tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Glendale (Kalifornia)

Glendale on kaupunki Yhdysvalloissa Kaliforniassa San Fernando Valley -laakson itäpäässä Los Angelesin piirikunnassa. Se on merkittävä Los Angelesin esikaupunki. Kaupunki rajoittuu lounaassa Los Angelesin Atwater Villagen kaupunginosaan, lännessä Burbankiin, luoteessa Los Angelesin kaupunginosaan Tujungaan, koillisessa La Cañada Flintridgen kaupunkiin ja suoraan piirikunnan hallinnon alaisuudessa olevaan La Crescentan alueeseen sekä idässä Pasadenaan. Vuoden liittovaltion väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 194 973. Liittovaltion tilastovirasto on vuonna 2004 arvioinut asukasluvuksi 201 326, ja vuonna 2005 osavaltion hallinnon arvio oli 207 007. Kaupungin pinta-ala on 79,4 neliökilometriä, josta kymmenisen hehtaaria on vettä. Glendale tunnetaan myös lukuisten kuuluisia näyttelijöiden ja muiden elokuva-alan henkilöiden asuinpaikkana.
Väestö.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin 194 973 asukkaasta 63,58 prosenttia oli valkoihoisia, 1,27 % mustia, 0,32 intiaaneja, 16,12 aasialaisia, 0,08 % Tyynenmeren saarilta, 8,57 % muita ja 10,06 % sekoittuneita. 54 % väestöstä oli syntynyt ulkomailla. Noin 40 % asukkaista on armenialaisia ja 20 % latinoita. Erityisesti oppilaitoksissa armenialaiset ja latinot ovat usein rähinöineet keskenään.
Koulutus.
Glendalessa sijaitsee Glendale Community College. Kouluja ylläpitää Glendalen koulupiiri.
Lähteet.
 , uusi lähde
Dekaani (hiilivety)

Dekaani eli n-dekaani (C10H22) on 10-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. Dekaanin rakennekaava on CH3(CH2)8CH3, moolimassa 142,3 g/mol, sulamispiste −29,7 °C, kiehumispiste 174,2 °C, tiheys 0,7 g/cm3, leimahduspiste 46 °C, itsesyttymislämpötila 210 °C ja CAS-numero 124-18-5. 
Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina useiden eliöiden viestinnässä. Dekaania voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja liuottimena. Myös rakettipolttoainekäyttöä on tutkittu.
Dekaanilla (C10H22) on 75 isomeerista muotoa.
Two Treatises of Government

Two Treatises of Government (”Kaksi tutkielmaa hallinnosta”, koko nimi "Two Treatises of Government: In the former, The false Principles, and Foundation of Sir Robert Filmer And his Followers, are Detected and Overthrown. The latter is an Essay concerning the True Original, Extent, and End of Civil-Government") on John Locken poliittista filosofiaa käsittelevä teos, jonka hän julkaisi ilman tekijännimeä vuonna 1689. Se on toinen Locken pääteoksista teoksen "An Essay Concerning Human Understanding" ohella. Teoksen kahta tutkielmaa käsitellään usein erikseen, vaikka Locke ei julkaissutkaan niitä erillisinä. Toinen tutkielma on suomennettu nimellä Tutkielma hallitusvallasta, ensimmäistä ei ole suomennettu. Toista tutkielmaa pidetään usein klassisen liberalismin perustaviin teksteihin kuuluvana.
Locke sanoo teoksen esipuheessa, että sen tavoitteena oli oikeuttaa Vilhelm III Oranialaisen nousu Englannin valtaistuimelle mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1688. Nykyinen tutkimus on osoittanut, että suurin osa teoksesta on kuitenkin valmistunut jo vuosina 1679–1682. Se, että Locke olisi kirjoittanut vallankumouksen puolustuksen jo Kaarle II:n valtakaudella, asettaa teoksen hyvin radikaaliin valoon. Locke muokkasi tekstiä vielä ennen julkaisua.
Adem Jashari

Adem Jashari (28. marraskuuta 1955 – 7. maaliskuuta 1998) oli Kosovon albaani vapaustaistelija ja Kosovon vapautusarmeijan UCK:n (, , KLA) johtaja. Jashari syntyi Albanian itsenäisyyspäivänä Donji Prekazissa, Drenican alueella. Hän kuoli yhdessä perheensä kanssa kaikkiaan ainakin 51 henkeä vaatineessa monta päivää kestäneessä serbijoukkojen hyökkäyksessä hänen kotiinsa.
Serbien sotilas- ja poliisivoimat olivat 4.–5. maaliskuuta 1998 keskittäneet joukkoja Donji Prekazin ympäristöön Skenderajin, Lian ja Xanin kukkuloille. Serbit piirittivät 5. maaliskuuta 1998 aamuyöllä Donji Prekazin kylän. He antoivat Jasharille ja muille UCK:n taistelijoille kaksi tuntia aikaa antautua. Jotkut siviilit noudattivatkin tätä, mutta Adem Jashari, hänen veljensä ja useimmat hänen perheenjäsenistään eivät. Kun määräaika oli kulunut, serbit aloittivat hyökkäyksen. He tulittivat kylää voimakkaalla kranaattitulella, jonka seurauksena kuoli ainakin 51 Jasharin sukulaista. Uhreista 18 oli naisia ja 10 alle 16-vuotiaita lapsia. Viimeisen päivän kranaattituli on niin voimakasta, että kaikista uhreista ei jäänyt paljon tunnistettavaa jäljelle. Voi olla, että uhreja oli yli 60. Alueella oli taisteluiden jälkeen yhdeksän tuhoutunutta taloa.
Myöhemmin vuonna 2015 BBC teki tapahtumista lyhyen dokumentin: ”"The day Serb police massacred my family"”. Dokumentissa Jasharin veljentytär Besarta kertoo tapahtumista, joiden aikaan hän oli kymmenvuotias. Besarta oli ainoa eloonjäänyt. Tapahtumia on myöhemmin nimitetty "Prekazin verilöylyksi" ().
Myöhemmin ihmisoikeusjärjestöt Amnesty International ja Human Rights Watch sekä YK tuomitsivat iskun. Human Rights Watchin sekä Amnesty Internationalin raporttien mukaan todisteet osoittavat, että tarkoitus ei ollut taistella albanialaisia terroristeja vastaan pidättäen heidät, vaan kyseessä oli etninen puhdistus, ja että poliisien voiman käyttö oli aivan liian ylimitoitettua.
Bandar Abbas

Bandar Abbas (, myös muodossa "Bandar ʿAbbās"; suom. ’Abbasin satama’) on Hormozgānin provinssin keskuskaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan) Etelä-Iranissa. Kaupunki sijaitsee Hormuzinsalmen pohjoisrannalla, linnuntietä noin 1060 kilometriä pääkaupunki Teheranista eteläkaakkoon. Kaupunki sijaitsee lahdessa, jonka vastapäätä sijaitsevat saaret Qeshm, Lārak ja Hormuz.
Paikkakunta oli aiemmin (vuoden 1300 jaa. tienoilla) kalastuskylä ja tunnettiin nimellä Šahrū, Sūrū, Sīrū tai Šahrūvā. Se oli myös kauttakulkupaikka noin 20 kilometrin päässä kaakossa sijaitsevalle Hormuzin saarelle. Linnoitus perustettiin korvaamaan portugalilaisten vuonna 1507 (tai 1514) valtaamaa Ormusia. Linnoitettu kylä tunnettiin nimellä Gomrū, Kombrū, Gombarū, Cambarão, Comorão, Combru, Gombroon, Gambron, Camoron tai, Comoran. Kaupunki on saanut nykyisen nimensä safavidi šaahi Abbas I:n mukaan, joka perusti sinne sataman saatuaan kaupungin haltuunsa vuonna 1615. Hän sai myös Hormuzin takaisin brittien avustuksella vuonna 1623. Seuraavalla vuosisadalla satamakaupungin asema heikkeni, muun muassa koska osa myöhemmistä hallitsijoista suosi pohjoisempana ja lähempänä Teherania sijaitsevaa Bušehrin satamaa. Myös ilmastoa pidettiin osin liian kuumana. Vuodesta 1793 vuoteen 1868 Bandar Abbas oli Omanin sulttaanin hallinnassa, vuodesta 1855 lähtien vuokraa vastaan.
Kaupunki oli 17 710 asukkaan kalastaja- ja kauppakaupunki vielä vuonna 1956. Sittemmin kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 627 (1966),87 981 (1976), 201 642 (1986), 249 504 (1991), 273 578 (1996), 379 301 (2006) ja 435 751 (2011). Kaupungin kasvu 1970-luvulta lähtien selittyi osaksi syväsataman rakentamisella (satama 10 metrin syväyksellä 1967) ja merikuljetusten kasvulla sekä kaupungin merkityksen nousemisella sen myötä. Kaupunki pysyi myös varsin turvallisena Irakin-Iranin sodan aikana 1980-luvulla. Asukkaat ovat etniseltä taustaltaan suurelta osin arabeja tai tummaihoisia afrikkalaisia. Kesäilmasto on painostavan kuuma ja kostea, ja monet asukkaat muuttavat silloin viileämmille seuduille, mutta talvi on miellyttävää. 
Irakin–Iranin sodan aikana kaupungista kehittyi kaupallinen keskus, koska Iranin merkittävä kaupallinen keskus Khorramshahr oli Irakin miehittämä. 1990-luvun alkuun mennessä kolme neljäsosaa Iranin tuonnista tuli Bandar Abbasin kautta. Kaupungin merkittäviä teollisuuden aloja ovat puuvilla­kankaiden valmistus, kalanjalostusteollisuus, öljynjalostus, alumiinin ja teräksen valmistus sekä kaupungin ulkopuolella kaivostoiminta. Kaupungin edustalla olevaan Hengamin saarta ympäröi lisäksi maakaasu­kenttä.
Geopolitiikka.
Hormuzinsalmen alueen hallintaan liittyvien sotilaallisten kysymysten ja Iranin ydinkriisin vuoksi alueella on sotilaallista jännitystä. Yksi ranskalainen ja yksi saksalainen sekä kaksi ruotsalaista on tuomittu puolen vuoden sekä puolentoista vuoden vankeusrangaistuksiin. Ranskalaisen ja saksalaisen katsottiin saapuneen läheiselle saarelle luvatta ja ruotsalaisten katsottiin valokuvanneen sotilaallisiksi luokiteltavia kohteita.
Iran piti maaliskuussa 2006 Suuri profeetta -nimisen sotaharjoituksen alueella osoittaakseen puolustusvalmiuttaan.
Azadin torni

Azadin torni (, "Borj-e Azadi" 'Vapauden torni'; entinen nimi , 'Kuninkaan torni') on Iranin suurimpia nähtävyyksiä. Torni sijaitsee Teheranissa, muutaman kilometrin päässä lentoasemalta. Azadin tornista on tullut Teheranin symboli samaan tapaan kuin Pariisissa Eiffel-tornista, Lontoossa Westminsterin palatsista ja New Yorkissa Vapaudenpatsaasta.
Rakennustyöt.
Torni rakennettiin vuonna 1971 Persian valtakunnan 2500-vuotisjuhlapäivän kunniaksi. Tämä Iranin portiksi kutsuttu torni sai nimekseen "Šahyād Āryāmehr", mutta islamilaisen vallankumouksen jälkeen vuonna 1979 se nimettiin Azadi-torniksi, joka tarkoittaa persiaksi vapautta. Torni on 50 metriä korkea, ja se on valmistettu valkoisesta marmorista, joka tuotiin Eṣfahānin provinssista. Torniin on käytetty yli 8 000 marmoripalaa. 2010-luvun alulla kiinnitettiin huomiota rakennuskompleksin rapistuneeseen kuntoon ja vaadittiin sen kunnostamista. Osasyyksi vioittumiseen mainittiin vuonna 2010 tehdyn muutostyöt, jossa sadeveden viemäröintiä poistettiin. 
Tornin arkkitehtina oli iranilainen Hossein Amanat, joka oli vain 24-vuotias voittaessaan arkkitehtuurikilpailun. Hän on vähemmistöihin kuuluva bahai. Rakennusurakan sai Ghaffar Davarpanah Varnosfaderani, joka on Iranin suurin kivi- ja marmoriurakoitsija. Azadin tornin rahoituksesta huolehti viisisataa iranilaista teollisuusyrittäjää. Rakennustyöt alkoivat 16. lokakuuta 1971.
Tornissa yhdistyvät sassanistinen ja islamilainen arkkitehtuuri. Azadin torni on osa Azadin kulttuurikeskusta, ja se sijaitsee Teheranissa Azadin aukiolla.
Azadin aukio.
Azadin torni sijaitsee keskellä Azadin aukiota (persiaksi میدانِ آزادی eli 'Vapauden aukio'), joka on kuuluisa aukio Teheranissa. Aukiolla järjestetään usein mielenilmaisuja hallituksen puolesta. Aukio tunnettiin ennen nimellä "Šahyād" (persiaksi شهیاد eli 'Kuninkaan aukio'). Alueen pinta-ala on noin 50 000 m².
&lt;br&gt;
An Essay Concerning Human Understanding

An Essay Concerning Human Understanding (”Tutkielma inhimillisestä ymmärryksestä”) on John Locken kirjoittama filosofinen tutkielma, joka julkaistiin vuonna 1689. Se käsittelee inhimillisen tietämyksen ja ymmärryksen perusteita. Teos on toinen Locken pääteoksista teoksen "Two Treatises of Government" ohella.
Locke kuvaa ihmismielen olevan syntyessään tyhjässä tilassa ("tabula rasa") ja täyttyvän myöhemmin kokemuksen kautta. Tutkielma oli yksi uuden ajan filosofian empirismin päälähteistä ja vaikutti moniin valistusfilosofeihin, kuten David Humeen ja George Berkeleyhin.
Locke luonnosteli teoksen kahdeksantoista vuoden aikana. ”Kirjeessä lukijalle” Locke kertoo, että teoksen ituna toimivat hänen ystäviensä kanssa käymänsä keskustelut. Kohdassa, jossa keskustelu vaikutti jumiutuvan, Locke huomautti, että se ei voinut jatkua ennen tarkkaa tutkimusta ”omista kyvyistämme ja [...] mitä olioita ymmärryksemme olivat, tai eivät olleet, soveltuneita käsittelemään”. Tämä keskustelu tapahtui noin vuonna 1671, ja samana vuonna Locke hahmotteli kaksi versiota tutkielmastaan. Hän jatkoi työtä sen parissa lähes kaksi vuosikymmentä, selventäen ja laajentaen perusnäkemystään.
Vaikka teos on päivätty vuodelle 1690, se julkaistiin jo edellisenä vuonna. Tällainen kirjojen päivääminen oli tuohon aikaan yleinen tapa. 
Tutkielman II kirja esittelee Locken ideateorian, joka tekee eron passiivisesti saatuihin ”yksinkertaisiin ideoihin”, kuten 'punainen', 'makea', 'pyöreä' jne., ja aktiivisesti rakennetuihin ”monimutkaisiin ideoihin”, kuten luvut, syyt ja seuraukset, abstraktit ideat, ideat substansseista, yhtäläisyys sekä erilaisuus. Locke erottaa myös kappaleiden todella olemassa olevat ”primaariset ominaisuudet”, kuten muodon, liikkeen ja pienempien osien sijainnin, ja niiden ”sekundaariset ominaisuudet”, joilla on kyky saada meissä aikaan erilaisia aistimuksia, kuten 'punainen' ja 'makea'. Nämä toissijaiset ominaisuudet olivat Locken mukaan riippuvaisia ensisijaisista ominaisuuksista. Locke esittää myös teorian henkilökohtaisesta identiteetistä, tarjoten pääasiassa psykologisen perustelun.
Kirja III käsittelee kieltä, ja kirja IV tietoa, mukaan lukien intuitio, matematiikka, moraalifilosofia, luonnonfilosofia (”tiede”, "scientia"), usko ja mielipide.
Leibniz suuntasi teoksensa "Nouveaux essais sur l’entendement humain" Locken tutkielmaa vastaan.
Luojan tähden, paetkaa!

Luojan tähden, paetkaa! ("The Amityville Horror") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka perustuu Jay Ansonin romaaniin "The Amityville Horror". Anson kirjoitti kirjan George ja Kathy Lutzin kertomien tapahtumien mukaan; he väittivät muutettuaan Long Islandille vuonna 1975 talossaan kummittelevan. Elokuva kertoo perheestä, joka joutuu uuteen taloon muutettuaan pelottavien paranormaalien ilmiöiden kohteeksi. Elokuva oli ehdolla parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi ja sille on tehty useita jatko-osia.
Jatko-osat.
Vuonna 2005 sai ensi-iltansa alkuperäisen elokuvan uudelleenfilmatisointi, "The Amityville Horror".
Vastaanotto.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksikään ei antanut elokuvalle ainuttakaan tähteä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, joka teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Sinisalon mielestä elokuva on ”perheen ja avioliiton kestävyyttä tutkaileva piilodraama”.
Hollanninkielinen Wikipedia

Hollanninkielinen Wikipedia on Wikipedian hollanninkielinen versio. Hollanninkielisessä Wikipediassa on noin artikkelia, ja se on Wikipedian kieliversioista artikkelimäärältään kuudenneksi suurin. Se perustettiin 19. kesäkuuta 2001.
Hollanninkielisen Wikipedia nopea kasvu perustuu pitkälti bottien luomiin artikkeleihin. Joulukuussa 2022 hollanninkielisen Wikipedian artikkeleista 49 prosenttia oli luotu botilla.
Historia.
Hollanninkielisen Wikipedian 100 000. artikkeli kirjoitettiin lokakuussa 2005, 200 000. artikkeli kesäkuussa 2006, 500 000. artikkeli joulukuussa 2008, miljoonas artikkeli tammikuussa 2012, 1 500 000. artikkeli huhtikuussa 2013 ja kahdesmiljoonas artikkeli maaliskuussa 2020. Nopeinta kasvu on ollut vuoden 2013 alkupuoliskolla, jolloin uusia artikkeleita luotiin päivittäin parhaimmillaan yli 12 000. Heinäkuussa 2013 hollanninkielinen Wikipedia oli artikkelimäärältään toiseksi suurin, mutta sen sijoitus on sittemmin laskenut.
Metyyli-tert-butyylieetteri

Metyylitertiääributyylieetteri, metyyli-"tert"-butyylieetteri eli MTBE (C5H12O) on metanolin ja 2-metyyli-2-propanolin eetteri. Metyylitertiääributyylieetteri on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jonka moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste –109 °C, kiehumispiste 55 °C, tiheys 0,74 g/cm3, leimahduspiste –28 °C, itsesyttymislämpötila 375 °C ja CAS-numero 1634-04-4. Aine liukenee veteen (42 g/l 20 °C:ssa, 80 g/l 0 °C:ssa) sekä sekoittuu etanolin ja dietyylieetterin kanssa. Metyylitertiääributyylieetteristä käytetään myös nimiä "tert-butyylimetyylieetteri", 
"metyyli-1,1-dimetyylietyylieetteri" ja "2-metoksi-2-metyylipropaani".
Metyylitertiääributyylieetteriä käytetään suuria määriä bensiinin lisäaineeksi, nostamaan oktaanilukua ja siten korvaamaan aikaisemmin käytettyä tetraetyylilyijyä. Kemiassa sitä käytetään halpana liuottimena, jolla on muihin eettereihin verrattuna se etu, ettei se muodosta räjähtäviä peroksideja. Hapan ympäristö irrottaa tertiääributyyliryhmän suhteellisen helposti, jolloin syntyy vastaava karbokationi, joka reagoi nopeasti s-buteeniksi.
Metyylitertiääributyylieetteria voidaan valmistaa 2-metyylipropeenin (C4H8) ja metanolin (CH3OH) reagoidessa keskenään katalyytin kanssa.
Yhdysvalloissa ei ole vaadittu kovin kestäviä bensiinitankkeja huoltamoille, joten MTBE:tä on siellä päässyt vuotamaan pohjaveteen. MTBE ei ole erityisen myrkyllinen tai syöpävaarallinen, ainakaan bensiinin muihin ainesosiin verrattuna, mutta se pilaa pohjaveden maun ja tuo siihen epämiellyttävän hajun. Lisäksi eetterinä se liukenee veteen paremmin kuin muut bensiinin ainesosat, joten se kulkeutuu pitemmälle. Siksi Yhdysvalloissa MTBE:stä on tehty poliittinen kysymys ja se on esimerkiksi kielletty kokonaan Kaliforniassa.
Milan Michálek

Milan Michálek (s. 7. joulukuuta 1984 Jindřichův Hradec, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Micháleckilla pelasi urallaan 13 kautta NHL-liigassa edustaen San Jose Sharksia, Ottawa Senatorsia ja Toronto Maple Leafsia.
Ura.
HC České Budějovice.
Ennen uraansa Pohjois-Amerikassa Michálek kiekkoili HC České Budějovicen riveissä, ensin junioreissa ja myöhemmin seuran ykkösjoukkueessa. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla kaudella 2000–2001, jolla hän pelasi viisi ottelua Extraligassa ilman tehomerkintöjä. Hän vakiinnutti paikkansa seuransa vakiomiehistössä kaudella 2001–2002, jolla hän teki tehot kuusi maalia ja yksitoista syöttöpistettä 47:ssä ottelussa. Michálek pelasi Tšekin liigassa seurassa myös seuraavan kauden, jolla hänelle kertyi 46:ssa runkosarjaottelussa yhteensä kahdeksan tehopistettä, kolme maalia ja viisi syöttöpistettä. 
NHL-ura.
Michálek sai NHL-varauksen vuonna , kun San Jose Sharks varasi hänet numerolla kuusi varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Hän teki debyyttinsä NHL-kaukaloissa syksyllä 2003, jolloin hän pelasi kaksi ottelua Sharksin riveissä ja teki maalin Edmonton Oilersia vastaan pelatussa avausottelussaan. Michálekin ensimmäinen kausi Pohjois-Amerikassa meni kuitenkin pilalle hänen toisessa NHL-pelissään saamansa polvivamman vuoksi. Hän yritti palata kentille vuoden 2004 alussa Sharksin silloisen farmijoukkueen Cleveland Baronsin riveissä AHL-liigassa, mutta joutui uudelleen sivuun seitsemän ottelun jälkeen polvivamman uusiuduttua. 
Michálek palasi NHL-jäille syksyllä 2005, NHL:n työsulun jälkeisellä kaudella 2005–2006. Hän teki tulokaskaudellaan 35 tehopistettä, 17 maalia ja 18 syöttöpistettä, 81:ssä NHL:n runkosarjaottelussa. Hän oli runkosarjassa Sharksin kuudenneksi paras pistemies. Kaudella 2006–2007 Michálek oli Sharksin neljänneksi paras pistemies tehtyään 78:ssa runkosarjaottelussa tehot 26 maalia ja 40 syöttöpistettä.
Syyskuussa 2009 San Jose myi Michálekin ja Jonathan Cheechoon Ottawa Senatorsiin, josta se sai vaihdossa Dany Heatleyn.
Helmikuussa 2016 Senators myi Michálekin Toronto Maple Leafsiin yhdeksän pelaajan pelaajakaupassa. Kaupassa Maple Leafs sai Michálekin lisäksi myös Jared Cowenin sekä Colin Greeningin ja Tobias Lindbergin sekä toisen kierroksen varausvuoron . Samassa kaupassa Senatorsiin siirtyi Dion Phaneuf, Casey Bailey, Matt Frattin, Ryan Rupert sekä Cody Donaghey. 
Maajoukkue.
Michálek on edustanut Tšekkiä jääkiekon aikuisten arvokilpailuissa neljästi, vuosien 2003, 2009 ja 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2010 olympialaisissa. Hän on edustanut maataan myös kahdesti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2001 ja 2002, ja kerran alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2003. 
Muuta.
Myös Milanin vanhempi veli Zbyněk on ammattilaisjääkiekkoilija. Zbyněk on edustanut urallaan Minnesota Wildia, Pittsburgh Penguinsia, St. Louis Bluesia ja Arizona Coyotesia.
Lähde: Eliteprospects.com
DJ Bobo

DJ Bobo, oikealta nimeltään Peter René Baumann (s. 5. tammikuuta 1968) on menestynyt sveitsiläinen elektronisen musiikin artisti, lauluntekijä, tanssija ja musiikin tuottaja. DJ Bobo on myynyt 14 miljoonaa levyä kaikkialla maailmassa ja julkaissut 10 studioalbumia sekä muutamia kokoelmalevyjä, jotka ovat hänen edellisiä hittejään uudelleenmuokatussa muodossa. Hän on myös julkaissut peräti 34 singleä, joista osa on sijoittunut listoilla varsin hyvin paitsi saksankielisissä maissa, myös muissa maissa Euroopan alueella.
DJ Bobon ensimmäinen suuri menestyssingle oli "Somebody Dance With Me", joka oli coverversio Rockwellin kappaleesta "Somebody's Watching Me". Muita DJ Bobon tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Keep on Dancing", "Take Control", "Everybody", "Let The Dream Come True", "Love is All Around", "Freedom", "Pray", "What a Feeling " ja "Chihuahua". 
DJ Bobo edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2007 kappaleella "Vampires Are Alive". Kappale päätyi semifinaalissa 20. sijalle ja sai 40 pistettä. Kappale oli suurimpia ennakkosuosikkeja, mutta se karsiutui kilpailun semifinaalissa.
Diskografia.
Albumit.
Kokoelma albumit
Remix albumi(t)
Live-albumi(t)
Perhe.
René Baumann oli aviossa Daniela Bockin kanssa vuosina 1989–1994. Hän tapasi vuonna 1993 Nancy Rentzschin, joka liittyi hänen musiikkiryhmäänsä vuonna 1995. He avioituivat 2. elokuuta 2001 ja heillä on kaksi lasta (s. 2002 ja 2006). Vuonna 2008 Baumann muutti perheensä kanssa uuteen kotiin Kastanienbaumiin, Horwin kaupunkiin, joka sijaitsee Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa.
Basij

Basij (, virallisesti Basij-e Mostaz'afin, kirjaimellisesti "Riistettyjen liikekannallepano") on iranilainen puolisotilaallinen miliisi, joka perustettiin Ajatollah Khomeinin Iranin islamilaisen vallankumouksen jälkeen vuonna 1979.
Basijin tehtävänä on mm. auttaa kansallisen turvallisuuden varmistamisessa ja lain valvonnassa. Basijin tehtävänä on myös sosiaalinen palvelu, uskonnollisten julkisten juhlien järjestäminen. Kuuluisaksi basij on tullut moraalipoliisina toimimisesta ja toisinajattelijoiden kiinniotoista. Basij on järjestön nimi, basiji järjestön jäsenen nimi.
Irakin-Iranin sodassa Basij toimi vapaaehtoisena joukkona, jonka jäsenet saivat mainetta ja kunniaa Iranissa uhrautuvalla toiminnallaan taistelukentällä. Basij toimi Iranin vuoden 2009 mielenosituksia vastaan. Joka kaupungissa on oma Basij, jota paikalliset uskonoppineet johtaa.
Basijin jäsenmäärästä on hyvin erilaisia arvioita. Iranilaiset puhuvat mielellään 20 miljoonasta jäsenestä, mikä oli Khomeinin tavoite. Ulkopuoliset ovat arvioineet basijien määräksi 400 000. Vuonna 2005 yhdysvaltalainen tutkimuslaitos arvioi Iranissa olevan 90 000 aktiivista basijia ja 300 000 reservissä.
Basijin synty.
Ajatollah Khomeini määräsi marraskuussa 1979 luomaan ei-asevelvollisuusikäisistä miehistä ja naisista laajan kansanarmeijan. Khomeini ajatteli luovansa näin voittamattoman jopa 20 miljoonan sotilaan armeijan.
Basij Irakin-Iranin sodassa.
Irakin-Iranin sodassa Basijin alla rintamalle meni 12-vuotiaita poikia ja yli 80-vuotiaita vanhuksia šiioille ominaisen uskonnollisen marttyyri-aatteen ja isänmaallisuuden innoittamana. Basijiin värvättiin tiedotusvälinekampanjoin ja kouluvierailuin. Sodassa basijit olivat urheita ja uhrautuvia. Basijit kävelivät kuuluisissa ihmisaaltohyökkäyksissä räjäyttämään ruumiinpainollaan miinakentät tai suoraan päin vihollisen tulta.
Basijien on sanottu pitäneen kaulassaan muovisia paratiisin avaimia. Sodassa on arvioitu kuolleen jopa satatuhatta basijia.
Arabian Gauntlet

Arabian Gauntlet "(arabialainen kujanjuoksu)" on Yhdysvaltain 5. laivaston vuodesta 1998 Hormuzinsalmella vuosittain järjestämä suuri sotaharjoitus, jonka tarkoituksena on harjoitella salmen auki pitämistä merkittävien öljykuljetusten vuoksi.
Harjoitus on osa meriturvallisuusoperaatioita (Maritime Security Operations, MSO) ja siihen osallistuu useita maita yhteisoperaationa ja se käsittää ilma- tai pintahyökkäyksen sekä Hormuzinsalmen mahdollisen miinoittamisen vastaisia toimia sekä liittolaisten ja liittoutuman maiden yhteisoperaatioiden harjoittelun. Vuoden 2005 merisotaharjoituksen osallistui 19 alusta Yhdysvalloista, Pakistanista ja liittoutumamaista sekä 3 000 henkilöä. Irak osallistui harjoitukseen ensimmäistä kertaa.
SKA Pietari

SKA Pietari (), ent. "SKA Leningrad", on venäläinen ammattilaistason jääkiekkoseura Pietarissa. Kirjainlyhenne tarkoittaa "armeijan urheiluseuraa" (). Joukkue pelaa Mantereen jääkiekkoliigan (KHL) läntisen lohkon (konferenssin) Bobrov-divisioonassa. Kotihallina on Pietarin jääpalatsi.
Seura perustettiin 1946 nimellä "DO Kirov Leningrad", jossa DO tarkoittaa "S. M. Kiroville nimetty upseeritaloa" (). Vuonna 1934 murhattu Sergei Kirov oli Leningradin ja sitä ympäröineen Leningradin alueen kommunistijohtaja.
Seura voitti Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjassa kahdesti pronssia, kausina 1970–1971 ja 1986–1987. KHL:ssä SKA on voittanut Gagarin Cupin vuosina 2015 ja 2017.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Joukkueenjohto.
Valmentajat , johto
Qešm

Qešm (, ) on Iranille kuuluva Hormuzinsalmen suurin saari. Saaren pinta-ala on 1 491 km² ja asukasluku on noin 125 000.
Maantiede.
Qešm on Hormuzinsalmen suurin saari. Sen pinta-ala on 1 491 km². Kooltaan se vastaa siis suurin piirtein Bahrainia. Pituutta saarella on noin 122 km ja leveyttä keskimäärin 18 km. Saari kulkee pituussuunnassa lähes Iranin rannikon maiksesti. Bandar Abbas sijaitsee saarta mantereesta erottavan Ḵurānin- eli Clarencesalmen toisallea puolella noin 22 km pohjoiseen. Saaren korkein kohta on 406 metriä korkea Kīš Kūh.
Saarella on kolme kaupunkia, Qešm, Lâft ja Basaidu. Pienempiä kyliä on 57. 
Suurin osa saaresta on kuivaa, mutta sillä on kuitenkin lähteitä. Saaren länsisoassa sijaitsee suuri suoladoomi. Saaren rannikolla on suuri mangroverämeikkö. Mangrovet ovat pääasiassa lajia "Avicennia marina".
Historia.
Qešm mainitaan lähteissä antiikin ajoilta. Nearkhos maintisee saaren nimellä "Oaracta". Saarella sanottiin olevan Eruthrasin hauta ja sen mukaan annettiin Arabianmeren vanha nimi Erythreanmeri. Osana Persiaa saari oli ilmeisesti Kermānin alainen. Islamin saapumisen jälkeen se liitettiin kuitenkin Fārsin alueeseen. 
Hormuzin hallitsija Baha al-Din Ayaz siirsi hovinsa Qešmille vuonna 1301 mongolien tekemän hyökkäyksen jälkeen. Saari kuului tästä lähtien Hormuzin kuningaskuntaan. Saarelta vietiin juomavettä Hormuzille ja se myös itsessään kehittyi tärkeäksi kauppapaikaksi. Portugalilaisen Ruy Freire de Andraden joukot valtasivat saaren vuonna 1621. Portugalilaiset tunsivat sen erilaisin kirjoitusasuin nimillä "Queiximi" tai "Broco". Portugalilaiset rakennuttivat linnoituksen, joka kukistui Englannin Itä-Intian kauppakomppanian tukemassa persialaisten hyökkäyksessä vuonna 1622. Yksi taistelussa kuolleista englanitilaisista oli naparetkeilijä William Baffin. Portugalilaiset tekivät kuitenkin saarelle vielä myöhemmin ryöstöretkiä, jollaisia alkoivat tehdä myös alankomaalaiset. 
Portugalilaisten ja alankomaalaisten jälkeen vallasta saarella kamppailivat persialaiset, paikalliset hallitsijat ja Oman. 
Saaren talous hyötyi huomattavasti Irakin–Iranin sodan seurauksena, sillä Iranissa suuri osa laivaliikenteestä ohjattiin Persianlahden kärjen satamista lahden suuta kohti. Saari yhdistettiin mantereeseen 2,5 kilometriä pitkällä sillalla ja sittemmin on kaavailtu myös Qešmin kaupungin sataman laajentamista.
Väestö.
Qešmin asukasluku on noin 125 000. Paikallinen historiallinen väestö voidaan jakaa suurin piirtein kolmeen ryhmään, saaren alkuperäisasukkaisiin ("qešmi"), myöhemmin saapuneisiin arabeihin ja Bandar Abbasin seudulta muuttaneisiin persialaisiin ("bandari"). Alkuperäinen väestö puhuu omaa persialle sukua olevaa murrettaan. Kaikki kolme ryhmää ovat pääasiassa sunnalaisia. Etenkin 1970-luvulta lähtien saarelle on tullut muuttajia myös muualta Iranin mannermaalta.
Seersucker (ohjus)

Seersucker (myös rypytetty ohut puuvillakangaslaatu; nimi alun perin persian sanoista "shîr" ja "shakar", maito ja sokeri, jotka kuvastavat kankaan sileää ja ryppyistä ominaisuutta) on merimaaliohjuksena käytettävä kiinalainen ohjus Haiying HY-2 "Merikotka" (CSS-C-3), Silkwormin seuraaja. Sen kantama on 96 kilometriä ja se kuljettaa 513 kilogramman taistelukärjen.
Niitä uskotaan olevan mm. Iranilla noin 100 kappaletta noin kymmenessä paikassa.
Australopithecus afarensis

Australopithecus afarensis eli afrikkalainen etelänapina tai afarinapinaihminen on varhainen apinaihminen, jota monet tutkijat pitävät suvun "Homo" edeltäjänä. Toisaalta viimeaikaisten löytöjen myötä, kuten "Kenyanthropus platyops" -lajin myötä osa tutkijoista pitää etelänapinoita vain läheisenä sukulaishaarana. "A. afarensis" eli 3,9–3 miljoonaa vuotta sitten. Laji eli samaan aikaan tukevamman "Paranthropus boisein" kanssa, joka myöhemmin kuoli sukupuuttoon. Sen aivot olivat melko suuret, 387–550 cm³, se oli 105–151 cm pitkä ja painoi 30–40 kg. "A. afarensista" pidetään myös työkalujen keksijänä.
Afarinapinaihmisestä löydetyistä fossiileista on nähtävissä, että vaikka lajin edustajilla oli pitkät ja vahvat käsivarret, niiden sormet ja varpaat olivat selvästi lyhyemmät kuin ihmisapinoilla. Se oli hyvä kiipeilijä, mutta kiipeily ei ollut sille yhtä tärkeää kuin ihmisapinoille. Uskotaankin, että afarinapinaihminen liikkui pääasiassa maassa. Lantion, reisiluun ja säären luut osoittavat, että afarinapinaihmiset liikkuivat usein neljää raajaa käyttäen, vaikka ne kykenivät kävelemään myös pystyasennossa.
Ravinto.
Afarinapinaihmisen fossiileja on löydetty paljon, ja löydetyistä hampaista ja leuoista on voitu päätellä lajin käyttämää ravintoa. He söivät todennäköisesti pääasiassa hedelmiä, kasvinosia, pähkinöitä ja siemeniä, sekä niiden lisäksi toukkia, hyönteisiä, kaloja, pieniä selkärankaisia ja lintujen munia ja poikasia. Jotkut tutkijat arvelevat, että afarinapinaihmiset olisivat myös metsästäneet keskikokoista riistaa. 
Löydöt.
Lucy.
Kuuluisa lajiin liittyvä Lucy-niminen löytö tehtiin 1974 Etiopiassa niin kutsutulta Alue 333:lta. Nimensä tämä naarashominidi sai Beatlesin kappaleesta ”Lucy in the Sky with Diamonds”, jota Lucyn löytäneet tutkijat soittivat löytöä seuranneena iltana viettämissään juhlissa. Lucy eli noin 3,2 miljoonaa vuotta sitten. Lucyn löysivät Donald Johanson, Maurice Taieb, Yves Coppens ja Tim White. Luurankoa tutkittaessa selvisi, että 20-vuotias, 105 cm korkuinen ja noin 26–29-kiloinen Lucy oli kuollut Etiopian savanneilla noin 3,2 miljoonaa vuotta sitten. Lucylla oli ollut pitkät, hyvin kehittyneet kädet ja lyhyet jalat. Vaikka Lucyn kädet olivat selvästi kiipeilyyn tarkoitetut, osoittivat lantio ja polven rakenne, että se oli kävellyt myös kahdella jalalla.
Selam.
Vuonna 2006 Dikikasta, niin ikään Etiopiasta löydetty Selam ('rauha') on kenties kaikkien aikojen merkittävin hominidilöytö. Selam eli noin 3,3 miljoonaa vuotta sitten. Tästä 3-vuotiaana tulvivaan jokeen hukkuneesta etelänapinasta olivat jäljellä kokonainen kallo, leuka- ja niskaluut, ylävartalo selkärankoineen, suuri osa käsien ja jalkojen luista, polvi- ja lonkkaluita, osa kämmenestä ja käpertynyt sormi. Yksi merkittävimmistä säilyneistä luista on kuitenkin kieliluu (kurkunpään luu, joka tukee kurkun ja kielen lihaksia), jonka löytyminen on äärimmäisen harvinaista.
The Stooges (albumi)

The Stooges on samannimisen rockyhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1969. Albumi ei saanut julkaisu aikanaan suurta suosiota, mutta ajan mittaan se on noussut rockin klassikoksi kuten yhtyeen myöhemmätkin albumit. Levyllä on ollut valtava vaikutus punk rockin synnyssä.
Albumin musiikin on kirjoittanut Stoogesin laulaja Iggy Pop, yhdessä kitaristi Ron Ashetonin kanssa, poikkeuksena psykedeelinen kappale "We Will Fall", jonka Iggy Pop kirjoitti yhdessä basisti Dave Alexanderin kanssa.
Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "1969" ja ""I Wanna Be Your Dog"." 
Albumin tuotti The Velvet Undergroundista tuttu John Cale, joka soittaa myös alttoviulua levyllä. Albumista julkaistiin vuonna 2005 uusi versio, joka sisältää toisen levyn, jossa on mm. demoversioita albumin kappaleista.
Bajonetti

Bajonetti, kirjaimellisesti "pistin", on liitäntä, jolla objektiivi kytketään järjestelmäkameraan. Bajonetissa on yleensä metallirengas, jolla objektiivi lukitaan nopealla liikkeellä paikalleen runkoon, sekä kytkentä, jolla tarkennuksen ja valotuksen asetuksien ohjaus saadaan välitettyä kamerasta. Nimensä kiinnitys on saanut pistimen kiinnityksestä kiväärin piippuun; hylsypistimet kiinnitetään samankaltaisella liittimellä. Aiemmin vaihto-objektiivit kiinnitettiin kameraan kierteen avulla. Bajonetteja on useita eri tyyppejä, ja useimmilla kameramerkeillä on omat standardinsa. 
Tiettävästi ensimmäisen bajonettikiinnitteisen objektiivin lanseerasi Leica vuonna 1954, kun se esitteli M-sarjansa. Tämä bajonetti on säilynyt muuttumattomana Leican viimeisimpään malliin, M 8:aan saakka.
Shah Jahan

Shah Jahan (5. tammikuuta 1592 Lahore – 22. tammikuuta 1666) oli Intian Suurmogulien valtakunnan viides hallitsija vuosina 1628–1658. Maailmalla hänet tunnetaan parhaiten Unescon maailmanperintökohteeksi valitusta Taj Mahal -muistomerkistä, jonka hän rakennutti persialaisen vaimonsa muistolle.
Shah Jahanin hallituskaudella valtakunta kävi sotia Deccanissa (1636 ja 1655) ja valloitti Bijapurin ja Golcondan. Se joutui puolustautumaan uzbekkien ja persialaisten hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1658 Shah Jahan joutui poikansa Aurangzebin vangitsemaksi ja hänen hallituskautensa päättyi.
Akbarin jälkeiset suurmogulihallitsijat olivat ankarampia kuin Akbar. Myös Jahan oli häikäilemätön hallitsija. Hän jopa määräsi hindutemppeleitä tuhottaviksi, muttei hänen määräyksiään noudatettu. 1700-luvulla eurooppalaiset pystyivät hallitsemaan meriä ja joitakin rannikon alueita, koska suurmogulien valtakunnalla ei ollut laivastoa, Valtakunta kasvoi, mutta enää se ei ollut yhtä vauras. Verotus oli niin ankaraa, että talonpojat luopuivat maistaan välttääkseen verot. Akbarin hyvällä hallintokaudella turvallisiksi tehdyistä teistä tuli nyt rosvojen saalistuspaikkoja.
Rue McClanahan

Eddi-Rue McClanahan (21. helmikuuta 1934 Healdton, Oklahoma – 3. kesäkuuta 2010 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan "Tyttökullat"-televisiosarjassa.
Elämä.
Nuoruus.
McClanahan syntyi Oklahoman Healdtonissa. Hänen äitinsä Dreda Rheua-Nell oli töissä kauneussalongissa ja hänen isänsä William Edwin McClanahan oli rakennusurakoitsija. McClanahanilla oli irlantilaisia ja Choctaw-intiaani sukujuuria. Hän varttui Ardomoressa Oklahomassa ja valmistui Ardomoren High Schoolista 1953. Tulsan yliopistossa hänen pääaineensa olivat saksa ja teatteritaiteet. McClanahan kuului myös Kappa Alpha Theta -sisarkuntaan.
Ura.
McClanahan aloitti näyttelemisen New Yorkin pikkuteattereissa 1957, mutta teki ensiesiintymisensä Broadwayllä vasta 1969 näyttelemällä Sally Weberiä John Sebastianin ohjaamassa musikaalissa Dustin Hoffmanin ja Jimmy Shinen kanssa. McClanahanin läpimurto tapahtui vuonna 1970 televisiosarjassa "Another World", jossa hän näytteli mielipuolista lastenhoitajaa Caroline Johnsonia. Sarjassa hän rakastui hoitamiensa lasten isään ja myrkytti perheen äidin. McClanahanin roolin oli tarkoitus olla korkeintaan muutaman jakson mittainen, mutta se paisuikin vuoden pituiseksi työsuoritukseksi, joka päättyi siihen kun Caroline kidnappasi lapset ja joutui oikeuden eteen. "Another Worldin" jälkeen McClanahan näytteli sarjassa "Where the Heart Is" ilkeää Margaret Jardinia.
McClanahan esiintyi 1980-luvulla suositussa komediasarjassa "Tyttökullat", jossa hän näytteli huikentelevaista Blanche Deveraux'ta. McClanahan palkittiin sarjasta Emmy-palkinnolla.
McClanahan kuoli aivoinfarktiin kesäkuussa 2010.
J. J. Abrams

Jeffrey Jacob Abrams (s. 27. kesäkuuta 1966 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuottaja sekä käsikirjoittaja, näyttelijä ja ohjaaja. Abrams on tullut tunnetuksi hittisarjojen "Alias" ja "Lost" luojana. Vuonna 2013 ilmoitettiin Abramsin ohjaavan myös vuonna 2015 ensi-iltansa saaneen uuden "Tähtien sota" -jatko-osatrilogian ensimmäisen elokuvan '. Vuonna 2017 hänet valittiin myös Colin Trevorrow’n tilalle ohjaamaan vuonna 2019 kyseisen trilogian kolmannen elokuvan '.
Elämä.
Abrams syntyi New Yorkissa ja kasvoi Los Angelesissa. Hänen isänsä on televisiotuottaja Gerald W. Abrams ja äitinsä tuottaja Carol Ann Abrams (omaa sukua Kelvin). Hänellä on sisko Tracy Rosen, joka on käsikirjoittaja. Hän opiskeli Palisades High Schoolissa ja Sarah Lawrence Collegessa. Abrams on juutalainen.
Laulaja Gracie Abrams on J.J. Abramsin tytär.
Serkkuni Vinny

Serkkuni Vinny ("My Cousin Vinny") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut rikoskomediaelokuva. Sen on ohjannut Jonathan Lynn ja pääosissa ovat Joe Pesci, Ralph Macchio ja Marisa Tomei.
Tomei voitti roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin.
Juoni.
Kaupunkilaisopiskelijat juuttuvat Alabaman pikkukaupunkiin syytettynä yllättäen murhasta. Toinen heistä hankkii paikalle serkkunsa, lakia itsekseen opiskelleen Vinnyn (Pesci) ja tämän tyttöystävän (Tomei) auttamaan heitä oikeudenkäynnissä.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää hieman ylipitkän elokuvan näppärästä sanailusta sekä Pescin ja Tomein välisestä kemiasta. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Tast

Tast on kylä Pohjanmaalla entisessä Alavetelin kunnassa Perhonjoen rannalla. Nykyisin Tast kuuluu Kruunupyyn kuntaan. Kylä sijaitsee noin kahden kilometrin päässä Alavetelin keskuksesta Murikasta.
Tastin kylä kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Rakennuskanta on kylässä osittain 1700-luvulta periytyvää, tiivistä, hyvin säilynyttä ja Pohjanmaalle tyypillistä jokivarsiasutusta.
Vuosina 1960 ja 1970 Tast muodosti samannimisen taajaman. Nykyään kylä kuuluu Alavetelin taajamaan.
Monien muiden paikannimien tapaan Tast on myös sukunimi.
Deva

Deva (, ) on kaupunki Romanian Transilvaniassa Mureșjoen varrella. Kaupungissa on noin 61 000 asukasta (2011), ja se on Hunedoaran piirikunnan pääkaupunki.
Historia.
Devan paikalla oli antiikin aikaan linnoitus nimeltään "Singidava". Kaupungin nimen uskotaan tulevan daakialaisesta sanasta "dava", joka tarkoittaa linnoitusta. Toisen teorian mukaan nimen on antanut roomalaisten legioona Legio II Augusta, joka siirrettiin Devaan Britannian Deva Victrixistä, nykyisestä Chesteristä.
Kirjallisia todisteita kaupungin olemassaolosta on ensimmäisen kerran vuodelta 1269. Voivodi János Hunyadin johdolla Devasta tuli tärkeä sotilaallinen ja hallinnollinen keskus. Osmanit tuhosivat sen osittain 1550, ja myöhemmin se korjattiin ja linnoitetta laajennettiin. Prinssi Gábor Bethlen muunsi vuonna 1621 Magna Curian palatsin renessanssityyliseksi.
Kaupunki siirtyi Itävalta-Unkarilta Romanialle ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Armavia

Armavia () oli 12. joulukuuta 1996 perustettu armenialainen lentoyhtiö. Se oli vuonna 2013 maan kansallinen ja ainoa lentoyhtiö, tukikohtanaan Zvartnotsin kansainvälinen lentokenttä Jerevanin lähistöllä.
Armavia aloitti lentotoiminnan vuonna 2001 Turkkiin ja Venäjälle. Vuonna 2002 yhtiö aloitti yhteistoiminnan venäläisen S7 Airlines -lentoyhtiön kanssa, joka osti puolet Armavian osakkeista. Yhtiö hankki yhdessä yhden Airbus A320 -matkustajakoneen. Vuonna 2003 yhtiö sai toimiluvan kansainvälisiin lentoihin, jotka olivat aikaisemmin kuuluneet vuonna 2003 konkurssiin menneelle Armenian valtion omistamalle lentoyhtiölle Armenian Airlinesille. Toisen A320-koneensa yhtiö hankki 2004.
Armavia liittyi IATA:aan 11. toukokuuta 2005. 1. kesäkuuta 2005 armenialaisen liikemiehen Mikhail Baghdasarovin omistama Mika Armenia Trading osti Armavian S7 Airlinesille kuuluneet osakkeet, jolloin yhtiöstä tuli omistuksellisesti kokonaan armenialainen.
Vuonna 2006 yhtiö nousi kansainvälisiin uutisiin, kun 3. toukokuuta Armavian lento 967 syöksyi Mustaanmereen lähellä Venäjän Sotšia. Kaikki koneessa olleet 113 henkeä menehtyivät.
Vuonna 2011 Armavia oli Aeroflotin ohella ensimmäinen lentoyhtiö, joka esitteli uuden Suhoi Superjet 100 -lentokonemallin yhdessä Suhoin kanssa. Armavia ei kuitenkaan koskaan hankkinut itselleen mallin lentokonetta, vaan palautti ainoan käyttämänsä lentokoneen rahoitusonglemien vuoksi.
Armavia oli myynnissä vuodesta 2012 alkaen arviolta noin 50 miljoonan dollarin hinnalla. Yhtiölle ei kuitenkaan löytynyt ostajaa sen suurista veloista johtuen. Yrityksen edustajien mukaan yritys ei selvinnyt vuonna 2008 alkaneesta maailmanlaajuisesta huonosta taloustilanteesta. Yhtiö lopetti kaiken lentotoimintansa 29. maaliskuuta 2013 ja hakeutui konkurssiin 1. huhtikuuta 2013.
Armavian lento 967

Armavian lento 967 oli armenialaisen Armavia-lentoyhtiön lento Armenian pääkaupungista Jerevanista Sotšiin. Lento päättyi mereensyöksyyn 3. toukokuuta 2006 noin kello 01.00 (UTC+3). Armenialaisen Armavia-lentoyhtiön omistama Airbus A320 -tyyppinen kone syöksyi Mustaanmereen kahden epäonnistuneen laskeutumisyrityksen päätteeksi noin 6 kilometrin päähän Sotšin lentokentästä. Venäjän hätätilaministeriön ilmoituksen mukaan kaikki koneessa olleet 113 henkilöä saivat surmansa. Turman syyksi epäiltiin huonoa säätilaa. Onnettomuuskoneen hylky löydettiin aamuyöllä.
Onnettomuuden aiheuttivat miehistön tilannetajun menetystä seuranneet virheelliset ohjausliikkeet.
Paul Spiegel

Paul Spiegel (31. joulukuuta 1937 Warendorf, Saksa – 30. huhtikuuta 2006 Düsseldorf, Saksa) oli Saksan juutalaisten keskusneuvoston ("Zentralrat der Juden in Deutschland") johtaja ja Saksan juutalaisten puhemies.
Paul Spiegel kasvoi karjatilalla ja muutti Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan perheensä mukana aluksi Brysseliin. Spiegel selvisi holokaustista Flanderissa, jossa maanviljelijän perhe piilotteli häntä. Ennen tätä poliisi oli pidättänyt Brysselissä ratsian yhteydessä hänen siskonsa, joka kuoli myöhemmin keskitysleirillä. Spiegel on kuvannut näitä kokemuksiaan kirjassaan "Wieder zu Hause?" ('Jälleen kotona').
Vuosina 1958–1965 Spiegel työskenteli "Allgemeine Jüdische Wochenzeitung" -lehdessä muun muassa toimittajana. 1960-luvulla hän kirjoitti myös moniin muihin lehtiin. 
Vuonna 1993 Spiegelistä tuli Saksan juutalaisten keskusneuvoston johtoryhmän jäsen. Aluksi hän toimi varapuheenjohtajana ja myöhemmin (9. tammikuuta 2000 lähtien Ignatz Bubisin kuoleman jälkeen) puheenjohtajana. 
11. helmikuuta 2004 Spiegel vastaanotti Düsseldorfin Heinrich Heine -yliopiston kunniatohtorin arvon ja hänestä tehtiin synnyinkaupunkinsa Warendorfin kunniakansalainen. 
Spiegel kuoli huhtikuussa 2006. Hän oli saanut 3. helmikuuta keuhkotulehduksen seurauksena sydäninfarktin, jonka jälkeen lääkäri olivat laittaneet hänet keinotekoiseen koomaan.
V.I.P.

V.I.P. on "Popstars2"-televisio-ohjelmassa muodostetun Jane-tyttöbändin toinen albumi vuodelta 2006. Albumilla ei enää esiinny alkuperäiskokoonpanoon kuulunut Daniela Lainela. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan 17. sijalle. Kappaleesta ”V.I.P.” kuvattiin musiikkivideo.
Jane yritti päästä Euroviisuihin Suomen edustajaksi albumin kappaleilla ”V.I.P.” ja ”Sivuoireita”.
Albumilla on Janen jäsenten, Mia Huovilan, Tea Hiillosteen ja Eeva-Leena Tiaisen (o.s. Rautio), soolokappaleet. Hiilloste on kirjoittanut albumin päätöskappaleen ”Menin lankaan”, joka onkin hänen soolokappaleensa ”Liian pitkien teiden” lisäksi. Huovilan soolokappaleina ovat toisena singlenä julkaistu ”Sade sotki parvekkeen” sekä "V.I.P."-singlelläkin ollut ”Sivuoireita”. Tiaisellakin on kaksi soolokappaletta, ”Tyhjää” ja ”Valkoiset valheet”.
Ilmarako

Ilmarako () on pieni reikä kasvin lehden pinnassa. Kaasujen vaihto ilman ja lehden välillä tapahtuu ilmarakojen kautta. Päivän aikana, kun on valoisaa, hiilidioksidi menee sisään ja vesihöyry poistuu. Ilmaraot eivät ole vain reikiä, vaan ne liikkuvat. Illalla, kun aurinko laskee eikä enää ole riittävästi valoa fotosynteesiä varten, ne sulkeutuvat. Ne sulkeutuvat myös, jos on kuiva ilma tai kuiva maa, koska yksi prioriteetti kasvilla on veden säästö. Toinen prioriteetti on, että hiilidioksidia on riittävästi, jotta fotosynteesi ei hidastu.
Ilmarakoja voi olla jopa satoja yhtä neliömillimetriä kohti. Siten yhdessä lehdessä voi olla miljoonia ilmarakoja. Jokainen ilmarako on suorasti herkkä valolle, hiilidioksidille, vesihöyrylle, lämpötilalle ja kasvihormonille, ja epäsuorasti herkkä myös juuriston olosuhteille.
Kasveilla on sisäinen kello, ja kello vaikuttaa myös ilmarakojen toimintaan. Jos kasvi siirretään lampun alle, ilmaraot sulkeutuvat illan aikana ja avautuvat uudelleen aamulla, vaikka valoa on koko ajan. Jos kasvi siirretään pimiöön, ilmaraot avautuvat aamun aikana. Jos on valoa, ne eivät sulkeudu täydellisesti. Jos on pimeä, ne avautuvat vain osittain.
Ilmaraossa on reikä ja kaksi solua sen ympärillä. Nämä kaksi ”huulisolua” liikkuvat, ja niiden tilavuus ja muoto muuttuvat. Yleistä on, että ilmaraot sijoittuvat vain lehden ”abaxial” ala-pinnalle, tai molemmalle pinnoille lajista riippuen.
Veden haihdunta vaikuttaa myös lehden lämpötilaan, koska veden haihduttaminen kuluttaa energiaa.
Ilman sulkeutuvia ilmarakoja kasveja olisi vain kosteilla paikoilla. Voimme nähdä ne vain mikroskoopin avulla, mutta ilmaraot vaikuttavat metsän ja viljan kasvuun ja siihen, miten säännöllisesti puutarhaa on kasteltava.
In the Sign of Evil

In the Sign of Evil on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin debyytti-EP, joka julkaistiin vuonna 1984. EPtä pidetään yleisesti ottaen yhtenä merkittävimmistä thrash metal -julkaisuista.
Tähdellä merkityt löytyvät myös alkuperäisestä julkaisusta, mutta niitä ei ole vain merkitty.
Donkey Kong Junior

Donkey Kong Junior on Nintendon vuonna 1982 julkaisema kolikkopeli. 1980-luvun taipaleensa jälkeen peli julkaistiin myös useille konsoleille ja useimmissa versioissa pelin nimeksi vaihdettiin Donkey Kong Jr. Peli on suoraa jatkoa vuonna 1981 ilmestyneelle "Donkey Kongille".
Pelissä Donkey Kongin poika, Junior, yrittää pelastaa isänsä Marion kynsistä, joka kaappasi tämän sarjan aikaisemmassa osassa. Peli on Mario-pelien historiassa ainoa, jossa Mario on vihollinen. Pelin ideana on, että pieni apina kiipeilee ja hyppii liaaneja pitkin yrittäen päästä samalla maaliin.
Toinen osa Donkey Kong -kolikkopelisarjasta ei ollut mitenkään erityisen suosittu ja ensimmäisen osan suosio jatkuikin muidenkin osien tullessa markkinoille.
Cashmir

Cashmir oli keravalainen rockyhtye, joka oli koossa 1990-luvulta aina vuosituhannen vaihteeseen asti, minkä jälkeen se on pitänyt hiljaiseloa. Yhtyeen jäsenet olivat laulaja Pekka Heino, rumpali Löysä Johansson (joka on sittemmin soittanut myös Jani Wickholmin taustayhtyeessä), kitaristi Jani Eskelinen, basisti Toni Pohjonen ja kosketinsoittaja Tomppa Nikulainen. Yhtyeen kappaleita ovat mm. Suurella Sydämellä -kisan voittanut ”Marvel” sekä ”Mindless Time” ja ”Streets of Common People”. Yhtye julkaisi Atominus Records -levy-yhtiön kautta yhden pitkäsoiton, vuonna 1997 ilmestyneen "Cashmirin".
Vendsyssel-Thy

Vendsyssel-Thy eli Pohjois-Jyllanti (tansk. "Nørrejyske Ø") on saari Tanskan pohjoisosassa. Vendsyssel-Thyn pinta-ala on 4 686 km², ja se on Själlannin jälkeen Tanskan toiseksi suurin saari. Vendsyssel-Thy oli aiemmin osa Jyllannin niemimaata, mutta siitä tuli saari vuosien 1825 ja 1862 tulvien seurauksena. Tätä nykyä Limvuono erottaa sen mantereesta.
Hallinnollisesti Vendsyssel-Thy käsittää osia entisistä Pohjois-Jyllannin, Viborgin ja Ringkjøpingin hallintoalueista eli amteista.