Green River (yhtye)

Green River oli Seattlesta lähtöisin ollut rockyhtye, joka toimi vuosina 1984–1987. Vaikka heidän kaupallinen menestyksensä olikin vähäistä Seattlen ulkopuolella, Green River on vaikuttanut grungeen sekä omalla että yhtyeen jäsenten myöhempien yhtyeiden musiikilla.
Historia.
Green River (nimetty Green River Killeriksi kutsutun sarjamurhaajan mukaan) perustettiin alkuvuodesta 1984. Perustajajäsenet olivat laulaja-kitaristi Mark Arm, kitaristi Steve Turner, rumpali Alex Vincent sekä basisti Jeff Ament. Kitaristi Stone Gossard otettiin myöhemmin mukaan, kun Mark Arm halusi keskittyä laulamiseen. Arm ja Turner olivat aiemmin soittaneet sekä Mr. Epp &amp; The Calculationissa että Limp Richerdsissä, ja Turner ja Vincent olivat soittaneet lyhytikäisessä Spluii Numassa. Ament tuli yhtyeeseen siirtymällä Deranged Dictionista, kun taas Gossard otettiin mukaan yhtyeeseen hänen soitettua vähän aikaa Turnerin kanssa tämän ensimmäisessä yhtyeessä The Ducky Boysissa.
Vuoden 1984 loppuun mennessä yhtye soitti keikoilla Seattlessa ja sen ulkopuolella. Joulukuussa 1984 yhtye ryhtyi äänittämään ensimmäistä levyään "Come On Down". Kun levy valmistui vuoden 1985 alussa, Turner jätti yhtyeen, koska ei pitänyt Amentin ja Gossardin "progressiivisista" vaikutteista. Deranged Dictionin kitaristi Bruce Fearweather otettiin Turnerin tilalle. 
Vuoden 1985 puolivälissä yhtye aloitti ensimmäisen maanlaajuisen kiertueensa, jonka tarkoituksena oli mainostaa "Come On Down" EP:tä. Levyn julkaiseminen kuitenkin myöhästyi, mikä kyseenalaisti kiertueen merkityksen. Kokemus oli kaikkea muuta kuin positiivinen, vaikkakin se auttoi vankistamaan suhteita muihin amerikkalaisiin indie rock -bändeihin. Näihin kuului muun muassa Sonic Youth, joka myöhemmin lainasi Come On Down -kappaleen omalla nimellä "Never Mind (What Was It Any Way?)" vuoden 2000 New York City Ghosts &amp; Flowers -albumilleen. Syksyllä 1985 "Come on Down" julkaistiin viimein New Yorkista alun perin kotoisin olevalla Homestead Records -levy-yhtiöllä. Vaikka levy ei myynytkään hyvin, sitä pidetään laajasti ensimmäisenä grunge-levynä.
Vuonna 1986 yhtye jatkoi soittamista Yhdysvaltain luoteisosassa tasaisesti kasvaville yleisömäärille (erityisesti kotikaupungissaan Seattlessa). Vuoden 1986 alussa paikallinen C/Z Records -yhtiö julkaisi "Deep Six" -kokoelman. Sillä on Green Riverin lisäksi kappaleita mm. bändeiltä Soundgarden, The Melvins, Malfunkshun, Skin Yard ja U-Men. 
Kesäkuussa 1986 yhtye alkoi tuottaa seuraavaa EP:tään nimeltään "Dry As a Bone" paikallisen tuottajan, Jack Endinon kanssa. Levyn julkaisu kesti, ja sillä aikaa yhtye julkaisi singlen "Together We'll Never" / "Ain't Nothing to Do" EP:n ulkopuolelta paikallisella Tasque Force Records -yhtiöllä. "Dry As a Bone" julkaistiin viimein heinäkuussa 1987, tasan vuosi levytyksen alkamisesta, Sub Pop Records yhtiön ensimmäisenä kunnon julkaisuna. 
"Dry As a Bonen" julkaisemisen jälkeen ryhmä palasi studioon aloittaakseen ensimmäisen kokopitkän albuminsa "Rehab Dollin" äänitykset. Yhtyeen riidat alkoivat kuitenkin nousta pääosaan musiikin sijasta. Erityisesti Arm alkoi tuntea etääntyvänsä muista yhtyeen jäsenistä, jotka hänen mielestään alkoivat tulla pakkomielteisiksi levyttämisestä suurelle levy-yhtiölle. Armin mielestä etenkin Ament ja Gossard suhtautuivat yhtyeen tulevaisuuteen liian ammatillisesti. Amentilla ja Gossardilla oli kuitenkin omat työt, kun taas Armia elättivät hänen vanhempansa. Mark Arm allekirjoitti myöhemmin sopimuksen suuren levy-yhtiön kanssa, jättäen kaikki ihmettelemään syytä. Green River oli lokakuun 1987 loppuun mennessä yhtyeenä lopettanut.
Hajoamisen jälkeen.
Green Riverin hajoamisen jälkeen (1987) Gossard, Ament ja Fairweather perustivat Malfunkshunin keulakuvan Andrew Woodin kanssa lyhytikäisen cover-yhtyeen Lords Of The Wastelandin. Vuoden 1988 alussa yhtye oli saanut uuden nimen, Mother Love Bone. Mother Love Bone, mahdollisesti todistaen Mark Armin väitöksen ammatillisuudesta oikeaksi, nousi nopeasti Seattlen musiikkiskenen huipulle. He olivat lähellä lopullista läpimurtoaan kun keulakuva Wood otti ylinannostuksen heroiinia, vain päiviä ennen debyyttialbumin julkaisua. Amentin ja Gossard perustivat seuraavaksi Pearl Jamin ja tekivät lopullisen läpimurron. 
Arm taas soitti välittömästi vanhalle ystävälleen ja yhtyekaverilleen Steven Turnerille. Yhdessä he värväsivät basisti Matt Lukinin (soitti aiemmin The Melvinsissä) ja rumpali Dan Petersin (Bundle of Hiss and Feastista) perustaakseen Mudhoneyn vuoden 1988 alussa. Mudhoneytä alettiin pian pitää yhtenä Seattlen lupaavimmista yhtyeistä singlellään "Touch Me I'm Sick" sekä debyytti-EP:llään "Superfuzz Bigmuff" ja se sai ylistäviä arvosteluja musiikkilehdistössä. Kahden muun Sub Popilla julkaistun hyvin vastaanotetun levyn jälkeen Mudhoney ja Arm allekirjoittivat sopimuksen suuren levy-yhtiön Reprise Recordsin kanssa 1992, julkaisten "Piece of Caken" myöhemmin samana vuonna. Arm ja Turner ovat myös myöhemmin soittaneet yhdessä sivuprojektissa The Monkeywrenchissä. 
Ainutkertainen Green River -yhdistyminen tapahtui 30. marraskuuta 1993 Pearl Jamin kiertueella Aladdin Theatressa Las Vegasissa. Yhdistymiseen osallistuivat Mark Arm, Steve Turner, Stone Gossard, Jeff Ament ja Underdogin Chuck Treece, joka paikkasi Alex Vincentiä rummuissa. Vincent asui tuolloin Japanissa, eikä ollut paikalla. Yhtye soitti vain kaksi kappaletta, "Swallow My Pride" ja "Ain't Nothing to Do". 
Sekä Pearl Jam että Mudhoney jatkavat kiertueita ja levyjen tekemistä nykyäänkin. 
Perintö.
Green Riverillä oli pieni kaupallinen vaikutus Seattlen ulkopuolella. Yleisesti ottaen Green Riveriä pidetään yhtenä myöhemmin grungena tunnetun genren edelläkävijänä. Sekoittamalla hard rockia, punkia ja metalia, ottamalla voimakkaita vaikutteita Iggy Popin The Stoogesista, ja yhdistämällä nämä Mark Armin lyriikoihin ja vokaaliseen ulosantiin Green River vaikutti suuresti sekä sen aikaisiin että sitä seuranneisiin bändeihin. 
Diskografia.
Kokoelmalevyjä, joissa Green Riverin kappaleita: