Vapaasukellus

Vapaasukellus on sukellusta ilman hengityslaitetta. Vapaasukellusta on muun muassa kilpavapaasukellus sekä snorklaaminen, jos siihen liittyy sukeltamista syvemmälle hengitystä pidättäen.
Oikeilla harjoitteilla sukeltaja voi saavuttaa merkittäviäkin parannuksia omiin sukellusaikoihin. Vapaasukellus sopii siten hyvin vedenalaisen maailman tutkimiseen tai kilpaurheiluksi.
Kilpalajeissa toimii nykyään kaksi kansainvälistä kattojärjestöä: AIDA ja CMAS. Suomessa vapaasukellus toimii Sukeltajaliiton alaisuudessa. Suomen suurin täysin vapaasukellukseen keskittynyt seura on Freediving Team Of Finland. Vapaasukellus kuuluu myös useiden paikallisten sukellusseurojen toimintaan.
Välineet.
Vapaasukeltajan välineet ovat ominaisuuksiltaan pitemmälle kehitetyt kuin snorkkelisukelluksessa käytetyt perusvälineet. Vapaasukellukseen sopii maski, joka on joustava ja tilavuudeltaan pieni, jotta keuhkoissa olevaa ilmaa ei tarvitse käyttää maskin paineentasaukseen. Snorkkelia useimmat vapaasukeltajat eivät käytä, sillä he haluavat edesauttaa kehonsa happea säästävien mekanismien toimintaa ja varmistaa turvallisuutensa esimerkiksi tajunnanmenetystilanteessa. Vapaasukeltajan räpylät valmistetaan lasikuidusta tai hiilikuidusta, ja ne ovat joko pitkälapaisia räpylöitä tai monoräpylöitä. Pukuna käytetään usein mittatilauksena valmistettua märkäpukua, jossa ei ole nailonkangasta sisäpuolella. Sukelluksessa käytetään lisäksi painovyötä, kaulapainoa tai painoliiviä. Jotkut vapaasukeltajat käyttävät tallentavaa syvyysmittari-kelloyhdistelmää, joka kertoo sukelluksen ajan ja syvyyden.
Syvyyssukelluksessa sukelletaan turvanarua pitkin, joka lähtee pinnalta veneestä tai poijusta. No limits ja Variable weight -lajeissa alas laskeudutaan vaijeria pitkin kulkevan kelkan avulla.
Viralliset maailmanennätykset, 8. helmikuuta 2025 (AIDA ja CMAS).
Absoluuttinen maailmanennätys eli kahden järjestön ennätyksistä parempi on merkitty ensin, ja toisen järjestön ennätys näkyy suluissa. 
Suomen ennätykset, 26. lokakuuta 2025 (AIDA ja CMAS).
Absoluuttinen Suomen ennätys eli kahden järjestön ennätyksistä parempi on merkitty ensin, ja toisen järjestön ennätys näkyy suluissa. 
Turvallisuus.
Vapaasukellus voi olla laitesukelluksen tapaan hengenvaarallista, jos lajin turvallisuusohjeita ei noudateta. Keskeinen turvallisuusohje on: Älä sukella yksin! Kilpasukelluksessa ja harjoituksissa käytetään henkilökohtaista turvasukeltajaa, joka seuraa suoritusta ja on valmiina auttamaan sukeltajaa välittömästi tarpeen vaatiessa. Jos harjoittelutilanteessa ei ole turvasukeltajaa mukana, yksittäisen sukelluksen pituus ei saa ylittää 25 metriä. Se on myös uimahallien säännöissä sukelluksen enimmäispituus ilman erityisjärjestelyjä. 
Vapaasukelluksessa hukkumisvaara syntyy, jos sukeltaja menettää tajunnan vedessä (BO = Black Out). BO voi tapahtua sekä pituus- että syvyyssukelluksessa, tyypillisimmin sukelluksen pintautumisvaiheessa. Ellei kukaan ole auttamassa tajunnan menettänyttä ylös vedestä, yleensä noin 1–2 minuutin kuluttua tajunnan menetyksestä keuhkoihin alkaa mennä vettä kurkunpään lihasjännityksen lauetessa ja seurauksena on hukkuminen. Tajunnan menetys voi tulla täysin yllättäen ilman ennakkovaroitusta, erityisesti syvyyssukelluksessa pintaan tullessa. Vaaraa lisää olennaisesti ylihengitys (hyperventilointi) ennen suoritusta, koska veren happipitoisuus voi silloin laskea liian alas ilman kohonneen hiilidioksidipitoisuuden elimistölle antamaa ennakkovaroitusta. Kilpasukeltajat eivät käytä hyperventilointia, vaan täyttävät keuhkot hitaasti sisään hengittämällä noin 15 sekunnin aikana ennen sukellusta. 
Jännitys, hätäily ja liian kova vauhti lisäävät huomattavasti hapen kulutusta sukellettaessa, jolloin myös riskit lisääntyvät. Kilpasukeltajat pyrkivät rentoon ja liikeradoiltaan tarkoin harkittuun suoritukseen hapenkulutuksen minimoimiseksi. Rennossa suorituksessa varoittavat merkit veren hiilidioksitason noususta on myös helpompi havaita, mutta se ei kuitenkaan poista yllättävän tajunnanmenetyksen vaaraa.
Aivojen hapensaanti on elimistön omassa säätelyssä hyvin varmistettu. Tajunnanmenetyksen hetkellä veren maksimihappipitoisuudesta on jäljellä noin 50 % ja aivojen verenkierrossa selvästi tätä enemmän. Aivot alkavat vaurioitua hapenpuutteen vuoksi vasta noin 10 minuutin kuluttua tajunnanmenetyksestä, jos hengitys ei toimi. Vedessä tässä vaiheessa myös hukkuminen on jo tapahtunut. Näin ollen turvamääräysten mukaisessa vapaasukelluksessa ei aivojen vaurioitumista tapahdu hapenpuutteen vuoksi, koska pahimmillaankin (BO) on jäljellä noin 10 minuutin aikamarginaali aivoja vaurioittavaan hapenpuutteeseen. Ilman turvasukeltajaa/sukellusparia tilanne on tietysti toinen, jos tajuton jää yksin veteen pidemmäksi aikaa.
Syvyyssukelluksessa käytetään syvyysköyttä, johon vapaasukeltaja on kytketty köyttä pitkin liukuvalla turvavaijerilla (lanyard).
Vapaasukelluskurssit.
AIDA-vapaasukelluskursseja on eritasoisia ja niillä käydään läpi muun muassa sukellustekniikkaa ja turvallisuusasioita ja harjoitellaan altaassa ja yleensä myös avovedessä. Perustason AIDA* Introkurssi ja AIDA** kurssi kestävät yleensä yhden viikonlopun. Introkurssille ei vaadita mitään ennakkokokemusta. AIDA** kurssille ennakkovaatimuksena on joko Intro-kurssi tai aikaisempaa kokemusta jostain veteen liittyvästä lajista, esim. laitesukelluksesta, vapaasukelluksesta, uppopallosta tai kilpauinnista. Suomessa järjestettävistä kursseista saa tietoa Freediving Team Of Finland -yhdistyksen kautta.