Saab 99

Saab 99 on Saabin vuosina 1968–1984 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Saab 99 esiteltiin vuoden 1967 lopussa. Vanhempaa Saab 96:ta isomman mallin sarjatuotanto alkoi Ruotsissa seuraavan vuoden alussa. Auto oli alun alkaen täysin uusi tuotantomalli, eikä se perustunut aikaisempiin Saabeihin. Moottorina oli eteen pitkittäin asennettu Triumphin 1,7 -litrainen 4-sylinterinen bensiinimoottori, joka tuotti 87 hv. 99-malli sisälsi modernia tekniikkaa, kuten levyjarrut kaikissa pyörissä, hammastanko-ohjaus ja energiaa sitovat kolarissa kokoonpainuvat vyöhykkeet edessä ja takana. Virtalukko oli myös perinteinen Saabin vaihteistolukko, ja koska vaihteenvalitsin sijaitsi lattialla, oli virtalukko sijoitettu etuistuinten väliin, mikä on myöhemmin ollut tunnusomainen piirre useimmissa Saab-malleissa. Mallin tuotanto Suomessa alkoi vuonna 1970 Uudenkaupungin autotehtaalla.
1970-luvulla moottorivalikoimassa olivat Triumphilta isompi 1,85-litrainen sekä merkin oma 2,0-litrainen, joka esiteltiin urheilullisen EMS-erikoismallin myötä. Vuosikymmenen lopussa Saab oli ensimmäisten joukossa asentaessaan turboahtimen henkilöautoon. 1974 ruotsalainen autotehdas toi markkinoille tilavan Saab 99 Combi Coupén. Koko tuotannon ajan 99:n parannukset koskivat myös turvallisuutta aina etuvalojen pesureista erinäisiin korin rakenteiden vahvistamisiin. 1980-luvulle tultaessa auton tuotantoa supistettiin uuden Saab 900:n myötä, ja vuonna 1984 valmistuivat viimeiset Saab 99:t, joissa oli jo runsaasti uudemman 900-mallin osia. Tuotantoa pitkitettiin kahden mallin (99 ja 900) yhdistämisellä Saab 90:ksi, mutta kyseisen ”jatkomallin” myynti jäi lopulta vähäiseksi. Kaiken kaikkiaan Saab 99:ää valmistettiin hieman alle 600 000 yksilöä, joista 10 607 oli Turbo-malleja.
Markkinoinnissa Saab korosti automallin turvallisuutta ja soveltuvuutta pohjoisen olosuhteisiin.
Saab 99 Turbo.
Saab 99 Turbo (1977–1980) aloitti aikanaan ensimmäisenä (vuonna 1977) sarjatuotantomalleissa turbomoottorin käytön. Auto esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 1977. Sitä ennen BMW ja Porsche olivat julkistaneet turbomoottoreilla varustellut mallinsa, mutta vasta Saab toi moottorit, jotka soveltuivat myös siviilikäyttöön. Autossa oli Garrett T3 -turboahdin, jolla saatiin kasvatettua auton suorituskykyä lähes 25%. Tarkoituksena ei ollut korkea huipputeho vaan hyvä ohituskiihtyvyys, mutta alkuvuosien ongelmana oli turbon suppea-alainen toiminta, josta seurasi niin sanottu ”turbopotku”. Turbo-malleja on rekisteröity Suomeen aikanaan 203 kpl.
Saab 99 Petro.
Vuonna 1979 esiteltiin petrolia ja bensiiniä automaattisesti yhdistelevä 99-malli. Taustana oli 1970-luvun lopun öljykriisi, joka herätti Suomessa ajatuksia polttoaineomavaraisuudesta. Alun perin ajatuksena oli käyttää bensiinin ohella metsäteollisuuden sivutuotteena saatavaa puupohjaista tärpättiä, ja tähän tarkoitukseen säädettiin ratkaisulle edullisia verolakeja. Saab 99 Petro ja samalla moottorilla varustettu Talbot Horizon käyttivät maantieajossa petrolia, mutta kylmäkäynnistyksessä, sen jälkeisessä lämpiämisvaiheessa, suuressa kuormituksessa ja kiihdytyksissä bensiiniä. Petrolikäyttöisiä Saabeja ja Horizoneja valmistettiin Uudenkaupungin autotehtaalla yhteensä kuutisen tuhatta, kunnes valmistus lopetettiin 1984 muun muassa huoltamoverkostoa pyörittävän öljyteollisuuden vaatimuksesta: vähän kysytyn petrolin jakelu asemilla oli kannattamatonta.
Saab 99 GLE Finlandia.
Saabin Uudenkaupungin autotehtaalla suunniteltiin 1970-luvun jälkipuoliskolla Saab 99 GLE:n 20 senttimetrillä pidennetty limusiiniversio. Sitä rakennettiin vain muutama kappale suomalaisyritysten ja -kaupunkien edustuskäyttöön.