Jarmo Myllys

Jarmo Pentti Kalevi Myllys (s. 29. toukokuuta 1965 Savonlinna) on suomalainen mittavan uran tehnyt jääkiekkomaalivahti, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Myllys oli parhaimmillaan voittava maalivahti, jonka vahvuuksia olivat nopeat refleksit, hyvä hanskakäsi ja loistava mailapeli. Hän ei ollut vahvimmillaan läpiajoissa. Varsinkin Elitserienissä hän otti usein yhteen vastustajan pelaajien kanssa ja sai maalivahdiksi paljon jäähyjä.
Myllys aloitti jääkiekon harrastamisen kotinsa lähellä Savonlinnan Nätkillä luonnonjääkentällä seitsemän vuoden ikäisenä. 
Ura.
Ammattilaisuran alku Suomessa.
Jarmo Myllys aloitti jääkiekon pelaamisen SaPKossa, ja kausi 1982–1983 oli hänen ensimmäinen kautensa aikuisten joukkueessa. Kaudeksi 1983–1984 hän lähti Tampereen Ilvekseen, ja pääsi pelaamaan siellä SM-liigaa. Ilveksessä Myllys voitti Suomen mestaruuden keväällä 1985. Kolmen Ilveksessä pelatun kauden (1983–1986) jälkeen hän siirtyi Rauman Lukkoon, jossa hän pelasi kaudet 1986–1988. Jälkimmäinen Lukko-kausi päättyi SM-hopeaan. Myllys palkittiin parhaana maalivahtina ja valittiin tähdistökentälliseen.
NHL-ura 1988–1992.
Myllyksen loistavat otteet etenkin Suomen maajoukkueessa herättivät kykyjenetsijöiden huomion. Minnesota North Stars varasi hänet vuoden 1987 numerolla 172. Ensimmäisellä kaudellaan Pohjois-Amerikassa Myllyksellä oli joukkuetoverina Minnesotassa toinen suomalainen maalivahti Kari Takko. Molemmilla oli vaikeuksia sopeutua amerikkalaiseen jääkiekkotyyliin, minkä vuoksi he viettivät suurimman osan kaudesta Minnesotan farmijoukkueessa IHL-liigan Kalamazoo Wingsissä. Kolmella Minnesotassa vietetyllä kaudellaan Myllys pelasi yhteensä 12 ottelua, joista puolet tulivat jo . Sen sijaan IHL:ssä hänet valittiin All Stars -joukkueeseen kahdesti.
San Jose Sharks perustettiin kaudeksi , ja Myllys siirtyi sinne muutaman muun North Stars -pelaajan kanssa . Hän pelasi sarjassa viimeisenä olleessa tulokasseurassa 27 ottelua, joista vain kolme päättyi voittoon. Lopulta Myllyksen pelaajaoikeudet myytiin Toronto Maple Leafsiin. Sen sijaan, että hän olisi jatkanut läpimurron yrittämistä NHL:ssä, hän päätti palata kauden lopuksi Suomeen pelaamatta ollenkaan Torontossa.
Kahden kauden Suomen visiitti.
Kaudeksi 1992–1993 Myllys liittyi I-divisioonassa pelanneeseen KooKoohon. Tuolla kaudella KooKoo selvisi liigakarsintoihin ja oli lähellä SM-liigaan nousua. Seuraavaksi kaudeksi Myllys siirtyi Rauman Lukkoon jossa pelasi kauden 1993–1994. Kausi päättyi Lukon SM-pronssiin ja Myllys valittiin jälleen tähdistökentälliseen. Kaksi kautta Suomessa pelattuaan Myllys allekirjoitti sopimuksen Ruotsin pääsarjassa pelanneen Luleå HF:n kanssa.
Elitserien 1994–2001.
Ensimmäisen Luleåssa pelatun ja maailmanmestaruuteen päättyneen kauden jälkeen Ottawa Senators tarjosi NHL-sopimusta Myllykselle, mutta tämä päätti jatkaa uraansa Elitserienissä. Lopulta Myllys pelasi Luleåssa seitsemän kautta, joiden aikana hän voitti useita palkintoja ja pelasi kahdesti Elitserienin tähdistö-ottelussa. Luleå menestyi hyvin Elitserienin runkosarjassa Myllyksen pelatessa joukkueessa, joskin voitti vain kertaalleen Ruotsin mestaruuden. Myllys onnistui maalinteossa Elitserienin historian ensimmäisenä maalivahtina kaudella 1996–97 ottelussa Leksandia vastaan. Hän osui uudelleen kaudella 2000–01 Malmön verkkoon. Lisäksi hän teki urallaan Elitserienin siihenastisen nollapelien ennätyksen: 35 kpl. Myöhemmin ennätyksen ovat rikkoneet Fredrik Norrena ja Stefan Liv. Myllyksestä tuli Luulajan vuosien aikana erittäin suosittu joukkueen kannattajien keskuudessa.
Loppu-ura Suomessa.
Seitsemän Ruotsissa vietetyn vuoden jälkeen Jarmo Myllys siirtyi Suomeen ja Espoon Bluesiin kaudeksi 2001–02. Hän pelasi Bluesissa kaksi kautta vähäisellä menestyksellä. Bluesin jälkeen Myllys siirtyi Lappeenrantalaiseen SaiPaan kaudeksi 2003–2004. SaiPan menetettyä mahdollisuudet pudotuspeleihin, Myllys lähti Elitserienin kärkijoukkueeseen HV71:een, jossa hän tuurasi muutaman ottelun loukkaantunutta ykkösmaalivahtia. Kausi päättyi lopulta HV:n mestaruuteen. Myllys pelasi vielä yhden kauden SaiPassa, jossa hän päätti menestyksekkään uransa keväällä 2005. 
Maajoukkueessa.
Sen lisäksi, että Myllys pelasi hienosti seurajoukkuetasolla, hän oli myös kokenut maalivahti kansainvälisellä tasolla. Myllys pelasi yhteensä 188 ottelua maajoukkueessa. Kaiken kaikkiaan Myllys osallistui seitsemiin jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin, kolmiin olympialaisiin ja kahteen jääkiekon maailmancupiin. Suomen saavuttaessa ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalin Calgaryn talviolympialaisissa 1988, Myllys oli joukkueen parhaimmistoa, samoin Lillehammerissa 1994. Myllyksen maajoukkueuran kohokohta lienee kuitenkin MM-kilpailuissa 1995 voittettu maailmanmestaruus, joka oli Suomen ensimmäinen. Loppuottelussa Ruotsia vastaan Myllys pelasi lähes nollapelin, mutta ottelun lopussa pieni virhe kaukolaukauksen vastaanotossa kostautui ja Suomi voitti 4–1. Myllys valittiin kisojen parhaaksi maalivahdiksi. Vuoden 1995 maailmanmestaruuden jälkeen Myllys pelasi vuoden 1996 MM-kilpailuissa Itävallan Wienissä ja myöhemmin syksyllä ensimmäistä kertaa pelatussa Jääkiekon World Cup -turnauksessa. Vuonna 1997 oli vuorossa kotikisat Suomessa ja Myllys oli jälleen mukana kisajoukkueessa pelaten kuusi ottelua maalikeskiarvolla 1,68. Seuraavaa arvokisamitalia Myllys joutui odottamaan vuoteen 1998, jolloin pelattiin talviolympialaisten jääkiekkoturnaus ensimmäistä kertaa NHL-pelaajilla. Myllys pelasi tärkeissä otteluissa turnauksen aikana. Suomi voitti ensiksi puolivälierässä Ruotsin luvuin 2–1. Välierässä kuitenkin asettui vastaan NHL -tähti Pavel Buren johtama Venäjä, joka pudotti Suomen pronssipeliin maalein 7–4. Bure teki ottelussa viisi maalia Jarmo Myllyksen selän taakse. Suomi voitti lopulta pronssia Ari Sulanderin pelatessa maalissa Kanadaa vastaan. Olympialaisten jälkeen Jarmo Myllys pelasi vielä kevään MM-turnauksessa kahdessa ottelussa ja voitti hopeaa. Jarmo Myllyksen viimeiseksi arvokisaturnaukseksi jäi MM-hopeaan päättyneet vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailut, jossa Myllys ei pelannut otteluakaan. Jarmo Myllys on yksi menestyneimmistä maalivahdeista Suomen jääkiekkomaajoukkueen historiassa. Myllyksen pelinumero oli 35.
Vuonna 2009 hänet aateloitiin jääkiekkoleijonaksi numerolla 197. 
Yksityiselämä.
Myllys avioitui uutenavuotena 2023–2024 Liisa-nimisen naisen kanssa, jonka kanssa hän oli seurustellut vuodesta 2021. Myllyksellä on aikaisemmasta liitostaan neljä lasta.