tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pyhäjärven alue (Kymijoki)

Pyhäjärven alue (vesistöaluetunnus 14.12) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 542,33 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,32 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Voikkaan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 34 682,96 neliökilometriä ja sen järvisyys on 19,02 %. Reitin vedet tulevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueelle (14.11).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
* Musta-Ruhmaksen valuma-alue (14.126)
* Urajärven valuma-alue (14.123)
* Heikkolanjoen valuma-alue (14.125)
* Mankalan Arrajärven alue (14.122)
* Valkjärven valuma-alue (14.124)
Konniveden alue

Konniveden alue (vesistöaluetunnus 14.13) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 242,63 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24 %. Vesistön alueen alarajana on Vuolenkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 27 963,08 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,86 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Pyhäjärven alueeseen (14.12).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
* Pato-ojan valuma-alue (14.134)
* Tamppilammen valuma-alue (14.132)
* Kotajärven valuma-alue (14.133)
Ruotsalaisen alue

Ruotsalaisen alue (vesistöaluetunnus 14.14) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 495,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,08 %. Vesistön alueen alarajana on Jyrängönkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 26 954,62 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,89 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Konniveden alueeseen (14.13).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
* Myllyojan valuma-alue (14.142)
* Hanjoen valuma-alue (14.143)
* Paljärven valuma-alue (14.144)
* Pyhäjoen valuma-alue (14.145)
* Rumpinojan valuma-alue (14.146)
* Lauhjoen valuma-alue (14.147)
Teutjoen valuma-alue

Teutjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.15) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 205,18 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,24 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tammijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueelle (14.11).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Routjoen valuma-alue (14.154)
* Teutjärven keskiosan alue (14.152)
* Hongistonjoen valuma-alue (14.153)
Proganochelys

Proganochelys (nimen merkitys: ”varhainen kilpi”) on sukupuuttoon kuollut kilpikonnamaisten matelijoiden suku, joka eli myöhäistriaskauden Noricum- ja Rhaetia-vaiheilla. Se luetaan Testudinata-kladiin yhdessä nykyisten kilpikonnien kanssa, mutta se oli kuitenkin liian primitiivinen luokiteltavaksi varsinaiseen kilpikonnien lahkoon (Testudines). "Proganochelyksen" tyyppilaji on "P. quenstedtii", jonka fossiileja on löydetty Saksasta. Lisäksi sukuun luetaan kaksi muuta lajia: "P. ruchae" Thaimaasta ja "P. tenertesta" New Mexicosta. "Proganochelystä" muistuttavia, mihinkään sukuun määrittämättömiä jäänteitä on löydetty Grönlannista.
"Proganochelyksen" kilpi oli noin 60 senttiä pitkä ja muistutti muodoltaan nykyisten kilpikonnien kilpeä. Suurin ero "Proganochelyksen" ja nykyisten kilpikonnien välillä olivat eläimen häntä ja kaula. Ne olivat nimittäin luulaattojen ja -piikkien päällystämät, ja hännän päässä oli ”nuija”. Eläin ei pystynyt vetämään kaulaansa tai häntäänsä kilven sisään nykyisten kilpikonnien tavoin, mutta se kykeni kuitenkin suojaamaan päätänsä taivuttamalla sen sivuttain kilven alle. Nykyiset kilpikonnat ovat täysin hampaattomia, mutta "Proganochelyksellä" oli hampaita suulaessaan, muutoin sen nokka ei eroa paljon nykyisten kilpikonnien nokasta. "Proganochelystä" on perinteisesti pidetty maaeläimenä, mutta tarkempi tutkimus viittaa sen eläneen makeassa vedessä, mahdollisesti soilla.
Fylogenia.
Joyce (2017):
Arrajoen valuma-alue

Arrajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.16) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 344,29 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,3 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Arrajärvi, joka on yhteydessä suoraan Kymijokeen ja joka laskee seuraavaksi Pyhjärveen eli Pyhäjärven alueelle (14.12).
Yleistä.
Pääuoman kulun ja pituuden määritys.
Valuma-alueen vesistöreitin pääuomaa ei ole kuvattu missään lähteessä. Suomessa valitaan jokiverkoston pääuomaksi yleensä se jokihaaran uoma, jossa virtaa eniten vettä. Virtaamatietojen puuttuessa, voidaan käyttää vertailuun valuma-alueiden pinta-aloja. Kun aletaan nousta alajuoksulta Arrajokea, Immilänjokea ja Salajokea ylös, ei mikään sivu-uoma haasta tätä pääuomaan valittua vesireittiä. Mutta Salajärvessä tulee valita Luhtaanjoen ja Iso-Kukkaseen johtavan reitin väliltä. Luhtaanjoen valuma-alueen pinta-ala on 113 neliökilometriä ja Iso-Kukkasen vesireitti 101 neliökilometriä. Iso-Kukkasen reitillä on suurimmat järvet, mutta Luhtaanjoella voi valuma-alueen pinta-alan perusteella olla suurin virtaama ja siksi tässä valitaan se. Luhtaanjokeen yhtyy pohjoisesta Oksjärvestä tuleva Oksjoki ja lännestä Seestaanjoki, joiden valuma-alueet ovat vastaavassa järjestyksessä 28 ja 79 neliökilometriä. Seestaanjoki alkaa Kivijärvestä, johon laskee lännestä Arkiomaanjärvestä alkava joki ja pohjoisesta Evatusta alkava joki. Näiden valuma-alueet ovat vastaavasti 22 ja 38 neliökilometriä. Evattuun laskee pohjoisesta toiselta Salpausselältä alkavia ojia, joita ei tässä yhteydessä pysty erottelemaan toisistaan. Läpikivenoja vaikuttaa karttojen perusteella suurimmalta ojalta. Pääuoman osuuksien yhteenlaskettu pituus alajuoksulta Salpausselälle asti on 29,5 kilometriä, jonka ylöspäin pyöristetty arvo 30 kilometriä on varsin lähellä oikeaa tulosta.
Vesistöalueen jako.
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueen laskevat yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta yläjuoksulle olevassa järjestyksessä.:
* Halkokorvenjoen valuma-alue (14.168)
* Ruuhijärven–Salajärven alue (14.162)
* Lassinjoen valuma-alue (14.167)
* Mustijoen valuma-alue (14.166)
* Seestanjoen valuma-alue (14.165)
* Iso-Kukkasen–Kärkjärven alue (14.163)
* Kymijärven valuma-alue (14.164)
Vesistöalueen maankäyttö.
Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 66,4 %, maatalousalueita 11,7 %, kosteikkoja ja soita on 0,9 % ja rakennettuja alueita on 11,7 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 5,3 %.
Rievelin valuma-alue

Rievelin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.17) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 765,83 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 16,12 %. Vesistön valuma-alueen alarajana ovat sekä Konnivesi että Juolasvesi, sillä Rieveli on bifurkaatiovesistö. Vesistön alimpana järvenä on lännessä sijaitseva Ala-Rääveli, joka laskee Konniveden alueella (14.13) Konniveteen. Idässä sen alimpana järvenä on Enonvesi, joka laskee Mäntyharjun reitin valuma-alueeseen kuuluvalle Vuohijärven alueelle (14.91).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan eli vesistöreittiin kuuluvat vesustöalueiden nimet on lihavoitu :
* Tuusjärven valuma-alue (14.173)
* Imjärven valuma-alue (14.179)
* Pajujärvien valuma-alue (14.174)
* Ylä-Rievelin–Enonveden alue (14.172)
* Seppälänjoen valuma-alue (14.175)
* Karjolammen–Kousanjärven valuma-alue (14.178)
* Pitkäjärven–Virman valuma-alue (14.176)
* Vehkajoen valuma-alue (14.177)
Harjunjoen–Lappalanjärven alue

Harjunjoen–Lappalanjärven alue (vesistöaluetunnus 14.18) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 436,31 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,04 %. Vesistön alueen alarajana on Kymijoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 281,61 neliökilometriä ja sen järvisyys on 15,07 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueeseen (14.11).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Rapojärven alue (14.182)
* Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alue (14.184)
* Immasenjärven–Ruokojärven alue (14.183)
* Veitojan valuma-alue (14.185)
* Saunajoen valuma-alue (14.187)
* Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alue (14.186)
Kivijärven reitin valuma-alue

Kivijärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.19) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 845,3 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 16,63 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kannuskosken puuhiomo, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Harjunjoen–Lappalanjärven alueelle (14.18).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Naistinjoen–Hiijärven valuma-alue (14.199)
* Kortonjoen valuma-alue (14.193)
* Matalajärven valuma-alue (14.194)
* Kivijärven alue (14.192)
* Avarajoen valuma-alue (14.195)
* Taudinjoen valuma-alue (14.196)
* Hannanjoen valuma-alue (14.197)
* Hakulinjoen valuma-alue (14.198)
Mario Hermoso

Mario Hermoso Canseco (s. 18. kesäkuuta 1995 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Madridilaissyntyinen Hermoso liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 28. syyskuuta 2012 pelatessaan vielä nuorisojoukkueessa, hän pääsi pelaamaan toisen puoliajan seuran edustusjoukkueen riveissä Trofeo Santiago Bernabéussa kolumbialaista Millonariosia vastaan.
16. heinäkuuta 2015 Hermoso siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Valladolidiin hieman sen jälkeen kun hänet oltiin nostettu Real Madridin reservijoukkueeseen. Hermoso pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 22. elokuuta 2015 Córdobaa vastaan. Palattuaan takaisin lainalta, hän jatkoi pelaamista Real Madridin reservijoukkueessa Segunda División B:ssä.
12. heinäkuuta 2017 Hermoso teki kolmivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 9. syyskuuta 2017 paikallisvastustaja FC Barcelonaa vastaan.
Maajoukkueura.
Hermoso sai ensimmäistä kertaa kutsun Espanjan maajoukkueeseen 8. marraskuuta 2018, kun hänet nimettiin maaotteluihin Kroatiaa ja Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä Las Palmasia ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Ranskan avoin tennisturnaus 2019 – miesten nelinpeli

Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut oli puolustava mestaripari, mutta Herbert ei pelannut tänä vuonna. Mahut pelasi Jürgen Melzerin kanssa. He tippuivat jatkosta toisella kierroksella.
Mestaruuden voitti sijoittamaton saksalaispari Kevin Krawietz ja Andreas Mies.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Ranskan avoin tennisturnaus 2019 – miesten kaksinpeli

Rafael Nadal oli turnauksen kaksinkertainen puolustava mestari ja voitti turnauksen kolmannen kerran perättäin, yhteensä 12:nnen kerran.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Poissa

Poissa on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on tuottanut, leikannut ja ohjannut Arttu Haglund. Elokuvan pääosissa ovat Panu Tuomikko, Eeva Putro, Julia Hemmilä, Tommi Korpela, Minka Kuustonen, Seppo-Ilmari Siitonen, Rainer Kaunisto, Maruska Verona, Jon-Jon Geitel, Jarkko Niemi ja Ina Mikkola. Elokuva on yliluonnollisella elementillä varustettu perhedraama. Se kertoo kiteeläisestä perheenisästä Matista (Tuomikko), joka tuntee oravanpyörässä syvää vapaudenkaipuuta haluten pois; eräänä päivänä toive yllättäen toteutuu, kun Matti alkaa selittämättömästi teleporttailla ympäri maailmaa.
"Poissa" sai maailmanensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla 12. kesäkuuta 2019. Teatteriensi-illan se sai Suomessa 29. marraskuuta 2019.
Tuotanto.
Käsikirjoittaja Avi Heikkinen kirjoitti ensimmäisen version käsikirjoituksesta elokuussa 2010. Se oli alun perin tarkoitettu sarjakuvaksi. Lopullinen elokuva perustuu Heikkisen kirjoittamaan samannimiseen, palkittuun novelliin. Ohjaaja Arttu Haglund yritti vuosia etsiä hankkeelle rahoitusta perinteisiä kanavia pitkin, mutta se ei tuottanut tulosta. Hän päätti lopulta toteuttaa elokuvan omakustanteisesti. Elokuvan suunniteltiin valmistuvan jo vuonna 2015, mutta monien vastoinkäymisten jälkeen se viivästyi aina kevääseen 2019 saakka. Elokuvaa kuvattiin kolmen vuoden ajan kaikkiaan 30 eri maassa.
Elokuvaa tuotettiin yhdeksän vuotta, ja se sai maailmanensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla 12. kesäkuuta 2019. Se esitettiin ennakkonäytöksenä Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla 28. syyskuuta 2019 ja tuli Suomessa elokuvateattereihin 29. marraskuuta 2019. Kansainvälisen ensi-iltansa elokuva sai 4. maaliskuuta 2020 Fantasporton 40. elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin kriitikkopalkinnolla.
Elokuva palkittiin elokuussa 2020 Porto Alegressa Brasiliassa järjestetyillä Fantaspoa-elokuvafestivaaleilla parhaan elokuvakäsikirjoituksen palkinnolla.
Elokuvan on tuottanut tuotantoyhtiö Amazement ja sitä levittää Black Lion Pictures.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola totesi elokuvan pysyvän melko hyvin kasassa ja kehui näyttelijäntyötä sekä elokuvan lopetusta. Loppukäännettä suitsutti myös Aamulehden Pekka Eronen, joka piti saavutuksena sitä, että "omakustanteisesti saatiin aikaan näin hyvännäköinen elokuva", mutta kritisoi aihevalintaa ja elokuvan totisuutta. Muropaketin Aki Lehti totesi, että "minibudjetilla tehty Poissa todistaa jälleen, ettei hyvään scifiin tarvita miljoonia euroja". Me Naisten Martta Kaukosen mukaan elokuvan pieni budjetti päinvastoin näkyy lopputuloksessa, ja projekti olisi pitänyt toteuttaa Hollywood-tuotantona. "Turun Sanomien" Päivi Valotie näki ideassa potentiaalia, mutta koki elokuvan edetessään väsähtävän, koska päähenkilön "mielen syövereihin ei porauduta pintaa syvemmin". "Vasabladetin" Klas Fransbergin mielestä elokuvalla on ongelmansa, mutta kyseessä on vahva aikuisille suunnattu perhedraama, indie-elokuvaksi iloinen yllätys ja ehdottomasti näkemisen arvoinen.
Parhaat – 20 suosikkisävelmää

Parhaat – 20 suosikkisävelmää on kokoelmalevysarja, jonka osia ovat muun muassa:
Naryan

bassokitara
Naryan on suomalainen melankolista rockia soittava yhtye, jonka musiikissa yhdistyy synkkyys ja kauneus. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin klassisesta musiikista ja suomalaisesta melankoliasta kuin progressiivisesta tai rankemmasta rockistakin.
Naryan perustettiin 2005. Yhtye on julkaissut kolme albumia: "Naryan" (2013), "Black Letters" (2016) ja "The Withering" (2020). Syksyllä 2017 Naryan kiinnittettiin irlantilaiselle Progressive Gears Recordsille.
Kakistokratia

Kakistokratia on arvosteleva nimitys hallinnolle, jossa päättämässä katsotaan olevan yhteiskunnan kaikkein tyhmimpien, häikäilemättömimpien ja vähiten pätevien kansalaisten. Sanan käyttö yleistyi 1600-luvun loppupuolella, ja sitä käytetään edelleen politiikan kritisoinnissa.
Sana muodostuu kahdesta kreikan kielen sanasta, "kakistos" (suom. huonoin) ja "kratos" (hallitus).
Eijo Vesanen

Eijo Erlevi Vesanen (6. toukokuuta 1912 Vihti – 29. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen seismologi, joka sai professorin arvonimen.
Eijo Vesasen vanhemmat olivat kauppaedustaja Vilho Vesanen ja Irene Alfhild Edelmann. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1944–1951 oli pianotaiteilija Leea Isotalo ja toinen vuodesta 1951 hammaslääkäri Irma Kaarina Levander. Vesanen tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1942 ensimmäisena seismologian alalta Suomessa. Vesanen suoritti myös hammaslääketieteen kandidaatin tutkinnon 1947 ja lisensiaatin tutkinnon 1953. Vesanen toimi Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistenttina 1939–1946, hydrografisen toimiston ylimääräisenä hydrologina 1945–1946 ja seismografisen aseman hoitajana 1946–1960. Hän oli Washingtonin yliopiston apulaisprofessori 1948–1952. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti Vesanen oli 1947–1961 ja seismologian laitoksen ensimmäinen johtaja 1960–1975. Hän toimi 1965–1966 Unescon asiantuntijana maanjäristysten tutkimuslaitoksessa Tokiossa. Vesanen oli myös muun muassa Geofysiikan seuran puheenjohtaja 1959 ja vuodesta 1973 Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. Vesanen kilpaili nuorena seiväshypyssä, jossa hän sai SM-pronssia vuosina 1934, 1936 ja 1937 sekä edusti Suomea kolmessa maaottelussa ja piti hallussaan seiväshypyn pohjoismaista akateemista ennätystä 1934–1947. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. Professorin arvonimen Vesanen sai 1968. Hän julkaisi väitöskirjan ohella useita kymmeniä julkaisuja seismologian alalta.
Sanna Lehtinen

Sanna Tuulia Lehtinen (s. 1981) on suomalainen filosofian tohtori ja estetiikan tutkija. Hän on erikoistunut ympäristö- ja kaupunkiestetiikkaan sekä nykytaiteen filosofiaan. Lehtinen on estetiikan dosentti Helsingin yliopistossa ja toimii päätoimisesti tutkijatohtorina Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa (2020–). Hän työskenteli tutkijatohtorina Helsingin yliopiston Kestävyystieteen instituutissa 2018–2020. 
Lehtinen toimi Suomen estetiikan seura ry:n puheenjohtajana ja Suomen edustajana ja hallituksen jäsenenä estetiikan alan maailman kattojärjestössä IAA:ssa (International Association of Aesthetics) 2019–2021. Hän on toiminut hallituksen jäsenenä kansainvälisessä Kaupunkifilosofian tutkimusverkostossa (Philosophy of the City Research Group) vuodesta 2019.
Daddy Nostalgie

Daddy Nostalgie on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1990. Tavernier laati myös käsikirjoituksen yhdessä entisen vaimonsa Colo Tavernier O’Haganin kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät Dirk Bogarde ensimmäisessä elokuvaroolissaan yli kymmeneen vuoteen, ranskalainen teatterinäyttelijä Odette Laure ja heidän tyttärenään Jane Birkin.
Juoni.
Pienimuotoisessa kolmen henkilöhahmon kamarielokuvassa noin 40-vuotias eronnut elokuvakäsikirjoittaja (Birkin) matkustaa Pariisista Etelä-Ranskaan muutamaksi viikoksi tapaamaan vanhempiaan kuultuaan isänsä olevan toipumassa vaikeasta sydänleikkauksesta. Elokuva on käsikirjoittaja Colo Tavernierille omakohtainen, jopa omaelämäkerrallinen: tarinassa isä on irlantilainen, äiti baski, kuten hänelläkin. Isä on brittiläisen pidättyväinen gentleman, äiti on vanhemmiten omien murheidensa ja pelkojensa ahdistama. Aikuinen tytär saa pitkien keskustelujen myötä lopultakin yhteyden isäänsä ennen kuin on liian myöhäistä.
Tuotanto.
Elokuvassa toistuu ikivihreä jazzstandardi ”These Foolish Things”, ja sillä nimellä elokuvaa esitettiin Britanniassa.
Vastaanotto.
Odette Laure oli naissivuosastaan César-palkintoehdokkaana, ja elokuva oli mukana Cannesin elokuvajuhlien kilpailusarjassa. "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kirjoitti Cannesista toukokuussa 1990 "Daddy Nostalgien" olevan todellinen onnenkantamoinen, Tavernierin vapautunein työ: ”Tuntuu, että kaikki elokuvaa tehneet ovat todella tarvinneet sitä, se ei ole vain kunnianhimoinen työ, se on sydänääniä.” Elokuva on Yläsen mukaan tehty kurinalaisesti improvisoiden ja tuntuu juuri kuvaushetkessä eletyltä. Yhdysvaltalaisen Roger Ebertin mielestä "Daddy Nostalgie" on yhdellä tasolla sydäntä lämmittävä, toisella tasolla viisas ja kitkerä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa hyvin aikuiseksi, herkäksi ja melankoliseksi perhedraamaksi ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä.
Kaarle Filip

Kaarle Filip (; 22. huhtikuuta 1601 Tallinna, Ruotsin valtakunta – 25. tammikuuta 1622 Narva, Ruotsin valtakunta) oli Ruotsin prinssi, kuningas Kustaa II Aadolfin nuorempi veli, joka oli ehdolla Venäjän tsaariksi niin sanottuna sekasorron aikana vuosina 1611–1613. Hän oli Södermanlandin, Närken ja Värmlannin herttua. Hän oli Ruotsin viimeinen herttua, jolle kuului oikea perinnöllinen herttuakunta.
Kaarle Filipin vanhemmat olivat Ruotsin kuningas Kaarle IX ja tämän puoliso, Holstein-Gottorpin herttuatar Kristiina. Hän syntyi Räävelin linnassa nykyisessä Tallinnassa. Kaarle Filipin ja hänen isoveljensä Kustaa Aadolfin kasvatuksesta huolehti Johan Skytte. Vuonna 1609 Kaarle Filipin läänitykseksi annettiin aiemmin hänen isälleen kuulunut Södermanlandin, Närken ja Värmlannin herttuakunta.
Heinäkuussa 1611 Venäjälle edennyt ruotsalainen sotapäällikkö Jakob De la Gardie pakotti Novgorodin säädyt hyväksymään päätöksen, jonka mukaan ne tukisivat Venäjän tyhjäksi jääneelle valtaistuimelle toista Kaarle IX:n pojista. Kun Kaarle IX kuoli saman vuoden lokakuussa ja Kustaa Aadolfista tuli Ruotsin kuningas, päädyttiin tsaariksi De la Gardien neuvosta tarjoamaan tuolloin 10-vuotiasta Kaarle Filipiä. Leskikuningatar Kristiina pyrki viivyttämään poikansa lähettämistä Venäjälle eikä Kustaa II Aadolfkaan edistänyt hanketta tarmokkaasti, sillä hän ei luottanut venäläisiin. Lopulta Kaarle Filip lähetettiin Viipuriin, jossa oli tarkoitus neuvotella venäläisten kanssa tarkemmista ehdoista. Hänen saapuessaan viimein sinne heinäkuussa 1613 Venäjän säätykokous oli jo valinut uudeksi tsaariksi ruhtinas Mikael Romanovin, joten hanke kariutui.
Kaarle Filip nai vuonna 1620 Elisabet Ribbingin, valtiovarainhoitaja Seved Ribbingin tyttären. Heille syntyi yksi tytär, Elisabet Gyllenhielm. Kaarle Filip osallistui vuonna 1621 Kustaa Aadolfin rinnalla sotaretkeen Puolaa vastaan ja osoitti neuvokkuutensa Riian piirityksen aikana. Hän sairastui paluumatkalla ja kuoli Narvassa vain 20-vuotiaana. Kaarle Filip on haudattu Strängnäsin tuomiokirkkoon Ruotsiin. Hänen mukaansa on nimetty hänen isänsä vuonna 1611 perustama Filipstadin kaupunki.
In My Defens God Me Defend

In My Defens God Me Defend () on Skotlannin kuningaskunnan kuninkaallisen vaakunan sekä Skotlannissa käytettävän Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan tunnuslause. Vaihtoehtoiset versiot vaakunasta näyttävät muutetun tunnuslauseen, muodossa "In defens" tai englanniksi "In defense". Tunnuslause esiintyy perinteisesti vaakunan kypäränkoristessa.
Akee

Akee ("Blighia sapida") on tropiikissa kasvava ainavihanta puu. Se kasvaa 7–25 metriä korkeaksi. Akee kasvaa trooppisessa Länsi- ja Keski-Afrikassa Senegalista Kameruniin ja Gaboniin ulottuvalla alueella. 
Akee-hedelmästä syödään ainoastaan sen keltainen osa. Hedelmä sisältää myrkyllistä hypoglysiiniä, mutta sitä voi tästä huolimatta syötä, mikäli sen kerää riittävän kypsänä, poistaa tarkkaan punaisen kuidun, keittää ennen syöntiä ja kaataa keitinveden pois. 
Keitetyn akee-hedelmän koostumusta verrataan usein munakkaaseen tai vanukkaaseen. Hedelmä on itsessään täysin mauton, mutta se imee makua esimerkiksi timjamista ja tomaatista.
Jamaika on ainoa maa, jossa akee-hedelmä on suosittu ruoka-aine. Akee on valittu jopa Jamaikan kansallishedelmäksi. Jamaikalaiset nauttivat akeeta kastikkeen ja suolakalan, etenkin suolatun turskan, tai suolatun sianihan kanssa. Akeeta ja kuivattua sekä suolattua turskaa syödään Jamaikalla tyypilliseksi aamiaiseksi ja sen kanssa tarjoillaan usein sipulia ja tulista havannanpaprikaa, keittobanaanin viipaleita, mykyjä ja maissileipää.
Haarapalpakko

Haarapalpakko ("Sparganium erectum") on vedessä ja rannalla elävä osmankäämikasveihin kuuluva kasvi.
Haarapalpakon lehdet ovat kapeat ja pystyt, ja voivat kasvaa 1,5 metriä korkeiksi. Kukat ovat vihertävät, kukkavana haarautuu: Hede- ja emikukat kasvavat omina ryppäinään, emikukasta kehittyy halkaisijaltaan noin 1 cm kokoinen piikkinen hedelmä. 
Haarapalpakko on levinnyt laajalle Euroopassa ja siitä itään Japaniin ja Koreaan asti. Sitä tavataan myös pienellä alueella Pohjois-Amerikan länsiosassa.
Kaarle Kustaa (Ruotsin prinssi)

Kaarle Kustaa (; 2. joulukuuta 1802 – 10. syyskuuta 1805) oli Ruotsin prinssi, kuningas Kustaa IV Aadolfin ja kuningatar Fredrika Dorotean poika. Hän eli vain kaksivuotiaaksi.
Kaarle Kustaalle annettiin syntyessään arvonimi Suomen suuriruhtinas. Hän oli viimeinen Ruotsin kuningasperheen jäsen (ja ainoa Holstein-Gottorpin dynastiasta), jolla oli tämä arvonimi. Vuoden 1802 Suomen-vierailullaan Kustaa IV Aadolf lupasi kasvattaa Kaarlen Turun Akatemiassa. Prinssin kuoltua Turun Akatemia vietti hänen muistokseen surujuhlan, ja Johan Fredrik Wallenius piti siellä sittemmin painettuna julkaistun muistopuheen. Kaarle Kustaa on haudattu Riddarholmenin kirkkoon Tukholmaan.
Leppäveden alue

Leppäveden alue (vesistöaluetunnus 14.31) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 531,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 16,68 %. Vesistön alueen alarajana on Vaajakosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 683,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,98 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Ristiselän alueeseen (14.23).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Saraaveden alue

Saraaveden alue (vesistöaluetunnus 14.32) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 78,37 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,32 %. Vesistön alueen alarajana on Kuhankosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 135,02 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,96 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Leppäveden alueeseen (14.31).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Vatianjärven alue

Vatianjärven alue (vesistöaluetunnus 14.33) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 201,67 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,6 %. Vesistön alueen alarajana on Kuusan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 9 744,42 neliökilometriä ja sen järvisyys on 14,54 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saraaveden alueeseen (14.32).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Niiniveden valuma-alue

Niiniveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.34) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 157,88 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,12 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuhnamo, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vatianjärven alueelle (14.33).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Kuusveden–Kynsiveden alue

Kuusveden–Kynsiveden alue (vesistöaluetunnus 14.35) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 416,64 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24,96 %. Vesistön alueen alarajana on Tarvaalankoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 312,23 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,18 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saraaveden alueeseen (14.32).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Liesveden alue

Liesveden alue (vesistöaluetunnus 14.36) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 207,03 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,27 %. Vesistön alueen alarajana on Vanginvesi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 974,82 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,5 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueeseen (14.35).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Kuuhankaveden valuma-alue

Kuuhankaveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.37) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 512,27 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,53 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Venekosken voimalaitos, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Niemisjärven valuma-alue

Niemisjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.38) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 167,61 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,08 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kynsivesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Lievestuoreenjärven valuma-alue

Lievestuoreenjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.39) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 240,89 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,89 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuusvesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Mikaela von Koskull

Mikaela von Koskull on suomalainen kilpapurjehtija. Von Koskull osallistui vuoden 1989 Whitbreadin maailmanympäripurjehduskilpailuun brittiläisen Tracy Edwardsin kipparoiman "Maiden"-veneen miehistössä.
Von Koskull on kotoisin Korppoosta ja opiskellut laivaradiosähköttäjäksi Maarianhaminassa.
Gangsterimummi

Gangsterimummi () on David Walliamsin vuonna 2011 ilmestynyt lastenromaani. Kirjan on kuvittanut Tony Ross ja julkaissut kirjakustantamo HarperCollins.
Juoni.
11 vuoden ikäinen Ben joutuu joka perjantai jäämään hoitoon kaalinhajuisen ja kuorsaavan mumminsa luokse. Ben inhoaa mummin luona oloa, sillä hän pelaa vain Scrabblea ja keittää ruokia kaalista. Eräänä päivänä Ben huomaa mumminsa kaapissa purkin, joka on täynnä jalokiviä. Mummi haluaa saada Benin kiinnostumaan, joten hän selittää olevansa mestarivaras ja että kaikki ne korut ovat hänen varastamiaan.
Putkista ja viemäreistä kiinnostunut Ben innostuu ja alkaa heti suunnitella Kruununjalokivien ryöstämistä ja matkaa Lontoon Towerin linnaan. Hän pyytää mummia mukaan, ja epäilevä mummi suostuu lähtemään mukaan yhdellä ehdolla: he palauttaisivat varastamansa Kruununjalokivet takaisin linnaan seuraavana päivänä. Juuri ennen lähtöä mummilla kuitenkin todetaan syöpä, ja hän joutuu sairaalaan. Mummi kertoo muutaman päivän kuluttua Benille, että hän on jo terve, kiipeää sairaalan seinää pitkin ulos ja lähtee Benin kanssa kohti Lontoon Toweria. Benin isä ja äiti ovat tapansa mukaan lähteneet katsomaan "Tanssii tähtien lailla"-tanssiesitystä ja olivat jättäneet Benin mummin luo.
Ben ja mummi uivat Towerin linnan viemäreistä sisään ja ohittivat vartijat, kunnes he viimein pääsevät jalokivien luo. Juuri ennen kuin Ben ehtii murtaa jalokivien yllä olevan suojalasin, saapuu kuningatar ja hämmästyy nähdessään heidät varastamassa arvokkaita Kruununjalokiviä. Kuningatar on kuitenkin armollinen ja päästää heidät menemään ilman rangaistusta, ja he jättävät jalokivet Towerin linnaan ja lähtevät kotiin. Kotona kuitenkin selviää, että mummi ei ollut elämänsä aikana varastanut mitään, hän oli sepittänyt kaiken Benille jotta poika innostuisi jäämään hänen luokseen joka perjantai. Mummi paljastaa myös, että hän on yhä kuolemansairas ja oli karannut sairaalasta. Mummi viedään sairaalaan, mutta liian myöhään; hän kuolee juuri ennen joulua, mutta Benin mieleen jäi yhä heidän suurenmoinen seikkailunsa Lontoon Towerin linnassa.
Peltola (Järvenpää)

Peltola on Järvenpään 12. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, parisen kilometriä Järvenpään rautatieasemalta pohjoiseen. Sen naapurikaupunginosia ovat Pajala etelässä, Sorto lounaassa, Jamppa lännessä, Nummenkylä pohjoisessa, Pietilä ja Isokytö idässä. 
Kaupunginosassa toimii esimerkiksi Anttilan koulu. Kaupunginosan asukasluku oli vuoden 2014 lopussa 2 178.
Ingemar Skogö

Ingemar Skogö (4. tammikuuta 1949 Tranås – 28. toukokuuta 2019) oli ruotsalainen virkamies. Skogö valmistui Lundin yliopistosta. Hän toimi Västmanlandin läänin maaherrana 2009–2015, Ruotsin tiehallinnon pääjohtajana 2001–2009 ja Ruotsin ilmailuviraston pääjohtajana 1992–2001.
Skogö kuoli 70-vuotiaana 28. toukokuuta 2019.
Emil Vesterinen

Emil Vesterinen (1. elokuuta 1886 Pielavesi – 21. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitajan arvonimen saanut metsänhoitaja ja Viron konsuli.
Henkilöhistoria.
Emil Vesterisen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Matti Vesterinen ja Maria Loviisa Karttunen ja puoliso vuodesta 1912 opettaja Madlena (Leeni) Ploompuu. Vesterinen tuli ylioppilaaksi Iisalmen yhteiskoulusta 1909, kävi Härnösandissa teknillisen metsä- ja sahakoulun 1912 ja valmistui metsänhoitajaksi 1913. Hän oli Tapion konsulentti ja toimitussihteeri 1913–1918, Helsingin maanviljelyslyseon opettaja 1918–1920, SOK:n metsänhoitaja 1919–1920, Viron konsuli Helsingissä 1920–1927 ja Metsätaloudellisen valistustoimiston, myöhemmin Metsätiedotustoimisto, johtaja 1927–1959. Ylimetsänhoitajan arvonimen hän sai 1946.
Lyijyvetyarsenaatti

Lyijyvetyarsenaatti tai lyijyarsenaatti (PbHAsO4) on lyijy-yhdiste, joka voi aiheuttaa lyijymyrkytyksen. Etenkin Yhdysvalloissa on käytetty lyijyvetyarsenaattia hyönteismyrkkynä. Sen käyttö aloitettiin torjumalla metsätaloudelle haittaa aiheuttavaa lehtinunnaa Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1892. Sitä on käytetty myös omenapuille haittaa aiheuttavaa omenakääriäistä vastaan ja perunalle haitallista koloradokuoriaista vastaan. Tukesin mukaan lyijyvetyarsenaatti on erityistä huolta aiheuttava aine Suomessa lyijyvetyarsenaattia on myyty nimellä "Lyarsen".
Eemeli A. Oulasvirta

Eemeli A. Oulasvirta (21. heinäkuuta 1876 – 29. toukokuuta 1919 Oulu) oli suomalainen toimitusjohtaja ja Oulussa ilmestyneen "Kaiku"-lehden päätoimittaja 1908–1919.
Oulasvirta opiskeli kirjapainoalaa ensin kolmen vuoden ajan oululaisessa Barckin kirjapainossa ja sitten 1892–1899 "Kaiku"-lehden perustajan ja kustantajan K. F. Kivekkään kirjapainossa. Oulasvirta oli faktorina sanomalehti "Kalevan" omistaneen Juho Raappanan kirjapainossa 1899–1902 kunnes palasi takaisin Kivekkään palvelukseen. Kun "Kaiku"-lehti siirtyi 1907 Osakeyhtiö Oman Rannan omistukseen Oulasvirrasta tuli yhtiön toimitusjohtaja ja "Kaiku"-lehden taloudenhoitaja. Hän oli myös "Kaiku"-lehden päätoimittajana vuodesta 1908 alkaen.
Oulasvirta oli naimisissa Olga Lukkarisen kanssa. Heillä oli viisi lasta.
Borja Iglesias

Borja Iglesias (s. 17. tammikuuta 1993 Compostela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónin Celta Vigoa lainalla saman sarjan Real Betisistä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Iglesias liittyi Celta Vigon organisaatioon 9. heinäkuuta 2013 kaksivuotisella sopimuksella, joka sisälsi option myös kolmannesta vuodesta, ja liittyi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. tammikuuta 2015 vierasottelussa Sevillaa vastaan.
6. heinäkuuta 2017 Iglesias siirtyi kauden 2017–2018 kestävällä lainasopimuksella Zaragozaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 27. elokuuta 2017 kotiottelussa Granadaa vastaan. Iglesias viimeisteli kauden aikana 22 osumaa, joista Córdobaa, Sevilla Atléticoa, Real Valladolidia ja Osasunaa vastaan hän teki kaksi maalia.
9. heinäkuuta 2018 Iglesias teki nelivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa, joka sisälsi 28 miljoonan euron purkupykälän. Hän teki virallisen ensiesiintymisensä uudessa seurassaan 18. elokuuta 2018 kotiottelussa entistä seuraansa Celtaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana 37 La Liga -ottelua ja teki niissä 17 maalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi Real Betisiin, jossa hän on 4,5 kauden aikana pelannut 142 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä 39 maalia. Eurooppa-liigassa hän teki kaudella 2021–2022 kymmenessä ottelussa neljä maalia, pelasi kaudella 2022–2023 kuusi ottelua tekemättä maaleja ja teki kaudella 2023–2024 kuudessa ottelussa yhden maalin. Iglesias siirtyi tammikuussa 2024 loppukauden kestävällä lainasopimuksella Saksan Bundesliigaa johtavaan Bayer Leverkuseniin. Hän siirtyi lainalle Laliga-joukkue Celta Vigoon 19. heinäkuuta 2024.
Brennerin talo

Brennerin talo on Helsingin kantakaupungissa osoitteessa Eteläranta 4 – Unioninkatu 5 sijaitseva uusrenessanssityylinen viisikerroksinen asuinkerrostalo. Talon suunnitteli arkkitehti Waldemar Aspelin vuonna 1890 ja sen rakennutti rehtori Magnus Brenner, jonka mukaan talo sai nimensä. Unioninkatu 5:ssä oleva rakennuksen osa valmistui vuonna 1891 ja Eteläranta 4:n osuus vuonna 1897.
Brennerin talon julkisivut ovat säilyneet alkuperäisessä asussaan. Etelärannan puoleisen porrashuoneen sisääntuloaulaa laajennettiin vuonna 1920, ja talon ulko-ovet ja porrashuoneiden kiinteä sisustus on uusittu. Taloon asennettiin hissit vuonna 1932, ja talon asuntoja alettiin muuttaa toimistotiloiksi 1950-luvulta alkaen.
Riqui Puig

Ricard "Riqui" Puig Martí (s. 13. elokuuta 1999 Matadepera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa LA Galaxya. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Riqui Puig teki debyyttinsä Barcelonan edustusjoukkueessa 5. joulukuuta 2018 Copa del Reyn ottelussa Cultural Leonesaa vastaan tullessaan kentälle 55. minuutilla. Hän teki 4-1 voittoon päättyneessä ottelussa yhden syöttöpisteen. La Liga -debyyttinsä Puig teki 13. huhtikuuta 2019 ollessaan avauskokoonpanossa ottelussa Huescaa vastaan.
Elokuussa 2022 Puig siirtyi Barcelonasta LA Galaxyyn kolmivuotisella sopimuksella. Kaudella 2024 hän voitti Galaxyn riveissä MLS Cupin. Hänet valittiin joulukuussa 2024 myös MLS:n kauden tähdistöjoukkueeseen.
Dixit

Dixit on ranskalaisen Jean-Louis Roubiran suunnittelema ja Libelludin vuonna 2008 julkaisema korttipeli. Dixit on voittanut Spiel des Jahres -palkinnon vuonna 2010 sekä samana vuonna myös Vuoden perhepeli -palkinnon. Pelin nimi ”Dixit” tarkoittaa latinaksi ”hän kertoi”. Dixit-peliin on tehty monia eri korttipakkoja, joita käytetään kuitenkin samassa pelissä.
Pelaaminen.
Pelin kulku.
Pelin alussa jokaiselle pelaajalle jaetaan kuusi satunnaista korttia, joissa kaikissa on jokin piirretty kuva. Nuorin pelaaja valitaan tarinankertojaksi. Tarinankertojan tehtävänä on valita kädestään yksi kortti ja kertoa jokin tarina, sana, lause, runo, laulu tai huudahdus, joka kuvaa kyseistä korttia. Kun tarinankertoja on asettanut korttinsa pöydälle kuvapuoli alaspäin, muut pelaajat valitsevat kortit, jotka sopivat parhaiten tarinankertojan lauseeseen, sanaan, huudahdukseen, lauluun tai runoon. Lopuksi kaikkien pelaajien antamat kortit sekoitetaan ja laitetaan pöydälle kuvapuoli ylöspäin. Jokaisen pelaajan (paitsi tarinankertojan) täytyy yrittää päätellä, mikä korteista on tarinankertojan laittama ja äänestää sitä korttia. Äänestyksen jälkeen jaetaan pisteet, minkä jälkeen tarinankertojan vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Näin jatketaan, kunnes kaikki korttipakan kortit on pelattu.
Pisteet.
Kun kaikki pelaajat ovat äänestäneet, oikein äänestäneet saavat kolme pistettä sekä mahdollisesti lisäpisteitä, jos heidän korttejaan on äänestetty. Jos kaikki pelaajat äänestävät oikeaa, tarinankertojan laittamaa korttia, saavat he kaksi pistettä, eikä tarinankertoja saa yhtään. Samoin jos kukaan ei arvaa oikein. Tarkoituksena on siis kertoa sellainen tarina, jota osa pelaajista äänestää ja osa ei.
Vastaanotto.
Dixit-peli sai heti myönteisiä arviota ja pääsi ehdolle yli kolmenkymmenen palkinnon voittajaksi, ja voitti muun muassa Spiel des Jahres- ja Vuoden peli -palkinnot vuonna 2010. Board Games Land -verkkosivu kuvaili Dixitiä mielikuvitukselliseksi ja luovaksi peliksi.
FK Obilić

Fudbalski klub Obilić () oli jalkapalloseura Belgradin kaupungista Vračarin alueelta. Seura on nimetty Miloš Obilićin mukaan. Obilić voitti kertaalleen Serbia ja Montenegron mestaruuden. Tämä tapahtui vuonna 1998. Viimeksi Obilić pelasi kaudella 2007–2008 Serbian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ljudmila Putina

Ljudmila Aleksandrovna Putina (, o.s. Šrekbneva, myöhemmin toisen avioliiton myötä Otšeretnaja; s. 6. tammikuuta 1958 Kaliningrad, Neuvostoliitto) on Venäjän presidentin Vladimir Putinin entinen vaimo. Pariskunnan avioliitto alkoi vuonna 1983 ja kesti lähes 30 vuotta. He kertoivat avioerostaan vuonna 2013, jonka jälkeen Putina katosi julkisuudesta.
Ennen avioliittoaan Vladimir Putinin kanssa Putina työskenteli Aeroflot-lentoyhtiön lentoemäntänä. Avioliitosta syntyi 1980-luvun puolivälissä kaksi tytärtä Maria ja Jekaterina. Ollessaan Venäjän presidentin ja pääministerin puoliso Putina esiintyi vain harvoin julkisuudessa. Parin avioliitto ei tiettävästi ollut kovinkaan onnellinen ja heidän on kerrottu eläneen jo pitkään ennen avioeroa omia erillisiä elämiään. Putina kutsui vuonna 2001 julkaistussa kirjassa aviomiestään vampyyriksi.
Albert Salvadó

Albert Salvadó i Miras (1. helmikuuta 1951 Andorra la Vella, Andorra – 3. joulukuuta 2020) oli andorralainen kirjailija, jonka töihin kuuluu romaaneja, lastentarinoita ja esseitä.
Salvadón romaanit yhdistävät usein historiallista fiktiota erilaisiin mystisiin aineksiin. Monet hänen teoksistaan ovat sijoittuneet muinaiseen Egyptiin ja Rooman valtakuntaan, mutta hänen töissään on myös nähtävissä katalonialaisen perinteen vaikutteita.
Ricardo Björnberg

Carl Ricardo (Richard) Björnberg (9. elokuuta 1861 Pori – 20. helmikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. 
Björnbergin teollisuussukuun kuulunut, Porista kotoisin ollut Ricardo Björnberg valmistui arkkitehdiksi Helsingin polyteknillisestä opistosta vuonna 1884. Hän oli aluksi työssä yksityisessä arkkitehtitoimistossa ja suoritti jatko-opintaja Wienin Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1885–1886.
Björnbergistä tuli yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräinen arkkitehti 1887, ja hän toimi Helsingin kaupungin ylimpänä rakennustarkastajana 1891–1905 sekä Valtioneuvoston linnan johtavana arkkitehtinä 1892–1905. Björnberg oli vuodesta 1891 osakkaana C. R. Rosenbergin arkkitehtitoimistossa.
Björnberg teki useita ulkomaanmatkoja muun muassa Espanjaan, ja hänen kiinnostuksensa kohteisiin kuuluivat arkkitehtuurin ohella puunjalostuskoneet ja polttomoottoriteknologia. Ricardo Björnberg kuoli sydänkohtaukseen helmikuussa 1917.
Eero Herranen

Eero "EuroHoo" Herranen (s. 1983 Tampere) on suomalainen näyttelijä, juontaja, somevaikuttaja ja yritysvalmentaja. Hän on näytellyt 2018 julkaistussa suomalaisessa draamakomediasarjassa "Donna" sekä 2018 ensi-iltansa saaneessa, Heikki Kujanpään ohjaamassa "Suomen hauskin mies" -elokuvassa. Lisäksi hän näytteli televisiosarjassa "Jarin ja Karin joulutarina" Rankki-roolia.
Herranen on asunut lapsena ja nuorena vuosia Saksassa.
Herranen vieraili Ina Mikkolan toimittamassa "Runkkarin ystäväkirja" -podcastissa vuonna 2023.
Carl Anton Björnberg

Carl (Kaarle) Anton Björnberg (6. maaliskuuta 1821 Pori – 29. marraskuuta 1866 Wien) oli suomalainen Björnbergin teollisuussukuun kuulunut kauppias, liikemies ja valtiopäivämies.
Björnbergin vanhemmat olivat porilainen kauppias Karl Fredrik Björnberg (k. 1849) ja Anna Sofia Tamlander. Hän pääsi ylioppilaaksi Johan Vilhelm Snellmanin antamalla yksityistodistuksella 1835. Björnberg toimi kauppiaana ja liikemiehenä Porissa vuodesta 1845 alkaen ja hän omisti buldaanitehtaan, sahoja ja laivoja. Hänestä tuli Porissa Ranskan konsuliasiamies 1848 ja Lyypekin konsuli 1850. Björnberg oli porvarissäädyn valitsema Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja porvarissäädyssä Porin edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä hän oli valitsijamies ja pankkivaliokunnan ja säädyn suuren lähetystön jäsen. Björnberg kuoli marraskuussa 1866 ollessaan matkalla Wienissä.
Björnberg perusti yhdessä K. J. Lönegrenin ja Isaac Carström &amp; Co:n kanssa Poriin Baijerilaisen olutpanimon sekä Porin konepajan. Hän osallistui Pohjanmaan Höyrylaivaosakeyhtiön siirtoon Turusta Poriin ja oli yhtiön johtokunnan jäsenenä. Björnberg oli 1850-luvulla jäsenenä komiteassa, jonka tehtävänä oli edistää Suomen kauppaa ja merenkulkua.
Björnbergin veli oli porilainen kauppias, pankinjohtaja ja Espanjan varakonsuli Claes Fredrik Björnberg (1830–1888).
Valgansikloviiri

Valgansikloviiri (C14H22N6O5) on nukleosidianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä sytomegalovirusinfektioiden hoitoon. Valgansikloviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Rakenteeltaan valgansikloviiri on valiinin ja gansikloviirin esteri. Yhdiste on aihiolääke, joka hydrolysoituu ihmiselimistössä gansikloviiriksi. Gansikloviiri estää sytomegalovirusten DNA-polymeraasientsyymiä, jolloin viruksen jakautuminen estyy. Toisin kuin gansikloviiriä, valgansikloviiriä voidaan annostella tablettina sen paremman biosaatavuuden vuoksi. Valgansikloviiriä käytetään sytomegalovirusten aiheuttamien verkkokalvontulehdusten hoitamiseen erityisesti potilailla, joiden immuunipuolustus on heikentynyt esimerkiksi HIV-infektion takia.
Haittavaikutukset.
Tyypillisiä valgansikloviirin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, pääkipu, ihottuma ja luuydintoksisuudesta aiheutuva anemia. Valgansikloviiri saattaa olla karsinogeenista.
Vuoristo-Armenian tasavalta

Vuoristo-Armenian tasavalta oli bolševikkivastainen valtio, johon kuului nykyisen Armenian provinssit Vajots' Dzor ja Sjunik sekä alueita Azerbaidžanista. Tasavallan perusti Gargein Nzhdehin johtama Armenian vallankumouksellinen liitto helmikuun kansannousun kukistamisen jälkeen huhtikuussa 1921. Mikään valtio ei tunnustanut Vuoristo-Armenian itsenäisyyttä.
Julistus.
Armenian vallankumouksellinen liitto aloitti 18. helmikuuta 1921 Jerevanissa neuvostovastaisen kapinan. Se piti hallussaan Jerevania ja sen ympäristöä noin 42 päivää. 26. helmikuuta 1921 Vuoristo-Armenian tasavalta julistettiin itsenäiseksi. 21. huhtikuuta 1921 kapinan johtajat pakenivat Sjunikiin.
Politiikka.
Valtion pääkaupungiksi tuli Gorisin kaupunki, ja sen pääministeriksi ja puolustusministeriksi tuli Garegin Nzhdeh. Heinäkuussa Simon Vratsian otti pääministerin paikan. Huhtikuussa ja heinäkuussa hyökkäsi Sjunikiin pohjoisesta ja idästä. Kuukausia kestäneiden taisteluiden jälkeen Vuoristo-Armenia antautui heinäkuussa 1921.
FC VSS Košice

Football Club VSS Košice oli jalkapalloseura Košicen kaupungista. VSS pelasi viimisen kerran kaudella 2016–2017, jolloin se voitti Slovakian toiseksi korkeimman sarjatason 2. Ligan. Seura kuitenkin lopetti toimintansa 27. heinäkuuta 2017. Košice voitti Slovakian mestaruuden kahdesti. Mestaruudet ovat vuosilta 1997 ja 1998. Slovenský Pohárin se voitti 1973, 1980, 1993, 2009 ja 2014.
Seura perustettiin vuonna 1952 nimellä Spartak VSS Košice. Seura vaihtoi historiansa aikana monta kerta nimeään. 2005 seura otti käyttöönsä nimen MFK Košice. 2015 se otti käyttöön viimeisimmän nimensä.
Kerttu Varjo

Kerttu Aleksandra Varjo (4. toukokuuta 1910 Turku – 18. tammikuuta 2006) oli suomalainen nuorisotyön uranuurtaja. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1970.
Kerttu Varjo opiskeli yliopistossa kieliä ja valmistui filosofian maisteriksi aikomuksenaan ryhtyä oppikoulun opettajaksi. Hän sai kuitenkin paikan Raittiuden Ystävät -yhdistyksen varhaisnuorisosihteerinä ja kiinnostui nuorisotyöstä, jossa hän sanoi olevansa itseoppinut.
Varjo toimi Nuorten Talkoot -yhdistyksen yleissihteerinä sen perustamisesta 1941 alkaen ja sitten toiminnanjohtajana 1945–1947. Sotien jälkeen Varjo toimi "Nuoriso-ohjaaja"-lehden toimitussihteerinä, Yhteiskunnallisen korkeakoulun nuorisotyömenetelmäopin opettajana ja sitten 1960-luvun keskivaiheilta alkaen Tampereen yliopiston nuorisotyön opetusjaoston lehtorina.
Kerttu Varjo toimi myös Suomen Partiotyttöjärjestön koulutus- ja johtotehtävissä 1939–1962 sekä monien nuorisotyötä sivuavien työryhmien jäsenenä ja järjestöjen hallintotehtävissä.
Kerttu Varjo suomensi 1940-luvulla lastenlaulun "Hämähämähäkki" ensimmäisen säkeistön ruotsista sekä kirjoitti lauluun uusia lisäsäkeistöjä.