tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Martha Stewart

Martha Stewart (aik. Martha Helen Kostyra, s. 3. elokuuta 1941 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen liikenainen, kirjailija, toimittaja, entinen malli ja kotirouvien asioiden puolestapuhuja.
Puolalaissukuinen Stewart on saavuttanut merkittävän aseman Amerikan kustannusmarkkinoilla, niin lukuisten kirjojen ja artikkelien kirjoittajana kuin oman kodinhoitoon keskittyvän aikakauslehden toimittajana. Stewartin omaisuuden arvo on lähes miljardi dollaria. Hän on juontanut kahta suosittua televisio-ohjelmaa ja ollut Kmartin mainoksellisena puhenaisena. Hän istui viisi kuukautta vankilassa saatuaan tuomion talousrikoksista vuonna 2004.
Bertrand Barère de Vieuzac

Bertrand Barère de Vieuzac (10. syyskuuta 1755 Tarbes – 15. tammikuuta 1841 Tarbes) oli ranskalainen vallankumouksellinen, alun perin toulouselainen asianajaja. Vallankumouksen puhjetessa hän oli pikkuvirkamies Tarbesissa Pyreneillä.
Barère oli perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen. Hän perusti vallankumouksen ensimmäisen päivälehden Point du Jourin (Päivännousu). Sittemmin hänestä tuli konventin jäsen. Hän oli hurmehenkinen kaunopuhuja, joka sai terrorin aikana liikanimen "Giljotiinin Anakreon", ja tarkkaan harkitsevana juonittelijana hän pääsi keskustan johtajaksi, mikä merkitsi vaikutusvaltaista asemaa. Kuningasta tuomittaessa hän oli konventin puhemies. Kyseessä oli sama kuningas, jolle Barère oli aikaisemmin vaatinut kultaista valtaistuinta. Barère siirtyi Vuoripuolueeseen, kun puolue näytti voittavan. Hän myötäili taitavasti kulloinkin voitolla ollutta ja käänsi takkinsa tarpeen mukaan – kuitenkin niin taitavasti, ettei kukaan huomannut.
Barère muun muassa kirjoitti käytetyn kirjekuoren kääntöpuolelle Dantonin pidätysmääräyksen, jonka huomattavimmat vallankumousjohtajat – Billaud-Varenne, Vadier, Carnot, Le Bas, Saint-Just, Couthon, Robespierre ja Barère itse – allekirjoittivat. Kuori on säilynyt Ranskan valtionarkistossa. 
Barère kuului yhteishyvän valiokuntaan ja tavallisesti esitteli sen raportit konventille. Hän otti osaa Robespierren kukistamiseen ja onnistui täten säilyttämään päänsä, mutta sai karkotustuomion terrorin johtajiin kuuluvana, sillä häntä pidettiin mitättömänä juoksupoikana, joka ei ansainnut mestausta.
Barère onnistui pakenemaan ja pääsi osalliseksi yleisestä armahduksesta; Napoleonin noustua valtaan hän totesi olevansa epäsuosiossa. Palaavat Bourbonit karkottivat vuonna 1815 Barèren maasta kuninkaanmurhaajana. Vuonna 1830 hän palasi ja sai pienehkön poliisipäällikön viran synnyinkaupungissaan Tarbesissa Pyreneillä. Sitä hän hoiti elämänsä viimeisen vuosikymmenen.
Fryygialaismyssy

Fryygialaismyssy on suippo villamyssy, jonka pää kaartuu yleensä eteenpäin. Punaista myssyä käytettiin Rooman valtakunnassa vapautettujen orjien tunnuksena nimellä pilleus ja Ranskan suuressa vallankumouksessa vuosina 1789–1799 vallankumouksen ja jakobiinien tunnuksena. Smurffeilla on fryygialaismyssy.
Muinainen Fryygia oli nykyisen Turkin alueella. Kuningas Midas on tunnetuin fryygialainen.
Ranskan suuri vallankumous.
Merimiehet ja työläiset alkoivat käyttää myssyä päähineenään 1600–1700-luvuilla. Eräs jakobiiniklubin historiaa tunteva jäsen huomasi, että tähän työläispäähineeseen liittyi heidän kannaltaan sopiva vertauskuvallinen sivumerkitys. Siispä klubi teki fryygialaismyssystä jäsentunnuksensa: myssyyn liitettiin pyöreä trikolorikokardi, ja nopeasti päähineestä tuli koko vallankumouksen symboli.
Vallankumouksen aikana vallankumoukselliset mm. pakottivat kuningas Ludvig XVI:n käyttämään myssyä. Ranskalaisten monarkiestit kuvasivat tätä myöhemmin Ludvigin pahimmaksi nöyryytykseksi. Ranskassa myssystä on sittemmin tullut yksi tasavallan ja kansan symboleista.
Myöhempi aika.
Päähineen yleisempi käyttö hiipui vallankumouksen loputtua. Merimiehet käyttivät sitä ilman kokardia hajanaisesti aina Krimin sotaan asti. Silloin sen tilalle alkoi vähitellen tulla pyöreä matalakupuinen merimieslakki. Toisaalta pystylierinen kokovalkoinen päähine, niin sanottu jolla, tuli varsin suosituksi.
Fryygialaismyssyn typistetystä versiosta tuli paljon myöhemmin aluksi kypäräsukeltajien epävirallinen ammattitunnus. Toisen maailmansodan aikana paineilmalaitteiden keksijä Jacques Cousteau otti tämän version oman ryhmänsä tunnukseksi.
Päähinettä osittain muistuttava sieni, suippumadonlakki ("Psilocybe semilanceata"), on saanut englanninkielisen nimensä (”liberty cap”) suoraan fryygialaismyssyltä.
Myssyjä esittävät hahmot olivat vuoden 2024 kesäolympialaisten maskotit. 
Vapauden jumalatar, Marianne ja Columbia.
Pilleus-hattu vapautettujen orjien tunnuksena liitettiin vapauden jumalattareen (Libertas), ja siksi häntä esittävät symboloivat Marianne ja Columbia, Ranskan ja Yhdysvaltojen henkilöitymät käyttävät sitä.
Vaakunamyssy.
Myssy on kolmen maan, Argentiinan, Nicaraguan ja Kolumbian, vaakunassa, minkä selittää sen käyttö vapautettujen orjien symbolina.
Monodia

Monodia on harmonialla säestettyä yksiäänistä laulua, joka kehittyi renessanssipolyfoniasta. Monodiassa musiikin harmonia ei muodostunut enää kuoron eri äänien laulamista melodioista vaan siitä tuli itsenäinen musiikillinen elementti, jonka tarkoituksena oli tukea varsinaista melodiaa. Monodia oli keskeinen barokin aikaisen musiikin keksintö, ja sen kehittyminen loi edellytykset resitatiivi laulutyylin kehitykselle ja siten mahdollisti oopperan syntymisen.
Aurora (albumi)

Aurora on Mikko Kuustosen vuonna 1994 julkaistu studioalbumi. Albumi on ylittänyt kultalevyn rajan.
Sääʹmsooǥǥ laull

Sääʹmsooǥǥ laull () on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Anni Feodoroff on kääntänyt laulun tekstin koltansaameksi.
1.
Kuʹǩǩen tâʹvven Juuʹse vueʹlnn,
Sääʹm čiõkk, Sääʹmjânnam.
Tuõddâr kuâsttai tuõddâr tueʹǩǩen,
jääuʹr špelkka jääuʹr veâlgga.
Ceägg tuõddâr čokk laaǥǥ,
pajjnaʹdde ââʹlm vuâstta.
Šuâlee jooǥǥ, šuuvee väär,
ceägg njaarǥ ruʹvddrââʹdd
cäkkâʹtte šuârm miâr vuâstta.
2.
Vaččai tääiʹb lie täʹlvv fiõlli,
piõgg da porgg lie meäʹrteʹmes.
Sääʹm sokk siõlin miõlin
tõndiõtt väimstes rääʹǩǩast jânnmes.
Joođjid, määtklaid mään čuâvad,
tâʹvven pueʹlle kuuskõõzz ââʹlmest.
Ruåčkâs, ruõvggâs rååđain kollai,
groom teâudd jääuʹrid, jieʹğğid.
Čeʹrres kuâlkkân täʹlvvǩeäiʹn mieʹldd.
3.
Na ǥo ǩieʹss peeivaž kållad,
mieʹccid, miârid, jäuʹrr’reeddaid,
kåʹllǩimaldõõzzâst kueʹllšiiʹlli
soʹǩǩe miârin, soʹǩǩe jääuʹrin.
Koʹllen čueʹvve čääʹcclåådda,
silbbân čueʹvve Sääʹmveerd,
čuâlmma čuâlmain, leädggad ääirain,
soʹǩǩe, lueʹštte oumma lääuʹleeʹl
kuõškid, ǩeâuŋsid, sâvvnid.
4.
Sääʹmjânnam sokk’kåʹdd
tät lij ǩeârddam koddjireeisaid,
koʹddičuuđid, kårrkaauʹpid,
smuuđ veäʹreld piiđvaʹlddjid. 
Tiõrv Tuʹnne, siʹtǩǩes sokk
tiõrv, rääʹǩǩes rääuh maadd!
Jeäla tuäraid tuärrvuättam,
jeäla viilljeez võõr vuârdtama
saaʹmi sijvâs sooǥǥ seʹst.
5.
Maaddârääʹjj meeʹst lie tuuʹl
vuäittam veäʹreld tueʹjjeei pâʹjjel.
Vuâsttlâʹsttep viillj, mij še,
sitkkâdvuõđin suäʹrddeejeem!
Sokk rääʹves Peiʹvvpäärnai
ij tuu vueiʹt vâjjlažžad
jõs veâl määttak kåʹllǩiõlad,
mooštak maaddâr maddji saaʹnid:
Sääʹmjânnam saaʹmi lij!
Lucia

Lucia on latinalaisperäinen, monissa maissa käytetty naisen nimi. Se on alkujaan roomalaisen miehennimen "Lucius" naispuolinen vastine, ja molemmat on johdettu latinan sanasta "Lux", valo. Kristityissä maissa nimen on tehnyt tunnetuksi erityisesti Syrakusassa vuonna 304 surmattu marttyyri, Pyhä Lucia, jonka muistopäivästä, Lucian päivästä, 13. joulukuuta, on Pohjoismaissakin tullut perinteinen juhlapäivä.
Suomessa nimi Lucia on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1311 naiselle sekä muutamalle miehelle. Lucialla ei ole suomenkielisessä kalenterissa nimipäivää, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Lucian nimipäivä on 13. joulukuuta.
Epidermaalisen kasvutekijän reseptori

Epidermaalisen kasvutekijän reseptori (EGFR) on reseptori epidermaaliselle kasvutekijälle (EGF). Se kuuluu ErbB reseptoriproteiinien perheeseen. Mutaatiot, jotka vaikuttavat EGFR:n ilmenemistasoon tai aktiivisuuteen, voivat johtaa syövän syntyyn.
Rakenne.
EGFR ilmenee solun pinnalla inaktiivisena monomeerina ja se aktivoituu spesifisten ligandejen sitouduttua siihen. Näitä ligandeja ovat esimerkiksi epidermaalinen kasvutekijä (EGF), transformoiva kasvutekijä alfa (TGFα) ja neureguliini. Aktivaatiossa EGFR voi pariutua toisen EGFR:n kanssa muodostaakseen aktiivisen homodimeerin. Se voi myös pariutua muiden ErbB -perheeseen kuuluvien proteiinien kanssa, kuten Her 2/neu, muodostaakseen heterodimeerin. Jotkin tutkimukset myös antavat viitteitä siitä, että myös aktiivinen EGFR klusteri olisi mahdollista muodostua.
Ligandin sitoutuminen reseptoriin stimuloi EGFR:n sisäistä tyrosiinikinaasiaktiivisuutta ja johtaa signaalinvälitykseen, joka usein sisältää MAPK, Akt ja JNK reitit. Näiden aktivoituminen johtaa DNA synteesiin ja solun erilaistumiseen. Kinaasiaktiivisuus voi myös johtaa viiden C-terminaalisessa domainissa sijaitsevan tyrosiinitähteen autofosforylaatioon. 
Kliiniset sovellukset.
Epidermaalisen kasvutekijän reseptorin mutaatiot, jotka johtavat sen yli-ilmenemiseen tai yliaktiivisuuteen, on yhdistetty useisiin syöpiin kuten keuhkosyöpään ja glioblastoomaan.
Santos Dumontin lentoasema

Santos Dumontin lentoasema on Rio de Janeiron ydinkeskustan tuntumassa toimiva lentoasema. Lentoasema on nimetty brasilialaisen ilmailupioneerin, Alberto Santos-Dumontin mukaan. Kenttää hallinnoi Infraero.
Vuoden 2004 lopusta lähtien kentältä on lentoja ainoastaan São Paulon Congonhasin lentoasemalle sekä pienemmille alueellisille kentille. 
Lentoasema tunnetaan erityisesti siitä, että sen kiitotiet kuuluvat lyhyimpien joukkoon, jolle tietyt Boeingin ja Airbusin koneet voivat laskeutua.
I’m Broken

I’m Broken on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1994 menestysalbumin "Far Beyond Driven" neljäs kappale.
Kappale on yksi yhtyeen menestyneimmistä, kappale sai 1995 Grammy-ehdokkuuden parhaasta metalliesityksestä. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Säämi suuvâ laavlâ

Säämi suuvâ laavlâ () on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Matti Morottaja on kääntänyt laulun tekstin inarinsaameksi.
1.
Tääbbin tavveen Távgái vyelni
mist lii stuorrâ Säämieennâm.
Tuodâr liäbbáá tuoddâr tyehin,
jävri šiärráá jäävri alda. 
Čoheh čielgijn, čoroh čuumâin
alanedeh alme vuástá. 
Šäävvih juuvah, šuveh vyevdih,
cäähih ciägu stälinjaargah
meendu muávroo meerâ siis.
2.
Tälviv tääbbin puolâšpiegah,
muotâpuurgah merettemeh.
Säämi suuhâ siäloin mieláin
iäccá kuittâg enâmijdis.
Máđháliist láá mánutteveh,
kiđordeijee kuovsâkkâsah,
ruoškâs, ruovgâš roođoin kulloo,
juucâ jaavrijn, jolgâdâsâin,
kerrisskaalâ maađij mield.
3.
Já ko kesipiäiváš páštá
meecijn, meerâin, merâriddoin, 
kole siste kuálásteijeeh
suiloh meerâin, suiloh jaavrijn. 
Kollen čyevih čäcilodeh,
silbân kolgeh Säämi juuvah,
šiälguh čyeimih, šaleh ááiruh,
lyeštih almaah lávlustâlân
kiävŋáid, kuoškâid, kuánilijd.
4.
Säämieennâm suhâkodde
tot lii killám toijuuhánnáá
koddee čuuđijd, karokaavpijd,
viehis veriviäru väldeid.
Tiervâ tunjin, siđhes suuhâ!
Tiervâ tunjin, ráávhu ruotâs!
Tust láá suáđih sođâhánnáá,
viiljâin vorrâ vardehánnáá.
Sijvo suuhâ sämmilâš!
5.
Madâräijiheh láá tovle
vuáittâm verrušeijee vievâid.
Vuástálistup viiljah mij-uv
siđhesvuođáin suárdálâsâid
Peeivi parnij noonâ nääli,
iä tuu vyeiti vajaliihkin,
jis tun toolah kollekielâd,
muštáh maddârijdâd sääni:
Säämieennâm sämmiláid!
Walk

Walk on groove metal-yhtyeen Panteran "Vulgar Display of Power" pitkäsoiton hittikappale, joka julkaistiin myös singlenä.
"Walk" on Panteran tunnetuimpia kappaleita ja se sisältää tunnetun kitarariffin, joka on hyvin yksinkertainen ja hieman nu metal -tyylinen. Kappale poikkeaa hieman yhtyeen tyylistä, sillä se on hyvin hidastempoinen ja Dimebagin soittama kitarasoolokin on hyvin erikoinen verrattuna muuhun materiaaliin. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaleessa kerrotaan lähinnä siitä että ystävää pitäisi kunnioittaa eikä puukottaa selkään puhumalla pahaa toisesta selän takana.
Kappaleesta on tehty monia cover-versioita, joista Avenged Sevenfoldin cover julkaistiin singlenä.
Brian Baker (muusikko)

Brian Baker (s. 25. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen kitaristi. Baker on punkrock-yhtye Minor Threatin perustajajäseniä. Hän soitti yhtyeessä alun perin bassoa, mutta vaihtoi vuonna 1982 kitaraan Steve Hansgenin liityttyä yhtyeeseen. Minor Threatin jälkeen Baker perusti toisen punk-yhtyeen, Dag Nastyn vuonna 1985. Hän on myös soittanut lyhyitä pätkiä muun muassa Doggy Stylessä, The Meatmenissä, Government Issuessa sekä Junkyardissa. Vuonna 1994 Bakerille tarjottiin paikkaa R.E.M.-yhtyeen kiertuekitaristiksi. Hän kieltäytyi ja otti sen sijaan vastaan toisen saamansa tarjouksen: Hän liittyi Bad Religioniin korvaamaan Brett Gurewitzia. Baker jatkaa edelleen Bad Religionissa. 
Triviaa.
Ollessaan 12-vuotias ja asuessaan Michiganissa Baker pääsi lavalle jammailemaan Carlos Santanan kanssa.
Hän on Glenn Danzigin ohella Samhainin perustajajäseniä. Baker on myös ollut Me First and the Gimme Gimmesin kiertuekitaristina vuonna 2005.
Vuoden 2000 alussa Brian Baker sai puhelun Axl Roselta, joka pyysi häntä liittymään uudelleen kasattuun Guns N' Rosesiin. Baker torjui tarjouksen, sanoen pysyvänsä Bad Religionissa vaikka minkälaisia rahoja tarjottaisiin.
Hyponymia

Hyponymia eli sisältyvyys on hierarkkinen rakenne, joka kuvaa sanojen ja käsitteiden keskinäisiä suhteita. Hyperonyymin eli yläkäsitteen alle porrastuvat hyponyymit eli alakäsitteet. Hierarkiassa alempana oleva käsite sisältyy ylempään käsitteeseen. Mitä ylempänä käsite on hierarkiassa, sitä epätäsmällisempi ja laaja-alaisempi se on.
Esimerkiksi "eläin" on hyperonyymi, jonka hyponyymeja ovat muun muassa "nisäkäs" ja "lintu". 'Nisäkäs' on hyperonyymi esimerkiksi 'koiralle' ja 'ihmiselle'. Koiran hyponyymeja ovat kaikki koirarodut. Jos joku kertoo ostaneensa koiran, tiedetään että kyseessä on eläin, mutta jos hän sanookin ostaneensa eläimen, ei voida ilman muuta tietoa päätellä, minkälainen eläin on kyseessä.
Lohtajan ampuma-alue

Lohtajan ampuma-alue on Suomen ilmatorjunnan ampuma-alue entisen Lohtajan kunnan alueella Kokkolassa. Se sijaitsee Vattajanniemellä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. Alueella on vuodesta 1763 alkaen maa noussut merestä veden perääntyessä noin 1,5 kilometriä. Myös ilmavoimien joukot käyttävät ampuma-aluetta harjoituksissaan.
Ilmatorjunta-aselajin ensimmäiset kovapanosammunnat ammuttiin Suomenlinnassa Länsi-Mustasaaressa 16. syyskuuta 1927. Myöhemmin ammunnat siirrettiin Perkjärven ampuma-alueelle. Keväällä 1930 tykistöntarkastaja Vilho Nenonen pyrki löytämään ilmatorjunnalle soveliaampaa ampuma-aluetta, millaiseksi löytyi Muurilan kylä, jonka pohjoispuolella oli Kipinolan järvi. Siellä ilmatorjunta harjoitteli talveen 1939.
Hankinta.
Sotien jälkeen ilmatorjunnan ammunnat siirtyivät pääosin Santahaminaan, mikä oli kuitenkin meriliikenteen kasvun vuoksi ongelmallista. Myös ampumasektori oli kapea. Korvaavaa ampuma-aluetta ryhdyttiin etsimään Hankoniemestä, Rovajärveltä ja Pohjanlahden rannikolta.
Vattajanniemen eduiksi todettiin yli 180° ampumasektori sekä se, että niemessä on vain kalanjalostustehdas sekä merivartioasema. Lisäksi Laajalahden lentokenttä ei ole kuin 20 kilometrin päässä, mihin maalinhinauskoneet voivat laskeutua. Myös rautatieasema raskaiden joukkojenkuljetusten tueksi on lähellä.
Puolustusministeri määräsi 22. tammikuuta 1952 alueesta sovittavaksi paikallisten asukkaiden kanssa. Siitä lähtien Lohtajan ampuma-alue on ollut ilmatorjuntajoukkojen pääharjoitusalue ja ilmatorjuntaharjoitusten pääasiallisin pitopaikka.
Käyttö.
Vuonna 2002 Lohtajan ampuma-aluetta käytettiin 220 vuorokautta. Sen pinta-ala on noin 1 400 hehtaaria.
Drag the Waters

Drag the Waters on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1996 albumin The Great Southern Trendkillin kappale. Se on "The Great Southern Trendkill" -albumin tunnetuimpia, ja samalla ainoa josta on tehty musiikkivideo.
Dimebag Darrellin mukaan kappale kertoo siitä, kuinka "koko elinajan on tekemisissä ihmisten kanssa, joista ei voi ottaa helpolla selvää, tai mitkä ovat heidän motiivinsa. Täytyy 'naarata vedet' ("Drag the Waters") pohjaan saakka ja löytää totuus." 
"Drag the Waters" on varoitus kuuntelijalle aina kysyä toisten ihmisten motiiveja. Kappaleen musiikkivideokin alkaa tuntemattoman miehen sanomalla "In everyday life, there is more than meets the eye. To reach the depths of truth, we must drag the waters".
Drag the Waters on ainoa Panteran kappale Revolution Is My Namen lisäksi, jossa kuullaan lehmänkelloa.
Atlantis (Mikko Kuustosen albumi)

Atlantis on Mikko Kuustosen vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Levy on julkaistu myös MiniDisc-formaatissa.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 6.
Mouth for War

Mouth for War on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen Panteran toisen varsinaisen albumin "Vulgar Display of Power" (1992) ensimmäinen single. Kappale oli ensimmäinen heavy metal -single, joka nousi Yhdysvaltojen listojen ykköseksi. Siitä tuli myös yhtyeen lopullinen läpimurto. Kappale on yhtyeen tunnetuimpia.
Ylleviivaus

Ylleviivaus viittaa tekstin yläpuolelle vedettyyn viivaan, jota keskiaikaiset kirjurit käyttivät merkitsemään tekstin lyhenteitä. Ylleviivaus on uudissana, jonka lähtökohtana on käytetty alleviivaus-sanaa.
Esimerkiksi ylleviivaus-tagin käyttö HTML-koodissa:
 teksti
saa aikaan: 
teksti
Unicodesta löytyy U+0305 "combining overline" eli yhdistettävä ylleviivaus ̅ . Se eroaa U+0304:stä eli makronista (yläviivasta) siinä, että ylleviivauksen viiva on katkeamaton kirjainten välissä. ISO/IEC 8859-1:n 0xaf / Unicode U+00AF ¯:een usein kutsutaan sekä ylleviivausta että makronia. Sen viiva ei katkea tekstin yläpuolella.
Eddie Shore

Edward William ”Eddie” Shore (25. marraskuuta 1902 Fort Qu'Appelle, Saskatchewan, Kanada – 16. maaliskuuta 1985) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka kuului NHL:n varhaisiin tähtiin. Hän pelasi uransa parhaat kaudet Boston Bruinsissa.
Shore aloitti uransa Regina Capitals -joukkueessa Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) vuonna 1924. Hyökkääjänä aloittanut Shore vaihtoi pelipaikkansa puolustajaksi pelatessaan Edmonton Eskimos -seurassa.
Shoren päättäväisyyttä kuvaa hyvin tarina, jonka mukaan Shore myöhästyi pikajunasta Montrealiin. Hän kuitenkin päätti pelata illan ottelun Montreal Maroonsia vastaan, joten hän hankki käyttöönsä auton. Lumimyrskyn puhkeamisesta huolimatta Shore ajoi koko yön sekä seuraavan päivän ja pääsi perille paria tuntia ennen peliä, vaikka oli ajanut neljä kertaa ojaan. Hän oli kylmettynyt eikä ollut nukkunut lainkaan. Hän pelasi kuitenkin koko ottelun yhtä jäähyä lukuun ottamatta ja teki ottelun ainoan maalin Bostonin voittaessa 1–0.
12. joulukuuta 1933 Bostonissa pelatussa ottelussa Bruinsin ja Toronto Maple Leafsin välillä Shore taklasi selästä Toronton tähtipelaaja Ace Baileyä sillä seurauksella että tämä kaatui jään pintaan menettäen tajuntansa. Bailey heräsi koomasta sairaalassa 10 päivää myöhemmin, ja taklaus päätti hänen uransa. Toronton kovanaama Red Horner puolestaan aloitti tappelun Shorea vastaan ja kaatoi Shoren jään pintaan. Shoren kasvoihin jouduttiin ompelemaan seitsemän tikkiä, mutta muutoin hän säästyi vakavammalta loukkaantumiselta. NHL langetti Shorelle 16 ottelun pelikiellon. Myöhemmin Shore pyysi tekoaan anteeksi Baileylta ja he paiskasivat kättä Toronton Maple Leaf Gardenissa pelatussa hyväntekeväisyysottelussa 14. helmikuuta 1934.
Kun WHL lakkautettiin vuonna 1927, Shore myytiin Boston Bruinsiin NHL:ssä. Tulokkaana hän teki 12 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä (yhteensä 18 tehopistettä) aikana, jolloin puolustajien tekemät maalit olivat harvinaisia. Bruinsissa Shore saavutti kaksi Stanley Cupia. Hänet tunnetaan myös lempinimestä "The Edmonton Express" (”Edmontonin pikajuna”). Eddie Shore on edelleen ainoa puolustaja, joka on voittanut NHL:n arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Trophyn neljästi.
Guy Debord

Guy Ernest Debord (28. joulukuuta 1931 Pariisi, Ranska – 30. marraskuuta 1994 Champot) oli ranskalainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja filosofi. Hänet tunnetaan yhtenä Kansainvälisen situationistisen liikkeen perustajista sekä liikkeen johtohahmona. Debord toimi myös SI:n lehden "Internationale Situationnisten" päätoimittajana. Ennen toimintaansa situationisteissa Debord kuului lettristeihin. Hän oli myös jonkin aikaa Socialisme ou Barbarie -ryhmässä.
Guy Debordin lapsuutta varjosti toinen maailmansota ja hänen teini-ikäänsä väritti tutustuminen radikaalien avantgardistien ihaileman Isidore Ducassen tuotantoon. Ducasse tunnetaan runoilijana paremmin nimellä Comte de Lautréamont, ja hän esitti, että kaikkien tulisi kirjoittaa runoja ja jälkipolvien tulisi parannella tekstejä plagioimalla niitä. Lautréamont’n ajatukset ovat keskeisiä varhaisessa situationisessa internationaalissa. Vuonna 1951 Debord liittyi vuonna 1946 perustettuun Mouvement Lettriste -ryhmään tutustuttuaan sen johtajaan Isidore Isou’hun, oikealta nimeltään Jean-Isidore Goldstein. Lettristien elokuvista Debord sai kimmokkeen ryhtyä elokuvantekijäksi. Debordin ensimmäinen elokuva, 90-minuuttinen "Hurlements en faveur de Sade" vuodelta 1952, ei sisällä lainkaan kuvaa, ja se koostuu valkoisen ja mustan värin vuorottelusta ja hiljaisuutta leikkaavista satunnaisista keskusteluista. Elokuva päättyy 24 minuutin hiljaisuuteen, jonka aikana valkokangas on musta. Elokuvan valmistuessa Debord oli 21-vuotias. 
Lettristiliike jakautui riitaisasti kahtia vuonna 1952 Charlie Chaplinin "Parrasvalot"-elokuvan lehdistötilaisuuden häiriköinnin aiheuttaman skandaalin takia. Liikkeen vasemmistosiipi, johon Debord yhdessä Gil Wolmanin, Jean Braun ja Serge Bernan kanssa kuului, järjestäytyi nimen L’Internationale Lettriste alle ja alkoi julkaista lehteä nimeltä Potlach. Vuosina 1954–1957 lehteä ilmestyi 29 kappaletta.
Guy Debord oli 1960-luvulla Situationistinen internationaali -ryhmän perustajia ja johtajia. Situationistit olivat merkittävä taustavaikuttaja Pariisin opiskelijakapinassa vuonna 1968. Guy Debordin kirja "Spektaakkelin yhteiskunta" (1967) herätti Ranskassa laajaa huomiota.
Vuonna 1972 Debord tovereineen hajotti Situationistinen internationaali -ryhmän. Hän teki 1970-luvulla elokuvat "Society of the Spectacle" (1973) ja "In Girum Imus Nocte Et Consumimur Igni" (1978).
Debord julkaisi 1988 vielä "Spektaakkelin yhteiskuntaa" kommentoivan kirjan "Commentaires sur la société du spectacle". Debord oli alkoholisti ja sairasti sen aiheuttamaa hermotulehdusta. Debord ampui itsensä.
Muinaisnuubian kieli

Muinaisnuubia on kirjoitettu kieli, jota käytettiin Muinaisnubiassa 900-luvulta 1600-luvulle. Se on alueella puhuttujen nubialaisten kielten esi-isä. Sitä pidetään erityisesti nykyisen nobiinin kielen mahdollisena muinaisversiona. Tiedossa on ainakin sata muinaisnuubiankielistä sivua, jotka lähes kaikki ovat luonteeltaan kirkollisia. Tunnetuin niistä on "Pyhä Menaan Marttyyrius". Koptin kielen aakkostoa muokattiin muinaisnuubian käyttöön. Meroen ja geezin kielten lisäksi se on vanhin niistä afrikkalaisista kielistä, joita puhuttiin Saharan eteläpuolella.
Kirjoitusjärjestelmä.
Muinaisnuubian kirjoittamiseen käytetään kreikkalaisen kirjaimiston unsiaaliversiota, johon on lisätty kolme koptin aakkoston kirjainta: "š", "h" ja "j". Sen lisäksi muinaisnuubiassa on kolme omaperäistä kirjainta: "ny" ja "w", jotka lienevät peräisin meroiittisesta aakkostosta, sekä "ng", jota pidetään kahdesta kreikan aakkoston gammasta muodostuneena ligatuurina. 
Kirjaimen yläpuolella voi olla viiva. Tällöin kirjain on
Joillakin äänteillä on monta kirjoitustapaa, kuten vokaalilla /i/, jota voidaan merkitä kirjaimella ε, ει, η, ι, tai υ. Vokaalin /u/ normaali kirjoitustapa on kuitenkin ου. Diftongeissa näkyy joskus kirjaimen ι yläpuolella treema, mikä osoittaa äänteen olevan puolivokaali /j/.
Geminaattakonsonantit kirjoitetaan kaksoiskonsonantteina, kun taas pitkät vokaalit jäävät usein merkitsemättä. Tooneja ei merkitä ollenkaan.
Korkeaa pistettä (•), joka joskus korvataan kaksoiskenoviivalla (\\), käytetään suurin piirtein samassa yhteydessä kuin suomen kielen pistettä tai kaksoispistettä. Tämän lisäksi kysymysmerkkinä on vinoviiva (/) ja jakeiden erottimena kaksoisvinoviiva (//).
Kielioppi.
Substantiivit.
Muinaisnuubiassa ei ole sukua eikä artikkeleita. Substantiiveilla on vartalo, johon liitetään sijamuotojen päätteitä ja postpositioita. Muinaisnuubian sijamuodot ovat
Tavallisin monikon tunnus on "-gu-", esimerkiksi "uru-gu-na" ’kuninkaiden’ ja "gindette-gu-ka" ’oat, piikit’ (direktiivi). Predikatiivissa tunnus on kuitenkin "-agui-". Harvinaisemmat monikon tunnukset ovat "-rigu-" ja "-pigu-", esimerkiksi "mug-rigu-ka" ’koirat’ (direktiivi). Predikatiivissa tunnus on muodossa "-regui-".
Pronominit.
Muinaisnuubian persoonapronominit ovat
Demonstratiivipronomineja ovat esimerkiksi "in-" ’tämä’ ja "man-" ’tuo’ sekä interrogatiivipronomineja "ngai-" ’kuka’, "min-" ’mikä’, "islo" ’missä’ ja "iskal" ’miten’.
Verbit.
Verbeillä on viisi eri päämuotoa: preesens, kaksi eri preteritiä, futuuri ja imperatiivi. Näillä kaikilla aikamuodoilla on omat subjunktiivi- ja indikatiivimuodot. Muinaisnuubiassa verbi taipuu persoonassa. Esimerkiksi "doll-" ’toivoa’ taipuu preeseensissä seuraavasti:
Esimerkkiteksti.
"Kitka gelgelosuannon Iisusi manyan trika• dolle polgara pessna• papo iskoelimme ikka."
Sanatarkka suomennos: ”Kivi ja-kun-he-vierittivät-pois Jeesus silmä pari korkea nousten hän-sanoi isä minä-kiitän sinua.”
Suomennos: ”Kivi otettiin pois. Jeesus kohotti katseensa ja sanoi: ’Isä, minä kiitän sinua.’”
Laulava sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen

Laulava sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen on vuonna 2002 julkaistu albumi, jolla laulavat pääasiassa Esa Kaartamo, Edu Kettunen ja Mikko Kuustonen, mutta mukana on myös muita esiintyjiä. Levyn kappaleet on tallennettu Yle TV2:n "Laulava sydän" -ohjelmasarjan osassa ”Laulava sydän: Kolmen koon kantri”, joka lähetettiin keväällä 2001 sekä uusintana talvella 2002.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittaneet Esa Kaartamo ja Jarmo Nikku.
Syöpärokote

Syöpärokote tarkoittaa rokotetta, jota voitaisiin käyttää solun immuunipuolustuksen aktivoimiseksi syöpäkasvaimia vastaan.
Historia.
Rokotteet on tunnettu jo pitkään infektiotautien estossa. Myös muiden tautien, kuten
syövän, hoito rokotteilla on tullut mahdolliseksi, kun on opittu paremmin
ymmärtämään syövän molekyylibiologiaa ja immunologiaa. Jo 100 vuotta sitten
William Coley ehdotti, että rokotteita voitaisiin käyttää syövän hoidossa.
Biologia.
Syöpäsolut ilmentävät niille erityisiä antigeenejä, joita ei ole normaaleissa soluissa.
Tarkempi tutkiminen osoitti, että monet antigeeneistä, jotka aiheuttivat kasvaimen
torjunnan, olivat myös normaalien solujen tuottamia antigeenejä. Immuunijärjestelmä
voi tunnistaa nämä antigeenit monista syistä: antigeenissä on voinut tapahtua
mutaatio, antigeenillä voi olla erilainen glykosylaatio kuin normaalisti tai antigeeniä
voi olla epätavallisen suuria määriä.
Tieto siitä, että T-solut ovat erityisen tärkeitä syöpäsolujen torjunnassa, on aiheuttanut
sen, että tutkimus on keskittynyt lähinnä antigeeneihin, jotka T-solut tunnistavat. T-solut
tunnistavat antigeenit pienemmistä proteiinifragmenteista, epitoopeista.
Antigeenit siis pilkotaan ensin pienemmiksi fragmenteiksi, epitoopeiksi. Epitoopit
liitetään sitten MHC-molekyyleihin, joita on kahta tyyppiä: MHC I - ja MHC II –
molekyylejä.
MHC I –molekyylejä on kaikissa tumallisissa soluissa, siis myös syöpäsoluissa.
Epitoopin sitouduttua MHC I –molekyyliin tämä kompleksi sitoutuu CD8 T-solun
CD8-reseptoriin. CD8 T-solut ovat sytotoksisia ja ne tuhoavat antigeeniä ilmentävän
solun erittämillään perforiineilla tai aiheuttavat niissä apoptoosin Fas/FasL –
reseptorin kautta.
MHC II –molekyylejä on pääasiassa vain antigeenejä esittelevissä soluissa, APCsoluissa.
Näihin kuuluvat mm. dendriittisolut, makrofaagit ja B-solut. APC-solut
nielaisevat eritetyn tai kuolleista syöpäsoluista peräisin olevan kasvainantigeenin ja
pilkkovat sen epitoopeiksi. MHC-antigeeni –kompleksi sitoutuu CD4 T-solun CD4-
reseptoriin. Nämä auttaja-T-solut erittävät aktivoiduttuaan muita immuunijärjestelmän
soluja stimuloivia aineita: sytokiineja, interleukiineja, interferoneita. Molemmat T solutyypit
tarvitsevat aktivoituakseen toisenkin signaalin MHC-kompleksin
sitoutumisen lisäksi. Tämä signaali syntyy, kun APC-solujen erittämä B7 kostimulanttimolekyyli
sitoutuu T-soluun.
Erityisen kiinnostavaksi kasvainantigeeniksi on osoittautunut Karsinoembryonaalinen antigeeni (CEA),
karsinoembryonaalinen antigeeni, jota useat eri kasvaimet ilmentävät. Se oli yksi
ensimmäisistä löydetyistä kasvainantigeeneistä.
Juha Manninen

Juha Arvid Mikael Manninen (vuoteen 1950 Jauhiainen; 24. marraskuuta 1945 Helsinki – 13. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen aate- ja tieteenhistorioitsija. Manninen hoiti alkuvuodesta 1968 lähtien osaa Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian assistentuurista ja sitten myös käytännöllisen filosofian professuurista, minkä jälkeen hän oli Suomen Akatemiassa professori Jaakko Hintikan tutkimusryhmän jäsen ja toimi Oulun yliopiston yleisen aate- ja oppihistorian professorina vuodet 1975–2009, alan ensimmäisessä vakituisessa virassa Suomessa sekä viimeksi Helsingin yliopiston tutkijakollegiumissa. Hän keskittyi tieteiden, aatteiden ja filosofian historiaan sekä toimitti useita tiedelehtiä, teoksia ja teossarjoja, muun muassa "Psykologia", "Synthese", "Ajatus", "Prometheus", "European Studies in the History of Science and Ideas" samoin kuin J.V. Snellmanin alkukielisiä koottuja teoksia "Samlade arbeten" (13 osaa ja hakemisto) ja vastaavasti Anders Chydeniuksen "Samlade arbetenia" (5 osaa). Viimeiset kaksi sarjaa ovat Suomessa suuntaa antavia tieteellisiä editioita, etenkin alkukielisiin sisältyvien selitysten ansiosta.
Pingus

Pingus on Ingo Ruhnken kehittämä pulmapeli, joka on "Lemmingsin" kaltainen. Peli on julkaistu avoimena lähdekoodina.
Pingusin pelihahmot ovat sopulien sijaan pingviinejä, jotka on tehty muistuttamaan Tuxia, Linuxin maskottia. Ruhnke on tosin huomauttanut, että pingviinit eivät oikeastaan ole varsinaisesti Tuxeja.
Peli on aloitettu vuonna 1998. Tämä peli on myös The Linux Game Tomen ensimmäinen "Game of the Month", kuukauden peli. Ensimmäinen versio Kuukauden peli -palkinnon jälkeen julkaistiin vuonna 2003 Linuxille. Julkaisussa oli mukana uusia tasoja ja tasonmuokkausohjelma.
Pelissä on noin 20 tasoa mukana, mutta lisäksi pelissä on tasoeditori, sekä siihen on saatavilla useita tasoja epävirallisesti.
Pelin tämänhetkiset tasot ovat täysin pelattavia, ja peli sisältää musiikin ja ääniefektit.
Pingus on julkaistu GNU GPL -lisenssillä.
Pingus ei liity mitenkään animaatiosarja Pinguun.
Trilateraalinen komissio

Trilateraalinen komissio (myös 'trilateraalikomissio') on yksityinen järjestö, jossa on noin 300–350 jäsentä Euroopasta, Aasiasta, Oseaniasta ja Pohjois-Amerikasta. Järjestön julkilausuttu päämäärä on edistää lähempää poliittista ja taloudellista yhteistyötä jäsenten edustamien alueiden välillä.
Järjestö perustettiin David Rockefellerin aloitteesta vuonna 1973, kun hänen ajatuksensa Japanin ottamisesta mukaan Bilderberg-kerhoon hylättiin. Ensimmäisen tapaamisen järjestämisessä Rockefellerillä oli apunaan Zbigniew Brzezinski sekä ihmisiä Brookings-instituutista, Ulkomaansuhteiden komissiosta ja Ford-säätiöstä (joista kaikki ovat yhdysvaltalaisia ajatushautomoja). Ensimmäinen tapaaminen oli Tokiossa vuoden 1973 lokakuussa.
Jäsenet valitaan tietyissä määrällisissä suhteissa kolmelta alueelta (Eurooppa, Pohjois-Amerikka ja Aasia), joihin järjestön nimikin viittaa. Jäseniin kuuluvat yritysten toimitusjohtajia, suurten puolueiden poliitikkoja, huomattavia akateemikoita, yliopiston johtajia sekä ammattiyhdistysliikkeiden johtajia. Valtionsa hallitusten jäseneksi nousevat trilateraalisen komission jäsenet jäävät pois väliaikaisesti. Ennen vuotta 2000 Japani oli ainut Aasian maa, mutta nykyään jäseniä on myös muista Aasian maista sekä Oseaniasta. Pohjois-Amerikasta on 107 jäsentä (joista 85 yhdysvaltalaisia), Eurooppalaisia on 150, ja Aasian ja Oseanian edustajia on nykyään 117.
Jäseniä.
Suomalaisia jäseniä ja osallistujia.
Suomalaisia komission jäseniä ja kokouksiin osallistuneita:
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2006

Vuonna 2006 jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pidettiin tällä nimellä kolmannen kerran ja kaiken kaikkiaan maailmanmestaruus ratkaistiin seurajoukkueiden välillä 46. kerran. Turnaus pelattiin Japanissa ja siihen osallistuivat kuuden eri maanosan mestarit. Ottelukaupungit olivat Tokio, Jokohama ja Toyota. Mestaruuden vei brasilialainen Internacional, joka kukisti espanjalaisen FC Barcelonan finaalissa lukemin 1-0.
Loppuottelu.
Internacional - FC Barcelona 1-0 (0-0)
17.12 International Stadium, Jokohama
82. Adriano (Iarley)
Yleisoä: 67128
Maalintekijätilasto.
3 maalia
2 maalia
1 maali
Heini-Klopfer-Skiflugschanze

Heini-Klopfer-Skiflugschanze on lentomäki Oberstdorfissa Baijerin osavaltiossa Saksassa.
Historia.
Kun saksalaiset eivät saaneet osallistua vuoden 1948 Sankt Moritzin talviolympialaisiin, kolmen Oberstdorfilaisen mäkihyppääjän Sepp Weilerin, Heini Klopferin ja Toni Brutscherin keskuudessa heräsi ajatus oman suuren hyppyrimäen rakentamiseksi. Vuonna 1949 tehtiin rakennussopimukset ja uuden lentomäen rakennustyöt saatiin aloitettua Stillachtal-laaksoon Heini Klopferin ja Willi Huberin suunnitelmien mukaisesti. Vain viiden kuukauden rakentamisen jälkeen puinen vauhdinottotorni valmistui ja avajaisia saatiin viettää 2. helmikuuta 1950. Helmi- maaliskuun vaihteessa järjestettiin Oberstdorfissa ensimmäistä kertaa kansainvälinen Ski Flying Week -kilpailu, jossa 100 000 katsojaa todisti kolmen uuden maailmanennätyksen syntyä.
Vuoden 1973 lentomäen MM-kilpailuja varten vanha vauhdinottotorni purettiin turvallisuussyistä ja tilalle rakennettiin uusi betoninen torni. Heini Klopfer ei ollut enää todistamassa remonttia, koska hän kuoli 50-vuotiaana vuonna 1968. Hänen kunnioitukseksi lentomäki nimettiin hänen mukaansa. Sen jälkeen alastulorinnettä on kaivettu ja muotoiltu monta kertaa lentomäen suurentamiseksi. Suurin 1,1 miljoonaa euroa maksanut remontti tapahtui vuonna 2007 seuraavan vuoden 2008 MM-kilpailuja varten, jolloin hyppääjien lämpiötä suurennettiin, asennettiin valaistus ja vauhtimäki remontoitiin viimeisimpien FIS:n vaatimuksien mukaiseksi.
Vuonna 2016 lentomäkeä remontoitiin 11,6 miljoonalla eurolla vuoden 2018 MM-kilpailuja varten. Remontissa lentomäen keula rakennettiin kokonaan uudelleen seitsemän metriä taaemmaksi ja viisi metriä ylemmäksi säilyttäen kuitenkin ainutlaatuisen vanhan tornin. K-piste siirtyi 185 metristä 200 metriin ja HS-piste siirrettiin 213 metristä 225 metriin. Myös tuomaritorni, hiihtohissi ja yleistä infrastruktuuria uusittiin. Kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 235 metriin.
Nykyinen lentomäki on maailman neljänneksi suurin lentomäki ja sitä pidetään niistä turvallisimpana, koska metsä suojaa alastulorinnettä tuulelta. Paikalliset kutsuvat lentomäkeä ”Oberstdorfin liuskekivitorniksi”. Alastulorinteen vierustan hiihtohissi palvelee myös turisteja, joka vie tornin juurelle kilpailuiden aikana mäkihyppääjät. Tornin huipulle vie hissi, johon mahtuu 12 henkilöä. Tornin huipulta avautuu hulppeat näkymät ympäristöön ja siellä on kioski, lämmitelyhuone ja WC-tilat.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 242,5 metriä on hypännyt Domen Prevc.
Henri Lefebvre

Henri Lefebvre (16. kesäkuuta 1901 – 29. kesäkuuta 1991) oli ranskalainen marxilainen sosiologi, intellektuelli ja filosofi, joka tunnetaan työstään dialektiikan, marxismin, arkielämän, kaupunkien ja sosiaalisen tilan parissa.
Lefebvre toimi sosiologian professorina Strasbourgin yliopistossa ja Nanterren yliopistossa Pariisissa. Hän kirjoitti ranskaksi, englanniksi ja saksaksi.
Internetilmiö

Internetilmiö (tunnettu myös nimityksellä internetmeemi, lyhyemmin meemi, ) viittaa Internetissä leviävään asiaan, joka saavuttaa toisinaan suuren suosion ja leviää nopeasti verkossa. Jotkut ilmiöstä ovat lyhytikäisiä, toiset pysyvät suosiossa vuosikausia. Hyvinkin vähäpätöiseltä vaikuttavat asiat, kuten kotitekoiset videoleikkeet, ovat voineet nousta internetissä arvaamatta hyvin suosituiksi.
Internetilmiöt ovat usein ihmisiä, kuvankäsittelyohjelmilla tehtyjä kuvia, flash-animaatioita tai musiikkivideoita. Periaatteessa kuitenkin mikä tahansa asia voi nousta suosituksi internet-ilmiöksi.
Meemikuvien levittäjä voi syyllistyä tekijänoikeusrikkomukseen, jos alkuperäisen kuvan tekijä ei ole antanut lupaa kuvan levittämiseen.
UAE Team Emirates

UAE Team Emirates (UCI-tunnus UAD) on italialaislähtöinen, vuodesta 2017 Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin kirjattu maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Talli osallistuu UCI World Tour -sarjaan. Tallin slovenialainen pyöräilijä Tadej Pogačar voitti Ranskan ympäriajon vuosina 2020, 2021 ja 2024 sekä Italian ympäriajon 2024.
Historiaa.
Lampre-Caffita -talli syntyi Lampre- ja Saeco-tallien yhdistymisen seurauksena 2005. Lampre toimi joukkueen ykkössponsorina vuosina 2005–2016. Muina nimisponsoreina toimivat tuona aikana Caffita, Fondital, N.G.C., Farnese-Vini, ISD ja Merida. 
Tallissa ajoi paljon italialaispyöräilijöitä. Se oli vahvasti mukana pyöräilyn suurissa ympäriajoissa, erityisesti Italian ympäriajossa. Tallin johtajana toiminut Giuseppe Saronni on entinen kilpapyöräilijä ja Italian ympäriajon voittaja..
Seurauksena Saeco-tallissa olleesta perinteestä, Lampre tuli tunnetuksi erilaisista julkisuustempauksista. Vuoden 2005 Italian ympäriajossa talli järjesti mainoskampanjan, jossa esiintyivät tallin kapteenit Gilberto Simoni ja Damiano Cunego. Kilpailun lepopäivänä talli järjesti harjoitukset ja kuvaussession Monzan kilparadalla.
Kaudeksi 2017 tallin omistus siirtyi Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin ja joukkueen nimeksi vaihtui UAE Team Emirates.
Joukkueen kokoonpano.
2025.
Lähde: UCI
Itä-Saksan kansannousu

Itä-Saksan kansannousu () oli työläisten järjestämä mielenosoitus Itä-Berliinissä, Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) kesäkuussa 1953. Syynä mielenosoitukseen olivat DDR:n hallituksen ja Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) 28. toukokuuta 1953 tekemä viisivuotissuunnitelman mukainen päätös tuotannon lisäämisestä 10 prosentilla ja palkkojen alentamisesta 10 prosentilla. Tällöin työläiset vaativat pidettäviksi vapaita vaaleja.
Kesäkuun 16..
Kesäkuun 16. päivänä 60–80 rakennustyöläistä aloitti lakon eräällä Itä-Berliinin Stalinalleen varrella olleella työmaalla ja järjesti mielenosoitus­marssin sieltä Walter Ulbrichtin hallitusrakennuksen eteen. Aluksi he osoittivat mieltään vain työ­normien korottamista vastaan, mutta kun heidän mukaansa tuli lisää marssijoita, he alkoivat vaatia myös vapaita vaaleja ja presidentti Wilhelm Pieckin eroa.
Uudet tuotantovaatimukset kumottiin, mutta tästä huolimatta tilanne vaikeutui. Länsi-Berliinissä toimiva yhdysvaltalaisen miehitysvyöhykkeen radio tiedotti tapahtumista, mikä osaltaan edesauttoi mielenosoituksien leviämistä muualle Saksan demokraattiseen tasavaltaan.
Kesäkuun 17..
Noin 100 000 mielenosoittajaa oli kokoontunut Itä-Berliiniin ja lukuisat ihmiset pitivät työnseisauksia ja protesteja teollisuuskeskuksissa ja DDR:n suurimmissa kaupungeissa. SED:n puoluevirkailijat perustivat omia pienempiä ryhmiä vastustamaan kansannousua. Kansanpoliisi pidätti monia mielenosoittajia. DDR:n hallitus päätti käyttää asevoimaa ja pyysi Neuvostoliitolta sotilaallista apua.
Neuvostoliitto puuttui tapahtumien kulkuun julistamalla 17. kesäkuuta 1953 maahan poikkeustilan. Neuvostoliitto käytti asevoimia tilanteen rauhoittamiseksi ja laittoi liikkeelle 16 divisioonaa ja 20 000 sotilasta. Seuranneissa kahakoissa kuoli 513 saksalaista, joista 116 oli SED:n puoluetoimitsijoita, ja 1 838 haavoittui. Vangittujen määrä nousi tuhansiin (5 100 vangittua), kuolemanrangaistus palautettiin käyttöön ja pikaoikeus teloitti suuren määrän ihmisiä (106 teloitettua). Vankeusrangaistuksiin tuomittiin 1 200 mielenosoittajaa.
Kansannousun merkitys.
Saksan liittotasavallassa kansannousun vuosipäivää, 17. kesäkuuta, vietettiin vuoteen 1990 saakka vuosittain kansallisena muistopäivänä, jonka nimi oli "Saksan yhtenäisyyden päivä" (). Sen jälkeen, kun Saksat yhdistyivät lokakuussa 1990, on samannimistä juhlapäivää vietetty 3. lokakuuta. 
Pian kansannousun jälkeen annettiin lisäksi Länsi-Berliinissä Brandenburger Torilta länteen johtavalle puistokadulle, Charlottenburger Chausseelle, uusi nimi Straße des 17. Juni.
Kuuluisa saksalainen runoilija Bertolt Brecht kuvasi runossaan kansannousun tapahtumia:
"Kesäkuun 17. päivän kapinan jälkeen"&lt;br&gt;
"kirjailijaliiton sihteeri jakoi" &lt;br&gt;
"Stalinalleella lentolehtisiä."&lt;br&gt;
"Niistä voitiin lukea, että kansa"&lt;br&gt;
"oli menettänyt hallituksen luottamuksen," &lt;br&gt;
"ja että ainoastaan työtahdin kaksinkertaistaminen" &lt;br&gt;
"saattaisi palauttaa sen."&lt;br&gt;
"Eikö olisi yksinkertaisempaa," &lt;br&gt;
"että hallitus hajottaisi kansan"&lt;br&gt;
"ja valitsisi tilalle uuden?"&lt;br&gt;
Cannondale Pro Cycling Team

Cannondale Pro Cycling Team (UCI-tunnus CAN) oli italialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Vuonna 1999 perustetun tallin pääsponsorina oli vuoteen 2012 saakka nesteytettyjä kaasutuotteita valmistava italialainen Liquigas. Vuosina 2013–2014 pääsponsorina oli yhdysvaltalainen polkupyöränvalmistaja Cannondale.
Joukkue osallistui aluksi kakkoskategorian kilpailuihin. Talli kuitenkin hiljalleen vahvisti asemaansa ja on kuulunut vuodesta 2005 lähtien UCI Pro -tason joukkueisiin. Vuosina 2005–2006 tallin toisena pääsponsorina oli Liquigasin ohella polkupyörävalmistaja Bianchi. Kaudella 2007 Cannondale korvasi Bianchin tallin pyörätoimittajana. Tämän myötä Cannondale teki paluun ProTour-sarjaan lopetettuaan Lampre-Caffita -tallin sponsoroinnin kauden 2005 lopussa. Kaudelle 2011 Cannondale tuli myös tallin toiseksi nimisponsoriksi ja 2013 pääsponsoriksi.
"Tilanne 26. tammikuuta 2013
Ihmisiin kohdistuvien vaikutusten arviointi

Ihmisiin kohdistuvien vaikutusten arviointi (IVA) on prosessi, jossa arvioidaan ennalta päätöksen vaikutuksia ihmisten terveyteen ja hyvinvointiin. Arvioinnin kohteena voi olla hanke, suunnitelma, ohjelma tai mikä tahansa muu päätös. IVA yhdistää aiemmin erilliset terveysvaikutusten arvioinnin (TVA) ja sosiaalisten vaikutusten arvioinnin (SVA).
IVA:ssa tarkastellaan vaihtoehtoisia ratkaisumalleja. Vaihtoehtojen käsittely selkiyttää tavoitteita, mahdollistaa ristiriitojen käsittelyn ja konkretisoi sitä, kuinka tavoitteet voidaan saavuttaa. 
IVA toimii suunnittelun ja päätöksenteon työvälineenä. Se on monialainen prosessi, johon osallistuvat eri alojen asiantuntijat, työntekijät ja päättäjät. Mukana arvioinnissa ovat myös ne ihmiset tai ihmisryhmät, joihin päätöksellä saattaa olla vaikutuksia.
ViolaWWW

ViolaWWW oli yksi ensimmäisistä WWW-selaimista ja yksi suosituimmista selaimista ennen Mosaicin julkaisua. Se toimi X Window Systemin alla Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä. Sen kehittäjä oli Pei-Yuan Wei Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä.
ViolaWWW:n ensimmäiset versiot, jotka tunnettiin vain nimellä Viola, eivät tukeneet Internetiä. Wei sai ajatuksen tehdä oman versionsa Applen HyperCard-hypertekstiohjelmasta. Viola 0.8 julkaistiin vuonna 1991. Vuonna 1992 Wei kuuli Tim Berners-Leen World Wide Web -projektista, ja muutti Violan WWW-selaimeksi, ja uudelleennimesi sen ViolaWWW:ksi.
ViolaWWW:ssä oli monia innovatiivisia, aikaansa edellä olevia ominaisuuksia, jotka standardoitiin vasta paljon myöhemmin. Se tuki asiakasohjelman puoleisia komentosarjoja, objektien upottamista sivuun, ja sivun ulkoasun muuttamista tyylitiedoston avulla.
ViolaWWW oli myös yhtenä kiistan kohteena Microsoftin ja Eolasin välisessä oikeusjutussa vuonna 2005. Eolas haastoi Microsoftin oikeuteen väittäen, että Internet Explorer käyttää Eolasin patentoimaa tekniikkaa objektien upottamiseksi WWW-sivuihin. Microsoft käytti ViolaWWW:tä osoittaakseen, että objektien upotusta oli tehty samalla tekniikalla jo ennen Eolasin patenttihakemusta.
Aasian kisat 2006

15. Aasian kisat (Asiadit) alkoivat Qatarin Dohassa 1. joulukuuta 2006 ja päättyivät 15. joulukuuta 2006. Tätä ennen kisat oli järjestetty vain kerran Länsi-Aasiassa: vuoden 1974 kisat järjestettiin Teheranissa, Iranissa. Kilpailuissa oli yhteensä 45 eri urheilumuotoa ja niihin osallistui noin 10 500 urheilijaa.
Osallistujamaat.
Kaikki 45 Aasian olympiakomitean (OCA) jäsenvaltiota osallistuivat kilpailuihin. Suluissa oleva numero kertoo maan lähettämän joukkueen koon.
Tragedia.
Kilpailut saivat ikävän käänteen kun korealainen kenttäratsastaja Kim Hyung-chil menehtyi pudottuaan hevosensa selästä sateessa järjestetyn kestävyyskilpailun aikana. Onnettomuus tapahtui kolmipäiväisen kilpailun 8. etapilla 7. joulukuuta. Hyung-chil jäi kaatuneen hevosensa alle. Hänet kuljetettiin välittömästi sairaalaan. Kilpailujen organisaatio vahvisti kuolemantapauksen.
Etelä-Korean olympiakomitean puheenjohtajan Kim Jung Kilin mukaan Hyung-chilin ratsu kaatui liukastumisen seurauksena. Etelä-Korean viranomaiset pyysivät tapahtuman johdosta selvitystä kilpailuorganisaatiolta.
Kyseessä oli kahdeksas vuoden 2006 Aasian kisoihin liittyvä kuolemantapaus ja ensimmäinen, jossa uhrina oli urheilija.
Lajit.
Vuoden 2006 Aasian kisoissa kilpailtiin yhteensä 45 eri lajissa:
Maruzzella – Eurooppalaisia suosikkeja 1950-luvulta

Maruzzella - Eurooppalaisia suosikkeja 1950-luvulta on vuonna 1995 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää alkuperäisesityksinä 50-luvun suuria suosikkikappaleita. Kaikki ovat koristaneet Suomen levytilastoja ja soineet ahkerasti Lauantain toivotut levyt -ohjelmassa. Jokainen kappale on myös saanut suomalaisen asun.
Viisikymmenluvun puolivälissä alkoi Suomessa varsinainen italialaisten iskelmien kausi, joka osin johtui italialaisen elokuvan samanaikaisesta noususta. Se jopa jätti varjoonsa samaan aikaan nousseen Rock and roll -buumin. Tosin italialaiset iskelmät olivat laajalti kansainvälisestikin suosittuja tuohon aikaan.
Levy on Radio Suomen tuotantoa (Tero Heinänen ja Pekka Gronow), alkuperäiset levytykset ovat peräisin Yleisradion äänilevystöstä. 
Lähteet.
CD-levy RSCD 1001 (Radio Suomi, 1995)
Todd Bertuzzi

Todd Bertuzzi (s. 2. helmikuuta 1975 Sudbury, Ontario) on kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL-liigassa 18 kauden aikana 1 159 ottelua, joissa hän saavutti yhteensä 1 478 jäähyminuuttia.
Muuta.
Nykyinen NHL hyökkääjä Tyler Bertuzzi on Todin veljenpoika.
Heillä on italialaisia sukujuuria. 
Pelaajaura.
Bertuzzi pelasi junioriuransa OHL-liigan Guelph Stormissa ja oli New York Islandersin ensimmäisen kierroksen varaus vuonna . Vuonna 1998 Bertuzzi siirtyi pelaajakaupassa Bryan McCaben kanssa Islandersista Vancouver Canucksiin vaihdossa Trevor Lindeniin. Vancouverissa Bertuzzi muodosti Markus Näslundin ja Brendan Morrisonin kanssa tehokkaan hyökkäysketjun ja kausi 2002–2003 olikin Bertuzzin uran tähänastisesti tehokkain, kun hän teki 82 ottelussa 46 maalia ja 97 pistettä.
8. maaliskuuta 2004 ottelussa Colorado Avalanchea vastaan Bertuzzi yritti haastaa Avalanchen hyökkääjä Steve Moorea tappeluun tämän kuitenkaan siihen suostumatta. Tällöin Bertuzzi löi Moorea nyrkillä takaapäin ohimoon ja kaatoi tämän kasvot edellä jäähän. Moore oli kuukautta aiemmin taklannut kyynärpäällä Bertuzzin joukkuetoveri Markus Näslundia. Näslund oli saanut tilanteesta lievän aivotärähdyksen eikä tilanteesta ollut tuolloin tuomittu rangaistusta. Moore sai useita vammoja pään ja kaulan alueelle, muun muassa aivotärähdyksen. Liiga asetti Bertuzzin pelikieltoon määräämättömäksi ajaksi ja hän sai tapauksesta useita oikeussyytteitä. Moore ei enää jatkanut jääkiekkouraansa tapauksen jälkeen. Bertuzzin pelikielto määrättiin päättyneeksi 8. elokuuta 2005. 
Tämän jälkeen Bertuzzi pelasi myös Kanadan joukkueessa talviolympialaisissa Torinossa 2006. 23. kesäkuuta 2006 hänet kaupattiin puolustaja Bryan Allenin ja maalivahti Alex Auldin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa maalivahti Roberto Luongoon, puolustaja Lukas Krajicekiin ja kuudennen kierroksen varausvuoroon. Floridassa Bertuzzi ei ehtinyt pelata kuin seitsemän peliä, sillä hän joutui lokakuussa 2006 välilevyvamman takia leikkaukseen, ja ennen kuin ehti tehdä paluuta kaukaloon, hänet kaupattiin helmikuussa 2007 Detroit Red Wingsiin vaihdossa kahteen varausoikeuteen . Kauan hän ei Detroitissa ollut, vaan hän siirtyi pari viikkoa kauden päättymisen jälkeen Anaheim Ducksiin.
Kesällä 2008 Ducks osti Bertuzzin sopimuksen ulos ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja. 7. heinäkuuta 2008 Bertuzzi solmi sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Sopimus oli yksivuotinen. Elokuussa 2009 hän teki yksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Kesällä 2010 hän jatkoi sopimusta Detroitin kanssa. Bertuzzi pelasi Detroitissa vuoteen 2014 asti. Kaudella 2013–2014 hänelle tehtiin kaksi polvileikkausta, ja seuraavalla kaudella hän vielä kokeili polvensa kuntoa ja pelasi kaksi ottelua AHL-liigassa, mutta päätti lopettaa aktiiviuransa.