tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sandrew Metronome

Sandrew Metronome on pohjoismainen media-alan yritys. Se muodostettiin vuonna 1990 kun ruotsalainen elokuvayhtiö Sandrews ja tanskalainen mediayhtiö Metronome yhdistyivät. Yhtiön omistuspohja on vaihdellut; vuodesta 2013 asti sen omistajana on ollut sijoittajaryhmä, jota johtaa norjalainen, aiemmin yhtiön toimitusjohtajana toiminut Morten Kongrød. 
Sandrew Metronome omisti useita elokuvateattereita Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa. Sandrew Metronome toimi useiden vuosien ajan Warner Bros. -yhtiön tuottamien elokuvien jakelijana Pohjoismaissa, ja lisäksi se oli hankkinut Focus Featuresin, Miramaxin, Pathén ja Lionsgaten elokuvien pohjoismaiset levitysoikeudet. 
Sittemmin yhtiö on keskittynyt viihdesisällön tarjoamiseen digitaalisille jakelukanaville ja siihen sijoittamiseen. 
Sandrew Metronomella on aineetonta omaisuutta ja viihdesisältöä, kuten elokuvien, televisiosarjojen ja musiikin levitysoikeuksia. Yhtiön elokuvavalikoimaan kuuluvat muun muassa seuraavat elokuvat: "Perikato", "The Queen", "Lost In Translation", "Oopperan kummitus" ja "Volver – paluu".
Luohua

Luohua on kylä Siikajoen kunnassa. Vuoteen 1973 asti kylä kuului tuolloiseen Paavolan kuntaan. Vuosina 1973–2006 kylä kuului Paavolan ja Revonlahden kuntaliitoksen yhteydessä perustettuun Ruukin kuntaan. Vuoden 2007 alusta lähtien kylä on kuulunut Siikajoen ja Ruukin kuntaliitoksen yhteydessä perustettuun uuteen Siikajoen kuntaan. 
Kylä sijaitsee noin 20 kilometriä kuntakeskuksesta Ruukista kaakkoon. Kylän läpi virtaa Luohuanjoki.
Koulu.
Luohuan koulu aloitti toimintansa vuonna 1892. Koulu on toiminut koko historiansa ajan samassa rakennuksessa. Sitä on laajennettu kahteen otteeseen: 1930-luvulla rakennukseen tehtiin toinen kerros, ja 1980-luvulla rakennettiin liikuntasali. Luohuan nykyinen koulupiiri muodostuu entisistä Rankisen ja Heinolanperän koulupiireistä.
Hannu Hautala

Hannu Juhana Hautala (12. toukokuuta 1941 Töysä – 20. heinäkuuta 2023 Kuusamo) oli suomalainen luontokuvaaja ja -kirjailija. Hän oli Suomen ensimmäinen ammattimainen luontokuvaaja ja ehkä maan tunnetuin luontokuvaaja. Hautala kuvasi luontoa runsaat viisi vuosikymmentä, otti yli puolitoista miljoonaa kuvaa ja julkaisi runsaat 50 kuvakirjaa. Niistä suosituin on "Kuukkelin maa", jota on myyty yli 32 000 kappaletta. 
Elämä.
Hautala tuli suuren yleisön tietoisuuteen kuvallaan "Kotkat parittelevat". Se oli Suomen ensimmäinen kuva kotkien parittelusta. Se valittiin vuoden lehtikuvaksi vuonna 1974.
Kuusamossa vuodesta 1979 asunut Hautala tunnettiin erityisesti Koillismaan luonnon ikuistajana. Hänen nimeään kantava Suomen ensimmäinen luontokuvakeskus "Hannun Jäljet – Hannu Hautala luontokuvakeskus" avattiin yleisölle vuonna 2007 matkailukeskus Karhuntassun yhteyteen. 
Hautala oli alun perin ammatiltaan autonasentaja. Hän myi ensimmäisen kuvallisen luontojuttunsa "Vaasa"-lehteen vuonna 1958. Hänen ensimmäinen kirjansa "Erämetsän elämää" ilmestyi vuonna 1968. Saatuaan valtion puolivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 1970 Hautala ryhtyi päätoimiseksi luontokuvaajaksi. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen ammattiluontokuvaaja. 
Hautala tapasi puolisonsa Irman vuonna 1971. Vuonna 1987 myönnetyn valtion apurahan myötä puoliso jäi pois töistä ja omistautui yhteiseksi muuttuneen valokuvausuran tukemiseen. 
Vuonna 2000 Hautalaa syytettiin kuvamanipuloinnista. Hän oli käsitellyt kuviaan digitaalisesti ja muun muassa yhdistänyt kaksi perättäistä ruutua kertomatta siitä. Tätä jotkut pitivät huijauksena. Hautala itse perusteli, että hän teki digitekniikalla todeksi sen, mitä luonnossa näki.
Runsaasti palkittu Hautala sai valokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1972. Tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinnon hän sai vuonna 2012 ja Pro Finlandia -mitalin kaksi vuotta myöhemmin. Hänet nimettiin Oulun yliopiston luonnontieteellisen tiedekunnan filosofian kunniatohtoriksi 2002. Hän sai Suomen valokuvajärjestöjen keskusliiton Finnfoto-palkinnon vuonna 2003. Hautalalle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2004.
Hautalan pitkä ura luontokuvaajana päättyi vuonna 2020, kun monet sairaudet veivät voimat. Hänen viimeinen kirjansa "Sata parasta" julkaistiin syksyllä 2021.
Juha Metso on käsikirjoittanut, kuvannut ja ohjannut vuonna 2022 julkaistun taidedokumentin "Hannu Hautala – legendan perintö". Dokumentissa Hannu Hautala pohtii luontokuvaajana olemista ja kuvien syntyä.
Luohuanjoki

Luohuanjoki on Siikajoen sivujoki Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee pääosin Siikajoen kunnan alueella. Joki laskee Siikajokeen parin kilometrin päässä Ruukin keskustasta itään. Luohuanjokea käytetään pääasiassa virkistys- ja kotitarvekalastukseen. Ammattimaista kalastusta on hyvin vähän tai ei ollenkaan. Yleisimmät kalat ovat ahven, hauki ja särki. Myös harvinaisemmat taimen ja kirjolohi voivat tarttua syötiin.
1970-luvulla suoritetut jokiuoman ruoppaus ja siivoaminen vähensivät joen runsasta keväistä tulvimista.
Emanaatio

Emanaatioiksi () kutsutaan joidenkin tiettyjen uskomusjärjestelmien kosmologiassa tai kosmogoniassa Korkeimmasta Olennosta "emanoituneita" eli alkunsa saaneita tai "virranneita" alempia olentoja. Näiden uskomusten mukaan Korkein Olento ei luonut fyysistä maailmankaikkeutta itse suoraan, vaan näiden alempien emanaatioiden kautta.
Tämän paradigman mukaisesti luominen etenee vuodatuksena alkuperäisestä absoluuttisesta Korkeimmasta Olennosta, tai jopa muutoksena siinä. Korkein Valo tai Tietoisuus polveutuu siitä erilaisten tasojen, asteitten tai hypostaasien (olemusten) kautta. Samalla siitä tulee yhä enemmän ja enemmän materiaalinen ja ruumiillistunut, kunnes se kääntyy lopulta ympäri palatakseen vastakkaisessa järjestyksessä takaisin lähtöpisteeseensä. Useimmissa käsityksissä emanaatioprosessi lähtee yhdestä, joka muuttuu kahdeksi ja sitten kolmeksi, ja lopulta seitsemäksi, joista eri käsitysten mukaan voi emanoitua lukemattomia uusia tasoja.
Ensisijainen klassisen emanationismin kannattaja oli Plotinos, jonka teoksessa "Enneadit" kaikki asiat olivat emanaatioita Yhdestä. Enneadissa 5.1.6. emanationismia verrataan Yhdestä tapahtuneeseen leviämiseen, jossa oli kolme hypostaasia, Yksi ("hen"), äly/järki/tahto ("nous") ja sielu ("psykhe ton pantos"). Plotinokselle emanaatio tai "sielujen polveutuminen" johtui "dyadista", Korkeimman Olennon sisällä tapahtuneesta ensimmäisestä muutoksesta, joka oli oleellinen osa sen luontoa. 
Emanationismi on luonteeltaan vastakohta sekä kreationistiselle ajatukselle yhdestä itsetietoisesta luojasta ja nihilistiselle ajatukselle, jonka mukaan tapahtumien taustalla ei ole mitään subjektiivista tai ontologista luonnetta.
Emanationismi eri uskomusjärjestelmissä.
Emanationismi on oleellinen osa seuraavia uskomusjärjestelmiä:
Joidenkin tulkintojen mukaan sen voidaan katsoa olevan osa myös hindulaisuutta, buddhalaisuutta ja muinaisen Egyptin uskontoa.
No Quarter (kappale)

No Quarter on brittiläisen Led Zeppelin -yhtyeen kappale. Se on pääosin yhtyeen basistin John Paul Jonesin käsialaa. Kappale sisältyy albumille "Houses of the Holy", joka ilmestyi vuonna 1973. Se on albumin seitsemäs, eli toiseksi viimeinen raita.
Lisäksi yhdysvaltalainen alternative metal -orkesteri Tool on tehnyt kappaleesta version.
O Cameroon, Cradle of Our Forefathers

O Cameroon, Cradle of Our Forefathers (ransk. ”Chant de Ralliement”, engl. ”Rallying Song”) on Kamerunin kansallislaulu. Laulu sai virallisen aseman 1957, mutta sitä käytettiin epävirallisesti jo vuodesta 1948, siis jo ennen Kamerunin itsenäistymistä. Laulun sävelsi René Djam Afame, joka laati myös laulun tekstin yhdessä Samuel Minkio Bamba ja Moïse Nyatte Nko'o kanssa. Tekstiä muutettiin hieman 1978.
O Cameroun berceau de nos ancêtres,
Va, debout et jaloux de ta liberté.
Comme un soleil ton drapeau fier doit être,
Un symbole ardent de foi et d'unité, 
Que tous tes enfants du Nord au Sud,
De l'Est à l'Ouest soient tout amour!
Te servir que ce soit le seul but
Pour remplir leur devoir toujours.
"Kertosäe:"
Chère Patrie, terre chérie,
Tu es notre seul et vrai bonheur.
Notre joie, notre vie,
A toi l'amour et le grand honneur. 
Tu es la tombe où dorment nos pères,
Le jardin que nos aïeux ont cultivé.
Nous travaillons pour te rendre prospère,
Un beau jour enfin nous serons arrivés.
De l'Afrique sois fidèle enfant
Et progresse toujours en paix,
Espérant que tes jeunes enfants
T'aimeront sans bornes à jamais.
"Kertosäe"
O Cameroon, Thou Cradle of our Fathers,
Holy Shrine where in our midst they now repose,
Their tears and blood and sweat thy soil did water,
On thy hills and valleys once their tillage rose.
Dear Fatherland, thy worth no tongue can tell!
How can we ever pay thy due?
Thy welfare we will win in toil and love and peace,
Will be to thy name ever true!
"Kertosäe:"
Land of Promise, land of Glory!
Thou, of life and joy, our only store!
Thine be honour, thine devotion,
And deep endearment, for evermore.
From Shari, from where the Mungo meanders
From along the banks of lowly Boumba Stream,
Muster thy sons in union close around thee,
Mighty as the Buea Mountain be their team;
Instil in them the love of gentle ways,
Regret for errors of the past;
Foster, for Mother Africa, a loyalty
That true shall remain to the last.
"Kertosäe:"
Oi Kamerun, esi-isiemme kehto,
ylhäinen pyhättö, missä he nyt keskellämme lepäävät
Heidän kyyneleensä, hikensä ja verensä kastelivat maaperäsi,
heidän viljelyksensä kohosivat kukkuloillasi ja laaksoissasi
Armas isänmaa, arvoasi ei mikään kieli osaa lausua!
Miten saatamme koskaan saavuttaa arvoisesi ansion?
Ahkeruudella voitamme sinulle vaurauden, ja rakkaus ja rauha
tulevat osaksesi ainiaaksi!&lt;br&gt;&lt;br&gt;
"Kertosäe:"
Toiveiden maa, loistokas maa!
Sinä, ainoa riemumme ja elämämme säilö!
Kunnia ja uskollisuutemme on sinun,
sekä syvä rakkautemme ainiaan.&lt;br&gt;&lt;br&gt;
Sharilta, mistä Mungo mutkittelee,
vaatimattoman Boumba-virran rantojen varrelta
kokoontuvat poikasi liittoon ympärillesi
Olkoon heidän joukkonsa uljas kuin Buea-vuori;
istuta heihin mieltymys lempeisiin keinoihin,
ja katumus menneistä virheistä;
Afrikan äidin tähden vaali uskollisuutta,
joka vilpittömänä kestäköön viimeiseen asti.
"Kertosäe"
Archie Hahn

Charles Archibald ”Archie” Hahn (14. syyskuuta 1880 Dodgeville, Wisconsin, Yhdysvallat – 21. tammikuuta 1955 Charlottesville) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hän oli yksi 1900-luvun parhaista pikajuoksijoista maailmassa.
Juoksu-ura.
Yliopisto- ja amatööriura.
Archie Hahn syntyi 1880 Dodgevillessä. Hän aloitti kilpailemaan juoksulajeissa varsinaisesti vasta 19-vuotiaana Michiganin yliopistossa. High school -aikana hän harrasti nyrkkeilyä, yleisurheilua ja amerikkalaista jalkapalloa. Yliopistoon hänet löysi kykyjenetsijät maatalousnäyttelyn juoksukilpailusta.
Hahn kilpaili vuosina 1901–1904 Michiganin yliopiston yleisurheilujoukkueessa. Hän voitti vuosina 1901 ja 1902 yliopistojen Big Ten -kilpailujen 100 jaardin juoksun ja 1903 220 jaardin juoksun.
Vuodet 1903–1905 Hahn juoksi Milwaukee Athletic Clubin riveissä. Hän voitti vuonna 1903 Amateur Athletic Unionin Yhdysvaltain-amatöörimestaruuden 100 ja 220 jaardin juoksussa ja vuonna 1905 220 jaardin juoksun.
Olympialaisissa.
Vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa Hahn voitti kolme kultamitalia. Ensimmäiseksi hän voitti 60 metriä ajalla 7,0, toiseksi 200 metrin ajalla 21,6 ja kolmanneksi 100 metrin ajalla 11,0. 200 metrin kilpailu käytiin St. Louisissa suoralla radalla, ja 100 metrillä Hahn voitti toiseksi tulleen Nate Cartmellin noin kahdella metrillä. 60 metrin voittoaika sivusi olympiaennätystä 200 metrillä hän sivusi alkuerissä John Tewksburyn olympiaennätystä ajalla 22,2. Loppukilpailussa hän paransi ennätystä 0,6 sekunnilla.
Vuoden 1906 välikisoissa Hahn uusi 100 metrin voittonsa ajalla 11,2. Kansainvälinen olympiakomitea ei kuitenkaan laske välikisoja virallisesti olympiakilpailuksi. Kahteen peräkkäiseen 100 metrin olympiakultaan ylsi vasta Carl Lewis Soulissa 1988 (tosin vasta Ben Johnsonin hylkäyksen jälkeen).
Valmentajana.
Hahn valmistui vuonna 1905 Michiganin yliopiston oikeustieteellisestä, mutta hän ei missään vaiheessa toiminut lakimiehenä. Hän valitsi uran valmentajana ja kirjoitti klassisen juoksuvalmennusoppaan "How to sprint".
Racer Free Car Simulation

Racer Free Car Simulation on ilmainen kilpa-ajo-simulaattori, josta on versiot Microsoft Windowsille, Linuxille sekä Mac OS X:lle.
Racer oli alun perin vain ajosimulaattori, mutta nykyään se sisältää lähes kaikki autopeliltä odotettavat ominaisuudet, kuten mahdollisuudet kisata joko tietokonetta tai verkon ylitse toista ihmistä vastaan. Racerin tärkein elementti on sen realistinen fysiikkamallinnus sekä tasokas, OpenGL-pohjainen grafiikkamoottori. Racerista puuttuu ainakin toistaiseksi monista kaupallisista ajopeleistä löytyvä autojen vahinkomallinnus sekä uramoodi.
Yksi Racerin tärkeimmistä ominaisuuksista on sen avoimuus. Ohjelmakoodi itsessään ei ole enää vapaassa levityksessä, mutta esimerkiksi autojen ja ratojen formaateista ja luonnista on olemassa tarkka dokumentaatio. Tämän ansiosta Raceriin onkin julkaistu monenlaisia autoja: Formuloita, antiikkiautoja, luxusautoja, perheautoja... Mahdollisuudet ovat lähes rajattomat. Myös ratoja on monenlaisia todellisista kilparadoista vuoristoteihin.
Racer julkaistiin ensimmäisen kerran elokuussa 2000, ja sitä on päivitetty jatkuvasti tähän päivään asti. Vuosien kuluessa Racerin ympärille on kasvanut suuri yhteisö. Racerin virallinen foorumi sijaitsee Race Sim Centralissa.
Racer on ilmaisohjelma ei-kaupallisille käyttäjille. Autojen ja ratojen tekijät ovat säätäneet erilaisia käyttöehtoja luomuksilleen, mutta ne kaikki ovat ladattavissa ilmaiseksi.
Raceriin julkaistaan - kiitos avoimien tiedostoformaattien - jatkuvasti uutta sisältöä, mutta koska itse Racerin lähdekoodi on suljettu, riippuu päivitysten määrä siitä, kuinka paljon ohjelmoijilla on aikaa päivittää Raceria. Tämä johtaa siihen, että uusia versioita ilmestyy melko harvoin, mutta toisaalta ne ovat usein hyvin monipuolisia, ja antavat uutta intoa yhteisölle.
Iranin kansallislaulu

Iranin islamilaisen tasavallan kansallislaulu () on Iranin kansallislaulu. Sen on säveltänyt Hassan Riahi, ja laulun sanat on kirjoittanut komitea. Uutta kansallislaulua alettiin suunnittelemaan sen jälkeen, kun maan hengellinen johtaja suurajatollah Ruhollah Khomeini kuoli vuonna 1989. Lisäksi Iran oli vastikään kärsinyt tappioita sodassa Irakia vastaan, joten uudesta kansallislaulusta järjestettiin kilpailu kansallisen mielialan kohentamiseksi. Uusi kansallislaulu otettiin käyttöön vuonna 1990. 
Laulu tuo esiin Iranin islamilaisen vallankumouksen uskonnollisen ja poliittisen vakaumuksen.
Akita

Akita () on Japanin Akitan prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Japaninmeren rannikolla Omonojoen suulla. Akitassa on 311 952 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 906,07 neliökilometriä. Se on nimitetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Historia.
Kubotan linnakaupunki, josta myöhemmin tuli modernin Akitan keskusta, perustettiin vuonna 1604. Kaupunki toimi Ashina- ja Satake-daimioiden pääkaupunkina Meiji-kaudelle asti. Moderni Akitan kaupunki muodostettiin 1. huhtikuuta 1889, ja 1. huhtikuuta 1997 Akitasta tehtiin ydinkaupunki. Vuonna 2004 juhlitiin kaupungin 400-vuotissyntymäpäiviä.
Talous.
Kaupunki sijaitsee lähellä Japanin tärkeimpiä öljykenttiä, minkä vuoksi öljynjalostaminen muodostaa kaupungille tärkeän teollisuusalan. Kaupungin taloudelle myös puu- ja metalliteollisuus sekä silkin valmistus ovat keskeisiä. Akitassa sijaitsee Tōhokun alueen kaksi tärkeintä paikallista pankkia: Akita ginkō ja Hokuto ginkō.
Liikenne.
Akitaa palvelevat JR Higashi-Nihonin luotijunakalustoa käyttävä ”mini-shinkansen”-linja Akita Shinkansen, Ōu-päälinja, Oga-linja ja Uetsu-päälinja. Rahtiliikennettä alueella operoi Akita rinkai tetsudō.
Akitassa toimii myös Akitan lentoasema, joka on perustettu vuonna 1961. Akitassa on myös yksi Japanin tärkeimmistä satamista.
Kansainvälinen yhteistyö.
Akitalla on yhteistyötä useiden kaupunkien kanssa ympäri maailmaa. Akitalla on viisi ystävyys- ja sisarkaupunkia ulkomailla ja kolme Japanissa:
Ahaggar

Ahaggar tai Hoggar () on ylänköalue Afrikassa Saharan autiomaan keskiosassa Kravun kääntöpiirillä ja Algerian etelärajalla. Ylänkö on noin 1 550 kilometriä leveä pohjois–eteläsuunnassa ja 2 100 kilometriä pitkä itä–länsisuunnassa. Se kohoaa yli 900 metrin korkeudelle merenpinnasta, ja sen korkein kohta Tahatvuori on 2 918 metriä merenpinnan yläpuolella. Ahaggar on kivistä autiomaata. Se koostuu mustasta vulkaanisesta basalttikivestä, joka lepää graniittiperustalla. 
Alueen luoteispuolelta on löydetty maakaasua. Sen länsiosassa sijaitsee tärkeä Tamanrassetin keidaskaupunki, jonka läpi kulkee karavaanireitti etelään Nigerian Kanoon.
Franco Frattini

Franco Frattini (14. maaliskuuta 1957 Rooma – 24. joulukuuta 2022 Rooma) oli italialainen Forza Italiaan kuuluva poliitikko. Hän toimi Silvio Berlusconin hallituksissa ulkoministerinä 2002–2004 sekä 2008–2011. Vuosina 2004–2008 hän oli komissaari ja yksi viidestä varapuheenjohtajasta Euroopan komissiossa vastuualueenaan oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvät asiat.
Komissaarina ollessaan Frattini oli julkisuudessa populistisilla ehdotuksillaan väkivaltaisten asioiden kieltämiseksi. Tammikuussa 2005 Frattini ajoi natsisymbolien kieltoa Euroopan unionin alueella, mutta vastusti vastaavaa kieltoa kommunistisille symboleille. Alkuvuodesta 2007 hän ehdotti, että lasten suojelemiseksi ”äärimmäisen väkivaltaiset” videopelit pitäisi kieltää ja syyskuussa hän julkisti Reutersin haastattelussa valmistelevansa esitystä, jolla internetin hakukoneista sensuroitaisiin EU:n alueella vaaralliset hakusanat. Frattinin mukaan tällaisia sanoja voisivat olla esimerkiksi ”pommi”, ”terrorismi” tai ”kansanmurha”.
Oromia

Oromia on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein jaetusta osavaltiosta. Nimensä se on saanut oromo-kansalta, joka on alueella enemmistönä.
Oromian pinta-ala on 353 632 neliökilometriä ja sen arvioitu asukasluku vuonna 2002 oli noin 22 miljoonaa. Se on Etiopian suurin osavaltio sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan. Oromia käsittää kokonaan entisen Arsin osavaltion (vuodesta 1995 lähtien) sekä osia Balen, Haraghen, Illubaborin, Kaffan, Shewan, Sidamon ja Welengan entisistä osavaltioista. Oromian pääkaupunki on Adama eli Nazret. Muita tärkeitä Oromian kaupunkeja ovat muun muassa Debre Zeit, Dembidolo, Jimma, Nekemte ja Shashamane.
Etiopian suurimmat kaupungit, Addis Abeba ja Dire Dawa, sijaitsevat Oromian sisällä, mutta ne ovat osavaltiojaosta erillisiä eivätkä siis kuulu Oromiaan. Pääkaupunki Addis Abeba () oli aiemmin Oromian alueen pääkaupunki, ja pääkaupungin siirtäminen Adamaan herätti vastustusta. Vuonna 2005 hallitusta lähellä oleva Oromo Peoples' Democratic Organization (OPDO) julisti suunnitelman siirtää pääkaupungin Finfinneen eli Addis Abebaan.
Oromojen keskuudessa on separatistisia voimia, jotka havittelevat oromoille itsenäistä kansallisvaltiota Oromiasta. Tätä pyrkimystä on pitkään ruokkinut oromojen alistettu asema Etiopian valtapolitiikassa, jossa valtaa ovat pitäneet käsissään vuoroin amharat ja tigret.
Oromian asukkaat edustavat monia etnisiä ryhmiä, suurimpina oromot (85 %), amharat (9,1 %) ja guraget (1,3 %).
Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT

Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT on auto-, kuljetus- ja ahtausalan työntekijöiden ammattiliitto, joka kuuluu Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:hon. Sen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2021 Ismo Kokko.
Vuoden 2022 alussa AKT:llä oli noin 41 000 jäsentä, joista 85 % oli miehiä ja 15 % naisia. Jäsenet työskentelevät autoliikenne-, ahtaus-, säiliöauto- ja öljytuote-, matkailu-, huolinta- ja liikenneopetusaloilla sekä huoltokorjaamoissa ja terminaaleissa. AKT neuvottelee sopimukset 17 alalle. Liittoon kuuluu 122 ammattiosastoa, joista valtakunnallisia ovat SLSY (noin 1 700 jäsentä), Maili ry (noin 1 500 jäsentä) ja AKT:n Ulkomaankuljettajat ry (noin sata jäsentä). AKT:n keskustoimisto sijaitsee Helsingin Hakaniemessä. 
AKT on tunnettu lakkoherkkyydestään työtaistelutilanteissa. Liiton pisimmät lakot vuosina 1976 ja 2000 kestivät viisi viikkoa.
Historia.
AKT perustettiin vuonna 1970, kun Suomen Satamatyöntekijöiden Liitto (SL, perustettu 1905), Suomen Autoalantyöntekijäin Liitto (SAL, per. 1948) ja Auto- ja Kuljetustyöväen Liitto (AKL, per. 1960) yhdistyivät. AKT on Kansainvälisen kuljetustyöntekijöiden liiton (ITF), Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) ja Pohjoismaisen kuljetustyöntekijöiden liiton (NTF) jäsen. AKT on myös suomalaisen Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationin jäsen.
Syksyllä 2011 AKT:n viestintävastaava Hilkka Ahde kanteli liiton puheenjohtaja Timo Rädyn toiminnasta työsuojeluviranomaisille. Ahde syytti Rätyä kiusaamisesta. Alkuvuodesta 2012 AKT:n hallintoelimet päättivät antaa Rädyn jatkaa tehtävissään ja antoivat potkut Ahteelle.. Myöhemmin Räty hyllytettiin ja Ahteen työsuhde palautettiin, ja kesällä 2012 Räty erotettiin.. Vuonna 2014 AKT ja liiton johto tuomittiin asiassa sakkoihin ja korvauksiin.
Triaskauden joukkotuho

Triaskauden joukkotuho eli "trias-jurakauden joukkotuho" oli eliökuntaa noin 200 miljoonaa vuotta sitten kohdannut katastrofi, joka tuhosi monia maalla eläviä matelijoita ja suuria sammakkoeläimiä. Se tapahtui trias- ja jurakausien taitteessa ja oli yksi kaikkien aikojen suurimmista joukkotuhoista. 
Hävinneet eliöt.
Kaikki suuret "Cruotarsi"-matelijat krokotiileja lukuun ottamatta hävisivät. Samoin tuhoutuivat monet vielä jäljellä olevista terapsideista, nisäkäsmäisistä matelijoista, ja useimmat suuret sammakkoeläimet.
Merieläinheimoista tuhoutui 20 % ja suvuista 55 %, melkein yhtä paljon kuin liitukauden lopun joukkotuhossa. 
23 % kaikista heimoista 48% kaikista suvuista hävisi.
Puolet silloisesta lajistosta kuoli sukupuuttoon. Joukkotuho avasi kuivalle maalle ekologisia lokeroita dinosaurusten kehitykselle. Merieläinten tuho oli melko nopea.
Asteroiditörmäys vai tulivuorenpurkaus.
Kerrostumista on löydetty äkillinen iridiumpitoisuuden nousu, joka liittyy suureen asteroiditörmäykseen, mutta itse törmäyskraatteria ei ole löydetty. Suureen asteroiditörmäykseen liittyvät tuhoava räjähdys, kuuman kaasun aalto, kivisade, maanjäristys ja mahdollisia jättimäisiä hyökyaaltoja. Törmäys saattaa myös laukaista suuren tulivuorenpurkauksen. Törmäyksen ilmakehään nostattama aine estää auringonsäteiden pääsyn maan pinnalle ja aiheuttaa ydintalven.
Toisaalta hiilen isotoopit viittaavat pidempiaikaiseen eliöstöä tuhoavaan häiriöön, jonka syynä voivat olla jättimäiset tulivuorenpurkaukset. Noin 200 miljoonaa vuotta sitten jättimanner Pangean hajoamiseen liittyvät valtavat Keski-Atlantin tulivuorenpurkaukset (engl. "CAMP") alkoivat. Ne tapahtuivat noin 5000x2500 km suuruisella alueella, joka ulottui Espanjasta ja Ranskasta Länsi-Afrikkaan ja läntiseen Pohjois-Amerikkaan. Afrikka ja Eurooppa olivat tuolloin lähellä Pohjois-Amerikkaa.
Joidenkin tietojen mukaan trias-jura-joukkotuho tapahtui noin 10 000 vuotta sen jälkeen, kun Pangean hajoamiseen liittyvät tulivuorenpurkaukset alkoivat Keski-Atlantilla. Purkausten aiheuttaman lämpötilaa nostavan hiilidioksidimäärän noususta on vain joitain viitteitä, varmaa se ei ole. On teoriassa mahdollista, että purkaukset olisivat aiheuttaneet pimentävän talven rikkihappopisaroiden avulla.
Trias-jurakauden rajasta käytettyjä lyhenteitä ovat mm. T/J boundary, TrJB tai TJB.
Suuret teropodi-dinosaurukset ilmestyivät Pohjois-Amerikkaan alle 10000 vuodessa tuhon jälkeen. Dinosaurukset monimuotoistuivat huomattavasti 100 000 vuoden kuluessa joukkotuhosta.
Charlie McCreevy

Charlie McCreevy (s. 30. syyskuuta 1949) on irlantilainen Fianna Fáil -puolueeseen kuuluva poliitikko. Hän on Euroopan komission jäsen eli komissaari Barroson komissiossa. Hänen vastuulleen kuuluvat sisämarkkinoita ja palveluita koskevat asiat. 
Hän on aiemmin urallaan toiminut Irlannin sosiaaliministerinä (1992–1993), turismi- ja kauppaministerinä (1993–1994) ja valtiovarainministerinä (1997–2004). Koulutukseltaan hän on tilintarkastaja.
Abadan

Abadan (, [], , []) on kaupunki Iranin lounaisosassa Khūzestānin provinssissa lähellä Irakin rajaa ja Persianlahden rannikkoa. Kaupunki sijaitsee samannimisellä saarella, joka rajautuu lännessä Shatt al-Arab -jokeen ja idässä Karunjoen haaraan Bahmanširiin. Vuonna 2006 kaupungissa oli 219 772 asukasta.
Historia.
Tarinan mukaan kaupunki sai alkunsa 700-luvulla, kun ʿAbbād b. Hosayn Kabetī perusti sinne varuskunnan. Ensimmäinen maininta kaupungin nimestä on 800-luvulta. Keskiajalla se sijaitsi meren rannalla, ja sillä oli jonkin verran merkitystä matkaajille ja merenkulkijoille. Abbasidien kaudella se olikin suhteellisen vauras kaupunki, joka tunnettiin suolasta ja kudotuista olkimatoista. Abadanissa sijaitsi myös ensimmäinen sufilainen luostari, joka oli perustettu 700-luvulla. Rantaviivan siirtyessä etelään joen tuoman maa-aineksen vaikutuksesta Abadan kuitenkin taantui vähitellen pieneksi kyläksi.
Abadan joutui Persian haltuun vuonna 1847. 1900-luvun alussa Khūzestānista löydettiin suuria öljykenttiä, ja Abadanista kasvoi nopeasti tärkeä teollisuuskaupunki. Anglo-Iranian Oil Companyn öljynjalostamo aloitti toimintansa vuonna 1912, ja siitä tuli vähitellen ehkäpä maailman suurin jalostamo, joka vuonna 1960 tuotti yhteensä 21 miljoonaa tonnia öljyä. Nopeimmin kaupunki kasvoi 1950-luvun puoliväliin saakka ja saavutti vuonna 1966 yhteensä 276 000 asukasta, joista 12 000 oli töissä öljynjalostamossa. Kuitenkin vuoden 1980 syyskuussa Irakin–Iranin sodan aloittanut Irakin yllätyshyökkäys Khūzestāniin lähes tuhosi kaupungin: vaikka irakilaiset eivät onnistuneet miehittämään kaupunkia, pommitukset aiheuttivat pahoja vaurioita. Öljyntuotanto alkoi jälleen sodan päätyttyä vuonna 1988 ja Abadanin satama avattiin vuonna 1993.
Druk tsendhen

Druk tsendhen (, ) on Bhutanin kansallislaulu. Laulun on säveltänyt Aku Tongmi ja sen on sanoittanut Dasho Gyaldun Thinley. Laulu otettiin käyttöön 1953. Tongmi toimi Bhutanin kuninkaallisen sotilassoittokunnan kapellimestarina, kun maan yhtäkkiä havaittiin olevan kansallislaulun tarpeessa Intian pääministeri Nehrun vierailun aattona. Tongmi laati maalle hymnin bhutanilaisen kansanlaulun "Thri nyampa med pa pemai thri" ("Muuttumaton lootusvaltaistuin") pohjalta, nojaten myös intialaisiin ja brittiläisiin hymneihin. Laulun melodiaa on muutettu kahdesti, kummallakin kerralla toimessa olivat Tongmin seuraajat kapellimestareina. Alun perin laulussa oli 12 säettä, mutta vuonna 1964 kuninkaan sihteeri lyhensi sen nykyiseen muotoonsa kuusisäkeiseksi.
Koska laulu oli alun perin kansanlaulu, siihen on bhutanilaiseen tapaan olemassa myös koreografia. Sen on suunnitellut säveltäjä Tongmi.
Sanat dzongkhaksi.
འབྲུག་ཙན་དན་བཀོད་པའི་རྒྱལ་ཁབ་ནང་།།&lt;br&gt;
དཔལ་ལུགས་གཉིས་བསྟན་སྲིད་སྐྱོང་བའི་མགོན་།།&lt;br&gt;
འབྲུག་རྒྱལ་པོ་མངའ་བདག་རིན་པོ་ཆེ་།།&lt;br&gt;
སྐུ་འགྱུར་མེད་བརྟན་ཅིང་ཆབ་སྲིད་འཕེལ་།།&lt;br&gt;
ཆོས་སངས་རྒྱས་བསྟན་པ་དར་ཞིང་རྒྱས་།།&lt;br&gt;
འབངས་བདེ་སྐྱིད་ཉི་མ་ཤར་བར་ཤོག་།།&lt;br&gt;
Translitteraatio.
Druk tsendhen koipi gyelkhap na &lt;br&gt;
Loog ye ki tenpa chongwai gyon&lt;br&gt;
Pel mewang ngadhak rinpo chhe&lt;br&gt;
Ku jurmey tenching chhap tsid pel&lt;br&gt;
Chho sangye ten pa goong dho gyel&lt;br&gt;
Bang che kyed nyima shar warr sho.
Käännös.
Suomenkielinen käännös:
Salamalohikäärmeen kuningaskunnassa, jossa sypressit kasvavat,&lt;br&gt;
kansan ja luostareiden loistokkaiden perinteiden suojapaikassa,&lt;br&gt;
Druk'n kuningas, kallis hallitsijamme;&lt;br&gt;
Hänen olemassaolonsa on ikuinen ja valtakuntansa menestyvä.&lt;br&gt;
Valaistuneet opetukset menestyvät ja kukoistavat.&lt;br&gt;
Loistakoon kansa kuin rauhan ja onnen aurinko!
Neelie Kroes

Neelie Kroes (s. 19. heinäkuuta 1941 Rotterdam) on hollantilainen VVD-puolueeseen kuuluva poliitikko ja entinen talouselämän vaikuttaja. Hän oli Euroopan komission jäsen eli komissaari Barroson komissiossa vuosina 2004–2014. Hänen vastuulleen kuuluivat kilpailuasiat vuosina 2004–2010 ja digitaaliset sisällöt ja palvelut vuosina 2010–2014.
Hän on aiemmin urallaan toiminut sekä politiikassa että talouselämän vaikuttajana useiden yritysten johtokunnissa. Hänen valintansa kilpailuasioiden komissaariksi herätti runsaasti kritiikkiä, jonka mukaan hän ei voisi toimia riippumattomasti.
Ronald Wyatt

Ronald ”Ron” Eldon Wyatt (1933 – 4. elokuuta 1999) oli yhdysvaltalainen anestesiahoitaja, joka ryhtyi itseoppineeksi vaihtoehtoarkeologiksi vuonna 1960 nähtyään "Life"-lehdessä kuvan Araratvuoren läheltä. Wyatt piti muodostumaa mahdollisina Nooan arkin jäänteinä. Tämän jälkeen Wyatt keskittyi raamatulliseen arkeologiaan ja pyrki kaivaustensa avulla todistamaan Raamatun todenperäisyyden. Wyatt teki noin sata matkaa Lähi-itään ja väitti löytäneensä tai ehkä löytäneensä niillä lähes kaikki Raamatun kadoksissa olleet merkittävät kohteet. Monet ammattiarkeologit ovat arvostelleet kitkerästi Wyattin tutkimuksia, samoin Raamatun tutkijat. Kun Wyatt tutki Nooan arkkina mahdollisesti pitämäänsä Durupinarin löytöä, hän esitti arkista erilaisia näkemyksiä kuin muun muassa mukana ollut niin ikään harrastelija David Fasold. Kun Wyatt kuoli, hänen järjestönsä WAR ajautui ilmiriitaan aikaisemmin järjestön kumppaneina toimineiden kanssa. Myös kristilliset kreationistijärjestöt kritisoivat verkossa Wyattin löytöjä.
Wyatt kuului Yhdysvaltain seitsemännen päivän adventisteihin, joiden johto oli ja on eri mieltä Wyattin kanssa hänen tekemistään löydöistä. Wyatt erosikin adventisteista. Kreationistien sivuillakin näkee väitteitä, joiden mukaan Wyatt teki monesti hätiköityjä johtopäätöksiä ilman huolellista tutkimusta, ja että uskonnollinen näkemys vaikutti Wyattin tekemiin johtopäätöksiin.
Vaikka Wyattia on arvosteltu kovasti joka puolelta, pieni uskollinen joukko fundamentalisteja ja evankelikaaleja kannattaa hänen ajatuksiaan. He katsovat Raamatun arkeologin joutuneen ilkeämielisen parjaamisen uhriksi.
Ron Wyattin löydöt.
Ron Wyatt ilmoitti löytäneensä muun muassa seuraavat Raamatussa mainitut kohteet:
Wyattin tutkimustulokset kyseenalaistetaan arkeologipiireissä, ja Yhdysvalloissa hän sai useita syytteitä huijauksesta.
Wyattin toimintatapoja ei ole hyväksytty piireissä: Esimerkiksi Wyatt ei ole paljastanut Salomonin temppelin jäänteiden sijaintipaikkaa kenellekään eikä ole myöskään ottanut valokuvia niistä. Näiden olemassaolosta on siis vain Wyattin sana. Esimerkiksi luonteeltaan kreationistinen ja erittäin kristillinen AiG on kritisoinut Wyattin näkemyksiä Sodomasta Nooan arkkiin. AiG esittää että arkki on normaali luonnonmuodostuma, joita alueella on enemmänkin.
Hino Nacional Brasileiro

Hino Nacional Brasileiro ("Brasilian kansallislaulu") on Brasilian kansallislaulun virallinen nimi. Usein lauluun viitataan myös sen alkusanojen mukaan nimellä Ouviram do Ipiranga. Laulun on säveltänyt Francisco Manoel da Silva jo vuonna 1822, jolloin maa itsenäistyi Portugalista. Vuoteen 1890 maan kansallislauluna oli kuitenkin maan ensimmäisen keisarin, Pedro I:n säveltämä Hino da Independência ("Itsenäisyyden hymni"). Vallankumouksen syöstyä keisarin vallasta ja maan muututtua tasavallaksi 1889 de Silvan isänmaallisesta laulusta tehtiin uusi kansallislaulu. Laulun portugalinkieliset sanat laati Joaquim Osório Duque Estrada. De Silvan alkuperäissävellystä on hieman sovitettu uudelleen. Brasilian valtio osti Osório Duque Estradan runon vuonna 1909 itselleen 500 realilla.
Vaikka laulu koostuu kahdesta osasta, käytetään virallisissa yhteyksissä vain ensimmäistä.
Brasilia on Suomen lisäksi harvoja maita, joilla on käytössä myös erillinen lippulaulu, Hino à Bandeira.
Sanat.
Lähde:
Ya Allah lanjutkan la usia Duli tuanku

Allah Peliharakan Sultan (”Jumala siunatkoon sulttaania”) on Brunein malaijinkielinen kansallislaulu. Sen on sanoittanut Pengiran Haji Mohamed Yusuf bin Abdul Rahim ja säveltänyt Awang Haji Besar bin Sagap vuonna 1947. Se otettiin virallisesti käyttöön 1951. Vuonna 1984 laulun sanoihin tehtiin muutos Brunein sulttaanin arvonimen muutoksen myötä.
Tekstin translitteraatio.
Ya Allah lanjutkanlah Usia 
Kebawah Duli Yang Maha Mulia
Adil berdaulat menaungi nusa
Memimpin rakyat kekal bahagia
Hidup sentosa Negara dan Sultan
Ilahi selamatkan Brunei Darussalam
Jumala siunatkoon Hänen Majesteettiaan
pitkällä elämällä
Oikeudenmukaisesti ja jalosti hallitkoon hän kuningaskuntaa,
ja johtakoon kansaamme iäti
Ole rauhassa, kuningaskunta ja sulttaani
Herra, suojele Bruneita, rauhan tyyssijaa
Martin Sheridan

Martin John Sheridan (28. maaliskuuta 1881 Bohola, Irlanti – 27. maaliskuuta 1918 New York, Yhdysvallat) oli irlantilais-amerikkalainen yleisurheilija, joka kilpaili useassa kenttälajissa. Hän voitti kolme olympiakultaa kiekonheitossa ja kaksi kultaa vuoden 1906 välikisoista. 
Muutto Yhdysvaltoihin.
Martin Sheridan syntyi vuonna 1881 Boholassa Irlannissa. Hän oli nuorin kuudesta lapsesta. Hän jätti kotimaansa vuonna 1899 ja muutti Yhdysvaltoihin kahden veljensä kanssa. Martin ja toinen veljistä liittyivät pian saapumisensa jälkeen New Yorkin poliisivoimiin.
Urheilu-ura.
Sheridanin veljekset littyivät amerikanirlantilaisten urheiluseuraan, ja Martin Sheridan voitti vuonna 1901 ensimmäisen kiekkokilpailunsa ja teki kolmannessa kilpailussaan uuden maailmanennätyksen. AAU:n Yhdysvaltain-amatöörimestaruuden hän voitti vuonna 1904 sekä kiekonheitossa että kuulantyönnössä. Vahvojen esitystensä ansiosta heidät valittiin St. Louisin olympialaisiin.
St. Louisissa 1904 Sheridan voitti kiekonheiton tuloksella 39,28 ja sijoittui neljänneksi kuulantyönnössä. Kiekonheitossa hän kävi uusintaheiton mestaruudesta Ralph Rosen kanssa. Rosen ja Sheridanin voittotulos oli uusi olympiaennätys. Se paransi Rudolf Bauerin neljä vuotta vanhaa olympiaennätystä 3,24 metriä.
Sheridan voitti Ateenan välikisoissa 1906 peräti viisi mitalia. Kultaa hän sai ensin kiekonheitossa tuloksella 41,46 ja sitten kuulantyönnössä tuloksella 12,325. Hopeamitalin hän sai vauhdittomassa pituushypyssä tuloksella 309,5, vauhdittomassa korkeushypyssä tuloksella 140 ja kiven työnnössä tuloksella 19,035. Kymmenottelussakin hän olisi ollut vahvoilla, mutta sen hän joutui keskeyttämään jalkavamman takia.
Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1908 Sheridan teki muun muassa kiekonheiton uuden maailmanennätyksen. Hän esitti jokaisessa lajissaan niin mainioita otteita, että hänet ilmoitettiin useaan lajiin Lontoon olympialaisiin.
Sheridanin ensimmäinen laji Lontoossa oli kiekonheitto, jossa hän voitti jälleen olympiakultaa tuloksella 40,89. Tulos paransi edellisissä kisoissa Rosen ja Sheridanin heittämää olympiaennätystä 1,61 metrillä. Samana päivänä käydyssä kuulantyönnössä hän jäi hieman yllättäen sijouttamattomien joukkoon. Kaksi päivää myöhemmin Sheridan voitti kultaa kreikkalaistyylisessä kiekonheitossa tuloksella 51,92. Sheridan otti seuraavaksi pronssia vauhdittomasta pituushypystä tuloksella 322,5. Viimeisissä lajeissaan Sheridan sijoittui vauhdittomassa korkeushypyssä 16:nneksi ja kolmiloikassa 13:nneksi.
Sheridan jatkoi urheilu-uraansa vuoteen 1911 asti. Hän voitti vuosien 1904–1911 aikana 11 AAU:n amatöörimestaruutta. Niistä kolme oli yleismestaruutta. Vuosina 1902–1911 Sheridan teki myös 15 kiekonheiton epävirallista maailmanennätystä.
Kuolema 37-vuotiaana.
Urheilu-uransa jälkeen Sheridan jatkoi New Yorkin poliisissa. Hänet ylennettiin uransa aikana etsiväksi, ja hän toimi myös New Yorkin kuvernöörin turvajoukoissa.
Sheridan sairastui maaliskuussa 1918 keuhkokuumeeseen työskenteltyään tuplavuorossa sairaan kollegansa puolesta. Hän kuoli sairaalassa viisi päivää myöhemmin.
Whedefit Gesgeshi Woude Henate Ethiopia

Whedefit Gesgeshi Woude Henate Ethiopia (, toinen mahdollinen translitteraatio Wodefit Gesgeshi, Widd Innat Ityopp'ya, ) on Etiopian kansallislaulu. Laulun sanat on kirjoittanut Dereje Melaku Mengesha ja säveltänyt Solomon Lulu Mitiku.
Laulu otettiin käyttöön kommunistihallinnon kukistumisen jälkeen 1992.
የዜግነት ክብር በ ኢትዮጵያችን ፀንቶ
ታየ ህዝባዊነት ዳር እስከዳር በርቶ
ለሰላም ለፍትህ ለህዝቦች ነፃነት
በእኩልነት በፍቅር ቆመናል ባንድነት
መሰረተ ፅኑ ሰብዕናን ያልሻርን
ህዝቦች ነን ለስራ በስራ የኖርን
ድንቅ የባህል መድረክ ያኩሪ ቅርስ ባለቤት
የተፈጥሮ ፀጋ የጀግና ህዝብ እናት
እንጠብቅሻለን አለብን አደራ
ኢትዮጵያችን ኑሪ እኛም ባንቺ እንኩራ።
Yäzêgennät Keber Bä-Ityopp'yachen S'änto 
Tayyä Hezbawinnät Dar Eskädar Bärto. 
Läsälam Läfeteh Lähezboch Näs'annät;
Bä'ekkulennät Bäfeqer Qomänal Bä'andennät.
Mäsärätä S'enu Säbe'enan Yalsharen;
Hezboch Nän Läsera Bäsera Yänoren.
Denq Yäbahel Mädräk Yä'akuri Qers Baläbêt;
Yätäfät'ro S'ägga Yä'jägna Hezb ennat;
Ennet'äbbeqeshallän Alläbben Adära;
Ityopp'yachen nuri Eññam Banchi Ennekura!
Kunnioitus kansallisuudelle on vahva Etiopiassamme;
kansallinen ylpeys näkyy, hohtaa joka puolelle.
Rauhan, oikeudenmukaisuuden ja kansojen vapauden puolesta,
tasa-arvoon ja rakkauteen me uskomme yhdessä.
Vahvana perustana, emme hylkää ihmisyyttä;
olemme ihmisiä jotka elävät työn vuoksi.
Perinteen taival on ihmeellinen,
ylpeän perinteen rakastajatar,
luonnollinen sulo, urhoollisten ihmisten äiti.
Me suojelemme sinua – meillä on velvollisuus;
Etiopiamme, elä! Ja anna meidän olla ylpeä sinusta!
Eurovision laulukilpailu 1964

Eurovision laulukilpailu 1964 oli yhdeksäs Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Pohjoismaissa. Tapahtumapaikkana toimi Kööpenhaminan Tivoli, Kööpenhaminassa, Tanskassa 21. maaliskuuta 1964. Edellisvuoden moderneista studioviisuista oli siirrytty taas takaisin perinteiseen televisioitavaan konserttitilaisuuteen. Kilpailujen juontajana toimi Lotte Wæver. Portugali osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa. Valtion sotilasdiktatuurinen hallinto aiheutti poliittisia ongelmia, ja illan aikana viisulavalle yritti tunkea mielenosoittaja kantaen kylttiä, jossa vastustettiin Espanjan ja Portugalin diktaattoreita Francoa ja Salazaria. Ruotsissa oli ollut koko kevään ajan taiteilijalakko, eikä maa siksi osallistunut kilpailuun. Ison-Britannian kappale, Matt Monron esittämä ”I Love the Little Things”, jäi toiseksi.
Äänestysjärjestelmää muutettiin taas, ja se oli käytössä vuoteen 1966 asti. Kunkin maan tuomarit antoivat pisteitä kolmelle parhaalle sävelmälle (pisteet 5, 3 ja 1), mutta tarvittaessa pisteet sai keskittää kahdelle (pisteet 6 ja 3) tai yhdelle (9 pistettä) kappaleelle. Jälkimmäisenä mainittua tapaa ei käytetty kertaakaan ja ensimmäistäkin vain kerran, Belgia vuonna 1965.
Kilpailun voitti ylivoimaisesti Italian sävelmä ”Non ho l’età”, jonka esitti tuolloin vasta 16-vuotias Gigliola Cinquetti. Laulusta tuli suosittu iskelmäklassikko ympäri Eurooppaa ja Cinquetista tunnetuimpia italialaisia iskelmälaulajia. Kilpailujen toinen kansainvälisesti tunnettu artisti oli Itävallan Udo Jürgens, joka aloitti kolme vuotta kestäneen euroviisu-uransa.
Kilpailusta ei ole jäljellä elävää kuvaa juuri enää ollenkaan. Lähetyksen tallenteen kerrotaan tuhoutuneen Tanskan tv-arkiston tulipalossa 1970-luvulla. Tanskan yleisradioyhtiö DR on kuitenkin ilmoittanut, että se ei nauhoittanut suoraa lähetystä aikanaan ollenkaan. Vuonna 2021 Yleisradion arkistosta löytyi vajaan kolmen minuutin pätkä kilpailusta.
Suomen edustaja.
Suomea edusti Lasse Mårtensonin esittämä ja säveltämä nuorekas iskelmä ”Laiskotellen”, joka herätti huomiota big band -sovituksella. Laulun loppupuolella Lasse esitti muutaman säkeen englanniksi, mikä ei ollut kuitenkaan sääntöjen vastaista. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.
Osallistujat.
Kapellimestarit.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kilpailukappaletta, lukuun ottamatta Portugalia, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Kai Mortensen.
Pistetaulukko.
Jokaisen maan tuomariston suositeltiin antavan pisteet 5, 3 ja 1 kolmelle parhaaksi katsomalleen laululle. Tarvittaessa pisteet sai jakaa myös vain kahden laulun kesken, jolloin jaettiin pisteet 6 ja 3. Sallittua oli myös antaa kaikki 9 pistettä yhdelle ainoalle laululle, mutta näin ei kuitenkaan tapahtunut.
Mautini

Mautini, tai Mawtini, (, ) on Irakin vuonna 2004 käyttöön otettu kansallislaulu. Valinnan teki tuolloin yhdysvaltalainen sotilashallinnon edustaja, joka kuuli laulettavan laulua konsertissa. Sen on sanoittanut Ibrahim Tuqan ja säveltänyt Walid Georges Gholmieh. Laulu korvasi Saddam Husseinin aikaisen kansallislaulun Ard al-Furatain Watanin. Mautini on arabimaailmassa erittäin suosittu kansanlaulu, joka korostaa kaikkien arabien yhtenäisyyttä.
Huomionarvoista on, että Irakin 1950–1960 -luvuilla käyetty kansallislaulu oli myös nimeltään Mautini, mutta kyseessä oli aivan eri laulu, jossa ei ollut ollenkaan myöskään sanoituksia. 
Palestiinassa se on eräänlainen epävirallinen kansallislaulu. Laulun sanoittanut Tuqan oli palestiinalainen ja laulua laulettiin protestina 1936–1939 brittiläisiä siirtomaaisäntiä ja juutalaisia uudisasukkaitta vastaan.
Arabiankieliset sanat.
مَــوطِــنــي مَــوطِــنِــي 
الجـلالُ والجـمالُ والسَّــنَاءُ والبَهَاءُ
فـــي رُبَــاكْ فــي رُبَـــاكْ 
والحـياةُ والنـجاةُ والهـناءُ والرجـاءُ
فــي هـــواكْ فــي هـــواكْ 
هـــــلْ أراكْ هـــــلْ أراكْ 
سـالِماً مُـنَـعَّـماً وَ غانِـمَاً مُـكَرَّمَاً
هـــــلْ أراكْ فـي عُـــلاكْ 
تبـلُـغُ السِّـمَـاكْ تبـلـغُ السِّـمَاك
مَــوطِــنِــي مَــوطِــنِــي 
مَــوطِــنِــي مَــوطِــنِــي 
الشبابُ لنْ يكِلَّ هَمُّهُ أنْ تستَقِـلَّ أو يَبيدْ
نَستقي منَ الـرَّدَى ولنْ نكونَ للعِــدَى 
كالعَـبـيـــــدْ كالعَـبـيـــــدْ
لا نُريــــــدْ لا نُريــــــدْ 
ذُلَّـنَـا المُـؤَبَّـدا وعَيشَـنَا المُنَكَّـدا
لا نُريــــــدْ بـلْ نُعيــــدْ 
مَـجـدَنا التّـليـدْ مَـجـدَنا التّليـدْ
مَــوطِــنــي مَــوطِــنِــي 
مَــوطِــنِــي مَــوطِــنِــي 
الحُسَامُ و اليَـرَاعُ لا الكـلامُ والنزاعُ
رَمْــــــزُنا رَمْــــــزُنا 
مَـجدُنا و عـهدُنا وواجـبٌ منَ الوَفا
يهُــــــزُّنا يهُــــــزُّنا 
عِـــــــزُّنا عِـــــــزُّنا 
غايةٌ تُـشَــرِّفُ و رايـةٌ ترَفـرِفُ
يا هَـــنَــاكْ فـي عُـــلاكْ 
قاهِراً عِـــداكْ قاهِـراً عِــداكْ
مَــوطِــنِــي مَــوطِــنِــي
Lähde:
Mauṭini, mauṭini,
Al-jalalu wal-jamalu wal-sana’u wal-baha’u 
fi rubak, fi rubak
Wal-ḥayatu wal-najatu wal-hana’u wal-raja’u 
fī hawak, fī hawak
Hal arak, hal arak
saliman, muna‘‘aman wa-ghaniman, mukarraman
Hal arak fi ‘ulak 
tablughu-l-simak, tablughu-l-simak,
mauṭini, mauṭini
Mauṭini, mauṭini,
Al-šababu lan yakilla hammahu an tastaqilla au yabīd
Nastaqi mina-l-rada wa-lan nakūna lil-‘ida’
kal-‘abid, kal-‘abid
Lā nurīd, lā nurīd
dhullanā-l-mu’abbada wa-‘aišana-l-munakkada
Lā nurīd bal nu‘īd 
majdana-l-talīd, majdana-l-talīd,
mauṭinī, mauṭinī 
Mauṭinī, mauṭinī,
Al-ḥusāmu wal-yarā‘u lā-l-kalāmu wal-nizā‘u 
ramzunā, ramzunā
Majdunā wa-‘ahduna wa-wajibun mina-l-wafa’
yahuzzuna, yahuzzuna
‘Izzuna, ‘izzuna
ghayatun tušarrifu wa-rayatun turafrifu
Ya hanak fī ‘ulak 
qahiran ‘idak, qahiran ‘idak,
mauṭinī, mauṭinī
J. T. Bergqvist

J. T. Bergqvist, (oik. Jukka Tapani Bergqvist), (s. 17. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen talouselämän vaikuttaja ja entinen Nokia Oyj:n johtaja. Bergqvist toimi pitkään Nokia Networksin kakkosjohtajana ja Nokian johtoryhmän jäsenenä. 
Bergqvist erosi Nokian palveluksesta tammikuussa 2005 lähes samanaikaisesti verkkoliiketoimintaa johtaneen Sari Baldaufin kanssa. Bergqvistin seuraajaksi nimitettiin Mika Vehviläinen verkkoliiketoiminnan teknologia- ja strategiajohtajaksi tammikuussa 2005. Sitä ennen hän ehti toimia useissa eri johtotehtävissä Nokia-yhtiössä viimeisenä toimenaan Nokian tietoliikenneverkkoihin keskittyvän Networks-ryhmän globaalien liiketoimintayksikköjen vetovastuu. Hän oli myös Nokian johtokunnan jäsen vuodesta 2002 aina eroamiseensa saakka. 
Bergqvist on Norvestia Oyj:n hallituksen jäsen vuodesta 2003 lukien ja sveitsiläisen ASCOM AG:n hallituksessa vuodesta 2005.
Helmikuussa 2006 Elektrobit Oyj nimitti J. T. Bergqvistin hallituksen puolipäivätoimiseksi puheenjohtajaksi. EB:tä saneerattiin rajusti. Bergqvistin aikana Elektrobit keskitti liiketoimintaansa voimakkaasti langattomaan wimax-tekniikkaan ja autojen ohjelmistoratkaisuihin. Bergqvist joutui EB:n hallituksen enemmistön kanssa erimielisyyksiin yhtiössä tarvittavista toimista seurauksella, että J.T. Bergqvist erosi yllättäen yhtiön hallituksesta marraskuussa 2008. 
Lokakuussa 2011 Bergqvist aloitti työt suomalaisen AinoActiven hallituksen puheenjohtajana. AinoActive on suomalainen yritys joka tarjoaa yrityksille ja julkishallinnolle palveluita ja työkaluja, joiden avulla voidaan parantaa terveyttä työelämässä. 
Bergqvist väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1987 Teknillisestä korkeakoulusta aiheella "A type-oriented approach to knowledge-based systems". Hän on toiminut Teknillisellä korkeakoululla sovelletun matematiikan assistenttina ja tietojenkäsittelyopin lehtorina sekä Kauppakorkeakoululla tietojenkäsittelyn apulaisprofessorina. Berqvist toimii Ranskalais-Suomalaisen Kauppakamarin hallituksessa.
Joan Baez

Joan Chandos Baez ( tai , esp. , s. 9. tammikuuta 1941 New York) on yhdysvaltalainen folklaulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan poliittisesti kantaa ottavista kappaleistaan ja yksilöllisestä laaja-alaisesta lauluäänestään, joka kattaa kolme oktaavia ja sisältää nopeataajuista vibratoa. Baez on saanut mainetta erityisesti Woody Guthrien, Bob Dylanin, Pete Seegerin, Paul Simonin ja monien muiden tuotannon tulkitsijana.
Elämä ja ura.
Joan Baez syntyi Staten Islandilla New Yorkissa kveekariperheeseen, jossa oli meksikolaista, englantilaista ja skottilaista verta. Isä Albert Baez oli fyysikko.
Baezin ura alkoi vuonna 1959 Newportin folk-festivaaleilla, jossa hän nauhoitti ensimmäisen oikean albuminsa "Joan Baez". Levy oli kokoelma perinteisiä folk-balladeja, bluesia ja Baezin omia sävellyksiä. Se myi suhteellisen hyvin. Seuraava levy "Joan Baez, Vol. 2" (1961) myi jo kultaa. Myös seuraavat levyt "Joan Baez in Concert" (1962) ja "Joan Baez in Concert, Part 2" (1962) menestyivät.
Baez vastusti aktiivisesti Vietnamin sotaa ja taisteli ihmisoikeuksien puolesta. Lopulta hänen poliittinen vakaumuksensa nivoutui yhteen musiikin kanssa. Erityisesti kappale "We Shall Overcome" tuli kuuluisaksi Baezin esityksestä Martin Luther King -marssilla Washingtonissa. Vuonna 1969 Baez esiintyi legendaarisilla Woodstockin musiikkifestivaaleilla. 
Vuonna 1968 Baez meni naimisiin Vietnamin sodan kutsuntoja vastustavan aktivisti David Harrisin kanssa. Pariskunta erosi vuonna 1973. Heille syntyi poika Gabriel. Country-musiikin suurena ihailijana tunnettu Harris muutti Baezin musiikkityyliä kohti monimutkaista country-rockia. 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa Baez alkoi kirjoittaa itse laulujaan ja muutti tyyliään enemmän popin ja rockin suuntaan. 1980-luvun alkuvuosina hänen levyjään julkaistiin vain Yhdysvaltojen ulkopuolella.
Vuonna 1974 Baez levytti kannanottona Chilen sotilasvallankaappaukseen kokoelman espanjankielisiä lauluja, joista Violeta Parran "Gracias a la vida" on jäänyt elämään.
Vuonna 2014 artistin esikoisalbumi "Joan Baez" (1960) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä. Se valittiin myös vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Nürburgringin 6 tunnin ajo

Nürburgringin 6 tunnin ajo (aiemmin Nürburgringin 1000 kilometrin ajo) on Nürburgringilla ajettava urheiluautojen kestävyysajo, jolla on pitkä ja kunniakas historia. Ensimmäinen 1 000 kilometrin kilpailu ajettiin vuonna 1953 nimellä ADAC-1000. Kilpailu on kuulunut World Sportscar Championship -sarjaan. Vuodesta 2015 alkaen kilpailu on kuulunut FIA WEC -sarjaan.
Historia.
Nordschleifella ajettiin prototyyppien kilpailuja vuodesta 1953 siihen saakka, kunnes uusi GP-Strecke -rata valmistui vuonna 1984. Osanottajia kilpailussa oli varsinkin 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa monista maista, myös Suomesta. Vuoden 1970 harjoitusajoissa AAW Racing Team -tallin ajaja Hans Laine sai surmansa Porsche 908 type 2:n ohjaimissa Döttinger-Höhe -suoralla auton suistuttua radalta ja sytyttyä palamaan tämän jälkeen.