Suomi kesäolympialaisissa 1972

Suomi osallistui Münchenin kesäolympialaisiin 1972 96 urheilijan joukkueella 16 urheilumuodossa. Suomen joukkue saavutti kesäolympialaisissa 1972 yhteensä kahdeksan mitalia, joista kolme oli kultaa, yksi hopeaa ja neljä pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui jaetulle 14. sijalle.
Suomalaisurheilijat valittiin neljässä eri vaiheessa kesä-elokuun 1972 aikana. Valintamalli oli lajiliittojen toivoma. Ensimmäinen valintakokous 1. kesäkuuta nimesi yhteensä 10 urheilijaa, joista kahdeksan oli painijoita, yksi judoka ja yksi voimistelija. Toinen valintakokous oli 3. heinäkuuta toi 11 uutta olympiaurheilijaa, joista yksi oli meloja, yksi painija aiemmin nimettyjen lisäksi, kaksi nyrkkeilijää, neljä nykyaikaista 5-ottelijaa ja kolme soutajaa. Kolmas valintatilaisuus oli 27. heinäkuuta. Siinä 32 urheilijaa sai olympialipun. Heistä yksi oli uimahyppääjä ja uimari, yksi painija aiemmin nimettyjen lisäksi, viisi pyöräilijää, yhdeksän painonnostajaa, neljä melojaa aiemman nimetyn lisäksi, seitsemän ampujaa ja kaksi maratoonaria. Neljännessä valintakokouksessa 14. elokuuta sai 40 urheilijaa olympialipun, joista 25 oli yleisurheilijaa aiemmin valittujen kahden maratoonarin lisäksi, kolme ampujaa aiemmin valittujen lisäksi, kaksi nyrkkeilijää aiemmin valittujen lisäksi, yksi uimahyppääjä kahden aiemman uintilajiedustajan lisäksi, kolme jousiampujaa ja seitsemän purjehtijaa. Lisäksi jätettiin usealle mies- ja naisyleisurheilijalle vielä mahdollisuus lisänäyttöön seuraavan viikonvaihteen Suomi-Ruotsi -yleisurheilumaaottelussa. Viimeinen valinta Ruotsi-maaottelun tulosten perusteella toi mukaan vielä seitsemän yleisurheilijaa.
Joukkue.
Münchenin kesäolympialaisissa Suomella oli 16 lajiryhmässä kilpaillut 96 urheilijan joukkue. Maan lipunkantajana kisojen avajaisissa toimi meloja Ilkka Nummisto.
Joukkueen kokonaisvahvuus oli 138 urheilijan lisäksi 45 joukkueen johtotehtäviin, valmennukseen ja huoltoon kuuluvaa edustajaa. Yleisjohtoon kuului 11 henkilöä. Lajijohto käsitti 30 henkilöä, joista 20 valmentajaa., 
Valinnoista.
Valinnat tehtiin 1. kesäkuuta – 14. elokuuta neljässä valintakokouksessa. Valinnan teki Olympiakomitean hallitus lajiliittojen ehdotusten perusteella. Lopullinen urheilijamäärä oli 96. Nyrkkeilijävalinnoissa tehtiin kompromissi, sillä mahdollisten valintojen Jouko Lindberghin ja Reima Virtasen lisäksi muiden nyrkkeilijöiden valinta oli epäselvä, joten koko ryhmän valinta lykättiin seuraaviin valintakokouksiin. Painijoista Eero Tapion ja Pertti Ukkolan valinta lykättiin vielä seuraaviin kokouksiin. 
Toisella valintakerralla kahden vahvimmaksi arvioidun nyrkkeilijän eli Lindberghin ja Virtasen valinta vahvistettiin. Muilta neljältä eli Kalevi Marjamaa, Mikko Saarinen, Pentti Saarman ja Kalevi Kosunen, mahdolliselta odotettiin lisänäyttöjä. Melonnassa yksiköihin valitun Nummiston lisäksi K-4:lta odotettiin vielä lisänäyttöjä. 
Kolmannessa valinnassa ammunta ehdotti 11, mutta valittuja oli seitsemän. Soudussa perämiehetön nelonen ei saanut hyväksyntää olympialaisiin. Pyöräilyssä rata-ajaja Raimo Nieminen tarvitsi vielä lisänäyttöjä. Uintilajien kahden lisäksi uimahyppääjä Pentti Koskinen ei saanut vielä hyväksyntää, mutta tulevat SM-kisat annettiin vielä lisänäyttöpaikaksi. Nyrkkeilyssä neljän valitun eli Lindberghin, Virtasen, Saarisen ja Saarmanin lisäksi Marjamaa ja Kalervo Hautasaari jäivät valittujen ulkopuolelle. Voimistelussa Suomen miesten joukkuetta ei nimetty, joten Nissisen lisäksi ehdolla olleet viisi muuta voimistelijaa eli Kari Heinonen, Markku Karttunen, Antero Lisko, Juhani Rahikainen ja Kai Uramaa, jäivät ulos olympiakisoista. Vaikka joukkueelle vaadittu pisteraja oli saavutettu, tasoa ei katsottu riittäväksi. Näin päättyi vuodesta 1924 alkanut miesten voimistelujoukkueiden menestyksellinen olympiaedustusketju. Miesten koripallojoukkue sai myös mahdollisuuden eli mikäli selviäisi Augsburgissa käytävistä olympiakoripallokarsinnoista, joukkue lähetettäisiin kisoihin. Joukkue ei selvinnyt kuitenkaan karsinnoista. Hylättyjä urheilijoita kolmannessa valinnassa oli kaikkiaan 17, mutta osalle vielä neljäs valinta saattoi tuoda paikan olympialaisiin. 
Neljäs valintakierros elokuun alussa toi suurimman lisäyksen olympiajoukkueeseen. Nyrkkeilijät ehdottivat vielä Kalevi Kosusta, mutta hän jäi edelleen valitsematta. Samoin ratapyöräilijä Raimo Nieminen jäi valitsematta. Ammunnassa kolmen valitun lisäksi keskusteltiin kokeneen, mutta testikilpailuissa epäonnistuneen pistooliampuja Pentti Linnosvuon valitsemista. Asia jäi kuitenkin keskustelun asteelle. Purjehduksessa kolmen valitun venekunnan lisäksi jäi valitsematta kaksi venekuntaa eli Jyri ja Kari Wilén tempest-luokkaan sekä Fred Ehrströmin johtama star-vene. Yleisurheilussa jätettiin vielä valitsematta 12 miestä ja seitsemän naista, joilla jätettiin näyttömahdollisuus Suomi-Ruotsi -maaotteluun. Maaottelun jälkeen valitsematta jäivät miehistä Kauko Lumiaho (1 500 m), Rauno Mattila (5 000 m), Seppo Matela (10 000 m), Asko Pesonen ja Lasse Viskari (korkeushyppy), Risto Ivanoff ja Unto Sjö (seiväshyppy), Reijo Toivonen (pituushyppy), Pentti Kuukasjärvi (3-loikka) ja Matti Yrjölä (kuulantyöntö) sekä naisista Nina Holmén (1 500 m), Kirsti Launela ja Anneli Kotilainen (keihäänheitto).
Menestysodotuksista.
Menestysodotuksia Suomella oli useista eri lajeista. Vahvimmat odotukset olivat yleisurheilussa. Kestävyysjuoksija Lasse Virén oli mitalisuosikki 5 000 ja 10 000 metrillä. Hän oli maailmantilastossa 5 000 metrillä toinen ja 10 000 metreillä ykkönen. Hän oli juossut kesäkuun lopulta aina elokuun alkuun huippuaikoja tehden Suomen ennätykset niin 3 000:lla, 5 000:lla kuin 10 000 metrillä. Lisäksi hän teki heinäkuun alussa Tukholmassa uuden 2 mailin ME:n. Toinen vahva mitalisuosikki oli 1 500 metrin jaetun maailmantilaston ykkössijan saavuttanut Pekka Vasala, joka oli tehnyt lisäksi 800 metrillä uuden Euroopan ennätyksen edeltävässä Suomi-Ruotsi -maaottelussa.
Yleisurheilun amerikkalaislehti Track&amp;Field (T&amp;F) oli ennakoinut suomalaismenetystä myös heinäkuun alussa nimeämällä edellisvuoden Euroopan mestarin Juha Väätäisen kultamitalisuosikiksi 10 000 metrillä ja mitalisuosikiksi 5 000 metrillä. Toisen mitalisuosikkina oli keihäänheittäjä Hannu Siitonen. Mahdollisina mitaliyllättäjinä T&amp;F piti seiväshyppääjä Antti Kalliomäkeä, edellisten olympialaisten hopeamitalimiestä keihäänheittäjä Jorma Kinnusta, estejuoksijoita Tapio Kantasta ja Mikko Ala-Leppilampea.
Yleisurheilun lisäksi muissa lajeissa oli lähinnä mitaliodotuksia; ei niinkään odotuksia kultamitaleista. Vahvimpana mitaliehdokkaana nähtiin jousiammunnassa edellisten MM-kisojen hopeamitalisti Kyösti Laasonen. Painissa suomalaiset olivat saavuttaneet 1960-luvulla menestystä niin MM- kuin EM-kisoissa. Viimeisimpänä kevään 1972 EM-kisoissa Martti Laakso otti hopeaa. Ammunnassa vuoden 1970 MM-kisoissa Yhdysvaltain Phoenixissa käydyissä kisoissa Esa Kervinen ja Seppo Mäkinen olivat olleet mitalisteja, joka loi odotuksia menestymisestä. Pitkäaikaisessa olympiamitalilajissa nyrkkeilyssä parhaimmin oli menestynyt Reima Virtanen, joka li ollut vuoden 1971 EM-kisoissa pronssilla.
Muu henkilöstö.
Urheilijoiden lisäksi joukkueeseen kuului 48 joukkueen johtotehtäviin, valmennukseen ja huoltoon kuuluvaa edustajaa. Yleisjohtoon kuului 16 henkilöä. Lajijohto käsitti 26 henkilöä, joista 20 valmentajaa.
Yleisjohto
Terveydenhuolto
Edustajat
Lajijohto
Tuomarointitehtävät