tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Joutsenmerkki

Joutsenmerkki (eli pohjoismainen ympäristömerkki) on Pohjoismaissa käytettävä virallinen ympäristömerkki, joka kertoo sillä merkityn tuotteen tai palvelun noudattavan sille suunniteltuja ympäristökriteereitä. Joutsenmerkki myönnetään sellaisille tuotteille ja palveluille, jotka ovat ympäristön kannalta oman tuoteryhmänsä parhaita: kriteerit pyritään asettamaan siten, että vain 20–30 prosenttia ryhmän tuotteista tai palveluista pystyy läpäisemään ne.
Joutsenmerkki perustettiin Pohjoismaisen ministerineuvoston aloitteesta vuonna 1989. Joutsenmerkki on myönnetty kaiken kaikkiaan yli 2 000 tuotteelle tai palvelulle. Merkkiin on kuvitettu tyylitelty laulujoutsen, ja sen on suunnitellut Kyösti Varis.
Vuonna 2016 joutsenmerkki äänestettiin Suomen viidenneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi &amp; Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen Brändien arvostus -kyselyssä.
Kriteerit.
Joutsenmerkki luo jatkuvasti uusia kriteereitä tuotteille ja palveluille. Kriteerit on laadittu lähes 65 eri tuoteryhmälle.
Kun joutsenmerkin piiriin harkitaan uutta tuoteryhmää, mietitään onko kriteerien luomisella
Mikäli kaikki ehdot täyttyvät, voidaan kriteereiden luominen aloittaa. Laadinnan jälkeen läpi avoimen lausuntokierroksen, jossa kaikki kiinnostuneet voivat kommentoida kriteerien sisältöä ja vaikuttaa niihin. Yleensä kriteerien laadintaprosessissa käytetään hyväksi ulkopuolista asiantuntijaryhmää.
Kullakin tuotteella ja palvelulla on yksilöllinen ympäristökuormitus. Sen takia joutsenmerkin jokaisen tuotteen ja palvelun kriteerit ovat yksilölliset. Kriteerit koostuvat useista erityyppisistä vaatimuksista. Tuotteesta riippuen eri vaatimuksia voi olla jopa yli sata. Vaatimuksien kohteena on koko tuotteen elinkaari: aina raaka-aineen hankinnasta valmistukseen, käyttöön ja tuotteen loppusijoitukseen asti.
Kriteereitä on tehty hyvin monenlaisille tuoteryhmille: omat kriteerinsä on muun muassa autonrenkaille, WC-paperille, tiskiaineille, hotelleille ja ravintoloille. Jotta kriteerit eivät jäisi kehityksen jalkoihin, ne ovat voimassa useimmiten 3–5 vuotta kerrallaan. Tämän jälkeen niitä tarkastellaan uudestaan ja useimmiten kiristetään.
Hallinta.
Suomessa joutsenmerkin oikeuden hallinta siirtyi vuoden 2011 alusta Motiva Services Oy:lle. Kaikki joutsenmerkin kriteerit ovat nähtävissä Ympäristömerkinnän verkkosivustolla. Kuka tahansa voi antaa ideoita uusien kriteerien kehittämiseksi. Kriteerit ovat myös avoimella lausuntokierroksella ennen kuin ne saatetaan voimaan.
Hannu Tarmio

Hannu Veikko Olervo Tarmio (4. syyskuuta 1932 Haapajärvi – 4. marraskuuta 2015 Espoo) oli WSOY:n pitkäaikainen pääjohtaja ja kirjallisuusalan monitoimija.
Tarmio kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1951. Hän opiskeli biologiaa Helsingin yliopistossa vuosina 1952–1956 ja valmistui filosofian maisteriksi. Tarmio aloitti uransa WSOY:ssä oikolukijana vuonna 1956, minkä jälkeen hän työskenteli kustannustoimittajana, oppikirjaosaston päällikkönä, oppi- ja tietokirjaosaston johtajana ja lopulta pääjohtajana vuodesta 1969. 1970-luvun alussa kustannustaloa kohtasi valtakriisi. Vuoden 1972 yhtiökokouksessa kiistan voitti niukasti ryhmä, joka tuki Tarmion jatkamista pääjohtajana. Tarmion vastustajat syyttivät häntä muun muassa yhteiskuntajärjestyksen kumoamiseen tähtäävän kirjallisuuden sallimisesta. Tarmio jätti pääjohtajuuden vuonna 1987 aloittaakseen uran itsenäisenä viestintäalan yrittäjänä.
Tarmio paljasti "Tamminiemen pesänjakajat" -kirjan kirjoittaneen Lauantaiseuran jäsenet, vaikka WSOY:n ja kirjoittajien välisessä sopimuksessa sovittiin, että kirjoittajien nimiä ei paljasteta missään tapauksessa.
Tarmio toimitti monia aforismikokoelmia, esimerkiksi "Ajatuksia elämästä, onnesta ja vanhenemisesta" (1979), ja kirjallisuusantologioita, kuten "Sata tarinaa tulipunaisesta kukasta" (1988, Sirkku Klemolan kanssa). Tarmio toimi myös tietokirjailijana 1950-luvulta asti erikoisaloinaan biologia ja maantieto. Hänen muistelmansa ja kustannusalaa suomiva pamflettinsa "Hurmio tai turmio" ilmestyi 1998 Otavan kustantamana.
Yrityksessään Viestintä Tarmio Oy Tarmio muun muassa perusti "Kirjamaailma"-kirjakerhon, joka myöhemmin liitettiin "Uudet Kirjat" -kerhoon. Yritys myös tuotti Yleisradiolle vuodesta 1989 lähtien "Kirjailijakohtaloita"-sarjaa, jossa Tarmio muisteli edesmenneitä kirjailijoita, kuten Irja Sallaa ja Lauri Viitaa. Viestintä Tarmio julkaisi "Suomen Golflehteä" 1987–2011 ja on kustantanut useita golf-aiheisia kirjoja.
Elise

Elise on naisen etunimi. Se on lyhennys Elisabetista (Eliseba, hepr. ”Jumala on valani” tai ”Jumala antaa avun”). Elisen nimipäivä on almanakassa 19. marraskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Elise-nimen on Suomessa saanut 7381 naista ja alle 10 miestä.
Pyhän Henrikin säätiö

Pyhän Henrikin säätiö on Turussa toimiva kristillinen säätiö, jonka tarkoituksena on tukea evankelis-luterilaisen tunnustuksen mukaista lähimmäisenrakkauden toteuttamista, julkaisutoimintaa ja tutkimusta.
Säätiön toiminta on läheisessä yhteydessä Turun arkkihiippakuntaan. Se on nimetty piispa Henrikin mukaan.
Säätiön hallitus on vuodesta 2004 myöntänyt "Pyhän Henrikin kulttuuripalkinnon". Palkinnon suuruus on 5 000 euroa (2006). Palkinnon tarkoituksena on antaa tunnustus taiteen tai muun kulttuurielämän alueella arkkihiippakunnassa tehdystä työstä, joka on merkittävällä tavalla edistänyt kirkollisen kulttuuriperinnön vaalimista tai kehittänyt kirkollisen elämän ja kulttuurielämän vuorovaikutusta. Palkinto jaetaan Pyhän Henrikin muistopäivänä 19. tammikuuta.
Säätiöllä on julkaisusarja "Pyhän Henrikin säätiön julkaisu(ja)".
Albert Ketèlbey

Albert William Ketèlbey (9. elokuuta 1875 – 26. marraskuuta 1959) oli englantilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti.
Ketèlbey syntyi Birminghamissa, Englannissa George Ketelbeyn (sukunimi ilman aksenttia) ja Sarah Astonin lapsena. Hän oli naimisissa laulajatar Charlotte Siegenbergin (1871-1947) kanssa. Tämän kuoleman jälkeen hän avioitui Mabel Maud Pritchettin kanssa. Kummastakaan avioliitosta ei syntynyt lapsia.
Ketèlbey pääsi Lontoon Trinity College of Musiciin vuonna 1888, jossa hän opiskeli pianon- ja urkujensoittoa, käyrätorvea ja klarinettia. Hän toimi Wimbledonin Saint John’s Churchin urkurina vuosina 1891-1894 ja myöhemmin pääasiassa teatterikapellimestarina. Hän oli myös 1909 lähtien Columbia-yhtiön äänitysosaston johtaja.
Ketèlbey oli erittäin taitava soitinnuksessa, josta esimerkkinä 1915 julkaistu Luostarin puutarhassa -orkesteriteos. Se oli suuri yleisömenestys. Hän sävelsi orkesteriteosten lisäksi myös muun muassa erinomaisia pianokappaleita sekä koomisen oopperan. Hän käytti joissain sävellyksissä salanimeä.
Ketèlbey kuoli kotonaan Cowesissa vuonna 1959. Hänen sävellyksensä ovat jatkuvasti soitetuimpia ja toivotuimpia radio-ohjelmissa eri puolilla maailmaa.
Kauko Käyhkö levytti kappaleen "Luostarin puutarhassa" Kyllikki Solanterän sanoin vuonna 1961.
Kuuluisimpia sävellyksiä:
When Doves Cry

When Doves Cry on yksi Princen tunnetuimmista kappaleista ja Purple Rain -levyn ensimmäinen single.
Kappale herätti aikoinaan huomiota, koska huolimatta siitä, että se oli tanssittava ja sähäkkä laulu, siinä ei käytetty lainkaan bassoa. Prince rakensi grooven rumpukompin ja lauluvokaalin yksinkertaiselle yhdistelmälle ja täydensi äänikuvaa melodisilla pianosävelillä. Levy-yhtiö vastusti aluksi moisen kappaleen julkaisemista singlenä, mutta "When Doves Crysta" tulikin murskaava hitti, koko vuoden 1984 myydyin single. Rock-lehti Rolling Stone luonnehti laulua myöhemmin "vuoden 1984 merkittävimmäksi kappaleeksi."
When Doves Cry olikin Princen uran ensimmäinen Yhdysvaltain listaykkönen ja kaupallinen lippulaivakappale. Se oli Amerikan listan kärjessä viisi viikkoa ja ylsi Englannin singlelistalla parhaimmillaan sijalle neljä. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 12.
Purple Rain (kappale)

Purple Rain on Princen rock-kappale vuodelta 1984. Se on Princen ehkä kuuluisin sävelmä, joka tunnetaan varsinkin pitkästä kitarasoolostaan.
"Purple Rainista" on tehty monia cover-versioita Tori Amosin levyttämästä rock-tyylisestä versiosta eri esiintyjien jazz- ja punk-henkisiin esityksiin, mutta Princen alkuperäiskappale on edelleen suosituin. "Purple Rain" on nauhoitettu livenä Minneapolisin First Avenue -clubilla, samoin kuin kaksi muuta samannimisen levyn raitaa ("I Would Die 4 U" ja "Baby I'm A Star").
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 20. Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Purple Rain” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 39.
Henri Milne-Edwards

Henri Milne-Edwards, myös kirjoitusasussa Henri Milne Edwards (23. lokakuuta 1800 Brugge – 29. heinäkuuta 1885 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
Henri Milne-Edwards syntyi rikkaan jamaikalaisen plantaasinomistajan William Edwardsin 29. lapsena, tämän toisesta avioliitosta. Napoleonin joukkojen pidätettyä brittiläisiä maanmiehiään 
auttaneen isän Henri varttui Pariisissa velipuolensa William Edwardsin suojissa. Napoleonin kukistuttua isä vapautettiin ja koko perhe siirtyi Pariisiin.
Henri Milne-Edwardsilla itsellään oli yhdeksän lasta, joista Alphonse Milne-Edwardsisita (1835–1900) tuli isänsä tavoin eläintieteilijä ja tämän seuraaja.
Henri Milne-Edwards opiskeli ensin lääketiedettä, valmistui tohtoriksi 1823, ja julkaisikin monia ulkomaillakin käytettyjä teoksia alalta. 
Eläintiede kuitenkin veti puoleensa, ja Milne-Edwarsista tuli Georges Cuvierin (1769–1832) oppilas ja Jean Victoire Audouinin (1797–1841) ystävä ja työtoveri. Adouinin kanssa hän tutki Normandian rannikon meriluontoa ja julkaisi erittäin seikkaperäisen selvityksen rantaeläimistön vyöhykejaosta palkitussa teoksessaan "Recherches sur les crustacés" (1829).
Vuonna 1832 Milne-Edwardsista tuli hygienian ja luonnonhistorian professori "Collège central des arts et manufactures" -oppilaitokseen. Vuonna 1841, Audouinin kuoltua hän sai entomologian oppituolin Pariisin luonnontieteellisessä museossa Muséum national d'histoire naturellessa, ja 1862 mammalogian eli nisäkästieteen professuurin samassa museossa. Hän toimi myös Sorbonnen yliopiston professorina.
Useimmat Milne-Edwardsin töistä julkaistiin "Annales des sciences naturelles" -aikakauskirjassa, jonka eläintieteellisen osan päätoimittaja hän itse oli. Muista teoksista mainittakoon karsinologian (äyriäistieteen) perusteoksena pitkään säilynyt "Histoire naturelle des crustacés" (1837–1841), "Histoire naturelle des coralliaires" (1858–1860) sekä ehkä tärkeimpänä vertailevaa fysiologiaa ja anatomiaa käsittelevät "Leçons sur la physiologie et l'anatomie comparée de l'homme et des animaux" (14 nidettä, 1857–1881).
Eläintieteellisistä ansioistaan Milne-Edwardsille myönnettiin Royal Societyn Copley-mitali.
Design19

Design19 on vuonna 1999 perustettu vaasalainen metallimusiikkia soittava yhtye, joka on julkaissut yhden levyn.
Spesifioija

Spesifioijaksi kutsutaan X-bar syntaktisessa lauseenkuvauksessa lauseekkeen pakollista määritettä. Nominaalilausekkeelle tyypillisiä spesifioijia ovat determinoijat "(engl. a, the)", astesanat "(engl. some, a lot of)" ja demonstratiivit "(engl. this, that)". Verbilausekkeessa spesifioijana voivat olla mm. apuverbit "(engl. has been, suom. olivat menneet)".
Puukuvaimessa spesifioijat risteävät aina lausekkeen X"-tasosta.
Kanadan vihreä puolue

Kanadan vihreä puolue (, ) on vuonna 1983 perustettu liittovaltion tasolla toimiva puolue. Kanadan vihreiden pääasiallisia teemoja ovat ekologisuus, tasavertaisuus, rauhan ylläpitäminen, kestävä kehitys ja suvaitsevuus.
Puolueen tämänhetkinen johtaja on Elizabeth May, joka sai äänestyksen ensimmäisellä kierroksella 65 % äänista ja valittiin johtajaksi 26. elokuuta 2006.
Kannatus.
Vihreän puolueen kannatus on vuoden 2006 parlamenttivaalien jälkeen on pysynyt 4,5 ja 15 prosentin välillä, eikä ole pudonnut alle 6 %:n sitten vuoden 2007 mielipidekyselyn jälkeen. 2007 marraskuun puolivälin tienoilla suoritetussa mielipidekyselyssä vihreät sijoittuivat kolmanneksi Bloc Québécoisn ja Uuden demokraattisen puolueen edelle. Vuoden 2006 vaaleissa Vihreä puolue sai 4,5 % kaikista äänistä mutta se ei riittänyt saamaan edustusta parlamenttiin.
Vuoden 2008 vaaleissa vihreät saivat melkein 7 % osuuden kaikista äänistä mutta eivät onnistuneet saamaan edustusta parlamenttiin, minkä seurauksena mediassa oli paljon keskustelua Kanadan vaalijärjestelman uudistamisesta prosentuaaliseen edustukseen.
Blair Wilsonsta tuli 30. elokuuta 2008 ensimmäinen vihreä edustaja liittyessään puolueeseen. Wilson tuli valituksi vuoden 2006 vaaleissa liberaalina mutta erosi puolueesta omasta tahdostaan anonyymien vaalirahoitusepäselvyyksien vuoksi. Myöhemmin nämä väitteet kuitenkin todettiin perättömiksi Elections Canadan tutkimuksissa. Wilson tuli edustajaksi parlamentin kesäloman aikana, ja pääministerin hajotettua parlamentin ja kutsuessaan uudet vaalit hän ei saanut tilaisuutta istua parlamentissa vihreänä edustajana.
Guillermo Coria

Guillermo Sebastián Coria (s. 13. tammikuuta 1982 Rufino, Santa Fen provinssi, Argentiina) on entinen argentiinalainen tennispelaaja.
Oikeakätinen Coria aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000. Hän voitti urallaan yhdeksän ATP-turnausta, kaikki kaksinpelissä. Kaksinpelissä Coria on ollut parhaimmillaan ATP-rankingissa sijalla 3, ja nelinpelissä sijalla 183. Vuonna 2004 Ranskan avoimissa Coria ylsi finaaliin saakka, mutta taipui lopulta maanmiehelleen Gastón Gaudiolle. 
Vuonna 2001 Coria sai kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni dopingin käytöstä. Kilpailukielto kuitenkin lyheni seitsemään kuukauteen, kun selvisi Corian käyttämän vitamiinivalmisteen sisältäneen steroideja. 
Coria ilmoitti huhtikuussa 2009 lopettavansa uransa. Hän ei ollut pelannut pariin vuoteen.
Coriaa valmensi Hernan Gummy. Coria asuu tällä hetkellä Venado Tuertossa Argentiinassa. Coria on nimetty entisen argentiinalaisen pelaajan Guillermo Vilasin mukaan.
Banggainvaris

Banggainvaris ("Corvus unicolor") on äärimmäisen uhanalainen Banggain saaristossa Indonesiassa elävä lintu. Jotkut auktorit pitävät lajia kaitanokkavariksen ("Corvus enca") alalajina.
Banggainvaris on kooltaan noin 39 cm. Lintu on väriltään täysin musta. Lajin pyrstö on lyhyehkö. Banggainvaris muistuttaa kaitanokkavarista, joka on suurempi ja jonka nokka on massiivisempi ja pyrstö huomattavasti pidempi. Lajin äänistä ei ole tietoa, mutta niiden arvellaan olevan kaitanokkavariksen ääniä korkeampia.
Lajin ekologiasta ei tiedetä mitään. Lajia on nähty sammaleisissa metsissä, jotka sijaitsevat 160–700 metrin korkeudessa. Banggainvariskannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Koska laji on huonosti tunnettu, ei kantaan kohdistuvia uhkia voida määrittää tarkasti. Seuraukset metsien raivaamisesta maatalouden tieltä voivat kuitenkin olla banggainvaristen kannalta vakavat.
Leipäsuo

Leipäsuo () on rautatieasema ja kylä Viipuri–Pietari-radan varrella Karjalankannaksella Kyyrölän kunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Leipäsuo sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamalla alueella ja Suomelle kuuluessaan Leipäsuo oli yksi Muolaan kunnan kylistä. Leipäsuo on säilyttänyt poikkeuksellisesti suomalaisen nimensä, vaikka sitä on toistuvasti yritetty nimetä uudelleen. Erityisesti on tarjottu nimiä "Privetnoje" ja "Kazakovo", mutta mitään vaihtoehtoa ei ole hyväksytty. Kylän alue muodostuu laajasta lähes 16 000 hehtaarin kokoisesta entisestä Pällilän Kruununpuistosta. Alue on harjujen, soiden, purojen ja jokien halkomaa. Aseman etäisyys Viipurista on 29 km. 
Historia.
Leipäsuo oli Muolaan nuorin kylä. Alun perin postitoimipaikan ja aseman nimi oli Galitzina, sitten Äyräpää ja lopulta Leipäsuo. Nimi vaihdettiin Äyräpäästä Leipäsuoksi, kun Muolaan pohjoisosasta muodostettiin uusi Äyräpää-niminen kunta vuonna 1926.
Talvisodan alkaessa kylään sijoitettiin kenttätykistörykmentti 5 Hämeenlinnasta ja Turusta sekä 1. prikaatin patteristo Hämeenlinnasta. Leipäsuo tunnetaan talvisodan Summan taistelukuvauksista.
Ridda-sodat

Ridda-sodat syntyivät islamilaisen perimätiedon mukaan Arabian niemimaalla kun beduiiniheimot alkoivat kapinoida muslimihallintoa vastaan Muhammedin kuoleman jälkeen vuonna 632. "Ridda" tarkoittaa islamista luopumista. 
Sotia koskevat tiedot eivät perustu aikalaislähteisiin vaan myöhempään islamilaiseen perinteeseen. Sen takia ridda-sotia on myös pidetty myöhemmin keksittynä kertomuksena. 
Hadith-perinteen kertomus.
Sotien syntymisen tausta.
Perinteisen islamilainen historiankirjoituksen mukaan useat beduiiniheimot kieltäytyivät maksamasta almuveroa Medinaan ja luopuivat islamista. Tämä käsitys syntyi 800-luvulla, kun islamin varhaishistoriaa kirjoitettiin uudestaan silloisten uskonnollisten näkemysten mukaan. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan islam oli merkinnyt beduiiniheimoille poliittista liittolaissuhdetta Muhammedin hallinnon kanssa. Tämä suhde katsottiin päättyneeksi Muhammedin kuoltua. Itse islamista ei olisi luovuttu, vaan taustalla oli irtautuminen veronmaksusta Medinan keskushallinnolle.
Sotien lopputulos.
Sodat päättyivät nopeasti kun heimot pakotettiin Medinan keskusvallan alaisiksi. Ridda-sotien aikana Arabian niemimaalle syntyi kilpailevia profeettoja, ns. "ridda-profeettoja". Perinteisen islamilaisen historiankäsityksen mukaan kyse oli Muhammedin jäljittelijöistä. Osa profeetoista aloitti toimintansa jo Muhammedin eläessä ja ehdotti hänelle jopa yhteistyötä. Eräiden ridda-profeettojen, kuten Tulaihan, tiedetään "kääntyneen takaisin" islamiin ja eläneen kunnioitettuna muslimina.
Gunn-Rita Dahle Flesjå

Gunn-Rita Dahle Flesjå (s. 10. helmikuuta 1973) on norjalainen maastopyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa naisten maastoajossa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Lisäksi hän on voittanut maastopyöräilyn maailmancupin kuusi kertaa ja on moninkertainen maastoajon maailmanmestari. 
Merkittävimmät saavutukset.
2008
2006 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
2005 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
2004 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
2003 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
2002
2001
Dag Otto Lauritzen

Dag Otto Lauritzen (s. 12. syyskuuta 1956 Grimstad) on entinen norjalainen pyöräilijä. Hän voitti pronssia maantieajossa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa.
Lauritzen osallistui Ranskan ympäriajoon yhteensä kahdeksan kertaa ja voitti kilpailussa yhden vuorietapin vuonna 1987. Hän voitti samana vuonna myös Rund um den Henninger Turm -klassikon sekä 1993 etapin Espanjan ympäriajossa.
Edmund Becker

Edmund Becker (s. 18. heinäkuuta 1956) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Vuodesta 2010 lähtien hän on toiminut Karlsruher SC:n organisaatiossa juniorivalmentajana.
Ura pelaajana.
Becker edusti urallaan yhdeksän kauden ajan Karlsruher SC:n joukkuetta. Suurimmaksi saavutukseksi jäi Saksan Bundesliigan kymmenes sija kaudella 1980–81. Keskikenttäpelaajan ja puolustajan tonteilla viihtynyt Becker pelasi seuran paidassa kaikkiaan 157 ottelua tehden niissä 19 maalia. Kenttien herrasmiehenä tunnettu Becker sai tililleen vain 11 varoitusta Karlsruhe-uransa aikana. Hän oli kentällä Karlsruhen historiallisessa ottelussa vuonna 1982, kun Max Merkelin luotsaama KSC kukisti FC Bayern Münchenin maalein 4-1.
Ura valmentajana.
Becker lopetti peliuransa vuonna 1990 siirtyen sen jälkeen Karlsruher SC:n organisaatioon juniorivalmentajaksi. Viisitoistavuotinen työ seuran juniori- ja apulaisvalmentajana palkittiin tammikuussa 2005, kun Becker nousi Reinhold Fanzin seuraajaksi ykkösjoukkueen päävalmentajaksi.
Beckerin johdolla 2. Bundesliigan häntäpäähän juuttunut KSC aloitti määrätietoisen nousunsa kohti 1. Bundesliigaa. Kaudella 2005–06 sijoitus oli jo lupauksia antavasti kuudes. Hyökkäysvoittoista pelityyliä suosivan Beckerin johdolla KSC dominoi 2. Bundesliigaa kaudella 2006–07 ja vei lopulta voiton kahdeksan pisteen erolla FC Hansa Rostockiin ja unelma pääsarjaan paluusta toteutui.
KSC:n hyvä menestys on jatkunut myös 1. Bundesliigassa. Beckerin suojatit ovat nousseet tukevasti ylempään keskikastiin ja alkukaudella 2007–08 seura hätyytteli jopa kärkisijoja ollen toisena. Kauden vanhetessa Karlsruhen meno hyytyi, mutta ainoana nousijajoukkueena se säilytti sarjapaikkansa ollen lopulta 11:s. Toinen kausi oli kuitenkin vaikea ja lopulta Karlsruhe putosi Bundesliigasta. Becker sai putoamisesta huolimatta jatkaa päävalmentajana, mutta kehnosti alkanut kausi 2009/10 johti potkuihin elokuun puolivälissä 2009. 
Kesäkuussa 2010 Becker palasi KSC:n organisaatioon työskentelemään seuran juniorivalmennuksessa johto- ja valmennustehtävissä.
Meriitit valmentajana
Viisas vanhus

Viisas vanhus on arkkityyppinen kirjallisuudessa ja elokuvissa esiintyvä perushahmo. Viisas vanhus neuvoo ja opastaa itseään huomattavasti nuorempaa sankaria.
Psykologi Carl Jung kutsui viisaan vanhuksen arkkityyppiä "senexiksi", mikä tarkoittaa latinaksi vanhaa miestä. Hahmo esiintyykin fiktiivisissä tarinoissa yleensä vanhana miehenä, mutta joissakin tapauksissa hahmo voi olla myös iäkäs nainen. 
Viisas vanhus esitetään usein muukalaisena. Hän on tullut jostain kaukaa, toisesta maasta, kulttuurista tai jopa toiselta aikakaudelta. Hän saattaa myös olla jokin muu olento kuin ihminen, kuten esimerkiksi Gandalf tai vain puoliksi ihminen kuten Merlin.
Ritariromaaneissa ja fantasiakirjallisuudessa viisas vanhus on yleensä velho tai erakko. Tieteiselokuvissa hän on usein tiedemies tai keksijähahmo, ja viisas vanhus saattaa silloin muistuttaa toista perushahmoa, hajamielistä professoria. Itämaisissa taistelulajielokuvissa viisaasta vanhuksesta puolestaan on oma muunnelmansa, mestari, taistelulajien iäkäs opettaja.
Knut Knudsen

Knut Knudsen (s. 12. lokakuuta 1950 Levanger) on norjalainen pyöräilijä. 
Hän voitti olympiakultaa ratapyöräilyn 4000 m henkilökohtaisessa takaa-ajossa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Uransa aikana hän voitti yhteensä 11 Norjan mestaruutta. Knudsen kilpaili ammattilaisena vuosina 1973–1981. Hän voitti 6 etappia Italian ympäriajossa, ja piti hallussaan myös kokonaiskilpailun johtajan pinkkiä paitaa. Tirreno-Adriatico -kilpailun Knudsen voitti vuonna 1979. Kaiken kaikkiaan hän voitti urallaan 49 ammattilaiskilpailua.
Robin Wright

Robin Gayle Wright (aiemmin Robin Wright Penn; s. 8. huhtikuuta 1966 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa "Santa Barbara" ja "House of Cards" sekä elokuvissa "Prinsessan ryöstö" ja "Forrest Gump". Vuonna 2014 Wright palkittiin Golden Globella Claire Underwoodin roolistaan "House of Cardsissa".
Yksityiselämä.
Wright on ollut kahdesti naimisissa. Vuosina 1986–1988 näyttelijä Dane Witherspoonin kanssa ja vuosina 1996–2010 näyttelijä Sean Pennin kanssa. Sean Pennin kanssa Wrightilla on kaksi lasta.
Peter Fill

Peter Fill (s. 12. marraskuuta 1982 Kastelruth, Etelä-Tiroli, Italia) on italialainen alppihiihtäjä. Fill aloitti alppihiihdon harrastamisen jo 3-vuotiaana ja ensimmäisen kisansa hän laski 6-vuotiaana.
Vuonna 2000 Fill pääsi Italian maajoukkueen B-ryhmään ja kaudella 2002–2003 hän nousi A-maajoukkueeseen.
Fill saavutti junioreiden MM-kisoissa pronssia suurpujottelussa vuonna 2001 sekä maailmanmestaruuden supersuurpujottelussa 2002. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli yhdistetyn kilpailussa yhdeksäs. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa 0,99 sekuntia Didier Cuchelle hävinneenä. Superalppiyhdistetyssä hän oli viides. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi ja otti pronssia superalppiyhdistetyssä. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa kahdeksas. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi ja supersuurpujottelussa 11:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa kuudes.
Fill kilpailee maailmancupissa enimmäkseen vauhtilajeissa. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän sai oltuaan kolmas superyhdistetyn kilpailussa Wengenissä 13. tammikuuta 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Lake Louisen syöksylaskukilpailussa 29. marraskuuta 2008. Hän voitti Kitzbühelin syöksylaskun 23. tammikuuta 2016. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2015–2016 ja 2016–2017.
Uncle Buck

Uncle Buck (televisioesityksessä käytetty nimeä "Hassu setä Buck") on vuonna 1989 valmistunut komedia-draamaelokuva, jonka pääosissa ovat John Candy, Jean Louisa Kelly ja Macaulay Culkin. Elokuvan ohjasi John Hughes, joka on myös elokuvan käsikirjoittaja. 
Juoni.
Russellin perheen vanhemmat hakevat suvun mustan lampaan Buck Russellin (John Candy) hoitamaan lapsiaan. Hän saa kuriin kaikki muut paitsi vanhimman teinitytön Tian (Jean Louisa Kelly), jonka poikaystävän hän yrittää häätää pois Tian kimpusta seksiasioista varoitellen.
Waverly Placen velhot

Waverly Placen velhot () on Disneyn tuottama ja Emmy-palkittu tilannekomedia. Sarja kuuluu "Disney Channel Series" -ryhmään. Sarjan ensimmäinen jakso nähtiin Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2007. Ensi-ilta keräsi USA :ssa 5,9 miljoonaa katsojaa. Sarjan on luonut Todd J. Greenwald ja tuottanut "It's a Laugh Productions, Inc". Sarjan pääosassa olevat Selena Gomez, David Henrie ja Jake T. Austin näyttelevät Russon perheen kolmea sisarusta, Alexia, Justinia ja Maxia, joilla on maagisia kykyjä.
Disney Channel on julkistanut jatkavansa sarjaa kolmannelle tuotantokaudelle aloittaen sen valmistamisen kesällä 2009. Kolmas tuotantokausi tulee myös todennäköisesti olemaan sarjan ensimmäinen kausi, joka tuotetaan korkealaatuisessa 720:n pikselin resoluutiossa.
Sarja.
Ohjelma kertoo Alex Russosta (Selena Gomez), hänen vanhemmasta veljestään Justinista (David Henrie), heidän nuoremmasta veljestä Maxista (Jake T. Austin), sekä Alexin parhaasta ystävästä Harperista (Jennifer Stone). Sisarukset ovat velhoja ja asuvat yhdessä italialais-amerikkalaisen isänsä Jerryn ja meksikolais-amerikkalaisen äitinsä Theresan kanssa. Lasten ei ole sallittua käyttää taikaa ilman valvontaa, ja heidän kasvaessa aikuisiksi vain yksi kolmesta saa pitää taikavoimansa. Se, kuka saa pitää taikavoimansa, päätetään velhokilpailun perusteella. Heidän isänsä Jerry voitti saman kilpailun nuoruudessaan, mutta luopui voimistaan naidakseen lasten äidin Theresan, sillä velhojen ei ole sallittua mennä naimisiin kuolevaisten kanssa.
Alex usein joutuu ongelmiin käyttämällä taikaa ilman valvontaa, ja saa opetuksensa oppien samalla olemaan moraalinen liittyen ystäviinsä, perheeseensä ja kouluun. Silti hän päätyy uudestaan ja uudestaan hankaluuksiin, jotka hän oli jo muka kantapään kautta oppinut.
Tunnuslaulu.
Sarjan tunnuslaulun "Everything is Not What It Seems" ovat kirjoittaneet John Adair ja Steve Hampton. Tunnuslaulun esittää Selena Gomez. Kappale on mukana Disneyn koostelevyllä "Disney Channel Playlist", joka julkaistiin Yhdysvalloissa 9. kesäkuuta 2009.
Elokuva.
Sarjaan pohjautuvan Disney Channel Original Moviesin televisioelokuvan "Wizards of Waverly Place: The Movie" ensiesitys oli Yhdysvalloissa Disney-kanavalla 28. elokuuta 2009. Suurin osa elokuvasta on kuvattu Puerto Ricossa.
Kuonobarbi

Kuonobarbi ("Epalzeorhynchos kalopterus") on aasialainen särkikalalaji, joka on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö viherleviä. Kala sekoitetaan helposti leväbarbiin ("Crossocheilus siamensis") ja levänuoliaiseen ("Gyrinocheilus aymonieri"). Oikeita kuonobarbeja myydään paljon Yhdysvalloissa, kun taas Suomessa kuonobarbin nimellä on myyty juovaimubarbia.
Koko ja ulkonäkö.
Kuonobarbi kasvaa luonnossa 15 cm pitkäksi, akvaariossa noin kymmensenttiseksi. Sen kyljessä on musta raita kuonosta pyrstön tyveen asti; raita on leveämpi kuin leväbarbilla. Mustan raidan yläpuolella on kullankeltainen raita.
Levinneisyysalue ja populaatio.
Kuonobarbia tavataan Malakan niemimaalla Thaimaan eteläosista Malesiaan sekä Indonesian Sumatran, Borneon ja ehkä Jaavan saarilta. Laji elää joissa jamuissa virroissa. Kuonobarbin populaatioita ei tunneta kovin hyvin, mutta sen levinneisyysalue on laaja ja yksilömäärä todennäköisesti korkea. Sen yksilömäärän arvioitiin vuonna 2019 olevan laskussa, mutta pieneneminen ei ole dramaattista. Lajia pidetäänkin elinvoimaisena.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kuonobarbi viihtyy akvaariossa, jossa on melko voimakas virtaus ja silti paljon kasveja ja piilopaikkoja. Juurakkoja ja muita rakenteita sekä voimakas valaistus tarvitaan riittävän levänkasvun takaamiseksi. Pohjamateriaaliksi sopii melko hieno hiekka.
Kuonobarbi on aikuisena reviiritietoinen ja aggressiivinen sukulaisiaan kohtaan. Sitä voidaan pitää seura-akvaariossa muiden lajien joukossa, mutta samaan altaaseen ei yleensä mahdu kuin yksi kuonobarbi. Se voi hätyyttää myös samannäköisiä kaloja kuten mustaneontetraa, tai muita pitkulaisia kaloja, joissa on musta juova kyljessä. Sen ei tiedetä lisääntyneen vankeudessa.
Vesiolot ja ravinto.
Kuonobarbille hyvät vesiolot ovat pehmeät ja lievästi happamat: °dH 2–12, pH 6–7,5, lämpötila 23–27 °C.
Kuonobarbi syö viherlevää, mutta ei punaleviä kuten leväbarbi. Vanhemmiten se vähentää omaehtoista levän nyppimistä ja keskittyy enemmän valmisruokien syömiseen. Kasvispitoiset hiutaleet ja pohjatabletit kelpaavat sille mainiosti.
Drake Bell

Jared Drake Bell (s. 27. kesäkuuta 1986 Orangen piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, kitaristi, laulaja ja sanoittaja. Bell on esiintynyt muun muassa sarjoissa "Drake &amp; Josh" ja "The Amanda Show". Vuonna 2005 hän julkaisi levyn nimeltä "It's Only Time".
Vuonna 2008 Drake Bell esiintyi Kevin Brewerinä elokuvassa "College". Drake oli mukana USA:n "Splash!"-uimahyppy viihdeshowssa, ja sijoittui siinä kolmanneksi.
Don’t Push the River

Don’t Push the River on "Pulkkinen"-sketsisarjan pohjalta tehty televisioelokuva. Se esitettiin ensimmäisen kerran 6. tammikuuta 2001. Televisioelokuva on julkaistu DVD:llä Pulkkisen 3. tuotantokauden yhteydessä vuonna 2006.
Juoni.
Kopiovastaava, sekä tämän työkaverit Kirsti ja Mikko, lähtevät yhdessä matkaoppaan Jyrkin kanssa konsernin virkistäytymispäiville retkeilemään. Matkalla sattuu ja tapahtuu paljon, usein Kopiovastaavan takia.
Stuart Baird

Stuart Baird (30. marraskuuta 1947) on brittiläinen elokuvatuottaja, leikkaaja sekä entinen ohjaaja.
Baird on ohjannut vain kolme elokuvaa; "Ratkaisun hetket" (1996), "Takaa-ajajat" (1998) sekä "" (2002). Sen sijaan hän on toiminut leikkaajana 1970-luvun puolivälistä lähtien sekä tuottajana monessa elokuvassa. Baird on ollut ehdolla parhaan leikkauksen Oscar-palkintoon elokuvista "Sumuisten vuorten gorillat" ja "Teräsmies" .
Felix Enriquez Alcala

Felix Enriquez Alcala (7. maaliskuuta 1951) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja.
Alcala syntyi Bakersfieldissä, Kaliforniassa. Debyyttiohjaus tapahtui vuonna 1991 ja sen jälkeen hän on ohjannut ja tuottanut monia tv-sarjoja muidenkin elokuvien lisäksi. Tv-sarjaelokuvista mainittakoon "NYPD Bluen" ensimmäinen episodi 1994, "Tappava salaisuus" 1997 sekä "House" 2006.
Franz Ziereis

Franz Ziereis (13. elokuuta 1905 – 24. toukokuuta 1945) oli Mauthausen-Gusenin keskitysleirin komendantti toisen maailmansodan lopussa, ja leirin vapauttamisen aikana. 
Ziereis syntyi Münchenissä Saksassa. Hänen isänsä oli ajuri ja sai surmansa ensimmäisessä maailmansodassa. Ziereis vietti kansakoulussa kahdeksan vuotta ja aloitti työuransa harjoittelijana ja juoksupoikana tavaratalossa. Iltaisin hän opiskeli kauppatieteitä. Vuonna 1922 hän meni töihin puusepänliikkeeseen. Välillä hän oli työttömänä. Hän päätti vuonna 1924 liittyä armeijaan ja 1. huhtikuuta 1924 Ziereis värväytyi 12 vuoden sopimuksella Reichswehriin. Kersantin arvoinen aliupseeri Ziereis erosi armeijan palveluksesta palveltuaan sopimuksensa loppuun vuonna 1936. Syyskuun 30. päivänä 1936 hän liittyi SS:ään, jossa hänet sijoitettiin SS-Totenkopfverbändeen SS-Obersturmführerin arvoisena kouluttajana. 
Hän sai aluksi esimiehiltään sotilaallisia tehtäviä ja hänen esimiehensä, kuten Theodor Eicke kiittelivät hänen kykyjään kouluttajana. Vuonna 1937 hänestä tuli SS-Totenkopf-Standarte 2 "Brandenburgin" 22. Hundertschaftin (sadan miehen yksikkö) päällikkö. Vuonna 1937 hän haavoittui harjoituksessa pahasti olkapäähän ja joutui pitkäksi aikaa sairaalahoitoon. Vuonna 1938 Ziereis siirrettiin Itävaltaan, missä hän koulutti SS-miehiä SS-Totenkopf-Standarte 3 "Thüringenissä". Keskitysleirien tarkastajan, SS-Gruppenführer Theodor Eicken käskystä Ziereis otti vastaan Mauthausen-Gusenin keskitysleirin komendantit tehtävät 9. helmikuuta 1939, korvaten edeltäjänsä Albert Sauerin. Mauthausenissa Ziereis antoi muun muassa 11-vuotiaan poikansa ampua vankeja kiväärillä talonsa verannalta. 25. elokuuta 1939 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi ja 20. elokuuta 1944 SS-Standartenführeriksi ”erityisistä saavutuksistaan” keskitysleirin komendanttina.
Leirin vapauttamisen jälkeen hän pakeni vaimonsa ja poikansa kanssa leiriltä. Yhdysvaltain maavoimat löysivät heidät metsästysmajaltaan Phyrn-vuorilta Ylä-Itävallassa 23. toukokuuta samana vuonna. Ziereis yritti paeta, mutta häntä ammuttiin, ja hän haavoittui kuolettavasti. Vangitsemisensa jälkeen hänet vietiin Yhdysvaltain sotilassairaalaan Guseniin, missä hän kuoli 24. toukokuuta 1945. Entiset keskitysleirivangit hirttivät hänen ruumiinsa Gusen I -leirin aitaan.
Juovaimubarbi

Juovaimubarbi ("Garra cambodgiensis") on aasialainen särkikala, joka on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö viherleviä. Kala sekoitetaan helposti leväbarbiin ("Crossocheilus siamensis") tai kuonobarbiin. Tieteellinen nimi voi olla "Garra taeniata" tai kala voi kuulua "Crossocheilus" -sukuun. Suomalaiset kaupat käyttävät yleensä nimeä "Garra cambodgiensis" silloin kun erottavat kalan leväbarbista. Englanninkielisessä ja siitä käännetyssä kirjallisuudessa sitä joskus nimitetään ”valeleväbarbiksi”.
Koko ja ulkonäkö.
Juovaimubarbi kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen kyljessä on musta raita kuonosta pyrstön tyveen asti; raita on yläreunastaan sahalaitainen, kun leväbarbin raita on sileäreunainen.
Alkuperä.
Juovaimubarbi on kotoisin Mekong- ja Chao Phraya -jokien vesistöistä sekä Malakan niemimaalta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Juovaimubarbi on aikuisena reviiritietoinen ja aggressiivinen sukulaisiaan kohtaan. Samaan altaaseen ei yleensä mahdu kuin yksi juovaimubarbi; tämän takia laji on syytä erottaa parvikala leväbarbista.
Vesiolot ja ravinto.
Hyvä vesiolot ovat pehmeät ja lievästi happamat: dH 2–12, pH 6–7,5, lämpötila 23–27 °C.
Juovaimubarbi syö viherlevää, ja jossain määrin myös punalevää. Vanhemmiten se vähentää omaehtoista levän nyppimistä ja keskittyy enemmän valmisruokien syömiseen. Kasvispitoiset hiutaleet ja pohjatabletit kelpaavat mainiosti.
Ken tulta pyytää

Ken tulta pyytää on Sakari Kirjavaisen ohjaama ja yhdessä Esko Salervon kanssa käsikirjoittama tummasävyinen komediaelokuva vuodelta 2001. Elokuva käsittelee työuupumusta ja sijoittuu helsinkiläiseen lähiöön.
Elokuvan päähenkilö on loppuunpalanut palomies Jesse Viljanen (Taisto Reimaluoto), joka palkitaan sankariteosta Vuoden palomiehenä. Suunnaton huomio suistaa palomiehen arjen raiteiltaan, ja Jesse palaa isänsä Taiston (Antti Litja) luokse lähiöön. Siellä hän kohtaa myös nuoruudenmielitiettynsä Marjukan (Anna-Maija Valonen) ja tämän isättömän tyttären Jeminan (Elena Leeve).
Like Kustannus on julkaissut elokuvan käsikirjoituksen samannimisenä kirjana.
Vastaanotto.
"Tv-maailman" kritiikissä luonnehditaan elokuvaa surrealistiseksi aikuisten saduksi, jossa ei farssien tapaan naureta ihmisille ylhäältä. Toisaalta taas Arto Pajukallio ("Helsingin Sanomat") toteaa, että realismin ja fantasian kohtaaminen ei osu maaliin, kun hahmot lähenevät ihmisvihaa, vuoropuhelu on lattea ja motiivit näennäispsykologisia.
Artur Phleps

Artur Martin Phleps (29. marraskuuta 1881 Birthälm, Itävalta-Unkari – 21. syyskuuta 1944) oli itävaltalais-unkarilaista sukua ollut romaniansaksalainen Waffen-SS-upseeri toisen maailmansodan aikana. Hän oli sotilasarvoltaan SS-Obergruppenführer. 
Artur Phleps syntyi Birthälmissä Itävalta-Unkarin keisarikunnassa. Kaupunki on nykyisin Romanian Biertan. Hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa saavuttaen everstiluutnantin arvon. Itävalta-Unkarin valtion lakattua olemasta, hän siirtyi Romanian armeijaan, jossa palveli aluksi sotilasakatemiassa. Myöhemmin Phleps sai kenraalimajurin arvon ja hänet määrättiin vuoristojoukkojen komentajaksi. 
Phleps liittyi Saksan Waffen-SS-joukkoihin vuonna 1941 ja sai SS-Oberführerin arvon. Hän palveli 5. SS-panssarikrenatööridivisioona Wikingissä, muun muassa SS-panssarikrenatöörirykmentti Westlandin komentajana. Vuonna 1942 Reichsführer-SS Heinrich Himmler käski SS-Gruppenführeriksi ylennetyn Phlepsin uuden, Balkanin alueen etnisistä saksalaisista koottavan SS-divisioonan komentajaksi. Uusi divisioona sai nimen 7. SS-Freiwilligen-Gebirgs-Division Prinz Eugen (7. SS-vapaaehtoisvuoristodivisioona Prinz Eugen). Divisioona osallistui lokakuusta 1942 alkaen Jugoslavian partisaanitaisteluihin, syyllistyen toistuvasti julmuuksiin. Phleps oli kuitenkin kyvykäs divisioonankomentaja ja sai SS-Obergruppenführerin arvon sekä rautaristin ritariristin kesällä 1943.
Phleps määrättiin 1. heinäkuuta 1943 perustettavan V SS-vuoristoarmeijakunnan komentajaksi. Armeijakuntaan kuuluivat 7. SS-divisioona, 181. jalkaväkidivisioona, 369. jalkaväkidivisioona (kroatialainen), 118. jääkäridivisioona ja 1. vuoristodivisioona. 1. syyskuuta 1943 Phleps otti vastaan Siebenburgin Höhere SS- und Polizeiführerin virka-aseman, toimien samalla armeijakuntansa komentajana. V SS-vuoristoarmeijakunta osallistui loppuvuodesta 1943 alkaen taisteluihin Titon kommunistipartisaaneja vastaan. 
Syyskuussa 1944 Phleps oli Höherer SS- und Polizeiführerin ominaisuudessa Romaniassa, jolloin puna-armeijan 2. Ukrainan rintaman suurhyökkäys oli jo alkanut. 21. syyskuuta 1944 Phleps päätti lähteä adjutanttinsa kanssa tiedustelemaan tilannetta rintamalla, mutta he joutuivat Aradin kaupungin lähistöllä puna-armeijan osaston yllättämiksi ja jäivät vangiksi. Puna-armeijalaiset eivät ilmeisesti tienneet kenet olivat vanginneet, ja Phleps adjuntantteineen ammuttiin. Syynä oli mahdollisesti samaan aikaan tapahtunut Saksan ilmahyökkäys ja tarkoitus estää heidän pakonsa.
Phlepsin kohtalo oli saksalaisille epäselvä ja hänen epäiltiin syyllistyneen karkuruuteen. Raivostunut Himmler järjesti tutkinnan Phlepsin karkaamisesta, jolloin hänen todellinen kohtalonsa selvisi ja hänet merkittiin kentällä kaatuneeksi. Phlepsille myönnettiin postuumisti tammenlehvät ritariristiin ja 7. SS-vapaaehtoisvuoristodivisioona Prinz Eugenin 13. vuoristojääkärirykmentti sai kunnianimen ”Artur Phleps”.
Elisabeth Marschall

Elisabeth Marschall (1886 – 3. toukokuuta 1947) oli pääsairaanhoitaja (Oberschwester) Ravensbrückin keskitysleirillä. Hänen velvollisuuksiinsa kuuluivat vankien valitseminen teloitettaviksi, lääketieteellisten kokeiden valvominen ja Auschwitziin lähetettävien vankien valitseminen. Sodan jälkeen Marschall joutui liittoutuneiden vangiksi ja sai kuolemantuomion sotarikoksista Hampurissa Ravensbrück-oikeudenkäynnissä. Hän puolustautui sanomalla, että hänet oli siirretty Ravensbrückiin rangaistukseksi, koska oli aikaisemmassa tehtävässään Braunschweigissa osoittanut myötätuntoa ranskalaisia sotavankeja kohtaan. Hänet teloitettiin 3. toukokuuta 1947 ja oli vanhin teloitettu naispuolinen natsisotarikollinen, iältään 61.
For You

For You on Princen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin huhtikuussa vuonna 1978, vain kaksi kuukautta Princen 20-vuotissyntymäpäivien jälkeen. Levy myi kohtuullisesti ja singlestä ”Soft and Wet” tuli pieni hitti Yhdysvaltain R&amp;B-listalla.
Prince soittaa levyllä kaikki instrumentit itse. Myös kaikki materiaali on Princen säveltämää ja sanoittamaa, paitsi ”Soft and Wet”, jonka sanoittamiseen osallistui myös Chris Moon.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia, ellei toisin mainita.
Ruth Elfriede Hildner

Ruth Elfriede Hildner (1. marraskuuta 1919 – 2. toukokuuta 1947) oli SS-nainen ja keskitysleirivartija useilla keskitysleireillä toisen maailmansodan aikana.
Hildner meni leiripalvelukseen heinäkuussa 1944, jolloin hän tuli Ravensbruckiin koulutettavaksi. 26-vuotias Hildner meni Dachaun keskitysleiriin 1944 Aufseheriniksi. Tämän jälkeen hän meni Müncheniin Agfa Camera Werke -nimiseen alaleiriin. Hän palveli useilla alaleireillä mukaan lukien Hennigsdorf, Wittenberg ja Haselhorst. Joulukuussa 1944 hän saapui Helmbrechtsiin, pieneen Flossenburgin alaleiriin Hofin lähelle. Siellä hänestä kehkeytyi pelätty leirivartija. 
Huhtikuussa 1945 leirivartijat evakuoivat sen asukit Yhdysvaltain armeijan edestä. Hildner oli yksi marssilla olleista vartijoista, ja tappoi piiskallaan useita vankeja ja pahoinpiteli toisia. Hän seurasi marssia Zwodauun, toiselle alaleirille Flossenburgiin, joka sijaitsi Tšekkoslovakiassa. Useita päiviä myöhemmin marssi lähti leiriltä läntiseen Tšekkoslovakiaan. Aikaisin toukokuussa 1945 SS-miehet ja naisvartijat pakenivat marssipaikalta. Hildner sekaantui pakolaisjoukkoihin. Maaliskuussa 1947 Tšekkoslovakian poliisi pidätti hänet, ja laittoi vankilaan. 2. toukokuuta 1947 hän joutui erikoiseen Kansanoikeuteen Písekissä Tšekkoslovakiassa. Samana päivänä hänet todettiin syylliseksi sotarikoksiin ja hirtettiin.
Missä miehet ratsastaa

Missä miehet ratsastaa on Teräsbetonin esittämä kappale, joka valittiin edustamaan Suomea vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sai Suomen finaalissa 38,9 prosenttia annetuista äänistä. Teräsbetoni pääsi kappaleella euroviisujen finaaliin ja tuli 22:nneksi 35 pisteellä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Jarkko Ahola. Se on ensimmäinen single "Myrskyntuoja"-albumilta ja sisältää akustisen bonuskappaleen "Kaukaiset tulet", jota ei ole levyllä. Single julkaistiin 25. helmikuuta internetissä ja CD-singlenä 27. helmikuuta 2008. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo, jonka ovat ohjanneet Pete Veijalainen ja Jukka Rouhuvirta.
Singlen kappaleet.
Lähde:
Timo Alanen

Timo Alanen (s. 1979) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Nurmon Jymyssä, Lentopallon 1-sarjassa. Alanen on toiminut Nurmon Jymyn kapteenina vuodesta 2003 lähtien. Häntä pidettiin 1-sarjan parhaimpana vastaanottopelaajana.
Ura.
Alanen aloitti peliuransa Nurmon Jymyssä jo nuorena juniorina kaudella 1990. Juniori joukkueissa hän keräsi hyvin menestystä alueellisella, sekä valtakunnallisella tasolla. Samassa joukkueessa hänen kanssaan pelasi muun muassa A-maajoukkueessakin pelannut Timo Keisala, jonka kanssa Alanen pelasi myös nuorten maajoukkueessa.
Lopulta Alanen nousi Jymyn edustusjoukkueeseen ja alkoi pelata joukkueessa joka nousi pian 2-sarjaan, ja sitä kautta edelleen 1-sarjaan. Nousu ykköseen tapahtui kauden 2003 päätteeksi. Ykkösessä Alanen nousi myös nopeasti sarjan parhaimpiin yleispelaajiin. Hän on vastaanottopuolella ykkösen parhaimmistoa, jota todistavat hänen vastaanottotilastot sarjassa. Jymyssä Alanen oli joukkueen pitkäaikainen kapteenina vuodesta 2003 lähtien.
Kaudella 2005-06 Alanen johti Jymyn historian ensimmäisen kerran supersarjaan, josta pudotuspelin kautta olisi voinut selviytyä liigakarsintoihin. Jymy ei kuitenkaan tässä onnistunut. Kaudella 2006-07 Alanen johti Jymyn jälleen supersarjaan vaikka joukkuetta veikkailtiin sarjan häntäpäähän. Kausi oli häneltä nappisuoritus. Seuraavalla kaudella Jymy sijoittui ykkösessä viidenneksi.
Kaudella 2008-09 Alanen valittiin lokakuun tähdistöön yleisöäänestyksellä Suomen suurimmalla lentopallosivustolla, Hotsportilla. Ykkössarjassa Nurmon Jymy eteni kapteeninsa johdolla aina neljänneksi.
Alanen pelasi 2009-2015 Seinäjoen seudulla perustetussa Kuutoset Volleyssa. 
2015 Kuutoset ja Jymy Volley fuusioituvat Jymy-Kuutoset -joukkueeksi, joka vaihtoi nimensä 2017 Nurmon Jymyksi. Alanen kuului koko ajan joukkueen tärkeään ydinryhmään. Viimeisinä vuosinaan Alanen vaihtoi vastaanoton ja puolustuksen erikoismieheksi, liberoksi. 
Alasen päätti upean uransa kauden 2020–2021 päätteeksi. Alanen oli lopettaessaan edelleen 1-sarjan eliittiä omalla pelipaikallaan.
Muuta.
On sanottu, että Alanen voisi pelata hyvin Lentopallon SM-liigassa liberon paikalla. Alanen on Jymyn oma kasvatti, ja pelasi Seinäjoen alueen seuroissa yli 30 vuotta. Hän on pelannut nuorempana myös nuorten maajoukkueessa. Alanen on pelaajatyypiltään erittäin hyvän vastaanoton, sekä taitavan lyöntikäden omaava pelaaja.
Siviiliammatiltaan Alanen on hallipäällikkö. Hän toimii Nurmon liikuntatoimessa.
Haibarbi

Haibarbi ("Balantiocheilos melanopterus") on särkikalalaji, jota tavataan pääosin Aasian vesistöissä. Haibarbia pidetään myös akvaariokalana.
Ulkonäkö ja koko.
Haibarbi kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Sillä on haita muistuttava torpedomainen, hopeanhohtoinen ruumis, ja mustavalkoraitaiset evät.
Alkuperä.
Haibarbi on lähtöisin Mekong- ja Chao Phraya -jokien vesistöistä, Malakan niemimaalta Sumatralta ja Borneolta. Siellä se elää suurten ja keskikokoisten jokien ja järvien keskisyvyydellä (ei pinnalla eikä pohjalla). Monissa vesistöissä kala on käymässä harvinaiseksi. Siksi akvaariokaupassa suositellaan vain vankeudessa kasvaneiden yksilöiden myyntiä. 
Käyttäytyminen.
Haibarbi on rauhallinen ja sopii tietyin varauksin riittävän suureen seura-akvaarioon. Se on kaikkiruokainen ja syö myös pienempiä kaloja ja niiden poikasia. Haibarbeja pidetään vähintään viiden yksilön parvissa. Näin suurelle kalalle akvaarion pitää olla ainakin 150 cm pitkä.
Viimeinen partio Kannaksella

Viimeinen partio Kannaksella on Esa Anttalan kirjoittama ilmailuaiheinen sotaromaani. Teos julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1969. 
Kirjan tapahtumat sijoittuvat jatkosotaan, kesään 1944. Suomalaispartioita lähetetään vihollisselustaan suorittamaan tiedustelua ja häiritsemään huoltoyhteyksiä. Nämä tehtävät eivät kuitenkaan suju suunnitelmien mukaan. Ensimmäistä partiota kuljettanut lentokone joutuu tekemään pakkolaskun moottorivian vuoksi.
Hopeabarbi

Hopeabarbi ("Barbonymus schwanenfeldii") on aasialainen karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva lahnan muotoinen kala, jota kalastetaan ruokakalaksi ja syötiksi ja pidetään toisinaan melko suuresta koostaan huolimatta myös akvaariokalana.
Ulkonäkö ja koko.
Hopeabarbi kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Sillä on leveä ja litteä, hopeanhohtoinen ruumis ja punertavat, joissa on mustia ja valkoisia kuvioita.
Alkuperä.
Hopeabarbi on kotoisin Mekong- ja Chao Phraya -jokien vesistöistä, Malakan niemimaalta, Sumatralta ja Borneolta. Siellä se elää suurissa ja keskikokoisissa joissa ja niiden tulviessa myös tulvaniityillä.
Käyttäytyminen ja ravinto.
Hopeabarbi on luonnossa enimmäkseen kasvinsyöjä, joka syö vesikasveja, tulvaveden hukuttamia maakasveja ja levää sekä hyönteisiä ja pikkuötököitä. Akvaariossa sille kelpaa kasviruoan lisäksi myös eläinperäinen ruoka. Se on parvikala.
Discard

Discard on joensuulainen thrash- ja death metal -yhtye, joka toimi vuosina 2004–2010.
Historiaa.
Yhtyeen perustivat kitaristi Ohto Jaatinen, rumpali Toni Ronkainen, kitaristi Eero Kankkunen sekä basisti Vellu Kuronen. Vähän sen perustamisen jälkeen siihen liittyi laulaja Heikki Miettinen, ja Kuronen poistui yhtyeestä. Discardin ensimmäinen demo "Demo 2004" äänitettiin kesällä 2004 ja se julkaistiin ennen joulua. Vuoden 2005 alussa Kankkunen muutti toiselle paikkakunnalle ja lähti yhtyeestä. Hänet korvasi Janne Roiha. Hieman tämän jälkeen löytyi uusi basisti, Mikko Kytösaho.
Yhtye aloitti tekemään toista demoansa ja vuoden 2005 lopussa, kun neljä uutta kappaletta oli kirjoitettu. Uusi demo "Bury of the Sun" nauhoitettiin joulukuussa 2005 ja tammikuussa 2006. Se sai paljon positiivista huomiota ja se valittiin Soundin äänestyksessä kuukauden demoksi. Vuoden 2007 alussa se sai levytyssopimuksen Shadow World Recordsin kanssa. Debyyttialbumi "Carrion" julkaistiin 17. lokakuuta 2007.
Elokuussa Imperiumi.net kirjoitti laulaja Heikki Miettisen eroamisesta yhtyeestä motivaation puutten takia.
Discard lopetti toimintansa vuoden 2010 alussa.
Aavepartio

Aavepartio on Esa Anttalan kirjoittama sotaromaani. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Vuonna 2007 teoksesta otettiin 10. painos.
Juoni.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1943 helmikuuhun. Kaukopartio lähtee tiedusteluretkelle Seesjärven pohjoispuolisiin metsiin. Jo parin vuorokauden kuluttua venäläiset osuvat partion ladulle. Alkaa toistakymmentä päivää ja yötä kestävä uuvuttava hiihto, jonka aikana pidetään vain lyhyitä taukoja öisin.