tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Iván Helguera

Iván Helguera Bujía (s. 28. maaliskuuta 1975 Santander, Kantabrian maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Helguera on pelannut seuratasolla Manchegossa (1996), Albacetessa (1997), Romassa (1997–1998), Espanyolissa (1998–1999), Real Madridissa (1999–2007) ja Valenciassa (2007–2008). Real Madridissa hän voitti muun muassa Espanjan pääsarjamestaruuden kolmesti ja Mestarien liigan kahdesti. Helguera ja Real Madrid purkivat sopimuksensa kesällä 2007, ja hän siirtyi Valenciaan.Ensimmäisenä kautenaan Valenciassa hän voitti Copa del Reyn, muuten heikohkosti sujuneella kaudella. Helgueran oli tarkoitus pelata Valenciassa seuraavat kolme kautta, mutta talousongelmiin ajautunut Valencia ilmoitti 12. joulukuuta 2008, että joukkue on purkanut sopimuksen Helgueran kanssa.
Espanjan maajoukkueessa Helguera on pelannut lähemmäs 50 ottelua. Hän oli mukana vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa.
Cornelius Ryan

Cornelius Ryan (5. kesäkuuta 1920 Dublin, Irlanti – 23. marraskuuta 1974) oli irlantilais-amerikkalainen journalisti ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten toisesta maailmansodasta kertovista sotahistoriallisista teoksista.
Dublinissa syntynyt Ryan muutti Lontooseen vuonna 1940 ja hänestä tuli ensin Reutersin toimittaja vuonna 1941 ja myöhemmin hän siirtyi sotakirjeenvaihtajaksi "The Daily Telegraph" -lehteen vuonna 1943. Aluksi hän raportoi yhdysvaltalaisten ilmasodasta Euroopassa osallistuen 14 pommituslentoon Yhdysvaltain 8. ja 9. ilmavoimien mukana, mutta siirtyi seuraamaan kenraali George S. Pattonin 3. armeijaa ja kulki sen mukana sodan loppumiseen Euroopassa asti. Ryan siirtyi Tyynenmeren sotatoimialueelle 1945 ja sieltä Jerusalemiin 1946.
Ryan muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1947 työskennelläkseen "Time"-lehdelle, mutta siirtyi sitten ensin "Newsweekin" ja pian "Collier’sin" palvelukseen. Hän avioitui Kathryn Morganin kanssa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1950.
Vuonna 1956 Ryan alkoi kirjoittaa kahdesta tunnetuimmasta teoksestaan ensimmäistä, joka julkaistiin nimellä "Atlantin valli murtuu" vuonna 1959. Kirja kertoo Normandian maihinnousun ensimmäisen päivän tapahtumista ja siitä tuli hetkessä menestys. Ryanin seuraava kirja oli vuonna 1965 ilmestynyt "Viimeinen taistelu", joka kertoi Berliinin valtauksesta eri osapuolten (saksalaiset, liittoutuneet, siviilit) näkökulmasta. Toinen hänen tunnetuimmista teoksistaan on "A Bridge Too Far", joka ilmestyi vuonna 1974. Sen aiheena oli Operaatio Market Garden, taisteluun Arnhemissa huipentunut laskuvarjojoukkojen laajamittainen maahanlasku Alankomaissa. Kirjoista "Atlantin valli murtuu" ja "A Bridge Too Far" tehtiin suuren luokan elokuvasovitukset vuosina 1962 ja 1977.
Ryanille myönnettiin Ranskan Légion d’honneur sekä Ohion yliopiston kirjallisuuden kunniatohtorin arvon. Ohion yliopiston Alden Libraryssä sijaitsee myös Cornelius Ryan -kokoelma. Ryan kuoli syöpään "A Bridge Too Far" -markkinointikiertueen aikana vuonna 1974.
Copa América

Copa América on Etelä-Amerikan jalkapalloliiton Conmebolin järjestämä maanosan mestaruusturnaus. Vuosien saatossa turnaus on ollut tapana järjestää milloin yhden, kahden, tai useamman vuoden välein. Vuoden 2024 Copa Américan voittanut Argentiina on turnauksen hallitseva mestari.
Kisoihin osallistuvat maat ovat Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Ecuador, Kolumbia, Paraguay, Peru, Uruguay ja Venezuela. Vuodesta 1993 lähtien turnauksiin on kutsuttu joukkueita myös muista maanosaliitoista, yleensä Concacafista. Meksiko on ollut mukana aina vuodesta 1993 vuoteen 2016 saakka. Muita kutsuttuna osallistuneita maita ovat olleet Costa Rica, Honduras, Jamaika, Japani, Kanada, Yhdysvallat ja Qatar. Kanada kutsuttiin myös vuoden 2001 Copa Américaan, mutta se ei osallistunut.
Menestynein maajoukkue turnauksessa on Argentiina 16 mestaruudellaan, kun taas Uruguay on voittanut 15 kertaa. Useimmin turnausta ovat isännöineet Argentiina yhdeksän sekä Uruguay ja Chile seitsemän kertaa. Turnaus on järjestetty yhteensä 48 kertaa ja sitä on isännöinyt 11 eri maata. Vuoden 2016 satavuotisjuhlaturnaus oli ensimmäinen Etelä-Amerikan ulkopuolella järjestetty, isäntänä Yhdysvallat.
Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin vuonna 1916 ja vuoteen 1967 saakka vastaava kilpailu tunnettiin nimellä Etelä-Amerikan maajoukkueiden mestaruusturnaus ("Campeonato Sudamericano de Selecciones"). Vuosina 1979 ja 1983 turnausta ei järjestetty tietyssä paikassa, vaan joukkueet kohtasivat toisensa kotona ja vieraissa.
Kenai

Kenai on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Kenain niemimaan länsirannalla. Kaupunki on saanut nimensä niemimaan mukaan. "Kenai" on luultavasti muotoutunut venäjänkielisestä Cook Inletin nimestä "Kenayskaya".
Kenain asukasluku oli vuonna 6 942. Näistä 82,8% katsoi edustavansa valkoihoisia ("White").
Historiaa.
Arkeologisten todisteiden mukaan alueella olisi asunut ensin noin 1000 eaa.:sta lähtien kachemak-heimon ihmisiä, kunnes athabaskien dena’ina-heimo tuli alueelle noin 1000 jaa.
Ennen venäläisten saapumista Kenai oli dena’ina-kylä nimeltään "Shk'ituk't", joka tarkoittaa "missä me vyöryimme". Kun venäläiset turkiskauppiaat saapuivat ensi kertaa alueelle vuonna 1741, kylässä asui noin 1000 dena’ina-heimolaista. Kauppiaat kutsuivat heitä nimellä "Kenaitze" tai "Kenai-ihmiset". 
Vuonna 1791 perustettiin turkis- ja kalakauppaa varten keskelle kylää venäläinen St. Nicholaksen kauppa-asema. Se oli toinen vakituinen venäläisasutus Alaskassa.
Vuonna 1797 puhkesi väkivaltaisuuksia alkuasukkaiden ja uudisasukkaiden välille. Yli sata asukasta kuoli. Vuonna 1838 isorokko tappoi puolet dena’ina-asutuksesta. 
Vuonna 1869 Alaskan ostamisen jälkeen Yhdysvaltain armeija perusti Fort Kenay -nimisen tukikohdan. Se hylättiin nopeasti.
Vuonna 1888 kullankaivaja Alexander King löysi kultaa Kenain niemimaalta. Kullan määrä oli pieni verrattuna myöhempiin löytöihin Klondikessa, Nomessa ja Fairbanksissa. Vuonna 1894 kylään perustettiin venäläis-ortodoksinen kirkko (Holy Assumption of the Virgin Mary). Se on yhä käytössä nykyään.
Laivayhtiöiden tulo teki Kenaista satamakaupungin 1900-luvun alussa. Säilyketehtaita perustettiin ja ne auttoivat kaupallisen kalastuksen noususuhdannetta, joka oli tärkein elinkeino läpi 1920-luvun. Vuonna 1937 alkoivat Kenain lentokentän rakennustyöt. 
Vuonna 1940 perustettiin alueen ensimmäiset viljelyspalstat. Ensimmäinen tie Anchorageen rakennettiin 1951 ja päällysteen se sai 1956 Kenai Spur highwayn myötä.
Armeijan tukikohta Wildwood Airforce Station perustettiin vuonna 1953. Tukikohta on sittemmin lakkautettu ja rakennusta käyttää Wildwood Correctional Facility. 
Vuonna 1957 Swansonjoelta, 35 kilometriä koilliseen Kenaista löydettiin öljyä. Se oli ensimmäinen merkittävä öljylöytö Alaskassa. Vuonna 1965 Cook Inletin öljylöydökset aiheuttivat nopean talouskasvun.
Oman elämänsä sankari

Oman elämänsä sankari ("The Cider House Rules") on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut ruotsalainen Lasse Hallström. Elokuvan on käsikirjoittanut John Irving oman romaaninsa "Oman elämänsä sankari" pohjalta.
Elokuvan pääosissa nähdään Tobey Maguire, Michael Caine, Charlize Theron ja Paul Rudd. Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta. Caine voitti roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.
Juoni.
Homer Wells (Maguire), adoptoimaton orpo, on elokuvan keskeisin henkilö. Homer kasvoi Tohtori Wilbur Larchin (Caine) johtamassa orpokodissa. Larch uskoo tekevänsä ”Herran työtä” abortoidessaan salaa. Hän kouluttaa Homeria gynekologian ja aborttien maailmaan holhoavaan tyyliin.
Homer päättää jättää orpokodin ja lähteä Candy Kendallin (Theron) ja Wally Worthingtonin (Rudd) kanssa. Kendall ja Worthington ovat nuoripari, joka työskentelee Worthingtonin omenatarhassa. Wally lähtee toiseen maailmansotaan, mutta hänen koneensa ammutaan alas Burmassa. Homerilla ja Candyllä on suhde, sillä he luulevat Wallyn olevan kuollut. Wally löydetään kuitenkin elävänä ja tuodaan takaisin kotiin Homerin harmiksi.
Herra Rose ryhmineen työskentelee omenakauden aikana Worthingtoneiden omenatarhassa. Herra Rosen tytär Rose Rose tulee raskaaksi isälleen ja Homer suorittaa abortin. Lopulta Homer päättää palata orpokotiin Tohtori Larchin kuoltua uudeksi esimieheksi.
Aikarajoitteiden takia elokuva jättää monia romaanin osia käsittelemättä. Kaksi päähahmoa Melony (toinen orpo) ja Angel (Candyn ja Homerin salalapsi) puuttuvat elokuvasta kokonaan.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
BAFTAt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Muita tunnustuksia.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Oman elämänsä sankarin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
John A. Costello

John Aloysius Costello (20. kesäkuuta 1891 – 5. tammikuuta 1976) oli yksi Irlannin merkittävimmistä poliitikoista. Costello oli kahteen otteeseen Irlannin taoiseach eli pääministeri ja edusti silloin Fine Gael -puoluetta.
Costello valmistui lakimieheksi vuonna 1914, ja toimi asianajajana Irlannin itsenäistymiseen asti. Hänet kutsuttiin maan ensimmäisen oikeuskanslerin avustajaksi 1922, ja oikeuskansleriksi 1926. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen Fine Gaelin edustajaksi vuonna 1933, vuosi sen jälkeen kun Fianna Fáil oli noussut valtaan.
Costello pääsi pääministeriksi vuonna 1948 useiden oppositiopuolueiden koalition tukemana. Ensimmäisellä pääministerikaudellaan hän toi vuonna 1948 alahuoneeseen asetuksen, jolla Irlanti erosi Brittiläisestä Kansainyhteisöstä.
Costellon mainetta on mustannut kiista terveydenhuollon uudistuksesta. Terveysministeri Noel Browne valmisteli lakiesityksen, joka olisi taannut ilmaisen terveydenhuollon kaikille äideille ja lapsille ilman tulorajoja. Katolinen kirkko, joka oli siihen asti ollut vahva toimija yksityissaairaaloissa ja klinikoilla, vastusti esitystä, ja Costello taipui painostuksen edessä.
Toista kautta sävytti IRA:n kiihtyvä terrorismi.
Descartes (Indre-et-Loire)

Descartes on kaupunki Indre-et-Loiren departementissa Ranskassa. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 3 855 .
Kaupungin alkuperäinen nimi oli "La Haye-en-Touraine", mutta kaupungin nimi muutettiin siellä syntyneen filosofi René Descartesin kunniaksi muotoon "La Haye-Descartes" vuonna 1802. Kaupungin nimi muutettiin uudelleen nykyiseen muotoonsa vuonna 1967 samalla kun siihen liitettiin Balesmesin kunta.
Ali Karimi

Mohammed Ali Karimi Pashaki (persiaksi علی کریمی) (s. 8. marraskuuta 1978 Karaj, Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
"Aasian Maradonaksikin" kutsuttu Karimi aloitti uransa Fath FC:n riveissä ja siirtyi sen jälkeen Persepolis FC:n joukkueeseen. Toukokuussa 2005 Karimi allekirjoitti sopimuksen FC Bayern Münchenin kanssa. Hän oli kolmas seurassa pelannut iranilainen Ali Daein ja Vahid Hashemianin jälkeen. Karimi, kuten kukaan muukaan iranilainen, ei kuitenkaan onnistunut lyömään itseään läpi seurassa ja hän jätti Bayernin kauden 2006–2007 jälkeen. Uransa viimeisenä seurana Karimi edusti kotimaansa pääsarjassa pelannutta Tractor Sazi FC:tä.
Karimi valittiin Aasian parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 2004 hänen loistettuaan saman vuoden Asian Nations Cupissa. Hän pelasi vuoden 2006 MM-kilpailuissa Iranin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa.
Jack Lynch

John (Jack) Mary Lynch (15. elokuuta 1917 – 20. lokakuuta 1999) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi maan neljäntenä taoiseachina ensin vuosina 1966–1973 ja uudelleen vuonna 1977–1979. Hän edusti Fianna Fáil -puoluetta.
Lynch oli kotoisin Corkista ja sukunsa ensimmäinen korkeakoulutuksen hankkinut jäsen. 
Lynch suoritti oikeustieteen tutkinnon, toimi ensin oikeusministeriön virkamiehenä ja sitten vuodesta 1945 asianajajana. Hän oli myös kansallisen kärkitason urheilija hurlingissa ja irlantilaisessa jalkapallossa.
Fianna Fáil -puolue pyysi Lynchia asettumaan parlamenttiehdokkaaksi. Hänestä tuli puolueen sihteeri ja myöhemmin puhemies vuonna 1951 kun puolue sai enemmistön parlamentissa. Ennen pääministeriksi valintaa hän oli opetus-, kauppa- ja teollisuusministeri.
Lynch oli pääministerinä, kun Pohjois-Irlannin levottomuudet alkoivat vuonna 1968. Ministeriensä painostuksesta huolimatta hän ei lähettänyt Irlantilaisia sotilaita rajan yli, koska pelkäsi tämän laukaisevan brittien invaasion Irlannin tasavallan puolelle. Sen sijaan hän kutsui paikalle YK:n rauhanturvaajat, ja perusti kenttäsairaaloita haavoittuneita varten.
Lynch vastusti tiukasti IRA:ta, ajoi läpi ankaran terrorisminvastaisen lainsäädännön 1972 ja pyrki yhteistyöhön naapurimaa Britannian kanssa. Hän vei Irlannin liittymään EEC:hen.
Välikorva

Välikorva () on ulkokorvan ja sisäkorvan välissä oleva korvan osa, jossa kuuloluut sijaitsevat. Se on ilman täyttämä tila ohimoluussa. Korvatulehdus on yleensä nimenomaan välikorvan tulehdus.
Rakenne.
Välikorva koostuu ohimoluun sisässä olevasta ontelosta. Kirjallisuudessa ontelo jaetaan varsinaiseen välikorvanonteloon ("cavitas tympani") ja sen superiorisella puolella sijaitsevaan "epitympanumiin" ("recessus epitympanicus") tai vaihtoehtoisesti välikorvanontelon katsotaan jakautuvan niin, että tärykalvon tasossa on "mesotympanum" ja sen yläpuolella "epitympanum" ja alapuolella "hypotympanum". "Epitympanumista" on joka tapauksessa yhteys kartiolisäkkeen "antrum mastoideum" -ontelon kautta kartiolisäkkeen onteloihin ("cellulae mastoideae"). Välikorvanonteloa rajaavat pääosin luiset seinämät sekä kalvorakenteet: ulkokorvan ja välikorvan rajapinnassa olevaa kalvoa kutsutaan tärykalvoksi, kun taas välikorvan ja sisäkorvan erottaa toisistaan kaksi kalvorakennetta, pyöreä ikkuna ja soikea ikkuna. Välikorvanontelo on yhteydessä nenänieluun kapean käytävän, korvatorven ("tuba auditiva"), kautta. Välikorvan seinämiä peittää värekarvallinen hengitystie-epiteeli.
Välikorvanontelo sisältää täryjouhi-nimisen hermon ("chorda tympani") ja kolme kuuloluuta: vasaran ("malleus"), alasimen ("incus") ja jalustimen ("stapes"). Kunkin kuuloluun nimi kuvastaa kyseisen luun muotoa, ja luut ovat järjestyneet ketjuksi joka yhdistää tärykalvon ja soikean ikkunan toisiinsa. Kuuloluihin liittyy kaksi lihasta, vasaraan kiinnittyvä tärykalvon jännittäjälihas ("musculus tensor tympani") ja jalustimeen kiinnittyvä jalustinlihas ("m. stapedius").
Toiminta.
Välikorvan tehtävä on ilman värähtelyn, äänen, välittäminen nesteen täyttämään sisäkorvaan. Ulkokorvan kautta tuleva ääniaalto saa aikaan tärykalvon värähtelyn. Tärykalvon sisäpuolelle kiinnittynyt vasara alkaa värähdellä tärykalvon mukana, ja näin liike siirtyy kuuloluuketjuun ensin alasimeen ja lopulta jalustimeen. Eräillä taajuuksilla välikorva pystyy siirtämään miltei kaiken äänienergian sisäkorvaan, minkä mahdollistaa se, että äänen vastaanottava tärykalvo on pinta-alaltaan 20 kertaa suurempi kuin jalustimen levy, jonka kautta ääni lopulta johtuu sisäkorvaan.
Välikorvassa on myös suojamekanismi liian voimakkailta ääniltä suojautumiseksi, sillä kuuloluuketjun liikkeiden käydessä liian voimakkaiksi tärykalvon jännittäjälihas ja jalustinlihas supistuvat refleksinomaisesti ja estävät kuuloluiden liian voimakkaat liikkeet. Mekanismi aktivoituu kuitenkin melko hitaasti, eikä se tämän vuoksi suojaa korvaa yhtäkkiseltä, voimakkaalta ääneltä kuten laukaukselta tai räjähdykseltä.
Kun korvat ”menevät lukkoon”, kyse on paine-erosta välikorvassa, jolloin tärykalvo ei pääse liikkumaan vapaasti. Välikorvan nieluun yhdistävä korvatorvi on kapea paineentasauskäytävä. Haukotteleminen tai nieleskely voi avata korvatorven, niin että välikorvan paine tasaantuu. Henkilöitä, joiden korvat lukkiutuvat helposti, kehotetaan pureskelemaan purukumia lentokoneen noustessa ja laskeutuessa, jotta korvatorvi avautuisi säännöllisesti.
Liam Cosgrave

Liam Cosgrave, (13. huhtikuuta 1920 Dublin – 4. lokakuuta 2017 Dublin) iirinkieliseltä nimeltään "Liam Mac Cosgair", oli irlantilainen poliitikko, joka toimi mm. taoiseachina 1973–1977. Cosgrave edusti Fine Gael -puoluetta.
Hänen isänsä oli pääministerinä 1920-luvulla toiminut William Thomas Cosgrave.
Roy Makaay

Roy Makaay (s. 9. maaliskuuta 1975 Wijchen, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ammattilaisuransa Vitessessä aloittanut Makaay siirtyi jo 1990-luvun loppupuolella Espanjaan, Tenerifen riveihin. Miehen kyvyt huomattiin pian myös Primera Divisiónin huippuseuroissa, joista Deportivo La Coruña päätti tarttua tilaisuuteen, ja hankki lahjakkuuden joukkueeseensa. Paras kausi Espanjassa oli 1999–2000, jolloin Makaay teki 22 maalia.
Saksassa Makaayn maalintekotaito havaittiin, kun mies iski hattutempun Bayern Müncheniä vastaan. Bayern München maksoi myöhemmin Makaaysta Deportivolle siirtosummaennätyksensä, 20 miljoonaa dollaria. Huima panostus ei ole ollut turhaa, sillä jo kahden ensimmäisen Bundesliiga-kauden aikana tähtihyökkääjä teki 46 maalia.
Alankomaiden maajoukkueessa Makaay on jäänyt vähälle peliajalle, sillä taitavampia hyökkääjiä on aina löytynyt. EM-kisoissa 2000 hän pääsi vaihdosta kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa ja puolivälieräottelussa tunnin kohdalla ja EM-kisoissa 2004 yhden alkulohko-ottelun ja puolivälierän loppupuolella sekä välierän puolivälissä. Pekingin olympialaisissa 2008 Makaay pelasi kolme alkulohko-ottelua mutta ei enää jatkoaikatappioon päättynyttä puolivälieräottelua Argentiinaa vastaan.
Makaay on Mestarien liigan historian nopein maalintekijä. Hän onnistui maalinteossa kauden 2006–2007 neljännesvälierien toisessa osaottelussa Real Madridia vastaan, kun alkuvihellyksestä oli kulunut vain 11 sekuntia.
Huhtikuussa 2010 Makaay ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kauden jälkeen. Hän jatkaa uraansa Feyenoord Rotterdamin organisaatiossa juniorivalmentajana.
Vuosi nuoruudestani

Vuosi nuoruudestani () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut James Mangoldin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuva perustuu Susanna Kaysenin muistelmiin "Girl, Interrupted" vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa ovat Winona Ryder, Angelina Jolie, Brittany Murphy, Whoopi Goldberg ja Vanessa Redgrave.
Elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 1999. Angelina Jolie palkittiin Lisa Rowen roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla.
Juoni.
Elokuvassa 18-vuotias, juuri lukiosta valmistunut Susanna Kaysen kirjautuu potilaaksi Claymooren psykiatriseen sairaalaan otettuaan purkillisen aspiriinia vodkan kanssa. Susannan perhe ja psykiatri pitivät tekoa itsemurhayrityksenä. Claymooressa Susanna ystävystyy muiden potilaiden kanssa. Heistä mainittakoon sosiopaatti Lisa, pataloginen valehtelija Georgina, itsensä tuleen sytyttänyt Polly, vain isänsä tuomaa kanaa syövä Daisy ja anorektikko Janet. Erityisen läheiseksi Susanna tulee Lisan kanssa, mikä tuottaakin loppujen lopuksi Susannalle vain lisää ongelmia.
Charles Haughey

Charles James Haughey (iiriksi Cathal Séamas Ó hEochaidh; 16. syyskuuta 1925 Castlebar, Mayon kreivikunta – 13. kesäkuuta 2006 Kinsealy, Dublinin kreivikunta) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi taoiseachina 1979–1981, 1982 ja 1987–1992. Hän edusti Fianna Fáil -puoluetta. Haughey oli sukupolvensa kiistellyimpiä irlantilaisia poliitikkoja.
Haughey pääsi parlamentin alahuoneeseen vuonna 1957. Hänestä tuli oikeusministeri 1961 ja myöhemmin maatalous- ja valtiovarainministeri.
Uransa jälkeen Haughey’a on syytetty muun muassa korruptiosta. Hän maksoi jälkikäteen veroja ja sakkoja yli kuuden miljoonan euron edestä.
Haughey oli iirinkieliseltä nimeltään "Cathal Ó hEochaidh".
Vladimir Ashkenazy

Vladimir Ashkenazy (; 6. heinäkuuta 1937 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen pianisti ja kapellimestari. Hän on ollut Islannin kansalainen vuodesta 1972.
Ashkenazy opiskeli Moskovan konservatoriossa ja yksityisesti Lev Oborinin johdolla. Hän voitti vuoden 1955 Chopin-pianokilpailun ja tuli jaetulle ykkössijalle vuoden 1962 Tšaikovski-kilpailussa.
Ashkenazy on levyttänyt kaikki Dmitri Šostakovitšin 24 preludia ja fuugaa ja Frédéric Chopinin koko pianotuotannon. 
Kapellimestarina Ashkenazy on erityisen tunnettu Jean Sibeliuksen sinfonioiden johtamisesta. Hän on vieraillut usein Suomessa. Einojuhani Rautavaara on omistanut hänelle 3. pianokonserttonsa "Gift of Dreams". Ashkenazy oli toivonut Rautavaaralta sellaista konserttoa, jota voisi itse johtaa pianon äärestä.
Sanna Sepponen

Sanna Sepponen (s. tammikuu 1978) on suomalainen näyttelijä ja vammaisurheilija. Hänellä on Downin oireyhtymä ja hän kuuluu Me Itse -yhdistyksen johtoryhmään.
Ura.
Sepponen näytteli "Salatut elämät" -televisio­sarjassa Roosa Kemppaisen roolia. Hänen ensimmäinen kohtauksensa sarjassa kuvattiin vuonna 2001 ja viimeinen syksyllä 2003. Sepposen rooli­hahmo esiintyi televisio­ruudussa vuosina 2001–2004. Hän oli lisäksi mukana Yle TV1:n sarjassa "Toisenlaiset frendit" vuosina 2010–2014.
Sepponen on kilpaillut kehitys­vammaisten Special Olympics -kilpailuissa alppi­hiihdossa. Vuonna 2013 Korean tasa­vallan Pyeongchangissa järjestetyissä kilpailuissa hän voitti hopeaa supersuurpujottelussa sekä pronssia suurpujottelussa.
Sepponen työskenteli yli kymmenen vuotta Hertto­niemen McDonald’sissa, ja sen jälkeen SDP:ssä. Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Kehitys­vammaisten Tuki­liiton hopeinen ansio­merkki.
Yksityiselämä.
Lokakuussa 2019 Sepponen kihlautui "Toisenlaiset frendit" -sarjassa esiintyneen Timo Laineen kanssa.
Egegik

Egegik on pieni kaupunki Lounais-Alaskassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Bristolinlahden itäisellä rannalla (tarkemmin sanoen sen pienemmän osan Egegik Bayn) Egegikjoen suulla. 
Vuoden väestönlaskennassa Egegikin asukasluku oli 116. Näistä oli 58 % Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.
Kirkkoneuvosto

Kirkkoneuvosto on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnan toimielin. Kirkkoneuvosto koostuu luottamushenkilöistä, jotka kirkkovaltuusto valitsee. Kirkkoneuvoston toimikausi on kaksi vuotta eli vaaleilla valittu kirkkovaltuusto valitsee nelivuotisen toimintakautensa aikana kirkkoneuvoston kahdesti, ensimmäisen ja kolmannen toimintavuoden tammikuussa. Kirkkoneuvoston puheenjohtajana toimii seurakunnan kirkkoherra. Kirkkovaltuusto valitsee kirkkoneuvostolle varapuheenjohtajan ja jäsenille henkilökohtaiset varajäsenet.
Kirkkoneuvoston tehtävistä säädetään kirkkolaissa.
Itsenäiset seurakunnat.
Kirkkoneuvosto vastaa seurakunnan toiminnan yleisestä johtamisesta ja sen tarkoituksen totetumisesta. Kirkkoneuvosto toimii kirkkovaltuuston valmistelu- ja täytäntöönpanoelimenä. Kirkkoneuvosto vastaa seurakunnan yleisestä hallinnosta, taloudenhoidosta ja seurakunnan omaisuuden hoidosta. Kirkkoneuvosto edustaa seurakuntaa suhteessa valtioon ja muihin viranomaisiin, solmii seurakunnan sopimukset ja edustaa oikeudellisissa toimissa. Kirkkoneuvosto valitsee suurimman osan seurakunnan viranhaltijoista.
Kirkkoneuvosto valmistelee kirkkovaltuuston käsiteltäväksi tulevat asiat ja huolehtii kirkkovaltuuston päätösten toteuttamisesta.
Seurakuntayhtymään kuuluvat seurakunnat.
Seurakuntayhtymään kuuluvissa seurakunnissa kirkkoneuvoston sijaan seurakunnalle valitaan seurakuntaneuvosto, jonka jäsenet valitaan seurakuntavaaleissa.
Kohtisuora

Kohtisuoralla (ts. "normaalilla") tarkoitetaan yleensä kahden suoran tai tason välistä suhdetta, joka muodostaa 90° kulman.
Suoran ja pisteen välinen lyhin etäisyys löytyy mittaamalla pisteen kautta kulkevaa suoran normaalia.
Matemaattisten peruskoordinaatistojen akselit ovat toisiinsa nähden kohtisuorassa. Myös useampiulotteiset tasot ja objektit voivat olla toisiinsa nähden kohtisuorassa, mutta niiden hahmottaminen visuaalisesti on ihmiselle mahdotonta.
Ortogonaalisuus.
Ortogonalisuus on kohtisuoruuden yleistys, jolla on merkitystä matematiikassa, tilastotieteessä, tietojenkäsittelytieteessä ja fysiikassa.
Anna Haaranen

Anna Milka Dorothea Haaranen (s. 11. lokakuuta 1962 Harjavalta) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa ja monissa kotimaisissa elokuvissa. Hänet tunnetaan television "Paavo ja Raili" -sarjan Lissuna, joka uskoo ennustuksiin ja lukee ”ajatuksensa” korttien kautta. Haaranen nähtiin draamasarjassa "Korpelan kujanjuoksu" (2016–2018)"," jossa hän näyttelee kieroa taloudenhoitaja Anitaa.
Haaranen on opiskellut Teatterikorkeakoulussa 1984–1988. Hän näytteli Tampereen Työväen Teatterissa 1988–1995, sen jälkeen hän on näytellyt freelancerina teattereille ja televisiossa.
Anna Haaranen on myös flamencotaiteilija. Hän aloitti flamencon harrastuksensa 1978. Haaranen omistaa flamencotanssikoulu Carmenin kengän ja antaa flamenco-opetusta Tampereella, Hämeenlinnassa ja Lahdessa.
Näytelmiä.
Muualla.
Lähde: , ellei toisin mainita.
Hesekiel

Hesekiel (, ’Jumala vahvistaa’) oli yksi Israelin profeetoista. Hän oli papin poika ja toimi itsekin pappina Jerusalemin temppelissä. Hänet vietiin muun kansan mukana pakkosiirtolaisuuteen Babyloniin vuonna 597 eaa. Hänen nimissään on Raamatun Vanhan testamentin "Hesekielin kirja", joka on Hesekieliä koskevien tietojen päälähde. 
Hesekielin kirja jakautuu sisällöllisesti Raamatussa neljään osaan:
Molekyylibiologia

Molekyylibiologia on biologian osa-alue, joka tarkastelee solujen toimintaa molekyylitasolla. Tieteenala sivuaa läheisesti biokemiaa, genetiikkaa ja solubiologiaa, ja myös molekyylilääketiede hyödyntää molekyylibiologian menetelmiä.
Käytännössä molekyylibiologia on keskittynyt tutkimaan geenien toimintaa, DNA:n rakennetta sekä proteiineja ja entsyymejä. Molekyylibiologialla on merkittävä rooli uusien lääkkeiden ja erilaisten hoitomenetelmien kehittelyssä. 
Molekyylibiologia on yksi osa-alue astrobiologian tutkimusta. Molekyylibiologian merkitys nanotieteissä kasvaa koko ajan.
Viestirykmentti

Viestirykmentti (lyhenne VIESTIR, aik. ViestiR) oli 1938 Viipuriin perustettu, vuosina 1948–2014 Riihimäen varuskunnassa toiminut puolustusvoimien joukko-osasto. Sen tehtävänä oli viestiaselajin ja elektroniikka-alan asevelvollisten (varusmiehet ja reserviläiset) ja henkilökunnan kouluttaminen. Viestirykmentin joukkoyksiköt olivat Viestikoulu (VIESTIK), Elektronisen sodankäynnin keskus (ELSOK) ja Etelä-Suomen Viestipataljoona (ESVP).
Etelä-Suomen Viestipataljoona vastasi varusmieskoulutuksesta ja Viestikoulu palkatun henkilöstön koulutuksesta.
Viestirykmentin lisäksi Riihimäen varuskunnassa on toiminut Puolustusvoimien teknillisen tutkimuslaitoksen elektroniikka- ja informaatiotekniikkaosasto, Millog (entisen Elektroniikkalaitoksen EL toiminnot), Puolustuskiinteistöjen (PHRAKL) paikallistoimisto sekä Leijona Catering Oy:n varuskuntaravintola (entinen muonituskeskus).
Viestirykmentin organisaatio 31.12.2014 saakka.
Viestirykmentti lakkautettiin 31.12.2014 ja liitettiin Viestikoulua lukuun ottamatta Panssariprikaatiin. Osana tätä Puolustusvoimien rakenneuudistusta Riihimäen kasarmialueelle siirtyi vuodesta 2015 alkaen muita yksikköjä, kuten Logistiikkakoulu ja Sotilaslääketieteen keskuksen johto-osa. 
Riihimäen kasarmialue asetettiin em. järjestelyjen yhteydessä hallinnollisesti Panssariprikaatille ja siellä annetaan edelleen osa Panssariprikaatin varusmieskoulutuksesta.
Viestikoulu siirtyi vuoden 2015 alusta maasotakoulun alaisuuteen ja jatkaa toimintaansa Riihimäen kasarmialueella.
Viestirykmentin komentajia.
ks. Viestikomppania
Perinteet.
Viestirykmentin perinnejoukko-osasto on Kenttälennätinpataljoona.
Ralph Bakshi

Ralph Bakshi (s. 26. lokakuuta 1938 Haifa) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja animaattori. Ohjaajana hän on tehnyt lähinnä animaatioelokuvia.
Bakshi syntyi lokakuussa 1938 Haifassa, joka oli tuolloin osa Palestiinan brittiläistä mandaattialuetta. Seuraavana vuonna perhe muutti New Yorkiin, Yhdysvaltoihin, paetessaan toista maailmansotaa. 
Tuotanto.
Kirjoittajana ja ohjaajana:
Ohjaajana:
Näyttelijänä:
Sekalaista:
Aiheesta muualla.
Viralliset kotisivut
Theo de Raadt

Theo de Raadt (s. 19. toukokuuta 1968 Pretoria, Etelä-Afrikka) on Kanadan Albertassa asuva käyttöjärjestelmä- ja ohjelmistosuunnittelija. 
Raadt on OpenBSD-projektin perustaja. Hän oli myös yksi NetBSD-hankkeen perustajista.
Cathay Pacific

Cathay Pacific Airways Ltd. () on Hongkongin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön solmukohtana toimii Hongkongin kansainvälinen lentoasema. Hongkongissa sijaitsee myös yhtiön pääkonttori. Cathay Pacific oli vuonna 1999 Oneworld-lentoyhtiöallianssin perustajajäseniä. Yhtiö lentää yli 80 kohteeseen 46 maassa, ja sen laivasto koostuu yli 170 lentokoneesta. Sillä on laaja reittiverkosto etenkin Aasiassa. Cathay Pacific oli saksalaisen lento-onnettomuustutkintatoimisto JACDECin vuonna 2017 julkaisemassa listauksessa arvioitu maailman turvallisimmaksi lentoyhtiöksi. Lentoyhtiö on saanut nimensä Kiinan vanhasta nimestä, Kathaysta, ja siitä että perustajat arvelivat joskus lentävänsä Tyynen valtameren yli.
Cathay Pacific perustettiin vuonna 1946, ja se on osa brittiläistä monialayritys Swire Groupia. Swiren emoyhtiö on vuonna 1816 perustettu, Lontoossa kotipaikkaansa pitävä John Swire &amp; Sons.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Huhtikuussa 2025 Cathay Pacificin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 12,2 vuotta.
Hoosea

Hoosea (, suom. ’Pelastaminen’) (700-luku eaa.) oli yksi Israelin kansan profeetoista. Hän toimi Pohjoisessa kuningaskunnassa Israelissa ennen Samarian kukistumista (772 eaa.). Hän kirjoitti "Hoosean kirjan", joka luetaan Raamatun Vanhan testamentin pieniin profeetallisiin kirjoihin. Hoosea vertasi Israelin epäjumalanpalvelusta omaan avioliittoonsa uskottoman vaimon kanssa.
Aer Lingus

Aer Lingus (/ˌɛər ˈlɪŋɡəs/) on irlantilainen, vuonna 1936 perustettu lentoyhtiö. Sen päälentoasemat ovat Corkin kansainvälinen lentoasema ja Dublinin lentoasema. Myös lentoyhtiön päämaja sijaitsee Dublinissa. 
Aer Lingus päätti toukokuussa 2006 irtautua Oneworld-allianssista. Yhtiön siirtyessä kohti halpalentokonseptia allianssin merkitys yhtiölle on vähentynyt. Ero astui voimaan 1. huhtikuuta 2007. Halpalentoyhtiö Ryanair teki yhtiöstä ostotarjouksen lokakuussa 2006 Irlannin valtion myytyä osan omistamistaan Aer Lingusin osakkeista.
IAG teki vuonna 2015 tarjouksen kaikista Aer Linguksen osakkeista ja sai ostettua suurimman osan lentoyhtiöstä Irlannin valtiolta, Ryanairilta ja muilta sijoittajilta. IAG omistaa Aer Linguksesta 98,05 %. IAG:n tarkoituksena on tehdä Dublinin lentoasemasta yhtiön toinen solmukohta Pohjois-Amerikan lennoille Lontoon lisäksi.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Syyskuussa 2025 Aer Lingusin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 12,4 vuotta.
Laivaston kehitys.
Aer Lingusin uutisoitiin muuttaneen 2014 yhdeksän Airbus A350 XWB -tilaustaan lyhyille matkoille optimoituun Regional-malliin, jonka moottoreiden teho olisi pienempi kuin normaaleissa A350 XWB -koneissa, mutta koneiden ylläpitokulut olisivat pienemmät. Koneiden toimitusten odotettiin alkavan vuonna 2016. Vuonna 2019 Aer Lingus siirsi neljä tilaustaan Iberialle.
Saarnaaja

Saarnaaja on henkilö, joka pitää saarnan eli uskonnollisen puheen. Saarnaaja voi olla pappi tai maallikko. Esimerkiksi Suomen herätysliikkeissä on satoja maallikkosaarnaajia. Saarnaajia sanotaan myös "puhujiksi" varsinkin lestadiolaisuuden piirissä.
Saarnaajan kirja eli Saarnaaja on yksi Raamatun Vanhan testamentin viisauskirjoista. Se on Vanhan testamentin nuorimpia kirjoja, eikä sen mukaan ottaminen ollut itsestäänselvyys, sillä sitä sävytti kreikkalainen filosofia.
Auringonkukkagalaksi

Auringonkukkagalaksin, joka tunnetaan myös nimillä Messierin kohde 63, M63 ja NGC 5055 löysi Pierre Méchain 14. kesäkuuta 1779, ja samana päivänä lisäsi Charles Messier sen luetteloonsa. Auringonkukkagalaksi on kierteisgalaksi, ja se kuuluu Ajokoirien tähdistöön. Auringonkukkagalaksi muodostaa selkeästi fyysisen galaksiryhmän yhdessä Pyörregalaksin (M51) ja useampien pienempien galaksien kanssa. Ryhmää kutsutaan ksi. Sen etäisyys Maasta on 37 miljoonaa valovuotta.
Erika Blanc

Erika Blanc, oik. Enrica Bianchi Colombatto (s. 23. heinäkuuta 1942, Brescia, Lombardia, Italia) on italialainen näyttelijä. 
Blancin tunnetuin rooli on ollut nimiosa ensimmäisessä "Emmanuelle"-filmissä "Io, Emmanuelle" (1969). Blanc on myös esiintynyt kauhufilmeissä "including Kill", "Baby ...Kill", "The Nicht Evelyn Came Out of the Grave", "Yö paholaisen linnassa" ja "Mark of the Devil II". Uusin elokuva, jossa hän on esiintynyt on vuoden 2006 elokuva "Fratelli". Yhteensä hän on näytellyt 85 elokuvassa vuosina 1964-2006.
Hippolyt Kempf

Hippolyt Kempf (s. 10. joulukuuta 1965) on entinen sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä ja maan ainoa olympiavoittaja kyseisessä lajissa.
Kempfin urheilu-uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvun loppuun ja 1990-luvun alkuun. 1988 Calgaryn olympiakisoissa Kempf voitti yhdistetyn henkilökohtaisen kilpailun ja saavutti Sveitsin joukkueessa hopeaa joukkuekilpailussa. 
1989 Lahden MM-hiihdoissa Kempf oli mukana joukkuekilpailun hopeaa saavuttaneessa Sveitsin joukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljännelle sijalle.
Kempf oli mukana vielä 1994 Lillehammerin olympialaisissa, missä hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli normaalikilpailun kuudes.
Cape Canaveral

Cape Canaveral on yhteisnimitys Merritt Island -saarella ja sen itäpuolella olevalla saarelmalla Floridassa Yhdysvalloissa sijaitseville avaruuskeskuksille. Alueella sijaitsee NASAn Kennedy Space Center (KSC) ja Yhdysvaltain avaruusvoimien Cape Canaveral Space Force Station (CCSFS). Cape Canaveral voi viitata myös pelkkään itäiseen saarelmaan ilman Merrit Island -osaa.
Kaikki NASAn miehitetyt lennot Apollo-ohjelman ajoista alkaen on lähetetty KSC:n puolelta, ja nimenomaan kompleksista 39. 
CCSFC (aiemmin CCAFC) on Yhdysvaltain avaruusvoimien rakettien laukaisukeskus, ja USAF käyttää sitä muun muassa vakoilusatelliittien laukaisuun, ja muuhun sotilaalliseen toimintaan. USSF myös vuokraa laukaisualustojaan NASAn ja muiden tahojen käyttöön. Kun luotainten ja satelliittien laukaisu sukkuloilla käytännössä loppui vuoden 1986 Challenger-onnettomuuteen ja Nasan Kompleksi 39 oli varattu yksinomaan miehitettyihin lentoihin, lähes kaikki luotain- ja satelliittilaukaisut tehtiin CCSFC:n puolelta.
Historia.
Ensimmäinen raketti, Bumper V-2 laukaistiin alueelta vuonna 1950. Bumper oli V-2, jossa oli WAC Corporal toisena rakettivaiheena.
Vuosina 1963–1973 alue oli nimeltään Cape Kennedy Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn mukaan. Presidentin kuoleman jälkeen vuonna 1963 Kennedyn vaimo Jacqueline Kennedy pyysi silloista presidenttiä Lyndon B. Johnsonia nimeämään saaren hänen miehensä mukaan.
Vaikka nimenmuutos oli senaatin hyväksymä se ei ollut suosittu Floridassa. Vuonna 1973 osavaltion oikeus muutti takaisin yli 400 vuotta vanhan nimen. Kennedyn perhe ilmoitti "ymmärtävänsä muutoksen". Jacqueline Kennedy taas ei koskaan ymmärtänyt nimen muutosta. Kennedy Space Center kuitenkin säilytti nimensä.
Oddbjørn Hagen

Oddbjørn Hagen (3. helmikuuta 1908 Ytre Rendal – 25. kesäkuuta 1983 Skedsmo) oli norjalainen maastohiihtäjä ja yhdistetyn urheilija.
Hagenin urheilu-uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1930-luvulle. Vuoden 1934 MM-hiihdoissa Sollefteåssa hän voitti kultaa yhdistetyn kilpailussa ja sijoittui 18 kilometrin hiihdossa kuudenneksi. Viestissä Norja sijoittui neljänneksi Hagenin ja Ruotsin Arthur Häggbladin hiihdettyä harhaan, jolloin Saksa nousi näiden ohitse hopealle. Vuotta myöhemmin Vysoké Tatryn MM-hiihdoissa Hagen uusi yhdistetyn maailmanmestaruutensa ja voitti hopeaa 18 kilometrin hiihdossa sekä Norjan joukkueessa viestihiihdossa.
Vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa hän voitti yhdistetyssä kultaa ja saavutti 18 kilometrin hiihdossa sekä viestihiihdossa hopeaa. Noihin aikoihin yhdistetyn hiihto-osuus kilpailtiin 18 kilometrin erikoiskilpailun yhteydessä.
Hagen voitti Holmenkollenin kisoissa yhdistetyn vuosina 1932, 1934 ja 1935 sekä 18 kilometrin hiihdon vuonna 1936. Norjan mestaruuden hän voitti 30 kilometrin hiihdossa vuosina 1935 ja 1936. Hän lopetti uransa 28-vuotiaana vuonna 1936.
Simon Slåttvik

Simon Slåttvik (24. heinäkuuta 1917 Valnesfjord – 3. toukokuuta 2001 Lillehammer) oli norjalainen yhdistetyn urheilija. Hänen uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1950-luvun alkuun, jolloin hän oli maailman huipulla.
Slåttvik voitti yhdistetyssä ensimmäisen kerran Norjan-mestaruuden vuonna 1947. Seuraavana vuonna häntä ei valittu Sankt Moritzin olympialaisiin mutta pian kisojen jälkeen hän voitti yhdistetyn Holmenkollenilla, jossa hän oli ykkönen myös vuosina 1950 ja 1951. Lake Placidin MM-kisoissa 1950 Slåttvik sijoittui pronssille oltuaan hiihto-osuudella yli 5,5 minuuttia Suomen Heikki Hasua hitaampi vaikka olikin paras mäkiosuudella. Oslon talviolympialaisissa 1952 Slåttvik voitti olympiakultaa 4,1 pisteen erolla Heikki Hasuun. Falunin MM-kisoissa 1954 hän sijoittui viidenneksi Norjan viitoisvoittoon päättyneessä kilpailussa.
Norjan mestaruuksia Slåttvik voitti urallaan 14 kappaletta. Hän oli ensimmäinen norjalainen yhdistetyn mies, joka hyppäsi mäestä yli 100 metriä. Oberstdorfin lentomäessä hän hyppäsi 125-metrisen hypyn vuonna 1952.
Justinos Marttyyri

Pyhä Justinos Marttyyri (, ; joskus myös Justinos Filosofi, n. 100 – n. 165) oli varhainen kristitty filosofi, apologeetti ja pyhä. Justinos tunnetaan harhaoppien vastaisena teologisena taistelijana, jolle 300-luvulla annettiin kirkkoisän asema. Justinos taisteli teologisesti Markionia ja gnostikkoja vastaan. Ennen kääntymään hän oli keskiplatoninen koulufilosofi. Justinos vaikutti Roomassa noin vuodesta 150 noin vuonna 165 tapahtuneeseen marttyyrikuolemaansa saakka. Justinos perusti Roomaan filosofikoulun esikuvan mukaisen kristillisen koulun, jossa hän teki kristillistä lähetystyötä.
Hänen teoksensa olivat ensimmäisiä laajempia kristillisen uskon puolustuksia.
Elämä.
Suurin osa siitä, mitä Justinoksen elämästä tiedetään, tulee hänen omista kirjoituksistaan. Hän syntyi Flavia Neapoliksessa eli Vanhan testamentin Sikemissä, nykyisessä Palestiinan Nablusissa. Kaupungin perusti Vespasianus Jerusalemin vuonna 70 tapahtuneen tuhon jälkeen. Justinos oli kotoisin Samariasta. Hänen isänsä ja isoisänsä olivat todennäköisesti kreikkalaisia tai roomalaisia, ja hän kasvoi pakanana.
Justinos opiskeli filosofiaa ja etsi jumalaa, mutta pettyi filosofeihin. Lopulta hän kääntyi kristinuskoon, jota hän alkoi pitää todellisena filosofiana. Justinos omisti lopun elämästään kristinuskon opettamiselle ja hän oli yksi edelläkävijöistä rakentamassa siltaa kreikkalaisen filosofian ja kristinuskon välille. Hän matkusti laajalti ja asettui lopulta Roomaan, jossa hän perusti kristillisen filosofian koulun.
Justinos kärsi marttyyrikuoleman Roomassa Marcus Aureliuksen aikana, kun Junius Rusticus oli kaupunginprefektinä eli vuosien 162 ja 168 välillä. Todennäköisesti hänet mestattiin yhdessä kuuden muun kristityn kanssa vuonna 165.
Teokset.
Justinuksen teokset on julkaistu Patrologia Graecan osassa 6.
Jyrki Hämäläinen

Jyrki Uolevi Hämäläinen (27. heinäkuuta 1942 Tampere – 18. maaliskuuta 2008 Espoo) oli suomalainen populaarikulttuuriin erikoistunut toimittaja. 
Elämä.
Hämäläinen opiskeli Tampereen yliopistossa ja toimi harjoittelijana tv-studioissa Lontoossa ja Los Angelesissa. Hän oli "Suosikki"-lehden päätoimittaja vuosina 1968–2003. Hän toimi myös show-promoottorina ja ohjelmiston tuottajana. Päätoimittajan uran päättyessä Hämäläinen julkaisi muistelmansa "Seikkailija tämän maailman – kovilta kaduilta tähtien suosikiksi" ja sen jälkeen kirjoitti vielä Urpo Lahtisen, Olavi Virran ja Dannyn elämäkerrat sekä lehtikolumneja.
Lehtityön ohella Jyrki Hämäläinen muistetaan 1960-luvun televisio-ohjelmista, kuten "Ohimennen", "Syrjähyppy", "Antaa soittaa" ja "Kertaheitolla", joita hän toimitti yhdessä Markku Veijalaisen kanssa. Toimittajatyön lisäksi Jyrki Hämäläinen on vaikuttanut musiikkimaailmassa myös äänilevyesiintyjänä sekä sanoittajana. Vuonna 1966 Hämäläiseltä ilmestyi single "Lätkämarssi / Animals", jonka molemmat kappaleet olivat Hämäläisen omia sanoituksia. Lisäksi hän on sanoittanut yhdessä Kari Kuuvan kanssa Suomen Euroviisu-karsinnoissa vuonna 1975 toiseksi sijoittuneen Dannyn esittämän kappaleen "Seikkailija" sekä Raul Reimanin kanssa vuonna 1986 niin ikään Dannyn esittämän kappaleen "Ninja". Hämäläinen toimi myös tuottajana Jarno Sarjasen vuonna 1985 ilmestyneellä albumilla "Mustat kaleerit". 
Juice Leskisen kappaleen ”Jyrki boy” on arveltu perustuvan Jyrki Hämäläiseen.
Yksityiselämä.
Hämäläinen oli naimisissa Suomen mannekiinikuningattareksi valitun Arja-Liisa Inguksen kanssa parikymmentä vuotta. He tapasivat vuonna 1976 ja erosivat virallisesti vuonna 1997. Avioliitto oli lapseton.
Hämäläinen kuoli vuonna 2008 sairauskohtaukseen kotonaan 65-vuotiaana. Tarkkaa kuolinsyytä ei ole annettu julki, mutta Dannyn eli Ilkka Lipsasen mukaan hän oli kärsinyt kovasta stressistä lopetettuaan toimen "Suosikin" päätoimittajana. Hämäläisen kerrotaan syöneen yhdeksää eri lääkettä mm. eturauhasvaivoihin, ja laihtuneen rajusti, mihin lääkärit eivät tienneet syytä .
Hämäläinen siunattiin Olarin kirkossa 2. huhtikuuta ja haudattiin Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin vanhan alueen kortteliin 26, riville 10 ja hautapaikalle 333.
EU (täsmennyssivu)

EU voi viitata:
Eu voi viitata:
eu voi viitata:
Numbers Entertainment

Numbers Entertainment Oy oli vuonna 2003 perustettu suomenkieliseen hip hoppiin keskittynyt levy-yhtiö. Numbers on julkaissut Stig Doggia, Asaa, Davoa ja Kaucasta. Yhtiöllä on äänitysstudio Helsingin keskustassa.
Georg Thoma

Georg Thoma (s. 20. elokuuta 1937 Hinterzarten) on saksalainen yhdistetyn hiihdon olympiavoittaja.
Thoma oli Lahden MM-kisoissa 1958 yhdistetyn kilpailussa 16:s mutta voitti kaksi vuotta myöhemmin olympiakultaa Squaw Valleyn kisoissa. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän keskeytti kaaduttuaan mäessä. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän voitti mäkiosuuden mutta jäi suksien epäonnistuneen voitelun myötä lopputuloksissa pronssille. Viimeisissä yleisen sarjan arvokisoissaan, Oslon MM-hiihdoissa 1966 hän voitti kultaa.
Thoma voitti yhdistetyn Holmenkollenilla ensimmäisenä keskieurooppalaisena ylivoimaisesti oltuaan paras sekä mäki- että hiihto-osuudella vuonna 1963 ja uusi voittonsa kahtena seuraavana vuonna. Hän voitti myös Salpausselällä vuosina 1961 ja 1965 sekä Falunissa vuonna 1963. Maansa mestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1958–1966.
Thoman vahvempi osa-alue yhdistetyssä oli mäkihyppy. Hän olikin erityisen hyvä hyppäämään mäkeä, mistä kertovat myös kolme Saksan liittotasavallan mäkihyppymestaruutta vuosina 1960, 1961 ja 1963 sekä Lahden MM-kisojen 27. sija vuonna 1958, Garmisch-Partenkirchenin osakilpailun voitto Keski-Euroopan mäkiviikolla 1961–1962 ja mäkiviikon kokonaiskilpailun kuudes sija seuraavana talvena.
Vuonna 1960 Thoma valittiin Saksan liittotasavallassa Vuoden urheilijaksi. Ikämiehenä hän on kilpaillut hiihtäjänä.
Thoman veljenpoika Dieter on sittemmin myös menestynyt mäkihyppääjänä.
Tormod Knutsen

Tormod Knutsen (7. tammikuuta 1932 Eidsvoll – 23. helmikuuta 2021) oli norjalainen yhdistetyn hiihdon olympiavoittaja.
Knutsen siirtyi mäkihypystä yhdistetyn kilpailijaksi 1950-luvun alkupuoliskolla. Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 hän sijoittui yhdistetyssä kuudenneksi ja Lahden MM-kilpailuissa 1958 yhdeksänneksi. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän saavutti hopeaa Georg Thoman takana ja Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui neljänneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän voitti kultaa selvällä 16,2 pisteen erolla Neuvostoliiton Nikolai Kiseljoviin oltuaan mäkiosuudella toiseksi ja hiihdossa neljänneksi paras.
Knutsen voitti yhdistetyn kilpailun Holmenkollenilla vuonna 1958 ja Ruotsin hiihtokisoissa vuonna 1959. Salpausselällä hän sijoittui toiseksi vuonna 1956 ja kolmanneksi vuonna 1962.
Kauden 1961–1962 jälkeen Knutsenia ryhtyi valmentamaan maanmies ja olympiavoittaja Sverre Stenersen.
Franz Keller

Franz Keller (s. 19. tammikuuta 1945 Nesselwang) on saksalainen yhdistetyn hiihdon olympiavoittaja. Hän oli maailman huipulla 1960-luvun loppupuoliskolla.
Keller sijoittui Oslon MM-hiihdoissa 1966 maanmiehensä Georg Thoman jälkeen hopealle. Kaksi vuotta myöhemmin, Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän voitti olympiakultaa. Vysoké Tatryn MM-kisoissa 1970 hän sijoittui yhdistetyssä 11:nneksi, Sapporon olympialaisissa 1972 33:nneksi ja Falunin MM-kisoissa 1974 sijalle 28.
Holmenkollenin kisoissa Keller voitti yhdistetyn vuonna 1967 sekä sijoittui toiseksi vuonna 1969 ja kolmanneksi vuonna 1973. Puijon kisoissa hän oli ykkönen vuonna 1967.
Keller osallistui arvokilpailuihin myös mäkihyppääjänä. Hän sijoittui Oslon MM-kisoissa 1966 pienessä mäessä 11:nneksi ja suurmäessä 17:nneksi sekä Grenoblen olympialaisissa 1968 suurmäessä 36:nneksi. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän sijoittui kuudenneksi kaudella 1966–1967.
Keller aloitti urheilu-uransa tenniksen pelaajana. Ammatiltaan hän oli muurari.
Naginata

Naginata ( on perinteinen japanilainen salkoase. Se rakentuu varresta, jonka päähän on kiinnitetty kaareva terä. Naginata oli suosiossa erityisesti Japanin feodaaliaikaan.
Historia.
Ensimmäiset viittaukset naginataan löytyvät Kojikista, vanhimmasta säilyneestä Japanin historiasta kertovasta kirjasta, jossa sana ”"naginata"” esiintyy ensimmäisen kerran. Nara-kaudella sen ottivat käyttöön sōhei-soturipapit ja ensimmäiset naginatan käytöstä taistelussa ("naginatajutsu") kertovat tekstit löytyvät vuonna 1086 kirjoitetussa kirjassa Oshu Gosannenki (”Päiväkirja kolmesta vuodesta Oshussa”). Japanin historian professorin Karl Fridayn mukaan ensimmäinen kirjallinen maininta naginatasta on vuodelta 1146.
Gempei-sodan (1180-1185) aikaan ratsuväen käyttö kasvoi ja naginatan ollessa erinomainen ase ratsukkoa vastaan taistellessa myös sen suosio nousi. Naginatan vaikutuksesta japanilaiseen haarniskaan kehitettiin osat (”"sune-ate"”) suojaamaan myös jalkoja. 
Samurai-luokan naisten odotettiin kykenevän puolustamaan kotiaan miesten ollessa sotimassa ja Edo-kaudella naginata saavutti huomattavaa suosiota naisten keskuudessa. Sen pituus tarjosi keinon pitää mahdollinen hyökkääjä etäisyydellä, jolla tämä ei kyennyt käyttämään hyväkseen miehen voimakkaamman fyysisen rakenteen tuomia etuja. Tuliaseiden saapuminen Japaniin ja Meiji-restauraation aiheuttaman länsimaalaistumisen seurauksena perinteiset taistelutaidot, naginata mukaan lukien, menettivät suosionsa. Harjoittelun luonne muuttui mielen ja ruumiin vahvistamiseksi ja Shōwa-kaudella naginatan harjoittelusta tuli osa koulujärjestelmää.
Naginatan rakenne.
Naginatan pituus määräytyy käyttäjänsä mukaan. Varren tulisi olla käyttäjän pituinen ja terän 2–3 shakua eli noin 60–90 senttimetriä. Terä on useimmiten kärkeä kohden kaartuva ja se taotaan samalla tavoin kuin katanatkin. Karkaisussa hamara jätetään terän suuta pehmeämmäksi, jotta terästä kokonaisuutena tulisi sitkeämpi ja vaara sen katkeamisesta iskuista ja väännöstä näin vähenisi. Yleensä varren ja terän välissä on tsuba eli väistin.
Joskus naginatan varren tyvipäähän saatettiin liittää metallinen kantarauta "ishizuki" (suom. kivipistin), joka toimi terän vastapainona. Se oli lisäksi tehokas ase ja pienen poikkipinta-alansa ansiosta erityisen hyvä haarniskan läpäisyyn.
Naginata nyt.
Toisen maailmansodan jälkeen taistelulajien harjoittaminen kiellettiin viideksi vuodeksi. Vuonna 1950 puretun kiellon jälkeen alkanutta naginatatyyliä kutsutaan "atarashii naginataksi" (uusi naginata). Noin 80 000 naginatan käytön harjoittelijoista valtaosa harjoittelee uutta naginataa ("naginatadō"), mutta jotkut vanhat koulukunnat kuten tendō-ryū naginatajutsu sekä modernit lajit kuten bujinkan budō taijutsu opettavat edelleen perinteistä naginatan käyttöä. Nykyisin naginatadōta harjoittelee enemmän naisia kuin miehiä.
N'ssi N'ssi

N'ssi N'ssi on Khaledin vuonna 1993 julkaisema studioalbumi. Albumin tuottivat Don Was ja Philippe Eidel. Albumin kappale "Alech Taadi" soitetaan myös elokuvassa "The Fifth Element – puuttuva tekijä". Kaikkien kappaleiden sanoitukset ovat arabiaksi.
"Helsingin Sanomien" musiikkitoimitus otti albumin mukaan vuoden 1993 päätteeksi tekemäänsä Vuoden levyt -koosteeseen.
Sahra (albumi)

Sahra on Khaledin vuonna 1996 julkaisema studioalbumi. Sen tuottivat Don Was, Philippe Eidel, Jean-Jacques Goldman ja Clive Hunt. Levy on suurimmilta osin arabiankielinen, mutta kappaleet "Aïcha" ja "Le Jour Viendra" ovat ranskankielisiä ja "Ki Kounti" osin espanjankielinen. Albumilla oli vierailevina artisteina I Threes, Saúl Hernández ja räppärit Akhenaton ja Shurik'n. 
Khaled omisti albuminsa vaimolleen Samiralle ja tyttärelleen Sarah'lle, joista jälkimmäiseltä levy on saanut myös nimensä.