tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harmo-ohdake

Harmo-ohdake ("Cirsium canum") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, ohdakkeiden ("Cirsium") sukuun kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvilaji. Harmo-ohdakkeen tunnusomaisia piirteitä ovat yksittäin sijaitsevat mykeröt, ehyet lehdet sekä ainakin yläosistaan siipipalteiset varret.
Harmo-ohdake voi kasvaa noin puolitoista metriä korkeaksi, ja sen varsi on haaraton tai muutamaan kertaan haaroittunut. Varsi on lisäksi villakarvainen ja siipipalteinen. Lehdet ovat suikeita sekä hammaslaitaisia ja lehtien laidoilla on pistäviä, piikkimäisiä karvoja. Lehtien yläpinta on vihreä, mutta alapinta harmahtavanvihreä ja karvoituksen peitossa. Alimmat lehdet ovat lehtiruodillisia. Harmo-ohdakkeen kukintona on purppuranpunaisista kukista koostuvat mykerökukinnot, jotka sijaitsevat yksittäin. Mykeröiden kehtosuomut ovat teräväkärkisiä, uloimmat kehtosuomut ovat piikkikärkisiä. Harmo-ohdake kukkii heinäkuulta syyskuulle.
Harmo-ohdaketta ei kasva Suomessa. Ruotsissa lajia tavataan harvinaisena ja satunnaisena joutomailla Skånessa.
Harmo-ohdakkeen tieteellisen nimen lajinimi ("canum") tulee latinan kielen sanasta "canus" (suom. harmaa) ja viittaa lehtien alapintojen harmahtavaan väriin.
Pierre de Larivey

Pierre de Larivey, myös: L’Arivey, (1540–1611) oli ranskalainen huvinäytelmäkirjailija. Hän polveutui Giunto-nimisestä kuuluisasta italialaisesta kirjanpainajasuvusta (nimi Larivey = l’arrivé on käännös sanasta "giunto").
Lariveyn komediat ovat italialaisten esikuvien itsenäisiä muodostelmia. Niiden juoni ja luonteet ovat yksitoikkoisia. Lisäksi on sisällys usein rivoa. Tärkeimmät niistä ovat "Les Esprits", joka on Lorenzino de' Medicin "l’Aridosian" jäljitelmä, ja "Le Laquais", joka on Lodovico Dolcen "Rugazzon" jäljitelmä. Lariveysta on saanut vaikutteita muun muassa Molière. Lariveyn komediat on julkaissut Viollet-le-Duc sarjassa "Ancien théâtre français".
Puro-ohdake

Puro-ohdake ("Cirsium rivulare") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, ohdakkeiden ("Cirsium") sukuun kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvilaji.
Puro-ohdake voi kasvaa noin metrinkorkuiseksi, ja sen varsi on haaraton tai muutamaan kertaan haaroittunut. Varsi on myös siipipalteeton ja villakarvainen. Lehdet ovat syvään pariliuskaisia, ja toisinaan liuskat ovat vielä toiseen kertaan liuskoittuneita. Lehtien yläpinnat ovat vihreitä ja harvakarvaisia, mutta alapinnat ovat harmahtavanvihreitä ja tiheäkarvaisia. Lehtien laidoilla olevat karvat ovat pehmeitä. Puro-ohdakkeen kukintona olevat mykeröt sijaitsevat yleensä 2–4 mykerön ryhmissä ja mykeröt ovat lähes perättömiä. Mykeröiden kukat ovat purppuranpunaisia ja kehtosuomut teräväkärkisiä. Puro-ohdake kukkii kesä–heinäkuussa.
Puro-ohdake kasvaa kosteilla niityillä. Puro-ohdaketta ei kasva Suomessa. Ruotsissa lajia tavataan harvinaisena maan eteläosissa.
Puro-ohdakkeen tieteellisen nimen lajinimi ("rivulare") tulee latinan kielen sanasta "rivulus" (suom. pieni puro).
Lâmiî Çelebi

Lâmiî Çelebi (myös: Lamii, Lami'i = 'loistava'), Mahmud ben Osman (k. 1531) oli turkkilainen runoilija. Hän kuului niin sanottuihin seitsentähtiin eli merkittävimpiin turkkilaisiin runoilijoihin. Turkkilaisen kirjallisuuden kukoistuksen aikana Suleiman II:n valtakaudella Lamii käänsi persialaisia mestariteoksia ja myös kirjoitti niiden mallin mukaan neljä laajaa eeppistä runoa, "Vamik-u-azra" (toim. Hammer-Purgstall; 1833), "Vis-u-Ramin", "Absal-u-Selman", jotka on nimetty niiden sankarin mukaan, sekä "Ferhādnāme", "Ferhādin kirja". Lisäksi hän kirjoitti lyyrisiä, didaktisia ja eeppisiä runoja, esimerkiksi kuvauksen Vähässä-Aasiassa sijaitsevasta Brusan kaupungista.
Meja

Meja Anna Pernilla Kullersten (ent. Beckman, syntyjään Anna Pernilla Torndahl, s. 12. helmikuuta 1969 Nynäshamn, Ruotsi) on ruotsalainen poplaulaja ja säveltäjä. Hänen läpimurtohittinsä on vuonna 1993 julkaistu "Happy". Mejan muita hittejä ovat muun muassa "How Crazy are You?" (1996), "All 'Bout the Money" (1998) sekä "Private Emotion" (1999), jossa hän duetoi Ricky Martinin kanssa.
Samira Efendi

Samirə Azər qızı Əfəndiyeva (s. 17. huhtikuuta 1991 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto), tunnettu paremmin nimellä Samira Efendi tai pelkällä nimellä Efendi, on azerbaidžanilainen laulaja. Hänen oli tarkoitus edustaa Azerbaidžania kappaleella ”Cleopatra” vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa. Vuoden 2020 kilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Efendi valittiin Azerbaidžanin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään ”Mata Hari”. Kappale pääsi finaaliin, jossa se sai 65 pistettä ja saavutti sijan 20. Semifinaalissa se sijoittui kahdeksanneksi 138 pisteellä.
Yksityiselämä.
Vapaa-ajalla Əfəndiyeva pitää omaa puotia, nimeltään Efendi Sweet. Instagramissa oleva puoti myy makeisia, kakkuja ja eclair-leivoksia. Əfəndiyevan on huhuttu seurustelevan norjalaisen laulajan TIXin kanssa. TIX edusti Norjaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa, jossa Efendi ja TIX tapasivat. Hän on sanonut haastattelussa Sputnik-lehdelle, että hän voi muuttaa Norjaan ollakseen yhdessä hänen kanssaan. Hän sanoi myös, että missä aviomies on, hän on myös siellä. Əfəndiyeva asuu Bakussa.
Ura.
Uran alku.
Əfəndiyeva nousi kuuluisuuteen kotimaassaan osallistuttuaan moniin eri laulukilpailuihin. Vuonna 2009 hän osallistui "Yeni Ulduz" -nimiseen kilpailuun. Vuonna 2014 Əfəndiyeva osallistui "Böyük Səhnə" - nimiseen kilpailuun ja vuonna 2015 "The Voice of Azerbaijan" -kilpailuun. Vuonna 2017 hän oli Azerbaidžanin edustaja Kazakstanin Almatyssä järjestetyssä "Silky Way Star" -kilpailussa. Kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Əfəndiyeva edusti maataan jälleen vuonna 2019 "Voice of Nur-Sultan" -festivaalissa, joka järjestettiin nimensä mukaisesti Kazakstanin Nursultanissa.
Eurovision laulukilpailu 2020.
28. helmikuuta 2020 Azerbaidžanin televisioyhtiö İTV ilmoitti, että Efendiyeva oli valittu maan edustajaksi vuoden 2020 Eurovision laulukilpailuun, jotka järjestettäisiin Alankomaiden Rotterdamissa. Hänen kilpailukappaleensa oli nimeltään ”Cleopatra”. 18. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin kuitenkin, että vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu oli peruttu koronaviruspandemian takia. 20. maaliskuuta ilmoitettiin, että Əfəndiyeva edustaa maataan seuraavassa, vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään ”Mata Hari”, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2021.
Jan Holm

Jan Holm (s. 19. marraskuuta 1998) on suomalainen futsalpelaaja,joka edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa valkeakoskelaista Futsal Mad Maxia kaudella 2020-2021.
Dahlman

Dahlman on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Gjon’s Tears

Gjon Muharremaj (s. 29. kesäkuuta 1998 Broc, Fribourg, Sveitsi), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Gjon's Tears, on sveitsiläinen laulaja-lauluntekijä, taustaltaan kosovonalbaani. Hänen oli tarkoitus edustaa Sveitsiä vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Répondez-moi". Se kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Gjon's Tears valittiin Sveitsin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Tout l'univers".
Elämä ja ura.
Muharremaj syntyi Brocissa, Sveitsissä kosovonalbanialaiselle isälle ja Tiranasta kotoisin olevalle albanialaiselle äidille. Muharremaj päätti ottaa taiteilijanimekseen Gjon's Tears saatuaan isoisänsä liikuttuneeksi esittäessään Elvis Presleyn kappaleen "Can't Help Falling in Love". Vuonna 2011, ollessaan 12-vuotias, Muharremaj osallistui "Albania's Got Talent" -talentkilpailun ensimmäiselle kaudelle. Kilpailun finaalissa hän sijoittui kolmannelle sijalle. Vuosi myöhemmin hän osallistui "Die grössten Schweizer Talente" -kilpailuun ja eteni kilpailussa semifinaaleihin asti. Vuonna 2019 Muharremaj koe-esiintyi "The Voice: la plus belle voix" -kilpailussa (Ranskan versio The Voice -kilpailusta) ja selviytyi semifinaaliin asti osana Mikan joukkuetta.
4. maaliskuuta 2020 Sveitsin televisioyhtiö SRG SSR ilmoitti, että Gjon's Tears oli vallittu maan edustajaksi vuoden 2020 Eurovision laulukilpailuun, jotka järjestettäisiin Alankomaiden Rotterdamissa. Hänen kilpailukappaleensa oli nimeltään "Répondez-Moi". Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia ja näin ollen SRG SSR ilmoitti, että Gjon's Tears edustaisi Sveitsiä uudella kappaleella seuraavassa vuoden 2021 kilpailussa. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Tout l'univers" ja se julkaistiin 10. maaliskuuta 2021. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän oli kolmas ja sai 432 pistettä.
Montaigne (laulaja)

Jessica Alyssa Cerro (s. 14. elokuuta 1995 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia), tunnettu ammattimaisemmin nimellä Montaigne, on australialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Australiaa kappaleella "Don't Break Me" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja 1. huhtikuuta 2020 Montaigne valittiin Australian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Technicolour". Montaigne kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Montaigne ansaitsi paikkansa vuoden 2020 Euroviisuissa voitettuaan Australian euroviisukarsinnan "Eurovision: Australia Decides" -kilpailun. Hänen kilpailukappaleensa on nimeltään "Don't Break Me". 8. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa Montaigne keräsi 107 pistettä ja voitti kilpailun.
Biografia.
Montaigne, oikealta nimeltään Jessica Cerro syntyi 14. elokuuta 1995 Sydneyssä ja varttui Hills District -nimisessä lähiössä Sydneyn luoteisosassa. Montaigne kertoo etnisen taustansa olevan sekoitus argentiinalaista, espanjalaista, filippiiniläistä ja ranskalaista.
Vuonna 2012 Montaigne eteni finaaliin asti "Triple J Unearthed High School" -nimisessä musiikkikilpailussa, jonka järjesti vaihtoehtoisen musiikin radioasema Triple J. Montaigne päätti aloittaa musiikkiuransa kuitenkin vasta lukion jälkeen. Hän käytti kaksi vuotta harjoittaakseen kappaleiden kirjoittamista, minkä aikana hän myös päätti käyttää taiteilijanimenään nimeä "Montaigne". Inspiraation taiteilijanimelleen hän sai 1500-luvun kirjailija-filosofista nimeltä Michel de Montaigne.
Vuonna 2014 Montaigne julkaisi debyyttisinglensä nimeltä "I Am Not an End", jota myös Triple J -radioasema soitti runsaasti. Kappale oli 36. soitetuin kappale Triple J -radioasemalla vuonna 2014. Debyyttisinglen julkaisemisen lisäksi, Montaigne julkaisi samana päivänä myös toisen singlensä nimeltä "I'm a Fantastic Wreck", jota radioasemat Triple J ja FBi Radio soittivat runsaasti. Vuonna 2015 Montaigne voitti "Next Best Thing" -palkinnon FBi Radion "SMAC Awards" -tilaisuudessa. 
Ensimmäisen albuminsa nimeltä "Glorious Heights", Montaigne julkaisi vuonna 2016. Albuminsa julkaistamista seuraavien kuukausien aikana, hän julkaisi albumin kolme single nimeltä "Clip My Wings", "In the Dark" ja "Because I Love You". Montaigne oli myös featuring-artistina Hilltop Hoodsin kappaleella nimeltä "1995", joka saavutti 2. sijan "Australian Singles Chart" -listalla helmikuussa 2016. Vuoden 2016 marraskuussa Montaigne voitti "Breakthrough Artist -Release" -palkinnon "ARIA Awards" -palkinnonjakotilaisuudessa.
Vuonna 2018 Montaigne julkaisi "For Your Love" -singlen toiselle albumilleen nimeltä "Complex", joka saavutti 19. sijan "Australian Albums Chart" -listalla. Hän julkaisi vielä kaksi singleä albumilta: "Ready" ja "Love Might Be Found (Volcano)".
Lähteet.
Keijo Ketola

Keijo Kaarlo Johannes Ketola (25. toukokuuta 1929 Karijoki – 13. huhtikuuta 2002) oli suomalainen korkeushyppääjä. Ketola edusti urallaan vuoteen 1952 Karijoen Tapparaa, jonka jälkeen Helsingin Poliisi-Voimailijoita.
Kalevan kisoissa (Kalle) Ketola sai kultaa vuonna 1954 ja hopeaa vuonna 1953. Hänen ennätyksensä 198 cm on vuoden 1954 poliisien EM-kilpailuista, jotka hän voitti. Ketola edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1952–1955.
Ketolan innostajana urheilussa toimi hänen isänsä, pika- ja keskimatkojen juoksija Oskari Ketola. Keijo Ketola oli jo vuonna 1948 alle 19-vuotiaiden Suomen mestari korkeushypyssä.
Fujiyoshida

Fujiyoshida () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Fujivuoren juurella. Asutus on keskittynyt noin 700–900 metrin korkeudelle merenpinnasta. Etelässä kaupunki rajautuu Shizuokan prefektuuriin. Fujiyoshidassa on 48 356 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 121,74 neliökilometriä.
Fujiyoshidan kaupunki perustettiin vuonna 1951 liittämällä yhteen Asumin, Fuji-Kamiyoshidan ja Shimoyoshidan maaseutukaupungit. Samalla siitä tuli Kōfun jälkeen Yamanashin prefektuurin toinen kaupunkioikeudet saanut kunta. Kaupungin historia on läheisesti kytköksissä Fujivuoren palvontaan: alun perin se kehittyi 1500-luvulla vuorelle omistetun Kitaguchi-hongū Fuji Sengen-jinjan šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Edo-kaudelta lähtien sinne syntyi tekstiilien tuotantoa ja se kasvoi nopeasti Fujille suuntautuneen kiipeilyn tukikohtana. Turismin merkitys kaupungille voimistui erityisesti toisen maailmansodan jälkeen. Fujiyoshida toimiikin nykyisin myös porttina Fujin viidelle järvelle. Maaseutualueilla eräs perinteinen elinkeino on bambuesineiden valmistus.
Fujiyoshidan nähtävyyksiä ovat Fujivuoren lisäksi vuorta ympäröivät luonnonalueet ja kuumat lähteet, kaupungin rajalla sijaitseva Fuji-Q Highlandin huvipuisto ja Kitaguchi-hongū Fuji Sengen-jinjan pyhäkkö, jonka päähalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Elokuisin järjestettävä Yoshidan tulifestivaali tunnetaan yhtenä ”Japanin kolmesta erikoisesta festivaalista”. Kaupungin alue kuuluu Fujin–Hakonen–Izun kansallispuistoon. Fujiyoshidaa palvelee Fuji-kyūkō-rautateiden Fuji-kyūkō-linja.
Veeti Häätylä

Veeti Häätylä (s. 24.elokuuta 2004) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa valkeakoskelaista Futsal Mad Maxia kaudella 2023-2024.
Omar Soli

Omar Soli (s. 26. maaliskuuta 1999) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa seuraa Futsal Mad Max. Pelaajaprofiililtaan Soli on pivot eli kärkipelaaja.
Tornike Qipiani

Tornike Qipiani (, s. 11. joulukuuta 1987 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto), on georgialainen laulaja. Qipianin oli tarkoitus edustaa Georgiaa kappaleella ”Take Me As I Am” vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Qipiani valittiin Georgian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun, tällä kertaa kappaleella "You". Hän pääsi edustamaan maataan voitettuaan "Georgian Idol" -laulukilpailun 31. joulukuuta 2019. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa hän sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Lähteet.
Île-de-Batz

 
Île-de-Batz (bretoniksi Enez-Vaz) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla olevassa samannimisessä saaressa.
Historia.
Saarella on ollut asutusta ainakin 5 000 vuotta sitten, mistä on muutama jäännös entisestä pronssikauden hautausmaasta. Tällöin saari ei ollut vielä saari, vaan se oli kiinni mantereessa. 500-luvulla walesilainen munkki Paul Aurélien perusti saarelle luostarikunnan, ja hänestä tuli Bro-Léonin ensimmäinen piispa.
Keskiajalla normannit hyökkäsivät usein Bretagnen rannikkolle. Vuonna 878 viikinki Hasting saapui saarelle perustaen sinne tukikohtansa. Hän lähti saarelta vuonna 882. Tänä aikana St Polin perustama luostari oli tuhottu kokonaan. Noin vuonna 950 alkoi uuden kirkon rakennustyöt tuhoutuneen luostarin paikalle, mistä on jäljellä Sainte-Annen kappelin rauniot.
Myös englantilaisten ja ranskalaisten väliset sodat ovat aiheuttaneet tuhoa saarelle. Vuonna 1296 Ranskan kuningas Filip IV Kaunis epäili, että Bretagnen satamista toimitaan englantilaisille aseita ja ruokaa. Kuningas käski evakuoida saaren asukkaat ja antoi heille luvan käydä vain sadonkorjuussa. Englannin sotajoukot ryöstivät saaren tämän jälkeen ainakin vuosina 1388, 1559 ja 1587. Vuonna 1610 saarelle saapui lähetyssaarnaaja Michel Le Noblez käännyttämään asukkaita.
1600-luvun alussa saarella aloitettiin pellavan ja hampun viljely tekstiiliteollisuuden tarpeisiin. Merilevästä oli kuitenkin saarelle tärkeä elinkeino. 1800-luvulla Île-de-Batz alkoi vaurastua, kun kauppamerenkululla rikastuneet laivanomistajat rakennuttivat saarelle kaksikerroksisia kivitaloja. Tällöin saarelle rakennettiin myös kirkko (1873), semaforiasema (1861), aallonmurtaja (1846) ja majakka (1836). Sähkö saarelle saatiin vasta vuonna 1938.
Toinen maailmansota vaikutti taas saarelaisten elämään. Moni saarelainen liittyi Ranskan merivoimiin. Saksalaiset miehittivät saaren vuonna 1940. Saaren edustalla käytiin kaksi meritaistelua. 29. huhtikuuta 1944 Kanadan laivaston hävittäjä "HMCS Athabaskan" upotettiin saaren edustalla. Saksan laivaston hävittäjä "Z32" ajoi saaren rantaan 9. kesäkuuta 1944 estääkseen uppoamisen Normandian maihinnousun melskeissä. Saksalaiset poistuivat saarelta 7. elokuuta 1944 räjäyttäen majakan yläosan, kaksi linnoitusta, kaksi myllyä sekä useita taloja.
Luonto.
Batz tarkoittaa suomeksi matalaa, eli Île-de-Batz on matala saari. Ilmasto on siellä leuto ympäri vuoden, ja siellä voi kasvattaa jopa trooppisia kasveja. Niitä voi nähdä Jardin Georges Delaselle -puutarhassa, jossa on kasveja maailman joka kolkasta.
St. Peter’s Church (Manhattan)

St. Peter's Church on New Yorkin vanhin tai yksi vanhimmista roomalaiskatolisista kirkoista. Sen nurkkakivi muurattiin vuonna 1836. St. Peterin seurakunta perustettiin vuonna 1785, ja se on New Yorkin ensimmäinen roomalaiskatolinen seurakunta. Vanha kirkko, jonka paikalla nykyinen sijaitsee, rakennettiin Barclay- ja Church-katujen kulmaan eli silloisen kaupungin rajan tuntumaan. Kirkkoa ei voitu rakentaa lähemmäksi keskustaa, koska New Yorkin protestantit suhtautuivat kielteisesti katolisiin. Kirkkoa vastaan hyökättiin muun muassa jouluna 1806. 1900-luvun alussa kirkkoa saivat käyttää myös Libanonin ja Syyrian katoliset, joilla ei silloin vielä ollut omaa kirkkoa New Yorkissa. 
St. Peterin ja New Yorkin pelastuslaitoksen (FDNY) pappi Mychal Judge oli syyskuun 11. päivän iskujen ensimmäinen uhri, jonka kuolintieto vahvistettiin virallisesti.
Hripsime Epremjan

Hripsime Epremjan (; s. 27. heinäkuuta 1990) on armenialainen jalkapalloilija. Hän pelaa tällä hetkellä Armenian naisten jalkapallomaajoukkueessa.
Svingvoll

Svingvoll on kylä Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa.
Joe Exotic

Joe Exotic (oik. Joseph Allen Maldonado-Passage, os. Schreibvogel) (s. 5. maaliskuuta 1963 Garden City, Kansas, USA) on yhdysvaltalainen entinen eläintarhanpitäjä, joka on nykyisin tuomittu 22 vuodeksi vankeuteen eläinsuojelurikoksista ja murhan suunnittelusta. Hänestä on tehty tositapahtumiin perustuva kahdeksanosainen Netflix-dokumentti Tiger King.
19-vuotiaana Joe valmistui akatemiasta ja hänestä tuli Texasin nuorin poliisipäällikkö. Joe seurusteli tällöin Kimberly Craft nimisen naisen kanssa, kihlautumisen jälkeen Joe oli kertonut olevansa homoseksuaali ja pari erosi. Joe yritti tämän jälkeen lukuisia kertoja itsemurhaa, hän oli masentunut ja vietti tunteja kriisipuhelimessa.
Hän osti Oklahomasta vanhan hevostilan 1997 ja alkoi rakentaa tilalle eksoottisten eläinten puistoa, pääasiassa isoista kissoista (leijona ja tiikeri) koostuvista eläimistä. Hänen puistostaan lähetettiin myös tositelevisio-ohjelmaa, ja hän kiersi eläinten kanssa pitämässä näytöksiä. Vuonna 2011 floridalainen kilpaileva kissatarhanomistaja Carol Baskin aloitti protestit Joe Exoticin puistoa ja sen toimintaa vastaan. Tämän seurauksena Joe Exotic alkoi sabotoida Baskinin toimintaa. 
Vuonna 2018 Exotic pidätettiin Floridassa, koska hän oli yrittänyt palkata FBI-agentin murhaamaan Baskinin. Tammikuussa 2019 hänet tuomittiin 22 vuodeksi vankeuteen, ja kesäkuussa 2020 Carol Baskin sai Exoticin eläintarhan omistukseensa.
Joe Exotic on julkaissut kaksi countrymusiikkialbumia, vuosina 2014 ja 2015. Hän on esittänyt musiikin olevan hänen tekemäänsä, vaikka todellisuudessa hän on keksinyt ainoastaan kappaleiden nimiä ja laulanut taustoja.
Joe Exotic on myös ollut ehdokkaana Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016 ja Oklahoman kuvernöörinvaaleissa 2018, mutta ei ollut lähelläkään valintaa.
Joe Exotic on homoseksuaali ja oli naimisissa vuosina 2019–2021 Dillon Passagen kanssa.
Aleksandr Kabanov

Aleksandr Sergejevitš Kabanov (, 11. kesäkuuta 1948 Moskova, Venäjän SFNT – 30. kesäkuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Hän toimi pelaajauransa jälkeen menestyneenä valmentajana.
Kabanov voitti pelaajana Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972 ja Moskovassa 1980, kaksi maailmanmestaruutta, yhden Euroopan mestaruuden, MM-hopean ja EM-hopean. Hän kilpaili myös Montréalin kesäolympialaisissa 1976. Pelaajauransa jälkeen Kabanov toimi pää- ja apuvalmentajana muun muassa Venäjän maajoukkueessa voittaen olympia-, MM- ja EM-mitaleja. Kabanov kuoli 72-vuotiaana 30. kesäkuuta 2020.
Sankarikoulu

Sankarikoulu () on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2020.
Juoni.
Sarjan päähenkilöt ovat "Välkyn sakki" () -opiskelijat Lotta Liitäjä (), Veikka Vekotin (), Sari Naps () ja Keke Kupla (). He ovat omituisen ja innostuneen opettajansa Herra Välkyn () kouluttamia. Opiskelijat työskentelevät yhdessä joukkueena käyttäen omia ainutlaatuisia supervoimiaan sekä "Tieteen supervoimia" ihmisten auttamiseen, ongelmien ratkaisemiseen ja maailmanparantamiseen. Sarjaa tehdään 40 puolen tunnin jaksoa, joista kukin sisältää kaksi osiota.
Tiberiu Mikloș

Tiberiu Mikloș (s. 2. huhtikuuta 1954 Miercurea Ciuc, Transilvania) on romanialainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti Romanian pääsarjan Avântul Miercurea Ciucia kaudella 1972–1973 sekä SC Miercurea Ciucia kausina 1976–1977 ja 1977–1978. Mikloș pelasi myös Romanian jääkiekkomaajoukkueessa Innsbruckin talviolympialaisten 1976 jääkiekkoturnauksessa viisi ottelua tehoin 0+1=1 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa 1977 kymmenen ottelua.
Analog Filters Using MATLAB

Analog Filters Using MATLAB on vuonna 2009 ilmestynyt professori Lars Wanhammarin kirjoittama kansainvälinen 
Springerin kustantama teos analogisten suodinten suunnittelusta. Siinä kuvataan englannin kielellä 
analogisten suodinten suunnittelun käsitteitä ja matemaattista teoriaa MATLAB-ohjelmarutiineja apuna käyttäen.
Émile de Laveleye

Émile Louis Victor de Laveleye (1822–1892) oli belgialainen taloustieteilijä ja monialainen esseisti. 
Esikoisteoksessaan "Études historiques et critiques sur le principe et les conséquences de la li-berté du commerce in-ternational" Laveleye kritisoi ääriliberalistista Manchesterin koulukuntaa. Muita teoksia ovat "Histoire de la langue et de la littérature provengales" (1846), "Histoire des rois francs" (1848). "Essai sur l’économie rurale de la Belgique" (1863), "La Lombardie et la Suisse" (1869), "Des causes actuelles de guerre en Europe et de l’arbitrage" (1873), "De la propriété et de ses formes primitives" (1874; pääteos), "Le parti clérical en Belgique" (1874), "Lettres d’Italie" (1878–1880), "Le socialisme contemporain" (1881), "Le luxe" (1887).
Taloustieteen lisäksi Laveleye käsitteli kirjoituksissaan laajasti erilaisia aiheita ja oli esseistinä esikuva myöhemmille kirjoittajille. Laveleye julkaisi ranskaksi käännökset "Nibelungein laulusta" ja "Eddasta".
Andreas Deja

Andreas Deja (s. 1957) on Puolassa syntynyt animaattori, joka on työskennellyt Walt Disney Animation Studiosilla. 1980-luvun alussa hän lähetti piirustuksiaan Disneylle ja sai lopulta kutsun tulla töihin Burbankin studioille Kaliforniaan. Siellä hän aloitti työt Disneyn Nine Old Men -ryhmään kuuluneiden Frank Thomasin ja Milton Kahlin opetuksessa.
Dejan animoimia hahmoja ovat "Kaunottaren ja hirviön" Gaston, "Leijonakuninkaan" Scar, "Aladdinin" Jafar, "Herkuleksen" Herkules ja "Lilo ja Stitchin" Lilo. Bambi 2:ssa hän toimi neuvoa-antavana animaatioeksperttinä. Lisäksi hän on osallistunut myös esimerkiksi elokuvien Nalle Puhin elokuvan ja Prinsessan ja Sammakon tekoon.
Pitäjänkartasto

Pitäjänkartasto on pääosin vuosina 1840–1865 valmistunut käsin piirretty kartta-aineisto Suomen pitäjistä. Kartaston laatimisesta vastasi Päämaanmittauskonttori ja nykyään sitä säilytetään Kansallisarkistossa.
Historia.
Päämaanmittauskonttorin alaiset maanmittarit keräsivät aineiston lääneittäin, ja osittain niiden pohjana käytettiin 1700-luvulta peräisin olevia karttoja. Joitain kohtia täytettiin tyhjällä paperilla tai puuttuvia kohteita täydennysmitattiin. Kaikkiaan kartasto perustuu vuosilta 1749–1917 peräisin olevaan aineistoon, ja sen täydennys-, tarkennus- ja toimitustyö jatkui aina 1940-luvulle asti. Kokonaisuus on tästä syystä epäyhdenmukainen.
Kartat esittävät asumuksia, viljelyalueita, metsätyyppejä, aluerajoja, vesistöjä ja kulkureittejä Päämaanmittauskonttorin vuonna 1843 antamien ohjeiden mukaisesti. Niissä oli oltava otsikko, pohjoisviiva ja mittakaava. Kartat laadittiin vuoden 1825 piirustus- ja väritysohjeiden mukaisesti tavoitteena esittää pääpiirteissään kiinteistöjaotus ja maastokuviot.
Kartat eivät sisällä topografisia tietoja. Hallinnollisten ja kirkollisten rajojen muutoksia alettiin merkitsemään pitäjänkartoille vuodesta 1889 alkaen.
Uudenmaan läänin pitäjänkarttojen pienennökset.
Uudenmaan läänin 24 pitäjänkartoista tehtiin tarkistusta varten 1:100 000 -mittakaavaiset pienennökset kartaston puutteellisen ja vanhan kartta-aineiston takia. Pienoiskartat esittivät vain pitäjää ympäröivän rajapiirin, vesistöt, kylät, talot ja tiet. Maastonmuotoja ei tallennettu.
Säilytys ja käyttö.
Pitäjänkartastoa säilytetään Kansallisarkistossa. Alkuperäisten huonon kunnon vuoksi niitä ei voi pääsääntöisesti saada tutkittavaksi, mutta ne ovat tutkittavissa digitaalisina Kansallisarkiston digitaaliarkistossa.
Kartat kertovat maanomistuksessa ja maankäytössä tapahtuneista muutoksista. Niitä voi hyödyntää siksi esimerkiksi maisemantutkimuksessa tai sukututkimuksen apuna. Karttojen ajankohdat ovat pitkän täydentämisprosessin takia kuitenkin viitteellisiä.
Kenen joukoissa seisot (albumi)

Kenen joukoissa seisot? on Aulikki Oksasen vuonna 1970 ilmestynyt albumi. Levyllä Oksanen esittää kirjoittamiaan Kaj Chydeniuksen ja Eero Ojasen säveltämiä lauluja.
Muusikot.
Aulikki Oksanen - laulu
Kaj Chydenius - laulu (B3)
Tuntematon naisääni - puhe (B4)
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Lähteet.
Aulikki Oksanen - Kenen joukoissa seisot? Discogs
Oskar Alexander Westerling

Oskar Alexander Westerling (7. syyskuuta 1859 Loimaa – 5. maaliskuuta 1921 Turku) oli tuomari, joka sai vuonna 1919 laamannin arvonimen.
Westerlingin vanhemmat olivat kruununvouti Ferdinand Westerling ja Maria Mattsson ja puoliso vuodesta 1887 Ellen Elisabet Torckell. Westerling tuli ylioppilaaksi Turussa, valmistui filosofian maisteriksi 1882 ja suoritti oikeustutkinnon 1885. Varatuomarin arvon hän sai 1888. Westerling oli ensin Loimaan ja sitten Maskun tuomiokunnan tuomari 1901–1921.
Aksel Benjamin Wichmann

Aksel Benjamin Wichmann (6. toukokuuta 1866 Revonlahti – 11. marraskuuta 1932 Jyväskylä) oli tuomari, joka sai vuonna 1919 laamannin arvonimen.
Wichmannin vanhemmat olivat kirkkoherra Emil August Wichmann ja Charlotta Wilhelmina Schroderus ja puolisot vuodesta 1900 Elna Maria von Zweygberg (k. 1924) ja vuodesta 1926 Salli Huuskonen. Wichmann tuli ylioppilaaksi Oulussa ja suoritti oikeustutkinnon 1888, varatuomarin arvon hän sai 1891. Wichmann oli Vaasan hovioikeuden kääntäjä vuodesta 1897, kanslisti ja kirjaaja 1899, ylimääräinen viskaali 1900, notaari vuodesta 1901, varakanneviskaali 1907 ja asessori 1908–1909 sekä Viitasaaren tuomiokunnan tuomari 1909–1918 ja Jyväskylän tuomiokunnan tuomari 1918–1932.
Professori Yrjö Wichmann oli Aksel Benjamin Wichmannin veli.
Henri Lavedan

Henri Lavedan (9. huhtikuuta 1859 Orléans, Ranska – 12. syyskuuta 1940 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Lavedan on vuoropuhelun mestari, loistava tyylitaituri ja aikansa etevimpiä ranskan kielen käyttäjiä. Hänen dialogimuotoisista novellikokoelmistaan ovat mainittavia "Leur beau physique" (1893), "Les petites visites" (1896) ja "Baignoire 9" (1905). Hänen taidokkaimpia näytelmiään ovat "Une famille" (1891), "Le prince d’Aurec" (1894; pureva satiiri rappeutuneesta aatelista), "Les deux noblesses" (1897), "Cathérine" (1897), "Le nouveau jeu" (1898). Loistava Don Juan -aiheen modernisointi on näytelmä "Le marquis de Priola" (1902), joka hankki Lavedanille varman jalansijan Comédie Françaisessa. Näytelmä "Le Duel" (1905) käsittelee uskon ja epäuskon taistelua. Lavedan oli vuodesta 1898 alkaen Ranskan akatemian jäsen.
Lavedanin isä oli etevä rojalistinen sanomalehtimies Léon Lavedan.
Luettelo Ryan Goslingin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Ryan Goslingin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Jukka Jokinen

Jukka Erkki Paavali Jokinen (s. 4. kesäkuuta 1967 Vihti) on suomalainen kenraalimajuri. Hän toimi Karjalan prikaatin komentajana 2019–2022. Vuodesta 2023 hän toimii Maavoimien esikuntapäällikkönä.
Jokinen on suorittanut upseerin tutkinnon vuosina 1989–1992 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2001. Hän on aiemmin toiminut muun muassa Maanpuolustuskurssien johtajana, Kadettikoulun johtajana, tasavallan presidentin adjutanttina ja pataljoonan komentajana Kaartin jääkärirykmentissä.
Naapuruussovittelu

Naapuruussovittelu on menetelmä, jonka avulla voi käsitellä asumisen, kotirauhan ja naapurisuhteiden häiriöitä, esimerkiksi arkielämää häiritsevää käyttäytymistä, asuinyhteisön ristiriitoja, sääntörikkomuksia ja vahingontekoja. Sen päämääränä on asumisen turvallisuus ja naapurisopu. Naapuruussovittelu on joko kahdenvälistä tai laajempaa yhteisösovittelua. Restoratiivisten periaatteiden mukaisesti keskuksen toiminnassa olennaista on parantaa naapurien kommunikointia ja rohkaista heitä vuorovaikutukseen. Toisin kuin rikos- ja riita-asioiden sovittelusta ei naapuruusovittelusta ole säädetty lailla. 
Sovittelun tavoitteena on löytää yhteinen ja kestävä ratkaisu ongelmatilanteeseen ja estää häiritsevien tilanteiden paisuminen vihamielisyydeksi, vihamielisyyden paisuminen riidoiksi ja riitojen paisuminen pitkäkestoisiksi selkkauksiksi. Naapuruussovittelulla puututaan häiriöihin, hankalaksi koettuihin tilanteisiin ja ristiriitoihin, kuten häiritsevään käyttäytymiseen ja yhteisten tilojen käyttöön, asukastoimikuntien yhteistyön ongelmiin, kiinteistöyhtiön ja asukkaiden väliseen epäluottamukseen, etnisiin ja kulttuurien välisiin selkkauksiin. Sovittelussa on mukana naapureiden lisäksi ulkopuolinen sovittelija.
Suomessa toimii muun muassa Naapurisovittelun keskus, jonka palvelu on maksutonta. Keskus kuuluu Suomen Sovittelufoorumiin, joka on yleishyödyllinen ja voittoa tavoittelematon yhdistys, joka tukee kaikkien sovittelun osa-alueiden toimintaa Suomessa. 
Taustaa.
Jo 2000-luvun alussa Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön (IOM) Let's Talk -hankkeessa koulutettiin maahanmuuttajataustaisia henkilöitä sovittelijoiksi. Vuonna 2006 Suomen Pakolaisapu ry ryhtyi kehittämään välineitä asiakkaidensa asumiseen liittyviin ongelmiin. He havaitsivat muun muassa, että taloyhtiöissä muodostuvan ongelmia esimerkiksi silloin, kuin maahan juuri muuttaneet eivät olleet tietoisia järjestyssäännöistä. Pian havaittiin, että naapurit olivat parhaita neuvomaan toisiaan, sen sijaan että paikalle olisi kutsuttu ulkopuolinen ammattilainen. 
Vuoden 2015 alussa Pakolaisapu perusti Naapuruussovittelun keskuksen. Vuonna 2020 Naapuruussovittelun keskuksessa sovitelluista tapauksista noin kolmasosassa toisena osapuolena on ollut maahanmuuttaja.
Blaise Diagne

Blaise Diagne (13. lokakuuta 1872 Gorée – 11. toukokuuta 1934 Cambo-les-Bains) oli senegalilainen poliitikko, joka valittiin Ranskan kansalliskokoukseen ensimmäisenä mustana afrikkalaisena.
Diagnen isä oli kokki ja hänen äitinsä palvelija. Isä oli kansallisuudeltaan serer ja äidin sukujuuret ulottuivat Rufisquen lebuihin sekä nykyisen Guinea-Bissaun portugalilais-afrikkalaiseen sekaväestöön. Perhe oli katolinen ja sen jäsenillä oli Goréen muiden asukkaiden tavoin Ranskan kansalaisoikeudet, mutta he pitivät itseään täysin afrikkalaisina.
Varakas kreolilakimies Adolphe Crespin otti Diagnen suojiinsa ja järjesti hänen koulunkäyntinsä Saint-Louisissa ja Ranskassa. Diagne valmistui Saint-Louisin lyseosta vuonna 1890 ja suoritti virkamiestutkinnon kaksi vuotta myöhemmin. Hän työskenteli tullivirkailijana Dahomeyssa, Ranskan Kongossa, Gabonissa, Réunionilla, Madagaskarissa ja Ranskan Guayanassa.
Diagne uskoi Ranskan kolmannen tasavallan aatteisiin tasa-arvosta, veljeydestä, sekularismista ja edistyksestä. Hän esiintyi rasismia ja syrjintää vastaan, puolusti afrikkalaissyntyisten oikeuksia ja liittyi vapaamuurarien jäseneksi. Konfliktit esimiesten kanssa johtivat pakkolomiin, joiden aikana hän tutustui Pariisissa emämaan politiikkaan ja osallistui siirtomaista käytyyn keskusteluun.
Ennen vuoden 1914 kansalliskokousvaaleja Diagne palasi Senegaliin, jossa hän liittoutui Galandou Dioufin nuorsenegalilaisten kanssa. Hän vaati parempia kouluja, korvauksia maaomaisuudesta, ammattiliittoja sekä kansalaisoikeuksia mustille ja muslimeille. Diagne löi vaaleissa edeltäjänsä François Carpotin ja toisella kierroksella vastaehdokkaansa Henri Heimburgerin. Äänestäjiä oli vain reilut viisituhatta, sillä maan alkuasukasväestöllä ei ollut äänioikeutta.
Diagne liittyi Ranskan kansalliskokouksessa tasavaltalaisten sosialistien ryhmään. Hän ajoi läpi kaksi tärkeää lakia, jotka takasivat täydet kansalaisoikeudet Senegalin ”neljän kunnan” afrikkalaisväestölle. Vastineeksi Diagne auttoi värväämään Ranskan Länsi-Afrikasta yli 135 000 sotilasta ensimmäisen maailmansodan taistelukentille. Diagne valittiin kansalliskokouksen edustajainhuoneeseen uudelleen vuosina 1919, 1924, 1928 ja 1932. Hän toimi parlamentin siirtomaavaliokunnan puheenjohtajana sekä siirtomaaministerin alivaltiosihteerinä Pierre Lavalin hallituksessa vuosina 1931–1932. Hän oli ensimmäinen musta afrikkalainen Ranskan hallituksessa.
Diagne kannatti aikansa mustia vapautusliikkeitä, mutta teki sen hyvin varovaisesti. Hän toimi ranskalaisen järjestelmän puitteissa ja ajoi ensi sijassa ranskalaistuneiden afrikkalaisten etuja. Diagne perusti Senegalin ensimmäisen poliittisen puolueen ja raivasi tietä Lamine Guèyen kaltaisille seuraavan sukupolven poliitikoille, mutta hyväksyi itse lopulta konservatiivisen ajatusmaailman.
Diagne oli naimisissa ranskalaisen Odette Villainin kanssa. He saivat kolme poikaa.
20th Century Animation

20th Century Animation, Inc. (tunnettu aiemmin nimellä 20th Century Fox Animation tai Twentieth Century Fox Animation) on vuonna 1994 perustettu yhdysvaltalainen elokuva- ja tietokoneanimaatiostudio. Lokakuussa 2018 ilmoitettiin, että Disney ostaa 20th Century Fox Animationin, kuten myös monia muita 20th Century Studiosin toimintoja. Myöhemmin kaupan jälkeen tammikuussa 2020 Disney pudotti "Fox" -nimen studion nimestä.
Jeff Cronenweth

Jeffrey Scott "Jeff" Cronenweth, (s. 14. tammikuuta 1962 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaaja, joka tunnetaan työstään David Fincherin elokuvissa "Fight Club", "The Social Network", "The Girl with the Dragon Tattoo" ja "Gone Girl". Hän on myös kuvannut elokuvat "One Hour Photo", "K-19 – The Widowmaker", "Vähät rakkaudesta", "Hitchcock" ja "A Million Little Pieces"
Cronenweth sai elokuvista "The Social Network" ja "The Girl with the Dragon Tattoo" parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuudet.
Sinimuura

Sinimuura ("Thamnomanes schistogynus") on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Sinimuura voi kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Sinimuurakoiras on väriltään tumman siniharmaa ja muistuttaa huomattavasti sieppomuuraa ("Thamnomanes caesius"). Sen selässä on valkoinen laikku ja kurkku on hieman muuta ruumista vaaleampi. Lajin naaras muistuttaa koirasta päästään, selästään ja rinnastaan, mutta vatsa on väriltään punaruskea. Sinimuuran pyrstö on pitkähkö.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sinimuuran elinaluetta ovat Amazonian alueen Peru, Bolivia ja Brasilia. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät.
Itä-Uudenmaan vaakuna

Itä-Uudenmaan vaakuna oli entisen Itä-Uudenmaan maakunnan heraldinen tunnus. Vuonna 1997 hyväksytty vaakunaselitys kuuluu: "Sinisellä kilvellä kolme hopeista liekkiä."
Vaakuna otettiin käyttöön vuoden 1997 lääniuudistuksen myötä uuden Itä-Uudenmaan maakunnan tunnukseksi. Vaakunan on suunnitellut Jouko Jäppinen ja sen kolme liekkiä kuvaavat Askolan kivikautisen kulttuurin nuotiotulia, Mikael Agricolaa ja kirjapainoa, sekä alueen energiateollisuutta. Vaakunan sini-hopeiset värit ovat perinteiset Uudenmaan värit. 
Kansallisarkisto ehdotti uuden maakunnan vaakunaksi vuonna 1997 Porvoon kaupunkiin liitetyn Porvoon maalaiskunnan lohiaiheista vaakunaa, mutta Itä-Uudenmaan maakuntaliitto kuitenkin hylkäsi ehdotuksen.
Vaakuna oli käytössä 31.12.2010 asti, jolloin Itä-Uusimaa liitettiin kokonaisuudessaan osaksi Uudenmaan maakuntaa. Se kuitenkin esiintyy yhä muun muassa Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen tunnuksessa.
Hokuto (Yamanashi)

Hokuto () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Kōfun altaan luoteisreunalla. Kamanashijoki virtaa kaupungin halki. Sitä ympäröivät yli kahden kilometrin korkuiset vuoret: pohjoisessa Yatsugatake, koillisessa Mizugaki- ja Kinpuvuoret, lounaassa vuorostaan Akaishivuoriin kuuluva Kaikomavuori. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Naganon prefektuuriin. Hokutossa on 46 470 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 602,48 neliökilometriä.
Hokuto on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Hakushūn, Nagasakan, Sutaman ja Takanen maaseutukaupungit sekä Akanon, Mukawan ja Ōizumin kyläkunnat. Vuonna 2006 siihen yhdistettiin vielä Kobuchisawan maaseutukaupunki. Alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja maatalous onkin yksi merkittävimmistä elinkeinoista: Hokutossa viljellään riisiä, vihanneksia, hedelmiä ja koristekukkia. Kaupungin pohjoisosiin on toisen maailmansodan jälkeen perustettu maitotiloja. Lisäksi kaupunkiin on sijoittunut elektroniikkateollisuutta ja juomien tuotantoa. Hokuto on luonnonalueineen ja vapaa-ajan huviloineen myös suosittu lomanviettokohde, sillä liikenneyhteydet kaupunkiin Suur-Tokion alueelta ovat suhteellisen hyvät. Kaupungissa toimii radonpitoinen Masutomi-onsenin kuuma lähde. 
Osia Hokuton alueesta kuuluu Etelä-Alppien kansallispuistoon, Chichibu-Tama-Kain kansallispuistoon ja Yatsugatake-Chūshin-kōgenin puolikansallispuistoon. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja ja Koumi-linja.
Patškovka

Patškovka (, ) on Venäjällä Petserin piirissä virtaava 19 kilometriä pitkä Piusa jõen sivujoki.
Joen kulku.
Patškovkan lähteen muodostavat Velikajan ja Piusa jõen vedenjakajalle kaivettujen turvetuotantoalueen johto-ojat, joka saavat nykyään vetensä laajan suoalueen Boloto Zavidenskij Mohin () luoteispuolelta. Oja ohittaa kylän Petšorskoje Olohovon () sen alittaessa maantien A-212. Se kaartaa tämän jälkeen Kutšinskojen () järven ohitse ja yhtyy tämän lasku-uomaan. Sekä järven lasku-uoma että suo-oja virtaavat maaston painaumassa, joka jatkuu koilliseen päin. Patškovka jatkaa kuitenkin pohjoiseen vielä syvempää painaumaa myöten. Se mutkittelee alussa voimakkaasti, mutta lähempänä Petseriä sen meanderointi pysyy kapeassa laaksossa. Joen ympäristössä on laajoja peltoaukeita, joiden pienet kuivatusojat yhtyvät pääuomaan. Kun joki saapuu Kozje Zagorjen () kylään, on joki laskenut 56 metriin mpy. ja tekee nyt terävät edestakaiset mutkat. Sen jälkeen se saapuukin Petserin taajama-alueelle, missä siihen yhtyy vasemmalta Kamanetsin puro (). Puro virtaa alajuoksullaan myös taajama-alueen läpi. Joki kiertää vastapäivään kaupungin keskustaa ja yhtyy Piusa jõgeen Kunitšina Gorassa ().
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä.
Valuma-alue.
Patškovkan valuma-alue jää kahden muun sivujoen, länsipuolella Pelska jõen ja itäpuolella Mitkovkan (), valuma-alueiden väliin. Etelässä se rajoittuu Velikajan valuma-alueeseen. Velikajalla on sivujoki Kudeb, jonka pohjoisen sivuhaaran Vrudan valuma-alue ulottuu tänne. Valuma-alueen pinta-ala on 82 neliökilometriä.
Sivu-uomia.
Patškovkan sivu-uomia on vähän ja merkittäviä uomia on kaksi. Yläjuoksulla Patškovkaan yhtyy vasemmalta Kutšinskojen järvestä alkava laskuoja, jonka valuma-alueella sijaitsee pari muutakin järveä. Alempana Petserin taajama-alueella uomaan yhtyy taas vasemmalta Kamanetsin puro, jonka latva-alueet sijaitsevat seitsemän kilometrin päässä.
Järviä.
Joen pääuomassa sijaitsee juuri ennen Kamanetsin puron yhtymäkohtaa lampi, joka voi olla uomaansa padottu patolampi. Kutšinskojen (8 ha) lisäksi edellä mainitussa sivu-uomassa on Laberitsa (4 ha, ), Troitskoje (4 ha, ), Usovskoje (1 ha, ) ja Buravenskoje (4 ha, ). Yhtyymäkohdan itäpuolella on vielä yksi lampi.
Luontoarvoja.
Veden kemialliset ja biologiset tutkimukset kertovat vakuuttavasti, että joen vesi on pilaantunutta. Sitä ilmentää BOD-arvo, jonka mukaan veden organismit ja muut orgaaniset ainekset kuluttavat happea viisi milligrammaa litrassa vettä. Suurin joen saastuttaja lienee Petseri, jonka heikosti puhdistetut jätevedet lasketaan jokeen.
Historiaa.
Joki virtaa historiallisella Setomaalla ja joen nimikin arvellaan juontuvan siltä ajalta. Sen slaavilainen nimi olisi peräisin tsuudilaisesta nimestä, joka olisi eräiden arvioiden mukaan tullut sanasta "paatjas" (vaalean keltainen) tai "paeta".
F. Scott Ball

F. Scott Ball (s. 1961 Bellefonte, Pennsylvania) on toiminut suomalaisen kiinteistösijoitusyhtiö Cityconin toimitusjohtajana vuoden 2019 alusta vuoteen 2024 ja uudelleen väliaikaisena syksystä 2024 lähtien.. Hän on suorittanut kauppatieteellisen bachelor-tutkinnon LaSallen yliopistossa Louisianassa vuonna 1984.
Ura.
Ball on työskennellyt 
Vuonna 2017 hän perusti yksityiseen kiinteistösijoittamiseen ja kaupan toimialaa keskittyneen konsultointiyhtiön LADS Advisorsin. Hän toimi floridalaisen yrityksensä toimitusjohtajana keskittyen pääomasijoitukseen.
Ball on toiminut jäsenenä sekä International Council of Shopping Centers- että Urban Land Institute -organisaatioissa.
Luettelo Joaquin Phoenixin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Joaquin Phoenixin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Kiiltopernaruoho

Kiiltopernaruoho ("Sisymbrium irio") on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen ("Sisymbrium") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoiseksi kasvava ruohovartinen kasvi. Kiiltopernaruohon tunnusomaisia piirteitä ovat harvakukkaisena kukintona olevat pienet, keltaiset kukat ja kapeanpitkulaiset lidut, jotka yltävät jo nuorina kukinnon yläpuolelle.
Kiiltopernaruoho voi kasvaa noin puoli metriä korkeaksi. Sen varsi on haarova sekä kalju tai lähes kalju. Lehdet ovat pariliuskaisia. Lehtien liuskat ovat leveitä ja pariton päättöliuska on iso. Kiiltopernaruohon kukinto on harvakukkainen ja nuoret lidut yltävät kukinnon yläpuolelle. Kukat ovat pieniä ja kalvaankeltaisia. Kukkien terälehdet ovat vain hieman verhiötä pidempiä. Kiiltopernaruoho kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelminä olevat lidut ovat noin 3–5 cm pitkiä ja noin 1 mm leveitä. Lidut ovat ulospäin siirottavia ja sijaitsevat litua ohuempien hedelmäperien päissä.
Kiiltopernaruoho on kotoisin Etelä-Euroopasta. Suomessa sitä on havaittu muutaman kerran viime vuosisadalla. Ruotsissa lajia tavataan harvinaisena maan etelä- ja keskiosien erilaisilla ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten satamissa, ratapihoilla ja rakennustyömaa-alueilla.
Kiiltopernaruohon tieteellisen nimen lajinimi ("irio") on jo roomalaisen Pliniuksen eräästä kasvista käyttämä nimi.
Matalapernaruoho

Matalapernaruoho ("Sisymbrium supinum") on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen ("Sisymbrium") sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on matalakasvuinen ja eroaa selvästi muista pernaruoholajeista. Matalapernaruoho on tunnistettavissa pariliuskaisten lehtiensä, valkoisten kukkiensa sekä siirottavien, tukilehtien lehtihangoissa sijaitsevien pitkulaisten litujensa perusteella.
Matalapernaruohon varsi on harvakarvainen ja voi kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Varsi on kasvutavaltaan yleensä maanmyötäinen tai jonkin verran koheneva. Suurin osa lehdistä sijaitsee varren tyvellä lehtiruusukkeena. Lehtiruusukkeen lehdet ovat pariliuskaisia ja liuskoja on useita pareja. Liuskat ovat leveitä ja toisinaan ne voivat olla myös punertavia. Matalapernaruohon kukinto on harvakukkainen. Kukkien terälehdet ovat valkoisia ja suunnilleen kaksi kertaa verhiötä pidempiä. Matalapernaruoho kukkii elo–syyskuussa. Hedelminä olevat lidut sijaitsevat tukilehtien lehtihangoissa, mikä on epätyypillistä ristikukkaiskasveille. Lidut ovat noin 3 cm pitkiä ja 2 mm leveitä sekä hieman kaarevia. Liduissa on noin 1 cm pitkät ja litua kapeammat hedelmäperät.
Matalapernaruoho kasvaa kosteilla ja kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Matalapernaruohoa ei kasva Suomessa. Ruotsissa lajia tavataan melko yleisenä Öölannissa sekä jonkin verran Gotlannissa ja harvinaisena paikoitellen Skånessa. Matalapernaruoho on Ruotsissa rauhoitettu laji.
Malskoje

Malskoje (, ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Petserin piirissä. Järven nimessä esiintyvä etuliite mal on peräisin kylän nimestä "Maly" () eli "pieni". Järven suomennokseksi voidaan antaa suomalaisittain "Vähäjärvi".
Maantietoa.
Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, alle 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 63,8 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 6,5 metriä ja sen syvänteessä on 11 metriä vettä. Järvessä ei ole saaria. Se on muodostunut kapeaan luode-kaakko-suuntaiseen laaksoon ja sen keskikohdassa on salmimainen kapeikko, joka on vain 80 metriä leveä. Järveä ympäröi lähes joka puolelta peltomaat. Järven lounaispuolella on kaksi kylää Maly ja Rogovo (), ja sen koillispuolella on kylä Zahnovo (). Sen rannat ovat soistuneet niin, että monilla rannoilla on pitkät laiturit.
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, sorva, ruutana, made, allikkosalakka, mutakala, törö, made, pasuri, säyne, rantanuoliainen ja kymmenpiikki, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järvessä on mutapohja, mutta rannoilta paljastuu hiekkapohja. Rannat ovat viistot ja paikoitellen jyrkät, mutta soistuneilla osuuksilla rannoilla kasvaa turvetta kelluvina hetteikkönä.
Vesistösuhteita.
Malskoje sijaitsee Obdjohin valuma-alueella. Obdjoh laskee Peipsijärven eteläosaan Pihkovanjärveen ja kuuluu siten Peipsijärven alueeseen, joka muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 10,3 neliökilometriä . Malskojeen tulee karttojen mukaan vain yksi merkittävä oja Smolka (). Se virtaa etelässä sijaitsevan Gorodištšenskojen kautta. Järven laskujoki on Obdjoh, joka laskee 19 kilometrin mittaisena Molotškovo-Dubenetsin () ja Krivskin () luonna olevaan Pihkovanjärven lahteen.
Song Kang-ho

Song Kang-ho (; s. 17. tammikuuta 1967 Gimhae) on eteläkorealainen näyttelijä, joka on saanut kansainvälistä näkyvyyttä rooleistaan elokuvissa "Snowpiercer" (2013) ja "Parasite" (2019).
Song teki debyyttinsä näyttelijänä elokuvassa "The Day a Pig Fell into the Well " vuonna 1996. Myöhemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "No. 3" (1997), "Joint Security Area" (2000), "Sympatiaa herra kostajalle" (2002), "Memories of Murder" (2003), "The Host" (2006), "A Taxi Driver" (2017) ja "Emergency Declaration" (2021).
Henricon piirikunta

Henricon piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 330 818 vuonna 2019. Piirikunta perustettiin vuonna 1634 ja sijaitsee Richmondin metropolialueella. Kaupunki kuului piirikuntaan vuoteen 1842 saakka.
Automata

Automata on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut espanjalais-bulgarialainen tieteiselokuva. Dystooppisessa tarinassa robotteja hyödynnetään työvoimana aurinkomyrskyjen tuhoamassa maailmassa.