia, joka antaa jokaiselle Yhdysvalloissa syntyneelle Yhdysvaltain kansalaisuuden (katso "Ius soli"). 
Meksikon ja Yhdysvaltain rajalle on rakennettu noin 1 000 kilometrin pituinen turva-aita, joka kattaa noin kolmasosan koko rajan pituudesta. Yhdysvallat on rakentanut aitaa 1990-luvulta alkaen, ja sitä laajennettiin etenkin George W. Bushin presidenttikaudella mutta myös Barack Obaman kaudella. Vuonna 2007 Yhdysvaltain kovan arvostelun kohteena ollutta siirtolaislakia yritettiin presidentti George W. Bushin johdolla muuttaa. Lainmuutos olisi tuonut laittomille siirtolaisille mahdollisuuden tietyin ehdoin laillistaa asemansa, ja samalla olisi uudistettu säännöt tulevaisuuden siirtolaisuudelle muun muassa pistejärjestelmällä sekä vahvistettu rajavalvontaa. Lakiehdotus kuitenkin kaatui Yhdysvaltain senaatissa.
Arviot Yhdysvalloissa asuvista laittomista siirtolaisista liikkuvat seitsemän ja kahdenkymmenen miljoonan siirtolaisen välillä, mutta yleisin arvio liikkuu 11–12 miljoonan paikkeilla. Arviot vuosittaisista maahan laittomasti tulijoista liikkuvat puolen miljoonan ja puolentoista miljoonan väliltä. Vuonna 2008 uutisoitiin kuitenkin, että laittomien siirtolaisten määrä Yhdysvalloissa on alkanut vähetä merkittävästi. Vuonna 2010 Arizonan osavaltion lakiuudistus, joka käytännössä kriminalisoi laittomat siirtolaiset, aiheutti valtavaa kohua ja keskustelua Yhdysvalloissa.
Meksikoon tulee runsaasti laittomia siirtolaisia Keski-Amerikan köyhemmistä maista. Meksiko on kuitenkin useimmille keskiamerikkalaisille siirtolaisille vain välietappi, ja suurin osa pyrkii kohti pohjoista: Yhdysvaltoja. Viime vuosina meksikolaisten siirtolaisten osuus laittomista rajanylityksistä on laskenut ja muunmaalaisten on noussut.