tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jakokunta

Jakokunta () on kaikki saman jakotoimituksen, esimerkiksi isonjaon tai uusjaon, alaiset talot ja tilukset. Se on omistusyhteisö, jolla on pysyvät rajat naapurijakokuntiin. Samaan jakokuntaan kuuluvilla taloilla oli yhteinen metsä ja yhteinen kalavesi. Usein jakokunnan alue oli sama kuin kylän alue, mutta myös monikyläinen jakokunta on mahdollinen. Varsinais-Suomen itäosassa eli niin sanotussa Etelä-Suomessa oli isojakojen aikaan 670 jakokuntaa, joista 468 oli yksikyläisiä. Kolmessatoista jakokunnassa oli vähintään kymmenen kylää. Tavallisesti monikyläinen jakokunta syntyi siten, että osa rajoiltaan vakiintuneen emäkylän asukkaista ryhtyi uudisraivaamaan kylän takamaita. He perustivat sinne taloja, jotka muodostivat raivioistaan aitauslohkon. Maanlait nimittivät tällaisia muodostumia siirtokyliksi. Lainsuomentajat käyttivät niistä myös nimityksiä ulosaidattu kylä, ulostekokylä ja uusikylä. Varhemmin siirtokylien talonpojilla ei ollut yhteismetsään samoja oikeuksia kuin emäkylän asukkailla. Oikeastaan pitäisi puhua jakokunnan metsästä ja jakokunnan rajoista, mutta yksinkertaisuuden vuoksi usein puhutaan kylänmetsästä.
Jakokunta on pohjoismaisessa talonpoikaisyhteiskunnassa vanha maaseudun organisaatiomuoto, joka liittyy niittyjen ja metsien yhteiskäyttöön. Jakokunnan jäsenillä on käyttöoikeus tiettyyn alueeseen. Yhdessä pitäjässä oli tyypillisesti monta jakokuntaa. Jakokuntien uskotaan syntyneen viimeistään keskiajalla. Ne saattavat jollakin tapaa pohjautua 1600-lukua ennen olemassa olleisiin nautinta-alueisiin, jotka koskivat eränkäyntiä erämaissa.
Jakokunnilla on merkitystä myös maanmittauksen historiassa, ja esimerkiksi isojako toimitettiin jakokunnittain. Isojaon jakokunta muodostettiin usein tarkoituksenmukaisuusnäkökohtien mukaisesti siten, että jakokunta saattoi käsittää paitsi yhden asutuskylän, myös useamman asutuskylän. Isojaossa jaettiin maa-alueet, mutta vesialueet jätettiin jakamatta. Tämän vuoksi vesialueet ovat nykyään usein yhteisiä. Muun muassa yhteisten vesialueiden nykyiset osakaskunnat) muistuttavat isojaon ajoilta peräisin olevia jakokuntia edelleenkin.
Gemini 5

Astronautit Charles Conrad ja Gordon Cooper suorittivat avaruuslennon 21. elokuuta – 4. syyskuuta 1965 Gemini 5 -kapselissa. Lento kesti noin 191 tuntia ja sinä aikana he kiersivät maapallon 120 kertaa. Tämä oli saavutus, jonka jälkeen Yhdysvallat oli selvästi edellä Neuvostoliittoa kylmän sodan aikaisessa kilpailussa avaruuden valloittamisesta.
Aluksen polttokennossa havaittiin ongelmia jo lennon alkuvaiheessa, mutta lentoa päätettiin jatkaa, koska polttokennon häiriöiden vaikutuksia haluttiin tutkia.
Hiilitähti

Hiilitähti on tähti, jonka kaasukehässä on enemmän hiiltä kuin happea. Tähden pintakerroksissa ne muodostavat hiilimonoksidia, joka kuluttaa kaiken hapen kaasukehästä, jolloin hiili voi muodostaa muita yhdisteitä. Tällöin kaasukehän koostumus on "nokinen" ja tähden väri kirkkaanpunainen. Hiilitähdet ovat harvinaisia.
Hiilitähdet tunnistetaan niiden emittoiman valon spektrin perusteella. Niiden kemiaa ei tunneta vielä tarkasti.
Kvarkkitähti

Kvarkkitähti on teoreettinen kompakti tähti, joka koostuu alkeishiukkasista: kvarkeista. Tavanomaisissa olosuhteissa kvarkit ovat sitoutuneita hadroneiksi (esim. protoneiksi ja neutroneiksi). Neutronitähden massan romahtamisesta painovoiman vaikutuksesta neutronit hajoavat u-kvarkeiksi ja d-kvarkeiksi. Osa u- ja d-kvarkeista saattaa muuttua s-kvarkeiksi muodostaen "outoa materiaa", jolloin kvarkkitähti on syntynyt.
Kvarkkinovan tuloksena syntyvän tähden pinnalla on todennäköisesti vapaita kvarkkeja. Kvarkkinovat tuottavat valtavia määriä energiaa, ja ne saattavat olla yksi gammapurkausten aiheuttaja.
Havaintoja.
RX J185635-375 -nimistä tähteä, joka sijaitsee 450 valovuoden päässä, epäillään kvarkkitähdeksi. Toinen ehdokas on 3C58, joka on liian "kylmä" ollakseen neutronitähti.
Yhdistyneiden kansakuntien lippu

Yhdistyneiden kansakuntien lippu on YK:n vuoden 1947 yleiskokouksen hyväksymä lippu. Siinä on sinisessä kentässä maailmankartta kuvattuna oikea­keski­pituisessa taso­projektiossa Pohjoisnapa keski­pisteenä, ja kartta­kuvaa reunustavat oliivipuun oksat. Symbolit kertovat järjestön päätehtävästä, maailmanrauhan edistämisestä. Lipun vaaleansinistä pohjaväriä kutsutaan myös "YK:n siniseksi", ja tämä väri onkin muotoutunut valkoisen värin ohella rauhan väriksi.
Monet kehitysmaat ja järjestöt ovat ottaneet mallia Yhdistyneiden kansakuntien lipusta. YK:n alaisuudessa toimivien järjestöjen, mm. Unescon, Unicefin, WHO:n ja IAEA:n liput on johdettu suoraan YK:n lipusta. Valtiolipuista mm. Somalian tähtilippu, jossa on valkoinen tähti vaaleansinisellä pohjalla, on saanut vaikutteita YK:n lipusta.
Taranis

Taranis (kelttiläisestä sanasta "taran" ukkonen) oli kelttiläisessä mytologiassa ukkosen jumala, jota palvottiin varsinkin Galliassa ja Britanniassa, mutta myös muualla kelttiläisessä maailmassa. Taranikselle pyhitettyjä alttareita on löytynyt Chesteristä Britanniasta, Böckingenistä ja Godramsteinista Saksassa, Orgonista, Thauronista ja Toursista Ranskassa ja Skradinista Kroatiassa. Hänen nimensä merkitsee suunnilleen "Ukkostaja". Taranis on yksi roomalaisen runoilija Lucanuksen mainitsemasta kolmesta huomattavasta kelttijumalasta. Kaksi muuta ovat Esus ja Teutates.
Taraniksen symboli oli pyörä, joka viittasi ukkoseen ja aurinkoon. Hänelle on saatettu uhrata myös ihmisiä, ja antiikin kirjoittajien mukaan Taranikselle omistetut eläin- tai ihmisuhrit olisi suljettu suuriin pajusta punottuihin hahmoihin, jotka sen jälkeen poltettiin. Taranis muistuttaa muinaisten skandinaavien Thoria, irlantilaisten Tuireannia ja suomalaisten Ukkoa. Roomalaiset rinnastivat Taraniksen Juppiteriin.
Jacques Sylla

Jacques Sylla (1946 – 26. joulukuuta 2009) oli madagaskarilainen poliitikko. Hän oli maan pääministerinä 2002–2009. 
Sylla nimitettiin Madagaskarin pääministeriksi vuonna 2002. Tätä ennen hän oli toiminut muina ministereinä, muun muassa ulkoministerinä. Sylla syrjäytettiin vuoden 2009 vallankaappauksessa muun hallinnon kanssa. Hänen korvaajakseen nimitettiin Monja Roindefo. Sylla kuoli joulukuussa 2009 pitkään sairauteen.
Tuomas Milonoff

Tuomas ”Tunna” Milonoff (s. 26. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen televisio-ohjaaja ja toinen matkailuohjelma "Madventuresin" tekijöistä. Hän on myös sarjan kuvaaja ja käsikirjoittaja. Lisäksi hän on kirjoittanut Riku Rantalan kanssa kirjat ' (2010), "Mad World – Seikkailijan Atlas" (2011) ja ' (2012) sekä Rantalan ja Ari Lahdenmäen kanssa kirjan "" (2007). Milonoff ja Rantala juontavat myös yhdessä Ylen "Docventures"-sarjaa, jota on tehty seitsemän tuotantokautta. Keväällä 2020 Nelosella nähtiin Milonoffin ja Rantalan uusi sarja "Madventures Suomi".
"Madventuresin" ohella Milonoff on ohjannut mainoksia ja vuonna 2008 Yleisradion ja Suomen elokuvasäätiön rahoittaman Suomalainen novellielokuva -hankkeen elokuvan "Monte Rosso". Ennen ohjaajan uraansa Milonoff työskenteli elokuva-alalla valaisijana. Hän on ollut tekemässä useita pitkiä elokuvia (muun muassa "Näkymätön Elina", "Hymypoika"), televisiosarjoja (muun muassa "Irtiottoja") sekä mainoksia ja musiikkivideoita. 
Rantala ja Milonoff juonsivat vuonna 2012 ja syksyllä 2014 Bassoradiossa perjantaisin kello 17–20 esitettyä "Truths &amp; Rights" -ohjelmaa.
Matkailutoimittajien Kilta ry nimitti tammikuussa 2009 Milonoffin ja Rantalan Vuoden matkailuhenkilöiksi. Nimitys on jaettu vuodesta 1972 lähtien tunnustuksena parhaille matkailutuotteille ja ansioituneille henkilöille. Matkailulehti "Mondo" puolestaan valitsi "Kansainvälisen seikkailijan oppaan" vuoden matkakirjaksi 2008.
Vuonna 2012 Milonoff ja Rantala saivat valtion tiedonjulkistamispalkinnon ”maantieteen ja maailman tuntemuksen edistämisestä erityisesti nuorisoa kiinnostavalla tavalla”. Vuonna 2015 he saivat Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon.
Milonoff on ohjannut yhdessä Jon Sundellin kanssa Punavuoresta kertovan lyhytelokuvan "Monte Rosso".
Milonoffista ilmestyi huhtikuussa 2025 Johnny Knigan kustantama, hänen itsensä kirjoittama elämäkertakirja kirja "Liekki".
Yksityiselämä.
Milonoffin veljiä ovat näyttelijät Eero Milonoff ja Juho Milonoff (kaksosveli) sekä Aleksi Milonoff, joka työskentelee muun muassa näytelmien suomentajana. Heidän isänsä on ohjaaja ja näyttelijä Pekka Milonoff.
Milonoff on naimisissa vuonna 2001 tapaamansa Jennin kanssa ja pariskunnalla on kaksi lasta.
Aarne Tenkanen

Aarne Tapani Tenkanen on suomalainen laulaja ja kuvitteellinen hahmo, jota esittää Kai ”Kaide” Järvinen.
Järvisen ja myös Tenkasen ura alkoi Gösta Sundqvistin kanssa tehdyistä radio-ohjelmista 1990-luvun alussa. Näitä olivat muun muassa "Aamusumpilla", "Tenkasen pohjat", "Tietokoneenkorjauskurssi", "Belgialaisia kirjaharvinaisuuksia", "Koe-eläinpuisto" ja "Teinitalo". Sundqvist loi Tenkasen hahmon yhdessä Järvisen kanssa. Tenkanen esiteltiin stadin slangia puhuvana helsinkiläisenä raitiovaununkuljettajana, jonka kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat pääasiassa naiset ja alkoholi.
Muusikkona.
Vuonna 1995 julkaistiin ”Hemaisevan seksikäs pörröpää” -kappale, josta Tenkasen varsinainen laulajaura alkoi "Aarne Tenkanen &amp; Tempuntekijät" -yhtyeessä. Gösta Sundqvist sävelsi ja sanoitti suurimman osan Tenkasen kappaleista useilla eri salanimillä, joita olivat muun muassa L. Samarialainen ja Pentti Jormanainen.
Sundqvistin kuolema vuonna 2003 keskeytti käytännössä uusien laulujen tekemisen, kunnes vuonna 2007 julkaistiin kuuden vuoden tauon jälkeen uusi albumi nimeltä "Viimeinen ratikkamatka". Tällä levyllä kaikista kappaleista vastasi Tommy Huovinen pseudonyymillä Taisto Piipponen. 
Tenkasen viides studioalbumi "Ajan platinaa" julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Myös sen kappaleet oli tehnyt Huovinen. Levyn tuotti Jani Viitanen.
Kuudes pitkäsoitto "Ymmärrät varmaan" ilmestyi 2014. Levyn kappaleet ovat pääosin Huovisen tekemiä, mutta mukana on myös Järvisen sanoituksia salanimellä Aatos Jalo. Levyn kannen suunnitteli ja piirsi Juho Juntunen.
Pitkän levytystauon jälkeen alkuvuodesta 2021 remmiin astui lauluntekijä Lauri Salo. Hänen johdollaan tehtyjä uusia singlejä ovat Irmeli, Opus Nautilus nro69 (Atlantis Fc maali- ja kannatuslaulu sekä 20-vuotisjuhlalaulu), jouluna julkaistu ep-levy Pipareiden Sauna, Kun Joulu Oli ja Tapanina kappaleet. Vuonna 2022 alkuvuodesta julkaistiin single Nahkamarakassi. Viimeisin julkaisu tapahtui heinäkuussa 2022 kappale Sodasta ja rakkaudesta, joka myös julkaistiin Virossa samaan aikaan.
Aarne Tenkasen oma verkkosivu ei enää ole aktiivinen.
Tempuntekijät.
Taustayhtye Tempuntekijät on kiertänyt Tenkasen mukana keikoilla alusta lähtien. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Risto Paananen, Janne Teuronen, Jukka Teuronen ja Matti Seppälä. Myöhemmin mukaan tuli myös Juha Hietala.
Kaatuminen (tietotekniikka)

Kaatuminen () tarkoittaa tietotekniikassa tietokoneohjelman, tietokoneen käyttöjärjestelmän tai jokin tietojärjestelmän toiminnan yllättävää lakkaamista. 
Käyttöjärjestelmien ja ohjelmistojen kaatuminen.
Tosiasiassa kaatumisen jälkeen suoritin yleensä suorittaa käskyjä edelleenkin, mutta kaatunut ohjelma voidaan poistaa suoritusmuistista (niin sanottu coredump) tai suorituksen eteneminen kiertää silmukkaa, mikä käyttäjän kannalta vaikuttaa tietokoneen tai yksittäisen ohjelman pysähtymiseltä.
Kun Windows-käyttöjärjestelmä kaatuu, näyttöön usein ilmestyy virhetilanteesta kertova sinitaustainen teksti, joka tunnetaan nimellä "Blue Screen of Death" ("BSoD"). Applen käyttöjärjestelmissä vastaavassa tilanteessa ruudulle ilmestyi vanhemmissa versioissa animoitu pommin kuva, sittemmin kernel panic -ruutu.
Käyttöjärjestelmän kaatuminen on usein vakavampi ongelma kuin yksittäisen ohjelmiston kaatuminen. Yleisin tietokoneohjelman kaatumisen syy on muistialueen ylitys.
Tietojärjestelmien kaatuminen.
Käyttöjärjestelmien ja ohjelmistojen lisäksi kokonaiset tietojärjestelmät voivat kaatua. Esimerkiksi organisaation tietoverkko saattaa kaatua ylikuormituksen vuoksi, jolloin verkossa olevia palvelimia joudutaan yleensä käynnistämään uudelleen.
Esimerkkejä tietojärjestelmien kaatumisista:
Joidenkin ennusteiden mukaan jopa koko internet saattaa tulevaisuudessa kaatua tietokonevirusten ja roskapostin määrän räjähdysmäisen kasvun takia. hajautettu palvelunestohyökkäys lamautti 21. lokakuuta 2002 yhdeksän internetille tärkeästä kolmestatoista juurinimipalvelimista.
Amfipoliin taistelu

Amfipoliin taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 422 eaa. Ateenan ja Spartan välillä. Se huipensi tapahtumaketjun, joka alkoi Spartan talvella 424–423 suorittamasta Amfipoliin valtauksesta. Taistelussa Sparta löi Ateenan. Ateenalainen filosofi Sokrates on tunnetuimpia taisteluun osallistuneita. 
Amfipoliin valtauksen jälkeen maat solmivat aselevon. Sen päätyttyä 422 Ateena ja sen liittolaiset etenivät kohti Amfipoliita. Spartalaiset asettuivat puolustukseen ja löivät hyökkääjät varsin vähäisin tappioin. Kummankin puolen johtajat haavoittuivat: Kleon kuoli kentälle ja Brasidas hiukan myöhemmin. Peloponnesolaissodan ensimmäinen vaihe päättyi tämän jälkeen vuonna 421 solmittuun Nikiaan rauhaan. Brasidas nousi Spartassa kansallissankariksi.
Erkki Pystynen

Erkki Topias Pystynen (s. 2. marraskuuta 1929 Heinola) on suomalainen emeritusprofessori ja kokoomuslainen poliitikko, joka toimi eduskunnan puhemiehenä vuosina 1983–1987 ja kansanedustajana vuosina 1975–1991. Pystynen oli Tampereen yliopiston kunnallispolitiikan professori vuosina 1972–1992 (virkavapaalla 1975–1991). Hän toimi yliopiston vararehtorina 1969–1974 ja valittiin Jaakko Uotilan jälkeen yliopiston rehtoriksi vuoden 1975 alusta alkaen. Valtiollisten tehtäviensä vuoksi hän luopui rehtoraatista kuitenkin jo saman vuoden lopussa.
Poliittinen ura.
Pystynen valittiin eduskuntaan Hämeen pohjoisesta vaalipiiristä syksyn 1975 välivaaleissa. Hän toimi kansanedustajana kaikkiaan 16 vuotta. Vuoden 1983 eduskuntavaalien jälkeen presidentti Mauno Koivisto kutsui Pystysen yllättäen hallitustunnustelijaksi. Tunnustelut eivät johtaneet tulokseen ja hallitus muodostettiin myöhemmin sosialidemokraattien Kalevi Sorsan johdolla. Pystynen valittiin kuitenkin eduskunnan puhemieheksi vuosiksi 1983–1987. Hän oli ensimmäinen kokoomuslainen eduskunnan puhemies yli 50 vuoteen. Edellinen kokoomusta edustanut puhemies oli ollut Paavo Virkkunen vuosina 1929−1930.
Vuoden 1987 eduskuntavaaleissa kokoomus sai vaalivoiton ja palasi Harri Holkerin johdolla hallitusvastuuseen 21 vuoden tauon jälkeen. Pystysestä toivottiin Pirkanmaalla ministeriä, mutta nämä toiveet eivät käyneet toteen ja Pystynen vietti viimeiset neljä vuottaan eduskunnassa rivikansanedustajana. Vuoden 1991 vaaleissa hän putosi eduskunnasta ja palasi hoitamaan professorin virkaansa. Vuonna 1992 Pystynen jäi eläkkeelle.
Eduskunnan ohella Pystynen vaikutti pitkään Tampereen kunnallispolitiikassa. Vuoden 1984 kunnallisvaaleissa istuva eduskunnan puhemies kumminkin putosi kaupunginvaltuustosta. Seuraavissa vaaleissa Pystynen teki paluun ja vaikutti valtuustossa vielä vuodet 1989–1996. Tämän jälkeen hän oli vielä neljä vuotta ensimmäisenä varavaltuutettuna. Syksyn 2000 kunnallisvaaleihin Pystynen ei enää osallistunut ja vetäytyi aktiivipolitiikasta syrjään 71-vuotiaana.
Perhe.
Pystysen vaimo Marja-Liisa Pystynen on myös vaikuttanut kunnallispolitiikassa. Pystysellä on ensimmäisestä avioliitostaan viisi lasta. Näistä edesmennyt Jouni Pystynen oli Ilmavoimien komentaja ja Juha-Pekka Pystynen on Finavian riskienhallintajohtaja.
Bibracte

Bibracte oli gallialaisen heedujen heimon tärkein kaupunki ja poliittinen sekä taloudellinen keskus. Bibracte sijaitsi Mont Beuvrayn kukkulalla, ja se oli yksi merkittävimmistä Gallian "oppidumeista" eli linnoitetuista asutuksista. Bibracten kukoistusaika kesti 150-luvun lopulta eaa. noin vuoteen 12 eaa., jolloin heedut perustivat uuden Augustodunumin kaupungin (nyk. Autun).
Bibracte levittäytyi noin 135 hehtaarin alueelle. Koko kaupunkia ympäröi korkea muuri, joka oli toteutettu "murus gallicus" -tekniikalla kivestä ja puusta. Arkeologit ovat rakentaneet osan siitä paikalle Porte du Rebout. Bibractessa ei ollut antiikin kaupunkien kaltaista geometrista asemakaavaa, mutta asutus oli kuitenkin jakautunut selkeisiin alueisiin ja katuihin. Aluksi luultiin, että Bibractessa oli laaja käsityöläisten alue, jossa oli muun muassa kultaseppien pajoja. Kaivauksien perusteella voidaan kuitenkin sanoa, että pajoja oli joka puolella kaupunkia. Esimerkiksi Parc au Chevaux'n alueella oli suuri "domus" (PC1) sekä käsityöläisten pajoja. PC1 on "domus", joka on rakennettu roomalaisella tyylillä ja joka tarkoittaa sitä, että siinä oli "vestibulum, atrium" ja huoneita. Kaupungissa oli myös muita roomalaistyylisiä taloja. Yleensä talot olivat nelikulmaisia, ja ne oli rakennettu puusta tai kivestä. Useat asumukset olivat puolittain maan sisässä. 
Paikalla tehdyissä kaivauksissa on löydetty eri puolilta eteläistä Eurooppaa peräisin olevia kolikoita, mikä viittaa siihen, että Bibracte on ollut vilkas kaupan keskus. Lisäksi paikalta on löydetty monta tuhatta amforaa, jotka osoittavat, että tuotteita tuotiin "ager Cosanuksesta" (Dressel 1) sekä Hispaniasta (Haltern 70, Dressel 20, Oberhaden 83, Pascual 1 jne.). Kaupungissa oli myös pyhäkkö, joten Bibracte on ollut myös uskonnollinen keskus.
Purola (Kajaani)

Purola on Kajaanin vanhimpia kaupunginosia. Se sijaitsee Kajaaninjoen eteläpuolella, Kaupunginlammen kupeessa, etelään menevän tien (entinen viitostie) länsipuolella. Naapurialueina vastapäätä tien toisella puolen on Puistolan kaupunginosa ja lännessä Kajaaninjokivarren Tihisenniemellä UPM-Kymmenen (entinen Kajaani Oy) entiset massa- ja paperitehtaat ja vielä toiminnassa oleva saha. Alkujaan Purolan omakotialue on muodostunut juuri sellutehtaan, paperitehtaan ja sahan työntekijöiden asuntoalueeksi. Muistona alkuaikojen rakennustyylistä Purolassa on vielä paljon vanhoja mansardikattoisia (taitekattoisia) puutaloja.
Purolan asemakaava on tavanomaisesta poikkeava, erikoinen. Kadut ovat sisäkkäisten U-kirjaimen muotoisia, alkaen viitostiestä ja palaten viitostielle. Nykyisin Purola on kaunis ja rauhallinen omakotitaloalue.
Purolassa oli ennen useita kauppoja:
Nykyään jäljellä on enää vain yksi päivittäistavarakauppa. Purolassa toimii myös grilli. Grillin yhteydessä toimi myös kauppa, joka kuitenkin meni vuonna 2011 konkurssiin. Purolassa oli aiemmin myös posti, pankki, useita kioskeja sekä kirjaston sivutoimipiste, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa. Purolassa oli myös muutama baari.
Purolan vuonna 1919 valmistunut koulu tuhoutui tulipalossa ystävänpäivän vastaisena yönä 14.2.2011. Koulun rakentamisen rahoitti aikanaan Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö ja koulu toimi opetuskäytössä 2000-luvulle saakka.
Maksiimi

Maksiimilla tarkoitetaan lyhyttä kokemuksesta johdettua yleistä totuutta, periaatetta tai käyttäytymissääntöä. Maksiimi sisältää tyypillisesti jonkin elämänohjeen, joka usein on puettu mietelauseen (aforismin) muotoon. Käsite maksiimi on peräisin Aristoteleelta.
Suomen kielen sivistyssanana maksiimi tarkoittaa 'ajattelemisen tai toiminnan perusohjetta'. Tässä merkityksessä sanaa käytetään filosofiassa. Sen taustalla on keskiajan logiikan latinankielinen ilmaus "propositio maxima". Sanatarkasti suomennettuna tämä tarkoittaa ”suurinta (tai ylintä) propositiota”, ts. sellaista väitelausetta, josta muut propositiot eli päättelylauseet on johdettu. 
Maksiimi-sanaa käytetään myös kirjallisuustieteessä. Merkittävimpänä maksiimikokoelmana pidetään ranskalaisen kirjailijan ja herttuan François de La Rochefoucauldin (1613–1680) teosta "Réflexions ou sentences et maximes morales" (1665), johon on suuresti vaikuttanut oman aikansa kirjallisten salonkien keskustelutyyli. Maksiimien keksiminen kuului nimittäin salonkien suosittuihin seuraleikkeihin. Ranskalaiset aforismikirjailijat rupesivat myöhemmin käyttämään ilmaisun loppuosan ranskankielistä vastinetta "maxime" tarkoittamassa 'hyvin tiiviiksi kiteytettyä ajatusta', josta ikään kuin seuraa joukko alemman tason päätelmiä.
Planica

Planica on Julisten Alppien laakso Kranjska Gorassa Slovenian luoteisosassa.
Etelässä laakso ulottuu Triglavin kansallispuistoon saakka. Planicassa on myös Planica Nordic Center talviurheilukeskus.
Erityisesti Planica on tunnettu mäkihypyn kilpailujen tapahtumapaikkana. Ensimmäinen mäkihyppykilpailu järjestettiin Planicassa jo 1930-luvulla. Maailman ensimmäisen yli sata metriä kantaneen hypyn hyppäsi Josef Bradl Planicassa vuonna 1936. Ensimmäisen yli 200 metrin hypyn hyppäsi suomalainen Toni Nieminen vuonna 1994.
Planican suuren hyppyrimäen seudulle rakensi Stanko Bloudek vuonna 1934. Yksi maailman viidestä lentomäestä sijaitsee Planicassa ja siellä on järjestetty lentomäen maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1972, 1979, 1985, 1994, 2004, 2010 ja 2020. Hyppyrimäkien uudelleenrakentamisen yhteydessä avattiin niiden yhteyteen myös olympiatason maastohiihtoalue ja FIS päättikin antaa sinne kolmen epäonnistuneen haun jälkeen (2017, 2019, 2021) hiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuodelle 2023.
NHL-kausi 2005–2006

Kausi 2005–2006 oli National Hockey Leaguen järjestyksessä 88. kausi. Liiga oli ollut telakalla vuoden päivät koko edelliskauden peruuntumiseen johtaneen johdosta. NHL ja pelaajayhdistys NHLPA eivät päässeet yksimielisyyteen .
Alustava sopu syntyi viimein 13. heinäkuuta 2005. Pelaajayhdistys äänesti sopimuksesta 21. heinäkuuta ja se hyväksyttiin selkeällä äänienemmistöllä (7–1). Seuraavana päivänä NHL-seurojen omistajien (board of governors) vastaavassa äänestyksessä uusi sopimus hyväksyttiin yksimielisesti.
NHL julkisti myös uuden logonsa. Vanhan musta-oranssin sijasta väreinä uudessa logossa olivat hopea ja musta. Lisäksi 'NHL'-tekstin kallistus oli käännetty kirjoitussuuntaan laskevaksi.
NHL:n kaapelitelevisiointioikeudet siirtyivät ESPN:ltä OLN-yhtiölle (aikaisempi nimi "Outdoor Life Network"). OLN:n omistavan yhtiön Comcastin laajakaista-asiakkaat saattoivat seurata pelejä myös internetin kautta, vähintään viisi peliä viikoittain. Myös NBC lähetti tammikuusta 2006 lähtien satelliittiensa kautta jonkin verran pelejä.
Kauden ensimmäisen maalin teki Buffalo Sabresien Jean-Pierre Dumont New York Islandersia vastaan. NHL:n historian ensimmäiset voittomaalit rangaistuslaukauskilpailussa merkittiin Ottawa Senatorsin Daniel Alfredssonille ja Dany Heatleylle, jotka molemmat onnistuivat avauskierroksella Toronton Ed Belfouria vastaan.
Sääntömuutoksia ja uudistuksia.
Liiga oli kaudelle 2005–2006 ottanut käyttöön selvästi aikaisempaa tiukemman tuomarilinjan. Kaikki koukkiminen, kahvaaminen ja estäminen pyrittiin karsimaan. Alkukaudella uusi ilme lisäsikin maalien määrää sekä muutti pelin luonnetta. Kaudelle 2005–2006 lanseerattiin myös joukko sääntömuutoksia:
Runkosarja.
Kausi alkoi 5. lokakuuta 2005 ja ensimmäistä kertaa liigan historiassa kaikki 30 joukkuetta pelasivat avauspäivänä. a ei tällä kaudella pelattu. Sen sijaan liiga jäi helmikuussa 2006 tauolle, jotta Torinon talviolympialaisissa olisi parhaat pelaajat maajoukkueiden käytettävissä. Phoenix, jossa all star -peli piti alun perin järjestää, sai hyvityksenä järjestettäväkseen kauden 2008–2009 tähdistöottelun. Uudessa otteluohjelmassa oli aikaisempaa enemmän divisioonien sisäisiä otteluita. NHL toivoi tämän luovan lisää kipinöitä divisioonien omien taisteluparien välille.
Loppusijoitukset.
Runkosarjassa divisiooniensa voittajat jakoivat konferenssin kolme kärkisijaa, loput viisi jatkoonpääsijää valittiin pistejärjestyksessä.
"V = Voitot, H = Häviöt, HJA = Häviöt jatkoajalla tai rangaistuslaukaisukilpailussa, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, PIST = Pisteet"
Luettelo Stanley Cupin voittaneista joukkueista

Seuraavassa on luetteloitu Stanley Cupin voittaneet joukkueet, niin vanhan ajan "challenge cup" -järjestelmän ajoilta kuin uudelta ajaltakin. Luetteloituina ei kuitenkaan ole joukkueita, jotka alkuaikoina voittivat Cupin voittamalla oman liigansa mestaruuden.
Vuosina 2002–2018 loppuottelusarjan hävinnyt joukkue oli joka vuosi eri kaupungista kuin aikaisempi. Vuoden 1991 loppuottelupari Pittsburgh Penguins – Minnesota North Stars oli ensimmäinen sitten vuoden 1934, josta kumpikaan ei ollut voittanut aiemmin Stanley Cupia. Sittemmin sama tilanne on esiintynyt vuoden 2007 (Anaheim Ducks – Ottawa Senators), vuoden 2018 (Washington Capitals – Vegas Golden Knights) ja vuoden 2023 (Vegas Golden Knights – Florida Panthers) loppuotteluissa. Ottawa Senatorsin alkuperäinen seura voitti Stanley Cupin useita kertoja 1900-luvun alussa ennen seuran toiminnan päättymistä vuonna 1934. Samalla nimellä perustettu uusi Ottawa Senators aloitti toimintansa vuonna 1992 eikä ole voittanut Stanley Cupia.
Vuoden 1996 loppuottelupari Colorado Avalanche – Florida Panthers oli ensimmäinen sekä toistaiseksi ainoa koko Stanley Cupin vuosittaisen jakamisen historiassa, jonka kumpikaan osapuoli ei ollut esiintynyt aiemmin loppuotteluissa. Ottawa Silver Seven oli voittanut mestaruuden 1904 ja sen haastajaksi tuli kullankaivajien joukkue Dawson City Klondikers. Ottawa voitti molemmat ottelunsa kotonaan maalein 9–2 ja 23–2.
Voitokkaimmat joukkueet.
Seuraavassa on lueteltu vuodesta 1915 eniten Stanley Cupeja voittaneet joukkueet. Tuona vuonna Cup jaettiin ensimmäisen kerran "vuosittain". Sitä ennen kyseessä oli niin sanottu "challenge cup" – joukkueet pystyivät haastamaan voittajan läpi vuoden, joten selvää yhtä voittajaa kaudelle ei ollut.
Fourier’n sarja

Fourier’n sarja on tapa esittää jaksollinen funktio trigonometristen sini- ja kosinifunktioiden avulla äärettömänä summana eli sarjakehitelmänä. Ranskalainen matemaatikko ja fyysikko Joseph Fourier kehitti sarjat tutkiessaan lämmönjohtumisen teoriaa 1800-luvun alkupuolella.
Fourier’n sarja on määritelty Eulerin lausetta hyväksikäyttäen kompleksilukujen eksponenttifunktion avulla:
formula_1
Missä "Fn" on Fourier’n kerroin. Kerroin saadaan vastaavasta funktiosta "f(x)" integroimalla:
formula_2
Joskus Fourier’n sarja on annettu suoraan trigonometrisina funktioina. Merkintä on pidempi, mutta se saattaa olla joskus havainnollisempi.
formula_3.
Tässä esiintyvät kertoimet "an" ja "bn" saadaan integraaleista:
formula_4 ja
formula_5
Kertoimia formula_6 kutsutaan sarjan parillisiksi ja formula_7 parittomiksi kertoimiksi. Nimitys tulee siitä, että "parillisilla funktioilla" (joilla formula_8) ainoastaan kertoimet formula_9, kun taas "parittomilla funktioilla" (joilla vastaavasti formula_10) vain kertoimet formula_11. Parilliset ja parittomat funktiot ovat kuvaajiltaan symmetrisiä tai antisymmetrisiä y-akselin suhteen eikä nimityksellä ole suoraa yhteyttä esimerkiksi lukujen parillisuuteen.
Fourier’n sarjoja esiintyy fysiikassa erittäin monenlaisissa yhteyksissä. Niitä käytetään apuna esimerkiksi röntgenkristallografiassa, optiikassa, akustiikassa, kvanttikenttäteoriassa ja signaalinkäsittelyssä. Myös eräiden osittaisdifferentiaaliyhtälöiden ratkaisut ovat Fourier’n sarjoja. Fourier’n sarjan kaltaisia sarjoja voidaan rakentaa sinin ja kosinin johdannaisten lisäksi myös muiden ortogonaalisten funktiojoukkojen avulla.
Rasmus Lerdorf

Rasmus Lerdorf (s. 22. marraskuuta 1968 Qeqertarsuaq, Grönlanti) on tanskalais-kanadalainen ohjelmoija ja ensimmäisen PHP:n pääkehittäjä. Rasmus osallistui myös myöhemmin PHP:n kehitystyöhön yhteistyössä Andi Gutmansin ja Zeev Suraskin kanssa, jotka myöhemmin kehittivät Zend Enginen, ytimen jota PHP yhä käyttää.
Vuonna 1993 Rasmus valmistui Waterloon yliopistosta järjestelmäsuunnittelun insinööriksi ja vuodesta 2002 lähtien Rasmus on työskennellyt Yahoolla infrastruktuurin suunnittelijana.
Taistelukenttä

Taistelukenttä tai taistelutanner on alue, jolla taistelu aseellisten joukkojen välillä käydään. Kentiksi voidaan nykyisessä merkityksessä kutsua muitakin taistelupaikkoja kuin avomaita, esimerkiksi metsiä, vuoristoseutuja tai kaupunkeja. Sana ”taistelukenttä” tulee kuitenkin siitä, että muinoin ja vielä Napoleonin sotienkin aikaan monet taistelut pyrittiin käymään melko tasaisilla avomailla eli kentillä tai tanterilla. Tällaisia olivat esimerkiksi kedot, niityt, pellot, nummet, arot ja aavikot. Näkyvällä paikalla tapahtuvassa ”avoimessa” taistelussa oli usein pitkälti kyse kunnian ja näyttävyyden tavoittelusta ja perinteen seuraamisesta, mutta jossain tapauksessa kyseessä saattoi olla myös taktinen valinta. Usein avomaalla yllätyksellisyys oli vähäisintä, ja tähän pyrittiinkin. Yllätyksellisyys katsottiin petoksellisuudeksi, ja sen käyttäjät kunniattomiksi tai pelkureiksi. Myös suojautuminen metsään tai linnakkeeseen oli joissain tapauksissa pelkuruutta. Avotaistelut olivat varsinkin ratsuväen ja muun raskaan kaluston eduksi. Avomaasto korostaa myös aseteknisen kehittyneisyyden eroa, sillä esimerkiksi usein kehittyneempi ampuma-ase ampuu kauemmaksi.
Vastaavista syistä myös sotaväen harjoituskenttinä käytettiin avoimia alueita. Eräs tällainen harjoituskenttä, joka vieläkin on maastoltaan avoin ja on edelleen sotilaskäytössä, on Parolannummi Hattulassa.
Suomalaisessa vanhassa kansanperinteessä taistelutantereita kutsutaan esimerkiksi sotikedoiksi, sotikeroiksi, toratantereiksi tai tappotantereiksi.
Keto

Keto on kuiva niitty. Keto on metsäisellä seudulla avomaa, jota pitää avoimena karjan laidunnus. 
Ketoja on hiekkaisilla ja kallioisilla alueilla, joiden kasvualusta pidättää heikosti vettä ja haihtuminen on suurta puiden vähäisen määrän takia. Kedoilla elää omaleimainen kasvistonsa, joita ei kasvaisi pohjoisessa ilman ihmisen toimintaa. Ne ovatkin usein tärkeä osa kulttuurimaisemaa. Nykyisin joitakin ketoja pidetään yllä keinotekoisesti.
Kasvit ovat matalia ja niitä on harvassa; eniten kuitenkin alkukesästä, että kasvit ehtisivät kukkia ja tehdä siemenet ennen kesän kuivinta aikaa. Kedoilla on usein paljon kukkia, sillä muun muassa hyvän näkyvyyden vuoksi hyönteispölytteiset kasvit ovat vallalla. Ketokasveja kasvaa usein myös teiden reunoilla.
Niitty

Niitty on alkuperäisessä merkityksessään karjan talvirehuksi niitetty alue. Sanan merkitys on myöhemmin muuttunut tarkoittamaan lähes kaikkia puuttomia, myöskin muokkaamattomia heinävaltaisia alueita. Kielitoimiston sanakirjan mukaan kyseessä on ”puuton, ruohoa ja heinää kasvava maa-alue”. Maataloudessa niityksi sanotaan usein heinän saantia varten raivattua aukiota.
Niittyjä ei varsinaisesti muokata. Tulvan puuttomana pitämää heinämaata sanotaan luhdaksi. Niityillä kasvavia heinäkasveja ja saroja on niitetty tuotantoeläinten rehuksi. Niityt ja luhdat olivat ainoa korsirehun lähde ennen vanhaan; pelloilla heinää alettiin viljellä vasta 1800-luvun loppupuolella. Niitto tapahtui aiemmin käsin viikatteella, nykyisin korjaaminen tapahtuu koneellisesti. Perinteisesti niitetty heinä kuivatettiin joko seipäillä tai levällään maassa, jolloin sitä päivisin pöyhittiin haravalla ja yöksi koottiin rukoihin, kunnes se kuivuttuaan voitiin viedä talteen.
Useissa paikoissa ympäri Suomea niityt ja luhdat kuuluvat erottamattomana osana kulttuurimaisemaan. On olemassa myös luonnonniittyjä, jotka ovat katoamassa. Ne ovat alun perin syntyneet paikoille, missä puut eivät syystä tai toisesta viihdy. Kun ei ole puita varjostamassa, niin niittykukkien määrä on suuri. Niityn eri kasvilajien määrä voi olla huomattavankin suuri ja joukossa voi olla monia harvinaisiakin kasvilajeja, kuten esimerkiksi noidanlukkoja. 
Kukkaniittyjä ja maisemapeltoja on perustettu myös kaupunkiympäristöön.
Luonnonniityt.
Luonnonniittyjen säilymistä edesauttaa kolme luontaista tekijää: 1) Ne syntyvät paikoille, missä puut eivät menesty maan vetisyyden, niukkaravinteisuuden tai ohuen kasvukerroksen vuoksi. 2) Ne säilyvät hyväkuntoisina ilman ihmisten apua. 3) Puiden vähyys ja vaihtelevat kasvuolot takaavat monipuolisen lajiston, ja runsas valoisuus lisää niittykukkien kukintaa. Edellisestä huolimatta vuonna 2004 kirjoitettiin: "alkuperäiset luonnonniityt ja perinnemaisemien niityt ovat katoamassa, ja niiden mukana on häviämässä paljon uhanalaisia lajeja." Ei kuitenkaan ole ihme, että luonnonniittyjä on nykyään vähän, sillä avointa maastoa on ollut alkuperäisessä luonnossammekin vähän.
Erilaisia niittyjä.
Kuivaa niittyä kutsutaan nimellä keto; on olemassa myös kosteita niittyjä sekä esimerkiksi ranta- ja lehtoniittyjä. Tulvaniittyä sanotaan yleensä luhdaksi. Erilaiset niityt ovat nykyään arvokkaita perinnebiotooppeina.
Dopefish

Dopefish on id Softwaren pelisuunnittelijan Tom Hallin keksimä kuvitteellinen kala, joka esiintyi ensimmäisen kerran tietokonepelissä "Commander Keen 4: Secret of the Oracle" vuonna 1991. Sen jälkeen Dopefish on esiintynyt useissa eri tietokonepeleissä kuten "Wacky Wheels", "Hitman 2" ja "Quake" sisäpiirin vitsinä.
Ulkonäöltään dopefish on suuri vihreä kala, jolle kaksi ulkonevaa etuhammasta antaa oudon ulkonäön. Tietokonepelissä Commander Keen 4 Dopefish kuvattiin maailmankaikkeuden toiseksi tyhmimmäksi olennoksi (tämä viittaa kirjassa Linnunradan käsikirja liftareille esiintyneeseen hahmoon "traalilainen sontiaismolottajapeto", jota kuvaillaan maailmankaikkeuden tyhmimmäksi olennoksi). Dopefish ei ajattele muuta kuin uimista ja syömistä, ja vaikka sen ravinnoksi kelpaa kaikki mikä liikkuu, on sen mieliruokaa tietokonepelisankarit, erityisesti Commander Keen. Tom Hall keksi myöhemmin Dopefishille kuvitteellisen latinalaisen nimen: "Pisces swimeatus".
Pelit, joissa Dopefish on esiintynyt.
Lista ei sisällä pelien modeja.
Kasvien talvehtiminen

Kasvin talvehtiminen on kasvien normaaleille elintoiminnoille epäsuotuisa kausi, jolloin kasvi joutuu olemaan lepotilassa.
Vuodenajat ja talvehtiminen.
Lepo voi olla vain hetkellistä pakkolepoa, jolloin kasvi hidastaa elintoimintojaan olosuhteiden muututtua epäsuotuisiksi ja vilkastuttaa niitä jälleen olojen palattua suotuisammiksi, mutta tavallisesti talvilepo kuuluu vuotuisena osana kasvin elämänrytmiin. Sademetsässä, missä ei ole varsinaista vuodenaikojen vaihtelua, kasvit lepäävät eri aikoina, myös saman lajin eri yksilöt. Alueilla, joilla on selkeä vuodenaikojen vaihtelu, kasvit ovat sopeutuneet rytmiin ja niiden lepo osuu elintoimintojen kannalta epäsuotuisaan ajankohtaan. Viileämmillä alueilla, kuten Suomessa, tuo epäsuotuisa kausi on tavallisesti talvi, jolloin on kasvien kannalta yleensä liian kylmää, mutta lämpimämmillä alueilla epäsuotuisa kausi voi olla kuiva kausi, jolloin on kasveille liian kuivaa.
Talvehtimistavat.
Puiden ja pensaiden maanpäälliset versot silmuineen talvehtivat lumipeitteen yläpuolella. Pohjoisilla seuduilla suurin osa niistä pudottaa lehtensä syksyllä, mutta sielläkin on myös kasveja, jotka talvehtivat lehtien kanssa, kuten mahonia ja useimmat havupuut.
Matalakasvuiset lajit ovat yleensä lumen suojassa ja lumi onkin hyvä lämmön eriste. Lumen suojassa talvehtivia kasveja eli "kamefyyttejä" ovat esimerkiksi erilaiset varvut, jotka yleensä ovat ainavihreitä. Maan rajassa talvehtivat yleensä ruohomaiset kasvit, joiden maanpäälliset osat kuolevat talveksi, mutta silmut talvehtivat lähellä maan pintaa. Tällaisia kasveja ovat monet monivuotiset luonnonkasvit sekä perennat. Osalla näistä lajeista varsi kuivuu talventörröttäjäksi, josta linnut ja tuuli levittävät siemeniä lumentulon jälkeen.
Monien monivuotisten ruohovartisten kasvien kaikki maanpäälliset osat kuihtuvat talveksi, ja niistä talvehtivat vain tietyt maanalaiset osat kuten sipulit, varsi- tai juurimukulat tai juurakot silmuineen. Näitä sanotaan piilotalvehtijoiksi eli "geofyyteiksi".
On myös yksivuotisia ruohokasveja, jotka talvehtivat vain siemeninä ja joiden kaikki muut osat kuolevat talven ajaksi. Niitä sanotaan "terofyyteiksi".
Rinkelinmäki

Rinkelinmäki on Hämeenlinnan Pullerinmäen kaupunginosaan kuuluva alue, joka on osa Ahveniston harjumuodostumaa. Rinkelinmäki on valtakunnallisesti tunnettu Rinkelinmäen jäähallista, jolla jääkiekkoseura Hämeenlinnan Pallokerho pelaa kotiottelunsa sekä poliisikoirakoulusta. 
Alueen merkittävimmän asutuksen muodostaa Rinkelinmäen lähiö, joka rajoittuu lännessä Ahvenistonharjun rinteeseen ja idässä Poltinahontiehen. Lisäksi Rinkelinmäellä sijaitsee käytöstä poistettu Ahveniston vesitorni, jonka katolla on tähtitieteen harrastajien (Hämeenlinnan Vega r.y.:n) tähtitorni. Vesitornin juurella on tennishalli ja entinen Poltinahon varuskunta-alue.
Juhana Fredrik Cajan

Juhana (Johan) Fredrik Cajan (Kajaani) (13. syyskuuta 1815 Sotkamo – 28. helmikuuta 1887 Piippola) oli suomalainen historioitsija, kirjailija ja pappi. 
Cajanin vanhemmat olivat nimismies Johan Cajan ja Eva Elfving ja puoliso vuodesta 1842 Adolfina Augusta Tauler (k. 1858). Cajan pääsi ylioppilaaksi 1832, opiskeli sitten luonnontieteitä ja teki mm. tutkimusmatkan Lappiin. Tutustuttuaan Elias Lönnrotiin vuonna 1835 hän kuitenkin kiinnostui kansallisperinnöstä niin, että oli mukana Lönnrotin seuraavana vuonna tekemän seitsemännen runonkeräysmatkan alussa. Cajan julkaisi matkasta "Mehiläinen"-lehdessä 1837 kirjoituksen "Matkakertoelma Hiidenlinnaan". Papiksi Cajan valmistui 1842, mutta jo sitä ennen eli 1839 ja 1840 hän oli julkaissut "Mehiläisen" liitteenä ensimmäisen 244-sivuisen suomenkielisen Suomen historian "Suomen historia koetteeksi kerrottu lyhykäisessä järjestyksessä". Esipuheen teokseensa hän kirjoitti nimimerkillä "J.F. Kainonen". Vuonna 1846 siitä ilmestyi Cajanin laatima uusittu ja laajennettu painos "Suomen historia, kertoi J.F. Kajaani. Ensimmäinen osa elikkä Pakanuuden ja Paavinuskon ajat", jonka julkaisi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Jatkotyö jäi kuitenkin kesken Cajanin sairastuttua henkisesti. Hänen piti sairauden takia jättää 1863 myös vuodesta 1857 hoitamansa vakinainen Piippolan kappalaisen virka.
Casio

Casio (, "Kashio Keisanki Kabushikigaisha") on japanilainen vuonna 1946 perustettu elektroniikkalaitteiden valmistaja. Casion päämaja sijaitsee Tokiossa.
Casio on tunnettu taskulaskimista, äänentoistolaitteista, syntetisaattoreista, digitaalipianoista, kameroista, elektronisista sanakirjoista ja kelloista. Vuonna 1957 Casio julkisti maailman ensimmäisen täysin elektronisen laskimen.
Casio on myös tehnyt tietokoneita kuten Casio FP-6000, Casio FX-9000, Casio SX-1000 sekä MSX-yhteensopivia. 
Yhtiö on pyrkinyt pelikonsolimarkkinoille kahdella konsolilla: Casio PV-1000 ja Casio Loopy.
Itkevä tyttö

Itkevä tyttö oli raumalaislähtöinen, vuonna 2001 perustettu taiderockyhtye. 
Yhtyeen tyyli on runsaasti jazzia ja grungea sekoittavaa rockia, joskin alkuaikoinaan Itkevä tyttö käytti tyylistään nimitystä ”iskelmägrunge”. Myöhemmin yhtye on itse kuvannut sitä vain termillä taiderock, joka on liitetty moniin muihinkin satakuntalaisiin yhtyeisiin, kuten Maj Karma, Lapko ja Kuusumun Profeetta.
Laulaja-kitaristi Lauri-Matti Parppei on toiminut vuodesta 2003 myös Klustermus ry:n puheenjohtajana.
Yhtyeen viimeisin julkaisu on kesäkuussa 2010 ilmestynyt "Hyvästi entinen elämä" -EP.
Tammikuussa 2013 julkaistiin Spotify-palvelussa "Puut eivät puhu" / "Kehä"-single ja Youtubessa levyltä pois jäänyt "Lepakot"-kappale. Myöhemmin samana vuonna yhtye lopetti toimintansa.
Megalopoliin taistelu

Megalopoliin taistelu käytiin vuonna 331 eaa. Makedonian ja Spartan joukkojen välillä. Spartalaisia johti kuningas Agis III ja makedonialaisia johti Aleksanteri Suuren Makedonian hallitsijaksi jättämä Antipatros. 
Spartalaiset olivat saaneet rahallista apua persialaiselta Farnabazokselta joka johti Persialaisten toimia Vähässä-Aasiassa sen jälkeen kun persialaisten päällikkö Memnon oli kuollut. Raha-avun turvin Spartan kuningas Agis III saattoi koota suuren armeijan jolla hän aikoi kukistaa makedonialaiset. Aleksanteri Suuri oli jättänyt Antipatroksen hallitsemaan Makedoniaan ja oli ottanut mukaansa suurimman osan armeijasta kun hän lähti valloittamaan Persian valtakuntaa. Aleksanteri kukisti persialaiset Issoksen taistelussa vuonna 333 eaa. ja valloitti pian tämän jälkeen Foinikian. Tämän jälkeen persialaisten laivasto ei enää ollut uhka Makedonialle. Aleksanteri lähetti myös suuria summia rahaa Antipatrokselle jotta hän pystyisi palkkaamaan sotilaita spartalaisia vastaan. 
Vuonna 331 eaa. sai aikaan liiton Makedoniaa vastaan. Antipatros marssi armeijansa kanssa Peloponnesokselle ja armeijat kohtasivat Maegalopoliksen lähellä. Spartalaiset kärsivät suuren tappion ja kuningas Agis kuoli matkalla Spartaan. Antipatros puolestaan pystyi lähettämään osan joukoistaan avustamaan Aleksanteri Suurta.
Gustaf Erik Eurén

Gustaf Erik Eurén (20. syyskuuta 1818 Pori – 13. helmikuuta 1872 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja kielentutkija. Hän toimi Hämeenlinnan lukion historian lehtorina vuodesta 1857.
Elämänvaiheet.
Eurénin vanhemmat olivat porilainen porvari Erik Eurén ja Juliana Sigström. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1841. Eurén ehti olla myös tehtaan kirjanpitäjänä Ulvilassa ennen ylioppilaaksi tuloaan. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844, ja hänet vihittiin papiksi 1853. Eurén toimi Turun tuomiokapitulin ylimääräisenä amanuenssina 1844 ja Turun lukiossa apulaisena vuodesta 1845 ja lehtorina vuodesta 1852. Hän oli Hämeenlinnan lukion historian lehtorina vuodesta 1857 ja toimi lukion rehtorina 1857–1863. Eurén oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1852–1857 ja hänet valittiin vuoden 1872 säätyvaltiopäiville, mutta hän ei niille ehtinyt osallistua ennen menehtymistään keuhkokuumeeseen. 
Eurén oli naimisissa kaksi kertaa, 1852–1868 Axiana Konstantia Sofia af Lefrénin (k. 1868) kanssa ja vuodesta 1871 Katarina Charlotta Elisabet Boldtin kanssa.
Eero Salmelainen

Erik Rudbeck (kirjailijanimeltään Eero Salmelainen) (17. huhtikuuta 1830 Iisalmi – 29. kesäkuuta 1867 Kuopio) oli suomalainen kansanrunouden tutkija, kirjailija, lehtimies ja suomentaja.
Rudbeckin vanhemmat olivat Iisalmen kihlakunnan henkikirjuri Anders Rudbäck (k. 1835) ja Maria Sofia Crohns. Hän kävi Kuopion yläalkeiskoulun vuosina 1840-1846 ja sen jälkeen Kuopion lukion, josta hän pääsi ylioppilaaksi 1849. Keisari Nikolai I:n kuoltua Rudbeck piti hautajaisissa puheen, joka oli Helsingin yliopiston historian ensimmäinen suomenkielinen. Myöhemmin puhe painettiin. Rudbeck valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Opiskeluvuosinaan hän teki vuonna 1850 kansanrunouden keruumatkan yhdessä Albin Rothmanin kanssa, ja tällöin hän kiinnostui kansansatujen keräämisestä ja tutkimisesta. 
Kun Rudbeckin suomalaisen kansanrunon kerrontamuotoa käsitellyt väitöskirja "Om Finnarnes Folkdikt i obunden berättande form" (1857) hylättiin muotoseikkojen takia, hän lähti Helsingistä Kuopioon, jossa hän toimi Kuopion lukion ja tyttökoulun opettajana jatkaen kuitenkin samalla kansansatukokoelmiensa toimittamista. Rudbeck kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholiongelmasta.
Rudbeck julkaisi teoksen "Suomen kansan satuja ja tarinoita" (1852–1866, uusi kuvitettu ja korjattu painos 1920).
Rudbeckille on pystytetty "Köyhän nauris" -niminen muistomerkki Iisalmen Kirman kylään. Hänen hautansa on Kuopion vanhalla hautausmaalla.
Teokset.
tekijänimellä Eero Salmelainen
Mikojan-Gurevitš MiG-27

Mikojan-Gurevitš MiG-27 () on Neuvostoliitossa kehitetty hävittäjä-pommittaja, joka on jatkokehitelmä MiG-23:sta. Entisen Neuvostoliiton maiden lisäksi se on käytössä ainakin Sri Lankassa ja Intiassa, jossa konetta myös valmistettiin lisenssillä.
MiG-27 muistuttaa suuresti MiG-23:n hävittäjä-pommittajaversioita, mutta rakennetta on yksinkertaistettu ja vahvistettu rynnäkkökäyttöön paremmin sopivaksi. Moottorin ilmanottoaukot ovat kiinteät (MiG-23:ssa säädettävät), jälkipoltin yksinkertaisempi, panssarointia lisätty ja laskutelinettä vahvennettu. GŠ-23-tykki on korvattu 6-putkisella 30mm GŠ-30-6 Gatling-tyyppisellä tykillä. Myös koneen järjestelmiä kehitettiin paremmin rynnäkkötehtäviin sopiviksi. Kone lensi ensilentonsa 1972, ja otettiin käyttöön 1975. Neuvostoliiton ilmavoimille koneita valmistettiin yhteensä 719 kappaletta.
Käyttö.
MiG-27 oli Su-17:n ohella Neuvostoliiton pääasiallinen kevyt hävittäjä-pommittaja 1970- ja 1980-luvuilla. Se osallistui Afganistanin sisällissotaan ja myös ensimmäiseen Tšetšenian sotaan. Neuvostoliiton hajottua Venäjän ilmavoimat päätti supistaa konekantaansa ja kaikki yksimoottoriset taistelukoneet poistettiin käytöstä 1990-luvun aikana, mukaan lukien MiG-23 ja MiG-27. Joitakin satoja koneita on edelleen varastoituna. Jotkin entisen Neuvostoliiton maat käyttävät MiG-27:ää edelleen. Ukraina myi neljä MiG-27M-konetta Sri Lankan hallitukselle. Kylmän sodan aikana konetta ei myyty ulkomaille Intiaa lukuun ottamatta, vaan vientiasiakkaat joutuivat tyytymään vähemmän tehokkaaseen MiG-23BN:ään.
Intialla on käytössä vielä yli 150 konetta, joka tunnetaan paikallisesti nimellä "Bahadhur". Moottoriviat ovat olleet yleisiä useita vuosikymmeniä käytetyissä koneissa ja Intian ilmavoimat on menettänyt vuosina 2001–2010 12 konetta onnettomuuksissa.
Frank Chu

Frank Chu (s. 1960) on eräs San Franciscon tunnetuimmista aktivisteista ja eksentrikoista. Hän on protestoinut lähes päivittäin ainakin vuodesta 1995 lähtien USA:n presidenttejä, suuryrityksiä ja "12 Galaksia" vastaan.
Frank Chu asuu Oaklandissa, josta hän matkustaa päivittäin San Franciscoon, missä hän löytää suurimman yleisön mielenosoitukselleen ohikulkijoista ja ajoittain television uutislähetyksissä. Hän elää avustuksilla, kylttimainoksilla ja pienillä kannattajien antamilla lahjoituksilla.
Chu kulkee päivittäin tai lähes päivittäin päiväsaikaan erityisesti San Franciscon Market Streetillä tai Montgomery Streetillä kantaen kylttiä, jonka tekstit vaihtuvat. Hän pyrkii saavuttamaan julkisuutta hakeutumalla televisiokameroiden eteen ja on yleensä siellä missä tapahtuu.
Eliitti

Eliitti on pieni joukko ihmisiä, jotka asemansa, valtansa, erityisominaisuuksiensa tai saavutustensa ansiosta pystyvät vaikuttamaan yhteiskuntaan voimakkaasti.
Eliittiin luettavia korkea-arvoisia henkilöitä, joilla on paljon valtaa, ovat esimerkiksi huippupoliitikot, -johtajat, -tuomarit, -sotilaat, -julkaisijat sekä yliopistojen ja tieteellisten laitosten johtajat. Saavutustensa tai arvovaltansa ansiosta roolimalleina toimivia, eliittiin luettuja henkilöitä voivat olla esimerkiksi huippu-urheilijat, viihdemaailman, taiteen ja kirjallisuuden tähdet, filosofit ja kirkon edustajat.
Kaikkein ylimpiä ovat ne eliitit, joiden valta perustuu asemaan. Näitä ovat liike-elämän, politiikan, hallinnon ja oikeuslaitoksen eliitit. Niiden alapuolella ovat ne eliitit, joiden valta perustuu ylempien eliittien ohjaukseen ja rahoitukseen, tai ihmisiltä saamansa kannatuksen määrään.
Yhteiskunnan ylimmästä kerroksesta ovat kirjoittaneet varhain esimerkiksi Platon, joka kuvaili "Valtio"-teoksessaan ”filosofikuninkaiden” hallitsemaa valtiota, sekä Niccolò Machiavelli "Ruhtinas"-teoksessaan, jossa hän neuvoo valtiasta perustamaan valtansa mieluummin kansan kuin eliitin tukeen. Ranskan suuren vallankumouksen jälkimainingeissa kirjoittaneen utopistisosialisti Henri de Saint-Simonin mukaan aristokraattieliitin syrjäyttänyt tiedemiesten, taiteilijoiden ja käsityöläisten eliitti oli elintärkeä Ranskan kansakunnan elinvoimaisuudelle.
Termi "eliitti" (ransk. "élite") esiintyy ensimmäisen kerran ranskalaisen Denis Diderot’n tietosanakirjassa "Encyclopédie" (1751–1772).
Eliitin käsitteen toi yhteiskuntatieteisiin Vilfredo Pareto 1800-luvun lopulla. Yhdessä Gaetano Moscan ja Robert Michelsin kanssa he kehittivät klassiset elittiteoriat, joiden perusperiaatteen mukaan hallitseva vähemmistö päihittää aina järjestäytymisessä suuret enemmistöt, toisin kuin marxilaiset väittivät. Toisen maailmansodan jälkeen yhteiskuntatieteet ovat pitkälti nähneet eliitit yhteensopivana demokratian kanssa. Pluralistisen teorian mukaan eliitit ovat autonomisia ja syntyvät ammatillisten saavutusten kautta. Kriittisen eliittiteorian mukaan sen sijaan esimerkiksi Yhdysvaltoja hallitsee vain yksi ja yhtenäinen, näennäisesti moniosainen eliitti, johon kuuluu armeijan, liike-elämän ja hallinnon johto.
Elitismi on näkemys, jonka mukaan eliittien muodostuminen on toivottavaa ja nykyisten eliittien asemaa sekä erioikeuksia on järkevää suojella.