tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Inner Wellness

Inner Wellness on Kyyria-yhtyeen kolmas ja viimeinen studio-albumi vuodelta 1998. Levy äänitettiin Hyde Street Studiossa San Franciscossa Yhdysvalloissa ja San Rafaelissa Alfa &amp; Omega Studiossa marraskuu 1997 ja tammikuu 1998 välillä. Tuottajana toimi Bernd Burgdorf joka on tuottanut ja äänittänyt artisteja kuten muun muassa Tom Waits, Green Day, Hilary Duff, Enrique Iglesias, Sara Paxton, ja Kelly Osbourne.
”Jesus Döner” -kappale on viittaus etelähelsinkiläiseen, Isolla Roobertinkadulla sijaitsevaan Tuomas-grilliin. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka Heiner Timm on ohjannut nimellä Tim Luna ja tuottanut Cut and Run -yhtiö. Kappaleesta ”Gift” on myös remix-versio.
”Stretcher” ei ole levyn viimeinen kappale, vaan viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen seuraa vielä ”Agartha”. Kappaleen nimeä ei ole painettu levyn kanteen, joten se on piiloraita. Se mainitaan kuitenkin yhtyeen virallisilla kotisivuilla.
Kappaleet.
Piiloraita.
Kappale "Stretcher" on pituudeltaan 5:54, ja tämä on myös merkitty levyn kanteen. Kappale "Agartha", levyllä piiloraita viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen, on pituudeltaan 3:58. Kappaletta ei ole levyllä merkitty erilliseksi kappaleeksi, mutta verkkokaupoista ostettuna kappaleen pituus annetaan tänä.
NLight

nLight on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdelasereita valmistava yritys. Yrityksellä on tuotantolaitoksia muun muassa Yhdysvalloissa, Suomessa ja Kiinassa. nLight osti suomalaisen Liekki Oy:n vuonna 2007.
nLight Suomessa.
nLight Oy (aikaisemmin Liekki Oy) on nanoteknologiaa hyödyntävä mm. optisia kuituja tuottava yritys, jonka tuotantolaitos sijaitsee Lohjan Muijalassa.
Yritys on perustettu vuonna 1999 ja vuonna 2007 sen palveluksessa oli 40 työntekijää. Sillä oli hallussaan sen omien tietojen mukaan 37 patenttia ja 30 patenttihakemusta vuonna 2007. Yrityksen toimitusjohtajana toimii yhdysvaltalainen William Wilson. Yrityksen kehittämä suora yksivaiheinen nanopartikkeliruiskutusmenetelmä optisten vahvistinkuitujen valmistamiseksi sai INNOSUOMI-palkinnon presidentti Tarja Halosen myöntämänä vuonna 2002.
Syksyllä 2007 nLight osti yhtiön Suomen Teollisuussijoitus Oy:ltä, Tamares Groupilta ja Stratos Venturesilta. Kauppa toteutettiin osakevaihdolla, jossa Liekin omistajista tuli nLightin omistajia.
Herodes Agrippa

Herodes Agrippa (10 eaa. – 44 jaa.) oli Juudean kuningas 37–44. Hänen isänsä oli Herodes Suuren poika Aristobulos. Herodes Suuri antoi teloittaa Aristobuloksen vuonna 7 eaa. ja nuori Agrippa lähetettiin tämän jälkeen Roomaan. Herodes Suuri itse kuoli noin vuonna 4 eaa., ja hänen kolme poikaansa Arkhelaos, Antipas ja Filippos jakoivat hänen valtakuntansa. 
Agrippasta tuli Roomassa yksi Caligulan kannattajista, ja kun tästä tuli keisari nimitti hän Agrippan Juudean kuninkaaksi. Agrippa tuki myös Caligulan seuraajaa Claudiusta ja tämä liitti Agrippan valtakuntaan lisää alueita. 
Agrippa kuoli yllättäen vuonna 44.
Perhe.
Agrippa oli naimisissa kaukaisen sukulaisensa Kyproksen kanssa. Pari sai viisi lasta:
Seiji Ozawa

Seiji Ozawa (; 1. syyskuuta 1935 Muksen, Mantšukuo – 6. helmikuuta 2024 Tokio) oli japanilainen kapellimestari. 
Ozawa syntyi Mantšukuossa, Japanin miehittämässä Kiinassa, japanilaiseen perheeseen. Hän opiskeli Toho Gakuen -musiikkikoulussa Tokiossa ennen opintojaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1961 Leonard Bernstein nimitti hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi. Ozawa johti sen jälkeen Toronton sinfoniaorkesteria (1965–1970), San Franciscon sinfoniaorkesteria (1969–1976), Bostonin sinfoniaorkesteria (1973–2002) ja vuodesta 2002 lähtien Wienin valtionoopperaa. 
Ozawa tulkitsi runsaasti myöhäisen romantiikan ajan teoksia ja johti muiden muassa György Ligetin "San Francisco Polyphonyn" ja Olivier Messiaenin "Saint François d’Assise" -oopperan ensiesitykset.
Ozawalla todettiin 2009 varhaisessa vaiheessa oleva kurkkusyöpä. Hoitojen takia hän perui konserttinsa puolen vuoden ajaksi.
San Franciscon sinfoniaorkesteri

San Franciscon sinfoniaorkesteri () on San Franciscossa, Kaliforniassa toimiva yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri. Se piti ensimmäisen konserttinsa joulukuussa 1911. Nykyinen musiikillinen johtaja on Michael Tilson Thomas, joka on toiminut virassaan syyskuusta 1995 lähtien.
San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteydessä toimiva San Franciscon sinfoniakuoro perustettiin 1973 ja San Franciscon nuoriso-orkesteri 1981. Vuonna 1999 San Franciscon sinfoniaorkesteri teki Metallican kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena oli livelevy S&amp;M. 
Gramophone-lehden raati sijoitti sanfranciscolaisorkesterin sijalle 13 vuoden 2008 orkesteriäänestyksessään.
Esko Kilpiö

Esko Tapio Kilpiö (9. lokakuuta 1936 – 8. tammikuuta 2004 Tukholma) oli ruotsinsuomalainen näyttelijä. 
Kilpiö syntyi Helsingissä, mutta talvisodan aikana hänet lähetettiin sotalapsena Dala-Järnaan Ruotsiin. Sodan jälkeen hänen äitinsäkin muutti Ruotsiin. Kilpiö opiskeli mainontaa, mutta joitakin vuosia alalla työskenneltyään hän päätti toteuttaa intohimoaan teatteriin ja ryhtyi näyttelijäksi.
1960-luvulla Kilpiö näytteli muun muassa Riksteaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa. 1960- ja 1970-lukujen taitteessa hän siirtyi Norrköpingin Östgötateaterniin, jonka riveissä hän näytteli 1990-luvun lopulle saakka. Hän oli aktiivinen myös teatterialan ammattiyhdistysliikkeessä.
Kilpiö kuoli Tukholmassa 67-vuotiaana tammikuussa 2004.
Kyllikki Villa

Kyllikki Villa (o.s. Wehanen, 12. syyskuuta 1923 Helsinki – 27. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen maailmanmatkaaja, suomentaja ja kirjailija. Hän kävi Kajaanin yhteislyseota seitsemän luokkaa, minkä jälkeen hän 17-vuotiaana siirtyi aluksi toimistolotaksi Suomussalmelle ja sieltä Tuusulaan lottaopistoon. Sota keskeytti opinnot, ja Villa sai komennuksen kenttälotaksi Tiiksjärven ilmavalvontakeskukseen.
Avioeron jälkeen hän kiersi maailmaa rahtilaivoilla aluksi tyttärensä Saara Villan kanssa. Hän teki ensimmäisen merimatkansa Portugaliin 42-vuotiaana, jolloin hän oli 4-vuotiaan Saara-tytön yksinhuoltaja. Tytär oli mukana rahtilaivamatkoilla 12-vuotiaaksi asti. Myös Saara valitsi myöhemmin kääntäjän ammatin. 
Matkoillaan Kyllikki Villa teki suomennoksia sekä kirjoitti omia kirjoja. Hän on suomentanut muun muassa Märta Tikkasen, Mikael Enckellin ja Bo Carpelanin teoksia. Valtion kääntäjäpalkinnon hän sai vuonna 1984 ja Svenska litteratursällskapetin palkinnon vuonna 1987. 
"Vanhan rouvan lokikirjan" hän saneli nauhalle erään rahtilaivamatkansa aikana. Leena Virtanen kirjoitti Helsingin Sanomien nekrologissa, että "Vanhan rouvan lokikirjasta" ”tuli hitti, tai ehkä nyt voisi jo sanoa klassikko”. Teos oli Villan läpimurto suuren yleisön tietoisuuteen.Tämä Liken kustantama teos palkittiin Vuoden 2004 Matkakirjana. Villa sai samana vuonna myös Vuoden Valopillkku -palkinnon.
Helena Anhava

Ruth Helena Anhava (o.s. "Pohjanpää", 24. lokakuuta 1925 Helsinki – 24. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen runoilija, prosaisti ja suomentaja.
Ura.
Anhava valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944 ja suoritti kirjastotutkinnon vuonna 1952. Hän työskenteli WSOY:n kustannusvirkailijana vuosina 1947–1952. Vuodesta 1952 hän oli suomentaja.
Anhavan esikoisrunokokoelma "Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa" ilmestyi vuonna 1971. Jo sitä ennen hän oli ollut mukana novelliantologiassa "Seitsemän novellia" vuonna 1968. Runojen lisäksi hän julkaisi aforismeja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kuunnelmia. Hän suomensi romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia, lasten- ja nuortenkirjoja sekä lyriikkaa. Anhava toimitti myös oppikirjoja, antologioita ja runokokoelmia.
Anhavan runoja on käännetty ruotsiksi, norjaksi ja viroksi. 
Tunnustuksia.
Anhava sai muun muassa 
Yksityiselämä.
Anhavan isä oli runoilija, teologi ja opettaja Lauri Pohjanpää ja äiti talousopettaja Arla Augusta Rossander.
Hänen aviomiehensä oli runoilija, suomentaja ja kirjallisuusvaikuttaja Tuomas Anhava. Suomentaja, esseisti, kustannustoimittaja Martti Anhava on yksi Helena ja Tuomas Anhavan neljästä lapsesta.
Anhava on haudattu miehensä Tuomaksen viereen Hietaniemen hautausmaalle.
Gauntlet

Gauntlet on Atari Gamesin kolikkopeli vuodelta 1985. Peli toi tuolloin suositusta Dungeons &amp; Dragons -roolipelistä tutun fantasiaympäristön toimintapeliksi pelihalleihin. Suosion vuoksi peli käännettiin useimmille tuon ajan kotitietokoneille.
Pelin kulku.
Gauntlet on ylhäältäpäin kuvattu toimintapeli tai käytännössä ampumapeli, jota voi pelata samanaikaisesti 1–4 pelaajaa. Kolikkopelissä oli neljät ohjaimet, mikä oli tuolloin uusi piirre. Koko pelikoneesta rakennettiin aikaisempia koneita laajempi malli, jota muut pelit käyttivät myöhemmin. Joystickin lisäksi kullakin pelaajalla on kaksi nappia, toinen ampumista ja toinen taiankäyttöä varten. 
Valittavat pelihahmot ovat kirveitä viskova Thor-soturi, loitsuja ampuva Merlin-velho, miekkaa heittävä Thyra-valkyria sekä jousipyssyllä ampuva Questor-haltia. Pelihahmo määräytyy sen mukaan, millä ohjaimilla pelaaja pelaa. Kaikilla hahmoilla on oma etunsa: soturi on paras lähitaistelussa, velho käyttää taikuutta parhaiten, valkyyrialla on paras suoja vihollisia vastaan, ja haltia on nopein. Pelihahmot liikkuvat ylhäältäpäin kuvatuissa luolastoissa. Mielenkiintoa pitävät yllä useat vaihtuvat viholliset, jotka tulevat pelaajien kimppuun suurissa laumoissa, sekä monet sokkelot vaihtuvine grafiikoineen.
Pelaajat ohjaavat hahmojaan, sotivat hirviöitä vastaan, sekä keräävät aarteita ja taikaesineitä. Moninpelissä pelaajat voivat kilpailla tai tehdä yhteistyötä sen suhteen, kuka saa mitkäkin esineet. Pelaajat menettävät energiapisteitä jatkuvasti, mutta lisää saa syömällä luolastoista löytyvää ruokaa. Energiaa saa myös laittamalla lisää rahaa pelikoneeseen. Tämän ominaisuuden takia pelin väitetään tulleen joillekin pelaajille kalliiksi, ja toisaalta muut joutuivat odottamaan pitkiä aikoja päästääkseen itse pelaamaan.
Yksi pelin vuonna 1984 vaikuttavana pidetyistä piirteistä oli kertojan ääni, joka kommentoi usein pelin tapahtumia ja antoi ohjeita esimerkiksi sanomalla "Remember - don't shoot food!" (muista, ettet ammu ruokaa) tai "Warrior needs food badly!" (soturi tarvitsee ruokaa kiireesti). Välillä kertoja joko kannusti tai moitti pelaajia taistelun keskellä. Joitakin pelin lausahduksia on kierrätetty myöhemmissä tietokonepeleissä vitsinä.
Vastaanotto.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin kotitietokonekäännökselle (tarkkaa alustaa mainitsematta) neljä tähteä viidestä.
Jatko-osat.
Seuraavana vuonna ilmestynyt Gauntlet II oli pelin laajennettu versio. Siinä oli esimerkiksi uudet sokkelot, suuria lohikäärmeitä, sekä mahdollisuus eri pelaajille valita samat hahmot (eri väreissä). Useimmat pelin käännöksistä tietokoneille, kuten kolikkopelin kanssa samannäköiset Amigan ja Atari ST:n versiot, perustuivat Gauntlet II:een. Vuonna 1991 julkaistu Gauntlet III taas oli isometrinen versio pelistä.
Jatkoaika (televisiosarja)

Jatkoaika oli ajankohtaisaiheita käsitellyt 1960-luvun lopun suomalainen television keskusteluohjelma.
Esitysaika.
"Jatkoaikaa" esitettiin Yle TV1 -kanavalla joka toinen lauantai vuosina 1967–1969 illan viimeisenä ohjelmana (siitä juontui nimi "Jatkoaika"). Suorana lähetyksenä tehdyllä ohjelmalla ei ollut kiinteää kestoa, ja pisimmillään se saattoi jatkua kaksi ja puoli tuntia. "Jatkoaika" yhdisti väittelyitä ja sketsiviihdettä, juoruja ja politiikkaa. Ensimmäinen "Jatkoaika" lähetettiin 9. syyskuuta 1967. Vuosien aikana tehtiin yhteensä 23 ohjelmaa. 
Muutaman jakson jälkeen "Helsingin Sanomat" luonnehti ohjelmaa näin:
”Jatkoaika on ilmestynyt komeetan tavoin nykyisellään perin köyhälle tv-viihdetaivaalle. Se on näyttänyt enemmän paljasta pintaa kuin muut ohjelmat yhteensä, se on pannut tunnetut kansalaiset keskustelemaan elintärkeistä asioista kuten hameen pituudesta ja suomalaisen miehen seksikkyydestä. Se on myös kerännyt ylistäviä arvosteluja, mutta sitä on myös moitittu koulupoikahuumorista.”
Esiintyjiä.
Ohjelmaa juonsivat Lenita Airisto, Aarre Elo, Erkki Mikael Salmi (1967–1968), Kauko Saarentaus (1967–1968) ja Hannu Taanila (1968–1969). Sketseissä esiintyivät muun muassa Kaarlo Juurela, Mai-Brit Heljo, Paavo Pentikäinen, Viktor Klimenko ja Helge Herala. Ohjelman tunnetuin toistuva sketsi oli juoppoputkaa kuvannut ”Putka-TV”, jossa Mai-Brit Heljo esitti Suhina-Lempi-nimistä pultsaria. Vieraina oli yleensä julkisuuden henkilöitä, kuten Vesa-Matti Loiri, Tabe Slioor, Edvin Laine, ”kreivi” Pertti Ylermi Lindgren, Olliver Hawk, Mauno Koivisto, Leo Jokela, Pentti Siimes, Olavi Ahonen, Liana Kaarina Leskinen, Mauri Sariola, Toini Havu, Kaj Chydenius, Tamara Lund, Peter von Bagh, Timo Bergholm, Erik Blomberg, Jörn Donner, Kalevi Kahra, Liisamaija Laaksonen, Paula Talaskivi, Mikko Niskanen, Kirsti Wallasvaara, Jussi Talvi, Matti Kurjensaari, Jouni Apajalahti, Väinö Linna, Paavo Einiö, Jyrki Hämäläinen, Henrik Otto Donner ja Joonas Kokkonen.
"Jatkoaika" oli tuotantoa. Ohjelman vakituisena kapellimestarina toimi Ossi Runne, ja lähetystä ohjasivat Heikki Seppälä, Riitta Degerholm ja Erkki Pohjanheimo.
Kirjallisuutta.
Gagauzia

Gagauzia (gagauziksi "Gagauz-Yeri" tai "Gagauziya", ja ) on autonominen alue eteläisessä Moldovassa, lähellä Ukrainan Odessan alueen länsirajaa. Alueen virallinen nimi on Gagauzian autonominen alue (gagauziksi "Avtonom Territorial Bölümlüü Gagauz Yeri", ).
Alueen väkiluku oli vuoden 2014 alussa 161 900 asukasta. Pääosa (noin 96 100 henkeä) väestöstä asuu maaseudulla. Gagauzian pääkaupunki on Comrat (26 000 as.). Muita kaupunkeja ovat Ciadîr-Lunga (22 800 as.) ja Vulcăneşti (16 700 as.). Alueen pinta-ala on 1 832 km².
Historia.
Vuonna 1990 Gagauzia julistautui itsenäiseksi Gagauzian tasavallaksi, mutta vuonna 1994 se liitettiin autonomisena alueena Moldovaan. Sillä on omat poliisivoimansa. Venäjä on antanut Gagauzialle erityisaseman muuhun Moldovaan nähden eikä se rajoita viinin tai maataloustuotteiden tuontia Gagauziasta. Parlamenttivaaleissa alue on suuntautunut vahvasti venäjämyönteisesti. Esimerkiksi vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Moldovan kommunistipuolue ja vuoden 2014 vaaleissa Moldovan tasavallan sosialistipuolue saivat yksin yli 50 prosenttia Gagauziassa annetuista äänistä. Șor-puoluetta edustava Evghenia Guțul valittiin Gagauzian johtoon toukokuussa 2023.
Alueen viralliset kielet ovat gagauzi, romania ja venäjä. Toisin kuin Moldovasta irtautunut Transnistria, Gagauzia ei ole tehnyt itsenäistymisjulistusta.
Etniset ryhmät.
Gagausian väestö koostuu etnisistä ryhmistä seuraavasti:
Väestö kuuluu enimmäkseen ortodoksiseen uskontoon. 
Kulttuuri ja koulutus.
Comratissa on 55 koulua ja yksi yliopisto. Ne saavat taloudellista tukea Turkin hallitukselta. Lisäksi Turkin rahoituksella on perustettu Turkin kulttuurikeskus ("Türk İşbirliği Ve Kalkınma İdaresi Başkanlığı") ja turkkilainen kirjasto ("Atatürk Kütüphanesi"). Turkin tuki gagauzeille selittyy sillä, että nämä ovat turkinsukuinen kansa. Beşelman kylässä toimii Gagauzian historiallinen ja etnomaantieteellinen museo, jonka on perustanut Dimitri Kara Çöban.
Sumatranoranki

Sumatranoranki ("Pongo abelii") on maailman kolmesta orankilajista toiseksi harvinaisin. Se elää luonnonvaraisena Indonesiaan kuuluvalla Sumatran saarella. Sitä on aiemmin pidetty samana lajina kuin borneonorankia. Sumatranoranki on borneonorankia pienempi ja erikoistuneempi puissa elämiseen: naaraat eivät liiku maassa juuri koskaan ja uroksetkin harvoin. Tämä tekee siitä haavoittuvamman metsien pirstaloitumiselle. Sumatranorankeja arvioitiin vuonna 2004 olevan 7 300 ja kannan olevan laskeva. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sumatranorangin suojeluun on oma säätiönsä.
Muun muassa Toronton ja San Diegon eläintarhoissa on sumatranorankeja.
Höljäkkä

Höljäkkä on Nurmeksen kaupungin eteläisin kylä, joka sijaitsee Pielisen itärannalla noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta Lieksaan päin, Nurmeksen ja Lieksan rajalla. Kylässä sijaitsee myös Höljäkän rautatieasema. Höljäkkä valittiin vuoden kyläksi Pohjois-Karjalassa 2008.
Höljäkän ensimmäiset talot rakennettiin Pielisen rannalle 1600-luvun alussa. Höljäkässä on ollut kivikautista asutusta jo kampakeraamisella kaudella. Höljäkkä-sana tarkoittaa ilmeisesti väljää vesialuetta saaren ja mantereen välillä.
Höljäkkä on maalaiskylä, mutta sen tärkein yksittäinen työnantaja on kyllästyspalveluita tarjoava Höljäkkä Oy, joka kuuluu Iivari Mononen -konserniin. Lisäksi metsätalous on merkittävä elinkeino. Marjoniemi Oy on hakenut ympäristölupaa vuolukiven louhimiseen Korpikivi-nimisessä kaivospiirissä Höljäkässä. 
Jurttivaaran lakkautettu hiihtokeskus ja näköalapaikka sijaitsee Höljäkässä.
Galle

Galle on satamakaupunki Sri Lankassa, 116 kilometriä Colombosta. Vuonna 2007 siellä oli noin 95 000 asukasta. Se kärsi pahoin tapaninpäivän 2004 tsunamista, kaupungissa kuoli tuhansia.
Gallen historia alkaa joidenkin lähteiden mukaan jo Kuningas Salomon ajoista. Kanelia, norsunluuta ja riikinkukkoja laivattiin Gallen kautta jo kauan ennen ajanlaskumme alkua. Ennen brittiläisten siirtomaa-aikaa Galle oli saaren tärkein satama - britit kehittivät Colombon satamaa.
Gallen linnoitus on UNESCOn maailmanperintökohde ja suurin jäljellä oleva eurooppalaisten rakentama linnoitus Aasiassa. Se samoin kuin koko Gallen vanha kaupunki edustaa siirtomaatyyliä, jossa eurooppalaisten rakennustyyli yhdistyy paikallisiin vaikutteisiin.
Biskopsö (Hiittinen)

Biskopsö on suuri saari Taalintehtaan eteläpuolella Kemiönsaaren kunnassa noin kymmenen minuutin merimatkan päässä Taalintehtaalta. Aiemmin saari oli osa Hiittisten kuntaa ja kuului myöhemmin Dragsfjärdin kuntaan. Saarella asuu 8 vakituista asukasta ympäri vuoden ja saaren itäpuolelle liikennöi yhteysalus y/a Jurmo Taalintehtaalta.
Biskopsön rannoilla on runsas määrä kesäasuntoja. Suuri osa saaren keskustaa on luonnonsuojelun kohteena. Siellä esiintyy erilaisia eläimiä, kuten hirviä, kauriita, haukkoja, kotkia ja mahdollisesti myös ilveksiä.
Firewind

Firewind on vuonna 1998 perustettu kreikkalainen power metal -yhtye. Sen perusti kitaristi Gus G. alun perin tarkoituksenaan esitellä demoaan "Nocturnal Symphony".
Historia.
Yhtyeen ensimmäinen demo herätti levy-yhtiö Leviathan Recordsin kiinnostuksen. Kyseinen levy-yhtiö tarjosi yhtyeelle levytyssopimusta vuonna 2001, ja yhtyeen esikoisalbumi "Between Heaven and Hell" ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtyeen ensimmäinen laulaja oli Brandon Pender, jonka kanssa yhtye julkaisi vuonna 1998 demonsa "Nocturnal Symphony". Vuonna 2001 yhtye värväsi uudeksi laulajaksi Stephen Fredrickin, jonka kanssa yhtye teki kaksi albumia. Fredrick erosi yhtyeestä vuonna 2003, ja tilalle otettiin Chitral Somapala, joka kuitenkin erosi yhtyeestä jo ensimmäisen levyn jälkeen musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Vuosina 2006–2013 laulajana toimi Apollo Papathanasio, joka erosi 2013, koska ei kokenut enää kykenevänsä jaksamaan yhtyeen kiertue- ja promootioaikataulun mukaista elämää. Papathanasion korvasi saksalainen Henning Basse, joka toimi yhtyeen laulajana vuosina 2015–2020, ollen näin mukana yhdellä, vuoden 2017 albumilla "Immortals". Bassen korvasi jälleen saksalainen Herbie Langhans.
Suomen-esiintymiset.
Firewind on esiintynyt Suomessa vuoden 2009 Tuska-festivaaleilla sekä kahdella klubikeikalla Helsingissä ja Oulussa Kamelotin lämmittelijänä.
Amalfi

Amalfi on historiallisesti merkittävä rannikkokaupunki Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 30 km Napolista etelään. Se sijaitsee Salernonlahden rannikolla. Kaupungissa on runsaat 5 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 6,11 neliökilometriä.
Amalfi oli vuosina 839–1200 Amalfin rannikkotasavallan pääkaupunki ja merkittävä kauppamahti Välimerellä. Itse kaupunki, ja sen molemmin puolin levittäytyvä Amalfin rannikko () on Unescon maailmanperintökohde. 
Amalfi on nykyisin matkailukohde ja kuuluisa maisemiensa lisäksi limoncello-sitruunaliköörin valmistuspaikkana.
Andersonville

Andersonville oli Yhdysvaltojen sisällissodan aikainen Georgian osavaltiossa sijainnut etelävaltioiden vankileiri. Leiri oli kooltaan Konfederaation suurin. Vankileirille joutui yhteensä noin 45 000 pohjoisvaltioiden sotilasta, joista lähes 13 000 kuoli. Pääasiallinen syy kuolleisuuteen olivat taudit ja nälkä. Leirin hygienia oli heikko. Kapteeni Henry Wirz, Andersonvillen komendantti, tuomittiin sodan jälkeen kuolemaan sotarikoksista ja teloitettiin. Leirillä toimi myös unionin armeijasta karanneen William Collinsin rosvojoukko, joka ryöväsi säälimättä vankitovereitaan. Andersonvillen vankila sijaitsi Camp Sumterissa, ja oli koko Konfederaation sotilasvankila sisällissodan aikana. 
Leirin paikalla on nykyään kansallishistoriallinen muistomerkki. Alueella on Andersonvillen kansallinen hautausmaa ja kansallinen vankila- ja sotamuseo.
Jo Siffert

Joseph "Jo" Siffert (7. heinäkuuta 1936 Fribourg, Sveitsi – 24. lokakuuta 1971 Brands Hatch, Iso-Britannia) oli sveitsiläinen kilpa-autoilija. Hän menestyi F1-kuljettajana. Siffert on Clay Regazzonin lisäksi ainoa sveitsiläinen, joka on voittanut F1-kilpailuja.
Jo Siffert osallistui F1-sarjaan vuosina 1962–1971. Hän starttasi kymmenen kauden aikana 96 osakilpailuun ja saavutti kaksi voittoa ja neljä muuta palkintosijaa. Hän ajoi kaksi paalupaikkaa ja neljä kilpailun nopeinta kierrosta. MM-pisteitä hän keräsi yhteensä 68.
F1-uransa ohella Siffert kilpaili urheiluautoluokissa. Hänen Porsche-autokuntansa voitti muun muassa Daytonan 24 tunnin ajon sekä Sebringin 12 tunnin ajon. Hän menehtyi onnettomuudessa, joka sattui perinteisessä Mestareiden kisassa Brands Hatchissa rata-autoilukauden 1971 päätteeksi.
Ornatos Violeta

Ornatos Violeta oli portugalilainen vaihtoehtorockyhtye, jonka musiikissa oli vaikutteita myös jazzista ja skasta. Se perustettiin Portossa.
Ornatos Violetan ensimmäinen albumi oli vuonna 1997 julkaistu "Cão!" Sen kappaleella "Letra S" esiintyi myös Clã-yhtyeen laulaja Manuela Azevedo. Yhtye julkaisi ennen hajoamistaan vuonna 2002 vielä yhden albumin, "O Monstro Precisa de Amigosin" (1999). Kun yhtye hajosi, osa sen jäsenistä perusti yhtyeen Pluto.
Pluto (yhtye)

Pluto on portugalilainen rock-yhtye, jonka perustivat osa Ornatos Violetan entisistä jäsenistä sen hajottua vuonna 2002. Yhtyeeseen kuuluvat kahden entisen Ornatos Violetan jäsenen lisäksi myös basisti Eduardo ja rumpali Ruka. 
Pluton debyyttialbumi "Bom dia", joka julkaistiin 18. lokakuuta 2004, pääsi Portugalin albumilistalla kuudenneksi.
Ankeroiset

Ankeroiset (Aphelenchoididae) ovat sukkulamatoihin kuuluvia selkärangattomia, joista monet ovat pahoja viljelykasvien tuholaisia. Ne ovat pieniä matomaisia eläimiä, jotka imevät kasvien nesteitä. Ne elävät kosteassa maassa. Heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti yli 20 sukua.
Kasvinsuojelulaki kieltää monien ankeroislajien saastuttamien kasvien viljelemisen ja myymisen. Esimerkiksi peruna-ankeroisen saastuttamalla viljelyksellä saa viljellä perunaa enintään kerran kolmessa vuodessa, ja silloinkin on valittava ankeroisen kestävä lajike. Ankeroisten saastuttamaa kasvijätettä ei pidä laittaa edes kompostiin, koska edes lämpökompostori ei tuhoa eliötä.
Höljäkän rautatieasema

Höljäkän rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla . Liikennepaikan sijainti on ratakilometrillä 765+261. Höljäkän rautatieasema sijaitsee Pielisen itärannalla Nurmeksen Höljäkän kylässä, noin 20 kilometriä Joensuun suuntaan Nurmeksen asemalta. Liikennepaikalla on sekä henkilö- että tavaraliikennettä.
Höljäkkä avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1911. Sinne rakennettiin Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus. Rakennus siirrettiin vuonna 1920 Sakkolaan. Sakkolasta siirrettiin tilalle pienempi rakennus. Vuonna 1958 Höljäkkään perustettiin kyllästämö, jolle rakennettiin pistoraide. Kyllästämö on valmistanut muun muassa ratapölkkyjä. Nurmeksen kaupunki osti Höljäkän aseman kiinteistöt Senaatti-kiinteistöiltä joulukuussa 2008.
Luigi Villoresi

Luigi 'Gigi' Villoresi (16. toukokuuta 1909 Milano, Italia – 24. elokuuta 1997 Modena, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja.
Villoresi osallistui Formula 1:n MM-sarjaan sen ensimmäisestä vuodesta 1950 lähtien. Villoresi oli tuolloin jo veteraani, 41-vuotias, joka oli ajanut ennen toista maailmansotaa Grand Prix -kisoissa. Hän kilpaili 47-vuotiaaksi asti, starttasi 31:een F1-osakilpailuun ja saavutti niissä yhteensä 49 pistettä. Hän ei yltänyt osakilpailuvoittoihin, mutta oli kaksi kertaa toinen ja kuusi kertaa kolmas. MM-sarjassa hän sijoittui Ferrarillaan viidenneksi sekä vuonna 1951 että 1953. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. 
Villoresi aloitti kilpa-autoilijan uransa jo varhain 1930-luvulla, mutta alkoi saavuttaa menestystä vasta kun hänet palkattiin Maseratille 1938. Toisen maailmansodan jälkeen, vuosina 1946 ja 1947, hän voitti Italian mestaruuden Maseratillaan. Vuonna 1949 hän liittyi Ferrarin talliin Alberto Ascarin kumppaniksi ja voitti samana vuonna Hollannin GP:n. Hän seurasi Ascaria Lancialle 1954. Villoresi järkyttyi syvästi, kun Ascari kuoli testionnettomuudessa Monzassa 1955, ja lopetti uransa seuraavana vuonna ajettuaan pahan kolarin sarjan ulkopuolisessa Rooman GP:ssä.
Myös Villoresi koki vakavan loukkaantumisen auto-onnettomuudessa, joka tosin ei sattunut radalla vaan maantiellä Pariisin lähellä 1952. Hän toipui ja jatkoi uraansa.
Salvador Cabañas

Salvador Cabañas Ortega (s. 5. elokuuta 1980 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Cabañas pelaa hyökkääjänä.
Cabañas aloitti peliuransa kotimaansa Club 12 de Octubressa. Hän kävi pelaamassa välillä myös Audax Club Sportivo Italianossa Chilessä ja siirtyi Jaguares de Chiapasiin Meksikoon vuonna 2003. Vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla (Clausura 2006) hän voitti Meksikon liigan maalikuninkuuden. Vuoden 2003 Aperturalla hän oli tehnyt viisi maalia 18 ottelussa, 2004 Clausuralla 15 maalia 20 ottelussa sekä 2004 Aperturalla kahdeksan maalia 16 ottelussa. Vuonna 2006 hän siirtyi Meksikon pääsarjaan Club Américaan. 
Cabañaksen ensimmäinen maaottelu oli 1. kesäkuuta 2004 Boliviaa vastaan. Vuonna 1999 hän oli mukana nuorten MM-kisoissa ja valittiin vuoden 2006 MM-kisoihin. Näissä kisoissa Cabañas ei kuitenkaan päässyt pelaamaan. Cabañas on pelannut 44 maaottelua, joissa on tehnyt 10 maalia . 
Cabañasia ammuttiin päähän baarissa Méxicossa 25. tammikuuta 2010. Hän oli lääkäreiden mukaan vakaassa, mutta kriittisessä tilassa. Lääkärit eivät poistaneet luotia, sillä he epäilivät, että se huonontaisi Cabañasin tilaa. Cabanas toipui ampumatapauksesta ja vuoden päästä ampumisesta hän harjoitteli ensimmäistä kertaa paraguaylaisen Club Libertad -joukkueen harjoituksissa.
John D. Barrow

John D. Barrow FRS (29. marraskuuta 1952 Lontoo – 26. syyskuuta 2020) oli englantilainen kosmologi, teoreettinen fyysikko ja matemaatikko. Barrow hoiti matematiikan tutkimusprofessuuria Cambridgen yliopistossa sekä geometrian professuuria Lontoon Gresham Collegessa (2008–2011). Jälkimmäinen on Britannian vanhin matematiikan professuuri (perustettu 1596). Sen aikaisempiin haltijoihin kuuluu muun muassa Roger Penrose. Barrow oli myös 2003–2007 Gresham Collegen tähtitieteen professori. Historia tuntee vain kaksi henkilöä, jotka ovat hoitaneet kahta eri alan Gresham-professuuria, edellinen oli Laurence Rooke vuonna 1657.
Barrow oli myös tiede- ja harrastelijanäytelmäkirjailija. Hän piti Tieteen päivien 2005 avajaisesitelmän Helsingissä. Vuonna 2008 Royal Society palkitsi hänet Michael Faraday Prizella ansioistaan tieteen kansantajuistajana.
Barrow'n muu ansiolista sisältää toistakymmentä erilaista palkintoa. Niihin kuuluu jopa italialainen teatteripalkinto Premi Ubu 2002 parhaasta näytelmästä ”Infinities” (Äärettömyydet), jonka ohjasi Piccolo Teatro di Milanon Luca Ronconi. Se esitettiin Italiassa Milanon Teatro La Scalassa keväällä 2002 ja uudestaan keväällä 2003, sekä keväällä 2002 Espanjan Valenciassa. 
Barrow oli jäsenenä Yhdistyneessä reformoidussa kirkossa, jonka hän kuvaili opettavan perinteistä deismiä.
Sangatsu Manga

Sangatsu Manga on suomalainen H-Townin omistama mangajulkaisija. Vuonna 2003 Sangatsu Mangasta tuli "Dragon Ball" -mangan myötä Suomen ensimmäinen mangaa lehtipisteiden kautta levittänyt kustantaja. Se on edelleen eniten nimikkeitä julkaissut suomalainen mangakustantamo. ”Sangatsu” tarkoittaa japaniksi maaliskuuta.
Varsinaisen sarjakuvan lisäksi Sangatsu Manga on julkaissut kaksi Katy Coopen mangan piirtämisopasta sekä Akira Toriyaman ja Akira Sakuman osittain sarjakuvamuotoisen sarjakuvanteko-oppaan "Piirrä mangaa" sekä "Kana de Manga" -kirjan. Sangatsu Mangan nimen alla julkaistaan enimmäkseen nuorten poikien ja tyttöjen sarjoja, kun taas Punaisen jättiläinen keskittyy hiukan varttuneemmille lukijoille suunnattuun mangaan.
Vuokatin rautatieasema

Vuokatin rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla Sotkamon kunnassa sijaitsevassa Vuokatin kylässä Kainuussa. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 868,8 ratakilometriä Joensuun rautatieaseman kautta mitattuna. Vuokatin asemarakennus rakennettiin vuonna 1925. Väliaikainen liikenne Vuokatista aloitettiin 10. lokakuuta 1926, kun rataosuus Vuokatti–Kontiomäki–Paltamo valmistui. Rata Vuokatista Joensuun suuntaan valmistui vuonna 1928.
Vuokatin liikennepaikka on risteysasema: siellä Joensuun ja Kontiomäen välisestä radasta erkanee Lahnaslammen kaivokselle johtava sivurata . Vuokatista Pirttijärven rantaan ja edelleen Sotkamoon johtanut sivurata on purettu. Liikennepaikalla on nykyisin ainoastaan tavaraliikennettä. Henkilöliikenne Nurmeksen ja Kontiomäen välillä lakkautettiin 17. elokuuta 1993. Kyseessä on edelleen viimeisin kerta, kun henkilöliikenne on lopetettu kokonaiselta rataosalta.
Museovirasto on luokitellut Vuokatin rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vagharšapat

Vagharšapat (), joka yleisemmin tunnetaan nimellä Etšmiadzin (Էջմիածին), on kaupunki Armeniassa Armavirin maakunnassa noin 20 kilometriä Jerevanista länteen. Kaupunki on Armenian apostolisen kirkon keskus, katolikoksen päämaja.
Kaupunki perustettiin Vardkesavanina ennen ajanlaskun alkua. Kuningas Vagharš (117–140) muutti kaupungin nimeksi Vagharšapat, joka oli kaupungin virallinen nimi vuoteen 1945 ja jälleen vuodesta 1992. Muutama vuosikymmentä myöhemmin kaupungista tuli Armenian pääkaupunki, jona se toimi vuosina 180–340. Tänä aikana kristinuskosta tuli Armenian valtionuskonto, ensimmäisenä maana maailmassa.
Georgios Valontuoja rakensi kaupunkiin jo vuosina 301–303 basilikan, joka tunnetaan nykyisin Etšmiadzinin katedraalina.
Vuonna 480 Rooman kuvernööri käski korvata ränsistyneen basilikan uudella ristinmuotoisella kirkolla. Vuonna 618 puinen kupoli korvattiin kivisellä kupolilla, joka lepäsi neljän valtavan pilarin päällä. Nämä yhdistettiin ulkoseiniin kaarilla. Tässä kunnossa kirkko on oikeastaan nykyäänkin. Seinämaalaukset ja pyörörakennukset apsiksen päällä valmistuivat 1700-luvulla. Kolmikerroksinen kellotorni rakennettiin puoli vuosisataa myöhemmin. Kirkossa oli aiemmin suurin Armenian keskiaikaisten käsikirjoitusten kokoelma, mutta nämä on lahjoitettu Matenadaran-kirjastolle.
Katedraalin lisäksi kaupungissa on kaksi merkittävää antiikkista kirkkoa. Pyhän Gajanen kirkko, joka tunnetaan harmonisista suhteistaan, rakennettiin vuonna 630. Sitä laajennettiin 1600-luvulla. Pyhän Hripsimen kirkko rakennettiin vuonna 618 ja se on säilynyt käytännössä alkuperäisessä muodossaan. Katedraali, edellä mainitut kirkot, uudempi Pyhän Shoghakatin kirkko sekä Zvartnotsin arkeologinen kohde kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Herodes (täsmennyssivu)

Herodes oli usean Herodeksen hallitsijasuvun jäsenen nimi:
Muita:
Italian cup

Italian cup () on Italian jalkapallon kansallinen cup-kilpailu. Sitä on pelattu vuodesta 1922 lähtien. Sen järjestää myös korkeinta sarjatasoa Serie A:ta hallinnoiva Lega Nazionale Professionisti Serie A.
Eniten mestaruuksia on saavuttanut torinolainen Juventus, jolla on 15 mestaruutta. Italian cupin voittaja saa seuraavalla kaudella osallistua Eurooppa-liigaan. Jos cupin voittaja on sarjasijoituksellaan jo varmistanut paikkansa seuraavan kauden Mestarien liigaan tai Eurooppa-liigaan, menee Eurooppa-liigan paikka parhaiten Serie A:ssa sijoittuneelle mutta ilman eurocup-paikkaa jääneelle joukkueelle. 
Italiassa cup ei ole koskaan nauttinut suurta suosiota. Cupin yleisömäärät saattavat hyvinkin olla kymmenenkin kertaa pienempiä kuin sarjapeleissä. Monet joukkueista peluuttavatkin cupissa varsinkin alkukierroksilla kakkosmiehistöä.
Vuoden 2020 loppuottelu pelattiin ilman yleisöä koronaviruspandemiaa seuranneena varotoimenpiteenä.
Hyrynsalmen rautatieasema

Hyrynsalmen rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Hyrynsalmen kunnassa Kainuussa rataosalla . Sen etäisyys Helsingin rautatieasemalta on 704,6 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta. Nykyisin Hyrynsalmen rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaus hoidetaan Oulun rautatieasemalta käsin.
Liikennepaikalla kuormataan nykyisin raakapuuta, ja rautatiekuljetuspalveluiden pääasiallinen käyttäjä on UPM. Hyrynsalmen liikennepaikalla on ratapiha, joka muodostuu pääraiteen lisäksi viidestä sivu- ja kuormausraiteesta. Henkilöliikennettä ei ole.
Historiaa.
Rataosuus Kontiomäki–Hyrynsalmi valmistui talvisodan alla ja otettiin käyttöön 1. joulukuuta 1939. Jo sodan alkuvaiheessa radan jatkamista itärajalle suunniteltiin joukkojen huollon helpottamiseksi. Saksalaiset joukot rakensivatkin vuosina 1942–1944 ”Kuolemanratana” tunnetun kapearaiteisen Hyrynsalmen–Kuusamon kenttäradan helpottamaan armeijansa huoltoa. Kapearaiteinen rata tuhottiin vuonna 1944 ja sen kiskomateriaali luovutettiin sotakorvauksina Neuvostoliitolle. Myös Valtionrautateiden Hyrynsalmen aseman vieressä sijainnut kenttäradan varikko tuhottiin.
Henkilöliikenne Hyrynsalmen liikennepaikalla päättyi 15. heinäkuuta 1982 ja samalla liikennepaikka lakkautettiin. Se kuitenkin avattiin uudelleen kaupalliselle tavaraliikenteelle 17. marraskuuta 1988.
Vuonna 2009 perustettiin Sodan ja rauhan ratayhdistys ry, jonka tarkoituksena on virkistää Hyrynsalmen rautatieasema, ja järjestää aseman ympärille erilaisia ohjelmapalveluja.
Renzo Zorzi

Renzo Zorzi (12. joulukuuta 1946 Ziano di Fiemme – 15. toukokuuta 2015) oli italialainen kilpa-autoilija, F1-kuljettaja.
Renzo Zorzi osallistui kaikkiaan seitsemään F1-osakilpailuun vuosina 1975–1977 Williamsin ja Shadowin talleissa. Hän ylsi parhaimmillaan kuudenneksi, Brasilian GP:ssä 1977, ja sai yhden MM-pisteen. Kerran hän oli 9:s ja kerran 14:s, muut kisat päättyivät keskeytykseen. Aika-ajoissa Zorzi oli parhaimmillaan 17:s.
Zorzi saavutti menestystä Formula 3 -sarjassa voittamalla muun muassa Monacon osakilpailun 1975. Hänen otteensa vakuuttivat Williamsin F1-tallin, joka palkkasi hänet kahteen osakilpailuun seuraavana vuonna. Lyhyeksi jääneen F1-uran jälkeen hän palasi Formula kolmosiin.
Chris Lowe

 
Christopher Sean Lowe (s. 4. lokakuuta 1959, Blackpool, Lancashire, Englanti) on englantilainen muusikko, joka yhdessä Neil Tennantin kanssa muodostaa Pet Shop Boys -yhtyeen.
Lowe syntyi Blackpoolissa ja soitti kouluaikanaan pasuunaa seitsenhenkisessä One Under The Eight -yhtyeessä. Hän opetteli myös pianonsoittoa ja soitti koskettimia progressiivisen rockin yhtyeessä Stallion. 
Hänellä oli hyvin kiinnostunut arkkitehtuurista, sillä muuttaessaan perheensä kanssa paljon hän suunnitteli sisustuksia asuntoihin. Vuodesta 1978 alkaen hän opiskeli arkkitehtuuria Liverpoolin yliopistossa. Lowe tutustui Neil Tennantiin vuonna 1981 ja perusti hänen kanssaan Pet Shop Boysin 1981.
Vuonna 1995 Lowe vieraili yhden jakson ajan australialaisessa saippuaoopperassa "Neighbours". Hän myös kirjoitti ja tuotti jalkapalloilija Ian Wrightille laulun "Do the Right Thing" (1993).
Pet Shop Boys -yhtyeessä Chris Lowe on mielellään pysytellyt taka-alalla vastaten lähinnä yhtyeen musiikkillisesta puolesta. Hän esiintyy kuitenkin lukuisilla yhtyeen kappaleilla sanoen yksittäisiä sanoja säkeistöjen välissä, - tyypillisesti kappaleiden väliosissa. Useimmissa vokaaliesiintymisissään Lowe on muokannut ääntään Vocoder -efektillä. 
Yhtyeen ainut singlejulkaisu, jolla Cris Lowe vastaa päävokaaliosuuksista on "Paninaro", joka julkaistiin aluksi vuonna 1986 "Suburbia" -singlen b-puolena ja uutena, itsenäisenä singleversiona 1995. Tässä kappaleessa Lowe luettelee puheäänellä pitämiään ja inhoamiaan asioita. 
Viisi muuta Pet Shop Boys-kappaletta, joissa Chris Lowe vastaa vokaaliosuuksista (ja myös sanoituksista) ovat tähän mennessä single b-puolet "We All Feel Better In the Dark", "One of the Crowd", "Lies" ja "Decide" sekä Very-albumin päättävä virallista nimeä vailla oleva 13. kappale: "Postscript".
Kesäkuussa 2011 julkaistiin Stop Modernists -yhtyeen single "Subculture". Kappale on Chris Lowen laulama cover-versio New Order -yhtyeen samannimisestä kappaleesta. Stop Modernists -yhtyeen takaa löytyvät suomalaiset dj/tuottajat Alex Nieminen ja Jori Hulkkonen. Chris Lowen esiintymistä tällä singlellä pidettiin yleisesti hyvin erikoisena ja odottamattomana tapauksena.
Kartli-Kakhetin kuningaskunta

 
Kartli-Kakhetin kuningaskunta () syntyi vuonna 1762, kun kaksi itägeorgialaista kuningaskuntaa, Kartli ja Kakheti, yhdistyivät. Molemmat kuningaskunnat olivat olleet itsenäisiä 1400-luvulta eli Georgian kuningaskunnan hajoamisesta saakka.
Historia.
Historiallisesti Kartli oli ollut Georgian merkittävin maakunta, mutta kuningaskunnan syntymisen aikaan Persian hyökkäykset olivat heikentäneet sitä enemmän kuin sen itäistä naapuria Kakhetia. Siksi Kakhetin kuninkaista tuli uuden valtion hallitsijoita ja maan pääkaupungista Telavista Kartli-Kakhetin pääkaupunki. Yhdistyminen ei estänyt Persian valtakuntaa jatkamasta aggressiotaan Georgiaa vastaan, ja persialaiset hyökkäsivätkin maahan 1700-luvun lopussa tuhoisin seurauksin useita kertoja. 
Kuningas Erekle II haki suojaa hyökkäyksiä vastaan ja solmi vuonna 1783 Georgijevskin sopimuksen Venäjän keisarikunnan kanssa. Valtion puolustus ja ulkosuhteiden hoito siirrettiin sopimuksella Venäjälle. Erekle onnistui kuitenkin säilyttämään valtionsa sisäisen itsehallinnon. 
14. tammikuuta 1798 valtaistuimelle nousi Ereklen vanhin poika Giorgi XII, joka tunnusti 22. helmikuuta 1799 oman poikansa Davitin maan kruununperilliseksi. Samana vuonna Venäjän joukkoja saapui Kartli-Kakhetiin. Keisari Paavali I tunnusti 18. huhtikuuta 1799 maiden välisen sopimuksen kuudennen artiklan mukaisesti Davitin oikeuden nousta Kartli-Kakhetin valtaistuimelle. Giorgin pojat ja veljet alkoivat kuitenkin taistella kruunusta, sillä Erekle II oli muuttanut kolmannen vaimonsa kuningatar Daredžanin vaatimuksesta kruununperimysjärjestystä niin, että tulevien kuninkaiden nuoremmat veljet nostettiin järjestyksessä poikien edelle.
Kamppailun seurauksena Giorgi päätti pyytää Paavalia hyökkäämään Kartli-Kakhetiin, alistamaan Bagrationi-prinssit ja hallitsemaan kuningaskuntaa Pietarista sillä ehdolla, että Giorgin ja hänen jälkeläistensä annettaisiin jatkaa kuningaskunnan nimellisinä hallitsijoina. Käytännössä Giorgi yritti mediatisoida Bagrationi-hallitsijasuvun Romanov-keisarien alaisuuteen. Giorgin pyyntöön vaikutti myös jatkuva Persian aiheuttama uhka.
Paavali hyväksyi tarjouksen alustavasti, mutta muutti mielensä ennen neuvottelujen päättymistä ja antoi 18. joulukuuta 1800 asetuksen, jossa Kartli-Kakheti liitettiin Venäjään ja sen bagratidikuninkaat syöstiin valtaistuimelta. Paavali salamurhattiin hieman myöhemmin. Sanotaan, että 6. maaliskuuta 1801 hänen seuraajansa Aleksanteri I harkitsi liitoksen perumista ja Georgian alueen liittämistä Venäjään yhtenä sen provinsseista, mutta Aleksanteri ei kyennyt valitsemaan oikeaa kruununperillistä Bagrationi-suvusta ja päätti pitää asetuksen voimassa 12. syyskuuta 1801. Syyskuun asetuksessa uuden hallintojärjestelmän periaatteena oli Georgian hallitsijan vastuu toimia alueen kenraalikuvernöörin alaisuudessa. Kuningas Giorgi kuoli 28. joulukuuta 1800 eikä saanut koskaan tietää menettäneensä kruunun. Seuraavaan huhtikuuhun mennessä venäläiset joukot ottivat maan hallinnon haltuunsa, ja helmikuussa 1803 Davit Bagrationi vietiin sotilassaattueessa Tbilisistä Pietariin.
UC Sampdoria

Unione Calcio Sampdoria on genovalainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä. Seura perustettiin vuonna 1946, kun kaksi joukkuetta, "Sampierdarenese" ja "Andrea Doria" yhdistyivät. Seura tunnetaan lempinimellä "Blucerchiati" ("sinirenkainen") ja joskus sen nimi lyhennetään muotoon "Samp" tai "Doria". Sampdoria pelaa ottelunsa Stadio Luigi Ferrarisilla, jonka se jakaa yhdessä paikallisvastustajansa Genoa CFC:n kanssa.
Sampdoria on voittanut scudetton kerran vuonna 1991. Italian Cupin se on voittanut neljästi (viimeisin vuonna 1994) ja Cup-voittajien cupin vuonna 1990. Vuonna 1992 se hävisi Mestarien liigan finaalissa FC Barcelonalle.
Sampdoria nousi pitkän tauon jälkeen takaisin Serie A:han kaudeksi 2003–2004. Kaudella 2004–2005 se sijoittui peräti viidenneksi päästen Uefa Cupiin. Kausi 2005–2006 oli pettymys. Liigassa seura jäi 14. sijalle, joka muuttui Italian jalkapalloskandaalin jälkeen 12. sijaksi, ja Uefa Cupista se putosi jo lohkovaiheessa.
Kaudella 2009–2010 Luigi Delneri johdatti Sampdorian upeisiin suorituksiin ja seura sijoittui sarjassa neljänneksi. Näin ollen se pääsi karsimaan paikastaan Mestarien liigan lohkovaiheeseen, missä se kuitenkin epäonnistui. Delneri jätti paikkansa kauden jälkeen ja siirtyi Juventuksen peräsimeen. Hänen seuraajakseen palkattiin Domenico Di Carlo. Di Carlo luotsasi Sampdorian Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen. Talven tullen Sampdorian meno kuitenkin hyytyi ja lopulta kehnot tulokset johtivat Di Carlon potkuihin maaliskuussa 2011. Valmennusvastuun otti Alberto Cavasin. Kauden päätteeksi Sampdoria sijoittui 18. ja tippui Serie B:hen. Vuotta myöhemmin se nousi takaisin pääsarjaan kukistettuaan nousukarsintafinaalissa Varesen
Sampdoria osti heinäkuussa 2015 Ajaxista suomalaispelaaja Niklas Moisanderin.
Gallikanismi

Gallikanismi on uskonnollinen ja poliittinen oppi, jonka tarkoituksena on ollut organisoida Ranskan katolinen kirkko mahdollisimman itsenäiseksi paavien vallankäytöstä. Gallikanismi tunnustaa Ranskan katolisuuden erikoisluonteen, ja hylkää siten paavien liian voimakkaan sekaantumisen kaikkiin Ranskan asioihin. Oppi myöntää paavin johtoaseman ja tuomiovallan, mutta se vastustaa hänen kaikkivaltiuttaan sekä korostaa yleisten kirkolliskokouksien ja valtionpäämiesten roolia.
Käytännössä tämä merkitsi eritoten hyvin tiukkaa Ranskan valtionpäämiehen (kuninkaan tai keisarin) otetta piispojen nimityksessä koko valtakunnan alueella. Vaikkakin paavien asemaa kunnioitettiin, niin tämän oppijärjestelmän mukaisesti hänen vallalleen asetettiin hyvin tiukat puitteet. Opin mukaan kirkolliskokoukseen kokoontuneiden piispojen tekemät päätökset olivat ylivoimaisesti tärkeämmät ja lainvoimaisemmat kun paavien yksistään tekemät.
Ranskassa tapahtuivat 1400-luvulla ensimmäiset yritykset kohden gallikanismia. Kuningas Kaarle VII rajoitti 7. heinäkuuta 1438 antamallaan Bourgesin pragmaattisella sanktiolla paavien etuoikeuksia ja myönsi korkeimman päätösvallan Baselin ja Konstanzin kirkolliskokouksille.
Kaikkein tunnetuin oppisuunnan edustaja oli Meaux’n piispa Jacques Bénigne Bossuet, joka vaikutti 1600-luvulla. Hän kirjoitti gallikanismista vuonna 1682 neljä artikkelia, jotka olivat Ranskan piispankokouksen allekirjoittamia. Hän otti käyttöönsä Konstanzin kirkolliskokouksen päätökset, joiden mukaan ekumeeninen kirkolliskokous, eli kaikkien piispojen ja apottien kokous, oli kirkon ylin auktoriteetti myös kirkon opetuksen suhteen.
Gallikanismi voimistui 1700-luvun lopulla eritoten Ranskan papiston keskuudessa. Tähän vaikuttivat Boussuet’n teoriat, jotka hyväksyttiin laajalti, ja toisaalta myös jansenistien omaksuma gallikaaninen asenne. Jansenistit syyttivät paavia sekaantumisesta Ranskan papiston sisäisiin asioihin. Seuraavalla vuosisadalla, 1800-luvulla, gallikanismin ajatus oli jo vallannut lähes kokonaisuudessaan ranskalaisen papiston. Ranskan vallankumous oli voimakkaasti gallikaanisten ajatusten läpitunkemaa. Uusi papiston siviilihallintolaki teki käytännössä papistosta tavallisia virkamiehiä, joiden palkan valtio maksoi, mutta joiden oli vannottava uskollisuudenvala perustuslaille. Pitkällisen aikailun jälkeen paavi Pius VI tuomitsi tuon perustuslain. Tämä aiheutti hajaannuksen ranskalaisen papiston keskuudessa.
Félicité Robert de Lamennais kritisoi gallikanismia ja sen periaatteita voimakkaasti kirjassaan "Essai sur l’indifférence en matière de religion", jonka hän kirjoitti vuosien 1817 ja 1823 välillä.
Lopulta vuonna 1870 Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous julisti paavin erehtymättömäksi. Tämä päätös, vaikkakin ranskalaisten piispojen voimakkaasti vastustama, soitti iltakelloja gallikanismille. Tuloksena oli Ranskan tasavallan maallistuminen ja vuonna 1905 tapahtunut täydellinen kirkon ja valtion ero.
Muhammed Šemseddin Hafiz

Muhammed Šemseddin Hafiz (myös Háfez, ; noin 1324 Šīrāz, Persia – 1389 tai 1391 Šīrāz, Persia) oli persialainen runoilija ja suufilainen mystikko. 
Elämä.
Hafiz syntyi Šīrāzissa vuoden 1324 vaiheilla ja kuoli siellä eräiden tietojen mukaan 1389 tai 1391. Hänen elämästään on vain vähän varmaa tietoa, mutta runot paljastavat hänen oppineisuutensa. Kirjailijanimi Hafiz viittaa ulkoa oppimiseen, ehkä siihen, että hän osasi koko Koraanin ulkomuistista. Hänen lyyriset romanttiset runonsa ovat Iranissa edelleen suosittuja, ja niitä on käytetty jopa iranilaisen rockmusiikin sanoituksina.
Háfez on Persian merkittävin lyyrinen runoilija. Hän tulkitsi Koraania suufilaisen mystiikan kautta. Persiankielisellä alueella Hafizia pidetään paitsi runoilijana, myös mystikkona, jonka runous on Jumalan innoittamaa. Hän kirjoitti runoja viinistä, rakkaudesta ja luonnosta. Vaikka Havezin runoissa on luonnollista elämäniloa ja nautintoa, niitä tulkitaan allegorisesti siten, että ne kertovat taivaallisesta autuudesta.
Hafizin vaikutus eurooppalaiseen runouteen on ollut merkittävä, ja muun muassa Johann Wolfgang von Goethe teki hänen teoksiaan tunnetuksi länsimaissa, samoin kuin Friedrich Rückert. Kootut runot ’Hafizin divaani’ käänsi englanniksi ensimmäisenä H. W. Clarke vuonna 1891.
Hafiz on haudattu kotikaupunkiinsa Šīrāziin, jossa hänen mausoleumistaan on tullut suosittu pyhiinvaelluskohde.
Kassam-raketti

Kassam- eli Qassam-raketti on räjähteitä sisältävä ilmastointi-, vesijohto- tai viemäriputkista rakennettu kotitekoinen raketti, jonka pituus on 80-200 senttimetriä. Raketti on Israelia vastaan taistelevan palestiinalaisen asejärjestö Hamasin kehittämä. 
Kassam-raketista on kolme eri mallia, jotka kaikki ovat hyvin yksinkertaisia ja epätarkkoja, koska niistä puuttuu ohjausjärjestelmä.
Kassam-raketti on varsin tehoton ase, sillä putken sisällä olevat räjähteet syttyvät jo laukaisuvaiheessa, minkä jälkeen putki lentää minne sattuu. Kassam-raketit ovat vaaraksi lähinnä silloin, kun ne törmäävät ihmiseen. Yli 8600 ammuttua Kassam-rakettia on onnistunut surmaamaan yhteensä vain 28 ihmistä. 
Kassam-raketin historia.
Lähes kaikki Kassam-raketit on ammuttu Gazan kaistalta. Gazan kaistaa ympäröi israelilaisten rakentama suoja-aita ja suoja-alue. Kassam-raketti kehitettiin ammuttavaksi suoja-alueen yli israelilaisiin kohteisiin.
Raketit on nimetty Hamasin aseellisen siiven Izz al-Din al-Qassam -prikaatien mukaan, jotka on nimetty šeikki Izz al-Din al-Qassamin mukaan.
Ensimmäiset Kassam-raketit ammuttiin lokakuussa 2001, mutta ne eivät kantaneet israelilaisten alueelle saakka vaan jäivät Gazan kaistalle. Ensimmäisen kerran Kassam-raketti iskeytyi Israelin alueelle 10. helmikuuta 2002. Israelilaiseen kaupunkiin Kassam osui ensimmäistä kertaa 5. maaliskuuta 2002. Kassam-raketti vaati ensimmäiset kuolonuhrit 28. kesäkuuta 2004.
Tuhannen Israeliin päin ammutun Kassam-raketin raja ylittyi 9. kesäkuuta 2006. Pelkästään vuonna 2006 Israeliin ammuttiin yli tuhat Kassamia. Kassam-raketit ovat historiansa aikana surmanneet noin kymmenen israelilaista ja haavoittaneet lukuisia.
Arne Jacobsen

Arne Emil Jacobsen (11. helmikuuta 1902 Kööpenhamina – 24. maaliskuuta 1971 Kööpenhamina) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija, tanskalaisen modernismin kärkinimi.
Arkkitehtina Jacobsenin tunnetuimpia töitä ovat valkea, funktionalistinen Bellavista-kerrostaloalue Klampenborgissa (1933–1934), Bellevue-teatteri (1935–1936), Århusin kaupungintalo (1939–1942), Søllerødin kaupungintalo (1940–1942), Söholmin paritalot Klampenborgissa (1950–1954), Rødovren kaupungintalo (1957), Glostrupin kaupungintalo (1958), Munkegårdin koulu Kööpenhaminassa (1955–1959), SAS Royal Hotel Kööpenhaminassa (1958–1960), Tomin suklaatehtaat Ballerupissa (1961), Tanskan kansallispankki (1965), sekä St Catherine’s College Oxfordissa (1964–1966).
Muurahais-tuoli () on Jacobsenin tunnetuin huonekalu. Kaksi muuta tuolia, Muna ja Joutsen, on tehty alun perin osaksi Kööpenhaminan SAS Royal Hotelin sisustusta. Hän suunnitteli myös astioita, ja elokuvassa "" nähdään Jacobsenin suunnittelemat lusikat.