Edoksabaani

Edoksabaani on veren hyytymistekijä Xa:han sitoutuva kilpaileva reversibeeli estäjä. Edoksabaani vähentää siten veren hyytymistä, eli se on antikoagulantti.
Suomessa on myynnissä 15 milligrammaa (mg), 30 mg ja 60 mg edoksabaania sisältäviä tabletteja kauppanimellä Lixiana (valmistaja: Daiichi Sankyō), joita käytetään veritulppien hoitoon ja ennaltaehkäisyyn eri sairauksissa. Joissain maissa edoksabaanivalmisteista myydään kauppanimellä Savaysa.
Lixiana sai myyntiluvan Suomessa ja muualla EU:ssa 19.5.2015.
Käyttö.
Suomessa edoksabaania käytetään veritulppien ehkäisyyn, aikuisilla, joilla on ei-läppäperäinen eteisvärinä ja vähintään 1 lisäriskitekijä, kuten sydämen vajaatoiminta, korkea verenpaine, ikä ≥ 75 vuotta, diabetes mellitus, aiempi aivohalvaus tai ohimenevä aivoverenkiertohäiriö. Lisäksi edoksabaania käytetään syvän laskimotukoksen ja keuhkoveritulpan hoitoon sekä näiden uusiutumisen ehkäisyyn.
Annostus riippuu lääkärin määräyksestä. Annos otetaan säännöllisesti ruokailusta riippumatta. Aloitusannos kaikkiin edellä mainittuihin sairauksiin on aikuisille usein 60 milligrammaa per vuorokausi (mg/vrk). 30 mg/vrk annosta käytetään, jos kehonpaino on alle 60 kg, potee keskivaikeaa tai vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma CrCl on 15–50 ml/min) tai jos käyttää vahvoja P-glykoproteiinin (P-gp) estäjiä, kuten siklosporiinia, dronedaronia, erytromysiiniä tai ketokonatsolia. Edoksabaani poistuu P-gp:iden kautta munuaisissa virtsaan, joten edeltävät lisäävät ja pidentävät edoksabaanin lääketehoa.
Vasta-aiheet.
Edoksabaania ei tule käyttää jos
Edoksabaanin käytössä tulee huomioida se, että
Haittavaikutukset ja yliannostus.
Edoksabaanin käyttäjistä 1:llä 10–100:sta voi ilmetä muun muassa anemiaa, huimausta, päänsärkyä, vatsakipua, ruuansulatuskanavan verenvuotoa, pahoinvointia, kutinaa, ihottumaa, ihon verenvuotoja, emätinverenvuotoa tai poikkeavia arvoja maksan toimintakokeissa.
1:llä 100–1000:sta voi ilmetä muun muassa nokkosihottumaa, tiettyjä verenvuotoja (esim. pääkallon tai silmän sisäisiä), veriyskää tai trombosytopeniaa.
1:llä 1000–10000:sta voi ilmetä muun muassa anafylaksiaa, allergista turvotusta tai verenvuotoa sydänpussissa, lukinkalvon alla, lihaksissa, nivelissä tai vatsakalvossa.
Edoksabaanin yliannostus voi johtaa hengenvaarallisiin verenvuotoihin. Lääkehiili voi vähentää edoksabaanin vaikutusta. Dialyysi ei poista lääkettä kehosta tehokkaasti sen suuren veren proteiinisitoutuvuuden takia.
Toimintamekanismi.
Edoksabaani on veren hyytymistekijä Xa:han spesifisesti sitoutuva, ja tekijän toimintaa kilpailevasti ja reversibeelisti estävä aine. Normaalisti veren hyytymisreaktion alkaessa Xa:t tuottaisivat hyytymistekijöiden Va kanssa protrombinaaseja verihiutaleiden pinnalle, jotka muuntavat protrombiinia trombiiniksi. Trombiini muuntaa proteolyysillä vereen liukoista fibrinogeeniä ei-liukoiseksi fibriiniksi, jotka tuottavat hyytymän. Lisäksi trombiinit aktivoivat hyytymiseen osallistuvia verihiutaleita.
Farmakokinetiikka.
Ihmisillä 15–150 mg niellyin edoksabaaniannoksin sen veren maksimipitoisuus saavutetaan 1–2 tunnissa. Nieltynä isotooppileimatusta edoksabaanista 60 mg annoksin noin 97% säteilystä saatiin talteen. Tästä 62% oli ulosteessa, josta 49% oli hajoamatonta edoksabaania, ja 35% oli virtsassa, josta 24% oli hajoamatonta edoksabaania.
Annoksesta pääosa metabolisoituu karboksyyliesteraasi 1:llä (CES1, EC-numero 3.1.1.1), CYP3A4:llä, CYP3A5:llä ja hydrolyysillä. CES1 hapettaa sykloheksaaniin liittyneen tertiäärisen amidin karbonyylihiilen karboksyylihapporyhmäksi. CYP3A4 tai CYP3A5 hapettavat tai demetyloivat edoksabaanin eri osia. Amidisidoksen hydrolyysissä taas 2-amino-5-kloropyridiini (CAS numero 1072-98-6) poistuu. Edeltäviä metaboliareitteja vähemmässä määrin piperidiinirenkaan typpeen liittyy UDP-glukuronyylitransferaasilla glukuronihappoja.