Banja

Banja () on puulämmitteinen venäläinen kansansauna, jolla on keskeinen osa Venäjän kansanperinnettä. 
Banja on tyypillisesti hirsistä rakennettu sauna, joka on tilkitty sammaleilla. Löylyhuonetta kutsutaan nimellä () tai arkikielessä (). Sen rakenne muistuttaa suomalaista saunaa, mutta perinteisessä banjassa lämpötila on yleensä matalampi ja suhteellinen ilmankosteus korkeampi. 
Löylykulttuurin historiaa.
Eräs varhaisimmista kirjallisista pohjoisen saunan kuvauksista on peräisin Venäjältä kiovalaisen historioitsija Nestorin kuvatessa Novgorodin pohjoispuolisen alueen kylpyriittejä vuonna 1113. Kronikassa kuvataan kuumissa pirteissä kylpemistä saunojien vastoessa itseään puunlehvillä. Vielä vanhempi kuvaus sijoittuu 900-luvun Kiovaan, jossa sikäläinen ruhtinatar Pyhä Olga surmautti naapuriheimon lähettiläät ”kylpypirttiin” kostoksi Kiovan entisen ruhtinaan, miehensä Igorin kuolemasta.
Venäjän sana "par" tarkoittaa sekä löylyä että höyryä. Näin on vaikea päätellä, olivatko muinaisvenäläiset saunat löyly- vai höyrysaunoja. Venäläinen tutkija ja tulkki Rudolf Sykiäinen esitteli kirjassaan "Venäläinen sauna" (2003) banjan tuhatvuotista historiaa. Jopa venäläisessä leivinuunissa on saunottu. Reilun kokoinen uuni on ollut kautta aikojen venäläistuvan eli izban keskipiste. Leipomisen jälkeen sinne kömmittiin sisään lämmittelemään ja jossain vaiheessa keksittiin siellä peseytyäkin. Ja saunominen leivinuunissa oli yleistä vielä 1800-luvulla. Aatelistolla, ruhtinailla ja tsaarin hovissa kylpeminen oli toisenlaista. Käytössä olivat ruhtinaalliset kylpyläsaunat ja saunomiseen liittyi monenlaisia seremonioita ja asetuksia. Itse tsaarilla oli saunomisessa apuna seitsemän eri asteen virkamiestä aina vaatevastaavasta saunottajaan ja pyyhkeenpitäjään asti. Yläluokka saunoi viikoittain ja erityisten juhlien yhteydessä kuten ennen häitä ja häiden jälkeen. Tsaarin hovi saattoi järjestää banjassa suuret illalliset saunan jälkeen. Ja sitten taas saunottiin tuntikaupalla ja taas syötiin, että jaksettiin saunoa ja saunottiin, että jaksettiin syödä. Saunominen kysyi kuntoa. Saunassa kuoltiin ja saunassa synnyttiin, aivan kuin suomalaisessa saunassakin on tehty.
Venäläiset saunat nykyisin.
Venäläiset saunat voivat muistuttaa suomalaisia saunoja. Viime aikoina yleisissä saunoissa käyminen on noussut jonkin verran muotiin, mutta perinteiset kansansaunat eli banjat ovat vähentymässä. Niitä käyttävät säännöllisesti erityisesti vanhempi väestö, opiskelijat ja vähävaraisemmat ihmiset. Samalla suomalaiset saunat, erityisesti sähkösaunat, ovat yleistymässä Venäjällä.
Banjan kulttuuri.
Banja on venäläisessä kulttuurissa paitsi rentoutumispaikka myös sosiaalinen kohtaamispaikka, jossa syödään, juodaan ja vietetään aikaa ystävien kanssa. Perinteisesti banjan on katsottu "puhdistavan sielun ja parantavan kehon sairauksista". Paikoin on suomalais- ja turkkilaistyylisiä saunaosastoja ja porealtaita, uima-altaita ja baariosastoja. Tarjolla on sekä läntistä saunakulttuuria että venäläistä yhteisöllisyyttä ja rentouttavaa tunnelmaa. Banjojen rakentaminen rannan yhteyteen ei ole aina mahdollista. Banjoissa voi olla erillinen vilvoitteluallas kastautumista varten.
Löylyhuoneen lämmitys ja löyly.
Banjan löylyhuone lämmitetään puilla ja lämpötila voi nousta jopa 100 °C:een. Saunomisen aikana kiukaalle heitetään runsaasti vettä, mikä nostaa ilman suhteellisen kosteuden korkeaksi ja luo tyypillisen kosteahkon löylyn. Löylyhuone on yleensä tiiviisti rakennettu, ja sen paksut puuseinät pitävät lämmön ja kosteuden tehokkaasti sisällä. Kuten suomalaisessakin saunassa, banjassa harrastetaan vastomista. Vasta eli vihta, tehdään yleensä koivusta, mutta myös osittain tai kokonaan katajasta tai tammesta.