tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mads Mikkelsen

Mads Dittman Mikkelsen, R (s. 22. marraskuuta 1965 Østerbro, Kööpenhamina) on tanskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Tanskassa roolistaan huumediileri Tonnyna "Pusher"-trilogian kahdessa ensimmäisessä elokuvassa sekä ylikonstaapeli Allan Fischerina poliisisarjassa "Murhakomissio".
Kansainvälisesti Mikkelsen tuli tunnetuksi roolistaan Le Chiffrenä James Bond -elokuvassa "Casino Royale" (2006). Tanskalaisesta elokuvasta "Jahti" (2012) Mikkelsen voitti parhaan miespääosan palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Sittemmin hän on esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa elokuvissa, kuten "Doctor Strange" (2016), ' (2016) ja "Indiana Jones and the Dial of Destiny" (2023). Vuosina 2013–2015 Mikkelsen esitti Hannibal Lecteriä televisiosarjassa "Hannibal". Hänet valittiin Johnny Deppin tilalle "Ihmeotukset"-elokuvasarjan kolmanteen osaan ' (2022) näyttelemään velho Gellert Grindelwaldia.
Yksityiselämä.
Mikkelsen on valmistunut ylioppilaaksi Kööpenhaminan Metropolitanskolenista ja puhuu sujuvaa ruotsia. Ennen elokuvauraansa 182-senttimetrinen Mikkelsen oli kahdeksan vuotta ammattitanssija ja oli opiskellut tanssia New Yorkissa Martha Grahamin koulussa. Hän on asunut Göteborgissa useita vuosia. Mikkelsen on naimisissa Hanne Jacobsenin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Oiva Luhtala

Oiva Armas Luhtala () oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Luhtalan tunnetuin rooli on "Ryhmy ja Romppainen" -elokuvien vääpeli Kalle Ryhmy. Hänen aisaparinaan, vänrikki Ville Romppaisena oli Reino Valkama. Elokuvia tehtiin yhteensä kolme vuosina 1941, 1943 ja 1952. Luhtala sai ainoan Jussi-palkintonsa sivuosasuorituksesta elokuvassa "Herra ja ylhäisyys" (1944), jossa hän näytteli sotilaspalvelija Tlacaa.
Ura.
Luhtala esiintyi 25 vuoden aikana yhteensä lähes neljässäkymmenessä elokuvassa, joista ensimmäinen oli "Koskenlaskijan morsian" vuonna 1937. Lisäksi hän teki pieniä sivurooleja muun muassa aatedraamassa "Aktivistit" (1939) ja sotilasfarssissa "Kersantilleko Emma nauroi?" (1940). Luhtalan filmiroolit olivat sotilaiden lisäksi muun muassa talonmiehiä, tukkilaisia ja konnia. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli Vihtori Vainolainen elokuvassa "”Ei se mitään!” sanoi Eemeli" (1962).
Luhtala työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa 1937–1941 sekä Tampereen Työväen Teatterissa 1944–1950. Hänen taiteellisesti huomattavimpia roolejaan näyttämöllä olivat "Loppiaisaaton" Narri, Göran Persson näytelmässä "Erik IV" sekä "Hamletin" Kuningas. Vuodesta 1950 alkaen hän johti kuuden vuoden ajan Lappeenrannan kaupunginteatteria. Vuosina 1961–1965 hän toimi Kemin kaupunginteatterin johtajana. Luhtalan merkittäviä ohjaustöitä olivat "Niskavuoren Heta", "Toreadorin valssi", "Naimapuuhat", "Arkkienkelit eivät vedä höplästä" ja "Täällä Pohjantähden alla".
1960-luvulla Luhtala oli mukana televisiosarjassa "Seitsemän veljestä", jossa hän näytteli Timoa.
Oiva ja Pirkko Luhtalan poika on teatteriohjaaja ja -johtaja Seppo Luhtala.
Eugène Charles Catalan

Eugène Charles Catalan (30. toukokuuta 1814 – 14. helmikuuta 1894) oli belgialainen matemaatikko.
Elämä.
Catalan syntyi perheeseen Belgian Bruggessa. Hän oli perheen ainoa lapsi. Eugènen isä Joseph Catalan oli ammatiltaan jalokivikauppias. Eugène matkusti 11-vuotiaana Pariisiin ja opiskeli matematiikkaa École Polytechniquessa.
Työ.
Catalan on tullut kuuluisaksi Catalanin luvuista, Catalanin otaksumasta ja Catalanin kappaleista. Catalan työskenteli tiiviisti ketjumurtolukujen, deskriptiivisen geometrian, lukuteorian ja kombinatoriikan kanssa.
Catalanin vakio on nimetty hänen mukaansa.
Fleischmann

Fleischmann on saksalainen pienoisrautateitä ja ura-autoratoja valmistava yritys, joka on toiminut vuodesta 1887 asti. Fleischmann valmistaa kaksikiskovirroitusjärjestelmiin sopivia pienoisvetureita, -vaunuja sekä kiskoja, jotka toimivat tasavirralla. Fleischmann valmistaa pääasiassa saksalaisen sekä muun keskieurooppalaisen rautatiekaluston pienoismalleja.
Aluksi yritys valmisti pronssivalufiguureja. Sittemmin ohjelmaan tulivat myös erilaiset lelut; mm. magneetti- ja vieterilelut, pienoismallityyppiset laivat ja lentokoneet. Saksan juutalaisvainojen alettua ostettiin Dollco (Doll &amp; Co) -niminen yritys. Sen mukana ohjelmaan tulivat pienoishöyrykoneet ja pienoisrautatiet mittakaavassa O, raideleveys 32 mm.
Sodan aikana yritys valmisti erilaisia tarvekaluja, kuten mm. keittiötarvikkeita ja hevosvaljaiden osia. Rauhan palattua ja toiminnan jälleen käynnistyttyä, ohjelmaan palasivat höyrykoneet ja pienoisrautatiet.
1952 alkoi yritys valmistaa myös H0-mittakaavan (1:87, raideleveys 16,5 mm) pienoisrautateitä. O-mittakaava jäi pois ohjelmasta 1950-luvulla. 1960-luvun lopulla mukaan tulivat autoradat ja vuonna 1969 N-mittakaavan (1:160, raideleveys 9 mm) pienoisrautatiet.
Nykyään Fleischmann ja itävaltalainen ROCO kuuluvat Modelleisenbahn Holding GmbH -konserniin.
Molemmat yritykset ovat tunnettuja suuresta mallitarkkuudestaan ja pikkutarkasta yksityiskohtien ja tekstien mallinnuksesta.
Tatjana Andrianova

Tatjana Nikolajevna Andrianova (, s. 10. joulukuuta 1979) on venäläinen kilpauransa päättänyt keskimatkojen juoksija.
Andrianova voitti vuonna 2004 Venäjän mestaruuden 800 metrin juoksussa sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui samana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi. Ateenan olympialaisissa hän oli myös viides ajalla 1.56,88. Kauden lopussa hän juoksi seitsemänneksi. Seuraavana vuonna Andrianova voitti pronssia Helsingin MM-kisoissa ja sijoittui kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli kahdeksas ajalla 2.02,63 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui alkuerissä.
Andrianovan Helsingin MM-kilpailuissa 2005 antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2015 ja siitä löydettiin merkkejä stanozololin käytöstä. Hän sai Venäjän yleisurheiluliitolta kahden vuoden kilpailukiellon ja hänen tuloksiaan hylättiin aikaväliltä 9.8.2005–8.8.2007. Näin hän olisi menettänyt pronssimitalinsa Helsingin MM-kilpailuista. Andrianova valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS), joka kumosi kilpailukiellon. Cassin mukaan Andrianovan dopingnäyte oli uudelleentestattu liian myöhään sillä vuosina 2005–2014 voimassa olleet kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n dopingsäädökset sallivat uudelleentestauksen kahdeksan vuoden ajan näytteen otosta. Myöhemmin Andrianova sai kahden vuoden kilpailukiellon biologisen dopingpassin perusteella ajalle 22.2.2016–21.2.2018 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 26.7.2010–25.7.2012 hylättiin.
Faisal al-Fayiz

Faisal al-Fayiz (; s. 1952) toimi Jordanian pääministerinä 25. lokakuuta 2003 – 7. huhtikuuta 2005 välisenä aikana. Hän on toiminut aiemmin Jordanian puolustusministerinä. Al-Fayiz kuuluu myös kuningas Abdullah II:n lähipiiriin.
Al-Fayiz on opiskellut College De La Sallessa, Ammanissa, Jordaniassa (1970). Sen jälkeen hän lähti Walesiin, Cardiffin yliopistoon, jossa hän suoritti tutkinnon politiikan historiasta 1978. Vuonna 1981 hän suoritti tutkinnon kansainvälisistä suhteista Bostonin yliopistossa, Yhdysvalloissa.
Kääpiökauriit

Kääpiökauriit (Tragulidae) on sorkkaeläinten lahkoon kuuluva nisäkäsheimo, johon luetaan kahdeksan lajia.
Heimon lajit ovat alkeellisia märehtijöitä ja lisäksi pienimpiä sorkkaeläimiä. Kaikkien märehtijöiden tapaan niidenkin vatsa on neliosainen: siinä on pötsi, verkkomaha, satakerta (kahdella lajilla erittäin pieni) sekä juoksutusmaha. Muista märehtijöistä poiketen kääpiökauriilla on suuret yläleuan kulmahampaat, jotka uroksilla pilkottavat torahammasmaisesti. Yläleuan etuhampaat puuttuvat. Kääpiökauriit ovat pieniä eläimiä, niiden pituus on 40–80 cm ja säkäkorkeus noin 20 cm. Niillä ei ole sarvia.
Afrikankääpiökauris (kääpiövesikauris) esiintyy Länsi- ja Keski-Afrikassa, muut seitsemän lajia Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Kaikki elävät trooppisissa metsissä, joissa ne ovat liikkeellä öisin ja syövät erilaisia kasveja.
Springerville

Springerville on kunta ("town") Apachen piirikunnassa, Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2009 Springervillessä asui 2 005 henkilöä.
Väestö.
Vuoden väestönlaskennan aikaan Springervillessä asui 1 972 henkilöä ja siellä oli 753 taloutta ja 499 perhettä. Väestötiheys oli 65,9as./km². Springervillessä oli 896 asuntoa, joiden keskimääräinen tiheys oli 30,0 asuntoa/km².
Asukkaista 79,46% on valkoisia, 0,20% afroamerikkalaisia, 6,54% intiaaneja, 0,41% aasialaisia, 0,10% Tyynenmeren saarilta kotoisin olevia, 10,24% muita ja 3,04% monirotuisia. Hispaanoja oli 25,20% väestöstä.
Springervillessä oli 753 kotitaloutta joista 34,3% asui alle 18-vuotiaita lapsia, 50,6% asui yhdessä asuva aviopari ja 33,7% oli perheettömiä. 14,7% oli yksin asuvia yli 65-vuotiaita. Talouksien keskimääräinen koko oli 2,55 henkilöä, ja perheiden keskimääräinen koko oli 3,18 henkilöä.
Sataa naista kohden Springervillessä oli 95,7 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohden, Springerville oli 91,8 yli 18-vuotiasta miestä.
Mediaanipalkka taloutta kohden oli 30 769 Yhdysvaltain dollaria, ja mediaanipalkka perhettä kohden oli 36 331 Yhdysvaltain dollaria. Miesten mediaanipalkka oli 32 313 Yhdysvaltain dollaria, ja naisten 19 519 Yhdysvaltain dollaria. Noin 14,7% perheistä ja 21,0% väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella, heistä 25,4% oli alle 18-vuotiaita ja 21,6% yli 65-vuotiaita.
Ikäjakauma.
Eagarissa asuvien ikäjakauma prosentteina vuonna 2000:
Väestön mediaani-ikä oli 37 vuotta.
Laure Manaudou

Laure Manaudou (s. 9. lokakuuta 1986 Villeurbannessa) on ranskalainen uimari, joka on urallaan voittanut muun muassa olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Ura.
Manaudou voitti kultaa naisten 400 metrin vapaauinnissa vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Hän oli ensimmäinen ranskalainen nainen joka voitti kultaa uinnissa ja ensimmäinen ranskalainen, joka voitti kultaa uinnissa miehistä tai naisista, sitten Jean Boiteaux'n vuoden 1952 olympialaisten kultamitalin. Hän voitti myös hopeaa naisten 800 m vapaauinnissa, samoissa olympialaisissa. Hän vei kotiinsa vielä yhden pronssimitalin, naisten 100 metrin selkäuinnista. Hän oli vasta toinen ranskalaisnainen, joka sai 3 henkilökohtaista mitalia samoista kesä- tai talviolympialaisista. Ensimmäinen tällainen nainen oli Micheline Ostermeyer vuoden 1948 kesäolympialaisista.
Hän voitti 3 kultamitalia lyhyen radan Euroopan-mestaruuskisoista 2004. Lajeina tällä kertaa 100 metriä selkäuintia, 400 metriä vapaauintia sekä 4 × 100 metrin viesti.
24. kesäkuuta 2005, uinnin pitkän radan MM-kilpailuissa Montrealissa Manaudou voitti 400 metrin vapaauinnin. Hän melkein rikkoi maailmanennätyksen, mutta jäi siitä loppujen lopuksi hieman. Kuitenkaan ennätys ei enää säilynyt pitkään Janet Evansin hallussa, vaan Manaudou rikkoi sen 12. toukokuuta 2006, Ranskan mestaruuskilpailuissa ajalla 4.03,03, joka siis oli edellistä maailmanennätystä noin 0,7 sekuntia parempi. 
6. elokuuta 2006, viimeisenä päivänä Budapestin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa, hän rikkoi oman maailmanennätyksensä 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.02,13, joten ennätys parani lähes sekunnin. Hän voitti samalla kyseisen lajin. Hän voitti myös 800 metrin vapaauinnin, Euroopan-ennätysajalla, 200 metrin sekauinnin sekä 100 metrin sekauinnin. Vielä lisäksi hän voitti pronssia 200m vapaauinnissa, 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Neljällä voitolla hän rikkoi henkilökohtaisten voittojen määrässä samoissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa, ottaen ennätyksen haltuunsa Ute Gewenigeriltä ja Krisztina Egerszegiltä.
Manaudou lopetti uransa vuonna 2009. Huhtikuussa 2010 hän synnytti lapsen. Lapsen isä on uimari Frederick Bousquet. Lokakuussa 2010 Manaudou ilmoitti palaavansa kilpa-altaille. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä jatkosta 100 ja 200 metrin selkäuinnissa. Lisäksi hän ui Ranskan joukkueessa 4×100 metrin sekauintiviestin alkuerissä.
Manaudoun äiti, Olga Schippers on alkuperältään alankomaalainen, joka ennen pelasi sulkapalloa omassa maassaan.
Nidhöggr

Nidhöggr, Nidhögg tai Nidhoggr oli skandinaavisen mytologian mukaan valtava lohikäärme, joka kuljetti kuolleet kynsissään Naströndiin, pettureiden tuonpuoleiseen, ja söi heidän ruumiitaan. Nidhöggr voidaan suomentaa ”Ruumiinrepijäksi”. Nidhöggr asui alamaailman Hvergelmir-kaivossa, jossa se jyrsi ja kalvoi madon lailla Yggdrasilia, skandinaavien maailmanpuuta.
Kohdistin

Kohdistin eli kursori ( tai "caret" tai "insertion point") on tietoteknisen laitteen käyttöliittymän osa, joka osoittaa, mihin kohtaan syötettävä uusi teksti asettuu. Tyypillisesti kohdistin näyttää pystyviivalta, alaviivalta tai nelikulmiolta, joka vilkkuu viimeksi kirjoitetun merkin perässä ja siten auttaa käyttäjää katseen kohdistamisessa.
Sanalla "kursori" voidaan epätäsmällisesti tarkoittaa myös hiiriosoitinta, joka on erityisesti graafisen käyttöliittymän osa. Kohdistinkin on eräänlainen osoitin, mutta se on käsitteellisesti erotettava hiiriosoittimesta, sillä graafisissa käyttöliittymissä voi olla sekä kohdistin että hiiriosoitin samanaikaisesti (sen sijaan komentoliittymissä on pelkästään kohdistin eikä lainkaan hiiriosoitinta). Sekaannusten välttämiseksi kohdistinta voidaankin kutsua erityisesti "tekstikursoriksi" tai "tekstiosoittimeksi".
Tekstinmuokkaimissa ja tekstinkäsittelyohjelmissa kohdistimen osoittama paikka vastaa kirjoituskoneen kohtaa, jossa kirjasin-iskuri osuu paperiin. Tietokoneella kirjoitettaessa tekstin syöttökohta siirtyy ja kohdistin sen mukana, mistä johtuu nimi "kursori" ( ’juoksija’). Palautusnäppäintä painettaessa kohdistin hyppää seuraavan rivin tai kappaleen alkuun. Käyttäjä voi myös vaihtaa syöttökohtaa siirtämällä kohdistinta näppäimistön ohjausnuolilla tai osoittamalla uuden syöttökohdan erityisellä osoitinlaitteella, kuten hiirellä.
Mestis-kausi 2005–2006

Kausi 2005–2006 oli Mestiksen 6. kausi. Sarja pelattiin 11 joukkueen sarjana, koska KalPa nostettiin edellisen kauden päätteeksi SM-liigaan. Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkue pelasi yhden ottelun jokaista seuraa vastaan.
Runkosarja.
Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, kaksi heikointa Mestiskarsintaan.
Mestiskarsinta.
Mestiksen karsintasarjaan osallistui Mestiksen joukkueista Kokkolan Hermes, sekä Suomi-sarjan kolme parasta. Järvenpään Haukat luopui sarjapaikastaan ilman karsintoja. Joukkueiden kesken pelattiin kaksinkertainen sarja. 
HeKi, SaPKo ja KooVee nousivat Mestikseen. Hermes putosi Suomi-sarjaan. Haukkojen edustusjoukkue lakkautettiin eikä se osallistunut seuraavana kautena Suomi-sarjaan.
Signe Relander

Signe Maria Relander (o.s. Österman, 19. elokuuta 1886 Helsinki – 31. toukokuuta 1962 Helsinki) oli Suomen tasavallan presidentin Lauri Kristian Relanderin puoliso. Rouva Relander oli kuuluisa kauneudestaan ja tyylikkyydestään. Hänet tunnettiin aikanaan myös nuorimpana presidentin puolisona ennen Jenni Haukiota. Signe Relanderin sanotaan auttaneen miehensä vaalivoittoa, sillä suomenruotsalainen vaimo sai RKP:n valitsijamiehet äänestämään Maalaisliiton Relanderia presidentiksi – tosin vastaehdokkaan Risto Rytin Gerda-vaimokin oli suomenruotsalainen. 
Signe Relander katsoi tasavallan presidentin puolison roolin ainoastaan edustukselliseksi, eikä koskaan ottanut julkisesti kantaa poliittisiin kysymyksiin.
Lihakauppiaan tytär Signe Österman nai 1906 agronomi Lauri Kristian Relanderin, jonka oli tavannut viisi vuotta aiemmin. Pari sai kaksi lasta, Maja-Lisan (1907–1990) ja Ragnarin (1910–1970).
China Southern Airlines

China Southern Airlines () (, , ) on kiinalainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Kantonissa Guangdongin maakunnassa. Yhtiö lentää sekä maan sisäisiä, alueellisia että kansainvälisiä lentoja. Se on Kiinan suurin lentoyhtiö laivaston koolla ja matkustajien määrällä mitattuna. China Southern kuuluu Skyteam-lentoyhtiöallianssiin.
Askim

Askim on entinen kunta ja nykyinen Indre Østfoldin hallinnollinen keskus Norjassa Vikenin fylkessä noin 50 kilometriä Oslosta etelään. Askimin läpi virtaa Norjan pisin joki Glomma. Nimi Askim on yhdistelmä sanoista saarni () ja koti ().
Historia.
Askim kehittyi 1900-luvulla maanviljelysalueesta teollisuuspaikkakunnaksi, jossa on kaivostoimintaa, voimalaitoksia Glomma-joessa, sekä kumi- ja lasiteollisuutta. Askimin taajama otti käyttöön kaupunkinimityksen vuonna 1996.
Askim on tunnettu siitä, että siellä käytiin Langnes skansen -niminen taistelu 9. elokuuta 1814. Langnesin vallituksen taistelu oli osa Ruotsin ja Norjan välillä käytyä sotaa. Sodan seurauksena Norja ja Ruotsi muodostivat personaaliunionin vuosiksi 1814–1905, ja mailla oli yhteinen kuningas.
Askim tänään.
Askim on alueensa palvelutoiminnan ja kaupan keskus. Kaupungissa on muun muassa kylpylä, kulttuuritalo, lukio, kirjasto, elokuvateatteri, rautatieasema ja museo. Eurooppatie E18 vie kaupungin läpi. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Askimin kunnassa oli 15 315 asukasta.
Askim on Vantaan ystävyyskaupunki.
Media.
Paikallislehti "Smaalenenes Avis" ilmestyy kolmesti viikossa.
Ellen Svinhufvud

Ellen Svinhufvud (o.s. Timgren, 23. joulukuuta 1869 Turku – 24. elokuuta 1953 Luumäki) oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudin puoliso. 
He menivät naimisiin 1889, ja heille syntyi kuusi lasta. Vuonna 1914 rouva Svinhufvud seurasi miestään Siperiaan karkotusmatkalle ja kävi Siperiassa sen jälkeen kolme kertaa. Vuoden 1918 kapinan puhjettua Ellen Svinhufvud pakeni kapinallisten valtaamasta Helsingistä ja matkusti Luumäelle luotettujen ihmisten avustamana. Svinhufvudien kotitalo oli vuodesta 1908 lähtien Luumäellä Kotkaniemi, joka avattiin museoksi vuonna 2000. Ellen Svinhufvud piti Kotkaniemessä täysihoitolaa miehensä karkotuksen aikana. Ellen Svinhufvud asui Kotkaniemessä kuolemaansa eli vuoteen 1953. Alun perin kaupunkilainen Ellen Svinhufvud kehitti ja piti Kotkaniemen tilalla huomattavan laajaa puutarhaa ja kasvimaata sekä kasvatti eläimiä, joista kanat ja lampaat tunnetaan parhaiten.
Svinhufvudit puhuivat keskenään ruotsia, mutta lapset opetettiin suomenkielisiksi. Svinhufvudien lapsia olivat Pehr Yngve 1890–1991, Ilmo Gretel (myöh. Sommar) 1892–1969, Aino Mary (myöh. Alfthan) 1893–1980, Eino Gustaf 1896–1938, Arne Bertel 1904–1942 ja Veikko Eivind 1908–1969.
Kahvikutsuillaan Helsingissä rouva tarjosi Konditoria Stellan valmistamaa mantelipohjista ja kahvinmakuisesta kreemistä valmistettua kakkua, joka tunnetaan 1930-luvulta lähtien nimellä Ellen Svinhufvudin kakku..
Frankfurt (Oder)

Frankfurt (Oder) (esiintyy myös muodoissa Frankfurt an der Oder, Frankfurt/Oder tai lyhyemmin Frankfurt) on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksassa noin 85 kilometriä Berliinistä itään. Kaupunki sijaitsee Puolan rajalla, ja toisen maailmansodan myötä Frankfurt menetti Oderjoen itäpuolella sijaitsevat esikaupunkinsa ("Dammvorstadt") Puolalle, jossa näistä muodostettiin Słubicen kaupunki. Asukkaita Frankfurtissa oli 58 193 vuoden 2016 lopussa. 
Muuta.
Kaupungin merkittävin jalkapallojoukkue on FC Viktoria Frankfurt.
Tuulieroosio

Tuulieroosio eli eolinen eroosio on tuulen aiheuttamaa maaston rapautumista. Tuulen lennättämä hiekka voi muokata kallioita (esimerkiksi Egyptin sienikalliot). Nopein tuulieroosion muoto on hiekka-aavikoiden tai hiekkarantojen dyynien jatkuva muodonmuutos. Tuulieroosiota esiintyy eniten alueilla, joilla on vähän tai ei yhtään kasvillisuutta, varsinkin kuivilla seuduilla. Tuuli kuluttaa kuljettamalla (lössimaa), hiomalla (sienikalliot), lajittelemalla sekä kasaamalla (dyynit) ainesta.
Tuulieroosio on tehokkainta sellaisilla alueilla, missä kasvipeite ei suojaa maanpintaa, esimerkiksi aavikoilla, kylmillä kasvittomilla alueilla, rannoilla sekä paikoilla, joista ihmisen toiminnan takia kasvipeite on hävinnyt. Saharan autiomaa on pääosin niin sanottua puhallettua kivikenttää. Tuulen aiheuttama kulutus on voimakkainta aavikoilla, missä kuljetettavana on paljon hiekkaa sekä muuta kuivaa maa-ainesta.
Tuulieroosion vaikutuksia mitataan käyttäen apuna muun muassa ilmakuvia ja kenttätutkimusta, sekä kasvipeitteen muutoksia voidaan seurata myös käyttämällä aikaisempia tietoja, ilma- ja satelliittikuvia.
Georgie Henley

Georgina "Georgie" Helen Henley (s. 9. heinäkuuta 1995 Ilkley, Yorkshire, Englanti) on lapsinäyttelijä, joka teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2005 Lucy Pevensien roolissa "" -elokuvassa.
Hänellä on kaksi vanhempaa sisarta: Rachael Henley ja Laura Henley. Hänen vanhempansa ovat Helen ja Mike Henley. 
Ennen Narnia-aikaa hän kävi muiden lasten tavoin paikallista koulua kotipaikkakunnallaan. Vapaalla hän harrastaa teatteria teatteriryhmässä. Hän päätyi koekuvauksiin, kun hänen teatteriryhmänsä ohjaaja kuuli, että erääseen elokuvaan etsittiin lapsinäyttelijöitä. Hän otti yhteyttä elokuvan roolittajaan. Hänen sinnikkään taivuttelunsa ansiosta roolittaja saapui Ilkleyn kylään kuvaamaan lapsia. Georgie Henley pyydettiin jatkokuvauksiin, ja pian hän oli koneessa matkalla Uuteen-Seelantiin elokuvaa kuvaamaan.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Vuonna 2005
Vuonna 2006
Kinešma

Kinešma () on kaupunki Venäjällä. Kinešma sijaitsee Ivanovon alueella, noin 400 kilometriä Moskovasta koilliseen, Volga-joen varrella.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Kinešman asukasluku oli 88 164.
Kinešma on Vantaan ystävyyskaupunki.
Gudermannin funktio

Gudermannin funktio eli hyperbolinen amplitudi on erikoisfunktio, joka yhdistää trigonometriset funktiot hyperbolisiin funktioihin ilman kompleksilukujen käyttöä. Gudermannin funktion käänteisfunktio kuvaa leveyspiirin kuvautumista kartan formula_1-akselille yleisesti käytetyssä Mercatorin karttaprojektiossa. Funktio on nimetty saksalaisen matemaatikon Cristoph Gudermannin (1798–1852) mukaan .
Gudermannin funktio, formula_2, määritellään
formula_3
Gudermannin funktion käänteisfunktio on vastaavasti
formula_4
Ominaisuuksia.
Gudermannin funktio on pariton, sillä
formula_5
Sillä on myös kaksi asymptoottia
formula_6
formula_7
Yhteys trigonometristen ja hyperbolisten funktioiden välillä
formula_8
formula_9
formula_10
formula_11
formula_12
formula_13
ja lisäksi
formula_14
Eksponenttifunktioon Gudermannin funktiolla on yhteys
formula_15
Funktion ja sen käänteisfunktion derivaatat ovat
formula_16
formula_17
Gudermannin funktio yleistyy suoraan kompleksilukuargumenteille. Puhtaasti imaginääriselle argumentille on voimassa
formula_18
Matte Yehuda

Matte Yehuda () on piirikunta Jerusalemin lähellä Israelissa. Asukkaita Matte Yehudassa oli vuonna 2016 noin 55 100. Matte Yehuda on ollut Vantaan ystävyyskunta vuodesta 1967.
Matte Yehuda alueella sijaitsevat kaupungit vaihtelevat suuresti perusolemukseltaan. Siellä on sekaisin uskonnollisia ja maallisia juutalaisyhteisöjä, kaksi arabiyhteisöä, ja ainoa kaupunki Israelin, Neve Shalom, jossa on asukkaina arabeja ja juutalaisia.
Matte Yehuda alue on suosituimpia matkailukohteita Israelissa. Siellä vierailee vuosittain miljoonia turisteja Israelista ja ulkomailta alueen kansallispuistoissa, metsissä ja raamatullisissa kohteissa. Alueen ilmasto on suotuisa viinin viljelylle ja siellä on kolmekymmentä tunnetuinta Israelilaista viinitilaa. Alueella järjestetään vuosittain muun muassa maalaisruoka-, olut- ja viinifestivaalit.
Salgótarján

Salgótarján [] on kaupunki Unkarissa. Salgótarján sijaitsee Pohjois-Unkarissa, Nógrádin läänissä, lähellä Slovakian rajaa. Asukkaita Salgótarjánissa on 38 207 (vuonna 2009) ja kaupungin pinta-ala on 100,84 neliökilometriä.
Salgótarján on Vantaan ystävyyskaupunki.
Vanity Fair (lehti)

Vanity Fair, aiemmin Dress and Vanity Fair, on yhdysvaltalainen aikakauslehti, jonka aiheisiin kuuluvat kulttuuri, muoti ja politiikka. Lehteä julkaisee Condé Nast Publications. Sekä lehden artikkelit että kansikuvat ovat aika ajoin herättäneet julkista keskustelua.
Lehti sai alkunsa vuonna 1913 nimellä "Dress and Vanity Fair". Seuraavana vuonna lehti alkoi ilmestyä nykyisellä nimellään. Samannimisiä lehtiä oli tosin ollut aiemminkin, tunnetuimpana brittiläinen "Vanity Fair" vuosilta 1868−1914. Lehti menestyi hyvin aina 1930-luvun lamaan saakka. Tuolloin se yhdistettiin saman julkaisijan "Vogueen". Lähes 50 vuoden tauon jälkeen "Vanity Fairia" alettiin julkaista uudestaan vuonna 1983.
"Vanity Fair" laajeni 1991 Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Tuolloin aloittaneen Britannian "Vanity Fairin" lisäksi lehdestä julkaistaan paikallista versiosta esimerkiksi Italiassa (2003−) ja Espanjassa (2008−).
Seyðisfjörður

Seyðisfjörður on entinen kunta Islannissa. Se sijaitsee Islannin itärannikolla, noin 25 kilometriä Egilsstaðirista. Seyðisfjörðurin asukasmäärä oli vuoden 2018 alussa 676. Se on Vantaan ystävyyskaupunki. Vuonna 2020 kunta yhdistettiin kolmen muun kunnan kanssa Múlaþingin kunnaksi.
Liikenne.
Färsaarelaisen Smyril Line -varustamon autolautta M/S "Norröna" liikennöi Seyðisfjörðurin ja Tanskan välillä.
Muuta.
Seyðisfjörður on saanut julkisuutta "Loukussa"-televisiosarjan tapahtumapaikkana.
Kotkan ruusu (albumi)

Kotkan ruusu on Pauli Räsäsen vuonna 2000 "20 suosikkia" -sarjassa julkaistu albumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Kaarlo Valkama, ellei toisin mainittu.
Kappaleilla 8–16 soittaa Humppa-Veikot.
Breda 30

Fucile Mitragliatore Breda modello 30 on Società Italiana Ernesto Bredan Breda modello 1924 -pikakivääristä edelleen kehitetty, vuonna 1930 Italian maavoimien palveluskäyttöön ottama pikakivääri. Se oli käytössä Italian Abessinian sotaretkellä ja toisessa maailmansodassa Pohjois- ja Itä-Afrikassa.
Breda 30:tä pidetään yleisesti epäonnistuneena aseena. Sen kiinteä, 20 patruunan patruunakammoilla ladattava lipassyöttö oli epäonnistunut ratkaisu, sen tulinopeus oli alhainen ja rekyylitoimisen mekanismin vaatiman patruunoiden öljyvoitelun keräämä lika ja pöly teki siitä hyvin häiriöalttiin. Aseen ongelmat korostuivat varsinkin Pohjois-Afrikan rintamalla.
Vuonna 1938 Italian armeija vaihtoi 7,35 × 51 mm patruunaan ja pieni määrä Bredoja muunnettiin uudelle patruunalle, mutta Breda modello 1938 -nimen saanutta mallia ei otettu palveluskäyttöön.
Saksan demokraattisen tasavallan markka

Saksan demokraattisen tasavallan markka () oli Saksan demokraattisen tasavallan eli DDR:n rahayksikkö. Se otettiin käyttöön Neuvostoliiton Saksan miehitysvyöhykkeellä vuonna 1948. Vuoteen 1964 se tunnettiin nimellä "Deutsche Mark", Saksan markka, vuoteen 1967 "Mark der Deutschen Notenbank" ja siitä eteenpäin "Mark der DDR". Arkikielessä se tunnettiin vain markkana ja lännessä nimellä "Ostmark" (”itämarkka”). Markka jakaantui sataan penniin (Pfennig). Sen valuuttakoodi oli DDM.
Saksan demokraattisen tasavallan markka oli ei-vaihdettava valuutta. Sen vieminen ulos maasta oli kiellettyä, eikä sen takia ollut olemassa virallista vaihtokurssia. 1. heinäkuuta 1990, noin kolme kuukautta ennen Saksan jälleenyhdistymistä, perustettiin valuuttaliitto Saksan liittotasavallan kanssa, ja Saksan markasta tuli DDR:n rahayksikkö sen loppukuukausien ajaksi.
Monet kolikoista oli valmistettu alumiinista.
William Makepeace Thackeray

William Makepeace Thackeray (1811 Kalkutta, Intia – 1863 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja satiirikko. Hän on viktoriaanisen romaanin keskeisimpiä edustajia. Thackerayn merkittävin romaani on "Turhuuden turuilla" (1847–1848).
Elämäkerta.
Thackeray syntyi vuonna 1811 Intiassa, missä hänen isänsä oli englantilainen virkamies. Hän sai yliopistollisen koulutuksen Englannissa. Opintojensa jälkeen hän asui ensin Saksassa ja sen jälkeen muutaman vuoden Pariisissa, missä hän työskenteli lehtimiehenä ja piirtäjänä.
Thackerayn esikoisromaani "The Luck of Barry Lyndon" (1844) on veijariromaanin perinteitä noudattava historiallinen kertomus miehestä ja hänen seikkailuistaan naismaailmassa. Teos perustuu löyhästi tosielämän angloirlantilaisen Andrew Robinson Stoneyn (1747–1810) elämänvaiheisiin. Thackeray kirjoitti samoihin aikoihin myös satiirisia luonnekuvia pilalehti "Punchin" sivuille. Ne ilmestyivät myöhemmin yhtenäisenä teoksena "Contributions To 'Punch"'.
Thackerayn merkittävin romaani on "Turhuuden turuilla" (1847–1848). Se on laaja kuvaus englantilaisesta yhteiskunnasta, lähinnä ylemmästä keskiluokasta muutamia vuosikymmeniä aiemmalta ajalta. Tämän romaanin jälkeen Thackeray julkaisi vielä muutaman muun romaanin sekä esseitä ennen kuin kuoli äkillisesti vuonna 1863. Esseitään hän julkaisi perustamansa aikakauslehden sivuilla.
Sovituksia.
Stanley Kubrickin ohjaama elokuva "Barry Lyndon" (1975) pohjautuu Thackerayn romaaniin "The Luck of Barry Lyndon" (1844). Myös Thackerayn "Turhuuden turuilla" -romaanin pohjalta on tehty useita sovituksia, mainittavimpina Mira Nairin ohjaama vuoden 2004 elokuvasovitus, jossa pääosassa näyttelee Reese Witherspoon.
Ulla-Maija Forsberg

Ulla-Maija Forsberg (o.s. Kulonen; s. 2. elokuuta 1960 Helsinki) on Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen eli fennougristiikan professori. Hänen erikoisalaansa on sanojen alkuperän tutkimus.
Forsberg on toiminut Helsingin yliopiston professorina vuodesta 1998 lähtien. Vuosina 2010–2013 hän työskenteli Helsingin yliopiston vararehtorina. Vuosina 2007–2009 hän toimi humanistisen tiedekunnan dekaanina ja vuosina 2001–2006 suomalais-ugrilaisten kielten laitoksen johtajana. Vuosina 2016–2021 hän toimi Kotimaisten kielten keskuksen johtajana.
Forsberg on kansainvälisesti merkittävimpiä obinugrilaisten kielten tutkijoita. Hän on tutkinut suomen ja suomalais-ugrilaisten kielten sanaston etymologiaa ja muun muassa unkarin kielen historiaa. Hän on muun muassa päätoimittanut suomen etymologisen sanakirjan "Suomen sanojen alkuperä" (1992–2000) ja laatinut "Stadin slangin etymologisen sanakirjan", joka on julakistu vuonna 2021.
Forsberg on myös hoitanut useita merkittäviä tieteellisiä luottamustoimia. Hän on ollut esimerkiksi Suomalais-Ugrilaisen Seuran johtokunnan jäsen vuodesta 1991 lähtien ja Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2018 lähtien.
Forsberg sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 2006 yhdessä Irja Seurujärvi-Karin ja Risto Pulkkisen kanssa toimittamastaan kirjasta vuodelta 2005, joka oli ensimmäinen englanninkielinen yleistajuinen yleisteos saamelaisista.
Forsberg valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001.
Moninisärotta

Moninisärotta eli afrikanniittyrotta ("Mastomys natalensis", aiemmin "Praomys natalensis") on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa laajalle levinnyt jyrsijälaji. Sitä pidetään Suomessakin lemmikkieläimenä, ja lemmikkiharrastajat käyttävät siitä nimitystä "natalhiiri". 
Lajin ja sen lähisukulaisten luokittelusta on kiistelty pitkään. Aiemmin esimerkiksi pidettiin afrikanniittyrottaa ("Praomys fumatus"/"Myomys fumatus") ja moninisärottaa ("Praomys natalensis") erillisinä lajeina.
Moninisärotan elinympäristöön kuuluvat trooppiset ja subtrooppiset kuivat ja kosteat metsät, kuivat ja kosteat savannit, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat pensaikot, viljelmät, laitumet, puutarhat ja kaupungit.
Vuonna 1972 huomattiin, että moninisärotta on lassakuumeen luontainen isäntälaji.
ANTI-

ANTI- on yhdysvaltalaisen Epitaph Recordsin vuonna 1999 perustettu sisar-levy-yhtiö. Epitaphin keskittyessä julkaisemaan pääasiassa punk-musiikkiin on ANTI-:n tehtävänä ollut julkaista erilaisia musiikkityylejä hip hopista (Blackalicious) reggaen kautta (Buju Banton) countryyn (Merle Haggard) sekä indieen (Elliott Smith). Suomalaisille tunnetuin ANTI-:lle levyttävä artisti on luultavasti Tom Waits. Myös Nick Caven uusi bändi Grinderman julkaisi ensimmäisen levynsä ANTI-:n kautta.
ANTI-:n julkaisemia artisteja.
Lähde:
Deströyer 666

Deströyer 666 on australialainen metalliyhtye, jonka kitaristi K. K. Warslut perusti toukokuussa 1994. Hän aloitti bändin yksin, mutta vähän aikaa myöhemmin hän kutsui mukaan muita jäseniä. Yhtyeen soitto on aggressiivista ja usein sanoitukset käsittelevät sotaa, Saatanaa ja kristinuskon vihaamista.
Johan Kenkhuis

Johan Kenkhuis (s. 7. toukokuuta 1980 Vriezenveen, Overijssel) on alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti.
Kenkhuis voitti 1998 100 ja 200 metrin vapaauinnit nuorten EM-kilpailuissa. Kesäolympialaisissa 2000 hän voitti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia. Joukkueessa uivat myös Martijn Zuijdweg, Pieter van den Hoogenband ja Marcel Wouda. Joukkueen pronssiaika oli 7:12.70. Samoissa olympialaisissa hän osallistui myös 50 metrin vapaauintiin (aika 22.47, karsiutui välierissä) ja 100 vapaauintiin (aika 49.93, karsiutui alkuerissä). Vuoden 2001 MM-kisoissa Kenkhuis auttoi Alankomaita voittamaan hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Vuonna 2002 Kenkhuis oli lähellä lopettaa uransa, mutta palasi huipulle, josta todisteena neljäs sija 50 metrin vapaauinnissa vuoden 2003 MM-kisoissa.
Kesäolympialaisissa 2004 Kenkhuis voitti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueen muut jäsenet olivat van den Hoogenband, Mitja Zastrow ja Klaas-Erik Zwering.
Kenkhuis asuu Amsterdamissa, ja hänen uintiseuransa on De Dolfijn SPAX. Hän opiskelee Johan Cruyffin yliopistossa.
Luettelo Suomen rauhoittamattomista linnuista

Luettelo Suomen rauhoittamattomista linnuista
Jos vahingon estämiseksi on tarpeen eikä ole muuta tyydyttävää ratkaisua, riistanhoitopiiri voi antaa luvan rauhoituksesta poikkeamiseen.
Steariinihappo

Steariinihappo on tyydyttynyt pitkäketjuinen rasvahappo, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä tai jauhetta, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C18H36O2 ja rakennekaava CH3(CH2)16COOH. Steariinihaposta käytetään myös nimityksiä "1-heptadekaanikarboksyylihappo" ja "setyylietikkahappo". Steariinihapon nimi johtuu kreikan sanasta "στέαρ" "stéar", mikä merkitsee talia.
Steariinihapon moolimassa on 284,5 g/mol, sulamispiste 68,8 °C, kiehumispiste 376 °C (hajoaa), tiheys 0,94–0,83 g/cm3, leimahduspiste 196 °C, itsesyttymislämpötila 395 °C ja CAS-numero 57-11-4. Steariinihappo ei liukene veteen.
Steariinihappo on tyydyttyneistä rasvahapoista yleisin palmitiinihapon jälkeen. Steariinihappoja esiintyy ravintorasvoissa muiden rasvahappojen tavoin glyserolin kanssa esteröityneenä. Myös eräät suoliston mikrobit tuottavat sitä.
Kynttilöiden valmistukseen käytetty steariini on steariinihapon ja palmitiinihapon seosta.
Steariinihapon suolat ja esterit ovat stearaatteja.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Unto

Unto on suomalainen miehen nimi, joka on muunnos Kalevalassa esiintyvästä nimestä Untamo. Nimi on Suomessa annettu kesäkuun 2025 loppuun mennessä 13 184 miehelle ja 3–12 naiselle.
Ripsimonnit

Ripsimonnit, vanhemmassa kirjallisuudessa selkäuimarit (Mochokidae) on monnikalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Lajien ruumis on suomuton ja niillä on suuri rasvaevä selkäevän takana. Sekä selkä- että rintaevissä on piikki, joka on yleensä voimakas ja siinä on mekanismi piikin lukitsemiseksi pystyyn. Suurimmat ripsimonnit voivat kasvaa 72 senttiä pitkiksi. Osa lajeista, kuten näistä tunnetuin selkäuimari ("Synodontis nigriventris"), uivat selällään vatsa ylöspäin. Ripsimonneja tavataan Afrikan makeista vesistä.
Alaheimot ja suvut.
Ripsimonnit jaetaan kahteen alaheimoon, joissa tavallisesti katsotaan olevan yhteensä 10 sukua. Sukujen "Hemisynodontis" ja "Brachysynodontis" taksonomia on kuitenkin kiistanalainen ja niiden lajit luetaan joissakin julkaisuissa sukuun "Synodontis".
Untamo (nimi)

Untamo on suomalainen miehen etunimi ja esiintyy myös sukunimenä. Nimi on annettu 1900-luvun alusta kesäkuun 2025 loppuun mennessä 4 363 suomalaiselle miehelle ja alle 10 naiselle. Untamon lyhyempi ja todennäköisesti alkuperäisempi muoto on Unto. Nimeä arvellaan alkuperältään germaaniseksi. Nimi lienee lainattu jo esihistoriallisena aikana, jolloin oli olemassa germaaninen nimi "Undo". Untamon nimi tunnetaan jo kansantarinoista ja Kalevalaisesta runoudesta, jossa hän on toisaalta uudisasukas, toisaalta karjalaisen Kalervon (eli Kalevan) suvun vihollinen. Untamo tai sitä muistuttava nimi on ilmeisesti taustalla myös eräissä läntisen Suomen paikannimissä. Näistä paikoista osa on ollut aiemmin, jo esihistoriallisena aikana merkittäviä asutuskeskuksia, mutta sittemmin ne ovat syrjäytyneet. Tunnetuin lienee Untamala.
Untamo oli myös jatkosodan aikaisen jalkaväkirykmentti 8:n II pataljoonan peitenimi.
Imumonnit

Imumonnit (Loricariidae) kuuluvat monnikalojen (Siluriformes) lahkoon.
Alaheimot ja suvut.
Imumonnit jaetaan kuuteen alaheimoon. Alaheimoihin kuuluu lukuisia sukuja, joista seuraavassa on luetteloitu tunnetuimmat.
"Lithogenes"
"Neoplecostomus"
Nuolimonnit "Otocinclus"
Vasamamonnit "Parotocinclus"
Täpläplekot "Hypostomus"
Leväplekot "Liposarcus"
Purjeplekot "Glyptoperichthys"
Pisteplekot "Cochliodon"
Partamonnit "Ancistrus"
Puroplekot "Chaetostoma"
Kirjosilmäplekot "Panaque"
Koruplekot "Peckoltia"
Seepraplekot "Hypancistrus"
Paholaisplekot "Acanthicus"
Tuliplekot "Baryancistrus"
Vampyyriplekot "Leporacanthicus"
Piikkiplekot "Pseudacanthicus"
Kultaplekot "Scobinancistrus"
Nokkamonnit "Farlowella"
Noitamonnit "Rineloricaria"
Sampimonnit "Sturisoma"
Velhomonnit "Loricaria"
Pikkusampimonnit "Sturisomatichthys"
Alkuperä.
Imumonneja elää Etelä-Amerikan jokivesistöissä maanosan pohjoisrannikolta alas Argentiinan pohjoisosiin Paranájoelle saakka. Joitain imumonnilajeja esiintyy jopa Keski-Amerikassa Costa Ricassa ja Panamassa.
Luokittelu.
Akvaarioliikkeisiin tuodaan usein Etelä-Amerikasta sellaisia imumonneja, joiden taksonominen määrittely ei ole selvä. Niille on keksitty L-numero, jota käytetään kalaryhmien tunnistamiseen. Joskus käy niin, että kaksi tai useampia L-numeroita osoittautuu saman lajin eri alueilta kotoisin oleviksi populaatioksi, joskus taas samalla L-numerolle on luokiteltu kahta lajia.
Sakari Saarikivi

Eero Sakari Saarikivi (19. maaliskuuta 1911 Joensuu – 15. syyskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija ja Ateneumin taidemuseon intendentti. 
Nuoruudessaan Saarikivi opiskeli kuvataidetta, erityisesti grafiikkaa Jose-ryhmän jäsenenä ja toimi mainospiirtäjänä. Hän tuli kuitenkin tunnetuksi taidehistorian, ennen muuta modernismin taiteen tutkijana ja popularisoijana. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1957 Helsingin yliopistossa tutkielmalla "Hugo Simberg: Elämä ja tuotanto". Akateemisen tutkimuksen ohella Saarikivi käänsi suomeksi taidetta käsittelevää kirjallisuutta monista eurooppalaisista kielistä ja osallistui usein julkiseen taidetta koskevaan keskusteluun.
Saarikiven myöhemmät tutkimukset käsittelivät muun muassa Tyko Sallisen ja Hannes Autereen taidetta. Saarikivi toimi 1960-luvulla lyhyen aikaa Jyväskylän yliopiston taidehistorian professorina, mutta siirtyi sittemmin Helsinkiin johtamaan Ateneumia.
Saarikivi toimi vuonna 1961 järjestetyn ensimmäisen Ars-näyttelyn komissaarina. 
Sakari Saarikiven vanhemmat olivat kansanedustajat Santeri Saarikivi ja Lyydi Saarikivi. Hänen veljiään olivat insinööri Paavo Saarikivi ja elokuvaohjaaja Orvo Saarikivi.
Lord of the Flies

”Lord of the Flies” on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale. Se on toinen kappale yhtyeen vuoden 1995 albumilla "The X Factor". Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen basisti Steve Harris ja kitaristi Janick Gers, ja se perustuu nimensä mukaisesti kirjailija William Goldingin vuoden 1954 romaaniin "Kärpästen herra".
”Lord of the Flies” julkaistiin "The X Factor" -albumin toisena ja viimeisenä singlenä 2. helmikuuta 1996. Single sisälsi myös kaksi Iron Maidenin levyttämää coveria, The Whon kappaleesta ”My Generation” ja UFO:n kappaleesta ”Doctor Doctor”.
Urho (nimi)

Urho on suomalainen miehen etunimi. Nimi on annettu kesäkuuhun 2025 mennessä 14 811 suomalaiselle. Suurin osa Urho-nimisistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella, mutta 2010-luvulla nimen suosio on jälleen selvästi kasvanut.
Shanidar

Shanidar on luola, joka sijaitsee Zagrosin vuoristossa, Koillis-Irakissa. Sieltä on löydetty varhaisia Neandertalin ihmisen jäännöksiä ja myös viitteitä lampaanhoidosta noin 10000-9000 eaa. Silloin paikka oli puolivakinainen leiripaikka.
Varhaiset Shanidarin löydöt.
Columbian yliopiston arkeologi Ralph Soleckin johtamissa kaivauksissa 1953-1961 löydettiin ensimmäiset aikuisen neandertalinihmisen luurangot, jotka olivat 60-80 000 vuotta vanhoja.
Kaivaukset toivat esille yhdeksän luurankoa (tunnetaan nimillä Shanidar I–IX), joiden elinikä, kunto ja eheys vaihtelivat. Jäännösten perusteella voi päätellä, että neandertalinihmiset hoitivat loukkaantuneita ja hautasivat kuolleensa. Alkuperäiset luut ovat yhtä luurankoa lukuun ottamatta kadonneet Irakissa. Jäljellä oleva luu ja muiden luiden valukopiot sijaitsevat Smithsonian instituutissa.
Bambi 2

Bambi 2 on vuonna 2006 ilmestynyt jatko-osa Walt Disneyn vuoden 1942 elokuvalle "Bambi". Elokuvan on ohjannut Brian Pimental. Alexander Gould on Bambin äänenä englanninkielisessä versiossa.
Tuotanto.
DisneyToon Studios teki elokuvaa neljä vuotta. Se toteutettiin käsityönä eli animoitiin perinteisellä lyijykynätekniikalla. Ennen työn aloittamista saatiin opastusta alkuperäisen Bambin piirtäjiltä Frank Thomasilta ja Ollie Johnstonilta. Lisäksi tiimi katsoi moneen kertaan vanhaa elokuvaa sisäistääkseen sen tyylin ja tunnelman. Ylimmäisenä laadunvalvojana ja neuvonantajana toimi animaattori Andreas Deja.
Tarina.
Juoni.
Tapahtumat eivät sijoitu ensimmäisen elokuvan jälkeiseen aikaan, vaan äidin kuoleman aikaan, jolloin Bambi on kasvamassa aikuiseksi. "Bambi 2":n alussa Metsän Ruhtinas saapuu kertomaan Bambille, että tämän äiti on poissa. Elokuva jatkuu kertomalla tarinan siitä, kuinka Metsän Ruhtinas opastaa pientä ja avutonta Bambia selviytymään ja tietämään paikkansa uutena Metsän Ruhtinaana. Samalla Bambi oppii tuntemaan rakkauden kaunista Falinea kohtaan ja joutuu taisteluihin itserakkaan Ronnon kanssa.
Vastaanotto.
"Bambi 2" myi 2,6 miljoonaa DVD:tä sen ensimmäisellä viikolla Yhdysvalloissa. Elokuva voitti Annie-palkinnon "Best Home Entertainment Production" -sarjassa ja nimettiin ehdokkaaksi Saturn-palkinnon saajaksi vuoden 2007 "Parhaan DVD-julkaisun" -kategoriassa.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä tyhjänpäiväisillä jollotuksilla pidennetty mitäänsanomaton jatko-osa käy esimerkiksi Disneyn toimintapolitiikasta, jossa määrä on korvannut laadun. Hänen tietääkseen Suomi on harvoja maita, joissa "Bambi 2" on päässyt teatterilevitykseen eikä julkaistu suoraan videolle.
Ajan päivin, ajan öin

Ajan päivin, ajan öin on suomalaisen laulaja Pate Mustajärven kuudes sooloalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2005.
Albumin nimikappaleesta "Ajan päivin, ajan öin" tehtiin video, joka näytettiin Levyraati-ohjelmassa keväällä 2005. Kappale julkaistiin myös singlenä, ja siitä tuli yksi Mustajärven tunnetuimmista hiteistä. "Köyhän miehen Peace &amp; Love" ja "Tällä tiellä" olivat mukana myös "Musiikkia elokuvasta Vares" -soundtrackilla.
Rantsilan kirkko

Rantsilan kirkko on Rantsilan evankelisluterilaisen seurakunnan toinen kirkko. Se on valmistunut jo aikana, jolloin Rantsila kuului Siikajoen seurakuntaan. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1873. Nykyisin kirkko kuuluu Siikalatvan seurakuntaan. Rantsilan puinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1785, ja sen on suunnitellut kirkonrakentaja Simon Silvén-Jylkkä. Rantsilan edellinen kirkko oli rakennettu vuonna 1671. Perinteinen kolminivelinen kellotapuli on kirkkoa vanhempi ja on siirretty nykyiselle paikalleen vanhan kirkon luota vuonna 1785 ja ullakko eli asehuone vuonna 1788. Ullakkoa on käytetty ja käytetään edelleen ruumishuoneena. Kirkkotarhaan kulku tapahtui vielä vuosisadan alussa vain tapulin ja asehuoneen kautta.
Kirkko on sisältä koristeltu Mikael Toppeliuksen maalauksin. Alttaritauluna on Toppeliuksen maalaama triptyykki, jossa keskimmäisenä on kuvattuna "Jeesus ristillä", vasemmanpuoleisen maalaukseen aiheena on "Getsemane", ja oikeanpuoleisessa "Jeesus nousee haudastaan". Saarnastuolin on veistellyt puuseppä Johan Amström vuonna 1794, ja sen on koristellut Toppelius. Saarnastuoliin on maalattu Kristuksen, Neitsyt Marian ja evankelistojen kuvat symboleineen. Porraskaiteen seinämään maalarimestari sijoitti Aatamin, Eevan, Aaronin ja Mooseksen kuvat. Kirkossa on urkuparvelle sijoitetut 15-äänikertaiset urut, jotka on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1966.
Kirkon 198 senttimetriä pitkä vaivaisukko on yksi Suomen suurimmista. Sen veisti vuonna 1860 puuseppä Juho Jääskelä. Rantsilan vaivaisukko on nykyään sijoitettuna Pohjois-Pohjanmaan museoon Ouluun, jossa sitä on entisöity museokäyttöön. Rantsilan kotiseutuväki on sittemmin hankkinut museoon sijoitetun ukon tilalle täysin uuden vaivaisukon. Rantsilan kirkon uuden, yli kaksimetrisen vaivaisukon on veistänyt liminkalainen kuvanveistäjä Toni Iskulehto. Rantsilan kirkkotapulin viereen tullut uusi vaivaisukko siunattiin käyttöön 15. heinäkuuta 2012.
Liberty Island

Liberty Island on noin viiden hehtaarin kokoinen saari Manhattanin eteläpuolella New Yorkissa. Saari kuuluu hallinnollisesti New Yorkin osavaltioon, vaikka sitä ympäröivätkin New Jerseyn aluevedet. Saarella seisoo Vapaudenpatsas, ja se on yhdessä Ellis Islandin kanssa osa Vapaudenpatsaan kansallista monumenttia.
Historia.
Intiaanit käyttivät saaresta nimeä Minnissais, ’Pikkusaari’, ja varhaiset eurooppalaiset uudisasukkaat antoivat sille nimeksi Great Oyster, ’Iso osteri’. Sen jälkeen saaren nimeksi tuli Bedloe’s Island kauppias Isaac Bedloen mukaan, joka osti sen 1660-luvulla. New Yorkin kaupunki hankki saaren vuonna 1758, ja siitä tuli osa New Yorkin osavaltiota vuonna 1796. Saarelle rakennettiin Fort Woodin linnake vuoden 1812 sotaan. Vapaudenpatsas valmistui saarelle vuonna 1886. Nykyisen nimensä saari sai vuonna 1956.
Virhefunktio

Virhefunktio on eräs useimmin vastaantulevista erikoisfunktioista. Siihen törmää helposti monissa käytännön tilanteissa, varmimmin todennäköisyyslaskennassa ja statistisessa mekaniikassa. Virhefunktio liittyy läheisesti normitetun normaalijakauman kertymäfunktioon. Itse virhefunktion lisäksi usein tulee vastaan myös virhefunktion komplementti.
Virhefunktio määritellään integraalina, mutta tarkka esitysmuoto vaihtelee hieman eri lähteissä. Tavallisin määritelmä on
formula_1
Virhefunktion ominaisuuksia.
Virhefunktio on pariton funktio
formula_2
ja jos funktion argumentti on kompleksiluku, kompleksikonjugaatille on voimassa
formula_3.
Virhefunktiota ei ole mahdollista lausua alkeisfunktioiden avulla, mutta sitä vastaava Taylorin sarja on
formula_4
Sille voidaan esittää myös approksimaatio asymptoottisen sarjan avulla. Virhefunktion ensimmäinen derivaatta seuraa välittömästi määritelmästä
formula_5
ja korkeammat derivaatat voi laskea kaavalla
formula_6,
missä formula_7 on formula_8:s Hermiten polynomi. Virhefunktiolla on myös integraali
formula_9
Virhefunktion käänteisfunktio voidaan esittää sarjakehitelmänä
formula_10,
missä
formula_11
Virhefunktio ja normaalijakauma.
Virhefunktion ja normitetun normaalijakauman kertymäfunktion formula_12 välillä on yhteys:
formula_13,
formula_14.
Molempien funktioiden raja-arvo, kun x kasvaa rajatta, on 1, mutta
formula_15,
kun taas
formula_16
Muuttujan arvolla x=0 saa virhefunktio arvon 0 mutta normaalijakauman kertymäfunktio arvon 1/2.
Virhefunktion komplementti.
Virhefunktion komplementti määritellään
formula_17
tai yhtäpitävästi integraalina
formula_18.
ja se toteuttaa differentiaaliyhtälön
formula_19.
Virhefunktion komplementin derivointikaava muistuttaa virhefunktion vastaavaa
formula_20
ja integraalikin muistuttaa virhefunktion integraalia
formula_21
Trad

Trad on kansanmusiikin ja kansantanssin aikakauslehti, joka ilmestyi vuoden 2006 ajan. Lehteä julkaisi Kansanmusiikki-instituutti ja sen kustantaja oli Maahenki Oy.
Lehti perustettiin vuonna 2006 Kansanmusiikki-instituutin julkaiseman samansisältöisen Friiti-lehden (2000-2005) jatkajaksi. Ensimmäinen päätoimittaja oli Helena Ruhkala, toinen Heikki Uimonen ja kolmas Marko Aho.
Lehti ilmestyi 5 kertaa vuodessa. Kerran vuodessa lehden liitteenä oli kansanmusiikin cd-levy. Vuonna 2007 Trad-lehti yhdistyi Pelimanni-lehteen, joka on vuodesta 2013 alkaen ilmestynyt nimellä Kansanmusiikki. Lehteä julkaisee Suomen Kansanmusiikkiliitto yhdessä Kansanmusiikki-instituutin kanssa.
Laatokan puolustuksen perinnearkisto

Laatokan puolustuksen perinnearkisto on yksityisarkiston luonteinen perinnekokoelma, johon on koottu muuta kuin virka-arkistoihin kuuluvaa Laatokan rannikko- ja meripuolustukseen liittyvää aineistoa, kuten muistelmia, lehtileikkeitä, historiikkejä ja valokuvia. Koska monet Laatokalla palvelleet ovat jatkosodassa palvelleet myös Äänisellä, on arkistossa melkoisesti myös Äänistä koskevaa kuvamateriaalia. Rannikkotykistösäätiö rahoitti arkiston järjestämisen ja luetteloinnin. Kokoelma ensimmäinen osa luovutettiin 3. syyskuuta 2014 Kansallisarkistolle ja toinen osa vuonna 2023. Kokoelmissa on aineistoa vuosilta 1914–2014. Kokoelman laajuus on 1,67 hyllymetriä, joka on kokonaisuudessaan järjestetty. Valokuvien taustoittaminen ja myös uusien valokuvakokoelmien järjestäminen on jatkunut Kansallisarkistoon kuulumattomana projektina harrastelijavoimin helmikuuhun 2025. Tällöin digitoitujen ja taustoitettujen valokuvien määrä oli noin 4 460 (Näistä Kansallisarkistolle vuonna 2014 luovutettuja kuvia on 2370).
Aineiston luovutukset.
Aineistoa perinnearkistoon ovat eri aikoina luovuttaneet: