Arakidonihappo

Arakidonihappo on eläinperäinen pitkäketjuinen monityydyttymätön omega-6-rasvahappo. Kemiallisesti arakidonihappo on karboksyylihappo, jossa on 20 hiiliatomia ja neljä cis-kaksoissidosta; ensimmäinen kaksoissidos on kuudennessa hiilessä hiiliketjun omega-päästä laskettuna ja siitä voidaan käyttää myös lyhennettä 20:4(n-6). 
Saanti.
Arakidonihapon arvioitu keskimääräinen päiväsaanti vaihtelee kehitysmaiden 44–331 milligrammasta teollisuusmaiden 101-351 milligrammaan. Yksilötasolla saanti vaihtelee välillä 9-290 mg/vrk. 
Arakidonihappoa esiintyy pieninä pitoisuuksina lähes kaikissa eläinperäisissä elintarvikkeissa. Sardiinit, kananmunat, luonnonlohi sekä broilerin- ja sianliha ovat parhaita arakidonihapon lähteitä. Liha muodostaa niin suuren osan länsimaisesta ruokavaliosta, että se on suurin yksittäinen arakidonihapon lähde. Lihan osuus arakidonihapon kokonaissaannista on Euroopassa ja Yhdysvalloissa 43–62 prosenttia. Japanissa kananmunat ovat tärkein arakidonihapon lähde. Myös kala ja maito ovat tärkeitä arakidonihapon lähteitä.
Arakidonihappoa esiintyy runsaasti äidinmaidossa, ja tutkijat ovat esittäneet, että sitä pitäisi lisätä pakollisena äidinmaidonkorvikkeisiin, koska imeväisten kyky muuntaa ravinnon linoli- ja alfalinoleenihappoa arakidonihapoksi on heikko. Äidinmaidonkorvikkeisiin on lisätty tämän vuoksi kalaöljyä ja myöhemmin vuonna 1987 kehitettyä teollisesti fermentoitua kasviöljyä, joka sisältää bakteerien tuottamaa arakidonihappoa. 
Aikuisen ihmisen elimistö kykenee tuottamaan arakidonihappoa ravinnon mukana saadusta linolihaposta, mutta muunnoksen hyötysuhde on vain 0,3–0,6 prosenttia. Vuonna 2019 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että kyseinen hyötysuhde vaihtelee Suomessa suuresti geneettisten tekijöiden mukaan.
Lisäravinteena annetun arakidonihapon nauttimisen on havaittu laskevan veren linolihappopitoisuutta. 
Arakidonihappoa esiintyy kasveissa semiokemikaalina, pääasiassa feromonina.
Fysiologiset vaikutukset.
Arakidonihappo on tärkeä solukalvojen rakenneaine ja toimii myös eikosanoidien lähtöaineena. Eikosanoidit ovat hormonien kaltaisia yhdisteitä, joilla on tärkeitä fysiologisia tehtäviä mm. verenkiertoelimistössä ja ruoansulatuskanavassa. 
Arakidonihappoa esiintyy paljon harmaassa aivoaineessa ja hermosoluja suojaavassa myeliinissä. Arakidonihappo on välttämätöntä sekä aivojen että lähes jokaisen muun elimen toiminnan kannalta.
Jotkut eläimet, kuten kissat, eivät voi muodostaa arakidonihappoa linolihaposta, vaan niiden on saatava sitä eläinperäisestä ravinnosta. 
Terveysvaikutukset.
On olemassa vahvaa näyttöä siitä, että arakidonihappo on välttämätöntä lapsen kasvulle, terveydelle ja aivojen kehitykselle. Esimerkiksi arakidonipitoinen äidinmaidonkorvike tukee hermoston ja immuunipuolustuksen normaalia kehitystä paremmin kuin korvike, josta se puuttuu. 
Arakidonihappoa tarvitaan elimistön tulehdusreaktioiden säätelyyn. Niillä, joiden elimistö kykenee tuottamaan linolihaposta eniten arakidonihappoa, on havaittu esiintyvän vähiten matala-asteista tulehdusta. Vuonna 2020 julkaistussa iranilaistutkimuksessa havaittiin kuitenkin haimasyövän esiintyvyyden olevan kymmenkertaista niillä, joiden veressä on kohonneita arakidonihappopitoisuuksia. Koe-eläintutkimuksessa on lisäksi havaittu, että masentuneilta vaikuttavien rottien aivoissa esiintyy tavallista enemmän arakidonihappoa. 
Vuonna 2019 julkaistussa tieteellisten tutkimusten yhteenvedossa havaittiin, että sillä viidenneksellä, jonka elimistön arakidonihappopitoisuus oli suurinta, esiintyi keskimäärin 8 prosenttia vähemmän sydän- ja verisuoniperäisiä kuolemia kuin sillä viidenneksellä, jolla oli pienin pitoisuus. Tutkimusten kokonaisosanottajamäärä oli lähes 69 000.
Paksusuolen syöpäsolujen sisältämä arakidonihappo näyttäisi säätelevän paksusuolen syövän solujen lisääntymistä.