tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
José Luis Ortiz

José Luis Ortiz (s. 17. marraskuuta 1985) on bolivialainen jalkapalloilija, joka edustaa uruguaylaista Wanderersia.
Keskikentällä pelaava Ortiz siirtyi Bayer Münchenin riveihin 1. heinäkuuta 2000 Academia Tahuichista. Ortiz ei koskaan päässyt pääsarjajoukkueeseen, vaan pelasi reservijoukkueessa. Vuonna 2006 hän siirtyi 1. FC Saarbrückeniin, jossa pelasi kaksi ottelua. Hän siirtyi vuonna 2007 slovenialaiseen Nafta Lendavaan, jossa pelasi 22 ottelua. Vuodesta 2008 lähtien hän on pelannut uruguaylaisessa Montevideo Wanderers FC:ssä.
Ortiz on pelannut yhden ottelun Bolivian maajoukkueessa vuonna 2007.
Kivimaa

Kivimaa on Lahden 6. kaupunginosa. Kivimaa sijaitsee runsas kaksi kilometriä Lahden ydinkeskustasta pohjoiskoilliseen. Kaupunginosassa on muun muassa Kivimaan koulu (Lahdenkatu 62), Kivimaan uimahalli (Katajapolku 4) ja ABC-huoltoasema. Kivimaan osia ovat Kuokkamaa, nykyisin Metsäpelto, sekä Västerås (Vesterås) ja Hörölä. 
Vuonna 2017 Lahden Kivimaan tilastoalueen väkiluku oli 4 150. Tämän tilastoalueen rajaus on kuitenkin Kivimäen kaupunginosaa suurempi eikä ole yhtenevä Lahden kaupunginosajaottelun kanssa. Jostain syystä Lahti tilastoi väkilukujaan osin samannimisillä, mutta rajoiltaan poikkeavien alueiden mukaan.
Star Wars Holiday Special

Star Wars Holiday Special on CBS-televisiokanavan 17. marraskuuta 1978 Yhdysvalloissa esittämä Tähtien sota -maailmaan perustuva kaksituntinen televisio-ohjelma, jonka ohjasivat David Acomba ja Steve Binder. Ohjelman käsikirjoittivat Pat Proft, Leonard Ripps, Bruce Vilanch ja Rod Warren. The Star Wars Holiday Special sisälsi 1970-luvun laulajien ja näyttelijöiden, kuten Diahann Carrollin ja Harvey Kormanin, esiintymisiä ja laulunumeroita.
Ohjelmassa Chewbacca ja Han Solo vierailevat Chewbaccan kotiplaneetalla Kashyyykissa juhlimassa Elämän päivää. Matkalla Imperiumi ajaa heitä takaa. Ohjelma esitteli Chewbaccan isän Attichitcukin ja hänen vaimonsa Mallatobuckin sekä poikansa Lumpawarrumpin. Mukana oli myös piirroselokuva, jossa nähtiin ensi kertaa palkkionmetsästäjä Boba Fett, varsinaisesti vasta Imperiumin vastaiskussa esiintynyt hahmo. Useimmat Tähtien sota -fanit pitävät ja pilkkaavat Star Wars Holiday Specialia campina ja kitschinä. Tähtien sodan luoja George Lucas (jolla ei ollut merkittävää roolia Holiday Specialin tuotannossa) on sanonut, että tuhoaisi sen jokaisen kopion, jos se olisi hänen vallassaan. Myös Harrison Ford lähinnä koomisesti kielsi muistikuvansa ja koko spesiaalin olemassaolon, kun Conan O'Brien kysyi siitä Late Night with Conan O'Brien -show'ssaan. Ohjelmaa ei ole julkaistu tallenteena tai esitetty televisiossa ainoan esityskertansa jälkeen. Elokuva esitettiin Yhdysvaltojen lisäksi ainakin Kanadassa, Brasiliassa, Argentiinassa, Venezuelassa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Paavola (Lahti)

Paavola on Lahden 3. kaupunginosa, joka sijaitsee heti Keski-Lahden itäpuolella. Paavola on alun perin ollut puutalovaltainen alue, mutta puutalokortteleita on purettu uusrakentamisen tieltä.
Palveluja kaupunginosassa.
Paavolassa on Lahden keskeisimpiä koulutuksen ja kulttuurin kaupunginosia. Siellä toimii useita päiväkoteja (Ainonpuiston pk, Humpulan pk, Möysän pk, Onnelantien pk, Paavolan pk, Villa Piiparin pk), Lahden ruotsinkielinen koulu, Lotilan koulu, Tiirismaan koulu, Lahden lukio Gaudia ja Lahden aikuiskoulutuskeskus. Siellä sijaitsevat oppimiskeskus Fellmannia, Lahden kaupunginkirjasto ja Lahden kaupunginteatteri sekä Mustakallion hautausmaa kappeleineen. Kaupunginosassa on myös virastotalo ja Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen päätoimipiste (Mannerheiminkatu 24).
Kaupunginosan kaupallisista palveluista mainittakoon huonekaluliikkeet, Kauppakeskus Syke ja Paavolan K-Citymarket. Paavolan K-citymarket avattiin 1971, ja se on ketjun vanhin myymälä. Vuoteen 2016 asti Paavolassa toimi myös Anttilan tavaratalo. 
Paavolassa sijaitsee myös keikka- ja nuorisotila Kasisali, josta esimerkiksi Tehosekoitin ja Apulanta ovat ponnistaneet julkisuuteen.
Markus Steinhöfer

Markus Steinhöfer (s. 7. maaliskuuta 1986) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa FC Baselia.
DSC Weißenburgin kasvatti siirtyi FC Bayern Müncheniin vuonna 2002 1. FC Nürnbergistä. Steinhöfer pelasi lähinnä Bayernin reservijoukkueessa ennen siirtymistään Itävallan Bundesliigan FC Red Bull Salzburgiin kesällä 2006.
Steinhöfer on pelannut Saksan paidassa 20 nuorten maaottelua.
Huulet

Huulet () ovat ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö, joka koostuu poikkijuovaisesta lihaskudoksesta.
Huulet jakautuvat ylähuuleen () ja alahuuleen (), joka on tavallisesti ylähuulta isompi.
Huulten ihossa ei ole melanosyyttiä, minkä johdosta verisuonet näkyvät selkeästi läpi ja huulet näyttävät väriltään punaisilta. 
Huulia käytetään ravinnon nauttimisen apuna. Niiden avulla myös tuotetaan useita jokapäiväisessä elämässä tarvittavia äänteitä. Huulilla myös osaltaan ilmaistaan erilaisia tunnetiloja. Ylöspäin osoittavat suupielet kertovat iloisuudesta ja hyvästä mielestä. Huulissa on myös paljon hermopäätteitä, mikä tekee niistä hyvin tuntoherkän alueen. Eräs merkittävä hellyyden ja rakkauden osoittamisen muoto, suudelma, toteutetaan huulilla. Monissa kulttuureissa punaiset, turpeat ja symmetriset huulet ovat naisellisuuden symboli. Huulipunaa käytetään yleisesti korostamaan vaikutelmaa, samoin kuin erilaisia kirurgisia operaatioita.
Desimeroitumisaika

Desimeroitumisaika eli D-arvo on se aika, joka tarvitaan alentamaan elävien mikrobien määrää 90 prosentilla, eli kymmenesosaan alkuperäisestä tietyssä lämpötilassa. D-arvon alaindeksinä käytetään sitä lämpötilaa (celsiusasteina), jossa kyseinen D-arvo saavutetaan. Yleensä referenssilämpötilana käytetään 121 °C, jolloin alaindeksiä ei yleensä merkitä.
Esimerkiksi "Geobacillus stearothermophilus" -bakteerin itiöiden määrä vähenee kymmenesosaan alkuperäisestä autoklaavikäsittelyssä, 121 °C:n lämpötilassa 2 minuutissa, mutta jos lämpötila nostetaan 134 °C:seen lyhenee tuo aika 15 sekuntiin. Bakteerin D-arvot ovat siten D121 = 2 min (tai koska kyseessä on referenssilämpötila, pelkästään D = 2 min) ja D134 = 15 sek. D-arvoa käytetään kun mitoitetaan tarvittavaa sterilointikäsittelyn kestoa. D-arvo on ominainen ja erilainen jokaiselle mikrobille. Erityisen korkea D-arvo on itiöillä.
Eino Ripatti

Eino Juhana Ripatti (25. joulukuuta 1920 Sääminki – 18. heinäkuuta 1965 Helsinki) oli kapteeni ja Mannerheim-ristin ritari numero 146. Ripatin vanhemmat olivat mylläri Kalle Juhana Ripatti ja Hilda Maria Väänänen. Ripatti sai Mannerheim-ristin 12. heinäkuuta 1944 ollessaan vänrikkinä JR 7:ssä. Toisen maailmansodan aikana Ripatti toimi kiväärijoukkueen varajohtajana, joukkueen johtajana, vääpelinä ja teki väijytys- sekä tiedustelupartiointia.
Rintamatoverit kuvaavat Ripattia esimerkilliseksi esimieheksi. Hän olikin hyökkäystilanteissa yleensä ensimmäisenä. Sodan loppupuolella hän haavoittui jalkaan panssarivaunujen tulesta.
DSP (satelliittiohjelma)

DSP () on Yhdysvaltain ilmavoimien ennakkovaroitussatelliittiohjelma, jonka ensimmäinen satelliitti laukaistiin avaruuteen 6. marraskuuta 1970. DSP-satelliitteja on operoinut ilmavoimien alainen Air Force Space Command.
Järjestelmä.
Järjestelmän kolme satelliittia kiertävät 35 900 km päiväntasaajan yläpuolella kulkevalla geosynkronisella kiertoradalla, ja ne havaitsevat infrapuna-aallonpituudella maasta laukaistujen ohjusten rakettimoottoreista purkautuvat kuumat palamiskaasut. Järjestelmä havaitsee myös ydinräjähdyksen. Satelliitteja kutsutaan myös nimellä Integrated Missile Early Warning System (IMEWS).
Satelliiteissa on infrapunasensorit, jotka toimivat laajakulmaisella Schmidtin teleskoopilla. Kukin satelliitti pyörii akselinsa ympäri, ja sen avulla se pystyy havaitsemaan suuremman näkökentän. Paikallaan pysyvät lämmönlähteet kuten metsäpalot tai tulivuorenpurkaukset satelliitti eliminoi kiinnostavista kohteista satelliitin pyörimisen avulla useamman kuvauskerran tietojen perusteella. 
DSP-satelliitit on laukaistu yleensä Titan IV -kantoraketin IUS-rakettivaihetta käyttävällä versiolla. IUS:ää käytettiin satelliittien viemiseen lopulliselle geosynkroniselle radalle. Sukkulalento STS-44 vei myös yhden DSP-satelliitin avaruuteen 24. marraskuuta 1991.
460th Space Wing, jonka päämaja on Buckleyn lentotukikohdassa Coloradossa, operoi DSP-satelliitteja ja välittää niiden tiedot NORADille, joka on osa USSTRATCOMia. Se toimii Cheyenne Mountain Air Stationissa Colorado Springsin lähellä. 
Air Force Materiel Commandin SBIRS-ohjelma kehittää DSP:n korvaavaa satelliittijärjestelmää Los Angelesin lentotukikohdassa Kaliforniassa.
Satelliittien valmistaja oli TRW/Aerojet (osa Northrop-Grummania 2000-luvun alusta alkaen). Niiden kehitys alkoi "Ohjelma 647":ssa.
Historia.
Defense Support Program korvasi 1960-luvun ennakkovaroitussatelliitit, Missile Defense Alarm Systemin (MiDAS tai MIDAS), joka käytti infrapunasäteilyn havainnointia. Ensimmäinen onnistunut MiDAS-laukaisu tapahtui 24. toukokuuta 1960. Vuoteen 1966 mennessä, jolloin DSP korvasi MIDASin, niitä oli laukaistu kaksitoista. 
Ensimmäinen DSP laukaistiin 6. marraskuuta 1970. Se on palvellut yli 30 vuotta. Ensimmäinen DSP-satelliitti painoi 900 kg, sen sähköteho oli 400 W ja sen suunniteltu elinikä oli vain 15 kk. Nykyiset DSP-satelliitit painavat 2 380 kg, niiden sähköteho on 1 275 W, ja niissä on kolminkertainen määrä eli 6 000 infrapunadetektoria. Satelliitit toimivat vähintään viisi vuotta. 
23. ja viimeinen DSP-satelliitti laukaistiin vuoden 2006 puolivälissä, jonka jälkeen DSP-satelliittien toiminnan hiivuttua aletaan toimia uusilla Space-Based Infrared System (SBIRS) -satelliiteilla. SBIRS on sensori, joita on muun muassa uusimmilla Trumpet-satelliiteilla.
DSP:n kehitysvaiheet:
DSP sai 1991 mainetta Persianlahden sodassa, jossa sen havaintojen perusteella komennettiin Israelista ja Saudi-Arabiasta ammuttuja Patriot-ohjuksentorjuntaohjuksia.
Liktori

Liktori () oli Rooman valtakunnassa korkean virkamiehen palveluksessa oleva henkilö, jonka pääasiallisena tehtävänä oli suojella päämiestään sekä toimeenpanna näiden antamia määräyksiä. Liktorit olivat usein vapautettuja orjia, jotka oli myös vapautettu asepalveluksesta. Roomassa liktorit käyttivät toogaa, kaupungin ulkopuolella punaista viittaa (). Hautajaisissa liktoreilla oli musta asu. Liktorit kantoivat punaisilla nauhoilla kiedottua vitsakimppua (), johon oli Rooman kaupungin ulkopuolella kiinnitetty lisäksi imperiumin eli käskyvallan merkiksi kirves ().
Liktoreita oli jo Rooman kuningasvallan aikana, ja virka on mahdollisesti omaksuttu etruskeilta. Keisareilla oli alun perin 12 liktoria, Domitianuksesta lähtien 24. Diktaattoreilla oli myös 24 liktoria, konsuleilla 12, preettoreilla 6, legaateilla 5 ja papeilla yksi.
Claren kreivikunta

Claren kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Munsterin historiallisessa provinssissa maan länsirannikolla. Kreivikunnassa on 118 627 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 3 159,18 neliökilometriä.
Claressa sijaitsevat muun muassa Ennisin, Shannonin ja Kilrushin kaupungit. Kreivikunnan etelärajana on Shannonjoki. Sen länsiosassa on Burrenin karstialue.
ODBC

ODBC () on standardoitu ohjelmointirajapinta tietokantajärjestelmille. Rajapinta on riippumaton ohjelmointikielestä, tietokantajärjestelmästä tai käyttöjärjestelmästä.
ODBC-ajuri on väliohjelmisto, jonka kautta ohjelmat voivat välittää esimerkiksi SQL-lauseita ja tietoa sovellusohjelman ja tietokantaohjelmiston välillä.
Ennen ODBC:tä The Open Groupin Call Level Interface (CLI) oli "de facto" -standardi käyttää tietokantaa C- ja COBOL-kielillä tehdyistä ohjelmista.
Paalu

Paalu on rakennustekniikassa käytettävä kantava rakenne, jolla tuetaan perustuksia tai tiepenkereitä. Kantavana rakenteena paalu voi ottaa vastaan puristus- ja taivutusrasituksia, joskus myös vetoa.
Paalut voivat olla betonia, terästä tai puuta. Betonipaaluja käytetään eniten uusien talojen tuennassa ja teiden pengerpaalutuksena. Peruskallioon paalutettaessa paalu varustetaan kalliokärjellä. Puupaaluja käytetään vain pengerpaaluina, jos betonipaalua ei tarvita. Teräspaaluja käytetään sekä suurissa siltakohteissa (suurpaalu) että pientalorakentamiseen ja perustusten vahvistamiseen (mikropaalu).
Paalujatkos asennetaan betonipaaluun valun yhteydessä. Jatkoksen avulla yksittäiset paalut liitetään toisiinsa paalutuksen yhteydessä. Yksittäisen jatkamattoman betonipaalun enimmäispituus on 15 metriä.
Toimintatapa.
Paalut jaetaan toimintaperiaatteensa mukaan kolmeen ryhmään: tukipaaluihin, kitkapaaluihin ja koheesiopaaluihin. Tukipaalut upotetaan kallion pintaan tai kiinteään pohjakerrokseen, johon ne kärjen välityksellä siirtävät yläpuoliset kuormat. Kitkapaalujen toiminta perustuu paalun vaipan ja maan väliseen kitkaan, kun taas koheesiopaalujen toiminta perustuu vaipan ja maan väliseen adheesioon.
Tipperaryn kreivikunta

Tipperaryn kreivikunta (, ) on Irlannin tasavallan kreivikunta Munsterin historiallisessa provinssissa maan eteläosassa. Kreivikunnassa on 160 441 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4 247,95 neliökilometriä. 
Kreivikunta on saanut nimensä Tipperaryn kaupungilta. Se tunnetaan esimerkiksi laulusta ”It’s a Long Way to Tipperary”, jota tipperarylaiset sotamiehet lauloivat ensimmäisessä maailmansodassa.
DMSP

 
DMSP ("Defense Meteorological Satellite Program") on Yhdysvaltain ilmavoimien sääsatelliittiohjelma, joka valvoo säätilaa ja tekee meren- ja avaruussään mittauksia.
Waterfordin kreivikunta

Waterfordin kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Munsterin historiallisessa provinssissa maan etelärannikolla. Kreivikunnassa on 116 401 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 835,57 neliökilometriä.
Kreivikunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Waterford, jolta se on saanut nimensä.
Wicklow’n kreivikunta

Wicklow’n kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Leinsterin historiallisessa provinssissa. Se sijaitsee maan itärannikolla pääkaupunki Dublinin eteläpuolella. Kreivikunnassa on 142 332 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 999,5 neliökilometriä.
Wicklow’n kreivikunnassa sijaitsevat Wicklowvuoret (Wicklow Mountains), jotka näkyvät Dublinista etelään päin katsottaessa. Wicklow’n pääkaupunki on samaa nimeä kantava Wicklow’n kaupunki, mutta kreivikunnan suurin kaupunki on kuitenkin Bray, joka sijaitsee rannikolla. Braysta on hyvät yhteydet Dubliniin DART-junan ansiosta.
Andrei Tupolev

Andrei Nikolajevitš Tupolev (, 10. marraskuuta 1888 Pustomazovo, Venäjän keisarikunta – 23. joulukuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) oli uraauurtava venäläissyntyinen neuvostoliittolainen lentokoneinsinööri ja -suunnittelija.
Hänen suunnittelemistaan lentokoneista kuuluisimpia ovat Tupolev Tu-134 ja Tupolev Tu-154. Uransa aikana hän suunnitteli 100 lentokonetta, joista 78 sai jonkin ilmailun maailmanennätyksen. Hänet valittiin kunniajäseneksi muun muassa englantilaiseen Royal Aeronautical Societyyn ja American Institute of Aeronautics and Astronauticsiin.
Hän oli Moskovassa toimivan virtausmekaniikan instituutin (TsAGI) johtaja vuodesta 1929 kuolemaansa asti (1972). Tämä suunnittelutoimisto, joka tunnettiin myöhemmin nimellä OAO Tupolev, suunnitteli pääosin pommitus- ja matkustajalentokoneita. Hänen pommikoneistaan kuuluisin lienee Tupolev Tu-95, pitkän matkan strateginen pommikone. Varhaiset Tupolevin suunnittelemat lentokoneet kulkivat hänen nimikirjaimillaan: ANT-numero. 
Tupolev pidätettiin vuonna 1937 yhdessä Vladimir Petljakovin kanssa. Syyte oli ajan tyyliin mielikuvituksellinen: yritys perustaa venäläinen fasistinen puolue. Vuonna 1939 hänet siirrettiin Bolševon vankilaan Moskovan lähelle. Se oli NKVD:in šaraška-tyyppinen vankileiri, joka oli erityisesti tarkoitettu lentokoneinsinööreille. Useat Tupolevin kollegat olivat tällöin jo töissä kyseisellä leirillä. Leiri siirrettiin Moskovaan ja sai kutsumanimen ”Tupolevka”. Muodollisesti Tupolev tuomittiin vuonna 1940 kymmenen vuoden vankeuteen, mutta hänet vapautettiin vuonna 1944 sotateollisen ponnistuksensa ansiosta. Hänen maineensa palautettiin vasta vuonna 1955. 
Tupolev toimi professorina Moskovan ilmailuinstituutissa. Hänet haudattiin Novodevitšin hautausmaalle Moskovaan. Hänen poikansa Aleksei Tupolev (1925–2001) oli myös menestyksekäs lentokoneinsinööri. Hänen kuuluisin koneensa oli Tupolev Tu-144.
Wexfordin kreivikunta

Wexfordin kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Leinsterin historiallisessa provinssissa maan kaakkoisosassa. Kreivikunnassa on 149 605 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 353,2 neliökilometriä.
Wexfordin kreivikunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Wexford, jolta se on saanut nimensä. Eoin Colfer on syntynyt Wexfordissa.
Kilkennyn kreivikunta

Kilkennyn kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Leinsterin historiallisessa provinssissa maan eteläosassa. Kreivikunnassa on 99 118 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 061,02 neliökilometriä.
Kreivikunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Kilkenny, jossa sijaitsee mm. Kilkennyn olutpanimo.
Etelä-Savon vaalipiiri

Etelä-Savon vaalipiiri oli Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri vuosina 1907–2013. Vaalipiiri käsitti Etelä-Savon maakunnan alueen. Vuoden 2011 vaaleissa Etelä-Savosta valittiin kuusi kansanedustajaa. Vuonna 2013 vaalipiiri yhdistettiin Kymen vaalipiirin kanssa, ja niistä muodostettiin Kaakkois-Suomen vaalipiiri, jota käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuosina 1925–1988 vaalipiiriä käytettiin myös presidentin valitsijamiesvaaleissa.
Vuoteen 1997 nykyisen Etelä-Savon vaalipiirin alue oli Mikkelin läänin vaalipiirin pääosa. Vuoden 2003 vaaleista lähtien vaalipiirit ovat perustuneet maakuntajakoon ja siten Hartola, Heinola ja Sysmä siirrettiin kuuluvaksi Hämeen vaalipiiriin, lisäksi Kangaslampi siirrettiin Pohjois-Savon vaalipiiriin. Vuoteen 1960 asti Mikkelin läänin vaalipiiriin kuuluivat myös Joutsa, Luhanka ja Leivonmäki, jotka ovat nykyisin Keski-Suomen vaalipiirissä.
Vaalipiiriin kuuluneet kunnat lakkautushetkellä eli vuonna 2013 olivat Enonkoski, Heinävesi, Hirvensalmi, Joroinen, Juva, Kangasniemi, Mikkeli, Mäntyharju, Pertunmaa, Pieksämäki, Puumala, Rantasalmi, Savonlinna ja Sulkava.
Vaalipiirin entisiä kuntia olivat Anttola, Haukivuori, Heinolan maalaiskunta (liitettiin Heinolaan, joka kuuluu nykyisin Hämeen vaalipiiriin), Jäppilä, Kerimäki, Mikkelin maalaiskunta, Pieksämäen maalaiskunta, Pieksänmaa, Punkaharju, Ristiina, Savonranta, Sääminki ja Virtasalmi. Lyhytikäisellä Pieksänmaalla ei tosin koskaan ehditty toimittaa eduskuntavaaleja, sillä vuoden 2003 vaalien aikaan oli vielä erilliset Jäppilä, Pieksämäen maalaiskunta ja Virtasalmi, ja vuoden 2007 vaalien aikaan Pieksänmaa oli jo osa Pieksämäkeä.
Albert Barillé

Albert Barillé (14. helmikuuta 1920 Pariisi – 5. helmikuuta 2009 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen piirrossarjojen tekijä. Hän oli intohimoinen opettaja ja tuli tunnetuksi opettavaisista "Olipa kerran" -sarjoistaan, sekä niiden luoneen animaatiostudion: Prodicis:in perustuksesta. Barillé kuoli 88-vuotiaana Neuilly-sur-Seinessa, helmikuun 5. vuonna 2009.
Tuotanto.
Barillén ensimmäinen ohjaustyö oli nukkeanimaatio "Colargoli" vuonna 1974. Tätä seurasi animaatiostudio "Procidiksen" perustaminen. Studio keskittyi tuottamaan opettavia ja viihdyttäviä piirrosanimaatioita lapsille. Kaikkiaan hän loi seitsemän "Olipa kerran" -sarjaa:
Barillén kuoleman jälkeen "Procidis" -studio on tuottanut sarjan hengessä olevan jatko-osan: Olipa kerran keksintö (Il était une fois... Ces drôles d’Objets, 2023)
Sarjoja on käännetty yli 30 kielelle, ja ne ovat saaneet maailmanlaajuista tunnustusta.
Luuytimensiirto

Luuytimensiirto on lääketieteellinen toimenpide, jossa vaihdetaan ihmisen luuydin, joka tuottaa uusia verisoluja. Siirto tehdään radikaalina hoitotoimenpiteenä ihmiselle, jolla on vakava veri- tai luuydinsairaus tai hematologinen syöpä.
Useimmat luuytimensiirrot tehdään leukemiapotilaille. Potilaan oma luuydin tuottaa silloin syöpäsoluja. Se tuhotaan voimakkaalla sytostaatti- tai sädehoitoannoksella, ja tilalle annetaan luovuttajan luuydintä. Luovuttaja voi olla lähiomainen tai vapaaehtoinen, jonka kudostyyppi sopii potilaalle. Luovuttajalta luuydintä kerätään yleensä lantioluusta, ja terveen luovuttajan luuydin kasvaa pian ennalleen. 
Suomen Punaisen Ristin Veripalvelu ylläpitää Suomessa luuytimen luovuttajista kantasolurekisteriä, joka toimii yhteistyössä maailman 43 muun rekisterin kanssa ja palvelee kaikkia suomalaisia ja ulkomaisia sairaaloita.
B-solu

B-solut kuuluvat immuunijärjestelmän soluihin eli lymfosyytteihin. Ne huolehtivat osaltaan elimistön spesifisen puolustusjärjestelmän humoraalisesta eli vasta-ainevälitteisestä immuniteetista. B-soluista käytetään myös nimityksiä B-imusolu ja B-lymfosyytti, ja niiden osuus on noin 20 prosenttia veren kaikista imusoluista.
Muodostuminen.
B-imusolut muodostuvat luuytimessä olevista kantasoluista ja jäävät myös kypsymään luuytimeen toisin kuin T-imusolut. Kypsymisen jälkeen B-solut kulkevat veren mukana sekundaarisiin imukudoselimiin, joihin ne pysähtyvät ja alkavat jakautua. Muodostuminen ja kypsyminen jatkuvat koko elämän ajan.
Kun B-imusolut aktivoituvat, suurin osa niistä erilaistuu vasta-aineita tuottaviksi plasmasoluiksi ja osasta kehittyy B-muistisoluja.
Toimintaperiaate.
Jokaisen B-imusolun solukalvossa on tuhansia samanlaisia antigeenireseptorimolekyylejä, jotka sitoutuvat kukin omaan antigeenityyppiinsä. Sitoutumisen jälkeen B-solu erilaistuu plasmasoluksi, joka alkaa tuottaa solun pinnan antigeenireseptorien kaltaisia vasta-aineita. Vasta-aineet kiertävät imunesteen ja veren mukana ja sitovat kohtaamiaan antigeenejä aiheuttaen niiden tuhoutumisen.
Satakunnan vaalipiiri

Satakunnan vaalipiiri on yksi eduskuntavaalien 13 vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Alueelta valitaan kahdeksan kansanedustajaa (4 % 200:sta). Nimestään huolimatta vaalipiiri ei kata koko Satakunnan historiallisen maakunnan aluetta vaan länsiosassa sijaitsevan Satakunnan nykymaakunnan alueen. Satakunnan perinteinen valtapuolue on vahvan teollisuushistorian vuoksi SDP, toinen menestyvä puolue on Perussuomalaiset. 
Vaalipiiriin kuuluvat Eura, Eurajoki, Harjavalta, Huittinen, Jämijärvi, Kankaanpää, Karvia, Kokemäki, Merikarvia, Nakkila, Pomarkku, Pori, Rauma, Siikainen, Säkylä ja Ulvila.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Ahlainen, Hinnerjoki, Honkajoki, Honkilahti, Ikaalisten maalaiskunta (Ikaalinen siirtyi sittemmin Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin), Karkku (liitettiin Vammalaan, joka siirtyi sittemmin Pirkanmaan vaalipiiriin), Kauvatsa, Keikyä, Kiikka (nämä kaksi yhdistettiin Äetsäksi, joka siirtyi sittemmin Pirkanmaan vaalipiiriin), Kiikoinen (liitettiin Pirkanmaan vaalipiirissä sijaitsevaan Sastamalaan), Kiukainen, Kodisjoki, Kullaa, Köyliö, Lappi, Lavia, Luvia, Noormarkku, Porin maalaiskunta, Rauman maalaiskunta, Suoniemi (liitettiin Hämeen läänin pohjoisessa vaalipiirissä sijainneeseen Nokiaan), Tyrvää (liitettiin Vammalaan, joka siirtyi sittemmin Pirkanmaan vaalipiiriin) ja Vampula.
Aiemmin vaalipiiriin kuului myös osa nykyisestä Pirkanmaan maakunnasta. Vuosina 1993–2005 kaikkiaan kymmenen kuntaa siirrettiin Satakunnan vaalipiiristä Pirkanmaan vaalipiiriin:
Vuonna 2003 Kodisjoki siirrettiin Satakunnan vaalipiiriin Varsinais-Suomen vaalipiiristä.
Satakunnan vaalipiirin nimi ennen vuonna 1997 lääniuudistuksen myötä tehtyä vaalilain muutosta oli Turun läänin pohjoinen vaalipiiri.
Satakunnan vaalipiirin ministerit.
Ministerit, jotka virassa ollessaan ovat edustaneet Turun pohjoista tai Satakunnan vaalipiiriä.
Armagh’n kreivikunta

Armagh’n kreivikunta (, ) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee Lough Neagh -järven eteläpuolella historiallisessa Ulsterin provinssissa. Kreivikunta on saanut nimensä Armagh’n kaupungilta.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 133 969 asukasta ja sen pinta-ala oli 1 265,56 neliökilometriä. Nykyään Armagh’n kreivikunnan alue kuuluu useaan piirikuntaan: Armagh, Banbridge and Craigavon, Newry, Mourne and Down ja Mid-Ulster.
Vladimir Petljakov

Vladimir Mihailovitš Petljakov (; 1891–1942) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. 
Petljakov syntyi Sambelkin kylässä Donin kasakoiden alueella Venäjällä vuonna 1891. Hän opiskeli teknikoksi Taganrogin opistossa. Vuosina 1917–1918 hän toimi teknikkona Moskovan yliopiston aerodynamiikan laboratoriossa, jota johti Nikolai Žukovski, ja samalla opiskeli siellä valmistuen vuonna 1922. 1921–1936 Petljakov työskenteli TsAGI-instituutissa, jota johti Andrei Tupolev. 
Vuonna 1936 Petljakovista tuli oman suunnittelutoimistonsa johtaja. Tähän aikaan oli uusille johtajille kysyntää, koska vanhemmat lentokoneinsinöörit oli vangittu 1930-luvun puhdistuksissa. Hän alkoi suunnitella kokometallisia lentokoneita ja kehitti monia alan tekniikoita. Petljakov johti ensimmäisten raskaiden pommikoneiden, kuten TB-1:n ja TB-3:n suunnittelua vuosina 1930–1935 ja nelimoottorisen Petljakov Pe-8 -pommikoneen ja Petljakov Pe-2 -syöksypommikoneen suunnittelua 1939–1940. 
Hän kuoli lento-onnettomuudessa Arzamasissa tammikuussa 1942.
Vladimir Petljakov sai Stalin-palkinnon vuonna 1941 ja Leninin kunniamerkin.
Downin kreivikunta

Downin kreivikunta (, ) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee saaren koillisosassa Irlanninmeren rannikolla historiallisessa Ulsterin provinssissa. Kreivikunta on saanut nimensä Downpatrickin kaupungilta.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 311 876 asukasta ja sen pinta-ala oli 2 464,67 neliökilometriä. Nykyään Downin kreivikunnan alue kuuluu useaan piirikuntaan: Ards and North Down, Lisburn and Castlereagh, Newry, Mourne and Down ja Armagh, Banbridge and Craigavon.
Fermanagh’n kreivikunta

Fermanagh’n kreivikunta (, ) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee Pohjois-Irlannin lounaisosassa historiallisessa Ulsterin provinssissa. Kreivikunnan pääkaupunkina toimi Enniskillen.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 50 255 asukasta ja sen pinta-ala oli 1 702,09 neliökilometriä. Nykyään Fermanagh’n kreivikunnan alue kuuluu Fermanagh and Omagh’n piirikuntaan.
Tyronen kreivikunta

Tyronen kreivikunta (, ) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee Lough Neagh -järven länsipuolella historiallisessa Ulsterin provinssissa ja rajautuu etelässä ja luoteessa Irlannin tasavaltaan. Kreivikunnan pääkaupunkina toimi Omagh.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 139 073 asukasta ja sen pinta-ala oli 3 154,75 neliökilometriä. Nykyään Tyronen kreivikunnan alue kuuluu useaan piirikuntaan: Mid-Ulster, Derry and Strabane ja Fermanagh and Omagh.
Helen Hunt

Helen Elizabeth Hunt (s. 15. kesäkuuta 1963 Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscarilla palkittu näyttelijä.
Ura.
Hunt tuli tunnetuksi 1990-luvulla televisiosarjasta "Hulluna sinuun", jota tehtiin seitsemän tuotantokautta vuosina 1992–1999. Siinä hänen kumppaniaan näytteli sarjan tuottaja Paul Reiser. Tätä ennen hän oli näytellyt lähinnä useissa televisioelokuvissa. Hunt voitti sarjasta neljä kertaa Emmyn (1996, 1997, 1998 ja 1999) ja hänestä tuli sarjan viimeisenä kautena televisiohistorian parhaiten palkattu naisnäyttelijä.
Huntin läpimurtorooli valkokankaalla oli vuoden 1996 menestyselokuvassa "Twister". Hunt voitti Oscar-palkinnon parhaasta naispääosasta elokuvasta "Elämä on ihanaa". Tämän jälkeen hän piti kahden vuoden tauon elokuvista ja keskittyi teatterinäyttelemiseen.
Hunt palasi vuonna 2000 valkokankaalle elokuvilla "Tohtori T ja naiset", "Anna hyvän kiertää", "Cast Away – tuuliajolla" ja "Mitä nainen haluaa".
Yksityiselämä.
Huntilla on monia palkintoennätyksiä. Hän on yksi harvoista näyttelijöistä, joka on voittanut Golden Globen, Emmyn ja Oscarin samana vuonna sekä ainoa naisnäyttelijä, jolla on neljä peräkkäistä Emmy-voittoa.
Hunt oli naimisissa näyttelijä Hank Azarian kanssa 1999–2000. Hänellä on yksi lapsi (s. 2004) nykyisen miesystävänsä Matthew Carnahanin kanssa.
Palkintoja.
Emmyt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Luettelo ministereistä Suomen liikenne- ja viestintäministeriössä

Tämä on luettelo Suomen liikenne- ja viestintäministeriössä (vuosina 1970–2000 liikenneministeriö) toimineista ministereistä.
Usein ministeriössä on toiminut vain yksi ministeri, toisinaan kaksi. Jotkin ministeriön asiat, useimmiten viestintäasiat, on saatettu eriyttää eri ministeriön ministerille. Oheisessa luettelossa on lueteltu sekä varsinaiset ministerit että sivutoimisesti ministeriössä toimineet ministerit.
Ennen liikenne- ja viestintäministeriön perustamista ministeriön asiat kuuluivat kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöön, joka jakautui vuonna 1970 liikenne- ja työvoimaministeriöiksi.
Ensimmäinen ministeri.
Liikenne- ja viestintäministeriötä johtaa ministeri, jonka tehtävänimikkeenä on ollut ministeriön nimen mukaisesti "liikenneministeri" tai "liikenne- ja viestintäministeri". Toisinaan vastuualueisiin on saatettu yhdistää myös muita tehtäviä, esimerkiksi kunta-asiat.
Toinen ministeri.
Viestintäasiat erotettiin omalle ministerilleen Vanhasen II hallituksessa, jossa niitä hoitamaan nimitettiin Suvi Lindén (Kok.), joka jatkoi myös Kiviniemen hallituksessa.
Sivutoimiset ministerit.
Ajoittain joitakin ministeriön asioita, useimmiten viestintäasiat, on liitetty muissa ministeriöissä toimivien ministerien tehtäviin. Ensimmäisen kerran näin oli vuosina 1990–1991, jolloin viestintäasiat olivat kulttuuriministeri Anna-Liisa Kasurisen vastuulla. Liikenneministerinä toimi tuolloin Ilkka Kanerva. 
Kataisen hallitukseen perustettiin asunto- ja viestintäministerin tehtävä, ja uutta salkkua hoitamaan nimitettiin Krista Kiuru (SDP), joka korvattiin SDP:n ministerikierrätyksen jälkeen Pia Viitasella. Vasemmistoliiton vetäydyttyä hallituksesta SDP joutui järjestämään ministerien tehtävät uudestaan ja opetus- ja viestintäministerien tehtävät yhdistettiin Kiurulle. Myöhemmissä hallituksissa viestintäasiat on yhdistetty perinteiseen tapaan ministeriötä johtavalle ministerille.
Will Hunting

Will Hunting () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Gus Van Santin ohjaama draamaelokuva. Se kertoo ongelmallisesta ihmelapsesta Will Huntingista, jota näyttelee Matt Damon. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Damon ja Ben Affleck.
Elokuvaa on verrattu J. D. Salingerin romaaniin "Sieppari ruispellossa" ja jotkut väittävät, että käsikirjoituksessa olisikin vaikutteita teoksesta. Elokuvan päähenkilö muistuttaa tietyiltä osin matemaatikkoja Srinivasa Ramanujan ja George Dantzig.
"Will Hunting" kuvattiin Bostonin alueella. Mel Gibson oli jo lupautunut elokuvan tuottajaksi ja ohjaajaksi. Van Sant innostui kuitenkin käsikirjoituksesta ja oli innokas ohjaamaan elokuvan. Matt Damon piti monista Van Santin elokuvista ja tämän monimutkaisten tunteiden ja hahmojen ohjaamistavasta.
Robin Williams palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Oscarilla. Lisäksi Damon ja Affleck voittivat esikoiskäsikirjoituksestaan parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin. Elokuva oli yhteensä ehdolla yhdeksään Oscariin.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Franz Josef Strauß

Franz Josef Strauß (6. syyskuuta 1915 München, Saksan keisarikunta – 3. lokakuuta 1988 Regensburg, Länsi-Saksa) oli Saksan Baijerista kotoisin ollut poliitikko, joka kuului baijerilaiseen kristillissosiaaliseen unioniin ("Christlich-Soziale Union in Bayern", CSU), joka edustaa kristillis-konservatiivista arvomaailmaa. Hän johti puoluetta kuolemaansa saakka vuodesta 1961 alkaen.
Ennen toista maailmansotaa Strauß opiskeli klassisia kieliä ja kansantaloutta Münchenin yliopistossa. Hän palasi sodasta yliluutnanttina Baijeriin, jossa toimi kunnallishallinnon tehtävissä. Strauß valittiin vuonna 1949 ensimmäisille Saksan liittopäiville. Sittemmin hän toimi useita kertoja ministerinä. Strauß kannatti Saksan liittotasavallan voimakkaampaa sitoutumista Yhdysvaltoihin. Tässä yhteydessä hän suosi sanaa suomettuminen (), varoittaen siten sosiaalidemokraattien liian lämpimiksi katsomistaan väleistä itäblokkiin nähden. Strauß toimi Baijerin pääministerinä 1978–1988, ja oli ehdolla Saksan liittokansleriksi vuoden 1980 liittopäivävaaleissa.
Strauß oli kansallissosialistisen NSKK:n jäsen vuosina 1937–1939 ja palveli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan Wehrmachtin riveissä poliittisena upseerina.
Jan Koller

Jan Koller (s. 30. maaliskuuta 1973 Smetanova Lhota) on tšekkiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti uransa viimeisellä kaudella ranskalaisseura AS Cannes’ta.
Parhaiten Koller muistetaan vuosistaan Borussia Dortmundissa, jonne hän siirtyi vuonna 2001. Juniorina hän pelasi TJ Smetanova Lhotassa ja ZVVZ Mileskossa. Ammattilaisurallaan hän on palloillut Sparta Prahassa (1994/95–1995/96), Lokerenissa (1996/97–1998/99) ja Anderlechtissa (1999/00–2000/01). Vuonna 2000 hän oli Belgian liigan paras maalintekijä. Vuosina 1995 ja 1996 hän voitti Tšekin mestaruuden Sparta Prahassa, vuosina 2000 ja 2001 Belgian mestaruuden Anderlechtissa ja vuonna 2002 Saksan mestaruuden Borussia Dortmundissa.
Koller jätti Borussia Dortmundin kesällä 2006 ja siirtyi Ranskan Ligue 1:een AS Monacon riveihin. Koller pelasi seuran paidassa 45 liigaottelua ja teki 11 maalia. Tammikuussa 2008 hän teki paluun Saksaan siirtyen kaksivuotisella sopimuksella 1. FC Nürnbergiin, mutta jo puolen vuoden kuluttua hän siirtyi Venäjälle PFK Krylja Sovetov Samaraan.
Koller pelasi Kryljassa puolitoista kautta. Tammikuussa 2010 hän siirtyi Ranskan Nationalissa pelaavaan AS Cannes'een kesään 2011 ulottuvalla sopimuksella.
Koller on Tšekin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 55 osumallaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa Koller teki maalin Tšekin ensimmäisessä ottelussa mutta loukkaantui kesken pelin eikä enää sen jälkeen pystynyt pelaamaan kisoissa. Vuoden 2008 EM-kisoissa Koller pelasi Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa ja teki yhden maalin.
Koller on erittäin isokokoinen, pituudeltaan 202 senttimetriä ja painoltaan 106 kiloa. Hän aloitti jalkapallouransa maalivahtina, mutta vaihtoi hyökkääjäksi ennen ammattilaisuraansa.
Osmo Polvinen

Osmo Antero Juhani Polvinen (s. 15. toukokuuta 1946 Sotkamo) on suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko ja kansanedustaja 1991–1995. Sotkamon kunnanvaltuutettuna vuodesta 1972 toiminut Polvinen oli aiemmin näkyvä paikallinen vaikuttaja SKDL:ssä, jossa hän kuului puolueen pienviljelijäsiipeen. Sittemmin Polvinen vaikutti Kainuun maakuntavaltuuston varapuheenjohtajana. Hän toimii Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän yhtymävaltuuston puheenjohtajana.
Kansanedustajaksi Polvinen nousi vuoden 1991 vaaleissa puolueen pitkäaikaisen Kainuun ääniharava Arvo Kemppaisen kuoltua yllättäen hieman ennen vaaleja. Eduskuntavaaleissa 1995 Polvinen jäi niukasti puolueensa ensimmäiseksi varaedustajaksi Oulun vaalipiirissä.
Sylvain Wiltord

Sylvain Wiltord (s. 10. toukokuuta 1974 Neuilly-sur-Marnessa, Ranskassa) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Seuratasolla Wiltord pelasi ammattilaisuransa alkuvuosina Rennesissä 1992–1997 ja Girondins Bordeaux'ssa 1997–2000. Hän voitti Ranskan mestaruuden 1999 ja oli samaisena vuonna liigan paras maalintekijä (22 osumaa). Englantilaisseura Arsenalissa hän pelasi vuosina 2000–2004 ja voitti liigamestaruuden vuosina 2002 ja 2004 sekä FA Cupin vuosina 2002 ja 2003. Vuonna 2004 Wiltord siirtyi Lyoniin, jossa hän voitti kolme Ranskan mestaruutta. Elokuussa 2007 hän palasi takaisin Rennesin joukkueeseen. Viimeisinä pelivuosinaan hän edusti Marseillea, Metziä ja Nantesia.
Ranskan maajoukkueessa Wiltord pelasi 92 ottelua ja teki 26 maalia. Hän oli mukana voittamassa mestaruutta EM-kisoissa 2000. Hän tuli vaihdosta kentälle kahden ensimmäisen ottelun loppuminuuteilla ja pelasi kolmannessa alkulohko-ottelussa avauskokoonpanossa Ranskan varmistettua jatkopaikkansa jo kahden ottelun jälkeen. Puolivälierässä hän ei pelannut. Välierässä hän pääsi vaihdosta kentälle 72. minuutilla tilanteen ollessa tasan 1–1, ja Ranska sai voiton ratkaisseen rangaistuspotkun ja "Kultaisen maalin" Wiltordin lauottua jatkoajan lopulla pallon portugalilaisen Abel Xavierin käteen. Loppuottelussa Wiltord pääsi vaihtopelaajana kentälle 58. minuutilla ja teki 1–1-tasoitusmaalin aivan varsinaisen peliajan lopussa. Jatkoajalla Ranska voitti "Kultaisella maalilla".
MM-kilpailuissa 2002 Wiltord pelasi avauskokoonpanossa Ranskan kaikissa kolmessa ottelussa mutta tuolloin Ranska jäi alkulohkossaan viimeiseksi tekemättä maaliakaan.
Kim Milton Nielsen

Kim Milton Nielsen (s. 3. elokuuta 1960 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapalloerotuomari. 
196 senttimetriä pitkä Nielsen on toiminut tuomarina lukuisissa kansainvälisissä arvo-otteluissa, muun muassa 134 maaottelussa ja 44 Mestarien liigan kamppailussa. Hänen ensimmäisen arvokilpailunsa olivat 1996 Englannin EM-kisat. 
Nielsenin viimeinen kausi kansainvälisellä tasolla oli 2005. Tuolloin hän täytti 45 vuotta, joka on kansainvälisten otteluiden yläikäraja.
Kim Milton lähetti David Beckhamin pois ottelusta World Cup 1998:ssa jossa Englanti pelasi Argentiinaa vastaan.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1992

Jääkiekon olympiaturnaukseen Albertvillen talviolympialaisissa 1992 osallistui 12 joukkuetta. Isäntämaa Ranskan lisäksi turnaukseen osallistuivat kaikki 8 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 1991 A-sarjan joukkuetta sekä 2 parasta B-sarjan joukkuetta. Viimeisestä kisapaikasta järjestettiin karsinta B-sarjan neljännen joukkueen ja C-sarjan voittajan välille. Olympiaturnauksen pelijärjestelmää oli uudistettu. Joukkueet jaettiin kahteen lohkoon, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Molempien lohkojen neljä parasta selviytyivät puolivälieriin, jotka pelattiin pudotuspeleinä. Myös alkulohkojen viidenneksi ja kuudenneksi sijoittuneet joukkueet pelasivat omat pudotuspelinsä, missä ratkaistiin sijat 9.–12. Ottelut pelattiin 8.–23. helmikuuta 1992, Méribelin jääpalatsissa.
Neuvostoliiton hajoamisen johdosta hallitseva olympiavoittaja Neuvostoliitto ei osallistunut kisoihin. Neuvostoliiton seuraajavaltioiden muodostama Itsenäisten valtioiden yhteisö osallistui Albertvillen kisoihin Yhdistyneenä joukkueena, joka käytti lippunaan olympialippua ja kansallislaulunaan olympiahymniä. Yhdistynyt joukkue koostui yhtä pelaajaa lukuun ottamatta Venäjän pelaajista. Kisojen loppuottelussa Yhdistynyt joukkue voitti Kanadan.
Karsinta.
Edellisen vuoden maailmanmestaruuskilpailujen B-ryhmän neljäs Puola ja C-ryhmän voittaja Tanska, pelasivat karsintaottelut viimeisestä olympiaturnauspaikasta.
Joukkueet.
Lohko A
Lohko B
Parkki

Parkki on 3–5-mastoinen purjealus, jossa kaikissa muissa paitsi takimmaisessa mastossa on täystakila eli raaka- ja haruspurjeet. Takimmaisessa mastossa on vain kahvelipurje. Parkit olivat suurikokoisia rahtilaivoja: jopa 3 000—4 000 bruttorekisteritonnia. 
Parkkilaivat olivat viimeinen laajalti rahtialuksina käytetty purjealustyyppi, joita muun muassa ahvenanmaalaisella Gustaf Eriksonilla oli parhaimmillaan useita kymmeniä Suomen lipun alla 1920–1930-luvuilla. Kuuluisia parkkilaivoja olivat muun muassa "Pommern", "Herzogin Cecilie", "Pamir" ja "Passat". Suuri osa näistä Suomen lipun alla purjehtineista aluksista tuhoutui toisessa maailmansodassa. Suurin Suomen lipun alla purjehtinut parkki oli nelimastoparkki "Moshulu", joka on nykyisin restauroitu ravintolalaivaksi Philadelphiassa.
Parkkitakila on kaikkein tehokkain valtameripurjehtijan takila. Se on huomattavasti kuunaritakilaa tehokkaampi ja vakaampi sekä helpommin ohjattava kuin fregattitakila. Myötätuulessa parkki purjehtii lähes yhtä hyvin kuin fregatti ja nousee tuuleen paljon fregattia tehokkaammin. Optimaalinen parkkitakilakonstruktio on nelimastoparkki, jossa on fokkamasto, isomasto, kryssimasto ja mesaanimasto. Yleisimmin kolmessa ensimmäisessä mastossa oli pääpurje (fokka, isopurje, pekiinipurje), alamärssypurje, ylämärssypurje, alaprammipurje, yläprammipurje ja röijeli.
Parkit olivat suuren purjepinta-alansa vuoksi nopeita ja hiljaisessakin tuulessa tehokkaasti kulkevia aluksia, joiden käyttöä rajoitti lähinnä raakapurjeiden käsittelyyn tarvittavan miehistön suurehko määrä. Lisäksi suuren purjemäärän käsittely ylhäällä mastoissa oli hidasta ja kömpelöä. Näistä syistä parkkeja käytettiin pitkillä merireiteillä esimerkiksi kuljettamassa vehnää Australiasta Eurooppaan. Parkit kykenivät kilpailemaan menestyksellisesti pitkillä merimatkoilla höyrylaivojen kanssa, koska ne olivat nopeita laivoja. Esimerkiksi "Herzogin Cecilie" on logannut 22 solmua Skagenin edustalla, ja useimmat nelimastoparkit kykenivät suotuisissa tuulissa 18 solmun nopeuksiin, eivätkä ne myöskään tarvinneet polttoainetta. Vasta dieselmoottorien yleistyminen toisen maailmansodan jälkeen syrjäytti purjealukset kauppamerenkulusta.
Suomessa on museoituna kaksi parkkia: "Pommern" Maarianhaminassa ja "Sigyn" Turussa.
Kadettikunta

Kadettikunta ry on itsenäisen Suomen kadettikouluissa upseerin tutkinnon suorittaneiden upseerien ja Maanpuolustuskorkeakoulussa sekä puolustushaara-, aselaji- ja toimialakouluissa opiskelevien kadettien maanpuolustusaatteellinen yhteisö. 
Itsenäisen Suomen Kadettikoulun ensimmäinen kurssi alkoi 25. tammikuuta 1919 ja päättyi 31. maaliskuuta 1920. Kadettikoulun vuosipäivän juhlaan kokoontuneet ensimmäisen kadettikurssin upseerit perustivat Kadettikunnan 27. tammikuuta 1921. 
Kadettikunnan jäseneksi voidaan hyväksyä Suomen kansalaisena Suomessa upseerin tutkinnon suorittanut henkilö tai Suomen kansalaisena upseerin tutkintoa suorittava kadetti. Kadettikunnan hallitus hyväksyy upseerin tai kadetin jäseneksi hakemuksen perusteella. 
Kadettikunnan nykyinen puheenjohtaja on kenraalimajuri Jari Kallio.
Kadettikunnan toiminnan tarkoituksena on
Kadettikunta julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Kylkirauta-jäsenlehteä.
Syväviilto

Syväviilto () on kehonmuokkauksen muoto, jossa siittimen alapuolelle tehdään pitkittäinen viilto virtsaputkeen asti. Viilto aloitetaan virtsaputken suulta siittimen juurta kohden. Viilto voi olla vaihtelevanpituinen.
Syväviiltoa on perinteisesti tehty kaikkialla maailmassa, erityisesti Afrikassa, Australiassa, Etelä-Amerikassa sekä Polynesiassa ja Malesiassa aikuistumisrituaalina. Länsimaissa tapa on yleistynyt viime vuosina pyrkimyksenä lisätä seksuaalista nautintoa. Syväviilto saatetaan tehdä myös kauneudellisista syistä . Syväviilto paljastaa virtsaputken sisäosan runsashermoisen pinnan ulkoisille ärsykkeille, mistä seuraa tekniikan suosijoiden mukaan tavallista suurempi seksuaalinen nautinto. Toimenpide myös leventää siitintä. 
Haittapuolina ovat itsesuoritetun leikkauksen riskit sekä kohonnut herkkyys saada sukupuolitauteja. Myös hedelmöityskyky, eritoten siemennesteen vieminen naisen emättimeen, on todennäköisesti heikompi.
Myös virtsaaminen on paljon hankalampaa ja vaatii useimmiten istualtaan virtsaamista. Kivespussin voi yrittää venyttää virtsaputkea vasten väliaikaisesti tilkkeeksi, jotta tavanomainen seisaaltaan virtsaaminen onnistuisi. Jotkut syväviilletyt miehet kuljettavat mukanaan putkea, jonka avulla virtsasuihkun ohjailu onnistuu.
Syväviilto perinteenä.
Syväviilto (kuten ympärileikkaus) on yleistä esimerkiksi Australian alkuperäiskansojen eli aborginaalien kulttuurissa. Tapa kuuluu Australian keskitasangon kansojen, kuten Arrernten ja Luritjan, perinteisiin. Arrernten sana syväviillolle on "arilta", ja syväviilto suoritetaan miehistymisriittinä nuorille miehille. Tavan toi Arrernteille Magnar-kunjer-kujaIt, liskomiehen henkiolento. Syväviilletyn siittimen katsotaan muistuttavan naisen häpyhuulia (vulvaa) ja verenvuodon taas naisen kuukautisia (menstruaatiota). Tässä voidaan katsoa olevan kyse miesten mahdollisesti tuntemasta vulvakateudesta, vrt. naisten mahdollisesti tuntema peniskateus.
Samantapaista siittimen muokkausta harrastivat myös Queenslandin Morningtonin saaren Lardil-heimon jäsenet. Vain nuorukaiset, jotka päättivät menettelyn kestää, saivat oppia monimutkaisen seremoniaalisen daminin kielen. Myöhemmissä seremonioissa, joita toistetaan koko aikuisiän, syväviilletty siitin on rituaalisen verenvuodattamisen väline. Damia tutkineen Kenneth L. Halen mukaan uusia seremonian harrastajia ei ole enää ilmaantunut puoleen vuosisataan, ja damin kielikin on nyt kuollut.
Amazonin laakson paikallisväestö sekä Kenian Samburu paimentolaispojat suorittavat itselleen ja joskus tovereilleen syväviiltoja jo 7–10 vuoden ikäisinä. Samoan saarella syväviilto on kypsyysrituaali. Havaijilla puolestaan on ollut tapana suorittaa vain esinahkaan rajoittuva esinahan syväviilto kuuden tai seitsemän vuoden iässä.
ABrowse

ABrowse on verkkoselain AtheOS:iin ja Syllableen. Kuten Applen tietokoneiden Safari-selain, se käyttää KHTML:ää pohjana. ABrowsen käyttöönotto ja KHTML-kääntö ovat Kurt Skauenin käsialaa.
KHTML:n käännösongelmien vuoksi Syllablessa, ABrowserin käyttämä KHTML-selainpohja saatetaan poistaa käytöstä ABrowserissa ja siinä saatetaan alkaa käyttää Geckoa pohjalla sen helpon käännettävyyden vuoksi.
Helsingin vaalipiiri

Helsingin vaalipiiri on yksi eduskuntavaalien kolmestatoista vaalipiiristä. Sieltä valitaan 23 kansanedustajaa. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Helsingin vaalipiiri perustettiin vuonna 1952, mitä ennen kaupungin alue kuului Uudenmaan vaalipiiriin.
Helsingin vaalipiiri käsittää vain Helsingin kaupungin. Se on Suomen eduskuntavaalien vaalipiireistä ainoa, joka käsittää vain yhden kunnan, mutta tämän yhden kunnan suuren asukasluvun takia Helsingin vaalipiiri on Suomen vaalipiireistä se, josta valitaan toiseksi eniten kansanedustajia (eniten kansanedustajia valitaan Uudenmaan vaalipiiristä). Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa vaalipiirissä oli 499 581 äänioikeutettua.
Nykyiset kansanedustajat.
Tämä on luettelo Helsingin vaalipiirin nykyisistä kansanedustajista:
Aikaisempia kansanedustajia.
Tämä on luettelo Helsingin vaalipiirin aikaisemmista kansanedustajista:
Keski-Suomen vaalipiiri

Keski-Suomen vaalipiiri (vaaleihin 1995 Keski-Suomen läänin vaalipiiri) on Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri, josta valitaan nykyisin kymmenen kansanedustajaa 200:sta. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Keski-Suomen vaalipiiri muodostettiin vuonna 1960, jolloin myös Keski-Suomen lääni perustettiin. Tätä ennen pääosa alueesta kuului Vaasan läänin itäiseen vaalipiiriin sekä osia Hämeen läänin pohjoiseen, Mikkelin läänin ja Kuopion läänin läntiseen vaalipiiriin. Vuonna 1974 Kuhmoinen siirrettiin Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä Keski-Suomen vaalipiiriin, mutta vuoden 2021 alusta kunta liittyi Pirkanmaahan ja vaihtoi samalla takaisin vanhaan vaalipiiriinsä, jonka nimeksi tuli vuonna 1997 Pirkanmaan vaalipiiri.
Vuoteen 1970 asti vaalipiiristä valittiin 11 kansanedustajaa, sen jälkeen edustajia on valittu 10. 
Vaalipiiriin kuuluvat Hankasalmi, Joutsa, Jyväskylä, Jämsä, Kannonkoski, Karstula, Keuruu, Kinnula, Kivijärvi, Konnevesi, Kyyjärvi, Laukaa, Luhanka, Multia, Muurame, Petäjävesi, Pihtipudas, Saarijärvi, Toivakka, Uurainen, Viitasaari ja Äänekoski.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Jyväskylän maalaiskunta, Jämsänkoski, Konginkangas, Korpilahti, Koskenpää, Leivonmäki, Pihlajavesi, Pylkönmäki, Sumiainen, Suolahti, Säynätsalo ja Äänekosken maalaiskunta.
Puoluekannatus.
Keski-Suomen valtapuolueita ovat olleet Keskusta sekä SDP. 2010-luvulla perussuomalaiset ovat kasvattaneet selkeästi kannatustaan.