tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wasted &amp; Wounded

Wasted &amp; Wounded (myös muodossa Wasted ’N’ Wounded) on suomalaisen Santa Cruz -yhtyeen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta "Santa Cruz" 27. lokakuuta 2014.
Kappale on yhtyeen laulaja Archie Cruzin ja kitaristi Johnny Cruzin kirjoittama ja tuottama. ”Wasted &amp; Wounded” on yksi yhtyeen tunnetuimpia ja eniten soitettuja kappaleita. Singlen B-puolena julkaistiin akustinen versio yhtyeen kappaleesta ”We Are the Ones to Fall”. 
”Wasted &amp; Wounded” ylsi Suomen radiosoittolistalla parhaimmillaan sijalle 46. ja oli listalla 20 viikkoa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 27. lokakuuta 2014 ja sen on ohjannut Ville Juurikkala.
Yatta

Yatta on kaupunki Palestiinan Länsirannalla Hebronin eteläpuolella. Sen asukasluku oli vuoden 2016 arvion mukaan 64 277.
Maantiede.
Yatta sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Hebronin kuvernoraattissa noin 9 kilometriä Hebronin kaupungista etelään. Yattan naapuripaikkakuntia ovat Zif ja Khallet al Maiyya idässä, Ar Rihiya, Wadi as Sada ja Al Fawwarin pakolaisleiri pohjoisessa, Beit Amra lännessä ja As Samu etelässä. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 793 metriä.
Vuoden keskimääräinen lämpötila Yattassa on noin 18°C ja keskimääräinen sadanta 303 mm.
Historia.
Yattan asuttivat aikanaan jo kanaanilaiset. Nimi Yatta on johdettu nimestä "Yuta", joka tarkoittaa tasaista ja kaarevaa. Kaupunkia on pidetty myös Raamatussa esiintyvänä Juttana. Eusebios kuvaili paikkaa 300-luvulla suurena kaupunkina Beit Guvrinin eteläpuolella. Rooman valtakunnan kaudella paikkakunta tunnettiin nimellä Letaem. Nykyinen kaupunki on kuitenkin kehittynyt vasta Osmanien valtakunnan kaudella.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Yattan asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 64 277. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 45 424 ja vuonna 1997 22 930.
Kadri-Ann Sumera

Kadri-Ann Sumera (s. 1977) on virolainen pianisti. Hän on toiminut solistina, kamarimuusikkona ja säestäjänä, jonka laaja ohjelmisto on ulottunut barokkimusiikista nykyohjelmistoon.
Sumera opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa ja Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistossa. Hänen opettajinaan toimivat Merike Bürger, Ülle Sisa, Maigi Pakri, Peep Lassmann ja Arbo Valdma. Hän suoritti opintoja myös Internationale Ensemble Modern Akademiessa Frankfurtissa. Hän perusti Tartu New Music Ensemblen ja on johtanut Viron ammattimuusikoiden yhdistystä. Hän on myös työskennellyt toimittajana Klassikaraadiossa. 
Sumera on kantaesittänyt hänelle sävellettyjä teoksia, joihin ovat kuuluneet Märt-Matis Lillin pianokonsertto ja Nicolas Gilbertin "A rebours". Hän on myös esiintynyt monissa Viron-ensiesityksissä 1900-luvun merkittävistä teoksista; Karlheinz Stockhausenin teoksen "Mantra" kahdelle pianolle ja elektroniikalle hän tulkitsi Sabine Simonin ja Hendrik Manookin kanssa, Olivier Messiaenin teoksen "Harawi" sopraanolle ja pianolle Kai Kallastun kanssa sekä John Cagen teoksen "Dances for two prepared pianos" Hanna Heinmaan kanssa. Sumera on osallistunut multimediaesityksiin. Hän on esiintynyt muiden muassa Viron kansallisen sinfoniaorkesterin, Sinfonietta Dresdenin ja Pärnun kaupunginorkesterin solistina. Hän on levyttänyt paljon.
Sumeran ohjelmistossa tärkeä asema on ollut virolaisella pianomusiikilla, kuten hänen isänsä Lepo Sumeran teoksilla.
Sumera on opettanut Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa ja Tarton Heino Eller -musiikkiopistossa. Hän on myös työskennellyt Darmstadtin Akademie für Tonkunstissa. Hänen harrastuksensa on kajakkimelonta, jonka merkeissä hän on tehnyt matkoja muun muassa Malawiin ja Grönlantiin.
Marja Lappalainen

Marja Lappalainen (s. 1980 Jalasjärvi) on suomalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. 
Lappalainen tekee yhdessä Jarkko Vehniäisen kanssa sarjakuvaa "Kamala luonto".
Antti Hartman

Antti Hartman (s. 3. helmikuuta 1981) on suomalainen LVI-alan yritysjohtaja ja yrittäjä. Hän on energiatekniikkaan ja energiansäästöratkaisuihin keskittyvän HögforsGST:n toimitusjohtaja ja yhtiön suurin osakas. 
Elämä ja ura.
Koulutukseltaan Hartman on kauppatieteiden maisteri.
Opiskellessaan kauppatieteitä Hartman aloitti työuransa OP-ryhmässä. Hän toimi yrityslainapuolella. Pankkimaailmasta Hartman siirtyi kaukolämmön lämmönjakolaitteisiin keskittyvän start-up-yrityksen talousjohtajaksi ja osakkaaksi vuonna 2005. Muutamaa vuotta myöhemmin yritysjärjestelyiden yhteydessä Hartmanista tuli toimitusjohtaja. Hän on yrityksen suurin omistaja. 
Hartmanin mukaan energian kierrätykseen ja säästöön keskittymällä pystyttäisiin vähentämään kiinteistöjen energiankulutusta ja päästöjä noin 20–50 prosenttia. Hän on esittänyt investointitukia sellaisille yrityksille, jotka tekevät aidosti energiatehokkaita ratkaisuja. 
Hartman on myös osallistunut Nastolan Aurinkolinnan saneeraushankkeeseen yhtiönsä kautta. Hän on As Oy Nastolan Aurinkolan hallituksen puheenjohtaja. 
Tunnustuksia.
Hartman sai osuudestaan Nastolan Aurinkolinnan saneeraushankkeessa Lahden kaupungin myöntämän Nastola-kunniakirjan. 
Yksityiselämä.
Hartmanin perheeseen kuuluvat puoliso ja kaksi lasta.
Hyllä

Hyllä on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa.
Saari on noin 1,0 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22,3 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla Sarvisalon saariryhmän ulkolaidalla. Saari sijaitsee yli kaksi kilometriä Sarvisalosta itään ja lähes 900 metriä Isosta Aitasalosta pohjoiseen. Hyllän ympäristössä on jonkin verran kivikkoa ja pieniä saaria. Saaren eteläpään itäpuolella sijaitsee Vähä-Hyllä, joka on 200 metriä pitkä saari ja jossa on vapaa-ajan asunto. Eteläpään länsipuolella sijaitsee Korpisaari, jonka halkaisija on 100 metriä. Hyllän länsipuolella on vielä kaksi pikkusaarta, joista pohjoisemmassa saaressa on vapaa-ajan asunto. Hyllä on verrattain matala ja sen keskellä sijaitsevassa painaumassa on suo. Sen korkein mäki kohoaa 16 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren pohjoispäässä sijaitsee kummeli ja saaren etelä- ja pohjoispään ohittavat veneväylät. Saarella on kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa.
Saari on piirretty autioksi saareksi vuoden 1938 taloudellisessa kartassa . Autio se on vielä vuoden 1965 peruskartassa, joskin sen keskellä sijaitseva suo on ojitettu. Seuraavassa vuoden 1985 kartassa saarelle on rakennettu kaksi kesämökkiä. Eteläpään mökin edustalla ollut saari on tässä kartassa piirretty ensi kertaa niemeksi.
Tanssii tähtien kanssa (12. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kahdestoista tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2019 ja Mtv Palvelussa. Sarjassa julkisuuden henkilöt opettelivat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella. Ohjelma perustuu formaattiin "Dancing with the Stars".
Kauden finaali käytiin sunnuntaina 1. joulukuuta 2019 ja voittaja oli Christoffer Strandberg parinaan Jutta Helenius. Finaalissa oli kolme tähtiparia, ja kaikki tanssivat kolme tanssia, joista yhden tuomareiden kanssa.
"Katso myös: Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista
Vihreä luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
Pisteet.
Taustavärit:
 kilpailun voittajat
 kilpailun 2. sija
 kilpailun 3. sija
 paras pari
 pudotusuhassa
 pudonnut pari
 keskeyttänyt pari
Märt-Matis Lill

Märt-Matis Lill (s. 6. marraskuuta 1975) on virolainen säveltäjä. 
Lill opiskeli Lepo Sumeran johdolla Tallinnan musiikkilukiossa ja valmistui Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta vuonna 1999 oltuaan siellä Sumeran ja Eino Tambergin oppilaana. Vuonna 1998 Lill pääsi Veli-Matti Puumalan oppiin Sibelius-Akatemiaan. Lisäksi hän on osallistunut Louis Andriessenin, Michael Jarrellin, Luca Francesconin ja Magnus Lindbergin pitämille mestarikursseille. Vuonna 2000 Lill sai stipendin IRCAM:n Helsingissä järjestettyä kesäkurssia varten, ja vuonna 2003 hän osallistui Centre Acanthesin kesäkurssille Avignonissa. Musiikin ulkopuolella Lill on suorittanut Japanin ja Kiinan tutkimusten sekä filosofian opintoja Helsingin yliopistossa. 
Lill on toiminut Pärnun uuden musiikin päivien taiteellisena johtajana. Vuonna 2003 hänestä tuli Viron Arnold Schönberg -seuran puheenjohtaja ja vuonna 2014 Viron säveltäjäliiton puheenjohtaja. Hän liittyi säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 2000.
Lillin tuotannossa ilmenee hänen syvä kiinnostuksensa itämaisiin kulttuureihin ja filosofisiin perinteisiin. Hän on nimennyt runollisuuden taiteelliseksi ihanteekseen. Kamarimusiikilla on ollut hänen tuotannossaan keskeinen asema. Hän on tehnyt myös muiden muassa elektroakustisia teoksia. Hänen teoksiaan on esitetty muun muassa Viron musiikkipäivillä ja NNYD-festivaalilla. Présences Contemporaines kantaesitti teoksen "From Whispers to Screams" Villeneuve-lès-Avignonissa vuonna 2003 ja Peter Rundelin johtama Ensemble InterContemporain teoksen "Fleeting Dreams" Metzissä vuonna 2004. Vuoden 2003 Kansainväliseen säveltäjärostrumiin Wienissä Lill osallistui alle 30-vuotiaiden kategoriassa orkesteriteoksellaan "River of Heaven". Lillin "Spots of Fire in the Dark" sisällytettiin vuonna 2004 Alankomaissa kantaesitetyn "Myrrh and Cinnamon" -tanssiteoksen musiikkiin Arvo Pärt -festivaalilla. Toimiessaan Visbyn kansainvälisen säveltäjäkeskuksen residenssisäveltäjänä Lill sävelsi "Swinging song for organ" -teoksen (2007), joka kantaesitettiin saman vuoden urkufestivaalilla Visbyssä. Lill edusti Viroa World Music Daysissa Vancouverissa 2017 teoksellaan "When the Buffalo Went Away".
Lill on saanut useita palkintoja, joihin on kuulunut vuoden 2004 Heino Eller -palkinto. Vuonna 2018 Lill sai Viron musiikkineuvoston sävellyspalkinnon ja Viron kansallisen kulttuurivuosipalkinnon oopperallaan "Into the Fire".
Schweizer Salinen

Schweizer Salinen on sveitsiläinen suolayhtiö. Sen omistajia ovat kaikki Sveitsin kantonit ja Liechtensteinin valtio. Yhtiöllä on suolamonopoli, joskin pieniä määriä suolaa, korkeintaan 6 000 kiloa vuodessa, on mahdollista tuoda tarkasti määriteltyihin käyttötarkoituksiin.
Toiminta.
Schweizer Salinen tuottaa suolaa vuosittain 400 000–600 000 tonnia. Suurin osa suolasta (30–50 %) käytetään tiesuolana. Teollisuus on toinen suuri suolan käyttäjä (20–35 %). Suolaa käytetään myös elintarvikkeisiin (10 %), käyttöveden valmistuksessa (8 %), maataloudessa (5 %), lääketeollisuudessa (4 %) ja kylpysuolana (3 %).
Yhtiöllä on kolme suolakaivosta ja jalostuslaitosta: Schweizerhallessa, Rheinfeldenin Riburgissa ja Bexissä .
Historia.
Sveitsissä on kaivettu suolaa ainakin 1500-luvulta alkaen. Suolan etsintä, kaivaminen ja jalostaminen muuttui Sveitsissä teolliseksi toiminnaksi 1800-luvun alkupuoliskolla, kun kaivoksia avattiin erityisesti Pohjois-Sveitsissä Reininlaaksossa: Schweizerhallen alueella Muttenzissa ja Prattelnissa, Baselissa, Rheinfeldenissä, Riburgissa ja Kaiseraugstissa. 1870-luvulla avattiin suolakaivos Vaud’n Bexissä.
1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kaivos- ja jalostustekniikka tehostui höyrykoneilla tehtävän kaivamisen ja lämpökompressorilla tehtävän jalostuksen myötä. Ruokasuolalle löydettiin myös uusia käyttökohteita. 
Schweizer Salinen perustettiin vuonna 2014, kun pohjoissveitsiläinen Schweizer Rheinsalinen AG ja lounaissveitsiläinen Saline de Bex SA yhdistyivät.
Moottoriton ajoneuvo

Moottoriton ajoneuvo on ajoneuvo, joka käyttää liikkumiseen jotakin muuta voimanlähdettä kuin omaa voimakonetta eli moottoria. Moottorittomia ajoneuvoja ovat esimerkiksi polkupyörä, hevoskärryt sekä useimmat perävaunut ja hinattavat laitteet. Tavallisimmin moottorittoman ajoneuvon voimanlähteenä on lihasvoima. Lain mukaan moottorittomia ajoneuvoja koskevat pääsääntöisesti samat liikennesäännöt kuin moottoriajoneuvojakin.
Mademba Sy

Mademba Sy (myös "Seye", 3. maaliskuuta 1852 Saint-Louis – 25. heinäkuuta 1918) oli ranskalaisen siirtomaavallan asettama Sansandingin hallitsija nykyisessä Malissa.
Mademba Sy oli Umar Tallia vastustaneen ja ranskalaisten puolelle siirtyneen tukuloriaristokraatin poika. Hän kävi ranskalaisten perustaman päällikköjen poikien koulun Senegalin Saint-Louisissa ja työskenteli lennätinlaitoksen palveluksessa vuodesta 1869.
Mademba osallistui Louis Archinardin johtamaan Ségoun tukulorivaltakunnan valloitukseen vuonna 1890. Ranskalaiset pyrkivät rauhoittamaan alueen asettamalla sinne alaisuudessaan toimivia afrikkalaisia hallitsijoita. Mademba nimitettiin Nigerjoen vasemmalle rannalle luodun Sansandingin (Sinsani) valtion hallitsijaksi eli "famaksi" vuonna 1891.
Mademba, joka oli Ranskan kansalainen, tuli tunnetuksi häikäilemättömänä ja julmana hallitsijana. Hänen valtaoikeutensa kumottiin vuonna 1900, mutta hän palveli siirtomaahallintoa verojen kerääjänä ja sotilaiden värvääjänä aina kuolemaansa saakka.
Mademballa kerrotaan olleen 101 vaimoa ja 16 lasta. Hän lähetti poikansa ranskalaisiin kouluihin ja monet heistä tekivät huomattavan uran. Mademban poika, Ranskan armeijan luutnantti Abdel Kader Mademba Sy on kirjoittanut kirjan "Au Sénégal et au Soudan français" (1931), jossa hän pyrkii palauttamaan isänsä maineen.
Saimi Öhrlund

Saimi Öhrlund (naimisissa Tiainen, 21. joulukuuta 1889 Hämeenlinna – 18. maaliskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. 
Öhrlundin isä oli kauppias N. Öhrlund ja hän oli naimisissa prokuristi Väinö Tiaisen kanssa. Öhrlund oli 1912–1914 ilmestyneen Kyllikki-aikakauslehden vastaava toimittaja.
Shanghain verilöyly

Shanghain verilöyly 12. huhtikuuta 1927 oli joukkomurha, jossa Tšiang Kai-šekin johtamat Kuomintang-puolueen joukot surmasivat noin Kiinan kommunistisen puolueen ja ammattiliittojen jäsentä Shanghaissa. Verilöylyä seurasivat vielä väkivaltaisemmat tapahtumat Changshassa ja Kantonissa. Shanghain verilöylyä voidaan pitää alkuna Kiinan sisällissodalle, koska sen jälkeen Kuomintang erotti tai surmasi omissa riveissään vaikuttaneet kommunistit ja lopetti neljä vuotta kestäneen yhteistyönsä Kominternin ja Kiinan kommunistisen puolueen kanssa. Kuomintang hajaantui myös sisäisesti, kun Tšiangin johtama oikeistosiipi asettui vastustamaan puolueen vasemmiston johtamaa Wuhanin hallitusta.
Shanghain verilöylyä edeltäneen ammattiliittojen lakkoliikehdinnän johtajiin kuului Kiinan kansantasavallan tuleva pääministeri Zhou Enlai. Syksyllä 1927 Mao Zedong johti lyhytikäistä kapinahallitusta Hunanin maakunnassa ja perusti sotilasyksikköjä, joista kasvoi myöhemmin Kansan vapautusarmeija.
Ulipristaaliasetaatti

Ulipristaaliasetaatti (C30H37NO4) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä jälkiehkäisyyn sekä kohdun myoomien hoitoon. Ulipristaaliasetaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Ulipristaaliasetaatti sitoutuu progesteronireseptoreihin ja on niiden antagonisti eli se estää progesteronin vaikutusta. Ulipristaaliasetaatti viivyttää ja estää ovulaatiota ja muuttaa kohdun limakalvon rakennetta siten, että munasolun on vaikeampi kiinnittyä siihen. Lääkeainetta käytetään jälkiehkäisyyn ja se on tehoaa vielä 120 tuntia yhdynnän jälkeen. Ulipristaaliasetaattia käytetään myös kohdun myoomiin liittyvien runsaiden kuukautisvuotojen hoitoon.
Haittavaikutukset.
Tyypillisimmät ulipristaaliasetaatin aiheuttamat haittavaikutukset ovat kuumat aallot, huonovointisuus, pääkipu, vatsakivut, väsymys ja kohonnut veren kolesterolitaso.
Kukkaro (Kuhmoinen)

Kukkaro on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa.
Saari on 380 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,9 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla sijaitsevan Sarvisalon saariryhmän ulkolaidalla. Kukkaron seuralaisia ovat Kukkarontakuset, jotka ovat neljä pikkusaarta Kukkaron itäpuolella. Pohjoisinta saarta kutsutaan Kukkarokariksi. Kukkaron pohjoispuolella on karikoiden takana vielä yksi pikkusaari, ja 650 metriä lounaaseen päin on Heinäsaari. Kukkaro sijaitsee 650 metriä Isosta Aitasalosta itään päin ja on siksi Tehinselän tuulille alttiina. Saaren keskikohta kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren itä- ja luoteisrannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa.
Saaren karttanimi on vuoden 1938 taloudellisessa kartassa ”Kukkarosaari” ja se on kuvattu kartassa autioksi saareksi . Autio se on myös vuoden 1965 peruskartassa. Seuraavassa kartassa vuodelta 1985 on saaren itäpäähän rakennettu mökki ja toinen myöhemmin rakennettu mökki näkyy vasta vuoden 1996 kartassa. Vuosien 1965 ja 1985 karttojen välillä on vielä sellainenkin ero, että kylien välinen raja kulkee ensin Kukkarokarn kautta, mutta sitten myöhemmin se on piirretty kulkemaan erään toisen Kukkarontakusen kautta.
Kukkaro (täsmennyssivu)

Kukkaro voi tarkoittaa seuraavia:
William Caslon

William Caslon tai William Caslon I (1692 Cradley – 1766 Bethnal Green) oli englantilainen kirjasinleikkaaja ja kaivertaja sekä kirjasinvalimo Caslon Foundryn perustaja.
Caslon työskenteli nuorena lontoolaisen asesepän oppipoikana ja perusti oman yrityksensä vuonna 1716. Hän kaiversi aluksi aseiden lukkoja ja valmisti kirjansitojien työkaluja. Vuonna 1720 William Bowyer vanhempi vei Caslonin tutustumaan arvostettuun Jamesin kirjasinvalimoon. Bowyer auttoi sen jälkeen Caslonia perustamaan oman kirjasinvalimon. William Caslonin maine perustuu vuonna 1734 julkaistuihin antiikvakirjasimiin, jotka pohjautuivat hollantilaisiin antiikva-kirjaintyyppeihin. Caslonin taidokkaasti leikkaamia kirjaintyyppejä pidettiin esikuviaan laadukkaampina, tasapainoisempina ja hienostuneempina, ja siitä lähtien Englanti ei enää ollut riippuvainen hollantilaisista kirjakkeista.
Caslon leikkasi antiikvojen lisäksi myös kreikkalaisia, arabialaisia, heprealaisia, koptilaisia ja armenialaisia kirjaimia sekä suunnitteli muutamia kauniita ornamentteja. Englannin lisäksi Caslonin kirjaintyypit olivat arvostettuja myös sen siirtomaissa, ja muun muassa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus ladottiin Caslonin leikkaamalla antiikvalla. Vuonna 1737 Caslonin kirjasinvalimo siirtyi Lontoon Chiswell Streetille, jossa yritys toimi seuraavat 200 vuotta. Caslonin kuoltua vuonna 1766 hänen poikansa William Caslon II siirtyi perheyrityksen johtoon.
Heptatriakontaani

Heptatriakontaani eli n-heptatriakontaani (C37H76) on 37-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Heptatriakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)35CH3, moolimassa 521,015 g/mol, sulamispiste 77-79 °C, kiehumispiste 504,1 °C, leimahduspiste 376,8 °C, tiheys 0,814 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,455 ja CAS-numero 7194-84-5.
Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina.
Seppo Sivonen

Seppo Tapani Sivonen (s. 8. kesäkuuta 1952 Joutseno) on suomalainen historiantutkija ja tietokirjailija. Sivonen on Itä-Suomen yliopiston yleisen historian dosentti ja on perehtynyt erityisesti Afrikan historiaan.
Silverado

Silverado (engl. "Silverado") on vuonna 1985 valmistunut yhdysvaltalainen humoristinen lännenelokuva, jonka on ohjannut Lawrence Kasdan. Elokuvan pääosissa näyttelevät Kevin Kline, Scott Glenn, Danny Glover ja Kevin Costner. Sivurooleissa nähdään monia tunnettuja näyttelijöitä kuten Brian Dennehy, Rosanna Arquette, Jeff Goldblum ja Linda Hunt. Myös John Cleese tekee pienen mutta hauskan sivuroolin rauhaa rakastavana sheriffinä.
Juoni.
Mestariampuja Emmett (Scott Glenn) ja hänen kirkasotsainen pikkuveljensä Jake (Kevin Costner) sekä Emmettin vanha ystävä Paden (Kevin Kline) ja heidän uusi tuttavansa Mal (Danny Glover) päätyvät sattumoisin samaan seurueeseen ja saapuvat lopulta kaikki kaupunkiin nimeltä Silverado. Pikkukaupunkia hallitsee häikäilemätön karjatilallinen Ethan McKendrick (Ray Baker) yhdessä korruptoituneen ja öykkärimäisen sheriffi Cobbin (Brian Dennehy) kanssa. Nelikko ei alistu Silveradossa vallitsevaan hirmuvaltaan, vaan aloittaa taistelun vääryyttä vastaan.
Arvostelut.
"Silverado" sai yleisesti myönteisiä arvosteluja. Tietokirjailija Olle Bergmanin mukaan "Silverado" on "Kalpean ratsastajan" ohella 1980-luvun merkittävimpiä lännenelokuvia.
Elokuvauutisten kriitikko antaa elokuvalle kolme tähteä ja kirjoittaa arvostelussaan: "Silverado on loppujen lopuksi hyvin yksinkertainen, mustavalkoinen ja hieman lapsellinen tarina sankareista ja roistoista. – Värikkään saati yllätyksellisen juonen sijaan elokuva keskittyy kertomaan näiden miesten keskinäisistä suhteista (ja kunnioituksesta) sekä taistelusta oikeuden ja amerikkalaisuuden puolesta aivan samaan tapaan kuin lukuisat muutkin lännenfilmit."
Herborn

Herborn on kaupunki Lahn-Dill-Kreisin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se sijaitsee noin 70 kilometriä Frankfurt am Mainista luoteeseen. Herborn välttyi toisen maailmansodan pommituksilta, ja sen keskiaikainen vanhakaupunki on yksi Saksan parhaiten säilyneistä.
Maantiede.
Herborn sijaitsee Hessenin länsiosassa 55-kilometrisen Dill-joen laaksossa. Kaupungin länsipuolella on Breitscheidin kunta, joka rajoittuu Nordrhein-Westfalenin osavaltioon. Dilljoki laskee Lahnin ja Reinin kautta Pohjanmereen. Lahn-Dill-piirin pääkaupunki Wetzlar sijaitsee Herbornin kaakkoispuolella. Lännessä on Westerwaldin ylänkömaa, jossa sijaitsee Herbornin korkein kohta, Hirschbergkoppe (korkeus 538,5 mpy, etäisyys Herbornin keskustasta noin 5,5 km lounaaseen).
Historia.
Varhaisin asiakirjamaininta Herbornista on vuodelta 1048. Nassaun kreivit myönsivät Herbornille kaupunkioikeudet vuonna 1251, ja kaupunki oli Nassaun aatelisten hallinnassa aina vuoteen 1866. Kaupunki kuului Nassaun herttuakuntaan vuosina 1806–1866, minkä jälkeen koko herttuakunta liitettiin Preussin kuningaskuntaan.
Herborn oli jo 1200-luvulla merkittävä kauppapaikka ja liikenteen solmukohta. Kaupungissa harjoitettiin vuosisatojen ajan villan ja nahan valmistusta. Herborn oli myös merkittävä koulukaupunki. Kaupungin talous- ja kulttuurielämä kukoistivat kolmikymmenvuotiseen sotaan asti, jolloin sitä koettelivat vuoden 1626 suuri kaupunginpalo ja rutto. Vuonna 1640 aloitettu jälleenrakennus onnistui vain osin: Herbornista muodostui paikallinen keskus, jonka talous vahvistui, mutta asema koulukaupunkina heikkeni. 1800-luvulla Herborn kärsi Nassaun ja Preussin välisistä kiistoista. Rautatieyhteyden myötä kaupungista kehkeytyi metalliteollisuuden keskus.
Herbornin juutalaisyhteisö tuhottiin kansallissosialistisen diktatuurin aikana, ja demokraattisesti suuntautuneita henkilöitä vainottiin. Toisen maailmansodan jälkeen Herborniin muutti kolmetuhatta pakolaista idästä. Vuonna 1977 syntyi nykyinen Herborn: tuolloin varsinaiseen Herborniin liitettiin yhdeksän ympäröinyttä maalaiskuntaa.
Arkkitehtuuri.
Herbornin raatihuone valmistui 1589, ja se jälleenrakennettiin vuoden 1626 tulipalon jälkeen. Kuten useissa keskieurooppalaisissa kaupungeissa, myös Herbornissa on oma linnansa, Schloss Herborn. Sen historia alkaa 1100-luvun lopulta. Linna hylättiin 1800-luvulla, ja se rappeutui pahoin. Linnan nykyinen asu on arkkitehti Ludwig Hofmannin käsialaa. Herbornin merkittävin kirkko on evankelinen kaupunginkirkko, Evangelische Stadtkirche Herborn.
Talous ja liikenne.
Herbornissa on muun muassa metalliteollisuutta, koneenrakennusta ja sähköteknistä teollisuutta. Kaupungin keskeinen moottoritieyhteys on läntisen Saksan halki kulkeva 257-kilometrinen BAB 45. Herbornin uusrenessanssityylinen rautatieasema sijaitsee 73-kilometrisellä Dillstrecke-rataosuudella.
Franz Serafin Exner (fyysikko)

Franz Serafin Exner (24. maaliskuuta 1849 Wien – 15. marraskuuta 1926 Wien) oli itävaltalainen fyysikko.
Franz Serafin Exner oli nuorin tunnetun akateemisen perheen viidestä sisaruksesta. Hänen vanhemmat sisaruksensa olivat Adolf Exner, Karl Exner, Sigmund Exner ja Marie von Frisch. Exnerin isä Franz Serafin Exner oli tunnettu filosofian professori ja pedagogi.
Exner aloitti opintonsa Wienin yliopistossa vuonna 1867 ja suoritti tohtorintutkintonsa Zürichin yliopistossa August Kundtin alaisuudessa. Täällä hän tutustui Wilhelm Röntgeniin. Toinen hänen opettajansa oli Viktor von Lang, joka toimi fysiikan professorina Wienin yliopistossa vuodesta 1866.
Exnerin tunnettuja oppilaita olivat muun muassa Egon Schweidler ja tuleva fysiikan nobelisti Erwin Schrödinger.
Purtsaari

Purtsaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Maantietoa.
Saari on 920 metriä pitkä, 440 metriä leveä ja sen pinta-ala on 20,1 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän eteläosassa aivan Virmailansaaren koillispuolella Linnasaaren ja Selkäsaaren välissä. Virmailansaareen on matkaa 1,2 kilometriä, mutta saarien välissä on yli 60-metrinen syvänne. Selkäsaaren lisäksi Purtsaaren kaakkoispuolella on kolme muuta pikkusaarta. Saaren keskikohdassa on saaren korkein kohta, joka kohoaa 17 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaressa on kuusi vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa.
Saari on vuoden 1947 taloudellisessa kartassa piirretty autioksi saareksi , mutta vuoden 1965 peruskartassa on saaren eteläpuoliskossa jo yksi vapaa-ajan asunto. Tässä kartassa saaren eteläpään niemi nykyistä lyhyempi ja siellä on saari, joka muodostaa saaren niemeen nykyisen koukun. Vuoden 1985 kartassa saarella on viisi vapaa-ajan asuntoa. Niemen nokka on piirretty nyt pitempänä. Kuudes asunto on rakennettu viimeisen, vuonna 1996 julkaistun kartan jälkeen.
Watchmen (televisiosarja)

Watchmen on yhdysvaltalainen supersankarisarja, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvaromaaniin "Vartijat". Televisiosarjan on luonut Damon Lindelof, ja sen yhdeksänjaksoinen ensimmäinen tuotantokausi alkoi HBO:lla 20. lokakuuta 2019. Sarja sijoittuu vaihtoehtoiseen todellisuuteen, jossa supersankarit on julistettu laittomiksi. Nykyaikaisessa Yhdysvalloissa osa supersankareista kokoontuu aloittaakseen vallankumouksen, kun taas toiset yrittävät estää sitä tapahtumasta.
Televisiosarja ei ole suora sovitus Alan Mooren ja Dave Gibbonsin alkuperäismateriaalista, vaan se kertoo uuden tarinan, jonka tapahtumapaikkana on sarjakuvasta tuttu maailma.
Tieliikennetaajama

Tieliikennetaajama on liikennemerkein merkitty taajama, jonka alueella vallitsevat tyypillisesti erilaiset liikennesäännöt taajaman ulkopuoliseen haja-asutusalueeseen verrattuna. Tieliikennetaajamien rajaus poikkeaa usein tilastollisista taajamista. Niiden tarkoitus on taata tieliikenteen turvallisuus ja sujuvuus asutuilla alueilla.
Suomen tieliikenteessä taajama tarkoittaa tieliikenneasetuksessa määritellyllä taajamamerkillä (numero E22) merkittyä aluetta, jolla ei saa ajaa 50 kilometriä tunnissa suuremmalla nopeudella ellei liikennemerkillä toisin mainita. Taajaman liikennemerkki otettiin Suomessa käyttöön huhtikuussa 1982.
Taajaman ulkopuolisen alueen ja taajaman välillä on useita lainsäädännöllisiä eroja, muun muassa:
Taajamamerkkien ulkoasu vaihtelee maittain: Esimerkiksi Suomessa ja Ruotsissa merkeissä on pelkkä kuva-aihe (taajaman nimi voidaan kuitenkin ilmoittaa Suomessa lisäkilvellä), Tanskassa kuvan lisäksi taajaman nimi ja Alankomaissa pelkkä nimi.
Alla on kuvat taajaman alkamisesta ja päättymisestä kertovista liikennemerkeistä mainituissa maissa.
Exner

Exner on saksankielinen sukunimi. Joitain Exner-nimisiä ovat:
Loistotetra

Loistotetra ("Hemigrammus pulcher") on amerikantetrojen (Acestrorhamphidae) heimoon kuuluva kalalaji, ja sitä on pidetty akvaariossa vuodesta 1938 lähtien.
Loistotetra on väritykseltään hopeanharmaa. Silmien yläpuoli on usein punainen. Loistotetran ruumis on leveämpi kuin muilla "Hemigrammus"-suvun lajeilla. Luonnossa loistotetra on enintään 3,3 senttimetrin mittainen, ja se on akvaariossa yleensä noin 5 senttimetrin mittainen. 
Luonnossa loistotetraa tavataan Etelä-Amerikasta Amazonin altaassa Perun alueella.
Loistotetran akvaarion tilavuus tulisi olla minimissään 70 litraa. Luonnossa loistotetra syö toukkia, hyönteisiä ja äyriäisiä, ja akvaariossa sille voi antaa pieniä eläviä tai pakastettuja ravintoeläimiä. Loistotetraa ei ole yhtä helppo saada lisääntymään muihin "Hemigrammus"-lajeihin verrattuna, koska sopivaa paria ei aina löydy. Pienenkin parven kokoaminen saattaa auttaa.
Itoman

Itoman () on Japanin kaupunki Okinawan saarella Okinawan prefektuurissa. Se sijaitsee saaren eteläkärjessä noin 12 kilometriä prefektuurin pääkaupungista Nahasta etelään. Itomanissa on 62 099 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 46,63 neliökilometriä.
Itoman on kehittynyt kalastuskylästä: ennen toista maailmansotaa paikkakunnan asukkaat harjoittivat kalastusta laajalla alueella Tyynenmeren länsiosista Kaakkois-Aasiaan saakka. Meiji-kauden alussa siellä oli jo noin 5 300 asukasta, joten se oli Nahan ja Shurin jälkeen saaren merkittävin asutuskeskus. Toisen maailmansodan lopussa Itomanin eteläosissa käytiin Tyynenmeren sodan Okinawan taistelun suurimpia yhteenottoja – sodassa lähes 40 prosenttia kaupungin asukkaista sai surmansa. Nykyisen muotonsa Itomanin kunta sai vuonna 1961, kun silloiseen Itomanin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme ympäristön kyläkuntaa. Kaupunkioikeudet Itomanille myönnettiin vuonna 1971.
Kaupungin eteläosa kuuluu Okinawan taistelukenttien puolikansallispuistoon. Mabunigaokan alueelle on perustettu laaja rauhanpuisto, jonne on rakennettu ”rauhan peruskivi” ja muistotornit kaikkien Japanin prefektuurien sodassa kaatuneille. Kalastukseen liittyvä perinne on vuosittainen lohikäärmelaivojen kilpailu ("Itoman hārē"), jonka tarkoituksena on rukoilla hyvää kalaonnea ja turvallista paluumatkaa.
Taajamat Suomessa

Taajama on Suomessa Tilastokeskuksen määritelmän mukaan vähintään 200 asukkaan rakennusryhmä, jossa rakennusten välinen etäisyys ei yleensä ole 200 metriä suurempi. Taajama-aste on taajamien väestön osuus koko kunnan väestöstä. Yli 90 % taajama-aste tarkoittaa rakenteeltaan kaupunkimaista kuntaa. Suomessa on noin 750 taajamaa.
Tilastokeskus on määritellyt taajamia vuodesta 1960 ja vuodesta 2000 määrittely on tehty kokonaan koneellisesti rakennusten koordinaattitietoihin perustuen. Taajamien nimet Suomessa eivät ole virallisia. Taajamien nimeämisessä Tilastokeskus on pyrkinyt huomioimaan paikallisesti tunnetut nimitykset. Yleensä nimet pohjautuvat peruskarttaan ja joskus Tilastokeskus on ollut yhteydessä myös kuntiin tai kylätoimikuntiin. Pääperiaatteena tilastollisten taajamien nimenannossa on ollut, että hallinnollisten kaupunkien suurimpien taajamien nimissä käytetään nimen jälkiosaa "keskustaajama" ja hallinnollisten kuntien suurimpien taajamien nimissä nimen jälkiosaa "kirkonkylä". Kun 2000-luvulla on tehty runsaasti kuntaliitoksia, voi nimi kirkonkylä tämän lisäksi nyttemmin esiintyä myös entisten kuntien keskustaajamien nimissä. Yli 15 000 asukkaan keskustaajamia kutsutaan Ympäristöministeriön aluetypologiassa myös kaupunkialueiksi.
Taajamien kasvu.
Seuraava taulukko kuvaa Suomen taajama- ja haja-asutusväestön kehitystä vuodesta 1960 lähtien vuoteen 1995 asti.
Seuraavassa on esitetty vielä taajamaväestö vuosina 2000, 2005 ja 2011. Aiempien vuosien tiedoista poiketen taajama- ja haja-asutusväestön lisäksi on ilmoitettu myös asuinpaikaltaan tuntemattoman väestön määrä.
Tiedoista nähdään, että Suomen kokonaisväkiluku, taajamien väkiluku ja taajamissa asuvien osuus maan väestöstä ovat jatkuvasti nousseet. Haja-asutusalueilla asuvien määrä on puolestaan laskenut alle puoleen siitä mitä se oli vuonna 1960. Vuoden 1995 jälkeisten tietojen vertailukelpoisuutta myöhempiin hankaloittaa se, että tuntematon väestö on tilastoitu erikseen, kun vuosilta 1960–1995 on ilmoitettu vain taajamissa ja haja-asutusalueilla asuva väestö. Myös taajamien rajausmenetelmissä on voinut tapahtua sellaisia muutoksia, jotka heikentävät tietojen vertailukelpoisuutta eri vuosien välillä.
Taajamien lukumäärä.
Seuraava taulukko kuvaa Suomen taajamien lukumäärän kehitystä vuodesta 1960 lähtien vuoteen 2021 asti.
Taajamien lukumäärä on vähentynyt selvästi vuodesta 1960, jolloin taajamia oli yli 1 100. Sen jälkeen monet pienet taajamat ovat joko lakanneet olemasta taajamia tai kasvaneet yhteen viereisten, suurempien taajamien kanssa. 2000-luvulla taajamien määrä on pysynyt suunnilleen samalla tasolla: vuosien 2000, 2005 ja 2011 taajamarajausten perusteella taajamia on ollut hiukan alle 750.
Suurimmat taajamat.
Seuraavassa taulukossa on lueteltu Suomen kymmenen suurinta taajamaa asukasluvun perusteella vuoden 2021 lopussa.
Nedeljko Čabrinović

Nedeljko Čabrinović (2. helmikuuta 1895 Sarajevo, Bosnia – 20. tammikuuta 1916 Theresienstadt, Itävalta-Unkari) oli bosnialainen serbinationalisti, joka oli mukana Musta käsi -salaseuran kesäkuussa 1914 Sarajevossa toteuttamassa Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhahankkeessa. Čabrinovićin yritys murhata Frans Ferdinand epäonnistui, mutta hieman myöhemmin toinen salaliittolainen Gavrilo Princip onnistui ampumaan arkkiherttuan. Murha käynnisti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen johtaneen tapahtumaketjun.
Varhaisemmat vaiheet.
Bosnian serbeihin kuulunut Čabrinović kävi koulua 14-vuotiaaksi asti ja työskenteli sen jälkeen putkimiehenä, puuseppänä ja latojana. Hän muutti Itävallalle kuuluneesta Bosniasta Belgradiin Serbiaan, jossa hän sai työpaikan anarkistiseen kirjallisuuteen erikoistuneesta painoliikkeestä. Hän palasi Sarajevoon vuonna 1912, mutta osallistuttuaan kirjapainotyöläisten lakkoon hänet karkotettiin kaupungista viideksi vuodeksi, jolloin hän meni uudelleen Belgradiin. Čabrinović liittyi nyt Dragutin Dimitrijevićin johtamaan Musta käsi -salaseuraan, jonka tavoitteena oli Bosnian yhdistäminen Serbiaan.
Frans Ferdinandin murhayritys.
Itävallan kruununperillisen Frans Ferdinandin ilmoitettiin vierailevan Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914. Musta käsi koulutti ja varusti salamurhaiskua varten kolme Serbiassa asunutta bosnialaistaustaista nuorta miestä, Principin, Čabrinovićin ja Trifko Grabežin, jotka sairastivat kaikki parantumatonta tuberkuloosia ja tiesivät, että eivät eläisi enää kauan. Vierailupäivänä kaikkiaan seitsemän salaliittolaista väijyi väkijoukon seassa eri paikoissa arkkiherttuan suunnitellun reitin varrella Appel-rantabulevardilla. Ensimmäisinä tilaisuuden saaneet Muhamed Mehmedbašić ja Veljko Čubrilović jänistivät viime hetkellä. Čabrinović sen sijaan heitti arkkiherttuan autoa käsikranaatilla sen kulkiessa hänen ohitseen kello 10.15. Kranaatti ponnahti auton laskostetulta kuomulta, vieri taaemman auton alle ja räjähti siellä. Räjähdys haavoitti vakavasti kahta kyydissä ollutta saattueen jäsentä ja kymmenet sivustakatsojat saivat vammoja kranaatinsirpaleista, mutta arkkiherttua säilyi vahingoittumattomana ja jatkoi matkaansa. Čabrinović yritti saamiensa ohjeiden mukaisesti itsemurhaa nielemällä syanidikapselin ja hyppäämällä viereiseen Miljackajokeen, mutta myrkky ei tehonnut ja joki oli kuivuuden vuoksi niin matala, että poliisit saivat helposti kiskottua hänet ylös. Noin puoli tuntia myöhemmin Princip onnistui ampumaan Frans Ferdinandin.
Čabrinović tuomittiin vuonna 1915 oikeudessa murhayrityksestä, mutta alle 20 vuoden ikäisenä häntä ei silloisen Itävallan lainsäädännön mukaan voinut tuomita kuolemaan, joten hän sai 20 vuoden vankeustuomion. Hän kuoli tuberkuloosiin vankilassa Böömissä tammikuussa 1916.
Kenttäsirkkunen

Kenttäsirkkunen ("Passerculus sandwichensis") on sirkkulien heimoon kuuluva lintulaji. Lajin luonnolliset elinympäristöt ovat Pohjois- ja Väli-Amerikassa. Se on sukunsa "Passerculus" ainoa laji. Kenttäsirkkunen on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) uhanalaisuusluokituksen mukaan elinvoimainen laji.
Koko ja ulkonäkö.
Kenttäsirkkunen on yleensä noin 10-20 senttimetriä pitkä ja siipiväli on yleensä noin 15-25 cm. Kenttäsirkkunen on väriltään vaaleanruskea, ja selässä ja kyljessä on vaaleita ja mustia laikkuja. Vatsa on valkoinen ja mustien laikkujen peittämä. Pyrstö on pitkä ja vaalea lukuun ottamatta kärjen mustaa aluetta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kenttäsirkkusen luonnolliset elinympäristöt ovat Pohjois-Amerikassa. Havaintoja on tehty myös Euroopasta ja Etelä-Amerikasta. Kenttäsirkkunen syö siemeniä ja joskus myös pieniä hyönteisiä. Ne elävät puiden ja pensaiden lähettyvillä ja varsinkin talvella ne saattavat kokoontua niityille suuriksi parviksi.
Erikson Carlos Batista dos Santos

Erikson Carlos Batista dos Santos (s. 26. helmikuuta 1995 Belo Horizonte, Brasilia), pelaajanimeltä Tiquinho – Suomessa Erikson Carlos, on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelaa Suomen toisiksi korkeinta sarjaa eli Ykkösliigaa PK-35:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Erikson Carlos siirtyi kotimaastaan Brasiliasta Rio Brancosta kaudeksi 2018 lainalle Japanin liigaan SC Sagamiharan riveihin. Kauden 2019 alussa hän teki sopimuksen Suomen Veikkausliigassa pelanneen HIFK:n kanssa. Hyvän suorituksen pohjalta hän teki syksyllä jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Kaudella 2023 hän siirtyi PK-35:n kun Hifk meni konkurssiin. Nyt hän on vakiinnuttanut pelipaikkansa joukkueen avauksessa ja alkanut suorittamaan odotusten mukaisesti.
Siksakbarbi

Siksakbarbi eli sinibarbi eli siksaktetra ("Enteromius miolepis") on särkien (Cyprinidae) heimoon ja Cyprininae-alaheimoon kuuluva kalalaji. Siksakbarbia tavataan Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa, Namibiassa ja Sambiassa. Siksakbarbi on tavallisesti enintään noin 12,5 senttimetrin mittainen.
Luettelo Scuderia Ferrarin Formula 1 -tuloksista

Tämä on luettelo Scuderia Ferrarin saavutuksista Formula 1 -sarjassa.
Formula 1 -tulokset.
Valmistajana.
Huom. 1. Valmistajien mestaruuksia alettiin jakaa vasta kauden 1958 jälkeen.&lt;br&gt;
‡ – Jaettu auto.&lt;br&gt;
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Kristi Mühling

Kristi Mühling (s. 28. maaliskuuta 1971 Tallinna) on virolainen kanteleensoittaja. Hän on toiminut muiden muassa kokoonpanoissa Resonabilis (perustettu 2002) ja Una Corda (perustettu 2009). Mühling perusti kromaattiseen kanteleeseen erikoistuneen yksikön Viron musiikki- ja teatteriakatemiaan vuonna 2002.
Mühling opiskeli vuosina 1991–2000 Sibelius-Akatemiassa ja sai kanteleensoitossa maisterin arvon. Vuonna 2000 hän sai ensipalkinnon Jonas Švedas -kilpailussa baltialaisille ja suomalaisille kanteleensoittajille Vilnassa. 
Mühling on esiintynyt usein Virossa ja ulkomailla sekä solistina että kamarimuusikkona. Hän on kantaesittänyt Mirjam Tallyn, Lauri Jõelehtin, Helena Tulven, Tatjana Kozlova-Johannesin, Malle Maltisin, Märt-Matis Lillin, Kristjan Kõrverin, John Buckleyn ja muiden teoksia. Hän on esiintynyt solistina Tallinnan kamariorkesterin, Viron kansallisen sinfoniaorkesterin ja NYYD:n kanssa sekä Maria Faustin kanssa perustamansa Sacrum Facere -hankkeen yhteydessä. 
Mühling liittyi Viron ammattimuusikoiden liittoon vuonna 2000, Viron Kannelseuraan vuonna 2002 ja Suomen Kanteleliittoon vuonna 1993.
Luís Henrique

Luís Henrique Farinhas Taffner (s. 17. maaliskuuta 1998 Vila Velha, Brasilia), pelaajanimeltä Luís Henrique, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2021 Suomen Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta lainalla tanskalaisesta Vejle BK:sta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Luís Henrique allekirjoitti sopimuksen Botafogon kanssa vuonna 2013, jolloin hän oli 15-vuotias. Ensimmäisen ammattilaisottelun hän pelasi 17-vuotiaana heinäkuussa 2015. Hän ja Botafogo purkivat sopimuksen vuoden 2017 alussa, minkä jälkeen hän siirtyi Paranaensen riveihin 2-vuotisella sopimuksella, joka purettiin kuitenkin kesällä 2017. Sen jälkeen hän pelasi välillä Portugalissa Feirensen riveissä. Luís Henrique palasi Brasiliaan helmikuussa 2018 ja teki sopimuksen Rion Nacionalin kanssa.
Koska Luís Henrique ei vakiinnuttanut paikkaansa brasilialaisjoukkueissa, hän siirtyi Suomeen Veikkausliigan HIFK:n riveihin. Syyskuussa 2020 Henrique palasi Vejlen joukkueeseen.
Luis Henrique on pelannut Brasilian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2015, jolloin joukkue osallistui ikäluokan MM-kisojen karsintaan Chilessä, jossa hän teki maalin Uutta-Seelantia vastaan.
Hajime Tanabe

Hajime Tanabe (3. helmikuuta 1885 – 29. huhtikuuta 1962) oli japanilainen tieteenfilosofi. Hän pyrki yhdistämään buddhalaisuuden, kristinuskon ja marksilaisuuden luonnontieteelliseen ajatteluun.
Tanabe oli Kitarō Nishidan ja heidän oppilaansa Keiji Nishitanin ohella osa Kioton koulukuntaa, joka yritti mukauttaa länsimaista filosofiaa itämaiseen hengelliseen perinteeseen. Hän sai vaikutteita Georg Hegeliltä.
Lieviö

Lieviö (ruots. "Skräddarskog") on Lohjan kylä, joka sijaitsee Vihdin rajalla lähellä Muijalan ja Nummenkylän kaupunginosia. Lieviöllä ei sijaitse kovin paljoa asutusta, ja seutu on pääosin maaseutua. Lieviö on Lohjan kaakkoisin kylä, ja sillä on yhteistä rajaa Siuntion Kahvimaan kanssa. Kylä on ennen kuulunut Siuntion kuntaan. 
Lieviöstä lähin koulu on Muijalassa sijaitseva Muijalan koulu. Nummenkylässä sijainnut Nummenkylän koulu lakkautettiin vuonna 2021. Lähin yläaste on Mäntynummessa sijaitseva Mäntynummen yhtenäiskoulu. 
Lieviön ainut palvelu on Lieviön seuratalo, joka sijaitsee Muijalantien varrella.
Michael A. Smith

Michael Andrew Smith (s. 23. heinäkuuta 1954) on australialainen filosofi, joka on toiminut vuodesta 2004 professorina Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen tärkeimpiin tutkimuskohteisiinsa kuuluvat etiikka, moraalipsykologia, mielen ja toiminnan filosofia, oliittinen filosofia ja oikeusfilosofia.
Smithin tunnetuimmat teokset ovat "The Moral Problem" (1994) ja artikkelikokoelma "Ethics and the A Priori" (2004).
Smith on Amerikkalaisen tiedeakatemian kunniajäsen vuodesta 2013.
Kierukkavaihde

Kierukkavaihde on yksinkertainen vaihteisto, jossa kierreruuvi (joskus myös matoruuvi) välittää pyörimisliikkeen avulla liike-energian kierrerattaalle. Kierukkavaihteen avulla voidaan vähentää pyörimisnopeutta tai suurentaa vääntömomenttia. Yksi kierukkavaihteen eduista on sen kyky vaihtaa voiman suuntaa kierreruuvin akselilta kierrerattaan akselille.
Toimintaperiaate.
Vaihteistossa oleva kierreruuvin ja hammasrattaan akselit ovat 90 asteen kulmassa toisiaan vasten. Kun kierreruuvia käännetään 360 astetta eli yhden täyden kierroksen verran, vaihteen kierreratas etenee vastaavasti yhden hammasvälin. Välityssuhde on siis ”hammasrattaan koko-suhde-yhteen”. Esimerkiksi 20 hampaan kierreruuvi hidastaa liikkeen välityssuhteella 20:1.
Käyttökohteet.
Kierukkavaihteen sovelluksia käytetään muun muassa kuljettimissa, prässeissä, luukkujen avaajina, ruuvikäytöissä, nostinjärjestelmissä sekä manuaalisena vaihteena teollisuusventtiileiden operoinnissa.
Miyagi &amp; Andy Panda

Miyagi &amp; Andy Panda (Endspiel, ven. Эндшпиль) on venäläinen hip-hop- duo, joka on perustettu vuonna 2015 Vladikavkazissa, Pohjois-Ossetia-Alaniassa. Miyagin ja Andy Pandan (Endspielin) oikeat nimet ovat Azamat Kudzajev (ven. Азамат Кудзаев) ja Soslan Burnatsev (ven. Сослан Бурнацев). 
Jäsenet.
Miyagi.
Azamat Kudzajev eli Miyagi syntyi 13. joulukuuta 1990 Vladikavkazissa. Hän suoritti lääketieteen opinnot, muttei silti seurannut kuuluisan kirurgina työskentelevän isänsä jalanjälkiä. Nuoruudessaan Kudzajev harrasti kamppailulajeja ja lukemista. Hän aloitti räppäämisen vuonna 2007 ja alkoi kirjoittaa omia kappaleitaan vuonna 2011. Kudzajevin debyyttikonsertti oli vuonna 2015. Vuosina 2007-2013 hän esiintyi artistinimellä Shau, mutta elokuvastaKarate Kid innoittuneena hän otti nimekseen MiyaGi. Nimi Shau tulee osseetin kielen sanasta "sau" (oss. сау), joka tarkoittaa mustaa. Kudzajevia kutsuttiin tällä nimellä koulussa. 
Andy Panda (Эндшпиль).
Soslan Burnatsev eli Andy Panda syntyi 2. lokakuuta 1995 Vladikavkazissa. Nuorena hän pelasi jalkapalloa Spartak Vladikavkazin juniorijoukkueessa. Koulutukseltaan hän on teknikko. 
Burnatsev aloitti räppäämisen 16-vuotiaana. Hänen taiteilijanimensä tulee elokuvasta . Venäjäksi elokuvan nimi on Adski endšpil (Адский эндшпиль), jossa jälkimmäinen sana эндшпиль, (transl. endšpil’), on saksasta venäjän kieleen tullut lainasana Endspiel, ja tarkoittaa loppupeliä. 
Yhtyeen tausta.
MiyaGi ja Endspiel esiintyivät aluksi erikseen. Vuonna 2015 Kudzajev päätti perustaa duon Burnatsevin kanssa. Duon ensimmäinen single "Санавабич" (Sanavabitš) julkaistiin samana vuonna. 
Kahden lahjakkaan muusikon yhteistyö tuotti tulosta jo keväällä 2016, kun duo julkaisi ensimmäisen albuminsa "Hajime pt. 1." Jo saman vuoden syksyllä albumi sai toisen osan nimeltään "Hajime pt. 2." Trilogian kolmas albumi, "Hajime 3", julkaistiin 20. heinäkuuta vuonna 2018. Duo perusti oman levy-yhtiön Hajime Recordsin vuonna 2017. 
Vuoden 2019 alussa Burnatsev vaihtoi taiteilijanimensä Andy Pandaksi ja tästä lähtien yhtye on kantanut nimeä Miyagi &amp; Andy Panda. 
Muuta.
7. syyskuuta 2017 duo peruutti konserttinsa ja jäi yhdeksän kuukauden pituiselle tauolle Kudzajevin pojan kuoltua yllättäen. Kudzajevin puolitoistavuotias poika kuoli pudottuaan yhdeksännen kerroksen ikkunasta.
Global Biodiversity Information Facility

Global Biodiversity Information Facility (GBIF) on kansainvälinen organisaatio, joka tarjoaa biologista monimuotoisuutta koskevaa tieteellistä tietoa Internetin välityksellä verkkopalvelujen avulla. Tiedot ovat peräisin ympäri maailmaa; GBIF:n tietoarkkitehtuuri mahdollistaa näiden tietojen saatavuuden yhden portaalin kautta. GBIF-portaalin kautta saatavissa olevat tiedot ovat pääasiassa kasvien, eläinten, sienten ja mikrobien levinneisyyttä sekä tieteellisiä nimiä koskevia tietoja.
GBIF:n tehtävänä on helpottaa pääsyä biologista monimuotoisuutta koskeviin tietoihin maailmanlaajuisesti kestävän kehityksen tukemiseksi. Painopisteinä ovat biodiversiteettitiedon mobilisointi, menetelmien kehittäminen yhteentoimivuuden takaamiseksi, rakenteiden luominen erilaisten tietotyyppien linkittämiseksi ja analyyttisten välineiden kehittämisen edistäminen päätöksenteon parantamiseksi.
GBIF pyrkii muodostamaan tietotekniset yhteydet digitaalisten tietolähteiden välille geeneistä ekosysteemeihin ja yhdistämään ne tieteen, yhteiskunnan ja kestävyyden kannalta tärkeisiin kysymyksiin georeferenssien ja GIS-työkalujen avulla. Se toimii yhteistyössä muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa, kuten Catalogue of Life ja Encyclopedia of Life (EOL). 
Suomi on ollut GBIF:n äänestävä jäsenmaa vuodesta 2001 lähtien.
Winckelmann

Winckelmann voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Miyakojima (Okinawa)

Miyakojima () on Japanin kaupunki Miyakosaarilla Okinawan prefektuurissa. Se käsittää Miyakosaarista valtaosan ja sijaitsee prefektuurin lounaisosassa noin 300 kilometrin päässä Okinawalta. Kaupungille nimensä antaneen pääsaaren Miyakojiman lisäksi siihen kuuluu viisi pienempää saarta: Ikemajima, Irabujima, Kurimajima, Ōgamijima ja Shimojijima. Saaret koostuvat lähinnä meren alta nousseesta koralliriutasta ja ovat maastonmuodoiltaan tasaisia. Miyakojimassa on 55 327 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 204,2 neliökilometriä.
Hallinnollisena yksikkönä Miyakojiman kaupunki on suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Hiraran kaupunki, Gusukuben, Irabun ja Shimojin maaseutukaupungit sekä Uenon kyläkunta. Miyakojimaan kuuluvat saaret ovat kallio- ja hiekkarantoineen suosittu lomakohde. Saarten merkittävimpiä nähtävyyksiä on Ikemajiman pohjoispuolella levittäytyvä suuri Yabijin koralliriutta. Makeanveden saannin turvaamiseksi Miyakojiman saarelle on rakennettu kolme maanalaista patoa ja saari on julistettu ”Miyakojiman ekosaareksi”. Saaret on lähes kokonaisuudessaan otettu viljelyskäyttöön: tärkeimpiä viljelyskasveja ovat sokeriruoko, mango, papaija ja tupakka. Muita elinkeinoja ovat kalastus ja karjatalous.
Sillat yhdistävät Miyakojiman saaret toisiinsa, ja niillä on kattava linja-autoverkko. Miyakojimaa palvelee Miyakon lentoasema, jolta on suoria lentoja etenkin Nahaan ja Tokioon. Lauttayhteyksiä Miyakojimasta on muun muassa Taramajiman saarelle.
Ram Vilas Paswan

Ram Vilas Paswan (5. heinäkuuta 1946 – 8. lokakuuta 2020) oli intialainen poliitikko sekä Lok Janshakti Partyn perustaja ja puheenjohtaja. Hän toimi ministerinä kuuden pääministerin hallituksissa. Hän toimi Modin hallituksissa kuluttaja-asia- ja elintarvikeministerinä vuodesta 2014. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1969 tullessaan valituksi Biharin osavaltion lainsäätäjäksi. 
Paswan pääsi parlamentin alahuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1977. Tuolloin hän toimi Janatan edustajana ja tuli valituksi Hajipurin vaalipiiristä ennätyksellisen suurella, yli 400 000 äänen, äänimäärällä. Vuonna 1989 hänestä tuli ensimmäistä kertaa ministeri, tultuaan valituksi työministeriksi. 1990-luvun lopulla Paswan toimi rautatie- ja viestintäministerinä. Toimiessaan Intian kansanpuolueen johtaman hallitusliittouman kaivosministerinä, hän erosi virastaan vuonna 2002 vastalauseena Gujaratin uskonnollisille väkivaltaisuuksille.
Don Young

Don Young (9. kesäkuuta 1933 Meridian, Kalifornia, Yhdysvallat – 18. maaliskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen 
republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti koko Alaskan kattavaa vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa maaliskuusta 1973 kuolemaansa asti. Hän oli pisimpään edustajainhuoneessa istunut republikaanipoliitikko.
Young toimi edustajainhuoneen dekaanina 5. joulukuuta 2017 lähtien, jolloin michiganilainen John Conyers erosi tehtävästä.