tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yerry Mina

Yerry Fernando Mina González (s. 23. syyskuuta 1994 Guachené) on kolumbialainen 195 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria. Hän pelasi kausina 2018–2023 Englannin Valioliigan Evertonissa.
Ura.
Mina on Deportivo Paston kasvatti. Talvella 2014 hän vaihtoi seuraa Independiente Santa Fe'hen. Mina siirtyi ulkomaille Brasilian Série A:han Palmeirasiin toukokuussa 2016. Viimeisellä kaudellaan Palmeirasissa hän pelasi 15 ottelua Série A:ssa ja seitsemän Copa Libertadoresissa.
Barcelona hankki Minan Brasiliasta 11,8 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2018. Sopimuksen kestoksi allekirjoitettiin viisi ja puoli vuotta ja ulosostopykäläksi kirjattiin 100 miljoonaa euroa.
Minan aika Barcelonassa kesti kuitenkin vain puoli vuotta, sillä hänet myytiin 9. elokuuta 2018 Englannin Valioliigan Evertoniin 30,25 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2018–2019 Mina pelasi Valioliigassa 13 ottelua vammojen katkaistua hänen kautensa useamman kerran. Kolmella seuraavalla kaudella valioliigaotteluita kertyi kausittain 29, 24 ja 13. Kaudella 2022–2023 hän pelasi vielä seitsemän ottelua, muun muassa täydet minuutit kauden neljässä viimeisessä ottelussa. Hän teki viidellä valioliigakaudellaan yhteensä seitsemän maalia, joista viimeinen oli 99. minuutilla syntynyt tasoitusmaali kauden 2022–2023 toiseksi viimeisellä ottelukierroksella Wolverhamptonia vastaan Evertonin taistellessa tiukasti säilymisestä Valioliigassa.
Mina pelasi Kolumbian maajoukkueessa ensimmäisen kerran Copa Américassa kesäkuussa 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kaksi alkulohko-ottelua ja neljännesvälieräottelun ja teki jokaisessa niistä maalin. Neljännesvälierän Englantia vastaan hän tasoitti aivan varsinaisen peliajan lisäminuuttien lopulla mutta Kolumbia hävisi ottelun rangaistuspotkukilpailussa. Copa Américassa 2019 Mina pelasi kolme Kolumbian neljästä ottelusta. Copa Américassa 2021 hän pelasi avauskokoonpanossa Kolumbian kaikki seitsemän ottelua joukkueen yltäessä pronssille. Mina pelasi 43. maaottelunsa marraskuussa 2023. Hän on tehnyt maaotteluissaan seitsemän maalia.
Luodon seurakunta

Luodon seurakunta () on Porvoon hiippakuntaan ja Pedersören rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielinen seurakunta, joka toimii Luodon kunnan alueella.
Historia.
Luodon seurakunta kuului alkujaan osana Pietarsaaren seurakuntaan. Vuonna 1783 sille myönnettiin lupa rakentaa oma kirkko ja seurakunta sai kappeliseurakunnan oikeudet kirkon valmistuttua vuonna 1787. Vuonna 1864 Luoto erotettiin omaksi kirkkoherrakunnakseen. 1916 seurakunnan alueelle perustettiin Hannulan rukoushuoneyhdistys, joka ylläpitää omaa rukoushuonettaan.
Toimipaikat.
Luodon kirkko on valmistunut vuonna 1787.
Herätysliikkeet.
Luodon seurakunta kuuluu, Kokkolaa ja Pietarsaarta ympäröivän maaseudun tavoin, ruotsinkielisen rauhansanalais-lestadiolaisen liikkeen voimakkaaseen kannatusalueeseen. Paikkakunnalla on kolme liikkeen rukoushuonetta, joihin kokoontuu sunnuntaisin seuroihin yhteensä noin tuhat henkeä. Liikkeen ruotsinkielinen kattojärjestö Laestadianernas Fridsföreningars Förbund järjestää vuosittaiset, noin 6 000 henkeä kokoavat kesäseuransa Luodossa.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Luodon kappeliseurakunnan kappalaisina ja Luodon seurakunnan kirkkoherroina:
Heinrich Fehlis

Heinrich Fehlis (1. marraskuuta 1906 Wulften, Saksan keisarikunta – 13. toukokuuta 1945 Porsgrunn, Telemark, Norja) oli Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkönä toisen maailmansodan aikana Norjassa.
Fehlis oli koulutukseltaan juristi. Hän liittyi 1933 Saksan kansallissosialistiseen puolueeseen Hitlerin valtaannousun jälkeen. Hän siirtyi 21. huhtikuuta 1940 Osloon Einsatzkommandon päälliköksi, ja saman vuoden marraskuussa hänestä tuli SS-Standartenführer ja Gestapon päällikkö. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa asti. Kesäkuussa 1944 hänet ylennettiin arvoon SS-Oberführer.
Fehlisistä käytetään Norjassa nimitystä "kirjoituspöytämurhaaja". Hän teki päätökset, keitä kidutetaan ja viedään SS-tuomioistuimeen, jossa yleensä tuli kuolemantuomio. 151 norjalaista teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä, useimmat Fehlisin käskystä.
Fehlis ampui itsensä, kun sodan lopputulos kävi hänelle selväksi.
Oravaistenjoen vesistö

Oravaistenjoen vesistö (vesistöaluetunnus 43) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Oravaistenjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 196,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,22 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Munsolbäckenin valuma-alue (43.005)
* Björkkärrdiketin valuma-alue (43.006)
* Kimo ån yläosan alue (43.002)
* Röykas träskin alue (43.003)
* Agnisbäckin valuma-alue (43.004)
* Hypbäckenin valuma-alue (43.007)
Lapuanjoen vesistö

Lapuanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 44) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Lapuanjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 4 122,05 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,92 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Lapuanjoen keskiosan alue (44.02)
* Kauhavanjoen valuma-alue (44.06)
* Lapuanjoen yläosan alue (44.03)
* Nurmonjoen valuma-alue (44.09)
* Kuortaneenjärven alue (44.04)
* Alavudenjärven alue (44.05)
* Kätkänjoen valuma-alue (44.07)
* Töysänjoen valuma-alue (44.08)
Perhonjoen vesistö

Perhonjoen vesistö (vesistöaluetunnus 49) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Perhonjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 2523,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,35 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Perhonjoen keskiosan alue (49.02)
* Ullavanjoen valuma-alue (49.05)
* Köyhäjoen valuma-alue (49.06)
* Halsuanjoen alue (49.03)
* Penninkijoen valuma-alue (49.04)
* Venetjoen valuma-alue (49.07)
* Perhonjoen yläosan alue (49.08)
* Patananjoen valuma-alue (49.09)
Kälviänjoen vesistö

Kälviänjoen vesistö (vesistöaluetunnus 50) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Kälviänjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 324,04 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,51 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Isosuonojan valuma-alue (50.008)
* Kälviänjoen keskiosan alue (50.002)
* Vähäjoen alaosan alue (50.004)
* Vähäjoen yläosan valuma-alue (50.005)
* Köyrisenojan valuma-alue (50.007)
* Kälviänjoen yläosan valuma-alue (50.003)
* Rimpiojan valuma-alue (50.006)
Lestijoen vesistö

Lestijoen vesistö (vesistöaluetunnus 51) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Lestijoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 1 372,8 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,22 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Lestijoen keskiosan alue (51.02)
* Ypyänojan valuma-alue (51.09)
* Kiviojan valuma-alue (51.06)
* Lestijoen yläosan alue (51.03)
* Lestijärven alue (51.04)
* Lehtosenjoen valuma-alue (51.05)
* Sarkojan valuma-alue (51.07)
* Härkäojan valuma-alue (51.08)
Kalajoen vesistö

Kalajoen vesistö (vesistöaluetunnus 53) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Kalajoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 4 246,97 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,82 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Vääräjoen valuma-alue (53.09)
* Kalajoen alaosan alue (53.02)
* Kalajoen keskiosan alue (53.03)
* Malisjoen valuma-alue (53.06)
* Kalajoen yläosan alue (53.04)
* Settijoen valuma-alue (53.07)
* Hautaperän tekojärven alue (53.08)
* Kalajanjoen valuma-alue (53.05)
Pyhäjoen vesistö

Pyhäjoen vesistö (vesistöaluetunnus 54) on Suomen päävesistöalue, jonka pääuoma Pyhäjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 3 711,89 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,16 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Viirelänojan valuma-alue (54.06)
* Vaikonojan valuma-alue (54.09)
* Piipsanjoen valuma-alue (54.07)
* Pyhäjoen keskiosan alue (54.02)
* Haapajärven alue (54.03)
* Pyhäjoen yläosan alue (54.04)
* Pyhäjärven valuma-alue (Pyhäjärvi) (54.05)
* Kärsämäenjoen valuma-alue (54.08)
Liminkaojan vesistö

Liminkaojan vesistö (vesistöaluetunnus 55) on Suomen päävesistöalue, jonka laskuoja Liminkaoja laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 186,98 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,85 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Kauniinkorvenojan valuma-alue (55.004)
* Liminkaojan keskiosan alue (55.002)
* Liminkaojan yläosan valuma-alue (55.003)
Piehinginjoen vesistö

Piehinginjoen vesistö (vesistöaluetunnus 56) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Piehinginjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 175,67 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,43 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Ispinäojan valuma-alue (56.005)
* Piehinginjoen keskiosan–Poikajoen alue (56.002)
* Haarainlammen alue (56.003)
* Piehinginjoen yläosan valuma-alue (56.004)
Hautajaisvaakuna

Hautajaisvaakuna (myös hautaus- tai hautavaakuna; ) on aateliin kuuluneiden miesten hautajaismenoissa lähinnä Ruotsin suurvalta-aikana käytetty vaakuna. Vaakunat ja vaakunasarjat olivat hautajaiskulkueessa näkyvästi esillä, ja näkyvyyden varmistamiseksi ne olivat usein pitkien tankojen päässä. Vainajan omaa vaakunaa (ns. päävaakuna) kannettiin surulipun kanssa arkun edessä, hänen esi-isiensä vaakunoita (ns. esipolvivaakunat) puolestaan arkun molemmilla puolilla.
Mikäli haudattavana oli aatelissuvun viimeinen miespuolinen jäsen, hautajaisiin tehtiin usein myös erityinen vaakuna, joka murrettiin suvun sammumisen merkiksi. Murrettavaan vaakunaan sahattiin syviä uurteita, jotta se olisi helpompi murtaa. Murtaminen oli erillinen seremonia, jonka suoritti papin sijaan korkeampi upseeri tai virkamies. Murretun vaakunan kappaleet saatettiin myös sirotella hautamultiin ja peittää hautaan.
Historia.
Hautajaisvaakunaperinne sai alkunsa taisteluissa käytetyistä kilvistä, joita vaikutusvaltaiset henkilöt lahjoittivat kirkoille keskiajalla. Sotataidon kehittymisen myötä kilven merkitys taisteluaseena väheni, ja sitä ryhdyttiin käyttämään vaakunana. 1500-luvulla kirkoille lahjoitettiin yhä enemmän kilpiä, joita ei ollut tarkoitettu lainkaan sotimiseen. Vanhimmat ruotsalaiset hautajaisissa kannetut kilvet ovat 1500-luvun lopulta. Hautajaisten jälkeen ne ripustettiin hautakirkon seinälle. Aluksi tällaiset vaakunat oli maalattu puiselle tai joskus myös peltiselle levylle. Myöhemmin aluslevyt alettiin sahata kilven tai koko vaakunan muotoiseksi, ja levyn päälle kiinnitettiin reliefimäinen kilpi ja kolmiulotteinen kypärä ja kypäränkoriste. Vaakunoissa saatettiin myös yhdistellä puuta ja peltiä. Saksankielisiltä alueilta peräisin olleiden kuvanveistäjien vaikutuksesta kilvistä ja muista veistetyistä osista tuli yhä plastisempia ja taidokkaampia.
Kun Ruotsista tuli suurvalta, omien esipolvien tuntemisesta tuli tärkeämpää. Niinpä hautajaissaattueissakin alettiin kantaa päävaakunan lisäksi esipolvivaakunoita. Erillisten kulkueessa kannettavien vaakunoiden sijasta esipolvivaakunat saatettiin myös liittää pienikokoisina päävaakunan ympärille. Kaukaisimpien esipolvivaakunoiden tekemistä hankaloitti mallikuvien etsintä niitä varten, sillä ensimmäinen painettu ruotsinkielinen vaakunakirja ilmestyi vasta vuonna 1650, ja sekin oli harvinainen.
Hautajaisvaakunoiden käyttö väheni 1700-luvun alussa Pohjan sodan ja ruton myötä. Kun vielä vuonna 1713 toteutettiin omaisuusverouudistus, jonka myötä aatelin taloudellinen asema heikkeni huomattavasti, loistokkaat heraldiset hautajaiset vähenivät. Vaakunoiden käyttö ei loppunut kuitenkaan kokonaan, ja esimerkiksi Porvoon tuomiokirkossa on päävaakuna vuodelta 1752. Vaakunan murtamisperinne jatkui hajanaisena 1800- ja 1900-luvuilla. Viimeinen tunnettu maininta siitä on vuodelta 1932.
Vitalic

Pascal Arbez (s. 1976), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Vitalic, on ranskalainen elektronisen musiikin artisti. 
Hänen ensimmäiset singlensä julkaistiin vuosina 1996 ja 1997, mutteivät saaneet merkittävää suosiota underground-skenen ulkopuolella. Hänestä tuli tosin hyviä ystävyksiä Michel Amaton kanssa, joka tunnetaan myös nimellä The Hacker, jonka hän tapasi Laurent Garnier’n yökerhossa Rex. The Hacker kehotti Arbezia lähettämään uudet kappaleensa müncheniläisen levy-yhtiön Gigolo Recordsin omistajalle DJ Hellille. Arbez teki näin, ja International DeeJay Gigolo Records julkaisi hyvin tunnetun "Poney EP" -levyn vuonna 2001, josta tuli suuri menestys julkaisun jälkeen. Kappaleella ”La Rock 01” Vitalic loi kappaleen, josta tuli hitti vuoden 2001 kesällä. Kappale sisältyi myös useiseen kokoelma-albumeihin. Miss Kittin sisälsi ”La Rock 01” -kappaleen kokoelma-albumillaan "On the Road".
Osakelaji

Osakelaji eli osakesarja tarkoittaa saman osakeyhtiön samanlaisten osakkeiden joukkoa. Osakeyhtiöllä on yksi tai useampi osakelaji.
Suomalaisen osakeyhtiön osakelajit.
Lähtökohtaisesti suomalaisen osakeyhtiön kaikki osakkeet ovat samanlaisia: ne tuottavat samat oikeudet ja velvollisuudet. 
Osakkeiden keskinäiset erot määritellään yhtiöjärjestyksessä. Erilajisia ovat osakkeet, joilla on erilainen äänimäärä, erilainen oikeus varojenjakoon (kuten osinkoon) tai jotka yhtiöjärjestyksessä on muuten määrätty erilajisiksi. Äänivallan ja varojenjaon lisäksi osakelajien muita eroja voivat olla muun muassa niihin liittyvät lunastus- ja muuntoehdot. 
Suomalaisen osakeyhtiön yhtiöjärjestyksessä on mahdollista määrätä, että yhtiössä on osakelajeja, jotka ovat keskenään täysin samanlaiset. Tällöin kaksi tai useampi osakelaji tuottavat keskenään samat oikeudet ja velvollisuudet. Tällä järjestelyllä voidaan hyödyntää osakelajikohtaista äänestysmekanismia. Tietyissä tilanteissa nimittäin edellytetään, että yhtiökokouksessa päätöstä kannattaa määräenemmistö jokaisen osakelajin edustettuina olevista osakkeista.
Osakelajien käyttötarkoituksia.
Perinteisesti eri osakelajeilla on keskitetty yrityksen päätöksentekoa tietyille osakasryhmille. Äänivallaltaan vähäisempi osakelaji on mahdollistanut laajemman pääoman hankinnan ilman, että ydinjoukon päätösvalta yrityksessä pienenee.
Osakelajit voivat erota toisistaan myös pörssilistautumisen suhteen. Yksi tai useampi osakesarja voi olla listattu pörssiin (pörssiosake), vaikka toiset eivät olisikaan (listaamaton osake).
Osakelajien nimet.
Osakelajit erotetaan toisistaan tavallisesti kirjaimilla, joskus numeroilla. Sarjat voivat olla esimerkiksi A ja B, A ja R tai I ja II. Eri yhtiöissä kirjaimilla voi olla eri merkitys, eikä A-sarja siten automaattisesti tarkoita ”parempaa” sarjaa. Kirjainten tai numeroiden käyttäminen ei ole välttämätöntä, vaan lajit voidaan nimetä myös sanallisesti.
"Kantaosake" tarkoittaa osakelajia, jolla on täysi äänioikeus. Kantaosake voi olla esimerkiksi sarja A tai sarja I.
"Etuoikeutettu osake" tarkoittaa osakesarjaa, joka on oikeutettu osinkoon ennen muita osakkeita (kantaosakkeita) tai jolla on ensisijainen oikeus tiettyyn vähimmäisosinkoon. Etuoikeutettu osake voi olla esimerkiksi sarja B tai sarja II. Etuoikeutetun osakkeen äänivalta voi olla rajoitettu. Etuoikeutettua osaketta ei ole määritelty lainsäädännössä.
"Etuosake" tarkoitti Suomen aiemmassa osakeyhtiölaissa osaketta, johon liittyi taloudellinen etuus yhtiön varoja jaettaessa mutta vain rajallinen äänioikeus. Etuus saattoi liittyä osinkoon, osakkeiden lunastukseen tai muuhun varojenjakoon. Etuoikeutettuja osakkeita voi olla edelleen olemassa.
Asunto-osakeyhtiön osakelaji.
Asunto-osakeyhtiössä voi olla vain yksi osakelaji. Asunto-osakeyhtiön kaikki osakkeet antavat samanlaiset oikeudet. Osakkeet poikkeavat kuitenkin keskenään siinä, että ne tuottavat oikeuden hallita eri osakehuoneistoja.
San Miguel (1773)

San Miguel oli Espanjan laivaston vuonna 1773 vesille laskettu kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus oli ensimmäinen Havannassa Gautierin "sistema francén" mukaan valmistettu. Alus laskettiin vesille tammikuussa 1774 ja otettiin palvelukseen 7. syyskuuta päällikkönään José de Córdova y Ramos.
Palvelus.
Alus lähti 28. kesäkuuta 1775 Havannasta "Astuton" ja pienempien alusten kanssa päällikkönään Alonso de Rivas. Se saapui 11. elokuuta saattueen kanssa Cádiziin mukanaan 2,75 miljoonan peson edestä aarteita. Helmikuussa 1776 alus lähti koelaivueen "San Eugenion" ja "Orienten" kanssa Cádizista Lángaran johtamaan sotaharjoitukseen, mistä se palasi 28. maaliskuuta.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi Gibraltarin piirityksessä 10. syyskuuta 1782 aluksen. Se saapui 5. toukokuuta 1783 Portsmouthiin, missä se tutkittiin 17. kesäkuuta - 1. heinäkuuta ja liitettiin 5. tammikuuta 1784 kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS San Miguel".
Alus otettiin palvelukseen 1782 Gibraltarilla päällikkönään Sir Roger Curtis. Aluksen päällikkyyden vastaanotti seuraavana vuonna Sir Charles Knowles aluksen pysyessä Gibraltarilla. Alus purjehti Portsmouthiin, missä se poistettiin palveluksesta toukokuussa 1783. Alus myytiin 1. joulukuuta 1791 Portsmouthissa romutettavaksi 2 020 punnalla.
Europcar

Europcar on ranskalainen autovuokraamoyritys, joka toimii 150 maassa, Euroopan lisäksi Pohjois-Amerikassa, Länsi-Aasiassa, Kanadassa, Australiassa ja Afrikassa. Yritys on perustettu vuonna 1949.
Europcar oli Volkswagen Groupin omistuksessa, kunnes se myytiin vuonna 2006 ranskalaiselle Eurazeo-sijoitusyhtiölle 3,3 miljardilla eurolla. Europcar ajautui taloudellisiin vaikeuksiin koronapandemian supistettua matkailua 2020-luvun taitteessa ja joutui velkojiensa haltuun. Vuonna 2021 Volkswagen teki ostotarjouksia Europcarista, ja syyskuussa yhtiön hallitus suositteli niistä tuoreimman (50 senttiä osakkeelta) hyväksymistä.
Europcar Suomessa.
Suomessa Europcar on toiminut vuodesta 1967 ja palvelee yli 30 paikkakunnalla. Lisenssioikeuksien haltija on Interrent Oy. 
Suomen Europcar osti vuonna 2014 Norjan Europcarin liiketoiminnan.
Suomessa Europcar oli ensimmäinen autovuokraamo, jolla oli ISO 14001 ympäristösertifikaatti ja ISO 9001 laatusertifikaatti.
San Antonio (1761)

San Antonio oli Espanjan laivaston vuonna 1761 vesille laskettu San Genaro -luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1759 Havannasta. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1761. Se sijoitettiin 6. kesäkuuta 1762 aseistamattomana reserviin.
Palvelus.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen koskemattomana vallatessaan Havannan 13. elokuuta 1762. Se saapui 19. heinäkuuta 1763 Portsmouthiin ja lunastettiin laivastolle 9. maaliskuuta 1764 nimellä "HMS San Antonio".
Alus otettiin marraskuussa 1764 palvelukseen Portsmouthin vartiolaivana. Vuonna 1766 aluksen päällikkönä oli Henry Marsh, joka luovutti aluksen marraskuussa 1767 George Tonynille. Vuonna 1769 aluksen päällikkönä oli John Hollwall ja seuraavana vuonna Clark Gayton ja marraskuussa 1770 Edmund Affleck. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1771 ja se myytiin 28. maaliskuuta 1775.
Kulta (heraldiikka)

Kulta () on heraldinen tinktuuri ja toinen kahdesta heraldiikassa käytetystä metallista. Sitä kuvaamaan käytetään usein keltaista väriä, joskin vaakunaa maalattaessa saatetaan käyttää myös kultajauhetta tai lehtikultaa.
Tinktuurin ranskan- ja englanninkielinen nimitys "or" on peräisin latinan kielen sanasta "aurum". Muita kultatinktuurista aiemmin käytettyjä, lähinnä runollisia nimiä ovat aurinko ("sol") ja topaasi ("topaz").
Vuoden tarjoilija

Vuoden Tarjoilija on alan ammattilaisten Suomen-mestaruuskilpailu, joka on järjestetty vuodesta 2013 lähtien. Vuoden Tarjoilija -kilpailu järjestetään samanaikaisesti Vuoden Kokki -kilpailun kanssa. Ensimmäisen Vuoden Tarjoilija -kilpailun voitti Maria Suihkonen. 
Vuoden Tarjoilija -kilpailujen järjestäjä on Wihurin Metro-tukku yhdessä Vuoden Tarjoilija -verkoston sekä yhteistyökumppaneiden kanssa. Tavoitteena on edistää suomalaisen ruokakulttuurin tunnettuutta Suomessa ja maailmalla.
Kilpailun kulku.
Kilpailussa arvioidaan muun muassa asiakaspalvelutaitoja, tarjoilutaitoja sekä ruoan ja juoman yhdistämistä. Vuoden Tarjoilija -kilpailussa mitataan teknisen osaamisen lisäksi kilpailijoiden kykyä yhdistää elämyksellisyys aitoon asiakaskohtaamiseen haastavissakin tilanteissa. Kilpailijoiden taitoja myynnissä, suosittelussa ja ravintolan liikeidean sisäistämisessä arvioidaan myös. 
Tarjoilijoiden suomenmestari pääsee voittovuotensa aikana osallistumaan erilaisiin tapahtumiin, mediaesiintymisiin sekä yhteistyökumppaneiden kampanjoihin. Kilpailun tarkoituksena on sekä edistää alan huippuosaamista että tuoda esille ammatin vaativuutta ja monipuolisuutta. Vuoden Kokki ja Vuoden Tarjoilija -kilpailussa halutaan nostaa alan arvostusta ja korostaa sitä, että ravintolaelämykset luodaan aina yhdessä. 
Vuonna 2019 finaalin tehtävät koostuivat baari-, saliruoan valmistus- ja bistrotehtävistä. Kilpailun päätuomarina toimi Petra Granqvist.
Vuoden Tarjoilija -kilpailun voittajat.
Kilpailun voittajat aikajärjestyksessä:
Hopea (heraldiikka)

Hopea () on heraldinen tinktuuri ja toinen kahdesta heraldiikassa käytetystä metallista. Sitä kuvaamaan käytetään usein valkoista väriä. Toisin kuin kultaa, vaakunoita maalattaessa ei tyypillisesti käytetä aitoa hopeaa tai valkokultaa, sillä ne tummuvat helposti. Myös niissä hopea korvataan valkoisella tai vaaleanharmaalla maalilla. Jos hopeaa halutaan kuvastaa metallilla, käytetään yleensä alumiinia.
Muita hopeatinktuurista lähinnä runollisessa mielessä aiemmin käytettyjä nimiä ovat kuu ("luna") ja helmi ("pearl").
Wish (verkkosivusto)

Wish on yhdysvaltalainen verkkokauppa, jonka tuotteista lähes kaikki ovat kiinalaisia. Verkkokaupan perustivat vuonna 2011 Peter Szulczewski ja Danny Zhang, jotka ovat Googlen ja Yahoon entisiä kehittäjiä.
Wishin omistaa vuonna 2010 perustettu ContextLogic.
Mobiilisovellukset.
Wishistä on saatavilla iOS- ja Android-käyttöjärjestelmille mobiilisovellus. Pääsovelluksen lisäksi Wishin osastot jakautuvat neljään sovellukseen:
Riveria

Riveria on ammattioppilaitos, jonka pääpaikka on Joensuu. Riveria järjestää monialaista ammatillista koulutusta Pohjois-Karjalan alueella. Perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoja on yli 130. Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymän organisaatiouudistuksen yhteydessä yhtymän ainoan oppilaitoksen nimeksi tuli Riveria vuoden 2018 alussa.
Vuosittain Riveriassa opiskelee yli 17 000 nuorta ja aikuista. Henkilöstöä on noin 800. Riverian keskeisiä koulutusmuotoja ovat ammatillinen koulutus, ammatillinen täydennyskoulutus, oppisopimuskoulutus, vapaa sivistystyö ja kesäyliopistotoiminta. Riverian rehtorina toimii koulutuskuntayhtymän johtaja Esa Karvinen (2016-). Opetushallinnon ammattikoulutuksen opiskelijatilastojen mukaan Riveriassa oli vuonna 2018 yhteensä 6 465 ammatillista perustutkintoa opiskelevaa, ja opiskelijoita oli yhteensä 7 224. Tämän lisäksi oppilaitoksessa opiskelee tuhansia muita opiskelijoita.
Koulutusyksiköt.
Riverian koulutusyksiköt sijaitsevat Joensuussa, Kiteellä, Lieksassa, Nurmeksessa,
Valtimolla ja Outokummussa.
Yelle

Yelle on ranskalainen yhtye, jonka päälaulaja Yelle (Julie Budet) ja GrandMarnier (Jean-François Perrier) perustivat. Kolmas jäsen, Tepr (Tanguy Destable), liittyi yhtyeeseen ennen heidän esikoisalbuminsa nauhoittamista. Yelle ja GrandMarnier alkoivat tekemään musiikkia yhdessä vuonna 2000. Yhtye sai suosiota, kun he julkaisivat varhaisen version kappaleesta ”Je Veux Te Voir” Myspacessa vuonna 2005, joka sijoittui myöhemmin Ranskan musiikkilistojen viiden parhaimman kappaleen joukkoon. Kappaleen suosio Myspacessa herätti myös levy-yhtiön kiinnostuksen, joka asetti heidät työstämään esikoisalbumiaan "Pop Up", joka julkaistiin vuonna 2007. Yhtyeen toinen albumi "Safari Disco Club" julkaistiin vuonna 2011 ja kolmas, "Complètement Fou", vuonna 2014. 
Yhtye on saanut suurta suosiota myös ei-ranskankielisissä maissa. He ovat olleet kiertueilla kansainvälisesti jokaisen albumijulkaisun aikoihin. Yelle on yksi harvoista ranskalaisista yhtyeistä, joka on esiintynyt Coachellassa kolmesti.
Siikajoen vesistö

Siikajoen vesistö (vesistöaluetunnus 57) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Siikajoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 4318,01 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,18 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Ohtuanojan valuma-alue (57.09)
* Luohuanjoen valuma-alue (57.08)
* Siikajoen keskiosan alue (57.02)
* Savalojan valuma-alue (57.07)
* Lamujoen valuma-alue (57.06)
* Siikajoen yläosan alue (57.03)
* Neittävänjoen valuma-alue (57.04)
* Mulkuanojan valuma-alue (57.05)
Black Panther (soundtrack)

Black Panther: The Album, toiselta nimeltään Black Panther the Album (Music From and Inspired by), on Marvel Studiosin tuottaman elokuvan "Black Panther" soundtrack-albumi, jonka suunnittelivat ja tuottivat yhdysvaltalainen hip-hop artisti Kendrick Lamar ja Anthony Tiffith; elokuvan sävelsi ruotsalainen Ludwig Göransson. Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 16. helmikuuta 2018.
Albumi ilmestyi 9. helmikuuta 2018, ja siitä julkaistiin kolme singleä: "All the Stars", "King’s Dead" ja "Pray for Me". Elokuvan ohjaaja Ryan Coogler valitsi Lamarin henkilökohtaisesti tuottamaan albumin soundtrackin. Lamarin oli alun perin tarkoitus tuottaa elokuvaan vain muutama kappale, mutta hän päätti tuottaa soundtrackin, koska piti elokuvasta hyvin paljon.
Olhavanjoen vesistö (Perämeri)

Olhavanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 62) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Olhavanjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 326,2 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,61 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Kynkäänojan valuma-alue (62.003)
* Vesisuonojan valuma-alue (62.009)
* Olhavanjoen yläosan alue (62.002)
* Vuosiojan valuma-alue (62.004)
* Syrjänojan valuma-alue (62.008)
* Vaaranojan valuma-alue (62.007)
* Hirviojan valuma-alue (62.005)
* Paskajoen valuma-alue (62.006)
Kuivajoen vesistö

Kuivajoen vesistö (vesistöaluetunnus 63) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Kuivajoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 1356,24 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,72 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Luujoen valuma-alue (63.06)
* Hamarinjoen valuma-alue (63.07)
* Oijärven alue (63.02)
* Kivijoen alaosan alue (63.03)
* Kivijoen keskiosan alue (63.04)
* Kivijoen yläosan valuma-alue (63.05)
Simojoen vesistö

Simojoen vesistö (vesistöaluetunnus 64) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Simojoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 3159,75 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,66 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Kuivasjoen valuma-alue (64.06)
* Simojoen keskiosan alue (64.02)
* Iso Tainijoen valuma-alue (64.07)
* Portimojärven alue (Simojoki) (64.03)
* Ruonajoen valuma-alue (64.08)
* Kämäjoen valuma-alue (64.09)
* Simojoen yläosan alue (64.04)
* Simojärven valuma-alue (64.05)
Bergön seurakunta

Bergön seurakunta () oli Porvoon hiippakuntaan ja Korsholman rovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Bergössä Maalahden kunnan alueella. Se oli osa Maalahden seurakuntayhtymää. Seurakuntayhtymän seurakunnat yhdistyvät yhdeksi Maalahden seurakunnaksi vuoden 2023 alussa.
Bergö oli lakkauttamishetkellä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärältään pienin seurakunta.
Toimipaikat.
Bergön kirkko on valmistunut vuonna 1802.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Bergön kappeliseurakunnan kappalaisina ja seurakunnan kirkkoherroina:
Diakon

Diakon on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee Kaartan ylängöllä 220 kilometriä Bafoulabésta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 33 800 ja keskuskylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Diakonin kunta rajoittuu etelässä Bafoulabén piirin Diallanin ja Tomoran, lännessä Kayesin piirin Marintoumanian, pohjoisessa Yélimanén piirin Tringan ja Nioron piirin Sandarén sekä idässä Diéman piirin Lakamanén ja Sansankidén kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja tasangot. Väliaikaisia jokia ovat Santama ja Mebiné. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Vallitseva uskonto on islam.
Diakonin ohi kulkee Bamakon ja Kayesin välinen maantie RN1. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, pavut, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Diakonissa ja Doualéssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Harry Krogerus

Harry Verner Krogerus (9. helmikuuta 1917 Helsinki – 1. maaliskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen hyönteistutkija ja Helsingin hyönteistieteellisen yhdistyksen pitkäaikainen puheenjohtaja ja myöhemmin kunniajäsen. Yhdistys on perustamisestaan lähtien kaksikielinen.
Krogerus suoritti filosofian tohtorin tutkinnon 1949. Hän toimi yliopettajana 1953–1974 Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa (Svenska normallyceum) ja rehtorina Töölön ruotsinkielisessä koulussa (svenska samskolan), jossa hän opetti vuodesta 1945 lähtien. Hän julkaisi useita tieteellisiä julkaisuja hyönteistieteen alalta, joissa hän pääasiassa keskittyi perhostutkimukseen.
Krogerus edisti aktiivisesti luonnontieteellisten tutkimusten julkaisua kansankielellä, mm. oppikirjojen kirjoittajana ja monivuotisena asiantuntijana Naturväktarna-radio-ohjelmassa. Hän sai professorin arvon 1978.
Diallan

Diallan on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa noin 150 kilometriä Bafoulabésta koilliseen. Kunnassa on 14 700 ja keskuskylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009).
Diallanin kunta rajoittuu lounaassa Bafoulabén piirin Kontélan, lännessä Tomoran ja luoteessa Diakonin, koillisessa Diéman piirin Sansankidén ja Diéouran sekä kaakossa Kitan piirin Séféto Nordin ja Séféto Ouestin kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, khasonkoja ja diawandoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, bataatti, pavut, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Tenojoen vesistö

Tenojoen vesistö tai myös Tenon vesistö (vesistöaluetunnus 68) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Teno laskee Barentsinmeren Tenovuonoon. Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 14 891 neliökilometriä, josta 5 153,84 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 9 738 neliökilometriä Norjalle. Alueen järvisyys on 3,1 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Vetsijoen valuma-alue (68.06)
* Tenon keskiosan alue (68.02)
* Inarijoen alue (68.03)
* Inarijoen–Kietsimäjoen valuma-alue (68.04)
* Utsjoen alaosan alue (68.07)
* Kevojoen valuma-alue (68.09)
* Utsjoen yläosan valuma-alue (68.08)
Coachella Valley Music and Arts Festival

Coachella Valley Music and Arts Festival (viitataan yleensä nimillä Coachella tai Coachella Festival) on Indiossa, Kaliforniassa, Coloradon aavikon Coachella Valleyssa vuosittain järjestettävä musiikki- ja taidefestivaali. Festivaalin perustivat Paul Tollett ja Rick Van Santen vuonna 1999 ja se on AEG Liven tytäryhtiön Goldenvoicen organisoima. Tapahtumassa esiintyy useiden eri musiikinlajien edustajia, muun muassa rockin, indiemusiikin, hip hopin, reggeatonin sekä elektronisen tanssimusiikin artisteja kuin myös installaatioita sekä veistoksia. Useilla lavoilla soitetaan livemusiikkia tauotta. Päälavat ovat: Coachella Stage, Outdoor Theatre, Gobi Tent, Mojave Tent sekä Sahara Tent; pienempää Oasis Dome -lavaa käytettiin vuosina 2006 ja 2011, uusi Yuma-lava otettiin käyttöön vuonna 2013 ja Sonora-lava vuonna 2017.
Näätämöjoen vesistö

Näätämöjoen vesistö (vesistöaluetunnus 69) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Näätämöjoki laskee Barentsinmeren Neidenfjordeniin. Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 2 962,48 neliökilometriä, josta 2 354,06 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 608 neliökilometriä Norjalle. Alueen järvisyys on 11,36 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Sevettijärven valuma-alue (69.06)
* Näätämöjoen keskiosan alue (69.02)
* Silisjoen valuma-alue (69.08)
* Iijärven alue (69.03)
* Vaijoen alue (69.04)
* Nikulasjoen valuma-alue (69.05)
* Sammuttijoen valuma-alue (69.07)
Uutuanjoen vesistö

Uutuanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 70) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Uutuanjoki laskee Barentsinmeren Neidenfjordeniin. Vesistöalueen pinta-ala on 402,94 neliökilometriä, josta 231,95 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 171 neliökilometriä Norjalle. Alueen järvisyys on 9,14 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Mustakurun valuma-alue (Norjan puolella) (70.007)
* Mustakurun valuma-alue (70.007)
* Uutuanjoen alaosan alue (70.001)
* Routasenjoen valuma-alue (70.004)
* Pakanajoen valuma-alue (70.006)
* Routasenjoen valuma-alue (Norjan puolella) (70.004)
* Porijärvien alue (70.002)
* Iso Rovijärven valuma-alue (70.003)
* Tuulijärven valuma-alue (70.005)
Kemijoen vesistö (Viena)

Kemijoen vesistö (Viena), tai joskus myös Vienan Kemijoen vesistö, (Suomessa vesistöaluetunnus 74) on pääosin Venäjällä Karjalan tasavallassa sijaitseva, mutta myös Suomessa oleva Suomen päävesistöalue, jonka latvavesistä osa ulottuu myös Suomen puolelle. Sen laskujoki Kemijoki, tai myös Vienan Kemijoki, laskee Vienanmereen.
Vesistöalueen pinta-ala on 27 700 neliökilometriä, josta 26 403 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle ja 1 297 neliökilometriä Suomen puolelle.
Vesistö Venäjän puolella.
Vesistön laskujokena oleva Vienan Kemijoki laskee Vienamereen joen suulla olevan Kemin () kaupungin luona. 
Joen yläjuoksulla muodostavat järviketjun Kuittijärvet: Ylä-Kuittijärvi, Keski-Kuittijärvi ja Ala-Kuittijärvi. Keski-Kuittijärven rannalla sijaitsee Uhtua eli Kalevala, Ylä-Kuittijärven rannalla Vuokkiniemi.
Vienan Kemin suurimpia sivujokia ovat jokeen sen alajuoksulla etelästä laskeva Ohta, keskijuoksulla pohjoisesta laskeva Kepa ja keskijuoksulla etelästä laskeva Tširkkakemijoki, johon laskee lännestä Nuokkijärvi. 
Ylä-Kuittijärveen laskee pohjoisesta Pistojoki, jonka vesireitin ylin osa ulottuu Suommen puolelle. Pistojoen laajentumana joen keskijuoksulla Venäjän puolella on Pistojärvi.
Vesistö Suomen puolella.
Suomen vesistöaluejaossa Vienan Kemin vesistöalueen Suomen puoleiset osat pääosin käsittävän Vienan Kemin latvavesistöalueen toisessa jakovaiheessa, ovat kokonaan tai osittain Suomen puolella seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
* Joukamojärven alue (74.01)
* Muojärven alue (74.02)
* Kuusamojärven alue (74.03)
* Kolvangin valuma-alue (74.08)
* Oivanginjärven valuma-alue (74.04)
Näistä osa-alueet 74.01 (yläosaltaan 74.011), 74.02, 74.03,74.04 ja 74.08 kuuluvat Suomen ja Venäjän rajalla olevan Multijärven yläpuoliseen vesireittiin. Tämän vesireitin suurimpia järviä ovat alajuoksulta yläjuoksulle lueteltuina Joukamojärvi, Muojärvi ja Kuusamojärvi, jonka rannalla sijaitsee Kuusamon keskustaajama. Vesireitin laskujokena Multijärven alapuolella Venäjän puolella on Ylä-Kuittijärveen laskeva Pistojoki, jonka laajentumana sen keskijuoksulla on Pistojärvi.
Osa-alueet 74.01 (alaosaltaan 74.012), 74.05, 74.06 ja 74.07 laskevat Pistojoen vesireittiin alempana Suomen ja Venäjän rajan yli Venäjän puolelle.
Tästä etelään vedenjakaja, Suomen puolella Oulujoen vesistön sekä Venäjän puolella Vienan Kemijoen vesistön ja etelämpänä Vuoksen vesistöön kuuluvan Pielisen reitin valuma-alueen Venäjän puoleisten latvavesien välillä, yhtyy varsin tarkasti Suomen ja Venäjän rajaan aina Kainuun ja Pohjois-Karjalan rajalle asti. Vain siellä täällä vedenjakaja poikkeaa valtakunnanrajasta niin, että jokin yksittäinen pieni järvi laskee rajan yli suuntaan tai toiseen.
Diokéli

Diokéli on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee Manantaliin johtavan maantien varrella 76 kilometriä Bafoulabésta kaakkoon. Kunnassa on 13 100 ja keskuskylässä 1 000 asukasta (vuonna 2009).
Diokélin kunta rajoittuu koillisessa Bafoulabén piirin Oualian, kaakossa Bamafélén, lounaassa Koundianin ja luoteessa Mahinan kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Kunnan läpi virtaa Bafingjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. 
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Niistä suurin on 4 900 asukkaan Diakaba. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bozoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Diokélissa, Sollossa ja 
Bérétécoundassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Reina (1743)

Reina oli Espanjan laivaston vuonna 1743 vesille laskettu Reina-luokan kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1742. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1743 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1743.
Palvelus.
Alus lähti 1747 Cádizista linjalaivojen "Nueva Españan" ja "Conquistadorin" sekä fregatti "Bizarran"Puerto Ricoon päällikkönään Alejandro Castelain. Lokakuussa 1747 se saattoi 6-7 aarteita ja tarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Veracruzista Havannaan ja edelleen Cádiziin, jonne alus saapui 9. tammikuuta 1748 mukanaan 2,5 miljoonaa hopeapesoa ja elintarvikkeita. Alus lähti 26. joulukuuta 1749 Veracruzista Havannaan ja edelleen Cádiziin mukanaan 4,7 miljoonaa hopeapesoa ja elintarvikkeita. Se saapui 24. huhtikuuta 1750 Cádiziin.
Vuodet 1751 ja 1753 alus partioi Välimerellä. Se oli 1755 kunnostettavana La Carracassa. Alus lähti 5. syyskuuta 1759 Cádizista "Europan" kanssa Havannaan kuljettaen tykkejä ja ampumatarvikkeita. Vuonna 1761 se palasi Cádiziin, mistä alus palasi seuraavana vuonna Havannaan. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi telakalla olleen aluksen Havannan kukistuessa 11. elokuuta 1762 piirityksen jälkeen.
HMS Reyna.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 13. elokuuta 1762 aluksen, joka liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Reyna". Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1772.
Oualia

Oualia on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 59 kilometriä Bafoulabésta itään. Kunnassa on 20 700 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Oualian kunnan pinta-ala on 1 085 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Kontélan, lännessä Bafoulabén ja Mahinan, etelässä Diokélin ja Bamafélén sekä idässä Kitan piirin Séféto Ouestin, Toukoton ja Niantanson kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu 30 kylää. Niistä suurin on 2 000 asukkaan Nari. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, khasonkoja ja fulbeja. Lisäksi on bambaroita, bozoja ja songhaita. Vallitsevat uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Oualian kautta kulkee Bamakon ja Dakarin välinen rautatie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, fonio ja riisi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Pasilan autojuna-asema

Pasilan autojuna-asema (lyh. Pau, ruots. Böle biltågsstation) on rautatieasema Helsingin Keski-Pasilassa lähellä Pasilan rautatieasemaa. Pääosin asemalla lastataan autovaunuja, jotka yhdistetään päärautatieasemalta lähteneeseen runkoon, mutta muutamat sesonkijunat saattavat lähteä päärautatieaseman sijasta autojuna-asemalta. Esimerkiksi sesonkijuna P 267 Rovaniemelle lähtee Pasilan autojuna-asemalta. Vuoteen 2015 asti asemalta liikennöi myös sesonkijuna P 271 Kolariin. Sesonkijunat ovat kulussa talvisesongin ajan joulukuusta huhtikuun lopulle.
Historia.
Autojuna-asema sijaitsi 1990-luvulta alkaen päärautatieasemalla Töölönlahden ja läheisyydessä. Se kuitenkin poistettiin asemakaavasta, ja kaupunki sopi valtion kanssa aseman siirrosta muualle. Asema kyettiin uudelleensijoittamaan Pasilaan, kun tavararatapiha poistui Keski-Pasilasta vuosina 2008–2010. Selvityksessä tarkasteltiin myös aseman sijoittamista Toralinnan itäpuolelle Pasilan veturitallien läheisyyteen, mutta sijainti Helsinki-hallin (entinen Hartwall-areena) ja pääradan välissä oli lopulta toiminnallisesti ja ratateknisesti toimivin ratkaisu. Asema avattiin 4. kesäkuuta 2012.
Viimeinen vartio

Viimeinen vartio () on Stephen Kingin vuonna 2017 ilmestynyt rikosromaani, joka on "Bill Hodges" -trilogian kolmas osa. Kirja on julkaistu suomenkielisenä Ilkka Rekiaron kääntämänä ja Tammen kustantamana vuonna 2017.
Kuusi vuotta aivovammaosastolla maannut trilogian ensimmäisen osan antagonisti, Brady Hartsfield, pyrkii kostamaan Bill Hodgesille ja koko kaupungille kokemansa kaltoinkohtelun.
Alcaicus

Alcaicus on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se on saanut nimensä runoilija Alkaioksesta.
Alcaicus-säkeitä on useaa eri muotoa, jotka on nimetty niiden tavumäärän mukaan. Niiden kaavat ovat ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
"Enneasyllabus alcaicus" ("alc9") eli yhdeksäntavuinen säe:
"Decasyllabus alcaicus" ("alc10") eli kymmentavuinen säe:
"Hendecasyllabus alcaicus" ("alc11") eli yksitoistatavuinen säe:
Alcaicus-säkeet yhdessä muodostavat niin kutsutun Alkaioksen säkeistön. Siinä on kaksi yksitoistatavuista, yksi yhdeksäntavuinen ja yksi kymmentavuinen alcaicus.
Hemiepes

Hemiepes () on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä.
Hemiepes-säkeessä on seitsemän tavua. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu):
Säkeestä on myös niin kutsuttu feminiininen muunnelma, jossa on yksi lyhyt lisätavu:
Hemiepes on käytännössä daktyylisen pentametrin puolikas eli daktyylinen katalektinen tripodia. Se on kuorolyriikassa yksi daktylo-epitriittisen rytmin perusosista.
Joonialainen dimetri

Joonialainen dimetri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista joonialaisista säkeistä eli koloneista.
Säe koostuu kahdesta ionicus a minoresta, eli sen kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu):
Säettä esiintyy muun muassa Anakreonilla yhdessä anakreonteuksen kanssa.
Lekythion

Lekythion (, ) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se nimi viittaa lekyyttiin ("lekythos") eli pieneen öljypullona käytettyyn ruukkuun.
Kaava.
Lekythion-säkeessä on seitsemän tavua. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Lekythion voidaan nähdä sekä jambisen trimetrin että trokeisen katalektisen tetrametrin loppuosana.
Esimerkkejä.
Esimerkki 1
Euripides, tragediasta "Foinikian naiset":

"nyn de moi pro teikheōn"
"thūrios molōn Arēs"

(”Nyt raivoisa Ares on tullut muurieni eteen”)
Esimerkki 2
Euripides, tragediasta "Ifigeneia taurien mailla", toisen säkeen loppuosa:

"Pelops ho Tantaleios es Pisan molōn"
"thoaisin hippois Oinomaū gamei korēn"

(”Pelops, Tantaloksen poika, tuli Pisasta nopein hevosin ja nai Oinomaoksen tyttären.”)
Esimerkki 3
Edellisen parodia Aristofaneen komediassa "Sammakot", jälkimmäisen säkeen lopussa lekythion-osio korvattu viittauksella lekyyttiin:

"”Pelops ho Tantaleios es Pisan molōn"
"thoaisin hippois” – ”lēkythion apōlesen”"

(”Pelops, Tantaloksen poika, tuli Pisasta nopein hevosin” – ”ja hukkasi pikku öljypullonsa.”)