Pikmin

Pikmin on Nintendon kehittämä videopeli, joka julkaistiin Nintendo GameCubelle vuonna 2001. Peli oli ensimmäinen Player's Choice -peli GameCubelle Pohjois-Amerikassa. Japanissa pelin kampanjoinnissa käytettiin kappaletta "Ai No Uta" ("Rakkauden laulu"), joka myös julkaistiin erillisenä singlenä. 
"Pikminissä" pelaajan on tarkoitus kerätä hajonneen avaruusaluksen osat takaisin 30 päivän kuluessa. Apuna pelastusoperaatiossa ovat planeetalta löytyneet pienet oliot, pikminit, joilla jokaisella on jokin erikoiskyky värin mukaan: punaiset sietävät tulta, siniset vettä ja keltaiset voivat kantaa räjähtäviä kiviä. Pelin päähenkilö kapteeni Olimar käskyttää pikminejä kantamaan osia sekä taistelemaan vihollisia vastaan. 30 päivän operaatio on tiukasti rajattu aikarajaansa, ja peli loppuu sen tullessa vastaan.
Haastattelussa pelin suunnittelija Shigeru Miyamoto on sanonut pelissä nähtävien pienten olioiden, pikminien nimen tulleen hänen koiransa Pikin mukaan. Pelille on ilmestynyt myös jatko-osat "Pikmin 2" (2004) GameCubelle, "Pikmin 3" (2013) Wii U:lle ja "Hey! Pikmin" (2017) 3DS:lle. "Pikmin" julkaistiin uudelleen Wiille osana New Play Control! -sarjaa, ja myöhemmin vuonna 2016 tämä uudelleenjulkaisu julkaistiin Wii U:lle Nintendo eShopin kautta. Vuonna 2020 "Pikmin 3:sta" julkaistiin paranneltu käännös Nintendo Switchille. Syyskuussa 2022 esitetyssä Nintendo Direct -esityksessä julkistettiin "Pikmin 4", joka julkaistiin vuonna 2023.
Kapteeni Olimar on pelattava hahmo myös Super Smash Bros. Brawlissa ja sitä seuranneissa Super Smash Bros. -sarjan peleissä.
Kehitys.
"Pikminin" kehitti Nintendon EAD-osasto, ja sen ohjaajina toimivat Shigefumi Hino ja Masamichi Abe. Shigeru Miyamoto ja Hirouki Kimura toimivat tuottajina. 
Pelin perusidea tekoälyn ohjaamien olioiden komentamisesta sai alkunsa Nintendo 64:n ajoilta. Ideaa alettiin kuitenkin työstää peliksi vasta Nintendo GameCubeen siirryttäessä, koska konsolin tehokkaampi laitteisto pystyi käsittelemään isoja hahmomääriä kerralla paremmin. Nintendo kokeili tätä teknologiaa vuoden 2000 Space World -messuilla esitellyssä "Super Mario 128" -teknologiademossa, jossa GameCube animoi kerralla 128 kopiota Mariosta. Vuonna 2007 Miyamoto sanoi "monet teistä ovat jo pelanneet ["Super Mario 128":aa], mutta te pelasitte sitä pelissä nimeltään "Pikmin"."
Aluksi pelissä oli tarkoitus olla olioita, joiden toiminnan määrittivät niiden sisällä olevat tekoälysirut, ja pelaaja ohjaisi näitä olioita vaihtamalla tekoälysiruja halutun toiminnan mukaan. Lopullisen kasvimaisen ulkonäkönsä oliot saivat kehitystiimin suunnittelija Junji Moriin tekemien luonnosten perusteella. Aluksi olioista käytettiin nimeä "ippiki", joka tarkoittaa japaniksi "yhtä pientä eläintä". Siitä tuli "Piki", sitten "Picky" ja lopulta "Pikmin".
Pelin graafiseen tyyliin haettiin inspiraatiota Tim Burtonin elokuvista ja ranskalaisesta Villi planeetta -animaatioelokuvasta. Koska kehitystiimi oli tekemässä peliä elävistä olennoista, he myös lukivat Richard Dawkinsin kirjan Itsekäs geeni. Shigefumi Hinon mukaan Nintendon pelit yhdistettiin silloin vahvasti Super Mario- ja The Legend of Zelda -sarjojen kirkkaaseen ja eloisaan ulkosuun, joten siksi hän halusi ottaa rohkean askeleen ja kuvata synkän, kypsän ja salaperäisen maailman.