tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kadoksissa (vuoden 2003 elokuva)

Kadoksissa ("The Missing") on Ron Howardin ohjaama elokuva vuodelta 2003. Se perustuu Thomas Eidsonin romaaniin "The Last Ride".
Juoni.
1880-luvun New Mexicossa Samuel Jones saapuu tyttärensä Magdalena "Maggie" Gilkesonin taloon toivoen saavansa sovinnon tämän kanssa hylättyään hänet ja äitinsä vuosikymmeniä sitten. Hän ei pysty antamaan hänelle anteeksi, koska hänestä tuntuu, että hän aiheutti hänen äitinssä varhaisen kuoleman, ja kääntää hänet pois seuraavana aamuna.
Lämpökonduktanssikvantti

Lämpökonduktanssikvantti on suurin lämpökonduktanssi, jonka yhden kanavan (vapausasteen) omaava lämmönjohdin voi saavuttaa. Lämpökonduktanssikvantti määräytyy kahdesta luonnonvakiosta, Boltzmannin vakiosta formula_1 ja Planckin vakiosta formula_2 sekä lämpötilasta. Sen suuruus on
formula_3
Hämmästyttävä seikka lämpökonduktanssin kvantittumisessa on se, että sen arvo on täysin riippumaton materiaalista tai edes lämpöä kuljettavien hiukkasten luonteesta. Maksimilämpökonduktanssin kvantittuminen on havaittu niin fononeille, elektroneille kuin fotoneillekin. Jopa anioneiden kuljettamalle lämpökonduktanssille on ennustettu samanlainen yläraja.
Ernst Hartert

Ernst Johann Otto Hartert (29. lokakuuta 1859 Hampuri – 11. marraskuuta 1933 Berliini) oli saksalainen lintutieteilijä.
Hänen isänsä oli kenraali, joka toimi komendanttina Preussissa Pillaussa, nykyisin Baltijsk. Ernst oli itseoppinut luonnontieteilijä, joka keräsi laajan munakokoelman ja konservoi lintuja.
Hartert toimi Walter Rothschildin yksityismuseon Tringin museonhoitajana 1892–1929. Hän toimitti neljännesvuosittain ilmestynyttä museon julkaisua "Novitates Zoologicae" (1894–1939) yhdessä Rothschildin kanssa. Hän toimitti myös julkaisua "Hand List of British Birds" (1912) yhdessä Francis Charles Robert Jourdainin, Claud Buchanan Ticehurstin ja Henry Witherbyn kanssa.
Hartert matkusteli Intiassa ja Indonesiassa (1887), Afrikassa (1885–1886) ja Etelä-Amerikassa (1891–1892), sekä työnantajansa puolesta useita kertoja Pohjois-Afrikassa ja Itä-Intiassa. Vuonna 1930 hän luopui työstään ja muutti Berliiniin.
Hartert nimesi muun muassa kapverdenkiitäjän. Hänen kunniakseen on nimetty borneonpöllökehrääjä ("Batrachostomus harterti"), perunkirjopyrstö ("Phlogophilus harterti"), boliviankapuaja ("Upucerthia harterti"), bolivianpiikkipyrstö ("Schizoeaca harterti") ja sumbansieppo ("Ficedula harterti").
Nikke Isomöttönen

Nikke Isomöttönen on jyväskyläläinen musiikin ammattilainen, jonka työuraan ovat kuuluneet niin hallinto- ja tuotantotehtävät, kuin opetus-, kapellimestari- ja kuoronjohtajan tehtävät. Hän on opiskellut klarinetinsoittoa sekä kuoron- ja orkesterinjohtoa valmistuen musiikkipedagogiksi Keski-Suomen konservatoriosta ja suorittanut muusikon ammattikorkeakoulututkinnon Jyväskylän ammattikorkeakoulussa. Filosofian maisteriksi hän on valmistunut Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan musiikkitiede. Aiemmin Isomöttönen toimi Jyväskylän ammattikorkeakoulun musiikin koulutuksessa yli kymmenen vuoden ajan tuottajana, projektipäällikkönä ja orkesterinjohdon opettajana ja johti perustamaansa jousiorkesteria JAMKin jousia. Lisäksi hän on toiminut Mieskuoro Sirkkojen, Jyväskylän oopperakuoron, Jyväskylän Puhallinorkesterin ja Jyväskylän sotaveteraanikuoron johtajana sekä Jyväskylän oopperan kuoromestarina ja assistenttikapellimestarina. Alkaen vuodesta 2021 hän on toiminut turkulaisen Mieskuoro Laulun Ystävien taiteellisena johtajana. 
Isomöttönen on työskennellyt Mikkelin kaupunginorkesterin intendenttinä 2012–2017, Jyväskylä Sinfonian vastaavana tuottajana ja vs. intendenttinä 2017– 2020, ja lokakuussa 2020 hän siirtyi Turun filharmonisen orkesterin intendentiksi. 
Vuonna 2002 Isomöttönen voitti ensimmäisen palkinnon KuoroEspoo-festivaalin kuoronjohtokilpailussa ja 2006 hän osallistui kansainväliseen Jorma Panula kapellimestarikilpailuun. Jyväskylä Sinfonian ja Mieskuoro Sirkkojen kanssa Isomöttönen kantaesitti jyväskyläläissäveltäjä Erkki Raiskin pääsiäisoratorion keväällä 2009. Tämän lisäksi hän on vieraillut mm. Mikkelin kaupunginorkesterin, Pori Sinfoniettan ja Ilmavoimien soittokunnan kapellimestarina ja johti useina vuosina Jyväskylä Sinfonian koululaiskonsertteja. 
Isomöttösen kansainväliset kapellimestarivierailut ovat suuntautuneet Yhdysvaltoihin, jossa hän on vieraillut johtamassa Adirondack Wind Ensemble -orkesteria New Yorkin Plattsburghissa sekä Etelä-Afrikkaan, jossa hän on johtanut South African National Youth Orchestraa. Musiikkikilpailujen tuomaritehtävissä Isomöttönen on toiminut mm. Len van Zyl -kapellimestarikilpailussa Etelä-Afrikassa, Adilia Alieva -pianokilpailussa Ranskassa sekä Madetoja-mieskuorokilpailussa.  
Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n hallituksessa Isomöttönen on toiminut vuodesta 2012. Lisäksi Isomöttönen on toiminut Sulasolin ja Suomen Mieskuoroliiton taiteellisissa toimikunnissa.
Lempola

Lempola on Lohjan 23. kaupunginosa. Se sijaitsee noin neljä kilometriä Lohjan keskustasta koilliseen. Alueen asutus on rivi- ja pientalovaltaista. 
Lempolassa toimii vuonna 2009 perustettu ostoskeskus, Lempolan kauppapuisto. 
Lempolan tienoilla sijaitsevalla harjualueella on ulkoilumahdollisuuksia.
1930- ja 1940-luvulla Lempolassa toimi suojeluskuntalaisten rakentama hyppyrimäki. Jatkosodan aikana hyppyrimäkeä käytettiin myös ilmavalvontaan. Viimeiset kilpailut hyppyrimäessä pidettiin 1946-47. Tämän jälkeen mäki purettiin lahoutensa vuoksi. Hyppyrimäestä on jäljellä maastossa vain kiviset askelmat.
Lohjan vesitorni sijaitsee Lempolassa. Sen tilavuus on tuhat kuutiometriä. Myös Laakspohjan kartano sijaitsee kaupunginosassa.
Nuket

Nuket on vuonna 1986 perustettu tamperelainen post-punk-henkinen rockyhtye. Nuket on jatkoa vuotta aikaisemmin perustetulle Pyhät Nuket -yhtyeelle sen jälkeen kun yhtye vaihtoi laulusolistia ja lyhensi nimensä. Alkuperäinen laulaja Vivian alias Lazze, alias Lateri, poistui yhtyeestä ja Calle Hyötynen tuli hänen tilalleen. Samalla yhtyeestä lähti basisti Miki Wuolle ja kosketinsoittaja Make Saari siirtyi basistiksi. Entinen Riistetyt-yhtyeen kitaristi Perry Wilenius liittyi myös yhtyeeseen. Vanhoista jäsenistä Make Saaren lisäksi yhtyeeseen jäivät kitaristi ja yhtyeen pääasiallinen kappaleiden kirjoittaja Rike Jokela sekä rumpali Jaska Ahonen. Molemmat muusikot soittivat aikaisemmin myös Riistetyissä, Jokela sitä ennen Bastardsissa ja Ahonen Kaaoksessa. Nykyisin sekä Rike että Jaska soittavat yhdessä myös paluun tehneessä Bastards -yhtyeessä 
Make ja Perry jättivät Nuket, ja tilalle tulivat Timpa Laine bassoon ja Janne Jyrkänkoski toiseen kitaraan. Jaskan jälkeen rumpaleina toimivat vielä Ari Toikka ja Lacu Lahtinen sekä Jannen jälkeen kitarassa Daffy Terävä. 
Colme Cowboyta -yhtyeen albumilla "Kuuden tähden hotelli" soittaa miltei koko Nuket-yhtyeen kokoonpano Rike Jokelaa lukuun ottamatta. 1980-luvun jälkeen Nuket on tehnyt muutaman keikan pitkäaikaisimmalla kokoonpanollaan: Calle, Rike, Daffy, Timpa ja Jaska.
Yhtyeen neljäs albumi "On maantiellä mittaa" jäi viimeiseksi yli 35 vuoden ajaksi. Sen jälkeen on ilmestynyt muutamia koosteita studion ylijäämämateriaaleista sekä jo 1980-luvun lopulla kesken jäänyt "Tähtisumua"-levy, josta löytyy myös television "Rockstopissa" esitetty ”Mary-Rosvon Blues”. 
Vuosina 2018–2019 Nuket teki muutaman keikan. 2023 Nuket levytti kappale ”Elämä kostaa”, jonka Jouni Hynynen Hynynen sanoitti Jokelan sävellykseen. Yhtye pyysi Hynystä myös vierailijaksi kappaleelle. ”Elämä kostaa” julkaistiin vanhaan tapaan Propaganda recordsin kautta. Kappaleen tuotti Juri Seppä, ja bassoa levyllä soittaa Tuomas Wäinölä. Kannet ovat Juho Juntusen käsialaa. Single on julkaistu digitaalisesti kaikilla alustoilla. 
Vuonna 2024 Nuket teki jälleen muutamia keikkoja. Basistiksi tuli myös Bastardsissa soittava Sami ”Vuokko” Vuorinen ja kosketinsoittajaksi tuli jälleen Junnu Kinnunen, josta käytännössä tulikin Nukkien kuudes jäsen. Ensimmäinen loppuunmyyty keikka Tampereen Tullikamarin Klubilla taltioitiin, ja sen pohjalta tehtiin uusi albumi "Greatest Hits Live". Levy julkaistiin sekä cd:nä että digitaalisena vuoden 2024 lopulla toisen Tampereen keikan yhteydessä G Livelabissa. Propaganda Records oli jälleen julkaisijana ja Juri Seppä tuottajana. Äänityksestä vastasi tamperelainen miksaaja Peve Hämäläinen. Kyseinen keikka oli myös yhtyeen laulajan Kallen jäähyväiskeikka. Nuket jäi samassa yhteydessä tauolle pohtimaan tulevaa kokoonpanoa. Suunnitelmissa on julkaista seuraava single vuonna 2025.
Valkea talo

Valkea talo on useiden kuulojärjestöjen yhteinen monitoimitalo Helsingin Haagan kaupunginosassa. Rakennuksen omistavat Kuurojen Liitto, Kuuloliitto, Kuurojen Palvelusäätiö ja Kuulovammaisten Lasten Vanhempien Liitto. Talo valmistui vuonna 1987, ja sen suunnitteli arkkitehtiprofessori Jaakko Laapotti.
Valkeassa talossa on ravintola, uimahalli, auditorio sekä muita kokoustiloja ja järjestöjen toimitiloja. Siellä sijaitsee myös Kuulo-Auriksen kuntoutuskeskus, Humanistinen ammattikorkeakoulu ja Kuurojen kansanopisto. Kuurojen museo järjestää talossa näyttelyitä.
DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali

 
DocPoint on Helsingissä vuosittain tammi-helmikuussa järjestettävä elokuvafestivaali, joka keskittyy dokumenttielokuviin. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002. Se on yksi Pohjoismaiden suurimpia vain dokumenttielokuviin keskittyvä elokuvatapahtumia.
Järjestäjä.
Festivaalin järjestää DocPoint-elokuvatapahtumat ry joka on perustettu vuonna 2001. Yhdistyksen tavoitteena on vahvistaa, syventää ja monipuolistaa dokumenttielokuvan asemaa ja sen tuntemusta Suomessa. DocPoint esittelee uusia kotimaisia ja kansainvälisiä dokumenttielokuvia, klassikoita ja erityisesti lapsille suunnatun dokumenttisarjan. Lisäksi järjestetään seminaareja, luentoja, konsertteja sekä elokuva-alan opiskelijoille.
Festivaalin johto.
Festivaalia johtaa taiteellinen johtaja yhdessä toiminnanjohtajan kanssa.
Ohjelmajohtajat.
Lähde: 
Palkinnot.
DocPointin yhteydessä jaetaan dokumenttien tekijöille tunnustuksia. Aho &amp; Soldan -elämätyöpalkinto on tarkoitettu ansioituneelle suomalaiselle dokumenttielokuvaohjaajalle, ja se on myönnetty vuodesta 2002 lähtien. Apollo-palkinto jaetaan suomalaista dokumenttielokuvaa merkittävästi edistäneelle ja sen parissa erityisesti ansioituneelle henkilölle tai yhteisölle. Se on myönnetty vuodesta 2006 lähtien.
Aho &amp; Soldan -elämäntyöpalkinto.
Palkinto on saanut nimensä Heikki Ahon ja Björn Soldanin mukaan. He olivat suomalaisen dokumenttielokuvan pioneereja, jotka tuottivat urallaan 400 dokumenttielokuvaa. Sukunimistään huolimatta he olivat veljeksiä ja heidän isänsä oli kirjailija Juhani Aho. Heillä oli yhtiö "Filmaustoimisto Aho &amp; Soldan" 1930-luvulla oli sen suuruden aikaa. He alkoivat tuolloin tekemään pitkiä dokumentteja. Aho ja Soldan tekivät elokuvia arkisten aiheiden ohella myös suomalaisista suurmiehistä kuten Sibeliuksesta. Elokuvien lisäksi he myös valokuvasivat paljon ja jättivät jälkeensä noin 20 000 valokuvaa.
Kriteereinä Aho &amp; Soldan -elämäntyöpalkinnon saamiselle ovat merkittävä ja suomalaista luovaa dokumenttielokuvaa kehittänyt elokuvatyö, sekä pitkään laadukkaana jatkunut ura dokumenttielokuvaohjaajana. Palkitun ohjaajan retrospektiivi esitetään festivaalin ohjelmistossa.
Palkitut:
Lähde: 
Apollo-palkinto.
Palkinto on saanut nimensä Karl Emil Ståhlbergin perustaman Ateljee Apollon, Suomen ensimmäisen merkittävän dokumenttielokuvayrityksen, mukaan. Palkinnolla halutaan kunnioittaa laajasti dokumenttielokuvan parissa ansioituneita tekijöitä ja yhteisöjä. Apollo-palkittu kokoaa carte blanche -sarjan festivaalin ohjelmistoon.
Palkitut:
Lähde:
Bandits – pankkirosvot

Bandits – pankkirosvot on Barry Levinsonin ohjaama elokuva vuodelta 2001.
Bruce Willis ja Billy Bob Thornton esittävät vankilasta karkaavia pankkiryöstäjiä, jotka törmäävät Cate Blanchettin esittämään turhautuneeseen kotirouvaan ja kolmiodraama on valmis.
Elokuva oli aluksi tarkoitus tehdä Elmore Leonardin "Ruumiinryöstäjät"-romaanin pohjalta, mutta tuottajien mielestä se oli liian huono joten käsikirjoittaja Harley Peyton palkattiin kirjoittamaan käsikirjoitus kokonaan uudestaan.
Brasilian Grand Prix 1988

Brasilian Grand Prix 1988 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Jacarepaguan radalla 3. huhtikuuta 1988. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti McLarenin Alain Prost.
Sedaatio

Sedaatio on lääketieteen termi, jolla tarkoitetaan ihmisen tai muun eläimen rauhoittamista tai lamaamista keskushermoston toimintaa vaimentavalla lääkeaineella eli sedatiivilla siten, että tajunnan taso laskee. 
Sedaation aste vaihtelee lievästä voimakkaaseen. Lievä sedaatio on lähinnä potilaan maltillista rauhoittamista siten, että potilas kykenee esimerkiksi vastaamaan suullisiin kysymyksiin. Sedaation asteen kasvaessa potilaan muisti, keskittymiskyky ja lihastoiminnot heikkenevät ja lopulta potilas nukahtaa. Sedaation vahvin muoto on niin sanottu nukutus eli yleisanestesia, jossa potilaan tajunnan taso on laskenut niin vahvasti, ettei tuntoaisti enää toimi eikä potilas pysty yleensä myöskään hengittämään ilman lääketieteellisiä apukeinoja.
Sedaatio lääketieteellisten toimenpiteiden yhteydessä.
Osa potilaista pelkää esimerkiksi hammaslääketieteellisiä toimenpiteitä siinä määrin, että on käytettävä rauhoittavia lääkkeitä. Myös itse toimenpide saattaa olla niin epämiellyttävä, että rauhoittava lääkitys katsotaan tarpeelliseksi, vaikkei potilas koe hoitopelkoa.
Leikkaushoitoa edeltävän sedaation tavoitteena on yleensä kivun, pelon ja ahdistuksen lievitys sekä hengityskoneen letkun ja hoitotoimenpiteiden sietäminen. Ideaalinen sedaatioaste on tällöin kevyt, josta potilas voidaan herättää helposti puheella.
Usein riittävän ja oikein ohjautuvan tehon saavuttamiseksi sedatiiviset lääkeaineet on annettava laskimoon (i.v.-sedaatio): laskimonsisäisellä annostelulla potilaan yksilöllinen annos titrataan kohdalleen. Itse toimenpiteiden suorittamisessa ei tule ongelmia ja potilaiden toipuminen on nopeaa. 
Myös suun kautta otettuna (oraalinen sedaatio) rauhoittavat lääkkeet saavat pääosalla potilaita aikaan hyvän sedaation. Tällä annostelulla ongelmaksi jää potilaan yksilöllinen vaste lääkkeeseen: osa ylisedatoituu ja osa alisedatoituu.
Kuolevan potilaan olon helpottamiseksi käytetään palliatiivista sedaatiota, kun muut toimenpiteet eivät auta esimerkiksi kipuihin.
Huumeidenkäyttäjän tavoitteena voi olla sedaatio.
Pikajuna pohjoiseen

Pikajuna pohjoiseen on suomalainen näytelmäelokuva, joka valmistui vuonna 1947. 
Elokuvan pääroolissa on Ansa Ikonen. Leif Wager esittää sairaalasta karannutta kuolemansairasta Reinoa, joka rakastuu Liisa Tuomen esittämään roolihahmoon. Aku Korhonen esittää vanhaa lehtitoimittajaa, jolla on halu tutustua muihin ihmisiin junissa ja pelata korttia. Mutta sitten tapahtuu inhimillisistä syistä johtuva junaonnettomuus.
Vanha luonnenäyttelijä Arvi Tuomi nähdään harvinaisessa Pelastusarmeijan upseerin roolissa.
Elokuvan on ohjannut Roland af Hällström ja käsikirjoittanut Viljo Hela.
Roland af Hällström voitti 1948 parhaan ohjauksen ja käsikirjoituksen sekä Aku Korhonen parhaan miessivuosan Jussi-palkinnot.
Elokuvan lopulla nähtävä junien törmäys oli toteutettu pienoismalleilla.
Eeva Hongisto

Eeva Inkeri Hongisto (o.s. Haimi, s. 15. joulukuuta 1945 Valkeala) on entinen suomalainen yleisurheilija.
Eeva Haimin päälaji oli 400 metrin juoksu, mutta hän kilpaili menestyksekkäästi myös 200 metrillä ja 800 metrillä. Hänellä on eri ikäluokissa 24 Suomen mestaruutta, joista 11 on Kalevan kisoista. Hän on ainoa nainen, joka on voittanut Kalevan kisoissa 200, 400 ja 800 metrin mestaruuden. 400 metrin mestaruuden hän voitti kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1962–1969. Ensimmäisen mestaruutensa hän voitti 16-vuotiaana, ja hän on edelleenkin nuorin 400 metrin voittaja kautta aikojen. 200 metrin mestaruuden hän voitti vuonna 1965 ja 800 metrin mestaruuden vuosina 1968 ja 1969. Henkilökohtaisia Suomen ennätyksiä hän juoksi 11, joista kaksi 200 metrillä, kaksi 800 metrillä ja seitsemän 400 metrillä.
Méxicon olympialaisissa 1968 Haimi kilpaili sekä 400 että 800 metrillä, ja Ateenan EM-kisoissa 1969 hän kilpaili 400 metrillä. Kaikilla kerroilla hän jäi alkueriin. Ateenan EM-kisoissa hän oli lisäksi mukana 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kahdeksanneksi ja paransi Suomen ennätystä sekä alkuerissä että loppukilpailussa. Vuonna 1963 hän voitti pronssia 400 metrin juoksussa Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Göteborgissa.
Eeva Hongisto on 200 metrin juoksun nuorten Euroopan mestarin Visa Hongiston äiti.
Lentokoneiden jäänesto- ja -poistokäsittely

Lentokoneiden jäänesto- ja -poistokäsittely tehdään lentokoneille jäätymisen estämiseksi (anti-icing) ja jäänpoistamiseksi (de-icing) hieman ennen lentoonlähtöä. Lentokoneen pintaan ruiskutetaan yleisimmin kuumaa vettä ja propyleeniglykolia. Käsittely varmistaa lento-ominaisuuksien säilymisen ja parantaa lentoturvallisuutta. Irtoava jää voi aiheuttaa merkittävää haittaa moottoriin osuessaan. Nykyaikaisella lentoasemalla suuri osa glykolipitoisesta vedestä kerätään talteen ja kuljetetaan jätevedenpuhdistamoon, osa kerätään lentokoneen ympäriltä harjaimuriajoneuvoilla, glykolia sisältävä lumi siirretään sulamisalueille. Glykolin kierrätys ja uudelleenkäyttö on yleistymässä. Suuren lentokoneen jäänestoon voi kulua jopa 15–20 minuuttia. Helsinki-Vantaan lentoasemalla käytetään glykolia vuosittain 3–4 miljoonaa litraa. 
Jäänestoaineet.
Propyleeniglykolia ei luokitella vaaralliseksi, mutta vesistöön joutuessaan se hajotessaan kuluttaa happea ja aiheuttaa epämiellyttävää hajua. Toistaiseksi tarjolla ei ole haitattomampaa vaihtoehtoa.
Renegades (Agentsin albumi)

Renegades (Parlophone 50999 50465521) on Topi Sorsakosken &amp; Agentsin albumi vuodelta 2007. Albumin idea lähti liikkelle The Renegades -yhtyeen solistin Kim Brownin hyväntekeväisyyskonsertista vuonna 2007, kun lauluntekijä menetti sairauden johdosta äänensä. Konsertissa Agents-yhtyeellä heräsi idea tehdä Renegades-materiaalia ja levyn nauhoitukset alkoivat huhtikuussa.
Albumia pidetään monella tavalla Agentsien paluuna juurille. Topi Sorsakosken lisäksi muitakin 1980-luvun muusikoita on pyritty saamaan mukaan, samoin tekstien kääntäjänä ja kannentekijänä toimivat samat miehet (Jukka Itkonen sekä Stefan Bremer).
"”Olen tyytyväinen että saatiin mukaan niin paljon alkuperäisjäseniä. Albumia tehdessä tunnelma studiossa olikin melko nostalginen. Tavoitteena ei ollut kuitenkaan tehdä tribuuttilevyä, vaan muistuttaa tämän levyn kautta kuinka hieno ja tuottelias yhtye The Renegades on ollut, ja kuinka paljon yhteen musiikki on Agentseihin vaikuttanut”" kertoo Esa Pulliainen.
Albumia tehtäessä ei käytetty tietokoneita.
"Kellot soi" julkaistiin singlenä jo aikaisemmin. Sen video julkaistiin yhtyeen kotisivuilla. "Niin paljon rakkautta sain" ilmestyi singlenä itse levyn julkaisuviikolla. Albumista on julkaistu myös vinyyliversio.
Albumin kannet kuvasi Stefan Bremer. 
Kappaleet.
Vuoden 2012 uudelleenjulkaisu.
Sovitukset: Esa Pulliainen.
Kappaleiden suomalaiset sanat: Jukka Itkonen, paitsi 'Aika yön on aika työn' sanat: E. Hyvönen / M.A. Numminen.
The Renegades tarkoittaa tässä kokoonpanoa Kim Brown, Denys Gibson, Stuart Graham Johson sekä Ian Mallett.
Polatsk

Polatsk () eli Polotsk (; ) on Valko-Venäjän Vitsebskin alueella sijaitseva kaupunki. Väinäjoen varrella sijaitseva Polatsk on merkittävä rautateiden solmukohta ja maatalousteollisuuden keskus. Sen asukasluku on 82 547 (10/2009). Hallinnollisesti kaupunki on suoraan maakuntahallinnon alaisuudessa ja ympäröivä Polatskin piiri (27 263 as.) on erillinen hallintoalue.
Historiaa.
Polatsk on Valko-Venäjän vanhimpia kaupunkeja. Se oli Polatskin ruhtinaskunnan pääkaupunki 900–1200-luvulla. Aikakirjat mainitsevat paikkakunnan jo vuonna 862. Siten se on yksi vanhimmista itäisen Keski-Euroopan kaupungeista. Polatskia kutsutaan toisinaan kaikkien Valko-Venäjän kaupunkien äidiksi tai Valko-Venäjän mekaksi, pyhäksi kaupungiksi. Laajimmillaan 1100-luvulla Polatskin ruhtinaskunta ulottui Itämeren rannoilta Smolenskin seudulle asti.
Polatsk kuului vuodesta 1307 lähtien Liettuan suurruhtinaskunnan hallintaan. Kaupungin erityis- ja itsemääräämisoikeutta vahvistettiin, ja se sai eurooppalaiset Magdeburgin kaupunkioikeudet vuonna 1498. 1600-luvulla Polatsk nousi suurruhtinaskunnan tärkeimpien ja mahtavimpien kaupunkien joukkoon, ehkä heti toiseksi pääkaupunki Vilnan jälkeen. Polatsk liitettiin silloiseen Venäjään vuonna 1772. Katolisen kirkon ja 1581 perustetun jesuiittojen Collegeumin vaikutus säilyi silti vahvana. Esimerkiksi 1812 Collegeum nimitettiin akatemiaksi ja sen koulutus näin yliopistotasoiseksi.
Liikenneyhteyksiä.
Polatsk on ollut liikenteellisesti merkittävä paikkakunta. Historiallisesti kaupungin sijainti Itämereen laskevan Väinäjoen varrella oli kaupan kannalta edullinen; kaupunki oli eräällä Itämeren viikinkien ja Bysantin välisellä purjehdusreitillä.
Ratayhteydet kaupunkiin rakennettiin jo tsaarin Venäjän aikana. Nykyisin tämän Valko-Venäjän rautateiden risteyskaupungin kautta kulkee erityisesti rahtiliikennettä.
Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluvat Vitsebskistä Latvian Daugavpilsin suuntaan vievä kantatie P20, etelään valtatielle M3 ja sitä kautta Minskiin yhteyden tuova kantatie P43 sekä lounaaseen Liettuan Vilnaa kohti johtava kantatie P45.
Nähtävyyksiä ja kaupunkiin liittyviä merkkiteoksia.
Useat Polatskin nähtävyyksistä kytkeytyvät Valko-Venäjän kirkko- ja kulttuurihistoriaan:
Hauli Bros

Hauli Bros on vuonna 1996 aloittanut tamperelainen rock-yhtye. Yhtye soittaa ”harjurockia”, jossa kuuluu vahvasti manserockin perinteet. Hauli Bros esiintyy myös duo-kokoonpanossa, johon kuuluvat laulaja-kitaristi Juri Lindeman sekä hänen lisäkseen joko kitaristi Kalle Alatalo tai basisti Ari Pulkkinen.
Qualcomm

Qualcomm Inc. on yhdysvaltalainen elektroniikka- ja puolijohdevalmistaja, jonka päätuotteita ovat matkapuhelinten ja langattoman tiedonsiirron komponentit, tiedonsiirtostandardien kehittäminen ja satelliittipaikannusjärjestelmät. Yritys on listattu NASDAQ-pörssissä ja sen kotipaikka on San Diego Kaliforniassa. 
Historia.
Yrityksen perustivat Irwin Jacobs ja Andrew Viterbi vuonna 1985. 
Oman matkapuhelinten valmistuksen Qualcomm myi japanilaisyhtiö Kyoceralle helmikuussa 2000. Teletekniikkaan liittyvät tukiasemaliiketoiminta on myyty ruotsalaisyhtiö Ericssonille. Qualcomm myy Eudora-sähköpostijärjestelmää. Yritys kehittää Loral Space &amp; Communicationsin kanssa Globalstar-satelliittijärjestelmää ja tekee yhteistyötä digitaalisen elokuvajärjestelmän kehittämisessä.
Qualcomm osti tammikuussa 2009 suoritinvalmistaja AMD:n mobiililiiketoiminnan. Kaupan myötä yritys aloittaa toiminnan myös Suomessa: AMD:n mobiililaitteiden grafiikkasuorittimia kehittänyt yksikkö, joka toimii pääosin Suomessa, siirtyy työntekijöineen Qualcommin palvelukseen.
27. lokakuuta 2016 julkaistiin tieto, että Qualcomm ostaa elektroniikkayhtiö NXP Semiconductorsin. NXP Semiconductors on Freescale Semiconductorin omistaja (ent. Motorola).
Marraskuussa 2017 Broadcom teki 130 miljardin dollarin ostotarjouksen Qualcommista, jonka Qualcomm lopulta hylkäsi.
Vuonna 2021 yhtiö sai valmiiksi Nuvian kaupan, jonka se osti 1,4 miljardin dollarin hinnalla. Nuvia aloitti ARM-suorittimien suunnittelun datakeskuksiin vuonna 2019. Elokuussa 2022 kerrottiin Arm-yhtiön haastavan Qualcommin oikeuteen sanoen ettei Qualcommilla ole oikeutta käyttää Nuvian ARM-suunnitelmia vaikka Qualcommilla on jo ennestään lisenssi ARM-suorittimien käyttöön Snapdragon-sarjassa. Vuonna 2024 kerrottiin päätöksestä, että Qualcomm ei ole rikkonut lisenssiehtoja. Valamiehistön päätös ei kuitenkaan ollut yksimielinen.
Qualcomm on käyttänyt RISC-V -suorittimia mikrokontrollereissa ja RISC-V on Qualcommin mukaan yksi sen ydintekniikoista. Qualcomm on myös investoinut SiFive-yhtiöön vuonna 2019.
Syyskuussa 2022 yrityksen liikevaihto oli 11,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Snapdragon.
Qualcomm valmistaa matkapuhelimissa ja taulutietokoneissa paljon käytettyjä Snapdragon-järjestelmäpiirejä. Piirien suoritinytimet perustuvat ARM:n arkkitehtuuriin. Niissä käytetään Qualcommin omia Adreno-grafiikkasuorittimia.
Adreno.
Adreno on Qualcommin kehittämä grafiikkasuoritinsarja, joka on usein integroituna Snapdragon järjestelmäpiirillä.
Hexagon.
Hexagon on Qualcommin DSP-sarja, joka on usein integroituna Snapdragon järjestelmäpiirillä.
Hexagon tukee "Hexagon Vector eXtensions" (HVX) SIMD vektorisuoritinlaajennuksia käskykantaan.
Tuija Välipakka

Tuija Välipakka (s. 3. elokuuta 1967 Hämeenlinna) on tamperelainen kirjailija. Häneltä on julkaistu useita runokokoelmia, romaaneja ja tietokirjallisuutta.
Välipakka on opiskellut runoutta ja proosaa Viita-akatemiassa. Hänen esikoisrunokokoelmansa "Lasimorsian" ilmestyi vuonna 2003. Välipakan ensimmäinen romaani "Härkätanssija" ilmestyi vuonna 2004 ja toinen romaani "Maailman vahvin tyttö" vuonna 2007. Vuonna 2007 ilmestyi Välipakan ja Arja Lehtosaaren toimittama narsismia käsittelevä tietokirja "Sata tapaa tappaa sielu: Narsismin uhrit kertovat". Välipakka on käsitellyt samaa teemaa myös romaanissaan "Härkätanssija". Välipakka on myös kirjoittanut lastenrunoja Yle TV1:n Lastenohjelmien vuonna 1998 esittämään "Runokynä"-sarjaan (toim. Laura Lilja-Haataja).
Välipakan puoliso on lastenkirurgian erikoislääkäri Jarmo Välipakka, ja heillä on kolme tytärtä. Välipakan eno oli iskelmäsanoittaja ja levytuottaja Vexi Salmi.
Héctor Rebaque

Héctor Alonso Rebaque (s. 5. helmikuuta 1956 México, Meksiko) on entinen meksikolainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja. 
Ura.
Rebaquen ura alkoi 1970-luvulla, jolloin hän ajoi urheiluauto- ja kestävyysajoja vuonna 1974 ja pienistä formulasarjoista Formula Atlanticia. Vuoden 1974 Le Mansin 24 tunnin ajot päättyivät keskeytykseen, mutta samana vuonna hän voitti IMSA GT Championship -sarjan Meksikon osakilpailun. Formula 2 -sarjassa Rebaque ajoi yhden kauden vuonna 1975, jossa sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Thruxtonin osakilpailussa. 
Rebaque osallistui urallaan 58 Formula 1 -osakilpailuun, joissa hän saavutti 13 MM-pistettä. Hänen uransa paras tulos tuli viimeiseksi jääneeltä kaudelta , jolloin hän keräsi Brabham-tallin autolla 11 MM-pistettä ja sijoittui kuljettajien MM-sarjassa kymmenenneksi. Rebaque oli kolmasti neljäs (Argentiinan GP:ssä mahdollisuudet palkintokorokesijaan kariutuivat auton jakajan hajoamiseen). Hän perusti myös omaa nimeään kantaneen tallin, jossa ajoi sekä Lotuksen asiakastallina että itse valmistetulla autolla.
Formula ykkösten jälkeen Rebaque siirtyi CART-sarjaan monien muiden saman aikakauden kuljettajien tapaan. Siellä hän ajoi vain kauden 1982, mutta onnistui voittamaan kauden viimeisen osakilpailun. Saman vuoden Indianapolis 500 -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksitoista. Uransa viimeisen kilpailun Rebaque ajoi F1-sarjan ulkopuolisessa osakilpailussa Race of Champions -tapahtumassa vuonna 1983.
Muuta.
Rebaque on kilpauransa jälkeen toiminut kotimaassaan arkkitehtina. Méxicon radan Autódromo Hermanos Rodríguezin yksi mutkista on nimetty hänen mukaansa.
Deemster

Deemster () on Mansaaren tuomioistuimien tuomareista käytettävä nimitys. Saarella on kolme täysipäiväistä deemsteriä ja yksi vetoomustuomari ("Judge of Appeal").
Deemster kuuluttaa uudet lait lukemalla ne ääneen kuulijoille englanniksi ja manksiksi saaren kansallispäivänä, joka on Tynwald-päivä.
Moe!

Moe! on Raptorin vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. Levyltä löytyvät muun muassa kappaleet ”Oi beibi”, ”Debi Gibson”, ”Tuhansien Sulojen maa”, ”Rane”, ”Armeija” ja ”Rattijuoppo”.
Albumin nimi tulee albumin lopussa olevasta noin kahden sekunnin pituisesta piiloraidasta. Kyseinen lausahdus on Raptorin suomennos räppäreiden ”yo!”-tervehdyksestä.
Kappale ”Esko A.” ei kerro keskustapoliitikko Esko Ahosta, vaan Kristillisen liiton kansanedustajasta ja puheenjohtajasta Esko Almgrenista. Sen sijaan vuonna 1991 julkaistulla albumilla "Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian" oleva kappale ”S.K.A.H. (Ime mun sitä)” sisältää Esko A! -huudon hieman muutettuna ja kertoo Esko Ahosta. 
Vuonna 1990 Hannu Peltomaa ohjasi dokumenttielokuvan "Raptori Moe!", joka oli konserttikollaasi vuoden 1990 keikoilta.
John Nettles

John Vivian Drummond Nettles (s. 11. lokakuuta 1943 Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan sarjoissa "Bergerac" sekä "Midsomerin murhat".
Ura.
1960-luvun alussa, opiskellessaan Southamptonin yliopistossa historiaa ja filosofiaa, Nettles kiinnostui ensi kertaa näyttelemisestä. Yliopiston jälkeen hän liittyi Royal Court Theatreen tehden lukuisia teatterirooleja, jotka tosin usein olivat pieniä sivuosia. 1970-luvun taitteessa hän esiintyi Northcott Theatressa Exeterissa ja sai samoihin aikoihin ensimmäisen valkokangasroolinsa Jerry Lewisin ohjaamassa elokuvassa "Kahden kelmin kepposet". Vuosina 1971–1972 hän esitti tohtori Ian Mackenzien osaa draamasarjassa "Ashtonin perhe", jonka jälkeen hän teki useita pienempiä rooleja televisiosarjoissa.
Esiintyessään Royal Shakespeare Companyssa Stratford-upon-Avonissa Nettlesille tarjottiin siihenastisen uransa suurinta roolia Jim Bergeracina Jerseyn Kanaalisaarelle sijoittuneessa poliisisarjassa "Bergerac". Sarjaa kuvattiin vuosina 1981–1991 yhteensä 87 jakson verran. Bergeracin päätyttyä Nettles palasi teatterin pariin esiintyen muutaman kauden Royal Shakespeare Companyssa.
Seuraava Nettlesin suuri rooli oli ylikomisario Tom Barnabyn osa rikossarjassa "Midsomerin murhat". Caroline Grahamin romaaneihin perustuvaa sarjaa on kuvattu vuodesta 1997. Hän on myös selostanut useita dokumenttisarjoja.
Palkinnot.
John Nettles sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimen vuonna 2010.
Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian

Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian on Raptorin vuonna 1991 julkaistu toinen studioalbumi. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Karvanoppaelvis", "Sukellus pumpuliin" ja "S.K.A.H (Ime mun sitä!)".
Albumin ilmestymisen jälkeen yhtye lopetti ja piti taukoa lähes kymmenen vuotta. Uutta materiaalia tuli vasta vuonna 2000 ilmestyneellä "Ouu-raisakson!"-albumilla.
CD-versiossa albumin kappaleiden jälkeen levyltä löytyy noin 35 minuutin ajan lyhyitä piiloraitoja, joista viimeinen on albumin nimenkin saanut "Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian".
Väriaberraatio

Väriaberraatio eli kromaattinen aberraatio tai kromaattinen vääristymä on valon erilaisesta taittumisesta johtuva ilmiö. Ilmiö tapahtuu, kun linssi ei pysty tuomaan kaikkia valon aallonpituuksia kohtaamispisteeseen.
Spektrin pienemmät aallonpituudet taittuvat linssissä enemmän kuin spektrin suuremmat aallonpituudet. Valon taittuminen riippuu linssin (tai muun taittavan esineen) taitekertoimesta. Taitekerroin riippuu taas valon aallonpituudesta, tästä seuraa se, että eri aallonpituudet taittuvat eri kulmissa, jolloin havaitaan väriaberraatio. Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että sininen valo taittuu enemmän kuin punainen.
Värien erilaisen taittumisen seurauksena on se, että tietystä kohteesta muodostuu linssin taakse useita eri värisiä kohteita hieman eri paikkaan. Väriaberraatiota hyödynnetään varsinkin silloin, kun halutaan muodostaa kohteesta sen spektri. Se on kuitenkin vakava ongelma, mikäli halutaan luoda mahdollisimman tarkkoja kuvia kohteista. Ongelma voidaan korjata niin sanotulla akromaattisella objektiivilla.
Valokuvauksessa termillä tarkoitetaan ilmiötä, jolloin ei-toivotut värit tuottavat reunuksen kuvassa oleville kohteille. Ilmiö esiintyy tyypillisesti metallisilla pinnoilla tai kun vaaleiden ja tummien kohteiden välillä on suuri kontrasti. Valokuvakamerassa tämä on peräisin lasin taittumiskertoimesta, jolloin eri aallonpituudet kulkevat eri nopeudella linssin läpi. Joissakin kuvankäsittelyohjelmissa on työkalut värien korjaamista varten.
Ouu-raisakson!

Ouu-raisakson! on Raptorin vuonna 2000 julkaistu studioalbumi.
Levyn 14 kappaleesta neljä on aivan uusia ja loput remixversioita yhtyeen vanhoista kappaleista.
Albumi pysyi vuonna 2000 Suomen virallisella listalla kymmenen viikkoa, tosin se ei saavuttanut samanlaista suosiota kuin yhtyeen aiemmat albumit. Parhain sijoitus oli viikolla 25, sija 11.
Levystä löytyy perinteisten kappaleiden lisäksi noin 25 minuutin ajan piiloraitoja.
Amy Hempel

Amy Hempel (s. 14. joulukuuta 1951 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, journalisti sekä Sarah Lawrence -collegen professori. Hempel asuu New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Hempelin kirjoitustyyliä on kuvattu minimalistiseksi.
Kirjailija Gordon Lishin oppilaana Amy Hempel kirjoitti ensimmäiset novellinsa. Gordon Lish oli niin vaikuttunut Hempelin töistä että auttoi häntä julkaisemaan ensimmäisen novellikokoelmansa, "Reasons to Live" (1985). Hempel on sittemmin julkaissut kolme muuta novellikokoelmaa, "At the Gates of the Animal Kingdom " (1990), "Tumble Home" (1997) ja "The Dog of the Marriage" (2005). Amy Hempel toimitti Jim Shepardin kanssa runokokoelman "Unleashed – Poems by Writers’ Dogs" (1995). Hempelin kirjoittamia artikkeleita, esseitä ja novelleja on julkaistu lukuisissa lehdissä ja aikakausjulkaisuissa. Vuonna 2006 julkaistiin kirja "The Collected Stories of Amy Hempel", joka sisältää hänen kaikki neljä aiemmin julkaistua novellikokoelmaansa. Raymond Carverin ja Mary Robisonin ohella Hempel on harvoja ainoastaan novelleilla maineensa luoneita kirjailijoita. Hänen tunnetuimpiin ihailijoihinsa lukeutuu kirjailija Chuck Palahniuk, joka on kirjoittanut Hempelistä esseen nimeltään "Chasing Amy".
Sanja

Sanja on ortodoksista alkuperää oleva naisen etunimi. Ortodoksisen kalenterin mukaan Sanjan nimipäivää vietetään 23. huhtikuuta. Sanja-nimen pyhittäjä on marttyyri Aleksandra .
Suomen Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun mukaan nimi Sanja on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 362 henkilölle. Heistä 160 on syntynyt vuosina 1980–1999. 
Sanja on yleinen nimi esimerkiksi entisen Jugoslavian maissa. Italiassa se on miehen nimi.
Vaajakosken Terä

Vaajakosken Terä on vuonna 1939 perustettu Jyväskylässä toimiva urheiluseura. Seuran lajina ovat nykyään suunnistus. Seuran puheenjohtaja on Juha Koskinen.
Paini.
Terän menestyksekkäin painija on Lenni Viitala, joka voitti olympiakultaa Lontoossa 1948, EM-kultaa 1946 ja EM-pronssia 1947.
Suunnistus.
Vaajakosken Terä oli 1980-luvulla menestyksekäs viestisuunnistusseura. Seura oli toinen vuoden 1982 Jukolan viestissä Joensuussa ja kolmas seuraavana vuonna Valkealassa. Seura voitti useita pikkuviestejä 80-luvulla. Maajoukkueessa esiintyivät muun muassa Seppo Rytkönen, Jukka Kapanen, Jyrki Saarivaara, Olli-Pekka Kärkkäinen, Jukka Pukkila ja Martti Häkkinen.
Vaajakosken Terän suunnistajat liittyivät vuonna 1989 perustettuun Suunta-941 suunnistusseuraan. Vuonna 2000 Vaajakosken Terän suunnistusjaosto perustettiin uudelleen. Vuonna 2005 Terään siirtyi joukko eturivin suunnistajia: muun muassa maailmanmestarit Jani Lakanen ja Pasi Ikonen. Vuonna 2011 seuraan liittyi norjalainen Anders Nordberg. Suunnistusjaoston puheenjohtajana toimi Ari Saarivaara vuosina 2000–2010. Vuodesta 2011 jaoston puheenjohtaja on Harri Mehto. Seuran managerina toimi vuosina 2005–2009 Jyrki Saarivaara ja 2009– Kimmo Kaario. Seuran päävalmentajana oli 2005–2007 Eino Havas, 2008–2009 Jarmo Heiskanen ja 2010– seuran valmennuksesta ovat vastanneet mm. Jari Liuha ja Jani Lakanen.
Vaajakosken Terä on voittanut viestisuunnistuksen Suomen mestaruuden neljästi vuosina 2005, 2006, 2011 ja 2013. Seura voitti Viestiliigan yhteiskilpailun vuosina 2005 ja 2006. Jukolan viestissä Terä on parhaimmillaan sijoittunut kerran kolmanneksi (2010) ja kahdesti neljänneksi (2005, 2011). Tiomila-viestissä seura sijoittui toiseksi vuonna 2007. Terä on voittanut pienimmistä viestikilpailuista vuosina 2005–2011 Kalevan rastiviestin, Keski-Suomen viestin, Pihkaviestin, Hämeen rastiviestin, FinnSpring-viestin, Keskipohjanmaa-viestin, Smålandskavlenin, Kymen rastiviestin, Spring Cup -viestin ja Lakeuden viestin.
Arvokilpailumitaleja seuran jäsenistä ovat saaneet Jyrki Saarivaara (Pohjoismaiden mestaruus nuorten viestissä 1982), Jani Lakanen (MM-kultaa pitkällä matkalla 2006, MM-hopeaa viestissä 2006, MM-pronssia sprintissä 2005, MM-hopeaa pitkällä matkalla 2013, EM-kultaa pitkällä matkalla 2006), Pasi Ikonen (MM-hopeaa pitkällä matkalla 2011, MM-pronssia viestissä 2007, EM-pronssia keskimatkalla ja viestissä 2008), Anders Nordberg (MM-hopeaa viestissä 2011) sekä Tue Lassen (MM-hopeaa sprinttiviestissä ja MM-pronssia sprintissä 2014). Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa 2007 Terän suunnistajat Jonne Lakanen, Pasi Ikonen ja Jani Lakanen voittivat hopeaa puhtaalla seurajoukkueella.
Vaajakosken Terän suunnistusjaosto on keskittynyt miesten sarjan suunnistukseen eikä jaostossa ole yhtään naisjäsentä. Keski-Suomen liikunta valitsi Terän vuoden joukkueeksi vuonna 2005, Jani Lakasen vuoden urheilijaksi 2006 ja Eino Havaksen vuoden valmentajaksi 2006. Suomen Suunnistusliitto valitsi Jyrki Saarivaaran vuoden 2002 suunnistushenkilöksi yhdessä Hannu Varkoin kanssa O'news Cosmos -suunnistusportaalin vuoksi.
Kirkniemi

Kirkniemi (ruots. "Gerknäs") on Lohjan 30. kaupunginosa. Se sijaitsee Virkkalasta lounaaseen. Kaupunginosan nimi tulee alueella sijaitsevasta Kirkniemen kartanosta.
Puhekielessä Kirkniemellä tarkoitetaan usein myös suurta osaa Jönsbölen kaupunginosasta. Myös Kirkniemen paperitehdas sijaitsee Jönsbölessä. 
Kirkniemen vanha kylän raja kulkee Pikkujärven luoteissuuntaista rantaa pitkin Ruumissaaren pohjoispuoliselle salmelle ja siitä Mangsönsaaren läpi nykyistä kunnan rajaa pitkin Ristenen tilan maille. Ristenenistä (Ristens) raja jatkuu pohjois-koillissuuntaisesti kohti Smedsgårdia ja siitä takaisin Pikkujärven rantaan. Nykyinen kaava-alue käsittää vain Kirkniemen eteläisen osan.
Daniel Pinkham

Daniel Rogers Pinkham, Jr. (5. kesäkuuta 1923 – 18. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. 
Pinkham oli kotoisin Massachusettsista. Hänen tärkeimpiä opettajiaan olivat Walter Piston, Aaron Copland, Wanda Landowska, E. Power Biggs, Samuel Barber, Arthur Honegger ja Nadia Boulanger. Hänen tärkeimmät soittimensa olivat cembalo ja urut.
Pinkham pääsi Bostonin konservatorion opettajaksi vuonna 1946. Vuodesta 1959 kuolemaansa 2006 hän opetti New England Conservatory of Musicissa. Hän opetti lyhyitä ajanjaksoja myös muissa merkittävissä oppilaitoksissa, kuten Harvardin yliopistossa, ja hänen oppilaitaan oli jazzmuusikkona tunnetuksi tullut Gigi Gryce. 
Pinkham soitti ammattimaisesti myös cembaloa ja urkuja. Hän toimi pitkään muun muassa King’s Chapelin urkurina Bostonissa. Alan Hovhanessin duo cembalolle ja viululle oli kirjoitettu tilaustyönä Pinkhamille ja viulisti Robert Brinkille. Kroonista lymfaattista leukemiaa sairastanut Pinkham kuoli Massachusettsissa 83-vuotiaana 18. joulukuuta 2006.
Pinkhamin tunnetuimmat teokset ovat kirkkomusiikkia, jossa uruilla on usein oleellinen osa. Hän oli kuitenkin varsin tuottelias musiikintekijä ja kirjoitti myös lukuisissa muissa musiikinlajeissa.
Meikit, ketjut ja vyöt

Meikit, ketjut ja vyöt on Maija Vilkkumaan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Albumia on myyty lähes 37 000 kappaletta. Heti julkaisun jälkeen levy nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen ja pysyi siellä kolme viikkoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Maija Vilkkumaa.
Jakkukylä

Jakkukylä on kylä ja taajama Iissä Pohjois-Pohjanmaalla. Jakkukylän taajamassa on 417 asukasta (30.8.2016). Kylä sijaitsee Iijoen varressa, molemmin puolin jokea: pohjoispuolella Iin ja Yli-Iin välisen seututien 851 varrella ja eteläpuolella Maalismaantien varrella. Yli-Iin taajamaan on matkaa noin 16 kilometriä ja Iin keskustaan noin 13 kilometriä.
Kylän kohdalta Iijokea pitkin pääsee veneellä ylävirtaan Ouluun Maalismaan voimalaitokselle asti ja alavirtaan Iihin Raasakan voimalaitokselle. Kylässä toimii oma koulu, Jakun ala-aste. 
Kylä muodostuu pienemmistä osista, jotka ovat Rajala, Niskala, Räihänniemi ja Jakkuranta.
Jakkukylä kuului aiemmin Yli-Iin kuntaan, joka liittyi Ouluun vuoden 2013 alussa. Vuonna 2015 Jakkukylä ilmaisi halunsa liittyä Iin kuntaan osakuntaliitoksella. Sekä Oulun kaupunginvaltuusto että Iin kunnanvaltuusto puolsivat asiaa, ja valtiovarainministeriö hyväksyi osakuntaliitoksen huhtikuussa 2017. Muutos astui voimaan vuoden 2018 alussa.
Marraskuussa 2019 Jakkukylään alettiin rakentaa Pohjois-Euroopan pisintä jalankulun ja pyöräilyn riippusiltaa. Silta ylittää Iijoen Jakun koulun kohdalta. Sillan oli tarkoitus valmistua syksyllä 2020, mutta sen rakentaminen jouduttiin keskeyttämään saman vuoden keväällä sillan suunnitelmissa ilmenneiden puutteiden vuoksi. Silta avattiin joulukuussa 2021.
Mark Ruffalo

Mark Alan Ruffalo (s. 22. marraskuuta 1967 Kenosha, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on saanut kolme parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuutta elokuvista "The Kids Are All Right" (2010), "Foxcatcher" (2014) ja "Spotlight" (2015). Hän näyttelee myös Hulkia Marvel Cinematic Universen elokuvissa sekä FBI-agentti Dylan Rhodesia elokuvissa "Suuri puhallus" (2013) ja "Suuri puhallus 2" (2016).
Nuoruus.
Ruffalo syntyi Kenoshassa, Wisconsinissa, italialaissukuisen Frankin ja italialais-Kanadanranskalaisen Marien pojaksi. Hän vietti nuoruusvuotensa Virginia Beachissa, valmistui First Colonial High Schoolista ja muutti sitten perheineen San Diegoon, Kaliforniaan. Myöhemmin hän siirtyi Los Angelesiin ja kuului Orpheus Theatre Companyn perustajiin. Useamman vuoden ajan hän kuitenkin sai pääasiallisen elantonsa toimimalla baarimestarina.
Ura.
Näyttelijän uransa alkupuolella Ruffalo esiintyi sivuosissa mm. kauhuelokuvassa "Hammaslääkäri" (1996) ja Yhdysvaltain sisällissodasta kertovassa draamassa "Paholaisen satulassa" (1999). Suurimmat menestyksensä urallaan hän on saavuttanut 2000-luvun vuosina. Ruffalon elokuvien joukkoon lukeutuvat "Viimeinen linnoitus" (2001) "Elämäni ilman minua" (2003), "Tahraton mieli" (2004), "Jospa se vain olisi totta" (2005), "Zodiac" (2007) ja "Suljettu saari" (2010). Vuonna 2008 Ruffalo oli ehdolla Satellite Award -palkinnon saajaksi rooleistaan elokuvissa "What Doesn't Kill You" ja "The Brothers Bloom". 
Ruffalo on ohjannut elokuvan "Sympathy for Delicious" (2009). Elokuva voitti Special Jury Prize -palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2010. Ruffalo on toiminut myös tuottajana elokuvissa "We Don't Live Here Anymore" ja "Second Coming".
Vuonna 2014 Ruffalo näytteli HBO:n televisioelokuvassa "The Normal Heart", josta hän sai Emmy-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. 
Yksityiselämä.
Mark Ruffalo on ollut kesäkuusta 2000 lähtien naimisissa ranskalais-amerikkalaisen näyttelijän Sunrise Coigneyn kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 2001, 2005 ja 2007). 
Ruffalo toipui vuonna 2002 hyvänlaatuisesta aivokasvaimesta. 4. lokakuuta 2006 hän puhui "Democracy Now!" -ohjelmassa Irakin sotaa ja Bushin hallitusta vastaan.
Eija Vilpas (albumi)

Eija Vilpas on vuonna 1993 julkaistu näyttelijä Eija Vilppaan albumi.
Albumilla vierailee Vilppaan entinen aviomies näyttelijä Ville Virtanen kappaleessa "Mennään Mäntsälään" ja Mikko Kivinen kappaleessa "Kauhea kankkunen".
Interbank

Interbank Osakepankki oli ensimmäinen pankki, joka syntyi Suomen suljettuun pankkijärjestelmään. Se oli myös ensimmäinen suomalainen sotien jälkeen perustettu yksityinen pankki. Yhtiö fuusioitui vuonna 1998 Mandatum &amp; Co:n kanssa.
Historia.
Yhtiön historia alkoi, kun Jon Hellevig ja hänen veljensä Gert, Ben Wolfram ja Juha Sorvisto perustivat rahoitusyhtiön. Tästä yritys muuttui myöhemmin pankkiiriliikkeeksi, ja vähän myöhemmin siitä tuli myös talletuksia vastaanottava Interbank. 
Interbank Osakepankki perustettiin vuonna 1988. Synty oli jatkoa ruotsalaisen pörssiyhtiö Independent Finans Ab:n käynnistämälle arvopaperivälitysyhtiölle Independent Pankkiiriliike Oy:lle. Valuuttapankkioikeudet pankki sai vuonna 1989.
Interbank oli yhdessä Ålandsbanken kanssa ainoat pankit, jotka selvisivät ilman valtion tukea Suomen talouskriisistä, jonka aikana Suomen valtio joutui tukemaan pankkeja yhteiskunnallisen velvoitteen täyttämiseksi useilla miljardeilla markoilla. Osakkeet olivat teollisuuden ja rahoitusyhtiöiden, kuten Venatorin omistuksessa, mutta myös yksityishenkilöt omistivat pankin osakkeita suoraan ja rahoitusyhtiöiden kautta. 
Interbankin tilanne oli 1990-luvun lopulla heikko. Ratkaisuksi tuli fuusio. Mandatum &amp; Co ja Interbank Osakepankki fuusioituvat vuonna 1998 Mandatum Pankiksi.
Pörssihistoria.
Interbank Osakepankin osakkeet listattiin myös Helsingin arvopaperipörssiin vuonna 1989. Fuusion jälkeen Mandatum sai paikan pörssilistalta.
Talousrikosvyyhti.
Pankin ympärillä pyöri 1990-luvun alussa talousrikosvyyhti, jonka seurauksia puitiin oikeudessa vielä 2000-luvulla. Interbankin omistaneet holding-yhtiöt myivät Interbankin osakkeensa 74 miljoonan markan kauppahinnasta vuonna 1993. Kari Uoti ei oikeuden päätöksen mukaan maksanut veroja näistä kaupoista, vaan siirsi varat ulkomaille. Interbankin toimitusjohtaja Juha Sorvisto, Venatorin (yksi Interbankin omistavista holding-yhtiöistä) toimitusjohtaja, tuomittiin samassa yhteydessä puolentoista vuoden vankeuteen.
Pankin muita johtokunnan jäseniä ei ole tuomittu Venatorin sotkuissa taikka muustakaan lainvastaisesta toiminnasta.
Tell Hamoukar

Tell Hamoukar oli muinainen kaupunki Luoteis-Syyriassa Eufratin sivuhaaran Khabur-joen altaassa, pohjoisessa Mesopotamiassa. Kaupunki on nykyisellä Jaziran alueella, Al-Hasakan maakunnassa lähellä Irakin rajaa.
Khabur-joen allas sijaitsee sadeviljelyvyöhykkeen rajalla, mutta siellä on myös joen tulvatasankoa.
Kaupungin uskotaan kasvaneen 32 eekkerin kokoiseksi vuoteen 3700 eaa. mennessä, mutta seuraavana 200 vuotena siellä ei näkynyt saviastioissa lainkaan Urukin vaikutusta, ja vuoden 3200 eaa. jälkeen vain hiukan. Keskustan ala oli 16 ha, jota ympäröi 280 ha asutus. Kaupunginmuurit ajoittuvat myöhäiselle kalkoliittiselle eli myöhäiskuparikaudelle.
Kaupunki lienee ollut pitkään Urukia suurempi. Tämä muuttaa perinteistä kuvaa siitä, että kaupungistunut yhteiskunta olisi syntynyt eteläisessä Mesopotamiassa. Hamoukarissa oli erikoistunutta työvoimaa, massatuotantoa, hallitus ja lait, sekä taiteilijoita. Arvellaan, että kaupunki syntynyt huomattavasti ennen kirjoituksen keksimistä, toisin kuin Sumerin kaupunkien on tähän asti uskottu syntyneen kirjoituksen keksimisen aikoihin. 
Vastaava vanha kaupunki samalla alueella oli Tell Brak. Urukin uskotaan vallanneen kaupungin 3500 eaa. päätellen sieltä löydetyistä lukuisista lingon ammuksista. Kulttuurikehityksen painopiste siirtyi etelään.
Haapakoski (Yli-Ii)

Haapakoski on kylä Oulun kaupungissa Pahkalan kaupunginosassa, entisen Yli-Iin kunnan alueella. Se sijaitsee yhdystien 8540 varressa, noin 19 kilometriä Yli-Iin keskustaajamasta Pudasjärven suuntaan.
Kylässä sijaitsee Pohjolan Voiman omistama vuonna 1963 valmistunut Haapakosken vesivoimalaitos, jonka teho on 33 megawattia ja putouskorkeus 16 metriä.
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. maaliskuuta 1980 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen.
Clay Regazzoniin Ensign-autosta hajosi jarrupoljin suoran lopussa, jolloin hän törmäsi pysäköityyn autoon. Regazzoni kimposi törmäyssuojiin ja hän halvaantui vyötäröstä alaspäin onnettomuudessa. Hänen F1-uransa päättyi onnettomuuden johdosta.
Sunshine

Sunshine on Danny Boylen ohjaama brittiläinen sci-fi-elokuva, joka sai ensi-iltansa 6. huhtikuuta 2007. 
Tarina.
Vuonna 2057 Aurinko on sammumassa ja uhkaa tuhota elämän Maapallolla. Icarus II -avaruusalus on lähetetty uudelleensytyttämään Aurinko, kun ensimmäinen yritys Icarus I epäonnistui tuntemattomasta syystä seitsemän vuotta aiemmin.
Taipaleenkylä (Haukipudas)

Taipaleenkylä on kylä Oulun Haukiputaalla, Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee entisen Kiimingin ja Haukiputaan kunnanrajan tuntumassa, ja matkaa Haukiputaan keskustaan kertyy 12,2 kilometriä.