tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maro Engel

Maro Engel (s. 27. elokuuta 1985 München, Saksa) on saksalainen autourheilija. Hän kilpaili Formula E -sarjassa Venturi-tallissa. Hän on ollut Mercedes-AMG:n tehdaskuljettaja vuodesta 2008 alkaen. Engel asuu Monacossa.
Ura.
Kartingin jälkeen Engel siirtyi ensin Formula BMW Junioriin vuodeksi 2001 ja sen jälkeen vuodeksi 2002 Formula ADAC BMW:hen. BMW Juniorissa hän saavutti kolme voittoa ja oli palkintokorokkeella yhteensä yhdeksän kertaa. Loppusijoitus oli kolmas. BMW Adacissa Engel ajoi voittoon kerran ja oli loppupisteissä sijalla kahdeksan. 
Kaudella 2003 Engel ajoi Formula 3:n eurosarjassa Opel Team KMS -tallissa. Menestys oli kuitenkin vaatimatonta, sillä hän ei saavuttanut yhtään pistettä. Kaudeksi 2004 eurosarja vaihtui Saksan kansalliseen F3:een. Hän tosin ajoi vain kahdessa kilpailussa, mutta saavutti 7 pistettä. 
Kaudeksi 2005 Engel siirtyi Italian Formula 3000 -sarjaan. Tallina oli Durango AEZ. Viidestä kilpailusta hän keräsi 17 pistettä, jotka oikeuttivat loppupisteissä sijaan 7. Lisäksi hänelle kirjattiin yksi kilpailun nopein kierros. Vuonna 2006 Engel teki paluun F3:een, tällä kertaa Britannian sarjaan. Hän ajoi Carlin Motorsport -tallissa. Yhden voiton ja seitsemän muun palkintosijan myötä Engel oli pisteissä viides. Engel sijoittui arvostetussa Macaun GP:ssa yhdeksänneksi. Ajaminen Britannian F3:ssa jatkui vielä vuonna 2007, ja hän sijoittui loppupisteissä toiseksi virolaisen Marko Asmerin vietyä mestaruuden.
Kaudet 2008-2011 Engel kilpaili DTM-sarjassa. Hän ajoi Mücke Motorsport -tallissa Mercedes-Benz-autoa. Hän ei saavuttanut suurempaa menestystä keräten 16 pistettä. Vuonna 2013 Engel kilpaili Australian V8 Supercars -sarjassa. Engel teki paluun DTM-sarjaan vuonna 2017 ja voitti ensimmäisen kilpailunsa. Hän teki toisen paluunsa DTM-sarjaan vuonna 2022. Engel on myös kilpailut GT-sarjoissa kuten Saksan ADAC GT Masters ja GT World Challenge Europe -sarjoissa. Tämän lisäksi Engel on ajanut vuosittain monia kestävyyskilpailuja kuten Bathurstin 12 tunnin ajoa, Daytonan 24 tunnin ajoa, Nürburgringin 24 tunnin ajoa ja Span 24 tunnin ajoa.
Gilles Müller

Gilles Müller (s. 9. toukokuuta 1983 Luxemburg) on luxemburgilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 26 toukokuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 74 toukokuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kaksi ATP-turnausta kaksinpelissä.
Müller herätti ensi kerran suurempaa huomiota vuonna 2005 voittamalla Wimbledonin turnauksen kaksinpelin toisella kierroksella kolmanneksi sijoitetun Rafael Nadalin. Saman vuoden Yhdysvaltain avointen ensimmäisellä kierroksella hän voitti niin ikään kolmanneksi sijoitetun Andy Roddickin. Molemmilla kerroilla Müller kuitenkin hävisi seuraavan ottelunsa.
Yhdysvaltain avoimissa 2008 Müller eteni puolivälieriin. Hän voitti kolmannella kierroksella 18:nneksi sijoitetun Nicolás Almagron ja neljännellä kierroksella neljänneksi sijoitetun Nikolai Davydenkon. Puolivälierissä hän hävisi toiseksi sijoitetulle Roger Federerille lukemin 6–7(5), 4–6, 6–7(5).
The Ting Tings

The Ting Tings on brittiläinen indie-pop-musiikkia soittava duo. Yhtye perustettiin Leigh'n kaupungissa Englannissa vuonna 2007. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kitaristi Katie White ja rumpali Jules De Martino.
The Ting Tings tuli tunnetuksi vuonna 2008 singlellä ”That's Not My Name”, joka muodostui hitiksi yhtyeen kotimaassa nousten singlelistan ykköseksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi "We Started Nothing" meni myös suoraan Ison-Britannian albumilistan ykköseksi.
Ser bonita no basta

Ser Bonita No Basta () on venezuelalainen telenovela vuodelta 2005. Se kertoo kolmesta sisarpuolesta, jotka ovat kauniita mutta onnettomia. Sarjaa tehtiin 114 jaksoa, jotka kestivät noin 45 minuuttia.
Juoni.
Telenovela kertoo kolmesta sisarpuolesta nimeltään Coral, Topacío ja Esmeralda. He eivät ole tietoisia toistensa olemassaolosta tai siitä että heidän yhteinen isänsä, Asdrúbal Torres, on yhä elossa. Ainoa heitä yhdistävä asia on kuunsirpin muotoinen syntymämerkki alaselässä.
Sisarukset ovat kaikki omalla tavallaan kauniita, mutta onnettomia yksityiselämässään.
Marko Kaarto

Marko Tapio Kaarto (s. 25. elokuuta 1977 Nivala) on suomalainen vapaapainija. Ylivieskassa nuorutensa viettänyt Kaarto on voittanut urallaan seitsemän miesten suomenmestaruutta sekä 20 suomenmestaruutta junioreissa. 
Kaarto on yksityinen asuntosijoittaja ja työskenteli asunto- ja kiinteistösijoittamiseen erikoistuneessa yrityksessä Suomen Asuntoneuvoja Oy:ssä vuosina 2017–2021 ja kiinteistökehitysjohtajana Ovaro Kiinteistösijoitus Oyj:ssä vuosina 2021–2024. Vuodesta 2025 alkaen Kaarto on toiminut johtajana Investors House Oyj:ssä. Hänen vastuualueeseensa lukeutuvat muun muassa itsenäisistä yrittäjistä muodostuvan OVV-vuokravälitysketjun johtaminen sekä eräät keskeiset asiakkuudet palveluliiketoimintaa -segmentillä. 
Kaarto on julkaissut kolme asuntosijoittamista käsittelevää kirjaa. Hän osallistui Suomen Big Brotherin 4. tuotantokaudelle.
Halldor Skard

Halldor Skard (s. 11. huhtikuuta 1973) on norjalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuodesta 1990 vuoteen 2000. 
Skard voitti kultaa Naganon olympialaisissa vuonna 1998 4 × 5 kilometrin viestissä. Hän oli mukana voittamassa kultaa viestistä myös MM-kisoissa 1997 sekä hopeaa 1997.
New Kids on the Rock

New Kids on the Rock on Plymouth Rock Studiosin viihdesivusto Hollywood East Tv:n käyttäjien Ryan Murphyn, Kevin Jamesin ja Neil Cicieregan tuottama ja näyttelemä komediasarja. Kevin ja Neil ovat töissä Plymouth Rock Studiosilla, eli he saavat automaattisesti videot näkyviin Hollywood East Tv:n etusivuilla.
Idea.
Hahmot, Neil, Kevin ja Ryan, ovat tehneet sopimuksen Plymouth Rock Studiosin kanssa, jonka avulla he saavat rahaa aina kun he tekevät uuden "webisodin" Hollywood East Tv:hin. Sarjan juoni punoutuu tämän idean ympärille.
Hahmot.
Neil
"Näyttelijä: Neil Cicierega"
Neil on joukon "älypää". Hän on hieman vainoharhainen ja ollut vähintään kerran vankilassa. Hän on pelkuri, mutta kykenee silti vaaratilanteessa ottamaan kuvan ghoulista.
Ryan
"Näyttelijä: Ryan Murphy"
Ryan on sekopää. Hän on älyltään vajaa ja tavoiltaan omituinen. Ryan on ilmeisimmin entinen eläinaktivisti, jonka Neil ja Kevin löysivät hylätyn talon kellarista. Ryanilla on pakkomielle kammata nukenpäitä.
Kevin
"Näyttelijä: Kevin James"
Kevin on itsevarma "jokapaikan höylä". Hän melkein kuolee melkein joka jaksossa.
AllMovie

AllMovie (ennen All Movie Guide ja AllRovi) on yhdysvaltalainen internetsivusto, joka käsittelee elokuvanäyttelijöitä, elokuvia ja televisio-ohjelmia. Sivuston on perustanut Michael Erlewine, joka on luonut myös verkkosivut All Media Guideen kuuluvat AllMusic ja AllGame. Vuodesta 2015 AllMovie-verkkosivuston ja -kuluttajabrändin on omistanut RhythmOne-yritys.
Philip Rosenthal

Philip Rosenthal (s. 1960 on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja tuottaja, jonka tuotantoa on muun muassa sarja "Kaikki rakastavat Raymondia" (1996–2005).
Kruunuvuorenselkä

Kruunuvuorenselkä () on noin 5 kilometriä pitkä ja 2–3 kilometriä leveä vesialue Helsingissä kantakaupungin itäpuolella. Se rajoittuu etelässä Suomenlinnan saariin ja Vallisaareen, idässä Laajasaloon ja Santahaminaan sekä pohjoisessa Kulosaareen. Kruunuvuorenselkä on saanut nimensä Laajasalossa sijaitsevan Kruunuvuori-nimisen kallion mukaan. 
Kruunuvuorenselän yhdistää avomereen joukko salmia, joiden välisille saarille Suomenlinna on rakennettu. Salmista laivaliikenteen kannalta tärkein on Kustaanmiekan salmi Suomenlinnan ja Vallisaaren välissä. Muista avomereltä Kruunuvuorenselälle johtavista salmista huomattavimpia ovat Särkänsalmi Suomenlinnan ja Särkän saaren välissä sekä Hevossalmi Laajasalon ja Santahaminan välissä. Laajasalon ja manteren välissä on Tiiliruukinlahti, jonka Laajasalon kanava yhdistää itäpuolella olevaan merialueeseen.
Kruunuvuorenselän lahtia ovat Eteläsatama ja Pohjoissatama, jotka yhdistää toisiinsa Katajanokan kanava. Pohjoissatamasta työntyy länteen Siltavuorensalmi, joka johtaa Kaisaniemenlahtea ja Eläintarhanlahtea pitkin Töölönlahteen. Salmen yli johtavat Hakaniemensilta ja Pitkäsilta sekä Töölönlahden suulla sijaitseva rautatiepenger.
Kruunuvuorenselän pohjoisosassa sijaitsevat Korkeasaari ja Mustikkamaa. Näiden sekä Kulosaaren länsipuolitse johtaa vesiväylä Vanhankaupunginselälle, johon Vantaanjoki laskee.
Koska saaret suojaavat Kruunuvuorenselkää avomeren aalloilta, sitä on pidetty luonnonolosuhteiltaan maailman parhaimpiin kuuluvana satamapaikkana. Matkustajaliikenteen käytössä olevan Eteläsataman lisäksi sen rannoilla ovatkin olleet myös Sörnäisten satama, Laajasalon öljysatama ja Herttoniemen öljysatama sekä useita venesatamia. Kun Vuosaaren satama otettiin käyttöön vuonna 2008, vanhat rahtilaivasatamat väistyivät uusien asuntoalueiden Kalasataman ja Sompasaaren sekä Kruunuvuorenrannan ja Herttoniemenrannan tieltä.
Kruunusillat.
Kruunuvuorenselän itärannalle Kruunuvuorenrantaan on 2010- ja 2020-luvuilla rakennettu uutta asuntoaluetta, joka yhdistetään kantakaupunkiin Kruunuvuorenselän yli rakennettavalla Suomen pisimmällä sillalla, Kruunuvuorensillalla. Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi Kruunuvuorensillan sekä kahden muun Kruunusillat-kokonaisuuteen kuuluvan raitiosillan rakentamisen elokuussa 2016, ja rakennustyöt alkoivat syksyllä 2021. Raitioliikenteen Kruunuvuorenselän yli on määrä alkaa vuoden 2027 alussa.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2008

Kautta aikain 28. jääpallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 27. tammikuuta–3. helmikuuta 2008 Moskovassa, Venäjällä. Pelipaikkana toimi 46 000 -paikkainen sisähalli Olimpijski eli Olympiahalli sekä osassa B-lohkon otteluissa Lužniki-olympiakompleksi.
Kisoihin osallistui 13 joukkuetta. A-lohkossa pelasivat Venäjä, Ruotsi, Suomi, Kazakstan, Norja ja Valko-Venäjä, ja B-lohkossa Alankomaat, Kanada, Latvia, Mongolia, Unkari, Viro ja Yhdysvallat.
Alkusarjassa Ruotsi voitti Venäjän niukasti 5-4, mutta loppuottelu samojen maiden kesken päättyi Venäjän ylivoimaiseen voittoon 6-1.
Alf Clausen

Alf Heiberg Clausen (28. maaliskuuta 1941 Minneapolis – 29. toukokuuta 2025) oli yhdysvaltalainen elokuvien ja televisiosarjojen säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten animaatiosarjan "Simpsonit" taustamusiikin säveltämisestä. Clausen on säveltänyt yli 30 elokuvaa ja sarjaa kuten "Konnankoukkuja kahdelle", "Mies ja alaston ase", "Alf" ja "Vaihdetaan vapaalle, Ferris". Hän syntyi Minneapolisissa ja varttui Jamestownissa, Pohjois-Dakotassa. Clausen palkattiin "Simpsonien" säveltäjäksi sarjan toisella tuotantokaudella vuonna 1990. Hän sävelsi siitä alkaen jokaisen jakson taustamusiikin ja laulut, ja teki Danny Elfmanin säveltämästä tunnusmusiikista erilaisia sovituksia. Syksyllä 2017 Clausen erotettiin ja 29. tuotantokaudesta alkaen sarjan musiikki on tilattu Bleeding Fingers Music -nimiseltä yhtiöltä.
Clausen on voittanut "Simpsoneihin" säveltämillään lauluilla kaksi Emmy-palkintoa, vuonna 1997 laulusta ”We Put The Spring In Springfield” (jaksossa ”Noidan talo”) ja vuonna 1998 laulusta ”You're Checkin' In” (jaksossa ”Hätä ei lue lakia”). Lisäksi hän on saanut "Simpsoneista" seitsemän muuta Emmy-ehdokkuutta.
The Hollywood Reporter

The Hollywood Reporter on yhdysvaltalainen elokuvalehti, joka oli ennen yhteistyössä "Variety" -lehden kanssa. Lehti oli ensimmäinen Hollywoodin päivittäin ilmestyvä viihdelehti. 
Lehden perustaja on Billy Wilkerson, ja hän perusti sen vuonna 1930.
Variety

Variety on viikoittain ilmestyvä yhdysvaltalainen viihdelehti. Sen perusti Sime Silverman vuonna 1905 New Yorkissa. 
Yhtiön omisti aiemmin Reed Business Information, joka myi sen 2012 verkkokustantaja Jay Penskelle ja sijoitusyhtiö Third Point LLC:lle. Ilmoitustulojen vähennyttyä lehti oli vaikeuksissa, ja erityisesti Pensken omistaman viihdeuutissivuston Deadline.comin aiheuttaman kilpailutilanteen vuoksi.
Anja Rupel

Anja Rupel (s. 19. maaliskuuta 1966) on slovenialainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, radioselostaja ja toimittaja. Parhaiten hänet tunnetaan laulajanurastaan.
Rupel harrasti musiikkia jo lapsena, ja opetteli soittamaan ainakin huilua. 1980-luvun alkupuolella hän alkoi esiintyä pop-yhtye Videosexin laulajana. Yhtye nousi silloisessa Jugoslaviassa huomattavaan suosioon ja teki viisi levyä. Näistä viimeinen, vuonna 1997 julkaistu tupla-CD "Arhiv", oli kokoelma yhtyeen aiempaa tuotantoa sisältäen kuitenkin myös ennen julkaisemattomia lauluja.
Vuosina 1982–1992 Rupel lauloi myös Germania-yhtyeessä, joka oli Laibachin sivuprojekti. Kymmenessä vuodessa Germania julkaisi vain muutamia lauluja Laibachin levyillä ja kaseteilla, eikä koskaan tehnyt omaa pitkäsoittoa. Vuonna 1988 julkaistusta "Across the Universe" -singlestä – joka julkaistiin Laibachin nimellä – tehtiin kuitenkin näyttävä musiikkivideo. Videon myötä Anja Rupelista tuli ensimmäinen sloveeni, joka on koskaan nähty Music Televisionin esittämissä musiikkivideoissa. "Across the Universe" on lainakappale, jonka teki alun perin The Beatles.
1994 Rupel julkaisi ensimmäisen soololevynsä "Odpri oči" (suom. "Avaa silmäsi"). Sittemmin hän on laulanut useita muitakin omia levyjä.
Musiikin lisäksi Anja Rupel on ollut aktiivinen myös näyttelemisen saralla. Hän on esiintynyt mm. vuonna 1987 valmistuneessa elokuvassa "Hudodelci" (suom. "Rikolliset").
Rupel on naimisissa muusikko Aleš Klinarin kanssa. 11. lokakuuta 2002 Rupelille syntyi tytär Luna.
Art Ross

Arthur Howey Ross (13. tammikuuta 1886, Naughton, Ontario – 5. elokuuta 1964, Medford, Massachusetts, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja kiekkoiluvaikuttaja. Pelaajaurallaan National Hockey Leaguessa ja sen edeltäjässä National Hockey Associationissa hän pelasi puolustajana.
Ross valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1949. Hän oli yksi kahdestatoista ensimmäisestä Hall of Fameen valituista pelaajista.
Rossin katsotaan vaikuttaneen keinokumisen kiekon käyttöönottoon pelissä luonnonkumisen sijaan. Hän myös kehitti nykymuotoisen maalikehikon. Hän lahjoitti nimeään kantavan Art Ross Trophyn NHL:lle. Art Ross Trophy myönnetään runkosarjan pistepörssin voittajalle.
Vincent Bugliosi

Vincent Bugliosi (18. elokuuta 1934 Hibbing, Minnesota – 6. kesäkuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lakimies ja kirjailija. Hän nousi maineeseen toimiessaan syyttäjänä Charles Mansonin oikeudenkäynnissä Los Angelesissa vuonna 1969. Myöhemmin hän kirjoitti oikeudenkäynnistä kirjan "Helter Skelter", jota on myyty yli 7 miljoonaa kappaletta. Hoitaessaan yleisen syyttäjän virkaa Los Angelesin piirikunnassa Bugliosi hävisi yhden ja voitti 105 rikosoikeudenkäyntiä, mukana 21 henkirikossyytettä.
Bugliosi kirjoitti useita muitakin menestyneitä kirjoja. Teoksessa "Outrage" hän arvosteli kovin sanoin syyttäjien toimintaa O. J. Simpsonin murhaoikeudenkäynnissä; Bugliosi itse uskoi Simpsonin syyllisyyteen. Kirjassa "The Betrayal of America" hän moitti Yhdysvaltain korkeinta oikeutta ratkaisusta, jonka se teki George W. Bushin eduksi vuoden 2000 presidentinvaalijupakassa. Kirjassaan "Reclaiming History: The Assassination of President John F. Kennedy" (2007) Bugliosi arvosteli kiivaasti John F. Kennedyn salamurhaan liittyviä salaliittoteorioita ja puolusti Warrenin komission kantaa, jonka mukaan Lee Harvey Oswald ampui murhalaukaukset yksin. Kirjassaan "The Prosecution of George W. Bush for Murder" (2008) Bugliosi vaati presidentti George W. Bushin asettamista syytteeseen, koska tämä Bugliosin mukaan antoi harhaanjohtavia tietoja aloittaessaan Irakin sodan. Bugliosin mukaan presidentti Bushia voitaisiin Yhdysvaltain lain nojalla syyttää murhista ja hänelle voitaisiin vaatia kuolemanrangaistusta, koska presidentti aiheutti yli 4 000 Yhdysvaltain kansalaisen ja yli 100 000 irakilaisen kuoleman.
Full Circle (The Doorsin albumi)

Full Circle on yhdysvaltalaisen The Doors -yhtyeen kahdeksas ja samalla viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Albumille sisältyvä kappale ”The Mosquito” oli yllätyshitti Suomessa nousten singlelistan sijalle 15.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Tämnaren

Tämnaren on järvi Ruotsissa. Se on Mälarenin jälkeen Uplannin toiseksi suurin. Järven pinta-ala on 39 km², mistä huolimatta järvi on hyvin matala, keskisyvyydeltään vain 1,2 metriä.
Tämnarenin saaria ovat Fornö, Mittskär ja Tunne. Tämnarenin länsiosa kuuluu Hebyn kuntaan, itäosa Tierpin kuntaan ja pieni alue etelässä myös Uppsalan kuntaan.
Webby-palkinto

Webby-palkinnot ovat internet-sisällöille vuosittain jaettavia palkintoja, joita International Academy of Digital Arts and Sciences on jakanut vuodesta 1996. Palkintokategorioita ovat verkkosivustot, verkkomainokset ja -media, verkkoelokuvat ja -videot sekä mobiilisivustot ja -sovellukset.
Evinayong

Evinayong on Centro Surin provinssin pääkaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Se sijaitsee Río Munin sisämaassa. Asukkaita kaupungissa on tuhansia; vuonna 1983 heitä laskettiin 3540 henkeä.
1930-luvulla Evinayong oli Espanjan Guinean pääkaupungista Batasta lähtevän ainoan maantien toinen päätepiste.
Havok (ohjelmisto)

Havok Physics, tunnetaan paremmin pelkästään nimellä Havok, on irlantilaisen Havok-yhtiön kehittämä fysiikkamoottori. Se on tehty tietokone- ja videopeleille mahdollistamaan esineiden tai muiden henkilöiden vuorovaikutuksen reaaliaikaisesti. Dynaamista simulaatiota käyttäen Havok mahdollistaa oikeata muistuttavan maailman ja liikkeet, kuten räsynukke-fysiikat tai ympäristöön fyysisesti reagoivat esineet. Esimerkiksi Valven Source-pelimoottori käyttää Havokin fysiikkamoottoria. Intel osti Havokin vuonna 2007. Microsoft ilmoitti 2. lokakuuta 2015 hankkineensa Havokin omistukseensa.
Vuonna 2008 Havok sai kunniaa tekniikan Emmy-palkintojen jaossa, fysiikkamoottoreiden kehittämisestä sähköisessä viihteessä.
MTV Movie Awards

MTV Movie Awards on elokuvagaala, jota järjestää MTV. Gaalassa parodioidaan elokuvamateriaalia juontajien ja muiden julkisuusvierailioiden musiikkiesityksissä. Gaalan kehitteli Joel Gallen.
Lifetime Achievement Award/MTV Generation Award.
MTV on jakanut ainakin kolmelle fiktiiviselle hahmolle kunniapalkinnon: Godzillalle, Jason Voorheesille ja Chewbaccalle. Jasonille tämä palkinto myönnettiin vuonna 1992. Godzillalle se myönnettiin vuonna 1996 ja Chewbaccalle heti seuraavana vuonna. Vuonna 1998 Clint Howard oli viimeinen, jolle palkinto annettiin. 
MTV Generation Award.
Vuoden 1998 jälkeen palkintoa ei jaettu vuosiin, kunnes se palasi takaisin seitsemän vuotta myöhemmin MTV Generation -palkintona (eli suomeksi 'MTV-sukupolvi palkintona'); Vuonna 2005 sen voitti Tom Cruise, Jim Carrey vuonna 2006, Mike Myers vuonna 2007, Adam Sandler vuonna 2008, Ben Stiller vuonna 2009 ja Sandra Bullock vuonna 2010.
Elokuvien parodiat.
Vuodesta 1993 lähtien kohtauksia on väärennetty hauskuuttamaan ihmisiä. Nämä kohtaukset ovat yleensä sen vuoden kuuluisista elokuvista tai sen vuoden ehdokaselokuvista, vaikkakin televisiosarjoista ja vanhemmista elokuvista päätetään myös tehdä väärennettyjä.
Mara Carfagna

Maria Rosaria Carfagna (s. 18. joulukuuta 1975, Salerno) on italialainen poliitikko. Carfagna toimi Italian tasa-arvoministerinä Silvio Berlusconin neljännessä hallituksessa vuosina 2008–2011.
Opiskeltuaan tanssia ja pianonsoittoa Carfagna osallistui 1997 Miss Italia -kilpailuun, jossa sijoittui kuudenneksi. Hän työskenteli opintojensa jälkeen televisiossa Berlusconin omistamassa Mediaset-yrityksessä. Vuosina 2000–2006 hän oli showtyttönä "La domenica del villaggio" -ohjelmassa. Vuonna 2006 hän juonsi "Piazza grande" -ohjelmaa Giancarlo Magallin kanssa. Hän on myös poseerannut alasti useissa lehdissä.
Carfagna luki lakia Salernon yliopistossa ja valmistui parhain arvosanoin vuonna 2001. Politiikkaan Carfagna lähti mukaan vuonna 2004 ja hänet valittiin 2006 Berlusconin Forza Italia -puolueen listalta Campaniasta edustajainhuoneeseen ja uudelleen 2008.
Carfagna ilmoitti marraskuussa 2010 jättävänsä hallituksen joulukuun 15. päivän luottamuslauseäänestyksen jälkeen ja eroavansa myös Berlusconin puolueesta.
Ohjusvene

Ohjusvene on meritorjuntaohjuksin varustettu uppoumaltaan 200–300 tonnin sota-alus, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on vihollisen pinta-alusten torjunta. Ne on kehitetty korvaamaan tykki- ja moottoritorpedoveneet. Suurin ohjusveneisiin kohdistuva uhka tulee ilmasta, mistä syystä niissä on usein monipuolinen ilmatorjunta-aseistus. Nykyaikaisissa ohjusveneissä käytettyjen ilmatorjuntaohjusten kantama on yli kymmenen kilometriä. Lisäsuojaa saadaan käyttämällä aluksen havaittavuutta vaikeuttavaa häiveteknologiaa.
Ensimmäistä kertaa ohjusvenettä käytettiin sotatoimissa, kun Egyptin laivaston neuvostovalmisteiset Komar-luokan ohjusveneet upottivat lokakuussa 1967 kuuden päivän sodassa P-15 Termit-ohjuksilla () Israelin merivoimien hävittäjän "Eilatin". Ensimmäinen ohjusveneiden keskinäinen taistelu käytiin 1973 jom kippur -sodassa Israelin merivoimien sekä Syyrian ja Egyptin merivoimien välillä. Kumpikin osapuoli laukaisi useita ohjuksia, minkä seurauksena seitsemän Syyrian ja Egyptin venettä upposi.
Vakhtang Tšabukiani

Vakhtang Tšabukiani (, 27. helmikuuta 1910 – 6. huhtikuuta 1992) oli georgialainen balettitanssija, koreografi ja kouluttaja, joka nautti suurta arvostusta kotimaassaan ja ulkomailla. Häntä pidetään yhtenä historian vaikutusvaltaisimmista miesbalettitanssijoista: hänen katsotaan luoneen klassisen baletin ohjelmistoon kuuluvien miesten "pas seul" -koreografioiden enemmistön. Niihin kuuluu tunnettuja baletteja, kuten "Le Corsaire" ja "La Bayadère".
Hänet muistetaan myös baletin "La Bayadère" henkiin herättämisestä yhdessä Vladimir Ponomarevin kanssa vuonna 1941 Mariinski-baletille. Se on edelleen teatterin ohjelmistossa ja siihen viitataan usein "neuvostoversiona". Versio on toiminut perustana lähes kaikille baletin esityksille Venäjän ulkopuolella, mukaan lukien Rudolf Nurejevin ja Natalia Makarovan versioille.
Elämäkerta.
Tšabukiani syntyi Tbilisissä georgialaiselle isälle ja latvialaiselle äidille. Hän valmistui paikallisesta Maria Perinin balettistudiosta vuonna 1924 ja jatkoi opintojaan Leningradin koreografiakoulussa vuosina 1926–1929. Hän debytoi Kirovin ooppera- ja balettiteatterissa Leningradissa vuonna 1929 ja kiersi ensimmäisten neuvostobalettiseurueiden kanssa Italiassa ja Yhdysvalloissa 1930-luvulla. Hänet tunnettiin pian taitavana artistina ja hän oli Kirovin teatterin johtava soolotanssija vuoteen 1941 saakka, kunnes hän palasi Georgiaan Tbilisin ooppera- ja balettiteatteriin, jossa hän toimi päätanssijana ja -koreografina. Suomalaisista tanssijoista hän on esiintynyt ainakin Doris Laineen parina "Gisellessä" kesäkuussa 1961. Vuonna 1973 hän siirtyi Tbilisin koreografiakoulun johtoon. Tšabukianilla oli huomattava rooli georgialaisen baletin kehityksessä ja uuden tanssijasukupolven kouluttamisessa. Hän työskenteli myös useiden elokuvien parissa ja järjesti balettiesityksiä ympäri maailmaa. Tšabukiani sai uransa aikana lukuisia palkintoja ja arvonimiä, joihin kuuluivat Venäjän SFNT:n kunniataiteilija (1939), Georgian SNT:n kunniataiteilija (1943), Neuvostoliiton kansantaiteilija (1950), Neuvostoliiton valtionpalkinto (1941, 1948 ja 1951) sekä Leninin palkinto (1958).
Leonti Mroveli

Leonti Mroveli () oli 1000-luvulla elänyt georgialainen historioitsija ja pappi. "Mroveli" ei ole hänen sukunimensä, vaan se on peräisin Ruisin piispan arvonimestä (lähellä Urbnisia). Hänen tiedetään toimineen piispana vuonna 1066. Niinpä häntä on kutsuttu myös nimellä Ruisin Leontius. 
Tavallisesti jotkut historioitsijat pitävät häntä useiden vanhojen "Kartlis tskhovreba" -kokoelmaan sisällytettyjen georgialaisten kronikoiden kirjoittajana. Jotkut pitävät häntä taas ainoastaan tekstien kokoajana. Joka tapauksessa kronikoitsijana Leonti Mroveli siirsi Georgian kirjallisuuden tasapainoa kirkollisesta maalliseen.
František Donth

František Donth (s. 14. heinäkuuta 1904 Rokytnice nad Jizerou) oli tšekkoslovakialainen hiihtäjä. Hän voitti urallaan neljä mitalia MM-kisoista. Kultaa hän sai vuonna 1925 50 kilometrin matkalta ja hopeaa 1925 18 kilometriltä sekä 1927 18 kilometriltä. Pronssia Donth sai vuonna 1927 50 kilometrin matkalta.
Maanpuolustuksen Henkilökuntaliitto

Maanpuolustuksen Henkilökuntaliitto ry (MPHL) puolustushallinnon ja rajavartiolaitoksen siviilihenkilöiden ammattijärjestö. MPHL ry on STTK:hon kuuluvan Ammattiliitto Pron jäsen.
Bromikresolivihreä

Bromikresolivihreä (C21H14Br4O5S) on pH-indikaattorina, agaroosigeelielektrofereesissa ja ohutkerroskromatografiassa käytetty väriaine, joka vaihtaa väriään keltaisesta siniseksi pH:n ollessa 3,8–5,2. Ainetta voidaan käyttää joko vapaana happomuodossa tai natriumsuolana.
Vesiliuoksessa bromikresolivihreän keltainen monoanionimuoto muuttuu korkeammassa pH:ssa dianioniseksi, siniseksi muodoksi. Tätä tasoittaa resonanssi. Lisäksi muotojen välillä vallitsee tasapaino.
Aineen muodoilla emäksisissä ja happamissa oloissa on isosbestinen piste 515 nanometrin kohdalla.
Karl Abiel Heikel

Karl Abiel Heikel (4. marraskuuta 1846 Oulu – 27. elokuuta 1919 Tyrvää) oli suomalainen lestadiolainen saarnaaja, evankelis-luterilaisen kirkon pappi ja Kittilän ensimmäinen kirkkoherra. Heikel oli vuonna 1880 perustetun Kristillisen kuukausilehden päätoimittaja vuoteen 1883 asti.
Karl Abiel Heikel vihittiin papiksi 22-vuotiaana vuonna 1868, ja hän toimi aluksi kirkkoherran apulaisena Ylitorniolla. Vuonna 1870 hän siirtyi kirkkoherran armovuoden saarnaajaksi Kittilään ja vuonna 1872 väliaikaiseksi kirkkoherraksi Sodankylään, josta hän palasi vuonna 1874 Kittilän vakituiseksi kirkkoherraksi. Heikelin on arvioitu olleen 1870-luvulla lestadiolaisen liikkeen tunnetuin pappi. Vuonna 1883 hän siirtyi kirkkoherraksi Pudasjärvelle ja sieltä vuonna 1889 Jyväskylän maaseurakuntaan. Muutto Jyväskylään merkitsi Heikelille etääntymistä lestadiolaisuudesta. Tyrvään kirkkoherran, evankelisen liikkeen johtajana tunnetun Johannes Bäckin kuoltua vuonna 1901 Heikel valittiin tämän seuraajaksi. Virkaansa Tyrvään kirkkoherrana Heikel vihittiin kuitenkin vasta vuonna 1904, ja hän toimi tässä virassa kuolemaansa saakka. Tyrväällä Heikel liittyi paikkakunnalla vahvasti vaikuttaneen Frans Hannulan edustamaan suuntaukseen. Ensimmäisellä sortokaudella hän kuului venäläistämispolitiikan suhteen myöntyvyyssuuntaukseen kirkonmiesten enemmistön tavoin. Vuonna 1904 Heikel osallistui Tyrvään yhteiskoulun perustamiseen. Virkakautensa viimeisinä vuosina Heikel joutui näkemään kansalaissodan tapahtumat ja Vammalan kauppalan lähes täydellisen tuhoutumisen suurpalossa. Myös Heikelin asunto, Tyrvään pappila, paloi perustuksiaan myöten. 
Karl Abiel Heikel avioitui vuonna 1870 Augusta Hellmanin (1851–1930) kanssa. Perheeseen syntyi kaikkiaan 11 lasta, jotka suomensivat sukunimensä vuonna 1906 Heikinheimoksi. Karl Abiel Heikelin poikia olivat lääkintöneuvos, kansanedustaja Oskari Heikinheimo ja jääkärieverstiluutnantti Jalo Heikinheimo. Karl Abiel Heikelin pojantytär oli opettaja ja Naisylioppilaiden Karjala-Seuran johtohahmo Anna-Liisa Heikinheimo. Hänen pojanpoikansa poika oli tunnettu musiikkikriitikko Seppo Heikinheimo. Karl Abiel Heikel ja Augusta Heikel on haudattu Tyrvään kirkon hautausmaalle nykyiseen Sastamalaan.
Ville Kakko (jääkäri)

Ville Kakko (22. heinäkuuta 1894 Uusikirkko – 1. heinäkuuta 1946) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Salomon Kakko ja Helena Ikonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Hanna Painilaisen kanssa.
Opinnot.
Kakko kävi kansakoulun ja suoritti useita suojeluskuntakursseja.
Jääkärikausi.
Tämä kotitilaansa viljellyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin ja myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Kakko komennettiin 12. tammikuuta 1918 jääkärien etukomennuskunnan mukana erikoistehtäviin Suomeen, jonne hän saapui 2. helmikuuta 1918. Suomessa hän liittyi suojeluskuntajoukkoihin ja osallistui Tornion valloitukseen. Torniosta hän siirtyi vasta perustettuun Pietarsaaren tykistökouluun, mistä hänet komennettiin 1. itsenäinen joukkueen tykin johtajana ja tykin kera Varkauteen, missä hän osallistui tykinjohtajana Varkauden taisteluun. Varkauden tapausten jälkeen hän palasi Pietarsaaren tykistökoulun koulutuspatteriin, mutta siirrettiin jo 20. maaliskuuta 1918 Hämeenkyrön komppaniaan. Hän toimi kyseisen komppanian päällikkönä ja joukkueenjohtajana ottaen osaa sotilaallisiin toimiin Kiikoisten ja Kiikan seuduilla.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen Kakko siirrettiin 31. toukokuuta 1918 alkaen 2. Karjalan rykmentin (myöhemmältä nimeltään Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6) 8. komppaniaan. Armeijasta Kakko erosi 19. helmikuuta 1919 ja siirtyi 15. toukokuuta 1919 suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Terijoen suojeluskuntaan, mistä hän siirtyi 15. kesäkuuta 1921 Inon suojeluskunnan palvelukseen, missä hänet määrättiin komppanianpäälliköksi 5. huhtikuuta 1923 ja toimi tehtävässä 29. kesäkuuta 1929 saakka. Hän osallistui suojeluskuntatyönsä ohella Itä-Karjalan sotaan vuosina 1920–1921 ja otti osaa taisteluihin Karjalan metsäsissirykmentin mukana Lentierassa ja Jekonniemellä. Hän astui 29. kesäkuuta 1929 palvelukseen Polkupyöräpataljoona 1:een ja toimi 1. maaliskuuta 1930 alkaen lääkintäaliupseerina ja 1. toukokuuta 1934 lähtien keittiömestarina. Armeijasta hän erosi sairauden takia 17. maaliskuuta 1936 ja siirtyi sen jälkeen maanviljelijäksi kotitilalleen. Talvisotaan Kakko osallistui vartiopäällikkönä Inon suojeluskunnassa ja taisteluihin suojavaiheen aikana Inossa, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Elintarvikekeskusvarikko l:n palvelukseen.
Kevätleinikki

Kevätleinikki ("Ranunculus auricomus") on leinikkikasveihin (Ranunculaceae) kuuluva monimuotoinen ruohovartinen kasvi. Se muistuttaa paljon sukulaistaan niittyleinikkiä, josta sen erottaa lehtien muodon perusteella. Kevätleinikillä on useita satoja niin sanottuja pikkulajeja, jotka ovat seurausta apomiktisestä lisääntymisestä.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen kevätleinikki kasvaa 30–50 senttimetrin pituiseksi. Varsia on 1–5, ja niiden tyvellä ei tavallisesti ole lavattomia lehtituppia. Aluslehtiä on 1–20 kappaletta. Kalju lehtilapa on tavallisesti 3–5 cm leveä, joskus kuitenkin jopa 12 cm leveä. Lehtilavan muoto vaihtelee munuaismaisesta pyöreähköön, ja se on 3–5-jakoinen tai -osainen. Lehdykät ovat jakoisia tai hampaisia. Ruodittomien varsilehtien liuskat ovat 1,5–7 cm pitkiä, kapean tasasoukkia, ehytlaitaisia tai joskus harvoin harvaan epäsäännöllisesti hampaisia. Kukka on keltainen, tavallisesti 1–2 cm leveä, ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Sekä verho- että terälehtiä on tavallisesti viisi kappaletta, joskin terälehdet ovat usein vaillinaisesti kehittyneitä. Terälehdissä on mesikuoppa. Kukkaperä on sileä, kukkapohjus 2–9 mm pitkä ja kalju tai karvainen. Kevätleinikki kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmistössä on 1–2 mm pitkiä, tiheäkarvaisia pähkylöitä, joissa on 0,4–1,8 mm pitkä ota. Kevätleinikki on muiden leinikkien tapaan myrkyllinen kasvi.
Kevätleinikistä on eriytynyt pikkulajeja, koska se lisääntyy apomiktisesti. Se tarkoittaa, että siemenet kehittyvät ilman hedelmöitystä kasvin soluista, jotka eivät välttämättä ole sukusoluja. Kasvien apomiktisyys vastaa eläinten partenogeneesiä. Yksittäiset pikkulajit ovat yleensä suppealle levinneitä, mutta ne voivat olla laajastikin levinneitä. Ne ovat yleensä hyvin vaikeasti erotettavissa toisistaan pienten ulkonäköerojen perusteella. Pelkästään Pohjoismaista on kuvattu noin 500 kevätleinikkien ryhmään kuuluvaa pikkulajia, joista noin 200 on tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Kevätleinikkiä tavataan tavallisesti rehevähköillä ja usein kosteilla niityillä, pellonreunuksilla, tuoreissa ja kosteissa lehdoissa, rantalehdoissa ja -lepikoissa sekä myös puistoissa. Aikaisemmin kevätleinikkiä hyödytti perinteinen maataloustoiminta. Useat pikkulajit ovat syntyneet viljely-ympäristössä ja levinneet ihmisen toiminnan myötä.
Levinneisyys.
Kevätleinikkiä tavataan ainoastaan Euroopassa, jossa se on levinnyt suurimpaan osaan mannerta. Laji puuttuu Pyreneiden niemimaalta, Keski- ja Etelä-Italiasta, Albaniasta, Kreikasta, Etelä-Ukrainasta sekä Venäjän etelä- ja pohjoisosista.
Suomessa kevätleinikkiä tavataan koko maassa. Pohjois-Lapissa laji on harvinaisempi; muualla maassa se on yleinen laji.
Taksonomia.
Nykyään apomiktiset leinikit käsitellään omina lajeinaan, mutta aikaisemmin niiden katsottiin olevan kevätleinikkien alalajeja. Apomiktiset leinikit jaotellaan seuraaviin ryhmiin:
Suomessa kevätleinikkejä on tutkittu paljon. Erityisesti tässä työssä ansioitui Helsingin yliopiston kasvimuseon johtajana 1941–1959 toiminut Gunnar Marklund (1892–1964).
Lady Oscar

Lady Oscar on japanilais-ranskalainen vuonna 1979 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Jacques Demy. Se perustuu Riyoko Ikedan klassikkomangaan Versailles no bara.
Juoni.
Ranskan Versaillesissa syntyy perheeseen kuudes lapsi. Isän pettymykseksi lapsi onkin tyttö eikä odotettu poika. Tästä huolimatta isä päättää kasvattaa tytön poikana ja antaa tälle jopa pojan nimen Oscar. Lady Oscarin täyttäessä 14 vuotta hän alkaa harrastaa miekkailutaitoja palvelijansa Andren kanssa. Oscar tutustuu prinsessa Marie Antoinetteen, jonka on määrä naida kuninkaan poika. Oscar itse uskoo, että hänellä on enää kuukausi elinaikaa. Oscar pyrkii kaikin keinoin puolustamaan kuningatartaan ja joutuu lopulta kaksintaisteluun Kreivi Germainin kanssa.
Pian Ranskassa sotajoukko alkaa hyökätä Versaillesin kimppuun ja taistelu johtaa Versaillesin voittoon. Oscarin ystävä Andre kuolee saatuaan vihollisen kiväärin pistimen selkäänsä. Sen jälkeen Oscar huutaa Andre-nimeä ja jää yksin.
Ammattinyrkkeily 1920-luvulla

Ammattinyrkkeily oli 1920-luvulla suosittu kansainvälinen urheilumuoto.
Raskaansarjan mestari Jack Dempsey oli 1920-luvulla merkittävä hahmo nyrkkeilyssä. Hän voitti mestaruuden 1919 ja piti sitä hallussaan vuoteen 1926, jolloin menetti tittelinsä Gene Tunneylle. Monet hänen nyrkkeilyotteluistaan ovat jääneet historiaan, kuten kamppailu Georges Carpentieriä, Luis Fiproa ja Tom Gibbonsia vastaan. Dempsey otteli uusintaottelun Tunneytä vastaan vuonna 1927, ja tämä ottelu jäi historiaan nimellä "The Long Count Fight". Jack Dempsey oli yksi aikansa suurista urheilijoista. Yhdessä Babe Ruthin, Red Grangen, Bill Tildenin ja Bobby Jonesin kanssa he muodostivat aikansa urheiluviisikon.
Muita merkittäviä iskijöitä olivat Benny Lynch ja Panama Al Brown, joka oli ensimmäinen latino maailmanmestari.
Vuonna 1921 perustettiin National Boxing Association. Nykyään liitto tunnetaan nimellä WBA. Tex Richard oli aikansa johtava promoottori. Ray Arcel oli eräs aikansa tunnettuja valmentajia.
Lista kuuluisista otteluista.
1921.
Heinäkuun 25. päivänä Pete Herman ja Joe Lunch ottivat uusintaottelun, jonka Herman voitti viidennentoista erän päätöksellä.
Heinäkuun 27. päivänä Johnny Wilson puolusti keskisarjan maailmanmestaruuttaan, sillä hänen vastustaja William Bryan Downeyn suoritus hylättiin seitsemännessä erässä.
1923.
Maaliskuun 17. päivänä Mike McTigue Irlannista voitti raskaan keskisarjan maailmanmestaruuden kahdenkymmenen erän päätöksellä Battling Skistä. Kamppailu käytiin Dublinissa, Irlannissa.
Eric Till

Eric Till (s. 24. marraskuuta 1929) on brittiläissyntyinen, vuonna 1954 Kanadaan muuttanut elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan kansainvälisesti muun muassa Martti Lutherin elämään pohjautuvasta elokuvasta "Luther" (2003), jossa nimiroolin tulkitsi Joseph Fiennes.
Till sai Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkuuden elokuvastaan "A Fan's Notes" (1972). Teos pohjautui Frederick Exleyn samannimiseen romaaniin vuodelta 1968.
Tippi Degré

Tippi Benjamine Okanti Degré (s. 10. heinäkuuta 1990 Windhoek, Namibia) on ranskalainen televisioesiintyjä. Hän on ollut pääosassa useassa luontodokumentissa. Hän syntyi Namibian pääkaupungissa Windhoekissa. Hän sai nimensä Alfred Hitchcockin elokuvan Linnut pääosan esittäjän Tippi Hedrenin mukaan. 
Elämä.
Tippi Degré syntyi Namibiassa, jossa hänen luontokuvaaja-vanhempansa Alain Degré ja Sylvie Robert asuivat. Niinä vuosina joina Tippi ja hänen vanhempansa asuivat Afrikassa he matkustivat siellä laajasti, Botswanassa, Zimbabwessa ja Etelä-Afrikassa. Afrikassa asuessaan Degré ystävystyi eläimien kanssa ja tutustui paikallisten bushmannien elämään ja elintapoihin. 
Hänellä ei ollut leikkikavereita ja sen vuoksi hän leikki leijonanpentujen, norsujen, käärmeiden, kirahvien, krokotiilien ja seeprojen kanssa. Hänen äitinsä kertoi että etelässä jossa oli hedelmätöntä tai puoliaavikkoa oli tilojen koko 10 000–20 000 hehtaaria ja viljelijät pitivät usein orvoksi jääneitä eläimiä, jotka saattoivat olla kesyjä, ja siten Tippi pystyi olemaan eläimien kanssa. Hän muutti myöhemmin 10-vuotiaana Ranskaan jossa hänen ei ollut helppo sopeutua Pariisin elämään. 
Siellä hänen kokemuksistaan julkaistiin kirja. Degréstä tuli julkisuuden henkilö ja kirja menestyi hyvin. Kirja käännettiin useille kielille. 12-vuotiaana Degré palasi Afrikkaan kuvaamaan kuusiosaista luontodokumenttisarjaa Discovery-kanavalle. 18-vuotiaana hän aloitti Pariisissa elokuva-alan opinnot.
Lahn-Dill-Kreis

Lahn-Dill-Kreis eli Lahn-Dill-piiri on piirikunta Hessenin osavaltiossa Saksassa. Piirikunta sijaitsee Nordrhein-Westfalenin ja Rheinland-Pfalzin naapuriosavaltioiden tuntumassa ja on saanut nimensä Lahn- ja Dill-jokien mukaan. Lahn-Dill-Kreisin pinta-ala on 1 066,30 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 23 kuntaa. Piirikunnassa asui vuoden 2020 lopussa 253 373 ihmistä. Piirikunnan hallinto sijaitsee Wetzlarissa, joka on piirikunnan suurin kaupunki.
Maantiede.
Lahn-Dill-Kreis rajoittuu pohjoisessa Siegen-Wittgensteinin ja Marburg-Biedenkopfin piirikuntiin, idässä Gießen piirikuntaan, etelässä Hochtaunuskreisin ja Wetteraukreisin piirikuntiin sekä lännessä Limburg-Weilburgin ja Westerwaldkreisin piirikuntiin.
Piirikunnan korkein kohta on Dietzhölztalin kunnassa sijaitseva Rittershausen, jonka korkeus on 671 metriä. Piirikunnan matalin kohta on Leunin kaupungissa sijaitsevassa laaksossa. Sen korkeus on 150 metriä.
Kunnat ja kaupungit.
Lahn-Dill-Kreisiin kuuluu kahdeksan kaupunkia ja viisitoista kuntaa. Asukasluvut 31. joulukuuta 2020.
Luther (elokuva)

Luther (2003) on uskonpuhdistaja Martti Lutheria käsittelevä elokuva, jonka ohjasi Eric Till. Elokuva kestää noin kaksi tuntia. Elokuvan juonen tapahtumien yksityiskohdat eivät ole kaikilta osin yhteneväisiä historian kanssa.
Lutherin roolissa esiintyy Joseph Fiennes. Muissa rooleissa nähdään hänen ohellaan muun muassa Alfred Molina, Peter Ustinov, Uwe Ochsenknecht, Mathieu Carrière, Benjamin Sadler, Maria Simon, Jochen Horst, Lars Rudolph, Johannes Lang, Jindrich Fajst ja Claire Cox. Elokuvamusiikin sävelsi Richard Harvey. Elokuvaajana toimi Oscar-palkittu Robert Fraisse.
Aiemmat Luther-elokuvat.
Jo ennen tunnetuinta, vuonna 2003 ilmestynyttä "Luther"-elokuvaa, oli aihetta käsitelty elokuvissa. Vuonna 1928 "Lutherin" ohjasi Hans Kyser ja pääosaa näytteli Eugen Klöpfer. Vuonna 1973 julkaistiin versio, jonka ohjaajana toimi Guy Green ja pääosanäyttelijänä Stacy Keach.
Iso Karvasjärvi

Iso Karvasjärvi on järvi Utajärven kunnan itäosassa Sanginkylässä Pohjois-Pohjanmaalla, lähellä Oulun kaupungin rajaa.
Sijainti.
Järvi sijaitsee entisen Ylikiimingin kunnan, nykyisen Oulun kaupungin, rajan vieressä, Puutturinjärvestä vajaa kolme kilometriä lounaaseen. Vain kolmisensataa metriä järven pohjoispäästä on Pikku Karvasjärvi. Järveä ympäröivät kankaat, idässä Yli-Karvasmaa, lännessä Karvaskoskenkangas ja etelässä laaja Maaselkä, jossa sijaitsee Sanginkylän kaakkoisin asumus, Karvasjärven talo. Se on nykyään metsästysmajakäytössä, kuten järvestä luoteeseen laskevan Karvasojan rannalla sijaitseva hirvikämppä.
Järvimaisema ja kulkuyhteydet.
Järvi on rehevä, rannoiltaan pääosin suota, mutta kangaspaikoilla myös kivikkoa. Järven kalastoon kuuluvat tavanomaiset hauki, ahven ja särki. Karvasoja, joka laskee Sanginjoen sivuhaaraan Koivujokeen lähellä Pienelle Kivijärvelle menevää tietä, on kapea mutta kymmenisen kilometriä pitkä puro. Karvasjärven talon lisäksi järven ympärillä ei ole ollut asutusta. Kulkuyhteys järvelle oli aikaisemmin ennen muuta seututieltä 837 Maaselän kangasta kulkevaa polkua pitkin luoteeseen. Nykyään järven lähelle tulee idästä päin Kivijärven tieltä eli Vepsän kylän suunnasta Ylikiimingistä erkaneva metsäautotie, josta pääsee Koivuselän, Honkaselän ja Pehkeensuon turvetyömaan kautta myös kaakkoon eli seututielle 837 Kemilänkylän kohdalle. Koilliseen eli Sanginkylän Puutturinjärven suuntaan ei järveltä edelleenkään ole mitään tieyhteyttä.
Lipservice

Lipservice on hard rock -yhtye Gotthardin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Albumi nousi Sveitsissä Swiss Music Charts -listan ensimmäiselle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 39 viikkoa.
Tšakhrukhadze

Tšakhrukhadze () oli georgialainen 1100-luvun lopussa ja 1200-luvun alussa elänyt runoilija, jota on perinteisesti pidetty "Tamarianin" () kirjoittajana. Se on 22 oodin ja yhden elegian kokoelma, joka ylistää ja usein jopa jumaloi Georgian kuningatar Tamaria (hallitsi 1184–1213). Runoilija on liitetty maallikko Grigol Tšakhrukhadzeen, jonka säilyneessä testamentissa kerrotaan hänen halustaan vetäytyä georgialaiseen Ristin luostariin Jerusalemissa. Myöhempien kertomusten mukaan Tšakhrukhadze oli syntynyt Khevin vuoristoalueella Georgian koillisosassa ja toimi kuningatar Tamarin sihteerinä. 
Tšakhrukhadze kirjoitti uudessa, viisitavuisessa runomitassa ("tšakhrukhauli"). Hänen runoutensa on erittäin musikaalista ja kielellisesti lahjakasta, ja hän muodostaa adjektiiveista mestarillisia loppusointuja ylistääkseen Tamaria.
Andorran vaakuna

Andorran vaakuna on Andorran tunnus lipun ja hymnin ohella. Vaakunan nykyinen muoto on vuodelta 1969 vaikkakin sillä on vuosisataiset juuret.
Vaakunan kilpi on jaettu neljään kenttään. Vasempaan ylälaitaan on kuvattu punaisella pohjalla hopeareunainen kultainen piispanhiippa ja kultainen piispansauva, joka symboloi Urgellin piispaa. Oikeassa ylälaidassa on Foix'n kreivikunnan vaakuna (kolme punaista pystysuoraa viivaa kultaisella pohjalla), vasemmassa alalaidassa on Katalonian vaakuna (neljä punaista pystysuoraa viivaa kultaisella pohjalla), oikeassa alalaidassa on Béarnin vaakuna (kaksi punaista lehmää kultaisella pohjalla). Vaakunan alalaidassa lukee maan latinankielinen motto "Virtus Unita Fortior", ("Yhdistynyt voima on vahvempi").
Vaakunaa käytetään myös Andorran lipussa.
Ioane Šavteli

Ioane Šavteli () oli georgialainen runoilija, joka eli 1100-luvun lopussa ja 1200-luvun alussa. Hänen kirjoittamanaan pidetään ylistysrunoa, joka on perinteisesti tunnettu epäsopivalla nimellä "Abdulmesia" () eli "Messiaan orja" (arabian kielen nimestä عبد المسيح, Abdul Masīh). Šota Rustaveli viittaa teoksensa "Pantterintaljainen" jälkisanoissa Šavteliin ja hänen teokseensa, ja Rustavelin eepos onkin Šavtelin runon nimen lähde. Hänen oodinsa on todellisuudessa eulogia keskiajan Georgian kahdelle suurimmalle hallitsijalle, Davit Rakentajalle (hallitsi 1089–1125) ja runoilijan aikalaiselle kuningatar Tamarille (hallitsi 1184–1213). Runoilijan elämästä ei juuri tiedetä. "Šavteli" vaikuttaa olevan maantieteellinen liikanimi, joka tarkoittaa "Šavšetista" (nykyinen Şavşat Turkissa). Hän oli mahdollisesti pappi, joka kulki keskiaikaisten kronikoiden mukaan Tamarin mukana useilla hänen matkoistaan ja sotaretkistään. 
Šavtelin panegyriikka keskittyy ylistämään Davitin ja Tamarin kristittyjä hyveitä nimeämättä kuitenkaan kumpaakaan henkilöä. Tamariin viitataan ylistämällä hänen kauneuttaan ja rakkauttaan "tehdä hyvää vaivihkaa". Tamaria ylistävät samantyyppisin sanankääntein myös kuningattaren kronikoitsija ja kaksi aikalaisrunoilijaa: Rustaveli ja Tšakhrukhadze. Davit voidaan tunnistaa alluusioista hänen raamatulliseen kaimaansa (josta georgialainen Bagrationi-dynastia väitti polveutuvansa) ja kuninkaan omista uskonnollisista runoista (, "katumuksen hymnit") peräisin olevista, tekstiin punotuista sanoista ja fraaseista.
Seeprapleko

 
Seeprapleko ("Hypancistrus zebra") on Etelä-Amerikasta 1990-luvun alussa löydetty monnikala. Se on saavuttanut maailmalla suosiota akvaariokalana, mutta on ollut kallis hintatasoltaan. Hinta on laskenut viime vuosina, kun niiden viljelyssä on onnistuttu yhä useammin. Seepraplekon harvinaisuuden takia akvaariomarkkinoilla niitä tulisi toistaiseksi hankkia vain viljelytarkoitukseen kotiakvaarioihin. Kalan lisääntymismahdollisuudet luonnossa ovat pienentymässä Amazonin patoamisen vuoksi. Seepraplekon L-numero on L-046.
Koko ja ulkonäkö.
Seeprapleko kasvaa 8–12 senttimetriä pitkäksi. Sen vartalo on mustan ja valkoisen vinoraitainen, otsassa valkoinen raitakuvio näyttää E-kirjaimelta. Koiraan voi erottaa vahvemmista rintaevien eturuodoista.
Elinympäristö ja vesi.
Seeprapleko viihtyy lämpimässä, 26–30 °C:ssa ja virtaavassa vedessä. Akvaariossa tulisi olla kova virtaus ja paljon kivikkoa ja runsaasti luolia, jonne pariskunta voi tarvittaessa kutea. Luolia luodessa täytyy varmistaa, ettei luola romahda kalan päälle. Akvaariossa käyttää erityisiä seepraplekojen ja muiden "Hypancistrus"-suvun imumonnien kudetukseen tarkoitettuja erityisiä savisia kutuluolia.
Ravinto.
Seeprapleko on lihansyöjä, joten se ei koske akvaarion kasveihin.
Alkuperä.
Seeprapleko on kotoisin Brasiliasta, Xingujoen vesistöstä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen äärimmäisen uhanalaiseksi.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Seepraplekot viihtyvät parhaiten useamman yksilön parvessa. Parven yksilömäärällä ei ole sinänsä väliä, mutta hyvänä miniminä voidaan pitää 3–4 yksilöä, mieluiten enemmänkin, jotta kalat löytäisivät itselleen miellyttävimmän kutukumppanin. Akvaariossa se on normaalisti ensimmäisinä kuukausina arka ja piilotteleva. Kalat on saatu lisääntymään myös vankeudessa.
Marco Giovannetti

Marco Giovannetti (s. 4. huhtikuuta 1962 Milano) on entinen italialainen maantiepyöräilijä. 
Giovannetti kuului Italian joukkueeseen, joka voitti olympiakultaa 100 kilometrin joukkueajossa Los Angelesin olympialaisissa 1984. Ammattilaisurallaan hän voitti Espanjan ympäriajon vuonna 1990. Hän kuului kilpailun kuudennella etapilla irtiottoryhmään sijoittuen viidenneksi. Tämän myötä hän nousi kokonaiskilpailun toiselle sijalle. Kymmenennen etapin jälkeen hän siirtyi kärkipaikalle, jonka piti maaliin saakka. Kolme päivää Espanjan ympäriajon päättymisen jälkeen alkaneessa Italian ympäriajossa hän sijoittui Gianni Bugnon ja Charly Mottet'n jälkeen kolmanneksi.
Olympialaiset, 100 km joukkueajossa kultaa 
Italian ympäriajo, nuorten kilpailussa toinen, 7. etapilla kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 10. etapilla kolmas 
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 19. etapilla kolmas 
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 6. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 7. etapilla kolmas
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18.
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 18. etapin voitto
Italian maantiepyöräilymestaruus
Italian ympäriajo, 20. etapilla toinen
Clásica de San Sebastián, viides
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs
Ari Pulkkinen (muusikko)

Ari "Selkä" Ilmari Pulkkinen on suomalainen basisti ja lauluntekijä. Hän vaikuttaa sekä vuonna 1996 perustetussa Hauli bros -yhtyeessä että Kumma Heppu &amp; Lopunajan Voidellut -yhtyeessä.
Pulkkinen on vaikuttanut Pispalan musiikkiyhdistyksessä sen perustajana sekä hallituksen jäsenenä. Hän on opiskellut musiikin teknologiaa vuosina 1996-1999 Tampereen konservatoriossa ja Sibelius-Akatemian koulutuskeskuksessa. Hän on ollut tekemässä "Musaa mäeltä" -levyjä.
Pulkkinen on säveltänyt erityisesti Hauli brosille, mutta jo ennen sitäkin.
Pulkkisen sävellyksiä ovat levyttäneet mm. Dave Lindholm, Pauli Hanhiniemi, Esko Kovero, Vesa Kietäväinen ja Kaija Pohjola.
Pulkkinen julkaisi 2017 soololevyn "Välilevy" esiintyjänimellä 'Selkä &amp; Issias'.
Aska

Aska () oli kunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Se muodostettiin vuonna 1952 yhdistämällä aiemmat Varvin, Styran, Västra Stenbyn, Hagebyhögan, Fivelstadin ja Orlundan kunnat.
Vuonna 1974 Askan kunta liitettiin Motalan kuntaan. Motalan kunta jaettiin jo vuonna 1980, jolloin Hagebyhögan ja Orlundan seurakunnat liitettiin tuolloin perustettuun Vadstenan kuntaan. Muut entisen Askan kunnan osat jäivät osaksi Motalan kuntaa.