tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Varaston kiertonopeus

Varaston kiertonopeuden () avulla voidaan tarkastella varastojen tilaa. Kuten muutkin kiertonopeusluvut, myös tämä tunnusluku voidaan laskea jakamalla tarkastelujakson päivien lukumäärä kiertoajalla.
formula_1
missä "K" = varaston kiertonopeus, "p" = jakson päivien lkm ja "v" = varastojen kiertoaika.
Varastojen kiertonopeus voidaan laskea myös jakamalla jakson aikana myytyjen tavaroiden hankintakustannukset tarkastelujakson loppuhetken varastoilla.
formula_2
Varaston kiertonopeus kertoo, kuinka monta kertaa vuodessa varastot kiertävät yrityksen tuotantoprosessin läpi.
Korkea varaston kiertonopeus on tavoiteltava. Mitä matalampi kiertonopeus on, sitä enemmän varasto sitoo käyttöpääomaa.
Yrityssovellus.
Alhainen kiertonopeus voi viitata ylivarastointiin, vanhentuneisuuteen tai puutteisiin tuotevalikoimassa tai markkinoinnissa. Joissakin tapauksissa alhainen vaihtuvuusaste voi kuitenkin olla asianmukainen, esimerkiksi silloin, kun korkeammat varastotasot syntyvät nopeiden hinnankorotusten tai odotettavissa olevan markkinapulan ennakoimiseksi. Toinen varaston kiertonopeuden tunnusluvusta saatava oivallus on, että jos varasto kiertää hitaasti, varastokustannukset yksikköä kohti ovat korkeammat.
Sitä vastoin korkea varaston kiertonopeus voi olla osoitus riittämättömästä varastotasosta, mikä voi johtaa tappioihin yrityksessä, koska varastoa on liian vähän. Tämä voi usein johtaa varastovajeisiin.
Lisäksi varaston kiertonopeuden seuraaminen voi antaa tietoa siitä, miten hyvin liike vastaa asiakkaiden kysyntään.
Jotkin toimialan tietojen kerääjät käyttävät liikevaihtoa osoittajana myyntikustannusten sijasta. Myyntikustannus antaa realistisemman vaihtuvuussuhteen, mutta myyntiä on usein tarpeen käyttää vertailuanalyysejä varten. Myyntikustannuksia pidetään realistisempina, koska myynnin ja myyntikustannusten huomioon ottamisessa on eroja. Myynti kirjataan yleensä markkina-arvoon eli siihen arvoon, jolla kauppapaikka on maksanut yrityksen tarjoamasta tavarasta tai palvelusta.
George Shearing

George Shearing (13. elokuuta 1919 Lontoo, Britannia – 14. helmikuuta 2011 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen, myöhemmin yhdysvaltalaistunut jazz-pianisti ja -vibrafonisti.
Shearing syntyi sokeana ja aloitti pianonsoiton kolmevuotiaana. Jazz-musiikista innostuttuaan hän aloitti esiintymisen Lontoon alueen hotelleilla, klubeilla ja pubeilla, toisinaan sooloartistina, joskus tanssiyhtyeiden kanssa. Sheringin mukaan ammattimainen soittaminen alkoi The Lambeth Walk -pubissa Lontoossa. 
Shearing alkoi saada mainetta 1940-luvulla, jolloin hän muun muassa pääsi esiintymään BBC:lle ja voitti seitsemän peräkkäistä "Melody Maker" -lehden äänestystä. Shearing siirtyi vuonna 1946 Yhdysvaltoihin, jonka kansalaisuus hänelle myönnettiin 1955.
Shearing johti omaa kvintettiään ja sävelsi sille muun muassa "September in the Rainin" ja "Lullaby of Birdlandin" (1952). Birdland viittaa newyorkilaiseen jazz-klubiin. Myöhemmällä urallaan Shearing esiintyi sekä solistina, duossa että triossa. Shearingin suosio alkoi hiipua 1970-luvulla mutta koki renessanssin hänen solmittuaan vuonna 1979 levytyssopimuksen Concord Recordsin kanssa. 
Shearing teki yhteistyötä muun muassa Nat King Colen, Peggy Leen, Ernestine Andersonin, Carmen McRaen, Nancy Wilsonin ja Mel Tormén kanssa. Hän oli myös kiinnostunut klassisesta musiikista ja esiintyi orkesterien kanssa. 
Shearingista tehtiin ritarikunnan jäsen vuonna 2007, ja hän on myös Hollywood Walk of Famessa. Shearing kuoli sydämen vajaatoimintaan 91-vuotiaana 14. helmikuuta 2011.
Viborg FF

Viborg Fodsports Forening (lyh. Viborg FF tai VFF) on tanskalainen jalkapalloseura Viborgin kaupungista, Jyllannista. Seura on perustettu vuonna 1896, mutta sen menestys on jäänyt varsin vaatimattomaksi. Vuonna 2000 Viborg FF juhli Tanskan Cupin voittoa, mikä on seuran historian toistaiseksi suurin saavutus. Nykyinen putki Tanskan Superliigassa on alkanut kaudesta 1998–1999. Parhaimmillaan Viborg FF on sijoittunut neljänneksi kausina 1999–2000 ja 2005–2006. Joukkueen päävalmentajaksi palkattiin tammikuussa 2007 ruotsalainen Anders Linderoth seuran pitäessä tuolloin yhdeksättä sijaa liigassa.
Viborg FF sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 231.
Historia.
Kun VFF perustettiin 1896, seura toimi jalkapallon lisäksi useissa muissa urheilulajeissa, kuten kriketissä ja nyrkkeilyssä.
VFF:n ensimmäinen suuri saavutus oli vuonna 1924 saavutettu Jyllannin alueen mestaruus, Mesterrækken. VFF:n voitto oli tuolloin yllätys Aarhus GF:n dominoidessa jyllantilaista jalkapalloa. Mestaruutta seuranneet vuodet olivat vaikeita, kunnes seura pääsi 1959 ensimmäistä kertaa kansalliselle sarjatasolle, 4. divisioonaan. Avainhahmoja VFF:n nousussa kansalliselle tasolle oli Erik Bundgaard, joka on pelannut VFF:n paidassa ennätykselliset 421 ottelua.
VFF on pysynyt 1970-luvun alkua lukuun ottamatta kansallisella tasolla yhtäjaksoisesti sitten vuoden 1959. VFF on totuttu näkemään kahdella ylimmällä sarjatasolla ja 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa seuran sarjapaikka Tanskan Superliigassa on vakiintunut. Kausi 1999–2000 oli yksi joukkueen parhaista sillä liigassa VFF oli lähellä kolmossijaa ja Cupissa se nappasi kirkkaimmat palkinnot.
Luoteismaakunta (Etelä-Afrikka)

Luoteismaakunta (, , ) on Etelä-Afrikan provinssi. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja rajautuu Botswanaan. Provinssin pääkaupunki on Mahikeng. Luoteismaakunnassa on arviolta 3 748 435 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 104 882 neliökilometriä.
Luoteismaakunta muodostettiin apartheidin loputtua vuonna 1994, ja siihen liitettiin osia silloisesta Transvaalin provinssista, Kapmaan provinssista ja suurin osa entisen Bophuthatswanan bantustanista. Provinssissa on viime aikoina ollut poliittista väkivaltaa erityisesti Khutsongissa. Provinssin puhutuin kieli on tswana.
Luoteismaakunnan pohjoisosassa sijaitsee Sun City.
Hallinnollinen jako.
Luoteismaakunta on jaettu hallinnollisesti neljään piirikuntaan, jotka jakautuvat yhteensä 20 kuntaan.
Sun City (Etelä-Afrikka)

Sun City on vesipuisto Etelä-Afrikassa, Luoteismaakunnan provinssissa. Se sijaitsee noin 300 kilometriä Johannesburgista pohjoiseen. 
Sol Kerzner perusti Sun Cityn vuonna 1979 Bophuthatswanan bantustaniin ja lähti alusta saakka tavoittelemaan kansainvälistä asiakaskuntaa. Koska bantustanit olivat muodollisesti itsenäisiä, saattoi niissä harjoittaa Etelä-Afrikan hallituksen moraalittomaksi katsomaa liiketoimintaa. Toiminta vaikeutui apartheidin takia järjestettyjen kansainvälisten talouspakotteiden takia. Apartheidin loputtua enemmistö pääsi valtaan ja myös Sun Cityn toiminta laajeni ja alkoi kukoistaa. Nykyisin siellä käy matkailijoita kaikkialta maailmasta, ja se on myös suosittu Etelä-Afrikan keskiluokan parissa.
Sun City on rakennettu näyttämään raunioituneelta roomalaiselta kylpylältä. Siellä on aaltoallas, Va"lley of the Waves", jossa on tehty maailman korkeimmat altaassa tuotetut aallot. Ne ovat 2,8-metrisiä. Aallot ovat päässeet Guinnesin ennätyskirjaan vuonna 2002.
Sun Cityssä on järjestetty Maailman vahvin mies -kilpailut vuosina 1994, 2000 ja 2010.
Adrastos

Adrastos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas. Hänen isänsä oli Talaos ja hänen äitinsä lähteestä riippuen joko Lysimakhe, Lysianassa tai Eurynome.
Adrastos oli yksi kolmesta Argoksen kuninkaasta yhdessä Ifiksen ja Amfiaraoksen kanssa. Hänen puolisonsa oli Amfithea tai Demonassa, ja heidän lapsiaan olivat Argea, Deipyle, Aigiale, Aigialeus ja Kyanippos.
Argoksen mahtiperheiden kiistelyn aikana Amfiaraos surmasi Talauksen, jolloin Adrastos pakeni Sikyoniin kuningas Polyboksen luokse. Polyboksen kuoltua lapsettomana Adrastos seurasi häntä Sikyonin kuninkaana, ja hänen kerrottiin perustaneen valtakaudellaan Nemean kisat Ofelteen muistoksi.
Seitsemän Thebaa vastaan.
Myöhemmin Adrastos kuitenkin sopi riitansa Amfiaraoksen kanssa ja antoi tälle sisarensa Erifylen vaimoksi. Adrastos palasi hallitsemaan osaansa Argoksesta. Siellä hän kohtasi eräänä päivänä Tydeuksen ja Polyneikeen – molemmat karkotettuina kotimaistaan – taistelemassa keskenään ja kiirehtiessään erottamaan riitelijät, hän huomasi toisen kilvessä olevan villikarjun ja toisen leijonan kuvan. Adrastos oli aiemmin saanut oraakkelilta viestin, jonka mukaan toinen hänen tyttäristään naisi villikarjun ja toinen leijonan, joten hän antoi samoin tein tyttärensä näille vaimoiksi ja lupasi palauttaa heidät takaisin valtaan omissa valtakunnissaan. Tästä alkoi Theban sotaretken suunnittelu vaikka Amfiaraos ennustikin kaikkien osallistujen kohtaavan loppunsa Adrastosta lukuun ottamatta.
Sotaretkelle Eteoklesta vastaan osallistui Adrastoksen lisäksi kuusi muuta sankaria: Polyneikes, Tydeus, Amfiaraos, Kapaneus, Hippomedon ja Parthenopaios. Retki kuitenkin päättyi Amfiaraoksen ennustamalla tavalla katkeraan tuhoon, ja ainoastaan Adrastos onnistui pakenemaan nopean hevosensa Arionin avulla.
Theban kuningas Kreon kielsi hautaamasta kaatuneita vihollisia. Antigone kuitenkin hautasi veljensä Polyneikeen, ja rangaistukseksi hänet surmattiin. Adrastos pyysi apua Ateenan kuninkaalta Theseukselta, joka lopulta suostui järjestämään äänestyksen asiasta äitinsä Aithran pyynnöstä. Äänestys oikeutti hyökkäyksen aloittamisen, ja ateenalaiset valtasivatkin kaupungin. Hyökkääjät poistuivat hakemansa ruumiit mukanaan, ja Adrastos poltti toveriensa ruumiit roviolla asiaan kuuluvin juhlallisuuksin.
Kymmenen vuotta myöhemmin kaatuneiden pojat, epigonit, valtasivat Theban. Ainoastaan Adrastoksen poika Aigialeus sai surmansa. Tämän kerrottiin johtuvan siitä, että edellisellä sotaretkellä ainoastaan hänen isänsä oli selvinnyt elossa.
Timo Aaltonen

Timo Antero Aaltonen (s. 11. huhtikuuta 1969 Vehmaa) on Vehmaan Kiistoa ja Turun Urheiluliittoa edustanut entinen kuulantyöntäjä, jota valmensi Markku Aaltonen.
Aaltonen voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden vuonna 2000 Belgian Gentissä alkuperäisen voittajan Ukrainan Oleksandr Bahatšin jäätyä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä. Aaltosen voittotulos oli 20,62. Vuotta myöhemmin Aaltonen sijoittui neljänneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Lissabonissa tuloksella 20,24. Aaltonen edusti Suomea myös ulkoratojen EM-kisoissa vuonna 1998 Budapestissa sekä Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 sijoittuen molemmissa kisoissa 12:nneksi. Sydneyn kisaa varjosti ensimmäisellä kierroksella tapahtunut loukkaantuminen, joka käytännössä lopetti Aaltosen kisan, vaikka hän taistelikin loppuun saakka. Aaltonen on 189 senttimetriä pitkä ja painaa 130 kiloa.
Aaltonen voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Bærumissa 2000 tuloksella 20,37. Kalevan kisoissa hän saavutti hopeaa 1999 sekä pronssia 1997, 1998 ja 2000. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 2001. Lisäksi hän sai SM-hopeaa 1999, 2000, 2002 ja 2005 sekä pronssia 1997 ja 1998. Maaottelun kuulakilpailun hän voitti ulkoradoilla Göteborgissa 2004 ja hallissa Uumajassa 2001.
Aaltonen hyväksyttiin kolmantenatoista jäsenenä 20 metrin kerhoon hänen työnnettyään Kuortaneella 20. kesäkuuta 1998 kuulansa 20 metrin ja 12 sentin päähän. Ennätyksensä 20,70 hän työnsi Eurajoella 1. heinäkuuta 2000.
Odense BK

Odense Boldklub, lyhyemmin Odense BK tai OB, on tanskalainen jalkapalloseura Odensen kaupungista, Fynin saarelta. OB on voittanut Tanskan-mestaruuden kolmesti ja cupin neljästi. Kansainvälisesti OB on menestynyt pelaamalla UEFA Intertoto Cupin finaalikierroksilla 2006. OB:n päävalmentajana on toiminut vuodesta 2005 lähtien skotlantilainen Bruce Rioch.
OB:n seurahistoria on pitkä ja värikäs sisältäen vaikeita aikoja ja huippukausia. Kaudella 1994–1995 OB eteni UEFA Cupiin ensimmäistä kertaa seuran historiassa. OB teki mahdottomasta mahdollista neljännesvälierissä voittamalla Real Madridin yhteismaalein 4–3. Ensimmäinen osaottelu päättyi Real Madridin 2–3-voittoon, mutta toisessa ottelussa Ulrik Pedersen ja Morten Bisgaard tekivät OB:lle kaksi maalia ja Lars Høgh piti maalinsa puhtaana ja OB eteni puolivälieriin. Siellä tie nousi kuitenkin pystyyn italialaisen Parman voitettua 1–0.
Viime kausina OB on vakiinnuttanut paikkansa Tanskan Superliigan puolivälin paremmalla puolella. 2005–2006 OB sijoittui kolmanneksi. Huhtikuussa 2007 Odense BK kaatoi Tanskan cupin loppuottelussa FC Kööpenhaminan maalein 1–2.
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 9. helmikuuta 2021"
Lylykkäänjärvi

Lylykkäänjärvi on suoperäinen järviallas seututien 848 ja Kiiminkijoen välisellä alueella Huttukylän kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on Loukkojärven jälkeen Kiimingin suuralueen suurimpia vesialtaita. Järvi on muodostunut noin 5 000–6 000 vuotta sitten, jolloin se maannousun myötä erkani Litorinamerestä omaksi vesialtaakseen.
Järveä ympäröivät Siltasuo pohjoisessa sekä Lylykkäänsuo kaakossa, jotka laskevat vetensä järveen. Järven länsiosasta alkava laskuoja virtaa länteen ja laskee soiden ja pienten lampien kautta Kalimeenojaan ja sitä kautta Perämereen. Suurin osa järveä ympäröivistä soista on ojitettu, ainoastaan ranta-alueet ovat luonnontilaisia. Järven länsirannalla sijaitsee kesäasuntoja.
Ljudmila Kondratjeva

Ljudmila Andrejevna Kondratjeva (, s. 11. huhtikuuta 1958 Šahty, Neuvostoliitto) on venäläinen pikajuoksija, joka voitti olympiakultaa 100 metrin juoksussa Moskovan olympialaisissa 1980.
Kondratjeva oli alkuaan seitsenottelija. Yllättäen hän voitti Euroopan-mestaruuden 200 metrillä Prahan EM-kilpailuissa 1978 ja toisen kultamitalin 4 × 100 metrin viestijuoksussa.
Moskovan olympialaisten 100 metrin loppukilpailu oli tasainen kilpailu, jossa ensimmäiset viisi olivat vain sekunnin kymmenesosan päässä toisistaan. Maalikameran kuva osoitti Kondratjevan voittaneen Itä-Saksan Marlies Göhrin 0,01 sekunnilla. Kondratjeva ei osallistunut jatkossa 200 metrille tai 4 × 100 metrin viestijuoksuun jalkavaivojen vuoksi.
Kondratjeva ei voinut osallistua olympiaboikotin vuoksi Los Angelesin kisoihin 1984. Hän lopetti urheilun toistaiseksi ja avioitui moukarinheittäjä Juri Sedyhin kanssa, mutta myöhemmin he erosivat. Kondratjeva palasi kilpailemaan ja saavutti olympiapronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Soulissa 1988.
Lauri Valonen

Lauri Johannes Valonen (28. syyskuuta 1909 Helsinki – 2. lokakuuta 1982 Lahti) oli Lahden Hiihtoseuraa edustanut suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä, jonka ura ajoittui 1930-luvulle. Hän saavutti yhdistetyn hopeaa Vysoké Tatryssa pidetyissä vuoden 1935 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. Sollefteån MM-kilpailuissa 1934 hän sijoittui mäkihypyssä neljänneksi ja yhdistetyssä viidenneksi. Garmisch-Partenkirchenissä pidettyjen vuoden 1936 talviolympialaisten yhdistetyssä Valonen oli neljäs voitettuaan mäkiosuuden ylivoimaisesti sekä mäkihypyssä kuudes.
Valonen voitti yhdistetyn Suomen-mestaruuden vuosina 1932, 1933 ja 1934. Salpausselällä hän voitti yhdistetyn vuonna 1932 sekä mäkihypyn vuosina 1934, 1935 ja 1936. Holmenkollenilla hän sijoittui mäkihypyssä Birger Ruudin jälkeen toiseksi vuonna 1934.
Valonen pelasi myös pesäpalloa 1930-luvulla Lahden Mailaveikoissa voittaen Suomen-mestaruuden. Hänen veljensä Oiva Valonen oli mäkihypyn Suomen-mestari.
Länsi-Pakistan

Länsi-Pakistan oli laajalti käytetty ja vuodesta 1955 lähtien myös virallinen nimi läntiselle Pakistanille vuoteen 1971 saakka, jolloin maan siihenastinen itäosa eli Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshina. Poliittisesti vahvemman länsiosan muodostivat kolme hallintoprovinssia (Koillisrajan provinssi, Länsi-Punjab ja Sindh), Balochistan, useat ruhtinaskunnat kuten (Bahawalpur, Chitral, Dir, Hunza, Khairpur ja Swat), liittovaltion pääkaupunkialue Karachi sekä heimoalueet. 
Itäosa muodosti yhden provinssin, Itä-Bengalin, joka käsitti aiemmin Assamiin kuuluneen Sylhetin. Näiden kahden osan epätasa-arvo ja maantieteellinen etäisyys saattoi olla syynä siihen, että ne eivät koskaan hyväksyneet uutta perustuslakia. Vähentääkseen eroja kahden alueen välillä hallitus päätti järjestää alueen uudelleen kahdeksi provinssiksi pääministeri Chaudhry Muhammad Alin johdolla 22. marraskuuta 1954.
Historia.
Länsi-Pakistanin provinssi luotiin 14. lokakuuta 1955 yhdistämällä länsiosan provinssit, osavaltiot ja heimoalueet. Provinssi muodostui kahdestatoista osastosta ja provinssin pääkaupunki perustettiin Lahoreen. Itä-Bengalin provinssi nimettiin uudelleen Itä-Pakistaniksi, jonka pääkaupungiksi tuli Dhaka. Liittohallitus muutti vuonna 1959 Karachista Rawalpindiin.
Hallitus.
Ensimmäinen kuvernööri oli Mushtaq Ahmad Gurmani, joka myös oli Länsi-Punjabin viimeinen kuvernööri.
Länsi-Pakistanin kaksitoista osastoa olivat Bahawalpur, Dera Ismail Khan, Hyderabad, Kalat, Khairpur, Lahore, Malakand, Multan, Peshawar, Quetta, Rawalpindi, ja Sargodha; kaikki nimetty pääkaupunkiensa mukaan, paitsi Malakandin pääkaupunki oli Saidu, ja Rawalpindia johdettiin Islamabadista.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1985

28. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Italian Bormiossa 31. tammikuuta – 10. helmikuuta 1985.
Miehet.
Suurpujottelu.
Suomen Sami Tikkanen oli kilpailun 23:s ajalla 2.37,92.
Pujottelu.
Suomen Jari Keskipoikela keskeytti.
Naiset.
Suurpujottelu.
Suomen Minna Pelkonen laski kilpailun 38:nneksi ajalla 2.29,81.
Pujottelu.
Minna Pelkonen keskeytti.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Mielenterveyshoitaja

Mielenterveyshoitaja hoitaa ja kuntouttaa kaikenikäisiä potilaita. 
Työtehtävät.
Tarkoitus olisi että potilas pääsisi palaamaan töihin ja normaaliin elämään, vaikka näin ei kuitenkaan aina käy. Mielenterveyshoitajan työtehtäviin kuuluu kuunnella ja tukea potilasta sekä auttaa jokapäiväisen elämän toimissa kuten pukemisessa, peseytymisessä ja ruokailussa. Jos potilas on yrittänyt itsemurhaa, tai perheessä on jonkinlainen kriisitilanne, mielenterveyshoitaja auttaa potilasta kriisihoidossa eli akuutissa ensiavussa. Mielenterveyshoitajan on myös joskus annettava pakkolääkitystä, jos potilas ei muuten rauhoitu. Joskus potilas täytyy eristää muista potilaista turvallisuuden (oman tai toisten) vuoksi. Mielenterveyshoitaja voi olla potilaan omahoitaja, joka suunnittelee potilaan hoidon. Hän tekee myös potilaiden kanssa retkiä, pelaa pelejä, askartelee, kuuntelee musiikkia ja käy kävelyllä.
Mielenterveyshoitaja tekee kotikäyntejä ja opettaa potilasta ruoanlaitossa, rahankäytössä, siisteydessä ym. Hän myös tekee yhteistyötä potilaan omaisten kanssa, sekä muiden hoitoryhmän jäsenten kanssa.
Työpaikat.
Mielenterveyshoitaja saattaa työskennellä hyvin erilaisissa paikoissa. Hän toimii erilaisissa hoitolaitoksissa, mielisairaaloissa, sairaaloiden psykiatrisilla klinikoilla ja osastoilla, mielenterveystoimistoissa ja -neuvoloissa, kuntoutuskodeissa, ryhmäkodeissa, päiväosastoilla, yksityisissä hoitokodeissa, kotipalvelussa, kriminaalihuollossa, päihdehuollossa ja terveyskeskuksissa. Heitä toimii myös eri järjestöjen palveluksessa sekä työnohjaus- ja neuvontatehtävissä.
Koulutus.
Mielenterveyshoitajan koulutus on sosiaali- ja terveysalalla mielenterveys- ja päihdetyökoulutusohjelma. Koulutus kestää noin kolme vuotta. 
Työajat.
Mielenterveyshoitajan työ on useimmiten kolmivuorotyötä; aamu, ilta, yö. Työaika vaihtelee työpaikan mukaan, sekä sen, työskenteleekö avohoidon puolella vai sairaalassa. Tulevaisuudessa tämä saattaa kuitenkin muuttua, kun mielenterveyshoitajan työ laajenee.
Aarne Valkama

Aarne Valkama (26. maaliskuuta 1909 Vaasa – 12. marraskuuta 1969) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Valkama kilpaili myös hiihdossa, jossa hän voitti nuorten SM-pronssia vuonna 1928 ja hopeaa 1929. Hän valitsi päälajikseen yhdistetyn ja pääsi Suomen joukkueeseen Tatran MM-kisoihin 1935, mutta loukkaantui kisojen harjoituksissa. Chamonix’n MM-kisoissa 1937 hän voitti MM-pronssia. SM-tasolla Valkama voitti urallaan neljä SM-hopeaa (1931, 1933, 1934 ja 1936).
Valkama kilpaili myös alppihiihdossa ja voitti syöksylaskun SM-kultaa 1938. Vuonna 1937 hän saavutti syöksyssä SM-pronssia. Valkaman pojat Mauno (s. 1935) ja Juhani (s. 1938) olivat kansallisen tason mäkihyppääjiä.
Friend (Nebraska)

Friend on kaupunki Salinen piirikunnassa Nebraskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 1 174.
Yhdysvaltain tilastokeskuksen mukaan kaupungin pinta-ala on 2,1 km², josta 100% on maata. Vuonna 2000 kaupungissa oli 475 taloutta ja 326 perhettä, väestötiheyden ollessa 566,6 asukasta neliökilometrillä. Pääosa (98,64%) kaupungin asukkaista on eurooppalaista alkuperää.
Jukola (Hämeenlinna)

Jukola on Hämeenlinnan suurin ja nuorin lähiö. Se sijaitsee Voutilan kaupunginosassa noin kolmen kilometrin etäisyydellä keskustasta länteen. Jukolan läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Ahvenistonharju sekä Kanta-Hämeen keskussairaala ja Nummen lähiöalue.
Jukolan palveluihin lukeutuvat terveyskeskus, seurakuntatalo, alakoulu, kaksi päiväkotia ja ruokakauppa, Pizza Hut sekä useat muut pienpalveluyritykset. Jukolan apteekki siirtyi Tiiriön kauppakeskukseen marraskuussa 2008 ja tuli takaisin 2011. Ennen Jukolassa oli myös kirjasto, mutta se siirtyi Nummelle uuteen Nummikeskukseen vuonna 2018. Lähellä Jukolan keskustaa sijaitsee lisäksi Ahveniston kaukolämpökeskus.
Lähiönä Jukola on kerrostalovaltainen alue, joka sisältää myös rivitaloja. Ajallisesti alueen rakentuminen sijoittui kiivaimman lähiörakennuskauden loppuun, 1980- ja 1990-luvuille, mistä johtuen Jukolassa on edelleen muutamia tyhjiä tontteja, joille on asemakaavassa osoitettu rakentamista.
Alueelle on 2000-luvulla rakentunutkin joitakin uusia asuintaloja. Myöhäisestä kaavoitus- ja rakennusajankohdastaan johtuen Jukolassa on myös joitakin vanhemmille lähiöille epätyypillisiä piirteitä, kuten tehokkaampi rakentaminen, hyvät jalankulun ja pyöräilyn yhteydet sekä Jukolan torin laidalla sijaitseva kivijalkaliiketila.
Alueen liikenteellisenä pääkatuna toimii Ahvenistontieltä etelään suuntautuva Aleksis Kiven katu, ja Jukolan kadun- ja paikannimet perustuvatkin pääosin Kiven romaaniin Seitsemän veljestä. Lähiön keskellä torilta Jukolan koululle kulkee Jukolanraitti-niminen jalankulun ja pyöräilyn puistotie. Jukolan torilla järjestetään myös joka vuosi Jukolan Jussi -kapakan syntymäpäivät, jossa esiintyy muun muassa Matti Eskonniemi, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään "Matti Esko".
Kreis Bergstraße

Kreis Bergstraße eli Bergstraßen piirikunta on piirikunta Hessenin osavaltiossa Saksassa. Se on Hessenin eteläisin piirikunta ja se sijaitsee Rheinland-Pfalzin ja Baden-Württembergin naapuriosavaltioiden tuntumassa. Piirikunta on saanut nimensä vanhan Bergstraße-tien mukaan, joka kulkee piirikunnan halki. Piirikunnassa asui vuoden 2020 lopussa 271 015 asukasta. Piirikunnan pinta-ala on 719,47 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 22 kuntaa. Piirikunnan keskus on Heppenheim.
Maantiede.
Bergstraßen piirikunta rajoittuu pohjoisessa Groß-Geraun ja Darmstadt-Dieburgin piirikuntiin, idässä Odenwaldkreisin piirikuntaan sekä etelässä Baden-Württembergin naapuriosavaltioon kuuluvaan Rhein-Neckar-Kreisin piirikuntaan ja Mannheimin piirivapaaseen kaupunkiin. Lännessä Reinjoki muodostaa Kreis Bergstraßen ja Rheinland-Pfalziin kuuluvan Rhein-Pfalz-Kreisin piirikunnan sekä Wormsin piirivapaan kaupungin rajan.
Piirikunnan läntinen osa kuuluu alavaan Reinin laaksoon ja itäinen osa Odenwaldin vuorialueeseen. Piirikunta muodostaa yhdessä muiden Baden-Württembergiin, Rheinland-Pfalziin ja Hesseniin kuuluvien piirikuntien ja kaupunkien kanssa niin sanotun Rein-Neckar-kolmion ("Rhein-Neckar-Dreieck") metropolialueen, jolla asuu yhteensä noin 2,4 miljoonaa ihmistä.
Kunnat ja kaupungit.
Bergstraßen piirikuntaan kuuluu kymmenen kaupunkia ja kaksitoista kuntaa. Asukasluvut 31. joulukuuta 2020.
Friend (Kansas)

Friend on kylä Finneyn ja Scottin piirikuntien rajalla läntisessä Kansasissa Yhdysvalloissa. Kylä sijaitsee suunnilleen Garden Cityn ja Scott Cityn puolivälissä US Highway 83:n ja Garden City Western Railwayn varrella. Muut läheiset kylät ovat Shallow Water pohjoisessa ja Tennis etelässä.
Alun perin kylän nimi oli McCue Nebraskan Hastingsistä kotoisin olevan Basil M. McCuen, Garden City Gulf &amp; Northern Railroadin perustajam mukaan. Atchison, Topeka and Santa Fe Railway muutti aseman nimen Friendiksi ostettuaan Scott Cityn ja Garden Cityn välisen rautatielinjan, ja samalla kylän nimi muuttui.
Aaron Peirsol

Aaron Wells Peirsol (s. 23. heinäkuuta 1983 Irvine, Kalifornia) on yhdysvaltalainen selkäuintiin erikoistunut uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti kummatkin selkäuintimatkat (100 ja 200 metriä) kesäolympialaisissa 2004, Ateenassa.
Aluksi Peirsol voitti 100 metrin selkäuinnin, ja nousi 200 metrin selkäuinnissa voittajana ylös altaasta, mutta hylättiin, koska oli 150 metrin käännöksen jälkeen kääntynyt vatsalleen. Tuomarit kuitenkin peruivat hylkäyksen, mistä syntyi pieni kohu. Jotkin tahot ovat väittäneet Peirsolin saaneen virheensä anteeksi, koska oli yhdysvaltalainen. Lisäksi hän voitti kultaa myös 4×100 metrin sekauintiviestissä. Peirsol on voittanut uransa aikana kolme maailmanmestaruutta 100 metrin selkäuinnissa ja neljä 200 metrin selkäuinnissa. Hänellä on myös kummankin matkan ME-aika nimissään. Hänen ME-aikansa ovat 100 metrillä 51,94 ja 200 metrillä 1.51,92 . Hän oli ennakkosuosikki 200 metrin selkäuinnissa myös Sydneyssä 2000, mutta hävisi joukkuetoveri Lenny Krayzelburgille.
Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Peirsol voitti olympiakultaa 100 metrin selkäuinnissa ME-ajalla 52,54 ja hopeaa 200 metrin selkäuinnissa. Lisäksi hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4×100 metrin sekauintiviestin uudella ME-ajalla 3.29,34. Samassa joukkueessa ui perhosuinti-osuutta Michael Phelps, joka voitti kisoissa yhteensä kahdeksan kultamitalia, joka on suurin kultamitalimäärä yksissä kisoissa.
Peirsol opiskelee Teksasin yliopistossa. Hänen sisarensa Hayley on myös huippu-uimari.
Eugène Schueller

Eugène Schueller (20. maaliskuuta 1881 − 23. elokuuta 1954) oli ranskalainen liikemies ja L’Oréalin, maailman johtavan kosmetiikka- ja kauneustuotteita valmistavan yhtiön perustaja.
Ura ja L’Oréalin ensiaskeleet.
Eugène Schueller valmistui vuonna 1904 kemistiksi koulusta nimeltään "École nationale supérieure de chimie de Paris". Vuonna 1907 Schueller kehitti hiusten värjäykseen soveltuvan aineen. Eugène kehitti ja valmisti omia tuotteitaan ja myi niitä Pariisin kampaajille. Tätä ennen hiuksia oli värjätty vain hennalla tai mineraalisuoloilla, kun taas Schuellerin tuotteilla sai monia eri värisävyjä ja luonnollisemman näköisen lopputuloksen. Hän kutsui keksintöään "Oréaleksi". Tästä alkoi L’Oréalin historia.
Vuonna 1909 Eugène perusti yrityksen, "Société Française de teintures inoffensives pour cheveux", josta myöhemmin tuli L’Oréal. Yhtiön periaatteet, tutkimus ja kiinnostus kauneuden hoitoon, suuntasivat sen kohti hyvää tulevaisuutta ja L’Oréalia.
1930-luvun puolivälissä Schueller tuki taloudellisesti nimellä "La Cagoule" tunnettua fasistista terroristijärjestöä. Heillä oli muutamia yhteisiä kokouksia L’Oréalin pääkonttorissa. Ryhmän toiminta kuitenkin loppui vuonna 1937 epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen monien jäsenten joutuessa vangituiksi. L’Oréal otti La Cagoule -ryhmästä jäseniä hallitukseensa toisen maailmansodan jälkeen, mm. Jacques Corrèzen, joka toimi toimitusjohtajana L’Oréalin Yhdysvaltain sektorilla.
Perhe.
Schueller meni naimisiin 1909, sai tyttären 1922 ja jäi leskeksi 1927. Tytär, Liliane Bettencourt, avioitui André Bettencourtin kanssa. Heilläkin oli vain yksi tytär, Françoise Bettencourt Meyers, joka on L’Oréalin hallituksen jäsen. Liliane Bettencourt oli maailman rikkaimpia naisia, mutta hän kärsi dementiasta ja oli perheensä holhouksessa vuodesta 2010 alkaen.
Conrad Paumann

Conrad Paumann (n. 1410 – 24. tammikuuta 1473) oli saksalainen renessanssin urkuri, luutisti ja säveltäjä.
Paumann syntyi Nürnbergissä. Sokean pojan musikaalinen erityislahjakkuus kävi ilmi nuorella iällä, ja vuonna 1447 hän sai kotikaupungissaan toimen urkurina St. Sebald -kirkossa.
Paumann lähti vuonna 1450 Müncheniin, josta hän sai työn ja asunnon. München oli säveltäjän varsinainen kotikaupunki hänen loppuelämänsä ajan, vaikka hän teki monia matkoja varsinkin Italian hoveihin. Hänen tiedetään esiintyneen ainakin Landshutissa, Milanossa ja Napolissa. 
Suurin osa Paumannin sävellystuotannosta on soitinmusiikkia. Ainoa säilynyt lauluteos on "Wiplich figur" kolmelle äänelle.
Vepsän koulu (Oulu)

Vepsän koulu oli kolmiopettajainen peruskoulun 1.–6. vuosiluokkien oppilaitos nykyisessä Vepsän kaupunginosassa Oulussa, entisen Ylikiimingin kunnan Vepsän kylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Koulu lakkautettiin lattiarakenteiden kosteusvaurioiden vuoksi 1. elokuuta 2008 ja liitettiin Ylikiimingin kouluun.
Peruskoulun yhteydessä toimi myös esikoulu, ja esikoululuokka oli yhdistetty yhdeksi ryhmäksi peruskoulun ensimmäisen luokan kanssa. Koulussa oli viimeisellä lukukaudella 43 oppilasta, ja sen rehtorina toimi Kalevi Junnikkala. Vepsän koulun koulupiiriin kuuluivat loppuvaiheessa Vepsän lisäksi Ala- ja Ylivuoton kylät.
Ensimmäinen koulurakennus Vepsän kylälle valmistui vuonna 1926. Se toimi koulutalona aina syksyyn 1958 saakka, jolloin nykyinen koulurakennus otettiin käyttöön. Nykyisin vanha koulurakennus toimii kylätalona.
Koulun pihapiirissä on koulurakennuksen ja kylätalon lisäksi pallokenttä sekä vanha ulkorakennus saunoineen ja ulkovessoineen. Pihapiiriin on rakennettu myös kiinteä hirsilaavu, lisäksi Vepsänjärven rannassa on koulun ulkorakennuksen nurkalla uimaranta laitureineen ja portaineen.
Akheloos (mytologia)

Akheloos () oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala, joka härän hahmossa taisteli Herakleen kanssa Deianeirasta.
Akheloos oli vanhin Okeanoksen ja Tethyksen 3000 pojasta. Erään toisen version mukaan hän oli auringon ja maan poika. Yhdessä Kalliopen tai Terpsikhoren kanssa Akheloos sai kolme seireeniä: Leukosia, Ligeia ja Parthenope. Akheloos ja Herakles kosivat kummatkin Deianeiraa. Herakles voitti Akheloosin, minkä jälkeen tämä muuttui käärmeeksi, jonka Herakles melkein kuristi. Akheloos muuttui tämän jälkeen häräksi, jonka sarven Herakles kiskaisi irti. Naiadit lahjoittivat sarven yltäkylläisyyden jumalattarelle Amaltheialle, joka sulloi rikkautensa sarven sisälle. Tästä muodostui niin sanottu runsaudensarvi.
Ture Junttu

Tuure (Ture) Armas Junttu (28. huhtikuuta 1911 Pirkkala – 24. syyskuuta 1981) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän näytteli parisenkymmentä sivuosaa suomalaisessa elokuvassa, usein epämiellyttäviä tyyppejä tai arvovaltaisia herroja. Hän myös ohjasi, muun muassa Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa näytelmän "Yks’ tavallinen Virtanen" (1951). Junttu oli Helsingin Konservatorion lausuntaoppilas ja hänestä kehkeytyi arvostettu runonlausuja. Suurimman yleisönsä Junttu tavoitti Yleisradiossa, jossa hän 1950–1970-luvuilla lausui uudenvuodenaattoiltoina osia Eino Leinon runosta "Hymyilevä Apollo". Hänen äänensä on säilynyt myös useissa kuunnelmissa. 
Ture Junttu syntyi Pirkkalassa maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Kalle Vihtori Junttu ja Alma Amalia Bohm. Juntulla oli kaksi vanhempaa sisarusta, Laura ja Erkki. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa konserttipianistiksi, mutta ei pitänyt rytmitajuaan tarpeeksi kehittyneenä. Ammatti löytyikin teatterin parista. Junttu oli Tampereen Teatterin kiinnitetty näyttelijä vuosina 1934–1942, sen jälkeen hän toimi neljä vuotta näyttelijä-ohjaajana Helsingin Kansanteatterissa sekä opettajana Teatterikoulussa. Sama teatteri yhdistyi myöhemmin Kansanteatteri-Työväenteatteriksi. Junttu johti teatteria vuosikymmenen 1951–1961, jonka jälkeen hän siirtyi freelanceriksi. 
Juntun taiteellisia saavutuksia näyttämörooleissa olivat mm. "Hamlet", "Saituri" ja "Cyrano de Bergerac". Teatterinjohtajana hän oli uskalias löytöretkeilijä, jonka ansiosta parrasvaloihin pääsivät aikanaan unohtuneet Maiju Lassilan näytelmät.
Ture Juntun aktiivisin elokuvaura ajoittuu 1940-luvun puoliväliin. Hänen elokuvarooleistaan tunnetuimpia lienevät kreivi Spiegelberginä esiintyvä huijari klassikkoelokuvassa "Linnaisten vihreä kamari" ja Krister Gyllenskiöld elokuvassa "Sadan miekan mies". Elokuvassa "Poika eli kesäänsä" hänet nähdään varatuomari Erik Bruniuksena. Junttu näyttelee elokuvatöissään tyypillisesti hyvässä sosioekonomisessa asemassa olevaa henkilöä tai huijaria, joka teeskentelee olevansa sellainen taloudellisia etuja saavuttaakseen.
Ture Junttu avioitui mainospäällikkö Sirkka Vanamon kanssa sota-aikana vuonna 1944. Joulun alla 1946 heille syntyi tytär, joka kuoli vain päivän ikäisenä.
Junttu palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä vuonna 1972.
Junttu on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Bulqizë

Bulqizë () on pieni kaupunki Itä-Albaniassa samannimisessä laaksossa. Kaupungissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 31 210 asukasta.
Vuonna 1948 Bulqizësta löydettiin kromia. Sitä alettiin louhia kahden vuoden päästä Neuvostoliiton avustuksella. Sen takia pienestä kylästä kasvoi kaupunki ja malmin jalostamiseen perustettiin tehdas. Kaupungin kaivosta pidetään Albanian suurimpana. Siitä huolimatta kommunistihallinnon romahtamisesta 1991 suurin osa työntekijöistä on menettänyt työnsä.
Sinisilmä-Mickey

 
Sinisilmä-Mickey ("Mickey Blue Eyes") on vuonna 1999 valmistunut komediaelokuva. Sen ohjasi Kelly Makin.
Michael Felgate (Hugh Grant), huutokauppakamarin vetäjä on rakastunut elämänsä ensimmäistä kertaa oikein kunnolla. Vain kolmen kuukauden seurustelun jälkeen hän kerää kaiken rohkeutensa ja kosii Ginaa (Jeanne Tripplehorn) ravintolassa. Michaelin hämmästykseksi Gina vannoo ikuista rakkauttaan, mutta kieltäytyy menemästä Michaelin kanssa naimisiin. Michael ihmettelee tätä kovasti, mutta ei kuitenkaan aio luovuttaa. Yrittäessään suostutella Ginaa muuttamaan mielensä Michael tapaa hänen isänsä, Frankin (James Caan), ja tämän lähimmät ystävät. Michaelille selviää näiden "ystävien" ammatti ja elämäntehtävä, eivätkä he hoida kaikkea ihan laillisesti. Michael huomaa pian pesevänsä "perheen" rahoja huutokauppakamarinsa kautta, olevansa osallisena murhassa ja esittävänsä gangsteria nimeltä Sinisilmä-Mickey. Elokuva kestää noin tunnin ja 40 minuuttia.
Aromi

Aromi on kasveille taikka kasvi- ja/tai eläinperäisistä raaka-aineista valmistetuille tuotteille luonteenomainen haju, joka mielletään usein tuoksuksi tai hyväksi mauksi. 
Viineistä puhuttaessa aromeiksi kutsutaan yksittäisiä tuoksuja (esimerkiksi sitruunan tai tammen aromi), joista muodostuu viinin "bouquet eli" kokonaistuoksu.
Elintarvikkeisiin lisättävät teolliset aromit.
Euroopan unioni oli hyväksynyt vuoteen 2018 mennessä elintarvikekäyttöön noin 2 500 kemiallisesti yksilöityä teollista aromiainetta. Elintarvikkeisiin lisättävät aromit jaetaan aromiaineisiin, aromivalmisteisiin, paistoaromeihin ja savuaromeihin. Osa teollisista aromiaineista on eristetty luontaisista raaka-aineista. Mikäli ne sisältävät vähintään 95-prosentta luontaista aromia, niitä saa kutsua "luontaisiksi aromeiksi". 
Aromiaineita voidaan valmistaa myös kemiallisesti. Kemiallisesti valmistetut aromiaineet merkittiin pakkauksiin aiemmin termeillä "keinotekoinen aromi" tai "luontaisen kaltainen arom"i. Nykyisin ne merkitään "aromeiksi." 
"Aromivalmisteet" eristetään teollisesti eläin-, kasvi- tai mikrobiperäisistä raaka-aineista. Ne eroavat luontaisista aromiaineista siten, että ne eivät ole määriteltyjä kemiallisia aineita. Esimerkiksi appelsiiniöljy ja vaniljauute ovat tällaisia valmisteita. 
"Paistoaromit" ovat aromeja, joilla saadaan teollisesti valmistettuun ruokaan paistetun ruoan makua. Paistoaromissa on aina sokeria ja vähintään yksi paistoaromin ainesosa sisältää typpeä. Paistoaromeja valmistetaan seoksia kuumentamalla. Niitä käytetään esimerkiksi lihaliemissä, valmiskeitoissa ja -kastikkeissa.
"Savuaromeita" käytetään tuottamaan teollisiin valmisteisiin savustetun ruoan makua. Savuaromeja voidaan valmistaa kondensoimalla savua esimerkiksi veteen, alkoholiin tai öljyyn. Saadusta savukondensaatista poistetaan tämän jälkeen terveydelle haitallisia yhdisteitä kuten eräitä polyaromaattisia hiilivetyjä. Savuaromeita käytetään esimerkiksi teollisesti prosessoidussa lihassa, kalassa ja juustossa sekä mausteseoksissa.
Terveysvaikutukset.
EU on kieltänyt savuaromit siten, että niitä ei saa lisätä liha- ja kalajalosteisiin, juustoihin eikä mätiin enää kesäkuun 2029 jälkeen eikä muihin valmisruokiin kesäkuun 2026 jälkeen. Kielto johtuu syöpäriskin lisääntymisestä.
Jayson Sherlock

Jayson Sherlock (12. heinäkuuta 1970) on australialainen extreme metal -muusikko, joka on toiminut rumpalina death metal -yhtyeessä Mortification vuosina 1990–1993 ja doom metal -yhtyeessä Paramaecium vuosina 1993–1999 sekä myös Hordessa, jossa hän käytti pseudonyymiä Anonymous.
Sherlockin rumpujen soittotyyli erikoista ja taitavaa sekä erikoista siinä on nopea tuplabasarien blast beat -työskentely. Monet pitävät häntä yhtenä parhaimmista äärimetallirumpaleista. Rumpujen lisäksi hän soittaa myös muita instrumentteja kuten kitaraa ja bassoa.
Sherlock kuvitti useat yhtyeidensä albumien kansilehdet sekä suunnitteli logot ja oheistuotteita. Nykyään hän työskentelee graafisena suunnittelijana ja soittaa rumpuja yhtyeissä InExordium ja Altera Enigma.
Quasimodo (sarjakuvahahmo)

Quasimodo (Quasi-Motivational Destruct Organism) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui "Fantastic Four Annual"-lehden numerossa 4 (1967). Ihmismuotoon hänet muokattiin "Fantastic Four Annual" -lehden numerossa 5. Quasimodon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon nimi ja osin ulkomuotokin on lainattu Victor Hugon "Pariisin Notre-Dame" -romaanin rujolta päähenkilöltä.
Suomessa Quasimodo nähtiin ensimmäistä kertaa "Kostajat Erikoisjulkaisu 1992" -julkaisussa.
Historia.
Tiedemies Hullu Haihattelija loi alun perin Quasimodon avukseen taisteluun Ihmenelosia vastaan. Haihattelija yritti usuttaa Ihmissoihtu -androidin Liekkiä vastaan, mutta epäonnistuttuaan joutui pakenemaan paikalta. 
Quasimodo jäi unohduksiin Haihattelijan piilopaikkaan, kunnes Hopeasurffari sattui kuulemaan robotin anelut. Hyväntahtoinen Surffari käytti voimiaan ja antoi Quasimodolle ihmismuodon. Ohjelmointinsa mukaisesti Quasimodo kuitenkin kävi vapauttajansa kimppuun, kunnes Hopeasurffari vangitsi robotin patsaaksi todeten "Mutta jääköön hän muistuttamaan niitä loputtomia, jotka eivät koskaan ajattele... että ilman sielua ruumis voi olla vain... patsas!" 
Quasimodo onnistui kuitenkin vapauttamaan itsensä vankilastaan ja hän haastoi Hämähäkkimiehen sekä Haukansilmän taisteluun kanssaan. Myöhemmin vallanhaluinen robotti taisteli Ihmenelosia vastaan, mutta päätyi tietokoneeksi Venäjälle. 
Myöhemmin Vision karkotti Quasimodon ruumiittoman älykkyyden avaruuden syövereihin, josta Quasimodon onnistui kaapata itselleen Stark Internationalin satelliitin. Kontrolloiden satelliitin systeemejä Quasimodo onnistui luomaan itselleen robottikehonsa uudelleen. Toimissaan Quasimodo ajautui luonnollisesti törmäyskurssille Tony Starkin alias Rautamiehen kanssa. 
Starkin onnistui siirtämään Quasimodon tietoisuus virtuaalitodellisuuteen, jossa tämä sai kokea saaneensa viimein täydellisen ruumiin. Onnellinen Quasimodo pysyttelee virtuaalitodellisuudessa, jossa Starkin on helppo valvoa häntä.
Voimat ja varusteet.
Hopeasurffari loi Quasimodon ensimmäisen robottiruumiin, joten se on kosmisella voimalla käyvä ja osittain orgaaninen luomus. Ruumiilla on suuret fyysiset voimat, joiden avulla Quasimodo kykenee repimään tonnien painoisia betonipaloja taloista ja heittelemään niitä ihmisten niskaan. Hänen ruumiinsa kesti hyvin Hopeasurffarin energiaiskun. Quasimodo kykenee vasemmasta silmästään ampumaan voimakkaan sädeiskun. 
Koska Quasimodo on tietokone, hän kykenee äärimmäisen nopeisiin analyyseihin erilaisista tilanteista. Quasimodolla on samanlaisia päätelmätaitoja kuin mitä hänen isännällään Hullulla Haihattelijalla. 
Quasimodo kykenee myös siirtämään tietoisuutensa toisiin tietokoneisiin ja hallitsemaan niitä. 
Rajoitukset.
Taistellessaan Rautamiestä vastaan Quasimodo oli turhautunut siitä, että hänen ohjelmointinsa ei sisältänyt luovaan työhön soveltuvaa ohjelmistoa. Siksi Quasimodon itsensä luoma robottiruumis oli karkea. Useimmiten juuri Quasimodon rajoittunut ohjelmointi sitoo olentoa.
Nurminata

Nurminata eli nurmiraiheinä ("Festuca pratensis", syn. "Schedonorus pratensis", "Lolium pratense") on tuulipölytteinen yleinen heinäkasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Nurminata on kirkkaanvihreä, kapealehtinen ruohokasvi. Nurminadan röyhy on vaaleanvihreä ja tähkylät ovat suuria sekä pitkulaisia. Tähkylöitä kannattelevat kukinnon haarat ovat tukevia ja lyhyitä.
Levinneisyys.
Nurminataa tavataan koko Euroopassa Lappia ja Espanjaa lukuun ottamatta, Venäjän keskiosissa sekä viljeltynä Pohjois-Amerikan itäosissa.
Elinympäristö.
Nurminata kasvaa melko kuivilla paikoilla. Kasvi voi risteytyä joskus englanninraiheinän ("Lolium perenne") tai italianraiheinän ("Lolium multiflorum") kanssa.
Käyttö.
Nurminataa käytetään sekä rehuna että nurmisiemenseoksissa.
Wyomia Tyus

Wyomia Tyus (s. 29. elokuuta 1945 Griffin, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän oli ensimmäinen, joka pystyi uusimaan 100 metrin juoksun olympiavoittonsa; hän oli nopein Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968.
Tyus opiskeli Tennesseen yliopistossa ja osallistui vuoden 1964 kesäolympialaisiin 19-vuotiaana. Hän saavutti kultamitalinsa lisäksi hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavina vuosina hän voitti lukuisia kansallisia mestaruuksia juoksulajeissa ja kultamitalin Pan-Amerikan kisoissa. Vuonna 1968 hän osallistui jälleen olympialaisiin ja uusi olympiavoittonsa 100 metrillä. Tyus selviytyi myös 200 metrin loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Hän juoksi ankkuriosuuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja voitti kolmannen kultamitalinsa. 
Tyus vetäytyi amatööriurheilusta vuoden 1968 olympialaisten jälkeen.
Rahonavis

Rahonavis oli lintumainen, dromaeosaureihin kuulunut teropodisuku. Se oli lihansyöjä ja mahdollisesti lentokykyinen. "Rahonavis" eli 71–66 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella Maastricht-vaiheella. "Rahonaviksen" fossiileja on löydetty Madagaskarilta.
Nimi.
"Rahonavis" tarkoittaa ”uhkaa pilvilinnusta”. Nimi on yhdistelmä malagassin kielen sanasta ”rahona”, joka voi tarkoittaa pilveä tai uhkaa, mutta tässä tapauksessa pilveä ja uhkaa ja latinan kielen sanasta ”avis”, joka tarkoittaa lintua. Lajiepiteetti "ostromi" on annettu John Ostromin kunniaksi, joka laittoi uutta eloa Thomas Henry Huxleyn paljon parjattuun teoriaan siitä, että linnut kehittyivät dinosauruksista.
"Rahonavikselle" annettiin alun perin nimeksi "Rahona", mutta kesti vain 21 päivää, kunnes nimeäjät tajusivat, että nimi oli jo annettu eräälle koiperhoselle vuonna 1975. Kuitenkin, yhdistämällä ovelasti sanan ”Rahona” (malagassiksi uhka) ja sanan ”avis” (latinaksi lintu), he löysivät tien nimeämiskysymyksen ympäri ja onnistuivat täydellisesti kuvaamaan nimessä dinosauruksen molemmat ominaisuudet: sen kyvyn lentää ja oletetusti sitkeät saalistustavat, melko vaatimattomasta koosta huolimatta.
Koko ja ulkonäkö.
"Rahonaviksen" pituus oli 70 senttimetriä ja paino yksi kilogramma. Sillä oli sekä dinosauruksen että linnun piirteitä. Vaikka "Rahonaviksen" on joskus kuviteltu olleen lintu, on mahdollista, että se oli läheisempää sukua dromaeosaureille. Jotkut pitävät "Rahonavista" lentokykyisenä, todisteena pitkistä eturaajoista ja nivelsiteiden kiinnityskohdista olkapäähän, mikä todistaa "Rahonaviksen" omanneen välttämättömiä siiven liikeasteita lentämistä varten.
Fossiilit.
"Rahonaviksen" fossiilit löydettiin luoteis-Madagaskarissa vuonna 1995. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu yksi osittainen luuranko. Luurangossa oli säilynyt osia siivestä ja olkaluista. Luuranko löydettiin pieneltä, paljolti tiheän ruohoston peittämältä alueelta, jonka tuli paljasti mäenrinteestä. Samalla paljastui titanosaurin fossiileja, joiden joukossa oli myös "Rahonaviksen" luuranko.
Dahlem

Dahlem on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueella ("Bezirk") kaupungin lounaisella esikaupunkialueella. Dahlem on yksi kaupungin rikkaimmista osista. Siellä sijaitsee myös Freie Universität Berlinin pääkampus, useita muita korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia sekä merkittävä museokeskittymä. Vuoden 2011 lopussa Dahlemilla oli 15 737 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 8,39 km² ja väestötiheys 1876 as./km².
Ensimmäinen kirjoitettu tieto Dahlemista on vuodelta 1275. Se yhdistettiin Berliiniin vuonna 1920, jolloin siitä tuli Zehlendorfin hallintoalueen alainen kaupunginosa. Kylmän sodan aikana Dahlem kuului Länsi-Berliiniin. Koska monet Berliinin taiteellisista, kulttuurillisista ja koulutuksellisista laitoksista sijaitsivat alkujaan Itä-Berliinissä, monet siirtyivät Dahlemiin 1950- ja 1960-luvuilla. Vuonna 2001 Zehlendorfin hallintoalue yhdistettiin Steglitzin hallintoalueen kanssa Steglitz-Zehlendorfiksi, johon Dahlem on sittemmin kuulunut.
Liikenneyhteydet.
Dahlemiin kulkee Berliinin metron linja U3. Dahlemin metroasemia ovat Breitenbachplatz, Dahlem-Dorf, Oskar-Helene-Heim, Podbielskiallee ja Thielplatz.
Uinti kesäolympialaisissa 1908

Kesäolympialaisissa 1908, Lontoossa, uitiin kuusi uintimatkaa, ainoastaan miehille. Suomi ja Kanada osallistuivat ensimmäistä kertaa olympiauinteihin.
Kisojen mitalitaulukko.
Belgia, Italia, Suomi, Kanada, Alankomaat ja Ranska lähettivät myös urheilijoita uintiin, mutta he eivät sijoittuneet mitaleille.
Timo Mänty

Timo Mänty (s. 1960) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen.
Mänty on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta. Mänty toimi Rautakirjassa Lehtipisteen johtajana 1990–1993, Suomalaisen Kirjakaupan varatoimitusjohtajana 1992–1993, Finnkinon toimitusjohtajana 1996–2008 ja Rautakirjan johtajana 2009-2011. Ennen siirtymistään Rautakirja-konserniin Mänty työskenteli Suomen Unileverissä eri päällikkötehtävissä ja Hartwallin markkinointijohtajana.
Mänty siirtyi Rautakirjasta Onniselle 2011 ja oli Onnisen toimitusjohtaja vuoteen 2016 saakka.
Männyn luottamustehtäviin on kuulunut muun muassa Suomen Filmikamarin hallituksen puheenjohtajuus ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajuus. Hän on toiminut myös Jokereiden jääkiekkojoukkuetta pyörittävän Jokerit HC Oy:n hallituksessa. Lisäksi Mänty on ollut Puuilo Oy:n, Omaeläinklinikka Oy:n, Finla Työterveys Oy:n, QMG Oy:n sekä KH Groupin hallitusten puheenjohtaja.
Männyn nykyisiin luottamustehtäviin kuuluu muun muassa NoHo Partnersin hallituksen varapuheenjohtajuus, Dayton Groupin hallituksen puheenjohtajuus ja Linkosuo Oy:n hallituksen puheenjohtajuus.
Matkakeskustunneli

Matkakeskustunneli on kävelytunneli Tampereen keskustassa. Se yhdistää asema-aukion Tullin alueeseen. 
Tunneli lähtee Tampereen rautatieasemalta entisen Ale-Pubin kohdalta ja kulkee henkilöratapihan alitse päättyen Tullin alueelle rakennetun toimistotalon, KSOY Pendoliinon alakertaan. Tunnelista tulee neljä hissi- ja kolme liukuporrasnousua asemalaitureille. Matkakeskustunnelin pituus on 100 metriä. Tunneli on kahdeksan metriä leveä, ja sen molemmissa päissä on liiketilaa.
Matkakeskustunneli avattiin 1. heinäkuuta 2008. Myöhemmin rakennetaan vielä radan suuntainen, Matkakeskustunnelin ja nykyisen asematunnelin yhdistävä Pendolino-tunneli.
Matti Kekkonen

Matti Kaleva Kekkonen (4. syyskuuta 1928 Helsinki – 3. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen juristi, poliitikko ja virkamies. Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen kansanedustajana hän toimi vuosina 1958–1970. Lisäksi hän toimi toisena kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Paasion ensimmäisessä hallituksessa vuosina 1967–1968. Vuosina 1970–1979 hän työskenteli hallitusneuvoksena ja vuodesta 1979 osastopäällikkönä Maa- ja metsätalousministeriön yleisellä osastolla.
Matti Kekkonen oli toinen presidentti Urho Kekkosen ja Sylvi Kekkosen kaksospojista. Hänen veljensä oli diplomaatti Taneli Kekkonen.
Ura.
Matti Kekkonen oli koulutukseltaan lakimies. 1950–1960-luvuilla hän työskenteli muun muassa Yhtyneitten Paperitehtaitten lakimiehenä ja oli jonkin aikaa myös Maalaisliiton palveluksessa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1962 ja 1968 vaaleissa. 
Hän toimi Urho Kekkosen arkistoa ylläpitävän Tasavallan Presidentin Arkistosäätiön ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1970–1998.
Kekkonen kilpaili yleisurheilussa. Hän saavutti kolmiloikassa SM-pronssia Kalevan kisoissa 1953 hypättyään ennätyksensä 14,45 m.
Yksityiselämä.
Kekkosen ensimmäinen puoliso oli musiikinopettaja, opetusneuvos Marja Linnala (1932–2015), jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1954–1973. Heillä on yksi tytär, Salla Kekkonen (s. 1957). Marja Linnala (myöh. Linnankivi) julkaisi musiikin oppikirjoja sekä muistelmateokset "Töölön tyttö" (2003) ja "Kekkosten miniänä" (2010). Marja Linnankiven isä oli säveltäjä ja musiikinopettaja Eino Linnala.
Matti Kekkosen toinen puoliso oli Aili Maria Kekkonen (1926–2004), ent. Merjankari, os. Helin. Heidät vihittiin 30. heinäkuuta 1982.
Kekkonen kuoli 84-vuotiaana Helsingissä 3. heinäkuuta 2013.