tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oleksandr Šovkovskyi

Oleksandr Volodymyrovytš Šovkovskyi (, s. 2. tammikuuta 1975 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallomaalivahti, joka edusti pitkään Ukrainan valioliigan Dynamo Kiovaa.
Šovkovskyi on edustanut Dynamoa junioriajoistaan lähtien. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodesta 1993 lähtien. Hän on ollut osa Ukrainan maajoukkuetta vuodesta 1994 ja oli mukana Saksan MM-kisoissa 2006, joissa hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina. Yhteensä hän on pelannut 72 maaottelua (tilanne kesäkuu 2006).
Heksametri

Heksametri (, ; ”kuusimitta”) on runomittojen tyyppi, jossa runojalka toistuu säkeessä kuusi kertaa. Heksametri on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta, joka perustui pitkien ja lyhyiden tavujen vuorotteluun runomitan mukaisesti.
Daktyylinen heksametri.
Heksametrillä viitataan yleensä daktyyliseen heksametriin, jossa säe koostuu perusmuodossaan kuudesta daktyylistä. Sitä käytettiin sekä kreikkalaisessa että latinankielisessä kirjallisuudessa erityisesti eeppisessä ja didaktisessa runoudessa. Siksi sitä kutsutaan myös "eeppiseksi runomitaksi". Tunnettuja heksametrissä kirjoitettuja teoksia ovat muun muassa Homeroksen eepokset "Ilias" ja "Odysseia", Vergiliuksen "Aeneis" ja Ovidiuksen "Muodonmuutoksia". Heksametriä on sovellettu myös muissa kielissä, Suomessa muun muassa mainittujen teosten suomennoksissa sekä Johan Ludvig Runebergin runoelmassa "Hirvenhiihtäjät". 
Daktyylisen heksametrin peruskaava on seuraavanlainen ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu):
Daktyylisessä heksametrissä kahden lyhyen tavun yhdistelmä voidaan myös korvata yhdellä pitkällä tavulla neljässä ensimmäisessä jalassa, jotka voivat siis olla joko daktyyleja ja/tai spondeita. Viides jalka on aina daktyyli ja kuudes on aina spondee tai trokee (eli kyseessä on tarkasti ottaen daktyylinen katalektinen heksametri). Tämä vakioloppu tuo heksametriin sen heksametrimäisen rytmin.
Muita heksametrimittoja.
Muussa runoudessa käytettyjä heksametrimittoja ovat muun muassa:
Jambinen heksametri ("alexandrine")
Englanninkielisessä runoudessa, käytetty muun muassa Thomas Hardyn teoksessa "The Convergence of the Twain" ja Percy Bysshe Shelleyn teoksessa "To a Skylark".
Anapestinen heksametri
Englanninkielisessä runoudessa, käytetty muun muassa Homeros-käännöksissä daktyylisen heksametrin sijasta.
Polttoneste

Polttoneste on nestemäinen helposti tai melko helposti syttyvä aine. Tällaisia ovat esimerkiksi maaöljyn jalostustuotteet bensiini, kevyet ja raskaat polttoöljyt, dieselöljy, kerosiini, moottoripetroli, petrolit (paloöljy), sprii ja kaasuöljy tai kivihiilestä valmistetut kivihiiliterva (ruskeamusta) ja bentseeni (C6H6). 
Polttomoottorissa polttoaine palaa räjähdysmäisen nopeasti.
Zubin Mehta

Zubin Mehta (s. 29. huhtikuuta 1936) on intialaissyntyinen yhdysvaltalainen kapellimestari.
Zubin Mehta syntyi aristokraattiseen parsilaiseen Mehli ja Tehmina Mehtin perheeseen Intiassa, Bombayssa (nykyään Mumbai). Hänen isänsä Mehli oli viulisti ja Bombayn sinfoniaorkesterin perustaja ja kapellimestari. Zubin aikoi aluksi opiskella lääketiedettä, mutta hän aloitti Wienin musiikkiakatemiassa opiskelijana 18-vuotiaana, opettajanaan Hans Swarosky. Samaan aikaan opiskelivat muun muassa kapellimestari Claudio Abbado ja kapellimestari/pianisti Daniel Barenboim. Vuonna 1958 hän teki kapellimestaridebyyttinsä Wienissä. Samana vuonna hän voitti Liverpoolin kansainväliset kapellimestarikilpailut, ja hänet nimitettiin Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi. 
Mehta nousi pääkapellimestarien joukkoon, kun hänestä tuli Montrealin sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja vuonna 1960: toimi, jota hän hoiti vuoteen 1967 asti. Tätä seurasivat musiikillinen johtajuus Los Angelesin filharmonikoissa (1962–1978) sekä New Yorkin filharmonikoissa (1978–1991, pisin kausi kyseisen toimen haltijana). Israelin filharmoninen orkesteri nimitti Mehtan musiikilliseksi neuvonantajaksi vuonna 1969, musiikilliseksi johtajaksi vuonna 1977, arvonimen "Music Director for Life" hän sai vuonna 1981. Vuodesta 1998 lähtien hän on ollut müncheniläisen Baijerin valtionoopperan musiikillinen johtaja. Münchenin filharmoninen orkesteri on nimittänyt Mehtan kunniakapellimestarikseen.
Zubin Mehta on erityisen tunnettu suurten kokoonpanojen myöhäisromanttisten säveltäjien, kuten Anton Brucknerin, Richard Straussin ja Gustav Mahlerin teosten tulkinnoista. Hän on myös tehnyt levyn intialaisen instrumentalistin Ravi Shankarin kanssa (Shankarin II sitarkonsertto Lontoon filharmonikkojen kanssa). Hänen tyyliään johtaa orkesteria konserteissa pidetään loisteliaana ja voimallisena.
Vuonna 2001 Intian hallitus myönsi hänelle Padma Vibhushan -arvon, Intian toiseksi korkeimman siviilille myönnettävän arvon. Mehta on naimisissa yhdysvaltalaisen elokuva- ja televisionäyttelijättären Nancy Kovackin kanssa. Hänen elämäänsä on dokumentoitu Terry Sandersin filmissä "Portrait of Zubin Mehta", lisäksi Martin Bookspan ja Ross Yockey ovat kirjoittaneet Mehtasta kirjan, "Zubin: The Zubin Mehta Story".
Tukholman keskusrautatieasema

Tukholman keskusrautatieasema (, "Stockholm C", ) on Ruotsin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Tukholman keskustassa Norrmalmilla, Centralplanin vierellä Vasagatanin varrella. Asema ulottuu Vattugatanilta etelässä Kungsbronille pohjoisessa.
Asema on vihitty käyttöön heinäkuussa 1871. Tukholman eteläinen asema Södermalmilla, on kuitenkin avattu jo 10. helmikuuta 1870. Nykyisin Tukholman keskusrautatieasema on Pohjoismaiden suurin matkakeskus noin 250 000 vierailijalla päivässä.
Liikenne.
Tukholman keskusrautatieasema on Ruotsin pohjoisen, eteläisen ja läntisen pääradan pääteasema. Lisäksi lukuisat pienemmät radat, kuten Mälarinlaakson rata, alkavat asemalta. Kansallisella rautatieoperaattorilla SJ:llä on laajalti liikennettä kaikkiin ilmansuuntiin; myös kansainvälisessä liikenteessä Kööpenhaminaan, Osloon ja Narvikiin, joista jälkimmäiseen yöjunaliikennettä. Kaukoliikenteessä myös VR Snabbtåg Sverige liikennöi Göteborgiin.
Seutuliikenteessä SJ liikennöi useita Intercity-linjoja Mälarinlaakson alueella ja Uppsalaan. Arlandan lentoasemalle keskusrautatieasemalta liikennöi Arlanda Express.
Aiemmin asema toimi myös Suur-Tukholman paikallisliikenteen keskuksena – "pendeltåg" kulki asemalta 12. toukokuuta 1968 lähtien, kunnes 10. heinäkuuta 2017 liikenne siirtyi maanalaiseen Citybanan-tunneliin ja aseman korvasi Tukholman keskustan asema.
Rakennus.
Arkkitehti Adolf W. Edelsvärdin suunnittelema asema rakennettiin vuosina 1867–1871. Vuoteen 1925 asti junat tulivat aseman sisälle asemahalliin, jossa oli viisi raidetta. 1925–1927 laiturit kuitenkin siirrettiin lännemmäs ja halli rakennettiin odotussaliksi, joka on 119 metriä pitkä, 28 metriä leveä ja 13 metriä korkea.
Odotussalin itäsivulla on kahdeksan John Ericssonin ja Nils Johanssonin maalausta, joissa on maisemia eri puolilta Ruotsia: 
Vuonna 1927 asemalle rakennettiin myös sivurakennus sen eteläpuolelle, niin kutsuttu eteläinen paviljonki. 1990-luvun puolivälissä rakennukseen oli tarkoitus sijoittaa aseman poliisivoimat, mutta tilat nähtyään SJ:n sen aikainen johtaja Stig Larsson päätti rakentaa niihin konferenssikeskuksen. Keskuksen ja ravintola "Orientexpressen"in välissä sijaitsee kuninkaallinen odotushuone, jota kuningasperhe käyttää matkustaessaan Ruotsissa junalla.
Vuonna 1951 Vasagatanin puoleista julkisivua yksinkertaistettiin. 1. joulukuuta 1958 avattiin kävelytunneli T-Centraleniin. Siitä kehittyi aseman alle toinen "odotushalli", jossa on kauppoja ja muita palveluita. Pääodotussalin lattiassa avautuu tunneliin halkaisijaltaan seitsemän metrin suuruinen ympyränmuotoinen aukko, jota kutsutaan paikallisten keskuudessa sylkykupiksi ().
Tukholman keskusrautatieasema lämpiää matkustajien ruumiinlämmöllä. Rautatieasemalta kertyy ylijäämälämpöä, jolla voidaan kattaa 15 prosenttia 4 000 neliön toimistorakennuksen lämmitysenergian tarpeesta. Rakenteilla oleva siirto maksaa 21 000 euroa.
Eva Polttila

Eva Marjaana Polttila (alk. Eeva Autero, myöh. Ikonen; s. 1. huhtikuuta 1946 Helsinki) on entinen Yleisradion TV-uutisten uutisankkuri. Hän työskenteli Yleisradiossa 40 vuotta, vuodesta 1969 vuoteen 2009.
Ura.
Polttila aloitti uransa Uudenmaan alueuutisissa. Televisiouutisiin hän siirtyi vuonna 1981. Polttila on työskennellyt toimittajana, toimitussihteerinä ja uutistenlukijana. Polttila työskenteli myös radiouutisissa ja A-studiossa. 
Polttila jäi eläkkeelle syyskuussa 2009. Viimeisen kerran Polttila luki uutiset 29. syyskuuta 2009 kello 20.30.
Perhe.
Polttila varttui Helsingissä Herttoniemen ja Töölön kaupunginosissa. Polttilan äiti oli kirjailija Brita Polttila ja isä oli majuri Esko Autero. Evan alkuperäinen nimi oli Eeva Autero. Äidin erottua Auterosta Eevan nimi muuttui Eva Polttilaksi. Brita meni naimisiin runoilija Arvo Turtiaisen kanssa. Eva oli uusperheen ainoa lapsi, ja hän kävi oppikoulun Herttoniemen yhteiskoulussa. Brita Polttilan ja Arvo Turtiaisen vieraina oli usein kulttuuriväkeä, kirjailijoita ja kuvataiteilijoita. Lisäksi Polttilan naapureina asui useita kulttuurielämän vaikuttajia, muun muassa Raninin teatteriperhe ja Elvi Sinervo.
Herttoniemestä Polttila muutti pois vuonna 1966. Hän asui vuodesta 1973 miehensä kuolemaan saakka Käpylässä, jonne myös Brita Polttila ja Arvo Turtiainen muuttivat 1970-luvulla. Polttilan puoliso oli vuonna 2014 kuollut taloustoimittaja Juhani Ikonen. Heillä on yksi tytär, käsikirjoittaja-kirjailija Veera Ikonen (s. 1975).
Vapaa-ajallaan Polttila harrastaa jumppaamista ja sauvakävelyä, ja hän on toiminut myös Suomi liikkeelle -kampanjan liikuntalähettiläänä. Polttila seurustelee valokuvaaja-graafikko Touko Yrttimaan kanssa.
Palkinnot.
Eva Polttila on palkittu neljä kertaa Telvis-palkinnolla, viimeksi yleisöäänestyksellä parhaan naisesiintyjän Telviksellä vuonna 2009.
Kulttuuriministeri Stefan Wallin myönsi Polttilalle valtion journalistipalkinnon 6. kesäkuuta 2008. Palkintoperusteluiden mukaan Eva Polttilalla on ”poikkeuksellinen esiintymiskarisma, joka rakentuu asian hallinnalle ja osaamiselle. Yleisö tunnistaa ja arvostaa tätä aitoutta ja asiallista tyylikkyyttä, joka leimaa kaikkea hänen työtään”. 
Stadin Slangi ry valitsi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2003 Polttilan Stadin friiduksi.
Muuta.
Eva Polttilan isoisä oli talvisotaan osallistunut ja siellä myöhemmin haavoittunut eversti Väinö Polttila. Väinö Polttila haavoittui talvisodassa ja kuoli joitakin kuukausia talvisodan jälkeen vuonna 1940.
Derivaattaryhmä

Derivaattaryhmä (tai derivoitu ryhmä, kommutaattorialiryhmä, derivaatta) merkitsee abstraktissa algebrassa ryhmän kaikkien kommutaattorien (eli muotoa formula_1 olevien alkioiden) generoimaa aliryhmää.
Ryhmän "G" derivaattaryhmää merkitään yleensä "G"', mutta kirjallisuudessa käytetään myös merkintöjä "D(G)", "DG" ja formula_2. Derivoitu ryhmä sisältää tarkalleen kaikki "G":n kommutaattorien tulot, mikä nähdään aliryhmäkriteeristä ottaen huomioon kommutaattoreiden toteuttama yhtälö ["x,y"]-1 = ["y,x"]. Näin ollen se sisältää tarkalleen ne ryhmän "G" alkiot, jotka voidaan esittää muodossa formula_3, missä formula_4 ja formula_5 kaikilla formula_6.
Koska derivaattaryhmä on määritelty kommutaattoreita käyttäen, on luonnollista, että sillä on joitain vaihdannaisuuteen liittyviä ominaisuuksia. Ensimmäinen tällainen ominaisuus on seuraavanlainen: Mikäli "G"' on ryhmähomomorfismin formula_7 ytimessä, niin "G":n kuva tämän kuvauksen suhteen on vaihdannainen. Tämän seurauksena saadaan tärkeä yhtäpitävyys: 
formula_8 ja tekijäryhmä formula_9 on Abelin ryhmä. 
Tämän perusteella formula_10 ja formula_11 on Abelin ryhmä. Lisäksi "G"' on nämä ehdot täyttävien "G":n aliryhmien joukossa erikoisasemassa, sillä se on yllä olevan yhtäpitävyyden perusteella niistä suppein.
Korkeamman kertaluvun derivaattaryhmät.
Korkeamman kertaluvun derivaattaryhmät määritetään induktiivisesti. Ryhmän "G" kertalukua 2 oleva derivaattaryhmä formula_12 on ryhmän "G"' derivaattaryhmä. Yleisesti kertalukua "k" olevaa derivaattaryhmää merkitään "G(k)" ja se on ryhmän "G" kertalukua "k-1" olevan derivaattaryhmän "G(k-1)" derivaattaryhmä, missä "k" on lukua 1 suurempi positiivinen kokonaisluku.
Derivoitu ketju.
Ryhmän "G" derivoitu ketju on ääretön jono formula_13. Mikäli "G" on äärellinen, täytyy jostain indeksistä "n" alkaen olla voimassa formula_14 ···. Jos tällöin formula_15, sanotaan, että "G" on ratkeava ryhmä. Vastaavalla tavalla äärettömän ryhmän sanotaan olevan ratkeava, jos sen jonkin kertaluvun derivaattaryhmässä on vain ykkösalkio.
Lauhat

Lauhat eli niittylauhat ("Deschampsia") on heinäkasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajit ovat monivuotisia ja mätästäviä. Lehtilapa on kapea. Kukinto on pitkähaarainen röyhy.
Nuokkulauhat ("Vahlodea") sisällytetään usein lauhojen sukuun tai määritellään toisinaan omaksi suvukseen.
Joidenkin perhoslajien toukat käyttävät lauhoja ravintonaan.
Lajeja ja alalajeja.
Metsälauha ("Avenella flexuosa") luokitellaan nykyisin oman sukunsa metsälauhat ("Avenella") ainoaksi lajiksi.
Ruumis

Ruumis tarkoittaa ihmisen tai eläimen sekä elävää että kuollutta elimistöä.
Elävä.
Elävän ruumiin tutkimista kutsutaan anatomiaksi. Ainoastaan elävää ruumista tarkoittavia sanoja ovat "vartalo" ja "keho". Suomenkielinen sana keho keksittiin Lääketieteen sanastolautakunnan ja Kielitoimiston ensimmäisen hoitajan Hannes Tepon yhteistyön tuloksena vuonna 1945, kun lääketieteen piirissä syntyi tarve sanallisesti erotella kuollut ja elävä ruumis toisistaan. On mahdollista, että sanalle keho otettiin mallia suomen sukukielestä virosta, jossa elävää ruumista tarkoittaa sana "keha"; toisaalta sana "keho" esiintyy jo Elias Lönnrotin sanakirjassa "kehän" synonyyminä.&lt;/br&gt;
Oikeustoimikelpoisena pidetään henkilöä, joka on “täysissä sielun ja "ruumiin" voimissa“ eli on “täysjärkinen“. 
Kuollut.
Kuollutta ruumista kutsutaan myös "kalmoksi". Vanha kalmon synonyymi on myös "hunnu", joka on oikeastaan säilynyt vain sanonnassa "joutua hunninkoon / hunningolle", tarkoittaen "kalmistoon". Kansanrunous tuntee myös hahmon "Hunnun Herra", varhaisen lähetyssaarnaajan. Nimen selityksenä kristittyjen krusifiksit ja puheet ruumiista ja ylösnousemuksesta. Kuolemaa tarkoittava sana kalma viittaa joskus vainajaan tai kuolleeseen ruumiiseen. Sekaannusten välttämiseksi sanasta kalma on johdettu jo 1940-luvulla uudissana kalmo tarkoittamaan vain kuollutta ruumista; sanan keksi kielilautakunta vuonna 1948. Kuolleesta tai kuolevasta ruumiista on ennen käytetty myös nimitystä marras, mutta marras viittaa myös muuhun kuolevaan (esimerkiksi luonto syksyllä, marraskesi) aaveisiin ja kuoleman enteisiin.
Monesti kuolleesta ruumiista käytetään nimitystä "vainaja", kun halutaan korostaa kuolleen henkilön henkistä puolta. Kuollutta eläimen ruumista kutsutaan usein "raadoksi" tai "haaskaksi", etenkin teuraseläimillä myös ruhoksi.
Arkeologiassa ja toisinaan muutenkin ruumista, yleensä pitkälle hajonnutta, voidaan kutsua ihmisen jäännöksiksi. Kuolleen ruumiin tutkimista kutsutaan patologiaksi.
Kutuzov

Kutuzov on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hadithan verilöyly

Hadithan verilöylyssä ryhmä Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaita 19. marraskuuta 2005 surmasi 24 irakilaista siviiliä; miehiä, naisia ja lapsia. Haditha (حديثة) on irakilainen piirikunta ja kaupunki Anbarin maakunnassa, Bagdadista noin 240 kilometriä luoteeseen. Piirikunnassa asuu noin 90 000 henkeä. Alkuperäisen tiedon mukaan surmansa saaneet olisivat kuolleet pommiin tai taistelussa, mutta toukokuussa 2006 on tullut ilmi tietoja, joiden mukaan sotilaat olisivat teloittaneet siviilit. Tekoa verrattiin Yhdysvalloissa ja muuallakin maailmassa Vietnamin sodan aikana vuonna 1968 tapahtuneeseen My Lain verilöylyyn. 
Juridiset seuraukset.
Tarkoituksellinen siviilinen tappaminen on kielletty YK:n peruskirjan sotalaissa, Haagin sopimuksessa (1899 ja 1907) ja Geneven sopimuksissa. Mitkään näistä eivät koske Yhdysvaltain armeijaa. Merijalkaväen sotilaisiin voidaan soveltaa vain Yhdysvaltain sotilaslakia (Uniform Code of Military Justice).
21.6. 2006 Yhdysvaltain armeija nosti syytteet kahdeksaa sotilasta vastaan. Frank Wutericha, Sanick de la Cruzia, Justin Sharrattia ja Stephen Tatumia syytettiin tapoista (unpremeditated murder). Pataljoonan komentajaa Jeffrey Chessania syytettiin sääntörikkeistä ja välinpitämättömyydestä. Ensimmäisen luokan luutnantti Andrew Graysonia syytettiin oikeuden häirinnästä, velvollisuuksien laiminlyönnistä ja väärästä valasta. Kapteeni Randy Stonea ja kapteeni Lucas McConnellia syytettiin velvollisuuksien laiminlyönnistä.
Kahdeksasta syytetystä kuuden syytteet hylättiin, ja yksi vapautettiin syytteistä. 
Merijalkaväen yksikön johtaja ylikersantti Frank Wuterich sai lopulta tammikuussa 2012 90 vuorokautta vankeutta, jota ei kuitenkaan pantu täytäntöön pidätysajan vuoksi. Lisäksi hän sai arvonalennuksen sotamieheksi. Tulonmenetykseen häntä ei kuitenkaan tuomittu.
The Cold White Light

The Cold White Light on metalliyhtye Sentencedin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta vuonna 2002, ja sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan ensimmäiseksi. Kappaleesta ”No One There” julkaistiin single ja kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleen ”Excuse Me While I Kill Myself” tekijöiksi merkityt M. Steelgrave ja The Serial Self-Killer ovat yhtyeen kitaristit Miika Tenkula ja Sami Lopakka. Kappaleen ”Neverlasting” rauhallisessa väliosassa laulaja Ville Laihiala läpsyttelee rytmikkäästi vedellä kostutettuja pakaroitaan. Albumin intro on versio Piirpauke-yhtyeen tunnetuksi tekemästä kansansävelmästä "Konevitsan kirkonkellot".
Arvi Pohjanpää

Sulo Arvi Pohjanpää (vuoteen 1906 Nordqvist, 10. heinäkuuta 1887 Helsinki – 21. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, kirjailija, sotaylituomari 1931–1952 ja hovioikeudenneuvos vuodesta 1952. 
Elämäkerta.
Pohjanpään vanhemmat olivat vaatturimestari Kaarle Henrik Nordqvist (Pohjanpää) ja Iida Vilhelmiina Kourlaa. Runoilija Lauri Pohjanpää (1889–1962) oli hänen veljensä. Pohjanpään ensimmäinen puoliso vuodesta 1922 oli hammaslääkäri Lempi Vilma Ranttila (k. 1947) ja toinen vuodesta 1953 filosofian maisteri Aila Tellervo Heikinheimo. Arvi ja Lempi Pohjanpäällä oli kolme tytärtä, joista yksi oli näyttelijä Elina Pohjanpää (1933-1996). Pohjanpää tuli ylioppilaaksi 1905, suoritti oikeustutkinnon 1910 ja sai varatuomarin arvon 1913. Hän toimi Viipurin hovioikeuden kanslistina 1913-1914, notaarina 1914-1915 ja viskaalina 1915-1917. Senaatin oikeusosaston virkamies Pohjanpää oli 1917-1918, valtiorikosylioikeuden kansliapäällikkö 1918-1919, sosiaaliministeriön osastosihteeri 1919-1920 ja sotaylioikeuden sotaviskaali 1920-1927. Viipurin hovioikeuden asessorina Pohjanpää toimi 1927-1931 ja sotaylioikeuden vanhempana sotaylituomarina 1931-1952. Vuodesta 1952 hän oli Helsingin hovioikeuden hovioikeudenneuvos. Pohjanpää työskenteli asianajajana uransa alkuvaiheessa 1911-1912 ja 1918-1919. 
Urheilu-ura.
Urheilijana Pohjanpää saavutti joukkuevoimistelussa pronssia vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän voitti Suomen mestaruuden ylioppilasvoimistelijain joukkueessa vuonna 1909.
Tunnustukset.
Huomionosoituksina Pohjanpäälle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki, Vapaudenristit 2 ja 3 sekä Vapaussodan muistomitali soljen kera.
Kirjallinen tuotanto.
Pohjanpää on julkaissut muun muassa novellikokoelmat "Tuntureilta" (1913) ja "Revontulten alla" (1916) sekä näytelmän "Jumalan käskynhaltija" (1937), johon pohjautuu Yrjö Nortan ja Toivo Särkän yhteistyössä ohjaama elokuva "Jumalan tuomio" (1939).
Pohjolan punainen sissipataljoona

Pohjolan punainen sissipataljoona oli 1920-luvun alussa Neuvosto-Karjalassa perustettu sissiosasto. Osastoon kuului lähinnä Suomesta sisällissodan jälkimainingeissa rajan yli paenneita punakaartilaisia.
Pataljoonan Suomessa näkyvimpiä toimintoja oli niin sanottu läskikapina helmikuussa 1922. Lisäksi pataljoona osallistui jonkin verran suomalaisten Itä-Karjalaan lähettämien heimosotaretkikuntien torjuntaan.
Pataljoonan tunnetuimpia komentajia oli Jahvetti Moilanen (oik. Frans "Janne" Myyryläinen).
Shadows of the Past

Shadows of the Past on metalliyhtye Sentencedin esikoisalbumi. Se julkaistiin pienen ranskalaisen Thrash Records -levy-yhtiön kautta vuonna 1991 ja on tyyliltään hidasta ja raskasta doom- ja death metalia. Albumi on Sentencedin ainoa, jolla laulaa soolokitaristi Miika Tenkula.
Albumin alkuperäinen painos oli vain 2 000 kappaleen suuruinen. Century Media -levy-yhtiö uudelleenjulkaisi albumin 6. marraskuuta 1995 uudella kansikuvalla ja vahvistettuna kolmella alun perin vain vuoden 1992 "Journey to Pohjola" -promonauhalla julkaistulla kappaleella. Albumi julkaistiin uudelleen myös 18. tammikuuta 2008 slipcase-pahvikuoreen pakattuna ja vahvistettuna uudella kansikuvalla ja bonus-cd:llä, joka sisältää yhtyeen demot "When Death Joins Us..." ja "Rotting Ways to Misery". Cosmic Key Creations julkaisi albumin uudestaan vuonna 2017 LP:nä alkuperäisellä kansikuvalla 1000 kappaleen rajoitettuna painoksena. Alkuperäisessä levynkannessa nimi lukee väärin (Shadows of Past), mutta uusintapainoksissa tämä on korjattu oikeaksi (Shadows of the Past).
Kappaleet.
¹ Vuoden 1995 uusintapainoksen bonuskappale.
Hyōgon prefektuuri

Hyōgon prefektuuri () on Honshūn saaren eteläosassa, Kansain seudulla sijaitseva Japanin prefektuuri. Nimi on aiemmin esiintynyt myös muodossa "Hiogo". 
Maantiede.
Hyōgon prefektuuri lävistää Honshūn länsiosan yltäen Japaninmereltä aina Seton sisämerelle asti. 90 % prefektuurin asukkaista on sijoittunut asumaan kaupunkialueille Kōbeen, Hanshiniin ja Harimaan.
Hyōgon nykyisiä naapureita ovat Osaka, Kioto, Tottori ja Okayama.
Aluejako.
Hyōgon prefektuuri jakautuu 29 kaupunkiin ja 12 muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat kahdeksaan piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Kōben kaupunki jakautuu suuralueisiin. 
Historia.
Nykyinen prefektuuri muodostuu vanhoista Hariman, Tajiman ja Awajin provinsseista sekä osista Tanban ja Settsun provinsseja. 
Prefektuurin eteläosassa sattui vuonna 1995 7,2 Richterin Hanshinin–Awajin maanjäristys, joka tappoi 6 433 ihmistä ja jätti satoja tuhansia kodittomiksi. 
Talous.
Hyōgon läheisyys Japanin entiseen pääkaupunkiin Osakaan on auttanut sitä kasvamaan nykyisiin mittoihinsa.
Alueella on runsaasti raskasta teollisuutta, kuten metalli-, laivanrakennus- ja koneteollisuutta. Prefektuurin pääkaupunki Kōbe on Japanin merkittävin satamakaupunki.
Kulttuuri ja nähtävyydet.
Himejin kaupungissa sijaitseva Himejin linna kuuluu Unescon maailmanperintökohteiden luetteloon. Yhteensä prefektuurissa on kuusi historiallista linnaa tai niiden rauniota: Akashin, Akōn, Tatsunon ja Sasayaman linnat nimensä mukaisissa kaupungeissa sekä Takedan linna Wadayaman kylässä.
The Dynamite Fishers

The Dynamite Fishers (myös df, The dYNAMITE fISHERS) oli turkulainen rock-yhtye, joka esiintyi ja levytti vuosina 1993–1998. Musiikin vaikutteet lähtivät alkaen 1960-luvun garage rock -yhtyeistä kuten 13th Floor Elevators tai The Sonics. Myös Blondie, Sonic Youth ja Kyuss kuuluivat yhtyeen soinnillisessa maailmassa. Kitaristit käyttivät lähinnä avosointuihin perustuvia erikoisvirityksiä (esimerkiksi kitaran avoviritys DADGAD) musiikin pyrkiessä kuitenkin rupiseen melodisuuteen, yksinkertaisuuteen ja konstailemattomuuteen. Esiintymiset olivat yleisölle joko hekumallisia kokonaisvaltaisia visuaalisia ja metelillisiä keikkoja tai epävireisiä kipukokemuksia. Yhtye kuului turkulaiseen 1990-luvun rock-alakulttuuriin hengenheimolaisinaan muun muassa paikalliset Xysma, Monotonics ja muutkin noise/pop-kitarayhtyeet. Miehistö vaihteli alussa vakiintuen kuitenkin nopeasti nelijäseniseksi peruskokoonpanoksi.
Julkaisut.
(8 kappaleen demokasetti) 
(Kappaleet julkaistu Saksassa ns. 7" split-EP:nä, jossa toisella puolella 2 kappaletta yhtyeeltä Colour My Dreams. Julkaisija Dhyana Records, Germany, Dhyana Dr 004) 
(Tämäkin on ns. 7" split-EP. Levyn toisella puolella 2 kappaletta yhtyeeltä The Ventilators. Julkaisija Crawfish, Finland, fish008)
Salamanca

Salamanca on Salamancan maakunnan pääkaupunki Kastilia ja Leónissa, Espanjassa. Sen asukasluku on noin 148 000 (2014). Salamanca sijaitsee Tormesjoen varrella 778 metriä merenpinnasta.
Ilmasto.
Salamancassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan viileän ja kuivan kesän valimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 12 °C ja keskimääräinen sademäärä 410 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 4 °C. Sateisin kuukausi on joulukuu, jolloin sataa keskimäärin noin 50 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Historia.
Salamancan ryösti jo Hannibal 217 eaa. Roomalainen "Salamantica" kasvoi Astorgasta Sevillaan kulkevan hopeatien (esp. Ruta de la Plata) varteen joen ylityspaikalle.
Salamancasta tuli piispanistuin 600-luvulla, mutta piispa vietti muslimivalloituksen ajan Oviedossa. Kristittyjen uudelleenasutus alkoi 1087. Alfonso IX perusti Salamancan yliopiston 1218. Teresa Ávilalainen perusti karmeliittaluostarin 1570. Vuoden 1812 Salamancan taistelu oli vakava tappio ranskalaisille ja Salamancalle, jonka länsipuoli tuhoutui pahasti.
Merkittäviin nähtävyyksiin kuuluvat romaaninen katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin noin 1140, ja uusi katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin 1513 ja päättyi 1700-luvulla. Salamancan yliopisto perustettiin vuonna 1218, ja se on yksi Euroopan vanhimmista. Yliopiston päärakennus valmistui vuosina 1415–1433. 
Kuningas Filip V:n määräyksestä vuonna 1729 Alberto Churriguera suunnitteli Plaza Mayorin, joka valmistui vuonna 1755.
Salamanca liitettiin vuonna 1998 UNESCOn maailmanperintöluetteloon ja se oli Euroopan vuoden 2002 kulttuuripääkaupunki Bruggen kanssa.
Japaninkauris

Japaninkauris eli japaninhirvi eli japaninpeura ("Cervus nippon") on jalokauriiden alaheimoon (Cervinae) kuuluva hirvieläinlaji, joka on alun perin kotoisin Itä-Aasiasta. Nykyisin sitä tavataan luontaisen elinalueensa ulkopuolelle istutettuna vieraslajina myös Länsi-Aasiassa, Euroopassa, Afrikassa, Pohjois-Amerikassa ja Uudessa-Seelannissa. Japaninkauris on vapitin ja isokauriin eli saksanhirven ("Cervus elaphus") lähisukulainen, ja muodostaa niiden kanssa isokauriiden "Cervus"-suvun.
Ulkonäkö ja koko.
Japaninkauris on kooltaan isokaurista pienempi, mutta muistuttaa sitä jonkin verran ulkoisesti. Kesäaikaan japaninkauriin turkki on ruskeahko ja siinä on valkeita täpliä. Talvisin eläimen väritys on mustanruskea ja osin harmaa. Täysikasvuisen yksilön säkäkorkeus on 80–100 cm ja paino on 50–60 kg. Koko kuitenkin vaihtelee alalajista riippuen: yksi pienikokoisimmista on Japanissa tavattava "Cervus nippon nippon" -nimialalaji, ja suurimpia ovat pohjoisessa Manner-Aasiassa elävä mantšuriankauris ("C. n. mantchuricus") ja korealainen dybowskynhirvi ("C. n. hortulorum"). Vain uroksella on sarvet, ja ne tippuvat huhti-toukokuussa ja kasvavat syksyksi takaisin. Sarvissa on yleensä enintään kymmenkunta haaraa.
Levinneisyys.
Useat japaninkauriin luontaisella levinneisyysalueella elävistä alalajeista ovat uhanalaisia. Esimerkiksi taiwaninhirvi ("C. n. taiouanus") on hävinnyt alkuperäiseltä elinalueeltaan, ja se on säilynyt vain eläintarhoissa ja nyttemmin palautusistutettuna. Pohjoiskiinanhirvi ("C. n. mandarinus") ja shanxinhirvi ("C. n. grassianus") ovat saattaneet jo kuolla sukupuuttoon.
Vuoden 1860 tienoilla lajia tuotiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jossa sitä nykyisin tavataan Skotlannin ja Englannin seuduilla. Sitä on istutettu myös Tanskaan, Irlantiin, Saksaan, Ranskaan, Itävaltaan, Puolaan ja Venäjälle. Japaninkauriit ovat Euroopassa paikoitellen risteytyneet alkuperäisten isokauriiden kanssa. 
Elintavat.
Japaninkauris elää useimmiten tiheissä lehtimetsissä ja liikkuu öisin. Lisääntymisaikana jokainen uros yrittää kerätä itselleen haaremin, jonka naaraiden kanssa se voi paritella. Naaraan tiineys kestää 220 vuorokautta eli noin 7,5 kuukautta. Vasat syntyvät yleensä huhti-toukokuussa. 
Erityistä.
Japaninkauris on määritelty Suomen metsästyslainsäädännössä riistaeläimeksi, nimellä japaninpeura.
Cottbus

Cottbus (sorbiksi "Chóśebuz") on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksassa ja se sijaitsee 125 kilometriä kaakkoon Berliinistä Spreejoen varrella. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 99 924 asukasta.
Historia.
Kaupunki sijaitsee ikivanhalla sorbien asuma-alueella. Ensimmäinen maininta kaupunkina on vuodelta 1156. 1200-luvulla alueella alkoi virrata germaaneja, jotka elivät kaupungissa yhdessä sorbien kanssa. Ajan mittaan kaupunki ja alue saksalaistui. Kaupunki on historiansa aikana vaihtanut usein omistusta kuuluen muun muassa Saksille ja Preussille. Vuonna 1871 kaupungista tuli osa Saksan valtakuntaa. Vuosina 1949–1990 kaupunki oli osa Itä-Saksaa.
Kulttuuri ja koulutus.
Cottbus ("Chośebuz") on sorbilaisen kulttuurin keskus. Moni asia kaupungissa merkitty kahdella kielellä ja siellä on muun muassa sorbinkielinen lukio, mutta kaduilla sorbia kuulee harvoin. Kaupungissa sijaitsee myös Brandenburgin teknillinen yliopisto (BTU) ja matemaattis/tieteellisesti suuntautunut Max-Steenbeck-Gymnasium, jota pidetään yhtenä Saksan parhaista kouluista.
Kaupungissa toimii jalkapalloseura FC Energie Cottbus.
Autuas Gregorius X

Gregorius X (syntymänimeltään Theobald Visconti; n. 1210 – 10. tammikuuta 1276) oli paavina 1. syyskuuta 1271 – 10. tammikuuta 1276.
Gregorius X nousi paaviksi istuimen oltua tyhjillään kolme vuotta (1265–1268), sillä kardinaalit eivät olleet tuona aikana päässeet yksimielisyyteen uudesta paavista. Ranskalaiset ja italialaiset kardinaalit tahtoivat kummatkin paaviksi oman maansa edustajan. Lopulta italialainen Teobaldo valittiin nimellä Gregorius X, kun kardinaalit oli lukittu kolmeksi päiväksi tekemään valintaa.
Gregorius X:n virkakausi jäi melko lyhyeksi. Hän ehti kuitenkin kutsua kokoon idän ja lännen kirkkojen skismaa pohtineen kokouksen sekä Pyhän maan tilannetta pohtivan neuvonpidon.
Grimoire

Grimoire (ranskaa, muunnelma sanasta "grammaire", 'kielioppi') on loitsukirja, joka voi myös sisältää neuvoja henkien kuten demonien tai enkelien kutsumiseen. Joissain kirjoissa voi myös olla taikajuomien reseptejä, astrologista tietoa ja pohdiskelevia tekstejä.
Monissa pakanauskoissa harjoittajat luovat itselleen omat grimoirensa tai kopioivat ne seurojen johtajien opetusten mukaan. Seuroissa grimoiret ovat tapa välittää tietoa taioista ja tieteestä tuleville sukupolville
Tunnettuja grimoireja:
Myös H. P. Lovecraftin tarinoissa esiintyvää kuvitteellista teosta nimeltä "Necronomicon" voidaan pitää grimoirena.
Rabbe Grönblom

Rabbe Anders Grönblom (3. toukokuuta 1950 Helsinki – 29. kesäkuuta 2015) oli suomalainen yrittäjä, Kotipizza-ketjun perustaja, Yhdistyneen kuningaskunnan kunniakonsuli ja kauppaneuvos. Myöhemmin Grönblom luopui Kotipizzasta myytyään kaikki osakkeet ja keskittyi Omenahotelli-hotelliketjuun. Rabbe Grönblom omisti RGI-yhtiön. 
Ura.
Grönblom varttui Vaasassa, jonne perhe muutti 1954 lääkäri-isän viran perässä. Liikemiesuransa Grönblom aloitti jo neljävuotiaana myymällä kukkia torilla. Ravintolauransa hän aloitti 17-vuotiaana keittiöpoikana laivalla. Kiinnostus ravintola-alaan jäi, ja ylioppilaaksi valmistumisen jälkeen Grönblom hakeutui Haaga-instituuttiin työnjohto- ja liikkeenjohtolinjalle. 
Vuonna 1976 Grönblom perusti ensimmäisen pizzerian O sole mio, josta hän kehitteli Pizzeria N:o 1 -ketjun. Tämä ketju laajeni yli 200 henkeä työllistäväksi ja 19 ravintolaa käsittäväksi kokonaisuudeksi. Vuonna 1986 hän myi koko ketjun Elannolle. Vuonna 1986 hän perusti franchise-pohjalla toimivan Suomen suurimmaksi kasvaneen pizzaketjun Kotipizzan.
2000-luvun alussa matkustajaliikenne uhkasi loppua Merenkurkussa Vaasa–Uumaja-väliltä. Tämän huomattuaan Grönblom aloitti uran laivanvarustajana RG Line Oy Ab -yhtiön kautta. Matkustajaliikenne alkoi toukokuussa 2001 Silja Lineltä ostetulla "Fennia"-aluksella. Seuraavana vuonna Grönblom ulosliputti aluksensa "Casino Expressin" Ruotsiin.
Hotelliliiketoiminnan Grönblom aloitti avaamalla Tampereelle vuonna 2003 Suomen ensimmäisen itsepalveluhotellin. Ilman vastaanottohenkilökuntaa toimivia Omenahotelleja on myös Helsingissä, Jyväskylässä, Turussa, Oulussa ja Vaasassa. Grönblom on toiminut myös Nokian Renkaat Oyj:n hallituksessa, ja hän oli Rax Ravintolat Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Elokuussa 2011 Grönblom myi kolme neljäsosaa Kotipizzan osakkeistaan suomalaiselle pääomasijoittaja Sentica Partnersille. Syyskuussa 2014 Grönblom myi loputkin pizzaketjusta.
Yksityiselämä.
Rabbe Grönblom asui vaimonsa kanssa Vaasassa. Pariskunnalla oli huvila Sri Lankassa.
Grönblomin omaisuus oli vuoden 2004 verotuksessa 3 741 250 euroa.
Elokuussa 2012 kerrottiin Grönblomin sairastuneen haimasyöpään, josta hän kuitenkin toipui leikkaushoidon avulla. Hoidot uusittiin vuonna 2014.
Grönblom menehtyi pitkän sairastelun jälkeen 65-vuotiaana 29. kesäkuuta 2015.
Tunnustukset.
Vuonna 2004 Suomen Liikemies-Yhdistys ja "Talouselämä"-lehti valitsivat Grönblomin vuoden liikemieheksi. Vuonna 2005 Grönblom sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lelantoksen sota

Lelantoksen sota ("Lelantonin sota") käytiin antiikin Kreikassa Euboian saarella Eretrian ja Khalkiin kaupunkien välillä Lelantos-joen hedelmällisen laakson eli Lelantonin tasangon hallinnasta. Sodan tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä, mutta yleensä arvioidaan että se olisi tapahtunut noin vuonna 700 eaa. Sotaan sekaantui myös muita tuon ajan voimakkaimmista kaupunkivaltioista. Sodan lopputuloksena Eretria joutui luopumaan eräästä alueesta Boiotiassa.
Thukydides mainitsee sodan peloponnesolaissotaa käsittelevässä teoksessaan. Thukydides kertoo että Troijan sodan jälkeen käydyt sodat olivat kaikki pieniä kahakoita rajanaapureiden välillä Lelantoksen sotaa lukuun ottamatta:
Herodotos kertoo edelleen tästä sodasta että Samos liittoutui Khalkiin kanssa ja Miletos Eretrian kanssa. Strabon kertoo "Geografiassaan" että Eretria ja Khalkis sopivat ennen sodan alkamista ettei kumpikaan osapuoli käyttäisi sodassa pitkän kantomatkan aseita, kuten jousia ja heittokeihäitä. 
Tradition mukaan Khalkiin joukot saivat thessalialaisen ratsuväen avustuksella voiton eretrialaisista ja heidän liittolaisistaan.
Vasemman käden polku

Vasemman käden polku on uskonnollinen menetelmäoppi, jonka mukaan olennaista on yksilön valaistuminen ja äärimmäinen yksilöajattelu äärimmäisten tekojen kuten vallitsevan kulttuuriympäristön kieltojen rikkomisen ja yhteisöllisen moraalin kieltämisen kautta. Käsitteen vastakohtana pidetään "oikean käden polkua", jonka tarkoitus on valaistuminen yksilön äärimmäisen nöyryyden ja vaatimattomuuden kautta. Oikean käden polun katsotaan usein edustavan yhteisöllistä hyvää ja moraalisääntöjä.
Käsite on lähtöisin Intian hindulaisuudesta, erityisesti tantrasta. Sekä vasemman että oikean käden poluista on esitetty monia erilaisia käsityksiä. Yhteistä näille tulkinnoille on vain yleinen yksilökeskeisyys ja kulttuuristen sääntöjen vastustaminen. Nimitys juontuukin juuri tästä: vasenkätisyyttä on monissa kulttuureissa pidetty kielteisenä ja epäsopivana.
Intia ja tantra.
Intian kulttuurissa kummallakin kädellä on tehtävänsä. Esimerkiksi oikea käsi on tarkoitettu ravinnon käsittelyyn kun taas vasen käsi on tarkoitettu likaisten töiden tekoon kuten kehon puhdistukseen. Myös hindulaisuudessa esiintyvän jumaluuden, Kalin monikätinen naishahmo ilmentää tätä: Kalin oikeat kädet ovat luovia kun taas vasemmat ovat tuhoavia. 
Tantrassa vasemman käden polulla viitataan äärimmäisiin keinoihin valaistuksen saavuttamiseksi (esimerkiksi kuolleiden seurassa mietiskely, seksuaaliset rituaalit, lihansyönti ja päihteiden nauttiminen), ja sitä pidetään vaarallisempana kuin asketismiin ja meditaatioon keskittyvää oikean käden polkua.
Länsimaisia muotoja.
Länsimaissa vasen on liitetty monesti noituuteen ja mustaan magiaan, niinpä vasemman käden polku esiintyy yleensä okkulttisten suuntauksien yhteydessä. Tavallisesti viitataan moraalittomaksi katsottuihin taikuuden muotoihin. Usein myös tantrasta kumpuava hengellisempi puoli esitetään riisutussa ja länsimaisemmaksi muokatussa muodossa. Äärimmilleen vietynä tämä ilmenee esimerkiksi laveylaisessa satanismissa, jossa vasemman käden polku liitetään pitkälti pelkästään itsekkyyteen ja nautinnontavoitteluun ilman mitään hengellisyyttä. 
Kaikki tulkinnat eivät kuitenkaan ota lähtökohdaksi etiikkaa, vaan sen sijaan korostavat jatkuvaa itsekehitystä – monesti viitataan yksilön pyrkimykseen jumalistaa itsensä. Tällaista muotoa edustaa muun muassa Setin Temppeli.
Kanadan kenraalikuvernööri

Kanadan kenraalikuvernööri on Kanadan monarkin (tällä hetkellä Charles III) edustaja Kanadassa. Edellinen kenraalikuvernööri Julie Payette jätti eronpyyntönsä tammikuussa 2021, kun ulkopuolisessa selvityksessä hänen väitettiin syyllistyneen työpaikkakiusaamiseen muun muassa väheksymällä, haukkumalla ja nöyryyttämällä alaisiaan julkisesti. Payeten eron jälkeen virkaa toimitti Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtaja Richard Wagner, kunnes uudeksi kenraalikuvernööriksi nimitettiin Mary Simon. 
Kenraalikuvernöörin nimittää monarkki Kanadan pääministerin ehdotuksesta. Kauden pituutta ei ole virallisesti määritelty, mutta käytäntönä on ollut, että sama henkilö toimii virassa noin viiden vuoden ajan. Virallisesti puhutaan "Hänen Majesteettinsa tahdosta".
Hallitsija pitää teoriassa sekä toimeenpanevaa, lainsäädännöllistä että oikeudellista valta-asemaa Kanadassa, ja kenraalikuvernööri on oikeutettu käyttämään suurinta osaa niistä hänen nimissään. Kenraalikuvernööri kuitenkin käytännössä toimii vain edustuksellisena valtionjohtajana, ja hän esimerkiksi tekee valtiovierailuja. Pääministerin johtama demokraattisesti valittu hallitus hallitsee maata käytännössä.
Vuonna 2020 kenraalikuvernöörin vuosipalkka oli 308 972 dollaria.
Siksika

Siksika eli mustajalka (omakielinen nimi: siksiká) on tasankojen algonkin-kieliin kuuluva mustajalka-intiaanien puhuma kieli. 
Historia ja elinvoimaisuus.
Siksikasta erotetaan usein ns. vanha siksika ja uusi siksika: vanha siksika on lähempänä 1800-luvulla puhuttua kieltä ja se eroaa uudesta kielestä mm. sanastollisesti ja kieliopillisesti. Uuden ja vanhan kielimuodoon välillä ei kuitenkaan ole niin suuria eroja, että puhujat eivät ymmärtäisi toisiaan. Puhujamäärät ovat olleet laskussa 1960-luvulta lähtien. Ensisijainen syy kielen vaarantumiseen ovat olleet negatiiviset asenteet kieltä kohtaan ja kouluissa lapsia rangaistiin jopa fyysisesti kielen puhumisesta.
Puhujia on Yhdysvaltain ja Kanadan rajojen molemmin puolin: vuonna 2017 Kanadassa arvioitiin olevan 2750 puhujaa kun taas Yhdysvalloissa puhujia oli 50. Molemmissa maissa puhujat käyttävät myös englantia.
Yhdysvalloissa on aloitettu elvytystoimia useammassa yliopistossa ja korkeakoulussa (esim. Montanan yliopistossa). Montanan Browningissa toimii myös siksikankielinen radioasema.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Kirjakieli.
Kieltä kirjoitetaan sekä latinalaisin aakkosin että Kanadan alkuperäistavukirjoituksella. Joitakin Raamatun osia on käännetty mustajalaksi.
Tavukirjoitus.
Tavukirjoituksen kehitti anglikaanisen kirkon lähetyssaarnaaja John William Tims 1800-luvulla.
Lähde:
Kielioppi ja sanasto.
Mustajalka on polysynteettinen kieli.
Lukusanat 1–10 siksikaksi:
Botellón

Botellón on Espanjassa 1900-luvun lopulla syntynyt nuorison tapa kerääntyä juomaan alkoholia julkisille paikoille. Termi botellón on johdettu sanasta "botella", pullo, ja sen kirjaimellinen merkitys on "iso pullo". Botellénia on verrattu suomalaiseen pussikaljoitteluun.
Yksi tapahtuman järjestämisen syistä on, että alkoholi on halvempaa vuorokauden ympäri auki olevissa marketeissa kuin ravintoloissa. Joissain kaupungeissa tapahtumaan on osallistunut joka viikonloppu 3 000 ihmistä. Vuonna 2004 Sevillassa juhlijoita kerääntyi tekstiviestien kutsumana 70 000. Ennätyksen lyömiseksi on järjestetty "macrobotellón", johon osallistui puolisen miljoonaa osanottajaa eri puolilla maata.
Botellón on aihettanut närää meluhaittojen, sotkemisen ja turvallisuuden vuoksi.
Julkista juomista on pyritty vähentämään kieltämällä se, kieltämällä alkoholin myyminen kello 22 jälkeen tai siirtämällä juominen tietyille alueille ("botellódromos"). 
Tapahtumat ovat aiheuttaneet ongelmia ympäri Euroopan. Suomessa tilaisuuksia on järjestetty botellón-nimen alla Turussa vuodesta 2008, mutta enemmälti julkisuutta ne saivat kesällä 2011. Kyseessä on puistokokoontuminen, jossa järjestäjiä ei ole, vaan ihmiset saavat tiedon julkisen median, puskaradion sekä keskustelupalstojen kautta. Botellon Turku on sijoittunut joka vuoden heinäkuun puoliväliin lauantaipäivään. Turussa 16. heinäkuuta 2011 järjestetty tapahtuma jäi ennakoitua pienemmäksi, vain runsaaseen kahteentuhanteen henkeen, mutta aiheutti kuitenkin paljon häiriöitä.
Furlong

Furlong (suomeksi vakomitta) on pituuden mittayksikkö, joka määritellään mailin kahdeksasosaksi. Yksi furlong on siten pituudeltaan 660 jalkaa tai 220 jaardia (201,168 m). Kymmenen "chainia" muodosti yhden "furlongin". Sana "furlong" (alun perin "furrow long") viittaa auranvaon, "furrow" pituuteen eekkerin kokoisella pellolla. Vanha suomalainen mittayksikkö oli nimeltään "vakomitta". Muinaiskreikkalainen mittayksikkö "stadion" (192 m) on käännetty englanninkielisessä kuningas Jaakko I:n raamatunkäännöksessä furlongiksi.
Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa laukkakilpailujen matkojen pituudet ilmoitetaan yleisesti maileissa ja furlongeissa. Muissa yhteyksissä furlongin käyttö on nykyään harvinaista.
Termi "furlongs per fortnight" ("poronkusemaa kahdessa viikossa") tarkoittaa mitä tahansa epämääräistä mittaustulosta tai lukemaa, joka ilmaistaan mahdollisimman vaikeatajuisina ja epämääräisinä yksikköinä.
Yksi eekkeri (acre) määritellään suorakulmioksi, jonka toinen sivunpituus on yksi "furlong" ja toinen yksi "chain" (22 jaardia).
Joe Don Baker

Joe Don Baker (12. helmikuuta 1936 Groesbeck, Texas – 7. toukokuuta 2025) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Baker aloitti uransa elokuvassa "Lannistumaton Luke" vuonna 1967. Hän oli kuitenkin sivuroolissa eikä hänen nimeään mainittu lopputeksteissä. Myöhemmin hän esitti ensimmäisen kerran pääroolia vuonna 1973 julkaistussa elokuvassa "Lahjomaton sheriffi".
Vuonna 1987 Baker sai roolin "007 vaaran vyöhykkeellä" -nimisestä James Bond -elokuvasta. Siinä hän näytteli Brad Whitaker -nimistä roistoa. Vuosina 1995 ja 1997 Baker vielä palasi Bond-elokuviin näytellen tällä kertaa eri hahmoa, CIA-agentti Jack Wadea, elokuvissa "007 ja kultainen silmä" sekä "Huominen ei koskaan kuole".
Baker esiintyi myös televisiossa. Yksi hänen merkittävimmistä televisiorooleistaan oli Darius Jedburgh brittiläisessä minisarjassa "Pimeyden ytimessä". Hän esiintyi myös lyhytikäisessä poliisidraamassa, missä hän näytteli poliisipäällikkö Earl Eischeidia.
Jouni Pystynen

Jouni Lauri Antero Pystynen (26. marraskuuta 1951 Tampere – 13. elokuuta 2020 Vesanto) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. syyskuuta 1998 – 31. joulukuuta 2004.
Jouni Pystynen suoritti varusmiespalvelunsa Ilmasotakoulussa (nyk. Lentosotakoulu) Kauhavalla.
Ura.
Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1974. Hän toimi Lapin Lennoston alaisen Hävittäjälentolaivue 11:n palveluksessa Rovaniemellä 1974–1979. Hän oli lentopäällikön sijainen vuosina 1980–1981 ja lentopäällikkö vuosina 1981–1983. Yliluutnantiksi Pystynen ylennettiin vuonna 1976 ja kapteeniksi taas vuonna 1981. Hän opiskeli Sotakorkeakoulun ilmasotalinjalla vuodet 1983–1985. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1985.
Pystynen toimi Hävittäjälentolaivue 11:n komentajana Lapin Lennostossa vuosina 1985–1988. Hän lensi Saab J35 Draken -kalustolla koko uransa.
Everstiluutnantti Pystynen oli Ilmavoimien Esikunnassa osastopäällikkönä vuosina 1988–1992 ja operaatiopäällikkönä vuosina 1993–1995.
Vuosina 1995–97 eversti Pystynen toimi Satakunnan Lennoston komentajana.
Vuonna 1997 prikaatikenraaliksi ylentynyt Pystynen nimitettiin ilmavoimien esikuntapäälliköksi.
Vuonna 1998 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja ilmavoimien komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi Pystynen ylennettiin vuonna 2001. Pystysen komentajakaudella F/A-18 Hornetista tuli ilmavoimien ainoa hävittäjälentokone. Ilmavoimat lisäsi hänen kaudellaan kansainvälistä yhteistyötä pohjoismaiden ja Naton suuntaan. 
Pystynen onnistui torjumaan ilmavoimien komentajana aikeen siirtää maavoimia tukevien taistelu- ja kuljetushelikoptereiden hallinnon ilmavoimille Gustav Hägglundin päinvastaisista pyrkimyksistä huolimatta.
Hänen isänsä on entinen eduskunnan puhemies, professori Erkki Pystynen.
Keihäänheittäjä (veistos)

Keihäänheittäjä on kuvanveistäjä Kalervo Kallion veistos, joka esittää olympiavoittaja-keihäänheittäjä Matti Järvistä. Veistos on paljastettu 1966, ja se sijaitsee Porin stadionin pääsisäänkäynnin luona. 
Veistoksen keihäs on joutunut usein ilkivallan kohteeksi, ja senpä vuoksi se on ollut pitkään Porin taidemuseossa varastoituna. Se palautettiin paikalleen vuoden 2015 Kalevan kisojen alla.
Heikki Lyytinen

Heikki Ilmari Lyytinen (s. 10. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti evp., joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. tammikuuta 2005 – 30. kesäkuuta 2008 reserviin siirtymiseensä saakka.
Ura.
Heikki Lyytinen suoritti varusmiespalveluksensa maavoimissa Hämeen Jääkäripataljoonassa vuosina 1972–1973 sekä reserviupseerikurssin Panssarikoulussa vuonna 1973.
Hän siirtyi ilmavoimiin Kadettikoulun ilmapuolustuslinjalta vuonna 1976. Hän suoritti lennonopettajakurssin 1977. Lyytinen toimi lentoupseerina Satakunnan Lennoston Hävittäjälaivue 21:ssä (myöhemmin Hävittäjälentolaivue 21) ja Tiedustelulentolaivueessa (myöhemmin Tukilentolaivue) vuosina 1976–1977. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi 1978.
Vuonna 1979–1984 hän toimi Kauhavalla Ilmasotakoulussa lentoupseerina ja lentuepäällikkönä. Kyproksella hän palveli YK-joukoissa viestiupseerina 1984–1985.
Ilmavoimien tehtäviin Lyytinen palasi majurina 1987. Hän oli Satakunnan Lennoston operaatiopäällikkö vuoteen 1989 asti. Vuosina 1989–1991 Lyytinen työskenteli Ilmavoimien Esikunnassa operaatiopäällikkönä. Hänet ylennettiin tällöin everstiluutnantiksi.
Vuodet 1991–1996 Lyytinen oli esikuntapäällikkönä Satakunnan Lennostossa. Hän johti Karjalan Lennostoa vuodet 1996–2002. Tuona ajanjaksona luovuttiin MiG-21-hävittäjistä. Lyytinen ylennettiin prikaatikenraaliksi 2003. Seuraavassa vaiheessa hänestä tuli Pääesikunnan operatiivisen osaston apulaisosastopäällikkö ja hieman myöhemmin valmiuspäällikkö.
Ilmavoimien komentaja Heikki Lyytisestä tuli 1. tammikuuta 2005. Kenraalimajurin arvoon hänet ylennettiin 6. joulukuuta 2004 ja kaksi vuotta myöhemmin 6. joulukuuta 2006 kenraaliluutnantiksi.
Lyytinen on ensimmäinen rauhanturvatehtävissä palvellut Suomen ilmavoimien komentaja. Hän on myös ensimmäinen maavoimien kautta tullut komentaja sitten Frans Helmisen.
Poliittinen toiminta.
Lyytinen on myöhemmin ollut kokoomuksen eduskuntavaaliehdokkaana Pirkanmaalta.
Melinda Culea

Melinda Culea (s. 5. toukokuuta 1955, Western Springs, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muiden muassa roolistaan Amy Amanda Allenina A-Teamissa. Myöhemmin hän on esiintynyt muun muassa erilaisissa televisiosarjoissa kuten Salaiset kansiot ja .
Bardot (yhtye)

Bardot oli australialainen pop-yhtye, joka voitti Australian ensimmäisen Popstars-kilpailun vuonna 2000. Yhtye julkaisi yli kaksivuotisen uransa aikana kaksi albumia ja kuusi singleä. 
Yhtyeen jäsenet ovat julkaisseet myös soolomateriaalia.