Visual novel

Visual novel () on Japanista lähtöisin oleva videopelien tyylilaji. Se voidaan luokitella interaktiivisen fiktion ("interactive fiction, IF") ja tulkinnasta riippuen myös seikkailupelien alatyylilajiksi. Visual novel -pelit koostuvat yleensä ympäristöä mallintavista taustakuvista, piirretyistä kaksiulotteisista pelihahmoista, taustamusiikista, tekstikerronnasta ja mahdollisesti ääninäyttelystä. Toisinaan peleissä käytetään näyttäviä alku- ja loppuanimaatiota animesarjojen tyyliin. Visual novel -pelit muistuttavatkin usein graafiselta ilmeeltään anime- tai mangateoksia.
Pelaaja voi tyypillisesti tehdä pelin kulkuun vaikuttavia valintoja esimerkiksi monivalintakysymyksiin vastaamalla, tai valitsemalla päämääränsä annetuista vaihtoehdoista. Peleissä voi olla erilaisia lopputuloksia lisäten pelin uudelleenpelattavuutta eri vaihtoehtojen avaamiseksi. Useimmiten vuorovaikutus on kuitenkin rajoitetumpaa verrattuna perinteisempiin videopeleihin ja peli keskittyy enemmänkin tarinaan, henkilöhahmoihin sekä yleiseen tunnelmaan vapaasti tutkittavan maailman sijaan. 
Kinetic novel -tyylilajissa pelaajalla ei ole valintoja eikä siten vaikutusta tarinan etenemiseen. Sound novel -tyylilajissa painopiste on ilmapiirillä kuten musiikilla ja ääniefekteillä, sekä teksti voidaan näyttää kuvien päällä (ei erillisessä laatikossa).
Jotkut visual novelit lisäävät mukaan piirteitä graafisista seikkailupeleistä. Pelaaja voi joutua esimerkiksi tutkimaan peliympäristöä klikkaamalla kohteita hiirellä tai kosketusnäytöltä tai ratkaisemaan erilaisia pulmia.
Visual novel -pelit ovat erittäin suosittuja synnyinmaassaan Japanissa. Länsimaissa markkinat ovat kuitenkin huomattavasti pienemmät, ja vain harvoja pelejä lisensoidaan Japanin ulkopuolelle. Muutamien kaupallisten pelikäännösten lisäksi pelien fanit ovatkin epävirallisesti kääntäneet useita tunnettuja visual novel -pelejä.
Osa lajityypin peleistä on aikuisille suunnattuja ja sisältää eroottista sisältöä (katso eroge) mutta eivät monissa peleissä.
Visual novelien tyylinen kerronta on suosittua myös muiden lajityyppien peleissä.
Historia.
Lajityypin ensimmäiseksi peliksi mainitaan "The Portopia Serial Murder Case" (). Pelin julkaisi Enix vuonna 1983 NEC PC-6001 -tietokoneille. Vuonna 1985 Chunsoft sovitti pelin Nintendo Entertainment Systemille (NES).
Lajityyppi.
Lajityypin ytimessä on tekstiä hahmojen ja ympäristöjen esityksen kanssa. 
Joissakin peleissä on "osoita-ja-valitse" pelimekaniikkaa ja ne sisältävät tutkimista, valintoja ja pulmia.
Suuri osa sisällön kokemuksesta koostuu tekstin lukemisesta. Joissakin lajityypin peleissä ei ole valintoja lainkaan.
Lajityypin pelit voivat olla vaihtelevampia kuin valtavirran pelit ja ovat helpommin tavoitettavissa marginaalikehittäjille kevyen kehitysprosessin ansiosta.
Termit ja alalajit.
Lajityypin pelit voidaan jakaa useisiin alalajeihin ja niitä kuvataan useilla eri termeillä: alalajit voivat olla päällekkäisiä ja ne voivat olla subjektiivisia.
Eräs esimerkki alalajista on nakige ("itkupeli"), jonka synty liitetään Jun Maedaan. Maedan "Clannad" (2004) on korkealle arvostettu esimerkki mitä visual novel -lajityypillä voi tehdä.
Lajityypin pelit voivat jakaantua useaan muuhun lajityyppiin kuten Otome-peli, Bishōjo-peli, roolipeli tai treffisimulaattori.
Työkalut.
Visual novel -pelejä voi tehdä siihen tarkoitetuilla ohjelmilla kuten Ren’Py. Tarinoiden kulkua voi käsitellä miellekarttasovelluksilla kuten FreeMind tai tavallisella taulukkolaskentaohjelmalla.
Muita työkaluja ovat muun muassa NScripter ja sen kloonit, KiriKiri sekä VNMaker.