tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
A7V

Sturmpanzerwagen A7V (Allgemeines Kriegsdepartement, 7. Abteilung, Verkehrswesen) on saksalaisten ensimmäisessä maailmansodassa käyttämä panssarivaunu. Sen kehittely alkoi Daimler-Motoren-Gesellschaftilla saksalaisten huomattua brittiläisten panssarivaunujen vaikutuksen omaan jalkaväkeensä. Tämä tapahtui kuitenkin aivan liian myöhään, jotta sillä olisi ollut vaikutusta sodan kulkuun.
A7V oli suurikokoinen ja epäkäytännöllinen. Vaunu oli aseistettu belgialaisilta ja myöhemmin venäläisiltä sotasaaliiksi saaduilla brittiläisvalmisteisilla 57 mm Maxim Nordenfeld -tykeillä ja vähintään kuudella 7,92 mm Maxim MG 08/15 -konekiväärillä. Vaunun omat panssarit eivät olleet karaistua terästä, joten ne saattoi läpäistä millä tahansa konekivääriä järeämmällä aseella. Vaunu ei kuitenkaan ollut tasavertainen kohdatessaan englantilaiset Mark V -panssarivaunut. Miehistö koostui kahdesta upseerista ja 16:sta sotilaasta (vaunun johtaja, ajaja, mekaanikko, mekaanikko/viestittäjä, kuusi konekivääriampujaa, kuusi konekiväärilataajaa ja kaksi tykkimiestä).
Ensimmäisen kerran A7V:tä käytettiin taistelussa 21. maaliskuuta 1918, jolloin ne avustivat brittien pienimuotoisen läpimurron pysäyttämistä St Quentin kanavan pohjoispuolella. Historian ensimmäinen panssarivaunujen välinen taistelu tapahtui 24. huhtikuuta 1918, jolloin kolme saksalaista A7V:tä kohtasi kolme brittiläistä Mark IV:stä. Brittien johtovaunu kykeni tekemään yhden A7V:n toimintakyvyttömäksi kuusinaulaisella tykillään. Toinen A7V (”"Nixe"”) sai kolme osumaa, mutta menetti pelin vasta kaaduttuaan epätasaisella alustalla.
A7V:n suurin valtti oli sen nopeus. Vaikka 15 km/h ei kuulosta suurelta, oli se siihen aikaan huima nopeus 32,5 tonnia painavalle kolossille. Vaunu oli kuitenkin epävakaa ja sen pitkä etuylitys, telaston rakenne ja vaatimaton maavara (40mm) heikensi sen kykyä ylittää juoksuhautoja ja edetä mutaisessa maastossa.
Osittain A7V:n tuntemattomuus johtuu sen vähäisestä valmistusmäärästä. Vain 22 kappaletta tilatusta sadasta vaunusta ehdittiin valmistaa ennen sodan päättymistä. Kaikki valmistuneet vaunut nimettiin ("Isolde", "Mephisto", "Nixe", "Wotan", jne.).
Suurin osa A7V vaunuista romutettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Ainoa säilynyt A7V "Mephisto" on näytteillä Queenslandin museossa Australiassa. Siihen perustuen on rakennettu Munsterin panssarimuseossa näytteillä oleva ”Wotan”-jäljitelmä.
Bernard Williams (yleisurheilija)

Bernard Rollen Williams III (s. 19. tammikuuta 1978 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. 
2001 maailmanmestaruuskilpailuissa Edmontonissa Williams oli kolmas 100 metrin juoksussa häviten Maurice Greenelle ja Tim Montgomerylle ajallaan 9.94. Myöhemmin Williams nousi hopealle Montgomeryn dopingkäryn ja hylkäämisen takia. 4 × 100 metrillä Yhdysvallat voitti Edmontonissa maailmanmestaruuden, mutta Montgomeryn käryn vuoksi Yhdysvaltain joukkue hylättiin ja voittajaksi nousi Etelä-Afrikan joukkue.
Vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailuissa Williams oli viides 100 metrin juoksussa.
Vuoden 2004 olympialaisissa Williams oli toinen 200 metrillä.
Hän on myös tunnettu koomikkona ja näyttelee usein radalla hupaisasti.
Kanneltalo

Kanneltalo () on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen toimipaikoista. Se sijaitsee Helsingin Kannelmäessä, Kannelmäen rautatieaseman vieressä. 
Historia.
Kannelmäkeen rakennettu Kanneltalo otettiin käyttöön elokuussa 1992. Talon konsertti- ja näyttelytiloista vastasi Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskus ja ensimmäisenä toiminnanjohtajana aloitti Irmeli Niemi. Talossa toimi myös nuorisotalo, kirjasto sekä suomen- ja ruotsinkielinen työväenopisto.
Vuonna 1999 Kanneltalo toivoi lisätilojen rakentamista. Taloon haluttiin neuvottelutiloja ja sosiaalitiloja tekniselle henkilöstölle sekä enemmän varastotilaa.
Kanneltalon konserttitalo remontoitiin alkuvuonna 2010. Käyttöön se otettiin elokuussa Taiteiden yönä.
Rakennus.
Kanneltalon edessä oleva aukio tunnetaan nimellä "Sitratori". Talossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Kannelmäen kirjasto, Läntinen työväenopisto, Kannelmäen nuorisotalo, ja lounaskahvila Pöytäliina. Kanneltalossa on galleria ja 235-paikkainen konserttisali, jossa järjestetään musiikki-, tanssi- ja teatteriesityksiä. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pekka Salminen.
Konserttisalin katossa on Sakari Marilan 24 metriä pitkä lasitaideteos "Viva!"
Doug Shedden

Douglas Arthur ”Doug” Shedden (s. 29. huhtikuuta 1961 Wallaceburg, Ontario) on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Hän toimi Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kaudella 2007–2008. Hän johdatti Suomen Euro Hockey Tourilla hopealle ja MM-kilpailuissa pronssille.
Pelaajaurallaan Shedden pelasi 416 ottelua NHL-liigassa Pittsburghin, Detroitin, Quebecin ja Toronton joukkueissa. Keskushyökkääjänä pelannut Shedden teki NHL-urallaan 139 maalia ja antoi 186 maalisyöttöä kooten yhteensä 325 tehopistettä. Parhaimmat kautensa pelaajana Shedden pelasi Pittsburghissa Mario Lemieuxin kanssa samassa ketjussa.
Shedden on valmentanut Pohjois-Amerikassa CHL-, ECHL-, UHL- ja AHL-sarjoissa. Seuroina olivat Wichita Thunder (CHL), Louisiana IceGators (ECHL), Flint Generals (UHL), Memphis RiverKings (CHL) ja St. John's Maple Leafs (AHL). Suomeen hän tuli kaudeksi 2005–2006 HIFK:n päävalmentajaksi. Shedden johdatti HIFK:n runkosarjassa toiseksi ja pudotuspeleissä välieriin asti. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Jokerien päävalmentajaksi. Shedden johdatti myös Jokerit runkosarjan toiseksi, mutta pudotuspeleissä Jokerit hävisi runkosarjavoittajalle Kärpille finaalissa ja jäi hopealle. Seuraavalla kaudella Shedden johdatti Jokerit kauden päätteeksi neljänneksi.
15. marraskuuta 2006 Shedden nimitettiin Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi kaudelle 2007–2008.Hänen pestinsä päättyi Kanadan MM-kilpailuihin 2008, jolloin hän johdatti joukkueen pronssille.
Shedden valmensi Sveitsin NLA-joukkue EV Zugia vuosina 2008–2014. Lokakuussa 2014 hän aloitti KHL-joukkue Medveščak Zagrebin päävalmentajana.
Raimond Valgre

Raimond Valgre (vuoteen 1937 Raimond Tiisel, 7. lokakuuta 1913 Riisipere, Vironmaan kuvernementti – 31. joulukuuta 1949 Tallinna, Eestin SNT) oli virolainen säveltäjä ja muusikko. Valgren tunnetuin sävellys on ”Saarenmaan valssi”. Hänen tekemiään lauluja on säilynyt kuutisenkymmentä.
Raplassa lapsuutensa asunut Valgre aloitti soittamisen kuusivuotiaana. Hän opiskeli Tallinnassa rakentamista teknillisessä lukiossa. Hänen vanhempiensa erottua äiti ja sisar muuttivat hänen kanssaan Tallinnaan. Valgre esiintyi Tallinnan kahviloissa ja sai oman harmonikan, minkä lisäksi kotona oli piano. Vuosina 1933–1935 kirjoittamistaan 12 laulusta hän kokosi vihon nimeltä "15 minuutit Deddyga" (”15 minuuttia Deddyn kanssa”), jonka nimessä mainittu Deddy oli hänen silloinen tyttöystävänsä Deddy Åkesson. Vuonna 1937 hän vaihtoi sukunimensä Tiiselistä Valgreksi. Toisen maailmansodan syttyessä vuonna 1939 Valgre johti omaa orkesteriaan Pärnussa sijaitsevassa rantaravintolassa. Pärnussa hän tutustui ruotsalais-ranskalais-venäläiseen Alice Feilletiin, joka teki englanninkieliset sanat Valgren lauluun ”Muinaslugu muusikas” (englanniksi ”I hear a little story in the music”). Valgre lähetti laulun Englantiin Melody Makerin iskelmäkilpailuun, mutta se ei menestynyt (kilpailun voitti Toivo Kärjen ”Things happen that way”).
Kesäkuussa 1941 Valgre pakko-otettiin Puna-armeijan palvelukseen. Hän joutui metsätöihin koviin olosuhteisiin Arkangeliin ja Tšerbakuliin ja oli välillä huonossa kunnossa. Maaliskuussa 1942 hänet määrättiin Puna-armeijan 8. virolainen armeijakuntaan ja sen soittokuntaan soittamaan harmonikkaa ja kirjoittamaan lauluja. Vuonna 1944 hänet valittiin armeijakunnan Narvassa perustettuun suureen jazzorkesteriin. Rintamalla armeijakunnan joukot joutuivat taistelemaan saksalaisten puolella olleita virolaisia vastaan. Sodan aikana Valgre alkoi käyttää runsaasti alkoholia, ja tarinan mukaan hänen lyhyt avioliittonsa Evi Hannuksen kanssa alkoi kapakassa lyödystä vedosta.
Sodan jälkeen Valgre jatkoi soittamista Arkangelista tuttujen ”Soittajasoturien” sekä armeijakunnan orkesterin kanssa. Kotona ei ollut enää pianoa, joten soittoharjoittelu oli vaikeaa. Hän jatkoi kuitenkin laulujen tekemistä ja yksi tuotoksista oli ”Saarenmaan valssi”, jonka hän joutui ylemmältä taholta tulleen määräyksen vuoksi muokkaamaan kansanmusiikin tapaiseksi, vähemmän länsimaiseksi. Valgre kuoli alkoholisoituneena vuoden 1949 lopussa.
Raimond Valgren elämästä on tehty musikaali "Valge tee kutse" ("Valkean tien kutsu") sekä elokuvia.
Franck Montagny

Franck Montagny (s. 5. tammikuuta 1978 Fleurs, Ranska) on ranskalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja. Nykyään hän ajaa Formula E -sarjassa Andretti Autosportin tallissa. Montagny asuu Oxfordissa Englannissa.
Ura.
Montagny aloitti uransa karting-sarjoissa 1990-luvun alkuvuosina, voitti 14-vuotiaana luokkansa Ranskan mestaruuden ja siirtyi vähitellen nopeampiin autoihin. Hänen uransa oli vähällä katketa 1996, kun hän loukkaantui vakavasti Formula Renault -sarjan osakilpailussa. Hän kuitenkin toipui ja palasi radoille, ajoi kauden loppuun ja siirtyi Ranskan F3-sarjaan, jossa hän poimi 12 osakilpailuvoittoa kahden seuraavan vuoden aikana ja sijoittui parhaimmillaan loppupisteissä kakkoseksi. Seuraavana oli vuorossa Formula Nissan World Series -sarja, jonka Montagny voitti vuonna 2001 ja 2003. Häntä pidettiin suurena lupauksena, ja vuonna 2003 hänet pestattiin Renault'n F1-tiimiin testikuljettajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuodet 2004 ja 2005.
Kauden alussa Montagny toimi Super Aguri -tallin varakuljettajana. Hän sai mahdollisuuden ajaa tallissaan, kun hänet nimettiin japanilaiskuski Yūji Iden tilalle kauden 2006 viidenteen kisaan Nürburgringillä Saksassa 7. toukokuuta. Montagny jatkoi Super Agurin toisena kilpakuljettajana kaikkiaan seitsemän GP:n ajan kotikilpailuunsa Ranskan GP:hen saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi jälleen tallin kolmanneksi kuljettajaksi, kun kilpakuljettajaksi Takuma Satōn työpariksi pestattiin japanilainen Sakon Yamamoto. Montagnyn paras osakilpailusijoitus oli 16:s (Monaco ja Ranska).
Kaudella Montagny toimi Toyota-tallin testikuljettajana. Montagny yritti paluuta F1-sarjaan Renault ja USF1-talleissa kaudella , mutta ei saanut kuljettajan paikkaa.
Formuloiden jälkeen Montagny edusti ranskaa A1 Grand Prix sarjassa neljän kilpailun ajan kaudella 2007-08. Vuosina 2008-09 Montagny kilpaili yksittäisissä IndyCar-kilpailuissa. Vuonna 2010 Montagny edusti Bordeaux'n joukkuetta Superleague Formula sarjassa. Montagny on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa vuodesta 1998 lähtien ollen kahdesti toinen vuosina 2006 ja 2009.
Andretti Autosportilla Formula E -sarjassa ajanut Montagny kärähti kokaiinin käytöstä jälkeisessä dopingtestissä. Hän ei kieltänyt tulosta.
Speedrun

Speedrun eli pikapelaaminen on videopelin tai sen osan läpi suorittaminen mahdollisimman nopeasti. Tämä edellyttää yleensä tarkkaa harjoittelua ja suunnittelua.
Speedruneja on käytännössä kahta tyyppiä: normaalit speedrunit, joissa tarkoituksena on pelata taitavasti käyttäen vain pelin sallimia toimintoja (esimerkiksi pelin tallentamista tietyissä paikoissa), ja työkaluavusteiset speedrunit, jotka käyttävät hyväksi emulaattorien erikoisominaisuuksia, kuten hidastusta ja tilanteen tallentamista missä hyvänsä. Usein normaalien speedrunien ideana on esitellä pelitaitoja, kun taas työkaluavusteisien speedrunien ideana on lähinnä viihdyttää katsojaa tekemällä speedrunista mahdollisimman näyttävä.
Monet speedrunit käyttävät hyväkseen peleissä olevia glitchejä eli ohjelmointivirheitä, joilla pelaajat pystyvät tekemään asioita, joita pelin tekijät eivät tarkoittaneet mahdollisiksi. Näiden avulla jotkut pelit on mahdollista pelata äärimmäisen nopeasti läpi. Glitchit voivat sisältää lukuisia erilaisia temppuja seinien läpi kävelemisestä aina lähes koko pelin ohjelmoinnin ”rikkomiseen”. Glitchien hyväksikäyttö ei varsinaisesti ole huijaamista, koska ne ovat alkuperäisissä peleissä olevia ”ominaisuuksia”, joita pelaajat vain hyväksikäyttävät. Speedrunien tekijät voivat siten itse päättää haluavatko he käyttää speedruneissaan glitchejä hyväkseen vai pelata ne läpi ”rehellisesti”.
Speedrunien tekemisen kulttuuri nousi "Doom"-pelin myötä, ja saman kehittäjän "Quake" on yksi tärkeimmistä peleistä, josta edelleen tehdään speedruneja. Tähän vaikutti se, että nämä pelit mahdollistavat pelien nauhoittamisen ”demoksi”, jonka sitten voi itse pelin avulla toistaa uudelleen. Nykyisin sama ominaisuus löytyy myös monista emulaattoreista. Muita tärkeitä pelejä, joista on tehty useita speedruneja, ovat muun muassa "Metroid"-sarjan pelit, "Super Mario Bros." (ennätysaika on 4 min 54 s 798 ms) jatko-osineen, ja "Mega Man" -sarjan pelit.
Speedruneja levitetään runsaasti myös Internetissä, usein joko demo- tai emulaattorinauhoituksina, tai videotiedostoina erilaisissa verkkopalveluissa, kuten esimerkiksi YouTube-sivustolla.
Personaaliunioni

Personaaliunioni on kahden tai useamman valtion liittouma, jossa valtiot ovat itsenäisiä ja erillisiä, mutta niillä on yhteinen valtionpäämies. Kansainyhteisön Commonwealth realm -maat kuuluvat tällaiseen unioniin. Personaaliunioni liittyy lähes yksinomaan monarkioihin. 
Personaaliunioni voi syntyä useista eri syistä. Usein ne ovat syntyneet perimysjärjestyksen ulottuessa toiseen valtioon tai sukujen yhdistyessä. Liittymä voi kuitenkin syntyä myös keskenäisestä sopimuksesta, olosuhteiden pakottamana tai voimakeinoin. Pitkään jatkunut personaaliunioni voi johtaa valtioiden lopulliseen yhdistymiseen.
Personaaliunionia hieman kiinteämpi liittoumamuoto on reaaliunioni. Edelleen kiinteämpi liitto on esimerkiksi liittovaltio.
Bertel Liljequist

Bertel Karl Liljequist (1. heinäkuuta 1885 Vaasa – 17. kesäkuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi erityisesti kirkkojen suunnittelijana. Liljequist suunnitteli myös useita merkittäviä teollisuuskohteita, asuin- ja kerrostaloja, pankkeja, elokuvateattereita, kouluja ja seurataloja sekä kokonaisia asuinalueita. Liljequist oli opiskeluaikanaan kiinnostunut antiikin ja keskiajan arkkitehtuurista, ja monissa hänen töissään näkyykin vaikutteita klassismista. Hänen suunnittelutyönsä ajoittui 1920–1950-luvuille.
Tokyo Game Show

 (TGS) on joka vuosi syksyisin Tokiossa, Japanissa järjestettävä E3-messujen tapaan videopeleihin keskittyvä näyttely/messut.
Ensimmäinen TGS järjestettiin vuonna 1996. Alun perin se järjestettiin kahdesti vuodessa keväällä ja syksyllä, mutta vuonna 2002 näyttely siirtyi vain kerran vuodessa pidettäviksi.
Tavallisesti Nintendo ei ota osaa tapahtumaan, mutta Nintendon toimitusjohtaja Satoru Iwata kuitenkin piti puheen ja paljasti Nintendon Wii-pelikonsolin ohjaimen vuoden 2005 TGS:ssa.
Tapahtumapäivät.
Vuonna tapahtuma järjestettiin 21. - 24. syyskuuta, jolloin tapahtumassa oli 254 311 kävijää.
Peabo Bryson

Peabo Bryson (s. Robert Peabo Bryson 13. huhtikuuta 1951 Greenville, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen R&amp;B- ja soulartisti. Hän on tunnettu balladeistaan, usein duona naislaulajan kanssa, ja hän on ollut mukana useilla Disneyn animaatioelokuvien soundtrackeilla.
Bryson voitti yhdessä Céline Dionin kanssa Grammy-palkinnon vuonna 1992 laulustaan elokuvassa "Kaunotar ja hirviö" ja toisen Regina Bellen kanssa vuonna 1993 kappaleesta ”A Whole New World” elokuvassa "Aladdin".
Brysonin suurin soolohitti on ollut ”If Ever You’re In My Arms Again” vuodelta 1985.
Hänen duettojaan:
Lisäksi hän on ollut mukana teatterissa ja laulanut oopperassa.
Scream Tracker

Scream Tracker on suomalaisen demoskeneryhmä Future Crew’n 1990-luvulla luoma tracker-ohjelmisto. Ohjelma oli yksi suosituimmista DOS-trackereista. Scream Trackerin eri versiot ohjelmoitiin C:llä- ja assemblyllä. Ohjelmaversiot 3.0:aan asti loivat ."STM"-päätteisiä tiedostoja, myöhemmät ."S3M". Scream Tracker 3 yleisti yli 16-kanavaisen tracker-musiikin PC:n puolella.
Ohjelman viimeisin versio on vuonna 1994 julkaistu Scream Tracker 3.21.
Scream Trackerin käyttöliittymä lainattiin myös toiseen hyvin suosittuun DOS-trackeriin, Impulse Trackeriin.
Scream Trackerin ominaisuuksiin kolmosversiosta lähtien kuului tuki 99:lle 8-bittiselle ääninäytteelle, 32:lle äänikanavalle, 99:lle patternille (tracker-musiikissa ilmenevä kappaleen moniraitaosio, tiettyyn pituuteen jaettu osa) ja 256 järjestyspaikkaa patterneille.
Ohjelma kykeni myös tuon ajan äänikorteissa yleisien OPL-piirien (OPL2, OPL3 ja OPL4) avulla toistamaan yhdeksää FM-synteesikanavaa ja tämän lisäksi vielä samanaikaisesti digitaalisia ääninäytteitä. Scream Trackerin FM-synteesimahdollisuuksia ei kuitenkaan käytetty kovinkaan yleisesti.
Ennen kaikkea Scream Trackerin .S3M-tiedostomuodon etuna Amigan MOD-formaattiin nähden olivat mahdollisuus stereokuvan luontiin (äänikanavat eivät olleet jaettuna tylysti joko täysin vasempaan tai oikeaan äänikanavaan, vaan heksanumeerisesti kyettiin määrittelemään ääninäytteelle 255 eri stereosijaintia), jopa 32 äänikanavaa (alkuperäinen MOD-formaatti tuki vain neljää), ja ääninäytteitä pystyi olemaan 31:n sijasta 99.
IQue Player

iQue Player (myös "Nintendo iQue") on videopelikonsoli, jonka on tehnyt iQue, Nintendon ja kiinalais-yhdysvaltalaisen tutkijan, tohtori Wei Yenin yhteisyritys. Konsoli perustuu Nintendo 64:ään, on ohjaimen muotoinen ja kytketään suoraan televisioon. Tällä hetkellä laitetta myydään vain Kiinassa. Suurin syy siihen on Kiinassa rehottava piratismi.
iQue paljastettiin ensi kerran vuoden 2003 Tokyo Game Show'ssa ja julkaistiin Kiinassa 17. marraskuuta 2003. Japanin vuoden 2004 julkaisu peruuntui, eikä Nintendo ole suunnitellut julkaisevansa konetta muuallakaan maailmassa.
Konsolin pelit on tallennettu 64 Mt:n flash-muistille, joka sijaitsee konsoliin/ohjaimeen kiinnitettävässä kasetissa. Pelit ostetaan erityisestä "iQue depot" -latauspaikasta, jossa pelit ladataan muistiin myöhemmin pelattavaksi.
Pikkukäenrieska

Pikkukäenrieska ("Gagea minima") on toukokuussa kukkiva, kapealehtinen ja yleensä 7–15 senttimetriä korkea sipulikasvi. Kevään edetessä se kuitenkin peittyy korkeampien kasvien alle ja kuihtuu pois. Pikkukäenrieska kulkeutuu helposti paikasta toiseen suurempien hyöty- ja koristekasvien juuripaakkujen matkassa. Kasvi on yleinen Etelä-Suomessa ja se on levittäytynyt monin paikoin pohjoisempaankin. Pikkukäenrieska on Suomessa vanha tulokaskasvi.
Patrik Eliáš

Patrik Eliáš (s. 13. huhtikuuta 1976 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, kaksinkertainen Stanley Cup -voittaja ja arvokisamitalisti. Hän pelasi koko NHL-uransa New Jersey Devilsissä ja on seuran historian eniten maaleja, syöttöjä ja tehopisteitä merkkauttanut pelaaja.
Ura.
Eliáš aloitti uransa Kladnossa. Hän oli New Jerseyn varaus. Eliáš teki kuten monet muutkin eli NHL-paikan saadakseen pelasi pari kautta AHL:ssä, Albany River Ratsissa. Kun mies laitettiin samaan kenttään Jason Arnottin ja Petr Sýkoran kanssa, hänestä saatiin kaikki irti. Myös tämä oli yksi Eliášin uran käännekohdista. Eliáš pääsi myös maansa olympiajoukkueeseen Torinoon, mutta loukkaantui heti ensimmäisessä pelissä eikä pystynyt jatkamaan kisoja.
Marc Forné Molné

Marc Forné i Molné (s. 30. joulukuuta 1946) oli Andorran hallituksen päämies 7. joulukuuta 1994–27. toukokuuta 2005. Forné i Molné on koulutukseltaan lakimies ja Andorran liberaalipuolueen ("Partit Liberal d'Andorra"), jonka hän perusti 1992, johtaja. Fornén hallitus kannatti talouden liberalisointia, monipuolistamista ja ulkomaisten investointien lisäämistä. Euro otettiin käyttöön myös Andorrassa 2002.
Kahden täyden kauden jälkeen häntä seurasi huhtikuun 2005 vaalit voittanut Albert Pintat.
Jason Arnott

Jason William Arnott (s. 11. lokakuuta 1974 Collingwood, Ontario) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Arnott aloitti NHL-uransa Edmonton Oilersissa, jossa hän teki tulokaskaudellaan 68 pistettä. Hän oli Edmontonin ensimmäisen kierroksen varaus. Arnott vaihtoi seuraa kaudella 1997–1998 New Jersey Devilsiin, jossa hän muodosti ketjun Patrik Eliášin ja Petr Sýkoran kanssa. Arnott voitti Stanley Cupin Devilsissä kaudella 1999–2000 ja teki itse ratkaisevan maalin viimeisessä loppuottelussa. Hän vaihtoi seuraa taas vuonna 2002, jolloin hän siirtyi Dallas Starsiin.
Runsaan kolmen Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Arnott teki kesällä 2006 viiden vuoden ja yhteisarvoltaan 22,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän edusti Predatorsia neljän kauden ajan. Kesäkuussa 2010, pian kauden 2009–2010 päätyttyä, hän palasi takaisin New Jersey Devilsin organisaatioon vaihtokaupassa, jossa Predators sai laitahyökkääjä Matt Halischukin ja toisen kierroksen varausvuoron. Kausi 2010–2011 sujui häneltä alle odotusten, ja hänet vaihdettiin Washington Capitalsin David Steckeliin ja vuoden 2011 toisen kierroksen varausvuoroon aivan siirtorajan tuntumassa. Capitalsissa Arnott pelasi yhteensä 11 runkosarja- ja 9 pudotuspeliottelua. Kesällä 2011 hän teki vuoden sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
Jaakko

Jaakko on yleinen suomalainen miehen etunimi. Se on nimen Jaakob yleisin muoto Suomessa. Se on muodostunut länsisuomalaisesta nimimuodosta Jaako. Englannin ja Skotlannin James-kuninkaiden nimet käännetään Suomessa Jaakoksi.
Jaakko on ollut Suomen almanakassa 25. heinäkuuta vuodesta 1890 ja on Suomen tavallisimpia miesten etunimiä. Vanhastaan Jaakko on ollut suosittu nimi varsinkin Pohjanmaalla, mutta viimeistään 1900-luvun alussa se oli jo hyvin yleinen koko Suomessa. Vuonna 1945 Jaakko oli Suomen oppikoulupoikien kuudenneksi yleisin nimi. Sittemmin nimen suosio vähäksi aikaa laski mutta uusi suosio oli selvä 1980-luvulla. Jaakko on ollut suosittu etunimi 2000-luvullakin. Se on yleinen sekä ensimmäisenä että toisena etunimenä. Nykyään nimen suosio näyttää olevan hienoisessa laskussa, joskin vielä 2010-luvulla Jaakkoja nimettiin Suomessa 2 585. Jaakon lempinimi on usein Jake tai Jaska. Jaskaa on annettu viime vuosikymmeninä melko paljon myös viralliseksi etunimeksi.
Jaakon nimipäivä on 25. heinäkuuta, Jaakob vanhemman eli Jaakob Sebedeuksenpojan muistopäivänä. Kansanperinteen mukaan Jaakko heittää silloin kylmän kiven veteen. Sanonta merkitsee, että järvivesien on ajateltu alkavan kylmetä tuosta päivästä lähtien. Nykyään tämä saattaa tuntua oudolta, sillä 25. heinäkuuta on Suomessakin kuuminta kesää, mutta on otettava huomioon, että sanonta on peräisin pienen jääkauden ajalta ja ennen kaikkea se, että tuolloin Suomessa käytettiin juliaanista kalenteria, jossa vuodenpäivät osuvat myöhempään vuodenaikaan kuin gregoriaanisessa kalenterissa.
Jaakko Haavion juhlavuonna 2004 järjestettiin Turun kristillisellä opistolla Jaakkouden seminaari, jossa Jaakko-nimiset puhujat (mm. Jaakko Elenius, Jaakko Heinimäki ja Jaakko Löytty) pohtivat etunimensä merkitystä. Mukana oli myös Torsti Lehtinen, joka on syntynyt Jaakon päivänä. Seminaari sai jatkoa vuonna 2005 Kaisa-seminaarista.
1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jaakko on Suomessa annettu 64 325 miehelle ja alle 15 naiselle.
Sukunimenä Jaakkola on 4 728:llä, Jaakola 1 446:llä, Jaako 364:lla, Jaakkonen 327:llä, Jaakonsaari 274:lla, Jaakonaho 187:llä ja Jaakonen alle kymmenellä Suomen kansalaisella.
Sulejman Tihić

Sulejman Tihić (26. marraskuuta 1951 Bosanski Šamac – 25. syyskuuta 2014 Sarajevo) oli Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen lokakuusta 2002 marraskuuhun 2006. Hän edusti bosniakkeja ja demokraattista toimintapuoluetta (SDA). Hän toimi neuvoston puheenjohtajana 28. helmikuuta 2004 lähtien kahdeksan kuukautta.
Tihić suoritti lakitutkinnon Sarajevon yliopistossa, työskenteli tuomarina ja lakimiehenä ja oli SDA:n perustajia. Bosnian sodan aikana hän joutui kolmeksi kuukaudeksi serbien keskitysleirille. Vuodet 1994–1996 hän työskenteli Bosnian Saksan lähetystössä ja 2000–2002 parlamentin puhemiehenä ennen valintaansa presidenttineuvostoon.
Dragan Čović

Dragan Čović (s. 1956, Ljuti Dolac) on bosniajahertsegovinalainen kroaattipoliitikko. Hän edustaa HDZ-BiH-puoluetta. Čović oli Bosnian presidenttineuvoston jäsen lokakuusta 2002 vuoteen 2005, jolloin Korkea Edustaja erotti hänet. Rikoksista kärsimiensä tuomioiden jälkeen Čović nousi uudelleen parlamentin ylähuoneen (Dom Naroda) puhemieheksi 2012 ja maan presidenttineuvostoon 2014 vaaleissa.
Čovićilla on maisterin tutkinto tekniikassa ja taloustieteessä. Hän työskenteli 21 vuotta SOKO-yhtiössä Mostarissa. Vuodet 1998–2001 hän oli varapääministerinä ja valtiovarainministerinä muslimien ja kroaattien liittovaltiossa ennen valintaansa nelivuotiskaudelle presidenttineuvostoon. Hän toimi neuvoston puheenjohtajana kahdeksan kuukautta 15. kesäkuuta 2003 – 14. helmikuuta 2004.
Komissaari lordi Ashdown erotti Čovićin maaliskuussa 2005, kun häntä syytettiin vakavasta korruptiosta.
Čović ilmoitti aluksi, ettei aio erota, ellei häntä osoiteta syylliseksi.
Hänen tilalleen tuli Ivo Miro Jović
9. toukokuuta 2005. Čović tuomittiin järjestäytyneestä rikollisuudesta ja virkarikkomuksesta viideksi vuodeksi vankilaan.
Čović kannattaa Bosnia ja Hertsegovinan muuttamista liittovaltioksi ja perustavaksi kolmatta etnistä itsehallintoaluetta kroaateille, pääkaupunkinaan Mostar.
Petr Sýkora

Petr Sýkora (s. 19. marraskuuta 1976 Plzeň, Tšekkoslovakia) on uransa päättänyt tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Ura.
Uransa alussa Sýkora pelasi kotimaassaan Tšekin pääsarjassa ja IHL:ssä Detroit Vipersissä ja Cleveland Lumberjacksissa. New Jersey Devils varasi Sýkoran . Hänen varausnumeronsa oli 18.
Sýkora pomppi kolme kautta NHL:n ja AHL:n välillä, vaikka nousi jo kaudella 1995–1996 lähes vakituiseen kokoonpanoon. Hän pelasi kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana, 18 vuoden ja 11 kuukauden ikäisenä, New Jerseyn kokoonpanossa ja hänet valittiin joulukuun kuukauden tulokkaaksi ja kauden jälkeen tulokkaiden tähdistökentälliseen. Lopullisesti Sýkora murtautui New Jerseyn kokoonpanoon kaudella 1998–1999. Hänestä tuli pian yksi New Jerseyn avainpelaajista ja viihtyikin seurassa peräti seitsemän kautta. Kausi 1999-2000 päättyi New Jerseyllä ja Sýkoralla mestaruusjuhliin, kun joukkue voitti Stanley Cupin. Ratkaisevan finaalin lopun hän tosin joutui katselemaan sairaalassa televisiosta, koska ottelun ensimmäisessä erässä hän jäi rajun taklauksen alle ja joutui sairaalaan.
6. heinäkuuta vuonna 2002 Sýkora siirtyi Mighty Ducks of Anaheimiin kaupassa, jossa Anaheimiin myytiin lisäksi Igor Pohanka, Mike Commodore ja Jean-François Damphousse New Jerseyn saadessa Jeff Friesenin, Oleg Tverdovskin ja Maksim Balmotšnyhin. Heti vaihdon jälkeen Sýkorasta tuli yksi Anaheimin parhaista pelaajista. Hän pelasi Anaheimissa loistavat kaudet 2002–2003 ja 2003–2004. Sýkora siirtyi Venäjälle Metallurg Magnitogorskiin. Työsulun jälkeen Sýkora liittyi takaisin Anaheimin kokoonpanoon kaudella 2005–2006, mutta kesken kauden hän siirtyi New York Rangersiin vaihdossa puolustaja Maksim Kondratjeviin. 
Kesällä 2006 Sýkora siirtyi Edmonton Oilersiin. Oilersissa Sýkora ei ehtinyt pelata kuin yhden kauden. Kesällä 2007 hän allekirjoitti sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa, jossa pelasi vuoteen 2009 asti, jolloin seura voitti Stanley Cupin.
Syyskuussa 2009 Sýkora osallistui Minnesota Wildin harjoitusleirille, jonka jälkeen hän allekirjoitti 1,6 miljoonan dollarin arvoisen yhden kauden mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hän pelasi kauden aikana 14 runkosarjaottelua. Hän oli lokakuussa sivussa muutaman ottelun nivusvamman vuoksi ja marras-joulukuussa yli 20 ottelua aivotärähdyksen vuoksi. Tammikuussa 2010 Wild siirsi Sýkoran ensin waivers-listalle ja purki myöhemmin samassa kuussa hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä pelaajan kanssa. 
Kaudella 2010–2011 Sýkora pelasi kahdessa eurooppalaisseurassa, aiemminkin urallaan edustamassaan HC Plzeňissä Tšekin Extraligassa sekä Dinamo Minskissä KHL:ssä. Syksyllä 2011 hän palasi NHL:ään. Hän osallistui ensin New Jersey Devilsin harjoitusleirille, jonka jälkeen teki seuran kanssa yksivuotisen sopimuksen. Sýkora pelasi Devilsissä yhden kauden ja teki runkosarjan ja pudotuspelit yhteenlaskettuna 49 pistettä. Seuraavan kauden alussa hän oli pitkään pelaamattomana mutta siirtyi tammikuussa 2013 Sveitsin pääsarjan SC Berniin. Hän pelasi Bernissä viisi ottelua joissa keräsi neljä pistettä.
Merileijonat

Merileijonat (Otariinae) on korvahylkeiden (Otariidae) heimoon kuuluva lajiryhmä, jota on perinteisesti pidetty alaheimona. Korvahylkeiden jako kahteen alaheimoon, merileijoniin ja merikarhuihin eli turkishylkeisiin (Arctocephalinae), on kuitenkin osoittautunut epäluonnolliseksi, eikä sitä nyttemmin yleensä käytetä. Merileijonat erottaa merikarhuista jälkimmäisille tyypillisen tiiviin pohjaturkin puuttuminen.
Merileijoniin luettiin viisi sukua ja 5–7 lajia, joista yksi on hiljan kuollut sukupuuttoon. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut merileijona-termin hylkäämistä myös lajinimistä – ryhmään kuuluvat lajit olisivat ”isohylkeitä” ja ”tyynenmeren”- ja ”australianhylkeitä”. ”Isohylkeet”-nimeä tosin ehdotetaan myös varsinaisten hylkeiden (Phocidae) heimoon kuuluville merinorsuille.
Ivo Miro Jović

Ivo Miro Jović (s. 15. heinäkuuta 1950 Čapljina, Bosnia ja Hertsegovina) oli Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen 9. toukokuuta 2005 lähtien marraskuuhun 2006. Parlamentti valitsi hänet erotetun Dragan Čovićin tilalle. Jović edustaa Bosnian ja Hertsegovinan kroaatteja. Jović toimi presidenttineuvoston puheenjohtajana 28. kesäkuuta 2005 lähtien kahdeksan kuukauden ajan.
Jović opiskeli historiaa Sarajevon yliopistossa ja taloustiedettä Rijekassa ja työskenteli opettajana Ilijašissa ja Kiseljakissa.
Politiikkaan hän lähti, kun kroaattien demokraattinen liitto Bosnia ja Hertsegovinassa (Hrvatska demokratska zajednica Bosne i Hercegovine, HDZ-BiH) ehdotti häntä 1997 virkaan Keski-Bosnian kantoniin. Tämän jälkeen Jović nimitettiin vuonna 1999 liittovaltion hallitukseen varakulttuuriministeriksi, jossa tehtävässä hän toimi 2001 asti. Vuoden 2002 vaaleissa Jović valittiin Bosnia ja Hertsegovinan parlamentin alahuoneeseen. Presidenttineuvostoon hänet nimitettiin korruption vuoksi erotetun Čovićin seuraajana.
Merikarhut

Merikarhut eli turkishylkeet (Arctocephalinae) on korvahylkeisiin kuuluva lajiryhmä, joka on perinteisesti luokiteltu korvahylkeiden heimon (Otariidae) alaheimoksi. Korvahylkeiden jako kahteen alaheimoon, so. merikarhuihin ja merileijoniin (Otarinae), on kuitenkin osoittautunut epäluonnolliseksi, eikä sitä nyttemmin yleensä käytetä. Turkishylkeet erottaa merileijonista selvimmin niille tyypillinen tiivis pohjaturkki.
Merikarhuja on kahdessa suvussa: pohjanmerikarhu suvussa "Callorhinus", sekä kahdeksan lähinnä eteläisten merten lajia suvussa "Arctocephalus". DNA-tutkimuksen mukaan nämä eivät ole yhtenäinen ryhmä, vaan pohjanmerikarhun läheisimmät sukulaiset ovat merileijonien ryhmässä. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut merikarhu-termin hylkäämistä myös lajinimistä.
Borislav Paravac

Borislav ”Boro” Paravac (, s. 18. helmikuuta 1943 Doboj) on entinen bosniahertsegovinalainen poliitikko ja presidenttineuvoston jäsen 11. huhtikuuta 2003 lähtien 6. marraskuuta 2006 asti. Hän edustaa serbejä ja Serbian demokraattista puoluetta.
Paravac opiskeli taloustiedettä Zagrebin yliopistossa ja valmistui 1966. Vuodet 1990–2000 hän oli Dobojin kunnanjohtaja ja Bosnian serbitasavallan parlamentin jäsen.
Vuoden 2002 vaaleissa Paravac valittiin Bosnia ja Hertsegovinan parlamenttiin. Kun lordi Ashdown erotti Mirko Šarovićin presidenttineuvostosta syytettynä asekaupoista Irakiin huhtikuussa 2003, Paravac nimitettiin hänen seuraajakseen.
Paravac on naimisissa Dragica Paravacin kanssa ja kahden lapsen isä.
Mirko Šarović

Mirko Šarović (, s. 16. syyskuuta 1956, Rogatica) oli Bosnian serbitasavallan presidentti 2000–2002 ja Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen. Hän edusti serbejä ja Serbian demokraattista puoluetta (SDS).
Šarović on koulutukseltaan lakimies ja oli serbitasavallan parlamenttiedustajana syyskuusta 1996–1998. Hän oli serbitasavallan varapresidentti 1998 loppuun. SDS:aan hän kuului puolueen perustamisesta lähtien. Šarović voitti 11. marraskuuta 2000 järjestetyt Bosnian serbitasavallan presidentinvaalit.
Lokakuun 2002 vaalien jälkeen hänet valittiin liittovaltion presidenttineuvostoon serbien edustajaksi. Hän erosi kuitenkin jo 2. huhtikuuta 2003 syytettynä asekaupoista Irakiin VZ Orao -yhtiön kautta YK:n turvallisuusneuvoston päätösten vastaisesti. Hänen seuraajakseen nimitettiin Borislav Paravac.
Lordi Ashdown erotti Šarovićin asemastaan myös serbien demokraattisessa puolueessa 9. toukokuuta 2004.
Asterix &amp; Obelix XXL

Asterix &amp; Obelix XXL (Yhdysvalloissa "Asterix and Obelix: Kick Buttix") on Etranges Libellulesin kehittämä ja Atarin vuonna 2004 julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu ranskalaisiin "Asterix"-sarjakuviin. Peli julkaistiin Euroopassa Game Boy Advancelle, Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle ja Windowsille, Yhdysvalloissa vain PlayStation 2:lle. 
Juoni.
Asterixin ja Obelixin ollessa metsästämässä alkaa myrsky, jota Idefix (pelissä nimellä Dogmatix) pelästyy ja juoksee pakoon. Asterix ja Obelix aloittavat etsinnän, ja pian he huomaavat kylän olevan tulessa. Roomalaiset ovat hyökänneet kylään ja vanginneet kaikki kylän asukkaat. Asterixin ja Obelixin on pelastettava heidät.
Terry Gerin

Terry Gerin (s. 7. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paremmin nimellä Rhyno tai Rhino. 
Vuonna 2016 Gerin pyrki Michiganin osavaltion edustajainhuoneeseen republikaanien ehdokkaana. Hän kuitenkin hävisi vaalin demokraattien vastaehdokkaalle Abdullah Hammoudille selvällä erolla.
I.R.S. Records

I.R.S. Records oli yhdysvaltalainen vuonna 1979 perustettu levy-yhtiö ja -merkki. Sitä johti Miles Copeland (The Policen rumpalin Stewart Copelandin vanhempi veli) yhdessä Jay Bobergin ja Carl Grasson kanssa.
I.R.S.:n levyjen jakelusta vastasi A&amp;M Records vuoteen 1985, sitten MCA Records vuoteen 1990 ja lopulta EMI, joka osti yhtiön vuonna 1994. Levymerkki lakkautettiin 1996.
I.R.S.:n yhtyeitä olivat muun muassa R.E.M., The Go-Gos, The Fleshtones, Black Sabbath, Oingo Boingo, Over the Rhine, Buzzcocks, The Alarm, Wall of Voodoo, General Public, Belinda Carlisle, Camper Van Beethoven, Dread Zeppelin, The Cramps, The Lords of the New Church, Fine Young Cannibals ja Stewart Copeland and William Orbit. 
I.R.S. tuotti MTV:lle sarjaa "The Cutting Edge".
Toisinajattelija

Toisinajattelija (myös dissidentti) on virallisen ajatussuunnan vastaisia mielipiteitä julkisesti esittävä henkilö. Nimityksellä viitataan useimmiten totalitaristisissa valtioissa kiellettyjä tai virallisesti tuomittuja mielipiteitä esittäviin henkilöihin. 
Alun perin termillä () tarkoitettiin Neuvostoliiton tai muun sosialistisen maan kansalaista, joka vastusti maansa virallista ajatussuuntaa. Neuvostoliitossa termillä oli aluksi halveksiva sävy, mutta toisinajattelijat ottivat sen itsekin käyttöön. Nykyisin kuuluisimmat toisinajattelijat lienevät ihmisoikeusaktiviteettien vuoksi vainotuiksi tulleita henkilöitä, tosin sosialistisissa maissa jotkut tulivat vainotuksi myös äärioikeistolaisten mielipiteidensä vuoksi. Osa pidätettiin mielipiteidensä vuoksi. Amnesty International alkoi vuonna 1961 käyttää Portugalin vangitsemista opiskelijoista termiä "mielipidevanki". Jotkut myös karkotettiin kotimaastaan. 
Myös ei-totalitaarisissa yhteiskunnissa valtavirtakäsityksistä poikkeavia näkemyksiä edustavat henkilöt saattavat kutsua itseään toisinajattelijoiksi. Esimerkiksi Suomessa Tuure Junnila julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen "Toisinajatteleva Kekkosen tasavallassa" ja Pentti Linkola poliittisen esseekokoelman "Toisinajattelijan päiväkirjasta", joiden nimivalinnoilla he rinnastivat itsensä toisinajattelijoihin.
Windsor (Ontario)

Windsor on Kanadan eteläisin kaupunki, joka sijaitsee Detroitin kaakkoispuolella Ontarion provinssissa. kaupungissa asuu runsas 217 000 ihmistä (VL 2016).
Windsoria ja Detroitia erottavat toisistaan Detroitjoki ja Saint Clairin järvi. Kaupunkien välille on rakennettu "Ambassador"-silta ja kaksi tunnelia auto- ja junaliikenteelle. Windsor on Kanadan ainoa kaupunki, josta täytyy matkustaa pohjoiseen päästäkseen Yhdysvaltoihin. Windsorin ja Québecin kaupungin väliin jäävä Québecin–Windsorin käytävä on Kanadan tiheimmin asuttua aluetta.
Windsor on Oshawan ohella Kanadan suurimpia autoteollisuuskaupunkeja, mikä johtuu suureksi osaksi Detroitin läheisyydestä. Kaupungissa on Daimlerin, General Motorsin ja Fordin tehtaat sekä niiden toimintaa tukevaa teollisuutta. Suosittuja nähtävyyksiä ovat muun muassa kaupungin eläväinen keskusta, kasino "(Caesars Windsor)", Odetten veistospuisto, Ojibwayn luonnonpuisto sekä lähistöllä sijaitseva Point Peleen kansallispuisto. Kaupunki oli aikoinaan tärkeä maahantuloreitti amerikkalaisille orjapakolaisille sekä merkittävä alkoholin salakuljetusreitti Yhdysvaltoihin kieltolain aikaan.
Kesä–heinäkuun vaihteessa Windsorissa ja Detroitissa järjestetään kaksiviikkoinen kansainvälinen festivaali, "Windsor-Detroit International Freedom Festival". Festivaali huipentuu maailman suurimpiin lukeutuviin ilotulituksiin, joilla juhlistetaan Kanada-päivää 1. heinäkuuta ja Yhdysvaltain itsenäisyyspäivää 4. heinäkuuta. Tapahtuma houkuttelee joka vuosi 3,5 miljoonaa kävijää.
Microsoft PowerPoint

Microsoft PowerPoint on Microsoftin Microsoft Office -ohjelmistopakettiin kuuluva esitysgrafiikkaohjelma, joka on kehitetty Windows- ja OS X -käyttöjärjestelmiin. 
Ensimmäinen Powerpoint-versio julkaistiin Apple Macintoshille vuonna 1987. Ohjelmiston alkuperäinen kehittäjä oli Forethought-niminen yritys, jonka Microsoft osti pian Powerpoint-julkaisun jälkeen samana vuonna. 
PowerPoint-esitykset.
PowerPoint-esitys muodostuu dioista, jotka voivat sisältää tekstiä, kuvia, ääntä, videoita ja muita osioita. Kuville voidaan määrittää animaatio, ja animaatiossa voi olla myös ääniä. Dian animaatiota ei näytetä uudestaan, vaikka diaan palattaisikin myöhemmin. Diojen välillä liikutaan joko automaattisesti, hiirellä klikkaamalla tai hyperlinkeistä. PowerPoint osaa käsitellä myös makroja. Vuodesta 2010 ominaisuuksiin on lisätty myös kuvankäsittely- ja videoeditointiominaisuuksia. 
Historia.
Ohjelmiston alkuperäisen version kehittivät Dennis Austin ja Thomas Rudkin Forethought, Inc. -yrityksestä. Ohjelmisto suunniteltiin alun perin Macintosh-tietokoneille, ja ensimmäinen julkaisu oli nimeltään "Presenter". Vuonna 1987 nimeksi vaihdettiin "PowerPoint" tavaramerkkiongelmien vuoksi. Uuden nimen keksi Robert Gaskins. Elokuussa 1987 Microsoft osti Forethoughtin 14 miljoonalla dollarilla ja siitä tuli Microsoftin Graphics-liiketoimintayksikkö, joka jatkoi ohjelmiston kehittämistä. 
Kun PowerPoint julkaistiin 1987, se myi 40 000 kappaletta. Kymmenen vuotta myöhemmin sitä myytiin neljä miljoonaa kappaletta. 2000-luvun alussa PowerPointin hallussa oli 95 % esitysgrafiikkaohjelmien markkinasta. Vuonna 2023 sillä on satoja miljoonia käyttäjiä kuukaudessa. 
Vuonna 2003 Edward Tufte kritisoi PowerPointia väittämällä, että tämä väline vaikutti viestin sisältöön ja hämärsi viestin perimmäistä tarkoitusta. Osittain hänen vaikutuksestaan PowerPointin käyttö kiellettiin monien yritysten ja armeijan sisäisessä viestinnässä. Tutkimusten mukaan Tuften väitteissä on jotakin perää: PowerPoint ei ehkä suoranaisesti tyhmennä käyttäjiään, mutta se saattaa käyttäjänsä tekemään oletuksia siitä, kuinka tietoa tulisi välittää.
Stewart Copeland

Stewart Armstrong Copeland (s. 16. heinäkuuta 1952 Alexandria, Virginia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan yleisesti The Police -yhtyeen rumpalina. Yhtyeen lisäksi hän on soittanut useissa yhtyeissä sekä säveltänyt elokuvamusiikkia.
Copelandia pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista rumpaleista. "Rolling Stone" -lehti sijoitti hänet vuonna 2016 kymmenenneksi sadan parhaan rumpalin listalla.
Copeland on tehnyt kaikki musiikkiraidat PlayStationille julkaistuun "Spyro"-pelitrilogiaan.
Stewart Copelandin isoveljiä ovat I.R.S. Records -levy-yhtiön perustaja Miles Copeland III ja vuonna 2006 kuollut musiikkipromoottori Ian Copeland.
Josef Tošovský

Josef Tošovský (s. 28. syyskuuta 1950 Náchod), pankkiiri ja poliitikko, oli Tšekin pääministeri 17. joulukuuta 1997 – 17. heinäkuuta 1998.
Tošovský opiskeli ulkomaankauppaa Prahassa ja meni 1973 valmistuttuaan Tšekkoslovakian valtionpankin tehtäviin. Hän liittyi 1976 Tšekkoslovakian kommunistipuolueeseen, jonka jäsen oli 1989 asti. Hän harjoitteli Isossa-Britanniassa ja Ranskassa ja työskenteli Lontoossa pankin tehtävissä. Joulukuussa 1989 hänet nimitettiin Tšekkoslovakian valtionpankin johtoon. Tammikuusta 1993 hän oli Tšekin kansallispankin pääjohtaja.
Klausin hallituksen kaaduttua presidentti Havel nimitti puolueiden ulkopuolisen Tošovskýn muodostamaan virkamieshallituksen seuraaviin vaaleihin saakka. Heinäkuussa 1998 hän palasi Tšekin keskuspankin (ČNB) johtoon.
1. joulukuuta 2000 lähtien Tošovský on ollut "Financial Stability Instituten" johdossa, joka on Kansainvälisen järjestelypankin alainen laitos.
Hän oli Venäjän nimittämä ehdokas IMF:n johtoon Ranskan ja Euroopan unionin Dominique Strauss-Kahnia vastaan Rodrigo Raton jäätyä ennenaikaisesti eläkkeelle lokakuussa 2007.
Bergsala

Bergsala AB on ruotsalainen yritys, joka on ollut Baltian ja Pohjoismaiden Nintendon maahantuoja ja edustaja vuodesta 1981. Bergsalan pääkonttori on Kungsbackassa Ruotsissa, mutta toimistoja on myös Norjassa, Tanskassa ja Suomessa.
Nykyään Bergsala tuo Nintendon tuotteita Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan ja Suomeen, sekä Pokémon-korttipelisarjaa Norjaan ja Suomeen. Bergsala pitää yllä kahta tärkeää markkinointisivustoa: Nintendo- sekä Pokémon-sivustoa. Sivujen sisältö on kaikissa pohjoismaissa suunnilleen sama. Pokémon-sivusto sisältää tietoa Pokémon-peleistä, -tv-sarjasta ja -korttipelisarjasta.
Suomessa Bergsalan tytäryhtiö Bergsala Fun Oy toimi vuodesta 1993 vuoteen 1999 Nintendon maahantuojana Suomessa. Tämän jälkeen maahantuojana oli Amo. Vuodesta 2013 lähtien Bergsala on taas ollut Nintendon Suomen-maahantuoja.
Sukkanauharitarikunta

Sukkanauharitarikunta () on englantilainen, Edvard III:n vuonna 1348 perustama kunniaritarikunta, joka on maan vanhin ja korkea-arvoisin ritarikunta. Ritarikunnan tunnuslause "Honi soit qui mal y pense" () on keskiranskaa.
Historia.
Kertoman mukaan Edvard perusti ritarikunnan elvyttääkseen pyöreän pöydän ritarikunnan kuningas Artturin legendoista. Ritarikunnan nimi puolestaan tulee kertoman mukaan tapauksesta, jossa Edvard tanssi railakkaasti ja hänen sininen sukkanauhansa putosi lattialle.
Suurimman osan historiastaan ritarikuntaan on nimitetty yksinomaan aatelissukuisia miehiä, mutta 1900-luvulle tultaessa nimityksen on voinut saada myös aateliton. Naiset on voitu nimittää ritarikunnan virallisiksi jäseniksi vuodesta 1987 lähtien. Vuosina 1714–1946 nimitykset ritarikuntaan tehtiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen esityksen perusteella, mutta vuodesta 1946 lähtien hallitseva monarkki on tehnyt nimitykset oman harkintansa mukaan.
Nykyään.
Ritarikunnan jäsenyys suodaan erittäin harvoille ja sen voi myöntää ainoastaan monarkki, jonka lisäksi ritarikunnassa on vain 24 täysivaltaista jäsentä. Heidän lisäkseen ritarikuntaan voi kuulua joitakin muita jäseniä, jotka ovat yleensä oman ja muiden maiden kuninkaallisia. Hallitseva monarkki valitsee henkilökohtaisesti ritarikunnan 24 jäsentä. Nimitys ritarikuntaan on hallitsijan henkilökohtainen kiitos esim. luottamustyöstä, kansallisesti merkittävistä ansioista tai palveluksesta hallitsijalle. Ritarikuntaan nimitetyt miehet saavat käyttää titteliä "Sir" ja naiset titteliä "Lady".
Myönnettävät arvonimet ovat "Knight Companion" (KG) ja "Lady Companion" (LG). Luokkia ritarikunnassa on vain yksi:
Sukkanauhapäivänä suurmestari pukeutuu ritarikunnan seremoniallisiin vaatteisiin ja nimittää mahdolliset uudet ritarit Windsorin linnassa. Ritarikunnan jäsenet osallistuvat suurmestarin johdolla myös lounaalle ja jumalanpalvelukseen. Sukkanauhapäivä on yksi brittihovin perinteikkäimmistä juhlallisuuksista ja se pidetään kesäkuussa. Sukkanauhapäivää ei pidetty vuosina 2020 ja 2021 koronapandemian vuoksi.
Tunnettuja jäseniä.
Ritarikunnan jäseniä ovat tai ovat olleet entinen pääministeri John Major, Mount Everestin valloittanut Sir Edmund Hillary ja entinen pääministeri Margaret Thatcher. Nykyisiä ulkomaisia sukkanauharitareita ovat esimerkiksi Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa, entinen Alankomaiden kuningatar Beatrix ja Norjan kuningas Harald V.
Metallimessu

Metallimessu on kristillisen metallimusiikin säestyksellä pidettävä luterilainen jumalanpalvelus, joka järjestettiin ensimmäisen kerran 29. kesäkuuta 2006 Temppeliaukion kirkossa Helsingissä.
Historia.
Ensimmäisen Metallimessun takana oli työryhmä, johon kuuluivat pastorit Haka Kekäläinen ja Jukka Valkama, nuorisotyönohjaaja Mikko Saari sekä muusikot Markus Korri ja Juhani Palttala. Messun esilaulajana toimi Hevinkelium- ja Kilpi-yhtyeen laulusolisti Taage Laiho. Messu oli yleisömenestys. Temppeliaukion kirkko tuli ääriään myöten täyteen noin 300 ihmisen jäädessä turvallisuussyistä ulkopuolelle.
Metallimessuja järjestettiin vuonna 2007 Helsingissä Temppeliaukion kirkossa 9. helmikuuta, Turussa Mikaelinkirkossa 10. maaliskuuta, Nokialla Immortal Metal Festin yhteydessä 19. toukokuuta, Tampereella 7. kesäkuuta ja Jyväskylässä 5. lokakuuta. Tekijäryhmä oli koko lailla sama kuin ensimmäisessä Metallimessussa.
Vuonna 2008 Metallimessuja järjestetään Helsingissä 15. maaliskuuta ja 20. marraskuuta, Espoossa 8. helmikuuta ja 13. syyskuuta, Turussa 26. huhtikuuta, Keravalla 16. toukokuuta, Tampereella 5. kesäkuuta ja Konnevedellä 26. kesäkuuta.
Metallimessujen järjestäjäorganisaationa vaikuttaa Metallimessu ry, jonka hallitukseen kuuluvat pastori Haka Kekäläinen, nuorisotyönohjaaja Mikko Saari, opiskelija Ilari Lähteenmäki sekä opiskelija Jeremy Qvick.
26. elokuuta 2008 julkaistiin "Metallimessu"-albumi, jonka kappaleet ja väliosat seuraavat messun kulkua. Levyllä virsiä tulkitsevat Taage (Kilpi), Ville Tuomi (Suburban Tribe), Tanja (Lullacry), Tuomas Nieminen (Adamantra), Juhani Muhonen (Sorrowind) ja Heikki Pöyhiä (Twilightning).
Vastaanotto.
Ensimmäinen Metallimessu aiheutti ennakkoon kiistaa niin metallimusiikin harrastajien kuin hengellisen yleisön joukossa. "Suen" kirjoittaja leimasi tapahtuman lähtökohdaltaan ”läpinäkyvästi valtayleisöä kosiskelevaksi”. "Imperiumin" kirjoittajan mielestä taas tapahtuman metallivirsisovitukset noudattivat liian orjallisesti perinteitä ja piti kokonaisuutta odotuksiin nähden pettymyksenä. Tapahtuma kuitenkin keräsi Metallimessun tiedotteen mukaan 750 hengen yleisön, ja sittemmin järjestetyt Metallimessut ovat myös olleet enemmän tai vähemmän yleisömenestyksiä.
Kristillinen medialiitto palkitsi Metallimessun ”Vuoden kristillinen mediateko 2007” -palkinnolla, perustellen sen, että ”Metallimessu on konseptina ja jumalanpalveluksena merkittävällä tavalla laajentanut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rajapintaa seurakuntiensa nykyisiin ja tuleviin jäseniin”. Metallimessu on konseptina herättänyt kiinnostusta myös Ruotsissa ja Norjassa.
Hevimessu ja Metallmässa.
Muita vastaavanlaisia messuja ovat mm. Hevimessu ja suomenruotsalainen Metallmässa, jotka eivät ole Metallimessu ry:n järjestämiä.