Esko Häkli

Esko Antero Häkli (s. 30. marraskuuta 1936 Kaukola) on suomalainen kirjastonhoitaja. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitajana 1976–2001.
Häkli on kansainvälisimpiä suomalaisia kirjastoalan vaikuttajia, ja hän on työskennellyt useiden kansainvälisten järjestöjen luottamustehtävissä. Erityisesti hän on pitänyt yhteyttä Pohjoismaiden, Saksan, Venäjän ja Viron kirjastoihin. Tutkijana hän on paneutunut erityisesti kirjahistoriaan ja julkaissut lukuisia kirjahistoriallisia artikkeleita lähinnä ruotsalaisissa ja saksalaisissa tieteellisissä julkaisuissa. Häkli on julkaisuissaan liikkunut myös kirjasto- ja oppihistorian alueella.
Elämä ja ura.
Häkli on ollut vuodesta 1976 naimisissa filosofian maisteri Gunilla Häklin (o.s. Berglund) kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta (1957–1976) Eeva-Liisa Viljasen kanssa Esko Häklillä on kaksi lasta.
Häkli tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1955. Hän kirjoittautui Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan mutta alkoi pian opiskella myös historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui pääaineenaan Suomen historia filosofian kandidaatiksi 1960 ja filosofian lisensiaatiksi 1972.
Kirjastouransa Häkli aloitti harjoittelijana Helsingin yliopiston kirjastossa. Toimittuaan 1960-luvun alusta Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirjaston hoitajana hän siirtyi 1969 takaisin yliopiston kirjastoon, jossa työskenteli osastopäällikkönä ja vt. ylikirjastonhoitajana. Ylikirjastonhoitajan virkaan hänet nimitettiin 1976, jolloin hän sai samalla virkaan kuuluvan professorin nimen ja arvon.
Helsingin yliopiston kirjastossa Häkli ajoi johtajakautenaan läpi useita muutoksia ja kehityshankkeita. Rotundan tilat muutettiin avohyllykokoelmaksi ja tutkijoiden työtiloiksi. Maan alle valmistui suuri ilmastoitu varasto. Kirjaston viereinen Fabiania saatiin erikoiskokoelmien käyttötilaksi. Mikkeliin perustettiin kirjaston mikrokuvaus- ja konservointikeskus. Kirjaston perusluettelot, kansallisbibliografia ja ääniteluettelo muunnettiin verkkokäyttöisiksi. Kirjaston näyttelytoiminta laajeni ja vakiintui. Häklin perustama ja toimittama oppihistoriallinen aikakauslehti "Opusculum" ilmestyi kirjaston julkaisemana 1981–1995.
Häklin aikana pantiin kirjastossa alulle monia tutkimushankkeita, kuten Nordenskiöldin karttakokoelman luettelointi, suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen bibliografia (Bibliographia Studiorum Uralicorum), Vanha kansallisbibliografia 1488–1800 ja Jean Sibeliuksen Koottujen teosten toimittaminen. Näistä viimeksi mainittu aloitettiin 1996, ja Häkli johti toimituskuntaa alusta vuoden 2019 loppuun.
Häklin aikana Helsingin yliopiston kirjaston asema Suomen tieteellisten kirjastojen verkoston keskuksena vahvistui oleellisesti. Kansalliskirjasto vastaa kirjastojen ATK-järjestelmän ja elektronisen kirjaston (FinELib) ylläpidosta ja kehittämisestä ja toimii kansallisena kokoelmien digitointikeskuksena. Kirjallisuuden arkistokokoelman kerääminen ja kansallisbibliografian toimittaminen on laajennettu käsittämään myös äänitteet. 
Häklin toiminta tieteellisten kirjastojen atk-järjestelmän aikaansaamiseksi ja kehittämiseksi alkoi tieteellisten kirjastojen atk-tavoitetoimikunnan mietinnön (1972) kirjoittamisesta ja jatkui suunnitteluelimien puheenjohtajana 1972–1981. Hän tuki voimakkaasti ensimmäisen yhteisen kirjastojärjestelmän (VTLS) käyttöönottoa ja johti seuraavan järjestelmän valintaa. 
Opetusministeriö on käyttänyt Häkliä kirjastoautomaation suunnittelutyöryhmien lisäksi lukuisten komiteoitten ja yhteiselinten jäsenenä ja puheenjohtajana. Näistä mainittakoon tieteellisen informoinnin neuvosto (pj. 1972–1978, vpj. 1985–1991), tietohuollon neuvottelukunta (jäsen 1991–1997), Suomen kirjallisuuden tiedotuskeskuksen neuvottelukunta (pj. 1984–1989) ja Suomen Saksan-instituutin hallitus (vpj. 1995–1997, pj. 1998–2008).
Häkli on ollut myös laaja-alainen yhteiskunnallisen keskustelun ja kulttuurin edistäjä. Hän toimi Suomalaisen Suomen (nykyään Kanava) toimitussihteerinä, vt. päätoimittajana ja toimituskunnan jäsenenä 1967–1982. Hän oli Books from Finland -lehden toimituskunnan puheenjohtaja 1976–2001. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran valtuuskunnan jäsen hän oli 1971–1982 ja hallituksen jäsen 1984–1999. Sibelius-Seuran hallituksen jäsenenä Häkli toimi 1992–2009 ja seuran puheenjohtajana 2002–2009. Ainola-säätiön hallituksessa hän oli jäsenenä 2005–2019.
Pohjoismaisen tietohuollon yhteistyöelimen Nordinfon jäsenenä Häkli oli kaikkiaan 17 vuotta ja puheenjohtajana kaksi kolmivuotiskautta (1977–1979 ja 1989–1991). Eurooppalaisten tutkimuskirjastojen yhdistyksen LIBERin (Ligue des bibliothèques de recherche européennes) varapresidenttinä Häkli toimi 1990–1994 ja presidenttinä 1995–1998. Hän oli myös Euroopan kansalliskirjastojen johtajien konferenssin (CENL) jäsen.
Häkli vaikutti aikakauslehden Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen (myöh. Nordisk tidskrift för bibliotekshistoria) toimituksen jäsenenä 1990-2007. Kiinnostus kirjan historiaan vei Häklin vuosiksi 2005–2016 hallituksen jäseneksi yhdistykseen Föreningen nordiska pappershistoriker. Vuosina 2009–2016 hän oli yhdistyksen lehden "Nordisk Pappershistorisk Tidskrift" vastaava toimittaja.
Esko Häklin eläkevuosien kirjalliseen toimintaan sisältyy muun muassa Pietarin tiedeakatemian suomalaissyntyisen akateemikon A. J. Sjögrenin (1794–1855) yli 8 000-sivuisten päiväkirjojen toimitustyö verkkoversioksi. Hankkeen aloitti professori Michael Branch, ja Esko Häkli saattoi sen loppuun useiden eri kieliä hallitsevien asiantuntijoiden avustamana.