tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto

Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto (DG-REGIO) on Euroopan komission pääosasto, joka laatii ja toteuttaa komission toimintapolitiikkaa aluekehityksen tehtäväalueella. Pääosaston toiminnan tavoitteena on kehittää Euroopan unionia siten, että talouden ja ihmisten elämänlaatua voidaan parantaa pysyvästi asuinpaikasta riippumatta.
Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosastolla työskentelee noin 700 virkamiestä. Virkakunnan tehtävänä on tuottaa asiantuntemusta erityisesti kasvua ja työpaikkoja tuottavien investointien luomiseen ja kohdentamiseen. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto pyrkii tuottamaan alueellista tietoa komission päätöksentekoa varten. Pääosasto arvioi tarpeita, rahoittaa investointeja ja arvioi tuloksia Euroopan unionin näkökulmasta pitkällä aikavälillä yhdessä jäsenvaltioiden, alueiden ja sidosryhmien kanssa.
Hallinto ja johto.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission komissaari Raffaele Fitto. Pääosaston pääjohtajana toimii kyproslainen Themis Christophidou.
Pääosasto jakautuu seitsemään alaosastoon, jotka jakautuvat pääjohtajan ja varapääjohtajan johdettaviksi.
Pääjohtajan alaisuudessa toimivat seuraavat kolme alaosastoa:
Varapääjohtajan alaisuudessa toimivat seuraavat neljä alaosastoa
Budjettipääosasto

Budjettipääosasto (DG-BUDG) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa komission talousarvioesitysten valmistelusta. Pääosaston tehtävänä on hallinnoidan EU:n menoja, osoittaa varoja komission eri yksiköille, kerätä EU-maiden talousarvioon suorittamat maksut, huolehtia EU:n rahaliikenteestä, julkaista vuotuiset tilinpäätökset, tehdä ehdotukset ja vastata budjetin sääntelykehyksen täytäntöönpanosta, koordinoida vastuuvapausmenettelyä, raportoida talousarvion toteuttamisesta sekä hallinnoida komission ABAC-kirjanpitojärjestelmää.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission budjetista ja hallinnosta vastaava komissaari Johannes Hahn. Pääosaston pääjohtajana toimii Stéphanie Riso ja varapääjohtajina espanjalainen Maria Rosa Aldea Busquets sekä bulgarialainen Iliyana Tsanova.
Etonogestreeli

Etonogestreeli (C22H28O2) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn joko yksinään tai yhdessä estrogeenin kanssa. Etonogestreeli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet.
Etonogestreeli on vaikutukseltaan progestiini. Se estää ovulaation ja muuttaa kohdun limakalvon rakennetta hedelmöittyneen munasolun kiinnittymiselle sopimattomaksi. Desogestreelion etonogestreelin aihiolääke, joka muuntuu ihmiselimistössä etonosgestreeliksi. Etonogestreeliä voidaan käyttää ihon alle asetettavana implanttina tai yhdessä etinyyliestradiolin kanssa emättimeen asetettavana renkaana.
Haittavaikutukset.
Etonogestreeli voi aiheuttaa amenorreaa ja muita kuukautiskierron häiriöitä sekä lisätä kuukautistenaikaista verenvuotoa.
Halhul

Halhul on kaupunki Palestiinan Länsirannalla hieman Hebronista pohjoiseen. Islamilaisessa perinteessä sitä pidetään profeetta Joonan hautapaikkana. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 29 222.
Maantiede.
Halhul siajitsee Palestiinan Länsirannalla Hebronin kuvernoraatissa noin 6 kilometriä Hebronin kaupungista pohjoiseen. Halhulin naapurikaupunkeja ovat Hebronin lisäksi Sa'ir ja Ash Shuyukh idässä, Beit Ummar ja Al Arrubin pakolaisleiri pohjoisessa, Kharas ja Nuba lännessä, sekä Beit Kahil etelässä. Pohjoisessa sijaitsee myös Israelin siirtokunta Karmei Zur. Halhulia on pidetty yhtenä korkeimmista asutuista paikoista Palestiinassa. Korkeutta merenpinnasta alueella on noin 916 metriä.
Vuotuinen sadanta alueella on noin 583 mm ja vuoden keskilämpötila 16°C.
Historia.
Varhaisimpia merkkejä ihmisistä nykyisen Halhulin alueelta ovat Halhulin noin 5 000 vuotta vanhat kaiverrukset, jotka kuuluvat vanhimpiin tunnetuihin kaltaisiinsa kaiverruksiin Palestiinasta. Nimensä Halhul sai kanaanilaisilta ja nimi viittaa tärisemiseen. Tärinä on puolestaan mahdollisesti viittaus seudun suhteellisen kylmään säähän. Myöhemmin Rooman valtakunnan kaudella paikka tunenttiin nimellä "Alulos". Josephus viittaa paikaan idumealaisena kylänä nimeltä "Aluros". Josephuksen mukaan paikka oli linnoituettu tukikohta ensimmäisen juutalaissodan aikoihin, jolloin sen tuhosivat Simon Bar Gioran johtamat joukot.
Islamilaisessa perinteessä Halhulia on pidetty profeetta Joonan hautapaikkana. Tarkemmin hautapaikan on uskottu olevan nykyisen Nabi Yunusin moskeijan kohdalla. Kylän vanha keskusta kärsi huomattavia vahinkoja Israelin asevoimien käsissä vuonna 1968. Kaikkiaan kylä on kuitenkin kasvanut etenkin Hebronin läheisyyden takia 1950- 1960-luvuilta alkaen.
Talous.
Maatalous on Halhulin talouden suurin työllistävä osa-alue. Kaupungin ympärillä on suuri maaseutu, jolla siajitsee esimerkiksi hedelmäpuutarhoja ja viiniviljelmiä. Maatalous työllisti noin 50 % kaupungin työssäkäyvistä. Kaupungissa on lisäksi neri palveluita ja teollisuutta.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Halhulin asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 29 222. Vuonna 1968 vastaava lukema oli noin 6 000.
Nokoinen

Nokoinen on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön pohjoisrajalla Tuohitun kyljessä. Nokoisen naapurikylät ovat Tuohitun lisäksi Muurlan kylät Kaukola ja Harjula.
Nokoinen sijaitsee Tuohitunnummen ja Kavanniemennummen välisessä laaksossa, jossa virtaa pieni Myllyoja. Nokoisten kantatila sijaitsee samalla kylänmäelle Tuohitun kantatilojen kanssa. Laakso on muutettu peltomaaksi ja kylän muu asutus sijaitsee peltoalueiden reunoilla, etenkin Tuohitunnummen reunaa seurailevan Muurlantien varrella.
Nokoinen on irrotettu Tuohitusta omaksi kyläkseen luultavasti 1400-luvulla. Kylän kantatilat Alastalo ja Ylistalo yhdistettiin yhdeksi Nokoisten tilaksi 1878, mikä teki kylästä yksinäistilan. Myöhemmin itsenäistyneet torpat ja siirtoväelle lohkotut tilat ovat lisänneet kylän asutusta.
Mies Marsista

Mies Marsista (engl. "My Favorite Martian") on yhdysvaltalainen tilannekomedia-televisiosarja, jota CBS-kanava tuotti vuosina 1963-1966 107 jakson verran.
Pääosassa Ray Walston, joka esittää maapallolle tullutta marsilaista. Sarjaa esitettiin Suomen television ykkösohjelmassa mustavalkoisena 3. tammikuuta 1966 alkaen.
Mi'ilya

Mi'ilya (, ) on lähinnä kristittyjen arabien asuttama kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 255.
Maantiede.
Mi'ilya sijaitsee Israelin pohjoisosan Ylä-Galilean alueen länsiosassa. Kylästä itään sijaitsee Ma'alot-Tarshihan kaupunki.
Historia.
Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta nykyisen Mi'ilyan alueelta ovat arkeologisten löytöjen perusteella peräisin toiselta vuosituhannelta ennen ajanlaskun alkua. Enemmän historiallisia kohteita on kuitenkin ristiretkien kaudelta. Itse kylän keskellä sijaitsee 1200-luvulta peräisin oleva ristiretkeläislinna "Chasteau du Roi" tai "Castrum Regis". Hieman kauempana keskustasta on myös Monfortin linna ("Burg Starkenberg"). Monfortin linna oli ristiretkeläisten valtakaudella alueen hallinnollinen keskus. "Castrum Regis" oli myyty saksalaiselle ritarikunnalle vuonna 1220. Muslimit valtasivat kylän oletettavasti vuonna 1266, jolloin he piirittivät Monfortin linnaa. 
Kylästä tuli oma kuntansa Israelissa vuonna 1957.
Talous.
Kylän ympärillä on maatalousaluetta, jolla kasvatetaan esimerkiksi oliiveja, viiniä, hedelmiä ja tupakkaa.
Väestö.
Mi'ilyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 255. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 2 550 ja vuonna 1969 1 390. Kylän asukkaat ovat pääasiassa melkiittiläiseen kirkkoon kuuluvia kristittyjä arabeja.
Soukkahukka

Soukkahukka ("Corticeus linearis") on pimikkökuoriaisten ("Tenebrionidae") heimoon ja kaarnahukkien ("Corticeus") sukuun kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuiset soukkahukat ovat väriltään tumman punaruskeita ja kooltaan 2,5–2,8 mm pitkiä. 
Laji toimii luonnossa ainakin kuusentähtikirjaajan ("Pityogenes chalcographus") munien ja toukkien saalistajana.
Soukkahukka on Suomessa luokiteltu vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy Euroopassa.
Isfiya

Isfiya (, ) on kylä Israelin Haifan hallintoalueella Karmelvuorella. Paikallisten asukkaiden enemmistö on druuseja, mutta kylässä asuu myös kristittyjen ja muslimien vähemmistöt. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354.
Maantiede.
Isfiyan kylä sijaitsee Karmelvuorella noin 9 kilometriä Haifan kaupungista kaakkoon. Kylän vieressä sijaitsee toinen druusien asuttama kylä Daliyat al-Karmel.
Historia.
Nykyisen Isfiyan alue on joskus yhdistetty historialliseen paikannimeen "Husifah", joka mainitaan vanhoissa kinah-teksteissä 300-luvulla tuhoutuneena juutalaisena paikkakuntana. Kyseessä saattaa olla viittaus Bysantin hallitsijoiden toteuttamaan alueen takaisinvaltaukseen Persialta. Alueelta on löydetty myös 400- tai 500-luvulta peräisin olevan synagogan rauniot.
Nykyisen Isfiyan kylät perustivat paikalle asettunet druusit 1600- tai 1700-luvulla. Ensimmäiset druusit saapuivat paikalle Libanonin alueelta ja myöhemmin kylään muutti lisää siirtolaisia Egyptistä. 
1900-luvun puolella Isfiya on kasvanut etenkin läheisen Haifan kaupungin kehityksen vauhdittamana.
Talous.
Maatalous muodostaa paikallisille asukkaille merkittävän talouden osa-alueen. Alueella kasvatetaan esimerkiksi vihanneksia, hedelmiä, karjaa ja lampaita. Nykyisin myös matkailun merkitys on lisääntynyt.
Väestö.
Isfiyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 9 530, vuonna 1969 4 000 ja vuonna 1947 1 100. Vuonna 2002 kylän asukkaista 75,5 % oli druuseja, 16 % kristittyjä ja 7,5 % muslimeja.
Carole Cook

Carole Cook (alk. Mildred Frances Cook, 14. tammikuuta 1924 Abilene, Texas – 11. tammikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki yli 50-vuotisen työuran teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän esiintyi muun muassa Broadway-musikaalissa "Hello, Dolly!" sekä televisiosarjoissa "The Lucy Show", "Here’s Lucy", "Starsky ja Hutch", "Kojak", "Murhasta tuli totta", "Dynastia" ja "Greyn anatomia".
Reino Rajaniemi

Reino Kalervo Rajaniemi (26. maaliskuuta 1919 Ylivieska – 11. heinäkuuta 1993) oli pappi, päätoimittaja, opettaja ja Suomen Kirkon Sisälähetysseuran oppilaitoksen johtaja. 
Henkilöhistoria.
Reino Rajaniemen vanhemmat olivat konduktööri Joonas Rajaniemi ja Amalia Vähäkangas. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1944–1956 oli sairaanhoitaja Eeva Annikki Mustakallio ja toinen vuodesta 1956 Meeri Tellervo Leppikangas. Rajaniemi tuli ylioppilaaksi 1939 ja suoritti teologian erotutkinnon 1945. Hän oli Suomen Merimieslähetysseuran palveluksessa 1949–1955, Raudaskylän Kristillisen Opiston uskonnonopettaja 1955–1960 ja Suomen Kirkon Sisälähetysseuran oppilaitoksen johtaja 1963–1971 ja 1973–1976. Vuosina 1971–1973 Rajaniemi työskenteli itsenäisen suomalaisen evankelisluterilaisen seurakunnan pastorina Thunder Bayssä Kanadassa. Rajaniemi toimi Kala- ja Pyhäjokilaakson kirjapaino -osakeyhtiön toimitusjohtajana ja "Kalajokilaakson" päätoimittajana 1957–1960.
John Bell Hatcher

John Bell Hatcher (11. lokakuuta 1861 Cooperstown – 3. heinäkuuta 1904 Pittsburgh) oli yhdysvaltalainen paleontologi, joka löysi Triceratopsin ja Torosauruksen fossiilin.
Kuolema.
Hatcher kuoli vuonna 1904 Pittsburghissa. Hänet haudattiin Pittsburghin Homewoodin hautausmaalle.
Kirishima (Kagoshima)

Kirishima () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Kagoshimanlahden pohjukassa ja rajautuu koillisessa Miyazakin prefektuuriin. Kaupungin eteläosan rannikkoalueet ovat alavia, pohjoisessa kaupunki nousee Kirishimavuorelle, jonka ympäristö kuuluu Kirishima-Kinkōwanin kansallispuistoon. Kirishimassa on 125 472 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 603,18 neliökilometriä. 
Nykyinen Kirishiman kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen entinen Kokubun kaupunki, Kirishiman maaseutukaupunki ja viisi muuta maaseutukaupunkia: Fukuyama, Hayato, Makizono, Mizobe ja Yokogawa. Kaupungin keskusta sijaitsee Kokubussa, joka oli Nara-kaudelta lähtien Ōsumin provinssin pääkaupunki ja provinssitemppelin ("kokubunji") sijaintipaikka. Myöhemmin Edo-kaudella alue kuului Satsuman daimiokuntaan. Kaupungista on löytynyt Uenoharan arkeologinen kohde, josta on kaivettu esiin Jōmon-kauden asumusten jäänteitä ja keramiikkaa.
Matkailu on merkittävä elinkeino. Kaupungissa toimii Kokubun-Hayaton teknopolis, jonne on keskittynyt yritystoimintaa ja korkeakoulutusta. Vanhastaan Kirishima tunnetaan tupakan viljelystä – muita viljelykasveja ovat riisi, tee ja muun muassa bataatti. Kaupungissa harjoitetaan myös lihakarjan kasvatusta.
Kirishiman nähtävyyksiin kuuluvat Kirishimavuoren luontoalueet, useat kuumat lähteet ("onsen"), joista merkittävimpiä ovat Kirishiman onsen-kylän lähteet ja Hinatayama-onsen, Kirishima-jingūn ja Kagoshima-jingūn pyhäköt sekä Hayatozukan arkeologinen kohde. Kirishimaa palvelevat JR Kyūshūn Nippō-päälinja ja Hisatsu-linja. Kagoshiman lentoasema sijaitsee kaupungin alueella.
Deir al-Balah

Deir al-Balah on kaupunki Palestiinan Gazan kaistalla Gazan kaupungin eteläpuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2019 arviolta 78 671.
Maantiede.
Deir al-Balah sijaitsee Palestiinan Gazan kaistalla noin 14 kilometriä Gazan kaupungista etelään. Hallinnollisesti kaupunkiin kuuluu alue, joka on kooltaan noin 15 km².
Historia.
Arkeologisten löytöjen perusteella nykyisen kaupungin alue asutettiin pronssikaudella. Paikka oli muinaisten egyptiläisten linnoitus. Eräs alueelta löydetty egyptiläinen sarkofagi on ajoitettu 1200-luvulle ennen ajanlaskun alkua.
Alueen kuuluessa Bysantin valtakuntaan perustettiin vuoden 372 jaa. paikkeilla luostari, josta kaupungin nykyinen arabiankielinen nimi on johdettu. Nimi Deir al-Balah viittaa vapasti kääntäen taatelien luostariin. Kaupungissa oli tuolloin myös juutalainen yhteisö, joka tunsi paikan nimellä "Kefar Darom". Ristiretkien aikana paikka oli tärkeä ristiretkeläisten linna ja hallinnollinen keskus. Paikalla toimivat esimerkiksi temppeliherrat ja Johanniittain ritarikunta. Aijubidit valtasivat lopulta paikan ristiretkeläisiltä ja siitä kehittyi pysähdyspaikka reitillä Kairosta Damaskokseen.
Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948 Deir al-Balahista tuli osa Egyptin hallitsemaa Gazan kaistaa. Samana vuonna perustettiin myös Deir al-Balahin pakolaisleiri kaupungin viereen. Israel miehitti alueen kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Israelilaismiehitystä kesti vuoteen 1994, jolloin kaupunki luovutettiin palestiinalaishallinnolle.
Talous.
Deir al-Balah on tunnettu etenkin taatelien tuotantoalueena. Muihin paikallisen maatalouden tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi sitrushedelmät, mantelit, granaattiomenat ja viinirypäleet.
Väestö.
Deir al-Balahin asukasluku oli vuonna 2019 Palestiinan tilastokeskuksen mukaan arviolta 78 671. UNRWA:n mukaan Deir al-Balahin pakolaisleirillä asui lisäksi 25 569 rekisteröityä pakolaista.
Starset

Starset on yhdysvaltalainen rockyhtye Columbuksesta, Ohiosta. Yhtye perustettiin vuonna 2013 ja se tunnetaan astronomiaa, ihmiskuntaa ja tulevaisuutta käsittelevistä sanoituksistaan. Yhtye on julkaissut tähän mennessä 4 studioalbumia, joista uusin "HORIZONS" julkaistiin vuonna 2021. Yhtyeen singleistä eniten mainetta on niittänyt "Monster" joka ylti toiseksi Billboardin "Mainstream Rock"-listalle toukokuussa 2017.
Devario deruptotalea

Devario deruptotalea on seeprakalojen heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Intiassa. Se kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 2014. "D. deruptotalea" kasvaa yleensä korkeintaan 6,3 senttimetrin mittaiseksi.
Kirjokuunlilja

Kirjokuunlilja eli poimulehtinen kuunlilja ("Hosta undulata") on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa mieluiten ravinteikkaassa ja humuspitoisessa maaperässä. Kirjokuunlilja on hidaskasvuinen ja on noin 30–50 senttimetrin mittainen. Kirjokuunliljan kukat ovat violetteja ja noin 4 senttimetrin levyisiä. Se kukkii heinäkuusta syyskuuhun ja soveltuu perennapenkkiin sekä reunus- ja maanpeittokasviksi.
Thomas Füri

Thomas Füri (22. heinäkuuta 1947 Bern – 23. heinäkuuta 2017) oli sveitsiläinen viulisti.
Füri syntyi musikaaliseen perheeseen ja sai varhaisimmat viulutuntinsa Erich-isältään. Hän aloitti yhteistyön Camerata Bern -orkesterin kanssa jo 20-vuotiaana ilman konservatorion diplomia ja toimi myöhemmin sen johtajana vuosina 1979–1993. Hän suoritti muodolliset opintonsa Bernin musiikki- ja teatterikorkeakoulussa Max Rostalin ja Juilliard Schoolissa Ivan Galamianin johdolla. Füri toimi Camerata Bernin johdossa luomansa uran ohella muiden sveitsiläisorkesterien konserttimestarina. Hän levytti Camerata Bernin kanssa Deutsche Grammophonille ja sai palveluksistaan musiikin alalla Bernin kantonin musiikkipalkinnon. Hän toimi Baselin kaupungin musiikkiakatemian viulunsoiton professorina ja opetti myös Winterthurin konservatoriossa sekä Zürichin taidekorkeakoulussa. Hän teki vaimonsa kanssa opetusmatkan vähäosaisten lasten pariin Londrinaan brasilialaisviulisti Roney Marczakin kutsusta. 
Füri nähtiin vuoden 1997 "Titanic"-elokuvassa soittajana. Elokuvassa esiintyi hänen kanssaan kvintetti "I Salonisti", jossa Füri soitti vuosina 1985–2000. Füri perusti vuonna 1994 Baselissa toimineen Aria-kvartetin, joka piti kaupungissa konserttisarjan.
Füri kuoli 70-vuotispäiväänsä seuranneena päivänä pitkään sairastettuaan. Leskeksi jäi sopraano Ursula Füri-Bernhard, jonka kanssa Fürillä oli kaksi tytärtä.
Uuden maailman apinat

Uuden maailman apinat eli leveänenäapinat (Platyrrhini) on kädellisten ryhmä, parvolahko, joka käsittää nykyisin viisi Meksikossa, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa tavattavaa apinaheimoa: kierteishäntäapinat (Cebidae), kynsiapinat (Callithrichinae), yöapinat (Aotidae), Pithecidae ja hämähäkkiapinat (Atelidae). Niihin kuuluu yli 150 apinalajia.
UA120

UA120 oli yhdysvaltalainen kiinteäajoineisten boosterimoottorien perhe, jota valmisti United Aircraftin (myöhemmin United Technologies) kemianteollisuuden osasto Chemical Systems Division (lyh. "CSD"). Boosteriperheeseen kuului useita malleja, jotka poikkeisivat toisistaan moottorisegmenttien määrässä. Boosteria käytettiin Titan-rakettiperheen versioissa Titan III, -34D ja -IVA, minkä lisäksi sen käyttöä suunniteltiin Saturn-rakettiperheen johdannaisten kanssa.
UA120-boostereissa käytettiin avaruussukkulan SRB-boosterimoottorien tapaan PBAN-ajoainetta. Molempien kantorakettien boosterimoottorit olivat kooltaan valtavat, minkä seurauksena PBAN-ajoaine oli valmistetuin kiinteä rakettipolttoaineseos edelleen vuonna 2019.
Samsung Galaxy Tab A 10.1

Samsung Galaxy Tab A 10.1 on Samsungin toukokuussa 2016 julkaisema tabletti, jossa on 16 gigatatavua tallennustilaa ja 2 gigatavua keskusmuistia. Siinä on 10,1 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Takakamera on 8 megapikseliä ja etukamera 2 megapikseliä. Akkua on 7 300 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä on Android 6.0 Marshmallow, joka on päivitettävissä 8.1 Oreo -versioon.
Autuaat metsästysmaat

Autuaat metsästysmaat, yleensä: autuaammat metsästysmaat, on tietyissä yhteyksissä eri intiaanikansojen kuoleman jälkeiseen elämään liitettyjä uskomuksia kuvaava nimi, jota on käytetty erityisesti viihdeteollisuudessa.
Termiä autuaat metsästysmaat käytettiin todennäköisesti ensimmäistä kertaa James Fenimore Cooperin vuonna 1826 julkaistussa kirjassa "Viimeinen mohikaani". Suosituksi tulleesta teoksesta termin käyttö levisi myös laajalti muuhun kulttuuriin ja etenkin sittemmin viihdeteollisuuteen. 
Toisin kuin termin käytöstä saattaa usein ymmärtää, eri intiaanikansoilla oli hyvin erilaisia käsityksiä kuolemasta ja kuoleman jälkeisestä elämästä. Useiden intiaanikansojen uskossa kuolema on ylipäätään ollut varsin toissijainen asia, kun taas suurin osa uskon piirteistä keskittyy elävään elämään. Kuitenkin voidaan myös sanoa, että uskomus siitä, että asiat sujuvat kuoleman jälkeen samaan tapaan tai ehkä paremmin, on ollut myös varsin yleinen piirre.
William Kaelin

William Kaelin (s. 23. marraskuuta 1957 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lääketieteilijä ja professori, joka sai vuonna 2019 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon Gregg Semenzan ja Peter Ratcliffen kanssa. Kaelinin Nobel-palkintoon johtanut tutkimustyö selvitti hapen asemaa elimistön fysiologian säätämisessä. Hän havaitsi happivajeen vaikutuksia tutkiessaan kasvaimia aiheuttavaa Von Hippel–Lindaun oireyhtymää. Kaelin on erikoistunut syöpätutkimukseen ja -hoitoihin, ja hän tutkii kasvunrajoitegeenejä.
Nuoruus ja opiskelu.
William Kaelin syntyi New Yorkissa vuonna 1957. Hän opiskeli Duken yliopistossa ja suoritti vuonna 1979 alemman korkeakoulututkinnon pääaineinaan kemia ja matematiikka. Lääketieteen tutkinnon hän suoritti neljä vuotta myöhemmin.
Lääketieteen harjoittelujakson Kaelin oli sisätautien osastolla Johns Hopkins Hospital -sairaalassa. Sen jälkeen hän oli Dana-Farber-syöpäinstituutin onkologian apulaislääkäri ja hän suoritti väitöskirjan jälkeistä tutkimusta David Livingstonin laboratoriossa.
Ura.
Kaelin aloitti vuonna 1992 Dana-Farber-instituutissa riippumattomana tutkijana, ja vuonna 1998 hänestä tuli Dana-Farberissa Howard Hughesin lääketieteellisen instituutin tutkija. Kun hän oli perustanut vuonna 1992 etsinyt tutkimuskohdettansa, hän oli lukenut kasvaimia ympäri kehoa aiheuttavan Von Hippel–Lindaun oireyhtymän geenin löytämisestä. Kaelin alkoi pohtia, että voisiko epänormaali happitaso vaikuttaa sairauteen, sillä kasvaimissa on sekä paljon verisuoni että ne saattavat tuottaa paljon erytropoietiinia. Ne siis käyttäytyvät kuin kudokset, joissa on happivajetta.
Kaelinin tutkimusryhmä havaitsi, että Von Hippel–Lindaun oireyhtymään liittyvä geeni pystyy vaikuttamaan HIF1A-proteiiniin. Kun happea on solussa tarpeeksi, HIF saa hydroksyyliryhmän. Hydroksylaatiota ei tapahdu, jos happea ei ole. Kaelin ryhmä julkaisi tuloksensa vuonna 2001. Hydroksylaation asemaa solujen viestinnässä ei oltu aiemmin havaittu.
Kaelinista tuli vuonna 2002 sekä Dana-Farber-syöpäinstituutin että Harvard Medical Schoolin professori. Kaelin valittiin vuonna 2012 lääkeyhtiö Eli Lilly and Companyn hallitukseen. Kaelin on suuntautunut tutkimustyössään syöpähoitoihin. Hän tutkii erityisesti kasvunrajoitegeenejä ja niiden proteiinien normaalia toimintaa.
Tunnustukset ja merkitys.
Kaelin sai vuonna 2019 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon, jonka hän jakoi Gregg Semenzan ja Peter Ratcliffen kanssa. Heidän tutkimustensa ansiosta on löytynyt tietoa siitä, miten happi säätelee elimistön fysiologiaa. Kolmikko oli jakanut vuonna 2016 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä. Kaelin on saanut lisäksi monia muitakin palkintoja. Syöpätutkimuksen Paul Marks -palkinnon hän sai 2001 ja Canada Gairdner International Awardin 2010. Gairdner-palkinnon saantiperusteena oli Kaelinin tekemä molekyylitason löytö solujen tavasta aistia happitasoa.
Zoltán Takács (viulisti)

Zoltán Takács (s. 1959 Budapest) on unkarilaissyntyinen, myöhemmin Suomessa asunut ja työskennellyt viulisti. Hän opiskeli Franz Liszt -musiikkiakatemiassa synnyinkaupungissaan ja sai viuludiplominsa vuonna 1983. Hän sai lisäksi opetusta kamarimusiikissa ja pedagogiikassa Semjon Snitkovskilta ja János Pallagilta. Hän osallistui kursseille, joita pitivät Brenton Langbein, Christopher Warren-Green, Ruggiero Ricci ja Atso Almila.
Takács harkitsi nuorena vaihtoehtoisesti lääkärin uraa. Hän soitti useissa unkarilaisorkestereissa ennen uraansa Suomessa, johon saapui 1980-luvulla ja asettui asumaan. Hän toimi konserttimestarina Tapiola Sinfoniettassa ja soitti Suomalaisessa Kamariorkesterissa ennen pääsemistään Radion sinfoniaorkesteriin, jossa hänestä myös tuli konserttimestari. Hän on vieraillut konserttimestarina Adelaiden sinfoniaorkesterissa. 
Takács on pitänyt konsertteja solistina ja esiintynyt kamarimuusikkona kansainvälisesti; esiintymisurallaan hän on käynyt useissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Venezuelassa ja Perussa. Takács on vuoden 1989 Bartók-palkinnon voittaja.
Zoltán Takács

Zoltán Takács voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Hurfeish

Hurfeish (arab. حرفيش‎; hepr. חֻרְפֵישׁ‎) on druusien asuttama kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 6 315.
Maantiede.
Hurfeish sijaitsee Siraelin pohjoisosassa Ylä-Galilean alueella. Hurfeishista länteen sijaitsee Ma'alot-Tarshiha ja etelään Beit Jann. Kylä on myös Sacalanvuoren juurella ja kylän korkeus merenpinnasta on 700-854 metriä.
Historia.
Hurfeishin nimen alkuperästä on useampia eri tarinoita. Mahdollisesti se on peräisin aluetta 400-luvulla asuttaneelta heimolta nimeltä "al-Harfush". Toisen teorian mukaan nimi on johdettu arabian kielen sanasta "Khurfeish", joka on erään yleisen kasvin nimi.
Druusien ja muslimien perinteessä Hurfeishia pidetään al-Nabi Sabalanin hautapaikkana, joka on puolestaan liitetty Raamatun Sebuloniin, Jaakobin poikaan. Al-Nabi Sabalanin pyhättö sijaitsee viereisellä Sabalanvuorella.
Ristiretkien aikana kaupunki tunnettiin nimillä "Horfeis, Hourfex, Orpheis", tai "Orfeis."
Oma kuntansa Hurfeishista tuli vuonna 1967.
Väestö.
Hurfeishin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 6 315. Vuonna 2002 vastaava luku oli 4 480 ja vuonna 1968 1 510.
Kylän asukkaat ovat pääasiassa druuseja. Kylä muodostaa Galilean druusien tärkeän keskuksen ja samalla myös heidän pohjoisimman asutuskeskuksensa.
Whatever Happened to Benny Santini?

Whatever Happened to Benny Santini? on Chris Rean debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Ensimmäinen single ”Fool (If You Think It’s Over)” on hänen suurin hittinsä Yhdysvalloissa, missä saavutti kahdennentoista sijan Billboard Hot 100-listalla. Albumi oli tuottanut Gus Dudgeon, joka on kuuluisin siitä, että hän on tuottanut suurimman osan Elton Johnin albumeista 1970-luvulla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Rina Hon’izumi

Rina Hon’izumi (, s. 4. helmikuuta 1993 Fukushima, Japani) on japanilainen laulaja ja ääninäyttelijä.
Suolamaltsa

Suolamaltsa eli laukkamaltsa ("Atriplex longipes") on revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon, maltsojen ("Atriplex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se jaetaan kahteen alalajiin, isosuolamaltsa ("Atriplex longipes" ssp. "longipes") ja pikkusuolamaltsa ("Atriplex longipes" ssp. "praecox"), joita on aiemmin pidetty omina lajeinaan.
Suolamaltsa on yksivuotinen, möyheä ja melko matalakasvuinen maltsalaji. Muista maltsalajeista suolamaltsa muistuttaa eniten kylämaltsaa ("Atriplex patula"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan alimpien lehtien lehtiasennon sekä hedelmystöjen ulkonäön perusteella.
Suolamaltsan varret ovat rentoja ja varren haarat ovat vastakkain. Kaikki lehdet alimpia lehtiä myöten ovat myös vastakkain. Lehdet ovat nuolityvisiä ja syvään hammaslaitaisia. Usein lehden tyvellä on erotettavissa kaksi ulkonevaa ja muita isompaa hammasliuskaa. Suolamaltsan kukat ovat pieniä sekä mitättömännäköisiä ja suolamaltsa kukkii toukokuusta heinäkuulle. Hedelmystöt ovat tavallisesti siirottavaperäisiä. Alalajeista isosuolamaltsa on suuremmaksi kasvava ja sen hedelmystöjen perät ovat pidemmät. Pikkusuolamaltsa on kooltaan pienemmäksi kasvava sekä vaaleampi ja sen lehdet ovat kapeammat sekä hedelmystöjen perät lyhyemmät.
Suolamaltsa kasvaa merenrannoilla levävalleilla ja rantaniityillä.
Football Alliance

Football Alliance oli vuosina 1889–1892 pelattu jalkapallosarja Englannissa.
Sarja perustettiin Football Leaguen kilpailijaksi 1889 ja sillä oli 12 jäsenseuraa kuten Football Leaguessakin. Football Alliancea pelattiin vain kolmen kauden ajan kunnes se ja Football League yhdistyivät. Liigaan perustettiin 2. divisioona, jonne suurin osa Alliancen seuroista siirtyi.
Englannin 1. divisioonan kausi 1901–1902

Englannin 1. divisioonan kausi 1901-1902 oli 14. kausi, jossa ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli 18 joukkuetta. Sarjan voitti Sunderland, jolle mestaruus oli neljäs. Sarjan kaksi viimeistä joukkuetta, Small Heath ja Manchester City, putosivat suoraan 2. divisioonaan.
Sarjataulukko.
Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2.divisioonan. Tilalle nousivat West Bromwich Albion ja Middlesbrough.
Jörg Widmann

Jörg Widmann (s. 19. kesäkuuta 1973 München) on saksalainen säveltäjä, klarinetisti ja kapellimestari.
Widmann opiskeli klarinetinsoittoa Münchenin musiikkiyliopistossa Gerd Starken ja Juilliard Schoolissa Charles Neidichin johdolla. Hän sai sävellysopetusta ensin 11-vuotiaasta lähtien Kay Westermannilta, sitten Wilfried Hilleriltä ja Hans Werner Henzeltä (1994–1996) sekä Heiner Goebbelsilta ja Wolfgang Rihmiltä (1997–1999).
Widmann on klarinetistina esiintynyt muiden muassa Daniel Barenboimin, Tabea Zimmermannin, Heinz Holligerin, András Schiffin, Kim Kashkashianin ja Hélène Grimaud'n kanssa. Hän on menestynyt myös orkesterien solistina Saksassa ja ulkomailla. Hänelle ovat omistaneet teoksia muut säveltäjät, kuten Wolfgang Rihm, Aribert Reimann ja Heinz Holliger. Widmann toimi Freiburgin musiikkiyliopiston klarinetinsoiton professorina vuosina 2001–2015 ja otti vastaan myös sen sävellysprofessorin tehtävät vuonna 2009. Vuonna 2017 hänestä tuli Barenboim–Said-akatemian professori Berliinissä. Hän on Irlantilaisen kamariorkesterin pääkapellimestari.
Säveltäjänä Widmannin tuotannossa keskeisellä sijalla ovat jousikvartetot, joista ensimmäinen on vuodelta 1997. Hänen kvartettojaan ovat esittäneet Arditti-, Vogler- ja Artemis-kvartetit. Viidennessä kvartetissa (lisänimeltään "Versuch über die Fuge") on mukana osuus sopraanolle, jona Artemis-kvartetin pitämässä kantaesityksessä toimi Juliane Banse.
Widmannin tuotantoon kuuluu myös kaksi orkesteritrilogiaa, joista ensimmäinen koostuu teoksista "Lied" (2003/2007), "Chor" (2004) ja "Messe" (2005). Toisen trilogian osat ovat "Labyrinth" (2005), "Zweites Labyrinth" (2006) ja "Drittes Labyrinth" (2013/2014). Vuonna 2007 Christian Tetzlaff kantaesitti Widmannin ensimmäisen viulukonserton. Samana vuonna Pierre Boulez johti Widmannin "Armonica"-teoksen kantaesityksen, jonka pitivät Wienin filharmonikot. Teoksessa orkesterisoitinten äänet yhdistetään lasiharmonikan väreihin. Muita orkesteriteoksia ovat "Con brio", huilukonsertto "Flûte en suite", pianokonsertto "Trauermarsch", alttoviulukonsertto (2015) ja toinen viulukonsertto (2018).
Näyttämömusiikin alalla Widmann on säveltänyt oopperan "Das Gesicht im Spiegel", jonka kantaesityksen "Opernwelt" valitsi kauden 2003/04 tärkeimmäksi. Muita näyttämöteoksia ovat "Am Anfang" (2009) ja "Babylon" (2011/2012, uusi versio 2019). Ensin mainittu on toteutettu yhteistyössä kuvataiteilija Anselm Kieferin kanssa. Suurimuotoisen oratorion "ARCHE" (2016) kantaesitti Kent Naganon johtama Hampurin filharmoninen valtionorkesteri tammikuussa 2017.
Widmann on saanut sävellyksillään monia palkintoja, kuten Arnold Schönberg - (2004) ja Robert Schumann -palkinnot (2018). Hänellä on ollut monien orkesterien säveltäjäresidenssit.
Milhanin piirikunta

Milhanin piirikunta sijaitsee Al Mahwitin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 89 224.
Säihkyhännyskolibri

Säihkyhännyskolibri ("Aglaiocercus coelestis") on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta Andeilta.
Koko ja ulkonäkö.
Säihkyhännyskolibrikoiras voi kasvaa jopa 18–21 cm pitkäksi ja tästä pyrstön osuus on 10–15 cm. Naaras kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Säihkyhännyskolibrikoiraan pää ja selkä ovat väriltään vihreät ja otsassa on kiiltävänsininen laikku. Yläperä ja hyvin pitkä ja voimakkaasti haarautunut pyrstö ovat väriltään kiiltävän sinivioletit. Rinta ja vatsa ovat kellertävät. Lajin naaras on päästään ja selästään vihreä. Otsassa on sininen laikku, ja kurkku ja rinta ovat valkoiset vihrein täplin. Naaraslinnun vatsa on punertavanruskea. Säihkyhännyskolibrin nokka on lyhyehkö ja suora.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Säihkyhännyskolibria tavataan Kolumbiasta ja Ecuadorista. Sen elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät tyypillisimmin 900–2 100 metrin korkeudella. Laji elää yleensä yksittäin. Säihkyhännyskolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi, mutta se pyydystää myös hyönteisiä. Linnun pesimäkausi on lokakuulta helmikuulle, ja säihkyhännyskolibri rakentaa kupolikattoisen pesän sammalista ja hämähäkinseiteistä.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – rytmisen voimistelun yksilökilpailu

Rytmisen voimistelun yksilökilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailuun osallistuu 26 voimistelijaa. 
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee 26 voimistelijaa. Näistä 16 valitaan vuoden 2019 MM-kilpailuissa siten, että yksi maa voi saada korkeintaan kaksi maapaikkaa. Vuoden 2020 World Cup Seriesissä on jaossa kolme paikkaa maille, jotka ovat saaneet korkeintaan yhden paikan MM-kilpailuissa siten, että yksittäinen maa ei voi saada enempää kuin kaksi paikkaa. Viisi maapaikkaa jaetaan alueellisissa mestaruusturnauksissa sellaisille. Näitä kautta paikan voi saada vain sellaiset maat, jotka eivät ole saaneet paikkaa MM-kilpailujen tai World Cup Seriersin kautta. Isäntämaa Japani saa yhden kiintiöpaikan, jos sen urheilijat eivät pääse muita karsintareittejä pitkin olympialaisiin. Viimeinen paikka täytetään erillisellä kutsulla. 
Kilpailu.
Kilpailu koostuu kahdesta osasta, karsinnoista ja loppukilpailusta. Kummassakin osassa urheilijat tekevät 75–90 sekunnin ohjelman jokaisella neljästä välineellä.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – rytmisen voimistelun joukkuekilpailu

Rytmisen voimistelun joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 7.–8. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailuun osallistuu 14 joukkuetta.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee 14 joukkuetta. Näistä kolme joukkuetta valittiin vuoden 2018 MM-kilpailujen ja viisi joukkuetta vuoden 2019 MM-kilpailujen perusteella. Viisi maapaikkaa jaetaan alueellisissa mestaruusturnauksissa sellaisille. Isäntämaa Japani saa yhden kiintiöpaikan, jos se ei ole saanut paikkaa muita reittejä pitkin. 
Kilpailu.
Kilpailu koostuu kahdesta osasta, karsinnoista ja loppukilpailusta. Kummassakin osassa joukkue tekee kaksi sarjaa, jotka kestävät 2 minuuttia 15 sekuntia – 2 minuuttia 30 sekuntia.
Talvikylä

Talvikylä on asumismuoto, jota ovat käyttäneet erityisesti kolttasaamelaiset mutta myös saamelaiset laajemmin 1400-luvulta 1600-luvun alkuun ainakin Utsjoella, Inarissa, Sodankylässä ja Savukoskella–Pelkosenniemellä.
Muina vuodenaikoina kuin talvisin koltat elelivät lähinnä perhekunnittain muun muassa kalastusmahdollisuuksien mukaan eri paikoilla, mutta talvisin koltta-alueen siidat kokoontuivat talvikyliinsä. Talvikylissä vietettiin kaamosta, pidettiin kyläkokouksia, vaihdettiin kuulumisia ja harjoitettiin muun muassa ajoporoja.
Kolttasaamelaisten siidat, joilla oli oma talvikylänsä, olivat Hirvas, Muotka, Nuortijärvi, Näätämö, Paatsjoki, Petsamo ja Suonikylä. Näistä Näätämö on kuulunut Norjan kuningaskuntaan, muut joko suoraan Venäjän keisarikunnan alaisuuteen tai Suomen suuriruhtinaskuntaan. Tarton rauhassa 1920 Paatsjoen, Petsamon ja Suonikylän siidat tulivat Suomen tasavallalle, loput Neuvostoliitolle. Rauhansopimuksen myötä kolttien perinteiset vuosikiertoreitit hankaloituivat. Pariisin rauha vahvisti Petsamon siirtymisen Neuvostoliitolle, ja kun alueen koltat evakuoitiin Suomen puolelle vuoteen 1952 mennessä, talvikyläperinne oli tullut tiensä päähän. Neuvostoliiton puolella koltat ovat siirtyneet tai siirrettiin enimmäkseen Luujärven keskustaajamaan. Kyläkokoukset tosin jatkuvat Suomessa.
Maghar

Maghar (, ) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaiden enemmistö on druuseja ja vähemmistö kristittyjä ja muslimeja. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 609.
Maantiede.
Maghar sijaitsee Israelin pohjoisosassa Tiberiaan kaupungin luoteispuolella Hazonvuoren rinteellä. Kylän korkeus merenpinnasta on noin 354 metriä.
Historia.
Maghar sai alueen lukuisiin luoliin viittaavan nimensä mahdollisesti jo Rooman- tai Bysantin valtakunnan kausilla. Juutalaisessa historiankirjoituksessa se on liitetty joskus talmudissa esiintyviin paikannimiin "Ma’ariyyah" tai "Me’arot", jotka mainitaan pappissukujen kotipaikkana. Kylä tunnetaan nykyisin esimerkiksi kahdesta kiinanjujubapuusta, joista toista pitävät pyhänä druusit ja toista muslimit. Druuseille kylä on ollut myös yksi pysähdyspaikka pyhiinvaelluksilla al-Nabi Sabalanin pyhätölle.
Väestö.
Magharin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 609. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 17 900 ja vuonna 1969 5 750. Vuonna 2002 kylän asukkaista 57 % oli druuseja, 23 % kristittyjä ja 20 % muslimeja.
Travis Dermott

Travis Dermott (s. 22. joulukuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Edmonton Oilersia. Toronto Maple Leafs varasi Dermottin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella 34. varausvuorolla. Dermott on pelipaikaltaan puolustaja ja hän laukoo vasemmalta.
Lokakuussa 2020 hän teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja noin 874 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Heinäkuussa 2021 Dermott teki Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2022 Maple Leafs kauppasi Dermottin Vancouver Canucksiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Dermott teki vapaana pelaajana Arizona Coyotesin kanssa yksivuotisen ja 800 000 dollarin sopimuksen.
Syyskuussa 2024 Dermott siirtyi koesopimuksella Edmonton Oilersiin. Lokakuussa hän solmi joukkueen kanssa vuoden mittaisen ja 775 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Joulukuussa 2024 Oilers asetti hänet siirtolistalle jola Minnesota Wild poimi hänet joukkueeseensa. Helmikuussa 2025 Wild asetti Dermottin siirtolistalle, josta Oilers poimi hänet takaisin joukkueeseensa.
Inuksuk

Inuksuk (inuitiksi monikossa inuksuit) tarkoittaa Pohjois-Amerikan pohjoisosien ja Grönlannin kansojen rakentamia kiviröykkiöitä. Inuksukeilla oli alun perin useita tarkoituksia. Sittemmin niistä on tullut myös yksi pohjoisten kansojen symboleista.
Pohjois-Amerikan pohjoisosien kansat ovat rakentaneet inuksukeja jo esihistorialliselta ajalta lähtien. Esimerkiksi Baffininsaarella joitakin inuksukeja on rakennettu 2 400- tai 1 800-luvuille ennen ajanlaskun alkua ajoitettujen arkeologisten paikkojen yhteyteen. Niitä rakennuttivat inuitit, inupiatit, kalaalliitit ja yupikit. 
Inuksukeja rakennettiin esimerkiksi osoittamaan metsästys- ja kalastusalueita, karibulaumojen sijaintia tai leiripaikkoja. Inuksukin yhteyteen saatettiin tehdä myös esimerkiksi ruoka- tai esinekätkö. Joihinkin inuksukeihin on tulkittu liittyvän myös uskonnollisia piirteitä ja palvontaa. Muodoltaan ne ovat yksinkertaisimmillaan vain kivikasoja, samaan tapaan kuin Suomessa merenkulkijoille rakennetut kummelit. Inusukien muoto riippuu huomattavasti lähialueella saatavilla olevista kivistä.
Inuksukin erityistyyliksi erotetaan kuitenkin niin sanottu ihmisten muotoinen inuksuk, "inunnguaq", vaikkakin jo sana inuksuk tarkoittaa suomeksi ihmisen näköistä. 
Inuksukista on tullut nykyisin Amerikan pohjoisten alueiden kansojen symboli. Inuksuk esiintyy esimerkiksi Nunavutin ja Nunatsiavutin lipuissa. Vancouverin talviolympialaisten tunnus 2010 oli "inunnguaq". Monet inuitit yhdistävät kivikasat esi-isiinsä, ja niitä mainitaan esimerkiksi matkalauluissa ("aya-yait").
Kaarnahukat

Kaarnahukat ("Corticeus") on pimikkökuoriaisten (Tenebrionidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa suvusta on tavattu ainakin kuusi lajia. Suvun edustajia löytyy erityisesti Euroopasta sekä Pohjois- ja Keski-Amerikasta.
Camilla Pentti

Camilla Pentti (s. 1979 Turku) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Pentti sai vuonna 2007 Rudolf Koivu -palkinnon kuvituksestaan Tomi Kontion kirjoittamaan lastenkirjaan "Lehmä, jonka kyljessä oli luukku". Freelancerina useiden kustantamojen kanssa työskentelevä Pentti on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa graafisen suunnittelun koulutusohjelmassa.
Hyun-Jin Ryu

Hyun-jin Ryu (; ääntäminen koreaksi: ; s. 25. maaliskuuta 1987 Incheon) on eteläkorealainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan aloittava syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan Toronto Blue Jaysia. Vuosina 2013–2019 hän edusti Los Angeles Dodgersia. Hän liittyi Dodgersiin vuonna 2013 vietettyään seitsemän vuotta Korean KBO Leaguen Hanwha Eaglesissä. Kaudella 2018 hänestä tuli ensimmäinen World Series -ottelun aloittanut korealaispelaaja.
Ryu valittiin kaudella 2019 ensimmäistä kertaa urallaan un. Tuolla kaudella hän johti koko sarjaa vastuujuoksuarvossa (ERA) tuloksella 2,32. Ryun sopimus Dodgersin kanssa päättyi kauteen 2019 ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Joulukuussa 2019 hän teki neljävuotisen 80 miljoonan dollarin sopimuksen Toronto Blue Jaysin kanssa.
Diana Douglas

Diana Douglas (alk. Diana Love Dill, myöhempiä sukunimiä Darrid ja Webster; 22. tammikuuta 1923 Devonshire, Bermuda – 3. heinäkuuta 2015 Los Angeles, Yhdysvallat) oli bermudalainen näyttelijä.
Douglas esiintyi pitkän uransa aikana lukuisissa elokuvissa. Televisiorooleja hänellä oli esimerkiksi sarjoissa "Cannon", "Dallas", "Dynastia", "Knots Landing", "Teho-osasto", "Todistettavasti syyllinen", "Tohtori Ben Casey", "Waltonin perhe" ja "West Wing". Douglas näytteli myös Broadwaylla.
Hän oli näyttelijä Kirk Douglasin entinen puoliso ja näyttelijä Michael Douglasin äiti. Vuonna 2003 kolmikko esiintyi yhdessä elokuvassa "It Runs in the Family".
Yksityiselämä.
Douglas, silloiselta nimeltään Diana Love Dill, tutustui tulevaan puolisoonsa Kirk Douglasiin kouluttautuessaan näyttelijäksi New Yorkissa. He olivat opiskelutovereita American Academy of Dramatic Artsissa. Pari meni naimisiin vuonna 1943 ja sai kaksi lasta: Michael syntyi vuonna 1944 ja Joel vuonna 1947. Diana ja Kirk Douglas erosivat vuonna 1951.
Diana Douglasin toinen aviomies oli näyttelijä Bill Darrid. He olivat naimisissa vuodesta 1956 vuoteen 1992 asti, jolloin Darrid kuoli. Kolmannen liittonsa Douglas solmi Donald Websterin kanssa vuonna 2002, ollessaan 79-vuotias.
Diana Douglas Webster kuoli syöpään 92-vuotiaana kesällä 2015.
Patrizio Lainà

Patrizio Lainà (s. 1985 Köln, Länsi-Saksa) on STTK:n pääekonomisti. Aiemmin hän on työskennellyt SAK:n ja Suomen Pankin ekonomistina. Lainà edustaa taloustieteen jälkikeynesiläistä koulukuntaa.
Lainà on syntynyt Kölnissä vuonna 1985. Hänen äitinsä on suomalainen ja isänsä italialainen.
Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2018. Hänen väitöskirjansa otsikko on "Full-Reserve Banking: Separating Money Creation from Bank Lending". Aiemmin hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi Aalto-yliopistosta.
Lainà toimi vasemmistoliiton hallitusneuvottelijana Rinteen hallitusta muodostettaessa. Lainà on vasemmistoliiton jäsen, ja hänestä taloustieteilijöiden olisi hyvä kertoa avoimemmin arvoistaan.
Samsung Galaxy Tab 3 10.1

Samsung Galaxy Tab 3 10.1 on Samsungin kesäkuussa 2013 julkaisema tabletti. Siinä on Android 4.2.2 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä. Siinä on 10,1 tuuman näyttö ja kaksiydinprosessori. Keskusmuistia on 1 gigatavu ja tallennustilaa on 16 tai 32 gigatavua. Laite tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja. Akkua on 6 800 milliampeerituntia. Takakamera on 3,15 megapikseliä ja etukamera on 1,3 megapikseliä.
Marcello Giordani

Marcello Giordani (25. tammikuuta 1963 Augusta, Sisilia – 5. lokakuuta 2019 Augusta, Sisilia) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän esiintyi yli 240 kertaa Metropolitan-oopperassa kaikkiaan 27:ssä roolissa.
Giordani syntyi vanhempiensa neljästä pojasta nuorimpana. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Guagliardo, mutta hän otti pian kansainvälisen uransa aloitettuaan käyttöön helpommin kirjoitettavan vaihtoehdon. Hän ei alun perin saanut konservatoriokoulutusta vaan hankki oppinsa kokemuksen kautta. Giordani saavutti menestystä esiintymällä Giuseppe Verdin "Rigolettossa" vuonna 1986 Spoletossa. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki ensimmäiset esiintymisensä La Scalassa (Giacomo Puccini: "La bohème") ja Yhdysvalloissa, jossa hänet nähtiin Portlandin oopperassa Nadirin roolissa Georges Bizet'n "Helmenkalastajissa". Vuonna 1993 Giordani nähti ensimmäistä kertaa Metropolitan-oopperassa Gaetano Donizettin "Lemmenjuoman" esityksessä. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa myöhemmin muiden muassa Verdin, Puccinin, Pjotr Tšaikovskin, Hector Berlioz'n, Jules Massenet'n, Bizet'n ja Richard Straussin teosten tuotannoissa. Giordani esiintyi lisäksi muiden muassa Lontoon Royal Opera Housessa, Pariisin oopperassa ja Carnegie Hallissa.
1990-luvulla Giordani päätti suorittaa muodollisia opintoja Bill Schumanin johdolla, koska hän piti ääntään liian tummana ja jo vanhalta kuulostaneena. Hän piti koulutusta myöhemmin tuloksekkaana. 2010-luvun alussa hän perusti Marcello Giordani -yhdistyksen nuorten laulajien kouluttamiseen.
Giordani kuoli 56-vuotiaana sydänkohtaukseen. Leskeksi jäi Wilma Ahrens, jonka kanssa tenorilla oli kaksi poikaa.
Martti Rautiala

Martti Fredrik Rautiala (vuoteen 1929 Holmander; 5. elokuuta 1908 Kangasala – 6. heinäkuuta 2001 Kangasala) oli suomalainen juristi, joka toimi professorina ja tuomarina ja julkaisi useita oikeustieteen oppikirjoja ja muita teoksia.
Henkilöhistoria.
Martti Rautialan vanhemmat olivat opettaja Maurits Sakari Holmander ja Hilma Gustava Tavela. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1940–1945 oli Gunnel Grönholm ja toinen vuodesta 1946 Margareta Beatrice Berengaria Tallroth, ohjaaja ja näyttelijä Konrad Tallrothin tytär.
Rautiala tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1928 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1934. Varatuomarin arvon hän sai 1937. Oikeustieteen tohtoriksi Rautiala väitteli 1945. Hän oli valmistuttuaan Turun hovioikeuden ylimääräinen virkamies, sota-aikana hän toimi sekä rintamajoukoissa että sotaylioikeuden tuomarina. Sotilasarvoltaan Rautiala oli kapteeni. Helsingin yliopiston siviilioikeuden apulaisprofessorina Rautiala työskenteli 1946–1952 ja ylimääräisenä professorina 1952–1960. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos 1960–1962 ja Ikaalisten tuomiokunnan tuomari 1962–1978.
Saamenmaansara

Saamenmaansara ("Carex" × "saamica") on pullosaran ("Carex rostrata") ja aapasaran ("Carex rotundata") välinen risteymä.
Saamenmaansara muodostaa pitkärönsyisen juurakon, josta kohoaa useita varsia, ja saamenmaansara voi muodostaa laajojakin kasvustoja. Varret ovat pystyjä, sileitä sekä kolmisärmäisiä ja voivat kasvaa 20–50 cm korkeiksi. Varsien tyviltä kasvaa yksi tai kaksi pystyä lehteä, jotka ovat varrenpituisia tai pidempiä. Tyvitupet ovat ruskeanharmaita. Saamenmaansara on erilaistähkäinen sara ja sen kukinto koostuu 1–3 emitähkästä sekä niiden yläpuolella olevista 1–3 hedetähkästä. Tavallisesti emitähkiä on kaksi tai kolme ja hedetähkiä yksi tai kaksi. Emitähkät ovat 2–3,5 cm pitkiä ja hedetähkät 1–3 cm pitkiä. Emitähkistä alin on tavallisesti suurin ja hedetähkistä ylin on tavallisesti suurin.
Saamenmaansaraa esiintyy Suomessa eri puolilla Lappia, lähinnä Pohjois-Lapissa, joskin havaintoja on tehty myös Pohjois-Pohjanmaalta.
Lonsdaleiitti

Lonsdaleiitti on timanttia hyvin läheisesti muistuttava mineraali ja hiilen allotrooppi, joka tietokonemallinnuksen mukaan on puhtaana jopa 58 prosenttia timanttia kovempaa. Timantista se eroaa kuusikulmaisella rakenteellaan timantin neliömäiseen rakenteeseen verrattuna. Painaumakovuuden numeerinen arvo on 152 gigapascalia.
Parkash Singh Badal

Parkash Singh Badal (; 8. joulukuuta 1927 – 25. huhtikuuta 2023) oli intialainen poliitikko, joka toimi viisi kautta Punjabin pääministerinä. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1947, jolloin hänet äänestettiin kotikylänsä johtajaksi. Kymmenen vuotta myöhemmin hän tuli valituksi Punjabin osavaltion lainsäätäjäksi kongressipuolueen ehdokkaana. Badal ei tullut toimeen puolueeseensa kuuluneen Punjabin pääministerin kanssa ja liittyi sikhiläiseen Shiromani Akali Daliin. Badal toimi maansa nuorimpana ja vanhimpana osavaltiopääministerinä vuosina 1970 ja 2012. 
Badal sai vuonna 2011 palkinnon ansioistaan politiikassa ja sikhiläisyyden hyväksi tehdystä työstä. Vuonna 2015 hänestä tuli ensimmäinen osavaltionpääministeri, joka palkittiin Padma Vibhushan -palkinnolla. Padma Vibhushanin lisäksi hän sai samana vuonna myös Maharashtran pääministeriltä "Sant Namdev National Award" -palkinnon työstään rauhan eteen. 
Badalin ura Punjabin pääministerinä päättyi vuonna 2017, jolloin Shiromani Akali Dalin ja Intian kansanpuolueen liittouma hävisi kongressipuolueelle Punjabin osavaltiovaaleissa.