tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yrjö Norta

Yrjö Norta (vuoteen 1935 Nyberg, 18. maaliskuuta 1904 Turku – 11. marraskuuta 1988 Turku) oli suomalainen elokuvaaja, elokuvaäänittäjä, -leikkaaja, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän käytti myös salanimiä Georg Nyberg ja Ilmari Waltamaa.
Norta perusti 1920-luvun alussa Lennart ja Alvar Hambergin kanssa Turkuun Lahyn-Filmin, jonka nimissä he tekivät kaksi pitkää näytelmäelokuvaa, "Kihlauskylpylän" (1924) ja "Sano se suomeksi" (1931). Jälkimmäinen oli Suomen elokuvahistorian ensimmäinen äänielokuva. Norta toimi vuosina 1934–1942 Suomen Filmiteollisuudessa, ensin äänittäjänä ja sitten Toivo Särkän aisaparina ohjaustyössä. Särkkä antoi hänelle potkut heikosti menestyneen elokuvan "Jos oisi valtaa..." jälkeen, ja jo sovitun "Katariina ja Munkkiniemen kreivi" sai ohjattavakseen Ossi Elstelä. Norta siirtyi Fenno-Filmiin, jonka perustajaosakkaisiin hän kuului. Hän toimi yhtiön tuotantopäällikkönä vuosina 1942–1949.
Jätettyään Fennon Norta teki vielä kaksi elokuvaa: "Kolmas laukaus" (1959) ja Teuvo Tulion kanssa "Sensuelan" (1972) ja sen jälkeen lyhytelokuvia. Norta sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1975. Nortalla on ollut ratkaiseva merkitys äänielokuvan syntyyn, ja hän kehitti äänijärjestelmän, jota Suomen Filmiteollisuus käytti vuoteen 1942 ja jota Norta käytti Fenno-Filmissä sinne siirryttyään.
Norta osallistui monien elokuviensa käsikirjoitustyöhön nimimerkillä Ilmari Waltamaa. Hän oli käsikirjoittajana myös Teuvo Tulion viimeiseksi jääneessä elokuvassa "Sensuela" (1972). Lisäksi hän leikkasi, äänitti ja kuvasi monia niin omia kuin muidenkin ohjaajien elokuvia.
Drahomír Kadlec

Drahomír Kadlec (s. 29. marraskuuta 1965 Pribram, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Kadlec aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjan HC Kladnossa kaudella 1985–1986. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Dukla Jihlavassa, kunnes palasi Kladnoon kausiksi 1988–1990. Kaudet 1990–1993 hän pelasi SM-liigassa HIFK:n paidassa. Keväällä 1993 Kadlec siirtyi Saksan 1. Bundesliigaan ESV Kaufbeureniin, vaikka hänellä oli voimassa oleva sopimus seuraavasta kaudesta HIFK:n kanssa. Hän pelasi Kaufbeurenissa yli kolme vuotta, kunnes siirtyi kesken kauden 1996–1997 Tšekkiin HC Zliniin. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi myös Tšekin pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa ja HC Slezan Opavassa, kunnes siirtyi syksyllä 1999 Tampereen Tapparaan. Tapparasta hän siirtyi jo viiden pelatun ottelun jälkeen Saksan 2. Bundesliigan EC Bad Tölziin, jossa hän pelasi kevääseen 2003 saakka. Vuodesta 2003 hän on pelannut Italiassa HC Egnassa.
Philadelphia Flyers varasi Kadlecin NHL:ään 1988 varaustilaisuuden 12. kierroksella numerolla 245, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Kadlec edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1987, 1989, 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa, 1996 maailmancupissa sekä 1993, 1994 ja 1996 MM-kisoissa. Yhteensä hän keräsi MM-esiintymisistään yhden maailmanmestaruuden ja viisi MM-pronssia.
Nykyisin Kadlec valmentaa kotikaupungissaan HBC Alpiq Kladnon katukiekkojoukkuetta maansa pääsarjassa.
Da capo

Da capo [] () on nuottikirjoituksessa käytetty merkintä, joka tarkoittaa sävellyksen tietyn osan toistamista. Se merkitään usein lyhennettynä muodossa ”D.C.”. Da capo -merkinnässä saatetaan erikseen kertoa, mikä osa teoksesta kerrataan, esimerkiksi "Menuet da capo". Da capo -kertausta esitettäessä ei sävellyksen kertausmerkkejä tavallisesti huomioida vaan edetään ilman kertauksia fine- tai pomppa-merkintään saakka.
Da caposta käytetään kahta yleistä muunnelmaa:
"Da capo!" -huutoa on aikaisemmin käytetty myös suosionosoituksena esittäjälle, ja se vastaa suurin piirtein samaa kuin nykyään yleisempi "Encore!".
Botniaring

Botniaring on Etelä-Pohjanmaalla, Kurikan Jurvassa sijaitseva moottorirata.
Botniaring on yksi Suomen viidestä moottoriurheilukeskuksesta. Rata oli aikaisemmin 2 618 metriä pitkä, mutta sitä on pidennetty 4 014-metriseksi. Laajennuksen myötä rata oli Suomen pisin, kunnes Kymiring valmistui. Radalla ajetaan pääasiassa kansallisia kilpailuja.
Kuvaus.
Rata on perustettu vuonna 1989. SM-tason ja muita isompia auto- ja moottoripyö­räkilpailuja on vuosittain kymmenkunta, muina aikoina rata-alue on harjoit­telu- ja koulutuskäytössä. Rataravintola on avoinna kesäaikoina.
Kehitys.
Botniaringin alueella on ympärivuotiseen käyttöön tarkoitettu, ammattipätevyysdirektiivin mukaiseen ajokoulutukseen soveltuva liukkaankelin ajoharjoittelurata. Ajoharjoittelurata on suunniteltu raskaan liikenteen vaatimusten mukaiseksi, unohtamatta kuitenkaan henkilöautoja. Botniaringin välittömässä yhteydessä toimii PRT Testirata Oy, joka vuokraa liukkaankelin ajokoulutukseen ja ajoneuvojen testaukseen soveltuvia erikoispinnoitettuja ratoja oheispalveluineen. Alueelle on rakennettu myös ajoneuvojen testausta varten virallinen ABS-testirata. Testirataa käyttää ajoneuvo- ja rengasteollisuus ajoneuvojen kehitystyössä.
Moottoriradan pitkäaikaisen vuokralaisen (2000–2013) Botnia Raceway Oy:n vuokrasopimus päättyi kauteen 2013. Kaudesta 2014 radan toimintoja on pyörittänyt Lintuharjun Moottoriurheilualue Oy.
Vaasalaisen Sunrise Cruisers -yhdistyksen ja Kurikan kaupungin suunnitelmissa on rakentaa Botniaringin alueelle myös Suomen pisin kiihdytysrata.
Suomi-Filmi

Suomi-Filmi Oy on vuonna 1919 perustettu suomalainen elokuva-alan yritys. Sen alkuperäinen nimi oli Suomen Filmikuvaamo, mutta nimi vaihdettiin Suomi-Filmi Oy:ksi jo vuonna 1921. Yhtiö on tuottanut kaikkiaan noin 160 pitkää elokuvaa. 1920-luvulla Suomi-Filmi hallitsi elokuvan tekoa, maahantuontia ja teatteritoimintaa lähes yksinvaltiaana.
Vuonna 1929 Yhdysvaltoja koetellut lama vaikutti myös Suomen elinkeinoelämään, ja 1933 Erkki Karu joutui jättämään yhtiön sen runsaiden pankkivelkojen vuoksi. Pankki otti firman tarkkailuun mutta päätti kuitenkin jatkaa sen toimintaa.
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi "Siltalan pehtoorin" vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty "Tulitikkuja lainaamassa" vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Suomi-Filmin studio sijaitsi 1920–1936 Helsingin Kruununhaassa Vironkatu 9:n ullakolla entisessä tennishallissa. Tämä studio tuhoutui tulipalossa 25. kesäkuuta 1936. Tämän jälkeen studiotilat olivat väliaikaisesti Polyteknikkojen talossa Lönnrotinkadulla ja Haagan työväentalolla. Uusi studio valmistui Helsingin Munkkisaareen kaksi vuotta myöhemmin 1938 ja se oli käytössä vuoteen 1955 saakka.
Elokuvien levitysoikeudet siirtyivät marraskuussa 2011 Kansalliselle audiovisuaaliselle arkistolle. Vuonna 2018 KAVI tuotti Suomi-Filmin elokuvista 136:n DVD-levyn kokoelman, joka sisältää 156 filmiä, mukaanluettuna yhtiön kaikki pitkät elokuvat.
Ansgarius

Ansgarius on miehen etunimi. Suomessa nimi Ansgarius on tammikuuhun 2025 mennessä annettu noin 100 henkilölle. Ansgarius on yksi Oskari-nimen vastineista.
Babylon Whores

Babylon Whores on suomalainen vuonna 1994 perustettu deathrock-yhtye. Yhtyeen musiikki on kehittynyt alkuaikojen punk-henkisestä ilmaisusta moniulotteisempaan metalli-ilmaisuun, jossa päätekijöinä ovat raskaan kitaravallin päällä soivat moniääniset kitaramelodiat ja Ike Vilin syvänkarhea lauluääni. Sanoitusten aiheet liikkuvat enimmäkseen dekadenssin, mystiikan ja okkultismin alueella.
Tällä hetkellä yhtye on pitkähköllä tauolla. Yhtye esiintyi 31. maaliskuuta 2007 Babylon Horse -salanimellä Helsingissä yllätyskeikalla.
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Musiikkiboksit
Singlet
Aleksandr Moskalenko

Aleksandr Nikolaevitš Moskalenko (, s. 4. marraskuuta 1969 Krasnodar) on venäläinen trampoliinivoimistelija ja olympiavoittaja. Moskalenko voitti olympiakultaa trampoliinivoimistelussa Sydneyssä 2000 ja hopeaa Ateenassa 2004. Maailmanmestaruuden hän on voittanut vuosina 1990, 1992, 1994 (jonka jälkeen hän lopetti uransa palatakseen vuonna 1997), 1999 ja 2001.
Pisteprosessi

Pisteprosessi on matemaattinen malli, jossa käsiteltävä ilmiö muodostuu pisteittäisistä havainnoista, esimerkiksi maastossa olevien puulajien sijainneista. Pisteprosessien avulla yritetään oppia systeemin tilajärjestyksestä käyttämällä yksittäisten havaintojen tuomaa informaatiota hyväksi. Pisteprosessiteoria on osa yleisempää stokastisen geometrian teoriaa.
"Huom:" Pisteprosessilla voidaan myös tarkoittaa aikaparametrisoitua stokastista prosessia, jolloin satunnaismuuttujan tila-avaruus on spatiaalisen avaruuden (dimensio &gt;1) sijaan esimerkiksi reaaliakseli. Tätä tulkintaa noudatetaan englanninkielisen wikipedian artikkelissa.
Määritelmä.
Olkoon formula_1 toden­näköisyys­avaruus. Määritellään yksinkertaisten reaalilukujen jonojen joukko formula_2, jossa leikkausominaisuus määrittelee niin sanotun lokaalin äärellisyyden. Olkoon formula_3 tästä joukosta muodostettu sigma-algebra, ja määritellään kuvaus
formula_4.
Kuvaus formula_5 on "pisteprosessi", jos se on formula_6 -mitallinen, ts. jos
formula_7
kaikilla formula_8.
Tulkinta.
Pisteprosessilla formula_5 on kaksi tulkintaa: 
1. formula_10 on satunnainen joukko, eli formula_11 kuuluu satunnaiseen jonoon formula_12.
2. formula_10 on satunnainen laskentamitta, eli kaikille Borel-joukoille formula_14 sisältää formula_15 pistettä prosessista formula_10.
Pisteprosessien yhteydessä määritellään käsitteet "stationaarisuus" ja "isotrooppisuus", joista ensimmäinen kuvaa pisteiden jakauman siirtoriippumattomuutta ja jälkimmäinen kuvaa riippumattomuutta suunnan (kierron) suhteen.
Pisteprosessit voidaan myös laajentaa merkkisiin tapauksiin lisäämällä sijaintitietojen formula_17 rinnalle merkkitieto formula_18, jolloin saadaan uusi prosessi, niin sanottu "merkkinen pisteprosessi" formula_19.
Perustyökaluja.
Pisteprosessien tilajärjestyksen tutkimiseen on kehitetty useita eri työkaluja, ja niistä useimmin käytettyjä ovat seuraavat datasta estimoitavat (stationaarisessa tapauksessa):
1. Intensiteetti formula_20, joka kuvaa pisteiden keskimääräistä lukumäärää pinta-alayksikköä kohden.
2. formula_21-funktio, joka kuvaa pisteiden lukumäärän jakautumista formula_22-säteisessä pallossa, kun pallon keskipisteenä on satunnainen prosessin piste.
3. formula_23-funktio, joka kuvaa tyhjän tilan jakautumista prosessissa huomioimalla formula_22-säteiseen palloon osuvat pisteet keskipisteen ollessa satunnaisessa alueen pisteessä. 
4. formula_25-funktio, joka on jakauma formula_26:nnen naapurin etäisyydelle.
Jokaisesta em. funktiosta on monia eri versioita, esimerkiksi reunakorjattuja versioita jotka ottavat havaintoalueen rajallisuuden huomioon.
Datan pikaisessa tutkimisessa tulkinta funktioiden antamasta kuvaajasta tehdään vertaamalla kuvaajan muotoa "täydellisen satunnaisuuden" tilaan eli Poisson-prosessin tuottamaan vastaavaan funktion arvoon.
Katso myös.
Todennäköisyys
Lähteet.
Stoyan, Kendall, Mecke: "Stochastic geometry and its Applications." Wiley 1995
Emil von Qvanten

Emil von Qvanten, salanimi Peder Särkilax, (22. elokuuta 1827 Pori – 5. joulukuuta 1903 Sanremo) oli suomalaissyntyinen runoilija.
Von Qvanten julkaisi kahtena vuonna, 1845 ja 1849, runokalenterin "Lärkan" ('Leivonen'), johon sisältyy "Suomis sång". Kokoelma "Dikter" ('Runoja') ilmestyi vuonna 1851. Salanimellä Peder Särkilax hän julkaisi vuonna 1855 poliittisen pamfletin "Fennomani och skandinavism", jossa hän vaati Suomen erottamista Venäjästä ja asettui kannattamaan ajatusta suomalais-skandinaavisesta liittovaltiosta. Tilanne juontui Krimin sodasta. Von Qvanten oli muuttanut jo vuonna 1853 Suomesta Ruotsiin. Siellä hän oli aateloidun sukunsa edustajana valtiopäivillä. Hän oli kuningas Kaarle XV:n hovikirjastonhoitaja vuosina 1864–1872. Hän matkusteli maailmalla ja asettui sitten vuonna 1890 Italiaan, missä hän toimi lehtimiehenä. Von Qvanten ei voinut elämänsä loppupuolella enää palata kotimaahansa venäläisvaltaa arvostelleitten kirjoitustensa vuoksi. Kootut runot "Dikter, nya och gamla" ilmestyi 1880. Emil von Qvanten on haudattu sukunsa aikanaan omistaman Mäntsälän Ylikartanon maille.
Von Qvanten kirjoitti sanat "Suomen lauluun" (”Suomi-Sång”) vuonna 1842. Runo on myöhemmin tullut tunnetuksi kuorolauluna Fredrik Paciuksen säveltämällä melodialla. Sanoitusta on korjannut J. L. Runeberg.
Von Qvantenin puoliso oli ruotsalainen kirjailija Aurora von Qvanten.
Patrik Augusta

Patrik Augusta (s. 13. marraskuuta 1969 Jihlava, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä.
Augusta aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjan Dukla Jihlavassa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1992. Toronto Maple Leafs varasi hänet NHL:ään 1992 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella numerolla 149. Augusta siirtyi Pohjois-Amerikkaan heti samana vuonna, mutta pelasi ensimmäisen kauden AHL-joukkue St. John's Maple Leafsissa. Seuraavalla kaudella hän pääsi pelaamaan kaksi NHL-ottelua, mutta kausi 1994–1995 meni taas kokonaan farmissa. Kaudet 1995–1998 hän pelasi IHL-joukkue Long Beach Ice Dogsissa, kunnes teki sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hän ei seuraavalla kaudella päässyt kuitenkaan pelaamaan kuin kaksi ottelua NHL:ssä, joten hän suuntasi takaisin Eurooppaan Saksan DEL-liigaan. Kaudet 1999–2001 hän pelasi Schwenninger Wild Wingsissä, seuraavat kaksi kautta Krefeld Pinguinessä ja vuodesta 2003 hän pelasi Hannover Scorpionsissa.
Maajoukkueurallaan Augusta edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja saman vuoden MM-kisoissa. Tšekkoslovakia saavutti molemmista turnauksista pronssia.
Tyko Reinikka

Tyko Henrik Reinikka (10. joulukuuta 1887 Oulu – 18. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, opettaja ja pankinjohtaja. Reinikka toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1922–1930 ja useissa eri ministerin tehtävissä 1920- ja 30-luvuilla. Jatkosodan aikana 1943–1944 Reinikka oli Linkomiehen hallituksen toisena valtiovarainministerinä.
Ura.
Reinikka pääsi ylioppilaaksi vuonna 1908 ja opiskeli tämän jälkeen opettajakandidaatiksi vuonna 1913 ja sai kasvatusopin tutkinnon vuonna 1914. Hän työskenteli Värtsilän yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana 1910–1914, minkä jälkeen Reinikka toimi Kansallis-Osake-Pankin Värtsilän konttorin johtajana 1917–1927 pitäen samalla myös opettajan virkansa Värtsilän yhteiskoulussa. Vuosina 1927–1932 Reinikka oli Kansallis-Osake-Pankin Jyväskylän konttorin johtajana. Konttorinjohtajan tehtävistä hän siirtyi Kansallis-Osake-Pankin johtokunnan jäseneksi vuosiksi 1932–1956.
Sotasyyllisyysoikeudenkäynti.
Sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä vuonna 1946 hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Hän joutui tavallaan vahingossa syytteeseen; Yrjö Soinin mukaan tämän aiheuttivat ne sotasyyllisyyslain pykälät, jotka mahdollistivat suurlähettiläs Toivo Kivimäen syytteeseen asettamisen. Reinikka voitiin asettaa syytteeseen, sillä hän oli kuulunut Linkomiehen hallituksen ulkoasiainvaliokuntaan ja hänen katsottiin siten olleen vastuussa hallituksen ulkopolitiikasta. Sota-aikana Reinikka tunnettiin kiihkeänä sotapolitiikan ja saksalaissuuntauksen kannattajana. Reinikan saksalaismielisyyden takia esimerkiksi marsalkka C. G. E. Mannerheim kieltäytyi osallistumasta tärkeisiin neuvotteluihin, joissa Reinikka oli läsnä, sillä pelkäsi tämän vuotavan salaisia tietoja Saksan Helsingin lähetystöön. 
Reinikka päästettiin ehdonalaiseen vapauteen 21. lokakuuta 1947 istuttuaan rangaistuksestaan vankilassa viisi kuudesosaa. 
Reinikalle myönnettiin vuonna 1951 ministerin arvo.
Antti Heikkilä (jääkiekkoilija, 1943)

Antti Heikkilä (s. 30. lokakuuta 1943 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilja ja jääkiekkovaikuttaja. Heikkilä, pelipaikaltaan puolustaja, edusti porilaisia Karhuja ja Ässiä aikana 1961–1981. Heikkilä voitti kolme Suomen-mestaruutta ja yhteensä kuusi SM-mitalia. Ässät on jäädyttäneet Heikkilän pelinumeron 2.
Pelaajauransa ulkopuolella Heikkilä on toiminut muun muassa Ässien päävalmentajana ja seuran toimitusjohtajana. Heikkilän veljekset Antti ja Lasse ovat olleet tärkeitä vaikuttajia porilaisen kiekkoilun nousussa.
Peliura.
Antti Heikkilä pelasi Porin Karhuissa ja Ässissä yhteensä 20 kautta 1961–1981 SM-sarjaa ja -liigaa. Hän voitti kolme Suomen mestaruutta ja yhteensä 6 mitalia. Otteluita Heikkilälle kertyi 561 ja pisteitä 144 + 116 runkosarjassa. Lisäksi hän pelasi 29 pudotuspeliottelua saldolla 10 + 5. Ässät on jäädyttänyt Antti Heikkilän pelinumeron 2.
Antti Heikkilä pääsi pukemaan maajoukkueen pelipaidan 11 A-maaottelussa tehden tehot 1 + 2. Hän edusti Suomea kerran MM-kisoissa, vuonna 1966.
Ura valmentajana ja muissa tehtävissä.
Antti Heikkilä siirtyi Ässien valmentajaksi vuonna 1981. Hän johti Ässien peliä viiden kauden ajan. Antti Heikkilä on toiminut myös Ässissä toimitusjohtajana ja markkinointipäällikkönä. Lisäksi hän on ollut Suomen Jääkiekkoliiton liittovaltuustossa ja valmennusvaliokunnassa.
Antti Heikkilä on porilaisissa urheilupiireissä erittäin tunnettu, mutta myös joidenkin mielissä vihattu persoona. Hän tuli tunnetuksi Ässien ja FC Jazzin taloussotkuista 1990-luvun lopulta ja 2000-luvun alusta. Monien mielestä hänen rahapolitiikkansa toimitusjohtajana ajoi jalkapalloseura FC Jazzin huonoon tilaan. Pimeästi maksetut palkat ja palkkiot toivat tuomiot porilaisen jalkapalloseuran FC Jazzin kuudelle entiselle johtomiehelle 1994–97 tapahtuneista talousrikoksista. Porin käräjäoikeus tuomitsi heidät perjantaina ehdollisiin vankeusrangaistuksiin, joiden pituudet ovat kuudesta kahdeksaan kuukautta.
Jazzin entinen toiminnanjohtaja Pentti Joensuu ja entiset johtokunnan jäsenet Antti Heikkilä ja Esko Suikkanen saivat kahdeksan kuukautta ehdollista vankeutta törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta. Seuran entisistä puheenjohtajista Ilkka Huttusen tuomioksi tuli 7 kuukautta 15 päivää ja Arto Vitikan tuomioksi 6 kuukautta 15 päivää törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta. FC Jazz kuopattiinkin vuonna 2004 Veikkausliigasta putoamisen jälkeen Veroviraston haettua sen konkurssiin. Verovirastolla oli veroja, maksuja ja muita saamisia porilaisseuralta yhteensä 506 436,64 euroa.
Pjotr Krasnov

Pjotr Nikolajevitš Krasnov (; 22. syyskuuta 1869 Pietari — 17. tammikuuta 1947 Moskova) oli venäläinen kenraaliluutnantti ja eräs valkoisen armeijan johtajista Venäjän sisällissodassa.
Elämäkerta.
Krasnov valmistui Pavlovskin sotilaskoulusta vuonna 1888 ja palveli myöhemmin tsaarin henkivartiostossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Krasnov komensi kasakkaprikaatia ja -divisioonaa ja elo–lokakuussa 1917 kolmatta ratsuväkiarmeijakuntaa.
Lokakuun vallankumouksen puhjettua marraskuun alussa 1917 Aleksandr Kerenski nimitti Krasnovin komentamaan armeijaa, joka oli lähetetty rintamalta Pietariin bolševikkivallankumousta kukistamaan (ns. Kerenskin–Krasnovin kapina). Krasnov kuitenkin lyötiin ja hän joutui vangiksi. Neuvostovallan edustajat päästivät hänet vapaaksi saatuaan häneltä lupauksen, ettei hän jatkaisi taistelua vallankumousta vastaan.
Krasnov pakeni Donin seudulle ja hänet valittiin toukokuussa 1918 Donin kasakoiden atamaaniksi. Saksan tukema Krasnov onnistui karkottamaan neuvostovallan Donin alueelta ja aikoi marssia kohti Moskovaa, mutta kärsi jälleen tappion. Saksan tappion jälkeen Krasnov etsi uusia liittolaisia ympärysvalloista. Tammikuussa 1919 Krasnovin oli pakko tunnustaa inhoamansa kenraali Anton Denikinin johtoasema valkoisessa armeijassa. 
Niin sanotun Vapaaehtoisarmeijan johdon kanssa syntyneiden kahnausten vuoksi Krasnov erosi armeijasta 19. helmikuuta 1919 ja siirtyi Saksaan, jossa jatkoi antibolševististä toimintaa. Krasnov oli mukana perustamassa "Venäläisen totuuden veljestöä", joka toimi maan alla Venäjällä. Maanpaossa Krasnov kirjoitti useita Venäjään ja maan lähihistoriaan sijoittuvia romaaneja, mm. vuonna 1922 ilmestyneen "Kaksoiskotkasta punalippuun", joka ilmestyi suomeksi trilogina vuosina 1924-1926.
Toisen maailmansodan aikana Krasnov toimi yhteisyössä Natsi-Saksan kanssa ja organisoi valkoisista emigranteista ja venäläisistä sotavangeista muodostettavia joukkoja. Marraskuussa 1944 hän kuitenkin kieltäytyi liittymästä kenraali Andrei Vlasovin johtamaan Venäjän vapautusarmeijaan. Sodan lopussa Krasnov ja tämän joukot antautuivat Britannian armeijalle Itävallassa. Heille luvattiin, ettei heitä valkoisina emigrantteina luovutettaisi Neuvostoliittoon. 28. toukokuuta 1945 Krasnov kuitenkin luovutettiin Neuvostoliittoon Operaatio Keelhaulin yhteydessä. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin yhdessä Andrei Škuron kanssa. 
Chileläinen kenraali Miguel Krasnov on Pjotr Krasnovin veljenpoika.
Reijo Hakanen

Reijo Simeon Hakanen (s. 20. elokuuta 1943 Kangasala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Tampereen Ilvestä hyökkääjän pelipaikalla kaudet 1961–1974 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta, yhteensä 10 SM-mitalia. ”Mintsu” Hakanen muodosti sarjan maineikkaan ketjun Jorma Peltosen ja Lasse Oksasen kanssa. Hakanen oli ensimmäisenä suomalaispelaajana valloittamassa Keski-Euroopan kaukaloita, jossa hän voitti Itävallan mestaruuden sekä sarjan maali- ja pistepörssit. Hakanen on jääkiekkoleijona.
Ura.
"Mintsu" Hakanen oli yksi lenkki Ilveksen 1960-luvun huippuketjussa, jossa pelasivat myös Jorma Peltonen ja Lasse Oksanen. Hakanen pelasi Ilveksessä kaudet 1961–1974 lukuun ottamatta yhden kauden mittaista Itävallan vierailua AC Klagenfurtissa. Hän oli ensimmäinen suomalainen Keski-Euroopan huippusarjoissa. Kolmen Suomen mestaruuden ja kymmenen mitalin lisäksi Hakasella on Itävallan mestaruus ja kaksi hopeaa Euroopan Cupista. SM-sarjassa Hakanen pelasi yhteensä 274 ottelua saldolla 200+93.
Maajoukkueessa Hakanen pelasi 59 A-maaottelua tehoin 29+12. Hän pelasi Suomen puolesta kolmissa MM-kisoissa.
Pelaajauransa aikana Hakanen toimi ansiotyössä muun muassa huoltoasemayrittäjänä ennen kuin sai työpaikan Forssan Jäähalli Oy:n toimitusjohtajana vuonna 1973. Hän kävi Forssasta käsin pelaamassa Ilveksessä vielä kauden 1973–74 ja lopetti sitten SM-tasolla, mutta pelasi vielä I-divisioonaa Forssan Palloseurassa yhden kauden ja toisen paria vuotta myöhemmin KooKoossa.
Hakasen nuoremmat veljet Markku ja Matti pelasivat myös SM-sarjaa Ilveksessä, Matti myös Ässissä.
Nikolaus Harnoncourt

Nikolaus Harnoncourt (oik. Johann Nicolaus Graf de la Fontaine und d’Harnoncourt-Unverzagt; 6. joulukuuta 1929 Berliini, Saksa – 5. maaliskuuta 2016 St. Georgen im Attergau, Itävalta) oli saksalaissyntyinen itävaltalainen kapellimestari, joka tunnettiin erityisesti barokkimusiikin autenttisista tulkinnoista ja myöhemmin romantiikan ajan levytyksistä. Harnoncourt johti useimmin perustamaansa Wienin Concentus Musicus -yhtyettä. 
Ura.
Harnoncourt syntyi Berliinissä, kasvoi Grazissa ja opiskeli Wienissä. Harnoncourt perusti Concentus Musicus Wien -yhtyeen puolisonsa Alice Hoffelnerin kanssa vuonna 1953. Tuolloin hän itse oli vielä sellisti Wienin sinfoniaorkesterissa. Uusi yhtye omistautui periodisoittimien avulla toteutettuihin autenttisiin esityksiin, ja maineeseen se nousi 1970-luvulla. Tuolloin Harnoncourt soitti sekä viola da gambaa että selloa.
Harnoncourt oli 1960-luvulla tärkeimpiä hahmoja periodisoittimien käytön aloittamisessa Bachin h-molli-messun ja "Matteus-passion" levytyksillään. Yhdessä Gustav Leonhardtin kanssa hän levytti Bachin koko kantaattituotannon. Niin ikään Harnoncourtin toinen (2001) levytys "Matteus-passiosta" sai erittäin myönteisen vastaanoton. Noustuaan arvostetuimpien barokkimusiikin tulkitsijoiden joukkoon hän ryhtyi tekemään periodisoittimin levytyksiä myös romantiikan ajan musiikista. 1990-luvun alussa Harnoncourtin johdolla tehty kokonaislevytys Ludwig van Beethovenin sinfonioista on tullut arvostetuksi. Seuraavana oli vuorossa Johannes Brahmsin sinfonioiden kokonaislevytys.
Harnoncourt vieraili Helsingissä vuonna 1983 Zürichin oopperan kanssa. Concentus Musicus Wien esitti Harnoncourtin johdolla ja Schönberg-kuoron kanssa Johann Sebastian Bachin "Johannes-passion" Helsingissä vuonna 2000 kaupungin kulttuuripääkaupunkivuonna.
Jorma Peltonen

Jorma Kalevi Peltonen (11. tammikuuta 1944 Messukylä – 30. huhtikuuta 2010 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija, aikansa parhaita keskushyökkääjiä Suomessa. Tampereen Ilves on jäädyttänyt Peltosen pelinumeron. Hän edusti seuraa SM-sarjassa aikana 1962–1975, jolloin muodosti maineikkaan ketjun Lasse Oksasen ja Reijo Hakasen kanssa, ja Hakasen jälkeen Pekka Leimun. Peltonen pelasi myös paikallisissa joukkueissa Sveitsissä ja Italiassa, sekä edusti Suomea maajoukkueessa, sisältäen kuudet MM-kisat ja kolmet olympialaiset.
Ura.
Peltonen oli yli vuosikymmenen ajan Suomen parhaita keskushyökkääjiä. Hän johti pitkään Ilveksen ykkösketjua laidoilla ensin Lasse Oksanen ja Reijo Hakanen, myöhemmin Hakasen paikalle tuli Pekka Leimu. Peltonen pelasi Ilveksessä kaudet 1962–1975, jonka jälkeen lähti Euroopan kiertueelle ja kiekkoili Sveitsissä EV Zugissa, Italiassa HC Pustertalissa ja uudelleen Sveitsissä HC Vispissä.
Peltonen palasi Suomeen vuonna 1980 ja Jokereihin. Yhden Helsingin kauden jälkeen Peltonen pelasi vielä Lukossa uransa viimeisen kauden. Yhteensä hän pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 329 ottelua tehoin 240+291. Peltonen voitti kaksi Suomen mestaruutta ja yhteensä kymmenen mitalia. Hän voitti SM-sarjan pistepörssin viidesti.
Peltonen toimi Ilveksen kapteenina kaudet 1971-72, 1972-73, 1973-74, 1974-75.
Suomen jääkiekkomaajoukkuetta Peltonen edusti 188 kertaa ja pisteitä hän teki 43+60. Suomea Peltonen edusti kuusi kertaa maailmanmestaruuskisoissa ja kolmesti olympialaisissa.
Peliuransa päätyttyä Peltonen toimi perustamansa autoliikkeen toimitusjohtajana.
Ilves jäädytti Peltosen pelinumeron 16 ennen 75-vuotisjuhlaotteluaan 23. syyskuuta 2006.
Peltosen poika Jarno Peltonen pelasi myös monta kautta Ilveksessä ja lopetti uransa vuonna 2006 EHC Baselissa, Sveitsissä. Jorman nuorempi poika Jermu Peltonen pelasi maalivahtina Ilveksen junioreissa ja pääsi kerran myös Ilveksen luukkuvahdiksi kaudella 1993–1994. Jermu lopetti jääkiekon Vammalan Palloseurassa, II-divisioonassa kaudella 1995–1996.
Tilastot.
Kapteenina kaudet: 1971-72, 1972-73, 1973-74, 1974-75.
Kymrit

Kymrit eli walesilaiset ovat kelttiläisiä Walesin asukkaita. Noin 35 %:lla Walesin asukkaista on kymriläistaustaiset nimet. Vastaava osuus on Englannissa 4,7 % ja Australiassa 3,8 %. Yhdysvalloissa 16,3 miljoonalla ihmisellä on jonkinlaiset kymriläiset sukujuuret.
Historia.
Kymrien kielelliset esivanhemmat saapuivat Britanniaan todennäköisesti rautakaudella. Roomalaisten hallitessa Britanniaa he tunsivat nykyisen Walesin alueella neljä heimoa nimeltä ordovices, demetae, silure ja deceangli. 300–600-luvuilla Britanniaan saapui Irlannista goideelisia kelttikieliä puhuneita asukkaita, joiden kieli korvasi Skotlannin ja Mansaaren kielet. Goideelisia kieliä puhuneiden muuttoaallot eivät kohdistuneet eteläisempään Englantiin ja kymrit jatkoivat oman britannialaisen kielensä puhumista. Kymrit kuuluvat geneettisesti samaan ryhmään kelttiläisten brittien kanssa, jotka anglosaksit hävittivät nykyisen Englannin alueelta.
Käsitystä kymriläisen identiteetin syntymisen tarkasta ajankohdasta ei ole. Nimitys kymrit mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 633 muodossa "kymry", mutta sillä ei kuitenkaan luultavasti viitattu nykyisiin kymriläisiin vaan Pohjois-Englantiin. Normannivalloituksen aikana Pembrokeshireen Walesin eteläosiin muutti paljon asukkaita ja englanti korvasi siellä kymrin. Kielirajat Pembrokeshiressä ovat vieläkin havaittavissa.
Nykypäivä.
Kukaan ei tiedä tarkasti, kuinka moni walesilainen identifioi itsensä kymriläiseksi. Vuoden 2001 väestönlaskennassa kymriläinen ei ollut valmiina vaihtoehtona, vaan se piti täyttää vastauslomakkeessa erikseen. Tässä väestönlaskennassa 96 % alueen asukkaista ilmoitti etnisyydekseen ”valkoinen britti”. 14 % ilmoitti erikseen etnisyydekseen ”Welsh” eli kymri (useamman etnisyyden valitseminen oli mahdollista). Vuonna 2001 Walesin asukkaista 87 % ilmoittautui kymreiksi tuolloin tehdyn otoskyselyn mukaan.
Kulttuuri.
Kiinnostus walesilaiseen kulttuuriin on kymrien keskuudessa kasvanut, ja kymrin puhujien lukumäärä nousi vuonna 2001 ensimmäistä kertaa sataan vuoteen. Eräät poliittiset liikkeet, kuten Plaid Cymru, ajavat Walesille suurempaa itsehallintoa ja itsenäisyyttä.
Uskonto.
Suurin osa kirkkoon kuuluvista walesilaisista kuuluu joko Walesin anglikaaniseen kirkkoon ("Eglwys yng Nghymru"), katoliseen kirkkoon ("Eglwys Gatholig Rufeinig") tai presbyteerikirkkoon ("Eglwys Bresbyteraidd Cymru"). 10 % walesilaisista käy säännöllisesti kirkossa ja 70 % on kristittyjä. Walesissa on syntynyt uuspakanallinen druidiliike, jota harjoittaa alle 7 000 henkilöä.
Tunnukset.
Kymrien ja Walesin kansallistunnus on "Y Ddraig Goch" eli punainen lohikäärme, joka esiintyy Walesin lipussa. Tunnusta käytti tarun mukaan kuningas Arthur. Toinen usein käytetty tunnus on Owain Glyndŵrin lippu, jossa on neljä keltaista ja punaista neliötä joissa on kuvattu leijona.
Peter Veselovský

Peter Veselovský (11. marraskuuta 1964 – 2. elokuuta 2025) oli slovakialainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Veselovský aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košicessa, jossa hän pelasi kevääseen 1993 saakka, kunnes sarja lakkautettiin Tšekkoslovakian hajoamisen myötä. Hän jatkoi uraansa Kosicessa Slovakian pääsarjassa vielä kauden, kunnes siirtyi Tšekin pääsarjaan HC Plzeniin. Yhden Plzenissä pelatun kauden jälkeen hän palasi kaudeksi 1995–1996 HC Kosiceen. Vuonna 1998 hän siirtyi Ranskaan HC Caeniin, jonka jälkeen hän pelasi kaudet 1999–2001 Unkarissa Dunaferr SE Dunaujvarosissa. Hänet valittiin vuonna 2000 parhaaksi ulkomaalaiseksi Unkarin sarjassa. Uransa viimeisen kauden 2002–2003 hän pelasi vielä Slovakian pääsarjassa, jonka jälkeen lopetti uransa.
Maajoukkueurallaan Veselovský edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa sekä saman vuoden MM-kisoissa. Molemmista kisoista hän saavutti pronssia. Hän pelasi Slovakian maajoukkueessa 16 ottelua tehden niissä neljä maalia.
Navicore

Navicore Oy oli suomalainen yritys, joka kehitti ja toimitti matkapuhelimissa toimivia satelliittinavigoinnin sovelluksia, lähinnä kartta- ja navigointiohjelmistoja. Heinäkuussa 2007 ruotsalainen Wayfinder osti Navicoren.
Yritys oli perustettu vuonna 1998. Sillä oli toimistot Kuopiossa sekä Espoossa. Yhtiön omistajiin kuuluivat Eqvitec Partners, Primet Technology Ventures ja Holtron Ventures. 
Navicoren tuotteita myytiin 17 Euroopan maassa. Navicore Oy:lle myönnettiin Vuoden hautomoyritys 2005 -palkinto yrityksen toimiessa kuopiolaisen Teknologiakeskus Teknian yrityshautomossa. 
Heinäkuussa 2007 ruotsalainen Wayfinder Systems osti Navicoren ja yrityksen virallinen nimi muutettiin Wayfinder Systems Oy:ksi.
Suomen toimipiste suljettiin 2009, minkä jälkeen Vodafone osti emoyhtiön toiminnot.
Pöllö (Nalle Puh)

Pöllö on A. A. Milnen Nalle Puhissa esiintyvä satuhahmo. Pöllö esiintyy myös Disneyn Nalle Puh -piirretyissä, -elokuvissa ja -sarjakuvissa. Sarjakuvissa Pöllön hahmo on stereotyyppinen viisas pöllö. Milnen kirjoissa Pöllön viisaus voidaan sen sijaan asettaa kyseenalaiseksi.
Milnen Pöllö osaa kirjoittaa nimensä ja muita lyhyitä sanoja, mutta hienostuneet sanat kuten "vesirokko" ovat hänelle liian vaikeita. Hän osaa myös lukea, tosin vain jos kukaan ei lue hänen olkansa ylitse. Milnen maailmassa Pöllö on erityinen sen vuoksi, että se on ainut oikea eläin Kanin kanssa, muut hahmot ovat pehmoleluja. Kirjoissa Pöllö asuu myös kauempana, ja Nalle Puh ystävineen joutuvat tekemään pitkän retken päästäkseen Pöllön puheille. Disneyn maailmassa Pöllö asuu lähellä kaikkia muita. 
Pöllö on sekä Disneyn että Milnen maailmassa avulias ja ystävällinen ja on aina valmis tarjoamaan näkemyksensä asioihin. Pöllö nauttii myös tarinoiden kertomisesta. Suurin osa hänen tarinoistaan kertoo hänen sukulaisistaan. Harvemmin kuitenkin muut Puolen hehtaarin metsän asukkaat ovat oikeasti kiinnostuneita Pöllön kertomuksista.
Disneyn versio.
Disneyn piirretyissä Pöllön äänenä toimi Hal Smith, hänen kuolemansa jälkeen Andre Stojika ja Craig Ferhuson. Japanissa pöllön äänenä toimii Toshiya Ueda. Suomessa Pöllön äänenä ovat toimineet Matti Ranin, Matti Olavi Ranin, Ilkka Moisio, Tuomas Mattila ja Juhani Rajalin.
Kingdom Hearts.
Videopelissä Kingdom Hearts Pöllöllä on pieni rooli. Hänen roolinsa ensimmäisessä pelissä on selittää minipelien säännöt. Toisessa pelissä hän toimii sivuhahmona.
Risto Reipas

Risto Reipas () on kuvitteellinen ihmishahmo kirjailija A. A. Milnen "Nalle Puh" -kirjoissa. Hän on Nalle Puhin omistaja. Hän on noin 8-vuotias poika, jolla on ruskea tukka. Risto Reipas asuu Puolen hehtaarin metsässä ja käy koulua päivisin. Hän myös yleensä korjaa Nalle Puhin ja ystävien väärinkäsitykset. Hän näyttäisi ainakin yleensä olevan Pöllöäkin älykkäämpi.
Risto Reippaan hahmo perustuu A. A. Milnen oman poikaan Christopher Robin Milneen.
Volgan Bulgaria

Volgan Bulgaria (tai Bolgaria) oli Volgan keskijuoksulla sijainnut voimakas valtio 900–1200-luvuilla. Sitä hallinneet bolgaarit olivat turkkilaista bolgaarin kieltä puhunutta väestöä. Saman väestön toinen haara siirtyi Kaakkois-Eurooppaan, slaavilaistui, kristillistyi ja antoi nimen Bulgarian valtiolle. Volgan Bulgaria omaksui islamin vuonna 922. 
Idän bolgaarit siirtyivät Volgan rannoille 660-luvulla. He maksoivat veroa kasaareille kunnes irtaantuivat heidän vallasta 900-luvun aikana. Volgan Bulgarian mahti oli huipussaan 900–1100-luvulla. Volgan Bulgarian alue (Bulgar) sijaitsi suunnilleen nykyisen Tatarstanin tasavallan kohdalla. 
Bulgaria joutui mongolien hyökkäyksen kohteeksi, ja se valloitettiin vuonna 1236, jolloin siitä tuli osa Kultaisen ordan kaanikuntaa. Kun Kultainen orda hajosi, osasta entisestä Bulgariasta muodostettiin Kazanin kaanikunta, joka oli olemassa vuoteen 1552. Tällöin Iivana Julma valloitti Kazanin ja liitti sen osaksi Venäjän valtakuntaa. Alueesta muodostettiin 1700-luvulla Kazanin kuvernementti, ja se jaettiin Tatarstanin ja Baškortostanin tasavalloiksi 1919–1920.
Volgan bulgaarit käyttivät muinaisia turkkilaisia riimuaakkosia ennen islamin omaksumista. Näistä esimerkkejä on säilynyt Tatarstanissa sijaitsevan Bolgarin kaupungin museossa. Islamin vaikutuksesta siirryttiin arabialaiseen kirjaimistoon, joka alueen jälkeläisillä oli käytössä aina neuvostoaikaan saakka.
Bolgaarit ja tataarit.
 Alueen väestöistä käytetty tataari-nimitys tuli mongolivalloittajien mukana. Kultaisen ordan synnyttyä tätä nimitystä ryhdyttiin käyttämään myös miehitetyn alueen väestöstä. Bolgaarit eivät kuitenkaan itse kutsuneet itseään tataareiksi, vaan nimitystä käyttivät lähinnä venäläiset Kultaisen ordan ei-venäläisistä kansoista.
Historijoitsija Alfred Halikov (1929–1994) kertoo seuraavasti: 1500–1600-luvuilla alkuperäisiltä asuinpaikoiltaan siirretyt kazanilaiset ja mishäärit menettivät entiset alueelliset nimityksensä, jolloin heidän oli pakko aktiivisen keskinäisen sekoittumisen takia ottaa käyttöön yhteinen etnonyymi, "tataarit", jota Kultainen orda ja paikalliset feodaalit olivat juurruttaneet kansaan jo Kultaisen ordan ajoista lähtien. Yhdentymisen jälkeen alkoivat venäläiset feodaalit ja tsaarin hallinto kutsua kazanilaisia ja mishääreitä tällä nimellä. Sitkeiden ponnistelujen ansiosta se levisi vähitellen myös kansan keskuuteen. Valtaosa tataariväestöä piti kuitenkin parempana kutsua itseään muslimeiksi, ja jotkut bolgaareiksi. 
Suomalainen tutkija Antero Leitzinger on kritisoinut Halikovin neuvostoaikana toteutettua tutkimusta ja etenkin hänen taipumusta yhdistää nykyisten Volgan tataarien etnogeneettinen historia mielummin Volgan Bulgarian, kuin Kultaisen ordan väestöön. Hänen mukaansa se johtuu "venäläisten iskoistamasta alemmuuden tunteesta, joka liitetään ordan väestöön". Monet nykyaikaiset tutkijat kuitenkin uskovat sekä Bulgarian että Ordan molempien olleen merkittävässä roolissa heidän muodostumisessa.
Minor Threat

Minor Threat oli lyhytikäinen, mutta merkittävä hardcore punk -yhtye Yhdysvaltojen pääkaupungista Washingtonista. Yhtyettä pidetään yleisesti straight edge -alakulttuurin perustajana.
Yhtye perustettiin syksyllä 1980 ja se hajosi vuonna 1983. Yhtye julkaisi toimintavuosiensa aikana kaksi EP:tä, yhden LP:n ja yhden singlen, sekä kaksi kappaletta "Flex Your Head" -kokoelmalevyllä.
Vokalisti Ian McKaye soittaa tällä hetkellä yhtyeessä The Evens ja Brian Baker yhtyeessä Bad Religion. McKaye pyörittää yhdessä Jeff Nelsonin kanssa tunnettua DCHC-levy-yhtiötä Dischord, joka julkaisi myös kaikki Minor Threatin albumit.
Sanoitukset.
Minor Threatissa Ian McKayen kirjoittamat sanoitukset perustuivat päihteettömään elämäntapaan, väkivallan kyseenalaistamiseen, ihmisten ja ystävien väliseen toimintaan ja aikuistumiseen liittyviin odotuksiin. Kappaleissa ”Straight Edge” ja ”Out of Step” McKaye tulee linjanneeksi straight edge -liikkeen teesit: älä käytä päihteitä, älä harrasta irtoseksiä ("”Don't smoke/Don't drink/Don't fuck”"). Tämä oli aivan uusi ajattelutapa punk- ja rock-piireissä, mutta sen omaksui hetkessä pieni ja vannoutunut joukko.
McKayella ei kuitenkaan ollut tarkoitus luoda ideologiaa, ja hän yrittikin korjata itseään uudelleennauhoitetulla versiolla ”Out Of Step” -kappaleesta, muistuttamalla kuulijoita, ettei kyseessä ollut sääntökokoelma ("”This is not a set of rules”").
Vilja-allergia

Vilja-allergiassa allergikko on herkistynyt yhdelle tai useammalle viljalle. Allergisen reaktion aiheuttaa viljan proteiini.
Tavallisin vilja-allergia on vehnäallergia, kun taas parhaiten siedettyä on kaura.
Vilja-allergia on yleensä pikkulasten tauti ja siitä voi parantua. Vilja-allergiaa esiintyy kuitenkin myös aikuisilla, vaikka se onkin harvinaisempaa. Aikuisten vilja-allergia on yleensä luonteeltaan pysyvä ja monilla on myös muita allergioita. Osa aikuisista vilja-allergikoista on ollut viljoille allergisia jo lapsena. 
Oireita ovat mm. ripuli, ihottuma, ilmavaivat, oksentelu, pituuskasvun hidastuminen, anafylaktinen šokki ja hengitysteiden sairaudet. Pienellä joukolla vehnäallergisista esiintyy vehnä-rasitusanafylaksiaa. Heillä anafylaktinen oireilu edellyttää, että elimistössä on vehnän allergisoivaa valkuaisainetta ja syke nousee esimerkiksi liikuntasuorituksen yhteydessä. Kumpikaan tekijä ei yksinään aiheuta anafylaktista reaktiota. Tämä anafylaksian muoto on äärimmäisen harvinainen ja näin ollen monille lääkäreillekin tuntematon.
Ainoana hoitona on allergisia oireita aiheuttavan viljan tai viljojen välttäminen. Viljoista muunneltujen ainesosien (mm. vehnä- ja maissitärkkelys, vehnäglukoosi, maissiöljy) runsas käyttö elintarviketeollisuudessa vaikeuttaa viljojen välttämistä. Viljojen ainesosiin voi törmätä myös lääkkeiden tuoteselosteissa. Välttämistarkkuus vaihtelee yksilöllisesti ja osa vilja-allergikoista voi käyttää esimerkiksi viljatärkkelystuotteita ja glukoosisiirappeja. Allergialääkkeet hyödyttävät monia vilja-allergikkoja etenkin silloin, jos allergiaan kuuluu myös oireilu viljakasvien siitepölylle. Mahdollisten ihottumien hoitoon käytetään puolestaan lääkerasvoja. Ruokavalion kuntoon saattaminen on kuitenkin vilja-allergian tärkein hoitomuoto. Ruokavaliohoito vaatii allergikolta - lapsen ollessa kyseessä tämän vanhemmilta - vaivaa sekä kärsivällisyyttä.
Muuta.
Vilja-allergia on eri asia kuin keliakia, joka on ohutsuolta vaurioittava autoimmuunisairaus. Monet vilja-allergikot kuitenkin käyttävät keliaakikoille tarkoitettuja gluteenittomia tuotteita ja seuraavat keliaakikkojen tiedotusta, koska siellä tiedotetaan erityisviljatuotteista ja jaetaan ruoanvalmistusohjeita.
Gustáv Husák

Gustáv Husák (10. tammikuuta 1913 Dúbravka – 18. marraskuuta 1991 Bratislava) oli slovakialainen poliitikko ja Tšekkoslovakian presidentti vuodesta 1975 vuoden 1989 joulukuuhun saakka, jolloin samettivallankumous syrjäytti hänet. Koulutukseltaan Husák oli juristi.
Uran alkuajat.
Husák liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1933 ja toimi toisen maailmansodan aikana vuosina 1939–1945 kielletyn Slovakian kommunistisen puolueen yhtenä johtohahmoista. Vuonna 1945 Husák nimitettiin Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen keskuskomitean jäseneksi. Hän oli mukana likvidoimassa Slovakiassa vuoden 1946 vaalien voittajapuolueen "Demokratická stranan" johtoa vuosina 1947–48. Vangittiin ja erotettiin kommunistisesta puolueesta vuonna 1951 väitettyjen nationalististen pyrkimystensä vuoksi osana stalinistisia vainoja. Husák tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen vuonna 1954 ja vapautui vuonna 1960.
Vapautuminen ja valtaannousu.
Vapautumisen aikakaudella vuonna 1963 Husákin tuomio kumottiin ja hänet otettiin uudelleen puolueen jäseneksi. Vapauduttuaan hän arvosteli uus-stalinistista puoluejohtoa ja nousi varapääministeriksi huhtikuussa 1968. Prahan kevään aikana Husák kuitenkin vaihtoi poliittisista linjaa ja vastusti puolueen ensimmäisen sihteerin Alexander Dubčekin ajamaa ihmiskasvoista sosialismia. Kremlin tukemana Husák nousi ensimmäiseksi sihteeriksi (vuodesta 1971 virkaa kutsuttiin pääsihteeriksi) vuoden 1969 huhtikuussa.
Valtakausi.
Husák kumosi nopeasti Dubčekin tekemät uudistukset ja erotti keskuskomitean liberaaleimmat jäsenet. Vuonna 1975 Husák nousi Tšekkoslovakian presidentiksi. Hänen valtakautensa aikana maa oli Neuvostoliiton uskollisimpia liittolaisia ja toisinajattelijoita ei hänenkään valtakaudellaan suvaittu. Valtiollinen salainen poliisi StB osallistui Husákin kaudella useiden ihmisten katoamisiin ja vangitsemisiin.
Vuonna 1987 hän luovutti pääsihteerin viran seuraajalleen Miloš Jakešille. Husák jatkoi presidenttinä aina samettivallankumouksessa tapahtuneeseen syrjäyttämiseensä asti 28. joulukuuta 1989. Husák kuoli 18. marraskuuta 1991.
Digital Illusions CE

EA Digital Illusions Creative Entertainment AB (DICE) on ruotsalainen vuonna perustettu pelitalo.
Historia.
Pelitalon perustivat demoskeneryhmä "The Silentsin" neljä jäsentä vuonna 1992. Yrityksen ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1992 julkaistu flipperipeli "Pinball Dreams". Omiin toimitiloihin yritys muutti vasta vuonna 1995.
Marraskuussa 2004 Electronic Arts ilmoitti aikomuksestaan ostaa kaikki vapaana olevat DICE:n osakkeet 61 kruunua osakkeelta. Osakkeenomistajat hylkäsivät EA:n tarjouksen siitä huolimatta, että DICE:n hallitus suositteli sitä. Tammikuussa 2005 EA omisti 59,8 prosenttia DICE:n osakkeista. Maaliskuussa 2006 EA ilmoitti uudesta suunnitelmastansa hankkia kaikki DICE:n osakkeet 67,50 kruunua osakkeelta. Kauppa saatettiin päätökseen 2. lokakuuta 2006, EA:n maksaen 175,5 miljoonaa kruunua.
Markus Hurme

Markus Mikael Hurme (s. 1. helmikuuta 1978 Vantaa) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija.
Vuonna 1997 Hurme voitti lumilautailun MM-kisoista hopeaa half-pipessä ja vuonna 2001 pronssia half-pipessä.
Hurme kilpaili halfpipessa Naganon olympialaisissa 1998, jossa lumilautailu oli ensimmäistä kertaa olympialajina mukana. Naganossa Hurme oli karsintakierroksen paras, mutta sijoittui lopulta kolmanneksitoista epäonnistuttuaan toisessa finaalilaskussa.
Maailmancupissa Hurme sijoittui kertaalleen kolmanneksi half-pipessä vuonna 1997.
Hurme päätti uransa lumilautailijana keväällä 2002.
Lumilautailu-uran jälkeen.
Keväällä 2002 Hurme aloitti tietoliikenneinsinööriopinnot Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Insinööriksi valmistuttuaan (2005) hän jatkoi digitaalisen signaalinkäsittelyn opiskelua Teknillisessä korkeakoulussa Espoon Otaniemessä. Hurme valmistui diplomi-insinööriksi 2008.
Nykyään Hurme omistaa ohjelmistoyritys Veera Solutions Oy:n.
Pisara

Pisara on pieni määrä nestettä, jota ympäröi kokonaan tai lähes kokonaan vapaa pinta. Pisara voi muodostua kun nestettä kertyy putken alapäähän tai muuhun rajapintaan, tuottaen roikkuvan pisaran. Pisaroita voi myös muodostua höyryn kondensoituessa tai sopivalla suuttimella suuria määriä nestettä hajottamalla.
Pisara eli tippa (, lyh. "gtt") on esimerkiksi lääkelaskennassa laajalti käytetty yksikkö. Saman aineen pisara on vakio-oloissa aina samankokoinen. Käytössä esimerkiksi suoneen annostelussa "gtt/min" tarkoittaa tippaa minuutissa.
Sigurd Frosterus

Sigurd Frosterus (4. kesäkuuta 1876 Asikkala – 2. maaliskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja taidehistorioitsija. Frosterus valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1902 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1920.
Ura.
Vuodesta 1902 vuoteen 1904 Frosteruksella oli Gustaf Strengellin kanssa yhteinen arkkitehtitoimisto, jossa he suunnittelivat muun muassa presidentin virka-asuntona ja sittemmin Urho Kekkosen museona tunnetun huvilan Tamminiemen. Frosterus oli myös monipuolinen kirjoittaja, ja vuosina 1908–1911 hän toimi "Arkkitehti"-lehden päätoimittajana.
Arkkitehtuurin lisäksi Frosterus opiskeli taidehistoriaa ja nykyiskansain kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi vuonna 1920 tutkielmalla, joka käsitteli värin ongelmaa maalaustaiteessa. Hän kuului Septem-ryhmän teoreetikkoihin.
Vuosina 1918–1935 Frosteruksella oli yhteinen toimisto arkkitehti Ole Gripenbergin kanssa. Toimiston huomattaviin töihin kuuluivat muun muassa Helsingin Säästöpankin ja Yhdyspankin monumentaaliset liiketalot Helsingin keskustassa. Frosteruksen päätyöksi muodostui vuoden 1916 arkkitehtikilpailussa toiseksi tulleen ehdotuksen pohjalta vuosina 1929–1930 rakennettu Stockmannin tavaratalo. Frosterus on suunnitellut myös useita asuinkerrostaloja Helsinkiin.
Frosterus oli aikansa johtavia suomalaisia taiteen kriitikoita sekä myös innokas taiteenkeräilijä. Frosteruksen keräämä kokoelma on talletettu Amos Andersonin taidemuseoon Helsinkiin. Kokoelmassa on lähinnä Alfred William Finchin ja Magnus Enckellin töitä.
Frosterus oli myös innokas kilpapurjehtija, ja hän pyysi arkkitehtikollega ja purjevenesuunnittelija Gustaf Estlanderia suunnittelemaan 8mR-veneen Sphinx vuonna 1929. Frosterus kilpaili ja voitti useita kansainvälisiä palkintoja veneellään muun muassa Sandhamnissa. Vene purjehtii ja kilpailee edelleen aktiivisesti Suomessa.
Steve Finnan

Steve Finnan (s. 20. huhtikuuta 1976 Limerick, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelasi Englannissa muun muassa Fulhamin ja Liverpoolin joukkueissa sekä Irlannin jalkapallomaajoukkueessa. Finnan pelasi oikeana laitapuolustajana, mutta pystyi pelaamaan myös laiturina.
Finnan pelasi Welling Unitedissa, Birminghamissa, Notts Countyssä ja Fulhamissa ennen siirtymistään Liverpooliin kaudeksi 2003–2004. Finnan jätti Liverpoolin kauden 2007–2008 päätteeksi ja liittyi kaudeksi 2008–2009 espanjalaiseen RCD Espanyoliin. Finnan jätti seuran kauden päätteeksi ja liittyi myöhemmin Portsmouthiin kaudeksi 2009–2010. Finnan jätti seuran kauden päätteeksi.
Finnan pelasi Irlannin maajoukkueessa 53 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 2000–2008.
Tammikuussa 2005 Finnan ajoi autollaan 81-vuotiaan eläkeläisen kuoliaaksi mutta häntä ei asetettu syytteeseen.
Lentomuodostelma

Lentomuodostelma on lentävien lentokoneiden ryhmä, joka lentää asetelmassa säilyttäen asetelman muodon ja etäisyydet. Hävittäjälentokoneet lentävät muodostelmana. Muodostelmia käytetään myös lentonäytöksissä.
Lentomuodostelmia ovat saattueet, jotka turvaavat yhden tai useamman lentokoneen lentämisen. Hävittäjälentokoneden saattuemuodostelmia vaativia sodanaikaisia lentotoimintoja ovat tiedustelulennot ja pommituslennot.
Vähä-Belt

Vähä-Belt () on Tanskassa Jyllannin niemimaan ja Fynin saaren välissä sijaitseva salmi. Se on noin 50 kilometriä pitkä, leveimmältä kohdaltaan 26 kilometriä ja kapeimmalta kohdaltaan 700 metriä leveä. Suurin syvyys on noin 75 metriä. Vähä-Belt on yksi Tanskan salmista, jotka yhdistävät varsinaisen Itämeren Kattegatiin ja edelleen Pohjanmereen.
Vähässä-Beltissä sijaitsee useita pieniä saaria. Salmen ylittää kaksi siltaa, vuonna 1935 valmistunut "Vanha silta" (1 178 m) ja vuonna 1970 valmistunut "Uusi silta" (1 760 m).