tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kristian V

Kristian V (15. huhtikuuta 1646 Duborgin linna, Flensburg, Schleswigin herttuakunta – 25. elokuuta 1699 Kööpenhaminan linna, Kööpenhamina, Tanskan kuningaskunta) oli Tanskan ja Norjan kuningas vuosina 1670–1699. 
Suku.
Hänen vanhempansa olivat Fredrik III ja herttuatar Sophie Amalie af Braunschweig-Lüneburg (1628–1685). Hän oli kahdeksasta sisaruksesta vanhin. Hänen nuorempi veljensä Jørgen avioitui George-nimisenä Ison-Britannian kuningatar Annan kanssa. Nuoremmasta sisaresta Ulrike Eleonoorasta tuli Ruotsin kuninkaan Kaarle XI:n puoliso.
Kruununprinssi.
Kruununprinssi Christian oli huonosti koulutettu kuninkaallisiin tehtäviinsä. Hän osallistui valtakunnan hallintoon vain vähän ennen isänsä kuolemaa. Siksi hän oli erittäin riippuvainen neuvonantajista, kuten vaikutusvaltaisesta kreivi Peder Schumacher Griffenfeldistä.
Kuningas.
Kristian jatkoi isänsä aloittamaa itsevaltiuden kasvattamista ja aatelin vallan vähentämistä päästämällä ensi kertaa aatelittomat valtion virkoihin ja luomalla kaksi uutta arvonimeä, kreivin ja paronin. 
Kenties suurin järjestelmässä kohonnut kansanmies oli Peder Schumacher, kreivi Griffenfeld vuodesta 1670 ja Tanskan ylin valtuutettu vuonna 1674. Griffenfeld menetti Kristian V:n suosion Ruotsia vastaan ​​vuosina 1675–1679 käydyn Skoonen sodan aikana, jonka oli Kristian aloittanut ja uuvutti Tanskan ilman todellista hyötyä. Hän oli muuten kansan suosima kuningas, mutta tuhlasi valtion kassan epäonnistuneeseen yritykseen vallata Skåne takaisin Ruotsilta.
Tanskan vuoden 1683 laki ja Norjan vuoden 1687 laki kodifioitiin Kristian V:n hallituskaudella. Lisäksi 16. joulukuuta 1648 hän antoi Kööpenhaminan juutalaisille luvan pitää julkisia uskonnollisia tilaisuuksia kotona tai vuokratiloissa.
Kristian V oli kiinnostunut metsästyksestä ja ratsastuksesta, ja yksinkertaisten tapojensa vuoksi hän oli suunnattoman suosittu alamaistensa keskuudessa. Hän ei ollut suuri valtiomies, mutta ahkera ja tunnollinen ja osoitti sodan aikana henkilökohtaista rohkeutta.
Hän kuoli 53-vuotiaana elokuussa 1699 peurametsällä. Koirien piirittämä haavoitettu peura potkaisi sitä lopettamaan tullutta kuningasta kuolettavasti ja hän kuoli vammoihinsa seuraavana päivänä Kööpenhaminan linnassa. Hänet on haudattu Roskilden tuomiokirkkoon. Peuran trofee on edelleen näytteillä Rosenborgin linnassa.
Avioliitto ja lapset.
Kristianilla oli kahdeksan lasta vaimonsa kanssa ja kuusi lasta rakastajattarensa kanssa.
Hän avioitui 25. kesäkuuta 1667 Nykøbingin linnassa Falsterissa kreivitär Charlotte Amalie von Hesse-Kasselin (1650–1714) kanssa.
Heille syntyi kahdeksan lasta:
Lisäksi hänellä oli kuusi tunnustettua aviotonta lasta vuonna 1672 viralliseksi rakastajattareksi tulleen Sophie Amalie Mothin (1654–1719) kanssa, josta kuningas teki vuonna 1677 Samsøn kreivittären.
V (yhtye)

V oli brittiläinen vuosina 2004–2005 toiminut poikabändi, jonka jäseniä olivat Antony Thomas Brant, Aaron Buckingham, Mark Harle, Kevin McDaid ja Leon Pisan. Päälaulaja Antony Brant keksi yhtyeen nimeksi roomalaisissa numeroissa viittä tarkoittavan kirjaimen "V", koska yhtyeessä oli viisi jäsentä. Yhtye oli kuitenkin koossa vain noin vuoden.
Elokuussa 2005 Westlife-yhtyeen Mark Feehily ilmoitti olevansa homoseksuaali ja seurustelevansa V-yhtyeen Kevin McDaidin kanssa. Heinäkuussa 2006 myös toinen V:n jäsen, Aaron Buckingham, tunnusti olevansa homoseksuaali. Mark Harle on nykyään rumpali indie-yhtyeessä Little Comets.
MySpacen mukaan Kevin on nykyään valokuvaaja ja Aaron laulaa teatteriesityksissä Yhdysvalloissa.
Beauvechain

Beauvechain () () on kunta Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Pinta-alaa Beauvechainilla on 38,58 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2007 kunnassa oli 6 596 asukasta ja asukastiheys oli 171 as./km². Kunnan pormestarina toimii Marc Deconinck.
Beauchevainissa sijaitsee aerodromi, jossa aikoinaan lennettiin F-16 Fighting Falcon -suihkukoneilla.
Kylät.
Hamme-Mille, Nodebais, L'Écluse () ja Tourinnes-la-Grosse ().
Chastre

Chastre () on kunta Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Pinta-alaa Chastrella on 31,27 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2007 kunnassa oli 6 819 asukasta, joista miehiä oli 48,97 % ja naisia 51,03 %. Asukastiheys oli 218 as./km². Kunnan pormestarina toimii Claude Jossart.
Kanadalainen pianisti ja säveltäjä Séverin Moisse syntyi Chastressa tai läheisessä Walhain-Saint-Paulissa vuonna 1895.
Kylät.
Blanmont, Cortil-Noirmont, Gentinnes, Saint-Géry ja Villeroux.
31 (luku)

31 (kolmekymmentäyksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 30 ja seuraa luku 32.
Neittävä

Neittävä on 200 asukkaan kylä Vaalan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla.
Kylän nimen alkuperästä on kaksi teoriaa. Tarun mukaan kylän ensimmäiset asukkaat olivat kolme neitiä, mistä kylä sai nimen Neittävä. Toisen teorian mukaan nimi tulee saamenkielisestä sanasta ”neittää”, mikä tarkoittaa lahdenperäistä maata.
Neittävän nimi oli alun perin virallisesti Kukkolan kylä.
Neittävän suurimmat työllistäjät ovat maanviljely, saha ja jäkäläyritykset.
Neittävällä on kyläyhdistys, nuorisoseura, metsästysseura ja urheiluseura Neittävän Nasta.
Neittävää ja neittäväläisiä on kuvannut maalauksissaan taiteilija Olli Seppänen.
Pierre Bouvier

Pierre Charles Bouvier (s. 9. toukokuuta 1979 Montréal, Québec) on kanadalainen muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kanadalaisesta rock -yhtyeessä Simple Plan.
Ollessaan 13-vuotias, Bouvier perusti koulukaverinsa Chuck Comeaun kanssa punk rock -yhtye Resetin vuonna 1993. Myöhemmin hän oli mukana perustamassa Simple Plania petyttyään Resetin musikaaliseen suuntaan. Bouvier oli myös Simple Planin alkuperäinen basisti, kunnes David Desrosiers liittyi yhtyeeseen. Nykyisin Bouvier soittaa keikoilla kitaraa tietyissä kappaleissa.
Bouvier omistaa vaatelinjan nimeltä Role Model Clothing yhdessä bändikaverinsa Chuck Comeaun ja Simple Planin kotisivujen ylläpitäjän ja valokuvaajan Patrick Langloisin kanssa.
Dana Andrews

Carver Dana Andrews (1. tammikuuta 1909 Covington County, Mississippi – 17. joulukuuta 1992 Los Alamitos, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä, joka näytteli noin sadassa elokuvassa. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu pääosa etsivä McPhersonina Otto Premingerin film noir -klassikossa "Laura" (1944).
Ura.
Andrews aloitti elokuvauransa 1940-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Lännen mies" (The Westerner, 1940), "Laura" (1944), "Kevättä ilmassa" (State Fair, 1945), "Parhaat vuodet" (The Best Years of Our Lives, 1946), "Norsupolku" (Elephant Walk, 1954), "Huulipunamurhaaja" (While the City Sleeps, 1956) ja "Viimeinen valtias" (The Last Tycoon, 1976). Elokuvien lisäksi hän näytteli myös televisiossa. 
Vuosina 1952–1954 Andrews oli päätähtenä kommunisminvastaisessa radion jännityssarjassa "I Was a Communist for the FBI".
Yksityiselämä.
Hän oli kolmas lapsi yhdeksänlapsisessa perheessä. Näyttelijä Steve Forrest on hänen pikkuveljensä. 
1970-luvun alussa Andrews oli ensimmäisiä julkisuuden henkilöitä, jotka kertoivat avoimesti alkoholismistaan ja käynneistään AA:ssa. 
Andrews meni naimisiin Janet Murrayn kanssa uudenvuodenaattona 1932 ja leskeytyi 1935 Janetin kuollessa. Avioliitosta syntyi yksi lapsi, David, josta tuli muusikko ja joka kuoli aivoverenvuotoon 1964. Hän meni naimisiin Mary Toddin kanssa 17. marraskuuta 1939 ja tämä avioliitto kesti aina hänen kuolemaansa asti. Heillä oli kolme lasta; Katharine (s. 1942), Stephen (s. 1944) ja Susan (s. 1948).
Viimeiset elinvuotensa Andrews kärsi Alzheimerin taudista. Hän kuoli 1992 sydänsairauteen ja keuhkokuumeeseen. Hän oli kuollessaan 83-vuotias.
Herbjørg Wassmo

Herbjørg Wassmo (s. 6. joulukuuta 1942 Vesterålen) on norjalainen kirjailija. Wassmon ensimmäinen julkaisu oli runokokoelma "Vingeslag". Hänen esikoisromaaninsa "Huset med den blinde glassveranda" ilmestyi vuonna 1981, ja siitä muodostui hänen läpimurtoteoksensa. Ennen kirjailijanuraansa Wassmo työskenteli opettajana.
Wassmon teos "Hudløs himmel" sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1987. Vuonna 2004 hänelle myönnettiin myös 13 000 euron arvoinen Eeva Joenpelto -palkinto. Palkintotoimikunta piti syvällistä ihmiskuvausta yhtenä hänen tuotantonsa erityisvahvuuksista. Wassmo on ensimmäinen palkinnon saanut naispuolinen kirjailija.
"Hundre år" on hyvin henkilökohtainen kirja. Hän kertoo siinä kuinka hänen isänsä käytti häntä hyväksi kun hän oli 11-14-vuotias. Myös teos "Disse øyeblikk" on omaelämäkerrallinen.
Leo Fuld

Lazarus ”Leo” Fuld (s. 29. lokakuuta 1912 Rotterdam – 10. kesäkuuta 1997 Amsterdam) oli jiddišinkieliseen musiikkiin erikoistunut alankomaalainen laulaja.
Fuld syntyi kolmantena lapsena juutalaisperheeseen Rotterdamissa. Hieman ennen toisen maailmansodan alkua hän lähti esiintymään Yhdysvaltoihin. Myöhemmin Euroopassa hänen perheensä yhtä sisarta lukuun ottamatta kuoli natsien hallinnon alla. Sodan loputtua Fuld jäi edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hänestä kehkeytyi maan huomattavin jiddišinkielinen laulaja. Jiddišin ohella hän lauloi myös englanniksi ja hepreaksi, ja hän esiintyi Yhdysvalloissa muun muassa Édith Piafin ja Frank Sinatran kanssa. Hän palasi Alankomaihin 80-vuotiaana. Hän kuoli synnyinmaassaan 84 vuoden iässä.
Ari Salo

Ari Salo (s. 3. lokakuuta 1963 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja valmentaja. Salo pelasi urallaan SM-liigaa JyP HT:n ja Jokereiden joukkueissa. 
Pelaajaura.
Salo aloitti uransa JyP HT:n 1-divisioonajoukkueessa kaudella 1980–1981. Joukkueen noustessa liigaan kaudeksi 1985–1986 Salo pääsi näyttämään taitojaan liigakaukaloissa. Salo oli mukana voittamassa JyP HT:n ensimmäistä SM-mitalia (hopeaa) keväällä 1989, jonka jälkeen pelasi jyväskyläläisjoukkueessa vielä yhden kauden. Syksyllä 1990 hän siirtyi Ruotsin Elitserieniin MoDon riveihin yhdeksi kaudeksi. Ruotsista Salo siirtyi Helsingin Jokereihin, jossa hän pelasikin SM-liigauransa lopun. SM-liigapelien loputtua keväällä 1995 hän suuntasi Ranskaan, missä hän pelasi 5 kautta kolmessa eri joukkueessa.
Ari Salo toimi urallaan puolustajana keräten SM-liigassa vuosina 1985–1995 yhdeksän kauden aikana 121 pistettä (32 maalia, 89 syöttöä) 387 ottelussa. Salo sai urallaan kaksi kultaista ja kaksi hopeista mitalia SM-liigassa.
Pelaajauransa loputtua Salo on toiminut valmennustehtävissä, muun muassa JYPin joukkueen apuvalmentajana 2002–2005.
Vladimir Makanin

Vladimir Semjonovitš Makanin (; 13. maaliskuuta 1937 Orsk – 1. marraskuuta 2017 Krasnyi) oli venäläinen kirjailija ja Venäjän kirjailijaliiton jäsen. Hän kirjoitti runoja, romaaneja ja novelleja. Makanin edusti realistista tyylisuuntaa, ja hänen erikoistaitonsa oli jokapäiväisten elämänkokemusten kuvaaminen ja niiden henkilölle aiheuttaman psykologisen vaikutuksen tutkiminen.
Nuoruudessaan Makanin työskenteli Moskovan valtiollisesta yliopistosta valmistumisensa jälkeen matemaatikkona armeijan aselaboratoriossa. 1970-luvulla hän alkoi niittää mainetta kirjailijana. Hänen kirjoituksiaan alkoi kuitenkin ilmestyä merkittävissä kirjallisuuslehdissä vasta Leonid Brežnevin kuoltua.
Makaninille myönnettiin vuonna 1993 Venäjän Booker-palkinto teoksesta "Stol, pokrytyi suknom i s grafinom v seredine" ().
Bobby Jindal

Piyush "Bobby" Jindal (s. 10. kesäkuuta 1971, Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen republikaaninen poliitikko. Hän toimi vuosina 2008–2016 Louisianan kuvernöörinä. Jindal on Louisianan ensimmäinen ei-valkoinen ja Yhdysvaltain historian ensimmäinen intialaisamerikkalainen kuvernööri. Ennen kuvernööriksi siirtymistään Jindal oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen tammikuusta 2005. Hän oli myös edustajainhuoneen ainut intialaisamerikkalainen edustaja ja vasta toinen intialaisamerikkalainen edustajainhuoneen historiassa. 
Jindal syntyi intialaisille siirtolaisvanhemmille. Hänen perheensä on punjabitaustainen. Jindal oli alun perin hindu, mutta kääntyi myöhemmin roomalaiskatolilaisuuteen. Jindal meni naimisiin 1997 Supriya Jollyn kanssa ja parilla on kolme lasta.
Jindal tavoitteli republikaanien presidenttiehdokkuutta vuoden 2016 vaaleissa mutta vetäytyi marraskuussa 2015. Kannatusmittauksissa hänen kannatuksensa on ollut muihin verrattuna hyvin vähäinen, ja siksi hän katsoi, "ettei tämä ole minun aikani".
Henrik Henrikinpoika Horn

Henrik Henrikinpoika Horn () (22. toukokuuta 1618 Tukholma – 22. helmikuuta 1693 Stade, Saksa) oli Ruotsin sotamarsalkka, hallintomies ja valtaneuvos. Hän oli Henrik Kaarlenpoika Hornin poika.
Hornista tuli henkivartiokaartin vänrikki 1634 ja Kuurinmaan rykmentin eversti 1643. Vapaaherran arvon hän sai 1651. Vuonna 1654 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi. Hän kunnostautui Pohjan sodassa Kaarle X Kustaan Puolan sotaretkellä ja osallistui Varsovan taisteluun 1656. Hänestä tuli sotamarsalkka 1665 ja vuonna 1666 hänet nimitettiin Bremen-Verdenin kenraalikuvernööriksi.
Horn nimitettiin vuonna 1674 Suomen kenraalikuvernööriksi, mutta hän ei koskaan astunut virkaan, koska halusi mieluummin palvella sotilaana. Hän johti Ranskan-Hollannin sodan aluksi Bremen-Verdenin puolustusta, mutta joutui luovuttamaan Staden 1676 viholliselle ja palaamaan Ruotsiin. 1677 hänestä tuli Ruotsin laivaston ylipäällikkö ja hän johti Ruotsin laivastoa 1. heinäkuuta käydyssä meritaistelussa, joka päättyi tanskalaisten voittoon. Sodan jälkeen, vuonna 1680 hän palasi Bremen-Verdenin kenraalikuvernööriksi.
Marc Berthod

Marc Berthod (s. 24. marraskuuta 1983 St. Moritz) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.
Berthod saavutti junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa pujottelussa vuonna 2002 sekä kultaa pujottelussa ja pronssia syöksylaskussa seuraavana vuonna. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä seitsemänneksi ja pujottelussa 14:nneksi.
Berthod saavutti pronssia Åren MM-kilpailujen 2007 superyhdistetyssä. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Daniel Albrechtille 0,24 sekuntia; hopeaa sai Benjamin Raich. Berthod kuului lisäksi Sveitsin joukkueeseen, joka sai pronssia joukkuekilpailussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa kymmenes.
Berthod sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kärkikolmikkoon oltuaan toinen Beaver Creekin superyhdistetyssä marraskuussa 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Adelbodenin pujottelukilpailussa 7. tammikuuta 2007. Berthodin voitto oli melkoinen yllätys, sillä hänen lähtönumeronsa oli 60 ja sijoituksensa ensimmäisen kierroksen jälkeen 27. Viikkoa myöhemmin hän oli toinen Wengenin yhdistetyn kilpailussa.. Kauden kokonaispisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi, pujottelucupissa kuudenneksi ja yhdistetyn cup-pisteissä toiseksi.
Maailmancup-kaudella 2007–2008 Berthod sijoittui suurpujottelussa kolmanneksi Alta Badiassa sekä voitti suurpujottelukilpailun Adelbodenissa.
Matt Thornton

Matthew J. ”Matt” Thornton (s. 15. syyskuuta 1976) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (jatkosyöttäjä). Hän syntyi Three Riversissä, Michiganissa, ja pelasi yliopistotasolla Grand Valley State Universityssa. 
Vuonna 1995, Thorntonin opiskellessa Centerville High Schoolissa, hänet varasi Detroit Tigers. Varaus ei kuitenkaan johtanut sopimukseen. Thornton varattiin uudelleen vuoden 1998 MLB:n varaustilaisuudessa, varaajana oli tällä kertaa Seattle Mariners. Hänen Major League -debyyttinsä tapahtui 27. kesäkuuta 2004.
Thornton siirtyi 20. maaliskuuta 2006 Chicago White Soxiin.
Afrikansiepot

Afrikansiepot (Platysteiridae) on trooppisessa Afrikassa esiintyvä varpuslintuihin kuuluva lintuheimo. Aikaisemmin afrikansiepot sijoitettiin sieppojen heimoon Muscicapidae.
Afrikansiepot ovat pienikokoisia, 8–16 cm:n pituisia, tanakoita, ja niillä on voimakkaan värisiä kuvioita naamassa ja päässä. Ne ovat hyönteissyöjiä ja ottavat saaliinsa lennosta tai nopeasti maasta koukkaamalla. Ne elävät avoimessa metsämaastossa tai pensaikossa. Pesä on kuppimainen rakennelma matalalla puussa tai pensaassa.
Afrikansieppolajit.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Dean Stone

Darrah Dean Stone (1. syyskuuta 1930 – 21. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Molinessa, Illinoisissa, ja oli Major League -tason syöttäjänä vuosina 1953–1963.
Stonen ammattilaisjoukkueet olivat Minnesota Twins, Boston Red Sox, St. Louis Cardinals, Houston Colt .45s, Chicago White Sox ja Baltimore Orioles. Hän osallistui All-Star-joukkueeseen 1954. 
Stone syötti 215 pelissä, joissa hän teki kaikkiaan 380 strikeoutia.
Töpösiepot

Töpösiepot ("Batis") on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka aikaisemmin sijoitettiin sieppojen heimoon "Muscicapidae".
Töpösiepot ovat pienikokoisia ja tanakoita hyönteissyöjiä, jotka sieppaavat saaliinsa lennosta tai maasta. Ne elävät avoimissa kuivissa metsissä ja pensaikoissa Afrikassa Saharan eteläpuolella. Pesä on kuppimainen rakennelma matalalla puussa tai pensaassa.
Töpösiepot ovat melko värikkäitä pikkulintuja, joilla on musta naamari, joka rajoittuu jyrkästi vaaleaan kurkkuun. Sukupuolet ovat yleensä erivärisiä. Laulu on tavallisesti lyhyt kolmiosainen vihellys.
Lajit.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Larkana

Larkana eli Larkano (, ) on Pakistanissa Sindhin provinssissa Larkanan alueella sijaitseva, maakunnan neljänneksi suurin kaupunki. Sen väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 738 069. Elokuussa 2000 Larkana vietti olemassaolonsa satavuotisjuhlaa. Kaupunki sijaitsee Gharin kanaalin etelärannalla, 60 kilometriä Shikarpurin kaupungista etelään ja 55 kilometriä Meharista koilliseen.
Margot Benacerraf

Margot Benacerraf (14. elokuuta 1926 Caracas – toukokuu 2024) oli venezuelalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Benacerraf syntyi Caracasissa ja opiskeli Venezuelan keskusyliopistossa filosofiaa ja kirjallisuutta. Hän pyrki kirjailijaksi ja pääsi Columbian yliopiston opiskelemaan näytelmäkirjallisuutta voitettuaan yliopiston sponsoroiman palkinnon kirjoittamastaan näytelmästä.
New Yorkissa Benacerraf näytteli opiskelijaelokuvassa ja innostui elokuva-alasta. Hän muutti 1950 Ranskaan opiskelemaan Pariisiin Institut des hautes études cinématographiquesiin, missä hän oli ensimmäisiä latinalaisamerikkalaisia opiskelijoita. Benacerraf opiskeli Idhecissä ohjaamista vuoteen 1952.
Benacerrafin ensimmäinen elokuva oli marraskuussa 1951 kuvattu 20-minuuttinen "Reverón", joka kertoo eksentrisestä venezuelalaistaiteilija Armando Reverónista. Elokuva on poeettinen, ja sitä esitettiin eurooppalaisilla elokuvajuhlilla.
Benacerraf ohjasi urallaan vain kaksi elokuvaa, ja toinen niistä oli vuonna 1959 ensi-iltansa saanut "Araya". Hän kiinnostui kuivasta Arayan niemimaasta ja sen ihmisistä ja päätti tehdä alueesta elokuvan. Arayan niemimaasta olivat espanjalaiset kaivaneet suolaa noin 500 vuoden ajan, mutta vuonna 1958 koneellistuminen oli korvaamassa ihmistyötä. Benacerraf kuvasi dokumentissaan suolanlouhaajien perinteisiä työtapoja ja elämiä. "Araya" palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla Kansainvälisen kriitikkojen liiton Fiprescin palkinnolla, jonka se jakoi Alain Resnaisin ohjaaman elokuvan "Hiroshima, rakastettuni" kanssa. Benacerraf oli ensimmäinen venezuelalainen, jonka elokuva palkittiin merkittävässä elokuva-alan tapahtumassa. Benacerraf sai "Arayaan" inspiraatiota italialaisesta neorealismista ja loi elokuvaa varten fiktiivisen tarinan, jossa kuitenkin näyttelivät Arayan oikeat asukkaat.
Benacerraf perusti 1966 Venezuelan elokuvasaatiön. Hän oli sitä ennen johtanut kolmen vuoden ajan Venezuelan kulttuurin ja kuvataiteiden kansallista instituuttia. Elokuvasäätiöstä kehittyi Venezuelan ensimmäinen elokuva-arkisto.
Hohtohelttasiepot

Hohtohelttasiepot ("Dyaphorophyia") on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka aikaisemmin sijoitettiin sieppojen heimoon "Muscicapidae".
Hohtohelttasiepot ovat pienikokoisia, lyhytpyrstöisiä ja hohtavan värikkäitä hyönteissyöjiä. Ne istuvat pystyasennossa tähystyspaikalla. Ne elävät metsissä Afrikassa Saharan eteläpuolella.
Hohtohelttasieppolajit.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Rafael Azcona

Rafael Azcona (24. lokakuuta 1926 Logroño – 24. maaliskuuta 2008 Madrid) oli espanjalainen elokuvien käsikirjoittaja. Hän työskenteli useiden kansainvälisesti kuuluisien ohjaajien kuten italialaisen Marco Ferrerin ja espanjalaisen Luis García Berlangan kanssa.
Azcona voitti viisi Goya-palkintoa ja kunnia-Goyan (1998).
Azconan varhaistuotantoa ovat elokuvat "El pisito" (1959), "El cochecito" (1960), "Pyöveli" (1963), "Elämää mehiläispesässä" (1963) ja "Viimeinen nainen" (1976). Myöhemmältä uralta ovat "Unelmiesi tyttö" (1998), "Perhosen kieli" (1999) ja "Son de mar" (2001).
Yle Lappeenranta

Yle Lappeenranta tai Yle Radio Suomi Lappeenranta (aiemmin "Etelä-Karjalan Radio" ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Etelä-Karjala, ja toimitus sijaitsee Lappeenrannassa. Yle Radio Suomi Lappeenrannan taajuus Lappeenrannassa ja sen lähiympäristössä on 98,5 ja 89,1 MHz. Imatralla taajuus on myös 98,5 MHz. Savitaipaleella 97,2 ja Parikkalassa 95,1 MHz.
Yleisradion toimitus Lappeenrannassa tuottaa maakuntaradion lisäksi myös Yle Uutiset Lappeenranta -nettisivustoa, Kaakkois-Suomen tv-uutisia, uutisia valtakunnan radio- ja tv-uutisiin sekä ajankohtaisohjelmia Yle TV2:lle.
Yle Radio Suomi Lappeenrannan historia juontaa vuoteen 1968, jolloin radiotoiminta alkoi alueella. Aluksi radion nimenä oli Saimaan Radio, sen jälkeen Kaakkois-Suomen alueradio ja sittemmin Etelä-Karjalan Radio.
Yle Mikkeli

Yle Mikkeli tai Yle Radio Suomi Mikkeli (aiemmin Etelä-Savon Radio ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Etelä-Savo, ja toimitus sijaitsee Kauppakeskus Stellassa. Yle Radio Suomi Mikkeli aloitti toimintansa Ylen maakuntaradiona 1994. Sitä ennen se tunnettiin Radio Mikkeli -nimisenä Yleisradion paikallisradiona. Alueellista radiotoimimintaa Yleisradiolla on ollut maakunnassa 1960-luvulta lähtien.
Yle Mikkelin toimituksen päällikkö on Minna Salomäenpää. Yle Etelä-Savon ensimmäisenä päällikkönä ollut Kari Toiviainen jäi eläkkeelle 17 päällikkövuoden jälkeen 31. joulukuuta 2010.
Lähetysaika on muiden Ylen maakuntaradioiden tapaan arkisin klo 6.00-18.00. Radion lähetystaajuudet ovat 94,6 megahertsiä (Mikkelin seutu), 97,4 MHz (Pieksämäen seutu) ja 99,1 MHz (Kerimäen seutu). Lähetykset lähetetään pääosin Mikkelistä.
Maakuntaradiolla on 10 maakunnallista uutislähetystä radiossa. Lisäksi Yle Mikkeli osallistuu alueellisten tv-uutisten tuottamiseen Yle TV1:ssä.
Penegaten torni

Penegaten torni (), on graniitista 1300-luvulla rakennettu nelikulmainen, kolmekerroksinen torni, joka sijaitsee Vila Verdessä, Portugalissa.
Yle Kokkola

 Yle Kokkola tai Yle Radio Suomi Kokkola (aiemmin Radio Keski-Pohjanmaa ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Keski-Pohjanmaa toimituksen sijaitessa Kokkolassa.
Yle Radio Suomi Kokkola tekee juttuja radion ja internetin lisäksi myös Yle TV1:n Pohjanmaan uutisiin.
Taajuudet.
Yle Radio Suomi Kokkolan lähetysasemat ja vastaavat taajuudet:
Yle Jyväskylä

Yle Jyväskylä tai Yle Radio Suomi Jyväskylä (aiemmin Radio Keski-Suomi ja vuosina 1986-1988 "Ylen Ysiysi") on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Keski-Suomi toimituksen sijaitessa Jyväskylässä.
Toiminta.
Ylen alueellinen toiminta Keski-Suomessa alkoi jo kaksi vuotta ennen kanavan syntyä, radion Yleisohjelman paikallisia ohjelmia varten perustetun Ylen Ysiysin muodossa. Nimi viittasi sen taajuuteen 99,3 MHz. Maakuntaradion ensimmäinen lähetys kuultiin 29. heinäkuuta 1988 klo 16.10 ja se oli suora ohjelma uimahalli Aalto-Alvarista, Jyväskylän suurmessujen avajaisista.
Radioaseman kuuluvuusalue käsittää Keski-Suomen maakunnan ja osia ympäröivistä maakunnista. Yle Radio Suomi Jyväskylä kuuluu Jyväskylän seudulla ja eteläisessä Keski-Suomessa taajuudella 99,3 MHz ja pohjoisessa Keski-Suomessa Pihtiputaan lähettimen kautta taajuudella 97,0 MHz. Jyväskylän toimituksen päällikkönä toimii Aki Karjalainen vuodesta 2017 syksyyn 2020. Nykyisin alueen päällikkönä toimii Minna Salomäenpää.
Yle Radio Suomi Jyväskylä on vuosituhannen alusta alkaen tuottanut myös Yle TV2:ssa näkyvät Keski-Suomen uutiset sekä vuosina 2012-14 sosiaalisen median tapahtumiin keskittyneen Yle Uutiset Suora linja -ohjelman. Internetissä kanavalla on oma uutisportaali. Radio Keski-Suomen lähetykset alkoivat kuulua Yle Areenassa syyskuussa 2008, jossa niitä voi kuunnella ympäri maailman. Marraskuussa 2008 Radio Keski-Suomi muutti aiemmasta toimipaikastaan Jyväskylän Tourulasta Jyväskylän Kauppakeskus Tawastiin (Tawastinkulma). Tammikuussa 2020 Yle Jyväskylän toimitus siirtyi remontoituun Valtiontaloon Kilpisenkadulle.
Yle Kemi

Yle Kemi tai Yle Radio Suomi Kemi (aiemmin "Radio Perämeri") on yksi Yle Radio Suomen maakunnissa toimivista radioista, vaikka sen kuuluvuusalueena on muista alueradioista poiketen ainoastaan maakunnan osa: Lapin nykymaakunnan lounaisosa, Meri-Lappi eli Kemi–Tornion seutukunta.
Toimitus.
Yle Kemin toimitus sijaitsee Kemin Kivikankaalla, Digipoliksessa vuodesta 2013. Aiemmin toimitus oli muun muassa Junneliuksen talossa sekä Kauppatorin laidalla Torikadulla. 
Historia.
Radio Perämeri syntyi vuoden 1994 alussa, kun silloisen Lapin Radion Kemin-toimituksesta muodostettiin oma radionsa Meri-Lapin alueelle.
Tuotantoja.
Yle Kemin toimittaja Jari Vesa on tuottanut Anonyymit kotikiusatut -nimistä huumoriohjelmaa Yle Radio Suomelle.
Helttasiepot

Helttasiepot ("Platysteira") on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka aikaisemmin sijoitettiin monarkkien heimoon "Monarchidae".
Helttasiepot ovat pienikokoisia, lyhytpyrstöisiä ja tanakoita lintuja. Silmän lähellä niillä on pieni helttamainen paljas ihokaistale. Ne elävät avoimissa metsissä ja pensaikoissa Afrikassa Saharan eteläpuolella.
Helttasieppolajit.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Marco Ferreri

Marco Ferreri (11. toukokuuta 1928 – 9. toukokuuta 1997) oli italialainen elokuvaohjaaja, jonka töiden joukossa on muun muassa "Suuri pamaus" ("La grande bouffe", 1973).
Ferreri myös käsikirjoitti ja näytteli. Hän voitti vuonna 1991 Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla Saksassa. Hän menestyi myös Cannesin elokuvajuhlilla: hän oli kahdeksan kertaa ehdolla Kultaisen palmun saajaksi ja voitti vuonna 1978 Grand Prix’n elokuvallaan "Alaston serkku" ("Ciao maschio", 1978). 
Ferreri voitti kaksi David di Donatelloa vuonna 1982 ja oli jälleen ehdolla vuonna 1991. Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan saajaksi hän oli ehdolla vuoden 1984 elokuvallaan "Il futuro è donna".
Milanossa syntynyt Ferreri kuoli sydänkohtaukseen Pariisissa 68 vuoden ikäisenä.
Andrei Kontšalovski

Andrei Sergejevitš Mihalkov-Kontšalovski (; s. 20. elokuuta 1937) on venäläinen elokuvaohjaaja. 
Syntyjään Andron Sergejevitš Mihalkov kuuluu vanhaan Mihalkovin aatelissukuun, jonka juuret ylttävät Liettuan suurruhtinaskunnan aikoihin. Moskovassa syntynyt Kontšalovski on Sergei Mihalkovin poika ja Nikita Mihalkovin veli. Hän oli lahjakas pianisti ja opiskeli pitkään Moskovan konservatoriossa, mutta muutti urasuunnitelmiaan tavattuaan Andrei Tarkovskin ja käsikirjoitettuaan tämän elokuvan "Andrei Rublev" (1969). Hän pääsi Gerasimovin elokuvainstituuttiin. 
Omana oppilastyönään Kontšalovski ohjasi 1962 lyhyen näytelmäelokuvan, jossa oli huomattavia vaikutteita ranskalaisen Albert Lamorissen vuoden 1957 elokuvasta "Punainen ilmapallo". Ensimmäinen Kontšalovskin täyspitkä elokuva oli Ensimmäinen opettaja (1965), joka perustuu Tšingiz Aitmatovin novelliin "Balladi ensimmäisestä opettajasta" ja kertoo neuvostovallan vakiintumisesta Kirgisiaan. Seuraavan elokuvan "Stšastje Ašya" ("Nuoren naisen onni") miljöö on venäläinen kylä, jossa syntyy kolmiodraama. Todellisen läpimurtonsa Kontšalovski teki vuosien 1969–1971 klassikkofilmatisoinneilla "Aateliskoti" ja "Vanja-eno", joista ensimmäinen perustuu Ivan Turgenevin ja toinen Anton Tšehovin tekstiin. Seuraava suurtyö oli "Siperiada" (1978), joka on laaja katsous Siperian historiaan. 
Vuonna 1984 Kontšalovski ohjasi Yhdysvalloissa elokuvan "Maria´s Lovers". Tästä alkoi hänen Hollywood-kautensa, jolloin hän ohjasi filmit "Pakojuna", "Homer ja Eddie ja "Tango &amp; Cash". Näiden jälkeen hän on työskennellyt pääosin Venäjällä.
Kontšalovski on saanut Cannesin Grand Prix’n sekä Emmy-palkinnon ja ollut monesti ehdolla muiden arvostettujen elokuvapalkintojen, kuten Venetsian Kultaisen leijonan, Cannesin Kultaisen palmun ja César-palkinnon saajaksi.
Suomessa Kontšalovski sai elokuvista "Ensimmäinen opettaja", "Aateliskoti" ja "Vanja-eno" parhaan ulkomaisen ohjaajan Jussi-palkinnon vuonna 1973.
Rod Smallwood

Roderick Charles "Rod" Smallwood (s. 17. helmikuuta 1950 Huddersfield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen musiikkialan vaikuttaja. Smallwood on toiminut esimerkiksi tuottajana ja managerina, ja hän on parhaiten tunnettu työstään brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin managerina. Smallwood on toiminut yhtyeen managerina yhdessä pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Andy Taylorin kanssa 1970-luvun lopulta lähtien, ja on myös perustanut esimerkiksi brittiläisen levy-yhtiö Sanctuary Recordsin yhdessä Taylorin kanssa vuonna 1979.
Eräs yhtye, jota Smallwood manageroi ennen Iron Maidenin manageriksi ryhtymistään, oli glam rock -yhtye Steve Harley &amp; Cockney Rebel. 
Smallwoodin perustama Sanctuary Records oli Britannian suurin indie-levy-yhtiö ja maailman suurin musiikkialan indie-manageriyhtiö, kunnes se lopetti toimintansa vuonna 2007. Sittemmin Smallwood on yhdessä Andy Taylorin kanssa perustanut Phantom Music Managementin, joka on keskittynyt yksinään Iron Maidenin asioiden hoitamiseen.
Wilkmanin ryhmä

Wilkmanin ryhmä oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva ryhmä Suomen sisällissodassa.
Komentaja: Karl Fredrik Wilkman
Wilkmanin ryhmässä palvelleet Saksan jääkärit.
Adjutanttina ja jääkäriprikaatin yhteysupseerina jääkäriyliluutnantti Gustaf Helsingius (saapui Wilkmanin ryhmään kenttälennätinpataljoonasta 31. maaliskuuta 1918), lähettiupseerina jääkärivänrikki Heikki Nurmio (21. huhtikuuta alkaen), esikunnan lääkärinä jääkärimajuri Yrjö Salminen (toimi aikaisemmin jääkäriprikaatin esikuntalääkärinä), räjähdyskomennuskunnan päällikkö jääkärivänrikki Yrjö Takkula (siirrettiin 26. maaliskuuta 3. jääkäripatteriin).
Joukko-osastot.
Komentaja: Erik Jernström
Komentaja: Karl Mandelin
Komentaja: Nils Gadolin
Komentaja: Maximilian Savonius
Komentaja: Lauri Malmberg
Komentaja: Sven Weckström
Komentaja: Martin Ekström
Komentaja: jääkärimajuri Juho Heiskanen
Päällikkö: Larsson
Elokuvavuosi 2000

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 2000 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat kaksikymmentä katsotuinta Suomessa vuonna 2000 :
 Yhteensä: 1 042 309
Rustokalat

Rustokalat (Elasmobranchii) tai aiemmin leveäsuiset on kalaluokka, johon kuuluvat rauskut ja hait. Leveäsuiset ovat yleisiä trooppisen ja lauhkean vyöhykkeen vesissä.
Rustokaloilla ei ole uimarakkoa. Niillä on viidestä seitsemään paria kidusaukkoja, jäykät selkäevät ja pienet suomut. Hampaita on monessa sarjassa; yläleuka ei ole kiinni kallossa, ja alaleuka kiinnittyy nivelellä yläleukaan.
Luokittelu.
Käsitykset rustokalojen sisäisestä systematiikasta eivät ole vakiintuneet, ja viime vuosinakin on esitetty erilaisia luokituksia. Perinteisesti nykyisten lajien osalta on tehty jako kahteen lohkoon: rauskuihin (Batomorphi) ja haihin (Selachii). Rakennetuntomerkkien perusteella on kuitenkin esitetty toisenlaista luokitusta, jossa pääjako on ulappaveden haiden (Galea) ja lähinnä pohjan läheisyydessä elävien lajien (Squalea) välillä. Jälkimmäinen ryhmä käsittäisi sekä perinteiset rauskuryhmät että joukon perinteisiä hailahkoja. Tässä luokituksessa hait ja rauskut eivät siis olisi rinnakkaisia ryhmiä, eivätkä perinteiset hait olisi luonnollinen (monofyleettinen) taksoni vaan parafyleettinen ryhmä.
Rustokalat jaetaan 13 lahkoon.
Lihoslavl

Lihoslavl (, ) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lihoslavlin harjanteen reunalla 41 kilometriä Tveristä luoteeseen. Kaupunki on Lihoslavlin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata (Lihoslavlin asema) ja pieni Tšerjomuška-joki. Asukkaita on 11 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut Ostaškovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1624. Vuonna 1849 sen läpi rakennettiin Moskovan ja Pietarin välinen rautatie ja vuonna 1870 avattiin Toržokiin haarautuva rata. Vuonna 1907 rautatieasema sai nimen Lihoslavl lähellä sijainneen samannimisen maatilan mukaan. Nimenmuutoksen taustalla oli halu välttää sekannuksia, koska alueella on myös Ostaškov-niminen kaupunki. Aseman ympärille kehittynyt taajama sai kaupunginoikeudet vuonna 1925. Vuosina 1937–1939 se oli Kalininin alueen Karjalaisen kansallisen piirikunnan keskus.
Tärkeimmät teollisuuden alat ovat kone- ja laite-, kevyt ja elintarviketeollisuus. Kaupungissa toimivat seuraavat teollisuuslaitokset:
Lihoslavlissa toimii kolme keskikoulua, ammattikoulu, opettajaopisto, lasten taidekoulu, urheilukoulu ja lasten luomistyön keskus. Kulttuurilaitoksia ovat kaupungissa syntyneen runoilija Vladimir Sokolovin mukaan nimetty kirjasto, kulttuuritalo ja kotiseutumuseo. Lisäksi julkaistaan piirilehteä "Naša žizn". Paikallinen nähtävyys on vuosina 1885–1887 rakennettu venäläistyylinen Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen kirkko.
Kaupunginhallinnon johtajana toimii Natalja Vinogradova.
Kié-Ntemin provinssi

Kié-Ntemin provinssi on yksi Päiväntasaajan Guinean seitsemästä provinssista. Se sijaitsee maan manneralueen Río Munin koiliskulmassa, Rio Benito-joen pohjoispuolella Kamerunin ja Gabonin rajoilla. Provinssin pääkaupunki on Ebebiyín. Kié-Ntemin asukasluku oli 167 279 vuonna 2001.
Kié-Ntem jakautuu kuuteen kuntaan, jotka ovat Ebebiyín, Mikomiseng, Nsork-Nzomo, Nkué, Bidjabidján ja Nsang.
Elokuvavuosi 1999

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1999 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia. Kyseistä vuotta pidetään suomalaisen elokuvatuotannon uuden kultakauden alkuvuotena.
Vuoden katsotuimmat elokuvat.
Luettelo katsotuimmista elokuvista Suomessa vuonna 1999. 
Kotimaiset
TOP-10 Kaikki elokuvat
Dalton Trumbo

James Dalton Trumbo () oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja kirjailija. Hän ei suostunut vastaamaan, kun hänet haastettiin vuonna 1947 epäamerikkalaista toimintaa tutkivaan komiteaan vastaamaan väitteisiin Hollywoodin kommunistiyhteyksistä, ja hän joutui siksi kymmeneksi kuukaudeksi vankilaan ja Hollywoodin mustalle listalle.
Trumbon ankarimpiin vainoajiin kuului juorutoimittaja Hedda Hopper. Trumbo muutti mustalle listalle joutumisensa jälkeen joksikin aikaa Meksikoon ja jatkoi työtään salanimellä.
Trumbo kirjoitti sodanvastaisen romaanin "Sotilaspoika" ("Johnny Got His Gun", 1939), jonka pohjalta hän itse myöhemmin ohjasi palkitun elokuvan "Sotilaspoika" (1971).
Trumbon poika Christopher Trumbo on kirjoittanut isänsä elämään perustuvan näytelmän "Trumbo". Hän on muokannut sen myös käsikirjoitukseksi, joka on kuvattu dokumenttielokuvaksi "Trumbo" (2007), ohjaajana Peter Askin. Dokumentissa ovat merkittävässä osassa Dalton Trumbon kirjeet, joita siinä lukevat monet Hollywood-tähdet. Vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa Jay Roachin ohjaamassa elokuvassa "Trumbo" päähenkilöä näyttelee Bryan Cranston.
Trumbo sai Oscar-palkinnon kaksi kertaa ("Loma Roomassa", "Hiljainen sankari"), mutta ei voinut itse osallistua tilaisuuksiin, vaan ensimmäinen palkinto myönnettiin henkilölle, joka antoi nimensä käyttöön, ja toisen, jonka hän kirjoitti salanimellä, otti vastaan hänen edustajansa. Hän oli jo vuonna 1941 ehdolla "Kitty Foylen" käsikirjoituksesta. Kun "Exodus" ja "Spartacus" paljastuivat hänen käsikirjoittamikseen, mustan listan voima alkoi murtua. "Sotilaspojasta" hän sai vuonna 1971 Cannesin Grand Prix’n. 
Trumbo kuoli sydänkohtaukseen 70-vuotiaana.
Wele-Nzasin provinssi

Wele-Nzasin provinssi on yksi Päiväntasaajan Guinean kahdeksasta provinssista. Se sijaitsee maan hallinnoiman mannerosan, Río Munin, kaakkoisosassa Rio Benito-joen eteläpuolella Gabonin rajoja vasten. Provinssin asukasluku oli 157 980 vuonna 2001. Sen pääkaupunki on Mongomo.
Wele-Nzasin provinssi jakautuu kuuteen kuntaan, jotka ovat Mongomo, Msork, Añisoc, Akonibe, Mengomeyén ja Ayene.
Elokuvavuosi 1998

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1998 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1998:
TOP-10
TOP-9 Kotimaiset
Elokuvavuosi 1997

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1997 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1997:
Pyrstötiaiset

Pyrstötiaiset (Aegithalidae) on pienenkokoisten varpuslintujen heimo. Pyrstötiaisten ruokavalio on vaihteleva, mutta se koostuu pääosin hyönteisistä ja siemenistä. Pyrstötiaisten taidokkaasti rakennettu pesä on pussimainen ja riippuu puusta. Pohjoisamerikkalaista pensastiaista lukuun ottamatta pyrstötiaisia elää ainoastaan Aasiassa ja Euroopassa. Suomessa pyrstötiaisista tavataan ainoastaan pyrstötiaista, joka pesii maassa vuosittain.
Pyrstötiaisten heimoon kuuluu 4 sukua ja kaikkiaan 10 lajia. Suurin suku ovat pyrstötiaiset, johon kuuluu 6 lajia.
Ennemmin tai myöhemmin

Ennemmin tai myöhemmin on Marko Haavisto &amp; The Hanks -yhtyeen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa albumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Pessi Levanto

Pessi Levanto (s. 6. syyskuuta 1973 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän valmistui Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolta musiikin maisteriksi 1999. Levanto opiskeli lisäksi yksityisesti New Yorkissa ja Tukholmassa sekä klassista sävellystä Markus Fageruddin, Hannu Pohjannoron ja Tapani Länsiön johdolla. Orkesterinjohtoa hän on opiskellut Jorma Panulan ja Atso Almilan kursseilla.
Levanto toimi Uudenmaan säveltaiteen läänintaiteilijana vuosina 2000–2004. Hän sai Taiteen Keskustoimikunnan 5-vuotisen taiteilija-apurahan vuonna 2017.
Hän on toiminut Suomen Musiikintekijät ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2016-2020.
Pianistina, säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana hänellä on ollut työtovereinaan muun muassa Manhattan Transfer, Egotrippi, Helsingin Kaupunginorkesteri, Tapiola Sinfonietta, Stratovarius ja Anna Puu.
Levannon sovitus- ja sävellystuotanto vaihtelee a cappella -sekstetistä sinfoniaorkesterin kautta big bandiin. Hän on ollut tuottajana, sovittajana, säveltäjänä sekä sessiomuusikkona kymmenillä levyillä ja julkaissut seitsemän omaa albumiaan. Hän on ollut kaksi kertaa JazzEmma-palkintoehdokkaana ja neljä kertaa Jussi-palkintoehdokkaana.
Vuonna 2005 hän voitti ensimmäisen palkinnon Esko Linnavalli -big band sävellyskilpailussa teoksella Golden House of Samarkand. Vuonna 2015 hän sai musiikin vientipalkinnon työstään Joanna Wangin levyllä "Midnight Cinema".
Levanto on julkaissut neljä lastenmusiikkilevyä, joista kolmessa viimeisimmässä Julia Vuoren Vuohi-hahmo matkustaa ympäri maailmaa tutustuen vieraisiin kansoihin ja kulttuureihin.
Hän on kirjoittanut musiikin muun muassa elokuviin Oma Maa, Swingers, Armi Elää!, "Havukka-ahon ajattelija" "Käsky", ja "Päätalo".
Levanto on myös toiminut elokuvamusiikin orkestroijana muille säveltäjille muun muassa elokuvissa Heinähattu ja Vilttitossu, Kotikatu.
Tämän lisäksi Levanto on myös säveltänyt musiikkia lukuisiin mainosspotteihin, kanavatunnuksiin, näytelmiin sekä tanssiteoksiin. Levanto on sovittanut Classical Trancelations -konserttikokonaisuuden kappaleet tanssimusiikin klassikoista sifoniaorkesterille. Levanto on myös kirjoittanut pop-kappaleita aasian markkinoille muun muassa yhtyeille Arashi ja Kinki Kids. Hän on työskennellyt Espoon Teatterissa, Vierailuteatterissa, Svenska Teaternissa, KokoTeatterissa, Komediateatteri Arenassa (kapellimestarina) sekä Helsingin kaupunginteatterissa. 
Levanto on toiminut myös kouluttajana Sibelius-Akatemiassa, Aalto-yliopistossa, Metropoliassa, Teatterikorkeakoulussa sekä Joensuun konservatoriossa ja järjestänyt itse elokuvamusiikkiseminaareja.
Elokuvavuosi 1996

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1996 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1996:
M/S Nordgard

M/S Nordgard () on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1999 Petersin telakalla Kampenissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 5 200 m³. Kuollutta painoa "Nordgardilla" on 3 714 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle, sen kotisatama on Rotterdam ja aluksella on alankomaalainen miehistö. 
Nordgardin sisaraluksia ovat M/S Ostgard, M/S Sydgard ja M/S Westgard.
Käyttöhistoria.
Alus valmistui vuonna 1999 alankomaalaiselta Petersin telakalta. 20. joulukuuta 2006 alus liittyi Boren laivastoon ja samalla nimi muuttui nykyiseen muotoon. Aikaisempi nimi oli "Liamare".
Lauantainvastaisena yönä 5. tammikuuta 2008, aluksen ollessa puutavaralastissa Skotlannin edustalla Pohjanmerellä, joutui se kovaan myrskyyn. Aallot olivat yli yhdeksänmetrisiä. Myrskyn vuoksi puutavaralasti pääsi liikkumaan, joka aiheutti alukselle kallistuman. Aluksen alankomaalainen miehistö taisteli kallistumaa vastaan päivänsarastukseen asti ja kaatumisen estämiseksi miehistö irrotti osan lastista ja pudotti sen mereen. Myöhemmin samana päivänä tilanne oli ohi ja Nordgard pääsi jatkamaan matkaa.
Elokuvavuosi 1995

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1995 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Vuonna 1995 Suomen elokuvateattereissa kävijöiden määrä jatkoi laskuaan, ja nyt alkoi vähetä myös ensi-iltaan tuotavien elokuvien määrä. Kun aempina vuosina oli Suomen teattereissa nähty 160–170 uutta elokuvanimikettä, vuonna 1995 teattereihin tuotiin vain 147 elokuvaa.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1995:
Uudet elokuvat.
Suomalaiset pitkät näytelmäelokuvat.
Olavi Similä totesi "Elävän kuvan vuosikirjassa 1996" että katsojamäärien valossa suomalaisista ensi-iltaelokuvista merkittäviä olivat vain "Kivenpyörittäjän kylä" (278 500 katsojaa), "Kummeli Stories" (148 000) ja "Pekko ja massahurmaaja" (runsaat 87 000 katsojaa). Ilahduttavana hän piti Kaisa Rastimon esikoisohjausta "Suolaista ja makeaa". Vuoden monien yleisöä tavoittamattomien ”kuriositeettien” joukkoon hän laski Lauri Törhösen ruotsinkielisen "Kasvottoman miehen", Jari Halosen "Lipton Cocktonin", Villealfan tuottaman ranskalaisen Gilles Charmantin camp-potpourrin "Iron Horsemen" sekä Pia Tikan "Yemanján tyttäret". Loput kotimaiset teatteriensi-illat olivat Similän mukaan vieläkin marginaalisempia.
Dogma 95.
Vuonna 1995 tanskalaiset elokuvaohjaajat julkaisivat Dogma 95 -manifestinsa, jonka tavoitteena oli elokuvanteon pelkistäminen puhtaaksi kaikesta kikkailusta ja estetisoinnista, kuten kameran jalustasta tai muista tuista, valaisusta ja lavastuksesta. Dogma-tyyliin kuvattuja elokuvia tehtiin Tanskassa 1990-luvun loppupuolella, esimerkkeinä Thomas Vinterbergin "Juhlat" (1998) ja Lars von Trierin "Idiootit" (1998).
Elokuvavuosi 1994

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1994 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1994:
Suomalaisen elokuvan heikko vuosi.
Vuonna 1994 kotimaisen elokuvan osuus Suomen elokuvateattereiden katsojamäärissä laski kaikkien aikojen alhaisimpaan lukemaan, noin neljään prosenttiin. Vuoden katsotuimmat suomalaiselokuvat olivat Timo Koivusalon "Pekko ja poika" (runsaat 60 000 katsojaa) ja Hannu Seikkulan "Uuno Turhapuron veli" (noin 20 000 katsojaa), molemmat Spede-Tuotanto Oy:n tekemiä.
Uudet elokuvat.
Suomalaiset teatteriensi-illat.
Lähde:
Elokuvavuosi 1993

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1993 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta:
Uudet elokuvat.
Uudet suomalaiset elokuvat.
Elokuvasäätiön vuonna 1990 aloittama Sparrausrinki-tukihanke toi vuonna 1993 ensi-iltaan Markku Pölösen "Onnen maan", joka sai erinomaisen vastaanoton. Toisen Sparrausrinki-ohjaajan Christian Lindbladin "Ripa ruostuu" valittiin Suomen edustajaksi Oscar-kilpailuun. 
Muut suomalaiset ensi-iltaelokuvat vuonna 1993 olivat:
Sapajoa

Sapajoa ("Sapayoa aenigma") eli aikaisemmanlta nimeltään leveänokkatanssija on varpuslintuihin kuuluva lintu ja sapajoien (Sapayoaidae) heimon ainoa laji. Sapajoa on elinvoimainen lintu, jota tavataan ainoastaan Etelä-Amerikassa. Lajin kannan tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta sen ei odoteta tippuvan alle 10 000 aikuiseen yksilöön kymmenessä vuodessa.
Koko ja ulkonäkö.
Sapajoa on pieni oliivin värinen lintu, ja sillä on kellertävä kurkku. Se muistuttaa naarastanssijaa, mutta on suurempi, pitkäpyrstöisempi ja leveänokkaisempi kuin tanssijat. 
Levinneisyys.
Lajia on tavattu luonnonvaraisena Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Panamassa. Lajia tavataan noin 100 000 km² alueella, ja niitä oletetaan olevan jäljellä kymmenen vuoden kuluttua ainakin 10 000 aikuisyksilöä. Sapajoat elävät kosteissa metsissä subtrooppisilla ja trooppisilla alangoilla.
Elokuvavuosi 1992

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1992 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1992:
Uudet elokuvat.
Suomalaisten pitkien elokuvien ensi-illat 1992.
Suomessa sai vuonna 1992 ensi-iltansa 13 uutta kotimaista pitkää elokuvaa:
Scion tC

Scion tC on Toyotan valmistama kompakti coupé. Se esiteltiin 2004 konseptiautona esitellyn Scion-merkin alla. Scion tC on suunniteltu erityisesti nuorille. Scion tC:tä pidetään yleisesti seuraajana Toyota Celicalle, jonka tuotanto loppui 2006.
Scion tC käyttää Toyota Avensis -mallin pohjalevyä, ja Camryn 2,4-litraista 2AZ-FE nelisylinteristä rivimoottoria.
Nimi "tC" ei ole linjassa Scionin muiden mallien (xA, xB ja xD) kanssa koska nimeä "xC" käytettiin Volvon XC70- ja XC90-malleissa. Scionin mukaan tC on lyhenne sanoista "Touring Coupe".
Valtion taidekokoelma

Suomen valtion taidekokoelma koostuu kahdesta suuresta taidekokoelmasta. Niistä toinen on valtion taidekokoelma ja toinen on Kansallisgallerian kokoelma. 
Yli 12 000 teosta käsittävä valtion taidekokoelma on sijoitettuna julkisiin rakennuksiin. Sen hoidosta ja kartuttamisesta huolehtii Taiteen keskustoimikunnan yhteydessä toimiva valtion taideteostoimikunta. Valtion taidekokoelman hankkimista suunniteltiin jo vuonna 1939 hieman prosenttitaiteen hengessä, mutta vasta vuonna 1956 tehtiin päätös “julkisten rakennusten kaunistamisesta taideteoksilla”.
Ensimmäisen taideteostoimikunnan jäseniä olivat muun muassa Unto Pusa ja Aimo Tukiainen virkamiesten ohella. Aluksi teoksia hankittiin niihin rakennuksiin, joihin oli kulunut kustannusarviota vähemmän varoja, ja taidetta ostettiin alijäämällä. Toimikunnalle varattiin kuitenkin oma apuraha vuodesta 1970 alkaen.
Valtion taidekokoelman teoksia on noin 500 kotimaisessa ja 90 ulkomaisessa kohteessa, ja teosten sijoituspaikkoina on niin valtion virastoja, oikeustaloja kuin Suomen suurlähetystöjä. Kokoelmaan hankitaan aikalaistaidetta.
Scion xD

Scion xD on Toyotan valmistama pikkuauto, jota myytiin Yhdysvalloissa Scion-merkkisenä mallivuodesta 2008 mallivuoteen 2014 asti. Se on viisiovinen hatchback ja se korvasi xA-mallin. Euroopassa autoa myytiin nimellä Toyota Urban Cruiser.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Urban Cruiser sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Scion xD ja toisen sukupolven xB esiteltiin yleisölle 8. helmikuuta 2007 Chicagon autonäyttelyssä. Uusi xD tuli myyntiin Scion-liikkeissä kesällä 2007. Elokuussa niitä myytiin 2,664 kappaletta. Etuvetoisen xD:n voimanlähteenä on 1,8-litrainen 4-sylinterinen 2ZR-FE dual VVT-i-moottori, jossa on tehoa 95 kW (129 hv) ja vääntöä 169 Nm. Moottori voidaan yhdistää joko viisivaihteiseen manuaalivaihteistoon tai nelivaihteiseen automaattiin.
xD on Toyota ist erilaisella etupäällä ja varusteilla, eli xD on oikeastaan uudelleenmuotoiltu viisiovinen Toyota Yaris. Tämän vuoksi viisiovinen Yaris ei tullut Yhdysvaltain markkinoille samalla kertaa kolmeovisen ja sedanin kanssa. xD:ssä on vakiona sama liukuva ja taittuva takapenkki, jonka saa lisävarusteena kolmeoviseen Yarisiin. Yarisista poiketen xD:n mittaristo on ohjauspyörän takana eikä keskellä kojelautaa kuten Yarisissa.