tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paippinen

Paippinen () on kylä Sipoon kunnan pohjoisosassa Uudellamaalla. Paippisten kylä jakaantuu kahteen pääosaan, jotka ovat "Etelä-Paippinen" () ja "Pohjois-Paippinen" (). Kylä koostuu pääasiassa metsästä, etelässä pelloista ja niityistä. "Varsinainen" Paippinen sijaitsee etelässä, pohjoiseen väkeä alkoi virrata vasta 1930-luvulla. Etelä-Paippisissa (889 as.) on jonkin verran enemmän asukkaita kuin Pohjois-Paippisissa (729 as.).
Pohjois-Paippisissa sijaitsee Sipoon korkein kohta Kummelberget. Kylän halki yltää Bastmossenin suo. Alueella elää erilaisia uhanalaisia kovakuoriaisia. Koko alue on nykyään luonnonsuojelualue.
Nordhausen

Nordhausen on kaupunki Harz-vuoriston eteläosassa Zorgejoen varrella Thüringenin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvioiden mukaan noin 41 700 asukasta, ja sen pinta-ala on 108 neliökilometriä. Nordhausen tunnettiin aiemmin tupakkateollisuudestaan ja on edelleen kuuluisa brandystään "Nordhäuser Doppelkorn". Kaupungin teollisuus tuottaa myös laitteita, työkaluja ja liikennekalustoa.
Historia.
Nordhausen perustettiin 13. toukokuuta 927, mutta alueen varhaisimmat asetukset ovat noin vuodelta 785. Nordhausenista tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtakunnankaupunki vuonna 1290. Kaupungista tuli osa Preussia vuonna 1802.
Nordhausenissa sijaitsi toisen maailmansodan lopulla Magnus von Braunin johtama V-2-ohjuksen tuotantolaitos Mittelwerk, jossa käytettiin Mittelbau-Doran työleirin orjatyövoimaa.
Tunnettuja ihmisiä.
Volker Beck (1956-), yleisurheilija
Ariane Friedrich (1984-), korkeushyppääjä
Aina (nimi)

Aina on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi.
Joissakin maissa, muun muassa Virossa ja myös Kataloniassa Aina esiintyy Anna-nimen sikäläisenä vastineena. Sen sijaan Suomessa Aina on yleensä käsitetty muunnelmaksi kalevalaisesta nimestä Aino. Suomessa ja myös Ruotsissa sen teki aikoinaan suosituksi Topeliuksen vuonna 1845 ilmestynyt runo "Ljungblommor". Latvian kielessä "aina" merkitsee "kuvaa" tai "kuvaelmaa" ja esiintyy myös naisen nimenä. Aivan eri alkuperää olevana nimi Aina () on käytössä myös Japanissa, jossa sen alkuosa "ai" (愛) merkitsee "rakkautta", loppuosa "na" (菜) "vihanneksia".
Suomessa Aina viettää nimipäiväänsä yhdessä Ainon ja Ainin kanssa 10. toukokuuta.
Ainat tilastoissa.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä 12 416 Aina-nimistä naista ja muutama mies. Suurin osa heistä on syntynyt ennen vuotta 1920.
Jonathan Barnbrook

Jonathan Barnbrook (s. 1966 Luton) on brittiläinen kirjainmuotoilija. Hän on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana ja mainosohjaajana ja hänellä on oma kirjasimia myyvä yritys "Virus" .
Barnbrookin suunnittelemia kirjaintyyppejä.
Apocalypso, Bastard, Bourgeois, Coma, Delux, Drone, Echelon, Exocet, Expletive Script, False Idol, Infidel, Mason, Melancholia, Moron, Newspeak, Nixon Script, Nylon and Draylon, Olympukes, Patriot, Priori Sans, Priori Serif, Prototype, Prozac, Shock &amp; Awe, State Machine, Tourette
Sextus Pompeius

Sextus Pompeius Magnus Pius (noin 67–35 eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö ja poliitikko. Hän oli Gnaeus Pompeius Magnuksen ja hänen kolmannen vaimonsa Mucia Tertian nuorin lapsi. Hänen vanhempi veljensä oli Gnaeus Pompeius nuorempi.
Kansalaissodan syttyessä vuonna 49 eaa. Sextus jäi Roomaan pitämään huolta äitipuolestaan Cornelia Metellasta. Pompeius vanhemman kärsittyä tappion Farsaloksen taistelussa, Sextus ja Cornelia tapasivat hänet Lesboksella, josta he jatkoivat matkaansa Egyptiin. Pompeius vanhemman murhan jälkeen Cornelia palasi Roomaan, mutta Sextus jatkoi vastarintaa Julius Caesaria vastaan. Kärsittyään tappion African provinssissa, veljekset pakenivat Hispaniaan. Hävittyään Mundan taistelun ja Gnaeuksen kuoltua Sextus pakeni Sisiliaan.
Julius Caesarin kuolemaan 44 eaa. mennessä Sextus oli jo linnoittanut Sisilian. Marcus Antoniuksen, Lepiduksen ja Octavinuksen muodostettua toisen triumviraatin ja heidän kukistettuaan Cassiuksen ja Brutuksen johtaman liittouman, suuntautui triumviraatin huomio vuonna 42 eaa. kohti Sextusta. Sextus onnistui puolustamaan saarta useita rajuja hyökkäyksiä vastaan vahvan laivastonsa ja taitavien joukkojensa ansiosta. Vuonna 39 eaa. Sextus ja triumviraatti solmivat välirauhan, joka johtui persialaisten Roomaa vastaan kohdistamasta uhasta. Välirauha päättyi, kun Octavianus yritti rantautua Sisiliaan, mutta hävisi molemmat Messenen meritaistelut vuosina 37 eaa. ja 36 eaa. Octavianuksen saatua puolelleen taitavan kenraalin, Marcus Vipsanius Agrippan, hän murskasi Sextuksen laivaston Naulokhoksen meritaistelussa ja valtasi Sisilian. Sextus joutui pakenemaan jälleen.
Tällä kertaa pakomatka suuntautui Vähään-Aasiaan, missä hän jäikin kiinni Miletoksessa 35 eaa. Hänet teloitettiin välittömästi Marcus Titiuksen käskystä, ilman oikeudenkäyntiä, mikä oli sinänsä laitonta, sillä Sextus oli yhä Rooman kansalainen.
Madrid (Iowa)

Madrid on kaupunki Boonen piirikunnassa, Iowassa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku on 2 264 (). 
Kaupungin pinta-ala on 3,0 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 2 264 asukasta, 914 taloutta ja 637 perhettä. Asukastiheys on 760,1 neliökilometriä kohden. Madridissa sijaitsee muun muassa 378 aarin kokoinen Iowan arboretum.
Aslak

Aslak () on miehen etunimi. Nimi Aslak on moderni skandinaavinen versio muinaisnorjalaisesta nimestä "Ásleikr/Áslákr", joka on samaa sukua anglosaksisen nimen "Óslác" kanssa. Nimi "Ásleikr" koostuu osista "Ás" 'jumala' ja "leikr" 'leikki, peli, urheilu, taistelu; uhraus'.
Aslakin nimipäivä on Suomen almanakassa 23. helmikuuta (vuodesta 1973 alkaen). Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu Suomessa hieman alle 1 900 henkilölle.
New Adventures in Hi-Fi

New Adventures in Hi-Fi on vuonna 1996 julkaistu R.E.M:n kymmenes studioalbumi. Se on yhtyeen viimeinen levy, jolla mukana on alkuperäisrumpali Bill Berry. Se on myös viimeinen pitkäaikaisen tuottajan Scott Littin kanssa tehty R.E.M.-albumi. 
"New Adventures in Hi-Fi" äänitettiin ""-albumia seuranneella maailmankiertueella pääosin esiintymisten soundcheckeissä. Osa äänityksistä tehtiin studiossa kiertueen jälkeen. Tyyliltään "New Adventures in Hi-Fi" on sekoitus "Out of Timen" ja "Automatic for the Peoplen" akustisia lauluja ja "Monsterin" äänekkäitä kitaroita. Levy oli yhtyeen siihen asti pisin: yli 65-minuuttisella albumilla on 14 kappaletta. 
"New Adventures in Hi-Fi" sai ilmestyessään suopean vastaanoton kriitikoilta ja sen arvostus on kasvanut vuosien myötä. Yhtye itse on haastatteluissaan toisinaan nimennyt "New Adventures in Hi-Fin" parhaakseen. 
Albumin ykkössinglellä ”E-Bow the Letterillä” laulaa Michael Stipen suuri esikuva Patti Smith. Synkän ja vaikeasti hittiradiosoittoon soveltuvan kappaleen on sanottu olleen yhtenä syynä yhtyeen alamäkeen kotimaassaan Yhdysvalloissa (vaikka albumi kävikin listasijalla 2). Siellä se nousi singlelistalla vain sijalle 49. Toisaalta Isossa-Britanniassa "New Adventures in Hi-Fi" nousi listaykköseksi ja ”E-Bow the Letter” toi yhtyeen siihen asti korkeimman sijoituksen brittien singlelistalla (neljäs).
Pellervo (nimi)

Pellervo on suomalainen miehen etunimi. Se tulee sanasta "pelto". Nimi esiintyy myös kalevalaisessa runoudessa, jossa Sampsa Pellervoinen on pellon haltija, sadon ja pellon suojelija.
Pellervon nimipäivä on ollut vuodesta 1908 lähtien Suomen almanakassa 2. huhtikuuta. Nimi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 6 555 miehelle ja alle kymmenelle naiselle. Ortodoksisessa almanakassa Pellervo on yhdistetty nimeen Filagrios.
Osuustoimintaliike on ottanut Pellervo-nimen käyttöön Pellervo-seuran nimessä, puhutaan "pellervolaisuudesta". Huhtikuun alkupuolella seura järjestää aatteellisen Pellervon Päivän.
Torsten Aminoff (eversti)

Torsten Ivan Aminoff (28. kesäkuuta 1881 Iisalmi – 19. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen eversti ja metsänhoitaja. Hän toimi Suomen ilmailuvoimien komentajana 14. joulukuuta 1918 – 9. tammikuuta 1919.
Aminoffin vanhemmat olivat metsänhoitaja, asessori Henrik Johan Aminoff ja Anna Maria Lagus, rovasti Johan Lorentz Laguksen tytär. Kauppaneuvos Adolf Esaias Aminoff oli hänen veljensä.
Torsten Aminoff valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1901 ja palveli sen jälkeen Tverin rakuunarykmentissä, kunnes siirtyi reserviin vuonna 1904. Hän johti kaksi vuotta meijeriä Venäjällä. Aminoff valmistui vuonna 1908 metsäkonduktööriksi Evon metsäopistosta ja työskenteli sen jälkeen metsänhoitajana sekä muissa valtion metsähallinnon tehtävissä Iisalmella, Sukevalla ja Siestarjoella. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 hänet kutsuttiin takaisin Venäjän armeijaan luutnanttina. Hänet komennettiin ensin hoitamaan joukkojenkuljetuksia Moskovassa ja vuodesta 1916 hän oli Venäjän kauppaministeriön polttoainehankkijana Suomessa sijoituspaikkoinaan Tornio ja Helsinki. Suomen sisällissodan puhjettua Aminoff liittyi valkoisiin joukkoihin ratsumestarina. Hänet ylennettiin huhtikuun alussa 1918 majuriksi ja nimitettiin valkoisten päämajan kulkulaitospäälliköksi 11. huhtikuuta. Hänet ylennettiin toukokuun alussa everstiluutnantiksi ja siirrettiin 9. toukokuuta päämajan etappiesikunnan päälliköksi.
Aminoff nostettiin Suomen Ilmailuvoimien komentajaksi, kun saksalaisen Carl Seberin oli pakko poistua tehtävistä ulkopoliittisista syistä Saksan hävittyä maailmansodan. Ilmailuvoimat kääntyivät tuolloin Englannin ja Ranskan ilmavoimien puoleen uusia koneita ja toimintamalleja hankkiakseen. Joulukuussa 1918 yleisesikunta oli käskenyt ilma-aselajin määrittelemään tehtävänsä. Tämä käsky sitoi ilmavoimat osaksi Suomen puolustuspolitiikkaa. Keskeisimmäksi tehtäväksi määrättiin maa- ja merivoimia tukeva lentotiedustelu. Osa tehtävästä oli itärajan lentotiedustelua aikana jolloin suomalaiset vapaaehtoiset, Yhdysvaltain merijalkaväki ja Englannin laivasto tekivät sotilaallisia iskuja Neuvosto-Venäjää vastaan. Ilmailuvoimien komentajan valintaa on jälkeenpäin pidetty hätäratkaisuna. Aminoff oli maavoimien upseeri, jolla ei ollut mitään kontaktia ilmailuun ennen komentajakauttaan eikä ilmeisesti sen aikanakaan kuin komentajan roolin kautta.
Aminoff erosi Suomen armeijasta syyskuussa 1919 ja siirtyi liike-elämän pariin. Hän oli Suomen Teollisuuskonttorin apulaisjohtajana 1919–1925, Suomen Puuliiton toimitusjohtajana 1925–1929, Suomen Sahateollisuusyhdistyksen apulaisjohtajana 1928–1931 ja Aunuksen puuliikkeen toimitusjohtajana 1931–1940. Aminoff palasi aktiivipalvelukseen talvisodan aikana sotatalousesikunnassa ja oli jäsenenä sodan jälkeen asetetussa suomalais-neuvostoliittolaisessa rajakomissiossa. Vuonna 1940 hän oli lyhyesti kansanhuoltoministeriön merenkulkuosaston päällikkönä. Hänet ylennettiin joulukuussa 1940 everstiksi. Vuosina 1940–1944 Aminoff työskenteli Thordén-yhtymälle. Hänet määrättiin vuoden 1944 lopulla valvomaan suojeluskuntien hajottamista.
Sixtus Hjelmman

Sixtus Hjelmman (8. toukokuuta 1869 Iisalmi–6. toukokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri (1928). Hän toimi Suomen ilmailuvoimien komentajana 10. tammikuuta 1919 – 25. lokakuuta 1920, Kadettikoulun johtajana 1920–1925.
Sixtus Hjelmman valmistui ratsuväen upseeriksi vanhasta Haminan Kadettikoulusta 1891. Hän toimi Venäjän suuriruhtinaskunnan sotaväessä ratsuväenupseerina ja erosi ratsumestarin arvoisena 1902. Keväällä 1918 hän toimi jonkin aikaa vt. sotilasasiamiehenä Tukholmassa.
Ilmavoimien komentaja.
Hjelmman tuli Aminoffin seuraajaksi maavoimista, koska ilmailuvoimissa ei ollut lainkaan ylempää upseeristoa omasta takaa eikä Suomessa ollut ketään muutakaan sotilasilmailua tuntevaan upseeria. Maavoimien upseerit pelkäsivät komennuksen ilmavoimiin johtavan uran sivuraiteelle. Hjelmman ei ollut nähnyt lentokonetta ennen komentajuuttaan.
Hjelmmanin komentajakautena ilmavoimat haki neuvoja ja osti koneita Ranskasta. Tämä vaikutus oli merkittävä pitkän aikaa: mm. maalentokoneet ja hävittäjälentokoneet olivat Ranskan oppia. Sekä Saksa että Englanti olivat opastaneet Ilmavoimia vain meriyhteistoimintaan ja lentotiedusteluun arvioiden lentokenttien perustamisen liian kalliiksi ja pyrkien myymään vesilentokoneitaan.
Hjelmmanin päätökset muun muassa lentokoneostoista perustuivat lentoupseerien ehdotuksiin. 
Ilmavoimat tukivat kenraali Judenitšin hyökkäystä Neuvosto-Venäjän pääkaupunkia Pietaria vastaan pommittamalla Karjalaa.
Hjelmman pyrki laajentamaan ilmavoimien tehtäviä säännöllisen siviililentoliikenteen aloittamiseen. Aeron ja Ilmavoimien välinen yhteistoiminta olikin laajaa ainakin toisen maailmansodan päättymiseen asti. Sen jälkeenkin esimerkiksi helikopterilennon yhteistoiminta muun muassa Imatran Voiman ja Ilmavoimien välillä oli laajaa.
Hjelmmanin laati ilmavoimien ensimmäisen menoarvioesityksen, joka loi pohjan, jolta Somersalon pystyi 1920-luvun puolivälissä perustamaan Valtion lentokonetehtaan ja hankkimaan suuren määrän käyttökelpoisia lentokoneita.
Sotaministeri Bruno Jalander ja puolustusvoimien komentaja kenraali Karl Wilkama siirsivät epäpäteväksi syyttämänsä Hjelmmanin ilmavoimista Kadettikoulun johtajaksi. Tässä virassa hän yleni kenraalimajuriksi.
19. helmikuuta 1938 Hjelmman kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi
Distelfink

Distelfink (englantia; pennsylvaniansaksan tikliä tarkoittavasta sanasta "dischdelfink") on tyylitelty lintuaihe, joka on yleinen Yhdysvaltain Pennsylvanian tienoon saksalaisperäisten asukkaiden kansantaiteessa.
Aku Ankka -tarinassaan "Kolmoistikliaisen merkki" Don Rosa esittää, että Hepsun ja Mummo Ankan ladonpäätyyn maalattu kolminkertainen distelfink, suomennoksessa "tikliainen", on Hannu Hanhen onnekkuuden alkusyy. Kolmoistikliainen maalattiin latoon Hannun yhtä lailla onnekkaan äidin, Dora Ankan, syntymäpäivänä.
Wisła

Wisła () on kaupunki Cieszynin piirikunnassa Sleesian voivodikunnassa Etelä-Puolassa lähellä Tšekin ja Slovakian rajoja.
Wisłan pinta-ala on 110,26 km2 ja siellä on 11 333 asukasta (2009). Kaupunki on nimetty Veikseljoen () mukaan.
Wisłassa sekä läheisessä Ondraszekin turistikeskuksessa käy turisteja ympäri vuoden. Vuorien ympäröimä alue on myös mäkihyppääjien suosiossa. Kaupunki tunnetaan myös mäkihyppääjä Adam Małyszin kotipaikkana sekä ainoana kaupunkina Puolassa, jossa protestanttisuus on asukkaiden pääuskontona.
Wisłassa on myös museo (Muzeum Beskidzkie), jossa on näytteillä maataloustyökaluja, kansallispukuja sekä vuohennahkaisia säkkipillejä lähialueilta. Wisłasta lähtee vaellusreitti, joka vie Stożek Wielki -vuorelle (978 metriä), joka sijaitsee Tšekin rajan tuntumassa.
Songs for the Deaf

Songs for the Deaf on Queens of the Stone Agen vuonna 2002 julkaisema albumi. "Songs for the Deaf" on tähän asti QOTSA:n arvostetuin ja menestynein albumi. Albumilta nousi kaksi superhittiä: "Go With The Flow" ja "No One Knows". Myös basisti Nick Oliveri ja Mark Lanegan laulavat albumilla joissain kappaleissa.
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun seitsemänneksi parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Joshua Homme ja Nick Oliveri, ellei toisin mainita. Päävokaalit Joshua Homme, ellei toisin mainita.
Ashton Kutcher

Christopher Ashton Kutcher (s. 7. helmikuuta 1978 Cedar Rapids, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja malli. 
Kutcher alkoi käyttää etunimeä Ashton 19-vuotiaana ryhdyttyään näyttelijäksi. Hänen uransa alkoi Pizza Hutin mainoksesta ja Calvin Kleinin mainoskampanjasta. Vuonna 1998 hänestä tuli tunnettu televisiosarjassa "70’s Show", jossa hän näytteli Michael Kelsoa. Hän juonsi "Punk’d"-ohjelmaa Music Televisionilla vuosina 2004–2007 ja näytteli elokuvissa, mm. "Perhosvaikutus" (2004). Hän näytteli Steve Jobsia vuoden 2012 elokuvassa "Jobs". Vuosina 2011–2015 Kutcher näytteli miljardööri Walden Schmidtia televisiosarjassa "Miehen puolikkaat".
Kampanjointi lasten hyväksikäyttöä vastaan.
Vuonna 2012 Kutcher perusti silloisen vaimonsa Demi Mooren kanssa Thorn-organisaation, jonka tavoitteena on kitkeä lasten hyväksikäyttö Internetistä ja hän on kampanjoinut vuosia tämän puolesta.
Marraskuussa 2020 Kutcher esiintyi konferenssissa EU-komission puheenjohtaja Ursula von der Leyenin kanssa ja 2022 hän oli sisäasiainkomissaari Ylva Johanssonin kanssa pääpuhujana Europarlamentin varapuhemiehen Eva Kailin järjestämässä huippukokouksessa.
Johansson antoi keväällä 2023 ns. Chat Control -ehdotuksen EU-kansalaisten massavalvonnasta lasten hyväksikäytön kitkemiseksi. Kutcherin johtama Thorn kehittää tekoälyyn perustuvia työkaluja, jollaisilla olisi tarkoitus skannata kaikki kansalaisten lähettämät viestit.
Syyskuussa 2023 Kutcher joutui eroamaan Thornin johtokunnan johdosta, kun hän tukenut raiskauksesta tuomittua "70s Show'n" näyttelijää Danny Mastersonia.
Yksityiselämä.
Kutcher meni naimisiin 24. syyskuuta 2005 näyttelijä Demi Mooren kanssa, mutta pari erosi marraskuussa 2011. Heinäkuussa 2015 hän meni naimisiin näyttelijä Mila Kunisin kanssa. He saivat esikoistyttären syyskuussa 2014 ja pojan marraskuussa 2016.
Vuonna 2020 Kutchner sairastui vaskuliittiin eli verisuonitulehduksen muotoon, jonka johdosta hänen näkö-, kuulo- ja tasapainoaistinsa heikentyivät vakavasti. Hänellä kesti vuoden toipua sairaudestaan.
Lentävänniemi

Lentävänniemi on kaupunginosa Länsi-Tampereella. Se kuuluu kaupungin luoteiseen suuralueeseen ja rajoittuu maarajoilla lounaassa Niemeen ja Niemenrantaan. Kerrostalovaltaista Lentävänniemeä ympäröivät Näsijärvi ja sen rantoja pitkin kulkevat lenkkipolut. Vuonna 2020 Lentävänniemen asukasluku oli 5 211. Kaupunginosa on tunnettu Jänissaaren venesatamasta ja Suomensaaren saunasta sekä uimarannasta ja Reuharinniemessä sijaitsevasta lapinrauniosta.
Historia.
Lentävänniemi kuului alun perin Ylöjärven kuntaan, josta se siirrettiin Tampereen kaupunkiin vuoden 1950 alussa. Ensimmäinen asemakaava Lentävänniemeen valmistui vuonna 1966, ja koko alue saatiin kaavoitetuksi vuonna 1974. Pääosa Lentävänniemen kadunnimistä on ryhmänimiä, jotka liittyvät paikan sijainnin mukaisesti vesillä liikkumiseen (Airokatu, Venekatu, Majakkakatu jne.). Jänissaarenkatu, Jänislahdenkatu, Jänislammenkatu ja Suomensaarenkatu pohjautuvat luontonimiin. Mantereeseen kiinni kasvaneessa Näsijärven Suomensaaressa on 1800-luvun alkupuolella ollut Suomensaaren torppa.
Palvelut.
Raitioliikenne alkoi 7. tammikuuta 2025. Raitiolinja 1 kulkee Lentävänniemestä noin yhdeksän kilometrin päässä sijaitsevan keskustan kautta Tampereen yliopistolliselle sairaalalle. Linja-autolinja 24 kulkee Lielahteen. Lentävänniemessä on vuosiluokkien 1–6 koulu, päiväkoti, urheilukenttä, pieni ostoskeskus jossa pizzeria, lounasravintola, parturi-kampaamo ja K-Market sekä kaksi satamaa, joista toinen on Jänissaari, joka toimii Näsijärven Purjehdusseuran satamana ja päämajana. Lentävänniemen koulun kanssa samassa rakennuksessa toiminut Lentävänniemen kirjasto yhdistettiin Lamminpään kirjaston kanssa vuonna 2014 valmistuneeseessa Lielahtikeskuksessa Lielahden kirjastoksi.
Lentävänniemessä sijaitsee myös Suomensaaren uimaranta, jossa on isot hiekkaranta ja nurmialueet sekä mahdollisuus pelata muun muassa rantalentopalloa. Talvisin on käytössä avanto ja sauna avantouintia varten.
Etymologia.
Vanhojen paikallisten asukkaiden mukaan Lentävänniemi, joka on merkitty venäläiseen merikarttaan vuonna 1865, tarkoitti alun perin vain niemen eteläosaa, ja se tuli yleiseen käyttöön vasta kaupunginosan perustamisen myötä. Otaksuttavasti muoto "lentävä" on johdettu vanhasta suomen kielen sanasta "lentäin" 'riuku, oksa, johon linnunpaula kiinnitetään'. Siten Lentävänniemen nimi voisi viitata entisaikojen eränkäyntiin. Toisaalta nimistöntutkija, professori Eero Kiviniemen mukaan paikan sijainti suuren järven rannalla voi liittyä vesillä kulkemiseen tai lintujen lentoreitteihin viittaaviin nimeämisperusteisiin. Muoto "Lentävä" on Suomen paikannimistössä harvinainen; vain Alastarolta on kirjattu nimi "Lentävä" eli "Lentävänpelto". Sen sijaan "Lentämä"-muotoa esiintyy etenkin vesistöniminä eri puolilla Suomea, kuten "Lentämäniemi" ja "Lentämänsalmi" Taipalsaarella sekä "Lentämänselkä" Sysmässä. Lentävänniemen itäisessä kärjessä sijaitsevan Reuharinniemen ja sen edustalla olevien Reuharinsaarten nimeämisperusteena on ilmeisesti ollut paikan myrskyisyys; murteista ja Elias Lönnrotilta tunnetaan verbi "reuhata" 'metelöidä, riehua' tms. Vuonna 1763 Reuharinsaarten nimenä esiintyi "Reuhari holmar".
Villikkala (Orimattila)

Villikkala on kylä Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän alueella Päijät-Hämeessä. Kylä sijaitsee Villikkalanjärven länsi- ja pohjoispuolella lähellä Artjärven kirkonkylää.
Villikkalan asukkaat pyrkivät pitämään kylän elävänä kylätoiminnalla. Päijät-Hämeen kylät, Päijät-Hämeen liitto ja Hämeen työvoima- ja elinkeinokeskus valitsivat Villikkalan vuonna 2006 kymmenenneksi Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
"Villikkalanjärven joet" on EU-projekti, jossa pyritään kehittämään Villikkalanjärven jokien tilaa.
Villikkalan asutuksen arvellaan tulleen Hollolan suunnalta. Vuonna 1926 kylälle perustettiin kansakoulu, joka lakkautettiin vuonna 1971. Villikkalassa oli posti ja toinen kaupoista vuoteen 2000. Osuuskauppa Hämeenmaa perusti Salen 1992 Salmelaan. Myös Porlammilla ollut Osuuskauppa Hämeenmaan myymälä lakkautettiin, minkä jälkeen siellä jatkoi Tarmo-kauppa, joka on suljettu.
Villikkalassa on kulttuurihistoriallisiksi kohteiksi luokitellut Rasinmäen rinteet ja Villikkalan mylly.
Orimattilan kaupunginvaltuustossa on yksi edustaja Villikkalasta, Juha Aalto.
Mauri (nimi)

Mauri on suomalainen miehen etunimi.
Mauri on lyhentymä latinalaisesta nimestä "Mauritius", joka merkitsee "marokkolaista", "murjaania" eli "maurilaisen näköistä miestä".
Kansanvalistusseuran kalenterissa nimi esiintyy vuonna 1883 ja Suomen almanakkaan Mauri pääsi 1890 päivälle 15. tammikuuta. Vuodesta 1908 nimi on ollut nykyisellä päivällään, 22. syyskuuta, joka katolisessa pyhimyskalenterissa on Pyhän Mauritiuksen, vuonna 302 kuolleen marttyyrin ja Sveitsin suojeluspyhimyksen muistopäivä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Mauri-nimen oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 16 141 miestä ja alle viisi naista.
Maurin lempinimi on usein Maukka, Manu tai Mauno. Ruotsinkielisessä almanakassa Mauri esiintyy muodoissa Mauritz ja Moritz. Mauritzin ja Moritzin nimipäivä on myös 22. syyskuuta.
Nimen muita käyttöyhteyksiä.
Mauri-myrsky oli Pohjois-Suomessa laajalti metsää kaatanut myrsky Maurin päivänä 22. syyskuuta 1982.
”Mauri on tehnyt tehtävänsä, mauri saa mennä” on sanonta, joka on yhteiseurooppalaista fraasiperintöä. Sanonta viittaa kiittämättömyyteen, jota auttaja saa osakseen autetulta. Lause on peräisin Friedrich von Schillerin näytelmästä "Fiesco". Maurilla tarkoitetaan mauri Hassania, mutta sanontaa käytetään Mauri-nimisten miesten yhteydessä.
Nicky Hayden

Nicky Hayden (30. heinäkuuta 1981 Owensboro, Kentucky, Yhdysvallat – 22. toukokuuta 2017 Cesena, Italia) oli yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräilijä ja lajin maailmanmestari vuodelta 2006 MotoGP-luokassa. Hän ajoi numerolla 69 Aspar Racing Team -tallissa. Hayden kuoli cesenalaisessa sairaalassa Italiassa päävammoihin, jotka hän oli saanut ajettuaan viikkoa aiemmin polkupyörällä päin autoa Riminissä.
Ura.
Hayden kilpaili AMA Supersport Championship ja AMA Superbike Championship -sarjoissa ja voitti AMA:n tittelin, joiden jälkeen hän sai tilaisuuden MotoGP-sarjaan.
Hayden voitti Hondalla vuonna 2002 Daytona 200 -ajon.
Vuonna 2003 Hayden aloitti MotoGP-uransa. Hän oli lopputuloksissa viides kerättyään 130 pistettä. Seuraavalla kaudella hän ajoi 14 kilpailua, keräsi 117 pistettä ja oli 8. Vuonna 2005 Hayden löi itsensä lopullisesti läpi. Hän ajoi kolme paalupaikkaa ja kaksi nopeinta kierrosta. Uransa ensimmäisen voiton hän ajoi kotiradallaan Yhdysvalloissa, johon hän lähti myös paalupaikalta. Kaudella 2006 Hayden voitti mestaruuden taistelussa silloista hallitsevaa maailmanmestaria Valentino Rossia vastaan. Heikkojen kausien 2007 ja 2008 jälkeen Hayden siirtyi Ducatin tehdastalliin Casey Stonerin tallitoveriksi. Vuosina 2009 ja 2010 Hayden sijoittui sijoille 13. ja 7. ajaen molempina kausina kerran palkintosijalle. Kaudelle 2011 Hayden sai tallikaverikseen Hondan ajoilta tutun Valentino Rossin. Hayden ajoi Ducatilla aina vuoteen 2013 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Hondalle.
Kaudelle 2016 hän siirtyi Superbiken maailmanmestaruussarjaan.
Jean-Jacques Sempé

Jean-Jacques Sempé (17. elokuuta 1932 Pessac – 11. elokuuta 2022) oli ranskalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. 
Jean-Jacques Sempé syntyi Bordeaux’n esikaupunkialueella Pessacissa. Hänen vanhempansa olivat Ulysse Sempé ja Juliette Marsan. Nuorena Sempén opinnot sujuivat huonosti, ja kurinpidollisista syistä hänet erotettiin koulusta. Hän teki tämän jälkeen monia erilaisia töitä ja liittyi 17-vuotiaana vapaaehtoisena Ranskan armeijaan. Hänet hyväksyttiin riveihin, koska hän oli valehdellut ikänsä. Kun Sempén ikä paljastui, hänet vapautettiin palveluksesta.
Sempé piti jo nuorena piirtelystä, ja armeijassakin hän joutui useasti vaikeuksiaan jäätyään kiinni vahtivuoron aikana piirtelystä. Hän myi ensimmäiset piirroksensa "Sud Ouest" -lehdelle 1951. Sempé muutti armeijan jälkeen Pariisiin, missä hän sai mahdollisuuden luoda belgialaiselle "Moustique"-lehdelle "The New Yorker" -tyylisiä kuvituksia. Sen jälkeen Sempén piiroksia julkaistiin muun muassa humoristisessa "Le Rire" -viikkolehdessä ja julkkiksia seuraavassa "Noir et Blanc" -lehdessä.
Sempén "Moustiquelle" piirtämissä kuvissa esiintyi muun muassa Nicolas-niminen poika. Sempéltä pyydettiin poikaan keskittyvää sarjakuvaa, jolloin hän kääntyi toisen World Pressellä vaikuttaneen taiteilijan René Goscinnyn puoleen. He loivat sarjakuvahahmon Nikke, jonka ensiesiintyminen kesti 28 numeroa syyskuulta 1955 toukokuulle 1956. "Sud Ouest" tilasi "Nikke"-sarjan vuonna 1959. Sempé ja Goscinny loivatkin "Niken" tämän jälkeen uuteen muotoon kuvitettuna jatkosarjana, jota julkaistiin samalla myös Goscinnyn perustamassa "Pilote"-lehdessä. "Nikestä" tuli saman tien suosittu. Goscinny kirjoitti hahmon tekemään pariisilaisen pojan jokapäiväisiä hahmoja elämästä, kun taas Sempé loi hahmon ympärille runollisia kuvituksia.
Éditions Denoël julkaisi vuosina 1960–1964 viisi Nikke-kirjaa. Ylijääneestä materiaalista julkaistiin 2000-luvulla Niken uusia seikkailuja, joiden tekoa Sempé oli valvomassa. Kolmannessa uudessa seikkailussa oli myös Sempén uusia kuvituksia.
Sempé sai 1950- ja 1960-luvuilla toimeksiantoja useilta lehdiltä, ja hänen töitään oli lehdissä ympäri maailmaa. "The New Yorker" -lehteen hän piirsi kansikuvia yli 40 vuoden ajan vuodesta 1978 lähtien. Sempé kuvitti myös julisteita, mainoksia, postikortteja, tarroja ja kirjoja. Hänen kuvittamiaan kirjoja ovat muun muassa William Makepeace Thackerayn "The Book of Snobs", Graham Cleverleyn "Managers and Magic", kaksi fyysikko Richard Garwinin teosta sekä Patrick Modianon kertomus "Catherine Certitude" ja Patrick Süskindin kirja "Die Geschichte von Herrn Sommer".
Huoltopalvelu

Huoltopalvelu (aiemmin taloushuolto) on yksi armeijan huoltojoukkojen tehtävistä. Huoltopalveluun kuuluu elintarvikkeiden täydennys, vesihuolto, ruoan valmistus ja jakaminen sekä muonituskaluston, vaatetuksen ja majoituskaluston täydentäminen, kunnossapito ja evakuointi. Huoltopalvelu vastaa myös rahaliikenteestä, kenttäpostista sekä kaatuneiden huollosta.
Toiminta kenttäolosuhteissa.
Kenttäolosuhteissa huoltopalveluryhmä huoltopalvelu-upseerin/aliupseerin johdolla perustaa muonituspaikan (MP), jossa valmistetaan ruoka. Vääpeli tai huoltopalvelu-upseeri/aliupseeri järjestää ruoan toimittamisen sovittuun paikkaan, josta huollettavat joukkueet sen noutavat. Samalla huolehditaan joukkueen vaatetuksen ja majoitusvälineiden kunnossapidosta ja vaihdosta. Yksikön kirjuri huolehtii kenttäpostin jakamisesta ruoan noudon yhteydessä. Lämmin ateria pyritään toimittamaan kahdesti vuorokaudessa ja kriisitilanteessa taataan yksi lämmin ateria päivässä. Kunkin päivän kuivamuona jaetaan edellisenä päivänä päivällisen yhteydessä. Määrävahvuuksien mukaan yksittäisellä taistelijalla on ruokaa vuorokaudeksi, komppanialla riittää elintarvikkeita kahdeksi vuorokaudeksi ilman huoltoa ja pataljoonalla riittää elintarvikkeita kolmeksi vuorokaudeksi ilman, että se saa huoltoa ylempää.
Huoltopalveluryhmä vastaa myös talousveden hankinnasta. Muonitusryhmä kuluttaa vettä noin 600 litraa vuorokaudessa. Hygienia-aliupseeri vastaa kenttähygienian toteutumisesta. 
Huoltoryhmä noutaa elintarvike- ja vaatetäydennyksen pataljoonan huoltojoukkueen perustamasta elintarvikkeiden jakopaikasta (ejp). Samalla kaatuneet evakuoidaan pataljoonassa sijaitsevaan kaatuneiden kokoamispaikkaan.
Pataljoonan huoltojoukkue noutaa täydennyksen prikaatin huoltokeskukseen (HK) sijoitetuista elintarvikkeiden- ja vaatetuksen täydennyspaikoista. Saapuva ja lähtevä posti vaihdetaan kenttäpostikonttorissa ja kaatuneet toimitetaan kaatuneiden evakuoimispaikkaan (kep).
Prikaatin huoltojoukot noutavat täydennyksen armeijakunnan huoltokeskukseen sijoitetusta talouskenttävarastosta (talkvar). Posti toimitetaan keskuskenttäpostikonttoriin ja kaatuneet edelleen kaatuneiden evakuoimiskeskukseen (kek). Talouskenttävarastoa täydennetään kiinteiltä varikoilta ja kaupan keskusliikkeiden varastoista.
Leka

Leka eli moukari on vasaran kaltainen, lyömiseen käytettävä työkalu. Lekan varsi on tavallisesti puuta tai jotakin komposiittia, harvoin rautaa. Varren päässä olevan rautaisen lyömäpään massa vaihtelee lekatyypeittäin alle kilogrammasta jopa noin kymmeneen, varren pituus paristakymmenestä senttimetristä noin metriin. Pienimmistä lekamalleista käytetään myös nimitystä "moska". Lekalla aiheutetaan lyötävään kohteeseen impulssi. Tätä käytetään muun muassa kiilan lyömiseksi paikalleen, erilaisiin asennuksiin ja purkamiseen, tai esimerkiksi kiinnijuuttuneen, oksaisen, paksuhkon klapin irrotukseen, nykyaikaisista, ammattikäyttöön tarkoitetuista klapikoneista. Sana leka on lainaa ruotsista, jossa se nykymuodossa on 'slägga' (suom. "moukari").
Rekyylitön leka ei kimpoa niin helposti takaisin iskettäessä kuin perinteinen.
Lekaa käytetään myös metsuritöissä lyödessä kiilaa puun sahausväliin.
Torolf Eklund

Torolf Eklund (13. huhtikuuta 1912 Helsinki – 12. joulukuuta 2000 Vaasa) oli suomalainen lentokonesuunnittelija, joka työskenteli Valtion lentokonetehtaassa vuodet 1935–1962. 
Hän opiskeli TKK:ssa diplomi-insinööriksi 1930-luvulla. Teekkarina hän oli perustamassa Polyteknikkojen ilmailukerhoa. Hän kävi lentoreserviupseerikurssin vuonna 1937. Toisen maailmansodan aikana hän toimi lentokoneteollisuuden palveluksessa. Hän suunnitteli ja rakensi harrastuksenaan TE-1-lentoveneen 1940-luvun loppupuolella "jokamiehen amfibiokoneeksi" . Vuosina 1953–1954 hän oli Ilmailuinsinöörien kerhon puheenjohtaja.
Osikonmäki

Osikonmäki on kylä Rantasalmella. Vuonna 2002 se valittiin Etelä-Savon vuoden kyläksi. Tyypillistä Suur-Saimaan seudun viljelysmaisemaa edustava Osikonmäki on myös yksi Ympäristöministeriön määrittelemistä valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista.
Vuonna 2000 mäelle valmistui näkötorni ja laavu tulipaikkoineen.
Whitney Houston (albumi)

Whitney Houston on Whitney Houstonin omaa nimeään kantava debyyttialbumi, mikä julkaistiin 21. helmikuuta 1985. Albumilla oli aluksi nihkeä vastaanotto, mutta lopulta sen menestys kasvoi suuriin mittasuhteisiin, kiitos siltä julkaistujen kolmen ykköshitin. Se on vielä nykypäivänäkin Houstonin menestynein studioalbumi, ja kaikkien aikojen parhaiten myynyt artistin debyyttialbumi.
Albumi myi Suomessa noin 29 000 kappaletta.
Whitney (albumi)

Whitney on yhdysvaltalaisen laulajan Whitney Houstonin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta vuonna 1987. 
Albumista tuli ensimmäinen naisartistin albumi, joka debytoi Yhdysvalloissa abumilistan sijalla yksi. Albumin kappaleista neljä meni ennätyksellisesti singlelistan ykköseksi (ennätys jonka Michael Jackson rikkoi vuonna 1988).
Albumin kappale "I Wanna Dance with Somebody" myös palkittiin Grammy-palkinnolla.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "I Wanna Dance With Somebody", "Didn't We Almost Have It All", "So Emotional", "Where Do Broken Hearts Go" sekä "Love Will Save The Day".
"Whitney" on Whitney Houstonin myydyin levy Suomessa, noin 59 000 myydyllä kappaleella.
Alibi (lehti)

Alibi on suomalainen kerran kuussa ilmestyvä rikoslehti. Lehti kertoo rikosten tekijöistä, uhreista, syistä ja seurauksista. Lehti myös selvittää tapahtumia ja niiden taustoja.
Lehti on perustettu vuonna 1979, ja sen päätoimittaja on Mika Lahtonen.
Lehteä julkaisi 1. elokuuta 2023 saakka Otavamedia Oy, joka osti tuotannon Pressimiehiltä. Liiketoiminta siirtyi tuolloin Pressimiehet Oy:lle. Vuosilevikki vuonna 2006 oli 32 515.
Puumala-lehti

Puumala-lehti on Puumala-Seura ry:n julkaisema, vuonna 1954 perustettu paikallislehti ja puumalalaisten äänenkannattaja. Sen levikki on 3 266 kappaletta (LT 2015). Tilausmaksut ovat tärkeä tekijä paikallislehden taloudelle. Monet lehden tilaajat ovat pääkaupunkiseudulla asuvia entisiä puumalalaisia tai mökkiläisiä ja kymmeniä lehtiä lähetetään ulkomaillekin.
Göötit

Göötit eli götalaiset (isl. "gautar"), olivat muinaisskandinaavinen kansa tai heimo, joka asui nykyisen Etelä-Ruotsin alueella, Götajoen varrella. Götanmaa on saanut nimensä heidän mukaansa. Bysanttilainen historioitsija Prokopios mainitsee göötit noin vuonna 550 muodossa "Gautoi", samoin historioitsija Jordanes silloisen Gautlandin, Gaut-joen eli Götajoen rannoilla sijainneen maan asukkaiden nimenä. Beowulf-tarun sankari Beowulfin on katsottu olleen göötti.
Myöhemmin gööteiksi on kutsuttu kaikkia Götanmaan asukkaita. Varhaisenglantilaiset tekstit "Beowulf" ja ”Widsith” mainitsevat "geatas"-kansan, joka on usein tulkittu gööteiksi. Saagoissa gööteistä käytetään nimitystä "gautar". Etenkin ruotsalainen kansallismielinen historiankirjoitus (niin sanottu gööttiläinen historiankirjoitus) on perinteisesti yhdistänyt göötit gootteihin, mutta yhteydestä ei ole varmoja todisteita.
Päijät-Hämeen vuoden kylä

Päijät-Hämeen vuoden kylä julkistetaan toukokuussa Lahdessa järjestettävillä Kylämarkkinoilla. Päijät-Hämeen vuoden kylää valitsevat Päijät-Hämeen kylät ry, Päijät-Hämeen liitto ja Hämeen työvoima- ja elinkeinokeskus yhdessä.
Kylä on valittu vuodesta 1997. Voittaja osallistuu valtakunnalliseen kilpailuun.
Vuoden kylät.
Päijät-Hämeen vuoden kylä on valittu vuodesta 1997 lähtien. Kylät, jotka on valittu kaksi kertaa Päijät-Hämeen vuoden kyläksi, ovat Asikkalassa sijaitsevat Kalkkinen (vuosina 1997 ja 2012) ja Urajärvi (vuosina 2004 ja 2018) sekä Lusi (vuosina 2009 ja 2025)
I’m Your Baby Tonight

I'm Your Baby Tonight on yhdysvaltalaisen laulajattaren Whitney Houstonin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin marraskuussa vuonna 1990. Sitä myytiin maailmanlaajuisesti noin 12 miljoonaa kappaletta, joista neljä miljoonaa Yhdysvalloissa, jonka albumilistalla se debytoi sijalla kolme. Suomessa albumia myytiin noin 36 000 kappaletta. 
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "I'm Your Baby Tonight", "All The Man That I Need", "Miracle", "My Name Is Not Susan", "I Belong To You" sekä "We Didn't Know".
Sisu SA-240

SISU SA-240 eli Rasi on Sisun valmistama raskas maastokuorma-auto. Kehitystyö sai alkunsa 1980-luvun puolivälissä puolustusvoimien tarpeesta hankkia raskaita tykinvetäjiä. Tähän tarpeeseen kehitettiin Sisu SA-150 -mallisarjaa mukaillen Raskas Sisu, tai tuttavallisemmin "Rasi". Rasi on kuusipyöräinen ja kaikilla pyörillä on jatkuva veto. Rasista on olemassa myös versio SA-241, jonka ulkoiset poikkeavuudet ovat pääosin samanlaiset kuin SA-150/151 ja SA-130 -mallien välillä.
Suunnittelu.
SA-150-mallia pidettiin liian kevyenä puolustusvoimien raskaimpien käytössä olleiden kotimaisten tykkien vetäjäksi. Tätä tarkoitusta varten haluttiin kehittää 6×6-vetoinen raskas maastokuorma-auto.
Ensimmäinen prototyyppi oli nimeltään SA-180. Siinä oli voimanlähteenä Valmetin valmistama, turboahdettu, välijäähdytteinen 611-moottori, jonka teho oli 180 kW. Vaihteistoksi valittiin momentinmuuntimella varustettu ZF 8F1R. Momentinmuunnin mahdollisti joustavan ajon maanteillä ja maastossa. Testien yhteydessä autolla ajettiin Hämeenlinnasta Sodankylään vaihtamatta kertaakaan. Auton teliväli oli markkinoiden pisin lumiketjujen käyttövaatimuksen takia, joten siihen asennettiin paineilmakäyttöinen telinkevennin helpottamaan kääntymistä. Tuotantomallista telinkevennin kuitenkin jätettiin pois.
Tuotanto.
Sarjatuotantomallin nimeksi tuli SA-240. Toukokuussa 1984 luovutettiin ensimmäinen ajoneuvo, Sisu SA240 CKH-6×6/4950+1440, joka oli varustettu pitkällä akselivälillä ja rakennettu meritorjuntaohjusten laukaisualustaksi. Autossa oli Multiliftin valmistama MtO 85 -ohjuslavetti. Seuraavan vuoden lopulla luovutettiin tykistön käyttöön valmistettu Sisu SA 240 CKH-6×6/3740+1440. Tätä seurasi vuoden 1987 lopulla 13 kappaleen sarja. Suursarjavalmistus päästiin aloittamaan 1988.
Teknisiä tietoja.
Sarjatuotantomallin moottoriksi valittiin Cummins L10, jonka teho oli 246 kW. ZF:n valmistama vaihteisto ja alennusvaihde oli yhteen rakennettu ja siinä oli momentinmuunnin.
Alkuvaiheessa SA-240:n omamassa oli 8 800 kg ja kantavuus 9 200 kg. Myöhemmin kantavuutta nostettiin 10 000 kg:aan, ja omamassa oli tällöin saman suuruinen.
Muunnelmat.
SA-240:stä tehtiin kehitysversio SA-241, joka valmistui 1990–1991. Lavan leveyttä kasvatettiin 100 mm ja nokan sekä sivulaatikoiden muotoa muutettiin. Ohjaamon katolle asennettiin kehälavetti 12,7-millistä ilmantorjuntakonekivääriä varten.
My Love Is Your Love

My Love Is Your Love on yhdysvaltalaisen laulajattaren Whitney Houstonin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 17. marraskuuta vuonna 1998. Albumi myi Suomessa noin 25 000 kappaletta.
Albumista piti alun perin tulla kokoelma-albumi, joka sisältäisi Houstonin suurimpia hittejä, mutta kun uusia kappaleita levytettiin, siitä muodostui studioalbumi. 
Albumi sisältää Houstonin ja Mariah Careyn dueton "When You Believe", joka voitti parhaan musiikkikappaleen Oscar-palkinnon. Se oli osa animaatioelokuvaa "Egyptin prinssi".
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "When You Believe", "Heartbreak Hotel", "My Love Is Your Love", "It's Not Right, But It's Okay" sekä "I Learned From The Best".
Heinolan kirkonkylä

Heinolan kirkonkylä on entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä ja taajama, joka kuuluu nykyään Heinolan kaupunkiin. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 2 517 asukasta. Vielä vuonna 2000 taajaman nimenä oli "Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä", vaikka maalaiskunta olikin yhdistynyt kaupunkiin jo vuoden 1997 alussa.
Heinolan kirkonkylän asuinalueita ovat Pirttiniemi, Rautvuori, Suokannas, Isiäinen ja Vuohkallio. Alueella sijaitsee muun muassa anniskeluravintola, huoltoasema ja ruokakauppa, jonka yhteydessä on asiamiesposti. Lisäksi kirkonkylässä on Heinolan pitäjänkirkko ja Heinolan kirkonkylän siunauskappeli. Helmikuussa 2008 kirkonkylään avattiin ABC-liikennemyymälä.
Heinolan kirkonkylä valittiin vuonna 2005 sekä Päijät-Hämeen vuoden kyläksi että Suomen valtakunnalliseksi vuoden kyläksi vireän kylätoimintansa vuoksi.
Gösta Knutsson

Gösta Knutsson (12. lokakuuta 1908 Tukholma – 4. huhtikuuta 1973 Uppsala) oli ruotsalainen kirjailija ja radiotoimittaja. Knutsson teki myös käännöstöitä ja hän käänsi muun muassa Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa -kirjan ruotsiksi. 
Knutssonin kirjoittamat Pekka Töpöhännästä kertovat kirjat ovat klassikkoja. Ensimmäinen Pekka-kirja ilmestyi vuonna 1939. 
Asteroidi 8534 Knutsson on nimetty Gösta Knutssonin mukaan. Knutssonin kissahahmojen mukaan on nimetty asteroidit 8535 Pellesvanslös, 8536 Måns, 8537 Billochbull, 8538 Gammelmaja ja 8539 Laban.
Just Whitney

Just Whitney on Whitney Houstonin viides studioalbumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta vuonna 2002. Albumi ei menestynyt yhtä hyvin kuin Houstonin edelliset albumit, ja sen julkaisemista varjosti Houstonin ja hänen silloisen aviomiehensä, Bobby Brownin, väitetyt huumeongelmat.
"Just Whitney" debytoi Yhdysvaltain singlelistan kymmenen parhaan joukossa julkaisuviikollaan. Yhdysvalloissa se myös myi platinaan oikeuttavan määrän, kun taas maailmanlaajuisesti se myi noin kolme miljoonaa kappaletta. 
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Whatchulookinat", "One of Those Days", "Try It On My Own" sekä "Love That Man".
Kirjatalo

Kirjatalo (joskus myös Kirjapalatsi) on Helsingissä Kluuvin kaupunginosassa sijaitseva liikerakennus. Sen on suunnitellut Alvar Aalto, ja se avattiin 13. lokakuuta 1969. Rakennus valmistui puretun Kino-Palatsin (1911–1965) tilalle. Rakennus sijaitsee Pohjoisesplanadin ja Keskuskadun kulmassa ja kuuluu Gaselli-kortteliin.
Vuodesta 2018 lähtien rakennuksen omistaa AEW Europe City Retail Fund -rahasto. 
Sen suurimmat vuokralaiset ovat Bonnier Books (Akateeminen Kirjakauppa), HOK-Elanto (Stockmann Herkku), Isku Invest (Sisustusmaailma) ja Technopolis (UMA Esplanadi). 
Akateeminen kirjakauppa toimii K1-kerroksessa sekä kolmessa maanpäällisessä kerroksessa. Kirjatalon puolella toimivat Café Aalto sekä Starbucks. Kirjatalosta on yhteys Keskuskadun alitse Stockmannin Helsingin keskustan tavarataloon. Vuonna 2010 valmistuneen Helsingin keskustan Stockmannin laajennuksen jälkeen Stockmann Herkku -osasto ulottuu myös Kirjatalon alle.
Vuokselan kirkko

Vuokselan kirkko on vuosina 1928–1929 rakennettu luterilainen kirkko, joka sijaitsee entisen Vuokselan kunnan Päiväkiven kylän Virkkilän Lammasniemessä luovutetussa Karjalassa Vuoksen pohjoisen laskuhaaran läheisyydessä. Kirkko on nykyisin tyhjillään ja huonossa kunnossa.
Suunnittelu ja rakentaminen.
Vuokselan rukoushuonekunta perustettiin vuonna 1905, seurakunta määrättiin perustettavaksi 1912 ja se aloitti toimintansa 1913. Uuden seurakunnan alueella sijaitsevaan Uuteenkylään oli siirretty Antrean vanha puukirkko. Uusi seurakunta ei kuitenkaan halunnut lunastaa seurakunnan kirkoksi tätä Uudenkylän rukoushuonetta, vaan väliaikainen kirkko aloitti toimintansa kunnantalolla. Uuden seurakunnan sisällä oli riitaa tulevan kirkon paikasta. 
Vuonna 1915 tehtiin päätös kivikirkon rakentamisesta Päiväkiven kylän Virkkilän Lammasniemeen. Arkkitehti Ilmari Launis suunnitteli vuonna 1917 Vuokselan seurakunnalle kirkon, jossa oli tilaa 750 hengelle. Kirkon rakentaminen kuitenkin lykkääntyi, kun kirkon materiaalista, koosta ja paikasta syntyi erimielisyyttä. Launis suunnitteli ensimmäisten piirustusten pohjalta uuden hieman pienemmän kirkon, jossa oli 600 istuinpaikkaa. Tähän Valtioneuvosto hyväksyi nämä piirustukset vuonna 1927 ja kirkon rakentaminen aloitettiin keväällä 1928. Kirkko vihittiin käyttöön 12. joulukuuta 1929.
Ulkoasu ja sisustus.
Vuokselan kirkko on sementtitiilestä rakennettu ja valkeaksi rapattu tornillinen pitkäkirkko. Kirkon torni on kahdeksankulmainen. Kuorin puoleisessa päässä on matala ja särmikäs sakasti. Kirkon ulkoseiniä jäsentävät viisi porrastettua tukimuurausta. Päädyissä olevat tukimuuraukset nousevat kolmiportaisesti katon yläpuolelle. Tukimuurausten väleissä on kaksi ikkunaa eli kahdeksan kummallakin sivulla. Kirkon katto on korka ja jyrkkä ja sitä koristavat kummallakin lappeella olevat neljä pyörökaarista ikkunaa. 
Kirkkosali oli sisustukseltaan pelkistetty. Korkean kirkkosalin yläpuolella on valkoinen holvattu katto. Varsinaista alttaritaulua ei ollut vaan sen sijalla oli puinen krusifiksi. Saarnatuoli sijaitsi kirkkosalista katsottuna oikealla ja se oli muodoltaan pyöreä. Pääoven yläpuolella olevalla urkuparvella oli 16-äänikertaiset urut. Kirkon tornissa oli kolme kelloa.
Sota-aika ja kohtalo.
Vuokselan kirkko jäi ehjänä paikalleen vuokselalaisten lähtiessä evakkoon talvisodan aikana. Talvisodan jälkeen venäläiset poistivat kirkosta kaikki kirkolliset merkit, kuten urut ja penkit. Jatkosodan aikana vuokselalaiset kunnostivat kirkkonsa jälleen käyttöön. Viimeinen jumalanpalvelus kirkossa pidettiin 10. syyskuuta 1944. Se oli jäähyväisjumalanpalvelus, johon osallistui 15. divisioonan sotilaita. 
Osa kirkon irtaimistosta saatiin evakuoitua. Yksi kirkon kelloista sijaitsee nykyisin Hattulan vanhan kirkon tornissa. Myös Vuokselan kirkon ehtoollisvälineet ovat nykyisin Hattulassa.
Jatkosodan jälkeen venäläiset tuhosivat taas kirkon sisustuksen. Nykyisin kirkon kuparikatto on purettu sekä ovet ja ikkunat rikottu. Holvattu katto on vaarassa sortua ja kirkon ympäristössä on loma-asuntoja.
Trym Torson

Trym Torson (oik. Kai Johnny Mosaker, s. 1974) on norjalainen rumpali, joka soittaa yhtyeessä nimeltään Zyklon. Hän aloitti soittamisen viikinkimetalliyhtyeessä Enslaved, ja myöhemmin hänet kutsuttiin soittamaan Emperoriin, joka on arvostetuimpia 
black metal -yhtyeitä. Hänen rummutustyyliinsä on vaikuttanut jazz, ja hän on erityisen tunnettu nopean blast beatin soitosta.
Urajärvi

Urajärvi on kylä Asikkalassa keskellä Päijät-Hämettä. Vakituisia asukkaita Urajärvellä on noin 400 ja kesävieraita noin 2 000. Kylässä sijaitsee myös yksi Asikkalan Natura 2000 -luonnonsuojelualueista.
Urajärvi jaetaan viiteen kulmakuntaan: Keskikylään, Tervalankulmaan, Rutalahteen, Tölkänlahteen ja Kausaan. Keskikylä on Urajärven keskus ja siellä sijaitsevat mm. entinen koulu, joka toimii nyt kylätalona (omistajana Urajärvenseudun kouluosuuskunta USKO), nuorisoseurantalo, historiallinen Urajärven kartano, Pelto-Ollilan ratsastustila ja jonkin verran metalliteollisuutta. Vierumäen ja Vääksyn välinen seututie 313 kulkee Urajärven kautta. Ruotsalaisen rannalla sijaitseva Rutalahti on Asikkalan kunnan itäisin paikka. 
Urajärvi valittiin vuonna 2018 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi jo toistamiseen, edellinen kerta oli vuonna 2004. 
Kylässä kartanon tuntumassa sijaitsee myös Kansalliskirjaston varastokirjastoyksikkö, joka kuuluu Helsingin yliopiston organisaatioon.
Nähtävyydet.
Urajärven kartanomuseo oli von Heidemanin suvun omistuksessa vuosina 1672–1917. Viimeiset asukkaat olivat Hugo ja Lilly von Heideman, jotka testamenttasivat kartanon ylläpidettäväksi kartanomuseona. Kartanossa on myös näköalapaikka "Valhalla", joka on kehystetty antiikin tyyliin pylväillä. Kartano oli suljettuna vuosina 2010–2013 kunnostustöiden vuoksi ja avattiin uudelleen yleisölle keväällä 2013. Remontin jälkeen museon avoinnaolosta keskusteltiin ja museo oltiin vähällä sulkea. Ylläpidon otti kuitenkin vastuulleen Urajärven museon ystävät ry, joka nyt pitää museon auki lähes pelkästään vapaaehtoistoimin.
Avoimet kylät.
Valtakunnalliseen Avoimet kylät -tapahtumaan Urajärvellä 8. kesäkuuta 2019 osallistuvat Nahiskulman navettagalleria ja Urajärven kartano.
Nantesin edikti

Nantesin edikti ("L’Édit de Nantes") oli Ranskan kuningas Henrik IV:n vuonna 1598 antama asetus, joka takasi hugenoteille lähes täyden uskonvapauden ja pääsyn valtion virkoihin. Ediktin ansiosta Ranskan uskonsodat lähes loppuivat. Henrik IV oli ennen kuninkaaksi tuloaan ollut itsekin hugenotti, joten ediktillä hän halusi järjestää protestanttisten kansalaisten olot. Nimestään huolimatta ediktiä ei ehkä allekirjoitettu Nantesissa.
Nantesin ediktin mukaan protestanteilla oli melkein samat kansalaisoikeudet kuin katolisilla. Protestanttisuus sallittiin kaupungeissa, joissa se oli vallitseva uskonto, Pariisia ja sen lähiympäristöä lukuun ottamatta, jossa protestanttisuutta ei saanut harjoittaa. Lisäksi aateliset tilanomistajat saivat oikeuden pitää protestanttisia jumalanpalveluksia. Hugenoteille perustettiin turvapaikkoja. Heille taattiin kiintiöt yliopistoihin. Kardinaali Richelieu muokkasi ediktiä vuonna 1629 lakkauttamalla muun muassa protestanttiset turvapaikat.
Ludvig XIV kumosi Nantesin ediktin vuonna 1685 Fontainebleaun ediktillä.
Vitali Anufrijenko

Vitali Anufrijenko (s. 1. helmikuuta 1960) on venäläinen entinen jääpalloilija ja nykyinen valmentaja.
Koko peliuransa, vuodet 1977—2001, Anufrijenko pelasi Krasnojarskin Jeniseissä keskikenttäpelaajana. Urallaan hänelle kertyi otteluita kaikkiaan 466, joissa hän teki 381 maalia ja antoi 27 maaliin johtanutta syöttöä. Jeniseissä hän voitti kymmenen Neuvostoliiton mestaruutta (1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1991), hopean (1990) ja pronssin (1978) sekä Venäjän mestaruuden (2001) ja neljä Venäjän mestaruushopeaa (1999, 2000, 2002, 2003). Kauden 2004/2005 hän pelasi vielä Jenisein kakkosjoukkueessa.
Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueessa Anufrijenko pelasi kaudet 1980/81—1990/91, minä aikana hän saavutti joukkueessa MM-kisoissa kolme kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Venäjän maajoukkueessa hän pelasi kausina 1992/93 ja 1994/95, ja voitti kaksi MM-hopeaa.
Kaudella 2005/06 hän aloitti Jenisein päävalmentajana.