tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sirkka Kuula

Sirkka Kuula (ent. "Kuula-Niskanen", s. 1956) on suomalainen viulisti ja viulupedagogi. Kuula toimii viulunsoiton opettajana Espoon musiikkiopistossa.
Kuulalla on Sibelius-Akatemiasta soitonopettajan tutkinto (1978), viuludiplomi (1981) ja kanttori-urkurin tutkinto (1982). Kuula antoi viuluensikonsertin Helsingissä 1985, Lontoossa 1989 ja New Yorkissa 1994. Hän on konsertoinut soolo- ja duokonsertein, erilaisissa kamarimusiikkiyhtyeissä ja kamariorkestereiden solistina Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Unkarissa sekä Yhdysvalloissa.
Sirkka Kuula oli toiminnanjohtajana KuulaKamari-Säätiössä, joka mm. järjesti vuonna 2008 Toivo Kuula -juhlakonsertin 100 vuotta Toivo Kuulan sävellysensikonsertista. Vuonna 2004 Sirkka Kuula levytti Toivo Kuulan koko viulu-pianotuotannon pianisti Jerzy Gebertin kanssa. Sirkka Kuula on myös toiminut sanoittajana ja sovittajana sekä käsikirjoittanut vuonna 2012 kantaesitetyn "Sammon vartijat" -koululaismusikaaliin. Vuonna 1987 Sirkka Kuula järjesti ensimmäisen Toivo Kuula -laulukilpailun.
Vuonna 2014 Sirkka Kuula toimitti Toivo Kuulan viuluteokset -nuotin ja vuonna 2015 selloteokset sekä viulusonaatit, kaikki nuotit julkaisi Fennica Gehrman.
Iso joki tulvii

Iso joki tulvii (myös virheellisesti nimellä Kun iso joki tulvii, "Lauluja siirtomaasuomesta 2") on suomalaislaulaja Mikko Alatalon seitsemäs studioalbumi vuodelta 1981. Albumi on toinen osa Alatalon "Lauluja siirtomaasuomesta" -trilogiaa. Trilogian ensimmäinen albumi "Yhdentoista virran maa" ilmestyi vuonna 1978 ja trilogian päätösosa "III tasavallan vieraana" vuonna 1982.
Alatalo oli valmistellut "Lauluja siirtomaasuomesta" -sarjan kaksi seuraavaa levyä valmiiksi. Itse sarjan nimi on otettu Paavo Kähkölän ja Aku-Kimmo Ripatin samannimisestä kirjasta, jossa Pohjois-Suomen kehitysalueita vertailtiin siirtomaihin. 
Levyn tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi ”Leuhkat eväät”, jolla Alatalo osallistui vuoden 1981 Suomen euroviisukarsintaan häviten Riki Sorsan voittajakappaleelle ”Reggae OK” 36 pisteellä. Kappale menestyi kuitenkin hyvin singlenä ollen parhaimmillaan jukeboxien neljänneksi soitetuin ja singlemyyntilistojen yhdeksänneksi myydyin.
Muita levyn tunnetttuja kappaleita ovat kaupungistumisesta kertova ”Kulta, etkö tulis hakemaan mua kotiin”, Alatalon tunnetuimpiin lukeutuva, siirtotyöläisen arjen romanttinen kuvaus ”Suomalainen reissupoika” sekä luonnonkatastrofista ja tulvasta kertova ”Kun iso joki tulvii”. 
Albumi julkaistiin Scandian Hi-Hat-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 1990 LP-levynä ja vuonna 2009 CD-levynä julkaistu kokoelma "Yhdentoista virran maa – Siirtomaa-Suomen laulut" sisältää osan levyn kappaleista.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut M. Alatalo – O. Haavisto – M. Luoma – T. Manninen – A. Rautajoki – P. Tolonen.
Jousi- ja huilusovitukset tehnyt Kassu Halonen.
Keisarikalat

Keisarikalat (Pomacanthidae) on välskärikalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Sen jäseniä tavataan matalilla koralliriutoilla Intian valtameressä, Tyynenmeren länsiosissa ja Atlantin trooppisissa osissa. Heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja niihin noin 91 lajia. Monia lajeja pidetään meriakvaarioissa. Suurimmat lajit eivät sovi riutta-akvaarioon, sillä ne syövät selkärangattomia, mutta pienimmät ovat lähes täysin kasvinsyöjiä.
Karhunahas

Karhunahas (Karhunahdas) on jyrkkien seinämien ympäröimä rotkojärvi Petäjäveden ja Multian rajalla. Alueella on luontopolku, jonka varressa on laavu.
Karhunahas on saanut nimensä vanhasta karhunmetsästystavasta, jossa karhu ajettiin jyrkkien kallioiden väliin, missä se oli helpompi kaataa.
Karhunahas on nimeltään myös Niilo Karhumäen kirjoittama historiateos: Kar-Airin historia, Veljekset Karhumäki Oy, vuodelta 1959. Karhumäen veljekset olivat kotoisin Multialta läheltä Karhunahasta.
Michael Angarano

Michael Angarano (s. 3. joulukuuta 1987 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa "Lords of Dogtown", "Sky High" ja televisiosarjoissa "24" ja "Will &amp; Grace".
Angarano on seurustellut näyttelijä Kristen Stewartin kanssa. He tutustuivat televisioelokuvan "Speak" kuvauksissa vuonna 2004.
Pratt &amp; Whitney R-4360 Wasp Major

Pratt &amp; Whitney R-4360 Wasp Major on kuuluisan Pratt &amp; Whitney Wasp- sarjan viimeinen ja tehokkain tähtimoottori. Se oli tarkoitettu alun perin Boeing B-29 Superfortressin suorituskykyisempien versioiden voimanlähteeksi, mutta toinen maailmansota ehti loppua ennen Majoreiden pääsyä palvelukseen. Nämä tehokkaammat versiot tuotettiin kuitenkin sodan jälkeen nimellä B-50 Superfortress. Wasp Majorista kehkeytyi viimeisten ja loisteliaimpien mäntämoottoristen matkustajakoneiden ja Yhdysvaltain ydinasearsenaalin toisen sukupolven kantojuhta. Sillä varustettiin myös ensimmäisen sukupolven ilmatankkauskoneita sekä lukuisia erikoiskoneita. Esimerkiksi Convair B-36 Peacemakerissa näitä oli 6 kpl, myöhemmissä versioissa lisäksi neljä J-47 -suihkumoottoria. Moottoreita valmistettiin kaikkine versioineen 1944–1955 18 697 kpl. Moottorilla oli lempinimi "corncob" ("maissintähkä").
Rakenne on nelirivinen, nelitahtinen 28-sylinterinen tähtimoottori, jossa rivit on sijoitettu siten että sylinterit muodostavat pituussuunnassa spiraalin ilmajäähdytyksen tehostamiseksi. Venttiilikoneistossa on kaksi kansiventtiiliä sylinteriä kohti. Sytytysjärjestelmässä on 7 magneettoa (1 magneetto per 4 sylinteriä) ja kaksi sytytystulppaa/sylinteri, yhteensä 56. Mekaanisesti ahdetun moottorin kierroslukua laskettiin potkurille suhteella 0,375:1 jotteivät potkurinlavat karkaisi ylisoonisiin nopeuksiin. Keskipakoisahtimen kierroslukusuhde puolestaan on 6,374:1. 
Wasp Majorilla oli tyyppivikana vuotaa kampikammiosta öljyt ulos kesken lennon, mikä näkyi usein moottorikoteloiden alareunan mustina juovina. Se saatettiin myös sammuttaa täysin moitteettoman toiminnan lopuksi mutta seuraavassa startissa ilmeni ongelmia. Tämä johti sangen pitkään tarkistuslistaan ja lentoonlähtövalmistelujen venymiseen useiden tuntien mittaisiksi. Loppujen lopuksi Wasp Major oli kuitenkin aikalaisekseen kohtuullisen luotettava oikein huollettuna. Öljynvaihtoonkaan ei usein jouduttu, koska moottorin öljynkulutus oli niin suuri, että sitä täytyi lisätä joka lennon jälkeen runsaasti. Mm. B-36:ssa oli 380 litran öljysäiliö jokaista Wasp Majoria kohden.
Eric Schlosser

Eric Schlosser (s. 17. elokuuta 1959, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija, joka on tunnettu tutkivasta ja kritisoivasta journalismista. Hänen tunnetuin teoksensa on "Pikaruokakansa", jonka pohjalta on tehty myös elokuva nimeltä "Fast Food Nation".
Elämä.
Schlosser New Yorkissa ja vietti osan lapsuudestaan Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen isänsä Herbert Schlosser toimi aiemmin asianajajana ennen kuin päätyi johtajaksi NBC-yhtiöön vuonna 1974. Eric Schlosser opiskeli Amerikan historiaa Princetonin yliopistossa, ja Oxfordista hänellä on tutkinto brittiläisestä historiasta. Nykyään Schlosser asuu Kaliforniassa, ja työstää teosta vankilajärjestelmästä.
Teokset.
Eric Schlosser aloitti uransa kirjoittamalla Yhdysvaltain historiaan sijoittuvia näytelmiä. Vuonna 1985 hän kirjoitti "Americans"-näytelmän, joka käsitteli 1900-luvun alun Yhdysvaltain imperialismia. "We the People" on Schlosserin toinen Amerikan historiaan sijoittuva näytelmä Yhdysvaltain perustuslakiin liittyvistä tapahtumista, joka ilmestyi vuonna 2007.
Journalistin uran Schlosser aloitti bostonilaisessa "The Atlantic Monthly" -lehdessä. Tutkiva journalismi toi Schlosserille kaksi palkintoa; "National Magazine Award" -palkinto artikkelisarjasta “"Reefer Madness"” ja “"Marijuana and the Law"” vuodelta 1994, sekä "Sidney Hillman Foundation award" artikelillaan “In the Strawberry Fields” (1995). Lisäksi Schlosserin kirjoituksia on ilmestunyt mm. Rolling Stonessa, Vanity Fairissa sekä "The Nation" - ja "The New Yorker" -lehdissä.
Vuonna 2003 ilmestyi Schlosserilta "Reefer Madness" -teos.
Pikaruokakansa.
Tunnetuin Eric Schlosserin teos on vuonna 2001 ilmestynyt "Pikaruokakansa" ("Fast Food Nation", suom. vuonna 2002). Kirjassa kerrotaan pikaruokateollisuuden taustoista ja vaikutuksista yhteiskuntaan; kuinka pikaruokateollisuuden nopea nousu on vaikuttanut ruokatottumuksiin, ruoan valmistamiseen ja alalla työskentelevien työoloihin.
Charles Wilsonin kanssa yhteistyössä kirjoitetun lastenkirjan "Chew On This" (ilm. vuonna 2006) sekä Pikaruokakansa -teoksien nostattaman julkisuuden vaikuttamana 18 ruokateollisuuden yritystä julkaisi www.bestfoodnation.com-sivuston. Sivuston tarkoituksena on esittää lausuntoa tai tiedonantoa koskien terveys- ja työoloja amerikkalaisen ruokateollisuuden eri aloilla. Lisäksi sivustolla otetaan kantaa mm. Schlosserin teoksessaan esittämiin asioihin.
Schlosser on esiintynyt myös Morgan Spurlockin Super Size Me -elokuvan DVD-julkaisussa keskustelemalla elokuvan tekijöiden kanssa pikaruokateollisuudesta.
Beau Billingslea

Beau M. Billingslea (s. 1. syyskuuta 1953 Aguila, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tekee usein myös äänirooleja. Kenties tunnetuimman roolinsa hän teki dubattuaan englanniksi Jet Blackiä "Cowboy Bebopissa". Billingslea aloitti uransa televisiossa 1970-luvulla ja on esiintynyt sekä elokuvissa että televisiosarjoissa, kuten "Dallas", "Katuhaukka", "Konnankoukkuja kahdelle", "Ihmemies MacGyver", "Melrose Place", "Tunteita ja tuoksuja", "Pulmuset", "Walker, Texasista", "Kunnian miehet" ja "CSI: Miami".
Differdange

Differdange (; ) on kunta ja kaupunki Luxemburgissa. Kunnan pinta-ala on 22 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2021 arvioiden mukaan noin 27 900 asukasta, mikä tekee siitä Luxemburgin kolmanneksi suurimman asutuskeskittymän. Differdange on tärkeä teollisuuskaupunki, ja se sijaitsee lähellä Belgian ja Ranskan rajaa. Differdangen kuntaan kuuluu Differdangen kaupungin lisäksi Lasauvagen, Niederkornin ja Oberkornin kaupungit. Kaupungissa sijaitsee Miami Universityn haaraosasto; itse yliopisto sijaitsee Oxfordissa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Heptyyni

Heptyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös heptyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Heptyynin molekyylikaava on C7H12.
Nonyyni

Nonyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös nonyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Nonyynin kemiallinen kaava on C9H16. 1-nonyynillä kolmoissidos sijaitsee hiiliketjun ensimmäisen ja toisen hiilen (C) välillä.
Dekyyni

Dekyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös dekyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Dekyynin kemiallinen kaava on C10H18.
Andrew Lawrence

Andrew James Lawrence (s. 12. tammikuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa; hänen vanhemmat veljensä Joey ja Matthew ovat hekin näyttelijöitä.
Lawrence aloitti uransa lapsuudessaan. Sen lisäksi että esiintyi Kevininä "Beanissa – äärimmäisessä katastrofielokuvassa" (1997), Lawrencella on ollut rooli muun muassa Disney Channel -elokuvassa "Going to the Mat" (2004). Lawrence on esiintynyt myös televisiosarjoissa ja ääninäytellyt muun muassa Disneyn Välitunti animaatiossa. Hän voitti Young Artist -palkinnon vuonna 2001.
Orem

Orem on kaupunki Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Utahin piirikuntaan. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Oremissa oli 98 129 asukasta. Vuonna 2018 kaupungissa asui 97 521 asukasta, mikä tarkoitti 10,1 prosentin kasvua vuodesta 2010. Pinta-alaa Oremilla on 47,4 neliökilometriä. Lähellä Oremia sijaitsevia kaupunkeja ovat Provo, Lindon ja Vineyard. Osavaltion pääkaupunki Salt Lake City sijaitsee noin 72 kilometriä pohjoiseen Oremista.
Koulutus.
Oremissa sijaitsee kolme high schoolia, kolme junior high schoolia ja 16 elementary schoolia. Utah Valley State College (heinäkuusta 2008 nimellä Utah Valley University) ja Stevens-Henager College sijaitsevat myös Oremissa.
Brigham Youngin yliopisto, yksi Yhdysvaltain suurimmista yksityisistä yliopistoista, sijaitsee läheisessä Provon kaupungissa.
Haukkakalat

Haukkakalat (Cirrhitidae) on tropiikin valtamerissä elävien aurinkoahvenkalojen heimo, jonka joitakin jäseniä pidetään meriakvaarioissa. Haukkakaloja tavataan Atlantin ja Indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Heimoon kuuluu 9 sukua ja niihin 32 lajia.
Suurin laji on jättihaukkakala ("Cirrhitus rivulatus") joka voi tulla 60 cm pitkäksi ja painaa neljä kiloa. Useimmat lajit jäävät alle kymmensenttisiksi. Akvaariokaloina suosituimpia ovat värikkäät ja kestävät tulihaukkakala ("Neocirrhites armatus") ja nokkahaukkakala ("Oxycirrhites typus").
Haukkakalat ovat saaneet nimensä haukkamaisesta saalistustavastaan: ne vaanivat jossain ylhäällä, ja syöksyvät sitten saaliinsa kimppuun.
Frances the Mute

Frances the Mute on yhdysvaltalaisen yhtyeen The Mars Voltan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2005.
Albumi koostuu vain viidestä kappaleesta mutta sillä on silti mittaa kokopitkän studiolevyn verran. Yhtyeen aikeena oli sisällyttää levylle myös kuudes, albumin mukaan nimetty kappale "Frances the Mute". Tarkempaa syytä kappaleen pois jättämiselle ei ole kerrottu mutta on esitetty väite, että albumi olisi pitänyt jakaa kahdelle CD-levylle koska yli 14-minuuttinen nimikappale ei olisi mahtunut samalle levylle albumin viiden muun kappaleen kanssa, jotka keskenään ovat yhteensä noin 77 minuuttia. CD-levyn tekninen maksimikesto on 80 minuuttia. "Frances the Mute" -kappale on kuitenkin julkaistu erikseen albumin "The Widow" -kappaleen singlejulkaisun b-puolena sekä albumin Japanin markkinoille suunnatun painoksen mukana tulleella DVD-levyllä. Lisäksi pois jätetyn kappaleen sanoitukset löytyvät ainakin joistakin albumin painosten kansilehdistä.
Albumilla on useassa kappaleessa yhtyeelle tyypillistä englannin- ja espanjankielisten sanoitusten sekoittamista samassa kappaleessa, kuten esimerkiksi kappaleessa "L'Via L'Viaquez". Levyn kaikista sanoituksista vastasi yhtyeen laulaja Cedric Bixler-Zavala ja kaikista sävellyksistä kitaristi Omar Rodríguez-López.
Albumin kansikuvan on suunnitellut nyt jo edesmennyt graafikko ja valokuvaaja Storm Thorgerson, joka on tullut tunnetuksi monista tunnusomaisista albumien kansikuvista.
Kappaleet.
Albumilla on todellisuudessa viisi kappaletta mutta cd-levyllä sekä musiikin digitaalisissa suoratoistopalveluissa albumi on jaettu 12 raitaan. Ensimmäiset neljä kappaletta ovat omina jakamattomina raitoinaan mutta albumin päättävä puolituntinen kappalekokonaisuus "Cassandra Gemini" on jaettu kahdeksalle raidalle, eli tässä tapauksessa albumin raidat 5–12 kattaa kappalekokonaisuuden. Albumin julkaisseen levy-yhtiön mukaan viiden kappaleen äänite olisi ollut EP-levy eikä LP-pitkäsoittoalbumi. Jotta yhtye olisi saanut täysimittaiset korvaukset kokopitkästä äänitteestään päädyttiin kappale "Cassandra Gemini" jakamaan useampaan raitaan.
Ѱ

 on käytöstä poistettu kyrillinen kirjain, jonka muoto ja ääntämys ovat peräisin kreikan kielen aakkosten kirjaimesta psii (Ψ, ψ []). Kirkkoslaavin numerojärjestelmässä vastasi lukua 700. 
Venäjän kielestä kirjain poistui Pietari Suuren vuonna 1708 toimeenpanemassa kyrillisen kirjaimiston uudistuksessa.
I Was a Teenage Satan Worshipper

I Was a Teenage Satan Worshipper (lyh. IWATSW) on suomalainen elektropopyhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Tampereella. Se on julkaissut indieyhtiöiden kautta kaksi pitkäsoittoa ja yhden mini-CD:n. Rumba-lehti valitsi yhtyeen ”Vuoden poppareiksi” 2007.
Pasipetteri Viitanen eli ”My Lovin’ Martian” soittaa albumeilla kaikki soittimet ja tekee kappaleet, mutta yhtyeeseen kuuluu myös basisti, kosketinsoittaja ja rumpali.
Yhtyeen musiikissa yhdistyvät ”sokeriseen poppiin” indie rock, electroclash ja lelusyntetisaattorit. Sitä on verrattu muun muassa My Bloody Valentineen, The Jesus and Mary Chainiin ja Primal Screamiin sekä 1980-luvun synthpop-yhtyeisiin.
Historia.
Pasipetteri Viitanen teki graafisen viestinnän opintojensa lopputyönä kuvitteellisen yhtyeen, jonka jäsenet olivat sarjakuvahahmoja. Kokonaisuuteen kuului kappaleiden lisäksi musiikkivideo, juliste ja levynkannet. Kappaleet saivat huomiota internetissä ja pian yhtyettä pyydettiin esiintymään livenä, joten sen ympärille oli koottava oikeita soittajia.
Mukaan tulivat kosketinsoittaja Utu-Tuuli Jussila eli ”Blackie Loveless” ja basisti Tuomo Parikka eli ”Nekrokitten”. Konserteissa käytettiin koneelta tulevia rumpuja, mutta keväällä 2007 kokoonpanoon otettiin rumpali Antti Hietala eli ”Sigmund Droid”. Vaikka yhtyeeseen kuuluu neljä jäsentä, on Viitanen tehnyt kaikki levytykset yksin.
Yhtyeen nimi I Was a Teenage Satan Worshipper () viittaa siihen, että osa yhtyeen jäsenistä on kuunnellut nuorena metallimusiikkia ja pukeutunut mustiin vaatteisiin, jolloin heidät on leimattu pienellä paikkakunnalla saatananpalvojiksi. Viitasen innostus B-elokuviin näkyy myös yhtyeessä.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu "Bees &amp; Honey" -EP ilmestyi Indie Jones -levy-yhtiön kautta vuonna 2006. Se nousi Suomen singlelistalla parhaimmillaan sijalle 11. Debyyttialbumi "Whatevernights" (2007) oli tyyliltään jonkin verran vakavampi kuin EP:llä ollut hilpeä pop. Alkuvuodesta 2008 julkaistu toinen pitkäsoitto "The Lemonade Ocean" palasi kuitenkin alkuperäiseen tyyliin. Gaea Recordsin julkaisemalla albumilla vierailee muutamalla kappaleella saman levy-yhtiön Pintandwefall-yhtyeen laulaja Cute Pint.
Talvella 2008 yhtye julkaisi netin kautta ladattavan mini-albumin, "Dark Business"in.
Yhtye on konsertoinut ympäri Suomea niin klubeilla kuin festivaaleillakin. Se oli mukana Rumba-lehden ”Mambo Nordico 2007” -kiertueella yhdessä Laurilan, Tero-Petrin ja Violan kanssa. Lisäksi se on käynyt esiintymässä Pietarissa yhdessä Tigerbombs-yhtyeen ja DJ Infekton kanssa.
Paskareissu

Paskareissu on humoristinen 10-osainen television matkailuohjelma, jossa mediapersoona Ari "Paska" Peltonen esittelee Suomen "kamalimpia" paikkakuntia. Ohjelmassa ei pilkata kyseisiä kohteita, vaan niistä yritetään löytää hyviä puolia. Sarja alkoi Subilla 23. maaliskuuta 2008. Joissakin kohtauksissa usein myös näytetään mustavalkoista kuvaa, jossa näkyvät Peltosen ja kohteiden lisäksi myös ohjelman äänimies ja kuvaaja.
Paskareissun mukaan Suomen paskimmat kaupungit ovat Kouvola, Forssa, Pieksämäki, Riihimäki, Heinola, Kajaani, Pietarsaari, Tornio, Mänttä ja Vantaa. Vantaa ei kuulunut alun perin sarjan kaupunkeihin. Kun kuvausryhmä oli palaamassa kuvauksistaan Heinolasta, he huomasivat, että heiltä puuttui vielä yksi kaupunki. Ryhmän äänimies kertoi olevansa kotoisin Vantaalta, "mistä se sitten tuli mieleen". Peltonen on itse asunut kolme kuukautta Vantaan Koivukylässä. Ari valitsi lopulta Kouvolan Suomen paskimmaksi paikaksi.
Jaksot ohjasi, kuvasi ja editoi Tapio Sovijärvi. Ohjelman taustatoimittajana on Tuomas Enbuske. 
Yksittäisissä jaksoissa on myös näyttäytynyt joitakin julkisuuden henkilöitä:
Kouvola
Forssa 
Pieksämäki
Riihimäki
Kajaani
Tornio
Vantaa
David Buss

David Buss (s. 1953) on psykologian professori Texasin yliopistossa Austinissa. Hän on tunnettu evoluutiopsykologisesta tutkimuksestaan, joka käsittelee ihmisten parivalintaa koskevia sukupuolieroja. Buss on aiemmin työskennellyt Harvardin ja Michiganin yliopistoissa.
Buss on tutkinut erityisesti lisääntymisstrategioita, sukupuoltenvälistä ristiriitaa, sosiaalista asemaa ja mainetta, mustasukkaisuutta, tappamista ja tappamisenvastaisia defenssejä sekä hiljattain myös sukupuolista väijymistä.
Buss on julkaissut yli 200 tiedeartikkelia sekä lukuisia kirjoja, kuten "Evolution of Desire", "Dangerous Passion", "Handbook of Evolutionary Psychology" sekä "".
Kyrkstad

Kyrkstad on Lohjan 18. kaupunginosa. Se sijaitsee Virkkalasta lounaaseen ja Jönsbölestä etelään. Kyrkstadin ja Jönsbölen rajana toimii Hyvinkää–Karjaa-rata. Kyrkstadin kaupunginosa on saanut nimensä alueella sijaitsevasta Kyrkstadin kartanosta.
Kukkumäki.
Alueella sijaitsevaa omakotitaloaluetta kutsutaan usein nimellä Kukkumäki. Kukkumäki on myös alueen keskellä sijaitseva korkea mäki, jonka huipulta on näköala kaikkiin ilmansuuntiin. Kukkumäen läpi kulkeva Kuninkaantie - aiemmin nimeltään Turuntie - on osa 1300-luvulta olevaa Suurta Rantatietä Turusta Viipuriin. Alue oli aikanaan pääosin ruotsinkielinen työläisten asuinalue. 1990- ja 2000-luvuilla sinne on noussut jonkin verran uusia omakotitaloja.
Juhani Ahvenjärvi

Juhani Tapio Ahvenjärvi (s. 25. marraskuuta 1965 Tampere) on suomalainen runoilija.
Ahvenjärvi debytoi keväällä 1992 Jyrki Kiiskisen ja Kari Levolan toimittamassa antologiassa "Ryhmä 92". Samana vuonna ilmestyi hänen esikoisteoksensa "Hölkkä". Ahvenjärvi on saanut Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon teoksistaan "Yhä kiihtyvä tauko" (2005), "Ilmakuva osuu joka oksaan" (2014) ja "Maitovalas vatsa täynnä mandariineja" (2018). Vuonna 1996 hän oli Runeberg-palkintoehdokkaana.
Ahvenjärvi on opettanut luovaa kirjoittamista muun muassa Tampereen yliopistossa.
Kangasalan rautatieasema

Kangasalan rautatieasema () oli Suomen rataverkolla Kangasalan kunnassa sijainnut, nyttemmin lakkautettu rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Kangasalan keskustasta pohjoisluoteeseen. Entisen aseman ympärille muodostunutta kylää kutsutaan yhä nimellä Kangasalan asema. Tämän seudun kaupunginosa on nimeltään Asema.
Liikennepaikan historia.
Kangasalan kautta kulkeva rataosuus rakennettiin jo vuonna 1882. Kangasalalaisten tarpeisiin avattiin radalle vuonna 1888 Halimaan laituri, joka lakkautettiin Kangasalan aseman käyttöönoton jälkeen vuonna 1898. Laituri sijaitsi pari kilometriä asemalta Oriveden suuntaan. Asemalle sijoitettiin myös postitoimisto. Arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus on Venäjän vallan aikainen puurakennus, joka on suurehkon kuistiosansa takia varsin ainutlaatuinen. Kangasalan lepokodin valmistuttua kirkonkylään vuonna 1909 aloitettiin säännöllinen linjaliikenne hevoskyydillä aseman ja kirkonkylän välillä. Linjaa alettiin ajaa autolla vuonna 1923. Vuonna 1919 asemalta lähti päivittäin kuusi junaa kumpaankin suuntaan ja matka Tampereelle kesti runsaat puoli tuntia. Vuonna 1921 käsiteltiin Kangasalan kunnanvaltuustossa ehdotusta pistoraiteen rakentamiseksi asemalta kirkonkylään, mutta aloite ei edennyt tätä pitemmälle.
Kangasalan kirkonkylä oli kuitenkin jo vanhastaan ollut tärkeä maaliikenteen läpikulkupaikka; sen kautta kulkivat maantiet Tampereelta niin Hämeenlinnan, Lahden kuin Jyväskylänkin suuntiin. Niinpä kehittyvä linja-autoliikenne syrjäytti jo 1930-luvulta lähtien melko hankalan junayhteyden. Aseman seudusta ei koskaan muodostunut kovin merkittävää taajamaa. Siellä asui 1960-luvun puolivälissä noin 700 henkilöä, pari vuosikymmentä myöhemmin enää noin 400; samalla ajanjaksolla kirkonkylän asukasluku oli noussut 2 400:sta liki 7 000:een. Kangasalan asema alennettiin pysäkiksi vuonna 1964 ja muutettiin miehittämättömäksi tavaraliikenteen loppuessa vuonna 1976. Lipunmyynti asemalla loppui 1970-luvun alussa Parkanon radan valmistumisen aikoihin, jolloin Tampere–Haapamäki-radan merkitys jäi vähäisemmäksi. Sivuraiteet purettiin asema-alueelta vuonna 1990. Kiinteistö ei ole enää rautatiekäytössä. Laiturit ja makasiinirakennus on purettu. Henkilöjunat pysähtyivät asemalla vuoden 1992 loppuun asti. Nykyään asemakylän tienhaaraan pääsee Väinö Paunun liikennöimällä seutuliikenteen linjalla 45 arkisin. Muita julkisia liikenneyhteyksiä ei ole.
Eeva-Kaarina Aronen

Eeva-Kaarina ”Epi” Aronen (30. joulukuuta 1948 Helsinki – 16. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Aronen kirjoitti ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta Helsingissä 1968 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1975 pääaineinaan romaaninen filologia ja venäjän kieli ja kirjallisuus. Toimittajaksi hän valmistui Sanoman toimittajakoulusta 1976. Aronen työskenteli toimittajana Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1991–2008.
Arosen esikoisromaani "Maria Renforsin totuus" ilmestyi vuonna 2005 ja toinen romaani "Hän joka näkee" vuonna 2007. Esikoisromaani ilmestyi vuonna 2007 saksaksi nimellä "Die Lachsfischerin". Saksannoksen on kustantanut Lübbe ja kääntänyt Angela Plöger. Aronen oli Runeberg-kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2007. "Hän joka näkee" ilmestyi elokuussa 2008 saksaksi Lübbeltä Angela Plögerin käännöksenä nimellä "Der Sommer vor meinem Fenster". Arosen kolmas romaani "Kallorumpu" ilmestyi vuonna 2011 ja oli Finlandia-palkintoehdokas.
Abner Doubleday

Abner Doubleday (26. kesäkuuta 1819 – 26. tammikuuta 1893) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. 
Hän oli syntynyt Ballston Spassa New Yorkissa. Hän ampui ensimmäisen laukauksen Fort Sumterin puolustuksessa, sodan avaustaistelussa, ja hänellä oli merkittävä rooli Gettysburgin taistelun varhaisvaiheissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 3. helmikuuta 1862 ja hän komensi unionin Virginian armeijan 2. prikaatia. Hän otti osaa myös South Mountainin ja Fredericksburgin taisteluihin. Chancellorsvillessä hän joukkoineen oli lähinnä paikallaan. Gettysburg oli hänen hienoin hetkensä, mutta hänen korvaamisensa George Meadella aiheutti kestävän katkeruuden miesten välillä.
Sodan jälkeen hän sai San Franciscossa Kaliforniassa patentin keksimälleen kaapeliautolle, joka kulkee siellä yhä. New Jerseyssä myöhempinä vuosinaan hän oli merkittävä jäsen ja myöhemmin presidentti teosofisessa seurassa. On myös väitetty, että hän olisi keksinyt baseballin, mutta useimmat historioitsijat tyrmäävät väitteen eikä Doubleday koskaan väittänyt sitä keksineensä.
Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan Mendhamissa ja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaahan Virginiaan.
Eino Sormunen

Eino Aukusti Sormunen (27. kesäkuuta 1893 Tohmajärvi – 7. heinäkuuta 1972 Kuopio) oli suomalainen teologi, professori ja Kuopion hiippakunnan piispa. Hän kirjoitti runsaasti uskonnollista kirjallisuutta ja kristinuskoon liittyviä tieteellisiä ja oppikirjoja.
Varhainen elämä ja koulutus.
Sormunen pääsi ylioppilaaksi Joensuun klassillisesta lyseosta 1915 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1919. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Myöhemmin Sormunen suoritti teologis-filosofisen tutkinnon 1929. Hänestä tuli 1930 teologian kandidaatti, 1932 lisensiaatti, ja 1933 hän väitteli teologian tohtoriksi.
Ura teologina.
Sormunen oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1934 ja dogmatiikan professori 1934–1939. Hän toimi 1939 perustetun Kuopion hiippakunnan ensimmäisenä piispana 1939–1962.
Hänen levinneimpiä kirjoituksiaan on evankelisluterilaisen kirkon 1960-luvulla käyttämään kastetodistukseen kirjoitettu opetuspuhe juuri kastetun lapsen vanhemmille.
Kuopion piispa (1939–1962).
Presidentti Kyösti Kallio nimitti Sormusen Kuopion ensimmäiseksi piispaksi talvisodan aattona 1939. Sormunen osallistui jatkosodan aikana aktiivisesti Suomen Aseveljien Liiton toimintaan. Sodan alkuvaiheessa Sormunen puolusti voimakkaasti Suomen oikeutta käydä bolševismin vastaista taistelua Saksan rinnalla.
Yksityiselämä.
Sormusen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Sormunen ja Liisa (Elisa) Timonen. 
Aiheesta muualla.
Ilmo Lassila

Ilmo Kalervo Taavetti (David) Lassila, käytti kirjailijanimeä Tatu Valkonen (7. joulukuuta 1885 Viipuri – 27. huhtikuuta 1945 Helsinki) oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori ja kirjailija.
Elämä.
Ilmo Lassilan vanhemmat olivat Porin suomalaisen lyseon lehtori David Lassila (1854–1912) ja Elina Elisabeth Helander. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta 1904 ja suoritti Evolla metsänhoitajan tutkinnon 1906, Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1911 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1920. Lassila teki opintomatkoja Skandinaviaan ja Keski-Euroopan maihin. Lassila toimi Kolarin aluemetsänhoitajana 1911-1916 sekä Tuomarniemen metsänvartijakoulun opettajana 1916-1919. Hän oli Helsingin yliopiston metsänhoitajana vuodesta 1919 ja hän hoiti Teknillisen korkeakoulun metsäteknologian opettajan virkaa 1927-1930 ja saman aineen professorin opetusvelvollisuutta 1930-1932. Hoidettuaan Helsingin yliopiston metsäteknologian professorin virkaa vuodesta 1930 hänet nimitettiin sen ensimmäiseksi vakinaiseksi haltijaksi vuonna 1932. Lassila oli Metsänhoitajaliiton hallituksen puheenjohtajana 1927–1929 ja hän toimi Suomen Metsätieteellisen Seuran varapuheenjohtajana.
Lassila lähti kesällä 1918 Vienan Karjalaan keräämään aineistoa väitöskirjaansa varten. Toisena tehtävänä hänellä oli seurata Suomesta Itä-Karjalaan Suomen sisällissodan jälkeen paenneiden punaisten toimia. Lassila joutui kuitenkin Muurmannin legioonan vangiksi vakoilusta epäiltynä. Hänet kuljetettiin lopulta englantilaisten joukkojen mukana Englantiin josta hän pääsi palaamaan Suomeen vasta 1919. Tästä retkestä Lassila kertoi myöhemmin kirjassaan "Maisterin seikkailut mailla ja merellä".
Kirjallinen tuotanto.
Lassila alkoi kirjoittaa 1920-luvulla pakinoita "Tatu Valkosen" nimimerkillä muun muassa "Iltalehteen". Hän julkaisi tällä nimimerkillä myös useita kirjoja, mutta omalla nimellään myös alansa tutkimus- ja muita julkaisuja. 
Perhe.
Ilmo Lassilan oli naimisissa 1912 Tyyne Lovisa Kolisen (ent. Collin, k. 1912) kanssa. Hänen toinen puolisonsa oli Elsa Lagus, jonka kanssa hän avioiutui vuonna 1922. Ilmo Lassilan veljiä olivat anatomian professori Väinö Lassila ja sanomalehti Uuden Suomen toimitusjohtaja Armas Lassila.
Teoksia.
Nimimerkillä "Tatu Valkonen":
Acid3

Acid3 on verkkoselainten renderöintitesti, jonka on suunnitellut ja toteuttanut WaSP (). Se julkaistiin 3. maaliskuuta 2008. Testi testaa tämänhetkisiä sekä tulevaisuuden WWW-standardeja sisältäen muun muassa DOM- sekä SVG-tuen testin. Muita testejä on tutut HTML- ja XHTML-testit, CSS2, CSS2.1 ja CSS3 -testit sekä HTTP-protokollan testaus.
Odotetusti testin julkaisun aikaan yksikään nykyselaimista ei läpäissyt testiä, vaan jäi 40–60 pisteen kohdalle. 
Ensimmäisinä täysiin pisteisiin yltäneet olivat Operan julkaisematon betaversio, sekä Safari ja sen Webkit-moottorin uusin kehitysversio. Safari oli ensimmäinen julkisesti saatavilla ollut selain, joka läpäisi testin.
Testi.
Testillä testataan selaimen yhteensopivuutta seuraavilla osa-alueilla:
Selaimet ja pistemäärät.
Vuoden 2012 jälkeen vain Internet Explorer 10 ei saanut maksimipisteitä kun verrataan suosituimpia selaimia (Internet Explorer, Chrome, Firefox, Opera ja Safari).
Vuonna 2016 ainoa hieman käytetty selain, joka ei pääse testiä läpi on Internet Explorer 8. StatCounterin mukaan sillä oli noin 1% käyttäjäkunta.
Reg Smythe

Reginald ”Reg” Smythe (10. heinäkuuta 1917 – 13. kesäkuuta 1998) oli brittiläinen sarjakuvataiteilija, joka loi sanomalehtisarja "Lätsän".
Smythe syntyi Hartlepoolissa. Toisen maailmansodan aikaan hän palveli Pohjois-Afrikassa, jossa hän kehitti piirtotaitoaan tekemällä julisteita amatööriteatterien esityksiin.
Saatuaan vapautuksen hän muutti Lontooseen, jossa toimi postivirkailijana. Hän jatkoi julisteiden tekemistä, mutta siirtyi sarjakuvien piirtämiseen 1950-luvulla. "Lätsä" ("Andy Capp") alkoi "Daily Mirror" -lehdessä vuonna 1957. Pian se alkoi ilmestyä myös Amerikassa vuonna 1963. Stripistä tuli kansainvälisesti suosittu ja Smythe voitti sillä monia palkintoja. "Lätsästä" tehtiin myös West End -musikaali ja tv-käsikirjoitus, ilman suurempaa menestystä.
1970-luvulla Smythe palasi Hartlepooliin, jossa hän kuoli vuonna 1998 keuhkosyöpään 80-vuotiaana. Vuonna 2007, suuren varainkeräyksen jälkeen, julkistettiin Lätsän kunniaksi suuri pronssipatsas Smythen kotikaupunkiin Hartlepooliin.
David Mazzucchelli

David Mazzucchelli (s. 1960) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän nousi julkisuuteen työskennellessään Marvel DC Comics-sarjakuvayhtiöiden supersankarisarjojen parissa. Mazzuchellin myöhemmät teokset ovat olleet arvostettuja vaihtoehtosarjakuvia ja kuvituksia.
Mazzucchellin ura supersankarisarjojen parissa oli lyhyt mutta merkittävä. Hän on piirtänyt arvostetut Frank Millerin käsikirjoittamat sarjakuvat "Daredevil: Born Again" (Marvel, 1985) ja "" (DC, 1987). Hän on myös piirtänyt Paul Austerin romaanin "Lasikaupunki" sarjakuvaversion. Hän toimii säännöllisesti The New Yorker -lehden kuvittajana. Vuonna 2009 Pantheon Books julkaisi Mazzucchellin oman käsikirjoituksensa pohjalta tekemän sarjakuvaromaanin "Asterios Polyp". Mazzucchelli sai teoksesta useita Eisner-palkintoja eri kategorioissa.
Mazzucchelli asuu Manhattanilla New Yorkissa ja työskentelee Rhode Island School of Designissa (RISD), missä hän opettaa sarjakuvakerrontaa ja -kuvittamista.
Rachel G. Fox

Rachel G. Fox (s. 23. heinäkuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyy Kayla Scavon roolissa televisiosarjassa "Täydelliset naiset" sekä hän on myös esiintynyt elokuvassa "Villi tusina".
Fox on lisäksi esiintynyt vierailevana tähtenä muun muassa "iCarlyssä". Hän syntyi Lawrencevillessä Georgiassa.
Kaarlo Valli

Kaarlo Aleksander Valli (4. syyskuuta 1895 Uusikaupunki – 19. joulukuuta 1936 Turku) oli suomalainen työläiskirjailija.
Elämä.
Valli muutti Turkuun vuonna 1911 ja toimi päätoimisesti räätälinä. Hän työskenteli jonkin aikaa myös sanomalehden toimittajana muun muassa Vaasassa "Vapaa Sana" -lehdessä. Hän julkaisi näytelmiä, kertomuskokoelmia ja runoja. Valli oli mukana työväenjärjestäjen toiminnassa ja oli puhujana työväenjärjestöjen juhlissa. Hän oli useita vuosia TUL:n Turun piirin sihteerinä ja oli myös aikoinaan aktiiviurheilija. Valli kuoli joulukuussa 1936 pitkällisen sairauden jälkeen.
Valli palveli Suomen sisällissodan aikana punaisten joukoissa Verner Lehtimäen johtamassa turkulaisessa ratsukomppaniassa. Lehtimäki oli myöhemmin esikuvana Vallin "Liekeissä"-romaanin päähenkilölle Hannes Valtimolle.
Kaarlo Valli on haudattu Turun hautausmaalle.
Maxcy Gregg

Maxcy Gregg (1. elokuuta 1814 Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1862) oli yhdysvaltalainen juristi, sotilas Yhdysvaltain armeijassa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja konfederaation prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. 
Greggin isoisä oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Esek Hopkins. Gregg opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa. Hän harjoitti lakimiehen tointa isänsä kanssa ja oli läsnä Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, mutta ei ilmeisesti joutunut sotatoimiin. Greggillä oli tietoa monelta opinalalta, kuten astronomiasta, ornitologiasta, kasvitieteestä ja kielistä, ja hän omisti oman observatorion.
Kun Etelä-Carolina erosi Unionista vuonna 1861, Gregg auttoi organisoimaan 1. Etelä-Carolinan vapaaehtoiset, ja palveli rykmentin ensimmäisenä everstinä. Hänestä tuli prikaatikenraali ja hän palveli A. P. Hillin keveyssä divisioonassa. Hänen prikaatillaan oli merkittävä osa Hillin hyökkäyksessä unionin linjoille Gaines’ Millin taistelussa. Gregg sai mainetta toisessa Bull Runin taistelussa, kun hänen sotilaansa torjuivat kuusi unionin hyökkäystä, ja hän palveli Robert E. Leen Marylandin taistelussa. Fredericksburgissa Greggiä ammuttiin selkään hyökkäyksessä, jossa kenraalimajuri George Meade läpäisi kevyen divisioonan linjan. Gregg kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hänet on haudattu Elmwoodin hautausmaalle Columbiaan, Etelä-Carolinaan.
Vuoden 2003 elokuvassa "Jumalan miekka" Greggiä näytteli Buck Taylor.
Juha Jyrkkiö

Juha Jyrkkiö (s. 17. tammikuuta 1959 Forssa) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi pääosan urastaan Porin Ässissä. Muita seuroja kasvattajaseura Forssan Palloseuran ohella olivat Jokerit ja HPK. Jyrkkiö tunnettiin kovaotteisena puolustajana ja hän johtikin pitkään liigan kaikkien aikojen jäähytilastoa. Hänet valittiin Pohjola-leirillä ikäluokkansa parhaaksi pelaajaksi.
Jyrkkiö aloitti uransa laitahyökkääjänä, ja pääsikin "lapsilupauksena" pelaamaan kotikaupunkinsa Forssan Palloseuran pelejä jo 13-vuotiaana. Talvella 1977 hän oli Suomen paras pistemies alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, vaikka edustikin maataan kaksi vuotta alaikäisenä. Keskushyökkääjä Matti Forssin ketjussa Jyrkkiö saavutti seitsemässä ottelussa 11 tehopistettä, jotka koostuivat seitsemästä maalista ja neljästä syötöstä. Turnauksen pistepörssissä se oikeutti neljänteen sijaan.
Uran tilastot Jyrkkiöllä olivat 615 ottelua, 116 maalia + 175 syöttöpistettä eli yhteensä 291 tehopistettä. Jäähyjä kertyi 785 minuuttia. Pudotuspeleissä vastaavat tilastot olivat 42 ottelua, 4 + 9 = 13 ja 66 jäähyminuuttia. Mitalikaapissaan hänellä on peliuraltaan kaksi SM-liigan hopeamitalia. Jyrkkiö teki ensimmäisen liigamaalinsa 16 vuoden, 8 kuukauden ja 11 vuorokauden ikäisenä ja hän oli vuoteen 2011 asti nuorin maalintekijä SM-liigassa. Lokakuussa 2011 Aleksander Barkov teki maalin 16 vuoden ja yhden kuukauden ikäisenä.
Peliuransa jälkeen Jyrkkiö on toiminut juniorivalmentajana valmentaen muun muassa Ässien 1989 -syntyneet C-juniorit Suomen mestareiksi kaudella 2004–2005. Hän on myös valmentanut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta. Hänen poikansa Jesse Jyrkkiö nousi kaudella 2007–2008 Ässien edustusmiehistöön.
Jyrkkiö pelaa golfia ikämiesten SM-tasolla tasoituksella 1,3.
Otto Granström

Otto Emil Granström (4. lokakuuta 1887 Hämeenlinnan mlk – 1. toukokuuta 1945 Nurmijärvi) oli suomalainen metsänhoitaja sekä joukkuevoimistelun Suomen mestari ja olympiamitalisti.
Henkilöhistoria.
Granströmin vanhemmat olivat rautatieläinen Karl Otto Granström ja Johanna Elisabeth Olin ja puoliso vuodesta 1914 Kaisu Agnes Lönn. Hän tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1906 ja valmistui metsänhoitajaksi 1910. Granström toimi 1911 avustajana Joroisten kruununpuistossa, Pieksämäellä Nikkarilan metsäkoulussa sekä Lestin, Taivalkosken, Kuusamon Kitkan ja Simon hoitoalueilla, 1912 Parkanon hoitoalueella ja Siuron sahalla, 1913 Kevätniemen sahalla johtajan avustajana ja kassanhoitajana, vuodesta 1914 samassa toimessa Siuron sahalla, 1918 Ab Walkiakosken metsänhoitajana, vuodesta 1919 August Eklöfin perustamana Aug. Eklöf Ab:n metsänhoitajana ja vuodesta 1925 yhtiön omistaman Hämeenlinnan Höyrysahan isännöitsijänä.
Urheilusaavutukset.
Granström saavutti Suomen joukkueessa pronssimitalin joukkuevoimistelussa Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Suomen mestaruuden hän voitti Ylioppilasvoimistelijain joukkueessa vuonna 1909.
Noormarkun Koitto

Noormarkun Koitto on noormarkkulainen urheiluseura. Seuran lajeja ovat jalkapallo, futsal, salibandy ja aikuisten kuntoliikunta. Seurassa on aiemmin pelattu myös koripalloa.
Jalkapallo.
Jalkapalloa pelaa Koitossa 11 joukkuetta. Seurassa on kaudella 2023 2 miesten joukkuetta ja 1 naisten joukkue. Juniorijoukkueet ovat kahden ikäluokan yhdistelmäjoukkueita, ja yhteensä seurassa on 5 poikajoukkuetta ja 3 tyttöjoukkuetta. Seura palkittiin tekemästään tyttöfutistyöstä TUL Tasa-arvo- ja yhdenvertaisuuspalkinnolla vuonna 2021. Jalkapallojaoston puheenjohtajana toimii Heidi Hietaoja. Lisenssipelaajia jalkapallossa on noin 280.
Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Suomen palloliiton Satakunnan piirin 5.divisioonassa. Joukkue osallistuu myös futsalin sarjapeleihin.
Salibandy.
Salibandya harrastetaan miesten edustusjoukkueen lisäksi viidessä juniorijoukkueessa kaudella 2022-2023. Lisenssipelaajia on noin 80. Miesten joukkue pelaa 5.divisioonaa. Salibandyjaoston puheenjohtajana toimii Sari Rajala.
Kuntoliikunta.
Kuntoliikuntajaosto järjestää lentopalloa, sählyä, koripalloa ja erilaisia kuntoliikuntatapahtumia aikuisille.
Ennalta-asetettu harmonia

Ennalta-asetettu harmonia tai ennalta säädetty harmonia () on Gottfried Leibnizin parallelistinen filosofinen teoria kausaliteetista. Sen mukaan jokainen substanssi vaikuttaa ainoastaan itseensä, mutta kaikki kaikkeuden substanssit (sekä aineelliset että henkiset) näyttävät kaikesta huolimatta olevan kausaalisissa suhteissa toisiinsa, koska Jumala on ikään kuin ohjelmoinut ne etukäteen toimimaan harmoniassa toisiinsa nähden. Leibnizin termi tällaisille substansseille oli "ikkunattomat monadit".
Leibnizin teoria tunnetaan parhaiten ratkaisuyrityksenä mielen ja ruumiin ongelmaan, eli ongelmaan siitä, kuinka aineettomaksi käsitetty mieli ja aineellinen ruumis voivat vaikuttaa toisiinsa. Leibniz ei ainoastaan kieltänyt mielen ja ruumiin välistä vuorovaikutusta, vaan hylkäsi myös aineellisten kappaleiden välisen keskinäisen vuorovaikutuksen, selittäen "kaiken" kausaation ennalta-asetetun harmonian kautta.
Ennalta-asetetun harmonian vallitessa jokaisen kappaleen ja mielen ”ohjelmoinnin” tulee olla äärimmäisen monimutkainen, koska vain ne itse saavat aikaan kaikki liikkeensä ja ajatuksensa koko olemassaolonsa ajan. Jotta substanssit vaikuttaisivat olevan vuorovaikutuksessa keskenään, jokaisen substanssin ”ohjelman” tulee sisältää kuvaus kaikesta siitä, kuinka olion tulee käyttäytyä historiansa aikana kaikissa vuorovaikutustilanteissa, jotka näyttävät sattuvan. Näin ennalta-asetetun harmonian teoriaa voidaan kritisoida esimerkiksi occamin partaveitsen perusteella: olisi yksinkertaisempaa, että kaikkeus koostuu todella vuorovaikutuksessa olevista olioista, kuin jos se koostuu olioista joiden kaikkien tulee käyttäytyä niin kuin ne olisivat vuorovaikutuksessa koko muun kaikkeuden kanssa.
Voitaisiin myös katsoa, että jos mieli käyttäytyisi kuin ikkunaton monadi, tällöin ei ole välttämätöntä olettaa minkään mielen ulkopuolisen olion olemassaoloa. Tämä johtaisi solipsismiin, jonka mukaan kaikkeus koostuu pelkästään (yhdestä) mielestä. Leibniz vaikuttaa myöntävän tämän johtopäätöksen teoksensa "Discours de métaphysique" osassa 14. Hän kuitenkin väittää, että hänen periaatteensa, jonka mukaan Jumala on luonut parhaan ja harmonisimman mahdollisen maailman, määrää, että jokaisen monadin havainnot (sisäiset tilat) ”ilmaisevat” kaikkeutta kokonaisuudessaan, ja että monadin ilmaisema kaikkeus todella on olemassa. Vaikka Leibniz sanoo jokaisen monadin olevan ”ikkunaton”, hän väittää monadien toimivan ”peilinä” koko muusta kaikkeudesta.
GeForce 9 -sarja

Geforce 9 -sarja on Nvidian yhdeksännen sukupolven grafiikkasuoritinsarja.
Mallit.
Sarjan mallit ovat:
NVIDIA GeForce 9-sarjan tietoja.
GeForce 9000-sarja on Nvidian Geforce 8000-sarjan päivitys uusille 65nm ja 55nm valmistustekniikoille. Piirien sisäinen arkkitehtuuri on pysynyt hyvin samanlaisena, tosin mallien laskentayksikkömäärissä ja muistikaistan leveyksissä on myös tapahtunut hiukan muutoksia.
Huippumallien 8800 → 9800 välillä muistikaista kavennettiin 384 bitistä 256 bittiin kustannussyistä. Kellotaajuuden nosto kuitenkin kompensoi tästä aiheutuneen suorituskykyhäviön ja 9800-sarja on silti 8800-sarjaa tehokkaampi. Piirillä on 128 varjostinsuoritinta, sama määrä kuin edeltäjälläkin.
9000-sarjan myötä tuotiin markkinoille myös kaksi GeForce 9800-piiriä samalla kortilla sisältävä 9800GX2. Ratkaisu säästää tilaa ja on hiukan halvempi kuin kaksi erillistä näytönohjainkorttia yhteistoiminnassa.
Alemmissa hintaluokissa tuli enemmän muutoksia; GeForce 9600GT on täysin uusi piiri joka sijoittuu suorituskyvyltään vanhan 8600n ja 8800n puoliväliin, sisältäen 64 varjostinsuoritinta ja 256-bittisen väylän, 8600n 32n ja 128-bittisen väylän sijaan.
9600 sarja.
GeForce 9600 näytönohjaimet perustuvat G94 grafiikkapiiriin. G94 grafiikkapiiri valmistetaan 65 nanometrin valmistusprosessilla. Stream prosessoreita g94 grafiikkapiirissä on 6400. Grafiikkapiirin referenssikellotaajuus on 6 mhz ja GDDR3 muistin kellotaajuus on 162500 mhz. Kortin muistiväylä on 4096 bittinen jolloin muistikaistan siirtokyky on 62 gt sekuntia kohti. Transistoreita on 55 miljoonaa.
Vanhan 8600n uudemmalla valmistustekniikalla valmistettuja malleja myydään nimellä GeForce 9500 GT. Näytönohjaimessa on 3200 stream-prosessoria ja sen grafiikkaydin toimii 1550 megahertsin kellotaajuudella. Lisäksi markkinoilla on halvempia malleja mm. nimellä GeForce 9400.
9000-sarja tukee myös piirisarjan integroidun näytönohjaimen sekä erillisen näytönohjaimen yhteistoimintaa, Nvidia kutsuu tätä nimellä Hybrid SLI.
Bond Cars

Bond Cars Ltd oli brittiläinen autonvalmistaja. Yritys perustettiin 1948, ja Bond-merkillä tehtiin erilaisia kääpiöautoja vuoteen 1974 asti. Malleja olivat muun muassa Bond Minicar ja Bond Bug. Bond Minicaria valmistettiin vuosina 1949–1966 kaikkiaan 24 482 kappaletta ja Bond Bugia vuosina 1970–1974 kaikkiaan 2 270 kappaletta.
Historiaa.
Kolmipyöräisiä Bond-kääpiöautoja alkoi valmistaa Sharp's Commercials Limited Lancashiren Prestonissa vuonna 1949. Ensimmäinen nelipyöräinen auto oli yhdessä Standard-Triumphin kanssa suunniteltu 2+2-paikkainen urheiluauto Bond Equipe (1963). Sen moottori ja alusta oli peräisin Triumphilta, kun taas kori oli pääosin Bondin omaa lasikuituvalmistusta. Yhtiö muutti vuonna 1964 nimekseen Bond Cars Limited. Vuonna 1969 sen osti kilpaileva kääpiöautojen valmistaja Reliant, joka sulki Bondin tehtaan mutta valmisti autoja Bond-nimellä vuoteen 1974 asti. Viimeiseksi malliksi jäi vuonna 1970 esitelty, modernin näköinen kolmipyöräinen Bond Bug, joka perustui paljolti Reliantin tekniikkaan.
"Helsingin Sanomien" Jukka Miettinen näki kolmipyöräisen, lasikuitukorisen Bond Bugin Lontoon autonäyttelyssä syksyllä 1971 ja toivoi sen tuonnin aloittamista Suomen autoveron ja tilapäisen pisteveron pysäyttämille automarkkinoille. 700-kuutioisella moottorilla varustettua kaksipaikkaista kääpiöautoa ei kuitenkaan koskaan tuotu Suomeen.
Hannah Hodson

Hannah Hodson (s. 10. syyskuuta 1991 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli Shameikan rooli Randa Hainesin elokuvassa "The Ron Clark Story" (2006), josta hän voitti Young Artist Awardin 2007.
Hodson syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, mutta muutti kaksivuotiaana New Yorkiin. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Spike Leen ohjaama lyhytelokuva "Jesus Children of America" (2005).
Randa Haines

Randa Haines (s. 20. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tekemä on muun muassa "Sanaton rakkaus" (1986). Marlee Matlin voitti roolistaan kyseisessä elokuvassa parhaan naispääosan Oscarin.
Los Angelesissa, Kaliforniassa syntyneen Hainesin muun tuotannon joukossa on televisioelokuva "The Ron Clark Story" (2006). Ohjaaja voitti Berliinin Hopeisen karhun (1987) ja oli Emmy-ehdokkaana (1984).
Roy Babbington

Roy Babbington (s. 8. heinäkuuta 1940) on brittiläinen rock- ja jazzbasisti. Hän oli Soft Machine -kokoonpanon jäsen.
1960–1970-lukujen vaihteessa Babbington soitti myös Delivery-nimisessä yhtyeessä. 
Babbington on myöhemmän uransa aikana tehnyt yhteistyötä useiden artistien kanssa; hän esiintyi muun muassa Judie Tzuken albumilla "Welcome to the Cruise" (1979).
Tahkoluodon voimalaitos

Tahkoluodon voimalaitos oli vuonna 1976 valmistunut Porin Tahkoluodossa sijaitseva Pohjolan Voiman omistama hiilivoimalaitos, joka suljettiin 2015. Laitosta modernisoitiin useaan otteeseen, ja sen sähköteho oli 235 MW. Myöhemmin valmistunut Meri-Porin voimalaitos käyttää samaa 150 metriä korkeata savupiippua.
Voimalaitos suljettiin kannattamattomana vuonna 2015 ja helmikuussa 2017 Pohjolan Voima ilmoitti sen purkamisesta.