Biblia (raamatunkäännös)

Biblia, Se on: Coco Pyhä Ramattu, Suomexi oli ensimmäinen koko Raamatun suomennos, joka julkaistiin vuonna 1642 Ruotsin luterilaisen valtionkirkon käyttöön Suomessa. Nykyisin sanalla "Biblia" viitataan ennen kaikkea käännöksen nuorimpaan vuoden 1776 laitokseen, jota on kutsuttu myös Vanhaksi kirkkoraamatuksi. Sen korvasi virallisessa käytössä uudempi käännös vuosina 1933 ja 1938.
Ruotsin valtionhoitajana toiminut Kaarle-herttua asetti komitean suomenkielisen raamatunkäännöksen laatimiseksi vuonna 1602. Käännöksen teksti perustui osittain Mikael Agricolan 1500-luvulla laatimiin Uuden testamentin ja Vanhan testamentin osien käännöksiin. Ensimmäinen painos tuotettiin Tukholmassa vuonna 1642, mutta siitä vain hieman yli puolet toimitettiin Suomeen. Ensimmäinen kieliasultaan uudistettu laitos oli vuonna 1685 Turussa painettu Gezeliuksen Raamattu eli niin sanottu "Sotaraamattu". Uudistetut laitokset toimitettiin jälleen vuosina 1758 ja 1776. Näistä jälkimmäisestä otettiin uusia painoksia 1900-luvun alkuun asti.
Biblian syntyvaiheet.
Kaarle-herttua oli asettanut vuonna 1602 piispa Sorolaisen johtaman komitean kääntämään Raamatun suomeksi. Kun kuitenkin komitean keskeinen jäsen, Turun koulun rehtori Marcus Henrici Helsingius kuoli jo vuonna 1609 ja kun yleinen poliittinen ilmapiiri ajoi piispa Sorolaisen vaikeuksiin, jäi työ keskeneräiseksi.
Piispa Isaacus Rothovius jakoi heti Turkuun tultuaan Raamatun kirjoja eri papeille käännettäväksi. Käännöstyön kiirehtiminen on ymmärrettävää, sillä toisaalta oli saatava Jumalan sana kansankielellä luettavaksi ja toisaalta Kustaa II Aadolfin ruotsinkielinen kirkkoraamattu oli ilmestynyt vuonna 1618. Piispa saattoi ilmoittaa kuninkaalle vuonna 1630, että ensimmäinen suomenkielinen kokoraamattu oli valmis ja odotti painatustaan.
Painotyö lykkääntyi ilmeisesti Saksan sodan vuoksi, eikä käännöksen laatuunkaan oltu täysin tyytyväisiä. Nimenomaisesti Rothoviuksen ansiosta hanke ei päässyt unohduksiin, ja vuoden 1636 valtiopäivillä asia oli uudelleen esillä. Samoin vuonna 1638, jolloin piispa uudisti pyyntönsä ja hallitus asetti suomennoskomitean, puheenjohtajana Turun kirkkoherra Eskil Petraeus. Muut jäsenet olivat Piikkiön kirkkoherra Gregorius Favorinus, Maskun rovasti Henrik Hoffman sekä Turun Akatemian pyhien kielten professori Martinus Stodius. Komitean saamissa ohjeissa vaadittiin paitsi puhdasta suomea, “jota kaikkialla Suomessa pystytään hyvin ymmärtämään”, myös nimenomaan alkukielen mukaista käännöstä, jonka kuitenkin tuli vastata Martti Lutherin tekemän käännöksen tulkintoja. Komitean työ ilmeisesti pohjasi suurelta osalta aiempaan käännökseen, sillä jo syksyllä 1640 tukholmalainen kirjanpainaja Henrik Keyser aloitti painatuksen. Koko Raamattu valmistui vuonna 1642 ja käännöstyön tehneille neljälle kirkonmiehelle annettiin palkaksi koko manttaalin talo elinikäiseksi läänitykseksi ja yhdet kirkonkymmenykset.
Raamattua painettiin 1 200 kappaletta, joista 750 tuli Suomeen. Kun koristeellinen kirja oli valmis, tajuttiin Suomessa tapahtuman merkitys ja tämän johdosta 31. heinäkuuta 1642 jokaisessa kirkossa pidettiin kiitosjumalanpalvelus. Piispa Rothovius velvoitti papistoa hankkimaan Raamatun jokaiselle suomenkieliselle seurakunnalle kymmenen riikintaalerin sakon uhalla.
Biblian käyttö nykyisin.
Biblia on edelleen käytössä joillain konservatiivisilla herätysliikkeillä, kuten vanhoillislestadiolaisilla, esikoislestadiolaisilla ja rukoilevaisilla, koska heidän mielestään Raamatun alkuperäinen sanoma välittyy siitä paremmin kuin uudemmista käännöksistä. Vanhoillislestadiolaiset eivät hyväksyneet 1930-luvulla ilmestyneitä käännöksiä käytettäväksi omissa tilaisuuksissaan, mutta he ovat kuitenkin hyväksyneet uusimman käännöksen vuodelta 1992, jonka valmistelussa oli mukana runoilija-pappi Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksestä, ja käyttävät myös sitä.