tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Turonia-vaihe

Turonia-vaihe (engl. "Turonian") oli myöhäisliitukauden se jakso, jolloin oli kaikkein lämpimintä. Kausi oli arviolta 93,5 ± 0,8 – 89,3 ± 1 miljoonaa vuotta sitten. Maa oli silloin "kuuman kasvihuoneen tilassa". Tulivuorenpurkaukset lisäsivät maan hiilidioksidimäärää rajusti ja lämmittivät Maan geologisesti katsoen lyhyeksi aikaa hyvin kuumaksi. Vaihe on saanut nimeensä Ranskan Tourainessa sijaitsevan Toursin kaupungin (lat. "Turonia") mukaan.
Mantereiden sijainti.
Mannerliikuntojen tutkimuksista ja muusta geologisesta ja peleontologisesta tutkimuksesta päätellen merenpinta oli korkealla. Etelä-Amerikka, Afrikka, Australia ja Etelämanner ovat kauden kartasta tunnistetavissa mutta eri paikoissa kuin nyt. Euroopan, Lähi-idän ja Etelä-Aasian kautta kulki Tethysmeri. Baltia, Suomi ja Skandinavia olivat kuivaa maata. Pohjois-Amerikan preerialla lainehti meri. Pohjois-Amerikka, Grönlanti ja Eurooppa olivat lähellä toisiaan. Itä-Aasia, Kiina ja Indonesia olivat yhtenäistä kuivaa maata. Keski- ja Etelä-Euroopassa oli kaarimaisia saariryhmiä. Mesoamerikka oli pelkkä saarikaari.
Näin maapalloa pääsi kiertämään lämpimillä vesillä merivirta, joka lämmitti maapalloa. Etelä-Amerikka ja Australia olivat kiinni Etelämantereessa.
Turonia-vaiheen lämpöhuippu.
Heti vaiheen alussa 93,5 miljoonaa vuotta sitten koettiin Turonia-vaiheen lämpöhuippu 
KTM . 
Meri lämpeni lyhyessä ajassa 10 °C verran Falklandinsaarten lähellä jopa 32 °C:seen ja jäähtyi sitten hitaammin. Päiväntasaajan vedet lämpenivät 33 °C:seen, jopa 35–36 °C:seen, kun niiden lämpötila on nyt korkeintaan 27–29 °C. Lähes samaan aikaan Cenomanum- ja Turonia-vaiheiden rajalla sattui valtamerien hapeton kausi eli anoksinen tapahtuma OAE2, joka kesti noin 320 000 vuotta. Lämpöhuippu oli ennen merien hapetonta kautta.
Viikin arboretum

Viikin arboretum eli Viikin puulajipuisto on osa Helsingin Vanhankaupunginlahden sekä Viikin ulkoilu- ja virkistysaluetta. Arboretum perustettiin vuonna 1969 dendrologian tutkimusta ja opetusta varten Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan yhteyteen. Sitä johtaa Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin yhteinen johtoryhmä.
Rauhoitusmääräykset luonnonsuojelualueella.
Sallittua:
Kiellettyä:
Alueen esittely.
Helsingin yliopisto tutkii ja opettaa arboretumissa dendrologiaa eli puulajitiedettä. Alue on kooltaan 20 hehtaaria ja sinne on istutettu eri puolilta maailmaa kerättyjä puita ja pensaita yli 400 lajia. Puulajipuisto jakaantuu kasvisukujen esittelyalueeseen ja viiteen kasvimaantieteelliseen alueeseen. Kullakin alueella on oma esittelytaulunsa aluetta kiertävällä luontopolulla.
Alueelle on tehty istutuksia sen perustamisesta 1969 lähtien tuhansia taimia yli 300:sta eri lajista. Arboretumissa kasvaa esimerkiksi ruhtinaanpoppeleita, valkopyökkejä, terijoensalavia, visa- ja loimaankoivuja, komeita katajia ja mantsuriansaarnia ja kuusamia. Lajien on annettu villiintyä, ja kyseessä lieneekin puu ja -pensaslajistoltaan monipuolisin luonnonsuojelualue Suomessa. Jotkut lajit ovat hävinneet kilpailun elintilasta kotimaiselle lajistolle, jotkut ovat menehtyneet hirvien, jänisten ja myyrien seurauksena. Arboretum sijaitsee Helsingin yliopiston Viikin tutkimustilan alueella rajoittuen etelän ja lännen puolelta Vanhankaupunginlahden luonnonsuojelualueeseen, ja pohjoisen sekä idän puolelta tilan peltoihin. 
Puupuiston lajisto.
Tähän on listattu joitakin lajeja, joita puistoon on istutettu merkintöjen mukaan.
Kauppakeskus Ratina

Kauppakeskus Ratina on Tampereen ydinkeskustaan 19. huhtikuuta 2018 avattu kauppakeskus, jonka rakentaminen alkoi huhtikuussa 2015. Ratina on Tampereen suurin kauppakeskus, jossa on 53 000 neliömetriä liiketilaa, ja jonne sijoittuu päivittäistavaratarjonta, muodin, sisustamisen, hyvinvoinnin ja vapaa-ajan palvelut sekä kahviloita ja ravintoloita. Sen alle on rakennettu yli 1 200 auton pysäköintitila, joka on Tampereen keskustan suurin pysäköintihalli. Kauppakeskuksesta on maanalainen yhteys Vuolteenkadun ali viereiseen linja-autoasemaan.
Kauppakeskus Ratina on Spondan historian suurin kiinteistökehityshanke, jonka kokonaisinvestointi on noin 250 miljoonaa euroa. 
Kauppakeskuksessa on yhteensä yli 140 liikettä ja se koostuu kolmesta erillisestä rakennuksesta; uudisrakennus Ratinasta sekä kahdesta entisöidystä funkkisrakennuksesta, Ranta-Ratinasta ja Ratinan Kulmasta. Näistä jälkimmäinen avautui kesäkuussa 2018. Ratinan Kulma sijaitsee entisen Vuoltsun tiloissa, Ranta-Ratina puolestaan Autotuonnin kiinteistössä.
Rakentaminen.
Kauppakeskuksen rakentaminen oli alun perin tarkoitus aloittaa alkuvuodesta 2009. Kauppakeskus sai kuitenkin rakennusluvan vasta lokakuussa 2009 ja tammikuun 2010 ilmoituksen mukaan rakennustyöt olisivat voineet alkaa aikaisintaan keväällä 2010 riippuen siitä, missä vaiheessa päävuokralaiset löytyisivät. [5][6] Keväällä 2015 Sponda teki investointipäätöksen rakennuttamisesta ja rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 2015. Investointipäätöksessään Sponda kertoi, että kauppakeskus tulisi valmistumaan keväällä 2018.[7]
Kauppakeskus Ratina on rakennettu Ratinan stadionin ja linja-autoaseman väliin. Kauppakeskuksen uudisrakennus sijoittuu suureksi osaksi linja-autoaseman entiselle laiturialueelle. Kauppakeskukseen on pääsy myös suoraan linja-autoasemalta liukuportaita pitkin. Rakennuttaja on Sponda, jonka kaupunginhallitus valitsi toteuttajaksi huhtikuussa 2006. Tarjouksensa jättivät myös Citycon Oyj:n ja Skanskan yhteenliittymä, YIT sekä NCC.
Sopimus toteutuksesta ja tonttikaupasta Tampereen kaupungin ja Spondan välillä allekirjoitettiin toukokuussa 2008. 24 000 neliön tontin kauppahinta oli 20 407 000 euroa, eli kyseessä on Tampereen kaupungin kaikkien aikojen suurin tonttikauppa.[8] Lisäksi Sponda osti kaupungilta kauppakeskus Ratinan tontin viereisen Autotuonnin kiinteistön sekä myöhemmin Vuoltsun korttelin. Autotuontia laajennettiin ja se kytkettiin osaksi kauppakeskusta jatkamalla kauppakeskuksen alinta myymälätasoa Autotuontiin. Myös Vuoltsun kortteli kytkettiin osaksi kauppakeskusta.[9]
Glenn Davis

Glenn Davis (12. syyskuuta 1934 Wellsburg, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2009 Barberton, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juoksija, joka voitti ensimmäisenä kaksi olympiakultaa 400 metrin aitajuoksussa. Hän oli aikanaan maailman parhaita myös vastaavalla aidattomalla matkalla.
Lempinimellä ”Jeep” tunnettu Glenn Davis opiskeli Ohion yliopistossa ja toi opinahjolleen menestystä useissa eri yleisurheilulajeissa. Hänen valmentajanaan toimi Jesse Owensiakin opettanut Larry Snyder. Huhtikuussa 1956 hän kokeili ensi kertaa 440 jaardin aitajuoksua saaden ajakseen 54,4 s. Jo kolmannessa juoksussaan hän teki ajan 50,8 s, joka jäi vain 0,4 sekuntia maailmanennätyksestä. Yhdysvaltain mestaruuden hän voitti ajalla 50,9 s ja olympiakarsinnoissa hän paransi 400 metrin aitajuoksun maailmanennätystä lähes sekunnilla tuloksellaan 49,5 s. Melbournen olympialaisissa Davis ei juossut vielä välierässä täysillä vaan jäi aikaan 50,7 s toisen välierän voittaneen Eddie Southernin hurjastellessa aikaan 50,1 s. Loppukilpailu juostiin vain 2,5 tuntia välierien jälkeen ja siinä Davisilla oli enemmän voimia jäljellä ja hän voitti selvästi ajalla 50,1 s. Yhdysvaltain kolmikosta Southern hävisi 0,7 ja Joshua Culbreath 1,5 sekuntia.
Glenn Davis osoitti nopeutensa myös aidattomalla ratakierroksella. Hän alitti 47 sekunnin rajan vuonna 1957 ja juoksi 14. kesäkuuta 1958 Berkeleyssa Yhdysvaltain yliopistomestaruuskilpailuissa 440 jaardin maailmanennätyksen 45,7 s. Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa hän juoksi 440 jaardin aitajuoksun maailmanennätyksen 49,9 s ja lähti sitten kilpailemaan Eurooppaan. Neljässä peräkkäisessä kilpailussa hän juoksi aidattomalla 400 metrillä ajat 45,6 s (Oslossa), 45,6 s (Moskovassa), 45,5 s (Varsovassa) ja 45,6 s (Budapestissa). Oslossa hän juoksi lisäksi 100 metriä aikaan 10,3 s, ja 400 metrin aidoissa hänen sarjansa mainituilla paikkakunnilla oli 49,8 – 50,4 – 49,8 – 49,2. Viimeksi mainittu oli uusi maailmanennätys, jonka hän juoksi käyttämällä koko matkan ajan 15 askeleen rytmiä. Tavallisimmin Davis juoksi seitsemännelle aidalle saakka 13 askeleen rytmillä ja loppumatkan 17 askeleen rytmillä, mutta edeltäjistään hän erottui siinä, että hän ylitti kaarteessa aidan aina vasen jalka edellä.
Vuonna 1959 Davis oli loukkaantumisten vaivaama mutta seuraavana vuonna hän palasi maailman ykköseksi. Hän sivusi Bernissä 200 metrin aitajuoksun maailmanennätystä 22,5 s. Rooman olympialaisissa Davis voitti 400 metrin aitajuoksussa kultaa ajalla 49,3 s Yhdysvaltain ottaessa jälleen kolmoisvoiton. Tällä kertaa välierät ja loppukilpailu juostiin eri päivinä. Hän sai uransa kolmannen kultamitalin 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa hän juoksi vahvasti kolmannen osuuden ja Yhdysvallat voitti ME-ajalla 3.02,2.
Davis alitti 50 sekunnin rajan 400 metrin aitajuoksussa kymmenen kertaa uransa aikana. Lopetettuaan juoksemisen hän kokeili ammattilaisena amerikkalaista jalkapalloa ja siirtyi sitten yleisurheiluvalmentajaksi.
Runar Ahlstedt

Runar Ahlstedt (15. lokakuuta 1896 Kemiö – 21. maaliskuuta 1974) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kappalainen Alexander Ahlstedt ja Suoma Emilia Branders ja puolisonsa Lilla Meri Sandelin. 
Opinnot.
Ahlstedt suoritti kuusiluokkaisen reaaliosaston kurssin Ruotsissa Katrineholms praktiska skolanissa vuosina 1913–1915. Jääkärialipäällystölle tarkoitetun aktiiviupseerikurssin hän suoritti kadettikoulussa vuonna 1921. 
Jääkäriaika.
Ahlstedt liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 26. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Ahlstedt saapui takaisin Suomeen aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Ahlstedt komennettiin sisällissodassa 1. jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonaan varastonhoitajaksi, josta tehtävästä hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi 1. komppaniaan. Suomen sisällissodassa hän otti osaa Tampereen, Kämärän ja Viipurin taisteluihin.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen Ahlstedt astui palvelukseen Suomen valkoisen kaartin 3. pataljoonaan esikuntavääpeliksi, josta hänet siirrettiin pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniaan vääpeliksi. Hän erosi puolustusvoimista 4. kesäkuuta 1919, jonka jälkeen hän liittyi Helsingin suojeluskuntaan ja toimi sen Valkoisen rykmentin 11 pataljoonan sotilasohjaajana ja alipäällystökoulun johtajana. Uudenmaan läänin taistelukoulussa hän toimi joukkueenjohtajana Rajajoella vuonna 1919. Vuonna 1920 hän toimi Siuntion suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Myöhemmin hän toimi mm. Ilomantsin suojeluskunnan v.t. paikallispäällikönä sekä Kuopion läänin rajavartiostossa. 
Talvisota.
Hän palveli YH:n aikana viestijoukoissa, joissa toimi vuoteen 1941, jolloin siirtyi Helsingin puhelinyhdistykseen suunnittelijaksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1967. Runar Aleksander Ahlstedt on haudattu Helsinkiin.
Warren Cawley

Warren Jay ”Rex” Cawley (6. heinäkuuta 1940 Highland Park, Michigan – 21. tammikuuta 2022 Orange, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Cawley sijoittui vuonna 1959 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa kuuden parhaan joukkoon kaikilla kolmella aitajuoksumatkalla, mihin kukaan muu ei ollut aiemmin yltänyt. Hänen tulossarjansa tuona vuonna oli 13,9, 23,0 ja 51,5 sekuntia. Seuraavana vuonna hän pyrki Rooman olympialaisiin 400 metrin aitajuoksussa mutta jäi maansa karsinnoissa seitsemänneksi ajalla 50,6 s.
Vuonna 1963 Cawley paransi ennätyksiään 440 jaardin aitajuoksussa aikaan 49,6 s ja saman pituisella aidattomalla matkalla aikaan 46,0 s. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 13. syyskuuta 1964 Los Angelesissa hän juoksi 400 metrin aitajuoksun uuden maailmanennätyksen 49,1 s. Tokion olympialaisissa hän jätti lähimmät kilpailijansa puolen sekunnin päähän ja voitti olympiakultaa ajalla 49,6 s. Hän lopetti juoksu-uransa seuraavana vuonna.
Lee Calhoun

Lee Calhoun (23. helmikuuta 1933 Laurel, Mississippi, Yhdysvallat – 22. kesäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Calhoun aloitti korkeushyppääjänä mutta paransi vuonna 1956 ennätystään pika-aidoissa 14,4 sekunnista 13,5:een. Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Jack Davis juoksi alkuerissä 110 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen 13,4 s, mutta loppukilpailussa Calhoun oli voittaja ajallaan 13,6 s. Olympiakarsinnoissa nämä kaksi jakoivat voiton keskenään. Melbournen olympialaisissa Calhoun voitti kultaa juostuaan 1,9 m/s:n vastatuulessa ajan 13,5 s. Davis sai saman ajan mutta hävisi muutamalla senttimetrillä.
Olympialaisten välivuosina Calhoun sai kilpailukiellon myytyään häänsä televisiolle. Vuonna 1960 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat ajalla 13,4 s, ja 21. elokuuta hän juoksi Bernissä ajan 13,2 s ja sivusi Martin Lauerin maailmanennätystä. Kaksi viikkoa myöhemmin Rooman olympialaisissa hän voitti kultaa ajalla 13,8 s. Voitto oli jälleen niukka, ja Willie May sai saman loppuajan.
William Porter

William Porter (24. maaliskuuta 1926 – 10. maaliskuuta 2000) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja.
William Porter katkaisi Milwaukeessa pidetyissä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1948 Harrison Dillardin 82 voiton putken pika-aitajuoksuissa. Jo vuotta aiemmin hän oli voittanut Dillardin 220 jaardin aitajuoksussa. Mestaruutensa jatkoksi Porter voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat, kun taas Dillard jäi päämatkallaan kisajoukkueen ulkopuolelle. Lontoon olympialaisissa Porter sivusi henkilökohtaista ennätystään 13,9 s ja voitti kultaa. Hän lopetti juoksu-uransa olympialaisten jälkeen.
Kemiönsaaren helluntaiseurakunta

Kemiönsaaren helluntaiseurakunta () on kaksikielinen helluntaiseurakunta Kemiössä, Varsinais-Suomessa. Se on rekisteröity yhdistykseksi 20. tammikuuta 1927, ja sillä on oma rukoushuone Tabor. Toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, rukouskokoukset ja pienryhmät kodeissa.
Historia.
Ensimmäiset aikuiskasteet Kemiössä toimitettiin vuonna 1920, mutta vasta vuonna 1922 juhannuspäivänä muodostettiin seurakunta nimeltään Tabor-seurakunta. Perustavassa kokouksessa oli 34 henkeä, joista 14 oli kastettu samana päivänä Långvikenissä. Ensimmäisiä kokouksia vietettiin eräässä puusepänverstaassa, jonka omistaja oli luovuttanut tätä tarkoitusta varten. Vuonna 1924 seurakunta hankki Rekun kylästä talon, josta tehtiin rukoushuone, joka oli käytössä vuosina 1925−1936. Vuonna 1936 rakennettiin Kemiön kirkon lähellä olleelle lammaslaitumelle rukoushuone Tabor. Aluksi seurakunta oli paikalla vain vuokralla, mutta se lunastettiin omaksi vuonna 1949. Vuonna 1937 Taalintehtaalla ollut Kemiön Tabor-seurakunnan rukouspiiri muodosti oman Siion-seurakuntansa. Seurakunta oli suomenkielinen, ja oli osin seurausta Kemiönsaaren suomenkielisten helluntailaisten ryhmän vetäjän maanviljelijä Juho Salosen ja erään Tabor-seurakunnan ruotsinkielisen saarnaajan erimielisyyksistä, sillä ne olivat johtaneet suomenkielisten omiin, paikasta toiseen kiertäviin kokouksiin. 1954 seurakunnat yhdistyivät, ja seurakunnan nimeksi tuli Pingstförsamlingen på Kimitoön (Kemiönsaaren helluntaiseurakunta). Monet suomenkieliset helluntailaiset kuitenkin jatkoivat omaa erillistä toimintaansa rukouspiirinä eivätkä liittyneet uuteen seurakuntaan. Tämä ryhmä kokoontui kodeissa 1960-luvun loppuun asti. Vuonna 1992 seurakunnassa oli 61 jäsentä.
Pacific Coliseum

Pacific Coliseum on WHL:ssä pelaavan Vancouver Giantsin kotihalli Vancouverissa Kanadassa. Halli toimi vuosina 1970-1995 NHL-joukkue Vancouver Canucksin kotiareenana, kunnes 1995 valmistunut Rogers Arena korvasi sen. 
Pacific Coliseumia käytettiin vuoden 2010 olympialaisissa taito- ja kaukalopikaluisteluareenana.
Life, Death, Love and Freedom

Life, Death, Love and Freedom on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä John Mellencampin 20. studioalbumi. Se julkaistiin 15. heinäkuuta 2008. Mukana on myös DVD.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut John Mellencamp.
Miksi kana ylitti tien?

Miksi kana ylitti tien? on vitsi. Yleisin vastaus siihen on: ”Päästäkseen toiselle puolelle.” Vitsin hauskuus perustuu siihen, että vastauksen oletetaan olevan hauska, mutta se ei olekaan. Vaihtoehtoisen tulkinnan mukaan kana jää auton alle ja kuolee, minkä jälkeen se siirtyy ”toiselle puolelle”.
Vitsi tunnettiin jo vuonna 1847, jolloin se painettiin New Yorkissa ilmestyneeseen "The Knickerbocker" -lehteen. Vitsistä on myös useita jatkovitsejä, kuten: ”Miksi hanhi ylitti tien? Koska kana oli lomalla.”
Tuko-Maatalous

Tuko-Maatalous on ollut Tukkukauppojen Oy:n eli Tukon maatalouskauppaa harjoittava tytäryhtiö. 
Yhtiö perustettiin vuonna 1987
, ja Hankkija-Maatalous osti sen vuonna 1992. Tuko-Maatalous toimi aikoinaan muun muassa Fendt-traktoreiden maahantuojana ja markkinoijana.
Esa Kuloniemi

Esa Juhani Kuloniemi (s. 4. marraskuuta 1956 Mikkeli) on kitaristi ja pitkäaikainen Yleisradion musiikkitoimittaja.
Ura.
Honey B &amp; T-Bones -yhtyeensä kanssa 1980-luvun alkupuolelta lähtien keikkaillut Kuloniemi vaikuttaa myös Dr. Helander &amp; Third Ward - ja Aija Puurtinen &amp; Brooklynin satu -kokoonpanoissa, elektro-ambientia soittavassa Emola-Hatsina String Bandissa ja instrumentaaligaragea soittavassa El Primitivossa. Hän on perustanut muun muassa instrumentaaliyhtye The Hypnomenin ja soittanut Tuomari Nurmion Hunajaluut -kokoonpanossa.
Myös kääntäjänä ansioitunut Kuloniemi on suomentanut paljon blues- ja rockmuusikoita käsittelevää kirjallisuutta ja kirjoittanut kaksi elämäkertateosta.
Kuloniemi syntyi Mikkelissä 1956. Hänen varhaisia esikuviaan olivat brittipop-invaasion ohella muusikko-enot Seppo, Jouko ja Raimo Perälä sekä paikallisessa The Mystersissä soittanut, perhetuttaviin kuulunut kitaristi Hannu Murto. Aluksi rumpuja soittanut Kuloniemi vaikutti 70-luvun alusta vuoteen 1977 kitaristina mikkeliläisyhtyeissä Hound Dogs ja FBI.
Armeijan jälkeen hän tutustui tulevaan vaimoonsa Aija Puurtiseen, jonka veljen, rumpali Ismo Puurtisen kanssa Kuloniemi perusti Juvalla yhtyeen White Leak. Tästä kokoonpanosta muotoutui kesällä 1982 ulkoilmatapahtumassa Mikkelissä ensin Go-Go Shoes -nimellä yhden keikan tehnyt trio, jossa soitti Kuloniemen ja Ismo Puurtisen ohella myös uunituore basisti Aija Puurtinen. Samana syksynä Helsinkiin muuttaneen yhtyeen nimeksi vaihtui Honey B. &amp; T-Bones, joka jatkaa edelleen toimintaansa Aija Puurtisen ja Esa Kuloniemen luotsaamana. Nykyisin rummuissa on heidän poikansa Mooses Kuloniemi.
Kuloniemi on toimittanut Yleisradiolle erilaisia blues- ja juurimusiikkiaiheisia ohjelmia vuodesta 1986. Tähän sisältyy viikoittaisen Ulvovat sudet -ohjelman teko koko Radiomafian olemassaolon ajan 1990–2003. Vuodesta 2003 hän on toimittanut Radio Suomessa Bluesministeri-nimistä ohjelmaansa. Kuloniemi vaikutti myös YleQ:n makasiinityyppisessä Popstudio-päiväblokissa.
Kuloniemen journalistiseen toimintaan on kuulunut Soundi-lehden avustajuus vuodesta 1986. Hän on kirjoittanut myös Muusikko- ja Riffi -lehtiin.
Pirkanmaan Blues-yhdistys - Blues Lovers ry:n vuosittain jaettava blues &amp; roots-musiikin erityispalkinto Jemma (käsin tehty taidepuukko) myönnettiin vuonna 2009 Kuloniemelle laaja-alaisesta juurimusiikin tietämyksestään, muusikontaidoistaan, käännöstöistään ja monesta muusta aiheeseen liittyvästä toiminnasta. Hänet kutsuttiin vuonna 2019 Suomen Soitinrakentajien Kilta ry.n kunniajäseneksi tunnustuksena merkittävästä työstä suomalaisen soitinkäsityön hyväksi.
Kuloniemelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Dermatobia hominis

Dermatobia hominis on trooppisessa Amerikassa esiintyvä kiiliäiskärpänen. Se on ainoa kiiliäislaji, jonka toukat elävät erityisesti ihmisen ihossa, joskin isännäksi kelpaa myös koko joukko muita nisäkkäitä ja jopa lintuja. Kärpäsen toukka tunnetaan nimellä "torsalo".
Aikuinen "D. hominis" on tumma, sinertävä kärpänen, jolla on kellertävä pää. Pituudeltaan se on 10–15 millimetriä. Laji on verraten tavallinen trooppisessa Keski- ja Etelä-Amerikassa. Muiden kiiliäislajien tapaan aikuisen kärpäsen suuosat ovat surkastuneet, eikä se syö enää mitään. Aikuinen kärpänen elääkin vain runsaan viikon, jona aikana se parittelee ja munii.
"D. hominis" käyttää muita hyönteisiä vektorina. Parittelun jälkeen naaras sieppaa itseään pienemmän kärpäsen tai hyttysen ja munii sen vatsapuolelle 20–30 kappaleen rykelmän pitkulaisia munia. Kun munakuorman saanut hyönteinen laskeutuu ihmisen tai muun nisäkkään iholle imemään verta tai hikeä, "Dermatobian" toukka pudottautuu munasta – mahdollisesti lämmön tai kemiallisen houkuttimen vaikutuksesta – ja kaivautuu uhrin ihoon 5–10 minuutissa. Ihoon tunkeuduttuaan se syö isännän kudosta noin kahdeksan viikon ajan ja kasvaa runsaan kahden senttimetrin pituiseksi. Toukka ei vaella muualle elimistöön vaan pysyy paikoillaan. Kohdassa, jossa toukka sijaitsee, on ihossa kipeä, muutaman senttimetrin läpimittainen kyhmy, jonka keskellä on pieni reikä. Reiän kautta toukka hengittää ja siitä se on myös mahdollista poistaa. Jos toukka saa olla ihossa koko kehityksensä ajan, se lopulta pudottautuu maahan koteloitumaan. Kotelovaihe kestää 4–11 viikkoa.
Toukan aiheuttama haava tulehtuu hyvin harvoin; yleensä vain jos toukkaa on yritetty poistaa väkivalloin ja sen osia on jäänyt haavaan. Tulehtumattomuus johtuu luultavasti toukan erittämistä antimikrobisista aineista. Mikäli kiiliäistoukan sattuu saamaan, paras tapa poistaa se on teipin tai paksun vaseliinikerroksen levittäminen toukan ilmanottoaukon päälle. Kun toukka ei saa happea se yrittää kaivautua itse ulos kolosta, jolloin poistaminen on helpompaa.
Hürlimann

Hürlimann on sveitsiläinen traktorinvalmistaja, joka aloitti traktoreiden valmistuksen 1929. SAME osti Hürlimannin 1977 sekä sittemmin Deutz-Fahrin. Näin ollen Hürlimann on nykyään osa SDF:ää, SAME-Deutz-Fahria.
Hürlimannin traktorimallistoa alettiin yhdessä Lamborghinin kanssa yhdistää SAMEn traktorimalleihin 1980-luvun alussa.
Euge Valovirta

Erno Valtteri ”Euge” Valovirta (s. 8. tammikuuta 1976) on suomalainen kitaristi, joka on syyskuusta 2017 lähtien soittanut ruotsalaisessa melodisen metallin yhtyeessä Cyhra. Ennen Cyhra-yhtyeeseen liittymistä hän soitti Shining-yhtyeessä.
Valovirta aloitti kitaran soiton 13-vuotiaana ja on soittanut eri yhtyeissä 15-vuotiaasta lähtien. Valovirran kitaran soitto oli harrastuksenomaista jääkiekon ohessa noin 20-vuotiaaksi asti, ja totisempi harjoittelu alkoi armeijan jälkeen.Hän teki myös omia kappaleita.
Valovirran muihin yhtyeisiin kuuluvat Godsplague, Suburban Tribe ja Drive. Hän on soittanut myös cover- ja tribuuttiyhtyeissä, kuten Rock'n'Roll Sensation ja Crazy Train. Godsplaguessa hän on soittanut vuodesta 2000 lähtien, jolloin yhtye perustettiin. Suburban Tribessa hän soitti vuosina 2006–2011 yhtyeen lopettamiseen saakka.
Valovirta on esiintynyt suomalaisten kitaristien "Guitar Heroes" -albumilla kappaleella ”Hellbilly”. Valovirran kitaristiesikuvia ovat Dimebag Darrell, Zakk Wylde, Randy Rhoads, Eddie Van Halen, James Hetfield sekä Stevie Ray Vaughan. Kitaran soiton ohessa Valovirta on aktiivinen urheilija.
Valovirran sooloalbumi "Easy Does It" julkaistiin elokuussa 2018. "Shooting From the Hip" (2021) sisältää kitaravetoista instrumentaalimusiikkia.
Ameriikan raitti

Ameriikan raitti on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Lauri Törhösen ohjaama elokuva, joka perustuu Antti Tuurin samannimiseen romaaniin. "Ameriikan raitti" on yksi harvoista suomalaisista elokuvista, joita on kuvattu Pohjois-Amerikassa.
Juoni.
Mattokutomonsa tuhopoltossa hävittäneet Erkki Hakala (Kari Sorvali) ja Taisto Matsomppi (Jari Järvimaa) sekä Hakalan vaimo pakenevat Floridaan verovelkoja pakoon, valtavat määrät käteistä mukanaan. 
Yrmeät miehet sopeutuvat nopeasti ryypiskelevään amerikansuomalaisporukkaan, mutta etenkin Erkin raskaana olevalla vaimolla Kaisulla (Mari Rantasila) on vaikeuksia sopeutua. Erkki ja Taisto pääsevät suomalaissuhteillaan laittomiksi rakennusmiehiksi, mutta joutuvat pian työstä pois hankalan luonteensa vuoksi. 
Erkki saa laittoman apukuskin paikan Amerikassa jo pitkään asuneen Oton (Åke Lindman) ohjaamassa rekassa, mutta miehet joutuvat vaikeuksiin, kun rekan lastista löytyy huumeita. Otto kuolee, ja Erkki päättää palata Suomeen sinne jo edeltä lähteneen vaimonsa ja vastasyntyneen lapsensa luo.
Antti Tuurin alkuperäistarinan arvellaan saaneen vaikutteita muun muassa 1980-luvun Hehkumuovi-jutusta ja muista tuolloisista eteläpohjalaisia yrittäjiä koskeneista tapauksista, joissa välteltiin veroja ja muita velvoitteita ja lähdettiin rahojen kanssa pakoon Floridaan.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuvaa sanotaan kömpelöksi ja se saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti 2002: "Törhönen on tehnyt pohjalaisten temmellyksestä koomisen junttihupailun, joka olisi toiminut paremmin 1960-luvulla, jossakin seiväsmatkalaisten Espanjan kohteessa."
Cephenemyia

Cepehenemyia on kiiliäiskärpästen heimoon kuuluva suku, jonka lajit ovat erikoistuneet loisimaan erityisesti hirvieläinten nenässä, nielussa ja nenäonteloissa. 
"Cephenemyia"-suvun lajit ovat kookkaita, karvaisia kärpäsiä, jotka saalistajia hämätäkseen muistuttavat ulkoasultaan kimalaisia. Naaraat munivat isäntäeläimen turpaan, mistä eläimen lämpö, kosteus ja syljen kemialliset aineet johdattavat toukat isäntäeläimen nenäonteloon. Toukat ovat kiusallisia ja aiheuttavat limaneritystä mutteivät muodosta merkittävää terveysuhkaa isännälleen, lukuun ottamatta erittäin runsaan toukkajoukon mahdollisesti aiheuttamaa tukehtumisriskiä. "Cephenemyia"-infektio ei vaikuta millään tavalla isäntäeläimen lihan syömäkelpoisuuteen.
Suomessa suvun kärpäsistä esiintyy poronnenäsaivartaja eli saulakka eli nokkapaarma ("Cephenemyia trompe"), hirvennenäsaivartaja ("Cephenemyia ulrichii") sekä metsäkauriilla loisiva "Cephenemyia stimulator".
Tony Snow

Robert Anthony Snow (1. kesäkuuta 1955 – 12. heinäkuuta 2008) oli Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin hallinnon kolmas lehdistötiedottaja. Snow oli työskennellyt aikaisemmin presidentti George H. W. Bushin puheenkirjoittajana ja media-avustajana. Snow toimi Valkoisen talon lehdistötiedottajana toukokuusta 2006 ja erosi syyskuussa 2007.
Snow työskenteli ennen lehdistötiedottajan tehtävää juontajana ja kolumnistina. Uransa alkuaikoina hän toimi vierailevana juontajana The Rush Limbaugh Show -radio-ohjelmassa sekä uutiskommentoijana National Public Radio -radiokanavalla. Vuodesta 1996 lähtien Snow nähtiin useissa juontotehtävissä Fox News -televiokanavalla. 
Valkoisen talon lehdistötiedottajan tehtävän jälkeen Snow työskenteli vielä lyhyesti CNN-televisiokanavalla kommentaattorina. Snow kuoli 53-vuotiaana paksusuolen syöpään.
Allis-Chalmers

Allis-Chalmers oli yhdysvaltalainen traktorimerkki, jolla oli valmistusta myös Britanniassa. Yhtiö muodostui Edward P. Allis Company:n, Fraser and Chalmers Company:n, Gates Iron Works:n ja Dickson Manufacturin Company:n toimintojen yhdistyessä 1914 taloudellisten vaikeuksien johdosta. 
Allis-Chalmersiin oli ostolla yhdistynyt Advance-Rumely. Suomessa toisen maailmansodan jälkeen Allis-Chalmers sijoittui kalliin hintaluokan traktoreihin, minkä vuoksi siitä käytettiin puhekielessä myös nimitystä "Kallis-Jalmari".
1985 maatalouskoneiden valmistus myyntiin saksalaiselle Klockner-Humboldt-Deutz:lle, minkä jälkeen valmistus jatkui Deutz-Allis-nimisenä. Yhtiö myytiin 1989 ja siitä tuli AGCO. Alliksia valmistettiin 2001 saakka, jolloin nimestä luovuttiin.
Pohjoisen mies

Pohjoisen mies (PSCD 101) on Pate Mustajärven kappale ja single vuodelta 1998. Singlen nimikappaleen on säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen, sekä "Lempilaulun" Sanna Korkee, joka myös laulaa kappaleen Mustajärven kanssa. Molemmat ovat mukana samana vuonna julkaistulla "Vol. 4" -albumilla.
Kokoonpano.
The Band
Vierailijat
Massey-Harris

Massey-Harris oli Kanadassa vuonna 1891 muodostunut yritys, jossa Massey Manufacturing Co. ja Harris, Son &amp; Co. Ltd yhdistyivät. Yrityksestä tuli Brittiläisen kansainyhteisön suurin maatalouskonevalmistaja ja vuonna 1910 se avasi tehtaan myös Yhdysvaltoihin. Vuonna 1953 yritys yhdistyi Ferguson Companyn kanssa muodostaen Massey Fergusonin.
Suomessa Massey-Harrista toi maahan ja myi Keskusosuusliike Hankkija 1950–1956. Massey-Harris 744 oli Suomen ensimmäinen dieselmoottorilla varustettu maataloustraktori. Muut traktorit olivat petroolimoottorilla tai bensiinimoottorilla vastustettuja. Kyseistä Massey-Harrista oli saatavissa niin neli- kuin kuusisylinterisenä.
Museotraktoreita.
Museotraktoreita Suomessa on nähtävissä muun muassa Uitonkulman Siivapyörämiesten kokoelmassa Tarvasjoella.
The Kinks Are the Village Green Preservation Society

The Kinks Are the Village Green Preservation Society on The Kinksin vuonna 1968 julkaistu kuudes studioalbumi ja samalla viimeinen, jolla bassokitaraa soittaa alkuperäisjäsen Pete Quaife. Se on myös yhtyeen ensimmäinen varsinainen konseptialbumi. Albumi kuvaa nostalgiseen ja mystis-romanttiseen sävyyn 1940- ja 1950-lukujen brittiläistä maaseutua.Sanoitusten sanotaan olevan yhtyeen johtohahmon, kitaristi-laulaja-lauluntekijä Ray Daviesin uran henkilökohtaisimpia. 
Kun "Village Green" julkaistiin, elettiin rauhan, rakkauden ja San Franciscon aikakautta.
Näin ollen albumi ei ilmestyessään ollut ajankohtaisten poptrendien mukainen ja sen myyntimenestys jäi heikoksi. Levy ei noussut listoille Britanniassa (Top 40) eikä Yhdysvalloissa (Top 200). Ray Davies onkin myöhemmin todennut: "Samalla kun muut vetivät happoa, käyttivät mahdollisimman paljon huumeita ja kuuntelivat musiikkia koomassa, The Kinks lauloi lauluja menetetyistä ystävistä, kaljoittelusta, moottoripyöräilijöistä, pahoista noidista ja lentävistä kissoista." 
Albumi on kuitenkin myöhemmin saavuttanut arvostusta ja saavuttanut aseman rock-klassikkona. 
Kappaleet.
UK- ja USA-versio.
A-puoli
B-puoli
Euroopan-versio.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 1998 julkaisu (Castle Communications).
UK- ja USA-painos (Mono)
Euroopan versio (Stereo)
Vuoden 2004 kolmen CD:n versio.
CD 1: Stereo
CD 2: Mono
CD 3: Harvinaisuudet
Baume-les-Messieurs

Baume-les-Messieurs on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 194 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Baume-les-Messieursin pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi.
Jukeboxin luona

Jukeboxin luona (PSCD 96) on Pate Mustajärven kappale ja single vuodelta 1998. Sen on säveltänyt Olli Lindholm ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi, jotka ovat tehneet myöhemminkin kappaleita Mustajärvelle. Laulusta tuli yksi Pate Mustajärven tunnetuimmista hiteistä. Single oli ensimmäinen samana vuonna julkaistulta "Vol. 4" -albumilta.
Kappaleen aihe syntyi, kun Pate Mustajärvi kertoi Pauli Hanhiniemelle nähneensä Popedan edesmenneen kitaristin Arwo Mikkosen ravintola Pispalan Pulterissa jukeboksin luona. 
Kokoonpano.
The Band
Vierailijat
CBS World News Roundup

CBS World News Roundup on yhdysvaltalainen CBS-radioverkossa arkiaamuisin ja -iltaisin esitettävä uutislähetys. Uutislähetys perustettiin Euroopan kiristyneen poliittisen tilanteen seurauksena ja ensimmäinen lähetys tapahtui 13. maaliskuuta 1938. Sen isäntänä toimi Robert Trout ja lähetyksessä kuultiin raportteja Pariisista, Berliinistä, Roomasta. Lontoosta ja Wienistä. CBS World News Roundup on kuultavissa edelleen ja se on vanhin yhdysvaltalainen valtakunnallinen radio-ohjelma.
CBS World News Roundup pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Lähteet.
Radio Hall of Fame: CBS World News Roundup
Château-Chalon

Château-Chalon on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 160 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Château-Chalonin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi.
Hauts-de-Bienne

Hauts-de-Bienne on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella.
Historia.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun kolme kuntaa Morez, La Mouille ja Lézat yhdistyivät.
Mutigney

Mutigney on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 146 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa. Sen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Flamingo

Flamingo ("Phoenicopterus roseus") on Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Euroopassa elävä flamingolaji.
Ulkonäkö ja koko.
Flamingo kasvaa 120–140 cm korkeaksi, josta jalkojen osuus on puoli metriä. Aikuinen lintu painaa kahdesta neljään kiloa ja sen siipien kärkiväli on 140–155 cm. Höyhenpeite on muualta vaaleanpunainen paitsi siipien reunoissa on mustia sulkia. Jalat ovat kirkkaanpunaiset, nokan kärki musta ja tyvipuoli vaaleanpunainen. Silmät ovat keltaiset. Nokan ja silmien välissä on kellertävä kalju läikkä.
Käyttäytyminen ja ravinto.
Flamingot elävät parvina ja liikkuvat sopivien ruokailupaikkojen perässä. Ne kahlailevat suuren osan ajastaan matalassa vedessä, mutta joskus niiden nähdään uivan syvemmässä vedessä. Ruoakseen ne käyttävät kaikkea vedenpohjan läheltä löytyvää sekaravintoa: levää, vesikasveja, alkueläimiä, matoja, hyönteisten toukkia, pieniä nilviäisiä ja äyriäisiä. Ne käyttävät siivilämäistä nokkaansa ja vahvaa kieltään siihen, että imaisevat ruoansekaista liejua suuhunsa ja pakottavat veden nokan läpi ulos niin että herkkupalat jäävät suuhun.
Luokittelu.
Karibialla elävä karibianflamingo ("Phoenicopterus ruber") ja flamingo kuuluivat vuoteen 2002 asti samaan lajiin, ja tämä flamingo oli joidenkin tutkijoiden kirjoissa alalaji ("Phoenicopterus ruber roseus"). Luokittelusta on eri lähteissä edelleen eri käytäntöjä.
Hanna Kataja-Rahko

Hanna Kataja-Rahko (ent. Talikainen, ent. Seikola) (s. 18. tammikuuta 1982 Jämsä) on suomalainen laulaja ja radiotoimittaja. Hänet kruunattiin Seinäjoen tangomarkkinoilla vuoden 2008 tangokuningattareksi (tuolloin nimellä Talikainen). Tangoprinsessaksi hänet valittiin vuosina 2005 ja 2006. Kataja-Rahko on tehnyt levyn nimeltä "Olen valmis". Vuonna 2011 hän lauloi Marko Maunukselan kappaleessa "Synkän maan tango" taustalaulajana Suomen euroviisukarsinnoissa. Laulajanuransa jälkeen hän on työskennellyt Ylellä radiotoimittajana.
Kataja-Rahko oli naimisissa jääkiekkoilija Markus Seikolan kanssa vuosina 2010–2018. Vuonna 2018 hän avioitui Ylen toimittaja Jyri Kataja-Rahkon kanssa.
Edwin Starr

Edwin Starr (21. tammikuuta 1942 – 2. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen soul-laulaja. Hän kuoli sydänkohtaukseen 2. huhtikuuta 2003. Hänen tunnetuin kappaleensa oli "War", joka levytettiin vuonna 1970.
Jukka Hallikainen

Jukka Hallikainen (s. 1976 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hänet kruunattiin vuoden 2008 tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Hallikainen lauloi finaalissa tangot "Tango Pelargonia" ja "Pyhä toimitus" sekä "Nuoruus, hulluus, ihanuus" -nimisen kaksintaistelutangon yhdessä Antti Ahopellon kanssa. Ennen voittoaan hän oli osallistunut Tangomarkkinoille kolme kertaa. Vuosina 2004 ja 2005 Hallikainen selviytyi kymmenen parhaan mieslaulajan joukkoon ja vuonna 2006 hän oli miesten sarjan varasijalla finaaliin. 
Hallikainen on keikkaillut yhdessä vuoden 2010 tangokuninkaan Marko Maunukselan kanssa, ja kaksikko on julkaissut kaksi singleä. Hallikaisen oma yhtye on nimeltään Jackpot.
Poliittinen ura.
Hallikainen oli kokoomuksen ehdokkaana syksyn 2012 kunnallisvaaleissa ja tuli valituksi Miehikkälän kunnanvaltuustoon 47 äänellä. Hänet valittiin uudelleen kevään 2017 kuntavaaleissa 78 äänellä.
Hallikainen oli myös ehdolla kevään 2019 eduskuntavaaleissa Kaakkois-Suomen vaalipiirissä. Hän sai 1 061 ääntä eikä tullut valituksi.
Svengijengi ’62

Svengijengi ’62 () on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut elokuva, joka on George Lucasin ohjaama ja käsi­kirjoittama. Se kertoo tarinan yhdys­valtalaisista teineistä heidän kesä­lomansa viimeisenä iltana valmistuttuaan high schoolista.
"Svengijengi '62:ta" pidetään yhtenä laji­tyyppinsä parhaista elo­kuvista, ja se palkittiin aikanaan muun muassa vuoden parhaan komedia­elokuvan Golden Globella. Lippu­tulojen ja tuotanto­budjetin suhteella mitattuna elokuva on myös yksi kaikkien aikojen suurimpia taloudellisia menestyksiä – vain tuotettu elo­kuva tuotti 140 miljoonan dollarin lippu­tulot.
"Svengijengi '62" valittiin vuonna 1995 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Svengijengi '62:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elo­kuvasta maa­ilmassa.
Elokuvan musiikki.
Elokuvan musiikki ilmestyi vuonna 1973 tupla­vinyyli­levyllä "41 Original Hits from the Soundtrack of American Graffiti (MCA2-8001)". Albumin sisä­kannessa Jeff Walker "Music World Magazinesta" esittelee elo­kuvan. Ääniraidalla osan kappaleista juontaa radio-DJ Wolfman Jack.
Sebastian Numminen

Sebastian Numminen (s. 1976) on yksi Suomen menestyneimmistä esteratsastajista. Hänen parhaita sijoituksiaan ovat muun muassa Lontoon World Cupin 3. sija 2003, Drammenin GP-voitto 2003, Ypäjän GP-voitto 2006, Lissabonin GP-voitto 2010 ja Ruilan Nations Cupin GP-luokan voitto 2012. Lisäksi hän on saavuttanut useita muita niin kotimaisia kuin kansainvälisiäkin voittoja ja sijoituksia. Nummisen ykkösratsuja ovat olleet "Sails Away" ja "Calandro 2".
Numminen on uransa aikana työskennellyt usealla isolla eurooppalaisella tallilla, joihin lukeutuvat tunnetuimpina Markus ja Meredith Beerbaumin talli, Stal Forsten-Pentti sekä belgialainen myyntitalli Stephex. Nykyään hänellä on Gualövissä, Ruotsissa oma kilpatalli avovaimonsa, esteratsastaja Satu Liukkosen kanssa.
Valmet 20

Valmet 20 oli Valmet 15:n jälkeen toinen Valmetin valmistama traktorimalli. Siitä on käytetty vähäisen tehonsa vuoksi puhekielessä nimitystä ”piikkilangankiristäjä”. Valmet 20:n edeltäjämallin Valmet 15:n perustana on "Pikku-jehuksi" kutsuttu prototyyppi. Suunnitteluperusteena oli se, että Suomessa oli 1950-luvun alussa vielä 250 000 maatilaa, joiden suurin viljelyspinta-ala yleensä oli 25 hehtaaria. Tarkoituksena oli, ettei traktorista olisi tullut liian raskas suomaille ja että se kykenisi vetämään 14–16 tuuman yksisiipistä auraa pellolla kynnettäessä.
Vuonna 1953 Valmet järjesti traktorimallin myynnin Hankkijan, Laborin ja OTK:n kanssa. Vuoteen 1954 mennessä oli valmistettu yhteensä 2 000 Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoria. Vuoden 1955 aikana Valmet 20:tä valmistettiin 2 082 kappaletta, joista 55 vietiin Turkkiin. Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoreita valmistettiin yhteensä 9 800 kappaletta. Niiden valmistus päättyi 1963, tosin vuoden 1963 traktorit oli valmistettu jo 1962.
Valmetin traktorin valmistajana oli Valtion Kivääritehdas Oy, sittemmin nimeltään Valmetin Tourulan tehdas. Ensimmäisinä valmistusvuosina Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos osoitti kritiikkiä Valmetin ominaisuuksia kohtaan verrattuna pohjoisamerikkalaisiin traktoreihin. Esimerkiksi moottorin teho ei ollut kilpailijoiden tasolla, mutta kone oli kuuluisa keveydestään ja ketteryydestään. 
Eroavaisuudet.
Valmet 15 ja Valmet 20 ovat lähes samannäköisiä. Ne erottaa toisistaan muun muassa raidetangosta, joka 15-mallissa kulkee etuakselin etupuolella ja 20-mallissa takapuolella. Etuakseli muutettiin 20-malliin palkkirakenteiseksi. Moottorin kiinnityspultteja etukehtoon on 20-mallissa 3 kpl per puoli, kun 15-mallissa niitä on 2 kpl per puoli. Valmet 20 on reilut 100 kg edeltäjäänsä painavampi. Väritykseltään molemmat ovat kirkkaan punaisia (värikoodi MIRANOL0273).
Teollisuusmalli Valmet 20 MT.
Valmet 20 -mallista valmistettiin myös yhteensä 20 kappaleen piensarja traktoreita teollisuuden käyttöön. Ensimmäinen valmistettiin 1955 ja viimeinen 1963. Teollisuusmalli erotettiin muista MT-lisäkirjaimilla ja ulkoisesti malli erottui tyypillisen punaisen värin sijasta kellertävällä värityksellä. Valmet 20 MT oli huomattavasti matalampi kuin tavallinen maatalousmalli. Nykyään aitoja MT-malleja on tiettävästi jäljellä ainakin neljä kappaletta, joista yksi on Valmetin Linnavuoren tehtaalla näytteillä.
Max Keeble – Kosto elää

Max Keeble – Kosto elää on Disney Channelin elokuva vuodelta 2001.
Tarina.
Elokuva kertoo juuri yläasteelle päässeestä Max Keeblestä ja hänen ystävistään. Elokuvassa alussa Max näkee untaa, että hän on jakamassa mainoslehtiä ovelta ovelle omalla polkupyörällään, ja häntä ajaa takaa ilkeä, niin sanottu jäätelömies. Kun Max herää, hän huomaa, että se oli vain unta. Kun Max pääsee aloittamaan yläasteen ja seitsemännen luokan, hän kuulee vanhenmiltaan huonoja uutisia. Maxin vanhemmat joutuvat muuttamaan Chicagoon, koska Maxin isä, joka on töissä mainosalalla, sai uutta työtä Chicagosta.
Winfield

Winfield on savukemerkki. Sitä valmistetaan British American Tobacco Australian (BATA) lisenssillä. Winfieldin suurimmat markkinat ovat Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Winfield sponsoroi Formula 1 -sarjassa kilpailevaa Williams-tallia vuosina –.
Edam-Volendam

Edam-Volendam on kunta Markermeerin rannalla Pohjois-Hollannin provinssissa, Alankomaissa. Asukkaita kunnassa on 28 446 (1.2.2008) ja väestötiheys on 1 744/km². Kunnan pinta-ala on 24,78 neliökilometriä, josta vettä on 8,47 km². Edam-Volendamin pormestarina toimii Willem van Beek. 
Kunta muodostuu Edamin kaupungista sekä seuraavista kylistä: Volendam, Purmer, Blokgouw, Katham ja Munnikeveld.
Edam-Volendamin naapurikunnat ovat Zeevang pohjoisessa, Purmerend, lännessä ja Waterland etelässä.
Pähkinähakit

Pähkinähakit ("Nucifraga") on varisten heimoon kuuluva varpuslintusuku, jossa on kolme lajia:
Dick Kinney

Dick Kinney (15. joulukuuta 1916 – 24. maaliskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen Disneyn sarjakuvien kirjoittaja, joka työskenteli enimmäkseen Aku Ankka ja Roope Ankka -tarinoiden kirjoittajana. Hän oli käsikirjoittaja, joka yhdessä piirtäjä Al Hubbardin kanssa loi Touho Ankan ja Parta-Jussin.
Can You Top This?

Can You Top This? on yhdysvaltalainen "senaattori" Edward Fordin luoma ja juontama radioviihdeohjelma. Ohjelmaa esitettiin vuosina 1940–1941 New Yorkilaisella WOR -radioasemalla, mistä se siirtyi valtakunnalliselle NBC:lle, joka esitti sitä vuoteen 1954 asti. Ohjelmassa koomikot kertoivat vitsejä, kilpaillen toistensa kanssa paremmuudesta.
Can You Top This? pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1989.
Vuosi 2008 avaruustoiminnassa

Tämä on luettelo vuoden 2008 tapahtumista avaruustoiminnassa.
" Cassini tekee Dionen, Enceladuksen, Mimasin, Tethyksen ja Titanin etäisiä, sivutuloksena syntyneitä ohilentoja läpi vuoden."
Itävallan ympäriajo

Itävallan ympäriajo on vuosittain järjestettävä maantiepyöräilykilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1949. Tyypiltään se on etappikilpailu ja kuuluu UCI Europe Tour -sarjaan. Vuoteen 2005 asti kilpailu kuului 2.1-kategoriaan, vuosina 2006–2015 se kuului 2.HC-kategoriaan ja vuodesta 2016 jälleen 2.1.-luokkaan. Kilpailun kesto on historian aikana vaihdellut seitsemän ja kymmenen etapin välillä. Kilpailun reittiin kuuluu yleensä useampia vaativia vuoristonousuja sekä vähintään yksi henkilökohtainen aika-ajo. Itävallan ympäriajon suosio kasvoi 1990-luvulla ja vaativien vuoristoetappien ansiosta sitä pidettiin yhtenä heinäkuussa järjestettävän Ranskan ympäriajon valmistautumiskilpailuna. 
Vuodesta 2005 alkaen kilpailua ei ole enää järjestetty kesäkuussa kuten aiemmin, vaan heinäkuussa, jolloin se menee päällekkäin Ranskan ympäriajon kanssa. 
Paidat.
Itävallan ympäriajossa on käytössä seuraavat erikoispaidat.
Graivoron

Graivoron () on kaupunki Venäjällä Belgorodin alueella Vorskla- (Dneprin sivujoki) ja Graivoronkajokien rannalla. Graivoron on perustettu 5. elokuuta 1678. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 6 234 henkeä.
Giant Gonzáles

Jorge Gonzáles (synt. 31. tammikuuta 1966 Formosa, Argentiina - 22. syyskuuta 2010) oli argentiinalainen koripalloilija ja showpainija. Hänet muistetaan parhaiten World Wrestling Federationista 1990-luvun alussa, nimenään Giant González. Hän on kaikkien aikojen suurin painija, pituudeltaan 2,29m ja painoltaan 209 kiloa.
Ura.
Koripallo.
Gonzáles pelasi koripalloa Argentiinan ykkösdivisioonassa Club de Gimnasia y Esgrima La Platassa, sekä Argentiinan koripallomaajoukkueessa, ollen myös Argentiinan joukkueessa kesäolympialaisissa 1988. Atlanta Hawks varasi hänet NBA:han kolmannella kierroksella, mutta suuri koko ei sopinut NBA:n vauhtiin.
Showpaini.
World Championship Wrestling
Gonzáles päätyi showpainin maailmaan, kun Atlanta Hawks -joukkueen omistaja Ted Turner palkkasi hänet omistamaansa painipromootioon, WCW:iin. Tuolloin hän paini nimellä El Gigante ja hänen pituudekseen ilmoitettiin 2,44 metriä. Myöhemmin suuren suosion saanut El Gigante otteli myös New Japan Pro Wrestlingissä, ja vuonna 1993 siirtyi WWF:iin.
World Wrestling Federation
WWF:iin tultuaan Jorge sai nimekseen Giant González, jolloin hänestä tuli heel (WCW:ssä hän oli face). Hänellä alkoi feudi The Undertakerin kanssa Royal Rumblessa, jossa jättiläinen eliminoi Undertakerin muutamalla iskulla. Seuraavassa kohtaamisessaan yhdeksännessä WrestleManiassa Undertaker voitti Gonzálesin diskauksella. Gonzálesin viimeinen WWF-esiintyminen tapahtui vuoden 1993 SummerSlamissa, jossa Undertaker voitti hänet.
Gonzáles ei saavuttanut painiurallaan mestaruuksia, mutta hänet kuitenkin muistetaan kaikkien aikojen suurimpana painijana. Painiuransa jälkeen hän näytteli muutamissa elokuvissa. Hän palasi Argentiinaan vuonna 1995 ja sairasti diabetesta. Hän kuoli 22. syyskuuta 2010 oltuaan jo vuosia huonovointinen. Hän oli 44-vuotias kuollessaan.
MB Trac

MB Trac on Daimler-Benz AG:n traktorimerkki, joka oli tuotannossa 1972–1991.
Historia.
Ennen Daimlerin ja Benzin yhdistymistä vuonna 1926 olivat molemmat yhtiöt valmistaneet myös maataloustraktoreita. Mercedes-Benz aloitti vuonna 1928 maailman ensimmäisen sarjavalmisteisen diesel-traktorin, Mercedes-Benz OE:n valmistuksen, "Muli-Oe"ksi kutsuttua traktoria valmistettiin 150 kappaletta. Mercedes-Benz valmisti traktoreita 1930-luvulle saakka. 1950-luvulla Daimler-Benz osti työkoneita ja kuorma-autoja valmistavan Unimogin. Vuonna 1972 Daimler-Benz esitteli Unimogin tekniikkaan pohjautuvan maataloustraktorin, MB Tracin, jota oltiin kehitelty vuodesta 1968 lähtien. Vuonna 1991 MB Trac myytiin saksalaiselle Werner GmbH:lle, joka jatkoi traktorituotantoa nimellä WF Trac. 
MB Trac -traktoreita valmistettiin noin 41 000 kappaletta, joista noin 30 000 on edelleen käytössä.