Oskari Korpikari

Oskari Korpikari (s. 5. huhtikuuta 1984 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Varsin isokokoinen Korpikari oli pelityyliltään peruspuolustaja. Hän pelasi uransa kahtena viimeisenä kautenaan KHL-joukkue Jokereissa tehden yhteensä 39 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9 ja keräten 26 jäähyminuuttia sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. SM-liigassa Korpikari pelasi yhteensä 506 runkosarjaottelua tehopistein 24+57=81 ja keräten 446 jäähyminuuttia sekä 104 playoff-ottelua tehopistein 4+14=18 ja keräten 64 jäähyminuuttia. Hän voitti Oulun Kärpissä neljä Suomenmestaruutta.
Ura.
Seuraura.
Korpikarin kasvattajaseura oli Kempeleen Kiekko-Ketut (myöhemmin Laser HT). Hän pelasi kuitenkin myöhemmät juniorivuotensa Oulun Kärpissä. Korpikari debytoi SM-liigassa joulukuussa 2002 kaudella 2002–2003, jolloin hän sai tililleen 23 ottelua ja antoi niissä yhden syöttöpisteen. Korpikari teki tammikuussa 2003 kolmivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Hän voitti keväällä 2003 SM-hopeaa.
Kesällä Montréal Canadiens varasi Korpikarin seitsemännellä kierroksella 217. pelaajana. Kaudella 2003–2004 Korpikari pelasi 35 ottelua runkosarjassa sekä seitsemän pudotuspeleissä. Keväällä 2004 mestaruuteen päättynyttä kautta lyhensi muun muassa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tullut olkapäävamma. Korpikarin turnaus päättyi kolmeen otteluun. Kaudella 2004–2005 hän pelasi kauden aikana vain 21 ottelua ilman tehopisteitä. Yksi syy vähempään peliaikaan oli , joka toi muun muassa Janne Niinimaan ja Josef Boumediennen SM-liigaan. Osan kaudesta A-nuoriakin vahvistanut Korpikari voitti uransa toisen Suomen mestaruuden keväällä 2005.
Toukokuussa 2005 Korpikari teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Kausi 2005–2006 oli hänelle ensimmäinen kokonainen kausi SM-liigassa. Korpikari pelasi kaikki runkosarjan 56 ottelua ja teki niissä tehot 1+1=2. Hän teki uransa ensimmäisen liigamaaliin 27. joulukuuta 2005 Jokereita vastaan. Korpikari teki ensimmäisen liigamaalinsa vasta uransa 112. ottelussaan. Hän oli ennen osumaansa maalittomien otteluiden tilastossa sijalla 3. Korpikari voitti keväällä 2006 SM-pronssia. Kausi 2006–2007 hänellä päättyi taas mestaruuteen. Korpikari teki kauden jälkeen kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Korpikarin kausi 2007–2008 jäi vain 39 runkosarjaottelun mittaiseksi. Häntä vaivasi kauden aikana useat loukkaantumiset, joista pahin oli lokakuussa 2007 tullut leukavamma. Korpikari ei pelannut pudotuspeleissä, mutta hän kuitenkin voitti keväällä 2008 jo uransa neljännen Suomen mestaruuden. Korpikari teki jälleen kahden vuoden jatkosopimuksen keväällä 2008.
Korpikari aloitti kauden 2008–2009 Kärppien varakapteenina. Jälleen rikkonaisen kauden pelannut Korpikari voitti keväällä 2009 SM-hopeaa. Ennen kautta 2009–2010, harjoituskaudella 2009 Korpikari loukkasi Kärppien toisessa harjoitusottelussa polvensa. Toivuttuaan leikkauksesta hän aloitti kautensa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa pelaamalla yhden ottelun lainalla.
Kaudeksi 2010–2011 Korpikari siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+10=13. Korpikari voitti SM-hopeaa keväällä 2011. Kaudella 2011–2012 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja ylsi uudelleen yhden kauden piste-ennätykseensä tehoilla 1+12=13. Kaudeksi 2012–2013 Korpikari siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Pelicansiin. Lokakuussa 2012 hän joutui kuukaudeksi sivuun alavartalovamman vuoksi.
Kaudeksi 2014–2015 Korpikari siirtyi Jokereihin pelaamaan KHL:ää. Kaudella 2015–2016 hän ehti pelata vain 11 ottelua, kunnes hän joutui sivuun lokakuussa 2015. Tammikuussa 2016 Korpikari päätti lopettaa pelaajauransa sydänperäisen vaivan vuoksi.
Maajoukkueura.
Korpikari pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004 voittaen pronssia, vaikka hänen turnauksensa päättyikin kolmeen otteluun olkapäävamman takia. Suomen A-maajoukkueessa Korpikari pelasi yhteensä 15 tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Finnkampenissa 6. syyskuuta 2008 Tukholmassa Ruotsia vastaan. Korpikari valittiin myös vuoden 2014 MM-joukkueeseen, mutta hänen kisapassinsa jätettiin lopulta leimaamatta, kun Erik Haula saapui joukkueeseen kesken turnauksen.