tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dave Silk

David ”Dave” Silk (s. 1. tammikuuta 1958 Scituate, Massachusetts) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Silk aloitti uransa NCAA-sarjassa Bostonin yliopiston joukkueessa, jossa pelasi kaudet 1975–1979. New York Rangers varasi hänet NHL:ään 1978 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 58. Seuraavana vuonna Silk valittiin Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueeseen. Joukkue onnistui 1980 talviolympialaisissa yli odotusten ja voitti olympiakultaa. Silk antoi ratkaisevassa ottelussa Neuvostoliittoa vastaan kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Muutama päivä olympiakisojen jälkeen hän solmi sopimuksen Rangersin kanssa ja aloitti ammattilaisuransa. Se oli kuitenkin loukkaantumisten sävyttämä, eikä hän pystynyt pelaamaan kahdeksan NHL-kautensa aikana kuin 249 runkosarjaottelua. Uransa loppuosan, kaudet 1986–1991 Silk pelasi Saksan Bundesliigassa käyden lisäksi pelaamassa kauden 1987–1988 AHL:n pudotuspelit Maine Marinersin paidassa.
Pelaajauransa jälkeen Silk toimi Bostonin yliopiston joukkueen apulaisvalmentajana kaudella 1992–1993. Tämän jälkeen hän on työskennellyt investointipankkialalla.
Salah Hissou

 
Salah Hissou (; s. 16. tammikuuta 1972 Kasba Tadla, Marokko) on marokkolainen kestävyysjuoksija, maailmanmestari ja entinen maailmanennätysmies. Hissou voitti maailmanmestaruuden 5 000 metrillä Sevillassa 1999. 10 000 metrin maailmanennätyksen 26.38,08 hän juoksi Brysselissä 23. elokuuta 1996. Atlantan olympialaisista 1996 Hissou sai pronssia 10 000 metriltä. MM-pronssia Hissou sai Ateenasta 1997 10 000 metriltä.
Alaskan lippu

Alaskan lippu on Yhdysvaltain Alaskan osavaltion virallinen lippu. Sen suunnitteli 13-vuotias Benny Benson vuonna 1926. Lipussa on sinisellä pohjalla kahdeksan kultaista tähteä, jotka symboloivat Otavaa ja Pohjantähteä. Sininen väri symboloi merta, taivasta, vuoristojärviä sekä lemmikkejä, Alaskan tunnuskukkaa. Pohjantähti kuvaa Alaskan asemaa pohjoisimpana osavaltiona, ja Ison Karhun tähdistöön kuuluvan Otavan voimakkuutta.
Kiwanis International

Kiwanis International on kansainvälinen hyväntekeväisyysjärjestö. Se on perustettu 1915 Detroitissa. Nykyisin Kiwanis-kerhoja on yli 8000. 1900-luvun lopulla jäseniä oli yli 3000 000 70 maassa.
Pääkonttori on nykyisin Indianapolisissa Yhdysvalloissa. Järjestö oli aluksi vain liikemiesten välinen järjestö, se on hyväksynyt naisjäseniä vuodesta 1987 alkaen. 
Kiwanit järjestävät lapsille ja koululaisille kerhoja, joiden toiminta pyrkii edistämään humanistisia arvoja uskonnosta riippumatta.
Lesothon lippu

Lesothon lippu on Lesothon kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 4. lokakuuta 2006. Lipussa on keskellä musta sotho-kansan perinteinen basotho-hattu eli "mokorotlo".
Edellinen lippu oli käytössä 17. tammikuuta 1987 – 4. lokakuuta 2006. Sen valkoinen väri kuvaa rauhaa, sininen sadetta ja vihreä vaurautta ja hyvinvointia. Vuosina 1987–2006 lipussa oli myös perinteisiä lesotholaisia aseita ja kilpi. Tätä lippua ennen vuosina 1966–1987 oli ollut käytössä lippu, jossa oli valkoinen sotho-hattu. Tämän lipun sininen väri kuvasi taivasta ja sadetta, valkoinen rauhaa, vihreä maata ja punainen uskoa. 
Sotho-hattu palautettiin uuteen lippuun aseiden tilalle siksi, että haluttiin kuvastaa maan rauhanomaista suuntautumista.
Itseen yleistäminen

Itseen yleistäminen on subjektiivinen argumentaatiovirhe, jossa väitteen esittäjä pitää yleisargumenttia itselleen subjektiivisesti totena. Sen yleinen kaava on:
Esimerkki itseen yleistämisestä voi olla vaikkapa:
"Tupakoivat ihmiset ovat sosiaalisempia kuin tupakoimattomat, sillä tupakkapaikat ovat ihmisten kohtaamispaikkoja. Siispä tupakoinnin aloittaminen on minulle hyväksi".
"Armeijan käyminen on minulle oikea päätös. Kaikki ystävänikin ovat käyneet armeijan."
"Painan 100 kg. Olen siis ylipainoinen."
Itseen yleistäminen tunnetaan myös subjektiivisena relativistisena virhepäätelmänä. Sen inverssi on itsestä yleistäminen eli objektiivinen relativistinen virhepäätelmä.
Tongan lippu

Tongan lippu otettiin käyttöön vuonna 1866 ja määriteltiin virallisesti Tongan perustuslaissa 4. marraskuuta 1875. Se oli suunniteltu alun perin vuonna 1862, jolloin lippu oli täysin samanlainen kuin Punaisen Ristin lippu, mutta sitä muutettiin sekaannuksen välttämiseksi. Lippujen symboliikka on erilainen, sillä Tongan lipussa punainen risti kuvaa Jeesuksen ristiä.
Tongan perustuslain mukaan valtiollista lippua ei koskaan saa muuttaa. Esimerkiksi maan armeijalla ja laivastolla on kuitenkin omat lippunsa.
Hätäinen päätelmä

Hätäinen päätelmä tarkoittaa argumentaatiovirhettä, jossa kausaliteetti tai korrelaatio päätellään vain yhden, usein ensimmäisenä mieleentulevan, mahdollisuuden mukaan ja sivuutetaan muut mahdollisuudet, usein miettimättä lainkaan mielekkäimpiä vaihtoehtoja. Sen yleinen kaava on seuraava:
Esimerkki tästä virheestä on:
"Auto ei käynnisty. Joku on siis kaatanut tankkiin sokeria."
"Jannen skitsofrenia johtuu aivan varmasti ylieläytymisestä roolipelihahmoihin."
Iin rautatieasema

Iin rautatieasema (, ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjois-Pohjanmaalla rataosalla . Rautatieasema sijaitsee Iin kunnan Asemankylässä. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta Haapamäen ja Oulun asemien kautta mitattuna on 789,2 ratakilometriä. Matkustajajunien pysähdykset Iissä lakkautettiin 3. syyskuuta 2006. Säännöllistä tavaraliikennettä ei ole. Iin asema on suunniteltu avattavan uudelleen henkilöliikenteelle: ensin kaukojunille ja myöhemmin Liminka-Oulu-Ii-välin paikallisliikenteelle.
Vuonna 2016 kuljetettiin Iin asemalle suuri muuntaja Osg-suurkuormavaunussa, josta muuntaja siirrettiin rekan lavetille.
Iin asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm IV luokan piirustusten mukaan peilikuvana ja se on valmistunut rautatien rakentamisen yhteydessä. Museovirasto on arvioinut asemarakennuksen ja se on yksi suojeltavista rakennuskohteista. Nykyisin osa asemarakennuksesta on yksityiskäytössä. Miehitys Iin asemalla päättyi lopullisesti vuonna 2003 ja nykyisin Iin liikennepaikan liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin.
Ii on lyhin rautatieaseman nimi Suomessa.
Ratapiha.
Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi yhden sivuraiteen, jota käytetään junien kohtaamiseen. Tämän lisäksi liikennepaikalla on sivuraide jota voidaan käyttää ratatyökoneiden väistöraiteena.
Dicto simpliciter

Dicto simpliciter () tarkoittaa argumentaatiovirhettä, jossa yksityistapauksen ominaisuudet esitetään koskevaksi koko joukkoa tai jossa ne kiistetään vetoamalla koko joukkoon. Dicto simpliciterissä siis käytetään joko yksinkertaista sääntöä perusteena pätevää poikkeusta vastaan tai vaaditaan poikkeustapauksen perusteella kokonaisuutta hyväksyttäväksi. Dicto simpliciteristä on kaksi versiota:
Dicto simpliciterin yleinen kaava on seuraava:
Dicto simpliciter ad dictum secundum quid -esimerkkinä voisi olla vaikkapa seuraava:
"Näenhän minä oikein hyvin, että vaimosi on viimeisillään, lapsivesi on jo tullut ja olet ajamassa autolla häntä sairaalaan, mutta tässä on kuudenkympin nopeusrajoitus ja sitä ei saa ylittää - menikö jakeluun?"
Dicto secundum quid ad dictum simpliciter -esimerkki puolestaan on seuraava:
"Heroiini on arvokas kipulääke saattohoidossa oleville syöpäpotilaille. Siksi heroiini pitäisi laillistaa kokonaan ja sen jakelu vähittäiskaupassa sallia."
Dicto simpliciteriä käytetään usein puolustettaessa sekä legalismia että toisaalta myös anarkismia.
The Freewheelin’ Bob Dylan

The Freewheelin’ Bob Dylan on Bob Dylanin maaliskuussa 1963 julkaistu toinen albumi, joka nosti hänet suuren yleisön tietoisuuteen. Albumin aloittaa klassikoksi muodostunut kappale ”Blowin’ in the Wind”. Kansikuvassa Bob Dylan ja hänen tyttöystävänsä Suze Rotolo kävelevät loskaisella kadulla New Yorkin Greenvich Villagessa. John Hammondin lisäksi albumin tuottamiseen osallistui myös Tom Wilson.
Albumi valittiin vuonna 2002 mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
"The Freewheelin’ Bob Dylanin" esittelypainokseen sisältyi kappale ”Talkin’ John Birch Paranoid Blues”, mutta se jätettiin pois viralliselta albumilta. 
Kappaleet.
Kappaleiden tekijä Bob Dylan, ellei toisin mainita.
Mezuza

Mezuza () on juutalaisen kodin oven oikeaan pieleen kiinnitettävä pieni kotelo, joka sisältää pergamentille kirjoitettuja Tooran jakeita. Mezuza-kotelo on suorakaiteen muotoinen, ja se voidaan valmistaa erilaisista materiaaleista. Heprean sana "mezuza" tarkoittaa ovenpieltä. Mezuza-käsky kuuluu Šema Israel -rukoukseen:
 
Mezuzan teksti koostuu kahdesta Tooran kappaleesta: 5. Moos. kirja 6:4–9 ja 11:13–21. Teksti kirjoitetaan käsin pergamentille samojen sääntöjen mukaan, joita noudatetaan sefer Toran ja tefillinien kirjoittamisessa. Sen jälkeen pergamentti eli "klaf" kääritään rullalle ja sijoitetaan suojakoteloon. Koska mezuzan tärkeä osa on "klaf" ja kotelon tarkoitus on vain suojata sitä, kotelo voi olla valmistettu mistä materiaalista tahansa. Ennen mezuzan asettamista ovenpieleen lausutaan rukous.
Mezuza kiinnitetään kodin jokaisen oven oikeanpuoleiseen pieleen kylpyhuonetta ja WC:tä lukuun ottamatta. Juutalainen kiinnittää sen myös oman yrityksensä tai toimistonsa ovenpieliin. Niissä israelilaissa kaupungeissa, joissa on muurit, se kiinnitetään muurin porttien pieliin.
Ragunanin eläintarha

Ragunanin eläintarha () on eläintarha Jakartassa, Indonesiassa. Se perustettiin vuonna 1864 ja siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1966. Eläintarhassa on noin 4 040 eläintä 295 eri eläinlajista. Eläintarhan pinta-ala on 1,4 neliökilometriä.
Syys–lokakuussa 2005 eläintarha oli suljettuna kolmen viikon ajan, kun siellä olevista linnuista oli löydetty lintuinfluenssaa.
Humaš

Humaš ( &lt; , "ḥameš", ’viisi’) on kirjan muotoon painettu ja sidottu Toora. Humaš sisältää usein hepreankielisen tekstin lisäksi myös käännöksen jollekin toiselle kielelle sekä tekstiin liittyviä kommentteja.
Mikve

Mikve () on juutalaisuudessa rituaalikylpy. Tooran käskyn mukaisesti uskova juutalainen pariskunta noudattaa niin sanottuja perhepuhtauslakeja ("taharat mišpaha"), jotka koskevat naisen kuukautiskiertoa ja sukupuolikontaktia. Miehen ja vaimon fyysinen yhteys kuukautisvuodon aikana on ehdottomasti kielletty. Vuodon päätyttyä nainen laskee seitsemän "puhdasta" päivää ja kastautuu niiden päätteeksi rituaalikylpyyn eli "mikveen". Vedessä ollessa luetaan "tevillaa" eli rituaalikastautumista koskeva siunaus, ja veteen upottaudutaan kolmesti niin, että viimeisetkin hiukset ovat pinnan alla.
Mikveen upottautuu myös juutalaisuuteen kääntyvä henkilö. Juutalaisen lain mukaan mikven vesi pesee kääntyvän entisestä elämästä ja vedestä noustessaan hän on "kuin vastasyntynyt lapsi". Erään tulkinnan mukaan kristinuskon kasteperinne periytyy juuri mikvestä.
Nykyään mikveen upotetaan myös uudet ruoanvalmistus- ja tarjoiluastiat. Miehillä on joskus tapana käydä mikvessä ennen juhlapyhiä tai sapattia (eli perjantaisin). Naiset puolestaan käyvät rituaalikylvyssä ennen naimisiin menoa sekä kuukautisten ja synnytyksen jälkeen. Hasidijuutalaiset miehet kylpevät päivittäin. 
Mikven perusvaatimus on se, että sen vesi on vähintään osittain peräisin jostain luonnollisesta lähteestä kuten sadevedestä, järvestä tai merestä. Veden ei myöskään tule olla jatkuvasti virtaavaa. Paras rituaalikylpypaikka olisikin luonnossa oleva vesiallas, mutta käytännön syistä useimmat uskovat juutalaisnaiset käyttävät synagogien yhteyteen rakennettuja mikvejä. 
Mikven toinen vaatimus on se, että siinä on vähintään 40 sea-mittaa eli noin 750 litraa vettä. Ihmisen täytyy pystyä upottautumaan mikveen kokonaan.
Mikven vieressä on säiliö, johon kertyy katolta valuvaa sadevettä. Säiliö on yhteydessä itse mikve-altaaseen putken välityksellä, ja kun allas täytetään, sen vesi on siis kosketuksissa luonnonveden kanssa. Nykyaikaiset mikve-altaiden vesi on yleensä verrattavissa uimahallien veteen, eli se on suodatettu ja puhdistettu kloorilla. 
Tooran mukaan mikvessä upottautuminen on pakollista seuraavissa tilanteissa:
Koska nykyään temppeliin liittyviä rituaaleja ei voi tehdä eikä puhdistautuminen rituaalisesta epäpuhtaudesta ole yleensä mahdollista eikä tarpeellista, näitä rituaaleja ei nykyjuutalaisuudessa harjoiteta. Siksi kaikki juutalaiset ovat nykyään rituaalisen epäpuhtauden tilassa. Ainoat tilanteet, joissa mikvessä upottautuminen on edelleen välttämätöntä, ovat juutalaisuuteen kääntyminen ja kuukautisten jälkeinen "tevila". Näiden tilanteiden ero muihin on se, että näissä tapauksissa mikvessä upottautumiseen liittyy myös jokin muutos, joka ei liity temppeliin. Kääntymisen tapauksessa mikve muuttaa ihmisen ei-juutalaisesta juutalaiseksi, ja kuukautisten jälkeinen mikve tekee sukupuolisen kanssakäymisen taas sallituksi.
Perinteisesti mikve on tarkoittu vain miehille ja naisille näiltä vaadittavan rituaalisen puhtauden takia. Rabbit ovat kuitenkin keskustelleen muunsukupuolisten asemasta ja nykyään myös nämä voivat käyttää mikveä. Muunsukupuoliset juutalaiset ovat myös järjestäneet ryhmäkylpyjä mikvessä, vaikka perinteisesti rituaali on ollut yksityinen.
Steve Janaszak

Steven James ”Steve” Janaszak (s. 7. tammikuuta 1959 St. Paul, Minnesota) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti.
Janaszak aloitti uransa NCAA-sarjassa Minnesotan yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1975–1979. Viimeisen kautensa päätteeksi hänet valittiin sarjan lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuonna 1979 Janaszak valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen. Joukkue voitti 1980 talviolympialaisissa olympiakultaa, mutta Janaszak ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan, vaan oli varamaalivahtina. Kisojen jälkeen hän solmi sopimuksen Minnesota North Starsin kanssa. NHL-ura ei kuitenkaan lähtenyt käyntiin kunnolla vaan otteluja kertyi lähinnä farmisarjoissa. Kaudelle 1981–1982 hän siirtyi Colorado Rockiesiin, mutta ei päässyt pelaamaan kuin kahdessa ottelussa NHL:ssä. Kauden 1982–1983 Janaszak kiekkoili vielä CHL-liigan Wichita Windissä, kunnes lopetti pelaajauransa.
Martti Manninen

Martti Jermo Antero Manninen (s. 13. marraskuuta 1943 Hirvensalmi) on suomalainen virkamies ja tasavallan presidentin entinen neuvonantaja. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti ja puoluekannaltaan keskustalainen. 
Manninen oli 1970-luvulla ulkoministeriön palveluksessa lukuisissa eri tehtävissä ja työskenteli muun muassa Suomen Tel Avivin ja Washingtonin suurlähetystöissä. Manninen toimi eduskunnan perustuslakivaliokunnan ja ulkoasiainvaliokunnan valiokuntasihteerinä 1978–1984. 
Manninen toimi tasavallan presidentin neuvonantajana vuodesta 1994, mitä ennen hän oli ollut presidentin erityisavustajana vuodesta 1984. Hän oli myös presidentin kanslian kansliapäällikön sijainen vuodesta 1988.
Hänet irtisanottiin virastaan vuonna 2003 syntyneen niin sanotun ”Irak-skandaalin” vuoksi, jossa Manninen syyllistyi virkasalaisuuden rikkomiseen luovuttaessaan ulkoasiainministeriön salaisia asiakirjoja silloisen oppositiopuolueen Suomen Keskustan puheenjohtajalle Anneli Jäätteenmäelle. Oikeudessa hänet tuomittiin 80 päiväsakkoon.
Jigdal

Jigdal () on päivittäisen juutalaisen aamupalveluksen (šahrit) avaushymni. Jigdal lauletaan myös sapatin aloittavan perjantai-illan iltapalveluksen (arvit) lopussa. Sen kirjoitti 1300-luvulla Roomassa elänyt rabbi Daniel Ben-Jehuda. Tämä 13-säkeinen hymni tiivistää 13 juutalaisen uskon peruskohtaa, jotka rabbi Moses Maimonides (1135 - 1204) muotoili mišna-kommentissaan (Sanhedrin 10:1). Sen jokainen säe on 16-tavuinen. Espanjan ja Portugalin sefardijuutalaiset lisäsivät siihen vielä 14. säkeen.
Jigdal esittää tiivistetysti juutalaisen uskon 13 peruskohtaa: 
Sefardirituaalin lisäys:
Komorien lippu

Komorien lippu on Komorien tunnus ja se otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan vuonna 2003. Lipun raidat kuvaavat Komorien eri saaria: keltainen Mohélia, valkoinen Mayottea, punainen Anjouania ja sininen Iso-Komoria. Mayotte ei kuulu Komorien valtioon, mutta se on mukana raitojen määrässä, koska Komorien valtiossa on pyritty saamaan myös Mayotte valtioon mukaan. Kuunsirppi ja neljä tähteä vihreällä pohjalla viittaavat Komorien valtauskontoon islamiin, mutta tähtien määrä viittaa samalla saarten lukumäärään.
Mewtwo

 
Mewtwo on järjestysnumeroltaan 150. Pokémon. Se on psyykkistä tyyppiä. Rakettiryhmän johtajan Giovannin pyynnöstä tiedemiehet muuttivat myyttisen pokémonin Mewin DNA:ta, ja loivat Mewtwon. Tästä juontuu myös Mewtwon nimi. Mewtwo on Pokémon-peleissä todella voimakas. Koska Mewtwo on voittamaton, se on järkevää kohdata taistelussa käyttäen Dittoa, joka pystyy muuntumaan vastustajakseen, tai toista Mewtwoa. Peleissä Mewtwo on sukupuoleton, eli sitä ei voi risteyttää. Sen erikoiskyky "Pressure" kuluttaa hyökkäävältä Pokémonilta kaksi PP:tä. Mewtwo on tarun mukaan maailman tehokkain, vahvin ja nopein olento.
Peleissä "Pokémon X ja Y" Mewtwo on yksi megakehittymiseen kykenevistä Pokémoneista ja Charizardin lisäksi ainoa, jolla on kaksi eri megakehittymismuotoa: Mega Mewtwo X ja Mega Mewtwo Y. Mega Mewtwo X on sekä psyykistä että taistelutyyppiä ja kooltaan raskasrakenteisempi. Mega Mewtwo Y on tavallisen Mewtwon tavoin pelkkää psyykkistä tyyppiä, ja sillä on hännän sijasta pitkä päästä kasvava lisäke.
Löytyvyys peleissä.
Varsinaisten Pokémon-pelien lisäksi Mewtwo esiintyy "Super Smash Bros. Melee"-pelissä piilotettuna hahmona. Lisäksi Mewtwo esiintyy Super Smash Bros. Ultimatessa.
Mewtwon kloonaamat Pokémonit.
Pokémon-animessa Mewtwo on kloonannut joitakin Pokémoneja. Tässä on lista niistä (huomaa nimen lopussa oleva two=kaksi).
Tavallinen lainsäätämisjärjestys

Tavallinen lainsäätämisjärjestys on Euroopan unionin (EU) tärkein lainsäädäntömenettely. Se otettiin käyttöön Euroopan unionissa Maastrichtin sopimuksella vuonna 1992, jolloin se tunnettiin nimellä yhteispäätösmenettely. Lissabonin sopimuksen myötä sen nimi muuttui "tavalliseksi lainsäätämisjärjestykseksi". Lainsäätämisjärjestyksen kulusta on yksityiskohtaiset säännökset Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklassa.
Entisen nimensä mukaisesti yhteispäätösmenettelyn idea on, että Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto eli ministerineuvosto ovat tasavertaisia EU:n lainsäädäntövallan käyttäjiä. Parlamentti ja neuvosto voivat esittää muutoksia eli tarkistuksia Euroopan komission esittämään lainsäädäntöehdotukseen. EU:n lainsäädäntö tulee hyväksytyksi, kun parlamentin ja neuvoston välillä on yhteisymmärrys ehdotuksen sisällöstä.
Nimitys "tavallinen lainsäätämisjärjestys" on kuvaava sikäli, että Lissabonin sopimuksen myötä sitä sovelletaan lähes kaikkeen EU-lainsäädäntöön, joka vaikuttaa kansalaisten, yritysten ja viranomaisten toimintaan. Lissabonin sopimuksen voimaantuloon saakka yhteispäätösmenettelyä sovellettiin eniten EU:n sisämarkkinalainsäädännössä, ympäristöpolitiikassa ja liikenteessä.
Menettelyn eteneminen pääpiirteissään.
Vuosina 2007–2009 suurin osa (n. 70 %) komission ehdotuksista hyväksyttiin jo ensimmäisen kierroksen aikana. Parlamentin ja neuvoston edustajat käyvät koko prosessin ajan neuvotteluita, jotka tekevät tämän mahdolliseksi. Sovittelukomitean käyttöön turvaudutaan vain muutamassa lainsäädäntöasiassa vuosittain.
Havdala

 
Havdala () on juutalainen sapatin tai suuren juhlapyhän päätöstoimitus. Nimi johtuu heprean verbistä "le'havdil" [להבדיל] joka tarkoittaa "erottaa". Havdala on siis hetki, jolloin juhla-aika päättyy ja siirrytään arkeen.
Toimituksessa luetaan neljä siunausta:
Suurten juhlapäivien päättävässä havdalassa luetaan vain viini- ja havdala-siunaukset.
Malesian lippu

Malesian lippu koostuu 14 vaakasuorasta raidasta, sekä kuunsirpistä ja tähdestä. Lipun 14 raitaa ja tähden 14 sakaraa kuvaavat Malesian osavaltioita. Kuunsirppi ja tähti kuvaavat islamia, Malesian valtauskontoa. Lippu muistuttaa hieman Yhdysvaltain lippua, josta Malesian lipun raidat ja sininen yläkulma on myös johdettu. Lipun on suunnitellut arkkitehti Mohamed Hamzah.
Historia.
Malaijan liittovaltion lippu otettiin käyttöön vuonna 1950. Lipussa oli 11 raitaa ja tähdessä 11 sakaraa, jotka edustivat liittovaltion yhtätoista osavaltiota. Lipun vaakaraitojen punainen ja valkoinen väri tulevat Kaakkois-Aasian tunnusväreistä, ja ne periytyvät Majapahitien imperiumin lipusta. Keltainen on kuninkaallinen väri, joka viittaa liittovaltion sulttaanikuntiin. Sininen on otettu Ison-Britannian lipusta, sillä osoitetaan yhteyttä Brittiläiseen Kansainyhteisöön.
Nykyisen mallinen lippu otettiin käyttöön 16. syyskuuta 1963, kun Malaijan liittovaltioon liittyivät Sarawak, Sabah ja Singapore. Lippuun lisättiin kolme raitaa ja tähteen kolme sädettä kuvaamaan uusia osavaltioita. Yhdistymisen myötä maan nimi muuttui Malesiaksi. Singapore erosi valtioliitosta vuonna 1965, mutta lippua ei kuitenkaan muutettu, vaan sen tulkintaa muutettiin. 14. sakara ja raita muutettiin edustamaan liittovaltion pääkaupunkiterritoriota Kuala Lumpuria.
Kap Verden lippu

Kap Verden nykyinen lippu otettiin käyttöön 22. syyskuuta 1992. 
Keltaiset tähdet viittaa kymmeneen pääsaareen ja niiden väliseen yhteyteen ja tasa-arvoisuuteen. Sininen kuvaa Atlantin valtamerta ja taivasta. Punainen kuvaa tietä edistykseen, jälleenrakennusta ja ponnistuksia. Valkoinen on rauhan väri.
Ennen nykyistä lippua Kap Verdellä oli vuosina 1975–1992 käytössä erilainen lippu, joka oli väreiltään samanlainen kuin Guinea-Bissaun lippu. Lippu vaihdettiin sen takia, että suhteet Guinea-Bissauhun katkesivat siellä tapahtuneen vallankaappauksen vuoksi.
Martin Koch (mäkihyppääjä)

Martin Koch (s. 22. tammikuuta 1982 Villach, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihypyn joukkuekilpailun olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari. Hänen parhaat henkilökohtaiset saavutuksensa ovat lentomäen MM-hopea ja -pronssi.
Juniorien MM-kisoissa Koch voitti joukkuemäen kultaa vuosina 1999 ja 2000. Maailmancupissa hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen kaudella 2001–2002, jolloin Koch sijoittui Engelbergin osakilpailussa kolmanneksi. Samalla kaudella hän oli maailmancupin osakilpailuissa toisena Sapporossa ja Hakubassa sekä sijoittui cupin loppupisteissä kahdeksanneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa Koch oli suurmäessä kahdeksas ja normaalimäessä neljästoista.
Koch sijoittui neljänneksi lentomäen MM-kisoissa Kulmissa 2006. Toisissa olympialaisissaan Torinossa 2006 hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuemäen kisassa. Samana keväänä hän otti maailmancupissa kakkos- ja kolmostilan Planican lentomäessä. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Koch sijoittui suurmäessä yhdeksänneksi. Maaliskuussa 2007 hän oli maailmancupissa toinen Holmenkollenilla sekä kahdesti kolmas Planicassa.
Koch saavutti uransa ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisamitalin oltuaan Gregor Schlierenzauerin jälkeen toinen lentomäen MM-kisoissa Oberstdorfissa 2008. Kochin hyppyjen pituudet olivat 215,5, 221, 213 metriä ja 201,5 metriä, joista kolme ensimmäistä olivat kunkin kierroksen pisimmät hypyt. Henkilökohtaisen kilpailun jälkeen hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Maailmancup-kaudella 2007–2008 hän sijoittui toiseksi Planican sekä kolmanneksi Sapporon ja Liberecin osakilpailuissa. Kaudella 2008–2009 hän oli kolmas Tauplitzin lentomäkikilpailussa ja yhdeksäs cupin kokonaiskilpailussa. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui jälleen kolmanneksi Tauplitzin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä ja oli cupin kokonaiskilpailussa kahdeksas. Lentomäen MM-kisoissa Planicassa Koch oli voittamassa Itävallalle joukkuekilpailun kultaa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kymmenes. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Koch saavutti Harrachovin lentomäessä kaudella 2010–2011. Samalla kaudella hän voitti myös Oberstdorfin lentomäessä ja oli toinen Willingenissä sekä kolmas Planican lentomäessä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Uransa pisimmän hypyn 241,5 metriä hän hyppäsi Vikersundissa 11. helmikuuta 2011. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Koch oli mukana Itävallan sekä normaalimäen että suurmäen joukkuekilpailun kultaa voittaneessa joukkueessa. Suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2011–2012 Koch voitti Oberstdorfin lentomäessä, Oslossa sekä Planican toisen osakilpailun, oli toinen Engelbergin ensimmäisessä osakilpailussa ja kolmas Planican ensimmäisessä osakilpailussa. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012 Koch voitti joukkuekilpailun kultaa ja sai henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia, vaikka kaatui toisen kierroksen 243 metrin hyppynsä.
Koch lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2014.
Lauri Pyykönen

Lauri Pyykönen (s. 20. huhtikuuta 1978 Pirkkala) on entinen suomalainen maastohiihtäjä. Pyykönen edusti seuratasolla Tampereen Hiihtoseuraa sekä Vantaan Hiihtoseuraa. Pyykösen pituus on 176 cm ja paino 72 kg. Hänen paras tuloksensa arvokisoista on 2006 Torinon olympialaisten parisprintin viides sija Keijo Kurttilan kanssa. Pyykönen lopetti uransa vuonna 2008.
Incognito

Incognito on brittiläinen jazz- funkbändi. Sen keskushahmo on Jean Paul 'Bluey' Maunick: säveltäjä, tuottaja, kitaristi ja laulaja. Vuosien varrella yhtyeeseen on kuulunut liki viisikymmentä muuta muusikkoa, tunnetuimpina laulajat Maysa, Jocelyn Brown ja Carleen Anderson. Ensimmäinen albumi ilmestyi 1981, uusin vuonna 2012. 
Aiheesta muualla.
Soulwalking
Pedro Pires

Pedro Verona Rodrigues Pires (s. 29. huhtikuuta 1934 St. Filipe) on kapverdeläinen poliitikko, joka edustaa Kap Verden afrikkalaista itsenäisyyspuoluetta PAICV:tä. Hän oli maansa presidentti vuosina 2001–2011.
Pires syntyi St. Filipellä vuonna 1934. Hän opiskeli Lissabonin yliopistossa. Vuonna 1975 Piresistä tuli Kap Verden pääministeri. Hän toimi virassaan vuoteen 1991 saakka, jolloin uudeksi pääministeriksi valittiin Carlos Veiga. Maaliskuussa 2001 Pires seurasi António Mascarenhas Monteiroa Kap Verden presidenttinä.
Ertuğrul Osman

Şehzade Ertuğrul Osman Efendi (18. elokuuta 1912 – 23. syyskuuta 2009) oli Osmanien valtakunnan prinssi ja myöhemmin sen entisen hallitsijasuvun päämies. Hän oli vuosina 1876–1909 hallinneen sulttaani Abdul Hamid II:n pojanpoika. Sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1922 ja Turkki julistettiin tasavallaksi seuraavana vuonna. Jos Ertuğrulista olisi tullut sulttaani, hän olisi ottanut nimen sulttaani Osman V.
Ertuğrul syntyi Yıldızin palatsissa Istanbulissa. Hänen isänsä, prinssi Şehzade Mehmed Burhaneddin Efendi (1885–1949) oli osmaniarmeijan kapteeni. Ertuğrul opiskeli Theresianum-koulussa Wienissä ja École des Sciences Politiques -korkeakoulussa Pariisissa. Hänen ollessaan Wienissä kaikki Osmanien hallitsijasuvun jäsenet karkotettiin vuonna 1924 Turkista. Suvun miespuoliset jäsenet saivat oikeuden palata Turkkiin vasta vuonna 1974. Ertuğrul palasi vasta 1990-luvulla, kun Turkin hallitus kutsui hänet. Hän oli vuodesta 1923 myös ilman kansalaisuutta, kunnes otti vastaan Turkin kansalaisuuden vuonna 2004. Ertuğrul asui Yhdysvalloissa vuodesta 1933 ja hänestä tuli Osmanien hallitsijasuvun 45. päämies vuonna 1994. Hän puhui sujuvasti turkkia, englantia, saksaa, ranskaa ja ymmärsi italiaa ja espanjaa.
Ertuğrul avioitui Gulda Twerskoyn (Hanım Efendi; 1915–1985) kanssa vuonna 1947 New Yorkissa. Toistamiseen hän avioitui Zeyneb Tarzi Hanım Efendin (s. 1940) kanssa vuonna 1991 New Yorkissa.
Jörgen Brink

Jörgen Brink (s. 10. maaliskuuta 1974 Delsbo, Hälsingland, Ruotsi) on ruotsalainen maastohiihtäjä ja ampumahiihtäjä.
Brink on hiihtänyt hiihdon maailmancupissa 20 kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Maailmancupin osakilpailun hän on voittanut kuitenkin vain kerran, Otepäässä Virossa 12. tammikuuta 2003. Brink hiihtää kaikkia matkoja sprinteistä 50 kilometrin hiihtoon. Brink muistetaan erityisen hyvin Val di Fiemmen MM-kisoista 2003, jolloin hän viestin ankkuriosuudella hyytyi täysin ja Ruotsi putosi johtopaikalta kilpailun kolmanneksi.
Kaudella 2007–2008 Brink kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa, jossa hänen paras sijoituksensa on ollut 40:s. 
Jörgen on voittanut Vaasahiihdon vuosina 2010, 2011 ja 2012.
Šehita

Šehita () on juutalaisten harjoittama rituaalinen teurastustapa.
Juutalaisen lain mukaan syötäväksi kelpaavat nisäkkäät ja linnut tulee teurastaa šehita-menetelmää noudattaen, jotta ne ovat puhtaita eli košer. Koska veren käyttö ruoka-aineena on kielletty, eläin teurastetaan viiltämällä pitkällä ja terävällä veitsellä sen kaulavaltimo auki. Näin pyritään saamaan valutettua veri eläimestä mahdollisimman tarkkaan ja myös tainnuttamaan ja lopettamaan eläin nopeasti.
Teurastaja.
Šehitan suorittajaksi käy vain "šohet", koulutettu šehitateurastaja. Hänen täytyy olla juutalaista lakia noudattava juutalainen, ja myös erityisen hurskas ja luonteeltaan moraalinen. Ei-juutalaisen suorittama teurastus ei voi olla juutalaisen lain mukainen. Alun perin šohetina saattoivat toimia niin naiset kuin miehetkin. Aškenasien piirissä työ on kuitenkin vuodesta 1220 lähtien rajattu vain aikuisille miehille. Šohet opiskelee teurastusvälineiden valmistuksen ja sen, milloin teurastettu eläin on košer ja milloin ei. Šohet jää eläkkeelle ennen kuin hänen kätensä on alkanut täristä.
Teurastus.
Šehitassa käytetään suurta ja partaveitsenterävää "chalaf"-veistä, jossa ei saa olla koloja tai muita vikoja. Šohet tarkastaa veitsen ennen jokaista teurastusta ja sen jälkeen. Vähänkin viallisella veitsellä suoritettu teurastus ei ole košer.
Šehita täytyy suorittaa terveelle ja vahingoittumattomalle eläimelle, joka on tajuissaan ja kykenevä seisomaan omilla jaloillaan. Eläintä ei saa tainnuttaa millään tavalla ennen teurastusta, mutta tainnutuksen voi suorittaa toimenpiteen jälkeen. Eläintä täytyy pidellä tai se pitää olla sidottuna, jotta se ei liiku tai kaadu. Suurikokoiset eläimet teurastetaan yleensä selinmakuulla.
Ennen teurastusta šohet lausuu siunauksen, joka muistuttaa hänelle Jumalan läsnäolosta ja toimenpiteen vakavuudesta. Eläimen henkitorvi, ruokatorvi, yhteinen päänvaltimo ja kaulalaskimot katkastaan nopealla ja yhtenäisellä viillolla. Teurastaja ei saa epäröidä, tai lihasta tulee epäpuhdasta.
Teurastuksen jälkeen eläimen veri lasketaan ulos, ennen kuin sen pää irrotetaan ja selkäydin katkaistaan.
Jälkitarkastus.
Šohet tarkastaa (eläinlajista ja eri juutalaisryhmien käytännöistä riippuen) eläimen sisälmykset, keuhkot, luut ja muut ruumiinosat heti teurastuksen jälkeen varmistaakseen, että ne ovat terveet ja vahingoittumattomat. Jos eläin osoittautuu vialliseksi, sen liha ei ole košer.
Suomessa.
Suomen laki mahdollistaa uskontoon sovellettavalla poikkeusmenettelyllä šehita-teurastuksen, jos verenlasku aloitetaan samanaikaisesti eläimen tainnuttamisen kanssa. Normaalisti tainnutus kuuluisi lain mukaan tehdä jo ennen verenlaskua. Käytännössä tainnutusta ja verenlaskun aloittamista ei voi tehdä samanaikaisesti, eikä eläintä myöskään saa šehitassa vahingoittaa ennen kuolemaa, joten Suomen juutalaiset ovat vastustaneet samanaikaisuuden vaatimusta. Euroopan unionin antisemitismin vastaista työtä johtavan Katharina von Schnurbeinin mukaan juutalaisista annetaan se kuva, että he eivät välitä eläinten hyvinvoinnista. Hän on todennut, että vaikka kiellon tarkoitus ei ole antisemitistinen, se voi kääntyä sellaiseksi.
Matsa

Matsa () on suolakeksityyppinen juutalaisen pesah-juhlan tunnusomainen ruoka. Tooran käskyn mukaisesti tavallinen hapatettu leipä on pesahina ankarasti kielletty:
"Ja tämä päivä olkoon teille muistopäivä, ja viettäkää sitä Herran juhlana; sukupolvesta sukupolveen viettäkää sitä ikuisena säädöksenä. Seitsemän päivää syökää happamatonta leipää; jo ensimmäisenä päivänä korjatkaa pois hapan taikina taloistanne. Sillä jokainen, joka hapanta syö, ensimmäisestä päivästä seitsemänteen päivään asti, hävitettäköön Israelista." (2.Moos.12:14-15)
Matsa-leivät leivotaan vehnäjauhosta ja vedestä. Ne täytyy sekoittaa hyvin matalassa lämpötilassa, ja taikina on saatava paistoon 18 minuutin kuluessa. Jos taikina lämpenee tai sen käsittely pitkittyy, hametsia eli hapatetta saattaa alkaa muodostua ja silloin taikina olisi ei-košer.
Oikeaoppisessa matsassa ei saa olla suolaa, sokeria eikä mausteita. Hapate symboloi ylpeyttä ja sydämen kovuutta, josta juutalaisen täytyy erottautua. Tämän vuoksi matsaa kutsutaan köyhäksi leiväksi, ja se symboloi nöyryyttä.
Venäjän valkoinen armeija

Venäjän valkoinen armeija () tai Valkokaartit () oli venäläinen monarkistiliike, joka taisteli Venäjän sisällissodassa (1918–1921) punaisia sekä niin sanottuja Vihreää armeijaa (nationalistit) ja Mustaa armeijaa (anarkistit) vastaan. Se sai apua Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan muodostamalta kolmoisententeltä. Valkoinen armeija taisteli muun muassa Etelä-Venäjällä, Krimin niemimaalla, Venäjän Tyynenmeren seudulla Amurin alueella, Pamirissa sekä Persian ja Venäjän rajamaastossa.
Sodan kulku.
Aseellinen taistelu bolševikkeja vastaan alkoi, kun Tšekkoslovakian legioona kieltäytyi vuonna 1918 luovuttamasta aseitaan puna-armeijalle ja otti hallintaansa Siperian radan. Sen esimerkki innosti Venäjän itäosissa laajan bolševikkien vastaisen rintaman syntyyn. Useissa Volgan varren ja Siperian kaupungeissa kuten Samarassa ja Omskissa tuli valtaan valkoinen hallitus. Se sai haltuunsa myös suuren osan Venäjän valtion kultavarannosta. Keisarillisen laivaston entinen amiraali Aleksandr Koltšak johti Itä-Venäjällä 100 000 miehen armeijaa, joka eteni kohti länttä. Vuoden 1918 puolivälissä Leninin hallitus oli ajettu ahtaalle, kunnes loppukesällä puna-armeija aloitti vastaiskun valtaamalla Samaran ja Kazanin. Samaan aikaan länsivaltojen armeijat pääsivät vapaaksi ensimmäisen maailmansodan taisteluista ja alkoivat tukea valkoista kenraali Anton Denikiniä, joka operoi Etelä-Venäjällä. Viron suunnalta oli tekeillä kenraali Nikolai Judenitšin johtama hyökkäys kohti Pietaria. Vuoden 1919 keväällä länsivallat kuitenkin muuttivat Venäjän-politiikkansa ja vetivät sotaväsymyksestä kärsiviä joukkojaan pois Venäjältä. Koltšak joutui perääntymään syksystä 1919 alkaen itään päin ja hän sai surmansa Irkutskissa helmikuussa 1920. Judenitšin hyökkäys Pietariin marraskuussa 1919 epäonnistui. Sen jälkeen puna-armeija saattoi keskittyä Denikinin vastaiseen taisteluun Etelä-Venäjällä. Loppuvuonna 1919 hänen joukkonsa menettivät Odessan ja vetäytyivät Krimille. Denikin luovutti ylipäällikkyyden keväällä 1920 kenraali Pjotr Wrangelille, joka pyrki etenemään Ukrainaan ja yhdistämään valkoiset voimat Puolan armeijan operaatioon. Tämä hanke kuivui kokoon, kun Puola solmi Neuvosto-Venäjän kanssa aselevon maaliskuussa 1920.
Emigrantit.
Valkoinen armeija keskittyi myös emigranttitoimintaan. Valkoinen armeija auttoi monia anti-neuvostovenäläisiä pakenemaan muun muassa Berliiniin, Pariisiin, Harbiniin, Konstantinopoliin ja Shanghaihin. Monet valkoiset ja anti-neuvostomieliset venäläiset löysivät uuden kotinsa toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloista. Valkoisten toiminta Venäjän sisällissodassa oli suuri. He kärsivät tappion ja monet pakenivat ulkomaille, jossa he suunnittelivat muun muassa vastavallankumousta ja bolševikkien vastaista toimintaa. Monet valkoiset liittyivät ulkomailla asuinmaansa armeijaan. Monia valkoisia taisteli muun muassa Ranskan ja Saksan armeijassa toisen maailmansodan aikana.
Nokia 7710

Nokia 7710 on Nokian valmistama kosketusnäytöllinen älypuhelin, jossa on megapikselikamera sekä Symbian OS -käyttöjärjestelmä Series 90 -ohjelmistoalustalla. Se perustuu Nokia 7700:aan, joka oli Nokian testimalli, mutta joka ei koskaan tullut kaupalliseen myyntiin.
Nokia 7710 on kolmitaajuuspuhelin, jossa on automaattinen taajuusalueiden vaihto. Se toimii 900, 1 800 ja 1 900 MHz GSM-verkoissa. Se on myös yhteensopiva HSCSD:n, GPRS:n ja EDGE:n kanssa. Puhelimessa on suurikokoinen kosketusnäyttö (640 × 320 pikseliä), jota ohjataan sormella tai kännykän mukana tulevalla n. 10 cm pituisella muovisella tikulla (osoitinkynällä). Kirjoittaminen kännykällä onnistuu kahdella tavalla. Ensimmäinen tapa on kirjoittaa näppäimistöllä, joka ilmestyy näytölle, kun koskettaa jotakin kohtaa johon on mahdollista kirjoittaa. Toinen kirjoitustapa on käsialantunnistus, jolla kirjoitetaan kirjaimia näytölle ilmestyvään pieneen ruutuun. Kun kännykkä otetaan käyttöön, siihen määritetään aluksi omalla käsialalla kaikki kirjaimet.
Muistia puhelimessa on 90 Mt. MMC-muistikortin avulla voi muistia kasvattaa jopa 2 Gt:lla. Puhelimen mukana tulee 128 Mt:n kokoinen muistikortti. Nokia 7710:ssa on myös mm. tekstinkäsittely-, taulukkolaskenta- ja piirustusohjelma, mp3-soitin, langaton Bluetooth-teknologia sekä HTML- ja XHTML-selain.
Nokia 7710 oli eräänlainen kaupallinen prototyyppi uudenlaisesta puhelintyypistä. Nokia kehitti suurella rahalla uudenlaista puhelinteknologiaa Nokia 7700:n muodossa. Projektissa esiintyi kuitenkin vakavia vaikeuksia Series 90-ohjelmistojen vakauden ja käytettävyyden suhteen . Teknologian kehitysprojekti päätettiinkin tappioiden jälkeen keskeyttää ja resurssit suunnata Series 60- ja Series 80-alustoille. Nokia kuitenkin julkaisi 7700-mallin uudella ulkokuorella ja karsi pahimmat viat pois puhelimesta, koska yhtiössä haluttiin saada edes jotain hyötyä kalliista tuotekehityksestä. 7710-mallin myynti jäi kuitenkin heikoksi. Ohjelmiston kehitys lopetettiin.
Ruandan lippu

Ruandan lippu on Ruandan kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallishymnin ohella. Se otettiin käyttöön 25. lokakuuta 2001. Lipussa on ylhäällä leveä vaaleansininen raita ja sen alapuolella kapeammat keltainen ja vihreä raita. Vaaleansiniseen raitaan on sijoitettu oikeaan yläkulmaan aurinko. Lipun väreistä sininen kuvaa onnea ja rauhaa, keltainen taloudellista edistystä ja vihreä kansakunnan toivoa tulevasta vauraudesta. Lipun aurinko kuvastaa valistusta ja tietoa. Lipun värit kuvaavat kansallista yhtenäisyyttä, työn ja uutteruuden kunnioitusta ja tulevaisuuden toivoa.
Lipun on suunnitellut Alphonse Kirimobenecyo.
Ennen nykyistä lippua Ruandassa oli käytössä lippu, jossa oli pystysuunnassa punainen, keltainen ja vihreä raita. Erotukseksi samankaltaisesta Guinean lipusta keltaisen raidan päälle merkittiin 1962 R-kirjain. Kirjain oli luonnollisesti viittaus maan nimeen Ruanda, mutta se viittasi myös kanonisoituun iskulauseeseen: ”vallankumouksen (revolution) synnyttämä ja kansanäänestyksen (referendum) vahvistama tasavalta (republic).” R:n muotoa tai kokoa ei virallisesti määritelty, mutta sen edellytettiin olevan suuri. Lippu muutettiin nykyisenlaiseksi vuonna 2001, koska entinen muistutti liikaa vuoden 1994 Ruandan kansanmurhasta.
Aleksandr Dutov

Aleksandr Iljitš Dutov (; 17. elokuuta 1879 – 7. maaliskuuta 1921) oli venäläinen kenraali, joka toimi Venäjän sisällissodassa valkoisten puolella. 
Dutov valmistui Nikolajevskin ratsuväkikoulusta. Dutov taisteli ensimmäisessä maailmansodassa (1914–1918). Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dutov liittyi Venjän valkoiseen armeijaan.
Marraskuussa Dutovin joukot nousivat kapinaan neuvostoviranomaisia vastaan Orenburgissa. Kesäkuussa 1918 Dutov, joka sai apua tšekkiläiselta legioonalta, alkoi organisoida hyökkäystä punaisten kimpuun Uralilla. Vuonna 1920 Dutov auttoi monia venäläisiä pakenemaan Venäjältä Kiinaan. Heidän joukossa oli myös Vasili Balabanov, Venäjän väliaikaishallituksen jäsen. Dutovin armeija hävisi punaisille ja Dutov pakeni Kiinaan, jossa bolševikki Мahmud Hadžamirov murhasi hänet helmikuussa vuonna 1921.
Eoni

Eoni (kr. αιών, vanh. aioni) tarkoittaa maapallon historiassa hyvin pitkää aikaa. Nykyään elämme fanerotsooista eonia, joka on kestänyt noin 542 miljoonaa vuotta. Eoni kestää satoja miljoonia, jopa miljardeja vuosia. Eoni saattaa loppua merkittävään mullistukseen tai muuhun ilmiöön.
Maceió

Maceió on kaupunki Alagoasin osavaltiossa, Brasiliassa. Se on osavaltionsa pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki. Kunnan asukasluku oli 932 748 vuonna 2010. Meceió sijaitsee Mundaujärven ja Atlantin rannalla ja on suosittua matkailualuetta. Trooppisen ilmaston ansiosta alueen vuotuinen keskilämpötila on 25 °C ja sää on pääasiassa aurinkoinen.
Maceió on kehittynyt kahdessasadassa vuodessa pienestä kalastuskylästä suurkaupungiksi. Kylä alkoi 1800-luvun alussa kasvaa valtavasti, kun sinne rakennettiin satama. Alagoaksen pääkaupunki siitä tuli 1839.
Maceióssa sijaitsee Alagoaksen valtiollinen yliopisto sekä Zumbi dos Palmaresin kansainvälinen lentoasema.
Eero Heinonen (basisti)

Eero Aleksi Heinonen (s. 27. marraskuuta 1979 Helsinki) on The Rasmus -yhtyeen basisti. Hän toimii myös taustalaulajana yhtyeen konserteissa.
Hän soitti popjazzyhtye Korpi Ensemblessä vuosina 1999–2004 ja on säveltänyt muutamia yhtyeen kappaleista. Syksyllä 2006 Heinonen levytti retrohenkisen rock-trion Hay &amp; Stone kanssa. Valtaosa Hay &amp; Stonen kappaleista on Heinosen tekemiä.
Heinonen opiskeli Sibelius-lukiossa.
Stephen R. Bourne

Stephen Richard "Steve" Bourne (s. 7. tammikuuta 1944) on brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä.
Bourne tunnetaan Bourne shell-komentotulkin (Bourne-komentotulkki, codice_1) kehittäjänä UNIX-käyttöjärjestelmälle sekä "adb" debuggerin kehittäjänä. Bourne-komentotulkki on edelleen useimpien UNIX-järjestelmien oletuskomentotulkki.
Bourne on valmistunut filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistosta. Hän on työskennellyt ALGOL 68-ohjelmointikielen kääntäjän parissa saman yliopiston tietotekniikkalaboratoriossa. Cambridgesta hän siirtyi IBM:lle vuonna 1973 ja vuonna 1975 Bell Labsin UNIX-ryhmään. Bourne kirjoitti UNIX-käyttöjärjestelmästä kirjan "The UNIX System".
Bell Labsin jälkeen Bourne on työskennellyt Silicon Graphicsin, Digital Equipment Corporationin, Sun Microsystemsin ja Cisco Systemsin palveluksessa. Nykyään hän työskentelee El Dorado Ventures -nimisessä kalifornialaisessa sijoitusyhtiössä.
Bourne on ollut Association for Computing Machinery puheenjohtaja vuosina 2000–2002 ja saanut yhdistyksen palkintoja.
Tunisian lippu

Tunisian lippua käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1831. Siihen on sen jälkeen tehty vain vähäisiä muutoksia. Lipussa olevat sirppikuu ja tähti kuvaavat islamia.
Tunisian alue oli Marokkoa hallinneen Almohadien dynastian alaisuudessa vuoteen 1229 saakka. Tällöin alue irrottautui Hafsidin kuningaskunnaksi, joka oli erillinen berberivaltio ja kattoi Pohjois-Afrikan rannikon nykyisestä Itä-Algeriasta Länsi-Libyaan. Espanjan katolilaisten lisääntyneen painostuksen tuloksena Hafsidin muslimikuningaskunta pyysi 1500-luvulla suojelusta Turkin sulttaanilta ja 1574 kuningaskunta liitettiin ottomaanien imperiumiin. Tunisialaiset hallitsijat, beit, säilyttivät itsemääräämisoikeuden. Pääkaupunkina oli Tunis. Bei-hallitsijoilla oli omia lippuja, joissa oli tyypillisesti yksi tai useampi kuunsirppi punaisessa viirissä. Meriliikenteessä oli käytössä sinipunavihreäraitainen lippu.
Vuonna 1831 beihallitsija Al-Hussain II vihki ottomaaniarmeijaan kuuluneelle laivastolleen Turkin lippua muistuttaneen lipun. Ottomaanien punalippu sai keskelleen valkoisen auringon, jonka päälle sommiteltiin Turkin ja islamin mahtimerkit, kuunsirppi ja tähti. Vaikka Konstantinopolin sulttaani protestoi lipun itsenäisestä tyylistä Turkin sulttaanikunnan lippuun verrattuna, uusi Tunisian lippu säilytettiin.
Ranska valtasi 1800-luvun puolivälissä Algerian ja teki myös Tunisiasta oman protektoraattinsa 1881. Lipun yläkulmaan lisättiin Ranskan trikoloritunnus. Tätä lippua käytettiin esimerkiksi joissain sotilasyksiköissä ja kauppalaivastossa. Lippu säilyi vuoteen 1956 saakka, joskin toisen maailmansodan aikana 1942–1943 maa oli Saksan miehittämä.
Tunisia itsenäistyi 1956 kuningaskuntana. Trikolori poistettiin ja lipun symbolien tulkintaa uudistettiin. Punainen merkitsi uhrattua verta vapaustaistelussa Ranskaa vastaan, valkoinen rauhaa, kuunsirppi islamia ja tähden viisi sakaraa islamin viittä periaatetta: uskoa Allahiin ja koraaniin, päivittäistä rukousta, Ramadan-paastoa, kymmenystä köyhille ja pyhiinvaellusta Mekkaan. Lippu säilyi myös 1957, kun beimonarkki Muhammed al-Amin syrjäytettiin ja maan presidentiksi nousi Habib Bourguiba. Hänen pitkäaikaisen, yksinvaltaisen hallintokautensa aikanaan maa valmisteli valtioliittoa Libyan kanssa (Arabi-islamilainen tasavalta) ja vuonna 1974 ehdittiin hyväksyä uuden valtiomuodostelman lippukin. Valtioiden yhdistymishanketta ei kuitenkaan toteutettu.
Onsen

Onsen () on nimitys sekä kuumille lähteille että niiden yhteydessä toimiville yleisille kylpylöille Japanissa. Onseneilla on aina ollut suuri merkitys japanilaisessa kulttuurissa ja nykyäänkin ne ovat paikkoja, joissa yhteiskunnan hierarkiat ja työelämän vaativuus voidaan hetkeksi unohtaa.
Onsen ryokan -nimellä tunnetut kylpylämajatalot tarjoavat normaalin majoituksen ja ruokailun lisäksi mahdollisuuden kuumaan kylpyyn majatalon omassa kylpylässä. Kaupungeissa on myös sentō-nimellä tunnettuja yleisiä kylpylöitä. Sentō-nimellä kulkevat kylpylät eivät käytä altaissaan luonnollisesti lämmitettyä vettä. Sen sijaan ne ovat yleensä sähköllä lämmitettyjä.
Rotenburo on ulkoilmassa sijaitseva kuuma lähde. Se voi olla luonnonlähde tai ulkona sisäaltaan vieressä sijaitseva kylpyallas, johon on johdettu vulkaanista kuumaa vettä. Ashiyu on pieni jaloille tarkoitettu kuuma lähde. 
Nykyään lähes kaikissa Japanin onsen- ja sentō-kylpylöissä miehet ja naiset kylpevät erikseen. Ennen kuumaan lähteeseen menoa peseydytään huolellisesti, ja itse kylvyssä ollaan alasti. Onseniin voi ottaa mukaan pienen pyyhkeen, vaikka perinteisesti sitäkään ei pitäisi käyttää. Onsenin vesi saattaa toisinaan olla hyvin kuumaa ja voimakkaasti rikiltä tuoksuvaa. Mitä kuumempaa vesi on, sitä lyhyempi aika vedessä ollaan kerrallaan. 
Onseneita on suuria ja pieniä. Joidenkin hotellien yhteyteen on rakennettu valtavia onsenkylpylöitä, joissa voi olla kymmenittäin erikokoisia ja -näköisiä kylpyaltaita. Näissä vesi voi olla mineraalikoostumukseltaan ja lämpötilaltaan vaihtelevaa. Toisaalta taas pienissä majataloissa on tavallisesti vain yksi tai kaksi pientä kylpyä.
Adige

Adige (, ) on Italian toiseksi pisin joki Pojoen jälkeen. Se virtaa maan koillisosassa Alpeilta Etelä-Tirolista Adrianmereen Pon pohjoispuolella. Adige on 410 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 12 200 neliökilometrin laajuinen.
Adige saa alkunsa Reschensolan eteläpuolelta läheltä Itävallan ja Sveitsin rajaa. Se virtaa pienenä purona Reschenseen tekojärveen ja sieltä etelään. Runsas kymmenen kilometriä tekojärveltä Adigeen yhdistyy lännestä päin virtaa Rom, jonka alkulähde on Sveitsin puolella. Sitten Adige kääntyen itään Vinschgaun laakson läpi Meraniin ja Bolzanoon, jossa siihen yhtyy Eisackjoki. Bolzanosta se jatkaa etelään Vallagarinan laaksossa ja saapuu Pon alangolle Veronan lähellä virraten Trenton ja Veneton alueiden halki. Adige laskee Adrianmereen Chioggian kaupungin eteläpuolella. Adige ja Po virtaavat suistoalueella vierekkäin liittymättä yhteen.
Vuoriston läpi virtaavana jokena Adigea vaivaavat tulvat. Joki on tulvinut pahoin muun muassa vuosina 1951 ja 1966. Sen yläjuoksulla tuotetaan vesivoimaa ja alajuoksulla sen vettä käytetään kasteluun. Alajuoksun ja erityisesti Veronan tulvariskin pienentämiseksi joki on yhdistetty tunnelilla Gardajärveen, jonka laskujoki on Pohon laskeva Mincio. Tunneli on 10-kilometrinen ja alkaa Rovereton eteläpuolta päättyen Gardajärven kolliskulmaan Torbolessa.