tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luokkakokous (romaani)

Luokkakokous on Jarkko Tontin romaani. Kirjan on julkaissut Otava vuonna 2007. Pokkariversiona kirja ilmestyi vuonna 2011.
Teoksessa esiintyy cameoroolissa Jarkko Tontti -niminen henkilö. Hän on allekirjoittanut asiakirjan joka perustaa toisen romaanin päähenkilön identiteetin.
Juoni.
Matias ja Toni ovat lapsuudenystävyksiä, jotka pitävät edelleen yhtä, vaikka he ovatkin kasvaneet eri suuntiin. Matias tekee historian väitöskirjaa Helsingin yliopistossa, rakastaa museoita ja kaikkea vanhaa ja vieroksuu kännyköitä ja sähköpostia. Toni taas työskentelee it-alalla ja haaveilee omasta yrityksestä. Työläisperheessä kasvanut Toni on aina kadehtinut Matiaksen varakkaita vanhempia, vaikka tämän elämä onkin ollut kaukana kiiltokuvasta: Matias on adoptoitu ja hänellä on huonot välit alkoholisoituneeseen ottoisäänsä.
Romaanin tapahtumat lähtevät liikkeelle siitä kun entinen luokkatoveri Emmi pyytää ystävyksiltä apua luokkakokouksen järjestämisessä. Emmi on Matiaksen entinen rakastettu - ja niin myös Tonin. Molemmat rakastavat Emmiä edelleen ja tapailevat – toisistaan tietämättä. Matias ja Toni toimivat vuorotellen minäkertojina, Emmin henkilökuva muotoutuu ainoastaan heidän kertomansa kautta. Emmi onkin romaanin arvoituksellinen hahmo, hän pyörittelee molempia miehiä pikkusormensa ympärillä miten tahtoo ja pettää kumpaakin vailla tunnontuskia.
Miehiä ei kuitenkaan koetella ainoastaan ystävyyden ja rakkauden saralla: Matias löytää vihdoin juurensa ja Toni sairastuu vakavasti. Teoksen tapahtumat huipentuvat luokkakokouspäivään, se on kummallekin miehelle monella tapaa kasvamisen paikka.
Vastaanotto.
Saara Kesävuori luonnehti teosta kirja-arvostelussaan ("Aamulehti" 25.8.2007) seuraavasti: ”Runoilijana aloittaneen Tontin proosaesikoinen on rakenteeltaan tiivis ja varsinkin dialogiosuuksissa hurmaavan häijyä kieltä.”
Antti Järven mukaan ("Helsingin sanomat" 28.7.2007) ”Romaani on tarkka, humaani kuvaus kolmikymppisten sukupolvesta, ystävyydestä, identiteetin etsimisestä ja olemassaolon mielekkyydestä.”
Jari O. Hiltunen kirjoitti romaanista "Opettaja"-lehden numerossa 44–45/2007: ”Luokkakokous on silti niin hyvä sukupolviromaani, että sille on vaivalloista löytää kunnon vertailukohtaa nykykirjallisuudestamme.”
Otto Lappalainen kirjoitti romaanista "Kirjain"-lehdessä 4/2007: ”Luokkakokous hahmottaa uskottavan tuntuista ryhmäkuvaa 1980-luvun lapsista ja 1990-luvun nuorista. Heistäkään ei juuri tullut unelmansa toteuttajia vaan elämän suorittajia. Mutta upean romaanin Tontti on luonut aiheesta. Luokkakokous ei räpiköi realismissa, vaan lentää kevyesti eteenpäin nokkelan sanankäytön ja vähäeleisen huumorin voimin.”
“Hetkissä vilahtaa miellyttävä tunnistamisen tunne. Sitä paitsi Tontti virittää niin monta koukkua, että kirja on luettava kerralla.” – "Olivia" 8/2007.
“Kerrassaan vetävä romaani.” – "Seura" 26.10.2007.
Nemo

Nemo (lat. ”ei kuaan”) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kunnian hinta

Kunnian hinta ("Orgoglio", suom. ylpeys) on italialainen romanttinen draamasarja, joka kertoo yläluokkaisen Anna Obrofarin ja köyhistä oloista tulevan Pietro Pironin rakkaudesta 1900-luvun alun Italiassa. Sarjasta on valmistunut kaikkiaan 3 tuotantokautta, joissa jokaisessa on 13 jaksoa. Sarjan italiankielinen nimi Orgoglio tarkoittaa suomeksi kirjaimellisesti "ylpeys". Sarjan on tuottanut Titanus, RAI, Italia. Yle TV2 aloitti sarjan esittämisen 8.7.2007.
Juoni.
Pietro on joutunut jättämään Annan vuosia aiemmin jouduttuaan väärin syytetyksi varkaudesta ja paennut Yhdysvaltoihin. Pietro palaa kotiseudulleen oikaisemaan kokemansa vääryyden, mutta kohtaa nyt Annan, joka on vanhempiensa vaatimuksesta päätynyt kreivi Herman Ludovicin vaimoksi. Kreivillä ei ole aikomustakaan päästää rakastavaisia yhteen eikä Anna pysty kertomaan totuutta nuoresta siskostaan.
Jaksot.
Ensimmäinen tuotantokausi
Toinen tuotantokausi
Ploidia

Ploidia tarkoittaa homologisten kromosomistojen määrää solussa. Kromosomistojen määrä voi vaihdella organismin sisällä. Tyypillinen somaattinen solu on diploidi, sukusolu taas haploidi.
Haploidia.
Haploidin solun tumassa on yksinkertainen lajiominainen kromosomisto. Suvullisesti lisääntyvien eliöiden sukusolut ovat haploideja ja ne sisältävät haploidisen kromosomiannoksen. Haploidia kromosomistoa merkitään kirjaimella n. Ihmisen haploidinen kromosomiluku on n = 23.
Haploideissa soluissa tai yksilössä mutaatioiden vaikutus geenitoimintaan tulee suoraan näkyviin niiden fenotyypissä, koska vastinkromosomin puuttuessa niillä ei ole normaalisti toimivaa kopiota geenistä. Haploidivaiheessa tapahtuu myös helposti valintaa ja haitallisten mutaatioiden karsiutumista, mikäli geenivirhe esimerkiksi rajoittaa elintärkeitä solun perustoimintoja.
Diploidia.
Diploidin solun tuma sisältää kaksi homologista kopiota kustakin kromosomista. Diploidin kromosomiluvun symboli on 2n. Ihmisen somaattisissa soluissa on kromosomeja 46 kappaletta (2n). Diploidiset eliöt perivät puolet kromosomeista isältä (paternaaliset kromosomit) ja puolet äidiltä (maternaaliset kromosomit). Useimmat somaattiset solut ovat diploidisia.
Diploidilla organismilla vanhemmilta saadut vastinkromosomit eli homologiset kromosomit voivat sisältää saman geenin eri alleeleja. Jos toisessa vastinkromosomissa sijaitsevassa geenin alleelissa on haitallinen mutaatio, sen haittavaikutus voi peittyä toisen vastinkromosomin normaalin geenitoiminnan alle. Diploidinen solu on näin ollen paremmin puskuroitu mutaatioiden haittavaikutusta vastaan kuin haploidinen solu.
Polyploidia.
Polyploidia () tarkoittaa yleisesti useamman kuin kahden haploidisen kromosomiston esiintymistä samassa solussa. Esimerkiksi triploidisella (3n) solulla tai yksilöllä kromosomisto on kolminkertaisena, tetraploidisella (4n) nelinkertaisena jne. Joillain kasvilajeilla polyploidia on hyvin yleistä. Polyploidiset kasvit ovat useimmiten kookkaita ja ne kestävät äärioloja hyvin. Ihmisellä spontaaneista keskenmenoista noin 10 % aiheutuu sikiön polyploidisuudesta, joka on aina ihmisellä letaali.
Polyploidia voidaan jakaa kahteen tyyppiin: autopolyploidiaan ja allopolyploidiaan. Autopolyploidiassa sama kromosomisto on monistunut useammaksi, ja allopolyploidiassa kromosomistot ovat erilaisia ja peräisin kahdelta tai useammalta lähilajilta. Esimerkiksi ruisvehnä on allopolyploidinen kasvihybridi.
Lea (troolari)

Lea oli suomalainen troolari, joka upposi Selkämerellä Mäntyluodon edustalla 12. huhtikuuta 1999 ollessaan vetämässä troolia parivedolla toisen, "Nipsu"-nimisen troolarin kanssa. Onnettomuudessa kuolivat Lean ja Nipsun päälliköt. Molempien alusten kotipaikka oli Kalajoki.
Troolarit "Lea" ja "Nipsu" lähtivät Reposaaren kalasatamasta Selkämerelle 11. huhtikuuta 1999 kello 12 pyytämään silakkaa paritroolilla Selkämerellä. Kun troolareihin ei saatu seuraavana aamuna yhteyttä, käynnistettiin alueella etsinnät. Troolari "Nipsu" löytyi mereltä tyhjänä valot päällä ja kone käynnissä 13. huhtikuuta, mutta troolari "Leasta" tai kummankaan troolarin kalastajista ei löytynyt jälkeäkään.
Troolari "Lean" hylky löytyi 21. kesäkuuta 95 metrin syvyydestä muutamien kalastajien tekemissä etsinnöissä. "Nipsun" päällikön ruumis löytyi Kristiinankaupungin saaristosta 10. heinäkuuta. Troolari "Lea" nostettiin merestä Kalajoella järjestetyn kansalaiskeräyksen tuottamilla varoilla toukokuussa 2000, ja heinäkuussa 2000 löytyi vielä Siipyyn saaristosta Ljusgrundin saaren pohjoisrannalta troolari "Lealta" peräisin ollut salkku, jossa oli muun muassa "Lean" laiva-asiakirjat.
Onnettomuustutkinnan perusteella troolari "Lea" menetti vakautensa, kun troolipussin silakkasaalista oltiin nostamassa sen kannelle. Alus kallistui niin voimakkaasti, että vettä pääsi virtaamaan sen avoimeen lastiruumaan, jolloin alus upposi. Myös ruumassa jo olleen silakkalastin liikkuminen vaikutti asiaan. Molemmat kalastajat olivat olleet tapahtumahetkellä troolari "Leassa", eivätkä he sitten olleet onnistuneet uimaan pinnalle jääneeseen troolari "Nipsuun".
Troolari "Lea" (rekisterinumero FIN-137-0) oli rakennettu Kalajoen Vasankarissa vuonna 1988. Sen pituus oli 16, 7 metriä, leveys 4,8 metriä, vetoisuus 23 brt ja koneteho 243 kW. Troolari "Nipsu" (rekisterinumero FIN-16-0) oli rakennettu vuonna 1995; sen pituus oli 16,84 metriä, leveys 5,5 metriä, vetoisuus 35 brt ja koneteho 221 kW.
Wanha Satama

Wanha Satama on rakennus, joka sijaitsee Helsingin Katajanokalla. Tiloissa järjestetään erilaisia tapahtumia, kuten messuja, seminaareja ja juhlia. Wanhan Sataman tapahtumatoiminnasta vastaa The Satama Oy.
Wanhan Sataman historia.
Katajanokan satama-alueen rakennusvaiheet liittyvät erottamattomasti Helsingin Makasiini Osakeyhtiön kehitykseen. Jo 1890-luvun alussa oli annettu asetus yleisistä talletusmakasiineista, joilla olisi oikeus antaa warrantteja eli talletustodistuksia säilytykseen jätetyistä, tullaamattomista tavaroista. 
Makasiinitoimintaa varten perustettiin yhtiö ja kaupunginvaltuusto suhtautui asiaan suopeasti. Kaupunki tuli heti osakkaaksi luovuttamalla makasiinirakennukselle Ruusunmarjan korttelin. Siihen nousi sataman ensimmäinen warranttimakasiini vuonna 1896, ja pian valmistuivat Laukkasaarenkadun molemmille puolille makasiinikaksoset Seljan ja Poppelin kortteleihin. Selja ja Poppeli ovat edelleen paikallaan, nykyisin niiden nimi on Wanha Satama.
1900-luvun alkupuolella Wanha Satama toimi suurten kauppahuoneiden tullimakasiineina, jolloin rakennusten välissä kulki Töölön ratapihalta Katajanokalle ulottuva Satamarata, jota pitkin kuljetettiin muun muassa mausteita ja kahvia. 
Suuri remontti pelasti Wanhan Sataman makasiinit: 1984 Helsingin Satamalaitoksen järjestämän kilpailun tuloksena arkkitehtitoimisto Heikkilä &amp; Kauppinen suunnitteli ja Puolimatka toteutti saneerauksen.
Helsingin Messut Oy muutti Wanhan Sataman tiloihin vuonna 1989. Helsingin Messut Oy:n perusti vuonna 1981 yrittäjä Markku Nykänen, joka myi yhtiön silloiselle Insinöörilehdet Oy:lle, nykyiselle Talentum Oy:lle. Vuoden 1993 lopulla yhtiön omistajaksi tuli Navarino Oy. Suomen Messut Osuuskunta osti vuoden 2004 lopulla Wanhan Sataman kiinteistön ja Helsingin Messut Oy:n liiketoiminnan. Kiinteistön omistajuus vaihtui huhtikuussa 2018 yrittäjävetoiseksi.
Roger Caillois

Roger Caillois (3. maaliskuuta 1913 Reims Ranska – 21. joulukuuta 1978 Kremlin-Bicêtre Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, kriitikko, sosiologi ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta.
Roger Caillois kävi koko koulunsa Reimsissä ja asui koko ajan samassa osoitteessa 75 rue Hincmar. Hän saapui Pariisiin osallistuakseen École normale supérieuren pääsykokeisiin. Ensiksi hän osallistui valmistavaan opetukseen, jota antavat Pariisin keskeiset lukiot, ja vasta vuonna 1933 hän osallistui pääsykokeeseen ja pääsi opiskelemaan. Hän suoritti koulussa myös agregaation, jonka keskeinen osa oli kielioppi.
Vuonna 1937 hän perusti yhteistyössä Georges Bataillen ja Michel Leirisin kanssa yhteiskuntatieteellisen seuran ja keskustelufoorumin "Collège de sociologie". Caillois tutustui vuonna 1938 argentiinalaiseen kirjailijaan ja mesenaattiin Vicrotia Ocampoon, joka kutsui Cailloisin Argentiinaan, jossa hän vietti toisen maailmansodan ajan. Sodan aikana hän johti Buenos Airesin Ranskan kulttuuri-instituuttia ja julkaisi aikakauslehteä "Les Lettres françaises", jonka tekemisessä häntä avusti hänen ensimmäinen puolisonsa Yvette Billod. Caillois oli tavannut ensimmäisen puolisonsa Pariisissa käydessään valmistavaa koulua 1930-luvun alkuvuosina. Avioparilla oli yhteinen tytär. Yvette oli saapunut Argentiinaan vuonna 1940.
Palattuaan Ranskaan hän toimi Gallimard-kustantamon työntekijänä ja johti eteläamerikkalaiseen kirjallisuuteen keskittynyt kirjasarjaa "La Croix du Sud". Hän myös käänsi argentiinalaisen kirjailijan Jorge Luis Borgesin kertomuksia. Kokoelmaan hän valitsi myös Pablo Nerudan ja Miguel Asturiasin teoksia. Lisäksi hän toimi vuodesta 1948 lähtien Unescon korkeana virkamiehenä ja oli ensiksi kirjallisen osaston päällikkö ja myöhemmin kulttuurien kehityksestä vastaava johtaja. Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1971, ja tässä tehtävässä hän seurasi professori Jérôme Carcopinoa.
Tuotanto.
Caillois'n teos "Les Jeux et les hommes "on keskeinen osa leikin ja pelien tutkimuksen historiaa. Hänet tunnetaan myös pyhää koskevista kirjoituksistaan.
Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa

Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa koostui mm. seuraavassa taulukossa esitetystä tykkikalustosta. Taulukossa esitetään kalusto mm. sen virallisen lyhenteen, tärkeimpien ominaisuuksien ja lukumäärän osalta.
Lyhenteen ensimmäinen numero viittaa tykin kaliiperiin millimetreinä. K ta H viittaa siihen onko kyseessä kanuuna vai haupitsi. Viimeinen numero vuosimalliin.
Ari Heikkinen (jalkapalloilija, 1964)

Ari Heikkinen (s. 8. huhtikuuta 1964 Vuolijoki) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa kauden 1998 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Urheilutoimittajain liitto valitsi Heikkisen Vuoden jalkapalloilijaksi 1989.
Seurajoukkueet.
Ari Heikkinen oli Kajaanin Palloilijoiden kasvatti. Hän siirtyi vuodeksi 1984 Turun Palloseuran riveihin, jota hän edusti SM-sarjassa ja Veikkausliigassa kymmenen vuotta. Vuonna 1987 seuraan siirtyi Petri Sulonen, jonka kanssa Heikkinen muodosti vuosikausia TPS:n vakituisen toppariparin. Talvella 1989–1990 Heikkinen edusti belgialaista Germinal Ekereniä, jonka riveissä hän pelasi kahdeksan ottelua Belgian pääsarjassa. Viimeiset aktiivivuotensa, 1994–1998, Heikkinen edusti Valkeakosken Hakaa, jonka pelaajana hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 309 ottelua ja teki niissä 12 maalia.
Maajoukkue.
Ari Heikkinen edusti Suomea 51 A-maaottelussa, joista ensimmäisen hän pelasi 11. tammikuuta 1989 Egyptiä vastaan. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki 13. huhtikuuta 1993 Puolaa vastaan.
Kam Air

Kam Air () on afganistanilainen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 2003. Yhtiö operoi lentojaan kotimaahan ja ulkomaille Aasian maihin Kabulin kansainväliseltä lentoasemalta kymmenen matkustajakoneen laivastollaan. Kam Airin toimisto sijaitsee Kabulissa.
Historia.
Lentoyhtiön perusti 31. elokuuta 2003 Zamarai M. Kamgar. Yhtiö lensi ensimmäisen lentonsa 8. marraskuuta 2003 Kabulista Heratiin vuokratulla Boeing 727-200 Advanced -koneella. Laivasto kasvoi Boeing 737 -koneilla sekä muutamilla potkurikoneilla kotimaan liikennettä varten.
3. helmikuuta 2005 yhtiölle sattui vakava onnettomuus, kun yhtiön Boeing 737 (EX-037) katosi tutkasta lennolla Heratista Kabuliin. Koneessa oli 96 matkustajaa ja 8 miehistön jäsentä. Onnettomuuskoneen jäännökset löytyivät läheiseltä vuoristolta Kabulista.
Kam Air laajensi reittiverkostoaan Eurooppaan avaten reitit Wieniin ja Lontooseen vuonna 2010. Yhtiö joutui kuitenkin lopettamaan lennot, kun Euroopan unioni lisäsi kaikki afganistanilaset lentoyhtiöt mustalle listalleen turvallisuuspuutteiden vuoksi.
Kun elokuussa 2021 Afganistanin islamilainen tasavalta kaatui Talibanille, loppui lentoliikenne maassa väliaikaisesti. Sittemmin joitakin Kam Airin maan sisäisiä ja kansainvälisiä reittejä on taas avattu.
Kohteet.
Kam Air lentää yhdeksään kohteeseen, joista kolme sijaitsee Afganistanissa. Kam Airin lennot operoidaan Kabulista.
Józef Tracz

Józef Bronisław Tracz (s. 1. syyskuuta 1964) on puolalainen entinen painija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Hän kilpaili kreikkalais-roomalaisessa painissa. Tracz voitti olympiahopeaa 74 kilon sarjasta Barcelonassa 1992 sekä pronssia Soulissa 1988 ja Atlantassa 1996. 
MM-kilpailuissa Tracz saavutti 74-kiloisissa hopeaa 1987, 1993 ja 1994 sekä sijoittui viidenneksi 1991, seitsemänneksi 1995 ja kahdeksanneksi 1989. 76 kg:n sarjassa hän oli seitsemäs 1997. EM-kilpailuissa hän sijoittui 74 kg:n painoluokassa neljänneksi 1988 ja 1990 sekä viidenneksi 1989 ja 82-kiloisissa seitsemänneksi 1992.
SMS Hindenburg

SMS Hindenburg oli saksalainen jäänmurtaja, joka ajoi miinaan ja upposi 9. maaliskuuta 1918 Eckerön lähellä Ahvenanmaalla. Miehistön jäsenistä kolme kuoli ja viisi loukkaantui miinanräjähdyksessä.
Jäänmurtaja "Hindenburg" kuului saksalaiseen laivasto-osaston, joka oli Suomen sisällissodan kuljetti noin tuhannen miehen vahvuisen osaston Ahvenanmaan miehitysjoukoiksi. Eskadeeriin kuuluivat lisäksi muun muassa taistelulaivat SMS "Westfalen" ja SMS "Rheinland", miinanlaskija SMS "Nautilus", raivaajat SMS "Steigerwald", SMS "Giffhorn" ja SMS "Franken", torpedoveneet "T55", "T63", "T139", "T143", "T155" ja "T160", sairaalalaiva "Viola" sekä kahdeksan kuljetuslaivaa. Osasto kohtasi 5. maaliskuuta Eckerön luona ruotsalaisen laivasto-osaston, josta oli jo laskenut maihin Ahvenanmaalle 500 miehen pataljoonan. Tämä ei kuitenkaan estänyt saksalaisten joukkojen maihinnousua.
"Hindenburg" oli uppoamispäivänään 9. maaliskuuta murtanut väylän avoveteen eräälle kuljetuslaivalle ja oli palaamassa Eckeröön, kun se törmäsi jäähän tarttuneeseen ajomiinaan ja upposi 5 minuutissa.
"Hindenburgin" hyväkuntoinen hylky löytyi vuonna 1995, ja hylystä nostettu laivakello on esillä Maarianhaminan merenkulkumuseossa. Hylkyyn sukellusta on rajoitettu Saksan ulkoministeriön pyynnöstä, koska Saksa pitää hylkyä sankarihautana.
SMS "Hindenburg" oli rakennettu Stettinissä. Sen pituus oli 51 metriä ja leveys 13 metriä.
Armen Nazarjan

Armen Nazarjan (, , s. 9. maaliskuuta 1974 Gjumri, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialaissyntyinen, sittemmin Bulgariaa edustanut painija ja olympiavoittaja.
Nazarjan oli uransa alkuvaiheissa yksi Armenian parhaista painijoista. Hän voitti muun muassa Armenian-mestaruuden 52 kilon sarjassa kolmesti ja olympiakultaa samassa sarjassa Atlantassa 1996, jolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiavoittaja. Vuonna 1997 hän kuitenkin muutti Bulgariaan ja sai maan kansalaisuuden. Hän edusti Bulgariaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa ja voitti 58 kilon sarjassa toisen olympiakultansa. Neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympiakisoissa hän saavutti 60 kilon sarjassa pronssia. Bulgarian-mestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa ja ollut kerran hopealla ja neljä kertaa pronssilla. Maailmanmestaruuden hän on voittanut kahdesti ja Euroopan-mestaruuden kuudesti.
Nazarjania valmensi Bratan Tsenov. Hän on 160 senttiä pitkä ja painaa 60 kiloa.
Nazarjan lopetti uransa vuonna 2009.
Liikuntalääketiede

Liikuntalääketiede on lääketieteen erikoisala, jossa tarkastellaan liikunnan ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä terveyteen, sairauksiin ja ravintoon. Liikuntalääketieteen tehtävänä on edistää väestön terveyttä, ehkäistä, hoitaa ja kuntouttaa sairauksia ja vammoja yksilöllistä omatoimista fyysistä aktiivisuutta hyödyntäen. Liikuntalääketieteen koulutuksen saaneet henkilöt ovat perehtyneet sekä liikuntaan ja terveyteen että niiden välisiin yhteyksiin.
Liikuntalääketiede hyväksyttiin omaksi itsenäiseksi erikoisalakseen vuonna 1986. Liikuntalääketiedettä voi opiskella pääaineenaan Jyväskylän ja Kuopion yliopistoissa. Liikuntalääketiedettä voi opiskella myös avoimessa yliopistossa Kuopion yliopiston vaatimusten mukaisesti kaikkialla Suomessa. Liikuntalääketiedettä opiskellut voi esimerkiksi suunnitella terveysliikuntaohjelmia sekä seurata niiden toteutumista ja vaikutuksia. Alan asiantuntemusta tarvitaan muun muassa urheiluseuroissa, urheiluopistoissa, kuntoutuslaitoksissa, sairaaloissa, oppilaitoksissa, tutkimuslaitoksissa, yliopistoissa ja puolustusvoimissa. 
Liikuntälääketieteen keskukset.
Opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa kuutta liikuntalääketieteen keskusta Suomessa. Niiden tehtävänä on liikuntalääketieteellisen tutkimuksen tekeminen, liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutus yhdessä yliopistojen kanssa, koulutus, viestintä ja alueellinen palvelutoiminta.
Keskukset ovat Helsingin Urheilulääkäriasema, Kuopion Liikuntalääketieteen tutkimuskeskus, Oulun Liikuntalääketieteellinen Klinikka Oulun Diakonialaitoksella, Paavo Nurmi –keskus Turussa ja Tampereen urheilulääkäriasema. Liikuntalääketieteen keskukset vastaavat yhteistyössä eri yliopistojen kanssa liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutuksesta Suomessa. Erikoistuvat lääkärit työskentelevät erikoistumiseen liittyen kolme vuotta eri keskuksissa. Keskusten tärkeänä tehtävänä on myös tieteellisen jatkokoulutuksen järjestäminen tutkimusprojektien yhteydessä ja osana erikoislääkärikoulutusta.
Masaccio

Masaccio (oik. "Tommaso Cassai" tai "Tommaso di Ser Giovanni di Mone Cassai"; 21. joulukuuta 1401 – syksyllä 1428 Rooma) oli italialainen renessanssiajan taidemaalari. Masaccio oli ensimmäisiä luonnonmukaista perspektiiviä ja syvyysvaikutelmaa kehittäneitä ja käyttäneitä kuvataiteilijoita. Hänen katsotaan keksineen erään perspektiivikuvaamisen tärkeimmistä tekniikoista, katoamis- eli pakopisteen.
Masaccion Santa Maria del Carmine -kirkkoon maalaamat freskot edustivat humanismia ja vaikuttivat koko renessanssiajan maalaustaiteeseen. Lyhyestä kuuden vuoden pituisesta urastaan huolimatta Masaccio on eräs läntisen maalausperinteen vaikutusvaltaisimpia hahmoja. Hänen maalauksensa vaikuttivat muun muassa Leonardo da Vincin, Michelangelon ja Rafaelin maalauksiin. Masaccio kehitti perspektiiviä. Ennen häntä maalausten hahmot seisoivat varpaillaan, mutta Masaccio asetti maalaustensa näköpisteen alas ja lyhensi hahmot sen mukaan. 
Masaccio liittyi San Lucan maalarikiltaan Firenzessä vuonna 1424.
Masaccion töitä on nykyään esillä muun muassa Napolin Capodimonte-museossa ("Lumimadonna" , "Neitsyt Marian taivaaseen astuminen", Masolinon maalaamana pidetty "Santa Maria Maggiatoren perustaminen") sekä Lontoon National Galleryssa ("Pyhä Hieronymus ja Johannes Kastaja").
Pamir Airways

Pamir Airways () oli Afganistanin vanhin yksityinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1995. Lentoyhtiön solmukohtana toimi Kabulin kansainvälinen lentoasema, josta se operoi kymmeneen kohteeseen Afganistanissa ja Lähi-idässä. Yhtiön laivastoon kuului viisi matkustajakonetta. Yhtiö lopetti toimintansa maaliskuussa 2011.
Historia.
Pamir Airways perustettiin toukokuussa 1995. Yhtiöstä tuli ensimmäinen afganistanilainen yksityinen lentoyhtiö, jolla on Afganistanin siviili-ilmailujärjestön myöntämä toimilupa. Pamir Airwaysin nimi johdettiin Pamir-vuoriston nimestä ja se tarkoitti "maailman kattoa" vapaasti suomennettuna. Pamir Airways aloitti liikennöinnin yhdellä Boeing 707-320 -tyyppisellä koneella ja kahdella Antonov An-12 -tyyppisellä koneella.
Pamir Airways loi afganistanilaisille pyhiinvaeltajille tärkeän yhteyden Saudi-Arabiaan. Yhtiö kuljetti 15 000 pyhiinvaeltajaa vuonna 2005. Vuonna 2008 yhtiö siirtyi afganistanilaisen liikemiesryhmän haltuun vuonna 2008, jolloin Pamir Airways sai Kabul Bankilta 98 miljoonan Yhdysvaltain dollarin lainan. Myöhemmin paljastui, että lainalle ei ollut riittäviä vakuuksia ja takauksia. 
Toukokuussa 2010 lentoyhtiön Antonov An-24 -kone tuhoutui maahansyöskysyssä kotimaanlennolla Qunduzista Kabuliin. Kaikki koneessa olleet 43 ihmistä kuolivat. Onnettomuuden jälkeen yhtiön koneet määrättiin pysymään maassa, koska laivaston kunto osoittautui huonoksi. Tämän seurauksena Pamir Airwaysilta vietiin toimilupa, ja yhtiö lopetti toimintansa virallisesti 19. maaliskuuta 2011.
Kohteet.
Pamir Airways liikennöi 15 kohteeseen, joista neljä sijaitsee ulkomailla.
Metis (kuu)

Metis on sisin Jupiterin kuista. Se löydettiin Voyager 1 -luotaimen ottamista kuvista vuonna 1979, jolloin se sai nimen S/1979 J 3. Vuonna 1983 se sai nykyisen nimensä kreikkalaisesta mytologiasta. Kuun lisäksi on myös asteroidi nimeltä Metis. 
Fyysiset ominaisuudet.
Metis on muodoltaan epäsäännöllinen, kooltaan 60×40×34 km. Kuun massa ja koostumus ovat edelleen tuntemattomia, mutta kuun tiheyden perusteella sen on arvioitu olevan huokoista vesijäätä.
Metiksen pinta on erittäin kraatteroitunut. Se heijastaa huonosti valoa ja on väriltään punertava. Kuu on myös epäsymmetrinen heijastusominaisuuksiltaan.
Kiertorata.
Metis on sisin Jupiterin kuista. Se kiertää Jupiteria erittäin ympyrän muotoisella radalla, eksentrisyyden ollessa 0,0002 ja etäisyyden ollessa noin 128 000 km.
Kuu on kääntää aina saman puolen Jupiteria kohti.
Metis tulee aikojen saatossa yhdessä Adrastean kanssa törmäämään Jupiteriin.
Kourallinen dynamiittia

Kourallinen dynamiittia on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut lännenelokuva. Elokuvan ohjasi Don Siegel ja pääosassa näyttelevät Clint Eastwood ja Shirley MacLaine.
Elokuva kertoo nunnasta nimeltä Sara, jonka roistojoukkio yrittää raiskata autiomaassa. Paikalle sattuu juuri sopivasti palkkionmetsästäjä Hogan, joka tappaa roistot ja pelastaa Saran. Tämän jälkeen Sara pukee vaatteet päälleen, ja Hogan yllättyy suuresti, kun hän huomaa, että hänen juuri pelastamansa nainen onkin nunna. Hogan haluaa auttaa Saraa ja niinpä hän lähtee saattamaan tätä määränpäähänsä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen moitti elokuvan tarinan jäävän puolitiehen ja antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Schuyler Enck

Schuyler Colfax Enck (25. tammikuuta 1900 – 1. marraskuuta 1970) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, joka kilpaili pääasiassa 800 metrin juoksussa. 
Enckin uran suurin saavutus on 800 metrin pronssimitali Pariisin olympiakisoista 1924. Kilpailun voitti Ison-Britannian Douglas Lowe ajalla 1.52,4. Enck hävisi Lowelle 0,6 sekuntia ja hopealle sijoittuneelle Sveitsin Paul Martinille 0,4 sekuntia.
Kalle Kaarna

Kalle Kaarna (vuoteen 1906 Kaarlo Hegesippus Häggström, vuoteen 1959 Koskenvoima; 25. marraskuuta 1887 Perniö – 10. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja taidemaalari.
Ura.
Kaarna oli kotoisin Perniön Matildedalista, ja hän kävi 1906–1909 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja suoritti taiteilijandebyyttinsä 1911. Kaarna maalasi 1920-luvun alussa silloisen asuinpaikkansa Muurlan maisemia ja teki myös henkilömuotokuvia lähinnä omista perheenjäsenistään. Vuonna 1925 Kaarna muutti perheineen Muurlasta Orivedelle. Hän tutustui Tampereella käydessään taiteilija Uuno Eskolaan ja he tekivät yhdessä näyttelijöiden Eero Leväluoman ja Helge Raninin kanssa 1927 mykkäelokuvan "Ei auta itku markkinoilla". Kaarna toimi tämän jälkeen elokuva-alalla yli 10 vuoden ajan. Hän ohjasi 13 elokuvaa ja näytteli niissä itsekin. Kaarna laati elokuvien käsikirjoitukset usein yhteistyössä vaimonsa Kaarina Kaarnan kanssa. Kaarnan elokuvista on säilynyt vain muutama viimeinen ohjaus.
Kaarnan elokuvanteko päättyi sotavuosiin. Sodan jälkeen hän asui Helsingissä ja jatkoi maalaamista, teki pääasiassa sisä- ja henkilömuotokuvia. Kaarnalla oli myös kesänviettopaikka Kemiön saarella, jossa hän myös maalasi.
Nuorena Kalle Kaarna tunnettiin Kaarlo Koskenvoima -nimisenä pikajuoksijana, painijana ja viisiottelijana. Hän voitti useita piirimestaruuksia ja sai 1912 Varsinais-Suomen piirin urheilukuninkaan tittelin viisiottelun parhaana.
Kaarna on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Enrico Bertaggia

Enrico Bertaggia (s. 19. syyskuuta 1964 Venetsia, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja.
Bertaggia voitti Italian Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1987 ja jatkoi samassa sarjassa myös seuraavalla kaudella voittaen Macaon GP:n sekä Monacon GP:n. 
Kesken kauden Bertaggia siirtyi Colonin Formula 1 -talliin ja osallistui lyhyellä urallaan kuuteen osakilpailuun, mutta ei kertaakaan selviytynyt esikarsinnasta lähtöruudukkoon.
Bertaggia yritti päästä takaisin ajamaan Andrea Modan tallissa kaudelle 1992, mutta hänet korvattiin kauden alussa toisella kuljettajalla.
Formula 1:sten jälkeen Bertaggia ajoi pienemmissä sarjoissa ja toimi myös kilpa-ajojen ohella ohjaavana opettajana Centro Internazionale Guida Sicura nimisessä italialaiskoulussa.
Grignardin reagenssi

Grignardin reagenssi on organometalliyhdiste, joka koostuu alkyyli- tai aryylimagnesiumhalidista. Yhdiste on saanut nimensä kehittäjänsä Victor Grignardin mukaan.
Kun alkyyli- tai aryylihalidi (RX) reagoi magnesiumin (Mg) kanssa vedettömässä ja alkoholittomassa dietyylieetterissä tai tetrahydrofuraanissa, tuloksena on organometalliyhdiste, jota yleisesti nimitetään Grignardin reagenssiksi (RMgX). Alkyyli on alkaanista muodostunut tyydyttynyt hiiltä ja vetyä sisältävä yhdisteen osa. Aryyli on aromaattisesta yhdisteestä syntynyt yhdisteen osa. Halidi on esimerkiksi kloridi, bromidi tai jodidi.
RX + Mg → RMgX
Reagenssin spesifi nimi noudattaa muotoa alkyyli- tai aryylimagnesiumhalidi reagenssin alkyylin, aryylin ja halidin mukaan, esimerkiksi CH3MgI on nimeltään metyylimagnesiumjodidi.
Magnesium liittyy alkyylin tai aryylin samaan hiiliatomiin jossa halidi oli aiemmin. Tämän vuoksi alkyyli muilta osin jää koskemattomaksi. Hiili-magnesium -sidoksessa hiili vetää magnesiumin elektroneja puoleensa, joten magnesiumin ja halidin välinen sidos on ioninen ja halidipää on siis negatiivinen. Yhdisteen orgaaninen osa on nukleofiilinen eli sillä on negatiivinen osittaisvaraus.
Liuotineetteri näyttelee merkittävää osaa reagenssin rakenteessa sen stabiloivan vaikutuksen takia. Eetterin on oltava vedetön ja alkoholiton; jos ne ovat läsnä, magnesium reagoi niiden kanssa ja reagenssia ei pääse muodostumaan. Lisäksi Grignardin reagenssi reagoi mm. hapen kanssa ja tästä syystä reagenssi valmistetaan usein typpikaasukehässä.
Grignardin reagenssit ovat tärkeitä ja hyödyllisiä synteesien lähtöaineita. Hiilivetyjä, eettereitä ja tertiäärisiä amiineja lukuun ottamatta melkein kaikki orgaaniset yhdisteet reagoivat Grignardin reagenssin kanssa. Esimerkiksi karbonyyliyhdisteet reagoivat Grignardin reagenssien kanssa muodostaen alkoholeja. Tätä reaktiota kutsutaan Grignard-reaktioksi.
Blood Stain Child

Blood Stain Child on Japanista, Osakasta lähtöisin oleva metalliyhtye. Yhtye soittaa tyyliltään trance metallia joka yhdistelee melodista death metallia ja trancea.
Historia.
Blood Stain Child perustettiin vuonna 1999, bändin nimi oli tuolloin "VISIONQUEST" ja tyyli melodinen death metal. Perustajajäsenet olivat Ryo, Ryu, Daiki, Aki ja Violator. Elokuussa 2000 Blood Stain Child nauhoitti ensimmäisen demonsa, joka sisälsi kappaleet "Silence of Northern Hell", "Requiem", ja "Legend of Dark". Bändi lähetti demonsa radioasemalle jonka DJ tykästyi siitä niin, että hän suositteli bändiä levy-yhtiö M&amp;I Companylle, joka lopulta teki sopimuksen Blood Stain Childin kanssa.
2001, bändi nauhoitti kaksi uutta kappaletta, "The World" ja "Steel Flame", joista ensimmäistä käytettiin japanilaisen ammattilaispainijan, Kensuki Sasakin tunnuskappaleena ja jälkimmäistä NJPV:n, ammattilaispainijärjestön 30-vuotispäivän juhlalevyllä.
Keväällä 2002 bändiltä ilmestyi heidän ensimmäinen studioalbuminsa, Silence Of The Northern Hell ja saman vuoden lokakuussa Blood Stain Child toimi Dream Evilin lämmittelybändinä heidän japaninkiertueellaan.
Seuraavana vuonna bändin seuraava albumi, Mystic Your Heart, ilmestyi. Tämän levyn oli miksannut suomalainen Anssi Kippo.
Bändin kitaristi Daiki jätti bändin keväällä 2005. Kului vain kuukausi, ja Blood Stain Childiin liittyi bändin nuorin jäsen, lahjakas kitaristi Shiromasa. Levy Idolator ilmestyi ja toi mukanaan uuden elektronisen tyylin sekä sen mukana yhtyeelle tuli pieni oneman-kiertue Japanissa. He ovat siitä lähti esiintyneet aktiivisesti ympäri Japania.
Vuonna 2007 Blood Stain Childilta ilmestyi uusi albumi, "MOZAIQ", josta tuli myöhemmin yhtyeen ensimmäinen Euroopassa julkaistu albumi. Levyn myötä elektroniset elementit vahvistuivat entisestään ja tässä vaiheessa trance metal genre syntyi virallisesti. Kitaristi Shiromasa jätti bändin vuoden 2007 aikana. Kesäkuussa 2010 yhtye ilmoitti SADEWin ja Violatorin eroamisesta yhtyeestä. Syyskuussa 2010 Blood Stain Child esitti uudet jäsenensä SOPHIA laulussa ja GAMI(ex.YOUTHQUAKE) rummuissa. 2011 yhtye julkaisi entistä koneellisemman ja elektronisemman albumin εpsilon. 21.07.2012 Sophia ilmoitti erovansa yhtyeestä. 05.12.2012 yhtye ilmoitti, että uusi laulaja on Kiki.
Paul Strand

Paul Strand (16. lokakuuta 1890 – 31. maaliskuuta 1976) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän syntyi New Yorkissa böömiläisille vanhemmille ja opiskeli Ethical Culture Fieldston Schoolissa Lewis Hinen johdolla. Strand teki työtä myös elokuvissa.
Strand tutustui Alfred Stieglitziin, Photo-Secession-ryhmän johtajaan, ja tämän galleriassa esillä oleviin Pablo Picasson, Paul Cézannen ja Georges Braquen avantgarde-maalauksiin. Nämä teokset inspiroivat häntä korostamaan abstraktia muotoa ja kuviota omissa valokuvissaan.
Tuohon aikaan taidevalokuvaajat pyrkivät jäljittelemään maalauksia, mutta Strand kulki omia polkujaan. Strandin luonnonmuotojen ja arkkitehtuurin kuvausten raikkaus ja vähäeleisyys vaikuttivat muiden amerikkalaisten valokuvaajien työhön.
Osallistuttuaan ensimmäiseen maailmansotaan Strand työskenteli elokuvakuvaajana, mutta omisti vapaa-aikansa valokuvaukselle, vangiten luonnonmuotojen kauneutta dramaattisten lähikuvien avulla eri puolilla Pohjois-Amerikkaa.
1930-luvulla Strand kiinnostui yhä enemmän yhteiskunnallisten kysymysten käsittelystä, joten hän vaihtoi painopisteensä valokuvauksesta elokuviin keinona tavoittaa laajempi yleisö ja kertoa selkeämpi tarina.
Strand jätti synnyinmaansa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 ja vietti viimeiset vuosikymmenensä Ranskassa, jossa hän jatkoi uraansa menestyksellä siitäkin huolimatta, ettei koskaan oppinut ranskan kieltä sujuvasti. Hän kuoli uudessa maassaan 85 vuoden ikäisenä.
Luettelo talvisodan tykistöyksiköistä

Luettelossa talvisodan tykistöyksiköistä esitellään suomalaiset tykistöyksiköt, jotka osallistuivat talvisotaan. Luettelossa esitellään yksiköt niiden virallisen lyhenteen, perustamis- ja keskittämisalueen sekä kaluston osalta marraskuun lopun vuonna 1939 tilanteen mukaisesti.
Suomen puolustusvoimilla oli rajallisesti tykistökalustoa käytössään talvisodan alkaessa. Perustettaville joukoille oli jaettu yhteensä vain 420 joustolavettista tykkiä. Näiden lisäksi oli käytössä 73 jäykkälavettista tykkiä. Joustolavettisten tykkien kokonaismäärät kaliiperiluokittain olivat:
Sodan alkaessa tykistön käyttöarvoa haittasi lisäksi lähes katastrofaalisen huono ampumatarviketilanne:
Scott Gammer

Scott Gammer (s. 24. lokakuuta 1976 Pembroke Dock, Wales) on brittiläinen nyrkkeilijä. Gammer on entinen Britannian raskaansarjan mestari.
Ammattilaisura.
Gammer siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2002.
Heinäkuun 16.päivänä 16 ammattilaisottelun jälkeen Gammer kohtasi Mark Krencen Ison-Britannian raskaansarjan kiistattomassa mestaruusottelussa. Gammer voitti ottelun 9. erän teknisellä tyrmäyksellä.
Hänen ensimmäinen tittelinpuolustuksensa oli 13. lokakuuta 2006. Gammer voitti Micky Steedsin pistein. 
Toinen tittelin puolustus Williamsia vastaan oli 9. helmikuuta 2007. Tämä oli toinen yritys Williamsille, joka pääsi tavoittelemaan titteliä voittamalla Audley Harrisonin 9. syyskuuta 2006. Gammer viimeinkin nyrkkeili Williamsin kanssa maaliskuun toisena päivänä vuonna 2007 Neath Sports Centressä, Glamorganissa. Williams voitti ottelun yhdeksännessä erässä tyrmäyksellä tuottamalla Gammerille tämän ensimmäisen tappion hänen ammattiurallaan. Williams-ottelun jälkeen Gammer on otellut rankasti tappiollisen listan omaavaa Paul Kingiä vastaan. Kingin hän voitti pistein 6. erän jälkeen. Vuonna 2007 Gammer hävisi John McDermottille. Vuonna 2008 Gammer iski yhteen Francesco Pianetan kanssa luovuttaen 8 erässä käsivamman vuoksi.
30. toukokuuta 2009 Gammer hävisi Robert Heleniukselle tyrmäyksellä kahdeksaneräisen ottelun kuudennessa erässä.
Charles Sheeler

Charles Sheeler (16. heinäkuuta 1883 – 7. toukokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja ja taidemaalari. 
Sheeler syntyi Philadelphiassa ja opiskeli maalaustaidetta Pennsylvanian taideakatemiassa. Valokuvaajana hän oli kuitenkin itseoppinut.
Sheeler kuului presisionistiliikkeeseen. Hän jakoi pitkään tilan Pennsylvanian Doylestownissa taiteilijakollegansa Morton Schambergin kanssa ja työskenteli myöhemmin Ford Motor Companyn valokuvaajana. Hän kuoli 81-vuotiaana.
Alfred Stieglitz

Alfred Stieglitz (1. tammikuuta 1864 – 13. heinäkuuta 1946) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, taidekauppias, kustantaja ja modernismin puolestapuhuja.
Stieglitz syntyi Hobokenissa New Jerseyssä. Hän muutti vuonna 1881 perheineen Saksaan ja opiskeli Berliinin Technische Hochschulessa. Hän opiskeli fotokemisti Hermann Wilhelm Vogelin johdolla, kiinnostui valokuvauksesta ja vietti railakasta opiskelijaelämää matkustellen ympäri Eurooppaa. 
Stieglitz palasi New Yorkiin vuonna 1890. Hän oli päättänyt todistaa, että valokuvaus oli yhtä pätevä taiteellisen ilmaisun väline kuin maalaus tai kuvanveisto. Ne Yorkin amatöörivalokuvaajaseuran julkaiseman "Camera Notes" -lehden toimittajana Stieglitz kannatti uskoaan välineen esteettiseen potentiaaliin ja julkaisi samanhenkisten valokuvaajien töitä. Kun Camera Clubin rivijäsenet alkoivat vastustaa hänen toimituspolitiikkaansa, Stieglitz ja useat samanmieliset valokuvaajat irtautuivat seurasta vuonna 1902 ja perustivat Photo-Secessionin, joka kannatti valokuvaukseen liittyvää käsityötaitoa. Useimmat ryhmän jäsenet käyttivät työläitä tekniikoita, jotka korostivat valokuvaajan käden roolia valokuvavedosten tekemisessä, mutta Stieglitzillä oli omissa töissään hiukan erilainen lähestymistapaa. Vaikka hänkin vedosti huolellisesti ja käytti usein sävykkäitä platinavedoksia, hänen yhteytensä maalaustaiteeseen tuli pikemminkin sommittelun ja kuvan elementtien kuten sateen ja höyrypilvien käytöllä.
Myös Photo-Secessionilla oli oma julkaisu, erittäin laadukkaasti painettu "Camera Work", jonka toimittajana Stieglitz oli 1903–1917.
Stieglitz oli vuodesta 1924 alkaen naimisissa taidemaalari Georgia O’Keeffen kanssa. 
Stieglitz keskeytti valokuvaamisen 1930-luvun lopussa, mutta piti taidegalleriaa ja tuki muutenkin modernisteja. Hän kärsi viimeisinä vuosinaan pitkällisestä sydäntaudista.
Rockmurskaa

Rockmurskaa on vuonna 1995 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää rovaniemeläisten yhtyeiden musiikkikappaleita. Kokoelmalevy sisältää ensimmäisen koskaan julkaistun Lordin kappaleen "Inferno". "Rockmurskaa" sisältää myös Mr. Lordin aiemman yhtyeen, Wanda Whips Wall Streetin kappaleen "Caught the Black Fire". Levyllä esiintyvä Seksikääpiö on Absoluuttisen nollapisteen sivuprojekti.
Ojanperä

Ojanperä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ojanperä on myös sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Lipun ulkoasu vaihtui vuosikymmenten saatossa useasti. Lipun viimeisin versio otettiin käyttöön 21. marraskuuta 1949.
Vuonna 1919 oli otettu käyttöön punainen lippu, joka oli keltasininen vaakaraidoitus lipputangon puoleisessa ylänurkassa. Vuoden 1922 lopulla Ukrainan neuvostotasavalta muodosti yhdessä Venäjän, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavaltojen kanssa Sosialistisen neuvostotasavaltojen liiton. Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa tuli 1923 käyttöön punalippu, jossa luki kyrillisin kirjaimin "У.С.С.Р. ()" (Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta).
Tasavallan lipun nimilyhenne muuttui vuonna 1929, ja lipussa luki "У.С.Р.Р." (). Vuosina 1937–1949 lipun, jota täydennettiin sirpillä ja vasaralla, lyhenne oli "УРСР." ().
Ukrainan ja Valko-Venäjän neuvostotasavallat olivat Neuvostoliiton ohella vuonna 1945 YK:n perustajajäseniä ja tarvitsivat kansainvälisesti erottuvaa lippua käyttöönsä. Vuonna 1949 käyttöön otettu lippu oli punainen ja sen alalaidassa oli turkoosi raita. Lipun yläkulmassa komeilivat sirppi ja vasara sekä tähti, jotka ovat kommunismin tunnuksia.
Neuvostolipun alalaitaan sijoitettu vaaleansininen tyviraidan kerrottiin symboloivat Ukrainan ja Venäjän välistä ikiaikaista ystävyyttä. Olihan ukrainalaisen atamaani Bohdan H’melnytskyin lippu ollut turkoosinsininen; vuonna 1648 hän oli liittoutunut Venäjän kanssa ja aloittanut kapinan Puolaa vastaan. 
Ukrainan itsenäistyttyä 1991 maa poisti käytöstä neuvostoaikaisen lipun, ja 28. tammikuuta 1992 palautettiin käyttöön nykyinen, jo vuonna 1918 käytössä ollut Ukrainan lippu.
Charles Demuth

Charles Demuth (8. marraskuuta 1883 Lancaster, Pennsylvania – 23. lokakuuta 1935 Lancaster, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli syntyperäinen pennsylvanialainen ja opiskeli Pennsylvanian taideakatemiassa sekä myöhemmin Pariisissa. 
Demuthin tunnetuimpia teoksia ovat "Turkish Bath with Self Portrait" (1918) ja "The Figure 5 in Gold" (1928). Hän oli avoimesti homoseksuaali.
Demuth kärsi lapsuudestaan saakka heikosta terveydestä, ja hänen kuolemansa Pennsylvaniassa 51-vuotiaana aiheuttivat diabeettiset komplikaatiot.
Sean Kingston (albumi)

Sean Kingston on Sean Kingstonin esikoisalbumi, joka julkaistiin 31. heinäkuuta 2007. Albumin tuotti J. R. Rotem.
Albumi nousi 6. sijalle Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla ja putosi 13. sijalle seuraavalla listaviikollaan.
Juhani Ahava

Juhani Joeli Ahava (s. 19. marraskuuta 1933 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen vuorineuvos ja elinkeinoelämän vaikuttaja erityisesti metsäteollisuudessa. Hän on toiminut muun muassa Oy Metsä-Botnia Ab:n, Kajaani Oy:n ja Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana, Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n varatoimitusjohtajana ja Metsäliitto-Yhtymän pääjohtajana.
Tapanilassa syntynyt Ahava valmistui ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta vuonna 1952 ja diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun puunjalostusosastolta vuonna 1958. Hän aloitti työuransa Kemi Oy:n palveluksessa, jossa yleni kemiallisen metsäteollisuuden johtajaksi 1968–1972 ja varatoimitusjohtajaksi 1973–1974.
Vuonna 1974 Ahava kutsuttiin Oy Metsä-Botnian Ab:n toimitusjohtajaksi. Hänen päätehtävänään oli Kaskisten suuren sellutehdasprojektin vetäminen. Tehdas valmistui vuonna 1977 ja seuraavana vuonna Ahava aloitti Kajaani Oy:n toimitusjohtajana. Vuonna 1990 Ahava toimi Yhtyneiden Paperitehtaiden varatoimitusjohtajana ja 1991 Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana. 1980-luvulla Ahava oli myös Finnpapin hallintoneuvoston ja hallituksen puheenjohtajana.
Metsäliitto-yhtymä syntyi vuonna 1992 ja Ahavasta tuli sen ensimmäinen pääjohtaja. Metsäliitto-Yhtymässä Ahava oli Metsäliitto Osuuskunnan hallituksen varapuheenjohtaja, Oy Metsä-Serla Ab:n ja Oy Metsä-Botnian Ab:n sekä Finnforest Oy:n hallitusten puheenjohtaja. Ahava jäi Metsäliitosta eläkkeelle vuonna 1995.
Kouvolan keskusurheilukenttä

Kouvolan keskusurheilukenttä on Kouvolan keskustassa Laaksotiellä sijaitseva kaupungin pääasiallinen jalkapallon ja yleisurheilun kilpailujen näyttämö. Se on jalkapalloseura Kouvolan Jalkapallon (KJP) kotikenttä. 
Historia.
Vuonna 1963 Herättäjäjuhlat järjestettin Kouvolassa keskuskentän paikalla. Kouvolan keskuskentällä oli vuonna 1976 näytösluonteinen tapahtuma baseball vs. pesäpallo. Bitburgin lentotukikohdan pojat voittivat baseball ottelun ja Kouvolan pojat pesäpallo ottelun.
Keskusurheilukentällä on Novotan-päällysteisiä juoksuratoja kahdeksan kappaletta ja lisäksi heitto- ja hyppypaikat. Kenttänä toimii 72 × 110 metrin kokoinen luonnonnurmikenttä. Kentälle hankittiin nykyaikainen ajanottolaitteisto vuonna 2003. Keskusurheilukentän katsomoissa on nykyisin 1 500 kattamatonta istumapaikkaa. Vanhoja avokatsomoita on purettu peruskorjausten yhteydessä. Jalkapallon yleisöennätys on 6 700 katsojaa vuonna 1984 järjestetystä ottelusta Suomi–Neuvostoliitto, joka päättyi Neuvostoliitolle 1–3.
Järjestetyt kilpailut.
Kalevan kisat Keskuskentällä on järjestetty vuonna 1982.
Monitoimiareena.
Vuodesta 2019 Kouvolan kaupunki on suunnitellut uutta monitoimiareenaa Kouvolan yleisurheilukentän paikalle. Kaupunginhallitus hyväksyi hankkeen rakennuttamisen toukokuussa 2024 ja hyväksyi lokakuussa 2024 areenan kustannusraamiksi 20 miljoonaa euroa, jonka valtuusto erikseen vahvisti joulukuussa. 
Kaupunginhallitus päätti, että monitoimiareena toteutetaan omaan taseeseen yhteistoiminnallisena KVR-urakkana supistettuna Nokian AGCO Power Arenan mallin mukaisesti. Suurin muutos aiempaan hankesuunnitelmaan oli liikuntasalin vapaan korkeuden muuttaminen 12,5 metristä 8,5 metriin. Lisäksi ravintola- ja käytävätilaa pienennettiin merkittävästi aiempaan suunnitelmaan verrattuna. Tämän jälkeen Monitoimiareenan hankesuunnitelmaa on valmisteltu uudelleen vuoden 2025 aikana. Areenan pohjaa on muokattu sijoituspaikkaan sopivaksi, sekä tilaohjelmaa muokattu seuroilta saadun palautteen perusteella. 
Urakoitsijakilpailutus käydään keväällä 2026 ja rakentaminen alkaa kesällä 2026. Tavoitteena on monitoimiareenan valmistuminen joulukuussa 2027 jolloin se olisi käyttöön-otettavissa 2028 vuoden alusta
Kokonaisyleisökapasiteetti on 3500 henkilöä. 
Areena keskittyy palloilulajeihin, koripalloon, salibandyyn ja lentopalloon. Monitoimiareenalle suunnitellaan kahta erillistä liikuntasalia. Suurempi sali olisi kolmen koripallokentän kokoinen ja siihen tulisi parkettilattia. Tila olisi osiin jaettava. Suuressa salissa voisi pelata muun muassa korisliiga-otteluita. Pienempään saliin suunnitellaan muovimattoa. Salissa voisi järjestää muun muassa salibandyotteluita.
Faqih

Faqih () on varsinkin islamin šiialaisessa suuntauksessa käytetty nimitys islamilaisen lain eli "šarian" tuntijasta, joka pystyy lain tulkintaan "(fiqh)". 
Iranin vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen jälkeen ylin valta annettiin šarian hallitsevalle lainoppinneelle eli ylimmälle uskonnolliselle johtajalle. Hän on vastuussa, yhdessä valvovan neuvoston kanssa, että kaikki säädetyt lait ovat islamin mukaisia.
Mustapäiden veljeskunta

Mustapäiden veljeskunta () oli Liivinmaalla 1300-luvulta toiminut naimattomien kauppiaiden muodostama veljeskunta. Jäsenet olivat porvarioikeuksia vailla olleita saksalaisia kauppiaankisällejä tai suuren killan jäsenien poikia. Sen vaakunassa oli maurilainen mustaihoinen Pyhä Mauritius. Avioiduttuaan ja porvarioikeuden hankittuaan mustapäiden oli siirryttävä suuren killan jäseniksi. Veljeskunta on ainutlaatuinen kauppaseuran ja puolustusliiton yhdistelmä. 
Legendan mukaan veljeskunta sai alkunsa ryhmästä ulkomaisia kauppiaita, jotka osallistuivat Tallinnan eli Räävelin puolustamiseen Yrjönyön kapinan aikana. Ensimmäinen kirjoitettu maininta veljeskunnasta on vuodelta 1400.
Mustapäät toimivat myös Riiassa, joka oli Liivinmaan keskeinen kaupunki. Riian veljeskunnan talo "Melngalvju nams" mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 1334. 
Osana toimintaansa veljeskunta varusti ratsumiesyksikön suojelemaan kaupunkeja hyökkäyksiltä. Toiminnan merkitys väheni suuren Pohjan sodan jälkeen, jolloin Liivinmaasta tuli osa Venäjää. Myöhemmin veljeskunta keskittyi hyväntekeväisyyteen sekä juhlien ja konserttien järjestämiseen ja kokosi taideaarteita.
Shanghai Noon

Shanghai Noon on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut western-komedia, jonka pääosia esittävät Jackie Chan ja Owen Wilson.
Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 10. marraskuuta 2000.
Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuva-arvosteluja kokoavan Metacritic-sivuston mukaan elokuva sai kriitikoilta keskimäärin arvosanan 77/100. Esimerkiksi "Washington Postin" kriitikko Desson Howe piti elokuvan juonta "lapsellisen yksinkertaisena", mutta samaan aikaan todella hauskana. Howe kehui erityisesti Jackie Chanin ja Owen Wilsonin roolisuorituksia elokuvassa.
Four Sticks

 Four Sticks on rockyhtye Led Zeppelinin kappale vuoden 1971 albumilta "Led Zeppelin IV". Se on albumin kuudes raita ja se julkaistiin myös singlen ”Rock and Roll” B-puolena.
Kuvaus.
Kappaleen nimi juontuu siitä, että kappaleessa soitetaan rumpuja neljällä kapulalla. Kappale alkaa kitarariffillä. Kertosäkeessä soitetaan akustista kitaraa.
Fernando Meirelles

Fernando Meirelles (s. 9. marraskuuta 1955 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat "Jumalan kaupunki" (2002) ja "Uskollinen puutarhuri" (2005).
Meirelles oli vuonna 2004 ehdolla Oscar-palkinnon ja vuonna 2006 Golden Globen saajaksi. 
Vuonna 2008 sai ensi-iltansa Meirellesin ohjaama José Saramagon romaaniin "Kertomus sokeudesta" perustuva "Blindness".
Vladimir Vohmjanin

Vladimir Anatoljevitš Vohmjanin (, s. 27. tammikuuta 1962 Temirtaw) on kazakstanilainen ampuja. Hän on saavuttanut olympiapronssia 25 metrin olympiapistoolista Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostaman yhdistyneen joukkueen edustajana Barcelonassa 1992 sekä Kazakstanin edustajana Atlantassa 1996. Vohmjanin osallistui 25 metrin olympiapistooliin myös Soulin olympialaisissa 1988 ja Sydneyn olympialaisissa 2000, mutta ei sijoittunut niissä mitalisijoille.
Vohmjanin edustaa Alma-Atan Dynamoa.
Willen Dick

Wilhelm Josef ”Willen” Dick, myös ”Willi” tai ”Willy” (10. syyskuuta 1897 Vejprty, Itävalta-Unkari – 1980 Wermelskirchen, Länsi-Saksa) oli tšekkoslovakialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1920-luvulla.
Dick voitti kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen mäkihypyssä: kultaa vuonna 1925 ja hopeaa vuonna 1927. Vuoden 1926 maailmanmestaruuskilpailuissa hän edusti Saksaa nimellä Wilhelm Dick.