Islamofobia

Islamofobia tai islamkammo viittaa islamiin ja islaminuskoisiin kohdistuvaan vihamielisyyteen, ennakkoluuloisuuteen tai pelkoon. Käsite yleistyi vuoden 1997 jälkeen, kun brittiläinen Runnymede Trust - ajatushautomo julkaisi dokumentin ”"Islamophobia: A Challenge for Us All"” (1997). Ennen vuotta 1990 sanaa käytettiin harvoin.
Islamilaisen yhteistyöjärjestön OIC:n johto vaati vuonna 2019 islamofobian kriminalisoimista ja maailmanlaajuista tehoiskua niitä yksilöitä ja järjestöjä vastaan, jotka loukkaavat uskontoja tai profeettoja. Vuonna 2020 OIC ehdotti YK:lle, että maaliskuun 15. päivä julistettaisiin kansainväliseksi päiväksi islamofobiaa vastaan.
Länsimaissa islamin vastaisuuden katsotaan lisääntyneen länsimaihin kohdistuneiden islamilaisten terrori-iskujen johdosta. Syyskuun 11. päivän iskut 2001 Yhdysvalloissa sekä Madridin ja Lontoon pommi-iskut 2005 lisäsivät pelkoa ja epäluuloa muslimeja kohtaan. 
Käsitteen ”islamofobia” arvostelijat pitävät sanaa ivapuheena, jossa islamin arvostelu leimataan mielenterveyden häiriöksi. Arvostelijoiden mielestä näin pyritään tukahduttamaan myös asiallinen arvostelu.
Määritelmiä.
Britannia.
Rodullista oikeudenmukaisuutta edistävä Runnymede Trust -ajatushautomo julkaisi vuonna 1997 dokumentin ""Islamophobia: A Challenge for Us All" ". Julkaisu sisälsi uudissanan "islamofobia", ja Runnymede Trustin on väitetty olleen yksi tärkeimmistä käsitteen esille tuojista. Ajatushautomon mukaan islamofobian tunnusmerkeiksi voitiin luokitella seuraavat piirteet:
Britanniassa parlamentin komitea määritteli käsitteen seuraavasti: ""Islamofobian juuret ovat rasismissa. Se on rasismin laji, jonka kohteena ovat muslimiuden tai sellaiseksi ymmärretyn osoitukset"." Komitean mukaan islamofobian määritelmällä ei pyritä suojelemaan islamia asialliselta ja perustellulta arvostelulta, vaan ainoastaan tunnistamaan ja huomioimaan rasistinen viha, jonka uhriksi moni brittimuslimi joutuu. Britannian hallitus torjui määritelmän sillä perusteella, että sen hyväksyminen voisi johtaa sananvapauden kapenemiseen. Myös Britannian poliisijohto varoitti, että määritelmä saattaisi vaikeuttaa esimerkiksi terrorisminvastaisia toimia.
Yhdysvallat.
Yhdysvalloissa toimiva muslimien suurin kansalaisoikeusjärjestö CAIR määrittelee islamofobian seuraavasti: "Islamofobia on muslimien vastaista rasismia. Islamofobia on pelkoa, vihaa tai ennakkoluuloisuutta islamia ja muslimeja kohtaan, mikä johtaa muslimien syrjintään ja sortoon. Islamofobia luo vääristyneen käsityksen islamista ja muslimeista. Se kaventaa islamin uskonnollisen perinteen ja muslimien rikkaan kulttuurisen ja etnisen monimuotoisuuden joukoksi stereotypioita, joissa keskeistä on väkivalta, alistaminen ja muista poikkeava toiseus. Islamofobia on sekä uskonnollista että rodullista vihamielisyyttä, jota esiintyy sekä yksilötasolla että kulttuurin ja politiikan rakenteissa".CAIR katsoo, että organisaatio tai yksilö kuuluu islamofobiaverkostoon, jos se harjoittaa jotain seuraavista:
Suomi.
Suomessa valtioneuvosto hyväksyi joulukuussa 2019 väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennalta ehkäisyn toimenpideohjelman. Muistion mukaan islamofobia on Suomessa lisääntynyt. Se määritellään muistiossa seuraavasti: "Islamofobialla tarkoitetaan islaminuskoisiin kohdistuvaa vihamielisyyttä, ennakkoluuloisuutta tai syrjintää. Islamofobiaa käytetään" "usein välittäjänä antisemitismin levittämiseen".
Oikeusministeriö ja yhdenvertaisuusvaltuutettu käynnistivät syyskuussa 2019 kampanjan "Olen antirasisti". Sen käyttämässä määritelmässä "Islamofobia on erityinen rasismin muoto, jolla tarkoitetaan muslimeihin tai muslimiksi oletettuihin henkilöihin, ryhmiin tai yhteisöihin kohdistuvia väkivallan tekoja, syrjintää ja rasistista vihapuhetta." 
ECRI.
Euroopan rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio ECRI määritteli vuonna 2000 rasismin periaatteeksi, jonka mukaan rotu, ihonväri, kieli, uskonto, kansalaisuus, tai kansallinen tai etninen alkuperä oikeuttaisi henkilön tai ihmisryhmän halveksunnan tai käsityksen henkilön tai ihmisryhmän ylemmyydestä toisiin nähden. ECRI on korostanut suosituksissaan islamin myönteistä vaikutusta eurooppalaisten maiden jatkuvaan kehitykseen. Se on myös esittänyt joukon suosituksia muslimeihin kohdistuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamiseksi. Niihin kuuluu muun muassa kouluille ja yliopistoille annettu neuvo poistaa historian opetuksesta vääristyneet tulkinnat, joissa islam esitetään vihamielisenä tai uhkaavana voimana. 
Euroopan neuvosto.
Euroopan neuvoston suosituksessa 1927 (2010), jossa käsitellään islamofobiaa, kehotetaan Sveitsiä kumoaaman sen asettama minareettien rakentamiskielto. Euroopan neuvosto suosittelee myös, etteivät jäsenmaat kieltäisi kasvot kokonaan peittävän huivin eli "niqabin" käyttämistä. Neuvosto hyväksyy Britanniassa toimivat shariatuomioistuimet mutta kehottaa varmistamaan, että ne toimivat lakien rajoissa etenkin mitä tulee naisten oikeuksiin.
Ajatushautomo SETA.
Turkkilainen islamilainen ajatuspaja SETA (turk. "Siyaset, Ekonomi ve Toplum Araştırmaları Vakfı") julkaisee vuosiraportteja islamofobian esiintymisestä Euroopassa. Islamofobiaksi katsotaan muun ohella islamilaisiin tapoihin kohdistuvat rajoitukset. Niiden kohteena voivat olla oikeus käyttää kasvot peittävää huivia eli "niqabia" tai säkkimäistä "burkaa", oikeus teurastaa islamilaisen lain "halal"-teurastuksen mukaisesti, käyttää minareettia rukouskutsun kuuluttamiseen, oikeus tyttöjen ja poikien ympärileikkaukseen ja oikeus eri ammateissa rukoilla viisi kertaa päivässä.
Islamofobia ja rasismi.
Useat kirjoittajat pitävät islamofobiaa rasismin alalajina. Toisten mielestä tällainen yhdistely sekoittaa toisiinsa synnynnäiset ja hankitut ominaisuudet. Tutkijat Steve Garner ja Saher Selod perustelevat seuraavasti käsitystä, että islamofobia on rasismia:
Teorioita islamofobiasta.
Tohtori O'Donnelly katsoo, että islamofobia Yhdysvalloissa on äärioikeistolainen salaliittoteoria, jonka mukaan muslimit eivät pysty kotoutumaan amerikkalaiseen yhteiskuntaan. Professori Ivan Kalmarin mukaan islamofobia on väline laajempiin tavoitteisiin, ja sillä on joskus vain vähän tekemistä muslimien kanssa. "Islamofobia ilman muslimeja" osoittaa, että rasismi ei tarvitse todellista kohdetta. Se on valkoisen rasismin aineosa, joka periytyy kolonialismin ajalta myös niissä maissa, jotka virheellisesti väittävät olleensa ulkopuolisia kolonialistisessa riistossa. Poliittiset muutokset kuten "maahanmuuttokriisi" herättävät tämän piilevän rasismin. Ivan Kalmar arvioi, että ratkaiseva hetki käyttää hyväksi islamofobiaa tuli niin sanotun "maahanmuuttokriisin" yhteydessä 2015–2016 
Käsitteen arvostelua.
Islamofobia-käsitteen arvostelijat katsovat, että sana sekoittaa toisiinsa vihamielisyyden ja islamin asiallisen arvostelun. Imhoff ja Recker löysivät asenteita mittaavasta tutkimusaineistostaan kaksi asennefaktoria, "islamoprejudice" ja "secular islam critique". Nämä ulottuvuudet olivat toisistaan riippumattomia, mikä tarkoitti, että kaikki islamin arvostelu ei ollut ainoastaan ennakkoluuloisuutta. Nikita Malik on katsonut, että islamofobian käsite leimaa myös muslimeja itseään, sillä muslimeilla on erilaisia näkemyksiä oikeasta islamista.
Brittiläinen kirjailija ja tutkija Kenan Malik katsoo, että islamofobian käsite sekoittaa asiallisen islamin arvostelun ja henkilöihin kohdistuvan syrjinnän. Malikin mukaan näin yritetään hiljentää islamin arvostelijat, joihin kuuluvat myös ne muslimit, jotka haluavat uudistaa uskontoa. Iranilainen poliitikko Maryam Namazie on väittänyt, että islamofobia ei ole rasismia, koska uskontojen ja aatteiden arvostelu ei ole rotusyrjintää. Uskomuksiin suhtautuminen on eri asia kuin ihmisiin kohdistuva rasismi. Esseisti ja uskontokriitikko Christopher Hitchens katsoo, että väite muslimeihin kohdistuvasta rasismista sekoittaa uskonnon ja etnisyyden. Ne ovat eri asioita, sillä uskonto on itse valittu, kun taas etnisyys on etukäteen annettu.
Teologian tohtori Esko Kähkönen katsoo, että islamkritiikin leimaaminen islamofobiaksi johtaa itsesensuuriin. Ihmiset alkavat varoa esittämästä mielipiteitä, jotka voivat haitata urakehitystä. Kähkösen mielestä islamin kielteisten puolien tuomitseminen islamvastaisuudeksi ei ole asiallista.
Kurditaustainen ihmisoikeusaktivisti Rojin Birzoi kertoo joutuneensa leimatuksi islamofobiksi. Hän katsoo, että maahanmuuttoa ja poliittista islamia koskeva kritiikki on pitkälti jätetty perussuomalaisille ja maahanmuuttovastaisille tahoille, koska ihmiset pelkäävät joutuvansa leimatuiksi rasisteiksi.