tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Satu Mäkelä-Nummela

Satu Silja Päivikki Mäkelä-Nummela (o.s. Mäkelä, s. 26. lokakuuta 1970 Mallusjoki, Orimattila) on suomalainen trap-ampuja ja olympiavoittaja Pekingistä 2008. Hän edustaa Orimattilan Seudun Urheiluampujia.
Ura.
Mäkelä-Nummela on voittanut trap-ammunnan maailmancupin osakilpailun kahdeksan kertaa vuosien 2005–2018 aikana. Ensimmäisen maailmancupin kilpailun hän voitti Americanassa Brasiliassa vuonna 2005. Suhlin vuoden 2006 maailmancupkilpailun voitollaan Mäkelä-Nummela saavutti Suomelle olympiapaikan Pekingin kesäolympialaisiin 2008. Olympialaisissa Mäkelä-Nummela ylsi olympiavoittoon 91 pisteellä, joka oli myös uusi olympiakisojen ennätys. Mäkelä-Nummela on toistaiseksi viimeinen kesäolympialaisista kultaa voittanut suomalainen.
Trapin MM-kilpailuissa Mäkelä-Nummela on ollut kaksi kertaa pronssilla, vuonna 1995 Nikosiassa ja vuonna 2009 Mariborissa. Vuoden 2009 kisojen peruskilpailussa Mäkelä-Nummela sivusi maailmanennätystulosta 74 kiekkoa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Bakussa Mäkelä-Nummela sai myös pronssia. Vuoden 1995 MM-kisoissa ja vuoden 2012 EM-kisoissa Larnakassa hän oli voittamassa pronssia joukkuekilpailussa.
Vuonna 2011 Mäkelä-Nummela saavutti Suomelle olympiapaikan Lontoon olympialaisiin 2012 sijoituttuaan Pekingissä maailmancupin osakilpailussa neljänneksi. Olympialaisissa Mäkelä-Nummela putosi trapin finaalista uusinnoissa sijoittuen seitsemänneksi. Syyskuussa 2012 hän voitti maailmancupin finaalin Mariborissa.
Neljännen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Mäkelä-Nummela saavutti Pekingissä heinäkuussa 2014. Toukokuussa 2015 hän voitti maailmancupin osakilpailun Larnakassa ja varmisti samalla Suomelle maapaikan Rion olympialaisiin 2016. Kesäkuussa 2016 Mäkelä-Nummela voitti maailmancupin osakilpailun Bakussa. Rion olympialaisissa Mäkelä-Nummela sijoittui kymmenenneksi ja jäi finaalista. 
Huhtikuussa 2018 Mäkelä-Nummela voitti maailmancupin osakilpailun Changwonissa ja kesäkuussa 2018 Siggiewissä. Hän varmisti Suomelle maapaikan Tokion olympialaisiin 2020 sijoittumalla toiseksi Hollolan maailmancupissa 16. elokuuta 2019. Joulukuussa 2019 Mäkelä-Nummela valittiin Suomen olympiajoukkueeseen.
Tunnustuksia.
Alkuvuonna 2009 Mäkelä-Nummela valittiin Suomen urheilugaalassa Vuoden urheilijaksi ja samalla Vuoden naisurheilijaksi. Vuonna 2009 Suomen Ampumaurheiluliitto valitsi Mäkelä-Nummelan Vuoden ampujaksi toisen kerran peräkkäin.
Orimattilan kaupungissa Orimattilan ampumaradalle johtava hiekkatie on nimitetty Olympiavoittajantieksi.
Yksityiselämä.
Mäkelä-Nummelan aviomies ja valmentaja on Matti Nummela. Heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Orimattilassa.
Dynamismi

Dynamismi on metafyysinen käsitys, jonka perusti Gottfried Leibniz 1600-luvulla. Dynamismi haluaa selittää kaikkeutta toimivien, pisteenkaltaisten voimien avulla. Niillä ei ole ulottuvaisuutta, mutta niihin liittyy kaukovaikutus. Dynamismin mukaan todellisuus koostuu yksinkertaisista perusosista, monadeista, ja perusosien ryhmistä, joilla on vain voimia. Perusosien välinen vuorovaikutus tapahtuu ilman kosketusta, liikkeen ennalta-asetetun harmonian mukaisesti, ja tuottaa kaikki kaikkeudessa tapahtuvat ilmiöt.
Dynamismi kehittyi vastauksena mekanistisen filosofian passiiviselle käsitykselle aineesta. Dynamistisia kuvauksia voidaan löytää Leibnizin lisäksi Baruch Spinozalta ja Henri Bergsonilta, ja jo kauan ennen heitä Parmenideelta, antiikin atomisteilta ja Plotinokselta. Myös Immanuel Kant auttoi dynamistisen teorian kehittämisessä. Nykyfilosofiassa dynamistisia käsityksiä voidaan löytää sekä Alfred North Whiteheadin edustamasta prosessifilosofiasta että Ludwig von Bertalanffyn ja William Ross Ashbyn systeemiteoriasta.
Stranger in This Town

Stranger in This Town on yhdysvaltalaisen kitaristi Richie Samboran ensimmäinen sooloalbumi.
Kun Samboran yhtye Bon Jovi jäi tauolle 1990-luvun alussa yhtyeen jäsenet saivat keskittyä panostamaan omiin projekteihinsa yhtyeen ulkopuolella. Sambora halusi levyttää ensimmäisen studioalbuminsa sooloartistina ja hän pyysi Bon Jovin rumpali Tico Torresia ja pianisti David Bryania mukaan levyttämään albumia. Sambora on albumilla sekä kitaristina että laulajana. Albumilla vierailee monia muusikoita ja muun muassa brittiläinen kitaristi Eric Clapton soittaa kitarasoolon kappaleessa "Mr. Bluesman".
Albumi nousi Yhdysvalloissa "Billboard 200"-listalla korkeimmillaan sijalle 36, ja Britannian albumilistalla albumin sijoitus oli 20. Albumilta julkaistiin kolme singleä; "Stranger in This Town", "Ballad of Youth" ja "One Light Burning". "Ballad of Youth" nousi "Billboard Hot 100"-listalla parhaimmillaan sijalle 63 ja "Hot Mainstream Rock Tracks"-listalla sijalle 13, ja "Stranger in This Town" "Hot Mainstream Rock Tracks"-listalla sijalle 38. Kappaleista kuvattiin myös musiikkivideot.
Albert Brooks

Albert Brooks (synt. Albert Lawrence Einstein, s. 22. heinäkuuta 1947 Beverly Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on toiminut koomikkona nuoresta asti, näytellyt elokuvissa vuodesta 1975 ja ohjannut elokuvia vuodesta 1979.
Albert Brooks oli Oscar-ehdokkaana sivuosastaan komediaelokuvassa "Broadcast News" (1987).
Vuonna 2023 elokuvaohjaaja ja Brooksin hyvä ystävä Rob Reiner teki haastatteluohjelman "Albert Brooks: Defending My Life". Siinä Brooksin vaikutusta itselleen painottavat muun muassa Conan O’Brien, [Larry David, Chris Rock, Steven Spielberg ja Jon Stewart. Heidän mielestään nuoren Brooksin usein tahallisen huonot ja yleisöä alkuun vaivaannuttavat shownumerot olivat alaa mullistavia, eräänlaista standup-komiikan punk rockia. Myös edesmenneen elokuvaohjaaja Stanley Kubrickin tiedetään pitäneen Brooksin omintakeisesta huumorista, erityisesti elokuvasta "Nykyaikaista rakkautta" (1981).
Brooks itse on kuvannut komediatyyliään käsitetaiteeksi ja kertonut usein improvisoineensa esityksensä täysin ilman ennakkokäsikirjoitusta tai harjoittelua, jopa valtakunnallisen televisiokanavan suoran talk show’n vieraana. Hän vieraili muun muassa Johnny Carsonin "The Tonight Show’ssa" noin 30 kertaa. 1970-luvun puolivälissä Brooks oli mukana "Saturday Night Live" -ohjelmassa, ja seuraavana vuonna hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa, sivuosan vaalikampanjatoimiston työntekijänä Martin Scorsesen "Taksikuskissa", jossa ohjaaja antoi Brooksin jälleen improvisoida sangen vapaasti.
Elokuvaohjaajana Albert Brooks aloitti maailman ensimmäistä tositelevisiosarjaa "Amerikkalainen perhe" (1973) satirisoineella mustalla komedialla "Real Life" (1979), jossa hän esitti myös pääosaa eräänlaisena omana itsenään. Brooksin ohjaustyöt ovat omintakeisuudessaan jääneet suurelle yleisölle vieraiksi, ja häntä pidetään lähinnä sisäpiirin tuntemana ”elokuvantekijöiden elokuvantekijänä”.
Brooks on vieraillut "Simpsonit"-animaatiosarjassa seitsemästi (nimellä A. Brooks) esittäen joka kerralla eri hahmoa ja oli myös mukana "The Simpsons Movie" -elokuvassa. IGN valitsi hänet vuonna 2010 sarjan historian parhaaksi vierailevaksi tähdeksi. Hän on tehnyt muitakin äänirooleja, kuten päähahmo Marlinin elokuvissa "Nemoa etsimässä" (2003) ja "Doria etsimässä" (2016).
Yksityiselämä.
Albert Brooks syntyi viihdealalla työskennelleille juutalaisvanhemmille Los Angelesin Beverly Hillsissä. Hänen isänsä Harry Einstein teki radiokomiikkaa ja äiti Thelma Leeds oli laulaja ja näyttelijä. Hänen isoveljensä oli näyttelijä, koomikko ja televisiotuottaja Bob Einstein, joka hänkin on tunnettu erikoisesta, vakavalla tyylillä tehdystä komiikasta.
Brooks avioitui Kimberly Shlainin kanssa vuonna 1997.
Undiscovered Soul

Undiscovered Soul on Bon Jovi-kitaristi Richie Samboran toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 23. helmikuuta 1998 ja tuottajana toimi Don Was. Levyn kappaleiden kirjoittamiseen osallistui myös Bon Jovin kosketinsoittaja David Bryan, joka myös vastaa levyn kosketintuotannosta. Albumi ei ollut hääppöisempi menestys, vaikka 2002 Samboralle myönnettiin levystä kultaa.
Camryn Manheim

Camryn Manheim (s. 8. maaliskuuta 1961 Caldwell, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on parhaiten tunnettu Ellenor Fruttin roolista ABC:n lakiasiaintoimistoon sijoittuvassa "Oikeus ja kohtuus" draamasarjassa ja Delia Banksin roolista televisiosarjassa "Aavekuiskaaja".
Manheim syntyi Debra Frances Manheim -nimisenä Caldwellissa, New Jerseyssä, juutalaisperheeseen. Äiti Sylvia on opettaja ja isä Jerome Manheim on matematiikan professori. 
Manheim työskenteli viittomakielen tulkkina sairaaloissa. Hän suoritti vuonna 1987 taideaineiden maisterintutkinnon New Yorkin yliopistossa. Hän voitti Emmy-palkinnon näyttelijäsuorituksestaan sarjassa "Oikeus ja kohtuus". Vuonna 2005 hänet nimettiin Golden Globe -palkintoehdokkaaksi sivuosaroolista ja Emmy-ehdokkaaksi parhaasta sivuosaroolista minisarjassa "Elvis".
Manheim on naisten ja homoseksuaalien oikeuksia ajava ihmisoikeusaktivisti. Hänellä on yksi lapsi.
Hirvensalo-Kakskerta

Hirvensalo-Kakskerta on Turun kaupungin 2. suuralue. Siihen kuuluvat Hirvensalon, Satavan ja Kakskerran saaret sekä lisäksi joitain pienempiä saaria.
Suuralueen asukasluku on 10 411 (2014). Se on kuitenkin samaan aikaan myös Turun nopeimmin kasvava suuralue; sen väestö kasvaa vuosittain 1,45 %. Se on myös Turun nuorin suuralue, noin 25 % sen väestöstä on alle 15-vuotiaita, yli 65-vuotiaita on vain noin 8 %. Alueen väestöstä äidinkielenään suomea puhuu 91 %, ruotsia 6 % ja muita 3 % väestöstä.
Alueen kylät ovat peräisin entisen Kakskerran kunnan ajoilta: Artukka, Hännälä, Höyttinen, Kaivonen, Myllykylä, Naula, Ollila ja Penilä. Nykyisin kylien nimien sijasta käytetään yleisemmin kaupunginosien nimiä.
Kaupunginosat.
Suuralue muodostuu 16 kaupunginosasta, joista kaikki paitsi Kakskerta ja Satava ovat Hirvensalon saarella.
P. J. O’Rourke

Patrick Jake O’Rourke (14. marraskuuta 1947, Toledo, Ohio – 15. helmikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen poliittinen satiirikko, journalisti ja kirjoittaja. Hän työskenteli Cato-instituutissa.
Tokoinranta

Tokoinranta () on puisto Helsingin Kalliossa Eläintarhanlahden rannalla. Etelässä puisto rajoittuu Eläintarhanlahteen ja pohjoisessa Eläintarhantiehen. Idässä se päättyy Hakaniemeen. Lännessä puisto rajoittuu Linnunlaulun vanhaan huvila-alueeseen ja päärataan. 
Asfalttipäällysteinen jalankulun ja pyöräilyn väylä kulkee puistoalueen pohjoisreunaa Eläintarhantien myötäisesti. Eläintarhanlahden ranta on pengerretty kivimuurilla. Eläintarhantien pohjoispuolella on Helsingin kaupunginteatterin rakennuskompleksi, jonka itäpuolella sijaitsee Helsingin sosiaaliviraston talo.
Tokoinrannan itäosassa on pieni lasten leikkipuisto sekä Miina Sillanpäälle omistettu pronssinen Soihtu-muistomerkki. Sen teki Aimo Tukiainen vuonna 1968. Länsikulmassa puolestaan sijaitsee Café Pirittan matala valkoinen tiilirakennus. Tokoinrannassa on ympäri vuoden runsaasti kansalaisten omaehtoista virkistystoimintaa. Loppukesäisin puistoon pystytetään Huvila-teltta Helsingin juhlaviikkojen tapahtumia varten.
Hakaniemen kohdalla puistoalue kaartuu Eläintarhanlahden rantaviivan mukaisesti lounaaseen jatkuen Säästöpankinrannan myötäisenä kapeana viheralueena Kaisaniemenlahden rantamille. 
Tokoinranta nimettiin suomalaisen poliitikon ja työväenliikkeen alkuvaiheen keskeisen johtomiehen Oskari Tokoin mukaan vuonna 1968. Puisto rakennettiin vaiheittain täyttömaalle. 
Veneily.
Aiemmin Tokoinrannassa on ollut kaupungin vuokraamia venepaikkoja rantakiinnityksellä. Vähäisen kysynnän vuoksi nämä kuitenkin poistettiin vuonna 2008. Tokoinrannalla on kaksi laituria, joista toinen on Hakaniemen venekerhon käytössä ja toinen on kaupungin vuokrapaikkoja. Hakaniemen venekerho on toiminut Tokoinrannassa vuodesta 1966.
King’s Singers ja Valkeat yöt

King’s Singers ja Valkeat yöt () on musiikkipitoinen televisiodokumentti englantilaisesta a cappella -lauluyhtyeestä King’s Singers. Lauluyhtye teki kesällä 1994 kiertueen Tallinnaan, Helsinkiin, Hollolaan ja Lahteen. Yleisradion TV-tuottajat Aarno Cronvall ja Erkki Pohjanheimo seurasivat kuvausryhmän kanssa lauluyhtyeen matkaa ja konsertteja. 
Ohjelmassa kuvataan lauluyhtyeen saapumista Tallinnan lentokentälle, vastaanottoseremonioita, lehdistötilaisuutta ja yhtyeen harjoituksia muun muassa virolaisen säveltäjä Veljo Tormisin kanssa. Välillä yhtye rentoutuu pelaamalla jalkapalloa. Tallinnan konsertista on mukana muutama laulu. King’s Singers käy myös Tallinnan laululavalla. Matka jatkuu M/S Georg Otsilla Helsinkiin. Laivalla yhtye harjoittelee, joutuu naisten tansseihin ja pohtii juuri itsenäistyneen Viron tilannetta. Helsingissä King’s Singers pitää Sibelius-Akatemiassa mestariluokan. Sitten ovat vuorossa harjoitukset Hollolan vanhassa kirkossa, rentouttava kalastusretki, konsertti ja karonkka. Lahdessa King’s Singers laulaa Lahden Kansainvälisen Urkuviikon konsertissa Ristinkirkossa. Dokumentti päättyy rapujuhliin Alasenjärven rannalla. Laulajien kanssa tehtyjen haastattelujen teemoja ovat lauluyhtyeen synty, laulajien ja ohjelmiston valinta, yhdessäolo sekä pitkien ja eri puolille maailmaa ulottuvien kiertuematkojen rasittavuus ja perhe-elämä.
"King’s Singers ja Valkeat yöt" on TV1:n Kansainvälisen musiikin ja englantilaisen IMG Artists Europe -yhtiön yhteistuotantoa. Ensilähetys oli Yle TV1 -kanavalla 27. joulukuuta 1994. Ohjelman kesto on 54 minuuttia ja 15 sekuntia.
Gibson Nighthawk

Gibson Nighthawk on Gibsonin lyhyen ajan valmistettu sähkökitaramalli. Sen alamalleja ovat Nighthawk Custom, Special, Landmark ja Hawk.
Perus-Nighthawkissa on yksiosainen mahonkinen kaula sekä vaahterasta ja mahongista valmistettu runko. Nighthawkin skaalan pituus on 648 mm (25.5"). Kitarassa on yleensä yksi äänenvoimakkuuden ja yksi äänenvärin säädin ja kahden humbucker-mikrofonin vaihtoon viisiasentoinen kytkin. Joissakin Nighthawkin alamalleissa on kahden humbuckerin lisäksi keskellä yksi yksikelainen mikrofoni. Näissä malleissa äänenvoimakkuuden ja äänenvärin säätimet toimivat push/pull-tekniikalla.
Shadow Zone

Shadow Zone on Static-X:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2003. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 20.
Albumi ei saavuttanut yhtä suurta myyntimäärää kuin edelliset albumit "Wisconsin Death Trip" ja "Machine". Albumi on ensimmäinen Josh Abrahamin ja Tom Whalleyn tuottama Static-X:n albumi.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1998

Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) 47. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 14.7.-28.7.1998 Espanjan Barcelonassa, mutta 300 m lajit järjestettiin Zaragozassa.
Barcelona.
Kivääri.
Miehet.
Miesten maailmanmestaruudet 300 m kivääreissä ratkaistiin Zaragozassa.
Zaragoza.
Miesten maailmanmestaruudet 300 m kivääreissä ratkaistiin Zaragozassa.
Lähteet.
&lt;br&gt;
Black Ice (kappale)

Black Ice on Hanna Pakarisen esittämä Musta jää -elokuvaa varten tehty kappale. Kappale sisältyy elokuvasta julkaistulle soundtrackille ja se julkaistiin myös singlenä. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Kappaleen on säveltänyt ja tuottanut Apocalyptica-yhtyeestä tuttu Eicca Toppinen.
Ryōko Nagata

Ryōko Nagata (, s. 23. helmikuuta 1975 Gifu, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä, joka työskentelee Vi-Vo-yhtiöllä. Hän on tehnyt Eclairin ääniroolin Kiddy Graden animesarjoissa ja elokuvissa. Nagata muun muassa dubbasi japaniksi Chloe Sullivanin Smallvillessa.
Nagata opiskeli Tsukuban yliopistossa.
Beneath... Between... Beyond...

Beneath... Between... Beyond... on Static-X:n neljäs albumi sekä ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 20. heinäkuuta 2004. Albumin kappaleet ovat suurimmaksi osaksi aikaisemmilla albumeilla esiintyneiden kappaleiden live- tai demoversioita.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 139.
Aya Hirano

Aya Hirano (, s. 8. lokakuuta 1987 Aichi, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä ja J-pop laulaja. Hän on näytellyt muun muassa animeissa Lucky Starissa, Kiddy Gradenssa, Death Notessa, Lucy Heartfiliana "Fairy Tailissa" ja Suzumiya Haruhi no yūutsussa.
Hirano syntyi Japanissa mutta muutti nuorena Yhdysvaltoihin. Hän palasi Japaniin vuonna 1998 ja liittyi Tokion lastenteatteriin. Hän esiintyi useimmiten televisiomainoksissa ennen ääninäyttelijän ja laulajan uraansa.
Animeroolit.
2002
Paliskuntain yhdistys

Paliskuntain yhdistys on paliskuntien muodostama hallinnollinen elin, jonka tarkoituksena on toimia paliskuntien yhdyssiteenä.
Porotalous, ja sitä kautta Paliskuntain yhdistys kuuluvat maa- ja metsätalousministeriön toimialaan, sillä porotalous määritellään elintarviketuotannoksi. Lihahygieniasäädösten ja tukipolitiikan osalta porotalous kuuluu maatalouden piiriin. Lapin ja Oulun lääninhallitukset valvovat alueillaan poronhoitolain noudattamista.
Paliskuntain yhdistys on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö.
Tehtävät.
Yhdistyksen tehtävät:
Lisäksi Paliskuntain yhdistys julkaisutoimintaa, esimerkiksi Poromies –lehti on yhdistyksen julkaisema.
Abubaker Kaki Khamis

Abubaker Kaki Khamis (s. 21. kesäkuuta 1989 Elmuglad) on sudanilainen keskimatkojen juoksija.
Khamis voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 pronssia 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.45,06. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui nuorten Afrikan-mestaruuskisoissa 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 1.50,30. Seuraavana vuonna hän juoksi Pekingin nuorten MM-kisoissa 800 metrillä kuudenneksi ajalla 1.46,46. Vuoden 2007 Afrikan kisoissa Alger'ssa hän voitti kultaa ajalla 1.45,22. Hän karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007 800 metrin alkuerissä ajalla 1.46,38.
Khamis juoksi 21. helmikuuta 2008 Tukholman GE-gaalassa 1 000 metrin juoksun sisäratojen nuorten maailmanennätyksen ajalla 2.15,77. Maaliskuussa hän voitti 800 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Valencian MM-kisoissa hallikauden kärkiajalla 1.44,81. Hänestä tuli samalla sisäratojen MM-kisojen kaikkien aikojen nuorin voittaja. 
Khamis kuului Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa Sudanin hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Kesäkuussa 2008 hän juoksi Oslossa Kultaisen liigan osakilpailussa 800 metrillä uuden nuorten maailmanennätyksen 1.42,69. Heinäkuussa hän voitti 19-vuotiaitten maailmanmestaruuden ajalla 1.45,60. Hän juoksi 22. heinäkuuta Tukholman DN Galassa 1 000 metrin nuorten maailmanennätyksen 2.13,93.
Khamis karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 800 metrin välierissä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän keskeytti saman matkan välieräjuoksun. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 1.46,23. Hän sai samalla matkalla hopeaa Daegun MM-kilpailuissa 2011 ajalla 1.44,41. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs. 
Khamis pitää hallussaan Sudanin ennätystä 800, 1 000 ja 1 500 metrin juoksuissa.
Lähde: IAAF
The Freddie Mercury Album

The Freddie Mercury Album on vuonna 1992 julkaistu Freddie Mercuryn kokoelmalevy. Suurin osa kokoelmalevyn kappaleista on uudelleenmiksauksia aiemmin julkaistuista kappaleista. 
Albumia on myyty Suomessa kultalevyyn oikeuttava määrä, yhteensä 26 638 kappaleen verran.
Rihmabarbi

Rihmabarbi ("Puntius filamentosus") on aasialainen särkikala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Rihmabarbin kyljet ovat metallinvihreät ja sen vatsa on hopeanvaalea. Pyrstön tyvessä on musta läikkä. Pyrstöevän alaosassa on musta ja punainen kuvio. Nimensä se on saanut selkäevästään, jossa on rihmamaisia ulokkeita. Kala voi kasvaa 15 cm pitkäksi.
Alkuperä.
Rihmabarbia tavataan luonnossa Intiassa. Se elää kirkasvetisissä joissa, järvissä ja lammikoissa.
Käyttäytyminen, vesiolot ja ravinto.
Rihmabarbi on rauhallinen ja kaikkiruokainen parvikala. Sopiva pH on 6-7 ja lämpötila 20-24 astetta. Suuri koko rajoittaa sen suosiota kotiakvaarioissa.
Hohtorasbora

Hohtorasbora ("Rasbora pauciperforata", syn. " Rasbora leptosoma") on seeprakaloihin kuuluva rasborakalalaji. Hohtorasboraa tavataan luonnonvaraisena Kaakkois-Aasian vesistöissä. Sitä pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Hohtorasbora on yleisväriltään ruskeanharmaa, ja sen kyljessä kulkee kirkkaanpunainen juova suusta silmän läpi pyrstön tyveen asti. Raita jää vaisun väriseksi, jos olosuhteet eivät ole hyvät. Kala kasvaa noin 7 cm pitkäksi.
Alkuperä.
Hohtorasboroita elää luonnossa Thaimaassa ja Kambodžasaa, Malakan niemimaalla ja Indonesiassa. Siellä sitä tavataan turvesoiden lammikoissa ja turvepohjaisten metsien puroissa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Hohtorasbora on rauhallinen parvikala, joka menestyy parhaiten tummapohjaisessa akvaariossa.
Vesiolot ja ravinto.
Hohtorasbora voi parhaiten melko happamassa vedessä, pH 5,5–6 ja lämpötila 23–26 °C, kutuaikana 26–29 °C.
Jacob Bekenstein

Jacob David Bekenstein (; 1. toukokuuta 1947 México, Meksiko – 16. elokuuta 2015 Suomi) oli israelilais-yhdysvaltalainen fyysikko. Hänen työnsä yhdessä Stephen Hawkingin kanssa johtivat mustien aukkojen termodynaamikan tutkimiseen. Bekenstein tutki paljon informaation ja gravitaation välistä yhteyttä. Bekenstein oli Jerusalemin heprealaisen yliopiston teoreettisen fysiikan Polak-professori, Racahin fysiikkainstituutin professori ja Israelin tiedeakatemian jäsen.
Elämäkerta.
Bekenstein syntyi Meksikon pääkaupungissa Méxicossa vuonna 1947. Hän aloitti opinnot Polytechnic Universityssä, New Yorkissa. Hän suoritti siellä sekä kandidaatin tutkinnon että maisterin tutkinnon samana vuonna, 1969. Sen jälkeen hän jatkoi opintoja Princetonin yliopistossa väitellen vuonna 1972 filosofian tohtoriksi.
Vuonna 1972 Bekenstein ehdotti, että mustilla aukoilla on oltava tietty entropia. Samalla hän yleisti termodynamiikan toisen pääsäännön mustille aukoille. Molemmat tulokset tuli vahvistetuksi myöhemmin, kun Stephen Hawking julkaisi tuloksensa Hawkingin säteilystä. Mustien aukkojen termodynamiikkaan liittyvien töittensä pohjalta Bekenstein johti informaatiolle reunaehdot sille, paljonko informaatiota voidaan tallentaa tiettyyn tilaan.
Bekenstein kuoli äkillisesti Suomessa 16. elokuuta 2015.
Start a War

Start a War on Static-X:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2005. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.
Vuonna 2004 yhtyeen kitaristi Tripp Eisen sai syytteen seksirikoksista, ja hänet erotettiin yhtyeestä. Tilalle otettiin ensimmäisillä albumeilla soittanut Koichi Fukuda, joka soitti kitaraa bändin hajoamiseen asti.
Saksipyrstö

Saksipyrstö ("Rasbora trilineata" eli "Rasbora calliura" tai "Rasbora stigmatura") on aasialainen seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva särkikalalaji, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Saksipyrstö on pitkulainen, vaalean kullanharmaa kala jonka voimakkaasti haaroittuneessa pyrstössä on tyypilliset musta ja valkoinen läikkä. Kalan uidessa läikät liikkuvat kuin saksien kahvat. Kyljessä kulkee kullanvärinen ohut juova kalan suusta silmän yli pyrstön tyveen, ja sen alla lyhyempi ohut musta viiru. Kala kasvaa luonnossa 15-senttiseksi, akvaariossa se jää useimmiten noin kymmensenttiseksi.
Alkuperä.
Saksipyrstöjä elää luonnossa Mekong- ja Chao Phraya- jokien vesistöissä, Sumatralla ja Borneolla. Se hakeutuu alueille, joissa virtaus on hidasta.
Käyttäytyminen.
Saksipyrstö on kestävä kala, joka sopii seura-akvaarioon. Se kasvaa melko isoksi ja liikkuu vauhdikkaasti ja tarvitsee siksi melko suuren akvaarion.
Vesiolot ja ravinto.
Saksipyrstö kestää melko monenlaisia happamuus- ja lämpötilaoloja, phH 5,8–8 ja lämpötila 18–25 °C.
Charles Hickcox

 
Charles Hickcox (6. helmikuuta 1947 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat – 15. kesäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa olympiakullat 200 ja 400 metrin sekauinneissa ja myös Yhdysvaltojen joukkueen jäsenenä 4 × 100 m sekauintiviestissä. Hän voitti samoissa kilpailuissa myös hopean 100 metrin selkäuinnissa. Hänellä oli uransa aikana hallussaan kuuden eri matkan maailmanennätykset.
Hickcox valittiin maailman vuoden uimariksi vuonna 1968. Hänet valittiin myös "Swimming Hall of Famen" jäseneksi vuonna 1976.
Cannibal

Cannibal on Static-X:n viides studioalbumi, joka julkaistiin 2. huhtikuuta 2007. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 36, ja sitä on myyty yli 120,000 kappaletta.
Albumi on ensimmäinen joka ei sisällä ”Otsego” -kappaletta, mikä oli suuri yllätys faneille.
Sami Miettinen

Sami Miettinen (s. 10. heinäkuuta 1970 Lahti) on suomalainen kauppatieteiden maisteri, investointipankkiiri (myös Lontoossa) ja kirjailija. Hän on kirjoittanut Juhana Torkin kanssa kirjat Neuvotteluvalta sekä Uusi neuvotteluvalta ja pitää neuvotteluaiheista blogia suomeksi ja englanniksi. Hän myös kirjoittaa neuvottelu- ja talousaiheisia artikkeleja muun muassa Aamulehteen ja Talouselämään. 
Miettinen on neuvotteluasiantuntija sekä Translink Corporate Finance:in partneri. Aiemmin hän on toiminut pohjoismaiden suurimman jvk-asiamiehen Nordic Trusteen toimitusjohtajana. Miettinen on työskennellyt investointipankkiirina ja rahoituksen johtotehtävissä yli 20 vuotta, joista 12 Lontoossa Credit Suissen, RBS:n, SEB:n, Pöyry Capitalin ja Meritan palveluksessa toteuttaen noin sata kansainvälistä yrityskauppaa, osake- ja listautumisantia, joukkovelkakirjaa ja pankkilainajärjestelyä. Koulutukseltaan Miettinen on MBA Tulane Universitystä New Orleansista sekä KTM Helsingin kauppakorkeakoulusta ja on sen rahoituksen koulutusohjelman kehittäjäjäsen. Hän on myös suorittanut kansainvälisen CFA-tutkinnon. 
Vuonna 2008 Miettisen ja Juhana Torkin julkaisemaa Neuvotteluvalta-kirjaa on mm. Helsingin Sanomat käyttänyt huippupoliitikkojen neuvottelutaitojen arviointiin. Neuvotteluvalta sisältää neuvottelutaitojen nelijaon valtaan, analyyttisyyteen, sosiaalisuuteen ja periaatteellisuuteen. Kehikkoa täydentävät kymmenet selkeät käytännön esimerkit yksityishenkilön basaarineuvotteluista politiikan huippuneuvotteluihin. 
Miettinen on osallistunut kahden Libera-säätiön kirjan kirjoittamiseen: "Euron tulevaisuus - Suomen vaihtoehdot" (2014) ja "Miten Suomi voidaan pelastaa - Talouspoliittinen manifesti" (2015), joista Miettinen ja Torkki toteavat sivulla 15 "Uuden neuvotteluvallan" (2019) johdannossa "Edellinen teos kuvaa Suomen selviytymistä euron ja euromaiden rakenteiden ongelmista, jälkimmäisessä on suosituksia rakennemuutoksista, joita kestävyysvajeen kanssa painiva Suomi tarvitsee menestyäkseen taloudellisesti".
Vuonna 2019 Juhana Torkin kanssa julkaistu "Uusi neuvotteluvalta – Saat mitä neuvottelet, et mitä ansaitset" (2019) kuvattiin Talouselämän arvostelussa kirjana, josta "oppii neuvottelemaan kuin Björn Wahlroos" ja että "Kirjan lukemisen jälkeen ymmärrät, kuinka surkea neuvottelija olet tähän asti ollut." 
Vuonna 2020 Sami Miettinen aloitti #neuvottelija Youtube -kanavan isännöinnin, jossa hän haastattelee yritysjohtajia ja asiantuntijoita.
Italian Grand Prix 1978

Italian Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. syyskuuta 1978 Autodromo Nazionale Monzan radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda.
Kisan alussa nähtiin yksi Formula 1-sarjan historian tuhoisimmista kolareista. Kilpailun lähettäjät vaihtoivat virheellisesti lähtövalot vihreiksi jo ennen, kuin kaikki autot olivat päässeet lähtöruutuihinsa, minkä vuoksi edelleen liikkeellä olleet peräpään autot saivat lentävän lähdön. Lähtösuoran jälkeisessä "Variante del Rettifilo"-mutkassa kolariin otti osaa kaikkiaan kymmenen autoa. Ruotsalaisen, MM-sarjassa toisena 13 pisteen erolla Mario Andrettiin olevan Ronnie Petersonin, auto syttyi palamaan. Kuljettajista mm. James Hunt meni tapauksen jälkeen auttamaan häntä ulos autosta. Peterson toimitettiin tapahtuman jälkeen nopeasti sairaalaan, jossa hän kuoli seuraavana aamuna rasvatulppaan. Lauda voitti kilpailun johtamatta yhtään kierrosta.
Don Hewitt

Donald S. ”Don” Hewitt (14. joulukuuta 1922 – 19. elokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen kaapelitelevisioyhtiö CBS Newsin pitkäaikainen toimittaja ja tuottaja, joka käynnisti muun muassa yhä toimivan "60 Minutes" -uutismakasiiniohjelman vuonna 1968. Hän opiskeli New Rochelle High Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa.
Muita Hewittin luomia ohjelmia ovat muiden muassa "CBS Evening News" ja "See It Now" sekä maailman ensimmäinen televisioitu presidentinvaaliväittely Richard Nixonin ja John F. Kennedyn välillä . Hänet palkittiin saavutuksistaan kahdeksan kertaa Emmy-palkinnolla ja hänelle myönnettiin Peabody-palkinto vuonna 1988.
Hewitt julkaisi omaelämäkertansa nimellä "Tell Me a Story: Fifty Years and 60 Minutes in Television".
Rusokiilakylki

Rusokiilakylki ("Trigonostigma espei") on aasialainen kala ja samoin kuin kiilakylki, suosittu akvaariokala.
Ulkonäkö ja koko.
Rusokiilakylki kasvaa noin 4 cm pitkäksi. Sen yleisväri on punasävyinen, jopa oranssi. Kyljessä on musta kuvio, kapeampi ja kulmikkaampi kuin kiilakyljellä.
Alkuperä.
Rusokiilakylkiä elää luonnossa Thaimaassa ja Kambodžassa.
Käyttäytyminen.
Rusokiilakylki on parvikala, joita suositellaan pidettäväksi ainakin kuusi kappaletta yhdessä. Kuitenkin rusokiilakylki on näyttävimmillään kun niitä on yli 10–15 kalaa. Kalat eivät pysy tiiviinä parvena, vaan saattavat levitä ympäri akvaariota.
Willi Stoph

Willi Stoph (7. heinäkuuta 1914 – 13. huhtikuuta 1999) oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) pääministeri vuosina 1964–1973 ja 1976–1989 sekä presidentti vuosina 1973–1976.
Stophin isä kuoli ensimmäisessä maailmansodassa. Vuonna 1928 hän liittyi Saksan kommunistiseen nuorisojärjestöön ja vuonna 1931 Saksan kommunistiseen puolueeseen. Stoph palveli Wehrmachtissa vuosina 1935–1937 ja uudestaan toisessa maailmansodassa vuosina 1940–1945, jossa hän sai toisen luokan rautaristin.
Stoph kävi keskusteluja Länsi-Saksan liittokanslerin Willy Brandtin kanssa vuonna 1970. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Saksan liittotasavalta ja DDR neuvottelivat keskenään. Stoph erosi pääministerin paikalta Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) yksinvallan murentuessa marraskuun 1989 alussa.
Ähtärin junaturma

Ähtärin junaturma tapahtui rataosalla Haapamäki–Seinäjoki jatkosodan aikana 5. elokuuta 1942 Ähtärissä. Saksalaisia sotilaita kuljettanut juna, veturinaan Tv1 705, ajoi korjattavana olleelle rataosuudelle ja suistui raiteilta. Turmassa kuoli heti 26 sotilasta.
Sotilasjuna oli niin sanottu aavejuna, joka oli aikataulujen ulkopuolella. Salaisena pidetty juna kuului Suomen ja Saksan väliseen joukkojen ja materiaalin järjestelysopimukseen, joka oli voimassa syksystä 1940 lähtien. Onnettomuutta epäiltiin myös sabotaasiksi sen tapahtumisen jälkeen, eikä tapaturmaa uutisoitu. 
Tapahtuma ja pelastustoimet.
Suomalainen topparoikka oli korjaamassa rataa Sappion rautatiesillalta Ähtäriin päin. Saksalainen sotilasjuna ajoi korjattavalle rataosuudelle ilman ennakkoon ilmoitettua aikataulua. Se oli viemässä lomalle meneviä saksalaissotilaita Hangon satamaan. Topparoikka oli irrottanut toisen raiteen pölkkyjä, kun junan äänet alkoivat kuulua. Mitään ei enää ollut tehtävissä, ja juna suistui radalta kohtalokkain seurauksin. 26 saksalaista sotilasta kuoli heti, kun taas 22 sai vaikeita vammoja ja 53 lieviä.
Paikalle tuli kunnanlääkäri ja kaksi lääkintälottaa, mutta saksalaiset ilmoittivat, että heidän omat lääkintämiehensä hoitavat pelastustyöt. Pahiten loukkaantuneista kymmenkunta vietiin Seinäjoelle sairaalaan.
Onnettomuuden tutkinta.
Onnettomuutta tutki Vaasan läänin lääninrikospoliisi. Asia meni oikeuteen, jossa ratamestari tuomittiin sakkoihin ja korjausryhmän johtaja lyhyeen vankeuteen. Lisäksi he joutuivat korvaamaan valtiolle todetut vahingot. Käräjäoikeuden päätöksestä valitettiin Vaasan hovioikeuteen huhtikuussa 1943, mutta Ähtärin junaturman asiapapereita ei ole hovioikeudessa. Saksan ja Suomen sotaveljeys päättyi keväällä 1944.
Onnettomuuden osasyynä oli se, että kiskojen vaihtotyö vei luultua enemmän aikaa. Ratatyömiehet olivat arvioineet tehtävän vaativan vähemmän aikaa, eikä topparoikka ollut saanut mitään tietoa saksalaissotilaiden junan aikataulusta. 
Muistomerkki.
Lähelle onnettomuuspaikkaa Ähtärin Sappiolla paljastettiin 5. elokuuta 2017 Ähtärin junaturman muistomerkki, jossa on osia vanhoista ratakiskoista ja erään vanhan veturin kytkintankoja. Muistomerkki pystytettiin Ähtäri-seuran aloitteesta.
Aasianmutakala

Aasianmutakala ("Misgurnus anguillicaudatus") on matomainen aasialainen ruokakala (). Sitä pidetään joskus akvaarioissa, vaikka se kasvaa melko suureksi ja erittäin aktiivisena vaatii paljon tilaa. Aasianmutakalat voivat hengittää ilmaa ja selvitä pitkiä aikoja kaivautuneena maahan.
Koko ja ulkonäkö.
Aasianmutakala kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Se on rakenteeltaan pitkulainen ja sillä on pienet viikset. Kalan väritys vaihtelee paljon erilaisista ruskeansävyistä albiinoihin. Sukupuolet erottaa helpoiten rintaevien perusteella. Naarailla on pienemmät pyöreämmät evät ja koirailla on isommat kolmionmalliset evät joiden ensimmäinen ruoto on paksuuntunut.
Alkuperä.
Aasianmutakaloja elää luonnossa Burmassa, Koillis-Aasiassa ja Kiinan pohjois- ja keskiosissa.
Käyttäytyminen.
Aasianmutakalat ovat aktiivisia ja uteliaita parvikaloja. Aasianmutakalat soveltuvat parhaiten muiden isojen, ystävällisten ja ahneiden lajien kanssa. Päivisin kalat viettävät suurimmanosan ajasta siivilöiden hiekkaa ja etsien ruokaa. Pelästyessään ne kaivautuvat hiekkaan piiloon. Aasianmutakalat viihtyvät parhaiten, jos altaan pohjalla on hienoa hiekkaa ja lehtiä. Aasianmutakalat ovat hyviä hyppäämään ja kiemurtelemaan pienistäkin aukoista, joten akvaariossa pitää olla tiivis kansi. 
Vesiolot ja ravinto.
Suomuton aasianmutakala on tarkka veden puhtaudesta. Mutakalat sietävät jopa 5-25°C lämpötiloja, mutta ihanteellinen lämpötila on noin 20-22°C tuntumassa. Lämpimämmässä vedessä kalojen elinikä lyhenee. Aasianmutakala syö luonnossa mm. matoja ja hyönteisiä. Akvaariossa niille kannattaa tarjota monipuolisesti erilaisia kuivattuja ja pakastettuja kalanruokia. Ne saattavat myös syödä itseään pienempiä kaloja, kotiloita ja sukarapuja.
Touhunuoliainen

Touhunuoliainen ("Botia rostrata") on aasialainen kalalaji, jota pidetään myös akvaarioissa sukulaistensa tiikerinuoliaisen ja verkkonuoliaisen tapaan. Touhunuoliaisia elää luonnossa Intian ja Bangladeshin vuoristopuroissa.
Touhunuoliainen on pitkulainen kala, jossa on vaalealla pohjalla tummia raitoja ja pienet viikset. Raitakuvio muuttuu nuoren kalan aikuistuessa. Touhunuoliainen voi kasvaa luonnossa 20 cm pitkäksi.
Touhunuoliainen pärjää parhaiten melko hämärässä akvaariossa, jossa on hieno hiekkapohja ja piilopaikkoina esimerkiksi juurakkoja. Se vaatii parven, mieluiten noin 6 yksilöä. Päiväsaikaan touhunuoliaiset liikkuvat eri puolilla akvaariota mm. etsimässä syötävää, esimerkiksi kotiloita. Syödessään ne saavat aikaan napsuvaa ääntä, joka saattaa kuulua akvaarion ulkopuolellekin.
Pekkalan kartano

Pekkalan kartano on Joensuun Sirkkalassa, Pielisjoen rannalla sijaitseva kartanotyyppinen rakennus pihapiireineen. Kaupungin omistamalla kartanoalueella on runsaasti vanhoja asuin- ja maatilarakennuksia ja kaunis puistomainen metsäympäristö.
Kauppaneuvos Petter Parviainen rakennutti kartanon vuonna 1881 kesähuvilaksi. Vuonna 1914 Cederbergit ostivat kartanon. Vuonna 1920 se muuttui Oy Kaukas Ab:n konttoriksi. Joensuun kaupunki hankki alueen omistukseensa 1977. 
Pekkalassa toimii Pekkalan lasten ja nuorten kuvataideoppilaitos, ja osa rakennuksista on asuinkäytössä. Alueella asuu taiteilijoita ja sitä kutsutaan "taiteilijareservaatiksi".
Pekkala on Joensuun kaupungin suojelukohde. Sen aluekokonaisuuksia ei saa rikkoa, ja niiden luonne on lisärakentamista ja korjauksia tehtäessä pyrittävä säilyttämään.
Penttilän saha

Penttilän saha oli Joensuussa Pielisjoen rannalla Penttilässä toiminut saha.
Sahan perusti vuonna 1871 Gustaf Cederberg &amp; Co, jonka oli samana vuonna perustanut Johan Gustaf Cederberg yhdessä Petter Parviaisen kanssa. Saha paloi 1896, mutta se rakennettiin uudelleen.
Vuonna 1916 Cederbergit päättivät keskittää kaiken sahaustoiminnan uudistettavalle Penttilän sahalle ja lopettaa samalla Karsikon ja Pekkalan sahat Joensuussa. Uusi Penttilän saha otettiin käyttöön 1918, ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin sahalaitos. 
Johtaja Väinö Cederbergin kuoli 1917 ja vuonna 1920 Penttilän saha myytiin Kaukas Fabrikille. Saha siirtyi 1924 Repola Wood Ltd:lle ja sitä laajennettiin voimakkaasti 1920-luvulla. 
Toisen maailmansodan jälkeen Penttilän sahan omistajaksi tuli Rauma-Repola Oy. Sahan toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen paikallinen nuoriso otti sen lähes tyhjillään olleet rakennukset epävirallisiksi harrastustiloiksi. Rakennus paloi 18. elokuuta 1996 nuorten huolimattomasta tulenkäytöstä. Loput rakennuksesta purettiin 1999.
Joensuun kaupunki osti sahan alueen vuonna 2008 UPM-Kymmeneltä yhden euron hintaan ja teki suuren maaperän puhdistusoperaation 2009–2012. Entisen sahan paikalle on rakentunut vuodesta 2012 alkaen Penttilärannan kaupunginosa, jossa on runsaasti asuin- ja liiketiloja. Sahan palosta jäljelle jääneet raamit säilytetään Penttilänrannassa sahan muistomerkkinä, ja alueella toteutettu prosenttitaide kuvastaa alueen historiaa ja joen läheisyyttä.
Alueella on Penttilän hovi, joka on Penttilän sahan isännöitsijän kaksikerroksinen puinen asuinrakennus vuodelta 1875.
Earl Boen

Earl Boen (4. elokuuta 1941 New York, New York, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 2023 Havaiji, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa tohtori Peter Silbermanin roolia elokuvissa "Terminator – tuhoaja", "Terminator 2 – Tuomion päivä" ja "".
Ura.
Boen kiinnostui näyttelemisestä 13-vuotiaana ja päätyi näyttelemään teatterissa noin kymmenen vuotta myöhemmin. Hän esiintyi ensi kerran televisiossa vuonna 1972 ja on tämän jälkeen esiintynyt lukuisissa televisiosarjoissa, elokuvissa ja mainoksissa. Boen on tehnyt myös äänirooleja 1980-luvulta lähtien animaatioihin ja videopeleihin, kuten "Jetsonit", "The Pirates of Dark Water", "Batman", "Animaaniset", "Hämähäkkimies", "Zorro", "", "X-Men Legends, Monkey Island" ja "Kim Possible". Hän oli vuodesta 2003 lähtien osittain eläkkeellä näyttelemisestä ja tehnyt satunnaisia rooleja.
Boen oli naimisissa Carole Keanin kanssa vuodesta 1970 vuoteen 2001 asti, jolloin Carole kuoli syöpään.
Aaronin sauva

Aaronin sauva on yksi niistä kahdestatoista sauvasta, jotka edustivat Raamatun kertomuksessa israelilaisia heimoja. Vaikka israelilaisten ilmestysmajassa olleet sauvat olivat kuivia, tämä yksi versoi.
Aaron oli Leevin sukua. Hän oli Mooseksen veli ja toimi tämän oikeana kätenä, koska toisin kuin Mooses hän oli puhetaitoinen mies. Herra nimitti Aaronin ensimmäiseksi ylipapiksi. Aaronin luonne ei ollut luja eikä kestävä, ja hänet mainitaankin useita kiertoja Siinain vaelluksen aikana sattuneiden tapausten yhteydessä. 
Neljännen Mooseksen kirjan luvuissa 16–17 mainitaan kertomus lehtiä, kukkia ja kypsiä manteleita versovasta sauvasta. Jumala antoi sauvan versoa, ja siihen ilmestyi silmuja, puhjenneita kukkia ja kypsiä manteleita. Tällä ihmeteolla ja sen kautta Jumala vahvisti Aaronin ylipapillisen aseman uudelleen.
Puusta irrotettua oksaa ja sen versomista pidettiin suurena Jumalan tekemänä ihmeenä, jonka tarkoitus oli saada Israelin kansa lopettamaan napinansa johtajiaan Moosesta ja Aaronia vastaan.
Aaronin sauva päätyi hänen kuoltuaan Liitonarkkiin, jossa sitä säilytettiin. Aina kun kuninkaita kruunattiin Jerusalemin temppelissä, ylimmäinen pappi ojensi sauvan kuninkaan käteen symboloimaan sitä että tämä oli yhtä lailla pappi kuin hallitsija.
Agape (kristinusko)

Agape tarkoittaa jumalallista rakkautta, Jumalan vaikuttamaa rakkautta. Sanaa "agape" käytetään uudessa testamentissa ennen kaikkea tästä merkityksestä. Sanalla viitataan myös ensimmäisten kristittyjen rakkausateriaan. Agape on kristinuskon oppien mukaan rakkauden korkein muoto.
Ominaisuudet.
1. Korinttilaiskirjeen luvussa 13 luetellaan agape-rakkauden ominaisuudet:
Tavoite.
Agape-rakkauden tarkoitus on saada ihmiset toimimaan Jumalan mielenmukaisella tavalla ja saada ihmiset kuuliaisiksi Jumalan sanalle ja tahdolle. Pyhä Henki vaikuttaa ihmisissä jumalallista agape-rakkautta, jota Jumala on vuodattanut ihmisten sydämiin.
Michael Gough (ääninäyttelijä)

Michael Gough (s. 3. joulukuuta 1956 San José, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Ura.
Gough opiskeli näyttelemistä Santa Barbaran yliopistossa ja siirtyi pian näyttelemään teatterin pariin, jonka aikana hänet palkittiin neljä kertaa Drama-Logue-palkinnolla ja kaksi kertaa Robby-palkinnolla. Sittemmin Gough siirtyi ääninäyttelemisen pariin ja esiintyi radiossa sekä mainoksissa. 1980-luvun lopulta lähtien hän on ollut vakituisesti animaatioiden ja videopelien parissa, joista ensimmäinen merkittävä äänirooli oli "Nalle Puhin uudet seikkailut" -piirrossarjassa Myyrän äänenä korvattuaan Howard Morrisin.
Vuonna 1996 Gough korvasi Rob Paulsenin Rafaellona "Turtles – mutanttikilpikonnat" -piirrossarjan viimeisellä tuotantokaudella ja vuotta myöhemmin hän sai ensimmäisen pääroolin ääninäytellessään Zorroa vuoden 1997 piirrossarjassa "Zorro." Sittemmin Gough on tehnyt useimmiten vierailevia äänirooleja piirrossarjoihin, kuten "Pilipalipilotit", "James Bond Junior", "Varjoankka", "Hopon poppoo", "Timon ja Pumba", "Tosi viilee haamujengi", "Mikin klubi", "Justice League", "The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy" ja "Ben 10". Lisäksi hän on lainannut ääntään useisiin videopeleihin muun muassa "Diablo", "Diablo II", "Diablo III", "Silent Hill", , , "Resident Evil 4" ja .
Kivisten ja Sorasten uudet seikkailut

Kivisten ja Sorasten uudet seikkailut () on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama piirrossarja. Siitä tehtiin yhteensä 17 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuonna 1979 NBC:llä. Suomessa sarjaa esitettiin MTV3:lla vuonna 2006.
Jaksoluettelo.
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi
Sonderweg

Sonderweg ("erillistie") on kiistanalainen historiantutkimuksen näkökanta, jonka mukaan Saksan historiallinen kehitys poikkesi Länsi-Euroopasta jo viimeistään Saksan keisarikunnasta alkaen, ja natsien hallinto oli tulosta tästä erilliskehityksestä. 
"Sonderwegin" käsite luotiin Saksassa jo 1800-luvun alkupuolella, jolloin sillä kuvattiin Preussin ja muiden saksalaisvaltioiden vastakkaisuutta Ranskan suuren vallankumouksen aiheuttamille ”rappioilmiöille”. Vahvan monarkian, armeijan, autoritaarisuuden ja henkisten arvojen nostamisen materiaalisten arvojen yläpuolelle katsottiin erottavan Saksan Länsi-Euroopasta ja nostavan sen suurvallaksi. Tällöin käsitteellä oli myönteinen arvolataus. 
Kielteisen mielleyhtymän käsite sai vasta toisen maailmansodan jälkeen, jolloin etenkin vasemmistoliberaalit historioitsijat alkoivat käyttää käsitettä kuvaamaan natsihallintoon johtanutta kehitystietä, joka heidän mukaansa oli nähtävillä jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Saksan keisarikunnan erillispiirteiksi Ranskaan ja Britanniaan verrattuna on esitetty muun muassa porvariston heikkoutta, voimakasta aatelia, voimakasta virkamiehistöä, onnistuneesti ylhäältä päin toteutettuja uudistuksia ja modernisaation ja kansalaisyhteiskunnan kehityksen jäämistä kaiken kaikkiaan puolittaiseksi. Monet konservatiiviset historioitsijat ovat sodan jälkeen torjuneet erillistienäkemyksen ja esimerkiksi siihen kuuluvan väitteen porvariston heikkoudesta. He ovat esittäneet Saksan olleen olennaisilta osin samanlainen muun Länsi-Euroopan kanssa ja natsihallinnon ainoastaan poikkeama, jonka syitä ei voi löytää ajallisesti ensimmäisen maailmansodan loppua kauempaa.
Niittysinisiipi

Niittysinisiipi ("Polyommatus semiargus") on sinisiipi, jolla ei ole oransseja täpliä takasiipien alapinnoilla. Sitä esiintyy Pohjois-Afrikasta Euroopan ja Keski-Aasian poikki Pohjois-Kiinaan ja Koreaan. Laji on Etelä-Suomessa yleinen. Kooltaan se on suurehko tai keskikokoinen lajiryhmässään, siipien kärkiväli on noin kolme senttimetriä.
Koko ja ulkonäkö.
Koiras on päältä melko tumman violetinsininen. Siipien ulkoreuna on leveälti mustahko ja tumman alueen raja on häipyvä. Naaraan siipien yläpinnat ovat tasaisen suklaanruskeat, usein tyvestä sinihärmäiset. Molemmilla sukupuolilla siipiripset ovat valkoiset. Siipien alapinta on vaaleanruskea, tyvestä sinihärmäinen ja ulompana sekä etu- että takasiiven poikki kulkee mustien, valkoreunaisten täplien rivi. Siipien keskivaiheilla on siiven poikkisuunnassa venyneet mustat, valkoreunaiset keskitäplät. Huomattavana tuntomerkkinä siipien alapinnoilla ei ole lainkaan oranssia väriä. Siipiväli 24–34 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Niittysinisiipeä tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan ja Keski-Aasian poikki Pohjois-Kiinaan ja Koreaan. Suomessa laji on varsin yleinen ja pohjoisimmat havainnot ovat Kittilän korkeudelta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuun alkuun huipun ollessa heinäkuun alussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Niittysinisiiven elinympäristöjä ovat runsaskukkaiset kosteat niityt, metsäteiden reunat ja tuulelta suojaiset rannat. Koiraat aikuistuvat hieman ennen naaraita ja etsivät naaraita toisaalta lennellen ympäriinsä, toisaalta tähyillen kasvien päältä. Molemmat sukupuolet käyvät ahkerasti kukilla ja perhosten määrä on kasvaa kohti elinpaikan kukkaisimpia paikkoja. Myös parittelu tapahtuu usein näkyvästi kukinnolla.
Naaras laskee munat yksitellen hernekasvien kukintoihin ja toukat kuoriutuvat noin viikossa. Toukat syövät kukkia sekä kehittyviä hedelmystöjä ja myrmekofiileinä ovat muurahaisten hoitamia. Laji talvehtii toukkavaiheessaan. Keväällä toukka syö vielä noin kuukauden ennen koteloiumista. Kotelovaihe kestää noin kaksi viikkoa.
Ravintokasvi.
Niittysinisiiven toukat syövät hernekasveja, esimerkiksi apiloita ("Trifolium").
Lohi-Pesis

Jyväskylän Lohi, myöhemmin Lohi-Pesis, on jyväskyläläinen pesäpallon erikoisseura, joka on perustettu vuonna 1924. Lohi on pelannut miesten puolella ylimmällä sarjatasolla muun muassa 1970-luvulla. Lisäksi sillä on TUL:n mestaruuksia.
Lohi luopui keväällä 2014 miesten suomensarjan paikastaan. Syksyllä 2014 seura ilmoitti hakevansa kaudelle 2015 paikkaa suomensarjasta, mieluiten itälohkosta nimellä Jyväskylän Lohi.
Lippulinna

Lippulinna on suurina juhlapäivinä käytetty yleismaailmallinen juhlatapa.
Lippulinnan muodostaa suuri määrä kantolippuja, jotka järjestetään kolmi- tai nelijonoon. Mikäli mukana on kansallislippuja ne kulkevat ensimmäisessä rivissä. Seuraavissa riveissä tulevat joukko-osastojen liput ja järjestöliput arvojärjestyksessä. 
Lippulinnaa käytetään yleensä suurissa juhlatilaisuuksissa. Esimerkiksi vapunpäivän juhlintaan liittyviin kulkueisiin ja juhlatilaisuuksiin liittyy usein lippulinna.
Kaarinuoliainen

Kaarinuoliainen ("Yasuhikotakia morleti", vanh. "Botia morleti", syn. "Botia horae") on loistonuoliaisten (Botiidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään usein akvaariossa.
Ulkonäkö ja koko.
Se on pohjaväriltään tasaisen harmaanruskea. Selkärankaa pitkin kulkee musta juova, ja pyrstön tyvessä on musta kaari. Pyrstö on läpikuultava, mustapilkullinen, vatsapuolen evät punaiset. Kaarinuoliaisen sukupuolta ei voi määrittää ulkonäön perusteella. Kaarinuoliainen voi kasvaa 10 senttimetrin mittaiseksi.
Alkuperä.
Luonnossa kaarinuoliaisia esiintyy Thaimaan Mekong-joessa ja siihen yhteydessä olevissa vesistöissä.
Käyttäytyminen ja ravinto.
Kaarinuoliaisille sopii akvaario, jossa on hienojakoinen hiekkapohja ja paljon piilopaikkoja kasvien ja juurakoiden alla. Ne syövät luonnossa nilviäisiä ja akvaariossa kernaasti sinne eksyneet kotilot. Kaarinuoliainen on vilkas ja melko aggressiivinen laji eikä sovi seura-akvaariossa kovin rauhallisten kalojen seuraan. Kaarinuoliaisia pitäisi olla ainakin viiden yksilön parvi, jotta reviirikiistat ja aggressiot jakautuisivat tasaisesti eikä heikointa yksilöä kiusattaisi hengiltä. Kaarinuoliaista on lähes mahdotonta saada lisääntymään akvaario-olosuhteissa.
Siaminpiikkisilmä

Siaminpiikkisilmä ("Pangio myersi") on Kaakkois-Aasian joissa ja järvissä tavattava kala, joka on saanut nimensä pienistä silmien alla olevista piikeistä, jotka voi tarvittaessa kääntää ulospäin. Se on suosittu akvaariokala samoin kuin pienempi sukulaisensa piikkisilmä ("Pangio kuhlii").
Koko ja ulkonäkö.
Siaminpiikkisilmä on noin 10 cm:n pituinen matomainen kala, joka kasvaa selvästi pönäkämmäksi kuin muut piikkisilmät. Sen vartalossa vuorottelevat leveät tummanruskeat ja ohuet vaaleanruskeat raidat. Sukupuolierot ovat lähes olemattomat, mutta terve täysikasvuinen naaras on koirasta pulskempi.
Alkuperä.
Siaminpiikkisilmä on kotoisin Mekong-joen vesistöstä ja muualta Thaimaan kaakkoisosasta.
Käyttäytyminen.
Siaminpiikkisilmät piileksivät joskus päiväkausia pohjahiekkaan kaivautuneina, koloissa tai juurakoiden ja kasvien alla. Pehmeä pohjamateriaali on niille hyväksi.
Vesiolot ja ravinto.
Siaminpiikkisilmät pitävät lämpimästä (24–30-asteisesta) ja pehmeästä vedestä. Ne syövät vain pohjaan painunutta ruokaa.