tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Diane Duane

Diane Duane (s. 1952) on yhdysvaltalaissyntyinen fantasia- ja science fiction -kirjailija.
Elämä.
Duane syntyi vuonna 1952 New Yorkissa. Koulun jälkeen hän opiskeli sairaanhoitajaksi ja käytti sen jälkeen kaksi vuotta psykiatrisen sairaanhoidon opiskeluun, minkä jälkeen hän muutti vuonna 1979 Kaliforniaan ja työskenteli science fiction -kirjailija David Gerroldin apulaisena. Hänen ensimmäisen romaaninsa kustantaja oli Dell Books vuonna 1979. Vuonna 1981 hän muutti Pennsylvaniaan. Vuonna 1987 hän meni naimisiin pohjoisirlantilaisen kirjailijan Peter Morwoodin kanssa. Yhdessä he muuttivat Yhdistyneen kuningaskunnan kautta Irlantiin, missä he asuvat nykyäänkin. Duane on julkaissut uransa aikana yli kaksikymmentä scifi- ja fantasiaromaania. Hän on muun muassa kirjoittanut useita Star Trek -kirjoja. 
Teokset.
Velhonuoret.
Sarjan seuraavia kirjoja ei ole suomennettu:
The Middle Kingdoms.
Sarja tunnetaan myös nimellä "Tale of the Five". Sarjan teemat ovat suureksi osaksi samanlaiset kuin Velhonuorten; tässäkin sarjassa taistellaan maailmankaikkeuden entropiaa vastaan. Diane Duane työskenteelee vielä viimeisen osan parissa. Neljättä osaa ei ole julkaistu vielä, mutta sarjaan tulee yhteensä viisi osaa.
Star Trek.
Duane on kirjoittanut myös 10 Star Trek -kirjaa:
Harbiner.
Harbiner-trilogia sijoituu "Star*Drive" -universumiin. Duane ei ole ainoa, joka on kirjoittanut Star*Driv -universumista, mutta hän oli ensimmäinen.
Hämähäkkimies.
Duane kirjoitti muutamia Hämähäkkimies-romaaneita Byron-Preiss Multimedialle vuodesta 1994 vuoteen 1998 asti.
Sibelius-lukio

Sibelius-lukio on musiikkiin ja tanssiin painottunut lukio Helsingin Kruununhaassa. Lukiossa on kolme linjaa: musiikki-, tanssi- ja yleislinja. Lukion noin 590 opiskelijasta musiikkilinjalla opiskelee noin 350, tanssilinjalla noin 80 ja yleislinjalla noin 160.
Vuonna 2006 Sibelius-lukio vietti 100-vuotisjuhlaa.
Toiminta.
Sibelius-lukio toimii osoitteessa Liisankatu 13, talossa, joka 1902 valmistui ruotsinkieliselle poikalyseolle Svenska lyceum i Helsingfors.
Poikalyseo lopetti toimintansa 1972, jolloin se muutti pois talosta ja yhdistettiin ruotsinkieliseen tyttölyseoon. 
Musiikki- ja tanssilinjalle pääsy edellyttää näyttökokeeseen osallistumista, ja valinta tapahtuu sekä peruskoulun lukuaineiden keskiarvon että taiteellisten ansioiden perusteella. Musiikkilinjalle otetaan vuosittain noin 110 opiskelijaa, yleislinjalle noin 30 ja tanssilinjalle noin 35. Yleislinjalle pyrkiminen tapahtuu normaalisti peruskoulun lukuaineiden keskiarvon pohjalta. Pääsyrajat vuonna 2025 olivat musiikkilinjalle 15,46 pistettä, tanssilinjalle 17,17 pistettä ja yleislinjalle vaadittiin vähintään 9,33 keskiarvo.
Musiikkilinjalla opiskelevat voivat valita monenlaista musiikinopetusta, kuten laulu- tai soitinopetusta ja musiikkitietouden erikoiskursseja. Sibelius-lukiossa voi opiskella myös erilaista yhteismusisointia laulu-, rock-, etno-, kamarimusiikki- tai jazz-yhtyeen muodossa. Lisäksi lukiossa toimii kamarikuoro, tyttökuoro ja sekakuoro sekä myös sinfoniaorkesteri, jota johtaa Juhani Lamminmäki. Sibelius-lukion musiikinopettajat ovat menestyneitä nuorten musiikkikasvattajia. Koulussa on tuotettu mm. rockmusikaaleja ja konsertteja.
Tanssilinjalla opiskelevat voivat saada koulussa nykytanssin sekä baletin opetusta, ja opiskelijat työstävät usein monia tanssiproduktioita. Tanssin opiskelijat käyvät myös tanssi- ja kulttuuritunneilla, joilla opiskellaan länsimaisen taidetanssin historiaa ja nykypäivää.
Pääsyrajat vuodesta 2000.
Lähde:
The Real Group

The Real Group on ruotsalainen a cappella -lauluyhtye, joka perustettiin vuonna 1984. He ovat hyvin arvostettu jazz- ja kevyeen musiikkiin paneutunut lauluyhtye. The Real Group on kuitenkin vaikuttanut myös klassisen kuoromusiikin kentällä: vuonna 2002 julkaistu "Stämning"-levy sisältää ruotsalaista perinteistä kuoromusiikkia ja tehtiin yhteistyössä Eric Ericsonin kanssa. Yhtyeeseen kuuluu viisi jäsentä: Emma Nilsdotter, Katarina Henryson, Anders Edenroth, Morten Vinther Sørensen ja Anders Jalkéus.
Margareta Jalkéus erosi yhtyeestä vuonna 2006 ja Peder Karlsson vuonna 2010. Johanna Nyström on esiintynyt ryhmän kanssa sekä Margareta Jalkéusin että Katarina Henrysonin sijaisena näiden ollessa äitiyslomalla tai muuten väliaikaisesti poissa ryhmän toiminnasta.
The Real Group on laulanut jo yli 30 vuotta yhdessä ja tehnyt yli 2000 esiintymistä ympäri maailmaa.
Yhdeksänkulmio

Yhdeksänkulmio eli nonagoni on monikulmio, jossa on yhdeksän kulmaa ja sivua. Yhdeksänkulmion kulmien summa on 1260 astetta. Säännöllisen yhdeksänkulmion kaikki sivut ovat yhtä pitkiä sekä jokainen kulma on 140 astetta.
Säännöllisen yhdeksänkulmion pinta-ala A, jonka sivun pituus on "a", lasketaan seuraavasti:
formula_1
Säännöllistä yhdeksänkulmiota ei voi konstruoida harpilla ja viivaimella, vaikkakin melko tarkkoja approksimaatioita on olemassa.
Alla yksi ohje approksimaation piirtämiseksi.
Kultakontiaiset

Kultakontiaiset, kultiaiset eli kultamyyrät (Chrysochloridae) on Afrikassa esiintyvä nisäkäsheimo, joka kuuluu yhdessä tanrekkien kanssa Afrosoricida-lahkoon.
Kultakontiaiset ovat ulkonaisesti niin paljon Australian pussikontiaisia muistuttavia, että niitä erehdyttiin aikoinaan luulemaan keskenään lähisukuisiksi. Kultakontiaiset muistuttavat ulkonäöltään ja elintavoiltaan myös kontiaisia eli maamyyriä, joiden kanssa ne luettiin aiemmin samaan hyönteissyöjien (Insectivora) lahkoon.
Kultakontiaisten esiintymisalue on eteläinen Afrikka suunnilleen Kamerunin seudelle asti. Ne elävät maan alla lähes kaiken aikansa ja syövät muun muassa hyönteisten toukkia ja matoja. Ne ovat hyvin paksuturkkisia, silmät ovat nahan peittämät eikä korvia näy juuri lainkaan.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että kultamyyrien suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”kultiaiset”. Kyseinen nimi tarkoittaa nykyisin kuitenkin hyönteisiin kuuluvia kultapistiäisiä (Chrysididae).
AMX VCI

AMX VCI () on ranskalainen rynnäkköpanssarivaunu, joka perustuu AMX-13:n rungolle. AMX VCI:n ensimmäinen prototyyppi valmistui 1955 ja ensimmäiset sarjatuotannossa valmistuneet vaunut otettiin käyttöön 1957. Nämä valmisti Atelier de Construction Roanne (ARE).
Mallin seuraaja Ranskan armeijassa on AMX-10P.
BMP-23

BMP-23 on bulgarialainen rynnäkköpanssarivaunu, jonka valmistuksesta vastaa Bulgarian Defence Industries. Vaunu kehitettiin Bulgarian armeijan pyynnöstä. BMP-23 hyödyntää huomattavia määriä samaa tekniikkaa kuin venäläinen MT-LB.
Tekniset tiedot.
Miehistö
Aseistus
Mitat
Taistelumassa
Nopeus
Toimintamatka
Panssarointi
Anazarbos

Anazarbos (, myös ; ) eli Caesarea () eli Justinopolis oli antiikin aikainen kaupunki Kilikiassa nykyisessä Turkissa Anatolian ylängöllä. Vanhimmat rauniot ovat ajalta ennen roomalaisia. Rooman hallinnossa kaupungin nimi oli Caesarea ja se oli Kilikian pääkaupunki. Maanjäristys tuhosi kaupungin lähes täysin. Keisari Justinus I rakennutti sen uusiksi ja nimesi Justinopolikseksi noin vuonna 525. 1100-luvulla kaupunki oli Vähä-Armenian pääkaupunki, ja sen nimeksi tuli jälleen Anazarbos.
Kaupungin sijainti lähellä kapeaa solaa takasi sille alueella merkittävän aseman, ja siitä tuli yksi keskeisiä paikkoja Bysantin ja muslimimaailman välisissä kiistoissa.
Kaupungissa on paljon roomalaisten ajoilta säilyneistä raunioita, mm. riemukaari, stadium ja amfiteatteri.
4400

4400 ("The 4400") on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja. Seattleen sijoittuva sarja on kuvattu Vancouverissa, Kanadassa.
Juoni.
4 400 viimeisten kuuden vuosikymmenen aikana kadonnutta ihmistä palaa yllättäen. He eivät ole vanhenneet poissaolonsa aikana eivätkä muista kyseisestä ajasta mitään. Palanneet yrittävät sopeutua samalla kun muut yrittävät selvittää, mitä tapahtui. Joillakin palanneilla osoittautuu olevan yliluonnollisia kykyjä ja myöhemmin sarjassa käy ilmi, että tulevaisuuden ihmiset ovat kaapanneet kadonneet ja palauttaneet heidät tähän aikaan estämään suuren katastrofin. Erityiskyvyt johtuvat promiciini-nimisestä aineesta, joka voimistaa aivoja ja antaa jokaiselle yksilöllisen kyvyn.
Jaksot.
Sarja alkoi viiden jakson minisarjana, jota esitettiin Yhdysvalloissa viikoittain 11. heinäkuuta – 8. elokuuta 2004. Toisen tuotantokauden 13 jaksoa esitettiin 5. kesäkuuta – 28. elokuuta 2005. Kolmannella tuotantokaudella esitettiin 13 jaksoa ja se alkoi Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 2006. Sarjan neljäs tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa kesällä 2007. Sarjan esittäminen Suomessa alkoi 4. toukokuuta 2006 Nelosella.
Bugg

Bugg on ruotsalainen rock'n'swing-tanssi. Kotimaassaan tanssi on erittäin suosittu, mutta sen suosio on kasvanut viime aikoina suuresti myös suomalaisilla tanssilavoilla ehkä osittain varsin helpon perusaskelensa takia.
Bugg on suhteellisen tuore tanssi, sen juuret ovat 1960–70-luvulla. Buggin kehitystä nykyiseen muotoonsa auttoi myös ruotsalaisen iskelmämusiikin kehittyminen. Buggia tanssitaan nelijakoisen, suhteellisen nopean musiikin tahdissa. 
Buggia opetetaan ja tanssitaan monella eri tyylillä. Perinteisin on pyörivä bugg, jossa tanssitaan paikoillaan naisen pyöriessä miehen ympäri. 1990-luvulla alkoi tanssissa eteneminen olla suosittua, jolloin syntyi liikkuva bugg. Buggin kehitys on ollut Ruotsissa yhä jatkuvaa, ja jalkatyöskentely sekä vientitekniikka ovatkin ottaneet vaikutteita muista swing-tansseista 2000-luvun puolella. 
Kilpatanssina bugg on tarkemmin määritelty kuin muut rock'n'swing-tanssit.
Nándor Mikola

Nándor Jozsef Mikola (ent. Mikolajcsik; 27. marraskuuta 1911 Budapest, Itävalta-Unkari – 3. toukokuuta 2006 Vaasa) oli unkarilaissyntyinen suomalainen akvarellitaiteilija. Hän opiskeli grafiikkaa ja maalausta synnyinmaassaan mutta muutti Suomeen 1935. Hän oli leimallisesti pohjalainen taiteilija, jonka useat työt liikkuvat esittävän ja abstraktin rajamailla. Useista teoksista voi tunnistaa niiden aiheen – maiseman tai luonnon yksityiskohdan – mutta aiheen käsittely ei ole luonnon jäljentämistä vaan oman kokemuksen ja tunnelman välittämistä.
Elämä.
Mikola opiskeli Budapestin taideteollisuuskoulun litografialuokalla (1928–1932), Wienin graafisessa instituutissa (1935) ja Budapestin vapaassa taideakatemiassa. Hän muutti Suomeen vuonna 1936. Mikola asui ja työskenteli Lapualla, Ilmajoella ja Vaasassa. Hän oli kahdesti naimisissa ja jäi leskeksi. Toisen maailmansodan aikana hän joutui unkarilaisuutensa takia internointileirille Lempäälään.
Ura.
Mikolan töille on olennaista pelkistäminen. Tämä on nähtävissä sekä asetelmien ja maisemien kuvauksessa että abstrakteissa valo- ja väritutkielmissa. Hänen aiheensa ovat usein lakeusmaisemia, joenuomia, pihapiirejä ja koivikkomaisemia. Toisaalta hänen aihepiirejään olivat myös karut saaristomaisemat ja jyvevät, hiljaiset Lapin maisemat. Mikolan unkarilainen luonne näkyy temperamenttina ja dynamiikkana taiteessakin.
Akvarellimaalauksen ohella Mikola teki öljyväritöitä 1950-luvulle saakka. 1960-luvun informalistisessa vaiheessa hän yhdisti öljyväri- ja akvarellimaalauksen. 1970-luvulla Mikola palasi jälleen akvarellimaalaukseen. Tyypillistä hänen akvarellitöissään on runsas veden käyttö. 1980-luvulla Nándor Mikola kiinnostui Huippuvuorten valosta. Vuosikymmenen loppupuolella hän käytti töissään myös akvarelliliitua. 1990-luvulla hänen taiteensa oli enimmäkseen abstraktisia kokeiluja. Mikolan taiteessa on nähtävänä akvarellitaiteen klassisia aiheita, kuten asetelmia, maisemia ja luontoa eri vuodenaikoina.
Mikola suunnitteli "Karjalaan jääneiden vainajien muistoristin" ja "Sonni-patsaan" Ilmajoelle.
Mikolalle myönnettiin professorin arvonimi 1979.
Dąbrowa Górnicza

Dąbrowa Górnicza () on kaupunki Sleesian voivodikunnassa eteläisessä Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 123 376 vuonna 2015. Se on osa yhteen kasvanutta noin kahden miljoonan asukkaan Ylä-Sleesian suurkaupunkialuetta.
Se kasvoi vauhdikkaasti 1800-luvulla, kun sen lähistöltä oli löydetty hiiltä. Kaupunkiin perustettiin silloin suuri terästehdas. 1990-luvun aikana kaikki seudun hiilikaivokset ovat ehtyneet, mutta terästehdas jatkaa toimintaansa, nykyisin nimellä ArcelorMittal Poland.
Historia.
Juutalaisia muutti Dąbrowa Górniczaan 1800-luvun puolivälissä. Saksan armeija miehitti kaupungin 3.9.1939. Vuoden 1941 lopussa sinne perustettiin ghetto. Kesäkuun 26. päivänä vuonna 1943 ghetto tuhottiin ja sen asukkaat siirrettiin Srodulassa (Sosnowiec) sijainneeseen ghettoon.
Tuomas Ollila

Tuomas Ollila -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
Luettelo Suomen liikenteen määräysmerkeistä

Artikkelissa on lueteltu sekä nykyisin Suomessa käytössä olevat että aiemmin käytössä olleet määräysmerkit.
Vuosina 1982–2020.
Seuraavat liikennemerkit on tarkoitus korvata uusilla merkeillä 1.6.2030 mennessä.
Ruokangas Guitars

Ruokangas Guitars on suomalainen, maailman arvostetuimpien kitaranvalmistajien joukkoon lukeutuva yritys, jonka on perustanut Juha Ruokangas vuonna 1995. Kitarapajan tuotteet ovat käsin tehtyjä sähkökitaroita ja sähköbassoja.
Ruokankaan paja sijaitsee nykyään Harvialassa, minne se muutti kesällä 2011 Hyvinkäältä. Pajalla myydään kitaroiden lisäksi myös kitaratarvikkeita.
Ruokangas Guitars on palkittu vuonna 2012 Taito-Finlandialla.
Sevara Nazarxon

Sevara Nazarxon (s. 1978) on uzbekistanilainen laulaja, säveltäjä ja dutárinsoittaja. Hän aloitti uransa Sideris-yhtyeessä, mutta lähti myöhemmin soolouralle. Vuonna 2003 ilmestyi hänen ensimmäinen kansainvälisesti julkaistu albuminsa "Yol bolsin".
Nazarxonin kappale "Yallajonim" oli vuonna 2005 ehdolla BBC Radio 3:n maailmanmusiikkipalkinnon saajaksi. Nazarxon laulaa uzbekiksi.
Susanna Mälkki

Susanna Ulla Marjukka Mälkki (s. 13. maaliskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kapellimestari ja sellisti. Hän on toiminut muun muassa pariisilaisen Ensemble InterContemporainin musiikillisena johtajana vuosina 2006–2013.
Kun Mälkki aloitti Helsingin kaupunginorkesterin ylikapellimestarina syksyllä 2016, hän oli virassa ensimmäinen nainen. Vuoden kuluttua hän aloitti kolmivuotisen kauden Los Angelesin filharmonikoiden päävierailijana. Orkesterin musiikillinen ja taiteellinen johtaja Gustavo Dudamel kuvailee Mälkkiä yhdeksi lahjakkaimmista tuntemistaan kapellimestareista.
Elämä ja ura.
Mälkki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1988. Hän aloitti muusikonuransa sellistinä. Hän opiskeli sellonsoittoa vuosina 1989–1993 Tukholman lähellä Edsbergin musiikki-instituutissa Frans Helmersonin johdolla sekä lukuvuoden 1993–1994 Lontoossa Royal Academy of Musicissa David Strangen ja Lynn Harrellin johdolla. Hän suoritti sellonsoiton diplomin Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa vuonna 1995 muun muassa Seppo Laamasen ja Erkki Raution johdolla.
Mälkki voitti Turun sellokilpailun vuonna 1994 ja soitti ensikonserttinsa vuonna 1995. Hän toimi vuosina 1995–1998 sellon äänenjohtajana Göteborgin sinfoniaorkesterissa. Mälkki opiskeli vuosina 1995–1998 orkesterinjohtamista Sibelius-Akatemiassa Jorma Panulan, Atso Almilan, Eri Klasin ja Leif Segerstamin johdolla. Hän suoritti kapellimestaridiplomin vuonna 2000.
Mälkin ura kapellimestarina sai nostetta menestyksekkäästä orkesterinjohdosta Thomas Adèsin oopperan "Powder Her Face" Suomen kantaesityksessä vuonna 1999. Adès näki konsertin ja kutsui Mälkin Englantiin avustamaan häntä teoksen muiden esitysten kanssa. Mälkki on johtanut vierailevana kapellimestarina muun muassa Berliinin, Münchenin, Los Angelesin ja New Yorkin filharmonikkoja, Concertgebouw-orkesteria, Bostonin, Chicagon ja NHK:n sinfoniaorkesteria sekä Philadelphian ja Clevelandin orkesteria.
Vuosina 2002–2005 Mälkki toimi Stavangerin sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana ja Oulun kaupunginorkesterin päävierailijana. Vuosina 2006–2013 hän oli Ensemble InterContemporain musiikillinen johtaja Pariisissa. Vuodesta 2013 Mälkki on ollut lissabonilaisen Orquestra Gulbenkianin päävierailija. Hänet nimitettiin Helsingin kaupunginorkesterin ylikapellimestariksi kolmivuotiskaudelle alkaen syksystä 2016. Hänet valittiin jatkokaudelle kesällä 2019. Joulukuussa 2021 Mälkki ilmoitti jättävänsä Helsingin kaupunginorkesterin kesällä 2023.
Hän aloittaa Sibelius-Akatemian orkesterinjohdon professorina 1.8.2025.
Mälkki on julkaissut useita levytyksiä, joissa hän johtaa muun muassa kamariorkesteri Avantia ja Stavangerin sinfoniaorkesteria.
Mälkki sai vuonna 2005 Suomi-palkinnon. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 2008 ja Royal Academy of Music -korkeakoulun jäseneksi kesäkuussa 2010. Vuonna 2011 Mälkille myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Klassisen musiikin lehti Musical America on valinnut Mälkin vuoden 2017 kapellimestariksi. Vuonna 2023 hänelle myönnettiin SLS:n Pacius-palkinto. Elokuussa 2024 Mälkki vihittiin Taideyliopiston promootiossa kunniatohtoriksi.
Susanna Mälkin isä on Pentti Mälkki.
Vanha kettu

Vanha kettu (nyk. Kettu, ) on saksalainen rikossarja, jota on tuotettu vuodesta 1976 alkaen. 31. toukokuuta 2019 esitettiin sarjan 48. kauden viimeinen ja kautta aikojen 427. jakso. Sarjan ensimmäinen jakso, "Die Dienstreise", sai ensi-iltansa Saksassa 11. huhtikuuta 1977 ZDF-kanavalla. Suomessa sarjaa esittää Yle TV1. Sarja on ollut Suomessa hyvin suosittu. Vuoden 2014 toukokuussa sillä oli yli 500 000 katsojaa.
Päähenkilöt.
Ensimmäisessä sadassa jaksossa sarjan päähenkilö oli Siegfried Lowitzin esittämä rikosylikomisario Erwin Köster, joka ratkoi murhia müncheniläisessä poliisipiirissä. Hänen alaisinaan työskentelivät rikoskomisario Gerd Heymann (Michael Ande) ja rikoskomisario Martin Brenner (Jan Hendriks). Kösterin ura päättyi, kun hän kuoli hermoilevan rikollisen ampumaan vahingonlaukaukseen jaksossa "Zwei Leben".
Vuonna 1986 sarjan uudeksi päähenkilöksi vaihtui Rolf Schimpfin esittämä rikosylikomisario Leo Kress jaksolla "Sein erster Fall." Erotuksena vanhempiin jaksoihin Suomessa sarjan nimeksi napakoitui "Kettu". Martin Brenner siirtyi muualle, mutta Gerd Heymann jäi Kressin alaiseksi. Kress toi mukanaan myös mustaihoisen rikoskomisario Henry Johnsonin (roolissa Charles M. Huber). Myös viileän asiallinen rikoskomisario ja rikospaikkatutkija Werner Riedmann (Markus Böttcher) toimi Kressin ryhmässä myös rikospaikkatutkinnan ulkopuolella. Myöhemmin vuonna 1997 Henry Johnson siirtyi muualle, ja hänet korvasi niin ikään mustaihoinen rikoskomisario Axel Richter (roolissa Pierre Sanoussi-Bliss). Leo Kress vetäytyi eläkkeelle vuonna 2008 jakson "Jakob" myötä. Hänet nähdään kuitenkin vierailevana tähtenä sarjassa vuonna 2009. Axel Richter siirtyi kauden 43 viimeisen jakson "Der Tote im Acker jälkeen vaihto-ohjelmaan Washingtoniin, myös Werner Riedman siirtyi saman jakson jälkeen Saksan keskusrikospoliisin palvelukseen. Kauden 44 ensimmäisessä jaksossa Tödlicher Verrat murharyhmän uusiksi jäseniksi tulivat rikoskomisario Annabell Lorenz (Stephanie Stumph) ja rikoskomisario Tom Kupfer (Ludwig Blochberger)
Kressin jätettyä sarjan murharyhmän uutena johtajana aloitti rikosylikomisario Rolf Herzog (roolissa Walter Kreye) jaksolla "Doppelspiel". Hänen työkavereinaan jatkoivat Richter, Riedmann ja Heymann. Hergozin esittäjä Kreye joutui kuitenkin jättämään sarjan vain muutaman vuoden jälkeen sairauden vuoksi. Hänen viimeiseksi jaksokseen jäi vuonna 2011 kuvattu "Lautloser Tod".
Sarjan neljäntenä päähenkilönä rikosylikomisario Richard Vossina aloitti vuonna 2012 Jan-Gregor Kremp jaksolla "Königskinder".
2017 sarjaan tuli Thimo Meitner "Lennard “Lenny“ Wandmannin" rooliin. Lennyllä on Aspergerin syndrooma. Hän työskenteli tietojen selvittäjänä ja IT-asiantuntijana. Hän poistui sarjasta vuonna 2021 ja muutti uuden naisystävänsä kanssa Wieniin. Hänen tilalleen tuli Yan Balistoy roolinimellä "Joshua Tuttlinger". Pian hänet kuitenkin korvaa Yun Huangin esittämä Julia Lulu Zhao.
Vuonna 2023 Tom Kupfer kuolee ampumahaavaan ja Richard Voss matkustaa Italiaan. Vossin tilalle tulee Thomas Heinzen näyttelemä Caspar Bergmann.
Siska

Siska on saksalainen ZDF:n, SF DRS:n ja ORF:n 1998–2008 tuottama television rikossarja, jossa ratkotaan murhia müncheniläisessä poliisipiirissä. 
"Siskan" loivat käsikirjoittaja Herbert Reinecker ja tuottaja Helmut Ringelmann vuonna 1998 "Derrick"-sarjan jälkeen. "Siskan" päähenkilönä oli aikaisemmin Peter Kremerin esittämä rikosylikomisario Peter Siska, joka kuitenkin kuoli 56. jaksossa ”Der Abgrund”. Hänen tilalleen vuonna 2004 päähenkilöksi tuli Peterin veli rikosylikomisario Viktor Siska, jota näytteli Wolfgang Maria Bauer. Jo Peter Siskan aikakaudella Siskaa avusti Werner Schnitzerin esittämä kollega rikosylikomisario Jacob Hahne ja Viktorin tultua Tobias Nathin esittämä rikoskomisario Gerhard Lessmann. Lessmannin tilalle ryhmään vuoden 2007 alusta siirtyi rikoskomisario Robert Dallberg (Dirk Plönissen). Vuosina 1998–2003 sarjassa oli rikoskomisario Lorenz Wiegand, jota esitti Matthias Freihof, sekä vuosina 1999-2004 sarjassa esiintynyt Robinson Reichelin esittämä rikoskomisario ja rikospaikkatutkija Felix Bender. Sarjan tekeminen päättyi vuonna 2008.
Herbert Reinecker on käsikirjoittanut sarjaan vain neljä alkuvuosien jaksoa. Pääosan jaksoista ovat kirjoittaneet monet muut saksalaisista rikossarjoista tunnetut nimet kuten "Kettua" käsikirjoittaneet Adolf Schröder ja Siegfried Schneider, "Kettua" ja "Kahden keikkaa" käsikirjoittanut Detlef Müller sekä Albert Sandner. Sarjan tunnusmusiikin on säveltänyt Eberhard Schoener.
"Siskaa" esitetään tai on esitetty noin kahdessakymmenessä maassa. Suomessa Siskaa esitettiin Yle TV2 -kanavalla.
NYPD Blue

NYPD Blue oli Emmy-palkittu pitkäikäinen yhdysvaltalainen television rikossarja. Sen tapahtumat sijoittuivat New Yorkiin. Sarjan loivat Steven Bochco ja David Milch. Yhdysvalloissa ABC-televisiokanava esitti sitä 21. syyskuuta 1993 – 1. maaliskuuta 2005.
Sarjan tapahtumat käsittelivät kuvitteellisen Manhattanin 15. rikospiirin sisäisiä ja ulkoisia kamppailuja työ- ja ihmissuhdeasioissa. Tyypillinen jakso kattaa yhden päivän tapahtumat ja siinä punoutuu yhteen useita samanaikaisia juonikuvioita.
Dennis Franzin esittämä Andy Sipowicz, NYPD:n veteraanipoliisi oli sarjan päähenkilö. Tärkeimpiä muita hahmoja olivat David Caruson esittämä etsivät John Kelly (1993–1994), etsivä Bobby Simone (Jimmy Smits, 1994–1998), etsivä Danny Sorenson (Rick Schroder, 1998–2001) ja etsivä John Clark Jr. (Mark-Paul Gosselaar, 2001–2005). Nämä kaikki esittivät Sipowiczin nuorempaa työparia.
Dennis Franz oli ainoa näyttelijä, joka oli mukana kaikissa 261 esitetyssä jaksossa. Etsivä Greg Medavoyta esittänyt Gordon Clapp oli mukana myös kaikilla 12 tuotantokaudella.
Johnny Logan

Johnny Logan, oikealta nimeltään Seán Patrick Michael Sherrard (s. 13. toukokuuta 1954 Frankston, Australia) on irlantilainen laulaja. Hän on voittanut Eurovision laulukilpailun kahdesti laulajana ja kahdesti kappaleen säveltäjänä, eli käytännössä koko kilpailun yhteensä kolme kertaa. Hän on ainoa Eurovision laulukilpailun kolmesti voittanut ihminen. Uransa aikana Logan on julkaissut 40 singleä ja 19 albumia. 
Loganin isä oli tunnettu irlantilainen tenori Patrick O'Hagan, joka esiintyi muun muassa kolmesti Valkoisessa talossa Washingtonissa. Perhe muutti takaisin Irlantiin Johnnyn ollessa kolmen vuoden ikäinen. Lapsuudessaan ja nuoruudessaan hän soitti kitaraa ja kirjoitti lauluja. Koulun jälkeen hän toimi sähköasentajana ja esiintyi folk- ja blues-klubeilla. 
Ensimmäisen euroviisuvoittonsa Logan saavutti 1980 Haagissa Alankomaissa Shay Healyn kappaleella "What's Another Year?". Toisen voittonsa hän nappasi 1987 Brysselissä Belgiassa omalla kappaleellaan "Hold Me Now". Vuonna 1992 Malmössä Ruotsissa käydyn kilpailun voitti Linda Martin Loganin kirjoittamalla kappaleella "Why Me?" . Aikaisemmin Martinin esittämä Loganin kirjoittama kappale oli lähellä voittoa vuonna 1984 Luxemburgissa, kun "Terminal 3" sijoittui toiseksi voiton mentyä ruotsalaiselle Herreysille kappaleella "Diggi-loo diggi-ley".
Johnny Logan on ollut naimisissa vaimonsa Ailís Sherrardin kanssa vuodesta 1976 ja pariskunnalla on kolme poikaa. Pojista Jack on soittanut isänsä taustayhtyeessä.
Loganin vuonna 2023 kuollut isoveli Michael "Mick" Sherrard toimi hänen kitaristinaan.
Johnny Logan on ollut absolutisti vuodesta 2005.
23. kesäkuuta 2025 Johnny Loganille myönnettiin filosofian kunniatohtorin arvo.
Suomalaisessa televisiossa.
Suomalaisilla tv-kanavilla Johnny Logan on esiintynyt Eurovision laulukilpailujen lisäksi useasti. Viimeisimmän Eurovision laulukilpailuvoittonsa jälkeen 6. kesäkuuta 1992 Logan esiintyi erikoisvieraana Lahden kaupunginteatterista lähetetyssä Yle TV1:n Keskiyön auringon laulufestivaalissa (Midnight Sun Song Festival) ja 11. helmikuuta 1998 TV1 lähetti Sunny Notes Oy:n tuottaman ohjelman "Mr. Euroviisu – Johnny Logan" . Tv-ohjelman konserttiosuudet oli nauhoitettu Johnny Loganin Kulttuuritalon konsertista Helsingissä 3. helmikuuta 1998.
Bob Montgomery

Bob Montgomery (10. helmikuuta 1919 – 25. elokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun tienoille. Urallaan hän otteli ammattilaisena 97 ottelua, joista hän voitti 75 (37 tyrmäyksellä), hävisi 19 ja kolme ottelua päättyi ratkaisemattomina.
Montgomery aloitti ammattilaisuransa vuonna 1938 ja voitti 23 ensimmäistä otteluaan, jotka kaikki käytiin Philadelphiassa ja Atlantic Cityssä. Hän otteli neljä ottelua Beau Jackia vastaan 1940-luvulla. Ensimmäisen kerran miehet kohtasivat 21. toukokuuta 1943 NYSAC:n kevytsarjan 15-eräisessä maailmanmestaruusottelussa. Montgomery voitti ottelun kaikin tuomariäänin. Samana vuonna 19. marraskuuta hän kuitenkin hävisi tittelin takaisin Jackille. Voitettuaan Ike Williamsin ja hävittyään Bummy Davisille Montgomery eteni jälleen mestaruusotteluun Jackia vastaan 3. maaliskuuta vuonna 1944 ja voitti. Neljännen kerran miehet kohtasivat New Yorkin Madison Square Gardenissa 15 822 katsojan edessä ottelussa, jossa mestaruus ei ollut panoksena. 10-eräisen ottelun Montgomery hävisi. Pian ottelun jälkeen molemmat joutuivat armeijaan.
Vuonna 1946 Montgomery puolusti titteliään Allie Stolzia ja Wesley Mouzonia vastaan menestyksekkäästi. 4. elokuuta 1947 hän kuitenkin hävisi kiistattomassa maailmanmestaruusottelussa Ike Williamsille teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Urallaan Montgomery voitti lukuisia maineikkaita vastustajia, kuten Lew Jenkins, Davey Day, Lulu Costantino, Fritzie Zivic, Joey Peralta, Leo Rodak ja Tony Pellone.
Kiinan Taipei

Kiinalainen Taipei tai Kiinan Taipei () on nimitys, jota monet kansainväliset järjestöt käyttävät Taiwaninsaaren, Peskadorien, Kinmenin, Matsun ja Wuchiun saaria hallitsevasta ja pääkaupunkinaan Taipeita pitävästä Kiinan tasavallasta, lyhyemmin "Taiwanista".
Tausta.
Eriävän nimen käyttö johtuu siitä, että valtaosin mantereella hallitseva kommunistinen Kiinan kansantasavalta, lyh. "Kiina," on useiden kansainvälisten yhdeksi ja ainoaksi Kiinaksi tunnustama, joten ne eivät tunnusta Taiwanin käytännöllistä itsenäisyyttä, vaan pitävät sitä Kiinan osana. Vuonna 1971 Yhdistyneet kansakunnat tunnusti mantereen Kiinan, jolloin Taiwan menetti paikkansa ja sen asema ainoana Kiinana meni kommunistiselle Kiinalle. Näin itsenäisenä valtiona moniin järjestöihin, kuten Kansainväliseen olympiakomiteaan, osallistuneen Taiwanin tilanne muuttui. KOK hyväksyi nimen Kiinan Taipei vuonna 1981.
Taiwan on osallistunut olympialaisiin nimellä Kiinan Taipei vuodesta 1984 lähtien.
Olympialaisissa Kiinan Taipeilla on käytössään myös oma, kansallisesta lipusta poikkeava, lippu. Maan kansallislaulun sijaan käytetään Lipun laulua.
Kritiikkiä.
Taiwanin näkemyksen mukaan ainoastaan nimitys "Kiinalainen Taipei" () on oikea, sillä muodon "Kiinan Taipei" () voi tulkita viittaavan alueen kuulumiseen kommunistiselle Kiinalle. Kiinankielinen termi "zhōnghuá" viittaa nimenomaisesti kiinalaiseen kulttuuriin tai etnisyyteen.
Kiinan Taipei -nimitystä on pidetty nöyryyttävänä, sillä monet muutkin osittain tunnustetut maat (kuten Palestiina) voivat osallistua kisoihin omalla nimellään.
Gasellit (suku)

Gasellit (Gazella) on antilooppisuku, johon kuuluu 10 lajia. Gasellit elävät Afrikan savanneilla, mutta niitä on tavattu myös Etu-Intiasta. Monet gasellit ovat uhanalaisia, ja joitain lajeja on kuollut sukupuuttoon.
Osa aikaisemmin tähän sukuun kuuluneita lajeja, kuten punakaulagaselli ja grantingaselli, kuuluu nyt sukuun "Nanger". Thomsoningaselli ja punaotsagaselli kuuluvat puolestaan sukuun "Eudorcas".
Vydūnas

Vydūnas (liett. "Vilius Storosta", saks. "Wilhelm Storost"; 22. maaliskuuta 1868 Jonaičiai, Itä-Preussi (nykyinen Liettua) – 20. helmikuuta 1953 Detmold, Länsi-Saksa) oli Preussin liettualainen kirjailija, runoilija, opettaja, filosofi ja humanisti. Hän oli tärkeässä asemassa liettualaisen kulttuurin kehittämisessä 1800-luvun lopulta alkaen. 
Vydūnas kouluttautui opettajaksi ja oli vuodesta 1888 töissä kansakoulussa Kintaissa. Vuonna 1892 hän siirtyi Tilsitiin poikakouluun, jossa työskenteli seuraavat kaksi vuosikymmentä. Hän opetti saksaa ja englantia, mutta myös liettuan kieltä sekä liikuntaa ja voimistelua. 
Vakava sairaus, keuhkotuberkuloosi, oli tuonut hänelle jo varhain vakaumuksen ruumiin ja sielun välisen tasapainon tärkeydestä. Myöhemmin hän kehitteli lukuisia ajatelmia ja kirjoituksia henkisyyden täyteisestä elämästä, jonka näki perustaksi humanismille. Hän oli suuresti kiinnostunut intialaisesta kulttuurista ja käänsi 1946 hindulaisuuden Bhagavad Gitan ensimmäisenä liettuan kielelle. 
Vydūnasin nykyinen tunnettuus Liettuassa perustuu kuitenkin eniten siihen työhön, jonka hän teki liettualaisen kulttuurin henkiinherättämiseksi, aivan erityisesti kansanlaulujen ja maalaisväestön perinnäistapojen osalta. Tilsitissä hän johti kirkkokuoroa ja kirjoitti lukuisia lauluja kuin myös teatterikappaleita, joita sitten esitettiin harrastajateatterissa, jonka toiminnassa hän oli myös avainasemassa. 
Vydūnasilla oli myös oma merkittävä osansa liettualaisen muinaisen pakanauskon uudelleen esiintuomisessa osana kansankulttuurin palauttamista entiseen arvoonsa. Liettualaiset oli käännytetty aikoinaan Euroopan kansoista viimeisinä kristityiksi, ja pakanalliset perinteet olivat säilyttäneet voimansa. Hänen johdollaan alettiin jälleen viettää perinteisiä liettualaisia juhlapäiviä. Liettuan itsenäistyttyä 1918 kansankulttuuri koki kukoistuskauden. 
Vuodesta 1933 Vydūnas työskenteli Liettuan Klaipėdassa (saks. Memel) paikallisessa musiikkiopistossa. Hänen 1932 ilmestynyt saksaksi kirjoittamansa kirja aiheesta "700 vuotta saksalais-liettualaisia suhteita" joutui natsien kieltämäksi 1933 sen sisältämistä kansainyhteisymmärrykseen kannustavista ajatuksista sekä siitä, ettei se ylistänyt saksalaisuutta, johtuen. Kun Klaipėda 1938 liitettiin natsi-Saksaan, pantiin hänet – 70-vuotiaana – kahdeksi kuukaudeksi vankilaan, joskin vapautettiin sitten vastalauseiden johdosta. 
1944 Vydunas pakeni saksalaisten kanssa lähestyvää puna-armeijaa. Vietettyään sodan päättyessä joitakin kuukausia pakolaisleirillä, asettui hän asumaan Detmoldiin, jossa kuoli 85 vuoden iässä 1953. Neuvostoliiton hajottua 1991 täytettiin hänen viimeinen toiveensa, kun hänen maalliset jäänteensä siirrettiin Liettuaan. Hänen hautansa sijaitsee Bitėnaissa Šilutėn lähellä.
Claus Theo Gärtner

Claus Theo Gärtner (s. 19. huhtikuuta 1943 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti television rikossarjan "Kahden keikka" ("Ein Fall für zwei") päähenkilön Josef Matulan esittäjänä. Sarjan viimeinen jakso esitettiin Saksassa 29. maaliskuuta 2013 ja Suomessa 18. tammikuuta 2015. Sarjan tekeminen päättyi, kun Gärtner jäi eläkkeelle. Hän näytteli sarjassa vuosina 1981–2013 yhteensä 300 jaksossa. 
Elämä.
Nuoruusvuotensa Gärtner vietti Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Kaakkois-Aasiassa. Hän on opiskellut musiikkia Braunschweigissa ja Hannoverissa. Teatterissa hän debytoi ollessaan Göttingenissä. Nuoruudessaan Gärtner oli aktiivisesti mukana Saksan sosialistisen opiskelijaliiton toiminnassa. Gärtner meni naimisiin itseään 36 vuotta nuoremman elokuva-alan opiskelija Sarah Würglerin kanssa 26. syyskuuta 2008. He ehtivät seurustella ennen avioliittoa kuusi vuotta. Avioliitto on Gärtnerin kolmas.
Ura.
Parhaiten Gärtner tunnetaan "Kahden keikka" -televisiosarjan kovaotteisena yksityisetsivänä Josef Matulana. Vuodesta 1981 lähtien hän esiintyi sarjan 300 jaksossa. Gärtner voitti roolistaan Hessischer Fernsehpreis -palkinnon vuonna 2004. Hän oli myös itse ohjaajana viidessä sarjan jaksoista. Gärtner tunnetaan myös innokkaana automiehenä, ja hän toteutti itse sarjassa autoilla tehtävät stuntkohtaukset.
Kunnallisvaalit 1988

Kunnallisvaalit 1988 olivat Suomessa 16.–17. lokakuuta 1988 järjestetyt vaalit, joissa valittiin kunnanvaltuustot. Vaalien yllätyksiä olivat SDP:lle ennustetun tappion kääntyminen hienoiseksi voitoksi ja sen säilyminen suurimpana kuntapuolueena. Selvästi suurimmaksi vaalivoittajaksi nousi kuitenkin Keskusta. Myös Suomen Kristillinen Liitto lisäsi valtuustopaikkojaan, kun taas suurimmat häviäjät olivat SKDL ja yli neljänneksen valtuustopaikoistaan menettänyt Suomen Maaseudun Puolue. Uusina yrittäjinä vaaleihin osallistuivat Demokraattinen Vaihtoehto ja Suomen Eläkeläisten Puolue sekä Eläkkeensaajien ja Vihreä Yhteisvastuupuolue, joista viimeksimainittu jäi ilman valtuustopaikkoja. Eniten huomiota vaaleissa herätti kuitenkin se, että 1,1 miljoonaa suomalaista eli noin 30 prosenttia äänioikeutetuista jätti äänestämättä; Helsingissä äänioikeuttaan ei käyttänyt 37,5 prosenttia äänioikeutetuista, Vantaalla vastaava luku oli peräti 38,1 prosenttia. Professori Tuomo Martikaisen mukaan tyypillinen "nukkuvien puolueeseen" kuuluva oli nuori asutuskeskuksessa asuva työtön, joka ei ollut käynyt lukiota. 
Vuoden 1989 alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Nuijamaa liitettiin Lappeenrantaan. Molemmissa kunnissa vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.
Zacarias Moussaoui

Zacarias Moussaoui (s. 30. toukokuuta 1968) on marokkolaissyntyinen ranskalainen henkilö. Hän on ensimmäinen syyskuun 2001 iskuista tuomittu henkilö. 
Moussaoui pidätettiin ennen iskuja, mutta hän ei kertonut tietojaan kuulustelijoille. Huhtikuussa 2005 hän tunnusti valehdelleensa kuulustelijoille tiedoistaan Osama bin Ladenin johtamaa operaatiota koskien. Moussaouin asianajajat väittivät ennen tunnustusta, ettei Moussaoui ole oikeustoimikelpoinen mielenterveysongelmiensa vuoksi. 
Kuusi viikkoa kestäneen oikeudenkäynnin päätteeksi Moussaoui tuomittiin 3. toukokuuta 2006 elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen. Amerikkalaisten tuomareiden mukaan Moussaouin valehtelu johti lähes 3 000 ihmisen kuolemaan.
”Sinä hävisit Amerikka, minä voitin”, Moussaoui sanoi poistuessaan oikeustalolta. 
Tuomio sai ristiriitaisen vastaanoton Yhdysvalloissa. Toisaalta sitä pidettiin osoituksena tuomioistuimen puolueettomuudesta, toisaalta moni toivoi oikeussalissa uhittelevasti käyttäytyneen Moussaouin teloittamista.
Moussaoui kiisti oikeudenkäynnin päätöksen jälkeen syyllisyytensä ja anoi uutta oikeudenkäyntiä. Perusteena anomukselleen Moussaoui kertoi, että hän ymmärsi vasta myöhemmin mahdollisuuteen saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti, vaikka valamiehistö koostuikin amerikkalaisista. Yhdysvaltain laki ei kuitenkaan tarjoa syytetylle mahdollisuutta perua tunnustustaan sen jälkeen, kun tuomio on luettu.
Melko pian tuomionluvun jälkeen Internetissä julkaistiin ääninauha, jossa Osama bin Ladeniksi esittäytyvä henkilö väittää Moussaouin olevan syytön syyskuun 2001 terrori-iskuihin. Yhdysvaltojen tiedustelupalvelun CIA:n asiantuntijoiden mukaan nauhalla todella esiintyi bin Laden.
Zacarias Moussaoui istuu rangaistustaan Coloradossa sijaitsevassa huippuvalvotussa ADX Florence -vankilassa.
5-MeO-DiPT

5-MeO-DiPT eli 5-metoksi-N,N-di-isopropyylitryptamiini on psykedeelinen tryptamiini.
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 8–15 mg suun kautta ja vaikutusaika 4–5 tuntia. Tihkal-kirjan mukaan annostus on 6–12 mg suun kautta ja kesto 4–8 tuntia.
5-MeO-DiPT suosio oli voimakkaimmillaan vuosien 1999 ja 2001 välillä, jolloin sitä sai tilattua helposti internetistä. Vuonna 2003 sen myynnistä, ostamisesta ja hallussapidosta ilman DEA:n lupaa tuli Yhdysvalloissa laitonta.
5-MeO-DiPT on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.
5-MeO-DiPT:n on todettu olevan rotille neurotoksinen aine. Aineen yliannostukseen on myöskin kuollut ihmisiä.
Felicity

Felicity on yhdysvaltalainen kuvitteelliseen New Yorkin yliopistoon sijoittuva Emmy- ja Golden Globe -palkittu draamasarja, joka keskittyy päähenkilönsä Felicity Porterin (Keri Russell) opiskelijaelämän tapahtumiin. Sarjan loivat J. J. Abrams ja Matt Reeves, ja sitä esitettiin Yhdysvalloissa neljä tuotantokautta vuosina 1998–2002. Kaikkiaan sarjaa kuvattiin 84 jaksoa sekä esittämätön pilottijakso.
Toisella tuotantokaudella Keri Russell leikkasi pitkät hiuksensa ja WB Network siirsi sarjan esittämisen sunnuntaihin. Katsojaluvut romahtivat. WB Network syytti tapahtuneesta Russellin hiuksia ja kielsi sarjan muilta näyttelijöiltä hiustenleikkuun. Myöhemmissä DVD-julkaisuissa kerrotaan useaan otteeseen, että hiusten lyhennys oli käsikirjoitettu.
Marko Kivenmäki

Marko Kivenmäki (s. 20. heinäkuuta 1975 Turku) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli laitahyökkääjä.
Alun perin turkulainen Kivenmäki ei löytänyt paikkaa Turun Palloseurasta, joten hän lähti kokeilemaan taitojaan Norjaan. Hän viihtyi siellä kaksi kautta, joista viimeisellä hän teki 67 tehopistettä. Nämä herättivät Porin Ässien päävalmentajan Veli-Pekka Ketolan kiinnostuksen. 
Kivenmäki pääsi Ässiin kokeilemaan taitojaan. Hän pelasi ensimmäisen kauden nimekkäässä kentässä ja teki 25 tehopistettä. Porissa hän viihtyi kaksi ja puoli kautta, kunnes tipahti Rauman Lukon kautta takaisin divisioonakiekkoon. Kahden muualla pelatun kauden jälkeen Kivenmäki halusi vielä näyttää taitonsa SM-liigassa. Hän vakuutti taidoillaan päävalmentaja Mika Toivolan ja teki kaudella 2005–2006 oman piste-ennätyksensä, 19+34=53, ja pelasi ylivoimaisesti parhaan kautensa. Kivenmäki voitti saman kauden pudotuspelien pistepörssin tekemällä tehot 4+9=13. Samalla kaudella hän saavutti SM-hopeaa Ässien riveissä. Tuon kauden jälkeen Ässien menestys ei ollut yhtä hyvää, mutta Kivenmäki jatkoi pisteiden tekoa lähes piste/ottelu-tahdilla. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui pistepörssin kuudenneksi, mutta siitä huolimatta Ässät päätti olla jatkamatta hänen sopimustaan. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi takaisin kasvattajaseuraansa Turun Palloseuraan. Kivenmäki lopetti uransa kauteen 2010–2011.
Kivenmäki on myös rullakiekon maailmanmestari vuodelta 2000. Hänen seurajoukkueensa rullakiekon SM-liigassa oli Kiekko-67 sekä Team Labedan Kiekko-67.
Kivenmäen poika Otto Kivenmäki pelaa myös jääkiekkoa Lappeenrannan SaiPassa.
Kivenmäki toimi vuosina 2021-2024 Ässien U16 ja U18 joukkueiden päävalmentajana .
Kaudesta 2024-2025 lähtien hän on toiminut HIFK:n naisten joukkueen apuvalmentajana.
Kivenmäki on toistamiseen naimisissa. Hänen nykyinen vaimonsa Saara (ent. Niemi, o.s. Tuominen) on entinen jääkiekkoilija.
Brian Gaskill

Brian Gaskill (s. 22. tammikuuta 1970 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjassa "Models Inc." Vuonna 1995 hän näytteli Bobby Warneria saippuasarjassa "All My Children". Vuonna 2001 hän näytteli vampyyria "Port Charles"-sarjassa. Vuonna 2003 Gaskill aloitti esiintymisen sarjassa "Kauniit ja rohkeat", jossa hän näytteli Oscar Maronea. Gaskill poistui sarjasta kuitenkin vuonna 2004.
Sud-Ouest (Burkina Faso)

Sud-Ouest on hallintoalue Burkina Fason lounaisosassa. Sen pääkaupunki on Gaoua. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 620 767 asukasta. Sen pinta-ala on 16 318 tai 16 533 neliökilometriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto.
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää kuusi prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Cascadesin, pohjoisessa Hauts-Bassinsin ja Boucle du Mouhounin ja koillisessa Centre-Ouestin alueisiin sekä idässä Ghanaan ja etelässä Norsunluurannikkoon.
Maisemaa leimaavat keskimäärin 450 metriä korkeat ylängöt, laajat tasangot, alangot, kukkulat ja kalliot. Joet kuuluvat Mouhounin eli Mustan-Voltan ja Comoén vesistöihin.
Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Vuotuinen sademäärä on 900–1200 millimetriä. Sadekausi kestää huhtikuusta lokakuuhun. Kuivaa kautta leimaa harmattan-tuuli. Lämpötilat vaihtelevat 21 ja 32 asteen välillä.
Kasvillisuus on puu- ja heinäsavannia, avointa metsää ja galleriametsiä. Suojeltujen metsäalueiden pinta-ala on 55 000 ja eläintensuojelualuiden 78 700 hehtaaria. Eläimistöön kuuluvat muun muassa piikkisiat ja norsut sekä monet lintulajit.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Alueeseen kuuluu neljä provinssia, 28 departementtia, neljä kaupunkikuntaa, 24 maalaiskuntaa ja 1047 kylää. Provinsseja ovat Bougouriba, Ioba, Noumbiel ja Poni ja kaupunkeja niiden keskuspaikat Diébougou, Dano, Batié ja Gaoua.
Alueella asuu 4,4 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 11,3 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Asukkaat ovat etupäässä lobeja, dagareja ja biriforeja. Lisäksi on jonkin verran pohjoisesta ja lännestä muuttaneita moseja ja boboja. Puhutuimmat kielet ovat lobi (37,8 %), dagari (37,2 %), moore (7,8 %), djula (2,8 %) ja fulani (2,4 %). Djulaa tai bambaraa, moorea ja ranskaa puhutaan eniten kaupungeissa. Animisteja on 64,9, katolisia 17,7, muslimeja 12,9 ja protestantteja 3,3 prosenttia.
Talous.
Väestöstä yli 70 prosenttia harjoittaa maanviljelyä, karjanhoitoa ja kalastusta. Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, kaupankäynti ja kullankaivu. Gaoua on huomattava rajakaupan keskus.
Centre (Burkina Faso)

Centre on hallintoalue Burkina Fason keskiosassa. Se käsittää maan pääkaupungin Ouagadougoun. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 1 727 390 asukasta. Sen pinta-ala on 2 826, 2 857 tai 2 869 neliökilometriä.
Maantiede ja ilmasto.
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää yhden prosentin Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Plateau-Centralin, etelässä Centre-Sudin ja lännessä Centre-Ouestin alueisiin.
Maisemaa leimaa 300–400 metriä korkea puolitasanko. Tärkein vesistö on Nakambén eli Valkoisen-Voltan sivujoki Massili. Kasvillisuus on etupäässä pensas- ja ruohosavannia.
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–800 millimetriä. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Kuivana aikana puhaltaa harmattan-tuuli. Lämpötilat vaihtelevat 17 ja 36 asteen välillä.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Alueeseen kuuluvat Kadiogon provinssi sekä Ouagadougoun kaupunkikunta, joka jakautuu kahteentoista arrondissementtiin ja 55 sektoriin. Entiset kuusi maalaiskuntaa kuuluvat vuodesta 2009 lähtien kaupunkialueeseen.
Alueella asuu 12,3 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 85,4 prosenttia.
Asukkaat ovat etupäässä moseja. Puhutuimmat kielet ovat moore (79,8 %), ranska (7,5 %), djula (4,0 %), fulani (1,4 %) ja bisa (1,2 %). Muslimeja on 55,9, katolisia 36,2 ja protestantteja 6,0 prosenttia.
Talous.
Tärkeimmät elinkeinot ovat palvelut ja kaupankäynti (34,4 %), maanviljely ja karjanhoito (20,1 %) sekä käsityöammatit ja teollisuus (19,2 %).
Hidas

Hidas on Hectorin 20. studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1999. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainittu.
Dilmun

Dilmun oli muinaisen Lähi-idän sivilisaatio, joka kukoisti noin kolmannella vuosituhannella eaa. Sen keskus sijaitsi Bahrainin saarella Persianlahdella. Nimi Dilmun on sumerin kieltä. Se ilmaantuu sumerilaisiin lähteisiin vuoden 3000 eaa. tienoilla ja mainitaan tärkeänä kaukokaupan keskuksena. Dilmunin kautta kulki Sumerin ja Meluhhan välinen laivaliikenne. Sumerista vietiin maataloustuotteita ja maahan tuotiin kuparia, helmiä, jalo- ja korukiviä, hedelmiä, vihanneksia ja muita ylellisyystuotteita.
Bahrainista on tehty useita arkeologisia löytöjä, jotka todistavat saaren pitkästä historiasta ja taloudellisesta kukoistuksesta muinaisina aikoina. Unescon maailmanperintökohde Qal’at al-Bahrain on niistä suurin. Jo noin vuonna 2800 eaa. alueella oli suuri asutuskeskus ja vuosina 2300–1800 eaa. muurien ympäröimä kaupunki. Bahrainista on löydetty myös meluhhalaista tai meluhhalaista vaikutusta edustavaa esineistöä. Dilmunin kulttuuriin liittyviä löytöjä on tehty useilla Persianlahden saarila ja Arabian niemimaan pohjoisrannikolla.
Teknopiste

Teknopiste Oy oli suomalainen viihde-elektroniikan, ml. tietotekniikan maahantuoja sekä ohjelmistojen julkaisija. Yritys perustettiin vuonna 1969 ja meni konkurssiin laman yhteydessä 1992. Osa yrityksen toiminnasta (käyttäjätuki) siirrettiin Mikroilijat ry:lle, joka oli yrityksen työntekijäksi 1985 tulleen Seppo Tossavaisen perustama käyttäjäkerho Spectravideo-tietokoneiden käyttäjille.
Suurimmillaan yrityksellä oli henkilökuntaa 60 henkeä ja vuoden 1986 liikevaihto 8,3 miljoonaa markkaa. Yritystä johtivat Risto Väyrynen ja Esko Väyrynen vuoteen 1989 saakka, jolloin Jorma Ihatsun omistama Euromarket Oy hankki äänivallan yrityksessä. 1980-luvulla yritys toimi osoitteessa Kuusisaarentie 3, jossa nykyisin sijaitsee Indonesian suurlähetystö. Yritys toimi myöhemmin Lauttasaaressa Vattuniemenkatu 2:ssa. Kyseinen teollisuuskiinteistö on myöhemmin purettu ja sen paikalle on valmistunut asuinkerrostalo 1997.
Teknopiste oli mm. Spectravideo-kotitietokoneiden ja -peliohjaimien sekä Amstradin ja Bondwellin henkilökohtaisten tietokoneiden maahantuoja. Teknopiste myös julkaisi C-kasetilla tietokonepelejä SV-318/328- sekä MSX-tietokoneille - samalla kasetilla oli versiot molemmille järjestelmille - ja julkaisi maahantuomiinsa tietokoneisiin liittyvää kirjallisuutta, kuten BASIC-käskyoppaita.
SHL

SHL (lyhenne sanoista "Svenska Hockeyligan" ja "Swedish Hockey League") on jääkiekon 14 joukkueen ammattilaissarja Ruotsissa. SHL on Ruotsin korkein sarjataso ja Länsi-Euroopan kovatasoisimpia jääkiekkosarjoja Suomen SM-liigan ja Sveitsin National League A:n ohella.
Sarjan nimi muuttui Elitserienistä SHL:ksi kesällä 2013. Kaudesta 2015-2016 sarjassa pelaa 14 joukkuetta.
Ensimmäinen kausi Elitserien-nimen alla pelattiin 1975–1976. Ruotsin mestaruudesta on kuitenkin pelattu jo vuodesta 1922.
SHL-pelaajista suurin osa on luonnollisesti ruotsalaisia. Esimerkiksi kaudella 2006–2007 heitä oli noin 70 prosenttia pelaajista. Ruotsin jääkiekkoliiton mukaan SHL:n kahdentoista seuran edustusjoukkueiden kokoonpanoissa oli kauden 2006–2007 alussa 99 ulkomaalaista ja juniorijoukkueet mukaan luettuina seuroissa oli yhteensä 127 ulkomaalaista.
Kaudella 2014–2015 sarjan yleisökeskiarvo oli 6 036.
Historia.
Ruotsin-mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1922, kaksi vuotta sen jälkeen kun laji oli tuotu maahan. IK Göta voitti ensimmäisen mestaruuden, ja myös kaksi seuraavaa, vuosina 1924 ja 1925.
Elitserien käynnistyi 5. lokakuuta 1975, samana vuonna kuin Suomen nykyinen pääsarja SM-liiga. Tuolloin jokainen joukkue pelasi yhteensä 36 ottelua. Alun perin liigassa kamppaili 10 joukkuetta, mutta vuonna 1987 liigaa laajennettiin kahdella joukkueella.
Kauden rakenne.
SHL:n runkosarja käynnistyy syyskuussa ja jatkuu maaliskuuhun asti. Sen jälkeen pelataan pudotuspelejä huhtikuuhun asti. Pudotuspelit pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä, jossa neljällä voitolla pääsee seuraavalle kierrokselle. Finaalien voittaja on Ruotsin mestari ()
Runkosarja.
Runkosarjassa jokainen joukkue pelaa 52 ottelua. Varsinaisella peliajalla voitosta saa kolme pistettä, jatkoajalla voitosta kaksi ja jatkoaikahäviöstä yhden pisteen. Varsinaisella peliajalla tulleesta häviöstä ei saa pisteitä. Runkosarjan voittaa joukkue, jolla on runkosarjan päätteeksi eniten pisteitä. Runkosarjan voittaja palkitaan miljoonalla kruunulla (noin 90 000 euroa). Runkosarjan toinen saa 500 000 kruunua ja kolmas 250 000 kruunua. Runkosarjan kahdeksan parasta jatkaa pudotuspeleihin. Runkosarjan kaksi viimeistä joutuvat karsimaan Kvalserienissä paikastaan SHL:ssä.
"Täydellinen lista mestareista artikkelissa Luettelo jääkiekon Ruotsin mestareista"
Ennätyksiä.
Yhdellä kaudella.
Runkosarja
Pudotuspelit
Koko ajalta.
Runkosarja
Pudotuspelit