Brights-liike

Brights-liike on Paul Geisertin ja Mynga Futrellin vuonna 2003 perustama sosiaalinen liike, jonka tarkoituksena on edistää yliluonnollisista ja mystisistä piirteistä vapaata naturalistista eli luontoon perustuvaa todellisuuskäsitystä. Liikkeen tunnettuja kannattajia ovat muun muassa Richard Dawkins, Steven Pinker, Daniel Dennett, Penn &amp; Teller ja James Randi.
Liikkeen kannattajat kutsuvat itseään välkyiksi ("bright," vapaasti suomennettuna "välkky"). Heistä on tärkeää, että julkinen politiikka perustuu tieteeseen (tieteellisen menetelmän avulla saatuun ja testattuun tietoon) eikä yliluonnollisiin oppeihin, joten liikkeen kannattajia voidaan kuvata myös sekularisteiksi.
Historia.
Paul Geisert päätti vuonna 2002 osallistua jumalattomien amerikkalaisten marssille Washingtonissa, mutta ei pitänyt ”jumalattomat” -termistä, koska se saattoi aiheuttaa torjuntaa suuressa yleisössä, jolle se oli synonyymi ”pahalle”. Siksi hän alkoi etsiä uutta positiivista termiä kuvaamaan ihmisiä, jotka eivät usko yliluonnolliseen. Muutaman viikon ideoinnin jälkeen Geisert päätyi sanaan "bright", perusti vaimonsa Mynga Futrellin kanssa Brights-liikkeen ja he toimivat edelleen sen johdossa.
Keksittyään ratkaisun ongelmaan he esittelivät idean ystävilleen ja päättivät myös pyytää lupaa sen esittämiseen Tampa, Floridan Atheist Alliance International -konferenssissa. He soittivat järjestäjille, saivat luvan ja tekivät ehdotuksensa keväällä 2003 Floridan ateistikonferenssissa. Konferenssiin osallistui myös Richard Dawkins ja hänestä tuli heti liikkeen vahva tukija. 
Brights 'Net -sivusto avattiin 4. kesäkuuta 2003. Richard Dawkinsin artikkeli "The Guardianissa" ja "Wiredissa" sekä Daniel Dennettin julkaisu "The New York Timesissa" antoi liikkeelle laajaa julkisuutta. 
Liikkeen kasvua nopeutti uusateismista käyty mediakeskustelu, joka oli seurausta vuoden 2006 loppupuolen "kirjajulkaisuista" , kuten "The God Delusion", "Breaking the Spell", "God Is Not Great", "The End of Faith" ja "Letter to a Christian Nation". Liike on kasvanut yli 78000 jäsenen järjestöksi, jossa on 204 kansallista ja alueellista yhteisöä.
Brights-liikkeen jäsenet.
Monet, mutta eivät kaikki, liikkeen jäsenistä tunnustautuvat myös ateisteiksi, antiteisteiksi, humanisteiksi (erityisesti maallisiksi humanisteiksi), vapaa-ajattelijoiksi, epäuskoisiksi, naturalisteiksi, materialisteiksi tai fysikalisteiksi, agnostikoiksi, skeptikoiksi tai jopa naturalistisiksi panteisteiksi. Kuitenkaan ”"liike ei liity mihinkään määriteltyyn uskomukseen"”. Brights 'Net -sivuston mukaan sen tavoitteena on toimia sateenvarjo-organisaationa kaikille, jotka haluavat edistää naturalistista maailmankatsomusta ja levittäytyä myös tuttujen sekularististen ryhmien ulkopuolelle, kunhan heillä ei ole teististä maailmankatsomusta. Rekisteröityneissä on jopa joitain papiston jäseniä, kuten presbyteeriläisiä ministereitä, kirkon historian professori ja vihitty pappi. 
Liikkeen kannattajiksi ilmoittautuneita merkittäviä henkilöitä ovat esimerkiksi biologit Richard Dawkins ja Richard J. Roberts, kognitiivinen tutkija Steven Pinker, filosofit Daniel Dennett ja Massimo Pigliucci, taikuri James Randi ja koomikko-taikuripari Penn &amp; Teller sekä Amy Alkon, Sheldon Lee Glashow, Babu Gogineni, Edwin Kagin, Mel Lipman, Piergiorgio Odifreddi ja Air America Radion talk show -isäntä Lionel.
Brights-liikkeen logo.
Logo edustaa taivaankappaletta avaruudesta katsottuna. Koska ulkoavaruudessa ei ole ylä- tai alapuolta, oikeaa tai vasenta, planeetan, pimeyden ja tähtivalon järjestely on valittavissa vapaasti. Symbolin tarkoitus on liikkeen mukaan vedota asteittaisen valaistumisen tunteeseen. Logon tarkoituksellinen monitulkintaisuus kuvastaa symbolisesti kysymystä: onko ihmiskunnan tulevaisuus valoisa vai hämärä?
Kritiikki.
Jotkut (sekä uskonnolliset että ei-uskonnolliset) tahot ovat arvostelleet liikettä termin ”bright” käyttöönotosta. Se viittaa heidän mielestään siihen, että naturalistit ovat älykkäämpiä ("välkympiä") kuin ei-naturalistit, kuten filosofiset epäilijät tai idealistit, paranormaaliin uskovat, filosofiset teologit tai uskonnolliset. Esimerkiksi the Committee for Skeptical Inquiry julkaisi Chris Mooneyn artikkelin ”Not Too 'Bright'”. Hän totesi olevansa samaa mieltä Brights-liikkeen, Richard Dawkinsin ja Daniel Dennettin kanssa kampanjan päämääristä, mutta uskonnottomien uudelleennimeäminen tarvitsisi vielä jonkin verran uudelleenharkintaa, koska termi ”bright” voidaan tulkita väärin.
Suomen ateistiyhdistyksen puheenjohtaja Erkki Hartikainen piti sanaa bright uutena huonona peitenimenä, joka aiheuttaa vain sekaannusta. Kun bright-sanaa levitettiin, hän sanojensa mukaan esitti Atheist Alliancelle vastalauseen moiselle sanahölmöilylle. Ateismia ei hänen mielestään voida tehokkaasti edistää peitenimillä. Jos jotain muuta sanaa halutaan käyttää, ateistit voivat kutsua itseään sivistyneiksi.