Paimensukuinen lapinkoira

Paimensukuinen lapinkoira on yksi suomenlapinkoiran siitoslinjoista. Virallisesti suomenlapinkoira on vain yksi rotu, mutta epävirallisesti rodun sisällä on tietyistä porokoirataustaisista kantakoirista polveutuva kanta, joita kutsutaan paimensukuisiksi lapinkoiriksi. Tätä kantaa pyritään kasvattamaan suomenlapinkoirarekisterin sisällä omana linjanaan. Paimensukuisiksi lapinkoiriksi sanotaan niitä lapinkoirarekisterissä olevia koiria, jotka polveutuvat Suomen, Norjan ja Ruotsin poronhoitoalueilta kootuista, tunnettuihin työkoirasukuihin kuuluvista koirista. Näissä koirissa on pyritty säilyttämään Tunturi-Lapin vanhan paimenkoiran olemus, sen tyyppi, rakenne ja luonne. 
Paimensukuisessa linjassa on pyritty säilyttämään alkuperäisen maatiaisporokoirakannan geeniperimää. Tavoitteena ei siis ole ollut perinteisille kennelroduille tyypillinen rotumääritelmään perustuva karsiva ja kantaa yhtenäistävä jalostus. Siksi paimensukuisessa linjassa koirien ulkomuoto on hyvin vaihteleva. Paimensukuiset lapinkoirat eivät eroa luonteeltaan tai käyttöominaisuuksiltaan juurikaan muista lapinkoirista. Ulkonäöltään paimensukuinen poikkeaa kuitenkin jalostetusta näyttelytyypistä selvästi, eivätkä paimensukuisen kasvattajat pyri tiiviisti yhtenäiseen ulkonäköön. Paimensukuinen lapinkoira on pitkärunkoinen ja matalaryhtinen, eikä sen häntä kierry yhtä tiukasti selän päälle. Paimensukuisen turkki ei myöskään ole niin ryhdikäs, vaan enemmänkin "makaava". Paimensukuisen suomenlapinkoiran kuono on tavallisen suomenlapinkoiran kuonoa pidempi. Sen ja muiden yllä mainittujen asioiden takia paimensukuinen lapinkoira ei pärjää kovinkaan hyvin koiranäyttelyissä.
Nykyisin paimensukuinen lapinkoira on suosittu perhekoira, joka soveltuu monenlaisiin harrastuksiin paimennuksesta palveluskoiralajeihin. Erityisesti se nauttii elämästään retkeilevien ihmisten koirana. Paimensukuisia lapinkoiria on myös maatilojen ”monitoimikoirina”, apuna nautakarjan tai lampaiden paimennuksessa ja jokunen myös esi-isiensä alkuperäisessä tehtävässä porokoirana Lapissa. Pentuja syntyy vuosittain 200–300.
Parhaimmillaan paimensukuinen lapinkoira on yhteistyöhaluinen ja älykäs, paimenkoiramaisen nöyrä ja kuuliainen, mutta kykenevä itsenäisiin ratkaisuihin, rauhallinen ja silti aina valmis toimintaan. Yksinäiseksi pihakoiraksi sitä ei saa alistaa, sillä se on ennen kaikkea ihmisen koira. Koirien paimennustaipumuksia on mahdollista testata Porokoirakerhon järjestämissä poropaimennustaipumustesteissä ja poropaimennuskilpailussa. Paimennustaipumuksia tutkitaan myös Kennelliiton alaisissa lammaspaimennuskokeissa ja Paimensukuisen Lapinkoiran Seura ry:n epävirallisissa paimennustaipumustesteissä lampailla. 
Paimensukuiseksi kutsumisesta on esitetty kritiikkiä lapinkoirajärjestöjen sisällä, koska harrastajat esittävät erilaisia väitteitä tästä linjasta. 
Paimensukuisen Lapinkoiran Seura ry.
Paimensukuisen lapinkoiran seura ry perustettiin vuonna 1981, kun rodun harrastajien keskuudessa syntyi erimielisyyttä suomenlapinkoiran rotutyypistä. Seura pitää kirjaa suomenlapinkoirarekisteristä erillisenä säilytetystä kannasta. Yhdistys on tehnyt työtä luonnollisen koiranjalostuksen puolesta, jossa pääpaino on koiran terveydellä, luonteella ja alkuperäisillä käyttöominaisuuksilla. Suurin osa paimensukuisten lapinkoirien kantakoirista löydettiin Suomen, Ruotsin ja Norjan saamelaisalueelta 1970-luvulla. Joitakin uusia kantakoiria on hyväksytty vielä 2000-luvun puolella. Kanta on haluttu pitää erillisenä, koska virallisessa kennelmaailmassa vallalla oleva rotumääritelmään perustuva karsiva ulkomuotojalostus on koettu uhkaksi alkuperäisen paimenkoiratyypin ja porojen paimennukseen käytettyjen sukulinjojen säilyttämiselle.
Tapahtumat.
Maatiainen ry valitsi paimensukuisen lapinkoiran vuoden 2011 maatiaiseläimeksi. Monet suomalaiset alkuperäisrodut ovat nykyisin pieniä, uhanalaisia rotuja. Ihmisen kesyttämien eläinlajien geneettinen monimuotoisuus turvataan ylläpitämällä alkuperäisrotuja.
Paimensukuisen Lapinkoiran Seura ry järjestää vuosittain suuren katselmuksen joka kokoaa yhteen paimensukuisia lapinkoiria ympäri Suomen. Katselmuksen tarkoitus on saada käsitys paimensukuisen lapinkoiran kannasta. Kyseessä ei ole näyttely, vaan nimenomaan katselmus.