tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Megan Still

Megan Still (myöh. Marcks, s. 19. lokakuuta 1972 Queanbeyan, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa.
Still kilpaili Barcelonan olympialaisissa 1992 Australian perämiehettömässä nelosessa, joka sijoittui kuudenneksi MM-kilpailuissa 1994 joukkue saavutti pronssia. MM-kilpailuissa 1995 Still voitti Kate Slatterin kanssa kultaa perämiehettömässä kaksikossa, ja seuraavana vuonna Atlantassa he voittivat olympiakultaa.
Kimmo Tuuri

Kimmo Tuuri (s. 15. elokuuta 1965) on suomalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja muusikko. Hänen osaamisaluettaan ovat musiikinopettajan, kuoronjohtajan ja pianisti-muusikon monipuoliset tehtävät: erilaisten soitinkokoonpanojen ja kuorojen harjoittaminen ja johtaminen sekä säveltäminen ja sovittaminen. Hän myös opettaa pianonsoittoa (vapaa säestys ja klassinen) ja toimii laulajana (tenori), pianistina ja kitaristina.
Kimmo Tuuri on toiminut Jyväskylän yliopiston musiikkikasvatuksen vs. lehtorina ja tuntiopettajana (pianon vapaa säestys, orkesterinjohto, vokaali- ja orkesterimusiikin sovitus ja sivusoitinorkesterin johtaminen) sekä opettajainkoulutuslaitoksen vs. yliassistenttina. Samoin hän on toiminut perusopetuksen ja kansalaisopistojen (mm. Joutsa, Karstula, Kouvola) musiikin opettajana (laulu, pianonsoitto, bändisoitto ja teatteri-ilmaisu).
Lisäksi hän on toiminut teatterimuusikkona (koulutus, musiikin johto ja sovitukset) mm. Kouvolan teatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa, Jyväskylän Työväen Teatterissa sekä Kirjurinluodon kesäteatterissa.
Tuuri on johtanut Mieskuoro Metsoja 2004–2017, Lauluyhtye KaruSointia 2005–2007, Lauluyhtye Lux Auribusta v. 2010 lähtien ja Jyväskylän oopperakuoroa v. 2017 lähtien sekä Mieskuoro Sirkkoja v. 2018 lähtien.
Tuuri on toiminut keikka- ja studiomuusikkona, säveltäjänä ja sovittajana erilaisissa rockin, kansanmusiikin ja klassisen musiikin projekteissa ja levyillä. Näitä ovat esimerkiksi Folk-yhtye Kolmastoista Kuu, rock-yhtyeet Wanha Laine (rock SM-finaalissa 1983) ja Jussi Hakulisen Kinsky ja vanhan musiikin yhtye Vox Minima.
Tuuri on ollut myös musiikkiteknologiaa ja laulua yhdistävän Hubi-kvartetin jäsen v. 2015 lähtien Hubi-kvartetti yhdistelee erilaisia musiikkityylejä ja teknologiaa pyrkien löytämään musiikin uusia horisontteja mieskvartetin ja musahanskan avulla. Muut jäsenet ovat Jukka Louhivuori, Esa Viirret ja Sampo Hankama.
Tuuri on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineena musiikkikasvatus (1996). Lisäksi hän on suorittanut kuoronjohtaja-muusikon tutkinnon Jyväskylän ammattikorkeakoulussa (2011). Tutkintoon liittyen hän oli vuoden Rennesissä Ranskassa vaihto-oppilaana opettajanaan Régine Theodoresco. Muita opettajia ovat olleet Rita Varonen (kuoronjohto), Riikka Strandman ja Seppo Ruohonen (laulu). Karjaan Vanhan musiikin kurssilla hän opiskeli Veikko Kiiverin johdolla. Lisäksi hän on suorittanut mehiläistarhaajan ammattitutkinnon Pohjoisen Keski-Suomen oppimiskeskuksessa. Hänen harrastuksiaan ovat mehiläistarhaus, purjehdus, lukeminen ja musiikki (mm. kanteleen ja kaksirivisen haitarin soitto).
Nassaun piirikunta (Florida)

Nassaun piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 82 721 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1 880 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Fernandina Beach on myös sen suurin kaupunki.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 87,5 prosenttia on valkoisia, 6,22 prosenttia mustia ja 3,79 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,93 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 44,6 vuotta.
Bradfordin piirikunta (Florida)

Bradfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 27 038 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 777 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Starke on myös sen suurin kaupunki.
Florida State Prison -vankila sijaitsee piirikunnassa.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 74,8 prosenttia on valkoisia, 19,3 prosenttia mustia ja 3,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,28 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 41 vuotta.
Lithgow

Lithgow on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 11 532 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 145 kilometriä Sydneystä luoteeseen. Lithgow perustettiin vuonna 1824, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1945. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi rautaa, kuparia ja tekstiilejä. Kivihiilen louhinta on perinteisesti ollut myös tärkeää. Kaupungin asukkaista noin 17 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 24 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Sophia Lillis

Sophia Lillis (s. 13. helmikuuta 2002 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu Beverly Marshin roolista kauhuelokuvassa "Se" (2017).
Hän on myös näytellyt minisarjassa "Sharp Objects" ja Neiti Etsivää vuonna 2019 ilmestyneessä elokuvassa "Neiti Etsivä kummitustalossa".
Mustanmeren hauta

Mustanmeren hauta ("The Odessa Sea", 2018) on Clive Cusslerin jännitysromaani, jonka suomensi Irmeli Ruuska vuonna 2018.
Juoni.
Tarina alkaa ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheilla Bosporinsalmessa, jossa venäläinen hävittäjä käy kiivasta taistelua turkkilaisia vastaan ja tuhoutuu lopulta. Tästä siirrytään 1950-luvulle, jolloin neuvostoliittolainen Tupolev Tu-4 -pommikone syöksyy myrskyssä Mustaanmereen ydinase mukanaan. Tarinan rikolliset löytävät koneen hylyn ja nostavat ydinaseen, joka osoittautuu yllättäen toimintakuntoiseksi. 
Dirk Pitt ja Al Giordino ovat tutkimusaluksella etsimässä kadonnutta Ottomaanien laivaston purjesotalaivaa, kun he vastaanottavat hätäkutsun. He saapuvat rahtilaivalle, josta he pelastavat yhden vakavasti loukkaantuneen miehen. Muu miehistö on kuollut, ja alus uppoaa yllättävän räjähdyksen seurauksena. Tapahtumapaikalla huomio kiinnittyy voimakkaaseen rikkivedyn hajuun.
Pittin ollessa maissa hänen ryhmänsä tukialus kaapataan, ja miehistö otetaan vangiksi. Kaapattua alusta aiotaan käyttää hinaamaan ammusproomu Sevastopolin edustalle, missä se räjäytettäisiin rikkivetykeskittymässä. Tämä vapauttaisi myrkyllisen kaasun, joka peittäisi koko kaupungin. Pitt onnistuu kuitenkin nousemaan helikopterilla kauko-ohjattavalle alukselle ja estämään joukkotuhon. Venäläinen sotalaiva tuhoaa ammusproomun pinnalla, mikä aiheuttaa rajun pintaräjähdyksen. Onni kuitenkin estää räjähdyksen voiman ulottumisen rikkivetykeskittymään.
Tästä käynnistyy seikkailu, joka vie ympäri maailmaa ja huipentuu Baltimoren sataman edustalle. Siellä Pitt estää viime hetkellä kadonneesta pommikoneesta nostetun ydinaseen räjäyttämisen rikkivetykeskittymässä, mikä olisi aiheuttanut valtavan joukkotuhon.
Romaanin lopussa hollantilainen liikemies, joka oli koko hankkeen taustalla, onnistuu monimutkaisen juonen avulla surmaamaan Venäjän presidentin – miehen, joka oli määrännyt alas ammutuksi matkustajakoneen, jossa liikemiehen perhe menehtyi. Myös liikemies itse saa surmansa ilmasta maahan -ohjuksen räjähdyksessä. Kuollessaan hän puristaa kädessään sulanutta jäännettä vaimonsa kasterististä.
Tarinaa maustaa bulgarialaisen poliisin ja Europolin etsivän, Ana Belovan, hitaasti kehittyvä romanssi, joka huipentuu kirjan lopussa vietettäviin häihin.
Urheilupuiston koulu (Mikkeli)

Urheilupuiston koulu oli Mikkelin keskustan liepeillä Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun yläkoulu. Se sijaitsi Mikkelin urheilupuiston länsipuolella. Yli 400 oppilaan ja 50 opettajan koulu toimi Mikkelin kaupungin eteläisen alueen yläkouluna. Koulu lakkautettiin vuonna 2024 ja koulun oppilaat siirrettiin Saimaanportin yhtenäiskouluun.
Historiaa.
Urheilupuiston koulu aloitti syyskuussa 1879 Mikkelin Yksityisenä Suomalaisena Tyttökouluna, jossa oppilaita oli 16. Vuonna 1926 koulu siirtyi valtiolle ja sai nimen Mikkelin Tyttökoulu. 
Talvisodan pommituksissa tyttökoulun puinen, torin laidalla sijainnut rakennus tuhoutui tammikuussa 1940. Vuonna 1949 koulu muuttui 9-luokkaiseksi Mikkelin Tyttölyseoksi, jolloin siihen asti yksityisinä toimineet jatkoluokat otettiin valtion omistukseen. Nykyiset koulurakennukset ovat 1950-luvun alusta. Kun koulu täytti 75 vuotta 1953, perustettiin Mikkelin tyttölyseon seniorit -yhdistys yhdyssiteeksi koulun entisten ja nykyisten oppilaiden ja opettajien välille.
Syksyllä 1972 otettiin ensi kertaa myös poikaoppilaita, ja koulusta tuli pariksi vuodeksi Mikkelin Yhteislyseo. Vuonna 1974 peruskouluun siirtymisen myötä yhteislyseosta tuli kaksi oppilaitosta, Mikkelin Urheilupuiston yläaste ja Urheilupuiston lukio. Vuonna 1995 koulu muuttui yläasteeksi, ja vuonna 1999 sen nimeksi tuli Mikkelin Urheilupuiston koulu.
2010-luvun lopulla Urheilupuiston koulun toiminta siirtyi parakkikouluun Marskin aukion pysäköintipaikalle koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi tehtävän ison remontin takia. Toisaalta kaavailtiin koulun lakkauttamista ja purkamista.
 Marskin aukion parakkikoulun lisäksi toimintaa oli Päämajakoululla, Esedulla, Puupolilla ja Mikkelin yliopistokeskuksen tiloissa. Koulu lakkautettiin lopulta vuonna 2024 ja vanha, jo aiemmin tyhjilleen jäänyt koulurakennus on tarkoitus purkaa uudisrakentamisen tieltä.
Australianisojalka

Australianisojalka ("Megapodius reinwardt") on pieni isojalkojen ("Megapodius") sukuun kuuluva lintu.
Kuvaus.
Australianisojalat ovat kanan näköisiä lintuja, joilla on pieni pää ja isot jalat. Ne kasvavat 35–47 senttimetrin pituisiksi. Urosten paino voi olla jopa 850–1200 grammaa ja naaraan paino voi olla 560–1200 grammaa.
Elinalue.
Australianisojalka elää pääasiassa metsissä ja metsäalueilla, sademetsissä ja soilla. Sitä nähdään lähinnä matalilla alueilla, mutta joskus se on nähtävissä jopa 1 500–1 900 metrin korkeudessa.
Esiintymisalue.
Australianisojalkoja elää Indonesiassa, Flippiineillä, Uuden-Guinean eteläosissa ja Pohjois-Australiassa.
Lisääntyminen.
Australianisojalan pesä on yleensä tehty sademetsän kasveista. Se on yleensä pari metriä leveä. Uros ja naaras jakavat pesän ja huolehtivat munista. Naaras munii 6–12 kermanvalkoista tai ruskeaa munaa 45 senttimetrin syvyyteen. Nuoret poikaset rikkovat munansa jaloillaan ja pääsevät yleensä maan päälle kahdessa tai kolmessa päivässä. Ne syntyvät täysin itsenäisinä, ja pystyvät lentämään hyvin lyhyitä matkoja. Vanhemmat jättävät pesänsä ja poikasensa huomiotta.
Ravinto.
Australianisojalka syö pääasiassa siemeniä, hedelmiä, marjoja, juuria ja kukkien versoja. Se syö myös etanoita, hyönteisiä ja niiden toukkia.
Lentäminen.
Australianisojalka pysyy pääosin maassa, mutta se voi nousta ilmaan, jos se on uhattuna. Se ei kuitenkaan kykene lentämään pitkiä matkoja.
Metra (ruuvitehdas)

Metra Oy oli vuosina 1939–1963 toiminut metallialan yritys. 
Yrityksen perusteti Helsingissä vuonna 1939 Gunnar Fogelholm. Aluksi se toimi metallinjalostuksessa sekä koneiden ja tarvikkeiden kaupassa. Myöhemmin siitä kehittyi Suomen johtava ruuvitehdas. Sotien aikana Metra teki tuotteita myös puolustusvoimille. 
1960-luvun alussa yhtiö päätyi Fiskarsin omistukseen. Vanha Metra fuusioitiin Fiskarsiin 1963. 
Fiskars otti Metra-nimen uudelleen käyttöön vuonna 1987, kun se hankki nostokoneyhtiön nimeltä Bronto Skylift ja nimesi sen Metraksi. Muutaman vuoden päästä tämä Metra nimettiin jälleen Bronto Skyliftiksi. Metra-nimi puolestaan annettiin Lohjan ja Wärtsilän fuusiossa vuonna 1990 syntyneelle uudelle yhtiölle, Metra Oy:lle, josta vuonna 2000 tuli Wärtsilä.
Lassenin piirikunta

Lassenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 34 895 vuonna 2010, ja sen pinta-ala on 12 200 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus ja ainoa kunta on Susanville.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 66,1 prosenttia on valkoisia, 18,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 8,79 prosenttia mustia. 17,1 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,4 vuotta.
Politiikka.
Lassen on Kalifornian osavaltion republikaanisimpia piirikuntia. Viimeisin kerta, jolloin demokraatti voitti Lassenin piirikunnan presidentinvaaleissa oli vuonna 1976, kun demokraatti Jimmy Carter sai 54,3 prosenttia piirikunnan äänistä ja republikaani Gerald Ford 43,0 prosenttia. Vuoden 2024 presidentinvaaleissa republikaani Donald Trump sai 75,7 % piirikunnan äänistä ja demokraatti Kamala Harris 21,9 % äänistä.
San Luis Obispon piirikunta

San Luis Obispon piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 282 424 vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 9 370 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus San Luis Obispo on myös sen suurin kaupunki.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 69,2 prosenttia on valkoisia, 22,3 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 3,7 prosenttia aasialaisia. 17,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,8 vuotta.
Sulo Aro

Sulo Arvo Aro (4. toukokuuta 1904 Dresden – 23. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari.
Sulo Aron vanhemmat olivat muusikko Toivo Johannes (Jussi) Aro ja Johanna Huuhka. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1922–1936 oli Jenni Vasiljeff ja toinen 1939–1953 Liisa Linnea Järvinen. Aro kävi Leipzigin konservatorion 1921–1922 ja Viipurin musiikkiopiston 1929. Leipzigin Gewandhaus-orkesterissa hän soitti Arthur Nikischin johdolla, Viipurissa hänen opettajanaan oli Boris Sirpo. Aro oli Viipurin Musiikin Ystäväin seuran orkesterin 1. ja 2. konserttimestari 1923–1936, soittaen muun muassa Jean Sibeliuksen johdolla. Radio-orkesterin, nyk. Radion sinfoniaorkesterin 1. viulun soittaja hän oli 1937–1945, Helsingin kaupunginorkesterin jäsen 1942–1953, Göteborgin sinfoniaorkesterin 2. konserttimestari 1946–1947 ja Radio-orkesterin 1. konserttimestari 1953–1963. Ensikonserttinsa Aro piti jo 1915 Viipurissa, jolloin Oskar Merikanto toimi hänen pianosäestäjänään. Nürnbergin sinfoniaorkesterin 2. konserttimestarina hän soitti vielä 1963–1972.
Sulo Aron nuorempi veli oli viulisti ja Helsingin kaupunginorkesterin konserttimestari Usko Aro.
Great Ocean Road

Great Ocean Road on 243 kilometriä pitkä tie Australian etärannikolla Victorian osavaltiossa, joka kulkee Torquayn kaupungista Allansfordiin.
Great Ocean Road rakennettiin vuosina 1919 – 1932 ensimmäisestä maailmansodasta palanneiden sotilaiden työllistämisprojektina.
Nykyään tie on matkailijoiden suosima, jonka varrella on lukuisia nähtävyyksiä sekä yöpymis- ja ruokailupaikkoja. Nähtävyyksistä tunnetuin on The Twelve Apostles eli merestä esiin työntyvät kalkkikivipaadet, joita kutsutaan kahdeksitoista apostoliksi. Osa Great Ocean Roadia kulkee pitkin Shipwreck Coasta, joka on saanut nimensä lukuisista haaksirikoista. Tien varrella on useita surffaukseen soveltuvia rantoja, joista tunnetuin on Bells Beach.
Nina Arbore

Tamara Nina Arbore (8. lokakuuta 1889 Bukarest – 7. maaliskuuta 1942 Bukarest) oli romanialainen impressionistinen taidemaalari. Hänet tunnetaan myös muraaleistaan. Hän opiskeli Pariisissa Henri Matissen oppilaana.
Queenslandin yliopisto

Queenslandin yliopisto (, lyhenne UQ) on australialainen julkinen tutkimusyliopisto, joka toimii erityisesti Brisbanessa Queenslandin osavaltiossa. Se perustettiin vuonna 1909, ja on Australian 5. vanhin yliopisto. Yliopistolla on kolme pääkampusta: St. Lucia, Gatton ja Herston sekä joitain muita toimipaikkoja.
Siellä opiskeli vuonna 2017 noin 52 300 opiskelijaa. Heistä noin 35 850 suoritti alempaa korkeakoulututkintoa ja 16 450 ylempää tai jatkotutkintoa. Henkilökuntaan kuului laskennallisesti 6 700 päätoimista työntekijää. Opiskelijamäärä oli lievässä kasvussa (2014: 50 749, 2018: 53 647) samalla kun henkilökunnan määrä hieman laski (2014: 6 816; 2018: 6 613). Yliopiston tutkimusrahoitus kasvoi määrällisesti viisivuotiskaudella 2011–2015 runsas 10 prosenttia (2015: 385 milj. AUD).
Vuonna 2018 ARWU-yliopistoranking (Shanghai-ranking) arvosti Queenslandin yliopiston sijalle 55 maailmassa. Se oli tämän vertailun mukaan Australian toiseksi korkeatasoisin yliopisto edellään vain Melbournen yliopisto, joka oli saman vertailun sijaluvulla 38. Lähestymistavasta riippuen yksi tai kaksi Nobel-palkintoa on osunut Queenslandin yliopistossa toimineille tutkijoille: Peter C. Doherty (lääketiede, 1996) ja John Harsanyi (taloustiede, 1994).
Nanchang Q-5

Nanchang Q-5 () on Kiinassa MiG-19:stä modifioitu rynnäkkökone, jota voidaan käyttää myös torjuntahävittäjänä. Vientiversion nimenä on A-5. Koneessa oli kaksi Shenyang WP-6 suihkumoottoria. Vuonna 1958 aloitetussa työssä pyrittiin kasvattamaan koneen kykyä kuljettaa asekuormaa, mikä lisääntyikin 50 prosenttia. Ensilento tapahtui kesällä 1965. Koneen enimmäisnopeus oli 1 190 km/h ja lakikorkeus 16 000 metriä. Koneessa on tutka. Tuotantoyksilöiden toimitukset alkoivat 1970.
Kiinteänä aseistuksena on kaksi Norincon Nudelman-Rihter NR-23 konetykkiä ja lisäksi maksimissaan 2 000 kg muuta aseistusta kuten pommeja, raketteja, ilmataisteluohjuksia, napalm-kanistereita sekä tiedustelutehtäviin ECM-podeja kymmeneen kiinnityspisteeseen. Koneen taistelusädettä (enimmäiskuormalla, matalalla lentäen: 400 km) kasvattamaan voidaan lisätä lisäpolttoainesäilöitä. Koneita on valmistettu yli 900 kappaletta, jona aikana se on kokenut päivityksiä. Konetyypillä on rajoitettu mahdollisuus käyttää 10kT ydinaseistusta.
Käyttö.
Nanchang Q-5 lienee 2010-luvun päättyessä ollut käytössä Pohjois-Korean ilmavoimissa. Koneita on toimitettu Pakistaniin, Bangladeshiin, Sudaniin ja Myanmariin. Xi’an JH-7 on korvannut konemallin.
Rebecca Latimer Felton

Rebecca Ann Felton (o.s. Latimer, s. 10. kesäkuuta 1835 Decatur, Georgia – 24. tammikuuta 1930 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, lehtori, sosiaalireformisti ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen naissenaattori sekä viimeinen orjia omistanut kongressiedustaja.
Latimer Felton syntyi vuonna 1835 Decaturissa Georgiassa hyvätuloiseen perheeseen, joka omisti orjia. Hän sai aikakaudelle poikkeuksellisesti muodollisen koulutuksen 17-vuotiaaksi asti, minkä jälkeen avioitui 18-vuotiaana William Harrell Feltonin kanssa ja muutti Cartersvilleen. Myös Latimer Felton omisti orjia ennen Yhdysvaltain sisällissotaa. William Feltonin taloudessa oli 50 orjaa, ja Latimer Felton sanoi myöhemmin, että "kaikki, mitä omistin, oli kiinni orjissa". Sisällissodan aikana William toimi lääkärinä rintamalla ja joutui jättämään vaimonsa yksin pitkiksikin ajoiksi. Sodan jälkeen perhe ajautui vararikkoon ja menetti mm. maatilansa. Hänen aviomiehestään tuli myöhemmin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen.
Latimer Feltonista tuli yhteiskunnallisesti merkittävä aktivisti, joka kannatti vankilauudistuksia, naisten äänioikeutta ja opetuksen uudistamista. Hän ajoi naistenoikeuksia ja erityisesti "sama palkka samasta työstä" -periaatetta. Valkoisen ylivallan kannattajana Yhdysvaltain mustan vähemmistön aseman parantaminen sen sijaan ei kiinnostanut häntä, eikä hän esimerkiksi ajanut äänioikeutta mustille naisille. Vuonna 1897 pitämässään puheessa Latimer Felton ilmaisi kannattavansa mustien miesten lynkkaamista naisten seksuaalisen turvallisuuden ylläpitämiseksi.
Georgian kuvernööri Thomas W. Hardwick nimitti Latimer Feltonin senaattoriksi Thomas E. Watsonin kuoleman jälkeen. Felton vannoi virkavalansa 21. marraskuuta 1922 ja toimi tehtävässä yhden vuorokauden, kunnes Watsonin seuraajaksi täytevaalissa valittu Walter F. George tuli hänen tilalleen. Nimityksen aikana Latimer Felton oli 87 vuotta ja 9 kuukautta vanha, ja siten vanhin senaatissa työt aloittanut poliitikko. Hän oli Georgian ainoa naissenaattori tammikuuhun 2020 saakka, jolloin Kelly Loeffler astui virkaan.
Salibandyn Champions Cup 2014

Champions Cup 2014 oli järjestyksessään 22. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Zürichissä 1.-5.10.2014.
Vuonna 2014 Champions Cup pelattiin viimeistä kertaa silloisella sarjajärjestelmällä. Vuodesta 2015 eteenpäin turnaus pelataan kolmipäiväisenä edellisen viiden päivän sijaan.
Joukkueet.
Miehet
Naiset
Miehet.
Alkulohkot.
Lohko A
Lohko B
Naiset.
Alkulohkot.
Lohko A
Lohko B
Monash-yliopisto

Monash-yliopisto () on suuri australialainen julkinen yliopisto, jonka pääkampukset sijaitsevat Melbournessa, Australian Victorian osavaltiossa. Yliopistolla on toimipisteitä myös Australian ulkopuolella. Yliopisto on perustettu vuonna 1958 ja nimetty kenraali, Sir John Monashin mukaan.
Yliopistossa opiskeli vuonna 2017 runsas 78 200 opiskelijaa. Heistä noin 52 300 suoritti alempaa korkeakoulututkintoa, 20 600 ylempää tai jatkotutkintoa ja runsas 4 800 oli ylimmän tason tutkimustyön parissa, vajaa 500 ei ollut tutkinto-opiskelijoita. Yliopiston tutkimusrahoituksen suuruus oli 342 milj. AUD (2017), josta puolet oli myönnetty lääketieteelliseen tutkimukseen. 
Yliopistolla on Melbournessa neljä kampusta (Clayton, Caulfield, Peninsula, Parkville) ja kaksi muuta toimipistettä. Ulkomailla yliopistolla on kaksi omaa kampusta (Malesia, Etelä-Afrikka) ja toimipiste Italiassa (Monash University Prato Centre) sekä yhteistyötoimipisteet Kiinan Suzhoussa (Southeast University, myös nimellä Suzhoun kampus), Intian Mumbaissa (IIT Bombay). Kampusalueista suurimmat olivat Clayton (runsas 40 700 opiskelijaa), Caulfield (19 500) ja yliopiston Malesian kampus (runsas 8 000). Yhteensä Australian ulkopuolella eli lähinnä Monash-yliopiston Malesian ja Etelä-Afrikan kampuksilla sekä kolmessa muussa toimipisteessä opiskeli noin 10 700 yliopiston opiskelijaa.
Vuonna 2018 ARWU-yliopistoranking (Shanghai-ranking) luokitteli Monash-yliopiston sijalle 91 maailmassa. Se oli tämän vertailun mukaan Australian viidenneksi korkeatasoisin yliopisto.
Hiljainen paikka

Hiljainen paikka () on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut John Krasinski. Elokuvan pääosissa ovat Emily Blunt, John Krasinski, Millicent Simmonds ja Noah Jupe. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat maatilalle, jossa asuu nelihenkinen perhe. Perhe joutuu kamppailemaan post-apokalyptisessa maailmassa, jossa elää herkkäkuuloisia mutta sokeita avaruusolentoja, jotka saalistavat kuulonsa perusteella.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. huhtikuuta 2018 ja Suomessa 13. huhtikuuta 2018. Elokuva käynnisti "Hiljainen paikka" -elokuvasarjan. Jatko-osa ' sai maailmanensi-iltansa maaliskuussa 2020 ja teatteriesityksensä kesällä 2021. ' -niminen esiosa sai ensi-iltansa Suomessa 5. heinäkuuta 2024. Neljättä elokuvaa suunniteltiin alun perin vuodelle 2025, mutta helmikuussa 2024 ilmoitettiin, että elokuvan julkaisu lykkääntyy.
Marie-Cécile Zinsou

Marie-Cécile Zinsou (s. 1982 Pariisi) on ranskalais-beniniläinen taidehistorioitsija ja yrittäjä. Hän on vuonna 2005 Cotonoussa perustetun Zinsou-säätiön puheenjohtaja. Säätiö edistää nykytaidetta Afrikassa ja ajaa kulttuurisia, koulutuksellisia ja sosiaalisia aloitteita. Vuonna 2014 hän avasi ensimmäisen nykytaiteen museon Beninissä.
Elämäkerta.
Marie-Cécile Zinsou syntyi Pariisissa vuonna 1982. Hän varttui Ranskassa ja Englannissa. Hän on peräisin beniniläisten poliitikkojen ja älymystön suvusta ja Ranskan ja Beninin kaksoiskansalainen. Hänen isänsä on taloustieteilijä Lionel Zinsou, joka työskenneltyään Ranskassa palasi Beniniin, missä hän oli pääministeri kesäkuusta 2015 huhtikuuhun 2016, jolloin hän hävisi toisella kierroksella vuoden 2016 vaaleissa. Marie-Cécile Zinsou on myös Émile Derlin Zinsoun, Dahomeyn (nykyinen Benin) entisen presidentin, ja merkittävän beniniläisen kardinaalin Bernardin Gantinin jälkeläinen. Zinsou opiskeli L'Ecole Alsacienessa Pariisissa ja jatkoi opiskelemalla taidehistoriaa Pariisin amerikkalaisessa yliopistossa.
Vuonna 2003 hän osallistui SOS-lapsikylätoimintaan Beninissä. Vuonna 2005 hän aloitti Beninissä toimivan yrityspalveluyrityksen CSEB:n. Saman vuoden kesäkuussa hän oli mukana ja ylläpitämässä sukunsa rahoittamaa Zinsou-säätiötä Cotonoussa. Taidekeskus organisoi näyttelyitä tai kiertonäyttelyitä, julkaisee kirjoja ja pitää yllä kirjastoja ja koulutusta. Vuonna 2013 hän avasi Beninin ensimmäisen nykytaiteen museon Ouidahissa. Marie-Cécile Zinsou on sanonut: "Zinsou-säätiö on perustettu luomaan tilaa taiteilijoiden ja yleisön vuoropuhelulle. Työskentelin lasten kanssa ja halusin heidän saavan tietää kulttuuristaan ja yritin antaa heille käsityksen ajasta, jota elämme. Taide on tietysti paras tapa tehdä se. Lopuksi olimme sitä mieltä, että emme keskity vain nykytaiteeseen, ja niinpä olemme työskennelleet perintöhankkeissa ja kulttuuriperintörakennuksessa, jossa museo on."
Lokakuussa 2021 Marie-Cécile Zinsou nimitettiin Rooman Villa Medicin hallituksen puheenjohtajaksi.
Näkemyksiä kulttuuriperinnöstä.
Marie-Cécile Zinsou on ottanut kantaa Ranskasta Afrikkaan palautettavaan kulttuuriperintöön. Hän totesi "Le Monden" haastattelussa, että ranskalaisten on lopetettava aiheen tarkastelu ainoastaan omasta näkökulmastaan, heidän on nähtävä, miten palautus voi muuttaa Afrikkaa. "Kulttuuriperinnön palauttaminen ei ole vain sitä, että on ovi, kaksi afrikkalaista naamiota ja valtaistuin, vaan sitä, että saavutetaan ylpeys." 
Marie-Cécile Zinsoun näkemyksen mukaan afrikkalaisten valtioiden on oltava vastuullisia mutta ranskalaiset eivät saa asettaa ehtoja restituutiolle. Meille ei saa sanoa, että annamme teille esineet takaisin vain, jos pystytte pitämään niistä huolen. Restituutio pakottaa valtiot luomaan museoita ja saamaan ne saavutettaviksi.
Palkinnot.
Vuonna 2014 Zinsou-säätiölle myönnettiin Japanin taideyhdistyksen nuorten taiteilijoiden apuraha Praemium Imperiale. Myös vuonna 2014 Marie-Cécile Zinsoulle myönnettiin "Chevalier de l'ordre des Arts et des Lettres".
Robert Tinning

Robert Noel Patrick ”Bob” Tinning (25. joulukuuta 1925 Sydney – 19. toukokuuta 2001) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Tinning voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Rachael Taylor (soutaja)

Rachael Taylor (s. 6. toukokuuta 1976 Ballarat, Victoria, Australia) on australialainen soutaja, joka saavutti urallaan olympiahopeaa ja kaksi MM-mitalia.
Taylor nousi arvokilpailusoutajaksi 1990-luvun jälkipuoliskolla. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 1997 perämiehettömässä kaksikossa Bronwyn Thompsonin parina neljänneksi ja MM-kilpailuissa 1998 kahdeksikossa neljänneksi. Suurimmat menestyksensä hän saavutti perämiehettömässä kaksikossa Kate Slatterin parina. He saavuttivat MM-pronssia 1999 ja olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Vuonna 2002 Taylor saavutti vielä kahdeksikossa MM-hopeaa.
Edward Pain

Edward Oscar Guthrie ”Ted” Pain (15. heinäkuuta 1925 Thirroul – 6. tammikuuta 2000 Greenwich) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Pain voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952.
3 kaveria

3 kaveria on vuonna 2012 perustettu suomalainen jäätelöbrändi, jolla nimellä suomalaisomisteinen Kolmen Kaverin Jäätelö Oy valmistaa jäätelöitä Helsingin Kivikossa. Yritys työllistää 40 ihmistä.
Yhtiö myy jäätelöitään 500 millilitran kotipakkauksissa. Maaliskuussa 2020 yhtiö lanseerasi viisi jäätelöpuikkoa ensimmäisenä pienempänä suomalaisena jäätelövalmistajana. Vuonna 2022 yhtiön valikoima laajeni jäätelötuutteihin. Vuonna 2024 yritys alkoi valmistaa myös sorbettia.
Brändin historia.
"3 kaveria" -jäätelöbrändin taustalla ovat Heikki Huotari, Ilkka Wikholm ja Sauli Saarnisto, jotka saivat vuonna 2012 idean alkaa valmistaa jäätelöä. Tuotanto aloitettiin 300 euroa maksaneella jäätelökoneella, minkä jälkeen helmikuussa 2013 myytiin ensimmäinen jäätelöpurkki. Kolmikko kävi hakemassa oppia jäätelön tekemiseen myös Italiassa paikallisella jäätelöntekokurssilla. Kahdessa vuodessa tuotteet oli saatu jo Suomen kattavaan jakeluun. Yritys on alusta alkaen käyttänyt pääsääntöisesti suomalaisia raaka-aineita tuotteissaan.
Toimintansa yritys aloitti Itä-Helsingin Kontulassa vuonna 2013. Tuotanto siirrettiin Kivikkoon vuonna 2019.
3 kaveria oli vuonna 2017 Suomen arvostetuin jäätelöbrändi. Vuonna 2020 Kolmen Kaverin Jäätelö Oy teki 7,5 miljoonan euron liikevaihdollaan 1,1 miljoonan euron tuloksen.
Myynti ulkomailla.
Suomen lisäksi 3 kaveria -jäätelöä on vuodesta 2017 asti myyty Ruotsissa nimellä Tre Vänners Glass. Vuonna 2018 myynti laajeni Saksaan, jossa jäätelöä markkinoidaan nimellä 3 Freunde Eis.
Johnny Hates Jazz

Johnny Hates Jazz on vuonna 1986 Lontoossa perustettu brittiläinen popyhtye. Yhtye koostuu tällä hetkellä laulajasta ja kosketinsoittajasta Clark Datchlerista ja basistista Mike Nocitosta. Yhtyeen perustajajäsenenä oli myös kosketinsoittaja Calvin Hayes.
Historia.
Johnny Hates Jazz nimettiin yhtyeen jäsenten ystävän mukaan, joka vihasi jazzia. Trion ensimmäisen singlen ”Me and My Foolish Heart” julkaisi RAK Records yhtyeen perustamisvuonna 1986. Johnny Hates Jazz halusi levytyssopimuksen suuren levy-yhtiön kanssa ja sen jälkeen, kun he olivat soittaneet jazzklubilla vuoden 1986 lopulla, he pääsivät allekirjoittamaan levytyssopimuksen Virgin Recordsin kanssa. Johnny Hates Jazzin esikoissingle uudella levy-yhtiöllä nimeltä ”Shattered Dreams” teki yhtyeen kuuluisaksi. Kappale sijoittui Britannian singlelistan viidennelle sijalle ja Yhdysvaltain singlelistan toiselle sijalle. Johnny Hates Jazzin esikois-LP "Turn Back the Clock" julkaistiin vuonna 1988 ja myi moninkertaista platinaa niin Englannissa kuin Yhdysvalloissakin. 
Johnny Hates Jazzin seuraavat singlet eivät enää menestyneet Yhdysvalloissa, mutta yhtyeen kotimaassa ne menestyivät. Britanniassa kappaleista ”I Don’t Want to Be a Hero,” ”Turn Back the Clock,” ”Heart of Gold,” ja ”Don’t Say It’s Love” tuli hittejä. Menestyksestä huolimatta Datchler lähti yhtyeestä vuoden 1988 kesällä ja aloitti soolouran. Hayes ja Nocito korvasivat Datchlerin tuottajalla Phil Thornalleylla Johnny Hates Jazzin vuoden 1991 albumilla "Tall Stories". Albumi ei menestynyt ja yhtye hajosi. Johnny Hates Jazz palasi takaisin yhteen alkuperäisellä triolla vuonna 2009 ja julkaisi vuonna 2013 albumin "Magnetized".
Turn Back the Clock (kappale)

Turn Back the Clock on brittiläisen popyhtyeen Johnny Hates Jazzin kappale vuodelta 1987. Se on yhtyeen vuoden 1988 esikoisalbumin "Turn Back the Clock" nimikkokappale ja kolmas single, joka albumilta julkaistiin. 
”Turn Back the Clock” sijoittui Britannian singlelistan ja Suomen virallisen listan 12. sijalle sekä "Billboardin" Adult Contemporary -singlelistan 5. sijalle.
Herluf Bidstrup

Christian Hans Herluf Bidstrup (10. tammikuuta 1912 Berliini, Saksan keisarikunta – 26. joulukuuta 1988 Lillerød, Tanska) oli tunnettu tanskalainen pilapiirtäjä.
Bidstrup arvosteli varsinkin länsimaisia vallanpitäjiä. Hän tunnustautui kommunistiksi. Hän sai Neuvostoliitosta Leninin rauhanpalkinnon ja arvostetun Työn punaisen kunniamerkin. Häntä on arvioitu myös länsimaissa ja arvostettukin.
Jyllands-Postenin artikkelissa vuodelta 2000 verrataan Bidstrupia sellaisiin kuuluisuuksiin kuin Hans Christian Andersen, Karen Blixen ja Martin Andersen Nexø, mutta hänen arvioidaan jääneen poliittisista syistä vähemmälle huomiolle.
Länsi-Australian yliopisto

Länsi-Australian yliopisto (, lyhennys "UWA") on australialainen julkinen tutkimusyliopisto, jonka pääkampus (Crawley) sijaitsee Perthissä, Australian Länsi-Australian osavaltiossa. Yliopistolla on Perthissä myös toinen toimipiste (Claremont). UWA:n pienempi kampus toimii Albanyn satamakaupungissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1911 ja se on Brittiläisen kansainyhteisön ensimmäinen kaikille yhteiskuntaluokille vapaa yliopisto.
Yliopistossa opiskeli noin 24 000 opiskelijaa (2016). Akateemiseen henkilökuntaan kuului runsas 1 400 henkeä. Yliopistolla on neljä tiedekuntaa ja kaksi merkittävämpää erillisosastoa. Nämä ovat
Yliopiston kokonaisrahoituksen suuruus oli 946,8 miljoonaa Australian dollaria (2015) ja tästä tutkimusrahoituksen osuus oli 195,1 miljoonaa AUD.
Vuonna 2018 ARWU-yliopistoranking (Shanghain lista) luokitteli Länsi-Australian yliopisto sijalle 93 maailmassa. Se oli tämän vertailun mukaan Australian kuudenneksi korkeatasoisin yliopisto.
Cape Bordan majakka

Cape Bordan majakka on majakka Kengurusaarella Etelä-Australian osavaltiossa Australiassa. Se sijaitsee Kengurusaaren luoteiskärjessä. Majakka on rakennettu vuonna 1958. Se on Etelä-Australian kolmanneksi vanhin majakka ja ainoa Etelä-Australian neliönmuotoinen majakka. Korkeutta sillä on 10 metriä. Majakka automatisoitiin vuonna 1989.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019

Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 olivat järjestyksessään 12. maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin joulukuussa 2019 Sveitsin Neuchâtelissa. Kisoihin lähti hallitsevana maailmanmestarina Ruotsi, joka oli voittanut kuusi viimeistä maailmanmestaruutta.
Karsinnat MM-kisoihin pelattiin tammi-helmikuun vaihteessa Puolassa, Slovakiassa, Thaimaassa ja USAssa. Kisojen isäntämaa Sveitsi pääsi suoraan kisoihin ilman karsintoja.
Ruotsi voitti historiansa yhdeksännen ja seitsemännen peräkkäisen maailmanmestaruutensa kaatamalla kisaisäntä Sveitsin finaalissa jatkoajalla lukemin 3–2. Pronssia sai Suomi kaatamalla Tšekin pronssiottelussa lukemin 5–4, niinikään jatkoajalla.
Kisoissa tehtiin naisten MM-kilpailujen uusi katsojaennätys. Paikan päällä kävi yhteensä 44 513 ihmistä.
Joukkueet.
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Lohko D
Karsinnat.
Karsintoihin on ilmoittautunut 28 maata. Uutena maana karsintoihin on ilmoittautunut Belgia. Paikat karsinnoista MM-kisoihin jakautuvat siten, että Euroopasta kisoihin pääsee 10, Aasia-Oceaniasta 4 ja Amerikasta 1.
Pudotuspelit ja sijoitusottelut.
Pudotuspeleihin selviytyivät kaikki joukkueet lohkoista A ja B siten, että näiden lohkojen kolmoset ja neloset kohtaavat D- ja C- lohkojen ykköset ja kakkoset neljännesvälierissä, samalla kun A- ja B-lohkojen ykköset ja kakkoset pääsevät suoraan puolivälieriin. Lohkojen C ja D kolmoset ja neloset pelaavat sijoitusottelut sijoista 13.–16. Neijännesvälierissä hävinneet joukkuet pelaavat sijoitusottelut keskenään sijoista 9.–12. Puolivälierissä hävinneet joukkuet pelaavat sijiitusottelut sijoista 5.–8.
Lopputulokset.
 Loppukilpailu
Karsinnat salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailuihin 2019

Karsinnat salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailuihin 2019 järjestettiin tammi-helmikuun vaihteessa. Karsinnat pelattiin Puolassa, Slovakiassa, Thaimaassa ja USA:ssa. Kisaisäntä Sveitsi pääsi suoraan kisoihin.
Karsintoihin osallistui 28 maajoukkuetta, joista 15 pääsi joulukuussa 2019 pelattavaan lopputurnaukseen. Karsinnat pelattiin alueittain Euroopan, Aasia-Oseanian ja Amerikan lohkoissa.
Karsinnat maanosittain.
Eurooppa.
Euroopan karsintoihin osallistuu 18 maata, jotka on jaettu neljään lohkoon. Lohkot 1 ja 3 pelataan Puolan Gdanskissa ja lohkot 2, sekä 4 Slovakian Trencinissä. Lohkojen kaksi parasta, sekä kaksi parasta kolmosta etenevät lopputurnaukseen.
Eurooppa 1
Eurooppa 2
Eurooppa 3
Eurooppa 4
Aasia-Oseania.
Aasian ja Oseanian karsinnat järjestettiin Bankokissa. 27. tammikuuta–1. helmikuuta 2019. Karsintoihin osallistui kahdeksan Aasian ja Oceanian salibandyliitto AOFC:n 15 jäsenmaasta. Lohkojen voittajat pääsivät suoraan joulukuun MM-turnaukseen ja pelasivat vastakkain karsintojen finaalissa. Lohkojen 2. ja 3. pelasivat välierät ottelupareilla A2 vs B3, sekä B2 vs A3. Välierien voittajat pääsivät MM-kisoihin ja pelasivat vastakkain karsintojen pronssiottelussa.
Lohko A
Lohko B
Välierissä Thaimaa voitti Malesian ja Singapore Uuden-Seelannin. Pronssiottelussa Thaimaa voitti Singaporen 5–4. Loppuottelussa kohtasivat Australia ja Japani, joista ensimmäinen voitti ottelun 5–4.
Amerikka.
Amerikan karsinnat pelattiin Detroitissa Yhdysvalloissa 8.–9. helmikuuta 2019. Karsintoihin osallistui vain Yhdysvallat ja Kanada. Joukkueet pelasivat kahdesti toisiaan vastaan. Toinen maa pääsi mukaan joulukuun MM-turnaukseen. Yhdysvallat voitti kummatkin ottelut edeten näni lopputurnaukseen.
Harry Triguboff

Harry Triguboff (s. 3. maaliskuuta 1933 Liaoning, Kiina) on australialainen yritysjohtaja ja yksi maan rikkaimmista henkilöistä. Triguboff on luonut omaisuutensa pääasiassa kiinteistöillä. Hänen omaisuuden arvoksi lasketaan 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria. "Forbesin" Australian 50 rikkaimmain listalla hänen sijoituksensa toinen.
Harry Triguboff syntyi Kiinassa venäläistaustaiseen juutalaisperheeseen. Australiaan hän saapui teini-ikäisenä vuonna 1948. Hän aloitti työuransa tekstiilien parissa, kunnes siirtyi kiinteistötoimintaan 1960-luvulla. Triguboff on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Menestyksensä hän loi kiinteistöillä. Meriton-yhtiö on erikoistunut asuinkäyttöön tarkoitettuihin tornitaloprojekteihin, erityisesti Lounais-Queenslandin osavaltiossa Brisbanen ympärillä. Lempinimi "High Rise Harry" tulikin juuri 75 000 asunnon nopeasta rakentamisesta markkinoiden tarpeeseen.
Lapsuudenkoti

”Lapsuudenkoti” tai ”Lapsuuden koti” ("”On the Banks of the Wabash, Far Away”") on yhdysvaltalainen laulu vuodelta 1897. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Paul Dresser. Nostalgisessa laulussa hän muistelee lapsuuttaan Indianan maaseudulla Wabash-joen varrella. Laulu nousi 1900-luvun vaihteen Yhdysvalloissa suureksi myyntimenestykseksi nuottijulkaisuna.
Kappaleesta tehtiin maaliskuussa 1913 Indianan osavaltion virallinen tunnuslaulu. Sen suosio toimi innoituksena James Hanleyn ja Ballard MacDonaldin niin ikään Indianan osavaltiota kuvailevalle laululle ”(Back Home Again in) Indiana” (1917). Kappale pohjautui niin vahvasti Dresserin sävellykseen, että Dresserin kuoleman jälkeen hänen veljensä, kirjailija Theodore Dreiser haastoi Hanleyn ja MacDonaldin oikeuteen kappaleen plagioinnista. Oikeus kuitenkin hylkäsi syytteet. ”Indiana” on sittemmin saavuttanut jopa suuremman menestyksen kuin ”On the Banks of the Wabash, Far Away”.
Laulun vanhin suomennos on Wäinö Solan tekemä käännös ruotsalaisen Karl-Ewert Christensonin sanoituksesta ”Barndomshemmet”. Laulu alkaa sanoilla ”Vielä nytkin muistan viljapellot laajat...”. Tunnetuin suomenkielinen levytys lienee Tapio Rautavaaran vuonna 1959 tekemä, mutta laulun ovat suomeksi levyttäneet myös Otto Pyykkönen 1924, Erik Kivi 1926, Gustav Nieminen 1929, Teemu Grönberg 1942, Finntrio 1967 ja Pasi Kaunisto vuonna 1983.
Alkuperäiset sanat.
1.&lt;br&gt;
Round my Indiana homestead wave the cornfields,&lt;br&gt;
In the distance loom the woodlands clear and cool.&lt;br&gt;
Oftentimes my thoughts revert to scenes of childhood,&lt;br&gt;
Where I first received my lessons, nature’s school.&lt;br&gt;
But one thing there is missing from the picture,&lt;br&gt;
Without her face it seems so incomplete.&lt;br&gt;
I long to see my mother in the doorway,&lt;br&gt;
As she stood there years ago, her boy to greet.
(Kertosäe)&lt;br&gt;
Oh, the moonlight’s fair tonight along the Wabash,&lt;br&gt;
From the fields there comes the breath of newmown hay.&lt;br&gt;
Through the sycamores the candle lights are gleaming,&lt;br&gt;
On the banks of the Wabash, far away.
2.&lt;br&gt;
Many years have passed since I strolled by the river,&lt;br&gt;
Arm in arm, with sweetheart Mary by my side,&lt;br&gt;
It was there I tried to tell her that I loved her,&lt;br&gt;
It was there I begged of her to be my bride.&lt;br&gt;
Long years have passed since I strolled thro’ the churchyard.&lt;br&gt;
She’s sleeping there, my angel, Mary dear,&lt;br&gt;
I loved her, but she thought I didn’t mean it,&lt;br&gt;
Still I’d give my future were she only here.
Nick Green

Nicholas David "Nick" Green (s. 4. lokakuuta 1967 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan kaksi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.
Green saavutti suurimmat menestyksensä perämiehettömässä nelosessa. Hän voitti maailmanmestaruuden Tasmaniassa 1990 ja Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Olympiavoittojen välillä hän sijoittui Tampereen MM-kilpailuissa 1995 viidenneksi. Viimeisissä MM-kilpailuissaan Kölnissä 1998 hän voitti kultaa sekä perämiehellisessä kaksikossa että perämiehellisessä nelosessa.
Mike McKay

Michael Scott "Mike" McKay (s. 30. syyskuuta 1964 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan kaksi olympiakultaa ja yhteensä neljä olympiamitalia sekä neljä maailmanmestaruutta.
McKay voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa kahdeksikossa Nottinghamissa 1986. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1987 Australian kahdeksikko sijoittui neljänneksi ja Soulin olympialaisissa 1988 viidenneksi. Tämän jälkeen McKay kilpaili perämiehettömässä nelosessa ja voitti maailmanmestaruuden Tasmaniassa 1990 ja Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 australialaiset jäivät viidenneksi mutta Atlantan olympialaisissa 1996 McKay voitti toisen olympiakultansa.
Kölnin MM-kilpailuissa 1998 McKay voitti kultaa perämiehellisessä nelosessa ja saavutti hopeaa perämiehettömässä kaksikossa. Tämän jälkeen hän palasi kahdeksikkoon, jossa Australia jäi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999 B-finaaliin mutta saavutti olympiahopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000. McKay kilpaili viidensissä olympialaisissaan Ateenassa 2004 ja saavutti kahdeksikossa pronssia.
Andrew Cooper

Andrew Dollman Cooper (s. 23. joulukuuta 1964 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta.
Cooper voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa kahdeksikossa Nottinghamissa 1986. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1987 Australian kahdeksikko sijoittui neljänneksi ja Soulin olympialaisissa 1988 viidenneksi. Tämän jälkeen Cooper siirtyi perämiehettömään neloseen ja voitti maailmanmestaruuden Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992. Hän oli mukana vielä Tampereen MM-kilpailuissa 1995, joissa australialaiset jäivät viidenneksi.
Sophisti-pop

Sophisti-pop (’hienostunut pop’) on pop- ja rockmusiikin jazztyylinen alalaji ja nimitys, jota käytetään etenkin 1980-luvulla tietyistä Ison-Britannian muusikoista ja yhtyeistä. Monet sophisti-popia tehneet artistit lisäsivät soundiinsa jazzin lisäksi myös soulvaikutteita. Tunnettuja sophisti-popia soittaneita artisteja ovat muun muassa Simply Red, Sade, The Style Council, Everything but the Girl, The Blue Nile, Basia, Swing Out Sister ja Prefab Sprout. Sophisti-popista ei koskaan tullut erityisen suosittu tyylilaji (lukuun ottamatta erityisen hyvin menestynyttä Sadea ja Simply Rediä), ja 1990-luvun alkuun mennessä sen suosio oli jo vähentymään päin.
David Weightman

David John Weightman (s. 28. syyskuuta 1971 Brisbane, Australia) on australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Weightman saavutti Robert Scottin parina olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kahdeksikossa kymmenenneksi Wienissä 1991, perämiehellisessä nelosessa viidenneksi Račicessa 1993 ja Indianapolisissa 1994 sekä kahdeksikossa 11:nneksi Tampereella 1995.
Robert Scott (soutaja)

Robert Geoffrey Scott (s. 5. elokuuta 1969 Perth, Australia) on australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Scott saavutti David Weightmanin parina olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Atlantassa 1996. Neljä vuotta aiemmin Barcelonan olympialaisissa Scott sijoittui kahdeksikossa viidenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kahdeksikossa kahdeksanneksi Tasmaniassa 1990, neljänneksi Račicessa 1993 ja 11:nneksi Tampereella 1995.
Scottin puoliso on vesipallon olympiavoittaja Liz Weekes.
Maantiejuoksu

Maantiejuoksu eli katujuoksu on juoksulaji, jossa kilpaillaan tyypillisesti 5 km, 10 km, puolimaratonin ja maratonin (42,195 km) mittaisilla matkoilla. Kansainvälisen yleisurheiluliiton sääntöjen mukaan muita maantiejuoksun vakiomatkoja ovat 15 km, 20 km, 25 km, 30 km, 100 km sekä maantieviesti. Maantiejuoksut tulee suorittaa kestopäällysteisillä teillä, eikä reitti saa kulkea pehmeällä alustalla, kuten ruohikolla.
Maantiejuoksuissa pidetään kirjaa ennätyksistä, vaikka reitit poikkeavat aina toisistaan. Ennätyskelpoisen reitin täytyy olla virallisen reitinmittaajan mittaama. Kilpailun lähdön ja maalin välinen etäisyys linnuntietä mitattuna ei saa olla yli 50 % kilpailtavan matkan etäisyydestä. Reitin keskimääräinen kaltevuus alaspäin ei saa olla enempää kuin 0,1 % eli esimerkiksi 10 kilometrin reitillä maali saa sijaita korkeintaan 10 metriä alempana kuin lähtö.
Maratonia pidempiin juoksumatkoihin viitataan yleensä nimellä ultrajuoksu. Ultrajuoksukilpailutkin voivat tapahtua maantiellä, mutta niitä järjestetään myös haastavimmissa olosuhteissa, kuten polkujuoksuina.
Maantiejuoksut arvokisoissa.
Maraton kuuluu olympialaisten, yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailujen ja yleisurheilun EM-kilpailujen ohjelmaan. Vuodesta 2016 alkaen EM-kilpailuissa tosin kilpaillaan maratonin sijaan puolimaratonilla, mikäli samana vuonna järjestetään kesäolympialaiset. Joka toinen vuosi järjestettävät EM-kilpailut osuvat siis joka toinen kerta samalle vuodelle neljän vuoden välein järjestettävien kesäolympialaisten kanssa. Puolimaratonilla järjestetään omat maailmanmestaruuskilpailut joka toinen vuosi.
Kansalliset mestaruuskisat Suomessa.
Maantiejuoksun SM-kilpailut juostaan vuosittain keväisin ja niissä kilpaillaan puolimaratonin matkalla aikuisten sarjoissa. Kisoissa kilpaillaan myös 17- ja 19-vuotiaiden junioreiden sarjoissa 10 km matkalla. Maratonin SM-kilpailut kilpaillaan erikseen yleensä syksyllä vuosittain.
WayV

WayV (威神V, WeiShen V) on eteläkorealaisen yhtyeen NCT:n kiinalainen alaryhmä, joka koostuu seitsemästä jäsenestä: Kun, Ten, Winwin, Lucas, Xiaojun, Hendery ja Yangyang.
SM Entertainment esitteli ryhmän ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 nimellä ”NCT Kiina”. Joulukuun 31. päivänä 2018 ilmoitettiin, että ryhmä debytoi WayV:nä tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön, Label V:n alaisena .
Historia.
2016–2018: Ennen debyyttiä.
Tammikuussa 2016 SM-perustaja Lee Soo-man ilmoitti suunnittelevansa uutta poikaryhmää, jonka useat eri yksiköt toimivat ympäri maailmaa sijaitsevissa kaupungeissa.
Ten debytoi ensimmäisen yksikön, NCT U:n kanssa, 10. huhtikuuta 2016. Winwin debytoi osana toista yksikköä, NCT 127, 7. heinäkuuta 2016. Kun ja Lucas julkistettiin NCT 2018:n ja NCT U:n uusiksi jäseniksi. WayV julkistettiin ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 NCT:n Twitterin kautta projektinimellä ”NCT China”. Ryhmän debyytti ja virallinen nimi julkaistiin loppuvuodesta 2018. SM ilmoitti 15. lokakuuta ryhmän aloittavan täysin kiinalaisella kokoonpanolla marraskuussa 2018, ja ryhmän toiminnan alkavan Kiinassa vuonna 2019.
31. joulukuuta 2018 SM Entertainment julkisti NCT:n neljännen ryhmän nimellä ”WayV” (威神 V). Tämä tapahtui ryhmän virallisen Weibo-tilin kautta. Yksikkö debytoi tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön Label V:n alaisuudessa .
2019: Debyytti.
Tammikuun 17. päivä WayV julkaisi ensimmäisen digitaalisen EP:nsä, "The Vision", jonka johtava single oli kiinankielinen versio NCT 127:n ”Regular”-kappaleesta.
Toukokuun ensimmäinen päivä WayV esitteli heidän ensimmäisen mini-albumin, "Take Off", joka julkaistiin toukokuun 9. päivä.
Tapa Paha Tapa

__EISISLUETT__
Tapa Paha Tapa oli vuosina 1983–1986 toiminut helsinkiläinen synthpop-yhtye. Yhtyeen perustivat Nurmeksesta Helsinkiin muuttaneet Esa Hyvönen ja Otso Pakarinen, joka oli aikaisemmin soittanut syntetisaattoreita yhden singlen julkaisseessa Mojova Lisä -yhtyeessä. Tapa Paha Tapa teki vuonna 1983 singlen OHO!/Extend-levymerkille ja julkaisi kasettialbumin "Aurinko". Yhtye teki myös nauhoituksia myös tämän jälkeen, mutta ne jäivät kokonaan julkaisematta. Tapa Paha Tapan musiikkiin vaikuttivat esimerkiksi Tangerine Dream, Kraftwerk ja Klaus Schulze.
Tapa Pahan julkaisuista on tullut harvainaisuuksia, ja yhtyettä pidetään yhtenä suomalaisen synthpopin uranuurtajista. Vuonna 2019 Svart Records julkaisi yhtyeen tuotannosta 25 kappaletta sisältävän kokoelman "Aurinkoko".
Alois Hába

Alois Hába (21. kesäkuuta 1893 Vizovice – 
18. marraskuuta 1973 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja -pedagogi. Hänet tunnetaan mikrotonaalisen musiikin uranuurtajana.
Hába opiskeli säveltämistä Vítězslav Novákin johdolla Prahassa 1914–1915 sekä Franz Schrekerin johdolla Wienissä 1917–1920 ja Berliinissä 1920–1922. Wienissä hän tutustui Arnold Schönbergin dodekafoniseen musiikkiin. Hän sai vaikutteita myös kotiseutunsa Määrin kansanmusiikista, jossa käytetään mikrointervalleja. Näiden pohjalta hän kehitti oman neljäs- ja kuudesosasäveliin perustuvan sävelkielensä, sitä tukevan teorian ja siihen soveltuvia soittimia.
Hába opetti Prahan konservatoriossa vuodesta 1923, jossa hänellä oli oppilaita muun muassa Balkanin maista ja Turkista.
Alois Habán tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluu ooppera "Matka" (), joka sai kantaesityksensä 1931. Se on yhä maailman ainoa neljäsosasävelasteikkoon perustuva ooppera. Sen lisäksi hän on säveltänyt mikrotonaalista musiikkia erikoisrakenteiselle pianolle sekä jousikvartettoja.