tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bed (Nicki Minajin kappale)

Bed on yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minajin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisartisti Ariana Grande. Se julkaistiin Minajin neljännen, Queen-studioalbumin kolmantena singlenä 14. kesäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Minaj, Ben Diehl, Gamal Lewis, Brett Bailey, Mescon David Asher ja Dwayne Chin-Quee. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Ben Billions, Bailey, Chin-Quee ja Messy.
Kappaleelle on toteutettu myös Hype Williamsin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Minajin YouTube-kanavalla 6. heinäkuuta 2018. "Bed" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Portugalissa, Singaporessa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Virossa. Kappale on myynyt Kanadassa platinaa.
Etäopetus koronaviruspandemian aikana Suomessa

Etäopetus koronaviruspandemian aikana Suomessa oli toimenpide, jolla pyrittiin hillitsemään koronaviruksen leviämistä Suomessa. Koulut suljettiin Suomessa noin kahdeksi kuukaudeksi maalis–toukokuussa 2020. Marinin hallitus avasi koulut toukokuussa 2020 pariksi viikoksi. Syksyllä-keväällä 2020–2021 kouluja oli etäopetuksessa alueittain, tautitilanteen niin vaatiessa.
Lähiopetukseen lasten ja nuorten perusopetuksessa palattiin täysimääräisesti 1. elokuuta 2022 alkaen.
Koulujen sulkeminen 16. maaliskuuta.
Suomen valtioneuvoston 16. maaliskuuta 2020 tekemän päätöksen mukaisesti kaikki Suomen peruskoulut sekä oppilaitokset suljettiin 18. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi ja opiskelijat siirtyivät etäopetukseen. Poikkeuksena olivat ne peruskoulun 1.–3. luokkien oppilaat, joiden vanhemmat työskentelivät yhteiskunnan kannalta kriittisillä aloilla. Lisäksi kevään ylioppilastutkinnon viimeiset kokeet suoritettiin 18.–20. maaliskuuta.
Koulujen avaaminen keväällä 2020.
29. huhtikuuta 2020 valtioneuvosto teki päätöksen varhaiskasvatuksen ja peruskoulujen avaamisesta lähiopetukselle porrastetusti 14. toukokuuta 2020 alkaen, mutta toisen asteen koulutuksen ja korkeakoulujen osalta ei vielä tehty päätöstä. Kouluissa noudatettiin kuitenkin koronavirusepidemian vuoksi edelleen erityisjärjestelyjä. Opetus voitiin esimerkiksi järjestää vuoroissa niin, että osa oppilaista oli koulussa aamupäivällä, osa iltapäivällä, ja oppilaita oli samassa tilassa normaalia vähemmän. Perinteistä kevätjuhlaa ei järjestetty.
4. toukokuuta 2020 valtioneuvosto teki päätöksen toisen asteen oppilaitosten ja korkeakoulujen avaamisesta lähiopetukselle hallitusti ja porrastetusti 14. toukokuuta alkaen. Hallitus kuitenkin suositteli näissä oppilaitoksissa etäopetuksen jatkamista.
Alueittaisia etäopetusjaksoja tautitilanteen mukaan.
Syksyllä 2020 ja talvella 2021 eri alueilla koulut siirtyivät monesti viikoksi-kolmeksi etäopetukseen, jos koulussa todettiin koronavirustapauksia ja/tai tautitilanne oli paha.
3. joulukuuta 2020 Helsingin, Espoon ja Vantaan toisen asteen oppilaitokset siirtyivät etäopetukseen.
8.–28. maaliskuuta 2021 Suomen peruskoulujen yläluokat ja toisen asteen oppilaitokset olivat valtioneuvoston päätöksen nojalla etäopetuksessa pahentuneen koronavirustilanteen takia. Peruskoulujen yläluokkien ja toisen asteen oppilaitosten etäopetusta jatkettiin muun muassa Etelä-Karjalan, Helsingin ja Uudenmaan ja Päijät-Hämeen sekä Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirien alueilla 11. huhtikuuta asti.
Joonas Neuvonen

Joonas Neuvonen (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on ohjannut dokumenttielokuvat "Reindeerspotting – pako Joulumaasta" (2010) sekä "Lost Boys" (2020).
Neuvonen kuvasi narkomaaneista kertovan "Reindeerspotting – pako Joulumaasta" -dokumenttielokuvan omasta kaveripiiristään kameralla, jonka sai lainaksi Rovaniemen kaupungilta. Kuvauksia aloittaessaan vuonna 2003 hän oli 24-vuotias työtön, rahaton ja käytti itsekin huumeita. Tammikuussa 2013 hänet tuomittiin 2 vuoden ja 6 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen törkeästä huumausainerikoksesta.
God Is a Woman

God Is a Woman on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin toisena singlenä 13. heinäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Max Martin, Savan Kotecha, Rickard Göransson ja sen tuottaja Ilya. Kappaleelle on toteutettu myös Dave Meyersin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video on kunnianosoitus Aatamin luomiselle, Romulukselle ja Remukselle, astronomialle, naisen sukupuolielimelle ja kreikkalaiselle mytologialle.
"God Is a Woman" oli kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Islannissa, Israelissa ja Meksikossa sekä viiden parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Malesiassa, Portugalissa, Singaporessa, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale on myynyt Kanadassa sekä Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa ja Brasiliassa jopa kaksinkertaista timanttia. Grande esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä vuoden 2018 MTV Video Music Awardsissa. Lisäksi hän on esittänyt sen esimerkiksi Good Morning Americassa sekä hänen Sweetener World Tour-kiertueella.
Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna

Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna (26. tammikuuta 1832 Helsinki – 1903 Bjeloje, Varsova, Veikselin kenraalikuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjernan vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Tawaststjerna (s. 1788) ja Sofia Vilhelmina Novitzky ja puoliso vuodesta 1857 Charlotta Vilhelmina Sofia Hising, senaattori Carl Gerhard Hisingin tytär. Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1843 ja ylennettiin gardemariniksi Venäjän laivastoon 1849. Vuonna 1851 hänet määrättiin midshipsmaniksi ylennettynä 26. meriekipaasiin. Tawaststjerna purjehti 1851–1854 Itämerellä aluksilla Brienne, Berezina, Ingermanlandia ja Ne Tron. Hänet ylennettiin luutnantiksi toukokuussa 1854 ja hän osallistui soutulaivasto-osastossa ja Prohor-aluksella Viaporin puolustustaisteluihin Krimin sodan aikana 1854–1855. 
Tawaststjerna siirrettiin 7. meriekipaasiin joulukuussa 1856 ja hän otti seuraavana vuonna osaa höyryfregatti Gromoboin Itämeren purjehdukseen. Vuonna 1859 hänet määrättiin kutteri Dymin päälliköksi Suomenlahdelle ja siirrettiin vuonna 1860 45. Kaspian meriekipaasiin. Hän palveli höyrykuunari Buharetsin päällikkönä Astrabadissa Kaspianmerellä Persiassa 1860–1865. Kapteeniluutnantiksi hänet ylennettiin 1865, mutta hän erosi samana vuonna sotapalveluksesta ja siirtyi Venäjän kauppalaivaston palvelukseen. Aktiivipalvelukseen Venäjän merivoimiin Tawaststjerna palasi tammikuussa 1873 2. luokan kapteenina ja hänet määrättiin Henkivartioväen meriekipaasiin Pietariin. Hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi 1877 ja eron sotapalveluksesta hän sai Venäjän amiraliteetin kenraalimajurina huhtikuussa 1884.
Breathin

Breathin on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 18. syyskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Savan Kotecha, Peter Svensson ja sen tuottaja Ilya. Sanoiltaan kappale kertoo siitä miten hengittäminen voi auttaa ahdistukseen ja se pohjautuu Granden omaan kokemukseen. Kappaleelle on toteutettu myös Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla 7. marraskuuta 2018.
"Breathin" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Islannissa, Israelissa ja Meksikossa sekä kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Libanonissa, Portugalissa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Lisäksi se on myynyt platinaa Australiassa ja Kanadassa. Grande esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä hänen The Sweetener Sessions-promokiertueella. Sen jälkeen hän on esittänyt sen livenä muun muassa The Ellen DeGeneres Showssa sekä hänen Sweetener World Tour-kiertueella.
Fritz Bauer

Fritz Bauer (16. heinäkuuta 1903 Stuttgart, Württembergin kuningaskunta, Saksan keisarikunta – 1. heinäkuuta 1968 Frankfurt, Länsi-Saksa) oli saksanjuutalainen juristi ja Hessenin osavaltion pääsyyttäjä. Hän saattoi tutkimuksillaan useita holokaustin jälkeen pakoon päässeitä natseja oikeuden eteen 1950- ja 1960-luvuilla. 
Elämä ja ura.
Fritz Bauer syntyi vuonna 1903 Stuttgartissa saksanjuutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli juristiksi ja valmistui vuonna 1928 oikeustieteen tohtoriksi. 
Bauer liittyi vuonna 1920 Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Hän oli 1930-luvun alussa SPD:n johtohahmoja yhdessä Kurt Schumacherin kanssa. Vuonna 1933, Adolf Hitlerin johtamien natsien noustua valtaan, Bauer ja Schumacher vangittiin ja lähetettiin keskitysleirille. Nuori ja tuntematon Bauer vapautettiin vuonna 1935, ja hän pakeni Tanskaan. Kokeneempi Schumacher sen sijaan pysyi vangittuna keskitysleirillä aina toisen maailmansodan loppumiseen asti.
Bauer muutti vuonna 1943 Ruotsiin natsien miehitettyä Tanskan. Hän palasi Saksaan vuonna 1949, noin neljä vuotta Hitlerin kuoleman jälkeen. Bauer sai töitä Länsi-Saksan oikeuslaitoksesta.
Vuosina 1956–1968 Bauer oli Hessenin osavaltion pääsyyttäjä. Tuona aikana hänestä tuli "natsien metsästäjä" eli hän pyrki saamaan kiinni niitä natseja, jotka olivat toisen maailmansodan jälkeen jatkaneet normaalia elämää ilman minkäänlaista rangaistusta teoistaan.
Vuonna 1957 Bauer sai Argentiinassa asuvalta saksalaiselta vihjeen, että merkittävä natsiupseeri Adolf Eichmann asuisi salaa Argentiinassa. Länsi-Saksan liittovaltion poliisissa oli paljon natsitaustaisia henkilöitä, joten se ei ollut halukas ottamaan kiinni Eichmannia. Niinpä Bauer kertoi Eichmannin olinpaikan Israelin salaiselle poliisille, Mossadille. Mossad sieppasi Eichmannin vuonna 1960 Argentiinassa ja kuljetti tämän Israeliin. "Lopullisen ratkaisun" organisoija, Eichmann tuomittiin kuolemaan vuonna 1961 rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Bauer aloitti laajamittaiset tutkimukset natsien saattamiseksi oikeuden eteen ja toimi taustavaikuttajana Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynneissä (1963–1965), joissa lukuisia Auschwitzissa raakuuksia tehneitä natseja tuomittiin murhista.
Bauer pakotti saksalaiset kohtaamaan synkän menneisyytensä ja kehitti saksalaista oikeusjärjestelmää. Hän perusti vuonna 1968 ihmisoikeusjärjestö Humanist Unionin.
Bauer oli homoseksuaali, minkä hän kuitenkin salasi yhteiskunnallisen ilmapiirin takia.
Bauer kuoli epäselvissä olosuhteissa kylpyammeeseensa vuonna 1968.
Populaarikulttuurissa.
Bauerin hahmo esiintyy kahdessa 2010-luvulla julkaistussa elokuvassa. "Im Labyrinth des Schweigens" -elokuvassa (2014) häntä esittää Gert Voss ja "Valtio vastaan Fritz Bauer" -elokuvassa (2015) Burghart Klaußner.
August Vilhelm Tawaststjerna

August Vilhelm Tawaststjerna (18. syyskuuta 1807 Kuopion pitäjä – 23. tammikuuta 1875 Voronež, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
August Vilhelm Tawaststjernan vanhemmat olivat majuri Henrik Conrad Tawaststjerna ja Maria Juliana Brusin ja puoliso vuodesta 1843 Maria Zamborski. Kenraalit Alexander Tawaststjerna, Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat heidän poikiaan. 
August Vilhelm Tawaststjerna tuli vuonna 1823 kersantiksi Suomen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan Kuopion komppaniaan, mistä hänet siirrettiin kersantiksi Kuopion pataljoonan Joroisten komppaniaan. Majoittajaksi Kuopion komppaniaan hänet määrättiin 1826, mutta siirrettiin samana vuonna takaisin kersantiksi Joroisten komppaniaan. Seuraavana vuonna Tawaststjerna ylennettiin ensin porte-épée-junkkariksi 3. Suomen tarkk’ampujaprikaatin 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonaan ja sitten vänrikiksi. Vuonna 1828 hänet siirrettiin 45. jääkärirykmenttiin, aliluutnantiksi hän yleni 1829. Vuonna 1831 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen 1. merirykmenttiin. Hän osallistui marraskuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1831–1832.
Vuonna 1833 Tawaststjerna siirrettiin H.M. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1834, alikapteeniksi 1837, kapteeniksi 1841 ja majuriksi 1845. Tawaststjerna osallistui Unkarin vallankumouksen kukistamiseen 1848–1849. Vuonna 1854 hänet määrättiin ensin H.K.K. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmentin 5. reservipataljoonan komentajaksi ja sitten rykmentin 7. reservipataljoonan komentajaksi, mutta vuoden lopulla hänet siirrettiin 4. Kuopion ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja hänet myös ylennettiin everstiluutnantiksi. Everstiksi hän yleni 1855 ja vuonna 1863 hänet määrättiin Donin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Lokakuussa 1869 Tawaststjerna ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin joulukuussa 4. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi. Eron sotapalveluksesta hän siirrettynä armeijan jalkaväen reserviin helmikuussa 1872.
Alexander Tawaststjerna

Alexander Tawaststjerna (25. heinäkuuta 1863 Kuopio – 30. syyskuuta 1930 Tallinna) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Alexander Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Eugenia Charlotta Blom. Kenraalit Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 
Alexander Tawaststjerna valmistui Voronežin sotilaskymnaasista, mistä hänet siirrettiin junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin 1880. Sieltä vuonna 1882 valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen Putivlin jalkaväkirykmenttiin. Vuonna 1887 hänet siirrettiin luutnantiksi ylennettynä 1. Kaukasian, H.K.K. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš vanhemman sapööripataljoonaan. Vuonna 1892 Tawaststjerna siirrettiin Viaporin linnoituskomppaniaan. Hän suoritti opinnot Sotaoikeusakatemiassa Pietarissa ja hänet ylennettiin alikapteeniksi 1895, seuraavana vuonna hänet määrättiin apulaiseksi Varsovan sotilaspiirin aluetuomioistuimeen. Kapteeniksi Tawaststjerna ylennettiin 1897.
Vuonna 1898 Tawaststjerna siirrettiin yleisesikuntaupseeriksi erityistehtäviä varten Pietarin sotilaspiirin alueintendentuuriosastoon, asetettuna Venäjän tie- ja vesikulkulaitoksen insinöörijoukkoihin, ja saman vuoden heinäkuussa hänet nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomioistuimen varajäseneksi. Vuonna 1900 Tawaststjerna määrättiin toimistopäälliköksi valtakunnan ylisotatuomioistuimeen, vuonna 1901 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Hänet määrättiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorin apulaiseksi tammikuussa 1902, ylennettiin everstiksi joulukuussa 1904 ja nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattoriksi kesäkuussa 1906. Vuonna 1912 hänet määrättiin Kiovan sotilaspiirin sotatuomariksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomariksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917 Tawaststjerna Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorina, eron sotapalveluksesta hän sai 1917.
Perchta

Perchta, myös Bercht tai Bertha, oli alun perin keskitalven henki pakanallisen ajan Saksassa. Kristinuskon myötä Perchtasta tuli loppiaisen vastaisen yön henkilöitymä. Tuota yötä kutsuttiin vanhalla yläsaksalla nimellä "perahtun nahtin". Perchta esiintyy monissa valeasuissa tai hahmoissa, "Butzenbercht"ina eli lahjojen antajana tai "Spinnstubenfrau"na eli kehruutuvan naisena, joka vierailee taloissa öisin. Hän saattoi myös esiintyä vatsanleikkaajana tai mörkönä. Alppiseuduilla on yhä tapana jättää Perchtalle ruokaa talojen katoille Perchtentagina eli loppiaisena.
Thank U, Next (kappale)

Thank U, Next on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen viidennen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin ensimmäisenä singlenä 3. marraskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Tayla Parx, Victoria Monét, sekä sen tuottajat Tommy Brown, Charles Anderson ja Michael Foster. Sanoiltaan kappale kertoo Granden menneistä parisuhteista. Kappaleelle on toteutettu myös Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla 30. marraskuuta 2018. Video sisältää viittauksia elokuvista Mean Girls, Anna palaa!, 13 ja risat ja Blondin kosto. Video oli ehdolla vuoden 2019 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Vuoden video".
"Thank U, Next" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen koukuttavuutta ja positiivista sanomaa. Aikakauslehti Billboard listasi sen yhdeksi sadasta 2010-luvun parhaiten mieleentuovasta kappaleesta. Kappaleesta tuli kaupallisesti valtava menestys, sen päästyä jo ensimmäisellä listaviikolla Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan kärkeen joka teki siitä Granden uran ensimmäisen kyseisen listan kärkeen päässeen singlen. Muualla maailmassa se pääsi singlelistan kärkeen Alankomaissa, Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Kreikassa, Libanonissa, Malesiassa, Meksikossa, Portugalissa, Singaporessa, Suomessa, Uudessa-Seelannissa ja Virossa. Lisäksi se pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Costa Ricassa, Guatemalassa, Islannissa, Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa, Slovakiassa, Sveitsissä, Tanskassa, Tšekissä ja Unkarissa. Grande on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Ellen DeGeneres Showssa sekä vuoden 2020 Grammy-palkintogaalassa.
Jador Tawaststjerna

Jador Tawaststjerna (19. marraskuuta 1855 Kuopio – 22. heinäkuuta 1917) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Jador Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Olga Konstantinovna Frolova. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 
Jador Tawaststjerna valmistui Polotskin sotilaskymnaasista, vuonna 1874 hänet siirrettiin junkkariksi Nikolain insinööriopistoon Pietariin. Opiston jälkeen Tawaststjerna ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin 1. Kaukasian, H.K.K. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš vanhemman sapööripataljoonaan 1877. Hän osallistui pataljoonan mukana Turkin sotaan 1877–1878, sodan jälkeen syyskuussa 1878 hänet ylennettiin luutnantiksi. Tawaststjerna ylennettiin alikapteeniksi 1884. Suoritettuaan Nikolain insinööriakatemian kurssin Pietarissa hänet siirrettiin Venäjän armeijan sotilasinsinööriosastoon kesällä 1885. Tawaststjerna ylennettiin kapteeniksi 1887, everstiluutnantiksi 1893 ja everstiksi 1897.
Huhtikuussa 1901 Tawaststjerna määrättiin 1. Privisljanskin insinöörialueen päälliköksi, joulukuussa 1908 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin Ivangorodin linnoituksen päällikköinsinööriksi. Sieltä hänet siirrettiin tammikuussa 1911 Novogeorgievskin linnoituksen päällikköinsinööriksi Puolan alueelle. Tammikuussa 1913 hänet nimitettiin Turkestanin sotilaspiirin insinöörikunnan tarkastajaksi, eron tarkastajan tehtävästä ja sotapalveluksesta hän sai kenraaliluutnanttina 1914.
Tokoname

Tokoname () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin etelä- ja Chitan niemimaan länsiosassa Isenlahden rannikolla. Kaupunkiin kuuluu myös tekosaarelle rakennettu, vuonna 2005 avattu Chūbu Centrairin kansainvälinen lentoasema. Tokonamessa on 59 407 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 55,90 neliökilometriä.
Heian-kauden loppupuolelta saakka Tokoname on ollut merkittävä keramiikan tuotantokeskus, yksi Japanin kuudesta vanhasta keramiikan tuotantoseudusta ("Nihon rokkoyō"). 1900-luvun alkupuolelta lähtien Tokoname-keramiikan tuotanto on monimuotoistunut ja nykyaikaistunut. Astioiden lisäksi kaupungissa tuotetaan esimerkiksi keraamisia putkia, leluja, kaakeleita ja rakennusosia. Keramiikan valmistus on edelleenkin tärkeä elinkeino, joka työllistää lukuisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Kaupunkiin on sijoittunut myös tekstiili-, metalli- ja alkoholiteollisuutta. Maaseutualueilla harjoitetaan hedelmien ja vihannesten viljelyä, rannikolla "nori"-merilevän vesiviljelyä. Nykyiseen kaupunkiin kuuluva Ōnon alue kehittyi Edo-kaudella yhtenä Japanin rannikoa seurailleen kauppareitin satamista osana Owarin daimiokuntaa. Nykyinen Tokonamen kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen aiempi Tokonamen maaseutukaupunki, kolme muuta maaseutukaupunkia ja yksi kyläkunta.
Tokonamessa toimii keramiikkamuseo ja sen yhteydessä keramiikan tutkimuskeskus. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Sainen-jin temppeli, jossa säilytetään Japanin kansallisaarteeksi valittua Sesshūn tussimaalausta. Tokonamea palvelevat Nagoya-rautateiden Tokoname-linja ja lentoasemalinja.
Vladimir Tawaststjerna

Vladimir Tawaststjerna (17. marraskuuta 1861 Kuopio – 3. lokakuuta 1915) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Vladimir Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Maria Arkadjevna Gavrilovitsa. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja Jador Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 
Vladimir Tawaststjerna valmistui Voronežin sotaopistosta ja hänet siirrettiin 1879 junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin. Sieltä vuonna 1881 valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin Ivangorodin linnoitustykistöön Inkerinmaalle. Aliluutnantiksi Tawaststjerna ylennettiin 1884 ja luutnantiksi 1885. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatiin Pietarin sotilaspiirin tykistöpiirivaraston kevyeen tykistöosastoon. Alikapteeniksi hän yleni vuonna 1892, vuonna 1894 hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatin upseeriluetteloihin ja vuonna 1897 hänet ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1902 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen tykistön keskushallintoon, vuonna 1904 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja nimitettiin toimistopäälliköksi. Everstiksi hänet ylennettiin 1910, Ohtan räjähdysainetehtaan talousosaston päällikön apulaiseksi hänet määrättiin 1914 ja ylennettiin samana vuonna kenraalimajuriksi. Tawaststjerna kuoli tätä tehtävää hoitaessaan.
Carl Johan Tawaststjerna

Carl Johan Tawaststjerna (17. joulukuuta 1812 Tukholma – 18. huhtikuuta 1874 Mikkelin maalaiskunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Carl Johan Tawaststjernan vanhemmat olivat Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen majuri Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Cairenius ja puolisot vuodesta 1846 Charlotta Wilhelmina Elisabet Hising, senaattori Carl Gerhard Hisingn tytär (k. 1857), vuodesta 1858 Catarina Fredrika Granfelt (k. 1868) ja sitten Maria Charlotta Schlüter. Kenraali Frithiof Alarik Tawaststjerna oli hänen veljensä. 
Carl Johan Tawaststjerna tuli 1835 nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin porte-épée-vänrikiksi 1836, vänrikiksi 1839, aliluutnantiksi 1840, luutnantiksi 1841, alikapteeniksi 1846 ja kapteeniksi 1851. Everstiluutnantiksi ylennettynä hänet määrättiin heinäkuussa 1854 Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan ja Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan reservikomppanioiden päälliköksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin joulukuussa 5. Mikkelin ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan päälliköksi. Tawaststjerna ylennettiin everstiksi 1863. Hän toimi aatelissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina kesäkuussa 1868.
Frithiof Alarik Tawaststjerna

Frithiof Alarik Tawaststjerna (28. lokakuuta 1824 Tukholma – 7. toukokuuta 1896 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Frithiof Alarik Tawaststjernan vanhemmat olivat Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen majuri Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Cairenius ja puolisot vuodesta 1857 Selma Vilhelmina Lucander (k. 1867) ja vuodesta 1868 Josefina Maria Laurell, professori Axel Adolf Laurellin tytär. Kenraali Carl Johan Tawaststjerna oli hänen veljensä ja asianjaja, raatimies ja pankkiiri Viktor Tavaststjerna hänen poikansa toisesta avioliitosta. 
Frithiof Alarik Tawaststjerna opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1835–1839. Vuonna 1843 hänet otettiin nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan 3. komppaniaan. Saman pataljoonan 2. komppaniassa hänet ylennettiin vuonna 1845 alivänrikiksi ja Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan 2. komppaniassa vänrikiksi 1846 ja aliluutnantiksi 1849. Seuraavana vuonna Tawaststjerna siirrettiin adjutantiksi pataljoonan esikuntaan ja 1852 palvelukseen 4. komppaniaan. Vuonna 1854 hänet siirrettiin Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan reservipuolipataljoonaan. Seuraavana vuonna Tawaststjerna ylennettiin luutnantiksi ja nimitettiin reservipuolipataljoonansa kasööriksi. Hänet ylennettiin alikapteeniksi saman vuoden lopulla ja siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan lokakuussa 1856.
Kapteeniksi ylennettynä Tawaststjerna määrättiin kesällä 1857 9. Viipurin ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan, siirrettiin sieltä seuraavana talvena 5. Mikkelin ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan 3. komppanian päälliköksi ja edelleen joulukuussa 4. Kuopion ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan 2. Jyväskylän komppanian päälliköksi. Vuonna 1864 hänet määrättiin 3. Donin jalkaväkirykmenttiin, majuriksi hän yleni kesällä 1865. Vuonna 1866 Tawaststjerna nimitettiin Donin jalkaväkirykmentin tarkka-ampujien päälliköksi ja vuonna 1867 rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi marraskuussa 1867.
Vuonna 1869 Tawaststjerna määrättiin Kazanin sotasairaalan tarkastajaksi, vuonna 1872 hänet siirrettiin 4. Kaprion jalkaväkirykmenttiin ja sieltä seuraavana vuonna 3. Narvan, kenraalisotamarsalkka, ruhtinas Vorontsovin jalkaväkirykmenttiin. Syksyllä 1874 hänet nimitettiin Dmitrovskin sotilaspiirin päälliköksi, everstiksi hän yleni helmikuussa 1882. Tawaststjerna määrättiin Helsingin sotasairaalan tarkastajaksi tammikuussa 1883, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina toukokuussa 1887.
Tawaststjerna oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1894.
Idänharmaaturako

Idänharmaaturako ("Crinifer zonurus") on turakoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Itä- ja Keski-Afrikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Idänharmaaturako on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Idänharmaaturako on väritykseltään ruskehtavan harmaa. Lajin pää on muuta ruumista tummempi ja vatsa vaaleampi. Lennossa näkyy siipien valkoiset raidat. Idänharmaaturakon pyrstö on hyvin pitkä ja siinä on harmaa, valkoinen ja musta raita. Linnun nokka on tukeva ja koiraalla vihertävä ja naaraalla keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Idänharmaaturakon levinneisyysalue on laikuittainen. Sitä tavataan Tšadista ja Sudanista, Eritreasta ja Etiopiasta sekä Etelä-Sudanista Tansaniaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat savannit ja pensaikot ja sitä tavataan myös puutarhoista. Idänharmaaturako liikkuu usein pareittain tai pieninä ryhminä. Linnun ravintoa ovat useat hedelmät.
Tuoksulupiini

Tuoksulupiini ("Lupinus mutabilis") on hernekasveihin kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Se on 50–250 cm korkea. Tuoksulupiini kasvaa luonnonvaraisena Andeilla. Sitä viljellään trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla syötävien siementensä tähden.
Tuoksulupiinin lehdet ovat sinivihreät, monisormiset ja koostuvat 7–9 lehdykästä. Kukinto on pystyasentoinen tähkä, jossa on pieniä kukkia. Kukka on hernekasveille tyypillisen muotoinen, ja sen eri osat ovat keltaisia, vaaleanvioletteja ja tummemman sinisiä.
Lima (erite)

Lima () on liukasta ja melko sitkeää nestettä, jota erittyy selkärankaisten ja selkärangattomien eläinten limarauhasista ja yksittäisistä limasoluista, kuten pikarisoluista. Tätä kirkasta eritettä on esimerkiksi limakalvojen pinnalla ja monien eläinten iholla. Laajasti ymmärrettynä limaksi nimitetään kaikkia eliöiden tuottamia samankaltaisia eritteitä. Tällainen on esimerkiksi kasvien vaurioituneisiin siiviläputkiin saostuva P-proteiini, joka muuttuu limankaltaiseksi tulpaksi tukkien siiviläputken vuodon.
Lima suojaa osaltaan kudoksia kemiallisia ja mekaanisia vaurioita vastaan. Se koostuu vedestä, suuresta määrästä glykoproteiineja, muidenkin rauhassolujen kuin limarauhasten eritteistä, entsyymeistä, hapoista, emäksistä ja erilaisista myrkyistä. Ihmisen limassa on muun muassa vettä, runsashiilihydraattisia glykoproteiineja (musiinia), epiteelisoluja, valkosoluja ja suoloja.
Sick Boy

Sick Boy on yhdysvaltalaisen musiikkiduo The Chainsmokersin musiikkikappale. Sen julkaisivat Disruptor Records ja Columbia Records heidän toisen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin johdantosinglenä 17. tammikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Chainsmokers, Tony Ann ja Emily Warren, joista ensimmäinen myös tuotti sen Shaun Frankin kanssa. Kappaleelle on toteutettu myös Brewerin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään Chainsmokersin molemmat jäsenet ja Matt McGuire esiintymässä tyhjällä studiolla.
"Sick Boy" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Itävallassa, Norjassa, Saksassa, Slovakiassa, Suomessa ja Tšekissä sekä kymmenen parhaan joukkoon Latviassa ja Ruotsissa. Kappale on myynyt platinaa Australiassa, Kanadassa ja Puolassa.
Anna Byström

Anna Byström-Sternvall (21. tammikuuta 1854 Tukholma, Ruotsi – 1926 Porvoo) oli ruotsalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä, joka viime vuotensa asui Porvoossa. Hänellä oli suomalaisia juuria, sillä hänen isoisänsä isä Anders Byström oli helsinkiläinen kauppias ja toimi myös kunnallisissa tehtävissä ja oli porvarien edustajana valtiopäivillä Tukholmassa.
Byström-Sternvallin vanhemmat olivat professori Oscar Byström ja Augusta Bäckström. Hän opiskeli 1871–1880 laulua Isidor Dannströmin ja Pietarissa Henriette Nissen Salomanin oppilaana; plastisuutta Signe Hebben oppilaana, lausuntaa Bertha Tammelinin oppilaana. Hän oli kiinnitettynä Dramatenissa 1878–1881, Stora teaternissa Göteborgissa 1881–1890; Svenska teaternissa Tukholmassa 1890–1891, Dramatenissa jälleen 1891–1899, August Ranftin teattereissa 1899–1909 ja Knut Lindrothin kiertueella 1909–1910. Lindrothin kiertueen jälkeen hän muutti Porvooseen, jossa hän kuoli 1926.
Byström esiintyi laulajana isänsä Oscar Byströmin kanssa Turussa huhtikuussa 1875 ja sai osin kriittiset mutta pääosin hienot arvostelut.
Byström-Sternvall oli vuosina 1883–1905 naimisissa näyttelijä Oscar Sternvallin kanssa.
Happier (Ed Sheeranin kappale)

Happier on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin musiikkikappale vuodelta 2017. Kappale esiintyy Sheeranin studioalbumilla "÷ (Divide)", joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Sheeran, Ryan Tedder ja Benny Blanco, joista viimeisin myös tuotti sen.
Levy-yhtiöt Asylum Records ja Atlantic Records julkaisivat kappaleen albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä 27. huhtikuuta 2018. Emil Navan ohjaama musiikkivideo julkaistiin Sheeranin YouTube-kanavalla samana päivänä.
”Happier” oli kaupallisesti kohtalainen menestys. Se pääsi singlelistojen viiden parhaan joukkoon Belgiassa ja Irlannissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Britanniassa, Ruotsissa, Sloveniassa ja Tšekissä. Kappale on myynyt Australiassa ja Kanadassa kolminkertaista platinaa.
Aimo Halonen

Aimo Halonen (8. marraskuuta 1898 Kontiolahti – 29. kesäkuuta 1960 Joensuu) oli suomalainen näyttelijä ja toimittaja. Hän työskenteli Karjalan Maassa ja Joensuun Teatterissa.
Ura.
Halosen vanhemmat olivat talonomistaja Juho Halonen ja Vilhemina Talsi. Hänen pääammattinsa oli sanomalehtimies: hän työskenteli vuodesta 1919 alkaen Karjalan Maan toimitussihteerinä. Edellisvuonna Halonen oli aloittanut Joensuun Teatterissa sivutoimisena näyttelijänä.
Halonen oli monipuolinen näyttämötaiteilija. Hän näytteli useita rooleja kansannäytelmässä "Pohjalaisia", Joasin roolin Aleksis Kiven näytelmässä "Lea" ja Arvid Stålarmin roolin näytelmässä "Daniel Hjort". Halosen muita rooleja olivat esimerkiksi Jussi ("Papin perhe"), Teivas ("Kuningas Teivas"), Lutz ("Vanha Heidelberg") ja Kristus ("Hannele").
Happier (Marshmellon ja Bastillen kappale)

Happier on yhdysvaltalaisen DJ-tuottaja Marshmellon sekä brittiläisyhtye Bastillen musiikkikappale. Sen julkaisi Astralwerks digitaalisesti ladattavana singlenä 17. elokuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Marshmello, Dan Smith ja Steve Mac, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös Mercedes Bryce Morganin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Marshmellon YouTube-kanavalla 24. syyskuuta 2018. Sitä on katseltu marraskuussa 2021 yhteensä noin 886 miljoonaa kertaa.
"Happier" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Libanonissa ja Singaporessa sekä viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Vallonia), Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Malesiassa, Portugalissa, Ruotsissa, Skotlannissa, Sloveniassa, Tšekissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen parhaiten Australiassa ja Kanadassa, joissa se on myynyt kuusinkertaista platinaa. Kappale on voittanut vuoden 2019 International Dance Music Awardsissa palkinnon kategoriassa "Paras pop/elektroninen kappale".
Moltšat Doma

Moltšat Doma (näkyy myös kirjoitusasussa Molchat Doma, venäjäksi Молчат Дома, suomeksi ”Talot ovat hiljaa”) on vuonna 2017 perustettu valkovenäläinen rock-yhtye Minskistä. Heidän tyylissään on elementtejä post-punkista, Darkwavesta ja synth-popista. Yhtyeen muodostavat laulaja Jegor Škutko, kitaristi, kosketinsoittaja ja rumpali Roman Komogortsev sekä basisti ja kosketinsoittaja Pavel Kozlov. Yhtye tekee musiikkia pääasiassa venäjän kielellä.
Historia.
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "С крыш наших домов" (suom. "Kotiemme katoilta") huhtikuussa 2017. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi toisen albuminsa "Этажи" (suom. "Kerrokset"). Tammikuussa 2020 bändi allekirjoitti sopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön Sacred Bones Recordsin kanssa. Yhtye tulee julkaisemaan ainakin kaksi albumia Pohjois-Amerikassa ja keikkailee yhdessä amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Chrysta Bellin kanssa.
Aleksis Ärje

Aleksis Ärje (s. 1984 Korpilahti) on suomalainen urheiluselostaja. Ärje selostaa jääkiekon SM-liigaa ja rallin MM-sarjaa C Morella, toimii studioisäntänä Ruudun Superpesis-lähetyksissä ja MTV:n videotoimittajana jääkiekon MM-kisoissa. Lisäksi hän avustaa Iltalehteä videojournalistina.
Ärje on aloittanut selostamisen 17-vuotiaana, vuonna 2002. 
Koulutukseltaan Ärje on puheviestinnän maisteri Jyväskylän yliopistosta ja medianomi Kemi-Tornion ammattikorkeakoulusta.
Party for One

Party for One on kanadalaislaulaja Carly Rae Jepsenin musiikkikappale. Se julkaistiin hänen neljännen, Dedicated-studioalbumin johdantosinglenä 1. marraskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Jepsen, Tavish Crowe, Julia Karlsson sekä Anton Rundberg ja sen tuotannosta vastasivat Captain Cuts sekä Hightower. Aikakauslehti Rolling Stone listasi "Party for Onen" sen vuoden 2018 50 parhaan kappaleen listaan. Kappaleelle on toteutettu myös Bardia Zeinalin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Party for One" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaleen menevää melodiaa. Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei kuitenkaan menestynyt kaupallisesti kovin hyvin, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon vain Japanissa ja Uudessa-Seelannissa. Jepsen esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa 5. marraskuuta 2018.
Maris Lauri

Maris Lauri (s. 1. tammikuuta 1966 Kiviõli, Viro) on virolainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän oli Viron oikeusministeri vuosina 2021–2022. Lauri on toiminut aiemmin maan valtiovarainministerinä sekä opetus- ja tiedeministerinä.
Kesäkuusta heinäkuuhun 2022 Lauri toimi myös Viron talous- ja rakenneministerinä, kun pääministeri Kaja Kallas erotti keskustapuolueen ministerit.
Karl Fredrik Mandelin

Karl Fredrik Mandelin (29. kesäkuuta 1854 Joensuu – 3. helmikuuta 1906 Vaasa) oli suomalainen filosofian maisteri ja apteekkari.
Mandelinin vanhemmat olivat satulaseppämestari Johan Fredrik Mandelin (1814–1880) ja tämän ensimmäinen puoliso Fredrika Miikkulainen (1824–1864). Hän kävi neljä luokkaa Joensuun lyseota 1865–1868 ja hän meni sitten oppilaaksi Ferdinand Olsonin apteekkiin Joensuussa 1869. Mandelin valmistui farmaseutiksi 1873 ja hän työskenteli sitten Olsonin apteekissa Joensuussa, August Emil Leonard Piispasen apteekissa Kuopiossa, Borgmanin apteekissa Pietarissa, Anders Mortimer Hallmanin apteekissa Lappeenrannassa ja Jürgensin apteekissa Pietarissa. Hän valmistui proviisoriksi 1878 ja hän oli sitten jonkin aikaa työssä Oskar Hedlundin apteekissa Savonlinnassa kunnes hän lähti syksyllä 1878 Tarton yliopistoon harjoittamaan farmaseuttisia opintoja. Mandelin suoritti Tartossa farmasian maisterin tutkinnon 1880 ja sai filosofian maisterin arvon 1881. 
Mandelin oli Tarton yliopiston farmaseuttisen laboratorion apulaislaboraattorina 1880, laboraattorina 1880–1884 sekä yliopiston farmaseuttisen kemian ja farmakognosian yksityisdosenttina 1883–1885. Mandelin teki valtionavun turvin opintomatkat Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan ja Itävaltaan 1883 sekä Saksaan, Ranskaan ja Englantiin 1889. Hän sai 1884 Vaasan 2. apteekin perustamisluvan, ja apteekki aloitti toimintansa lokakuussa 1885. Apteekki toimii edelleen Vaasassa Vaasan Keskusapteekin nimellä. Vuodesta 1889 alkaen Mandelin toimitti yhdessä tohtori Hugo Lojanderin kanssa "Finsk farmaceutisk tidskrift" -julkaisua. Hän julkaisi useita tutkimuksia farmasian alalta pääasiassa saksan kielellä, ja hän oli Deutsche chemische Gesellschaftin jäsenenä Berliinissä sekä Naturforschergesellschaftin ja Gelehrte Estnische Gesellschaftin jäsenenä Tartossa.
Karl Fredrik Mandelin oli naimisissa vuodesta 1884 Tartosta kotoisin olleen Emmelin Elise Ottilie (Emmy) Dukowskyn (1857–1918) kanssa. Heidän poikiaan olivat Vuokkiniemen taistelussa Itä-Karjalassa lokakuussa 1918 kaatunut Karl Johan Gunnar Mandelin (1886–1918), kanslianeuvos Erik Fredrik Hjalmar Mandelin (1887–1953), jääkärieversti Karl Rainer Wolfgang Mandelin (1889–1941) ja jääkärieverstiluutnantti Georg Werner Fredrik Mandelin (1891–1941).
Voitoisten rautatieasema

Voitoisten rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Rauman radalla Säkylässä. Se avattiin liikenteelle 15. huhtikuuta 1887. Voitoinen perustettiin syrjäiselle alueelle, eikä sen ympärille kehittynyt paljon asutusta. Aseman tavaraliikenne ja miehitys lopetettiin vuonna 1968. Myös sivuraiteet purettiin samana vuonna. Henkilöliikenne lakkautettiin koko radalta 29. toukokuuta 1988 ja samalla Voitoisten liikennepaikka lakkautettiin. Voitoisten asemarakennus on purettu.
Le Shuuk

Le Shuuk (oikealta nimeltään Chris Stritzel, s. 28. marraskuuta 1987 Stuttgart, Saksa) on saksalainen DJ ja musiikkituottaja.
Hänet tunnetaan parhaiten Chase Holfelderin kanssa vuonna 2015 tekemästä kappaleesta "Next to You", jota käytettiin saman vuoden World Club Dome-festivaalin virallisena hymninä. Vaikka Stritzel nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2015, hän oli kuitenkin aloittanut DJ-uransa jo kymmenen vuotta aiemmin. Hän asuu nykyään Korntalissa ja on ollut avioliitossa toukokuusta 2019 lähtien.
Soopeli (kirja)

Soopeli on Reijo Mäen vuonna 2020 ilmestynyt 31. Vares-dekkari. 
Kirjan aiheita ovat muun muassa Turun taidemaailma, viihdeteollisuus ja huumekauppa. Tapahtumapaikkoja ovat Turku ja sen lähiympäristö. Kirjassa kommentoidaan tosi-tv:tä: kahden huumeiden orjuuttaman narkomaanin elämän seuranta Patterinhaassa on sosiaalipornoa rankimmasta päästä. Kirjassa Mäen tuotannon toistuvia teemoja ovat uskonnot ja feminismitutkimus. 
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien Pertti Avola arvioi erään Vares-kirjojen ongelman ja ehkä myös niiden suosion salaisuuden olevan, että loppumattomalta tuntuvaa jorinaa riittää pitkään ennen kuin juoni kunnolla käynnistyy. Kun se käynnistyy, tarina soljuu liukkaasti. Avolan mukaan Vares-kirjoissa on tuulahdus kaukaisemmista ajoista ja asenteista. 
Turun Sanomien Kimmo Rantasen mukaan Mäki seuraa Raymond Chandlerin jalanjälkiä kritisoidessaan vauraan yläluokan elämänarvoja. Jussi Vares panee ihmisen tulevaisuuden etusijalla olemalla antamatta toimittaja Ruuhiolle vinkkiä elämänsä kovimpaan uutisjuttuun. Rantanen nostaa arviossaan Mäen jatkuvat nimiviittaukset: vanginvartija on Quentin Parlapiano, ammattitappajan linkkimies on Hongerwinter, Jumalana esiintyvän huijari Ylemmyisen koira on Saatana. 
Soopelia myytiin ilmestymisvuonnaan 18 900 kappaletta ja se oli kahdeksanneksi myydyin kotimainen kaunokirjallinen teos.
Lotta Almblad

Åsa Annelie Charlotte ”Lotta” Almblad (myöh. Lindefors; s. 28. huhtikuuta 1972 Stenbrohult, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaistasolla 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa ja 2002 Salt Lake Cityssä, milloin Ruotsi sijoittui pronssille. Seuratasolla Almblad edusti Ruotsin naisten ylimmällä jääkiekkosarjatasolla MB Hockeyta.
Hugo Lojander

Hugo Emil Lojander (15. helmikuuta 1860 Viipuri – 18. maaliskuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja apteekkari.
Hugo Lojanderin vanhemmat olivat postiekspeditööri Herman Waldemar Lojander ja Emilia Pistolekors. Hän kävi muutamia luokkia Helsingin normaalilyseota ja meni sitten 1877 oppilaaksi Hedlundin apteekkiin Savonlinnaan. Lojander valmistui farmaseutiksi 1881 ja proviisoriksi 1885. Hän oli sitten työssä Ahngerin apteekissa Helsingissä ja Cumlanderin apteekissa Hämeenlinnassa ennen kuin lähti opiskelemaan ulkomaille. 
Lojander opiskeli farmasiaa ja luonnontieteitä Heidelbergin ja Strassburgin yliopistoissa matkastipendin turvin 1885–1887. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Strassburgin yliopistosta 1887. Lojander perusti yhdessä apteekkari Karl Fredrik Mandelinin kanssa Finsk farmaceutisk tidskrift-julkaisun. Lojander nimitettiin 1889 assistentiksi Erlangenin farmaseuttiseen instituuttiin ja samana vuonna hän sai Fredrikintorin varrella sijainneen Helsingin 7:nnen apteekin apteekkioikeudet.
Hugo Lojander oli naimisissa vuodesta 1885 Ellen Cumlanderin kanssa. Lojander kuoli maaliskuussa 1898 Helsingissä keuhkotautiin.
Toyoake

Toyoake () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Owarin kukkuloilla Sakaijoen oikealla rannalla. Lännessä se rajautuu Nagoyan kaupunkiin. Toyoakessa on 69 027 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 23,22 neliökilometriä.
Toyoake oli aiemmin maaseutua vanhojen Kamakura-kaidō- ja Tōkaidō-tiereittien varrella. Se tunnetaan Sengoku-kaudella 1500-luvulla käydystä Okehazaman taistelusta, jossa Oda Nobunaga kukisti Imagawa Yoshimoton joukot. 1960-luvulta lähtien Toyoake on kaupungistunut ja teollistunut nopeasti yhtenä Nagoyan esikaupungeista. Sinne on sijoittunut muun muassa metalli-, kone-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, hedelmiä, vihanneksia ja koristekukkia sekä harjoitetaan karjataloutta. Viljelyn edellytyksiä on merkittävästi parantanut Aichin kastelukanavan valmistuminen. Kaupungissa toimii suuri kukkien tukkutori. Kaupunkioikeudet Toyoake sai vuonna 1972.
Okehazaman taisteluun liittyvien historiallisten jäänteiden lisäksi kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Ōwaki-shinmeishan šintolaisen pyhäkön "Hashigojishi"-festivaaliperinne. Okehazaman taistelupaikan lähelle on rakennettu Chūkyōn laukkarata. Toyoakea palvelee Nagoya-rautateiden Nagoya-päälinja.
Kaleidoscope Eyes

Kaleidoscope Eyes on saksalaisten DJ-tuottajien Le Shuukin sekä Switch Offin musiikkikappale, jolla vierailee myös saksalainen laulaja-lauluntekijäduo Amber Revival. Sen julkaisi Kontor Records digitaalisesti ladattavana singlenä 22. huhtikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Chris Stritzel, Netta Nimrodi, Rene Gerdes-Roben, Arie Burshtein sekä Hilke Gross, jotka myös tuottivat sen. Kappale toteutettiin Välimerellä vuonna 2018 järjestetyn World Club Cruise-risteilyn hymniksi.
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2018. Videolla näytetään kohtauksia World Club Cruise 2018-risteilyltä sekä sen reitin varrelle sijoittuneista kohteista. Kappale ei ole päässyt julkaisunsa jälkeen lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Merlion Park

Merlion Park (, , ) on Singaporessa sijaitseva puisto ja suosittu turistinähtävyys. Puistossa sijaitsee Singaporen epävirallinen maskotti Merlion-patsas, joka on kalan ja leijonan risteytys.
Alkuperäinen Merlion Park avattiin vuonna 1972. Vuonna 2002 avattiin uusi Merlion Park, jonne myös patsas siirrettiin vanhasta paikastaan. Puistossa on myös näköalatasanne.
Parni Valjak

Parni Valjak (suomeksi "Höyryjyrä") on kroatialainen ja jugoslavialainen rockyhtye. Parni Valjak on yksi entisen Jugoslavian ja sittemmin itsenäistyneen Kroatian suosituimmista bändeistä. Yhtyeen muodostavat tällä hetkellä Husein "Hus" Hasanefendić, Aleksandar "Aki" Rahimovski, Marijan "Brk" Brkić, Zorislav "Prexi" Preksavec, Dalibor "Dado" Marinković, Berislav "Bero" Blažević sekä Ana Kabalin.
Historia.
Parni Valjak perustettiin vuonna 1975 Zagrebissa, Jugoslaviassa. Heidän tyylinsä mukaili enemmän valtasuuntausta ja muistutti enemmän poppia, kun taas tuon ajan muut bändit, kuten Prljavo Kazalište tai Film, pyrkivät erottumaan massasta. 
Parni Valjak on tullut kuuluisaksi uskollisuudestaan omalle tyylilleen. Heidän suosionsa perustui siihen, ettei yhtye antanut kansanmusiikin ja turbofolkin vaikuttaa musiikkiinsa 1980- ja 1990-luvuilla. Yhtye nauttiikin suurta kunnioitusta monien kroatialaisten musiikkikriitikkojen keskuudessa, ja heitä pidetään kotimaassaan todellisen rock- ja kaupunkikulttuurin ruumiillistumisena. Monia Parni Valjakin kappaleita pidetään entisen Jugoslavian ikivihreinä. Kuuluisimmat näistä ovat "Sve još miriše na nju" (Kaikki tuoksuu vielä hänelle), "Jesen u meni" (Syksy minussa), "Ugasi me" (Sammuta minut) ja "Zastave" (Liput). 
Yhtyeen ollessa suosituimmillaan oli kokoonpano: Aki Rahimovski (laulu), Husein Hasanefendić (kitara), Marijan Brkić (kitara), Berislav Blažević (kosketinsoittimet), Zvonimir Bučević-Buč (basso), Dražen Scholz (rummut), Tina Rupčić (laulu), Anita Mlinarić (saksofoni). 
Joulukuussa 2005 Parni Valjak piti jäähyväiskeikan Kroatiassa ja Sloveniassa yhtyeen 30. syntymäpäivänä. Heidän viimeinen julkinen esiintymisensä oli konsertti uudenvuodenaattona 2005 Ban Jelačićin aukiolla Zagrebissa, vaikka he ilmoittivat tällöin pitävänsä konsertteja tulevaisuudessakin. Marraskuussa 2009 he aloittivat comeback-keikkakiertueen Kroatiassa. 
Lokakuussa 2010 Parni Valjak piti kaksi konserttia Belgradin areenalla, Belgradissa, joita seurasi yhteensä yli 44 000 ihmistä.
Dave Filoni

Dave Filoni (s. 7. kesäkuuta 1974 Mt. Lebanon, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja, ääninäyttelijä, kirjailija, televisiotuottaja ja animaattori. Hän on ääninäytellyt muun muassa animaatiosarjoissa "Avatar: The Last Airbender" ja '. Hän oli myös animaatiosarjan "Star Wars Rebelsin" vastaava tuottaja ja luoja ja verkkosarjan ' päätuottaja ja animaatiosarjan "Star Wars Resistance" luoja.
Varhainen elämä.
Filoni varttui Pennsylvaniassa Pittsburghin lähiössä Mt. Lebanonssa. Hän valmistui lukiosta vuonna 1992 ja yliopistosta vuonna 1996.
Ura.
Dave Filoni aloitti uransa Nickelodeonilla, jossa hän ohjasi jaksoja "Avatar: The Last Airbenderiin". Hän siirtyi Lucasfilmille, kun George Lucas tarjosi hänelle työtä kehittämään "Tähtien sota" -universumiin sijoittuvaa animaatiosarjaa. Filoni uskoi alun perin, että työpaikan tarjoaminen oli vitsi.
"Tähtien sota".
Filoni toimi animaatioelokuvan "" (2008) ja sitä seuranneen (2008–2020) ohjaajana. Elokuva tuli ensi-iltaan elokuussa 2008, ja televisiosarjaa alettiin esittää Cartoon Networkillä lokakuussa 2008. Disney XD -kanavalla alettiin elokuussa 2014 esittää sarjaa "Star Wars Rebels" (2014–2018), jossa Filoni oli vastaava tuottaja ja luoja. Filoni loi animaatiosarjan "Star Wars Resistance" (2018–2020) lokakuussa 2018. Hän on näytellyn "Tähtien sota" -aiheisen televisiosarjan "The Mandalorianin" (2019–) sekä sen spin-off -sarjan "The Book of Boba Fettin" (2021–2022), käsikirjoittajia ja vastaavia tuottajia. Hän tekee cameoroolin "Uuden tasavallan" pilotti Trapper Wolfina kahdessa "The Mandalorianin" jaksossa. Hän on itse luonut näytellyistä "Tähtien sota" -televisiosarjoista "Ahsokan" (2023), joka keskittyy "The Clone Warsissa" ensiesiintymisensä tehneeseen Ahsoka Tanon hahmoon.
Pleyben

Pleyben (bretoniksi "Pleiben") on kunta Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren edustalla.
Väestö.
Pleybenin väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa.