tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kauko Kula

Kauko Kalervo Kula (24. lokakuuta 1919 Pori – 1. heinäkuuta 1983) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, toimittaja, tiedottaja ja kirjallisuuskriitikko.
Henkilöhistoria.
Kauko Kulan vanhemmat olivat kauppias J. O. Kula ja Aino Nordlund. Kula tuli ylioppilaaksi 1937 ja valmistui filosofian maisteriksi 1947. Hänen pitkäaikainen avopuolisonsa oli lehtori Pia Hypén (1917–2004). Sota-aikana Kula toimi sotilaspastorina ja valistusupseerina. Kula oli Väkijuomakysymyksen tutkimussäätiön tiedotussihteeri 1952–1955, "Alkoholipolitiikka"- ja "Alkoholpolitik"-aikakauskirjojen toimittaja ja toimitussihteeri 1952–1965 ja Alkon tiedotus- ja julkaisupäällikkö 1955–1966. "Aamulehden" kirjallisuuskriitikko Kula oli 1947–1949, "Uuden Suomen" 1949–1952 ja "Kauppalehden" vuodesta 1957. Hän laati kirjallisuusarvosteluja myös "Satakunnan Kansa" -lehteen. "Me-lehden" viikon kirjallisuuskatsaukset hän toimitti 1954–1966. Yleisradio esitti satoja Kulan matkakuvauksia ja kirjallisuuskatsauksia. Suomen Kulttuurirahaston Kauko Kulan nimikkorahasto tukee kirjallisuutta.
Emmi Lämsä

Emmi Lämsä (s. 19. marraskuuta 1998) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa AT Ski Teamiä. Hänen valmentajansa on Toni Roponen.
Lämsä voitti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2019 vapaan hiihtotavan sprintissä pronssia. Lämsä voitti edustamalleen AT Ski Teamille Imatralla vapaan hiihtotavan pariviestin suomenmestaruuden 2025. Hän sijoittui hiihtoliitto.fi-sivuston mukaan huhtikuussa 2025 päättyneessä naisten maastohiihdon Suomen Cupissa sijalle 8 kerättyään yhteensä 227 pistettä. 
Maastohiihdon maailmancupissa Lämsä kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2019. 30 parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan 25:s Les Rousses'n 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2023. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 22:nneksi Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2023. Toblachissa helmikuussa 2023 hän hiihti Suomen naisten viestijoukkueessa, joka sijoittui 4×7,5 km viestihiihdossa neljänneksi.
Kreikan palolaitos

Kreikan palolaitos () on Kreikan kansallinen palo- ja pelastustoimesta vastaava laitos. Se toimii Kreikan kansalaistensuojeluministeriön alaisuudessa. Palolaitos vastaa palo- ja pelastustoimesta tulipaloissa, maastopaloissa, maanjäristyksissä, auto-onnettomuuksissa sekä muissa luonnon tai ihmisen aiheuttamissa onnettomuuksissa. Se toimii yhdessä muiden turvallisuusviranomaisten kanssa onnettomuuksien ennaltaehkäisyssä. Varsinaisen palolaitoksen ohella Kreikassa toimii vapaapalokuntalaitos.
Historia.
Kreikan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1833 palo- ja pelastustoimi annettiin prefektuurien vastuulle. Samalla kuntien tehtäväksi annettiin palontorjuntakaluston toimittaminen sekä sammutustöiden johdosta vastaavien henkilöiden järjestäminen. Sammuttajiksi määrättiin kulloinkin paikalla olleet henkilöt.
Piacenzan herttuattaren kartanon tulipalo Ateenassa vuonna 1849 herätti ylhäisöpiirit vaatimaan sammutustoimien parantamista. Vuonna 1854 kaupunkiin perustettiin asevoimien osana toiminut palokuntakomppania (Λόχος Πυροσβεστών, "Lóchos Pyrosvestón"). Vuonna 1861 tämä korvattiin pioneeri- ja palokunnalla (Διλοχία Σκαπανέων και Πυροσβεστών, "Dilochía Skapanéon kai Pyrosvestón"), jonka vastuulla oli myös muita julkisia töitä. Järjestelmän heikkous tuli ilmi vuoden 1909 suuressa tulipalossa. Erillinen palokunta (Πυροσβεστική Μοίρα, "Pyrosvestikí Moíra") perustettiin vuonna 1910. Se toimi jälleen asevoimien osana ja ulotettiin nyt Ateenan lisäksi myös muihin suuriin kaupunkeihin, Pireukseen, Patrakseen ja Thessalonikiin. Muualla palotoimi oli edelleen kuntien vastuulla.
Nykyinen Kreikan palolaitos perustettiin vuonna 1926. Se toimi aluksi vielä asevoimien osana, mutta uudistettiin erilliseksi Kreikan sisäministeriön alaisuuteen vuonna 1930. Ensimmäinen palokoulu perustettiin vuonna 1936. Palolaitoksen toimintaa tehostettiin huomattavasti toisen maailmansodan aikana, ja se osallistui suurten pommitusten jälkeisiin sammutuksiin. Paloakatemia perustettiin vuonna 1968 ja on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1993. Vuoteen 1975 saakka palolaitoksen johto tuli poliisivoimista, mutta tämän jälkeen se on tullut laitoksen sisältä. Nykyinen laki palolaitoksesta on vuodelta 1992. Vuodesta 1998 palolaitos vastaa myös metsäpaloista, joista ennen vastasi metsälaitos.
Palolaitoksen historian suurimpiin operaatioihin lukeutuvat muun muassa Thessalonikin vuoden 1978 ja Ateenan vuoden 1999 maanjäristysten pelastustyöt, Ateenan vuoden 1980 terrori-iskun sammutustyöt, vuoden 2004 olympialaisten paloturvallisuudesta vastaaminen sekä lukuisten suurten maastopalojen, kuten vuosien 2007 ja 2018 maastopalojen, sammutustyöt.
Virat.
Palolaitoksen virat ja virka-asemaa osoittavat merkit ovat:
Kalusto.
Palolaitoksen kalustoon kuuluu (vuonna 2019) noin paloautoa, 800 apuajoneuvoa, 200 erikoisajoneuvoa, 44 sammutuslentokonetta, 20 helikopteria ja 10 sammutusvenettä.
Nähdään taas (albumi)

Nähdään taas on Taikapeili-duon musiikkialbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumia on myyty yli 38 000 kappaletta.
Kreikan poliisi

Kreikan poliisi (, lyhenne ΕΛ.ΑΣ, "EL.AS") on Kreikan kansallinen poliisiorganisaatio. Sen tehtäviä ovat muun muassa lain ja järjestyksen valvonta, liikenteen valvonta, rikosten ennaltaehkäisy ja selvittäminen sekä yhteiskuntajärjestyksen suojelu. Poliisi toimii Kreikan kansalaistensuojeluministeriön alaisuudessa.
Poliisijoukot koostuvat yleispoliisista, joka toimii poliiasemilla ja huolehtii yleisesti lainvalvonnasta, rikosten ennaltaehkäisystä ja selvittämisestä; rajapoliisista, joka pyrkii estämään luvattoman maahantulon; erikoisyksiköistä; sekä erilaisesta siviihenkilökunnasta.
Historia.
Eräänlaisia poliisijoukkoja oli jo antiikin Kreikassa. Klassisen kauden Ateenassa poliiseina toimivat niin kutsutut skyyttiläiset jousimiehet, jotka olivat kaupunkivaltion omistamia orjia. Bysanttilaisella kaudella poliiseina toimivat armatolit ("armatoloí"). Järjestelmä jatkui osmanivallan aikana, jolloin armatolit saivat oikeutensa turkkilaisilta vallanpitäjiltä. Vuoristoseuduilla toimi itse tehtävän ottaneita armatoleja, kleftejä ("kléftes"). Lopulta termit sekoittuivat. Sekä armatoleilla että klefteillä oli suuri rooli Kreikan vapaussodassa 1821–1829.
Kreikan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1833 perustettiin santarmijoukot (Χωροφυλακή, "Chorofylakí"). Vuonna 1920 perustettiin niiden ohelle erillinen kaupunkien poliisi (Αστυνομία Πόλεων, "Astynomía Póleon"). Nykyinen Kreikan poliisi perustettiin vuonna 1984 yhdistämällä santarmi ja kaupunkien poliisi.
Kreikka on Interpolin jäsen sen perustamisesta vuodesta 1923 lähtien.
Organisaatio.
Kreikan poliisin organisaatio on (vuonna 2019):
Virat.
Poliisien virat ja virka-asemaa osoittavat merkit ovat:
Kreikan rannikkovartiosto

Kreikan rannikkovartiosto (, lyhenne Λ.Σ.-ΕΛ.ΑΚΤ, "L.S.-EL.AKT") on Kreikan merirajojen vartioinnista huolehtiva viranomainen. Se toimii Kreikan merenkulku- ja saaristoministeriön alaisuudessa ja tekee yhteistyötä muun muassa Kreikan poliisin ja Kreikan merivoimien kanssa.
Historia.
Kreikan merivartiosto perustettiin nimellä "Limenikó Sóma" vuonna 1919 siirtämällä henkilöstöä Kreikan merivoimista.
Vuonna 2009 merivartiosto siirrettiin Kreikan kansalaistensuojeluministeriön alaisuuteen, johon myös muun muassa Kreikan poliisi edelleen kuuluu, ja vuonna 2012 Kreikan merenkulku- ja saaristoministeriön alaisuuteen. Vuonna 2011 merivartioston viralliseksi nimeksi tuli "Limenikó Sóma – Ellinikí Aktofylakí".
Organisaatio.
Kreikan rannikkovartioston organisaatio on (vuonna 2019):
Virat.
Rannikkovartioston virat ja virka-asemaa osoittavat merkit ovat:
Kalusto.
Alukset.
Kreikan merivartioston alustyypit ovat (vuonna 2019):
Meripartioveneet
Partioveneet
Meripelastusveneet
Rannikkopartio-/sukellustukiveneet
Kovapohjaiset kumiveneet (RIB)
Muut veneet
Saasteidentorjunta-alukset
Ilma-alukset.
Helikopterit
Lentokoneet
Nukahda jos uskallat

Nukahda jos uskallat on Taikapeili-duon musiikkialbumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Kaj Holmberg

Kaj Holmberg (s. 4. tammikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja.
Uransa alkuvaiheissa Holmberg työskenteli uransa aikana muun muassa Matti Kassilan assistenttina ja Timo Linnasalon elokuvien äänittäjänä. 1970-luvun lopulla Holmberg kiinnostui tuottamisesta ja aloitti tuottajanuransa Yleisradiossa. Myöhemmin hän tuotti itsellisenä yrittäjänä Skandia-Filmin elokuvia, joita ohjasivat muun muassa Kassila, Timo Humaloja, Jaakko Pakkasvirta ja Juha Rosma. Suurin osa Holmbergin tuottamista elokuvista jäi unholaan ja Holmbergin tuotantoyhtiö ajautui konkurssiin. Konkurssin seurauksena Holmberg siirtyi hetkeksi ulkomaille.
Roger Green

Roger Norris-Green (s. 10. maaliskuuta 1938 Brighton, Englanti), tunnetaan myös nimellä Roger Green, on englantilaissyntyinen australialainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten lännenkertomuksistaan.
Roger Green muutti Australiaan vuonna 1950. Hän kirjoitti ensimmäisen lännenkertomuksensa Cleveland Publishing -kustantamolle 1960-luvun puolivälissä.
Green julkaisi teoksensa salanimillä "Cole Shelton", "Ben Taggart" ja "Sundown McCabe". Hän on käyttänyt myös pseudonyymejä "Cord Brecker", "Matt Hollinger", "Brad Houston" ja "Lesley Rogers".
Green on kirjoittanut kaikkiaan 140 teosta. Hänen esikoisteoksensa on Cole Sheltonin nimellä julkaistu "Apache Crossing" (1964), joka ilmestyi suomeksi Lännensarja-lehdessä n:o 9/1970 nimellä "Kahden tulen välissä" (suom. Olli Tuomola). Green on jatkanut kirjoittamista 2010-luvulle saakka. Hän on julkaissut nimellä Roger Norris-Green lännenromaanit "A Stranger Comes to Town" (2014) ja "Last Stage to Sundown" (2016). Vuonna 2019 häneltä ilmestyi lännenromaani "Last Chance Saloon" nimellä Cole Shelton.
Suomessa Greenin eri nimillä kirjoittamia kertomuksia on julkaistu 1960–1990-luvuilla lännenlukemistoissa Arizona, Colorado, Colt, Laredo, Lännensarja ja Virginia. Kaikkiaan Roger Greenin teoksia on suomennettu noin 50. Jotkut tarinat on julkaistu useissa lännenlukemistoissa, toisinaan myös eri nimellä.
Roger Green luonnehtii tyyliään seuraavasti: “Kirjoitan perinteisiä lännentarinoita ’vanhanaikaisilla arvoilla’. Sankari on hyvä mies tai vähintään sellainen, joka aiemmassa elämässään ajautui vaikeuksiin mutta joka on muuttumassa hyväksi. Hän kohtelee naisia sivistyneesti ja kunnioittavasti sekä tietysti ’saa aina tytön’. Joskus ’pahikset’ saattavat houkutella häntä, mutta hän ei ikinä anna periksi. Sankari ei ole täydellinen, mutta lukija voi aina samastua häneen, koska hän on kunnollinen ihminen.”
Jokelan koulu (Valkeala)

Jokelan koulu on entinen peruskoulun ala-aste Kouvolan Jokelassa, entisen Valkealan kunnan alueella. Koulussa oli noin 200 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut 1970-luvulla. Koulu sijaitsee Valkealan suuralueella Jokelan kaupunginosassa Heparontien varrella Lukutiellä. Luokkatasot oli jaettu kahteen ryhmään (A, B). Vuonna 2016 koulussa oli 198 oppilasta. Jokelan koulu ja Niinistön koulu yhdistettiin hallinnollisesti Jokela-Niinistön kouluksi vuonna 2022. 
Kouvolan uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Valkealan taajaman läntiselle alueelle, Niinistö-Jokelan alueelle tulisi uusi lähes 400 oppilaan alakoulu.
Vahteron koulu

Vahteron koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Vahterossa, Kouvolan keskustan suuralueella. Koulussa on noin 200 oppilasta luokilla 1-6. Vuonna 2016 koulussa oli 215 oppilasta. Koulurakennus on valmistunut vuonna 1990. Koulu sijaitsee lähellä keskustaa Vahteron kaupunginosassa, Vahteronmäen asuinalueella Voimakadun varrella. Luokkatasot on jaettu kahteen ryhmään (A, B).
Kouvolan uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Vahteron koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyvät Kankaron kaupunginosassa Eskolanmäen asuinalueella sijaitsevaan Eskolanmäen kouluun, jonne mahdollisesti tulee uusi koulurakennus.
Haanojan haali

Haanojan haali oli Kouvolassa, Eskolanmäessä sijaitseva oleva liikunta- ja vapaa-ajan keskus, johon kuului liikuntahalli, kuntosali, kamppailusali, Kouvolan kortteliyhdistyksen toimipiste, hiekkakenttä ja kaksi ulkojääkaukaloa. Eskolanmäen kaupunginosan kerrostaloalueen rakentamisen aikoihin rakennettu Haanojan haali valmistui vuonna 1978, samaan aikaan viereisen Eskolanmäen yhtenäiskoulun kanssa. Rakennus oli toteutusvaiheessaan 1970-luvun lopulla ainutlaatuinen monitoimitalo Suomessa. Alun perin Haanojalla oli myös uimahalli, mutta se lakkautettiin 1. kesäkuuta 2019 huonon kunnon ja kaupungin liikuntapaikkojen säästötoimien vuoksi. Haalilla sijaitsi myös nuorisotila, joka lakkautettiin 12. joulukuuta 2019. Haanojan haali oli yhdessä Sarkolan urheilukeskuksen kanssa radan eteläpuolisen Kouvolan tärkein vapaa-ajan palveluiden keskittymä, ja liikuntahallissa pidettiin muun muassa Eskolanmäen koulun liikuntatunnit. Rakennus purettiin toukokuussa 2023.
Rakenteiden vajoaminen.
Haanojan Haalin kiinteistö jouduttiin sulkemaan 6. lokakuuta 2022 kantavien rakenteiden vajoaman vuoksi, jolloin aloitettiin rakenteiden tutkimus ja korjaussuunnitelmien laatiminen. Rakennustutkimuksen mukaan rakennuksen korjaaminen olisi tullut purkamista kalliimmaksi. Kouvolan kaupunki ei ollut korjaamassa rakennusta, vaan alkoi valmistella sen purkamista. Yhden painuneen seinän korjaaminen kustantaisi noin 100 000 – 200 000 euroa, kun taas koko rakennuksen purkaminen kustantaisi arviolta noin 300 000 euroa. Rakennuksen korjausvelka oli vuonna 2022 noin 2,13 miljoonaa euroa eikä rakenteiden kestävyyttä voida taata muussakaan osassa rakennusta. Kouvolan kaupungin tilapalvelut esittävät uuden liikuntatilan rakentamista viereisen Eskolanmäen koulun tarpeisiin. Huhtikuussa 2023 käynnistyi rakennuksen purku.
Uusi liikuntahalli.
Kouvolan kaupunginhallitus valitsi 15. tammikuuta 2024 Varte Lappeenranta Oy:n toteuttamaan Eskolanmäen uutta liikuntahallia. Hintakatoksi kaupunki on asettanut 4,37 miljoonaa euroa. Rakentaminen käynnistyi vuoden 2024 keväällä ja rakennuksen on määrä valmistua elokuussa 2025. Hallin kokoluokka on noin 1000 neliömetriä. Tarkoituksena on, että halliin mahtuu salibandykaukalo turva-alueineen, sekä että halli on jaettavissa väliverhoilla kolmeen tilaan vanhan hallin mukaisesti.
Matsuura

Matsuura () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Nagasakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Imarinlahden rannikolla ja rajautuu idässä Sagan prefektuuriin. Kaupunkiin kuuluu lukuisia saaria, joista merkittävimpiä ovat Fukushima, Takashima, Aoshima, Tobishima ja Kuroshima. Matsuurassa on 22 489 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 130,38 neliökilometriä.
Edo-kaudella Matsuuran alue kuului Hiradon daimiokuntaan. Matsuuran kaupunki perustettiin vuonna 1955 Shisan, Shinmikuriyan ja Tsukinokawan maaseutukaupunkien kuntaliitoksella. Nykyiset rajansa kaupunki sai vuonna 2006, kun siihen liitettiin Fukushiman ja Takashiman maaseutukaupungit. Alueella on vanhastaan harjoitettu riisin pengerviljelyä; muita merkittäviä elinkeinoja ovat vihannesten ja mikan-mandariinien kasvatus sekä kalastus. Erityisesti "ajin" ja "saban" saaliit ovat maan suurimpia. Aiemmin alueella oli myös hiilikaivostoimintaa, mutta kaikki kaivokset suljettiin 1970-luvulle mennessä. Myöhemmin Matsuuraan on rakennettu suuri lämpövoimalaitos.
Matsuuraa palvelee Matsuura-rautatien Nishi-Kyūshū-linja.
Heart of Darkness (Grave Diggerin albumi)

Heart of Darkness on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 3. huhtikuuta 1995.
K4-vitamiini

K4-vitamiini on termi yhdelle tai usealle tietylle K-vitamiinitoimintoiselle aineelle.
K4-vitamiinilla saatetaan tarkoittaa menadiolia tai useita menadiolin esterijohdannaisia, kuten menadiolin diasetaattia eli asetomenaftonia, menadiolin dibutyraattia tai menadiolin dimalonaattia. K4-vitamiiniksi saatetaan lukea myös erilaiset menadiolin fosfaatti- ja sulfaattisuolat, kuten menadiolin natriumdifosfaatti ja menadiolin natriumdisulfaatti.
László Somfai

László Somfai (s. 15. elokuuta 1934 Jászladány) on unkarilainen musiikkitieteilijä. Hänestä tuli vuonna 1969 Franz Liszt -musiikkiakatemian professori Budapestissa, ja vuosina 1997–2007 hän johti sen filosofian tohtoriohjelmaa. Vuosina 1972–2004 Somfai toimi Unkarin tiedeakatemian Musikologian instituutin Bartók-arkistojen johtajana.
Somfai valmistui vuonna 1959 opiskeltuaan Franz Liszt -musiikkiakatemiassa musiikkitiedettä, ja tohtorinarvonsa hän sai vuonna 1982. Hän on Unkarin tiedeakatemian jäsen, vuodesta 1997 Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen, vuodesta 1998 British Academyn kirjeenvaihtajajäsen ja vuodesta 1988 American Musicological Societyn kirjeenvaihtajajäsen. Vuosina 1994–1998 hän toimi Unkarin musiikkitieteellisen seuran () perustavana puheenjohtajana ja vuosina 1997–2002 Kansainvälisen musiikkitieteellisen seuran puheenjohtajana.
Somfain tutkimustyö on keskittynyt Joseph Haydniin, Béla Bartókiin ja näiden aikoihin. Hänen julkaisuihinsa kuuluu yli 140 tutkimusta ja kaksitoista kirjaa. Hänelle on myönnetty useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Unkarin tiedeakatemian palkinto (1961), Ferenc Erkel -palkinto (1972) ja Unkarin ansioritarikunnan komentajanristi (2015).
Gunnar Nilsson (nyrkkeilijä)

 
Nils Gunnar Lorentz Nilsson (3. maaliskuuta 1923 Nevishög, Malmö – 12. toukokuuta 2005 Västra Frölunda, Göteborg) oli ruotsalainen raskaansarjan amatöörinyrkkeilijä vuosina 1944–1949 ja sen jälkeen ammattilainen vuosina 1949-1956. Hän saavutti amatööriurallaan olympiahopeaa Lontoon olympialaisissa.
Gunnar Nilsson aloitti nyrkkeilyuransa raskaassa keskisarjassa eli alle 80 kg tammikuussa 1944 göteborgilaisen Redbergslids BK:n riveissä. Ensimmäisen ja ainoan Ruotsin mestaruutensa raskaassa sarjassa hän saavutti keväällä 1948. Sen jälkeen hän otteli ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 1948 Suomi–Ruotsi-maaottelussa, jossa hän tyrmäsi Suomen Kalevi Pekolan 1. erässä. Sen jälkeen hän otti keväällä 1948 vielä maaotteluvoitot Norjan ja Belgian maaotteluissa. Hänet valittiin kesällä Lontoon olympialaisiin. Niissä hän voitti 1. kierroksella Iranin, 2. kierroksella Kanadan edustajat ja eteni sen jälkeen loppuotteluun voitolla Sveitsin Hans Mülleristä. Loppuottelussa Nilsson kohtasi Argentiinan Rafael Iglesiasin ja koki tyrmäystappion 2. erässä, joten hän saavutti olympiahopeaa. 
Nilsson jatkoi olympialaisten jälkeen vielä amatööriuraa ja koki Ruotsi–Englanti-maaottelussa tappion Jack Gardnerille, joka oli hävinnyt olympialaisille Sveitsin Müllerille ja joka myöhemmin kohosi ammattilaisten raskaansarjan Euroopan mestariksi maaliskuussa 1951. Seuraavana vuonna Nilsson eteni Ruotsin mestaruuskisoissa loppuotteluun, mutta koki tappion Bror Anderssonille. Viimeisen kerran Nilsson nousi kehään amatöörinä huhtikuussa 1949 Ruotsi–Norja-maaottelussa. Kaikkiaan hän otteli amatöörinä kuusi maaottelua, joista hän voitti neljä.
Nilssonin nyrkkeilyura jatkui sen jälkeen vielä ammattilaisena raskaassa keskisarjassa marraskuussa 1949. Hänen uransa ammattilaisena jatkui yksinomaan Ruotsissa, vaikka vastustajia tulikin Britanniasta, Ranskasta, Italiasta, Luxemburgista ja Tanskasta. Todellisia huippunimiä ei ollut Nilssonin vastustajissa, koska hän koki urallaan tappioita. Nilsson kävi urallaan kuitenkin Ruotsin raskaansarjan mestaruusottelun Arne Sundinia vastaan joulukuussa 1950 voittaen ottelun pistein. Viimeisen ammattilaisottelunsa hän nyrkkeili joulukuussa 1956. Ammattilaisuran tuloksena oli 18 ottelua, joissa hän saavutti 12 voittoa, neljä tappiota ja kaksi ratkaisematonta. 
Hänet valittiin uransa jälkeen Ruotsin nyrkkeilyn Stora Grabbareihin numerolla 46.
Jaylen Brown

Jaylen Marselles Brown (s. 24. lokakuuta 1996 Marietta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies pieni laitahyökkääjä. Hän on pelannut NBA:ssa vuodesta 2016 lähtien edustaen Boston Celticsiä. Brown on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa. Hän voitti ensimmäisen NBA-mestaruutensa vuonna 2024.
Elämä ja ura.
Brown pelasi yliopistokoripalloa Kalifornian (Berkeley) joukkueessa kauden 2015–2016. Boston Celtics varasi hänet NBA:han kolmannella vuorolla . Ensimmäisen NBA-kautensa päätteeksi hänet valittiin NBA:n tulokkaiden kakkostähdistöviisikkoon.
Brown on edustanut myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanoon hän kuului vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Naisten jalkapallo

.Naisten jalkapallo on jalkapalloa naisten pelaamana.
Naisten jalkapallon historia.
Ensimmäinen virallinen naisjoukkueiden välinen jalkapallo-ottelu pelattiin vuonna 1895. Siinä kohtasivat Pohjois- ja Etelä-Englannin joukkueet, ja ottelun voitti pohjoinen lukemin 7–1. Ensimmäistä kansainvälistä ottelua saatiin odottaa vuoteen 1920 saakka. Tuolloin vastakkain pelasivat englantilainen Dick Kerr's Ladies ja ranskalainen A French XI. Englantilaisjoukkue voitti ottelun maalein 2–0 25 000 katsojan edessä. Vielä myöhemmin samana vuonna pelattiin ottelu, jota oli katsomassa 53 000 katsojaa. Tämä oli siihen mennessä suurin katsojamäärä, joka oli koskaan seurannut naisjoukkueiden välistä ottelua. Vuonna 1921 Englannin jalkapalloliitto FA kielsi jalkapallon naisilta, sillä liiton mielestä laji ei sopinut heille. Naiset perustivat oman liittonsa vuonna 1969. Peli alkoi kehittyä jälleen 1970-luvun vaihteessa ja vuonna 1972 pelattiin ensimmäinen virallinen naisten maaottelu. Ottelussa Englanti voitti Skotlannin 3–2. Englannissa alettiin pelata kansallista sarjaa vuonna 1991.
Maanosien sisäisistä mestaruuskilpailuista vanhimmat ovat EM-kilpailut, joita on pelattu epävirallisesti vuodesta 1984 ja virallisesti vuodesta 1991 lähtien. MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1991 lähtien. Turnauksen historian menestyneimpiä joukkueita ovat Yhdysvallat ja Saksa kahdella mestaruudellaan. Turnaus järjestetään neljän vuoden välein ja seuraavat kilpailut pelataan Australiassa ja Uudessa-Seelannissa vuonna 2023. Olympialaisten ohjelmaan naisten turnaus tuli vuonna 1996, ja se on ollut mukana kaikissa kisoissa siitä lähtien. Ensimmäisen olympiaturnauksen voitti Yhdysvallat. Suomi osallistui arvokisoihin ensimmäisen kerran EM-kisoissa Englannissa vuonna 2005, jolloin yllettiin peräti välierään saakka. Suomessa naisten kilpailutoiminta alkoi vuonna 1971 Mimmiliiga-nimellä ja ensimmäinen maajoukkue kasattiin vuonna 1973. Nykyinen Suomen naisten maajoukkue kantaa Helmarit-lempinimeä.
Seurajoukkueiden kilpailuista ehkä merkittävin on Mestarien liiga, jota on pelattu vuodesta 2001 lähtien. Menestyneimpiä ovat saksalaiset joukkueet, sillä yhdeksän kauden jälkeen vain kolme voittoa on mennyt muualle kuin Saksaan.
Derrick White

Derrick White (s. 2. heinäkuuta 1994 Parker, Colorado) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelasi NBA:ssa vuodesta 2017 lähtien San Antonio Spursissa, kunnes siirtyi vuonna 2022 Boston Celticsiin. White voitti NBA:n kehityssarjan mestaruuden vuonna 2018 ja NBA:n mestaruuden 2022. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Elämä ja ura.
White pelasi yliopistokoripalloa neljä kautta, viimeisen kauden 2016–2017 Coloradon (Boulder) joukkueessa. San Antonio Spurs varasi hänet NBA:han 29. vuorolla . Vuonna 2018 White voitti Spursin farmijoukkue Austin Spursissa NBA:n kehityssarjan mestaruuden. Boston Celticsissä hän oli puolestaan voittamassa NBA:n mestaruutta keväällä 2024.
White on edustanut myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanoon hän kuului vuoden 2019 MM-kilpailuissa. White oli voittamassa olympiakultaa Pariisissa 2024.
Irritator

Irritator (nimen merkitys: ”ärsyttäjä”) on sukupuuttoon kuollut spinosaurien-heimoon kuuluva teropodidinosaurusten suku, joka eli nykyisen Brasilian alueella noin 105-110 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella.
Löytöhistoria.
Ensimmäinen "Irritator" löytö tehtiin vuonna 1996. Tuolloin eräs fossiilinmetsästäjä löysi lajin kallon Brasiliasta. "Irritatorin" jäännökset löydettiin läheltä Buxexéin kylää, Romualdon muodostelmasta, Etelä-Cearássa, Brasiliasta. Holotyyppi sijaitsee Stuttgartin osavaltion luonnontieteellisessä museossa ja se koostuu epätäydellisestä kallosta. Lajilla oli vahvat kaulalihakset ja sen sieraimet sijaitsivat kuonon takaosassa, mikä mahdollisti hengittämisen kuonon ollessa veden alla. Sillä oli myös pitkät ja terävät kynnet joilla se luultavasti tarttui kaloihin.
Nimi.
Dave Martil, Frey, Small ja Clark antoi nimen "Irritator", koska salakaivajat suurensivat kallon kuonoa kipsillä. Tästä tulee nimi "Irritator", koska "irritate" tarkoittaa englanniksi ärsyttämistä ja se ärsytti paleontologeja.
Kuvaus.
Tämän dinosauruksen arvioitu pituus on noin 6,5-8 metriä, lonkan korkeus 1,8 metriä ja se painoi noin kaksi tai kolme tonnia. Irritatorilla oli vahvat takajalat ja lyhyt koholla oleva varvas jalkaterän takana. Irritator saattoi olla lihansyöjä, mutta suuri osa sen käyttämästä ravinnosta on vain tutkijoiden spekulointia. Koska Irritatorista on niin vähän tietoa saatavilla niin monet paleontologit olettavat, että tämä dinosaurus käyttäytyi samalla tavalla kuin sukulaisensa, "Spinosaurus". Irritatorilla saattoi olla myös purje selässään kuin "Spinosauruksella".
Luokittelu.
"Irritator" luokitellaan teropodidinosauruksiin ja spinosaurit-heimoon. Tämän kladogrammin julkaisi Roger B. J. Benso ja hänen kollegansa vuonna 2009.
Tämän kladogrammin julkaisi Marcos A.F. Sales ja Cesar L. Schultz vuonna 2017.
Hallijalkapallo

Hallijalkapallo on sisäareenalla pelattavaa jalkapalloa. Suomeen laji tuli 70-luvun lopulla. Vuonna 1993 Suomeen perustettiin hallijalkapallon lajiliitto.
Naisten FA Cup

Naisten FA Cup () on englantilainen naisten jalkapallon cupkilpailu. 
Cup pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1970–1971, jolloin sen nimi oli "The Women’s Football Association Mitre Challenge Trophy" ja sitä järjesti naisten jalkapallon kattojärjestö WFA. Vuodesta 1993 lähtien kilpailua on järjestänyt Englannin jalkapalloliitto. Cupin menestynein joukkue on Arsenal 14 mestaruudella.
Iiro Nokkala

Iiro Nokkala (s. 24. helmikuuta 1997 Kuusankoski) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Jyväskylän Kiriä. Hänet tunnetaan monipuolisena ulkopelaajana ja taitavana vaihtolyöjänä.
Nokkalan pääsarjaura alkoi hänen kasvattajaseurassaan Kouvolan Pallonlyöjissä vuonna 2016. Hän edusti Pallonlyöjiä kauteen 2022 saakka. Viimeisellä kaudellaan Kouvolassa Nokkalan vastuu jäi aiempaa vähäisemmäksi, joten hänet lainattiin kesken kauden neljäksi otteluksi Imatran Pallo-Veikkoihin. Kaudeksi 2023 Nokkala siirtyi Joensuun Mailaan yksivuotisella sopimuksella. Lokakuussa 2024 hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Jyväskylän Kirin joukkueeseen.
Nokkala on nuorempana menestynyt sulkapallossa. Pesäpallon ohella hän toimii padelvalmentajana.
Tunes of War

Tunes of War on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 1996.
Olli Koivunen

Olli Koivunen (s. 21. marraskuuta 1995) on suomalainen raviohjastaja. Hän on yksi lupaavimmista nuorista ohjastajista Suomessa. Hän on ajanut hevosia ammatikseen vuodesta 2012, mutta on ollut hevosten kanssa tekemisissä koko ikänsä isänsä Harrin talleilla. Nuorempana hän on työskennellyt myös Ruotsissa Jan-Olov Perssonin ja Timo Nurmoksen talleilla.
Hänen parhaat saavutuksensa ovat tähän mennessä olleet Suuren Suomalaisen Derbyn voittaminen isänsä valmentamalla Crepe Matchilla 2023, Euroopanennätysajan ohjastaminen Ratu Royalella Tukholman Solvallassa 2016 ja Eeliksen voitto Solvallan Elitloppetravien maratonmatkalla 2019.. Hän ajoi uransa tuhannennen voiton isänsä valmentamalla Smurfriinalla Tampereen Teivossa 31. elokuuta 2021.
Knights of the Cross

Knights of the Cross on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 1998.
Roberta Metsola

Roberta Metsola (o.s. Tedesco Triccas, s. 18. tammikuuta 1979 St. Julian’s, Malta) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut Euroopan parlamentin puhemiehenä vuodesta 2022 ja europarlamentaarikkona vuodesta 2013 alkaen. Hänet äänestettiin tuolloin kahden muun naisen kanssa täyttämään tyhjäksi jääneet paikat, joiden entiset haltijat erosivat tultuaan valituiksi Maltan parlamenttiin. He olivat Maltan ensimmäiset naispuoliset europarlamentaarikot. Hän edustaa kansallispuoluetta.
Vuonna 2019 Metsola sanoi valinneensa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsenyyden, jotta pystyi vaikuttamaan laittomaan siirtolaisuuteen. Hän myös pyrki luomaan Euroopan unionin rajavalvontaa vahvistavia direktiivejä. Hänen direktiivinsä, jonka myötä Euroopan unioni palkkasi kymmenentuhatta ylimääräistä rajavalvojaa unionin ulkorajoille, hyväksyttiin. Aikaisemmissa puheissaan Metsola on moittinut Euroopan unionia siitä, että se ei ole vuosikymmeniin saanut sovittua yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa.
Metsola on tunnettu abortinvastaisista mielipiteistään.
Yksityiselämä.
Metsola on naimisissa suomalaisen Ukko Metsolan kanssa. Pariskunta teki historiaa vuonna 2009, kun he molemmat olivat ehdokkaina europarlamenttivaaleissa omissa maissaan.
Myrskylän kirjasto

Myrskylän kirjasto on Myrskylässä toimiva yleinen, kunnallinen kirjasto. Kirjastotoiminta kunnassa alkoi jo vuonna 1850. Vuodesta 2018 lähtien Myrskylän kirjasto on tarjonnut palveluja hallinnollisesti Pukkilan kunnan kirjaston kanssa yhdistetyn yhteisen kirjastolaitoksen kautta. Myrskylän kirjasto toimii paitsi kirjaston tiloissa, myös verkkokirjaston välityksellä. Verkkokirjasto on toteutettua osana useiden Uudenmaan kirjastojen muodostamaa seudullista kirjastokimppaa eli Helle-kirjastoja, jonka osa Myrskylän kirjasto on.
Aino Louhi

Aino Louhi (s. 1981 Espoo) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja sarjakuvantekijä. 
Elämä ja ura.
Louhen äiti on Kristiina Louhi, joka teki "Aino"-lastenkirjasarjaa. Louhi aloitti kuvataiteen opinnot vuonna 2001 Tampereen ammattikorkeakoulussa ja oli sieltä vuonna 2004 opiskelijavaihdossa (Ontario College of Art and Design) Torontossa Kanadassa. Hän valmistui Tampereen ammattikorkeakoulusta taiteen kandidaatiksi vuonna 2005. 
Louhen työt käsittävät lastenkirjakuvituksia, omaelämäkerrallisia sarjakuvia, piirustus- ja neuleinstallaatioita sekä luontoaiheisia maalauksia. Hän on tehnyt ympäristötaidetta Kaija Papun kanssa. He ovat päällystäneet muun muassa puita, lyhtypylväitä ja patsaita neuleilla. He ovat myös tehneet ja julkaisseet yhdessä sarjakuvia. 
Louhi päätyi kuvittajaksi, kun Eppu Nuotio pyysi häntä kuvittamaan kirjoittamansa lastenkirjan. Sen jälkeen hän on kuvittanut useita muitakin Nuotion lastenkirjoja.
Louhen sarjakuvateos "Tähtienvälinen avaruus" oli Tulenkantaja-palkintoehdokkaana 2022.
Conten II hallitus

Conten II hallitus oli pääministeri Giuseppe Conten johtama Italian 66. hallitus, joka muodostettiin 5. syyskuuta 2019. Hallituspuolueet olivat alussa viiden tähden liike, demokraattinen puolue, Liberi e Uguali, Italia Viva ja Movimento Associativo Italiani all'Estero.
13. tammikuuta 2021 Italia Viva veti pois tukensa hallitukselta ja puoluetta edustaneet ministerit Teresa Bellanova ja Elena Bonetti erosivat. Italia Vivan eron jälkeen hallituksella ei ollut ehdotonta enemmistöä ylähuoneessa. 26. tammikuuta Conte erosi tehtävästään. Hallitus jatkoi toimitusministeristönä kunnes 13. helmikuuta muodostettiin Mario Draghin johtama hallitus.
Hallituksen ministerien keski-ikä oli alussa 47,7 vuotta, mikä teki siitä Italian historian nuorimman.
Karjalan rakuunarykmentti

Karjalan rakuunarykmentti eli Musta rykmentti oli eversti Herman von Burghausenin 1665 Itä-Suomesta kokoama värvätty rakuunarykmentti. Se kaatui vuonna 1676 melkein viimeiseen mieheen Lundin taistelussa Tanskaa vastaan Ruotsin muun armeijan paetessa. Rykmentti lakkautettiin 1680.
Anus (Yonne)

Anus (äänetään: [\a.ny\]) on kylä Ranskassa Burgundissa, Yonnen departementissa, Fouronnesin kunnassa, joka kuului aikaisemmin Fouronnesin seurakuntaan nimellä "Fouronne et Anus". Vuonna 1848 näissä kahdessa kylässä oli yhteensä seitsemänkymmentä kotitaloutta, joista yhdeksäntoista oli Anus’ssa. 1500-luvulla Anus’lla oli oma lordi, joka vuonna 1008 oli Guillaume Girard de Rièrre.
Koska kylän nimellä on kaksi merkitystä, kylän virallinen nimikyltti varastetaan usein.
Hepolampi (Espoo, Röylä)

Hepolampi () on vajaan kolmen hehtaarin laajuinen metsäjärvi pohjoisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Röylässä. Hepolammen pohjoispuolisia naapurijärviä ovat Mustalampi, Sorvalampi ja Häkläjärvi. Lännessä sijaitsee Velskolan Pitkäjärvi, jonka pinta on yli viisitoista metriä Hepolampea alempana.
Espoossa on myös toinen Hepolampi; se sijaitsee Lahnuksessa nelisen kilometriä Röylän Hepolammesta pohjoiseen.
Excalibur (albumi)

Excalibur on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 6. syyskuuta 1999.
Hepolampi (Espoo, Lahnus)

Hepolampi on Uudellamaalla Espoossa Lahnuksen kaupunginosassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Hepolampi on 300 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se on muodostunut kallioisen metsämaastossa samaan painanteeseen kuin pohjoisessa sijaitseva Hauklampi. Ympäristön korkeimmat mäet kohoavat noin 15 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Lammen länsipuolella olevalla Käärlammen kannaksella on vapaa-ajan asunto, jonka ranta aukeaa Käärlammelle päin. Sinne tulee tie seututieltä 120 eli Vihdintieltä.
Luontoarvoja.
Hepolammen ympäristö on Luukin luonnonsuojelualueetta, joka on perustettu vuonna 2008 yksityismaille. Itse järvi eikä sen kaakkois- ja lounaisranta sisälly suojelualueeseen, jonka pinta-ala on noin 140 hehtaaria. Se kuuluu valtaosiltaan Natura 2000 -verkostoon, vanhojen metsien suojeluohjelmaan ja valtakunnallisesti arvokkaaseen Käärlammen kallioalueeseen. Alueella vuorottelevat kalliomänniköt ja -jyrkänteet kapeiden soiden ja rehevien purolaaksojen kanssa. Käärlammen kallioalue on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi. Suojelualueella on useita lampia.
Hepolampi on muodostunut samaan kalliomurrokseen Hauklammen kanssa. Lampien välisen laakson itäpuolella sijaitsee 100 metriä pitkä ja 10–20 metriä leveä lohkarevyö, joka on muodostunut Itämeren Yoldia-vaiheen aallokon huuhtoutuessa rantaan. Mäen kalliolaki on huuhtoutunut irtomaasta puhtaaksi, mutta alemmaksi on syntynyt mainittu rantakivikko. Muinaisrannalle pääsee nousemalla Hepolammen suunnalta ylös rinteeseen.
Virkistysarvoja.
Luukin ulkoilualueella on viitoitettu Luukin kartanolta alkava ”Seitsemän lammen kierros”, johon kuuluvat Hepolammen lisäksi Kaitalampi, Käärlampi, Hauklampi, Mustalampi, Väärälampi ja Halkolampi.
Vesistösuhteet.
Hepolampi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lepsämänjoen alaosan alueeseen (21.041) lampi kuuluu. Hepolampi kuuluu samaan valuma-alueeseen Hauklammen kanssa. Sen veden valuvat seuraavaksi Hauklampeen, vaikka kartoissa ei ole väliojaa piirretty näkyviin. Sen sijaan Hauklammesta on selvä laskuoja pohjoiseen, ja se yhtyy Lepsämänjokeen Kuonomäen pelloilla. Järven vedenpinnan korkeus on 72 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 71,2 m (N60)).
Häkläjärvi

Häkläjärvi () on noin kuuden ja puolen hehtaarin laajuinen metsäjärvi pohjoisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Röylässä. Häkläjärven läntinen naapurijärvi on Sorvalampi. Hieman kauempana lännessä sijaitsee Velskolan Pitkäjärvi, jonka pinta on noin kaksitoista metriä Häkläjärveä alempana. Lounaassa on Mustalampi ja etelässä Hepolampi. Edellisiä hieman etäämpänä pohjoisessa sijaitsevat Lillträsk ja Igelträsk.
Häkläjärven pohjoispuolella avautuu Sorvalampi-Häkläjärven metsäalueen ekologisesti monimuotoinen luonnonsuojelualue.
Häkläjärvi lienee nimetty sijaintinsa mukaan. Nimen taustana on todennäköisesti viereinen kallioalue, Häkläbergen, jonka nimi puolestaan palautuu vanhoihin viljelysnimiin.
Käärlampi

Käärlampi on Uudellamaalla Espoon Lahnuksen kaupunginosassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Käärlampi on 500 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen Käärlampi jakautuu eteläosastaan lounaiseen ja kaakkoiseen poukamaan. Lampi on muodostunut kallioisen metsämaaston mäkien väliseen painanteeseen. Ympäristön mäet kohoavat noin 15 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lammen kaakkoisrannassa on vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie seututieltä 120 eli Vihdintieltä.
Luontoarvoja.
Käärlammen ympäristö on Luukin luonnonsuojelualueetta, joka on perustettu vuonna 2008 yksityismaille. Itse järvi eikä sen kaakkoisranta sisälly suojelualueeseen, jonka pinta-ala on noin 140 hehtaaria. Se kuuluu valtaosiltaan Natura 2000 -verkostoon, vanhojen metsien suojeluohjelmaan ja valtakunnallisesti arvokkaasen Käärlammen kallioalueeseen. Alueella vuorottelevat kalliomänniköt ja -jyrkänteet kapeiden soiden ja rehevien purolaaksojen kanssa. Käärlammen kallioalue on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi. Suojelualueella on useita lampia.
Käärlammen lähellä ja sen länsipuolella sijaitsee huomattava siirtolohkare, joka on jäänyt paikalleen korkeimman kalliomäen eteläpuolella 70 metriä rannasta. Lohkareen koko on 6×4 metriä ja korkeus 3 metriä.
Virkistysarvoja.
Luukin ulkoilualueella on viitoitettu Luukin kartanolta alkava ”Seitsemän lammen kierros”, johon kuuluvat Käärlammen lisäksi Kaitalampi, Hepolampi, Hauklampi, Mustalampi, Väärälampi ja Halkolampi. Reitin polku ohittaa Käärlammen sen rannan ja Hauklammen välistä.
Vesistösuhteet.
Käärlampi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lepsämänjoen alaosan alueeseen (21.041) järvi kuuluu. Se kuuluu Halkolammen kanssa samaan valuma-alueeseen, jonka laskuoja Pyykorvenoja yhtyy pohjoisessa Lepsämänjokeen. Käärlammella ei kuitenkaan ole kartassa näkyviä tulo-ojia tai laskuoja. Lammen vedenpinnan korkeus on 74,9 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 74,1 m (N60)).
Historiaa.
Järven nimi on vanha ja sen alkuperä on hämärän peitossa. Nimi on saattanut olla aiemmin Kierlampi, jolloin se on viitannut järven muotoon. Varhaisin karttamaininta Käärlammesta on vuodelta 1775 muodossa Kjär Lambi.
Kilpirauhasperoksidaasi

Kilpirauhasperoksidaasi eli tyroperoksidaasi tai jodidiperoksidaasi on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi jodidi-ionien hapettumista jodiksi ja muodostuneen jodin lisäystä tyrosiiniin ja edelleen kilpirauhashormonien tyroksiinin ja trijodityroniinin synteesiä. Kilpirauhasperoksidaasin EC-numero on EC 1.11.1.8.
Rakenne ja toiminta.
Kilpirauhasperoksidaasi on entsyymi, joka on selkärankaisilla aktiivinen kilpirauhasessa. Entsyymiä tavataan myös muilla eliöillä kuin selkärankaisilla. Kilpirauhasperoksidaasi on glykoproteiini eli sen aminohappoihin on liittynyt sokeriyksiköitä, jotka tässä tapauksessa ovat mannoosi ja glukosamiini. Ihmisen kilpirauhasperoksidaasi on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri, ja yhden alayksikön molekyylimassa on 90–100 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen hemiryhmän.
Kilpirauhasperoksidaasi hapettaa jodidi-ionit jodiksi. Hapettimena reaktiossa toimii vetyperoksidi. Muodostuva jodi reagoi entsyymin katalysoimana tyrosiinin kanssa muodostaen 3-jodityrosiinia ja 3,5-dijodityrosiinia. Nisäkkäillä jodatut tyrosiinimolekyylit ovat osa tyreoglobuliinia. Tyroperoksidaasi myös katalysoi 3-jodityrosiinin ja 3,5-dijodityrosiinin kytkentäreaktioita trijodityroniiniksi ja tyroksiiniksi.
 + I− + H+ + H2O2 → + 2 H2O
 + I− + H+ + H2O2 ⇒ + 2 H2O
Kilpirauhasperoksidaasin inhibiittoreita ovat muun muassa syanidi- ja tiosyanaatti-ionit sekä tiourea ja sen johdannaiset. Eräitä entsyymin inhibiittoreita, kuten karbimatsolia, tiamatsolia ja propyylitiourasiilia käytetään lääkkeinä kilpirauhasen liikatoiminnan hoidossa.
The Grave Digger

The Grave Digger on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2001.
Rheingold

Rheingold on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2003.
The Last Supper (albumi)

The Last Supper on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2005.
Liberty or Death

Liberty or Death on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2007.
Verneri Suhonen

Verneri Suhonen (s. 11. maaliskuuta 1997 Lahti) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hänen valmentajansa on Ville Oksanen.
Suhonen sijoittui nuorten MM-kilpailuissa perinteisen hiihtotavan sprintissä viidenneksi tammikuussa 2017. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs 2018. 
Suhonen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 29:s vapaan hiihtotavan sprintissä Seefeldissä tammikuussa 2018. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 10:nneksi Ulricehamnin vapaan sprintissä helmikuussa 2021.
Suhonen voitti vapaan hiihtotavan sprintissä hopeaa hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2019 , 2020 ja 2024..
Suhonen ilmoitti lopettavansa päätoimisen kilpahiihtämisen keväällä 2025, alkavansa opiskella ja muuttavansa Vuokatista Helsinkiin.
Nokia 2720 Flip

Nokia 2720 Flip on HMD Globalin syyskuussa 2019 esittelemä ja julkaisema matkapuhelin. Siinä on KaiOS-käyttöjärjestelmä. Puhelimessa on 2,4 tuuman näyttö, jonka lisäksi sen kannessa on toinen 1,3 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 4 gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 32 gigatavun microSD-kortilla. Takakameran tarkkuus on 2 megapikseliä ja akkua on 1 500 milliampeerituntia.
Nokia 800 Tough

Nokia 800 Tough on HMD Globalin syyskuussa 2019 esittelemä matkapuhelin. Puhelimessa on 2,4 tuuman näyttö ja kaksiydinprosessori. Tallennustilaa on neljä gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Takakameran tarkkuus on kaksi megapikseliä, ja akun kapasiteetti on 2 100 milliampeerituntia. Puhelin on pölyn- ja vedenkestävä, ja sen IP-luokitus on 68. Käyttöjärjestelmänä on KaiOS.
Nokia 6.2

Nokia 6.2 on HMD Globalin 5. syyskuuta 2019 esittelemä ja 27. lokakuuta 2019 julkaisema älypuhelin. Se muistuttaa ulkoisesti samaan aikaan julkistettua Nokia 7.2:ta.
Nokia 6.2:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,3 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 32, 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia 3 tai 4 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 16 megapikseliä, laajakulmakameran kahdeksan megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3 500 milliampeerituntia. Lisäksi laitteessa on sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 9.0 Pie, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon.
Nokia 7.2

Nokia 7.2 on HMD Globalin 5. syyskuuta 2019 julkistama ja 23. syyskyyta 2019 julkaisema älypuhelin. Laite muistuttaa ulkoisesti samaan aikaan julkistettua Nokia 6.2:ta.
Nokia 7.2:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,3 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia 4 tai 6 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, laajakulmakameran tarkkuus kahdeksan megapikseliä ja syvyyskameran tarkkuus viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä. Puhelimessa on 3 500 milliampeeritunnin akku ja sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 9, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon.
Ballads of a Hangman

Ballads of a Hangman on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2009.
The Clans Will Rise Again

The Clans Will Rise Again on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2010.
Hävikkiviikko

Hävikkiviikko on vuosittainen viestintäkampanja, jonka tarkoituksena on lisätä ruoan arvostusta ja kertoa ruokahävikin vähentämisen tärkeydestä. Valtakunnallista Hävikkiviikkoa on vietetty vuodesta 2013 lähtien. Kampanjan järjestää Kuluttaja-lehti.
Ruokahävikkiä syntyy ruokaketjun kaikissa vaiheissa, mutta kaikkein eniten kotitalouksissa. Hävikkiviikko-kampanja pyrkii vaikuttamaan etenkin kuluttajiin, jotta kotitalouksissa syntyvän ruokahävikin määrää saataisiin pienennettyä.
Kampanjassa on vuosittain mukana lukuisia erilaisia organisaatioita. Elintarvike- ja ruokapalveluyritykset, kaupat, järjestöt sekä muut ruuan kanssa tekemisissä olevat tahot voivat viestiä omissa kanavissaan ruokahävikistä ja toimista sen vähentämiseksi. Yksityishenkilöt voivat osallistua kampanjaan esimerkiksi jakamalla ruokahävikkiä vähentäviä vinkkejä ja reseptejä sosiaalisessa mediassa.
Clash of the Gods

Clash of the Gods on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2012.
Return of the Reaper

Return of the Reaper on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2014.
Healed by Metal

Healed by Metal on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2017
Nokia 2720 fold

Nokia 2720 fold on Nokian valmistama matkapuhelin. Puhelin julkaistiin toukokuussa 2009 ja se tuli markkinoille saman vuoden syyskuussa.
Ominaisuudet.
Puhelimessa on 1,8 tuuman näyttö, 1,3 megapikselin kamera, 860 milliampeeritunnin akku ja 9 megatavua sisäistä tallennustilaa. Värivaihtoehtoina ovat musta ja punainen.
Roope Koskelainen

Roope Koskelainen (s. 13. elokuuta 1994) on suomalainen pesäpalloilija. Koskelainen siirtyi kaudeksi 2021 Haminan Palloilijoihin. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Hän debytoi Superpesiksessä kahdessa ottelussa kausina 2013 ja 2015. Kuitenkin Koskelainen pelasi kolme kautta Ykköspesistä Puijon Pesiksen joukkueessa ennen palaamista Pallonlyöjien joukkueeseen kaudeksi 2019. Sisäpelissä Koskelainen pelaa etenijänä ja ulkopelissä polttolinjassa.
Kon-Boot

Kon-Boot on ohjelma, jonka avulla on mahdollista ohittaa Microsoft Windows ja Apple MacOS -käyttöjärjestelmien salasanat ilman pysyviä muutoksia kohdejärjestemään. Kon-Boot tukee myös Windows 10 -verkkosalasanoja (Windows 10 online/live). 
Historia.
Kon-Boot suunniteltiin alun perin ilmaiseksi apuohjelmaksi ihmisille, jotka unohtelevat salasanojansa. Ajatuksena oli, että käyttäjät voisivat kirjautua kohdetietokoneeseen ilman pysyviä muutoksia, tietämättä käyttöjärjestelmän salasanaa.
Ensimmäinen Kon-Boot julkaistiin vuonna 2008 DailyDave -postituslistalla. Kyseinen versio salli käyttäjien kirjautua sisään Linux-pohjaisiin käyttöjärjestelmiin ja ohittaa sisäänkirjauksen tietämättä salasanaa. 
Vuotta myöhemmin julkaistiin tuki Linuxille ja kaikille 32-bittisille Microsoft Windows järjestelmille. Kyseinen versio lisäsi tuen kaikille Windows -käyttöjärjestelmille alkaen Windows Server 2008:sta Windows 7:ään. Tämä versio on edelleen saatavilla ilmaisohjelmana.
Uusimmat Kon-Boot julkaisut ovat saatavilla vain kaupallisina tuotteina , ja niitä ylläpidetään edelleen. Nykyinen versio (3.1) pystyy ohittamaan salasanat seuraavissa käyttöjärjestelmissä:
Nokia 3710 fold

Nokia 3710 fold on Nokian valmistama matkapuhelin. Puhelin julkaistiin kesäkuussa 2009 ja se tuli markkinoille saman vuoden joulukuussa.
Ominaisuudet.
Puhelimessa 2,2 tuuman 240 × 320 pikselin TFT-näyttö 16 miljoonalla värillä, 3 megapikselin kamera, 860 milliampeeritunnin irrotettava akku ja 70 megatavua sisäistä tallennustilaa. Puhelin pystyi olemaan täydellä akulla valmiustilassa 288 tuntia, 2G-puhelussa neljä tuntia, ja se pystyy soittamaan musiikkia 24 tuntia. Käyttöjärjestelmä on Nokia S40. Puhelimessa on Bluetooth, mutta ei WLAN-tukea.
The Living Dead

The Living Dead on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018
Pyhän Luukkaan kirkko (Hodnet)

Pyhän Luukkaan kirkko () on kyläkirkko Hodnetissa, Shropshiressä, Englannissa. Se on ollut Grade I -suojelukohde vuodesta 1959.
Pohjoinen kappeli on rakennettu 1870 ja se on mahdollisesti Anthony Salvinin suunnittelema.
Blackout (Dropkick Murphysin albumi)

Blackout on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Dropkick Murphysin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.