Suomi kesäolympialaisissa 1964

Suomen joukkue Tokion kesäolympialaisissa 1964 koostui 89 urheilijasta, joista 84 oli miehiä ja viisi naisia. Suomalaiset saavuttivat yhteensä viisi mitalia, joista kolme oli kultaa ja kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui jaetulle 12. sijalle.
Suomen olympiakomitean hallitus päätti 13. kesäkuuta 1964 ehdottaa 30. kesäkuuta kokoontuvalle olympiakomitean valtuuskunnalle esittää 14 lajiryhmän urheilijoiden joukkueen lähettämistä Tokion kesäolympialaisiin. Edellytyksenä oli tarvittavien varojen kokoonsaaminen ja lajiryhmien urheilijoiden osoittavan tarpeellista olympiakuntoa kesän aikana järjestettävissä kilpailuissa ja katsastuksissa. 
Olympiakomitean valtuuskunta päätti 30. kesäkuuta nimetä joukkueet lopullisesti syyskuun lopulla, jolloin nimet pitää lähettää kisajärjestäjille. Kuitenkin kesäkuun lopulla oli alustava kuva joukkueen koosta lajiryhmäkohtaisesti. Sen mukaan joukkueen miesurheilijoiden määrä olisi 79-91, naisurheilijoiden 5-7, johtoa ja valmentajia 25 ja kaikkiaan 111-126.
Suomalaisurheilijat valittiin neljässa eri vaiheessa elo-syyskuun 1964 aikana. Ensimmäinen valintakokous 17. elokuuta nimesi yhteensä 35 urheilijaa, joista seitsemän oli ampujia, viisi purjehtijaa kahteen veneluokkaan, kuusi uimaria (viisi miestä ja yksi nainen), viisi voimistelijaa, 10 yleisurheilijaa ja kaksi soutajaa. Toinen valintakokous oli 30. elokuuta toi 22 uutta olympiaurheilijaa, joista oli yksi oli vielä ampuja, kolme melojaa, kolme painijaa, neljä painonnostajaa, yhdeksän koripalloilijaa ja kaksi yleisurheilijaa lisää. Kolmas valintakokous oli 8. syyskuuta. Siinä valittiin kaikkiaan 24 urheilijaa eli kolmihenkinen nykyaikaisen viisiottelun joukkue, viisi nyrkkeilijää, seitsemän painijaa, viisi soutajaa, uimahyppääjä, kolme voimistelijaa eli yksi miesten joukkueeseen ja kaksi naisvoimistelijaa. Neljäs ja viimeinen valintatilaisuus oli 14. syyskuuta, jossa nimettiin 8 urheilijaa. Heistä viisi oli yleisurheilijaa ja loput kolme koripalloilijaa. 
Ennen kisoja Suomen olympiajoukkueen matkakustannuksiin kerättiin rahaa Niilo Tarvajärven ja Meri Lkiin juontamalla Mainostelevision ohjelmasarjalla "Kympillä Tokioon".
Joukkue.
Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli uimari Esa Lepola, joka oli kilpaillessaan 16 vuoden ja 22 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli ampuja Kalle Sievänen, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 53 vuotta ja 225 päivää. Avajaisissa Suomen joukkueen lipunkantajana toimi edellisten kesäolympiakisojen kultamitalisti, telinevoimistelija Eugen Ekman.
Muu henkilöstö.
Joukkueen kokonaisvahvuus oli 89 urheilijan lisäksi 27 joukkueen johtotehtäviin, valmennukseen ja huoltoon kuuluvaa edustajaa. Yleisjohtoon kuului yhdeksän henkilöä. 
Valinnoista.
Valinnat tehtiin 17. elokuuta – 14. syyskuuta neljässä valintakokouksessa. Valinnan teki olympiakomitean hallitus. Lopullinen urheilijamäärä oli 89.
Ensimmäisessä valinnassa valittiin ampujista seitsemän eli neljä kivääri- ja kolme pistooliampujaa eli pääosa joukkueesta. Purjehtijoiden osalta valinta oli selvä eli star-luokan ja 5,5 metrin luokan edustajien matka. Uimareiden osalta viisi miestä ja yksi nainen, perhosuimari Eila Pyrhönen saivat matkalipun. Miesuimareiden keskeinen tavoite oli menestyä 4 x 200 metrin vapaauintiviestissä, jonka suhteen karsintoja käytiin kesän aikana. Miesten telinevoimistelun valittiin viisi miestä. Tämä valinta perustui vahvasti toisiin olympiakarsintoihin. Yksi miesvoimistelijan paikka jätettiin vielä täyttämätta. Yleisurheiluun valittiin 10 miestä, joista ensimmäiset kahdeksan (seiväshyppääjä Risto Ankio, pituushyppääjä Pentti Eskola, korkeushyppääjä Henrik Hellén, keihäänheittäjä Jorma Kinnunen, keihäänheittäjä Pauli Nevala, seiväshyppääjä Pentti Nikula, maratoonari Eino Oksanen ja aitajuoksija Jaakko Tuominen) saivat liittonsa hyväksynnän Iso-Britannia -maaottelun jälkeen 23. heinäkuuta. Kalevan kisojen jälkeen 16. elokuuta urheiluliitto nimesi vielä kaksi lisää olympiaurheilijoiksi eli maratoonari Eino Valle ja aiemmasta listasta lykätyn pitkänmatkan juoksijan Simo Salorannan.
Toisessa valinnassa ammunta sai täydennyksenä vielä yhden pistooliampujan eli Kalle Sieväsen eli olympialaisissa oli näin neljä kivääri- ja pistooliampujaa. Melontaan valittiin kajakkiyksikön Ilkka Nummisto ja -kaksikon Rudolf Närjänen ja Kari Mäkinen. Painiin valittiin ensimmäiset kolme eli kreikkalais-roomalaisen painin Risto Björlin, Kyösti Lehtonen ja vapaapainin Tauno Jaskari. Seitsemän viimeistä paikkaa olivat vielä avoinna. Valittavana oli siis vielä kuusi kreikkalais-roomalaisen ja kolme vapaapainin urheilijaa, joista kaksi oli karsittava. Painonnoston valinta oli selvä nelikkö eli Kaarlo Kangasniemi, Jaakko ja Jouni Kailajärvi sekä Eino Mäkinen. Melojat valitsivat kahden veneen kilpailijoita eli kajakkiyksikön Ilkka Nummiston ja kanadalaiskaksikon Kari Mäkisen ja Rudolf Närjäsen. Yleisurheilu sai täydennyksenä kaksi miestä eli 800 metrin juoksijan Pekka Juutilaisen ja kiekonheittäjä Pentti Revon. Paikkansa olympialaisiin lunastanut Suomen koripallojoukkue sai ensimmäiset yhdeksän pelaajaa eli kolme jäi vielä nimeämättä. Heidän valintansa tapahtui syyskun alun Moskovan kansainvälisen turnauksen jälkeen.
Kolmas 22 urheilijan täydennyksen sisältänyt valintakokous sisälsi selviä ja toisaalta myös krittisiä valintoja. Voimistelujoukkueen yhden miesurheilijan täydennys Kauko Heikkisellä oli selvä valinta Suomi-Ruotsi -voimistelumaaottelun pohjalta. Kahden parhaan naisvoimistelijan, Eira Lehtonen ja Salme Koskinen, valinta oli tulosten perusteella selvä. Nykyaikaisen viisiottelun kolmikon valinta oli kokuksessa selvä. Kuitenkin naisvoimistelijoiden ja viisiottelijoiden valinta nähtiin olympiakomitean hallituksen valintana lajien välillä, jonka seurauksena miesten maantiepyöräilyjoukkueen kolmikko jätettiin valitsematta kisoihin. Painonnostossa oli edellisessä valinnassa valittu neljä nostajaa ja mahdollinen viides painonnostaja oli ehdolla ja paikalle oli ehdolla Veli Karhu, jonka olympiakomitean hallitus jätti valitsematta. Uinnin puolella avoinna olleen paikan sai uimahyppääjä Pentti Koskinen. Vaihtoehtona oli toinen uimahyppääjä Osmo Meskanen, joka jäi liiton sisäisessä arvioinnissa Koskisen taakse. Uimaliiton sisällä keskustelua käytiin ennen valintaa myös uimareista, joista potentiaalisimpia olivat miehissä selkäuimari "Juffi" Grenner, naisissa selkäuimari Ulla Suvanto ja naisuimahyppääjä Tarja Liljeström. Vertailtaessa heidän tuloksiaan uimahyppääjä Koskisen onnistuneisiin suorituksiin Suomi-Tshekkoslovakia -uintimaaottelussa jäivät heidän tuloksensa maaottelun tulosvertailussa Koskisen taakse. Soudussa aiemmin hylätty Wärtsilän perämiehellinen soutunelikko sai tällä kertaa paikan onnistuneiden näyttöjen perusteella. Vaikeimmat valinnat olivat nyrkkeilyssä ja painissa. Olympiavalintaehdotuksesta vastannut Nyrkkeilyliitto teki oman esityksensä, jossa oli kuusi nimeä viimeisen nimen ollessa TUL-taustainen kemiläinen Mauri Ruonala. Olympiakomitean hallitus piti kiinni alkuperäisestä rajauksestaan eli viisi olympianyrkkeilijää, joten Ruonala jäi valinnan ulkopuolelle. Vastaavanlaisessa tilanteessa oltiin painijoiden kanssa eli olympiavalintaehdotuksesta vastannut Painiliitto jätti kreikkalais-roomalaisen painin listalla TUL:n kemiläisedustajan Raimo Taskisen viimeiseksi eli kuudenneksi ja vapaapainissa viimeiseksi eli kolmanneksi heinolalaisen painiliton painijan Veikko Rantasen.
Neljäs eli lopullinen valinta toi kolme pelaajaa koripallojoukueeseen ja kolme yleisurheilijaa. Suomi-Ruotsi -maaottelun jälkeen yleisurheilijoita tuli kolme miestä eli seiväshyppääjä Taisto Laitinen, maratoonari Paavo Pystynen ja keskimatkojen juoksija Olavi Salonen ja kaksi naista eli aitajuoksija Sirkka Norrlund ja korkeushyppääjä Leena Kaarna. Keskustelua herätti se, että naisissa oli vielä kaksi urheiluliiton rajat ylittänyttä urheilijaa eli keihäänheittäjä Sirpa Toivola ja NN. Maaottelussa sai ulkopuolisena hyppääjänä kahden vuoden takainen pituuden EM-hopeamitalisti Rainer Stenius vielä mahdollisuuden näyttää olympiakuntonsa, mutta hypyt eivät onnistuneet.
Valinnoista julkisuudessa käydyn kriittisen keskustelun vuoksi eduskunnan urheilukerho oli kutsunut olympiajoukkueemme johtoa eli joukkeen apulaisylijohtaja Jukka Uunila, tiedoistusshteeri Aaro Laine ja olympia-attashea Martti Lintulahti tehtyjen valinnoiden jälkeen 19. syyskuuta 1964 kertomaan joukkueen valinnoista. Kansanedustajat, kaikkiaan 42, kysyivät selvityksiä syistä, miksi olympiajoukkeemme on juuri niin suuri kuin on, millä perusteella joukkue on valittu, onko jokainen johtaja, valmentaja ja tuomari tarpeellinen, mitä matka maksaa ja kuuluuko joukkueeseen olympiakomitean kustantamana asiaankuulumattomia henkilöitä.
Ammunta.
Suomen ampujien panos Tokiossa oli erinomainen: yhteensä viisi urheilijaa ylti kymmenen parhaan joukkoon, kirkkaimpana kruununa Pentti Linnosvuon ja Väinö Markkasen kultamitalit olympiaennätystuloksilla.
Koripallo.
Tokion kesäolympialaisissa nähtiin harvinaisuus, kun suomalainen palloilujoukkue osallistui olympialaisten lopputurnaukseen. Suomen miesten koripallojoukkue on yhä (2020) ainoa suomalainen palloilujoukkue, joka on selviytynyt karsintojen kautta olympialaisiin.
Joukkueen päävalmentaja Kalevi Tuominen ylipuhui vastahakoisen Suomen Koripalloliiton ylipäätään lähettämään joukkueen olympiakarsintoihin. Suomi saavutti olympiapaikan, ja kovaa harjoitellut joukkue aloitti Tokiossa voitolla, mutta hävisi kaksi seuraavaa otteluaan ja menetti mahdollisuuden mitalipeleihin. Ottelussa Uruguayta vastaan Suomella oli vaikeuksia vastustajan pelattua totuttua "törkeämmin" kyynärpäät ylhäällä. Lopuista neljästä alkulohko-ottelustaan Suomi voitti kaksi. Joukkue selviytyi sijoitusotteluihin, joista ensimmäisen se hävisi isäntämaa Japanille. Viimeisen ottelunsa Suomi voitti Meksikoa vastaan ja sijoittui turnauksessa 11:nneksi.
Alkulohko B.
Suomen alkulohkon vastustajista Yhdysvallat voitti olympiakultaa häviämättä otteluakaan, ja Brasilia otti olympiapronssia.
Jatkopelit.
Alkulohkonsa viidenneksi päätynyt Suomi pelasi muiden lohkonsa viidensiksi ja kuudensiksi sijoittuneita joukkueita vastaan sijoista 9–12. Semifinaalikierroksella Suomi hävisi isäntämaa Japanille 54–45, minkä seurauksena finaalikierroksella vastaan asettui Meksiko. Suomi voitti ottelun 73–72 sijoittuen näin turnauksen 11:nneksi.
Melonta.
Nummisto meloi ensimmäisen alkuerän viidenneksi ajalla 4.14,34. Tämä ei riittänyt suoraan jatkoon, vaan Nummiston täytyi meloa keräilyerissä. Toisessa erässä hän meloi kolmen urheilijan joukossa toiseksi selviytyen jatkoon sijoituksen perusteella (aika 5.31,76). Välierissä Nummisto meloi kolmannessa erässä ajan 4.17,47, jolla hän sijoittui välierien viimeiseksi ja näin ollen karsiutui loppukilpailusta.
Mäkinen-Närjänen –kaksikon taival alkoi alkueristä: toisessa erässä melonut kaksikko selviytyi suoraan loppukilpailuun melomalla eränsä kolmanneksi ajalla 4.21,41. Finaalissa suomalaiset jäivät kuitenkin yhdeksänniksi eli viimeisiksi ajalla 4.23,02.
Nykyaikainen viisiottelu.
Yksilökilpailu
Joukkuekilpailu
Paras yksittäisen lajin suomalaissuoritus oli Vanhalan yhdeksäs sija uinnissa. Joukkuekilpailussa maan kolmen urheilijan tulokset laskettiin yhteen.
Paini.
Kreikkalais-roomalainen paini.
(*) Lehtonen voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa, mutta ei päässyt jatkoon oltuaan punnituksessa ylipainoinen.&lt;br&gt;
(**) Mäenpää voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa, mutta loukkaantui.
Vapaapaini.
Suomen painijoukkueen parhaaksi sijoitukseksi jäi Eero Tapion kuudes sija kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa 70 kg.
Painonnosto.
82,5-kiloisten sarjassa Kangasniemi jäi mitalista 17,5 kg ja Jaakko Kailajärvi 32,5 kg. 90-kiloisissa Jouni Kailajärvi jäi 15 kilogramman päähän mitalista. Yli 90-kiloisissa Mäkinen nosti 137,5 kilogrammaa, mutta joutui keskeyttämään kilpailun: hänen sormestaan irtosi nahka.
Purjehdus.
Star-luokassa Tallbergit purjehtivat pisteet 5 402 jääden pronssimitalista 125 pistettä. 5.5m -luokassa kolmikon Gullichsen-Salovaara-Fazer lopulliset pisteet olivat 3 039: mitaleille olisi tarvittu yli 2 000 pistettä enemmän.
Soutu.
Miesten parimiehettömässä kaksikossa Pitkänen ja Lehtelä eivät soutaneet alkuerässään maaliin asti, mutta pääsivät keräilyeriin. Kaksikko souti ensimmäisen keräilyerän voittoon ajalla 7.29,03 ja selviytyi loppukilpailuun. Finaalissa suomalaiset olivat kuitenkin selvästi viimeiset, tuloksena kuudes sija.
Miesten perämiehellisessä nelikossa eli pariaironelikossa Suomen joukkue Kesäläinen-Hänninen-Sylvander-Maisala-Kanerva oli kolmannen alkuerän neljäs ajalla 7.03,85. Keräilyerissä suomalaiset olivat toisen erän neljänsiä ajalla 7.21,16, mikä ei riittänyt jatkoon.
Uimahypyt.
Koskinen ei selviytynyt kahdeksan parhaan hyppääjän loppukilpailuun, vaan karsiutui. Kilpailussa piti hypätä viisi pakollista ja kaksi vapaavalintaista hyppyä. Pakollisten hypyjen yhteispisteet olivat Koskisella 52,73. Erityisesti Koskisella onnistuivat viides ja kuudes hyppy, joissa hänen kierroksen sijoituksensa olivat jaettu neljäs ja jaettu viides sija.
Uinti.
Miesten 100 metrin vapaauinnissa Kasvion aika oli 56,3, Vaahtorannan 58,7 ja Hämäläisen 57,6. Jatkoon olisi vaadittu aika 55,9, josta Kasvio jäi neljä sekunnin kymmenystä.
Miesten 400 metrin sekauinnin alkuerissä Suvanto ui 5.09,0 ja Vaahtoranta 5.16,2, kun finaaliin olisi vaadittu aika 5.04,4. Suomalaisten iloksi hopeaa tältä matkalta voitti Yhdysvaltain suomensukuinen Roy Saari. Saari voitti toisenkin mitalin, kun Yhdysvallat voitti 4×200 metrin vapaauintiviestissä olympiakultaa ME-ajalla.
Miesten 400 metrin vapaauinnissa Hämäläisen aika oli 4.35,5 ja Suvanton 4.38,0. Loppukilpailuun vaadittiin aika 4.21,1.
Miesten 1 500 metrin vapaauinnissa 16-vuotias Lepola oli ensimmäisen alkuerän seitsemäs ja viimeinen ajalla 18.33,4. Finaaliin päästiin ajalla 17.33,5.
Miesten 4×200 metrin vapaauintiviestissä 15 osallistujamaasta kahdeksan nopeinta pääsi loppukilpailuun. Suomi oli toisen alkuerän kahdeksasta joukkueesta viides. Loppukilpailuun olisi pitänyt uida tasan viisi sekuntia nopeammin.
Suomen uintijoukkueen parhaasta suorituksesta vastasi sen ainoa naisjäsen: vasta 18-vuotias Eila Pyrhönen ui ensin kolmannen alkuerän toiseksi ajalla 1.07,9, joka oli alkuerien viidenneksi nopein aika. Ensimmäisessä välierässä Pyrhönen oli kolmas: aika 1.07,9 oli välierien kuudenneksi nopeinta vauhtia, mikä takasi paikan kahdeksan nopeimman uimarin finaaliin. Loppukilpailussa Pyrhönen rutisti SE-ajan 1.07,3 sijoittuen lopputuloksissa neljänneksi. Mitalin saavuttaakseen Pyrhösen olisi pitänyt uida 1,3 sekuntia nopeammin.
Voimistelu.
Miesten telinevoimistelussa Suomea edusti täysi kuuden voimistelijan joukkue. Rantakarin pronssimitali hypyllä oli Suomen voimistelujoukkueen ehdottomasti paras suoritus, sillä suomalaisia ei tämän lisäksi seuloutunut kuuden parhaan telinekohtaisiin loppukilpailuihin. Parasta antia olivat myös Kestolan 11. sija permannolla, Ekmanin 17. sija hevosella sekä Heinosen 19. sija hypyllä. Joukkuekilpailussa Suomen joukkueen sijoitus oli kahdeksas, mitä voitaneen pitää mainiona suorituksena.
Naisten telinevoimistelussa Suomella oli kaksi edustajaa, Salme Koskinen ja Eira Lehtonen. Naisvoimistelijoiden parhaaksi tulokseksi näissä kisoissa jäi Koskisen 60. sija eritasonojapuilla.
Yleisurheilu.
Suomalaiset yleisurheilijat saavuttivat Tokion kesäolympialaisista kolme pistesijaa: keihäänheitossa "kaamealla heitolla" kultamitalin voittaneen Pauli Nevalan lisäksi kahdeksan parhaan joukkoon ylsivät Jorma Kinnunen (samaisen keihäänheittokilpailun kuudes) ja Pentti Nikula (miesten seiväshypyn seitsemäs).
Muu henkilöstö.
Yleisjohto
Terveydenhuolto
Edustajat
Lajijohto
Tuomarointitehtävät
Tokion kesäolympialaisten tuomarointitehtäviin nimettiin seuraavat suomalaiset henkilöt::
Suomalaissyntyisiä muiden maiden joukkueissa.
Suomalaissyntyisiä muiden maiden olympiajoukkueissa oli: