tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kayne Vincent

Kayne Vincent (s. 29. lokakuuta 1988 Auckland) on uusiseelantilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Vincent debytoi Uuden-Seelannin maajoukkueessa 2014.
Oliver Bozanic

Oliver Bozanic (s. 8. tammikuuta 1989 Sydney) on australialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bozanic debytoi Australian maajoukkueessa 2013. Hän kuului Australian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2014. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Jorge Solari

Jorge Solari (s. 11. marraskuuta 1941 Buenos Aires) on argentiinalainen uransa lopettanut jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Solari debytoi Argentiinan maajoukkueessa 1966. Hän kuului Argentiinan joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1966. Hän on pelannut 10 maaottelua.
Carlos Pachamé

Carlos Pachamé (s. 25. helmikuuta 1944 Rivadavia Partido) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Pachamé debytoi Argentiinan maajoukkueessa 1967. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua.
Mihailo Petrović

Mihailo Petrović (s. 18. lokakuuta 1967 Loznica) on serbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Petrović debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1980.
Steve Perryman

Steve Perryman (s. 21. joulukuuta 1951 Ealing) on englantilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Perryman debytoi Englannin maajoukkueessa 1982.
Claude Dambury

Claude Dambury (s. 30. heinäkuuta 1971 Cayenne) on ranskanguayanalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Dambury debytoi Ranskan Guayanan maajoukkueessa 2008. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Alfred Jermaniš

Alfred Jermaniš (s. 21. tammikuuta 1967 Koper) on slovenialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Jermaniš debytoi Slovenian maajoukkueessa 1992. Hän on pelannut 29 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
José Alberto Costa

José Alberto Costa (s. 31. lokakuuta 1953 Porto) on portugalilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Costa debytoi Portugalin maajoukkueessa 1978. Hän on pelannut 24 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Ivica Barbarić

Ivica Barbarić (s. 23. helmikuuta 1962 Metković) on kroatialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Barbarić debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1988.
Wan Zack Haikal

Wan Zack Haikal (s. 28. tammikuuta 1991 Pahang) on malesialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Wan Zack Haikal debytoi Malesian maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut 29 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Nguyễn Tuấn Anh

Nguyễn Tuấn Anh (s. 16. toukokuuta 1995 Thái Bình Province) on vietnamilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nguyễn Tuấn Anh debytoi Vietnamin maajoukkueessa 2016. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Chan Vathanaka

Chan Vathanaka (s. 23. tammikuuta 1994 Kampot) on kambodžalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Vathanaka debytoi Kambodžan maajoukkueessa 2013. Hän on pelannut 43 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia.
Vehno (järvi)

Vehno () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,32 neliökilometriä eli 232 hehtaaria. Se sijaitsee kilometrin verran etelään Sorotin joenuomasta pienessä soistuneessa painaumassa. Maasto kohoaa järven itäpuolella, ja siellä sijaitsevat Vehnon ja Dorožkinon yhteen kasvaneet kylät peltoineen. Järven pohjoispuolella näkyy ilmakuvissa kosteikkoa ja eteläpuolella pieni lampi. Järvessä ei ole saaria, mutta ilmakuvassa erottuu sen keskellä kelluvia kalankasvatusaltaita.
Luontoarvoja.
Järven pohja on hiekkaa ja silttiä, rannat ovat matalia ja varsinkin pohjois- ja länsipuolella ne ovat soistuneita. Rantojen ympäristö on asutusaluetta, suota, luhtaniittyä ja metsämaata. Järvessä elää runsas kalalajisto: lahna, hauki, ahven, salakka, pasuri, kiiski, sorva, suutari, made, kuha, säyne, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Vehno sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen ei karttojen mukaan tule ojia, mutta niihin on merkitty laskuoja, joka virtaa eteläpuolisen lammen kautta lounaassa sijaitsevaan lampeen. Siitä vesireitti jatkuu sen jälkeen pohjoiseen Batkovskojeen läpi, jonka jälkeen oja yhtyy Sorotiin sen sivujoen Miljan yläpuolella. Järven valuma-alueen kooksi ilmoitetaan eri lähteissä 9,8 tai 7,4 neliökilometriä.
Olivier Boumal

Olivier Boumal (s. 17. syyskuuta 1989 Douala) on kamerunilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Boumal debytoi Kamerunin maajoukkueessa 2017. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Ahmed Yasser

Ahmed Yasser (s. 17. toukokuuta 1994 Doha) on qatarilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Yasser debytoi Qatarin maajoukkueessa 2013. Hän on pelannut 29 maaottelua.
Danny Carvajal

Danny Carvajal (s. 8. tammikuuta 1989 San Ramón) on costaricalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Carvajal debytoi Costa Rican maajoukkueessa 2017. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Anders Aplin

Anders Aplin (s. 21. kesäkuuta 1991 Singapore) on singaporelainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Aplin debytoi Singaporen maajoukkueessa 2018. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Ryan De Vries

Ryan De Vries (s. 14. syyskuuta 1991 Kapkaupunki) on uusiseelantilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
De Vries debytoi Uuden-Seelannin maajoukkueessa 2015.
Jabulani Linje

Jabulani Linje (s. 7. marraskuuta 1994 Lilongwe) on malawilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Linje debytoi Malawin maajoukkueessa 2017. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Sähköinen tietojenkäsittely

Sähköinen tietojenkäsittely tai automaattinen tietojenkäsittely (ATK, , ) tarkoittaa automatisoitujen menetelmien käyttöä kaupallisen tiedon käsittelyyn. Tyypillisesti tämä tarkoittaa yksinkertaisia ja toistuvia toimintoja suurten tietomassojen käsittelyyn samankaltaiselle informaatiolle. Esimerkkitapauksia ovat varastotiedon käsittely (inventaario), pankkitapahtumat, lentoliikenteen paikkavaraukset ja laskutus.
Sähköistä tietojenkäsittelyä kutsutaan nykyään myös tietotekniikaksi (IT) tai tieto- ja viestintäteknologiaksi (ICT).
Historia.
Varhainen käyttötapaus oli 1800-luvun Herman Hollerithin kehittämä menetelmä Baltimoren kaupungin kuolleisuustilastojen käsittelyyn. Hollerith kehitti mekaanisesti käsitellyn reikäkortin ja aloitti yrityksen reikäkorttikoneiden suunnitteluun, myyntiin ja ylläpitoon mutta ei niiden valmistukseen.
Hollerith myi yrityksensä vuonna 1911 yritysryppäälle, josta tuli IBM vuonna 1924 ja jonka liiketoiminnan ytimessä reikäkortit olivat vuoteen 1962 saakka.
Joel Harkimo

Joel Harkimo (s. 5. maaliskuuta 1990) on suomalainen poliitikko ja mediapersoona. Hän on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2017 lähtien.
Ura.
Harkimo on Hjallis Harkimon ja Leena Harkimon esikoispoika. Koulutukseltaan Harkimo on ylioppilas ja hän on suorittanut opintoja myös Hanken Svenska handelshögskolanissa. Harkimo on toiminut aiemmin Helsingin Jokereiden tapahtumakoordinaattorina.
Harkimo valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuonna 2017 kokoomuksen edustajana, josta hän siirtyi Liike Nytiin helmikuussa 2019. Saman kevään eduskuntavaaleissa Harkimo oli Liike Nytin ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä saaden 3955 ääntä ja jäi alle 500 äänen päähän valinnasta vertausluvuin laskettuna.
Kuntavaaleissa 2021 Harkimo keräsi 1 572 ääntä ja uusi paikkansa Helsingin kaupunginvaltuustossa. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hänen äänimääränsä oli 2 223, joka ei riittänyt valituksi tulemiseen.
Jokerien Edustusjoukkueen uudeksi taustayhtiöksi perustettiin vuonna 2022 Team Jokerit Oy, joka seuraavana vuonna asetettiin konkurssiin. Yhtiön omisti yksin Joel Harkimo.
Harkimo on tehnyt Sulamispiste-nimistä podcastia, jossa vieraili suomalaisia julkisuuden henkilöitä.
Yksityiselämä.
Harkimon serkku on malli Amanda Harkimo. Joel Harkimo seurusteli Janni Hussin kanssa vuodesta 2018 ja he kihlautuivat syyskuussa 2021, avioituivat kesällä 2023 ja erosivat kesällä 2025. Harkimo ilmoitti helmikuussa 2024 aikovansa purjehtia yksin maapallon ympäri. Alun perin hän kertoi osallistuvansa vuonna 2026 käynnistyvään Golden Globe Raceen, mutta kesäkuussa 2025 hän kertoi tähtäävänsä vuonna 2027 käynnistyvään Global Solo Challengeen.
Botswanantrappi

Botswanantrappi ("Afrotis afraoides") on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajahkolta alueelta eteläisestä Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Botswanantrappi on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 50–52 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Botswanantrappikoiraan pää ja pitkä kaula ovat väriltään mustat. Päälaki ja laikku silmän takana ovat valkoiset. Siivet ovat valkoisen ja ruskean raidoittamat. Siipien alapinnalla on valkoista. Koiraan rinta ja vatsa ovat mustat. Naaraslinnun yleisväritys on ruskeankirjava ja höyhenpuvussa on tiheästi raitoja. Vatsa on musta. Botswanantrapin nokka on punainen ja pitkät koivet keltaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Botswanantrappia tavataan Namibiasta, Botswanasta, Etelä-Afrikasta ja Lesothosta. Sen elinympäristöä ovat kuivat savannit, ruohikkoiset dyynimaat sekä pensaikot. Laji elää yksin tai pareittain. Botswanantrappi syö sekä kasvi- että eläinravintoa. Pesimäkausi on syyskuulta huhtikuulle.
Fozil Musayev

Fozil Musayev (s. 2. tammikuuta 1989 Taškent) on uzbekistanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Musayev debytoi Uzbekistanin maajoukkueessa 2009. Hän on pelannut 25 maaottelua.
Gordon Milne

Gordon Milne (s. 29. maaliskuuta 1937 Preston) on englantilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Milne debytoi Englannin maajoukkueessa 1963. Hän on pelannut 13 maaottelua.
Boško Gjurovski

Boško Gjurovski (s. 28. joulukuuta 1961 Tetovo) on pohjoismakedonialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Gjurovski debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1982. Hän on pelannut 11 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Alfredo Anderson

Alfredo Anderson (s. 31. lokakuuta 1978 Colón) on panamalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Anderson debytoi Panaman maajoukkueessa 2000. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Issey Nakajima-Farran

Issey Nakajima-Farran (s. 16. toukokuuta 1984 Calgary) on kanadalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nakajima-Farran debytoi Kanadan maajoukkueessa 2006. Hän on pelannut 38 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Wellington Rocha

Wellington Rocha (s. 4. lokakuuta 1990 São Paulo) on itätimorilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Rocha debytoi Itä-Timorin maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Kaushiki Chakraborty

Kaushiki Chakraborty (; s. 1980 Kalkutta) on intialainen laulaja. Hänen genrensä on pohjoisintialainen khyal, jossa naislaulajat ovat harvinaisia. Chakraborty on kahden muusikon eli Chandana ja Ajoy Chakrabortyn tytär.
Chakraborty sai varhaista opetusta äidiltään ja isänsä opettajalta Jnan Prakash Ghoshilta. Hän oli Kalkutan ITC Sangeet Research Academyn opiskelijana 13 vuoden ajan ja pääsi jo varhain esiintymään Amjad Ali Khanin sekä Zakir Hussainin kanssa. Innoittajikseen hän on nimennyt Bade Ghulam Ali Khanin, Begum Akhtarin ja Shobha Gurtun. Chakraborty piti ensimmäisen julkisen sooloresitaalinsa vuonna 1997. Hän sai kansainvälistä tunnustusta vuonna 2005 myönnetyn BBC Radio 3:n maailmanmusiikkipalkinnon myötä.
Chakraborty on opiskellut oman tyylinsä ohella Etelä-Intian karnaattista musiikkia ja on omaksunut välillä nykyaikaisen intialaisen popmusiikin vaikutteita.
Solving

Solving Oy Ab suunnittelee ja valmistaa käsittelyjärjestelmiä, jotka parantavat työturvallisuutta ja ergonomiaa. Vuonna 1977 Pohjanmaalla Pedersöressä perustettu Solving valmistaa räätälöityjä siirtojärjestelmiä, joilla voi siirtää raskaita taakkoja turvallisesti ja tehokkaasti. Tuotevalikoimaan kuuluvat siirtolaitteet ja järjestelmät käsin ohjatuista yksinkertaisemmista tuotteista teknisesti vaativampiin automaattisiin järjestelmiin, joissa hyödynnetään sekä ilmatyynyjä että pyöriä.
Solvingin asiakkaita ovat mm. Airbus, ABB, Volvo, Caterpillar, Alstom, Scania, Rolls-Royce, MAN ja Aker. 
Solving Group.
Solving ja Fluid-Bag muodostavat yhdessä Solving Groupin. Fluid-Bagista tuli osa Solving Groupia vuonna 1987.
Solvingilla on ollut aktiivinen rooli Fluid-Bag yhtiön historiassa kehittäessään Fluid-Bagien tuotantotekniikkaa sekä täyttö- ja tyhjennysjärjestelmiä.
Historia.
Yritys aloitti toimintansa vuonna 1977, samana vuonna kun ilmatyynytekniikka tuotiin markkinoille. Solvingin ensimmäinen tilaus tehtiin Länsi-Suomessa sijaitsevalle painotalolle.
1980-luvulla yritys suoritti ensimmäiset vientitoimituksensa Ruotsiin, Norjaan, Saksaan ja Hollantiin. Toimitukset tehtiin paperitehtaille, telakoille, moottoritehtaiden asennuslinjoille ja teattereille. 1980-luvulla tehtiin ensimmäisen automaattisesti ohjatun trukin toimitus. Vuonna 1987 perustettiin Solving Group yhdessä Fluid-Bagin kanssa. Vuonna 1988 maailman suurin ilmatyynyperustainen AGV-järjestelmä asennettiin Höganäsissä Ruotsissa.
1990-luvulla Solving perusti tytäryhtiöt Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Saksaan ja Britanniaan. Samalla vuosikymmenellä yritys aloitti myynnin Pohjois-Amerikkaan ja Itä-Aasiaan sekä laajensi asiakaskuntaansa lasi- ja kaapeliteollisuuteen ja voimalaitoksiin. Vuonna 1991 alkoi pitkäaikainen yhteistyö Volvon kanssa.
2000-luvulla Solving on laajentanut myyntiään Etelä-Amerikkaan, Intiaan, Venäjälle ja Etelä-Koreaan. Toimituksia tehdään nykyään myös lentokone-, rautatie-, tuulivoima- ja offshore-teollisuuksiin. Vuonna 2006 yritys vastaanotti Innosuomi-palkinnon tasavallan presidentiltä.
Adamsin piirikunta (Pennsylvania)

Adamsin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 102 811 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 350 neliökilometriä. Gettysburgin kunta on piirikunnan hallintokeskus.
Piirikunta perustettiin 22. tammikuuta 1800. Yhdysvaltain sisällissodan aikana siellä käytiin Gettysburgin taistelu.
Väestö.
Adamsin piirikunnan asukkaista 89,5 prosenttia on valkoisia ja 6,78 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 97,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 43,3 vuotta.
Niina Hosiasluoma

Niina Hosiasluoma (s. 1969) on suomalainen näyttelijä, joka on työskennellyt vuodesta 1997 erityisesti teatteriryhmissä. Hän jakoi maaliskuussa 2017 myönnetyn Näyttelijäliiton Vuoden teatterinäyttelijä -palkinnon Seela Sellan kanssa. Hän oli vuonna 2016 esiintynyt muiden muassa näytelmissä "Noitavaino" Teatteri Takomossa ja "Ei mikään pikku juttu" Valtimonteatterissa.
Vuonna 2021 Hosiasluoma voitti valtakunnallisen monologikilpailun monologillaan "Minä olen Hossu."
Hosiasluoma opiskeli teatteri-ilmaisun ohjaamista Stadiassa vuosina 1998–2002 ja on osa Teatteri Takomon näyttelijäensembleä.
Warrenin piirikunta (Mississippi)

Warrenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mississippiin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 176 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 600 neliökilometriä. Vicksburg on piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kaupunki.
Piirikunta perustettiin vuonna 1809. Yhdysvaltain sisällissodan aikana siellä käytiin Vicksburgin taistelu.
Väestö.
Warrenin piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia on mustia ja 47,7 prosenttia valkoisia. 99,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,2 vuotta.
Posadnikovskoje

Posadnikovskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 3,5 kilometriä pitkä, 2,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 3,76 neliökilometriä eli 376 hehtaaria. Jokilaakson pääuoma Sorot ohittaa järven eteläpuolelta. Sen rannoilla sijaitsee neljä kylää: Posadnikovo (Посадниково), joka on suurin, Taraskino (Тараскино), Vzgljady (Взгляды) ja Pluškino (Плушкино). Ne sijaitsevat rannan tuntumassa ja jäävät järveä ympäröivien mäkien alapuolelle. Korkein mäki sijaitsee järven lounaispuolella ja kohoaa 135 metrin korkeuteen mpy.
Luontoarvoja.
Järven pohja on hiekkaa ja silttiä ja sen rannat ovat hiekkaa, soraa ja kivikkoa. Itäpäässä on suorantoja. Järven lähiympäristössä on asutusta ja siihen liittyviä pelto- ja niittymaita. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja: lahna, hauki, ahven, salakka, kiiski, pasuri, sorva, suutari, made, säyne, törö, mutakala, rantanuoliainen, nieriä, simppu ja karppi, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-sukujen kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Posadnikovskoje sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Sen laskuoja on Šeršnja (Шершня), joka yhtyy Sorotiin kaksi kilometriä itään ja hieman yläjuoksulle päin. Järven valuma-alueen kooksi ilmoitetaan lähteestä riippuen joko 13,5 tai 9,8 neliökilometriä.
Oranssikääpä

Oranssikääpä ("Erastia aurantiaca") on koko Suomessa harvinaisena tavattava kääpälaji. Se viihtyy vanhoissa luonnon- ja talousmetsissä ja etenkin avoimilla, valoisilla alueilla kuten rämeillä tai metsäpaloaukeilta. Oranssikäävän yleisin isäntäpuu on mänty, joskus sitä tavataan myös kuusista. Kääpä elää vielä melko kovissa, ei pitkälle lahonneissa maapuissa.
Oranssikäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen ja voi kasvattaa kyhmymäisiä, porrasmaisia pseudopileuksia. Itiöemä voi olla kämmenalaa isompi ja sen kokonaispaksuus on 3–6 mm. Tuore itiöemä on helposti lohkeava ja sen väri vaihtelee okrankeltaisesta oranssiin, varsinkin nuorena se on keltaisempi. Reunoilla voi olla purppuranpunaisia laikkuja. Kuivana oranssikääpä muuttuu huopamaiseksi ja väriltään hailakan tai tumman purppuraiseksi, josta kolhiintuneet kohdat erottuvat mustanpunaisina. Reunus on kalju, pillipintaa vaaleampi ja vaihtelevan levyinen. Pillit ovat pyöreitä tai kulmikkaita ja isoja, 1–3 millimetrillä. Pohjamallon ja pillien välillä ei ole juurikaan värieroa. Oranssikääpä tuoksuu hieman käynneiltä omenoilta.
Vertaa lohikääpään, jonka värit on kylmemmän sävyiset, ja krappikääpään, joka on punaisempi ja sen pillit pienempiä. Myös resupinaattinen rusokääpä voi muistuttaa oranssikääpää, mutta on tuoreena pehmeä ja kuivana hauras.
Oranssikäävät

Oranssikäävät ("Erastia") on kääpäsuku, joka tunnettiin aiemmin nimellä lohikäävät. Alun perin lohikääpien suvun nimikkolajina oli lohikääpä, joka nyttemmin on todettu kuuluvan sahramikääpiin (eli ent. "Erastia salmonicolor" on nyk. "Aurantiporus pricus"). Suvulle jouduttiin näin miettimään uusi nimi ja nimikkolaji, jolloin päädyttiin nimeämään suku oranssikääviksi ja nimikkolajiksi tuli oranssikääpä.Toinen Suomessa esiintyvä sukuun kuuluva laji on krappikääpä. Oranssikäävät ovat havupuiden valkolahottajia ja niiden itiöemät kasvavat resupinaattisina.
Ten Years Afterin diskografia

Ten Years After on Nottinghamista Englannista kotoisin oleva blues rock -yhtye.
Väinö Liljeroos

Väinö Henrik Liljeroos (23. elokuuta 1880 Tampere – 8. maaliskuuta 1946 Tampere) oli H. Liljeroos Oy:n toimitusjohtaja. Hän oli kunnallisneuvos Johan Henrik Liljeroosin ja Julia Maria Högströmin poika. Hänen puolisonsa oli Anna Elisabeth Rosenmayer. Liljeroos valmistui vuonna 1903 John Lenningin kutomakoulusta Norrköpingistä, vuonna 1904 Vaalsin ylemmästä teknillisestä kutomateollisuusopistosta ja vuonna 1906 Raahen Porvari- ja kauppakoulusta. Hän toimi Tampereen Verkatehdas Oy:n värjäämön johtajana vuoteen 1915, jolloin hän siirtyi H. Liljeroos Oy:n palvelukseen, ensin tehtaan teknilliseksi johtajaksi ja vuonna 1928 sen toimitusjohtajaksi.
Talk Talkin diskografia

Talk Talk oli vuosina 1981–1991 toiminnassa ollut brittiläinen yhtye.
Harsukääpä

Harsukääpä ("Anomoporia kamtschatica") on koko Suomessa harvalukuisena tavattava kääpälaji. Se viihtyy kangasmetsissä ja elää männyllä, harvoin kuusella. Luontainen elinalusta on hiiltyneessä ja/tai pitkälle lahonneessa kelopuussa tai juurakoissa, mutta harsukääpää esiintyy myös rakennuksissa ja purkujätteillä.
Harsukäävän itiöemä on yksivuotinen ja resupinaattinen. Tuoreena se on pehmeä ja kuivana murenevan hauras ja helposti alustastaan irtoava. Itiöemän alla lahopuussa voi olla seitinohuita rihmastojänteitä. Reunus on varsinkin nuorella itiöemällä untuvaisen pehmeä, pillit voivat yltää reunaan asti. Väriltään harsukääpä on nuorena valkoinen, vanhemmiten väri kellastuu kermanvalkoiseksi. Pillit ovat huomattavan sokkeloisia ja hampaisia jo nuorella itiöemällä, pillejä on 2-3 millimetrillä ja vanhemmat pillit ovat tätä suurempia ja pitkulaisia. Kokonaispaksuus 1-3 mm.
Harsukääpää muistuttavia kääpälajeja on paljon ja määritys varmistuu usein vasta mikroskopoimalla. Vertaa ainakin: kurokat ("Sistotrema"), harsukat ("Trechispora"), verkkokerikääpä ("Ceriporia reticulata") ja karikekääpä ("Byssoporia mollicula").
Los Angelesin raitiovaunut

Vuosien 1874–1963 välillä liikennöi Los Angelesissa raitiovaunuja. 
Hevosvetoiset raitiovaunut 1874–1897.
Hevosvetoiset kärryt alkoivat liikennöimään Springin ja Sixth Streetin raiteilla vuonna 1874. Viimeiset hevosvetoiset raitiovaunut muutettiin sähköisiksi vuonna 1897.
Funikulaarit 1885–.
Funikulaarien toiminta alkoi Angels Flightin myötä vuonna 1885. Se kulki Broadwaylta Bunker Hillille, ja sitä seurasi myös muita funikulaareja.
Sähköiset raitiovaunut 1887–1963.
Sähköisiä raitiovaunujärjestelmiä oli lukuisia alkaen Los Angelesin sähkörautatieyhtiöstä vuonna 1887, mutta ne yhdistettiin kahteen suureen verkkoon:
Viimeiset sähköiset raitiovaunut poistettiin käytöstä vuonna 1963.
Nykytilanne.
Los Angelesin metron Sininen-, Vihreä-, Kulta- ja Expo-linjoja liikennöivät kevytjunat, jotka ovat välimuoto junan ja raitiovaunun väliltä.
Angels Flight -funikulaari liikennöi edelleen Los Angelesin keskustassa.
Angels Flight

Angels Flight on Los Angelesin keskustassa toimiva funikulaari, jonka ala-asema on South Hill Streetillä ja yläasema California Plazalla South Grand Avenuella. Funikulaari aloitti toimintansa ensimmäisen kerran vuonna 1901.
Batkovskoje

Batkovskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 80 hehtaaria. Sen ympärillä on asutusta kahdessa pikkukylässä Batkovo (Батково) ja Lukino (Лукино).
Luontoarvoja.
Järven on vesikasvillisuuden perusteella rehevöitynyt järvi.
Vesistösuhteita.
Batkovskoje sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Batkovskoje sijaitsee 3,5 kilometriä Sorotisia, jonne se laskee suoraan. Järven yläjuoksulla on kuusi järveä tai lampea, jotka on yhdistettu kaivetuilla ojilla tänne Batkovskojeen. Suurin niistä on Vehno.
Bernicia

Bernicia oli Englannin pohjoisosissa sijainnut anglosaksinen kuningaskunta, joka yhdistyi 600-luvun lopulla naapurikuningaskunnan Deiran kanssa Northumbrian kuningaskunnaksi. Bernician etelärajat ulottuivat Tees-joelle saakka. Kuninkaanlinna sijaitsi rannikolla Bamburghissa ja toinen hallintopaikka oli sisämaassa Yeaveringissa,
Bernician ensimmäinen tunnettu kuningas oli Ida, joka nousi valtaistuimelle vuonna 547 tai 558. Hänen pojanpoikansa Aethelfrith, joka oli kuninkaana 593–616, yhdisti Bernician ja Deiran yhden kuninkaan alaiseksi. Hänen seuraajansa Edwinkin hallitsi kumpaakin kuningaskuntaa. Edwiniä seurasi Aethelfrithin poika Oswald, joka myös oli sekä Bernician että Deiran kuningas. Oswaldin kuoltua vuonna 641 kuningaskunta kuitenkin jakaantui jälleen kahtia, ja Oswaldin veli Oswiu hallitsi vain Berniciassa, kun taas Deirassa oli omat itsenäiset kuninkaat vuoteen 678 saakka.
Proton Iriz

Proton Iriz on Protonin vuodesta 2014 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Proton Savvyn. Se jakaa suuren osan tekniikastaan Proton Personan kanssa. 
Iriz esiteltiin syksyllä 2014. Moottorivalikoiman muodostavat nelisylinteriset 1,3- (95 hv) ja 1,6-litraiset (109 hv) bensiinimoottorit. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto. 
Keväällä 2019 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Iriz. Suurimmat ulkonäölliset uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen, lisäksi takaluukun kanteen tuli kiiltävä musta lista.
Presnel Kimpembe

Presnel Kimpembe (s. 13. elokuuta 1995 Beaumont-sur-Oise, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Qatar Stars Leaguessa pelaavaa Qatar SC:tä ja on pelannut Ranskan maajoukkueessa vuosina 2018–2022.
Seurajoukkueura.
Kimpembe pelasi Paris Saint-Germainin junioreissa ja pääsi ensimmäisen kerran edustusjoukkueessa kentälle lokakuussa 2014 liigaottelussa Lensiä vastaan. Hän pelasi kuusi liigaottelua seuraavalla kaudella, 19 liigaottelua kaudella 2016–2017 ja seuraavina kausina 28, 24, 16 ja 28 liigaottelua. Hän teki Ranskan cupissa ensimmäisen maalinsa tammikuussa 2022 Vannesia vastaan. Saman vuoden helmikuussa hän teki ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan liigamaalinsa Lilleä vastaan. Hän pelasi tuolla kaudella 30 ja seuraavalla kaudella 11 liigaottelua. Hän kärsi reisivammoista syksyllä 2022, ja helmikuussa 2023 tullut akillesjänteen repeämä piti hänet poissa kentiltä marraskuuhun 2024 saakka. Kaudella 2024–2025 hän pelasi vain kahdessa liigaottelussa.
Kimpembe on voittanut Ranskan-mestaruuden vuosina 2015, 2016, 2018–2020, 2022–2023 ja 2025, Ranskan cupin 2016–2018, 2020–2021 ja 2025, Ranskan liigacupin 2016–2018 ja 2020 sekä supercupin 2016 ja 2020–2022. Mestarien liigassa hän pelasi ensimmäisen kerran helmikuussa 2017 PSG:n maalein 4–0 voittamassa neljännesvälieräottelussa FC Barcelonaa vastaan. Hän teki Mestarien liigassa maalin helmikuussa 2019 neljännesvälieräottelussa Manchester Unitedia vastaan. Hän pelasi täyden ajan tappiollisessa loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan kaudella 2019–2020. Hän pelasi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana PSG:n voittaessa Mestarien liigan kaudella 2024–2025. Hän on pelannut Mestarien liigassa kaikkiaan 44 ottelua.
Syyskuussa 2025 Kimpembe siirtyi Paris Saint-Germainista qatarilaisseura Qatar Sports Clubiin.
Maajoukkueura.
Kimpembe pelasi vuonna 2014 junioritasolla yhden maaottelun Kongon demokraattisen tasavallan joukkueessa mutta siirtyi sitten Ranskan maajoukkueisiin. Ranskan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 Venäjää vastaan. Ranskan maailmanmestaruuteen päättyneissä vuoden 2018 MM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan Ranskan viimeisessä alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 28 A-maaottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa.
Seletskijenjärvi

Seletskijenjärvi () tai myös Tailovskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Novorževin piirin ja Bežanitsyn piirin välisellä rajalla.
Maantietoa.
Järvi on 3,1 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 383 hehtaaria. Pinta-ala ilman saaria on 213,2 hehtaatia. Järven keskisyvyys on noin 2 metriä, ja suurin syvyys on 6 metriä. Se on Sorotjoen läpivirtausjärvi, mutta matalanveden aikana se on pikemminkin kosteikko, jossa on runsaasti lampareita. Järven toinen nimi on Tailovskoje, joka kuitenkin on myös järvialueen lounaispään lampi. Muita lampia ovat kaakossa Tšornoje eli Mustalampi (Чёрное), lännessä Priperno (Приперно), keskellä Iso Zadravnoje (Большое Здравное), idässä Dubnovskoje (Дубновское) ja pohjoisessa Jermolkino (Ермолкино). Lampia on yhdistetty toisiinsa ojilla, jotka kanavoidaan Sorotin uomaan johto-ojalla Luka. Järven rannat ovat suomaata, mutta sen lähellä sijaitsee kuitenkin kaksi kylää, Seletskoje (Селецкое) ja Tailovo (Тайлово).
Luontoarvoja.
Järven rannat ovat matalia ja soistuneita, järven pohja on keskeltä mutaa, mutta rannoilla on paikoin hiekkaa ja silttiä. Kohdissa, joissa Sorot virtaa järven läpi, näkyy pohjassa hiekkaa ja soraa tai kiviä. Järvessä on voimakas vesikasvillisuus, ja järvi uhkaa kasvaa umpeen. Järvessä on runsaasti kalalajeja: lahna, hauki, ahven, salakka, pasuri, karppi, suutari, säyne, turpa, allikkosalakka, törö, rantanuoliainen, mutakala ja nieriä, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Seletskijenjärven läpvirtaa Sorot, jonka valuma-alueella järvi siten sijaitsee. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Csángót

Csángót (; , yks. "csángó" ; ; , yks. "Tschango", tai "Tschangonen") ovat unkarilaisten alaryhmä tai joukko erillisiä unkarilaisten alaryhmiä eli heimoja.
Karpaattien itäpuolisia seutuja asuttavat csángót ovat Euroopan ainoita unkarilaisia, jotka ovat vuosisatojen ajan eläneet laajoina maalaisyhteisöinä muualla kuin Karpaattien altaan alueella.
Tärkeimmät csángó-ryhmät.
Csángó-heimosta puhuttaessa sillä tarkoitetaan yleensä Romanian Länsi-Moldovan perinteistä unkarinkielistä vähemmistöä (unk. "moldvai csángók" ). Heistä pääosa asuu Bacăun (unk. "Bákó") piirikunnassa.
Csángó-unkarilaisiksi on lisäksi kutsuttu eräitä muitakin Karpaattien itäpuolella ja Transilvaniassa asuvia ryhmiä, jotka puhuvat unkaria tai polveutuvat sitä puhuneista henkilöistä. Näistä tunnetuimmat ryhmät ovat
Nimityksestä.
Moldaviassa "csángó" on ollut endonyymi eli kansanryhmän itsestään käyttämä nimitys. Transilvaniassa sen sijaan ainakin osassa tapauksista tilanne on ollut se, että csángót käyttävät itse itsestään nimitystä "magyar" (’unkarilainen’), mutta heidän naapureinaan asuva suurempi székely-unkarilaisten yhteisö on käyttänyt heistä nimitystä "csángó". Tällä on korostettu sitä, että he kulttuuriltaan ja varsinkin puheenparreltaan poikkeavat székelyeistä.
Csángó-unkarilaisten varhaisesta historiasta on niukasti jos lainkaan asiakirjatietoa, ja tutkijat ovat kiistelleet heidän alkuperästään. Kuitenkin jo murteita tutkimalla voidaan päätellä, että yllä mainitut kolme ryhmää ovat eläneet pitkään erillään sekä székely-unkarilaisista että toisistaan.
Nimityksen "csángó" alkuperästä ja merkityksestä on useita kilpailevia teorioita. Nämä eivät ole pelkästään akateemisen keskustelun aiheita, sillä ainakin osa csángó-unkarilaisista identifioituu sen kautta, merkitseekö nimitys ’erilleen vaeltanutta’, ’vaeltelijaa’, ’kellonsoittajaa’, ’ässävikaista’ vai kenties jotakin muuta. Merkitykset ’erilleen vaeltanut’ ja ’kellonsoittaja (kelloja soittava rajaseudun vartija)’ ovat kansan keskuudessa suosittuja.
Identiteetistä.
Vuosisatojen ajan erityisesti Moldovan csángó-unkarilaisia ovat erottaneet ympäröivien kylien romanialaisista sekä katolinen uskonto että äidinkieli. Yhä useampien sukujen kohdalla identiteetti on kuitenkin jäänyt kyläyhteisön yhteenkuuluvuuden ja perheen suullisen perinteen varaan, kun äidinkieli on vähitellen vaihtunut romaniaan ja toisaalta katolisen uskonnon harjoittaminen on yleistynyt Moldovan romanialaisten keskuudessa.
Aileu

Aileu on kaupunki Itä-Timorissa Aileun alueella. Kaupungissa oli noin 2 790 asukasta vuoden 2015 väestönlaskennassa.
Baucau

Baucau on kaupunki Itä-Timorissa Baucaun alueella. Kaupungissa oli noin 17 500 asukasta vuoden 2015 väestönlaskennassa.
Pallokerho-35 (naiset)

Pallokerho-35:n naisten edustusjoukkue eli PK-35 on osa helsinkiläistä jalkapalloseuraa Pallokerho-35:tä. Se pelaa kaudella 2021 Suomen korkeimmalla sarjatasolla Kansallisessa liigassa, jonne se nousi kauden 2019 päätteeksi voitettuaan nousukarsinnassa IK Myranin. PK-35 pääsi nousukarsintaan jo edeltäneellä kaudella 2018 mutta hävisi silloin ONS:lle.
Joukkueen päävalmentaja on Rami Rantanen.
Historia.
PK-35:n naisjalkapalloilu alkoi vuonna 1978, ja joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa Pihlajamäen kentällä 12. kesäkuuta 1978. Piirisarjoihin PK-35 osallistui ensimmäisen kerran kaudella 1982. Joukkue ylsi 1. divisioonan karsintaan kaudella 1992 ja nousi 1. divisioonaan lopulta kaudeksi 1999. 2000-luvulla PK-35 pelasi Naisten Kakkosta, kunnes kauden 2007 päätteeksi nousi Mitri Pakkasen valmentamana takaisin Naisten Ykköseen.
Kauden 2008 päätteeksi PK-35:n miesten ja naisten edustusjoukkueet siirrettiin parempien resurssien toivossa Vantaalle, jolloin syntyi uusi seura PK-35 Vantaa. Edustustoimintaa jäi kuitenkin myös Helsinkiin, jolloin PK-35:n naisten joukkue jatkoi Naisten Kolmosessa.
PK-35 nousi Naisten Ykköseen kaudeksi 2018, kun se sai sarjapaikastaan luopuneen Malmin Palloseuran paikan. Päävalmentajaksi tuli aiemmat vuodet seuran B-tyttöjä valmentanut Rami Rantanen. PK-35 sijoittui sarjassa toiseksi ja pääsi karsimaan paikasta Naisten Liigaan. Oulu Nice Soccer kuitenkin voitti kaksiosaisen otteluparin yhteismaalein 6–1. Nousu pääsarjaan tapahtui lopulta seuraavan kauden 2019 päätteeksi, kun PK-35 voitti nousukarsinnassa IK Myranin. Yhteismaalit olivat tasan 2–2, mutta PK-35 voitti toisen osaottelun päätteeksi pelatun rangaistuspotkukilpailun 4–2.
Pelaajat ja valmentajat.
Nykyinen joukkue.
"Tilanne 6. huhtikuuta 2025."
Bobonaro

Bobonaro on kaupunki Itä-Timorissa Bobonaron alueella. Kaupungissa oli noin 12 200 asukasta vuoden 2015 väestönlaskennassa.
Simeon Toribio

Simeon Galvez Toribio (3. syyskuuta 1905 Lobve – 5. kesäkuuta 1969) oli filippiiniläinen korkeushyppääjä. Hän oli maansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti.
Toribio kilpaili kolmissa olympialaisissa. Amsterdamissa 1928 hän sijoittui korkeushypyssä neljänneksi tuloksella 191 cm. Los Angelesissa 1932 hän saavutti pronssia tuloksella 197 cm. Berliinissä 1936 hän oli kisojen avajaisissa Filippiinien joukkueen lipunkantaja ja sijoittui korkeushypyn loppukilpailussa 12:nneksi tuloksella 185 cm.
Toribion korkeushyppyennätys on 200 cm. Hän ylitti kahden metrin rajan ensimmäisenä ei-amerikkalaisena korkeushyppääjänä Tokiossa vuonna 1930. Tulos säilyi Filippiinien ennätyksenä 32 vuoden ajan.
Orrenmaa

Orrenmaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Miguel White

Miguel Solano White (9. lokakuuta 1909 Legazpi – 30. elokuuta 1942) oli filippiiniläinen 400 metrin aitajuoksija. Hän oli maansa toinen yleisurheilun olympiamitalisti.
White saavutti 400 metrin aitajuoksussa pronssia Berliinin olympialaisissa 1936. Hän juoksi sekä alku- että välierissä ajan 53,4 s ja loppukilpailussa ennätyksensä 52,8 s.
White kuoli toisessa maailmansodassa vuonna 1942 japanilaisten hyökättyä Filippiineille.
Salmén

Salmén on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Arvo Ahti (näyttelijä)

Arvo Brynolf Ahti (3. heinäkuuta 1891 Helsinki – 17. lokakuuta 1939) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Arvo Ahdin vanhemmat olivat rappari Johan Viktor Ahti ja Brita Korva. Ennen näyttelijän uraansa Ahti työskenteli konttorialalla. Hän suoritti Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulukurssin 1910–1912, minkä jälkeen hän toimi kaksi vuotta Kansallisteatterissa harjoittelijana. Ammattimaisen näyttelijän uransa Ahti aloitti Kansan Näyttämöllä 1914–
1915; sen jälkeen hän näytteli Tampereen Teatterissa 1915–1918 ja Turun Teatterissa 1918–1922. Vuosina 1922–1924 Ahti toimi turkulaisen Raittiusyhdistys Taimen Näyttämön johtajana. Vuodesta 1927 alkaen hän työskenteli Turun Teatterin näyttelijänä.
Ahdin näyttämötehtäviä olivat muun muassa "Nummisuutareiden" Iivari, "Seitsemän veljeksen" Timo ja "Anna Liisan" Mikko. Laulunäytelmässä "Tukkijoella" Ahti näytteli Pölhö-Kustaan roolin. Uransa alussa Ahti oli näytellyt Suomen Kansallisteatterissa sivurooleja laidasta laitaan; Ilona-tietokannan mukaan hänen debyyttinsä oli hoviherran rooli espanjalaisnäytelmässä "Elämä on unelma" keväällä 1908.
Teatterin ohella Arvo Ahti näytteli pieniä sivurooleja kolmessa elokuvassa: "Sano se suomeksi" (1931), "Laivan kannella" (1938) ja "Takki ja liivit pois!" (1939).
Sun Dialin diskografia

Sun Dial on psykeedelistä rockia soittava brittiläinen yhtye.
I Was Made to Love Her (albumi)

I Was Made to Love Her on Stevie Wonderin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 1967 yhdysvaltalaisen levy-yhtiö Motownin Tamla-levymerkillä. Levyltä julkaistiin singlenä ”I Was Made to Love Her”, joka on yksi Wonderin menestyskappaleista. Single julkaistiin 18. toukokuuta 1967, ja siitä on tehty useita cover-versioita.
Kappaleet.
Ykköspuoli
Kakkospuoli
Lumilinna (Tampere)

Lumilinna eli Kansallis-Osake-Pankin talo on vuonna 1957 valmistunut liike- ja asuinrakennus Tampereen keskustassa, osoitteessa Hämeenkatu 3. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Keijo Ström ja Olavi Tuomisto. Talossa toimi aikoinaan Kansallis-Osake-Pankin konttori. "Lumilinna"-kutsumanimi perustuu rakennuksen valkoiseen julkisivuun, joka on tehty lasista.
Talo on alun perin ollut Hämeenkadun puolella seitsenkerroksinen ja Tuomiokirkonkadun puolella kuusikerroksinen. Vuosina 2019–2020 talon päälle rakennettiin kaksikerroksinen korotusosa, joka on Aihio Arkkitehtien suunnittelema. Korotusosaan tehtiin asuntoja.
Lumilinnaa ei ole suojeltu asemakaavalla, mutta Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan se on erinomainen esimerkki oman aikakautensa rakentamisesta. Lisäksi se on arvokas osa Hämeenkatua, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden yhdessä Hämeensillan ja Keskustorin kanssa.
Senni Kivi

Senni Kivi (26. elokuuta 1871 Hyvinkää – 18. huhtikuuta 1926 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Senni Kivi näytteli Tampereen Teatterissa. Hänen roolityyppinsä olivat usein emäntiä ja akkoja, kuten "Nummisuutareiden" Martta ja "Seitsemän veljeksen" Männistön muori. "Täti Cramerin testamentissa" Kivellä oli nimiosa. Hän näytteli myös Maijan roolin laulunäytelmässä "Tukkijoella".
Leopoldo Serantes

Leopoldo Serantes (15. maaliskuuta 1962 – 1. syyskuuta 2021) oli filippiiniläinen nyrkkeilijä. Hän saavutti olympiapronssia nyrkkeilyn alle 48 kilogramman sarjassa Soulin kesäolympialaisissa 1988. Hän voitti olympiaturnauksessa kolme ottelua, joista kaksi ennen täyttä aikaa. Välierissä hän hävisi kultaa lopulta voittaneelle Bulgarian Ivailo Hristoville.
Basilika-stoa

Basilika-stoa on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta basilikasta Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Historia.
Basilika rakennettiin Rooman varhaisella keisarikaudella vuonna 11 jaa. Sen rakennuttivat rakennuksessa olleen kreikan- ja latinankielisen piirtokirjoituksen mukaan C. Sextilius Pollio ja hänen vaimonsa Offilia Bassa. Basilika oli omistettu Efesoksen Artemiille ja "demokselle" eli Efesoksen kansalle sekä keisari Augustukselle ja Tiberiukselle. Rakennus on valmistuessaan todennäköisesti ollut yksi Efesoksen näyttävimmistä. Sen paikalla oli aiemmin hellenistisellä kaudella ollut stoa eli pylväshalli.
Basilikaa käytettiin kaupallisiin tarkoituksiin. Lisäksi siellä järjestettiin oikeuden istuntoja. Se ilmeisesti säilyi olemassa varhaiselle kristilliselle kaudelle saakka, mikä on päätelty siitä, että Artemiin nimi oli poistettu omistuspiirtokirjoituksesta.
Rakennus.
Basilika-stoa sijaitsi Efesoksen niin kutsutun Hallinnollisen agoran pohjoislaidalla. Sen pituus oli sama kuin agoran, noin 160 metriä, ja leveys 20 metriä. Se oli kaksikerroksinen, ja sen julkisivussa oli 67 pylvästä, jotka edustivat joonialaista tyyliä.
Basilikalle noustiin agoralta neliaskelmaista portaikkoa pitkin. Sisältä rakennus oli kolmilaivainen. Keskimmäisen laivan leveys oli noin 6,9 metriä ja kummankin sivummaisen laivan leveys noin 4,7 metriä. Sisäosan pylväiden päät oli koristeltu häränpäillä. Jossakin vaiheessa kattoa vahvistettiin ilmeisesti maanjäristysten vuoksi lisäämällä korinttilaista tyyliä edustaneita pylväitä.
Basilikan länsipuolella sijaitsi sen laajennos, jota kutsutaan latinankielisellä nimellä Chalcidicum siksi, että se vastaa Vitruviuksen kuvausta vastaavista basilikojen laajennoksista. Se lisättiin keisari Neron aikana, ja pidensi basilikaa noin 15,9 metriä. Sen länsisivulla oli kolme ovea. Myös basilikan itäpäässä oli chalcidicum. Se tunnetaan kuitenkin vain bysanttilaisaikaisessa muodossaan, jolloin se oli peristyylipiha, jota reunustivat korinttilaiset puolipylväät. Itäpään chalcidicumissa oli istuvaa Augustusta ja Liviaa esittäneet patsaat.
Basilikan pohjoispuolella sijaitsivat muun muassa Buleuterion ja Prytaneion sekä niin kutsuttu Rhodoslainen peristyyli. Basilikan paikalla aiemmin ollut stoa oli yksilaivainen, ja sen leveys oli noin 8,6 metriä.
Buleuterion (Efesos)

Buleuterion tai Odeion on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta rakennuksesta Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen oletetaan olleen buleuterion eli neuvoston ("bule") kokoontumispaikka ja todennäköisesti myös odeion. Rakennuksen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Buleuterion rakennettiin nykyisin tunnettuun muotoonsa Rooman keisarikaudella 100-luvun jaa. puolivälissä. Ainakin osan siitä kustansivat efesoslaiset Publius Vedius Antonius ja hänen vaimonsa Flavia Paiana. Rakennus sijaitsee Efesoksen Hallinnollisen agoran pohjoislaidalla. Se muistuttaa arkkitehtuuriltaan odeionia tai pientä roomalaista teatteria. Se on tulkittu tutkimuksen historiassa vaihtelevasti sekä buleuterioniksi että odeioniksi. Nykyisin pidetään todennäköisenä, että se toimi aikanaan kummassakin käyttötarkoituksessa.
Katsomo oli puolikaarenmuotoinen, ja siinä oli tilaa arviolta – hengelle. Poikittaissuuntainen käytävä jakoi katsomon ala- ja yläosaan, ja pystysuuntaiset porraskäytävät sektoreihin. Keskellä oli puolikaarenmuotoinen orkhestra sekä puhujan-/esiintymiskoroke ("pulpitum"). Taustan näyttämörakennus oli kaksikerroksinen. Rakennus oli katettu puisella katolla.
Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuonna 1908. Sitä on kunnostettu 1970- ja 1990-luvuilla. Suuri osa nykyisin näkyvillä olevista ”jäänteistä” on kunnostuksen lopputulosta ja nykyaikaista rakentamista. Muun muassa katsomon kaikki ylemmät penkkirivit on tehty betonista.
Buleuterionin eteläpuolella sijaitsi niin kutsuttu Basilika-stoa ja sen takana Hallinnollinen agora. Länsipuolella sijaitsi puolestaan Rhodoslaiseksi peristyyliksi kutsuttu temenos ja sen länsipuolella Prytaneion. Efesoksen buleuterion-odeionia ei tule sekoittaa suurempaan Efesoksen teatteriin.
Domitianuksen temppeli (Efesos)

Domitianuksen temppeli eli Sebastosten temppeli oli antiikin aikainen keisarikulteille omistettu temppeli Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Temppeli rakennettiin roomalaisella kaudella keisari Domitianuksen aikana 81–96 jaa., mistä se on saanut nimensä. Domitianus antoi efesoslaisille arvostetun "neokoros"-oikeuden eli oikeuden rakentaa keisarikultille omistettu temppeli. Domitianuksen murhan ja "damnatio memoriaen" jälkeen tämän nimi poistettiin omistuspiirtokirjoituksista, mutta "neokoros"-oikeuden säilyttääkseen kaupunkilaiset omistivat temppelin uudelleen Domitianuksen isälle Vespasianukselle. Temppeli oli rakennettu jonkin vanhemman rakennuksen paikalle.
Temppelin kuusiportaisten perustusten koko oli noin 24 × 34 metriä. Temppeli oli pseudodipteraali, ja sen peristasiksessa oli kahdeksan pylvästä lyhyillä ja 13 pylvästä pitkillä sivuilla. Julkisivu oli kaksikerroksinen. Alaosan pylväät olivat puolipylväitä, jotka muistuttivat doorilaisia pylväitä, kun taas yläosan pylväisiin oli kaiverrettu ihmishahmoja. Temppelin sisällä oli pronaos ja naos eli cella, jonka edessä oli neljä lisäpylvästä.
Temppeli oli rakennettu korkealle, noin 50 × 100 metrin kokoiselle pengerrykselle. Perustukset oli holvattu, ja ne ovat paikoin kaksikerroksiset. Temppelin itäpuolella oli U-kirjaimen muotoinen alttari, joka oli rakennettu podiumille. Se oli koristeltu reliefein, jotka esittivät muun muassa uhritoimituksia. Temppelin raunioista on löydetty Titusta esittäneen veistoksen pää.
Osa temppelin julkisivusta pystytettiin uudelleen vuonna 1975.
Kiatisuk Senamuang

Kiatisuk Senamuang (s. 11. elokuuta 1973 Udon Thani) on thaimaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on eniten maaotteluita pelannut ja eniten maaottelumaaleja tehnyt thaimaalainen pelaaja.
Senamuang pelasi Thaimaan maajoukkueessa 134 maaottelua, ensimmäisen huhtikuussa 1993 ja viimeisen lokakuussa 2007. Hän teki 71 maaottelumaalia. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Singaporessa, Malesiassa ja Vietnamissa ja kuului kaudella 1999–2000 englantilaisseura Huddersfield Townin miehistöön.
Pelaajauransa jälkeen Senamuang on toiminut valmentajana Thaimaassa ja Vietnamissa. Vuosina 2013–2017 hän toimi Thaimaan maajoukkueen päävalmentajana.
Rumba Tres

Rumba Tres on espanjalainen yhtye, jonka jäsenet ovat Pere Capdevila, Juan Capdevila ja José Sardaña. Yhtye esiintyi nimellä Los Espontáneos vuosina 1963–1970.
Tunnettuja kappaleita ovat ”No sé, no sé”, ”Tengo lo que quiero”, ”Acuerdate que te quiero”, ”Y no te quedan lágrimas” ja Rosa Morenan alun perin esittämä ”Perdido amor”. Lähes kaikki yhtyeen ohjelmistosta oli ennen julkaisematonta, suureksi osaksi omia sävellyksiä.
Rumba Tres edusti Espanjaa Intervision laulukilpailussa Sopotissa vuonna 1978 ja kiersi esiintymässä Suomessa 1988–1989. 
Vuonna 1988 julkaistu "Rumbamania" oli suosittu muun muassa Suomessa, Hollannissa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Ruotsissa, Sveitsissä, Ecuadorissa, Venezuelassa ja Panamassa. Albumi sijoittui hyvin Billboardin Latin Pop Albums -listalla.
Toisin kuin monet katalonialaisen rumban esittäjät, yhtyeen jäsenet eivät ole romaneja.
Kitaristi Juan Capdevilan pojan Joan Capdevilan ja David Casademuntin ohjaama dokumentti "Rumba Tres – de ida y vuelta" ilmestyi vuonna 2015.
Totchtawan Sripan

Totchtawan Sripan (s. 13. joulukuuta 1971 Saraburi) on thaimaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Thaimaan maajoukkueessa toiseksi eniten maaotteluita.
Sripan pelasi Thaimaan maajoukkueessa 110 maaottelua, ensimmäisen helmikuussa 1993 ja viimeisen maaliskuussa 2009, ja teki niissä 19 maaottelumaalia. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Singaporessa ja Vietnamissa.
Pelaajauransa jälkeen Sripan on toiminut kotimaassaan valmentajana.
Alba Flores

Alba González Villa, taiteilijanimeltään Alba Flores, (s. 27. lokakuuta 1986 Madrid) on espanjalainen näyttelijä.
Flores on opiskellut näyttelemistä Estudio Corazzassa Madridissa. Hän on esiintynyt musikaaleissa, laulanut elokuvien soundtrack-kappaleita ja näytellyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja teatterissa.
Flores sai tunnustusta rooleistaan televisiosarjoissa "Vis a vis" ja "Rahapaja".
Floresin isä on muusikko Antonio Flores ja äiti teatterituottaja Ana Villa. Flores on isänsä puolelta romani. Hän on vegaani.
Yawatahama

Yawatahama () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa ja rajautuu pohjoisessa Seton sisämeren Iyonmereen, lännessä Tyynenmeren Uwanmereen. Nämä merialueet erottaa toisistaan kaupungin luoteispuolelle jäävä, pitkänomainen Sadamisakin niemimaa. Kaupungin rannikko on rikkonainen ja vuoristoinen, ja sen keskusta sijaitsee ahtaassa laaksossa suureksi osaksi täyttömaalla. Kaupunkiin kuuluu myös useita saaria, kuten Ōshima. Yawatahamassa on 33 285 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 132,65 neliökilometriä.
Yawatahama on saanut nimensä Hachiman-kamilta, jonka nimi kirjoitetaan samoin kirjoitusmerkein (八幡). Yawatahama kukoisti Edo-kaudella Uwajiman daimiokunnan kauppa- ja satamakaupunkina: se sai jopa lempinimen ”Iyon Osaka”. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Yawatahamalle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1935. Vuonna 2005 siihen liitettiin Honain maaseutukaupunki. Perinteisiä elinkeinoja ovat sardiinien kalastus ja troolaus, aiemmin myös tekstiiliteollisuus. Kaupunki on paikallinen kaupallinen keskus, joka tunnetaan kalatoristaan. Maatalous tuottaa etenkin "mikan"- ja "iyokan"-mandariineja.
Kaupunkia palvelee JR Shikokun Yosan-linja. Sieltä on myös lauttayhteyksiä Kyūshūlle Beppun ja Usukin satamiin.
Piyapong Pue-on

Piyapong Pue-on (s. 14. marraskuuta 1959 Prachuap Khiri Khan) on thaimaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli ensimmäinen Thaimaan maajoukkueessa sata maaottelua pelannut pelaaja ja vielä yli 20 vuotta uransa päättymisen jälkeen hän on toiseksi eniten maaottelumaaleja tehnyt pelaaja.
Pue-on pelasi Thaimaan maajoukkueessa sata maaottelua, ensimmäisen huhtikuussa 1981 ja viimeisen lokakuussa 1997. Hän teki 70 maaottelumaalia. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Etelä-Koreassa ja Malesiassa.
Pelaajauransa jälkeen Pue-on on toiminut kotimaassaan valmentajana.