tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Astro (yhtye)

Astro (hangul: 아스트로, tyylitellysti ASTRO) on eteläkorealainen poikabändi, jonka perusti vuonna 2016 Fantagio.
Ryhmä teki ensiesiintymisensä vuonna 2016, ja sen alkuperäinen kokoonpano koostui kuudesta jäsenestä: MJ, Jinjin, Cha Eunwoo, Moonbin, Rocky ja Yoon Sanha. Kun Rocky erosi Astrosta 28. helmikuuta 2023, kokoonpanoon jäi neljä jäsentä. ja Moonbin kuoli 19. huhtikuuta 2023.
Ura.
Ennen ensiesiintymistä.
Levy-yhtiö Fantagio kertoi elokuussa 2015 tulevesta Astro-nimisestä poikayhtyeestä. Yhtye koostuisi kuudesta jäsenestä, jotka tulisivat käyttämään taiteilijanimiä MJ, Jinjin, Cha Eunwoo, Moonbin, Rocky ja Yoon Sanha. He aloittivat toimintansa myöhemmin samana kuukautena helmikuulle suunniteltua ensiesiintymistä varten.
He herättivät huomiota jo ennen ensiesiintymistään esiintymällä draamasarjassa "To Be Continued". Sarja oli ryhmän ensimmäinen iprojekti ja sarjaan osallistui myös muita artisteja ja näyttelijöitä Fantagiosta. Tammikuussa 2016 he esiintyivät myös tositelevisio-ohjelmassa "Astro, OK! Ready."  Ohjelman näytti televisioyhtiö MBC Music. Tammikuussa ilmoitettiin ryhmän ensiesiintymisen päiväksi 23. helmikuuta 2016.
Ensiesiintyminen.
13. helmikuuta 2016 julkaistiin ensimmäinen teaservideo ryhmän ensiesiintymisestä, ja 16. helmikuuta julkaistiin kooste tulevan "Spring Up" -albumin kappaleista. Ensimmäinen teaservideo esikoissinglen musiikkivideosta julkaistiin 18. helmikuuta. ja 23. helmikuuta julkaistiin koko ”"Hide &amp; Seek"” -singlen musiikkivideo, sekä "Spring Up" -albumi. Albumi sisältää yhteensä viisi kappaletta.
Julkaisut ensiesiintymisen jälkeen.
Ensiesiintymisen jälkeen Astro on julkaissut kymmenen mini-, single- ja erikoisalbumia, "Summer Vibes, Autumn Story, Winter Dream, Dream Part.01, Dream Part.02, Rise Up, Venus, Blue Flame", "Gateway" ja "Switch On" sekä kolme täyspitkää albumia "All Light", "All Yours" ja "Drive to the Starry Road". Ryhmän viimeisin julkaisu, kolmas studioalbumi "Drive to the Starry Road", julkaistiin 16. toukokuuta 2022. 
Subunitit ja kokoonpanon muutokset.
Tähän mennessä Astro on myös julkaissut kaksi subunitia, "Moonbin &amp; Sanhan" ja "Jinjin &amp; Rockyn". "Moonbin &amp; Sanha" ovat julkaisseet kolme minialbumia nimeltään "In-Out", "Refuge" ja "Incense", ja "Jinjin &amp; Rocky" ovat julkaisseet yhden minialbumin nimeltään "Restore". Kumpikaan subunit ei ole enää toiminnassa, koska Rocky erosi Fantagiosta ja Astrobsta helmikuussa 2023 ja Moonbin kuoli huhtikuussa 2023.
Antti Mikkola (näyttelijä)

Antti Mikkola (s. 6. huhtikuuta 1978 Tampere) on suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on yksi tamperelaisen Teatteri Siperian perustajajäsenistä.
Elämä ja ura.
Mikkola valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2002. Hän on työskennellyt näyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa sekä Hämeenlinnan ja Vaasan kaupunginteattereissa. Vuonna 2005 Mikkola oli mukana perustamassa Teatteri Siperiaa ja on ollut aktiivisesti mukana Siperian produktioissa. Näyttämötaiteellisen uransa ohella Mikkola on työskennellyt kouluttajana.
Mikkolan näyttämötehtäviin lukeutuu muun muassa Vexi Salmen rooli musikaalissa "Villit vuodet". Hän on näytellyt myös nimiosat teoksissa "Peter Pan" ja "Amadeus".
Näytelmäkirjailijana yksi Mikkolan suosikkiaiheita on ihmisten käyttäytyminen vastoin heidän omia ihanteitaan. Hän ammentaa tematiikkansa usein nyky-Suomesta ja yhtenä tunnusomaisena piirteenä on voimakas paikallisuuden tuntu. Naisten ja vallan problematiikkaan paneutuva "Kuningatarleikit" on esitetty muun muassa Tampereen Teatterikesässä, Seinäjoen kaupunginteatterissa ja Mexico Cityn Dramafest -teatterifestivaaleilla kesällä 2012.
Mikkola on ohjannut omien näytelmiensä lisäksi muun muassa mopoautoversion klassikkodraamasta "Romeo ja Julia" (2014) sekä Jouko Turkan ja Juha Turkan kirjoittaman näytelmän "Rakkaita pettymyksiä rakkaudessa" (2016).
Valkokankailla Mikkola on tehnyt sivurooleja. Jarmo Lampelan palkitussa episodielokuvassa "Joki" hän näytteli Santeria. Claes Olssonin sisällissotakuvauksessa "Taistelu Näsilinnasta 1918" hän näytteli punaisten johtajaa. Televisiosarjoissa Mikkola on näytellyt aina 1990-luvun puolestavälistä alkaen, jolloin hänellä oli Matias Kunkaisen rooli Yle TV2:n draamasarjassa "Elämän suola". Niin ikään TV2:n epookkidraamassa "Hovimäki" hän näytteli Lennart Lindhofin roolin. Minisarjassa "Sata lasissa" Mikkola näytteli Peltosta. Yleisradion tuottaman elokuvasarjan "Rakkaus ja laki" toisessa osassa, "Vanhempain rakkaus", Mikkolalla oli Martin osa.
Antti Mikkolan puoliso oli näyttelijä Miina Maasola, joka kuoli auto-onnettomuuden seurauksena helmikuussa 2014.
Eannatum

Eannatum oli Lagašin kuningas, joka hallitsi noin vuonna 2450 eaa. Hän oli Lagašin 1. dynastian perustajan Ur-Nanšen pojanpoika. Eannatumin ollessa vallassa kaupunkivaltion mahti saavutti huippunsa.
Eannatum onnistui valloittamaan käytännöllisesti katsoen koko Sumerin, mukaan lukien Kišin, Nippurin, Urin, Larsan ja lyhyeksi aikaa myös Urukin. Hän pystyi myös pakottamaan Lagašin arkkivihollisen Umman kaupungin vasallikseen. Lisäksi Eannatum laajensi valtakuntaansa Elamiin.
Eannatum mainitaan kuuluisassa Korppikotkien steelassa, joka on nykyisin Louvren taidemuseossa. Steelaan kaiverretussa tekstissä kerrotaan, että Eannatum oli jumalten suosikki heti syntymästään lähtien. Ninhursag-jumalatar ruokki häntä maidollaan, ja hän sai nimen Inanna-jumalattaren mukaan. Eannatum sai Lagašin kuninkuuden itseltään Ningirsulta, kaupungin suojelusjumalalta. Nähtyään enneunen Eannatum vaati päättäväisesti Ummalta Gu-Edinan raja-aluetta Lagašille.
Steelan reliefit kuvavat sotaretkeä Ummaa vastaan. Steelan toinen puoli kertoo ihmisten maailman tapahtumista, toinen puoli taas mytologisista jumalten maailman tapahtumista. Steelan historiallisella puolella esitetään kypäräpäinen Eannatum johtamassa armeijaansa. Sotilailla on myös kypärät, neliömäiset kilvet ja aseinaan keihäät. Voitokas Lagašin armeija talloo viholliset jalkoihinsa, ja korppikotkat syövät jo voitettujen ruumiita. Steelan kirjoitus julistaa: "Eannatum iski Ummaan. Kuolleita oli pian 3 600. Minä, Eannatum, kuin raivokas myrskytuuli, päästin rajuilman valloilleen."
Lagašin ja Umman rajasodat jatkuivat kuitenkin vielä Eannatumin seuraajien, varsinkin Entemenan, aikana.
Asetyylijodidi

Asetyylijodidi (C2H3IO) on happojodideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muita yhdisteitä. Erityisen tärkeä se on teollisesti etikkahapon valmistuksen välivaiheena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa asetyylijodidi on väritöntä nestettä. Yhdiste reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa hydrolysoituen etikkahapoksi ja vetyjodidiksi. Yhdiste reagoi myös alkoholien kanssa. Asetyylijodidi liukenee muun muassa dietyylieetteriin, ja bentseeniin. Valon vaikutuksesta yhdiste hajoaa, jolloin se muuttuu väriltään ruskehtavaksi.
Valmistus ja käyttö.
Asetyylijodidia voidaan valmistaa asetyylikloridin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla. Etikkahapon valmistukseen käytetyissä Monsanto- ja Cativa-prosesseissa asetyylijodidia muodostuu metanolista ja hiilimonoksidista rodiumin tai iridiumin jodokompleksin katalysoimana.Asetyylijodidia voidaan käyttää muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen. Etikkahapon valmistusprosesseissa muodostuva asetyylijodidi hydrolysoidaan etikkahapoksi.
Suolasara

Suolasara ("Carex recta", syn. "Carex halophila") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Suolasara on tulkittu usein myös risteymäksi, jonka kantalajit eivät ole tiedossa. Suolasara muistuttaa paljolti vuonosaraa ("Carex vacillans") ja lajien erottaminen toisistaan on hankalaa. Lajit eroavat toisistaan tähkäsuomujen ulkonäön perusteella.
Suolasara on yleisesti ottaen keskikokoinen saralaji, joka muodostaa pitkiä rönsyjä. Rönsyjensä myötä se muodostaa laajoja mättäitä, joissa on runsaasti varsia. Kuitenkin vain harvoihin varsiin muodostuu kukintotähkiä ja pelkästään kasvulliset varret ovat usein tähkällisiä varsia korkeampia. Tähkälliset varret kasvavat reilut 50 cm korkeiksi. Lehtien tyvitupet ovat tummanpunaruskeita ja lehdet ovat tasaisia, harmaanvihreitä, noin 5 mm leveitä sekä yleensä varsia lyhyempiä. Suolasaran kukinto on useasta tähkästä muodostuva tähkistö, jossa on erilliset hede- ja emitähkät. Hedetähkiä on kaksi tai kolme, ja emitähkiä kahdesta neljään kappaletta. Emitähkät ovat yleensä pystyjä ja toisinaan emitähkien kärjissä on muutamia hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä ja vaaleanruskeita. Tähkäsuomujen keskiosa on hieman reunoja vaaleampi ja vaaleampi keskiosa jatkuu tähkäsuomun pitkänkapeaan kärkeen asti. Pullakoiden väri vaihtelee harmaanvihreästä ruskehtavaan ja niissä on lyhyt sekä jokseenkin terävä suuota.
Suolasaraa tavataan Pohjoismaissa vain Pohjanlahden rannoilla sekä Suomen että Ruotsin puolella. Suomessa suolasaraa tavataan Perämeren rannikolla lähes koko matkalla Merenkurkusta Tornioon asti. Ruotsissa suolasara on harvinainen.
Herbert James Draper

Herbert James Draper (marraskuu 1864 Lontoo – 22. syyskuuta 1920 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari, jonka tyylisuunta oli klassismi.
Draper syntyi Lontoossa ja kävi koulua Bruce Castlessa Tottenhamissa, jonka jälkeen siirtyi opiskelemaan taidetta Lontoon Royal Academy of Arts -taideakatemiaan. Hän vieraili useasti Roomassa ja Pariisissa voitettuaan kuninkaallisen taideakatemian kultamitalin. Vuonna 1891 hän meni naimisiin ja sai vaimonsa kanssa tyttären nimeltä Yvonne. Hän kuoli 56-vuotiaana kotonaan Abbey Roadilla valtimonkovettumatautiin.
Suurin osa Draperin taiteesta liittyi antiikin Kreikan mytologiaan. Hänen maalauksensa The Lament for Icarus (1898) voitti kultaa Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyssä. Hän myös maalasi Drapers Hallin katon. Myöhemmin Draper alkoi keskittyä enemmän muotokuviin, koska mytologisen taiteen suosio väheni. Hän olikin eläessään suosittu muotokuvien maalaaja, vaikka viimeisinä elinvuosinaan hän ei ollutkaan enää niin tunnettu.
Lisää aiheesta.
Toll, Simon: Herbert Draper 1863–1920: A Life Study
Lamminpään kirjasto

Lamminpään kirjasto oli Tampereen Lamminpäässä sijainnut kaupunginkirjaston toimipiste. Se on tullut tunnetuksi kirjastonhoitaja Kari Aronpuron 1980-luvulta lähtien pitämistä satutunneista.
Kirjasto aloitti toimintansa Lamminpään piirikirjastona Pohjois-Pirkkalassa 19. tammikuuta 1930. Vuonna 1934 se sai paljon lisää kirjoja, kun lakkautetun Nokian piirikirjaston kokoelma siirrettiin Lamminpäähän. Kirjasto toimi kansakoulun luokkahuoneessa, ja se oli auki kerran viikossa, kaksi tuntia kerrallaan.
19. lokakuuta 1938 Lamminpään sivukirjasto avattiin uusissa tiloissa, jotka sijaitsivat Ylöjärventiellä omakotitalon yhteydessä. Vuonna 1950
se sai koko alakerran käyttöönsä. Kirjastoon tehtiin vuonna 1999 peruskorjaus, jonka yhteydessä rakennettiin erillinen sosiaalitila ja uusittiin kalustus.
Kirjaston viimeinen aukiolopäivä oli 18. kesäkuuta 2013. Sulkemisen syynä oli vaikea taloustilanne, laskevat lainausmäärät ja uuden aluekirjaston rakennustyöt. Lentävänniemen ja Lamminpään kirjastot yhdistettiin Lielahden aluekirjastoksi, joka valmistui Lielahdessa avattuun Lielahtikeskukseen keväällä 2014. Lamminpäähän perustettiin kirjastoautopysäkki.
Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan Lamminpään entisellä kirjastotalolla on rakennusperinteistä, sosiaalihistoriallista, sivistyshistoriallista ja maisemallista arvoa. Rakennus on suojeltu asemakaavalla.
Bank Polska Kasa Opieki

Bank Pekao S. A. eli koko nimeltään Bank Polska Kasa Opieki – Spółka Akcyjna on puolalainen liikepankki, kotimaansa toiseksi suurin lainanantaja. Pankki on perustettu 17. maaliskuuta 1929. Yhtiön päämaja sijaitsee Varsovassa. Yrityksen henkilökuntaan kuului noin 17 400 ihmistä.
Yhtiön osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka WIG20-osakeindeksissä pankin osake on painoarvoltaan eräs merkittävimpiä (13. helmikuuta 2018 paino 9,77 %).
Tunavallen

Tunavallen on jalkapallostadion Eskilstunan kunnassa Ruotsissa.
Historia.
Tunavallen on rakennettu vuosina 1923–1924. Kapasiteetti oli noin 22 000, joista vain 874 olivat istumapaikkoja katon alla.
Uusi Tunavallen, joka rakennettiin samalle paikalle, vihittiin käyttöön elokuussa 2002. Vuodesta 2008 asti stadionilla on ollut tekonurmi, joka mahdollistaa pelaamisen stadionilla ympäri vuoden.
Esa Kauppi

Esa Kauppi (s. 1957 Kuusamo) on oululainen rakennusneuvos, arkkitehti (SAFA). Hän on toiminut Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolla opettajana 1981–1996 ja suunnitellut asuin-, liike- ja teollisuusrakennuksia Suomeen ja ulkomaille. Oulun kaupungin rakennusvalvonnassa Kauppi on toiminut arkkitehtina vuodesta 1996. Kilpailumenestymisiä hänellä on yleisissä arkkitehtuurikilpailuissa vuodesta 1985. Palkintotuomarina arkkitehtuurikilpailuissa hän on toiminut 1990 lähtien. Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi arkkitehti Esa Kaupille rakennusneuvoksen arvonimen 19.12.2019. 
Kauppi on luonut OuluArchitecture-julkaisusarjan, jonka päätoimittajana hän on toiminut vuosina 2002, 2005, 2008, 2011, 2012, 2015, 2016, 2018. Hän on myös OuluArchitecture -matkojen perustaja. Arkkitehtuurimatkoilla on lisätty rakentamiseen ja suunnitteluun sisältyvää vuorovaikutusta eri osapuolten välillä.
Kauppi on ollut SAFA:n kilpailuvaliokunnan jäsen 1998–2000, minkä jälkeen myös SAFA:n liittovaltuuston jäsen, hallituksen jäsen ja kilpailutoimikunnan jäsen.
Kalajoen Kristillinen Opisto

Kalajoen Kristillinen Opisto on 1942 perustettu kansanopisto, joka sijaitsee Kalajoen keskustassa. Kalajoen Kristillisellä Opistolla on toimintaa myös Oulussa ja Kangasalla (Heinäkallion leirikoti). Opisto omistaa Kalajoella toimivan Päiväkoti Arkin. Opiston ylläpitäjä on Kalajoen Kristillisen Opiston Kannatusyhdistys, johon kuuluu sekä henkilöjäseniä että yhteisöjäseniä. Opiston taustayhteisö on Uusheräys.
Historia.
Kalajoen kristillinen opistoa varten ostettiin Aurasen tila, joka oli osa Anttilan kantatilaa. Kalajoen herännäiskäräjien viisi viimeistä istuntoa pidettiin Anttilassa vuosina 1938–1939.
Kalajoen kristillinen kansanopisto perustettiin Pohjankylälle vuonna 1942. Opiston aloittaessa tilalla oli tulipalossa tuhoutuneen Anttilan kestikievarin paikalle vuonna 1916 rakennettu asuinrakennus. Kansanopistoa tilalle perustettaessa viljelysmaat myytiin Pauli Honkakarille. Paikalle siirrettiin lisäksi Ylivieskasta Kyösti Kallion syntymäkotiin kuulunut tallirakennus, josta tuli asuntola- ja opetusrakennus. Sodan aikana opiston rakennuksissa toimi Petsamon aluesairaala.
Kalajoen mieskotiteollisuuskoulun johtajan A. Männistön suunnittelema uusi opistorakennus valmistui vuonna 1951. Vanha jugendtyylinen asuinrakennus purettiin 1970-luvulla uudisrakennusten tieltä.
Arvot.
Kalajoen Kristillisen Opiston arvopohja muodostuu kristillisestä maailmankuvasta ja ihmiskäsityksestä, johon yhdistyvät herätysliikkeen perinne sekä kestävän kehityksen periaate.
Uusheräyksen perinne näkyy Opiston toiminnassa yhteisöllisyyden korostamisessa, matkalaulu- ja seuraperinteen ylläpitämisessä ja osallistumisessa evankelisluterilaisen kirkon toimintaan. Uusheräyksen perinteestä nousee myös lähetystyön aktiivinen tukeminen ja sen näkyvä asema Opistolla.
Kestävän kehityksen mukaisesti Opisto ottaa huomioon ekologiset ja eettiset kysymykset. Erityisesti kestävä kehitys näkyy Opiston toiminnassa aktiivisena yhteisöllisyyden ja osallisuuden kehittämisenä sekä vastuullisina hankintoina. OKKA-säätiö on myöntänyt Kalajoen Kristilliselle Opistolle Oppilaitosten kestävän kehityksen sertifikaatin vuonna 2018.
Koulutustarjonta.
Kalajoen Kristillinen Opisto järjestää aikuisten perusopetusta, lisäopetusta, ammatillista koulutusta ja vapaan sivistystyön koulutusta. Vapaan sivistystyön koulutusta tarjotaan myös maahanmuuttajille ja kehitysvammaisille. Lyhytkurssitarjonta painottuu hyvinvointiin, kasvatus- ja sosiaalialaan, taiteisiin, seurakuntatyöhön, teologiaan sekä kansainvälisyyteen. . Opistossa voi suorittaa seuraavat tutkinnot:
Kalajoen Kristillisessä Opistossa opiskelee vuosittain n. 200 opiskelijaa tutkintotavoitteisessa koulutuksessa ja n. 2300 lyhytkurssien opiskelijaa.
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo

PGNiG S. A. eli Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo Spółka Akcyjna (suom. "Puolalainen öljynporaus- ja kaasuteollisuusosakeyhtiö") on puolalainen kaasu- ja öljyteollisuuskonserni. Yhtiö on Puolan suurin maakaasun maahantuoja ja jakelija.
PGNiG on perustettu vuonna 1982. Konsernin pääkonttori sijaitsee Varsovassa. Vuonna 2016 konsernin palveluksessa oli noin 25 300 työntekijää.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1117. Se luokiteltiin tällä listalla neljänneksi suurimmaksi pörssiyritykseksi Puolassa. PGNiG-konsernin markkina-arvo oli 8,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 8,41 miljardia USD (2016). Yhtiön osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka WIG20-osakeindeksissä pankin osake on painoarvoltaan kymmenen merkittävimmän joukossa (13. helmikuuta 2018 paino 4,8 %).
Vuonna 2016 PGNiG:llä oli 6,9 miljoonaa asiakasta kaasuverkostossaan ja näille toimitettiin 10,9 miljardia kuutiota (bcm) maakaasua. Vuonna 2016 yhtiö myi yhteensä 24,3 miljardia kuutiota maakaasua. Tästä määrästä yhtiön maahantuomaa kaasua oli 11,5 bcm ja Puolan sähköpörssin (Polish Power Exchange, PPX; pörssiyhtiö) kautta välitettyä 9,1 bcm. PGNiG:lla oli tuolloin 3,2 miljardin kuution kaasuvarasto. Yhtiö tuotti vuoden aikana itse 4,4 bcm maakaasua; yhtiöllä oli Puolassa 54 maaöljyn ja -kaasun tuotantolaitosta. Yhteensä yhtiöllä oli yli 2 000 yksittäistä maaöljyn tai -kaasun porausasemaa (lähdettä) ja toimilupa-alueillaan arviolta 770 miljoonaa öljytynnyrillistä vastaavat (boe, á 158,987 litraa maaöljyä) öljy- ja kaasuvarannot. Yhtiön sähkön ja lämmöntuotanto tuotti vuoden 2016 aikana 3,6 TWh sähköä (tuotantokapasiteetti 1,1 GW) ja 40 petajoulea lämpöä (kapasiteetti 5,4 GW).
Maakaasukonsernilla on LNG-kaasuterminaali Szczecin-Świnoujścien satamassa Świnoujściessa nesteytetyn maakaasun maahantuontia varten. Yhtiö on tuonut nesteytettyä maakaasua esimerkiksi Yhdysvalloista ja sopinut LNG-maakaasun maahantuonnista qatarilaisen Qatargasin kanssa. Sopimusten johdosta LNG-terminaalin vuosikapasiteettia suunnitellaan nostettavan 5,0:sta 7,5 miljardiin kuutioon.
Loppuvuodesta 2017 PGNiG teki 2,2 miljardin dollarin suuruisen sitoumuksen Norjan maakaasukentiltä Tanskan kautta Puolaan rakennettavan Baltic Pipe -maakaasuputken kapasiteetin pääosan varaamisesta 15 vuodeksi (1.10.2022–30.9.2037). Baltic Pipe -hanke on Euroopan unionin energiaturvallisuuden hankelistan keskeisiä hankkeita. Kaasukuljetusten on suunniteltu alkavan siirtoputkea pitkin vuonna 2022. Hankkeella enemmistöosuudellaan Puolan valtion kontrolloima maakaasuyhtiö pyrkii vähentämään Puolan riippuvuutta Venäjältä tuotavasta maakaasusta. Putkella voitaisiin suunnitelmien mukaan siirtää Puolaan tuotua maakaasua myös Tanskaan ja Ruotsiin.
Lapinvehnä

Lapinvehnä eli lapinvehniö ("Elymus mutabilis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja vehniöiden ("Elymus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti koiranvehnää ("Elymus caninus"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kaleiden ulkonäön perusteella.
Lapinvehnä on monivuotinen kasvilaji ja voi kasvaa yli metrin korkuiseksi. Sen lehdet ovat noin senttimetrin levyisiä, melko rentoja ja karkeita sekä ylä- että alapinnoiltaan. Lehtitupet ovat karvaiset. Lapinvehnän kukinto on tähkä, jonka tähkylät ovat usein jonkin verran punertavia. Tähkylät ovat noin senttimetrin pituisia ja niissä on kolmesta viiteen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat soikeita, kapean kalvolaitaisia ja karkeakarvaisia. Niissä voi olla myös lyhyt vihnemäinen ota. Ulkohelpeet ovat suunnilleen kaleiden kokoisia ja niiden kärjissä on selkeä vihne.
Lapinvehnä kasvaa tunturien rinteillä, joenrannoilla ja lähteiköissä. 
Suomessa lapinvehniötä esiintyy melko harvinaisena Keski- ja Pohjois-Lapissa, enimmäkseen napapiirin pohjoispuolella. Lajin esiintymät keskittyvät Lapin jokivarsiin ja sitä kasvaa monin paikoin muun muassa Tornionjoen, Kemijoen, Tenojoen ja Ivalojoen latvahaaroilla. Yleisimmin lajia kasvaa Sodankylässä ja Pelkosenniemellä Kitisellä.
Little Caesars Arena

Little Caesars Arena on monitoimihalli Detroitissa, Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Siellä pelaavat Detroit Red Wings (NHL) ja Detroit Pistons (NBA). Halli valmistui vuonna 2017.
Hallin rakentaminen aloitettiin huhtikuussa 2015, ja sen avajaiset pidettiin 5. syyskuuta 2017. Hallin rakennuskustannukset olivat 863 miljoonaa dollaria. Halli on osa kaupungin kehittämishanketta, ja se on osittain julkisin varoin rahoitettu.
Halli on nimetty Little Caesars -pizzaketjun mukaan. Ketjun omistaa yksityinen Ilitch Holdings -yhtiö, joka omistaa myös Detroit Red Wings -joukkueen.
Punanen Viesti

Punanen Viesti : Sosialidemokratinen Kevätjulkaisu oli vuosina 1907–1922 ilmestynyt suomalainen sosialidemokraattinen kulttuurilehti. Työväenasian lisäksi se sisälsi muun muassa novelleja ja runoja. Lehdessä oli myös runsas kuvitus.
Historia.
Punasen Viestin ensimmäinen numero ilmestyi "Sosialistisen Aikakauslehden" kustantamana Helsingissä, jonka jälkeen lehti siirtyi Turkuun. Vuosien 1908–1909 numeron julkaisi paikallinen työväenlehti "Sosialisti" ja vuodesta 1910 lähtien kustantajana toimi Sosialistin kirjapaino-osuuskunta. Lehteä julkaistiin yhteensä 15 numeroa, sillä sisällissodan jälkeisenä vuonna 1919 se ei ilmestynyt. 
Punasen Viestin kirjoittajana toimivat lukuisat suomalaisen työväenliikkeen vaikuttajat, kuten Evert Eloranta, Eero Haapalainen, Väinö Hakkila, Otto Wille Kuusinen, Yrjö Mäkelin, Matti Paasivuori, Yrjö Sirola ja Hella Wuolijoki. Lisäksi lehdessä julkaistiin ulkomaisten kirjoittajien tekstejä. Kuvittajina toimivat muun muassa Edvin Lydén, Ragnar Ungern, Ola Fogelberg ja Ilmari Kaijala.
Vuoden 1918 numeroaan varten lehti tiedusteli 80:ltä suomalaiselta eri alojen taiteilijalta heidän näkemystään taiteen ja työväestön suhteesta, mutta sai vastauksen vain kymmeneltä. Vastanneiden joukossa olivat muun muassa kuvanveistäjä John Munsterhjelm sekä taidemaalarit Yrjö Ollila ja Santeri Salokivi.
Päätoimittajat.
Vuosien 1907–1915 päätoimittajaa ei ole ilmoitettu.
Pekurinkulma

Pekurinkulma on Oulun Pokkisen kaupunginosassa, kävelykatu Rotuaarin varrella sijaitseva liike- ja toimistorakennus. Jugendtyylisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Valter Thomé vuonna 1910, Pohjoismaiden yhdyspankille (PYP). Rakennusta laajennettiin vuonna 1991.
Vuonna 2008 Oulun Osuuspankki myi Pekurinkulman hollantilaiselle kiinteistösijoitusyhtiö Redevco:lle 18,7 miljoonalla eurolla. Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen osti Pekurinkulman Redevcolta vuonna 2012. Kauppaan kuului kiinteistö tontteineen.
Pekurinkulmasta on läpikulku viereiseen rakennukseen, jossa toimi aikaisemmin Stockmann-tavaratalo, ja nykyisin Kauppakortteli Pekuri.
Rakennuksessa on muun muassa pikaruokaravintola McDonald’s, joka on toiminut samalla paikalla vuodesta 1996.
C. J. McKenzie

 
Cecil James (C. J.) McKenzie (1925 Tumut, Tumbarumba area, Uusi Etelä-Wales, Australia – 21. elokuuta 2003 Uusi Etelä-Wales, Australia) oli australialainen kirjailija. Hän työskenteli kustannustoimittajana Horowitzilla. Hän kirjoitti myös nimillä Michael Owen, Kane ja Mike Boone.
McKenzie kirjoitti muutamia Carter Brown -kirjoja Alan Yatesin ollessa vuonna 1958 ulkomailla.
Andrea Sacchi

Andrea Sacchi (30. marraskuuta 1599 – 21. kesäkuuta 1661) oli italialainen taidemaalari tyylisuuntanaan klassismi. Hän syntyi Nettunossa ja kuoli Roomassa.
Elämä.
Sacchin isä Benedetto oli myös maalari, mutta hänen osaamisensa ei ollut kovin kattavaa. Benedetto opetti aluksi poikaansa, mutta tämän kehityttyä paremmaksi Sacchi sai opettajakseen osaavamman taiteilijan Francesco Albanin, jonka luona oli Bolognassa. Kun Sacchi palasi Roomaan vuonna 1621 hän työskenteli siellä loppuikänsä, käyden vain lyhyillä matkoilla Pohjois-Italiassa ja vuonna 1640 Pariisissa. Uransa alkuaikoina mesenaatti Antonio Barberini auttoi Sacchia tilaamalla tämän taidetta Rooman kirkkoihin.
Sacchin Bolognalainen koulutus sai tämän kiintymään klassismiin ja väreihin. Sacchi tutki myös Rafaelin maalauksia, ja Rafaelin taiteen vaikutus näkyykin useassa Sacchin töistä vahvasti. Hän matkusti myös Parmaan ja Venetsiaan tutkiakseen Antonio da Correggion taidetta. Kaksi Sacchin merkittävää kanvaasityötä ovat alttaritauluja, jotka ovat esillä Pinacoteca Vaticana galleriassa Vatikaanissa. Sacchi maalasi pääasiassa uskonnollisia maalauksia, mutta teki elämänsä aikana myös muutaman muotokuvan.
Tunnetuimmat teokset.
"Allegoria de La Divina Sapienza".
Allegoria de La Divina Sapienza (suoraan suom. Jumalallisen viisauden allegoria) on Sacchin vuosina 1629–1633 maalaama fresko Palazzo Barberinissa Roomassa. Se on Sacchin tunnetuin työ, ja se on saanut vaikutteita Rafaelin maalaamista huoneista Vatikaanin Palatsissa (Stanze di Raffaello). Toisen saman nimisen freskon on maalannut Luca Giordano.
"Il miracolo di San Gregorio Magno".
Il miracolo di San Gregorio Magno (suoraan suom. Pyhän Gregory Suuren ihme) on maalattu kanvaasille vuosina 1625–1657. Se on nykyisin Pinacoteca Vaticanassa. Maalauksessa on kuvattu legenda siitä kuinka keisarinna Konstantina pyysi reliikkejä paavi Gregoryltä, niitä kuitenkaan saamatta. Sen sijaan paavi antaa toisen reliikin, jonka arvon todistaa saamalla sen vuotamaan verta.
"Visione di S. Romualdo".
Visione di S. Romualdo (suoraan suom. Pyhän Romulardin näky) on maalattu valmiiksi vuonna 1631, ja se on myös esillä Pinacoteca Vaticanassa Roomassa. Siinä on kuvattu munkkeja istumassa rauhallisesti taustalla olevan hahmon häipyessä taivaalle.
Karppi (televisiosarja)

Karppi (englanninkieliseltä myyntinimeltään "Deadwind") on suomalainen rikosdraamasarja, jonka esittäminen alkoi Yle TV2 -kanavalla 14. maaliskuuta 2018. Sarjan pääosissa näyttelevät Pihla Viitala ja Lauri Tilkanen. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Rike Jokela. Muut käsikirjoittajat ovat Jari Olavi Rantala, Kirsi Porkka sekä Harri Virtanen. Sarjan ovat Ylelle tuottaneet yhteistuotantona suomalainen Dionysos Films ja saksalainen H&amp;V Entertainment.
Sarjan toisen tuotantokauden kuvaukset alkoivat tammikuussa 2019, ja sen esittäminen Yle TV1:llä huhtikuussa 2020. Kolmannen tuotantokauden kuvaukset alkoivat syksyllä 2020.
Kolmas ja viimeinen kausi julkaistiin kerralla Yle Areenassa 29. lokakuuta 2021, ja kauden esittäminen Yle TV1:lla alkoi 31. lokakuuta 2021.
Tuotanto.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden budjetti oli 3 200 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 180 000. Ohjaaja-käsikirjoittaja Rike Jokela on kertonut, että sarjan käsikirjoitus on suunniteltu kolmen tuotantokauden mittaiseksi.
Sarja kilpaili Göteborgin elokuvajuhlien TV-draamakilpailussa Nordisk Film &amp; TV Fond -palkinnosta, joka myönnetään parhaasta käsikirjoituksesta. Pääosaesittäjä Pihla Viitala on palkittu roolistaan vuoden 2018 parhaan naisnäyttelijän Kultaisella Venlalla.
Sarjan ensimmäinen kausi on myyty maailmanlaajuiseen Netflix-suoratoistopalveluun, jossa sen ensi-ilta oli 23. elokuuta 2018. Tämä oli ensimmäinen kerta kun suomalainen sarja tai elokuva saa näin laajan jakelun kaupalliselta toimijalta. Netflixistä on katsottavissa myös sarjan toinen kausi ja kolmas kausi heti Ylen esitysten jälkeen.
Sarjan kuvasuhde on 2,20:1 ja TV-lähetyksissä käytetään 5.1-kanavaista ääntä.
Jaksot.
Ensimmäinen tuotantokausi (2018).
Rikosetsivä Sofia Karppi (Pihla Viitala) palaa työhönsä Helsingin poliisin murharyhmään aviomiehen tapaturmaisen kuoleman jälkeen. Työparikseen Karppi saa nuoren Sakari Nurmen (Lauri Tilkanen), joka on anonut siirtoa murharyhmään talousrikoksien puolelta. Karpin ensimmäinen tehtävä murharyhmässä alkaa rutiininomaisena katoamistapauksena. Tuuliselta rannalta löydetyt, kivelle siististi pinotut naisten vaatteet muuttuvat nopeasti murhamysteeriksi.
Toinen tuotantokausi (2020).
Karppi ja Nurmi saavat tutkittavakseen kaksi murhaa, kun Helsingin ja Tallinan välisen tunnelityömaan kummastakin päästä löytyvät ruumiit, joiden silmät ovat sidotut. Murhat liittyvät huumerikollisuuteen, joiden tekijä kostaa uhreilleen. Tapauksiin liittyy myös Helsinki-Tallinna-tunnelia ajava Helsingin pormestari Sara Tulisuo (Leena Pöysti), jota syytetään myös korruptiosta liittyen tunnelin saamiseen kaupunkien välille.
Kolmas tuotantokausi (2021).
Entisestä eläinsairaalasta löytyy häkkiin aseteltu ruumis, joka paljastuu huumevieroituksessa käytettävän lääkkeen kehittäjäksi. Tapausta tutkivat pakolliselta virkavapaalta palaava Sofia Karppi (Pihla Viitala) sekä hänen luottamuksensa aiemmin pettänyt Sakari Nurmi (Lauri Tilkanen). Murhatutkimusten rinnalla rikosetsivät joutuvat selvittämään välejään samalla, kun kummankin menneisyydestä alkaa nousta esiin asioita, joita he eivät enää voi paeta.
Tunteen sain

Tunteen sain on suomalaisen iskelmälaulaja Seija Simolan neljäs, vuonna 1976 julkaistu studioalbumi. Albumilla on vain yksi suomalaista alkuperää oleva kappale ”Adagio”, jonka on säveltänyt levyn kapellimestari ja tuottaja Aarno Raninen. Albumin kaikki muut kappaleet ovat käännöskappaleita.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Aarno Raninen.
Hispaniolantangarat

Hispaniolantangarat (Phaenicophilidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit luettiin aikaisemmin kuuluviksi kerttulien tai tangarojen heimoihin. BirdLife Suomen luokituksen mukaan heimoon kuuluu 5 sukua ja 9 lajia. Muiden luokitusten mukaan osa hispaniolantangaralajeista kuuluu heimoihin rotkotangarat (Calyptophilidae), Nesospingidae tai Spindalidae.
Hispaniolantangaralajit elävät Hispaniolan saarella, ja niiden elinympäristöä ovat metsät ja ravintoa hyönteiset ja muut selkätangattomat eläimet. Väritykseltään ne ovat tyypillisesti selästä ja siivistään oliivinvihreät ja vatsastaan harmahtavan valkoisia.
Meret Oppenheim

Meret Oppenheim (1913–1985) oli sveitsiläis-saksalainen surrealistitaiteilija. Hän opiskeli vuodesta 1932 taidekoulussa Pariisissa ja liikkui sikäläisessä surrealistiryhmässä, johon kuuluivat Max Ernst, André Breton ja Alberto Giacometti. Hänen merkittäviä teoksiaan on "Turkisaamiainen", joka muodostuu kupista, lautasesta ja lusikasta. Se on nykyisin MoMA:ssa. 
Thomas Levy on sanonut, ettei Oppenheim ollut mikään suuri maalari vaan pikemminkin ideoiden kehittelijä. Emman kuraattorin Tiina Penttilän mukaan Oppenheimilla oli suuri merkitys feministinä ja perinteisten sukupuoliroolien rikkojana.
Oppenheimin teoksia oli esillä Espoossa taidemuseo Emmassa keväällä ja kesällä 2018.
Luettelo eduskunnasta eronneista kansanedustajista

Tämä on luettelo eduskunnasta eronneista kansanedustajista. Luettelo sisältää kansanedustajana toimineita henkilöitä, joille eduskunta on myöntänyt eron eduskunnasta kesken vaalikauden.
Vuoden 1979 jälkeen eropyyntöjä on esitetty yli 60, joista kaksi on hylätty: Marjatta Stenius-Kaukosen (Vas.) pyyntö vuonna 1991 ja Vesa Laukkasen (SKL) vuonna 1994. Kauko Juhantalo on ainoa edustaja, joka ei itse pyytänyt eroa. Aiempien vuosien eropyynnöistä ei ole kattavaa tilastointia.
Luettelossa ei pääsääntöisesti ole niitä kansanedustajia, jotka ovat tulleet valituksi Euroopan parlamenttiin, sillä heidän ei tarvitse pyytää eroa eduskunnasta, vaikka heidän työnsä siellä keskeytyykin.
Ceconomy

Ceconomy AG on saksalainen holdingyhtiönä toimiva pörssiyritys, joka on Euroopan laajimman kodinelektroniikan kauppaketjun (MediaMarkt) emoyhtiö. Ceconomyn päämaja sijaitsee Düsseldorfissa.
Konsernilla on noin 1 050 kuluttajaelektroniikan vähittäismyymälää Euroopassa; myymälät toimivat MediaMarkt- (850 myymälää 14 maassa) ja Saturn-myymäläbrändeillä (200 myymälää neljässä maassa). Yhtiöllä on myös iBood-kauppaportaali (lyhenne sanoista "Internet’s Best Online Offer Daily") ja Juke!-lataamo (yli 46 miljoonaa nimikettä musiikkia, elokuvia, pelejä ja e-kirjoja vuokrattavissa tai ostettavissa) sekä joitain tukipalveluja. Tilikaudella 10/2016–9/2017 konsernin liikevaihto oli 22,2 miljardia euroa ja nettotulos 189 miljoonaa euroa. Yrityksen palveluksessa oli tilikaudella keskimäärin 58 217 työntekijää.
Ceconomy syntyi vaiheittain vuosien 2016-2017 aikana, kun aiemman Metro AG:n kuluttajaelektroniikan liiketoiminta eriytettiin omaksi Ceconomy-pörssiyhtiökseen irti perinteisempien vähittäismyymälöiden ketjusta (Metro AG:hen jäivät esimerkiksi elintarvikekaupan Metro Cash &amp; Carry -brändin myymälät). Sekä Ceconomy AG:n ja uuden Metro AG:n osakkeet on noteerattu 13. heinäkuuta 2017 lähtien sekä Frankfurtin ja Luxemburgin pörsseissä.
Peukaloiskerttulit

Peukaloiskerttulit (Zeledoniidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon taksonominen asema on osin epäselvä ja heimon lajit on aiemmin sijoitettu kerttulien tai rastaiden heimoon, mutta molekyylibiologiset tutkimukset ovat osoittaneet, että lajit eivät kuulu näihin heimoihin. BirdLife Suomen luokittelun mukaan heimoon kuuluvat peukaloiskerttuli ("Zeledonia coronata") ja kuubankerttulien ("Teretistris") suvun lajit kuubankerttuli ("Teretistris fernandinae") ja orientenkerttuli ("Teretistris fornsi"). Nämä lajit kuitenkin luetaan toisinaan kuuluviksi heimoon Teretistridae.
Peukaloiskerttulien heimon lajeja tavataan Väli-Amerikasta ja ne elävät metsissä.
Itä-Ruanda

Itä-Ruanda (; ) on yksi Ruandan neljästä maakunnasta ja viidestä ylimmän tason aluehallinnollisesta alueesta. Itä-Ruanda on pinta-alaltaan maakunnista suurin. Alueen väkiluku oli 2 600 812 vuonna 2012. Alueen hallinnollinen keskus on Rwamagana.
Maakunta jakautuu aluehallinnon toisella tasolla seitsemään piiriin: Bugesera, Gatsibo, Kayonza, Kirehe, Ngoma, Nyagatare ja Rwamagana.
Eye Cue

Eye Cue on vuonna 2008 perustettu pohjoismakedonialainen poprockyhtye, jonka muodostavat laulajat Bojan Trajkovski ja Marija Ivanovska. Yhtye sai listamenestystä vuonna 2008 kappaleella "Magija" ja saavuttivat Top 20 sijan vuonna 2010 "MTV Adriassa" kappaleella "Not This Time".
Eye Cue edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Lost and Found”.
Lost and Found (kappale)

Lost and Found on pohjoismakedonialaisyhtyeen Eye Cuen esittämä kappale, jolla he edustivat Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa. Kappale voitti Euroviisujen vuosittaisen Barbara Dex -palkinnon vuoden huonoimmasta esiintymisasusta.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdeksanneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Esikoiset (yhdistys)

Esikoiset ry on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisällä toimiva lestadiolainen herätysliike. Se sai alkunsa vuoden 2016 esikoislestadiolaisten hajaannuksessa. Hajaannuksen taustalla oli esikoislestadiolaisten sakramenttien omiin käsiin ottaminen, niin kutsuttu "sakramenttiseparatismi", jota myöhemmin perustettuun Esikoiset ry:een siirtyneet eivät hyväksyneet. Eroja aiheutti myös suhtautuminen Ruotsin Lapin seurakunnan ja Lapin vanhimpien asemaan. Esikoiset ry kertoo kotisivuillaan, että vaikka yhdistys on perustettu vuonna 2016, se jatkaa esikoislestadiolaisuuden vanhaa perinnettä kansankirkon yhteydessä ja että se nojaa uskossa ja elämässä Raamattuun ja luterilaiseen tunnustukseen. Sanoman ydin on, että pelastus on uskossa Kristuksen sovitustyöhön. Esikoiset ry julkaisee Armon sana -lehteä, ja käyttää laulukirjanaan Armon sävel -laulukokoelmaa (246 laulua), joka sisältää paljon lestadiolaisuudessa käytettyjä lauluja ja muita hengellisiä lauluja.
Herätysliikkeen taustaa.
Lauantaina 23. heinäkuuta 2016 pidettiin seurakuntakokous Lahdessa Ahtialan koululla. Paikalla oli noin 750 seurakuntalaista. Kokouksessa käsiteltiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisäisenä herätysliikkeenä jatkamista, kun vanha liike oli ryhtynyt toimittamaan sakramentteja maallikkosaarnaajien voimin. 15. elokuuta 2016 uutisoitiin esikoislestadiolaisen herätysliikkeen olevan jakautumassa. Uusi järjestö Esikoiset ry perustettiin elokuussa 2016. Se kerää riveihinsä niitä esikoislestadiolaisia, jotka eivät hyväksy vanhan järjestön sakramenttilinjaa. Esikoiset ry:n jäsenmäärä on alun kasvupyrähdyksen jälkeen asettunut 1 500:n tienoille.
Toiminta.
Esikoiset ry:llä on toimintaa ainakin Helsingissä, Hämeenlinnassa, Keiteleellä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Porissa, Tampereella, Teuvalla ja Turussa. Toiminta painottuu viikoittaisiin hartauskokouksiin, joita pidetään eri paikkakunnilla lähinnä kirkon tiloissa ja kodeissa. Isoja seuroja pidetään 2–3 kertaa vuodessa. Koko maata käsittäviä seuroja pidetään pääsiäisen ja pyhäinpäivän aikaan, jolloin päätetään lähetysmatkoista.
Netta Barzilai

Netta Barzilai ( נטע ברזילי) (s. 22. tammikuuta 1993 Hod HaSharon, Israel) on israelilainen laulaja. Hän edusti Israelia vuoden 2018 Euroviisuissa Lissabonissa, sen jälkeen kun hän voitti "HaKokhav HaBan" (kilpailu, jossa valitaan Israelin euroviisuedustaja) 13. helmikuuta 2018. Netta voitti Euroviisut 2018 kappaleella ”Toy”.
Ura.
Vuoden 2017 syyskuussa Barzilai osallistui Israelin euroviisukarsinnan "HaKokhav HaBan" viidennelle tuotantokaudelle. Barzilai eteni finaaliin asti, voittaen kilpailun 210 pisteellä. Voittonsa myötä Barzilai pääsi edustamaan Israelia vuoden 2018 Euroviisuissa.
Barzilain kilpailukappale ”Toy” julkaistiin 11. marraskuuta. Kappaleen tuotti ja sanoitti Doron Medalie ja Stav Beger. Kappaleen musiikkivideo sai yli 20 miljoonaa näyttökertaa kaksi kuukautta ennen itse Euroviisuja. 8. toukokuuta Barzilai lauloi itsensä jatkoon vuoden 2018 Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, voittaen koko semifinaalin 283 pistellä. Finaali järjestettiin 12. toukokuuta, jonka Barzilai voitti keräten 529 pistettä tuomaristoilta ja puhelinäänestäjiltä.
Kauppakortteli Pekuri

Kauppakortteli Pekuri on Oulun keskustassa kävelykatu Rotuaarin varrella sijaitseva kauppakeskus. Kauppakeskuksessa merkittäviä toimijoita ovat muun muassa K-Supermarket, Alko ja KappAhl. 
Kauppakortteli Pekuri avattiin 22. helmikuuta 2018 entisen Stockmann-tavaratalon tiloihin. Stockmann suljettiin 31. tammikuuta 2017. Vuokrattavaa liiketilaa on yhteensä 10 789 m².
Huhtikuussa 2022 katetulle sisäpihalle entisen vaatekaupan Viman ja kahvila Robert's Coffeen tiloihin avattiin Pekurin patio, joka on kuuden ravintolan muodostama ravintolapiha. Vuonna 2022 kauppakortteliin avautui myös useita muita toimijoita, kuten erikoisliike Kure ja IKEA Suunnittelustudio. 
Syyskuusta 2022 lähtien kauppakorttelissa on toiminut myös Pekurin kirjasto, johon osa Oulun pääkirjaston toiminnasta siirtyi sen tilojen peruskorjauksen vuoksi. Pekurin kirjaston on määrä palvella asiakkaita koko peruskorjauksen ajan. Peruskorjauksen odotetaan valmistuvan vuonna 2025.
Pekuri

Pekuri voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Franka Batelić

Franka Batelić (s. 7. kesäkuuta 1992 Rijeka, Kroatia), tunnettu myös nimellä Franka on kroatialainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen voittaessaan kroatialaisen laulukilpailun "Showtimen" ensimmäisen tuotantokauden.
Hän edusti Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Crazy".
Elämä ja ura.
1992–2006: Nuoruus.
Franka Batelić syntyi 7. kesäkuuta 1992 Rijekassa, Kroatiassa Ingrid ja Damir Batelićille. Batelićilla on nuorempi veli nimeltä Nikola, joka on "Storm"-nimisen kroatialaisbändin kitaristi. Batelić aloitti laulamisen kolmevuotiaana ja lauloi solistina "Minicantanti"-nimisessä kuorossa.
2007: Uran alku.
Batelić koe-esiintyi "Showtime"-nimisen kroatialaisen laulukilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella esittäen Giorgia Todranin kappaleen "Come saprei" tuomareille: Jacques Houdekille, Ivana Husarille ja Boris Banovićille. Batelić päihitti finaalissa Marijo Ponjavićin, Mijo Lešinan ja Artemija Stanićin ja voitti kilpailun 22. joulukuuta 2007, saaden eniten yleisöääniä. Palkinnoksi voitosta Batelić allekirjoitti sopimuksen levy-yhtiö "Hit Recordsin" kanssa. Batelićin voittosingle "Ovaj daj" julkaistiin virallisesti 14. marraskuuta 2007.
2008–2013: Läpimurto ja jatkuva menestys.
Batelićin toinen single "Ruža u kamenu", jonka on kirjoittanut Miro Buljan, Boris Đurđević ja Neno Ninčević, julkaistiin Kroatiassa toukokuussa 2008. Kappale esitettiin "12th Croatian Radio Festivalissa", Opatijassa, jossa se sai eniten yleisöääniö ja voitti yleisön palkinnon Pop/Rock kategoriassa. Myöhemmin samana vuonna "Ruža u kamenu" valittiin edustamaan Kroatiaa vuoden 2008 OGAE laulukilpailussa (Kappalekilpailu, jonka organisoi 42 Eurooviisufaniklubia), jossa se voitti kilpailun.
Batelićin kolmas single "Pjesma za kraj" julkaistiin tammikuussa 2009. Kappale kilpaili Kroatian euroviisukarsinnoissa, jossa se sijoittui seitsemänneksi 18 pisteellä. Joulukuussa 2009 Batelić ja hänen tanssiparinsa Ištvan Varga voittivat Ples sa zvijezdaman (Kroatian versio Tanssii tähtien kanssa -ohjelmasta) neljännen tuotantokauden.
2017–: Takaisintulo.
27. marraskuuta 2017 Batelić vahvisti sosiaalisessa mediassa julkaisevansa comebacksinglen nimeltä "S tobom" 4. joulukuuta 2017. Kappale soitettiin ensimmäistä kertaa 4. joulukuuta 2017 Nives Čanovićin "385 Shown" aikana samalla kun Batelićia haastateltiin. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Sandra Mihaljević ja Igor Ivanović. 13. helmikuuta 2018 ilmoitettiin, että Batelić edustaa Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa kappaleella "Crazy".
Yksityiselämä.
Batelić seurustelee kroatialaisen jalkapalloilijan Vedran Ćorlukan kanssa. Hän on avoin HLBT:n oikeuksien puolestapuhuja. Batelić on myös eläinoikeusaktivisti.
Isojoen seurakunta

Isojoen seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Isojoen kunnan alueella.
Historia.
Isojoki muodostettiin Lapväärtin seurakunnan rukoushuonekunnaksi ensimmäisen kirkon rakentamisen yhteydessä vuonna 1710. Vuonna 1725 sinne muutti oma pitäjänapulainen ja 1732 siitä tuli kappeliseurakunta. Vuosina 1732–1804 osa Ikaalisten seurakuntaan kuuluvaa Honkajoen kyläkuntaa osallistui Isojoen kappalaisen palkkaamiseen, kunnes Honkajoen alueesta muodostettiin oma rukoushuonekunta. Itsenäinen emäseurakunta Isojoesta tuli 1855.
Herätysliikkeet.
Isojoen seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Isojoen alue muodostaa Pohjanmaan evankelisen liikkeen kannatuksen etelärajan.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Isojoen kappeliseurakunnan kappalaisina ja Isojoen seurakunnan kirkkoherroina:
Metro (yritys)

Metro AG (aiemmalta nimeltään "Metro Group" ja "Metro Wholesale &amp; Food Specialist AG") on suuri saksalainen tukku- ja vähittäiskauppa-alan pörssiyritys, joka toimii noin 35 Euroopan ja Aasian maassa. Metro AG:n päämaja sijaitsee Düsseldorfissa. 
Tilikaudella 2016–2017 konsernin liikevaihto oli 37,14 miljardia euroa. Tilikauden voitto oli 345 miljoonaa euroa. Metro AG:n ja sen tytäryritysten palveluksessa oli yhteensä noin 155 000 työntekijää.
Konsernin tärkeimmät kauppaketjut on nimetty Metro Cash &amp; Carry tai Real-brändien alle.
Crazy (Franka Batelićin kappale)

Crazy on kroatialaislaulajan Franka Batelićin esittämä kappale, jolla hän edusti Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Slovenia talviolympialaisissa 2018

Slovenia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Slovenian joukkueessa 71 urheilijaa kilpaili yhdeksässä lajissa. Maan lipunkantajana päättäjäisissä toimi freestylehiihtäjä Filip Flisar.
Jääkiekko.
Miesten joukkue.
Päävalmentaja: Kari Savolainen     Apuvalmentajat: Nik Zupančič, Edo Terglav, Gaber Glavič, Aleš Burnik
Karijoen seurakunta

Karijoen seurakunta oli Lapuan hiippakuntaan ja Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Karijoen kunnan alueella.
Historia.
Karijoesta tuli Lapväärtin seurakunnan rukoushuonekunta vuonna 1811. Se sai ensimmäisen oman saarnaajan heti seuraavana vuonna 1812. Vuonna 1835 Karijoesta tuli kappeliseurakunta ja vuonna 1862 itsenäinen emäseurakunta.
Herätysliikkeet.
Karijoen seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Karijoki ei ole kuitenkaan liikkeen voimakkainta kannatusaluetta.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Karijoen kappeliseurakunnan kappalaisina ja Karijoen seurakunnan kirkkoherroina:
Teuvan seurakunta

Teuvan seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Teuvan kunnan alueella.
Historia.
Teuvasta tuli Närpiön seurakunnan rukoushuonekunta vuonna 1638. Se sai oman papin vuonna 1693. Teuvan kappeliseurakunta perustettiin 1694 ja vuonna 1701 valmistui ensimmäinen kirkko. Vuonna 1795 Teuvasta tuli itsenäinen emäseurakunta.
Herätysliikkeet.
Teuvan seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Teuvan alueella on kannatusta myös esikoislestadiolaisuudelle.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1966–1967

Saksan Bundesliigan kausi 1966–1967 oli järjestyksessään neljäs Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 20. elokuuta 1966 ja päättyi 3. kesäkuuta 1967. Hallitsevana mestarina kauteen lähti 1860 München. 
Sarjajärjestelmä.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat voitosta kaksi pistettä ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampia joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalikeskiarvolla. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä putosivat seuraavaksi kaudeksi Regionalligaan.
Joukkuemuutokset kaudesta 1965–1966.
Borussia Neunkirchen ja Tasmania Berlin putosivat Regionalligaan edellisen kauden päätteeksi. Heidän tilalleen nousivat Fortuna Düsseldorf ja Rot-Weiss Essen.
Kauden yhteenveto.
Kauden 1966–1967 voitti yllättäin Eintracht Braunschweig. Keskikastissa aiemmin taistelleelle joukkueelle ei alkuun povattu menestysmahdollisuuksia. Vahva puolustus ja erittäin tasainen sarja toivat kuitenkin tulosta. Joukkue päästi 34 ottelussa ainoastaan 27 maalia. Tasaisuudesta kertoo se, että esimerkiksi toiseksi sijoittunut 1860 München oli vielä sijalla 17, kun kolmasosa kaudesta oli pelattu.
Sarjataulukon alakastissa nousijajoukkueet Fortuna Düsseldorf ja Rot-Weiss Essen jäivät putoajien paikoille ja joutuivat jättämään pääsarjan yhden kauden jälkeen. Ammattimaisen Bundesliigan ja puoliammattimaisenRegionaligan erot näkyivät selvästi ja putoajilla ei ollut saumoja taistella pääsarjapaikastaan.
Pienenä huomautuksena todettakoon, että Meidericher SV vaihtoi nimensä MSV Duisburgiksi vuoden 1967 alussa.
Tulokset.