tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Al-Nasheed al-Watani

Al-Nasheed al-Watani (النشيد الوطني) on Kuwaitin kansallislaulu. Laulun on sanoittanut runoilija Ahmad Meshari Al-Adwani, Ibrahim Al-Soula sävelsi sen musiikin ja Ahmad Ali teki sen nykyisen sovituksen. Laulu esitettiin ensi kerran kansallisessa radiossa 25. helmikuuta, 1978. Ennen vuotta 1978 Kuwaitin kansallislauluna soitettiin fanfaari Amiri Salute, jonka on säveltänyt Yusuf Adees vuonna 1951. Nykyään emiiriä tervehditään kansallislaulun kuudella ensimmäisellä säkeellä, joka siis on Kuwaitin hallitsijahymni. 
Laulua käytetään Kuwaitissa verrattain harvoin, näin tapahtuu yleensä vain erityisen juhlallisissa tilanteissa. Tämän vuoksi monet kuwaitilaiset eivät tunne omaa kansallislauluaan.
Watanil Kuwait Salemta Lilmajdi
Wa Ala Jabeenoka Tali-Ossadi
Watanil Kuwait
Watanil Kuwait
Watanil Kuwait Salemta Lilmajdi.
Ya Mahda Abaa-il Ola Katabou
Sefral Khloudi Fanadati Shohobo
Allaho Akbar Ehnahom Arabo
Talaat Kawakebo Jannatil Kholdi
Watanil Kuwait Salemta Lilmajdi.
Bourekta Ya Watanil Kuwaita Lana
Sakanan Wa Eshta Alal Mada Watana
Yafdeeka Horron Fi Hemaka Bana
Sarhol Hayati Be Akramil Aydi
Watanil Kuwait Salemta Lilmajdi.
Nahmeeka Ya Watani Wa Shahidona
Sharoul Hoda Wal Haqqo Ra-Edona
Wa Amirona Lil Ezzi Qa-Edona
Rabbol Hamiyati Sadqol Waadi
Watanil Kuwait Salemta Lilmajdi.
Ampelmännchen

 
Ampelmännchen (saks. deminutiivi sanasta "Ampelmann" eli ”liikennevaloukkeli”) tarkoittaa alkujaan Saksan demokraattisessa tasavallassa käyttöön otettuja jalankulkijoille suunnatuissa liikennevaloissa näkyviä ihmishahmoja. Punainen ”ukkeli” levittää kätensä viestittääkseen "pysähdy" ja vihreä kävelee itsevarmasti eteenpäin viestittääkseen "mene". Suositut hahmot ovat sittemmin muodostuneet niin sanotun ostalgian symboleiksi ja levinneet myös läntiseen Saksaan. Niiden ympärille on lisäksi syntynyt suuri matkamuistoesineliiketoiminta.
Historia.
Ampelmännchen-hahmot suunnitteli vuonna 1961 Saksan demokraattisen tasavallan liikenneministeriössä työskennellyt liikennepsykologi Karl Peglau. Peglau halusi laatia mahdollisimman selkeän ja söötin hahmon, joka paitsi vetoaisi lapsiin olisi myös helposti ymmärrettävä vanhuksille. Idän ajo-opetusohjelman myötä liikennevaloukkelista tulikin hahmo, jolla koettiin olevan hieman tavallista enemmän ”sielua”. Sen kävelytyyli saattoi herättää mielikuvan tyypillisestä sosialistisesta kuvamaailmasta, jossa yritteliäs työläinen ponnisteli kohti kommunistista tulevaisuutta. Peglau sanoi kuitenkin pelänneensä hahmon hylkäämistä sen ”porvarillisen” hatun vuoksi.
1990-luvulla Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueen liikennevalot yritettiin korvata standardeilla länsimaisilla liikennevaloilla. Liikennevalohahmon säilyttämiseksi kuitenkin aloitettiin kampanja, joka lopulta onnistui tavoitteessaan. Hahmo nousi kulttimaineeseen, ja siitä tuli yksi itäsaksalaista estetiikkaa ihannoineen ostalgian symboleista. Siitä tuli suosittu myös turistien keskuudessa. Ampelmännchen-hahmot asennettiin jopa joidenkin Berliinin läntisten kaupunginosien jalankulkuvaloihin. Myös joissakin lännen kaupungeissa, kuten Saarbrückenissä ja Heidelbergissä, on otettu käyttöön Ampelmännchen-hahmot.
Vuonna 2004 Ampelmannin naispuolinen vastine, "Ampelfrau" eli ”liikennevaloakka” (myös Ampelweibchen tai Ampelmädchen), otettiin käyttöön Zwickaussa ja myöhemmin myös Dresdenissä ja Werdaussa sekä lännessä Kölnin Ehrenfeldin kaupunginosassa.
Susi Susanti

Lucia Francisca Susi Susanti (s. 11. helmikuuta 1971 Tasikmalaya, Länsi-Jaava) on indonesialainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja. 
Susi Susanti voitti olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiakultamitalisti (sulkapallo tuli olympialaisten ohjelmaan 1992). Finaalissa hän voitti Etelä-Korean Bang Soo-hyunin. Kaksi tuntia Susantin ottelun jälkeen hänen sulhasensa Alan Budikusuma voitti miesten sulkapallon olympiakultaa. 
Susanti voitti maailmanmestaruuden vuonna 1993. Atlantan olympialaisissa hän hävisi välierissä Bang Soo-hyunille, mutta voitti pronssiottelussa Etelä-Korean Kim Ji-hyunin.
Simon Rattle

Simon Rattle (s. 19. tammikuuta 1955 Liverpool) on brittiläinen kapellimestari, joka saavutti maineensa Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa ja toimii nykyisin Berliinin filharmonikoiden johtajana. Rattle on uransa aikana esittänyt teoksia laajasti barokkimusiikista aina nykymusiikkiin asti, mutta tunnetuin hän on varhaisen 1900-luvun musiikin, kuten Mahlerin tulkitsijana.
Rattle opiskeli nuorena pianon- ja viulunsoittoa, mutta hänen ensimmäinen työpaikkansa orkesterissa oli lyömäsoittaja. Vuonna 1971 hän aloitti opinnot Royal Academy of Musicissa Lontoossa ja valmistumisvuotenaan 1974 hän voitti "John Player" -kapellimestarikilpailun.
Valmistumisensa jälkeen Rattle johti Bournemouthin ja Liverpoolin sinfoniaorkestereita, kunnes aloitti Birminghamin sinfoniaorkesterin johtajana vuonna 1980. Hän jatkoi orkesterin johdossa aina vuoteen 1998 asti ja pitkän yhteistyön tuloksena orkesteri ja Rattle nousivat molemmat Ison-Britannian orkesterien eturiviin. 
Vuonna 1999 Rattle nimitettiin Claudio Abbadon seuraajaksi Berliinin filharmonikoiden pääkapellimestariksi, jota pidetään yhtenä arvostetuimmista kapellimestarinviroista maailmassa. Hän konsertoi pääkapellimestarina filharmonikoiden kanssa ensimmäistä kertaa 7. syyskuuta 2002 esittäen Thomas Adèsin "Asylan" ja Gustav Mahlerin 5. sinfonian. Konserttitaltiointi julkaistiin levynä ja se sai ylistävät arviot musiikkilehdistössä. Gramophone-lehti nimitti Rattlen viimeisimpiin levytyksiin kuuluvaa Claude Debussyn "La Meria" ”"mahtavaksi levyksi"” ja nosti sen Rattlea filharmonikoiden johtajana edeltäneiden Abbadon ja Herbert von Karajanin levytyksien rinnalle.
Rattle ilmoitti tammikuussa 2013, ettei enää jatka orkesterin johtajana ja jättää paikan elokuussa 2018 ja siirtyy Lontooseen. Hänen seuraajakseen Berliinin filharmonikan jäsenet ovat valinneet Kirill Petrenkon..
Sergei Mihalkov

Sergei Vladimirovitš Mihalkov (; 13. maaliskuuta 1913 Moskova – 27. elokuuta 2009 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija ja muusikko. Hän oli yksi Neuvostoliiton tunnetuimmista lastenkirjailijoista. Mihalkov oli 1970–1990 Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hän sanoitti Gabriel El-Registanin kanssa Aleksandr Aleksandrovin säveltämän Neuvostoliiton hymnin. Mihalkov myös laati hymniin uudet sanat, kun se vuonna 2000 otettiin käyttöön Venäjän hymniksi.
Hänen poikansa Nikita Mihalkov ja Andrei Mihalkov-Kontšalovski ovat elokuvaohjaajia.
Mihalkov oli valtion virallisesti hyväksymä runoilija, joka estoitta ihannoi Josif Stalinia. Neuvostokirjailijoiden liiton puheenjohtajana toimiessaan hän mustamaalasi toisinajattelijoita.
Elämä ja ura.
Mihalkov syntyi Moskovassa vuonna 1913 ja asui siellä koko elämänsä.
Vuonna 1936 Mihalkov nai Natalija Petrovna Kontšalovskajan (1903–1988), Vasili Surikovin tyttärentyttären. He olivat naimissa 53 vuotta ennen Natalian kuolemaa. Vuonna 1997 Mikhalkov nai fysiikan professorin Julija Valerijevna Subbotinan.
29-vuotiaana vuonna 1942 Mihalkovin työ kiinnitti Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin huomion, joka antoi hänelle tilaisuuden kirjoittaa sanat uudelle kansallislaululle. Tuolloin maa oli sekasorrossa toisen maailmansodan takia ja Stalin halusi venäläisteemaisemman kansallislaulun. Laulun, joka korvaisi Kansainvälisen, josta oli tullut monille sosialisteille ja kommunisteille yleinen laulu ympäri maailmaa.
Mihalkov kirjoitti sanat yhdessä Gabriel El-Registanin kanssa Aleksandr Aleksandrovin säveltämään hymniin (1883–1946). Uusi hymni esitettiin Stalinille kesällä 1943 ja se otettiin käyttöön maan uutena kansallislauluna 1. tammikuuta 1944. Stalinin kuoleman takia vuonna 1953 Mihalkov alkoi kirjoittaa vuonna 1970 uusia sanoituksia, joissa ei mainittu Stalinia. Neuvostoliiton hymnin käyttö Mihalkovin sanoituksilla jatkui vuoteen 1991, jolloin Neuvostoliitto hajosi.
Mihalkov oli Neuvostoliiton hajotessa 87-vuotias ja ollut pitkään eläkkeellä, mutta kun Vladimir Putinin painostus vanhan hymnin palauttamiseen otti vauhtia, hän kirjoitti uudet sanoitukset. Tuloksena oli Venäjän federaation hymni, joka hyväksyttiin virallisesti vuonna 2001.
Kansallislaulun lisäksi Mihalkov tuotti runsaasti satiirisia näytelmiä ja tarjosi käsikirjoituksia useille Neuvostoliiton komedioille. Hänelle myönnettiin kolme Stalin-palkintoa (1941, 1942 ja 1950) ja lukuisia muita palkintoja.
Mihalkovin 90-vuotisjuhlilla vuonna 2003 Vladimir Putin vieraili henkilökohtaisesti hänen kodissaan Moskovassa ja myönsi hänelle Venäjän federaation 2. luokan ansiomitalin “Isänmaan hyväksi” tunnustuksena merkittävästä panoksesta Venäjän kulttuurille.
Mihalkov kuoli nukkuessaan 27. elokuuta 2009, 96-vuotiaana Moskovan sairaalassa. Hänet haudattiin Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.
Jeremy Summerly

Jeremy Summerly on englantilainen kuoronjohtaja, joka toimii professorina Royal Academy of Musicissa ja johtaa Schola Cantorum ja Oxford Camerata -kuoroja. hän on levyttänyt lukuisia teoksia erityisesti renessanssi- ja barokkimusiikkia Naxos-levy-yhtiölle.
Summerly opiskeli kuoronjohtoa Oxfordin New Collegessa, josta hän valmistui loistavin arvosanoin vuonna 1982. Hän työskenteli seuraavat seitsemän vuotta BBC:n radiolle ja perusti myös Oxford Camerata -kuoron. Vuonna 1989 hänestä tuli luennoitsija Royal Academy of Musiciin.
Käenkaali

Käenkaali eli metsäkäenkaali tai kansanomaisesti ketunleipä tai joskus myös revonrieska tai jäniksenkaali ("Oxalis acetosella") on monivuotinen, 5–10 cm korkea, hento ruoho, joka kasvaa Suomessa yleisenä Etelä- ja Keski-Suomen lehdoissa sekä lehtomaisissa metsissä harvinaistuen Rovaniemen ja Kuusamon korkeudelle asti, jota pohjoisempana sitä ei kasva.
Ulkonäkö ja koko.
Käenkaalin hento, suikertava, suomuinen maavarsi kasvaa vaakasuoraan suikertaen. Suomut ovat lehtikantoja. Kukkavana ja lehdet nousevat suoraan maavarresta. Lehdet ovat ohuet, kolmisormiset ja vaaleanvihreät. Ne kasvavat ruusukkeina ja talvehtivat. Lehdykät ovat muodoltaan vastaherttaiset sekä 1–2 cm pitkät ja painuvat alaspäin öiseen aikaan sekä huonolla säällä.
Touko–kesäkuussa hieman lehtien yläpuolelle yksittäin vanojen päähän avautuvat kaksineuvoiset kukat. Kukkavanan puolivälissä on kaksi suomumaista esilehteä. Kukat ovat kooltaan 8–12 mm, terälehdiltään valkoisia ja lilasuonisia, toisinaan punertavansävyisiä. Terälehtiä on yleensä viisi kappaletta ja niiden tyvessä on keltainen täplä. Heteitä on kymmenen ja emejä on viisi.
Myöhemmin kesällä kasvi ei vaivaudu enää kasvattamaan komeita avokukkia, vaan tekee kleistogaamisia, avautumattomia umpipölytteisiä kukkia, jotka muistuttavat nuppuja. Noin kolmasosa käenkaalin siemenistä kehittyy pölytyksen kautta ja kaksi kolmasosaa umpinaisiksi jäävistä kesäkukista.
Käenkaalin hedelmä on äkillisesti avautuva kota, joka on pyöreähkö, uurteinen, vaaleanvihreä, viisisärmäinen, viisilokeroinen ja 3–4 mm pitkä. Se sinkoaa siemenet jopa parin metrin päähän. Etäämmällekin käenkaali pääsee usein leviämään, sillä pinnaltaan tahmeat siemenet tarttuvat helposti ohikulkeviin eläimiin.
Levinneisyys.
Käenkaali on yleinen koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta.
Elinympäristö.
Käenkaali kasvaa tuoreissa ja kosteissa lehdoissa, lehtomaisissa metsissä, jalopuumetsissä, varjoisissa kuusikoissa sekä ravinteisissa korvissa.
Käyttö.
Käenkaalia voi syödä, mutta sitä ei suuremmissa määrin suositella. Se on happamanmakuinen ja sisältää oksaalihappoa. Sen vaikutusta voi kuitenkin neutraloida maidolla, jos sitä syö enemmän. C-vitamiinipitoisuutensa ansiosta sitä on käytetty aiemmin kansanlääkinnässä keripukin hoitoon.
Oxford Camerata

Oxford Camerata on Jeremy Summerlyn vuonna 1984 perustama kuoro, jonka ydinryhmä koostuu 12 laulajasta. Eri projekteja varten kuoron koko on vaihdellut 4 ja 20 laulajan välillä. Kuoro oli alun perin erikoistunut vanhaan musiikkiin, mutta on vuosien saatossa laajentanut ohjelmistoaan, joka nykyisin ulottuu gregoriaanisesta laulusta aina nykymusiikkiin asti.
Oxford Cameratan yhteyteen perustettiin vuonna 1992 Oxford Camerata Instrumental Ensemble, jossa soittaa 4–20 soittajaa joko periodi- tai nykyaikaisilla soittimilla. Vuonna 1995 kuorolle myönnettiin "Fördergemeinschaft der Europäischen Wirtschaft" -palkinto. Kuoro on tehnyt yli kolmekymmentä levytystä, joista suurimman osan Naxos-levy-yhtiölle.
Nicolai Gedda

Harry Gustaf Nicolai Gedda (alk. Lindberg, myöh. Ustinov, myöh. Gädda; 11. heinäkuuta 1925 Tukholma – 8. tammikuuta 2017 Tolochenaz, Sveitsi) oli ruotsalainen tenori, joka esitti uransa aikana yli 60 oopperaroolia. Yli kahdellasadalla levytyksellä Geddan arvellaan olevan kaikkien aikojen eniten levyttänyt tenori.
Geddan äiti oli ruotsalainen ja isä venäläinen amatöörilaulaja, joka esiintyi kasakoiden ja paikallisen ortodoksisen kirkon kuoroissa. Gedda oli kaksikielinen ja hallitsi lisäksi italiaa, englantia, saksaa ja latinaa. Geddan lahjat löydettiin myöhään ja hän debytoi Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1952 vasta 27-vuotiaana. Gedda esiintyi laulajaksi poikkeuksellisen pitkään, hän äänitti Giacomo Puccinin "Turandotin" keisarin roolin vuonna 2001 ja Wolfgang Amadeus Mozartin "Idomeneon" ylipapin roolin vuonna 2003 – molemmat yli 70-vuotiaana.
Gedda vieraili usein Suomessa 1960-luvulta alkaen. Hän sai hovilaulajan () arvonimen vuonna 1965.
Nimrod.

Nimrod. on Green Day -yhtyeen viides albumi. Se julkaistiin 14. lokakuuta 1997. Nimrod.:in kappaleista Hitchin' a Ride, Redundant, Nice Guys Finish Last ja Good Riddance (Time of Your Life) on tehty musiikkivideot, jotka ovat nähtävissä mm. Green Dayn virallisilla sivuilla. Lokakuussa 2022 yhtye tiedotti julkaisevan 25-vuotisjuhlaversion Nimrodista ja julkaisi demokappaleen "You Irritate Me". 13. tammikuuta 2023 yhtye julkaisi coverversion Elvis Costellon kappaleesta "Alison". Juhlapainos julkaistiin 27. tammikuuta 2023.
Kappalelista.
Kappaleiden 11 ja 12 välissä ei ole taukoa, eli ne ovat miksattu yhteen, ja niiden yhteenlaskettu pituus on 5:38. Kappaleiden sanat löytää levyn kansilehdestä.
Ricochet Robot

Ricochet Robot on Alex Randolphin suunnittelema lautapeli, jonka ideana on optimoida robottien reittejä erilaisiin määränpäihin. Peli sisältää 4 eriväristä robottia, 4 osasta koostuvan pelilaudan, pelimerkkejä ja tiimalasin. Ricochet Robot toimii hyvin millä tahansa pelaajamäärällä.
Pelin aluksi pelimerkit käännetään väärin päin ja sekoitetaan ja robottien aloituspaikat arvotaan. Peli etenee siten, että yksi pelimerkeistä käännetään ja pelaajat alkavat miettiä liikesarjaa, jolla merkin värisen robotin saa siirrettyä merkin osoittamaan ruutuun. Robotit liikkuvat niin, että ne etenevät johonkin pääilmansuuntaan kunnes ne törmäävät toiseen robottiin tai seinään. Sen jälkeen robotti voi jatkaa eri suuntaan. Mitä tahansa roboteista saa siirtää missä järjestyksessä hyvänsä. Usein vain yhtä robottia siirtämällä ratkaisusta tulee pitkä ja hankala tai jopa mahdoton.
Pelaaja, joka keksii reitin perille saa huutaa tarvittavien siirtojen lukumäärän, minkä jälkeen tiimalasi käännetään ja pelaajilla on minuutti aikaa keksiä optimaalisempi reitti. Ajan loputtua parhaimman reitin huutanut joutuu näyttämään reittinsä muille ja hän saa pisteen, jos hän kykenee huudetun liikesarjan näyttämään. Muutoin seuraavaksi pienimmän luvun huutanut saa tilaisuuden, jne.
Insomniac (Green Dayn albumi)

Insomniac on Green Dayn neljäs studioalbumi vuodelta 1995. Albumin kappaleita ovat mm. "Brain Stew", "Stuck With Me" ja "Geek Stink Breath". Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta ja yhdysvalloissa yli 4 miljoonaa kappaletta.
Kehityslinja

Kehityslinja tai evoluutiolinja on eliöiden polveutumisketju, joka yhdistää eliön sen varhaisempaan kantamuotoon, ”esi-isään”. Kehityslinjoja voivat muodostaa eri organismit, populaatiot, solut tai geenit. 
Erityisesti kehityslinjalla viitataan eliölajien sukupuun haaraan, tietystä muinaisesta kantamuodosta polveutuvaan joukkoon (kladiin).
Dos Rios

Dos Rios on Franz-Benno Delongen suunnittelema ja Mayfair Gamesin julkaisema lautapeli, joka sijoittuu laaksoon, jonka läpi virtaa kaksi jokea - Rio Verde ja Rio Moreno. Joet virtaavat aina alaspäin ja niiden kulkua voi muutella rakentamalla patoja. Ainoastaan joen rannalla olevat ruudut tuottavat satoa ja siksi pelaajien välillä syntyykin usein kiistoja jokien hallinnasta.
Pelin voittaa se, joka saa ensimmäiseksi rakennettua kartanonsa ja kolme maataloa laudalle, mikäli ne kaikki ovat veden äärellä. Muussa tapauksessa pelaajan pitää rakentaa vielä neljäskin talo voittaakseen. Pelin lauta on erilainen joka pelikerralla, sillä se arvotaan alussa. 
Tilanne pelilaudalla elää jatkuvasti, sillä yksi pato yläjuoksulla voi muuttaa varsin ratkaisevasti joen suuntaa ja suuri osa pelilaudasta voi jäädä kuivaksi. Pelaajien kiusana ovat myös jokirosvot, jotka hyökkäävät silloin tällöin joen varrella olevien työmiesten kimppuun.
Evoluutiopuu

Evoluutiopuu eli fylogeneettinen puu on jonkin eliöryhmän syntyä ja polveutumishistoriaa eli fylogeniaa kuvaava haarautuva puumainen kaavio. Evoluutiopuun haarat edustavat lajien kehityslinjoja. Evoluutiopuuta vastaavaa puumaista kaaviota kutsutaan kladistiikassa kladogrammiksi.
Fylogenetiikka on tieteenhaara, joka tutkii fylogeniaa ja sen rekonstruointiin käytettäviä menetelmiä. Fylogeneettinen systematiikka pyrkii luokittelemaan eliöt niiden kehityshistorian mukaan.
Evoluutiopuiden laatiminen on usein vaikeaa, koska nykyisten lajien esi-isistä on harvoin jäljellä suoraa tietoa fossiiliaineistona. Evoluutiopuiden laadintaan käytetään fossiilien ohella nykyeliöiden rakenteiden ja niiden genomien vertailuun perustuvia menetelmiä.
Evoluutiopuun ulkonäkö.
Yksinkertaisimmillaan evoluutiopuussa on vain joukko yhdestä kantamuodosta polveutuvia taksoneita, jotka on yhdistetty toisiinsa evoluutiopuun haaroiksi. Evoluutio ei kuitenkaan ole tapahtunut aina yksinkertaisesti haarautuvan prosessin mukaan. Esimerkiksi retrovirukset ovat siirtäneet geenejä myös lajien välillä haaroilta toiselle, joten horisontaalisen geenien siirtymisen seurauksena evoluutiopuu saattaa joiltain osin muistuttaa myös verkkoa.
Tavallisessa evoluutiopuussa on esitettynä vain taksonien polveutumisjärjestys ja suhteet toisiinsa ilman tietoa siitä, kuinka kauan evoluutiopuun eri taksonien kehittymisessä on kestänyt. Ajallinen tieto eri taksonien kehittymiseen kuluneesta ajasta voidaan kuitenkin merkitä evoluutiopuuhun piirtämällä haarat jonkin tietyn suhdeluvun (mittakaavan) mukaan eripituisiksi ja merkitsemällä ajan asteikko tai mittakaava näkyviin evoluutiopuun viereen. Tavallisten, ajallista tietoa sisältämättömienkin evoluutiopuiden haarojen pituudet saattavat myös vaihdella, mutta tämä johtuu yleensä piirrosteknisistä ja tilankäytöllisistä syistä, eivätkä haarojen erilaiset pituudet tällöin kuvaa haarojen kehittymisen ajallisia suhteita. Evoluutiopuu piirretään yleensä joko pystyyn tai vaakatasoon.
Regla Torres

Regla Torres Herrera (s. 12. helmikuuta 1975 Havanna) on kuubalainen lentopalloilija ja kolminkertainen olympiavoittaja. Torres oli Kuuban joukkueessa voittamassa kultaa olympialaisissa vuosina 1992, 1996 ja 2000. Barcelonassa 1992 hänestä tuli 17½-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin lentopallon olympiakultamitalisti. Torres on myös maailmanmestari vuosilta 1994 ja 1998.
FIVB valitsi 191-senttisen Torresin vuosisadan naispelaajaksi maailmassa vuonna 2000.
Cam’ron

Cam’ron, oikealta nimeltään Cameron Giles, (s. 4. helmikuuta 1976 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen hiphop-artisti. Hän on kotoisin Harlemista, New Yorkista ja on osa The Diplomats -ryhmää, johon kuuluvat muun muassa Juelz Santana ja Jim Jones.
Uran alkuvaiheet.
Cam’ronin ura alkoi 1990-luvulla yhtyeessä "Children of The Corn", johon kuuluivat myös Ma$e sekä edesmenneet Big L ja Bloodshed. Ryhmä kuitenkin hajosi Bloodshedin kuoltua vuonna 1996, eikä ehtinyt julkaista yhtään albumia. Ryhmän jäsenet lähtivät soolourille ja "Untertainment Records" julkaisi Cam’ronin debyyttialbumin "Confessions of Fire" vuonna 1998. Levy myi Yhdysvalloissa kultaa ja siltä nousivat hiteiksi esimerkiksi kappaleet "357" ja "Horse &amp; Carriage". Vuonna 2000 ilmestynyt toinen albumi, "S.D.E.", ei ollut kaupallinen menestys. Cam’ron syytti levy-yhtiötä huonosta myynnistä ja saikin purettua levytytssopimuksensa.
Roc-A-Fella Records.
Seuraavaksi Cam’ron siirtyi vanhan ystävänsä Damon Dashin levy-yhtiölle, Roc-A-Fella Recordsille. Kolmas albumi, "Come Home With Me", julkaistiin vuonna 2002 ja on tähän mennessä Cam’ronin kaupallisesti menestynein levy. Levyltä julkaistuista singleistä "Oh Boy" ja "Hey Ma" tuli hittejä ja albumi myikin Yhdysvalloissa platinalevyyn oikeuttavan määrän. Levyllä kuultiin myös hittinikkareiden Just Blazen ja Kanye Westin tuotantoa. Samana vuonna Cam’ron näytteli myös elokuvassa "Paid In Full"
Vuonna 2004 ilmestyi "Purple Haze", toinen ja samalla viimeinen albumi Roc-A-Fella Recordsilta. Singleiksi nostettiin muun muassa "Down And Out", jolla vieraili Kanye West, sekä Cyndi Lauperin "Girls Just Wanna Have Fun" -hittiä lainaillut "Girls". Seuraavana vuonna Cam’ron kuitenkin lähti Roc-A-Fellalta.
Lokakuussa 200 Cam’ron haavoittui, kun ilmeisesti hänen autonsa varastamista yrittänyt mies ampui häntä käsiin. Camvronin onnistui kuitenkin paeta paikalta. Hän ei vieläkään voi käyttää kunnolla toista kättään, sillä hänellä on vaikeuksia taivuttaa joitakin sormia.
"Killa Season".
Keväällä 2006 Cam’ron julkaisi sekä elokuvan että albumin, molemmat nimeltään "Killa Season". Albumin julkaisi Asylum Recors yhteistyössä The Diplomatsin oman levy-yhtiön kanssa. Elokuvan Cam’ron ohjasi ja tuotti itse. Hän näytteli myös elokuvan pääosassa – muissa rooleissa esiintyi muun muassa muita Diplomats-artisteja.
Las Ventas

Plaza de Toros Monumental de Las Ventas on härkätaisteluareena Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Madridin itäosassa Calle de Alcalán varrella Salamancan alueella. Areenan suunnitteli arkkitehti José Espeliú, ja se otettiin käyttöön 17. kesäkuuta 1931 nimellä "Las Ventas del Espíritu Santo". Sillä on lähes 25 000 istumapaikkaa, joiden hinta vaihtelee riippuen ovatko ne auringossa vai varjossa sekä etäisyydestä kenttään.
Härkätaistelukausi kestää maaliskuusta joulukuuhun. Toukokuussa kaupungin suojeluspyhimyksen Pyhän Isidoruksen juhlan aikoihin tapahtumia on päivittäin, muulloin taistelut käydään yleensä sunnuntaisi-iltaisin.
Vuonna 1951 areenan tiloihin avattiin härkätaistelumuseo, jossa esitellään lajia ja areenan historiaa julisteiden, viittojen, miekkojen, maalauksien ja valokuvien muodossa. Vuodesta 2002 Las Ventasilla on järjestetty freestyle motocrossin Red Bull X-Fighters -tapahtuma.
Areenalle on suora metroyhteys Madridin metron linjojen 2 ja 5 kautta, jotka risteävät läheisellä Ventasin asemalla.
Myllymäen koulu (Lappeenranta)

Myllymäen koulu on noin 370 oppilaan Lappeenrannan Myllymäessä sijaitseva koulu, joka on perustettu vuonna 2003. Koulun rehtori on Maija Pusenius. Koulu kuuluu Kimpisen palvelualueeseen, ja siellä opiskelevat luokat 1–9. Vuonna 2012 oppilaita oli noin 350.
Koulussa toimii oppilasparlamentti, johon kuuluu kahdeksan koulun oppilaita edustavaa oppilasta.
Prilep

Prilep () on kaupunki Pohjois-Makedonian eteläosassa Pelagonian tasangolla. Kaupungissa on 73 675 asukasta (vuonna 2010), ja se on Prilepin kunnan keskuspaikka. Prilepin lempinimi on ”kaupunki Markon tornien alla”, sillä sen lähellä sijaitsee Prinssi Markon mukaan nimettyjä kuuluisia kivimudostelmia. Prilep on erityisesti tupakkateollisuuden keskus. 
Prilepissä puhuttu murre on otettu vuonna 1943 makedonian kirjakielen pohjaksi. Prilepissä on syntynyt nykyisen Pohjois-Makedonian ensimmäinen moderni näytelmäkirjailija, Vojdan Tšernodrinski. Tärkeitä nähtävyyksiä ovat Zrzen luostari ja Arkkienkeli Mikaelin luostari, joissa on 1100- ja 1300-lukujen freskoja, turkkilainen basaari ja kaupungin vanha islamilainen arkkitehtuuri sekä useat muut keskiaikaiset luostarit ja kirkot.
Homotherium

Homotherium oli sapelihammaskissasuku, jonka edustajia eli noin kolme miljoonaa – 10 000 vuotta sitten Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Amerikassa. Tunnetuin "Homotherium" oli "Homotherium serum" Pohjois-Amerikassa. "Homotheriumin" sapelimaiset yläkulmahampaat olivat lyhyemmät kuin "Smilodonilla". Ne olivat kuitenkin kestävämmät kuin Smilodonilla, joten "Homotherium" pystyi tappamaan saaliinsa tarttumalla sitä kurkkuun ja pitämällä kiinni, kuten nykyiset leijonat tekevät. "Smilodon" taas haavoitti saaliinsa sapelihampaillaan ja odotti sitten sen kuolevan verenvuotoon, sillä sen pitkät kulmahampaat murtuisivat, jos se kamppailisi saaliinsa kanssa. Lajien saalistustavat erosivat siis toisistaan. "Homotherium" oli nopea juoksija, ja sen leuat olivat yhtä vahvat kuin tiikerillä. "Homotherium" pyydysti muun muassa mammutin poikasia, antilooppeja, puhveleita ja mahdollisesti myös ihmisen esi-isiä. Teksasista, Friesenhahn Cave-luolasta, on löydetty Homotheriumin entinen pesäpaikka, johon ne olivat tuoneet paloiteltuja nuorten, noin kaksivuotiaiden mammuttien (kooltaan kafferipuhvelin kokoluokkaa) ruhoja.
"Homotherium" hävisi Afrikasta 1,5 miljoonaa vuotta sitten, Euraasiasta 50 000 vuotta sitten ja Pohjois-Amerikasta 10 000 vuotta sitten.
Paraceratherium

Paraceratherium on sukupuuttoon kuollut nisäkässuku, joka eli Aasiassa oligoseenilla.
"Paraceratherium"-suvun on joskus katsottu sisältävän suurimmat koskaan eläneet maanisäkkäät. Vuonna 1989 "Paraceratherium asiaticum" -lajin (silloin nimellä "Indricotherium transouralicum") painoksi arvioitiin 34 tonnia, mutta myöhemmät painoarviot ovat olleet tätä matalampia. Vuonna 2022 julkaistun arvion mukaan painavimmat "Paraceratherium"-lajit olivat noin 14 tonnin painoisia. Samaan Paraceratheriidae-heimoon kuuluva "Dzungariotherium" oli kuitenkin painavampi: sen paino ylsi ehkä jopa 20 tonniin. Vaikka "Paraceratherium" ei ollut kaikista suurin maanisäkäs, oli se silti suurimpien joukossa. Se kuului Paraceratheriidae-heimoon, jonka edustajat saavuttivat äärimmäisiä mittoja oligoseeniepookilla ennen ryhmän sukupuuttoa.
"Paraceratherium" kuului samaan yläheimoon kuin sarvikuonot, mutta elämäntapa oli enemmän kirahvien tapainen, koska ne söivät lehtiä puista. Suku tunnetaan myös nimillä "Indricotherium" ja "Baluchitherium", koska fossiililöytöjä on nimetty eri tavoin.
Lajit.
Vuonna 2021 "Paraceratherium"-sukuun luokiteltiin kuusi lajia:
Franziska van Almsick

Franziska ”Franzi” van Almsick (s. 5. huhtikuuta 1978 Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen uimari.
Ura.
Almsick nousi maailman huipulle jo 14-vuotiaana ja voitti urallaan kaksi maailmanmestaruutta sekä 21 Euroopan mestaruutta. Neljällä hopea- ja kuudella pronssimitalillaan hän on olympiahistorian eniten mitaleja ilman kultamitalia saavuttanut urheilija. Almsick päätti kilpauransa vuoden 2004 olympialaisten jälkeen.
Montenegrolaiset

Montenegrolaiset ovat eteläslaavilainen ihmisryhmä, jonka pääasiallinen asuma-alue käsittää Montenegron. 
Montenegrolaisten kansallisuus on usein ollut kiistakysymys ja usein heitä on pidetty vain yhtenä serbien heimona. Kuitenkin vuodesta 1948 lähtien Jugoslaviassa ihminen saattoi halutessaan ilmoittaa kansallisuudekseen montenegrolaisen. Kommunismin romahtamisen jälkeen ajatus itsenäisestä montenegrolaisesta kansallisesta identiteetistä on herännyt itsenäisyysmielisten montenegrolaisten keskuudessa. 
Vielä nykyäänkään selkeää rakoa serbien ja montenegrolaisten välillä ei ole, koska ryhmät muun muassa puhuvat yhteistä kieltä. Esimerkiksi monet tunnetut serbit kuten Slobodan Milošević, Radovan Karadžić ja Vuk Karadžić ovat montenegrolaisia. Yhtenä erona näiden kansojen välillä on kuitenkin aakkoset, Montenegrossa käytetään latinalaisia kirjaimia ja Serbiassa kyrillisiä.
A Comarca da Sertã

A Comarca da Sertã on portugalilainen Sertãssa viikoittain julkaistava paikallislehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 9. toukokuuta 1936.
Lehteä johtaa João Miguel ja sen omistaa Verde Press - Edições, Lda.
Valentina Matvijenko

Valentina Ivanovna Matvijenko (o.s. Tjutina, , s. 7. huhtikuuta 1949) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti, joka on etniseltä taustaltaan mokšalainen. Vuosina 2003–2011 Matvijenko toimi Pietarin kuvernöörinä. Syyskuusta 2011 hän on Venäjän parlamentin ylähuoneen puheenjohtaja, ja siirtoa pidetään yleisesti alennuksena, vaikka virka on muodollisesti maan kolmanneksi merkittävin tehtävä.
Hän on kotoisin Šepetivkan kaupungista, nykyisin H'melnytskyin alueelta Länsi-Ukrainasta. Hän valmistui 1972 Leningradin farmaseuttisesta instituutista ja 1985 keskuskomitean sosiaalitieteiden akatemiasta. Hän työskenteli Leningradin Komsomolin Pietarin piirissä ja nousi sen johtoon. 1984 hän siirtyi Krasnogvardeiskin piirin komitean johtoon ja 1986 Leningradin kansanedustajien toimeenpanevan komitean varapuhemieheksi, 1989 korkeimman neuvoston naisten, perheiden, lasten ja äitien asioiden komitean puhemieheksi. Vuonna 1991 hänet lähetettiin Neuvostoliiton edustajaksi Maltaan, joka 1992 muuttui Venäjän federaation edustajan toimeksi. Hän oli tehtävässä vuoteen 1994.
Matvijenko toimi erikoislähettiläänä ja Venäjän ulkoministeriössä, vuodet 1997–1998 lähettiläänä Kreikassa. Syyskuussa 1998 hänet nimitettiin varapääministeriksi, ja siitä tehtävästä hänet nimitettiin 19. maaliskuuta Venäjän federaation presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi luoteisessa federaalisessa piirikunnassa. Lokakuussa 2003 hänet valittiin Pietarin kuvernööriksi (pormestari) Vladimir Jakovlevin seuraajaksi. Matvijenko sai äänistä 63,12 prosenttia.
Matvijenko on naimisissa ja hänellä on poika. Hän puhuu sujuvasti saksaa ja englantia.
Toukokuussa 2006 Venäjän turvallisuuspalvelu FSB ilmoitti paljastaneensa suunnitelman murhata Matvijenko. Kaksi pidätettyä olivat islaminuskoon kääntyneitä venäläisiä Hizb ut-Tahririn jäseniä, joiden hallusta löydettiin räjähteitä. Vastustajien mukaan kyseessä oli pelkkä julkisuustemppu.
Kunnianosoituksia.
Suomen tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Matvijenkolle Suomen Leijonan ritarikunnan suurristin vuonna 2009.
Call of Duty (videopeli)

Call of Duty on Infinity Wardin kehittämä ja Activisionin vuonna 2003 julkaisema toiseen maailmaansotaan perustuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se on ensimmäinen samannimisen pelisarjan osa. Peli on rakennettu Quake III -pelimoottorin ympärille. "Call of Dutyssa" pelataan amerikkalaisten, brittien, neuvostoliittolaisten ja saksalaisten (moninpelissä) joukoissa. Peli sisältää sekä yksin- että moninpelitilan.
"Call of Duty" sai syyskuussa 2004 lisäosa "n", jonka kehitti Gray Matter Interactive ja tuotti Activision.
 Hardened- ja Prestige-versiot sisältävät koodin, jolla pelin voi ladata Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Pelin nimeksi muutettiin "Call of Duty: Classic".
Juoni.
Amerikkalaisten peliosuus alkaa 506:en laskuvarjorykmentin harjoituksissa Camp Toccoalla. Englantilaisten peliosuus alkaa kuudennen laskuvarjodivisioonan hyökkäyksessä Pegasus-sillalle Ranskassa. Neuvostoliittolaisten peliosuus alkaa venäläisten sotilaiden vastaiskusta Stalingradiin, jossa he nousevat maihin satamaan Volgan varrella saksalaisten maataistelukoneiden pudottaessa pommeja heidän niskaansa. Pelin lopussa venäläiset valtaavat Berliinin valtiopäivätalon. Tämän jälkeen näkyy aitoa kuvaa Berliinin kukistumisesta.
Vastaanotto.
"Call of Duty" sai keskiarvon 91 % Metacriticiltä, 92 % GameRankingsilta ja 9,3/10 pistettä IGB:ltä.
Peli myös voitti ”Vuoden Peli” -tittelin useilta arvioijilta vuonna 2003.
Jelena Romanova

Jelena Nikolajevna Romanova (, 20. maaliskuuta 1963 Neženskoje Voronež – 28. tammikuuta 2007 Volgograd) oli venäläinen kestävyys- ja maastojuoksija sekä olympiavoittaja.
Romanova osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa vuonna 1987, kun hän oli Rooman MM-kisoissa 3 000 metrin juoksussa viides. Vuonna 1990 hän saavutti pronssia maastojuoksun MM-kisoista. Samana vuonna Splitin EM-kisoissa hän sijoittui hopealle 3 000 metrillä ja voitti kultaa 10 000 metrin juoksussa. Tokion MM-kisoissa 1991 Romanova voitti hopeaa 3 000 metrillä sekä oli 10 000 metrillä yhdeksäs.
Barcelonan olympialaisissa 1992 Romanova voitti olympiakultaa 3 000 metrin kilpailussa juosten loppukilpailun viimeiset 200 metriä aikaan 28,1. Hän osallistui vielä Stuttgartin MM-kisoihin 1993, jossa sijoittui 3 000 metrillä kuudenneksi.
Ekstinktio

Ekstinktio tarkoittaa tähtitieteessä valon tai muun säteilyn vaimenemista sen kulkiessa väliaineen läpi.
Kun esimerkiksi tähden säteily kulkee avaruudessa ainepilven läpi, osa fotoneista absorboituu tai siroaa pilven hiukkasista. Mitä tiheämpi ja paksumpi väliainekerros on, sitä suurempi osa säteilystä jää matkalle.
Ekstinktion takia havaitusta kohteesta vastaanotetaan vähemmän energiaa ja havaittu magnitudi kasvaa. Ekstinktio kasvattaa magnitudia lineaarisesti etäisyyden kasvaessa ja tällöin ekstinktio ilmoitetaan usein yksiköissä mag/pc.
Formula 1 -kausi 2000

Formula 1 -kausi 2000 oli 51. FIA:n Formula 1 -kausi. Se alkoi 12. maaliskuuta 2000 ja päättyi 22. lokakuuta seitsemäntoista kilpailun jälkeen.
Kauden yhteenveto.
Kausi oli alusta asti Michael Schumacherin ja Mika Häkkisen välistä kamppailua maailmanmestaruudesta. Kauden alku sujui Schumacherin selvässä hallinnassa hänen voittaessaan kaksi ensimmäistä kilpailua ja Häkkisen keskeyttäessä ne. Kahden ensimmäisen GP:n jälkeen Häkkinen alkoi kuitenkin nousta sijoittumalla kaksi kertaa toiseksi ja voittamalla kerran ja kamppailu muuttui tasaisemmaksi.
Kauden puolivälin jälkeen Schumacher alkoi kärsiä epäonnistumisista. Hän keskeytti kolme kilpailua peräkkäin, ja Häkkinen voitti niistä yhden ja sijoittui kahdessa muussa toiseksi. Häkkisen voitettua vielä kaksi seuraavaakin kilpailua Schumacherin jäädessä toiseksi molemmissa McLaren-kuljettaja siirtyi kärkeen maailmanmestaruustaistelussa. 
Häkkinen johti kautta kolmanneksi viimeiseen kilpailuun, Indianapolisiin asti. Siellä Häkkinen keskeytti moottoririkon myötä kesken lupaavasti alkaneen kilpailun ja Schumacher karkasi kahdeksan pisteen päähän. Mestaruus ratkesi Schumacherille kauden toiseksi viimeiseksi kilpailussa Japanin Suzukassa kun hän voitti tiukan kilpailun Häkkisen jäädessä toiseksi. Tästä kaudesta alkoi Schumacherin huikea peräti viisi kautta jatkunut mestaruusputki. Kaikki kauden voitot oli Ferrarin ja McLaren-Mercedeksen ottamia. Voittoihin ylisivät Häkkisen ja Schumacherin lisäksi Rubens Barrichello ja David Coulthard.
Tallit ja kuljettajat.
Seuraavat tallit ja kuljettajat kilpailivat Formula 1 -luokan maailmanmestaruudesta kaudella 2000.
Hannu Kankkonen

Hannu Kankkonen (26. tammikuuta 1934 Helsinki – 23. syyskuuta 2013 Loviisa) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi keskikentällä hyökkäävässä roolissa tai kärjessä. Kankkonen nousi HIFK:n edustusjoukkueeseen 1950-luvun alussa, kun seura pelasi Suomi-sarjassa (toiseksi ylin sarjataso). Kankkonen edusti HIFK:ta läpi seuran 1950–60-luvun taitteen menestysvuosien. Hän voitti Suomen mestaruuden 1959 ja 1961 sekä SM-pronssia 1958.
Vuonna 1963 Kankkonen siirtyi yllättäen paikalliskilpailija HJK:n riveihin. Kankkonen edusti HJK:ta kolme vuotta ja voitti tuona aikana Suomen mestaruuden 1964. Hän päätti uransa KUV:ssa.
Suomen A-maajoukkueessa Kankkonen pelasi 25 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Koulutukseltaan Kankkonen oli merkonomi. Urheilu-uransa jälkeen hän työskenteli Viktor Ek’in ja Vakuutusyhtiö Tarmon palveluksessa.
Luettelo Suomen liikenteen etuajo-oikeus- ja väistämismerkeistä

Artikkelissa on lueteltu sekä nykyisin Suomessa käytössä olevat että aiemmin käytössä olleet etuajo-oikeus- ja väistämismerkit.
Vuosina 1994–2020.
Seuraavat liikennemerkit on tarkoitus korvata uusilla merkeillä 1.6.2030 mennessä.
Bjarte Lunde Aarsheim

Bjarte Lunde Aarsheim (s. 14. tammikuuta 1975) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka edustaa maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa IK Startin joukkuetta.
Ennen siirtymistään nykyiseen seuraansa Startiin Aarsheim pelasi Stavangerin Vikingissä vuosina 1994—2005 kaikkiaan 422 ottelua. Aarsheim on kärsinyt urallaan lukuisista loukkaantumisista, mutta kuului silti vuosien ajan Vikingin runkopelaajiin ja voitti paluuotteloussaan vaikean nilkkavamman jälkeen joukkueessa Norjan Cupin vuonna 2001. Hän toimi joukkueen kapteenina aina kauden 2004 loppuun saakka, kunnes kesken kauden 2005 siirtyi nykyiseen seuraansa vapaalla siirrolla. 
Norjan maajoukkueessa Aarsheim debytoi vuonna 2001 ottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Dunstable

Dunstable on noin asukkaan kaupunki ja kunta "(civil parish)" Bedfordshiren muodollisessa kreivikunnassa itäisessä Keski-Englannissa. Se sijaitsee Chilternin kukkuloiden pohjoisrinteillä ja kuuluu Central Bedfordshiren yhtenäishallintopiiriin.
Dunstable sijaitsee muinaisessa tärkeässä risteyksessä, jossa kohtaavat roomalaisten keskeinen päätie Watling Street sekä vanha Icknield Way. Roomalaisaikana kaupungin nimi oli "Durocobrivis". Nykyisen nimensä se on saanut anglosakseilta. Keskiajalla nimestä on käytetty myös muotoa "Dunstaple".
Kaupunki on perinteisesti ollut huomattavan vauras, ja siellä on aina ollut kokoonsa nähden suuri määrä majataloja ja pubeja. Tämä johtuu osaltaan siitä, että kaupunki on yhden ratsain kuljetun päivämatkan (n. 55–60 km) päässä Lontoosta, ja siis sopivalla kohdalla yöpymiseen. Matkaajien sinne jättämä raha rikastutti kaupunkia vuosisatojen ajan.
Dunstable oli yksi niistä paikoista, joihin kuningas Edvard I pystytti Eleonooran ristin muistoksi edesmenneelle Eleonoora Kastilialaiselle vuonna 1290. Luostarikirkossa luettiin Katariina Aragonialaisen ja Henrik VIII:n avioeropäätös.
Ensimmäisen rautatiensä kaupunki sai 1848. Nykyään matkustajaliikenne sinne on loppunut jo hyvän aikaa sitten ja tavaraliikennekin on vähäistä. Aiemmin Dunstable oli merkittävä markkinakaupunki, mutta kun läheinen Luton kasvoi, jäi se syrjään. Sittemmin Dunstablen teollisuus on etupäässä tuottanut ajoneuvon osia Lutonissa sijainneita Vauxhallin tehtaita varten, mutta näiden tehtaiden lakkauttaminen on ajanut alas talouselämää. Tuotantoteollisuus on nykyään vähäistä.
Englantilainen 1400-luvun muusikko John Dunstable (tai Dunstaple) oli luultavasti kotoisin Dunstablesta.
Ai

Ai tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Ai on seuraavien henkilöiden nimi:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Fuksi

Fuksi on ensimmäisen vuosikurssin opiskelija yliopistossa. Nimitys on lainattu saksasta, jossa "Fuchs" tarkoittaa kettua ja mm. ensimmäisen tai kolmen ensimmäisen lukukauden osakunnan jäsentä. Myöhemmän vuoden opiskelijaa kutsutaan mm. nimillä vanhempi tieteenharjoittaja ja (osakunnissa) civis.
Fuksiperinteet.
Ensimmäisenä syksynään aloittavan vuosikurssin opiskelijat perehtyvät paitsi opintoihin myös opiskelijaelämään. Kummassakin heitä opastavat heitä ohjaamaan osoitetut tuutorit. Jokaisella tuutorilla on opastettavanaan pieni ryhmä fukseja.
Perinteet vaihtelevat eri ainejärjestöissä, killoissa, koulutusalajärjestöissä, opiskelijakunnissa ja ylioppilaskunnissa. Yleisimpiä initiaatioriittejä ovat kaupunkisuunnistukset, opiskelijahaalareiden kastajaiset sekä fuksisitsit.
Eo

Eo tai EO voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Eo on seuraavan henkilön nimi:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Iranin öljypörssi

Iranin öljypörssi on Iranin suunnittelema hanke, jonka tarkoituksena on käydä öljykauppaa euroilla. Hankkeen on arveltu heikentävän Yhdysvaltain dollarin asemaa öljykaupassa ja samalla sen asemaa maailmankaupan varantovaluuttana.
Öljypörssi on tarkoitus sijoittaa Kishin vapaakauppasaarelle, ja sen toiminta perustuu internetiin ja ns. "peer-to-peer"-periaatteeseen, toisin kuin perinteisissä keskitetyissä raaka-ainepörsseissä. Tarkoituksena on estää tai vähentää keinottelua, jossa sama raaka-aine-erä ostetaan ja myydään useasti tavoitteena hinnan nosto. 
Iran lakkasi kelpuuttamasta dollaria öljykaupassa joulukuussa 2007.
Iranin öljypörssin ensimmäinen vaihe avattiin 17. helmikuuta 2008.
Kämmenniemi

Kämmenniemi on Tampereen kaupunginosa, tilastoalue sekä taajama entisen Teiskon kunnan alueella. Sen tärkeimpiä nähtävyyksiä ja rakennuksia ovat esimerkiksi Aunessilta ja Kämmenniemen koulu. Kämmenniemessä järjestetään muun muassa vuosittaiset Teiskon markkinat. Kämmenniemessä sijaitsee myös kirjasto ja Teiskon VPK:n paloasema.
Kämmenniemessä sijaitsee myös Paarlahti, jota sanotaan Suomen ainoaksi vuonoksi. Virallisten määritelmien mukaan se ei kuitenkaan aivan täytä vuonon tunnusmerkkejä.
Kämmenniemen kautta kulkee Tampereen ja Ruoveden välinen seututie 338. Kylästä on matkaa Tampereen keskustaan noin 25 kilometriä.
Kämmenniemi mainitaan vuoden 1540 maakirjassa viiden talon kylänä nimellä "Kemmenniemi", myöhemmin myös muodossa "Kemenniemi". Pysyvää asutusta tiedetään olleen alueella ainakin jo 1300-luvulta lähtien. Aluksi kappeliseurakuntana Messukylään kuulunut Teisko itsenäistyi vuonna 1860. Vuoden 1972 alussa Teiskon kunta liitettiin Tampereen kaupunkiin, ja Kämmenniemen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin pian kuntaliitoksen jälkeen. Suurin osa kadunnimistä pohjautuu seudun vanhoihin paikannimiin.
Kämmenniemessä asui 1 958 henkilöä vuonna 2022.
Boucle du Mouhoun

Boucle du Mouhoun on hallintoalue Burkina Fason luoteisosassa. Sen pääkaupunki on Dédougou. Alueella on vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 1 460 048 asukasta. Pinta-ala on 34 497 neliökilometriä. 
Maantiede, ilmasto ja luonto.
Alue käsittää 12 % Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Nordin ja Centre-Ouestin ja etelässä Sud-Ouestin ja Hauts Bassinsin alueisiin sekä lännessä ja pohjoisessa Maliin. Alueesta yli 70 % on alle 300 metriä korkeaa tasankoa, jonka yläpuolella kohoaa kalliorinteitä ja kukkuloita. Korkein kohta on Konkoliko (621 metriä merenpinnasta). Vesistöjä ovat Mouhoun eli Musta-Volta ja sen sivujoet.
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa 500–700 ja etelässä 1000–1400 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Monsuunin tuoma sadekausi kestää pohjoisessa kolmesta viiteen ja etelässä kuudesta kahdeksaan kuukautta. Kuivaa kautta leimaa harmattan-tuuli. Lämpötilat vaihtelevat sadekauden 24–28 asteesta helmi-huhtikuun yli 40 asteeseen.
Kasvillisuus on pohjoisessa pensasaroa ja etelässä metsä- ja puusavannia sekä galleriametsiä. Eläimistöön kuuluvat virtahevot, puhvelit, norsut, pahkasiat, hyeenat, leijonat ja leopardit.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Vuonna 2001 perustettu alue jakautuu Balén, Banwan, Kossin, Mouhounin, Nayalan ja Souroun provinsseihin. Se käsittää 47 departementtia, kuusi kaupunkikuntaa, 41 maalaiskuntaa ja 1 042 kylää. Kaupunkeja ovat provinssien keskukset Boromo, Dédougou, Nouna, Solenzo, Toma ja Tougan.
Alueella asuu 10,3 % Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 8,5 %, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Boucle du Mouhounissa asuu paljon mandelaisia kansoja. Yleisimmät kielet ovat moore (27,7 %), bwamu (14,8 %), samo eli san (14,6 %), marka eli dafing (9,2 %), fulani (6,5 %), djula (6,1 %), bobo (2,5 %), nuni (2,3 %) ja dogon (1,6 %). Djulaa puhutaan varsinkin kaupungeissa (28,0 %). Muslimeja on 62,2 %, katolisia 17,7 %, animisteja 15,0 % ja protestantteja 4,5 %.
Talous.
Väestöstä 90 % harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Boucle du Mouhoun tunnetaan Burkina Fason ”vilja- ja puuvilla-aittana”. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, lehmänpapu, maapapu ja bataatti. Myytäväksi kasvatetaan puuvillan ohella maapähkinää, soijaa ja seesamia. Varsinkin Souroun laaksossa harjoitettava puutarhaviljely tuottaa muun muassa kaalia, sipulia, tomaattia, munakoisoa ja herneitä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat ja siipikarja.
Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne. Alueella toimii Pouran teollinen kultakaivos.
Dédougou

Dédougou on kaupunkikunta sekä Boucle du Mouhounin alueen ja Mouhounin provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 230 kilometriä Ouagadougousta länteen. Kunnassa on 123 900 ja kaupunkialueella 63 600 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta).
Maantiede ja väestö.
Dédougoun kunnan pinta-ala on 1 352,56 ja kaupunkialueen 81,41 neliökilometriä. Kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Sonon ja Gassamin, idässä Douroulan, etelässä Ouarkoyen, Konan ja Safanén sekä lännessä Sanaban ja Bourasson maalaiskuntiin.
Kunta on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Sen länsi- ja pohjoisrajalla virtaa Mouhounjoki eli Musta-Volta. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–1000 millimetriä. Kuukausien keskilämpötilat vaihtelevat joulu–tammikuun 25 ja huhtikuun 38 asteen välillä. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia sekä Mouhounin jokivarsien galleriametsää.
Kuntaan kuuluu seitsemän kaupunginosaa ja 39 kylää. Asukkaista 31,8 % on bwaboja, 26,9 % moseja, 12,1 % markoja ja 10,7 % samoja. Puhutuimmat kielet ovat djula (34,2 %), moore (27,7 %) ja bwamu (15,8 %). Muslimeja on 45,7 %, katolisia 33,5 %, protestantteja 11,4 % ja animisteja 7,4 %.
Historia.
Seudun kanta-asukkaita ovat bwabat, jotka kapinoivat ranskalaisia vastaan vuosina 1915–1916. Dédougou oli siirtomaa-aikana hallintopiirin ja vuodesta 1974 departementin keskus. Se sai kunnallishallinnon vuonna 1979. Mouhounin provinssi on perustettu vuonna 1984 ja kaupunkikunta vuonna 1995.
Liikenne, talous ja palvelut.
Dédougou on maatalousalueen kaupallinen ja liikennekeskus. Sen kautta kulkevat Ouagadougousta Malin rajalle johtava maantie RN14 sekä Bobo-Dioulasson ja Ouahigouyan välinen RN10.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsätalous, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti, teollisuus, palvelut ja liikenne. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, fonio, riisi, lehmänpapu, maapapu, peruna, vihannekset ja hedelmät. Myyntiin kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää, seesamia ja soijaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, hevoset, aasit ja siipikarja. Kaupungissa on liikenneasema, keskustori ja eläintori. Teollisuutta edustaa Sofitexin puuvillankäsittelylaitos ja muu maataloustuotteiden jalostus.
Kaupungissa toimii joukko julkisia ja yksityisiä lyseoita ja ammattikouluja sekä vuonna 2011 perustettu yliopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, terveyskeskukset ja apteekit. Kulttuurilaitoksia ovat nuoriso- ja kulttuuritalo sekä stadioni.
Matkailu ja nähtävyydet.
Dédougoun nähtävyyksinä mainitaan Dognoun kaivot, pyhät lehdot ja Karin arkeologiset löytöpaikat. Kaupungissa on majoituspalveluja, mutta matkailu on toistaiseksi vähäistä. Turisteja houkuttelee joka toinen vuosi järjestettävä naamio- ja taidefestivaali Festima.
Avainsana

Avainsana on tiedonhaussa ja indeksoinnissa käytetty viittaus tietokokonaisuuteen. Teknisesti avainsana on merkkijono, johon liittyy linkki tai muu osoitin siihen kohteeseen, johon se viittaa. Avainsanoja käytetään erilaisissa hakemistoissa ja kortistoissa, nykyisin myös tietokannoissa. Käyttäjälle avainsanat näkyvät esimerkiksi hakukoneissa ja muissa tietolähteiden hakemistoissa.
Avainsanan merkitys ja tehtävä voidaan ymmärtää eri tavoin: sen voidaan ajatella olevan tietystä näkökulmasta tehty tiivistelmä kohteestaan, mutta toisaalta se voidaan nähdä myös kohteessa olevan yksittäisen käsitepiirteen tai semanttisen piirteen edustajana. Etenkin jälkimmäisessä tapauksessa on luontevaa, että tiettyä kohdetta vastaavia avainsanoja on useita.
Avainsanat tuotetaan joko automaattisesti indeksointiohjelman avulla tai sisällönkuvailijan, esimerkiksi kirjastonhoitajan tai informaatikon suorittamassa indeksointiprosessissa. Avainsanat voivat olla suoraan dokumentissa esiintyviä tai niistä muokattuja. Avainsana voi olla vapaa tai tietyn sanaston, "tesauruksen" mukainen. Jälkimmäisessä tapauksessa avainsanoja nimitetään "asiasanoiksi".
Katinkontti

Katinkontti on suomalainen lapsille suunnattu Yle TV2:n televisiosarja, jossa konttoristi Katti Matikainen seikkailee ja tutustuu eri ammatteihin. Muita ohjelman henkilöitä ovat muun muassa Rotta-Rontti, ”Mummu” ja Nakkirakki.
Ohjelma sai alkunsa, kun Silja Sillanpää oli juontajana "Pikku Kakkosessa". Pienten lasten lähettämistä piirustuksista Katti Matikainen nousi pinnalle. Alkuperäisen Katti-piirroksen on piirtänyt Henna Rusanen. "Katti"-kissasta kerrottiin tarinoita sekä laulettiin lauluja. Sillanpää tykästyi Kattiin ja ehdotti tuotannolle, että hahmosta tehtäisiin oma televisiosarja. Ohjelmaa alettiin esittää vuonna 2003.