Almirante Ferrándiz (1928)

Almirante Ferrándiz oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Espanjan laivastoministerinä toimineen amiraali José Ferrándiz y Niñon mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1926 Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 19. elokuuta 1929 päällikkönään Juan Carré Chicarro.
Palvelus.
Alus osallistui syyskuusta lokakuuhun 1929 Välimerellä laivueen mukana vuotuisiin sotaharjoituksiin. Alus lähti 4. lokakuuta Ibizalta sisaralustensa kanssa, kun se ajoi matalikolle keskellä satamaa. Alus vapautui "José Luis Diezin" avustamana matalikolta muutamassa tunnissa. Alus lähti 7. lokakuuta Palma de Mallorcalta Barcelonaan. Lokakuun lopulla alus oli laivueen mukana Cartagenassa, missä se odotti pääsyä telakalle.
Maaliskuun lopulla 1930 alus lähti Cartagenasta laivueen mukana Mariniin. Laivueeseen kuuluivat aluksen lisäksi risteilijä "Alimrante Cerevera" ja hävittäjät "Sánchez Barcáiztegui", "José Luis Diez", "Alsedo", "Velasco" sekä "Lazaga". Marinissa laivueeseen liittyivät vielä taistelulaivat "Alfonso XIII" ja "Jaime I" sekä risteilijät "Principe Alfonso" ja "Miguel de Cervantes". Osasto suoritti ammuntoja Janerissa, minkä jälkeen ne olivat sotaharjoituksissa Galician vesillä. Alus oli 29. huhtikuuta laivueen mukana Vigossa, mistä ne lähtivät vielä samana päivänä Mariniin tykistökoulutukseen. Aluksen päälliköksi tuli 27. toukokuuta Don Benito Jesús Cheriguini Buitrrago. Toukokuun lopusta kesäkuun puoliväliin alus oli laivueen mukana sotaharjoituksissa Marinin estuaarissa, mistä se palasi Ferroliin.
Heinäkuun puolivälissä alus kuului vara-amiraali Rafael Moralesin komentamaan laivueeseen, jonka hävittäjät saapuivat elokuussa Muselin satamaan Gijónissa. Muutaman päivän vierailun jälkeen alukset lähtivät Santanderiin ja Bilbaoon. Elokuun lopulla alus oli Santanderin Plymouthin regatassa, jossa se oli apualuksena. Laivueen alukset lähtivät 15. syyskuuta Ferrolista Cádiziin ja edelleen Välimerelle koulutuspurjehdukselle, minkä jälkeen alus lähti laivueen mukana paluumatkalle Ferroliin tammikuussa 1931.
Alus lähti 24. maaliskuuta 1931 Mahonista "Sánchez Barcáizteguin" ja "José Luis Diezin" kanssa Alcadianlahdelle, missä ne kohtasivat laivueen loppuosan. Ibizan ja Cabreran välissä pidettyjen harjoitusten jälkeen alukset ankkuroituivat 2. huhtikuuta Palma de Mallorcan satamaan. Laivueen johtoaluksena olleen "Sánchez Barcáizteguin" potkuriin tuli vika, minkä jälkeen "Almirante Ferrándiz" hinasi vaurioituneen sisaraluksensa satamaan. Laivue saapui 11. huhtikuuta Barcelonaan. Aluksen päälliköksi tuli 21. huhtikuuta 1931 Juan Sandalio Sánchez Ferragut. Seuraavana päivänä alus lähti "Lepanton" kanssa Cádizista Pohjois-Afrikan rannikolle, missä ne kohtasivat laivueen loppuosan. Alus palasi 3. kesäkuuta Ceutasta laivueen kanssa Cádiziin.
Oltuaan muutamalla partiomatkalla Gibraltarinsalmessa lähti laivue Välimerelle ja ankkuroitui 15. heinäkuuta varhain aamulla La Palma de Mallorcan satamaan, jonne se tuli Barcelonasta. Heinäkuun lopulla Manuel Moreun johtama laivue lähti Palmasta sotaharjoituksiin Barcelonan alueelle. Laivue lähti 31. heinäkuuta Barcelonasta Cartagenaan. "Almirante Ferrándiz" jatkoi "Sánchez Barcáisteguin" kanssa Almeriaan, jonne ne saapuivat 22. elokuuta. Alukset palasivat Lissabonista Cádiziin 3. marraskuuta. Alus lähti 6. joulukuuta Ceutaan, mistä se kuljetti 30. joulukuuta opetusministerin seurueineen Espanjaan.
Alus saattoi 31. maaliskuuta 1932 Cartagenasta Baleaareille risteilijä "Almirante Cerveraa", joka kuljetti tasavallan presidenttiä Niceto Alcalá Zamoraa. Palmassa "Churruca" ajoi matalikolle, mistä irrottamiseen "Almirante Ferrándiz" osallistui. Presidentti poistui Ibizalta 5. huhtikuuta. Laivue saapui 12. huhtikuuta Baleaareilta Tarragonaan, mistä ne poistuivat seuraavana päivänä. Laivue saapui 29. huhtikuuta Valenciaan.
Laivue lähti Cartagenasta laivastoakatemian koulutuspurjehdukselle, jolla "Almirante Ferrándiz" oli lippulaivana. Se saapui 16. heinäkuuta 1932 Valenciaan, mistä lähdettiin 18. heinäkuuta Baleaareille. Laivue saapui 20. heinäkuuta La Palma de Mallorcaan. Matka jatkui Barcelonaan. Heinäkuun lopulla laivue harjoitteli Katalaanien rannikolla sukellusveneiden torjuntaa. Alus saapui 26. heinäkuuta Pollensasta Tarragonaan, mistä se lähti 29. heinäkuuta Valenciaan.
Huhtikuun ensimmäisellä viikolla 1933 alus teki purjehduksia Välimerellä, mistä se palasi Cartagenaan. Aluksen päällikkönä oli Don Enrique de Sola Berránz. Laivue lähti Almeriaan, jonne se saapui 29. huhtikuuta. Seuraavana päivänä laivue jatkoi Marokon rannikolle. Laivue lähti 3. toukokuuta Ceutasta Almeriaan, mistä se lähti 6. toukokuuta paluumatkalle Ceutaan lukuun ottamatta "Almirante Ferrándizi", joka lähti Kanariansaarille.
Kesäkuun lopulla ja heinäkuun ensimmäisellä viikolla 1933 alus osallistui laivaston mukana sotaharjoituksiin Välimerellä. Se saapui 1. heinäkuuta osaston mukana Palma de Mallorcaan ja 9. heinäkuuta Barcelonaan, mistä palattiin laivastoon seuraavana päivänä. Vuoden 1934 alussa laivue organisoitiin uudelleen, jolloin lippulaivaksi tuli risteilijä "República" ja kokoonpanoon kuului kaksi divisioonaa. Näistä 1. divisioonaan kuuluivat "Sánchez Barcáiztegui", "Almirante Ferrándiz", "José Luiz Diez", "Almirante Valdés" ja "Velasco" ja 2. divisioonaan "Churruca", "Alcalá Galiano" ja "Lepanto". Pääosa aluksista palasi 19. toukokuuta Cartagenaan, mistä ne osallistuivat valmistaviin harjoituksiin Välimerellä kesäkuussa pidettäviä suuria harjoituksia varten.
Sotaharjoitusten päätteeksi järjestettiin 11. kesäkuuta 1934 Alcudian edustalla laivastokatselmus, jonka vastaanottivat tasavallan presidentti Zamora, laivastomnisteri Juan José Rocha Garcia sekä joukko muita arvohenkilöitä. Laivueen komentaja sai 23. elokuuta Cartagenaan määräyksen kohdata Brasilian laivaston koululaivan "Almirante Salandran" Barcelonassa. Aluksen päälliköksi tuli 29. syyskuuta Cartagenassa Rafael Garcia Rodriguez. Alus saapui 8. lokakuuta "Repúblican" 1. divisioonan mukana Barcelonaan, missä osaston tehtävänä oli valvoa kapinallisten vankilaksi muutettua höyrylaiva "Uruguayta". Osasto viipyi satamassa lähes kaksi kuukautta lukuun ottamatta lähistölle tehtyjä partiomatkoja. Alus lähti 20. marraskuuta "Repúblican" ja "Lazagan" kanssa Barcelonasta Cartagenaan, jonne ne saapuivat vielä samana päivänä.
Vuoden 1935 alussa laivue organisaatiota uudistettiin jolloin lippulaivaksi tuli "Méndez Núñez". Alus jatkoi kuitenkin 1. divisioonassa. Helmikuussa 1935 laivue oli Välimerellä sotaharjoituksissa, jolloin alus yritti kerätä 15. helmikuuta veteen pudonneen lentokoneen hylyn tuloksetta. Toukokuun ensimmäisellä viikolla alus saapui laivasto-osaston mukana Kanariansaarille sotaharjoituksiin, jotka päättyivät 13. toukokuuta. Vain kaksi päivää ennen Espanjan sisällissodan alkamista aluksen päälliköksi tuli 16. toukokuuta Miguel Fontenia Maristany.
Pohjois-Afrikassa olevien joukkojen noustessa kapinaan alus oli Barcelonassa. Hallitus määräsi aluksen päällikön palaamaan Cartagenaan, jossa joukko upseereita oli vangittu. Aluksen päälliköksi tuli 19. heinäkuuta Fernando Navarro Capdevila. Seuraavana päivänä alus saapui Valenciaan, mistä se lähti vielä samana päivänä tasavaltalaisten laivaston kokoontumispaikalle Tangeriin. Aluksen saavuttua 21. heinäkuuta Tangeriin aluksen päällikkö siirrettiin laivueenkomentajaksi ja aluksen päälliköksi tuli vänrikki José Luis Barbastro Jiménez.
Aluksen tukikohtana oli Malaga. Yöllä 2.-3. elokuuta se yritti upottaa Sevillassa rahtialus "Landsortin", joka oli sementtilastissa. Aluksen miehistö ampui 7. elokuuta Arcilaa ja Larachea. Aluksen miehistö valtasi 16. elokuuta Barbaten edustalta kolme kalastusalusta.
Tasavaltalaisten laivasto lähetettiin 21. syyskuuta 1936 pohjoiseen, minkä seurauksena Gibraltarin salmi jäi lähes ilman valvontaa. Salmea valvomaan jääneet "Almirante Ferrándiz" ja "Gravina" joutuivat kansallismielisten raskaan risteilijän "Canariaksen" ja kevyen risteilijän "Almirante Cerveran" yllättämiksi. Seuranneessa Cape Spartelin taistelussa 29. syyskuuta "Canarias" avasi tulen kuudestatoista kilometristä osuen toisella sarjallaan "Almirante Ferrándiziin". Kolmas sarja osui jälleen "Almirante Ferrándizin" vetäytyessä. Hävittäjään osui kaikkiaan kuusi kranaattia, minkä seurauksena se upposi 33 kilometrin päässä Calaburrasta vieden mukanaan pääosan miehistöstä. "Canarias" pelasti merestä 29 merimiestä ja ranskalainen matkustaja-alus "Koutubia" 25 mukaan lukien aluksen päällikön José Luis Barbastro Jiménezin.