tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
That’s So Raven

That's So Raven on yhdysvaltalainen, varhaisnuorille suunnattu tilannekomediasarja, jota esitetään Disney Channel -kanavalla. Sarjan päähenkilö on Raven Baxter (Raven-Symoné), joka on perinyt isoäidiltään kyvyn nähdä tulevaisuuteen. Sarjassa esiintyvät myös Ravenin ystävät Eddie (Orlando Brown) ja Chelsea (Anneliese van der Pol), sekä Ravenin perheenjäseniä, joista mukana eniten on hänen veljensä Cory (Kyle Massey). Yhdessä kaverukset joutuvat usein pulaan Ravenin tulkitessa näkyjään väärin, ja monesti ongelmien selvittäminen vaatii erilaisia valeasuja ja hauskoja kommelluksia. Ravenin kyvystä tietävät vain hänen perheensä sekä Eddie ja Chelsea.
"That's So Raven" oli 2000-luvun katsotuin Disney Channel -sarja. Sitä tehtiin yhteensä neljä tuotantokautta vuosina 2003–2007. Se oli myös kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Sarjasta on tehty spin-off "Coryn koukerot", joka kertoo Ravenin veljestä ja jota tehtiin vuosina 2007–2008.
Henkilöt.
Teinityttö, jolla on kyky nähdä tulevaisuuteen, vaikka ei aina tiedäkään mitä näyt tarkoittavat. Raven on kiinnostunut poikien lisäksi muodista ja vaatesuunnittelusta.
Ravenin rento kaveri Eddie joutuu helposti mukaan tämän hulluihin kommelluksiin. Hän pelaa myös koripalloa on hyvä DJ.
Ravenin paras ystävä Chelsea ei aina tajua tämän selvänäkijänkykyä, mutta tukee häntä aina kaikessa. Hän on myös hieman yksinkertainen.
Ravenin pikkuveli, joka käy joskus siskonsa hermoille, tai oikeastaan koko ajan. Cory on ihastunut Chelseaan.
Ravenin ja Coryn äiti. Tanya on huolehtivainen, mutta todella hauska.
Ravenin ja Coryn isä. Hän on ammatiltaan kokki.
Mikko Hakkarainen

Mikko ”Hakki” Hakkarainen (s. 17. marraskuuta 1976 Iisalmi) on suomalainen jääkiekkoilija.
Hän pelasi pitkään Mestiksessä, kunnes kaudella 2005–2006 nousi SM-liigassa pelaavaan KalPaan, jossa hän teki 23 tehopistettä 51 ottelussa. Maaleja näistä oli 5 ja syöttöjä 18. Hän siirtyi kesällä 2006 SaiPaan, ja hänelle varattiin suuri rooli joukkueessa. Kausina 2006–2007 ja 2007–2008 Hakkarainen pelasi SaiPassa yhteensä 82 peliä ja pisteitä hän keräsi 17=4+13. Kausi 2007–2008 meni piloille pahan solisluuvamman takia. Kaudeksi 2008–2009 Hakkarainen siirtyi JYPiin.
JYPissä Hakkarainen pelasi kaksi kautta. Hän oli voittamassa keväällä 2009 Suomen-mestaruuden ja keväällä 2010 SM-pronssia. Kaudeksi 2010–2011 Hakkarainen palasi Mestiksen Jukureihin, jonka kanssa teki kaksivuotisen sopimuksen. Hakkarainen lopetti pelaajauransa vuonna 2013. Tuon jälkeen hän on toiminut Jukureissa joukkueenjohtajana ja apuvalmentajana.
Aavikkotaipaani

Aavikkotaipaani ("Oxyuranus microlepidotus") on Australiassa esiintyvä myrkkykäärme. Se on maailman myrkyllisin maalla elävä käärme. Kookkaan yksilön myrkkyvarastot riittävät tappamaan äärimmillään 100 aikuista ihmistä tai 250 000 hiirtä. Käärmettä tavataan Australian sisäosissa. Kuivuneiden jokien pohjat ovat lajin mieleisintä elinympäristöä. Aavikkotaipaani munii kerrallaan 12–20 munaa.
Aavikkotaipaani kasvaa 2–2,5 metrin mittaiseksi. Sen harmaanruskeissa suomuissa on mustat reunat. Yleensä mustassa ja terävässä päässä on suuret silmät. Se on päiväaktiivinen ja hyvin arka. Aavikkotaipaanin ravintoon kuuluvat rotat ja pienet pussieläimet, joita se etsii kuivuneiden uomien pohjahalkeamista.
Käärmeen myrkyllisyydestä ei ollut selvää näyttöä ennen vuotta 1975, jolloin ensimmäinen elävä yksilö saatiin pyydystettyä. On laskettu, että käärme iskee yhdellä puremalla saaliiseensa 44 milligrammaa myrkkyä, mutta on tavattu myös yksilöitä, jotka ruiskuttavat saaliiseensa jopa 110 milligramman annoksia. Kun panee pienen annoksen aavikkotaipaanin myrkkyä kuppiin, joka sisältää ihmisen verta, veri hyytyy sekunneissa. Terveellä ihmisellä puremasta on 7 tuntia elinaikaa. Hiirellä elinaikaa puremasta ei ole kuin pari sekuntia. Vasta-aineita on kehitelty. Lähes kaikki aavikkotaipaanin puremaksi joutuneet ovat olleet käärmettä tutkimuksissa käsitelleitä herpetologeja. Yksikään oikein hoidettu purema ei ole johtanut ihmisen kuolemaan.
Ruotsin Grand Prix

Ruotsin Grand Prix oli Ruotsissa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Ruotsi on tähän mennessä ainoa Pohjoismaa, jossa on ajettu Formula 1:siä. Ruotsin GP ajettiin vuosina 1973–1978 Scandinavian Raceway -nimisellä moottoriradalla Anderstorpissa.
Ruotsin GP:n menestyneimmät kuljettajat ovat vuoden 1979 maailmanmestari Jody Scheckter ja Niki Lauda, jotka ovat voittaneet kilpailun kahdesti. Heidän autoistaan Scheckterin vuoden 1976 Tyrrell P34 ja Laudan vuoden 1978 Brabham BT46 olivat erikoisimmat, koska Tyrrell oli kuusipyöräinen ja Brabhamin takasiiven alapuolelle oli asennettu ulkopuolinen tuuletin.
Kilpailu oli suosittu Ruotsissa Ronnie Petersonin ja Gunnar Nilssonin ajaessa Formula 1 -sarjassa 1970-luvulla, kunnes he kuolivat vuonna 1978 (Peterson Italian GP:ssä ja Nilsson kivessyöpään kauden lopussa), minkä jälkeen kilpailua ei enää järjestetty.
Jar of Flies

Jar of Flies on Alice in Chainsin vuonna 1994 julkaisema EP-levy. Se nauhoitettiin London Bridge Studiolla Seattlessa viikon mittaisten studio-sessioiden aikana 7.–14. syyskuuta 1993. "Jar of Flies" on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa EP-albumi, joka on saavuttanut ykkössijan Yhdysvaltojen Billboard-albumilistalla.
Laulaja Layne Staleyn mukaan albumin nimi tulee kitaristi Jerry Cantrellin kolmannella luokalla tekemän tieteellisen kokeen mukaan. Siinä kaksi tölkkiä, joissa oli eri määriä ruokia, täytettiin kärpäsillä.
"Jar of Flies" julkaistiin vuonna 1994 uudelleen yhdessä "Sap"-EP:n kanssa.
Lista-sijoitukset.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Tapiola (täsmennyssivu)

Tapiola tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimi.
Tapiola on myös sukunimi:
Portugalin aluejako

Portugali on perinteisesti jaettu piireihin ("distrito"), kuntiin ("município" / "concelho") ja kuntien osiin "freguesioihin".
Portugaliin kuuluu piirien lisäksi kaksi autonomista aluetta, Azorit ja Madeira. Ennen vuoden 1976 uutta perustuslakia ne muodostivat neljä piiriä: Hortan, Ponta Delgadan, Angra do Heroísmon ja Funchalin. Piireillä ei juuri ole poliittista itsemääräämisoikeutta.
Portugalissa on 308 kuntaa. Freguesioita on 3 091. Niiden määrää vähennettiin yli tuhannella vuosien 2012–2013 uudistusten aikana. Kunnanjohtaja on pormestari, ja kullakin kunnalla on oma juhlapäivänsä. Kaupungit ("vila") sijaitsevat kuntien alueella, mutta niiden rajat eivät yleensä ole samat. "Viloja" maassa on 533. Lisäksi 151 paikkaa on saanut "cidaden" aseman. Kaikkiaan "viloja" ja "cidadeja" on yli kaksi kertaa enemmän kuin kuntia. Kunnat jakautuvat edelleen freguesioihin, joita on Portugalissa 4 261. Kuusi kuntaa sisältää vain yhden freguesian, ja Barcelosin kunnalla on Portugalissa eniten freguesioita (89).
NUTS-jako.
NUTS I jakaa Portugalin Manner-Portugaliin sekä Azorien ja Madeiran autonomisiin alueisiin. NUTS II jakaa Manner-Portugalin viiteen alueeseen: Norte, Centro, Lissabon, Alentejo ja Algarve. NUTS II:n määrittelemä Lissabonin alue on käytännössä miltei sama kuin Lissabonin metropolialue. NUTS III jakaa alueet edelleen pienempiin alueisiin:
LAU I -tason muodostavat kunnat ja LAU II -tason freguesiat.
Sara (nimi)

 
Sara on naisen etunimi. Sara on muunnos nimestä Sarah, joka merkitsee hepreaksi hienoa rouvaa tai prinsessaa (שָׂרָה).
Heinäkuuhun 2025 mennessä Suomessa on rekisteröity 16 889 Sara-nimistä naista. Nimi yleistyi huomattavasti 1980-luvulla, ja sen suosio jatkuu edelleen. Suomessa nimen vanhastaan yleisempi muunnos on Saara.
Natsi-Saksassa säädettiin vuonna 1938, että kaikkien juutalaisten naisten, joiden etunimi ei ollut ”tyypillisesti juutalainen”, jollaisista nimistä samalla vahvistettiin virallinen luettelo, oli otettava toiseksi etunimekseen Sara. Vastaavasti juutalaisten miesten, joiden etunimi ei ollut ”tyypillisesti juutalainen”, oli otettava toiseksi etunimekseen Israel.
Saippuaprinssi

Saippuaprinssi on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut suomalainen romanttinen komedia, joka sijoittuu saippuaoopperan tuotantoryhmän maailmaan. Elokuvan on ohjannut Janne Kuusi ja sen pääosissa ovat Mikko Leppilampi, Pamela Tola ja Outi Mäenpää.
Juoni.
Elokuva kertoo rahattoman amatöörinäyttelijän Ilonan (Pamela Tola) vaiheista saippuasarjan tekijätiimissä, johon hän on päätynyt käsikirjoittajaksi. Firman juhlissa hän ihastuu sarjan päänäyttelijään Kalleen (Mikko Leppilampi). Myöhemmin Kallella menevät todellisuus ja saippuasarja sekaisin ja sarjan tuottaja Raakel (Outi Mäenpää) alkaa kilpailla Ilonan kanssa Kallen rakkaudesta.
Vastaanotto.
Palkinnot.
Elokuva sai neljä Jussi-ehdokkuutta: paras kuvaus, paras leikkaus, paras lavastus ja paras äänisuunnittelu.
On a Plain

"On a Plain" on yhdysvaltalaisen grunge-yhtye Nirvanan vuonna 1991 julkaistu kappale. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla "Nevermind".
Historia.
"On a Plain" -kappaleen on sanoittanut Nirvanan keulahahmo Kurt Cobain vuonna 1990. Craig Montgomery nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran studiossa vuoden 1991 tammikuussa Seattlessa. Yhtye esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä toukokuussa vuonna 1991 Los Angelesissa.
Butch Vig nauhoitti "On a Plain" -kappaleen Nevermind-albumille toukokuussa tai kesäkuussa North Hollywoodissa. Kappaleesta julkaistiin promosingle kesällä vuonna 1992. 
Akustinen versio kappaleesta nauhoitettiin Nirvanan "MTV Unplugged" -keikalla 18. marraskuuta 1993. Se julkaistiin sitten yhtyeen "MTV Unplugged in New York" -livealbumilla, joka julkaistiin marraskuussa vuonna 1994. Tässä versiossa oli sellonsoittajana Lori Goldston.
Toinen (sähköinen) liveversio kappaleesta julkaistiin vuonna 1994 yhtyeen "Live! Tonight! Sold Out!!" -VHS-kasetilla. Se nauhoitettiin Roskilde-festivaaleilla 16. kesäkuuta vuonna 1992 Roskildesta, Tanskasta.
Coverversiot.
Seuraavat yhtyeet ovat soittaneet kappaleen cover-versiona:
Maria McKee

Maria McKee (koko nimi Maria Louise McKee, s. 17. elokuuta 1964, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja.
Vuonna 1982 McKee oli yksi cowpunk/kantrirock-bändi Lone Justicen perustajista. Bändin kanssa hän julkaisi kaksi levyä.
1989 McKee siirtyi soolouralle ja julkaisi nimeään kantavan omakustannealbuminsa. Hänen singlestään "Show Me Heaven" tuli hitti erityisesti Isossa-Britanniassa, jossa se pysyi listaykkösenä neljä viikkoa vuonna 1990. Kappale on myös "Days of Thunder – ukkosta radalla" -elokuvan soundtrackillä. Hänen toinen hittinsä "If Love Is a Red Dress" julkaistiin "Pulp fiction – tarinoita väkivallasta" -elokuvan soundtrackillä vuonna 1994.
Sittemmin McKee on julkaissut kuusi albumia, joista yksi on kokoelma.
Yhdysvaltalaisen psykedeelisen rock-yhtye Loven kitaristi ja perustajajäsen Bryan MacLean oli McKeen velipuoli.
Andre Spitzer

Andre Spitzer (1945 Timișoara, Romania – 6. syyskuuta 1972 München) oli israelilainen miekkailuvalmentaja. Spitzer osallistui Münchenin vuoden 1972 olympialaisiin Israelin miekkailumaajoukkueen valmentajana. Hän oli yksi niistä panttivangeista, jotka palestiinalaiset terroristit surmasivat Münchenin verilöylyssä. 
Spitzer syntyi Romaniassa mutta muutti Alankomaihin vuonna 1964. Hän avioitui vuonna 1971 entisen miekkailuvalmennettavansa Ankien kanssa. Myöhemmin he muuttivat Israeliin. Pariskunnan tytär Anouk syntyi muutamaa kuukautta ennen Münchenin olympialaisia. Andre ja Ankie matkustivat Müncheniin, mutta Anouk jäi Alankomaihin isovanhempiensa luo. 
Olympialaisten puolivälissä Spitzerit kutsuttiin takaisin Alankomaihin tyttären jouduttua sairaalaan. Tyttären terveydentila oli kuitenkin luultua parempi, ja Spitzer palasi takaisin olympiakaupunkiin. Hän myöhästyi junasta, mutta hänen vaimonsa ajoi hänet Eindhoveniin asemalle, missä hän nousi junaan. Silloin Spitzerit näkivät toisensa viimeisen kerran.
Andre Spitzer tuli Müncheniin neljä tuntia ennen kuin terroristit ottivat olympiakylän asukkaat panttivangiksi. Painivalmentaja Moshe Weinberg ja painonnostaja Jossef Romano murhattiin, ja Spitzer ja kahdeksan muuta urheilijaa otettiin vangiksi. Spitzer nähtiin elävänä viimeisen kerran, kun hän puhui avoimesta ikkunasta neuvottelijoille.
20 tunnin neuvottelujen jälkeen panttivangit ja terroristit lennätettiin helikopterilla Fürstenfeldbruckin lentotukikohtaan, mistä – niin terroristeille uskoteltiin – heidät lennätettäisiin johonkin heille ystävällismieliseen arabimaahan. Baijerin rajavartiosto ja Münchenin poliisi toteuttivat kuitenkin kentällä väijytyksen ja pelastusyrityksen, joka huonosti valmisteltuna epäonnistui. Kahden tunnin laukaustenvaihdon jälkeen terroristit ampuivat Spitzerin ja muut panttivangit.
Spitzer haudattiin Tel Aviviin.
Ranskan marsalkka

Ranskan marsalkka () on Ranskassa käytössä oleva sotilasarvoa muistuttava korkea arvonimi, joka voidaan myöntää ansioituneelle kenraalille.
Historia.
Ranskan marsalkan arvo juontaa juurensa kuningas Filip II:n Albéric Clémentille noin vuonna 1185 luomasta arvonimestä "marescallus Franciae". Myöhemmin siitä tuli tallikreiviä tai konnetaabelia korkeampi arvonimi. Vuoteen 1791 mennessä nimitettiin 256 marsalkkaa.
Kansalliskonventti lakkautti arvonimen ensimmäisen tasavallan aikana vuonna 1793, mutta Napoleon otti sen uudelleen käyttöön nimittäen 18 marsalkkaa. Ensimmäisen keisarikunnan aikana nimitettyihin kuuluivat mm. Michel Ney, Nicolas Soult, Jean Bernadotte ja Joachim Murat. Bourbon-restauraation myötä arvonimi palasi Ranskan marsalkaksi ja keisari Napoleon III säilytti sen.
Kuusi marsalkkaa on palkittu marsalkkakenraalin ("maréchal général des camps et armées du roi") arvonimellä: Biron, Lesdiguières, Henri Turenne, Claude Villars, Morits Saksilainen ja Soult.
Nykyään.
Nyky-Ranskassa marsalkan arvonimi ei ole sotilasarvo, vaan se annetaan erityisesti kunnostautuneille kenraaleille. Esimerkiksi Philippe Pétain säilytti arvonimen, vaikka hänet tuomittiin maanpetoksesta ja hän menetti sotilasarvonsa. Viimeisin Ranskan marsalkka on Alphonse Juin, joka palkittiin 1952 ja kuoli 1967. Ranskan väliaikainen hallinto tarjosi Charles de Gaullelle marsalkan titteliä vuonna 1946, mutta tämä kieltäytyi.
Presidentti François Mitterrand nimitti vuonna 1984 Marie-Pierre Kœnigin (1898–1970) Ranskan marsalkaksi, mutta nimitys oli postuumi.
Marsalkansauva on koristeltu sinisellä sametilla ja kultaisilla tähdillä. Sauvan päähän on kaiverrettu latinankielinen fraasi "terror belli, decus pacis" ().
Zeev Friedman

Zeev Friedman (10. kesäkuuta 1944 Siperia, Neuvostoliitto – 5. syyskuuta 1972 Fürstenfeldbruck, Baijeri, Saksa) oli israelilainen olympiapainonnostaja ja vuoden 1972 olympialaisten verilöylyn uhri. 
Zeev syntyi Siperiassa mutta asui jonkin aikaa Puolassa kunnes muutti Israeliin vuonna 1960. Friedman oli Israelin armeijan terrorismin vastaisessa yksikössä. Huhujen mukaan Friednannilla oli suhde palestiinalaisen naisen kanssa.
Friedman sijoittui 12:nneksi Münchenin olympialaisten painonnoston kääpiösarjassa. Hän oli panttivankina kun palestiinalaiset ottivat vangiksi 11 israelilaista urheilijaa ja kuoli kun terroristit surmasivat hänet ja muut urheilijat.
Eliezer Halfin

Eliezer Halfin (; 18. kesäkuuta 1948 – 6. syyskuuta 1972) oli israelilainen painija, joka surmattiin vuoden 1972 olympialaisissa tapahtuneessa kaappausdraamassa. Palestiinalaiset terroristit ottivat 12 israelilaista urheilijaa vangiksi. Eliezer oli mekaanikko ja syntyi Latviassa. Hän muutti Israeliin vuonna 1969.
Tourette’s

tourette’s on yhdysvaltalaisen grunge-yhtye Nirvanan vuonna 1993 julkaistun "In Utero" -albumin 11. kappale.
Historia.
”tourette’s”-kappaleen sanoitti Nirvanan laulaja/kitaristi Kurt Cobain vuonna 1992. Nirvana esitti kappaleen ensimmäisen kerran elokuussa vuonna 1992 Reading festivaaleilla Readingissä, Englannissa ja Cobain esitteli sen nimellä ”The Eagle Has Landed”. Se julkaistiin vuonna 1996 yhtyeen "From the Muddy Banks of the Wishkah" -live-kokoelma-albumilla.
Jack Endino nauhoitti Seattlessa ”tourette’s”:n ensimmäisen kerran studiossa lokakuussa vuonna 1992. Steve Albini äänitti myöhemmin kappaleen Minnesotassa "In Utero" -albumille helmikuussa vuonna 1993.
Chris Rea

Christopher Anton ”Chris” Rea (s. 4. maaliskuuta 1951 Middlesbrough) on englantilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi, joka on tunnettu taitavasta slide-soitostaan ja käheästä, matalasta äänestään. Hän on myös näytellyt pieniä rooleja.
Uran alku ja suosio.
Alun alkaen Rea keskittyi luomaan uraa Euroopassa. Vuonna 1975 julkaistiin hänen esikoissinglensä ”So Much Love”. Hänen debyyttialbuminsa "Whatever Happened to Benny Santini?" julkaistiin vuonna 1978. Sen nimi viittasi taiteilijanimeen, jolla Rean albumi oli suunniteltu julkaistavan. Albumilta julkaistiin single ”Fool (If You Think It's Over)”, joka oli Grammy-ehdokas Yhdysvalloissa. Vuonna 1979 julkaistiin Rean seuraava albumi "Deltics". Albumi nimettiin brittiläisen junatyypin mukaan. Sen tuotti Gus Dudgeon, joka tuotti myös useita Elton Johnin albumeita.
Ura jatkui menestyksekkäästi 1980-luvulla, jolloin hän julkaisi kahdeksan albumia. Albumi "Shamrock Diaries" ja hitit ”Stainsby Girls” ja ”Josephine” tekivät Rean tunnetuksi Isossa-Britanniassa vuonna 1985. Seuraavat albumit "On the Beach" (1986) ja "Dancing with Strangers" (1987) osoittautuivat myös menestyksekkäiksi. Vuonna 1988 julkaistiin kokoelma-albumi "New Light Through Old Windows", jonka valtava suosio vahvisti Rean aseman yhtenä Ison-Britannian eturivin laulaja-lauluntekijöistä.
Vuonna 1989 albumi "The Road to Hell" jatkoi hänen menestystarinaansa nousten Ison-Britannian listaykköseksi. Seuraava pitkäsoitto "Auberge" (1991) sai niin ikään suuren suosion Euroopassa. Vuoden 1992 albumi "God’s Great Banana Skin", joka sisälsi entistä rockhenkisempää materiaalia, nousi Isossa-Britanniassa listasijalle neljä. Seuraavana vuonna julkaistiin "Espresso Logic", joka sisälsi hittisinglen ”Julia”. Single kertoi Rean toisesta tyttärestä ja oli hänen yhdestoista Top 40 -hittinsä.
Tauko ja uusi nousu.
Huonon terveydentilan vuoksi Rea joutui pitämään muutaman vuoden tauon, kunnes hän vuonna 1998 julkaisi seuraavan albumin, "The Blue Cafen", joka nousi Ison-Britannian top 10 -listalle huolimatta vähäisestä mainostuksesta tai siitä, ettei levyltä julkaistu yhtäkään singleä. Vuonna 1999, kymmenen vuotta "The Road to Hell" -albumin jälkeen, Rea julkaisi ":n", joka ei kuitenkaan menestynyt hyvin. Vuoden 2000 albumia "King of the Beach" kriitikot sen sijaan ylistivät. Samana vuonna York julkaisi remiksauksen Rean vuoden 1986 singlestä ”On the Beach”, ja siitä tuli tanssihitti.
Sittemmin Rea on julkaissut albumit "Stony Road" (2002), "The Blue Juke Box" (2004) ja "Blue Guitars" (2005), jotka ovat tyylilajiltaan bluesia ja jazzia. Ura katkesi jälleen useiksi vuosiksi Rean sairastuttua syöpään. Vuonna 2009 julkaistiin kokoelma-albumi "Still So Far to Go".
Yksityiselämä.
Rea on naimisissa Joan Lesley Allportin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Sekä Rean isä Camillo Jr. (k. 2010) että isoisä Camillo Sr. olivat tunnettuja italialaistaustaisia jäätelötehtailijoita Middlesbrough’ssa.
Mututieto

Mututieto, mututuntuma, mutu tai mutuväite on käsite, joka on lyhenne sanoista ”musta tuntuu”. Sitä käytetään kuvaamaan heikosti perusteltua väitettä tai arkikäsityksiä. Mutumenetelmä on epätieteellinen tai muu perustelematon tutkimus- tai päättelytapa, ”musta tuntuu -menetelmä”. 
Mutulla voidaan ymmärtää myös nopeasti tehtyä johtopäätöstä tai varovaisuuden aiheuttamaa ensireaktiota asiaan, jolloin asian tarkempi selviäminen myöhemmin voi johtaa paremmin harkittuun ratkaisuun. Tällainen karkea tilanteen arviointi voi luonnonolosuhteissa olla hengen pelastava, koska harkintaan perustuva päätös on liian hidas. Tämän kaltaisten mutupäätösten onkin tutkittu aiheutuvan refleksinomaisesti ja sen mahdollisuudella on ollut merkittävä rooli ihmisen kehityksessä.
Raision rautatieasema

Raision rautatieasema (, ) on rautatieasema Uudenkaupungin radalla, Naantalin radan risteyskohdassa. Se sijaitsee Nuorikkalassa Tahvion alueella Raision kaupungissa Varsinais-Suomessa. Asema ja rataosuus ovat nykyään vain tavaraliikenteen käytössä.
Historia.
Raision rautatieasema perustettiin vuonna 1923 Turku-Naantali maantien varteen, pari kilometriä Raision kirkonkylästä. Asemarakennus valmistui samana vuonna. Asema vihittiin käyttöön 30.5.1925. Aseman seudulle ei muodostunut uutta asutusta, sen sijaan teollisuutta sen lähistölle nousi runsaasti, kun esimerkiksi Raision tehtaiden edeltäjä Oy Vehnä Ab:n mylly perustettiin sen läheisyyteen. Raision rautatieasema oli myös radan merkittävin väliasema, sillä siellä haarautuvat Uudenkaupungin rata ja Naantalin rata. 
Vaikka Raisio laajeni, ei rautatien käyttö kasvanut samassa tahdissa. Aseman lipunmyynti suljettiin 1.10.1988 ja henkilöliikenne loppui kokonaan vuoden 1993 alussa, koko Uudenkaupungin radan henkilöliikenteen lakkauttamisen myötä. Asema palvelee enää ainoastaan tavaraliikennettä, jonka ansiosta asema säilyi miehitettynä aina vuonna 2008 käyttöön otettuun kauko-ohjaukseen asti. Huonokuntoiseksi päässyt asema lähirakennuksineen siirtyi ensin Senaatti-kiinteistöjen myyntikohteeksi 2007 ja lopulta yksityisomistukseen kesäkuussa 2010.
Asema ja muut rakennukset.
Itse asemarakennus yhdessä viereisen asuinkasarmin kanssa on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi, jonka vuoksi asemarakennuksia ja asemapuistoa tulee hoitaa Museoviraston ohjeiden mukaisesti "kulttuurihistoriaa ja hoitoperinteitä vaalien". Myös itse asemarakennuksen käyttöön virasto asettaa rajoituksia, sillä sen huonejakoa tai kiinteitä kalusteita ei saa muuttaa. Kokonaisuudessaan asema-alueen pinta-ala on noin kuusi hehtaaria ja sillä sijaitsee itse aseman lisäksi viisi muuta rakennusta: sauna, asuinrakennus ja kolme ulkorakennusta. Osa tontista on Raision tehtaiden pysäköintialuetta.
Trifon Vjatkalainen

Pyhittäjä Trifon Vjatkalainen () (1543-1612) oli venäläinen munkki (arkkimandriitta) ja ortodoksisen kirkon pyhä, joka tunnetaan lisänimellä hantien valistaja. Suomessa hänet lasketaan kuuluvaksi myös Karjalan valistajiin.
Hän syntyi 1500-luvulla Vienanmeren maisemissa Arkangelin läänin ja nykyisen Mezenin piirin alueella, josta hän jo melko varhain meni Pyskorin luostariin Keski-Venäjälle ja vihkityi munkiksi.
Hän käännytti sekä hanteja (ostjakkeja) että manseja (voguleita) kristinuskoon. Vuonna 1580 hän asettui Hlynovin eli sittemmin Vjatkan kaupunkiin (nyk. Kirov) ja alkoi rakentaa sinne luostaria. Myöhemmin erilaisten vaiheiden jälkeen pyhittäjä Trifon Vjatkalainen asettui asumaan Slobodskoin kaupunkiin ja perusti sinnekin luostarin. Hän kuoli vuonna 1612 Hlynovin luostariin.
Ortodoksinen kirkko muistelee pyhittäjä Trifon Vjatkalaista vuosittain lokakuun 8. päivänä sekä Suomessa myös Karjalan valistajien päivän yhteydessä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Anitan parempi polkka

Anitan parempi polkka on Anita Hirvosen kokoelma-albumi vuodelta 1982.
Dysfagia

Dysfagia eli nielemisvaikeus on nielemisen refleksinomaisessa liikesarjassa ilmenevä häiriö, joka ilmenee joko vaikeutena saada ruokaa niellyksi tai tunteena siitä, että ruoka takertuu nielemisen jälkeen ruokatorveen. 
Dysfagiaa on eriasteista, ja se voi esiintyä missä nielemistoiminnon osassa tahansa. Se saattaa vaikuttaa esimerkiksi ruoan pureskeluun, ruokapalan kuljetukseen suussa ja/tai nielemisen aloitukseen. Usein nielun automaattiset suojamekanismit eivät toimi kunnolla, ja ruoka kulkeutuu ruokatorven sijasta henkitorveen. 
Dysfagia tekee syömisestä usein hidasta, vaivalloista ja runsaasti keskittymistä vaativaa. Vaikeassa dysfagiassa nielemistoiminto puuttuu lähes täysin. 
Syyt.
Dysfagiaa esiintyy esimerkiksi refluksitaudin, akalasian, esofagiitin, äkillisten aivoverenkiertohäiriöiden, aivotraumojen, neurologisesti rappeuttavien sairauksien, sekä suun ja kurkun alueiden kasvainten yhteydessä. Myös lääkeaineet kuten antipsykootit ja natriumvalproaatti saattavat aiheuttaa dysfalgiaa.
Äkillisesti alkaneen dysfalgian syynä voi olla ruokatorven vierasesine, vamma tai tulehdus.
Vuolenkoski

Vuolenkoski on kylä Iitin kunnan pohjoisosassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Se sijaitsee sisemmällä eli pienellä Salpausselällä. Vuolenkosken postinumeroalueen (19160 Huutotöyry) väkiluku vuonna 2020 oli 486. 
Sijainti.
Kylästä etelään päin kulkee Kymijoki, jossa Vuolenkosken sillan eteläpuolella sijaitsee Koskenniskan kylään rakennettu vesivoimalaitos (valm. 1959). Koskenniskan jalankulun ja pyöräilyn sillan pohjoispuolella on Konnivesi, jonka kautta pääsee vesitse Heinolaan (n. 17 km), ja edelleen Ruotsalaisen kautta Päijänteelle. Pohjois-Iitissä on kaksi kylää: Kymijoen länsipuolinen alue on Vuolenkoski ja itäpuolinen alue Koskenniska. Huutotöyry on koko Vuolenkosken–Koskenniskan alueen yhteinen postitoimipaikan nimi, jonka muuttamisesta Vuolenkoskeksi on keskusteltu kyläkokouksissa jo vuosia. 
Palvelut ja yhdistystoiminta.
Vuolenkoskella on peruskoulun ala-aste, Pohjois-Iitin Kirin urheilukenttä, M-Kyläkauppa, Vuolenkosken VPK , ravintola-kahvila Rantamesta ja Käsityökahvila Peurankello, kyläyhdistystoimintaa sekä hautausmaa kappeleineen. Rantamesta tarjoaa maksuttoman avoimen lähiverkon. 
Lisäksi Koskenniskan kylässä on toimiva mylly, mylly-Cafe ja "Rukoushuone". Vuonna 2016 kyläyhdistys hankki rukoushuoneen omaan hallintaansa. Kyliltä löytyy myös muita palveluja ja 15 yhdistystä.
Vuolenkosken ja Koskenniskan yhteinen kyläyhdistys vaihtoi vuonna 2001 nimensä Vuolenkosken kyläyhdistykseksi kuvastamaan paremmin paikallisuutta. Aiemmin, vuodesta 1980, nimenä oli Pohjois-Iitin Kyläyhdistys.
Vuonna 2001 vihittiin käyttöön pääosin Vuolenkosken kyläläisten talkootyönä toteuttama kolme kilometriä pitkä jalankulun ja pyöräilyn väylä. Lisäksi paikallisesti rahoitettiin valaistus väylän varteen. 
Vuolenkosken kylä on valittu Kymenlaakson kyläksi kaksi kertaa, vuosina 1991 ja 2001, sekä valtakunnan Vuoden kyläksi 2014. Vuolenkoski on myös Päijät-Hämeen vuoden kylä vuodelta 2022. 
Vuonna 2008 perustettiin kylälle Suomen ensimmäinen täysin kyläläisten omistama elinkeino- ja kehitysyhtiö Omakylä Vuolenkoski Oy, jossa on omistajina ja osakkaina 137 yksityishenkilöä ja 21 paikallista yritystä. Yhtiön tarkoitus on kehittää kylää kylälähtöisesti. Elinkeinoyhtiön varat ohjataan kylän toimintojen kehittämiseen. Yhtiö osti vuonna 2009 Iitin kunnalta seitsemän hehtaarin kaavoitetun maa-alueen, josta löytyy omakotitalo-, rivitalo- sekä kerrostalorakentamiseen tarkoitettuja tontteja. Kaava-alue sijaitsee kylän satama-alueen vieressä.
Vuolenkoski on Päijänteen veneilyalueen kaakkoissuunnan päätepiste. Elokuussa 2020 uudistettuna avattu Kimolan kanava luo Vuolenkoskelta veneilyreittejä aina Kouvolaan asti. Kokonaisuudessaan koko reitistö tarjoaa veneilyreittejä aina Kouvolasta Pielavedelle (n. 400 km). Vuolenkoskella on sisävesialuksille soveltuva laituri uimaranta-alueen vieressä. Satamassa on muun muassa ravintola.
Luxemburgin Grand Prix

Luxemburgin Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu kausilla 1997 ja 1998.
Luxemburgin Grand Prix ajettiin nimestään huolimatta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Luxemburgin Grand Prix -nimellä ajettiin kilpailuja myös 1940- ja 1950-luvuilla, mutta ne kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
Kilpailun voittivat Jacques Villeneuve kaudella 1997 ja Mika Häkkinen kaudella 1998. Molemmat heistä voittivat samaisina kausina maailmanmestaruuden. Kauden 1997 kilpailussa paalupaikalta lähti Häkkinen, jolle paalupaikka oli F1-uran ensimmäinen. Kilpailun voittaneelle Villeneuvelle voitto sen sijaan oli F1-uran viimeinen.
Voittajat.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Ans kattoo ny

Ans kattoo ny on Anita Hirvosen studioalbumi vuodelta 1983. Albumi myi kultalevyn oikeuttavan määrän.
Rent

Rent on Chris Columbuksen ohjaama samannimisen musikaalin elokuvasovitus, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2005. Tuotanto alkoi 15. maaliskuuta samana vuonna. Elokuvan rajallinen julkaisu New Yorkissa, Los Angelesissa ja Torontossa 11. marraskuuta 2005 peruttiin ja virallinen ensi-ilta oli New Yorkin Ziegfeld Theatressa 17. marraskuuta 2005.
Elokuva kertoo nuorten boheemien elämästä 1980- ja 1990-lukujen vaihteen New Yorkissa. Keskeisiä teemoja ovat rakkaus, homoseksuaalisuus, AIDS ja huumeriippuvaisuus. Elokuvassa, kuten myös alkuperäisessä musikaalissa, tapahtumat sijoittuvat yhden vuoden mittaiselle ajanjaksolle. Eroa on kuitenkin siinä, että elokuva antaa tarkat päivämäärät tarinan alulle ja lopulle: 24. joulukuuta 1989 ja sama päivä vuonna 1990. Ajankohdan tarkka ilmoittaminen synnyttää useita anakronismeja, esimerkiksi kappale ”Today 4 U” sisältää viittauksen vuonna 1991 ensi-iltansa saaneeseen "Thelma ja Louise" -elokuvaan. Columbus on sanonut, että aika ilmoitettiin siksi, että elokuva saataisiin sijoitettua ajalle ennen East Villagen uudistamista, mitä tapahtui 1990-luvulla.
Päähenkilöt.
Kaikki paitsi kaksi alkuperäistä Broadway-näyttelijää toistivat roolinsa elokuvassa. Kursivoidut nimet ovat alkuperäisiä näyttelijöitä.
Soundtrack.
Kahden levyn ja 28 kappaleen soundtrackin tuotti Rob Cavallo ja se julkaistiin 27. syyskuuta 2005. Tässä versiossa oli alun perin kahdeksan erilaista kansikuorta, joissa jokaisessa oli yksi päähenkilöistä. Ensimmäinen single "Seasons of Love" julkaistiin iTunes Music Storessa 2. elokuuta 2005 ja musiikkivideo julkaistiin Applen QuickTime-sivustolla samana päivänä. 
Kappaleet.
Levy 1
Levy 2
Pescaran Grand Prix

Pescaran Grand Prix, tunnettu myös nimellä Coppa Acerbo, oli autourheilukilpailu, joka ajettiin yhteensä 27 kertaa vuosina 1924-1961 Italiassa Pescaran radalla.
Kilpailu ajettiin vuosien varrella useissa eri luokissa ja vuonna 1957 se kuului Formula 1:n MM-sarjaan. Pescaran rata on pisin rata, joka on koskaan kuulunut Formula 1 -kilpailukalenteriin ollen pituudeltaan 25,579 kilometriä. Pescaran rata suljettiin vuonna 1961, kun sen järjestäjät eivät kyenneet takaamaan kuljettajien turvallisuutta radalla.
Voittajat.
Formula 1.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Pienoisautoilu

Pienoisautoilu on autourheilulaji, joka jaetaan kahteen osaan: ura-autoihin ja radio-ohjattaviin eli RC-autoihin. Lajin sääntöjä Suomessa ylläpitää AKK-Motorsport. Pienoisautoilua harrastetaan yleensä paikkakunnan urheiluautoiluseuroissa (UA), jotka pitävät myös ratoja yllä. Pienoisautoilu on organisoitunut kansainvälisesti. Euroopan pienoisautoilun kattojärjestö on EFRA ja maailman IFMAR. Yhdysvalloissa ja Kanadassa toimii maailman suurin RC-autojärjestö ROAR.
Pienoisautoilun voi aloittaa ottamalla yhteyttä paikkakunnan urheiluautoseuran pienoisautoiluvastaavaan.
Pienoisautoilun lajiryhmä AKK:ssa 2023-2024.
Lajipäällikkö Mia Vihavainen.
RC-luokat.
Eri RC-luokissa autot eroavat toisistaan kokonsa (mittakaava), käyttövoimansa (sähkö, "nitro" l. metanoli/nitrometaani/öljy, "bensa" l. bensiini), vetotapansa (takaveto, neliveto) ja ajoalustansa (maasto/crossi, rata/touring) puolesta. Lisäksi samantyyppiset autot voidaan edelleen jakaa vakio- ja viritettyihin luokkiin.
SM-tasolla 2020-luvulla ajettuja luokkia.
1:12 
1:10 
1:8
1:5 
RC-autoradat.
RC-autoradat jakaantuvat tyypiltään sisäratoihin ja ulkoratoihin. Sisäratojen pinta on kokolattiamattoa (mattorata) ja ulkoratojen joko asfalttia (asfalttirata-autot) tai savea (maastoautot). Ratapaikka muodostuu itse radasta, ajajakorokkeesta, varikosta ja oheistiloista, kuten katsomo, sosiaalitilat, pysäköintipaikat jne.
Mattorata on RC-autosääntöjen määritelmän mukaan kokolattiamatosta koottava vähintään 2 m leveä rata, johon on merkitty ajoura selvästi ja varustettu tarvittavilla oikasuesteillä. Suomessa on vain harvoja kiinteitä mattoratoja, vaan radat kootaan harjoituksia ja kilpailuja varten matoista (jotka ovat väliajat rullalla) ja oikasuesteistä johonkin liikuntasaliin tai muuhun isoon tilaan. Radan pituudeksi tulee yleensä hieman yli 100 m. Mattoradalla ajetaan 1/10 touring- ja 1/12 ns. mattoautoilla. 
Asfalttiratoja on Suomessa muutamaa kiinteä, pelkästään RC-autoilua varten tarkoitettu asfalttirata. Rata kiertää radan muodon asfaltoituna, nurmikkopohjalla. Asfalttiradan leveys on vähintään 3 m ja pituus yleensä 200-300 m. Ajajakoroke, johon tarvittaessa mahtuu jopa 15 kuljettajaa, on yleensä pari metriä korkea. Varikko voi olla katettu tai avoin ja siellä täytyy olla vähintään verkkosähköä käytössä. Asfalttiradoilla ajetaan sekä sähkö- että polttomoottorikäyttöisillä 1/10 touring-autoilla, 1/10 rata-autoilla, 1/8 polttomoottori-rata-autoilla ja 1/5 rata-autoilla.
Maastoautoradan (crossiradan) pinta vaihtelee. Sen pitäisi olla niin kovaa maa-ainesta, ettei se kuluisi käytössä. Savi, sekä erilaiset sekoitukset eri maa-ainesta ovat tyypillisiä. Pieni pätkä radan pinnasta voi olla jopa betonia. Maastoautorataan kuuluvat oleellisena osana hyppyrit, joista nopea kisa-auto voi hypätä jopa 5-25metriä. Radat ovat samaa pituusluokkaa asfalttiratojen kanssa, jopa pidempiä, eli yli 300 m.
RC-autoratojen sijainti.
Ulkoradat.
Pääkaupunkiseutu:
Hyvinkää
Joensuu 
Kainuu
Mikkeli
Satakunta
Turku
Jyrkkälän pienoisautorata 
Raisio Kerttulan pienoisautorata
Pohjanmaa
Sisäradat.
Vantaa:
Turku 
HPI Areena
Mikkeli
The Killers

The Killers on vuonna 2002 perustettu Las Vegasista kotoisin oleva yhdysvaltalainen rockyhtye.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Mr. Brightside”, ”Somebody Told Me”, ”All These Things That I’ve Done”, ”When You Were Young”, ”Human” ja ”Runaways”.
Historia.
Yhtye saavutti suosiota vuonna 2004 julkaistulla "Hot Fuss" -debyyttialbumillaan, jonka kappaleet käsittelivät yhtyeen kotikaupunkia, Las Vegasia, ja sen glamourintäyteistä imagoa. Levy oli yhteensä 173 viikkoa Yhdistyneen kuningaskunnan virallisella albumilistalla, mikä tekee siitä pisimpään listalla olleen levyn 2000-luvun aikana. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle seitsemän. 
Seuraavan levyn kirjoittamisesta vastannut laulaja Brandon Flowers on luonnehti "Sam's Town" -albumia "hengelliseksi omaelämäkerrakseen". Kappaleet käsittelivät vanhanaikaisten amerikkalaisten arvojen nostalgiaa ottaen paljon vaikutteita Bruce Springsteenin tuotannosta. Albumi julkaistiin vuonna 2006, jolloin se sijoittui Billboard 200 -listalla edeltäjäänsä paremmin nousemalla korkeimmillaan toiselle sijalle. Levy sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Vuosikymmenen lopussa "Rolling Stone" -lehden lukijat äänestivät sen 2000-luvun aliarvostetuimmaksi levyksi.
B-puolista, julkaisemattomasta materiaalista ja covereista koostuva kolmas albumi "Sawdust" julkaistiin marraskuussa 2007. Neljäs albumi "Day &amp; Age" ilmestyi marraskuussa 2008. Se nousi parhaimmillaan Billboard 200 -listan sijalle 6. Yhtyeen musiikkityyli siirtyi "Day &amp; Age" -albumilla popimman tanssimusiikin suuntaan
The Killersin viides albumi "Battle Born" julkaistiin vuonna 2012. Se nousi ensimmäisellä viikollaan Billboardin kolmannelle sijalle. 
Yhtye esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran Helsingin jäähallissa vuonna 2007 ja toisen kerran Helsingin Hartwall Areenalla vuonna 2013. Yhtye oli Seinäjoella järjestettävän Provinssirockin pääesiintyjä kesällä 2017. The Killers esiintyi neljännen kerran Suomessa Helsingin Hartwall Areenalla 24. heinäkuuta 2018.
Rauha S. Virtanen

Rauha Susanna Virtanen (28. kesäkuuta 1931 Alavus – 20. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija.
Henkilöhistoria.
Virikkeenä Virtasen kirjailijanuralle toimi L. M. Montgomeryn romaani "Pieni runotyttö". Hänen esikoisteoksensa "Seljan tytöt" ilmestyi vuonna 1955, ja se kasvoi neliosaiseksi sarjaksi, jonka innoittajana oli Louisa M. Alcottin "Pikku naisia". Virtasen tuotanto keskittyi pääosin nuortenkirjallisuuteen, ja hän kirjoitti myös näytelmiä ja kuunnelmia.
Virtanen sai lukuisia kirjallisuuspalkintoja, muun muassa Topelius-palkinnon vuonna 1971, Valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon 1971 sekä Suomen kirjailijaliiton Tirlittan-palkinnon 2003.
Vuonna 1968 ilmestyneestä romaanista "Ruusunen" tehtiin kirjaan perustuva minisarja Yle TV2 -kanavalle, "Pieni rakkaustarina", jonka pääosissa nähtiin Elina Aalto ja Antti Reini. Romaani käsittelee alaikäisen tytön ja aikuisen miehen suhdetta.
Virtasen alkukauden tuotannossa on huumoria, jännitystä ja romantiikkaa, mutta myöhemmässä tuotannossa hän otti aiheeksi nuoret, joilla on edessä vaikeita ratkaisuja ja jotka näkevät ympäristönsä sosiaalisen ja poliittisen todellisuuden.
Virtasen tytär Arja Pettersson on teatterinjohtaja.
Yokomo

Yokomo on japanilainen pienoisautojen valmistaja, joka perustettiin vuonna 1965. Yhtiö oli alun perin suuri radio-ohjattavien jälleenmyyjä Tokiossa, nimeltään Yokobori Mokei Wamēkā (Yokobori Model Shop). 1970-luvulta alkaen käytetty Yokomo-nimi on yhdistelmä perustajaperheen sukunimestä Yokobor ja sanasta "mokei" ().
Autot.
Yokomo on valmistanut pienoisautoja vuosikymmenien ajan ja erilaisia automalleja on kymmenittäin.
Vuonna 2006 FinTrack-kisassa voitettiin nuorten mestaruus sekä kolmas sija Yokomo BD/BDM -autoilla. Automallin kehitystyössä on ollut suuressa roolissa moninkertainen maailmanmestari Masami Hirosaka. Autossa on mm. alumiiniset iskunvaimentimet Rayspeedin jousilla.
Mestaruudet.
Maailmanmestaruus (IFMAR)
Nuorten mestaruus (Fintrack, Suomi)
Veli

Veli tarkoittaa jonkun toisen kanssa samoista vanhemmista syntynyttä miespuolista henkilöä tämän toisen kannalta. Ilmaisulla voidaan tarkoittaa myös "velipuolta" tai "kasvattiveljeä". Puhekielessä ja tuttavallisessa kielenkäytössä käytetään joskus sanaa "veikko".
Ilmaisulla velipuoli tai harvinaisemmalla ilmaisulla puoliveli tarkoitetaan jonkun toisen kannalta miespuolista henkilöä, jolla on kyseisen henkilön kanssa vain toinen vanhemmista yhteinen. Velipuoleksi voidaan kutsua myös henkilön isä- tai äitipuolen poikaa, joka ei ole tämän henkilön verisukulainen.
Henkilön vanhempaa veljeä kutsutaan isoveljeksi ja nuorempaa veljeä pikkuveljeksi. Kun kyseessä on esimerkiksi kaksoset, puhutaan kaksoisveljestä.
John Layfield

John Charles Layfield (s. 29. marraskuuta 1966) on entinen yhdysvaltalainen showpainija, joka paini World Wrestling Entertainmentissa. Hän vetäytyi lopetti painimisen vuoden 2009 alussa. JBL esiteltiin rikkaana ja itsevarmana cowboy-miljonäärinä. Vuodesta 2012 alkaen hän on selostanut WWE:n painiohjelmia Raw ja Smackdown. Tammikuussa 2015 hän lopetti Smackdownin selostamisen. JBL valittiin vuonna 2020 WWE Hall of famen jäseneksi.
JBL:n lopetusliikkeet ovat Clothesline from Hell ja JBL Bomb.
Suden hetki (Lyijykomppanian albumi)

Suden hetki on Lyijykomppanian vuonna 1994 julkaistu mini-CD. Levyn – ja luultavasti myös Lyijykomppanian – tunnetuin kappale lienee ”Jaloviinamies”, jota yhtyeen laulaja-kitaristi Timo Rautiainen on silloin tällöin esittänyt myös soolokeikoillaan.
Rautiainen arvosteli vuonna 2003 ilmestyneessä "Trio Niskalaukaus" -kirjassa "Suden hetken" kansikuvaa ”luultavasti Suomen huonoimmaksi kansikuvaksi”.
Kappaleet.
Sovitukset Lyijykomppania.
Kosminen jäänne

Kosmisella jäänteellä tarkoitetaan sellaisia erittäin raskaita ja stabiileja hiukkasia, joita kvanttikenttäteorioiden mukaan olisi pitänyt muodostua suuria määriä pian alkuräjähdyksen jälkeen ja joita siksi pitäisi löytyä maailmankaikkeudesta.
Teoreettisesti ennustettuja kosmisia reliikkejä ovat mm.
Kosmisiin reliikkeihin liittyvä keskeinen ongelma on, ettei yhtäkään teorioiden ennustamaa hiukkasta ole havaittu sen enempää suoraan kuin epäsuorasti, vaikka niiden pitäisi muodostaa huomattava osa maailmankaikkeuden massasta. Tämä havaitsemattomuus on eräs keskeinen peruste inflaatioteorioille ja syy, miksi universumin ajatellaan nykyisin olevan huomattavasti meille näkyvää osaa suurempi. Tällöin suurin osa kosmisista jäänteistä olisi näkyvän maailmankaikkeuden ulkopuolella.
Audi R10 TDI

Audi R10 TDi on dieselkäyttöinen LMP1 (Le Mans Prototype) -luokan kilpa-auto. Se esiteltiin 13. joulukuuta 2005, ja sillä voitettiin heti Sebringin 12 tunnin ajo, sekä Le Mansin 24 tunnin ajo. Se on ensimmäinen dieselmoottorilla varustettu auto, jolla on voitettu edellä mainitut kilpailut. Vuonna 2009 esitelty Audi R15 TDI korvasi R10 TDi mallin. 
Runko.
Audi R10 TDi korvasi edellisen Audi R8 LMP:n, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen menestyksekkäämpänä kilpa-autona. Sillä voitettiin mm. Le Mansin 24 tunnin ajo yhteensä viisi kertaa vuosina 2000–2002 ja 2004–2005. Vaikka R10 muistuttaa paljon R8:aa, se on kuitenkin uutta suunnittelua. Aerodynamiikkaa on uusittu muuttuneiden sääntöjen takia, turvakaarta on muutettu ja autoa on pidennetty uuden suuremman V12-moottorin takia.
Moottori.
Audi R10 TDi:n voimanlähteenä on 5,5-litrainen täysalumiininen 90° tuplaturbo V12-dieselmoottori. Moottorissa käytetään nykydieseleistä tuttua common rail –ruiskutusta ja Boschin viimeisintä MS14-moottorinohjausjärjestelmää. Moottorin ilmansaantia rajoitetaan kahdella sääntöjen määräämällä 39,9 mm kuristimella. Kahden Garrett-turboahtimen ahtopaine on myös sääntöjen mukaan rajattu 2,94 bar:iin. Suurin moottorista saatava teho on noin 650 hv (485 kW) (rajoitettu), ja suurin vääntö on noin 1100 Nm.
Moottorin suurimpia etuja kilpakäytössä ovat laaja kierrosalue, suuri vääntö ja taloudellisuus.
Eugène Bozza

Eugène Joseph Bozza (4. huhtikuuta 1905 – 28. syyskuuta 1991) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. 
Eugène Bozza syntyi Nizzassa. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa sävellystä, orkesterinjohtoa ja viulunsoittoa, ja voitti sävellyksellään Prix de Romen. Vuosina 1939–1948 hän johti Opéra-Comiqueta. Myöhemmin hän muutti Valenciennesiin, jossa hän nousi konservatorion johtajaksi. Bozza kuoli Valenciennesissa 1991. 
Eugène Bozza sävelsi muun muassa runsaasti kamarimusiikkia, josta suuren osan puhallinsoittimille. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi viisi sinfoniaa, ooppera "Leonidas" (1947), baletti "Jeux de plage" (1950) ja säveltäjälle Prix de Romen tuonut kantaatti "La légende de Roukmāni" (1934).
Seal on Velvet

Seal on Velvet on alun perin Sielun Veljet -yhtyeen perustama suomalainen levy-yhtiö ja Poko Rekordsin alamerkki. Sielun Veljien lisäksi yhtiö on julkaissut useiden muiden yhtyeiden ja artistien tuotantoa vuodesta 1989. Yhtiön artisteihin kuuluneesta Veeti &amp; The Velvets -yhtyeestä mm. Aki Sirkesalo loi myöhemmin menestyksekästä uraa ja tämän lisäksi useat muut menestyneet artistit ovat aloittaneet uransa yhtiön leivissä.
Kir

Kir on mustaherukkalikööristä (ransk. "crème de cassis") ja valkoviinistä koostuva cocktail, ja se on tunnettu nimellä ”Blanc-Cass tai Blanc-cassis” jo paljon ennen kuin kaniikki "Felix Kir", Dijonin kaupungin entinen määri antoi sille nimensä. Juoma tuli suosituksi toisen maailmansodan aikana, jolloin sitä tarjottiin muun muassa kansainvälisille vieraille.
Merkkituote.
Vuonna 1952 kaniikki Kir antoi dijonilaiselle yritykselle ”"Lejay-Lagoute"” luvan käyttää nimeään juoman markkinoinnissa.
Jotta ei olisi vaikeuttanut dijonilaisten alkoholinvalmistajien ja -kauppiaiden kilpailuasemia, kaniikki Kir antoi heille kaikille luvan nimensä käyttöön, mutta ”"Lejay-Laugouten"” etuluontiasema oli kuitenkin ratkaiseva tuotteen kaupallistamisessa. Kahdentoista vuoden oikeusprosessi antoi tälle ensimmäisellä yritykselle yksinoikeuden Kir-tuotemerkkiin. Yritys on sittemmin rekisteröinyt myös tuotemerkin Kir-royal.
Variaatioita.
Muista likööreistä.
Kir on myös innostanut kokeilemaan myös erilaisia cocktaileja, joiden perustana ovat valkoviini ja erilaiset marjaliköörit:
Lunar Orbiter

Lunar Orbiter -ohjelma oli viiden miehittämättömän avaruusluotaimen sarja. Yhdysvallat laukaisi ne vuosina 1966-1967. Lentojen tarkoitus oli kartoittaa Kuun pintaa ennen Apollo-ohjelman kuulentoja. Kaikki viisi tehtävää onnistuivat, ja 99 % kuun pinnasta kuvattiin vähintään 60 metrin tarkkuudella.
Kolmen ensimmäisen tehtävän tarkoituksena oli kuvata 20 mahdollista laskeutumispaikkaa, jotka valittiin Maasta tehtyjen havaintojen perusteella. Neljännellä ja viidennellä tehtävällä oli tieteellisemmät tarkoitukset. Lunar Orbiter 4 kuvasi Kuun koko Maahan päin näkyvän puolen ja 95 % "pimeästä puolesta", ja Lunar Orbiter 5 suoritti loppuun pimeän puolen kuvaamisen.
Valkoapila

Valkoapila ("Trifolium repens") on valkokukkainen apila. Se kasvaa luonnonvaraisena Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasian länsiosissa, mutta sitä viljellään muuallakin rehuksi suuren valkuaisainepitoisuutensa takia. Sitä käytetään myös nurmikkosekoituksissa, koska se kestää varsin hyvin tallaamista.
Valkoapilan kukkavarret kasvavat noin 5–10 cm pitkiksi. Niiden päässä on pallomainen, valkoinen tai hennon vaaleanpunertava halkaisijaltaan parisenttinen kukinto, joka tuoksuu makealle. Lehdet ovat 3–5 cm pitkän varren päässä ja muodostuvat yleensä kolmesta sydämen- tai kyynelenmuotoisesta lehdykästä. Poikkeuksellisesti lehdyköitä saattaa olla neljä tai useampiakin. Nelilehdykkäistä apilanlehteä (ns. "neliapilaa") on pidetty hyvän onnen tuojana. Suomessa valkoapila kukkii kesä–elokuussa. Valkoapila luokitellaan Suomessa muinaistulokkaaksi.
Valkoapila lisää maan typpipitoisuutta juuristossa elävien "Rhizobium"-suvun typpibakteerien avulla, kuten muutkin hernekasvit. 
Alsikeapila ("Trifolium hybridum") on valkoapilan näköislaji.
Käyttö.
Apilan kukkia voi käyttää ravinnoksi joko kuivattuna tai sellaisenaan. Pulavuosina sitä on yleisesti sekoitettu leipätaikinaan. Myös lehtiä voi käyttää esim. salaatteihin. Kuivatuista kukinnoista valmistettua teetä on käytetty rohtona kihtiin ja verenvähyyteen. Erittäin vahvana tee aiheuttaa oksetusta.
Viljelykäyttö.
Valkoapila viihtyy Suomessa viljelyvyöhykkeillä 1–3. Valkoapilalle maan vesitalouden tulee olla kunnossa, sillä valkoapila on kuivuuden arka kasvi, joka ei kuitenkaan siedä myöskään liiallista vettä. Ojituksen on oltava kunnossa ja liian poudan arkoja kasvupaikkoja tulee välttää. Paras kasvupaikka on loiva rinne ja maalaji hikevä hieta. Maan pH:n tulee olla yli 5,5. 
Valkoapilaa käytetään laitumissa, koska sillä on hyvä tallauksenkesto- ja jälkikasvukyky rönsyilevän kasvutapansa vuoksi. Valkoapila menestyy säilörehunurmissakin. Sen sadontuottokyky on kuitenkin matalampi kuin esimerkiksi puna-apila ja alsikeapilalla. Tästä syystä voi olla hyvä käyttää näitä tallausta kestämättömiä lajeja myös laitumissa lisäämään ensimmäisen vuoden satoa.
Valkoapiloista on saatavilla muutamaa eri lajiketta. Lajikkeet Sonja ja Hebe soveltuvat molemmat viljelyvyöhykkeille 1–3. Kylvömääräksi suositellaan seoksiin 1–3 kg/ha. Valkoapilan siemen ympättynä maksaa n. 13–15 €/kg.
Kirby Morrow

Kirby Robert Morrow (28. elokuuta 1973 Jasper, Alberta – 18. marraskuuta 2020 Vancouver) oli kanadalainen näyttelijä ja stand up -koomikko, joka oli äänenä useille animehahmoille.
Ura.
Morrow opiskeli Mount Royal Colleges Fine &amp; Performing Artsissa Calgaryssä näyttelemistä, sekä ääninäyttelemistä huomatessaan sen olevan hauskaa näyttelemisen ohella. Hän kuitenkin käyttää aina samaa ääntä jokaisessa ääninäyttelemässään sarjassa, joka on myös hänen luonnollinen ääni. Vuonna 1997 Morrow sai ensimmäisen ääniroolinsa Michelangelona lyhyeksi jääneessä televisiosarjassa . 
Morrow asui Vancouverissa, Kanadassa.
Tekirdağ

Tekirdağ () on kaupunki Turkin Euroopan puoleisessa osassa. Vuoden 2022 lopussa siellä oli 186 421 asukasta. Kaupunki sijaitsee Marmaranmeren rannalla, 135 kilometriä Istanbulista.
Antiikin aikana kaupungin paikalla sijaitsi Bisanthen kaupunki, joka oli kreikkalainen siirtokunta. Myöhemmin sen nimeksi tuli "Rhaidestos". Nykyisen kaupungin nimi tarkoittaa "Keltaista vuorta".
Unkarin kansallissankari Fransiskus II Rakoci piileskeli kaupungissa 1700-luvulla. Hänen silloinen asuintalonsa on nykyisin museona. Myös Kemal Atatürk on nuoruudessaan viettänyt aikaa Tekirdağ’ssa.
Anna Kortelainen

Anna Taina Aleksandra Kortelainen (o.s. Tuovinen; s. 12. heinäkuuta 1968 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori, vapaa tutkija, taidehistorioitsija ja tietokirjailija.
Kirjojen lisäksi Kortelainen on kirjoittanut esseitä ja artikkeleita taidehistoriallisiin julkaisuihin, kirjoihin ja näyttelyluetteloihin sekä kolumneja aikakaus- ja sanomalehtiin.
Elämä ja ura.
Kortelainen asui lapsena ensin Vaasassa ja sitten Turussa, jossa hänen psykoanalyytikkoisänsä Matti Tuovinen työskenteli Kakolan vankimielisairaalan ylilääkärinä. Hän opiskeli taidehistoriaa Turun yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1992. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistossa 2002 Albert Edelfeltistä. Kortelainen sai väitöksestä Vuoden tiedekirja -palkinnon ja Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnon. Teoksessaan "Virginie!" (2002) Kortelainen tutki Edelfeltin maalausten mallina olleen Virginien kohtaloa. Teoksen pohjalta on tehty televisioelokuva "Virginie" (2009).
Kortelainen oli vakiovieras Timo Harakan juontamassa eri aiheita käsittelevässä "10 kirjaa" -kirjallisuusohjelmasarjassa vuosina 2007, 2011, 2012 ja 2013. Vuonna 2011 ohjelma voitti Kultainen Venla -palkinnon vuoden parhaana tv-keskusteluohjelmana. 
Kortelaisella on vuonna 1998 syntynyt tytär. Kortelainen oli naimisissa kirjailija Hannu Mäkelän kanssa vuosina 2004–2009.
Stadin Slangi ry valitsi Kortelaisen vuoden 2015 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2015.