Leijonakuningas

Leijonakuningas () on Walt Disney Pictures -yhtiön animaatioelokuva vuodelta 1994. Suomessa se sai ensi-iltansa 2. joulukuuta 1994. Elokuvalle on tehty myös kaksi jatko-osaa: "Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys" ja "Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata". Elokuvan 3D-versio sai ensi-iltansa syksyllä 2011.
Disney toteutti elokuvasta myös fotorealistisen version, jonka ohjasi Jon Favreau ja sai ensi-iltansa 17. heinäkuuta 2019.
Juoni.
Leijonakuningas Mufasa ja hänen puolisonsa Sarabi ovat saaneet urospennun, joka nimetään Simbaksi. Pennusta on määrä tulla Jylhämaan kuningas isänsä jälkeen. Koska Mufasan veli Scar haluaisi itse kuninkaaksi, hän tekee kaikkensa syrjäyttääkseen Mufasan ja Simban pois valtaistuimelta. Scarin houkuttelemana Simba ja hänen ystävänsä Nala lähtevät Jylhämaan rajojen ulkopuolelle, missä he joutuvat hyeenojen hyökkäyksen kohteeksi. Mufasa kuitenkin pelastaa kaksikon.
Puhumalla ”yllätyksestä” Scar houkuttelee Simban perässään kanjoniin. Scar lähettää hyeenat ajamaan takaa gnulaumaa, joka juoksee kohti Simbaa. Hätääntynyttä esittävä Scar varoittaa Mufasaa Simban hengenvaarasta. Mufasa onnistuu saamaan Simban turvaan. Kun Mufasa itse yrittää kiivetä turvaan kielekkeelle, hän pyytää apua Scarilta, joka kuitenkin pudottaa Mufasan kanjoniin lauman alle. Mufasa saa surmansa. 
Scar syyttää Simbaa Mufasan kuolemasta ja sanoo, että ainoa ratkaisu rikoksen sovittamiseksi on mennä kauas pois eikä enää koskaan palata Jylhämaahan. Simban lähtiessä Scar käskee hyeenoja tappamaan hänet. Hyeenat kuitenkin epäonnistuvat ja Simba pakenee piikkipensaikon läpi pois Jylhämaasta. Hyeenat uskottelevat Scarille tappaneensa Simban. Scarista tulee kuningas ja hän pakottaa lauman naaraat metsästämään ruokaa ja liittää hyeenat leijonien joukkoon.
Simban voimat ovat lopussa ja hän makaa kuoleman kielissä autiomaassa. Nelisormimangusti Timon ja pahkasika Pumba saapuvat paikalle ja häätävät Simbaa vaanineet korppikotkat. Elvytetty Simba liittyy kaksikon joukkoon. He viettävät leppoisaa elämää, kunnes Simba tapaa vanhan rakkautensa Nalan ja Mufasan ystävän Rafikin. Simba ja Nala rakastuvat uudestaan ja Nala kertoo Jylhämaan tilanteesta. Simba ei kuitenkaan tahdo lähteä takaisin Jylhäkalliolle vaatimaan kuninkuutta itselleen, ennen kuin Rafiki vie hänet katsomaan Mufasaa, joka on taivaassa. Simba muuttaa mielensä ja päättää lähteä haastamaan Scarin.
Jylhämaassa Timon ja Pumba harhauttavat hyeenat hula-tanssilla ja Simba sekä Nala pääsevät livahtamaan Scarin luo. Scar käskee Simbaa tunnustamaan syyllisyytensä Mufasan kuolemaan. Simba ei kiistä syyllisyyttään, mikä hämmentää kaikki. Lopulta hän päätyy roikkumaan Jylhäkallion kielekkeeltä. Juuri kun Scar on pudottamassa Simbaa alas palavaan, salaman sytyttäneeseen orjantappurapensaaseen, hän paljastaa murhanneensa Mufasan. Simba saa vihastaan uutta voimaa ja hyökkää Scarin kimppuun. Alistetut naarasleijonat alkavat kapinoida hyeenoja vastaan, jolloin syntyy taistelu Jylhämaan herruudesta. Taistelun tiimellyksessä Scar väittää hädissään hyeenojen olevan syypäitä koko sotkuun. Simba päättää olla tappamatta setäänsä ja armahtaa tämän, mutta Scar hyökkää yllättäen Simbaa vastaan. Simba vierittää kamppailun päätteeksi Scarin alas Jylhäkalliolta ja kallion juurella odottavat hyeenat surmaavat Scarin, koska tämä oli sanonut hyeenoja syyllisiksi. Simbasta tulee uusi kuningas ja Jylhämaan tilanne elpyy. Myöhemmin Simban ja Nalan uusi pentu esitellään muille eläimille.
Ääninäyttelijät.
Suomenkielisen version on kääntänyt ja ohjannut Pekka Lehtosaari.
Alkuperäisversiossa englannin kielen lisäksi käytössä olivat myös swahilin, xhosan ja zulun kielet.
Elokuvan tuotanto.
Elokuvan tekoon kului animaatiotyöryhmältä kolme vuotta ja sen tuotantoon kului rahaa 55 miljoonaa dollaria. Leijonakuningas oli ensimmäinen Disney-animaatio, jossa ei ollut hahmoina lainkaan ihmisiä. Vuoden 1973 "Robin Hoodissa" kaikki hahmot olivat antropomorfistisiä eläimiä. Vuonna 1942 ilmestyneessä Disney-elokuvassa "Bambi" ei ollut lainkaan ("näkynyt") ihmisiä, mutta siinä ihminen kuitenkin mainitaan Bambin äidin surmaajana. Leijonakuninkaassa sen sijaan jopa kaikki viittaukset ihmisiin puuttuvat.
Musiikki.
Pääosan "Leijonakuninkaan" musiikista on säveltänyt Hans Zimmer. Joitakin kappaleita tekivät myös Elton John ja Tim Rice. Elokuvassa on myös tunnettu kappale ”Can You Feel the Love Tonight” ().
Elokuvassa käytetty laulu ”The Lion Sleeps Tonight” (tunnetaan myös nimillä "Mbube" ja "Wimoweh") aiheutti tekijänoikeuskiistan. Laulun alkuperäisen tekijän Solomon Lindan perikunta nosti syytteen Disney-yhtiötä vastaan vaatien tekijänoikeuskorvauksia.
VHS- ja DVD-versiot.
"Leijonakuningas" on julkaistu sekä VHS-kasettina että DVD:llä. Se julkaistiin DVD:nä vuonna 2003 kahden levyn juhlajulkaisuna. Elokuvan ääntä ja kuvaa oli digitaalisesti remasteroitu, sekä siihen lisättiin täysin uusi vaihtoehtoinen kohtaus. Kohtauksessa on uusi laulu, ”Aamuraportti”, jonka ovat säestäneet Elton John ja Tim Rice. Juhlajulkaisu sisältää myös runsaasti lisämateriaalia kuten pelejä, poistettuja kohtauksia ja dokumentteja elokuvan tekemisestä.
3D-versio.
16. syyskuuta 2011 elokuva julkaistiin 3D-formaattiin muutettuna ja sitä esitettiin rajoitetusti elokuvateattereissa kahden viikon ajan ennen 3D-Blu-rayn julkistamista. Se nousi lipputuloissa ykköstilalle ja palautti "Leijonakuninkaan" maailman menestyneimmäksi animaatioelokuvaksi. Suomessa 3D-versiota esitettiin rajoitetun ajan tammikuusta 2012 eteenpäin.
Vastaanotto.
Tuotto.
Leijonakuningas oli ilmestyessään tuottoisin piirroselokuvan ensi-ilta: se sai ensi-iltansa 60 maassa ja lipputuloja tuli 777,9 miljoonaa dollaria. Kaikkien aikojen tuottoisimpien elokuvien listalta Leijonakuningas löytyi vuonna 2000 sijalta 23. Toukokuuhun 1999 mennessä sitä oli myyty 55,7 miljoonaa videokasettia ja silloin se oli eniten myyty videoelokuva.
Elokuva keräsi Suomessa 462 058 katsojaa vuosina 1994–1995, jolloin se nousi Suomen virallisen katsojatilastoinnin ajan katsotuimmaksi animaatioelokuvaksi. Elokuva julkaistiin uudelleen elokuvateattereissa 3D-versiona 20. tammikuuta 2012, jolloin sen kokonaiskatsojamäärä nousi 485 193:een. "Leijonakuningas" pysyi Suomen katsotuimpana pitkänä animaatioelokuvana tammikuuhun 2020 asti, jolloin "Frozen II" ohitti sen.
Palkinnot.
Elokuva oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Annie-palkinnon saajaksi useissa eri kategorioissa ja voitti muun muassa parhaan animaatioelokuvan palkinnon. Elton Johnin ja Tim Ricen ”Can You Feel the Love Tonight” voitti vuoden 1995 parhaan elokuvan alkuperäislaulun Oscarin. Myös muita heidän tekemiään elokuvassa esitettyjä kappaleita oli ehdolla palkinnon saajaksi samana vuonna. Lisäksi Hans Zimmer voitti Oscar-palkinnon elokuvaan säveltämästään musiikista. Elokuva on ollut ehdolla myös useiden muiden palkintojen saajaksi ja voittanutkin niitä. Golden Globen saajaksi elokuva oli ehdolla sarjoissa ”paras piirroselokuva”, ”paras musiikki piirroselokuva” ja sarjassa ”paras alkuperäinen musiikkikappale” lauluilla ”Can You Feel the Love Tonight” ja ”Circle of Life” – näistä kolmessa ensimmäisessä tapauksessa elokuva myös sai palkinnon.
Kritiikkiä.
Kohtauksessa, jossa Simba rojahtaa maahan päästäen liikkeelle hiekkapilven, on väitetty tomupilvestä muodostuvan ilmaan kirjaimet ”SEX”, mutta useat elokuvan animaattoreista ovat sanoneet kirjaimista muodostuvan oikeasti ”SFX” ("Special Effects"), ja kyseessä olleen efektejä animoineen tiimin viaton ”allekirjoitus”.
Yhdysvaltojen Eteläinen baptistikonventio kritisoi 1990-luvun jälkipuoliskolla voimakkaasti Disney-yhtiötä perhearvojen hylkäämisestä. "Leijonakuningas"-elokuvassa esiintyvien pahkasian ja nelisormimangustin välillä nähtiin homoseksuaalinen suhde.
Elokuvaa on myös syytetty erään 1960-luvulla tehdyn japanilaisen televisiosarjan matkimisesta: "Leijonakuninkaalla" ja "Kimba – valkoisella leijonalla" on monia yhtäläisyyksiä muun muassa tapahtumissa ja hahmojenkin nimet muistuttavat toisiaan. Elokuvan tekijät vastasivat syytöksiin sanomalla, että he olivat käyttäneet tarinan kehittelyssä ideoita "Bambista" ja "Hamletista".
Musikaali.
Elokuvan pohjalta on tehty myös Broadway-musikaali. Näyttämöversion kantaesitys oli 1997 ja sen tuotanto maksoi 15 miljoonaa dollaria, jolla summalla se on kallein esitys teatterimaailmassa.