tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Reetta Aalto

Reetta Aalto (s. 6. syyskuuta 1976) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti elokuvistaan "Pillua aloittelijoille" ja "Tottumiskysymys" sekä minisarjastaan Paratiisi. Aallon esikoisromaani "Vadim" julkaistiin vuonna 2020. Se oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Syksyllä 2020 sai ensi-iltansa myös hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa "Naurun varjolla".
Opiskelu ja ura.
Reetta Aalto on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan venäjän kieli ja kirjallisuus. Hän opiskeli Pietarissa vuosina 1996-1998 ensin valtiollisessa kulttuuriakatemiassa ja sen jälkeen valtiollisessa teatteritaiteen akatemiassa. Aalto työskenteli harjoittelijana Suomen Pietarin instituutissa 2000-luvun alussa. Aalto on myös valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta pääaineenaan dokumentaarinen elokuva. Hänen opiskelijatyönsä Aalto-yliopistossa oli dokumenttielokuva "Marja-Sisko" vuonna 2010. Elokuva kertoo Aallon tädistä Marja-Sisko Aallosta. Uransa aikana Aalto on ohjannut useita lyhytelokuvia, dokumentteja, tv-draamaa sekä mainoksia ja musiikkivideoita. Reetta Aallon romaani "Vadim" pohjautuu omakohtaisiin kokemuksiin Aallon Pietarin vuosilta.
Palkinnot.
Naisten kokemasta seksuaalisesta häirinnästä ja sukupuolittuneesta vallankäytöstä kertova "Tottumiskysymys"-elokuva oli ehdolla parhaan käsikirjoituksen ja parhaan ohjauksen Jussi-palkinnon saajaksi vuonna 2020. TV-minisarja Paratiisi oli ehdolla kansainvälisen Prix Europa -palkinnon saajaksi vuonna 2010. Tuomaristo palkitsi Aallon lyhytelokuvan "Grey Violet - Silmätikku" vuonna 2018 Queer North Film Festivalin parhaana ja hänen teoksensa "Pillua aloittelijoille" voitti Animatricks-animaationfestivaalin kotimaisen sarjan vuonna 2016. Lisäksi hänen lyhytelokuvansa "Tyttöjen ilta" palkittiin Tampere Film Festival -tapahtumassa yleisön suosikkina vuonna 2008.
Kadiatou Konaré

Kadiatou Konaré (s. noin 1972) on malilainen kirjankustantaja, joka toimii maansa kulttuuriministerinä.
Kadiatou Konaré on Malin entisen presidentin Alpha Oumar Konarén tytär. Hän kävi Askia Mohamedin lyseon Bamakossa ja opiskeli kauppatieteitä ja journalismia Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Konaré on työskennellyt vuodesta 2001 lähtien perustamansa Cauris-kirjakustantamon johtajana. 
Konaré nimitettiin Malin siirtymäkauden hallituksen kulttuuri-, käsityö- ja matkailuministeriksi syyskuussa 2020. Hän on naimisissa poliitikko Tiébilé Dramén kanssa.
Maailmankisat 1969

Kuudennet Maailmankisat järjestettiin vuonna 1969 Helsingissä 30. kesäkuuta–1. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Kuudensien kisojen kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 33 000 katselijaa, joista ensimmäisenä päivänä 17 083 ja toisena yli 15 000.
Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai keihäänheittäjä Jorma Kinnunen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.
Oławan piirikunta

Oławan piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 76 752. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Oława. Kolme maalaiskuntaa ovat Domaniów, Jelcz-Laskowice sekä Oława ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Jelcz-Laskowice.
Oławan piirikunnalla on yhteistä rajaa Oleśnican, Namysłówin, Brzegin, Strzelinin ja Wrocławin piirikuntien kanssa. Piirikunnan pinta-alasta noin 60 prosenttia on maatalousmaata.
Oławan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,3 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Oławan piirikunnassa arvioitiin olevan 76 752 asukasta, joista 51,3 prosenttia naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 74 800 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 75 953 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,8 prosenttia ja eläkeikäisten 21,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 773 lasta.
Donald Campbell

Donald Malcolm Campbell (23. maaliskuuta 1921 Kingston upon Thames, Surrey, Englanti – 4. tammikuuta 1967 Coniston Water, Lancashire, Englanti) oli brittiläinen moottoriurheilija. Hän rikkoi absoluuttisen maa- ja vesinopeuden ennätykset kahdeksan kertaa 1950- ja 1960-luvuilla. Campbell on edelleen ainoa henkilö, joka on saman vuoden aikana rikkonut nopeusennätyksen sekä maalla että vedessä. Tämä tapahtui vuonna 1964. Campbell sai surmansa nopeusennätyskokeessa Conistonjärvellä tammikuussa 1967.
Donald Campellin vanhemmat olivat Sir Malcolm Campbell, 13-kertainen nopeusennätyksen haltija 1920- ja 1930-luvuilla ja tämän toinen puoliso Dorothy o.s. Whittall.
Donald Campbellin ruumis ja ennätysvene "Bluebird K7" löydettiin järven pohjasta vasta keväällä 2001.
Oleśnican piirikunta

Oleśnican piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 107 269. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Oleśnica. Seitsemän maalaiskuntaa ovat Bierutów, Dobroszyce, Dziadowa Kłoda, Międzybórz, Oleśnica, Syców sekä Twardogóra ja niissä on kylien lisäksi neljä kaupunkia; Bierutów, Międzybórz, Syców sekä Twardogóra.
Oleśnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,2 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Oławan piirikunnassa arvioitiin olevan 107 269 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 105 209 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 100 652 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,6 prosenttia ja eläkeikäisten 20,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 090 lasta.
Antti Rantalainen

Antti Juhani Rantalainen (s. 19. maaliskuuta 1960 Hyvinkää) on suomalainen juristi, tilintarkastaja ja kauppaneuvos. Hän on Rantalainen-konsernin perustaja, Suomen Yrittäjät ry varapuheenjohtaja (2018–) sekä Taloushallintoliitto puheenjohtaja (2017–). Rantalainen on toiminut perustajana sekä yrittäjänä lukuisissa eri yrityksissä. Rantalainen on kokoomuslainen paikallispoliitikko.
Rantalainen on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi 1991 Turun yliopistosta. Lisäksi hänellä on tutkinnot KLT (1992), HTM -tilintarkastaja (1992) ja KHT-tilintarkastaja (1997).
Yksityiselämä.
Rantalainen on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista tytärtä. Rantalainen asuu vaimonsa kanssa Hyvinkäällä.
Huomionosoituksia.
Antti Rantalainen sai tasavallan presidentti Sauli Niinistön myöntämän kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 2017.
The Amazing Zorro

The Amazing Zorro on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Johnston McCulleyn kirjaan "The Curse of Capistrano". Elokuvan on ohjannut Scott Heming ja käsikirjoittanut Bob Forward. Nimiroolin ääninäyttelee Cusse Mankuma.
Juoni.
Alta Kalifornia 1815 ja de la Vega perhe on saamassa vieraita, kun Pulido perhe saapuu Pueblo de Los Ángelesiin. Samaan aikaan nuori aatelismies Diego de la Vega elää kaksoiselämää Zorrona puolustaakseen kaupunkia kapteeni Ramónilta, joka on asettanut palkkion naamiomiehestä.
In silico

In silico tarkoittaa biologisen tutkimuksen tekemistä tietokantojen ja tietokonesimulaatioiden avulla. Sillä geenitutkimuksessa käsitellään suuria määriä soluja koskevaa tietoa, niin aineistojen hallinta edellyttää tietokoneiden, tietokantojen ja ohjelmien käyttöä. Lääkekehityksessä tietokoneella voidaan mallintaa molekyylejä ja tutkia niiden sitoutumista kohdeproteiineihin.
Termi johtuu latinan sanoista, jotka merkitsevät "piissä" ja viittaa piin keskeiseen merkitykseen tietotekniikassa käytetyissä komponenteissa.
Rafael Blanquer

Rafael Blanquer Alcantud (s. 14. lokakuuta 1945 Valencia) on entinen espanjalainen pituushyppääjä, joka kilpaili 1960-luvun lopulta 1970-luvun puoliväliin. Parhaana saavutuksena olivat kaksi Euroopan sisähallimestaruuskisojen pronssia pituushypyssä vuosina 1969 ja 1970.
Rafael Blanquerin ensimmäinen kansainvälinen menestys oli vuoden 1967 Välimeren kisojen pronssimitali Tunisissa. Vuoden 1969 Euroopan sisähallimestaruuskisoissa Belgradissa hän otti pronssia tuloksella 763 cm Itä-Saksan Klaus Beerin voittaessa ja Ison-Britannian Lynn Daviesin tullessa hopealle. Heinäkuussa 1969 hän hyppäsi Madridissa Espanjan ennätykseksi 787 cm. Saman vuoden EM-kisoissa Ateenassa hän jäi kuitenkin jo karsintoihin. Vuoden 1970 EM-hallit Wienissä toivat jälleen saman menestyksen kuin edellisenä vuonna eli pronssimitalin Neuvostoliiton virolaisen Tõnu Lepikin ja Itä-Saksan Beerin jäljessä. Tällä kertaa pronssitulos oli jo 792 cm. Seuraavien vuosien EM-halleissa tulokset olivat heikompia, sillä hän oli vuonna 1973 Rotterdamissa kuudes, 1974 Göteborgissa seitsemäs. Blanquer oli mukana EM-kisoissa seuraavan kerran vuonna 1974 Roomassa, jossa sijoitus oli 11. tuloksella 738 cm. Vuoden 1975 Välimeren kisoissa Algerissa tuli hopeaa ainoastaan Jugoslavian Nenad Stekićin hypättyä pitemmälle. Blanquerin tulos oli 770 cm. Toukokuussa 1976 Madridissa hän ylitti 8 metriä tehdessään uuden Espanjan pituusennätyksen. Hän oli myös mukana Montrealin olympialaisissa, mutta ne menivät hänellä täysin alle odotusten eli kaksi yliastuttua ja kolmas hieman yli 6 metriä karsinnassa. Seuraavan talven EM-sisähalleissa San Sebastiánassa sijoitus oli yhdeksäs.
Kaikkiaan Blanquer saavutti kahdeksan Espanjan mestrauutta eli vuosina 1969, 1970 ja 1973-1978.
Nadia Podoroska

Nadia Podoroska (s. 10. helmikuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut kaksinpelissä parhaimmillaan WTA-maailmanlistan sijalle 36 heinäkuussa 2021 ja nelinpelissä sijalle 62 lokakuussa 2021. Podoroska on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä vuonna 2017 Bogotássa, jossa hän pelasi Beatriz Haddad Maian kanssa.
Pueblo de Los Ángeles

El Pueblo de Nuestra Señora la Reina de los Ángeles de Porciúncula, lyhyemmin Pueblo de los Ángeles oli 1781 espanjalaisten uudisasukkaiden perustama kunta, josta tuli sittemmin 1900-luvulla yhdysvaltain suurkaupunki Los Angeles.
Alta Kaliforniassa oli kolmen tyyppisiä asutuksia: presidio, joka oli tarkoitettu armeijalle, mission, joka keskittyi kirkkoon ja pueblo, joka oli tavallisille asukkaille tarkoitettu kaupunki. Pueblo de los Ángeles oli määritelty kaupungiksi, joka perustettiin Espanjan siirtomaiden kolonisaation myötä Kaliforniassa. Ensimmäinen perustettu kaupunki oli San Jose 1777 ja neljä vuotta myöhemmin Pueblo de Los Ángeles, jossa oli alun perin 44 asukasta euroopasta, afrikasta ja amerikan intiaaneja. He perustivat maatiloja, kunnes uusien asukkaiden ja sotilasuransa päättäneiden miesten myötä kaupunkiin kehittyi myös karjan- ja hevoskasvattajia.
Frankensteinin linna

Frankensteinin linna () on Odenwaldiin kuuluvalla kukkulalla (370 m) oleva linna Darmstadtissa Saksassa. Se on yksi monista Bergstraßen (joka alkaa Darmstadtista) varrella olevilla linnoista. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät linnasta on 1200-luvulta.
Kieran Tierney

Kieran Tierney (s. 5. kesäkuuta 1997) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigan Celticiä. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa vuodesta 2016.
Seurajoukkueura.
Tierney debytoi kasvattajaseuransa Celticin edustusjoukkueessa kahdessa Skotlannin Valioliigan ottelussa loppukaudella 2014–2015. Seuraavalla kaudella hän pelasi jo 23 liigaottelua ja neljä peliä Eurooppa-liigassa. Kaikkiaan hän pelasi Celticissä viiden kauden aikana 102 liigaottelua ja teki viisi maalia Celticin voittaessa jokaisella kaudella liigamestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ja Eurooppa-liigassa 12 ottelua. Hän voitti Skotlannin Cupin ja liigacupin vuosina 2017, 2018 ja 2019.
Tierney siirtyi Arsenaliin 25 miljoonan punnan siirtosummalla elokuussa 2019. Hän voitti FA Cupin ja Community Shieldin 2020. Hän pelasi seurassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 104 valioliigaottelua ja teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua. Eurooppa-liigan 19 ottelussa hän omnistui maalinteossa kahdesti. Hän pelasi kaudella 2023–2024 lainasopimuksella espanjalaisseura Real Sociedadissa 20 La Liga -ottelua ja kaksi Mestarien liigan ottelua.
Kesäkuussa 2025 Tierney palasi Celticiin viisivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Tierney pelasi ensimmäisen ottelunsa Skotlannin maajoukkueessa Tanskaa vastaan maaliskuussa 2016. Ensimmäisen MM-karsintaottelunsa hän pelasi Slovakiaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan otteluissa Englantia ja Kroatiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa Saksaa ja Sveitsiä vastaan. Kaikkiaan hän on heinäkuun 2024 loppuun mennessä pelannut 47 maaottelua, joista 17 on ollut MM- ja kuusi EM-karsintaotteluita. Toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa hän teki Puolaa vastaan maaliskuussa 2022.
Salvage Corps

Salvage Corps (’pelastusjoukot’) oli vakuutusyhtiöiden rahoittama palokunnan kaltainen joukko, jonka tehtävä oli tulipalon sattuessa suojata omaisuutta ja estää lisävahinkojen synty. Itse palovahinkojen lisäksi sen tehtävä oli suojata omaisuutta palojen sammutuksessa käytetyn veden ja kemikaalien aiheuttamilta vahingoilta. Tunnetuimmat ja pisimpään toimineet Salvage Corpsit sijaitsivat Lontoossa, Liverpoolissa ja Glasgow’ssa.
Salvage Corps sai alkunsa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vakuutusyhtiöiden perustamista yksityisistä palokunnista, joissa työskenteli varsinaisten palomiesten lisäksi "porteriksi" kutsuttuja miehiä. Heidän tehtävänsä palopaikalla oli pelastaa omaisuutta palosta ja vähentää vakuutusyhtiölle koituvia vahinkoja. Kun vakuutusyhtiöiden palokunnat vuonna 1865 säädetyn lain myötä lakkautettiin ja korvattiin kunnallisilla palokunnilla, vastaava tehtävä siirtyi varta vasten perustetuille Salvage Corps -joukoille.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa viimeiset Salvage Corps -joukot lakkautettiin vuonna 1984 ja niiden toiminnot yhdistettiin palolaitoksiin, joiden katsottiin kykenevän vahingontorjuntaan kustannustehokkaammin kuin erikseen sitä varten ylläpidettyjen joukkojen. New Yorkissa vastaava joukko, nimeltään New York Fire Patrol, toimi vuoteen 2006 asti.
Samuel Smiles

Samuel Smiles (23. joulukuuta 1812 Haddington, Skotlanti – 16. huhtikuuta 1904 Lontoo, Englanti) oli englantilainen kirjailija, jonka luonteenkasvatusta ja ahkeruutta tavoitteena pitävät teokset olivat aikanaan suosittuja. Niistä on useita suomennettu, muun muassa "Selfhelp, with illustrations of character and conduct" (1857) mukaelmana.
Elämä ja ura.
Skotlantilaissyntyisen Smilesin lapsuus oli köyhää. Hän valmistui Edinburghin yliopistosta 1832, piti sitten jonkin aikaa lääkärinvastaanottoa kotikaupungissaan. Hän ryhtyi vuosiksi 1838–1844 toimittajaksi viikkolehti "Leeds Timesiin" ja kirjoitti sen jälkeen artikkeleita muihin aikakauslehtiin. Hän oli 1845–1866 kahden rautatieyhtiön sihteeri ja asui sitten Lontoossa yksityishenkilönä. Hänen teostensa sisältö oli opettavaista, itsekasvatukseen ohjaavaa ja esitystavaltaan vakuuttavaa, ja kirjat saivat lukijoiden suosion. Hän kirjoitti tuttavapiiriinsä kuuluvien henkilöiden elämäkertoja, kuten "Life of George Stephenson" (1857), joka oli alkuna elämäkertasarjalle "Lives of the engineers" (1861–1862), jonka kirjat kertovat keksijöistä, teollisuuden edelläkävijöistä, luonnontieteilijöistä, kuten "Lives of Boulton and Watt" (1865). Muita elämäkertoja olivat "Life of a Scotch naturalist: Thomas Edward" (1876), "Robert Dick, Baker of Thurso, Geologist and Botanist" (1878), "George Moore, merchant and philanthropist" (1878), "Men of invention and industry" (1884) ja "Josiah Wedgwood" (1894).
Smilesin menestysteos "Self-Help" ilmestyi 1859, ja se on käännetty lukuisille kielille. Teoksen menestyksen myötä hän kirjoitti muitakin samanaiheisia kirjoja: "Character" (1871), "Thrift" (1875) ja "Duty" (1880). Hän kirjoitti kirjoja hugenoteista Englannissa ja Irlannissa sekä Ranskassa. Smilesin omaelämäkerta "Autobiography" ilmestyi 1905.
Sydney Smith

Sydney Smith (1771 Woodford, Essex, Englanti – 1845) oli englantilainen satiirikko ja poliitikko. Hän oli papillisissa tehtävissä vuodesta 1798 eri paikoissa, kunnes hänet 1831 nimitettiin kaniikiksi Lontoon St Paulin katedraaliin. Smith on tyylitaituri. Hänen merkittävyytensä perustuu poliittisiin lentokirjoituksiin, joissa hän nokkelasti osuvalla dialektiikalla puolustaa vapaamielisempään suuntaan tähtääviä uudistuksia. Hän julkaisi myös esimerkiksi saarnoja ja moraalifilosofian luentoja (pidetty 1804–1806, painettu 1850). Kootut kirjoitukset ilmestyivät 1843. Hänen tyttärensä lady Holland julkaisi hänen elämäkertansa 1855.
Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri

Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri on nykyään Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue (lyhennys Soite) (). Tätä ennen Soite oli kymmenen Keski-Pohjanmaan, Pohjanmaan ja Pohjois-Pohjanmaan kunnan yhteisesti omistama kaksikielinen kuntayhtymä, joka järjesti jäsenkuntiensa puolesta alueensa väestölle laaja-alaiset sosiaali- ja terveyspalvelut. Kuntayhtymä möi palveluja ulkopuoliselle tahoille. 
Kuntayhtymän kotipaikka oli Kokkola. Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri kuului Oulun yliopistollisen sairaalan erityisvastuualueeseen (Erva-alue).
Soiten jäsenkunnissa asui noin 78 000 ihmistä (31.12.2018). Jäsenkuntien ohella Soite-kuntayhtymä tarjosi palveluja läheisille sopimuskunnille (9 kuntaa) sekä yhteistyökunnille (9 kuntaa). Soiten osana Kokkolassa toimiva Keski-Pohjanmaan keskussairaala on lähin päivystävä sairaala noin 200 000 asukkaalle. Siellä hoidetaan vuosittain noin 42 000 potilasta. 
Tilikaudella 2019 Soiten toimintamenot olivat 337,2 miljoonaa euroa. Tilikauden kirjanpidollinen alijäämä oli 8,6 miljoonaa euroa. Menoista 53,0 prosenttia oli henkilöstökuluja, 29,8 % palveluostoja, 8,1 % hankintoja, 4,3 % avustuksia ja 4,8 % muita toimintamenoja. 
Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote-uudistusta. Kuntayhtymän kausi päättyi 31.12.2022 hyvinvointialueiden aloittaessa toiminnan Suomessa. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue.
Jäsen- ja sopimuskunnat.
Jäsenkunnat: 
Sopimuskunnat:
Terveysasemat.
Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri (Soite) ylläpiti myös terveysasemia (terveuskeskuksia) jäsenkunnissaan:
Eerese järv

Eerese järv (myös "Ruskavere Nõmmejärv, Eresi järv") on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Koseveskin kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 390 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Sen kilometrin pituista rantaviivaa seuraa ilmavalokuvien mukaan avosuon reunus. Järvi on autio, mutta sen itäpään ohittaa pohjoisessa sijaitseville taloille vievä tie. Koseveskin kylä sijaitsee noin kilometrin verran kaakkoon päin.
Luontoarvoja ja luokitteluja.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vesistösuhteita.
Eerese järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma virtaa ensin kohti länttä ja yhtyy siellä tiheästi ojitetulle entiselle suoalueelle. Suoalueen johto-oja on johdettu suoraan jokeen. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Tobias Smollett

Tobias George Smollett (1721 Dalquhurn, Dumbartonshire, Skotlanti – 1771 Livorno, Italia) oli skotlantilainen kirjailija. Hän opiskeli Glasgow'n yliopistossa, jossa hän oli välskärin ja apteekkarin opissa ja joutui 1741 ottamaan paikan muutamaksi vuodeksi välskärinä espanjalaiseen Amerikkaan määrätyssä sotalaivassa tarjottuaan turhaan murhenäytelmäänsä "The Regicide" julkaistavaksi (painettu 1749).
Palattuaan kotimaahan 1746 hän julkaisi satiirit "Advice" ja "Reproof", mutta vasta runo "Tears of Scotland", jossa hän ruoskii Cullodenin taistelun jälkeisiä hallituksen joukkojen julmuuksia, sekä romaanit "Roderick Random" (1748), jonka esikuvana on ollut Alain-René Lesagen veijariromaani "Gil Blas", ja "Peregrine Pickle" (1751) saivat laajempaa huomiota. Hän kuvaa niissä merielämää mainiosti ja niin realistisesti, että laivastossa tehtiin niiden ansiosta useita uudistuksia, sekä ilmentää huumoria ja elämänkokemusta. Hänen teoksistaan puuttuu kuitenkin aikalaisensa Henry Fieldingin teosten tarinan yhtenäisyys ja psykologinen terävyys. Teokset "Ferdinand, Count Fathom" (1753) ja "Sir Launcelot Greaves" (1762) eivät yllä hänen viimeisen romaaninsa "The expedition of Humphrey Clinker" (1771) tasolle, joka on mestariteos ja jossa hän muista teoksistaan poiketen ei liitä huumoriin kitkerää satiiria.
Smollett ei ollut merkittävä pelkästään englantilaisen veijariromaanin kehityksessä, vaan hän on myös luonut hahmoja, jotka ovat olleet esikuvina myöhempien aikojen kirjailijoille, etenkin Charles Dickensille. Hän on kirjoittanut laajan Englannin historian "History of England" (1758) ja kääntänyt englanniksi "Don Quijoten" (1755). Smollett toimi laivalääkärinä 1741–1743 Länsi-Intian reitillä ja suoritti 1750 lääketieteen tutkinnon. Hän harjoitti ammattia jonkin aikaa Lontoossa, ennen kuin siirtyi vapaaksi kirjailijaksi ja toimittajaksi. Hän käänsi 38 osaa Voltairen teoksia englanniksi. Hän asui vuodesta 1769 Italiassa.
Smollettin kootut teokset "Works" ilmestyi 1899–1902.
Emmanuelle Charpentier

Emmanuelle Charpentier (s. 11. joulukuuta 1968 Juvisy-sur-Orge, Ranska) on ranskalainen biokemisti ja mikrobiologi. Charpentier tunnetaan erityisesti yhdessä Jennifer Doudnan kanssa kehittämästään CRISPR/Cas9-menetelmästä. Charpentier ja Doudna saivat Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2020 kehittämistään genominmuokkausmenetelmistä.
Ura.
Charpentier valmistui filosofian tohtoriksi Pasteur-instituutista vuonna 1995. Vuodesta 2002 vuoteen 2009 hän toimi tutkimusryhmänsä johtajana Wienin yliopistossa ja tutki erityisesti "Streptococcus pyogenes" -bakteeria ja sen geenien säätelyä. Vuonna 2009 Charpentier siirtyi Uumajan yliopistoon, jossa hänen tutkimuskohteensa oli bakteerien RNA ja erityisesti CRISPR-jaksot "S. pyogenes"- bakteerin genomissa. Bakteeri hyödyntää näitä jaksoja puolustautuessaan viruksia vastaan. Nämä tutkimukset johtivat geenimuokkaukseen käytettävän CRISPR-Cas9 -menetelmän kehittämiseen yhdessä Doudnan kanssa. Charpentier ja Doudna julkaisivat tutkimustensa tulokset vuonna 2012. Charpentier on perustanut geeniteknologiayrityksen CRISPR Therapeutics.
Vuonna 2013 Charpentier aloitti professorina Hannoverin yliopistossa, ja vuonna 2015 hän siirtyi Max Planck -instituutin infektiobiologian laitokselle ja on ollut sen johtaja vuodesta 2018. Charpentier on saanut useita tunnustuksia muun muassa Japani-palkinnon vuonna 2017, Kavli-palkinnon vuonna 2018 ja Wolfin lääketieteen palkinnon vuonna 2020.
Carl Snoilsky

Carl Johan Gustaf Snoilsky, kirjailijanimi Sven Tröst, (8. syyskuuta 1841 Tukholma – 19. toukokuuta 1903 Tukholma) oli ruotsalainen diplomaatti ja runoilija ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1876.
Snoilsky tunsi ahdistusta sukutaustan tuomien odotusten ja konventioiden vuoksi ja pyrki vapautumaan niistä muun muassa matkustamalla 1864 Italiaan. Palattuaan hän päätyi avioliittoon ja valmiiksi suunnitellulle uralle ulkoministeriöön ja alistui kohtaloonsa. Kesällä 1879 hän irtautui kaikesta, jätti virkauran, erosi vaimostaan, myi vaalimansa rahakokoelman ja lähti etelään, missä hän vapautui, rakastui ja missä inspiraatio heräsi. Hän palasi Ruotsiin 1890 ja Kuninkaallisen kirjaston ylikirjastonhoitajaksi.
Ensimmäinen Italian-matka tuotti runokokoelman "Italienska bilder" (1865), toisen jälkeen hän julkaisi tunnetuimman ja rakastetuimman kokoelmansa "Svenska bilder" (1886), joka heijastelee palaamaan saanutta koti-ikävää. Ensimmäiset runokokoelmansa hän julkaisi nimellä Sven Tröst.
Snoilskylle myönnettiin 1902 Letterstedtin kääntäjäpalkinto Goethen lyriikan kääntämisestä.
Power Up

Power Up (tyyliteltynä suuraakkosin) on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2020. Edellisen albumin "Rock or Bust" (2014) jälkeen yhtyeen jättäneet laulaja Brian Johnson, rumpali Phil Rudd ja basisti Cliff Williams palasivat yhtyeen kokoonpanoon. "Power Up" on omistettu yhtyeen alkuperäiselle kitaristille Malcolm Youngille, joka kuoli vuonna 2017.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Angus Young &amp; Malcolm Young.
Albanian kansanterveyslaitos

Albanian kansanterveyslaitos (, lyhennys ISHP; , lyhennys IPH) on Albanian pääkaupungissa Tiranassa toimiva valtiollinen kansanterveyslaitos. Laitoksen historian voidaan tulkita alkaneen vuonna 1935, jolloin perustettiin kansallinen vesikauhurokotetta tuottanut laboratorio. Albanian terveys- ja sosiaaliturvaministeriön alaisuudessa toimivaa kansanterveyslaitosta johtaa tohtori Albana Fico.
Vuonna 2020 alkaneen Covid-19-pandemian aikana ISHP on ollut tärkeässä roolissa Albanian tilannekuvan ylläpitämisessä. Laitos vahvisti ensimmäisen koronavirustapauksen 8. maaliskuuta 2020 ja viestii tapaustilanteesta säännöllisesti yhteistyössä maan terveys- ja sosiaaliturvaministeriön kanssa.
Letter to You

Letter to You on yhdysvaltalaisen muusikon Bruce Springsteenin albumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2020.
Särgjärv (Jõemõisa)

Särgjärv on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Pedassaaren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 390 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla metsäalueella aivan Sõõru mägien kaakkoispuolella olevalla tasangolla. Järveä kiertää samassa painaumassa oleva 20 metriä leveä metsäinen suovyöhyke. Se on erityisen matala järvi, koska sen itärantojen lähellä on enimmäissyvyys 0,6 metriä ja sen keskellä sijaitsee metrin ylittävä yhtenäinen syvänne. Järven mutapohja on erittäin harvaa eli airolla helposti pöllytettävissä. Siihen pystyy helposti työntämään sauvan 2,5 metrin syvyyteen mutaan. Järvi on autio. Lähimmät tiet tulevat järvestä 100 ja 200 metrin päähän.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi sisältyy Kääpa jõen maisemansuojelualueeseen (2 296,2 ha, , KLO1000287). Siihen kuuluvat Jõemõisa järv, Papijärv, Kaiu järv ja Särgjärv sekä Kääpa jõen kaakosta tuleva uomanosa.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Järven rannat ovat suomaaston turvetta ja järven pohjalla lepää paksu kerros mutaa. Muta on vihertävän oranssista ja kaasupitoista orgaanista ainesta, joka katsotaan syntyneen pääasiassa levistä. Pohjasta kohoaa jatkuvasti pieniä kuplia vedenpintaan. Kohoava kaasu on luultavasti metaania. Sen kovaan järvenpohjaan ulottuva syvin kohta on M. zur Mühlenin mukaan 6,3 metriä syvä. Järven vesi on enimmäkseen peräisin ympäröivältä suolta, sadannasta ja pohjan lähteistä. Vesi vaihtuu järvessä hitaasti noin 0,5–2 kertaa vuodessa. Vedenväri on vihreän keltaista ja näkyvyys ulottuu järven mutapohjalle asti. Järvessä ei ole lainkaan vesikasvillisuutta, mutta siellä täällä esiintyy järvisientä. Järvessä elää ainakin särki ja ruutana sekä määrältään vähäisempinä ahven ja suutari. Järvellä tavataan säännöllisesti sorsia. Järven erityisyys tekee siitä tieteellisesti arvokkaan.
Vesistösuhteita.
Särgjärv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma on Kääpa jõen sivuhaara. Sivuhaara on vain alussa luonnollinen uoma, koska puolivälin jälkeen se on johdettu kaivettuihin suoriin ojiin. Järveen on johdettu yksi kuivatusoja ja siihen tulee myös lyhyt luonnollinen puro. Laskuoja yhtyy Kääpa jõgeen vajaa kahden kilometrin päässä ja Kääpa jõgi vastaavasti Kullavere jõgeen siitä 15 kilometrin päästä. Välillä se virtaa esimerkiksi Kaiu- ja Jõemõisa järven kautta. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Swæfred

Swæfred (k. 704) oli Essexin kuningas yhdessä veljensä Sigeheardin kanssa noin 694–704. He olivat edellisen kuninkaan Sæbbin poikia. William Malmesburylaisen mukaan Sigeheard ja Swæfred olivat veljeksiä, jotka seurasivat isäänsä valtaistuimella. Tämä käy ilmi Sæbbin määräyskirjasta. Saman säädöksen mukaan Swæfred toimi lyhyen aikaa Kentin kuninkaana, noin 688–690, halliten Kentin länsiosia, kun taas Oswine hallitsi Kentin itäosia. Luultavasti Swæfred karkotettiin Kentistä 690, kun Wihtred nousi Kentin kuninkaaksi. Swæfred lahjoitti Twickenhamista maata piispa Waldhariolle vuodelle 704 päivätyllä määräyskirjalla, jonka allekirjoittajaksi on merkitty Ceolred, Mercian kuningas. Tämä viittaa siihen, että Essex oli tuolloin Mercian vallan alla.
Arno Reuter

Arno Immanuel Reuter (29. maaliskuuta 1861 Turku – 2. syyskuuta 1925 Turku) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä ja valtiopäivämies, joka toimi myös Suomen Talousseuran sihteerinä. 
Henkilöhistoria.
Arno Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé ja puolisot vuodesta 1886 Ina Maria Larsson (k. 1909) ja vuodesta 1912 Elin Selma Johanna Stjernvall. Reuter tuli ylioppilaaksi 1880 ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1884. Hän teki valtion stipendiaattina useita opintomatkoja Pohjoismaihin, toimi maanviljelyskoulun johtajana Tuorlassa sekä Tuorlan kartanon ja Raadelman kartanon hoitajana 1885–1887 ja sitten Ispoisten kartanon ja Lofsdalin kartanon hoitajana vuoteen 1900. Vähä-Heikkilän kuninkaankartanon vuokraaja Reuter oli 1900–1917 ja Suomen Talousseuran sihteeri 1900–1918. Reuterilla oli useita luottamustoimia ja hän oli Piikkiön tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. 
Arno Reuterin veljiä olivat professorit Odo Morannal Reuter, Julio Nathaniel Reuter ja Enzio Rafael Reuter.
Polkowicen piirikunta

Polkowicen piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 63 065. Piirikunta on jaettu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Chocianów, Gaworzyce, Grębocice, Polkowice, Przemków sekä Radwanice ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Chocianów, Przemków sekä hallintokeskus Polkowice.
Polkowicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,3 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Polkowicen piirikunnassa arvioitiin olevan 63 065 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 62 977 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 57 987 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62 prosenttia ja eläkeikäisten 18,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 604 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat lemkot, joita oli yhteensä 1 004 eli 1,6 prosenttia piirikunnan koko väestöstä.
Teos (faarao)

Teos, hallitsijanimeltään Irmaatenra, oli muinaisen Egyptin 30. dynastian toinen faarao, joka hallitsi vuosina 362–360 eaa. Teos oli edeltäjänsä Nektanebo I:n poika ja hallitsi vain kahden vuoden ajan. Teoksen seuraaja oli hänen veljenpoikansa Nektanebo II. Teos yritti sotaretkeä Persiaa vastaan. Hän oli nostanut verotusta palkatakseen kreikkalaisia palkkasotilaita.
Käkisalmen vaakuna

Käkisalmen vaakuna on Venäjän Leningradin alueella sijaitsevan Käkisalmen kaupunkikunnan heraldinen tunnus. Vaakunan vuonna 1788 vahvistettu heraldinen selitys kuuluu "katkoisen kilven punaisessa yläkentässä kaksi hopeahaarniskaan puettua käsivartta, jotka pitelevät ylöspäin ojennetuja miekkoja, sinisessä alakentässä hopeinen haikara, joka pitelee jalallaan kultaista kiveä."
Vaakunan historiaa.
Venäjän Karjalan keskuspaikaksi jo vuonna 1294 kasvanut Käkisalmi päätyi osaksi Ruotsia Stolbovan rauhassa vuonna 1617. Kaupunki sai 1600-luvulla ensimmäiset sinettinsä, jotka perustuivat Käkisalmen läänin vaakunaan. Sinetistä oli käytössä useita muunnelmia, mutta niiden aiheena olivat kolmitorninen linna, palavat kranaatit sekä kruunu. Ruotsi menetti kaupungin takaisin Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721. Venäläiset katsoivat ruotsalaisvallan aikaisten tunnusten olevan sopimattomia, jolloin Käkisalmelle koko Karjalan maakunnan ohella laadittiinkin ehdotukset uusista vaakunoista vuonna 1729. Käkisalmen vaakunaehdotuksessa esitettiin kaksitorninen punainen linnanportti, jonka yläpuolella oli pienoiskilvellä keisari Pietari Suuren monogrammi. Käkisalmen kaupunki päätyi kuitenkin käyttämään Karjalan maakunnalle suunniteltua vaakunaa, jossa oli kuvattuna Karjalan ruotsalaisvaakunan aseistetut käsivarret, sekä valppauden tunnuksena pidetty hopeinen haikara. Kyseinen vaakuna vahvistettiin virallisesti kaupungin käyttöön vuonna 1788. Ehdotettu porttivaakuna vahvistettiin samana vuonna Savonlinnan vaakunaksi. 
Suomen tullessa osaksi Venäjää liitettiin Käkisalmi osana Viipurin lääniä Suomen yhteyteen vuonna 1812. Jo tällöin Käkisalmen vaakunasta oli käytössä muunnelma, jossa aiemman vaakunan kenttien värit olivat vaihtuneet. Vuonna 1892 George Granfelt esitti teoksessaan "Finlands städers vapenbok" Käkisalmen vaakunan juuri uudemman ulkoasun tavoin. Tällöin käyttöön vakiintuneen vaakunan selitys oli "sinisessä yliskentässä kaksi toisiaan vastaan suunnattua miekkaa pitelevää, kultahaarniskaan puettua käsivartta. Punaisessa alakentässä hopeanvärinen kurki, joka pitelee oikean jalan varpaitten välissä sinistä kiveä." Vaakuna oli Käkisalmen tunnuksena aina vuoteen 1944 asti, jolloin Suomi menetti kaupungin muiden luovutettujen alueiden tavoin Neuvostoliitolle. Käkisalmen suomalaisajan vaakuna on yhä Käkisalmen kaupungin ja maalaiskunnan perinneyhdistysten käytössä.
Neuvostoajan alussa Käkisalmella ei ollut varsinaisia tunnuksia, mutta kaupunki otti 9. syyskuuta 1969 käyttöönsä tunnuksen, jossa oli kuvattuna aallokosta nouseva tähkä, tehdas ja Käkisalmen linna. Käkisalmi palautti 1700-luvun vaakunan takaisin käyttöönsä 25. helmikuuta 1988. Käkisalmen piiri on käyttänyt muunnelmaa kaupungin vaakunasta vuodesta 1997 alkaen.
Albert Collon

Albert Collon oli belgialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan viisi kautta Belgian pääsarjassa Le Puck d’Anversin joukkueessa vuosina 1925–1930. Collon edusti myös Belgiaa Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928, joissa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä sekä Ranskan, Itävallan ja Saksan MM-kilpailuissa 1930, joissa hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä. Collon kuului Belgian joukkueeseen myös Sveitsin EM-kilpailuissa 1926, Itävallan EM-kilpailuissa 1927 ja Unkarin EM-kilpailuissa 1929. Itävallassa 1927 hän saavutti EM-hopeaa.
Środan piirikunta (Ala-Sleesian voivodikunta)

Środan piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55 079. Piirikunta on jaettu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Kostomłoty, Malczyce, Miękinia, Środa Śląska sekä Udanin ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; hallintokeskus Środa Śląska.
Środan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa viisi prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Środan piirikunnassa arvioitiin olevan 55 079 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 51 596 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 56 239 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,2 prosenttia ja eläkeikäisten 18,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,4 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 581 lasta.
Strzelinin piirikunta

Strzelinin piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 43 570. Piirikunta on jaettu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Borów, Kondratowice, Przeworno, Strzelin sekä Wiązów ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Wiązów ja hallintokeskus Strzelin.
Strzelinin piirikunnalla on yhteistä rajaa Wrocławin, Oławan, Brzegin, Nysan, Ząbkowicen ja Dzierżoniówin piirikuntien kanssa.
Strzelinin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,6 prosenttia. Luku on huomattavasti sekä Ala-Sleesian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuja korkeampi.
Vuoden 2019 lopussa Strzelinin piirikunnassa arvioitiin olevan 43 570 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 44 720 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 508 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,8 prosenttia ja eläkeikäisten 21,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 391 lasta.
Jari Liski

Jari Olavi Liski (s. 18. tammikuuta 1967 Hämeenlinna) on suomalainen metsänhoitotieteilijä ja Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessori. Hänen tutkimustyönsä on liittynyt ilmakehän ja metsien väliseen vuorovaikutukseen. Hän on ollut julkisissa tiedotusvälineissä esillä esimerkiksi keskustelussa metsän ja maaperän roolista ilmastonmuutoksen torjunnassa, erityisesti maaperän hiilikierron asiantuntijana. 
Liski on valmistunut Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteen maisteriksi vuonna 1992 ja edelleen tohtoriksi (1997, pääaineenaan metsänhoitotiede). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1997) käsitteli hiilivarastoja metsän maaperässä. Tutkimus oli otsikoitu "Carbon storage of forest soils in Finland". Metsämaatieteen dosentti hän on ollut vuodesta 2007.
Työurallaan Liski on toiminut Helsingin yliopistossa väitöskirjatutkijana, jonka jälkeen tutkijana Euroopan metsäinstituutissa ja sitten Suomen ympäristökeskuksessa, vuodesta 2012 lähtien tutkimusprofessorina. Loppuvuodesta 2016 hän siirtyi Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessoriksi.
Andrea Ghez

Andrea Mia Ghez (s. 16. kesäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja professori UCLA:n fysiikan ja tähtitieteen laitoksella. Vuonna 2020 hänestä tuli neljäs nainen, jolle myönnettiin fysiikan Nobel-palkinto. Hän jakoi Nobelin Reinhard Genzelin ja Roger Penrosen kanssa. 
Ghez suoritti fysiikan kandidaatin tutkinnon Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT) vuonna 1987 ja väitteli California Institute of Technologyissa (Caltech) 1992. Hän on työskennellyt UCLAssa vuodesta 1994, ja on UCLA:n kahdeksas nobelisti.
Ghezin työryhmänsä kanssa vuonna 2019 julkaisema tutkimus on tähän mennessä laajin tutkimus, jossa testataan kokeellisesti Albert Einsteinin julkaisemaa yleistä suhteellisuusteoriaa. Tutkijat mittasivat Linnunradan keskellä olevaa valtavaa mustaa aukkoa kiertävien 3000 tähden liikkeitä W.M. Keckin Observatoriossa Havaijilla. He todensivat ajan ja avaruuden kiertyvän yhteen. Vuonna 2020 sama ryhmä löysi mustan aukon läheltä uudenlaisia taivaankappaleita, jotka näyttävät tähtienväliseltä kaasulta mutta käyttäytyvät kuin tähdet. Ghez oli ratkaisemassa yhtä tähtitieteen suurista kysymyksistä jo 1998, kun ryhmä osoitti, että linnunradan keskellä on erittäin massiivinen musta aukko.
Reinhard Genzel

Reinhard Genzel (s. 24. maaliskuuta 1952) on saksalainen astrofyysikko, Max Planckin maapallon ulkopuolisen fysiikan instituutin apulaisjohtaja, LMU:n professori ja emeritusprofessori Kalifornian Berkeleyn yliopistossa. Hänelle myönnettiin fysiikan Nobel-palkinto vuonna 2020, jonka hän jakoi Andrea Ghezin ja Roger Penrosen kanssa.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1995.
Gaoussou Koné

Gaoussou Koné (s. 28. huhtikuuta 1944) on norsunluurannikkolainen pikajuoksija, joka kilpaili 1960- ja 1970-luvun alussa.
Parhaita saavutuksia oli eteneminen Tokion vuoden 1964 olympialaisten loppukilpailupaikka ja vuoden 1965 Afrikan 100 ja 200 metrien mestrauudet sekä vuoden 1967 Kesäuniversiadien 100 metrin mestaruus.
Gaoussou Koné nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1963 päästessään ranskankielisen Afrikan mestaruuskilpailujen finaalin, jotka järjestettiin Dakarissa. Seuraavan vuoden Tokion olympialaisissa hän eteni jälleen finaaliin maailman sen hetken parhaiden joukossa. Lopullinen sijoitus oli kuudes ajalla 10,4 Yhdysvaltain Bob Hayesin voittaessa ajalla 10,0. Hänen menestyksensä jatkui seuraavana vuonna, jolloin hän vei niin 100 kuin 200 metrin mestaruudet Afrikan mestaruuskilpailuissa Brazzavillessä. Näihin aikoihin eli vuosina 1965 ja 1966 Koné oli Afrikan paras 100 metrin juoksija aikojen ollessa useissa kilpailuissa 10,2-10,3. Vuoden 1967 Tokion kesäuniversiadeissa Koné otti myös mestaruuden ajalla 10,4 voittaen Yhdysvaltain Tommie Smithin kymmenyksellä. Sen jälkeen Konéen huippumenestys alkoi hiipua. Hän oli mukana vuoden 1968 Meksikon olympialaisissa, mutta putosi niukasti finaalista vain yhdellä sadasosalla jan ollessa 10,27. Samoin kävi 4 x 100 metrin viestijoukkueella, jonka jäsenenä Koné ankkuroi välieriin. Munchenin olympialaisissa 1972 Koné oli myös mukana, mutta osallistui vain 4 x 100 metrin maansa viestijoukkueeseen, joka putosi jo alkuerissä.
Gaoussou Koné oli tunnettu Suomessa, sillä hän kilpaili mm. vuosien 1965, 1967 ja 1969 Maailmankisoissa Helsingissä menestyksekkäästi.
Harvey J. Alter

Harvey James Alter (s. 12. syyskuuta 1935) on yhdysvaltalainen lääketieteen tutkija, virologi ja lääkäri. Hänen työnsä ansiosta löytyi hepatiitti C -virus. Hän sai fysiologian tai lääketieteen Nobelin vuonna 2020 yhdessä Michael Houghtonin ja Charles M. Ricen kanssa.
Świdnican piirikunta

Strzelinin piirikunta () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 156 921. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat hallintokeskus Świdnica ja Świebodzice. Kuusi maalaiskuntaa ovat Dobromierz, Jaworzyna Śląska, Marcinowice, Strzegom, Świdnica sekä Żarów ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Jaworzyna Śląska, Strzegom sekä Żarów.
Świdnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,6 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Świdnican piirikunnassa arvioitiin olevan 156 921 asukasta, joista 51,7 prosenttia naispuolisia ja 48,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 162 185 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 129 172 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,8 prosenttia ja eläkeikäisten 23,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 300 lasta.
Charles M. Rice

Charles Moen Rice (s. 25. elokuuta 1952 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen virologi, jonka pääasiallinen tutkimusalue on hepatiitti C -virus. Hän on virologian professori Rockefeller-yliopistossa New Yorkissa.
Rice on American Association for the Advancement of Science -työryhmän jäsen, kansallisen tiedeakatemian jäsen ja toimi American Virology Society -yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2002–2003. Hän sai 2016 Lasker-DeBakey Clinical Medical Research Award -palkinnon. Yhdessä Michael Houghtonin ja Harvey J. Alterin kanssa hänelle myönnettiin vuonna 2020 fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinto ”hepatiitti C -viruksen löytämisestä”.
Thrym

Thrym () on skandinaavisessa mytologiassa jättiläisten valtakunnan Jotunheimin kuningas, joka varasti ukkosen jumala Thorin vasaran. Thrym esiintyy Eddan Trymskvadet ("Þrymskviða")-runossa.
Michael Houghton

Michael Houghton (s. 1949) on Britanniassa syntynyt virologi. Hänet tunnetaan erityisesti Hepatiitti C:n tutkimuksistaan.
Houghton on virologian professori Albertan yliopistossa. Hän sai vuoden 2020 fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinnon yhdessä Harvey J. Alterin ja Charles M. Ricen kanssa.
Fernando Solanas

Fernando Ezequiel ”Pino” Solanas (16. helmikuuta 1936 Olivos, Argentiina – 6. marraskuuta 2020 Pariisi, Ranska) oli argentiinalainen elokuvaohjaaja, jonka useimmat teokset ovat dokumenttielokuvia. Hänen tunnetuimpia töitään ovat kiistelty nelituntinen poliittinen dokumenttitrilogia "Polttouunien aika" (La Hora de los hornos, 1968) sekä näytelmäelokuva "Etelän kaipuu" (Sur, 1987), josta Solanas sai parhaan ohjaajan palkinnon Cannesissa. Solanas oli myös Argentiinan senaatissa Buenos Airesin kaupungin edustajana.
Solanasin dokumentit ja näytelmäelokuvat käsittelevät useimmiten Argentiinan ja muiden Etelä-Amerikan maiden yhteiskunnallisia epäkohtia vasemmistolaisesta näkökulmasta. Esimerkiksi dokumentissaan "Argentiinan ryöstö" (Memoria del saqueo, 2004) Solanas pyrkii osoittamaan miten äärimmäinen liberalismi ja korruptio syöksivät vauraan maan köyhyyteen.
Vuonna 1999 Solanas johti tuomaristoa Moskovan elokuvajuhlilla. Kesällä 2002 hän vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla ja syksyllä 2005 Helsingin Cinemaissí-festivaaleilla.
Devika Rani

Devika Rani Chaudhuri (30. maaliskuuta 1908 Visakhapatnam – 9. maaliskuuta 1994 Bangalore), yleensä vain Devika Rani, oli intialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän näytteli intialaisissa elokuvissa 1930- ja 1940-luvulla. Häntä kutsuttiin intialaisen elokuvan ensimmäiseksi naiseksi. Hänen saamiinsa palkintoihin kuuluivat Padma Shri ja Dadasaheb Phalke Award.
Varakkaaseen bengaliperheeseen syntynyt Devika Rani oli sukua Nobel-palkitulle kirjailijalle Rabindranath Tagorelle. Hänet lähetettiin yhdeksänvuotiaana sisäoppilaitokseen Englantiin, missä hän kasvoi. Hän tapasi Lontoossa intialaisen elokuvatuottajan Himanshu Rain vuonna 1928. He alkoivat työskennellä yhdessä ja menivät naimisiin seuraavana vuonna. Rani näytteli useassa Rain kanssa perustamansa tuotantoyhtiön Bombay Talkiesin elokuvassa. Hänen elokuvansa olivat naiskeskeisiä ja aikaansa edellä käsitellen aiheita kuten kastittomien ja lapsettomien naisten ahdinko.
Rain kuoltua vuonna 1940 Rani otti lisää vastuuta tuotantoyhtiöstä ja tuotti elokuvia yhdessä Rain liikekumppanien kanssa. Vuonna 1945 hän jätti elokuvateollisuuden ja meni naimisiin venäläisen taidemaalarin Svetoslav Roerichin kanssa. He asuivat Bangaloressa, missä Rani eli erakkomaista elämää. Hän kuoli keuhkoputkentulehdukseen 85-vuotiaana.
Ronna McDaniel

Ronna Romney McDaniel (s. 19. tammikuuta 1973 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanivaikuttaja.
McDaniel on George Romneyn lapsenlapsi ja Mitt Romneyn veljentytär. Hän kampanjoi setänsä hyväksi ja nousi tämän jälkeen johtohahmoksi Michiganin republikaanipuolueessa. Vuonna 2014 hänestä tuli Republikaanien kansallisen komitean jäsen ja vuonna 2015 Michiganin osavaltiotason puoluepuheenjohtaja. Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016 McDaniel tuki Donald Trumpin ehdokkuutta. Vuonna 2017 Trump valitsi hänet Reince Priebusin seuraajaksi puolueen kansallisen komitean johdossa ja kansallinen komitea ratifioi päätöksen. McDaniel on esittänyt vahvoja julkisia kannanottoja Trumpin puolesta.
Maaliskuun puolessavälissä 2020 McDaniel jättäytyi Yhdysvaltoihin levinneen koronaviruspandemian yhteydessä omaehtoiseen karanteeniin oireiltuaan, mutta sai negatiivisen koronavirustestituloksen. 2. lokakuuta 2020 Republikaaninen kansallinen komitea ilmoitti hänen saaneen positiivisen koronavirustestituloksen 30. syyskuuta. Tätä edelsi hänen perheenjäsenensä sairastumisen toteaminen. McDaniel jäi kotiinsa Michiganiin eikä siten mennyt paikalle Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 alla Clevelandissa Trumpin ja Joe Bidenin välillä järjestettyyn väittelyyn.