tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Walter Veltroni

Walter Veltroni (s. 3. heinäkuuta 1955) on italialainen poliitikko, joka oli Demokraattisen puolueen puheenjohtaja vuodesta 2007 helmikuuhun 2009. Hän oli Rooman pormestari vuosina 2001–2008.
Hän liittyi Italian kommunistisen puolueen (PCI) nuorisojärjestöön 15-vuotiaana. Hänet valittiin Rooman kaupunginvaltuustoon 1976 ja parlamenttiin 1987. Kommunistisen puolueen sihteeristön jäsenenä hän oli viemässä puoluetta kohti sosiaalidemokratiaa.
Veltroni on ammatiltaan journalisti. Hän oli Vasemmistodemokraattisen puolueen "L'Unità'-lehden päätoimittajana 1992–1996.
Veltroni oli varapääministeri Prodin ensimmäisessä hallituksessa 1996–1998. Hän erosi 1998, kun hänet valittiin vasemmistodemokraattien kansalliseksi sihteeriksi. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä vaalikaudella 1999–2004.
Veltroni valittiin ensimmäisen kerran Rooman pormestariksi 2001 ja uudelleen 2006 ylivoimaisella enemmistöllä. Toimiessaan Rooman pormestarina Veltroni pani alulle Rooman filmifestivaalit.
Veltroni valittiin syksyllä 2007 perustetun Demokraattisen puolueen johtajaksi jäsenäänestyksellä 75 %:lla äänistä. Helmikuussa 2009 hän erosi puolueen tukeman ehdokkaan hävittyä Sardinian paikallisvaalit.
Ben Eaves

Benjamin Coel Eaves (s. 27. maaliskuuta 1982 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut kolmannen polven jääkiekkoilija.
Eaves on pelannut Espoo Bluesin riveissä sekä HIFK:in junioreissa kaudella 1996–1997. Eaves tuli kaudeksi Espooseen, mutta kausi meni pilalle 17. tammikuuta 2008, kun Eaves sai kiekon peukaloonsa ottelussa Kalevan Palloa vastaan. Loukkaantumisten myötä jopa uran loppumisesta oli puhetta ja sopimus Bluesin kanssa purettiin joulukuussa 2008. Eaves kuitenkin palasi Bluesin kokoonpanoon 10. helmikuuta 2009 ja teki keväällä SM-liigan pudotuspelien yhden kauden piste-ennätyksen, kun 14 ottelussa syntyivät tehot 4+20=24. Eaves kärsi tämänkin jälkeen loukkaantumisista ja ilmoitti lopettavansa pelaajauransa marraskuussa 2009.
Hän saapui Jokereihin fysiikkavalmentajaksi kaudelle , mutta liittyikin Jokereiden harjoitusryhmään ja palasi takaisin kentälle, kun polvi kesti ammattimaisen harjoittelun. Hän pelasikin koko kauden Jokereissa, jonne palasi myös kaudeksi 2011–2012 harjoiteltuaan pitkästä aikaa koko kesän täysipainoisesti. Eaves lopetti uransa ennen kauden 2013–2014 alkua edelliskaudella taklaustilanteessa tulleen päävamman vuoksi.
Eavesin pikkuveli Patrick pelaa NHL:ssä Anaheim Ducksin riveissä. Poikien isä Mike Eaves pelasi 324 NHL-ottelua ja on sen jälkeen toiminut muun muassa HIFK:n ja USA:n juniorimaajoukkueen valmentajana. Poikien setä Murray Eaves pelasi 57 NHL-ottelua ja on sen jälkeen valmentanut mm. Shattuck St. Mary's juniorijoukkuetta.. Isoisä Cecil Eaves pelasi 1950-luvulla yliopistokiekkoa Denverin yliopistossa
Pelaajauransa jälkeen Eaves on toiminut mm. Culverin sotilasakatemian U16 joukkueen päävalmentajana ja kaudella 2016–2017 St. Olaf Collegen joukkueen apuvalmentajana NCAA III -tasolla.
Kafferit

Kafferi tulee sanasta kafir (arab. كافر‎ "kaafir)." Se on arabiankielessä halventava sana ja tarkoittaa henkilöä, joka osoittaa kiittämättömyyttä ("kufr)" Jumalalle. "Kaafir" on uskoton, joka kieltää islaminuskon opit tai ainakin osan niistä. Käsitteen vastakohta on "mu'min" eli uskova. 1400-luvulta lähtien muslimit puhuivat Afrikassa "kaffereista", millä he tarkoittivat alueen mustia ei-muslimeja, joita he myivät orjiksi Eurooppaan ja Lähi-itään. Sana siirtyi eurooppalaisiin kieliin (, ) tarkoittamaan Kaakkois-Afrikan bantukansoja. 
Nykyisin termi on erityisesti Etelä-Afrikassa halventava ilmaus mustasta ihmisestä. Englannin kielessä termiä käytti ensimmäiseksi Richard Hakluyt vuonna 1589 viitaten eteläisen Afrikan asukkaisiin, jotka asuivat nykyisten Zimbabwen, Etelä-Afrikan ja Mosambikin alueella. 1900-luvun aikana sanasta muodostui halventava termi joka vastasi englannin "nigger"-sanaa. Afrikaansin kielessä on käytetty myös ilmausta "Kaffir-boetie" () kuvaamaan valkoihoista henkilöä, joka veljeili tai osoitti sympatiaa mustaa yhteisöä kohtaan. Apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa sanaa ei käytetä ja siihen viitataan "K-sanana" (kuten yllä mainitusta englannin sanasta käytetään ilmausta "N-sana").
Ilmaisu siirtyi muun muassa eurooppalaisiin käsitteisiin kafferikiitäjä ja kafferipuhveli. Vuoden 2018 nimistöuudistuksessa kafferikiitäjän nimeä pidettiin rasistisena ja linnun uudeksi nimeksi tuli häätökiitäjä. Nisäkkäiden nimistötoimikunta on ehdottanut kafferipuhvelin nimeämistä afrikanpuhveliksi.
Maa aikojen alussa

Maa aikojen alussa ("The Land Before Time") on yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka oli samalla Maa aikojen alussa -elokuvasarjan ensimmäinen elokuva. Sen ohjasi Don Bluth ja käsikirjoittivat Judy Freudberg, Tony Geiss sekä Stu Krieger. Vuonna 1988 valmistuneen elokuvan vastaavina tuottajina ovat olleet Steven Spielberg ja George Lucas. Se myös huomioitiin Saturn- ja Young Artist -ehdokkuuksilla vuosina 1989 ja 1990. 
Elokuvan tuotantoa edelsi mittava tutkimustyö. Tutkijat vierailivat mm. Luonnonhistorian museoissa New Yorkissa ja Los Angelesissa sekä Smithsonian-instituutissa Washington D.C:ssä. Elokuvaa tehneiden taiteilijoiden oli luotava uskottava maisema ja eläimet. Piirroselokuvassa taustalla on yhtä tärkeä merkitys kuin pääkuvilla. Piirtäjät tekivät elokuvaa varten yli 600 taustakuvaa. 
Tarina.
Elokuvan tarina kerrotaan vastasyntyneen apatosauruksen, Pikkutassun kautta. Dinosaurukset vaeltavat laumassa pois elottomaksi kuivuneesta kotilaaksostaan. Matkan alussa Terävähammas (Tyrannosaurus rex) hyökkää ja Pikkutassun äiti yrittää taistella sitä vastaan mutta saa surmansa, joten Pikkutassun on yksin selviydyttävä matkasta Suureen laaksoon, missä kaikille riittää vettä ja ruokaa vuosiksi eteenpäin. Matkalla Pikkutassu kohtaa neljä muuta eksynyttä dinosauruksenpoikasta (Alli, Petri, Sera ja Piikki), ja vaikka kaikki viisi ovat eri lajia, ne ymmärtävät, että vain yhdessä ne voivat selviytyä vaarallisesta matkasta. 
Ääniraita.
Tunnuslaulun "If We Hold On Together" lauloi Diana Ross. Ääniraidan sävelsi James Horner. Se julkaistiin 21 marraskuuta, 1988.
Poisleikatut kohtaukset.
Tuottajina toimineet Steven Spielberg ja George Lucas pitivät joitakin elokuvassa olevia kohtia liian pelottavina pienimmille lapsille. Tämä johti elokuvan rankkaan sensurointiin ja useiden kohtausten poistamiseen. Osa poistetuista kohtauksista sijoittui elokuvan alussa nähtävään terävähampaan hyökkäykseen, mutta myös loppua jouduttiin muuttamaan. Lopullinen versio eroaa huomattavasti alkuperäisestä: Pikkutassu ei löydä Suurta laaksoa elokuvan lopussa kuten leikatussa versiossa näkyy, vaan hän löytää sen yksin jo heti sen jälkeen kun on tapellut Seran kanssa, ja palaa sen jälkeen hakemaan muita. Kaiken kaikkiaan leikkaukset veivät elokuvasta noin 11 minuuttia valmiiksi animoitua materiaalia, alkuperäisen pituuden ollessa noin 80 minuuttia.
Vastoin sitkeitä huhuja, elokuvan leikkaamatonta versiota ei ole koskaan esitetty Suomen televisiossa. Ohjaaja Don Bluthin mukaan poisleikattuja kohtauksia ei koskaan arkistoitu ja niitä pidetään yleisesti ottaen kadonneina, joskin muutamia yksittäisiä animaatiofreimejä on onnistuttu löytämään.
Kakskerranjärvi

Kakskerranjärvi on järvi Kakskerran saaressa Turussa. Järvi on pinta-alaltaan 1,64 neliökilometriä. Kakskerranjärven keskisyvyys on noin kuusi metriä ja syvin kohta on 15,5 m. Tämä tekee siitä yhden Turun alueen syvimmistä järvistä. Pitkänomaisen järven pituus on noin viisi kilometriä ja leveys vain noin 300 metriä. Järvessä sijaitsee Isosaari, Pikkusaari ja Kissasaari.
Kakskerranjärvi kärsi asteittain pahenevista sinileväongelmista 1980-luvulta 2010-luvulle. Viimeisen noin kymmenen vuoden aikana järven tila on kuitenkin parantunut oleellisesti kun ulkoista kuormitusta on saatu vähennettyä tärkeällä valuma-alueella tehtyjen maankäyttömuutosten ansiosta.
Gianfranco Fini

Gianfranco Fini (s. 3. tammikuuta 1952 Bologna) on italialainen poliitikko. Hän on Futuro e Libertà per l'Italia -puolueen puheenjohtaja.
Fini johti konservatiivista Alleanza Nazionalea koko sen olemassaolon ajan 1995–2009. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1989–1992 sekä 1994–2001. Hän kuului Silvio Berlusconin hallituksiin varapääministerinä 2001–2006 ja ulkoministerinä 2004–2006. Vuosina 2008–2013 Fini oli edustajainhuoneen puhemies.
Fini on opiskellut Rooman Sapienza-yliopistossa ja ollut ammatiltaan toimittaja. Opiskelija-aikoinaan hän oli Fronte della Gioventù -nuorisojärjestön johdossa. Hänet valittiin parlamenttiin 1983 uusfasistisen Movimento Sociale Italiano – Destra Nazionale -puolueen listalta ja hän oli myöhemmin sen kansallisena sihteerinä 1987–1990 ja 1991–1995.
Vielä 1994 Fini kuvasi Benito Mussolinia ”1900-luvun suurimmaksi valtiomieheksi”, mutta on sittemmin sanoutunut irti fasismista.
Tammikuussa 1995 Fini valittiin uuden Alleanza Nazionalen johtajaksi, mitä paikkaa hän piti siitä lähtien. Fini oli puolueineen vuonna 1994 ja 2001 vaalit voittaneen Berlusconin Casa delle Libertàn jäsenenä. Alleanza Nazionale hajotettiin maaliskuussa 2009 ja se liittiin se Berlusconin puolueen kanssa muodostettavaan Popolo della Libertà -puolueeseen.
Yhteisen puolueen perustamisen jälkeen Fini joutui Berlusconin omistaman median ankaran arvostelun alaiseksi. Vittorio Feltrin päätoimittama "Il Giornale" syytti Finiä yrityksistä suistaa pääministeri asemastaan. Jouluksi 2009 Fini lähetti Feltrille paketin valiumia toivoen hänen voivan viettää joulunsa ilman vainoharhoja ja hallusinaatioita. Kesällä 2010 Berlusconin ja Finin välit huononivat entisestään. Berlusconi kehotti Finiä eroamaan edustajainhuoneen puhemiehen paikalta. Fini ei totellut, vaan perusti oman edustajainhuoneryhmän Futuro e Libertà per l'Italia (FLI). Syksyllä 2010 Finin ryhmä kuitenkin äänesti Berlusconin hallituksen puolesta luottamuslauseäänestyksessä. Helmikuussa 2011 Fini valittiin Futuro e Libertà per l'Italia -puolueen perustavassa kokouksessa puolueen puheenjohtajaksi. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Fini ja FLI olivat osa keskustaliittoumaa, joka tuki Mario Montia pääministeriksi. FLI ei saanut vaaleissa yhtään paikkaa, joten myös Fini jäi valitsematta.
Jordan EJ14

Jordan EJ14 oli brittiläisen John McQuilliamin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Jordan käytti kaudella 2004. Autoa ajoivat saksalainen Nick Heidfeld, italialainen Giorgio Pantano ja neljän kilpailun ajan saksalainen Timo Glock.
Kaudella 2004 Jordan käytti uusia Cosworthin moottoreita. Renkaat tallille toimitti Bridgestone. Kausi käynnistyi tallin osalta jälleen surkeasti. Aika-ajoissa kuljettajilla oli tyytyminen takarivin lähtöruutuihin ja kilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon selviytyminen oli lähes mahdotonta. Myös luotettavuusongelmat kiusasivat tallia.
San Marinon GP:ssä tallin autoissa oli F1-legenda Ayrton Sennan kuvat. Tällä tavoin Jordan kunnioitti kymmenen vuotta sitten San Marinon GP:ssa menehtyneen Sennan muistoa. Eddie Jordan oli antanut ensimmäisenä Sennalle mahdollisuuden kokeilla F3-autoa vuonna 1982. Miehillä säilyi hyvä ystävyyssuhde Sennan kuolemaan saakka. Seuraavaksi ajetussa Espanjan GP:ssä tallin autoissa oli kuvia Salvador Dalín maalauksista. Näin Jordan kunnioitti Dalin syntymän 100-vuotispäivää.
Heidfeld avasi kauden pistesaldonsa Monacon GP:ssä sijoittumalla seitsemänneksi. Kanadan GP:ssa Timo Glock nousi tallin toiseksi kuljettajaksi, kun Pantano hyllytettiin velkojensa takia. Kilpailussa molemmat kuljettajat ylsivät viimeisille pistesijoille, kun Heidfeld oli kahdeksas ja Glock seitsemäs. Yhdysvaltain GP:ssä Pantano palasi takaisin tallin kuljettajaksi saatuaan raha-asiansa kuntoon. Kuitenkin Italian GP:n jälkeen Pantano sai lähteä lopullisesti tallissa sopimusongelmien takia. Glock otti jälleen hänen paikkansa loppukauden kolmessa kilpailussa. Pisteitä ei kuitenkaan enää loppukaudella saavutettu.
Pisteitä talli kykeni saavuttamaan kauden aikana enää viisi kappaletta. Edellisen kerran talli menestyi yhtä huonosti kaudella . Valmistajien MM-sarjassa sijoitus oli edelliskauden tapaan yhdeksäs. Loppuvuodesta Jordan ilmoitti palkanneensa uudeksi tekniseksi johtajakseen Mark Smithin, joka oli aikaisemmin työskennellyt tallissa vuosina –.
Zelenograd

Zelenograd (, ) on Moskovan hallinnollisiin alueisiin kuuluva kaupunki Venäjällä. Se sijaitsee 37 kilometriä luoteeseen Moskovan keskustasta. Zelenograd muodostaa Moskovan kymmenennen piirikunnan. Vuonna 2002 kaupungissa eli 215 727 ihmistä.
Zelenograd rakennettiin 1958 Neuvostoliiton vastineeksi Piilaaksolle, joka terminä tuli käyttöön vuonna 1971 mutta Piilaakson panos puolustuselektroniikassa oli suuri jo toisen maailmansodan ajasta lähtien. Zelenograd oli suljettu kaupunki vuoteen 1991 asti. Zelenograd oli jo Neuvostoliiton aikana yksi maan merkittävimmistä elektroniikka-, mikroelektroniikka- ja tietokoneteollisuuskeskittymiä. Se on tärkeässä asemassa Venäjän tietotekniikassa edelleen.
Vuonna 1988 Zelenogradiin liitettiin Krjukovo, joka on yksi Moskovan taistelun tärkeimmistä paikoista. Lukuisia toisen maailmansodan sankarimuistomerkkejä sijaitsee Zelenogradissa ja sitä ympäröivillä alueilla.
Kaupungin nimikkoväri on vihreä ja nimikkoeläin orava.
Piirit.
Zelenogradin piirikunta jakautuu viiteen piiriin:
Öskidööl

Öskidööl on hämeenlinnalainen, pääasiassa punk- ja rockmusiikkia ja nuorisokulttuuria käsittelevä alakulttuurilehti, joka on ilmestynyt vuodesta 2002 lähtien. Lehden kansia on kuvittanut mm. sarjakuvataiteilija Tommi "Tex" Hänninen. Lehdestä julkaistaan myös kesäisin Festari-extra erikoisnumero. Öskidööl on 1000 kappaleen numerokohtaisella levikillään Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi suurin punk-lehti, "Hilseen" ja "Toisen vaihtoehdon" jälkeen.
Toimituskunta.
Toimituskunta vaihtelee, koska lehteä julkaistaan osittain lukijoiden kirjoittamilla jutuilla. Päätoimittajana on lehden perustamisesta asti toiminut pseudonyymi Joona Öskidööl, joka myös keksi nimen kyseiselle lehdelle. Muuta toimitusta ovat lehden pääasiassa kokoavat ja valtaosan teksteistä kirjoittavat Petja ja Mikko Öskidööl.
Öskidööl-Rock.
Lehden nimissä järjestettiin kesällä 2006 Öskidööl-Rock-niminen ilmaiskonsertti yhteistyössä Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX:n kanssa. Konsertti järjestettiin Hämeenlinnan torin lavalla 7. heinäkuuta 2006. Tapahtumassa esiintyivät: Black Of All Label, Shitsnackers, Polluted, Blind ja Necropedosodom.
Kurbinin piirikunta

Kurbinin piirikunta () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Lezhën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Lezhën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 235 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 54 519 asukasta. 
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Fushë-Kuqe, Laç, Mamurras ja Milot. Pääkaupunkina toimi Laç.
Rauniokoira

Rauniokoira etsii esimerkiksi sortuneiden talojen alle jääneitä ihmisiä. Rauniokoulutus on osa pelastuskoiran koulutusta, mutta kehittyneissä maissa sitä pidetään usein vähiten tärkeänä osana. Rauniokoiria käytetään katastrofialueilla, kuten maanjäristysten, sotien ja terrori-iskujen jälkeen.
Suomessa rauniokoiria on käytetty pelastustehtävissä tiettävästi vain kahdesti, Valkeakosken Tervasaaren paperitehtaalla sattuneen onnettomuuden ja Kemissä elintarvikehallin katon romahduksen yhteydessä. Suomesta on kuitenkin lähetetty rauniokoiria ulkomaille kansainvälisiin pelastustehtäviin.
Suomalaiset rauniokoirat ovat lisäksi menestyneet kansainvälisissä pelastuskoirien MM-kisoissa. Pelastuskoirien MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1996 alkaen.
Laç

Laç tai Laçi on Kurbinin kunnan keskustaajama Albaniassa Lezhën maakunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 17 086. Sieltä on kotoisin jalkapalloseura KF Laçi.
Hadley Centre

Hadley Centre on ilmastonmuutokseen erikoistunut tutkimuskeskus Exeterissä, Isossa-Britanniassa. George Hadleyn mukaan nimetty Hadley Centre on osa Ison-Britannian sääpalvelua Met Officea. Hadley Centren kehittämiä ilmastomalleja käytetään ilmastotutkimuksellisiin tarkoituksiin laajalti, muun muassa Hallitusten välisen ilmastopaneelin IPPC:n raporteissa. Useat keskuksen tutkijat ovat myös osallistuneet IPCC:n raporttien laatimiseen.
Keskuksessa on noin 200 työntekijää. Keskus saa suurimman osan rahoituksestaan sopimuksista, jotka sillä on Ison-Britannian hallituksen osastojen kanssa.
Perustaminen.
Keskus perustettiin vuonna 1990 IPCC:n ensimmäisen raportin ilmestymisen aikoihin Margaret Thatcherïn pääministerikaudella.
Ilmastomallit.
Hadley Centre kehittää ja ajaa useita virtausmalleja. Hadley Centre Coupled Model version 3 eli HadCM3 on yhdistetty ilmakehä-merimalli, ja se oli ensimmäinen suuri ilmastomalli jota voitiin ajaa ilman erillisiä vuokorjauksia. Ilmakehämallissa on korkeussuunnassa 20 tasoa, vaakasuunnassa laskentapisteet ovat 2.5 leveysasteen ja 3.75 pituusasteen välein, joten hilaväli on päiväntasaajalla 417 × 278 km, ja itä-länsisuuntainen hilaväli lyhenee 45. leveyspiirillä 278 kilometriin. Merimallissa on 20 laskentatasoa, ja sen hila on myös vaakasuunnassa tiheämpi. HadCM3-mallia käytettiin IPCC:n kolmannen raportin pohjana.
HadGEM1 on seuraavan sukupolven malli, joka kehitettiin IPCC:n neljättä raporttia varten. Se on epähydrostaattinen, siinä on 38 laskentatasoa ja hilaväli alle puolet edellisestä mallista. Mallin virtausdynamiikka ja termodynamiikka on uusittu täysin. Lisäksi ilmakehän monien aerosolien vaikutus on kuvattu entistä tarkemmin. Malli tuottaa samanlaisen vasteen hiilidioksidin kaksinkertaistumiselle kuin edeltäjänsäkin, mutta alueellisessa jakaumassa on suura eroja etenkin tropiikissa.
Lee Kyou-hyuk

Lee Kyou-hyuk (s. 16. maaliskuuta 1978 Soul) on eteläkorealainen pikaluistelija.
Vuonna 2007 Lee voitti kultaa Norjan Hamarissa käydyissä sprinttereiden MM-kilpailuissa, joissa Suomen Pekka Koskela sijoittui hopealle. Samana vuonna Lee saavutti pronssimitalin 1 000 metrin matkalla pikaluistelun matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä. Hän uusi sprinttereiden maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2008. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Naganossa hän sijoittui 500 metrillä hopealle Kanadan Jeremy Wotherspoonin jälkeen. Seuraavana vuonna hän sai Kanadan Richmondissa niin ikään MM-hopeaa 500 metrillä. Vuonna 2010 hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Obihirossa, kuten myös seuraavana vuonna Heerenveenissä. Vuoden 2011 matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Inzellissä hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden. Vuonna 2012 hän sijoittui sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Urallaan Lee on pystynyt viiteentoista maailmancupin osakilpailuvoittoon. Kaudella 2006–2007 hän sijoittui 1 000 metrin kokonaispisteissä toiseksi. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen sekä 500 että 1 000 metrin kokonaiskilpailussa. Olympiakisoissa hän on sijoittunut Naganossa 1998 kahdeksanneksi 500 metrillä, Salt Lake Cityssä 2002 viidenneksi 500 metrillä sekä kahdeksanneksi 1 000 ja 1 500 metrillä sekä Torinossa 2006 neljänneksi 1 000 metrillä.
Lee on luistellut Calgaryssä kaksi miesten maailmanennätystä: 1 000 metrillä 1.10,42 23. marraskuuta 1997 ja 1 500 metrillä 1.45,20 15. maaliskuuta 2001.
Cyrille Guimard

Cyrille Guimard (s. 20. tammikuuta 1947 Bouguenais) on entinen ranskalainen ammattilaispyöräilijä, joka tunnetaan erityisesti kahden kuuluisan ranskalaispyöräilijän ja Ranskan ympäriajon voittajan Bernard Hinault'n ja Laurent Fignonin "directeur sportifina". Guimard myös houkutteli yhdysvaltalaisen Greg LeMondin siirtymään Eurooppaan kilpailemaan. Pyöräilyuransa aikana Guimard voitti kolme Ranskan mestaruutta kolmessa eri lajissa: maantiepyöräilyssä vuonna 1967, aika-ajossa vuonna 1970 ja cyclo-crossissa vuonna 1976. Hän voitti myös useita etappeja Ranskan ympäriajossa. Ranskan ympäriajon parhaan taistelijan kilpailun hän voitti vuonna 1972. Lisäksi hän voitti Espanjan ympäriajon pistekilpailun vuonna 1972. Vuoden 1972 Ranskan ympäriajossa Guimard piti hallussaan johtajan keltaista paitaa usean päivän ajan ja taisteli tasaväkisesti Eddy Merckxin kanssa vuoristoetapeilla. Hän johti pistekilpailua ja oli kokonaiskilpailun toisella sijalla, mutta joutui keskeyttämään kaksi päivää ennen kilpailun päättymistä. Ajajauransa aikana Guimard ystävystyi Bernard Hinault'n kanssa ja kun hän joutui lopettamaan uransa loukkaantumisen seurauksena hän päätti ryhtyä Hinault'n tallin urheilupäälliköksi Gitane-tallissa, jonka johtajana toimi Jean Stablinski. Guimard aloitti vastuullisena urheilupäällikkönä Gitane-Campagnolo-tallissa vuonna 1976. Hinault harkitsi tallin vaihtoa, mutta Guimard suostutteli hänet jatkamaan.
Guimard oli hyvä ajaja, mutta urheilupäällikkönä hän ansaitsi legendaarisen maineen. Hän johti "Gitane-Campagnolo", "Renault-Elf-Gitane", "Système U-Gitane", "Super U", "Castoarama" ja "Cofidis"-talleja. Hänen alaisuudessaan kilpailivat muun muassa Lucien Van Impe, Bernard Hinault, Laurent Fignon, Greg LeMond, Charly Mottet, Marc Madiot ja Lance Armstrong ja kaiken kaikkiaan hänen alaisuudessaan ajaneet ajajat voittivat 7 Ranskan ympäriajoa. 
Guimard tunnetaan loistavana taktikkona ja uusien harjoittelutapojen kehittäjänä. Vuoden 1976 Ranskan ympäriajon Alpe d'Huezin nousussa hän uusi Van Impelle kiilaavansa tämän pois tieltä ellei hän hyökkäisi puolustavaa mestaria Joop Zoetemelkiä vastaan. Aggressiivisen ajon ansiosta Van Impe sai eroa Zoetemelkiin ja voitti Tourin. Guimardia pidetään yhtenä ensimmäisistä periodisaatio-harjoittelua pyöräilyyn soveltaneista valmentajista 1980-luvun alkupuolella. Hän myös kielsi ajajia kilpailemasta, jos katsoi etteivät he olleet vielä valmiita. Tunnettu esimerkki on Hinault'n vetäytyminen vuoden 1977 Ranskan ympäriajosta huolimatta hyvin sujuneesta alkukaudesta. 
Guimardin vahva persoona kuitenkin myös aiheutti tyytymättömyyttä ajajien joukossa. Kiista kärjistyi vuoden 1983 Ranskan ympäriajossa, jossa Hinault joutui keskeyttämään loukattuaan polvensa ja tallitoveri Fignonin voitettua. Seuraavalla kaudella Hinault päätti siirtyä La Vie Claire -talliin. Hinault'n kerrotaan sanoneen, ettei Guimardin kanssa voi kiistellä, häntä voi ainoastaan kuunnella. 
Guimard oli mukana perustamassa ranskalaista pyöräilytallia Cofidista.
Forza Italia

Forza Italia (FI, ) oli Silvio Berlusconin johtama oikeistolainen, joulukuussa 1993 perustettu italialainen puolue. FI oli Casa delle Libertà -kokoomusta, ja vuoden 2008 vaaleissa osa Popolo della Libertà-koalitiota. Puolue yhdistyi 2009 Alleanza Nazionalen kanssa uudeksi puolueeksi nimeltään Popolo della Libertà.
Ideologia.
Forza Italia ilmoitti olevansa populistis-liberaalipuolue. Siihen ovat vaikuttaneet suuresti myös katolisen kirkon sosiaaliset opetukset. FI oli Euroopan kansanpuolueen jäsen ja sen jäsenet istuivat europarlamentissa Euroopan parlamentin konservatiiviryhmässä. Suurin osa jäsenistöstä ja johtajista oli katolilaisia. Suurin osa oli entisiä Democrazia Cristianan jäseniä, tosin mukana oli myös entisiä sosialisteja (PSI), sekä entisiä liberaaleja (PLI), tasavaltalaisia (PRI) ja sosiaalidemokraatteja (PSDI), sekä jopa muutama kommunisti.
Historia.
Forza Italian perusti 1993 mediamoguli Silvio Berlusconi seuraavan vuoden vaaleja varten. Italiaa oli tuolloin järkyttänyt ns. Tangentopoli-skandaali, jonka vuoksi viisi maata toisen maailmansodan jälkeen hallinnutta puoluetta katosivat kartalta.
Forza Italia nousi valtaan maaliskuun 1994 vaaleissa Polo delle Libertà -koalition johdossa, johon kuluivat Lega Nord, Alleanza Nazionale, Centro Cristiano Democratico, Unione di Centro. Berlusconista tuli tuolloin ensimmäisen kerran pääministeri. Hallitus kaatui kuitenkin nopeasti Lega Nordin jätettyä hallituksen jo joulukuussa. Pääministeriksi tuli Lamberto Dini, eikä hallitukseen otettu lisää FI:n ministerejä.
Polo delle Libertà hävisi 1996 vaalit, jolloin alkoi sen oppositiokausi. Vuoden 2001 vaaleihin se lähti uuden vaalikoalition Casa delle Libertàn osana. Vaalivoiton jälkeen Berlusconi oli pääministerinä yhtämittaisesti vuodet 2001--2006, mikä oli Italian sodanjälkeisen historian pisin aika. Myös tämän hallituksen avainpaikat miehitettiin FI:n jäsenillä. Puolue menetti huomattavasti asemiaan vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa ja 2005 paikallisvaaleissa ja hävisi 2006 vasemmiston Oliivipuukoalitiolle.
What Hits!?

What Hits!? on rockyhtye Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen kokoelmalevy, jonka julkaisi EMI Records 29. syyskuuta 1992. Se sisältää kappaleita yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta, yhden Abbey Road EP:ltä, yhden Blood Sugar Sex Magikiltä, ja yhden Pretty Woman-soundtrackiltä.
Kokoelma julkaistiin vasta sen jälkeen kun Red Hot Chili Peppers oli jo jättänyt EMI:n, ja julkaissut menestysalbumi Blood Sugar Sex Magikin. Emi Records sai Warner Bros. Recordsilta luvan käyttää yhtä kappaletta menestysalbumilta, jos tulevaisuudessa Warner saisi omalle kokoelmalevylleen yhden vanhemmista kappaleista (Kappale oli Higher Ground Greatest Hits-kokoelmalla vuodelta 2003). 
What Hits!?:in (suom. Mitkä hitit!?) nimi on vitsi Red Hot Chili Peppersin heikosta suosiosta EMI Recordsin alaisuudessa. 
Levyn kansi on samantapainen kuin bändin toisen kokoelma-albumin, Out in L.A.:n.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet tehnyt Red Hot Chili Peppers, ellei toisin mainittu.
Gastón Gaudio

Gastón Norberto Gaudio (s. 9. joulukuuta 1978 Temperley, Buenos Aires) on argentiinalainen ammattilaistennispelaaja. Hänen paras ATP-sijoituksensa on ollut viides, vuonna 2005.
Gaudio on yksi ennalta-arvaamattomimmista pelaajista ja erityisesti hänen yhden käden rystylyöntinsä voi yhdellä hetkellä olla loistava, mutta seuraavassa pelissä hän voi pelata aivan eri tavalla. Gaudio aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana ja ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1996. Vuonna 1998 hän voitti ensimmäisen ATP-Challenger-turnauksensa. Hän on voittanut yhden Grand Slam -turnauksen vuonna 2004, jolloin hän voitti Ranskan avoimet.
Gaudio on pienikokoinen, vain 175 cm pitkä pelaaja. Hän on voittanut vuonna 1996 alkaneella urallaan kahdeksan ATP-turnausta kaksinpelissä ja kolme turnausta nelinpelissä. Hän on ansainnut urallaan kesäkuuhun 2009 mennessä kuusi miljoonaa dollaria palkintorahaa.
Gaudio ilmoitti uransa lopettamisesta elokuussa 2011.
Casa delle Libertà

Casa delle Libertà (CDL, suomeksi myös Vapauden talo ja Vapausliitto) oli italialainen poliittinen liittouma, jota johti Silvio Berlusconi. Sen tilalle muodostettiin vuonna 2008 Popolo della Libertà, johon tulivat CDL:n tärkeimmät puolueet FI ja AN.
Siihen kuuluivat:
PRI ja NPSI vetäytyivät myöhemmin.
Liittouma perustettiin vuoden 1994 vaaleja varten nimellä Polo delle Libertà. Se voitti vaalit, mutta Berlusconin pääministerikausi kesti vain yhdeksän kuukautta Lega Nordin vetäydyttyä yhteistyöstä. Uusi vaalivoitto 2001 mahdollisti Berlusconille vuosien 2001–2006 pääministerikauden.
Vuoden 2006 vaaleissa osa koalition jäsenistä protestoi uusfasistien, kuten Adriano Tilgher, Roberto Fiore, Alessandra Mussolini, Gaetano Saya ja Pino Rauti ottamista CDL:n listalle. Protestien jälkeen Mussolini vetäytyi, mutta sanoi tukevansa CDL:ää.
Alleanza Nazionale

Alleanza Nazionale (myös Kansallinen liitto ja Kansallisliitto, lyh. AN) oli italialainen 1995 perustettu kansalliskonservatiivinen puolue, jota johti sen perustamisesta lähtien Gianfranco Fini. Puolue kuului Silvio Berlusconin johtamiin Casa delle Libertà (CdL) ja Popolo della Libertà (PdL) -liittoumiin. Se oli mukana kaikissa kolmessa Berlusconin CdL-hallituksessa. Se julkaisi lehteä "Il Secolo d’Italia". Euroopan parlamentissa sen jäsenet olivat Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmässä. 
Puolue perustettiin tammikuussa 1995 entisten uusfasistisen Movimento Sociale Italiano – Destra Nazionalen (MSI–DN) ja kristillisdemokraattisen puolueen konservatiivisen siiven pohjalle. AN sanoutui irti fasismista. Marraskuussa 2003 vieraillessaan Israelissa Fini sanoi fasismia ”absoluuttiseksi pahuudeksi”, mikä sai osan jäsenistöä, mukaan lukien Alessandra Mussolinin jättämään puolueen ja perustamaan Azione Socialen.
Puolue lakkautti itsensä viimeisessä kokouksessaan 22. maaliskuuta 2009 liittyäkseen Popolo della Libertà -puolueeseen Forza Italian kanssa.
Genetit

Genetit ("Genetta") on sivettikissojen alaheimoon kuuluva petoeläinten suku, johon kuuluu kymmenkunta lajia. Ne muistuttavat ulkonäöltään ja liikkeiltään kissoja, vaikka ovat niille varsin etäistä sukua. Useimmilla geneteillä on pilkullinen turkki, pitkä raidallinen häntä, pieni pää ja isot korvat. Ne ovat notkeita ja ketteriä, ja ainoina sivettieläiminä kykenevät seisomaan kahdella jalalla. Genetti elää myös Euroopan puolella, muut genettilajit pelkästään Afrikassa.
Genettien sukuun kuuluu nykykäsityksen mukaan 14 lajia:
Tauno Tönning

 Tauno Tönning (26. huhtikuuta 1916 Oulujoki – 10. lokakuuta 1985 Korpilahti) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja liikkeenjohtaja, joka perusti nimeään kantavan säätiön. 
Lapsuus ja nuoruus.
Tauno Tönning syntyi 29. huhtikuuta vuonna 1916 Hintanperällä silloisessa Oulujoen pitäjässä, joka kuuluu nykyisin Oulun kaupunkiin. Hän oli perheen neljästä lapsesta vanhin, isä oli ammatiltaan kirvesmies. Tönning kävi ensin Laanilan kansakoulua ja sitten Oulun suomalaista keskikoulua. Oppikouluaikanaan hän liittyi suojeluskuntaan. Rakennusmestariksi hän valmistui Oulun teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1938. Opiskeluaikana hän teki kartoitus- ja maanmittaustehtäviä Saimaalla ja Karjalassa. Valmistuttuaan Tönning osallistui vapaaehtoisena linnoitustöiden kartoitukseen Laatokan Karjalassa. Talvisotaan hän ei ehtinyt, vaan astui varusmiespalvelukseen vuonna 1940. Välirauhan aikana hän koulutti aliupseerina varusmiehiä. Jatkosodan sytyttyä hän palveli Kannaksella ja Sallan rintamalla. Hänet kotiutettiin kersanttina syksyllä 1944.
Toiminta rakennusalalla.
Sotien jälkeen Tönning työskenteli Lapin Rakennus Oy:n palveluksessa 1950-luvun loppupuolelle. Lapin sodan tuhojen korjaaminen ja jälleenrakennustyö antoivat paljon työtä. Vuonna 1957 hän perusti omalla nimellään rakennusliikkeen, joka rakensi varsinkin kouluja ympäri Pohjois-Suomea. Vuonna 1960 liike sai sairaanhoito-oppilaitoksen rakentamisurakan, joka oli aikansa suurin Oulun alueella. Rakennusliike muutettiin osakeyhtiöksi, nimeltään Tönning Oy. Oulun yliopistollinen sairaala oli 1960-luvun lopulla erittäin suuri hanke, johon Tönning Oy osallistui keskeisesti. Yhtiö harjoitti myös laajaa asuntorakentamista. Se sai rakennettavakseen myös muun muassa Seinäjoen keskussairaalan ja osallistui Finnbotnia Oy:n osakkaana Kostamuksen teollisuuskombinaatin rakentamiseen. Tasavallan presidentti myönsi Tönningille rakennusneuvoksen arvonimen vuonna 1976. Oulun Rakennus Oy:n osakkaat myivät yhtiönsä Rakennusliike Puolimatka Oy:lle 1979.
Muu toiminta.
Tauno Tönning perusti vaimonsa Tuovin kanssa Tauno Tönningin Säätiön vuonna 1972. Apurahojen ja palkintojen jakamisen ohella säätiö on tukenut taiteellista toimintaa ja julkaissut muutamia kirjoja, mukaan lukien Tönningin omaelämäkerrallisia muistelmateoksia ja hänen Oulujoen varrella Utajärveltä hankkimansa Pyykön tilan historian.
Memaliaj

Memaliaj on kaupunki Gjirokastërin maakunnassa Albaniassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 10 657 asukasta. Se rakennettiin vuonna 1946 tukemaan alueen kaivostoimintaa. Alueen hiilentuotanto oli vuonna 1990 noin 500 000 tonnia vuodessa. Kommunismin kaatumisen jälkeen kaivostoiminta loppui ja kaupungin talous pysähtyi.
Punarintaluri

Punarintaluri ("Trichoglossus forsteni") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija. Laji luokiteltiin ennen sateenkaarilurin alalajiksi. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa se on oma lajinsa.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 26 cm. Punarintaluri muistuttaa sateenkaariluria rakenteeltaan ja osin höyhenpuvultaan, jossa eroina ovat mustempi pää, otsan ja poskien violetinsininen ja vatsan purppuranpunainen väri. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun vatsa on tummanvihreä ja rinta vaaleamman oranssi.
Esiintyminen.
Punarintaluri esiintyy Indonesiaan kuuluvilla Balilla, Lombokilla, Sumbawalla, Tanah Jampealla ja Kalaotoalla. Sen populaatio on pieni ja selvästi vähenemässä villilintujen pyydystämisen takia, ja siksi Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen erittäin uhanalaiseksi.
Lisääntyminen.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesimäbiologia tunnetaan huonosti.
Ravinto.
Punarintalurit liikkuvat yleensä parvissa ja ruokailevat kukkivien puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Daron Rahlves

Daron Rahlves (s. 12. kesäkuuta 1973 Walnut Creek, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut alppi- ja freestylehiihtäjä.
Alppihiihdossa Rahlvesin uran paras saavutus on supersuurpujottelun kultamitali St. Antonin maailmanmestaruuskilpailuista 2001. Bormion MM-kilpailuissa 2005 Rahlves varmisti Yhdysvalloille kaksoisvoiton sijoittumalla Bode Millerin jälkeen toiseksi syöksylaskussa. Samoissa MM-kilpailuissa Rahlves sijoittui suurpujottelussa pronssille.
Olympialaisissa Rahlvesin parhaat sijoitukset ovat tulleet super-G:stä, jossa hän on ollut kaksi kertaa kahdeksas ja kerran yhdeksäs.
Urallaan Rahlves pystyi 12 maailmancupin osakilpailuvoittoon, joista yhdeksän tuli syöksylaskussa ja kolme super-G:ssä. Rahlvesin uran paras sijoitus maailmancupin kokonaiskilpailussa on neljäs tila hänen uransa viimeiseltä kaudelta 2005-2006.
Alppihiihtouransa jälkeen Rahlves ryhtyi kilpailemaan Skicrossissa. Skicrossin maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2008 ja ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti tammikuussa 2010.
Jure Bogataj

Jure Bogataj (s. 26. huhtikuuta 1985 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä, joukkuemäen MM-mitalisti.
Jure Bogataj oli voittamassa Slovenialle normaalimäen joukkuekilpailun MM-pronssia Oberstdorfissa 2005, jossa hänen lisäkseen kilpailivat Jernej Damjan, Primož Peterka ja Rok Benkovič. Hän sijoittui samoissa kisoissa myös suurmäen 28:nneksi ja normaalimäen 40:nneksi. Hän sijoittui myös neljänneksi samalla joukkueella suurmäen joukkuekilpailussa.
Bogataj kilpaili ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa Tšekin Liberecissä 10. tammikuuta 2004 sijoittuen suurmäen 33:nneksi. Hänen paras sijoitukse maailmancupissa on Sapporon suurmäen kahdestoista tila 5. helmikuuta 2005. 
Bogataj oli voittamassa myös Slovenialle normaalimäen joukkuekisan juniorien MM-hopeaa Sollefteassa 2003 sijoittuen siellä myös normaalimäen neljänneksitoista.
Hän edusti seuratasolla SK Triglav Kranjia.
Catanzaro

Catanzaro on kaupunki Italiassa Calabrian aleella Catanzaron maakunnassa. Vuonna 2015 kaupungissa oli runsaat 90 000 asukasta.
Se on ollut muodollisesti Calabrian pääkaupunki vuodesta 1970 alkaen, mutta alueparlamentti toimii edelleen entisessä pääkaupungissa Reggio di Calabriassa.
Kaupunki kohoaa jyrkän rotkolaakson kahdella rinteellä, ja sen eri puolia yhdistää teräksinen silta (Viadotto Morandi). Catanzarossa on normanniajan linnoitus. Myös katedraalin perustukset laskettiin normanniajalla, mutta se on sen jälkeen rakennettu jo kaksi kertaa uudelleen.
Catanzaro vaurioitui maanjäristyksissä vuosina 1783, 1905 ja 1907. Toisessa maailmansodassa liittoutuneet pommittivat sitä.
Katatonia

Katatonia on neuropsykiatrinen oireyhtymä, jota luonnehtivat psyykkiset, motoriset ja käyttäytymisen oireet. Sitä ilmenee 18 prosentissa akuuteista sairaalaanotoista, useimmiten affektiivisten ja psykoottisten häiriötilojen yhteydessä.
Katatoniat ovat voimakkaita tiloja, jotka voidaan diagnosoida luotettavasti ja hoitaa tehokkaasti.
Kliiniset ominaisuudet.
Katatoninen potilas voi kokea menettäneensä motoriset kykynsä. Hän saattaa jäykistyä yhteen asentoon tuntien ajaksi ja olla täysin piittaamatta ulkoisista ärsykkeistä. Katatonisessa kiihtymystilassa potilas puolestaan kärsii jatkuvasta motorisesta toiminnasta ja saattaa ilman hoitoa jäätyään kuolla uupumukseen. Hänellä saattaa myös ilmetä stereotyyppisiä, toistuvia liikekuvioita.
Potilas voi olla muovailtavissa: toinen ihminen voi asettaa hänet haluamaansa asentoon, ja potilas pysyy sen jälkeen asennossa liikkumattomana. Gegenhalteniksi () nimitetyssä tilassa potilas sen sijaan pysyy paikoillaan ja vastustaa häneen kohdistettuja liikutusyrityksiä niihin suhteutetulla vastavoimalla.
Potilas saattaa myös toistella merkityksettömiä lauseita tai puhua vain toistelemalla sitä, minkä ympäriltään kuulee.
Esiintyminen ja luokittelu.
DSM-IV:ssä katatoniaa ei ole erotettu itsenäiseksi häiriötilaksi, vaan se liitetään muihin psyykkisiin häiriöihin, kuten skitsofreniaan, kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön tai traumaperäiseen stressihäiriöön ja lisäksi päihdeongelmiin. Katatoniaa ilmenee myös muiden lääketieteellisten ongelmien yhteydessä: se voi liittyä tulehduksiin (esimerkiksi enkefaliittiin), autoimmuunisairauksiin, paikallisiin neurologisiin häiriöihin (kuten aivoverenkiertohäiriöt) sekä aineenvaihdunnan häiriöihin. Katatonia voi olla jopa lääkityksestä johtuva reaktio.
Katatoniaa on tavattu myös dissosiaatiohäiriöiden, laaja-alaisten kehityshäiriöiden, kehitysvammaisuuden ja orgaanisten psykiatristen häiriöiden yhteydessä.
Vaikka psykiatria onkin luokitellut katatonian yhdeksi skitsofrenian muodoista, sitä pidetään nykyisin varsin monimuotoisena oireyhtymänä. Se ilmenee Kahlbaumin oireyhtymänä (kehitysvammaisten katatoniana), pahanlaatuisena katatoniana (pahanlaatuinen neuroleptinen oireyhtymä, serotoniinioireyhtymä) ja kiihtymystiloina (harhaluuloinen mania, katatoninen jännitys tai oneirofrenia).
Viherluri

Viherluri ("Trichoglossus weberi") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija. Se luokiteltiin ennen sateenkaarilurin alalajiksi, mutta BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa se on omana lajina.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 26 cm. Viherluri muistuttaa sateenkaariluria, josta se eroaa höyhenpuvun väreissä. Aikuisen linnun puku on pääosin vihreä, rinta on kellanvihreä ja otsa sinertävä. Nokka on oranssi, iiris punainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Viherluri esiintyy Indonesian Pienten Sundasaarten Floresin saarella.
Lisääntyminen.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto.
Viherlurit liikkuvat yleensä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
William Bennett (säveltäjä)

William Sterndale Bennett (13. huhtikuuta 1816 Sheffield Britannia – 1. helmikuuta 1875 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. 
Bennettin isä oli urkuri. Felix Mendelssohn kuuli Bennettiä ja kutsui hänet Leipzigiin. Robert Schumann kirjoitti hänestä innostuneena ja omisti hänelle teoksensa "Etudes Symphoniques" pianolle. Muut työt kuitenkin kuluttivat hänen voimiaan, eikä nuoruuden lupaus toteutunut.
Sheffield oli kansallisromanttisen tyylin alkuunpanijoita. Hän oli professori Cambridgen yliopistossa vuodesta 1856 ja Kuninkaallisen musiikkiakatemian johtaja vuodesta 1886. Hän sävelsi orkesterimusiikkia muun muassa pianokonsertot 1–4 ja lisäksi kaksi muuta pianokonserttoa, pianosonaatteja ja lauluja. Parhaimpina pidetään hänen uransa alkukauden teoksia.
Alena Procházková

Alena Procházková (s. 9. elokuuta 1984 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen maastohiihtäjä. 
Procházkován ensimmäiset arvokilpailut olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 2003, jossa hän sijoittui takaa-ajon 62:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa 49:nneksi. Seuraavissa MM-kilpailuissa Oberstdorfissa hän sijoittui 30 kilometrin yhteislähdön 40:nneksi, sprintin seitsemänneksitoista, yhdistelmäkilpailun 44:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen 58:nneksi. Hän oli mukana myös Torinon olympialaisissa 2006 sijoittuen sprintissä 23:nneksi, 10 kilometrin perinteisellä 28:nneksi ja takaa-ajon 46:nneksi. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa Slovakian viestijoukkueessa ja jäi sprintissä niukasti välieräpaikasta sijoittuen kolmanneksitoista. Procházkován sijoitus 10 kilometrin perinteisellä oli 34. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä seitsemäs, Vancouverin olympialaisissa 2010 kahdeksastoista ja Oslon MM-kilpailuissa 2011 kuudes. Hän sijoittui perinteisen hiihtotavan MM-sprintissä kahdeksanneksi sekä Val di Fiemmessä 2013 että Falunissa 2015.
Procházková on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014, 2018 ja 2022 ja MM-kisoihin vuosina 2003, 2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017, 2019 ja 2021.
Maailmancup.
Procházková hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa 11. joulukuuta 2004 Lago di Teserossa sijoittuen takaa-ajossa 58:nneksi. Hän ylsi yllättäen sprintin kolmanneksi Kuusamossa 1. joulukuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti perinteisen hiihtotavan sprintissä Vancouverissa 16. tammikuuta 2009 ja oli samalla kaudella lisäksi toinen Trondheimin sprintissä. Kaudella 2009–2010 hän oli kolmas Kuusamon sprinttikilpailussa ja kaudella 2012–2013 Lahden sprintissä.
Maailmancupin kiertueille Procházková osallistui ensimmäisen kerran Tour de Skille vuodenvaihteessa 2007–2008. Ensimmäisen ja ainoan palkintokorokesijoituksensa maailmancupin kiertueiden osakilpailuissa Procházková saavutti vuoden 2010 Tour de Skillä Tšekin Prahassa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas.
Johann Büttikofer

Johann Büttikofer (9. elokuuta 1850 Ranflüh – 24. kesäkuuta 1927 Bern) oli sveitsiläinen eläintieteilijä.
Büttikofer opiskeli biologiaa Bernissä. 1879 hän liittyi Leidenin kuninkaallisen eläinmuseon (Royal Zoological Museum) henkilökuntaan ollen kuraattori 1884–1897. Hän teki 2 tutkimusmatkaa Liberiaan, vuosina 1879–1882 ja 1886–1887. Vuosina 1893–1894 hän osallistui Anton Willem Nieuwenhuisin tutkimusretkelle Borneoon.
Büttikofer toimi Rotterdamin eläintieteellisen puutarhan johtajana 1897–1924. Vetäydyttyään virasta hän asettui Berniin.
Büttikofer kuvaili linnuista muun muassa viherlurin ("Trichoglossus weberi") 1894.
Halvar Moritz

Halvar Moritz (21. kesäkuuta 1906 – 21. marraskuuta 1993) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka oli mukana voittamassa Ruotsille MM-pronssia Vysoké Tatryn maailmanmestaruuskilpailuissa 1935. Hänen lisäkseen Ruotsin joukkueessa kilpailivat Erik August Larsson, Martin Matsbo ja Nils-Joel Englund. Moritz vei viestin avausosuutta.
Puukiipijät

Puukiipijät (Certhiidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina pääasiassa Euroopasta ja Aasiasta. Tosin amerikanpuukiipijä elää ainoastaan Pohjois-Amerikassa. Puukiipijät ovat pääasiassa paikkalintuja, eivätkä juuri liiku elinalueeltaan. Kaikki puukiipijät muistuttavat selvästi toisiaan, ja niillä on yläpuoli ruskea ja alapuoli valkea. Puukiipijöiden nokka on alaspäin kaartuva ja linnun kokoon nähden suurehko. Puukiipijät syövät hyönteisiä, ja ne osaavat liikkua puussa myös pää alaspäin.
Suomessa puukiipijöiden heimosta on tavattu yksi laji, puukiipijä.
Puukiipijöihin kuuluu ainoastaan 1 suku ja 9 lajia.
Kvartsikello

Kvartsikello on kvartsikiteen värähtelyjen avulla aikaa mittaava elektroninen kello. Aiemmin kvartsikidekelloja käytettiin kalleutensa ja monimutkaisuutensa vuoksi pääasiassa laboratorioiden tarkkuuskelloina, mutta digitaalisten mikropiirien kehitys mahdollisti 1960-luvulta alkaen kvartsikiteisiin perustuvat rannekellot. Nykyään valtaosa kelloista on kvartsikidekelloja.
Rakenne ja toiminta.
Yksinkertaisen kvartsikellon tärkeimmät osat ovat kvartsikiteeseen perustuva pienitaajuinen kideoskillaattori, digitaalisen taajuusjakajan sisältävä mikropiiri, näyttölaite sekä paristo.
Kideoskillaattorissa kvartsikide värähtelee sen rakenteen määräämällä vakiotaajuudella. Mikropiiri laskee värähtelyt ja päivittää kellon näyttämää aikaa kerran sekunnissa. Analogianäyttöisessä kellossa pieni askelmoottori kääntää viisarikoneistoa. Numeronäyttöisessä eli digitaalisessa kvartsikellossa ei ole lainkaan liikkuvia osia, vaan mikropiiriin on yhdistetty numeronäyttö. Tavallisimmin pieni nestekidenäyttö esittää ajan suoraan numeroina. 
Kvartsikiteen toiminta perustuu kvartsin pietsosähköisyyteen eli kiteen muodonmuutokseen siihen kohdistuvan sähkökentän vaikutuksesta. Kun pientä äänirautaa hieman muistuttavaan kiteeseen kytketään sähköjännite, kide alkaa värähdellä sille ominaisella resonanssitaajuudella. Värähtelyn taajuus riippuu kiteen tarkasta koosta ja muodosta, ja on rannekelloissa tyypillisesti 215 = 32768 hertsiä.
Etenkin vanhemmissa, mutta myös joissakin uusissa kvartsikelloissa on usein selvästi näkyvillä teksti QUARTZ = kvartsi.
Florian Eckert

Florian Eckert (s. 7. helmikuuta 1979 Lörrach) on saksalainen entinen alppihiihtäjä.
Eckert saavutti pronssia syöksylaskussa St. Antonin maailmanmestaruuskilpailuissa 2001. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kaksi kertaa peräkkäin toiseksi syöksylaskun maailmancupin osakilpailuissa Norjan Kvitfjellissä. Bormion MM-kilpailuissa 2005 Eckert oli Saksan joukkueen mukana voittamassa kultaa, ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa järjestetyssä joukkuekilpailussa. Samoissa MM-kilpailuissa hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi ja oli syöksylaskussa 12:s.
Eckert saavutti menestystä myös junioreiden MM-kilpailuissa, hän sijoittui vuonna 1997 pujottelussa pronssille.
Urallaan Eckert kärsi pahasta polvivammasta, jonka takia hän joutui pitämään kaksi vuotta taukoa kilpailemisesta. Hän joutui lopettamaan uransa kyseisen vamman takia syksyllä 2005.
Tiina Puumalainen

Tiina Puumalainen (s. 1966 Turku) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1995–1999 ohjaajalinjalla.
Ura.
Valmistuttuaan Puumalainen työskenteli Seinäjoen Kaupunginteatterin teatterinjohtajana ja pääohjaajana 1999–2001. Puumalainen on toiminut myös helsinkiläisen Aleksanterin teatterin taiteellisena johtajana.
Puumalaisen ohjauksia on nähty suurimmissa teatteritaloissa, oopperassa, pienryhmissä ja ulkonäyttämöillä. 
Tanssin, teatterin ja musiikin parissa tehtyjen ohjausten lisäksi Puumalainen on kääntänyt, sovittanut, dramatisoinut ja käsikirjoittanut tekstejä teatterille.
Puumalainen on ohjannut pääasiassa draamaa ja musiikkiteatteria mutta myös yhdistänyt esityksiinsä usein tanssia ja uutta sirkusta. Myös Euroviisut 2007 semifinaalin avausnumero oli Puumalaisen ohjaama.
Vuonna 2022 Puumalainen perusti yhdessä lavastaja Teppo Järvisen kanssa "The Wild Company" -nimisen kollektiivin.
Työt.
Puumalainen kirjoitti oopperalibreton "Pohjanmaan kautta" oopperaan jonka on säveltänyt Atso Almila. Oopperaa esitettiin Ilmajoen Musiikkijuhlilla vuosina 2003–2004. 
Esimerkkejä Puumalaisen kirjallisista töistä:
Tunnustuksia.
Puumalaiselle myönnettiin vuonna 2009 Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki ja 30-vuotinen teatterityö huomioitiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultaisella ansiomerkillä 2021.
Yksityiselämä.
Puumalaisen puoliso on lavastaja Teppo Järvinen, joka on myös hänen työparinsa.
Arnold Bennett

Enoch Arnold Bennett (27. toukokuuta 1867 Hanley, Staffordshire, Britannia – 27. maaliskuuta 1931 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija.
Viihderomaanien ohella Bennett julkaisi merkittäviä realistisia elämänkuvauksia, kuten "The Old Wives' Tale" (1908) ja niin sanotun "Clayhangerin trilogian" (1910–1916). Hän hyödynsi kotiseutuaan kirjojensa materiaalina. Bennettin teosten suomennokset ilmestyivät aikansa halvoissa suosikkisarjoissa, kuten Otavan Tähtisarjassa.
Vesinokkaeläimet

Vesinokkaeläimet (Ornithorhynchidae) on toinen nokkaeläinten kahdesta jäljellä olevasta heimosta. Sen ainoa jäljellä oleva laji on vesinokkaeläin ("Ornithorhynchus anatinus").