Silmien välliin

”Silmien välliin” on Reino Palmrothin eli nimimerkki Pallen sanoittama sota-ajan kupletti. Kappale on eräs toisen maailmansodan tunnetuimmista suomalaisista propagandalauluista, joilla pyrittiin nostamaan taisteluhenkeä vihollista vastaan.
Kappaleen sävelmänä on perinteinen polkkasävelmä ”Karjalan poikia”. Se toimii myös marssilauluna. Samaan kansansävelmään on tehty myös muita sanoituksia ja se on niin ikään suosittu instrumentaaliversioina.
Sota-ajan iskelmä.
Pallen sanoittama ”Silmien välliin” julkaistiin äänilevyllä jatkosodan aikaan vuonna 1942 Korsukuoron ja Columbia-orkesterin esityksenä. Yleisradion Fono.fi-äänitetietokannan mukaan kyseessä on kansansävelmä, jonka sovitti A. Salo (Herman Sjöblomin salanimi); äänitearkistossa itse Sjöblom on merkitty kappaleen säveltäjäksi. Sanoitus oli kuitenkin syntynyt jo huomattavasti tätä aiemmin. Oman kertomuksensa mukaan Palle oli kirjoittanut sen talvisodan päättäneen Moskovan rauhan tullessa voimaan 13. maaliskuuta 1940: ”Sinä päivänä sydän ja sappi olivat niin pakahtumaisillaan, että annoin mennä.” On kerrottu, että Palle olisi jopa esittänyt kappaleensa tuona päivänä Yleisradion radiolähetyksessä heti ulkoasiainministeri Väinö Tannerin puheen jälkeen. Todellisuudessa juuri rauhan tultua pilkkalaulua äskeisestä vihollisesta ei esitetty ja tämä seikka on selvästi todennettavissa Yleisradion tallenteesta.
Sota-ajan viihdettä tutkineen toimittaja Maarit Niiniluodon mukaan kappale kuuluu talvisodan ja jatkosodan välisen rauhan sekä ja jatkosodan hyökkäysvaiheen tunnelmiin 1940–1942, jolloin yritettiin yhdistää populaarimusiikin muoto propagandistiseen sisältöön. Pekka Jalkasen mukaan kappale oli talvisodan ajan synnyttämä pilkkalaulu ja Pallen radiopropagandan tunnuskuvia.
Kappaleen valmistumisen aikaan Palle oli komennettu johtamaan päämajan sisäpropagandatoimistoa (tunnettiin myös nimellä propagandaosasto ja propagandatoimisto) sekä valvomaan sodan ajan muun muassa radion ohjelmatoimintaa. [Radion ohjelmatoiminnan valvontaa suoritti jatkosodan syttymiseen saakka myös Valtioneuvoston tiedoituskeskus, myöhemmin Valtion tiedoituslaitos, mutta sodan sytyttyä puolustusvoimien sensuuritoiminta keskitettiin Päämajan sensuuritoimistolle.
Laulu oli mukana Propaganda-Aseveljet r.y:n vuonna 1943 julkaisemassa "Aseveikko 2" -lauluvihkosessa ja Palle teki kappaleesta myös juomalauluversion nimellä ”Leukojen välliin”, joka julkaistiin hänen vuoden 1943 juomalaulukokoelmassaan "Laulu kiertää pöytää". Juomalaulukokoelman laulut löytyvät myös monien tuon ajan opiskelijakirjojen sivuilta.
Propagandistinen laulu.
Kappaleen jokaisen säkeistön lopussa toistuvat säkeet ”silmien välliin, silmien välliin, silmien välliin ryssää, juu!” ja säkeistöissä lauletaan muun muassa ”iivanat täältä ei löydä kottiin, kaikki ne mätänee Karjalan mottiin” ja ”puukolla puhki se Aasian paise, Suomessa ryssä ei kauvoja haise”.
Sensuuria ja propagandaa tutkineen Jari Sedergrenin mukaan Pallen ja Pekka Tiilikaisen perustama ”henkisen maanpuolustuksen liittona” toiminut Propaganda-Aseveljet vastasi ratkaisevalla tavalla talvisodan tiedotustoiminnasta. Se vastasi suurimmasta kieltoryppäästä vastustaessaan päämajan kehotuksesta pasifistisia ja mielialaa heikentäviä tendenssejä, minkä lisäksi sen omistama Uutistoimisto Finlandia toimi puolivirallisena propagandaelimenä.
Pekka Jalkasen mukaan laulun ryssittely oli ristiriidassa sekä armeijan että Yleisradion virallisen ohjeistuksen kanssa, jonka mukaan vihollisen halventamista on vältettävä, mutta vaikuttaa siltä, että asiaa katsottiin sormien läpi. Jalkasen mukaan Pallen tehtäväksi jäi kansanomaistaa AKS:n liian yleväksi osoittautunut propaganda ja purkaa paineita sanomalla sitä, mitä ei olisi saanut sanoa.
Kaikkein propagandistisimpia lauluja vieroksuttiin jo sota-aikanakin ja Maarit Niiniluodon mukaan jatkosodan aikana kappaleen levyjä myös rikottiin rintamaradioissa ja Karhumäellä Maaselän radiossa levyjä soittanut Tapio Rautavaara löi sen polveaan vasten rikki, koska kappaletta ei kukaan toivonut.
Sotien jälkeen laulu joutui Yleisradiossa soittokieltoon kuten monet muutkin sota-ajan propagandalaulut. ”Silmien välliin” ja muut soittokiellossa olevat kappaleet lueteltiin 1960-luvulla Yleisradion hallintoneuvoston laatimassa ”luettelossa esitysrajoituksen alaisista äänilevyistä”. Kappale tuli myös Pallelle kalliiksi ja hänet potkittiin sodan jälkeen sen vuoksi sekä armeijasta että Yleisradiosta, vaikka hän tekikin kappaleen kirjoittaessaan vain työtä käskettyä. Maarit Niiniluodon mukaan sodan jälkeen kappaleeseen tarttui kielletyn hedelmän maku.
Myöhemmät julkaisut ja esitykset.
Myöhemmin kappale on julkaistu sota-ajan propagandalauluista kootulla kokoelma-albumilla "Molotohvin koktaili", joka ilmestyi vuonna 2002. Kulttuurihistoriallisesti arvokkaiden levyjen uustuotantoon keskittyneen Artie Musicin julkaisemalle albumille kappale on taltioitu Asemieskuoron esittämänä.
Kappale aiheutti kuohuntaa vielä vuonna 1996, kun se eksyi puolivahingossa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan vuosijuhlissa laulumonisteeseen. Toisaalta laulua on laulettu melko yleisesti osakuntien vuosijuhlissa. Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtaja Pia Majonen ei tuominnut laulun esittämistä, vaan piti sitä tavallaan osana suomalaista kansanperinnettä ja piti kohua myrskynä vesilasissa, vaikka olikin sitä mieltä, että ylioppilaskunnan virallisissa tilaisuuksissa on jatkossa ehkä syytä noudattaa varovaisempaa linjaa. Kappale löytyy edelleen monista opiskelijoiden laulukirjoista sekä alkuperäisellä nimellä ”Silmien välliin” että juomalauluversiona ”Leukojen välliin”.
Oman versionsa kappaleesta on levyttänyt myös RAC-yhtye Mistreat vuonna 2003 ja ryssä-sanaa käyttävä kansanmusiikkiyhtye Folkswagen on esittänyt kappaleen konsertissaan, mutta ei pitänyt erityisemmin kappaleen esittämisestä ja piti sitä jonkinlaisena ”ääriesimerkkinä”. Siitä huolimatta kappale kuuluu edelleen yhtyeen keikkaohjelmistoon.
"Karjalan poikia" -polkkasävelmän levytyksiä.
”Silmien välliin” -kappaleen sävelenä on perinteinen ”Karjalan poikia” -polkka. Sävelmä esiintyy 17.2.1930 levytetyssä polkkasikermässä ”Seurasaaren polkkia”, jonka sovitti Willy Larsen, sekä myös John Rosendahlin ja Viola Turpeisen vuonna 1928 levyttämässä kappaleessa ”Kauhavan polkka”. Sävelmää on sittemmin levytetty useina eri sanoitus- ja instrumentaaliversioina. Sanoituksiin kuuluvat Pallen juomalaulumukaelma ”Leukojen välliin” ja saunahenkinen ”Löylyä lissää”. Instrumentaaliesityksiä on julkaistu muun muassa nimillä ”Karjalan poikia”, ”Bastupolka”, ”Suomalainen polkka” ja ”Finska polkan”, usein pelimanni- ja tanssiorkesterien levyillä. Harmonikkamestari Viljo Vesterinen ja hänen jälkeensä monet muut ovat levyttäneet polkan nimellä ”Hulivilipolkka”. Samalla sävelmällä lauletaan lastenveisua ”Autolla ajetaan varovasti”.