Jussi Railo

Johan Nestor (Jussi) Railo (synt. Helenius, 20. maaliskuuta 1887 Nousiainen – 21. tammikuuta 1920 Tukholma) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917. Railoa on pidetty Edvard Valpaksen ja Väinö Vankkojan ohella sisällissotaa edeltäneen ajan merkittävimpänä sosialidemokraattisen nuorisoliikkeen vaikuttajana. Hän oli Suomen Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton (SSN) monivuotinen sihteeri ja järjestäjä, joka kehitti innokkaasti nuorisotyötä, kirjoitti järjestön julkaisemiin lehtiin ja toimi luennoitsijana. Railo oli myös aloitteentekijänä nykyisen PAM:n ensimmäistä edeltäjää Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liittoa perustettaessa. Sisällissodan jälkeen Railo pakeni Ruotsiin, jossa hän oli yksi SKP:n keskuskomitean alaisen vallankumouksellisen organisaation johtohahmoista.
Elämä.
Sanomalehtimiehenä ja järjestötyöntekijänä.
Nousiaisen Valpperissa syntyneen Jussi Railon vanhemmat olivat torppari Johan Wilhelm Helenius (1848-1907) ja Justiina Eevantytär (1849-1914). Hän kävi Turussa lyseota ja työskenteli vuonna 1907 "Sosialistin" toimittajana. Samana syksynä Railo muutti Kuopioon, jossa hän oli perustamassa SSN:n paikallisosastoa ja urheiluseura Kuopion Rientoa. Keväällä 1908 Railo valittiin sosialidemokraattien piiriagitaattoriksi, mutta hän lähti jo kesällä Tampereelle "Kansan Lehden" toimittajaksi. Vuonna 1911 Railo siirtyi Helsinkiin "Työmiehen" toimitukseen. Yhteiskunnallisten asioiden ohella hän kirjoitti lehteen urheilusta nimimerkillä "Filippus". Railo toimi myös Työväen Sanomalehti Oy:n konttoripäällikkönä ja hankki kaupallisen alan tietämystä opiskelemalla Suomen liikemiesten kauppaopistossa. Vuosina 1915–1918 hän työskenteli SSN:n järjestäjänä.
Leipätyönsä ohessa Railo toimi Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton sihteerinä sekä kahteen otteeseen SSN:n sihteerinä. Railosta tuli kansanedustaja elokuun 1913 vaaleissa, jolloin valittu eduskunta kokoontui vasta talvella. Seuraavissa vaaleissa hän ei ollut ehdolla. Vuonna 1917 Railo oli perustamassa Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liittoa sekä Työväen Järjestönuorten Liittoa. Hän oli myös SSN:n julkaisemien "Tuohus"- ja "Työläisnuoriso"-lehtien avustaja. Liiton käynnistäessä opintotoimintaansa hän laati työläisnuorisolle suunnatun opiskeluoppaan, joka julkaistiin jatkoartikkeleina puoluelehdissä. Ennen sisällissotaa Railo ehti vielä toimimaan Työväenjärjestöjen opiston luennoitsijana.
Sisällissota ja toiminta Ruotsissa.
Vuodenvaihteessa 1918 Railo aloitti ensimmäisiä kunnallisvaaleja silmällä pitäen perustetun SDP:n kunnallisasiain neuvontatoimiston sihteerinä. Sisällissodan aikana Railo toimi punaisten kunnallishallinnossa Helsingin työväen toimeenpanevan komitean sihteerinä. Huhtikuun alussa hän siirtyi punaisten johdon mukana Viipuriin. Valkoisten hyökätessä kaupunkiin Railo oli järjestämässä kansanvaltuuskunnan henkilökunnan ja perheenjäsenten evakuointia, ja pakeni myös itse laivalla Pietariin 24.-25. huhtikuuta välisenä yönä. Railo oleskeli Neuvosto-Venäjällä heinäkuun alkuun saakka, jolloin hän matkusti Saksan kautta Tukholmaan tehtävänään organisoida Ruotsissa majailevien punapakolaisten yhteyksiä Suomeen. Railo vastasi myös punaisten tiedotuslehden "Viestin" toimittamisesta. Hän käytti salanimeä Jakob Karlovitš Remel ja esiintyi Tukholman korkeakoulussa opiskelevana entisenä venäläisenä upseerina.
Syksyllä 1918 Railo sai johdettavakseen SKP:n Tukholman osastoksi perustetun Pohjoismaiden vallankumouskomitean. Seuraavana talvena hänet määrättiin Suomen punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan komentajaksi salanimellä "Mäntymäki". Railo solmi Mauno Heimon kautta kontakteja punajääkäreihin ja laati muun muassa sotasuunnitelman, jonka tarkoituksena oli karkottaa Muurmannin radalla ja Itä-Karjalassa olevat valkoiset. Masennuksesta kärsinyt Railo ampui itsensä Tukholmassa tammikuussa 1920. Ruotsalaislehtien mukaan itsemurha johtui taloudellisista ongelmista, mutta taustalla saattoi olla myös se, että Ruotsin poliisi oli saanut vihiä suomalaisten kommunistien toiminnasta. Railo haudattiin Tukholman pohjoiselle hautausmaalle Neuvosto-Venäjän konsulaatin kustannuksella. Syyskuussa 1923 hänen haudalleen pystytettiin muistomerkki, johon on kaiverrettu ruotsinkielinen teksti "Jussi Railo-Remel – vapaustaistelija kaukaiselta maalta". Muistomerkin paljastustilaisuudessa puhui muun muassa Zeth Höglund.
Perhe.
Jussi Railon puoliso oli Lapinlahden Nerkoosta kotoisin ollut Selma Lappalainen (1881-1928), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1908. Perheessä oli kaksi lasta.