tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elli Parkkari

Elli Parkkari (o.s. Kumpulainen, 12. tammikuuta 1907 Maaninka – 12. helmikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen puoluevirkailija, joka 1930-luvulla oli yksi maanalaisen Suomen Kommunistisen Puolueen johtavista organisaattoreista. Korkeaan asemaan SKP:n hierarkiassa noussut Parkkari vastasi muun muassa puolueen salakielisestä kirjeenvaihdosta sekä toimi kaaderi- ja valistusjaostoissa. Vuodet 1938–1944 hän oli vankilassa, ja työskenteli sotavuosien jälkeen muun muassa Kansan Sivistystyön Liiton opintosihteerinä.
Elämä.
Maaningan pitäjän Tuovilahden kylässä syntyneen Parkkarin vanhemmat olivat Kiuruvedeltä kotoisin olleet seppä Aukusti Kumpulainen ja Greta Sofia Kukkonen. Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua, mutta isän saaman aivohalvauksen vuoksi joutui aloittamaan työnteon jo kymmenvuotiaana. Parin vuoden kuluttua Parkkari muutti palvelijattareksi Helsinkiin ja lähti 14-vuotiaana mukaan ammattiyhdistysliikkeen toimintaan. Myöhemmin hän työskenteli muun muassa kenkä- ja huonekalutehtaalla sekä lehtimyyjänä. Vuosina 1929–1930 Parkkari kävi yksivuotisen kauppakoulun iltakurssin. Hän oli aktiivisesti mukana Sosialidemokraattiseen nuorisoliiton ja Kommunistisen nuorisoliiton toiminnassa. Vuonna 1930 Parkkari valittiin Kommunistisen Nuorisoliiton keskuskomiteaan ja samalla hän pääsi myös SKP:n jäseneksi.
Talvella 1931 Parkkarista tuli puolueen kokopäivätoiminen työntekijä, kun hän otti vastuulleen salakirjoittajan tehtävät. Niihin kuului muun muassa SKP:n Moskovassa toimineen ulkomaanosaston ja Kominternin kanssa käydyn kirjeenvaihdon koodaaminen. Periaatteellisista syistä hän ei kuitenkaan suostunut ottamaan palkkaa, vaan jatkoi edelleen myös päivätyössä. Etsivän keskuspoliisin päästyä Parkkarin jäljille hän pakeni maaliskuussa 1932 Tukholman kautta Neuvostoliittoon. Hän työskenteli aluksi huonekalutehtaalla, ja opiskeli myöhemmin Leningradin Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa sekä Moskovan Lenin-koulussa peitenimellä ”Anna Lauren”. Joulukuussa 1936 Parkkari palasi Suomeen ja organisoi nuorisotyötä eri puolilla maata. Keväästä 1937 lähtien hän työskenteli Helsingissä Heteka Oy:ssä, kunnes marraskuussa 1938 joutui EK:n pidättämäksi Tauno Taivaisen ilmiantojen johdosta. Parkkari sai neljän vuoden pituisen vankeustuomion, jonka jälkeen hänet pidettiin turvasäilössä jatkosodan loppuun syyskuuhun 1944 saakka. 
Vankilasta vapauduttuaan Parkkari jatkoi toimintaa laillistetussa SKP:ssä työskennellen aluksi toimittajana puolueen äänenkannattajassa "Kommunistissa". Keväällä 1946 hän siirtyi SKP:n valistusjaoston kirjeopistoon, josta pian syntyi Sirola-opisto. Vuosina 1964–1972 Parkkari työskenteli Kansan Sivistystyön Liitossa muun muassa opintosihteerinä. Eläkevuosinaan hän jatkoi järjestötehtävissä vielä 75-vuotiaaksi saakka.
Perhe.
Elli Parkkarin puoliso oli SKP:n aktiivi Nestori Parkkari. Heidän poikansa on kirjailija ja toimittaja Jukka Parkkari.
Irma Taavitsainen

Irma Aini Johanna Taavitsainen (o.s. Turunen; s. 25. tammikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston englantilaisen filologian emeritaprofessori.
Turunen tuli ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta (1965). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi (1971), maisteriksi (1973), lisensiaatiksi (1980) ja tohtoriksi (1988). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1988) oli otsikoitu "Middle English lunaries : a study of the genre".
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Taavitsainen on ollut vuodesta 2004.
Bella Forsgrén

Bella Asha Maria Belaynesh Forsgrén (s. 10. helmikuuta 1992 Addis Abeba, Etiopia) on suomalainen poliitikko, joka valittiin kansanedustajaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleissa vihreiden edustajana Keski-Suomen vaalipiiristä. Forsgrén on myös Jyväskylän kaupunginvaltuutettu. Forsgrén on Suomen ensimmäinen mustaihoinen naiskansanedustaja.
Elämä.
Etiopiassa syntynyt Forsgrén adoptoitiin Suomeen kolmevuotiaana. Hän vietti lapsuutensa Äänekosken Hietaman kylässä kahdeksanlapsisessa perheessä. Forsgrénin sisaruksista viisi on adoptoitu. Hänen isänsä työskenteli Äänekosken paperitehtaalla ja äitinsä oli kotiäitinä. Hän on saanut kristillisen kasvatuksen. 
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Äänekosken lukiosta Forsgrén aloitti yhteiskuntapolitiikan opinnot Jyväskylän yliopistossa ja lähti myös mukaan opiskelijapolitiikkaan. 
Jyväskylän kaupunginvaltuustoon hänet valittiin vuoden 2017 kuntavaaleissa, joissa Forsgrén sai 1 279 ääntä. Vuoden 2018 seurakuntavaaleissa Forsgrén valittiin Jyväskylän kirkkovaltuustoon. Eduskuntavaaleissa 2019 hän sai 4 351 ääntä tullen valituksi kansanedustajaksi. Eduskuntavaaleissa 2023 Forsgrén uusi paikkansa saaden 5 787 ääntä.
Forsgrén oli ehdokkaana vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa, sai 5 131 ääntä mutta ei tullut valituksi.
Forsgrén oli kesäkuusta 2023 kesäkuuhun 2025 vihreiden varapuheenjohtaja.
Kansanedustajana.
Toimielinjäsenyydet ja tehtävät:
Näkemykset.
Arvot.
Forsgrén sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Forsgrén sijoittuu arvoasteikolla vahvasti liberaalille puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Forsgrénin näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Forsgrénin antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.
Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka.
Forsgrén on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2019 ja 2023. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Forsgrén on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.
Teemat.
Forsgrénin esillä pitämiä teemoja ovat muun muassa koulutus ja nuoret, ilmastonmuutos ja esimerkiksi vanhustenhuolto. Forsgrén on feministi, ja hänen mukaansa kansanedustajista vähintään puolet pitäisi olla naisia.
Papu Haro

Papu Elena Haro (s. 1963 Tapiola, Espoo) on suomalainen kuvataiteilija ja laulaja.
Haro tunnetaan Papu ja Pojat -yhtyeen solistina, jonka hitti ”Helle” soi radiossa vuonna 1983. Häneltä on myös lähtöisin idea J. Karjalaisen kappaleeseen ”Apinaorkesteri”.
Haro oli 1980-luvun alussa J. Karjalaisen avopuoliso. He muuttivat yhteen vuonna 1980. Noihin aikoihin Haro piirsi sympaattisen kuvan apinasta, josta J. Karjalainen innostui tekemään laulun, joka päätyi hänen debyyttialbumilleen "J. Karjalainen ja Mustat lasit". Sävellys on Karjalaisen, sanat ovat Haron ja Karjalaisen yhdessä kirjoittamat.
Tätä ennen he tekivät yhdessä singlen nimellä Talkin’ Machine Needles. Sen a-puolen kappale ”Leatni” löytyy nykyään Youtubesta.
Muutaman vuoden kuluttua Karjalainen ehdotti Harolle, että tämä voisi laulaa hänen levyiltään yli jääneitä kappaleita. Kappaleesta ”Helle” tulikin hitti vuonna 1983. Taustalla soittivat J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen muusikot Karjalaista lukuun ottamatta. Kappale päätyi "Suomi soi 2" -kokoelmalle. Kokonainen albumi julkaistiin vasta vuonna 1990. Se jäi kuitenkin yhtyeen ainoaksi.
Haro on piirtänyt ja maalannut taideteoksia, kuvittanut levyjen kansia, tehnyt vartalomaalauksia, suunnitellut bändien logoja sekä kirjoittanut biisejä ja runoja.
Vuodesta 2013 lähtien Haron taidetta on voinut nähdä helsinkiläisissä ravintoloissa ja kahviloissa. Vuonna 2018 Otava julkaisi häneltä lastenkirjan "Apinaorkesterin maailmankiertue".
Laulajana Haro ei ole juuri esiintynyt. Vuonna 2014 hän esiintyi Tavastia-klubilla Mitja Tuuralan 50-vuotisjuhlakonsertissa. Tuurala oli yksi Papun pojista.
TV Asahi

TV Asahi on japanilainen televisioyhtiö, joka perustettiin 1. marraskuuta 1957. TV Asahin pääkonttori sijaitsee Tokiossa.
Makefile

Makefile on make-ohjelman tekstimuotoinen määrittelytiedosto. Tiedosto sisältää yleensä ohjeet ohjelmointikielen kääntäjän ja sen apuohjelmien kuten linkkerin käyttöön, joilla lähdekoodista tuotetaan toimiva tietokoneohjelma tai kirjasto.
Make ei ole sidottu ohjelmien kääntämiseen. Makefile voisi sisältää komennot esim. dokumenttien muotoiluun LaTeXilla tai MP3-tiedostojen tuottamiseen WAV-äänitiedostoista.
Makefile-tiedoston rakenteelle on POSIX-määrittely, mutta historiallisesti on ollut eri versioita sekä uudelleensuunniteltuja vaihtoehtoja samasta konseptista.
Tiedoston rakenne.
Tiedostossa kerrotaan kohde, joka halutaan tuottaa, sen vaatimat riippuvuudet ja tarvittavat komennot.
kohde: riippuvuudet
 komennot
Kohteina voi tyypillisesti olla "all", joka suorittaa koko käännöksen, ja "clean", joka siivoaa käännöksen aikana tuotetut väliaikaiset tiedostot kuten objektitiedostot poistamalla ne.
Kohde voi riippua toisista kohteista, joilla on omat käännöskomennot.
Esimerkiksi A:n käännös voi riippua B:n ja C:n kääntämisestä, joista B voi riippua taas D:n ja E:n kääntämisestä:
 A: B C
 cmd_A
 B: D E
 cmd_B
Lisäksi tiedostossa voi olla muun muassa ympäristömuuttujien määrittelyjä toistuvien osien vähentämiseen. Esimerkiksi tyypillisesti käytettävän kääntäjän nimi asetetaan ympäristömuuttujaan codice_1, jotta sitä ei tarvitse toistaa tiedostossa.
Esimerkki.
CC = cc
LD = ld
prog: foo.o bar.o
 $(LD) -o prog foo.o bar.o
foo.o: foo.c
 $(CC) -c foo.c
bar.o: bar.c
 $(CC) -c bar.c
Esimerkissä kääntäjäohjelma asetetaan muuttujaan codice_1, linkkeriohjelma muuttujaan codice_3, joita käytetään käännösvaiheissa.
Ohjelman kääntämiseen käytettävä kohde "prog" riippuu kahdesta objektitiedostosta, joiden kääntämiseen kerrotaan ohjeet omina kohteinaan. Objektitiedostot linkitetään toisiinsa riippuvien kohteiden kääntämisen jälkeen.
Käännös esimerkkitapauksessa voidaan tehdä komentorivillä codice_4, jonka jälkeen make-ohjelma kutsuu kerrottuja ohjelmia ehtojen mukaan.
Tyypillisesti useiden lähdekooditiedostojen kanssa objektitiedostot ja lähdekooditiedostot kerrotaan listana, jolloin jokaiselle ei tarvitse toistaa ehtomäärittelyä erikseen.
Jan Karbaat

Jan Karbaat oli hollantilainen ihmisten keinohedelmöityslääkäri. 2 vuotta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2019 tehdyissä dna-testeissä varmistui, että Karbaat oli käyttänyt omaa spermaansa ainakin 49 lapsen siittämiseen vanhempien valitseman luovuttajan sijaan.
Jan Karbaat johti lapsettomuusklinikkaa Rotterdamissa. Karbaatin väitetään väärentäneen rekistereitä ja kuvauksia siemennesteen luovuttajista. Klinikka suljettiin vuonna 2009. "Hedelmöityshoitoja saaneet naiset kertovat Algemeen Dagbladissa, että Karbaat saattoi poistua toiseen huoneeseen ja palata "tuoreen siemennesteen" kera."
Karbaat kuoli 89-vuotiaana vuonna 2017. 
Karbaat oli kieltäytynyt testeistä. Karbaatin dna:ta otettiin talteen hänen kuolemansa jälkeen mutta tuolloin tuomioistuin päätti, että dna-testejä ei sallita. Muun muassa hammasharjasta otetut näytteet talletettiin lukkojen taakse. Vuoden 2019 helmikuussa hollantilainen tuomioistuin kuitenkin lopulta määräsi, että lapsilla ja vanhemmilla on oikeus tehdä dna-testit selvittääkseen, onko Karbaat lasten biologinen isä.
Clara Alm

Clara Alm (s. 10. syyskuuta 1996 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Mallbackens IF-seuraa. Alm siirtyi Mallbackensiin vuonna 2012.
Erin Ambrose

Erin Ambrose (s. 30. huhtikuuta 1994 Newmarket, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2021 ja 2022 ja saavuttanut hopeaa vuosina 2017 ja 2023 sekä pronssia vuonna 2019. Lisäksi hänellä on olympiakultaa Pekingin olympialaisista 2022. Hän voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuosina 2010 ja 2012 sekä saavutti hopeaa vuonna 2011. Vuoden 2012 kisoissa hänet valittiin parhaaksi puolustajaksi.
Seuratasolla Ambrose edusti juniorivuosinaan PWHL-liigan Toronto Aerosia vuosina 2008–2012 ja tämän jälkeen Clarksonin yliopiston joukkuetta vuosina 2012–2016. Kauden 2016–2017 hän pelasi CWHL-joukkue Toronto Furiesissa ja siirtyi sitten saman liigan Les Canadiennes de Montréaliin. Kaudella 2018–2019 hänet valittiin CWHL-liigan parhaaksi puolustajaksi.
Women in love – rakastavaisia

Women in love – rakastavaisia (tv-esityksessä Rakastavaisia, alkuperäisnimi "Women in Love") on Ken Russellin ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1969. D. H. Lawrencen romaaniin "Rakastuneita naisia" perustuvan brittielokuvan on käsikirjoittanut ja tuottanut Larry Kramer, ja sen pääosia näyttelevät Glenda Jackson, Jennie Linden, Alan Bates ja Oliver Reed.
Juoni.
1920-luvun englantilaisessa kaivoskaupungissa eristäytyneen yläluokan ihmiset elävät aistiensa ja tunteidensa myllerryksessä. Tarinan toisena tapahtumapaikkana ovat Sveitsin Alpit.
Rooleissa.
Lähde: 
Vastaanotto.
Glenda Jackson voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon, minkä lisäksi elokuva tuotti ehdokkuudet parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta, ohjauksesta ja kuvauksesta. Brittiläisessä Bafta-palkintogaalassa elokuva sai 11 ehdokkuutta muttei voittanut yhdessäkään kategoriassa. Golden Globessa elokuva palkittiin parhaana ei-englanninkielisenä elokuvana, ja lisäksi Russell oli ehdolla ohjauksesta ja Jackson naispääosasta.
Jotkut Lawrence-tutkijat kuten F. R. Leavis pitivät eroottisesti rohkeaa elokuvaa aikoinaan suorastaan häväistyksenä kirjailijan tekstille. "Helsingin Sanomien" kriitikko suhtautui elokuvaan jo tuoreeltaan suopeasti vuonna 1970, ja sen tv-esityksen alla 1983 Mikael Fränti kuvaili elokuvaa aistilliseksi ja eroottiseksi: ”Rakastavaisia on Russellin paras, hallituin ja sivistynein elokuva, jossa erinomainen näyttelijänelikko – – antaa kaikkensa peliin niin henkisesti kuin fyysisesti, väistelemättä tippaakaan edes rajuja seksikohtauksia.”
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Beata Kollmats

Beata Kollmats (s. 6. heinäkuuta 1992 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Göteborgin paidassa. Kollmats käyttää pelinumeroa 3.
Jaime Bourbonnais

Jaime Bourbonnais (s. 9. syyskuuta 1998 Mississauga, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2023 ja MM-pronssia vuonna 2019. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 2016.
Seuratasolla Bourbonnais edusti juniorivuosinaan PWHL-liigan Oakville Hornetsia vuosina 2013–2016. Tämän jälkeen hän on pelannut Cornellin yliopiston joukkueessa.
Jaime Bourbonnais'n isoisä on jääkiekon olympia- ja MM-mitalisti Roger Bourbonnais.
Näennäishorisontti

Näennäishorisontti () on mustan aukon rajapinta, jonka rajaamassa alueessa valo ei voi kulkea lainkaan ulospäin. Siitä käytetään myös nimitystä Marginal Outer Trapped Horizon (MOTS). Käsitteen on esitellyt Roger Penrose vuonna 1965.
Näennäishorisontti eroaa tapahtumahorisontista siten että sen rajaama alue sisältää aina mustan aukon ja sen olemassaolo ja sijainti on paikallisemmin ja rajallisessa ajassa todettavissa. Näennäishorisontti sijaitsee tapahtumahorisontin rajaamassa alueessa. Schwardshildin ja Kerrin mustissa aukoissa näennäishorisontti yhtyy tapahtumahorisonttiin, mikäli tapahtumahorisontin ulkopuolella on massaa niin horisontit eroavat siten, että tapahtumahorisontti laajenee ensin.
Tapahtumahorisontin tulkinnoista on aiheutunut ristiriitaisuuksia, joista pääsemiseksi Stephen Hawking on pamfletissaan ”Information Preservation and Weather Forecasting for Black Holes” ehdottanut näennäishorisontin käyttöä.
Micah Zandee-Hart

Micah Zandee-Hart (s. 13. tammikuuta 1997 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2022 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2023 ja MM-pronssia vuonna 2019. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti uransa ensimmäisen olympiakullan. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2014 sekä saavutti hopeaa vuonna 2015. Jälkimmäisellä kerralla hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
Zandee-Hart pelasi vuosina 2015–2020 Cornellin yliopiston joukkueessa.
Ruut Sjöblom

Ruut Sjöblom (s. 24. elokuuta 1976 Tuusula) on suomalainen kokoomusta edustava poliitikko sekä tutkija ja yrittäjä. Hän sai vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä 4 518 ääntä ja tuli valituksi kansanedustajaksi. Lisäksi Sjöblom toimii kaudella 2017–2021 Tuusulan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Koulutukseltaan Sjöblom on teologi, ja lisäksi hän on toiminut sosiaalietiikan tutkijana Helsingin yliopistossa. Sjöblom on suorittanut akateemisen yrittäjätutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2009 ja työskennellyt pitkään perheyrityksessään. Hänellä on myös toinen, sisaruksiensa kanssa perustama yritys.
Ruut Sjöblom on entisen kansanedustajan Juhani Sjöblomin tytär.
Anneli Andelén

Anneli Andelén (s. 21. kesäkuuta 1968 Älvsered, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Andelén edusti urallaan Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkuetta jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 ja 1995. MM-kilpailuissa hän pelasi yhteensä 88 ottelua tehden 37 maalia.
Seuraurallaan Andelén edusti Japanin Suzuyo Shimizu FC Lovely Ladies-seuraa vuosina 1997–1998 sekä aiemmin Ruotsin Öxabäcks IF-seuraa vuosina 1983–1996. Pelaajauransa hän lopetti Göteborg FC:n paidassa.
Loren Gabel

Loren Gabel (s. 24. heinäkuuta 1997 Kitchener, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut MM-pronssia vuonna 2019.
Seuratasolla Gabel edusti juniorivuosinaan PWHL-liigan KW Lady Rangersia, Toronto Aerosia ja Oakville Hornetsia. Vuodesta 2015 hän on pelannut Clarksonin yliopiston joukkueessa ja voittanut vuosina 2017 ja 2018 NCAA:n mestaruuden.
Frida Östberg

Frida Christina Östberg (s. 10. joulukuuta 1977 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan keskikenttäpelaajana.
Seuraura.
Östberg on alkujaan Hägglunds IoFKn kasvatti. Hänen viimeinen seuransa oli Umeå IK, jossa hän pelasi Damallsvenskan-kaudella 2010. Östberg joutui lopettamaan uransa kyseisen kauden jälkeen raskauden vuoksi.
Maajoukkueura.
Östberg debytoi Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueessa 13. toukokuuta 2001 ottelussa Norjaa vastaan. Marraskuussa 2008 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Östberg pelasi maajoukkuetasolla yhteensä 78 ottelua, joissa teki 2 maalia.
Saavutukset.
Vuonna 2008 pelatessaan Umeå IK:ssa hän voitti Damallsvenskanin mestaruuden. Samana vuonna hänet palkittiin parhaan naisjalkapalloilijan Diamantbollen-palkinnolla.
Ann-Sophie Bettez

Ann-Sophie Bettez (s. 14. marraskuuta 1987 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2019. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia universiadeissa.
Bettez pelasi vuosina 2007–2012 McGill-yliopiston joukkueessa. Vuodesta 2012 hän on edustanut CWHL-liigan Montréal Starsia, joka vuonna 2015 muutti nimekseen Les Canadiennes de Montréal. Ensimmäisellä CWHL-kaudellaan hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti liigan pistepörssin ja hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli voittamassa liigan mestaruutta eli Clarkson Cupia.
The Fens

The Fens (myös Fenland) on Itä-Englannissa sijaitseva, noin neliökilometriä laaja ja lähes kokonaan pelloiksi kuivatettu marskimaa-alue, joka ulottuu Lincolnista pohjoisessa Cambridgeen etelässä. Alueen läpi laskee neljä jokea – Witham, Welland, Nene ja Great Ouse – the Washin lahteen Pohjanmeressä. Jokien luonnolliset uomat on korvattu lähes koko matkalta keinotekoisilla kanavilla.
Alue oli alun perin savipohjaista tulvatasankoa, josta kohosi matalia ”saaria” – niistä huomattavimpana Ely. Syvänne täyttyi vähitellen sedimenteistä, jolloin rantaviiva vetäytyi the Washin alueelle. The Washia ympäröi merenpohjan siltistä ja savesta muodostunut vyöhyke, jonka eteläpuolella on turvehumuksen peittämiä soita. Turvekerroksen paksuus vaihtelee muutamista senteistä kolmeen metriin, mikä on huomattavasti vähemmän kuin ennen alueen ojittamista.
Nykyään the Fens on yksi Englannin parhaista viljelysmaista, jossa viljellään paitsi perinteisiä viljalajeja, myös perunaa, kukkia, hedelmiä ja vihanneksia. Alkuperäisiä turvesoita on jäljellä muutama, ja niistä kaksi on suojeltu. Alueen itäosassa sijaitseva Wicken Fen on ympäristöään korkeammalle kohoava suo, jonka vetisestä maisemasta saa jonkinlaisen käsityksen siitä, millaista seudulla on ollut ennen kuin se kuivatettiin.
Historia.
Roomalaiset viljelivät maata sekä the Fensin saarilla että lietemailla. Anglosaksien aikana seutu oli harvaanasuttua erämaata, ja keskiajallakin sen maita hyödynnettiin vain vähän. Suot pysyivät koskemattomina 1600-luvun puoleenväliin saakka, jolloin Bedfordin jaarli Francis Russell palkkasi hollantilaisen insinöörin Cornelius Vermuydenin kuivattamaan eteläisimmät suot. Niitä alettiin myöhemmin kutsua Bedfordin tasangoksi.
Huomattavin laskuoja rakennettiin entisen Bedfordjoen paikalle. Joen vanha uoma oli 21 metriä leveä ja 34 kilometriä pitkä ja virtasi Earithin ja Salters Loden kylien välillä. Uusi uoma oli 30 metriä leveä ja virtasi noin 800 metriä idempänä. Laskuojista koitunut hyöty oli lyhytikäinen, sillä ne mataloittivat turvekerrosta 3–4 metrillä, jolloin jokivesi pääsi jälleen tulvimaan alueelle.
Painovoimaan perustuvaa ojitusta tehostettiin pumppaamalla vettä pois maaperästä tuulimyllyjen avulla, mikä esti seutua peittymästä uudelleen tulvaveteen. Turpeen pinta jatkoi kuitenkin laskemistaan, jolloin kertaalleen jo asutettuja alueita joutui jälleen veden valtaan 1800-luvun alkuun mennessä. Monia soita oli vielä myös kuivattamatta – niistä suurimpia olivat laajojen ruoikoiden ympäröimät järvet Whittlesey Mere ja Ramsey Mere. Valtaosa seudun asukkaista sai elantonsa kalastuksesta ja sorsastuksesta, ja malaria oli yleinen vaiva.
1810-luvulla tuulimyllyjä alettiin korvata höyrypumpuilla. Muutama tuulimylly säästettiin kuitenkin jälkipolville seudulle tunnusomaisina maamerkkeinä. Nykyään pumput toimivat dieselmoottorilla, mutta perimmäinen ongelma on yhä sama: miten estää jokivettä tulvimasta alaville maille. Vielä maaliskuussa 1947 tulviva vesi murtautui jokiuomista ja peitti laajoja alueita alleen.
Paul Troupp

Paul Troupp (17. helmikuuta 1878 Helsinki – 14. tammikuuta 1943) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän teki uransa pääosin Helsingin ja Turun ruotsinkielisissä teattereissa.
Elämä ja ura.
Trouppin vanhemmat olivat rakennusmestari Wasilij W. Troupp ja Sofie Potjivaloff. Hän kävi venäläistä ja ruotsalaista yksityiskoulua, minkä jälkeen hän työskenteli kirjansitojana.
Näyttelijänuransa Troupp aloitti Turun ruotsalaisessa teatterissa 1896, minkä jälkeen hän näytteli Helsingin ruotsalaisessa teatterissa, Folkteaternissa, Kaivohuoneen Teatterissa ja Komedieteatterissa.
Troupp näytteli muun muassa Henrik Ibsenin, William Shakespearen ja August Strindbergin näytelmien päärooleja. Musiikillisesti orientoituneena Troupp teki myös operettirooleja. Hänen yksittäisistä rooleistaan mainitaan muun muassa "Villisorsan" Hjalmar Ekdahl ja "Kummittelijoiden" pastori Manders.
Troupp levytti yksitoista musiikkikappaletta vuosina 1906–1909. Hän sanoitti ja sävelsi kappaleet "På gummihjul" ja "Skrattkuplett".
Troupp teki näyttämöuransa ohella pari pientä valkokangasroolia. Hän näytteli venäläistä sotamiestä mykkäelokuvassa "Muurmannin pakolaiset" (1927) ja hänellä oli kreditoimaton rooli suomalais-ruotsalaisessa rikoselokuvassa "Hiljaisuuden talo" (1933).
Frösö IF

Frösö IF on vuonna 1921 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura Östersundista. Seura pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ulrika Karlsson

Ulrika Karlsson (s. 1973) on ruotsalainen Maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän oli Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 2006–2018. Karlsson asuu Uppsalassa.
Hiljaisuuden talo

Hiljaisuuden talo () on ruotsalais-suomalainen rikoselokuva vuodelta 1933. Elokuvan ohjasivat Rune Carlsten ja Eric Malmberg. Sen käsikirjoitti Anders Djurberg.
Juoni.
Amerikkalainen Kingsley Smith saapuu Tukholmaan tuomaan terveisiä pankkiiri Hassemanille tämän pojalta Alfredilta. Smith murhaa pankkiirin ja taloudenhoitaja Karinin. Hän lavastaa murhan näyttämään siltä, että pankkiiri ja taloudenhoitaja olisivat murhanneet toisensa. Seuraavana päivänä Karinin tyttärentytär Susanna saapuu paikalle ja hälyttää poliisin, koska ei pääse sisään. Poliisiasessori Portan ei usko, että Hasseman ja Karin olisivat tappaneet toisensa, eikä myöskään Susanna. Ilmenee, että Alfred on kuollut Chicagossa. Alfredina esiintyvä Gus Harryson keplottelee itsensä pankkiirin asuntoon, jossa säilytetään suuria rahasummia ja testamenttia, jossa määrätään huomattava omaisuus Susannalle.
Asianajaja Juliani lähtee mukaan Smithin juoneen, mikäli saa osan rahoista. Smith ja Juliani kidnappaavat Susannan ja syöttävät hänelle unilääkkeitä. Gusin omatunto alkaa kolkuttaa. Smith ja Juliani ampuvat Gusia ja sysäävät hänet samaan huoneeseen Susannan kanssa. Gus paljastaa Susannalle todellisen henkilöllisyytensä ja kuolee. Susannan onnistuu paeta. Portan on alkanut etsiä Susannaa ja saapuu hiljaisuuden taloon poliisien kanssa. Roistot saadaan satimeen. Myös Susanna löydetään. Toivuttuaan hän pyytää, että saisi jäädä Portanin luo.
Vastaanotto.
"Hiljaisuuden talo" sai ruotsalaislehdistöltä varsin negatiivisen vastaanoton. Dagens Nyheterin Cyrano kirjoitti: "Man frågar sig hur fullvuxna människor kunnat åstadkomma någonting sådant som detta ---" (Herää kysymys, kuinka aikaihmiset ovat saaneetkaan aikaan moista ---). Jälkeenpäin "Hiljaisuuden taloa" on kutsuttu ruotsalaisen elokuvan ensimmäiseksi suureksi fiaskoksi.
Tuotanto ja esitykset.
"Hiljaisuuden talo" oli osa turkulaisen Lahyn-Filmin suunnitelmaa, johon kuului kuusi kokoillan teatterielokuvaa. Suunnitelmasta toteutui vain "Hiljaisuuden talo" ja "Vale-Greta". "Hiljaisuuden taloa" ei esitetty Suomessa lainkaan, "Vale-Greta" esitettiin Helsingissä helmikuussa 1934.
"Hiljaisuuden talon" pääosia näyttelivät ruotsalaiset näyttelijät. Sivuosissa nähtiin neljä suomalaista näyttelijää: Edith Lamroth, Bengt Lindroos, Bruno Lindroos ja Paul Troupp.
Cristiana Girelli

Cristiana Girelli (s. 23. huhtikuuta 1990 Gavardo, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut italialaisen Juventus FC:n joukkueessa vuodesta 2018. Girelli on edustanut Italian naisten jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2013 lähtien. Hän pelasi sadannen maaottelunsa kymmenentenä italialaisnaisena vuonna 2023.
Girelli pelasi yhden ottelun EM-kilpailuissa 2013. EM-kilpailuissa 2017 hän tuli vaihdosta kentälle joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki 3–2-voittomaalin viimeisessä alkulohko-ottelussa Ruotsia vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa neljässä Italian viidestä ottelusta ja teki kolme maalia alkulohko-ottelussa Jamaikaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 Girelli pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle ja teki 1–0-voittomaalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Argentiinaa vastaan.
Biljana Bradić

Biljana Bradić (s. 24. huhtikuuta 1991 Kuršumlija, Jugoslavian SLT) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi viimeksi ŽNK Pomurje-seurassa. Bradić edustaa myös Serbian naisten jalkapallomaajoukkuetta.
Lovisa Lennartsson

Lovisa Lennartsson (s. 10. tammikuuta 1998 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa nykyisin Elitettan-seura Kvarnsvedensissa. Lennartsson on pelannut myös Damallsvenskanissa, kun Kvarnsvedens IK sinne vuosiksi 2016–2017 nousi. Hän käyttää pelinumeroa 12.
Leena Syrjälä

Leena Kyllikki Syrjälä (o.s. Kava, s. 1947) on suomalainen filosofian tohtori ja Oulun yliopiston kasvatustieteen emeritaprofessori.
Hänen suomenkielinen väitöskirjansa Helsingin yliopistolle (1977) oli otsikoitu "Kurssimuotoisen lukion toteuttaminen kahdessa koulussa" (Implementation of course-formed instruction in two senior secondary schools).
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Syrjälä on ollut vuodesta 2001.
Oulun yliopisto julkaisi Syrjälän 60-vuotismerkkipäivän johdosta juhlakirjan hänen kunniakseen. Teoksen "Ihmisen näköinen opettaja : juhlakirja professori Leena Syrjälän 60-vuotispäivänä" (2007) ovat toimittaneet Eila Estola, Hannu L. T. Heikkinen ja Rauni Räsänen.
Jelena Čubrilo

Jelena Čubrilo (s. 9. tammikuuta 1994 Belgrad, Serbia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Čubrilo edustaa liettualaista Gintra Universitetas -seuraa sekä Serbian naisten jalkapallomaajoukkuetta.
Čubrilo on myös pelannut Naisten Mestarien liigassa FK Spartak Subotican paidassa.
Malin Levenstad

Eva Malin Sofia Levenstad (s. 13. syyskuuta 1988 Vellinge, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue FC Rosengårdin riveissä. Levenstad lopetti jo uransa AIKssa pelaamansa kauden 2014 jälkeen, mutta teki comebackin kaudella 2019. Hän käyttää pelinumeroa 44.
Pyhän Marian kirkko (Battersea)

Pyhän Marian kirkko () on yksi Lontoon Wandsworthin vanhimmista kirkkorakennuksista. Se kuuluu Grade I -suojeluluokkaan.
Paikalla on ollut kirkko mahdollisesti jo vuodesta 800 lähtien. Nykyinen kirkko, jonka on suunnitellut paikallinen arkkitehti Joseph Dixon, rakennettiin vuosina 1775–1777. Kryptaa käytettiin hautauksiin vuoteen 1854 asti.
Tiina Elo

Tiina Susanna Elo (s. 21. tammikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut Vihreän liiton kansanedustajana vuodesta 2019 ja Espoon kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2009 sekä ollut aktiivinen vihreissä vuodesta 2002.
Tausta, koulutus ja työura.
Elo on syntynyt Helsingissä, mutta perhe muutti Espooseen Elon ollessa kolmevuotias. Koulutukseltaan Elo on maatalous- ja metsätieteiden maisteri Helsingin yliopistosta, pääaineenaan ympäristönsuojelu.
Elo on ollut pääosan työurastaan vihreiden palveluksessa. Hän on työskennellyt Espoon Vihreiden ja Uudenmaan vihreiden toiminnanjohtajana sekä vihreiden toimistopäällikkönä ja kunta-asioiden päällikkönä. Ennen työskentelyä vihreissä Elo on tehnyt projektitöitä ympäristökasvatuksen ja ympäristöneuvonnan parissa Espoon kaupungilla ja järjestöissä.
Politiikka.
Kuntapolitiikassa.
Tiina Elo on toiminut Espoossa kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2009 lähtien. Syksyllä 2019 hänet valittiin Vihreän valtuustoryhmän 1. varapuheenjohtajaksi sekä Osallistuva Espoo -nimisen poikkihallinnollisen ohjelmaryhmän varapuheenjohtajaksi. 
Vuosina 2013–2019 Elo toimi Espoon kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana hoitaen tehtävää osa-aikaisena. Samoina vuosina hän toimi kaupunginhallituksen tila- ja asuntojaoston puheenjohtajana, kaupunginhallituksen edustajana kaupunkisuunnittelulautakunnassa sekä pääkaupunkiseudun yhteistyöryhmän varapuheenjohtaja. 
Kansanedustajana.
Tiina Elo valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä vuonna 2019. Hän oli ollut ehdokkaana myös vuosien 2011 ja 2015 eduskuntavaaleissa. Elo johti Antti Rinteen hallitusneuvotteluissa 2019 asuntopolitiikan työryhmää.
Tiina Elo on ympäristövaliokunnan varapuheenjohtaja, hallintovaliokunnan jäsen sekä liikenne- ja viestintävaliokunnan varajäsen.
Lisäksi Elo on Helsingin ja Uudenmaan kansanedustajien neuvottelukunnan varapuheenjohtaja. 
Elo on ollut Uudenmaan liiton hallituksen eli maakuntahallituksen varajäsen vuodesta 2017.
Näkemykset.
Arvot.
Elo sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Elo sijoittuu arvoasteikolla vahvasti liberaalille puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Elon näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Elon antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.
Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka.
Elo on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2019. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Elo on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.
Teemat.
Tiina Elo on ilmoittanut keskittyneensä luottamustoimissaan muun muassa ympäristön- ja luonnonsuojeluun, ilmastonmuutoksen torjuntaan, kaupunkisuunnitteluun, asuntopolitiikkaan, kestävään liikkumiseen ja sisäilmaongelmien ratkomiseen.
Elo vastusti eduskunnassa esitystä irtautua kansainvälisestä henkilömiinat kieltävästä Ottawan sopimuksesta.
Yksityiselämä.
Tiina Elo on naimisissa ja hänellä on aikuinen tytär.
Denzel Curry

Denzel Rae Don Curry (s. 16. helmikuuta 1995) on yhdysvaltalainen räppäri ja laulaja-lauluntekijä. Hän on tunnettu muun muassa kappaleistaan "Ultimate" ja "Clout Cobain".
Antipatris

Antipatris () oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Sen arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nykyisin nimellä Tel Afek (; aiemmin myös "Râs el 'Ain", ראש העין).
Maantiede.
Antipatris sijaitsi Saaronin (Sharonin) tasangon ja Samarian kukkuloiden välisellä hedelmällisellä tasangolla, jolla oli useita vesilähteitä ja paljon puita. Kaupungin vierestä virtasi joki, ja sen kautta kulkivat Via Maris eli ”Meren tie” sekä tie Caesarea Maritimasta eli Kesareasta Jerusalemiin. Nykyisin kaupungin paikka on noin 18 kilometriä koilliseen Tel-Avivista.
Historia.
Antipatriin paikalla on ollut asutusta kalkoliittiselta kaudelta noin 4500 eaa. lähtien, ja myöhemmin läpi kanaanilaisen pronssikauden sekä israelilaisen rautakauden. Kaupunki on yhdistetty egyptiläisten lähteiden ja "Vanhan testamentin" kaupunkiin nimeltä "Afek". Se esitetään yhdeksi kaupungeista, jonka israelilaiset valtasivat Joosuan johdolla ja myöhemmin uudestaan kuningas Daavidin aikana. Valtakunnan jakaannuttua vuonna 928 eaa. Afek oli osa pohjoista Israelin kuningaskuntaa.
Varhaisella hellenistisellä kaudella paikalla oli linnoitus, joka tunnettiin paikan lähteiden ansiosta nimellä "Pegai". Johannes Hyrkanos valtasi sen Hasmonien hallitsijasuvulle vuonna 132 eaa. Aleksanteri Jannaios linnoitutti koko joen varren Pegaista rannikolle saakka. Pompeius Suuri rakennutti kaupungin uudelleen vuonna 63 eaa. sen jälkeen kun roomalaiset olivat vallanneet Juudean. Hän antoi kaupungille uuden nimen "Arethusa" (myös "Arethuse").
Antipatriin kaupungin perusti Herodes Suuri ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Hän nimesi sen isänsä Antipatroksen kunniaksi. Kaupungin asukkaasta käytettiin kreikaksi etnonyymiä "Antipatritēs" ().
Antipatris ei esiinny "Uudessa testamentissa" Jeesuksen toimintapaikkojen joukossa. Se mainitaan kuitenkin paikkana, jossa Paavali vietti vuonna 63 jaa. yön, kun sotilaat olivat viemässä häntä Caesareaan. Kaupunki oli olemassa vielä myöhäisellä roomalaisella kaudella 132–324, joka oli sen huippukautta. Antipatris taantui vuoden 363 suuren maanjäristyksen jälkeen. Vuoteen 638 kestäneellä bysanttilaisella kaudella se oli vain pieni sotilastukikohta.
Ristiretkiaikana kaupungin paikalle rakennettiin linna. Osmanivallan aikana 1571–1574 sen jäännösten päälle rakennettiin uusi linna, joka tunnettiin nimellä Binar Bashi.
Rakennukset ja löydökset.
Antipatriin paikalla on säilynyt tai kaivettu suhteellisen vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Roomalaisen kauden kaupungista on paikannettu muun muassa forum sekä pääkatu cardo maximus, jonka varrelta on löydetty julkisten rakennusten ja liiketilojen jäänteitä. Löydöksiin lukeutuu myös mausoleumi, joka koostuu vestibyylistä ja yhdestä hautakammiosta. Merkittävimmät historialliset jäänteet paikalla ovat osmaniaikaisen linnan rauniot.
Hans Kollhoff

Hans Kollhoff (s. 18. syyskuuta 1946 Bad Lobenstein, Thüringen), on saksalainen arkkitehti ja ETH Zürichin emeritusprofessori. 
Elämä.
Kollhoff opiskeli arkkitehtuuria Karlsruhen yliopistossa vuosina 1968-1973 ja Wienin teknillisessä yliopistossa vuonna 1974. Vuonna 1975 hän valmistui Karlsruhessa Ottokar Uhlin johdolla. Sen jälkeen hän oli stipendiopiskelija Cornellin yliopistossa New Yorkissa ja oli siellä vuoteen 1978 saakka Oswald Mathias Ungersin avustajana. Tämän jälkeen hän toimi Berliinin teknillisessä yliopistossa avustajana vuoteen 1983 saakka. Hän perusti oman arkkitehtitoimiston vuonna 1984, jossa hän työskenteli arkkitehti Helga Timmermannin kanssa. Vuodesta 1990 vuoteen 2012 hän toimi ETH Zurichin arkkitehtuurin ja rakentamisen professorina. Hän työskentelee Saksassa ja Euroopassa pääasiassa toimisto-, liike- ja asuinrakentamisen parissa.
Samaria

Samaria (, ) tai Samariá () voi viitata seuraaviin:
Mötley Crüen diskografia

Mötley Crüe on vuonna 1981 Los Angelesissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka kokoonpanon muodostavat laulaja Vince Neil, basisti ja perustajajäsen Nikki Sixx, kitaristi Mick Mars sekä rumpali ja perustajajäsen Tommy Lee. Yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti yli sata miljoonaa levyä, ja sen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Live Wire”, ”Shout at the Devil”, ”Home Sweet Home”, ”Girls, Girls, Girls”, ”Dr. Feelgood” ja ”Kickstart My Heart”. Hard rockia ja heavy metalia yhdistelevän musiikkinsa lisäksi Mötley Crüe tuli 1980-luvulla tunnetuksi hedonistisesta ja pahennustakin herättäneestä rock and roll -elämäntyylistään.
Uransa aikana Mötley Crüe julkaisi yhdeksän studioalbumia, joista ensimmäisenä vuonna 1981 esikoisalbuminsa "Too Fast for Love" omalla Leathür Records -levymerkillään. Albumin saavuttaman suosion myötä yhtye teki levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa, ja teki läpimurtonsa vuonna 1983 albumillaan "Shout at the Devil". 1980-luvulla yhtye julkaisi vielä kolme studioalbumia, joista jokainen nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan kymmenen parhaan joukkoon. Kaupallisesti menestyneimmän ja toisinaan myös parhaana pidetyn albuminsa "Dr. Feelgood" yhtye julkaisi vuonna 1989. 1990- ja 2000-lukujen aikana yhtye julkaisi yhteensä neljä studioalbumia, joista vuoden 2008 "Saints of Los Angeles" jäi yhtyeen uran viimeiseksi.
Mötley Crüe on levyttänyt myös kolme livealbumia, ja yhtyeen tuotantoa on koostettu myös yhteensä seitsemälle eri kokoelma-albumille ja kahdelle kokoelmaboksille. Tämän lisäksi yhtye on tehnyt urallaan kolme EP-levyä. Yhtyeen kappaleista 30 on julkaistu singlenä ja 31 musiikkivideona. VHS-, LaserDisc-, DVD- ja Blu-ray-formaateissa saatavilla olevia video- tai konserttitallenteita yhtye julkaisi urallaan yhdeksän.
Yhtye teki uransa viimeisen kiertueen vuosina 2014–2015. Vuonna 2018 se kokoontui vielä yhteen levyttämään uusia kappaleita elämäkertaelokuvansa "The Dirt – Törkytehdas" soundtrackille. Laulaja Vince Neil on sanonut yhtyeen jatkavan uusien kappaleiden levyttämistä ja julkaisua mahdollisesti myös tulevaisuudessa, mutta basisti Nikki Sixxin mukaan yhtye ei aio enää jatkaa yhdessä esiintymistä.
Sebaste

Sebaste () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin keisari Augustukselle (kreik. "sebastos" = lat. "augustus") omistettuihin kaupunkeihin:
Galina Vjužanina

Galina Nikolajevna Vjužanina (, s. 3. elokuuta 1952) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Vjužanina kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä Neuvostoliitto voitti pronssia.
Alina Ham

Alina Jegorovna Ham (, s. 16. tammikuuta 1959) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Ham kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä Neuvostoliitto voitti pronssia.
Chico Mendes

Francisco Alves Mendes Filho (tunnettu nimellä Chico Mendes; 1944–1988) oli brasilialainen ammattiyhdistysjohtaja ja ympäristönsuojelija. Hän puolusti ihmisoikeuksia ja ajoi Amazonin sademetsien suojelua. Hänet murhattiin 22. joulukuuta 1988. Chico Mendesin mukaan on nimetty perustettu maan korkein ympäristönsuojeluviranomainen Chico Mendesin ympäristönsuojeluinstituutti. 
Chico Mendes perusti Brasilian kansallisen kuminkerääjien liiton, jota johtaa hänen jälkeensä Amapán osavaltiossa asuva Joaquim Belo. Kuminkerääjien liiton jatkeena on muidenkin metsätuotteiden kuten hedelmien, siementen, kuitujen ja öljyjen keräilyä ammattina harjoittavien yhteiselin. Presidentti Jair Bolsonaron ja hänen ympäristöministerinsä Ricardo de Sallesin aikana hakkuut kuitenkin jälleen kiihtyivät Brasiliassa. Joaquim Belo ylläpitää Mendesin luoma kuminkerääjien liiton mottoa: "Ensin taistelin säästääkseni kumipuut. Sitten taistelin pelastaakseni Amazonin sademetsät. Nyt tiedän taistelevani ihmiskunnan eloonjäämisen puolesta." 
Chico Mendesin idean perusteella Brasiliaan luotiin suojelumalli, joka sisältää metsätuotteiden keräilijöille reservaatteja, joita he eivät omista mutta joissa heillä on yksinoikeus asua ja harjoittaa ammattiaan. Samalla heillä on intressi suojella aluettaan, jota mielivät hyödyntää myös energiateollisuus, metsäteollisuus ja karjankasvatus. Tällä tavoin on saatu suojelluksi yli puoli miljoonaa neliökilometriä eli yli 13 prosenttia Amazonin sademetsistä.
Jelena Gurjeva

Jelena Ilinitšna Gurjeva (, s. 29. marraskuuta 1958) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Gurjeva kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä Neuvostoliitto voitti pronssia.
Iustinopolis

Iustinopolis ( tai "Ioustinopolis"), Iustinupolis ( tai "Ioustinoupolis") tai Justinopolis (lat.) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Hartfordin sirkuksen tulipalo

Hartfordin sirkuksen tulipalo 6. heinäkuuta 1944 on yksi Yhdysvaltain historian pahimmista tulipaloista. Se tapahtui Hartfordin kaupungissa Connecticutissa. Tulipalossa kuoli arvioiden mukaan 167 ihmistä ja yli 700 loukkaantui. Tarkkaa uhrien lukumäärää ei tiedetä, koska osa uhreista on voinut palaa kokonaan, joten heitä ei ehkä löydetty. Telttaan jaettiin vapaalippuja, ja yleisön joukossa on voinut olla esimerkiksi kodittomia, joiden katoamisista ei olisi tehty ilmoituksia.
Onnettomuus tapahtui Ringling Bros. and Barnum &amp; Bailey Circus -yhtiön teltassa. Palon syttymissyytä ei tiedetä. Syynä on voinut olla tupakointi tai tuhopoltto. Vuosia myöhemmin eräs muista tuhopoltoista epäilty henkilö tunnusti sytyttäneensä tulipalon, mutta hän perui tunnustuksensa jälkeenpäin eikä häntä tuomittu tästä teosta.
Ringling Bros. -yhtiö maksoi yhteensä lähes viisi miljoonaa dollaria korvauksia uhreille ja heidän perheilleen, mutta yhtiö ei katsonut olevansa vastuussa itse tulipalosta. Yhtiön johtoon kuulunut ja lyhyen vankeustuomion saanut James A. Haley toimi myöhemmin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1953–1977.
Onnettomuuspaikalla otetussa valokuvassa näkyy klovni Emmett Kelly kantamassa vesiämpäriä. Onnettomuudesta alettiin käyttää nimitystä "Päivä jolloin klovni itki".
Little Miss 1565.
Tulipalon tunnetuin uhri on tunnistamaton valkoiseen mekkoon pukeutunut tyttö, josta käytetään nimitystä ”Little Miss 1565”. Connecticutin viranomaiset arvioivat vuonna 1991, että uhri oli nimeltään Eleanor Emily Cook ja kotoisin Massachusettsista. Eleanorin äidin sisarukset eivät kuitenkaan tunnistaneet 1565:tä vuonna 1944, kun vainaja näytettiin heille.
Tatjana Jembahtova

Tatjana Stepanovna Jembahtova (, s. 17. tammikuuta 1956) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Jembahtova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä Neuvostoliitto voitti pronssia.
Nadežda Filippova

Nadežda Nikolajevna ”Nadja” Filippova (, s. 17. syyskuuta 1959 Gorki, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Filippova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Galina Inžuvatova

Galina Dmitrijevna Inžuvatova (, s. 28. helmikuuta 1952) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Inžuvatova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Shelby Houlihan

Shelby Houlihan (s. 8. helmikuuta 1993 Sioux City, Iowa) on yhdysvaltalainen juoksija. Hän on sisäratojen MM-mitalisti. Hän on kilpaillut sekä keskimatkoilla että kestävyysjuoksussa ja voittanut Yhdysvaltain-mestaruudet ulkoradoilla sekä 1 500 metrin että 5 000 metrin juoksuissa sekä 10 kilometrin maastojuoksusta. Hänellä on myös yliopistomestaruus 800 metrin juoksusta vuodelta 2014.
Houlihan edusti Yhdysvaltoja Rion kesäolympialaisissa 2016 naisten 5 000 metrin kilpailussa. Hänen sijoituksensa kisassa oli 11. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli samalla matkalla 13:s. Hän sijoittui 2018 Birminghamin MM-hallikilpailuissa 1 500 metrillä neljänneksi ja 3 000 metrillä viidenneksi. Saman vuoden maanosien cupissa hän oli 1 500 metrillä toinen. Hän sijoittui 2019 Dohan MM-kilpailuissa 1 500 metrillä neljänneksi Pohjois- ja Keski-Amerikan ennätysajalla 3.54,99.
Houlihanin 5 000 metrillä juoksema aika 14.23,92 oli Yhdysvaltain ja myös Pohjois- ja Keski-Amerikan ennätys.
Dopingnäyte ja kilpailukielto.
Houlihan antoi joulukuussa 2020 dopingnäytteen, joka sisälsi merkkejä nandrolonin käytöstä. Houlihan väitti aineen joutuneen häneen hormonia sisältäneen sianlihan syömisestä testausta edeltäneenä iltana. Tapausta käsiteltiin suoraan urheilun kansainvälisessä välitystuomioistuimessa (CAS), joka ratkaisussaan totesi Houlihanin syyllistyneen dopingrikkomukseen ja määräsi hänelle neljän vuoden toimintakiellon kilpaurheilussa ajaksi 14.1.2021–13.1.2025.
Houlihan valitti välitystuomioistuimen päätöksestä Sveitsin korkeimpaan oikeuteen, joka hylkäsi valituksen. Toimintakielto jäi voimaan.
Paluu kilpailuihin.
Houlihan palasi kilpailukieltonsa jälkeen kilpailemaan vuoden 2025 alussa. Hän sijoittui sisäratojen Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 3 000 metrin juoksussa toiseksi ja sai paikan Nanjingin MM-hallikilpailuihin. Nanjingissa hän sai 3 000 metrillä MM-hopeaa ajalla 8.38,26.
Nadežda Ovetškina

Nadežda Ovetškina (, s. 30. syyskuuta 1958 Moskova, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Ovetškina kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Natella Krasnikova

Natella Arhipovna Krasnikova (, s. 14. lokakuuta 1953 Mogotša, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Krasnikova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Ljudmila Frolova

Ljudmila Valerjevna Frolova (, s. 29. heinäkuuta 1953) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Frolova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Einari Peura

Einari Peura (8. lokakuuta 1902 Oulu – 1. syyskuuta 1955 Oulainen) oli suomalainen pappi, kristillinen kirjailija ja päätoimittaja.
Henkilöhistoria.
Einari Peuran vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Viljam Peura ja Gustava Karttunen ja puoliso vuodesta 1929 Kerttu Katri Raunio (1907–1972). Sotilasuran luonut Eskil Peura oli Einari Peuran veli. Einari Peura tuli ylioppilaaksi 1920 ja vihittiin papiksi 1925. Hän toimi ylimääräisenä pappina eri paikkakunnilla 1929–1934, Pelkosenniemen kirkkoherrana vuodesta 1934, Sievin vuodesta 1936 ja Oulaisten vuodesta 1939. Rovastin arvon Peura sai 1951. Hän oli Suomen lestadiolaisen lähetysyhdistyksen johtokunnan jäsen ja yhdistyksen julkaiseman "Huutavan ääni" -lehden päätoimittaja 1927–1928 sekä myöhemmin "Kolkuttajan" ja "Vartijan äänen" päätoimittaja 1939–1953. Peura oli myös lestadiolaisesta uusheräyksestä 1950-luvulla irtaantuneen Kolkuttaja-suunnan perustajia.
Lidija Glubokova

Lidija Timofejevna Glubokova (, 17. syyskuuta 1953 Elektrostal, Venäjän SFNT – 15. toukokuuta 2022 Elektrostal, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Glubokova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.