tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koboltti(III)fluoridi

Koboltti(III)fluoridi eli kobolttitrifluoridi (CoF3) on koboltti- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä fluoraavana reagenssina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa koboltti(III)fluoridi on vaaleanruskeaa kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Yhdiste on hygroskooppista ja reagoi veden kanssa hapettaen sen hapeksi. Orgaanisiin liuottimiin koboltti(III)fluoridi ei liukene. Kidevedettömän koboltti(III)fluoridin lisäksi tunnetaan kidevedellinen dihydraatti (CoF3·2H2O), joka on väriltään punaista. Voimakkaana hapettimena koboltti(III)fluoridi reagoi kiivaasti hapettuvien orgaanisten yhdisteiden, esimerkiksi alkoholien, kanssa. Metallioksidien kanssa se muodostaa metallifuorideja, joissa metalli on usein korkealla hapetusluvulla.
Valmistus ja käyttö.
Koboltti(III)fluoridia valmistetaan fluoraamalla kobolttifluoridia tai -kloridia fluorilla 150–250 °C:n lämpötilassa. Yhdistettä käytetään fluoraavana reagenssina erityisesti orgaanisen kemian synteeseissä. Se korvaa vetyatomit fluorilla reagoidessaan tyydyttyneiden, tyydyttymättömien tai aromaattisten hiilivetyjen kanssa. Alkeenien ja alkyynien kanssa se voi reagoida myös additioreaktiolla. Koboltti(III)fluoridia käytetään myös metallifluoridien valmistamiseen ja se reagoi ammoniakin kanssa muodostaen typpitrifluoridia.
Henrik Håkansson

Henrik Håkansson (s. 1968 Helsingborg, Ruotsi) on kansainvälisesti tunnettu ruotsalainen nykytaiteilija, joka työskentelee sekä Berliinissä (Saksassa) että Falkenbergissä (Ruotsissa). Hän valmistui Tukholmassa toimivasta Konstfack-taidekorkeakoulusta vuonna 1993. Hänen tuotantoaan on ollut julkisesti esillä niin Ruotsissa kuin ulkomaillakin vuodesta 1992 lähtien.
Monet Håkanssonin töistä tarkastelevat ympäristöä, sen kasveja ja eläimiä sekä ihmisten luontosuhdetta. Hän on tarkastellut esimerkiksi useiden uhanalaisten lintujen elinoloja maailmalla ja ekosysteemejä Teoksissaan hän on yhdistellyt useita taiteen muotoja esimerkiksi rakentamalla hyönteisyhteiskunnille (ilmeisesti mehiläisille) paviljonki-installaation pellolle tai tutkimalla teoksessaan, miten sammakkoyhteisö hyppii elävän dj:n säestyksellä. Hän on kuvannut ihmistä tappajana ja saalistajana näyttäessään esteettisen teosasun muodossa dokumentointeja hyönteispyydyspaperiin kertyneistä Idänkurokas-kukkakärpäsistä. Taiteellisessa luomisprosessissaan hän saattaa olla vuorovaikutuksessa eläintieteen tutkijoiden kanssa. Useissa teoksissa hän käyttää aineksenaan musiikkia ja elokuvaa. 
Håkansson pitää itseään erityisesti luonnon tarkkailijana. Suomessa Håkanssonin tuotantoa on ollut esillä esillä ainakin vuonna 2018 Ihme-nykytaidefestivaalilla Helsingissä. Hän tarkasteli elokuvassaan The Beetle (2018) Mätäojan varrella Vantaan Myyrmäen alueella eläviä uhanalaisia Halavasepikkä-kovakuoriaisia ja niiden elinympäristöä.
Snellman-säätiö

Snellman-Säätiö on Kokoomuksen Nuorten Liiton vuonna 1948 perustama säätiö. Snellman-Säätiön toiminnan tarkoitukseksi on merkitty nuorison tukeminen ja innostaminen kehittävään ja hyödylliseen opinto- ja muuhun harrastustoimintaan.
Historia.
Säätiön perustaminen.
Snellman-Säätiön perustamista koskeva hakemus jätettiin Oikeusministeriöön 10. lokakuuta 1948. Säätiön perustamislupa hyväksyttiin 15. lokakuuta 1948. Säätiön peruspääomaksi merkittiin tuolloin 50 000 markkaa ja käyttörahastoksi 200 000 markkaa.
Säätiön perustamisasiakirjan allekirjoittivat Kokoomuksen Nuorten Liiton liittotoimikunnan ja työvaliokunnan jäsenet. Heitä olivat Jussi Saukkonen, Lauri Järvi, Jaakko Hakala, Pertti Tulenheimo, Eero Saurama, Signe Sarkasuo, Veikko Sjöblom, A. Silvennoinen, Gunnar Piispanen ja liiton pääsihteeri Leo Tujunen.
Säätiön ensimmäiseen hallitukseen kutsuttiin eversti V. A. M. Karikoski, filosofian maisteri Jussi Saukkonen, päätoimittaja Lauri Aho, kansanedustaja Päiviö Hetemäki, kansanedustaja Jaakko Hakala, kansanedustaja Niilo Honkala, filosofoian maisteri Kerttu Ignatius, opettaja Lauri Järvi, sosiaalijohtaja Akseli Kaskela, johtaja Armas Lassila, vuorineuvos Eero Mäkinen, pankinjohtaja Heikki Paloheimo, hallitusneuvos Arvo Salminen, toiminnanjohtaja Eero Saurama, valtiotieteiden maisteri Veikko Sjöblom, pääsihteeri Leo Tujunen, insinööri Pertti Tulenheimo ja kaupunginjohtaja Arno Tuurna.
Linnaistenmäen Snellman-opiston omistajana 1948–1961.
Snellman-Säätiö hankki 16. lokakuuta 1948 omistukseensa Tuusulan Tuomaalankylässä sijainneen Linnaistenmäen. Paikka kunnostettiin kokoomuksen ja sen rinnakkaisjärjestöjen kurssikeskukseksi. Paikan nimeksi annettiin säätiön mukaan Snellman-opisto.
Snellman-opisto toimi kokoomuksen koulutuskeskuksena vuoteen 1961 asti, jolloin säätiö hankki omistukseensa entisen Kauppalehden kiinteistön Fabianinkatu 28:ssa. Keskustoimistojen lisäksi kiinteistössä oli tilaa myös kursseja ja kokouksia varten, jolloin tarve erilliselle opistolle poistui. Linnaistenmäen myynnin vahvistava kauppa solmittiin 18. tammikuuta 1961. 11 toimintavuoden aikana Snellman-opisto koulutti noin 8000 puoluetyöntekijää.
Linnaistenmäen kiinteistöstä saadut varat sijoitettiin säätiö perustamaan Asunto-osakeyhtiö Kaartintorpantie 6:een, johon säätiö perusti opetustiloja ja oppilasasuntolan. 1970-luvulla säätiö julkaisi Näkökulma-nimistä vuosikirjaa.
Stipendirahasto.
Säätiö on perustanut stipendirahaston, josta jaetaan apurahoja oikeistolaisten lehtien toimittajille ja puolueen tarkoitusta tukevaan toimintaan.
Huugo Nyberg

Huugo Henrik Nyberg (16. lokakuuta 1873 Laukaa – 8. syyskuuta 1935 Helsinki) oli pappi ja toimittaja, joka nimitettiin Suomen ensimmäiseksi kuuromykkien matkapapiksi yhdessä Jalmari Vesenterän kanssa. 
Henkilöhistoria.
Huugo Nybergin vanhemmat olivat kauppias Henrik Wilhem Nyberg ja Leena Sofia Puranen ja puoliso vuodesta 1901 Helmi Amanda Länkelä (k. 1935). Nyberg tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1893, suoritti teologian erotutkinnon 1897 ja vihittiin papiksi 1898. Valmistuttuaan Nyberg työskenteli ylimääräisenä pappina Mikkelissä ja Ristiinassa, kuuromykkien pappina hän toimi vuodesta 1908 aina kuolemaansa saakka. Nyberg toimitti "Kuuromykkäin Lehteä" vuodesta 1916 ja "Tidskrift för Dövstumma" -lehteä vuodesta 1925. Hän toimi myös Kuuromykkäin liiton johdossa, NMKY:n sekakuoron johtajana yli 30 vuotta ja sävelsi hengellisiä lauluja. Yksi hänen sävellyksensä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa: Lars Stenbäckin kirjoittaman virren "Silmäisi eteen, Jeesus" (virsi 288) sävelmänä. Sävelmä on toiseen tekstiin liitettynä englanninkielisessä kokoelmassa "The Church Hymnary" 1973 (666 "O thou, my Judge and King”), sekä saksankielisessä katolisessa "Gotteslob" virsikirjassa. (399 Gott loben in der Stille) Günter Baldersin kirjoittamaan tekstiin.
Rovastin arvonimen Nyberg sai vuonna 1930.
R.Smg. Goffredo Mameli

R.Smg. Goffredo Mameli oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1926 vesillelaskettu Mameli-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cantieri navali Tosilta Tarantosta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1929.
Palvelus.
Alus poistettiin luettelosta 9. syyskuuta 1943.
Affoltern (Zürich)

Affoltern on sveitsiläisen Zürichin kaupunginosa () ja entinen kunta (Affoltern bei Zürich). Affoltern on osa Zürichin kaupungin piiriä nro 11 (), jonka muut osat ovat Oerlikon ja Seebach. Kaupunginosassa on runsaat 26 000 asukasta ja työpaikkoja on kolmisen tuhatta.
Historiaa.
Affoltern bei Zürich oli itsenäinen kunta vuoteen 1934, josta lähtien se on ollut osa Zürichin kaupunkia. Affoltern on muuttunut 1950-luvulta alkaen asuinlähiöksi, josta käydään töissä muualla:
Katzenseen luonnonsuojelualue sijaitsee Affolternin pohjoisosassa, osittain naapurikunta Regensdorfin puolella.
Jyrki Lappi-Seppälä

Jyrki Juhani Lappi-Seppälä (s. 5. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen kääntäjä. Hän on etenkin espanjan- ja portugalinkielisen kaunokirjallisuuden suomentaja.
Elämä ja ura.
Lappi-Seppälä oli jo lapsena hyvin kiinnostunut kielistä ja kirjallisuudesta ja käänsi 1960-luvulla espanjankielistä runoutta koulu- ja osakuntalehtiin. Hän oli monen vuoden ajan kuoro- ja soololaulajana Yleisradion ”Lastenkamarin iltasoitto” -ohjelmissa. Vuonna 1959 Jyrki Lappi-Seppälä näytteli elokuvassa "Taas tapaamme Suomisen perheen" ja 1961 elokuvassa "Tyttö ja hattu". Lappi-Seppälä kirjoitti ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän valmistui Helsingin yliopistosta 1976 pääaineenaan yleinen kielitiede, romaaninen filologia sekä lehdistö- ja tiedotusoppi. Lappi-Seppälä on opiskellut lisäksi espanjan kieltä ja kulttuuria Tukholman yliopistossa ja Madridin Complutense-yliopistossa.
Lappi-Seppälä on käsikirjoittanut elokuvan "Confiteor", joka oli yksi episodi elokuvasta "Tunteita" (1965), ja näytellyt siinä pääosaa.. Hän on osallistunut yhdessä Jaakko Talaskiven kanssa myös muihin kokeellisiin elokuvahankkeisiin. Kirjallisuuden kääntämisen ohella Lappi-Seppälä on ollut 1970–1980-luvuilla päivätyössä kustannustoimittajana, kustantajana ja kirjapainon johtajana Suomessa sekä Kepan kehitysyhteistyöprojektin koordinaattorina Keski-Amerikassa. Suomen liityttyä 1995 Euroopan unioniin Lappi-Seppälä työskenteli kielialan päällikkövirkamiehenä Euroopan yhteisöjen eri elimissä, muun muassa EU-komission käännöstoimen pääosaston suomen kielen osastopäällikkönä ja kieliasioiden neuvonantajana EU:n Tallinnan-edustustossa.
Jäätyään eläkkeelle EU-virasta Lappi-Seppälä on jatkanut espanjan- ja portugalinkielisen kirjallisuuden suomentamista. Hänen tärkein työnsä on ollut Miguel de Cervantesin klassikon "Don Quijote" uusi suomennos. Lappi-Seppälä tunnetaan lisäksi muun muassa Isabel Allenden, Jorge Amadon, Alejo Carpentierin, Julio Cortázarin, Sergio Ramírezin, Luiz Ruffaton, Mario Vargas Llosan ja Manuel Vázquez Montalbánin teosten suomentajana. Lappi-Seppälä on myös julkaissut omaelämäkerrallisen teoksen "Tuulimyllyjä päin" (2015). 
Espanjan kuningas Felipe VI on myöntänyt Lappi-Seppälälle Espanjan siviiliansioritarikunnan komentajamerkin. 
Yksityiselämä.
Jyrki Lappi-Seppälän isä oli arkkitehti ja kokoomuksen kansanedustaja Jussi Lappi-Seppälä ja äiti maisteri Aulikki Lappi-Seppälä (o.s. Koskimies), jonka vanhemmat olivat professori A. V. Koskimies ja runoilija Ilta Koskimies (o.s. Bergroth). Lappi-Seppälän tytär on jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja Rosa Lappi-Seppälä.
Camp Fire (2018)

Camp Fire oli tuhoisa metsäpalo Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Camp Fire oli Kalifornian historiassa eniten kuolonuhreja vaatinut ja muutenkin tuhoisin metsäpalo. Palo alkoi 8. marraskuuta. 2018, Butten piirikunnassa, Pohjois-Kaliforniassa. Se on myös tappavin metsäpalo Yhdysvalloissa sitten vuoden 1918 Cloquet Firen, sekä myös koko Yhdysvaltojen kautta aikojen kuudenneksi tappavin metsäpalo. Palo sai nimensä, syttymispaikkansa Camp Creek Roadin mukaan. Palossa menehtyi 88 siviiliä, ja viisi palomiestä loukkaantui. Paloalue oli noin 62 053 hehtaaria, ja se tuhosi 18 793 rakennusta, joista 13 972 omakotitaloa, 528 liikerakennusta ja 4 293 muuta rakennusta. Suurin osa vahingoista tapahtui kahden ensimmäisen päivän aikana. 19. marraskuuta, vakuutetun omaisuuden vahinkojen arvioitiin olevan 7,5–10 miljardia dollaria.
Palon alta evakuoitiin Paradise, Magalia, Centerville, Concow, Pulga, Butte Creek Canyon, ja Yankee Hill. Palo uhkasi myös Butte Valleyn, Chicon, Forest Ranchin, Helltownin, Inskipin, Orovillen, ja Stirling Cityn yhteisöjä. Ensimmäisen päivän aikana palo käytännössä tuhosi Concowin yhteisön ja Paradisen kaupungin ja poltti asuintaloja, yrityksiä, kirkkoja, sairaalan, kouluja ja lepokodin. Palo alkoi samana päivänä kuin Woolsey Fire ja Hill Fire Etelä-Kaliforniassa. Palo oli saatu kokonaan hallintaan 25. marraskuuta 2018.
Anja Forss

Anja Esteri Forss (s. 17. toukokuuta 1930 Mellilä) on suomalainen Porissa asuva eläkkeellä oleva opettaja ja kirjailija. Hän pääsi ylioppilaaksi Loimaan yhteiskoulusta 1949 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Turun opettajakorkeakoulusta 1952. Forss toimi harjoituskoulunopettajana Heinolan opettajaseminaarissa 1953–1959, kansakoulunopettajana Porissa 1959–1970 ja erityisopettajana 1970–1988. Forss piti radiopakinoita Yleisradion ohjelmissa "Aamuvihje", "Eläimet ja me" ja "Koulun ääni" vuosina 1982 ja 1985 sekä pakinoi Radio Porissa vuosina 1985–1991. 
Forssin vanhemmat olivat pienviljelijä Kalle Johannes Lehtonen ja kampaaja Elma Erika (o.s. Raudanpää). Puoliso on ollut Pentti August Forss vuodesta 1951. 
Forss allekirjoitti 5313 kirjallisuuden tekijän, lukijoiden ja muiden tukijoiden kera vuonna 2012 avoimen kirjeen Suomen hallitukselle lainauskorvausmäärärahojen korottamiseksi.
Velkavankeus

Velkavankeus on maksuvelvollisuuden laiminlyöneelle henkilölle tuomioistuimen tai täytäntöönpanoviranomaisen päätöksen nojalla määrätty vankeus, jonka tarkoituksena on pakottaa vanki nopeammin täyttämään maksusitoumuksensa tai tehdä tyhjäksi hänen pakenemisensa. Suomessa velkavankeus oli mahdollinen ulosmittauksen pakkokeinona vuosina 1734–1897 voimassa olleen lain mukaan. Velkavankeuden kumoava laki oli valmis 1895, mutta se tuli voimaan 1897.
Nykypäivänä velkavankeus-termiä käytetään pääasiassa kielikuvana viitaten tilanteeseen, jossa velkojen kulut nousevat niin suuriksi, ettei tuloista jää niiden maksamisen jälkeen ylimääräistä jäljelle.
Kapteeni Kari

Kapteeni Kari () on ranskalainen vuoden 2010 animaatiosarja. Se kertoo Kapteeni Karista, joka matkaa avaruudessa miehistönsä kanssa.
Ääninäyttelijät.
Suomenkieliset äänet 
Tuotanto: Uptempo Oy
Giovanni Battista Guadagnini

Giovanni Battista Guadagnini (23. kesäkuuta 1711 – 18. syyskuuta 1786) oli italialainen viulunrakentaja.
Guadagnini oli 1700-luvun arvostetuimpia viulun rakentajia, lähes Antonio Stradivarin tasoinen. Guadagninia kutsutaan usein viimeiseksi suureksi viuluntekijäksi.
LähiTapiolan Guadagnini-viulu.
LähiTapiola hankki omistukseensa Guadagninin vuosina 1746–1747 Italiassa valmistaman viulun kokoelmaansa kesäkuussa 2017. Viulu restauroitiin vuosina 2015–2016 Euroopan arvostetuimpiin kuuluvassa restaurointiateljeessa Hieronymus Köstlerissä Stuttgartissa. Viulu annettiin Radion sinfoniaorkesterin 2. konserttimestarin Emma Vähälän käyttöön.
Ximo Puig

Ximo Puig i Ferrer (s. 4. tammikuuta 1959 Morella) on espanjalainen poliitikko, joka toimiValencian itsehallintoalueen johtajana ("president de la Generalitat Valenciana") vuodesta 2015 vuoteen 2023.
Ximo Puig on ammatiltaan journalisti. Hän on työskennellyt seuraavissa tiedotusvälineissä: "El Periódico Mediterráneo", Antena 3 Radio, Radio Popular ja uutistoimisto Agencia EFE. 
Vuosina 1995–2012 Puig oli kotikaupunkinsa Morellan pormestari. Hän on toiminut luottamustehtävissä Espanjan edustajainhuoneessa ja Valencian itsehallintoalueen hallituksessa.
R.Smg. Pier Capponi

R.Smg. Pier Capponi oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Mameli-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cantieri navali Tosilta Tarantosta, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1925. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1929.
Palvelus.
Alus upotettiin 31. maaliskuuta 1941.
Šahrokh

Šahrokh oli timuridien valtakunnan hallitsija isänsä Timur Lenkin kuoleman jälkeen vuodesta 1405 vuoteen 1447 saakka. Šahrokhin onnistui säilyttää osa isänsä valtakuntaa kasassa ja hänen valtakautensa oli suhteellisen rauhallinen. Hänet tunnettiin myös taiteiden ja arkkitehtuurin tukijana.
Elämäkerta.
Šahrokh syntyi 30. elokuuta 1377 Samarkandissa nykyisessä Uzbekistanissa. Šahrokh oli Timur Lenkin neljäs ja nuorin poika. Timur oli vallannut itselleen suuren valtakunnan, mutta valtakunta ei kestänyt valloittajansa kuolemaa. Usein valloitettujen alueiden paikalliset dynastiat oli jätetty asemiinsa ja kun Timur kuoli vuonna 1405, monet näistä paikallisista dynastioista irtautuivat valtakunnasta. Timurin kuolemaa seurasi myös valtataistelu hänen perillistensä parissa. Timur ei ollut epäluuloissaan antanut poikiensa tai pojanpoikiensa nousta liian vaikutusvaltaisiin asemiin. Lisäksi perinteisen turkkilaisen ja mongolilaisen ajattelutavan mukaan hallitsijalla ei ollut määrättyä seuraajaa, vaan seuraavan hallitsijan tuli osoittaa kyvykkyytensä kukistamalla kilpailijansa. Seurauksena oli sisällissota, jonka voittajaksi osoittautui lopulta sodan syttyessä Khorasanin kuvernöörinä toiminut Šahrokh. Persian länsiosissa valtaan nousivat kuitenkin turkmeenit.
Šahrokhin valtakausi oli muuten pitkä ja poikkeuksellisen rauhallinen. Šahrokh teki myös isäänsä selvemmän eron mongoliperinteeseen. Timur oli esiintynyt Tšingis-kaanin seuraajana, mutta Šahrokh pyrki legitimoimaan valtaansa islamilaisen poliittisen teorian kautta. Hän ei myöskään siirtynyt isänsä pääkaupunki Samarkandiin, vaan piti pääkaupunkinaan Heratia nykyisessä Afganistanissa. Šahrokh ja hänen vaimonsa Gouharšad tulivat tunnetuiksi taiteen ja arkkitehtuurin tukijoina. Pääkaupunki Herat veti puoleensa oppineita, taiteilijoita ja käsityöläisiä. Šahrokh kuoli 12. maaliskuuta 1447 Fishawandissa nykyisessä Iranissa. Hänen seuraajakseen nousi hänen poikansa Ulugh Beg. Timuridien valtakunta ei jäänyt Šahrokhin jälkeen pitkäikäiseksi, vaan 1400-luvun loppuun mennessä se oli hajonnut useiden eri sukuhaarojen hallitsemiin osiin.
Ken Berry

Kenneth Ronald Berry (3. marraskuuta 1933 – 1. joulukuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Televisiossa hänet tunnettiin ehkä parhaiten sarjoista "F Troop" (1965–1967), "Mayberry R.F.D." (1968-1971) ja "Mama's Family" (1983-1990). Broadway-näyttämöillä hän esiintyi muun muassa musikaaleissa "Billy Barnes Revue" (1959) ja "George M!" (1968).
Berry kuoli 85-vuotiaana syöpään joulukuussa 2018.
Pavel Nahimov

Pavel Stepanovitš Nahimov (, 5. heinäkuuta 1802 Smolenskin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 12. heinäkuuta 1855 Sevastopol, Taurian kuvernementti) oli venäläinen laivastoupseeri, joka tunnetaan osuudestaan Krimin sodan Sinopen taistelussa ja Sevastopolin piirityksessä. Nahimov kaatui ennen sodan päättymistä Sevastopolissa vuonna 1855.
Varhaisvuodet.
Nahimov syntyi kesällä vuonna 1802 Gorodok-nimiseen pitäjään Smolenskin kuvermentissa. Hänen vanhempansa kuuluivat köyhään maanomistaja-aateliin. Perheeseen kuului Pavelin lisäksi kymmenen muuta sisarusta. Kaikki hänen veljensä olivat ammattimaisia merenkulkijoita. Nahimov pääsi vuonna 1815 merikadettikouluun. Suoritettuaan koulutuksensa vuonna 1818 hän aloitti palveluksen Venäjän Itämeren laivastossa. 
Krimin sota.
Krimin sodan syttyessä vara-amiraali Nahimov komensi Mustanmeren laivasto-osastoa. Hän tuhosi Turkin laivaston päävoimat Mustallamerellä Sinopen taistelussa vuonna 1853.
Vuonna 1855 Nahimovista tuli Sevastopolin sataman päällikkö ja väliaikainen kuvernööri. Samana vuonna hänet ylennettiin vara-amiraalista amiraaliksi. Piirityksen aikana hän upotti omia aluksia Sevastopolin sataman edustalla estääkseen vihollisen pääsyn kaupunkiin mereltä. Lopun sodan ajan hän soti maalla. Päätös upottaa omat laivat hiersivät Nahimovin ja hänen asetoverinsa amiraali Kornilovin välejä. Nahimov nautti kunnioitusta tavallisten matruusien ja sotilaiden keskuudessa. Tämä mahdollisesti johtui Nahimovin urhoollisuudesta ja tavasta johtaa joukkojaan etulinjasta. 
Kuolema.
Samana vuonna kesällä hän sai etulinjassa kuolettavan haavan päähän ja kuoli kahden päivän päästä. Hänet haudattiin Sevastopolin Vladimirin katedraaliin.
Dalmatianbarbi

Dalmatianbarbi ("Aulopyge huegelii") on karppien heimoon kuuluva balkanilainen makean veden kalalaji. Sen kanta laski 1900-luvulla voimakkaasti saastumisen johdosta. Dalmatianbarbi on sukunsa Aulopyge ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
Dalmatianbarbin pituus on tavallisesti 13–20 senttimetriä. Lajilla on kyljessä muutama selvä rivi laikkuja. Leuassa on pienet viikset. Kylkiviiva mutkittelee jonkin verran. Silmät ovat suhteellisen pienet.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Levinneisyysalue on pieni. Laji elää lähes yksinomaan Kroatian sekä Bosnian ja Hertsegovinan nopeasti virtaavissa vesissä. Zrmanjajoesta se on hävinnyt. Dalmatianbarbi on luokiteltu erittäin uhanalainseksi.
Ravinto.
Dalmatianbarbi on enimmäkseen kasvinsyöjä.
Ashleyn päätesolmu

Ashleyn päätesolmu eli osterinpyytäjänsolmu on päätesolmu. Sen kehitti Clifford Ashley noin vuonna 1910.
Solmiminen.
Tee ensin yksinkertainen silmukka. Pujota sitten köyden lyhyempi vapaa pää silmukan läpi. Lopuksi kiristä.
Sojuz MS-11

Sojuz MS-11 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 3. joulukuuta 2018 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 58:n miehistöön.
Alun perin lento oli tarkoitus laukaista 20. joulukuuta 2018, mutta edeltävän Sojuz MS-10:n lennon epäonnistuminen muutti suunnitelmia. Onnettomuustutkinnan perusteella ei ollut tarvetta suurempiin muutoksiin laitteistossa; vika paikallistettiin kokoonpanovaiheeseen. Täten lentoa voitiin aikaistaa paikkaamaan välistä jäänyttä lentoa.
NSU Ro 80

NSU Ro 80 on saksalaisen NSU:n vuosina 1967–1977 valmistama keskikokoinen henkilöauto, jossa oli Wankel-kiertomäntämoottori. Se valittiin Euroopassa Vuoden autoksi 1968. Erikoisen moottorinsa ja voimansiirtonsa lisäksi Ro80 saavutti mainetta edistyksellisellä korimuotoilullaan. Ro80:n valmistus lopetettiin vuonna 1977, jolloin sitä oli tehty vajaat 40 000 kappaletta. Auton mainetta heikensivät wankelmoottorin heikko kestävyys ja lyhyt käyttöikä: moottori piti usein vaihtaa jo 50 000 kilometrin vaiheilla.
Auton ulkomuodossa korostuvat matala keula, suuret ikkunapinnat ja poikkeuksellisen taakse sijoitetut takapyörät. Korilla oli myös hyvin alhainen ilmanvastus. Muotoilua pidetään hyvin aikaa kestäneenä, ja monet nykyautot käyttävät Ro 80:n ensimmäisenä esittelemiä muotoratkaisuja.
Autossa oli kolmivaihteinen puoliautomaattinen vaihteisto, joka toimi samaan tapaan kuin Citroën DS -mallissa. Kytkinpolkimen sijasta vaihteenvalitsimessa oli sormella painettava sähköinen kytkinpainike. Vaihteistossa oli myös momentinmuunnin.
David Saint-Jacques

David Saint-Jacques (s. ) on kanadalainen CSA:n avaruuslentäjä.
Ura.
Saint-Jacques, Oleg Kononenko ja Anne McClain laukaistiin vuonna 2018 Kansainväliselle avaruusasemalle.
Digitaalinen kaksonen

Digitaalinen kaksonen on koneiden kunnossapitoa ja tuotekehitystä koskeva tarkka virtuaalinen malli, joka raportoi toiminnastaan kerätyn datan perusteella. Esineiden internetissä digitaalisella kaksosella tarkoitetaan palvelimella tai pilvessä olevaa anturin tai sensorin digitaalista vastinetta. Kiinteistö- ja rakennustoimialalla digitaalinen kaksonen tarkoittaa rakennuksen digitaalista vastinetta, jonka tietosisältö määräytyy käytettävän tietomallin, Building Information Modelin (BIM) mukaan.
Digitaalisen kaksosen avulla voi hallita, muuttaa ja jakaa sen fyysiseen vastineeseen liittyvää tietoa. Esimerkiksi esineiden Internetissä kaksosen avulla voi hallita itse fyysistä anturia, vastaavasti taloautomaatiossa voi tarkkailla venttiilien tai moottorien tilaa. Näin digitaalisen kaksosen avulla voi alentaa käyttökustannuksia ja ylläpitokustannuksia. AR-lasien avulla kiinteistön huoltomies voi nähdä digitaalisen kaksosen avulla, minkä lämpöistä nestettä missäkin putkessa kulkee.
Digitaalisten kaksosten ohjelmistoja myyvät muun muassa GE Digital, Siemens PLM, IBM Watson IoT ja Process Genius. Yhdysvaltalainen Ansys valmistaa simulointiohjelmistoa digitaalisille kaksosille. Ansys ja ohjelmistotalo PTC ovat tuoneet markkinoille oman digitaalisten kaksosten ohjelmistonsa. Digitaalisia kaksosia käytetään datan keräämiseen ja käsittelyyn, jotta voidaan kehittää tuotetta.
Historia.
Nasa teki jo 1960-luvulla avaruusaluksista maanpäälliset kaksoiskappaleet. Asiantuntijat Maassa pystyivät kaksosen avulla ratkomaan ongelmat, jotka Apollo 13:a kohtasivat kesken avaruuslennon.
Termi "digital twin" on esitelty ensimmäistä kertaa Nasan teknologia-roadmapissa vuonna 2010.
Settembrini-luokka

Settembrini-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Argentiinan laivasto.
Luokan piirustusten pohjalta valmistettiin Argentiinan laivastolle kolme Santa Fe -luokan sukellusvenettä.
Anne McClain

Anne McClain (s. Spokane, Washington) on Yhdysvaltain armeijan eversti, insinööri ja Nasan avaruuslentäjä. Hän oli retkikunnan 58/59 mukana kansainvälisellä avaruusasemalla. 
Koulutus.
McClain halusi jo lapsena tulla avaruuslentäjäksi. Hän opiskeli Yhdysvaltain asevoimien sotilasakatemiassa West Pointissa ja valmistui koneinsinööriksi (B.Sc.), ja hänet nimitettiin armeijan upseeriksi vuonna 2002. Bathin yliopistossa Englannissa hän suoritti ilmailuinsinöörin tutkinnon (M.Sc.) vuonna 2004 ja jatkoi opintoja Bristolin yliopistossa, jossa hän suoritti tutkinnon kansainvälisissä suhteissa (M.Sc.) vuonna 2005. Hän työskenteli kahdeksan viikkoa Ugandassa rakennusprojektissa. 
Sotilasura.
McClain on suorittanut helikopterilentäjän tutkinnon, ja hän on toiminut lentäjänä Irakin sodassa 15 kuukauden ajan. Vuonna 2009 hän opiskeli lentokapteeniksi ja on toiminut sen jälkeen kouluttajana ja koelentäjänä. McClain on valmistunut myös merivoimien koelentäjäksi. Hänellä on yli 2000 lentotuntia erityyppisissä koneissa. Hänelle on myönnetty useita kunniamerkkejä ansioistaan armeijassa. 
Avaruuslentäjän ura.
Vuonna 2013 McClain valittiin Nasan 21. astronauttiryhmään nuorimpana siihen astisista avaruuslentäjistä. Hän valmistui vuonna 2015, ja hänen ensimmäinen avaruuslentonsa oli joulukuussa 2018, jolloin Sojuz MS11 vei retkikunnan 58/59 Baikonurin avaruuskeskuksesta kansainväliselle avaruusasemalle. Retkikuntaan kuuluivat McClainin lisäksi venäläinen kosmonautti Oleg Kononenko ja kanadalainen astronautti David Saint-Jacques. McClain osallistui kahteen avaruuskävelyyn. Hän palasi Maahan kesäkuussa 2019 vietettyään avaruudessa 204 päivää. Huhtikuussa 2021 hän kuului retkikunnan nro 65 varamiehistöön. 
McClain valittiin vuonna 2020 yhdeksi Artemis-kuuohjelman avaruuslentäjistä. 
Yksityiselämä.
McClain meni naimisiin Summer Wordenin kanssa vuonna 2014 ja haki eroa vuonna 2017. Worden väitti, että McClain olisi syyllistynyt identiteettivarkauteen kirjautumalla Wordenin pankkitilille kansainväliseltä avaruusasemalta. Lisäksi Worden syytti McClainia siitä, että tämä olisi yrittänyt saada huollettavakseen pojan, jonka äiti Worden on. Kyseessä olisi ollut ensimmäinen avaruudessa tehty rikos, mutta oikeus totesi Wordenin syytökset valheellisiksi. 
McClain on innokas rugbyn pelaaja ja on pelannut Yhdysvaltain naisten kansallisen rugbyliiton joukkueessa. Hänen mielestään rugbysta on hyötyä valmistautuessa avaruuslentoon. Lisäksi hänen harrastuksiinsa kuuluvat painonnosto, golf, pyöräily, crossfit ja juoksu. 
McClain asuu Houstonissa Texasissa.
Nikkelifluoridi

Nikkelifluoridi (NiF2) on nikkeli- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään päällystettäessä muita metalleja elektrolyyttisesti nikkelillä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa nikkelifluoridi on keltaista tai vihertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, mutta on liukenematonta orgaanisiin liuottimiin. Kidevedettömän nikkelifluoridin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen tetrahydraatti (NiF2·4H2O), joka on väriltään vihreää.
Valmistus ja käyttö.
Kidevedellistä nikkelifluoridia voidaan valmistaa liuottamalla nikkelikarbonaattia vetyfluoridiin. Vedetöntä yhdistettä voidaan valmistaa nikkelikarbonaatin tai nikkelikloridin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla 250–300 °C:n lämpötilassa tai kuumentamalla nikkelifluoridin tetrahydraattia vetyfluoridin kanssa.
NiCO3 + 2 HF → NiF2 + H2O + CO2
NiCl2 + 2 HF → NiF2 + 2 HCl
Nikkelifluoridia voidaan käyttää päällystettäessä alumiinia nikkelillä elektrolyyttisesti.
Pyhän Ristin katolinen seurakunta

Pyhän Ristin katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena ovat Pirkanmaa, Etelä-Pohjanmaa, Pohjanmaa, Keski-Pohjanmaa sekä Hämeenlinna. Seurakunnan keskuspaikka on Tampere, jossa seurakunnalla on Pyhän Ristin kirkko. Lisäksi sillä on kappelit Pietarsaaressa ja Vaasassa. Näiden paikkakuntien lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Hämeenlinnassa, Kokkolassa, Kristiinankaupungissa ja Seinäjoella.
Historia.
Tampereelle perustettiin oma katolinen seurakunta 3. syyskuuta 1957. Ennen tätä alueen katolilaisia oli hoidettu Helsingistä käsin. Jumalanpalveluksia järjestettiin ensin vuokratiloissa, kuten Tammer-hotellissa. Vuonna 1960 seurakunnalla oli noin 50 jäsentä. Oman kirkon seurakunta sai 22. marraskuuta 1969, jolloin Pyhän Ristin kirkko vihittiin käyttöön. Vuonna 1990 seurakunnan jäsenmäärä oli noussut 200 henkeen. Vuoden 2012 alussa seurakunta sai Vaasan Rauhankadulla sijaitsevan Jeesuksen Pyhän Sydämen kappelin. Vuoden 2016 lopussa seurakunnalla oli 1 505 jäsentä. Kirkkoherrana toimii Toan Tri Nguyen.
Pyhän Ursulan katolinen seurakunta

Pyhän Ursulan seurakunta on katolisen kirkon seurakunta Suomessa, jonka toiminta-alueena on Kaakkois-Suomesta Kymenlaakso ja Etelä-Karjala sekä Päijät-Häme että Itä-Uudeltamaalta Lapinjärvi, Loviisa ja Myrskylä. Seurakunnan keskuspaikka on Kouvola, jossa seurakunnalla on Pyhän Ursulan kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Kotkassa, Lahdessa ja Lappeenrannassa.
Historia.
Ensimmäinen suomenkielinen reformaation jälkeinen pappi, Adolf Carling (1882–1966), toimi seurakunnan alueella 1900-luvun alkupuolella.
Vuonna 1985 perustettiin Kaakkois-Suomeen katolinen kappeliseurakunta, jonka toimintakeskukseksi tuli Kouvola. Seurakunta itsenäistyi 29. toukokuuta 1991. Joulukuussa 1993 vihittiin käyttöön seurakunnan kirkko, jonka oli suunnitellut Benito Casagrande.
Vuoteen 2003 asti seurakunnan nimi oli Autuaan Ursulan seurakunta, sillä se oli nimetty vuonna 1983 autuaaksi julistetun Urszula Ledóchowskan mukaan. Tämä oli toiminut vuosina 1909–1914 Karjalankannaksella perustamassaan tyttöjen sisäoppilaitoksessa nimeltä Meren tähti. Hänet kanonisoitiin 18. toukokuuta 2003, jolloin seurakunta vaihtoi nimensä muotoon Pyhän Ursulan seurakunta. Vuoden 2016 lopussa seurakunnalla oli 625 jäsentä.
Harmaasilli

Harmaasilli ("Alosa pseudoharengus") on pohjoisamerikkalainen jokisillien heimoon (Alosidae) kuuluva kalalaji, joka nousee merestä jokiin kutemaan.
Ulkonäko ja koko.
Harmaasilli kasvaa yleensä 30 senttimetrin pituiseksi, enintään 40:n. Harmaasilli painaa korkeintaan 200 grammaa ja voi elää kymmenvuotiaaksi. Kalan kylki on hopeinen. Harmaasillillä on melko suuret silmät ja kapea ylöspäin suuntautunut suu. Evät ovat harmaanruskeat, vatsaevät punertavat hieman.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Harmaasilli elää pääasiassa meri- tai murtovedessä, mutta aikuiset kalat vaeltavat vuosittain jokiin ja järviin kutemaan. On myös kokonaan makeassa vedessä eläviä populaatoita. Laji elää Pohjois-Amerikan itärannikolla ja sinne laskevissa vesistöissä.
Ravinto.
Aikuinen harmaasilli syö katkarapuja ja pieniä kaloja. Poikaset syövät myös leviä ja muuta kasvillisuutta.
Perp walk

Perp walk ("lainrikkojan kävely") on Yhdysvalloissa käytetty nimitys tilanteesta, jossa poliisi kävelyttää rikoksesta epäiltyjä tarkoituksella toimittajien ja valokuvaajien ohitse. Perp walk -kävelyjä on tehty Yhdysvalloissa ainakin 1920-luvulta lähtien, jolloin FBI:n silloinen johtaja J. Edgar Hoover käytti sitä mediahuomion saamiseksi.
Perp walk on Yhdysvalloissa nykyisin kiistanalainen aihe. Menettelytavan vastustajien mukaan rikoksesta epäiltyjen vieminen käsiraudoissa median eteen on syyttömyysolettaman vastaista ja rankaisee myös sellaisia ihmisiä, jotka myöhemmin todetaankin oikeudessa syyttömiksi. Menettelytavan kannattajien mukaan menettelyn tarkoituksena on lähettää mahdollisille tuleville rikoksentekijöille viesti siitä, että rikoksella on seurauksia. Lisäksi perp walk tekee sen kannattajien mukaan oikeusprosessista julkisemman, jolloin oikeuslaitos ei voi määrätä ihmisille rangaistuksia piilossa julkisuudelta.
Espen Bjørnstad

Espen Bjørnstad (s. 26. joulukuuta 1993) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Bjørnstad on osallistunut kerran nuorten hiihdon MM-kilpailuihin Liberecissä 2013. Siellä hän oli Norjan joukkueessa joukkuekilpailussa 6:s. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli 8:s ja 18:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudenneksi ja suurmäen Gundersen-kilpailussa 15:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden ja oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 27:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli Gundersen-kilpailussa kolmastoista.
Bjørnstad kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Tšaikovskissa tammikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Pyeongchangissa helmikuussa 2017 kun hän oli 29:s. Ensimmäisen kerran hän pääsi kymmenen joukkoon vuotta myöhemmin Hakubassa oltuaan 5:s. Bjørnstadin oli 4:s Lillehammerissa normaalimäen ja 5 km:n kilpailussa 30. marraskuuta 2018. Kaksi päivää myöhemmin hän oli 6:s suurmäen ja 10 km:n kilpailussa. Bjørnstad saavutti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa oltuaan toinen Chaux-Neuven ensimmäisessä osakilpailussa tammikuussa 2019. Toisen kerran hän sijoittui palkintokorokkeelle Oslossa maaliskuussa oltuaan kolmas. Maailmancupkauden 2018−2019 kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. 
Kaudella 2019–2020 Bjørnstad sijoittui Rukan ensimmäisessä kilpailussa toiseksi. Trondheimissa hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Klingenthalin päätösviikonlopun jälkimmäisessä kilpailussa toiseksi. Kaudella 2021–2022 hän oli Otepään yhteislähtökilpailussa toinen.
Bjørnstad on kilpaillut myös yhdistetyn continental cupissa, missä hän on ollut parhaimmillaan kaksi kertaa kolmas.
Vperjod

Vperjod () oli venäläinen sairaalalaiva, jonka Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene "SM U-38" torpedoi 8. heinäkuuta 1916.
Rakentaminen.
Alus rakennettiin 1898 Stabilimento Tecnico Triestinolla Triestessä Azov Black Sea Steamship Companylle.
Ensimmäinen maailmansota.
Ensimmäisen maailmansodan alettua "Vperjod" muutettiin sairaalalaivaksi ja käskettiin Mustallemerelle evakuoimaan haavoittuneita venäläisiä sotilaita.
Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene "SM U-38" torpedoi 8. heinäkuuta 1916 Mustallamerellä Rizehin ja Batumin välillä sairaalalaivan, joka upposi nopeasti. Sillä ei ollut haavoittuneita, mutta seitsemän miehistönjäsentä sai surmansa. Eloonjääneet pelastettiin lyhyen ajan kuluttua.
Nuoret Italian Ystävät

Nuoret Italian Ystävät (NIY) () oli vuonna 1934 fasistisen Italian Helsingin lähetystön vaikutuksesta perustettu ystävyysseura, jonka oli määrä toimia italialaisen fasistisen aatteen tiedotus- ja propagandakeskuksena Suomessa. Seuran jäsenistö pääasiassa koostui nationalismista ja oikeistoradikalismista kiinnostuneista opiskelijoista. 
Seura poikkesi vuonna 1931 Suomeen saapuneen Dante Alighieri -kultturiseuran toiminnasta siinä, että sen toiminta oli avoimen poliittista ja fasismia kannattavaa. Italian lähetystö myös vierasti Dante Alighieri -seuran johdon suurta ruotsinkielisten osuutta ja halusi luoda NIY -seurasta yksinomaan suomenkielisen. 
Seuran keskeisiä hahmoja olivat Italiassa opiskellut Lauri Hakulinen (eri henkilö kuin samanniminen suomen kielen professori) ja seuran johtoon pian sen perustamisen jälkeen noussut professori J. J. Mikkola. Hakulinen toimi ennen Mikkolaa seuran johdossa ja sen jälkeen sihteerinä ja Helsingin osaston puheenjohtajana. Seuran varapuheenjohtajana toimi ainakin hetken aikaa V. A. Koskenniemi. Hakulinen oli sekä Akateemisen Karjala-Seuran että Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) aktiivi. NIY:n jäsenistä runsas kolmasosa oli mukana IKL:n toiminnassa. 
Huhtikuussa 1935 Hakulinen raportoi Mussolinin hallituksen propaganda- ja lehdistötoimiston päällikölle Galeazzo Cianolle, että seuralla oli tuolloin jo 400 jäsentä ja paikallisosastoja seitsemällä paikkakunnalla. Hakulisen pyynnöstä Cianon toimisto lähetti Italiasta Suomeen propagandamateriaalia levitettäväksi, muun muassa Margherita Sarfattin kirjoittaman Mussolinin elämäkerran kappaleita. Seura käytti tunnuksenaan fasistipuolueen vitsakimppua. Syyskuussa 1934 Hakulinen ilmoitti Eugenio Coselschille NIY:n kuuluvan erottamattomasti CAUR-verkostoon. CAUR ("Comitati d'Azione per l'Universalità di Roma", "Rooman yleismaailmallisuuden toimintakomitea") oli fasistisen Italian yritys luoda italialaistyylistä fasismia edustaneiden järjestöjen kansainvälinen yhteistyöjärjestö Neuvostoliiton Kominternin mallin mukaan. 
Seura pyrki opetusministeriöön vaikuttamalla muun muassa edistämään italian kielen opetuksen järjestämistä ja Italian kulttuuri-instituutin saamista Suomeen. Seura myös järjesti retkiä Italiaan ja fasistipuolueen nuorisojärjestön leireille, sekä poliittisia luentoja fasismin teoriasta ja Italian fasistipuolueen toiminnasta. Seuran ainoaksi omaksi julkaisuksi jäi Tyyni Tuulion suomennos Luigi Salvinin teoksesta "Uusi Italian kirjallisuus: 1870-1915".
Seuran toiminta hiipui jo vuoden 1938 tienoilla, ilmeisesti Hakulisen omavaltaisen tyylin aiheuttamien sisäisten erimielisyyksien vuoksi.
Könsikkäät

Könsikkäät on helsinkiläinen vuodesta 1991 alkaen toiminut mieskuoro. Kuoro perustettiin Laajasalon lukiossa, ja se on siitä lähtien toiminut pitkälti alkuperäisellä kokoonpanollaan perustajansa Petri Laaksosen johtamana. Kuoron toisena johtajana toimii Ilppo Lukkarinen.
Könsikkäiden ohjelmisto sisältää sekä perinteistä mieskuoromusiikia, että mieskuorolle sovitettuja eri musiikkilajien kappaleita. Kappaleista valtaosan ovat sovittaneet Petri Laaksonen ja Ilppo Lukkarinen. Kuoro on historiansa aikana esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa ympäri maata, ja esimerkiksi usempaan kertaan Seinäjoen tangomarkkinoilla. 
Televisiossa Könsikkäät on nähty muun muassa Suomen Paras Kuoro -kilpailussa vuonna 2009 ja Suomalainen tango -juhlakonsertissa vuonna 2010. Könsikkäät oli aiheena Markku Heikkisen vuonna 1998 valmistuneessa dokumentissa "Mamman helmoista veks." 
Könsikkäät on esiintynyt monien suomalaisten artistien kanssa. Kuoro esiintyy nykyisin pääosin pääkaupunkiseudulla.
Vuonna 2018 Könsikkäiltä ilmestyi joululevy Joulusaarella.
Historia.
Könsikkäät-kuoro syntyi vuonna 1991, kun Laajasalon yläasteella ja lukiossa tuolloin musiikinopettajana toiminut Petri Laaksonen kokosi koulun kuoron pojista itsenäisyyspäivän juhlaan tuplakvartetin, joka esitti neljä suomalaista kansanlaulua. Kuoroa pyydettiin esiintymään pian muuallekin, sen kokoonpano kasvatettiin kuuteentoista laulajaan ja se otti nimekseen alun perin vitsiksi tarkoitetun Könsikkäät.
Crew Dragon Demo-1

Crew Dragon Demo-1 (SpX-DM-1 SpaceX Demonstration Mission 1) oli SpaceX:n miehittämätön koelento uudella miehitetyille lennoille tarkoitetulla Dragon V2:lla. Lento oli Dragon V2:n ensimmäinen avaruuslento. Yhtiön Falcon 9 -raketti laukaisi Dragon V2-kapselin 2. maaliskuuta 2019 KSC-LC 39A -alustalta. Alus telakoitui asemalle 3. maaliskuuta ja palasi onnistuneen lennon jälkeen Maahan 8. maaliskuuta.
Lento kuuluu NASAn Commercial Crew Development -ohjelmaan. Seuraava avaruuteen yltävä lento oli miehitetty koelento Crew Dragon Demo-2. 
Lennolla alus telakoitui kansainväliselle avaruusasemalle ja oli siellä 5 päivää. Lentoprofiili oli normaalin miehitetyn lennon mukainen elossapitojärjestelmineen ja paluun jälkeisine "miehistön" ja aluksen noutamisineen. Lennon on tarkoitus kvalifioida alus ja muut järjestelmät miehitettyjä lentoja varten pois lukien lennonkeskeytys, jota testattiin erillisillä laukaisuilla. Kuormana aluksessa oli yksi Ripleyksi nimetty anturoitu testinukke, jolla on yllään Spacex-avaruuspuku, sekä muuta rahtia ja painottomuusindikaattori. Alus on lastattu vastaamaan massaltaan miehitettyä lentoa.
Lennolla käytettyä kapselia oli tarkoitus käyttää myös erilliseen lennonkeskeytyskokeeseen, jossa laukaisu keskeytetään kesken nousuvaiheen. Kapseli tuhoutui 20. huhtikuuta 2019 kesken Landing zone 1:n luona olevalla testialustalla tehdyissä staattisissa propulsiojärjestelmän testeissä. Testeissä testattiin RCS-järjestelmää ja laukaisunkeskeytysjärjestelmää. Anomalia tapahtui viimeisessä kokeessa, jossa testattiin SuperDrago-moottoreita.
Elon Muskin mukaan etukäteen merkittävimmät kriittiset paikat lennolla ovat telakoituminen ISS:lle, paluu ilmakehään ja laskuvarjojen laukeaminen. Nämä kaikki ovat merkittävällä tavalla uusia asioita. Aiempi kapseli kiinnitettiin avaruusasemaan robottikäsivarrella, nyt alus telakoituu asemaan itsenäisesti. Ilmakehään paluussa uutta on integroitujen rakettimoottorien syvennysten ja ulkonemien vaikutus lennon vakauteen. Laskuvarjot ovat uudet.
Helmi Nylander

Helmi Nylander, o.s. Lagus (23. toukokuuta 1875 Iisalmi – 16. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli Marttaliiton keskustoimikunnan puheenjohtaja ja "Emäntälehden" päätoimittaja.
Henkilöhistoria.
Helmi Nylanderin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Johannes Lagus ja Sofia Maria Lovisa Brax ja puoliso vuodesta 1899 maatalousneuvos Hannes Nylander. Helmi Nylander kävi tyttökoulun 1892 ja valmistui Mustialan meijeriopistosta 1896. Hän toimi Peltosalmen karjanhoito- ja meijerikoulun opettajana 1892–1895 ja 1897–1899. "Emäntälehden" toimittaja hän oli vuodesta 1923 ja päätoimittaja vuodesta 1926 vuoteen 1936. Marttaliiton keskustoimikunnan puheenjohtajana Nylander toimi 1926–1933, oltuaan sitä ennen varapuheenjohtaja 1924–1926. Marttaliiton suuren kultaisen ansiomerkin hän sai 1928, liiton kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1949.
Andrew Scheer

Andrew Scheer (s. 20. toukokuuta 1979 Ottawa) on kanadalainen poliitikko. Scheer on toiminut Regina—Qu'Appellen vaalipiirin parlamenttiedustajana vuodesta 2004 ja Kanadan konservatiivipuolueen johtajana vuosina 2017-2020. Hän oli edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 2011–2015 historian nuorin tehtävään valittu parlamentaarikko.
Scheer valittiin Konservatiivipuolueen johtoon toukokuussa 2017 alle prosentin erolla ennakkosuosikkina pidettyyn Maxime Bernieriin. Vastavalittuna johtajana Scheer lupasi tuoda yhteen puolueen arvo- ja talouskonservatiiviset siivet, jotta Konservatiivipuolue voisi päihittää liberaalit vuoden 2019 vaaleissa.
Konservatiivipuolue voitti Liberaalipuolueen lokakuun 2019 vaaleissa kokonaisäänimäärässä ja sai 22 lisäpaikkaa, mutta Justin Trudeaun liberaalit pystyivät jatkamaan vallassa. Kriitikoiden mukaan Scheer ei onnistunut käyttämään hyväksi Trudeaun pääministerinä kohtaamia kohuja. Vaalien jälkeen Scheer joutui itse kohun keskelle, kun Konservatiivipuolueen paljastettiin kattaneen hänen lapsiensa yksityiskoulun lukukausimaksuja. Pian tämän jälkeen Scheer ilmoitti joulukuussa eroavansa konservatiivien johdosta. Elokuussa 2020 Erin O'Toole valittiin konservatiivien johtoon.
Koskikatu (Rovaniemi)

Koskikatu on Rovaniemen keskustan pääkatu ja tärkein kauppakatu ja keskeinen yrityskeskittymä. Katu toimii myös merkittävänä tieyhteytenä keskustasta Korkalovaaran kaupunginosan suuntaan. Ostoskeskukset Revontuli, Rinteenkulma sekä Sampokeskus, kuten myös useat matkailuyritykset sijaitsevat Koskikadun varrella. Osa kadusta on kävelykatua ja joulun aikaan kävelykadulla on jouluvalaistus.
Koskikatu alkaa Kemijoen rannasta ja päättyy Kairatien liikenneympyrään. Kadun pituus on 1 700 metriä. Se suuntautuu itäkaakosta luoteeseen ja on huomattavan suoraviivainen: Lapinkävijäntieltä Lapinkadulle on 900 metriä pitkä, loivasti nouseva suora. Katu nousee jyrkästi Kemijoen rannasta Valtakadulle. Koskikatu ylittää Valtatie 4:n kauppakeskus Revontulen edustalla. Katu on kaksikaistainen lukuun ottamatta Lapinkävijäntien ja Poromiehentien välistä osuutta joka on nelikaistainen sekä Poromiehentien ja Valtakadun välistä osuutta, joka palvelee kävelykatuna. Kauppakeskus Sampokeskuksen edessä kävelykatu levenee Lordin aukioksi.
Koskikadun lukuisista poikkikaduista merkittävimmät ovat Lapinkävijäntie, Poromiehentie, Valtakatu ja Ainonkatu. Rovakadun ja Korkalonkadun kohdalla autoliikenne katkaisee kävelykadun. Ainoastaan Lapinkävijäntien ja Poromiehentien risteyksissä on valo-ohjaus. Kadun varrella on pysäköintipaikkoja ainoastaan paikoitellen. Koskikatu palvelee joukkoliikennekatuna Poromiehentien ja Kairatien välisellä osuudella jota pitkin liikennöi paitsi kaupungin joukkoliikenne, myös monet Kantatie 79:lle suuntaavat bussit.
Koskikatua on remontoitu useaan otteeseen, etenkin Sampokeskuksen rakentamisen yhteydessä 1989–1990 sekä 2006, jolloin kävelykeskustaa remontoitiin..
Ring of Elysium

Ring of Elysium on Tencent Gamesin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu ennakkojulkaisuna Windowsille Euroopassa marraskuussa . Peli on julkaistu ilmaispelinä. 
Pelaaminen.
Battle royale -lajityypin peleistä poiketen pelaajat valitsevat aloituskohdan sekä varusteet etukäteen.
Pelin sisäiset kaudet.
Kausi 1.
Enintään kuusikymmentä ihmistä jää loukkuun lumisille vuoristoille, jota terrorisoi lumimyrsky Ymir. Pelaajan tulee selvittää tiensä helikopterille, jonka kyytiin mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaaja joutuu puolustamaan itseään muilta pelaajilta lukuisilla tuliaseilla, ja tällä on käytössään riippuliidin, lumilauta tai jäähakku.
Kausi 2.
Ensimmäisen kauden tapaan, enintään kuusikymmentä ihmistä mahtuu samaan peliin. Tällä kertaa pelimaailmana toimii lomasaari nimeltä Europa. Pelin edetessä Europa-saaren tulivuori alkaa purkautumaan ja pelaajat pakenevat siitä syntyvää pölyä. Pelin voittaa selvittämällä itsensä pelastushelikopterin kyytiin johon mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaajilla on käytössään riippuliidin, BMX tai sähköllä toimiva heittokoukku.
Kohu pelin ympärillä.
Pian pelin julkaisun jälkeen alkoivat sen saamat Steam-arvostelut mennä negatiiviseen suuntaan. Useat pelaajat ilmaisivat pettymyksensä pelin Rekisteriselosteeseen. Peli vaatii käynnistyessään tietokoneen järjestelmänvalvoja-oikeudet ja rekisteriselosteen mukaan se keräsi todella paljon tietoa käyttäjien koneilta. Pelin tekijät selittivät tämän johtuvan huijauksenestosta.
Wamba (kuningas)

Wamba oli visigoottien kuningas vuosina 672–680. Wamba oli kyvykäs hallitsija, joka pyrki uudistamaan sotaväkeä, mutta hänet syrjäytettiin vuonna 680, mikä johti paheneviin ongelmiin visigoottien valtakunnassa.
Wamba kuuluu niihin historiallisiin henkilöihin, joista on paljon legendoja, mutta vähän historiatieteellisesti todistettuja faktoja. 
Legendoja.
Kuningas Wamban elämään liitetään tarinoita hänen tulostaan kuninkaaksi että hänen vanhuudestaan. Legendojen mukaan Wamba oli hyvä kuningas, jonka hallituskaudella kaikki olivat onnellisia, elinkeinot kukoistivat, eikä pahuus saanut jalansijaa valtakunnassa. 
Tarinoiden mukaan Wamba ei halunnut lainkaan kuninkaaksi. Vanha kuningas oli kuollut eikä hänelle oltu löydetty seuraajaa. Uuden kuninkaan valitsijat tulivat tulokseen, että Wamban pitäisi olla kuningas. Wamba löydettiin kyntämästä peltoa ja kuninkaan vaalin tehneet ilmoittivat, että häntä odotetaan jo ryhtymään kuninkaaksi. 
Wamba kehotti valtuuskuntaa menemään muualle, sillä hänen mielestään mikään ei ollut tärkeämpää kuin pellon kyntäminen. Valtuuskunnan mielestä Wamba oli joko pyhimys tai idiootti. Wamba kieltäytyi itsepintaisesti tarjouksesta ja yksi valtuuskunnan jäsenistä hermostui, veti esiin miekkansa ja sanoi, että mies menettää kohta sekä päänsä että kuninkuuteensa. Nyt Wamba alistui ja seurasi valtuuskuntaa Toledoon. 
Kuninkaana Wamba oli vailla vertaa. Ikä toi hänelle aina vain enemmän viisautta. Hän tiesi mitä häneltä odotettiin ja toimi aina tilanteen herrana. Pääkaupunkiinsa Toledoon hän rakennutti uuden muurin ja palatsin, joka on jo kauan sitten kadonnut. Kansa rakasti vanhaa ja viisasta kuningastaan. 
Kerrotaan, että kun Wamba oli vanhus, kunnianhimoinen aatelinen nimeltä Paul yritti anastaa kuninkuuden. Hän keräsi sotajoukon ja ryhtyi taistelemaan Wambaa vastaan. Paul hävisi ja goottien lakien mukaan hänet olisi nyt pitänyt mestata. Wamba määräsi, että kapinan johtajalle leikataan tonsuuri. Goottien lakien mukaan Paul oli nyt munkki, eikä voinut olla päällikkö eikä kuningas. 
Legendan mukaan Wamba syrjäytettiin petoksen avulla. Kun kuningas oli nukkumassa, kuniianhimoinen nuori aatelismies Erwig ajeli kuninkaan päähän tonsuurin. Visigoottien lakien mukaan Wamba oli nyt munkki, eikä voinut olla kuningas. Erwig väitti Wamban halunneen tätä, mutta pahat kielet väittivät tämän juottaneen kuninkaalle unijuomaa. Lopputulos oli kuitenkin se, että Erwigistä tuli kunigas ja Wamba meni luostariin. Tarinoiden mukaan Wamba eli viimeiset vuotensa luostarissa tyytyväisenä. 
Wamban sisaren poika Egica meni Erwigin tyttären kanssa naimisiin ja seurasi appiukkoaan kuninkaana.