Kannabinoidihyperemeesioireyhtymä

Kannabinoidihyperemeesioireyhtymä (CHS, englanniksi "Cannabinoid Hyperemesis Syndrome") on kannabiksen, tetrahydrokannabinolin tai joidenkin synteettisten kannabinoidien päihdekäytöstä johtuva oireyhtymä, jossa ilmenee pahoinvointia, mahakipua ja voimakasta toistuvaa oksentelua. CHS:n aiheutumismekanismia ei tunneta, mutta sitä aiheuttavat aineet ovat olleet CB1- eli kannabinoidireseptorin 1 aktivoivia agonisteja. CHS:n laukaiseva mekanismi välittyy siis ehkä CB1-reseptoriagonismin kautta. Monilla CHS:ää potevilla näiden päihteiden käyttö on ollut runsasta, se on jatkunut vuosia ja monien oireita helpottaa hetkellisesti kuumaan suihkuun tai kylpyyn meneminen.
CHS:n oireet loppuvat noin 2–10 päivän jälkeen lopetettaessa kannabiksen tai vastaavien päihteiden käyttö. Käytön lopettaminen on ainoa varmuudella toimiva hoito. Oireet palaavat monilla parissa viikossa aloitettaessa käyttö uudelleen. Oireita voidaan kuuman veden sijaan lievittää kapsaisiinia sisältävillä ihovoiteilla ja mahdollisesti muilla lääkkeillä.
Tapaa, jolla CHS:ää aiheutuu, ei tunneta.
Oireyhtymä kuvailtiin lääketieteessä ensimmäisen kerran vuonna 2004 Australian Adelaiden lähellä joukolla kannabiksen käyttäjillä.
Oireet.
CHS:n oireet ilmenevät tetrahydrokannabinolin tai synteettisten kannabinoidien käytön aikana. CHS:ssä ilmenee usein aluksi varhain aamulla alkavaa pahoinvointia, joka toistuu vähintään kerran viikossa. Jos päihteen käyttö jatkuu, myöhemmin voi ilmetä yhtäkkisiä ja voimakkaita mahakipua aiheuttavia oksentelukohtauksia. Oksennusreaktio voi toistua jopa 5–20 kertaa tunnissa. Oksentelua on kuvailtu pahimmillaan halvaannuttavaksi. Monet laihtuvat oksentelun takia. Kohtaukset jatkuvat usein 2–3 päivää tai jopa 7–10 päivää.
Toistuva oksentelu voi sen aiheuttaman nestehukan ja elektrolyyttihäiriöiden takia johtaa munuaisten vajaatoimintaa aiheuttaviin vaurioihin. Harvinaisissa tapauksissa CHS on vakavan nestehukan takia johtanut kuolemaan.
Toteaminen.
CHS:n määritelmä on kiistanalainen, sillä sen toteamiseen ei ole yleisesti hyväksyttyjä oireita.
Alla on lueteltu 6 kriteeriä. CHS:ää potevista noin 75% täyttää näistä kriteereistä vähintään 4 ja noin 90% täyttää kriteereistä vähintään 3. Kriteerit ovat:
CHS on kuitenkin helppo sekoittaa syklinen oksentelu -oireyhtymään (CVS), sillä molemmat usein alkavat verrattain nuorilla, ovat oireiltaan lähes samanlaiset ja kuumat suihkut tai kylvyt voivat helpottaa molempien oireyhtymien oireita. Ei ole varmaa, että onko CHS vain CVS:n alatyyppi vai erillinen sairaus, jolla on oma aiheutumismekanisminsa. CHS kuitenkin liittyy aina tetrahydrokannabinolin (THC) tai synteettisten kannabinoidien käyttöön toisin kuin CVS. Muutamia esimerkkejä synteettisistä kannabinoideista, joiden päihdekäytön on havaittu liittyvän CHS:n ilmenemiseen, ovat ainakin JWH-018, JWH-073, JWH-122, AM-2201 ja AM-694.
Hoito.
CHS:n oireet loppuvat lopetettaessa kannabiksen, tetrahydrokannabinolin tai synteettisten kannabinoidien käyttö. Tämä ainoa tunnettu CHS:n hoitokeino ja muut hoidot voivat vain lieventää oireita. Ainakin kannabiksen kohdalla oireet loppuvat noin viikossa sen käytön lopettamisesta. Aloitettaessa taas säännöllinen käyttö, oireet usein palaavat muutamissa viikoissa.
Monien CHS:ää potevien oireet lieventyvät heidän käydessään kuumassa suihkussa tai kylvyssä. Helpotus on sitä suurempi, mitä kuumempaa vettä käytetään. Oireet palaavat poistuttaessa kylvystä tai suihkusta.
Kapsaisiinia sisältävän voiteen levittäminen iholle mahaan, selkään tai käsiin voi helpottaa CHS:n oireita. Kasvoihin sitä ei sen aiheuttaman poltteen takia tule levittää. Todisteet kapsaisiinin tehosta pohjautuvat kuitenkin vain muutamiin CHS-tapaustutkimuksiin, mutta kapsaisiini on halpa, verrattain vaaraton ja helposti saatavilla oleva aine. Kapsaisiini aktivoi saman TRPV1-reseptorin kuin esimerkiksi kuuma vesi aiheuttaen siten polttavaa kipua.
Tapaustutkimuksissa antipsykoottien, kuten haloperidolin tai olantsapiinin, antamisen on havaittu voivan helpottaa CHS:n oireita. Perinteiset pahoinvointilääkkeet, kuten antihistamiinit (esimerkiksi difenhydramiini), serotoniinireseptorien antagonistit (esimerkiksi ondansetroni), dopamiinireseptorien antagonistit (esimerkiksi metoklopramidi) ja bentsodiatsepiinit saattavat lieventää CHS:n oireita, mutta näiden kohdalla tutkimustulokset ovat ristiriitaisia.
Opioidit eivät tehoa CHS:n oireisiin ja voivat olla sivuvaikutuksiltaan haitallisia.
Oksentelu voi aiheuttaa nestehukkaa tai joidenkin elektrolyyttien vajetta. Nämä tulee vastaavasti hoitaa nesteytyksellä tai antamalla sopivia elektrolyyttejä. Neste- ja elektrolyyttilisät annetaan suonensisäisesti infuusiona.