tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Broadcasters

Broadcasters oli suomalainen tuotantoyhtiö. Se on tuottanut monia suosittuja ohjelmia, esimerkiksi vuodesta 2006 alkaen esitettyä "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmaa. Broadcasters omisti Media-Active Oy:n, joka tuotti useita ohjelmia 1990-luvulla. Nimen käyttö kuitenkin lopetettiin ja sillä julkaistut ohjelmat julkaistiin jatkossa Broadcastersin nimellä. Broadcasters omisti myös Intervisio-tuotantoyhtiön yhdessä MTV:n kanssa. Broadcastersin perustivat vuonna 1990 Saku Tuominen ja Juha Tynkkynen, jotka toimivat myös yhtiön vastaavina tuottajina. Molemmat jättivät yrityksen vuonna 2009. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Teea Hyytiä, joka toimi aikaisemmin Jarowskij Suomi Oy:n toimitusjohtajana. Broadcastersin liikevaihto vuonna 2000 oli 3 miljoonaa euroa.
Monet Broadcastersin ohjelmista perustuvat ulkomaisiin formaatteihin. Alkuperäisistä ohjelmaformaateista "Far Out", "Tilt.tv" ja "W-tyyli" on myyty myös ulkomaille. Keväällä 2005 ruotsalainen Zodiak Television osti Broadcastersin. Zodiakin yhdistyttyä Banijay Entertainmentin kanssa Broadcasters-nimen käytöstä luovuttiin vuonna 2016, ja ohjelmatuotanto jatkui nimellä Banijay Finland.
Broadcastersin logo on myös tunnettu. Siinä kaksi valokeilaa muodostaa sydämen, savu nousee ja nainen nauraa. Nauruäänen on esittänyt Minna von Reiche.
Näkymätön mies (televisiosarja 2000–2002)

Näkymätön mies () on Yhdysvalloissa vuosina 2000–2002 tuotettu televisiosarja. Sarjan pääroolia, entistä murtovarasta Darien Fawkesia, esitti Vincent Ventresca. Fawkes muuttuu näkymättömäksi päähänsä asennetun ”elohopearauhasen” ansiosta.
Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta, yhteensä 46 jaksoa. Sarjan alkuperäisidea perustui H. G. Wellsin romaaniin "Näkymätön mies".
Bujumburan kansainvälinen lentoasema

Bujumburan kansainvälinen lentoasema on lentoasema Bujumburassa, Burundin suurimmassa kaupungissa ja entisessä pääkaupungissa.
Vuonna 2008 lentoaseman kautta kulki noin 120 000 matkustajaa.
F-Zero

F-Zero on futuristinen kilpa-ajopeli, joka julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille Japanissa vuonna 1990. Pelin suosio johti useisiin jatko-osiin käsikonsoleille, kotikonsoleille sekä pelihalleille. Peli oli konsolinsa ensimmäinen julkaisu Super Mario Worldin jälkeen.
"F-Zero" oli ensimmäinen SNES-peli, joka käytti hyväkseen SNES:n Mode 7 -ominaisuutta, joka mahdollisti rotaatio- ja skaalausefektin. "F-Zero" käytti sitä hyväkseen simuloidakseen 3D-ympäristöjä.
Spysheriff

Spysheriff on haittaohjelma, joka on naamioitu näyttämään vakoiluohjelmien poisto-ohjelmalta. Se pystyy aiheuttamaan tietokoneelle ei-toivottuja muutoksia ja vaikeasti poistettavia ongelmia.
Spysheriff-klooneja.
Spysheriffin kehittänyt yhtiö on huomannut ihmisten tulleen tietoisiksi Spysheriffin todellisesta luonteesta ja onkin kehittänyt erinimisiä ja erinäköisiä Spysheriff-klooneja, joilla on kuitenkin sama käyttöliittymä ja toimintatapa. Alla on luettelo klooneista:
Poistaminen.
Sovelluksen poistaminen onnistuu esimerkiksi seuraavasti:
Tyrnävän kirkko

Tyrnävän kirkko on Tyrnävän seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Tyrnävän kirkonkylässä. Puisen uusgotiikkaa edustavan kirkon on suunnitellut Oulun lääninarkkitehti F. W. Lüchow. Muodoltaan se on päätytornillinen pitkäkirkko, jonka torni on länsipäädyssä. Istumapaikkoja sillä on 750 ja pinta-alaa 300 neliömetriä. Kirkon rakennustyöt aloitettiin 1873 ja kirkkoherra Samuel Strömmer vihki kirkon käyttöön 2. lokakuuta 1881.
Tyrnävän seurakunta sai Limingan seurakunnan kappelin oikeudet vuonna 1655. Itsenäiseksi seurakunnaksi Tyrnävä pääsi vuonna 1889. Seurakunnalle kuuluu myös Temmeksen kirkko.
Alttaritaulun "Paimenten kumarrus" on maalannut taidemaalari T.G. Tuhkanen vuonna 1907. Kaksi kelloa ovat vuosilta 1727 ja 1908.
Aiemmat kirkot.
Tyrnävän ensimmäinen kirkko lienee rakennettu maaherra Erik Soopiin toimikaudella vuosina 1644–1648. Kun tyrnäväläiset saivat kappeliseurakunnan oikeudet alettiin varsin pian rakentaa uutta kirkkoa vanhan paikalle. Vuonna 1670 valmistunut länsitornillinen tukipilarikirkko on ollut hyvin samantyylinen kuin samoihin aikoihin rakennettu naapuripitäjän Kempeleen kirkko. Rakentajina lienevät olleet Kempeleen kirkon rakentaja Matti Härmä sekä Pietari ja Matti Suorsa. Myös kirkon kellotapuli on valmistunut samaan aikaan. Tämä kellotapuli myytiin huutokaupalla vuonna 1769. Sen tilalle oli kiiminkiläinen Heikki Väänänen rakentanut uuden tapulin jo 1762.
Vanha kirkko paloi tuhopoltossa 24. marraskuuta 1865.
Steve Gadd

Steve Gadd (s. 9. huhtikuuta 1945 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen rumpali. Hänet tunnetaan yhteistyöstään Paul Simonin, Steely Danin, Joe Cockerin, Bob Jamesin, Chick Corean, Eric Claptonin, ja monien muiden jazz- ja pop-muusikoiden kanssa. 
Gadd aloitti rummunsoiton seitsemänvuotiaana ja 11-vuotiaana pääsi jo soittamaan trumpetisti Dizzy Gillespien kanssa.
High Schoolin jälkeen Gadd opiskeli Manhattan School of Musicissa kaksi vuotta, minkä jälkeen siirtyi Eastman School of Musicin Rochesteriin. Tuolloin hän soitti muiden nuorten ja lupaavien jazz-muusikoiden kanssa. Opintojen jälkeen Gadd soitti usein Chuck Mangionen yhtyeessä.
Armeijan jälkeen Gadd perusti lyhytaikaisen kvartetin, jonka hajottua 1973 hän aloitti studiomuusikon uransa. 1970- ja 1980-lukujen aikana hän osallistui myös kiertueisiin eri artistien kanssa, vaikka suosikin usein studiouraa kiertueiden kustannuksella. 1970-luvun loppuun mennessä Gaddista oli tullut kysytty rumpali.
Olimpiada Ivanova

Olimpiada Vladimirovna Ivanova (, s. 26. elokuuta 1970 Munsjuty, Tšuvassia) on venäläinen kävelijä ja nelinkertainen arvokisamitalisti. Hän keskittyy pääasiassa 20 kilometrin matkalle.
Ensimmäisen kerran Ivanova ylsi kansainvälisten kisojen palkintosijoille vuoden 1997 kävelyn maailmancupissa Podebradyssä sijoituttuaan 10 kilometrillä toiseksi. Ensimmäisen suurvoittonsa Ivanova käveli vuonna 2001 kävelyn Euroopan cupista 20 kilometrin matkalta. Samana vuonna hän voitti kultaa Edmontonin MM-kisoista silloisella maailman kaikkien aikojen parhaalla ajalla 1.27.48. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan mestaruuden Münchenin kisoissa ajalla 1.26.42. Samana vuonna maailmancupissa Torinossa hän oli toinen. 
2004 Ateenan olympialaisissa Ivanova käveli hopealle ajalla 1.29.16 voiton mentyä neljän sekunnin erolla Athanasia Tsumelekalle. Vuotta myöhemmin Helsingin MM-kisoissa hän voitti kultaa ME-ajalla 1.25.41.
Suomen Unicef

Suomen Unicef ry eli Suomen Unicef -yhdistys perustettiin vuonna 1967. Se on yksi Unicefin 34 kansallisesta komiteasta. Suomen Unicefin pääsihteerinä toimii Annina Tanhuanpää. Yhdistyksen hallituksessa on yhdeksän jäsentä ja puheenjohtajana toimii Miimu Airaksinen. Suomen Unicefin tehtävä on edistää lapsen oikeuksien toteutumista keräämällä varoja Unicefin pitkäkestoisiin kehitysohjelmiin ja hätäapuun sekä tiedottamalla lapsen oikeuksista ja maailman lasten tilanteesta suomalaisille. 
Suurin osa kerätyistä varoista kohdistuu Lastenrahastoon, josta ne suunnataan heikoimmassa asemassa olevien lasten auttamiseen kaikkialla maailmassa. Hätäavun lisäksi Suomen Unicef kerää varoja omiin nimikko-ohjelmiinsa. Vuonna 2019 nimikko-ohjelmia on seuraavissa maissa: Vietnam, Kenia, Intia, Nepal ja Bolivia. Lisäksi Suomen Unicef osallistuu kansainväliseen koulutuksen parantamiseen tähtäävään Schools for Asia ja Schools for Africa -kampanjaan, jonka toimii 11 Aasian ja Afrikan maassa.
Unicef julkaisee säännöllisin väliajoin raportteja toiminnastaan ja edistymisestään kehitysapuohjelmissa. Suomen Unicef välittää raporttien informaatiota eteenpäin tiedotteissa ja tiedotustilaisuuksissa sekä ylläpitää nettisivuja, sosiaalisen median kanavia ja julkaisee lehteä omasta toiminnastaan.
Suomen Unicef tekee yhteistyötä eri ministeriöiden ja järjestöjen kanssa sekä seuraa Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien sopimuksen toteutumista Suomessa.
Lapsen oikeuksien sopimuksen määräaikaisraportit.
Suomen Unicef osallistuu lapsen oikeuksien sopimuksen määräaikaisraportointiin. Suomen kolmas määräaikaisraportti sopimusta koskien käsiteltiin YK:n Lapsen oikeuksien komiteassa syyskuussa 2005.
AlphaDream

Alphadream Corporation, Ltd. () oli Tokiossa sijaitseva japanilainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin vuonna 2001. Nintendon toisen osapuolen tuottajana AlphaDream on kehittänyt pelejä Game Boy Colorille, Game Boy Advancelle ja Nintendo DS:lle.
Yhtiö ajautui konkurssiin lokakuussa 2019.
Ottawa Senators

Ottawa Senators () on kanadalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Ottawa Ontarion provinssissa. Seura kuuluu NHL-liigan Itäisen konferenssin Atlantin divisioonaan.
Ottawa Senators on nykymuodossaan perustettu vuonna 1992, mutta samanniminen seura oli olemassa jo vuosina 1893–1934. Nykyinen Senators aloitti NHL:ssä kaudella 1992–1993 samaan aikaan Tampa Bay Lightningin kanssa. Senators pelaa kotiottelunsa 20 500 -paikkaisella Canadian Tire Centre -areenalla.
NHL:n runkosarjassa Senators on parhaimmillaan sijoittunut divisioonansa ensimmäiseksi kausilla 1998–1999, 2000–2001, 2002–2003 ja 2005–2006. Kaudella 2006–2007 seura voitti konferenssinsa loppuotteluissa Buffalo Sabresin otteluin 4–1 ja eteni ensimmäistä kertaa historiassaan Stanley Cupin loppuotteluihin, joissa se kohtasi läntisen konferenssin voittajan Anaheim Ducksin. Senators hävisi kuitenkin finaaleissa voitoin 1–4. 
Seuran omistaa kanadalainen miljardööri Michael Andlauer.
Taisto Ahtola

Taisto Olavi Ahtola (27. huhtikuuta 1917 Pori – 13. elokuuta 2000 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari ja Hämeenlinnan taidemuseon pitkäaikainen intendentti. 
Henkilöhistoria.
Ahtolan vanhemmat olivat rautatieläinen Otto Sigurd Ahtola ja Tekla Elina Nordström ja puoliso vuodesta 1942 taidemaalari Rakel Elina Koskinen. Heidän lapsiaan olivat liiketaloustieteen professori Olli Ahtola, taidehistorioitsija Leena Ahtola-Moorhouse ja ekonomisti Juha Ahtola. Ahtola valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1941 ja toimi opettajana Huittisissa 1944–1950 ja Hämeenlinnassa kansalaiskoulun opettajana 1950–1953. Hän toimi myös Hämeenlinnan taidemuseon perustamisen ja rakentamisen primus motorina ja museon pitkäaikaisena johtajana ja intendenttinä. Ahtola sai Pro Finlandia -mitalin 1967 ja professorin arvonimen vuonna 1974.
Taiteellinen tuotanto.
Ahtola piti ensimmäisen näyttelynsä Raumalla vuonna 1948. Näyttelyura jatkui 1980-luvulle asti. Hän oli mukana myös Purnu-ryhmän näyttelyissä 1967–1987 ja Sysmän Suvi-Pinxssä. Ahtola maalasi 1950-luvulla väriekspressionistisia teoksia. 1960-luvulla hän kuvasi kokemuksiaan sotavuosista synkillä töillä. 1970-luvulta alkaen hänen töissään on ollut paljon ihmishahmoja.
Päivi Akonpelto

Päivi Elina Akonpelto (s. 26. toukokuuta 1967 Uurainen) on suomalainen näyttelijä. Hänet on palkittu parhaan naispääosan Jussilla roolistaan vuoden 1995 elokuvassa "Suolaista ja makeaa", ehdolla hän on ollut myös roolistaan "Säädyllisessä murhenäytelmässä" (1998).
Akonpelto on näytellyt noin kolmessakymmenessä Suomen Kansallisteatterin tuotannossa vuodesta 1990 alkaen.
Darren Campbell

Darren Campbell (s. 12. syyskuuta 1973 Manchester, Englanti) on englantilainen yleisurheilija.
Darren aloitti uransa voittamalla nuorten Euroopan-mestaruuden 100 sekä 200 metrillä vuonna 1991 Thessalonikissa, Kreikassa. Seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti molemmilla matkoilla hopeaa Ato Boldonin takana.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998 Campbell voitti kultaa sadalla metrillä ja pikaviestissä Ison-Britannian joukkueessa.
Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti hopeaa 200 metrillä. Vuonna 2004 Ateenassa hän voitti olympiakultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa. He voittivat toiseksi tulleen Yhdysvaltain joukkueen 1 sadasosasekunnilla kauden parhaalla tuloksella 38,07.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Campbell voitti kultaa pikaviestissä. Pian kisojen jälkeen elokuussa 2006 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Toni Sihvonen

Toni Sihvonen (s. 19. helmikuuta 1971 Seinäjoki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän on nykyisin Oulun Kärppien valmennustiimissä, ja hänen ensimmäinen kautensa valmentajana oli .
Sihvosen veli Petteri Sihvonen on valmentaja ja jääkiekkojournalisti.
Pelaajaura.
Sihvonen pelasi ensimmäisen kautensa aikuisten tasolla kaudella 1989–1990, jolloin hän pelasi I-divisioonassa Hockey-Reippaassa. Reipas nousi kaudeksi SM-liigaan ja Sihvonen pelasi aina kauteen asti seurassa, kunnes kaudeksi siirtyi Turun Palloseuraan. TPS:ää Sihvonen edusti myös kaudella ja molempien kausien aikana Sihvonen edusti myös toista turkulaista seuraa, Kiekko-67:ää. Kaudella 1993–1994 voitti SM-liigassa hopeaa ja mestaruuden kaudella 1994–1995.
Sihvonen jatkoi uraansa kaudella HIFK:ssa. Kaudella hän voitti toisen Suomen mestaruutensa. Seuraavalla kaudella, , Sihvonen voitti HIFK:ssa hopeamitalin, ja pääsi ensimmäistä kertaa edustamaan Suomea maailmanmestaruuskilpailuissa. Kyseisissä vuoden 1999 Norjan MM-kilpailuissa Suomi oli toinen. Sihvonen edusti HIFK:ta kauteen , jona aikana Sihvonen ehti olla vielä kaksissa MM-kisoissa: 2000 Venäjän MM-kisoissa Suomi oli kolmas ja vuoden 2001 Saksan MM-kisoissa Suomi oli toinen.
Sihvonen pelasi Ruotsin Elitserienissä kaudella 2001–2002, AIK:ssa. Kaudeksi Sihvonen palasi Helsinkiin, nyt Jokereihin. Välivuoden jälkeen Sihvonen siirtyi kaudeksi Oulun Kärppiin, jossa voitti kolmannen Suomen mestaruutensa. Tämän jälkeen Sihvonen palasi kaudeksi Lahteen, jossa seuran nimi oli nyt Pelicans. Pelattuaan myös kauden Lahdessa, Sihvonen siirtyi Itävallan pääsarjassa pelaavaan unkarilaisseuraan, Alba Volán Székesfehérváriin.
Pelattuaan kauden 2007–2008 Unkarissa, Sihvonen palasi Suomeen, ja Mestiksessä pelaavaan Vaasan Sportiin. Sportissa Sihvonen voitti kaudella 2008–2009 Mestiksen mestaruuden. Pelaajauransa Sihvonen päätti Sportissa kaudella 2009–2010.
Lähteet.
Tomi Einonen

Tomi Einonen (s. 17. huhtikuuta 1970 Eura) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt huhtikuusta 2018 lähtien MTV Uutisten vastaavana päätoimittajana ja Mediahub Helsingin toimitusjohtajana. Einonen on työskennellyt MTV3:n uutistoimituksessa vuodesta 1999 muun muassa toimittajana ja uutisankkurina. 
Einonen on työskennellyt aiemmin Yleisradion Poliisi-TV:ssä. Hän on myös ohjannut "Pohjantähden alla" -sarjassa vuonna 1999 esitetyt ohjelmat "Yön turvaajat" ja "Katulamppu keskellä merta".
Einosen aviopuoliso on Yleisradion uutistoimittaja Piia Pasanen, ja pariskunnalla on kaksi lasta.
László Kubala

László Kubala Stecz (10. kesäkuuta 1927 Budapest, Unkari – 17. toukokuuta 2002 Barcelona, Espanja) oli syntyperältään slovakialais-unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Kubala oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja edusti urallaan muun muassa Ferencvárosia, Slovan Bratislavaa, Vasasia, Barcelonaa ja Españolia. Pisimpään, vuodet 1951–1961, hän edusti espanjalaista Barcelonaa, jossa hän teki pelaamassaan 345 ottelussa 274 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien ja voitti useita mestaruuksia. Kubalaa on pidetty Barcelonan historian parhaana pelaajana. Hän muodosti joukkueen tehokkaan hyökkäyslinjan Basoran, Césarin, Manchónin ja Morenon kanssa. Hän pelasi myös Tšekkoslovakian, Unkarin ja Espanjan maajoukkueissa.
Pelaajauransa jälkeen Kubala siirtyi valmentajaksi ja luotsasi useita seurajoukkueita pääasiassa Espanjassa. Vuodet 1969–1980 hän toimi Espanjan maajoukkueen valmentajana ja johdatti joukkueen vuoden 1978 MM-kilpailuihin ja 1980 EM-kilpailuihin.
László on Kubalan etunimen unkarinkielinen muoto. Nimi esiintyy maasta ja kielestä riippuen yleisesti myös muodoissa Ladislav, Ladislao ja Ladislau. Monimuotoiset sukujuuret omannut Kubala piti itseään kosmopoliittina.
Saavutukset pelaajana.
Barcelona
Michelle Wie

Michelle Sung Wie West (, s. 11. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen golfinpelaaja. Hän voitti ammattilaisurallaan vuosina 2005–2023 yhden naisten major-turnauksen, Yhdysvaltain avoimet 2014.
Varhaisvuodet.
Wie syntyi Honolulussa Havaijilla amerikankorealaiseen maahanmuuttajaperheeseen ja alkoi pelata golfia nelivuotiaana. Kymmenvuotiaana hän teki oman henkilökohtaisen lyöntipeliennätyksensä 64, 18-reikäisellä "Olomana Golf Links" -kentällä, joka on Havaijin suosituin links-tyylinen golfkenttä. Samana vuonna hänestä tuli nuorin golfaaja, joka oli päässyt USGA:n amatöörikilpailuun. Samalla hän eteni naisten "U.S Amateur Public Links" -reikäpeliotteluun isoäitinsä mailoilla pelaten.
Amatöörivuodet 2002–2004.
Wie voitti vuonna 2002 Havaijin avoimen lyöntipelikisan kolmentoista lyönnin erolla toiseksi tulleeseen Cindy Rarickiin. Hänestä tuli myös nuorin LPGA:n kisaan selviytynyt nainen, sillä hän pelasi "Takejufi Classicissa" kaksi kierrosta, mutta ei selvinnyt kolmannelle kierrokselle.
Vuonna 2003 Wiestä tuli nuorin pelaaja, joka on selvinnyt karsintarajan yli LPGA:n kilpailussa. Muutama kuukausi sen jälkeen hän voitti historiallisesti "Women's Amateur Public Links" -kilpailun ja teki uuden ennätyksen ollessaan nuorin minkään USGA:n järjestämän aikuisten kilpailun voittaja.
Vuonna 2004 Wiesta tuli neljäs nainen, joka on koskaan osallistunut miesten joukossa PGA-kilpailuun. Hän pelasi 72–68 (par 70) ja jäi yhden lyönnin päähän loppukierroksen karsintarajan ylittämisestä.
Vuonna 2003 Wie nimettiin Yhdysvaltain joukkueeseen Curtis Cupiin ja hänestä tuli nuorin pelaaja Yhdysvaltain joukkueen pelaajana. Jos Wie olisi ollut ammattilainen jo vuonna 2004, hän olisi ansainnut 250 000 dollaria voitoistaan.
Ammattilaisura.
Wie oli jo pitkään kerännyt huomiota sekä pituutensa (185 cm) että pitkien draiviensa vuoksi. Wien avauslyöntien keskiarvot olivat 16-vuotiaana noin 255 metrin luokkaa.
Wie aloitti kautensa vuonna 2005 osallistumalla jälleen PGA:n Sony Openiin Havaijilla, mutta pääsemättä taaskaan loppukierroksen karsintarajan yli. Sen jälkeen hän kilpaili taas LPGA:lla sijoittuen toiseksi SBS Openissa Turtle Bayssa. Sinä samaisena kesäkuuna hän sijoittui toiseksi LPGA Championship -kilpailussa. U. S. Women's Openissa, Wie oli kolmen kierroksen jälkeen jaetulla kolmannella sijalla, mutta viimeisen kierroksen tulos 82 pudotti hänet jaetulle 23. sijalle. Viikko sen jälkeen Wie yritti taas päästä miesten kilpailun loppukierroksen karsintarajan yli, mutta jäi tällä kertaa kahden lyönnin päähän.
Wie osallistui PGA-kiertueella kutsupelaajana kaikkiaan kahdeksaan kilpailuun selviytymättä jatkokierroksille kertaakaan.
Vuonna 2006 "Time"-lehti valitsi Wien ”niiden 100 henkilön joukkoon, jotka muokkaavat maailmaamme”.
Wie voitti ensimmäinen ammattilaisturnauksensa Meksikossa marraskuussa 2009. 
Wie ilmoitti vuonna 2023 lopettavansa ammattilaisuransa.
Bileam

Bileam esiintyy Raamatussa, sen 4. Mooseksen kirjan 22–24 luvuissa sekä muutamissa muissa tekstikohdissa. Bileam oli "Beorin" poika. Bileam oli kuninkaan palvelija.
Moabilaisten kuningas Balak Zipporin poika luotti Bileamin voimiin ja halusi, että Bileam kiroaisi Israelin kansan. Bileam neuvotteli moneen otteeseen Balakin miesten kanssa ja sen jälkeen itse Balakin kanssa. Matkalla Balakin luo Bileamin aasi poikkesi tieltä kolme kertaa ja joka kerralla Bileam löi aasiansa. Kolmannen kerran jälkeen enkeli ilmestyi hänelle. Bileam teki Balakin kanssa kolmesti seitsemän uhrialttaria, mutta siunasikin israelilaiset. Lopulta neuvottelut Balakin ja Bileamin välillä raukesivat tyhjiin ja molemmat lähtivät omiin suuntiinsa.
Bileam kuoli israelilaisen sotilaan miekaniskuun.
Bileamin merkitys.
Ihmistä voidaan verrata Bileamiin kun hän tekee asioita omien ajatustensa mukaan kuuntelematta selvää järjen puhetta luullen sitä tyhmyydeksi.
Ailakkavaara

Ailakkavaara () on tunturi Suomen Käsivarren Lapissa, Kilpisjärven alueella Enontekiön kunnassa. Sen korkeus on 910 metriä. Alue on tunturivaelluksen harrastajien suosiossa; läheisellä Ailakkajärvellä on autiotupa. Muotonsa vuoksi Ailakkavaara on herkkä lumivyöryille, ja ainakin talvella 2002 siellä on sellainen tapahtunutkin.
Rimmel

Rimmel on brittiläinen kosmetiikka-alan yritys, joka on perustettu vuonna 1834. 
Liikkeen perustaja Eugene Rimmel työskenteli isänsä apulaisena, kunnes perusti oman liikkeensä Lontoon keskustaan Regent Streetille. Hänen kuollessaan vuonna 1887 pojat jatkoivat liikkeen pitoa. Yrityksen omistaja on vaihtunut monta kertaa, mutta vuodesta 1996 se on ollut Coty, Inc:n tytäryhtiö.
Rimmelin meikkejä pidetään kohtuullisen halpoina. Rimmelin mainoskasvona on vuodesta 2001 esiintynyt malli Kate Moss. Mossin ohella Rimmelin mainoskasvoina toimivat Sophie Ellis-Bextor ja Lily Cole.
Celebi

Celebi tai Çelebi voi tarkoittaa seuraavia:
Julius Ailio

Julius Edvard Ailio (vuoteen 1897 Ax) (19. heinäkuuta 1872 Loppi – 4. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Muinaistieteellisen toimikunnan Museoviraston esihistoriallisen osaston johtaja 1898–1905. Hänen suurteoksensa vuodelta 1909 käsittelee Suomen kivikautisia asuinpaikkoja. Ailio tutki useita merkittäviä kivikautisia asuinpaikkoja, Rapolan muinaislinnaa ja Pattijoen Kastellin jätinkirkkoa.
Elämäkerta.
Julius Ailion vanhemmat olivat kansakoulun opettaja Johan Ax ja hänen puolisonsa Johanna Ax. Ailio suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon 1909 ja toimi sen jälkeen Helsingin yliopiston arkeologian dosenttina 1910–1926. Ailion väitöskirja (1922) käsitteli Venäjän kivikauden kysymyksiä. Muinaistieteellisen toimikunnan / Kansallismuseon / esihistoriallisen osaston johtaja hänestä tuli 1920. Hän oli siviilitoimituskunnan päällikkönä ja senaattorina Tokoin senaatissa vuonna 1917 ja Tannerin hallituksen opetusministerinä 1926–1927. Kansanedustajana Ailio toimi sosiaalidemokraattisen puolueen edustajana vuosina 1919–1922 ja 1924–1933.
Hän oli Työväen akatemian johtokunnan ensimmäinen puheenjohtaja, eli esimies vuosina 1924–1933. Hän pyrki opetuksessaan vapauttamaan opiskelijat aikaisemman vähäisen koulutuksen aikaansaamasta kiihkokansallis-uskonnollisesta painolastista ja korosti luonnontieteiden merkitystä. Työväen Akatemian historian mukaan hän edisti opiskelijoiden tutustumisretkiä Helsingissä eri kohteisiin . Hänet on haudattu Kauniaisiin Työväen akatemian puutarhaan. Kallion kyljessä olevaan osittain luonnon muovaamaan syvennykseen louhittiin erikseen hylly, johon tuhkauurna sijoitettiin. Päälle kiinnitettiin metallinen muistolaatta.
Michelle Pfeiffer

Michelle Marie Pfeiffer (s. 29. huhtikuuta 1958 Santa Ana, Kalifornia) on 
yhdysvaltalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hän on saanut myös kolme Oscar-ehdokkuutta.
Elämä ja ura.
Michelle Pfeifferin isä Richard oli ilmastointialan urakoitsija ja äiti Donna kotirouva. Pfeifferilla on kolme sisarusta, joista Dedee Pfeiffer on myös näyttelijä.
Pfeiffer varttui Midway Cityssä. Hän voitti nuorena useita kauneuskilpailuja. Vuonna 1976 hän valmistui Fountain Valleyn high schoolista Orangen piirikunnassa. Sen jälkeen hän kävi Golden West Collegea Huntington Beachissa ja opiskeli oikeussalitoimittajaksi.
Vuonna 1978 Pfeiffer voitti Miss Orange County -kauneuskilpailun ja sijoittui kuudenneksi Miss Kalifornia -kilpailussa. Hän palkkasi itselleen agentin ja alkoi käydä koe-esiintymisissä. Hän sai pieniä rooleja tilannekomediasarjoissa kuten "Seikkailujen saari" ja "Autovarkaiden painajainen".
Vuonna 1980 Pfeiffer näytteli pienissä rooleissa romanttisessa komediassa "Neljänkympin villitys" ja komediassa "Hollywoodin svengijengi". Pfeifferin ensimmäinen merkittävä rooli oli vuoden 1983 rikoselokuvassa "Scarface – arpinaama". Sitä seurasivat muun muassa roolit elokuvissa "Ladyhawke – Legenda haukasta" (1985) ja "Noidat" (1987).
Pfeiffer sai Oscar-ehdokkuudet roolisuorituksistaan elokuvissa "Valheet ja viettelijät" (1988), "Loistavat Bakerin pojat" (1989) ja "Rakkauden kenttä – Love Field" (1992). "Loistavista Bakerin pojista" hän voitti Golden Globe -palkinnon vuonna 1990.
Pfeifferin muita menestyselokuvia 1990-luvulta ovat esimerkiksi "Frankie &amp; Johnny" (1991), "Batman – paluu" (1992) ja "Viattomuuden aika" (1993). Pfeiffer jatkaa uraansa edelleen, ja hän muun muassa esittää Janet van Dyneä Marvel Cinematic Universen elokuvissa, alkaen elokuvasta "Ant-Man and the Wasp" (2018).
Yksityiselämä.
Pfeiffer oli vuosina 1981–1990 naimisissa Peter Hortonin kanssa. Vuonna 1993 hän meni naimisiin David E. Kelleyn kanssa ja sai hänen kanssaan pojan.
Aiolialaiset

Aiolialaiset () olivat yksi antiikin Kreikan pääheimoista. Klassisella kaudella aiolialaisten pääalueita olivat Thessalia, Boiotia sekä Vähän-Aasian luoteisrannikon Aiolis, mukaan lukien Lesboksen saari. Aiolialaiset puhuivat aiolialaista murretta.
Historia.
Aiolialaiset saivat nimensä Aiolokselta, jota pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa heimon kantaisänä. Heimo asutti alun perin Thessaliaa ja Boiotiaa keskisessä Manner-Kreikassa. Aiolialaisia asui myös Aitoliassa ja Peloponnesoksen pohjoisosissa. Niin kutsuttujen doorilaisvalloitusten aikaan noin 1100-luvulla eaa. aiolialaisia muutti ensin Lesboksen saarelle ja sitten myös Vähän-Aasian luoteisrannikolle, joka sai heimon mukaan nimen Aiolis.
Kieli ja kulttuuri.
Aiolialaisten puhuma aiolialainen kreikka oli yksi klassisen kreikan päämurteista. Aiolialaisella murteella sai alkunsa kreikkalaisten vanhin lyyrinen runous, jota edustavat ennen kaikkea Alkaios ja Sapfo.
Sharon Stone

Sharon Vonne Stone (s. 10. maaliskuuta 1958 Meadville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Stone aloitti elokuvauransa 1980-luvun alussa pienillä sivuosarooleilla. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen vuoden 1992 menestyselokuvan "Basic Instinct – vaiston varassa" myötä, joka nostatti kohun valtavirran elokuvissa harvinaisen rohkeiden eroottisten kohtaustensa vuoksi.
Stone sai vuoden 1995 elokuvasta "Casino" Golden Globen ja Oscar-ehdokkuuden.
Nuoruus.
Sharon Stone syntyi vuonna 1958 pennsylvanialaisen tehdastyöläisen perheeseen. Hän voitti kauneuskilpailuja teini-ikäisenä. Valmistuttuaan high schoolista hän pääsi yliopistoon kirjoitusstipendillä ja opiskeli pääaineinaan luovaa kirjoittamista ja taiteita. Samaan aikaan hän harrasti näyttelemistä ja palkkasi itselleen näyttelemisopettajan.
Ura.
Stone muutti New Yorkiin vuonna 1977 ja työskenteli vuosien ajan Fordin mallitoimistossa, esiintyen esimerkiksi "Charlie"-hajuvesimainoksissa. Ensimmäisen pienen elokuvaroolinsa Stone teki Woody Allenin elokuvassa "Muistelmia – Stardust Memories" (1980). Sitä seurasi pitkä sarja melko vähäpätöisiä rooleja.
Stonen ensimmäinen huomattava rooli oli Arnold Schwarzeneggerin esittämän sankarin vaimona toimintatrillerissä "Total Recall – Unohda tai kuole" (1990). Hän sai tunnettuutta myös riisuutumalla "Playboy"-lehteen. "People"-lehti nimesi Stonen maailman 50 kauneimman ihmisen luetteloonsa.
Stone nousi tähtiluokkaan eroottisesta roolistaan murhaajana jännityselokuvassa "Basic Instinct" (1992). Sitä seurasivat muun muassa elokuvat "Sliver" (1993), "Spesialisti (elokuva)" (1994), ja lännenelokuva "Nopeat ja kuolleet" (1995). Vakavasta roolistaan Martin Scorsesen elokuvassa "Casino" (1995) Stone sai Golden Globe -palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Sen jälkeen hän on saanut kolme Golden Globe -ehdokkuutta lisää.
Vuoden 2004 roolistaan televisiosarjassa "Oikeus ja kohtuus" Stone voitti Emmy-palkinnon. Stone on näytellyt myös televisiosarjoissa "Remington Steele" (1983), "Bay City Blues" (1983), "T.J. Hookers" (1985), "Magnum" (1984), "Silver Spoons" (1982), "Mike Hammer" (1984), "Roseanne" (1998), "Will &amp; Grace" (2005) ja "Huff – terapian tarpeessa" (2006).
Vuonna 2006 Stone yritti paluuta elokuvamaailman huipulle "Basic Instinctin" jatko-osan "Basic Instinct 2" avulla. Elokuva kuitenkin epäonnistui kaupallisesti ja sai kielteisiä arvosteluita kriitikoilta. Stonella on myös kaksi Razzie-palkintoa elokuvista "Käännekohdassa"/"Spesialisti" (1994) ja "Basic Instinct 2" (2006).
2010-luvulta alkaen Stone on näytellyt useassa pienessä independent-elokuvassa.
Yksityiselämä.
Stone on ollut naimisissa tuottaja Michael Greenburgin ja toimittaja Phil Bronsteinin kanssa. Stonella on kolme adoptoitua poikaa.
Stone on mukana aidsin vastaisessa työssä ja vaatii muun muassa lisäpanostuksia HIV:n tutkimukseen.
Stonella on kaulassaan arpi ratsastusonnettomuudesta. Hän oli lapsena ratsastamassa, kun törmäsi tiukalla olleeseen köyteen. Kovassa vauhdissa yllättäen eteen tullut köysi jätti arven näyttelijän ihoon.
Uppo-Nalle

Uppo-Nalle on lastenkirjailija Elina Karjalaisen luoma satuhahmo ja siitä kertova kirjasarja. Ensimmäinen Uppo-Nalle-lastenkirja ilmestyi vuonna 1977 ja sen 21. painos vuonna 2002. Hannu Tainan kuvittamia kirjoja on ilmestynyt 22 ja niiden kunniaksi on vuonna 1997 julkaistu myös postimerkki. Karjalaisen kirjoittama näytelmä tästä sympaattisesta, loruilevasta lelunallesta valmistui 1980 Kuopion kaupunginteatteriin ja nallesta on tehty televisiosarja nimeltään "Uppo-Nalle ja joulun odotus". Nallen mukaan nimetty Uppo-Nallen lastenklinikka avasi ovensa 1991 Kuopiossa. Samana vuonna Uppo-Nallesta tehtiin elokuva. Vuonna 2010 Kyösti Haatanen voitti Kuopion IV kansallisen sävellyskilpailun koko perheen oopperallaan "Uppo-Nalle löytää ystävän".
Uppo-Nalle-kirjojen hahmoja.
Uppo-Nalle, alkuperäiseltä nimeltään Alfonso, on leikkikarhu, jonka ranskalainen pikkupoika on heittänyt laivalta mereen kiukunpuuskassaan. Se ajelehtii kokonaisen vuoden merillä ja toivoo löytävänsä rannan, jossa olisi ystävä odottamassa. Reeta löytää nallen, kun se huuhtoutuu rannalle. Uppo-Nalle kirjoittaa loppusointurunoja, pelkää peipposia ja haaveilee julkaisevansa runokirjan "Uponneen kansan lauluja". Sitä ei saa kuivattaa liikaa, koska sen jälkeen se ei olisi enää Uppo-Nalle.
Reeta on aivan tavallinen pieni tyttö, joka ystävystyy Uppo-Nallen kanssa.
Laulava Lintukoira on Reetan perheen koira. Se touhottaa koko ajan ja hoilottaa keksimiään laulunpätkiä, joissa ei välillä ole päätä eikä häntää.
Uppo-Nalle-kirjat.
Osa kirjoista on julkaistu myös äänikirjoina.
Uppo-Nallet pienemmille lapsille
Katso myös.
Uppo-Nallen runoreissu
Nintendo Seal of Quality

Nintendo Seal of Quality on kultainen sinetti, jonka Yhdysvaltain Nintendo antaa jokaiselle Nintendon konsolille lisensoidulle pelille. PAL-alueella sinetissä lukee "Original Nintendo Seal of Quality" ja NTSC-alueella vain "Official Nintendo Seal". Sinetti on pyöreä PAL-alueella ja soikea NTSC-alueella. Nintendo loi sinetin alun perin taatakseen konsoleilleen laadukkaita pelejä.
Yksi pääsyistä vuoden 1983 videopelilamaan oli kuluttajien tyytymättömyys suureen määrään esitellyistä peleistä. Markkinoiden johtavassa konsolissa Atari 2600:ssa ei ollut suojauksia, joten kuka tahansa jolla oli ohjelmointityökalut saattoi tehdä ja markkinoida pelejä sille. Pelejä tulvi markkinoille, jonka seurauksena kuluttajien luottamus laski.
Pelaajat suhtautuivat varoen pelintekijöihin aikana jolloin Nintendo toi markkinoille Nintendo Entertainment Systemin. NES-peleissä oli 10NES-estosiru, jonka ansiosta kuka hyvänsä ei voinut tehdä pelejä konsolille. Kuluttajien luottamus oli kuitenkin vielä epävarmaa, joten Nintendo esitteli "Seal Of Qualityn" näyttääkseen pelaajille, että pelien täytyi läpäistä laatuvaatimukset. Se oli tietenkin pääasiassa markkinointia mutta se toimi – kuluttajien luottamus palasi ja NES nousi suursuosioon. Kunkin valmistajan pelimäärä rajattiin viiteen peliin vuodessa, jotta peleihin panostettaisiin kunnolla.
Nintendo Seal of Quality on yhä käytössä, ja kaikki Game Boy Advancen, Nintendo DS:n ja Nintendo GameCuben pelien paketit saavat kanteensa kultaisen sinetin. 
Lisensoimattomien pelien valmistajat eivät tyypillisesti uskaltaneet kopioida leimaa sellaisenaan, mutta eräät valmistajat, kuten australialainen HES (Home Entertainment Suppliers) ja yhdysvaltalainen Active Enterprises, kehittivät peleihinsä oman "laatutakuuleimansa".
Rymd

Rymd (’avaruus’ ruotsiksi) oli 1970-luvun alusta ainakin 1980-luvulle asti markkinoilla ollut, syklamaatilla makeutettu juomajauhe. Veteen sekoittamalla yhdestä pienikokoisesta pussillisesta valmistui litra valmista juomaa. Markkinoinnissa korostettiin kuljetuksen keveyttä, ja mainonta ajoitettiin kesään, jolloin suuria määriä juomia kuljetettiin painavissa lasipulloissa kesämökeille. Juomajauheen makuina olivat ainakin appelsiini, mansikka, omena, puolukka, sitruuna, vadelma ja veriappelsiini. Aitoja hedelmiä tai marjoja ei käytetty, vaan tekomehun maku tuli esanssista ja väri elintarvikeväristä. 
Juomajauheiden pakkauksissa käytettiin muun muassa Kiviset ja Soraset -hahmoja, koska laki kielsi aitojen marjojen ja hedelmien kuvien käytön tekomehun markkinoinnissa.
Rymd-juomajauheita toi ainakin 1980-luvun taitteessa Suomeen Oy Playtex-Wallco Ab, joka oli osa yhdysvaltalaista, alusvaatteista alkunsa saanutta International Playtex Inc. -konsernia. Käyttötavaroiden maahantuojan (mm. Jordan ja Pata-Pata) valikoimissa Rymd oli ainoa elintarvike.
Jauheen valmistus lopetettiin, kun levisi perättömäksi osoittautunut huhu, että syklamaatilla makeutettu tuote aiheuttaisi syöpää.
Kuvakirjoitus

Kuvakirjoitus (piktogrammikirjoitus, piktografinen kirjoitus) on kirjoitusta, jossa jokin kuva merkitsee sanaa. Esimerkiksi tähden kuva voi merkitä tähteä tai jumalaa. Kuvia eli piktogrammeja voidaan yhdistellä. Veden ja kasvin kuvat yhdistettynä voivat merkitä kasteltua puutarhaa. 
Synty Egyptissä.
Egyptiläinen hieroglyfikirjoitus oli alkuaan ruukkuihin ja muualle piirrettyjä kuvia, joita alkoi ilmestyä viimeistään 3500 eaa. Varsinainen hieroglyfikirjoitus syntyi vuoteen 3100 eaa. mennessä. Hieroglyfejä saatettiin osata jo 3400–3300 eaa.
Synty Mesopotamiassa.
Varhaisin kuvakirjoitus oli Mesopotamian Uruk-kirjoitus, joka lienee kehittynyt savisista laskurahoista, joita käytettiin ehkä kaupassa ja verotuksessakin. Ne tulivat käyttöön noin 9000–8000 eaa., ja kehittyivät mutkikkaiksi vuoden 4000 eaa. jälkeen. Samoihin aikoihin niitä alettiin sulkea savikuoreen, johon alettiin painaa laskurahoilla kuvioita. Lopulta pelkkä savikappale toimitti kirjanpidon virkaa. Noin 3500/3400 eaa. alkaen savitauluihin piirrettiin numeroita. Noin 3200–3100 eaa. kuvakirjoitus alkoi levitä.
Näin kuvakirjoituksen synty vuosiin liittyy kaukokaupan syntyyn. Mesopotamian kuvakirjoitus alkoi kehittyä muutaman sadan vuoden sisään nuolenpääkirjoitukseksi ehkä jo 3000 eaa. alkaen.
Ennen kuvakirjoitusta maalattiin erilaisia kuvia muun muassa luolien seiniin. 
Kiinalaisilla ja Keski-Amerikan intiaanikansoillakin on samankaltaisia kuvakirjoitusjärjestelmiä.
Laskurahojen kehitys.
Varhaiset laskurahat ilmestyivät Lähi-idässä noin 9000 eaa., mutta alkoivat kehittyä noin 5000 eaa. viljelyn voimistuessa. Noin vuodesta 4000 eaa. ilmeni monipuolinen kokoelma laskurahoja. 
Nykyään.
Nykyään käytetään kuvamerkkejä eli piktogrammeja muun muassa liikennemerkeissä.
Kevin Federline

Kevin Earl Federline (s. 21. maaliskuuta 1978 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö ja rap-artisti. Hän esiintyi elokuvassa "You Got Served" ja oli taustatanssijana muun muassa Justin Timberlaken ja Britney Spearsin konserteissa.
Federline jätti lukion kesken lähtiessään tanssiuralleen. Hän ja Britney Spears esiintyvät tosi-tv-sarjassa "Britney and Kevin: Chaotic" vuonna 2005. Federlinen ensimmäinen hip hop -albumi "Playing with Fire" julkaistiin lokakuussa 2006. Ensimmäinen single levyltä, "PopoZão" julkaistiin uutenavuotena 2006. Medialta Federline on saanut lempinimen "K-Fed".
Yksityiselämä.
Federline meni kihloihin näyttelijä Shar Jacksonin kanssa vuonna 2001. Heillä on kaksi lasta, tytär Kori Madison Federline (s. 2002) ja poika Kaleb Michael Federline (s. 2004). Jacksonista Federline erosi vuonna 2004. 
Federline meni naimisiin Britney Spearsin kanssa syksyllä 2004. He saivat vuoden kuluttua lapsen Sean Preston Federlinen (s. 2005). Pariskunnan toinen poika, Jayden James Federline, syntyi vuonna 2006. Spears haki avioeroa Federlinesta syksyllä 2006 ja avioero astui voimaan vuonna 2007. Nykyään Spearsilla ja Federlinella on yhteishuoltajuus.
Avioeronsa jälkeen Federline alkoi seurustella Victoria Princen kanssa, ja pariskunta avioitui Las Vegasissa vuonna 2013. Heillä on kaksi lasta, Jordan Kay Federline (s. 2011) ja Peyton Marie Federline (s. 2014).
Salme

Salme on alun perin virolainen, Suomessakin tunnettu naisen etunimi.
Salme esiintyy alun perin virolaisessa kansanrunossa ”Salme-neidon kosijat”, jossa Salmea kosimaan tulevat aurinko, kuu ja tähdet. Runoa on käytetty myös kansalliseepoksessa "Kalevipoeg," missä Salme-neidosta tehtiin sankarin äidin Lindan sisar. Elias Lönnrot laati kansanrunosta "Kantelettareen" suomenkielisen version ”Suomettaren kosijat”. 
Salmen nimipäivä on virolaisessa kuten suomalaisessakin almanakassa 5. elokuuta. Salme on Virossa nykyään varsin harvinainen nimi; vuoden 2025 alussa Salmeja oli Virossa 464, ja yleisin nimi oli yli 85-vuotiaiden ikäluokassa.
Suomeen Salme-nimi tuli Virosta mahdollisesti heimoharrastuksen innoittamana. Se esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882, ja Suomen almanakassa Salme on ollut vuodesta 1908 lähtien. Suosituimmillaan nimi oli Suomessa 1920–1940-luvuilla.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on Salme-nimen saanut elokuuhun 2025 mennessä 9 356 naista ja noin 20 miestä.
Jopa

Jopa oli banaaninmakuista limonadia, jota valmisti Hartwall. Juoman valmistus alkoi 1950-luvulla. Tuote katosi markkinoilta nopeasti, koska erikoinen maku ei iskenyt suomalaisiin. Jopa oli hiilihapoton limonadi.
Tuotetta lanseeraamaan tehtiin Nacke Johanssonin säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama iskelmä "Jopa on hyvää""", jonka levytti 17-vuotias Marion Rung. Kappale on singlen B-puoli, A-puolella on samojen tekijöiden "Loma Ibizalla".. Rung esiintyi sittemmin myös juoman mainoskuvissa. 
Laulu soi Yleisradiossakin, mutta kun juoma tuli markkinoille, siellä tajuttiin, että kyseessä on mainoslevy.
Arvo Mörö

Arvo Mörö (3. heinäkuuta 1914 Kivennapa – 25. syyskuuta 1980 Oulu) oli sotien aikainen kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari numero 87. Siviiliammatiltaan hän oli linja-autoliikennöitsijä. Sodan jälkeen hän toimi Oulussa omistamassaan A. Mörö Oy:ssä toimitusjohtajana.
Kotitausta.
Arvo Mörö oli syntyjään luovutetusta Karjalasta. Hän syntyi Kivennavalla Tuomas ja Helena Mörön maanviljelijäperheeseen.
Talvisodan aika.
Talvisodassa Mörö kuului 3. rajakomppaniaan Kannaksen viivytystaisteluiden aikana ja myöhemmin divisioonansa kaukopartiojoukkueeseen.
Välirauhan ajan salainen tiedustelu.
Rauhan tulo ei katkaissut Mörön toimintaa tiedustelijana, vaan hänestä tuli puolustusvoimain pääesikunnan alaisena toimivan ulkomaaosaston ns. tilastotoimiston tiedustelija eli "reppuri". Tässä asemassa hän suoritti ainakin kahdeksan tiedustelumatkaa Karjalankannakselle. Useiden Karjalassa syntyneiden kaukopartiomiesten tapaan Mörö hyödynsi näillä matkoillaan paikallistuntemustaan, sillä kaksi näistä matkoista ulottui hänen syntymäpitäjäänsä Kivennavalle.
Rauhan aikaa käytettiin myös tiedustelijan erikoiskoulutukseen. Esimerkiksi huhtikuussa 1941 järjestettiin laskuvarjohypyn pikakoulutus. Myös tiedustelijakurssi ja radiosähköttäjäkoulutus olivat ohjelmassa.
Toiminta jatkosodassa.
Mörön ensimmäinen jatkosodan partiomatka alkoi kahden miehen partiolla heti sotatilan julistamisen jälkeen 17. kesäkuuta 1941. Tiedustelukohteena olivat neuvostoarmeijan joukkojen siirrot Viipurin eteläpuolella. Tämän jälkeen seurasi lukuisia matkoja, joiden aikana suoritettiin niin tiedustelu- kuin hävitystehtäviäkin. Useilla matkoilla Mörö oli sekä partion johtaja että radisti.
Ritarinimitys.
Esityksen Arvo Mörön nimittämisestä Mannerheim-ristin ritariksi teki päämajan tiedusteluosaston päällikkö, eversti Lars Melander. Esityksessä kootaan yhteen talvisodan, välirauhan ajan sekä syksyn 1941 toiminta. Nimitys Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi tuli 31. elokuuta 1942.
Liikennöitsijä Arvo Mörö.
Ennen sotia vuonna 1924 perustettu veljekset Mörön linja-autoliike toimi Kivennavalla. Sotien jälkeen piti luovutettujen alueiden liikennöitsijöille löytää uudet kotipaikat ja toiminta-alueet. Tämä tehtiin yhteistyössä Linja-autoliiton sekä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön kesken.
Omistajajien palattua sotatoimista veljeksistä Arvo Mörö jatkoi liiketoimintaa ja vanhemmat veljekset Antti, Juho ja Väinö Mörö jäivät Etelä-Suomeen. A. Mörö Oy:n toiminta asettui uuteen kotipaikkaan Ouluun ja sen ympäristöön. Yritys on sittemmin myyty osaksi Koiviston Auto - yhtymää.
Glock 17

Glock 17 on ensimmäinen itävaltalaisen Glock-yhtiön suunnittelema ja valmistama pistoolimalli. Itävallan armeija otti sen vuonna 1983 palveluspistoolikseen P80-nimikkeellä. Se on myös hyväksytty yhdeksi Naton virallisista pistoolimalleista.
Glock on lyhytrekyyliperiaatteella toimiva itselataava pistooli, jossa jäykkäyhteys perustuu luistin hylsynpoistoaukkoon lukittuvaan, auetessaan peräpäästään alaspäin keinahtavaan piippuun. Pistoolissa ei ole iskuvasaraa, vaan muulloin kuin liipaisinta vedettäessä aina puolivireasennossa oleva iskuripiikki. Aseessa ei tämän vuoksi ole erillistä varmistusvipua, vaan siinä on liipaisinvarmistin, automaattinen iskuripiikin lukitus ja automaattinen laukaisutangon varmistin, jotka estävät pistoolin laukeamisen muulloin kuin liipaisinta asianmukaisesti painettaessa. 
Glock-pistoolien runko on tehty polymeerista, jonka vuoksi aseen tullessa markkinoille varsinkin Yhdysvalloissa esitettiin väitteitä ettei asetta voisi havaita metallinpaljastimella; todellisuudessa noin 80 % aseen painosta muodostuu metallista.
Tällä hetkellä Glockia valmistetaan 31 eri mallia kuudessa eri kaliiperissa.
Glock on rajavartijoiden ja vanginvartijoiden virka-aseena Glock 17-, 19- ja 26-malleina. Glock on myös Suomen poliisin virka-ase ennen sen korvaamista Walther P99Q:lla. Suurimmalla osalla Suomen poliiseista Glock on edelleen virka-aseena. Glock on hyvin suosittu myös harrastuskäytössä, etenkin practical- ja SRA-ampujien keskuudessa.
Myös Suomen puolustusvoimat otti Glock 17 -pistoolin palveluskäyttöön vuoden 2009 aikana mallimerkinnällä 9.00 PIST 2008. Ase toimitetaan puolustusvoimien merkinnöillä, perusmallista eroavalla karhennetulla RTF2 -kahvalla, kahden kilogramman laukaisulla, tritium-tähtäimillä ja 17+2 patruunan lippailla. Aseen lisävarusteita puolustusvoimien käytössä ovat taktinen valo sekä visuaalinen ja infrapunalaser. Pistoolia tulevat käyttämään ainakin laskuvarjo- ja erikoisjääkärit, kansainvälisiin tehtäviin koulutettavat kriisinhallintajoukot, sekä sotilaspoliisit.
Jason Spezza

Jason Anthony Rocco Spezza (s. 13. kesäkuuta 1983 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän edusti viimeksi NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia. Hänet varasi Ottawa Senators vuoden ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 2. Hän on maailmanmestari vuodelta 2015.
Peliura.
Ensimmäinen kausi Spezzalle NHL:ssä oli , jolloin Ottawa pääsi myös pudotuspeleihin. Kyseisenä kautena Spezza pelasi vain 33 runkosarjaottelua useiden loukkaantumisten takia. Tästä huolimatta Spezza onnistui kuitenkin tekemään yhteensä 21 pistettä. Ennen NHL:n työsulkua kausi meni Spezzalta tulokaskautta paremmin, hän välttyi suuremmilta loukkaantumisilta ja teki 78 ottelussa yhteensä 55 pistettä. Työsulun jälkeinen kausi sujui Spezzalta myös tehokkaissa merkeissä, sillä hän merkkautti 68 ottelussa yhteensä 90 (19+71) pistettä. Hän voitti kaudella pudotupelien pistepörssin 22 pisteellä. Spezza on tehnyt neljällä NHL-kaudella yli 30 maalia. Edustettuaan 11 kautta Ottawa Senatorsia, Spezza kaupattiin Dallas Starsiin kesällä 2014.
Spezza teki kaudeksi sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Lokakuussa 2020 Spezza teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 700 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2021 Spezza teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kanadan maajoukkueessa Spezza voitti kultaa MM-kilpailuissa Tšekissä 2015. Hän voitti kisojen pistepörssin tehoilla 6+8=14 ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. MM-hopeaa hän saavutti 2008 ja 2009. Spezza saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa 2002 sekä pronssia 2000 ja 2001.
Colin Davis (kapellimestari)

Colin Rex Davis (25. syyskuuta 1927 Surrey, Englanti – 14. huhtikuuta 2013) oli brittiläinen kapellimestari.
Ura.
Davis opiskeli klarinetinsoittoa Royal College of Musicissa Lontoossa, jossa häneltä evättiin kapellimestaritunnit, koska hän ei ollut riittävän hyvä pianonsoittaja. Tästä huolimatta hän perusti opiskelijakollegoidensa kanssa Kalmar Orchestran ja toimi usein sen johtajana.
Vuonna 1952 Davisista tuli balettimusiikin johtaja Royal Festival Hallissa ja hän oli assistenttikapellimestarina BBC Scottish Orchestrassa vuosina 1957–1959. Hän nousi ensi kertaa kuuluisuuteen vuonna 1959 johtaessaan lyhyellä varoitusajalla Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan "Don Giovanni" Otto Klempererin sairastuttua. Vuotta myöhemmin samankaltainen tilanne toistui, kun hän korvasi Thomas Beechamin johtaessaan Mozartin "Taikahuilun" Glyndebournessa.
1960-luvulla Davis työskenteli Sadler’s Wells Operassa, Lontoon sinfoniaorkesterissa ja BBC Symphony Orchestrassa. Vuonna 1971 hän siirtyi pääkapellimestariksi Royal Opera Houseen Georg Soltin seuraajaksi ja toimi siellä aina vuoteen 1986 asti. Hän tuli tunnetuksi Michael Tippettin teoksien kantaesittäjänä: "The Knot Garden" (1970), "The Ice Break" (1977) ja "The Mask of Time" (1984). Vuonna 1977 hän johti "Tannhäuserin" Wagnerin musiikille omistetuilla Bayreuth-festivaaleilla ja tuli siten ensimmäiseksi kyseisillä festivaaleilla johtaneeksi englantilaiseksi kapellimestariksi.
Davis työskenteli Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa ennen kuin aloitti Lontoon sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuonna 1995.
Paitsi Tippettin ja Mozartin musiikin tulkitsijana, Davis tunnettiin erityisesti Jean Sibeliuksen ja Hector Berlioz’n musiikin tuntijana.
Huomionosoitukset.
Davis aateloitiin vuonna 1980.
Mark Lewis-Francis

Mark Lewis-Francis (s. 4. syyskuuta 1982) on englantilainen pikajuoksija, joka on voittanut olympiakultaa 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Voittoaika oli 38,07. Tässä juoksussa hänen lisäkseen juoksivat Marlon Devonish, Darren Campbell ja Jason Gardener. 100 metrin kilpailussa Lewis-Francis ei selviytynyt finaaliin Ateenassa.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Lewis-Francis sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 10,18. Hän sai 100 metrillä hopeaa myös saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän on saanut 60 metrillä pronssia Lissabonissa 2001 ja EM-kilpailuissa samalla matkalla hopeaa Wienissä 2002. Lisäksi hänellä on useita pikaviestin arvokisamitaleita.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Lewis-Francis on kilpaillut rattikelkkailussa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi Britannian nelimiehisjoukkueessa. Maailmancupissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi joulukuussa 2016.
Franchise

Franchise (suom. ”toimilupa”, ”edustus”) myös franchising (suom. ”toiminta toimiluvalla”), on menettely, jossa yrittäjä hankkii oikeuden käyttää tavaramerkkiä ja menetelmiä harjoittamassaan yritystoiminnassa. Tästä oikeudesta yrittäjä suorittaa korvauksen, joka voi olla vuosittainen maksu tai prosentuaalinen osuus myynnistä tai voitosta. Koulutus ja tukipalvelut on monesti liitetty tähän sopimukseen.
Yleisimpiä franchise-periaatteella toimivia yrityksiä ovat hampurilais- ja muut ravintolat.
Suomen kielen lautakunta esitti franchise-termille Esko Koivusalon ehdottamaan suomenkielistä vastinetta 'luvake' vuonna 1988. Termi ei ole yleistynyt, eikä sitä löydy Kielitoimiston sanakirjasta.
Franchise-ketjuja.
Lähde: