tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lee Sweatt

Lee Sweatt (s. 13. elokuuta 1985 Elburn, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Sweatt voitti urallaan Suomen-mestaruuden, ja hänet palkittiin kertaalleen SM-liigan parhaana puolustajana. Sweatt pelasi kaudella 2010–2011, joka jäi hänen uransa viimeiseksi, kolme runkosarjaottelua NHL-seura Vancouver Canucksissa. Suurin osa tuosta kaudesta kului kuitenkin farmijoukkue Manitoba Moosessa. 
Ura.
Sweatt pelasi vuosina 2003–2007 Colorado Collegen jääkiekkojoukkueessa, NCAA:n alaista yliopistosarjaa. Coloradossa hän oli yksi seuran avainpelaajia tehtyään neljän kauden aikana 89 tehopistettä. Viimeisellä kaudellaan Sweatt valittiin WCHA:n vuoden opiskelijapelaajaksi. Keväällä 2007 Sweatt teki loppukauden mittaisen sopimuksen AHL:n San Antonio Rampagen kanssa.
SM-liigassa pelaava TPS hankki Sweattin kaudeksi 2007–2008. Hänet hankittiin korvaamaan NHL-sopimuksen saanut Bryce Lampman. Hyvän kauden Turun Palloseurassa pelannut Sweatt siirtyi kauden jälkeen Itävallan pääsarjassa pelaavaan EC Red Bull Salzburgin joukkueeseen. Kaudeksi 2009–2010 Sweatt siirtyi KHL-liigassa pelaavaan latvialaisjoukkueeseen Dynamo Riikaan.
Riiassa Sweatt ei saanut kunnolla peliaikaa ja joutui pelaamaan puolustusvoittoista peliä. Hän jätti joukkueen kesken kauden ja palasi TPS:an. Sweatt pelasi 21 runkosarjaottelua TPS:ssa ja teki niissä tehot 9+7. Pudotuspeleissä pisteitä tuli 15 ottelussa 13. TPS voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden, ja Sweatt palkittiin SM-liigan parhaana puolustajana, Pekka Rautakallio -palkinnolla, sekä valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Kauden jälkeen Sweatt teki sopimuksen NHL-joukkue Vancouver Canucksin kanssa. Ensimmäisen NHL-pelinsä Sweatt pelasi 26. tammikuuta 2011 Nashville Predatorsia vastaan, ja hän onnistui heti maalinteossa viimeistellen voittomaalin Pekka Rinteen taakse. 
Vancouverissa ja AHL:n Manitoba Moosessa pelatun kauden jälkeen Sweatt teki heinäkuussa 2011 kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen NHL-seura Ottawa Senatorsin kanssa. Kuukausi myöhemmin hän kuitenkin ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja siirtyvänsä liike-elämään. Kesällä 2013 Sweatt kuitenkin yllättäen ilmoitti kaipaavansa jääkiekkoa siinä määrin että on ollut neuvotteluyhteydessä TPS:n pelaajakoordinaattori Ari Vuoreen mahdollisen comebackin tiimoilta.
Lawrence Leighton Smith

Lawrence Leighton Smith (8. huhtikuuta 1936 Portland, Oregon – 25. lokakuuta 2013 Colorado Springs, Colorado) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja pianisti. 
Smith valmistui Portlandin valtionyliopistosta (1956) ja Mannes College of Musicista (1959). Hän sai tohtorinarvon Louisvillen yliopistosta vuonna 1992. Hänelle myönnettiin Ditsonin kapellimestaripalkinto vuonna 1988. 
Smith toimi ylikapellimestarina esimerkiksi Oregonin sinfoniaorkesterissa (1973–1980), San Antonion sinfoniaorkesterissa (1980–1985) ja Louisvillen orkesterissa (1983–1994). Hän johti useita merkittäviä yhdysvaltalaisia orkestereita, mutta esiintyi myös kansainvälisesti.
Pianistin ominaisuudessa Smith säesti muiden muassa Franco Corellia, Sherrill Milnesia, Zara Nelsovaa, Ruggiero Ricciä, Jennie Tourelia, Renata Tebaldia, Walter Trampleria ja Pinchas Zukermania.
Pimp C

Pimp C (oikealta nimeltään Chad Lamont Butler; 29. joulukuuta 1973 – 4. joulukuuta 2007) tunnetaan paremmin taiteilijnimellään Pimp C oli yhdysvaltalainen hip hop -muusikko ja tuottaja. Hän kuului UGK -hip hop duoon yhdessä Bun B:n kanssa.
Omien levytystensä lisäksi UGK toimi myös vierailijana muiden muassa Jay-Z:n ja Three 6 Mafian levytyksillä.
Pimp C tuomittiin 28. tammikuuta 2002 kahdeksan vuoden vankeusrangaistukseen siitä syystä, ettei ollut suoriutunut yhdyskuntapalvelustaan, johon hänet oli tuomittu törkeästä pahoinpitelystä. Hän vapautui Teksasissa 30. joulukuuta 2005 ja kuoli äkillisesti hotellihuoneessaan Kalifornian Länsi-Hollywoodissa 4. joulukuuta 2007, yhä ehdonalaisessa ollessaan.
Pimp C kuoli kodeiinin yliannostuksen ja uniapnean yhteisvaikutukseen. Amerikkalainen räppäri Macklemore omisti kappaleen Otherside hyvälle kaverilleen Chadille.
Monen vuoden jälkeen – parhaat laulut

Monen vuoden jälkeen – parhaat laulut on suomalaisen Kaseva-yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003.
Kappaleet.
Sovitukset Mikko Jokela ja Asko Raivio, paitsi (1, 3, 5, 8, 9, 17) Kaseva.
Aleksei I (patriarkka)

Patriarkka Aleksei I (ven. Патриарх Алексий I; Sergei Vladimirovitš Simanski, ; 27. lokakuuta 1877 – 17. huhtikuuta 1970) oli Moskovan ja koko Venäjän patriarkka, joka johti Venäjän ortodoksista kirkkoa vuodesta 1945 kuolemaansa. Hän joutui Lokakuun vallankumouksessa ongelmiin viranomaisten kanssa ja päätyi karkotetuksi Kazakstaniin. Hän palasi 1920-luvulla Venäjälle ja kuoli Moskovassa 92-vuotiaana.
Alekseista tuli patriarkka vuoden 1945 helmikuun alussa, lähes vuosi sen jälkeen kun edellinen patriarkka Sergius I oli kuollut toukokuussa 1944.
Patriarkka Aleksei I oli ensimmäinen Moskovan patriarkka joka otti suomalaisia vastaan itsenäistymisen ja Suomen ortodoksisen kirkon Konstantinopolin alaisuuteen siirtymisen jälkeen; apulaispiispa Paavalin johtama lähetystö tapasi Aleksein hänen kesäasunnollaan Odessassa vuonna 1958.
Marc Garneau

Joseph Jean-Pierre Marc Garneau CC (23. helmikuuta 1949 – 4. kesäkuuta 2025) oli kanadalainen astronautti ja liberaalipuolueen poliitikko, joka oli ensimmäinen kanadalainen avaruudessa. Hän osallistui kolmelle avaruuslennolle, ja vuosina 2001–2005 hän oli Kanadan avaruusjärjestön johtajana. Hän jätti tehtävänsä siirtyessään politiikkaan, ja hän istui edustajainhuoneessa vuodesta 2008 vuoteen 2023. Hän toimi 2015–2021 liikenneministerinä ja vuonna 2021 ulkoministerinä.
Garneau suoritti 1970 teknillisen fysiikan alemman korkeakoulututkinnon Royal Military Collegesta ja valmistui 1973 tohtoriksi sähkötekniikasta Imperial College Londonista.
Garneau palveli vuosina 1974–1989 Kanadan merivoimissa upseerina, ja vuonna 1983 hänet valittiin ensimmäisen kuuden kanadalaisen astronautin ryhmään. Garneausta tuli ensimmäinen kanadalainen avaruudessa, kun hän oli lokakuussa 1984 Nasan lennolla tittelillä "payload specialist". STS-41-G-lennon jälkeen hän osallistui vielä toukokuussa 1996 avaruuslentoon STS-77 ja marras–joulukuussa 2000 lentoon STS-97.
Garneausta tuli helmikuussa 2001 Kanadan avaruusjärjestön varajohtaja, ja marraskuussa hän nousi järjestön johtoon. Hän jätti paikkansa marraskuussa 2005 osallistuakseen parlamenttivaaleihin 2006. Hän ei saanut paikkaa vielä niissä vaaleissa, mutta lokakuussa 2008 hänet valittiin parlamenttiin liberaalipuolueen listalta.
Garneau uusi paikkansa vuoden 2011 vaaleissa, ja hänestä tuli liberaalien parlamenttiryhmän johtaja, jonka vastuulla oli puolueen strategia ja taktiikka edustajainhuoneessa. Hän jätti tehtävän vuonna 2012 pyrkiessään puolueen johtoon, mutta vetäytyi maaliskuussa 2013 kilvasta, koska uskoi, ettei hänellä ollut mitään mahdollisuuksia voittaa Justin Trudeauta. Garneau valittiin parlamenttiin jälleen vuoden 2015 vaaleissa. Trudeaun hallitukseen hänet otettiin liikenneministeriksi, jona hän toimi marraskuussa 2015 tammikuulle 2021. Ulkoministerinä hän oli tammikuussa lokakuulle 2021. Garneau vetäytyi politiikasta maaliskuussa 2023.
Paul Hunter

Paul Alan Hunter (14. lokakuuta 1978 – 9. lokakuuta 2006) oli brittiläinen snookerpelaaja. Hunter meni kesällä 2004 Jamaikalla naimisiin Lindsey Fellin kanssa. Parin ainoa lapsi, tytär Evie Rose, syntyi 26. joulukuuta 2005. 
Hunter ilmoitti 6. huhtikuuta 2005, että hänestä oli löydetty neuroendokriinisia kasvaimia, joiden aiheuttajaa ei tiedetty. Hän kuoli sairauteensa 27-vuotiaana 9. lokakuuta 2006. Hänen hautajaispäivänsä oli 19. lokakuuta.
Hunterin ammattilaisuran suurimmat saavutukset olivat kolme ranking-turnausvoittoa, kolme "Masters"-voittoa Wembleyllä sekä 114 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnauksissa .
Ura.
Hunter aloitti ammattiuransa vuonna 1995, voitettuaan amatööritason "Pontin’s Star of the Future" -turnauksen kaksi kertaa. Ensimmäinen ranking-turnausvoitto tuli vuonna 1998, kun Hunter kaatoi "Regal Welsh Open" -turnauksen finaalissa John Higginsin erin 9–5. Hunter nousi kauden päätteeksi 16:n parhaan joukkoon ranking-listalla.
Vuonna 2001 Hunter saavutti arvostetuimman kutsuturnauksen "The Mastersin" voiton, kaataen finaalissa Fergal O'Brienin erin 10–9. Hunter oli ottelussa jo 3–7 -tappiolla, mutta käänsi vielä ottelun edukseen.
Vuonna 2002 Hunter voitti peräti kaksi ranking-turnausta, joista toinen oli "Welsh Openin" voiton uusiminen ja toinen tuli "British Open" -turnauksesta. Finaaleissa kaatuivat Ken Doherty erin 9–7 sekä Ian McCulloch erin 9–4. Tämän lisäksi hän voitti toista kertaa peräkkäin "The Masters" -turnauksen, jonka finaalissa hän kaatoi Mark Williamsin erin 10–9.
Vielä vuonna 2004, ennen sairastumistaan, Hunter osoitti olevansa yksi Wembleyn legendoista, sillä hän voitti jälleen kerran finaalin "katkaisufreimissä" erin 10–9. Tämä kolmaskaan voitto ei tullut helppoa vastustajaa vastaan, sillä hävinnyt finalisti oli Ronnie O'Sullivan, joka on yksi lajin menestyneimmistä pelaajista. 
Hunterin valmentajana toimi pitkään vuoden 1986 maailmanmestari Joe Johnson. Suurimman lyöntisarjansa 146 Hunter ehti tehdä vielä vuonna 2005 "Premier League" -kutsuturnauksessa. Hän saavutti korkeimman rankinginsa (#4) vuosina 2004–2005. Hunter oli lahjakas ja kunnioitettu pelaaja, ja hänen kuoltuaan kauden tulokaspalkintoon lisättiin hänen nimensä ja nykyään lajin kattojärjestö "WBPSA" jakaa palkinnon nimellä "WBPSA Paul Hunter Newcomer of the Year".
Gabriel Bacquier

Gabriel Bacquier (17. toukokuuta 1924 – 13. toukokuuta 2020) oli ranskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän esiintyi vakituisesti muun muassa Wienin valtionoopperassa, La Scalassa, Royal Opera Housessa ja Metropolitan-oopperassa.
1900-luvun maineikkaimpien baritonien joukkoon lukeutuva Bacquier oli Ordre National du Mériten "officier", Ordre des Arts et des Lettresin "commandeur" ja Kunnialegioonan "chevalier".
Bacquier tulkitsi eri aikakausien säveltäjiä monipuolisesti. Näiden joukossa olivat Wolfgang Amadeus Mozart (1756–1791), Jacques Offenbach (1819–1880), Georges Bizet (1838–1875), Jules Massenet (1842–1912) ja Maurice Thiriet (1906–1972).
Mitrovica

Mitrovica ( tai "Mitrovicë", , "Kosovska Mitrovica") on kaupunki Kosovossa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 84 235 asukasta. Kaupungin alueella sijaitsee Ibar- ja Sitnica-joen yhtymäkohta.
Mitrovica oli Kosovon merkittävä taloudellinen alue, sillä kaupungin lähellä sijaitsi Trepcan kaivos. Vuosina 1873–1878 valmistui Skopjeen johtava rautatie, joka yhdisti kaupungin Thessalonikin satamaan. Lisäksi Kosovosta oli rautatieyhteys Belgradiin ja Länsi-Eurooppaan.
Kosovon sodan jälkeen kaupunki on jakautunut jyrkästi albaanien asuttamaan etelä- ja serbien asuttamaan pohjoisosaan.
Mitrovicassa sijaitsee kaksi isoa kauppakeskusta, Lux Mall ja Mitrovica Mall. Molemmat ovat uusia.
Urheilu.
Kosovon jalkapallon pääsarjassa superliigassa pelaa kaksi mitrovicalaisjoukkuetta: KF Trepça ja KF Trepça'89.
Pohjaeläimet

Pohjaeläimet ovat selkärangattomia eläimiä, jotka ainakin jossakin elinvaiheessaan ovat riippuvaisia vedenalaisesta alustastaan. Benthos tarkoittaa yleisemmin pohjaeliöstöä, johon kuuluvat myös kasvit ja levät.
Suomen sisävesissä tyypillisiä pohjaeläinryhmiä ovat harvasukasmadot, kotilot, simpukat, äyriäiset, juotikkaat, punkit, koskikorennot, päivänkorennot, vesiperhoset ja kovakuoriaiset. Niiden vedenalainen elinympäristö eli habitaatti voi olla koskien sammapeite tai kivikot, jokirantakasvillisuus, suvantojen syvänteen pehmeät pohjat, soraikot tai hietikot. Pohjaeläimet voivat elää kivien ja kasvien pinnoilla, uiskennella vapaasti pohjan läheisyydessä tai elää pohjaan kaivautuneina.
Pohjaeläimet muodostavat tärkeän osan vesistöjen ravintoverkkoa. Ne ovat muun muassa kalojen tärkeä ravintokohde. Pohjaeläimistössä esiintyvien lajien ja pohjaeläinten määrän perusteella voidaan arvioida ympäristön tilaa, eli ne ovat tärkeitä ympäristön tilan ilmentäjiä eli indikaattoreita. Pohjaeläimiä käytetäänkin laajasti erilaisissa ympäristökartoituksissa esimerkiksi kunnostusten tai ympäristöpäästöjen seurannassa.
Pohjaeläinten luokittelu.
Pohjaeläimiä luokitellaan monin eri tavoin. Vanhin ja yleisin tapa on niiden rakenteellisten eli morfologisten ominaisuuksien mukaan. Tästä syntyy pohjaeläinten taksonomia (nimeäminen ja ryhmittely) eli tieteellinen luokittelu.
Pohjaeläimet voidaan luokitella myös niiden koon mukaan. Makropohjaeläimistö (makrobentos) on yleensä paljaalla silmälläkin helposti erottuva pohjaeläimistön osa. Meiopohjaeläimistöön kuuluvat kyetään erottamaan ainoastaan mikroskoopin avulla ja se voi sisältää joko aivan omia lajeja tai makropohjaeläimistön nuoruusvaiheita. Tavallisesti pohjaeläimistöllä tarkoitetaan juuri makropohjaeläimistöä, jonka erottelu tapahtuu usein jo kenttänäytteenotossa.
Pohjaeläinten taksonominen luokittelu ei kuitenkaan kerro mitään niiden elinympäristöistä. Tämän vuoksi pohjaeläimet jaetaan myös hyvin usein toiminnallisiin ravinnonkäyttömuotoihin (engl. functional feeding groups). Tätä tapaa käytetään yleisesti tutkimuksia tehtäessä. Tällaisia ryhmiä ovat pilkkojat (shredders), kerääjät (gathering collectors), suodattajat (filtering collectors), kaapijat (scrapers) ja pedot (predators).
Pohjaeläinten jako on usein mielekästä siten myös sen mukaan, mitä elinympäristöä ne suosivat. Pohjaeläimissä on muun muassa kivikkoa suosivia (litofiilit), hiekkaa suosivia (psammofiilit), pohjaan kaivautuvia (burrowing), puualustaa suosivia (ksylofiilit) ja kasvillisuutta suosivia (fytofiilit) eläimiä.
Virtavesissä vuorottelevat koski- ja suvanto-osuudet jakavat myös pohjaeläinlajistoa. Koskissa ja suvannoissa elävät aivan erilaiset pohjaeläinyhteisöt – virtavesille tyypillisiä eli loottisia lajeja on nimenomaan koskissa, kun taas suvannoissa seisoville vesille (järville) ominaiset eli lenttiset lajit voivat olla jopa vallitsevina. Tämä lajiston vaihtuminen on vahvasti sidoksissa pohjan laadun muutoksiin.
Aixam

Aixam on ranskalainen mopoautomerkki, jonka omistaa Aixam Mega -konserni. Sen tuotteet olivat myös Euroopan myydyimpiä vuonna 2006. Aixamia valmistetaan kahdessa tehtaassa Ranskassa.
Aixamin varteenotettavimmat kilpailijat ovat Ligier sekä Microcar.
Historiaa.
Vuonna 1975 Arola-nimellä aloittanut tehdas valmisti koppimopoa, jota paranneltiin vuoteen 1980 asti, kunnes uusi, jo enemmän autoa muistuttava ajoneuvo otettiin tuotantoon. Invamopolta näyttävä Arola oli takavetoinen ja 50 cm³ bensiinimoottorilla varustettu.
Max Stirner

Johann Kaspar Schmidt, paremmin tunnettu nimellä Max Stirner (25. lokakuuta 1806 Bayreuth, Baijerin kuningaskunta – 26. kesäkuuta 1856 Berliini, Preussi) oli saksalainen filosofi, joka on yksi nihilismin, nominalismin, eksistentialismin, postmodernismin ja anarkismin, anarkoindividualismin ja erityisesti egoistisen anarkismin aatteen muovaajista.
Stirner opiskeli Berliinin yliopistossa filologiaa, filosofiaa ja teologiaa. Hän liikkui aluksi nuorhegeliläisissä piireissä, mutta rakensi oman filosofisen järjestelmänsä paljolti suuntautuneeksi näitä ajattelijoita vastaan. Hegelin lisäksi hän sai vaikutteita Adam Smithiltä. Stirner kirjoitti muun muassa etiikasta, poliittisesta filosofiasta, omistuksesta ja arvoteoriasta.
Stirner työskenteli opettajana tyttöjen kymnaasissa kirjoittaessaan pääteoksensa "Der Einzige und sein Eigentum (Ego ja hänen oma)", joka oli polemiikkia Hegeliä ja nuorhegeliläisiä, kuten Ludwig Feuerbachia ja Bruno Baueria, mutta myös kommunisteja kuten Wilhelm Weitlingia ja anarkisteja kuten Pierre-Joseph Proudhonia, vastaan. Hän erosi opettajantoimestaan teoksen aiheuttamien kiistojen vuoksi.
Stirnerin filosofian mukaan, kaikki maailmassa, myös toiset ihmiset, ovat otettavaksi omaisuudeksi. Stirner kirjoitti yksityistä omaisuutta vastaan, sanoen, ”hän joka osaa ottaa, joka osaa puolustaa, se asia, kuuluu hänelle” ja ”omaisuus ei ole fakta. Se on laillinen fiktio”. Stirner kannatti radikaalia individualismia ja materialismia, ja hänen mukaansa ainoa asia joka estää ihmisen ottamasta mitä hän haluaa, on hänen kykynsä tehdä niin. Stirnerin mukaan, asiat kuten moraalisuus, humanismi, valtio ja kapitalismi ovat vain illuusioita mielessä, ns. ”haamuja” ().
Stirner kuoli hyönteisen pureman aiheuttamaan tulehdukseen vuonna 1856. Kerrotaan, että Bruno Bauer oli ainoa nuorhegeliläinen, joka oli läsnä hänen hautajaisissaan.
Aiheesta muualla.
Teoksia verkossa:
Rose Ausländer

Rosalie Beatrice ”Rose” Ausländer, omaa sukua Scherzer (11. toukokuuta 1901 Tšernivtsi – 3. tammikuuta 1988 Düsseldorf) oli saksalainen runoilija. 
Ausländer syntyi Tšernivtsissä, jossa hän aloitti vuonna 1919 kirjallisuuden ja filosofian opintonsa. Hän muutti 1920-luvun alussa Yhdysvaltoihin Ignaz Ausländerin kanssa, jonka hän nai New Yorkissa 19. lokakuuta 1923. 
Ausländerin avioliitto kesti vain kolme vuotta. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden, mutta menetti sen oltuaan liian pitkän ajanjakson maan ulkopuolella. Hänen kokoelmiensa joukkoon lukeutuvat "Der Regenbogen" (1939) ja "Blinder Sommer" (1965). 
Ausländer oli juutalainen ja joutui natsiaikana ghettoon. Hän sai jälleen Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1948. Kokemiensa vainojen jälkeen hän kirjoitti pitkään englanniksi, mutta palasi alkuperäiseen kirjoituskieleensä saksaan vuonna 1956. 
Ausländer palasi vuonna 1967 Saksaan ja eli loppuelämänsä Düsseldorfissa. Viimeisinä vuosina hänen riesanaan oli artriitti.
Porin helluntaikirkko

Porin Helluntaikirkko eli entinen Eelim-temppeli on Porissa sijaitseva kirkkorakennus. Helluntaikirkko sijaitsee Itätullin kaupunginosassa Itsenäisyydenkadulla lähellä kaupungin keskustaa. Nykyinen kirkkorakennus on valmistunut 1970-luvulla.
Porin Helluntaikirkon pinta-ala on 2 400 neliömetriä ja kirkon pääsalissa on istumapaikkoja 800 henkilölle. Rakennuksen suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. Rakennuksessa on myös 250 henkilön ravintolasali. Hanke Eelim-temppelin rakentamiseksi käynnistyi kesällä 1970 ja varsinainen urakkasopimus tehtiin 14. elokuuta 1978. Eelim-temppeli vihittiin käyttöön 14. marraskuuta 1979.
Historia.
Porin Eelim-temppelin paikka on vanhaa puutaloaluetta, jolle nousi 1970-luvulla julkisia rakennuksia. Helluntaiseurakunnan uusi rukoushuone oli yksi ensimmäisistä alueen uusista rakennuksista. Rakennusliikkeelle annettu urakka valmistui nopeasti, ja kirkon vihkiäisiä vietettiin marraskuussa 1979.
Rakennuksen pohja on entistä merenpohjaa, ja siksi rakennus piti paaluttaa. Peruskiven muuraustilaisuudessa 8. marraskuuta 1978 peruskiveen upotettiin aikakapseli.
Arkkitehtuuri.
Arkkitehti Veikko Gröhn käytti suunnitellussa tiedostamattaan vaikutteita amerikkalaiselta modernistilta Ludwig Mies van der Rohelta, joka käytti töissään tiukkaa lasiruutu- ja metallisommitelmaa. Porin helluntaikirkon kohdalla Gröh muokkasi helluntailaista arkkitehtuuria yhdessä seurakunnan johdon kanssa.
Porin helluntaikirkon symboliikassa on vastakkain kaksi elementtiä. Lasiruutu- ja metallirakenteinen konstruktio pitää sisällään kirkkosalin, joka näkyy rosoisen pinnan läpi. Rakennuksen katto muistuttaa vuorta, jolla on Raamatussa vahva symbolinen merkitys.
Kirkkosalin vapaa muoto ja muhkurainen seinälinja muituttavat seurakunnan jäsenten erilaisuudesta. Epäsymmetrisyys vaikuttaa myönteisesti myös salin akustiikkaan. Valkoinen väri korostaa täydellisyyttä ja puhtautta Kristuksessa. Kirkon värimaailmaan hallitsee kaksi väriä: tumma viininpunainen ja valkoinen, jotka ovat tärkeitä värejä myös Vanhan testamentin temppelissä.
Tero Leinonen

Tero Leinonen (s. 3. maaliskuuta 1975 Mikkeli) on uransa päättänyt suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Leinonen aloitti uransa vuonna 1989 Jukureissa. JYPissä aiemmin SM-liigaa pelannut maalivahti Tero Leinonen torjui kolme kautta ennen Ilvekseen siirtymistään Ruotsin Elitserienissä Moran:n ja Luleån:n joukkueissa. Leinonen edusti syyspuolen kaudesta 2008–2009 Tampereen Ilvestä mutta siirtyi tammikuussa 2009 HC Bílí Tygři Libereciin Tšekin Extraligaan.
Kauden 2010–2011 Leinonen aloitti Elitserienin Linköpingissä, mutta hän ei saanut peliaikaa, joten siirtyi jo syyskuun aikana Allsvenskanin Tingsrydiin. Leinonen siirtyi lokakuussa 2011 Suomi-sarjan Nokian Pyryyn. Hän ei ollut pelannut Pyryssä vielä otteluakaan, kun Serie A:n HC Valpellice vuokrasi hänet viikoksi paikkaamaan loukkaantumisia. Leinonen oli lopulta hieman kauemmin Valpellicessa mutta palasi Pyryyn tammikuussa 2012. Hän pelasi ja valmensi Pyryssä kolmisen viikkoa, kunnes DEL-liigan Iserlohn Roosters hankki hänet tammikuun lopulla.
Leinosta pidetään kokeneena ja tyyliltään näyttävänä maalivahtina, mutta häntä on moitittu otteiden ailahtelevaisuudesta.
Visuaalinen kulttuuri

Visuaalinen kulttuuri on kuviin ja katsomiseen liittyvää kulttuuria. Visuaalisen kulttuurin ilmenemismuotoja ovat esimerkiksi kuvataide, valokuva, video, televisio, uusmedia ja mainonta. 
Suomessa on olemassa yksi erityisesti visuaaliseen kulttuuriin laajassa mielessä sitoutunut maisteriohjelma. Sitä ylläpitää Taide­teollisen korkea­koulun Porin taiteen ja median laitos. Visuaalisen kulttuurin tutkimusta harjoitetaan kuitenkin laajalti Suomen yliopistoissa.
Visuaalisen kulttuurin teoriasta vain osa kulkee nimikkeen ”visuaalisen kulttuurin teoria” alla. Kun visuaalisen kulttuurin teorian käsitettä korostetaan, tarkoitetaan lähinnä yhteiskuntatieteellistä kulttuurintutkimusta. Pyrkimyksenä on kerätä yhteen kuvallista maailmaa koskevia käsityksiä monitieteellisesti. Laajemmassa mielessä visuaalisen kulttuurin teorian piiriin voidaan laskea tästä riippumattomasti taiteen, viestinnän tai kulttuurin tutkimuksen edustajia.
Visuaalisen kulttuurin tutkimus.
Suomessa erityistä visuaalisen kulttuurin teoriaa edustavat esimerkiksi Janne Seppäsen tuotanto sekä erilaiset kulttuurintutkimukselliset feministiset näkökulmat, esimerkiksi Leena-Maija Rossi, Anita Seppä ja Annamari Vänskä.
Angloamerikkalaisessa maailmassa "Visual Culture" tai "Visual Studies" on Cultural Studiesin, yhteiskuntateoreettisen nykykulttuurintutkimuksen, kuviin erikoistunut osa-alue. Suomen "visuaalinen kulttuuri" on astetta yleisempi käsite.
Guaifenesiini

Guaifenesiini on limaa irrottava lääkeaine, jota käytetään yskänlääkkeenä. Se lisää hengitysteiden limaneritystä ja vähentää liman sitkeyttä. Guaifenesiini on myös ainesosana useissa yskään käytettävissä yhdistelmälääkkeissä.
Guaifenesiini on alun perin "Guaiacum"-suvun puusta eristetty aine, joka sai myyntiluvan Yhdysvalloissa vuonna 1952.
Latvian sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Latvian sosialistisen neuvostotasavallan lippu otettiin käyttöön 17. tammikuuta 1953. Lipun yläkulmassa on sirppi ja vasara, jotka ovat maatyöläisten ja tehdastyöläisten symboli. Lipun yläpuolella oleva tähti kuvaa edistystä, ja lipun punainen väri kommunismia. Lipun alalaidassa ollut aaltokuviointi kuvasi Itämeren aaltoja, jotka huuhtovat Latvian rannikkoa. 
Lippu otettiin pois käytöstä 1990 ja tilalle tuli Latvian nykyisessä käytössä oleva lippu.
Latvian Neuvostoliittoon liittämisen jälkeen (1940) otettiin käyttöön lippu, jonka tausta oli punainen ja siinä oli sirppi ja vasara. Lipun yläkulmassa luki "LPSR" (Latvijas Padomju Sociālistiskā Republika).
Anish Kapoor

Anish Kapoor (s. 12. maaliskuuta 1954) on intialainen, vuodesta 1972 Britanniassa asunut kuvanveistäjä. Hän syntyi Mumbaissa ja oli vuonna 1990 edustettuna Venetsian biennaalissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 Turner-palkinto.
Kapoor opiskeli kuuluisassa yksityiskoulussa Doon Schoolissa. Muutettuaan Englantiin hän opiskeli Hornseyn ja Chelsean taidekouluissa.
Kapoor kuuluu 1980-luvun alussa läpimurron tehneisiin englantilaisiin kuvanveistäjiin ja on saavuttanut kansainvälistä kuuluisuutta. Kapoor työskentelee Lontoossa, vaikka vierailee säännöllisesti myös Intiassa. Hän on sanonut, että hänen taiteensa on saanut vaikutteita sekä itäisistä että läntisistä kulttuureista. Hän on saanut taidehistoriallisia vaikutteita Andrea Mantegnalta, Joseph Beuysilsta, Barnett Newmanilta ja Yves Kleinilta. 
Työt.
Kapoorin teokset määritellään tavallisesti postminimalismiksi. Ne ovat usein yksinkertaisia, kaarevia muotoja, tavallisesti monokromaattisia ja kirkasvärisiä. Ne kiinnittävät usein katsojan huomion teosten onkaloiden mysteerisyyteen, kunnioitusta herättävään kokoon tai yksinkertaiseen kauneuteen. Niiden houkuttelevat pinnat vetoavat katsojan kosketusaistiin ja kiehtovat heijastavilla ulkopinnoilla.
Kapoorin varhaiset teokset perustuvat pigmenttijauheseen, joka peittää teokset ja niiden ympärillä olevan tilan. Tähän Kapoor sai idean kirkasvärisistä pigmentikummuista, joita on Intian toreilla ja temppeleissä. Myöhemmin hän teki teoksia kiinteistä, louhituista kivistä, joissa on usein kaiverrettuja tai hiottuja aukkoja ja onkaloita. Ne viittaavat ja leikittelevät usein kahtalaisuuksilla (kuten maa-taivas, aine-henki, näkyvä-ei-näkyvä, tietoinen-ei-tietoinen, mies-nainen, ruumis-mieli). Kapoorin uusimmat teokset ovat peilin tavoin katsojaa tai ympäristöä heijastavia tai vääristeleviä.
Tuotanto.
Kapoor on tehnyt useita suuria teoksia 1990-luvulta alkaen. Niistä maailmanlaajuisesti tunnetuin on "Cloud Gate" (2004), ruostumattomasta teräksestä tehty 110 tonnia painava veistos Chicagon Millennium-puistoon. 
Vuonna 2004 Kapoor voitti veistoskilpailun syyskuun 11. päivän terrori-iskujen brittiläisten uhrien muistomerkiksi New Yorkissa. Syksyllä 2008 Kapoor valittiin Lontoon Trafalgar Squaren niin sanotun neljännen jalustan veistoskilpailun ehdokkaaksi.
Kapoor suunnitteli Lontoon vuoden 2012 olympialaisten olympiapuistoon 115 metriä korkean näköalatornin, jonka nimi on ArcelorMittal Orbit. Tornin kustannukset olivat yli 20 miljoonaa euroa.
Suomessa.
Kapoorin taidetta on ollut useita kertoja esillä myös Suomessa. Vuonna 1983 hänen töitään oli esillä Pariisin biennaalia esittelevässä näyttelyssä Sara Hildénin taidemuseossa Tampereella ja vuonna 1987 brittiläistä kuvanveistoa esittelevässä yhteisnäyttelyssä. Ars-näyttelyissä Kapoor oli edustettuna 1995 ja 2001.
Vuonna 1996 Ars Nova -museossa Turussa oli esillä Kapoorin yksityisnäyttely , jossa oli 16 veistosta, sarjat "Angel" (Enkeli) ja "Void Field" (Tyhjä kenttä). Myös Helsingin Taidehallissa on järjestetty hänen yksityisnäyttelynsä vuonna 2001.
Vuonna 2004 Kapoor osallistui Future Systems -ryhmän kanssa Rovaniemellä pidettyyn lumi- ja jääveistostapahtumaan The Snow Show.
Julien Robert

Julien Robert (s. 11. joulukuuta 1974 Grenoble, Ranska) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä. 
Robert kuului MM-kilpailuissa 2001 kultaa voittaneeseen Ranskan viestijoukkueeseen. Hän saavutti samasta kilpailusta pronssia Oberhofissa 2004. Olympialaisissa hän kuului pronssia voittaneeseen Ranskan joukkueeseen sekä Salt Lake Cityssä 2002 että Torinossa 2006. 
Robert on naimisissa ampumahiihtäjä Florence Baverel-Robertin kanssa, joka voitti Torinon olympialaisissa 2006 olympiakultaa sprintistä ja pronssia viestistä. Hän lopetti uransa kauteen 2007-2008.
Santiago Botero

Santiago Botero Echeverry (s. 27. lokakuuta 1972 Medellín) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti vuonna 1996 ammattilaisuransa, jonka aikana hän on osallistunut kuuteen Ranskan ja Espanjan ympäriajoon sekä kerran Italian ympäriajoon. Ranskan ympäriajossa hän on voittanut kolme etappia ja mäkikilpailun, Espanjan ympäriajossa viisi etappia. 
Botero on vuoden 2002 maailmanmestari miesten aika-ajossa Zolderissa. Hän voitti samassa sarjassa lisäksi pronssia vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailussa Lissabonissa.
Botero on jo mainittujen kilpojen lisäksi voittanut Tour de Romandien vuonna 2005 sekä vähemmän tunnetun Kolumbian ympäriajon vuonna 2007.
Peter Wessel Zapffe

Peter Wessel Zapffe (18. joulukuuta 1899 Tromssa − 12. lokakuuta 1990 Asker) oli norjalainen kirjailija ja filosofi. Hänen näkemyksensä inhimillisestä olemassaolosta oli jotakuinkin pessimistinen, ja hänet voidaan lukea eksistentialistiksi.
Filosofia.
Zapffen pääteoksena voidaan pitää filosofista tutkielmaa nimeltä "Om det tragiske" (1941). Sen pääajatukset inhimillisestä olemassaolosta on esitetty myös lyhyemmin esseessä "Den sidste Messias" (1933). Zapffen ajatus oli, että ihmiset ovat syntyneet sellaisella ylikehittyneellä kyvyllä (ymmärrys, itsetuntemus) varustettuina, joka ei sovi luonnon suunnitelmaan. Ihmiset vaativat oikeutusta ja selitystä elämään ja kuolemaan liittyville kysymyksille, mutta luonto ei pysty tarjoamaan tällaisia. Tästä seuraava tragedia on, että ihmiset käyttävät kaiken aikansa yrittämällä olla jotain muuta kuin ihmisiä. Ihmisolento on näin paradoksi.
Zapffe kuvasi neljä puolustusmekanismia, joiden avulla ihmiskunta yrittää välttää tämän paradoksin kohtaamisen:
Al-Qaida Finland

Al-Qaida Finland on suomalaisen rap-artisti Julma-Henrin ensimmäinen virallinen studiojulkaisu. Sen julkaisi Ähky Records 23. toukokuuta 2007.
Taustatietoa.
Albumin kantavia teemoja ovat solidaarisuus, syrjäytyneisyys, mielenterveys ja suomalaisen yhteiskunnan luokittuminen. Albumin kappaleet on nimetty päiväkirjamaisesti päivämäärillä. Levyn taustamusiikit ovat tuottaneet oululainen Panama Rayo aka Kemikaali-Keijo, Kaucas-yhtyeen Laineen Kasperi sekä amerikkalainen rap-artisti Reh Dogg. Levyn miksasi Laineen Kasperi. Levyn julkaisi Ähky Records ja jakeli Supersounds.
Albumin nimi on sensuroitu Spotifyssa sekä muissa digitaalisissa musiikkikaupoissa. Sensuroidun albumin nimi on "Album Name Censored".
Levystä julkaistiin vuonna 2017 uusintapainos.
Kappaleet.
Kappaleesta ”010706” (”Porthaninkatu”) on tehty remix -versio nimeltä ”PORTHANINK.”. Se löytyy Julma-Henrin "SRJTNT vol. 1" -mixtapelta.
Jekaterina Gamova

Jekaterina Aleksandrovna Gamova (, s. 17. lokakuuta 1980) on venäläinen lentopalloilija. Hän on kuulunut maajoukkueisiin, jotka voittivat kultaa vuosien 2006 ja 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa Japanissa. Jälkimmäisessä turnauksessa hänet valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Gamovan pituus on 202 cm ja hän on yksi pisimmistä naisurheilijoista.
Gamova on voittanut joukkueineen myös hopeaa kaksissa kesäolympialaisissa, Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004).
Landella

Landella on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen neljäs ja Pelle Miljoonan 19. albumi. Se julkaistiin keväällä 1995. Albumi äänitettiin akustisilla soittimilla Manssilan tilalla Orimattilassa. Se sisältää sekä vanhempia että uudempia kappaleita Pelle Miljoonalta ja Tumppi Varoselta uusina versioina.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 35.
Radoslav Židek

Radoslav Židek (s. 15. lokakuuta 1981 Žilina) on slovakialainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
Židek voitti hyvin yllätyksellisesti olympiahopeaa Torinosta 2006, joka on myös Slovakian ensimmäinen talviolympialaisista voitettu mitali itsenäisenä valtiona.
Židek on 186 cm ja painaa 82 kg. Hän edustaa ŠKP Štrbské Plesoa.
Kolpene (Rovaniemi)

Kolpene on lähiö Rovaniemellä. Se sijaitsee osittain kivikautisten asuinsijojen päällä Rovaniemen kirkosta itäkaakkoon. Viiden kilometrin mittaiselle Kolpeneenharjulle johtava Kolpeneentie kulkee alkumatkan Keinuvuopajan ja Salmijärven välistä harjua myötäillen. Vuonna 2014 Kolpeneessa oli 344 asukasta.
Historia.
Rovaniemen varhaisimman kivikauden asutuksen on arvioitu ajoittuvan vuosiin 8000–7000 eaa. Joidenkin arvioiden mukaan Salmijärven rannalla lähellä nykyistä uimapaikkaa on sijainnut menoliittisen ja neoliittisen aikakauden taitekohdan vuosien 6000–5000 eaa. kivikauden asutusta. Arvellaan, että asuinpaikat on valittu paitsi kalanpyyntimahdollisuuksien vuoksi, myös Kolpeneenharjun suojaisan etelärinteen takia, jossa läheinen Ounasvaara heikensi pohjoistuulien purevuutta. On oletettu, että Kolpeneella on asuttu talvellakin ja että asutusta on ollut useissa paikoissa. 
Vaatimatonta asutusta oli Kolpeneella edelleen ennen toista maailmansotaa. Saksalaiset joukot sytyttivät Pöyliövaaran hyppyrimäen räjäyttämisen jälkeen 9. lokakuuta 1944 Kolpeneenperän Salmijärven rantamain kymmenestä talosta kuusi palamaan.
Kolpeneeseen rakennetaan omakotitaloja edelleen, ja se on paikallisbussireittien varressa. Kolpeneenharjun asumattomassa päässä sijaitsee Rovaniemen kaupungin pohjavettä käyttävä vedenottamo, joka valmistui vuonna 1959. Vuonna 1965 sinne rakennettiin vedenkäsittelylaitos. Kolpene on nykyisin osa Ounasmetsän asuinaluetta ja siellä sijaitsevat muun muassa Lapin keskussairaala ja K-lähikauppa.
Lähteet.
Doksisykliini

Doksisykliini on tetrasykliiniryhmään kuuluva antibiootti. Tetrasykliinit kilpailevat solun 30s-ribosomeilla tRNA:n kanssa kiinnittymisestä. Bakteerien proteiinisynteesi estyy, kun riittävä lääkeainepitoisuus saavutetaan.
Doksisykliini on ns. laajakirjoinen antibiootti eli se vaikuttaa useisiin sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Muiden tetrasykliinien tapaan sillä on jonkin verran myös tulehdusta poistavaa vaikutusta.
Doksisykliiniä käytetään muun muassa hengitystieinfektioiden, aknen, mykoplasma-, borrelia- ja klamydiainfektioiden hoidossa sekä malarian estohoidossa. Doksisykliini voi joissain tapauksissa aiheuttaa valolääkeihottumaa. Lapsille, joilla hampaat vielä kehittyvät, doksisykliinin käyttö aiheuttaa pysyviä kiillevaurioita, eikä sen käyttöä siksi suositella.
Nokia 5300

Nokia 5300 XpressMusic on Nokian valmistama musiikkipuhelin. Nokia 5300 saatavat värit ovat valkoinen ja punainen, valkoinen ja harmaa, valkoinen ja pinkki, valkoinen ja sininen ja kokomusta. Sitä on tuotettu vuodesta 2006 lähtien.
Leszek Kołakowski

Leszek Kołakowski (23. lokakuuta 1927 – 17. heinäkuuta 2009) oli puolalainen filosofi ja aatehistorioitsija. Hän tuli tunnetuksi marxismin kriittisellä analyysillään ja lukuisilla aihetta käsittelevillä julkaisuillaan, joiden joukossa on kolmiosainen kirjasarja "Główne nurty marksizmu".
Kołakowski oli yksi vuoden 1983 Erasmus-palkinnon saajista.
Kołakowski opiskeli toisen maailmansodan jälkeen filosofiaa Łódźin yliopistosta ja sai vuonna 1953 tohtorinarvon Varsovan yliopistosta väitöskirjallaan Baruch Spinozasta. Myöhemmin hän toimi professorina muun muassa Varsovan ja Oxfordin yliopistoissa. 
Erasmus-palkinnon lisäksi Kołakowskille myönnettiin myöhempinä vuosina esimerkiksi Kluge-palkinto vuonna 2003 ja Jerusalem-palkinto vuonna 2007.
6pack

6pack on suomalainen vuonna 2008 valmistunut kuusiosainen sketsiviihdesarja. Sarjan käsikirjoittajina toimivat Pirkka-Pekka Petelius ja Jope Ruonansuu, jotka esiintyivät myös sarjan päärooleissa.
Esitysajat ja julkaisut.
Sarja esitettiin televisiossa Yle TV1-kanavalla helmi- ja maaliskuun 2008 aikana. Samana vuonna Sandrew Metronome Distribution Finland Oy julkaisi sarjan DVD:nä. Sarja esitettiin uusintana vuonna 2009 Yle TV1-kanavalla.
Juuret (Pelle Miljoonan albumi)

Juuret on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen viides, ja Pelle Miljoonan 20. albumi. Se julkaistiin keväällä vuonna 1996. Pelle yhtyeineen palasi albumilla ns. juurilleen eli punk-musiikin pariin.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
Jacques-Louis Monod

Jacques-Louis Monod (25. helmikuuta 1927 – 21. syyskuuta 2020) oli ranskalais-yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän on esittäjänä tulkinnut muiden muassa Luigi Nonon ja Edgard Varèsen sekä Wienin toisen koulukunnan säveltäjien – Webernin, Schönbergin ja Bergin – teoksia.
Monod'n sävellystöiden joukkoon lukeutuu "Cantus Contra Cantum", sarja, jonka osat on kirjoitettu vaihtelevia kokoonpanoja varten. 
Monod syntyi Pariisissa ja opiskeli Pariisin konservatoriossa vuodesta 1934. Hänen opettajiensa joukossa olivat Yves Nat ja Olivier Messiaen. Hän sai vuodesta 1944 yksityisopetusta René Leibowitzilta ja vieraili Yhdysvalloissa ensimmäistä kertaa vuonna 1947, jolloin hän matkusti Los Angelesiin Arnold Schönbergiä tapaamaan.
Chou Wen-chung

Chou Wen-chung (; 29. kesäkuuta 1923 – 25. lokakuuta 2019) oli kiinalaissyntyinen, vuonna 1946 Yhdysvaltoihin muuttanut nykysäveltäjä. Hän on Columbian yliopiston emeritusprofessori.
Chou syntyi Yantaissa. Yksi hänen opettajistaan oli elektronisen musiikin uranuurtaja Edgard Varèse, jonka jalanjäljillä hän itse on säveltäjänä jatkanut.
Choun tunnetuimpien oppilaiden joukossa on Kambodžassa syntynyt säveltäjä Chinary Ung. Chou on toiminut Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsenenä vuodesta 1982.
Tyrnävänjoki

Tyrnävänjoki on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva noin 80 kilometrin pituinen joki. Se saa alkunsa vetiseltä, pienten lampien ja järvien Pelson Venenevalta, joka on pinta-alaltaan noin 12 039 hehtaaria ja noin 80 % siitä on aapasoita. Alueella pesii runsas linnusto. Saukkokin viihtyy siellä. Tyrnävänjoki yhtyy ennen laskuaan Pohjanlahden Liminganlahteen Temmes-Ängeslevänjokiin. Tyrnävänjoki virtaa paikoin syvissä rotkolaaksoissa läpi perinteisten maatalousseutujen. Joen varressa on tiivistäkin asutusta esimerkiksi Tyrnävän kirkonkylässä.
Tyypillisesti muinaiset Suomen asuttajat asuttivat sisämaita vesireittejä hyödyntäen. He matkasivat latvavesille ilman nauloja tehdyillä haapioillaan. Historioitsija Armas Luukko on arvioinut, että Liminganjoen suun seuduilla oli ollut vankaa asutusta 1550-luvulla. Sitä vastoin Limingan alueen sisämaat eivät juuri olleet saaneet vakituista asutusta. Hänen mukaansa nähtävästi eräänä syynä oli ollut liminkalaisten suuret nautintaoikeudet erämaissa. Esimerkiksi Tyrnävälle ensimmäinen vakituinen asukas Hannu Kaakinen asettui 1540-luvulla.
Muinaisella Limingan pitäjän ja sen kylien esimerkiksi Tyrnävän asuttamisella oli vaaransa. Venäjä piti alueita itselleen kuuluvana ja hävitti toistuvasti Ruotsin hallinnon alla syntynyttä asutusta. Paha viimeinen takaisku Limingan suurpitäjän asukkaille oli isoviha sen alkaessa vuonna 1714. Silloin venäläiset hävittivät järjestelmällisesti asutusta niin sanotun poltetun maan taktiikalla surmaten ja vieden vangiksi. Isonvihan aikana Tyrnävällä surmattiin ehkä 848 ihmistä ja koko Limingan alueelta oli viety vangiksi 454 henkilöä. 30. elokuuta 1721 tehty Uudenkaupungin rauha alkoi rauhoittaa oloja. Venäläiset miehittäjät alkoivat poistua Suomesta ja joulukuussa oli pidetty kiitosjumalanpalvelus kirkoissa miehityksen päättymisen kunniaksi. Isoonvihaan päättyi myös Tyrnävänjoen rantojen ja sen lähialueiden asutuksen hävittäminen.
Reijo Tani

Reijo ”Rempo” Tani (15. joulukuuta 1931 Kotka – 13. lokakuuta 2011) oli suomalainen muusikko. Hänet tunnettiin muun muassa Pertti Metsärinteen yhtyeestä ja Juha Vainion yhteistyökumppanina.
Tani oli sekä jazz- että tanssimuusikko. Hänen musiikillinen esikuvansa oli Louie Bellson. Monilahjakkuutta on sanottu yhden miehen sirkukseksi: hän oli soittaja, laulaja ja imitaattori. Laulajana hän esiintyi äänilevyllä kolmisenkymmentä kertaa.
Tani kuului kotkalaisten muusikoiden yhteisöön, joka syntyi ravintola Fenniassa 1950-luvulla. Tanin ja Vainion ystävyyssuhde juontuu noihin aikoihin. Tani oli luomassa ilmapiiriä, josta Vainion tuotanto kumpusi. Vainio ilmaisi kiitollisuudenvelkansa erään runon omistuskirjoituksessa: ”Tanin koulukunnan puolesta Juha Vainio.” 
Metsärinteen orkesterin mukana Tani esiintyi kymmenkunta vuotta Spede Pasasen ohjelmissa radiossa ja televisiossa.
Tani on esikuvana Pekka Mandartin elokuvan "Keisarikunta" Rempon hahmolle. Elokuva kertoo 1950-luvun Kotkasta, niistä ajoista ja piireistä, joissa Tanin muusikonura lähti käyntiin.
Tani kuoli kotonaan 79-vuotiaana torstaina 13. lokakuuta 2011. Hänet on haudattu Kotkan vanhalle hautausmaalle.
Esa Adrian

Esa Adrian (oik. Esa Adrian Anisimoff; 17. kesäkuuta 1939 Helsinki – 30. marraskuuta 2007 Järvenpää) oli suomalainen kääntäjä ja kirjailija. Hän suomensi erityisesti venäläistä kirjallisuutta.
Adrian oli tuottelias suomentaja ja suomensi 1960-luvulta Neuvostoliiton hajoamiseen saakka paljon neuvostokirjallisuutta ja venäläisiä klassikoita, kuten Fjodor Dostojevskia, Nikolai Gogolia ja Leo Tolstoita. Hänelle myönnettiin kahdesti Mikael Agricola -palkinto.
Julkista huomiota hänen suomennoksistaan sai luultavasti eniten Aleksandr Solženitsynin "", jota Solženitsynin aiempi suomalainen kustantaja Tammi ei ulkopoliittisista syistä halunnut julkaista. Teoksen julkaisijaksi ryhtyi ruotsalainen kustantamo Wahlström &amp; Widstrand (1974), sittemmin pieni suomalainen kustantamo Kustannuspiste (1976) sekä vuonna 2012 Sofi Oksasen perustama Silberfeldt.
Adrian suomensi myös saksasta kirjallisuuden nobelisti Elias Canettin teoksen "Marrakešin ääniä" ja ruotsista Christer Kihlmanin romaanin "Sininen äiti".
Adrianin isä oli venäjänkielinen ja äiti suomenkielinen, mutta perheen kotikielenä oli ruotsi.
Kansainvälinen sulkapalloliitto

Kansainvälinen sulkapalloliitto (lyh. BWF, ) on kansainvälinen sulkapalloliitto. Se perustettiin vuonna 1934 nimellä International Badminton Federation, ja nykyisen nimen käyttöönotosta päätettiin 24. syyskuuta 2006. Badminton World Federationin uudeksi pääpaikaksi otettiin 1. lokakuuta 2005 Malesian pääkaupunki Kuala Lumpur, jota ennen se oli ollut Cheltenhamin Englannissa. 
Badminton World Federation on järjestänyt sulkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuodesta 1977 ja on vastuussa olympiasulkapallosta. Se ylläpitää myös Badminton Hall of Famea, johon kootaan syystä tai toisesta erityisen maineikkaiksi kohonneita pelaajia.
Bogdan Țăruș

Bogdan Țăruș (s. 1. elokuuta 1975 Piatra Neamț) on romanialainen pituushyppääjä.
Țăruș sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 yhdeksänneksi ja Ateenan olympialaisissa 2004 kahdeksanneksi. Romanian pituushyppymestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2003 ja sisäradoilla 2004.
Țărușin pituushyppyuran suurin saavutus on EM-hopea Budapestista 1998. Hän on saavuttanut lisäksi junioreiden MM-hopeaa 1994 ja hopeaa sisäratojen EM-kilpailuista 2000 ja 2005.
Hän pitää hallussaan Romanian sisäratojen pituushyppyennätystä tuloksella 830 cm, jonka hän hyppäsi 29. tammikuuta 2000 Bukarestissa. Ulkoradoilla hän on hypännyt 18. toukokuuta 1996 Formiassa tuloksen 829 cm. Romanian ennätys on Bogdan Tudorin hyppäämä 837 cm.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2001

Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2001 Japanin Fukuokassa. Kilpailut alkoivat 16. heinäkuuta ja päättyivät 29. heinäkuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat ratauinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Uinti- ja taitouintikilpailujen tapahtumapaikkana toimi 10 000-paikkainen Marine-keskus. Avovesiuinnit järjestettiin Momochi-rannalla, uimahypyt Prefectural-keskuksessa, miesten vesipallo Hakata-no-Mori-keskuksessa ja naisten vesipallo Nishi Civic-keskuksessa.
Kilpailuissa rikottiin kahdeksan uinnin maailmanennätystä sekä tehtiin useita kilpailuennätyksiä.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Laminointi

Laminointi on valmistusmenetelmä, jossa ohuita levymäisiä kappaleita (eli lamelleja) tai kalvoja liittämällä yhteen saadaan aikaan laminoitu rakenne eli laminaatti. Useilla materiaaleilla, kuten puuviilulla on erilainen lujuus materiaalin eri suunnissa. Liimaamalla puulevyjä ristikkäin yhteen syntyy vanerilevy, joka on lujaa kaikkiin suuntiin.
Laminointi puuesineiden valmistuksessa.
Puusepänteollisuudessa tehdään laminoimalla puusta taivutettuja kappaleita. Laminointi saadaan aikaiseksi tekemällä muotit, joiden väliin laitetaan kerroksittain ohuita puuviiluja ja liimaa. Muotit puristetaan ruuvipuristimilla kiinni, ja kun liima kuivuu muotit poistetaan. Laminointi keksittiin korvaamaan puun taivuttaminen höyryttämällä, jossa kuivuminen kesti useita päiviä, puun piti olla oksatonta ja lopputulos oli vähemmän kestävä.
Help

Help voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
HELP voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Crowley Liner Services

Crowley Liner Services (aikaisemmin Crowley Caribbean Transport (CCT)) on vuonna 1954 perustettu yritys. Yritys kuljettaa rahtia vesitse ja sen kotipaikka on Jacksonville, Floridassa, Yhdysvalloissa. Crowley Liner Services on yhdysvaltalaisen Crowley Maritimen omistuksessa. 
Alun perin yritys oli nimeltään Coordinated Caribbean Transport. Yhtiön laivasto koostui alkujaan kahdesta aluksesta, jotka olivat alun perin maihinnousualuksia. Yhtiö kuljetti pääasiassa maanviljelyn tuotteita Karibialta Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloista etelään alukset kuljettivat teollisuustarvikkeita. Alusten pysähdyspaikkoja olivat Peru, Ecuador, Costa Rica, Panama, Jamaika, Haiti ja Dominikaaninen tasavalta. Vuonna 1986 Crowley Maritime osti Coordinated Caribbean Transportin ja muutti yhtiön nimen muotoon Crowley Caribbean Transport. Osto lisäsi Crowley Maritimen 400 aluksen laivastoa kuudella aluksella.
Kaikki hitin ainekset 1992–96

Kaikki hitin ainekset 1992–96 on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin 2. kesäkuuta 1997.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Rockers, ellei toisin mainita.
Kolmen tuulen pesä

Kolmen tuulen pesä on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen kuudes, ja Pelle Miljoonan 21. albumi. Se julkaistiin 2. maaliskuuta 1998.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Rockers, ellei toisin mainita.
Melanie Klein

Melanie Klein (o.s. Reizes; 30. maaliskuuta 1882 Wien, Itävalta – 22. syyskuuta 1960 Lontoo, Iso-Britannia) oli itävaltalainen psykoanalyytikko, jonka työllä oli suuri vaikutus nykyajan lapsipsykologiaan. Hän oli yksi leikkiterapian ja objektisuhdeteorian merkittävimmistä kehittäjistä.
Lapsuus, nuoruus ja avioliitto.
Klein syntyi Wienissä, Itävallassa 30. maaliskuuta 1882 juutalaisen perheen nuorimmaksi lapseksi. Hänellä oli kolme sisarusta mutta kaksi heistä kuoli nuorena. Hänellä oli aikomus mennä lääketieteelliseen kouluun opiskelemaan psykiatriaa kuten hänen isänsä. Hän meni kuitenkin naimisiin 21-vuotiaana Arthur Kleinin kanssa. Arthur oli hänen veljensä ystävä ja hänen äitinsä pikkuserkku. He saivat kolme lasta: Meliita, Hans ja Erich. Avioliitto ei ollut onnellinen, mutta Melanie oli taloudellisesti riippuvainen miehestään. He erosivat lopulta vuonna 1923.
Opiskelu ja ura.
He olivat muuttaneet Arthurin kanssa Budapestiin vuonna 1910 hänen miehensä työn vuoksi. Budapestissä hän aloitti kolmannen kerran kurssin psykoanalyysista opettajanaan Sándor Ferenczi. Ferencz kehotti häntä käyttämään psykoanalyysia omiin lapsiinsa ja hän alkoi analysoimaan heitä. Enimmäkseen hän teki psykoanalyysia nuorimmalle lapselleen Erichille. Vuonna 1914 hän tutustui Freudin kirjaan "Unien tulkinta" (). Klein tapasi Freudin myöhemmin henkilökohtaisesti Budapestissä hänen Kleinin julkaistessa kirjansa "The Development of the Child". Vuonna 1919 hänestä tuli Unkarin psykoanalyyttisen yhdistyksen jäsen. Hän joutui kuitenkin lähtemään Unkarista antisemitismin vuoksi pois. Vuonna 1922 hän aloitti Berlinin psykoanalyyttisessa instituutissa missä hänen opettajanaan oli Karl Abraham.
Ernest Jones kutsui hänet Lontooseen jossa piti sarjan luentoja. Luennot perustuivat hänen kirjoittamaansa kirjaan "The Psychoanalysis of Children". Karl Abrahamin kuoltua hän muutti Isoon-Britanniaan pysyvästi seuraavana vuonna 1926.
Isossa-Britanniassa Kleinin näkemykset joutuivat ristiriitaan mannermaisten analyytikkojen, kuten Sigmund Freudin ja Anna Freudin, kanssa, ja 1940-luvulla käytyjen kiistojen jälkeen brittiläinen psykoanalyysi jakaantui kolmeen pääsuuntaukseen: kleinilaisiin, Anna Freudin seuraajiin ja riippumattomiin analyytikkoihin.
Hän kuoli Lontoossa 22. syyskuuta 1960 syöpään.
Brooklyn – Dakar

Brooklyn – Dakar on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen seitsemäs, ja Pelle Miljoonan 22. albumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 1999.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Pelle Miljoona.
Ramakrishna

Sri Ramakrishna Paramahamsa (; 18. helmikuuta 1836 – 16. elokuuta 1886) oli hindulainen mystikko.
Ramakrishna, alkuperäiseltä nimeltään Gadadhar Chattopadhyay, syntyi köyhään perheeseen länsibengalilaisessa Kamarpukurin kylässä.
Ramakrishnalla oli useita oppilaita, joista tunnetuin, Vivekananda, levitti mestarin oppeja ja ajatuksia tämän kuoltua syöpään vuonna 1886.
Vivekananda

Swami Vivekananda (; 12. tammikuuta 1863 – 4. heinäkuuta 1902), syntymänimeltään Narendranath Dutta, oli hindulainen mystikko. Hän oli Ramakrishnan tunnetuin oppilas ja jatkoi tämän oppien ja ajatusten levittämistä filosofin kuoltua vuonna 1886.
Vivekananda opetti useita vuosia myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän kuoli Länsi-Bengalissa, jossa oli aikanaan syntynyt.