tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sophus Lie

Marius Sophus Lie (lausutaan , "Lii"; 17. joulukuuta 1842 – 18. helmikuuta 1899) oli norjalaissyntyinen matemaatikko.
Sophus Lie oli London Mathematical Societyn kunniajäsen ja myös Royal Societyn jäsen.
Lie suunnitteli alun perin sotilasuraa, mutta huonon näkönsä vuoksi päätyi opiskelemaan yliopistoon. Hän opiskeli matematiikkaa Ludwig Sylowin johdolla Christianian yliopistossa. Lie kiinnostui erityisesti geometriasta ja lähti 1869 jatkamaan opiskeluaan Berliiniin. Siellä hän ystävystyi Felix Kleinin kanssa, ja he alkoivat työskennellä yhdessä. Lie ja Klein tutkivat geometrisia transformaatioryhmiä. Ystävykset liikkuivat monissa yliopistokaupungeissa, muun muassa Berliinissä, Göttingenissä ja Pariisissa. Ranskan ja Saksan välisen sodan johdosta työskentely siellä kävi kuitenkin vaikeaksi. Lie päätti palata Christianiaan (silloin jo Oslo). Hän valmistui filosofian tohtoriksi Oslon yliopistosta vuonna 1872. Lie työskenteli tiiviisti vuodet 1888–1893 yhdessä assistenttinsa Friedrich Engelin kanssa työstäessään heidän suurta kolmiosaista teostaan "Theorie der Transformationsgruppen". Lien mukaan on sittemmin nimetty geometrisia ja analyyttisiä symmetrioita kuvaavat Lien ryhmät ja Lien algebrat.
Nämä Lien nimeen liitetyt teoriat perustuivat hänen keksimiinsä kontaktimuunnoksiin. Siinä luodaan kääntäen yksikäsitteiset kuvaukset Euklidisen avaruuden pallojen ja niiden tangenttitasojen välille. Pallo tangenttitasoineen muodostaa eräänlaisen neliulotteisen avaruuden (pallon pinta on kaksiulotteinen ja samoin tangenttitaso kaksiulotteinen). Kontaktimuunnokset ovat analyyttisiä muunnoksia, jossa tangenttitasot kuvautuvat tangenttitasoille.
Lien työ mahdollistaa jatkuvien transformaatioiden kuvaamisen vektorikentille, jolloin tutkimuksen kohteeksi pelkistyvät huomattavasti yksinkertaisemmat lineaariset rakenteet. Lien algebrat ovat nykyään tärkeitä muun muassa kvanttifysiikassa.
Master Chief

Master Chief Petty Officer of Navy SPARTAN-117 (lyhyemmin Master Chief tai oikealta nimeltään John) on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy "Halo"-pelisarjan peleissä: "", "Halo 2", "Halo 3", "Halo 4", ja Halo Infinite. Master Chief on pelien päähenkilö, joissa hän on muukalaisia vastaan taisteleva geneettisesti ja fyysisesti paranneltu supersotilas. Master Chief tunnetaan myös nimillä "SPARTAN-117" tai "John-117". 
Master Chiefin kasvoja ei ole koskaan paljastettu kokonaisuudessaan, mutta "Halo 4":n vaikeimman tason lopussa olevassa videossa hänen kasvoistaan paljastetaan pieni osa silmien kohdalta. "Halo CE:ssä" Master Chiefin kengänpohjassa on Marcus Lehdon nimikirjaimet "(MRL)". Master Chief on myös ensimmäinen videopelihahmo, joka on päässyt Madame Tussaudsin vahakabinettiin. Master Chiefin hahmon ovat luoneet Marcus Lehto, Rob McLees ja Shi Kai Wang. Master Chiefiä ääninäyttelee Steve Downes.
Kamferitipat

Kamferitipat eli hermotipat () ovat apteekeissa myytävä lääkevalmiste joka koostuu 1 osasta kamferia, 3 osasta eetteriä ja 6 osasta spriitä. Niitä on käytetty lääkkeenä heikotukseen, sydämen vajaatoimintaan ja myös ensiapuna korvasärkyyn.
Kamferitippoja käytettiin 1930-luvun Suomessa 10–30 tipan annoksina sydänheikkoutta virkistävänä lääkkeenä ja muun muassa kuumetaudeissa hengitystä ja sydämen toimintaa elvyttävänä aineena. Koska kamferi ja eetteri aiheuttavat paikallista ärsytystä, kamferitippojen pidempiaikainen käyttö saattoi aiheuttaa mahalaukun ja suoliston katarreja.
Kūsankū

Kūsankū (), tunnetaan myös nimellä Kankū-dai (), jonka Gichin Funakoshi otti 1930-luvulla käyttöön Japanissa, on monissa okinawalaisissa ja japanilaisissa karatetyylisunnissa harjoiteltu kata. Joissakin tyylisuunnissa, kuten Shōtōkanissa, katasta tunnetaan kaksi versiota, Kankū-shō ja Kankū-dai. Kataa opetetaan vaikeutensa vuoksi yleensä edistyneemmille harjoittelijoille. Tyypillistä Kūsankūlle on sen lopussa oleva hyppy ja "nidangeri", tuplapotku.
Perimätidon mukaan Kūsankūn kehitti samanniminen kiinalainen diplomaatti (Kwang Shang Fu) vuonna 1761 Okinawalla.
Anja Salokannel

Anja Esteri Salokannel (s. 1947 Kangasniemi) on suomalainen kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä.
Salokannel on koulutukseltaan filosofian maisteri ja äidinkielenopettaja. Hän toimi Jyväskylän kaupunginteatterin teatterisihteerinä 1973–1979 ja Kirjailijakeskuksen (nyk. Lukukeskus) toiminnanjohtajana 1979–1980. Myöhemmin hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi ja on toiminut myös kääntäjänä erikoisalanaan vironkielinen kirjallisuus. Vuosina 1984–2010 Salokannel toimi Otavassa kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana ja toimituspäällikkönä. Salokannel on suomentanut virosta muiden muassa Ülo Tuulikin, A. H. Tammsaaren, Jaan Kaplinskin, Ellen Niitin ja Viivi Luikin tuotantoa.
Salokannel sai L. Onervan palkinnon esikoisrunokokoelmastaan "Metsän jälki" (1982). Vuonna 2007 hän sai Suomen Kirjasäätiön myöntämän Alvar Renqvist-palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle kustannustoimittajalle. Vuonna 2022 Salokannel sai Viron kulttuurirahaston käännöspalkinnon Jaan Kaplinskin runovalikoiman "Ilta tuo takaisin kaiken" suomennoksesta.
Salokannel on naimisissa kirjailija ja kääntäjä Juhani Salokanteleen kanssa.
Louis McLane

Louis McLane (28. toukokuuta 1786 Smyrna, Delaware – 7. lokakuuta 1857 Baltimore) oli yhdysvaltalainen vuoden 1812 sodan veteraani, lakimies ja poliitikko.
McLane valittiin Delawaren edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran maaliskuussa 1817 alkaneelle kaudelle ja hän toimi edustajana vuoteen 1827 saakka, jolloin hänet valittiin senaattiin. Oltuaan tukijana Andrew Jacksonin presidentinvaalikampanjassa, hän sai vuonna 1829 nimityksen suurlähettilääksi ("Envoy Extraordinary and Minister Plenipotentiary") Englantiin. Vuosina 1831–1833 hän toimi Jacksonin valtiovarainministerinä ja ulkoministerinä 1833–1834. Tämän jälkeen hän muutti Baltimoreen, jossa hän toimi Baltimore and Ohio Railroad -rautatieyhtiön johtajana. McLane palasi politiikkaan uudelleen vuosiksi 1845–46, kun hänet nimitettiin uudelleen Yhdysvaltain Britannian lähettilääksi.
Between the Buried and Me

Between the Buried and Me on yhdysvaltalainen progressiivista metallia soittava yhtye, joka on kotoisin Raleighista, Pohjois-Carolinasta.
Yhtyeen nimi on poimittu Counting Crowsin ”Ghost Train” -kappaleen sanoituksesta: ”Took the cannonball down to the ocean/ Across the desert from the sea to shining sea/I rode a ladder that climbed across the nation/ Fifty million feet of earth between the buried and me.”
Historia.
Yhtyeen perustivat 2001 alkuvuodesta Pohjois-Carolinan Winston-Salemissa laulaja Tommy Rogers, kitaristi Paul Waggoner, rumpali Will Goodyear, kitaristi Nick Fletcher ja basisti Jason King.
Yhtye julkaisi omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa "Between the Buried and Me" vuonna 2002 Life Force Recordsilla. Musiikkityyli vaihtelee kappaleiden välillä ja aineksia on esimerkiksi death metalista, grindcoresta, jazzista ja thrash metalista. Albumi sisältää kappaleen ”Arsonist”, joka protestoi Westboron baptistikirkon uskontoa ja käytäntöjä vastaan. Nimialbumi ei ole kovinkaan hyvin tunnettu, eikä kappaleita soiteta yleensä lavaesityksissä. Albumi herätti kuitenkin Victory Recordsin mielenkiinnon, ja yhtye kiinnitettiin tälle levymerkille.
Vuonna 2003 yhtye julkaisi toisen albuminsa "The Silent Circus". Albumi oli luonnollista jatkoa aikaisemmalle, ja se sisältää monimutkaisempaa ja monitasoisempaa musiikkia. Menestyskappaleesta ”Mordecai” tehtiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2006, ja painos sisältää lisä-DVD:llä kokonaisen lavaesityksen Carrborossa, Pohjois-Carolinassa, yhtyeen haastatteluja ja kolme musiikkivideota: ”Mordecai”, ”Alaska” ja ”Slumber Party”. Tällä albumilla rumpali Mark Castillo tuli Will Goodyearin tilalle.
Basisti Dan Briggs Pennsylvaniasta korvasi Jason Kingin yhtyeen bassokitaristina. Briggs on myös ollut yhtyeissä Espinaca, Nemo ja MFWC. Rumpali Mark Castillob ja kitaristi Nick Fletcherin lähdettyä heidän tilalleen tulivat Blake Richardson ja Dusty Waring, jotka molemmat tulivat Glass Casketista.
Vuonna 2005 Between the Buried and Me julkaisi kolmannen albuminsa "Alaska", jossa näkyi yhtyeen kehittyminen ja tyylien muutokset enemmän kuin aikaisemmin. Levyn nimikappaleesta ”Alaska” tehtiin yhtyeen toinen musiikkivideo.
Vuonna 2006 Between the Buried and Me julkaisi levyn "The Anatomy of...", joka oli kokoelma cover-kappaleita heitä innoittaneilta yhtyeiltä. Kokoelmalevy sisältää lainoja esimerkiksi Metallicalta, Queenilta, Pink Floydilta, Earth Crisisilta ja Counting Crowsilta.
18. syyskuuta 2007 yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa, "Colors". Yhtye on sanonut, että ”Se on 65 minuutin opus pysähtymätöntä raskaasti lyövää kaunista musiikkia... Me olemme määritelleet tämän julkaisun ’uuden aallon polkka-grungeksi’.”
Yhtye julkaisi kuudennen täysipitkän albuminsa "" 9. lokakuuta vuonna 2012 Metal Blade Recordsilla.
Yhtyeen albumeita on myyty Yhdysvalloissa 250 000 kappaletta.
Max Perutz

Max Ferdinand Perutz (19. toukokuuta 1914 Wien – 6. tammikuuta 2002 Cambridge) oli itävaltalais-brittiläinen molekyylibiologi. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1962 hemoglobiinin analysoinnista röntgensäteillä. Hän jakoi palkinnon yhdessä John Kendrew'n kanssa.
Perutz syntyi vuonna 1914 Wienissä. Vuonna 1936 hänestä tuli tutkiva opiskelija Cambridgen yliopistoon kristallografiaa tutkivaan ryhmään, jota johti J. D. Bernal.
Toisen maailmansodan aikana Perutzia pyydettiin löytämään tapa tuottaa jäätä Habbakkuk-projektia (pykriitistä rakennettu lentotukialus) varten. Tehtävää varten Perutz kehitti jään ja paperimassan seoksen.
Vuonna 1953 Perutz osoitti, että röntgensäteiden diffraktoituminen proteiineista voitiin jakaa vaiheisiin vertaamalla proteiinikiteiden rakennetta raskaiden atomien läsnä ollessa ja myös niitä ilman. Vuonna 1959 hän selvitti hemoglobiinin rakenteen.
Perutz toimi myös James D. Watsonin ja Francis Crickin ohjaajana 1950-luvulla, kun he tutkivat DNAn rakennetta.
Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue

Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa kansainvälisissä lentopallon maajoukkueturnauksissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa vuonna 2017 on 21.
Historia.
Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkueen historia 40 vuoden ajalta on epätasaista menestystä. Maa on esiintynyt olympialaisissa vuodesta 1964 lähtien ja sen paras olympiasijoitus on viides sija vuoden 1984 Los Angelesin kesäolympialaisista. Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue on voittanut kolme kertaa Aasian turnauksen: vuonna 1978 Bangkokissa, 2002 Busanissa ja 2006 Dohassa.
Lentopallon maailmancupissa joukkueen paras sijoitus on viides vuodelta 1991. Aasian mestaruuden joukkue on ottanut nimiinsä vuosina 1989, 1993, 2001 ja 2003.
Vuoden 2006 maailmanliigassa Etelä-Korea voitti neljä ottelua kahdestatoista. Tämä sijoitus ei kuitenkaan tyydyttänyt Etelä-Koreaa, joka majaili tuolloin maailmanrankingissa sijalla 12. Kokemus maailmanliigasta antoi kuitenkin joukkueelle lisää kovuutta, joka oli tärkeä osa-alue Etelä-Korean voittaessa Aasian turnauksen Dohassa.
Wrangel

Wrangel, (joskus translitteroitu muodossa Wrangell) on alun perin baltiansaksalainen aatelissuku, joka on introdusoitu sekä Ruotsin että Venäjän aateliin. Ensimmäinen maininta suvusta on vuodelta 1277. Suomessa suku on hallinnut Vehkalahden Kyminkartanoa.
Suvun jäseniä.
Avioliiton kautta liittyy sukuun myös:
Edward Livingston

Edward Livingston (28. toukokuuta 1764 Clermont, New York – 23. toukokuuta 1836 Hudson River, Barrytown, New York) oli yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko.
Livingston valmistui juristiksi College of New Jerseystä (nykyisestä Princetonin yliopistosta) vuonna 1781. Vuosina 1795–1801 hän istui New Yorkin edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa, minkä jälkeen hän toimi vuosina 1801–03 New Yorkin pormestarina. 1804 Livingston muutti Louisianan New Orleansiin. Livingston palasi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuosiksi 1823–29 edustaen tällä kertaa Louisianaa. Vuosina 1829–31 Livingston toimi Louisianan senaattorina, mutta hän erosi kesken kauden, kun presidentti Andrew Jackson nimitti hänet ulkoministeriksi vuosiksi 1831–1833. Tämän jälkeen Livingston toimi vielä vuosina 1833–35 Yhdysvaltain lähettiläänä ("minister plenipotentiary") Ranskassa.
Hänen vanhempi veljensä oli Yhdysvaltain ensimmäinen ulkoministeri Robert R. Livingston.
Kelly LeBrock

Kelly LeBrock (s. 24. maaliskuuta 1960 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Perhe ja ura.
Kellyn isä oli Kanadan ranskalainen ja äiti irlantilainen. Hän oli naimisissa ensimmäisen kerran elokuvatuottaja-ravintoloitsija Victor Drain kanssa vuosina 1984–1986. Hän avioitui vuonna 1987 uudelleen, nyt Steven Seagalin kanssa ja avioliitto kesti vuoteen 1996. Heille syntyi kolme yhteistä lasta; Annaliza (s. 1987), Dominicki (s. 1990) ja Arissa (s. 1993). Avioeron jälkeen LeBrock muutti eteläisen Kalifornian syrjäseudulle ja eli muun muassa kokonaan ilman televisiota. Hän avioitui kolmannen kerran vuonna 2007 investointipankkiiri Fred Steckin kanssa. LeBrock jäi kiinni vuonna 2003 rattijuopumuksesta.
Telesto (kuu)

Telesto on Saturnuksen kuu, jonka löysivät Brad Smith, Harold Reitsema, Stephen Larson, ja John Fountain 8. huhtikuuta 1980. Se tunnetaan myös nimillä Saturn XIII ja TethysB. Telesto, jolla on sama kiertorata Tethyksen ja Calypson kanssa, sijaitsee Tethyksen Lagrangen pisteessä L4.
Cassini-Huygens-luotain suoritti ohilennon 11. lokakuuta 2005, jonka perusteella Teleston pinta näyttäisi olevan yllättävän sileä.
…Baby One More Time (kappale)

…Baby One More Time on yhdysvaltalaisen laulaja Britney Spearsin debyyttisingle samannimiseltä esikoisalbumilta (1999). Kappaleen on kirjoittanut ruotsalainen musiikkituottaja Max Martin ja sen on tuottaneet Martin ja Rami. Popkappale kertoo eron jälkeisistä tunteista.
Jive Records julkaisi kappaleen 23. lokakuuta 1998. Singlen B-puolena on kappale ”Autumn Goodbye”. Kappale nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle kaikissa maissa, joissa se listattiin. Single on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä, ja sitä on myyty yli 10 miljoonaa kappaletta.
Singlen musiikkivideolla Britney herätti kohua tanssimalla niukassa katolilaista koulupukua muistuttavassa asussa.
Vuoden 1922 konklaavi

Vuoden 1922 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous pidettiin 2.–6. helmikuuta 1922. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi italialaisen Achille Rattin, joka otti nimekseen Pius XI.
Vuoden 1922 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa samana vuonna kuolleelle paavi Benedictus XV:lle. Konklaavin alkaessa vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali Pietro La Fontaine, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. Kun kumpikaan ehdokas ei näyttänyt saavan tarpeeksi kannatusta, sanoi Gasparri Rattille:
14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä "urbi et orbi" -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan, Vatikaanin vankeuden.
Control (vuoden 2007 elokuva)

Control on vuonna 2007 valmistunut brittielokuva post-punk-yhtye Joy Divisionin itsemurhaan päätyneestä laulajasta, Ian Curtisista. Se on rock-valokuvaajan ja musiikkivideo-ohjaajan Anton Corbijn ensimmäinen pitkä elokuva, joka perustuu Curtisin lesken, Deborah Curtisin muistelmateokseen "Touching From a Distance". Deborah Curtis toimi myös yhtenä elokuvan tuottajista. Pääosaa esittää Sam Riley.
Elokuvan nimi on otettu Joy Divisionin kappaleesta "She's Lost Control", joka johdattelee elokuvan tärkeätä teemaa, hallintaa, jota Curtis ei koskaan elämässään saavuttanut. Kappale perustuu tosielämän epileptiseen tyttöön, jonka Curtis tunsi olevan oma kohtalotoverinsa. Tyttö myös nähdään elokuvassa.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla, ja Suomessa se nähtiin ensin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla.
Elokuvan arviointeja.
"Control" on saanut osakseen lähes yksimielisen positiivista palautetta. Suurin osa suomalaisista nettilähteistä on antanut elokuvalle arvosanan neljä tähteä viidestä. Corbijnin ohjausta on kiitelty sen autenttisuudesta ja realistisuudesta, ja ohjaajaa on muutenkin kehuttu tavasta, jolla hän luo päähenkilöstään mielenkiintoisen henkilökuvan ilman turhaa tyylittelyä. Elokuvan visuaalinen kauneus liittyy vahvasti elokuvan kuvaukseen, jota on kuvailtu valokuvamaiseksi ja kiinnostavaksi. Elokuva kuvaa myös tarkasti Curtisin ongelmia ja epilepsiaa. Näyttelijöistä eniten arvostusta on kerännyt Sam Riley, jonka roolisuoritusta on kuvattu ilmiömäiseksi ja tarkaksi esikuvalleen. Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle arvosanan 3,5/4 tähteä. Joy Divisionin entiset jäsenet Peter Hook ja Stephen Morris kritisoivat sitä, että useimmat faktat Curtisista on muunneltu elokuvasovitukselle sopivampaan muotoon.
Željko Šturanović

Željko Šturanović (, 31. tammikuuta 1960 Nikšić, Jugoslavia – 30. kesäkuuta 2014 Villejuif, Ranska) oli Montenegron pääministerinä 10. marraskuuta 2006 alkaen. Šturanović kuului Montenegron demokraattiseen sosialistipuolueeseen (Demokratska Partija Socijalista Crne Gore).
Šturanović oli Milo Đukanovićin hallituksessa. Đukanovićin jätettyä lokakuussa 2006 pääministerin asema puolue valitsi Šturanovićin.
Häneltä diagnosoitiin harvinainen kasvain keuhkossa 2007, mutta hän jatkoi edelleen pääministerinä. Hän jätti eronpyyntönsä 31. tammikuuta 2008 terveyssyistä.
Laulava idiootti

Laulava idiootti on Pelle Miljoonan järjestyksessään yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1983.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
Jos...

Jos... on Pelle Miljoonan järjestyksessään kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
CD:n bonuskappaleet
Tekijät.
Muusikot.
avustivat:
Levytyssessioiden ollessa vielä kesken Stefan joutui pidätetyksi joten Jukka Orma soitti kitaraa osalla kappaleista.
Musiikki-tv

Musiikki-tv oli Ylen musiikkiohjelma, joka esitti eri musiikkityylien musiikkivideoita sekä koti- että ulkomailta. Lisäksi ohjelmassa oli artistihaastatteluita ja vierailevia artisteja. Ohjelma pyöri vuosina 2006–2009.
Aiemmin ohjelman jokainen lähetys noudatti jotain yhtä teemaa, joka saattoi vaihdella lähetysajankohdan tai ajankohtaisuuden suhteen. Lähetyskaavio noudatti skeemaa maanantain tuoreet eli uudet julkaisut, tiistain ääripää eli vaihtoehtomusiikki, keskiviikkona Suomen virallinen lista, torstaina katsojien toiveet ja perjantaina klassikot.
Ohjelman tuottajana toimi Yle Viihde. Ohjelman aloittaessa ohjelmaa näytettiin jokaisena arki-iltana. Ohjelma kävi välillä suuren kanavauudistuksen myötä 1. toukokuuta 2007 alkaen YLE Extra -kanavalla, mutta palasi normaalipaikalleen Yle TV2 -kanavalle ennen vuoden loppua. Tällöin Musiikki-tv palasi TV2:n myöhäisiltoihin, ja vuodesta 2009 alkaen ohjelmalla oli vain yksi viikoittainen lähetysaika sunnuntai-iltaisin. Ohjelma oli katsottavissa myös Yle Areenassa.
Ohjelmaa juonsivat Laura Vähähyyppä, Erno Kulmala, Juha Lahti, Anne-Mari Aaltonen, Harri Hakanen, Heta Hyttinen, Marja Hintikka, Sonja Kailassaari, Ilkka ”Ile” Uusivuori ja Tomi Saarinen.
Henry Silva

Henry Silva (15. syyskuuta 1926 Brooklyn, New York – 14. syyskuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla elokuvista "Mantshurian kandidaatti" ja "Dollarivirta", sekä useista spagettiwestern-elokuvistaan.
Vicki Baum

Hedwig "Vicki" Baum (1888 Wien, Itävalta – 1960 Hollywood, Yhdysvallat) oli itävaltalainen kirjailija. 
Baum toimi journalistina Berliinissä, ennen kuin hän sai mainetta romaanilla "Naisyliopplas" (1929). Hän oli juutalainen ja muutti Hollywoodiin, kun "Loistohotellia" alettiin kuvata. Hän sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1938, jolloin hän alkoi kirjoittaa englanniksi. Hänen kirjansa olivat kiellettyjä Hitlerin aikaisessa Saksassa.
Baum syntyi juutalaiseen perheeseen Wienissä. Hän opiskeli konservatoriossa ja soitti alun perin harppua orkesterissa. Hän oli 31-vuotias ensimmäisen kirjansa "Frühe Schattenin" ilmestyessä. Myöhempiä teoksia ovat "Menschen im Hotel" (1929, suom. "Loistohotelli"), jonka pohjalta tehtiin elokuva "Grand Hotel" (1932).
Baum oli kahdesti naimisissa. Hän työskenteli ensimmäisessä maailmansodassa sairaanhoitajana.
Baum kuoli Hollywoodissa Los Angelesissa leukemiaan 72 vuoden ikäisenä. Muistelmateoksen "Marion ja minä" (2005) mukaan suomenjuutalainen viihdelaulaja Marion Rung sai nimensä Baumin romaanista.
Ingo Schultz

Ingo Schultz, (s. 26. heinäkuuta 1975, Lingen) on saksalainen 400 metrin juoksuun keskittyvä pikajuoksija. Hän on 400 metrin kaksinkertainen arvokisamitalisti.
Münchenin EM-kisoissa 2002 hän saavutti kultaa ja Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän saavutti hopeaa.
Schultz kuului Ateenan olympialaisissa 2004 Saksan viestijoukkueeseen, joka sijoittui finaalissa seitsemänneksi. Samoissa kisoissa hän karsiutui 400 metrillä välierissä. 
Schultz edustaa Bayer Leverkusenia.
Connie Booth

Constance Booth (2. joulukuuta 1944 Indianapolis, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt muun muassa Ison-Britannian televisiossa roolissa sisäkkö Pollyna komediasarjassa "Pitkän Jussin majatalo", jonka käsikirjoituksen hän oli tehnyt yhdessä silloisen aviomiehensä John Cleesen kanssa. Booth näytteli myös monissa Monty Python -ryhmän tuotannoissa.
Hoax

Hoax on huijausviesti, jossa vastaanottajaa pyydetään levittämään viestiä mahdollisimman laajalle. Hoax on tavallisesti sähköpostiviesti, tekstiviesti tai jonkinlainen ketjukirje, jossa valheellisesti esitetään väittämiä esimerkiksi treffihuumeista, kuolemansairaista lapsista tai jonkin ilmaisen tuotteen saamisesta. Hoax koostuu tavallisesti viestistä, jossa houkutellaan vastaanottaja tekemään kirjeestä kopioita ja lähettämään ne yhdelle tai useammalle vastaanottajalle. Hoaxit eivät itsessään ole viruksia tai haittaohjelmia, mutta ne kuormittavat turhaan sähköpostiohjelmia. Ainoa tapa estää hoaxien eli huijausviestien leviäminen on poistaa viesti, eikä lähettää sitä eteenpäin.
Kansainvälisesti yleisemmässä merkityksessä hoax tarkoittaa huijaavaa viestiä, jonka tavoite on saada vastaanottaja uskomaan todeksi asia, jonka viestin lähettäjä tietää olevan valhetta.
Sokal Hoax.
Sokal Hoax -nimellä kutsutaan tekijänsä mukaan fyysikko Alan Sokalin "Social Text" -tiedelehteen lähettämää ja lehden vuonna 1996 julkaisemaa artikkelia ”Transgressing the Boundaries: Towards a Transformative Hermeneutics of Quantum Gravity”, jonka tekijä julkaisemisen jälkeen itse paljasti olevan luonnontieteellisten käsitteiden asiantuntematonta lainailua demonstroiva huijaus.
Dunkerquen neljän päivän ajo

Dunkerquen neljän päivän ajo () on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka ajetaan toukokuun alkupuolella Hauts-de-Francen seudulla Pohjois-Ranskassa. Kilpailu on nimestään huolimatta kestänyt viisi tai kuusi päivää vuodesta 1963 lähtien, jolloin henkilökohtainen aika-ajo tuli mukaan kilpailun ohjelmaan. Vuodesta 2005 kilpailu on kuulunut UCI Europe Touriin. Kilpailun kategorialuokitus on 2.Pro, eli sen yläpuolella ovat vain suuret ympäriajot ja muut UCI World Tour -sarjan kilpailut.
Zagros Manuchar

Zagros Manuchar (s. 27. maaliskuuta 1990 Suleimania, Irak) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja taiteilija. Hänen elokuviaan on palkittu ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla.
Elämäkerta.
Manuchar saapui Kurdistanista Suomeen 1994 ollessaan 4-vuotias ja kiinnostui aluksi runoudesta ja teatterista, myöhemmin hän kiinnostui elokuvien tekemisestä ja elokuvan mahdollisuuksista ylittää kielelliset ja kulttuuriset rajat 13-vuotiaana. Hän on näytellyt tv- ja draamaelokuvissa kuten Veljet, Pikkuveli ja Elokuu. 
Manucharin ensimmäinen 60-minuuttinen lyhytelokuva "Vastavirtaan" valmistui keväällä 2006. Seuraavat lyhytelokuvat "Näkökulma" ja "Vielä tämän hetken" ovat julkaistuja, palkittuja ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla. Manucharin esikoispitkä elokuva Salpa esitettiin Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla, elokuvan teatteriensi-ilta oli 20. marraskuuta 2013 ja se oli ehdolla muun muassa kansainvälisessä Belfort Entrevues -festivaalin kilpailusarjassa.
Manuchar on valmistunut 2021 maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta.
Enkeltenkaupungissa...

Enkeltenkaupungissa... on Pelle Miljoonan Miljoonaliiga-yhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi vuodelta 1985. Pelle Miljoonalle se on 11. albumi. Vuonna 2002 levystä julkaistiin CD-versio, jossa oli bonus-kappaleina kaksi singlellä julkaistua kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
CD-bonukset
Jonas Tilly

Jonas Tilly (s. 29. kesäkuuta 1984) on ruotsalainen uimari, joka on erikoistunut vapaauintiin.
Tilly voitti EM-kultaa 4x50 metrin vapaauintiviestissä Helsingistä 2006. Hänen lisäkseen Ruotsin joukkueeseen kuuluivat Stefan Nystrand, Petter Styhme ja Marcus Piehl. Ruotsin joukkue ui kyseisessä kilpailussa myös uuden maailmanennätyksen: 1.24,89. Aikaisemmin samana vuonna hän voitti Shanghain lyhyen radan MM-kisoista hopeaa 4x100 metrin vapaauintiviestistä.
Tillyn nykyinen seura on Trelleborgs SS.
Aleksandros

Aleksandros (, ”ihmisiä suojeleva/puolustava”; ) on Aleksanteri- ja Alexander-tyypin nimien alkuperäinen kreikankielinen muoto. Nykykreikaksi nimi on Aléxandros (). Ne voivat viitata seuraaviin:
Tule kotiin Johnny

Tule kotiin Johnny on Pelle Miljoona &amp; Linnunlaulu -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1987. Pelle Miljoonalle se on 12. albumi. Levystä julkaistiin remasteroitu ja bonus-kappaleella täydennetty CD-versio vuonna 2003.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
CD-bonus
Saint Eliasin vuoret

Saint Eliasin vuoret () on vuorijono Pohjois-Amerikassa. Se sijaitsee Yhdysvaltain Alaskan ja Kanadalle kuuluvien Yukonin ja Brittiläisen Kolumbian alueilla. Vuorijono on osa Wrangell-St. Eliasin ja Glacier Bayn kansallispuistoja Yhdysvalloissa ja Kluanen kansallispuistoa Kanadassa. Vuorijonon korkein huippu on 5 959 metrinen Mount Logan, joka on Kanadan korkein vuori.
Korkeimmat vuoret.
Vuorijonon korkeimmat vuoret:
Okanagan

Okanagan, tunnetaan myös nimillä Okanagan Valley ja Okanagan Country, on alue Kanadalle kuuluvassa Brittiläisen Kolumbian provinssissa. Alueella sijaitsee Okanaganjärvi ja Okanaganjoki. Vuonna 2001 alueen asukasluku oli 297 601. Sen keskeisin kaupunki on Kelowna. Pinta-alaltaan alue on 20 829 neliökilometrin suuruinen.
Alueen nimi juontuu okanaganinkielisestä sanasta "S-Ookanhkchinx". Alue sai ensimmäiset eurooppalaiset asuttajansa 1800-luvun toisella puoliskolla. Se on nykyisin suosittu vapaa-ajanviettokohde. Alueella harjoitetaan myös viininviljelystä.
Sadepäivän ihmisiä

Sadepäivän ihmisiä on Pelle Miljoona &amp; Linnunlaulu -yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi vuodelta 1989. Pelle Miljoonalle se on 13. albumi. Levystä ilmestyi remasteroitu ja bonus-kappaleilla täydennetty CD-versio 23. helmikuuta 2005.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei muuta mainita. 
A-puoli
B-puoli
CD-bonukset
Tekijät.
Muut.
Äänitys, miksaus ja tuotanto: Kenzo Kalen
Kansi: Riipinen / Hirvikoski (Siamese Cats)
Classic Brugge–De Panne

Classic Brugge–De Panne on nykyään yksipäiväinen maantiepyöräilykilpailu, joka käydään maaliskuun lopulla puolitoista viikkoa ennen Flanderin ympäriajoa. Se käytiin aiemman nimensä "Driedaagse van De Panne-Koksijde" mukaisesti vuosina 1977–2017 kolmipäiväisenä miesten etappikilpailuna De Pannen ja Koksijden kuntien alueella Länsi-Flanderissa Belgiassa Pohjanmeren rannalla joko maaliskuun lopulla tai huhtikuun alussa. De Pannen kolmen päivän ajo käytiin tuolloin arkipäivinä ennen saman viikon sunnuntaina ajettua Flanderin ympäriajoa. 
Vuodesta 2018 kilpailu on järjestetty yksipäiväisenä ja viikkoa aiempaa aiemmin. Samalla miesten kilpailua seuraavana päivänä alettiin järjestää UCI Women's World Touriin kuuluvaa naisten kilpailua. Miesten kilpailu on kuulunut UCI World Tour -sarjaan vuodesta 2019 lähtien.
Nipigonjärvi

Nipigonjärvi () on järvi Ontarion provinssin luoteisosassa, Kanadassa. Se on 4 848 neliökilometrin pinta-alallaan kokonaan Ontarion rajojen sisällä sijaitsevista järvistä suurin. Järvi sijaitsee noin 320 metriä merenpinnan yläpuolella, noin 130 kilometriä koilliseen Thunder Baystä. 
Järven ulosvirtaus on 1940-luvulta lähtien ohjattu kulkemaan 48-kilometrisen Nipigonjoen kautta 76 metriä alemmas Yläjärveen mahdollistaen näin kolmen vesivoimalan tuotannon Nipingonjoessa.
Nipigonjärven suurin syvyys on 165 metriä. Järvessä on monia saaria. Sen suurimpia saaria ovat Caribou Island, Geikie Island, Katatota Island, Kelvin Island, Logan Island, Murchison Island, Murray Island ja Shakespeare Island.
Järven nimi on intiaanikieltä ja tarkoittaa "syvää, kirkasta vettä". 1700-luvulla alueella nykyisin asuvat ajiwbat syrjäyttivät alueella aiemmin asuneet creet. Ensimmäisiin tunnettuihin eurooppalaisiin vierailijoihin alueella kuuluvat Pierre-Esprit Radisson ja Des Groseilliers (1659-60), isä Allouez (1667) sekä vuonna 1684 Fort La Touretten järven koillisrannalle Hudson's Bay Companyn synnyttämän kilpailun vuoksi rakentanut Daniel Dulhut.
Ortodoksinen seurakuntaviesti

Ortodoksinen seurakuntaviesti oli Viitosten eli Ilomantsin, Joensuun, Lieksan, Nurmeksen ja Taipaleen ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille seurakunnan jäsenille. Lehti ilmestyi vuosina 1971-2011 neljästä kahdeksaan kertaan vuodessa.
Vuoden 2012 alusta lehden korvasi Karjalan hiippakunnan yhteinen tiedotuslehti Aamun Koitto.
Ortodoksisen seurakuntaviestin viimeisenä päätoimittajana toimi rovasti Iivo Suvanto. Häntä ennen päätoimittaja oli rovasti Kalevi Kokkonen.
Baffininlahti

Baffininlahti (, ) on määritelmästä riippuen joko Pohjois-Atlantin osa tai Pohjoisen jäämeren sivumeri Grönlannin ja Kanadan arktisten saarten (Baffininsaari) välissä.
Baffininlahti on pituudeltaan noin 1 450 kilometriä. Merialueen pinta-ala on 689 000 neliökilometriä. Merialueen keskellä on 2 100-metrinen syvänne (Baffin Hollow). 
Lahti on osa Luoteisväylää. Lahti on suuren osan vuotta sumun peitossa ja myös Labradorinvirran kuljettamat jäävuoret haittaavat merenkulkua.
Baffininlahtea yhdistää Atlantin valtamereen Davisinsalmi ja Pohjoiseen jäämereen Naresinsalmi.
Historia.
Vuonna 1585 englantilainen löytöretkeilijä John Davis purjehti ensimmäisenä ihmisenä Baffininlahdelle. William Baffin (1584–1622) ja kävi seudulla 1614 Luoteisväylää etsiessään. Kaikkiaan hän teki viisi matkaa Pohjoiselle jäämerelle ja saavutti Baffininlahden vuonna 1616. Näiden matkojen aikana todistettiin, ettei Hudsoninlahti kuulu Luoteisväylän reittiin.
Merialueen rajat.
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Baffininlahden rajat seuraavasti (1953):
Baffininlahtea ympäröiviä merialueita ovat IHO:n alueluokittelun mukaan Davisinsalmi etelässä, Luoteisväylät lännessä ja Lincolninmeri pohjoisessa.
MOB-vene

MOB-vene ("man over board" eli 'mies yli laidan') on nopea pelastusvene, jota käytetään mies yli laidan -tilanteessa. SOLAS-yleissopimuksen (Safety Of Life At Sea) mukaan MOB-vene on kyettävä laskemaan nopeasti aluksen liikkuessa viiden solmun nopeudella. MOB-veneen miehistön on laivan sijainnista maailmalla riippuen yleisesti käytettävä joko pelastautumispukua tai AES-pukua (Antiexposure Suit). Miehistön tulee käyttää aina myös pelastusliivejä. Esimerkiksi merentutkimusalus "Arandalla" MOB-veneen miehittävät vahtiperämies, vahtimies sekä stopparimestari.
Viveka Eriksson

Viveka Eriksson (s. 18. elokuuta 1956) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen maaneuvoksena vuosina 2007–2011.
Eriksson on Ahvenanmaan liberaalien puheenjohtaja vuodesta 2003 alkaen. Hän on ollut maakuntapäivien jäsen vuosina 1995–2007, joista vuosina 2001–2005 hän oli maakuntapäivien puheenjohtaja. Eriksson kannattaa Ahvenanmaalle omaa edustajaa Euroopan parlamenttiin.
Hänen puolisonsa on Olof Erland.
Kranjska Gora

Kranjska Gora (, ) on taajama Gorenjskan perinteisellä alueella luoteisessa Sloveniassa. Se on Kranjska Goran kunnan keskustaajama.
Kaupungissa on 1 452 asukasta ja pinta-ala on 44,7 km2.
Gökhan Inler

Gökhan İnler (s. 27. kesäkuuta 1984 Olten, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Başakşehiria. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
İnlerillä on myös Turkin kansalaisuus. Hänen vanhempansa ovat turkkilaisia.
İnler aloitti ammattilaisuransa Aaraun riveissä vuonna 2004. Vuonna 2006 hän siirtyi Zürichiin. Zürichin riveissä İnler saavutti kaksi liigamestaruutta. Vuodet 2007–2015 hän pelasi Italian Serie A:ssa, ensimmäiset neljä kautta Udinesessa ja jälkimmäiset neljä Napolissa. Hän oli voittamassa Napolissa kahta Italian cupin mestaruutta. Elokuussa 2015 İnler siirtyi Englannin Valioliigan Leicester Cityyn kolmivuotisella sopimuksella. Hän pelasi Leicesterin mestaruuteen päättyneellä kaudella 2015–2016 viidessä valioliigaottelussa, mikä oli minimimäärä, että hän sai Valioliigan mestaruusmitalin. Hän siirtyi kesällä 2016 ilmaissiirrolla Beşiktaşiin, jossa pelasi 14 sarjaottelua seuran voittaessa Turkin Superliigan mestaruuden kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 hän siirtyi toiseen istanbulilaisseuraan Başakşehiriin, jossa on maaliskuuhun 2020 mennessä pelannut 40 liigaottelua.
Sveitsin maajoukkueessa İnler debytoi Venezuelaa vastaan syyskuussa 2006. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Jamaikaa vastaan maaliskuussa 2007. MM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua 2010 ja neljä ottelua 2014. Hän pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2015.
Susan Blakeslee

Susan Blakeslee (s. 27. tammikuuta 1956) on ääninäyttelijä muun muassa animaatiosarjassa Fairly Odd Parents ja ilkeän äitipuolen leidi Tremainen äänenä elokuvissa "" ja "Tuhkimo 3 – Taikansa kutakin".
Ura.
Blakeslee aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä ja teki ensimmäisiä äänirooleja animaatioihin, kuten "Cow &amp; Chicken" ja "Angry Beavers". Vuonna 2001 Blakeslee tuli tunnetuksi, kun hän sai ensimmäisen pääroolinsa "Fairly Odd Parentsista". Hän ääninäyttelee sarjassa Timmyn äitiä sekä haltiakummi Wandaa. Elokuvassa "Shrek kolmas" Blakeslee toimii ilkeän kuningattaren äänenä.
Blakeslee on tehnyt äänirooleja videopeliin "EverQuest II" sekä "Kingdom Hearts", "BioShock" - ja "God of War" -pelisarjoihin.
Sotilaskivääri m/39

Sotilaskivääri m/39 (lempinimiltään Ukko-Pekka) oli Suomen puolustusvoimien käyttämä versio Mosin Nagant M/91 -pulttilukkokivääristä. Sitä "valmistettiin" vanhoista osista kokoamalla noin 100 000 kappaletta. Jalkaväenkivääri on saanut Ukko-Pekka-lempinimensä suojeluskuntatoiminnasta sekä erityisesti kivääriharrastusammunnastaan tunnetun tasavallan presidentti Pehr Evind Svinhufvudin mukaan. 
Yleiskuvaus.
Aseen kaliiperi on 7,62x53R (muualla maailmassa suurin osa valmistetuista aseista ja patruunoista käyttää hiukan erilaisia mittoja sekä merkintää 7.62x54R). Aseessa on avotähtäimet: hahlo, jonka koroa voidaan säätää, sekä jyvä, jota voidaan säätää sivusuunnassa. Jyviä on korkeudeltaan erilaisia, jolloin piippu- ja tähtäinlinja saadaan säädettyä eri aseiden välillä identtiseksi, mikäli patruunan ominaisuudet ovat samat. 
Puuosat.
Tukki on nykyaseisiin verrattuna pitkä ja ”full stock” -mallia. Puu toisaalta suojaa piippua, mutta vääntyillessään ja piippua taivuttaessaan voi aiheuttaa huomattavia osumavirheitä. 1930-luvulla perustetun erillisen tukkikomitean työn lopputuloksena m39:llä on ”pistooliperämallinen” tukki. Kantohihnalle m39:ssä on neljä eri kiinnityskohtaa, joiden avulla on optimoitu aseen kuljetusta kävellen, ratsastaen, pyöräillen ja hiihtäen. Pitkää tukkia on valmistettu eri puulajeista. Suomessa tyypillistä on tukkiin tehty liimattu jatkos.
Suomalainen m/39.
Vanhoja osia kierrätettiin ja alkuperäisten valmistajien tehdasmerkit, tai tilaajien vaakunat on lukkorungoista viilattu tai jyrsitty pois. Sota-ajan piiput olivat suomalaisia.
Tekniset tiedot.
Ukko-Pekka M39
In for a Penny – Raves &amp; Faves

In for a Penny – Raves &amp; Faves on Sladen vuonna 2007 julkaistu kokoelma-albumi.
Nuoret miehet

Nuoret miehet (engl. "Young Men") on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa toimiva apujärjestö, joka järjestää toimintaa 12-18-vuotiaille pojille ja nuorille miehille. Kaksitoistavuotiaina pojat voidaan vihkia Aaronin pappeuden alempaan asteeseen, diakoneiksi. Samalle he eroavat Alkeisyhdistyksestä ja liittyvät Nuoriin miehiin. Nuoret miehet mielletään lähinnä Aaronin pappeuden apujärjestöksi, jonka tehtävänä on auttaa nuoria miehiä kasvamaan pappeudessa. Järjestö perustettiin 1875 nimellä "Nuorten miesten valistuskerho".
Nuoret miehet on järjestetty ryhmiin heidän pappeuden asteensa mukaan. Niinpä 12- ja 13-vuotiaat diakonit toimivat yhtenä ryhmänä, 14- ja 15-vuotiaat opettajat omanaan ja 16- ja 17-vuotiaat papit omanaan. 18-vuotiaana nuoret miehet vihitään yleensä Melkisedekin pappeuden virkaan vanhimmaksi, jolloin hänen jäsenyytensä Nuorissa miehissä päättyy. Tämä tapahtuu kuitenkin vasta, kun nuori mies on siihen itse valmis.
Nuorten miesten toiminnan tarkoitus on lisätä nuorien hengellisyyttä ja auttaa heitä kasvamaan henkisesti ja hengellisesti. Järjestön tavoitteena on auttaa nuoria miehiä toteuttamaan Aaronin pappeuden ihanteita ja kasvattaa heitä Melkisedekin pappeuteen ja temppelitoimituksiin. Sen tavoitteena on myös ohjata nuoria miehiä lähtemään lähetystyöhön. Toiminnan päämääränä on myös kasvattaa nuoria miehiä isyyteen ja aviomieheksi sekä osoittamaan kunnioitusta naisille, äideille ja tyttärille.
Nuoret miehet järjestävät vapaa-ajantoimintaa, joka usein on urheilu- tai kulttuuripainotteista. Myös seikkailutoimintaa, retkiä ja matkoja voidaan järjestää.
Nuoret miehet tekevät yhteistyötä Nuorten naisten erilaisissa vapaa-ajan aktiviteeteissa ja palveluprojekteissa. Nuorille järjestetään esimerkiksi yhteisiä retkiä, illanviettoja ja tanssiaisia. Vaarnan alueella järjestettävät nuorten yhteiset konferenssit (Suomessa yleensä nimellä Rautakaide) ovat tärkeä toimintamuoto nuorille.
Nerses V

Nerses V (k. 13. helmikuuta 1857) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1843–1857. Ennen valintaansa hän oli toiminut Bessarabian primaattina ja oli kunnostautunut monipuolisesti, kehittäen muun muassa koulutusta ja taloutta ja rakennuttaen. Olipa hän kunnostautunut jopa sodankäynnissä, ollen johtamassa yhdessä Venäjän armeijan kanssa Jerevanin vapauttanutta armenialaisosastoa. Nerses oli ensimmäinen katolikos, jonka valinnalle haettiin vahvistus Venäjän tsaarilta. Hänen virkaanvihkimyksensä järjestettiin 8. toukokuuta 1845 ja sen toimittamiseen osallistui neljätoista piispaa ja 111 pappia ja sitä seuranneelle juhla-aterialle osallistui 1950 henkeä.
Katolikoksena Nerses oli suosittu ja kehitti Armenian oloja niin kirkollisesti kuin myös poliittisesti, sotilaallisesti ja koulutuksellisesti. Hänen työnsä kuitenkin keskeytyi yllättäen, kun hänet löydettiin kuolleena 13. helmikuuta 1857 kädessään sulkakynä ja edessään Venäjän sisäministeriölle osoitettu keskeneräinen kirje. Häntä seurasi katolikoksena Matteos I.
Daniel Gygax

Daniel Gygax (s. 28. elokuuta 1981 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gygax edustaa tällä hetkellä Sveitsin Axpo Super League:n Luzernia ja lukeutuu myös Sveitsin maajoukkueen vakionimiin.
Gygax aloitti ammattilaisuransa Zürichin riveissä vuonna 1998. Hän on edustanut kotimaassaan myös Aarauta. Lillen riveihin Gygax siirtyi vuonna 2005. Vuonna 2007 hän siirtyi Metziin, jonka riveissä hän teki viisi maalia 21 ottelussa. Vuonna 2010 hän siirtyi sveitsiläiseen FC Luzerniin, jossa Gygax pelaa numerolla 11.
Sveitsin maajoukkueessa Gygax debytoi vuonna 2004. Hän on kuulunut Sveitsin joukkueeseen vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Toinen maisema

Toinen maisema on kosketinsoittaja Jukka Gustavsonin yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2006. Levyllä soittaa Gustavsonin Hottoe-yhtye, joka on jatkumoa 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa toimineelle Sahti-yhtyeelle, jossa soittivat Gustavsonin lisäksi Pekka Hedkrok, Pekka Nylund, Harri Vainikka ja Silvo Korhonen, joista jälkimmäinen vaihtui myöhemmin Pekka Suvantoon. Hottoe-yhtyeen kokoonpanossa Hedkrok ei ole mukana. Yhtye on soittanut joitain keikkoja vuosina 1999-2001. Nylund, Vainikka ja Suvanto soittavat myös Gustavsonin albumilla Toden toistoa. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Gustavson, ellei toisin mainittu.
Gelson Fernandes

Gelson Fernandes (s. 2. syyskuuta 1986 Praia, Kap Verde) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigan Eintracht Frankfurtia. Hän on kotimaansa ja Saksan lisäksi pelannut Englannissa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa. Hän on pelannut pitkään Sveitsin maajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Fernandes aloitti ammattilaisuransa Sionin riveissä vuonna 2004. Hän pelasi seurassa kaksi kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenge Leaguessa ja kauden 2006–2007 Sveitsin superliigassa. Hän voitti Sveitsin cupin 2006. Hän pelasi Sionissa neljä ottelua UEFA Cupissa (karsintapelit mukaan lukien). Hän siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn vuonna 2007. Hän pelasi Cityssä kahden kauden aikana 43 valioliigaottelua, joissa teki kolme maalia, sekä kahdeksan UEFA Cupin ottelua.
Fernandes siirtyi Saint-Étienneen kesällä 2009, ja pelasi 33 Ranskan pääsarjan ottelua kaudella 2009–2010. Seuraavan kauden hän oli lainalla italialaisessa Chievo Veronassa, jossa teki kaksi maalia pelaamissaan 29 Serie A -ottelussa. Syyskauden 2011 hän pelasi lainalla Englannin mestaruussarjan Leicesterissä (15 ottelua, yksi maali) ja kevään 2012 Serie A:n Udinesessa (16 ottelua, yksi maali). 
Fernandes siirtyi Portugalin superliigan Sportingiin kesällä 2012. Hän pelasi seurassa vain kuusi Portugalin pääsarjaottelua ja yhtä monta Eurooppa-liigan ottelua. Kevätkauden 2013 hän oli lainalla Sionissa pelaten 14 Sveitsin superliigan ottelua. Hän siirtyi saksalaiseen SC Freiburgiin kesällä 2013 ja pelasi seuraavalla kaudella 30 bundesliigaottelua, joissa teki yhden maalin, ja viisi Eurooppa-liigan ottelua. Kesällä 2014 hän siirtyi Stade Rennais'iin. Seuraavien kolmen kauden aikana hän pelasi seurassa yhteensä 93 Ranskan pääsarjaottelua, joissa teki yhden maalin.
Maajoukkueura.
Fernandes pelasi yhdeksän ottelua Sveitsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2006–2007. Sveitsin maajoukkueessa hän debytoi maaottelussa Alankomaita elokuussa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Moldovaa vastaan maaliskuussa 2009. 
Fernandes pelasi Sveitsin kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008 sekä MM-kilpailuissa 2010, jossa teki Sveitsin 1–0-voittomaalin ottelussa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi yhdessä ja EM-kilpailuissa 2016 kolmessa ottelussa. Hän on pelannut yhteensä 67 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Muuta.
Fernandesin jalkapalloilevia serkkuja ovat Sveitsin maajoukkuepelaaja Edimilson Fernandes, Portugalin maajoukkuepelaaja Manuel Fernandes sekä nuorisomaajoukkueissa ja pääsarjoissa pelanneet Cabral, Elton Monteiro ja Ulisses Garcia.
Kansainvälinen diakonia

Kansainvälinen diakonia on lähinnä Pohjoismaissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kirkkojen tai kristillisten järjestöjen tekemää kansainvälistä avustustoimintaa. Tähän kuuluvat kehitysyhteistyö, humanitaarinen apu, rauhan- ja sovinnontyö sekä ihmisoikeuksien puolustaminen. Diakonisen periaatteen mukaisesti kansainvälinen diakonia toimii kaikkein köyhimpien ja syrjäytettyjen ihmisten, ihmisryhmien ja kansojen parissa. Siinä ei pyritä mielipiteen tai vakaumuksen muuttamiseen. Kansainvälinen diakonia on osa kirkon kansainvälistä vastuuta. Diakonian ohella kansainväliseen vastuuseen kuuluvat myös lähetystyö sekä ekumenia.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon keskeiset kansainvälisen diakonian toimijat ovat Kirkon Ulkomaanapu sekä kirkon viralliset lähetysjärjestöt.
Rauhan aika

Rauhan aika on Pelle Miljoonan 14. albumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Levystä ilmestyi re-masteroitu ja bonus-kappaleella täydennetty CD-versio 23. helmikuuta 2005.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
CD-bonus
Kaikki muuttuu (Pelle Miljoonan albumi)

Kaikki muuttuu on Pelle Miljoonan 15. albumi. Se julkaistiin keväällä 1992.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
CD-bonukset
M/S Irma

M/S Irma oli suomalainen moottorialus, joka upposi kivihiililastissa (antrasiittia) 25. lokakuuta 1968 Selkämerellä ollessaan matkalla Neuvostoliiton Klaipėdasta Raumalle. Onnettomuudessa kuolivat kaikki aluksella olleet 11 ihmistä. Hylky löydettiin Ahvenanmaan pohjoispuolelta toukokuussa 2019.
Suunnittelu ja rakentaminen.
Atlantille kalastusalukseksi suunnitellun aluksen pituus oli 44,64, leveys 7,55 ja syväys 3,6 metriä. Se rakennettiin 1947 Norjassa Seutelvens Mekaniska Verkstadin telakalla Fredrikstadissa.
Käyttö.
Vuosina 1956–1957 alus liikennöi "Kari K" -nimisenä, vuosina 1956–1961 "Veslemøy"-nimisenä ja vuodesta 1961 nimellä "Irma". Aluksen omisti viimeksi porvoolainen Grönqvistin varustamo.
Haveri.
"Irman" uppoamisen syytä ei tiedetä, eikä alus ollut lähettänyt hätäkutsua. Tapahtumahetkellä vallitsi 10 boforin myrsky. Uppoamisen saattoi aiheuttaa laivan lastiluukkujen pettäminen, jolloin lasti olisi kastunut ja päässyt näin ollen siirtymään. Toinen spekuloitu vaihtoehto on ollut, että "Irma" olisi ajanut päin 80 metriä pitkää muoviputkea, jonka tuolloin havaittiin kelluvan merellä. Itse alus oli hyväkuntoinen, ja siinä oli kaksoispohja.
Onnettomuudessa hukkui 11 ihmistä. Miehistön jäseniä oli seitsemän, joista neljä oli varustamoperhe Grönqvistin veljestä. Laivalla oli mukana myös perheenjäseniä; kolmen Grönqvistin veljeksen vaimot ja kaksivuotias lapsi. Vain yksi hukkuneista, Irman perämies Torvald Grönqvist, löytyi viisi päivää myöhemmin ylösalaisin olleesta pelastuslautasta.
Hylkyä etsittiin Ahvenanmereltä vuosina 2018–2019, ja aluksen kohtalosta julkaistiin tietokirja ja televisiodokumentti. Toukokuussa 2019 hylky löydettiin 43 metrin syvyydestä ja 23 meripeninkulmaa (noin 40 km) Isokarista länteen, 20 meripeninkulmaa Ahvenanmaasta pohjoiseen.
M/S Hanna-Marjut

M/S Hanna-Marjut oli suomalainen sokerijuurikas-, peruna- ja porkkanalastissa ollut kuivalastialus, joka upposi Kihdin selällä lähellä Kökaria 17. lokakuuta 1985. Tapahtumahetkellä vallitsi kova merenkäynti, ja erään arvelun mukaan alus olisi ollut ylilastattu, ajanut lastiruuman luukut avoimena ja uinut liian syvällä, jolloin suuret aallot olisivat päässeet valumaan ruumaan aiheuttaen aluksen kallistuman ja nopean uppoamisen.
Paikalle saapuneet sukeltajat onnistuivat löytämään vain yhden onnettomuuden kolmesta uhrista laivan keittiöstä. Aluksen omisti naantalilainen Reijo Marttila, joka hukkui myös onnettomuudessa.
"Hanna-Marjut" oli alun perin rakennettu Pöseldorf-nimisenä-nimisenä Länsi-Saksassa vuonna 1961. Aluksen nimeksi tuli vuonna 1975 Hanna-Marjut. Näitä aiemmin nimi oli ollut Kerstin Matthiesen. Aluksen pituus oli 61.8 metriä, leveys 9.6 metriä, vetoisuus 499 brt ja suurin nopeus 10.3 solmua.
Alun perin alus ostettiin Suomeen kuljettamaan sillisaalista Atlantilla toimineilta kalastusaluksilta, mutta tämän työn loputtua 1970-luvulla, kun Rymättylän Saukko-alukset eivät enää lähteneet valtamerille kalastamaan, "Hanna-Marjut" siirtyi juurikkaiden kuljetukseen Ahvenanmaalta, jota työtä se sitten tekikin loppuun asti. Uppoamisensa jälkeen Hanna-Marjutin hylky valui syvemmälle, nykyisille sijoilleen, vasemmalle kyljelle kallistuneena. Hylky on 38 metrin syvyydessä. 
Hylyn öljypäästöuhan vuoksi merivoimien sukeltajat tyhjensivät hylyn polttoainetankit 20.8.2020. Tyhjennysoperaatio kuului osana ympäristöministeriön toimeksiantamaan kolmivuotiseen vesiensuojelun tehostamisohjelmaan, hylkysaneeraushankkeeseen, joka on vuosina 2019–2021. Hankkeen ohjausryhmässä ovat ympäristöministeriön ja SYKEn lisäksi edustettuina Merivoimat, Rajavartiolaitos, Merimuseo ja Traficom.