tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Angie Dickinson

Angie Dickinson (Angeline Brown, s. 30. syyskuuta 1931) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Dickinson syntyi Pohjois-Dakotassa vanhempiensa Leon ja Frederican kolmesta tyttärestä toiseksi. Perhe muutti vuonna 1942 Burbankiin, Kaliforniaan. Dickinson alkoi saavuttaa menestystä näyttelijänurallaan 1950-luvulla, ja hänen varhaisten elokuviensa joukkoon lukeutuu "Rio Bravo" (1959). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. 
Dickinson muistetaan myös televisiosarjasta "Police Woman" (1974–1978). Hän voitti Golden Globen vuonna 1975 ja oli jälleen ehdolla vuosina 1976, 1977 ja 1978. Hän oli lisäksi ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuosina 1975, 1976 ja 1977. Hänellä oli vuonna 1980 osa kauhuelokuvaklassikossa "Tappava tunnustus". Myöhempiin elokuviin kuuluu "Anna hyvän kiertää" (2000). 
Dickinson oli vuosina 1952–1960 naimisissa Gene Dickinsonin ja vuosina 1965–1981 Burt Bacharachin kanssa. Häntä kohtasi vielä vanhoilla päivillään tragedia, kun hänen ja Bacharachin 40-vuotias, Aspergerin oireyhtymästä koko ikänsä kärsinyt tytär teki itsemurhan Los Angelesissa tammikuussa 2007.
Grigori Kirijenko

Grigori Anatoljevitš Kirijenko (; s. 29. syyskuuta 1965 Moskova) on entinen venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja.
Kirijenko voitti olympiakultaa säilämiekkailun joukkuekilpailussa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuden hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa neljästi ja lisäksi joukkuemestaruuksia.
Erkenntnis

Erkenntnis voi viitata kahteen saksalaiseen filosofiseen tiedejulkaisuun. Alkuperäinen "Erkenntnis" oli Wienin piiriin läheisesti liittynyt julkaisu, joka ilmestyi vuosina 1930–1940. Uusi analyyttiseen filosofiaan keskittynyt "Erkenntnis" on ilmestynyt vuodesta 1975.
Vanha "Erkenntnis".
Alkuperäinen "Erkenntnis" syntyi vuonna 1930, kun Hans Reichenbach ja Rudolf Carnap perustivat sen "Annalen der Philosophie" -julkaisun pohjalle. Sen taustalla olivat berliiniläinen Gesellschaft für Empirische Philosophie, jonka keskeisiä hahmoja olivat Reichenbach, Walter Dubislav ja Kurt Grelling, ja wieniläinen Verein Ernst Mach, joka liittyi Wienin piiriin.
"Erkenntnisissä" käsiteltiin ennen kaikkea tietoteoriaa, logiikan filosofiaa, matematiikkaa ja empiirisiä tieteitä fysikalismin ja tieteiden ykseyden hengessä. Artikkelit hyödynsivät usein uutta symbolista logiikkaa, jonka merkitys filosofialle oli keskeisessä osassa mm. ensimmäisessä numerossa julkaistussa Carnapin artikkelissa "Die Alte und die Neue Logik".
"Erkenntnis" koki lopun kansallissosialismin nousun ja toisen maailmansodan syttymisen seurauksena. Sen taustajoukko hajaantui eri maihin, ja osa, kuten Grelling, surmattiin. Seitsemännen vuosikerran numerosta 2 lähtien julkaisua julkaisi van Stockum Hollannissa. Vuodesta 1939 julkaisua toimittivat Carnap, Otto Neurath ja Charles W. Morris. Viimeinen numero oli kahdeksannen vuosikerran numero 1, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 1939.
Uusi "Erkenntnis".
Uusi vuodesta 1975 ilmestynyt "Erkenntnis" ("Erkenntnis" – an International Journal of Analytic Philosophy) pyrki herättämään alkuperäisen julkaisun uudelleen henkiin samalla, kun analyyttisen filosofian suosio kasvoi. Julkaisun perustivat Wilhelm K. Essler, Carl G. Hempel ja Wolfgang Stegmüller.
Ensimmäisessä numerossa julkaistiin Heinrich Gomperzin artikkeli, joka oli jäänyt julkaisematta vanhassa "Erkenntnisissä" sen lopettamisen vuoksi. Julkaisussa ilmestyy nykyisin enimmäkseen englanninkielisiä artikkeleita, mutta joukossa on myös joitakin saksankielisiä artikkeleita.
Eppan an der Weinstraße

Eppan an der Weinstraße () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa Italiassa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä koilliseen Trentosta ja noin 8 kilometriä lounaaseen Bolzanosta (). Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 14 890 asukasta. Sen pinta-ala on 59,6 neliökilometriä ja asukastiheys 250 as./km². Vuoden 2011 väestönlaskennassa 86,2 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään saksaa, 13,3 prosenttia italiaa ja 0,5 prosenttia ladinia.
Kunnan päätajama on St. Michael. Muita taajamia tai kyliä ovat St. Pauls, Girlan, Frangart, Montiggl, Perdonig, Gaid, Missian, Unterrain, Berg ja Gand.
Eppanin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Schloss Sigmundskron eli Sigmundskronin linna.
Hallinto.
Pormestarit vuodesta 1952:
Häntätumake

Häntätumake () on useiden eläinlajien aivoissa sijaitseva tyvitumake. Häntätumaketta pidetään tärkeänä osana aivojen oppimis- ja muistijärjestelmää.
Autuas

Autuas tarkoittaa kristinuskossa pelastettua tai yliluonnollisella tavalla onnellista. Kreikankielisessä Uudessa testamentissa käytetään sanaa "makarios", ’autuas, ikuisesti onnellinen’. Sanaa käytettiin tilasta, kun saa olla Jumalan yhteydessä. Sana "makarismi" tarkoittaa autuaaksi ylistämistä tai julistamista. Sitä käytetään erityisesti Jeesuksen vuorisaarnan kohdasta, jossa ovat kuuluisat autuaaksi julistamiset.
Hepreassa ja kreikassa on kaksi sanaa, jotka suomennetaan sanalla ”autuas”. Kreikan ja heprean kielellä sanat vastaavat toisiaan. Siksi onkin tärkeätä ymmärtää niiden eroavaisuudet. Toisen näistä kreikan sanoista, sanan "eulogeō", taustalla on Vanhassa testamentissa heprean sana "bĕrăkă." "Eulogeō" ei esiinny autuaaksijulistuksissa. Sitä käytetään rukouksessa, kun jumalanpalveluksen johtaja pyytää Jumalalta jotakin siunausta, jota henkilö tai yhteisö häneltä hartaasti odottaa. Eulogeō sopii pyyntöihin ”Herra, siunaa sairaita” tai ”Herra, siunaa lapsia”.
Heprean "āsîr" ja kreikan makarios ovat sanoja, joita Raymond Brownin mukaan ei sukulaissanoineen käytetä toivotuksissa ja siunauksissa. Ne ilmaisevat pikemminkin jo olemassa olevaa onnen ja autuuden tilaa, toisin sanoen ”hengellisyyden laatua, joka on jo olemassa”.
Hauck kirjoittaa: ”Sanan makarios erityispiirre on Uudessa testamentissa se, että se viittaa erittäin voimakkaasti siihen erityiseen uskonnolliseen iloon, jonka ihminen saa päästessään osalliseksi Jumalan valtakunnan pelastuksesta.
Kreikassa ”onnellinen” on makários, jota arkikielessä käytettiin varsinaisesti jumalien ylimaallisesta onnentilasta
Katolisessa kirkossa autuaaksi julistaminen eli beatifikaatio on pyhäksi julistamisen eli kanonisoinnin ensimmäinen vaihe.
Professori Miikka Ruokasen mukaan vanhoillislestadiolaisuudessa "autuutta" on käytetty pakotteena, jonka menettämisen uhalla "seurakunnan päätöksiä" eli muun muassa elämäntapoihin liittyviä oppeja on noudatettava.
Muslimit uskovat, että seuraus heille, jotka uskovat Allahin ykseyteen ja tottelevat häntä, on paratiisi ja "autuas" ikuinen elämä.
Intialaisen mystikon Oshon mukaan "autuus" on eri asia kuin onnellisuus. Hän pitää valaistumisen tilaa autuutena. Autuus ei johdu mistään, eikä se tarvitse mitään syytä ilmetäkseen, vaan se on kontingentti. Onnellisuus voidaan kadottaa, mutta autuutta ei. Valaistuneella ei ole mitään tavoitteita eikä mitään menetettävää, koska häntä ei enää ole.
Opel Agila

Opel Agila on Opelin vuosina 2000–2014 valmistama A-segmentin henkilöauto. Mallissa on pyritty yhdistämään pienet ulkomitat ja suuret sisätilat. Agilaa myytiin Vauxhallina Isossa-Britanniassa ja joillain markkinoilla myös Suzuki-merkillä, johtuen siitä, että General Motors hankki omistukseensa viidenneksen Suzukista. Agilan seuraajaksi tuli Opel Karl.
Opel Agila A (2000–2007).
Ensimmäisen sukupolven Agila esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2000. Se oli uudelleennimetty versio Suzuki Wagon R+ -mallista, jonka Opel ja Suzuki kehittivät yhteistyössä. Agilaa valmistettiin General Motorsin tehtaalla Puolan Gliwicessä, Suzuki Wagon R:ää puolestaan Esztergomissa Unkarissa. 
Agilan etu moniin muihin eurooppalaisiin kaupunkiautoihin (Ford Ka, Volkswagen Lupo, Fiat Seicento ja Renault Twingo) on se, että siinä on kolmen sijasta viisi ovea. Tämä tekee autosta kilpailijoitaan monikäyttöisemmän. 
Agilassa voimanlähteinä käytetyt Corsan 1,0- (58 hv) ja 1,2-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit olivat pienempiä, mutta tehokkaampia kuin 1,3-litrainen, jota käytettiin Euroopan markkinoilla Wagon R:ssä. 
Syksyn 2003 Frankfurtin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Opel Agila. Uudistukset kohdistuivat keulaan, johon vaihdettiin uusi etusäleikkö ja -puskuri. Saataville tuli dieselmoottori 1,3 CDTi (70 hv). 1,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 60 hevosvoimaan ja 1,2-litraisen 80 hevosvoimaan. 
Opel Agila B (2007–2014).
Toisen sukupolven Opel Agila esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007, ja sen myynti alkoi seuraavana keväänä. Myös tämä malli kehitettiin yhteistyössä Suzukin kanssa, joka myi autoa nimellä Suzuki Splash. Valmistus siirtyi Suzukin tehtaalle Unkariin.
Splash sai vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit olivat 1,0- (65 hv) ja 1,2-litraiset (86 hv). Dieselvaihtoehto oli 1,3-litrainen CDTI (70 hv).
Agilan valmistus päättyi vuoden 2014 lopussa. Sen korvasi täysin uusi Opel Karl.
Martin Gardner

Martin Gardner (21. lokakuuta 1914 Tulsa – 22. toukokuuta 2010 Norman) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tuli tunnetuksi ”Mathematical Games” -kolumnillaan lehdessä "Scientific American" (1956–1981) sekä kymmenillä matemaattisia ongelmia käsittelevillä kirjoillaan.
Gardner syntyi Tulsassa Oklahomassa ja opiskeli toisen maailmansodan jälkeen Chicagon yliopistossa. Hän kuuluu nykyajan tunnetuimpiin näennäistieteen kriitikoihin, ja hänen kirjansa "Fads and Fallacies in the Name of Science" (1952) lukeutuu jo skeptismin klassikkoteoksiin. 
Gardnerin matemaattista kirjallisuutta on käännetty myös suomeksi, ja hänen viimeiset julkaisunsa ovat 2000-luvulta. Hän oli henkisesti vireä vielä 90-vuotispäivänään, jolloin hän vietti vanhuusvuosiaan Oklahomassa. Gardner kuoli 22. toukokuuta 2010 Normanissa Oklahomassa.
Sweden Hockey Games

Sweden Hockey Games (SHG) on Ruotsissa vuosittain järjestettävä jääkiekkoturnaus. Perustamisesta asti vuoteen 2006 saakka turnaus tunnettiin nimellä "Sweden Hockey Games", vuosina 2006–2011 nimellä "LG Hockey Games" ja vuosina 2012–2014 nimellä "Oddset Hockey Games".
Jääkiekkokaudesta 1996–1997 turnaus on kuulunut Euro Hockey Tour-sarjaan, johon osallistuvat Ruotsi, Suomi, Tšekki ja Sveitsi. Venäjä on aiemmin viime vuosina osallistunut tähän turnaukseen.
Turnaus järjestetään Tukholmassa Globen-hallissa ja turnauksen voittaja saa "Globen Cupin". Vuosina 1992–2003 myös Kanada osallistui turnaukseen.
Vuosaaren tietunneli

Vuosaaren tietunneli on seututiehen 103 kuuluva tietunneli Helsingissä. Tunnelin pituus on 1 520 metriä, ja se on Suomen kolmanneksi pisin tietunneli. Tunneli alittaa Labbackan kallioalueen Salmenkallion kaupunginosassa ja jatkuu Porvarinlahden ali Vuosaaren satamaan. Syvimmillään tunneli kulkee Porvarinlahden kohdalla 25 metriä merenpinnan alapuolella. Vuosaaren tunneli valmistui vuonna 2007, ja yleiseen käyttöön se avattiin 9. lokakuuta. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta ja kustannukset olivat 43 miljoonaa euroa. Syksyllä 2016 tunnelissa suoritettiin mittavia kunnostustöitä, jonka aikana se oli yli kuukauden suljettuna.
Asemansa Suomen pisimpänä tietunnelina Vuosaaren tietunneli menetti tammikuussa 2009, kun valtatiehen 1 kuuluva 2,2 kilometrin pituinen Karnaisten tietunneli avattiin.
Vuosaaren satamarataan kuuluva Labbackan rautatietunneli alittaa Labbackan mäen omassa tunnelissaan tietunnelin vieressä. 
Turvatekniikka.
Tunnelissa on käytetty runsaasti pelastusviranomaisten ja Euroopan unionin tunnelidirektiivien edellyttämää turvatekniikkaa. Siihen kuuluu muun muassa 65 valvontakameraa, 20 hätäpuhelinta, 30 palopostia, hätäpoistumistiet 100 metrin välein, oma tunneliputki kumpaankin ajosuuntaan sekä hyvä valaistus ja ilmanvaihto. Sekä radion, että matkapuhelimien kuuluvuus tunnelissa on varmistettu. 
Tunnelin turvatekniikka ja liikenteenhallinta uusitaan peruskorjauksessa, jonka on määrä alkaa vuoden 2025 aikana.
Liikenne.
Vuosaaren tietunneli johtaa Vuosaaren sataman liikennevirrat Kehä III:n alkuun ja sen kautta Suomen tieverkkoon. Sataman valmistuttua tunnelin liikennemääräksi on arvioitu 10 000 ajoneuvoa vuorokaudessa, ja sen arvioidaan kaksinkertaistuvan seuraavan 15 vuoden aikana. Tunnelissa kulkeva Vuosaaren Satamatie on numeroitu seututieksi 103, mutta sitä ei ole merkitty tieopasteisiin.
Ongelmat.
Tiehallinto sulki tunnelin 12. lokakuuta 2007 sen turvatekniikassa ilmenneiden häiriöiden vuoksi. Valvonnasta vastaava kamerajärjestelmän ohjaustietokoneen palvelin oli kaatunut useamman kerran peräkkäin. Liikenne satamaan johdettiin tilapäisesti Kallvikintien ja Niinisaarentien kautta. Tunneliin asennettiin kameravalvonnan varajärjestelmä ja se avattiin uudelleen liikenteelle 22. tammikuuta 2008.
Vuosaaren sataman avauduttua 24. marraskuuta 2008 tavanomaista voimakkaampi lumentulo haittasi pahasti satamaan saapuvaa liikennettä. Sataman kulunvalvonta on tarkoitus toteuttaa automaattisella järjestelmällä joka lukee tunnistetiedot konttien ja autojen merkinnöistä. Lumen peitettyä tunnisteet jokainen ajoneuvo jouduttiin tunnistamaan yksitellen. Se aiheutti satamaan johtavan tunnelin ruuhkautumisen jonka johdosta se jouduttiin ajoittain sulkemaan kokonaan. Tämän aikana liikenne ohjattiin kiertotielle.
Erkki Friman

Erkki Ilmari Friman (5. toukokuuta 1950 Toivakka – 20. tammikuuta 2022) oli suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja.
Tausta.
Friman kertoi saaneensa ensimmäisen, itäsaksalaisen, harmonikkansa 11-vuotissyntymäpäivälahjaksi. Pikkupoikana hän oli myös soittanut innokkaasti huuliharppua. Isänsä kannustamana hän pääsi 12-vuotiaana harmonikkataiteilija ja -pedagogi Alpo Pohjan opetukseen. Harmonikansoittoa opeteltiin kotitilan maatöiden ohessa.
Koulutus.
Erkki Friman opiskeli harmonikansoittoa Alpo Pohjan johdolla.
Ura.
Tanssimuusikko.
17-vuotiaana Friman aloitti tanssimuusikon uransa lahtelaisessa Olavi Kivikosken orkesterissa, Alpo Pohjan jäätyä siitä pois. Varusmiespalveluksen jälkeen Frimanilla oli oma orkesteri joulukuusta 1970 vuoteen 1979 saakka. Orkesteri toimi säestäjänä lukuisille eri laulajille, italialaissyntyisestä, Suomessa keikkailleesta Dario Campeottosta alkaen, muina solisteina muun muassa Markus Allan, Eija Sinikka, Irwin Goodman, Martti Innanen, Laila Kinnunen, Olavi Virta ja Tapio Rautavaara. Pitkäaikaisin yhteistyö Frimanin orkesterilla oli kuitenkin Erkki Junkkarisen kanssa, jonka "comeback" 1970-luvulla osoittautuikin suosiorikkaaksi hänen 25-vuotistaiteilijajuhlakiertueensa merkeissä. Frimanin orkesteri säesti myös Veikko Tuomen juhlakiertueen 1970-luvun puolivälissä. 1980-luvun alussa keikat vähenivät ja Friman jatkoi säestävänä muusikkona laulusolisteille, eritoten Junkkariselle, taustaorkesterien vaihdellessa. 1984 alkoi Erkki Frimanin pitkäkestoinen yhteistyö Reijo Taipaleen kanssa hänen 25-taiteilijajuhlakiertueensa yhteydessä.
Säveltäjä, sovittaja.
Tanssimusiikkitöiden vähentyessä Friman siirtyi vähitellen enemmän studiomuusikoksi sekä omien äänitteiden tekemisen ja säveltämisen pariin. Säveltämistyössään Friman teki yhteistyötä muun muassa Matti Viljasen, Jaakko Salon ja Pentti Lasasen kanssa ja hänen sävellyksiään julkaistiin muun muassa Fazer-musiikin ja PSO:n kustantamana.
Reijo Taipaleelle tehty laulu, "Ruusu joka vuodesta", Vexi Salmen sanoittamana tuli nimikappaleeksi Taipaleen ensimmäiselle kultalevylle 1989 ja on edelleenkin Frimanin tunnetuimpia sävellyksiä. Monet suomalaiset kevyen musiikin sooloartistit ovat levyttäneet hänen sävellyksiään ja sovituksiaan. Toivo Kärjen kuoltua Friman sovitti useita Kärjen sävellysten uusintalevytyksiä, ja myös ensilevytyksiä.
Erkki Friman on myös säveltänyt Arja Havakan kappaleen "Niin kauan katselin", jonka Havakka levytti vuonna 2013.
Pedagogi.
Friman toimi myös harmonikansoiton opettajana. Hänen oppilaistaan ”puoli tusinaa” on ollut Kultainen Harmonikka -kilpailun finaalissa, voittajina Jarno Kuusisto ja Jani Helenius. Kuusiston ja Heleniuksen levytyksissä on useita Frimanin sovituksia ja sävellyksiä. Vuosina 1979–1989 Erkki Friman toimi Lopen Harmonikkojen johtajana. Tuolloin kerho voitti edelleen ainoan harmonikkakerhojen Pohjoismaiden mestaruuden Suomeen.
Soololevytykset.
Ensimmäinen soololevy, "Harmonikka soi", ilmestyi 1976. Muita soololevyjä ovat:
Soololevytysten lisäksi Friman on soittanut monien laulusolistien levyillä, kokoomalevyillä ja Yleisradion kantanauhoilla.
Gothic (videopeli)

Gothic on saksalaisen Piranha Bytesin kehittämä sekä Egmont Interactiven ja Xicat Interactiven julkaisema tietokoneroolipeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2001. 
Vastaanotto.
Eurogamer antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan.
Petrópolis

Petrópolis [-ro´-], on kaupunki Kaakkois-Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa, noin 40 kilometriä Rio de Janeiron kaupungista pohjoiseen. Kaupunki on nimetty Brasilian viimeisen keisarin Pedro II:n mukaan, minkä vuoksi se tunnetaan lempinimellä "Keisarillinen kaupunki" (). Vuodesta 2021 lähtien kaupungin pormestarina on toiminut Rubens Bomtempo.
Vuonna 2021 siellä oli arviolta 307 144 asukasta. Petrópolis on paikallisen maatalousalueen keskus. Siellä on myös tekstiili- ja kemianteollisuutta ja se on suosittu lomanviettopaikka. Kaupungissa on yliopisto, goottilastyylinen tuomiokirkko ja keisarinpalatsi, joka toimii nykyään museona. Petrópolisin pinta-ala on 775 km2.
Tullikamarin kulttuurikeskus

Tullikamarin kulttuurikeskus on Tampereella vanhassa piiritullikamarin rakennuksessa toimiva kulttuuri- ja monitoimikeskus. Georg Schreckin suunnittelema uusrenessanssityylinen rakennus valmistui vuonna 1901 ja nykyiseen käyttöönsä se kunnostettiin 1980-luvun lopulla. Schreckin muita töitä Tampereella ovat Raatihuone ja Tampellan juhlatalo. Rakennuksen muodostavat kaksikerroksinen tullikamari ja siihen liittyvä yksikerroksinen pakkahuone. Se sijaitsee Itsenäisyydenkadulla lähellä rautatieasemaa.
Ympäröivän Tullin kaupunginosan muodostuminen alkoi 1800-luvun lopulla, kun ratapihan itäpuolelle alettiin rakentaa rakennuksia rautatieliikenteen ja teollisuuden tarpeisiin. Ensimmäinen asemakaava Tulliin laadittiin 1900-luvun vaihteessa. Tullikamarin ja pakkahuoneen läheisyydessä sijaitsivat Maantuotteen vuonna 1909 rakennuttama mylly punatiilisessä makasiinissa sekä vanhat veturitallit, joista ensimmäinen oli valmistunut jo vuonna 1874. Vuonna 1967 tullikamaria entisöitäessä löydettiin portaiden sisäkaton maalikerrosten alta kaupan jumala Merkuriusta esittävä kattomaalaus. Alkujaan rakennus sijaitsi ratapihan, Puolimatkankadun (nykyinen Itsenäisyydenkatu) ja Pinninkadun rajaamalla alueella. Myöhemmin Tullin rakennuskanta on kuitenkin levinnyt myös rakennuksen länsipuolelle.
1980-luvulta alkaen Tullikamarin kulttuurikeskus on ollut kaupungin kulttuurikäytössä ja siellä järjestetään monenlaisia kulttuuritapahtumia, kuten konsertteja ja festivaaleja. Tullikamarin pääsalin Pakkahuoneen yleisökapasiteetti on korkeimmillaan 1 200 henkilöä ja seinän takana itse tullikamarirakennuksessa olevan Klubin 450 henkilöä. Musiikkikonserttien lisäksi Tullikamarilla järjestetään teatteri- ja tanssiesityksiä, juhlia, näyttelyitä ja illallistilaisuuksia. Rakennuksessa toimivat myös Tampereen elokuvajuhlien, musiikkijuhlien ja teatterikesän toimistot.
Tullikamarilla ovat esiintyneet muun muassa Nightwish, Blind Channel, Bullet for My Valentine, David Byrne, eX-Girl, Helloween, Gamma Ray, Wailers, Ramones, Ornette Coleman, Black Sabbath, Motörhead, Bo Diddley, Paradise Lost, John Zorn, Cindy Blackman, The Dubliners, Type O Negative, The Prodigy, W.A.S.P. The Sounds ja Zomboy. Rakennuksessa järjestetään myös muun muassa Pispalan Sottiisin ja Tanssimanian pääkonsertit.
Tullikamarin rakennuksen rautatieaseman puoleisen seinän todettiin keväällä 2010 notkahtaneen useita senttejä läheisen maanalaisen P-Hämpin pysäköintikeskuksen rakennustöiden vuoksi. Lisäksi seinissä todettiin halkeamia.
Piers Anthony

Piers Anthony Dillingham Jacob (s. 6. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hän syntyi Oxfordissa, Englannissa, mutta muutti jo nelivuotiaana perheineen Yhdysvaltoihin, jonka kansalainen hän on ollut suurimman osan eliniästään. Hän asuu vaimonsa Carol Marblen kanssa Floridassa. Heillä on kaksi tytärtä.
Ennen täysipäiväisen kirjailijanuransa aloittamista Anthony palveli armeijassa ja toimi lehtimiehenä ja opettajana. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu hänen esikoisromaaninsa "Auringon lapsi" vuodelta 1967. Anthony on ollut ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi kahdesti, vuosina 1968 ja 1970. Hänen teoksiaan on käännetty lukuisille kielille.
Tempelhof-Schöneberg

Tempelhof-Schöneberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus.
Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Tempelhof ja Schöneberg.
Vuoden 2016 kesäkuun lopussa Tempelhof-Schönebergin asukasluku oli 345 024. Sen pinta-ala on 53,1 neliökilometriä ja asukastiheys 6 499 as./km².
Alueen hallinto on sijoitettu Schönebergin raatihuoneeseen. Alueella sijaitsee myös Tempelhofin lentoasema.
Lehtikuusentatti

Lehtikuusentatti ("Suillus grevillei") on löysähkömaltoinen voitattia muistuttava hyvä ruokasieni.
Koko ja ulkonäkö.
Lehtikuusentatin lakin alapinta koostuu pilleistä, kuten kaikilla tateilla. Sen halkaisijaltaan alle 15-senttinen lakki on tatiksi keskikokoinen. Väriltään helposti irtoava ja liman peittämä lakki on kullankeltainen tai tumman suklaan punainen. Pillit ovat kirkkaan keltaisia, mutta ne tummuvat paineltaessa. Ruskeapilkkuisessa jalassa on suojusjätteenä rengas, joka katoaa vanhemmiten. Malto on pehmeää ja vetistä ja väriltään vaalean keltaista. Maku on mieto, hieman hapan. 
Samankaltaiset lajit.
Lehtikuusentatti muistuttaa voitattia, mutta lehtikuusentatin jalka on pitempi, jopa yli 10 cm pitkä. Muita samankaltaisia sieniä, joihin lehtikuusentatin voi sekoittaa ovat turjantatti ("Suillus clintonianus"), harmotatti ("Suillus aeruginascens") ja jyvästatti ("Suillus granulatus").
Kasvuaika ja -paikka.
Suomessa lehtikuusentatti muodostaa itiöemiä elo-syyskuussa ja on paikoin satoisa, vaikkakaan ei yleinen. Tattia kasvaa vain lehtikuusten mykoritsasienenä, joiden läheisyydestä sen tapaa lähes jokaisen lehtikuusiyksilön juurelta. Myös muiden ulkomaista alkuperää olevien havupuiden juurisienenä sitä on tavattu.
Käyttö ravinnoksi.
Lehtikuusentatti on hyvänmakuinen monin tavoin laitettuna ja myrkytön. Limainen kelmu tulee poistaa ennen valmistusta. Sieni ei sovellu kuivattavaksi.
Treptow-Köpenick

Treptow-Köpenick () on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Treptow ja Köpenick. Treptow-Köpenickin asukasluku on 257 782 (31. joulukuuta 2017). Alue on 168 neliökilometrin pinta-alallaan Berliinin hallintoalueista laajin, mutta toisaalta sen asukastiheys (1 531 as./km²) on kaikista alhaisin.
Armen Alchian

Armen Albert Alchian (12. huhtikuuta 1914 – 19. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. 
Fresnossa, Kaliforniassa syntyneellä Alchianilla oli armenialaisia sukujuuria. Hän opiskeli kahden vuoden ajan Kalifornian valtionyliopistossa ennen siirtymistään Stanfordiin vuonna 1934. Hänestä tuli täysi professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) vuonna 1958.
Yksi Alchianin opiskelijoista oli vuoden 1990 Nobel-palkittu William Forsyth Sharpe.
Alchian tunnettiin innokkaana golfinpelaajana. Hän oli myös ensimmäisiä UCLA:n taloustieteen osaston jäseniä, jotka ottivat omissa toimistoissaan käyttöönsä tietokoneen. Hän omaksui sähköpostin käytön jo sen varhaisessa vaiheessa.
Lähitaistelu

Lähitaistelu on taistelun vaihe, jolloin osapuolet joko taistelevat käsikranaatin heittokantaman sisäpuolella tai käyvät käsikähmää. Lähitaistelu on usein hyökkäyksen vaihe. Myös kamppailulajien harrastajat käyttävät termiä kuvaamaan lajiaan.
Historia.
Lähitaistelu oli pitkään ratkaiseva taistelun muoto. Sen merkitys väheni vasta kiväärin ja tykistön kehityksen myötä.
Antiikin Rooma.
Lähitaistelussa ja siihen siirryttäessä on käytetty erilaisia aseita ja taktiikoita jo vuosituhansien ajan. Esimerkiksi antiikin Rooman legioonalaisten taktiikassa oli maniples-sotilasmuodostelmista rakennettu neljä riviä. 
Ennen kosketusta lähenevien vihollisjoukkojen kanssa armeijojen välimaastossa toimivat heittokeihäskimppua kantavat velites-sotilaat. Velitesit olivat yleensä nuoria ja kokemattomia, köyhiä ja kevyesti varustettuja. He heittivät keihäänsä kohti vihollista ja pakenivat etummaisena taistelurivinä toimineiden raskaammin varustautuneiden hastatien muodostamien ryhmien välisistä raoista. Päästyään hastatien taakse velitesit liikkuivat linjan reunoille puolustamaan sivustoja ja hastatit puolestaan sulkivat raot ja muodostivat kiinteän linjan. 
Hastatit olivat myös melko kokemattomia, mutta hiukan raskaammin varustettuja. Heillä oli lyömäaseena joko lyhyehkö hasta-keihäs tai myöhempinä tasavallan aikoina "Gladius", lyhyt pistomiekka. Myös hastateilla oli raskaat pilum-keihäänsä, jotka he heittivät yhtenä ryöppynä vihollista kohti juuri ennen kosketusta, kuitenkin tarpeeksi ajoissa, että he ehtivät muodostaa suurista "scuta"-kilvistään muurin ryntääviä joukkoja vastaan. Raskaat pilumit kaatoivat vihollisen etummaisia sotilaita hidastaen törmäysvoimaa, mikäli vihollinen eteni hurjaa vauhtia. Näin hastatit saattoivat säilyttää oman linjansa paremmin. Mikäli hastatit jäivät selvästi alakynteen taistelun edetessä, he pakenivat vuorostaan kokeneempien principesien muodostaman linjan taakse. 
Principesit olivat pitkälti samoin varustettuja kuin hastatit, paitsi principesit pukeutuivat yleensä rengashaarniskaan tai laatoista rakennettuun rintapanssariin. He olivat lisäksi kokeneempia. Etenevä vihollinen sai vastaansa pilumryöpyn myös principeiltä, jotka hastatien lailla suojautuivat scuta-kilpimuurin taakse. Mikäli principesit jäivät alakynteen saattoivat he vuorostaan paeta triariiden taakse. 
Triariit muodostivat kolmannen taistelevan rivistön. He olivat vanhimpia ja kokeneimpia veteraaneja ja he kantoivat laatoista rakennettua rintapanssaria sekä pronssista kypärää. Keihäin aseistettuina triariit suojelivat muita joukkoja, jolloin armeija pääsi vetäytymään taistelusta hyvässä järjestyksessä.
Maillot blanc

Maillot blanc eli valkoinen paita annetaan Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun johtavalle nuorelle ajajalle. Ajajan tulee olla alle 25-vuotias 1. tammikuuta kyseisenä vuonna, eli nuorten kilpailun vanhimpia osallistujia ovat he jotka täyttävät kyseisenä kilpailuvuotena 25 vuotta. Valkoisen paidan haltija määräytyy muuten samoin kuin Maillot jaunen eli keltaisen paidan osalta, eli etappeihin kokonaisuudessaan vähiten aikaa käyttänyt on kilpailukategorian johtaja. Paita annetaan jokaisen etapin jälkeen johtavalle kilpailijalle, joka saa pitää paitaa seuraavan etapin ajan.
Historia.
Vuosina 1968-1974 valkoinen paita oli yhdistelmäkilpailun johtajan tunnus. Vuonna 1975 lisättiin nuorten kilpailu, joka oli silloin uusien ajajien kilpailu johon kuuluivat ne ajajat jotka olivat olleet ammattilaisina alle 3 vuotta. Vuonna 1983 kilpailua muutettiin niin, että siihen saivat osallistua vain Ranskan ympäriajon ensikertalaiset. Vuonna 1987 kilpailu muuttui nykymuotoiseksi eli avoimeksi niille ajajille jotka ovat alle 25-vuotiaita 1. tammikuuta kyseisenä kilpailuvuotena. Vuosina 1989–1999 valkoinen paita ei ollut käytössä, mutta nuorten kilpailun tuloksia silti seurattiin. Vuonna 2000 valkoinen paita tuli jälleen käyttöön.
Lichtenberg (hallintoalue)

Lichtenberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se luotiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Lichtenberg ja Hohenschönhausen. Hallintoalueen asukasluku vuoden 2017 joulukuun lopussa oli 280 721. Sen pinta-ala on 52,3 neliökilometriä ja asukastiheys 5 369 as./km².
Lichtenbergin hallintoalue on saanut nimensä alueella sijaitsevan Lichtenbergin kaupunginosan ("Ortsteil") mukaan. Paikallisten keskuudessa "Lichtenberg" viittaakin yleensä tähän kaupunginosaan, ei hallintoalueeseen.
Reinickendorf (hallintoalue)

Reinickendorf on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Järjestyksessään se on Berliinin 12. hallintoalue ja sijaitsee kaupungin luoteisella laidalla. Vuoden 2017 joulukuun lopussa hallintoalueen asukasluku oli 260 253. Pinta-alaltaan se on 89,5 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys on 2 909 as./km².
Berliiniläisten keskuudessa "Reinickendorf" viittaa yleensä Reinickendorfin kaupunginosaan, ei samannimiseen hallintoalueeseen.
Eva Henning

Eva Henning (10. toukokuuta 1920 Newark, New York, Yhdysvallat – 18. huhtikuuta 2016 Oslo, Norja) oli ruotsalainen näyttelijä.
Henning opiskeli vuosina 1938–1940 Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa. Hän oli vuosina 1946–1953 naimisissa ohjaaja Hasse Ekmanin kanssa, mutta erosi ja meni uusiin naimisiin Toralv Maurstadin kanssa.
Henningin norjalainen isä ja ruotsalainen äiti erosivat tyttärensä ollessa kuusivuotias.
Muutamia elokuvia, joissa Henningillä oli rooleja, ovat "Juhlapäivälliset" (1948), "Jano" (1949), "Vankila" (1949), "Niin päättyi yö" (1950) ja "Ture Sventon – yksityisetsivä" (1972). Näyttelijätär tunnettiin myös teatterista.
Karjaan lukio

Karjaan lukio on lukio Raaseporin kaupungin Karjaalla. Se on ainoa suomenkielinen lukio kaupungin kolmesta lukiosta. Koulu sijaitsee lähellä Karjaan rautatieasemaa. Koulun nykyinen rehtori on Sanna Laitila. 
Karjaan lukiossa on noin 140 opiskelijaa (vuonna 2018: 126). 
Karjaan lukion opintoihin voi yhdistää kursseja myös esimerkiksi liikunnan ja taiteen oppilaitoksita. Muun muassa Raaseporin Urheiluakatemian harjoittelusta tai tanssiopisto Hurjassa Piruetissa opiskelusta liikunnan kurssisuorituksia ja Raaseporin musiikkiopiston tutkinto-opinnoista voi saada musiikin kurssisuorituksia lukiotutkintoon. Myös lukion ulkopuolella suoritettuja kieliopintoja voidaan sisällyttää tutkintoon.
Karjaan lukion rakennus on Hilding Ekelundin suunnittelema ja osa laajempaa Karjaalla olevaa Ekelundin rakentamien julkisten rakennusten kokonaisuutta. Rakennuksen ulkoseinässä on Michael Schilkinin suunnittelema reliefi. Rakennuksen ruokalassa on Tove Janssonin "Sininen lintu" -seinämaalaus.
Danny Phantom

Danny Phantom on Butch Hartmanin luoma piirrossarja Nickelodeon-kanavalle, minkä pääosassa on kummituspoika Danny Phantom. Sarjasta tuotettiin 53 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2004–2007 aikana.
Danny Phantom.
Daniel "Danny" Fenton on 14-vuotias poika. Hänen perheeseensä kuuluvat myös isä Jack Fenton,
äiti Madeline "Maddie" Fenton ja Dannyn sisko Jasmine "Jazz" Fenton.
Eräänä päivänä kovan uurastuksen jälkeen hänen vanhempansa saivat rakennettua Haamuportaalin (the ghost portal)
Kun isä Jack liitti johdot yhteen, mitään ei tapahtunut. Vanhemmat lähtivät huoneesta pettyneistä, kovan odotuksen jälkeisen pettymyksen musertamina. Sam suostutteli Dannyä tutkimaan konetta sisältä päin, ja lopulta Danny suostui, pukien päälleen labra-asun, jonka rinnassa komeili Jackin naama. Hetken harkinnan jälkeen Sam irrotti tarran vaatteen rintamuksesta, todeten, ettei Danny voisi kuljeskella isänsä naama rinnassaan.
Päästyään koneen sisälle Danny nojasi toisella kädellään koneen seinään, painaen vahingossa sisäpuolelle sijoitettua "päälle"-nappia. Haamuportaali käynnistyi, antaen Dannylle voimakkaan sähköiskun, jonka seurauksena oli haamun solujen ja molekyylien sulautuminen Dannyn soluihin ja molekyyleihin, antaen täten Dannylle haamuvoimat .
Voimat ja varusteet.
Dannylla on monia voimia. Tässä muutama:
Dannyn kanssa liittoutuneet.
Danielle "Dani" Phantom,
IHMISET (tai ainakin osa heistä :)):
Samantha "Sam" Manson,
Tucker "Tuck" Foley,
Jasmine "Jazz" Fenton,
Jack ja Marge Fenton,
Dash Baxter,
Star,
Mr. Lancer,
Paulina,
Valerie Grey
AAVEET /Tai ainakin osa heistä :)):
Clockwork,
Dorathea "Dora" Mattingly,
Frostbite,
Ghost Dog/Cujo,
Pandora,
Wulf
Viholliset.
Lista Danny Phantomin vihollisista.
Danielle "Dani" Phantom.
Danielle Phantom on Dannyn "serkku", eli oikeastaan viallinen klooni. Dani ja Danny tapasivat, kun Danny oli tullut koulusta kotiin ja meni omaan huoneeseensa. Dani makoili Dannyn sängyllä, lukien sarjakuvia. Dani kertoi Dannylle olevansa tuon serkku, ja karanneensa kotoaan, ja jäisi Dannyn luokse asumaan. Danny oli juuri viemässä Daniä vanhempiensa puheille, kun Vlad Plasmiuksen palkkaama, toinen viallinen klooni Dannystä, hyökkäsi. Dani hankki Dannyn luottamuksen auttamalla Dannyä voittamaan kolme viallista klooni, ja kun itse Vlad hyökkäsi, Dani auttamisen sijaan ampui ectoplasma-pallolla Dannyä selkään. Dannyltä lähti taju, ja Vlad vei hänet omaan labraansa. Vlad oli suostutellut Danin yhteistyöhön kanssaan uskottelemalla, että hankkisi Dannyltä DNA:ta, ja sitten vakauttaisi Danin. Danny kuitenkin tiesi Vladin valehtelevan, ja ilmoitti siitä Danille. Dani ei meinannut uskoa, mutta pienoisten sattumuksien kautta Dani itsekin tajusi totuuden, vapauttaen Dannyn ja auttaen tuota voittamaan Vladin, kadoten sitten kuin tuhka tuuleen.
Eileen Herlie

Eileen Herlie, oikeasti Herlihy (8. maaliskuuta 1918 – 8. lokakuuta 2008) oli skotlantilainen näyttelijä.
Herlie syntyi Glasgow’ssa katoliselle isälle ja protestanttiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi näyttämöltä; varsinkin arvostettu oli rooli Hamletin äitinä Gertrudina. Hän esitti saman osan myös Laurence Olivierin elokuvassa "Hamlet" vuonna 1948. 
Herlien uran painopiste pysyi teatterissa, ja hän esiintyi mm. Thornton Wilderin näytelmässä "The Matchmaker" (1955) sekä Bob Merrillin musikaalissa "Take Me Along" (1959). Hän sai vuonna 1976 televisioroolin sarjassa "All My Children", ja hänet nähtiin vuonna 2000 sarjassa "One Life to Live". 
Herlie oli vuonna 1960 ehdolla Tony- ja neljänä peräkkäisenä vuotena 1983–1986 Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli sisarukset Geraldine (1924–1982) ja Catherine (1926–2000).
Carlo Grünn

Carlo Grünn (s. 30. huhtikuuta 1981 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Grünn pelasi urallaan kymmenen kautta SM-liigassa edustaen useaa eri seuraa. Lisäksi hän pelasi Sveitsissä, Itävallassa, Saksassa ja Ranskassa. Hän saavutti urallaan SM-pronssia.
Nykyisin Grünn toimii Mestis-seura Imatran Ketterän toimitusjohtajana.
Pelaajaura.
Grünn on HIFK:n kasvatti ja pelasi joukkueessa 1998–2004, joskin kävi kaudella 2000–2001 pelaamassa Hyvinkään Ahmoissa yhden ottelun. Grünn pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa kaudella .
Kaudeksi Grünn siirtyi Lahden Pelicansiin, josta hän kuitenkin nopeasti siirtyi JYPiin, jossa pelasi neljä kautta tehoilla 23+28=51. Kesken kauden Grünn siirtyi Espoo Bluesiin ja sieltä kesken kauden Hämeenlinnan Pallokerhoon. Kauden 2009–2010 Grünn aloitti Kiekko-Vantaassa, mutta siirtyi kesken kauden SM-liigaan SaiPaan siirtorajan kynnyksellä. SM-liigan kevätkaudella hän oli SaiPan paidassa "pieni ja pippurinen" pelaaja. Hän jopa tulitti hattutempun 20. päivä helmikuuta kasvattajaseuraansa HIFKiä vastaan johdattaen samalla SaiPan upeaan 5-2 voittoon. Kokonaisuudessaan kevätkaudella Grünn tykitti 17 ottelussa tehot 6+6=12. Rangaistusboksissa hän istui yhteensä 8 min. Myöhemmin loppukaudesta hän sai ansaitusti jatkosopimuksen seuraavalle kaudelle.
Grünn pelasi SaiPassa puolitoista kautta ja teki kesällä 2011 yksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigassa pelaavan ETC Crimmitschaun kanssa.
Psykometriikka

Psykometriikka on psykologiaan kuuluva tieteenala, joka soveltaa matematiikkaa ja tilastotiedettä psykologisten ominaisuuksien, kuten tietojen, kykyjen, asenteiden ja luonteenpiirteiden mittaamiseen. Psykometriikka pyrkii myös kehittämään vakioituja mittauskeinoja erilaisten kyselyiden ja kokeiden muodossa. 
Psykometriikan pohjan loi 1880-luvulla Francis Galton, joka vertasi Lontoossa tuhansia tavallisia näyttelyvieraita brittiläisiin tieteenharjoittajiin. Samalla Galton tuli keksineeksi korrelaation laskemisen muuttujien välisten vastaavuussuhteiden selvittämiseksi ja loi näin perustan psykologian ja eksaktien tieteiden vuorovaikutukselle.
Jean Marcel Honoré

Jean Marcel Honoré (13. elokuuta 1920 – 28. helmikuuta 2013) oli ranskalainen katolinen kirkonmies. 
Honoré syntyi Saint-Brice-en-Coglèsissa ja oli kardinaali vuodesta 2001. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005, sillä kardinaalit menettävät äänestämisoikeutensa heti täytettyään 80 vuotta; Honorélla tämä raja oli ylittynyt elokuussa 2000. 
Honoré opiskeli seminaarissa Rennesissä ja sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1943. Hän toimi Évreuxin piispana vuosina 1972–1981 ja Toursin arkkipiispana vuosina 1981–1997.
Neu-Ulm

Neu-Ulm on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Schwabenin hallintopiiriin ja toimii Neu-Ulmin piirikunnan keskuskaupunkina. Kaupunki sijaitsee Baijerin länsirajalla Tonavan varrella, vastapäätä Ulmin kaupunkia. Neu-Ulmin pinta-ala on 80,99 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 58 841.
Historia.
Neu-Ulmin historia alkaa vuodesta 1810, jolloin Ulmin kaupungin hallinta siirtyi Baijerin kuningaskunnalta Württembergin kuningaskunnalle. Tonavasta tuli kuningaskuntien välinen raja niin, että sen oikeanpuolinen alue päätyi Baijerin hallintaan. Vasemmalle puolelle jäi Ulm, kun taas oikealle puolelle syntyi Neu-Ulm.
Tuohon aikaan Neu-Ulm oli äärimmäisen pieni asutus. Se tunnettiin nimellä "Ulm am rechten Donauufer". Nimi "Neu-Ulm" mainittiin ensimmäisen kerran kirjallisesti vuonna 1814. Neu-Ulm alkoi kasvaa 1840-luvulla, kun alueelle rakennettiin linnoitus. Uuden rautatieyhteyden valmistuttua Augsburgiin vuonna 1853 Neu-Ulmiin sijoitettiin varuskunta. Vuonna 1857 sille annettiin oma vaakuna ja vuonna 1869 kuningas Ludvig II myönsi sille kaupunginoikeudet.
Kaupunki alkoi kukoistaa pormestari Josef Kollmannin aikakaudella 1800-luvun lopulla. Ulmin ja Neu-Ulmin yhdistävä raitiotieyhteys rakennettiin vuonna 1897 ja vuonna 1900 kaupunkiin rakennettiin vesitorni. Vuonna 1906 Neu-Ulm laajeni ensimmäistä kertaa kaupunginmuurien ulkopuolelle. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen varuskunta suljettiin. Toisessa maailmansodassa liki kahdeksankymmentä prosenttia kaupungista tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa, ja kaikki sillat Ulmiin yli Tonavan tuhottiin. Toisen maailmansodan lopusta 1990-luvulle saakka kaupungissa oli läsnä Yhdysvaltain sotilaita. Sotilaiden poistumisella oli suuri vaikutus kaupungin talouteen.
Ystävyyskaupungit.
Neu-Ulmilla on neljä ystävyyskaupunkia:
M/S Auto Bay

M/S Auto Bay () on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva oleva ro-ro-rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1997 Kristiansundissa, Norjassa ja alun perin sen nimi oli "Heralden". Kuollutta painoa "Auto Baylla" on 6 067 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Nykyään alusta käyttää UECC -varustamo, joka kuljettaa sillä henkilöautoja Euroopasta Suomeen. Kerrallaan autoja alukseen mahtuu 1 530.
Auto Bayn sisaraluksia ovat M/S Auto Bank ja M/S Auto Baltic.
Käyttöhistoria.
31. tammikuuta 1997 alus luovutettiin suomalaisen Rederi Ab Engshipin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nauvo. Tuolloin laiva oli nimeltään "Heralden". 10. helmikuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Kemi–Oulu–Kiel. Syyskuussa 1998 Heralden siirtyi liikennöimään linjalle Rauma–Antwerpen–Lyypekki. Tammikuussa 1999 aluksen reitti vaihtui jälleen; uusi reitti oli Kemi–Oulu–Lyypekki. Vuonna 2006 suomalaiseen Rettig Groupiin kuuluva Bore osti aluksen. Marraskuussa 2006 Heralden meni Cosco Shipyard -telakalle Nantongiin, Kiinaan. Helmikuussa 2007 laiva aikarahdattiin UECC:n liikenteeseen. Samalla alus sai myös nykyisen "Auto Bay" -nimensä.
The Umbrella Academy

The Umbrella Academy on My Chemical Romance -yhtyeen vokalistin Gerard Wayn kirjoittama ja Gabriel Bán kuvittama kuusiosainen sarjakuvalehti. Sarjakuvien värityksestä vastasi Dave Stewart ja kansikuvan on suunnitellut James Jean. Sarjakuvat julkaistaan jokaisen kuukauden kolmantena keskiviikkona. Sarjakuvasarjasta tehtiin myös samanniminen televisiosarja, jonka ensi-ilta oli 15. helmikuuta 2019.
Osat.
The Apocalypse Suite
Dallas
Daniel Jensen

Daniel Jensen (s. 25. kesäkuuta 1979 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli keskikentällä. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Alankomaissa, Espanjassa, Saksassa ja Italiassa. Myös hänen isoveljensä Niclas Jensen on jalkapalloilija.
Ura.
Seurajoukkue.
Jensen aloitti aikuisten sarjoissa vuonna 1996 Boldklubben af 1893 -nimisen joukkueen riveissä Tanskan ykkösdivarissa. Hän siirtyi hollantilaiseen SC Heerenveeniin vuonna 1998. Vuonna 2003 hän siirtyi Espanjan La Ligassa pelanneeseen Real Murciaan. Kausi ei mennyt Murcian kannalta hyvin, joten se putosi alempaan sarjaan. Jensen sen sijaan onnistui, ja hänen hyvät otteensa huomattiin useissa saksalaisseuroissa. Hän siirtyi miljoonan euron siirtosummalla Werder Bremeniin. Sittemmin hän pelasi muun muassa italialaisseura Novarassa.
Maajoukkue.
Tanskan alle 19-vuotiaiden joukkueessa Jensen esiintyi ensimmäistä kertaa syyskuussa 1995. Yhteensä hän pelasi U-19-joukkueessa 16 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Alle 20-vuotiaiden joukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa tehtyjä maaleja kaksi. Aikuisten maajoukkueessa Jensen debytoi helmikuussa 2002. Hän oli maajoukkueen mukana Euroopan mestaruuskilpailuissa 2004; hän pelasi kaksi peliä kokonaisuudessaan ja tuli yhdessä vaihdosta kentälle. Kaikkiaan hän pelasi urallaan 52 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Cölln

Cölln oli vanhan Berliinin sisarkaupunki kaupunkien yhdistymiseen saakka. Se sijaitsi Spreeinselin saaren eteläosassa Brandenburgin rajakreivikunnassa.
Cölln mainittiin ensimmäisen kerran kirjallisesti vuonna 1237, Berliini puolestaan vuonna 1244. Kaupunkeja erotti vain Spreejoki, ja täten ne olivat tiiviissä yhteydessä toisiinsa alusta alkaen. Magdeburgista itään kulkeneen kauppareitin kuljettua myös kaksoiskaupungin läpi, Cölln-Berliinistä tuli hyvin nopeasti vaurasta aluetta.
Cöllnin ja Berliinin harjoittama yhteinen politiikka johti vuonna 1308 liittoutumiseen Brandenburg an der Havelin, Frankfurt an der Oderin ja Salzwedelin kaupunkien kanssa. Liittoutumisella haluttiin puolustaa kaupunkien oikeutta itsehallintoon. Vaaliruhtinas Fredrik II kuitenkin päätti Cöllnin ja Berliinin itsehallinnon muodostamalla niistä residenssikaupunkinsa vuonna 1451. Vuonna 1709 kaupungit liittyivät yhdeksi kaupungiksi muodostaen nykyisen Berliinin perustan. Uusi kaupunki nimekseen Berliini, sillä vanha Berliini oli tuolloin kaksi kertaa suurempi kuin Cölln.
Cöllnin nimi on yhä jäljellä Berliinin kaupunginosan Neuköllnin, Köllnischer Park -puiston ja Am Köllnischen Park -kadun nimissä. Neuköllnin alue oli alun perin Cöllnin eteläistä aluetta.
Sint-Amands

Sint-Amands oli kunta Belgiassa Antwerpenin provinssissa. Vuoden 2018 alussa Sint-Amandsin väkiluku oli 8 479. Kokonaispinta-alaa kunnalla oli 15,58 neliökilometriä, ja sen asukastiheys oli 544 asukasta neliökilometrillä. Kuntaan kuului kolme kunnanosaa, Lippelo, Oppuurs ja varsinainen Sint-Amands.
Sint-Amands ja Puurs liittyivät vuoden 2019 alussa yhteen ja muodostavat uuden Puurs-Sint-Amandsin kunnan.
Saksan Grand Prix 2001

Saksan Grand Prix 2001 oli Formula 1 -kauden 11. osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 2001 Hockenheimringilla Saksassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Ralf Schumacher, jolle voitto oli kauden kolmas.
Vuoden 2001 kilpailu oli viimeinen, joka ajettiin 6,8 kilometriä pitkällä vanhalla Hockenheimringillä. Rataa muokattiin vuodeksi 2002 huomattavasti muun muassa turvallisuus- ja katsojasyistä.
Ragnhild Hveger

Ragnhild Tove Andersen (o.s. Hveger, 10. joulukuuta 1920 Nyborg – 1. joulukuuta 2011) oli tanskalainen uimari, olympiamitalisti ja euroopanmestari. 
Nyborgissa vuonna 1920 syntynyt Hveger saavutti hopeaa naisten 400 metrin vapaauinnista Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Vuonna 1941 Hveger piti hallussaan yhdeksäätoista vapaauinnin ennätystä; naisten 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätys hänellä oli hallussaan aikavälillä 3. heinäkuuta 1938 – 23. heinäkuuta 1955. 
Hveger ei osallistunut vuoden 1948 kesäolympialaisiin, jossa tanskalaiset naiset menestyivät hyvin, mutta teki paluun Helsingin kesäolympialaisissa vuonna 1952. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 paikka International Swimming Hall of Famessa.
Vytautas Landsbergis

Vytautas Landsbergis (s. 18. lokakuuta 1932 Kaunas) on liettualainen professori ja poliitikko. Hän oli Liettuan ensimmäinen valtionpäämies sen itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. 
Landsbergis valmistui 1955 Liettuan musiikkikonservatoriosta ja kirjoitti väitöskirjansa 1969. Hän työskenteli professorina konservatoriossa ja pedagogisessa instituutissa.
Landsbergis oli 1988 yksi Liettuan itsenäisyyttä ajaneen 1988 Sąjūdisin perustajista. Sen voitettua vaalit 1990 Landsbergisista tuli korkeimman neuvoston puhemies ja siten valtionpäämies. 11. maaliskuuta 1990 hän johti parlamentin istuntoa, jossa julistettiin Liettuan itsenäisyys palautetuksi. Maasta tuli ensimmäinen itsenäisyyteen pyrkinyt Neuvostoliiton neuvostotasavalta. Neuvostoliitto yritti keskeyttää itsenäisyyshaaveet mm. talousboikotilla, mutta muidenkin neuvostotasavaltojen itsenäisyysjulistuksen seurasivat pian.
Landsbergis oli puhemiehenä aina marraskuun 1992 vaaleihin asti. Seuraavana vuonna hän perusti uuden puolueen, Kotimaan liiton (Liettuan konservatiivit) (Tėvynes Sąjunga (konservatoriai)), joka sai murskavoiton vuoden 1996 vaaleissa. Landsbergis oli uudelleen puhemies 1996–2000. Hän pyrki myös presidentiksi 1997, mutta jäi kolmanneksi saaden 15,9 % äänistä. Toisella kierroksella hän tuki Valdas Adamkusia.
Landsbergis tuli tunnetuksi radikaalispopulistisista mielipiteistään. Hän mm. teki vuonna 2000 kannatuksensa hiipuessa lakiehdotuksen korvauksien vaatimisesta Venäjältä Neuvostoliiton miehityksestä.
Vuonna 2004 Landsbergis valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi Liettuan edustajana, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 2014 saakka. Hän kuului Euroopan kansanpuolueen ryhmään.
Landsbergis on yksi merkittävimpiä Fluxus-liikkeen taiteilijoita.
Vytautas Landsbergisin pojanpoika Gabrielius Landsbergis on liettualainen poliitikko, puoluejohtaja ja ulkoministeri.
Janet Jagan

Janet Rosalie Jagan (o.s. "Rosenberg"; 20. lokakuuta 1920 – 28. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalaissyntyinen guyanalainen poliitikko, joka toimi Guyanan pääministerinä vuonna 1997 ja presidenttinä 1997–1999.
Janet Rosenberg syntyi keskiluokkaiseen juutalaisperheeseen Chicagossa 1920. Hänen isovanhempansa olivat molemmat juutalaisia maahanmuuttajia Unkarista ja Romaniasta. Vuonna 1942 Janet opiskeli sairaanhoitajaksi Chicagossa, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä, guyananintialaisen Cheddi Jaganin, joka oli hammaslääketieteen opiskelija Northwestern-yliopistossa. He avioituivat 1943 ja muuttivat Guyanaan.
Guyanassa Janet Jaganista ei tullut pelkästään Guyanan ensimmäinen, vaan myös koko Etelä-Amerikan historian toinen naispuolinen valtionpäämies, Isabel Perónin jälkeen.
Jagan luopui vuonna 1999 presidentin virastaan ministeri Bharrat Jagdeon hyväksi. 
Jaganilla oli paitsi poliittinen, myös kirjallinen ura; hän oli pitkään aktiivinen maansa kulttuuripiireissä.