Ivan Passer

Ivan Passer (10. heinäkuuta 1933 Praha – 9. tammikuuta 2020 Reno) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan yhtenä 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä tekijöistä. Prahan kevään jälkeen Passer emigroitui Yhdysvaltoihin ja jatkoi uraansa ohjaamalla useita elokuvia.
Elämä ja ura.
Aika Tšekkoslovakiassa.
Ivan Passer kasvoi Tšekkoslovakiassa natsivallan aikana. Hänen isänsä lähetettiin työleirille ja äitinsä osallistui vastarinnan toimintaan. Passerin kasvatti hänen isoisänsä. Teini-iässä kommunistisesta Tšekkoslovakiasta oli tullut osa itäblokkia ja Passer erotettiin koulusta ”kansan vihollisena”. Passer opiskeli elokuvakäsikirjoittamista Prahan elokuvakoulussa FAMUssa, josta monet tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä tekijöistä tulivat. Hän olikin aluksi käsikirjoittaja ja apulaisohjaaja Milos Formanin elokuvissa. Passer ja Forman olivat opiskelleet jo ennen elokuvakoulua samassa sisäoppilaitoksessa, joka oli tarkoitettu sodassa vanhempansa menettäneille lapsille.
Passerin, Formanin, Jaroslav Papousekin ja muiden samanhenkisten elokuvantekijöiden ryhmä teki työtä tiiviisti yhdessä ja kehtti tyylin, jossa oli paljon yhtäläisyyksiä. Elokuvat olivat komedioita ja ne kuvattiin ulkona luonnollisessa valossa. Elokuvissa käytettiin amatöörinäyttelijöitä. Vaikka kohtaukset näyttävät usein spontaaneilta ja improvisoiduilta, ne olivat tarkasti käsikirjoitettuja. Tšekkoslovakian todellisuudessa elokuvista, jotka kuvasivat ympäröivää yhteiskuntaa ja ihmisiä realistisesti tuli väistämättä myös poliittisia. 
Passer ohjasi ensimmäisen oman lyhytelokuvansa "Fádní odpoledne" () vuonna 1964. Elokuvan piti olla osa uuden aallon manifestiksikin kutsuttua "Perličky na dně" (suom. "”Syvyyden helmet”") -episodielokuvaa, joka julkaistiin vuonna 1966. Passerin osuus kuitenkin leikattiin lopullisesta elokuvasta ja julkaistiin erikseen. Passerin ensimmäinen ja ainoa ohjaus Tšekkoslovakiassa oli hänen itsensä mukaan sattuma. Vuonna 1965 julkaistun "Kasvoista kasvoihin" () -elokuvan ohjaamista ehdotti Passerille käsikirjoittaja Vaclav Sasek, joka oli rahapulassa. Passer suostui ilmeisesti ystävänpalveluksena projektin ohjaajaksi, vaikka ei uskonut, että elokuva tulisi tehtyä. Nykyisin lähes juonetonta ja tunnelmiin keskittyvää esikoisohjausta pidetään yhtenä Tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä elokuvista. Kriitikko Ian Johnston kirjoitti vuonna 2006, miten ”ehkä missään muussa elokuvassa ei kirkastu ... uuden aallon henki samalla tavalla kuin Ivan Passerin kevyessä ja raikkaassa mestariteoksessa "Kasvoista kasvoihin".
Aika Yhdysvalloissa.
Vuonna 1968 Neuvostoliiton joukot lopettivat Prahan keväänä tunnetun vapauden ajan. Passer lähti maasta Formanin kanssa alkuvuonna 1969. Ohjaajat teeskentelivät olevansa matkalla lomalle Itävaltaan. Rajavartija tunsi Formanin ja päästi heidät rajan yli ilman viisumeita. Molemmat siirtyivät Yhdysvaltoihin. Kaksi vuotta myöhemmin Passer ohjasi toisen elokuvansa, vuonna 1971 julkaistun "Syntynyt voittamaan" (), joka kertoi narkomaanin tarinan. Se, että Passer teki aiheesta herkän ja realistisen komedian ei miellyttänyt kaikkia kriitikoita. Toinen Yhdysvalloissa ohjattu elokuva oli vuonna 1974 julkaistu esikaupunkikomedia "Laki ja epäjärjestys" (), jossa lähiön asukkaat organisoivat vartijaryhmän suojautuakseen väkivallalta. 
Vuonna 1981 julkaistiin film noir -trilleri "Cutterin kosto" (), jota pidetään yleisesti Passerin Yhdysvaltojen ajan onnistuneimpana elokuvana. 1990-luvulla Passer työskenteli televisiossa ja ohjasi muun muassa vuonna 1992 julkaistun, neljällä Emmy-palkinnolla ja Golden Globe-palkinnoilla palkitun televisioelokuvan "Stalin I ja II" (). Passer kertoi Film Comment -lehden haastattelussa, miksi hän teki niin vähän töitä Yhdysvalloissa: ”Kieltäydyn tekemästä väkivaltaisia elokuvia. Ne ovat minusta vaarallisia. Näin oikeaa väkivaltaa toisessa maailmansodassa.” Hän on myös kertonut olleensa tuskastunut siihen, miten tuottaja puuttuivat Yhdysvalloissa elokuvien tekemiseen.
Perintö ja arvostus.
Passer muistetaan yhtenä tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä hahmoista. Hänen ohjauksensa "Kasvoista kasvoihin" on uuden aallon rakastetuimpia teoksia. Esimerkiksi brittiläinen elokuvaohjaaja Ken Loach on kertonut saaneensa vaikutteita Passerin työstä. Toisin kuin monet muut uuden aallon ohjaajista Passer onnistui jatkamaan uraansa myös Yhdysvalloissa ja toi myös Yhdysvalloissa ohjaamiinsa elokuviin joitakin Tšekkoslovakiassa kehitettyjä ideoita. Passerin Yhdysvalloissa ohjaamat elokuvat ovat kuitenkin laadultaan epätasaisia, eikä hänestä tullut yhtä menestynyttä ja suosittua kuin läheisestä ystävästään Milos Formanista.