Seksuaalivalinta

Seksuaalivalinta eli sukupuolivalinta on luonnonvalintaa, jossa yksilö valitsee itselleen kumppanin, jonka kanssa jatkaa sukua. Sukupuolivalinta on yksinomaan lisääntymiseen liittyvä etu, joka tekee saman lajin ja saman sukupuolen joistakin edustajista menestyvämpiä lisääntymään kuin toiset yksilöt.
Valinnan muodot.
Yksilö voi saada haluamansa kumppanin kolmella eri tavalla. Jokainen näistä valintatavoista aiheuttaa sitä edistävien perinnöllisten ominaisuuksien siirtymistä seuraavalle sukupolvelle.
Sukupuolen sisäinen valinta.
Ensinnäkin yksilö voi estää muita samaa sukupuolta edustaviä yksilöitä saamasta haluamaansa kumppania, jolloin hän saa kumppaniin yksinoikeuden. Tällaista sukupuolen sisäistä seksuaalivalintaa voivat harjoittaa sekä koiraat että naaraat. Tässä tapauksessa sukupuolivalinta suosii sellaisia perinnöllisiä ominaisuuksia, jotka auttavat koiraita päihittämään kilpakumppaninsa, tai joiden avulla koiras voi kerätä naaraista itselleen laajan haaremin.
Sukupuolten välinen valinta.
Toisekseen yksilö voi tulla vastakkaisen sukupuolen edustajan valitsemaksi. Kumpikin sukupuoli voi tehdä tämän valinnan, mutta koska naaraat ovat useimmiten nirsompia kuin koiraat, yleensä naaras suorittaa valinnan kilpailevien koiraiden välillä. Naaraan tekemä valinta toimii siivilänä, joka karsii populaatiosta mutaatioita, jotka muuten kertyisivät perimään. Tällaisessa valinnassa suuri merkitys on sukupuoleen liittyvillä ulkoisilla tunnuksilla tai käyttäytymisellä. Sukupuolivalintaan kuuluvat kaikki ne tekijät, jotka auttavat lisääntymismenestystä. Yleensä naaraan tekemä sukupuolivalinta suosii niitä koiraita, jotka parhaiten herättävät naaraiden huomion. Tällaisia ominaisuuksia ovat selkeät sukupuolidimorfismin eli koiraiden ja naaraiden ulkonäön poikkeavuuden tapaukset, kuten peurakoiraiden suuret sarvet sekä lintujen näyttävät pyrstöhöyhenet ja höyhenpuvut. Useiden lajien koiras on suurempi ja näyttävämpi kuin naaras. Tällaiset lintukoiraat esittävät soidinpaikoilla soitimeen kuuluvia liikkeitä ja ääniä, ja naaraat valitsevat sen perusteella kumppaninsa. Naaras voi tehdä valintansa esimerkiksi koiraan valtaaman soidinpaikan mukaan, koiraan menestyksen perusteella otteluissa muiden koiraiden kanssa, koiraan tarmokkuuden ja kestävyyden perusteella, tai koiraan höyhenpuvun näyttävyyden perusteella. Näiden kriteerien perusteella parhaat koiraat pääsevät parittelemaan useampien naaraiden kanssa kuin huonommat koiraat.
Sukupuolivalinnan seurauksena käy joskus niin, että toisen sukupuolen sekundääriset sukupuoliominaisuudet kehittyvät epäadaptiivisiksi eli eloonjäämismahdollisuuksia huonontaviksi. Tästä esimerkki ovat linnut, joille kasvaa lisääntymisaikana suuri pyrstö, joka tekee linnusta näkyvänä ja kömpelönä helpon saaliin pedoille. Näin voi kuitenkin tapahtua, koska menestys parittelukumppanien hankkimisessa ylittää haitat. Israelilainen biologi Amotz Zahavi on esittänyt, että naaraat suosivat erityisesti silmäänpistäviä koiraita. Tämän "Zahavin haittaperiaatteen" mukaan kauniina pidetyt ominaisuudet ovat sukupuolisesti puoleensavetäviä, koska ne viestivät kantajansa vahvuudesta: kantajalla on varaa tuhlata arvokkaita resursseja turhan, mahdollisesti jopa haittaavan ominaisuuden kehittämiseen, ja se on siitä huolimatta selviytynyt hengissä.
Kaikista muista eläinlajeista poiketen ihmisellä sukupuolivalinnan ovat usein tehneet osapuolten vanhemmat, eikä osapuolilla itsellään ole aina ollut asiassa sanan sijaa.
Pakottaminen.
Kolmanneksi yksilö voi pakottaa toisen seksiin tämän tahdon vastaisesti.