Kökşetau

Kökşetau () on kaupunki ja Aqmolan alueen hallinnollinen keskus Kazakstanissa. Se sijaitsee Kökşetaun ylängön pohjoisosassa Qopajärven rannalla 310 kilometriä maan pääkaupungista Astanasta luoteeseen. Kaupungissa oli 180 835 ja kaupunkialueella 197 276 asukasta vuonna 2025.
Kökşetaun kaupunkialueen pinta-ala on 425 neliökilometriä. Kaupungin nimi tarkoittaa ”sinistä vuorta”.
Historia.
Kökşetausta tuli vuonna 1824 perustetun Siperian kirgiisien (kazakkien) ulkopiirikunnan hallinnollinen keskus vuonna 1827. Pienen kasakkakylän ympärille kasvoi esikaupunki, josta tuli tärkeä markkinapaikka. Vuodesta 1854 lähtien se oli Siperian kirgiisien alueen ja vuosina 1868–1920 Akmolinskin alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus. Kökşetau sai kaupunginoikeudet vuonna 1895.
Kaupunki on kuulunut Kazakstaniin vuodesta 1921. Se oli aluksi kihlakuntakaupunki, myöhemmin piirikeskus ja vuosina 1944–1997 Kökşetaun alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin taloudellinen kehitys perustui 1950–1960-luvuilla Kazakstanin uudismaiden hyödyntämiseen. Neuvostoaikana Kökşetaussa oli varsinkin kone- ja laite-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta.
Kökşetau liitettiin Pohjois-Kazakstanin alueeseen vuonna 1997, mutta jo vuonna 1999 siitä tehtiin Aqmolan alueen pääkaupunki. Sen venäjänkielinen kirjoitusasu Koktšetav muutettiin vuonna 1993 muotoon Kokšetau.
Väestö.
Kökşetaun asukasmäärä on 1990-luvun notkahduksen jälkeen kasvanut huomattavasti. Se oli 103 200 vuonna 1979, 136 800 vuonna 1989 ja 135 100 vuonna 2009. 
Asukkaista 62,6 prosenttia on kazakkeja, 23,2 prosenttia venäläisiä, 3,8 prosenttia ukrainalaisia, 2,5 prosenttia saksalaisia, 2,2 prosenttia tataareja, 1,5 prosenttia puolalaisia ja 1,1 prosenttia valkovenäläisiä. Vallitsevat uskonnot ovat sunnalainen islam ja ortodoksisuus. Lisäksi on katolisia, adventisteja ja reformoituja.
Liikenne ja talous.
Kaupungin läpi kulkee Astanan ja Petropavlin välinen maantie A1, josta haarautuu A13 koilliseen Venäjän rajalle ja R11 Qostanaihin. Astanan ja Petropavlin väliseltä rautatieltä on yhteys Qostanaihin ja itään Kışkeneköliin saakka. Kökşetaun kansainväliseltä lentoasemalta on lentoja lähinnä Almatyyn ja Aqtauhun. Julkista paikallisliikennettä hoitavat linja-autot ja taksit.
Kökşetaun tärkeimmät elinkeinot ovat palvelut ja teollisuus. Tärkeimmät teollisuuslaitokset ovat kuorma-autotehdas, Kazzincin omistama Altyntau Kokshetau, joka tuottaa kultaa kaupungin ulkopuolella Vasilkovkan kaivoksella sekä kaoliinia Alekseevissa tuottava Arai Pro. Lisäksi on kone- ja laite-, elintarvike-, kevyttä ja rakennustarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, lihaa, maitoa ja munia.
Kulttuuri, kaupunkikuva ja nähtävyydet.
Kaupungissa toimii vuonna 1996 perustettu Kökşetaun yliopisto, hätätilaministeriön tekninen korkeakoulu, humanistis-tekninen korkeakoulu ja yksityinen talousyliopisto. Kulttuurilaitoksia ovat alueen tiedekirjasto, alueen kotiseutumuseo, kaupungin historian museo, kirjallisuusmuseo, filharmonia sekä kazakin- ja venäjänkieliset teatterit.
Kökşetaun kaupunkikuva alkoi muodostua 1930-luvulla. Kaupunki sai ensimmäisen yleiskaavansa vuonna 1954 ja toisen vuonna 1985. Asuinrakennuksista suurin osa on 1950–1970-lukujen matalia kerrostaloja sekä pientaloja. Vuoden 2008 yleiskaavan mukaan on rakennettu uusia asuinalueita pohjoiseen Qopajärven alueelle.
1800- ja 1900-luvun alun rakennuksista on säilynyt muun muassa Valerian Kuibyševin puinen kotitalo (1880, nykyään kaupungin historian museo), puinen moskeija (1893–1894) ja tiilinen viinatehdas (1904, nykyään alueen kotiseutumuseo). Neuvostoajan rakennuksia ovat Neuvostojen talo (1957, uudistettu 1980-luvulla), kulttuuritalo (1962), rautatieläisten kulttuuritalo (1963, nykyään filharmonia) ja neuvostomodernismia edustava rautatieasema (1981). 1990–2010-luvuilla on pystytetty muun muassa kaksi uutta moskeijaa, katolinen kirkko ja ortodoksinen katedraali.
Kökşetaun kaakkoispuolella sijaitsee matkailukohteena tunnettu Burabaijärvi ja Burabain kansallispuisto. Kaupungin lounaispuolella on Kökşetaun kansallispuisto.