Venäjän äänneoppi

Venäjän äänneoppi käsittelee venäjän kielen äänteiden tuottamista sekä äännejärjestelmän kehitystä. Nykyvenäjän yleiskielessä on 43 foneemia, joista vokaaleja on 6 ja konsonantteja 37. Kirjoituksessa niiden merkitsemiseen käytetään 33:a kirjainta. Yleiskieli pohjautuu Moskovan murteeseen, jonka äännejärjestelmän kuvaukseen myös tämä artikkeli keskittyy, ellei erikseen toisin mainita.
Vokaalit.
Venäjän vokaaliäänteet ovat //, //, //, //, // ja //. Näiden merkitsemiseen käytetään kymmentä kirjainmerkkiä seuraavalla tavalla:
Kirjaimilla я, е, ё ja ю on kaksi eri perusääntämystä. Ne ääntyvät j-alkuisina sanan alussa sekä vokaalin, pehmeän ja kovan merkin jälkeen. Muulloin ne osoittavat edeltävän konsonantin liudennusta. Vokaalien ääntämys kuitenkin vaihtelee paljon murteittain.
Painolliset vokaalit.
Vokaalin pituus ei ole venäjässä distinktiivinen piirre eli merkityseroa tuottava ominaisuus kuten suomessa (tuli – tuuli, kesä – kesää). Tämän vuoksi käytetäänkin ilmauksia "painollinen" ja "painoton" vokaali. Painollisuus ja painottomuus vaikuttavat suuresti ääntämykseen. Painollisille vokaaleille on yhteistä puolipitkä ääntämys, joka on selvästi pidempi kuin painottomilla vokaaleilla mutta ei niin pitkä kuin suomen kielen pitkillä vokaaleilla. Vokaalit ääntyvät painollisena seuraavasti:
Vokaalien ääntämisessä on erityisesti huomattava, että ж, ш ja ц ovat aina liudentumattomia ja ч ja щ liudentuneita.
Painottomat vokaalit.
Yleiskielessä vokaalit ääntyvät selkeinä vain painollisina. Painottomina ne redusoituvat eri tavoilla, ja niiden äännearvo voi riippua myös painollisen tavun sijainnista. Redusoitumista ei merkitä ortografiassa. Vokaalit ääntyvät painottomina seuraavasti:
Konsonantit.
Venäjän kielessä on 37 konsonanttia. Ne luokitellaan seuraavan taulukon mukaisesti:
Konsonanttien merkitsemiseen käytetään kahtakymmentäyhtä kirjainmerkkiä: б, в, г, д, ж, з, й, к, л, м, н, п, р, с, т, ф, х, ц, ч, ш ja щ. Näiden lisäksi kirjaimistoon kuuluvat pehmeä merkki ь ja kova merkki ъ.
Liudennus ja liudentumattomuus.
Konsonantit ovat joko liudentuneita tai liudentumattomia. Näistä käytetään myös nimityksiä pehmeät ja kovat konsonantit. Perusääntämys on liudentumaton: б //, в //, г //, д //, ж //, з //, к //, л //, м //, н //, п //, р //, с //, т //, ф //, х //, ц // ja ш //. Konsonantti on liudentunut, mikäli sitä seuraa 
Liudentuneina esiintyvät konsonantit ovat б //, в //, г //, д //, ж //, з //, й //, к //, л //, м //, н //, п //, р //, с //, т //, ф //, х //, ч // ja щ //. On erityisesti huomioitava, että kirjaimet й, ч ja щ ovat aina liudentuneen äänteen merkkejä. Liudentumattoman äänteen merkkejä ovat puolestaan aina ш, ц ja ж. Näistä viimeinen ääntyy liudentuneena vain geminaattana жж /ʑʑ/, jolloin sitä merkitään kirjoituksessa aina kahdella ж-kirjaimella, esimerkiksi жжёшь [ʑʑoʃ]. Ainoa poikkeus, jossa yksittäinen ж ääntyy liudentuneena, on жюри []. Kirjaimia ш, ц ja ж voi seurata pehmeä merkki ь tai pehmeä vokaali, mutta se ei vaikuta ääntämykseen.
Konsonantit д, з, н, с ja т ovat liudentuneita myös seuraavissa tapauksissa:
Soinnillisuus ja soinnittomuus.
Venäjässä on sekä soinnillisia että soinnittomia konsonantteja. Konsonanttia, joka esiintyy sekä soinnillisena että soinnittomana, kutsutaan "parilliseksi". Vastaavasti konsonantti on "pariton", jos se esiintyy vain joko soinnillisena tai soinnittomana.
Parilliset soinnilliset konsonantit äännetään soinnittomina 
Sääntö vaikuttaa myös sanarajan yli prepositioihin в ja из, joiden viimeinen konsonantti ääntyy soinnittomana, jos seuraava sana alkaa soinnittomalla konsonantilla: в Томске [] ’Tomskissa’, в шкафу [] ’kaapissa’, из Томска [] ’Tomskista’. Liudennus kuitenkin säilyy, vaikka soinnillisuus katoaa: дробь [] ’murtoluku’, медведь [] ’karhu’.
Parilliset soinnittomat konsonantit äännetään parillisen soinnillisen konsonantin edellä – ei kuitenkaan в:tä ennen – soinnillisena: отдых [] ’lepo’. Sääntö vaikuttaa myös sanarajan yli: к дому [] ’talon luokse’, наш же [] ’meidänpä’, рос бы [] ’kasvaisi’. Konsonantti в ei muuta edeltävän konsonantin ääntämystä, vaan soinnittomat konsonantit ääntyvät aina soinnittomina: к воде [] ’veteen’, ответ [] ’vastaus’, отшвырнуть [] ’heittää pois’, усвоение [] ’omaksuminen’.