tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Uuno Järvinen

Uuno Elias Järvinen (19. heinäkuuta 1889 Jalasjärvi – 27. toukokuuta 1947) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä, pankinjohtaja Samuel Järvinen ja Leena Josefiina Luopajärvi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Anna Suonisen kanssa. 
Opinnot.
Järvinen kävi kansakoulun ja Ilmajoen kansanopiston ja maamieskoulun vuosina 1906–1907. 
Sotilasura.
Jääkärikausi.
Järvinen toimi maanviljelijänä Jalasjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennyspataljoonaan 23. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin 10. elokuuta 1917 pataljoonan 1. komppaniaan. 
Suomen sisällissota.
Järvinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin Vöyrin sotakouluun 9. komppanian päälliköksi ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Lapinniemellä ja Tampereella. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Järvinen palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Vöyrin sotakoulussa sen tultua sijoitetuksi Helsinkiin. Hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1918 alkaen Jääkärirykmentti 8:aan, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4, ja hänet määrättiin 6. komppanian päälliköksi. Armeijasta Järvinen erosi 16. lokakuuta 1918 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Jalasjärven suojeluskuntaan 1. marraskuuta 1918 ja hän hoiti tehtävää 1. marraskuuta 1919 saakka. Jalasjärveltä hänet siirrettiin 15. kesäkuuta 1919 paikallispäälliköksi Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin päälliköksi ja oli tehtävässä 31. elokuuta 1919 saakka. Myöhemmin hän toimi maanviljelijänä Jalasjärvellä ja tilapäistöissä. 
Talvi- ja jatkosota.
Järvinen osallistui talvisotaan 49. Kuormastokomppanian päällikkönä. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä, kunnes siirrettiin komppanianpäälliköksi Polkupyöräkoulutuskomppania 2:een ja edelleen 7. Divisioonan esikuntaan. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin talousupseeriksi Tykistön koulutuskeskus 3:een, josta hänet siirrettiin edelleen Eläinlääkintätoimisto 2:n upseeriksi Kotijoukkojen esikuntaan, missä hän palveli aina vuoteen 1944 saakka, jolloin hänet kotiutettiin sairauden vuoksi. Hänet haudattiin Jalasjärvelle. 
Pesäpallo.
Uuno Järvinen pelasi pesäpalloa vuosina 1922-1927 Toijalan suojeluskunnan, Loimaan Voiman ja Toijalan Vauhdin joukkueissa. Järvinen voitti vuonna 1922 SM-hopeaa pesäpallon Suomen mestaruuskilpailuissa.
Guicho

Guicho () eli quisquelo on galicialainen jäniksen ajoon käytettävä metsästyskoira. Se ei ole FCI:n eikä Real Sociedad Canina de España:n hyväksymä, mutta sillä on Galician hallituksen antama paikallinen tunnustus alueen alkuperäisenä koirarotuna. Sillä on myös oma rotuyhdistys "Club de Raza do Can Guicho ou Quisquelo".
Ulkonäkö.
Guicho on pieni koira, joka on tyypiltään kuin terrierin ja podencon välimuoto. Eniten se muistuttaa međimurjenkoiraa. Urosten säkäkorkeus on 34–42 cm ja paino 8–12 kg. Nartuilla samat mitat ovat 30–38 cm ja 6–10 kg. Karva on keskipitkää ja tiheää. Se voi olla joko yksi-, kaksi- tai kolmivärinen. Yksiväriset koirat ovat selvästi muita yleisempiä. Esimerkiksi juovikkaita ja harmahtavia yksilöitä esiintyy. Korvat liikkuvat herkästi eri suuntiin, mistä johtuu myös rodun toinen nimi "coelleiro" ("coello" = kaniini).
Luonne ja käyttäytyminen.
Guicho on hyvin eloisa, valpas, tarkkaavainen ja rohkea. Se on myös vahva ja ketterä metsästäjänä sinnikäs ja väsymätön. Se on hyvin sopeutunut työskentelemään kotialueensa karuissa, piikkipensaiden peittämissä vuoristoissa, ja se hakee riistaa ensin hiljaa ja tuoreen jäljen löydettyään ilmoittaa siitä haukkumalla.
Alkuperä.
Rotu on yksi Iberian vanhimmista ja polveutuu indoeurooppalaisista koirista. Keltit, germaanit ja norjalaiset viikingit todennäköisesti toivat sen esi-isät mukanaan Espanjaan. Sen epäillään olevan sukua welsh corgi pembrokelle, welsh corgi cardiganille ja länsigöötanmaanpystykorvalle, vaikka se jalostettiinkin eri tarkoitukseen.
Portugalin siirtomaasodat

Portugalin siirtomaasodat () olivat Portugalin Afrikassa sijanneiden kolmen siirtomaan, Angolan, Mosambikin ja Guinea-Bissaun kansallismielisten sissiliikkeiden itsenäisyyskamppailuja 1960- ja 1970-luvulla.
Sota alkoi vuonna 1961, Mosambikissa vasta 1964. Kansallismieliset ja usein marxilaiset sissiliikkeet taistelivat Portugalin joukkoja vastaan. Myös Portugalilla oli mukana paljon afrikkalaisia sotilaita. Sota päättyi vuonna 1974 siirtomaiden itsenäistymiseen. Varsinaisessa sotilaallisessa kamppailussa Portugali pystyi kukistamaan Mosambikin ja Angolan sissit, vain Guinea-Bissaussa tilanne oli avoin. Vuoden 1974 sotilasvallankaappaus Portugalissa kuitenkin synnytti uuden poliittisen tilanteen ja sodassa tappiolle jääneet siirtomaat itsenäistyivät. Tämän jälkeen vastaitsenäistyneet maat ajatuivat pitkin sisällissotiin ja niiden talous taantui pahasti.
Thaihieronta

Thaihieronta on perinteinen thaimaalainen hieronnan muoto. 
Perinteisesti hieronnassa ruumista venytellään ja painellaan käsillä ja jaloilla. Kohteena ovat kehon läpi kulkevat energialinjat. Hieronnassa yhdistyvät buddhalaiset lääkintäopit, joogan venytysliikkeet, perinteinen intialainen lääketiede sekä akupunktio. Thaimaahan hieronta levisi Intiasta buddhalaisuuden mukana vuoden 200 eaa. tienoilla. 
Vastoin yleistä käsitystä aidolla thaihieronnalla ei ole mitään yhteyttä seksihierontaan. Nykyään useimmissa länsimaisissa niin sanotuissa thaihierontapaikoissa tarjotaan kuitenkin lähinnä seksipalveluita, kun taas varsinainen hieronta on niissä heikkotasoista.
Unesco hyväksyi perinteisen thaihieronnan (Nuad Thai) vuonna 2019 ihmiskunnan aineettoman kulttuuriperinnön listalleen.
Baskienrottaterrieri

Baskienrottaterrieri (, ) on espanjalainen koirarotu. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on rotta- ja vahtikoira, jota käytetään myös ns. ”ovikoirana” varoittamaan nopeasti haukkumalla saapuvista vieraista. Pienen kokonsa ja luonteensa vuoksi se on hyvin arvostettu myös seurakoirana.
Alkuperä.
Baskienrottaterrieri on kotoisin Enkarterrin comarcasta Biskajasta, Cantabriasta ja Burgosin maakunnan pohjoisosista. Tästä johtuu myös sen toinen nimitys "villanuco de las encartaciones", "pieni Encartacionesin kyläläinen". Nimitystä "ratonero vasco" tulisi välttää.
Arvioidaan, että Espanjassa olisi jäljellä vain noin 50 yksilöä, minkä vuoksi tilanne on kriittinen rodun pelastamisen kannalta.
Faanejelm

Faanejelm, joskus "faanejeelm", oli seteli, jollaisia Ruotsin valtakunnassa laskettiin liikkeelle aikana vuonna 1790 yhteensä 1,3 miljoonan riikintaalerin arvosta. 
Setelit laski Porvoossa liikkeelle sotakomissaari Per Georg Fahnehielm (1735–1816), jonka nimikirjoitus antoi seteleille nimen.
Faanejelmit oli tarkoitettu helpottamaan vaihtorahapulaa, joka haittasi Suomessa olleen armeijan huoltoa. Vaihtorahapula oli syntynyt, koska Kustaa III:n aikana lyötiin hyvin vähän kuparirahaa.
Faanejelmejä tunnetaan kolmea eri mallia. Mallit poikkeavat painoajaltaan ja tekstiltään. Tammikuussa 1790 käyttöön otetun mallin I nimellisarvot olivat 8 ja 12 killinkiä. Helmikuussa käyttöön otetun mallin II nimellisarvot olivat 16, 24 ja 32 killinkiä sekä 1 riikintaaleri, 1 rt 24 k, 1 rt 32 k ja 1 rt 40 k. Kesäkuussa 1790 käyttöön otetun mallin III nimellisarvot olivat 1 rt 8 k, 1 rt 16 k ja 2 riikintaaleria. Näiden lisäksi syyskuussa 1790 laskettiin liikkeelle mallin III mukaisia 8 ja 12 killingin seteleitä.
Faanejelmejä ei painettu setelipainossa vaan Frenckellin kirjapainossa Turussa. Tämä oli poikkeuksellista. Setelin koko oli noin 15 × 9 cm. Yhdelle kirjoissakin käytetylle lumppupaperiarkille painettiin kahdeksan seteliä. Arkilla oli yksi vesileima. Tekniikasta johtui, että neljä seteliä jäi ilman vesileimaa, kun taas neljään tuli vesileiman neljännes setelin kulmaan. Vesileimoja tunnetaan kolmea eri tyyppiä.
Väärentämisen vaikeuttamiseksi seteliin käytettiin neljää eri kirjasintyyppiä. Tämä vaikeutti väärentämistä, koska kirjapainoissa ei yleisesti ollut monia erilajisia kirjakkeita. Turvatekijänä seteliin painettiin lisäksi puristusleima, jossa on teksti K. FINSKA G: KRIGS COMMISSARIATET ja vuosiluku 1790.
Seteleissä on kaksi allekirjoitusta. Allekirjoitus "P. G. Fahnehielm" oli painettu. Toinen allekirjoitus on laadittu käsin. Käsin lisättiin myös setelin päiväys ja sarjanumero. Jokaisella kolmesta setelimallista oli oma sarjanumerointinsa.
Liikkeeseenlaskennan puutteellisen kontrollin vuoksi syntyi ajan mittaan runsaasti väärennöksiä. Juuri näistä väärennöksistä joutui muun muassa Adolf Fredrik Munck oikeuteen.
Faanejelmit lunastettiin kierrosta valtionvelkakonttorin seteleillä vuosina 1792–93.
Villano de las encartaciones

Villano de las Encartaciones () on Encartacionesin (Vizcaya), Itä-Kantabrian, Burgosin provinssin pohjoisosien, Palencian ja Álavan provinssin alueille tyypillinen koirarotu. Se on erittäin harvinainen, eikä sitä vuonna 2005 esiintynyt Espanjassa kuin 100–1 000 yksilön verran.
Ulkonäkö.
Villano de las encartaciones kuuluu niin sanottuihin "fila"- tai "presa"-tyyppisiin doggeihin. Sen karvapeite on yleensä brindle punaisin ja harmain vivahtein, mutta jotkin yksilöt ovat lähes kokonaan mustia. Pienet valkoiset merkit rinnassa ja raajoissa sallitaan. Koira saavuttaa lopullisen kokonsa noin vuoden ikäisenä, jolloin se on 56–65 cm korkea (urosten keskiarvo 58,5 cm ja narttujen 56 cm) ja painaa noin 35 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on hiljainen ja hyvä vahti, muttei aggressiivinen ihmisiä kohtaan. Se on maatiaismainen, rohkea ja helposti koulutettava. Yleensä sitä käytetään nautakarjan paimentamiseen, mutta myös villisian metsästykseen. Se työskentelee samalla tavalla kuin kiinnipitävät "presa"-tyyppiset metsästyskoirat, esimerkiksi kanariandoggi.
Alkuperä.
Villano syntyi, kun Vizcayan alueen viljelijät risteyttivät alkuperäisen "alanon" (eri asia kuin nykyinen espanjandoggi "alano español") presa-tyyppisen alanoa kevyemmän koiran kanssa, joka oli nopea, tehokas ja pystyi seuraamaan nautaa pitkällä aikavälillä.
Tätä koiraa ei ole koskaan käytetty tappeluun, vaan se on alkuperäisessä työssään ollut suurena apuna maatilan töissä. Se paimentaa "monchina"-karjaa jota kasvatetaan Pohjois-Espanjassa.
Racing Club

Racing Club on urheiluseura Avellanedasta, Buenos Airesin maakunnasta, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, jossa se pelaa maan pääsarjassa.
Racing Club luetaan kuuluvaksi Argentiinan viiden suurseuran joukkoon yhdessä Boca Juniorsin, River Platen, San Lorenzon ja Independienten kanssa, vaikkakin sen suurimman menestyksen vuodet ajoittuvat useiden vuosikymmenten taakse. Ennen ammattilaissarjan perustamista vuonna 1931 seura voitti Argentiinan amatöörisarjojen mestaruuden kaikkiaan yhdeksän kertaa. 
Ammattilaisliigassa seuran suurinta aikaa olivat 1950- ja 1960-lukujen tienoo, jolloin se voitti Argentiinan mestaruuden kaikkiaan kuusi kertaa. Vuonna 1967 seura voitti Copa Libertadoresin sekä ensimmäisenä argentiinalaisjoukkueena Euroopan ja Etelä-Amerikan mestarien välisen cupin, kun se kukisti Glasgow'n Celticin kolmiosaiseksi venyneessä ottelussa. Pitkän tauon ja suurien talousvaikeuksien jälkeen joukkue kykeni vuonna 2001 voittamaan syyskauden mestaruuden.
Kotiottelunsa Racing Club pelaa Juan Domingo Perón -stadionilla, josta käytetään nimitystä "Avellanedan sylinteri". Seuran historiallinen paikallisvastustaja on naapuriseura Independiente. Joukkueitten kiihkoisat kohtaamiset tunnetaan nimellä "Avellanedan klassikko".
Backstage Alliance

Backstage Alliance on vuonna 2007 perustettu suomalainen levy-yhtiö, joka syntyi, kun Wolfgang Records ja Merceedees Tuotanto -levy-yhtiöt yhdistyivät. Yhtiön toimistot sijaitsevat Helsingissä.
Backstage Alliance on Suomen musiikkikustantajat ry:n jäsen.
Yhtyeet.
Backstage Alliance on myös julkaissut The Hellacoptersien ja The Bellraysien tuotantoa Suomessa.
Baskienpaimenkoira

Baskienpaimenkoira (, ) on Baskimaasta kotoisin oleva koirarotu, jota paikalliset paimenet yleensä käyttävät karjanpaimentamiseen. Sen uskotaan polveutuneen keskieurooppalaisista paimenkoirista. Rotu ei ole kansainvälisesti tunnustettu, mutta Real Sociedad Canina de España (RSCE) on hyväksynyt sen. Myös muut Alianza Canina Latina -järjestöön kuuluvat kennelliitot ovat tunnustaneet sen.
Ulkomuoto.
Baskienpaimenkoiralla on hyvät mittasuhteet, vahvat suorakaiteenmuotoiset rungot ja ravaavat liikkeet. Sen pää on melko kevyt ja niska lyhyt. Sen silmät ovat soikionmuotoiset ja ruskeat tai meripihkanväriset. Sen korvat ovat keskikokoiset, kolmionmuotoiset ja joskus kärjistään taittuneet. Säkäkorkeuden ja pituuden välinen suhde on noin 1:1,2. Karvapeite on keskipitkä, rungossa pidempi kuin päässä eikä koskaan peitä silmiä. 
Rodusta on olemassa kaksi muunnosta: lyhyt- ("gorbeiakoa") ja pitkäkarvainen ("iletsua"). Aivan kuten pyreneittenpaimenkoirilla, myös tällä rodulla lyhytkarvainen ei ole täysin lyhytkarvainen, mutta eroaa pitkäkarvaisesta sillä ettei sen naama ole yhtä karvainen eikä "viiksekäs". Lyhytkarvainen on väriltään aina kuparinpunainen, kun taas pitkäkarvaisen sallitut värit ovat fawn, kullankeltainen ja kanelinruskea. Lyhytkarvaisten urosten säkäkorkeus on 47–61 cm ja paino 18–36 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 46–59 cm ja 17–29 kg. Pitkäkarvaisten urosten säkäkorkeus on 47–63 cm ja paino 18–33 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 46–58 cm ja 17–30 kg.
Alkuperä.
Baskienpaimenkoira on yksi vanhimmista koiraroduista, ja sen epäillään polveutuvan keskieurooppalaisista paimenkoirista. Alueen neoliittisista luolista löydettiin ihmisten jäännöksiä, kuten luita, jotka ovat peräisin n. 12 000 vuoden takaa. Niiden uskotaan osoittavan, että paikalliset ihmiset jotka elivät aikanaan nykyisen Baskimaan alueella olivat paimenia. 1500-luvulta asti on olemassa freskoja ja maalauksia joissa esiintyy baskienpaimenkoira. Lyhytkarvainen muunnos on vanhempi ja alkuperäisempänä ja puhtaampana säilynyt kuin pitkäkarvainen.
Rodun virallinen tunnustaminen vaati laajoja tutkimuksia Baskimaan alueella: vasta kun sen eroavaisuudet muihin koirarotuihin, kuten pyreneittenpaimenkoiraan ja katalonianpaimenkoiraan voitiin osoittaa kyllin suuriksi, RSCE hyväksyi sen itsenäiseksi roduksi vuonna 1996.
The Highwaymen

The Highwaymen oli country-musiikin superyhtye, jonka muodostivat muun muassa outlaw country -musiikkityylin kehitykseen merkittävästi vaikuttaneet Johnny Cash, Waylon Jennings, Willie Nelson ja Kris Kristofferson. 
Yhtye oli aktiivisena vuosina 1985–1995, ja se levytti Columbia Recordsille ja Liberty Recordsille. Yhtye julkaisi kolme studioalbumia vuosina 1985, 1990 ja 1995 sekä esiintyi kiertueilla vuosina 1990-1996.
Club Atlético Rosario Central

Club Atlético Rosario Central on urheiluseura Rosariosta, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, jossa se pelaa maan pääsarjassa.
Kotiottelunsa Rosario Central pelaa Dr. Lisandro de la Torre -stadionilla, joka tunnetaan nimellä "Gigante de Arroyito", samannimisessä kaupunginosassa. Seuran historiallinen paikallisvastustaja on toinen rosariolaisjoukkue Newell’s Old Boys.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1889 nimellä "Central Argentine Railway Athletic Club". Rautatieytiö oli tuolloin englantilaisomistuksessa ja seura perustettiinkin alun perin englantilaisten rautatietyöläisten seuraksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1903, kun yhtiö osti Buenos Airesin ja Rosarion rautatieyhtiön. Jalkapallotoiminta alkoi vuonna 1905 paikallisissa sarjoissa. Argentiinan jalkapalloliigaan seura tuli jo ammattilaistoiminnan oltua useitten vuosien ajan käynnissä vuonna 1939, samaan aikaan kuin sen perinteinen paikallisvihollinen Newell’s Old Boys.
Rosario Centralin menestys Argentiinan sarjassa oli alkuun heikohkoa ja vuosina 1942 sekä 1951 se jopa putosi alemmalle sarjatasolle, nousten kuitenkin kummallakin kerralla takaisin vain yhden kauden jälkeen. Vuonna 1971 seura voitti Nacional-sarjan mestaruuden Angel Labrunan valmennuksessa, ja toinen mestaruus tuli Carlos Timoteo Griguolin valmennuksessa vuonna 1973. Vuonna 1974 tähtipelaaja Mario Kempes liittyi joukkueeseen, joka voitti "Campeonato Argentino" -mestaruuden, mitä Argentiinan jalkapalloliitto ei kuitenkaan katso viralliseksi mestaruudeksi. Seuraavan kerran joukkue voitti Nacional-mestaruuden vuonna 1980 Ángel Tulio Zofin valmennuksessa kauniin pelitapansa ansiosta "sinfoniaorkesteriksi" kutsutulla joukkueella.
Sittemmin Rosario Centralilla alkoivat vaikeudet, jotka kulminoituivat putoamiseen vuonna 1985. Seura kuitenkin nousi heti seuraavaksi kaudeksi takaisin pääsarjaan ja voitti mestaruuden kaudella 1986–1987 ensimmäisenä nousijajoukkueena Argentiinan jalkapallohistoriassa.
Vuonna 1995 Rosario Central voitti ainoan kansainvälisen tittelinsä, CONMEBOL Cupin, joka oli nykyisen Copa Sudamericanan edeltäjä. Copa Libertadoresiin seura on osallistunut kaikkiaan kymmenen kertaa, mikä on kolmanneksi eniten argentiinalaisjoukkueista.
Joukkue.
"Päivitetty 25. lokakuuta 2017."
Pathet Lao

Pathet Lao (laoksi ປະເທດລາວ, 'laojen maa') oli kansallismielinen kommunistinen aseellinen vastarintaliike Laosissa vuosina 1950–1975. Pathet Lao taisteli Vietnamista käsin ranskalaista siirtomaahallintoa vastaan . Pathet Laon poliittinen siipi oli 1956 perustettu "Neo Lao Hak Xat" (Lao Patriotic Front, Laosin isänmaallinen rintama, LPF) . Pathet Lao syrjäytti Pohjois-Vietnamin tukemana Laosin monarkian 1975 ja perusti maahan sosialistisen hallinnon . Pathet Lao -liike sai sissisotavuosinaan koulutusta Pohjois-Vietnamin Việt Minhiltä ja aseellista tukea Vietkongilta ja Neuvostoliitolta . Vallankumouksen jälkeen liike sulautui Laosin kommunistiseen puolueeseen (Parti révolutionnaire populaire lao, laoksi ພັກປະຊາຊົນປະຕິວັດລາວ, phak pasason pativat lao). Liikkeen johtohahmoja olivat prinssi Souphanouvong, Nouhak Phoumsavanh, Kaysone Phomvihane ja Khamtai Siphandon.
Liivinmaan liitto

Liivinmaan liitto (, ) on Liivinmaalla sijainneiden valtioiden keskenään 1418 muodostama valtioliitto, jonka tarkoituksena oli vastustaa lähinnä Moskovan suuriruhtinaskunnan muodostamaa uhkaa alueelle.
Valtioliittoon kuuluivat:
Liivinmaan liitto hajosi uskonpuhdistuksen käynnistämien muutosten seurauksena Liivinmaan sodissa 1558 jälkeen. Vanhasta Liivinmaasta muodostuivat Liivinmaan, Kuurinmaan ja Vironmaan maakunnat ja myöhemmät kuvernementit.
Rantalakeus

Rantalakeus on liminkalainen sitoutumaton paikallissanomalehti, ja Sanomalehtien liiton jäsenlehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Levikkialueita ovat Hailuoto, Kempele, Liminka, Lumijoki, Oulun Oulunsalo ja Tyrnävä.
Kesäkuussa 2018 Kaleva osti Rantalakeus-lehden oululaiselta Joutsen Medialta.
Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin

Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin (; ) on urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin.
Tuomioistuimen päämaja sijaitsee Lausannessa. Sillä on myös sivutoimistot New Yorkissa ja Sydneyssä.
Tuomioistuin on perustettu vuonna 1984. Se perustettiin Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajan Juan Antonio Samaranchin aloitteesta.
Kasper Järnefelt

Caspar (Kasper) Woldemar Järnefelt (13. kesäkuuta 1859 Pietari – 11. joulukuuta 1941 Mäntsälä) oli suomalainen kriitikko, lääninhallituksen kielenkääntäjä ja venäjän kielen opettaja. Hän oli huomattava taustavaikuttaja, jonka aktiivisin aika ajoittui 1880-lukuun. Suomalainen kulttuurihistoria tuntee hänet ensisijaisesti kriitikkona, kirjallisten aatteiden ja teorioiden edistäjänä sekä kirjallisen elämän merkittävänä taustahahmona. Hän teki yhteistyötä muun muassa kirjailija Juhani Ahon kanssa.
Perhetausta.
Järnefeltin isä oli kenraali ja maaherra Alexander Järnefelt ja äiti vapaaherratar Elisabeth Järnefelt omaa sukuaan Clodt von Jürgensburg. Hänen sisaruksiaan olivat taidemaalari Eero Järnefelt, säveltäjä Armas Järnefelt, varatuomari Arvid Järnefelt sekä Aino Sibelius. Kasper Järnefeltin puoliso vuodesta 1889 vuoteen 1905 oli Emma Järnefelt omaa sukuaan Ahonen (1866–1905). Heillä oli kolme lasta: Aino (1890–1963), Ivar (Keto) (1891–1952) ja Yrjö (1896–1946). Pojat eivät seuranneet isänsä jalanjälkiä; Ivarista tuli viilari ja Yrjöstä sähköteknikko ja kauppamatkustaja.
Elämä ja ura.
Järnefelt suomensi venäjästä muun muassa Nikolai Gogolin ja Leo Tolstoin teoksia. Lisäksi hän suomensi ranskasta ja norjasta. Erikoisalanaan hänellä oli Henrik Ibsen. Hänen suurin yksittäinen käännöstyönsä oli Dmitri Merežkovskin "Ylösnousseet jumalat: Leonardo da Vinci" (1910). Järnefeltin huomattavin kirjallinen ansio oli, että hänen myötään suomalaiseen realismiin tuli venäläinen tyypin käsite sekä tyypillisen teoria. Kirjallisuudessa Kasper Järnefelt korosti yksinkertaisuutta, aitoutta, luonnollisuutta ja rehellisyyttä. Hän vierasti suomalaista uusromantiikkaa ja symbolismia.
Kasper Järnefeltistä kehkeytyi Elisabeth Järnefeltin ympärille kasvaneen kirjallisen ryhmittymän eli Järnefeltien koulun avulla sukupolvensa johtava taideteoreetikko ja kirjallinen auktoriteetti. Useat aikalaiskirjailijat tunsivat Kasper Järnefeltin ja pyysivät häneltä kritiikkiä. Hänen arvosteluihinsa suhtauduttiin pelonsekaisella kunnioituksella. Tunnetuimpia Järnefeltin kanssa yhteistyötä tehneitä kirjailijoita olivat Juhani Aho, Minna Canth, Arvid Järnefelt ja Heikki Kauppinen eli Kauppis-Heikki. Canthin kanssa hän oli läheinen ystävä lukuun ottamatta vuosien 1887–1890 välirikkoa – Järnefelt oli vuonna 1887 tyrmännyt Canthin teoksen "Salakari".
Laaja-alaisesta lahjakkuudestaan huolimatta Kasper Järnefelt jäi maineikkaiden sisarustensa varjoon. Häneltä puuttui kunnianhimo tulla "joksikin". Päätoimiensa ohella hän toimi taidekriitikkona ja taidemaalarina. Hän oli suorittanut opintoja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1870-luvulla. Yliopistossa hän opiskeli vuoteen 1887, muttei suorittanut loppututkintoa. Järnefelt maalasi pienimuotoisia tauluja (21 cm × 17 cm, 20 cm × 32 cm), joita hän esitteli julkisesti vain vuosina 1894–1896 Suomen Taiteilijaseuran näyttelyissä.
Järnefelt jäi eläkkeelle Kuopion Lyseon venäjän kielen lehtorin virasta jo vuonna 1909. Leskeksi muutamaa vuotta aiemmin jäänyt mies eli ulkomaailmasta lähes tyystin eristyksissä äitinsä kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 1929. Sen jälkeen hän vietti lopun elämänsä tyttärensä Ainon kanssa.
Darken piirikunta

Darken piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty William Darken mukaan. Sen suurin kaupunki on Greenville.
Maantiede.
Darken naapuripiirikuntia ovat Mercer pohjoisessa, Shelby koillisessa, Miami idässä, Montgomery kaakossa, Preble etelässä ja Indianan puolella Waynen, Randolphin ja Jayn piirikunnat.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 52 959 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 98,0%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,3%).
Kotitalouden mediaanitulo oli 22 095 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 11,5 % väestöstä.
Kansliapresidentti

Kansliapresidentti oli vuosina 1680–1792 Ruotsin kansliakollegion päällikön virkanimi. Vapauden ajalla 1719–1772 kansliapresidentti johti hallitusta, joka oli vastuussa toimistaan säädyille. Vuoden 1772 jälkeen kansliapresidentin viran merkitys väheni Kustaa III:n yhä itsevaltaisemman hallinnon aikana. Vuosina 1792–1797 kansliakollegion päällikön virkanimenä oli valtakunnankansleri ("rikskansler"). Vuosina 1801–1809 kansliapresidentti oli kuninkaan kanslian päällikön virkanimi.
Kansliapresidenttinä toimivat
Kaljula

Kaljula () on entinen Pyhän Marian luterilaiseen seurakuntaan kuulunut inkerinsuomalainen kylä nykyisen Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se sijaitsi Fontankajoen suulla nykyisen Repinin aukion ja Staro-Petergofski-prospektin tienoilla. 
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1505 nimellä "Kalganitsa". 1600-luvulla syntynyt nimitys Kaljula muovautui myöhemmin venäjänkieliseen muotoon "Kalinkina". Nykyisin Kaljulasta muistuttavat kolme Kalinkinan siltaa.
Eridanos (Ateena)

Eridanos (, ) oli pieni joki antiikin Ateenassa. Se oli Ilissosjoen sivuhaara ja virtasi Lykabettos-kukkulan alarinteiltä Agoran alueen pohjoispuolelle ja tämän jälkeen halki Kerameikoksen kaupunginosan. Eridanos yhdistyi Ilissokseen Akropoliin länsipuolella, minkä jälkeen ne virtasivat yhdessä Kefissokseen ja edelleen Faleroninlahteen.
Eridanos oli Ateenalle tärkeä makean veden lähde. Myöhemmän antiikin aikana joki katettiin suurimmaksi osaksi, ja siitä tuli käytännössä tiilimuurattu viemäritunneli. Tunnelia korjattiin ainakin kahdesti, roomalaisena ja bysanttilaisena aikana. Virta oli kattamaton ainoastaan kaupunginmuurin ulkopuolella Kerameikoksen alueella, jossa se on näkyvissä yhä edelleen. Alueella elää paljon espanjankilpikonnia. Kaupunginmuurissa eli Themistokleen muurissa oli oma aukko virtaa varten Pyhän portin ja Dipylon-portin välissä. Lykeionin gymnasion sijaitsi lähellä jokea.
Joki löydettiin uudelleen Ateenan metron rakennustöiden yhteydessä 1990-luvulla, jolloin sen vedet aiheuttivat ajoittain ongelmia rakennustöille. Vuodesta 2007 virran varrella on suoritettu kaivauksia Monastirákin alueella. Pieni osa virrasta, katetusta tunnelista ja sen ympärillä olevien rakennusten raunioista on näkyvissä Monastirákin metroasemalla.
Eridanos oli Ilissoksen ohella kuvattuna muun muassa Parthenonin läntisessä päätykolmiossa, mikä osoittaa joen merkitystä kaupungille. Eridanos yhdistyy ainakin nimensä kautta kreikkalaisen mytologian Eridanos-jokeen.
Charles Cameron

Charles Cameron (n. 1745 Skotlanti – 19. maaliskuuta 1812 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli skotlantilaissyntyinen Venäjällä toiminut klassismin ajan arkkitehti.
Charles Cameron opiskeli Lontoossa mahdollisen isänsä, puuseppä Walter Cameronin ja arkkitehti Isaac Waren johdolla, ja tunsi hyvin Andrea Palladion julkaisemat työt. Roomassa hän tutki antiikin kylpylöitä vuosina 1768–1769. Hän julkaisi tutkimuksensa vuonna 1772 nimellä "The Baths of the Romans explained and illustrated", kommentein varustettuna. Hänen myöhempi työnantajansa Katariina II oli teoksesta vaikuttunut. 
Lontoon ajalta häneltä tunnetaan yksi Adam-tyylinen Hanover Squarelle vuosina 1770–1775 valmistunut asuinrakennus. Isäänsä kohtaan nostamansa oikeusjutun vuoksi, joka oli rahavaikeuksissaan joutunut myymään poikansa taidekokoelman ja joutui velkavankeuteen, hänellä oli vaikeuksia päästä arkkitehtien klubin jäseneksi vuonna 1791. 
Vuosina 1779-1796 hän työskenteli Pietarissa Katariina II:n hoviarkkitehtina ja vuosina 1801-1805 Aleksanteri I nimittämänä Amiraliteetin pääarkkitehtina. 
Arkkitehdin suunnittelemista rakennuksista huomattavimpia ovat Puškinissa Katariinan palatsin yhteydessä sijaitsevat Akaattihuoneet (1780–1785), Riippuva puutarha, Cameronin galleria (1783–1786, 1793) ja Pavlovskin palatsi ja kaksi paviljonkia (1780–1801). Muita töitä ovat Aleksanterin kesäpalatsin puisto Pavlovskin lähellä, Sofijan kaupunki ja Kiinalainen kylä Puškinin puistoalueella. 
Cameronilla ei ollut aikaisempaa kokemusta maisema-arkkitehtuurista, koska hän oli kasvanut Lontoossa. Hän sai todennäköisesti oppia toiselta englantilaiselta, apeltaan John Bushilta, joka oli työskennellyt vuodesta 1771 lähtien Tsarskoje Selon keisarillisena pääpuutarhurina. Cameron ei koskaan opetellut puhumaan venäjää ja pysytteli seurapiirien ulkopuolella. Hän meni naimisiin Catherine Bushin kanssa vuonna 1784. 
Katariinan palatsiin Cameron suunnitteli Arabeskisalin ja ”Tupakkarasian” sisustuksen, Pavlovskin palatsiin Kreikkalaisen ja Italialaisen salin. Cameron rakennutti myös Ukrainan viimeisen hetmannin Kirill Razumovskin palatsin vuosina 1799–1803 Baturiniin (Tšernihivin alue).
Charles Cameronin töille on ominaista klassinen selkeys, rikas mielikuvitus sekä antiikin arkkitehtuurin muotojen ja koristeaiheiden hienostunut tulkinta.
Kissasaari

Kissasaari () on saari Nevan suiston lounaisosassa Pietarissa Venäjällä. Lännessä se rajoittuu Nevanlahteen ja idässä Merikanavaan, joka erottaa sen Gutujevin saaresta.
1700-luvun alkupuolella saaren venäjänkielinen nimi oli "Batareinyi ostrov" siellä sijainneen tykistöpatterin mukaan. 1700-luvun lopulla se sai nykyisen nimensä (suomeksi ”Tykkimiehensaari”). 0,9 neliökilometrin laajuisella saarella on satamalaitoksia ja telakka. Vuonna 1981 rakennettu tunneli yhdistää sen Gutujevin saareen.
Ezequiel Mosquera

Ezequiel Mosquera Miguez (s. 19. marraskuuta 1975 Cacheiras-Teo, Galicia, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Paredes Movel - Ecop -joukkueessa 1999, ja edusti tämän jälkeen useita muitakin alemman kategorian talleja, vuosina 2007–2010 Xacobeo Galiciaa. Hän jäi kiinni dopingista Espanjan ympäriajossa 2010.
Mosquera voitti Vuelta Ciclista a la Rioja -kilpailun kolmannen etapin vuonna 2005. Hän sijoittui viidenneksi Espanjan ympäriajossa 2007 parhaan etappisijoituksen oltua yhdeksännen etapin kolmas sija. Seuraavana vuonna hän voitti Clásica de Alcobendas -kilpailun oltuaan lisäksi paras kilpailun ensimmäisellä osuudella. 
Espanjan ympäriajossa 2008 Mosquera sijoittui neljänneksi. Hän oli 7. etapilla toinen ja 14. osuudella kolmas. Vuoden 2009 Vuelta a Burgos -kilpailussa hän voitti viidennen etapin. Espanjan ympäriajossa hän sijoittui toiseksi Sierra Nevadaan päättyneellä 13. etapilla. Kokonaiskilpailussa hän oli viides ja yhdistelmäkilpailussa kolmas. 
Vuonna 2010 Mosquera sijoittui toiseksi Vuelta a Burgosin kokonaiskilpailussa. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui alun perin toiseksi 43 sekuntia Vincenzo Nibalille hävinneenä. Hän oli toinen myös yhdistelmäkilpailussa ja kolmas mäkikirikilpailussa. Hän voitti 20. etapin, oli 11. etapilla toinen ja 14. etapilla kolmas.
Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI kertoi 30. syyskuuta 2010 Mosqueran antaneen Espanjan ympäriajon aikana kiellettyä hydroksietyylitärkkelyliuosta sisältäneen dopingnäytteen. Kun UCI ei ollut päättänyt mahdollisesta kilpailukiellosta vielä tammikuuhun 2011 mennessä, Mosquera teki sopimuksen Vacansoleil-DCM-tallin kanssa. Hän ei kuitenkaan ajanut kauden 2011 aikana yhtään kilpailua, ja talli erotti hänet, kun UCI määräsi hänelle kahden vuoden kilpailukiellon, joka alkoi marraskuussa 2011. Hänen tuloksensa mitätöitiin 12. syyskuuta 2010 alkaen eli Espanjan ympäriajon 15. etapista lähtien. Hän ei jatkanut ammattilaisuraansa kilpailukiellon jälkeen.
Lykavittós

Lykavittós, antiikin Lykabettos (; myös "Likavittos") on jyrkkärinteinen kalkkikivikukkula Ateenassa, Kreikassa. Sen korkeus on 277 metriä merenpinnasta, ja se on sitä ympäröivän kaupungin korkein kohta. Lykavittós on myös kukkulan juurella sijaitseva Ateenan kaupunginosa, joka kuuluu kaupungin 1. suuralueeseen.
Kukkulan huipulla on pieni Pyhän Georgioksen kirkko, ravintola, teatteri sekä näköalatasanne. Kukkula on suosittu turistikohde ja Ateenan parhaita näköalapaikkoja. Sen huipulle pääsee paitsi tietä pitkin myös maanalaisella funikulaarilla alempaa vuoren etelärinteeltä Kolonákista.
Kreikkalaisessa mytologiassa kukkulan selitetään syntyneen siten, että Athene loi sen ollessaan siirtämässä suurta kiveä Pallenesta Akropoliin kukkulan rakennusaineeksi. Kivi kuitenkin putosi, kun Erikhthonioksen sisältänyt laatikko aukesi, ja siitä syntyi Lykavittós.
Lykavittóksen eteläpuolella sijaitsevat Kolonákin, Evangelismóksen ja Ilísian kaupunginosat, itäpuolella Kountouriótika, pohjoispuolella Neápoli ja länsipuolella Pefkákia.
Chen Yaoye

Chen Yaoye ( s. 16. joulukuuta 1989), Peking, Kiina) on kiinalainen gon pelaaja. 
Jo 16 vuoden iässä Chen oli voittanut Lee Chang-hon, väitetyn maailman parhaan gon pelaajan. Hän voitti vuonna 2005 Chinese Go Championshipin ennätyksellisellä seitsemäm voiton ja kahden tappion tuloksella. Hän oli nuorin kiinalainen, joka on voittanut kyseisen mestaruuden. 
Kymmenensissä LG Cupissa voitettuaan Korealaisen Leen, Chen voitti vielä kaksi ottelua enemmän edetessään finaaliin. Maaliskuussa 2006 Chen kohtasi kyseisen LG cupin finaalissa Gu Lin. Hän hävisi ensimmäiset kaksi ottelua, mutta onnistui tasoittamaan tilanteen 2-2:een, viidennen ja viimeisen ottelun Chen kuitenkin hävisi. Hänet korotettiin suoraan yhdeksännen danin ammattilaiseksi vuonna 2007, jolloin hän sijoittui toiseksi Asian TV Cupissa, jonka Lee Sedol voitti.
Bromikresolivioletti

Bromikresolivioletti (C21H16Br2O5S) on väriaine, jota käytetään pH-indikaattorina ja albumiinitutkimuksissa. Bromikresolivioletin väri muuttuu keltaisesta violetiksi pH:n ollessa välillä 5,2–6,8 .
Bromikresoliviolettia valmistetaan bromaamalla kresolipunaista.
John Allen (jalkapalloilija)

John Allen (s. 14. marraskuuta 1964 Chester, Englanti, Iso-Britannia) on walesilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Allen siirtyi Suomeen pelaamaan vuonna 1984. SM-sarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Mikkelin Palloilijoissa 1987. Hän edusti urallaan MP:n lisäksi Veikkausliigassa Rovaniemen Palloseuraa, Turun Palloseuraa, Tampereen Pallo-Veikkoja ja Myllykosken Palloa. Pääsarjassa hänelle kertyi 281 ottelua ja 50 maalia. Pelaajaurallaan hän voitti kaksi SM-hopeaa ja yhden pronssin.
TPS:ssa Allen on toiminut kakkosvalmentajana vuodesta 2003, ja Martti Kuuselan saatua potkut kaudella 2008 Allen nimitettiin päävalmentajaksi kauden loppuun asti. Pasi Rautiaisen tultua TPS:n päävalmentajaksi, Allen siirtyi
valmentamaan TPS:n reserveinä toimivaa Åbo IFK:ta sekä TPS:n A-junioreita.
Marraskuussa 2009 Allen allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ykköseen pudonneen Rovaniemen Palloseuran päävalmentajaksi. Allen nosti seuran kauden 2010 päätteeksi takaisin Veikkausliigaan. Vedon­lyönti­skandaalien ryvettämä joukkue kärsi kauden 2011 alla pelaajapulasta ja lopulta koko kausi oli epätoivoista taistelua putoamista vastaan. Lopulta seurajohto antoi Allenille potkut elokuun alussa 2011.
Lokakuussa 2011 Allenista tuli Salon Palloilijoiden jalkapallojaoston valmennuspäällikkö.
Heinäkuussa 2016 tiedotettiin Allenin, FC Interin ja FC Jazzin sopineen hänen siirtyvän turkulaisjoukkueen valmennustiimiin. FC Jazzin valmentajana Allen oli toiminut kaudesta 2015 alkaen.
Kesäkuussa 2018 Allen nousi FC Interin päävalmentajaksi Fabrizio Piccaretan purettua yllättäen sopimuksensa.
Marcoule

Marcoule on suljettu ydinvoimala Ranskassa. Se sijaitsee Chusclanin ja Codoletin kuntien alueella, noin 30 kilometriä Avignonista pohjoiseen, Languedoc-Roussillonin hallintoalueella, Gardin departementissä, Rhônen varrella. Ydinvoimala koostuu kolmesta UNGG-Reaktorista. Se sijaitsee Marcoulen ydinvoimala-alueella.
Reaktoreita operoi sekä Électricité de France että Commissariat a l'Energy Atomique
Ensimmäinen UNGG-reaktori tuotti vain kahden megawatin nettotehon, ja sitä käytettiin ainoastaan armeijan tarkoituksiin. Kumpikin kahdesta muusta reaktiosta tuotti nettosähköä 38 megawattia, bruttoteho oli molemmilla 43 megawattia.
Ensimmäinen reaktori käynnistettiin 7. tammikuuta 1956 ja suljettiin jo vuoden 1968 lokakuussa. Se oli venäläisen Obniskin reaktorin jälkeen maailman toinen reaktori, joka oli liitetty kaupalliseen verkkoon. Toisen reaktorin rakentaminen alkoi ensimmäinen maaliskuuta 1955 ja kolmannen tasan vuotta myöhemmin. Toinen reaktori käynnistettiin 22. huhtikuuta 1959 ja kolmas vuoden 1960 huhtikuun neljäs. Kakkosreaktori sammutettiin puolestaan 2. helmikuuta 1980 ja kolmas 20. kesäkuuta 1984.
Räjähdys ydinjätteen käsittelylaitoksessa.
Marcoulen ydinjätteen käsittelylaitoksessa tapahtui räjähdys 12. syyskuuta 2011 kello 11.45 paikallista aikaa. Ennen räjähdystä ydinlaitoksessa oli ollut tulipalo. Räjähtäneessä uunissa sulatettiin heikosti säteileviä jätteitä. Marcoulen ydinjätteen käsittelylaitoksessa kierrätetään ydinaseista plutoniumia. Kyseessä oli Marcoulen lähellä sijaitseva matala-aktiivisen jätteen käsittelylaitos, jossa käsitellään matala-aktiivista sekajätettä kuten palokankaat, huoltotöissä kertyvät suojamuovit ja suojavaatteet sekä laitokselta poistetut koneenosat ja putket. 
Kyseisessä räjähdyksessä kuoli yksi ihminen ja neljä loukkaantui.
Vacuum

Vacuum on ruotsalainen elektronista pop-musiikkia esittävä yhtye. Vacuumin perustivat vuonna 1994 Army of Loversin johtohenkilö Alexander Bard sekä tuottaja-säveltäjä Anders Wollbeck, joka toimi Vacuumin myöhemmässä historiassa vain taustavoimana.
Vuosina 1994-1996 kaksikko kirjoitti useita Vacuumin debyyttilevylle päätyneitä raitoja. Army of Loversin hajottua syksyllä 1996 Bard alkoi etsiä osaavia muusikkoja uuteen yhtyeeseensä. Seycamore Leaves -yhtyeessä laulajana toimineen Mattias Lindblomin Bard löysi ensimmäisenä. 15 vuotta syntetisaattoria soittaneen Marina Schjiptjenkon Alexander löysi viimeisenä Page-yhtyeestä.
Levytyssopimus ja debyyttialbumi.
Vacuum solmi levytyssopimuksen Stockholm Recordsin kanssa loppuvuodesta 1996, ja ensimmäinen single "I Breathe" julkaistiin tammikuussa 1997. Se nousi kansainväliseksi hitiksi, ja sen musiikkivideo äänestettiin monissa maissa vuoden 1997 parhaaksi. Single myi kultaa monissa Euroopan maissa saavuttaen kärkisijan mm. Venäjällä, Ukrainassa ja Italiassa. Vacuum esiintyi eri puolilla Eurooppaa promotoimassa keväällä 1997 julkaistavaa debyyttialbumiaan "The Plutonium Cathedral", joka sai lähes jokaisessa mediassa loistavat arvostelut. Toinen single "Pride in My Religion" ei saavuttanut ensimmäisen singlen menestystä. Kolmas ja viimeinen single "Science of the Sacred" julkaistiin syksyllä 1997.
Toinen albumi ja piratismin vaikutus.
Toinen albumi "Seance at the Chaebol" julkaistiin syksyllä 1998 ainoastaan Venäjällä.
Toisella albumilla Vacuum kohtasi myös piratismin haitat. Yhtye esiintyi Baltian maissa festivaaleilla ja oli yllättynyt, miten suuressa suosiossa se oli, vaikka levymyynti oli ollut näissä maissa erittäin heikko. Vacuum oli myynyt levyjä Baltiassa vain muutamia satoja kappaleita. Piraattiversioina Vacuumin levyjä oli myyty kuitenkin yli 8 miljoonaa. Yleensä piraattilevyt maksavat 2-5 euroa, eli Vacuum menetti piratismin takia yli 28 miljoonaa euroa. 
Bardin lähtö sekä ongelmat levy-yhtiön kanssa.
Vuonna 1999 Alexander Bard lähti Vacuumista keskittyäkseen uuden Alcazar-yhtyeen debyyttilevyn tuottamiseen ja kirjoittamiseen. Samana vuonna Vacuumilla tuli myös erimielisyyksiä levy-yhtiönsä kanssa, joten heidät potkittiin pois Stockholm Recordsista.
Paluu ja uusi levy-yhtiö.
Vuonna 2002 Vacuum julkaisi uuden singlen "Starting (Where the Story Ended)" Subspace-levy-yhtiön kautta. "Seance at the Chaebol" -albumi julkaistiin kansainvälisesti nimellä "Culture of Night". Se sisältää kaikki toisen albumin kappaleet ja kolme uutta kappaletta. Vuonna 2004 myös Marina Schjiptjenko jätti Vacuumin liittyäkseen Alexander Bardin uuteen yhtyeeseen Bodies Without Organs.
Mattias Lindblom julkaisi uuden "Your Whole Life Is Leading up to This" albumin Vacuumin nimellä samana vuonna. Albumi julkaistiin kansainvälisesti vuonna 2007. Sitä seurasi pieni hitti "They do It". Lindblom on kirjoittanut vuosien saatossa myös kappaleita muille artisteille mm. Tarja Turusen sooloalbumilta löytyvät kappaleet "I Walk Alone" ja "Die Alive". 
Single "Black Angel" julkaistiin kesäkuussa 2011.
Edvard Wilhelm Lybeck

Edvard Wilhelm Lybeck (27. joulukuuta 1864 Ilmajoki – 16. kesäkuuta 1919) oli suomalainen lääkäri ja Elämänmäen luonnonparantolan perustaja.
Lybeckin vanhemmat olivat kirurgian maisteri, Ikaalisten piirilääkäri Frans Edward Lybeck (1836–1868) ja Sofie Louise Lybeck os. Järnefelt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta vuonna 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1887 sekä lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1890 ja lisensiaatiksi vuonna 1895. Lybeck omisti vuosina 1896–1904 äitinsä perustaman yksityisen Kammion sairaalan Helsingissä.
Lybeck perusti vuonna 1904 Vilppulan lähelle Elämänmäen hermotauti- ja luonnonparantolan. Parantola oli toiminnassa vuoteen 1918 saakka. Sen jälkeen Lybeck toimi Kirvun luonnonparantolan lääkärinä. Hän teki itsemurhan kesäkuussa 1919.
Lybeckin oppi-isä oli saksalainen Louis Kuhne. Kuhnen oppien mukaan Lybeck vastusti 1900-luvun alussa rokotuksia. Isorokkorokotuksella oli tauti saatu lähes häviämään, mutta rokotevastaisuuden levitessä tilanne kääntyi huonoksi. Lybeckin iskulause puhetilaisuuksissa oli: ”Rokotus on myrkyttämistä.”
Lybeck oli naimisissa vuodesta 1895 Elina Wilhelmina Savirannan kanssa.
Effects Lab Pro

Effects Lab Pro on ammattimaisiin erikoistehosteisiin tarkoitettuvideonmuokkausohjelma. Se on tarkoitettu erityisesti efektien tekoon. Ohjelman on kehittänyt FX-niminen "studio", joiden teoksiin kuuluu esim. toinen efektiohjelma nimeltä Visionlab Studio ja Composite Lab. Ohjelmalla pystyy myös vaihtamaan taustaa. Ohjelmalla voi luoda tuhansia eri efektejä. Ohjelmassa on 6 eri efekti luokkaa: Laser, Muzzle Flash, Particles, Grade Object, Neon light ja Optics.
Muzzle Flash.
Ohjelmassa on Muzzle Flash-generaattori, joka tarkoittaa esim. aseiden suuliekkejä, jonkinlaisia räjähdyksiä ja tulta. Ohjelmalla pystyy tekemään toisen maailmansodan aseista scifi-elokuvien aseisiin.
Ekusute

Ekusute ( aka "Exte: Hair Extensions") on vuonna 2007 julkaistu japanilainen kauhuelokuva. Sion Sonon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva kertoo hiuslisäkkeistä, jotka käyvät uuden käyttäjänsä kimppuun.
Elokuva edustaa j-horroria eli japanilaista kauhua. "Ekusute" on Sion Sonon siirtyminen suuremman budjetin elokuviin ja siinä ovat edelleen esillä hänelle tyypilliset piirteet, kuten shokeeraavat elementit ja body horror.
"Ekusute" palkittiin Austin Fantastic -festivaaleilla parhaan kauhuelokuvan jurypalkinnolla.
Pääroolia näyttelee Chiaki Kuriyama, joka on länsimaiselle yleisölle tunnettu elokuvista "" ja "Battle Royale". Hän näyttelee hiusstailistia, joka harjoittelee kampaamossa ja kotonaan hiustenlaittoa ystävilleen ja mallipäille.
Harald Lindberg (kasvitieteilijä)

Harald Lindberg (2. marraskuuta 1871 Helsinki – 13. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston kasvimuseon ensimmäinen kustos eli osastonjohtaja vuodesta 1910. 
Harald Lindbergin vanhemmat olivat professori Sextus Otto Lindberg ja Hilda Fausta Cecilia Sällström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Helsingin yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1894, filosofian lisensiaatiksi 1909 sekä filosofian tohtoriksi 1910. Väitöskirja käsitteli Pohjois-Euroopan poimulehtisiä.
Lindberg oli Helsingin yliopiston kasvimuseon kustoksena 1910–1938. Hän sai professorin arvon 1946.
Lindbergin tieteellinen tuotanto käsittää 310 julkaisua, joista 28 liittyy sammaliin. Sammalista hän kirjoitti muun muassa suosammalista ja rahkasammalista. Isänsä Sextus Otto Lindbergin kuoltua Harald Lindberg ryhtyi tutkimaan sammalien sijasta putkilokasveja. Hän tutki ainakin voikukkia, keltanoita, poimulehtiä ja hierakoita. Harald Lindberg on kuvannut Suomessa tavattavista putkilokasvilajeista tieteelle uusina muun muassa sykeröpoimulehden, nyppypoimulehden, kaljuvarsipoimulehden, lietetattaren ja mutaluikan.
Kaikki hedelmät

Kaikki hedelmät on CMX:n kolmas kokoelmalevy, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2008. Levyllä on kappaleita CMX:n julkaisuilta kolmannesta levystä, "Aurinko", alkaen. Levyllä on myös kaksi uutta kappaletta. Tuplalevy keskittyy kahdesta edellisestä triplakokoelmasta poiketen yhtyeen radiohitteihin tai muuten suosituimpiin kappaleisiin. Hittikokoelman tekemisestä päätettiin jo vuonna 2000.
Kokoelman mukana tulevan tarran postittamalla saattoi tietyn aikarajan sisällä tilata ep:n, jossa on neljä uutta hardcore punk -tyylistä kappaletta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9., ja se myi kultaa elokuussa 2009.
Kappaleet.
Suluissa alkuperäinen albumi.
Päiväkäsky

Päiväkäsky on sotilaallisten yhtymien, joukko-osastojen tai vastaavien yksiköiden komentajan tai päällikön julkaisema kirjallinen käsky tai kirjelmä. Alaisten noudatettavaksi tarkoitettuja päiväkäskyjä julkaistaan määräajoin tai tarpeen vaatiessa. Niissä käsitellään henkilöstöä koskevia asioita, komennuksia, lomia, pysyviä määräyksiä, rangaistuksia sekä hallinnollisia asioita, mutta ei sotatoimia koskevia asioita. 
Suomen presidentin antamaa päiväkäskyä nimitetään "sotilaskäskyksi". Yhtymän esikuntapäällikön julkaisemia päiväkäskyjä nimitetään "esikuntakäskyiksi". Niissä käsitellään esikunnan sisäistä toimintaa. 
Ehkä tunnetuin suomalainen päiväkäsky on ylipäällikkö Mannerheimin jatkosodan alussa antama miekantuppipäiväkäsky. Tunnettuja ovat myös Mannerheimin talvisodan päätyttyä 14. maaliskuuta 1940 antama päiväkäsky sekä hänen 10. toukokuuta 1942 kaikille Suomen äideille osoittamansa päiväkäsky, joka asetettiin valtioneuvoston päätöksellä äitienpäivänä 1942 eduskunnan istuntosaliin sekä kaikkiin Suomen silloisiin 645 kirkkoon yleisesti nähtäväksi. Jälkimmäiseen liittyi Vapaudenristi.
Harald Lindberg (taidemaalari)

Carl Harald Lindberg (26. tammikuuta 1901 Rumshamn, Skeppsmyra, Björkö-Arholma – 4. elokuuta 1976 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari.
Lindberg oli merillä 1916–1922. Hän opiskeli 1925–1929 Tukholmassa Taideakatemiassa, jossa hänen opettajanaan oli maalauksessa Carl Wilhelmson ja piirtämisessä Albert Engström.
Hän avioitui opiskeluaikana Märta o.s. Raapin kanssa. He asettuivat asumaan Tukholman Kornhamnstorgille ja 1934 Urvädersgrändille lähelle Mosebacke Torgia, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Suuren osan vuotta Lindberg asui ja työskenteli Ahvenanmerellä Rumshamnissa Björkö-Arholmassa. Hänellä oli taiteessaan erityinen suhde saariston luontoon ja ihmisiin.
Hän oli arvostettu muotokuvamaalari, ja Roslagsmuseetissa Norrtäljessä on satoja piirustuksia saaristolaisista. Muutamalla kynänvedolla hän sai esiin luonteenpiirteet. Valtion muotokuvakokoelmassa Gripsholmissa on hänen maalaamiaan muotokuvia ruotsalaisista merkkihenkilöistä.
Hän maalasi myös kirkkomaalauksia. 1928 hän teki alttaritaulun ja muun koristelun Arholman kirkkoon, ja 1956–1957 hän maalasi koko kuorinmaalauksen "Himlalotsen" Björkö-Arholman kirkkoon. Hänen lasimaalauksiaan on yhdeksässä kirkossa, muun muassa Valbossa ja viimeisin Österundassa vuodelta 1973.
Muita hänen monumentaalitöitä ovat Spångan lukion fresko (1946), seinämaalaus "Juniskäret" Brantingskolanissa Uppsalassa (1960) sekä 22-metrinen maalaus Tukholman sataman ja tullin historia John Mattsonsin kiinteistössä Gärdetissä 1966–1967. Viimeisinä vuosinaan hän kuvasi Tukholman Strömiä ja kaupunkia veden äärellä.
Harald Lindberg oli myös kirjailija ja runoilija.
Club Atlético Vélez Sarsfield

Club Atlético Vélez Sarsfield on urheiluseura Buenos Airesista, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, missä se pelaa Argentiinan pääsarjassa. Muita lajeja ovat mm. lentopallo, koripallo ja maahockey.
Jalkapallossa Vélez Sarsfield on voittanut kuusi Argentiinan liigamestaruutta sekä viisi kansainvälistä cup-kilpailua. Kotiottelunsa se pelaa Jose Amalfitani -stadionilla Liniersin kaupunginosassa Buenos Airesin länsiosassa.
Historia.
Vélez Sarsfieldin perustivat samannimisellä rautatieasemalla sadetta pitämässä olleet kolme nuorta miestä vuonna 1910. Asema oli saanut nimensä argentiinalaisselta lakimieheltä ja poliitikolta Dalmacio Vélez Sársfieldiltä. Nykyisin asema tosin tunnetaan nimellä "Floresta". Jonkin ajan päästä seuraan liittyi huomattava määrä italialaisia siirtolaisia. Vélez Sarsfield hyväksyttiin Argentiinan liigaan mukaan vasta vuonna 1918, missä se sijoittui heti debyyttikaudellaan toiseksi. Vuonna 1931 Vélez lähti heti mukaan käynnistyneeseen ammattilaisliigaan.
Huolimatta pitkästä historiastaan seura voitti ensimmäisen mestaruutensa vasta vuonna 1968 Nacional-sarjasta. Seuran suurimmat menestyvuodet ajoittuvat vasta 1990-luvulle ja Carlos Bianchin valmentaja-aikoihin. Bianchi itse oli mukana voittamassa pelaajana seuran ensimmäistä mestaruutta ja pelatessaan joukkueessa voitti kolmena kautena maalikuninkuuden.