tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikkud

Nikkud tai niqqud ( ’pisteytys’) on heprean kirjoittamiseen tarkoitettu vokalisointijärjestelmä, jossa konsonanttikirjaimiin lisätään tarkkeita. Tavallisesti hepreaa kirjoitettaessa merkitään vain konsonantit, mutta nikkudin lisämerkeillä voidaan tarvittaessa kirjoittaa myös vokaalit. Yleensä tämä on tarpeen lähinnä oppi- ja sanakirjoissa sekä tärkeissä teksteissä, joissa sekaannuksen vaara halutaan välttää, esimerkiksi Tanakhin teksteissä.
Nikkud-merkeillä voidaan vokaalien merkitsemisen lisäksi selventää eräiden konsonanttien ääntötapaa.
Kehitys.
Hepreassa lähinnä pitkiä vokaaleja voidaan merkitä käyttämällä eräitä konsonanttikirjaimia ikään kuin ylimääräisinä merkkeinä ( ’lukemisen äidit’) varsinaisten konsonanttien ohessa, mutta tämä menetelmä on ylimalkainen. Kun heprea oli menettänyt asemansa puhuttuna kielenä, tarkempaa vokalisointia tarvittiin sen varmistamiseksi, että Raamatun tekstien lukutapa pysyisi muuttumattomana. 
Nikkud-järjestelmän kehittivät Tiberiaksessa vaikuttaneet masoreeteiksi kutsutut rabbiinit länsimaisen ajanlaskun ensimmäisen vuosituhannen jälkipuoliskolla. Nikkud-merkit koostuvat lähinnä pisteistä ja lyhyistä viivoista, jotka ovat konsonantteihin verrattuna pieniä, joten ne voitiin lisätä tekstiin jälkikäteenkin. Nykyään nikkud on ainoa varsinainen heprean vokalisointijärjestelmä, joka on yhä merkittävissä määrin käytössä.
Koska vokaalimerkkejä ei alkuperäisissä teksteissä käytetty, on vokalisoinnin oikeellisuudesta kehkeytynyt myöhemmin kiivaitakin oppiriitoja. Ennen masoreettien vokaalimerkkejä oikea lukutapa siirtyi sukupolvelta toiselle suullisena perimätietona. Esimerkiksi Jumalan nimen JHWH (יהוה) alkuperäisestä lukutavasta ollaan erimielisiä (vrt. "Jahve" ja "Jehova"). Kymmenen käskyn kiellon nojalla juutalaiset eivät lausu Jumalan nimeä ääneen, vaan lukevat sen kohdalla esimerkiksi sanan "Adonai" (Herra). Siksi konsonantteihin יהוה on merkitty sanan "Adonai" tai jonkin muun lukutavan vokaalit, eikä alkuperäisiä vokaaleja tiedetä.
Nikkudin merkit.
Seuraavassa taulukossa havainnollistetaan esimerkkikonsonanttien ב (bet), ח (ḥet) ja ש (šin) avulla, miten nikkud-merkki asettuu konsonanttiin nähden. Vokaali ääntyy sen konsonantin jälkeen, jonka yhteydessä lisämerkki on. Ääntämistapa esitetään kansainvälisen foneettisen kirjaimiston (IPA:n) merkein.
"Huomautus: nikkud-merkit eivät välttämättä näy selaimessa oikein. Useimpien vokaalimerkkien tulisi näkyä suoraan konsonantin alapuolella."
Ornamo

Ornamo ry (aiemmin Suomen Koristetaiteilijoiden Liitto Ornamo ja myöhemmin Teollisuustaiteen Liitto ORNAMO ry) on vuonna 1911 perustettu suomalainen muotoilun ja taideteollisten alojen aatteellinen ja ammatillinen keskusjärjestö. Suomen suurimmassa muotoiluyhteisössä on 3 000 jäsentä muotoilun monialaiselta kentältä.
Ornamon jäsenet toimivat teollisen muotoilun, tekstiili-, vaatetus- ja huonekalusuunnittelun, sisustusarkkitehtuurin, digitaalisen suunnittelun, strategisen suunnittelun ja konsultoinnin sekä taidekäsityön ja taideteollisen taiteen aloilla. 
Historia.
Vuonna 1911 Veistokoulun kasvatit perustivat Suomen Koristetaiteilijoiden Liitto Ornamon. Vuonna 1982 liittoon kuului arkkitehteja, sisustusarkkitehteja, tekstiilitaiteilijoita, kuvanveistäjiä, koristetaiteilijoita ja -maalareita sekä graafikkoja.
Järjestön toiminta kehittyi vastapainoksi Suomen Taideteollisuusyhdistykselle, joka ajoi teollisuuden etuja.
Toiminta.
Ornamon tehtävänä on toimia edunvalvojana sekä edistää jäsentensä näkymistä, verkottumista ja yhteistoimintaa. Ornamo jäsenjärjestöineen on järjestänyt vuosien varrella lukuisia tapahtumia ja osallistunut moniin muotoilualan hankkeisiin.
Ornamo on toimittanut erilaisia julkaisuja, luetteloita ja juhlakirjoja sekä säännöllisesti ilmestyvää omaa jäsenlehteä. Vuosina 1980–2001 Ornamo julkaisi "Muoto"–lehteä.
Vuonna 2021 Ornamon uusi strategia astui voimaan. Järjestön 110-vuotisjuhlan kunniaksi järjestö uudisti visuaalisen ilmeen, josta vastasi strateginen suunnittelutoimisto Werklig ja kirjainmuotoilija Teo Tuominen. 
Palkinnot ja tunnustukset.
Ornamo palkitsee vuosittain ammatillisesti ansioituneita jäseniään tunnustuksin. Vuodesta 2006 lähtien Ornamo on julkisti ”Vuoden palkitut muotoilijat” yhdessä Grafia ry:n kanssa. Vuodesta 2015 "muotoilijat"-palkinto muutettiin Ornamo-palkinnoksi ja sen sai ensimmäisenä Kirsimari Kärkkäinen. Palkinnon suuruus oli 5000 euroa vuonna 2015 . Vuodesta 2022 palkinto uudistettiin Ornamo Award -tunnustukseksi. 
Vuodesta 1961 alkaen on Ornamon juhlavuosina jaettu Timo Sarpanevan suunnittelemaa Ornamo-palloa, joka on yrityksille ja yhteisöille jaettava tunnustus.Vuodesta 2007 Ornamo-säätiö on myöntänyt huomattavaa Ornamo Design Award -muotoilupalkintoa.
Worcestershire

Worcestershire [wʊstərʃər, wʊstərʃɪər] on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Länsi-Midlandsin alueella Keski-Englannissa. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kuusi hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Worcesterin kaupunki. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Kreivikunnan halki virtaa kaksi suurta jokea: Severn ja Avon. Lisäksi kanavayhteys Worcesterista Birminghamiin on tärkeä vesireitti.
Worcestershire oli 1900-luvulla pienten erikoistuneiden teollisuuskaupunkien aluetta: Worcesterissa tehtiin kuuluisia käsineitä, Redditchissä neuloja ja koukkuja ja Kidderminsterissä mattoja. Malvernin kylpyläkaupunki oli kuuluisa terveyskylpylästään.
Ennen toista maailmansotaa Worcestershiressä kasvatettiin paljon hedelmäpuita ja humalaa; kreivikunnan vaakunassakin on kolme päärynää.
Hallinto.
Worcestershiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Väestö.
Vuonna 2020 Worcestershiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
Tunnukset.
Lippu.
Worcestershiren lipun keskellä on valkoinen kilpi ja kolme mustaa päärynää, kreivikunnan vanha tunnus, jota sen sotilaat käyttivät jo Agincourtin taistelussa. Lipussa on vihreällä pohjalla kaksi sinistä, aaltomaista raitaa, jotka symboloivat Severnjoen vehreää laaksoa. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 8. huhtikuuta 2013, ja se valittiin BBC:n paikallisosaston järjestämässä kilpailussa, jonka voitti worcestershireläinen Elaine Truby.
Nimikkokukka.
Vuonna 2004 Worcestershiren nimikkokukaksi valittiin kevätesikko Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Steven Taylor

Steven Vincent Taylor (s. 23. tammikuuta 1986 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Newcastlea. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Taylor aloitti Newcastlen ammattilaisjoukkueessa vuonna 2002, mutta pelasi reservissä. Joulukuun 2003 ja tammikuun 2004 Taylor oli kuukauden mittaisella lainasopimuksella Wycombe Wanderers FC:ssä. Jo Kuuden lainaottelun jälkeen Taylorista tuli hyvin suosittu pelaaja fanien keskuudessa. 
25. maaliskuuta 2004 Taylor teki vihdoin debyyttiottelunsa Newcastlessa UEFA Cup -ottelussa espanjalaista RCD Mallorcaa vastaan. Liigadebyytinkin hän teki jo kolmen päivän päästä ottelussa Boltonia vastaan. 
Taylor on edustanut maajoukkuetasolla Englannin alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta, alle 19-v. joukkuetta, alle 21-vuotiaiden joukkuetta ja on käynyt maajoukkueringin leirilläkin. 
Taylor on nykyisen Newcastlen lupaavimpia nuoria pelaajia ja monet suurseurat ovatkin havitelleet häntä riveihinsä.
Wiltshire

Wiltshire on muodollinen ja historiallinen kreivikunta Lounais-Englannissa. Hallinnollisesti se on jakautunut Wiltshiren ja Swindonin yhtenäishallintopiireihin, joista ensimmäinen oli hallinnollinen kreivikunta vuoteen 2009 asti. Hallinnollisena keskuksena toimii Trowbridgen kaupunki kreivikunnan länsiosassa. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Wiltshire tunnetaan monista esihistoriallisista jäänteistään kuten Stonehengestä ja Aveburystä sekä kalkkikivikukkulaan kaiverretuista valkoisista hevosista.
Wiltshire on enimmäkseen maaseutua, alavaa kalkkikivimaata.
Hallinto.
Wiltshiren muodolliseen kreivikuntaan kuuluvat seuraavat kaksi hallinnollisesti itsenäistä yhtenäishallintopiiriä:
Väestö.
Vuonna 2020 Wiltshiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
Tunnukset.
Nimikkokukka.
Vuonna 2004 Wiltshiren nimikkokukaksi valittiin palokilinkämmekkä Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Warwickshire

Warwickshire on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Länsi-Midlandsin hallintoalueella Keski-Englannissa. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu viisi hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Warwickin kaupunki. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Warwickshire tunnetaan ennen kaikkea Shakespearen synnyinpaikasta Stratford-upon-Avonista, ja kreivikunta käyttää matkailumainonnassaan tunnusta ”Shakespeare’s County”. Osa Cotswoldsista kuuluu Warwickshireen, ja muutenkin kreivikunnalle ovat tyypillisiä maalaukselliset pikkukaupungit ja markkinapaikat, joista suurkaupunkilaiset ostavat maaseutuasuntoja.
Hallinto.
Warwickshiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Väestö.
Vuonna 2020 Warwickshiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
Tunnukset.
Lippu.
Warwickshiren lipussa on punaisella pohjalla valkoinen karhu ja karkea seiväs. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 15. elokuuta 2016. Warwickshiren jaarlit käyttivät lipun kuva-aihetta sinetissään jo 1300-luvulla.
Nimikkokukka.
Vuonna 2004 Warwickshiren nimikkokukaksi valittiin ruotsinköynnöskuusama Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Tapio Reponen

Tapio Anton Johannes Reponen (2. elokuuta 1947 Huittinen – 22. syyskuuta 2014 Turku) oli tietojärjestelmätieteen professori, joka toimi vuosina 1996–2009 Turun kauppakorkeakoulun rehtorina. Aiemmin Reponen toimi Turun kauppakorkeakoulussa yliassistenttina ja apulaisprofessorina sekä Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Reponen väitteli tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1977. Tämän lisäksi Reponen istui useiden kotimaisten yhtiöiden ja yhdistysten hallituksissa ja osallistui aktiivisesti urheilujärjestötoimintaan: hän toimi mm. Suomen Urheiluliiton liittovaltuuston jäsenenä vuodesta 1999 alkaen. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.
Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun yhdistyttyä Tapio Reponen valittiin Turun yliopiston vararehtoriksi. Tehtäväalueeseen kuuluivat koulutuksen ja opetuksen kehittäminen sekä yhteiskunta- ja sidosryhmäsuhteiden edistäminen. 
Tapio Reposen muistokirja julkistettiin 17.1.2018 Turun kauppakorkeakoulussa. Kirjan nimi "In the forefront of information systems strategy studies" () kuvaa Tapio Reposen uranuurtavaa työtä tietojärjestelmien strategiatutkimuksen saralla Suomessa. Kirjassa on myös julkaistu uudelleen Tapio Reposen tärkeimmät artikkelit, jotka tämän hetken strategia-ajattelussa edustavat "strategy-as-practice" -tutkimusta. Kirjan kokoamista ja julkaisemista ovat tukeneet Liikesivistysrahasto, Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiö, kirjan toimittajien taustayliopistot ja TS-yhtymä.
Novotšeboksarsk

Novotšeboksarsk (, tšuvassiksi Çěнě Шупашкар, Śĕnĕ Šupaškar) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla viiden kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta. Kaupungissa on jokisatama. Asukkaita on 126 300 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1960 Tšeboksaryn vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä. Kaupunki siitä tuli vuonna 1965. Novotšeboksarsk kasvoi nopeasti ja nykyään se on asukasluvultaan Tšuvassian toiseksi suurin kaupunki. 
Novotšeboksarskissa on kemian, öljynjalostus-, metalli-, rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta sekä energian tuotantoa.
Jari Korpisalo

Jari Leonard "Korppi" Korpisalo (s. 17. helmikuuta 1966 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. SM-liigassa hän pelasi ainoastaan Porin Ässissä, vaikka onkin kotoisin Helsingistä. Hän oli erityisen tunnettu kääntölämäristään sekä harhautuslaukauksestaan rangaistuslaukauksessa. Aiemmin hän toimi Karhu-Kissojen juniorien valmennuspäällikkönä.
Ura.
Korpisalo pelasi juniorina Jokereissa ja HIFK:ssa. Kaudeksi 1985–1986 hän lähti Kanadaan, jossa hän edusti QMJHL:n Granby Bisonsia. Hän pelasi samalla kaudella myös nuorten MM-kisoissa. Kaudeksi 1986–1987 Korpisalo palasi Suomeen, jossa hän pelasi 1. divisioonan Karhu-Kissoissa. Seuraavalla kaudella hän edusti 1. divisioonan SaPKoa, kunnes palasi kausiksi 1988–1990 Karhu-Kissoihin.
Korpisalo teki kaudella 1990–1991 SM-liigadebyyttinsä Ässissä. Kolmannen liigakautensa jälkeen hän pääsi myös MM-kisoihin. Kaudella 1993–1994 hänet valittiin kuukauden pelaajaksi lokakuussa 1993 ja kaudella 1994–1995 Ässät sai SM-pronssia. Korpisalo pelasi Ässissä yhtäjaksoisesti seitsemän kautta, joista kaksi viimeistä joukkueen kapteenina. Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi Saksaan, jossa hän edusti DEL:n EV Landshutia kahden kauden ajan. Kaudella 1999–2000 hän pelasi saman liigan München Baronsissa ja voitti kauden päätteeksi Saksan-mestaruuden.
Korpisalo palasi kaudeksi 2000–2001 Ässiin, jonka kapteeniksi hänet jälleen valittiin. Hän pelasi Ässissä vielä viisi kautta, kunnes lopetti uransa kauden 2004–2005 jälkeen. Yhteensä hän edusti Ässiä siis 12 kauden ajan, joista seitsemänä hän toimi myös joukkueen kapteenina.
Korpisalo työskenteli tammikuusta 2016 lokakuuhun 2018 Ässien urheilujohtajana.
Muuta.
Jari Korpisalon poika Joonas Korpisalo on pelannut NHL:ssä maalivahtina.
Tsivilsk

Tsivilsk (, ) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Bolšoi Tsivil -joen varrella 37 kilometriä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta kaakkoon. Kaupunki on Tsivilskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen M7-valtatie. Tsivilskin rautatieasema Kanašista Tšeboksaryyn johtavalla sivuradalla sijaitsee 8 kilometrin päässä kaupungista. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2008).
Boris Godunov rakennutti vuonna 1584 paikalle linnoituksen, jonka marit polttivat vuonna 1609. Stepan Razinin joukot hyökkäsivät sinne vuonna 1671 ja Jemeljan Pugatšovin joukot valtasivat sen vuonna 1774. Vuonna 1781 Tsivilskistä tuli Kazanin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Nykyään siellä on konepaja- ja elintarviketeollisuutta, kutomo, tiilitehdas ym. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Save Me (Queenin kappale)

Save Me on englantilaisen rock-yhtye Queenin kappale.
Save Men sävelsi ja sanoitti Queenin kitaristi Brian May, joka soitti kappaleella kitaran lisäksi piano-osuuden. Kappale äänitettiin 1979 ja julkaistiin singlenä 25. tammikuuta 1980. Myöhemmin samana vuonna se julkaistiin Queenin levyllä "The Game". Single oli Yhdistyneen kuningaskunnan listoilla kuusi viikkoa ja pääsi siellä 11. sijalle. Alankomaissa single nousi viidennelle sijalle ja oli listoilla yhdeksän viikkoa. 
Save Me on julkaistu myöhemmin mm. "Greatest Hits" -kokoelmalla (1981) ja "Queen On Fire – Live at the Bowl" -livelevyllä (2004).
Möhköfantti

Möhköfantti () on fiktiivinen, elefanttia muistuttava olento A. A. Milnen Nalle Puh -tarinoissa. Alkuperäisissä kirjoissa möhköfanttia ei koskaan nähdä, mutta myöhemmissä Disney-elokuvissa otus on esiintynyt.
Milnen kirjoissa Nalle Puh ja Nasu yrittävät pyydystää möhköfanttia mutta eivät saa sitä koskaan ansaan. Vaikka möhköfanttia ei varsinaisesti nähdäkään, on Puh-kirjojen kuvittaja E. H. Shepard piirtänyt elefanttia muistuttavan möhköfantin kuvitukseksi lukuun, jossa Puh yrittää saada unta ja alkaa laskea lampaiden sijasta möhköfantteja. Kirjojen oikeudet nykyisin omistava Walt Disney Company on sittemmin tehnyt useita animaatioelokuvia, joissa möhköfantit esiintyvät. Vuonna 2005 valmistui elokuva "Nalle Puh ja Möhköfantti", jossa esiintyi äitiään etsivä möhköfantin poikanen, Fantti. Elokuvassa se on kiltti olento, ja se ystävystyykin Puolen hehtaarin metsän asukkaiden kanssa, etenkin Ruun.
TV-sarjan "Nalle Puhin uudet seikkailut" suomenkielisessä dubbauksessa möhköfantteja kutsuttiin "kanttifanteiksi" (poikkeuksena jakso "Möhköfantin ansa"), mutta muissa suomennoksissa möhköfanteiksi.
Lipogeneesi

Lipogeneesi merkitsee hiilihydraattien muuttumista triglyserideiksi rasvoiksi elimistön metaboliassa. Lipogeneesi merkitsee käytännössä veressä olevan ylimääräisen glukoosin muuttamista varastorasvaksi (lihomista). Erityisen aktiivista rasvahapposynteesi on maksan, rasvakudoksen ja toimivan maitorauhasen soluissa. 
Lipogeneesin käynnistää insuliini, joka säätelee veren glukoositasoa. Lipogeneesissä yhdestä glukoosimolekyylistä muodostuu ensin kaksi glyserolimolekyyliä, joihin liittyy edelleen glukoosin auenneesta renkaasta muodostunut, pelkistynyt rasvahappoketju. Tyypillisesti kahdesta tai kolmesta glukoosimolekyylistä muodostuu rasvahappo, jonka hiiliketjun pituus on C12–C18 Arvioidaan, että noin 45 % nautituista hiilihydraateista menee suoraan elimistön ravinnoksi, ja noin 55 % ottaa osaa lipogeneesiin.
Rasva-aineenvaihdunta on jatkuvassa dynaamisessa tasapainossa, jossa osa rasvoista menee glukoneogeneesin raaka-aineeksi, ja osa varastoituu. Rotilla yksittäisen lipidimolekyylin ”elinaika” on noin 2–10 vrk, ja tilanteen arvellaan olevan sama ihmisillä.
Lipogeneesin rasvahappo-osan muodostuminen alkaa asetyyli-CoA:lla, joka rakentaa kahdesta auenneesta glukoosimolekyylistä hiiliketjun. Samalla glukoosiin sisältyvät hydroksyyli- ja karbonyyliryhmät pelkistyvät. Rasvahapot lopuksi esteröityvät glukoosista muodostuneen glyserolin kanssa triglyserideiksi. Reaktioon ottaa osaa useita eri entsyymejä, ja reaktio tapahtuu sytoplasmassa, toisin kuin hapettuminen, joka tapahtuu mitokondrioissa.
Lipogeneesi vaatii lisäksi adenosiinitrifosfaattia (ATP:tä) sekä nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaattia (NADPH:ta), sillä kaikki reaktiot ovat pelkistymisreaktioita.
Kanaš

Kanaš (tšuvassiksi ja ) on kaupunki Tšuvassian keskiosassa Venäjän federaatiossa, 76 kilometriä pääkaupungista Tšeboksarystä (Supaškar) kaakkoon. Kaupunki muodostaa aluehallinnollisesti itsenäisen 45 607 asukkaan kaupunkipiirin, mutta on myös ympäröivän Kanašin piirin (39 708 as) hallintokeskus.
Asukasluvun kehitys:
Matkustaja 57

Matkustaja 57 ("Passenger 57") on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1992. Elokuvan on ohjannut Kevin Hooks ja sen ovat käsikirjoittaneet David Lougher ja Dan Gordon. Pääosia esittävät Wesley Snipes, Bruce Payne ja Tom Sizemore. Elokuvan nimi tulee siitä, että päähenkilö istuu lentokoneessa paikalla numero 57.
Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran Suomessa videolla videolain aikaan. Tuolloisesta videojulkaisusta oli leikattu 1 minuutti ja 34 sekuntia. Leikattu materiaali sisälsi matkustajien ampumista, kuvakulman verisestä terroristista ja väkivaltaisimpia otoksia John Cutterin ja Charles Ranen välisestä tappelusta. Videolain poistuttua voimasta vuonna 2001 elokuva julkaistiin leikkaamattomana K18-versiona sekä DVD-levynä että videona.
Juoni.
Elokuva kertoo lentoyhtiön turvallisuusekspertti John Cutterista, jonka vaimo on kuollut kaupparyöstön yhteydessä. Nyt John on matkalla Los Angelesissa pidettävään työkokoukseen ja hän matkustaa sinne lennolla 163. Samassa koneessa istuu myös mielisairas terroristi Charles Rane, jota ollaan siirtämässä Los Angelesin vankilaan. Lennon aikana Rane ottaa terroristiryhmänsä avulla koneessa vallan ja koneen matkustajat joutuvat panttivangeiksi. Cutter onnistuu pakenemaan kaappauksen aikana koneen alaosaan ja hän päättää aloittaa taistelun terroristeja vastaan.
Basket Case

Basket Case on punk rock-yhtyeen Green Dayn laulu ja single, joka nosti Green Dayn suosioon 1994, kun se julkaistiin "Dookie"-albumilla. Laulu julkaistiin singlenä tammikuussa 1995.
Kappale on yhtyeen keulahahmon Billie Joe Armstrongin kirjoittama ja kertoo hänen kamppailustaan ahdistuksen kanssa, ennen kuin hänellä diagnosoitiin paniikkihäiriö.
Kappale Basket Case on myös kokoelmalevyllä "International Superhits!" vuodelta 2001. Liveversio on Green Dayn livelevyillä "Bullet in a Bible vuodelta 2005", "Bowling Bowling Bowling Parking Parking vuodelta 1997, ja "Last Night On Earth (Live In Tokyo) vuodelta 2009.
Ouroboros

Ouroboros ( ’hännänsyöjä’, myös oroborus, ūroboros tai uroborus,
sanoista οὐρά (ūra) ’häntä’ + βορά (bora) ’syöjä’) on ikivanha symboli, jossa käärme tai lohikäärme syö omaa häntäänsä. Ouroboroksella on keskeinen asema uskonnollisessa ja mytologisessa symboliikassa. 
Ouroboros esittää "ikuisen kiertokulun" ympyrää, joka ilmaisee, että loppua seuraa kaiken jatkuvassa toistumisessa aina uusi alku. Ouroboroksen katsotaan symbolisoivan syklisyyttä, koska se elää syömällä itseään; tämän katsotaan merkitsevän elämää ja kuolemaa sekä eroamista ja yhdentymistä. 
Ouroboros esiintyy myös alkemian kuvituksissa: se kuvaa suljettua tai syklisesti toistuvaa prosessia, jossa neste pyritään muuttamaan esimerkiksi kuumentamalla ja jäähdyttämällä jalommaksi aineeksi.
Firn

Firn (firn-lumi) on lumen ja jään välimuoto, jonka tiheys on yleensä yli 0,55 g/cm3. Se on vielä huokoista, mutta uudelleenkiteytynyttä. Firn on säilynyt vähintään yhden sulamiskauden muuttumatta suoraan jääksi ja sitä alkaa syntyä lumikerroksen pohjalla, kun lumen syvyys on yli 15 m. Paksu lumikerros luo pohjalle suuren, puristavan paineen. Firn-lumi kehittyy ns. névé-lumesta tihenemällä, ja tihenee itse vähitellen jääksi, kun jäätikön kasautumisalueen pinnasta mennään syvemmälle. Névé-lumi on yli 0,5 g/cm3 tiheyksistä, osittain sulanutta ja uudelleenkiteytynyttä raskasta lunta.
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1971 elokuva)

Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Matti Kassila. Elokuva perustuu Agapetuksen romaaniin "Aatamin puvussa ja vähän Eevankin" vuodelta 1928. Samasta aiheesta oli tehty aiemmin jo kaksi elokuvaversiota, vuosina 1931 ja 1940. 
Elokuva esitettiin Suomen televisiossa ensi kerran 1976 ja useita kertoja sen jälkeen ja sai ensimmäisellä kerralla valtavan yleisömenestyksen, 2,1 miljoonaa katsojaa. Yhtenä syynä on oletettu olleen tuolloin riehuneen viuhahdus-villityksen. Elokuvaa on kuvattu Luhangassa. Elokuva toi elokuvateattereihin 141 650 katsojaa.
Tuotanto.
1970-luku oli Matti Kassilan uralla ahdingon aikaa. Hän ehti ehdottaa tuottajille neljäätoista elokuva-aihetta, kunnes tämä tärppäsi.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Jussi Karjalainen kutsui elokuvaa tv-esityksen alla 1993 hyvätapaisen kesäkomedian innostamattomaksi lämmittelyksi aikana, jolloin paljasta pintaa sai jo näyttää oikein väreissä.
Muistan vielä vuonna -76

Muistan vielä vuonna -76 on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen kokoelmalevy.
Kappaleet.
CD1:
CD2:
KERNAL

KERNAL on Commodoren kehittämä laiteohjelmisto, jota käytettiin yhtiön 8-bittisissä mikrotietokoneissa alkaen PET-tietokoneesta (1977). Myöhemmin sen laajennettuja versioita käytettiin VIC-20-, Commodore 64-, Plus/4-, Commodore 16- ja Commodore 128 -tietokoneissa.
KERNALin nimen sanottiin olevan lyhenne sanoista "Keyboard Entry Read, Network, And Link". Toisaalta VIC-20-kehittäjä Robert Russellin mukaan se on kirjoitusvirhe sanasta "kernel" (Unixin termi käyttöjärjestelmän ytimelle).
VIC-20 ja C-64-koneissa koko käyttöjärjestelmä on 8 kiB ROM-piirillä. Commodore 128 -koneessa ROM on laajennettu 20 kibitavuun, josta KERNAL vie 16 kiB ja konekielimonitori neljä.
Commodore-laitteiden KERNAL sisältää kokoelman erilaisia rutiineja. Näiden kutsumista varten on hyppytaulu, joka on pääpiirteittäin samanlainen kaikissa Commodoren tuottamissa tietokoneissa. Näin ollen yksinkertaisten konekielisten ohjelmien pitäisi pystyä toimimaan jokaisessa Commodoren valmistamassa koneessa ilman muutoksia.
KERNALin tärkeimpiä osia on reset-rutiini, joka suoritetaan koneen käynnistyessä. Se kopioi RAM-muistiin vektorit ja aliohjelmat, alustaa I/O- ja grafiikkapiirit, tarkistaa onko koneeseen kytketty ohjelmamoduuli, alustaa BASIC-tulkin ja siirtyy odottamaan käyttäjän syötettä.
KERNAL sisältää myös keskeytysrutiinit, esimerkiksi IRQ-rutiini suoritetaan 60 (VIC-20 ja C-64) tai 50 kertaa sekunnissa (C-128). Tämä ylläpitää kelloa ja lukee näppäimistöä. NMI-rutiini suoritetaan restore-näppäintä painettaessa ja kasetti- ja levyasemarutiinien yhteydessä ja sarjaväylää käytettäessä.
Kolmannen osan muodostavat käyttäjän kutsuttavat aliohjelmarutiinit, joita voidaan käyttää ohjelmista. Näillä toteutetaan tiedon syöttö ja tulostus, tiedostojen tallennus ja lataus, näytön käsittely ja liukulukumatematiikka.
Käytännössä yksinkertaiset, poke-komentoja sisältämättömät BASIC-ohjelmat ovat binääriyhteensopivia eri koneiden välillä. Konekielisiä ohjelmia kirjoitettaessa ohjelmien pitäisi olla vapaasti sijoitettavia, ja ne voivat olla kooltaan maksimissaan 3 kilotavua, mikäli niiden on tarkoitus olla yhteensopivia kaikkien Commodoren koneiden kanssa.
Šahada

Šahada (, ) on islamin sisällön tiivistävä lause ja yksi islamin viidestä peruspilarista. Sunni-islamissa se kuuluu: "Ei ole muuta jumalaa kuin Jumala ja Muhammad on hänen lähettiläänsä." 
(). Uskontunnustus vastaa kristinuskon kastetta. Se liittää yksilön osaksi islamilaista yhteisöä, eli ummaa. Muslimiksi tulo on yksinkertaista: tarvitsee vain lausua uskontunnustus todistajan läsnäollessa. Vastasyntynyt tulee muslimiksi kun šahada kuiskataan hänen vasempaan korvaansa.
Šahada sunnalaisuudessa ja šiialaisuudessa.
Uskontunnustus koostuu sunnalaisuudessa kahdesta osasta, joista ensimmäinen määrittelee islamin monoteistiseksi uskonnoksi ja toinen osa täsmentää Muhammedin Jumalan sanan ja lain ainoaksi välittäjäksi. Koska siinä on kaksi osaa, uskontunnustus tunnetaan myös nimellä "uskon kaksi testamenttia". 
Šiialaiset lisäävät uskontunnustuksen jälkiosaan lauseen "ja Ali on Jumalan ystävä" (). Tämä tarkoittaa uskoa, että Ali ibn Abi Talib ja hänen jälkeensä hänen miespuolinen sukulinjansa muodostavat šiialaisen imaamien ketjun.
Šahada Koraanissa ja haditheissa.
Šahadaa ei ole Koraanissa yhtenäisenä tekstinä. Sen jälkiosa esiintyy Koraanissa vain kerran (48:29), mutta alkuosa löytyy sananmukaisesti kohdissa 37:35 ja 47:19, minkä lisäksi itse ajatus esiintyy useissa muissa paikoissa. Kokonaisena lause esiintyy ensimmäisen kerran Ibn Hishamin (k. 834) tekemässä Muhammedin elämäkerrassa; "Sirat rasul Allah" (). 
Šahadan teologinen merkitys määritellään 800-luvun lopulla Gabrielin hadithissa, joka löytyy sekä Sahih al-Bukharin, että Sahih Muslimin kokoelmista. Siinä se esiintyy yhtenä islamin "viidestä peruspilarista": 
Vastineet Raamatussa.
Uskontunnustuksen ensimmäisen osan lause "Ei ole muuta jumalaa kuin Jumala ()" tavataan 300-luvulta lähtien yleisenä juutalais-kristillisestä kirjallisuudesta ja etenkin samarialaisesta liturgiasta. Lauseen merkityksen voi tulkita niin, että on vain yksi Jumala. Vastaava lause löytyy 5. Mooseksen kirjasta (6:4) muodossa: "Kuule Israel! Herra on meidän Jumalamme, Herra yksin". 
Uskontunnustuksen jälkiosalle "Muhammed on Hänen lähettiläänsä" löytyy myös kristillinen vastine. Arabian sana "muhammad" on verbin partisiippi ja tarkoittaa "ylistettyä", "valittua" tai "siunattua". "Muhammad rasul Allah" merkitsee "Muhammed, Jumalan lähettiläs", ja on arabiankielinen käännös psalmista 118 "Siunattu hän, joka tulee Herran nimeen ()". Sama toivotus on Markuksen evankeliumissa (Mark. 11:9): "Hoosianna, siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen!" 
Rituaali.
Aikuisiällä muslimiksi kääntyvä henkilö lausuu šahadan ääneen muslimitodistajien läsnä ollessa osoituksena siirtymisestään islamiin. Perinteisimmän tulkinnan mukaisesti vasta kahden todistajan läsnä ollessa lausuttu šahada riittää muslimiksi tulemiseen. Lausuminen suoritetaan tavallisesti moskeijassa.
Hiusneula

Hiusneula on kampauksen kiinnittämiseen tai koristeluun tarkoitettu neula tai tikku. 
Hiusneuloja on käytetty jo tuhansia vuosia sitten, jolloin niitä valmistettiin luusta. Nykyisin tavallisempia valmistusmateriaaleja ovat erilaiset muovit, puu ja metallit.
Hiuspinni on joustavasta metallilangasta valmistettu hiuspidike tai -somiste. Pieniä ja huomaamattomia pinnejä käytetään niin arki- kuin juhlakampauksienkin tukemiseen. Myös hiuspinni voi olla esimerkiksi helmillä koristeltu, kuten varsinaiset hiusneulatkin.
Formula 1 -kausi 1994

Formula 1 -kausi 1994 oli järjestyksessään 45. FIA:n Formula 1 -kausi. Se alkoi 27. maaliskuuta 1994 ja viimeinen kuudestatoista kilpailuista ajettiin 13. marraskuuta.
Vuosi muistetaan muun muassa Imolan radalla sattuneista onnettomuuksissa, joissa kuolivat Roland Ratzenberger sekä Ayrton Senna. Kuljettajien maailmanmestaruuden voitti nuori Michael Schumacher Benettonilla. Valmistajien mestaruuden voitti Williams.
Mestaruustaistelu oli jännittävä. Alkukaudesta Schumacher oli jo karkaamassa saavuttamattomaan MM-johtoon, mutta loppukaudesta Williamsin Damon Hill nousi mukaan mestaruustaistoon. Erilaisten sääntörikkomusten vuoksi Schumacher ja Benetton hylättiin kahdesti, joista jälkimmäisellä kerralla tuloksena oli myös kilpailukielto. Hill voitti kaikki kilpailut, joista Schumacher oli sivussa. Mestaruus ratkesi vasta kauden päätöskilpailussa Australian Adelaidessa, jossa voitosta ja samalla maailmanmestaruudesta taistelleet kuljettajat törmäsivät yhteen. Kolarin vuoksi molemmat joutuivat keskeyttämään kilpailun, ja Schumacher voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa yhdellä pisteellä. Schumacheria syytettiin tahallisesta kolaroinnista, mutta FIA piti törmäystä normaalina kilpailutilanteena.
Suomalaisia kuljettajia oli tuona vuonna mukana kolme: Jyrki Järvilehto Benettonilla ja Sauberilla, Mika Häkkinen McLarenilla, sekä Mika Salo Lotuksella. Damon Hill sai toisena vuotena peräkkäin ajaa autoa, jonka numero oli nolla, koska mestaruuden voittanut Alain Prost päätti uransa.
Kauden aikana kaikki kilpailujen nopeimmat kierrokset tulivat Benetton- ja Williams-tallin kuljettajille (molemmille 8 kappaletta).Benetton-tallin nopeimmat kierrokset saavutti Michael Schumacher.
Tallit ja kuljettajat.
Seuraavat tallit ja kuljettajat kilpailivat Formula 1 -luokan maailmanmestaruudesta kaudella 1994.
Jyrängönvirta

Jyrängönvirta on Kymijoen Heinolan kaupungin kohdalla oleva ja erityisesti keskustan siltojen alajuoksun puolella oleva joen osuus. 
Siltojen alla olevat kaksi koskea ovat Jyrängön kosket: Isokoski ja Pikkukoski. Matala Pikkukoski on perimätiedon mukaan kaivettu ihmisvoimin. Vuolas ja syvä isompi koski on Kymijoen luonnollinen ikivanha kulkureitti. 
Saaria.
Koskien välissä on Siltasaari, jonka kautta kulkee seututie 140 sekä jalankulun ja pyöräilyn väylä. Saaren yli johtaa vuonna 1931 valmistunut Heinolan rautatiesilta. Edelleen käytössä oleva 340 metriä pitkä silta oli valmistuttuaan Suomen pisin. Siltasaaressa on kesäisin kahvila. Myös virralla kalastaminen on mahdollista. Jatkosodassa rautatiesilta ja silloinen maantiesilta yritettiin tuhota lentokoneista pommittamalla tässä kuitenkaan onnistumatta. Sen sijaan aivan sillan vieressä Siltasaaressa ollut isohko rakennus tuhoutui täysosumasta.
Puoli kilometriä silloilta alavirtaan on Koskensaaren kärki, jonka koillispuolitse Kymijoen pääuoma kulkee. Koskensaaren lounaispuolella saareen johtavassa Penikkasillaksi nimetyssä pengertiessä on pieni silta varmistamassa veden virtauksen myös saaren toiselta puolelta. Vajaan kilometrin pituisessa Koskensaaressa on luontopolku nuotiopaikkoineen ja laavuineen.
Muuta.
Jyrängönvirta siltoineen on ollut taustana ja tapahtumapaikkana muutamissa elokuvissa. Näistä tunnetuin lienee Risto Jarvan ohjaama "Jäniksen vuosi" vuodelta 1977. Jyrängönvirran eteläpuolella on Jyrängön kaupunginosa.
Marvel-universumin kosmiset olennot

Kosmiset olennot ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyviä, usein jumalvoimaisia hahmoja. Kosmisten olentojen omaavat voimat ylittävät ihmisen täysin käsityskyvyn, eivätkä supersankarienkaan yli-inhimilliset voimat ole mitään kosmisten olentojen liki loppumattomien voimien edessä. Kosmisten olentojen tehtävä on usein toimia eräänlaisena luonnonvoimana asuttamassaan universumissa. 
Tunnetuimpia kosmisia olentoja ovat mm: Ikuisuus, Galactus, Seuraajien rotu "jne". 
Ominaisuudet.
Marvel-universumin on täynnänsä kosmisia olentoja jotka kirjaimellisesti ovat osa universumin toimintaa. Kuten keho, jonka toiminnan määrittelevät erilaiset elimet, myös kosmiset olennot toimivat vitaalina osana tämän universumin toimintaa. Jokaisessa kosmisessa olennossa ruumiillistuu jokin todellisuuden tason aspekti tai välttämätön toiminta. 
Jokainen kosminen olento on uniikki, mutta olennoilla on kuitenkin tiettyjä yhteisiä piirteitä: 
On huomattavaa, että on olemassa useita olentoja jotka usein sekoitetaan kosmisiin olentoihin. Tällaisia ovat nk. maapallon jumalat. Huolimatta korkeasta statuksestaan ja uskomattomista voimistaan nämä jumalat eivät lukeudu kosmisiin olentoihin. Myöskään Galactuksen apurit eivät lukeudu kosmisiin olentoihin, vaikka kykenevätkin manipuloimaan Kosmista voimaa. Apurien olemassaolo ei kuitenkaan ole välttämätöntä universumin pysyvyydelle. Jotkut olennot, kuten demoni D'Spayre väittää olevansa epätoivon ruumiillistuma, muttei todellisuudessa omaa tarpeeksi voimaa siihen. Todellisten kosmisten olentojen tarkka lukumäärä on vielä spekuloinnin aiheena, mutta lisää paljastuu jatkuvasti.
Tunnettuja kosmisia olentoja.
Seuraavassa joitakin hyvin tunnettuja kosmisia olentoja ja näiden toimintaperusteita:
Umma

Umma () on islamin uskovien yhteisö, joka tarkoittaa puhekielessä myös samassa moskeijassa käyviä ihmisiä ja on verrattavissa kristinuskon seurakuntaan. Tavallisesti se tarkoittaa maailman kaikkien muslimien muodostamaa yhteisöä. Islamilaisessa laissa "umma" on määritelty kapeammin tarkoittamaan vain "mujtahideja" eli uskonoppineita. Arabian kielessä umma voi tarkoittaa myös kansallisvaltiota: esimerkiksi Yhdistyneet kansakunnat on arabiaksi "al-Umam al-Muttahida".
Šaria ja umman yksimielisyys.
Islamilaisessa laissa eli šariassa katsotaan, että yksi hyväksyttävistä Jumalan lain lähteistä on umman yksimielisyys, "ijmá." Se tarkoittaa kaikkien uskonoppineiden yksimielisyyttä jostain asiasta. Muhammadin kerrotaan sanoneen: "Yhteisöni [umma] ei koskaan hyväksy yksimielisesti erehdystä". Lausetta ei löydy klassisista "hadith"-kokoelmista, mutta sitä lainataan usein. Profeetan kerrotaan myös sanoneen: ""Jumalan käsi on yhteisön yllä, ja kuka ikinä poikkeaa siitä, lähtee helvettiin"." 
Lakikoulukunnat erottavat toisistaan kaikkien muslimien välillä vallitsevan yksimielisyyden, joka koskee suuria asioita. Tämä itsessään luonnollinen ajatus löytyy myös muutamassa Koraanin kohdassa, kuten: ""Pitäkää kaikki kiinni Jumalan köydestä, älkääkä hajaantuko." (3:103)" Hienostuneempi periaate on uskonoppineiden yksimielisyys, joka ohjaa pienempiä lakiteknisiä yksityiskohtia. Kaikkien muftien yksimielisyys ei ole välttämätöntä, vaan pienet vähemmistöt voidaan jättää huomiotta. Ignaz Goldziher oli sitä mieltä, että yksimielisyyden periaate lainattiin roomalaisesta oikeudesta, jossa konsensusperiaate tunnettiin nimellä "opinio prudentium." 
Jotkut oppineet ovat katsoneen vaikeaksi määrittää milloin kaikki muslimit ovat jostain ohjeesta yksimielisiä ja ovat siksi rajanneet ijmán koskemaan vain Muhammadin varhaisten seuraajien yhteisöä.
Trisomia

Trisomia on tila, jossa kromosomistossa on kromosomiparin sijasta kolme kromosomia. Se on yleisin ihmisen kromosomistomutaatio. Useimmat trisomeista aiheuttavat keskenmenon tai kuoleman nuorella iällä. Henkiin jääneillä saattaa esiintyä muun muassa kehitysvammaisuutta ja muita ongelmia. 
Osittainen trisomia tulee, kun osa ylimääräisestä kromosomista kiinnittyy toiseen tai kun yhdestä kromosomista on kaksi kopioita osasta kromosomiaan. Yleisin trisomia ihmisellä on kromosomiparin 16 trisomia, jota esiintyy yli prosentissa raskauksista. Tämä kuitenkin yleensä aiheuttaa keskenmenon raskauden ensimmäisen kolmanneksen aikana. Yleisin trisomia syntyvillä lapsilla on trisomia 21, joka tunnetaan yleisemmin Downin oireyhtymänä. 
Trisomia voi esiintyä missä tahansa kromosomiparissa. Yleisimmät ihmisen trisomiatyypit, jotka eivät aiheuta keskenmenoa ovat autosomeissa:
ja sukupuolikromosomeissa:
Jelena Korikova

Jelena Jurjevna Korikova (, s. 12. huhtikuuta 1972 Tobolsk) on venäläinen näyttelijä. Hän on näytellyt Moskovan teatterissa, televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Hän on myös tehnyt mallin töitä.
Ensimmäisen kerran hän näytteli elokuvassa "Ha-bi-as-sy" (Ха-би-ас-сы) vuonna 1989. Suomessa hänet tunnetaan venäläisen "Anastasia"-telenovelan Annana. Vuonna 1998 Jelena, hänen poikansa Arseni (s. 1993) ja miehensä Maksim Osadsi muuttivat Yhdysvaltoihin, jossa he asuivat kolme vuotta. Heti "Anastasian" kuvausten loputtua vuonna 2004 Jelenan ja Maksimin kymmenen vuotta kestänyt suhde päättyi. Arseni on Jelenan luokkatoverin ja ensimmäisen aviomiehen Dmitri Rošinin poika.
Elena laulaa ja on esiintynyt monien artistien videoissa. 
Filmografiaa.
Venäjäksi:
Isolaatio

Isolaatio tarkoittaa eri populaatioiden yksilöiden risteytymättömyyttä. Syynä tähän voi olla esimerkiksi maantieteellinen, ekologinen tai perinnöllinen syy.
Maantieteellinen isolaatio.
Yleisin populaatioiden toisistaan erilleen joutumisen syy on maantieteellinen. Maantieteellisiä isolaatiotekijöitä ovat erilaiset kyseiselle lajille sopimattomat biotoopit, tavallisesti vuoristot, vesistöt, kanjonit tai autiomaat, jotka johtavat populaation jakautumiseen pienemmiksi osiksi, joiden välillä ei pääse tapahtumaan geenivirtaa, esimerkiksi kasveilla siitepölyn, siementen tai itiöiden, eläimillä yksilöiden mukana.
Eräs esimerkki maantieteellisestä eristäytymisestä on Australian alkuperäinen eläimistö, joka poikkeaa erittäin paljon muiden mantereiden eläimistöstä. Australia on ollut noin 70 miljoonan vuoden ajan eristyksissä muista mantereista. Australiassa elää paljon alkeellisia nisäkkäitä pussieläimiä. Fossiililöytöjen perusteella on katsottu, että myös kaikilla muilla mantereilla on elänyt pussieläimiä, mutta ne ovat nykyaikaan tultaessa kuolleet sukupuuttoon kehittyneempien istukallisten nisäkkäiden tieltä, jotka kaikki ovat nykytiedon mukaan kehittyneet samasta pussieläinkantamuodosta. Sen sijaan Australiassa pussieläimet pääsivät kehittymään ilman kilpailua istukkanisäkkäitä vastaan monimuotoiseksi joukoksi.
Muita esteitä.
Maantieteellisen eristymisen aikana voi populaatioissa kehittyä myös ekologisia, rakenteellisia tai käyttäytymiseen liittyviä esteitä, jotka aiheuttavat sen, etteivät eri populaatioiden lajit voi keskenään risteytyä tai ainakaan saada lajinmääritelmään vaadittavia lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Näitä esteitä kutsutaan isolaatiomekanismeiksi.
On osoittautunut, ettei risteytymistä tapahdu, vaikka lajit eläisivät myöhemmin samalla alueella, esimerkiksi harmaalokki ja selkälokki. Joillakin linnuilla soidinkäyttäytymisestä on tullut isolaatiotekijä, kun läheisten lajien soidinmenoissa on pariutumisen estäviä eroja. Monilla lajeilla risteytymisen estää lisääntymisajan ero. Esimerkiksi selkälokki ja harmaalokki pariutuvat eri aikaan sen lisäksi, että ne ovat ajautuneet ekologisen lokeron, ulkonäön ja soidinkäyttäytymisen osalta toisistaan hieman erilleen. Kuitenkin vankeudessa lajit ovat saaneet lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä, mikä osoittaa että ne ovat perimältään yhä varsin läheistä sukua.
Vaikka uudelleenkohdatessa tapahtuisikin lajien kesken risteytymistä, se usein kasvattaa niiden välistä kuilua entisestään. Jälkeläiset ovat lisääntymiskyvyttömiä, jolloin sellaiset geenit, jotka vaikuttavat oman lajin tunnistamisessa, karsiutuvat pois.
Elaine Paige

Elaine Paige (oik. Elaine Bickerstaff s. 5. maaliskuuta 1948 Barnet, Hertfordshire, Englanti) on englantilainen laulaja ja musikaalinäyttelijä.
Paigen uran ensimmäinen rooli oli Anthony Newleyn/Leslie Bricussen musikaalissa "The Roar of the Greasepaint—the Smell of the Crowd". West End debyyttinsä hän teki musikaalissa "Hair", jota seurasivat merkittävät roolit musikaaleissa "Jesus Christ Superstar", "Nuts", "Grease", ja "Billy", joka on musikaalisovitus elokuvasta "Billy Liar".
Vuonna 1978 Hal Prince tarjosi tuolloin vielä suhteellisen tuntemattomalle Paigelle pääosaa Tim Ricen ja Andrew Lloyd Webberin "Evita"ssa. Eva Perónin roolista tuli merkittävä käänne hänen urallaan ja Paigea pidetään nykyään yhtenä merkittävimmistä musiikkiteatterin näyttelijättäristä. Paige sai roolistaan parhaan näyttelijättären palkinnon (Society of West End Theatre Award) ja Variety Club nimesi hänet vuoden teatteripersoonaksi. 
Elaine Paigella on ollut pääosa monissa Lloyd Webberin musikaaleissa: mm. Grizabella ("Cats") ja Norma Desmond ("Sunset Boulevard)". Lloyd Webberin "Song and Dance" kirjoitettiin Paigea varten, mutta lopulta osan esitti Marti Webb. 
Vuonna 1986 Paige esitti Florencen osan musikaalissa "Chess", jonka on sanoittanut Tim Rice ja säveltänyt Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Hän oli laulanut osan jo teatteriproduktiota edeltävässä levytyksessä 1984. Tästä roolista Paige sai Laurence Olivier Award -ehdokkuuden parhaasta naispääosasuorituksesta musikaalissa. 
Tätä seurasi menestyksekäs uusintaproduktio Cole Porterin musikaalista "Anything Goes" (1989), Édith Piafin osa Pam Gemsin musikaalissa "Piaf" (1993), ja toinen menestynyt uusintaesitys Richard Rodgersin ja Oscar Hammerstein II:n "The King and I" (2000). 
Vuonna 2004 Paige lauloi New York City Operassa Mrs. Lovettin osan Stephen Sondheimin "Sweeney Toddissa.
Paige on menestynyt myös Brittien singlelistalla. "I Know Him So Well" (duetto Barbara Dicksonin kanssa musikaalissa "Chess") oli listan ensimmäisenä neljä viikkoa ja on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan edelleen eniten myyty naisduon esittämä kappale. 
Myös kappale "Memory" musikaalista "Cats" nousi top ten listalle. Lisäksi kahdeksan hänen albumiaan on myynyt kultaa ja neljä moninkertaista platinaa.
1995 Elisabet II myönsi Elaine Paigelle OBE:n arvon saavutuksistaan musiikkiteatterissa.
Viime vuosina Paige on esiintynyt enemmän televisiossa, ja syyskuussa 2004 hän aloitti viikoittaisen radio-ohjelman "Elaine Paige on Sunday", joka soittaa teatteri- ja elokuvamusiikkia.
Saum

Saum () eli paasto on yksi islamin viidestä peruspilarista. Muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina, mutta pääsääntöisesti muslimit paastoavat koko Ramadanin pyhän kuukauden ajan. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja seksuaalista kanssakäyntiä vaimon ja miehen välillä aamunkoiton ja auringonlaskun välisenä aikana. Ramadan on itsetutkiskelun ja itsehillinnän aikaa. 
Muslimit heräävät ennen aamunkoittoa aterioimaan päivän tarpeita varten (eli suhur-ateria). Paastotuntien määrä vaihtelee, mutta voi enimmillään olla 20 tuntia. Pimeän tultua syödään runsas ateria ennen nukkumaan menoa (eli iftar-ateria). Paaston aikana kukaan ei syö julkisesti, joten ravintolat ja ruokakaupat pysyvät usein kiinni tai ovat auki vain vähän aikaa päivässä. Paasto päättyy kolmipäiväiseen id al-Fitriksi kutsuttuun lopetusjuhlaan kuukauden lopuksi.
Islamilaisella paastolla on yhtäläisyyksiä kristillisen pääsiäiseen liittyvän paastoperinteen kanssa. Niihin kuuluu paaston ajoittaminen vuorokauden valoisaan aikaan. Keskiajalla luostarisäännöissä paaston ajankohdaksi määrättiin usein juuri päivän valoisa aika. Kristillisille luostareille ominaiset paastokäytännöt ovat islaminuskossa siirtyneet kaikkien uskovien velvollisuudeksi. 
Haittoja.
Paaston aikaisella päivärytmillä on haittansa erityisesti jos Ramadan sattuu kesään. Yleisimmin havaitut terveydelliset ongelmat ovat elimistön kuivuminen, päänsärky, rytmihäiriöt ja huonovointisuus. Kuivuminen ja veritulppien riski kasvavat erityisen paljon kun paastotaan lämpimissä oloissa, mutta myös ruumiillinen työ tai liikunta lisäävät näiden riskiä. Myös kognitiiviset suoritukset heikkenevät. Paastokuun aikana ihmiset ovat väsyneitä ja ärtyneitä. Liikenneonnettomuudet ja luonnolliset kuolemat lisääntyvät ramadan-kuussa. Paastoaika heikentää myös valtiotaloutta ja tuottavuutta. Jordanialaisen ekonomistin mukaan työn tuottavuus laskee jopa 35–60%. Usein työtä tehdään vain aamupäivisin, ja väsymys ja huonotuulisuus haittaavat keskittymistä.
Islaminopettajat ovat Suomessa todenneet, että muslimilapset voivat ramadankuussa olla väsyneitä ja myöhästyä tunneilta. Heidän ei tällöin tulisi osallistua liikuntatunneille, ja kokeitakin tulisi välttää. Viimeisen kymmenen päivän aikana voi esiintyä myös yövalvontaa rukoillessa, joten oppilaat ovat koulussa erityisen väsyneitä.
Paaston haittapuolia lieventää šaria, joka vapauttaa erivapausperiaatteen mukaisesti paastoamiselta ne, joiden terveyttä se voi vahingoittaa sekä vanhukset, jotka ovat liian heikkoja paastotakseen pitkiä aikoja. Esimerkiksi diabeetikot sekä imettävät tai raskaana olevat naiset on vapautettu paastosta. Pitämättä jääneet paastopäivät voi korvata myöhemmin.
Keijusalama

Keijusalama () on parhaiten tunnettu yläsalamatyyppi. Se esiintyy voimakkaiden ukkosrajuilmojen yhteydessä, yleensä niiden loppupuolella ja näyttää liittyvän hyvin voimakkaisiin positiivisiin pilvestä maahan iskeviin salamoihin. Keijusalaman sai kuvattua ensimmäisenä Minnesotan yliopiston tutkijaryhmä 6. heinäkuuta 1989. Suomessa keijusalamoita on kuvannut ensi kerran vuonna 2009 pieksämäkeläinen tähtiharrastaja Timo Kantola. Kuvattuihin salamoihin kuului myös kajosalamoita.
Keijusalama on pilvestä ylöspäin nouseva hyvin himmeä valoilmiö, joka kohoaa ukkospilven yläpuolella noin 90 kilometrin korkeudelle ilmakehään. Kirkkain osa on tyypillisesti 65–75 kilometrin korkeudessa. Salaman himmeä alaosa, joka alkaa noin 40 kilometrin korkeudelta, muistuttaa sinisiä kuituja kirkkaamman yläosan ollessa pilvimäinen ja kirkkaan punainen. On arvioitu, että keijusalaman energia on noin 10–100 MJ ja teho 5–50 GW. Keijusalamaa edeltää yleensä ilman kuumenemisesta ja ionisaatiosta aiheutuva himmeä, noin yhden millisekunnin kestävä valoilmiö, jolle käytetään nimitystä "sprite halo".
Vaikka keijusalama on hyvin lyhytaikainen ilmiö (yleensä isku kestää vain noin 3–10 millisekuntia) se on ilmiönä yleensä hitaampi kuin muut yläsalamat. Keijusalamat esiintyvät tavallisesti pieninä rypäinä, johon kuuluu usein kaksi tai useampia samanaikaisia keijuja. Keijusalaman kirkkaus vastaa likimain revontulikaarta, mutta ilmiön lyhytkestoisuuden takia niiden näkeminen paljain silmin on hyvin vaikeaa. Suurinopeuksisella videokameralla ilmiötä on kuitenkin mahdollista tutkia.
Keijusalama syntyy, kun...
Usko Santavuori

Usko Volmar Abel Santavuori (16. tammikuuta 1922 Viipuri – 1. kesäkuuta 2003 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja aikansa sensaatioreportteri. 
Elämä.
Usko Santavuoren isä oli tuomiorovasti Kustaa Aapo Santavuori. Ennen toimittajauraansa Santavuori ehti palvella tapaninpäivästä 1939 alkaen armeijassa noin neljä ja puoli vuotta. Hän osallistui talvisotaan vapaaehtoisena. Santavuori valmistui Kadettikoulusta upseeriksi vuonna 1941. Hänet ylennettiin taistelevan jalkaväkikomppanian päällikkönä kapteeniksi 23. kesäkuuta 1944 nuorempana kuin kukaan muu itsenäisen Suomen puolustusvoimissa. Myöhemmin Santavuori toimi lyhyen ajan kirjeenvaihtajana Tukholmassa ja sen jälkeen Yleisradion freelance-toimittajana. Santavuori muistetaan erityisesti uraauurtavasta ”tosiradio-ohjelmasta” "Radio tekee murron". Hän teki valemurron vuonna 1950 poliisipäällikön suostumuksella, mutta ilmoittamatta lainkaan muille viranomaisille. Ennenkuulumattoman ohjelmaformaatin ohella suurta kohua herätti poliisien kiroilu suorassa radiolähetyksessä ja se, että toimittajaa lyötiin ja uhattiin aseella. Elokuvaohjaaja Matti Kassila teki tapauksesta sitä mukailevan elokuvan "Radio tekee murron" vuonna 1951. Muita Santavuoren tempauksia olivat sukellus merenpohjaan ja laskuvarjolla hyppääminen, tapaus jota myös sivuttiin elokuvan "Radio tekee murron" alussa.
Santavuori valmistui 1962 lainopin kandidaatiksi. Hän toimi öljy-yhtiö Essossa Suomessa eri tehtävissä, muun muassa Pohjois-Suomen aluepäällikkönä vuosina 1963–1966 ja vuodesta 1966 lähtien pääkonttorissa muun muassa yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana ja yhtiön johtoryhmän jäsenenä. Santavuori oli 1970-luvulla perustamassa suomalaista öljyalan ja toimittajien välistä keskustelufoorumia Pressoil-klubia. Santavuori jäi eläkkeelle vuonna 1982.
Santavuori juoksi eläkkeelle jäätyään Helsinki City maratonin. Vuonna 1993 Santavuori kruunasi pitkän tennisharrastuksensa seniorien 70-vuotiaiden kaksinpelin Suomen-mestaruudella. Santavuori toimi aktiivisesti Rotary International -järjestössä, muun muassa Rotary International District 142 Governor -tehtävässä vuosina 1988–1989 sekä Suomen Rotary ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–1992. Santavuori oli naimisissa Ritva Santavuoren kanssa vuodesta 1955. Heillä on kaksi lasta.