tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alleghenyn piirikunta

Alleghenyn piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 216 045 vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 1 930 neliökilometriä. Pittsburghin kaupunki on piirikunnan hallintokeskus.
Piirikunta perustettiin 24. syyskuuta 1788.
Väestö.
Alleghanyn piirikunnan asukkaista 78,2 prosenttia on valkoihoisia, 12,8 prosenttia afroamerikkalaisia, 3,95 prosenttia aasialaisia ja 1,47 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 7,91 prosenttia väestöstä puhuu myös muita kieli kuin englantia. 97,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 40,5 vuotta.
Alttariliinat

Alttariliinat ovat erityisesti läntisten kirkkojen kirkkorakennusten alttaria peittäviä valkoisia kangasliinoja.
Kirkon alttari on perinteisesti keskiajalta lähtien peitetty kolmella valkealla liinalla. Alimmainen liina on suojaliina, usein valmistettu pellavasta tai muusta suojaavasta materiaalista. Se suojaa muita liinoja kivisestä alttaripöydästä mahdollisesti irtoavalta kosteudelta. Keskimmäinen liina peittää alttaripöydän ja liina ulottuu alttarin päätyjen yli jopa kuorin lattiaan saakka. Kolmas liina on suojaliina, alttaripöydän kokoinen ja se voidaan helposti vaihtaa ja pitää puhtaana.
Koska alttaria on perinteisesti pidetty Kristuksen haudan vertauskuvana, ovat alttarin liinat nähty Kristuksen käärinliinoina ja ne on valmistettu usein pellavasta tai puuvillasta. Niiden voidaan tulkita myös kuvaavan Jeesus-lapsen kapaloliinoja Betlehemin seimessä. Tosin uusissa kirkoissa alttaripöytä jätetään usein paljaaksi ilman mitään liinoja. Näin menetellään usein arkkitehtoonisista tai esteettisistä syistä. 
Alttarin liinoja suojaamaan saatettiin levittää erityinen suojaliina, vesperliina, kun alttari ei ollut käytössä. Tämä tapa on kuitenkin jäänyt pois käytöstä 1800-luvun lopulla.
Armstrongin piirikunta (Pennsylvania)

Armstrongin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 64 735 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Kittanningin kaupunki. Piirikunta on perustettu 12. maaliskuuta 1800.
Charles Secrétan

Charles Secrétan (1815 Lausanne, Sveitsi – 1895 Lausanne, Sveitsi) oli sveitsiläinen filosofinen kirjailija. Hän opiskeli Lausannessa ja kuunteli Münchenissä Schellingin luentoja. Hän vaikutti professorina Lausannessa 1838–1846, Neuchâtelissa 1850–1866, vuodesta 1866 taas Lausannessa. Hän esitti omaperäistä, kristillismielistä filosofista maailmankatsomusta, jossa keskeinen käsite on vapaus, muun muassa teoksissa "Philosophie de la liberté" (1849), joka on hänen pääteoksensa teosten "Principe de la morale" (1884), "La civilisation et la croyance" (1887) ohella. Muita hänen teoksiaan ovat "La raison et le christianisme" (1863) ja "Mon utopie" (1892).
British Lion (yhtye)

British Lion on brittiläinen hard rock -yhtye, jonka basisti on Iron Maidenista tuttu Steve Harris. Yhtyeen ensimmäinen albumi British Lion julkaistiin Harrisin soololevynä hänen 90-luvulta alkaen tuntemiensa yhtyekavereiden kanssa, mutta taustayhtyeestä muodostettiin oikea bändi sen jälkeen. Yhtye julkaisi toisen albuminsa The Burning tammikuussa 2020.
Harris halusi muodostaa yhtyeen pienempiä keikkapaikkoja varten tarkoituksenaan saada itselleen tekemistä Iron Maidenin keikkataukojen ajaksi ja kirjoittaakseen lyhyempiä kappaleita kuin Maidenin kanssa. 
Alun perin British Lion oli kasattu jo 90-luvulla, ja Harris toimi yhtyeen "suojelijana", mutta hän alkoi myös soittaa yhtyeen kanssa. Haastatteluissa Harris on korostanut, ettei ole kyse hänen sooloprojektistaan, vaan oikeasta bändistä.
Faraonismi

Faraonismi on egyptiläinen ideologia, jonka mukaan egyptiläinen identiteetti liitetään etenkin Egyptin muinaiseen historiaan. Ideologia poikkeaa näin esimerkiksi arabinationalismista tai panislamilaisuudesta.
Faraonismi oli osa egyptiläistä nationalistista liikettä. Muinaisesta Egyptistä olivat aluksi kiinnostuneet lähinnä eurooppalaiset, mutta aiheen suosio kasvoi egyptiläisen nationalistisen liikkeen kanssa myös egyptiläisten keskuudessa. Faraonismin huippukausia olivat 1920- ja 1930-luvut. Liikkeen ehkä tunnetuin edustaja tuolloin oli kirjailija ja akateemikko Taha Husain. Faraonismin kannattajat näkivät egyptiläiset ainutlaatuisena kansana muinaisen historiansa kanssa ja egyptiläisten katsottiin näin poikkeavan esimerkiksi arabeista. Faraonismin kannatus hiipui sittemmin, mutta sillä on edelleen merkitystä etenkin Egyptin koptien keskuudessa. Faraonismin ideoita on käytetty myös esimerkiksi muslimiveljeskunnan, panislamilaisuuden ja arabinationalismin vastustajien keskuudessa.
Faraonismi kohtasi egyptiläisessä yhteiskunnassa monia eri ongelmia. Muinainen Egypti tunnettiin Egyptissäkin perinteisesti lähinnä islamin kautta, eivätkä tavalliset ihmiset samaistuneet muinaiseen historiaan. Uskonnon kautta monien oli vaikea hyväksyä myös muinaisen historian polyteismiä.
Faraonismi näkyi aikanaan myös arkkitehtuurissa. Se innoitti esimerkiksi Kairon yliopiston kampusalueen suunnittelua ja Sa'd Zaghlulin haudan rakennusta.
Głogówin piirikunta

Głogówin piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 89 102. Piirikunnassa on yksi kaupunkikunta; Głogów ja viisi maalaiskuntaa, jotka ovat Głogów, Jerzmanowa, Kotla, Pęcław ja Żukowice.
Vuoden 2019 lopussa Głogówin piirikunnassa arvioitiin olevan 89 102 asukasta, joista 51,3 prosenttia naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 90 313 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 70 175 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 58,9 prosenttia ja eläkeikäisten 22,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 757 lasta.
Ivo Grbić

Ivo Grbić (s. 18. tammikuuta 1996 Split, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän siirtyi tammikuussa 2024 englantilaiseen Sheffield Unitediin mutta on syksystä 2024 alkaen pelannut lainalla Turkissa.
Seurajoukkueura.
Grbić on kroatialaisen Hajduk Splitin kasvatti ja pelasi tässä seurassa ensimmäiset pääsarjaottelunsa. Hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 zagrebilaiseen Lokomotivaan. Elokuussa 2020 hän liittyi Atlético Madridiin. Kaudella 2021–2022 hän sai peliaikaa ranskalaisseura Lillessä 21 Ligue 1:n ottelun ja kuuden Mestarien liigan ottelun verran. Grbić teki liigatason debyyttinsä Atlético Madridissa 3. syyskuuta 2022, kun hän korvasi kesken pelin loukkaantuneen ykkösvahti Jan Oblakin tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Real Sociedadia vastaan. Hän pelasi kaudella 2022–2023 La Ligassa 12 ottelua ja Mestarien liigassa yhden pelin. Hän siirtyi Sheffield Unitediin tammikuussa 2024 ja pelasi loppukauden aikana yhdeksän Englannin Valioliigan ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi lainasopimuksella Turkin Superliigaan Çaykur Rizesporissa 22 sarjaottelua. Kaudella 2025–2026 hän on lainalla saman sarjan Fatih Karagümrükissä.
Maajoukkueura.
Grbić on edustanut maataan eri juniorimaajoukkueissa. Hän teki ensiesiintymisensä Kroatian A-maajoukkueessa marraskuussa 2021 pelatussa MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän pelasi MM-karsintaottelun Venäjää vastaan. Nuo ovat 5. syyskuuta 2025 mennessä hänen ainoat maaottelunsa. Grbić oli MM-kilpailuissa 2022 varamaalivahtina saavuttamassa pronssia.
Wólka Pokłonna

Wólka Pokłonna on kylä eteläisessä Puolassa Rakówin kunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa. Kylässä asui 255 asukasta vuonna 2011. Lähin kaupunki Łagów sijaitsee 8,9 kilometrin päässä.
Vuonna 2011 Wólka Pokłonnan asukkaista 44,3 prosenttia oli naispuolisia ja 55,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 24,3 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 64,3 prosenttia ja eläkeläiset 11,4 prosenttia. Rakówin kunnan asukkaista 4,4 prosenttia asuu Wólka Pokłonnassa. Wólka Pokłonnan väkiluku on kasvanut 46 asukkaalla vuodesta 1998, jolloin kylässä asui 209 asukasta.
Eikkula

Eikkula () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön lounaisosassa.
Eikkulan naapurikylät ovat Nurkkila, Suomenniitty, Provani ja Ylönkylä. Eikkulan kyläalue sijoittuu mäkien ja Myllyojan väliseen pieneen viljavaan laaksoon, jonka läpi kulkee Laukantie. Kylän rakennuskanta liittyy Nurkkilan asutuskokonaisuuteen.
Eikkula on asutettu viimeistään 1200-luvulla. Eikkulassa on ollut kaksi kantataloa, Antintalo ja Ylistalo, jotka yhdistettiin vuonna 1917 yhdeksi Ekkullan taloksi. Talon kolme torppaa itsenäistyivät 1920-luvulla ja kylään on syntynyt 1900-luvun jälkipuoliskolla hieman uutta asutusta.
Willem Heda

Willem Heda (14. joulukuuta 1594 Haarlem – 24. elokuuta 1680 Haarlem) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut monokromaattisiin asetelmiin erikoistunut taidemaalari, joka maalasi erityisesti huolellisesti sommiteltuja ruokapöytäasetelmia. 
Elämä ja ura.
Willem Claesz. Hedan vanhemmat olivat kaupunginarkkitehti Claes Pietersz (1558–1632) ja Anna Claesdr. Rooswijk. Hänen varhaisesta opiskelustaan tiedetään vain vähän. Hedan varhaisin tunnettu maalaus on pöytä-asetelma vuodelta 1921. Ei tiedetä koska Heda tarkalleen liittyi Pyhän Luukkaan taidemaalarien kiltaan, mutta vuonna 1631 hän oli jo killan jäsen ja myöhemmin dekaani. 
Heda oli teknisesti erittäin taitava maalari ja ilmeisen arvostettu aikakautensa taiteilijoiden ja taiteen ostajien keskuudessa. Esimerkiksi Peter Paul Rubens omisti kaksi Hedan maalausta, ja Antwerpenin alueen museoissa on useita Hedan töiden kopioita. Myös Hedan johdolla opiskelleesta pojasta Gerrit Willemsz. Hedasta tuli isänsä tavoin maalari, joka keskittyi pöytäasetelmiin. Hedan muita tunnettuja oppilaita olivat Maerten Boelema, Arnold van Beresteyn ja Hendrick Heerschoop.
Useiden kultakauden maalareiden tavoin Heda oli liikemies. Hänen vaimonsa Cornelia Jacobsdr. van Ryck tuli panimosuvusta. Myös Heda oli mukana panimoliiketoiminnassa ja vuonna 1667 hän omisti panimon. Heda osallistui useiden muiden maalareiden tavoin Alankomaiden vuoden 1637 tulppaanimaniaan. Heda oli varakas ja pystyi maksamaan kahdelle viidestä tyttärestään runsaat myötäjäiset, joiden avulla nämä avioituivat vauraisiin panimosukuihin. 
Tyyli ja teokset.
Yhdessä Pieter Claeszin kanssa Heda kehitti nimellä "ontbijtje" (aamiaisteos) tunnetun asetelmamaalauksen genren, jossa aiheena olivat jokapäiväinen ruoka ja pöytäasetelmat. Myöhemmin Heda maalasi nimellä "banketje" (juhlapöytäteos) tunnettuja teoksia, jotka kuvasivat eksoottisempia ruokalajeja ja juhla-astiastoja. Teosten huippukausi ajoittuu 1630-luvulla. Vuosina 1664 ja 1665 maalatut viimeiset tunnetut työt eivät enää saavuttaneet parhaiden töiden tasoa. 
Hedan maalaukset ovat valokuvamaisen tarkkoja. Hän oli teknisesti erittäin taitava erityisesti kuvatessaan erilaisia materiaaleja ja valon heijastuksia. Vaikka maalausten aihevalikoima oli hyvin rajattu, Heda onnistui luomaan yksilöllisiä teoksia. Maalausten värivalikoimaa kutsuttiin monokromaattiseksi, mutta Heda käytti useimmiten ruskeasta, kullasta, vihreästä ja hopeasta koostuvaa rajoitettua väripalettia.
Mustjärv (Orava)

Mustjärv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi Oravan kylässä sijaitsevasta kolmesta järvestä.
Maantietoa.
Järvi on 800 metriä pitkä, 105 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Järvi on yleensä edellä ilmoitettua vielä kapeampi. Sen syvyys on 9,2 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,3 metriä. Järvi sijaitsee mäntyvaltaisella metsäalueella Oravan kylän länsipuolella ja se on metsien ympäröimä. Rannoilla kiertää kapea ja hyllyvä suoreunus, joka jatkuu metsäisenä suoniittynä pitkälle laskuojan suuntaan. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Järven soistuneet rannat kasvavat vedessä kelluvaa turvetta, jonka katkaisee paikoin näkyvät kalkkikivipaljastumat. Monilla rannoilla on vedealainen terassi, joka viittaisi järven vedenpinnan ollen aikaisemmin matalampi. Vedenväri on ruskea tai ruskehtavan punainen. Sen näkösyvyys on 0,5–0,9 metriä ja sekä talvisin että kesäisin sen vesi lämpötilakerrostuu. Talvella järven pinta jäätyy ja se kärsii happikadosta, mutta kesäisin vain alusveden happipitoisuus laskee. Järven vesikasvillisuus kartoitettiin kesällä 1954. Silloin löytyi 12 vesikasvilajia. Sekä kasvi- että eläinplanktonia esiintyi vähän. Järvessä elää mahdollisesti vain hauki, joka on tumman väristä ja pahan makuista. Eräät lähteet mainitsivat myös ruutanan, ahvenen ja särjen. Järven erikoinen ekosysteemi on Virossa ainutlaatuinen. Lisäksi se on kaunis järvi koivikkorantoineen ja kalkkikivirantoineen.
Vesistösuhteita.
Mustjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen valuma-alueen pääuoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järvi on yksi Oravassa sijaitsevasta kolmesta järvestä . Muut kaksi ovat Solda järv ja Orava järv. Mustjärvestä alkava Kamnitsa oja on Rebasmäe ojan sivuhaara. Ojaan tule jälkeenpäin kaivettu oikaisuoja Soldan ja Orava järven välisestä ojasta. Mustjärveen on johdettu oja Solda järvestä. Kamnitsa oja yhtyy Rebasmäe ojaan kuuden kilometrin päässä ja tämä vuorostaa Mädajõkeen siitä kolmen kilometrin päästä. Viimeisen pääuoma Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Vihdoin valmis

Vihdoin valmis on suomalaisen iskelmälaulaja Einin studioalbumi vuodelta 2020. Albumi on esittäjänsä neljästoista. "Vihdoin valmis" jatkaa Einin toista diskokautta, jonka aloitti "Mä jään" -albumi vuonna 2011. "Vihdoin valmiin" sävellyksistä kaikkiaan seitsemän julkaistiin digitaalisina suoratoistosingleinä vuosina 2017–2020.
"Vihdoin valmis" -albumia työstivät muun muassa Aki Tykki, Janne Rintala ja Petri Somer, joka sävelsi teokset "Yhteistä aikaa" ja "Bridget Jones". Mukana oli myös tuottaja NORATURI eli Ellinoora Tuuri.
"Vihdoin valmis" on julkaistu vain digitaalisena suoratoistona. Eini totesi albumistaan: "--- olen viimeiset kaksi vuotta opetellut uutta kevyempää laulutapaa ja se on hyvin kuultavissa tällä albumilla". "Vihdoin valmiin" lyriikat ilmentävät aikuisen, elämää nähneen naisen sielunelämää. "Sä ja mä" kertoo ilmeisen pitkään yhdessä eläneestä pariskunnasta, jolla on jälkikasvua. Laulun kertojaminä haikailee aikaa, jolloin pariskunta oli vasta tavannut - jolloin oli vain sinä ja minä.
Topeliuksen koulu

Topeliuksen koulu on turkulainen noin 600 oppilaan suomenkielinen peruskoulu. Koulussa on luokat 1–9. 
Rakennuksessa todettiin vuonna 2020 sisäilmaongelmia, minkä vuoksi oppilaat siirrettiin väistötiloihin. 
Koulun rehtorina toimii Timo Himanen.
Lääkekehitys

Lääkekehitys on tieteellistä tutkimustoimintaa käyttökelpoisten lääkkeiden löytämiseksi ja niiden ominaisuuksien paremmaksi tuntemiseksi. Laki ja viranomaismääräykset sääntelevät lääketutkimusta. Uuden lääkkeen kehittäminen kestää tyypillisesti ainakin 10–12 vuotta.
Historiaa.
Ensimmäisenä kliinisenä lääketutkimuksena pidetään James Lindin vuonna 1747 suorittamaa koetta, jossa hän erilaisia hoitoja eri potilaille kokeilemalla totesi sitrushedelmien auttavan keripukkiin.
Lääketutkimuksen kulku.
Tutkijat saattavat valita jopa kymmenentuhannen erilaisen molekyylin joukosta muutaman kymmenen tai sata molekyyliä tarkempaan tarkasteluun. Prekliinisessä eli kliinistä edeltävässä tutkimuksen vaiheessa tarkastellaan molekyylin turvallisuutta ja vaikutuksia tietokonemallinnuksella sekä "in vitro", siis soluviljelmissä. Tutkimusta jatketaan eläinkokein.
Ennen ihmisillä tehtäviä eli kliinisiä tutkimuksia lääketutkimus on ilmoitettava viranomaisille. Maailman terveysjärjestön mukaan kaikkien interventiotutkimusten rekisteröiminen on tieteellinen ja eettinen velvollisuus. Maailman terveysjärjestö luettelee verkkosivuillaan pääasialliset kliinisten kokeiden rekisterit. Euroopan unionissa lääketutkimukset ilmoitetaan kansalliselle viranomaiselle, esimerkiksi Suomessa Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskukselle (Fimea), jonka kautta tiedot tallennetaan EudraCT-tietokantaan. Yhdysvalloissa interventiotutkimukset rekisteröidään ClinicalTrials.gov-sivustolle.
Kliininen lääketutkimus jaetaan neljään vaiheeseen eli faasiin:
Kolmannen vaiheen jälkeen lääkeyritys voi hakea lääkevalmisteelle myyntilupaa.
Isidora Žebeljan

Isidora Žebeljan (27. syyskuuta 1967 Belgrad – 29. syyskuuta 2020) oli serbialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Žebeljan opiskeli Belgradin taideyliopiston musiikin tiedekunnassa, josta sai maisterin arvon sävellyksessä opiskeltuaan Vlastimir Trajkovićin johdolla. Vuodesta 2002 hän toimi saman oppilaitoksen sävellysprofessorina. Hänet valittiin vuonna 2006 Serbian tiede- ja taideakatemian jäseneksi. Vuodesta 2012 hän oli myös World Academy of Art and Sciencen jäsen. 
Žebeljan saavutti menestystä Amsterdamissa vuonna 2003 kantaesitetyllä oopperallaan "Zora D". Hänen teoksiaan on esitetty lähes kaikissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kaukoidässä. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi oopperoita, orkesteri- ja kamarimusiikkia sekä musiikki lukuisiin teatterinäytöksiin. Žebeljan sai useita merkittäviä palkintoja, kuten Stevan Mokranjac -palkinnon (2004) ja kolmesti teatterisävellyksistään Sterija-palkinnon. Vuonna 2014 hän sai Välimeren parlamentaarisen edustajakokouksen (PAM) palkinnon. Häneltä tilattiin "Zora D" -oopperan saavuttaman menestyksen vanavedessä teoksia muiden muassa Venetsian biennaaliin ja Bregenzer Festspieleen. 
Žebeljan sävelsi Brodsky-kvartetille, Academy of St. Martin in the Fieldsille, Wienin sinfoniaorkesterille ja monille muille kokoonpanoille. Hänen teoksiaan ovat esittäneet myös muiden muassa , Ostravan Janáček-filharmonikot, I Solisti Veneti, Zagros Ensemble, Wiener Kammeroper, Nieuw Ensemble ja Lutosławski-kvartetti. Žebeljanin teoksia on esitetty myös ISCM:n festivaaleilla. Usein hänen teoksiaan on esittänyt Belgradin filharmoninen orkesteri, ensimmäisen kerran vuonna 1993, jolloin se kantaesitti hänen ensimmäisen sinfoniansa ("Escenas Picaras").
Žebeljan esitti sekä pianistina että kapellimestarina omia teoksiaan ja muiden serbialaissäveltäjien teoksia. Hän johti Dušan Radićin ja Vasilije Mokranjacin teosten kantaesityksiä. Hän esiintyi pianistina myös Brodsky-kvartetin kanssa ja perusti oman Žebeljan-orkesterinsa. Žebeljan kuoli 53-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Horten (sukunimi)

Horten on saksankielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mustjärv (Nohipalu)

Mustjärv (myös "Nohipalu Mustjärv, Tsernajärv") on Virossa Põlvamaalla Räpinan kunnan Nohipalon kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 890 metriä pitkä, 390 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22,2 hehtaaria. Se sijaitsee melko tasaisella hiekkakankaalla ja sen luoteispäässä sijaitsee soranottoalue. Siihen tulee Nohipalosta tie, joka haarautuu järven pohjoispuolella pikkutieksi, johon rakennettu pysäköintialue uimarannalla kävijöille. Järven syvyys on 8,9 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu on 3,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven luoteisosassa, mutta jo järven keskiosassa sijaitsee matalikko. Järven ympäristö on mäntyvaltaista kangasmetsää, mutta monia rantoja reunustaa suovyöhyke. Rantavesi on hiekka- tai sorapohjaa.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (, AT).
Järven pohja muodostuu ruskeasta sorasta, jonka päälle on laskeutunut yli metrinen lietekerros. Järvessä on pieni läpivirtaus, joka on muuttanut sen täysin erilaiseksi kuin viereisen Valgõjärven. Vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 3 kertaa vuodessa eli sen laskennallinen viipymä on noin 122 vuorokautta. Vedenväri on punaruskea tai ruskehtavan punainen. Sen näkösyvyys on 0,4–1,0 metriä. Vaikka järvi on matala ja alttiina tuulille, muodostuu siihen talvisin ja kesäisin lämpötilakerrostumat. Päällysveden ja alusveden lämpötilaero voi olla 20 astetta. Hapettomuutta esiintyy kerrostumisvaiheen lopussa jo kolmen metrin syvyydessä. Vesikasvillisuutta esiintyy vain 10 lajia. Järven planktonkasvusto sisältää harvinaisiakin lajeja. Järvessä elää ainakin hauki.
Vesistösuhteita.
Mustjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järveen on johdettu kaksi metsäojaa, jotka tuovat siihen myös suovettä. Järven valuma-alueen pinta-ala on 9,7 neliökilometriä. Rebasmäe oja yhtyy Mädajõgeen kahdeksan kilometrin päässä Järvepäässä ja se vuorostaan Võhandu jõgeen siitä 12 kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Elias Sehlstedt

Elias Sehlstedt, kirjailijanimi -dt, (8. joulukuuta 1808 Härnösand, Ruotsi – 22. kesäkuuta 1874 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija. Hänen isänsä toimi Härnösandissa kauppiaana. Sehlstedt kävi synnyinkaupungissa kimnaasin ja aloitti opinnot Uppsalassa 1829. Aikomus opiskella oikeustiedettä keskeytyi kuitenkin varojen puutteessa. Hän hankki muutaman vuoden ajan elantonsa kotiopettajantoimella, meni 1836 tullilaitoksen palvelukseen, oli vuodesta 1842 tulliselvittäjänä Memissä, 1847 "matkatarkastajana" Hornstullissa ja 1852 tullitarkastajana Sandhamnissa. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1869. Jo edellisenä vuonna Sehlstedt oli asettunut asumaan Tukholmaan Djurgårdenille. 1. toukokuuta 1875 paljastettiin hänen haudallaan Nya kyrkogårdenilla vapaaehtoisten rahoituksella hankittu muistomerkki, jossa on Frithiof Kjellbergin muotoilema pronssinen medaljonkimuotokuva.
Jo opiskeluaikana Sehlstedt kirjoitteli ahkerasti runoja. Hän sai 1832 nimimerkillä "-dt" joitakin runoja lehtiin, ja samana vuonna hän julkaisi Tukholmassa pienen runovihkon "Norrlandsblommor af -dt". Sen jälkeen hän julkaisi useita runokokoelmia, ennen kuin 1861 ilmestyi ensimmäinen osa kokoelmasta "Samlade sånger och visor, gammalt och nytt". Sitä seurasi neljä muuta, joista kolme ilmestyi hänen elinaikanaan 1862, 1867 ja 1871 ja 1876 viimeinen, johon sisältyy Arvid Ahnfeltin kirjoittama runoilijan elämäkerta. Carl Snoilsky julkaisi 1892 Sehlstedtin "Sånger och visor i urval".
Sehlstedt oli jo heti runoilijanuransa alussa hyvin suosittu, ja säveltäjät halusivat kilpaa säveltää hänen laulujaan. Nuorten opiskelijoiden lauluja "Den moderne kriganen" ja "Norrrlänningens hemlängtan" laulettiin pian kaikkialla Ruotsissa, samoin myöhempiä lauluja. Sehlstedtin laulut olivat pääasiassa humoristisia. Niiden sävy oli lempeän humoristista, tosin satiiriakin niissä on, mutta Sehlstedtin satiiri on ystävällistä, ei kitkerää, ja usein päällimmäisenä sävynä on idylli. Erityisen osan Sehlstedtin tuotantoa muodostavat hänen proosansa ja runomuotoiset humoristiset kuvaukset matkoista eri puolille Ruotsia. Kuvauksia ilmestyi ensin "Svea folk-kalenderissa", ja yleisö otti ne laulujen tavoin myönteisesti vastaan.
Solda järv

Solda järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi Oravan kylässä sijaitsevasta kolmesta järvestä.
Maantietoa.
Järvi on 385 metriä pitkä, 125 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Se sijaitsee Oravan kylän länsipäässä ja sen etelärantaan ulottuu kylän asutusta ja peltomaita. Järven itäpäässä on ruopattu lahti eteläpuolella sen ohittavalle tielle asti. Muualla on sen ympäristö matsämaata. Järven syvyys on 9 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,3 metriä. Lähes kaikkia rantoja kiertää kapea suovyöhyke.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vesistösuhteita.
Solda järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järvi on yksi Oravassa sijaitsevasta kolmesta järvestä . Muut kaksi ovat Mustjärv ja Orava järv. Orava järvestä tulee Soldan itäpäähän oja ja vastaavasti länsipäästä jatkaa Mustjärveen toinen oja. Etelärantaan tulee etelästä Kalkuna oja, joka on pelto-oja. Laskuojaa kutsutaan Kamnitsa ojaksi ja se on Rebasmäe ojan sivuhaara. Vesireitti jatkuu Rebasmäe ojasta Mädajõgeen, joka yhtyy Võhandu jõgeen 20 kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Polku (topologia)

Polku on topologian käsite, joka kuvaa yhteyttä kahden pisteen välillä jossakin topologisessa avaruudessa. Täsmällisemmin määriteltynä "polku" pisteestä formula_1 pisteeseen formula_2 avaruudessa formula_3 on sellainen jatkuva kuvaus
formula_4
että formula_5 ja formula_6.
Tällöin formula_1 on polun "alkupiste", formula_2 on sen "loppupiste", ja polku "yhdistää" pisteet formula_1 ja formula_2.
Intuitiivisesti voi ajatella, että polkufunktion argumentti on aikakoordinaatti formula_11, ja funktio kuvaa pisteen formula_12 liikkumista käyrää pitkin ajan kuluessa. Alkuhetkellä formula_13 piste on polun alkupisteessä formula_14, ja liikkuu sitten jotakin käyrää (polkufunktion kuvajoukkoa) pitkin jatkuvasti, ilman hyppäyksiä, kunnes loppuhetkellä formula_15 se on polun loppupisteessä formula_16.
Koska reaalilukuväli formula_17 on yhtenäinen, niin jatkuva kuvaus formula_18 kuvaa sen yhtenäiseksi joukoksi maaliavaruudessa formula_3. Niinpä polun yhdistämät pisteet kuuluvat samaan yhtenäiseen komponenttiin (intuitiivisesti: yhtenäinen aliavaruus ei voi ulottua epäyhtenäisessä avaruudessa olevan ”aukon” yli). Topologinen avaruus on polkuyhtenäinen, jos sen minkä tahansa kahden pisteen välillä on olemassa polku. Topologian perustuloksiin kuuluu, että jos avaruus on polkuyhtenäinen, niin se on myös yhtenäinen. Käänteinen ei päde: on olemassa yhtenäisiä avaruuksia, jotka eivät kuitenkaan ole polkuyhtenäisiä. Klassinen esimerkki on topologin sinikäyrä.
Ruskolakkisirkkuli

Ruskolakkisirkkuli ("Aimophila ruficeps") on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskolakkisirkkuli voi kasvaa 13–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruskolakkisirkkulin päälaki on väriltään punaruskea ja muuten pää on harmahtavan ruskea. Silmien ympärillä on valkoinen rengas ja nokasta lähtee musta viiksijuova. Linnun selkä on harmahtavan ruskea ja siivet ovat tummemman ruskeat. Ruskolakkisirkkulin pyrstö on pitkä ja pyöreäpäinen. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään harmaat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ruskolakkisirkkulin levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Yhdysvaltoihin Kansasin ja Kalifornian osavaltioihin asti. Lajin elinympäristöä ovat ruohoja ja pensaikkoa kasvavat kallioiset alueet ja kanjonit sekä avoimet mäntyjä ja tammia kasvavat metsät. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat sekä siemenet. Ruskolakkisirkkulin pesimäkausi on maaliskuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan ruohoista kivikkoon tai lähelle maata pensaaseen. Naaras munii kahdesta viiteen vaaleansinertävää munaa.
Eystein Meyla

Eystein Meyla ("Øystein Øysteinsson Møyla", noin 1157–1177) oli Norjan birkebeinien puolueen varhaisaikojen johtaja ja vallantavoittelija. Hän oli kuningas Östen Haraldssonin poika.
Eystein Meyla oli birkebeinien ensimmäisen, kuningas Maunu Erlinginpoikaa ja jaarli Erling Skakkea vastustaneen kapinan johtaja vuonna 1174. Meyla julistettiin kuninkaaksi kaksi vuotta myöhemmin Øyratingetissa, mutta hän sai surmansa kuningas Maunua vastaan käydyssä Ren taistelussa vuonna 1177.
Heimskringlan mukaan Eystein pyysi vuonna 1174 apua Ruotsin jaarli Birger Brosalta kuningas Maunua vastaan. Brosa oli naimisissa Brigit Haraldsdotterin, Norjan kuninkaan Harald Gillen tyttären, kanssa, ja saattoi sen vuoksi olla suopea Eysteinin pyynnölle. Birger katsoi myös, että kapina Maunua vastaan vahvistaisi hänen omaa asemaansa Ruotsissa ja Norjassa. Birger antoikin sekä rahaa että joukkoja Eysteinille. Pian tämän jälkeen kansanjoukko valitsi Eysteinin kuninkaaksi Norjan Markerissa.
Eystein pysytteli joukkoineen Norjan ja Ruotsin raja-alueilla seuraavat kaksi vuotta, pyrkien vähitellen etenemään kohti Vikeniä. Kapinallisten varat alkoivat pian huveta, ja he joutuivat sitomaan tuohta jalkojensa suojaksi. Tästä he saivat nimityksensä "birkebeiner" eli birkebeinit (”Koivujalat”). Kesällä 1176 birkebeinit saivat viimein hankittua aluksen ja purjehtivat pohjoiseen Bergenin ohi, jossa Maunu ja Erling Skakke tuolloin oleskelivat. Birkebeinit hyökkäsivät Nidarosiin (Trondheim) ja valloittivat kaupungin. Øretingetin käräjillä Eystein valittiin kuninkaaksi.
Ympäröiviltä alueilta saapui väkeä ja liittyi birkebeinien joukkoihin. Birkebeinit vetäytyivät kuitenkin kaupungista peläten kuningas Maunun etelästä mahdollisesti saapuvia joukkoja. Maunun ja Eysteinin armeijat kohtasivat viimein tammikuussa 1177 Trondheimin luoteispuolella, jossa käytiin Ren taistelu. Birkebeineillä oli miesylivoima, mutta runsasluminen talvi aiheutti heille vaikeuksia. Eystein pääsi pakenemaan, mutta eräs maanviljelijä tappoi hänet, kun Eystein pyysi tältä verkkoa.
Pihkapirkko

Pihkapirkko ("Aphidecta obliterata") on leppäpirkkojen heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Pihkapirkko on kooltaan 3,5–5,5 mm ja ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen sekä litteä ja väriltään yleensä vaalea peitinsiipien ollessa melko tasaväriset. Peitinsiivet voivat olla osalla lajin edustajista myös ruskeat, hieman punertavat tai lähes kokonaan mustat. Laji elää havupuissa varsinkin kuusissa, mutta sitä voi löytää myös lehtikuusista ja pihdoista. Pihkapirkko talvehtii karikkeessa ja puun tyven raoissa.
Pihkapirkko on Suomessa vakiintunut ja yleinen laji etelästä Oulun korkeudelle asti. Suomessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopan alueella.
Anthony Fantano

Anthony Fantano (s. 28. lokakuuta 1985 Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tubettaja, musiikkikriitikko, vloggaaja ja muusikko. Hänellä on "theneedledrop"-niminen YouTube-kanava, jolla on ollut yli kaksi miljoonaa tilaajaa. Hän julkaisee kanavillaan levyarvosteluja ja käsittelee laajemmin musiikkiin liittyviä ilmiöitä.
Fantanoa syytetään äärioikeistolaisten näkemysten levittämisestä kanvallaan "thatistheplan". Hän ottaa myös kohteekseen feministit ja vähättelee mustia muusikkoja.
Yksityiselämä.
Fantano ja hänen vaimonsa Dominique Boxley asuvat Connecticutissa Middletownissa. Fantano on ateisti ja vegaani. Hän ottaa sosiaalisessa mediassa toisinaan kantaa Yhdysvaltain politiikkaan. Fantano soittaa bassokitaraa.
Pop Smoke

Bashar Barakah Jackson, taiteilijanimeltään Pop Smoke, (20. heinäkuuta 1999 – 19. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2019 julkaistulla kappaleella ”Welcome to the Party”.
Nuoruus ja ura.
Bashar Barakah Jackson syntyi 20. heinäkuuta 1999 Brooklynissä, New Yorkissa, panamalaiselle isälle ja jamaikalaiselle äidille. Jackson oli kirjoilla vähintään yhdeksässä eri koulussa varttuessaan, ja kahdeksannella luokalla hänet erotettiin, kun hän toi aseen kouluun. Jackson kertoi, että hän joutui lapsuudessa pitämään asetta mukanaan kouluissa ja kirkoissa, sillä ihmiset yrittivät tappaa häntä. Ennen rap-uraansa hän käytti huumeita ja joutui asumaan kotiarestissa.
Jackson aloitti musiikkiuransa vuonna 2018 remixaamalla erilaista drill-musiikkia. Jackson julkaisi ensimmäisen singlensä "Welcome to the Party" huhtikuussa 2019 julkaistulta EP-levyltä "Meet the Woo". 808Melo tuotti EP:n jokaisen kappaleen ja elokuussa 2019 singlestä julkaistiin kaksi remix-versioita, joissa olivat mukana Nicki Minaj ja Skepta. Joulukuussa 2019 julkaistiin single "Gatti", jolla hän teki yhteistyötä Travis Scottin ja JackBoysin kanssa.
Jackson julkaisi 7. helmikuuta 2020 toisen EP-levyn "Meet the Woo 2". Hänen debyyttialbuminsa "Shoot for the Stars Aim for the Moon" julkaistiin postuumisti 3. heinäkuuta 2020. Toinen postuumi albumi "Faith" julkaistiin 16. heinäkuuta 2021.
Kuolema.
Jackson kuoli 19. helmikuuta 2020, kun hänet ammuttiin kotiinsa ryöstön yhteydessä Los Angelesissa. Heinäkuussa 2020 ilmoitettiin, että viisi henkilöä on pidätetty liittyen Jacksonin kuolemaan. Heistä kaksi oli alaikäisiä.
The Album (Blackpinkin albumi)

The Album on eteläkorealaisen Blackpink-yhtyeen ensimmäinen koreankielinen studioalbumi. Albumi julkaistiin lokakuussa 2020. The Album sisältää kahdeksan kappaletta, mukaan lukien singlet ”How You Like That”, ”Ice Cream” ja ”Lovesick Girls”.
"The Album" myi ensimmäisen päivän aikana 590 000 kappaletta – enemmän kuin mikään eteläkorealainen tyttöbändi oli myynyt albumeitaan kokonaisen viikon aikana. Albumi myi yli miljoona kopiota, mikä teki siitä ensimmäisen eteläkorealaisen tyttöbändin albumin, joka saavutti tämän myyntimäärän. Se nousi toiselle sijalle Billboard 200 -listalla ja Britannian albumilistalla. Seuraavana vuonna albumista ilmestyi Japanin-painos, jossa neljä sen kappaletta oli käännetty japaniksi.
"The Album" sai Metacriticin sivuilla kahdeksan kriitikon keskiarvona 71 pistettä sadasta.
Góran piirikunta

Góran piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 34 870. Piirikunta on jaettu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Góra, Jemielno, Niechlów ja Wąsosz ja niissä sijaitsee kylien lisäksi kaksi kaupunkia; hallintokeskus Góra ja Wąsosz.
Góran piirikunnalla on yhteistä rajaa Lesznon, Rawiczin, Trzebnican, Wołówin, Lubinin, Głogówin ja Wschowan piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta 28 prosenttia on metsän peitossa. Suurimmat Góran piirikunnan läpi virtaavat joet ovat Oder, Barycz, Orla, Kopanica ja Śląski Rów.
Vuoden 2019 lopussa Dzierżoniówin piirikunnassa arvioitiin olevan 34 870 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 36 817 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 27 456 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,3 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 325 lasta.
Maciej Baran (jääkiekkoilija)

Maciej Baran (s. 27. syyskuuta 1977) on puolalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Baran pelasi urallaan yhden kauden Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa Olimpia Sosnowiecin joukkueessa sekä kolme kautta Puolan pääsarjassa, jossa hän edusti Unia Oświęcimia, KTH Krynicaa ja GKS Katowicea. Baran pelasi Puolan pääsarjassa yhteensä 13 ottelua tehopistein 9+9=18 keräten kuusi rangaistusminuuttia. Puolan mestaruuden hän voitti kahdesti Unia Oświęcimin joukkueessa vuosina 1998 ja 1999.
Baran kuului Puolan joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1997, joissa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja.
Maciej Baran

Maciej Baran voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Mustjärv

Mustjärv on yleinen vironkielinen vesistönimi, joka voi tarkoittaa:
Pia Juul

Pia Juul (30. toukokuuta 1962 – 30. syyskuuta 2020) oli tanskalainen runoilija, proosakirjoittaja ja kääntäjä. Hän sai useita palkintoja ja oli Tanskan akatemian jäsen. Hän opetti myös tanskalaisessa kirjoituskoulussa Kööpenhaminassa.
Alatskivi jõgi

Alatskivi jõgi on 16 kilometriä pitkä joki Viron Tartumaalla, joka laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan.
Joen kulku.
Joki alkaa Väljäkülasta pellon reunalta ja se virtaa aluksi länteen metsän läpi Kokoran puolelle maaston painaumassa sijaitsevalle suolle. Joki toimii samalla suon kuivatusojana ja sieltä se jatkaa pari kilometriä eteenpäin Mustjärveen. Järven jälkeen joki saa luonnollisen kulun, jossa se seuraa soistuneessa laaksossaan hieman mutkitellen sen pohjaa ja virtaa ensin Savastvere järven läpi. Seuraavalla suolla jokeen on kaivettu useita oikaisu-uomia, jotka toimivat rinnakkaisuomina pääuomalle. Jokea kutsutaan täällä myös Kuusejõeksi. Jokea seuraavan harjun takaa laskee Kuningvere järven laskuoja. Näiden jälkeen kapenee jokilaakso Päiksin ja Peatskivin kylissä mäkien väliin ja joki virtaa kapeikon jälkeen Alatskivin kylässä Alatskivi järven ja sitä heti seuraavan Veskijärven läpi. Lopun 4,6 kilometrin matkalla joki on kuin suoraksi kaivettu kanava, joka laskee Peipsijärveen pienessä Rootsikülassa.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä.
Valuma-alue.
Joen valuma-alueen pinta-ala on 41,8 neliökilometriä. Valuma-alueen keskimääräinen leveys, joka saadaan jakamalla valuma-alueen pinta-ala joen pituudella, on vain kolme kilometriä. Valuma-alue rajautuu etelässä Naelaveren peakraavin valuma-alueeseen, jonka pääjärvenä on Peipsijärveen laskeva Lahepera järv. Pohjoispuolella valuma-aluetta reunustaa Torila ojan valuma-alue. Lounaassa, lännessä ja luoteessa sijaitsee Kullavere jõen toinen päähaara Kääpa jõgi, jonka luoteessa virtaava sivuhaara Haavakivi jõgi ulottuu tänne asti. Eteläisellä alueella virtaa myös Emajoen sivuhaara Kargala jõgi, jonka valuma-alue ylettyy vedenjakajalle asti.
Sivu-uomia.
Valuma-alueen kapeudesta johtuen ovat sivuojatkin lyhyitä. Ennen Mustjärveä jokeen on johdettu monia Soopera metsäalueen kuivatusojia. Niistä Kivioja laskee suoraan Mustjärveen. Muutamat pelto-ojat ovat kilometrin pituiset. Kasu metsän johto-oja yhtyy jokeen sen alajuoksulla ja joen loppusuoralla siihen on johdettu useita rinteiltä vetensä saavia ojia.
Järviä.
Edellä luetellut järvet ovat joen läpivirtausjärviä. Valuma-alueella sijaitsee vielä muutama järvi, jotka laskevat suoraan joen pääuomaan. Kuningvere järv on näistä suurin. Muut järvet ovat pikemminkin lampia tai tekojärviä. Niistä maininnan arvoiset sijaitsevat alajuoksun varrella viljeltyjen kunnaiden juurella. Pieni Alatskivi Kaanjärvellä on vain satametrinen laskuoja ja tätä alempana jokeen yhtyy Alasoon kohdalla Vilajärven laskuoja.
Hallintoalue.
Alatskivi jõgi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1052100.
Kiara Advani

Kiara Advani (; oik. Alia Advani, ; s. 31. heinäkuuta 1992 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Tehtyään debyyttinsä komediaelokuvassa "Fugly" (2014), hän näytteli sivuroolia MS Dhonin vaimona urheiluelokuvassa "" (2016). Hän sai kiitosta seksuaalisesti tyytymättömän vaimon roolistaan Netflixin episodielokuvassa "Lust Stories" (2018) ja näytteli naispääosaa telugunkielisessä poliittisessa trillerissä "Bharat Ane Nenu" (2018).
Advani sai laajempaa huomiota rooleistaan romanttisessa draamassa "Kabir Singh" ja komediassa "Good Newwz", jotka kuuluivat vuoden 2019 eniten tuottaneisiin hindielokuviin. Sen jälkeen hän on näytellyt laajalti suoratoistetuissa elokuvissa "Laxmii" (2020) ja "Shershaah" (2021) sekä lipputuloissa menestyneessä kauhukomediassa "Bhool Bhulaiyaa 2" (2022).
Yksityiselämä.
Advani meni naimisiin näyttelijä Sidharth Malhotran kanssa Jaisalmerissa 7. helmikuuta 2023.
Baglit

Baglit ("baglere") olivat yksi Norjan sisällissodissa taistelleista puolueista tai ryhmittymistä. Puolue oli aktiivinen vuosina 1196–1218. Baglit olivat birkebeinien ja kuningas Sverre Sigurdinpojan vaarallisimmat vastustajat. Puolueen nimitys on peräisin muinaisnorjan sanasta "bagall" (iiriksi "bachall" ja latinaksi "baculus"), joka merkitsee piispan sauvaa.
Baglit perustettiin vuonna 1196, ja puolueen johtaja oli Oslon piispa Nikolas Arnesson, joka oli yhdessä arkkipiispa Eirik Ivarssonin kanssa maanpaossa Tanskassa. Bagleihin kuului myös muita piispoja, mutta monet papit pysyivät kuitenkin yhä uskollisina kuningas Sverrelle. Baglit liittoutuivat Sverren muiden vastustajien kanssa ja muodostivat merkittävän uhan kuninkaalle.
Baglit johtivat kirkon taistelua vahvaa kuningasvaltaa vastaan, ja he taistelivat kirkon ja erityisesti arkkipiispan taloudellisten etujen puolesta Norjassa. Birkebeinit vastustivat tätä näkemystä piispoja vastaan suunnatussa kirjoituksessa, joka julkaistiin nimettömänä. Kirjoitus on mitä luultavimmin laadittu Sverren myötävaikutuksella.
Sverren kuoltua baglit ja birkebeinit sopivat rauhasta kuningas Haakon Sverrenpojan johdolla. Sopimuksen mukaan baglien tuli pysyä Helgøyan lähellä Hedmarkissa. Haakonin kuoltua vuonna 1204 oli pidettävä uudet neuvottelut kuningas Inge Bårdinpojan kanssa. Kvitingsøyn sopimuksessa vuonna 1208 päätettiin, että Nikolas Arnessonin sisarenpoika Filippus Simonsson saisi hallita Vikeniä ja Opplandenea. Filippus tunnusti kuninkaan suvereniteetin alueella, mutta hän hallitsi aluetta kuninkaan nimessä kuolemaansa saakka. Filippus Simonssonilla oli oma kanslia, oma sinetti ja hän jopa lähetti lähettiläitä ulkomaille. Kun sekä Filippus että birkebeinien tukema kuningas Inge kuolivat vuonna 1217, baglit ja birkebeinit solmivat lopullisen rauhan, ja kummatkin tunnustivat kuningas Haakon IV Haakoninpojan ylivallan.
Heinrich Seidel

Heinrich Seidel (25. kesäkuuta 1842 Perlin, Mecklenburg – 7. marraskuuta 1906 Gross-Lichterfelde, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli insinööritieteitä ja oli teknisillä aloilla kyvykäs mutta omistautui vuoden 1880 jälkeen yksinomaan kirjallisuudelle. Seidel oli Jean Paulin seuraajia. Hän pyrki arjen pienten sattumusten ja tilanteiden kautta huumorin ja ilon sävyttämin kuvauksin kirkastamaan luonnon ja ihmisten maailman pikkuseikkoja. Hänen novelleistaan on tunnetuin "Leberecht Hühnchen" (kokoelmassa vuodelta 1882), jota aikoinaan käytettiin saksan kielen kouluopetuksessa.
Seidelin veli oli taidehistorioitsija Paul Seidel (s. 1858).
Adriana Ferreira

Adriana Ferreira (s. 1990 Cabeceiras de Basto) on portugalilainen huilisti.
Ferreira sai diplominsa Pariisin konservatoriosta, jossa opiskeli vuosina 2008–2015 Sophie Cherrier'n, Vincent Lucas'n ja Pierre Dumailin johdolla. Hän suoritti opintoja myös Benoît Fromangerin johdolla Berliinin Hanns Eisler -musiikkiyliopistossa ja sai oppiarvon musiikkitieteessä Pariisin yliopistosta. Ferreira sai vuonna 2010 Tanskassa ensipalkinnon Kansainvälisessä Carl Nielsen -kilpailussa. Vuonna 2013 hän saavutti kolmannen sijan Kōben kansainvälisessä huilukilpailussa ja vuonna 2014 ensipalkinnon Italian Kansainvälisessä Severino Gazzelloni -huilukilpailussa. Ferreiralle myönnettiin vuonna 2014 myös jaettu toinen sija Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa; ensipalkintoa ei jaettu.
Vuosina 2012–2018 Ferreira toimi Ranskan kansallisorkesterin ja vuosina 2016–2017 Rotterdamin filharmonikkojen ensihuilistina. Vuonna 2018 hänestä tuli Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian ensihuilisti. Hän on soittanut monien muidenkin orkesterien solistina ja esiintynyt useilla festivaaleilla, kuten Kuhmon kamarimusiikissa. Ferreira on tehnyt yhteistyötä useiden säveltäjien kanssa ja kantaesittänyt uusia teoksia. Hän julkaisi ensimmäisenä levytyksenään vuonna 2011 "Danse des Sylphes" -albumin pianisti Isolda Crespi Rubion kanssa.
Paul Seidel

Paul Seidel (14. huhtikuuta 1858 – 5. joulukuuta 1929) oli vuodesta 1894 Preussin kuninkaanlinnan taidekokoelmien johtaja, vuodesta 1896 Hohenzollern-museon ylijohtaja. Hän kirjoitti muutamia kirjoja Preussin hovin suhteesta taiteeseen, etenkin maalaustaiteeseen. Vuodesta 1897 hän julkaisi perustamaansa "Hohenzollern-vuosikirjaa".
Seidelin veli oli kirjailija Heinrich Seidel.
Sulo Salmi (kuvataiteilija)

Sulo Sakari Salmi (9. helmikuuta 1912 Ulvila – 6. kesäkuuta 1986) oli suomalainen taiteilija, joka käytti töissään muun muassa abstraktia maalaustekniikkaa. Salmi kävi Taideteollinen keskuskoulun vuosina 1945–1948. 
Ura.
Salmen töitä oli ensi kertaa näyttelyssä Porissa vuonna 1949. Lisäksi hän osallistui useisiin kotimaisiin yhteisnäyttelyihin vuosina 1951–1965. Yksityisnäyttelyitä Salmella oli Porissa vuosina 1957–1959 sekä 1965, 1966 ja 1972, Eurajoella 1961, Harjavallassa 1969 ja Ulvilassa 1975. Kansainvälisissä näyttelyissä Salmi oli mukana Porin Taiteilijaseuran näyttelyissä Bremerhavenissa ja Bremenissä 1971 sekä Latviassa 1972 ja 1977. Lisäksi hänen oli Pohjanlahden biennaalissa Raumalla vuonna 1977.
Salmi työskenteli taideopettajana Porin Piirustuskoulussa vuosina 1972–1973 ja oppikoulussa 1974–1976. Hän oli mukana Porin Taiteilijaseuran, Satakunnan kuvataiteilijoiden ja Kuvataiteilijasenioreiden toiminnassa. Salmi oli myös Porin Taiteilijaseuran kunniajäsen sekä Porin työväen kuvataiteen ystävien perustajajäsen.
Salmen teoksia on Porin, Kankaanpään, Harjavallan ja Kokemäen kaupungien sekä Rauman taidemuseo ja Maire Gullichsenin kokoelmissa.
Yksityiselämä.
Salmen vanhemmat olivat laitosmies Werner Bernhard Salmi ja Jenny Palola. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Elli Elisabet Taimi ja toinen Eila Kyllikki Isokorpi. Salmella on kaksi tytärtä: Aila Kyllikki (s. 1959) ja Lea Tuulikki (s. 1962).
Kuningvere järv

Kuningvere järv on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Kuningveren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 760 metriä pitkä, 470 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee metsäisen laakson pohjalla ja se on soikean muotoinen järvi. Kokoraan vievä tie kulkee järven lounaispuolelta ohi pitkin harjumaista mäkeä ja muualla on järven ympärillä mäkialueen yhtenäisiä rinteitä. Järvi on 7,4 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,8 metriä. Sen syvänne sijaitsee järven keskustan luoteispuolella . Vaikka järvi on matala, ovat sen rannat paikoitellen jyrkät . Järvi on saareton. Pohjoispuolella on Kuningveren kylän asutus rakennettu mäen rinteiden yläpäähän. Sieltä tulee järvelle polkuja ja yksi oja. Lounaispuolella kulkevalta tieltä tulee yksinäinen tie suoraan rantaan. Rannat ovat suurimmaksi osaksi autiot.
Historiaa.
Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjoen jokilaaksossa. Järven erottaa Mustjärvestä niiden välissä sijaitseva harjujakso Tagamägi. Suulisen perinteen mukaan järven nimi johtuu kuninkaasta, joka asui järvellä tai hukkui siihen. Järveltä tunnetaan arkeologine kohde ensimmäiseltä esikristilliseltä vuosituhannelta.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Järven veden kalkkipitoisuus on siten keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järven rannat ovat pääasiassa hiekkaa, joka jatkuu rantaveden pohjassakin. Keskellä järveä hiekkapohja vaihtuu metrin paksuiseen mutapohjaan. Vedenväri on vihertävän keltaista ja näkösyvyys on 0,9–1,3 metriä. Vesi vaihtuu järvessä keskimäärin kerran vuodessa eli sen laskennallinen viipymä on noin 12 kuukautta. Vuonna 1957 kartoitettiin vesikasvillisuus, jolloin löytyi 18 eri kasvilajia. Järven pohjaeliöstön määrä on niukka, mutta järvessä elää jokirapua. Järvessä elää ainakin ahven, hauki, kiiski, kuha, ruutana, särki, lahna, salakka ja pasuri.
Vesistösuhteita.
Kuningvere järv kuuluu Alatskivi jõen valuma-alueeseen ja sen laskuoja yhtyy jokeen pari sataa metriä Savastvere järven alapuolella. Kuningvereen tule vain muutama erittäin lyhyt oja, mutta järven pohjassa olevat lähteet tuovat järveen niin paljon vettä, että laskuoja on 1,5 metriä leveä. Järven valuma-alueen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä, josta järven osuus on 8 %. Alatskivi jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.