Triceratops

Triceratops ("kolmisarvinaama") oli myöhäisellä liitukaudella elänyt hirmulisko.
Fossiilit.
"Triceratopsin" löysi ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen paleontologi John Bell Hatcher vuonna 1888. Hirmuliskon nimesi vuonna 1889 paleontologi Othniel Charles Marsh, joka tosin aluksi luuli sitä muinaisen biisonin jäännöksiksi. "Triceratopsin" fossiileita on löydetty runsaasti Pohjois-Amerikasta, ja myös Kanadasta. Se on yksi tunnetuimmista hirmuliskoista. Tähän mennessä siitä on löydetty kolme luurankoa, joista yksikään ei ole täydellinen, sekä yli 50 kalloa.
Kuvaus.
Triceratops oli liitukaudella elänyt kasvinsyöjädinosaurus, joka tunnetaan sen kolmesta sarvesta. Se eli noin 66 miljoonaa vuotta sitten.
Ulkonäkö.
Koko.
"Triceratops" oli yhdeksän metriä pitkä josta 2,3 metriä oli kalloa, korkeutta sillä oli noin kolme metriä ja painoa noin 8 500 kilogrammaa, mikä vastaa viittä sarvikuonoa. Se käveli neljällä jalalla. "Triceratops" myös muistutti suuresti ulkonäöltään nykyisiä sarvikuonoja. Sen erottuvin piirre on sen massiivinen kallo, joka oli kolmasosan sen kehon pituudesta.
Ravinto.
"Triceratops" oli kasvinsyöjä ja sillä oli suuri papukaijamainen nokka, jonka avulla hirmulisko kykeni leikkelemään juuria ja varpuja syötäviksi. Lisäksi sen poskihampaissa oli kovaa kiillettä, jonka avulla se jauhoi kovan kasviravintonsa nielemiskelpoiseksi. Triceratopsilla saattoi olla 400–800 hammasta.
Luokittelu.
"Triceratops" kuului linnunlantioisissa sarvinaamojen osalahkoon. 
Synonyymit.
Vuonna 2010 Jack Horner ja John Scanella julkaisivat tutkimuksen, jonka mukaan aiemmin erillisinä sukuina pidetyt "Triceratops" ja "Torosaurus" ovatkin yksi ja sama suku. Luiden analyysit osoittivat että "Torosaurukset" () olivat vanhoja yksilöitä ja "Triceratopsit" nuoria. Niiden luurankoja on lähes mahdotonta erottaa toisistaan. Tutkijoiden löytämiä todisteita siirtymisestä "Torosaurukseen" oli esimerkiksi "Torosauruksen" kaulurin reiät, joiden kohdalla "Triceratopsin" kauluri oli ohuempi. Tutkijoiden mukaan "Triceratopsilla" oli nuorena taaksepäin kaartuvat otsasarvet ja pieni piikikäs kauluri, kun taas vanhalla yksilöllä oli suuri, piikitön kaulus ja eteenpäin sojottavat sarvet.
Nykyisilläkin eläimillä tapahtuu samankaltaisia muutoksia: esimerkiksi kypäräkasuaarin poikasen kypärä on aivan litteä, mutta aikuisella yksilöllä se on noin 15 senttiä korkea.
Kolmas dinosaurus, "Nedoceratops", saattaa olla keskiaste "Triceratopsin" ja "Torosauruksen" välissä. "Nedoceratops" on ollut usein vaikea luokitella, mutta sillä oli kaksi pienempää reikää kaulurissa kuin "Torosauruksella". Tosin paleontologi Andy Farke ei hyväksy teoriaa, että "Nedoceratops" olisi "Triceratopsin" synonyymi. PLoS ONEssa julkaisemassaan artikkelissa hän väittää, että "Nedoceratops" on oma sukunsa, muun muassa sen sarvien asennon perusteella.
Oli se "Triceratopsin" synonyymi tai ei, niin "Torosaurus" saattoi silti olla vanhentunut "Triceratops". Jos asia oli näin, kuuluu sukua kutsua jatkossakin nimellä "Triceratops", sillä se kuvattiin ensimmäisenä.
Sarvien käyttö.
"Triceratops" on saanut nimensä kolmesta sarvesta, joista kaksi oli otsassa ja yksi kuonon kärjessä. Otsan sarvet olivat jopa metrin pituisia. Tutkijoiden mukaan sarvien tarkoituksena oli suojella sen ajan suurimmalta "Triceratopsien" uhalta, "Tyrannosaurus rexiltä" ja houkutella lajikumppaneita. Todennäköisesti "Triceratops"-koiraat myös vertailivat sarviaan ja käyttivät niitä tappeluissaan. "Triceratopsilla" oli myös vahva kauluri, joka suojeli sen kaulaa. Muilla "ceratopseilla" kauluksessa oli keventäviä aukkoja, mutta "Triceratopsilla" kaulus oli umpiluuta. Kauluri saattoi olla hyvinkin värikäs kumppanien houkuttelemiseksi.
Laumaeläimenä.
Paleontologit uskovat sen eläneen nykyaikaisten biisonien tavoin laumoissa. Tällaiset laumat olisivat torjuneet jopa suurten petodinosaurusten kuten muun muassa Tyrannosauridae-heimon pieniä ryhmiä. Esimerkiksi "Tyrannosauruksen" hyökätessä aikuiset "Triceratopsit" kerääntyivät piiriksi heikompien poikasten ympärille.