tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
All your base are belong to us

All your base are belong to us on vahingossa väärin kirjoitettu englanninkielinen lause, joka aiheutti suuren mittakaavan ilmiön Internetissä vuosina 2001 ja 2002. Teksti on peräisin vuonna 1989 ilmestyneen japanilaisen "Zero Wing" -nimisen videopelin englanninkielisestä versiosta. Koko peli oli käännetty englannin kielelle huonosti, mutta lause ”all your base are belong to us” huvitti ihmisiä erityisen paljon. 
Lause oikein kirjoitettuna olisi ”all your bases belong to us” eli väärin kirjoitetusta lauseesta puuttuu monikon s-kirjain ja siinä on ylimääräinen olla-verbi. Lisäksi belong-verbi (”kuulua jollekin”) ei ole erityisen hyvin sopiva lauseen kontekstissa. Suomennettuna lause tarkoittaa ”kaikki tukikohtanne kuuluvat meille” (ts. ”ovat hallussamme”), mutta virheellisessä versiossa lukee pikemminkin ”Kaikki tukikohtasi ovat kuulua meille”. Itse "Zero Wing" on tavanomainen avaruusympäristöön sijoitettu ammuntapeli, joka sai suhteellisen myönteiset arvostelut lehdistössä.
Lause esiintyi ensimmäisen kerran Internetissä tiettävästi vuonna 1998. Siitä alkaen se alkoi levitä Internetin erilaisilla foorumeilla. Netissä levisi vuoden 2001 alusta lähtien paljon humoristisia kuvia, joihin kyseinen lause oli liitetty kuvankäsittelyohjelmalla. Erityisen tunnettu oli ”Bad_CRC” -nimellä tunnettu Flash-animaatio, jota ladattiin netistä paljon, ja joka pääsi myös uutisiin Internetin uutispalstoilla ja oli myös joskus televisiossa.
"Zero Wing" -pelin versio, jonka alkuanimaatiosta lause on peräisin, julkaistiin Sega Mega Drivelle vuonna 1992. Alkuperäinen kolikkopeliversio "Zero Wingistä" ei sisällä kyseistä lausetta. Peli on saatavissa näiden lisäksi myös PC Engine -konsolille, mutta PC Enginen versiossa pelin aloittava animaatio on täysin erilainen eikä siinä esiinny kyseistä lausetta. "Zero Wing" -peliä ei koskaan julkaistu Sega Mega Driven Yhdysvaltain versiolle. Näin ollen peli olisi jäänyt Yhdysvalloissa varsin tuntemattomaksi ilman tätä kohua.
Ilmiön on katsottu osoittaneen Internetin kyvyn levittää uusia sanontoja nopeudella, joka ei olisi mahdollista perinteiselle massamedialle. Lausetta on käytetty esimerkkinä meemistä, eli itsestään leviävästä ajatuksesta tai viestistä. Vaikka lause meni pois muodista vuoden 2001 jälkeen, on se yhä yksi käytetyimmistä väärin kirjoitetun englannin kielen lauseista. Sitä käytetään usein sotahuutona monissa tietokonepeleissä, etenkin netin kautta pelattavissa. Lausetta muutetaan usein siten, että sana ”base” korvataan jollain uuteen kontekstiin sopivammalla substantiivilla. Lause on myös esiintynyt lukuisissa yhteyksissä populaarikulttuurin eri aloilla.
Dirt (albumi)

Dirt on yhdysvaltalaisen rockyhtye Alice in Chainsin toinen studioalbumi. Albumin tuotti yhtyeen esikoisalbumin "Facelift" tavoin Dave Jerden, ja sen julkaisi 29. syyskuuta 1992 levy-yhtiö Columbia Records. "Dirt" on viimeinen Alice in Chainsin albumi, jolla soittaa yhtyeen alkuperäinen kokoonpano, sillä basisti Mike Starr erotettiin yhtyeestä vuoden 1993 alussa.
Albumi edustaa musiikillisesti Alice in Chainsin raskaampaa puolta, ja sillä on paljon heavy metal -vaikutteita. Albumin kappaleiden sanoituksissa käsitellään muun muassa masennusta, ihmissuhteita, huumeriippuvaisuutta, sotaa ja kuolemaa. Albumin kappaleiden tekemisestä vastasivat suurimmaksi osaksi yhtyeen kitaristi Jerry Cantrell ja laulaja Layne Staley, mutta kappaleen ”Rain When I Die” kirjoittamiseen osallistuivat myös basisti Mike Starr ja rumpali Sean Kinney. Layne Staley kirjoitti albumille yksin kappaleet ”Hate to Feel” ja ”Angry Chair”, ja soittaa myös kitaraa molemmissa kappaleissa. Slayer-yhtyeen basisti ja laulaja Tom Araya vierailee kappaleessa ”Iron Gland”.
Albumilta julkaistiin viisi singleä ja musiikkivideoa: ”Would?”, ”Them Bones”, ”Angry Chair”, ”Rooster” ja ”Down in a Hole”. Vuonna 1993 "Dirt" oli ehdokas parhaan hard rock -esityksen Grammy-palkinnon saajaksi, ja ”Would?” ehdokas MTV Video Music Award -palkinnon saajaksi.
"Dirt" on Alice in Chainsin kaupallisesti menestynein albumi, ja sitä on myyty kansainvälisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Yhdysvalloissa Recording Industry Association of America on sertifioinut albumin myyneen nelinkertaista platinaa. Albumi nousi Yhdysvalloissa parhaimmillaan Billboard 200 -albumilistan sijalle kuusi, ja se sai myönteisen vastaanoton myös kriitikoiden keskuudessa. Myöhemmin muun muassa "Rolling Stone" on huomioinut albumin valitsemalla sen 26. sijalle sadan kaikkien aikojen parhaan metallialbumin listallaan, ja albumi on valittu myös mukaan teokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Albumin konsepti.
Albumin peruskonsepti on erittäin tummanpuhuva. Sanoitukset käsittelevät masennusta, ihmissuhdeongelmia, kuolemaa, sosiaalisen kanssakäymisen vaikeuksia ja päihdeongelmia.
Monet albumin sanoituksista, eritoten kappaleet "God Smack", "Angry Chair" ja "Junkhead", puivat laulaja Layne Staleyn päihdeongelmia ja kamppailua heroiiniaddiktion kanssa. Kappale "Hate to Feel" keskittyy päihteiden lisäksi Staleyn isäsuhteeseen. 
Kappale "Them Bones" kertoo kitaristi Jerry Cantrellin kuolemanpelosta, "Dam That River" ja "Rain When I Die" puolestaan ihmissuhteista. "Down in a Hole", "Sickman" ja "Dirt" pureutuvat masennukseen, josta Cantrell kärsi albumin nauhoitusten aikoihin. Hänen äitinsä oli kuollut ja hän oli vastikään kokenut myös seurustelusuhteen päättymisen. Kappale "Rooster" puolestaan kertoo Cantrellin isän kokemuksista Vietnamin sodassa.
Albumin viimeinen kappale "Would?" on Cantrellin kunnianosoitus vuonna 1990 kuolleelle Andrew Woodille.
Erica Durance

Erica Durance (s. 21. kesäkuuta 1978 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "Smallville"-televisiosarjan Lois Lanena.
Varhainen elämä.
Durance syntyi Albertassa Calgaryssä ja hän kasvoi Three Hillsissä Albertassa. Valmistuttuaan lukiosta hän muutti Vancouveriin Brittiläiseen Kolumbiaan edetäkseen näyttelijänurallaan. Hän on myöhemmin kertonut halunneensa kokeilla näyttelemistä pienemmällä alueella kuin Los Angeles. Hän aloitti uransa taka-alalla, nousten mainoksiin, ja sitten vierailevaksi tähdeksi, saaden aina edellistä parempia tarjouksia.
Ura.
Durance vieraili 2004 "The Chris Isaak Show’ssa" ja esitti siellä Chrisin kanssa treffeillä ollutta tyttöä Ashleya. "Pelastaja"-sarjassa hän esitti hahmoa, joka otti osaa kauneuskilpailuun ja kilpaili Eliza Dushkun esittämää hahmoa vastaan. Hän esitti kirjastonhoitajaa "Gene Roddenberry's Andromeda" -sarjassa ja Tealcin tyttöystävää "Tähtiportin" yhdessä jaksossa. Hän esitti myös tv-sarjassa "The Collector" yhden pääosan näyttelijän siskoa.
Durance palkattiin vuonna 2004 esittämään Lois Lanea "Smallvilleen". Sarja kertoo Clark Kentin vaiheista ennen neljännen kauden alkua, ennen kuin hänestä tuli Teräsmies. Tuottaja Kelly Souders on myöhemmin kertonut Durancen palkkaamisesta, että heti tämän esittelyvideon nähtyään kaikki olivat varmoja, että juuri hänen kuuluisi esittää Lois Lanea. 
Durance oli vieraileva tähti Smallvillen neljännellä kaudella ja nousi yhdeksi päänäyttelijöistä viidennellä kaudella. Hän pysyi yhtenä päänäyttelijöistä sarjan loppuun asti. Durance on kertonut lukeneensa Teräsmies-sarjakuvia ja nähneensä kaikki Teräsmies-elokuvat. Vuosina 2012-2017 Durance esiintyi sairaalasarjassa "Saving Hope".
Mediajulkisuus.
Durance esiintyi The Howard Stern Show’ssa syyskuussa 2004 sen jälkeen, kun hän oli kuvannut ensiesiintymisjaksonsa Smallvillessä.
Hänet oli listattu toukokuussa 2006 merittävämmäksi tulokkaaksi ja kansitytöksi "FHM"-lehdessä, kuten myös sadan seksikkäimmän naisen listalla sijalle 38. Hän oli samalla listalla kahdeskymmenes vuonna 2007, viidestoista vuonna 2008 ja neljästoista vuonna 2009. Hän oli vuonna 2011 ehdokkaana Saturn -palkinnon saajaksi parhaimpana naisnäyttelijänä työstään "Smallvillessä".
Yksityiselämä.
Durance meni vuonna 2005 naimisiin kanadalaisen näyttelijän David Palffyn kanssa.
Rivonian oikeudenkäynti

Rivonian oikeudenkäynti oli oikeudenkäynti Etelä-Afrikassa, jossa kuusitoista ANC:n johtajaa oli syytettynä 221 sabotaasiteosta, joiden tarkoituksena oli "edistää väkivaltaista vallankumousta". Oikeudenkäynti sai nimensä Johannesburgin lähellä olevasta Rivonian kylästä, jossa sijainneelta maatilalta poliisi pidätti suurimman osan syytetyistä heinäkuussa 1963. Oikeudenkäynti alkoi 26. marraskuuta 1963. Syytettyjen puolustusasianajajana toimi Bram Fischer ja syyttäjänä Transvaalin provinssin apulaisvaltakunnansyyttäjä Percy Yutar.
11. kesäkuuta 1964 oikeus tuomitsi kahdeksan syytettyä: Walter Sisulun, Govan Mbekin, Raymond Mhlaban, Elias Motsoaledin, Ahmed Kathradan, Denis Goldbergin ja Nelson Mandelan elinkautisiin vankeusrangaistuksiin. Kaksi syytetyistä, Arthur Goldreich ja Harold Wolpe, pakenivat oikeudenkäynnin aikana ja James Kantor vapautettiin syytteestä.
Ari Kettukangas

Ari Kettukangas (s. 13. toukokuuta 1977 Raahe) on suomalainen imitaattori, juontaja ja radiotoimittaja. 
Hän työskentelee radiotoimittajana Radio Pookissa ja esiintyy viihdetaiteilijana eri puolilla Suomea.  
Hänen kiinnostuksensa äänien matkimiseen ja erilaisiin vitseihin heräsi jo lapsuudessa. Ennen kouluikää hän kuunteli uteliaana mm. narisevaäänisen radiotoimittaja Esko Riihelän liikenneraportteja ja artisti M. A. Nummisen hauskoja laulukiekaisuja. Arin ensimmäinen imitaatiohahmo oli Allu Tuppuraisen luoma lasten suosikki Rölli-peikko 1980-luvun lopulla. Hänen ensiesiintyminensä oli SF-Caravan Raahentienoon 20-vuotisjuhlassa Raahessa vuonna 1995. Nykyisin hänellä on hallussaan yli sadan julkkiksen äänet ja valikoimaan sisältyy runsaat kaksikymmentä suosikkilaulajaa lauluimitaatioiden muodossa. 
Ari Kettukangas on toiminut Radio Pookissa Bauer Media Oy:n palveluksessa vuodesta 2008 alkaen. Hän muun muassa juontaa kanavalla perjantaisin klo 18-22 "Pookin Perjantai-iltaa" ja lisäksi toimittaa "Rasvamonttu" -nimistä koneohjelmaa.
Kettukangas on palkittu vuoden paikallisradiojuontajana RadioMedia ry:n järjestämässä Radiogaalassa peräkkäisinä vuosina 2019 ja 2020. Voittaja valittiin valtakunnallisen yleisöäänestyksen perusteella ja kategoriaa edusti kaikki Suomessa toimivat kaupalliset radioasemat.
Wakayaman prefektuuri

Wakayaman prefektuuri () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Kansain alueella, Honshūn saarella, Japanissa ja sen pääkaupunki on Wakayama.
Maantiede.
Wakayaman maasto on metsäistä. Sen naapuriprefektuureja ovat Osaka pohjoisessa ja Naran ja Mien prefektuurit idässä. Wakayama sijaitsee rannikolla ja se rajautuu lännessä Seton sisämereen ja etelässä Tyyneen valtamereen.
Ilmasto.
Wakayaman rannikolla vuotuinen lämpötila on 17 °C ja sisämaassa 11 °C.
Aluejako.
Wakayaman prefektuuri jakautuu yhdeksään kaupunkiin ja 21 muuhun kuntaan, joista 20 on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Kunnat kuuluvat kuuteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 
Kulttuuri ja nähtävyydet.
Wakayaman nähtävyyksiin lukeutuvat Kōyavuorella sijaitseva shingon-buddhalaisuuden päämaja sekä vuonna 1585 rakennettu Wakayaman linna. Kiivuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit ovat Unescon maailmanperintöluettelossa, johon ne liitettiin 1993.
Tuuliajolla (rock-kiertue)

Tuuliajolla oli joukko rock-konsertteja Saimaan rantakaupungeissa vuosina 1981–1986 ja 2006. Yhtyeet purjehtivat sisävesilaivalla kaupungista toiseen. Kiertueen idean keksi Juice Leskinen.
Ensimmäinen Tuuliajolla-kiertue tehtiin sisävesialus "SS Heinävedellä" vuonna 1981. Siitä tehtiin Aki ja Mika Kaurismäen ohjaama dokumentti "Saimaa-ilmiö", Juho Juntusen kirja "Tuuliajolla – suuri rock and roll -risteily" sekä live-äänite "Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta)". Tuuliajolla-kiertueita järjestettiin 1980-luvulla yhteensä viisi, mutta kiertue oli taloudellisesti liian raskas, ja vuonna 1986 järjestettiinkin enää konsertti Mikkelissä. Vuonna 2006 kiertue päätettiin elvyttää uuden sukupolven yhtyeiden voimin 25-vuotisjuhlien merkeissä.
1980-luvun konsertit ja esiintyjät.
1981.
Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Slam ja Hassisen Kone
Risteilylaivana SS Heinävesi.
1982.
Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Grand Slam, Hassisen Kone ja M. A. Numminen &amp; Pedro Hietanen
Risteilylaivana SS Puijo.
1983.
Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Grand Slam, Popeda, Sleepy Sleepers, Musta Paraati ja Dave Lindholm
Risteilylaivana MS Heino.
1984.
Esiintyjät: Tavaramarkkinat, Yö, Sleepy Sleepers, Popeda, Eppu Normaali, Run Runs, Sielun Veljet, Tuuliajolla All Stars (mm. Juice, Matti Pellonpää)
Risteilylaivana MS Heino.
1985.
Esiintyjät: Juice Leskinen Grand Slam, Eppu Normaali, Popeda, Dave's Blues, J. Karjalainen &amp; Mustat Lasit, Tuuliajolla All Stars
Risteilylaivana MS Heino.
1986.
Esiintyjät: Juliet Jonesin Sydän, Yö, Eppu Normaali, Popeda, Juice Leskinen Grand Slam ja Dave's 12 Bar sekä Tuuliajolla All Stars
Tuuliajolla 2006.
Vuonna 2006 51koodia, CMX ja Kotiteollisuus tekivät uuden Tuuliajolla-kiertueen. Yhtyeet julkaisivat kiertueen alkaessa yhteisen singlen "Vapaus johtaa kansaa", joka nousi Suomen singlelistan kärkeen. Kiertueesta julkaistiin myös DVD "Tuuliajolla 2006 – rock-elokuva Saimaalta", jota myytiin kultalevyyn oikeuttavat yli 5 000 kappaletta.
Risteilylaivana oli SS Heinävesi.
Lappeenrannan konserttia haittasivat sähkö- ja äänentoisto-ongelmat, jonka takia 51koodia joutui keskeyttämään soiton ja CMX sekä Kotiteollisuus eivät päässeet esiintymään lainkaan. Korvaava konsertti järjestettiin sunnuntaina 27. elokuuta Lappeenrannan vanhalla kentällä.
Kuopion keikalla esiintyi myös Juice Leskinen. Keikka jäi Leskisen viimeiseksi.
Jiří Menzel

Jiří Menzel (23. helmikuuta 1938 Praha, Tšekkoslovakia – 5. syyskuuta 2020) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Menzel kuuluu merkittävimpiin ja menestyneimpiin tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon ohjaajiin.
Menzelin taiteellinen ura.
Menzel tuli kansainvälisesti tunnetuksi vuonna 1967, jolloin hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa "Tarkoin vartioidut junat" (1966) sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Menzelin musta komedia "Minun kyläni" oli ehdolla samassa kategoriassa vuonna 1987. "Kuin leivoset langalla" (1969) kiellettiin jo ennen ensi-iltaansa, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt maan 1968. Se pääsi ensi-iltaan vasta 1990. Elokuva perustuu Bohumil Hrabalin romaaniin.
Menzelin elokuvat yhdistävät usein humanistisen maailmankatsomuksen sarkasmiin. Jotkut niistä perustuvat tšekkiläisten kirjailijoiden, kuten Bohumil Hrabalin ja Vladislav Vančuran teoksiin.
Hank Shermann

Hank Shermann (oik. Rene Krolmark) on tanskalainen metallikitaristi. Soittamisen hän aloitti vuonna 1977 pääasiassa Michael Schenkerin, Uli Rothin ja varhaisen Judas Priestin innoittamana. Kitaransoiton ohella Shermann harrastaa valokuvausta.
Shermann aloitteli uraansa punkkia soittaneessa Bratsissa 1978, johon liittyivät myös kitaristi Michael Denner ja Black Rosen laulaja King Diamond. Yhtye hajosi, mutta jäsenet palasivat myöhemmin yhteen perustaakseen Mercyful Faten.
Mercyful Fatessa Shermannilla oli vahva ote, sillä hän sävelsi suurimman osan yhtyeen kappaleista, yleensä kitaristitoverinsa Dennerin kanssa. Muun muassa kappaleet "Evil", "Curse of the Pharaos" ja "Desecration of Souls" (aiemmin "On a Night of Full Moon"), joita pidetään Mercyful Fate -klassikkoina, ovat sävellyksinä Shermannin käsialaa, sanoitusten ollessa King Diamondin työsarkana.
Mercyful Faten hajottua 1984 Shermannin ja King Diamondin erimielisyyksiin kitaristi perusti uuden yhteen Faten, jonka avulla hän pyrki kaupallisempaan suuntaukseen Mercyful Faten imagosta. Myöhemmin hän jatkoi kitaristina yhtyeissä Zoser Mez, Gutrix, Virus 7 ja Force Of Evil, joista viimeksi mainittu on hänen nykyinen päähankkeensa uudelleen yhdistyneen Mercyful Faten ohella.
Sunniva Drake

Sunniva Birgitta Elisabeth Drake (s. 6. lokakuuta 1955 Espoo) on tietokirjailija ja Espoon kaupunginkirjaston aluejohtaja.
Elämä.
Draken vanhemmat olivat historioitsija Knut Drake ja Rita Gertrud Schuhkraft. Hän toimi järjestössä Feministit-Feministerna (F-F) vuodesta 1976 ja F-F:n toiminnan hiivuttua useassa muussa seksismin vastaisessa järjestössä. Drake on tullut tunnetuksi järjestämistään naisten itsepuolustuskursseista, joista hän on kirjoittanut myös kirjan.
Drake sai Suomen PENin sananvapauspalkinnon vuonna 2017. Työssään kirjastossa hän on edesauttanut maahanmuuttajien asemaa ja palveluja. Yksityishenkilönä hän on kritisoinut voimakkaasti pakolaispolitiikkaa. Hänen kerrotaan tehneen "Espoon kirjastoista maahanmuuttajien olohuoneita". Kaikki eivät pitäneet tätä kehitystä positiivisena, johon Drake ilmoitti että vastustus ja ongelmat eivät häntä hetkauta.
Ajanjaksona 27. heinäkuuta 1975 – 1. tammikuuta 1986 hänen sukunimensä oli Drake-Lång. Hän on tämän jälkeenkin ollut naimisissa kirjailija Fredrik Långin kanssa. Yksi avioparin kolmesta lapsesta on kansalaisaktivisti Markus Drake.
Stadsholmen

Stadsholmen on saari Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa, Mälarenin ja Itämeren yhtymiskohdassa. Saarta rajoittaa lännessä Mälareniin kuuluva Riddarfjärdenin selkä, idässä Itämeren lahti Saltsjön sekä pohjoisessa ja etelässä Mälarenin lyhyet laskujoet Norrström ja Söderström, jonka varrelle jää Slussenin sulku. 
Saari on keskeisin osa Tukholman vanhaakaupunkia. Vanhastakaupungista suurin osa sijaitsee Stadsholmenilla. Sen naapurisaaria ovat pohjoisessa, Norrströmin puolella Strömsborg ja Helgeandsholmen ja lännessä Riddarfjärdenin puolella Riddarholmen. Saaren pinta-ala on noin 33 hehtaaria ja sillä on rantaviivaa noin 2,2 kilometriä. Useat sillat yhdistävät Stadsholmenin muihin saariin ja manner-Tukholmaan.
Joe Rosenthal

Joe Rosenthal (9. lokakuuta 1911 – 20. elokuuta 2006) oli Pulitzer-palkittu yhdysvaltalainen valokuvaaja. Pulitzer-palkinnon hän sai maailmankuulusta kuvastaan Yhdysvaltain lippua Iwo Jiman saarelle toisen maailmansodan aikana nostavista amerikkalaissotilaista.
Elämä.
Rosenthal syntyi Washington, D.C.:ssä. Hänen kiinnostuksensa valokuvaukseen alkoi harrastuksena suuren laman aikaan Kalifornian San Franciscossa, missä hän asui veljensä kanssa etsien töitä itselleen. Hänestä tuli "San Francisco News" -lehden reportteri-valokuvaaja vuonna 1932.
Tultuaan torjutuksi Yhdysvaltain maavoimien valokuvaajaksi huonon näkökyvyn takia, hän liittyi Associated Pressiin (AP) ja seurasi Yhdysvaltain merijalkaväkeä Tyynellä valtamerellä toisen maailmansodan aikana. Hänen kuvansa viidestä merijalkaväen ja yhdestä laivaston sotilaasta nostamassa Yhdysvaltain lippua Iwo Jiman Suribachi-vuorelle 23. helmikuuta 1945 tuli yksi kuuluisimmista valokuvista toisesta maailmansodasta.
Rosenthal erosi AP:stä myöhemmin vuonna 1945 ja liittyi "San Francisco Chronicle" -lehteen. Siellä hän työskenteli 35 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1981.
Rosenthal kuoli 94 vuoden ikäisenä vanhuuteen Kalifornian Novaton lähiössä sijaitsevassa vanhainkodissa.
Raising the Flag on Iwo Jima -valokuvan tarina.
Perjantaina 23. helmikuuta 1945 Iwo Jimassa tapahtui kaksi lipunnostoa. Ensimmäinen nosto, jonka valokuvasi kersantti Louis L. Lowery, herätti mielenkiintoa sotajohdon keskuudessa, mutta kuvat siitä eivät levinneet maailman tietoisuuteen. Aamulla pystytetty lippu oli myös liian pieni näkyäkseen rannalle asti.
Laivastoministeri James Forrestal ilmoitti haluavansa ensimmäisen lipun muistoksi, mikä johti siihen, että lippua joukko-osastonsa omaisuutena pitänyt 2. pataljoonan komentaja Chandler Johnson käski hakea sen turvaan ja korvata se samalla uudella, suuremmalla lipulla. Uutta lippua pystyttämään lähetettiin samana päivänä joukko miehiä. Rosenthal saapui kahden merijalkaväen valokuvaajan kanssa tapahtumapaikalle sotilaiden kiinnittäessä uutta lippua vesiputkeen, ja kokosi nopeasti alleen kiviä ja hiekkasäkin saadakseen kuvan paremmasta kulmasta. Huomatessaan sotilaiden alkavan pystyttää tankoa maahan hän otti hätäisen kuvan tapahtumasta, käyttämättä kameran etsintä. 
Isänmaallisuutta uhkuvaa valokuvaa on väitetty aikoinaan myös lavastetuksi. Rosenthal on itse vakuuttanut, että tilanne on aito ja että lavastuspuheet johtuivat laajalle levinneestä väärinymmärryksestä tilanteessa, jossa häneltä oli pian tapahtuman jälkeen kysytty sitä oliko kuva lavastettu, missä kohtaa Rosenthal oli luullut viitattavan kuuluisan kuvan jälkeen ottamaansa kuvaan pystyttäjistä rivissä lipun edessä.
Kuva oli AP:n levityksessä alle 18 tunnissa ottamishetkestään, mikä oli tuohon aikaan ällistyttävän nopeaa. Siitä tuli toisen maailmansodan valokuvauksellinen ruumiillistuma ja sen väitetään olevan myös maailman laajimmin levinnyt kuva. Kuvaa on käytetty esimerkiksi Yhdysvaltain postimerkeissä, maanlaajuisissa keräyskampanjoissa ja lukemattomien aikakaus- ja sanomalehtien kansissa. Se toimi myös mallina Yhdysvaltain merijalkaväen kaatuneiden muistomerkille Virginian Arlingtonissa.
Koelentokone

Koelentokone on yleensä lentokonetehtaan etenkin oman maansa ilmavoimille kehittämä lentokone, joka voidaan luokittaa Experimental-lentokoneeksi ja toisaalta sitä voidaan kutsua vain tuon uuden lentokonetyypin prototyypiksi. 
Experimental-luokituksen avulla lentokone saa luvan lentokokeisiin siviili-ilmailuviranomaiselta. Lupaa voi käyttää pitkän aikaakin normaaliin lentotoimintaan, mutta rajoituksin koskien kaupallista toimintaa jne. Tällöin Experimental-kone ei enää ole koelentokone. 
Kun kone on salainen, kuten esimerkiksi monet Yhdysvaltain ilmavoimien ja NASAn X-lentokoneista, luokitus ei ole tarpeellinen eikä toivottava. 
Koelentokone on se lentokone, jolla koelentäjät tutkivat uuden lentokonetyypin ominaisuudet. Se voi myös olla yksittäinen lentokone, jolla tutkitaan esimerkiksi lentokoneen aerodynamiikkaa. 
Nykyisin suuri osa teorioiden testauksesta tehdään laskennallisilla simulaatioilla ja tuulitunnelikokein. Myös tuotantokoneiden koelentokoneiden määrä on kutistunut sekä yhtä lentokonetyyppiä kohden että konetyyppien määrää koskien.
Valtion lentokonetehtaalla uusien konetyyppien koekoneita kutsuttiin vain prototyypeiksi ja sivuperäsimeen maalattiin rengastettu P-kirjain merkiksi tästä.
Dujiangyanin kastelujärjestelmä

Dujiangyanin kastelujärjestelmä () on historiallinen kastelujärjestelmä Sichuanin maakunnassa 56 kilometriä länteen Chengdun kaupungista. Shu-valtakunnan kuvernööri Li Bing rakennutti sen noin 250 eaa. Dujiangyanin kastelujärjestelmä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Qingchengvuoren kanssa vuonna 2000.
Kastelujärjestelmä kääntää osan Jangtsen sivuhaarasta, Minjoesta (Minjiang) akveduktiin, joka johtaa Chengduhun. Järjestelmän rakentamiseksi jokea reunustavien vuorten läpi piti tehdä polku, mikä onnistuttiin tekemään aikana, jolloin räjähteitä ei ollut vielä keksitty, vuorotellen kuumentamalla ja viilentämällä kiveä, jotta se halkeilisi ja heikkenisi. Systeemiin kuuluu myös pato keskellä järveä hiesun määrän vähentämiseksi akveduktissa. Patoaukko sallii ylimääräisen veden valumisen Minjiangia pitkin estääkseen tulvimisen Chengdun patoaltaassa.
Kastelujärjestelmä oli vaikutuksiltaan huomattava keksintö, joka auttoi paitsi tulvientorjunnassa, myös joen kuljettaman ravinteikkaan kiintoaineksen kuljettamisessa ja peltojen kastelemisessa. Keksintö nosti osaltaan Shu-valtakunnan ja Sichuanin Kiinan vilja-aitaksi.
Kimmo Otsamo

Kimmo Otsamo (18. huhtikuuta 1963 Oulu – 30. elokuuta 1992 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa elokuvissa "Da Capo", "Fakta homma" ja televisioelokuvassa "Me olemme viisi ystävää".
Otsamo tunnetaan myös "Fakta homma" -televisiosarjan sketsistä ”Eestiläinen taulukauppias”, jossa hän näytteli virolaista taulukauppias Bruno Kopsusta. Hän näytteli samaa hahmoa elokuvassa "Fakta homma".
Goran Višnjić

Goran Višnjić (s. 9. syyskuuta 1972 Šibenik, Kroatian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) on kroatialainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan "Teho-osasto"-televisiosarjan Luka Kovačina. 
Višnjić oli hyvin kiinnostunut näyttelemisestä jo nuorena, ja hän sai ensimmäisen teatteriroolinsa yhdeksänvuotiaana. Višnjićin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa "Braca po materi" ('Äidinpuoleiset velipuolet'), jossa hän näytteli ustaša-liikkeen nuorta terroristia vuonna 1988. Jugoslavian sisällissota kuitenkin sotki Višnjićin suunnitelmat, koska hän joutui jatkamaan asepalvelusta. Asepalveluksesta päästyään hän meni opiskelemaan Zagrebin teatterikouluun. 
Vuonna 1993 Višnjić pääsi näyttelemään Hamletia Dubrovnikin kesäteatterifestivaaleilla pääosanesittäjän sairastuttua. Roolista kasvoi todellinen menestys, ja hän voitti siitä lukuisia palkintoja. Višnjić näytteli Hamletia kuusi vuotta. Višnjićin läpimurto Kroatian ulkopuolella oli Michael Winterbottomin elokuva "Tervetuloa Sarajevoon" (1997). Elokuva oli menestys ja herätti huomiota etenkin Yhdysvalloissa. Osittain sen takia Višnjić sai roolin "Teho-osastosta".
Muita Višnjićin tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Rauhantekijä" (1997), "Lumotut sisaret" (1998), "Committed" (2000), "The Deep End" (2001), "Testamentti" (2001), "Ice Age" (ääni, 2002) ja "Hypnotic" (2002). Huomattava on myös hänen Yhdysvalloissa tekemänsä minisarja, "Spartacus", jossa hän näyttelee pääosan. Goran on esiintynyt myös Madonnan musiikkivideossa nimeltä The Power of Goodbye (1998). Hän oli ehdolla James Bondiksi Bond-elokuvaan "Casino Royale", mutta rooliin valittiin Daniel Craig. 
Vuonna 2011 hän esiintyi elokuvassa The Girl with the Dragon Tattoo. Vuodesta 2014 hän on esiintynyt televisiosarjsassa Extant. 
Višnjić näytteli Nikola Teslaa Doctor Who -sarjan 12. kauden 4. jaksossa. 
Višnjić on naimisissa taiteilija Eva Višnjićin kanssa, joka on elokuvaohjaaja Antun Vrdoljakin tytär. Heillä on huhtikuussa 2007 syntynyt adoptoitu poika.
Al-Dauha

Al-Dauha () (koord. 25.3° N 51.5333° E) on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Sen pinta-ala on 234 km2 ja väkiluku vuonna 2010 oli 796 947.
Ennen vuotta 2004 se oli yksi kymmenestä kunnasta. Kunnassa sijaitsee maan pääkaupunki, Doha. Dohan kunta sisältää myös enklaavin al-Rayyanin kunnassa, Dohan kaupungista etelään, jossa on teollisuusalue.
Yungangin luolat

Yungangin luolat () ovat muinaiset buddhalaiset temppeliluolat lähellä Datongin kaupunkia Shanxin maakunnassa. Ne ovat Longmenin ja Mogaon luolien ohella Kiinan kuuluisimpia muinaisia veistospaikkoja.
Luolat sijaitsevat Shilijoen laaksossa Wuzhouvuoriston juurella. Luolat rakennettiin pääasiassa 400-luvulla Pohjoisen Wei-dynastian hallitessa maata. Niiden loisto alkoi hiipua jo vuonna 494, kun keisarikunnan pääkaupunki siirrettiin Luoyangiin. Kaikkiaan alueella on 252 luolaa ja yli 50 000 buddhapatsasta ja pienoisveistosta. Korkeimmat patsaat ovat 17 metriä korkeita. Patsaat ovat saattaneet saada innoitusta Afganistanissa sijaitsevilta Bamiyanin patsailta. Monet Yungangin luolista ja patsaista ovat vaurioituneet eroosion ja ryöstelyn seurauksena. Unesco lisäsi Yungangin luolat maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.
Heikki Jussila

Heikki Jussila -nimisiä henkilöitä ovat:
Comco-Ikarus

Comco Ikarus GmbH on Saksan suurin kevytilmailun lentokoneiden valmistaja. 
Yhtiö syntyi vuonna 1976 nimellä COMCO GmbH. Se toimi aluksi Aidlingenissa, Stuttgartin lähellä. Yhtiö teki aluksi ruiskumaalauslaitteita ja erikoistyökoneita, jotka kuuluvat sen tuotantoon edelleen.
Lentokoneet tulivat yhtiön tuotantoon sen toimitusjohtajan harrastuksen kautta: hän oli liitovarjoharrastaja. Tehtaan ensimmäinen ilma-alus, Ikarus 500, voitti lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut. Yhdessä vuodessa yhtiö nousi liitovarjojen suurimpien valmistajien joukkoon. Vuoteen 1982 asti yhtiö valmisti neljää eri lentokonetyyppiä myyden yli 2 000 kappaletta.
Vuonna 1982 Ikarus Sherpa oli yhtiön ensimmäinen moottoroitu kevytlentokone. Koneessa oli ensimmäisenä maailmassa pelastusvarjo, jonka varassa koko kone pystyy leijumaan maahan. Tämä innovaatio kopioitiin moniin maihin, mm. Yhdysvaltoihin.
Seuraavana tuli tuotantoon Ikarus Fox, joka on edelleen tuotannossa versiona Ikarus C 22. 
Tehdas siirtyi vuonna 1992 Mengen-Hohentengenin lentokentälle.
Yhtiön nykyinen pääartikkeli on Ikarus C 42-lentokone, joita on myyty syksyyn 2006 mennessä yli 650 kappaletta.
Ikarus Breezer on yhtiön uusin tuote.
Kaksoisplaneetta

Kaksoisplaneetoiksi kutsutaan kahta taivaankappaletta, jotka kiertävät yhteisen massakeskipisteensä ympäri niin, että massakeskipiste on molempien kappaleiden ulkopuolella, mikäli kummatkin täyttävät planeetan määritelmän. Yleensä kappaleet ovat lähes samankokoisia, ja kierto on lukkiutunut niin, että kappaleiden sama puoli kääntyy aina toista vasten. 
Aurinkokunta.
Omasta aurinkokunnastamme on löydetty joitakin kaksoispikkuplaneettoja, muun muassa kaksoisasteroideja, kuten Antiope–S/2000 (90) 1.&lt;ref name="Antiope-S/2000 (90) 1"&gt;&lt;/ref&gt; Asteroidien lisäksi myös osa transneptunisista kohteista on kaksoispikkuplaneettoja. Eräs tällainen järjestelmä on Borasisi–Pabu. Kooltaan suurin transneptunisista kaksoisjärjestelmistä on kuitenkin Pluto–Kharon. 
Vuonna 2006 IAU:ssa olikin ehdotettu niiden luokittelua kaksoisplaneetaksi, sillä alkuperäisen ehdotuksen mukaan kaikki painovoimansa pyöristämät suoraan Aurinkoa kiertävät kappaleet olisi luokiteltu planeetoiksi. Tämä ehdotus kuitenkin hylättiin, ja uuden planeetan määritelmän mukaan Pluto ja Kharon eivät ole planeettoja, sillä ne eivät hallitse rataansa. Ne voi silti ajatella kaksoiskääpiöplaneettana, vaikka IAU:n uudessa määritelmässä ei käsiteltykään kaksoisjärjestelmien luokittelua.
Myös Maa–Kuu-paria on kiertolaisen suhteellisen suuren koon johdosta sanottu kaksoisplaneetaksi. Tässä tapauksessa yhteinen massakeskipiste on syvällä maan kuoren alla, jolloin kaksoisplaneetan määritelmä ei täyty. Maa ja Kuu ovat siis oikeasti normaali planeetta ja kuu, toisin kuin vaikkapa Pluto ja Kharon tai muut vastaavat järjestelmät.
Pyörivä katsomo

Pyörivä katsomo on mekaanisesti ohjattava teatterin katsomo, jota pyörittämällä voidaan muuttaa näyttämökuvaa esityksen aikana. Pyöriviä katsomoita suositaan erityisesti ulkoilmateattereissa, sillä ne sopivat ihanteellisesti luonnollisen maiseman sisällyttämiseen osaksi lavastusta.
Euroopan ensimmäiset pyörivät katsomot rakennettiin vuonna 1959 Suomessa ja Tšekkoslovakiassa. Pyynikin kesäteatterin katsomo Tampereella oli lajissaan ensimmäinen sähköisellä koneistolla toimiva, kun taas Etelä-Böömissä sijaitsevan Český Krumlovin ulkoilmateatterin katsomon pyörittämiseen tarvittiin 40 ihmistä.
Nykyisin pyöriviä katsomoita on Suomessa Pyynikin kesäteatterin lisäksi ainakin Samppalinnan kesäteatterissa Turussa, Lurensin kesäteatterissa Pernajassa sekä Närpiön Teatterissa.
Kansainvälinen koripalloliitto

Kansainvälinen koripalloliitto (lyh. FIBA, ) on kansainvälinen koripalloliitto.
FIBA laatii kansainvälisesti noudatettavat koripallosäännöt, määrittää varusteet ja tarvittavat toimitilat, säätelee pelaajien siirtymisiä, kontrolloi kansainvälistä tuomarointia sekä järjestää koripallon maailmanmestaruuskilpailut. Liittoon kuuluu nykyään yli 200 jäsenvaltiota ja ne on vuodesta 1989 järjestty viiteen maantieteelliseen alueeseen.
Liitto tunnettiin alkujaan nimellä "Fédération Internationale de Basketball Amateur", mutta vuonna 1989 se pudotti sanan 'Amateur' ("amatööri") pois nimestään.
Historia.
Kansainvälinen koripalloliitto perustettiin Genevessä vuonna 1932. Tuolloin kahdeksan valtiota olivat mukana perustamassa FIBAa: Argentiina, Tšekkoslovakia, Kreikka, Italia, Latvia, Portugali, Romania sekä Sveitsi. Ensimmäistä kertaa laji oli mukana kesäolympialaisten ohjelmistossa vuoden 1936 olympialaisissa. Kisojen aikana koripallon keksijä James Naismith nimettiin liiton kunniapresidentiksi.
FIBA on järjestänyt miesten maailmanmestaruuskilpailuja vuodesta 1950 ja naisten vuodesta 1953. 
Vuonna 1989 FIBA salli ammattilaispelaajien osallistumisen olympialaisiin. 
FIBA avasi oman Hall of Fame -museonsa vuonna 2007 Espanjan Alcobendasissa ja liiton uusi päämaja avattiin sveitsiläisessä Miesissä vuonna 2013. Uutta päämajaa alettiin kutsua nimellä "House of Basketball".
Sylvinho

Sylvio Mendes Campos Junior eli Sylvinho tai Silvinho (s. 12. huhtikuuta 1974 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitapuolustaja.
Sylvinho aloitti ammattilaisuransa Corinthiansissa vuonna 1994. Vuonna 1999 hän siirtyi Englannin valioliigan Arsenaliin, jossa hän otti pian paikan kokoonpanossa Nigel Winterburnin kustannuksella, mutta menetti sen yhtä pian Ashley Colelle. Hän kuului Arsenalin avauskokoonpanoon tappiollisessa UEFA Cupin loppuottelussa vuonna 2000.
Vuonna 2001 Sylvinho aloitti kolmen vuoden taipaleen Celta de Vigon joukkueessa Espanjassa. Celtasta hän siirtyi vuonna 2004 Barcelonaan, jossa hän saavutti muun muassa kolme Espanjan pääsarjamestaruutta ja kaksi Mestarien liigan voittoa. Sylvinho oli osa joukkuetta, joka voitti historiallisen triplamestaruuden kaudella 2008–2009. Barcelonassa hän jakoi pelivastuun aluksi Giovanni van Bronckhorstin ja myöhemmin Éric Abidalin kanssa. Vuoden 2006 Mestarien liigan loppuottelun hän seurasi vaihtopenkiltä, mutta kolme vuotta myöhemmin hän oli avauskokoonpanossa. Sylvinho jätti seuran kauden 2008–2009 jälkeen sopimuksensa umpeuduttua. Kesällä 2009 hän siirtyi Manchester Cityyn.
Sylvinho on pelannut Brasilian maajoukkueessa kuusi ottelua. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus, jonka hän sai vuonna 2004 asuttuaan maassa kolmen vuoden ajan.
Saavutukset.
Corinthians
Barcelona
Gabri

Gabri (oik. Gabriel García de la Torre, s. 10. helmikuuta 1979 Sallent, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa sveitsiläistä Lausanne-Sportia. Gabrin pelipaikka on useimmiten puolustuksen tai keskikentän oikealla laidalla. Hän on 175 senttimetriä pitkä.
Gabri siirtyi 6. heinäkuuta 2006 ilmaisella siirrolla Barcelonasta alankomaalaiseen Ajaxiin. Ajaxin jälkeen hän edusti qatarilaista Umm-Salalia ja sveitsiläistä Sionia.
Gabri oli mukana Espanjan hopeajoukkueessa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Lisäksi hänen meriittilistaltaan löytyy alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus vuodelta 1999.
Reisjärvi (järvi)

Reisjärvi on järvi Pohjois-Pohjanmaalla Reisjärven kunnassa. Kunnan keskustaajama sijaitsee järven etelärannalla. Järven pituus on noin 3,5 kilometriä ja suurin leveys noin kilometrin. Järvi on säännöstelty, sen suurin syvyys on 8,3 metriä ja keskimääräinen pinnan korkeus on 113,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Suomenselän vedenjakajalla. Kunnan keskustaajaman ympärillä sijaitsevat myös Vuohtajärvi ja Kiljanjärvi. Pohjanlahteen laskeva Kalajoki alkaa Reisjärvestä.
Jeffrey Sarpong

Jeffrey Sarpong (s. 3. elokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen 176 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edustaa NAC Bredaa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Sarpong on Amsterdamin Ajaxin kasvatti ja edusti seuraa vuodet 2006–2010.
Muun muassa Chelsean kiinnostuksen kohteena ollut nuori lupaus oli mukana kotimaansa joukkueessa vuonna 2005 pelatuissa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa.
Etelä-Afrikan kommunistinen puolue

Etelä-Afrikan kommunistinen puolue () on 1921 perustettu eteläafrikkalainen kommunistinen puolue. Puolue kiellettiin 1950 kommunismin hävittämislailla, mutta se jatkoi toimintaansa maan alla ja maanpaossa. SACP oli jo apartheidin aikana läheisessä yhteistyössä Afrikan kansalliskongressin (ANC) kanssa ja osallistui muun muassa sen aseellisen siiven, Umkhonto we Sizwen, toimintaan. SACP:n merkittävimpiä poliitikkoja ovat olleet Joe Slovo ja hänen vaimonsa Ruth First sekä Chris Hani. Puolueen nykyinen pääsihteeri on Blade Nzimande. Puolueen puheenjohtaja Charles Nqakula on Etelä-Afrikan turvallisuusministeri.
Apartheid-hallinnon päätyttyä puolue on ollut liitossa ANC:n ja Etelä-Afrikan ammattiliittojen kansalliskongressin (COSATU) kanssa. SACP on osallistunut parlamenttivaaleihin ANC:n listoilla. Puolueella on Etelä-Afrikan parlamentissa useita kymmeniä edustajia, jotka toimivat ANC:n ryhmässä. Puolueen jäseniä on myös Etelä-Afrikan hallituksessa. Liittolaisten välisiin suhteisiin on aikana muodostunut jännitteitä, kun COSATU ja SACP ovat vaatineet suurempaa vaikutusvaltaa päätettäessä maan makroekonomisesta politiikasta. Loppuvuonna 2008 ANC:stä erosi tai erotettiin joukko huomattavia vaikuttajia, jotka perustivat Kansan kongressi -puolueen. Keskeisellä sijalla ANC:stä lähteneiden kritiikissä on ollut kommunistien ANC:ssä saama vaikutusvalta.
1921: William H. Andrews
1925: Jimmy Shields
1929: Douglas Wolton
1929: Albert Nzula
1932: J. B. Marks
1933: Moses Kotane
1936: Edwin Thabo Mofutsanyana
1938: Moses Kotane
1978: Moses Mabhida
1984: Joe Slovo
1991: Chris Hani
1993: Charles Nqakula
1998: Blade Nzimande
Paco Montañés

Francisco "Paco" Montañés Claverías (s. 8. lokakuuta 1986 Castellón de la Plana, Castellón, Valencian alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Montañés pelasi vuosina 2004–2006 Barcelonan reservijoukkueissa Barcelona C:ssä (Tercera División) ja Barcelona B:ssä (Segunda División B). Hän debytoi Primera Divisiónissa 13. toukokuuta 2006 Sevillaa vastaan ja se jäikin hänen ainoaksi ottelukseen Barcelonan edustusjoukkueessa. Sittemmin Montañés pelasi Villarreal B:ssä ja Ontinyentissa Segunda División B:tä. Kaudet 2010–2012 hän vietti Segunda Divisiónissa pelanneessa Alcorcónissa, jossa teki kaudella 2010–2011 seitsemän maalia 37 ottelussa ja kaudella 2011–2012 nousukarsinta mukaan lukien yhdeksän maalia 42 ottelussa.
Montañés siirtyi kaudeksi 2012–2013 Zaragozaan ja teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 10. marraskuuta 2012 Deportivon verkkoon.
Jore

Jore (oik. Jorma Sakari Vastelin, 30. elokuuta 1963 – 24. syyskuuta 1993) oli suomalainen punk-laulaja ja lauluntekijä. 1979–1982 toiminut Nolla nolla nolla oli Joren ensimmäinen levyttänyt yhtye. Varsinaisen toimintansa aikana yhtye julkaisi yhden EP-levyn, "Oodeja simasuille", vuonna 1981. 1982 Jore vieraili Laman albumilla ja lauloi oman kappaleensa "Turpa kiinni ja nussi". Nolla nolla nollan hajottua Jore liittyi Musta Paraati -yhtyeeseen. Jore oli mukana yhtyeen ensimmäisellä singlellä ja ensimmäisellä albumilla Peilitalossa vuodelta 1983. Mustasta paraatista erottuaan Jore perusti Silmät-yhtyeen, joka levytti yhden singlen ja yhden kokoelmakappaleen vuonna 1983. Nolla nolla nolla kokoontui yhtä keikkaa varten 1984 ja sai sen jälkeen mahdollisuuden tehdä albumin. Vuoden 1984 lopussa Jore liittyi Kuudes tunti -yhtyeeseen, joka oli jo julkaissut yhden albumin. Jore teki bändin kanssa yhden singlen lähes valmiiksi, mutta se jäi aikoinaan julkaisematta. Kappaleet julkaistiin 2013 Kuudennen tunnin ainoan albumin uudelleenjulkaisulla. Kuudes tunti lopetti toimintansa 1985. Tämän jälkeen Jore äänitti studiossa Dead Society -yhtyeen kanssa, mutta näitä äänityksiä ei ole julkaistu. Jore kuoli 1993 synnynnäisen sydänvian takia Virossa. Hetki ennen kuolemaansa Jore oli muuttanut Suomesta Viron puolelle kommuuniin Saarenmaalle rakentamaan suunnitelmissaan ollutta äänitysstudiota. Samaisessa Saarenmaa-projektin taiteilijakommuunissa vaikutti aiemmin maolaisena tunnettu Itu-ryhmän guru Matti Puolakka.
Oliver Tambo

Oliver Reginald Tambo (27. lokakuuta 1917 – 24. huhtikuuta 1993) oli eteläafrikkalainen lakimies ja kansalaisoikeusaktivisti, joka toimi ANC:n puheenjohtajana vuodesta 1967 vuoteen 1993 asti. Oliver Tambo oli 1940-luvulla perustamassa CYL:iä yhdessä Walter Sisulun ja Nelson Mandelan kanssa, jonka kanssa hän myös perusti Etelä-Afrikan ensimmäisen mustan lakitoimiston. Vuonna 1955 Tambo valittiin ANC:n pääsihteeriksi ja vuonna 1959 ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. 
Saatuaan vuonna 1959 valtiolta pannamääräyksen Kommunismin hävittämislain nojalla, hän lähti keräämään ANC:lle tukea ulkomaiden hallituksilta. ANC:n kieltämisen ja sen puheenjohtajan Albert Luthulin kuoleman jälkeen hänestä tuli maanpaossa olevan järjestön virkaatekevä puheenjohtaja. Hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi virallisesti 1985 ja uudelleen vuonna 1991 palattuaan takaisin Etelä-Afrikkaan 30 maanpakovuoden jälkeen Lontoosta. Tambo sai ensimmäisen aivohalvauksen vuonna 1989 ja kuoli toisen aivohalvauksen aiheuttamiin komplikaatioihin 24. huhtikuuta 1993.
Walter Sisulu

Walter Max Ulyate Sisulu (18. toukokuuta 1912 Engcobo, Transkei – 5. toukokuuta 2003 Soweto) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastustaja ja ANC:n johtohahmo. Hän oli 1940-luvulla yhdessä Oliver Tambon ja Nelson Mandelan kanssa perustamassa ANC:n nuorisojärjestöä CYL:iä ja toimi myöhemmin keskeisessä roolissa ANC:n aseellisen siiven Umkhonto we Sizwen johdossa. Hänet valittiin vuonna 1949 ANC:n taloudenhoitajaksi, missä asemassa hän oli vuoteen 1954 asti.
Sisulu tuomittiin Rivonian oikeudenkäynnissä elinikäiseen vankeuteen ja suoritti suuren osan vankeusrangaistuksestaan Robben Islandin vankilassa muun ANC:n johtajiston tavoin. Hänet vapautettiin 26 vankilavuoden jälkeen vuonna 1989 ja valittiin ANC:n varapuheenjohtajaksi vuonna 1991.
Sisulun vaimo, Albertina Sisulu, oli myös aktiivinen apartheidin vastustaja. Pariskunta vihittiin vuonna 1944. He saivat viisi omaa lasta, joiden lisäksi he adoptoivat Sisulun sisaren lapset tämän kuoltua.
Alhola (Vuoksela)

Alhola oli kylä Vuokselan kunnan pohjoisosassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Alhola rajoittui koillisessa Vuoksen pohjoiseen laskuhaaraan kuuluvaan Sammutselkään. Virallisesti Alhola ei ollut oma kylänsä, vaan se oli osa Uuttakylää. Alhola kuitenkin sijaitsi erillään muusta Uudestakylästä ja muodosti oman kyläyhteisönsä, joten se käytännössä katsottiin omaksi kyläkseen. 
Alholassa oli 1900-luvun alussa 19 taloa, mutta ennen talvisotaa taloja oli jo 40. Alholassa oli myös kauppa ja kansakoulu.
Talvisodassa Alholaa ei vallattu, mutta vuoden 1940 rauhansopimuksen mukaan se oli kuitenkin luovutettava ja väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin vuonna 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa. Vuonna 1944 oli alue taas luovutettava ja väestö evakuoitava. Suomalaisten jättäessä kylän loppukesällä 1944, jäivät kylän talot pääasiassa ehjinä paikoilleen. Neuvostoliitolle siirryttyään kylää ei kuitenkaan asutettu, vaan rakennukset purettiin ja siirrettiin muualla. Nykyisin kylä on asumaton ja asutuksesta muistuttavat huonokuntoiset tiepohjat, rakennusten kivijalat ja puutarhakasvillisuus.
Korvensuoran suuralue

Korvensuoran suuralue on yksi Oulun 23:sta suuralueesta. Se sijaitsee valtatien 20 varrella kaupungin pohjoisosassa, ja rajoittuu Kaijonharjun, Jäälin, Myllyojan, Puolivälinkankaan ja Sanginsuun suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 6 600 asukasta, ja siellä on 6 085 työpaikkaa.
Liikenne.
Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat Kuusamontie sekä siihen liittyvät Raitotie ja Ylikiimingintie. Alueella on myös kattava jalankulun ja pyöräilyn väylästö.
Lore (Star Trek)

Lore oli androidi televisiosarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi". Lore on täysin identtinen ulkonäöltään "veljensä" Datan kanssa ja samoin kuin Dataa, myös Lorea esitti näyttelijä Brent Spiner.
Loren rakensi Noonien Soong ja tämän vaimo Juliana Soong Omicron Theta -tähdellä B-4:sen jälkeen ja ennen Dataa. Lorella oli yli-inhimilliset voimat sekä enemmän nopeutta ja älykkyyttä verrattuna ihmiseen. Hänen tunneohjelmansa oli myös hyvin kehittynyt, mutta tuntemattomasta syystä Lore alkoi osoittaa merkkejä henkisestä epätasapainosta, pahansuopuudesta sekä ylimielisyydestä ihmisiä kohtaan. Soongia vaadittiin sammuttamaan Lore, koska hän herätti pelkoa ihmisten parissa. Lore myöhemmin väitti heidän olleen kateellisia, koska pitivät häntä liian täydellisenä.
Jaksossa "Datalore" Data löysi Loren vuonna 2364 ja tohtori Beverly Crusher ryhmänsä kanssa kokosi hänet. Pian kuitenkin Loren mielenhäiriöt nousivat pintaan. Hän kytki Datan pois päältä ja esiintyen veljenään Lore yritti ottaa Enterprisen haltuunsa. Hänet kuitenkin sädetettiin avaruuteen ennen kuin hän ehti tappaa ketään.
Soong kutsui Datan Terlina III:seen jaksossa "Brothers" antaakseen hänellä tunnesirun, jonka avulla hän voisi kokea samoja tunteita kuin ihmiset. Lorekin sai tietää kutsusta, tekeytyi Dataksi ja sai Soongin antamaan sirun hänelle. Sen jälkeen Lore hyökkäsi Soongin kimppuun ja pakeni.
Jaksossa "Descent" Loresta oli tullut borgien ryhmä johtaja ja hän onnistui houkuttelemaan Datan puolelleen taistelemaan Liittoa vastaan. Borgit kuitenkin syrjäyttivät Loren ja tämä yritti paeta. Data kuitenkin seurasi häntä ja joutui ampumaan Lorea itsepuolustukseksi. Sen jälkeen Data sammutti hänet ja otti veljeltään tunnesirun. Tarkkaa tietoa Loren myöhemmistä vaiheista ei ole.
HOT (ohjus)

HOT ("Haut Subsonique, Optiquement Téléguidé, Tire d'Un Tube") on saksalais-ranskalaisen Euromissilen (nykyisin osa MBDA:ta) panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Ohjusta on valmistettu vuodesta 1978.
HOT on optisesti ohjattava ja ohjauskomennot välitetään ohjukselle sen perästä purkautuvaa johdinta pitkin. HOT-2 otettiin käyttöön 1986. Siinä on suurempi taistelukärki ja neljän kilometrin kantama ohjuksen lentäessä 900 km/h. HOT-3 käyttää kaksoisontelokärkeä ja siinä on parannettu häirinnänsieto. Kaksoisontelokärjellä varustettu HOT-3 valittiin vuonna 1997 Eurocopter Tiger-taisteluhelikopterin pääohjusaseistukseksi.
Koskelan suuralue

Koskelan suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta, ja se sijaitsee keskustan pohjoispuolella valtatien 4 länsipuolella. Suuralueella asuu noin 11 000 asukasta ja siellä on 2 182 työpaikkaa.
Hirvisaari (Vuoksela)

Hirvisaari oli entisen Vuokselan kunnan pohjoisin kylä Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Hirvisaari oli nimensä mukaisesti alkujaan saari, mutta Vuoksen laskun myötä, vuonna 1857, Hirvisaari kasvoi kiinni mantereeseen luoteisosastaan. Tuolloin myös Sikosaari kasvoi kiinni Hirvisaaren eteläpäähän. Tämän jälkeen Hirvisaari rajoittui lännessä Vuoksen pohjoiseen laskuhaaraan, pohjoisessa Vuoksen leventymään, Torhonjärveen, sekä etelässä ja lännessä Vuoksen lahdeksi muuttuneeseen Sammutselkään. Aivan Hirvisaaren pohjoisin osa kuului Räisälään. Hirvisaaresta oli maayhteys vain luoteeseen Vuoksenrannan kunnan alueelle. Hirvisaaren eteläpäästä oli kuitenkin pääsi kuitenkin Liuhaniemen lautalla muualle Vuokselaan.
Virallisesti Hirvisaari ei ollut oma kylänsä, vaan osa Uuttakylää. Hirvisaari muodosti kuitenkin muusta Uudestakylästä erillisen itsenäisen kyläyhteisönsä, joten se käytännössä katsottiin useimmiten omaksi kyläkseen. 
Vuokselan kylä oli pinta-alaltaan laaja haja-asutuskylä, jossa oli ennen talvisotaa noin 70 taloa
. Kylässä oli myös oma kansakoulu (per. 1918). Liuhaniemen lautalta johti kylän halki Vuoksenrantaan kulkeva tie.
Hirvisaaren kaakkoispuolella Hirvisaaren ja Kuninkaanristin kylien välisessä Vuoksen salmessa on Pähkinäsaaren rauhan rajan rajakivi, "Uunikivi".
Talvisodassa Hirvisaarta ei vallattu, mutta vuoden 1940 rauhansopimuksen mukaan se oli kuitenkin luovutettava ja väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin vuonna 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta 1944 oli alue taas luovutettava ja väestö evakuoitava. Nykyisin kylä on lähes asumaton, vain aivan itäisimmässä osassa, Pulkkilassa (nyk. ), on jonkin verran asutusta.
Hirvisaari

Hirvisaari tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Henkilöt.
Hirvisaari on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Barry Humphries

John Barry Humphries (17. helmikuuta 1934 Kew, Melbourne, Victoria – 22. huhtikuuta 2023 Sydney, Australia) oli australialainen koomikko, satiirikko, näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja.
Parhaiten Humphries tunnetaan alter egoistaan Dame Edna Everagesta ja Les Pattersonista. Dame Edna on yksi maailman pitkäikäisimmistä komediahahmoista: kotirouva Moonee Pondsin esikaupunkialueelta sai lavadebyyttinsä Melbournessa joulukuussa 1955.
Humphries sairasti 1960- ja 1970-luvulla alkoholismia, hän sittemmin raitistui. Humphriesilla oli Aspergerin oireyhtymä.
Humphries oli naimisissa neljä kertaa, ja hän sai kahdesta liitosta yhteensä neljä lasta.
Humphries oli Griffith-yliopiston ja Melbournen yliopiston kunniatohtori. Lisäksi hänelle on myönnetty seuraavat kunnianosoitukset:
Tuiran suuralue

Tuiran suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta, ja se sijaitsee keskustan ja Oulujoen pohjoispuolella valtatien 4 länsipuolella. Se rajoittuu keskustan, Koskelan, Myllyojan, Nuottasaaren ja Puolivälinkankaan suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 10 000 asukasta ja siellä on 2 512 työpaikkaa.