tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Grönfeldt

Johan Grönfeldt (1. huhtikuuta 1798 Pori – 26. heinäkuuta 1848 Ulvila) oli suomalainen Porissa vaikuttanut kauppias, sahanomistaja, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Grönfeldtin vanhemmat olivat Poriin 1792 Merikarvialta muuttanut työmies Henrik Henrikinpoika Grönfeldt ja porilaisen porvari Simon Ekbladin leski Maria Björnström. Hän toimi kauppapalvelijana ja sai porvarinoikeudet Porissa 1822. Porin kauppiaat ostivat ympäristön talonpojilta maataloustuotteita ja puutavaraa ja veivät niitä ulkomaille varustamissaan laivoissa. Grönfeldt oli 1834 mukana varustamssa 270 lästin fregatti "Oceaniaa" ja hän oli myös osakkaana 1837 rakennetussa 250 lästin fregatti "Famaassa" ja 1839 valmistuneessa 226 lästin parkki "Tritonissa". 
Ruotsista Poriin muuttaneen laivanvarustaja Fredrik Frans Wallenstrålen esimerkkiä seuraten Grönfeldt osti Satakunnan talonpojilta käsinsahattuja lankkuja ja lautoja vieden niitä ulkomaille laivoissaan. Koska Englannissa ja muissa vientimaissa maksettiin parempi hinta vesisahoilla sahatusta puutavarasta, Porin kauppiaat alkoivat hankkia myös Satakunnan alueen vesisahoja omistukseensa. Grönfeldt osti osuuden Sääkskosken vesisahasta vuonna 1838 ja hän suunnitteli myös vesisahan perustamista Ikaalisiin Vahokoskelle. Vahokosken sahan perustamisanomusta ei kuitenkaan hyväksytty, koska muut porilaiset kauppiaat Carl Fredrik Björnberg (1791–1849), August Wilhelm Björkman (1799–1860) ja Carl Fredrik Rosenlew (1797–1852) väittivät hankkeen vahingoittavan omien vesisahojensa toimintaa. Asiasta kehkeytyi pitkäaikainen oikeusjuttu eikä Grönfeldt päässyt laajentamaan sahaustoimintaansa. Yhdeksän vuotta kestänyt oikeusjuttu sai päätöksensä vuonna 1846 kun Grönfeldt menetti sahanperustamisoikeutensa Vahokoskeen. 
Vuonna 1840 kauppaneuvoksen arvonimen saanut Johan Grönfeldt oli naimisissa vuodesta 1825 Fredrika Sofia Souranderin kanssa. Heidän poikiaan olivat isänsä liiketoimia jatkanut porilainen kauppaneuvos John Grönfeldt ja maisteri, maanviljelijä Gustaf Vilhelm Grönfeldt (1829–1896).
Mustafa Al-Kadhimi

Mustafa Al-Kadhimi (; s. 5. heinäkuuta 1967 Bagdad) on irakilainen poliitikko ja virkamies, joka on toiminut Irakin pääministerinä toukokuusta 2020 lokakuuhun 2022. Hänet tunnetaan sovittelevasta ja neutraalisuuteen pyrkivästä ulkopolitiikastaan, joka pyrkii hyviin väleihin Yhdysvaltain että Iranin kanssa. Hän on luvannut kitkeä korruptiota, taata että kaikki maassa olevat aseet pysyvät valtiolla ja saattaa vastuuseen ne, jotka antoivat käskyn tappaa mielenosoittajia vuoden 2019 mielenosoituksissa. Lisäksi Al-Kadhimi lupasi järjestää ennenaikaiset parlamenttivaalit ja saattaa läpi budjettilain, joka antaisi apua maan taloudelle.
Elämä.
Al-Kadhimi syntyi vuonna 1967 Irakin pääkaupungissa Bagdadissa. Hänen syntymänimensä oli Mustafa Abdellatif Mshatat. Al-Kadhimi opiskeli yliopistossa lakia ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon. Opiskeluvuosiensa jälkeen Al-Kadhimi työskenteli journalistina, jolloin hän myös muutti sukunimensä Al-Kadhimiksi. Al-Kadhimi vastusti äänekkäästi Saddam Husseinia ja asui sen vuoksi vuodet 1985–2003 ulkomailla ensin Iranissa ja myöhemmin Ranskassa ja Isossa-Britanniassa. Palatessaan Irakiin vuonna 2003 Al-Kadhimi perusti Iraqi Media Network -nimisen uutistoimiston ja Iraq Memory Foundation -organisaation, joka tutki Husseinin hallinnon rikoksia ja ihmisoikeusrikkomuksia. Hän on lisäksi toiminut Irakin Newsweek-lehden päätoimittajana 2010–2013 ja kirjoittanut mielipidekirjoituksia yhdysvaltalaiselle Al-Monitor-lehdelle. Vuonna 2016 Al-Kadhimi nimitettiin Irakin kansallisen tiedustelupalvelun johtajaksi. Hänen vuoteen 2020 asti kestäneellä johtokaudellaan Irak ja muut maat onnistuivat saavuttamaan merkittäviä voittoja Isisiä vastaan.
Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa šiialaisjohtaja Muqtada al-Sadrin kannattajat saivat yli 70 paikkaa. Hallituskoalition muodostaminen ei onnistunut yli vuoteen. Al-Sadr määräsi kannattajansa lähtemään parlamentista, ja ilmoitti sitten itse luopuvansa politiikassa. Al-Sadrin kannattajat aloittivat mellakat, joissa yli 20 henkeä sai surmansa ja yli 250 loukkaantui. Vihdoin lokakuussa 2022 parlamentti nimitti presidentiksi Abdul Latif Rashidin, joka kutsui päämnisteriksi Mohammed Shia al-Sudanin.
Mercedes-Benz GLK-sarja

Mercedes-Benz GLK-sarja (X204) on Mercedes-Benzin vuosina 2008–2015 valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sen seuraajaksi tuli GLC-sarja.
Mercedes-Benz X204 (2008–2015).
Mercedes-Benz X204 esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä huhtikuussa 2008. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin C-sarja (W204).
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä GLK-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2012 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, jonka ulkomuoto oli hieman pyöristynyt aiempaan verrattuna. Sisällä uudistettiin kojelautaa ja automaattivaihteiston vaihteenvalitsin siirtyi lattialta ohjauspylvääseen.
Hélène Bertaux

Hélène Bertaux (4. heinäkuuta 1825 Pariisi – 20. huhtikuuta 1909 Saint-Michel-de-Chavaignes), syntyjään Joséphine Charlotte Hélène Pilate oli ranskalainen kuvanveistäjä ja feministi.
Elämänvaiheita.
Bertaux aloitti veistämisen jo 12-vuotiaana tekemällä isänsä, kuvanveistäjä Pierre Hébertin ateljeessa pienoisveistoksia. Bertauxin nuoruudessa nuoria naisia ei päästetty taidekouluihin opiskelemaan, heitä pidettiin joko muusina tai malleina. Vaikka yläluokkaisten naisten koulutukseen kuului usein piirustus, heitä ei pidetty uskottavina tai syvällisinä taiteilijoina. Poikkeuksena pidettiin Rosa Bonheuria. 
Ensimmäisestä aviomiehestään Bertaux otti eron vuonna 1854 ja ryhtyi signeeraamaan veistoksensa nimellä "Madame Léon Bertaux". Léon Betaux oli Hélènen pitkäaikainen miesystävä, jonka kanssa hän solmi avioliiton ensimmäisen miehen kuoltua vuonna 1865.
Bertaux päätti auttaa naisia saamaan taidekoulutusta ja avasi heille tarkoitetun piirustus- ja veistoskoulun vuonna 1873. Pelkästään naisille tarkoitetun kuvanveistokoulun hän avasi vuonna 1880. Seuraavana vuonna hän perusti naiskuvanveistäjien ja taidemaalareiden liiton, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1894 saakka. Bertauxin toiminnan ansiosta ensimmäiset naisopiskelijat pääsivät taideakatemiaan vuonna 1897.
Omalla taiteellisella urallaan Bertaux piti näyttelyitä säännöllisesti. Ensimmäisen julkisen tunnustuksensa hän sai vuonna 1864. Psykheä esittävästä patsaastaan hän sai kultamitalin vuoden 1889 maailmannäyttelyssä.
Bertauxin elinaikana ei hänen kaikkia teoksiaan pidetty sopivina. Teosta joka esitti nuorta gallialaista vankina, paheksuttiin, sillä naistaiteilijan ei pidetty sopivana kuvata alastonta miestä tai käyttää miestä alastonmallinaan. Myös hänen nuorta kylpevää naista esittävää patsastaan paheksuttiin. Sitä pidettiin liian seksuaalisena.
Bertaux kuoli omistamassaan Chateãu de Lassayn linnassa.
Coösin piirikunta

Coösin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 31 563 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lancasterin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1803.
Lokirakenteinen tiedostojärjestelmä

Lokirakenteinen tiedostojärjestelmä tarkoittaa tiedostojärjestelmää, joka käyttää massamuistia rengaspuskurina ja uudet lohkot aina kirjoitetaan loppuun. Rengaspuskurin tapaan kirjoittaminen on nopeampaa mutta lukeminen on hitaampaa. Lokirakenteisia tiedostojärjestelmiä käytetään usein flash-muistin kanssa koska ne tekevät luontaisesti kulutuksen tasaamista.
Menetelmä.
Lokirakenteinen tiedostojärjestelmä kerää kirjoitettavan tiedon segmentiksi tietokoneen muistiin mukaan lukien tiedostojen metatiedon joka kirjoitetaan kokonaisuudessaan kerralla yhtenä operaationa. Lokirakenteinen tiedostojärjestelmä ei ylikirjoita tallennettua tietoa vaan kirjoittaa aina vapaaseen sijaintiin.
Toteutukset.
Lokirakenteisen tiedostojärjestelmän kehittivät John Ousterhout ja Mendel Rosenblum Berkeleyssä. Heidän prototyyppinsä oli Sprite LFS.
Margo Seltzerin BSD:lle kehittämä BSD-LFS erosi prototyypistä joiltakin osin.
Myöhempiä ovat muun muassa Linuxille on kehitetty NILFS ().
Muita tämän tyyppisiä ovat muun muassa NOVA, joka on suunniteltu haihtuvan ja haihtumattoman muistin yhdistelmille.
Belknapin piirikunta

Belknapin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 61 303 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Laconian kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri

Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri eli virallisesti Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä (lyhennys Eksote) oli yhdeksän eteläkarjalaisen kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka vastasi julkisten sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämisestä jäsenkuntiensa alueella. Kuntayhtymän alueella asui noin 129 000 ihmistä.
Kuntayhtymän toiminta päättyi sote-uudistukseen liittyen 31. joulukuuta 2022. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Etelä-Karjalan hyvinvointialue.
Kuntayhtymän kotipaikka oli Lappeenranta. Vuoden 2019 lopussa kuntayhtymän palveluksessa oli yhteensä 5 179 henkilöä, joista määräaikaisia oli 1 074 henkilöä. Vakituisten työntekijöiden osuus oli 79 prosenttia. Eksotessa tehtiin vuonna 2019 yhteensä 4 917 henkilötyövuotta. Eksoten toimintakulut olivat 524 miljoonaa euroa ja tilikauden alijäämä 1,2 miljoonaa euroa (2019).
Hallinto.
Eksotessa ylintä päätösvaltaa käytti valtuusto, joka vastasi Eksoten strategisesta johtamisesta. Jäsenkuntien kunnanvaltuustot valitsivat jäsenet myös Eksoten valtuustoon toimikautensa ajaksi.
Eksoten valtuusto valitsi toimitusjohtajan, joka vastasi sen operatiivisesta johtamisesta. Eksoten toimitusjohtaja oli Timo Saksela.
Terveysasemat.
Kussakin Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiirin jäsenkunnassa oli yksi tai useampi terveysasema. Usean terveysaseman yhteydessä toimi vuodeosasto, jossa tutkitaan, hoidetaan ja kuntoutetaan lyhytaikaishoidossa seurantaa tai toipumista vaativia potilaita.
Carrollin piirikunta (New Hampshire)

Carrollin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 48 910 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Ossipeen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Toyota Yaris Cross

Toyota Yaris Cross on Toyotan vuodesta 2020 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Toyota Yarikseen. Se oli tarkoitus esitellä Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2020, mutta tapahtuma peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Yaris Cross sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Yarikseen verrattuna Yaris Cross on noin 20 senttimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja yhdeksän senttimetriä korkeampi. Maavaraa on 30 millimetriä enemmän. Auto on aina hybridi, ja sen kolmesylinterisen 1,5-litraisen bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhteisteho on 116 hevosvoimaa.
Cheshiren piirikunta

Cheshiren piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 76 085 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Keenen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1769.
Carl Emil Carlström

Carl Emil Carlström, sukunimi alkuaan "Procopé" (14. maaliskuuta 1818 Hämeenlinna – 19. lokakuuta 1889 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Carlströmin äiti oli taloudenhoitaja Maria Eleonora Procopé. Carl Emil tuli Kristiinankaupunkiin kauppa-apulaiseksi ja kirjanpitäjäksi vuonna 1836 ja aloitti itsenäisenä kauppiaana kaupungissa 1840-luvun alussa. Hän hankki pieniä omistusosuuksia useista purjealuksista, oli mukana 1850 Turussa perustetun Suomen Merivakuutusyhdistyksen toiminnassa ja toimi useiden venäläisten ja ruotsalaisten meri- ja palovakuutusyhtiöiden asiamiehenä.
Carlström rakennutti yhdessä Otto Wendelinin ja Erik Töttermanin kanssa Krimin sodan jälkeen 1850- ja 1860-luvulla useita suuria puisia purjelaivoja. Vuonna 1875 valmistui Kristiinankaupungissa Carlströmin ja Töttermanin rakennuttama 413 lästin puinen parkkilaiva Alma. 1880-luvun lopulla Carlström omisti kolmanneksen Kristiinankaupungin laivatonnistosta. Hän oli mukana perustamassa "Österbottniska Ångfartygs Ab" -varustamoa joka liikennöi höyrylaivoilla Pohjanlahden satamien, Turun, Helsingin ja Pietarin välillä 1850-luvun lopulta aina 1870-luvun lopulle. Vuonna 1873 hän oli mukana perustamassa "Wasa–Nordsjö Ångbåts Ab"-varustamoa, joka liikennöi Itämeren eteläosien satamien ja Pohjanmeren välillä.
Carlström oli osakkaana 1872 perustetussa Kristiinankaupungin paloviinanpolttimossa ja hän perusti 1872 Erik Töttermanin kanssa Kristiinankaupunkiin höyrysahan. Carlström osti sitten vielä Myllykosken vesisahan Karviasta ja vuonna 1876 hänestä tuli Vaasan Höyrymylly Oy:n suurin yksittäinen omistaja. Hän ylläpiti tiiviitä liikesuhteita Tukholmaan ja Pietariin sekä Saksaan.
Carlström sai kauppaneuvoksen arvon 1877 ja hänet nimitettiin ensin Lyypekin ja myöhemmin Saksan konsuliksi Kristiinankaupunkiin. Hän tuki taloudellisesti muun muassa Vaasan lukiota, Kristiinankaupungin ja läheisen maaseudun kansakouluja, Kristiinankaupungin yksityistä ruotsinkielistä tyttökoulua, Kristiinankaupungin vapaapalokuntaa sekä ruotsinkielisten kansakoulunopettajien ja vanhenevien naispalvelijoiden eläkekassoja. Katovuosina hän jakoi myös viljaa köyhille ja avusti Punaista Ristia vuosien 1877–1878 Venäjän-Turkin sodan aikana. 1880-luvulla hän ilmoitti tukevansa myös rautatien rakentamista Pohjanmaan radalta Kristiinankaupunkiin, tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut hänen elinaikanaan.
Carl Emil Carlström oli naimisissa 1843–1887 Maria Carolina Hällin kanssa. Heidän poikansa oli isänsä liikettä jatkanut kauppaneuvos, laivanvarustaja, kauppias ja valtiopäivämies Carl Alfred Carlström.
Mercedes-Benz CLS-sarja (C218)

Mercedes-Benz C218 on Mercedes-Benz CLS-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2010–2018. Se korvasi edeltäneen C219-mallin ja seuraajaksi tuli C257.
Mercedes-Benz C218 (2010–2018).
Mercedes-Benz C218 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2010. Se perustuu tekniikaltaan E-sarjaan (W212). CLS-malliston uutuus oli vuonna 2012 esitelty shooting-brake-tyylinen farmarimalli (koritunnus X218).
Vuonna 2014 tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin.
Graftonin piirikunta

Graftonin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 89 886 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Haverhillin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1769.
Carlström

Carlström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hillsborough’n piirikunta (New Hampshire)

Hillsborough’n piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 417 025 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskukset ovat Nashuan ja Manchesterin kaupungit. Piirikunta on perustettu vuonna 1769.
Toyota Corolla Cross

Toyota Corolla Cross on Toyotan vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Toyota Corollaan. Se sijoittuu mallistossa pienemmän C-HR:n ja suuremman RAV4:n väliin. Bruneissa mallin nimenä on Toyota Cross, lisäksi Kiinassa mallia myydään Corolla Crossin rinnalla myös Toyota Frontlander -nimellä. Erona on erilainen keulailme. Frontlander-versiossa keula on samanlainen kuin Japanin markkinoilla myytävässä Corolla Crossissa.
Corolla Cross esiteltiin Thaimaassa heinäkuussa 2020. Moottorivalikoima vaihtelee markkina-alueen mukaan. Euroopassa myytävä versio on aina hybridi 2,0-litraisella bensiinimoottorilla, ja se on saatavana sekä etu- että nelivetoisina versioina. Muilla markkina-alueilla saatavana ovat 1,8- (140 hv) ja 2,0-litraiset (177 hv) bensiinimoottorit sekä 1,8-litraisen hybridimalli. Kaikkien moottorivaihtoehtojen yhteydessä on aina portaaton CVT-automaattivaihteisto.
Merrimackin piirikunta

Merrimackin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 151 391 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Concordin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1823.
Rockinghamin piirikunta (New Hampshire)

Rockinghamin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 309 769 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Brentwoodin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1769.
Sofie Louise Lybeck

Sofie Louise (Sofia Lovisa) Lybeck (o.s. Järnefelt; 1840 – 19. toukokuuta 1908) oli suomalaisen sairaskodin, Kammion parantolan perustaja. Lybeck oli koulutukseltaan kätilö. 
Lybeck perusti vuonna 1883 Helsinkiin pienen sairaskodin, jonka hän vuonna 1889 laajensi hermo- ja mielisairaille tarkoitetuksi 20-paikkaiseksi yksityiseksi "Doktorinnan Lybecks privata sjukhem för sinnessjuka" -sairaskodiksi. Vuonna 1891 hän lunasti Kammio-nimisellä huvila-alueella Töölössä olleen huvilan ja laajensi sen 25 sairashuonetta sisältäväksi ajanmukaiseksi sairaslaitokseksi, joka oli ensimmäinen laatuaan Suomessa. 
Lybeck oli jäi leskeksi Ikaalisten piirilääkärinä toimineen puolisonsa, kirurgian maisteri Frans Edward Lybeckin (1836–1868) kuoltua. Heidän poikansa oli tohtori E. W. Lybeck, jolle Sofie Lybeck vuonna 1896 siirsi sairaskodin.
Otto Wendelin

Otto Samuel Wendelin (1. tammikuuta 1824 Kristiinankaupunki – 29. tammikuuta 1888 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja, kauppaneuvos (1880) ja valtiopäivämies.
Wendelinin vanhemmat olivat kauppaneuvos Simon Anders Wendelin ja Catharina Margaretha Hellman. Wendelin oli naimisissa vuodesta 1851 porilaiseen Rosenlewin kauppiassukuun kuuluneen Ulrika Johanna Rosenlewin (1830–1893) kanssa. Heidän tyttärensä oli naimisissa Carl Rosenlewin (1833–1899) kanssa.
Wendelin opiskeli liikealaa Lyypekissä 1839–1843 ja palasi sitten Suomeen isänsä kauppahuoneen palvelukseen. Vuonna 1849 Wendelin ryhtyi itsenäiseksi kauppiaaksi ja laivanvarustajaksi. Hän hankki ensimmäiset omistusosuutensa purjelaivoissa jo 1850-luvun alussa. Simon Anders Wendelinin kuoltua 1861 Otto Wendelinistä tuli hänen seuraajansa. Kristiinankaupunki oli toiminut Tampereen teollisuuden satamakaupunkina mutta rautatien valmistuttua 1862 Hämeenlinnaan tämä liikenne alkoi suuntautua muualle. Laivanvarustuksen ohella Wendelin harjoitti laajaa terva- ja puutavarakauppaa ja tämä kauppa menestyi aina 1880-luvulle saakka jolloin tervakaupan merkitys alkoi vähentyä. Wendelinin varustamo menetti 1860-luvulla useita aluksia onnettomuuksissa mutta varustamon toiminta jatkui silti kannattavana. 1870-luvulla varustamo alkoi kuljettaa petrolia Yhdysvalloista Eurooppaan. Samoihin aikoihin rautaisten alusten kasvava osuus merenkulussa alkoi kuitenkin heikentää varustamon tuottavuutta. Wendelin rakennutti kuitenkin vielä 1870-luvulla fregatin Kristiinankaupungin telakalla varustamolleen. Wendelin oli osakkaana 1857 perustetussa "Österbottniska Ångfartygs Ab"-varustamossa joka harjoitti rannikkoliikennettä höyrylaivoilla mutta hänen oma varustamonsa omisti yksinomaan purjelaivoja.
Vuonna 1861 Wendelin perusti yhdessä raumalaissyntyisen kauppias Gustaf Wilhelm Lindqvistin (1816–1870) kanssa Kristiinankaupunkiin "Norra Bayerska Bryggeriet"-olutpanimon josta kehittyi kaupungin suurin laitos alallaan. Wendelin osti vuonna 1864 yhdessä porilaisen Rosenlewin kauppahuoneen kanssa Poltinkosken sahan Ikaalisista ja hän perusti Kristiinankaupungin laivatelakan alueelle pienen höyrymyllyn joka toimi aina vuoteen 1877 saakka. Syyskuussa 1886 Wendelinin johtama S. A. Wendelinin kauppahuone teki konkurssin, kauppahuoneen velkojiin kuuluivat Rosenlewien suku Porista, Simon Anders Wendelinin muut perilliset sekä eläkekassa ja merivakuutusyhdistys.
Wendelin edusti porvarissäädyssä Kristiinankaupunkia valtiopäivillä 1863–1864 ja 1877–1878 ja Kristiinankaupunkia ja Kaskista valtiopäivillä 1867 ja 1872. Valtiopäivillä hän oli useiden eri valiokuntien jäsen ja 1877–1878 myös valitsijamies.
Straffordin piirikunta

Straffordin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 130 633 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Doverin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1771.
Seututie 512

Seututie 512 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Koverosta Joensuun Enon kirkonkylään. Nopeusrajoitus tiellä vaihtelee kuudestakymmenestä kahdeksaankymmeneen kilometriin tunnissa. Keskivuorokausiliikenne 2000-luvun alussa oli noin 200–400 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Mercedes-Benz CL-sarja (C215)

Mercedes-Benz C215 on Mercedes-Benz CL-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2006. Se korvasi edeltäneen C140-mallin ja seuraajaksi tuli C216.
Mercedes-Benz C215 (1999–2006).
Mercedes-Benz S-sarjaan (W220) perustuva C215 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1999. 
Vuonna 2002 tehtiin uudistuksia etupuskuriin sekä etu- ja takavalojen laseihin. Sivupeileihin tuli maavalot, jotka syttyvät kun ovi tai keskuslukitus avataan.
Stefan Ilsanker

Stefan Ilsanker (s. 18. toukokuuta 1989 Hallein) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia.
Ilsanker pelasi kotimaassaan Mattersburgin ja Red Bull Salzburgin joukkueissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Saksaan RB Leipzigin joukkueeseen, joka kaudella 2015–2016 pelasi 2. Bundesliigassa ja nousi vuonna 2016 pääsarjaan. Ilsanker pelasi kaudella 2016–2017 Bundesliigassa 33 ottelua, joista 29 ottelua avauskokoonpanossa, mutta sen jälkeen hänen peliaikansa väheni. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Eintracht Frankfurtiin, jossa hän pelasi kevätkauden 2020 aikana 12 ottelua ja teki kaksi ensimmäistä Saksan pääsarjan maaliaan kesäkuussa 2020 Werder Bremeniä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 27 bundesliigaottelua, joista 17 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Augsburgia vastaan.
Ilsanker on pelannut Mestarien liigassa kolme ottelua ja Eurooppa-liigassa 30 ottelua.
Ilsanker pelasi Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Islantia vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Portugalia ja Islantia vastaan. Hän on kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä pelannut 53 A-maaottelua eikä ole tehnyt niissä maaleja.
Sullivanin piirikunta (New Hampshire)

Sullivanin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Hampshiren osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 43 146 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Newportin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1827.
Gabriella Tucci

Gabriella Tucci (4. elokuuta 1929 Rooma – 11. heinäkuuta 2020 Rooma) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Tucci opiskeli Accademia nazionale di Santa Ceciliassa ja debytoi Spoletossa vuonna 1951 oopperan "La forza del destino" esityksessä, jossa lauloi myös Beniamino Gigli. Vuonna 1953 Tucci esiintyi Firenzessä Maria Callasin kanssa Luigi Cherubinin "Médéen" esityksessä. Hän pääsi uransa edetessä laulamaan esimerkiksi Royal Opera Housessa, Bolšoi-teatterissa, Wiener Staatsoperissa, La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa. Viimeksi mainitussa hän teki 260 esiintymistä vuosina 1960–1973. Tucci erikoistui Giuseppe Verdin ja Giacomo Puccinin rooleihin, mutta esiintyi kaikkiaan yli 80:ssä eri roolissa italiaksi, ranskaksi, saksaksi, venäjäksi ja englanniksi. 
Tucci teki kaksi kaupallista levytystä ("Pajatso" 1959, "Trubaduuri" 1964).
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä

Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä eli Kainuun sote oli seitsemän kainuulaisen kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka tuotti kaikki julkiset sosiaali- ja terveyspalvelut jäsenkuntiensa alueella. Lisäksi yksi kunta (*) oli kuntayhtymän osajäsen. 
Kuntayhtymän kotipaikka oli Kajaanin kaupunki. Kainuun soten palveluksessa oli yhteensä noin 3 700 henkilöä, ja kuntayhtymä oli Kainuun maakunnan suurin työnantaja.
Kuntayhtymän toiminta päättyi osana Sote-uudistusta 31. joulukuuta 2022.Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- sekä pelastustoimen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. 
Terveyskeskukset ja -asemat.
Kussakin Kainuun sosiaali- ja terveyspiirin jäsenkunnassa oli yksi tai useampi terveysasema. Usean terveysaseman yhteydessä toimi terveyskeskussairaala (vuodeosasto), jossa tutkitaan, hoidetaan ja kuntoutetaan lyhytaikaishoidossa seurantaa tai toipumista vaativia potilaita. Vuonna 2021 Kajaanin, Sotkamon, Kuhmon ja Suomussalmen terveyskeskussairaaloissa oli yhteensä noin 100 sairaspaikkaa.
Kajaanissa osa pääterveysasemaa muutti jo syksyllä 2020 keskussairaalan uudisrakennukseen perustettuun Kajaanin yleislääketieteen poliklinikalle.
Simon Anders Wendelin

Simon Anders Wendelin (11. lokakuuta 1793 Kristiinankaupunki – 13. tammikuuta 1861 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Wendelinin vanhemmat olivat Porista 1778 Kristiinankaupunkiin muuttanut tullinhoitaja ja kaupunginkasööri Simon Simoninpoika Wendelin (1752–1819) ja tämän toinen puoliso Rebecca Helena Löfgren. Hän kävi Kristiinankaupungin pedagogiota ja noin vuodesta 1820 alkaen hän toimi itsenäisenä kauppiaana Kristiinankaupungissa. Vuonna 1829 Wendelinistä tuli Ruotsin ja Norjan varakonsuli Kristiinankaupungissa. 
Kristiinankaupungin satamasta vietiin ulkomaille puutavaraa ja tervaa. Tervanvienti oli vuoden 1850 tienoilla 30 000 tynnyriä tervaa vuodessa ja Kristiinankaupunki oli Etelä-Pohjamaan suurin tervan vientisatama. Sisämaassa Tampereella toimineet Finlayson &amp; Co ja Frenckellin paperitehdas käyttivät myös Kristiinankaupungin satamaa, tätä liikennettä helpotti Ikaalisista Honkajoen kautta Kristiinankaupunkiin johtanut maantie, jonka rakentaminen alkoi 1840-luvulla. Wendelin oli Kristiinankaupungin suurin tervanviejä ja hän toimi tamperelaistehtaiden asiamiehenä. Wendelin rakennutti vuonna 1845 Kauhajoen Särkikoskelle vesisahan ja hän oli osakkaana karstulalaisessa Kimingin ruukissa. Hän osallistui vuonna 1850 perustetun Suomen Merivakuutusyhdistyksen toimintaan ja oli mukana 1850-luvun alussa yhtiössä joka rakennutti tavallsita kapeamman aluksen Brasiliasta tapahtuvaa kahvintuontia varten.
Krimin sodan aikana Kristiinankaupungin rikkaimpana miehenä pidetty Wendelin laski vaihtorahapulan vuoksi liikkeelle omaa rahaa jota käytettiin Suupohjan alueella. Ennen sodan alkua Kristiinankaupungin purjelaivasto oli ollut Suomen toiseksi suurin Turun jälkeen. Wendelin myi sodan aikana maailmalla purjehtineet aluksensa, mutta hän kärsi silti 55 000 hopearuplan tappiot sodan takia.
Wendelin rakennutti 1837 empiretyylisen asuintalon Kristiinankaupungin kauppatorin varrelle ja vuoden 1850 tienoilla hän rakennutti Surutoin-nimisen huvilan puistoineen Storträsketin rannalle. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1850 ja vuonna 1854 hän oli porvarissäädyn edustajana tutkimassa Suomen Pankin tilaa. Wendelin oli Suomen Talousseuran ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen. Hän tuki taloudellisesti Kristiinankaupungin köyhien tyttöjen koulua.
Simon Anders Wendelin oli naimisissa vuodesta 1824 Catharina Margaretha Hellmanin kanssa. Heidän poikiaan olivat lääketieteen professori Anders Ludvig Wendelin (1820–1884), isänsä liikettä jatkanut kauppaneuvos Otto Wendelin ja taidemaalari Ernst Wilhelm Wendelin (1826–1877).
Guimiliau

Guimiliau (bretoniksi "Gwimilio") on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Morlaix’n kaupungista lounaaseen.
Kunnan nähtävyys on Saint-Miliaun kirkko kirkkopihoineen. Kunta ja kirkko vaurastuivat 1500- ja 1600-luvuilla tekstiilikaupasta. Kirkkoa korjattiin tekemällä siihen näyttävä portaali. Pihalla olevasta suuresta luuhuoneesta tehtiin Sainte-Annen kappeli. Lisäksi pihaan rakennettiin monumentaalinen kalvaarioryhmä.
Mijat Gaćinović

Mijat Gaćinović (; s. 8. helmikuuta 1995 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialais-bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edustaa kreikkalaista AEK Ateenaa.
Gaćinović edusti kotimaassaan FK Vojvodinaa, josta hän siirtyi elokuussa 2015 saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin. Hän pelasi Frankfurtissa viiden kauden aikana Bundesliigassa 116 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kevään 2016 kahdesta putoamiskarsintaottelusta ensimmäisessä hän teki joukkueensa tasoitusmaalin. Elokuussa 2020 hän siirtyi Hoffenheimiin, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan pelasi 23 bundesliigaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain neljä bundesliigaottelua ja siirtyi tammikuussa 2022 lainalle kreikkalaisseura Panathinaikosiin, jossa hän pelasi 13 Kreikan Superliigan ottelua. Kesällä 2022 hän siirtyi AEK Ateenaan, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 30 superliigaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Superliigassa 26 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Gaćinović on voittanut Serbian cupin vuonna 2014, Saksan cupin vuonna 2018 sekä Kreikan cupin vuosina 2022 ja 2023. Hän voitti Kreikan liigamestaruuden vuonna 2023. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 29 ottelua ja tehnyt neljä maalia.
Gaćinović edusti alle 17-vuotiaiden ikäluokan maaotteluissa Bosnia ja Hertsegovinaa. Hän voitti Serbian joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2015. Ensimmäisen ottelunsa Serbian A-maajoukkueessa hän pelasi maaliskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan. Hän teki maalin ensimmäisessä A-maaottelussaan kuten myös toisessa Moldovaa vastaan. Hän on kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä pelannut 27 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Echizen (Fukui)

Echizen () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Takefun altaan eteläreunalla. Hinojoki virtaa kaupungin läpi. Kaupunkia ympäröivät kolmelta puolelta vuoret, mukaan lukien ”Echizenin Fujiksikin” kutsuttu Hinovuori. Echizenissä on 82 512 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 230,70 neliökilometriä.
Echizenin kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Takefun kaupunki ja Imadaten maaseutukaupunki. Uuden kaupungin nimeksi valittiin Echizen, koska entisen Echizenin provinssin hallintokeskus sijaitsi muinoin Takefun alueella. Samoin siellä oli Echizenin provinssitemppeli eli Echizen Kokubun-ji. Heian-kaudella kaupungissa asui Murasaki Shikibu. Takefu kehittyi myöhemminkin hallinnollisena keskuksena ja vuodesta 1575 lähtien linnanaluskaupunkina Maeda Toshiien hallinnassa. Edo-kaudella se kuului Fukuin daimiokuntaan. Perinteisiä elinkeinoja ovat teräaseiden, korkealuokkaisen japaninpaperin, kattotiilten ja huonekalujen valmistus. Edo-kaudella Takefu tunnettiin etenkin sirpeistään, mutta nykyisin kaupungissa tuotetaan pääasiassa veitsiä. Sinne on sijoittunut myös elektroniikka-, auto- ja tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisin ja ohran lisäksi vihanneksia ja hedelmiä. 
Echizenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Ōmushi-jinjan, Ōshio Hachiman-gūn ja Ōtaki-jinjan šintolaiset pyhäköt sekä Jōfuku-jin temppelin puutarha. Kaupunki tunnetaan myös "Echizen-manzai"-komediaperinteestään. Echizeniä palvelevat JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja ja Fukui-rautateiden Fukubu-linja.
Gabriel Bateman

Gabriel Bateman (s. 10. syyskuuta 2004, Turlock) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi kauhuelokuvista "Lights Out", "Annabelle" ja "Child's Play". Hänen vanhempansa ovat Jonelle ja Tim Bateman. Hänen isosiskonsa on näyttelijä Talitha Bateman.
Puumalan hyvinvointiasema

Puumalan hyvinvointiasema on Puumalan kirkonkylällä toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Puumalan terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote. Heti vuonna 2017 Essote vähensi terveysaseman palveluja, esimerkiksi supistamalla lääkärin vastaanottoaikoja Puumalassa. 
Puumalan osin kaksikerroksinen, tiilirunkoinen terveysasemarakennus on alkujaan vuodelta 1974. Terveysasemaa kunnostettu esimerkiksi peruskorjauksella 2010-luvun alkupuolella.
Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Etelä-Savossa terveysaseman sijaan vuodesta 2017 käytetty hyvinvointiasema-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyyden kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Puumalan sosiaali- ja terveysasemaksi.
Lights Out (elokuva)

Lights Out on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Teresa Palmer ja Gabriel Bateman. Elokuvan on ohjannut ruotsalainen David F. Sandberg. Käsikirjoittaja on Eric Heisserer. Elokuvasta on myös samanniminen lyhytelokuva.
Juoni.
Elokuvan alussa perheellinen mies on iltavuorossa työpaikallaan. Hänen työkaverinsa kertoo hänelle, että paikassa on jotain omituista. Mies ei kuitenkaan usko naista, vaan lähettää hänet kotiin, jääden itse vielä töihin. Yhtäkkiä mies näkee mustan henkiolennon, joka lopulta tappaa hänet. Häntä jäävät suremaan hänen vaimonsa Sophie ja poikansa Martin. Martinilla on myös vanhempi siskopuoli nimeltä Rebecca, joka asuu jo omillaan. Lapsilla on sama äiti.
Martin asuu yhdessä äitinsä kanssa, ja huomaa, että äiti puhuu jollekin pimeässä. Martin myös näkee vilaukselta saman henkiolennon, joka tappoi hänen isänsä. Myöhemmin Martin nukahtaa koulussa, ja hänen siskonsa Rebecca pyydetään hakemaan häntä. Martin kertoo siskolleen, ettei hän pysty nukkumaan kotonaan. Hän kertoo myös, että äidillä on erikoinen ystävä nimeltä Diana. Rebeccakin tietää Dianasta, ja pitää äitiään hulluna.
Rebecca ottaa Martinin luokseen, jolloin hän saa nukuttua paremmin. Rebecca aikoo selvittää, kuka tai mikä Diana on. Hän tutkii äitinsä tavaroita, ja löytää Dianan potilaskertomuksen. Hän myös tajuaa, että heidän äitinsä on ollut lapsena mielisairaalassa, jossa hän tapasi Dianan. Dianalla oli harvinainen ihosairaus, minkä vuoksi hän ei voinut olla valossa. Dianalla oli pakkomielle heidän äitiään kohtaan. Myöhemmin Diana oli palanut elävältä epäonnistuneessa hoitotoimenpiteessä. 
Myöhemmin Diana aikoo tappaa Rebecan ja Martinin, jolloin heidän äitinsä pelastaa lapsensa ampumalla itseään päähän. Samalla Diana katoaa.
Puhdas matematiikka

Puhdas matematiikka on matematiikan osa-alue, joka tutkii matematiikan sisäisiä asioita. Toisin kuin soveltavassa matematiikassa, jossa matematiikan tietoa soveltamalla pyritään ratkaisemaan tosielämän ongelmia, ei puhtaalla matematiikalla ole ensisijaisesti sovelluskohteita. Puhtaassa matematiikassa tutkitaan matemaattisia rakenteita täsmällisin päättelysäännöin. Puhtaassa matematiikassa tutkitaan esimerkiksi matematiikan aksioomia ja päättelyjä. Lukuteoria on monilta osin puhdasta matematiikkaa. 
Raja puhtaan ja soveltavan matematiikan välillä on häilyvä. Puhtaalle matematiikalle usein keksitään sovelluskohteita. Näin on käynyt salaustekniikassa (esim. RSA-salaus).
Puhdasta matematiikkaa on tutkittu jo Antiikin Kreikassa, mutta terminä se vakiintui 1900-luvun alkupuolella.
Kohti Marsia

Kohti Marsia (engl. Mars Needs Moms) on yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2011, tieteiskirjallisuus- ja seikkailugenreistä. Elokuvan on ohjannut Simon Wells, ja se perustuu Berkeley Breathedin samannimiseen lastenkirjaan.
Luettelo New Hampshiren piirikunnista

Tämä on luettelo New Hampshiren osavaltion piirikunnista. New Hampshiressa on kymmenen piirikuntaa.
Miah Persson

Miah Persson (s. 1969) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.
Persson opiskeli oikeus- ja sosiaalitieteitä ennen lauluopintojen suorittamista Tukholman oopperakorkeakoulussa. Vuonna 1998 hän teki ensiesiintymisensä näyttämöllä Susannan roolissa "Figaron häät" -oopperassa, ja pian hänet otettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan vakituiseksi esiintyjäksi. Kansainvälistä näkyvyyttä hän sai esiintymällä Alessandro Scarlattin "Griseldan" nimiroolissa Staatsoper Unter den Lindenissa vuonna 2000. Vuonna 2009 Persson teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa "Ruusuritarin" Sophiena. Hän sai vuoden 2011 alusta alkaen käyttöoikeuden hovsångerska-arvonimeen. Perssonilla on ollut oopperarooleja muiden muassa Michel van der Aan, Benjamin Brittenin, Claudio Monteverdin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Richard Straussin ja Igor Stravinskyn teoksissa.
Persson on pitänyt resitaaleja esimerkiksi Wigmore Hallissa, Wiener Konzerthausissa, Amsterdamin Concertgebouwissa ja Carnegie Hallissa. Hänen konserttiohjelmistoonsa ovat kuuluneet Johann Sebastian Bachin H-mollimessu ja Matteus-passio, Gustav Mahlerin sinfoniat nro 2 ja nro 4, Richard Straussin "Vier letzte Lieder" sekä Edvard Griegin, Clara Schumannin ja Robert Schumannin laulut.
Necil Kazım Akses

Necil Kazım Akses (6. toukokuuta 1908 Istanbul – 16. helmikuuta 1999 Ankara) oli turkkilainen säveltäjä. Hän oli nuorin Türk Beşleri -säveltäjäryhmään ("Turkin viisikko") kuulunut.
Akses sai opetusta Cemal Reşit Reyltä ja suoritti opintoja myös Wienissä Joseph Marxin johdolla sekä Prahassa Josef Sukin johdolla. 1930-luvulla Akses oli mukana perustamassa Ankaran valtionkonservatoriota, ja vuonna 1948 hänestä tuli sen johtaja. Vuonna 1958 Akses pääsi Turkin valtionoopperan ja -baletin yleisjohtajan asemaan, ja vuonna 1971 hän sai valtiontaiteilijan arvonimen. Akses toimi myös kansainvälisenä kulttuurilähettiläänä Bernissä ja Bonnissa.
Akses käytti musiikissaan turkkilaiskansallisia vaikutteita. Hänen tuotantoonsa kuuluvat muiden muassa oopperat "Mete" (1933) ja "Bay Önder" (1934) sekä neljä sinfoniaa. Varsinkin myöhemmällä urallaan Akses keskittyi tekemään orkesteriteoksia modernein taidemusiikin tekniikoin.
Joseph Marx

Joseph Marx (11. toukokuuta 1882 Graz – 3. syyskuuta 1964 Graz) oli itävaltalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja musiikkipedagogi.
Marx syntyi itävaltalaisen isän ja italialaisen äidin poikana. Hän opiskeli Grazin yliopistossa filosofiaa, taidehistoriaa sekä saksaa ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1909. Marx sai myös sävellysopetusta Erich Wolf Degneriltä ja teki väitöskirjansa musiikkiaiheesta syvennettyään musiikkitieteeseen. Marxin vanhemmat toivoivat pojastaan juristia, joten vanhempien ja pojan välit katkesivat joksikin aikaa kokonaan. Marx kuitenkin aloitti ammattimaisen säveltämisen 26-vuotiaana ja herättikin tunnettujen laulajien mielenkiinnon lauluillaan, jotka sävelsi Hugo Wolfin tyylistä vaikutteita ottaen.
Marx muutti vuonna 1914 Wieniin, jossa aloitti työskentelyn musiikin teorian professorina. Itävalta-Unkarin kaatumista seurasi uudelleen organisoitumisen tarve, joten Keisarillisen musiikkiakatemian tilalle tuli Wienin musiikkikorkeakoulu, jonka rehtorina Marx toimi vuoteen 1927 Ferdinand Löwen seuraajana. Sävellystyössään Marx keskittyi 1920-luvulla sinfonisiin teoksiin, joihin kuuluivat "Eine Herbstsymphonie" ja "Romantisches Klavierkonzert". Marx edusti säveltäjien ryhmää, johon kuuluivat hänen ohellaan Erich Wolfgang Korngold, Alexander von Zemlinsky ja Wilhelm Grosz. Tämän ryhmän jäsenet eivät omaksuneet Arnold Schönbergin, Anton Webernin ja Alban Bergin sarjallisuutta enteilleitä tyylejä eivätkä atonaalisuutta muutenkaan. Kansainvälinen nykymusiikkiseura (ISCM) suosi vahvasti Schönbergin suuntausta, joten Marx ja Korngold perustivat vuonna 1923 oman festivaalinsa tarkoituksenaan tuoda näkyviin paras moderni ei-dodekafoninen musiikki.
Kemal Atatürk kutsui Marxin ensimmäisenä länsimaalaistaiteilijana Turkkiin, jossa säveltäjä matkusteli vuosina 1932–33. Hän toimi neuvonantajana Ankaran valtionkonservatorion perustamishankkeessa ja kehitti Turkin musiikkielämää eurooppalaisten mallien mukaan. Natsihallinnon myötä Marx menetti viralliset asemansa, mutta toisen maailmansodan aikana hän pääsi esiintymään puhujana kulttuuritapahtumissa ja osallistui juutalaisperheiden salaiseen auttamistyöhön. Toisen maailmansodan jälkeen Marx pääsi jatkamaan jo vuonna 1931 aloittamaansa työtä musiikkikriitikkona Wienin lehdistössä. Noin vuoden 1930 jälkeen Marx keskittyi orkesterimusiikin sijaan kamarimusiikin tekemiseen. Hän julkaisi myös musiikin teorian oppikirjoja ja musiikkiartikkeleidensa kokoelmia.
Vuosina 1947–1964 Marx toimi Itävallan säveltäjäliiton puheenjohtajana. Hänen seuraajansa oli Robert Schollum. Hän oli suuressa suosiossa etenkin 1950-luvulla ja työskenteli maansa tonaalisen taidemusiikin eturintamassa. Kuolemansa jälkeen hän jäi pitkälti unohduksiin sävellystyyliltään vanhoilliseksi leimautuneena; hänen laulunsa, joita kaikkiaan on noin 150, kuitenkin pysyivät ohjelmistossa. Marxin teoksia on julkaissut Universal Edition. Huhtikuussa 2006 hänen tuotantonsa näkyvyyden lisäämiseksi perustettiin Joseph Marx -seura (Joseph–Marx-Gesellschaft).
Anders Ludvig Wendelin

Anders Ludvig Wendelin (18. tammikuuta 1820 Vaasa – 25. elokuuta 1884 Lappeenranta) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston sukupuoli- ja ihotautiopin ylimääräinen professori.
Wendelinin vanhemmat olivat kristiinankaupunkilainen kauppias, raatimies ja kauppaneuvos Simon Anders Wendelin ja Margareta Katarina Hellman. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingissä 1838. Wendelin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1847, lääketieteen kandidaatiksi 1850, lääketieteen lisensiaatiksi 1853 ja lääketieteen tohtoriksi 1860. Wendelin teki opintomatkan Saksaan ja Ranskaan 1856–1858.
Wendelin oli Helsingin yleisen sairaalan vt. lääkemääräysten antajana 1852–1853, Porin piirin vt. piirilääkärinä vuodesta 1853, Turun vankilanlääkärinä vuodesta 1854, Helsingin yleisen sairaalan lääkemääräysten antajana vuodesta 1855 ja sairaalan sukupuolitautien osaston esimiehenä vuodesta 1861. Hän sai professorin arvonimen 1866 ja hän toimi Suomen Lääkäriseuran puheenjohtajana 1871. Aleksanterin (Helsingin) yliopiston sukupuoli- ja ihotautiopin ylimääräisenä professorina Wendelin toimi 1874–1881. Wendelin sai professorin arvonimen 1865. 
Wendelin oli naimisissa vuodesta 1876 Helena Lovisa Olanderin (1846–1886) kanssa. Wendelinin veljiä olivat kauppaneuvos, laivanvarustaja Otto Wendelin ja taiteilija Ernst Vilhelm Wendelin.
Wilhelm Grosz

Wilhelm Grosz (11. elokuuta 1894 Wien – 10. joulukuuta 1939 New York) oli itävaltalainen säveltäjä, lauluntekijä ja pianisti. Hän ei pitäytynyt yhden genren rajoissa vaan esimerkiksi yhdisti jazzia klassiseen konserttimusiikkiin.
Grosz sai pianonsoiton opetusta Richard Robertilta sekä sävellystunteja Richard Heubergeriltä, Robert Fuchsilta ja Franz Schrekeriltä. Grosz sai tohtorinarvon musiikissa Guido Adlerin ohjauksessa. Vuonna 1920 hän aloitti työskentelyn Nationaltheater Mannheimissa. Hänen orkesterisävellyksiään kantaesittivät vuonna 1921 Staatskapelle Dresden ja Wienin filharmonikot. Grosz pääsi vuonna 1927 Ultraphon-levy-yhtiön taiteelliseksi johtajaksi ja muutti Elisabeth-vaimonsa sekä poikapuolensa kanssa Berliiniin.
Grosz sävelsi cabaretmusiikkia, balettia sekä elokuvamusiikkia, josta ensimmäisenä esimerkkinä oli "Wer nimmt die Liebe ernst?". Vuonna 1930 Groszille syntyi tytär Eva Annelise. Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen perhe pakeni takaisin Wieniin, josta se vuonna 1934 muutti Lontooseen. Grosz aloitti yhteistyön sanoittaja Jimmy Kennedyn kanssa. Yhteistyössä kaksikko teki eräitä Denmark Streetin ("Lontoon Tin Pan Alley") suosituimmista hiteistä; näihin kuuluivat "Isle of Capri", "Red Sails in the Sunset", "Harbour Lights" ja "At the Cafe Continental". Lapsille suunnattua musiikkia Grosz teki Rose Fylemanin kanssa. 
Grosz sai kutsun Hollywoodiin ja matkusti huhtikuussa 1939 vaimonsa kanssa New Yorkiin. Tytär jätettiin isovanhempien ja muiden läheisten huostaan Eurooppaan. Groszin neuvottelut Yhdysvalloissa olivat menestyksekkäät, ja hän ehti aloittaa työskentelyn maassa. Toinen maailmansota esti pääsyn Eurooppaan, jossa tytär oli. Tämä loi painetta Groszille, joka kuoli vielä samana vuonna sydäninfarktiin ollessaan esiintymässä resitaalissa. Jäljelle jäänyt perhe palasi yhteen New Yorkissa sodan päätyttyä.
Robert Fuchs

Robert Fuchs (15. helmikuuta 1847 Frauental an der Laßnitz – 19. helmikuuta 1927 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Fuchs oli musikaalisesta perheestä. Hänen isänsä Patriz Fuchs (1789–1867) oli säveltäjä, kuten myös hänen isoveljensä Johann Nepomuk Fuchs. Vuonna 1865 Robert Fuchs muutti Wieniin, jossa opiskeli Anton Brucknerin, Felix Otto Dessoffin ja Joseph Hellmesberger vanhemman johdolla. Kymmenen vuotta myöhemmin hänestä itsestään tuli musiikin teorian professori Wienissä. Tässä tehtävässä hän toimi 37 vuoden ajan. Fuchsilla oli lukuisia tunnettuja oppilaita, kuten George Enescu, Edmund Eysler, Leo Fall, Richard Heuberger, Erich Wolfgang Korngold, Gustav Mahler, Eusebius Mandyczewski, Franz Schmidt, Franz Schreker, Jean Sibelius, Robert Stolz, Richard Strauss, Hugo Wolf ja Alexander von Zemlinsky.
Fuchsin tuotantoon kuuluu sinfonioita, kaksi oopperaa ("Die Königsbraut", "Die Teufelsglocke"), kamarimusiikkia eri kokoonpanoille, konsertto pianolle, piano- ja urkuteoksia, lauluja sekä messuja. Fuchs tunnetaan kuitenkin parhaiten viidestä serenadista, jotka sävelsi jousi- ja kamariorkestereille. Fuchsin sävellystyyliin vaikutti esimerkiksi hänen ystävänsä Johannes Brahms. Säveltäjänä ja pedagogina toimimisen lisäksi Fuchs työskenteli urkurina Wienin piaristikirkossa sekä keisarinhovissa ja Gesellschaft der Musikfreunden konserttien kapellimestarina.
Fuchs sai kunniahaudan Wienin keskushautausmaalta.
Nils Adolf Rosenbröijer

Nils Adolf Bröijer, aateloituna vuodesta 1823 "Rosenbröijer" (28. lokakuuta 1798 Asikkala – 4. maaliskuuta 1890 Tampere) oli suomalainen postimestari ja taidemaalari.
Rosenbröijerin vanhemmat olivat Jaalan Vuorilahdessa maatilan omistanut majuri Adolf Johan Bröijer (k. 1824) ja Eva Kristina Wiander. Hän kävi Viipurin piirikoulua ja Viipurin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1816.
Rosenbröijer suoritti Suomen asiain komitean tutkinnon 1820 ja hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1823. Hän oli Suomen asiain komitean ylimääräisenä kanslistina Pietarissa vuodesta 1821 alkaen ja hänet introdusoitiin vuonna 1825 Suomen ritarihuoneeseen. Rosenbröijer omisti maatilan Helsingin pitäjän Laajasalossa. Hän toimi postijohtokunnan ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1841 ja oli Tampereen postimestarina 1842–1862.
Rosenbröijer osallistui Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian näyttelyyn vuonna 1829 maisemamaalauksellaan ja vuonna 1833 hän oleskeli Tukholmassa ja maalasi siellä maisemamaalauksia. 
Rosenbröijer oli naimisissa 1830–1858 Sofia Vilhelmina Leopoldin (k. 1858) kanssa. Heidän poikiaan olivat tehtailija, arkkitehti Alfred Edvard Rosenbröijer ja postijohtokunnan kielenkääntäjä, valtiopäivämies Adolf Theodor Rosenbröijer (1837–1894).
Felix Petyrek

Felix Petyrek (14. toukokuuta 1892 Brno – 1. joulukuuta 1951) oli itävaltalainen säveltäjä.
Petyrek varttui Wienissä ja sai varhaista musiikkikasvatusta August-isältään, joka oli urkuri. Petyrek opiskeli sittemmin Wienin musiikkiakatemiassa pianonsoittoa Leopold Godowskyn ja Emil von Sauerin sekä sävellystä Franz Schrekerin johdolla. Hän suoritti opintoja myös Wienin yliopiston filosofian laitoksella opettajanaan Guido Adler. Vuosina 1915–1918 Petyrek suoritti asepalvelusta, jonka aikana toimi sotavankien vartijana ja keräili samalla kansanlauluja Itä-Euroopan eri traditioiden piiristä. Näitä julkaisi Universal Edition. Petyrek valmistui opinnoistaan kunniamaininnoin vuonna 1919 ja pääsi tämän jälkeen Mozarteumin opettajaksi Salzburgiin.
Vuonna 1921 Petyrek muutti Berliiniin. Myöhemmin hän asui myös Arlesheimissa (Sveitsi) ja Abbaziassa (nykyinen Opatija, Kroatia). Abbaziassa ja Salzburgissa Petyrek alkoi järjestää pianon ja sävellyksen kesäkursseja. Näiden merkeissä Petyrek tapasi Loris Margaritisin, jonka kanssa ystävystyi. Vuoteen 1926 saakka Petyrek järjesti myös monia konsertteja Saksassa, jossa hänet yhdistettiin avantgardeliikkeeseen. Kesällä 1926 Petyrek sai kutsun opettamaan pianoa ja sävellystä Ateenan konservatorioon. Seuraavien vuosien aikana hän järjesti Dimitri Mitropouloksen kanssa lukuisia konsertteja Ateenassa ja Salzburgissa. Kreikasta palattuaan Petyrek opetti vuosina 1930–1950 Stuttgartissa, Leipzigissa ja Wienissä. Vuonna 1950 hänelle myönnettiin Itävallan musiikin valtionpalkinto.
Petyrekin tuotantoon kuuluu esimerkiksi pianoteoksia sekä kamari-, vokaali- ja näyttämömusiikkia.