tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juha Salo (jääkiekkoilija)

Juha Salo (19. helmikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija ja salibandyn pelaaja. 
Jääkiekossa Salo oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edusti koko uransa Helsingin Jokereita. Salon ura kesti vuodesta 1986 vuoteen 1993. Salo oli näin ollen Jokereiden mukana I-divisioonaan putoamisessa, kuin sieltä nousemisessa takaisin SM-liigan ja ensimmäisessä 1990-luvun Suomen mestaruudessa vuonna 1992.
Jääkiekkouran jälkeen Salo pelasi vielä yhdeksän kauden verran salibandyliigaa SSV:ssä ja Viikingeissä. Hän saavutti kahdeksan SM-mitalia, joista neljä kultaa. Hän pelasi myös maajoukkueessa ja oli mukana vuoden 1998 MM-kisojen pronssijoukkueessa.
James Bolam

James Christopher Bolam (s. 16. kesäkuuta 1935 Sunderland, Tyne-and-Wear, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tohtori Arthur Gilderinä tv-sarjassa "Naapureita ja ystäviä" ("Born and Bred"), Jack Halfordina sarjassa "Ryhmä Pullman" ja Jack Fordina sarjassa "When the Boat Comes In". Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa "Midsomerin murhat" ja "Yorkshiren etsivät".
Englannin kuningatar Elisabet II myönsi James Bolamille MBE-arvonimen ansioistaan näyttelijänä vuonna 2009.
Yksityiselämä.
James Bolam on naimisissa näyttelijä Susan Jamesonin kanssa. Heillä on yksi tytär. He asuvat Wisborough Greenissä, West Sussexissa.
Oulaisten Huima

 Oulaisten Huima ry on Oulaisissa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1909. Seura toimii yleisseurana ja sen lajivalikoimassa ovat hiihto, jalkapallo, lentopallo, painonnosto, pesäpallo, suunnistus ja yleisurheilu.
Jalkapallo.
OuHun miesten joukkue pelasi jalkapalloa kaudella 2021 Länsi-Suomen Keski-Pohjanmaan Kutosessa. .
Pesäpallo.
Naisten joukkue pelasi kaudella 2021 Suomensarjan pohjoislohkossa.
. Miesten joukkue pelasi maakuntasarjassa.
Kultainen vasikka

Kultainen vasikka (vuoden 1992 raamatunsuomennoksessa "kultainen sonni") oli Raamatun mukaan israelilaisten Mooseksen poissa ollessa rakentama epäjumalankuva. Tapauksesta kerrotaan Toisen Mooseksen kirjan 32. luvussa. Sen mukaan Mooses nousi Siinainvuorelle keskustelemaan Jumalan kanssa. Hänen viipyessään kansa halusi jonkin jumalan jota palvoa, ja niin he keräsivät kaiken heillä hallussaan olleen kullan ja muotoilivat siitä vasikkaa esittävän veistoksen, joka selitettiin Jumalan kuvaksi tai symboliksi. Se oli rikos Mooseksen kymmenen käskyn ensimmäistä käskyä vastaan, johon sisältyi myös kielto tehdä palvottavia kuvia.
Rangaistukseksi Mooses määräsi vasikan sulatettavaksi, minkä jälkeen sen kulta oli jauheena sekoitettava veteen ja juotava.
Jotkut raamatuntutkijat ovat arvelleet kertomuksen liittyvän egyptiläisen Apis-jumalan palvontaan, jonka oli täytynyt tulla varhaisille israelilaisille tunnetuksi heidän ollessaan Egyptissä.
Linder (suku)

Linder on suomalainen suku, jonka yksi sukuhaara on Suomen suuriruhtinaskunnan aikana aateloitu.
Suku on peräisin Ruotsin Smålandin Lenhovdasta (kirjoitettu aiemmin muodossa Lindhovda tai Lindhofda), jossa se tunnetaan 1500-luvulta alkaen. Metsänvartija Ögge Andersinpojan poika Magnus Oegidii eli Öggenpoika otti Uppsalan yliopistoon kirjoittautuessaan kotipitäjänsä nimestä johdetun sukunimen "Linder". Magnus Linder muutti Suomeen vuonna 1744, sai Suomen vuorimestarin viran ja meni naimisiin Mustion ruukinpatruunan Henric Johan Kreijin tyttären kanssa. Magnus Linderin pojanpoika, everstiluutnanti Carl Anton Linder aateloitiin vuonna 1830 ja tämän suku introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1832 aatelisena sukuna numero 193. Carl Anton Linder adoptoi vuonna 1833 vanhemman veljensä, vuorineuvos ja Mustion () ruukin omistaja Magnus Linderin, joka kohotettiin vapaaherralliseen arvoon vuonna 1859 ja introdusoitiin seuraavana vuonna vapaaherrallisena sukuna numero 44, nimellä Linder af Svartå. Tämä vapaaherrallinen sukuhaara kuitenkin sammui vuonna 1896.
Ruukin ohella Linderin suku on omistanut Mustion kartanon Karjaalla vuodesta 1766 vuoteen 1936 sekä uudelleen vuodesta 1985. Suku omisti myös Suomen suurimpiin kartanoihin kuuluneen Kytäjän kartanon Hyvinkäällä vuosina 1861–1928.
Dennis Waterman

Dennis Waterman (24. helmikuuta 1948 Clapham, Lontoo, Englanti – 8. toukokuuta 2022 Espanja) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa tv-sarjasta "Ryhmä Pullman", jossa hän näyttelee Gerry Standingia. Hän näytteli myös elokuvissa mm. "Back in Business" ja sarjoissa "Minder" ja "The Sweeney".
Watermanin esittämä "Minderin" tunnuskappale "I Could Be So Good For You" nousi kolmanneksi Britannian singlelistoilla marraskuussa 1980. Kappale mainitaan usein Dennis Watermanin säveltämäksi, mutta todellisuudessa sen sävelsi hänen silloinen puolisonsa Patricia Waterman.
Waterman oli neljä kertaa naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Astyokhe

Astyokhe (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.
Laomedonin tytär.
Astyokhe, Troijan kuninkaan Laomedonin tytär, oli Priamoksen sisar, Telefoksen puoliso ja Eurypyloksen äiti.
Aktorin tytär.
Astyokhe, Aktorin tytär, synnytti Areelle Askalafoksen.
Simoeisin tytär.
Astyokhe, jokijumala Simoeisin tytär, oli Dardanian Erikhthonioksen puoliso ja Trosin äiti.
Atreuksen tytär.
Astyokhe, Atreuksen tytär, oli Agamemnonin ja Menelaoksen sisar, Strofioksen puoliso ja Pyladeksen äiti. Häneen ilmeisesti viitataan myös nimellä Anaksibia.
Amfionin tytär.
Astyokhe, Amfionin ja Nioben tytär, jonka Artemis surmasi nuolillaan sen jälkeen kun hänen äitinsä pilkkasi Leto tämän lapsien lukumäärästä.
Fylaksen tytär.
Astyokhe, Efyran kuninkaan Fylaksen tytär, jonka kanssa Herakles makasi valloitettuaan kaupungin. Suhteen tuloksena syntyi Tlepolemos.
Musin-Puškin

Musin-Puškin () on venäläinen kreivillinen aatelissuku. 1400-luvulla elänyt Mihail Timofejevitš Puškin on suvun kantaisä. 1500-1600 -luvuilla suvun jäsenet toimivat pienten kaupunkien päälliköinä. Kreivillinen arvo suvulle myönnettiin vuonna 1710.
Suvulla oli laajat maaomistukset myös Suomessa. Suku omisti lahjoitusmaita Vanhan Suomen alueella. 
Keisari Pietari I lahjoitti vuonna 1713 kreivi Ivan Aleksejevitš Musin-Puškinille Viipuri-Käkisalmi tien oikealta puolelta Sakkolasta 91 tilaa, jotka muodostivat Petäjärven lahjoitusmaahovin. Petäjärvi lahjoitettiin uudelleen vuonna 1740 keisarinna Annan suosikille kreivi Platon Ivanovitš Musin-Puškinille, jonka isä oli ollut saman hovitilan ensimmäinen isäntä. Keisarinna Katariina II palautti vuonna 1762 Petäjärven hovin jälleen Musin-Puškinin suvulle. Uudet omistajat, edellisen poika kaartinluutnantti Ivan Platonovitš Musin-Puškin ja hänen setänsä vuorikollegion presidentti Apollo Musin-Puškin saivat Petäjärven ”ikuiseksi ja perinnölliseksi”. Luvan saatuaan he myivät maan 18 000 ruplalla vuonna 1768 valtioneuvos Joakim von Sieversille.
Suku jatkuu edelleen Jaroslavlin alueella sekä Yhdysvalloissa, Englannissa, Ranskassa, Belgiassa, Afrikassa ja Australiassa.
Suvulle kuulunut vuoteen 1798 kuulunut 1700-luvulla rakennettu ja vuoden 1848 asuun valmistunut palatsi eli "A.I. Musin-Puškinin talo" sijaitsee Pietarissa osoitteessa Moikan rantakatu (ven. набережная мойки) 104. Kreivi Aleksei Ivanovitšin aikana talo oli kuulu taiteen- ja tieteentekijöitten kokoontumispaikkana sekä suuren taide- ja käsikirjoituskokoelman kotina.
Viinipuu

Viinipuu on suomalaislaulaja Viktor Klimenkon studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999.
Albumi sisältää orkesterisovituksia tunnetuista virsistä.
Asklepios Tralleislainen

Asklepios Tralleislainen (, ; k. n. 560–570) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli kotoisin Tralleiksesta Vähästä-Aasiasta. Asklepios oli Aleksandriassa opettaneen Ammonios Hermeiaan oppilas.
Asklepios kirjoitti kommentaareja, joista on säilynyt kaksi:
Kumpikin teos vaikuttaa koostuvan Ammonioksen luennoista tehdyistä muistiinpanoista.
Andreas Feininger

Andreas Bernhard Lyonel Feininger (27. joulukuuta 1906 – 18. helmikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, joka julkaisi myös valokuvaustekniikkaa koskevaa kirjallisuutta. Hänet muistetaan myös luonnon rakenteiden tutkijana.
Elämäkerta.
Feininger syntyi Pariisissa Ranskassa, saksalais-amerikkalaiseen perheeseen. Hänen isänsä, taidemaalari Lyonel Feininger, syntyi New Yorkissa vuonna 1871. Hänen isoisänsä isä muutti Durlachista Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1848.
Feininger kasvoi ja opiskeli arkkitehdiksi Saksassa, missä hänen isänsä maalasi ja opetti Bauhausissa. Vuonna 1936 hän jätti arkkitehtuurin, muutti Ruotsiin ja keskittyi valokuvaamiseen. Ennen toista maailmansotaa 1939 Feininger muutti Yhdysvaltoihin, missä hän ryhtyi freelance-valokuvaajaksi ja vuonna 1943 meni mukaan "Life"-lehteen, jossa hän työskenteli vuoteen 1962.
Feininger tuli kuuluisaksi New York -aiheisista valokuvistaan. Hän kuvasi paljon luonnon rakenteita, luita, kuoria, kasveja, mutta harvoin ihmisiä tai muotokuvia. Feininger kirjoitti kattavia valokuvauksen käsikirjoja, joista tunnetuin on "The Complete Photographer". Vuonna 1966 American Society of Media Photographers (ASMP) palkitsi Feiningerin Robert Leavitt -palkinnolla. Vuonna 1991 International Center of Photography palkitsi Feiningerin elämäntyön saavutuksista. 
Nykyisin Feiningerin valokuvia on Center for Creative Photographyn, Museum of Modern Artin, Metropolitan Museum of Artin, National Gallery of Artin, Lontoon Victoria and Albert Museumin sekä George Eastman Housen pysyvissä kokoelmissa.
Qimendunjia

Qimendunjia (奇門遁甲 qíméndùnjiǎ, "ihmeet [ja] ovet kätkevät jian") on kiinalaisen metafysiikan haara, jonka avulla määritellään paras suunta ja ajoitus tärkeille toimille. Alun perin sitä käytettiin sotatoimien suotuisan ajoituksen ja toimintasuunnan päättämiseksi ja se oli näin osa sodanjohdon taktista osaamista.
Qimendunjia on yksi "kolmesta oppisuunnasta":
Qimendunjia oli Tang-dynastian aikana näistä arvostetuin.
Menetelmä.
Qimendunjia perustuu astronomisille havainnoille. Yin-yang, viisi elementtiä, luoshu, trigrammit, taivaalliset rungot ja maalliset oksat ovat sen työkaluja. Näiden lisäksi käytetään "ovia", "tähtiä" ja "tähtien henkiä".
Taivaallinen runko "jia" on kuin keisari tai armeijan ylipäällikkö, joka johtaa salatusta asemapaikastaan armeijaa. "Yi", "bing" ja "ding" ovat kolme ihmettä (三奇 sānqí). Nämä ovat kuin kolme kenraalia, jotka johtavat kuuttaa viiriä (六儀 liùyí): "wu, ji, geng, xin, ren" ja "gui". Viirit symbolisoivat armeijan divisioonia.
Qimen käyttää kiinalaisen aurinkokalenterin 24 auringonjaksoa, jotka jaetaan pienempiin, noin viiden vuorokauden mittaisiin osiin nimeltä ju (局 jú). On kolme tapaa määritellä ju. Tämä jakaa qimen-koulukuntia.
Jun perusteella rakennetaan kaavio, jossa on neljä kehää (盤 pán, kiekko):
Dipan (maankiekko), jolle asetetaan taivaalliset rungot ("jia" kätkettynä)&lt;br&gt;
Renpan (ihmisenkiekko), jolle asetetaan "ovet" ("men")&lt;br&gt;
Tianpan (taivaankiekko), jolle asetetaan "tähdet" sekä toinen kerros taivaallisia runkoja&lt;br&gt;
Shenpan (henkienkiekko), jolle asetetaan "tähtien henget"
Yhteensä qimen-karttoja on 1080 kappaletta.
Historia.
Qimenin historia ulottuu ainakin Taistelevien läänitysvaltioiden ajalle. 
Sunzi teoksessaan "Sodankäynnin taito" neuvoo, miten qimen-tilanteita pitää käyttää:&lt;br&gt;
"Hyvä puolustaja (on) piilossa "yhdeksän maan" alla; hyvä hyökkääjä liikkeellä (lähtee liikkeelle) ylös "yhdeksään taivaaseen"."&lt;br&gt;Tämä ohje on kirjattu salaisen sotataidon käsikirjan "Huangdi yinfujing" (黄帝陰符經 huángdì yīnfújīng, Keltaisen keisarin salainen tunniste -klassikko) qimendunjiata käsittelevään lukuun:&lt;br&gt;"Yhdeksän maata piiloutumista tai kätkemistä varten; yhdeksän taivasta sotilaiden esiintuomista varten."
"Kolmen kuningaskunnan kronikka" kuvaa Punaisen kallioseinämän taistelua (赤壁之戰 chìbìzhī zhàn) 208 eaa., jossa Han-dynastian pääministerin Cao Caon laivasto hävisi Shun kuningaskunnan kenraali Zhou Yulle. Kronikka kertoo yksityiskohtaisesti, miten sotilasneuvonantaja Zhuge Liang laski hyökkäykselle ajan, jolloin vallitseva tuulensuunta, joka oli epäsuotuisa Shun armeijalle, muuttui suotuisaksi. 
Liu Ji (1311—1375), kutsumanimeltään Bowen, oli tunnettu ennustaidoistaan. Sanotaan, että hän käytti qimendunjiaa strategiansa osana auttaakseen Zhu Yuanzhangia nousemaan valtaistuimelle Ming-dynastian perustajakeisarina.
Nykyinen käyttö.
Aikaa myöten qimenin käyttö levisi laajemmalle ja sen sovellukset monipuolistuivat. Sitä käytetään nykyään jokapäiväisempien asioiden ennustamiseen. Tavallisia käyttökohteita ovat mm. lääketieteellinen ennuste, avioliitto, synnytys, matkustaminen, opiskelumenestys, yritystoiminta ja rahatalous.
Tarvepainatus

Tarvepainatus (, lyhyesti POD) on painamistekniikka ja liiketoiminnan prosessi, jossa julkaisua painetaan vain sillä hetkellä tarvittava määrä, “täsmäpainos“. Varastoon ei paineta mitään, mutta painovalmis tiedosto tallennetaan sähköiseen varastoon odottamaan uusintapainosta. Digipainossa painaminen on nopeaa, minkä vuoksi se soveltuu parhaiten tarvepainatukseen. Esivalmisteluja ja työvaiheita tarvitaan vähemmän kuin perinteisessä painossa. Usein myös sidonta tehdään automaattisesti suoraan painovaiheen jälkeen.
Tutkijoille ja yrityksille.
Korkeakoulujen opettajat, dosentit, opiskelijat ja vastavalmistuneet julkaisevat tarvepainatuksena tieteellisiä tekstejä, kuten esseitä, seminaaritöitä, pro gradu -tutkielmia, lisensiaatin tutkielmia tai väitöskirjoja. Esimerkiksi yliopistojen vaatimat pakolliset kappaleet voidaan painattaa näin pienenä painoksena. Lisäetuna on, että teosten sisältöä voidaan päivittää koska vain ja ilman suurta vaivannäköä.
Mel Allen

Mel Allen (synt. Melvin Allen Israel 14. helmikuuta 1913 Birmingham, Alabama – 16. kesäkuuta 1996) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja ja radiotoimittaja.
Allen aloitti CBS:llä kuuluttajana vuonna 1937. Vuonna 1939 hän alkoi selostamaan aluksi sekä New York Giantsien että Yankeesien otteluita, kunnes hänestä lopulta tuli "The Voice of the Yankees". Vuonna 1943 Allen astui armeijaan, jossa ollessaan hän muutti nimensä virallisesti Mel Alleniksi. Armeijasta palattuaan hän jatkoi baseball-otteluiden selostamista ja muun muassa selosti All-Stars ottelun 24 kertaa.
Mel Allen nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1988.
Narrow Stairs

Narrow Stairs on Death Cab for Cutien, yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Britanniassa 12. toukokuuta 2008 ja Yhdysvalloissa 13. toukokuuta 2008.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Ben Gibbard ellei toisin mainittu.
Bricklin SV-1

Bricklin SV-1 oli vuosina 1974–1976 Saint Johnissa Kanadassa valmistettu takavetoinen urheiluauto. Yhdysvaltain markkinoille suunnatun auton loi miljonääri Malcolm Bricklin. Bricklinin tehdas ei kuitenkaan pystynyt tuottamaan autoja riittävän nopeassa tahdissa, eikä tehdas pystynyt tuottamaan kuin 2 854 autoa ennen kuin se joutui valtion haltuun hoitamattomien velkojen takia.
Mallinimi "SV-1" tuli sanoista "safety vehicle one" (). Auto olikin suunniteltu erityisen turvalliseksi: siinä oli integroitu turvakori, sivutörmäyssuojat sekä lasikuituinen kori. Autossa ei ollut tupakansytytintä eikä tuhkakuppia, sillä Malcolm Bricklin uskoi, että tupakointi ajon aikana ei ollut turvallista. Autossa oli myös ns. lokinsiipiovet, ja ensimmäisenä tuotantomallina autoilun historiassa Bricklin SV-1:ssä ne toimivat napin painalluksesta. Myös DeLorean DMC-12:ssa oli lokinsiipiovet, mutta ne aukesivat käsivoimin.
Voimanlähteenä Bricklinissä oli vuonna 1974 AMC:n valmistama V8-moottori, ja myöhemmin Ford Windsor -V8-moottori.
Yhtiön taloudellinen alamäki.
Bricklin oli saanut 4,5 miljoonaa dollaria lainaa autotuotannon aloittamiseen New Brunswickin provinssilta, silloisen pääministerin Richard Hatfieldin tuella. Yhtiö oli kuitenkin koko toimintansa ajan velkainen, ja eräs keskeinen ongelma olikin, että autojen myyntihinta alitti reilusti tuotantokustannukset. Asiaa mutkisti sekin, että pääministeri Hatfield oli salaisesti rahoittanut velkaista yhtiötä voittaakseen tulevat vaalit. Asian tultua ilmi osavaltion hallitus kieltäytyi 10 miljoonan dollarin lisälainan myöntämisestä, ja yhtiö ajautui selvitystilaan 25. syyskuuta 1976.
Richard Blackwell

Richard Blackwell, tunnettu nimellä Mr. Blackwell (oik. "Richard Sylvan Selzer", 29. elokuuta 1922 – 19. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen muotiasiantuntija, joka tuli tunnetuksi alettuaan laatia luetteloa huonoimmin pukeutuneista julkisuuden henkilöistä.
Blackwell esiintyi televisiossa ja laati katsauksen Oscar-juhlien pukeutumisesta. Aiemmin hän oli myös muotisuunnittelija ja suunnitteli muotihuoneensa ”House of Blackwell” nimissä juhlapukuja Yvonne DeCarlolle, Jayne Mansfieldille, Dorothy Lamourille, Jane Russellille ja Nancy Reaganille. Hän aloitti näyttelijänuran jo lapsena ja esiintyi ajoittain nimellä "Dick Ellis".
Blackwell kirjoitti kaksi kirjaa "Mr. Blackwell: 30 Years of Fashion Fiascos" ja omaelämäkerran "From Rags to Bitches".
Hänen pitkäaikainen seuralaisensa oli Robert Spencer.
Tiosyanaatti

Tiosyanaatti eli rodanidi on negatiivisesti varautunut ioni eli anioni, ja epäorgaaninen yhdiste. Tiosyanaatit ovat tiosyaanihapon (HSCN) eli vetyrodanidin suoloja. Tiosyanaatin kemiallinen kaava on [SCN]−. Lähes samankaltainen ioni on syanaatti-ioni, [OCN]−, jossa rikkiatomin tilalla on happi. Nimi rodanidi juontuu kreikan kielestä ja perustuu rautatiosyanaatin punaväriin.
Myrkyllistä kahdenarvoista elohopeatiosyanaattia on joskus käytetty pyrotekniikassa, mutta sen myrkyllisyyden vuoksi tästä on pitkälti luovuttu.
Rodanaasi-entsyymi muuntaa kehossa rajatussa määrin myrkyllistä syanidia, CN−, vähemmän vaaralliseksi tiosyanaatiksi.
Rauta(III)- ja koboltti(III)-ionien osoitusreaktiot.
Lisäämällä tiosyanaattia (esim. ammoniumtiosyanaattina) vesiliuokseen, voidaan liuoksessa mahdollisesti olevat rauta(III)-ionit havaita. SCN- nimittäin muodostaa Fe3+ kanssa vesiliuoksissa helposti havaittavan verenpunaisen hydratoituneen koordinaatiokompleksin [Fe(SCN)]2+, jonka tarkempi rakenne on [Fe(SCN)(H2O)5]2+. Osoitusreaktiossa muodostuu myös pienempiä määriä muita hydratoituneita komplekseja kuten Fe(SCN)3 ja [Fe(SCN)4]−.
Liuosten koboltti(III)-ionit voidaan havaita samalla tapaa, sillä tiosyanaatti muodostaa niiden kanssa sinisiä hydratoituneita komplekseja.
Värttinämalawinahven

Värttinämalawinahven ("Protomelas taeniolatus") on yksi afrikkalaisen Malawijärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Laji soveltuu myös akvaariossa pidettäväksi.
Koko ja ulkonäkö.
Värttinämalawinahven kasvaa yleensä noin 11 cm:n pituiseksi, mutta yli 15 cm:n mittaisia yksilöitä on tavattu. Koiras on päästään sininen ja muu vartalo on väriltään punainen. Kyljessä kulkee kaksi tummempaa juovaa. Naaras on väriltään vaatimattomamman harmaa.
Käyttäytyminen.
Erityisesti koiras voi lisääntymisaikana olla aggressiivinen. Kalan vahvasta temperamentista johtuen ei ole suositeltavaa pitää kahta koirasta samassa akvaariossa. Myös naaraita olisi hyvä olla useampi yhtä koirasta kohden. Muita lajeja kohtaan värttinämalawinahven on harvoin aggressiivinen. Useiden muiden Malawijärven kirjoahvenlajien tavoin myös värttinämalawinahvennaaraat hautovat mätiään suussa.
Vesiolot ja ravinto.
Koska värttinämalawinahven voi kasvaa suurikokoiseksi ja vaatii paljon tilaa, ei sitä tule pitää kovin pienessä akvaariossa. Parhaiten kalat viihtyvät vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C. Pääosin kala käyttää ravintonaan levää ja kasveja, mutta myös eläinplanktonia. Akvaariossa sopivaa ravintoa ovat esimerkiksi spirulina-hiutaleet.
Fred Kelly

Frederick Warren ”Fred” Kelly (12. syyskuuta 1891 – 7. toukokuuta 1974) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja 110 metrin aitajuoksun olympiavoittaja Tukholmassa 1912. 
Kelly oli syntynyt Orangessa, Kaliforniassa. Hän oli ensimmäisen vuoden opiskelija Etelä-Kalifornian yliopistossa tullessaan valituksi Tukholman olympialaisiin.
Kisoissa Kelly voitti alkueränsä ja välieränsä, jossa voittoaika oli 15,6. Loppukilpailuun selvisi viisi yhdysvaltalaista ja yksi britti. Finaalin alku oli tasainen kahdeksannelle aidalle asti, jolloin Kelly ja James Wendell olivat päässeet muista irti. Loppusileällä Kelly pääsi kärkeen ja voitti ajalla 15,1.
Kellyn neuvonantajan toimi edellisten olympialaisten voittaja Forrest Smithson. Hän oli myös hyvä kuulantyöntäjä noin 13 metrin tuloksella. Tukholman olympialaisissa Kelly osallistui myös baseballin näytösotteluun Yhdysvaltain joukkueessa.
Kelly voitti Yhdysvaltain mestaruuden 120 jaardin aitajuoksussa 1913 ja tuli toiseksi vuosina 1916 ja 1919. Hän oli ensimmäisenä maalissa myös 1915, mutta hänet hylättiin senaikaisten sääntöjen vastaisen suorituksen takia hänen kaadettuaan neljä aitaa.
Frederick Kelly kuoli Medfordissa, Oregonissa, 82-vuotiaana.
Urheilukenttä Kellyn vanhan koulun, Orange High Schoolin, lähellä on nimetty Fred Kelly Stadiumiksi.
Pertti Nykänen

Pertti Juhani Nykänen (14. heinäkuuta 1932 Lapinlahti – 10. helmikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän suunnitteli runsaasti liikemerkkejä, pöytästandaareja ja julisteita. Nykänen teki 1950-luvulla muun muassa Oy Turistiauto Ab:lle esitteitä, ilmoituksia ja julisteita. Linja-autoihin hän teki myös logoja ja kylkimainoksia.
Nykänen toimi pitkään televisiograafikkona, ensin freelancerina ja sitten eläkkeelle siirtymiseen asti Yle TV2:n vakituisena graafikkona. Monet televisio-ohjelmat ja elokuvat sisältävät Nykäsen suunnittelemia ja toteuttamia piirroksia ja tunnuksia. Myös animaatio oli Nykäsen alaa.
Maalaamisen ja piirtämisen rinnalla myös valokuvaus kuului Nykäsen työhön. Työmatkoilta kertyi laaja valokuva-arkisto. Hän piirsi myös joulukortteja.
Pertti Nykänen toimitti päivänpoliittisista ja uutisaiheista pilapiirroksia 1970- ja 1980-luvuilla muun muassa "Aamulehteen".
Ilkka Lähteenmäki

Ilkka Martti Hemminki Lähteenmäki (28. tammikuuta 1942 Helsinki – 11. toukokuuta 2022 Espoo) oli suomalainen laulaja ja viihdetaiteilija, joka tunnetaan Kivikasvot-lauluyhtyeen jäsenenä nimellä Ilkka Hemming. Hän esiintyi myös useissa televisionäytelmissä ja näytteli muun muassa Viktorin roolia elokuvassa "Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava". 
Lähteenmäki oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän työskenteli muun muassa Tukkukauppojen Oy:n tiedottajana sekä mainostoimistoalalla. Lähteenmäki toimi myös kokoomuksen kunnallispoliitiikkona Lohjalla vuoteen 2020 asti.
Lähteenmäki kuoli 80-vuotiaana lyhyen aikaa sairastettuaan. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Jarawa

Jarawa on uhanalainen andamaanilaiskieli, jonka läheinen sukulaiskieli on önge. Sitä puhutaan Rutland-saarella sekä Keski- ja Etelä-Andamaanin saarella. Kielellä on 340 puhujaa.
Jarawalla ei ole kirjakieltä.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Seestan kartano

Seestan kartano sijaitsee Nastolassa Ahtialan kylässä Kivijärven itärannalla. Kartano on ollut Ehrnrooth-suvun omistuksessa vuodesta 1791 lähtien. Kartanoon kuului 2000-luvun alussa noin 1 000 hehtaaria metsää ja 25–30 hehtaaria peltoa. Seestan kartanon on omistanut vuodesta 1997 Paul Ehrnrooth.
Kartano muodostettiin Didrich von Essen vuonna 1662 lahjoitetusta Vanhalan tilasta ja Siestan tilasta, jotka yhdistettiin Seestan ratsutilaksi vuonna 1683. Georg Magnus Sprengtporten asui kartanossa 1782–1790 ja hänen paettuaan Venäjälle Anjalan liiton jälkimainingeissa kartanon osti pakkohuutokaupassa 1791 kenraali Carl Gustaf Ehrnrooth (1744–1817).
Kartanon päärakennus on ollut nykyisellä paikallaan 1730-luvulta lähtien. G. R. Jürgensohnin suunnittelema uusklassinen päärakennus rakennettiin 1820-luvulla Kivijärven lahden perukkaan, ja empiretyylinen siipirakennus valmistui 1848. Kartanon talouspihalla sijaitsee kivinavetta (vanhimmat osat vuodelta 1836), vuonna 1900 valmistunut sikala sekä tiilinen tallirakennus vuodelta 1926. Kartanon puistoon liittyy myös laaja Kivijärven rannalla sijaitseva luonnonpuisto. Kartanon itäpuolella on 1900-luvun alkupuolelta peräisin olevia työväenasuntoja, metsävartijan asuinrakennus sekä sepän pajarakennus. Kartanon lähistöllä sijaitsee myös nykyisin päiväkotina toimiva Seestaan entinen koulu jonka kenraali Casimir Ehrnrooth rakennutti vuonna 1889.
Kartanossa on harjoitettu myös pienimuotoista teollisuustoimintaa. Kaukas Oy:n omistama, vuonna 1904 perustettu Seestan rullatehdas toimi vuoteen 1935 saakka ja kartanon saha sekä Seestanjoen Kaarkoskessa sijainnut vesimylly olivat toiminnassa aina 1940-luvulle saakka.
Museovirasto määritteli vuonna 2009 Seestan kartanon valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Ruut Kiiski

Ruut Kiiski (s. 1984) on suomalainen kapellimestari. 
Kiiski on johtanut muun muassa Radion sinfoniaorkesteria, Turun filharmonista orkesteria, Malmön sinfoniaorkesteria ja Orchestre national des Pays de la Loirea. Tammikuussa 2022 hän debytoi kapellimestarina Norlannin oopperassa, Uumajassa. Monipuolisena muusikkona ja lauluinstrumentin kanssa pitkään työskennelleenä Kiiski viihtyy parhaiten oopperamusiikin parissa, mutta hänen vahvuuksiinsa kuuluu myös kiinnostus uuteen musiikkiin. Kiiskin töistä mainittakoonkin naissäveltäjien nykyooppera- ja -oratorioteokset. Vuonna 2017 hän johti ensiesitykset Pauliina Isomäen oratoriosta "Vuorisaarna" (Turun filharmoninen orkesteri) sekä Riikka Talvitien poikkeuksellisesta radio-oopperasta "Kylmän maan kuningatar" (Radion sinfoniaorkesteri). Samana vuonna hän toimi myös Leif Segerstamin assistenttina Turun musiikkijuhlien "Die Kalewainen in Pochjola" -oopperaproduktiossa. 
Ruut Kiiski on valmistunut kapellimestariksi Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta vuonna 2015. Hän on aikaisemmin valmistunut Sibelius-Akatemiasta kirkkomuusikoksi ja kuoronjohtajaksi. Kiiski on kehittänyt osaamistaan osallistumalla kansainvälisille mestarikursseille muun muassa Valeri Gergijevin (Turku, 2016) ja Herbert Blomstedtin (Tukholma, 2015) johdolla.
Ruut Kiiski aloitti viisivuotiaana viuluopinnot Luoteis-Uudenmaan musiikkiopistossa mutta siirtyi pian viulusta pianoon. Espoon musiikkiopistossa hän opiskeli myös yhtyelaulua Uli Korhosen ja Pasi Hyökin johdolla ja lauloi pitkään Pasi Hyökin johtamassa EMO Ensemble -kamarikuorossa. Kiiski valmistui Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osastolta musiikin maisteriksi vuonna 2008 pääinstrumenttinaan musiikinjohto. Opettajinaan hänellä on ollut muun muassa Timo Nuoranne, Seppo Murto ja Hannu Norjanen. Kiiski jatkoi kuoronjohdon opintojaan Matti Hyökin johdolla. Syksyllä 2010 hän suoritti kuoronjohdon A-tutkinnon erinomaisin arvosanoin. Ennen kapellimestariopintojaan Kiiski johti Helsingissä muun muassa Akateemista Laulua ja Cantabile-kuoroa. Tukholmassa Kiiski opiskeli kapellimestariksi B. Tommy Anderssonin johdolla. 
Syyskuusta 2020 alkaen hän toimii Tampereen Filharmonisen Kuoron taiteellisena johtajana.Kiisken isä on sellisti Hannu Kiiski.
Kiialan kartano

Kiialan kartano () sijaitsee noin 3 kilometriä Porvoon keskustasta pohjoiseen. Kartanoon kuuluu nykyään 400 hehtaaria peltoa ja se on ollut 1920-luvulta saakka vuorineuvos Göran J. Ehrnroothin perheen hallussa. Kartano oli myös taiteilija Albert Edelfeltin syntymäkoti. 
Kiialan kartanon historia ulottuu keskiajalle ja se oli Stålarm-suvun kantatilana 1300-luvulta 1600-luvulle. Kartanon vuodelta 1796 peräisin olevan kaksikerroksisen puisen päärakennuksen rakennutti kenraali Carl Johan Adlercreutz. Alun perin rokokootyylinen päärakennus muutettiin 1830-luvulla empiretyyliseksi ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin 1880-luvulta. Carl Axel Lewin perusti 1880-luvulla kartanoon viinatehtaan, jonka rakennukset toimivat nykyisin juhla- ja kokoustiloina. Kartanoon johtaa Porvoon suunnalta pitkä puukujanne.
Kiialan kartano oli 2000-luvun alussa Suomen suurin sokerijuurikkaan viljelijä ja siellä kasvatetaan myös heinää hevosia varten.
Leppäkosken kartano

Leppäkosken kartano sijaitsee Hämeessä Janakkalassa Leppäkosken kylässä. Kartanon historia alkaa 1500-luvulta, jolloin sen omisti lainlukija Knuutti Antinpoika.
Kartanon päärakennus rakennettiin alun perin yksikerroksisena 1800-luvun alussa. Sen yhteyteen rakennettiin vuosina 1854–1855 symmetriset sivurakennukset ja vuonna 1873 itse päärakennusta jatkettiin kaksikerroksisena. Kartanopihan pohjoispuolella sijaitsevat talousrakennukset. Kartanon puisto on peräisin 1800-luvun alkupuolelta. Kartanon alueella on myös Leppäkosken yli johtava puusilta. 
Uno Cygnaeus syntyi Leppäkosken kartanossa 1810. Vuonna 1857 syntyi kartanon sivurakennuksessa Ida Aalberg, jonka isä Antti Ahlberg oli kartanossa renkinä ja myöhemmin ratamestarina Leppäkoskella.
Ivantejevka

Ivantejevka () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmaan laskevan Utša-joen rannalla 41 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupungin läpi kulkee Jaroslavlin rautatieltä Bolševosta Frjazinoon haarautuva sivurata (Ivantejevakan asema). Asukkaita on 57 100 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1586 mainitaan "Vantejevon" kylä, jonka nimeksi myöhemmin vakiintui "Ivantejevka". Paikkakunnalla sijaitsi Venäjän ensimmäinen paperitehdas. 1800-luvulla puoliväliin mennessä syntyi puuvillakehräämö, kirjoituspaperi- ja tapettitehdas. Vuonna 1873 perustettiin värjäämö, joka vuonna 1926 muutettiin trikootehtaaksi. Vuosina 1929–1930 taajaman läpi rakennettiin Bolševon ja Frjazinon välinen rautatie, ja vuonna 1931 avattiin pellavakehräämö. Vuonna 1936 Ivantejevkan taajamasta tuli kaupunki.
Pekka Lehti

Pekka Veli Lehti (s. 23. tammikuuta 1965 Joensuu) on suomalainen basisti, säveltäjä ja tuottaja.
Ura.
Pekka Lehti aloitti ammattiuransa 1983 J. Karjalainen &amp; Mustat Lasit -yhtyeessä. Värttinä-yhtyeeseen hän liittyi 1991 Tom Nymanin varamieheksi. Hänestä tuli Värttinän vakituinen jäsen 1992. Hän vaikutti yhtyeessä basistina, säveltäjänä ja sovittajana vuoteen 2002 saakka. Pekka Lehti perusti vuonna 2000 Aito Records -levymerkin ja julkaisi ensimmäisen oman albuminsa "Outo voima". Myöhemmin hän on julkaissut omalla nimellään albumin "Sohjo" vuonna 2003 sekä kokoonpanolla Lepistö&amp;Lehti albumin "Helsinki" 2008. Hän on vaikuttanut mm. kokoonpanoissa Pekka Lehti &amp; Outo voima, ZetaBoo ja The J.P.'s. Tällä hetkellä hän toimii aktiivisesti yhtyeissä Dalindeo ja Lepistö&amp;Lehti. Pekka Lehti esiintyy yli kuudellakymmenellä äänitteellä. Hän on viime vuosina tehnyt paljon elokuvamusiikkia.
Yksityiselämä.
Pekka Lehden puoliso on toimittaja Baba Lybeck.
Vuonna 2020 Lehti ja puoliso Baba Lybeck sairastuivat koronavirukseen. Lehti joutui viikoksi sairaalahoitoon ja kärsi yli kahden viikon ajan rajuista oireista. Lehti sekä Lybeck ovat sittemmin parantuneet.
Nikolai Larionov

Nikolai Jevgenjevitš Larionov (, s. 19. helmikuuta 1957 Olhava, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jalkapalloilija.
Puolustajana tai keskikentällä pelannut Larionov edusti suurimman osan urastaan pietarilaista Zenitiä, jonka kapteenina hän myös lopulta toimi. Hän voitti joukkueessa Neuvostoliiton-mestaruuden vuonna 1984. Uransa loppupuolella Larionov pelasi ulkomailla Ruotsissa ja Suomessa.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Larionov teki ensiesiintymisensä 23. maaliskuuta 1983 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Pelaamassaan 19 maaottelussa hän teki kaksi maalia, joista toisen EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan vuonna 1983. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1986 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi alkulohkon otteluissa Ranskaa ja Unkaria vastaan.
Pelaajauransa jälkeen Larionov on toiminut valmentajana Zenitin juniorikoulussa sekä apuvalmentajana seuran edustusjoukkueessa.
Ai-tšam

Ai-tšam on kieli, jota puhutaan Guizhoussa Kiinassa. Se kuuluu thailaisten kielten kamsuikieliin. Vaihtoehtoiset nimet kielelle ovat jiamuhua, jinhua ja atsam.
Ai-tšamin kielessä on peräti 11 toonia.
Costa Crociere

Costa Crociere S.p.A () on italialainen risteily-yhtiö, joka on perustettu vuonna 1854. Yhtiö siirtyi kokonaan risteilytoimintaan 31. maaliskuuta 1948; sitä ennen se oli toiminut rahtiliikenteessä. Costa Crocieren kotisatama sijaitsee Savonassa Pohjois-Italiassa. Yhtiö vaihtoi kotisataman sinne vuonna 2005, mikä on lisännyt turistien määrää kaupungissa.
Costa Crociere on Euroopan suurin risteily-yhtiö 14 aluksellaan. Kaikki alukset on sisustettu italialaisella tyylillä. Laivoilla on voimassa pukeutumissäännöt. Yhtiön toiminta-alueeseen kuuluvat Välimeri, Pohjois-Eurooppa, Karibia, Intian valtameri, Lähi-itä, Kaakkois-Aasia ja Etelä-Amerikka. Costa Crociere kuuluu maailman suurimpaan risteilyvarustamoon Carnival Corporation &amp; PLC:hen.
End of Love

End of Love on Anna Abreun debyyttialbumin ensimmäinen single sekä samalla hänen ensimmäinen singlensä. Se sai ensisoittonsa NRJ-radiokanavalla 26. kesäkuuta 2007 ja se julkaistiin digitaalisesti samana päivänä. Kappaleesta muodostui yksi loppukesän soitetuimmista kappaleista.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Teemu Brunila.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Abreun toisessa kotikaupungissa Sintrassa Portugalissa. Videossa hän laulaa ja kävelee rannalla sekä säveltää videokappaletta "poikaystävänsä" kanssa. Musiikkivideon on ohjannut Jaakko Manninen.
Listasijoitukset.
Suomen virallisella latauslistalla se oli parhaimmillaan sijalla 1. Singlelistalla se sai parhaan sijoituksensa sen ensimmäisellä viikolla.
Andamaanilaiset kielet

Andamaanilaiset kielet on kielikunta, johon kuuluvat Andamaanien alkuperäiskansojen kielet. Suurin osa niistä on kuitenkin hävinnyt, ja viimeistenkin puhujamäärät lasketaan yhteensä sadoissa. Useimmista hävinneistä kielistä on jäänyt vain sanaluetteloita ja monista ei mitään. Kielet voidaan jakaa kahteen ryhmään, Isojen-Andamaanien kieliin (Great Andamanese) ja Pienten-Andamaanien kieliin. Näitä on pidetty joskus myös eri kielikuntina, sillä yhteistä perussanastoa on kovin vähän.
Kielikunta jaetaan edelleen kahteen tai kolmeen alaluokkaan. Vaihteluväli johtuu siitä, että sentinelin kieltä ei ole luokiteltu.
Bale

Balen kieli (tunnettu myös nimillä Akar-Bale, Balwa) on kuollut eteläinen Isojen-Andamaanien kieli, jota puhuttiin aiemmin Ritchien saaristossa sekä Havelockin ja Neillin saarilla Andamaaneilla Intiassa.
Kiellä ei ollut tunnettua kirjallista standardia.
Bea (kieli)

Bean tai Aka-Bean kieli on kuollut Isojen-Andamaanien kielten eteläiseen haaraan kuulunut kieli, jota puhuttiin Etelä-Andamanin saaren pohjois- ja länsirannalla Andamaaneilla Intiassa.
Kielellä ei ollut kirjallista standardia.
Beaglensalmi

Beaglensalmi eli Beaglen kanaali sijaitsee Etelä-Amerikan Tulimaassa mantereen eteläkärjessä. Se erottaa toisistaan Tulimaan pääsaaren Isla Grande de Tierra del Fuegon pienemmistä saarista, joiden nimet ovat Nueva, Picton, Navarino, Hoste, Londonderry ja Stewart Islands. Salmen itäosa on osa Chilen ja Argentiinan välistä rajaa, länsiosa kuuluu kokonaan Chilelle. 
Salmi on noin 240 kilometriä pitkä ja kapeimmasta kohdastaan vain viisi kilometriä leveä. 
Salmen pohjoisrannalla sijaitsee maailman eteläisin kaupunki Ushuaia. Kanaali on nimetty alueen kartoitustyössä käytetyn "HMS Beagle" -laivan mukaan. Laivan tunnetuin matkustaja oli Charles Darwin.
Erich Adickes

Erich Adickes (1866–1928) oli saksalainen filosofi, joka oli professorina Tübingenissä vuodesta 1904. Adickes ansioitui julkaisemalla mallikelpoisia painoksia Kantin teoksista ja Kantin jälkeenjääneitä käsikirjoituksia. Hän oli Ernst Haeckelin vastustaja ja kirjoitti teoksessaan "Kant contra Haecke": "En usko persoonalliseen maailman ulkopuoliseen jumalaan yhtään enempää kuin hän, en siihen että hän on luonut maailman, enkä ruumiista erilliseen aineettomaan sieluun."
Adickes oli Tübinger Burschenschaft Derendingian jäsen.
Kokkolan Talviharmonikka

Kokkolan Talviharmonikka on vuonna 1998 aloittanut musiikkifestivaali Kokkolassa, joka järjestetään yleensä helmikuun loppupuolella. Viikon mittainen festivaali pyrkii tuomaan esille monimuotoista musiikkia, jossa harmonikka on mukana instrumenttina tavalla tai toisella.
Kokkolan Talviharmonikka sai Finland Festivals -statuksen vuonna 2006, kun se järjestettiin kahdeksatta kertaa. Tapahtuman taiteellisena johtajana on toiminut sen alusta asti harmonikkataiteilija Raimo Vertainen. Vuonna 2007 festivaali keräsi noin 3 000 kävijää. 
Vuonna 2010 festivaalin teemana oli Toivo Kärki. Muun ohessa järjestettiin yhteistyössä Kokkolan Kaupunginteatterin kanssa konsertti "Lauluni aiheet" Kärjen ja Reino Helismaan keskeisestä tuotannosta. Laulusolistina oli vuoden 1997 Tangokuningas Matti Korkiala, säestäjänä harmonikalla tai bandoneonilla Sari Viinikainen.
Kede

Keden tai Aka-Keden kieli oli Isojen-Andamaanien kielten pohjoiseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhuttiin Keski-Andamanin saaren keskiosissa Andamaaneilla Intiassa.
Kielellä ei ollut tunnettua kirjallista standardia.
Kol (kieli)

Kolin tai Aka-Kolin kieli oli Isojen-Andamaanien kielten keskeiseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhuttiin Keski-Andamanin saaren kaakkoisosassa Andamaaneilla Intiassa.
Kielellä ei ollut tunnettua kirjallista standardia.
Kolme oppisuuntaa

Kolme oppisuuntaa (三式 sānshì) ovat kiinalaisten metafyysisten oppien huipentuma, koska niiden taitaminen edellyttää kiinalaisen kosmologian keskeisten teorioiden hallitsemisen käytännön työssä. Kolme oppisuuntaa ovat:
Taiyi edustaa lähinnä taivaan toimintaa (天元 tiānyuán).&lt;br&gt;
Qimen edustaa lähinnä maan toimintaa (地元 dìyuán).&lt;br&gt;
Liuren edustaa lähinnä ihmisen toimintaa (人元 rényuán).&lt;br&gt;
Oppisuuntien vaatima oppineisuuden taso merkitsi sitä, että vain harvat korkeasti koulutetut oppineet, virkamiehet ja upseeriston jäsenet pystyivät käyttämään niitä ammattimaisesti. Kolme oppisuuntaa olivat alun perin osa sotastrategista osaamista. 
Vasta vuodesta 2005 lähtien oppisuuntien opetusta on ollut tarjolla lännessä. Erityisesti "qimen" on pitkälle koulutetun fengshui-ammattilaisen työkalu.
Rolf de Maré

Rolf de Maré (1888–1964) oli ruotsalainen taiteenkeräilijä ja balettiseurue Ballet Suédois'n luoja. 
de Marén äidinpuoleinen suku oli Ruotsin rikkaimpia, joten hänellä oli varallisuutta taiteenkeräilyyn ja balettiseurueen ylläpitoon. Hänen äitinsä oli taiteilija Ellen Roosval von Hallwyl ja hänen isoäitinsä oli taiteenkerääjä Wilhelmina von Hallwyl. Hänen isänsä oli diplomaatti Henrik de Maré ja isäpuolensa taidehistorioitsija Johnny Roosval, joka toimi pojan kotiopettajana. de Maré vietti suuren osan nuoruuttaan Berliinissä, jossa hänen isänsä oli sotilasattaseana sekä Sveitsissä ja Ranskassa tuberkuloosiparantoloissa. Hän matkusti laajalle matkalle Aasiaan ensimmäisen kerran 1911-1912.
de Marén ystävä ja myöhemmin rakastettu, taidemaalari Nils Dardel auttoi de Maréta taiteenkeräilyssä 1912 lähtien ja oli myös balettiseurueen lavastaja. He matkustelivat yhdessä laajasti ympäri maailmaa 1914-1917. Dardel esitteli hänelle 1918 tanssija Jean Börlinin (1893—1930), josta tuli de Marén rakastettu, balettiseurueen ensitanssija ja pääkoreografi. 
Vuonna 1920 oikeistolehdissä alkanut loanheittokampan sai de Marén lähtemään balettiryhmänsä kanssa Pariisiin, jossa hän asui loppuelämänsä. 
Hän keräsi tanssiaiheisen arkiston ja tanssiin liittyvien esineiden kokoelman, joka avautui 1933 maailman ensimmäisenä tanssimuseona ja tutkimuslaitoksena Les Archives Internationales de la Danse. Osan kokoelmasta hän lahjoitti myöhemmin Ranskan valtiolle, ja se sijoitettiin Pariisin oopperan museoon ja kirjastoon. 
Omaa balettiseuruettaan ja Euroopan ulkopuolista tanssia koskevan aineiston hän lahjoitti kotimaahansa ja perusti 1952 Tukholmaan Dansmuseetin, jolle hän myös testamenttasi koko omaisuutensa.
Hän lahjoitti kokoelmastaan taidetta myös Moderna museetille.
Havukka-ahon ajattelija (elokuva)

Havukka-ahon ajattelija on Kari Väänäsen ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin. Tapahtumat sijoittuvat sotienjälkeiseen Kainuuseen ja kertovat omalaatuisesta metsätyömiehestä ja korpifilosofista Konsta Pylkkäsestä. Se sai ensi-iltansa koko maassa 15. tammikuuta 2010. Elokuvan on tuottanut MRP Matila Röhr Productions.
Tarina.
Kainuulainen metsämies Konsta Pylkkänen (Kai Lehtinen) on omaperäisten ajatelmiensa takia paikallinen kuuluisuus korpimailla. Pylkkänen on yhteisön syrjimä yksinäinen susi, mutta toisaalta myös verraton metsäfilosofi, jota moni ihailee. Miehellä vaikuttaa myös olevan hämärä menneisyys, josta liikkuu monenlaisia huhuja. Hänen paras ystävänsä on Mooses Pessi (Ilkka Heiskanen), joka ymmärtää Konstaa, ja Havukan pieni Nikke (Konsta Pöyliö), joka ihailee tätä pohjattomasti.
Mooses Pessin suosituksesta Konsta Pylkkänen pestataan kahden helsinkiläisen tutkijan, maisteri Ojaston (Hannu-Pekka Björkman) ja maisteri Kronbergin (Tommi Korpela), apumieheksi näiden tehdessä kenttätöitä Lentualla. Yllättävien sattumusten kautta Pylkkänen itse päätyy tieteellisen läpimurron avaintekijäksi: hänen satimeensa osuu pyymetso, harvinainen pyyn ja metson ristisiitos.
Paluumatkalla korpimailta kotiin Pylkkänen vie maisterit yöpymään toisen paikallisen kuuluisuuden, Kuoliaaksinaurattajan (Aake Kalliala) taloon. Kuoliaaksinaurattajan sanotaan nimensä mukaisesti naurattaneen ihmisiä kuoliaaksi ja helsinkiläistutkijatkin päätyvät hänen käsittelyynsä.
Kun pyymetsolöydös julkistetaan, Pylkkänen saa nimensä paikallislehteen ja tieteen historiankirjoitukseen. Samalla hän todistaa ympäristölleen että omalaatuisten ajatelmien takana piilee todellista neroutta.
Tuotanto.
Projektiin alun perin kiinnitetty Pirkka-Pekka Petelius vetäytyi elokuvan pääroolista kesken kuvausten keväällä 2009 ja hänen tilalleen tuli Kai Lehtinen. Elokuva kuvattiin Puolangalla ja Kuhmossa kesällä 2009. Kai Lehtinen eläytyi vahvasti Konsta Pylkkäsen rooliin. Kuvausten aikana Lehtinen ei esimerkiksi suostunut peseytymään viikkoihin saadakseen aidon vaikutelman ja päästäkseen lähemmäksi Pylkkäsen olemusta. 
Vastaanotto.
Elokuva sai porrastetun ensi-illan Suomessa Veikko Huovisen ja ohjaaja Kari Väänäsen kotiseuduilla Lapissa ja Kainuussa 25. joulukuuta 2009 neljässä kaupungissa, Kajaanissa, Kemijärvellä, Kuhmossa ja Kuusamossa, ja rikkoi ensi-iltaviikonloppunaan paikallisia katsojaennätyksiä. Avausviikonloppunaan 15.–17. tammikuuta elokuva sai yli 25 600 katsojaa.
Tv-Nytissä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,3.
Bon kieli

Bon tai aka-bon kieli oli pohjoisiin isojen-andamaanien kieliin kuuluva kieli, jota puhuttiin Intiassa Andamaanien saaristossa Pohjois-Andamanin saarella ja North Reef Islandilla. Andamaanien kielten arvioidaan olleen lähtöisin Afrikasta. Osaa niistä arvioidaan puhutun 70 000 vuoden ajan.
Bon kielen viimeinen puhuja Boa Sr kuoli tammikuussa 2010. Muutamaa kuukautta ennen aka-bon kielen sammumista kuoli viimeinen koran kielen puhuja.
Koran kieli

Koran tai Aka-Koran kieli oli keskisiin isojen-andamaanien kieliin kuuluva kieli, jota puhuttiin Pohjois-Andamanin saarella ja Smith Islandilla Andamaaneilla Intiassa.
Kielen viimeinen puhuja kuoli marraskuussa 2009.
Seuraavan vuoden alussa kuoli samalla seudulla viimeinen bon kielen puhuja.
Bun B

Bernard Freeman (s. 19. maaliskuuta 1973), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Bun B, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on tunnettu hip hop-ryhmä UGK:n entisenä jäsenenä. 
Ura.
Bun B aloitti uransa Pimp C:n kanssa perustamalla yhtyeen nimeltä UGK 1980-luvun lopulla. Vuonna 1992 UGK sai sopimuksen Jive Recordsin kanssa. UGK:n Debyyttialbumi Too Hard To Swallow” nousi heti listoille. Seuraava yhtä hyvin menestyvä albumi oli Jay-Z:n Big Pimpin'-mukana Kun Pimp C joutui vankilaan vuonna 2003 Bun B vieraili muiden räppäreiden albumeilla ja julkaisi mixtapen nimeltä Legends. Bun B:n Albumi "Trill" ilmestyi vuonna 2005 ja se nousi 1. sijalle American Billboard 200 chart and number one on the Top R&amp;B/Hip Hop Albums chartissa. Hänen toinen sooloalbuminsa "II Trill" ilmestyi toukokuussa 2008. Albumilla on "Angel in the Sky" -niminen kappale, joka on omistettu Pimp C:lle. Bun julkaisi kolmannen sooloalbuminsa "Trill OG:n" 3. elokuuta 2010. Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan Billboard 200 -listan sijalle 4. Albumilta julkaistiin singlet "Countin' Money", "Trillionaire", "Just Like That" ja "Put It Down". Bun B esiintyi Suomessa elokuussa 2011.
Bun B julkaisee vuonna 2012 "Keep It Trill IVEver" albumin.
Yksityiselämä.
Bun B on naimisissa vaimonsa Queenien, kanssa. Heidän perheeseensä kuuluu myös kaksi lasta Queenien entisestä avioliitosta.Toinen lapsista on Hip-Hop artisti Young B
Tšari

Tšarin tai Aka-Carin kieli oli pohjoisiin Isojen-Andamaanien kieliin kuulunut kieli, jota puhuttiin Pohjois-Andamanin saarella ja pienemmillä lähisaarilla Andamaaneilla Intiassa.
Kielellä ei ollut tunnettua kirjallista standardia.
Jake Thomas

Jake Thomas (s. 30. tammikuuta 1990 Knoxville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on häntä vanhemmat veli ja sisko.
Lapsuus.
Hänen isänsä on näyttelijä että myös kirjoittaja ja äitinsä on myöskin näyttelijä. Vanhempiensa myötä hän sai kuuluuisuutta jo nuorena, ja näytteli monissa tv-mainoksissa jo ennen varsinaista uraansa.
Ura.
Uransa hän aloitti TV-sarjoilla, ja seuraavana vuonna hän oli mukana ensimmäisessä elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "A.I. – Tekoäly", "The Cell", "Eddien suuri saariseikkailu" ja "Lizzie McGuire Popstar" sekä televisiosarjoista "Lizzie McGuire", "Ilman johtolankaa", "Kolmas kivi auringosta" ja "Teho-osasto".
Aitomahongit

Aitomahongit ("Swietenia") on mahonkikasveihin ("Meliaceae") heimoon kuuluva trooppinen puusuku, johon kuuluu kolme lajia. Lajit kasvavat luontaisina Karibialla, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Mahongeista saadaan hyvin kovaa, kestävää ja arvostettua mahonkia. Puuntuotannollisesti tärkeimmät lajit ovat karibianmahonki ja hondurasinmahonki. Nykyään mahongin sijasta kaupoissa myydään usein mahongin nimellä "Khaya"-suvun puista, erityisesti bassaminkaijamahongista saatua puutavaraa.
Suojelu.
Kaikki kolme mahonkilajia ovat CITES-listattuja. Amerikasta tulevan mahongin kauppa on tiukassa valvonnassa, mutta Kaakkois-Aasiasta tulevan viljellyn puutavaran rajoitukset ovat höllempiä. Kansainväliset luonnonsuojelujärjestöt kuten Greenpeace, Maan ystävät ja Rainforest action network haluavat että mahonkilajien tuhoutuminen ja harvinaistuminen saadaan pysäytettyä tiukoilla rajoituksilla.
Barry Nelson

Barry Nelson (aik. Robert Haakon Nielsen; 16. huhtikuuta 1917 San Francisco – 7. huhtikuuta 2007 Bucksin piirikunta, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Nelson syntyi vuonna 1917 San Franciscossa Kaliforniassa. Hän kasvoi Oaklandissa ja opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Nelson valmistui vuonna 1941 ja aloitti näyttelijänuransa. Nelson näytteli James Bondia vuonna 1954 valmistuneessa William H. Brownin ohjaamassa lyhytelokuvassa Casino Royale. Hän oli sittemmin ehdolla myös ensimmäiseksi pitkien elokuvien James Bondiksi, mutta rooliin valittiin Sean Connery. 
Lukuisten elokuvaroolien lisäksi Nelson esiintyi myös monissa televisio-ohjelmissa, kuten sarjoissa "Alfred Hitchcock esittää", "The Alfred Hitchcock Hour" ja "Dallas".
Barry Nelson oli naimisissa kaksi kertaa. Hän kuoli 89-vuotiaana.
W.

W. on George W. Bushin elämään ja presidenttikausiin perustuva elämäkertaelokuva vuodelta 2008. Elokuvan tuotti ja ohjasi Oliver Stone, käsikirjoitti Stanley Weiser, ja sen pääosassa nähdään Josh Brolin. Kuvaukset alkoivat 12. toukokuuta 2008 Louisianassa, ja elokuva sai ensi-iltansa 17. lokakuuta 2008. The Motion Picture Association asetti elokuvalle ikärajaksi 13, mutta Suomessa ikäraja on K-7.
Dardanit

Dardanit () olivat traakialais-illyrialainen heimo, joka asutti antiikin Makedonian pohjoispuolella sijainnutta Dardaniaa suunnilleen nykyisen Kosovon alueella. Dardanien kaupunkeja olivat muun muassa Ulpiana (nyk. Pristina), Naissus (Niš), Vicianum (Vučitrn) ja Scupi (Skopje). Heimon pääkaupunkina toimi Damastion.
Dardanit olivat usein uhkana makedonialaisille, jotka joutuivatkin usein sotaan dardaneja vastaan. Makedonian kuningas Perseus teki onnistuneen sotaretken heitä vastaan vuonna 170 eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. dardanit hyökkäsivät yhdessä scordiscien ja maedien kanssa Rooman Macedonian provinssiin. Roomalaiset kukistivat dardanit 6 jaa. ja vuonna 87 Dardania liitettiin Moesia superiorin provinssiin. Keisari Diocletianus erotti Dardanian Moesia superiorista noin vuonna 284 ja teki siitä erillisen Dardanian provinssin.