Raamattuvyöhyke

Raamattuvyöhyke () on kutsumanimi alueille, joilla evankelisprotestanttinen kristillisyys vallitsee kulttuuria. Monesti alueen nimitys johtuu alueen kirkkokuntien fundamentalistisesta suhtautumistavasta Raamattuun.
Parhaiten tunnettu on Yhdysvaltain kaakkois- ja eteläosissa sekä Keskilännessä oleva laaja vyöhyke, jossa erityisen vahvana on baptistinen kirkko. Raamattuvyöhykkeiksi kutsuttuja alueita löytyy myös muista maista, muun muassa Kanadasta, Australiasta ja osista Eurooppaa (kuten Alankomaista, Ruotsista ja Norjasta). Suomessa osia Pohjanmaasta kutsutaan joskus raamattuvyöhykkeeksi.
Termin alkuperä ja käyttö.
Raamattuvyöhyke-termin loi 1920-luvulla amerikkalainen kirjailija-toimittaja, uskontokriitikko H. L. Mencken. Mencken käytti sanaa negatiivisena ilmaisuna. Åbo Akademin uskontososiologian dosentti Andreas Hägerin mukaan tarkoituksellinen negatiivinen pohjavire on yleinen käyttötapa myös nykyään. Hägerin mukaan negatiivinen assosiaatio liittyy sekulaariin yhteiskunnalliseen katsantoon, jossa suuret kaupungit sekä maallisuus edustavat modernia ja maaseutua sekä uskontoa pidetään syrjäisenä ja vanhanaikaisena. Positiivisessa merkityksessä termillä on viitattu kirkkohistoriaan ja herätysliikkeiden juuriin tietyllä alueella.
Käytön kritiikki.
Uskontososiologian dosentti Andreas Häger on kritisoinut Raamattuvyöhyke-termin käyttöä muun muassa termiin liittyvän negatiivisten assosiaatioiden ja yksinkertaistavan stereotypian vuoksi. Hägerin mukaan termin käyttö leimaa kaikkia alueen asukkaita.
Raamattuvyöhyke eri maissa.
Suomi.
Suomen raamattuvyöhykkeeksi on yleisesti kuvattu Pohjanmaan aluetta, jossa eri herätysliikkeillä on vahva rooli. Pohjois-Pohjanmaalla vaikuttaa erityisen voimakkaasti lestadiolaisuus. Etelä-Pohjanmaalla ja ruotsinkielisellä Pohjanmaalla vaikuttavat herännäisyys ja evankelisuus sekä voimakas vapaakirkollisuus. Suomalaista raamattuvyöhykettä on kuvattu eri mittareiden perusteella, mutta tarkkaa sisältöä määritelmälle ei ole. THL:n Mika Gissler on nimennyt raamattuvyöhykkeeksi pohjalaismaakuntien sairaanhoitopiirit, jotka ovat erottuneet pidemmällä aikavälillä muuta maata matalammalla raskaudenkeskeytysten määrällä. Keski-Pohjanmaalla sijaitseva Perho on Suomen luterilaisin kunta. Pohjanmaalla kirkkoon kuuluminen on myös muuta maata yleisempää.
Ruotsi.
Ruotsin raamattuvyöhykeenä pidetään erityisesti Smålandin aluetta. Smålandin lääneistä Jönköpingiä profiloi vapaakirkollisuus, Kalmaria korkeakirkollisuus ja Kronobergia vanhakirkollisuus. Laajemmassa merkityksessä raamattuvyöhykkeeseellä on viitattu Jönköpingin ja Göteborgin väliseen alueeseen.
Norja.
Norjan raamattuvyöhyke käsittää maan etelä- ja länsiosat.
Tanska.
Tanskan raamattuvyöhykeeksi kutsutaan Luoteis- ja Keski-Jyllantia. Alueella vaikuttaa erityisesti evankelis-luterilaiseen kristinuskon käsitykseen perustuva Indre Mission, jonka papit ja maallikot perustivat Seelannin Stenlillessä vuonna 1861. Nykyisin liike on vahvimmillaan Hedenstedin, Løsningin, Korningin ja Øster Sneden ympäristössä. Alueella vaikuttavat myös Tanskan Oasis-liike, YMCA sekä Jehovan todistajat. Evankelis-luterilainen vapaakirkko toimii Løsningissä ja adventistit Vejlessä.
Australia.
Australiassa raamattuvyöhyke-termillä viitataan yksittäisten kaupunkien alueisiin, joissa on paljon kristittyjä. Alueella on yleensä myös megakirkko.
Yhdysvallat.
Oklahoman osavaltionyliopistossa työskentelevä maantieteilijä Stephen Tweedie julkaisi ensimmäisen tieteellisen kuvauksen raamattuvyöhykkeestä "Journal of Popular Culture" -lehdessä vuonna 1978. Oklahoma City nimettiin tässä raamattuvyöhykkeen soljeksi, eli keskustaksi. Amerikkalaisten käsitys siitä, mitkä osavaltiot kuuluvat kokonaan tai edes osittain raamattuvyöhykkeeseen, vaihtelevat.
Yhdysvaltojen raamattuvyöhyke on perinteisesti ollut republikaanien vahvaa kannatusaluetta. Aluetta leimaa myös muuhun maahan verrattuna matala koulutustaso.