Neuvostoliiton divisioonat jatkosodassa

Neuvostoliiton divisioonat jatkosodassa - artikkeli käsittelee taulukkomuotoisena Puna-armeijan Suomen vastaisella rintamalla olleita divisioonia. Suomen valtakunnan alueen pohjois-osan sotatoimien vastuu oli saksalaisilla, joille oli alistettuna muun muassa kaksi suomalaista divisioonaa.
Jatkosodan alkaessa Suomen-vastaiselle rintamalle keskitetyt divisioonat.
Jatkosodan alkaessa Puna-armeijan sodanjohdolla oli suomalaisten ja saksalaisten kesä/heinäkuussa 1941 aloittamia hyökkäyksellisiä sotatoimia vastaan käytettävissään alla olevan taulukon mukaisia divisioonia.
Suomalaisilla oli käytettävissään yhteensä 17 jalkaväkidivisioonaa ja lisäksi saksalaisia joukkoja hyökkäsi Suomen valtakunnan alueelta pohjois-Suomesta.
Etelästä lukien neuvostoliittolaiset joukot oli jaettu kolmeen armeijaan:
Taulukossa mainitaan divisioonan perustietojen ohessa myös merkittävimpiä taistelupaikkoja, joissa divisioonan joukot olivat mukana. Reservinä olleiden joukkojen sijaintitiedossa määritellään alue, jossa divisioona sijaitsi sodan alkaessa.
Taulukoissa mainitut divisioonien komentajat olivat niiden komentajina taisteluiden alkaessa. Lukusissa suomalaisjoukkoja vastaan taistelleissa yksiköissä tapahtui komentajavaihdoksia mm. Stavkan ollessa tyytymätön komentajien toimintaan.
Näiden joukkojen lisäksi oli Suomen alueelta tapahtuvaa hyökkäystä torjumassa ainakin kaksi panssariprikaatia Karjalankannaksella.
Vuoden 1941 aikana Suomen-vastaiselle rintamalle keskitettyjä divisioonia.
Neuvostoliiton sodanjohdolle selvisi hyvin nopeasti suomalaisten joukkojen hyökkäyksen alkamisen jälkeen, että ne muodostivat monilla alueilla selvän uhan Neuvostoliiton alueellekin tunkeutuessaan. Olihan uhkana mm. Leningradin miehittäminen ja Muurmannin radan katkaisu. Niinpä puna-armeijan johto päätti jo sangen varhaisessa vaiheessa aloittaa joukkojen lisäkeskityksen Suomen vastaiselle rintamalleen.
Alla olevassa taulukossa esitellään tärkeimpien tietojen osalta Neuvostoliiton sodanjohdon Suomen vastaiselle rintamalle vuoden 1941 aikana keskittämiä divisioonia.
Vuoden 1944 aikana suomalaisjoukkoja vastassa olleet divisioonat.
Leningradin rintaman joukot Karjalan kannaksella.
Leningradin rintaman joukkojen osalta tässä artikkelissa joudutaan tyytymään sen joukkojen esittelemiseen suurhyökkäyksen alkaessa. Leningradin rintaman sodanjohdon käskyillä kokonaisia armeijakuntia ja divisioonia siirreltiin ja alistettiin eri armeijoiden ja armeijakuntien välillä lähes kaikenaikaa, joten yksittäisen divisioonan eri alistussuhteiden kirjaaminen ei ole mahdollista.
21.Armeija.
Puna-armeijan 21.Armeijan tehtävänä oli aloittaa suurhyökkäys läpimurrolla Valkeasaaren alueella 9. kesäkuuta alkaneessa taistelussa. Murtoalueen leveydeksi oli määritelty 21,7 km:n levyinen rintamanosa Suomenlahdesta alkaen.
Armeijan komentajana toimi kenraaliluutnantti Dmitri N. Gusev.
Armeijaan kuuluivat mm.
21. Armeijan divisioonat olivat oheisen taulukon mukaiset.
23. Armeija.
23. Armeijan tehtävänä oli liittyä 21. Armeijan aloittamaan suurhyökkäykseen ja jatkaa sitä murtoalueesta pohjoiseen ja luoteeseen.
Armeijan komentajana toimi kenraaliluutnantti Aleksandr I. Tšerepanov.
Armeijaan kuuluivat mm.:
Reservijoukot.
Suomea vastaan tehtävän suurhyökkäyksen jatkamista varten oli Neuvostoliiton sodanjohto Stavka varannut lisäksi mm. kaksi jalkaväkiarmeijakuntaan, jotka olivat: