tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pohjois-Satakunta

Pohjois-Satakunta oli Ikaalisiin ja Jämijärvelle levinnyt paikallislehti. Se ilmestyi kaksi kertaa viikossa, tiistaisin ja torstaisin eurotabloid-kokoisena. Lisäksi ajoittain painettiin erikoisnumeroita joita myytiin lähipaikkakunnilla. Lehden keskimääräinen levikki oli 4464 kpl (LT 2014).
Toimitus.
Päätoimittaja, toimitusjohtaja (yhteinen Hämeenkyrön Sanomien kanssa): Katri Linnikko, edeltäjä Kari Mäkelä&lt;br&gt;Toimittajat: Terhi Palonen, Päivi Seppälä ja Liisa Raipala&lt;br&gt;
Historia.
Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
oli neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaettiin myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.
Vuonna 2012 Seutulehti UutisOiva korvasi Pohjois-Satakunnan ja Hämeenkyrön Sanomien torstainumerot.
Finna-palvelun mukaan lehti ilmestyi vuosina 1934–2016.
Erikoispainokset.
Ikaalisten Seudun Matkailulehti 
ilmestyi kolme kertaa vuodessa tammikuussa, toukokuun lopussa ja syyskuussa. Se kertoi elävästi monista
mahdollisuuksista viettää elämysrikasta ja
rentouttavaa lomaa Ikaalisten seudulla tai
piipahtaa katkaisemaan muuten vain työn
aherrusta. Matkailulehti oli luettavissa näköispainoksena
sähköisesti.
Nuorten toimitus.
Kesäisin Pohjois-Satakunnassa toimi Nuorten toimitus, jossa kesätyöntekijät toimivat kesätoimittajina lehdessä. Työjakso oli kaksi palkallista viikkoa joiden saldo oli yhteensä 280 euroa.
Reino Tolvanen

Reino Alfred Tolvanen (31. heinäkuuta 1920 Viipuri – 21. marraskuuta 1974 Pretoria, Etelä-Afrikka) oli suomalainen amatöörinäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Edvin Laineen elokuvasta "Tuntematon sotilas", jossa hän näytteli karjalaismies Antero Rokkaa. Sota-aikana Tolvanen oli itse palvellut ilmavoimissa Bristol Blenheim -pommikoneissa tähystäjäupseerina. Sotilasarvoltaan Tolvanen oli vänrikki.
Tolvasen lisäksi Rokan rooliin oli ehdolla ammattinäyttelijöitä, kuten Spede Pasanen, Uljas Kandolin ja Heimo Lepistö. Tolvasen etu oli kuitenkin se, että hän oli hakijoista ainoa, joka osasi Karjalan murretta.
Vuonna 1957 Tolvanen teki avustajan roolin komediaelokuvassa "Rakas varkaani". Hän muutti vuonna 1959 Kaija-vaimonsa kanssa Australiaan, jossa hän työskenteli Wollongongin terästehtaan varastokirjurina. Australiassa Tolvasille syntyi kolme poikaa. Vuonna 1970 perhe muutti Etelä-Afrikkaan, jossa Tolvanen sai työn maataloushallituksessa maatalouskirjanpitotutkimuksen tutkimus- ja julkaisupäällikkönä. 
Reino Tolvanen kuoli aivoverenvuotoon Pretoriassa. Hänet on haudattu Lepolan hautausmaalle Lappeenrantaan.. Hän oli ammatiltaan agronomi.
Viinikkala

Viinikkala () on kaupunginosa Vantaalla, Vantaanjoen itäpuolella ja Helsinki-Vantaan lentoaseman länsipuolella. 
Kaupunginosa sijaitsee pääosin Kehä III:n pohjoispuolella ja lukeutuu suurelta osin lentoaseman melualueisiin. Kaupunginosassa, lähinnä sen hiljaisimmassa eteläosassa, asuu noin 80 henkeä. Työllistäjänä Viinikkala on merkittävä: työpaikkoja se tarjoaa yli 5 000:lle (2016).
Liikenne.
Kehä-III kulkee kaupunginosan läpi. Kehärata ylittää Vantaajoen Viinikkalan alueella, mutta rautatieasemaa varten on tehty ainoastaan varaus.
Luonto.
Viinikkalan länsiosa kuuluu "Vantaanjokilaakson maisemansuojelualue"eseen. Viinikan alueen pohjoislaidalla "Viinikanmetsän" maisemissa on reheviä, kasvistoltaan merkittäviä lehtoja. Siellä kasvaa muun muassa lehmuksia, raitoja, vaahteroita, pähkinäpensasta, lehtosinijuurta, lehtokieloa, lehtoimikkää, mustakonnanmarjaa ja metsäorvokkia.
Uudenmaan historiassa merkittävä, jo kivikautisena asuinpaikkana tunnettu Vantaankoski on itärannaltaan Viinikkalaa. Kaupunginosa on saanut nimensä Viinikkalan kylästä, joka sijaitsee Kuninkaantien pohjoispuolella lähellä koskea. Kylän nimi on ollut keskiajalla saksalaista alkuperää oleva Vinitteby ja se on mainittu veroluetteloissa ensimmäisen kerran 1544.
Yrityksiä ja alueen työnantajia.
Padotun kosken partaalla, vielä 1960-luvulla teollisuustoiminnassa olleen Dahlforsin viilatehtaassa toimii nykyään 135-paikkainen tilausravintola ja ohjelmapalveluyritys. Sen vieressä, entisen ruotsinkielisen kansakoulun tiloissa sijaitsee yrityksen tilausravintola (Kuninkaan Kartano).
Suurin osa alueen työpaikoista löytyy Kehä III:n ääreltä Tuupakan teollisuusalueelta. Hyvien liikenneyhteyksien äärelle on hakeutunut useita logistiikka-alan yrityksiä, tukkukauppoja sekä korkeaa teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä. Merkittäviä toimijoita ovat myös muun muassa Postin, DHL:n, DB Schenkerin ja Hobby Hallin logistiikkakeskukset.
Alueella toimii Turvalaaksona turvallisuusalan yrityspuisto, jossa Gemalto Oy:n ja Suomen pankin toimintojen ohella on usean museon kokoelmien säilytystiloja. Turvallisuusalan yrityksistä Avarn Security Finlandilla ja Loomis Suomella on toimintaa Turvalaaksossa. Läheisyydestä löytyy esimerkiksi Forsmanin teetalo.
Kaikkien pyhien kirkko (Viipuri)

Kaikkien pyhien kirkko oli ortodoksinen kirkko Viipurissa Ristimäen kaupunginosassa sijainneella Ristimäen hautausmaalla. Se palveli hautausmaakirkkona. 
Rakentaminen.
Kaikkien pyhien kirkon suunnittelivat arkkitehdit Nikodim Nikulin ja Uno Ullberg. Kirkko rakennettiin tiilistä ja rapattiin vaaleaksi. Kirkon rakentamisen rahoitti kauppaneuvos F. I. Sergejeff. Viipurin hiippakunnan piispa Aleksanteri vihki kirkon käyttöön vuonna 1936.
Ulkoasu ja sisustus.
Tyyliltään kirkko edusti muinaisvenäläistä Novgorodin-Pihkovan alueen tyyliä. Malliltaan kirkko oli kuutio, jonka alttarin puoleisessa päässä oli puolipyöreä apsis ja vastakkaisella seinällä nelikulmainen sisäänkäynti. Kirkkosalin katon keskellä oli yksi iso sipulikupoli, jonka räystästä kiersi kaariaiheinen koristemuuraus. Kirkko muistutti paljon Vammelsuun kirkkoa Uudellakirkolla. 
Kaikkien pyhien kirkon ikonostaasi ja muu sisustus olivat peräisin vuonna 1924 lakkautetusta Viipurin Havin kirkosta. Kirkon pinta-ala oli 300 m².
Kohtalo.
Kaikkien pyhien kirkko raunioitui pahoin talvisodassa. Takaisinvaltauksen jälkeen vuosina 1942-1943 suunniteltiin tiilisen rukoushuoneen rakentamista kirkon rauioita hyväksi käyttäen, mutta alueluovutukset jättivät suunnitelman toteuttamatta. 
Ristimäen aikaisempi kirkko.
Ristimäen hautausmaalla oli ollut ortodoksikirkko jo ennen Kaikkien pyhien kirkon rakentamista. Viipurin pääkirkkoa korjattiin vuosina 1863-1866 ja korjaustöiden ajaksi rakennettiin väliaikainen puukirkko, joka korjaustöiden valmistuttua siirrettiin Ristimäen hautausmaalle. Kirkko vihittiin Jumalanäiti Kaikkien murheellisten ilo-ikonille. Tämä kirkko ryöstettiin ja poltettiin vuonna 1917. Lisäksi vuonna 1918 Ristimäen hautausmaalle valmistui hirsinen Kaikkien pyhien muistolle pyhitetty rukoushuone.
Mpule Kwelagobe

Mpule Keneilwe Kwelagobe (s. 14. marraskuuta 1979 Gaborone) on botswanalainen nainen, joka valittiin vuonna 1999 Miss Universumiksi. Hän oli myös Miss Botswana 1997. 
Kwelagobe syntyi Gaboronessa ja muutti vuonna 1997 Lobatseen. Samana vuonna hän osallistui Miss World -kilpailuun, mutta ei voittanut. Vuonna 1999 hänestä tuli ensimmäinen Botswanan edustaja Miss Universumissa koko kilpailun historian aikana. Kwelagobe harrastaa urheilua ja musiikkia.
Kaikkien pyhien kirkko

Kaikkien pyhien kirkko voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkorakennuksiin:
Suomessa.
Suomessa ja luovutetuilla alueilla on tai on ollut useita Kaikkien pyhien kirkkoja:
Natalie Glebova

Natalie Glebova, syntyjään Natalja Vladimirovna Glebova (, s. 11. marraskuuta 1981 Tuapse, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on kanadalainen malli, joka voitti Miss Universum -kilpailun vuonna 2005. 
Glebova syntyi Tuapsen kaupungissa Venäjällä, mutta muutti 12-vuotiaana perheineen Torontoon. Hänestä tuli vuonna 2005 Karen Baldwinin jälkeen toinen Miss Universumiksi valittu kanadalainen. Hän soittaa myös pianoa.
Glebova oli marraskuusta 2007 naimisissa thaimaalaisen tennispelaajan Paradorn Srichaphanin kanssa. Heidän erostaan ilmoitettiin vuonna 2011. Vuonna 2008 hän kilpaili Pailin Rungratanasunthornin kanssa "The Amazing Race Asian" kolmannella tuotantokaudella.
Kim Liljeqvist

Kim Liljeqvist (s. 27. huhtikuuta 1978 Kotka) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Liljeqvist on edustanut Pyhtään Jalkapalloklubia, Peli-Karhuja, Kotkan Työväen Palloilijoita, FC KooTeePeetä, Kotkan Reipasta ja Kotkan Työväen Palloilijoita. Liljeqvist siirtyi keväällä 2006 määräaikaisella pelaajasiirrolla Vitosen Kotkan Reippaaseen. Edustusoikeus palautui kauden lopulla FC KooTeePeelle, jota Liljeqvist edusti Veikkausliigan kauden 2006 kahdella viimeisellä kierroksella. Veikkausliigassa hän on pelannut 110 ottelua ja tehnyt 27 maalia.
Ammatiltaan Liljeqvist on poliisi.
Tyynykirja

Tyynykirja tai "päänaluskirja" on kirja, jota pidetään nimensä mukaisesti tyynyn alla. Kyseessä on japanilainen perinne, jonka merkitys on muuttunut vuosisatojen kuluessa.
Keskiajalla se oli muisti- tai päiväkirja, jota säilytettiin laatikkomaisen niskatuen sisällä. Päänaluskirjan tyylinimitys on "suihutsu" "siveltimen työtä", ja se tarkoittaa satunnaisia merkintöjä ja mietelmiä.
Myöhäisempi merkitys on eroottisten ohjeiden opas, joka annettiin morsiamelle, opastamaan häntä hääyön tapahtumista ja aviomiehen miellyttämisestä. 
Kuuluisin nykyaikaan säilynyt tyynykirja on keisarinna Fujiwara-no-Sadakon hovinaisen Sei Shōnagonin muistikirja.
Lara Dutta

Lara Dutta (s. 16. huhtikuuta 1978 Ghaziabad, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, malli ja Miss Universum vuodelta 2000. 
Dutta muutti perheensä kanssa Ghaziabadista Bangaloreen vuonna 1981. Hän opiskeli taloustieteitä. Hän voitti Gladrags Megamodel -kilpailun vuonna 1995 ja Miss Intercontinental -kilpailun vuonna 1997. Dutta kruunattiin Miss Intiaksi vuonna 2000, minkä jälkeen hän voitti Miss Universum -kilpailun toisena intialaisena. Voitettuaan Miss Universum -tittelin hänestä tuli UNFPA:n hyvän tahdon lähettiläs. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli romanttinen musikaali "Andaaz" vuonna 2003 ja hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Tulevina vuosina hänen menestyselokuviinsa kuuluivat "Masti" (2004), "No Entry" (2005), "Bhagam Bhag" (2006), "Partner" (2007), "Housefull" (2010) ja "Don 2" (2011).
Yksityiselämä.
Lara Dutta kihlautui intialaisen tennispelaajan Mahesh Bhupathin kanssa syyskuussa 2010. Heidät vihittiin siviiliseremoniassa 16. helmikuuta 2011, mitä seurasi kristillinen seremonia Goassa 19. helmikuuta 2011. Dutta vahvisti huhut raskaudestaan 1. elokuuta 2011. Hän synnytti tammikuussa 2012 tyttären.
Bülent Ecevit

Bülent Ecevit (28. toukokuuta 1925 Istanbul – 5. marraskuuta 2006) oli turkkilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä neljään otteeseen neljän vuosikymmenen aikana. 
Ecevit pääsi Turkin parlamenttiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1957. Vuonna 1974 hän nousi tasavaltalaisen kansanpuolueen johtoon ja pääministeriksi koalitiohallitukseen, joka muistetaan vuoden 1974 Kyproksen kriisistä – hallitus määräsi sotilaallisen operaation estämään Kreikan tukemaa vallankaappausta Kyproksella. Tapahtumat johtivat Kyproksen saaren kahtiajakoon.
Ecevitin muut hallituskaudet olivat vuosina 1974, 1977, 1978–1979 ja 1999–2002. Vuonna 2002 hän oli jo silminnähden hauras eikä onnistunut viemään puoluettaan kansalliskokoukseen. Ecevit jättäytyi pois päivänpolitiikasta vuonna 2004.
Ecevit opiskeli muun muassa sanskritin, bengalin ja englannin kieltä Lontoon yliopistossa ja käänsi Rabindranath Tagoren, T. S. Eliotin ja Bernard Lewisin runoutta turkiksi. Hän toimi ennen politiikkaan ryhtymistään toimittajana ja kääntäjänä. Hänellä ei ollut yliopistotutkintoa, minkä takia hän ei voinut asettua presidenttiehdokkaaksi.
Ecevitiä on luonnehdittu yhdeksi Turkin politiikan merkittävimmistä hahmoista 1900-luvulla. Kulturellina persoonana hän vei maata kohti Eurooppaa. Kyproksen kriisin vuoksi hänen jälkimaineensa on kuitenkin ristiriitainen.
Ecevitin puoliso oli vuodesta 1946 lähtien hänen opiskelutoverinsa kuvataiteilija Rahşan Ecevit, joka johti parin vuoden ajan vuonna 1985 perustettua Demokraattista vasemmistopuoluetta.
’Se’ toisesta maailmasta

’Se’ toisesta maailmasta () on vuonna 1951 valmistunut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva. Elokuvan ohjasivat Christian Nyby ja Howard Hawks, ja se perustuu John W. Campbellin vuonna 1938 julkaistuun novelliin ”Olento” (”Who Goes There?”). Elokuvan tunnetuin repliikki on lehtimies Scottyn loppukehotus ”Tarkkailkaa taivasta!” (”Watch the Skies!”)
John Carpenter ohjasi aiheesta alkuperäistarinalle huomattavasti uskollisemman uudelleenfilmatisoinnin nimellä "The Thing – ”se” jostakin" vuonna 1982. 
Juoni.
Elokuva sijoittuu Pohjoisnavalle vuonna 1949. Tutkimusaseman miehistö havaitsee jäätikölle syöksyvän tunnistamattoman esineen. Kun miehistö yhdessä paikalle lähetettyjen sotilaiden kanssa löytää esineen jäästä, he tajuavat sen olevan avaruusalus. Retkikunta yrittää räjäyttää aluksen jäästä esiin, mutta räjähdys tuhoaa aluksen. 
He löytävät kuitenkin jäätyneen avaruusolennon ruumiin ja tuovat sen jääkimpaleen sisällä tutkimusasemalle, missä jää olennon ympäriltä kuitenkin epähuomiossa sulaa. Tällöin hirviö herää eloon ja karkaa lumimyrskyyn. Koirat hyökkäävät olennon kimppuun ja purevat poikki sen toisen käden. Tiedemiehet tutkivat kättä, joka lämmettyään herää henkiin. He toteavat olennon olevan eräänlainen kasvi, joka käyttää verta ravinnokseen.
Tiedemiesten ja sotilaiden välille syntyy erimielisyys siitä, tulisiko olento yrittää tuhota. Sitä ei voi tappaa tavallisilla aseilla ja se kykenee kasvattamaan menetetyn kädenkin tilalle uuden. Tutkimusasemalle toistuvasti hyökkäilevä olento yritetään polttaa paloöljyllä, mutta se onnistuu pakenemaan. Se imee veren kuiviin kahdesta tiedemiehestä ja haavoittaa vielä kahta muuta. Lopulta ihmiset onnistuvat rakentamaan olennolle ansan ja tuhoavat sen sähköllä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan alkuperäisen hiostavan kauhutunnelman olevan yhä omaa luokkaansa ja antaa elokuvalle täydet viisi tähteä.
Fatty

Fatty tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Katso myös.
Fattyyn liittyvät myös seuraavat:
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Amiensissa, Ranskassa (ryhmä A) 24.–30. huhtikuuta 2006 ja Tallinnassa, Virossa (ryhmä B) 23.–29. huhtikuuta 2006. Ryhmien voittajat, edellisvuonna 1. divisioonaan pudonneet Saksa ja Itävalta, nousivat jääkiekon MM-kisoihin vuodeksi 2007. Ryhmien viimeiset, Kroatia ja Israel, putosivat 2. divisioonaan.
B-ryhmässä Liettua juhli historiansa ensimmäistä maaotteluvoittoa Puolasta numeroin 2-1. NHL-pelaajat Mariusz Czerkawski, Marco Sturm ja Reinhard Divis edustivat maajoukkueitaan turnauksessa, samoin kuin SM-liigassakin nähdyt itävaltalaispelaajat Bernd Brückler ja Oliver Setzinger.
Aspö (Korppoo)

Aspö (nimen suomenkielinen muoto Haapasaari harvoin käytössä) on kylä samannimisellä saarella Paraisten kaupungissa, entisen Korppoon kunnan alueella Turunmaan saaristossa.
Aspön kylä on osa Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi valtakunnalliseksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää Länsi-Turunmaan ulkosaariston kyläasautusta ja on tunnettu kauniista valkoisesta kalkkikivikirkostaan, jossa on punainen tiilikatto. Kirkko rakennettiin vuosina 1955–1956. Sitä ennen paikalla on ollut kirkko jo keskiajalta asti. Nykyistä edeltänyt, vuonna 1905 rakennettu kirkko tuhoutui rajuilman kourissa 1949.
1910-luvulla venäläiset pitivät saarella vartioasemaa. 1940-luvulla se oli sukellusveneiden satamapaikka.
Saareen liikennöi Nauvon Pärnäisistä yhteysalus M/S Utö.
Elephunk

Elephunk on The Black Eyed Peasin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2004. Sen myötä yhtye teki kansainvälisen läpimurtonsa, ja se vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa "The Black Eyed Peas". Lisäksi yhtyeeseen liittyi uusi naislaulaja, Fergie, entisen taustalaulajan, Kim Hillin, tilalle. Yhtyeen musiikki muuttui hieman dance-tyyppisemmäksi, mutta säilytti The Black Eyed Peasille tyypillisen funkahtavan tyylin tehdä hip hopia. Aiempien levyjen tapaan myös "Elephunkilla" esiintyi muita artisteja: Papa Roach kappaleella ”Anxiety” ja Justin Timberlake kappaleella ”Where Is the Love?”. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 8,5 miljoonaa kappaletta.
Kappaleista ”Where Is the Love?”, ”Shut Up”, ”Hey Mama”, ”The Apl Song” ja ”Let’s Get It Started” kuvattiin musiikkivideot.
Miss Maailma

Miss Maailma () on kansainvälinen kauneuskilpailu, jonka perusti Eric Morley Isossa-Britanniassa vuonna 1951. Kilpailu oli alun perin tarkoitus pitää vain kerran, mutta pian siitä päätettiin tehdä jokavuotinen tapahtuma.
Suomesta Miss Maailma -kisoihin on perinteisesti lähetetty Miss Suomi -kilpailun toinen perintöprinsessa.
Radio SUN

Radio SUN on Pirkanmaalla, Pohjois-Satakunnassa ja Kanta-Hämeen pohjoisosissa toimiva radiokanava, joka tunnettiin aikaisemmin nimellä Radio Satahäme. Radio Satahäme aloitti toimintansa Ikaalisissa vuonna 1985. Aseman nimi muuttui ensin Sun FM:ksi, kun Pohjois-Satakunnan Viestintä Oy aloitti radiotoiminnan Pirkanmaan ja Sata-Hämeen alueilla Sun FM -brändin alla 28. tammikuuta 2005. Vuonna 2006 radion nimeä tarkennettiin nykyiseen muotoonsa (Radio SUN). Radio laajensi kuuluvuusalueensa Valkeakosken seudulle vuoden 2007 alussa.
Radio SUN soittaa kotimaista iskelmää ja poppia ja jonkin verran kansainvälisiä kappaleita. Kanavalla on 49 000 viikoittaista kuulijaa
Radio SUN on osa Pirmediat-mediaryhmää.
Historiaa.
Radio Satahäme toimi vuosina 1985–1990 taajuudella 92,9 MHz ja vuosina 1990–1992 taajuudella 98,0 MHz. Radioasema aloitti paikallisradioiden ensimmäisessä aallossa 2. joulukuuta 1985.
Urpo ja Turpo

Urpo ja Turpo ovat Hannele Huovin kirjoittamassa lastenkirjasarjassa esiintyvät leikkikarhut.
Urpo on harmaa ja töpöhäntäinen ja pitää kukkasista. Turpo on pieni ja punainen, hurjapäinen seikkailija. Karhut asuvat vihreän talon yläkerrassa lastenhuoneessa. Samassa talossa asuvat myös vanhemmat sekä Poika, Tyttö ja Vauva. Karhujen nimet ovat lähtöisin Hannele Huovin pojan Kuisman leikkikarhuista, joiden nimiksi poika ilmoitti Urpo ja Turpo. Nämä kaksi Yle TV1:n Veturi-ohjelmassa vuonna 2000, Yle TV2:ssa 2005 ja 2009 sekä Pikku Kakkosessa esiintyneet leikkikarhut ovat tallessa Hannele Huovin työhuoneessa.
Ensimmäinen Urpo ja Turpo -kirja ilmestyi 1987. Kirjan kuvitti Jukka Lemmetty. Karhuista on tehty myös nukkeanimaatio televisioon. Ensimmäinen Urpo ja Turpo -teatteriesitys oli vuonna 1994 Teatteri Eurooppa 4:n lavalla. Sen jälkeen karhut ovat esiintyneet Vaasan kaupunginteatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa ja Kouvolan teatterissa. Urpo ja Turpo olivat pääosassa myös joulun alla 2005 lähetetyssä radiosarjassa, joiden tekstien pohjalta syntyi myöhemmin teos "Urpon ja Turpon joulu" 2006.
Urpo ja Turpo -kirjojen keskeinen elementti on huumori, joka näyttäytyy lapsille ja aikuisille hieman erilaisessa valossa. Karhuhahmot tutkivat maailmaa lastenhuoneesta käsin ja näkevät arkipäiväiset elementit uudessa, jopa filosofisessa valossa. Niinpä karhut tekevät mäyräkoirasta laivan ja ihmettelevät joulukiireiden alla, kuinka hermon voi menettää.
Urpo ja Turpo -kirjoja on käännetty ainakin ruotsiksi ja viroksi.
Liisa Helminen on tehnyt Urposta ja Turposta 1996–1997 kolmetoistaosaisen lyhytanimaatiosarjan, joka on toteutettu nukkeanimaationa. Sarjassa Urpon ääninäyttelijänä on Seppo Pääkkönen ja Turpon Antti Pääkkönen, jotka ovat veljeksiä. Hannele Huovi kirjoitti itse sarjaan tunnuslaulun, jonka esittää Sonja Lumme.
Vuonna 2018 tui ensi-iltaan Helmisen ohjaama elokuva "Urpo ja Turpo johtolangan jäljillä".
Olivia Wilde

Olivia Wilde (oik. Olivia Jane Cockburn, s. 10. maaliskuuta 1984 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän aloitti näyttelemisen 2000-luvun alussa ja on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "O.C.", "Donnellyn mafiaveljet" ja "House" sekä elokuvissa "Turistas" (2006), "" (2010), "The Next Three Days" (2010), "Cowboys &amp; Aliens" (2011), "The Change-Up" (2011), "In Time" (2011), "Her" (2013) ja "Rush" (2013). Hän valitsi taiteilijanimensä kirjailija Oscar Wilden innoittamana.
Wilden esikoisohjaus, komediaelokuva "Booksmart", sai ensi-iltansa vuonna 2019 ja se sai positiivisen vastaanoton. Hänen seuraava ohjaus, trilleri "Don’t Worry Darling" sai ensi-iltansa vuonna 2022.
Yksityiselämä.
Vuonna 2003 Wilde meni naimisiin italialaisen elokuvantekijä-muusikon, aristokraattisen Ruspolin perheenjäsenen, "Don" Tao Ruspolin kanssa. He erosivat vuonna 2011.
Vuosina 2013–2020 Wilde oli kihloissa näyttelijä Jason Sudeikisin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2014 ja 2016).
Kari Martikainen

Kari Martikainen (s. 15. syyskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen valmennuspäällikkö ja jääkiekkopuolustaja. Martikainen on jääkiekon MM-hopeamitalisti vuodelta 1999.
Pelaajana.
Martikainen aloitti SM-liiga-uransa melko vanhana. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä 23-vuotiaana Jokereissa. Hän oli yksi joukkueen puolustavista tukipilareista 1990-luvun alkuvuosina, ja voitettuaan liigamestaruuden kolme kertaa hän muutti Sveitsin liigaan, missä hän pelasi SC Rapperswil-Jonassa ja ZSC Lionsissa. Vuonna 2004 Martikainen palasi Jokereihin kahdeksi kaudeksi. Viimeisen kautensa SM-liigassa hän pelasi 2006–2007 Rauman Lukossa.
Peliuran jälkeen.
Kesällä 2010 Martikainen valittiin Jokereiden valmennuspäälliköksi. Aikaisemmin hän oli toiminut valmentajana Kiekko-Vantaassa ja valmennuspäällikkönä Etelä-Vantaan Urheilijoissa. Kaudella 2021–2022 Martikainen toimi Joensuun Kiekko-Poikien päävalmentajana. Seuraavalla kaudella Martikainen toimi Mestis-seura Imatran Ketterän päävalmentajana ja kaudella 2024–2025 Helsingin Jokereiden apuvalmentajana.
Jordy

Jordy Lemoine (s. 14. tammikuuta 1988, Caen) on ranskalainen laulaja. Hänestä on maininta Guinnessin ennätyskirjassa "nuorimpana soolorap-artistina". Hänen syyskuussa 1993 tekemäänsä singleä "Dur dur d'être bébé" myytiin Ranskassa yli kaksi miljoonaa kappaletta. Myöhemmin kappale nousi Yhdysvaltain hittilistalla sijalle 58. Suomessakin Jordyn hitti nousi singlelistan viidenneksi.
Vuonna 1994 Jordyn esiintyminen Ranskan televisiossa ja radiossa kiellettiin, koska epäiltiin, että hänen vanhempansa, radiotoimittaja Patricia ja levytuottaja Claude Lemoine, yrittivät vain käyttää häntä hyväkseen. Jordy oli poissa julkisuudesta yli kymmenen vuotta. Vuonna 2005 hän kuitenkin esiintyi ranskalaisessa tosi-TV-ohjelmassa "La Ferme Célébrités" ja voitti sen.
Antonov An-72

Antonov An-72 (Nato:”Coaler” IATA:”AN7” ICAO:”AN72”) on neuvostoliittolainen STOL-kuljetuslentokone, jota on varusteltu meri- ja tutkavalvontalentokoneiksi. Antonov An-72:sta on olemassa eri versioita. Antonov An-72S on tärkeiden henkilöiden kuljettamiseksi varusteltu matkustajakone ja Antonov An-72P on merivalvontakone.
Antonov An-72:n rinnalla on valmistettu myös Antonov An-74:ää, jota voidaan käyttää äärimmäisen kylmissä ilmasto-oloissa pohjoisessa.
Suomessa Soder Aviation yritti järjestää Virossa rekisteröidyllä Antonov An-72-100 (ES-NOG) -lentokoneella 2006 edullisia matkoja Helsingistä Kittilään laskettelukeskuksia varten, mutta ilmailuhallitus ei lopuksi myöntänytkään lupaa. Antonov An-72-100 on siviilikäyttöön sertifioitu, mutta se ei ole matkustajakonemalli Antonov An-72S:n tapaan.
Monkey Business (albumi)

Monkey Business on The Black Eyed Peasin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2005. Aiemmat levyt ovat olleet will.i.amin tuottamia, mutta Monkey Businessin myötä hänen avukseen tuli Timbaland, joka tunnetaan esimerkiksi Missy Elliottin taustavaikuttajana. Monkey Business jatkaa samalla linjalla kuin aiempi albumi Elephunk: funkahtavaa hip hopia maustettuna dance-vaikutteilla. Kuten aiemminkin, The Black Eyed Peas on saanut tällekin albumilleen mukaan kuuluisia artisteja: Justin Timberlake laulaa kappaleella "My Style", James Brown kappaleella "They Don't Want Music" ja Sting kappaleella "Union". Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti 10 miljoonaa kappaletta.
Kappaleista ”Don’t Phunk with My Heart”, ”Don’t Lie”, ”My Humps”, ”Pump It” ja ”Like That” kuvattiin musiikkivideot.
Duel of the Fates

”Duel of the Fates” on John Williamsin "Tähtien sota" -sarjaa varten säveltämä kappale.
Kappaletta soitetaan ensisijaisesti ' -elokuvassa kohtauksessa, jossa Qui-Gon Jinn, Obi-Wan Kenobi ja Darth Maul taistelevat. Se on lisätty ' kohtaukseen, jossa Anakin Skywalker etsii kaapattua äitiään Tatooinella, ja pätkiä soi myös "" Yodan ja Palpatinen taistelun ja yhtäaikaisessa Obi-Wanin ja Anakinin taistelussa.
Se esiintyy myös muutamissa peleissä, kuten "ssa" ja "Battlefrontissa", sekä "Kloonisodat"-piirretyssä. ”Duel of the Fates” on "Tähtien sota" -sarjassa sikäli epätavallinen kappale, että se ei edusta mitään tiettyä hahmoa, paikkaa tai ryhmää, vaan ainoastaan hyvän ja pahan taistelua. Se on myös yksi suosituimpia Tähtien sota -kappaleita.
Klaus-Peter Hildenbrand

Klaus-Peter Hildenbrand (s. 11. syyskuuta 1952, Dörrebach) on saksalainen entinen kestävyysjuoksija.
Hildenbrandin suurin saavutus on olympiapronssi Montrealin olympialaisten 5 000 metrin juoksussa. 181-senttinen ja kilpailuvuosinaan 70-kiloinen Hildenbrand voitti urallaan 5 000 metrin Länsi-Saksan mestaruuden vuosina 1975 ja 1976 ja 10 000 metrin juoksun Länsi-Saksan mestaruuden vuonna 1976. Lisäksi hän voitti pronssia 5 000 metrillä 1973 ja 1980 sekä 10 000 metrillä vuonna 1980. 
Hildenbrandin ennätys 3 000 metrin juoksussa on 1. toukokuuta 1976 Kölnissä juostu 7.47,8, jolla hän on Saksan tilastossa seitsemästoista. 5 000 metrillä hänen ennätyksensä on 5. heinäkuuta 1976 Tukholmassa juostu 13.13,69, jolla hän on Saksan tilastossa kuudentena. 10 000 metrillä hänen ennätyksensä on 24. toukokuuta 1980 Göttingenissä juostu 28.20,8, jolla hän on Saksan tilastossa kolmaskymmenes.
Harkovan lentokonetehdas

Harkovan lentokonetehdas eli H’DAVP (, (, aiemmin HAPO (ХАПО) tai tehdas №135) on Harkovassa toimiva ukrainalainen lentokonetehdas. Se on valmistanut ja valmistaa Antonovin suunnittelemia lentokonetyyppejä.
Tehdas perustettiin 1926 Konstantin Kalininin suunnittelutoimistona, ja se toimi eri nimillä Neuvostoliiton aikana. 
Lentokonetehtaan yhteydessä toimii museo. Lentokonetehtaan hallinnassa on myös 1,8 kilometrin kiitotiellä varustettu Harkovan pohjoinen lentoasema (; ICAO: UKHV).
Lauri Riikonen

Lauri Riikonen (31. joulukuuta 1900 Pielisjärvi – 24. kesäkuuta 1973 Lieksa) oli suomalainen varatuomari ja maaherra, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1945–1950 ja ministerinä Kekkosen I hallituksessa. Hänelle kertyi ministeripäiviä 198 päivää: 17.3.1950–30.9.1950 sisäasiainministerinä ja kahdeksan päivää (24.3.1950–31.3.1950) kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä.
Varatuomarin arvon Riikonen sai 1930. Hän toimi muun muassa Viipurin hovioikeuden ylimpänä virkamiehenä 1930–1932 ja Pielisjärven säästöpankin johtajana 1933–1947. Hän avioitui 1934 Meri Ailin (o.s. Ravantti) kanssa. 
Hän oli myös eduskunnan valitsema Sotasyyllisyysoikeuden jäsen ja yksi neljästä, jotka loppuun asti äänestivät kaikkien syytettyjen vapauttamisen puolesta.
Riikonen toimi Kuopion läänin maaherrana 1950–1960 ja uuden Pohjois-Karjalan läänin ensimmäisenä maaherrana 1960–1967.
Luettelo Suomen ilmavoimien ilma-aluksista

Luettelo Suomen ilmavoimien ilma-aluksista hankinta-ajankohdan mukaisessa järjestyksessä.
Ennen sotia käytössä olleet lentokoneet.
Ensimmäinen merkintätapa.
Ensimmäisessä merkintätavassa koneiden tunnuksena oli F (= Flygmaskin) sekä numero. Merkinnässä ollut kirjain oli ainoastaan kirjanpidollinen ja sitä ei maalattu lentokoneisiin.
Toinen merkintätapa.
Suomen ilmailuvoimien uudistettu (toinen) merkintätapa otettiin käyttöön 20. kesäkuuta 1918. Merkintätapa koostui koneen tyypin ilmaisevasta kirjaimesta juoksevasta numerosta sekä hankintavuoden kahdesta viimeisestä numerosta. 
Kolmas merkintätapa.
Ilmavoimissa otettiin käyttöön uusi merkintätapa 20. elokuuta 1919 mennessä. Muoto oli paranneltu versio edeltäneestä siten, että siinä ensimmäisenä oli lentohenkilöstön määrän ilmoittanut numero, sitten koneen tyypin kirjaintunnus, hankinta tai valmistusmaan numero sekä kahdella numerolla merkitty koneen yksilöivä juokseva numero.
Neljäs merkintätapa.
Seuraava merkintätapa otettiin käyttöön vuoden 1922 alussa. Sen ensimmäisenä merkkinä oli konetyypin numero sitten hankintavuoden osoittava kirjain ja kolmantena koneen yksilöivä juokseva numero. 
Viides merkintätapa.
Vuonna 1927 siirryttiin konetyypin ilmaisevaan kirjainpariin ja juoksevaan numeroon. Tämä merkintätapa on käytössä yhä edelleen.
Antonov An-74

Antonov An-74 on ukrainalaisen Antonovin alkujaan rahtikuljetuksiin ja polaaritutkimuksen käyttöön suunnittelema lentokone. Se perustuu Antonov An-72 -kuljetuslentokonetyyppiin. Se on tehty kestämään äärimmäisiä ilmasto-olosuhteita, minkä vuoksi sitä käytetään sekä pohjoisilla alueilla Arktiksella ja Antarktiksella. Kone on palvellut myös Saharassa ja Etelä-Afrikassa.
Koneen ensilento oli 29. syyskuuta 1983. Jo ennen sarjavalmistuksen alkua kone saavutti mainetta esimerkiksi evakuoituaan SP-27 pohjoisnapa-aseman jäälautalta hiihtoseurueen käyttäen vain 300 metrin pituista laskeutumisaluetta jäälautalla. Ensimmäinen tuotantosarjan lentokone teki ensilentonsa 3. tammikuuta 1989. Koneen tyyppihyväksyntä annettiin 2. elokuuta 1991. Kuljetuskoneesta on tehty myös matkustajaversio Antonov An-74TK.
Matkustajakonemallin Antonov An-74TK-200 ensilento oli 15. elokuuta 1995 ja konemallin Antonov An-74TK-300 20. huhtikuuta 2001. Antonov An-74TK-200 -lentokoneita myytiin esimerkiksi Iraniin. 
Konetta valmisti Harkovan lentokonetehdas Ukrainan Harkovassa. Se rakensi vuosina 1985-2004 yhteensä 62 Antonov-74 -lentokonetta. Vuosina 2017 ja 2021 on uutisoitu pyrkimyksistä käynnistää Antonov An-74:n tuotanto uudelleen, tarvittaessa konemallia samalla modernisoiden.
Konetyyppi on siviilikäytössä rahti- tai matkustajalentokoneena usealla lentoyhtiöllä muun muassa Yamal Airlinesilla.
Italian Riviera

Italian Riviera (, sanasta "riviera" 'rannikko') on Italian rannikon läntisin osa ja sijaitsee Ligurianmeren ja Välimeren rannikolla.
Rivieran rannikkoalue käsittää Genovan kaupungin itä- ja länsipuolet eli Ligurian hallinnollisen alueen. Alue ulottuu Ranskan rajalta Ventimigliasta ja loppuu Toscanaan. Italian Rivieran vieressä Ranskan puolella on Ranskan Riviera. Molemmat Rivierat ovat hyvin suosittuja matkakohteita.
Jamal (lentoyhtiö)

Jamal () on 1997 perustettu venäläinen lentoyhtiö, jonka päämaja on Salehardissa Länsi-Siperiassa Jamalin Nenetsiassa.
Yhtiö aloitti lentotoiminnan Mil Mi-8 -helikopterilla 10. heinäkuuta 1997. Sillä on sivutoimipisteet Tjumenissa, Tazovskissa ja Tarkosalinskissa sekä edustusto Moskovassa. Yhtiöllä on sekä rahti- että matkustajaliiketoimintaa.
Reittikohteet.
Lokakuussa 2013 Jamal Airlines lensi seuraaviin kohteisiin:
Laivasto.
Toukokuussa 2018 Jamalin laivastoon kuului 39 lentokonetta.
Bergisch Gladbach

Bergisch Gladbach () on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungissa oli 112 712 asukasta vuoden 2022 lopussa. Kaupunkiin kuuluu 25 kaupunginosaa.
Bergisch Gladbachin alueella oli asutusta 1200-luvulla, mutta kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1856. Vuonna 1975 läheinen Bensbergin kaupunki yhdistettiin Bergisch Gladbachiin, jolloin kaupungin asukasluku ylitti satatuhatta.
Portofino

Portofino on Italian Rivieralla, Ligurian hallinnollisella alueella sijaitseva pieni kaupunki. Sen pinta-ala on 2 km² ja asukasluku noin 400. Kaupunki on suosittu matkailukohde, ja sitä usein luonnehditaan yhdeksi kauneimmista kaupungeista Välimeren alueella. Kaupungin alun perin perustivat roomalaiset, jotka nimesivät sen "Portus Delphini"ksi eli "Delfiinien satamaksi". 
Giuseppe Amisanin maalaamia maisemia.
Portofinon symbolisin maalari oli Giuseppe Amisani, jota kutsuttiin “Kuninkaiden maalariksi”, ja Portofino omisti hänelle kävelylenkin merenrannalla, “Amisanin kävelylenkki”. Kun kuljet Bocchen ohi ja seuraat päätietä alas kohti Portofino Marea, tietyn matkan päässä reitiltä voit nähdä marmoriin kaiverretun laatan, jossa lukee: “Täällä maailman kauneus hymyili viimeisen kerran”. Giuseppe Amisani vietti aikaa tällä paikalla vuonna 1941 ja maalasi usein ulkona.
Gin tonic

Gin tonic on alkoholipitoinen juomasekoitus, jonka pääasialliset valmistusaineet ovat gini ja tonic-vesi. Juoma valmistetaan sekoittamalla giniä ja tonic-vettä halutussa suhteessa toisiinsa jääpalojen sekä usein myös sitruunan- tai limetinviipaleen kera.
Historia.
Gin tonic on peräisin brittiläisestä Intiasta, jossa käytettiin 1800-luvulla kiinanpuiden kaarnasta tehtyä kiniiniä sisältävää vettä malarian ehkäisemiseen ja hoitoon. Koska se oli katkeraa ja pahanmakuista, britit lisäsivät kiniiniveteen sokeria, sitruunaa ja giniä maun parantamiseksi. 1870-luvulla Schweppes otti valikoimiinsa kiniiniä sisältävän tonic-veden, jossa oli hiilihappoa. Siitä tuli nopeasti suosittua alueilla, missä tarvittiin kiniinilääkitystä malarian ehkäisemiseen, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa siitä tuli suosittua vasta, kun Schweppes aloitti siellä vuonna 1953 sen valmistamisen. Kun myöhemmin kehitettin parempia lääkkeitä malariaan, jäi tonic-veden lääkinnällinen käyttö pois, mutta sen käyttö juomasekoituksissa jatkuu edelleen.
Bloomberg Businessweek

Bloomberg Businessweek, joka tunnetaan myös nimellä BusinessWeek, on Bloombergin julkaisema talouteen keskittyvä yhdysvaltalainen viikkolehti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1929 Malcolm Muirin ohjauksen alaisena. Muir oli tuohon aikaan kustantaja McGraw-Hillin pääjohtaja.
Lehti on vuodesta 1988 lähtien asettanut paremmuusjärjestykseen Yhdysvaltain liiketaloustieteellisten oppilaitosten MBA eli "Master of Business Administration" -tutkinnot. Ranking-lista on noussut opiskelijoiden ja bisnesmaailman keskuudessa lähes standardiksi. Nykyisin lehti arvioi muidenkin alojen oppilaitoksia kansainvälisesti.
Jetro

Jetro (; myös muodoissa "Jethro" tai "Jitro") on heprealaista alkuperää oleva miehen etunimi. Nimi johtuu "yltäkylläisyyttä" tarkoittavasta heprean sanasta "yitro" (יִתְרוֹ). Nimi juontuu Raamatusta, jossa mainitaan Jetro, midianilainen pappi. Hänen luokseen Mooses Raamatun mukaan asettui asumaan paettuaan Egyptistä, ja hänen tyttärensä kanssa Mooses myös meni naimisiin.
Suomessa nimi Jetro on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu toukokuuhun 2019 mennessä noin 330 henkilölle. Nimeä ei esiinny suomalaisessa nimipäiväkalenterissa.
Adlan Cruz

Adlan Cruz (s. 18. marraskuuta 1968, Puerto Rico) on säveltäjä, tuottaja ja arvostettu yhtenä maailman parhaista konserttipianisteista. Hänen soittamansa musiikki on yhdistelmä poppia, etnoa ja klassista tyyliä. Adlan Cruzin musisointi on innostavaa ja koskettavaa. Hän on konsertoinut monien sinfoniaorkestereiden kanssa sekä toiminut musiikillisena johtajana Billy Grahamille ja Nicky Cruzille, jotka ovat kansainvälisesti tunnettuja kristittyjä vaikuttajia. 
Cruz osoitti lahjakkuutensa jo hyvin nuorena. Hän aloitti pianonsoiton korvakuulolta kolmevuotiaana ja soittotunnit viisivuotiaana. Hänen kehitykseensä vaikutti kaksi huippusoittajaa, Rosita Casanova ja Violeta de la Mata. Hän valmistui yhdestä New Yorkin parhaista musiikkikouluista. Harjoiteltuaan monta yliopistovuotta eri oppilaitoksissa hän alkoi kiertää eri puolilla maailmaa soittaen ja esiintyen.
Cruz matkustaa edelleen eri puolilla maailmaa konsertoiden erilaisille ihmisryhmille. Hänen suurimpia saavutuksiaan ovat New Yorkin – Puerto Ricon päivän marssi, johon osallistui 1,5 miljoonaa ihmistä vuonna 2005, ja Nigerian Lagosissa hän soitti 3,4 miljoonan suuruiselle yleisölle vuonna 2000. Nigerian esityksen jälkeen Cruzin unelma käydä jokaisella mantereella soittamassa musiikkiaan oli täyttynyt.
Vuoden 2006 helmikuussa Adlan Cruz oli Suomen kiertueella, johon kuului 17 konserttia. Tämä oli Cruznin ensiesiintyminen Suomessa, ja se oli menestys.
Brendan Foster

Brendan Foster (s. 12. tammikuuta 1948 Hebburn, Tyne and Wear) on englantilainen entinen kestävyysjuoksija ja maailmanennätyksenkin rikkonut olympiamitalisti.
Foster nousi kuuluisuuteen saavuttamalla 1 500 metrin juoksussa pronssia Kansainyhteisön kisoissa 1970 sekä Helsingin EM-kilpailuissa 1971 . Seuraavana vuonna Münchenin olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi. Vuonna 1973 hän rikkoi kahden mailin juoksun maailmanennätyksen. Vuonna 1974 Foster sijoittui toiseksi Kansainyhteisön kisojen 5 000 metrin juoksussa ja voitti EM-kilpailuissa samalla matkalla kultaa. Samana vuonna hän teki myös 3 000 metrin juoksussa uuden maailmanennätyksen. Vuoden lopuksi BBC valitsi hänet Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden urheilijaksi.
Vuonna 1975 Foster voitti Euroopan cupin 5 000 metrin juoksun semifinaalin ja finaalin. Saman vuoden elokuussa hän teki debyyttinsä 10 000 metrin juoksussa ja juoksi ajan 27.45,4, joka oli maailmantilaston seitsemänneksi nopein aika. Seuraavana vuonna Montréalin olympialaisten 10 000 metrin loppukilpailussa Portugalin Carlos Lopes piti vauhtia ja onnistui pudottamaan kyydistään kaikki muut paitsi Fosterin ja Suomen Lasse Virénin. Juoksun loppuvaiheessa Foster putosi parivaljakon kyydistä mutta oli saanut tehtyä sen verran suuren eron takana tuleviin, että hän juoksi helposti pronssimitalille. 5 000 metrin alkuerissä Foster juoksi olympiaennätyksen 13.20,34, mutta jäi loppukilpailussa viidenneksi 1,43 sekuntia juoksun voittaneelle Virénille jääneenä. Samana vuonna 1976 Foster sai MBE-kunniamerkin.
Vuonna 1978 Foster voitti Kansainyhteisön kisoissa 10 000 metrin mestaruuden ja sijoittui 5 000 metrillä kolmanneksi. Prahan EM-kilpailuissa hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi. Hän lopetti urheilu-uransa Moskovan 1980 olympialaisten jälkeen ja on siitä lähtien toiminut BBC:llä yleisurheilukommentaattorina. Hän perusti vuonna 1981 Great North Run -juoksutapahtuman, joka on nykyisin maailman suosituin puolimaraton keräten vuosittain jopa 50 000 osallistujaa. Foster toimii nykyisin myös Leeds Metropolitan -yliopiston kanslerina sekä Nova International -yrityksen toimitusjohtajana.
Dwight York

Dwight D. York (s. 26. kesäkuuta 1945 tai 1935) on yhdysvaltalainen moninkertainen rikollinen, mustan ylivallan kannattaja ja useiden afroamerikkalais-nationalististen ja uskonnollisten, ns. ”nuwaubianististen” ("”Nuwaubianism”") ryhmien johtaja. York tunnetaan eri salanimillä, joista tavallisin on Dr. Malachi Z. York. 
York väittää kirjoittaneensa useita 1970-luvun sosiaalisesti tiedostavia mustan musiikin kappaleita, mutta hänen omalla taiteilijanimellään ”Dr. York” tuottamansa musiikki on jäänyt vähemmälle huomiolle.
Yorkin toimet saivat laajaa julkisuutta 1990-luvun alussa, kun hän rakensi muinaisen Egyptin kulttuurille ominaisia rakennuksia, kuten pyramideja ja temppeleitä sekä opetuslastensa asuntoja sisältävän Tama-Re -nimisen ”kaupungin” Puntamin piirikuntaan Georgian osavaltioon. 
Yorkin opetukset sivuavat erilaisia aiheita, esimerkiksi nationalismia, antropologiaa, teologiaa ja kosmologiaa ja ovat saaneet vaikutteita muun muassa salaseuroilta, salaliittoteorioista ja new age -uskomuksista. Hän on kohottanut itsensä profeetan asemaan.
York pidätettiin toukokuussa 2002 epäiltynä muun muassa rahanpesusta ja yli sadan lapsen seksuaalisesta ahdistelusta. Vuonna 2004 hänet tuomittiin 135 vuoden vankeusrangaistukseen, jota hän kärsii ADX Florence -vankilassa. Tuomiosta tehtiin lukuisia valituksia. Tuomio sai lainvoiman vasta kesäkuussa 2006, jolloin Yhdysvaltain korkein oikeus päätti olla käsittelemättä tapausta. 
Teoriassa York vapautuisi vankilasta 15. joulukuuta 2119.
Pitkälanka-antenni

Pitkälanka-antenni on radiolähettimeen asennettava antenni, jolla saavutetaan voimakas signaalin suuntaus sekä normaalia ympärisäteilevää antennia pidempi kantama. Nimensä mukaisesti pitkälanka-antennin säteilevänä osana toimii irti maanpinnasta ripustettu metallilanka, jolla on pituutta yleensä vähintään 1-2 kertaa lähetettävän aallonpituuden verran. Yleensä metallilanka on kuparia, jonka päällä on saattanut olla lakkaus.
Pitkälanka-antennit ovat kuuluneet ensimmäisiin radioantenneihin sähkötysradioliikennettä varten. Niillä on myös joskus hoidettu yleisradiolähetyksiä lähinnä lyhyillä aalloilla. Suomessa Lahden Radiomäen antennirakennelma ei suuresta koostaan huolimatta ole koskaan toiminut aallonpituisena pitkälanka-antennina. Alun perin 164 kHz:n ja vuodesta 1950 254 kHz:n taajuisten lähetysten aallonpituus on aina ollut paljon antennin mittoja suurempi.
Suomen puolustusvoimissa pitkälanka-antennissa on muovinen päällystys.
Antennilanka voidaan terminoida toisesta päästään päätevastuksella, joka vaimentaa indusoituvaa vaihtosähkövirtaa langan toisessa päässä, minkä vuoksi pitkälangan suuntakuvio muuttuu siten, että antenni säteilee merkittävästi enää vain toiseen suuntaan eikä pitkälanka-antennille tyypillisesti symmetrisesti molempiin suuntiin. Tällä tehdään antennin ja samalla radioaseman havaitseminen vaikeammaksi.
Pitkälanka-antennin antennilanka voidaan asentaa monella eri tavalla, ja asennustapa vaikuttaa oleellisesti antennin suuntaus- ja vahvistusominaisuuksiin (säteilykuvioon). Eräs yleisimmistä tavoista on nk. "puolirombi", jossa antennilanka ripustetaan keskeltä jonkin kannattimen varaan muuta antennilankaa korkeammalle. Päätevastuksella terminoidulla puolirombilla saavutetaan säteilykuvio, jossa valtaosa säteilystä kohdistuu pääkeilan suuntaan.
Pitkälanka-antenneja käytetään muun muassa sotilasviestinnässä sekä radioamatööritoiminnassa. Sotilasviestitoiminnassa pitkälanka-antenni on puheradion paras antenni ennen normaaliantennia tai marssiantennia.
Tor (ilmatorjuntaohjusjärjestelmä)

9K330 Tor (, ) (GRAU: 9K330, meriversio 3K95 "Kinzhal", Nato: SA-15 Gauntlet ja meriversion SA-N-9 Gauntlet) on venäläinen lyhyen kantaman (max. 12 km, suurin korkeus 6 km) ilmatorjuntaohjusjärjestelmä, jota käyttävät Venäjän lisäksi Kiina ja Kreikka. Järjestelmä esiteltiin 1983 ja otettiin käyttöön Neuvostoliiton asevoimissa 1986. Uudistettu Tor-M1 (SA-15b ) otettiin käyttöön 1991. Tor suunniteltiin alusta asti torjumaan lentokoneiden ja helikopterien lisäksi myös täsmäaseita ja risteilyohjuksia.
Tor kehitettiin "Osa" (SA-8 Gecko) -järjestelmän korvaajaksi. Tor erottuu muista maavoimien ilmatorjuntajärjestelmistä siten, että ohjukset laukaistaan suoraan ylöspäin; täten vältetään mm. lähialueen katveet, ja ohjukset voidaan laukoa 360 asteen sektoriin. Laivastoversiota SA-N-9 käyttää Venäjän laivasto. Kiina osti 50 ja mahdollisesti 25 lisää vuosina 1997–2002. Kreikan armeijalla on 21 järjestelmää.
Kiina kehitti Tor-M1:sta kopion HQ-17, joka tuli käyttöön 2005 tienoilla korvaamaan vanha HQ-61.
Iran hankki Venäjältä vuoden 2005 lopussa 32 Tor-M1 -yksikköä noin 700 miljoonan dollarin hintaan. Iranin tilaamista Tor-M1:stä 16 on tela-ajettavia ja 16 hinattavia. Sopimus allekirjoitettiin joulukuussa 2005 ja toimitukset alkoivat marraskuussa 2006 ja saatiin päätökseen tammikuussa 2007. Tilauksen takia Yhdysvallat vaati Yhdistyneiden kansakuntien päätöstä Iranin aseidenvientikiellosta, kunnes Iranin ydinaseohjelma saataisiin loppumaan, mutta päätöstä ei syntynyt. 
Newsweek julkaisi 9. tammikuuta 2020 artikkeli, että Iranin Tor-M1 -järjestelmä olisi pudottanut Teheranissa Ukraine International Airlinesin lennon numero 752. 20. tammikuuta, Iranin siviili-ilmailuorganisaatio vahvisti että kaksi Tor-M1 ohjusta ammuttiin kohti lentokonetta. 
Järjestelmä.
Ohjuslavetti:
Johtokeskus:
Natan Sharansky

Natan Sharansky tai Štšaranski (, ) (s. 20. tammikuuta 1948 Donetsk, Ukraina) on neuvostoliittolaissyntyinen israelilainen toisinajattelija, sionisti, antikommunistinen poliitikko ja kirjailija. Hän on toiminut teollisuusministerinä, sisäministerinä, apulaispääministerinä, rakennus- ja asuntoministerinä sekä Ariel Sharonin toisessa hallituksessa Jerusalemin asioista vastaavana salkuttomana ministerinä.
Elämä ja ura.
Natan Sharanskyn alkuperäinen nimi on Anatoli Borisovitš Štšaranski (Анатолий Борисович Щаранский). Hän syntyi Donetskissa Ukrainassa juutalaiseen perheeseen. 
Sharansky suoritti Moskovassa sovelletun matematiikan korkeakoulututkinnon. Neuvostoliitossa asuessaan hänelle ei myönnetty Israeliin lähtöviisumia vuonna 1973. Sen jälkeen hän toimi englannin kielen kääntäjänä sekä muun muassa fyysikko Andrei Saharovin avustajana. Hänet pidätettiin vuonna 1977 ja seuraavana vuonna tuomittiin tekaistuin perustein Yhdysvaltojen vakoojana Siperiaan pakkotyöhön.
Sharanskysta tuli toisinajattelija ja monet ihmisoikeusjärjestöt, poliitikot ja diplomaatit vaativat hänen vapauttamistaan. Vuonna 1986 hänet lennätettiin DDR:ään ja hän sai luvan lähteä Länsi-Berliiniin. Hänet vaihdettiin yhteen neuvostovakoojaan, joka oli kaksoisagentti. Sharansky muutti myöhemmin Israeliin ja otti nimekseen hepreankielisen Natan-nimen. 
Ronald Reagan myönsi Sharanskylle 1989 presidentin ansiomerkin Medal of Freedom.
Sharansky perusti 1995 Israelissa oikeistolaisen Yisrael Ba-Aliya-puolueen, jonka puheenjohtaja hänestä tuli. Vuosina 1996–1999 hän oli Israelin kauppa- ja teollisuusministeri, sittemmin hän toimi sisäministerinä ja asuntoministerinä sekä varapääministerinä. Sharansky erosi Sharonin hallituksesta vuonna 2005 vastalauseena Gazan juutalaisten evakuoinnille. Vuosina 2009–2018 hän toimi Israelin juutalaistoimiston puheenjohtajana.
Sharansky kuuluu niihin Israelin oikeistopoliitikkoihin, joiden mukaan palestiinalaisilla on oikeus omaan valtioon kunhan se ei uhkaa Israelia.
Willem de Kooning

Willem de Kooning (24. huhtikuuta 1904 – 19. maaliskuuta 1997) oli alankomaalainen ja amerikkalainen taidemaalari, eräs abstraktin ekspressionismin keskeisiä voimahahmoja.
Willem de Kooning syntyi vuonna 1904 Rotterdamissa, Alankomaissa. Hän alkoi työskennellä somistajana 12-vuotiaana ja hankki oppia taiteesta. Vuonna 1927 hän muutti laivalla salamatkustajana Yhdysvaltoihin. Alkuun hän asui hollantilaisten merimiesten asuntolassa ja ansaitsi elantonsa maalaamalla kylttejä.
De Kooning piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Yhdysvalloissa vuonna 1948. Tunnetiloja maalauksissaan esille tuovan maalarin abstrakti tyyli oli jo tuolloin tunnistettavaa. Maalatessaan hän työskenteli omien sanojensa mukaan kuin transsissa.
De Kooning ylsi maineeseen, jollaiseen Yhdysvalloissa on yltänyt vain 1950-luvulla tapaturmaisesti kuollut Jackson Pollock. Taidemaalari sairastui Alzheimerin tautiin 1989 pian vaimonsa, taiteilija Elaine Friedin kuoleman jälkeen. Sairastumisen jälkeen Kooningin tuotannon arvo arvioitiin 300 miljoonaksi dollariksi. Vuonna 1989 de Kooningin "Interchange"-maalaus vuodelta 1955 myytiin 20 miljoonalla dollarilla. Silloin jo vakavasti sairastunut de Kooning oli kaikkein hinnakkain taiteilija Yhdysvalloissa.
Vuosina 1994–1995 taiteilijan retrospektiivinen, hänen elämäntyötään laajasti esittelevä näyttely kiersi Yhdysvalloissa ja Euroopassa, muun muassa Lontoon Tate-galleriassa. De Kooningin maalauksia on maailman keskeisimmissä taidemuseoissa ja -kokoelmissa.
Ilkka Nummisto

Ilkka Kalevi Nummisto (24. huhtikuuta 1944 Turku – 29. kesäkuuta 2019) oli suomalainen meloja ja voimamies. Melonnassa hän voitti 55 henkilökohtaista Suomen mestaruutta, kaksi Pohjoismaiden mestaruutta ja kilpaili neljissä olympiakisoissa. Hän toimi Suomen joukkueen lipunkantajana 1972 Münchenin olympiakisojen avajaisissa. 
Olympialaisissa Nummisto karsiutui välierissä kajakkiyksiköiden 1 000 metrillä Tokiossa 1964. Hän sijoittui viidenneksi kajakkinelosten 1 000 metrillä Méxicossa 1968 sekä yhdeksänneksi kajakkiyksiköiden 1 000 metrillä ja seitsemänneksi kajakkinelosten 1 000 metrillä Münchenissä 1972. Neljänsissä olympialaisissaan Montréalissa 1976 Nummisto karsiutui keräilyerissä kajakkinelosten 1 000 metrillä. Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti kajakkiyksiköiden 500 metrillä 1973.
Melontauransa jälkeen Nummisto keskittyi aluksi voimanostoon ja sen jälkeen voimamieskilpailuihin, missä osallistui muun muassa menestyksekkäästi Maailman vahvin mies -kilpailuihin parhaana sijoituksenaan kolmas Joensuussa vuonna 1990. Suomen vahvin mies -kilpailun hän voitti kolmesti peräkkäin vuosina 1990–1992. Kilpailu-uran jälkeen hän toimi usean voimamiehen taustajoukoissa joista menestystä on niittänyt muiden muassa Riku Kiri.
Ilkka Nummiston poika Tomi Nummisto on saavuttanut voimanostossa SM-mitaleja.