tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Assami

Assami (অসমীয়া, "ôxômiya") on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva indoarjalainen kieli. Se on Intian Assamin osavaltion virallinen kieli. Lisäksi sitä puhutaan myös osissa muita Intian kaakkoisia osavaltioita sekä Bhutanissa että Bangladeshissa. Kieli on ottanut niin sanastollisia kuin rakenteellisiakin vaikutteita tiibetiläis-burmalaisista kielistä. Se on itäisin kaikista indoeurooppalaisista kielistä ja sitä puhuu noin 12 828 220 ihmistä.
Assamin kielessä käytetään bengalilaista kirjaimistoa. Assami ja bengali ovat läheistä sukua keskenään. Assamilainen kirjallisuus alkoi kehittyä 1200-luvulla.
Murteita katsotaan olevan kuusi, kun mukaan lasketaan standardoitu assami.
Fonologia.
Vokaalit.
Diftongeja ovat [ɔj] ja [ɔw].
Lähde:
Konsonantit.
Soinnilliset ja soinnittomat konsonantit on erotettu toisistaan |-viivalla, paitsi approksimanttien kohdalla, jossa [l] on lateraali ja [ɹ] alveolaari.
Lähde:
Kielioppi.
Sijamuotoja assamissa on kuusi: nominatiivi, akkusatiivi, genetiivi, instrumentaali, lokatiivi ja datiivi. Pronomineista erotetaan eri tasoja sen mukaan, kuinka paljon kunnioitusta halutaan osoittaa..
Numeraalit assamiksi ovat:
Demetrios Magnesialainen

Demetrios Magnesialainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hän oli kotoisin jostakin antiikin Magnesia-nimisistä paikoista. Demetrios oli Ciceron aikalainen ja Atticuksen ystävä. Demetrios tunnetaan ennen kaikkea teoksesta "Samannimiset" ("Ὁμωνύμοις", "Homonymois" tai pidemmältä nimeltään "Peri homōnymōn poiētōn te kai syngrafeōn"), jota Diogenes Laertios käytti filosofielämäkertojensa lähteenä. Teos teki selvitystä runoilijoista ja kirjailijoista, joilla oli sama (etu)nimi, tarkoituksena auttaa lukijoita erottamaan henkilöt toisistaan.
Kotala

Kotala on kylä Virroilla noin 15 kilometrin päästä kaupungin keskustasta Valtatie 23:n varrella. Kylä tunnetaan erityisesti metsästäjä Martti Kitusesta sekä kahdesta koskestaan: Kituskoskista ja Vehmaskoskesta.
Palvelut.
Kotalassa sijaitsee Erä- ja yrittäjyyskoulu Kitunen, joka on 0–6-luokat sisältävä kaksiopettajinen alakoulu. Koulun pihapiirissä on jääkiekkokaukalo/jalkapallokenttä sekä lentopallo- ja tenniskentät. Kotalan kyläkauppa kuuluu Tarmo-lähikauppaketjuun. Kotalan aseman alueella sijaitsee venesatama, jossa on venepaikat 30 veneelle ja yleinen veneen laskupaikka. 
Kotala-talo on yli satavuotias hirsirakennus, joka oli aikaisemmin työväentalo. Useat kylän omista tapahtumista järjestetään siellä. Sitä käytetään myös paljon perhe- ja sukujuhliin.
Guitar World

Guitar World on kitaristeille suunnattu aikakauslehti. Lehti sisältää kitaristien haastatteluja, kitaravälineiden esittelyjä ja mainoksia ja basso- ja kitaratabulatuurit yleensä viiteen kappaleeseen. "Guitar World" ilmestyy kuukausittain, 12 kertaa vuodessa. 
"Guitar Worldin" ensimmäinen numero ilmestyi heinäkuussa 1980, jolloin kannessa oli Johnny Winter. Lehden historian aikana yli 13 kertaa haastateltavana on ollut monia tunnettuja kitaristeja, kuten Angus Young, Tom Morello, David Gilmour, Jimmy Page, Ace Frehley, Tony Iommi, Ritchie Blackmore, Joe Satriani, Slash, Eric Clapton, Steve Vai, Zakk Wylde, Dimebag Darrell, Kirk Hammett, Joe Perry ja Eddie Van Halen.
"Guitar Worldin" lukijat ovat myös valinneet kaikkien aikojen 100 parasta kitarasooloa "100 Greatest Guitar Solos" -listalle.
Lehti järjestää vuosittain kilpailun "Young Guitarist of the Year". Vuonna 2020 sen voitti 14-vuotias suomalainen Juho Ranta-Maunus.
Puumala-virus

Puumala-virus on hantaviruksiin kuuluva virus. Sitä esiintyy etenkin Pohjois-Euroopassa ja se aiheuttaa ihmiselle myyräkuumetta, joka on kuin lievä muoto Korean verenvuotokuumeesta eli HFRS:stä. Puumala-virus on ainoa Suomessa tavattava hantavirus.
Puumala-virus tarttuu ihmiseen yleensä hengitysteitse aerosolina metsämyyrän eritteistä. Kerran tartunnan saatuaan ihminen saa Puumala-virusta vastaan pysyvän tai ainakin pitkäaikaisen immuniteetin.
Puumala-viruksen löysivät, eristivät ja nimesivät vuonna 1980 suomalaiset virustutkijat Markus Brummer-Korvenkontio ja Antti Vaheri. Virus on nimetty löytöpaikkansa Puumalan mukaan.
Nkosi Sikelel’ iAfrika

Nkosi Sikelel’ iAfrika () on Enoch Sontongan vuonna 1897 säveltämä, alun perin xhosankielinen laulu. Laulu on osa nykyistä Etelä-Afrikan kansallislaulua, sen swahilinkielinen käännös ”Mungu ibariki Afrika” on Tansanian kansallislaulu ja sen sävelmä on myös Sambian kansallislaulussa ”Stand and Sing of Zambia, Proud and Free”. Lisäksi laulun käännösversio oli aiemmin Zimbabwen kansallislauluna. Jaakko Löytty on sanoittanut sävelmän alkuosion sävelelle laulun ”Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää”, joka on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 501.
Sontonga kirjoitti ”Nkosi Sikelel’ iAfrikan” ensimmäisen säkeistön sanat vuonna 1897 ja sävelsi siihen melodian koulunsa kuoroa varten myöhemmin samana vuonna. Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti vuonna 1899 metodistipappi Bowenin papiksivihkimisessä. Tammikuussa 1912 laulu esitettiin Afrikan kansalliskongressin (ANC) edeltäjän, "South African Native National Congressin", perustavan kokouksen päätösrukouksena. Laulun levytti ensimmäistä kertaa ANC:n perustajiin kuulunut kirjailija Solomon Plaatje vuonna 1923 Lontoossa. Runoilija Samuel Mqhayi kirjoitti vuonna 1927 lauluun seitsemän xhosankielistä säkeistöä lisää. Laulusta tuli pian suosittu virsi ja sitä esitettiin myös poliittisissa tilaisuuksissa.
Apartheid-hallinnon aikana Etelä-Afrikan musta väestö piti ”Nkosi Sikelel’ iAfrikaa” kansallislaulunaan ja sen laulaminen oli poliittisen protestin muoto. Vuonna 1994 siitä tuli Etelä-Afrikan toinen kansallislaulu ”Die Stem van Suid Afrikan” ohella, ja vuonna 1996 maan kansallislauluksi julistettiin näiden kahden laulun yhdistetty ja lyhennetty versio.
God’s Lonely Men

God’s Lonely Men oli salolainen rock-yhtye, joka toimi vuosina 1986–1992. Yhtye levytti tamperelaiselle Hiljaiset Levyt -yhtiölle EP:n, singlen ja "All This And More" -albumin. Albumin tuotti Vaavi-yhtyeestä tunnettu Kari Hipponen. God’s Lonely Men hajosi vuonna 1992, mutta se on esiintynyt eri kokoonpanoilla myös sen jälkeen.
Teemu Horto ja Esa Salokoski ovat myöhemmin soittaneet No Shame -yhtyeessä, joka on äänittänyt uudestaan God’s Lonely Menin kappaleita. Jarkko Jokelainen soittaa nykyään The Flaming Sideburns -yhtyeessä.
Diokles Magnesialainen

Diokles Magnesialainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hän oli kotoisin Lyydian Magnesiasta. Diokles tunnetaan ennen kaikkea teoksistaan "Filosofielämäkerrat" (, "Bioi tōn filosofōn") ja "Katsaus filosofeihin" (, "Epidromē tōn filosofōn"), joita Diogenes Laertios käytti filosofielämäkertojensa lähteenä. Teoksista on säilynyt vain katkelmia tätä kautta.
Svanin kieli

Svanin kieli (svaniksi "lušnu nin") on Georgiassa asuvien svanien puhuma kartvelilainen kieli.
Svanit asuvat historiallisella Svanetian alueella Inguri- ja Tshenistskali-jokien laaksoissa, Kodorijoen laaksossa Abhasiassa sekä vuoden 1987 lumivyöryjen jälkeen Kartliin, Imeretiaan ja Abhasiaan rakennetuissa uusissa kylissä. Kielen puhujia arvioidaan olevan noin 30 000 henkeä.
Kartvelilaisen kieliryhmän sisällä svanilla on eriytynyt asema. Tilastollisten laskelmien mukaan se on eronnut ryhmän muista kielistä 1800-luvulla eaa. Teorialle, jonka mukaan svani olisi syntynyt kartvelilaisten ja luoteiskaukasialaisten kielten sekoittumisen tuloksena, ei ole löytynyt todisteita. Kieli jakautuu ylä- ja alasvanin murreryhmiin, joihin kumpaankin kuuluu kaksi murretta.
Svani toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät georgiaa.
Pertti Tonteri

Pertti Heikki Antero Tonteri (s. 1. helmikuuta 1943 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa satiiria irrallisuudesta ja itsekkyydestä ja kuvaa kaoottista elämää. Vaikka kerronta on kuivakkaa, siinä on farssimaisuutta.
Teoksia.
Lisäksi yksi runo on antologiassa "Herkät syrjähypyt: proosakirjailijat ja runot", toim. Salme Saure, Weilin + Göös 1980 ISBN
Mingrelin kieli

Mingrelin kieli (mingrelin kielellä მარგალური ნინა, "margaluri nina", georgian kielellä მეგრული ენა, "megruli ena") on Georgiassa asuvien mingrelien puhuma eteläkaukasialainen eli kartvelilainen kieli.
Kieltä puhutaan Georgian luoteisosassa sijaitsevassa Mingreliassa. Etelässä kieliraja kulkee Rionijokea pitkin, idässä alue käsittää Abašan ja Martvilin piirit ja lännessä Abhasian Galin piirin. Puhujia arvioidaan olevan 350 000 tai 400 000 henkeä.
Mingreli jakautuu Samurzakanon ja Zugdidin (länsimurre) sekä Senakin (itämurre) murteisiin. Sen lähin sukukieli on lazi. Eräät tutkijat käyttävät niistä yhteistä nimitystä "zanin kieli". Ilmeisesti vielä 600-luvulla ne muodostivat yhtenäisen alueen, joka jakautui kahtia georgialaisten siirtyessä Mustanmeren rannalle.
Kieli toimii mingrelien suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään puhujat käyttävät georgiaa. Abhasiassa mingrelit osaavat myös abhaasia. Ensimmäiset mingrelinkieliset sanat ja lauseet merkittiin muistiin 1670–1680-luvuilla. Vuonna 1899 julkaistiin mingrelin aapinen ja 1930-luvulla ilmestyi mingrelinkielinen sanomalehti. Georgialaisen kirjaimiston avulla mingreliä on käytetty yksityisessä kirjeenvaihdossa. 1990-luvulta lähtien kielellä on ilmestynyt kaunokirjallisia teoksia ja Abhasian Galin kaupungissa sitä käytetään paikallisessa sanomalehdessä.
Lowdown Shakin’ Chills

Lowdown Shakin' Chills -yhtye perustettiin Vammalassa vuonna 1985, mutta myöhemmin yhtye vaikutti Tampereella. Toistaiseksi viimeisen keikkansa yhtye soitti keväällä 2022.
Lowdown Shakin' Chills äänitti Hiljaiset Levyt -yhtiölle albumit "Up My Spine" (1992) ja "Sex Is Boring" (1994).
Lowdown Shakin' Chills perustettiin alun alkujaan Vammalassa koulun joululoman aikana, kun kaverit eivät keksineet muutakaan tekemistä, siis alettiin soittaa rokkia. Alussa yhtyeen jäsenten taitotaso oli hieman kyseenalainen, mutta tahtoa oli senkin edestä. Mutta kunnon rokkimeiningillä ja tiiviillä harjoittelulla opittiin jopa soittamaan. Nimi yhtyeelle napattiin The Nomadsin kappaleesta. Musiikillisesti yhtye oli varsin railakasta kitararokkia, suurina esikuvina ainakin Hanoi Rocks. Eräs yhtyeen motto oli, että kitara on lyömäsoitin, joka myös kuvasi yhtyeen suhtautumista musiikkiin. Myöhemmin yhtye tunnettiin varsin railakkaista live-esiintymisistä. Taustalla yhtyeen musiikissa oli varsinkin voimakkaasti 1980-luvun aussirock. Ja eräiden miehistön vaihtojen jälkeen myös glam rock -tyyli. Yhtyeen jäsenistä on ainakin Jarkko Jokelainen jatkanut uraansa rock-musiikin piirissä.
Diskografia.
Kasetti.
"Sweat Smells Good" (omakustanne) kolmen kappaleen kasetti-EP 1989
Aleksandros Polyhistor

Aleksandros Polyhistor () eli Lucius Cornelius Alexander Polyhistor () (1. vuosisata eaa.) oli kreikkalais-roomalainen oppinut ja historioitsija. Hän oli syntyjään kreikkalainen, mutta roomalaiset vangitsivat hänet Mithridateen sodissa ja veivät hänet Roomaan opettajaksi. 
Elämä.
Aleksandros oli mahdollisesti kotoisin Miletoksesta. Hänen toimintansa huippuaikaa oli noin vuosi 70 eaa. Hänet vangitsi roomalainen Lucius Cornelius Sulla. Ehkä tämän vuoksi hän otti nimen Cornelius saatuaan vapautensa. Vapauttamisensa jälkeen hän jatkoi elämää Italiassa Rooman kansalaisena. Hän oli niin tuottelias kirjailijana, että sai lisänimen "polyhistor".
Aleksandros oli Crassuksen mukana tämän Parthian sotaretkillä ja menehtyi talonsa palossa Laurentumissa. Eräs Aleksandroksen oppilaita oli latinaksi kirjoittanut oppinut Gaius Julius Hyginus, joka oli Ovidiuksen ystävä ja jonka Augustus nimitti keisarillisen kirjaston hoitajaksi.
Teokset.
Suurin osa Aleksandroksen kirjoituksista on kadonnut, mutta säilyneet katkelmat ovat arvokkaita itäisen Välimeren antiikin tuntemuksen kannalta. Aleksandroksen merkittävin tutkielma käsitti 42 kirjaa lähes kaikkien antiikin maiden historiasta ja maantieteestä. Toinen merkittävä teos käsitteli juutalaisia. Se toisti katkelmia juutalaisilta kirjoittajilta, joista ei muuten tiedettäisi mitään. 
Filosofina Aleksandros kirjoitti teoksen "Perimysjärjestykset" ("Διαδοχαῖς", "Diadokhais"), jota Diogenes Laertios käytti lähteenään ja jonka hän mainitsee useita kertoja. Diogeneen antaman kuvan mukaan Aleksandros kirjasi ylös erilaisia yksityiskohtia filosofien elämästä ja opeista.
Erkki Räikkönen

Erkki Kalervo Räikkönen (11. tammikuuta 1941 Pieksämäki – 12. toukokuuta 2001 Nokia) oli suomalainen kirjailija.
Tuotanto.
Räikkönen oli ennen kirjailijanuraansa työssä muun muassa varastomiehenä, myllärinä, myyjänä ja merimiehenä. Räikkösen pääteos on romaanitrilogia "Punainen harju", jossa hän kuvasi Nokian työväestön vaiheita 1880-luvulta sisällissodan kautta aina talvi- ja jatkosodan aikoihin saakka. Hänen esikoisromaaninsa "Jämä" palkittiin Pirkanmaan nuorisoromaanikilpailussa kilpailun ulkopuolella koska romaania pidettiin paremmin aikuisille tarkoitettuna. Räikkönen sai Weilin+Göösin kirjailijapalkinnon toisesta romaanistaan "Rumba". Hänen viimeinen julkaistu teoksensa oli 1983 ilmestynyt avioliiton kriisiä ja 1970-luvun ammattiyhdistystoimintaa kuvannut romaani "Juhani Väkevä".
Happy Gilmore – ammattilainen

Happy Gilmore – ammattilainen on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Pääosassa näyttelee Adam Sandler, joka oli mukana myös elokuvan käsikirjoituksen teossa. Elokuvan on ohjannut Dennis Dugan, ja sen on tuottanut Robert Simonds Universal Studiosille.
Juoni.
Happy Gilmore on aina haaveillut jääkiekkoilijan urasta. Hän on yrittänyt jo useasti paikallisen joukkueen vuosittaisessa kykyjenetsintätilaisuudessa osoittaa taitonsa, mutta todellisuudessa hän on hyvä ainoastaan lämäämisessä. Happy Gilmorella on harvinaisen voimakas laukaus, muttei se riitä vieläkään joukkueeseen pääsemiseksi. Pettyneenä hän menee golf-ranchin lähelle harjoittelemaan ensi vuotta varten, kun Chubbs Peterson, entinen golfammattilainen huomaa Gilmoren kyvyt.
Peterson alkaa kouluttaa Gilmoresta uutta golfmestaria, ja hänestä tuleekin golfmaailman väritäplä. Mutta onko Gilmoresta voittamaan hallitseva PGA-mestari Shooter McGavin?
Ketunmaa

Ketunmaa on Limingan kunnassa sijaitseva kylä, joka sijaitsee noin viiden kilometrin päästä kunnan keskustasta etelään. Ketunmaa kuuluu Limingan vanhimpiin kyliin. Ennen vanhaan Ketunmaan alue oli suota. Ajan saatossa Ketunmaalla on ollut niin suuria maatiloja kuin torppia ja maakuoppamökkejäkin. Vielä 1800-luvulla alueen asutus sijoittui kylän pohjoispäähän. 
Kylällä sijaitsee muun muassa 1900-luvun alkuvuosina rakennettu Ketunmaan koulu, joka lakkautettiin vuonna 2018. Lukuvuonna 2009–2010 koulussa opiskeli 33 oppilasta. 
Kylästä on tieyhteys Ala-Temmeksen kylään.
Emil Wiechert

Johann Emil Wiechert (26. joulukuuta 1861 – 19. maaliskuuta 1928) oli preussilainen geofyysikko, joka kehitti muun muassa seismografia. Lisäksi hän osallistui painovoimateorian kehittämiseen 1910-luvulla ja tutki myös tiiviin aineen fysiikkaa ja atomifysiikkaa.
Elämä.
Wiechert syntyi Tilsitissä, Itä-Preussissa (nyk. Sovetsk, Venäjä). Hänen vanhempansa olivat Johann ja Emilie Wiechart. Hänen isänsä kuoli kuitenkin Wiechertin ollessa nuori. Wiechert ja hänen äitinsä muuttivat Königsbergiin, jossa hän kävi lukion ja sai päättötodistuksen 8. syyskuuta 1881. Königsbergissä hän aloitti myös yliopisto-opiskelunsa. Tuolloin häntä kiinnosti erityisesti aineen rakenne ja uusi fysiikan osa-alue, tiiviin aineen fysiikka. 
Wiechertin talous oli tiukilla, jonka takia hänen oli pakko ansaita rahaa. Tämä heijastui hänen opiskeluihinsa ja vasta vuoden 1889 alussa hän sai filosofian tohtorin arvon väitöstyöllään "Über die elastische Nachwirkung". Habilitaation suorittamisen hän kuitenkin sai päätettyä jo lokakuussa 1890. Habilitaation jälkeen hän työskenteli Königsbergin matemaattis-fysikaalisessa laboratoriossa.
Göttingen oli tuolloin modernin fysiikan keskipiste. Felix Klein uudisti fysiikan opiskelujärjestelmää Göttingenissä, minkä seurauksena syntyi muutama uusi professuuri. Yksi niistä oli geofysiikan professuuri, johon Wiechert valittiin. Göttingenissä hän pysyi kunnes vuonna 1928 kuoli.
Ura.
Wiechert otti osaa keskusteluun suhteellisuusteoriasta. Hän ei ollut samaa mieltä Einsteinin kanssa siitä, ettei eetteriä ole olemassa. Hänen mukaansa sähkömagneettisella säteilyllä on pakko olla jonkinlainen väliaine, jossa se kulkee. 
Wiechert tunnetaan varsinkin työstään seismografin parissa. Seismografin kehittäminen alkoi kun hän oli matkalla Italiassa ja vieraili muutamissa seismologian laitoksissa. Hän myös kuvasi kuinka seismiset aallot leviävät Maan läpi.
George Bizos

George Bizos (marraskuu 1927 Kreikka – 9. syyskuuta 2020 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen ihmisoikeusaktivisti ja lakimies.
Bizos syntyi Kreikassa marraskuussa 1927. Hän on kertonut omaelämäkerrassaan, ettei hänen tarkka syntymäpäivänsä ole tiedossa kunnallisarkistoiden tuhouduttua toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana. Bizos pakeni kotimaastaan Kreikasta natsi-Saksan miehityksen tieltä vuonna 1941 ja asettui perheineen Johannesburgiin 13-vuotiaana. Hän valmistui lakimieheksi Witwatersrandin yliopistosta ja aloitti työnsä juristina vuonna 1954. Bizos toimi useiden apartheidin vastaisten aktivistien, muun muassa Nelson Mandelan ja Oliver Tambon lakimiehenä 1950- ja 1960-luvulla.
Bizos kuului myös Rivonian oikeudenkäynnissä muun muassa Mandelaa, Walter Sisulua ja Govan Mbekiä puolustaneeseen asianajajaryhmään.
Apartheidin päättymisen jälkeen Mandela nimitti Bizosin komiteaan, joka suositteli uusia jäseniä maan oikeuslaitokseen sen uudistamiseksi apartheidin jäljiltä. Bizos kirjoitti kaksi kirjaa: omaelämäkerrallisen teoksen "Odyssey to Freedom" sekä "No One to Blame? – In Pursuit of Justice in South Africa"
Pogostan Sanomat

Pogostan Sanomat on vuonna 1966 perustettu puolueeton paikallislehti, joka ilmestyy Ilomantsin, Tuupovaaran ja Kiihtelysvaaran alueilla. Lehden ilmestymispäivä on torstai. Median kokonaistavoittavuus vuonna 2024 oli 8600 . Lehden levikki vuonna 2016 oli 4 761 kappaletta.
Lehden päätoimittajana on toiminut vuodesta 2025 Suvi Palosaari. Edelliset päätoimittajat ovat Jyrki Pönkkä (2021-2025), Leila Virnes (2013-2021), Aino Pesu (2006–2013), Anja Kangas (1984-2006) nykyaikaisti lehden ja nosti sen entistä merkittävämpään paikalliseen asemaan. Kangas palkittiinkin Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen tiedottamispalkinnolla ja Pro Ilomantsi -palkinnolla. Kangas toimi myös Kalevalaisen liiton "Pirta"-lehden päätoimittajana uudistaen myös sen toiminnan. Häntä aiemmin päätoimittajan toimi Hilkka Kuusela (1966-1984), joka tunnettiin nimellä Pogostan Hilkka. 
"Pogostan Sanomia" julkaisee mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluva Savo-Karjalan Media Oy.
Keskisuomalainen osti PunaMusta Median (nyk. Rebl Group) medialiiketoiminnan. Kauppa toteutui huhtikuussa 2024.
Operaatio Bolero

Operaatio Bolero oli toisen maailmansodan aikainen sotilasoperaatio, jonka tarkoituksena oli valmistella Normandian maihinnousua ja tuoda satoja lentokoneita Yhdysvalloista Kanadan, Islannin ja Grönlannin kautta Britanniaan. Hävittäjä- ja pommikoneita lennettiin tätä pohjoista reittiä pitkin, koska koneisiin ei joko mahtunut tarpeeksi polttoainetta Atlantin ylitykseen tai niissä ei ollut valtamerellä suunnistamiseen tarvittavia navigointilaitteita. USA:n armeijan kenraali Henry H. Arnold sai tehtäväkseen johtaa operaatio Boleroa 12. huhtikuuta 1942.
Tavoitteena oli miljoonan yhdysvaltalaisen sotilaan siirtäminen Eurooppaan, Isoon-Britanniaan. Operaatiossa käytettiin seuraavia lentokonetyyppejä:
Operaation toteutus.
Operaatio käsitti 84 ryhmää ja 194 332 miestä 1. heinäkuuta 1943. Vuoden lopussa se oli laajentunut 137 ryhmää, 74 pommilaivuetta ja 31 hävittäjälentuetta sekä 375 000 miestä käsittäväksi sotatoimeksi. Operaatio Boleron suunnittelua rajoitti maihinnousu Pohjois-Afrikkaan. Itse Normandian maihinnousu (koodinimi "Overlord") toteutettiin vuotta myöhemmin.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1993

Etelä-Afrikan Grand Prix 1993 oli järjestyksessä 533. Formula 1 -sarjan osakilpailu ja kauden 1993 avauskilpailu. Kilpailu ajettiin 14. maaliskuuta Kyalamin radalla Johannesburgissa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt sapattivuoden jälkeen paluun tehnyt ranskalainen Alain Prost. Prost ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ja saavutti näin hattutempun.
Kilpailu jäi viimeiseksi Etelä-Afrikan GP:ksi.
Kilpailu.
Johtokierrokset.
Lähde:
Billy Hayes

William "Billy" Hayes (s. 3. huhtikuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on hasiksen salakuljetusyrityksestä kiinni jäänyt mies, jonka tarina toimi pohjana elokuvalle Keskiyön pikajuna. Elokuva pohjautuu Hayesin samannimiseen muistelmateokseen.
Hayes jäi kaksikymmentäkolmevuotiaana lokakuussa 1970 Turkissa kiinni pienen hasiserän salakuljetusyrityksestä ja sai elinkautisen vankeustuomion. Asia nousi valtioiden väliseksi kiistaksi, sillä Yhdysvallat halusi, että vankilatuomion voisi suorittaa kotimaassa. Tästä ei kuitenkaan päästy sopimukseen, vaikkakin Turkki lyhensi miehen vankeustuomiota. 
Lokakuussa 1975 Hayes pakeni Marmaranmerellä sijaitsevalta İmralın vankilasaarelta pimeyden turvin soutuveneellä ja kävelemällä länteen Kreikan rajalle saakka. Palattuaan takaisin Yhdysvaltoihin, hän kirjoitti kokemuksistaan kirjan, jonka pohjalta tehtiin Oliver Stonen käsikirjoittama ja Alan Parkerin ohjaama Hollywood elokuva, Keskiyön Pikajuna. Kesäkuussa 2007 Hayes palasi Turkkiin ja pahoitteli siellä elokuvan maalle aiheuttamaa vahinkoa. Billy Hayesin mukaan filmi "ei vastannut hänen kokemuksiaan." 
Useat elokuvan kohtaukset poikkeavat todellisuudesta ja Hayesin kirjassa kuvatuista tapahtumista. Elokuvassa Hayes-hahmo (näyttelijä Brad Davis) murhaa vankilan vartijan. Todellisuudessa Billy Hayes ei koskaan tappanut ketään. 
Erityisesti filmissä luotu kuva Hamid-nimisestä turkkilaisvartijasta harmitti Hayesiä, sillä vartija oli joutunut vangin surmaamaksi, koska elokuvassa vartija tappaa vangin. Hayes piti itseään osasyyllisenä Turkin imagotappioon ja kertoi halunneensa palata Istanbuliin oikaistakseen väärän kuvan.
Billy Hayes on sittemmin luonut uraa kirjailijana, näyttelijänä ja luennoitsijana. Hän on kampanjoinut kannabiksen laillistamisen puolesta.
Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue

Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Bulgariaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on yhdeksäs MM-kilpailujen 2025 jälkeen. Joukkue on saavuttanut olympiahopeaa Moskovassa 1980, kuusi MM-mitalia (kaksi hopeaa ja neljä pronssia) sekä viisi EM-mitalia (yksi hopea ja neljä pronssia). Maailmancupissa joukkue saavutti pronssia vuonna 2007 ja maailmanliigassa se on sijoittunut useasti neljänneksi.
Historia.
Vuonna 2021 tulee kuluneeksi sata vuotta siitä, kun lentopallo tuli Bulgariaan. Lyhyen ajan sisällä lentopallosta tuli suuri, suosittu laji ja harrastetuimpia urheilulajeja Bulgariassa. Bulgaria osallistui heti ensimmäisiin maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1949. 
Bulgarian miesten maajoukkue on esiintynyt onnistuneesti MM- ja EM-kisoissa jo yli 50 vuoden ajan. Miesten maajoukkue voitti ensimmäisen mitalinsa, pronssia, Prahan MM-kisoissa 1949. Joukkue sai pronssia myös Moskovan MM-kisoissa 1952 ja Pariisissa 1986. MM-kisoissa Sofiassa 1970 se sai hopeaa ja Japanissa 2006 pronssia. Filippiinien MM-kilpailuissa 2025 Bulgaria saavutti toisen MM-hopeamitalinsa.
Euroopan-mestaruuskisoissa joukkue on esiintynyt 31 kertaa ja voittanut viisi mitalia: hopeaa Pariisissa 1951 sekä pronssia Bukarestissa 1955, Varnassa 1981 ja Itä-Berliinissä 1983 ja Turkin kisoissa 2009.
Vuonna 1994 Bulgaria osallistui ensimmäisen kerran maailmanliigaan, jossa sijoitus oli neljäs. Joukkue sijoittui neljänneksi myös muun muassa vuosina 2004 ja 2006. Vuoden 2007 maailmancupissa Bulgaria oli kolmas, minkä ansiosta se pääsi vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingiin. EM-kisoissa kahdeksanneksi sijoittunut Bulgaria sai paikan maailmancupiin villillä kortilla, jota myös EM-kisoissa neljänneksi sijoittunut Suomi haki.
Olympialaisissa Bulgarian mieslentopalloilijat ovat esiintyneet kahdeksan kertaa, viimeksi vuosina 2008 ja 2012. Moskovassa 1980 maa saavutti hopeaa.
Annalen der Physik

Annalen der Physik on tunnetuimpia ja vanhimpia fysiikan alan aikakauslehtiä. Lehti julkaisee kokeellisia ja teoreettisia tuloksia fysiikan alalta. Kaikki lehdessä julkaistut artikkelit käyvät läpi tiukan vertaisarvioinnin ennen lehden julkaisemista ja tämä tekee lehdestä hyvin arvostetun.
Aiemmin lehti oli saksankielinen, sillä saksa oli fysiikan tutkimuksen valtakieli aina 1900-luvun alkupuolelle saakka. Erityisesti 1900-luvun alussa lehdessä julkaistiin runsaasti merkittäviä tieteellisiä tuloksia, kuten Heinrich Hertzin valosähköinen ilmiö, Albert Einsteinin suhteellisuusteoriat ja Max Planckin mustan kappaleen säteily. Englannin kielen noustua kansainvälisen tieteen kieleksi, myös fysiikan alalla, vaihdettiin kieleksi englanti mutta lehden nimi säilytettiin alkuperäisenä saksalaisperäisenä.
Lehden päätoimittajia.
Lehteä julkaisee englantilainen Wiley-VCH Verlag GmbH &amp; Co. KGaA.
José María Jiménez

José Maria Jiménez Sastre () oli espanjalainen maantiepyöräilijä.
Uran alkuvaiheessa häntä pidettiin Miguel Indurainin seuraajaehdokkaana. Hän voitti Espanjan ympäriajon pistekilpailun vuonna 2001 ja vuoristokilpailun vuosina 1997–1999 sekä 2001. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui vuonna 1998 kolmanneksi, vuonna 1999 viidenneksi ja sijalle 17 vuonna 2001.
Hänen lempinimensä oli ”El chaba”, joka tarkoittaa villiä. Nimi viittasi hänen hyökkäävään ajotyyliinsä. Hän oli usein mukana irtiotoissa seurauksia harkitsematta. Tapa toisinaan tuotti merkittäviä voittoja raskailla vuoristoetapeilla. Vuoden 1999 Espanjan ympäriajon kahdeksannella etapilla hän hyökkäsi ja ryhtyi ajamaan takaa Pavel Tonkovia Anglirun jyrkässä 23% nousussa sateisessa ja sumuisessa säässä. Lopputuloksena oli kirikamppailu Jiménezin ja Tonkovin kesken. Vuoden 2000 Ranskan ympäriajossa hän teki irtiotton kun etappia oli vielä jäljellä yli 170 km. Jiménez kuitenkin myös kärsi ajotyylistään. Yleensä hyökkäystä seuraavalla etapilla hän hävisi paljon aikaa. Jiménez kärsi masennuksesta ja lopetti pyöräilyuransa vuonna 2002 avioiduttuaan.
Hän kuoli sydänkohtaukseen Madridilaisessa sairaalassa 32 vuoden iässä.
Carlos Sastre on Jiménezin lanko.
George Young

George Redburn Young (6. marraskuuta 1946 Cranhill, Glasgow, Skotlanti – 22. lokakuuta 2017) oli australialainen rockmuusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Young soitti kitaraa ensin The Easybeats -nimisessä yhtyeessä muun muassa Harry Vandan kanssa. Yhtyeen tunnetuin hitti oli ”Friday On My Mind”; muita hittejä olivat muun muassa ”For My Woman”, ”Good Times” ja ”She's So Fine”. Yhtye hajosi 1970-luvun alussa. 
Young oli AC/DC:n kitaristien Angus ja Malcolm Youngin isoveli. Hän on osallistunut heidän yhtyeensä toimintaan tuottamalla AC/DC:n levyjä. Hän soitti myös bassoa AC/DC:ssä, kun heillä ei ollut basistia, ja joskus myös rumpuja. Viimeinen levy, jonka hän tuotti Bon Scottin ollessa laulaja AC/DC:ssä, oli "Powerage".
Noah Bernardo

Noah "Wuv" Bernardo Junior (s. 24. helmikuuta 1974) on yhdysvaltalainen rumpali. Bernardo on soittanut P.O.D.-yhtyeessä sen perustamisesta saakka vuonna 1992. "Wuv" on myös yhtyeen vokalistin Sonnyn serkku. 
Wuv-lempinimi nimi juontaa Noahin lapsuuteen, jolloin hänen isoäitinsä puhui usein rakkaudesta (englanniksi love). Hän kuitenkin puhui hyvin epäselvää murretta, ja siksi love kuulosti aivan wuvilta. Tämän myötä Noahia alettiin kutsua Wuviksi.
Diskografia.
Muut esiintymiset
Kokura Kita-ku

Kokura Kita-ku () on Kita-Kyūshūn kaupungin suuralue. Kokura Kita-ku käsittää entisen Kokuran kaupungin alueen, joka yhtenä viidestä kaupungistä muodosti vuonna 1963 Kita-Kyūshūn kaupungin. Kokura Kita-kussa sijaitseva JR Kyūshūn Kokuran asema on Kita-Kyūshūn päärautatieasema ja myös San’yō Shinkansen pysähtyy siellä.
Suuralueen väkiluku oli 1. tammikuuta 2007 183 053 ihmistä.
Teollisuus &amp; kauppa.
Kita-Kyūshūn suurimmat kauppa- ja ostosalueet sijoittuvat Kokuran aseman lähelle, pääosin Uomachin alueelle ().
Kaksi suurinta ostoskeskusta ovat Isetan (Kokuran aseman vieressä) sekä Izutsuya (Murosaki-joen ja Riverwalk Kita-Kyūshūn vieressä). Tanga market on perinteinen japanilainen markkina-alue, jossa myydään pääasiassa kalaa, lihaa ja vihanneksia.
Turismi.
Kokuran linna, jonka Hosokawa-klaani rakensi vuonna 1602, sijaitsee vain 10 minuutin kävelymatkan päässä Kokuran asemasta. Myös Mori Ōgain asunto sijaitsee Kokuran linnan lähellä, jossa hän oli varuskunnan lääkärinä ja kirjoitti "Kokura nikki" -kirjan.
Päätoimistot.
Kokura Kita-kun alueella on useamman suuryhtiön pää- tai haaratoimistot:
Opus (yhtye)

Opus oli itävaltalainen poprock-yhtye joka perustettiin vuonna 1973. __notoc__
Yhtyeen historia.
Vuonna 1985 Opus julkaisi kappaleen "Live Is Life", joka ponnahti myyntilistojen kärkeen monessa maassa, ja Yhdysvalloissa live-nauhoitus pääsi Top 40 -albumilistalle vuonna 1986. Se saavutti kuudennen sijan Britannian myyntilistoilla 15. kesäkuuta 1985 ja pysyi sijalla 15 viikkoa.
Yhtyeellä on ollut joitain onnistumisia muilla kappaleilla Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä, mutta ei maissa, joissa ei puhuta saksaa.
Opus lopetti toimintansa vuonna 2021.
Zhengrong Shi

Zhengrong Shi (; s. 1963) on kiinalainen liikemies. Hän on perustanut aurinkoenergian yrityksen Suntech Power. Forbesin mukaan Shi on rikkain kiinalainen 2006, ja hänen varallisuutensa oli 2,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2006. Shi rikastui listaamalla aurinkokennoyrityksensä New Yorkin pörssiin. Hänellä on myös Australian kansalaisuus perustuen maassa suoritettuun tohtorintutkintoon ja työntekoon. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 
Shi oli Australiassa aurinkokennotutkija 1992–1995 ja aurinkokennoyrityksen toimitusjohtaja 1995–2001. Hänellä on 11 aurinkokennopatenttia.
Gianna Michaels

Gianna Michaels (s. 6. kesäkuuta 1983 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Ura.
Ennen pornouraansa Gianna muutti vuonna 2001 Kaliforniaan, jossa hän työskenteli vastaanottoapulaisena. Ajan myötä häntä pyydettiin malliksi, joka puolestaan johti alastonmallin kuviin ja vuonna 2004 Gianna teki ensimmäisen pornoelokuvansa. Tämän jälkeen hänen suosionsa on kasvanut nopeasti ja Gianna on esiintynyt yli 390 pornoelokuvassa.
Kyfoosi

Kyfoosi (, "käyrä - kyttyrä") on selkärangan yläosan, erityisesti rintarangan (ns. torakaalinen kyfoosi) taaksepäin työntyvä kaareuma. Selkäranka on luonnostaan S-kirjaimen mallinen, yläselän kaarevuutta taaksepäin tasapainottaa lannerangan notkoa eli lordoosi. 22-vuotiaiden miesten rintarangan köyry on keskimäärin 34 ja naisten 26 astetta.
Mikäli selkärangan kyfoosi on sairaalloisen käyrä, puhutaan kumaraselkäisyydestä tai kyttyräselkäisyydestä.
Mma Ramotswe

Mma Ramotswe (Precious Ramotswe) on kirjailija Alexander McCall Smithin luoma fiktiivinen naishahmo. Mma Ramotswe on päähenkilö McCall Smithin Botswanaan sijoittuvassa "Mma Ramotswe tutkii" -kirjasarjassa (). Kirjojen pohjalta on tehty myös televisiosarja.
Mma Ramotswe asuu Botswanassa Gaboronessa, minne hän myös on perustanut oman yksityisetsivätoimiston. Yritys on Botswanan ensimmäinen etsivätoimisto ja siinä työskentelee Mma Ramotswen lisäksi hänen sihteerinsä ja opetettavansa Grace Makutsi. Toimisto tulee taloudellisesti juuri ja juuri toimeen. 
Mma Ramotswe on luonteeltaan viisas, älykäs, kärsivällinen ja empaattinen. Hän pyrkii toimimaan mahdollisimman oikeudenmukaisesti mutta samalla lempeästi. Mma Ramotswe on valmis antamaan anteeksi niille, jotka katuvat pahoja tekojaan, mutta muista piittaamattomille ihmisille hän antaa mielellään oivaltavasti suunnitellun opetuksen.
Näistä hänen ominaisuuksistaan johtuu, että kun asiakkaat pyytävät toimistosta apua jonkin asian selvittämiseen, Mma Ramotswe ei tyydy pinnallisiin vastauksiin. Sen sijaan hän selvittää ihmisten ja tapahtumien todellisen luonteen. Mma Ramotswe mietiskelee asioita usein rooibos-teekupin ja Mma Makutsin seurassa. Tultuaan ratkaisuun hän järjestelee asioita niin, että kaikki osapuolet voivat olla tyytyväisiä. Monesti tämä tarkoittaa keskustelua asiakkaiden ja muiden asianomaisten kanssa, jotta osapuolet alkaisivat ymmärtää toisiaan ja menneisyyden tapahtumat saataisiin soviteltua.
Mma Ramotswe on perinyt moraalinsa ja maailmankatsomuksensa suuresti rakastamaltaan edesmenneeltä isältään Obed Ramotswelta. Muita hänen ihailemiaan henkilöitä ovat kuningatar Elisabet II, Nelson Mandela sekä Sir Seretse Khama. Mma Ramotswe pohtii usein hieman surumielisesti, miten Botswana on muuttunut hänen lapsuusajoistaan, sillä hänen mielestään ihmiset välittivät silloin enemmän toisistaan.
Myös kauneusihanteet ovat muuttuneet Mma Ramotswen nuoruudesta. Mma Ramotswe, samoin kuin moni muu kirjan vanhemman polven botswanalainen, kannattaa kuitenkin yhä "perinteistä ruumiinrakennetta". Mma Ramotswe onkin ylpeä omasta, pyöreästä ulkomuodostaan. 
Mma Ramotswella oli nuoruudessaan onneton avioliitto huonosti käyttäytyvän jazz-muusikon Note Mokotin kanssa. Eron jälkeen Mma Ramotswe on pysytellyt pitkään naimattomana, eikä hänellä ole lapsia. Nelissäkymmenissään hän kuitenkin lupautuu menemään naimisiin Gaboronessa arvostetun autonkorjaajan J.L.B. Matekonin kanssa, ja saa tämän seurauksena myös kaksi ottolasta nimiltään Motholele ja Puso.
Hannover 96

Hannover 96 on saksalainen jalkapalloseura Hannoverin kaupungista Ala-Saksin osavaltiosta. Se pelaa kaudella 2021–2022 Saksan 2. Bundesliigassa.
Historia.
Seura perustettiin huhtikuussa 1896 rugby- ja yleisurheiluseuraksi. Nimenä oli tuolloin "Hannoverscher FC 1896". Vuonna 1913 se yhdistyi "Ballverein Hannovera von 1898":n kanssa, jolloin se sai nykyisen nimensä Hannoverscher Sportverein von 1896.
"Hannoverscher FC":n värit olivat musta, valkoinen ja vihreä, mutta se pelasi sinisissä paidoissa. "Ballverein" puolestaan pelasi punaisissa paidoissa. Seurojen yhdistymisen jälkeen joukkue päätti pelata punaisissa paidoissa, mutta sen virallisiksi väreiksi jäivät edelleen musta, valkoinen ja vihreä kuten seuran logostakin yhä näkyy. Joukkueen lempinimi on silti "die Roten" – punaiset.
Hannover voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 1938 kun se kukisti Schalke 04:n loppuottelussa, mikä on yksi saksalaisen jalkapallohistorian suurimmista yllätyksistä. Toisen maailmansodan jälkeen Hannover pelasi pohjoisessa Oberligassa. Vuonna 1954 se voitti toisen Saksan mestaruutensa.
Vuonna 1963 Saksassa muodostettiin jalkapalloon alueellisten liigojen sijasta yhtenäinen Bundesliiga. Pohjoisesta Oberliigasta sinne pääsivät kuitenkin Hamburger SV ja Werder Bremen. Seuraavaksi kaudeksi joukkue kuitenkin nousi ylimmälle sarjaportaalle. Hannoverissa pelasi maajoukkuepelaajiakin kuten Jupp Heynckes ja Hans Siemensmayer. Hannover pelasi 1. Bundesliigassa vuosikymmenen verran sijoittuen säännöllisesti sarjataulukon alempaan keskikastiin. Kaudeksi 1974–1975 se putosi alemmalle sarjatasolle. Se palasi kylläkin heti takaisin 1. Bundesliigaan, mutta putosi heti alemmas.
1970-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa seura kärsi pahoista talousvaikeuksista. Vuonna 1992 se kuitenkin voitti Saksan Cupin, mikä kohensi seuran taloustilannetta. Hannover 96 oli ensimmäinen alemman divisioonan joukkue, joka voitti kilpailun. Matkalla kohti voittoa se kukisti muun muassa Bundesliiga-joukkueet Borussia Dortmundin, VfL Bochumin, Karlsruher SC:n, Werder Bremenin ja Borussia Mönchengladbachin.
Kaudet 1996–1998 die Roten pelasi Saksan kolmannella sarjatasolla Regionnalligassa. Se palasi 2. Bundesliigaan 1999 ja 1. Bundesliigaan 2002, jossa se on sen jälkeen pelannut lukuun ottamatta kautta 2016–2017.
Asuntolaiva

Asuntolaiva on asuntona toimiva laiva. Asuntolaivoja on monen mallisia. Yleisempiä niistä on alkuperäisestä käytöstä poistettu tavanomainen vene tai laiva, joka on muutettu sekä teknisesti että rakenteellisesti vastaamaan jatkuvan asumisen tarpeita. Toisinaan kelluvia ponttoonien päälle rakennettuja asuintaloja ( ns. floating home) sanotaan asuntolaivoiksi, vaikka missään olosuhteissa niillä ei voi liikkua merellä, eivätkä ne täytä laivan kriteereitä.
Asuntolaivat maailmalla.
Euroopassa asuntolaiva-asuminen on paikoitellen jo osa kaupunkikulttuuria. Huomattavan suosittua tämäntyyppinen asuminen on Alankomaissa, jossa pelkästään Amsterdamissa arvioidaan olevan jopa 2 500 asuntolaivaa tai kelluvaa omakotitaloa. Alankomaiden muissa osissa on kelluvia asuntoja arviolta saman verran lisää. Muualla Euroopassa esimerkiksi Kööpenhaminassa ja Tukholmassa on erityisesti asuntolaivoille varattuja alueita, joissa postinkuljetus, vesi ja viemäröinti, sekä sähkönsaanti on tehty mahdolliseksi.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa asuntolaivoille on varattu alueita mm. Seattlessa ja Vancouverissa. Saksassa ainakin Berliinissä on suunnitteilla asuntolaivoille soveltuvia alueita.
Asuntolaivat Suomessa.
Suomessa asuntolaiva-asuminen on hyvin vähäistä. Helsingin Kaisaniemenrantaan on tosin suunnitteilla asuntolaivoille tarkoitettu alue, Porin Reposaaressa on kaksi kelluvaa taloa, ja Porvoossakin asuntolaivoja on muutama. Suomessa haasteita asuntolaivassa asumiselle asettavat muun muassa seuraavat seikat:
Laivassa asumisella välttää esim. kiinteistöveron. Joskin ajoittainen telakoiminen ja mahdolliset laiturimaksut aiheuttavat lisäkuluja. Jos laiva on merikelpoinen, eikä ole kytketty kiinteästi maihin, niin rakennusmääräykset eivät yletä maista laivaan. Vastaavasti merenkulun puolella on omat säännöksensä. Lain mukaan Suomessa saa asua ilman kiinteää osoitetta, jolloin virallinen postikanava on OmaPosti.
Muuta.
Matkustaja-alus GTS Finnjet toimi New Orleansia kohdanneen hurrikaani Katrinan jälkeen lääketieteen opiskelijoiden asuntolaivana.
Ent. Finnesa on muutettu merikelpoisuus säilyttäen perheen kodiksi, nyk. nimeltään m/s Suukko.
Päijänteellä on mm. Endla-niminen 30-metrinen merikelpoinen alus, joka palvelee ympärivuotisena kotina.
Helsingissä toimii Asuntolaivurit-niminen yhdistys.
Tie Guantanamoon

Tie Guantanamoon ("The Road to Guantanamo") on brittiläinen dokumentaarinen draama vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut Michael Winterbottom. Elokuva kertoo kolmesta brittiläisestä arabista, jotka tuomitaan syyttömänä vankeuteen Guantanamo Bayn vankileiriin. 
Elokuvan ensiesitys oli Berlinalessa 14. helmikuuta 2006, ja se esitettiin ensi kerran valtamediassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa Channel 4 -televisiokanavalla 9. maaliskuuta 2006. Seuraavana päivänä elokuva julkaistiin yhtä aikaa elokuvateattereissa, DVD:nä ja internetissä.
Elokuva kuvattiin Afganistanissa, Pakistanissa, Iranissa ja Kuubassa.
Juoni.
Elokuva kertoo tarinan kolmesta brittiläisestä miehestä, Ruhal Ahmed, Asif Iqbal ja Shafiq Rasul, jotka tunnetaan nykyisin myös nimellä Tiptonin kolmikko ("The Tipton Three"). Afganistanissa heidät vangitsi vuonna 2001 Pohjoinen liitto, joka luovutti heidät Yhdysvaltain asevoimille ja heidät siirrettiin Guantanamo Bayn vankileirille epäiltynä terrorismista. He olivat vankeina lähes kolme vuotta ilman syytettä tai oikeudenkäyntiä.
Gitmo

Gitmo: The New Rules of War on ruotsalainen dokumenttielokuva Guantanamo Bayn vankileiristä. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Erik Gandini ja Tarik Saleh. Elokuvassa haastatellaan muun muassa seuraavia henkilöitä: Janis Karpinski, Mehdi Ghezali ja Geoffrey Miller.
Gitmon ensiesitys oli IDFA:ssa vuonna 2005 ja näytettiin ensimmäistä kertaa elokuvateattereissa Ruotsissa 10. helmikuuta 2006.
Vuonna 2003, vuosi Ruotsin kansalaisen Mehdi Ghezalin ”Gitmoon” vangitsemisen jälkeen, joka sai näkyvyyttä myös Ruotsin mediassa, Gandini ja Saleh aloittivat dokumentin kuvaamisen ja vierailivat saarella opastetun matkan ja valikoidun alueellepääsyn kanssa. Ghezali vapautettiin vuonna 2004 ja häntä haastateltiin elokuvaa varten.
Golaghat

Golaghat on kaupunki Intiassa, Assamin osavaltiossa. Se on Golaghatin piirikunnan pääkaupunki. Golaghatin kaupungissa asuu 33 064 ihmistä, piirikunnassa yli yhdeksän miljoonaa. Piirikunnan asukkaista 85 % on hinduja.
Kaupungin nimi tarkoittaa jokilautan satamassa sijaitsevaa kauppapaikkaa. Nykyinen kauppala on syntynyt Dhansiri-joen varrelle 1900-luvun puolivälissä. Arkeologisista jäänteistä nähdään, että jokilaaksossa on ollut asutusta 400-luvulta asti.
Golaghatin lähellä sijaitsee UNESCOn maailmanperintöluetteloon kuuluva Kazirangan kansallispuisto.
Salva Ballesta

Salvador Ballesta Vialcho eli Salva Ballesta (s. 22. toukokuuta 1975 Zaragoza, Zaragozan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Peliura.
Salva edusti urallaan kaikkiaan kuutta eri seuraa Espanjassa. Hän pelasi myös yhden kauden Englannissa Boltonin joukkueessa. Salva voitti Espanjan pääsarjamestaruuden Valencian riveissä kaudella 2001–2002. Pelatessaan Racing Santaderissa kaudella 1999–2000 Salva voitti Espanjan pääsarjan maalikuninkuuden 27 maalilla. Seuraavalla kaudella hän voitti toiseksi ylimmän sarjatason maalipörssin 21 osumallaan pelatessaan Atlético Madridissa. Salva pelasi neljä ottelua Espanjan A-maajoukkueessa. 
Valmennusura.
Salva päätti pelaajauransa kesällä 2010, minkä jälkeen hän toimi Málagan juniorivalmentajana. Helmikuussa 2013 hänet nimitettiin Celta Vigon pääsarjajoukkueen apulaisvalmentajaksi. Nimitys peruttiin vain joitakin päiviä myöhemmin joukkueen kannattajien jyrkän vastustuksen vuoksi. Syynä tähän oli Salvan maine äärioikeiston tukijana. Saman vuoden heinäkuussa hänestä tuli Málagan B-joukkueen, Atlético Malagueñon, päävalmentaja. Sittemmin hän on valmentanut myös kahta muuta Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa joukkuetta, Real Jaénia ja Móstolesia. 
Poliittiset kannanotot.
Jalkapallokenttien ulkopuolella Salva on tullut tunnetuksi lentoharrastuksestaan sekä isänmaallisuudestaan. Salva on ajoittain ottanut julkisuudessa voimakkaasti kantaa poliittisiin kysymyksiin ja häntä on pidetty Espanjan entisen diktaattorin Francisco Francon ihailijana ja hänet on myös liitetty joidenkin äärioikeistolaisten ryhmien toimintaan. Salva ei ole julkisesti ilmaissut tukeaan millekään ryhmittymälle, mutta on jatkuvasti arvostellut maan vasemmistopoliitikkoja sekä vastustanut Espanjan itsehallintoalueiden irtaantumispyrkimyksiä. Esimerkiksi helmikuussa 2007 Salva otti voimakkaasti kantaa Barcelonassa pelanneen Oleguerin kirjoittamaan lehtiartikkeliin, jossa Oleguer kritisoi ETA-vangin vapauttamatta jättämistä ja kyseenalaisti Espanjan aseman oikeusvaltiona. Oleguer on tullut tunnetuksi poliittisesti aktiivisena urheilijana, joka on puhunut julkisesti muun muassa Katalonian ja Baskimaan itsenäisyyden puolesta. Omassa vastalauseessaan Salva ilmoitti ”kunnioittavansa koiranpaskaakin enemmän [kuin Olegueria]”.
Grenadiini

Grenadiini on granaattiomenan siemenistä sokerin kanssa keitettyä siirappia . Kaupallisia valmisteita on saanut ainakin punaisen ja vihreän värisenä. Sitä käytetään juomasekoituksiin maun ja värin antamiseen. Grenadiinia myydään hyvinvarustetuissa elintarvikeliikkeissä ja Alkossa.
Kaarlo Eemeli Kivirikko

Kaarlo Eemeli Kivirikko (vuoteen 1906 Karl Emil Stenroos; 28. tammikuuta 1870 Helsinki – 26. huhtikuuta 1947) oli yliopettaja, lintutieteilijä ja oppi- ja tietokirjailija. Hän oli myös taitava lintujen täyttäjä, joka tunnettiin kyvystään sijoittaa eläin luontevaan pienympäristöön ja loihtia näin poikkeuksellisen aidonoloinen tilannekuva. Kivirikko sai professorin arvonimen vuonna 1930.
Elämäkerta.
Kivirikon vanhemmat olivat rakennusmestari August Stenroos ja Agatha Charlotta Corzard. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892, lisensiaatiksi 1898 ja tohtoriksi 1900. Kivirikko teki tutkimusmatkat Vienan Karjalaan ja Vienanmerelle 1894 sekä Transkaspiaan, Turkestaniin ja Siperiaan 1896. 
Kivirikko oli Sortavalan reaalilyseon luonnonhistorian ja maantieteen lehtorina sekä Sortavalan seminaarin luonnonhistorian ja kemian opettajana 1899–1905. Hän toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon luonnonhistorian ja maantiedon vanhempana lehtorina vuodesta 1905 sekä yliopettajana vuosina 1911–1938. Hän kirjoitti eläin- ja kasvitieteen oppikirjoja. Hän paranteli Aukusti Juhana Melan "Suomen luurankoiset" -teosta laajentamalla ja toimittamalla kirjan toisen painoksen vuonna 1909. Kivirikko kirjoitti laajan kaksiosaisen teoksen "Suomen linnut" vuosina 1926–1927. Nuorena Kivirikko tutki vesien pienäyriäisiä.
Kivirikko toimi Luonnon Ystävän (nyk. Luonnon Tutkija) päätoimittajana 1921–1925, "Maapallon eläimistön" päätoimittajana sekä Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1926–1936. Hän sai professorin arvon vuonna 1930.
Kivirikon täytettyjen lintujen kokoelma on lahjoitettu Helsingin yliopistolle.
Juristi

Juristi (, ’oikeustieteet’) eli lakimies on oikeustieteellisen korkeakoulututkinnon suorittanut oikeustieteilijä. Suomessa ylempiä oikeustieteellisiä tutkintoja ovat nykyään oikeustieteen maisterin ja kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen maisterin tutkinnot, joista vain ensin mainittu antaa kelpoisuuden työskennellä tuomarina, syyttäjänä tai asianajajana tietyin lisäedellytyksin. Aikaisempia tutkintoja Suomessa ovat olleet oikeustieteen kandidaatti ja molempain oikeuksien kandidaatti ("iuris utriusque candidatus"). Pohjoismaissa oikeustieteellisiä tutkintoja ovat muun muassa Ruotsin "juristexamen" sekä Tanskan "juridisk kandidateksamen". 
Juristin ammattitaidon ydinalueen muodostavat oikeudellinen tulkinta ja esitettyjen tulkintojen perusteleminen, joita täydentävät oikeudellisen systematiikan tuntemus ja oikeusperiaatteiden punninta.
Juristit ovat oma ammattikuntansa ja toimivat esimerkiksi yritysten lakimiehinä tai asianajotehtävissä edustaen muita oikeudenkäynneissä. Juristit voivat toimia myös tuomareina, virkamiehinä tai asianajajina. Myös elinkeinoelämä työllistää suuren määrän juristeja.
Lakimies on käsitteenä juristin synonyymi ja perinteisempi nimike oikeustieteen korkeakoulututkinnon omaavalle ammattilaiselle. Arvonimeä asianajaja saa Suomessa käyttää vain Suomen Asianajajaliittoon kuuluva asianajotutkinnon hyväksytysti suorittanut juristi.
Suomessa juristiammatteihin (esim. tuomari ja syyttäjä) vaadittavaa oikeustieteellistä koulutusta järjestetään Helsingin (Helsinki ja Vaasa), Turun ja Lapin yliopistojen oikeustieteellisissä tiedekunnissa, Itä-Suomen yliopiston yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunnassa sekä Åbo Akademin yhteiskuntatieteiden, kauppatieteiden ja oikeustieteiden tiedekunnassa.
Monilla poliitikoilla on juristin koulutus, kuten Suomen presidenteistä Ståhlbergilla, Svinhufvudilla, Rytillä, Paasikivellä, Kekkosella, Halosella ja Niinistöllä. Muiden maiden johtajista esimerkiksi Volodymyr Zelenskyi, Jawaharlal Nehru, Konrad Adenauer, Kurt Georg Kiesinger, Olof Palme, Fidel Castro, Slobodan Milošević, Bill Clinton, Richard Nixon, Gerald Ford, Nicolas Sarkozy, Tony Blair, Nelson Mandela, Lech Kaczyński, Mihail Gorbatšov, Vladimir Putin, Dmitri Medvedev, Joe Biden ja Barack Obama ovat olleet tai ovat koulutukseltaan juristeja.
Brittiläisen psykologin Kevin Duttonin mukaan juristi on psykopaattien toiseksi suosituin ammatti.
Sukupuolineutraali kielenkäyttö

Sukupuolineutraali kielenkäyttö on kieltä, joka ei ole sukupuolittunutta. Suomen kielen lautakunta on antanut suosituksen sukupuolineutraalin kielenkäytön edistämiseksi.
"Aamulehti" ilmoitti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies. Ratkaisu herätti hämmennystä, koska esimerkiksi käsite eduskunnan puhemies on nimetty Suomen laissa.
Ongelmallinen sana ”nainen” englannin kielessä.
Englannin kielessä sana ”woman” () sisältää sanan ”man” ("mies"). Tämän vuoksi tätä sanaa on pidetty patriarkaalisena ja sille on kehitetty vaihtoehtoja, vaikkakin etymologisesti "man" tarkoitti alun perin ihmistä yleisesti ja kaventui merkitykseltään vasta myöhemmin. 
Vuonna 1975 "Lesbian Connection" -lehti esitteli nainen-sanan korvaajaksi sanan ”womyn”. Uudempi versio on ”womxn”.
Britannian ulkoministeriö näki ongelmallisena YK-sopimuksen sanamuodon, jonka mukaan ”raskaana olevia naisia ei saa tuomita kuolemanrangaistukseen” ja ehdotti tilalle termiä ”raskaana olevat henkilöt” ("pregnant people"). Myös British Medical Association on suositellut termiä ”tulevan äidin” sijaan.