tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Debi Derryberry

Debi Derryberry (s. 1967 Indio, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten ääniroolistaan Roni Neutronina.
Elämäkerta.
Derryberry kasvoi hiljaisessa yhteiskunnassa Indiossa, Kaliforniassa vuonna 1967. Hän kiinnostui nuorena musiikista ja sai yhdeksänvuotiaana ensimmäisen kitaransa, jonka myötä hän aloitti harjoittelemaan itse soittamista ja lauluntekemistä. High schoolissa hän oli muun muassa koulunsa voimistelujoukkueen kapteeni ja kuului oppilashallitukseen. Myöhemmin valmistuttuaan UCLA:sta Derryberry hankki itselleen kiinteistönvälittäjän lisenssin. Hän muutti Nashvilleen etsiäkseen itselleen uusia haasteita ja ryhtyi viemään musiikin harrastustaan enemmän esiintymisen pariin. Vietettyään kolme vuotta Nashvillessä Derryberry palasi takaisin Los Angelesiin, jolloin hänen agenttinsa otti yhteyttä ja kysyi Derryberryltä kiinnostusta ääninäyttelemisestä.
Ääninäyttelijänä.
Ensimmäisiä äänirooleja Derryberry teki videopeliin "" ja animaatiosarjaan "Pilipalipilotit" vuonna 1990. Tämän jälkeen hän teki myös dubbauksia animeen ennen kuin sai uransa merkittävämmän roolin vuonna 2001 Nickelodeonin tuottamassa Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassa "Roni Neutroni". Vuotta myöhemmin hän jatkoi roolissaan muun muassa Anniella ja Golden Reelillä palkitussa "Roni Neutroni" -animaatiosarjassa. Lisäksi hän oli äänenä Yhdysvalloissa Cartoon Networkilla esitetyssä "Zatch Bell" -animesarjassa, josta Derryberry palkittiin American Anime -palkinnolla parhaasta dubbauksesta komediassa. Hän oli myös "Uteliaassa Vilissä" Gnocchi-kissan äänenä, sekä Nergal Jr. "The Grim Adventures of Billy &amp; Mandyssä". Hän on ääninäytellyt myös vuoden 2008 animaatioelokuvassa "Horton" ja useassa "Crash Bandicoot" -sarjan pelissä Coco Bandicootia.
Laulajana.
Ääninäyttelemisen ohella Derryberry on toiminut laulajana ja lauluntekijänä perustamassaan country-yhtyeessä Honey Pig, jotka ovat muun muassa esiintyneet NBA otteluiden yhteydessä. Yhtyeen viimeisin levy julkaistiin helmikuussa 2008.
Perhe-elämä.
Derryberry on naimisissa Harvey Jordanin kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Jean Kent

Joan Mildred Summerfield eli Jean Kent (29. kesäkuuta 1921 – 30. marraskuuta 2013) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa, Englannissa. Hän esiintyi uransa aikana useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa; jälkimmäisten joukossa oli Anthony Asquithin ohjaama "Miehen varjo" (1951).
Finch (yhtye)

Finch (aikaisemmin "Numb") on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye Kaliforniasta. Yhtye on tunnetuin singlestään "What It Is to Burn", joka on samannimisen albumin (2002) kappale. Heidän toinen albuminsa, "Say Hello to Sunshine" (2005), ylsi Billboard 200 -listan 30 parhaan joukkoon. Yhtyeen sisäisten ongelmien jälkeen, se julkaisi albumin Back to Oblivion (2014).
Yhtyeen nykyinen kokoonpano:
La'cryma Christi

La'cryma Cristi on hajonnut japanilainen rockyhtye. Laulajana toimi Taka, kitaraa soitti Hiro (toinen kitaristi Koji ilmoitti 2005 helmikuussa jättävänsä yhteen), bassoa soitti Shuse ja rumpuja Levin. Yhtyettä on kuvailtu pop-rockiksi, mutta se sisältää myös monia muita elementtejä. Takan hento, mutta särmikäs ääni luo musiikkiin uniikin tunnelman.
La'cryma Cristin hajottua yhtyeen jäsenet ovat edelleen aktiivisia musiikkipiireissä. Vokalisti Taka ja kitaristi Hiro ilmoittivat 2007 alkuvuodesta uuden yhtyeensä librairianin perustamisesta. Aiemmin yhtyeestä lähtenyt kitaristi Koji soittaa nykyään ALvino-yhtyeessä.
Diskografia.
"Albumit"
"Singlet"
"DVDt"
"VHSt"
"Demot"
Barney Danson

Barnett Jerome "Barney" Danson PC, CC, (s. 8. helmikuuta 1921 Toronto, Kanada – 17. lokakuuta 2011) oli kanadalainen poliitikko. Hänet valittiin liberaalipuolueesta eduskuntaan vuoden 1968 vaaleissa. 
Toisessa maailmansodassa toisen silmänsä menettänyt Danson toimi vuosina 1976–1979 liittovaltion puolustusministerinä. 
Danson nimitettiin Order of Canadan upseeriksi vuonna 1996 ja sitten vuonna 2007 "companioniksi". Vuonna 2007 hänestä tehtiin lisäksi Ranskan Kunnialegioonan ritari. Hän on Ordre National du Mériten upseeri.
On pakko vatkaa

On pakko vatkaa – Johanna Anthology 1985–1993 on suomalaisen Kari Peitsamon Skootteri -yhtyeen kokoelmalevy. Johanna Kustannus julkaisi sen 11. kesäkuuta 2008. Kokoelma sisältää yhtyeen suosituimmat kappaleet vuosilta 1985-1993.
Viikkoa ennen kokoelmaa ilmestyi Rocket Recordsin julkaisemana Skootterin uusi studioalbumi "Liskon laki".
Ross Alexander

Ross Alexander (27. heinäkuuta 1907 – 2. tammikuuta 1937) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. 
Alexander aloitti uransa Broadwaylla ja teki elokuvadebyyttinsä ("The Wiser Sex") vasta vuonna 1932. Myöhempien elokuvien joukossa ovat "Kesäyön unelma" (1935) ja "Kapteeni Blood" (1935).
Alexanderin elämä päättyi itsemurhaan 29 vuoden iässä. Viimeinen elokuva, "Ready, Willing and Able", ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Tea Helenelund

Tea Regina Emilia Helenelund (18. helmikuuta 1917 Sulva – 17. joulukuuta 2010 Vaasa) oli suomalainen kuvanveistäjä. 
Tea Helenelund opiskeli Suomen taideakatemian koulussa vuosina 1944–1947. Hän debytoi Helsingissä vuonna 1952. 
Helenelund tunnetaan muun muassa lukuisista lapsiaiheisista pronssipatsaistaan, sekä julkisista veistoksistaan. Vaasassa niitä ovat muun muassa Kasarmintorin "Lottapatsas" (2005), Inkerinpuiston "Liikenteessä kuolleiden lasten muistomerkki" (1955) ja "C.A. Setterbergin muistomerkki" Kirkkopuistikolla (1996).
Helenelund teki paljon lapsiaiheisia, pienikokoisia pronssipatsaita. Häneltä tunnetaan yli 300 maalausta tai veistosta. Helenelund toimi myös kuvaamataidonopettajana vuoteen 1973 saakka.
Helenelundille myönnettiin Vaasan kaupungin kulttuuripalkinto vuonna 2007. Hän oli Suomen Kuvanveistäjäliiton varsinainen ja kunniajäsen, sekä Kuvataiteilijaseniorit ry:n kunniajäsen.
Lennart Leskinen

Uuno Lennart Leskinen (17. tammikuuta 1921 – 23. toukokuuta 2005) oli suomalainen taidemaalari. Hän syntyi Turussa ja debytoi Helsingissä vuonna 1952.
Leskinen opiskeli Vapaassa taidekoulussa (1946), Taideteollisessa oppilaitoksessa (1946–1947) ja Suomen Taideakatemian koulussa (1947–1951).
Hän oli Taidemaalariliiton varsinainen jäsen sekä Kuvataiteilijaseniorit ry:n perustaja- ja kunniajäsen.
Leskinen oli naimisissa taidemaalarikollegansa Saija Leskisen (k. 2003) kanssa. Taidemaalari Leo Leskinen on heidän poikansa.
Operaatio Wunderland

Operaatio Wunderland () oli toisen maailmansodan aikainen operaatio 16. elokuuta – 5. lokakuuta 1942. Saksan laivaston tavoitteena oli Neuvostoliitolle tärkeiden satamien tuhoaminen Barentsinmerellä. 
Saksalaisten kokoonpano.
Operaatiota suorittamaan lähtivät Narvikin satamasta raskas risteilijä "Admiral Scheer", hävittäjät "Z16 Friedrich Eckoldt", "Z15 Erich Steinbrinck" ja "Z4 Richard Beitzen" ja sukellusveneet "U-601" ja "U-251". Osastoa johti "Admiral Scheerin" komentaja kommodori Wilhelm Meendsen-Bohlken.
Rubiiniraputokko

Rubiiniraputokko ("Amblyeleotris guttata") on tokkoihin kuuluva kalalaji.
__notoc__
Koko ja ulkonäkö.
Rubiiniraputokko kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Sen puikkomainen vartalo on pohjaväriltään vaaleanruskea, siinä on vaaleampia pilkkuja ja selviä oransseja täpliä. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat kuten muillakin tokoilla voimakkaat. 
Alkuperä.
Rubiiniraputokko elää luonnossa Tyynenmeren länsiosissa.
Käyttäytyminen.
Rubiiniraputokko kaivautuu mielellään ainakin pyrstöosaltaan hiekkaan. Se puolustaa reviiriään, mutta on harvoin aggressiivinen. Rubiiniraputokko voi elää symbioottisessa suhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen ("Alpheus sp.", ainakin "Alpheus ochrostriatus")kanssa. 
Ravinto.
Rubiiniraputokot syövät eläinplanktonia ja pieniä pohjassa mönkiviä selkärangattomia.
Akvaariokala.
Rubiiniraputokkoja pidetään meriakvaarioissa, joissa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät akvaarioissa lihaisaa pakasteruokaa.
Humanistinen internationaali

Humanistinen internationaali (, vuoteen 2019 International Humanist and Ethical Union, IHEU ) on maailmanlaajuinen humanistien keskusliitto. Se perustettiin Amsterdamissa vuonna 1952. Liittoon kuuluu yli sata sekulaarihumanistista, ateistista, rationalistista, sekularistista, skeptistä, vapaa-ajatuksellista tai Eettisen kulttuurin liikkeeseen kuuluvaa järjestöä. Liitto ilmoittaa päätavoitteekseen humanistisen maailman, jossa ihmisoikeuksia kunnioitetaan.
IHEU on alueensa asiantuntijaraportoija Unescossa, Unicefissa, WHO:ssa sekä Euroopan neuvostossa ja Euroopan parlamentissa. IHEU julkaisee "International Humanist News" -lehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Ninetto Davoli

Giovanni ”Ninetto” Davoli (s. 11. lokakuuta 1948) on italialainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan varsinkin Pier Paolo Pasolinin elokuvissa.
Seonbongin piirikunta

Seonbongin piirikunta (, hanja 先鋒郡, McCune-Reischauer "Sŏnbong-gun") on Korean demokraattisen kansantasavallan Raseonin erityiskaupunkiin kuuluva piirikunta. Mahdollisesti se on lakkautettu vuonna 2000. 
Raseonin kaupunki muodostettiin vuonna 1993 yhdistämällä Rajinin kaupunki ja Seonbongin piirikunta. Se tunnettiinkin pitkään yhdistelmänimellä "Rajin-Seonbong". Seonbongiin perustettiin satama vuonna 1909 ja vuonna 1912 se avattiin kansainväliselle kaupalle. Japanin miehityskaudella se toimi kauttakulkusatamana Kiinan koillisosiin. Vuoteen 1981 saakka paikkakunta tunnettiin nimellä "Unggi" (, hanja 雄基). Se sijaitsee Rajinin pohjoispuolella 25 kilometriä Tumenjoen suulta.
Seonbongilla on erityisasema kansainvälisen, vapaan kaupan alueena Pohjois-Koreassa. Seonbong on toiminut vuodesta 1991 lähtien kansainvälisen kaupan satama-alueena yhteistyössä Mongolian, Venäjän, Kiinan ja Etelä-Korean kanssa ja on osa Tumenjoen kehittämisohjelmaa. Venäjä ja Kiina ovat investoineet suuria summia Seonbongin kehittämiseksi ja sähköistämiseksi, ja liikenneyhteyksiä molempiin maihin on rakennettu vuodesta 2011 lähtien.
Erään lähteen mukaan piirikunta jakaantui vuonna 1997 Seonbongin maaseutukaupunkiin ("eup"), kahteen työläisten alueeseen ("rodongjagu") ja kymmeneen kylään ("ri"). Vuonna 2000 Seonbongin maaseutukaupunki jaettiin ilmeisesti piirikunnan lakkauttamisen yhteydessä neljään kaupunginosaan ("dong").
Emmanuel Wamala

Emmanuel Wamala (s. 15. joulukuuta 1926) on ugandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Pietro Sigismondi vihki hänet diakoniksi 15. elokuuta 1957 ja papiksi 21. joulukuuta 1957. Hän sai nimityksen Kiyinda-Mityanan hiippakunnan piispaksi 17. heinäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emmanuel Kiwanuka Nsubuga, jota avustivat Adrian Kivumbi Ddungu ja Josef Stimpfle.
21. kesäkuuta 1988 Wamala nimitettiin Kampalan arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 8. helmikuuta 1990 hänestä tuli sen arkkipiispa. Kardinaaliksi hänet valittiin 26. marraskuuta 1994, jolloin hänet nimitettiin Santo Ugon kardinaalipapiksi. Hän osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa. Hän toimi Kampalan arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 19. elokuuta 2006.
Kolau Nadiradze

Kolau Nadiradze (, 1895–1991) oli georgialainen runoilija ja georgialaisen symbolismin viimeinen edustaja. 
Nadiradze syntyi ja sai koulutuksensa Kutaisissa, Georgiassa (joka kuului silloin Venäjän keisarikuntaan), ja opiskeli lakia Moskovan yliopistossa vuosina 1912–1916. Palattuaan Georgiaan hänen ensimmäiset säkeensä julkaistiin vuonna 1916 georgialaisessa symbolistilehdessä "Tsisperi qantsebi" ("Siniset sarvet"). Runo "Otsneba Sakartveloze" (, "unelma Georgiasta") merkitsi hänet yhdeksi sukupolvensa lupaavista runoilijoista. Hän tuli nopeasti modernismin, erityisesti Émile Verhaerenin, vaikutuksen piiriin ja nousi yhdeksi georgialaisen Siniset sarvet -symbolistiryhmän johtohahmoista. Hänen varhaiselle runoudelleen luonteenomaista oli toivottomuus, juuri ennen maan lyhytaikaista itsenäisyyttä vuosina 1918–1921 ja puna-armeijan hyökkäystä vuonna 1921. Juuristaan huolimatta Nadiradzen kyky välttää selkeitä poliittisia teemoja salli hänen mukautua kommunismin ideologisiin vaatimuksiin vähemmän traumaattisesti kuin muiden Sinisten sarvien jäsenten. Kuitenkin vuonna 1937 Nadiradze pelastui Stalinin vainoilta vain sattumalta: Nadiradze pidätettiin yhdessä symbolistikollegansa Sergo Kldiašvilin kanssa, mutta heidän NKVD:n kuulustelijansa joutui itsekin pidätetyksi ja heitä koskevat tiedot hukkuivat. 
Neuvostoliiton aikana Nadiradze kirjoitti pääasiassa isänmaallista runoutta ja proosaa, kääntäen Puškinin, Buninin, Balmontin, Blokin, Verlainen ja Isaakianin tuotantoa. Perestroikan vuosina jo 90-vuotiaaksi ehtinyt runoilija sai takaisin nuoruuden vapautensa ja julkaisi tuotantoa, jonka hän oli torjunut 70 vuotta aikaisemmin, huomattavimmin runon "25 tebervali" (, "25. helmikuuta"), lyhyen reaktion vuoden 1921 bolševikkien vallankaappaukseen, jota hän vertasi ryhmän Juudaksia pystyttämään Golgataan.
William Garwood

William Garwood (28. huhtikuuta 1884 – 28. joulukuuta 1950) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän syntyi Springfieldissä, Missourissa.
Vaikka Garwoodilla oli myös muita lahjoja (varsinkin urheilussa), hän päätti aloittaa uran teatterissa. 1910-luvulla hän oli kuuluisa mykkäelokuvien näyttelijä, ja vuosikymmenen jälkimmäisellä puoliskolla hän ohjasi useita elokuvia itsekin.
Viimeiseksi työksi jäi "Proxy Husband" (1919). Garwood sekä ohjasi sen että esiintyi sen pääroolissa Violet Mersereaun kanssa. Hän kuoli Los Angelesissa, Kaliforniassa 66-vuotiaana oltuaan jo pitkään poissa elokuvien parista.
Varhainen elämä.
William Davis Garwood, Jr. syntyi Springfieldissä, Missourissa. Hän kävi Springfieldissä julkista koulua ennen siirtymistään New Mexicoon 15-vuotiaana. Hän palasi takisin Springfieldiin opiskellakseen Duryn yliopistoon, jossa hänelle myönnettiin palkintoja hänen kyvyistään lukemisessa ja kirjallisuudessa. Druryssä Garwood pelasi jalkapallojoukkueessa.
Ura.
Ensimmäiset vuodet.
Garwood aloitti näyttelijäuransa vuonna 1903 Denverin Elitchin puutarhan Lakeside-teatterissa. Hän muutti New Yorkiin vuonna 1905, jossa hän työskenteli Virginia Harnedin kanssa, minkä jälkeen hän liittyi Frohmanin johtoon Mizpahin alkuperäisessä tuotannossa. Myöhemmin hän oli Kyrle Bellewin kanssa Brigadier Girardissa ja S. Miller Kentin kanssa Rafflesissä.
Elokuvat ja ohjaaminen.
Marraskuussa 1909 Garwood liittyi Thanhouser Companyyn New Yorkin New Rochellessa. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1910 Thanhouserin julkaisemassa elokuvassa.
30. huhtikuuta 1913 studion osti Majestic Motion Picture Company, johon myös Garwood kiinnittäytyi. Hän esiintyi yhtiön elokuvissa maaliskuuhun 1914 asti, jolloin Garwood jätti studion ja allekirjoitti sopimuksen American Studiosin kanssa.
Garwood jätti American Studiosin kahdeksan kuukauden kuluttua ja allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Universal Studiosin kanssa. Jo vuonna 1915 hän esiintyi Universalin julkasemassa elokuvassa On Dangerous Ground, joka nostatti hänet suuren yleisön suosioon. Hän esiintyi tuohon aikaan yksinomaan suositun näyttelijän Violet Mersereaunin kanssa. Seuraavien neljän vuoden ajan hän oli mukana useissa elokuvissa sekä näytelmissä että ohjaajana.
Yksityiselämä.
Garwood oli elinikäinen poikamies eikä hänellä ollut lapsia.
Mielenkiinnonkohteet ja harrastukset.
Garwood omisti useita kiinteistöjä, kuten suuren karjatilan lähellä Los Angelesin merenrantaa. Hän osti myös maatilan Santa Barbarasta. Vuonna 1914 hän osti kuuden huoneen bungalowin Kalifornian Whittieristä.
Kiinteistöjen ja puutarhanhoitopalvelujen lisäksi Garwood oli kiinnostunut geologiasta pienestä asti ja hän vietti useita viikonloppuja mineraalien esittelyyn. Hän oli myös innokas moottoriurheilija.
Kuolema.
William Garwood kuoli 66-vuotiaana 18. joulukuuta 1950 Los Angelesissa alkoholismista johtuvan maksakirroosin takia.
Violet Mersereau

Violet Mersereau (2. lokakuuta 1892 – 12. marraskuuta 1975) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi mykkäelokuvien tähtenä, jona hän työskenteli vuosina 1908–1926.
Mersereau syntyi New Yorkissa ja kuoli 83-vuotiaana Plymouthissa, Massachusettsissa.
Christian Vande Velde

Christian Vande Velde (käytetään myös kirjoitusasua Christian Vandevelde) (s. 22. toukokuuta 1976 Lemont) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2013.
Vande Velde toimi ammattilaisuransa alkupuolella pääasiassa apuajajan tehtävissä. Hän avusti muun muassa Lance Armstrongia kahdessa Ranskan ympäriajossa. Vuoden 1999 "Tour de France"'ssa Vande Velde kantoi nuorten kilpailun johtajan maillot blanc -paitaa. 
Vuoden 2008 Italian ympäriajossa Vande Velden talli, joka tuolloin tunnettiin nimellä Slipstream-Chipotle, voitti ensimmäisenä kilpailupäivänä ajetun joukkueaika-ajon. Vande Velde ylitti tallin ajajista maalilinjan ensimmäisenä saaden kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paidan haltuunsa.
Vande Velde sai syyskuussa 2012 puolen vuoden kilpailukiellon osallisuudestaan Lance Armstrongin ja US Postal Service teamin dopingskandaaliin. Hän menetti kaikki kilpailutuloksensa 4. kesäkuuta 2004 – 30. huhtikuuta 2006 väliseltä ajalta. Kilpailukiellon jälkeen hän palasi Garmin-talliin.
Dunkerquen neljän päivän ajo, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
Ratapyöräilyn maailmancup, San Francisco, 4 km takaa-ajon voitto
De Pannen kolmen päivän ajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Eneco Tour, mäkikilpailun voitto
Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, 14. etapilla kolmas
UCI ProTourin joukkueaika-ajo, Eindhoven, voitto Team CSC:n joukkueessa
Georgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Italian ympäriajo, voitto joukkueaika-ajossa Slipstreamin joukkueessa, ajoi maglia rosa -paidassa 2. etapilla
Circuit de la Sarthe, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin (aika-ajo) voitto
Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides 
Olympialaiset, maantieajossa 17.
Tour of Missouri, 3. etapin (aika-ajo) ja kokonaiskilpailun voitto
Pariisi–Nizza, 4. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16.
Ranskan ympäriajo, 15. etapilla toinen
USA Pro Cycling Challenge, kokonaiskilpailun voitto
Superchrist

Superchrist on suomalainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Ennen ensialbumin "Colorgun" julkaisua vuonna 2005 yhtye ehti saavuttaa merkittävää kulttisuosiota yli sadan konsertin ja muutaman omakustanne-EP:n myötä.
Yhtye on itse kuvannut musiikkiaan muun muassa termeillä spacepunk, discogrunge ja electroclashstoner.
Jesuschrist.
Superchristin esiaste oli Glam rockia, elektronista tanssimusiikkia, grungea ja punkia sekoittanut Jesuschrist, jonka perustivat helmikuussa 2000 Cesar Legba Bandin kolme jäsentä Mikey Cod (Mikko Lohenoja), Stacey Goddard (Jarkko Rajala) ja Calvin River (Lassi Jokinen) hieman ennen Cesar Legba Bandin hajoamista. 
Käytännössä voidaan katsoa että Jesuschrist oli oma yhtyeensä, sillä Jesuschrist -nimen alla yhtyeen jäsenet käyttivät Cesar Legba Bandin aikaisia taiteilijanimiään ja yhtyeen kokoonpano muuttui samoihin aikoihin nimen kanssa tammikuussa 2001. Nimenvaihdoksen myötä uuden Superchristin soundi muuttui säröisemmäksi "space punkiksi" , jossa etenkin filtteröity fuzz-kitarasoundi oli suuremmassa osassa kuin Jesuschristin perinteisempi rock-kitarasoundi. Myös instrumentaatio muuttui, sillä Jesuschristin aikaiset efektoitu rumpukone, Rhodes-piano ja keikalla säännöllisesti käytetyt taustaraidat jäivät pois.
Jesuschrist -nimellä on julkaistu kaksi omakustanteista demokasettia, jotka kaikki jaettiin ilmaiseksi keikoilla, kaduilla ja joidenkin kauppojen tiskeillä . Yhtye teki myös yhden musiikkivideon , joka kuvattiin kahdessa vaiheessa, huhtikuussa 2000 Helsingin Katajanokalla Oranssi-klubilla ja lokakuussa 2000 Helsingissä Factory-ravintolassa. Yhtye vieraili MoonTV:n haastattelussa syyskuussa 2000 , ja lisäksi Like-uutiset ja Sue-lehti haastattelivat yhtyettä ensimmäisen demokasetin julkaisun aikaan. Yhtye on tehnyt cover-versiot Madonnan "Material Girl" -kappaleesta , jossa rumpuja soittaa Balls-yhtyeen Sande Vettenranta ja jota soitettiin RadioMafian Upteekki-ohjelmassa sekä Velvet Undergroundin "I'm Waiting For The Man" -kappaleesta .
Eddy Ouwens

Eddy Ouwens (taiteilijanimeltään Danny Mirror) (s. 30. toukokuuta 1946 Rotterdam) on alankomaalainen muusikko ja musiikkituottaja.
Ouwens perusti vuonna 1966 yhtyeen Eddy Nelson &amp; Eddysons, jolla oli muutamia hittikappaleita. Hän jätti yhtyeen vuonna 1969 ja siirtyi tuottajaksi. Tuottajana hän toimi yhtyeille Teach-In, Bolland &amp; Bolland ja The Shoes. Vuonna 1970 hän julkaisi singlen "Everybody's Nobody"/"Every little Sigh Becomes a Lie" nimellä Eddy Owens.
Elvis Presleyn kuoleman jälkeen elokuussa vuonna 1977 Ouwens julkaisi nimellä Danny Mirror singlen "I Remember Elvis Presley" kunnianosoituksena Presleylle. Kappale saavutti parhaimmillaan Britannian singlelistalla sijoituksen 4. Ouwensin kotimaassa Alankomaissa kappale nousi singletilaston kärkeen.
Hana-Bi – tulikukkia

Hana-Bi – tulikukkia (jap. Hana-Bi) on vuonna 1997 valmistunut japanilainen elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut, ohjannut ja leikannut Takeshi Kitano, joka näyttelee myös pääroolin.
Juoni.
Tarinassa Kitano esittää "Nishi"-nimistä poliisia, jonka vaimo on Miyuki (Kayoko Kishimoto) kuolemassa leukemiaan, jonka jälkeen hänen työtoveriaan Horibea (Ren Osugia) ammutaan työtehtävän yhteydessä. Tämä joutuu pyörätuoliin ja hänen vaimonsa jättää hänet. Elokuva keskittyy siihen, kuinka Nishi reagoi häntä ympäröivään suruun.
The Tick

The Tick on Ben Edlundin luoma yhdysvaltalainen kaksi kertaa Anniella palkittu animaatiosarja, joka perustuu Ben Edlundin luomaan samannimiseen sarjakuvaan. Sarjasta tuotettiin yhteensä 36 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 1994–1996 aikana. Sarjasta oli suunnitteilla neljäs tuotantokausi, mutta FOX lopetti sarjan tuotannon. Sarjan päähahmon äänenä toiminut Townsend Coleman sai roolistaan Annie-ehdokkuuden parhaasta ääninäyttelemisestä televisiosarjassa.
Suomessa sarjaa esitettiin maksullisella Fox Kids -kanavalla, joka lopetti toimintansa vuonna 2002.
Tarina.
Sarja keskittyy siniseen trikoihin pukeutuvaan ei niinkään terävä-älyiseen supersankariin nimeltä The Tick, joka suojelee The Cityä. Ensimmäisen tehtävänsä aikana hän kohtaa tilintarkastaja Arthurin, jolla on päällään koiasu toimiessaan sankarina. Pian kaksikko liittää voimansa yhteen ja ryhtyvät yhdessä suojelemaan The Cityä rikollisilta, kuten Chairface Chippendalelta, El Seediltä ja monilta muilta.
Vastaanotto ja arvostelu.
Sarja on listattu IGN-sivuston tammikuussa 2007 laatiman listan neljänneksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi. Tammikuussa 2009 samaisen IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan The Tick oli sijalla 6.
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 The Tickin sijalle 15 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Suuri hiljaisuus

Suuri hiljaisuus () on vuonna 1968 valmistunut ranskalais-italialainen spagettiwestern, joka sijoittuu poikkeuksellisesti talviseen ympäristöön. Elokuvan on ohjannut Sergio Corbucci ja musiikin säveltänyt Ennio Morricone.
Elokuva on yhteiskuntakriittinen kuvaus rasismista ja väkivallasta. Se herätti aikoinaan suurta huomiota erityisesti tumma- ja vaaleaihoisten henkilöiden välisellä rakastelukohtauksella, sillä ihonväriltään erilaisten ihmisten suhteet olivat elokuvan julkaisuaikana tabu kaikkialla maailmassa. Suomessa elokuva sai esitysluvan vasta vuonna 1989, silloinkin leikattuna versiona.
Elokuvaan on jälkikäteen tehty vaihtoehtoinen onnellinen loppu. Se kuvattiin tuottajien painostuksesta, jotta elokuvaa pystyttiin näyttämään myös Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Näyttelijä Klaus Kinski ei tähän suostunut, joten onnellisen lopun version uusissa kohtauksissa hänen roolihahmoaan näyttelee kasvojensa näkymistä välttelevä varanäyttelijä.
Kinskin ohella toisessa pääroolissa näyttelee Jean-Louis Trintignant. Trintignantin kerrotaan suostuneen elokuvaan sillä ehdolla, ettei hänen tarvitsisi opetella vuorosanoja. Niinpä hänen roolihenkilönsä on puhekykynsä menettänyt "Hiljainen kostaja".
Juoni.
Elokuva kertoo 1800-luvun lopun asukkaista Utahin ja Nevadan seudulla. Runsaslumisen talven rankat olot ajavat ihmiset ryöstämään ruokaa pysyäkseen hengissä. Hallituksen on toimittava pitääkseen rikollisuus aisoissa, ja se päättääkin säätää lain, jonka mukaan kuka tahansa voi etsintäkuuluttaa kenet tahansa. Uuden lain myötä rikollisista tuleekin palkkionmetsästäjiä, ja tilanne lähtee lainvalvojien hallinnasta.
Kohtelu Suomessa.
Valtion elokuvatarkastamo langetti elokuvalle 6.6.1969 ikärajan KK (Kokonaan kielletty) perusteena elokuvan raaistavuus. Elokuvaa ei siten saanut Suomessa laillisesti näyttää, levittää eikä esittää. Elokuva oli täysin kielletty aina vuoteen 1989 saakka, jolloin uusintatarkastuksessa (18.2.1989) elokuvan ikärajaa alennettiin tasolle K18. Elokuvan K18 versio oli kuitenkin useita minuutteja lyhennetty alkuperäisestä. Elokuva ei ole koskaan saanut virallista valkokangasensi-iltaansa Suomessa.
René Laloux

René Laloux (13. heinäkuuta 1929 – 13. maaliskuuta 2004) oli ranskalainen animaattori. Hän teki pitkiä sci-fi-animaatioelokuvia.
Laloux opiskeli nuorena taidekoulussa maalausta. Työskenneltyään jonkin aikaa mainosalalla hän sai töitä psykiatrisesta hoitolaitoksesta, jossa hän aloitti laitoksen potilaiden kanssa kokeilut animaation parissa. Hänen vuonna 1960 valmistunut elokuvansa "Les Dents du Singe" pohjautuu hoitolaitoksen potilaiden aiheisiin. Elokuva tehtiin yhteistyössä Paul Grimaultin animaatiostudion kanssa.
Toinen merkittävä yhteistyökumppani oli Roland Topor, jonka kanssa Laloux teki elokuvat "Les Temps Morts" ja "Les Escargots". Heidän yhteistyönsä huipentui vuonna 1973 valmistuneessa pitkässä elokuvassa "Villi planeetta" ("La Planète Sauvage"). Elokuva sai vuonna 1973 Cannesin elokuvajuhlien tuomariston erikoispalkinnon.
Vuonna 1981 Laloux työskenteli Jean Giraudin kanssa ja sai valmiiksi elokuvan "Les Maîtres du temps", joka jäi kuitenkin vähälle huomiolle. Seuraava pitkä elokuva, vuonna 1987 valmistunut "Gandahar", oli suositumpi, ja siitä tehtiin myös englanninkielinen versio nimeltään "Light Years", jonka ääninäyttelijöinä oli tunnettuja nimiä, kuten Glenn Close.
Cow Belles

Cow Belles (televisioesityksessä Maitolaiturin seurapiiriprinsessat) on Disney Channelin elokuva vuodelta 2006. Elokuva nähtiin Suomessa ensimmäisen kerran toukokuussa vuonna 2008. Elokuvan pääosia esittävät Alyson Michalka ja Amanda Michalka.
Juoni.
Elokuva kertoo pääosin kahdesta tytöstä, Taylor ja Courtney Callumista. Tyttöjen isä Reed Callum omistaa hyvin menestyneen meijerin nimeltä Callum Dairy. Tytöt ovat tottuneet shoppailuun ja muuhun rahan käyttöön. Eräänä päivänä heidän isänsä Reed päättää, että tyttöjen pitäisi mennä töihin perheen meijerille jotta heidän holtiton rahankäyttönsä ja muu riehuminen vähenisi. Tytöt joutuvat suostumaan tarjoukseen ja heistä tulee meijerin työntekijöitä. Isän lähdettyä matkalle meijerin budjetti on laskee runsaasti, minkä syytä ei saada heti selville. Courtney ja hänen ystävänsä järjestävät tanssiaisia ja Courtneylta vaaditaan tanssiaisten budjettiin 20 000 - 30 000 dollaria, mutta tilanne muuttuu: Taylor joutuu nostamaan Courtneyn tanssiaisrahat meijerin työntekijöiden palkkoihin ja jopa myymään oman autonsa. Loppujen lopuksi Courtney kuitenkin saa unelmien tanssiaisensa ja kaikki kääntyy parhain päin.
Vampyyriluku

Vampyyriluku on matematiikassa jaollinen positiivinen kokonaisluku v, jossa on parillinen määrä n numeroita, ja joka voidaan jakaa kahteen tekijään x ja y, joissa molemmissa on n/2 numeroa siten, että molemmat eivät pääty nollaan ja v sisältää kaikki x:n ja y:n sisältämät numerot järjestyksestä riippumatta. X:ää ja y:tä kutsutaan "torahampaiksi". Esimerkiksi 1260 on vampyyriluku, koska se voidaan jakaa tekijöihin 21 ja 60. Sen sijaan 126 000 ei ole, vaikka se voidaan jakaa tekijöihin 210 ja 600, sillä molemmat luvut päättyvät nollaan. Vampyyrilukuja on äärettömästi, sillä tunnetaan monta erilaista päättymätöntä jonoa, kuten 1530 = 30×51, 150300 = 300×501, 15003000 = 3000×5001...
Vampyyriluvun esitti ensimmäisenä tiedetoimittaja Clifford A. Pickover Usenetissä 1994 ja myöhemmin hän kirjoitti siitä kirjassaan.
Androsteroni

Androsteroni (C19H30O2) on steroidihormoni, joka on heikko mieshormoni. Hormonia syntyy maksassa testosteronista sen metaboloituessa. Vuonna 1931 Adolf Butenandt ja Kurt Tscherning eristivät 50 milligrammaa androsteronia yli 17 000 litrasta virtsaa ja selvittivät sen rakenteen.
Ihminen tuottaa androsteronia ja sen isomeeria epiandrosteronia 5a-reduktaasientsyymillä dehydroepiandrosteronista. Lisäksi hormonia voi syntyä 5a-androstanediolista 17b-hydroksisteroididehydrogenaasireaktiolla tai 5a-androstanedionista 3a-hydroksisteroididehydrogenaasireaktiolla .
Kirsti Ilvessalo

Kirsti Päivi Ilvessalo (vuodesta 1957 Ilvessalo-Viljakainen; 25. toukokuuta 1920 Helsinki – 5. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, erityisesti ryijynsuunnittelija. Hänen suunnittelu-uransa huippua oli 1940–1960-luku, jolloin hän kuului tähtisuunnittelijoihin maailmanlaajuisesti. Häntä on pidetty myös värien käytön mestarina.
Ilvessalo opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa tekstiilitaidetta. Opintojen jälkeen hän aloitti Suomen Käsityön Ystävissä myyjänä mutta siirtyi sitten kutomon johtajaksi. Suomen Käsityön Ystävien jälkeen hän perusti kutomon kotitalonsa alakertaan.
Suomalainen ryijytaide koki 1950-luvulla muodonmuutoksen luopuessaan tummista värisävyistä ja esittävyydestä. Ilvessalo oli kehityksessä mukana.
Ilvessalo suunnitteli yli 300 ryijyä. Hänellä oli oma studio, jossa myös valmistettiin hänen töitään, mutta hänen mallejaan ovat valmistaneet myös muut kutomot. Tunnetuimpiin suunnittelutöihin kuuluu "Palokärki" (1952), joka on Lontoon Victoria &amp; Albert Museumin kokoelmissa. "Palokärki" voitti Grand Prix -palkinnon Milanon triennaalissa 1954 ja nosti Ilvessalon kansainvälisesti kysytyksi suunnittelijaksi.. Muita hänen suunnittelemiaan ryijyjä ovat "Metsässä palaa" (1947), "Aikakello" (1957), "Täysikuu".
Ryijyjen lisäksi Ilvessalon tuotantoon kuului käsinkudottuja sisustuskankaita. Kalevala Korun suunnittelukilpailuun 1947 hän osallistui kaulakorulla "Nukkekääty", joka lunastettiin KK:n mallistoon ja on edelleen tuotannossa. Korun esikuvana ovat olleet kirkkojen vaivaisukot. Tillanderin kultasepänliikkeelle hän suunnitteli 1950-luvulla pronssilautasen.
Ilvessalo toimi tekstiiliasiantuntijana Alvar Aallon suunnittelutoimistossa yli 20 vuotta. Laajempia tekstiilisuunnittelutöitä ovat Jyväskylän yliopiston päärakennus (1955), Finlandia-talo ja Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo. Suunnittelutyön ohella hän toimi Taideteollisen oppilaitoksen tekstiilisommittelun opettajana.
Ilvessalon puoliso on Veikko Viljakainen. Hänen isänsä oli metsätieteilijä Lauri Ilvessalo.
Ruby Lin

Ruby Lin (; s. 27. tammikuuta 1976) on taiwanilainen laulaja.
Lin on menestynyt myös poplaulajana. Hän julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 1999.
Arturo Casado

Arturo Casado (s. 26. tammikuuta 1983 Madrid) on espanjalainen keskimatkojen juoksija, päämatkanaan 1 500 metriä. 
Casado sijoittui vuoden 2001 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1 500 metrillä kolmanneksi ajalla 3.48,76. Vuonna 2002 hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1 500 metrillä kuudenneksi ajalla 3.44,67. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi vuonna 2003 ja voitti kultaa vuonna 2005. Vuonna 2005 sijoittui lisäksi neljänneksi Madridin sisäratojen EM-kisoissa ja viidenneksi Helsingin MM-kilpailuissa. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui neljänneksi ajalla 3.40,86. Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 Casado juoksi pronssille ajalla 3.44,73. Saman vuoden Osakan MM-kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Maaliskuussa 2008 hän oli neljäs Valencian sisäratojen MM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna Pekingin olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010.
Ritva Ahonen

Ritva Liisa Ahonen-Mäkelä (22. syyskuuta 1928 Viipuri – 9. toukokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija ja näyttelijä. Hän oli Helsingin yliopiston kunniatohtori.
Ura.
Ahonen tuli ylioppilaaksi 1947 ja valmistui logonomiksi 1951, filosofian kandidaatiksi 1952 ja filosofian maisteriksi 1957. Hän toimi Suomen Teatterikoulun puheilmaisun opettajana 1954–1957 ja Helsingin yliopiston puheilmaisun lehtorina 1957–1993. 
Ahonen oli mukana kymmenissä Suomen Kansallisteatterin tuotannoissa, vieraili ohjaajana Lilla Teaternissa ja näytteli 1980- ja 1990-luvuilla Raivoisat Ruusut -teatterin produktioissa. Näyttelijänä hänen viimeisiä töitään olivat roolit televisiosarjoissa "Pesärikko" ja "Venny".
Ahoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1980 ja hän sai Kirkon kulttuuripalkinnon vuonna 1992.
Yksityiselämä.
Ahosen vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Uuno Ahonen ja Martta Häsä ja puoliso vuodesta 1962 näyttelijä Risto Mäkelä (1924–1992).
Jokamies

Jokamies (), kadunmies tai tavallinen ihminen, on elokuvissa ja kirjallisuudessa esiintyvä arkkityyppinen perushahmo, johon katsojan tai lukijan on helppo samaistua, sillä nimensä mukaisesti hahmo on rakennettu edustamaan stereotyyppistä ”Matti Meikäläistä”.
Jokamies on tarinan protagonisti, joka kokee seikkailuja ja joutuu vaikeisiin tilanteisiin, aivan kuten tyypillinen sankari. Jokamieheltä puuttuvat kuitenkin sankarin poikkeukselliset ominaisuudet, joten hänen kamppailunsa on uskottavampaa, sillä esteistä selviäminen on hänelle yleensä huomattavasti vaikeampaa kuin sankarille.
Bleeding (Psychotic Waltzin albumi)

Bleeding on yhdysvaltalaisen progressiivista metallia soittaneen Psychotic Waltz -yhtyeen neljäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996.
Vuonna 2004 Metal Blade Records uudelleenjulkaisi "Bleedingin" yhdessä Psychotic Waltzin toisen levyn "Into the Everflow’n" ja demoja sisältävän CD:n kanssa. Kappaleista ”Faded” ja ”My Grave” tehtiin musiikkivideot.
Anna Jansson

Anna Maria Angelika Jansson (s. 13. helmikuuta 1958 Visby) on ruotsalainen rikoskirjailija. Monien hänen romaaniensa päähenkilö on örebrolainen poliisi Maria Wern. Useita Janssonin teoksia on suomennettu. Aiemmin Jansson on työskennellyt sairaanhoitajana.
Toivomuslista

Toivomuslista () on Eoin Colferin vuonna 2000 ilmestynyt nuortenkirja. Kirjassa kerrotaan vast'ikään kuolleesta Meg Finnistä, joka on rakentanut täydellisen tasapainon hyvän ja pahan välille, eikä siksi pääse helvettiin eikä taivaaseen. Siksi hän matkustaa takaisin Maan päälle, jotta voisi korjata virheensä.
Juonitiivistelmä.
Neljätoistavuotiaan Megin äiti on kuollut ja hänen isänsä heittää hänet pois kotoaan. Lopulta Meg päätyy Belch Brennanin seuraan ja joutuu auttamaan häntä ryöstämään vanhuksen, Lowrie McCallin. Ryöstö ei onnistu, sillä Belch ampuu kaasusäiliöön säikäyttääkseen Megin. Kaasusäiliö räjähtää tappaen Megin ja Belchin. Belch joutuu suoraan helvettiin mutta Megin täydellinen tasapaino pahan ja hyvän välillä johtaa siihen, että hän palaa maan päälle henkihahmossa. Päästäkseen taivaaseen hänen pitää auttaa satuttamaansa herra Lowrieta toteuttamaan toivomuslistansa toiveet. 
Tällä välin, Saatana kehittää oman suunnitelmansa saadakseen Megin sielun itselleen. Hän lähettää Megin perään Belch Brennanin, joka on räjähdyksen aikana sulautunut yhteen koiransa kanssa, ja on nyt puoliksi koira ja puoliksi ihminen.
Betsy King

Betsy King (s. 13. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti Kraft Nabiscon kolmesti (1987, 1990, 1997), Yhdysvaltain naisten avoimen kahdesti (1989, 1990) sekä LPGA Championshipin kerran (1992). 
King valittiin LPGA Tourin vuoden pelaajaksi vuosina 1984, 1989 ja 1993. Hänet kelpuutettiin vuonna 1995 World Golf Hall of Fameen.
Tomasz Majewski

Tomasz Majewski (s. 30. elokuuta 1981 Nasielsk) on puolalainen kuulantyöntäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ura.
Majewski sijoittui Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 neljänneksi tuloksella 20,83. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa seitsemäs ja voitti Izmirin Universiadeissa kultaa tuloksella 20,60. Vuonna 2006 Majewski oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa ja Göteborgin EM-kisoissa kuudes ja n seitsemäs. Vuoden 2007 MM-kisoissa Osakassa Majewski työnsi neljänneksi tuloksella 20,87. Maaliskuussa 2008 hän saavutti Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa pronssia Christian Cantwellin ja Reese Hoffan jälkeen tuloksella 20,93. 
Majewski voitti olympiakultaa Pekingissä 2008. Hän oli yllätysvoittaja, sillä hänen ennätyksensä oli ennen finaalia 21,04, jonka hän työnsi karsinnoissa. Majewski kuitenkin paransi ennätystään vielä kahdesti finaalissa ja voittotulokseksi muodostui 21,51. Edellinen puolalainen kuulantyönnön olympiavoittaja oli Münchenin vuoden 1972 kultamitalisti Władysław Komar. Syksyllä 2008 Majewski voitti vielä tuloksella 20,88.
Vuoden 2009 sisäratojen EM-kilpailuissa Majewski voitti kultaa ylivoimaisesti tuloksella 21,02 m. Kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kuulakisan Leiriassa. 30. heinäkuuta 2009 Majevski työnsi Tukholmassa 21,95 metriä ja rikkoi päivää vaille 26 vuotta vanhan Edward Sarulin Puolan ennätyksen 21,68 m. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui toiseksi tuloksella 21,91 m. Hän oli toinen myös työnnettyään 21,21. 
Majewski sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 neljänneksi uudella Puolan halliennätyksellä 21,20. Kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui alun perin toiseksi tuloksella 21,00 m. Hän hävisi voittajalle Andrei Mih’nevitšille yhden senttimetrin. Hän nousi kuitenkin voittajaksi, kun Mih’nevitšin tulokset vuodesta 2005 lähtien hylättiin dopingin vuoksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdeksas.
Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Majewski oli kolmas ennätyksellään 21,72 m. Hän paransi ennätystään kolmesti kilpailun aikana. Lontoon olympialaisissa 2012 Majewski voitti kultaa tuloksella 21,89. Hän voitti toiseksi sijoittuneen David Storlin kolmella sentillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 neljäs. Zürichin EM-kisoissa 2014 Majewski oli kolmas. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi.
Rion olympialaisissa 2016 hän oli kuudes tuloksella 20,72.
Majewski on voittanut Puolan kuulantyöntömestaruuden ulkoradoilla vuosina 2002–2005, 2007–2015 ja sisäradoilla vuosina 2004–2006, 2008–2010, 2012 ja 2014.
Paula Blackton

Paula Blackton, o.s. Hilburn (1. elokuuta 1881 Atlanta, Georgia – 27. maaliskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1910-luvun lopun mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat "The Diary of a Puppy" (1917) ja "The Littlest Scout" (1919). Jälkimmäisen hän myös itse ohjasi ja käsikirjoitti. 
Georgian osavaltiossa syntynyt Blackton kuoli Los Angelesissa, Kaliforniassa. 48-vuotiaaksi elänyt näyttelijä on haudattu Hollywood Forever Cemeteryyn.
Blackton oli naimisissa elokuvaohjaaja J. Stuart Blacktonin kanssa. Heidän avioliitostaan syntyivät lapsinäyttelijät Violet Virginia ja Charles Stuart Blackton.
J. Stuart Blackton

James Stuart Blackton (5. tammikuuta 1875 – 13. elokuuta 1941) oli yhdysvaltalaistunut elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän perusti Vitagraph Studiosin vuonna 1897. 
Sheffieldissä syntynyt Blackton muutti lapsena perheineen New Yorkiin. Hän esiintyi pääosan näyttelijänä 1900-luvun alkuvuosien Happy Hooligan -elokuvissa. 
Blackton kuoli 66-vuotiaana Kaliforniassa liikenneonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Hänen pitkäaikaisin puolisonsa oli mykkäelokuvatähti Paula Blackton.
Violet Virginia Blackton

Violet Virginia Blackton (22. kesäkuuta 1910 – 28. maaliskuuta 1965) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän oli Paula ja J. Stuart Blacktonin tytär.
Blackton muistetaan 1910–1920-luvun vaihteen mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat "The Diary of a Puppy" (1917) ja "The Littlest Scout" (1919).
Blackton oli lyhyesti naimisissa Cornell Woolrichin kanssa. Hän kuoli 54-vuotiaana.
Charles Stuart Blackton

Charles Stuart Blackton (27. lokakuuta 1914 – 21. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän oli Paula ja J. Stuart Blacktonin poika.
C. S. Blacktonin esiintyi mykkäelokuvissa 1910–1920-lukujen vaihteessa. Näiden joukossa ovat "The Diary of a Puppy" (1917) ja "The Littlest Scout" (1919).
Dolores Costello

Dolores Costello (17. syyskuuta 1903 – 1. maaliskuuta 1979) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa elokuvassa "Mahtavat Ambersonit" (1942). 
Costello aloitti uransa jo lapsinäyttelijänä ennen vuotta 1910. Hän esiintyi sekä mykkä- että äänielokuvissa ja pääsi vuonna 1926 yhdeksi WAMPAS Baby Stareista.
Costellolla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän on John Drew Barrymoren äiti ja Drew Barrymoren isoäiti.
Amyklas

Amyklas (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi:
Caveh Zahedi

Caveh Zahedi (s. 29. huhtikuuta 1960) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -näyttelijä, -tuottaja ja -leikkaaja. Hänen töidensä joukossa ovat "A Little Stiff" (1991), "I Don't Hate Las Vegas Anymore" (1994) ja "I Am a Sex Addict" (2005).
Zahedi syntyi iranilaisille vanhemmille Washington DC:ssä.
Rebecca Lord

Rebecca Lord (s. 16. helmikuuta 1973 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. 
Lord tunnettiin alun alkaen yksinomaan pornoelokuvista. Hän on myöhemmin esiintynyt myös Caveh Zahedin ohjaamassa mainstream-elokuvassa "I Am a Sex Addict" (2005). 
Lord nähtiin George Michaelin "Outside"-laulun videossa vuonna 1998. Hän on vieraillut muutamaan otteeseen "The Howard Stern Show'ssa".
Vuonna 2013 Lord nimettiin AVN:n (Adult Video Newsin) kunniagalleriaan saavutuksistaan erotiikan alalla.
John Carroll Lynch

John Carroll Lynch (s. 1. elokuuta 1963 Boulder, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Boulderissa Coloradossa, mutta muutti pian Denveriin. Hän valmistui 1980-luvun lopulla Amerikan katolisen yliopiston teatterikoulutusohjelmasta B.F.A.-tutkinnon kera. Lynch on näytellyt muun muassa elokuvissa "Fargo", "Tulivuori", "Face/Off – kahdet kasvot", "The Fan – pelko iskee", "", "Riskirajoilla", "Kadotettu rakkaus", "Puhallettu 60 sekunnissa", "Kiltti tyttö", "Live from Baghdad", "Gothika", "Zodiac", "Kaikki mitä kadotimme" ja "The Founder". Hän on esiintynyt urallaan enimmäkseen sivuosarooleissa. Lisäksi Lynch on näytellyt televisiosarjoissa.
Yksityiselämä.
Lynch on naimisissa Brenda Wehlen kanssa. Pari on pitänyt yhtä vuodesta 1997.
Daniel Leo

Daniel "Danny the Lion" Leo (s. 1941) "tunnetaan myös nimillä Daniel Leotardo tai Daniel Leonelli" on yhdysvaltalainen mahdollisesti tämänhetkinen Genovesen mafiaperheen päällikkö.
Leo syntyi amerikanitalialaiseen perheeseen. 1970-luvulla Leo kuului pahamaineiseen East Harlem Purple Gang italialaisrikollisryhmittymään. Sen jälkeen Leo on pitänyt matalaa profiilia New Jerseyssä, kunnes vuonna 2007 Leo joutui syytteisiin kiristyksestä ja koronkiskonnasta. Leo todettiin syylliseksi näihin rikoksiin vuoden 2008 alussa ja hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen.
Leo vapautui vankilasta 7. lokakuuta 2011.
Exodus (romaani)

Exodus on yhdysvaltalaisen Leon Urisin vuonna 1958 julkaistu romaani, joka kertoo Israelin valtion synnystä. Romaanin nimi pohjautuu osittain samannimiseen juutalaispakolaisia Palestiinaan kuljettaneen SS Exodus -höyrylaivan tarinaan.
Kirjasta on vuonna 1960 tehty samanniminen elokuvasovitus.
Kilon koulu

Kilon koulu on alakoulu Espoon Kilon kaupunginosassa, sen käyntiosoite on Aspelininkuja 3b. Koulu avattiin käyttöön syksyllä 1986. Sen vieressä toimi ennen Kilon hammashoitola, joka muuttui iltapäivätoiminnan käyttöön hammaslääkärin muutettua Kilon terveyskeskukseen. Koulun rehtorina toimii Tero Turunen.
Koulussa on kaksi rakennusta, päärakennus sekä lisärakennus. Vuonna 1986 valmistuneen koulun on suunnitellut arkkitehtitoimisto Perko &amp; Rautamäki. Vuonna 2017 tehdyn Espoon koulurakennusinventoinnin mukaan matalan, polveilevan koulun arkkitehtuuri on ajalleen tyypillistä: ulkoa laadukasta, sisältä arkista.
Kesällä 2021 Kilon koulu suljettiin. Nykyinen koulurakennus puretaan ja sen tilalle rakennetaan uusi koulu. Koululaiset opiskelevat väliajan väistötiloissa, muun muassa Lintumetsän koulussa, Monikon koulukeskuksessa ja Karhunsuon koulussa.
Georgian sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Georgian sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Georgian sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 11. huhtikuuta 1951. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lipussa on tyypilliset kommunismin symbolit sirppi ja vasara ja tähti. Lipun erotti kaikista muista neuvostotasavaltojen lipuista se, että siinä sirppi ja vasara -kuvio ei ollut keltainen, vaan punainen vaaleansinisellä pohjalla. Tässä on havaittavissa georgialaisten pyrkimys luoda itselleen omaleimaiset symbolit, jotka erottivat Georgian muista neuvostotasavalloista. Georgian neuvostotasavallan lippu oli Neuvostoliiton lippulain mukainen, koska se määräsi vain, että neuvostotasavaltojen lipuissa on oltava sirppi ja vasara -kuvio, mutta ei sen väriä. Kuvion sinisen värin sanottiin symboloivan sinistä taivasta, kun taas sininen palkki symboloi sinistä Mustaamerta. Lisäksi määrättiin, että lipun päävärin on oltava punainen.
Tästä lipusta luovuttiin vuonna 1990 Georgian itsenäistyttyä ja tilalle tuli uusi ei-kommunistinen lippu.
Jack Couffer

Jack Couffer (7. joulukuuta 1924 – 30. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja sekä TV- ja elokuvaohjaaja. Hän oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Lokki Joonatan" (1973). 
Coufferin ohjauksia ovat "Tarina pojasta ja kotkasta" (1967), "Renkaita vedessä" (1969), "Darwinin seikkailu" (1971) ja "Elsan pennut – vapaana luonnossa" (1972).
Couffer syntyi Uplandissa, Kaliforniassa, ja palveli Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikaan.
Per Fly

Per Fly Plejdrup (s. 14. tammikuuta 1960 Skive) on tanskalainen elokuvaohjaaja. Hänen esikoisohjauksensa "Bænken" valmistui vuonna 2000, ja se sai viisi Robert-palkintoa ja kolme Bodil-palkintoa. "Bænken" aloitti Tanska-trilogian, jokna seuraavia osia olivat "Arven" ja "Drabet".
Fly on naimisissa näyttelijä Charlotte Fichin kanssa.
Tedy Salutskij

Tedy Salutskij (s. 14. joulukuuta 1977) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Hänen viimeinen kautensa liigassa 2007–2008, jolloin hän pelasi Espoon Oilersissa. Salutskij’n aikaisemmat seurat ovat olleet Tapanilan Erä sekä HIFK. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Salutskij tunnetaan kovaotteisena ja kuumaverisenä pelaajana ja hän on ollut otsikoissa mm. pelikieltojensa takia.
Marjo Isopahkala

Marjo Isopahkala (s. 1974 Kalajoki) on suomalainen runoilija ja Voima-lehden kolumnisti.
Vuonna 2001 Mika Terhon kanssa julkaistun runoilijoiden lyhyttä, kiihkeää ja myrskyisää parisuhdetta kuvanneen yhteisrunokokoelman "Intohimon hullu huhtikuu" jälkeen häntä pidettiin rohkeana naisena, joka ruotii arastelematta elämäänsä ja miessukupuolen mädänneisyyttä.
Isopahkan oma esikoisteos "Kurpitsavaunut" ilmestyi vuonna 2002 Sammakon kustantamana ja sen jälkeen häneltä on ilmestynyt runokokoelma "Kumisaapasrakkaus" vuonna 2006.
Lisa Werlinder

Lisa Helena Werlinder (s. 12. maaliskuuta 1972) on ruotsalainen näyttelijä sekä jazzlaulaja ja -saksofonisti. Hän on esiintynyt muun muassa Per Flyn elokuvassa "Arven" (2003).
Werlinder oli vuonna 2004 ehdolla tanskalaisen Bodil-palkinnon saajaksi.