tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cuenca (Ecuador)

Cuenca on Ecuadorin kolmanneksi suurin kaupunki noin 330 000 (2010) asukkaallaan. Se on Azuayn provinssin pääkaupunki ja sijaitsee Ecuadorin ylämaalla 2 500 metrin korkeudessa. Kaupungin koko nimi on "Santa Ana de los cuatro ríos de Cuenca".
Cuenca sijaitsee Andien ylätasangolla noin 2600 metrin korkeudessa.
Espanjalainen löytöretkeilijä Gil Ramírez Dávalos perusti Cuencan vuonna 1557 Perun varakuningaskunnan hallitsijan Andrés Hurtado de Mendozan käskystä. Alueen historia kuitenkin ulottuu noin vuoteen 500, jolloin täällä sijaitsi alkuperäisasukkaiden kylä nimeltä Guapondelig ("maa, joka on yhtä iso kuin taivas"). Inkat valloitti kylän myöhemmin ja tämä sai nimen Tomebamba.
Cuenca on tunnettu pitkään yliopistokaupunkina. Siellä sijaitsee kahdeksan yliopistoa, joista vanhin ja parhaiten tunnettu on Cuencan yliopisto ("Universidad de Cuenca"), joka on 12 000 opiskelijan julkinen yliopisto.
Cuencan historiallinen keskusta kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Pan-Amerikan valtatie kulkee kaupungin läpi.
Lahden Ahkera

Lahden Ahkera ry on vuonna 1907 perustettu lahtelainen urheiluseura. Seuran lajeja ovat paini ja yleisurheilu. Lahden Ahkeran puheenjohtaja on Ilkka Väänänen. 
Yleisurheilu.
Lahden Ahkera on yksi Suomen parhaista yleisurheiluseuroista. Se on voittanut SM-kisojen Kalevan malja -palkinnon neljästi; vuonna 2002, 2003, 2005 ja 2023. 
Lahden Ahkeran urheilijoista Suomen-mestaruuksia Kalevan kisoissa ovat 2000-luvulla voittaneet keskimatkojen juoksijat Wilson Kirwa (2000–2004), Juha Kukkamo (2001–2005) ja Jonas Hamm (2004–2007), kestävyysjuoksijat Jari Matinlauri (2002–2004), Francis Kirwa (2005), Jussi Utriainen (2006–2008), Hannu Granberg (2016), Ossi Kekki (2016) ja Kristiina Mäki (2015–2017), aitajuoksijat Hanna Korell (2005) ja Ari-Pekka Lattu (2003–2006), pituushyppääjä Noora Pesola (2008–2009) sekä kolmiloikkaaja Janne Harju (2004). Valmennuspäällikkönä yleisurheilun puolella on toiminut Jaakko Erkinheimo. 
Vuonna 2009 Ahkera järjesti Lahdessa yleisurheilun veteraanien MM-kilpailut, joihin osallistui yhteensä noin 5 000 veteraaniurheilijaa noin sadasta maasta. Vuonna 2012 seura järjesti Kalevan kisat ja vuonna 2014 viestijuoksun SM-kilpailut.
Paini.
Lahden Ahkeran edustajana vapaapainin Suomen-mestaruuden on voittanut Iivari Löfberg (1930). Kreikkalais-roomalaisen painin Suomen-mestaruuksia ovat voittaneet Uuno Vento (1937, 1940) ja Kauko Kiisseli (1943–1944).
Brommen kulttuuri

Brommen kulttuuri 12 500–9 000 vuotta eaa. oli jääkauden päättymisen aikainen metsästyskulttuuri Skandinaviassa. Se on saanut nimensä Tanskan Själlannissa sijaitsevan löytöpaikan mukaan. Brommen lisäksi kulttuurille tyypillisenä pidettyä esineistöä on löydetty noin 50 paikasta. Toisaalta on kyseenalaistettu, riittävätkö nämä varsin yleiset esinelöydät määrittelemään erillisen kulttuurin. Brommen kulttuurin alueelta asutus levisi pohjoiseen ja näin Brommen kulttuurilla oli vaikutusta Norjan alueen Fosnan kulttuurin ja Komsan kulttuurin syntyyn mesoliittisella kivikaudella.
Guy Haarscher

Guy Haarscher (s. 1946) on belgialainen filosofi. Hän työskentelee professorina Brysselin Université Libressa ja on samassa yliopistossa toimivan Oikeusfilosofian tutkimuskeskuksen (Centre de Philosophie du Droit) johtaja. Haarscher on tutkinut moraalifilosofiaa, yhteiskuntafilosofiaa ja oikeusfilosofiaa erityisesti ihmisoikeuksien näkökulmasta.
Haarscherilta on ilmestynyt suomeksi artikkeli ”Oikeuden aika ja totalitaarinen kokemus” "niin &amp; näin" -lehden numerossa 2/2005 sekä yksi teos, "Tunnustuksettomuus", Eurooppalaisen filosofian seuran julkaisusarjassa vuonna 2006.
Tunnustuksettomuus.
Suomennetussa teoksessaan "Tunnustuksettomuus" (La laïcité, 1996) Haarscher käsittelee tunnustuksettomuuden () käsitettä. Tunnustukseton valtio ei aseta mitään uskontoa erityisasemaan ja takaa jokaiselle ajatuksenvapauden. Se suhtautuu puolueettomasti ja tasavertaisesti kaikkiin uskontoihin ja uskonnottomiin vakaumuksiin. 
Ranskassa tunnustuksettomuuden periaate toteutettiin vuonna 1905. Haarscher esittelee teoksessaan ranskalaisen tunnustuksettomuuden syntyhistoriaa ja vertailee eri Euroopan maiden ja Yhdysvaltojen tilannetta. Lisäksi hän pohtii sananvapauden ja uskonnonvapauden suhdetta monikulttuurisissa yhteiskunnissa.
Fiona Apple

Fiona Apple McAfee-Maggart (s. 13. syyskuuta 1977, Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa "Tidal" julkaistiin vuonna 1996 ja "When the Pawn..." vuonna 1999. Kolmannen albuminsa "Extraordinary Machine" Apple julkaisi vuonna 2005, neljännen "The Idler Wheel..." vuonna 2012 ja pitkän tauon jälkeen "Fetch the Bolt Cutters" -albumin vuonna 2020.
Apple palkittiin Grammy-palkinnolla vuonna 1998, kun hänen ”Criminal”-kappaleensa nimettiin parhaaksi naisartistin rock-esitykseksi. Voittonsa lisäksi Apple on ollut ehdolla seitsemän kertaa vuoteen 2020 mennessä.
Ura.
Apple julkaisi debyyttialbuminsa "Tidal" vuonna 1996. Sitä myytiin Yhdysvalloissa lähes kolme miljoonaa kappaletta, eli kolminkertaisen platinalevyn verran. Applen toinen albumi "When the Pawn..." julkaistiin vuonna 1999. Applen kolmas albumi "Extraordinary Machine" valmistui 2003 ja julkaistiin 2005. Siltä levisi Internetiin useita kappaleita MP3-muodossa ennen virallista julkaisua. Kappaleiden levittyä P2P-verkkoihin fanit järjestivät Free Fiona -kampanjan Sony Music Entertainmentia vastaan, että se kiirehtisi albumin virallisessa julkaisussa. "Extraordinary Machine" nousi Yhdysvalloissa Applen tähän asti korkeimmalle saavuttamalle listasijalle 7. Se oli myös ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaana pop-albumina.
Apple julkaisi viidennen studioalbuminsa "Fetch the Bolt Cutters" 17. huhtikuuta 2020 melkein kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Albumi sai kriitikoilta erittäin hyvän vastaanoton: Metacritic-sivustolla albumin keskimääräinen arvosana oli julkaisupäivänä harvinaisesti täysi sata ja esimerkiksi "Pitchfork" antoi sille parhaan arvosanan ensimmäistä kertaa vuosikymmeneen. Albumia kehuivat myös muun muassa "Rolling Stone", "Time", "The Guardian" ja "The Independent".
Lauri Ranta

Lauri Antero Ranta (s. 9. maaliskuuta 1955 Tampere) on järveläläinen tietomies ja entinen keskimatkojen juoksija.
Ranta oli mukana 2. heinäkuuta 2005 Tampereella järjestetyissä tietokilpailun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli kolmanneksi paras suomalainen ja pääsi näin mukaan Euroopanmestaruuskilpailuihin, jotka pidettiin Tallinnassa saman vuoden marraskuussa. EM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa parhaana suomalaisena 40:nneksi. Myös vuonna 2006 Ranta oli MM-kilpailussa kolmanneksi paras suomalainen ja kokonaiskilpailussa 87:s (osallistujia oli Suomessa 28 ja koko maailmassa 544). Ranta on kilpaillut myös TV2:n 1990-luvulla esitetyssä "Suomen Tietoviisas" -ohjelmassa, jossa hänen parinaan oli usein Ilkka Kari. Vuonna 1998 hän voitti parinsa Yrjö Salinin kanssa viimeiseksi jääneen "Suomen Tietoviisas" -kilpailun. Ranta esiintyi alkuvuonna 2008 TV1:ssä esitetyssä "Kansallistietäjä"-tietokilpailuohjelmassa.
Yleisurheilijana Ranta edusti Tampereen Pyrintöä ja saavutti SM-pronssia 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuonna 1976 sekä sijoittui 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 1.54,60 Kalevan kisoissa 1977.
Ammatikseen Ranta työskenteli Rantsilan ja Temmeksen kuntien peruskoulun ylä-asteella äidinkielen lehtorina vuosina 1982–1990 ja myöhemmin Järvelän Opintien koulussa äidinkielen lehtorina.
Fosnan kulttuuri

Fosnan kulttuuri syntyi Norjan länsirannikolle noin 11 500–6 900/6 500 vuotta sitten luultavasti Pohjois-Saksan ja Tanskan seuduilta tai Britteinsaarilta. Kulttuuri levisi lopulta Oslonvuonosta Trondheimiin, ja Hallandiin ja Bohusläniin vaikuttaen ruotsalaiseen Hensbacka-kulttuuriin. Fosnan kulttuurin nuolenkärjet ovat Pohjois-Saksan Ahrensburgin kulttuurin tyyppisiä. Kulttuuriin liittyy mikroliitteja ja levykirveitä, kaapimia ja uurtimia. Kulttuuri säilyi atlanttiseen 5500 eaa. aikaan asti.
Fosnan kulttuurin löysi ensimmäisenä arkeologi Anders Nummedal.
Ranskan sekularismi

Ranskassa sekularismi (, lausutaan ) on käsite, joka tarkoittaa julkisten ja uskonnollisten tahojen erottamista ja erillään pitämistä. Laïcité voidaan suomentaa tunnustuksettomuudeksi tai valtion puolueettomuudeksi uskontojen ja muiden todellisuuskäsitysten suhteen. Tunnustukseton valtio ei aseta mitään uskontoa erityisasemaan ja takaa jokaiselle ajatuksenvapauden. Se suhtautuu puolueettomasti ja tasavertaisesti kaikkiin uskontoihin ja uskonnottomiin todellisuus- ja elämänkäsityksiin.
Laïcité-periaate käytännössä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi julkisissa kouluissa ei ole tunnustuksellista uskonnonopetusta eikä uskontokuntiin kuuluvia tilastoida ainakaan valtion taholta. Ranskassa tunnustuksettomuuden periaate toteutettiin vuonna 1905. Laïcité-lain ulkopuolelle on rajattu Ranskan armeija, jossa toimii sotilaspappeja (aumônier militaire). Sotilaspappien asema on säädetty dekreetillä 16.3.2005.
Maailmalla on Ranskan lisäksi muitakin maita, joissa jo perustuslaissa taataan laïcitén toteutuminen. Näitä ovat muun muassa Kuuba, Japani, Intia, Meksiko, Portugali ja Uruguay.
Suomeksi aiheesta on ilmestynyt belgialaisen filosofin Guy Haarscherin teos "Tunnustuksettomuus" (2006). Teoksessa esitellään sekä ranskalaisen tunnustuksettomuuden syntyhistoria että vertaillaan eri Euroopan maiden ja Yhdysvaltojen tilannetta. Lisäksi pohditaan sananvapauden ja uskonnonvapauden suhdetta monikulttuurisissa yhteiskunnissa.
Kirjassaan Haarscher esittelee myös Jean Baubérot´n kuvailemat tunnustuksettoman valtion tunnusmerkit: valtio ja yhteiskunta eivät enää viittaa uskontoon millään tavoin, uskonnollisten tarpeiden tyydyttämisestä huolehtivat uskonnolliset yhdyskunnat, valtio ei pane voimaan uskonnollisia oppeja ja uskontokunnat ovat oikeudellisesti tasa-arvoisia. 
Ranskassa on vuodesta 2004 ollut lailla kiellettyä käyttää näkyviä uskonnollisia symboleja valtion kouluissa. Näitä ovat esimerkiksi muslimien päähuivi, juutalaisten kipa-päähine ja erilaiset selvästi näkyvät ristit.
Vuonna 2010 kiellettiin burkan käyttö julkisissa tiloissa, kuten esimerkiksi kadulla. Vaikka lakiin viitataan usein burkalakina, kieltää se käytännössä kasvojen peittämisen julkisissa tiloissa, poislukien esimerkiksi terveydellisistä syistä kasvojen peittämisen. Lain tarkoitus on suojella musliminaisia miehiltä, jotka pakottavat käyttämään näitä. Jos aviomies pakottaa uskonnon vuoksi naisen peittämään kasvonsa, hän voi saada yli 40 000 euron sakot ja hänet voidaan tuomita jopa vuodeksi vankeuteen.
Kuka kukin on

Kuka kukin on on teossarja, jossa julkaistaan merkittävien, elävien suomalaisten henkilötietoja. Teoksiin valitaan yhteiskunnassa ja talouselämässä vaikuttavia sekä tieteessä ja taiteessa ansioituneita Suomen kansalaisia. Vuoden 2005 kirjassa on kuvaus lähes neljästätuhannesta ihmisestä.
Kirjan toimitus valitsee mukaan tulevat henkilöt asiantuntijoiden avustuksella. Asemansa perusteella mukaan pääsevät esimerkiksi kansanedustajat, ministerit, piispat, kenraalit, suurlähettiläät, kaupunginjohtajat, tärkeimpien lehtien päätoimittajat ja suurimpien yritysten johtajat.
Teoksen tiedot pyydetään henkilöiltä itseltään. Kysyttäviä asioita ovat muun muassa nimet, syntymätiedot, perhesuhteet, opinnot, työ- ja luottamustehtävät, julkaisut, sotilasarvo, arvonimet, puoluekanta ja harrastukset. Teoksessa kerrotaan henkilöstä vain sellaisia tietoja, joita hän haluaa antaa julkaistavaksi. Toimitus muokkaa saamiaan vastauksia kirjan linjan mukaiseksi sekä mahdollisesti karsii tietoja tai täydentää niitä lehtien avulla. Aikaisemmin toimitus on laatinut artikkeleita vastaamatta jättäneistä henkilöistä, mutta enää niin ei tehdä. Kirjaa kustantavan Otavan mukaan muutamat kymmenet suomalaiset eivät antaneet henkilötietojaan "Kuka kukin on 2005" -teosta varten.
"Kuka kukin on" -sarjan vuosikerrat ovat 1909, 1920, 1934, 1941, 1950, 1954, 1960, 1964, 1966, 1970, 1974, 1978, 1982, 1986, 1990, 1994, 1998, 2001, 2003, 2005, 2007, 2009, 2011 ja 2015. Vuosina 1920, 1934 ja 1941 teoksen nimenä oli Aikalaiskirja. Teoksesta löytyvät tärkeimmät ansiomerkit ja Puolustusvoimien ylennykset.
2000-luvun painokset.
2007.
Kuka kukin on 2007 -teoksessa on tietoja 3 883 merkittävästä suomalaisesta tieteen, taiteen, talous- ja yhteiskuntaelämän vaikuttajasta. Ensimmäistä kertaa esiteltäviä henkilöitä on mukana 370. Uusia nimiä ovat muiden muassa kirjailija Virpi Hämeen-Anttila, käsikirjoittaja-ohjaaja Juha Jokela, uimari Hanna-Maria Seppälä ja yhdistetyn hiihtäjä Hannu Manninen. Myös Suomen ainoan euroviisuvoittajan Lordi-yhtyeen laulaja Mr. Lordi on päässyt kirjaan.
Vuonna 2007 Kuka kukin on -teosta muutettiin kooltaan suuremmaksi.
2011.
Vuonna 2011 ilmestyi teoksen 23. vuosikerta. Painoksessa on lähes 4000 henkilön tiedot, uusia henkilöitä on 320.
2015.
Vuonna 2015 ilmestyi Ulla Paavilaisen toimittama teoksen 24. vuosikerta, jossa on noin 500 uutta henkilöä. Kirjassa esitellään ensimmäistä kertaa muun muassa kokki Sami Garam, suunnistaja Minna Kauppi, kirjailija Katja Kettu, rapartisti Paleface, toimittaja-maailmanmatkaaja Riku Rantala, Luonto-Liiton toiminnanjohtaja Leo Stranius ja elokuvaohjaaja Selma Vilhunen.
Muuta.
Otava julkaisi vuonna 1961 "Aikalaiskirjojen" ja "Kuka kukin on" -teosten pohjalta kirjan "Kuka kukin oli", joka kertoi 1900-luvulla kuolleista merkittävistä suomalaisista. Ajatus julkaisi 2005 Mikko Metsämäen ja Esa Mäkisen kirjoittaman kirjan "Kuka kukin luulee olevansa", jossa irvaillaan suomalaisille julkisuuden henkilöille.
Turun Urheiluliitto

Turun Urheiluliitto r.y. (TuUL) on 1901 perustettu turkulainen urheiluseura. Seuraan kuuluu kahdeksan jaostoa, joiden sisällä on lisäksi vielä muitakin lajeja. Jaostot ovat keilailu, lentopallo, luistelu, nyrkkeily, pyöräily, triathlon, voimistelu sekä yleisurheilu.
Seuran menestynein urheilija on Paavo Nurmi. Seuraa ovat myös edustaneet olympiamitalistit Hannes Kolehmainen, Harri Larva, Kalervo Toivonen, Erkki Kataja, Raimo Heinonen, Veikko Karvonen, Kaisa Parviainen, Albin Stenroos, Jalmari Eskola ja Elias Katz. 
Nykyään seuran tunnetuimpia urheilijoita ovat Erika Rautiainen (kilpa-aerobic), triathlonisti Darby Thomas, pyöräilijä Mika Simola sekä telinevoimistelijat Juho Kanerva ja Helmi Murto.
Riisu

Riisu on industrial metal -yhtye Ruoskan toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumilta ei ole tehty yhtään musiikkivideota.
Kappaleet.
Sovitukset Ruoska, ellei toisin mainita.
Radium (albumi)

Radium on industrial metal -yhtye Ruoskan järjestyksessään kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2005. Kappaleesta "Tuonen viemää" on tehty video, jonka on ohjannut Henrik Mennander. 
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 31.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt Kai Ahvenranta ja sovittanut Ruoska.
Tuonen viemää

"Tuonen viemää" on industrial metal -yhtye Ruoskan kolmas single, joka julkaistiin vuonna 2005. Singlen kaksi ensimmäistä kappaletta löytyvät myös Radium-albumilta. "Tuonen viemää" - musiikkivideolla esiintyy Sami Karppisen sisko Saara Karppinen. Kuten muitakin Ruoskan videoita, tämän on myös ohjannut Patrikin veli Henrik Mennander.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 9, ja se pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.
Michael Käld

Mikael Johan Bernhard Käld (s. 6. toukokuuta 1954 Kruunupyy) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän valmensi Suomen naisten maajoukkuetta vuosina 2001–2009.
Ura.
Pelaajana Käld edusti GBK:ta, HoBK:ta ja LBK:ta kakkos-, kolmos- ja nelosdivisioonassa.
Käld on suorittanut JVK- (1991) ja Pro-JVK-tutkinnon (2006). Valmentajauransa hän aloitti GBK:ssa vuonna 1991, ja nosti seuran kolmosdivisioonasta kakkoseen. Vuodet 1998–1999 hän valmensi kakkosdivisioonan NIK:ta. Vuonna 2000 Käld aloitti naisten SM-sarjajoukkue FC Unitedin valmentajana, ja jo seuraavana vuonna hänet palkattiin naisten maajoukkueen ja 20-vuotiaiden naisten valmentajaksi. Suomen Valmentajat -yhdistys valitsi Käldin parhaaksi miespuoliseksi joukkuelajivalmentajaksi vuonna 2005.
Marraskuussa 2009 Käld ilmoitti ettei jatka Suomen naisten maajoukkuevalmentajana vuodenvaihteen jälkeen. Hän valmensi joukkuetta 107 ottelussa ja kahdessa EM-lopputurnauksessa. Vuoden 2005 EM-kilpailut, joissa joukkue ylsi välieriin, oli Suomen naisten ensiesiintyminen arvokilpailuissa. Käldin seuraajaksi palkattiin ruotsalainen Andrée Jeglertz.
Käld palasi valmennustehtäviin puolentoista vuoden tauon jälkeen heinäkuussa 2011, jolloin hän aloitti Naisten Liigassa pelaavan Kokkola F10:n valmentajana. Käld siirtyi Naisten Ykköseen pudonneen GBK:n valmentajaksi joulukuussa 2013, mutta valmennussopimus peruttiin jo tammikuussa seuran luovuttua sarjapaikastaan. 
Käld oli vuoden 2011 eduskuntavaaleissa RKP:n ehdokkaana Vaasan vaalipiirissä. Hän sai 4329 ääntä ja ylsi varaedustajaksi. 
Käld on naimisissa ja kolmen pojan isä. Hän on työskennellyt luokanopettajana Kruunupyyn Centralskolanissa ja on nykyään eläkkeellä.
Alasin (kappale)

"Alasin" on industrial metal -yhtye Ruoskan kolmas singlejulkaisu sen neljänneltä studioalbumilta "Amortem". Single sisältää myös Henrik Mennanderin ohjaaman Mies yli laidan -videon.
Kappaleet.
+ Mies yli laidan -video
Dolní Věstonice (arkeologia)

Dolní Věstonice oli jääkaudenaikainen kivikautinen asuinpaikka Tšekissä Böömin ja Määrin rajalla Dolní Věstonicen kylän lähellä. Paikalla asuttiin 25 000–9 000 vuotta sitten, kun jääkauden ilmasto alkoi kylmetä ja jäätikkö laajeta. Ilmasto oli arktinen, kasvillisuus taigan ja tundran sekoitus. Seudulla oli lössimaan halki virtaavia jokia. 
Muinaiskylä oli neljän talouden, 80–125 asukkaan talvikylä, jolla saattoi olla jonkinlainen organisaatio. Paikalta on löydetty asumuksia ja muun muassa villasarvikuonon, mammutin, ketun, suden, luolakarhun, peuran, biisonin ja luolaleijonan jäänteitä. Muun muassa poltto-, rakennus- ja raaka-aineena käytettyjä mammutinluita oli useassa kasassa. Asuinpaikka oli kolmelta puolelta suojainen. Liedestä on löydetty vanhimpia tunnettuja savisia veistoksia. Jotkut niistä esittävät eläinten päitä. Palaneessa savessa on säilynyt solmittujen nuorien painanteita.
Naps Solar

Naps Solar Oy (Aikaisemmin Naps Systems ja Naps Solar Systems) on suomalainen aurinkoenergiaratkaisuihin erikoistunut yritys. 
Alun perin NAPS on lyhennys sanoista Neste Advanced Power Systems.
Naps perustettiin 1982, kun öljy-yhtiö Neste päätti sijoittaa vaihtoehtoisiin energiaratkaisuihin. Myöhemmin Nesteen ja IVO:n yhdistyessä Fortumiksi NAPS eriytettiin omaksi yhtiökseen vuonna 2000 ja näin syntyi Naps Solar Systems. Vuonna 2004 Timo Rosenlöf osti yrityksen Fortumilta. Hänen johdollaan yritys pääsi vuonna 2008 34 miljoonan liikevaihtoon. Yritys sai vuonna 2011 Tekniikan Akatemia "Millennium Distinction Awards" -tunnustuspalkinnon. Samoihin aikoihin kuitenkin aurinkopaneelien hintojen romahdus puolitti yrityksen liikevaihdon ja yritys toiminnasta tuli tappiollista. Osia yrityksestä lopetettiin tai laitettiin konkurssiin. Aurinkopaneelien markkinoiden toipuminen on auttanut yritystä uuteen alkuun. Vuonna 2016 Taaleri Kiertotalous Ky osti 53% Napsin osakkeista.
Federmesser-kulttuuri

Federmesser-kulttuuri (Tjongerin kulttuuri) oli pohjoisen Keski-Euroopan viime jääkauden päättymisen aikainen peuranmetsästyskulttuuri 13700-12800 vuotta sitten. Nimi tulee "kynäveitseksi" (saks. Federmesser) kutsutusta soikeasta ja kapeasta piikivikärjestä, joka on yksi kulttuurin tunnusmerkeistä. Federmesser oli nuoremmalla kivikaudella pohjoisessa Keski-Euroopassa Saksan ja Etelä-Tanskan alueilla ulottuen Pohjois-Ranskasta Pohjois-Puolaan. Kulttuuri levisi Tanskaan ja Skåneen 13700 vuotta sitten.
Federmesserkulttuuri oli Alleröd-interstadiaalin aikana, jolloin ensin koivu, myöhemmin myös mänty lisääntyivät alueella. Siihen liittyi hirven saapuminen. Myös villihevosta ja jättiläispeuraa tavattiin vielä. 
Federmesserkulttuurin löytöjä on tehty Usselosta Belgiasta, Tjongerista Alankomaista sekä Wehlenistä ja Rissenistä Pohjois-Saksasta. Kulttuuri hävisi luultavasti noin 12900 kalenterivuotta sitten tapahtuneen Laacher See-tulivuoren purkautuessa tai ehkä kylmän nuoremman dryaskauden alettua.
Federmesserkulttuuri muistutti Englannin Creswellin kulttuuria. Sen jälkeen tuli Ahrensburgin kulttuuri.
Ride (yhtye)

Ride on englantilainen rock-yhtye, joka perustettiin Oxfordissa vuonna 1988. Se lopetti toimintansa vuonna 1996, mutta koottiin uudestaan alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 2015.
Uru

Uru on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen metalli. Sitä esiintyy Asgardin ulottuvuudessa ja se tunnetaan varsinkin siitä, että ukkosenjumala Thorin Mjolnir-vasara on tehty kyseisestä metallista. Urun luonteenomaista pintaa kuvataan usein ”huonolaatuiseksi takoraudaksi”.
Tuntomerkkejä.
Uru on erittäin kestävä metalli ja erityisen hyvää lumousten sisällyttämiselle. Metalli ei kiillä, eikä sitä ole helppo takoa tai käsitellä. Kaikenlaiset muokkaukset ja taontatoimenpiteet vaativatkin äärimmäisiä toimenpiteitä. Uru on niin kestävää, että ahjon lämpötilan pitäisi lähennellä tähtien sydämissä tavattavia lämpötiloja (noin 107 °C). Koska Uru on kuitenkin herkkä magialle, sitä voidaan työstää suhteellisen helposti maagisessa ahjossa. Metallin työstämisen vaiva kannattaa, sillä urusta tehdyt aseet ja varusteet (varsinkin lumotut sellaiset) ovat Marvel-universumin kestävimpiä. 
Urun tarkkoja ominaisuuksia on vaikea arvioida. Koska useimmat siitä valmistetut aseet on lumottu, on metallin perusominaisuuksia vaikea arvioida tieteellisten mittaustoimenpiteiden avulla. Mjolnir on kuitenkin useasti joutunut suurien paineiden ja lämpötilan vaihtelujen alaiseksi, eikä uru ole koskaan osoittanut väsymisen merkkejä. Thor on esimerkiksi murskannut Mjolnirillä meteoriitteja avaruuden kylmyydessä. Ainoastaan Perrikus-niminen olento on halkaissut Mjolnirin ja Uroc Pysäyttämättömän urusta tehty käsi murskaantui, kun se jäähdytettiin ensin nestemäisessä typessä ja ammuttiin sitten hajalle kiväärillä. 
Urun pääasiallinen ominaisuus onkin toimia maagisena katalyyttina. Uru voi sisältää voimakkaita ja useita samanaikaisia loitsuja vailla vaikeuksia. Se imee magiaa kuin sieni ja ohjaa sen myöhemmin lumousten mukaisesti käyttäjäänsä. Onkin spekuloitu, että urun ja käyttäjän välillä on eräänlainen symbioottinen suhde, Thor esimerkiksi lainaa Mjolnirille omaa voimaansa ja tekee siitä näin voimakkaamman ja kestävämmän aseen. 
Urun sähkönjohtavuus on tuntematon.
Käyttötavat.
Kestävyytensä ja maagisten ominaisuuksiensa vuoksi urusta taotaan usein korkealaatuisia aseita Asgardin sotureille. 
Ainakin seuraavilla henkilöillä tiedetään olevan urusta taottuja varusteita tai aseita: 
Asgardissa majailevat peikot ovat myös käyttäneet Urua.
Esiintyminen ja vaarat.
Urua löydetään ainoastaan Asgardista. Se on yksi kallisarvoisimmista metalleista, joita kääpiöt kaivavat synkistä kaivoksistaan Asgardissa. 
On erittäin vaarallista lisätä uruun pysyvä ja muuttamaton loitsu, ja ainoastaan kaikkein kokeneimpien velhojen tulisi yrittää sitä. Jumalien tapaista olentoa vaaditaankin usein suorittamaan niin vaativa toimenpide. Vaikka uru voi imeä itseensä valtavia määriä maagista ja tavallista energiaa, sen rakenne saattaa silti tulla epävakaaksi ja räjähtää.
Chapter 7

Chapter 7 on Yhdysvaltojen konkurssilainsäädännön alainen likvidointiprosessi. Chapter 7 on yleisin konkurssimuoto Yhdysvalloissa ja sitä voi hakea sekä yksityishenkilö että yritys.
Kyseisessä konkurssityypissä velallisen lähes kaikki velat pyyhitään pois. Yleisiä poikkeuksia tähän ovat muun muassa elatusmaksut, useimmat opintolainat sekä verovelat. Konkurssia hakevan omaisuus likvidoidaan, mutta henkilökohtaista omaisuutta suojataan tiettyihin dollarirajoihin asti. Joissakin tapauksissa velallisen on mahdollista säilyttää esimerkiksi asuntonsa tai autonsa. Jotta velallinen hyväksytään Chapter 7 -menettelyyn, hänellä on oltava niin vähän tuloja, ettei hänen katsota pystyvän maksamaan velkaansa. Muussa tapauksessa hän voi joutua hakemaan esimerkiksi Chapter 13 -konkurssia, johon kuuluu 3–5 vuoden maksujärjestely. Chapter 7 -konkurssiin ei voi hakea uudelleen seuraavan kahdeksan vuoden aikana.
Kim Raver

Kimberly Jayne Raver (s. 15. maaliskuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kim Zambranon roolin televisiosarjassa "Hädän hetkellä", Audrey Rainesin roolin sarjassa "24" ja Teddy Altmanin roolin sarjassa "Greyn anatomia".
Elämäkerta.
Kim Raver syntyi ja asui lapsuutensa New Yorkissa. 6–9-vuotiaana hänellä oli vakituinen rooli lasten televisiosarjassa "Seesamtie". Tämän jälkeen Raver liittyi Off-Off-Broadwayn ensimmäiseen lastenteatteriin. Raver opiskeli taideaineita Bostonin yliopistossa. Hän opiskelee edelleen teatteria New Yorkissa opettajansa Wynn Handmannin johdolla. Raver puhuu sujuvaa ranskaa sekä saksaa, jonka oppi lapsena saksalaissyntyiseltä äidiltään.
Aikuisena Raver näytteli ensin mainoksissa ennen läpimurtoaan näyttelijänä Broadwaylla Philip Barryn näytelmässä "Holiday", jossa näytteli yhdessä Laura Linneyn ja Tony Goldwynin kanssa.
Vuosina 1999–2004 Raver esiintyi televisiosarjassa "Hädän hetkellä". Tämän jälkeen hän esitti Audrey Rainesia sarjassa "24". Vuosina 2006 ja 2007 Kim Raver näytteli ABC-televisioyhtiön sarjassa "Yhdeksän yhteyttä". Vuonna 2008 hän sai Nico Reillyn osan sarjasta "Lipstick Jungle". Sarja kuitenkin lopetettiin kahden kauden jälkeen. Syksystä 2009 alkaen Raver on esittänyt kirurgi Teddy Altmania sarjassa "Greyn anatomia". Tammikuussa 2010 hänen roolistaan tehtiin vakituinen.
Raver on naimisissa ranskalaisen ohjaajan Manuel Boyerin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2002 ja 2007).
James H. Clark

James H. "Jim" Clark (s. 23. maaliskuuta 1944) on yhdysvaltalainen tunnettu yrittäjä ja entinen tietotekniikkatutkija. Hän on perustanut useita tunnettuja Piilaaksossa toimivia teknologiayhtiöitä, kuten Silicon Graphicsin, Netscape Communications Corporationin ja Healtheonin. Clarkilla on tietojenkäsittelytieteen tohtorin tutkinto Utahin yliopistosta vuodelta 1974.
Debentuuri

Debentuuri (debentuurilaina) on yrityksen liikkeeseen laskema joukkolaina. Yhtiön konkurssissa debentuurin asema on huonompi kuin muiden joukkolainojen ja sitoumusten, mutta parempi kuin osakkeenomistajien. 
Debentuurit ovat usein jälkimarkkinakelpoisia, joten niillä voidaan käydä rahoitusmarkkinoilla kauppaa. Tämä toteutetaan siten, että lainasumma jaetaan velkakirjoiksi, joita sijoittajat voivat merkitä tai ostaa. Debentuurin arvo ilmaistaan prosentteina sen nimellisarvosta. Joukkolainoja suuremman riskin takia debentuurien tuoton pitäisi olla suurempi kuin joukkolainojen.
Patikointi

Patikointi on retkeilyn muoto, jossa edetään maastossa kävellen.
Patikointitapoja on useita, esimerkiksi kävely ilman varusteita, päiväretki kevyillä varusteilla ja varsinainen eräretkeily, jossa kannetaan kaikki tarvittava mukana.
Patikoiminen tapahtuu usein luonnossa, ja luonnon tarkkailu on eräs osa patikointia. Myös kaupunkipatikointi ja tutustuminen erilaisiin kulttuureihin eri puolilla maailmaa on nykyään suosittua. Rauhallinen liikkumistahti edesauttaa havainnoimaan ympäröivää luontoa ja ympäristöä, sillä patikoinnissa ei ole kyse urheilusuorituksesta.
Patikoinnin helpottamiseksi ja luonnon säästämiseksi kohteisiin on rakennettu ja merkitty vaellus- ja retkeily­reittejä. Patikoijille on myös julkaistu kohdeoppaita.
Varusteet.
Patikointivarusteet voidaan ryhmitellä käytön mukaan esimerkiksi:
Peter Lindbäck

Rolf Peter Lindbäck (s. 14. kesäkuuta 1955 Helsinki) on entinen Ahvenmaan ja Ahvenanmaan valtionviraston maaherra. Hän on koulutukseltaan varatuomari.
Peter Lindbäck opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1981. Hän työskenteli vuodet 1984–1987 Ahvenanmaan tuomiokunnassa. Vuonna 1987 hänet nimitettiin Ahvenanmaan maakuntahallituksen vs. kansliapäälliköksi. 
Lindbäck nimitettiin Ahvenanmaan maaherraksi vuonna 1999. Hänen edeltäjänsä oli eläkkeelle jäänyt Henrik Gustafsson. Suomen maaherrojen virat lakkautettiin lääninuudistuksessa vuonna 2009 ja Lindbäck jatkoi vastaperustetun Ahvenmaan valtionviraston johtajana, jonka titteli on myöskin maaherra. Lindbäck jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 2023.
Lindbäck on edustanut Porvoon hiippakuntaa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa 2008–2016 ja 2020–2024.
Sira

Sira ( "sīra" 'elämäntaival') tai Sīrat Rasūl Allāh (arab. سيرة رسول الله‎ 'Jumalan lähettilään elämäkerta') on lukuisista Muhammedin elämäkerroista käytetty arabiankielinen nimitys. Ne ovat Muhammedin elämää ja islamin varhaisvaiheita koskevan tiedon pääasiallinen lähde.
Islaminuskon nykypäiviin säilynyt kirjallinen tuotanto alkaa vasta 800-luvulla julkaistuna hadith-kirjallisuutena. Koraanin joitakin osia on kuitenkin säilynyt jopa 600-luvulta. Jälkipolville säilyneet Muhammadin elämäkerrat ovat kirjoitettu myöhään. Niissä esiintyy hadith-kokoelmien tapaan 800-luvun näkemyksiä ja teologisia oppeja.
Varhaiset elämäkerrat.
Tärkein varhainen perimätiedon kokoaja ja merkitsijä oli Ibn Ishaq (k. 767). Hänen teoksensa ei ole säilynyt sellaisenaan vaan hänen oppilaidensa lyhennelminä. Tunnetuin näistä editioista on Ibn Hishamin (k. 833) laatima "Sirat Rasul Allah". Tämä yhteensulautunut työ on saavuttanut lähes kanonisoidun aseman islamilaisessa kirjallisuudessa.
Professori Jaakko Hämeen-Anttila on kääntänyt Ibn Hishamin teoksen nimellä "Profeetta Muhammadin elämäkerta" vuonna 1999. A. Guillaume on kääntänyt englanniksi Ibn Hishamin teoksen, jota on täydennetty al-Tabarilta saaduilla teksteillä. Tämä Ibn Ishaqin kirjoittamaksi nimetty laaja teos löytyy verkosta useina versioina.
Autenttisuus.
Islamilaisessa maailmassa Ibn Ishaqin varhainen elämäkerta Profeetta Muhammedista on saavuttanut vakiintuneen aseman, ja kaikki muut elämäkerrat perustuvat siihen. Uutta perimätietoa Muhammedista on silti syntynyt myös 800-luvun alun jälkeen jopa nykyaikaan asti (esimerkiksi Muhammedin jäähyväissaarna). Vaikka islamin käsitys Muhammedin elämänvaiheista perustuu Ibn Ishaqin elämäkertaan, uskonnollisiin laintulkintoihin sitä ei käytetä. Šarian sisältöä perustellaan Koraanin ja arvostettujen "hadith-"kokoelmien avulla.
Historioitsijoiden näkemykset elämäkertojen aitoudesta eroavat: jotkut, kuten William Montgomery Watt, pitävät niitä pääsääntöisesti luotettavina lähteina, kun taas toiset, muun muassa Patricia Crone, suhtautuvat niihin varauksellisemmin. Skeptisen kannan mukaan Muhammedin elämän ja sen kirjaamisen välillä ehti kulua niin pitkä aika – noin 200 vuotta – ettei yhtään tarinaa voi pitää luotettavana. Ensimmäiseksi tämän kannan esitti Ignaz Goldziher 1890-luvulla.
Koinos

Koinos Polemokrateen poika (, kuoli 326 eaa.) oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren armeijassa.
Aleksanteri Suuren hyökätessä Illyriaan Koinos johti Elimeian maakunnan jalkaväkiosastoa ("taksis", noin miestä). Hän oli luultavasti kunnostautunut sodassa jo Filippos II:n aikana. Koinos johti osastoaan myös Granikosjoen taistelussa, Issoksen taistelussa, Tyroksen piirityksessä ja Gaugamelan taistelussa, jossa hän haavoittui pahasti. Halikarnassoksen piirityksen jälkeen Koinos sai tehtäväksi viedä Makedoniaan kaikki sotilaat, jotka olivat vuoden aikana menneet naimisiin. Luultavasti Koinos oli myös mennyt naimisiin samana aikana. Koinos oli naimisissa Parmenionin tyttären kanssa, ja pari saikin pian pojan, jonka nimeksi tuli Perdikkas. 
Sogdian sotaretken aikana Koinos johti erillistä joukkoa persialaisen Artabazoksen kanssa. Heidän tehtäväkseen tuli kukistaa Spitamenes, joka kapinoi pian sen jälkeen, kun Aleksanteri Suuri oli vallannut Persian. 
Filotaan salajuonen yhteydessä Koinos oli yksi niistä, jotka syyttivät Filotasta, joka itse asiassa oli myös Koinoksen lanko. Koinos säästyi Filotaan ja oman appensa Parmenionin kohtalolta ja sai tämän jälkeen kuninkaan luottamuksen. Intian sotaretken aikana Koinos oli ainoa, joka uskalsi neuvoa Aleksanteria sotaretken lopettamiseksi. Koinos kuoli kuitenkin pian sen jälkeen, kun armeija kääntyi takaisin.
William Montgomery Watt

William Montgomery Watt (14. maaliskuuta 1909 Ceres – 24. syyskuuta 2006 Edinburgh) oli brittiläinen islamin tutkija, orientalisti ja anglikaaninen pappi. Häntä kutsuttiin toisinaan nimellä "viimeinen orientalisti", mikä viittasi hänen jälkeensä tapahtuneeseen murrokseen islamin tutkimuksessa. 
Teokset.
Watt kirjoitti yli kolmekymmentä teosta, muun muassa kirjan "Islamic Political Thought" (1968) ja "Muslim-Christian Encounters: Perceptions and Misconceptions" (1991). Niistä tunnetuin on hänen kaksiosainen Muhammed-elämäkertansa "Muhammad at Mecca" (1953) ja "Muhammad at Medina" (1956)"."
Näkemykset.
Toisin kuin 1800-luvun lopun saksaksi kirjoittaneet orientalistit, kuten Ignaz Goldziher, Watt uskoi siihen, että 800-luvun islamilainen "hadith"-kirjallisuus kertoi luotettavasti Muhammedin puheista ja toiminnasta. Watt vakuutti, että vaikka "haditheissa" joskus voikin esiintyä tendenssimäistä korostusta, niiden esittämät faktat ovat pääosin kohdillaan. Tämän puolesta puhuu arabien valtava kiinnostus omaa historiaansa kohtaan. Watt esitti kriitikoille kysymyksen: ”"Kuka olisi ottanut vaivakseen keksiä tämän konstikkaan tarinan ja mistä syystä?" 
Watt katsoi, että islaminuskon ja länsimaisen tieteen tulosten välillä ei tarvitse olla ylittämätöntä kuilua. Jos muslimit eivät hyväksy joitakin länsimaisen tieteen tuloksia, syynä voi olla se, että länsimaiset tutkijat eivät itse ole noudattaneet tieteellisiä periaatteita. Toisaalta on todennäköisesti myös niin, että islamin vähemmän tärkeissä doktriineissa on joitakin uudelleen muotoilun mahdollisuuksia. 
Watt uskoi, että Koraani oli jumalallisen inspiraation tulosta, mutta ei kuitenkaan virheetön. Watt tunnetaan siitä, että hän rukoili muslimien puolesta. Hän kertoi rukoilevansa seuraavin sanoin: "Oi Isä, Poika ja Pyhä Henki, anna tapahtua niin, että koko islamin talo ("dar al-islam)" ja me kristityt heidän kanssaan voisimme tuntea Sinut paremmin, palvella Sinua paremmin ja rakastaa Sinua enemmän. Aamen."
Jälkimaine.
Watt oli aikanaan yksi arvostetuimmista 1900-luvun islamin tutkijoista, jonka teoksiin 1900-luvun puolivälin arabistit vankasti luottivat. Luottamus islamilaisiin lähteisiin muiden arabistien jo horjuessa palkittiin erityisesti islamilaisella puolella, missä häntä kutsuttiin "viimeiseksi orientalistiksi". Nykyään Wattin teokset ovat länsimaisten arabistien keskuudessa menettäneet arvovaltansa.
Rapla

Rapla () on epäitsenäinen kaupunki Keski-Virossa Raplan kunnassa. Se on Raplamaan maakunnan keskus. Kaupungin asukasluku on 5 618 (vuonna 2008).
Rapla sijaitsee Raplan kunnan keskellä, Tallinnasta 50 kilometriä etelään. 
Liikenne.
Raplasta on rautatieyhteys Tallinnaan ja Lellen kautta Pärnuun ja Viljandiin. Vuosina 1931–1968 käytössä ollut Rapla–Virtsu-rata johti 68 kilometrin matkan Raplasta Virtsun satamaan.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Raplan epäitsenäisessä kaupungissa oli 5 202 asukasta, joista 4 980 (95,7 %) oli virolaisia, 138 (2,7 %) venäläisiä ja 78 (1,5 %) muita kansallisuuksia.
Karen Armstrong

Karen Armstrong (s. 14. marraskuuta 1944 Worcestershire, Englanti) on englantilainen tietokirjailija, joka kirjoittanut islamista, juutalaisuudesta, kristinuskosta ja buddhalaisuudesta. Armstrong oli vuodet 1962–1968 nunna Society of the Holy Child Jesus -yhteisössä. Tämän jälkeen hän suoritti korkeakouluopintoja Oxfordissa St Anne's Collegessa pääaineenaan englanti. Valmistuttuaan hän jatkoi tohtoriopinnoilla keskittyen Alfred Tennysonin tuotantoon. Hänen väitöskirjansa kuitenkin hylättiin, ja lopulta hän jätti yliopiston saamatta tohtoriopintoja päätökseen.
Armstrong kuvailee teoksessaan "Through the Narrow Gate" (1982) elämänsä rajoittuneisuutta luostarissa. Vuonna 1984 häntä pyydettiin tekemään dokumenttielokuva apostoli Paavalista. Dokumentin myötä hänen kiinnostuksensa uskontoa kohtaan heräsi uudelleen. Hänestä tuli pian merkittävä ja arvostettu tietokirjailija, jonka suurimpana kiinnostuksen kohteena olivat monoteistiset uskonnot.
Näkemykset islamista.
Armstrong on kirjoittanut useita kirjoja ja artikkeleita islamista. Marokkolaisen filosofian professori Ahmed Bouaoudin mukaan kaikkien Armstrongin kirjojen päätarkoituksena on torjua väite, että Muhammed olisi ollut terroristi tai väkivallan kannattaja. 
Armstrong katsoo, että ennen vuotta 1950 kukaan huomattava muslimiajattelija ei ollut tehnyt pyhästä sodasta keskeistä asiaa islamissa. Hän katsoo, että kesiajan islamilaisessa Espanjassa kolme abrahamilaista uskontoa elivät ainutlaatuisessa harmoniassa, ja kalifi Umar vuonna 638 kehotti juutalaisia palaamaan valloitettuun Jerusalemiin. Sillä sekunnilla, kun vihollinen suostuu rauhaan, muslimit Koraanin mukaan jättävät aseensa ja hyväksyvät mitkä tahansa rauhanehdot, olkoot kuinka epäedulliset tahansa. Armstrongin mukaan Muhammedin avioliitoissa ei ollut mitään epäeettistä. Koraanin mukaan Muhammed ei tehnyt ihmeitä. Muhammed vaati kaikkien uskonnollisten ryhmien tasa-arvoisuutta, eikä sodankäyntikään saanut rikkoa oikeudenmukaisuuden ja kunnioituksen periaatteita. Armstrong yhtyy Tariq Ramadanin näkemykseen, että Koraanin sana "jihad" piti oikeammin kääntää sanalla "yrittää", eli muslimien tuli vastustaa itsekkäiden tahojen valheita ja terroria; heidän piti olla kärsivällisiä. Suurinta "jihadia" oli siksi sydänten "jihad" itsekkyyttä vastaan". Myös" Armstrongin mukaan Koraani opettaa, että vaikka sodankäyntiä tulee välttää aina kun mahdollista, se on joskus eettisesti välttämätöntä vastauksena ekspansionismiin ja sortoon. Muhammed ei ollut hyökkäilevä sodanlietsoja vaan korosti aina ystävällisyyttä, suvaitsevaisuutta ja armoa.
Haanjamaa

Haanjamaa on Viron kaakkoiskulmalla Võrumaan maakunnassa oleva maan korkein alue. Haanjan keskiosassa korkeimmalle kohoaa Iso Munamäki, joka 318 metriin nousevana on Viron korkein paikka. Korkein alue on 15 neliökilometrin laajuinen ja koko ylänköalueen pinta-ala on 900 neliökilometriä. Muita korkeita huippuja ovat Vallamägi (297 m) ja Kerekunnumägi (296 m). Haanjan luonnonpuisto perustettiin vuonna 1991, ja sen pinta-ala on 16 903 hehtaaria.
Ford Granada

Ford Granada on Fordin valmistama henkilöauto, jonka tuotanto on lopetettu.
Mk-1.
1970-luvun alussa Britannian ja Saksan Ford-tehtaat toivat markkinoille uuden yhteisen mallin. Ford Granada oli Euroopan Fordin "lippulaiva" ja aluksi saatavana ainoastaan V6-moottorilla. Britit käyttivät 2,5- ja 3,0-litraisia "Essex"-moottoreita ja saksalaiset 2,3- ja 2,6-litraisia "Cologne"-moottoreita. Granadan rinnakkaismallissa Consulissa oli 1,7 V4 (jota on käytetty myös Saabeissa) ja 2,0 ohc -moottori, sekä valinnaisena V6-moottorit. Granadaa sai sekä 4v-manuaalina että 3v-automaattina. Perä oli aina 8" (8-tuumainen). Kori oli itsekantava ja useimmiten 4-ovinen, tai 5-ovinen farmari, mutta myös 2-ovisia tehtiin. 2-oviset coupet ovat kuitenkin harvinaisia. Näistä kaikista harvinaisin on ns. "Coca-cola - Coupe" jota valmistettiin vain -71-74. Sen jälkeen tuli ns. "suorakylki coupe". Coupe-malleista luovuttiin vuoden 1977 lopussa kokonaan, kun Mk1 Granadan valmistus loppui.
Perana Granada.
Perana Granada oli harvinainen Etelä-Afrikassa valmistettu 5,0-litrainen V8 (302 cid) -erikoisversio, jota ei ollut tarkoitettu Euroopan markkinoille.
Mk-2.
1978 tuli kulmikkaampi, suoralinjainen "kakkoskoppa", jossa myös sisustus oli uusi. Ghia mallit oli kaksivärisiä, pääsäännöllisesti katto oli matta musta metallivärisesissa autoissa. Alusta ja tekniikka sen sijaan olivat samaa hyväksi havaittua peruskonstruktiota. Jousitukseen, iskunvaimentimiin ja kallistuksenvakaimiin tuli parannuksia. Takavakain tuli Ghia malliin. Myös Lukkoperää sai lisävarusteena. Moottoreina olivat 1,7-litrainen V4, 2,0-litrainen ohc, 2,3-litrainen V6 ja 2,8-litrainen V6, jotka olivat käytössä osoittautuneet luotettavimmiksi. Viimeisiin malleihin sai myös 5-vaihteista "type-9" -vaihteistoa. Granadan valmistus loppui 1985, jolloin se korvattiin Scorpiolla. Scorpiossa oli aluksi samat moottorit kuin Granadoissa.
Heli Sutela

Heli Salla Tuulia Sutela (s. 24. toukokuuta 1968 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä ja koomikko, joka tekee myös stand up -komediaa.
Ura.
Sutela kirjoitti yli­oppilaaksi vuonna 1988. Samana vuonna hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa näyttelijän­työn laitoksella, josta valmistui 1992. Hän korotti näyttelijän­tutkinnon teatteri­taiteen maisteriksi vuonna 1997.
Sutela on esiintynyt uransa aikana kotimaisissa televisio­sarjoissa, kuten "Viemäri-TV:ssä". Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi varsinaisesti vasta "Kumman kaa" -sarjan Anne Nyberginä. Hän käsi­kirjoitti sarjan yhdessä Minna Koskelan kanssa. Hän on esiintynyt koti­maisessa elo­kuvassa "Vares – yksityisetsivä" (2004).
Heli Sutela oli Leea Klemolan ohjaaman "Seksuaali"-näytelmän pää­roolissa Aurinkoteatterissa vuonna 1998. Hän on näytellyt muissakin teattereissa, kuten Helsingin Kaupunginteatterissa, Espoon Kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Lisäksi Sutela on tehnyt stand up -komiikkaa.
Keväällä 2010 alkoi "Kummanki kaa ja mukana myös Vesa" -lavakiertue, joka perustuu "Kumman kaa" -televisio­sarjaan. Sutela esiintyy kiertueella yhdessä Minna Koskelan ja Ilkka Merivaaran kanssa. Sutelan ja Koskelan samasta aiheesta käsi­kirjoittama sarja­kuva oli Sarjakuva-Finlandian ehdokkaana vuonna 2014. Vuonna 2016 Sutela valitsi Sarja­kuva-Finlandian voittajan.
Sutela toimi ääninäyttelijänä Disneyn elo­kuvassa "Bolt".
Abu Mena

Abu Mena on varhaiskristillinen pyhiinvaelluskohde ja entinen asutuskeskus Aleksandrian länsipuolella Egyptissä. Paikan uskonnollinen asema liittyy marttyyri Menas Egyptiläisen tarinaan, jonka haudan päälle paikalle rakennettiin martyrion 300-luvun lopulla. Tunnetuiksi tulivat myös pyhiinvaeltajille myydyt Menan ampullat. Sasanidit tuhosivat kohteen 600-luvun alkupuolella ja paikka hylättiin kokonaan 900-luvun jälkeen. Vuodesta 1979 Abu Mena on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde.
Kohde.
Abu Mena keskusta käsittää aukion, jonka pohjoispuolella on ksenodokheion ja eteläpuolella kirkkoja. Kirkoista tärkein on martyrion Menas Egyptiläisen haudan päällä. Martyrion on rakennettu alun perin 300-luvulla ja sitä on sittemmin laajennettu useampaan otteeseen. Sen itäpuolella on 500-luvun alulla rakennettu basilika ja länsipuolella kastekirkko. Muu kaupunki käsittää asuntoja, teidenvarren kolonnadeja ja kaksi kylpylää. Keskusaukiosta sivuun on myös muutamia kirkkoja, kuten siitä pohjoiseen sijaitseva basilika. Abu Menan kirkot rakennettiin paikallisesta kalkkikivestä.
Historia.
Abu Menan alkuperäistä nimeä ei tunneta. Nykyinen nimi on vasta sen perustamista myöhempää perua. Paikka oli kristinuskon varhaishistorian aikainen pyhiinvaelluskohde ja asutuskeskus antiikin Aleksandrian länsipuolella. Sen uskonnollinen asema liittyy pyhimys Menas Egyptiläiseen. Pyhän Menasin tarina tunnetaan legendan kautta, jonka mukaan hän kuoli marttyyrinä tarinan eri versioiden mukaan joko keisari Diocletianuksen valtakaudella Fryygiassa vuonna 295, tai Aleksandriassa keisari Maximinuksen kaudella. Menasin kultti sai alkunsa Egyptissä leviten sittemmin myös valtakunnan muihin osiin. Abu Menassa rakennettiin martyrion Menas Egyptiläisen oletetulle haudalle tiettävästi 300-luvun lopulla.
400-luvulta 600-luvulle Abu Menasta myytiin pyhiinvaeltajille erityisen tunnetuksi tulleita savisia ampulloja, joilla pyhiinvaeltajat saattoivat viedä mukanaan Abu Menan pyhättöjen vettä. Menan ampullojen kuvitus esittää usein Pyhää Menaa ja polvistuvia kameleja. Sittemmin Menan ampulloja on löydetty eri osista entistä Bysantin valtakuntaa ja jopa sen rajojen ulkopuolelta.
Abu Mena tuhoutui lähes täysin sasanidien hyökkäyksissä vuosien 616–620 välillä. Tuhojen jälkeen paikka jälleenrakennettiin paljon aikaisempaa pienemmässä mittakaavassa. Paikka oli khalkedonialaisen kirkon kohde, kunnes Arabit valloittivat Egyptin vuosina 639–642. Valloituksen jälkeen Abu Menaa hallitsi koptilainen monofysitinen kirkko. Koptilaisen kirkon patriarkka Mikael I (744–768) rakennutti vanhan martyrionin paikalle basilikan. Koko kohde hylättiin luultavasti 900-luvun paikkeilla.
Aby Mena valittiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Kohde luokiteltiin vuonna 2001 vaarantuneeksi pohjaveden pinnan nousun takia. Kuivana kestävä savinen maaperä ei vettyessään kannata rakennuksia, jotka ovat vaarassa romahtaa.
Flåmin rata

Flåmin rata () on pistoraide Bergenin radalta Sognevuonon Aurdalsfjorden-vuonon perukkaan, Myrdalin rautatieasemalta Flåmiin.
Rataa on kutsuttu insinööritaidon mestarinäytteeksi. Radalla on 20 tunnelia, neljä vesitunnelia ja yksi silta. Alas ylängöltä tullessaan rata tekee tunturin sisällä silmukan.
Aikaisemmin Flåmin rata oli vuonolauttojen lisäksi ainoa yhteys Flåmin laaksoon. Nykyisin naapurilaaksosta Lærdalin puolelta ja vastakkaisesta Gudvangenin laaksosta pääsee Flåmin ja Aurdalin kyliin myös maantietunneleita pitkin. Lærdaliin johtava tunneli (norjaksi "Lærdalstunnelen") oli valmistuttuaan maailman pisin; kuningas Harald V avasi sen 27. marraskuuta 2000.
Flåm on suosittu turistipaikka, ja rautatie on pitkään ollut lähes elinehto.
Luettelo suomenkielisten Disneyn sarjakuvien nimiväännöksistä

Tämä on luettelo suomenkielisissä Disneyn sarjakuvissa esiintyneistä nimiväännöksistä. Disneyn sarjakuvasuomennosten vakiintunut tapa käyttää silloin tällöin tarinoiden lisämausteena muun muassa tunnettujen henkilöiden ja paikkojen nimistä tehtyjä humoristisia väännöksiä ja sananmuunnoksia sai alkunsa Aku Ankka -lehden toimituksessa 1950-luvulla. Ensimmäinen lehdessä esiintynyt nimiväännös oli joulukuun 1952 numerossa mainittu ”Satupekka”, mutta kyseessä ei ollut toimituksen keksintö: Satupekka vakiintui Suomessa juoksija Emil Zátopekin lempinimeksi jo Helsingin olympialaisissa kesällä 1952. Ensimmäiset toimituksen omat nimiväännökset olivat kesäkuun 1955 numerossa mainitut ”Penu Kili” ja ”Pata Revski” – muusikoista Beniamino Gigli ja Ignacy Paderewski.
Useimmat nimiväännöksistä ovat kertakäyttöisiä vitsejä, jotka liittyvät jonkin yksittäisen tarinan tapahtumapaikkaan, sivuhenkilöön tai ohimennen mainittuun ankkamaailman kuvitteelliseen kuuluisuuteen. Muutamat väännökset mainitaan kuitenkin lukuisissa tarinoissa, ja ne ovat vakiintuneet osaksi Ankkojen maailmaa. Tällaisia ovat esimerkiksi ”Ankallismuseo” (Kansallismuseo), ”Ankallispankki” (Kansallispankki), rantalomakohde ”Ankkapulco” (Acapulco) ja tavaratalo ”Tukkimies” (Stockmann).
Aivan kaikki nimiväännökset eivät ole suomentajien keksintöä. Carl Barks muun muassa nimesi Ankkojen asuttaman kuvitteellisen Yhdysvaltain osavaltion Calisotaksi yhdistämällä todellisten osavaltioiden Kalifornian ja Minnesotan nimet. Don Rosan luoman herrasmiesvaras Arpin Lusènen nimi on puolestaan muunnos Maurice Leblancin 1900-luvun alulla kirjoittamien rikostarinoiden Arsène Lupinista.
Yleisestä käytännöstä poiketen Don Rosan tarinoissa todellisten paikkojen ja historiallisten henkilöiden nimet on säilytetty ”ankantamatta” sen jälkeen kun Aku Ankan toimitukselle selvisi, että väännökset eivät lainkaan miellyttäneet tarinoitaan varten tekemistään laajoista taustatutkimuksista tunnetuksi tullutta tekijää. 1990-luvun alun lehtisuomennoksissa Rosankin tarinat saivat vielä tavallisen käsittelyn, ja esimerkiksi Sir Francis Drake nimettiin vuonna 1994 julkaistussa tarinassa ”Ankkapalatsin erakko” ”Sir Francis Vaakuksi”. Eräs poikkeus Rosan tavallisesta linjasta on varhainen tarina ”Nokkadamuksen kirous”, jossa jo alkuperäistekstissä Nostradamuksen nimi on väännetty ”Nostrildamukseksi” ( ’sierain’).
Aynsley Dunbar

Aynsley Thomas Dunbar (s. 10. tammikuuta 1946 Liverpool) on brittiläinen rock-rumpali, joka on soittanut useiden tunnettujen muusikoiden yhtyeissä.
Aynsley Dunbar sai aluksi mainetta John Mayall and The Blues Breakers -yhtyeessä. Vuoden 1966 syksyllä Dunbar oli ehdolla The Jimi Hendrix Experiencen rumpaliksi, mutta hävisi paikan Mitch Mitchellille - kertoman mukaan kruunaa ja klaavaa heittämällä. Vuodesta 1967 Dunbar johti omaa Aynsley Dunbar Retaliation -kokoonpanoaan. Neljä albumia julkaissut yhtye muistetaan nykyisin lähinnä kappaleesta ”Warning”. Black Sabbath teki tästä kappaleesta oman versionsa debyyttialbumilleen. 
1970-luvulla Dunbar työskenteli ensin Frank Zappan Mothers of Invention -yhtyeessä ja sitten, vuosina 1973-1974, David Bowien taustayhtyeessä levyillä "Pin Ups "ja "Diamond Dogs". Lisäksi hän soitti Lou Reedin albumilla "Berlin" (1973). Tämän jälkeen Dunbar vaikutti Journeyssa ja Jefferson Starshipissa. 1980-luvulla Dunbar oli jonkin aikaa Whitesnake-yhtyeen jäsen. Dunbar on soittanut myös kitaristi Jeff Beckin ja rock-yhtye UFOn kanssa.