Charlotte von Mecklenburg-Strelitz

Sophia Charlotte von Mecklenburg-Strelitz (19. toukokuuta 1744 Unteres Schloß, Mirow, Mecklenburg-Strelitzin herttuakunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 17. marraskuuta 1818 Kew Palace, Kew, Ison-Britannian kuningaskunta) oli saksalainen prinsessa, josta tuli Yrjö III:n puolisona Ison-Britannian ja Irlannin kuningatar.
Suku ja koulutus.
Sophia Charlotte oli pienen pohjoissaksalaisen Mecklenburg-Strelitzin herttuan, Mirowin ruhtinaan Kaarle Ludvig Friedrichin (1708–1752) ja Saksi-Hildburghausenin prinsessa Elisabeth Albertinen (1713–1761) nuorin tytär. Hänellä oli yhdeksän sisarusta.
Diplomaattien raporttien mukaan, kihlautuessaan Yrjö III:n kanssa vuonna 1761, Charlotte oli saanut "erittäin keskinkertaisen koulutuksen". Hänen kasvatuksensa oli samanlainen kuin englantilaisen maalaisherrasmiehen tyttären. Hän sai opettajilta alkeellista opetusta kasvitieteestä, luonnonhistoriasta ja kielistä, mutta hänen koulutuksensa keskittyi kotitalouteen ja uskontoon – jälkimmäistä opetti pappi. Vasta kun hänen veljensä Adolf Friedrich IV (1738–1794) nousi herttuakunnan valtaistuimelle vuonna 1752, hän sai kokemusta ruhtinaallisista tehtävistä ja hovielämästä. Hänen vanhin sisarensa herttuatar Christine (1735–1794), josta tuli Frauenstift Herford luostarin kaniikitar Saksissa, sai sitä vastoin hyvän koulutuksen latinassa, kreikassa ja ranskassa ja häntä opettivat runoilija Friderike Elisabeth von Grabow ja teologi, luonnontieteilijä Gottlob Burchard Genzmer. 
Avioliitto.
Yrjö III pyysi neuvonantajaansa etsimään sopivan vaimon protestanttisten saksalaisten prinsessojen joukosta, pienestä herttuakunnasta, jonka poliittinen merkitys olisi vähäinen. Valinta osui 17-vuotiaaseen Charlotteen, joka vakuutti olevansa puuttumatta valtion asioihin ja avioliitosta sovittiin ilman että tulevat puolisot näkivät toisiaan. Erittäin raskaalle ja myrskyisäksi osoittautuneelle merimatkalle lähdettiin 22. elokuuta 1761 veli, herttua Adolf Friedrichin ja brittiläisen saattuen kanssa ja he pystyivät rantautumaan vasta 7. syyskuuta Harwichiin.
Avioliitto solmittiin St Jamesin palatsin Chapel Royalissa vain kuusi tuntia Charlotten Englantiin saapumisen jälkeen 8. syyskuuta 1761 ja kesti 57 vuotta. Heidät kruunattiin Westminster Abbeyssä kaksi viikkoa myöhemmin 22. syyskuuta 1761.
Kuningasparille syntyi 15 lasta, joista 13 eli aikuisiksi asti. He asuivat aluksi St Jamesin palatsissa, mutta ostivat Buckinghamin palatsin paikalla olleen Buckingham Housen ja muuttivat sinne vuonna 1762.
Kuningatar.
Sekä Charlotte että kuningas Yrjö III olivat musiikintuntijoita. Erityisesti Georg Friedrich Händel oli heidän suosiossaan. Johann Sebastian Bachin yhdestoista poika Johann Christian Bach oli kuningattaren hovimuusikko. Mozart soitti kuningattarelle kahdeksanvuotiaana.
Kuningatar oli kiinnostunut myös kasvitieteestä ja auttoi laajentamaan Kew Gardensin kasvitieteellistä puutarhaa. Helokolibrikukka "Strelitzia reginae" on saanut tieteellisen nimensä hänen kunniakseen. Kuningatar Charlotte toi joulukuusiperinteen Britanniaan ja koristeli sen Windsorin lasten joulujuhliin vuonna 1800.
Hän oli ahdistunut miehensä fyysisten ja henkisten sairauksien kohtauksista, jotka muuttuivat pysyviksi myöhemmässä elämänvaiheessa. Charlotte säilytti läheisen suhteensa Ranskan kuningatar Marie Antoinetteen, ja Ranskan vallankumous lisäsi todennäköisesti Charlotten tuntemaa emotionaalista rasitusta. Vanhin poika George nimitettiin valtionhoitajaksi vuonna 1811 kuninkaan sairauden pahenemisen vuoksi. 
Charlotte kuoli marraskuussa 1818 poikansa George vierellään. Puoliso Yrjö III kuoli hieman yli vuotta myöhemmin, luultavasti tietämättä vaimonsa kuolemasta.
Kuningatar on erittäin suosittu Yhdysvalloissa, Pohjois-Carolinan osavaltion suurimmassa kaupungissa Charlottessa, joka on saanut hänen mukaansa sekä virallisen nimensä että lempinimen Queen City.
Perintö.
Historioitsija Mario de Valdes y Cocom on vuonna 1999 spekuloinut, että Charlottella on voinut olla afrikkalaisia esi-isiä 1300-luvulla. Teorian alkuperä on luultavasti jamaikalais-yhdysvaltalaisen historioitsija Joel Augustus Rogersin 1940- ja 1950-luvuilla julkaisemissa teoksissa. Kuningatar Elisabet II:n hovi kommentoi de Valdes y Cocomin teoriaa paljastamalla, että Charlotten mustista esivanhemmista on kuningassuvun piirissä huhuttu jo pitkään, mutta että asia ei suuremmin kiinnosta heitä.
Jälkeläiset.
Charlottella ja Yrjöllä oli 15 lasta, joista ajalle poikkeuksellisesti vain kaksi kuoli jo lapsina.
Nykyään tunnetuimmat Charlotten jälkeläiset ovat Windsor-suvun edustajat kuningatar Viktorian kautta. Elisabet II polveutuu Charloten kahdesta pojasta, Edvardista ja Aadolfista. Nykyinen Hannover-suvun päämies Ernst August von Hannover (s. 1954), on Ernst Augustin jälkeläinen.
Kuningatar fiktiossa.
Kuningatar Charlotte esiintyy fiktiivisenä hahmona pääosassa Netflix-sarjassa "Queen Charlotte: A Bridgerton Story," joka on saanut inspiraationsa todellisesta historiallisesta kuningatar Charlottesta. Sarja kuvaa hänen elämäänsä ja 57-vuotista avioliittoaan kuningas Yrjö III:n kanssa.