tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
M72 LAW

M72 LAW (Light Anti-tank Weapon) on Yhdysvalloissa 1961 kehitetty olalta laukaistava kevyt kertasinko. M72 perustuu saksalaisten toisessa maailmansodassa kehittämään ideaan kevyestä, yksinkertaisesta singosta. M72 suunniteltiin 1950-luvulla käytettäväksi tuon ajan kevyitä panssarivaunuja vastaan. Se oli laajassa käytössä muun muassa Vietnamissa, ja tarjosi sotilaille tarvittavaa tulivoimaa panssaroituja ajoneuvoja, bunkkereita, rakennuksia ja kevyitä ajoneuvoja vastaan.
M72 koostuu pääasiassa kahdesta sisäkkäisestä putkesta, jotka asetta ampumakuntoon laitettaessa avataan vetämällä ne toisistaan eri suuntiin. M72 muodostaa laukaistaessa 15 metriä pitkän takasuihkun, joka voi pahimmassa tapauksessa olla tappava välittömästi ampujan takana oleville.
Käyttö Suomessa.
M72 LAW -tyypin kertasinkoja on käytössä myös Suomen puolustusvoimilla, tyyppinimellä 66 KES 75 (M72A2), hankintapäätös 1975 ja 66 KES 88 (M72A5), hankintapäätös vuonna 1988.
Kevyt kertasinko on Suomen puolustusvoimien pääasiallinen pst-ase, jonka käyttö koulutetaan jokaiselle varusmiehelle (kutsumanimellä Kessi). Vaikka aseella onkin sen rajoitetun panssarinläpäisykyvyn takia vaikea tuhota nykyaikaista taistelupanssarivaunua muualta kuin takaa tai päältä, on se edelleen erinomainen ase kevyemmin panssaroituja ajoneuvoja vastaan, esimerkiksi rynnäkköpanssarivaunuja ja panssaroituja miehistönkuljetusvaunuja vastaan, jotka muodostavat suurimman osan taistelukentällä liikkuvista ajoneuvoista.
Kertasingot poistuvat Maavoimien käytöstä 2010-luvun lopulla, seuraajan nimeksi ollaan kaavailtu 66 KES 12.
Ammukset.
Ampumatarvikkeena käytetään 66 mm rakettia, jonka suurin kantama on noin 1 000 m.
Helsinki Motor Show

Helsinki Motor Show oli Helsingissä Helsingin Messukeskuksessa järjestettävä näyttely, jossa esillä olivat laajasti Suomessa myytävät automerkit. Ensimmäinen näyttely järjestettiin vuonna 1995. Helsinki Motor Show oli ensimmäinen autonäyttely 20 vuoteen, jolle myönnettiin Autotuojat ry:n virallinen näyttelylupa.
Tapahtuma oli aluksi moottoriurheiluun painottuva, mutta tarjosi myös autouutuuksia. 2000-luvun puolella siirryttiin entistä voimakkaammin uusien ja vasta seuraavana vuonna markkinoille tulevien autojen esittelyyn. Näytteilleasettajina toimi suurin osa suomalaisista automaahantuojista. Lisäksi näyttelyssä esitellään autoalan tarvikkeita, lisävarusteita ja palveluita. Tapahtuman ideoi ja järjesti Team Nykopp Ltd vuosina 1995–2006. Vuonna 2007 Helsinki Motor Show -näyttelytoiminta myytiin Suomen Messut Osuuskunnalle, joka otti heti järjestelyvastuun itselleen.
Kävijöitä näyttelyssä kävi vuosittain runsaat 50 000. Vuonna 2006 näyttely järjestettiin 12. kerran, ja silloin kävijöitä oli noin 55 000. Yleisöennätys on vuodelta 2003, jolloin kävijöitä oli noin 57 000, ja silloin kaikki autojen maahantuojat Suomessa olivat mukana.
2007 vetovastuu siirtyy Suomen Messuille.
Ensimmäinen Suomen Messujen toteuttama Helsinki Motor Show 07 järjestettiin 29. marraskuuta – 2. joulukuuta 2007 Helsingin Messukeskuksessa. Tapahtuma oli entistä suurempi, sillä näyttely laajeni useampaan halliin ja samanaikaisesti Messukeskuksessa järjestettiin "Moottorikelkka &amp; ATV 07" -messut sekä ammattitapahtuma "Auto &amp; Korjaamo 07". 
2008–2016.
Helsinki Motor Show piti vuonna 2008 välivuoden, joka venyi kahdeksan vuoden mittaiseksi taloustaantuman ja uusien autojen heikon kysynnän vuoksi. Tapahtumalle kehiteltiin näyttelytauon aikana uutta ilmettä, logoa muutettiin ja pääsponsori vaihtui. Kylkeen liitettiin autourheilu- ja sähköautonäyttelyt. Helsinki Motor Show’n piti tehdä paluunsa marraskuussa 2011, mutta se jouduttiin jälleen perumaan siitäkin huolimatta, että autojen myynti oli ollut hyvässä nousussa. Uusi yritys oli Auto 2016 -tapahtuma, joka keräsi 27 000 kävijää. Pääteemana oli nähdä ja saman tien päästä koeajamaan uusia automalleja. Tätä näyttelykonseptia ei kuitenkaan olla jatkettu 2017 tai 2018.
Loost Koos

Loost Koos on helsinkiläinen hip hop -yhtye, joka teki musiikkiaan aikaisemmin englanniksi nimellä Lost Cause, mutta vaihtoi esityskielensä suomeksi ja nimeksi tuli "Loost Koos". Yhtyeen jäsenet ovat "DJ Arsi" (Karl Dallas), "Väiski" (Pianomies) ja "Särre" (Payperwork), joka myös voitti vuonna 2005 rapin Suomen mestaruuden englanninkielisessä sarjassa nimellä "So Hot It Hurts". Loost Koosin musiikille melko tyypillisiä ovat vaikutteet 1990-luvun hip hopista, kuten voimakkaasti filtteröidyt rumpubreakit ja pitkät melodiset samplet, joita ei ole pilkottu juuri ollenkaan. Yhtye julkaisi levynsä aikaisemmin omakustanteena tai The Funkiest -levykaupan alaisuudessa toimivan Fjuu Recordsin kautta. Suomenkielisen debyyttialbumin, "Peruna &amp; timantti", julkaisi helsinkiläinen Monsp Records vuonna 2007. Toinen studioalbumi "Ei väistetä jos ei tunneta" julkaistiin myös Monspin kautta seuraavana vuonna. Loost Koosin kolmas pitkäsoitto "Pienempi kuin kolme" julkaistiin 16. kesäkuuta 2012 Monsp Recordsin kautta. Loost Koos julkaisi keväällä 2013 ilmaiseksi sekä C-kasettina "Wincave Mixtape Vol. 1"-nimisen mixtapen. Mixtapelta on julkaistu kaksi näytekappaletta: "Dängä Dängää" ja "Yläpommi".
Spins perustuu sampleen Leon Waren kappaleesta What's Your World
Rappers Know Better samplaa Johnson, Hawkins, Tatum &amp; Durrin kappaletta You Can't Blame Me
Palexpo

Palexpo on Geneven lähellä Le Grand-Saconnex’n kaupungissa, Sveitsissä sijaitseva messu- ja konferenssikeskus. Keskuksessa on seitsemän hallia ja 106 000 neliömetriä näyttelytilaa. Palexpo-messukeskuksessa järjestetään vuosittain kymmeniä messuja, konferensseja, urheilukilpailuja ja muita tapahtumia, muun muassa Geneven autonäyttely.
Liikenneyhteydet.
Palexpo sijaitsee Geneven kansainvälisen lentoaseman välittömässä läheisyydessä. Lentoaseman rautatieasema sijaitsee lentoaseman alla, vajaa kilometri messukeskuksesta. Moottoritie A1 kulkee keskuksen ali. Tieltä on kaksi liittymää alueelle, liittymä 6 (Genève-Aéroport) ja liittymä 7 (Gd-Saconnex). Messukeskuksen alueella on 2 800 pysäköintipaikkaa. Paikallisbussireitit 5, 28 ja Y kulkevat Palexpon kautta.
Tohtori Ben Casey

Tohtori Ben Casey ("Ben Casey") on yhdysvaltalainen, alun perin ABC-televisioyhtiölle tehty sairaaladraamasarja vuosilta 1961–1966. Sitä alettiin lähettää lokakuussa 1961, ja siitä tuli nopeasti ABC:n katsotuin ohjelma. Sarjan viisi kautta käsittivät yhteensä 153 jaksoa. Se palkittiin kahdella Emmyllä ja oli yhdeksän muuta kertaa ehdolla palkinnon saajaksi. Suomen televisiossa "Ben Caseya" on nähty viimeksi arki-iltapäivisin Yle TV2 -kanavalla keväällä 2007. 
Vince Edwardsin näyttelemä päähenkilö Ben Casey on nuori ja idealistinen neurokirurgi, joka joutuu kohtaamaan hankaluuksia sairaalan muun henkilökunnan kanssa tuoreilla opeillaan ja vakaalla pyrkimyksellään potilaiden oikeudenmukaiseen kohteluun. Hänen tukenaan on Sam Jaffen näyttelemä johtava kirurgi David Zorba. Zorba esiintyi ohjelman jaksoissa vuoteen 1965 asti.
NBC-yhtiön kilpaileva sarja oli "Tohtori Kildare" (1961–1966), jota myös esitettiin Suomessa. ABC-yhtiön seuraava lääkärisarja oli vuosina 1969–1976 esitetty "Marcus Welby, M.D." Sitä ei liene esitetty Suomessa.
Caroline Kennedy

Caroline Bouvier Kennedy (s. 27. marraskuuta 1957 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija, juristi ja diplomaatti. Hän on Yhdysvaltain 35. presidentin John F. Kennedyn tytär. 
Caroline Kennedy asui lähes kolme vuotta Valkoisessa talossa vuosina 1961–1963. Isänsä murhan jälkeen hän muutti äitinsä Jacquelinen ja veljensä John Jr:n kanssa ensin Massachusettsin Georgetowniin ja seuraavana vuonna New Yorkin Manhattanille.
Kennedy opiskeli Concorden akatemiassa Massachusettsissa vuosina 1972–1975. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli setänsä, senaattori Edward Kennedyn alaisena sekä "New York Daily News" -lehdessä. Vuonna 1980 Kennedy aloitti työn New Yorkin Metropolitan Museum of Artissa, jossa tapasi tulevan puolisonsa Edwin Schlossbergin. Heillä on kaksi tytärtä, Rose (Caroline Kennedyn isoäidin mukaan) Kennedy Schlossberg ja Tatiana Celia (Edwin Schlossbergin isoäidin mukaan) Kennedy Schlossberg sekä yksi poika, John Bouvier (presidentti John F. Kennedyn ja puolisonsa Jacquelinen mukaan) Kennedy Schlossberg.
John Jr:n kuoltua lento-onnettomuudessa puolisonsa Carolynin kanssa vuonna 1999 Caroline jäi ainoaksi elossa olevaksi presidentti John F. Kennedyn lapseksi.
Caroline Kennedy on ollut Yhdysvaltain suurlähettiläänä Japanissa vuosina 2013–2017 ja Australiassa vuodesta 2022. Kennedy on John F. Kennedyn presidenttikirjaston ja -museon säätiön johtokunnan kunniapuheenjohtaja.
Carolyn Bessette Kennedy

Carolyn Bessette Kennedy (synt. Carolyn Jeanne Bessette; 7. tammikuuta 1966 – 16. heinäkuuta 1999) oli Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn pojan John F. Kennedy Jr.:n vaimo. Hän kuoli miehensä John Jr:n sekä siskonsa Lauren Bessetten kanssa lento-onnettomuudessa Atlantin valtamerellä Martha's Vineyardin edustalla kesällä 1999.
Bessette syntyi White Plainsissa, Westchester Co.ssa, New Yorkissa William J. Bessetten ja hänen silloisen vaimonsa, Ann Messinan tyttärenä. Hän kasvoi Greenwichissä Connecticutissa ja valmistui vuonna 1988 Bostonin yliopistosta.
Bessette työskenteli ajoittain mallina, ja päätyi lopulta töihin muotitalo Calvin Kleinin PR-puolelle.
Bessette ja Kennedy menivät naimisiin 21. syyskuuta 1996 Cumberland Islandilla Georgiassa.
Bessette onnistui pitämään yksityiselämänsä piilossa. Hänet tunnetaan myös muoti-ikonina minimalistisen ja klassisen tyylinsä vuoksi.
Víctor Paz Estenssoro

Ángel Víctor Paz Estenssoro (2. lokakuuta 1907 Tarija – 7. kesäkuuta 2001 Tarija) oli bolivialainen valtiomies, presidenttinä 1952–1956, 1960–1964 ja 1985–1989. Hän perusti 1941 keskustalais-vasemmistolaisen kansallisvallankumouksellisen liikkeen, "Movimiento Nacionalista Revolucionario" (MRN) yhdessä Hernán Siles Zuazon kanssa.
Hän opiskeli Mayor de San Andrésin yliopistossa ja työskenteli taloushistorian professorina ja valtion neuvonantajana. Vuonna 1939 hänet nimitettiin Bolivian pankin pääjohtajaksi. Hän pääsi 1941 valtiovarainministeriksi, oli Villarroelin hallituksen (1943–1946) tukipylväs, mutta meni 1946 maanpakoon Argentiinaan sotilasvallankaappauksen jälkeen, josta palasi 1952. MRN:sta tuli vähäosaisten ja tyytymättömien edustaja. Puolue nousi valtaan 1952 kansannousun jälkeen, ja Pazista tuli presidentti. Hänen kaudellaan tinakaivokset kansallistettiin, intiaanit saivat äänioikeuden ja suurten kartanoiden tilat hajotettiin ja jaettiin.
Pazia seurasi hänen varapresidenttinsä 1956, jolloin hänet nimitettiin maansa YK-lähettilääksi. Paz valittiin uudelleen presidentiksi kaksi kertaa, 1960 ja 1964, mutta sotilasvallankaappaus pakotti hänet maanpakoon ja asettui asumaan Peruun. Hän palasi Boliviaan 1971 ja toimi yhteistyössä kenraali Hugo Banzerin juntan kanssa. Sotilashallinto luopui vallasta 1982 ja Hernán Siles Zuazoista tuli maan presidentti. Paz valittiin uudelleen 1985 hänen jälkeensä. Hän aloitti liberalisoinnin ja yksityistämisen talouden vakauttamiseksi. Huolimatta tinan maailmanmarkkinahinnan laskusta, Pazin hallitus kesti vuoteen 1989, jolloin häntä seurasi Jaime Paz Zamora. Hän jäi eläkkeelle puolueen johdosta 1990.
John F. Kennedy, Jr.

John Fitzgerald Kennedy Jr. (25. marraskuuta 1960 – 16. heinäkuuta 1999), John F. Kennedy, Jr., JFK Jr., John Jr. tai John-John oli yhdysvaltalainen lakimies ja kustantaja. Hän oli presidentti John F. Kennedyn ja Jacqueline Kennedyn poika.
Kennedy oli kolmevuotias isänsä kuollessa, ja kuuluisat valokuvat esittävät häntä pikkupoikana tekemässä kunniaa isänsä arkulle. Hän oli lehdistön huomion kohteena koko elämänsä ajan. Hän opiskeli oikeustiedettä ja työskenteli New Yorkin yleisen syyttäjän apulaisena kunnes siirtyi kustantamaan "George"-nimistä aikakauslehteä.
Kennedy kuoli lento-onnettomuudessa 16. heinäkuuta 1999 vaimonsa Carolyn Bessette Kennedyn ja tämän siskon Laurenin kanssa Kennedyn ohjaaman pienkoneen syöksyttyä yölennolla Atlantin valtamereen. Onnettomuuden syynä pidetään Kennedyn vähäistä lentokokemusta, hän ei myöskään ollut suorittanut mittarilentokurssiaan loppuun.
Lukukunta

Matematiikassa lukukunta on äärellinen (ja siten algebrallinen) rationaalilukujen formula_1 kuntalaajennus. Lukukunta on siten kunta, joka sisältää formula_1:n ja joka on äärellisulotteinen formula_1-vektoriavaruus.
Algebrallisten lukukuntien sekä myös ääretönulotteisten rationaalilukujen kunnan laajennusten tutkiminen on nykyään algebrallisen lukuteorian keskeisiä tutkimuskohteita.
Hernán Siles Zuazo

Hernán Siles Zuazo (1914–1996) oli bolivialainen poliitikko, maansa presidenttinä 1956–1960 ja 1982–1985.
Hernán Siles Zuazo oli entisen presidentin Hernando Siles Reyesin (1926–1930) poika. 
Hän oli Víctor Paz Estenssoron kanssa kansallisvallankumouksellisen liikkeen, "Movimiento Nacionalista Revolucionarion" (MNR) perustaja. MNR osallistui vuosina 1943-46 Gualberto Villarroelin edistykselliseen sotilashallitukseen. Vuonna 1951 Paz Estenssoro pyrki presidentiksi Siles Zuazo varapresidenttinään ja voitti vaalit, mutta Mamerto Urriolagoitian äärikonservatiivinen hallitus antoi vallan mieluummin kenraali Hugo Balliviánille. Tuolloin MNR siirtyi maanalaiseen toimintaan ja johti 1952 vallankumousta sotilasjunttaa vastaan. MNR:n valtakaudella tehtiin käänteentekeviä uudistuksia kuten yleinen ja yhtäläinen äänioikeus myös alkuperäisväestölle ja kansallistettiin kaivokset ja tehtiin maauudistus. Pazin kauden päättyessä Siles oli hänen luonnollinen seuraajansa ja voitti helposti vaalit 1956. Silesin kaudella MNR alkoi hajota poliittisiin erimielisyyksiin, inflaatio kohosi ja hallituksella oli vaikeuksia riisua aseista vuoden 1952 vallankumoukseen osallistuneet kansanjoukot. Silesin kauden päättyessä Paz pyrki jälkeen presidentiksi ja nimitti Silesin lähettilääksi Paraguayhun ja Espanjaan.
Silesin ja Paz Estenssoron välit katkesivat 1964 presidentin pyrkimykseen sallia uudelleenvalinta. Hän tuki alun perin kenraalien René Barrientos ja Alfredo Ovando MNR:n vastaista vallankaappausta marraskuussa 1964, mutta katui pian päätöstään kenraalien manipuloidessa vaalituloksia ja nostaessa itsensä valtaan. Siles Zuazo oli maanpaossa 1964–1978. Vuonna 1971 Siles vastusti kenraali Hugo Banzerin vallankaappausta, jota Paz puolestaan tuki.
Siles vei MNR-puolueen vasemmistosiiven mukanaan "vasemmistolaiseen vallankumoukselliseen liikkeeseen" ("Movimiento de la Izquierda Revolucionaria", MIR).
Vuoden 1978 demokratian palauttamisen jälkeen Siles Zuazo muodosti laajan vasemmistolaisen Unidad Democrática y Popular (UDP) -liiton MIRin ja kommunistien välillä. UDP pärjäsi hyvin vuosien 1978, 1979 ja 1980 vaaleissa, joista osa mitätöitiin ja viimeiset keskeytti verinen kenraali Luis García Mezan "kokaiinivallankaappaus." Siles Zuazo valittiin viimein presidentiksi 1982 vuoden 1980 vaalituloksen mukaan Jaime Paz Zamora varapresidenttinään. Hän pyrki sovittelemaan välejä keskustan kanssa, ja hänen liian oikeistolaisena pitämänsä talouspolitiikan vuoksi MIRistä irtosi 1985 "Movimiento Bolivia Libre". Vuosien 1982–1986 hyperinflaatio ja ammattiliittojen Juan Lechínin järjestämät lakot ajoivat Silesin suosion alas. Hänen kautensa eräs huippukohta oli natsisotarikollinen Klaus Barbien karkotus Ranskaan tuomittavaksi 1983. Vuonna 1985 hallituksen toimintakyvyttömyys sai kongressin järjestämään uudet vaalit sillä syyllä että Siles oli valittu jo 1980. Paz Estenssoro valittiin uudelleen 
Siles palasi Uruguayhun, jossa oli asunut maanpakolaisaikoinaan jo vuosia. Hän kuoli Montevideossa 83-vuotiaana.
Jaime Paz Zamora

Jaime Paz Zamora (s. 15. huhtikuuta 1939 Cochabamba) oli Bolivian presidentti 6. elokuuta 1989 – 6. elokuuta 1993.
Paz Zamoran isä oli armeijan eversti. Hän opiskeli Argentiinan Córdobassa seminaarissa, mutta jätti sen kesken ja opiskeli yhteiskuntatiedeitä Belgiassa. Myöhemmin hän opetti sosiologiaa San Andrésin yliopistossa La Pazissa.
Paz Zamora oli 1971 perustamassa sosiaalidemokraattista "vasemmistolaista vallankumouksellista liikettä" ("Movimiento de Izquierda Revolucionaria", MIR). MIRin perustivat kristillisdemokraattisen puolueen vasemmistofaktio ja kansallisvallankumouksellisesta liikkeesta (MNR) irronnut radiaali opiskelijasiipi. Puoluetta johti Hernán Siles Zuazo.
Paz Zamora toimi Silesin varapresidenttinä 1982–1984. 5. elokuuta 1989 kongressi valitsi hänet presidentiksi, vaikka hän oli jäänyt toukokuun kansanvaalissa kolmannelle sijalle, kiitos entisen arkkivihollisensa, entisen diktaattorin, oikeistolaisen Hugo Banzerin, joka oli saanut toiseksi eniten ääniä. Rannalle jätettiin eniten ääniä saanut Gonzalo Sánchez de Lozada.
Banzerin AND:n kanssa MIR ja Paz Zamora pysyivät vallassa koko neljän vuoden kauden, joka oli Boliviassa merkittävä saavutus. Paz Zamora aloitti kampanjan huumekauppaa vastaan, jota hänen jälkeensä 1993 valittu Sánchez de Lozada jatkoi.
Gualberto Villarroel

Gualberto Villarroel López (15. joulukuuta 1908 Villa Rivero, Cochabamba – 21. heinäkuuta 1946 La Paz) oli Bolivian valtionpäämies 20. joulukuuta 1943 – 21. heinäkuuta 1946. Hänet tunnetaan etenkin fasistisympatioistaa, ja häntä on verrattu argentiinalaiseen Juan Peróniin.
Villarroel nousi valtaan syrjäyttämällä presidentti Enrique Peñarandan. Villarroel kokosi uuden parlamentin, joka julisti hänet presidentiksi. Hän muodosti hallituksen suurimman poliittisen puolueen, "Movimiento Nacionalista Revolucionarion" (MNR) avulla. Hänen autoritaarisen valtansa ja juutalaisvastaisuutensa vuoksi MNR kuitenkin vetäytyi yhteistyöstä.
Villarroel laillisti ammattiliikkeen, mitä kaivosoligarkia vastusti. Hänen hallituksensa kokosi ensimmäisen alkuperäisväestön kongressin 1945. Kun poliittiset jännitteet kiristyivät talouspolitiikan vuoksi, väkijoukko syrjäytti, ampui ja hirtti Villarroelin La Pazissa.
Belorusskaja niva

Belorusskaja niva () on Valko-Venäjällä ilmestyvä sanomalehti. Lehden toimituksen kotipaikka on Minskissä. Lehteä kustantaa Valko-Venäjän ministerineuvosto eli maan hallitus. Lehti katsoo toimintahistoriansa alkaneen vuodesta 1921. Belorusskaja niva -nimistä sanomalehteä julkaistiin alkujaan Vilnassa 18. marraskuuta 1925 ja 16. maaliskuuta 1926 välisenä aikana. 
Nykyinen lehti on yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, missä Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää viidellä konekirjoitussivulla ylittämättä välilyönnit mukaan lukien 10  000 kirjoituslyöntiä tietokoneella vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
Zvjazda

Zvjazda () on 9. heinäkuuta 1917 perustettu valkovenäläinen, valkovenäjänkielinen sanomalehti, jota kustantavat Valko-Venäjän parlamentin ylähuone, kansallisneuvosto sekä alahuone, edustajainhuone ja ministerineuvosto. (Valko-Venäjällä hallitusta kutsutaan ministerineuvostoksi.)
Lehti on yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, joissa Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää vaaliohjelmansa viidellä konekirjoitussivulla, välilyönnit mukaan lukien enintään 10 000 merkillä, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
Narodnaja gazeta

Narodnaja gazeta () on 2. lokakuuta 1990 perustettu valkovenäläinen sanomalehti, jonka asema on virallistettu Valko-Venäjän lainsäädäntöön virallisten ilmoitusten julkistajana. Sen julkaisija on maan parlamentti.
Lehti on yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, jossa Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää, viidellä konekirjoitussivulla ylittämättä välilyönnit mukaan lukien 10 000 kirjoituslyöntiä tietokoneella, vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
Sovetskaja Belorussija

Sovetskaja Belorussija () on valkovenäläinen päivittäin ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Se on hallituksen pää-äänenkannattaja. Se on toinen maan kahdesta suuresta sanomalehdestä valkovenäjänkielisen Respublikan ohella. Lehden päätoimittaja on Pavel Jakubovitš, jonka presidentti Lukašenka nimitti tehtäväänsä vuonna 1995.
7 dnei (Valko-Venäjä)

7 dnei () on valkovenäläinen lehti. Viikkolehti 7 dnei kuuluu Valko-Venäjän tasavallan uutistoimisto BelTAn julkaisuihin.
Lehti oli yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, jossa Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää viidellä konekirjoitussivulla, enintään välilyönnit mukaan lukien 10 000 kirjoituslyönnin mittaisen vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
National Democratic Institute

National Democratic Institute (NDI) on Yhdysvaltain demokraatteja lähellä oleva yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii hankkeillaan demokratisoimiseen. Se tukee demokraattisten instituutioiden vahvistamista 50 maassa. NDI:n mukaan se perustaa ja vahvistaa poliittisia ja kansalaisjärjestöjä, turvaa vaaleja, edistää kansalaisten osallistumista sekä avoimuutta ja vastuullisuutta hallinnossa. Järjestö on Liberal Internationalin yhteistyöjärjestö.
Vuonna 2018 järjestön puheenjohtajana aloitti Derek Mitchell, joka on aikaisemmin toiminut Yhdysvaltain Myanmarin suurlähettiläänä. Hän ilmoitti jättävänsä NDI:n puheenjohtajuuden syyskuussa 2023.
Historia.
NDI on perustettu vuonna 1983. Hieman ennen tätä Yhdysvaltain liittovaltio perusti National Endowment for Democracy -säätiön, jonka kautta rahoitetaan demokratian ja itsehallinnon puolesta toimivia tahoja sekä sellaista demokratian kehitystä, jonka tavoitteet ovat yhteneväisiä Yhdysvaltain politiikan kanssa. Vastaavaa toimintaa Yhdysvallat oli harjoittanut jo toisen maailmansodan päättymisen jälkeen varsmistaakseen, etteivät demokratian puolesta sodanjälkeisessä Euroopassa kamppailevat tahot jäisi yksin. Tätä tehtiin mm. lähettämällä poliittisia neuvonantajia sekä tukemalla lehdistöä.
23. elokuuta 2017 Kambodžan ulkoministeri Prak Sokhonn ilmoitti ilman etukäteisvaroitusta, että kaikkien NDI:n palveluksessa olevien ulkomaalaisten on poistuttava maasta, koska järjestön toiminta lopetetaan Kambodžassa. Kambodžan hallinnon mukaan järjestö toimii laittomasti, koska sitä ei ole rekisteröity. Hallitus on alkanut vaikeuttaa muidenkin toimintaansa kyseenalaistavien viestimien ja kansalaisjärjestöjen toimintaa ennen vuoden 2018 eduskuntavaaleja.
Toimintamaat.
Aasia
Afrikka
Amerikka
Eurooppa
Lähde:
Rahoittajat.
Yhdysvallat rahoittaa NDI:tä kehitysapuun korvamerkityillä rahoillaan. Yksityisten lahjoitusten lisäksi rahoitus tulee seuraavista lähteistä:
Muut hallitukset.
Aasia
Afrikka
Amerikka
Eurooppa
Kine Beate Bjørnås

Kine Beate Bjørnås (s. 12. toukokuuta 1980 Levanger) on norjalainen maastohiihtäjä. 
Bjørnås on maailmancupissa ollut parhaimmillaan seitsemäs Sapporon takaa-ajokisassa 19. maaliskuuta 2006. Hän kuului Norjan joukkueeseen vuoden 2005 MM-kisoissa Oberstdorfissa. Siellä paras sijoitus oli 25. tila 10 km vapaalla hiihtotyylillä.
Seuratasolla Bjørnås edustaa Varden IL:ää.
Tord Asle Gjerdalen

Tord Asle Gjerdalen (s. 3. elokuuta 1983) on norjalainen maastohiihtäjä. 
Gjerdalen kuului Norjan joukkueeseen vuoden 2006 Torinon olympialaisissa. Siellä hän oli vapaan tyylin 50 kilometrillä 15. ja takaa-ajossa 18:s. Tour de Skillä 2007–2008 hän hiihti neljänneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti pronssia 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä hiihti kolmannen osuuden Norjan voittaessa viestin maailmanmestaruuden. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sai pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Viestistä hän voitti kultaa Norjan joukkueen kanssa. 50 kilometrillä hän oli kuudes.
Maailmancupissa Gjerdalenin paras sijoitus on toinen sija yhdistelmäkilpailussa 23. helmikuuta 2008 Falunissa ja 3,3 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 14. maaliskuuta 2008 Bormiossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 2007–2008 neljänneksi. 
Seuratasolla Gjerdalen edustaa Fossum IF:ää. Hänellä on tapana käyttää aina hiihtäessään aurinkolaseja hiihtolasien sijaan.
Ski Classics -sarjassa Gjerdalen kilpailee Team Santanderin riveissä.
Mia Hamm

Mariel Margaret ”Mia” Hamm (s. 17. maaliskuuta 1972 Selma, Alabama) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Häntä pidetään yleisesti Brasilian Martan ohella yhtenä kaikkien aikojen parhaista naisjalkapalloilijoista.
Hamm pelasi Yhdysvaltojen maajoukkueessa 276 ottelua, joissa teki 158 maalia ja antoi 142 syöttöä. Hän voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004 sekä hopeaa Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuden hän saavutti Kiinassa 1991 ja Yhdysvalloissa 1999. Hamm lopetti uransa vuonna 2004.
Vuonna 2000 "Sports Illustrated" -lehti valitsi hänet 1900-luvun 12. parhaaksi naisurheilijaksi. Vuosina 2001 ja 2002 hän oli Kansainvälisen jalkapalloliitto FIFA:n vuoden pelaaja; vuosina 2003 ja 2004 hän tuli toiseksi tässä nimeämisessä.
Uransa päättymisen jälkeen Hamm perusti nimeään kantavan hyväntekeväisyysjärjestön, jonka tarkoituksena on kerätä tietoisuutta ja varoja perheille, joissa on edessä elinsiirto luuytimen ja napanuoran osalta. Järjestön toisena tarkoituksena on myös tukea nuorten naisten urheiluharrastusta.
Randy Jackson

Randall Darius ”Randy” Jackson (s. 23. kesäkuuta 1956 Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen muusikko ja Grammy-palkittu tuottajaveteraani. Hän on toiminut kahdeksan vuotta A&amp;R-osaston johtajana Columbia Recordsissa ja neljä vuotta johtajana MCA Recordsissa.
Jackson aloitti musiikkiuransa soittamalla sähköbassoa. Hän soitti viulisti Jean-Luc Pontyn taustayhtyeessä albumeilla ' (1980), ' (1982) ja "" (1983) sekä kiersi rockyhtye Journeyn kanssa vuosina 1983–1985.
Jackson on levyttänyt paljon ja esiintynyt monien huipputähtien, kuten Celine Dionin, Mariah Careyn, Madonnan, Elton Johnin, Blue Öyster Cultin, Bostonin, Jon Bon Jovin, Steve Lukatherin, Michael Boltonin, Billy Cobhamin, Bob Dylanin, Aretha Franklinin, Herbie Hancockin, Billy Joelin, George Michaelin, Stevie Nicksin, Bruce Springsteenin, Roger Watersin ja Whitney Houstonin kanssa. Vuodesta 2002 hän on toiminut tuomarina kykyjenetsintäohjelmassa "American Idol".
Uusiutuvat luonnonvarat

Uusiutuvat luonnonvarat ovat mitä tahansa luonnonvaroja, joiden voidaan katsoa uusiutuvan.
Luonnonvaroilla täytyy olla jokin mekanismi, jolla niitä syntyy lisää. Uusiutuvia luonnonvaroja ovat esimerkiksi happi, makea vesi ja biomassa: happea tulee ilmakehään lisää kasvien yhteyttäessä, makeaa vettä saadaan sateen kautta ja biomassaa kasvien kasvaessa.
Uusiutuvista luonnonvaroista voi kuitenkin tulla uusiutumattomia, jos niiden varastoja kulutetaan nopeammin kuin ne uusiutuvat. Esimerkiksi pohjavettä voidaan kuluttaa pohjavesivarastosta eli akviferista nopeammin kuin se täyttyy uudelleen. Silloin varasto vähitellen tyhjenee.
Esimerkiksi fossiiliset polttoaineet kuten hiili, öljy ja maakaasu sekä monet mineraalit ovat uusiutumattomia luonnonvaroja, koska mikään mekanismi ei lyhyellä aikavälillä tuota niitä lisää. Esimerkiksi maaöljy on syntynyt muinaisista eliöistä, jotka ovat suuressa paineessa muuttuneet nestemäisiksi hiilivedyiksi. Ihmisen toiminnan kannalta tämä prosessi on niin hidas, että kun öljyä käytetään, se kuluu vähitellen loppuun.
Kye Sun-Hui

Kye Sun-Hui (koreaksi 계순희, s. 2. elokuuta 1979) on pohjoiskorealainen judoka, maailmanmestari ja olympiavoittaja. 
Kye Sun-Hui otti yllättäen olympiakultaa 16-vuotiaana Atlantassa 1996 voittaen suuren ennakkosuosikin Japanin Ryōko Tamuran. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin judon olympiavoittaja. Kye Sun-Hui voitti myös olympiahopeaa Ateenassa 2004 ja pronssia Sydneyssä 2000. Maailmanmestari hän on vuosilta 2001, 2003, 2005 ja 2007. Lisäksi hän on saanut MM-hopeaa 1997 ja pronssia 1999. Aasian mestaruuden Kye on voittanut 1997 ja 1999. Aasian kisoissa hän on saanut kultaa 1998 ja pronssia 2002.
Daniel Powter

Daniel Richard Powter (s. 25. helmikuuta 1971 Vernon, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen popmuusikko, pianisti ja säveltäjä-laulaja.
Powter julkaisi debyyttialbuminsa "I'm Your Betty" vuonna 2000, mutta suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vuonna 2005 julkaistulla albumilla "Daniel Powter". Hänen suurin hittinsä on "Bad Day", joka nousi listaykköseksi Pohjois-Amerikassa sekä viidessä Euroopan maassa mukaan lukien Ranskassa ja Saksassa.
Vuonna 2008 hän julkaisi albumin "Under the Radar", jonka suurimpia hittejä olivat ”Next Plane Home” ja ”Whole World Around”. Vuonna 2012 julkaistiin Powterin neljäs albumi "Turn on the Lights".
MM-1

MM-1 on revolverimallinen kranaatinheitin, joka kykenee ampumaan useamman 40 mm kranaatin lyhyessä ajassa. 
MM-1 kehitettiin Yhdysvalloissa, perustuen Yhdysvaltain poliisin ennen toista maailmansotaa käyttämään useamman laukauksen kyynelkaasurevolveriheittimeen. MM-1:n kömpelyyttä ja painoa kompensoi sen hyvinkin suuri tuhovoima, sillä heittimellä on mahdollista ampua kranaatteja jopa 30 laukausta minuutissa. 
MM-1 toimii kuten normaali revolverikin. Joka laukauksen jälkeen kranaattikiekko pyörähtää seuraavan kranaatin kohdalle. Kiekossa oleva kierrejousi kierretään ennen ampumista käsin, jonka voimalla kranaattikiekko pyörii.
Haaveiden kehä

Haaveiden kehä on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Matti Ijäs. Hän teki käsikirjoituksen yhdessä Heikki Reivilän kanssa. Elokuvan pääosissa esiintyvät Sulevi Peltola, Mikko Alanko, Petteri Summanen ja Rea Mauranen.
"Haaveiden kehä" voitti Jussi-palkinnon parhaasta miespääosasta (Sulevi Peltola), parhaasta naissivuosasta (Jaana Järvinen) ja parhaasta musiikista (Eero Ojanen).
Juonikuvaus.
Elokuva kertoo isästä, joka haluaa lihavan poikansa kuntoon. Todellinen paha ei kuitenkaan ole nuori poika, vaan hänen isoveljensä Jamppa, joka on ollut Lontoossa rikoksia tehden. Nuorempi veljistä on lainkuuliainen ja pettyy veljeensä.
Pulttilukko

Pulttilukko on tavallisesti kiväärissä käytetty sulkumekanismi, jonka pääosat ovat sylinterimäinen lukkorunko ja lukonpää siihen liitettyine lukon kampineen, iskureineen ja patruunan ulosvetäjineen. Lukonpää on iskupiikin porausta lukuun ottamatta umpiteräksestä työstetty sylinterimäinen osa, jonka etupäähän on työstetty tila patruunan kantaa varten. Patruunan kantaan nojaavaa kohtaa sanotaan iskupohjaksi.
Patruuna viedään makasiinista tai lippaasta, tai käsin syötettäessä patruunapesän suulta, lukon avulla patruunapesään. Samalla virittyy aseen iskuri. Haluttaessa poistaa ammutun patruunan hylsy tai ampumaton patruuna, ulosvetäjän kynsi tarttuu patruunankantaan viritysliikkeen aikana, vetää sen ulos patruunapesästä, heittää sen ulos aseesta joko hylsyn kannan osuessa aseen rungossa olevaan ulosheittäjään tai lukon päähän asennetun jousikuormitetun ulosheittäjätapin avulla, ja eteenpäin työnnettäessä vie uuden patruunan pesään.
Lukko pysyy suljettuna lukon ja siihen työstettyjen sulkunokkien sekä lukonkehyksen vastaavien sulkuolakkeiden avulla. Nokkia on tavallisesti 2–4, ja ne ovat useimmin lukonpäässä. Heikkotehoisissa aseissa, lähinnä pienoiskivääreissä, erillisiä sulkunokkia ei aina ole, vaan lukko pysyy suljettuna lukonkehyksessä olevaan leikkaukseen nojaavan lukonkammen varassa.
Pulttilukkoisia kivääreitä ovat muun muassa Mauser Kar 98k ja Mosin Nagant. Nykyään eniten käytetään Mauser-lukkoaktiota.
Myös pistooleita valmistetaan pulttilukkoisina, jolloin ne yleensä ovat voimakastehoisia ja tarkoitettu metsästykseen tai pitkän matkan tarkkuusammuntaan. 
Vuonna 1824 Johann Nikolaus von Dreyse kehitteli pulttilukkomekanismin.
Kirkkonummen Komeetta

Tähtitieteellinen yhdistys Kirkkonummen Komeetta ry on tähtitieteellinen yhdistys, joka toimii Kirkkonummella ja lähikunnissa.
Kirkkonummen Komeetta on perustettu toukokuussa 2000. Heti seuraavasta syksystä lähtien aloitettiin yleisöesitelmät, joita on pidetty kuukausittain paitsi kesällä. 
Komeetan kerho kokoontuu joka maanantai klo 18 lähtien Volsin entisellä koululla.
Komeetta julkaisee Komeetan pyrstö -lehteä. Se julkaistaan myös verkossa pdf- ja/tai html-muotoisena.
Kirkkonummen Komeetta on järjestänyt valtakunnalliset Tähtipäivät 17.-19.5.2002 ja 16.-18.5.2008 sekä Laitepäivät 5.-7.3.2004 ja Cygnus-tapahtuman 25.-28.7.2013. Tapahtumat on järjestetty yhdessä Ursan kanssa.
Komeetalla on Volsissa tähtitorni, jossa järjestetään sunnuntaisin ja maanantaisin klo 19-21 pimeänä vuodenaikana selkeällä säällä tähtinäytäntöjä. Tähtitornissa on kokonaan syrjään työnnettävä katto, jolloin koko taivasta voi tarkkailla. Tähtitornissa on 28 cm kaukoputki.
Ruusu ja kulkuri

Ruusu ja kulkuri on vuonna 1948 valmistunut Ilmari Unhon ohjaama suomalainen elokuva. Se kertoo liminkalaisesta oopperalaulajasta ja laulupedagogista Abraham ”Aappo” Ojanperästä, jota esittää Unto Salminen. Laulut esittää kuitenkin Sulo Saarits.
Elokuvassa laulullinen luonnonlahjakkuus, orpo paimenpoika Aappo Ojanperä pääsee koulun kautta musiikin pariin ja oopperalaulajaksi. Elokuvan juoni ei noudata Ojanperän elämän todellista kulkua.
Marja Korhonen ja Aino Mantsas näyttelevät ensimmäisissä elokuvarooleissaan, ja tuleva ohjaaja Matti Kassila on pienessä pohjalaisen ylioppilaan roolissa.
Vastaanotto.
Aikalaisarvioissa elokuvan käsikirjoitus sai moitteita mutta Unhon ohjaus kiitosta. Pääroolin esittäjä Unto Salminen sai myös yksimielisen kiitoksen.
Tv-kriitikko Arto Pajukallio kirjoitti, että laulu ”Yksi ruusu on kasvanut laaksossa” nousee symbolina suorastaan pakahduttaviin mittoihin.
Röyksopp

Röyksopp on norjalainen elektronista musiikkia soittava yhtye. Röyksoppin muodostaa duo Torbjørn Brundtland ja Svein Berge.
Täysin tuntemattomuudesta esiin noussut Röyksoppin esikoisalbumi "Melody A.M." myi yli miljoona kappaletta ja oli kriitikoiden arvostama julkaisu.
Vuonna 2005 Röyksopp julkaisi toisen albuminsa "The Understanding". Albumi äänitettiin Norjan Bergenissä. Röyksopp-duo vastaa suurelta osin albumin lauluraidoista, mutta Kate Havnevik ja Karin Dreijer Andersson laulavat albumin naissolistin osuudet. ”What Else Is There?” valittiin MTV:n vuoden parhaaksi videoksi 2005.
Tšetšenian tasavallan kansallislaulu

Tšetšenian tasavallan kansallislaulu on Venäjän federaatioon kuuluvan Tšetšenian tasavallan kansallislaulu. Sen on sanoittanut Khodži-Akhmed Kadyrov ja säveltänyt Umar Beksultanov.
Sanat.
Tšetšeeniksi.
Шатлакхан Илли
Харцоно цlе тесна хьо ягарх,&lt;br&gt;
Нохчийчоь, ца йоьжна, гlаьттина яха.&lt;br&gt;
Кавказан ткъес хилла, маршонан ага,&lt;br&gt;
Хьан лаьттан сий дина яхь йолчу наха.
Барт болу хьан къаьмнаш – мах боцу беркат!&lt;br&gt;
Хьо йоцург, Нана яц, нохчийн халкъ хьастс.&lt;br&gt;
Тхайн дехар, тхан дерзар Даймехкан кхерчахь,&lt;br&gt;
Декъалдар доьхуш ду, хьуна беш хастам.
Башламан баххьашка дайн синош дуьссу.&lt;br&gt;
Органа тулгlено ненан мотт буьйцу.&lt;br&gt;
Исбаьхьа совгlат хьо, азаллехь долла!&lt;br&gt;
Шатлакхан илли ду тхуна никкъ белла!
Къинхьегам, хьан хуьнарш хазделла шайна,&lt;br&gt;
Хьалкъаца лерам бар кхаъ хуьлда хьуна.&lt;br&gt;
Машаран гlаролехь ирсан некъ тайна,&lt;br&gt;
Сий долуш Нохчийчоь ехийла тхуна!
Venäjäksi.
Гимн Чеченской Республики 
Как бы ты ни горела огнем несправедливости Чечня,&lt;br&gt;
Ни падала и вставала, чтобы жить.&lt;br&gt;
Молния Кавказа, колыбель свободы,&lt;br&gt;
Берегли честь твоей земли гордые люди.
Согласие между твоими народами – бесценное богатство!&lt;br&gt;
Кроме тебя, нет матери, чтобы приласкать народ Чечни.&lt;br&gt;
Нашу жизнь и нашу кончину в очаге Родины,&lt;br&gt;
Просим, восхваляя тебя, благослови.
На вершину Башлама спускаются души предков.&lt;br&gt;
Волна Аргуна говорит на языке матери.&lt;br&gt;
Великолепный подарок ты, данный нам жизнью!&lt;br&gt;
Песня Шатлака дала нам силу!
Любовь к труду и отваге, уважение народа,&lt;br&gt;
Пусть будет для тебя приятной вестью.&lt;br&gt;
На страже свободы, найдя счастливую дорогу,&lt;br&gt;
Живи для нас, достойная Чечня!&lt;br&gt;
Dimetyylisulfoksidi

Dimetyylisulfoksidi (lyhenne DMSO, molekyylikaava C2H6OS) on orgaaninen rikkiyhdiste, jota käytetään teollisuudessa liuottimena muun muassa maalin ohenteissa ja pakkasnesteissä. DMSO imeytyy ihon lävitse erittäin hyvin, minkä takia sitä on käytetty myös parantamaan lääkkeiden imeytymistä ihon läpi.
DMSO:ta on markkinoitu 1960-luvulla Pohjois-Amerikassa kivun lievittämiseen ja nivelsairauksien hoitoon. Koska DMSO:n tehosta ja turvallisuudesta analgeettina (kipulääkkeenä) ei ollut riittävästi näyttöä, sen myynti luontaistuotteena tai ravintolisänä on nykyään kielletty. Elimistössä osa DMSO:sta metaboloituu metyylisulfonyylimetaaniksi eli MSM:ksi, jota markkinoidaan luontaistuotteena.
Kolajuoma

Kolajuoma on kasvisuutejuoma, jonka väri on useimmiten erittäin tummanruskea. Kolajuomat ovat maailman myydyimpiä virvoitusjuomia. Kolajuomia käytetään paitsi sellaisenaan myös monissa juomasekoituksissa, kuten Cuba Libressä rommin kanssa.
Koostumus.
Kolajuomien ainesosina käytetään vettä, sokeria, hiilihappoa, elintarvikeväriä, fosforihappoa, kofeiinia sekä aromiaineita. Aromeina ovat usein ainakin vanilja ja kaneli, joskus myös muskottipähkinä ja appelsiini. Sen sijaan koolapuiden kolapähkinöitä, joista juoma on saanut nimensä, ei juurikaan käytetä.
Alun perin Coca-Colan valmistuksessa käytettiin kokapensaan lehtiä, joista saatava kokaiini vaikuttaa piristävästi. Vuonna 1903 Coca-Cola Company poisti kokaiinin reseptistä ja alkoi käyttää kofeiinia piristävän vaikutuksen aikaansaamiseen.
Kolajuomien tarkkoja reseptejä on perinteisesti pidetty liikesalaisuuksina. Vuonna 2001 kanadalainen ohjelmistoyritys OpenCola julkaisi omaan markkinointiinsa liittyen avoimen, GNU-lisensoidun kolajuomareseptin OpenColan, jota on lupa edelleen muunnella. Juomasta arvellaan tulleen tunnetumpi kuin kehittäjäyhtiöstä.
Historia.
Kansainvälisesti tunnetuimpia kolajuomia lienevät Coca-Cola ja Pepsi. Monilla alueilla on omat paikalliset kolajuomansa. Esimerkiksi Saksassa tehdään Afri-Colaa, Lähi-idässä Mecca-Colaa ja Britanniassa liikemies Richard Branson on tuottanut Virgin Colaa Virgin Drinks-yhtiössään Britanniassa ja yhteisyrityksen kautta Yhdysvaltain markkinoille.
Itäblokin maissa alettiin 1970-luvulta lähtien tehdä omia kolajuomia kuten Puolan "Polo-Cofta" (myöhemmältä nimeltään Polo Cola) ja Tšekkoslovakian Kofola. Kofolan vuonna 1959 käynnistyneen kehittelytyön pontimena oli toisaalta luoda vaihtoehto "imperialistiselle" Coca-Colalle ja toisaalta löytää käyttöä ylijäämäkofeiinille. 1950-60-luvuilla suosittu Kofola on tuotu uudelleen markkinoille vuoden 2000 jälkeen ja ollut kolmanneksi myydyin kolajuoma. Polo Colan juuret puolestaan ovat slovakialaisessa Cofola-kasvisuutejuomassa, jonka pohjalta Polo Cofta kehitettiin.
Makeutus.
Tavallinen kolajuoma sisältää runsaasti sokeria ja siten runsaasti energiaa. Nykyään saatavilla on myös vähäenergiaisia vaihtoehtoja, joissa sokeri on korvattu muilla makeutusaineilla, kuten aspartaamilla, asesulfaami-k:lla ja sakariinilla, joilla vastaava energia-arvo on huomattavasti alhaisempi.
Syriana

Syriana on yhdysvaltalainen poliittinen trillerielokuva vuodelta 2006. George Clooney sai elokuvasta parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.
Muissa keskeisissä rooleissa nähdään Matt Damon, Amanda Peet, Christopher Plummer ja Alexander Siddig.
Tuotanto.
Clooney lihotti itseään 15 kiloa CIA:n palkollisen rooliaan varten.
Arvioita.
Ilta-Sanomien Harri-Ilmari Moilanen arvioi "Syrianan" laadukkaaksi ja todistusvoimaiseksi poliittiseksi jännäriksi. ”"Syriana" on nautittavaa katseltavaa erityisesti sellaisille asiapitoisen jännityksen ystäville, jotka ovat kiinnostuneita verkkojen teoriasta tai ajatuksesta, että ensimmäinen todellinen maailmansota on vasta aluillaan”, hän kirjoittaa.
FK Rostov

FK Rostov on jalkapalloseura Rostov-na-Donun kaupungista Venäjältä. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla.
Historiansa aikana seura on tunnettu lukuisilla eri nimillä:
SdKfz 2

SdKfz 2 (tehtaan tyyppimerkki HK 101), joka tunnetaan paremmin nimellä Kettenkrad tai Kleines Kettenkraftrad, on NSU Motorenwerken valmistama kevyt traktori, joka tuli alun perin toisessa maailmansodassa kesäkuussa 1941 saksalaisten maahanlaskujoukkojen palveluskäyttöön. Niitä käytettiin muun muassa Kreetan valtauksen aikana. 
Saksalaiset käyttivät Kettenkradeja paljon Pohjois-Afrikassa, Euroopassa ja itärintamalla niiden osoittauduttua hyödylliseksi muussakin kuin alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Kettenkradiin voitiin myös kytkeä amfibinen perävaunu Sonderanhänger 1 tai 1/2, joka lisäsi kuljetustilaa. SdKfz. 2/1 "kleines Kettenkraftrad für Feldfernkabel" ja SdKfz. 2/2 "kleines Kettenkraftrad für schwere Feldfernkabel" -malleilla vedettiin yhteyskaapeleita. Niihin oli asennettu kaapelikelatelineet, ja lisäkelojen kuljettamiseen käytettiin Sonderanhänger-peräkärryä, Kun polttoaineesta tuli sodan lopulla pulaa, Kettenkradeja käytettiin erityisesti Me 262-suihkukoneiden vetämiseen lähtöpaikoilleen.
Telaketjujensa ansiosta Kettenkrad pystyi kiipeämään 45-asteisessa kulmassa hiekassa ja vielä jyrkemmin kovalla maalla. Sodan jälkeen Kettenkradeja valmistettiin vielä noin 550 kappaletta ja käytettiin enimmäkseen maataloustraktoreina, samoin kuin jäljelle jääneitä sodanaikaisia yksilöitä.
Michal Martikán

Michal Martikán (s. 18. toukokuuta 1979 Liptovský Mikuláš) on slovakialainen koskipujottelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Martikán voitti Atlantan 1996 olympialaisissa koskipujottelun kanadalaisyksikköjen (C-1) kultaa, jolloin hänestä tuli itsenäisen Slovakian ensimmäinen olympiakultamitalisti. Hän voitti lajissa myös olympiahopeaa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Olympiakultansa Martikán uusi Pekingissä 2008. Lontoossa 2012 Martikán voitti jo viidennen perättäisen olympiamitalin, kun hän sijoittui pronssille.
Yksiköiden maailmanmestaruuden Martikán on voittanut vuosina 1997, 2002, 2003 ja 2007. Hän on voittanut myös yksitoista joukkuekilpailun maailmanmestaruutta. Lisäksi hänellä on kolme MM-hopeaa ja viisi MM-pronssia. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut neljä henkilökohtaista ja kymmenen joukkuekilpailun kultamitalia. Lisäksi hänellä on kuusi EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia. Hän voitti kanadalaisyksikköjen maailmancupin kokonaiskilpailun ennätyksellisen viidennen kerran 2014.
Zulia Calatayud

Zulia Calatayud (s. 9. marraskuuta 1979 Havanna) on kuubalainen juoksija, jonka päämatka on 800 metriä.
Calatayud voitti 800 metrin juoksun maailmanmestaruuden Helsingin MM-kilpailuissa 2005. Arvokisojen finaaliin hän pääsi myös Sydneyn 2000 olympialaisissa, joissa hän sijoittui kuudenneksi, ja Ateenan 2004 olympialaisissa, joissa tuloksena oli kahdeksas sija. Voittoon Calatayud ylsi ssa vuosina 2005 ja 2006 sekä maailmancupissa vuonna 2006.
Ilmari Unho

Kaino Ilmari Unho (22. lokakuuta 1906 Uusikaupunki – 3. huhtikuuta 1961 Pori) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Näyttelijänä uransa aloittanut Unho ryhtyi myöhemmin elokuvaohjaajaksi. Unho kirjoitti myös näytelmiä, joiden pohjalta syntyi elokuvakäsikirjoituksia. Ohjaajan ura ylsi vuodesta 1938 vuoteen 1953, jolloin Suomi-Filmi supisti tuotantoaan. 
Ilmari Unho kuuluu suomalaisen elokuvan suurmieshistorioinnin keskeisiin tekijöihin. Kansallispoliittisista vivahde-eroista kertoo luultavasti se, ettei Unho (ja tuottaja Risto Orko) valinnut kohteeksi ”ruotsalais-germaanisina” pitämiään suurmiehiä, joita olisi J. L. Runebergin ja Fredrik Paciuksen tavoin useita. Heidän sijaansa Unho valitsi kohteikseen kirjailija Aleksis Kiven ja oopperalaulaja Abraham Ojanperän.
Unhon merkittävimmät elokuvaohjaukset olivat "”Minä elän”" (1946), joka kertoo Aleksis Kivestä, sekä "Ruusu ja kulkuri" (1948), joka kertoo oopperalaulaja Abraham Ojanperästä. Hän ohjasi yhteensä 26 elokuvaa vuosina 1939–1953. Hän myös osallistui lähes aina elokuviensa käsikirjoittamiseen. Hän teki käsikirjoituksia myös Hannu Lemiselle ("Valkoiset ruusut", "Vieras mies"), T. J. Särkälle ("1918 – mies ja hänen omatuntonsa") ja Valentin Vaalalle ("Nummisuutarit").
Unho oli entinen IKL-aktiivi. Sen vuoksi elokuvassa "1918 – mies ja hänen omatuntonsa" häntä ei mainita käsikirjoituksen tekijänä. Syyksi on esitetty myös Unhon asemaa Suomi-Filmin ohjaajana. Unhon ohjaus "Härmästä poikia kymmenen" (1950) kuvastaa uudenlaista suhdetta Venäjään. 
Ura.
Unhon teatteriura alkoi avustajana Kansallisteatterissa Helsingissä vuonna 1922. Hänet kiinnitettiin samaan teatteriin näyttelijäksi Suomen Näyttämöopiston suoritettuaan. Vuodet 1931–1932 Unho johti Rovaniemen Näyttämöä ja oli sen jälkeen näyttelijänä ja johtajana Porin Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Viipurissa hän oli myös IKL:n lehden Karjalan Suunnan vastaavana toimittajana. Unho myös näytteli neljässä mykkäelokuvassa. 
Vuonna 1937 Unho aloitti Suomi-Filmi Oy:ssä käsikirjoittajana (muun muassa "Jääkärin morsian"). Kesällä 1939 hänestä tuli yhtiön neljäs ohjaaja (muut olivat Risto Orko, Valentin Vaala ja Orvo Saarikivi). Unho Suomi-Filmissä ohjaamat 26 elokuvaa edustivat hyvin erilaisia tyylilajeja: joukossa oli sotilasfarsseja, draamaelokuvia, maalaismelodraamoja, epookkielokuvia, jännityselokuvia ja elämäkertaelokuvia. 
Orkon työsuhde Suomi-Filmiin katkesi vuonna 1953, mutta hän oli vielä 1957 käsikirjoittamassa yhtiön elokuvia "Nummisuutarit" ja "Vieras mies" sekä Suomen Filmiteollisuuden elokuvaa 1918 – mies ja hänen omatuntonsa. Vuoteen 1956 saakka hän oli perustamansa Kouluteatteri-kiertuenäyttämön johtajana ja sen jälkeen Porin Teatterin johtajana kuolemaansa saakka.
Yksityiselämä.
Unho oli naimisissa näyttelijä Kaisu Leppäsen kanssa vuosina 1927–1930 ja vuodesta 1935 lähtien näyttelijä Salli Karunan kanssa. Karuna ja Unho saivat kolme lasta; Kari (1939), Turo (1943) ja Matti (1945). Ilmari Unho on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Nukleosidit

Nukleosidiksi kutsutaan nukleotidin osaa, joka koostuu orgaanisesta puriini- tai pyrimidiiniemäksestä sekä pentoosisokerista (riboosi / deoksiriboosi). Fosfaattiryhmä tekee nukleiinihaposta negatiivisesti varautuneen, mitä ominaisuutta voidaan hyödyntää mm. laboratoriotyöskentelyssä. Oikealla esimerkkinä adeniinin nukleosidit.
Nukleosidit muodostuvat kondensaatioreaktiossa, jossa emäs yhdistyy sokerin 1' hydroksyyliryhmään. Emäs kiinnittyy pentoosisokeriin formula_1-N-glykosidisellä sidoksella. Riippuen sokerista, nukleosidistä voidaan käyttää nimitystä "ribonukleosidi" tai "deoksiribonukleosidi".
Deoksiriboosin ja riboosin 5' hydroksyyliryhmä (-OH) muutetaan fosfaattiestereiksi yleensä fosfaattiryhmän lisäyksellä ryhmän happiatomiin. Reaktiota katalysoi kinaasientsyymi (kinaasit ovat entsyymiperhe, jotka katalysoivat fosfaattiryhmien lisäystä). Fosfaattiryhmällisestä nukleosidistä käytetään nyt nimitystä deoksiribonukleotidi tai ribonukleotidi, riippuen sokerista. Nukleotideillä voi olla yhdestä kolmeen fosfaattiryhmää 5-hiilessään.
Italian kuningas

Italian kuningas oli titteli, jota käyttivät monet hallitsijat Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen. Ennen vuotta 1861, jolloin Italian kuningaskunta syntyi, kukaan Italian kuningas ei hallinnut koko Apenniinien niemimaata. Viimeinen Italian kuningas -titteliä käyttänyt oli vuonna 1946 kuukauden vallassaolon jälkeen Italian kruunusta luopunut Umberto II.
Langobardien kuninkaat.
interregnum
PFK Spartak Naltšik

Spartak on jalkapalloseura Kabardi-Balkarian pääkaupungista Naltšikista. Joukkue pelaa kaudella 2016–2017 Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Historia.
Spartak perustettiin vuonna 1959. Se pelasi alueellisessa B-sarjassa ennen nousuaan A-sarjaan vuoden 1965 päätteeksi. A-sarjassa se pelasi vuosina 1966–1970. Neuvostoliiton sarjasysteemin uusimisen jälkeen Spartak pelasi Neuvostoliiton kakkosliigassa vuosina 1971, 1977, 1978 ja 1981–1989 sekä ykkösliigassa vuosina 1972–1976, 1979 ja 1980. Parhaimmillaan se oli ykkösliigassa neljästoista, vuosina 1974 ja 1975. Venäjän SFNT:n mestaruuden se voitti vuosina 1965 ja 1970.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joukkue nousi Venäjän ykkösdivisioonaan kaudeksi 1992, mutta säilyi siellä vain kaksi kautta. Vuonna 1995 se nousi takaisin ykköseen, jossa sijoittui toiseksi vuonna 2005, mikä tiesi nousua pääsarjaan.
Vuosina 1969–1972 joukkue käytti nimeä Avtomobilist" ja vuonna 1976 nimeä "Elbrus".
Akantit

Akantit ("Acanthus") on lämpimässä ilmastossa viihtyvien kukkivien kasvien suku, johon kuuluu noin 30 lajia. Useimmat kasvavat villeinä Välimeren seudulla tai Aasiassa. Muutamia lajeja viljellään koristekasveina.
Tuntomerkit.
Akantit kasvavat noin metrin korkuisiksi. Niiden lehdet ovat huomiota herättävän kookkaita ja piikkisiä. Verhiön suojuslehdet ovat myös piikkisiä. Kukat sijaitsevat pitkissä ja tiheissä tähkissä; violetinvärinen verhiö näyttää kukan ylähuulelta; teriö on valkoinen, vaaleanpunainen tai malvanvärinen.
Lajeja.
Lajeista balkaninakantti, kreikanakantti ja piikkiakantti ovat kotoisin Välimeren maista.
Käyttö.
Akantin lehtiä jäljittelevä koristekuvio on yleinen ornamentti, muun muassa korinttilaisen pylvään kapiteelissa.
Trooppisen Aasian akanttilajia rauta-akanttia ("Acanthus ebracteatus") käytetään paikallisesti yskänlääkkeen aineosana.
Akantti

Akantti, Akanthos () tai Acanthus (lat.) voi viitata seuraaviin: