tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Svetlana Išmuratova

Svetlana Irekovna Išmuratova (, s. 20. huhtikuuta 1972) on venäläinen entinen ampumahiihtäjä.
Ismuratova voitti normaalimatkan ja viestin olympiakultaa Torinossa 2006 ja pronssia Salt Lake Cityn 2002 viestikilpailussa. MM-tasolta hän on saavuttanut viestikultaa Pokljukasta 2001, Hanti-Mansijskissä 2003 ja Hochfilzenissä 2005, hän on voittanut myös sekaviestikullan vuonna 2005, viestihopean Oberhofissa 2004 ja henkilökohtaisen pronssin takaa-ajosta ja hopean yhteislähdöstä vuonna 2003.
Maailmancupissa hän on sijoittunut kokonaiskilpailussa kaksi kertaa kuudenneksi kausina 1999–2000 ja 2005–2006. Palkintokorokkeelle hän sijoittui 24 kertaa voittaen kaksi osakilpailua, ollen 13 kertaa toinen ja yhdeksän kertaa kolmas. Hän lopetti kilpailu-uransa kauteen 2005–2006.
Tähtiartisti

Tähtiartisti laulukilpailu on valtakunnallinen iskelmä- ja tanssimusiikin laulukilpailu, jonka järjestää vuosittain Ohjelmatalo Naplit Show Oy Limingasta. Kilpailu on saanut suuren suosion etenkin pohjoisemmassa Suomessa. 
Historia.
Ensimmäisen kerran Tähtiartisti-laulukilpailu järjestettiin vuonna 2002, jonka jälkeen sitä alettiin järjestää vuosittain. Vuosina 2002–2005 kilpailussa oli kaksi sarjaa; Kuningatar-sarja naisille ja Kuningas-sarja miehille. Vuonna 2006 mukaan tuli lisäksi myös kaksi uutta sarjaa yli 40-vuotiaille kilpailijoille. Sarjat saivat nimet Ruhtinatar-sarja sekä Ruhtinas-sarja. Vuonna 2008 kruunattiin myös ensimmäiset lasten sarjojen voittajat. Lasten kilpailu kantaa nimeä "Tähtiartisti tenava laulukilpailu". Finaalissa 2010 oli jälleen mukana uudistuksia, kun ensimmäistä kertaa kruunattiin myös Tähtiartisti Kreivitär yli 60-vuotiaista naisista sekä Tähtiartisti Kreivi yli 60-vuotiaista miehistä.
Kilpailun kulku.
Kilpailussa käydään läpi alkukilpailut, aluefinaalit, semifinaalit sekä finaali. Karsintoja järjestetään ympäri Suomea sijaitsevissa ravintoloissa ja tanssipaikoissa. Lisäksi alkukilpailuja sekä yksi aluefinaali järjestetään myös Gran Canarialla, Playa del Inglésissä. Alkukilpailut ja aluefinaalit käydään karaoketaustoin, joiden jälkeen semifinaaleihin ja finaaliin tulee oikea orkesteri säestämään. Muun muassa Martti Metsäkedon orkesteri on ollut säestämässä kilpailijoita finaaleissa. Pidemmälle päässeille kilpailijoille järjestetään myös studiolauluosuus, joka on osa kilpailusuorituksia. Yleisö saa äänestää kilpailun kuluessa suosikkejaan joko paikan päällä tai puhelimitse. Kilpailussa on myös laulajia pisteyttävä tuomaristo, johon on vuosien varrella kuulunut muun muassa säveltäjä Reijo Määttä sekä tangokuningas Jaska Mäkynen.
Tähtiartisti-laulukilpailun voittajat saavat palkinnoksi kuninkaan, kuningattaren, ruhtinaan, ja ruhtinattaren tittelin lisäksi omat henkilökohtaiset voittopokaalit, levytyksen Tähtiartistit-levylle sekä kahtena viimeisimpänä vuotena myös musiikkivideon kuvauksen. Kuninkaalliset 2008 saivat myös matkan Playa del Inglésiin. Palkintomatkaan sisältyi lisäksi esiintymisiä Berry's pubissa. Myös vuoden 2009 voittajat saivat palkinnoksi vastaavanlaisen matkan. Vuonna 2010 palkintomatka annettiin yhdelle naisvoittajalle sekä yhdelle miesvoittajalle, jotka olivat saaneet eniten puhelinääniä koko kilpailukauden ajalta. Tähtiartisti tenavat saavat pokaalit sekä pehmolelut. Lasten kilpailussa lauletaan karaoketaustojen säestyksellä ja finaaliin edetään alkukarsintojen kautta.
Kuninkaallisille sävelletyillä ja sanoitetuilla kappaleilla on nimekäs tekijäkaarti. Laulujen tekijöinä ovat toimineet muun muassa Vexi Salmi, Juhani Rasinkangas, Veikko Juntunen ja Reijo Määttä. Tähtiartistien levyttämät kappaleet ovat menestyneet myös radiosoitossa; Tähtiartisti kuningattaren 2006—2007 Merja Karjalaisen laulama "Sua kaipaan Mikael" on ollut listaykkösenä Radio Kajauksessa.
Tähtiartisti-laulukilpailun voittajat.
2014.
Vuosien 2015–2018 tiedot puuttuvat.
Sabine Wegner

Sabine Wegner (s. 1955 Mönchengladbach, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen näyttelijä, joka on näytellyt useissa saksalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Kahden keikassa" ("Ein Fall fur zwei"). Hän on naimisissa näyttelijä Walter Kreyen kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Lang Lang

Lang Lang (s. 14. kesäkuuta 1982 Shenyang, Liaoning, Kiina) on kiinalainen pianisti. Hänen innostuksensa klassiseen musiikkiin sai alkunsa, kun hän kuuli kahden vuoden ikäisenä "Tom ja Jerry" -televisio-ohjelmassa Franz Lisztin säveltämää musiikkia. 
Lang teki läpimurtonsa lännessä 1999. Tuolloin André Watts tarvitsi tuuraajaa Ravennan festivaalin ”vuosisadan gaala” -tilaisuudessa. Niinpä Lang Lang ja Chicagon sinfoniaorkesteri esittivät yhdessä Tšaikovskin ensimmäisen pianokonserton. Myöhemmin Lang on ollut solistina lukuisten maailman huippuorkestereiden esityksissä.
Lang Lang on Unicefin hyvän tahdon lähettiläs.
San Felipe (1690)

San Felipe oli Espanjan laivaston vuonna 1690 valmistettu ensimmäinen kolmikantinen 96-tykkinen linjalaiva.
Palvelus.
Alus osallistui Espanjan käymiin siirtomaasotiin Ranskaa ja Englantia vastaan muun muassa Karibianmerellä. Aluksen aseistuksena oli 96 kanuunaa. Se suojasi satamia ja siirtokuntia, kuljetti aarteita siirtomaista kotimaahan sekä turvasi merireittejä. Vuonna 1705 "San Felipe" osallistui 12 espanjalaisen ja 35 brittilaivan taisteluun, jossa 24 tunnin jälkeen britit onnistuivat valtaamaan aluksen. Taistelussa pahoin vaurioitunut alus kuitenkin upposi mukanaan tonneittain kultaa.
Historiallinen todellisuus?
Osa historioitsijoista ja laivaharrastajista on kyseenalaistanut "San Felipen" historiallisen olemassaolon. Väitteidensä tueksi he esittävät, että Espanjalla ei ollut 1600-luvulla yksinkertaisesti varaa niin isoon sotalaivaan. Ensimmäinen todistettavasti vesille laskettu kolmikantinen sotalaiva "Real Felipe" laskettiin vesille vasta 1732. Lisäksi he huomauttavat, että suuresta meritaistelusta, jossa "San Felipe" upposi, ei löydy varmoja lähteitä historiasta.
Giovanni Goria

Giovanni Giuseppe Goria (30. heinäkuuta 1943 – 21. toukokuuta 1994) oli italialainen poliitikko. Hän kuului maansa silloiseen kristillisdemokraattiseen puolueeseen.
Goria istui parlamentissa vuodesta 1976–1994. Hän toimi pääministerinä 1987–1988 ja muun muassa talousministerinä 1992–1993. Hän kuului myös Euroopan parlamenttiin. 
Gorian ura päättyi koko hänen puolueensa raunioittaneeseen korruptioskandaaliin vuonna 1993. Hän joutui itse syytetyksi, mutta kuoli syöpään 50-vuotiaana oikeuskäsittelyjen ollessa vielä kesken.
Lykaonia

Lykaonia (, ) oli antiikin aikainen alue Vähän-Aasian sisämaassa. Se sijaitsi Taurusvuorten pohjoispuolella. Idässä Lykaonian rajanaapuri oli Kappadokia, pohjoisessa Galatia, lännessä Fryygia ja Pisidia, ja etelässä Kilikia.
Herodotos ei mainitse Lykaoniaa, mutta Ksenofon marssi sen läpi Kyyros nuoremman kanssa. Klaudios Ptolemaios puolestaan mainitsee Lykaonian Kappadokian osana, ja roomalaiset hallinnoivat sitä näin. 
Antiokhos III:n Rooman-Syyrian sodan tappion jälkeen roomalaiset antoivat Lykaonian Pergamonin kuningas Eumenes II:lle. Vuonna 160 eaa. osa liitettiin Galatiaan. Vuonna 129 eaa. Lykaonian itäinen osa liitettiin Kappadokiaan. 
Lykaonian tärkeimpiä kaupunkeja olivat Ikonion, Derbe, Laodikeia Katakekaumene, Laranda ja Lystra.
Jozef Tomko

Jozef Tomko (11. maaliskuuta 1924 Udavské – 8. elokuuta 2022) oli slovakialainen pappi, josta tehtiin yksi katolisen kirkon kardinaaleista vuonna 1985. Pappisvihkimyksensä hän sai 12. maaliskuuta 1949.
Tomko toimi muun muassa "Congregatio pro Gentium Evangelizatione" -kongregaation prefektinä vuosina 1985–2001.
Leena Suomu

Leena-Sisko Tuulikki Suomu (s. 23. helmikuuta 1942 Ilmajoki) on suomalainen näyttelijä. Teatterin lisäksi Suomu on nähty valkokankaalla ja televisiossa erityisesti vahvatahtoisten maalaisemäntien tulkitsijana, kuten Niskavuoren Hetana.
Ura ja elämä.
Leena Suomu syntyi jatkosodan aikana maanviljelijäpariskunta Oiva ja Hellä Suomun perheeseen. Taiteellisen uransa hän aloitti iltanäyttelijänä Seinäjoen kaupunginteatterissa vuosina 1965–1971. Vuonna 1972 hän siirtyi Hämeenlinnan kaupunginteatteriin, jossa jatkoi näyttelijänä vuoteen 1977. Sen jälkeen hän työskenteli Kajaanin kaupunginteatterissa kunnes jäi eläkkeelle elokuussa 2007.
Suomun näyttämötaiteellisiin tulkintoihin lukeutuvat muun muassa Antonian rooli Dario Fon näytelmässä "Ei makseta, ei makseta", Klaudian osa Lauri Kokkosen näytelmässä "Ruskie neitsyt" sekä koulunjohtajan osa Nikolai Gogolin "Reviisorissa". Raahen Seutu kirjoitti Suomun roolisuorituksesta näytelmässä "Olga" maaliskuussa 2005:
”Olga on Leena Suomun juhlaa. Hänen kauniisti kolhiintunut äänensä on juuri oikea viiltämään kuulijan sydämen hermoja. Suomu kuorii roolihenkilöään hartaasti, avaa lukon kerrallaan. Nostaa ihonsa pintaan leikkivän, riehakkaan lapsen. Sytyttää silmiinsä menneisyyden iltalamput. Hän ei ole kiveentynyt ja piruuntunut, vaikka tyttäreltä ei joulukorttia tullutkaan ja vaikka kaikki yrittävät hänestä hyötyä ja päättää hänen kohtalostaan.”
Valkokankailla Suomu debytoi vuonna 1980 Rauni Mollbergin elokuvassa "Milka". Vuonna 1987 hän tulkitsi nimiosan Hella Wuolijoen näytelmään pohjautuvassa televisioelokuvassa "Niskavuoren Heta". Hän tulkitsi Hetaa myös televisioelokuvassa "Niskavuoren nuori emäntä". Elokuvassa "Kotia päin" vuonna 1989 Suomu esitti Ellin roolin. Hän on näytellyt sivuosia muun muassa elokuvissa "Talvisota", "Kivenpyörittäjän kylä", "Kulkuri ja joutsen" sekä "Täällä Pohjantähden alla". Suomulle myönnettiin Elokuvataiteen valtionpalkinto 1989.
Nowhere Land

Nowhere Land on Clubhouse-yhtyeen vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää yhtyeen vuosina 1991–1996 julkaistut hittisinglet, kuten muun muassa "Nowhere Land", "Light My Fire" ja "Take Your Time". Suomessa albumin julkaisi K-Tel International Finland vuonna 1996 erilaisella kansikuvalla kuin vuonna 1995 julkaistut painokset Italiassa, Pohjois-Afrikassa, Singaporessa ja Saksassa.
Timo Soikkanen

Timo Soikkanen (s. 17. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja valtiotieteilijä, joka toimi Turun yliopiston poliittisen historian professorina vuosina 1998–2015. Soikkasen tutkimusintressejä ovat Suomen ulkopolitiikka ja ulkoasiainhallinto Urho Kekkosen kaudella, Suomen puoluejärjestelmän synty ja kehitys 1860-luvulta nykypäivään sekä Suomen poliittinen historia.
Soikkanen kirjoitti ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1967 ja valmistui Turun yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1971 aineyhdistelmällä poliittinen historia, yleinen valtio-oppi, taloustiede ja teoreettinen filosofia. Valtiotieteen lisensiaatiksi hän valmistui samalla aineyhdistelmällä vuonna 1973. Soikkanen sai valtiotieteiden tohtorin arvon Turun yliopistossa 1984, ja samana vuonna hänet nimitettiin Turun yliopiston poliittisen historian dosentiksi. Lisäksi Soikkanen oli Oulun yliopiston Suomen poliittisen historian dosentti joulukuusta 1988 alkaen. Turun yliopiston professoriksi hänet nimitettiin 1998.
Soikkanen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Työura ja luottamustoimet.
Soikkanen on toiminut Turun yliopiston poliittisen historian assistenttina 1972–1975 ja yliassistenttina 1975–1997. Hän on toiminut myös Suomen Akatemian vanhempana tutkijana. Soikkanen kuului Turun yliopiston hallitukseen 1991–1993 sekä 2000–2004. Vuosina 1991–1992 sekä 1998–2001 hän oli Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan varadekaani, ja dekaani 2001–2004. Tiedekuntaneuvostoon hän kuului useita kausia 20 vuoden ajan 1984–2004. Laitosjohtajana Soikkanen toimi 2003–2009.
Soikkanen on ollut asiantuntijana eri stipendinjakoelimissä, muun muassa Turun kaupungin ja korkeakoulujen välisen tutkimusyhteistyötoimikunnan jäsenenä. Hän on antanut pätevyyksiin liittyviä asiantuntijalausuntoja niin Suomeen kuin ulkomaillekin. Hän on myös osallistunut lukuisiin väitöstilaisuuksiin vastaväittäjänä tai kustoksena.
Soikkanen on vuosien varrella hoitanut myös useita kansainvälisiin tieteellisiin suhteisiin liittyviä luottamustehtäviä ja ollut järjestämässä akateemisia konferensseja. Puheenjohtajana hän on ollut muun muassa venäläis-suomalaisten historiantutkijoiden VII konferenssissa Pietarissa 1997 ja suomalais-unkarilaisten historiantutkijoiden kuudennessa konferenssissa Helsingissä 1998. Lisäksi hän on toiminut useita vuosia Suomen Historiallisen Seuran Unkarin jaoksen puheenjohtajana.
Julkaisuja.
Soikkasen julkaisuluettelossa on yli 200 nimikettä. Hän on kirjoittanut muun muassa teokset "Kansallinen eheytyminen – myytti vai todellisuus?" (1984), "Yrjö Ruutu – näkijä ja tekijä" (1991) ja "Presidentin ministeriö" (2003). Lisäksi hän on kirjoittanut lukuisia monografioita, tieteellisiä artikkeleita sekä kansainvälisiä julkaisuja. Lehtiartikkeleita ja popularisoituja tieteellisiä artikkeleita häneltä on lähtöisin kymmenittäin. Soikkanen on myös kirjoittanut historiallisia näytelmiä Turun kaupunginteatterille ja pitänyt 35 radioesitelmää.
Merkittävimpiä julkaisuja:
Heinrich Göbel

Heinrich Göbel (s. 20. huhtikuuta 1818 – 4. joulukuuta 1893) oli saksalainen keksijä, jota pidetään hehkulampun keksijänä. Vuonna 1849 hän muutti New Yorkiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka vuoteen 1893. Hän patentoi hehkulampun vuonna 1854.
Göbel kuoli keuhkokuumeseen vuonna 1893.
Tom Russell

Thomas George ”Tom” Russell (s. 5. maaliskuuta 1950 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Vaikka Russell yhdistetäänkin yleensä countrymusiikkiin, hänen musiikkinsa sisältää vaikutteita myös folkmusiikista, texmex-musiikista ja Yhdysvaltain lännen cowboy-musiikista. Russellin lauluja ovat levyttäneet muun muassa Johnny Cash, Nanci Griffith, Dave Alvin, Suzy Bogguss ja monet muut. Muusikon uransa lisäksi hän on myös ITE-taidemaalari ja on julkaissut romaanin sekä koonnut kirjan laulujenkirjoittajien sitaateista yhdessä Sylvia Tysonin kanssa.
Uran alkuvaiheet.
Russell valmistui Kalifornian yliopistosta pääaineenaan kriminologia ja toimi opettajana Nigeriassa Biafran sodan aikaan. Hän asui myös Espanjassa ja Norjassa ja soitti musiikkiaan sirkuksessa Puerto Ricossa.
Hän aloitti päätoimisen muusikon uransa 1970-luvulla Vancouverissa soittamalla striptease-baareissa. Myöhemmin hän siirtyi Teksasiin ja perusti yhtyeen laulaja-pianisti Patricia Hardinin kanssa. He levyttivät yhdessä kaksi albumia, mutta tiet erkanivat vuonna 1979, jolloin Russell ajautui eroon musiikkibisneksestä.
Työskennellessään taksikuskina Queensissä Russell tapasi kitaristi Andrew Hardinin (ei sukua Patricialle). Kuultuaan Russellin lauluja, Hardin sai Russellin vakuutettua siitä, että heidän oli perustettava uusi yhtye. Pian tämän jälkeen Grateful Deadin Robert Hunter oli kyydittävänä Russellin taksissa. Russell lauloi hänelle kappaleensa "Gallo Del Cielo". Vaikuttunut Hunter kutsui Russellin ja Hardinin lavalle soittamaan kanssaan New Yorkin Bitter Endissä ja sitten vakiolämppärikseen. Hardin soitti kokopäivätoimisesti Russellin kanssa huhtikuuhun 2006 saakka.
Russell on konsertoinut ahkerasti Suomessa ja Freud Marx Engels &amp; Jung on kääntänyt hänen kappaleitaan suomeksi.
Karl Bomansson

Karl August Bomansson (5. huhtikuuta 1827 Saltvik – 7. helmikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja arkistonhoitaja. Vuodesta 1862 hän oli dosentti historiassa Helsingin yliopistossa. Vuosina 1870–1883 hän oli valtionarkistonhoitaja.
Vuonna 1853 Bomansson oli mukana järjestämässä senaatin arkistoa, ja oli myös muuttamassa arkistoa uudenaikaiseksi. Tiedemiehenä hän oli varsinkin kiinnostunut Ahvenanmaan historiasta. Hän kirjoitti teokset "Kastelholm" (1856) ja "Om Ålands folkminnen" (1859), joista viimeksi mainittu oli ensimmäinen varsinainen teos arkeologiasta Suomessa. Bomansson otti osaa kaivauksiin Kökarissa 1867. Hänen apulaisenaan oli silloin Johan Reinhold Aspelin.
Da Strike

 
”Da Strike” on ruotsalaisen skate punk -yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan "Same Old Tunes" vuonna 1994. Kappale julkaistiin singlenä loppuvuodesta 1994, minkä jälkeen siitä on tehty myös musiikkivideo.
B-puolen kappale ”Softworld” julkaistiin myöhemmin heidän albumillaan "Life on a Plate".
Islannin jääkiekkomaajoukkue

Islannin jääkiekkomaajoukkue edustaa Islantia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi jäseneksi vuonna 1992.
Se on parhaimmillaan ollut toinen 2. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2014. Joukkueen sijoitus on ollut parhaimmillaan IIHF:n jääkiekon maailmanrankinglistalla 32:s, vuonna 2018.
Vuonna 2021 maassa oli 150 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kolme jäähallia. Joukkueen apuvalmentajana on toiminut suomalainen Sami Lehtinen.
Muuta.
Keväällä 2014 ennen jääkiekon maailmanmestaruuskisoja suomalainen MTV3-televisiokanava julkaisi leikkimielisen mainoksen, jossa Islannin jääkiekkomaajoukkueen valmentajat keskustelevat siitä, että suomalaisselostaja Antero Mertarannan selostuksilla on vaikutusta heidän pelaajiensa pelaamiseen.
Shakin maailmanmestaruusottelu 1894

Shakin maailmanmestaruusottelu käytiin vuonna 1894 Wilhelm Steinitzin ja Emanuel Laskerin välillä. Ottelu oli kaikkiaan viides virallinen maailmanmestaruusottelu. Steinitz oli hallitseva mestari.
Ottelu pelattiin 15. maaliskuuta–26. toukokuuta. Pelit 1–8 pelattiin New Yorkissa, 9–11 Philadelphiassa ja 12–19 Montrealissa. 
Ottelu päättyi Emanuel Laskerin voittoon. Hänestä tuli maailmanmestari vain 26-vuotiaana.
Erik Ohlsson

Erik Ohlsson (s. 2. heinäkuuta 1975 Örebro, Ruotsi) on ruotsalaisen skate punk -yhtye Millencolinin toinen kitaristi. Ohlsson tekee yhtyeensä kaikki piirrokset levyihin, suunnittelee heidän logot sekä heidän oman kotisivunsa. Hänellä on koira nimeltä Colin. Ohlsson on ollut yhtyeessään alusta asti ja on yhtyeensä nuorin jäsen.
Ohlsson on kasvissyöjä.
Räpina (kunta)

Räpina () oli kunta Põlvamaan maakunnassa, Viron kaakkoisosassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Räpina, Meeksi ja Veriora yhdistettiin uudeksi Räpinan kunnaksi.
Sen asukasluku oli 5 502 (2010), pinta-ala 265,93 neliökilometriä ja asukastiheys 20,7 asukasta neliökilometrillä. Räpinan kunnan keskus oli Räpinan epäitsenäinen kaupunki.
Räpina oli Kangasalan ystävyyskunta.
Väestö.
Vuonna 2011 Räpinan kunnassa (Räpinan epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 4 796 asukasta, joista 4 215 (87,9 %) oli virolaisia, 510 (10,6 %) venäläisiä ja 69 (1,4 %) muita kansallisuuksia.
Even If

Even If on englantilaisen laulajan Andy Abrahamin esittämä kappale, jolla hän edusti Yhdistynyttä kuningaskuntaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa. Kappale sijoittui finaalissa 14 pisteellä viimeiseksi sijalle 25. Kappale laulettiin kokonaan englanniksi. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Andy Abraham, Andy Watkins ja Paul Wilson. Even If on tyyliltään nopeatempoista soulia.
Eurovision laulukilpailussa.
"Even If" esitettiin lauantaina 24. toukokuuta järjestetyssä Eurovision laulukilpailun finaalissa toisena. Sitä edelsi Romanian edustajien Nicon &amp; Vladin esittämä kappale "Pe-o margine de lume" ja seurasi Albanian edustuskappale "Zemrën E lamë peng" Olta Bokan laulamana. Kappale ei osallistunut semifinaaleihin, sillä Yhdistynyt kuningaskunta pääsi kilpailun isona rahoittajamaana suoraan finaaliin. Andy Abraham esiintyi sinisessä puvussa, jossa oli joitain hopeanvärisiä osia. Taustalaulajat pukeutuivat täysin mustiin asuihin. Miespuolisilla taustalaulajilla oli valkoinen solmio.
Kilpailun lopputuloksissa "Even If" sijoittui viimeiselle sijalle. Kappaleen keräämistä neljästätoista pisteestä kahdeksan tuli Irlannin puhelinäänestäjiltä ja kuusi San Marinon raadilta.
Daniel Bertoni

Ricardo Daniel Bertoni (s. 14. maaliskuuta 1955 Bahía Blanca) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Bertoni osallistui urallaan kaksiin MM-kilpailuihin, vuosina 1978 ja 1982. Vuonna 1978 Argentiina voitti maailmanmestaruuden ja Bertoni pelasi turnauksessa kuudessa ottelussa, joissa hän teki kaksi maalia, alkulohkossa Unkaria vastaan ja Argentiinan kolmannen maalin lukemiin 3–1 päättyneessä loppuottelussa Alankomaita vastaan.
Bertoni pelasi 31 maaottelua ja teki niissä 12 maalia vuosina 1974–1982.
Dominus

Dominus oli tanskalainen death metal -yhtye joka toimi 1990-luvulla. Nykyinen Volbeat-nokkamies Michael Poulsen lauloi ja soitti kitaraa Dominuksessa.
Albumit.
Dominus julkaisi neljä albumia Diehard Recordsin kautta.
Zerg

Zergit ovat kuvitteellinen rotu Blizzard Entertainmentin pelissä Starcraft. Zergit eivät ole sinänsä yhtä ja samaa rotua, vaan ne ovat sekoitus erilaisia rotuja ja olentoja, jotka ovat muodostuneet yhtenäiseksi "Parveksi" Zergien infestaation takia. Zergeillä ei ole omaa tahtoa, vaan niitä hallitsevat mahtava Ylimieli () ja hänen agenttinsa nimeltä "Cerebratet".
Synty.
Zergit syntyivät myös Xel'Naga-rodun vaikutuksesta, kuten Protossit, mutta he olivat vasta toinen Xel'Nagan luomus. Kaikki kuitenkin alkoi zergien Ylimielestä, sillä tämä oli ensimmäinen zerg. Ylimieli luotiin Xel'Nagan pimeän voiman avulla ja hänet luotiin siten, että häntä ei voi tuhota kuin samankaltaisilla energioilla. Kun Ylimieli oli valmis, hän alkoi kehittää armeijaa nimeltä "Zergin Parvi". Parvesta tuli nopeasti suurilukuinen ja tämän vuoksi Ylimieli perusti Parveen pesueita, joita kutakin hallitsi yksi Cerebrate. Parhaimmillaan Parvi oli niin suuri, että edes Ylimieli ei tiennyt kuinka paljon pesueita tai Zergejä itsenään oli.
Matt Flynn

Matthew ”Matt” Flynn (s. 23. toukokuuta 1970 Woodstock, New York) on yhdysvaltalaisen Maroon 5 -yhtyeen rumpali. Hän korvasi yhtyeessä aikaisemmin soittaneen Ryan Dusickin, joka lähti vuonna 2006 olkavamman takia. Flynn toimi aiemmin rumpalina ainakin The B-52's:ssa ja Gavin DeGrawinyhtyeessä.
Satu Apo

Satu-Katri Apo (s. 13. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen folkloristi ja Helsingin yliopiston emeritaprofessori. Hän jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2011.
Apo valmistui ylioppilaaksi Helsingin Tyttönormaalilyseosta 1967 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistossa 1972. Hänen kotimaisen kirjallisuuden pro gradu -tutkielmansa käsitteli Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian rakennetta, romaanitekniikkaa ja kertojan roolia.
Apo toimi Turun yliopistossa folkloristiikan assistenttina 1976–1991 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi vuonna 1987. Väitös "Ihmesadun rakenne" (1986) käsitteli suomalaisia kansansatuja. Vuosina 1988–1991 hän työskenteli Helsingin yliopistossa folkloristiikan dosenttina. Folkloristiikan apulaisprofessori Apo oli 1991–1998, minkä jälkeen hän toimi professorina.
Apo on tutkinut erityisesti kerrontaa ja kansankulttuurin ilmenemismuotoja aineistonaan muun muassa sadut ja "Kalevala". Hän löysi saduntutkimuksen Vladimir Proppin teorian kautta.
Apo on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2002. Hän on ollut Topelius-seuran puheenjohtaja. Vuonna 2020 Apolle myönnettiin Kalevalaseuran palkinto.
Leonid Kizim

Leonid Denisovitš Kizim (; 5. elokuuta 1941 Krasni Lyman, Ukrainan neuvostotasavallassa – 14. kesäkuuta 2010) oli kosmonautti. Hän sai kahdesti Neuvostoliiton sankari-palkinnon vuosina 1980 ja 1984.
Leonid Kizim valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1963 Neuvostoliiton ilmavoimien lentokoulusta Tsernigovissa. Hän toimi koelentäjänä kunnes hänet valittiin lokakuussa 1965 kolmanteen kosmonauteiksi koulutettavien ryhmään. 
Kizim osallistui lennoille Sojuz T-3 vuonna 1980, Sojuz T-10 vuonna 1984 (237 vuorokautta avaruudessa) ja Sojuz T-15 vuonna 1986. Hän kuului varamiehistön jäsenenä Sojuz T-2:een. Hän on ainoa avaruuslentäjä, joka on yhdellä avaruuslennolla vieraillut kahdella avaruusasemalla: vuonna 1986 hän oli 51 vuorokautta Mir-avaruusasemalla ja vieraili 50 vuorokauden ajan Saljut 7-avaruusasemalla. Kaikkiaan hän vietti vajaat 375 vuorokautta avaruudessa. 
Donetskin alueella Ukrainassa syntynyt Kizim siirtyi eläkkeelle vuonna 1987. Kesällä 2010 hän kuoli 68-vuotiaana. Perheeseen kuului vaimo ja kaksi lasta.
Ute Geweniger

 
Ute Geweniger (24. helmikuuta 1964 Chemnitz) on saksalainen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän voitti urallaan kaksi olympiakultaa, Moskovassa 1980 100 metrin rintauinnista sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestistä.. Hän rikkoi urallaan yhteensä yhdeksän maailmanennätystä, seitsemän henkilökohtaisissa lajeissa sekä kaksi viesteissä. 
Geweniger voitti urallaan myös kaksi maailmanmestaruutta, Guayaquilissa 1982, sekä huimat yhdeksän Euroopan mestaruutta. Geweniger lopetti uransa 20-vuotiaana vuonna 1984, koska hän ei voinut osallistua Los Angelesin kesäolympialaisiin olympiaboikotin takia.
Geweniger valittiin "Swimming World Magazine" -lehden äänestyksissä maailman vuoden naisuimariksi vuonna 1983, sekä Euroopan vuoden naisuimariksi vuosina 1981 ja 1983. Swimming World mitätöi kaikki Saksan demokraattisen tasavallan uimarien tittelit vuonna 2013 DDR:n systemaattisen dopingohjelman vuoksi.
Martina Halinárová

Martina Halinárová (s. 22. huhtikuuta 1973 Dolný Kubín) on slovakialainen ampumahiihtäjä, takaa-ajon MM-mitalisti.
Halinárová aloitti ampumahiihtouransa vuonna 1992 ja osallistui maailmancupiin ensimmäisen kerran kaudella 1992–1993 ja aikuisten arvokilpailuihin Antholzin MM-kilpailuihin 1995.
Halinárová hiihti avausosuudet Slovakian viestikvartetissa, joka sijoittui neljänneksi sekä Antholzin MM-kisoissa 1995 ja Naganon olympialaisissa 1998. Hän oli viides 2000 Oslon MM-kisojen normaalimatkalla ja Salt Lake Cityn olympialaisten 2002 viestikilpailussa.
Halinárová nousi sprintin seitsemänneltä sijalta takaa-ajon MM-hopealle Kontiolahdella 1999. Yhden sakkokierroksen toiselta makuupaikalta ampunut Halinárová hävisi voittaja Olena Zubrylovalle yli minuutin verran – Zubrylova ampui kaksi sakkoa. Pronssimitalisti Martina Zellner hävisi noin kuusi sekuntia Halinároválle – hänkin ampui kaksi ohilaukausta.
Maailmancupissa Halinárová on voittanut yhden osakilpailun; normaalimatkan Lahdella kaudella 1994–1995. Palkintokorokkeelle hän on sijoittunut yhteensä neljä kertaa – lisäksi kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. Hän sijoittui kauden 1992–1993 loppupisteissä kahdeksanneksi.
Unkari yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Unkari on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Sen maineikkaimmat yleisurheiluvuodet ovat kauempana menneisyydessä, joten MM-kilpailuissa se on saavuttanut vain viisitoista mitalia, joista yksikään ei ole kultainen. 
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Unkarin paras urheilija oli neljänneksi pituushypyssä sijoittunut László Szalmá. Roomassa 1987 Attila Kovács sijoittui 100 metrin juoksussa neljänneksi Ben Johnsonin käryttyä vuotta myöhemmin dopingista ja tultua hylätyksi. Tokiossa 1991 maa saavutti ensimmäiset mitalinsa István Bagyulan sijoittuessa seiväshypyssä hopealle ja Attila Horváthin kiekonheitossa pronssille. Stuttgartissa 1993 Unkarin ainoa mitalisti oli moukarinheitossa pronssille sijoittunut Tibor Gécsek, joka uusi suorituksensa kaksi vuotta myöhemmin Göteborgissa. Toinen Göteborgin unkarilaismitalisti oli seitsenottelussa pronssille sijoittunut Rita Ináncsi.
Ateenan MM-kilpailuissa 1997 paras unkarilainen oli moukarinheitossa neljänneksi sijoittunut olympiavoittaja Balázs Kiss. Sevillassa 1999 toinen moukarimies Zsolt Németh voitti hopeaa. Edmontonissa 2001 saaliina oli kaksi neljättä sijaa, joista toisen saavutti kymmenottelija Attila Zsivóczky ja toisen pituushyppääjä Tünde Vaszi. Pariisissa 2003 hopeamitalille ylsivät kiekonheittäjä Róbert Fazekas ja moukarinheittäjä Adrián Annus, jotka molemmat jäivät vuotta myöhemmin Ateenan olympialaisissa kiinni huijauksesta dopingtestin yhteydessä ja menettivät olympiavoittonsa.
Helsingin MM-kilpailuissa 2005 Unkarin ainoa mitalisti oli pronssille yltänyt Attila Zsivóczky. Osakassa 2007 Unkari jäi ilman mitaleja parhaina urheilijoinaan viidenneksi sijoittuneet kiekonheittäjä Gábor Máte ja moukarinheittäjä Krisztián Pars. Berliinissä 2009 unkarilaisista pisteille ylsivät neljänneksi sijoittunut Pars sekä kuudenneksi sijoittunut kiekonheittäjä Zoltán Kövágó. Daegussa 2011 Krisztián Pars saavutti moukarinheitossa hopeaa ja oli ainoa kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt unkarilainen. Moskovassa 2013 Pars saavutti jälleen hopeaa, ja naisten moukarinheitossa Éva Orbán sijoittui viidenneksi. Pekingissä 2015 Pars sijoittui neljänneksi samoin kuin kuulantyönnössä Anita Márton, ja kolmannen pistesijan Unkarille toi seitsenottelussa kuudenneksi sijoittunut Györgyi Zsivoczky-Farkas. Lontoossa 2017 Anita Márton saavutti kuulantyönnössä hopeaa, Balázs Baji 110 metrin aitajuoksussa pronssia ja lisäksi Máté Helebrand sijoittui 50 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Dohassa 2019 Bence Halász saavutti moukarinheitossa pronssia ja lisäksi Anita Márton sijoittui kuulantyönnössä viidenneksi. Eugenessa 2022 Bence Halász sijoittui moukarinheitossa viidenneksi. Budapestissä 2023 Bence Halász sai moukarinheitossa pronssia ja lisäksi seitsenottelija Xénia Krizsán sijoittui neljänneksi.
Charles Socarides

Charles W. Socarides (24. tammikuuta 1922 – 25. joulukuuta 2005) oli yhdysvaltalainen psykiatri ja psykoanalyytikko. Hän keskittyi tutkimuksessaan homoseksuaalisuuteen, sen syntyyn ja siitä "eheytymisen" mahdollisuuteen. Socarideksen mukaan ei ole epäilystäkään etteikö homoseksuaalisuus olisi psykologinen ja psykiatrinen häiriö. Socarideksen mukaan homoseksuaalisuus on vitsaus, joka vaarantaa sukupuolten välille tehtävän asianmukaisen erittelyn.
Socarides oli yksi "National Association for Research &amp; Therapy of Homosexualityn" perustajista vuonna 1992. Täysin maallinen, itseään tieteellisenä pitävä järjestö tukee homojen ja bi-ihmisten mahdollisuutta hoitoon seksuaalisen suuntautumisen muuttamiseksi. 
Socarides itse tarjosi uransa aikana hoitojaan lukuisille homo- ja biseksuaaleille. Häneltä ilmestyi useita kirjoja. Hänen poikansa Richard (s. 1954) on avoimesti homoseksuaali.
Svenn Stray

Svenn Thorkild Stray (11. helmikuuta 1922 – 20. toukokuuta 2012) oli norjalainen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän syntyi Arendalissa ja valmistui juristiksi.
Stray istui Norjan parlamentissa Stortingetissa vuosina 1958–1985. Hän toimi myös maansa ulkoministerinä vuosina 1971–1972 ja 1981–1986.
Kawasaki KMX

Kawasaki KMX 125 on japanilaisvalmisteinen, vuosina 1986–2003 valmistettu 125 cm³ enduromoottoripyörä.
Tekniset tiedot.
Kuutiotilavuus:125.00 cm^3&lt;br&gt;
Sylinterien lukumäärä:1&lt;br&gt;
Tahteja:2&lt;br&gt;
Teho:15 HP (10.9 kW)) @ 8500 RPM&lt;br&gt;
Vääntö:14,7 Nm @ 7500 RPM&lt;br&gt;
Poraus x Isku:54.0 x 54.4 mm&lt;br&gt;
polttoaine järjestelmä:kaasutin&lt;br&gt;
Vaihdelaatikko:6-vaihteinen&lt;br&gt;
Vetotapa:ketju&lt;br&gt;
Kuivapaino:110.0 kg&lt;br&gt;
Istuin Korkeus:865 mm&lt;br&gt;
Akseliväli:1,375 mm&lt;br&gt;
Bensatankin tilavuus:9.30l&lt;br&gt;
Move Me

Move Me on Nazarethin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Billy Rankin ellei toisin mainita.
Eaglen 2002 30-vuotisjuhlapainoksen bonuskappaleet.
Kappaleet 13–15 olivat myös alkuperäisen cd-painoksen bonuskappaleina.
Puola yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Puola on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut yhteensä 65 mitalia, joista 20 on kultaa. Vain yksissä kisoissa se on jäänyt ilman mitalia. Maa on saavuttanut mitaleja kaikista lajiryhmistä.
Puolan menestyneimmät MM-kisaurheilijat ovat moukarinheiton viisinkertainen maailmanmestari Paweł Fajdek ja nelinkertainen maailmanmestari Anita Włodarczyk sekä kävelyn kolminkertainen maailmanmestari Robert Korzeniowski. Muut puolalaiset maailmanmestarit ovat Helsingissä 1983 kolmiloikan voittanut Zdzisław Hoffmann ja kuulantyönnön voittanut Edward Sarul, Tokiossa 1991 maratonjuoksun voittanut Wanda Panfil, Sevillassa 1999 miesten 4 × 400 metrin viestijuoksun voittanut joukkue, Edmontonissa 2001 moukarinheiton voittanut Szymon Ziółkowski, Berliinissä 2009 seiväshypyn voittanut Anna Rogowska, Daegussa 2011 seiväshypyn voittanut Paweł Wojciechowski ja Pekingissä 2015 kiekonheiton voittanut Piotr Małachowski. Ilman mitalia Puola jäi Roomassa 1987, kun sen parhaat urheilijat olivat neljänneksi sijoittuneet 800 metrin juoksija Ryszard Ostrowski ja seiväshyppääjä Marian Kolasa.
Rauman sellutehdas

Rauman sellutehdas on Metsä Fibren Metsä Group -konserniin kuuluva sellutehdas Raumalla. Tehtaasta tuli osa Metsä-Botnia-konsernia vuonna 2000, jolloin Metsä-Rauma fuusioitiin Metsä-Botniaan.
Tehdas käynnistyi vuonna 1996. Se valmistaa ECF-valkaistua havusellua, biokemikaaleja ja bioenergiaa. Tehtaan kapasiteetti on 650 000 tonnia vuodessa. Se työllistää 124 henkilöä.
Live at the Beeb

Live at the Beeb on Nazarethin vuosien 1972–1977 BBC-esiintymisistä koottu livealbumi. Ensimmäinen levy on koottu studiosessioista ja toinen livekonserteista. 
Kappaleet.
CD 1:
CD 2:
U.S.C.H!

USCH! tai U.S.C.H! on Turmion Kätilöiden kolmas albumi. Se julkaistiin 11. kesäkuuta 2008 TK:n oman levy-yhtiön, Raha Recordsin, kautta. Levy julkaistiin levynjulkaisukeikan yhteydessä ilmaiseksi Internetissä. "USCH!" on ensimmäinen albumi, jossa on yhtyeen täysin omia englanninkielisiä kappaleita. Albumi jäi Turmion Kätilöiden viimeiseksi yhteistyöksi kitaristi DJ Vastapallon kanssa.
Albumilta julkaistiin single "Minä määrään" 21. toukokuuta Internetissä. Single sisältää myös Kikan "Sukkula Venukseen" -kappaleesta tehdyn englanninkielisen cover-version "Shuttle to Venus", joka sisällytettiin myös albumille.
Albumi julkaistiin fyysisessä muodossa, uudella kansikuvalla ja kolmella bonuskappaleella varustettuna 20.5.2009. Levy meni ilmestyttyään albumilistan sijalle 6.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet MC Raaka Pee ja DJ Vastapallo, ellei toisin mainita.
Shakin maailmanmestaruusottelu 1907

Shakin maailmanmestaruusottelu käytiin vuonna 1907 Emanuel Laskerin ja Frank Marshallin välillä. Ottelu pelattiin Yhdysvalloissa 26. tammikuuta - 6. huhtikuuta. Pelipaikkoina toimivat New York, Philadelphia, Washington, Baltimore, Chicago ja Memphis. Maailmanmestaruuteen vaadittiin kahdeksan voittoa.
Lasker voitti ottelun ja säilytti mestaruutensa. Hän saavutti kahdeksan voittoa viidessätoista pelissä. Seitsemän peliä päättyi tasan.
Pelit.
Huomattavaa on, että Marshall käytti mustilla pelatessaan aina ranskalaista puolustusta.
Niels E. Nielsen

Niels Erik Nielsen (13. helmikuuta 1924 Sigerslev, Stevns, Tanska – 9. marraskuuta 1993) oli tanskalainen tieteiskirjailija. Nielsen oli ammatiltaan puuseppä. Nielsen julkaisi esikoisteoksena vuonna 1950, ja hänen läheisimmäksi tyylilajikseen tuli tieteiskirjallisuus. Hänen teoksiaan julkaistiin useissa maissa 1970-luvulla.
Nielseniltä on suomennettu romaani "Vartija" (1974) ja novelli ”Mies joka ei saanut soittaa” (1972) valikoimassa "Maailma mielen mukaan" (1986).
Jussi Heikkilä (yleisurheilija)

Jussi Sakari Heikkilä (s. 21. maaliskuuta 1983 Forssa) on suomalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajansa on Matti Heikkilä. 
Heikkilä on voittanut 400 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden Lappeenrannassa 2007 ajalla 50,53 ja Espoossa 2009 ajalla 50,84. Hopeaa hän on saanut Vaasassa 2004 ajalla 50,76, Kajaanissa 2010 ajalla 52,14 ja Vaasassa 2013 ajalla 52,14. 400 metrin juoksussa Heikkilä on saavuttanut sisäradoilla SM-kultaa vuonna 2004 sekä ulkoradoilla SM-hopeaa vuosina 2004 ja 2007. Hän voitti sisäratojen SM-kultaa 300 metrin aitajuoksussa 2012.
Heikkilä osallistui Münchenin EM-kilpailuihin 2002 sijoittuen 400 metrin aitojen alkuerässään seitsemänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 51,42 s. Hän karsiutui alkuerissä myös Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 sekä Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän osallistui 400 metrille karsiutuen alkuerissä.
Heikkilä on opiskellut Yhdysvalloissa South Carolinan yliopistossa ja hän valmistui keväällä 2009. Vuonna 2008 hän sijoittui neljänneksi NCAA:n mestaruuskilpailuissa ajalla 49,69.
Inguušit

Inguušit () on etninen ryhmä Pohjois-Kaukasiassa Venäjällä. Pääosa heistä asuu Ingušian tasavallassa. Inguušit puhuvat pohjoiskaukasialaisiin kieliin kuuluvaa inguušin kieltä. Uskonnoltaan he ovat pääasiassa sunnimuslimeita. Inguušit ovat niin kielellisesti kuin etnisestikin läheistä sukua tšetšeeneille.
Asuinalue ja määrä.
Suurin osa inguušeista asuu Ingušian tasavallassa, missä heitä oli 361 057 vuonna 2002. Naapuritasavallassa Pohjois-Ossetia-Alaniassa heitä asui 21 442 vuonna 2002. Pohjois-Ossetian inguušit asuvat pääasiassa Prigorodnin piirissä, joka liitettiin Pohjois-Ossetiaan 1940-luvun lopulla, kun inguušit karkotettiin Keski-Aasiaan. Toisessa naapuritasavallassa Tšetšeniassa inguušeja asui 2 914 vuonna 2002. Kaikkiaan Venäjällä asui 413 016 vuonna 2002. Inguušien karkotuksen jäljiltä Kazakstanissa on pieni inguušivähemmistö, vaikka suurin osa onkin palannut kotiseudulleen Neuvostoliiton purettua karkotuspäätöksen vuonna 1957. Vuonna 1999 Kazakstanissa asui 16 893 inguušia. Kazakstanin inguušien määrä on laskussa paluumuuton vuoksi. Vielä vuonna 1989 Kazakstanissa asui 19 914 inguušia.
Hei, olen Susan

Hei, olen Susan () on yhdysvaltalainen Warner Brosin tuottama ja Clyde Phillipsin luoma tilannekomedia, joka huomioitiin kaksi kertaa Emmy- ja Golden Globe -ehdokkuudella. Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa NBC:llä vuosien 1996–2000 aikana yhteensä 93 jakson verran.
Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran Nelosella 12. lokakuuta 1997, vuonna 2008 Kino TV:llä ja vuonna 2009 MTV3:lla.
Korea Baseball Organization

Korea Baseball Organization () on eteläkorealainen baseballin organisaatio. Se on perustettu vuonna 1981 ja se hallinnoi kahta liigaa: KBO League ja KBO Futures League.
R-1 (ohjus)

R-1, tunnettu lännessä myös nimellä "SS-1A Scunner", (ei saa sekoittaa SS-1 Scudiin), oli venäläinen versio sodanaikaisesta saksalaisesta V2-ohjuksesta. R-1:n kantomatka oli hieman lyhempi kuin V-2:n. Rakettia kehittelivät Neuvostiliitossa vankina olleet saksalaiset, Helmut Gröttrup ja Werner Albring. Saksalaiset eivät silti tienneet ensimmäisestä R-1:n koelaukaisusta mitään, heidän työnään oli lähinnä uusien ideoiden ja teknisen avun tarjoaminen venäläisille.
R-1:ssä oli ohuemmat säiliöt kuin V-2:ssa, ja se oli suunniteltu niin että se kyettiin kokoamaan silloisesta Neuvostoliitossa saatavissa olleista osista. Raketin polttoaine oli nestemäinen happi ja vesi/alkoholiseos. Kantomatka 270 km, hyötykuorma 1 000 kg.
Ohjuksen ensimmäiset koelennot tehtiin 1948 ja R-1:tä alettiin sijoittaa asemiin vuonna 1950. R-1:stä kehitettiin koeraketti R-1A, jolla tutkittiin ylempää ilmakehää ja kokeiltiin raketin kärjen irrottamista raketin palonlopun jälkeen.
R-1:stä kehiteltiin myöhemmin ylemmän ilmakehän tutkimusraketteja
R-1B, R-1V, R-1D ja R-1E.
Jyrki Alkio

Jyrki Alkio on suomalainen toimittaja ja virkamies. Hän toimi vuosina 2012–2018 "Tekniikka&amp;Talous"-lehden päätoimittajana. Aikaisemmin Alkio on työskennellyt "Talouselämässä" ja "Helsingin Sanomissa". Hän on ollut perustamassa Innovaatiojournalismin Seuraa. Vuodesta 2019 lähtien hän on työskennellyt ensin hankepäällikkönä ja myöhemmin johtavana asiantuntijana työ- ja elinkeinoministeriössä.
Mati Unt

Mati Unt (1. tammikuuta 1944 Voore, Viro – 22. elokuuta 2005 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija, esseisti ja teatteriohjaaja. Hän opiskeli kirjallisuutta ja journalismia Tarton yliopistossa. 
Tuotanto.
Unt sai mainetta jo 19-vuotiaana ensimmäisellä kirjallaan "Hüvasti, kollane kass" (”Hyvästi, keltainen kissa”). Untin toinen julkaisu, J. D. Salingerin nuorisokuvauksesta "Sieppari ruispellossa" vaikutteita saanut pienoisromaani "Velka", aiheutti ilmestyessään omaperäisyydellään ja teeskentelemättömyydellään skandaalin Neuvostoliiton alaisessa Virossa.
Vuonna 1970 ilmestynyt "Murha hotellissa" on eristyneessä hotellissa tapahtuva kafkamainen, unenomainen trilleri, jossa Untin myöhemmälle tuotannolle ominainen kokeellisuus on jo täysin esillä. "Kuunpimennys" vuodelta 1984 kertoo päiväkirjamuodossa nuoren, täysin miehelleen omistautuneen ja tämän kautta elävän naisen kokemuksista ja ajatuksista. Loppua kohti naisen ulkoinen ja sisäinen maailma kietoutuvat yhä erottamattomammin toisiinsa. "Kuunpimennykseen" sisältyy samankaltaisia, surrealismiin viittaavia tyylillisiä piirteitä, kuin sen alussa lainatun Julio Cortázarin teoksiin. "Kuunpimennys" on esitetty Suomessa myös näytelmäversiona. Samana vuonna ilmestynyt "Niin kerrotaan" on kokoelma viidentoista eri henkilön puheenvuoroja, jotka koskevat kirjan alussa tapahtunutta merkillistä taksimatkaa. Näiden puheenvuorojen kautta teos käsittelee juorujen ja valheiden syntymistä toisistaan täysin irrallisten ihmisten muodostamassa maailmassa.
Untin pääteoksena pidetään usein vuonna 1979 ilmestynyttä "Syystanssia". Teos kertoo katkelmallisesti ja näkökulmaa vaihdellen kuuden eri henkilön oudoista, hauskoista ja surullisista ihmiskohtaloista Tallinnan lähiöissä. Veiko Õunpuu ohjasi vuonna 2007 kirjaan löyhästi perustuvan samannimisen elokuvan, joka otettiin maailmanlaajuisesti hyvin vastaan.
Mati Unt on haudattu Metsakalmistun hautausmaalle Tallinnaan.
Adam G. Sevani

Adam G. Sevani (syntyjään Aram Manucharian, 29. kesäkuuta 1992) on armenialais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija.
Adam G. Sevanin vanhemmat ovat Edita Sevani ja Gagik Sevani. Hänellä on myös veli V Sevani, joka on poikabändi NLT:n jäsen. Adam on esiintynyt NLT:n ensimmäisessä musiikkivideossa "That Girl". Hän loi myös koreografian NLT:n musiikkivideolle "Karma".
Sevani kasvatettiin tanssin ympärillä, hänen vanhempansa omistavat tanssistudion Kaliforniassa. Sevani rakastaa esiintyviä taiteita ja hän osaakin näytellä, tanssia ja laulaa. Hän uskoo, että tanssi on ilmaisun tapa ja kieli, jota kaikki puhuvat. Vuonna 2004 Sevani esiintyi Masen videossa "Breathe, Stretch, Shake". Hän on myös esiintynyt muun muassa T-Painin musiikkivideolla "Church" ja Missy Elliottin videolla "I'm really hot".
Sevanin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa "Step Up 2 the Streets", jossa hän esitti roolihahmoa nimeltä Moose. Hän voitti 2008 Young Hollywood Award -palkinnon "Best Scene Stealer" roolistaan.
Can-can

Can-can on 1830-luvun Pariisissa kehittynyt kabareetanssin muoto, jolle ominaista ovat tanssijattarien sääripotkut ("battement") ja hameen nostot, sekä aikanaan kiusalliseksi koettu paljastava pukeutuminen, kuten korsetit, alushameet ja sukkanauhat. Usein can-cania säestää Jacques Offenbachin operetin "Orfeus manalassa" (1858) toisen näytöksen toisen kohtauksen helvetintanssimusiikki, joka nykyään yhdistetään lähtemättömästi can-can-tanssiin. Kuuluja can-can-tanssijattaria ovat La Goulue ja Jane Avril.
Gil Stratton

Gil Stratton () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki Broadway-debyyttinsä 19-vuotiaana roolilla musikaalissa "Best Foot Forward".
Stratton esiintyi myös lukuisissa elokuvissa, aina 2000-luvulle asti.
Rudi Strittich

Rudi Strittich (3. maaliskuuta 1922 – 11. heinäkuuta 2010) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi aktiivisen peliuransa aikana useissa seuroissa niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. 
Strittich loi sittemmin merkittävän uran valmentajana, jona hän toimi muun muassa Tanskan jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1970–1975.
Cornelius Jakhelln

 
Cornelius Jakhelln (s. 1977) on norjalainen muusikko, runoilija ja kirjailija. Hän soittaa yhtyeissä Solefald, Sturmgeist ja G.U.T.. Häneltä on suomennettu satiirinen romaani "Jumalten tuho" (2007), joka oli Pohjoismaisen romaanikilpailun Norjan voittaja.
Ernest Vaast

Ernest Vaast (28. lokakuuta 1922 – 10. huhtikuuta 2011) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaajana useissa seuroissa, kuten Racing Club de Parisissa.
Vaast pelasi myös useita otteluita Ranskan jalkapallomaajoukkueessa. Hän toimi aktiivisen peliuransa jälkeen joukkueenjohtajana AS Cherbourgissa ja Rodez AF:ssa.
Elizabeth Montgomery

Elizabeth Victoria Montgomery (15. huhtikuuta 1933 – 18. toukokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Samantha Stephensin roolista televisiosarjassa "Vaimoni on noita" (1964–1972). Hän oli moninkertainen Emmy- ja Golden Globe -ehdokas.
Montgomery syntyi Los Angelesissa näyttelijä-ohjaaja Robert Montgomeryn tyttärenä. Hän meni neljästi naimisiin; kolme viimeistä puolisoa olivat Gig Young, William Asher ja Robert Foxworth. Viimeinen avioliitto kesti, kunnes Montgomery kuoli paksusuolen syöpään 62-vuotiaana.
Montgomery oli poliittisilta näkemyksiltään varsin liberaali. Hän oli muun muassa homojen oikeuksien puolestapuhuja. Hän sai 4. tammikuuta 2008 postuumisti tähden Hollywood Walk of Famella.
Ågestan ydinvoimalaitos

Ågestan ydinvoimala () oli Ruotsin ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala. Se oli käytössä vuosina 1964–1974. Se sijaitsee Huddingen kunnassa lähellä Tukholmaa. Se tuotti 55 MW kaukolämpöä ja 10 MW sähköä. Laitosta hallinnoi Vattenfall.
Laitos on louhittu kallioluolaan Ågestan ulkoilualueelle Huddingessa. Tyypiltään se oli raskasvesihidasteinen painevesireaktori. Polttoaineena käytettiin luonnonuraania joka oli puristettu ja sintrattu sylinterin muotoon. Ne oli kapseloitu zirkoniumlejeerinkiin. Käytetty ydinpolttoaine säilöttiin säteilysuojatussa betonirakennuksessa. Kun voimala lakkautettiin, reaktori tyhjennettiin, raskas vesi myytiin Kanadaan ja polttoaine siirrettiin välivarastoon.
Ruotsin valtion Vattenfallsverk ja AB Atomenergi päättivät vuonna 1958 yhteistyöstä kahdessa reaktoriprojektissa, R3/Adam Ågestaan ja R4/Eva Marvikeniin. Ågestan laitoksen rakentamisesta vastasivat AB Atomenergi, Vattenfall ja ASEA. Rakennuttajina olivat Vattenfall ja Tukholman sähkölaitos. ASEA toimi laitoksen päätoimittajana. Kokonaiskustannukset olivat 200 miljoonaa silloista ruotsin kruunua. Laitosta koeajettiin keväästä 1963 alkaen ja kaupalliseen käyttöön se saatiin toukokuussa 1964. Polttoaine saatiin ASEAn polttoainetehtaalta Västeråsista ja AB Atomenergin tehtaalta Liljeholmista Tukholmasta. Kaikkiaan valmistettiin kolme erää, joista yksi oli peräisin Ranstadista Ruotsista, muut olivat ulkomailta.
Ågestan laitoksen teho oli alkuaan 65 MW, mutta tehoa nostettiin vuodesta 1970 alkaen 80 MW:iin. Tämä oli vähän verrattuna myöhemmin rakennettuihin reaktoreihin. Laitos oli osa niin kutsuttua Ruotsin ydintutkimusohjelmaa jonka tavoitteena oli vähentää riippuvuutta tuottamalla energiaa kotimaisella polttoaineella. Samalla olisi tuotettu asekelpoista plutoniumia mahdolliseen ruotsalaiseen ydinaseeseen. Tätä ei kuitenkaan koskaan käytetty sillä Ruotsi allekirjoitti ydinsulkusopimuksen, mikä esti sitä hankkimasta ydinaseita. Laitos suljettiin kesäkuussa 1974, mikä osui taloudellisesti katsoen huonoon aikaan sillä öljykriisi oli nostanut öljyn hintaa rakettimaisesti loppuvuodesta 1973 lähtien. Vuodesta 1980 alkaen Tukholman palolaitos on käyttänyt luolaa harjoitus- ja varastotiloina.
Vuonna 2020 Vattenfall aloitti purkamisen, jonka on tarkoitus valmistua vuoteen 2024 mennessä.
Vaaratilanne.
1. toukokuuta 1969 Ågestan voimalaa uhkasi reaktoriytimen sulaminen. Aamulla asentaja oli suorittanut venttiilille rutiinitoimenpiteen. Liitos hajosi päästäen 500 tonnia vettä vuotamaan ulos. Vesi virtasi reaktorirakennukseen ja aiheutti oikosulun reaktorin ohjausjärjestelmässä. Tämän vuoksi koko ohjausjärjestelmä oli toimintakyvytön. Koko reaktoriin liittyvä putkisto oli vaarassa räjähtää. Tapauksesta vaiettiin kunnes "Dagens Nyheter" kertoi siitä 13. huhtikuuta 1993.
Peter Halliday

Peter Halliday (1924–2012) oli brittiläinen näyttelijä. Hän oli kotoisin Walesista ja nousi maineeseen scifi-rooleistaan.
Halliday muistetaan varsinkin John Flemingin roolista seitsenosaisessa sarjaelokuvassa "A for Andromeda" (1961). Hän esiintyi myös sille tehdyssä jatkossa, "The Andromeda Breakthrough'ssa" (1962). 
Lisäksi Halliday esiintyi uransa varrella muiden muassa useissa "Doctor Who" -sarjan jaksoissa. Hän oli myös elokuvanäyttelijä.
Esmond Knight

Esmond Penington Knight (4. toukokuuta 1906 – 23. helmikuuta 1987) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa professori Ernest Reinhartinin roolissa seitsenosaisessa sarjaelokuvassa "A for Andromeda" (1961).
Knight loukkaantui pahoin palvellessaan toisessa maailmansodassa; taistelulaiva Bismarckin hyökättyä hän vietti loppuikänsä näkövammaisena. Hän kuoli sydänkohtaukseen 80-vuotiaana pian palattuaan Egyptistä koti-Englantiinsa. 
Kaksi kertaa naimisissa olleen Knightin puolisoina olivat Frances Clare ja Nora Swinburne. Frances Claren kanssa hänellä oli tytär Rosalind Knight, josta sittemmin tuli näyttelijä.