tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alankomaat kesäolympialaisissa 2020

Alankomaat osallistui Tokion kesäolympialaisiin 2020. Alankomaalaisurheilijat ovat saavuttaneet 101 paikkaa 8 lajissa (tilanne 24. syyskuuta 2019).
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Jalkapallo.
Alankomaat on varmistanut paikan naisten turnauksessa oltuaan MM-kilpailuissa 2019 paras eurooppalainen joukkue. Miesten joukkue ei voi enää päästä olympiaturnaukseen.
Jousiammunta.
Alankomaat varmisti paikan miesten joukkuekilpailuun MM-kilpailuissa 2019. Tämä takaa myös kolme paikkaa miesten yksilökilpailuun. Se saavutti myös yhden maapaikan naisten yksilökilpailuun Euroopan kisoissa 2019.
Maahockey.
Naisten maajoukkue varmisti paikan olympialaisiin voitettuaan vuoden 2019 Euroopan-mestaruuden.
Purjehdus.
Alankomaalaiset purjehtijat ovat ansainneet kuuteen luokkaan maapaikan. Näistä kaksi on miesten ja neljä naisten kilpailuihin.
Ratsastus.
Ratsastuksessa Alankomaat on varmistanut paikan koulu- ja esteratsastuksen joukkuekilpailuissa. Nämä takaavat kolme paikkaa myös yksilökilpailuun.
Soutu.
Alankomaat on varmistanut viisi maapaikkaa kummankin sukupuolen kilpailuihin.
Miehet
Naiset
Uimahypyt.
Alankomaalaiset uimahyppääjät ovat varmistaneet kaksi paikkaa olympialaisiin.
Uinti.
Useampi uimari on rikkonut vaadittavan tulosrajan.
Yleisurheilu.
Alankomaalaiset yleisurheilijat ovat rikkoneet monissa lajeissa vaadittavan tulosrajan.
Kaisamari Hintikka

Kaisamari Hintikka (s. 27. kesäkuuta 1967 Helsinki) on Espoon hiippakunnan piispa. Hän aloitti piispan virassa 1.2.2019 ja hänet vihittiin piispan virkaan 10.2.2019 Espoon tuomiokirkossa. Hän on Espoon hiippakunnan kolmas piispa ja toinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispaksi valittu nainen.
Koulutus.
Kaisamari Hintikka valmistui teologian maisteriksi 1993 ja väitteli teologian tohtoriksi 2001 Helsingin yliopistosta. Hänet vihittiin papiksi 15.11.2009 Helsingin hiippakunnassa.
Työura.
Ennen piispaksi valintaa Kaisamari Hintikka työskenteli vuosina 2011–2018 Genevessä, jossa hän toimi elokuusta 2012 lähtien Luterilaisen maailmanliiton teologian ja julkisen todistuksen osaston (Department for Theology and Public Witness) johtajana ja ekumeenisten asioiden apulaispääsihteerinä. Ennen valintaa osaston johtajaksi ja apulaispääsihteeriksi hän toimi Genevessä Kirkot dialogissa -komission johtajana Euroopan kirkkojen konferenssissa (2011–2012). Hän oli myös Geneven suomalaisen seurakunnan vapaaehtoinen pappi vuosina 2011–2018. Kaisamari Hintikka työskenteli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkkohallituksen ulkoasiain osaston työalasihteerinä/asiantuntijana 2002–2011 sekä vt. teologisten asioiden sihteerinä 2008. Hän toimi Helsingin yliopiston Kirkkohistorian laitoksen apurahatutkijana vuosina 1995–2002 sekä tuntiopettajana 1994–2002 ja vs. amanuenssina 1994.
Seututie 738

Seututie 738 on Kauhavan Alahärmän Voltista Kortesjärvelle kulkeva seututie. Pituutta tiellä on noin 17 kilometriä. Se on koko matkalta päällystettyä suoraa, jokseenkin huonokuntoista tietä.
Tien kulku.
Nopeusrajoitukset.
Tien nopeusrajoitus on lähes koko matkan 80 km/h. Voltin taajamassa nopeusrajoitus on 50 km/h. Muualla Volttissa, Näsissä sekä Perkiömäessä nopeusrajoitus on 60 km/h.
Mestar

Mestar Kuopio Oy on Kuopion kaupungin ja sen konserniyhtiöiden kokonaan omistama yhdyskuntarakentamis- ja kunnossapitopalveluja tarjoava yhtiö. Toiminta kattaa katujen, liikenneväylien, vesihuoltoverkostojen, ulkovalaistusverkkojen, viheralueiden ja liikuntapaikkojen rakentamisen sekä kunnossa- ja puhtaanapidon. Pääasiakkaat ovat Kuopion kaupunki tytäryhtiöineen. Mestar Kuopio Oy:n liikevaihto on vuodessa noin 32 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 200. Määräaikaisia kausityöntekijöitä ja aliurakoitsijoita on vuositasolla palveluksessa yli sata. Yhtiön toimitusjohtaja on vuonna 2022 Pekka Kilpimaa.
Aiheesta muualla.
Mestar kotisivut
Linnaisten kartano (Vantaa)

Linnaisten kartano () on Vantaan kaupungin länsirajan äärellä Linnaisten kaupunginosassa Ainontien varrella sijaitseva kartano. Linnaisten kartanon kohdalla Ainontie muodostaa verraten hyvin säilyneen osan keskiaikaisperäistä Turku–Viipuri-maantietä eli Suurta rantatietä (Kuninkaantie), joka on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. 
Kartanon muodostaa entinen Skinnarsin perintötila, joka vuonna 1798 ostettiin perintötilaksi ja jonka omistajat tiedetään vuodesta 1556 lähtien. Nimenmuutos Linnaiseksi () tehtiin vuonna 1865. Kartanoalueen rakennukset ovat kulttuurihistoriallisesti merkittäviä. 
Kartanon kaksikerroksinen mansardikattoinen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa. Arkkitehti Birger Brunilan 1912 tekemän suunnitelman mukaisesti rakennusta on muokattu nykyasuunsa. Yläkertaa peittää jyrkkä tiiliverhoiltu, ikkunoilla varustettu mansardikatto, jonka pitkillä sivustoilla on satulakattoinen poikkipääty. Yläkerroksen alaosa on verhoiltu pystysuorin laudoituksin. Alakertaa peittää vaakasuora lautoitus. Rakennuksen etelä- ja länsisivuilla on umpinainen kuisti, pohjoissivulla kahdeksan pylvään reunustama avokuisti. Päärakennuksen ympärillä on englantilaistyylinen puisto.
Riisihärö

Riisihärö ("Oryzaephilus surinamensis") on 2,5-3,5 millimetriä pitkä kaitahäröjen heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen riisihärö on väriltään musta tai tummanruskea, rakenteeltaan litteä ja etuselän reunoissa on piikkimäiset lisäkkeet sekä pyöristynyt piikkimäinen lisäke silmien takana. Riisihärön toukat ovat 3 mm pitkiä ja vaaleita. Riisihärö on pitkäikäinen ja yksilöt voivat elää jopa kolmevuotiaaksi. Laji tarvitsee lisääntyäkseen yli 18 °C lämpötilan. Kehitys munasta aikuiseksi tapahtuu 20 °C lämpötilassa vajaassa kahdessa kuukaudessa.
Riisihärö on haitallinen tuholainen myllyissä, leipä- ja suklaatehtaissa, kaupan ketjussa sekä kotitalouksissa vaikkakaan siitä ei todennäköisesti ole hygieenistä haittaa. Riisihärö leviää mm. leipäviljan, kuivattujen hedelmien, pähkinöiden ja öljyväkirehujen mukana paikasta toiseen. Laji on levinnyt maailmanlaajuisesti kaikille mantereille. Riisihärö luokitellaan Suomessa vieraslajiksi.
Riisihärön torjunta perustuu puhtauteen ja desinfiointiin sekä saastuneiden tuotepakkausten hävittämiseen tai niiden pakastamiseen ainakin yhden viikon ajaksi -25 -30 °C lämpötilaan.
Riisihärön saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: Amphibolus venator, Blattisocius tarsalis, latolude ("Lyctocoris campestris"), viljapehkiäinen ("Tenebroides mauritanicus"), vakkakuoriainen ("Tribolium castaneum"), keloheiverölude ("Xylocoris cursitans") ja Xylocoris flavipes.
Pähkinähärö eli kauppahärö ("Oryzaephilus mercator") muistuttaa riisihäröä sillä erotuksella, että kauppahärön etuselässä ei ole piikkejä.
Sarvenperä

Sarvenperä on entisen Korpilahden kunnan kylä Jyväskylässä. Se sijaitsee Korpilahden pohjoisosassa noin 25 kilometriä Jyväskylän keskustasta länteen. Jyväskylästä Sarvenperälle tultaessa ajetaan ensin valtatietä 18 länteen ja käännytään Kuohulta etelään Sarvenperäntielle. 
Metsäinen kylä on melko harvaan asuttu, ja asukkaita on yhteensä noin sata. Asutus sijoittuu valtaosin Kuohulta etelään johtavien Sarvenperäntien, Piimäsillantie-Hallamäentien ja Raiviokoskentien varsille pieninä ryppäinä. Niistä tärkeimpiä ovat Sarvenperäntien varren Eerolanmäki, Torvilampi ja vanhan koulun alue sekä Raiviokoskentien varren Saarijärven ympäristö. 
Sarvenperän lakkautetun kyläkoulun kiinteistö on nykyisin yksityisomistuksessa. Kylään ei kulje julkista liikennettä..
Toimintaa.
Sarvenperällä järjestetään kesäisin Saunamaraton, joka on päässyt esille muun muassa Saksan televisiossa. Uudempi vuosittainen perinne on juoksukilpailu Sarvenperän Säntäys.. 
Kylässä toimii vuonna 2006 rekisteröity kyläyhdistys Sarvenperäset ry, joka sai alkunsa vuonna 1977 perustetusta kylätoimikunnasta. Alueella toimii myös Pohjoisen Korpilahden yhteistyöyhdistys ry (POKO). Kyläläisille jaetaan neljä kertaa vuodessa ilmaiseksi vuonna 2000 perustettua kylälehteä "Meijän Perä", jonka painos on pari sataa kappaletta. Sitä julkaistaan myös PDF-tiedostona verkossa. Vuonna 2005 julkaistiin kyläkirja "Höylillä puheella kuin torppa ruununparkissa".
Tanglewood

Tanglewood on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva musiikin koulutuskeskus ja konserttipaikka, joka tunnetaan etenkin kesällä pidettävistä taidemusiikin mestarikursseista ja vuonna 1937 alkaneista musiikkijuhlista. Se on toiminut 1930-luvulta lähtien Bostonin sinfoniaorkesterin kesäkauden keskuspaikkana.
Noin 200 kilometriä Bostonin länsipuolella sijaitseva, yksityislahjoituksena saatu Tanglewood levittyy Lenox- ja Stockbidge-nimisten paikkakuntien alueille Berkshiren piirikunnassa. Ympärivuotista musiikkikoulutusta Tanglewoodissa antavat kolme oppilaitosta: ammattimuusikoille tarkoitettu Tanglewood Music Center (ent. Berkshire Music Center), lapsille tarkoitettu Days in the Arts ja high school -ikäisille suunnattu Bostonin yliopiston Tanglewood Institute.
Tanglewoodin nosti kansainväliseen maineeseen kapellimestari Serge Koussevitzky, joka toimi Bostonin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuodesta 1924 vuoteen 1949. Tanglewoodin kesäkurssien ohjaajina ovat Bostonin orkesterin muusikot, säveltäjät ja kapellimestarit, kuten Leonard Bernstein, Kurt Masur, Seiji Ozawa ja Aaron Copland.
Tanglewoodin kursseille otetaan lahjakkaita muusikoita ympäri maailmaa ja heidän koulutuksensa kustannetaan yksityisten lahjoittajien stipendeillä. Suomalaisista Tanglewoodissa on opiskellut ainakin säveltäjä Einojuhani Rautavaara vuonna 1956. Amerikkalaistunut suomalaisarkkitehti Eliel Saarinen teki 1930-luvulla suunnitelman Tanglewoodiin rakennettavan musiikkikampuksen arkkitehtuurista, mutta se hylättiin liian kalliina.
Calabasas

Calabasas on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 23 241. Calabasas sai kaupunkioikeudet 5. huhtikuuta 1991. 
Väestö.
Calabasasin asukkaista 82,84 prosenttia on valkoisia, 8,25 prosenttia aasialaisia, 6,44 prosenttia aasialaisia, 1,60 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,42 prosenttia intiaaneja. 7,28 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 43,6 vuotta.
Hyalomma marginatum

Hyalomma marginatum on puutiaisiin lukeutuva, lintujen ja nisäkkäiden verta imevä punkkilaji. Se on lääketieteellisesti merkittävä Krimin-Kongon verenvuotokuumeen levittäjänä.
Koko ja ulkonäkö.
"Hyalomma marginatum" on melko kookas puutiainen, jonka ruumiin selkäpuolella on selkeitä pitkittäisuurteita ja ruumiin takareunassa poimuttunut reunus. Raajat ovat ohuet ja niissä on hyvin erottuvat vaaleat poikkivyöt. "Hyalomma"-suvun punkeilla on hyvin kehittyneet silmät. Koiraan ruumiin pituus 3,8–4,5 mm ja naaraan 5,0–6,5 mm, veriaterian jälkeen jopa 20 mm.
"Hyalomma rufipes" ja "Hyalomma turanicum" ovat erotettavissa "H. marginatum"ista mikroskooppisten tuntomerkkien perusteella.
Levinneisyys.
"H. marginatum" esiintyy laajalla alueella Pohjois- ja Itä-Afrikassa, Keski- ja Etelä-Aasiassa sekä Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa. Se suosii välimerellistä ilmastoa, jossa on lämpimät ja kuivat kesät, ja lajin vakituisella elinalueella vuotuinen lämpösumma on 3000–4000 astetta. Lintujen mukana kulkeutuneita yksilöitä tavataan kuitenkin säännöllisesti kaukana lajin vakituiselta elinalueelta.
Elintavat.
"Hyalomma marginatum" on toukkana ja nymfinä ensisijaisesti varpuslintujen ulkoloinen, harvemmin nisäkkäiden. Aikuiset punkit imevät verta isoista nisäkkäistä. Suvun punkit etsivät isäntäeläimiä ensisijaisesti hyvän näköaistinsa avulla, mutta aistivat myös lämmön ja kemiallisia ärsykkeitä. Näköaistillaan punkki voi havaita kohteen jopa yhdeksän metrin päästä. "Hyalomma"-lajit ovat aktiivisia saalistajia ja liikkuvat maastossa jopa satojen metrien matkoja. Linnuissa ja jäniksissä ne kiinnittyvät enimmäkseen pään alueelle, etenkin korvien ympärille, naudoilla ruhon peräpäähän, etenkin utareisiin ja nivusiin. Pikkujyrsijöitä laji ei ilmeisesti kelpuuta isännäksi.
Ensimmäisen isännän löydettyään puutiaistoukka luo nahkansa ja muuttuu nymfiksi. Nymfi jatkaa elämäänsä samassa isännässä. Puutiaisnymfin on todettu pysyneen kiinnittyneenä isäntään jopa 26 vuorokauden ajan. Aikuiset punkit ovat aktiivisia yli 12 °C, nymfit 14–16 °C:n lämpötilassa. Yli 30 °C:n lämpötilassa ne kaivautuvat maaperään.
Parittelu tapahtuu isäntäeläimessä ja yksi koiras parittelee useiden naaraiden kanssa. Kukin naaras tuottaa noin 7 000 munaa, jotka se laskee maaperään. Munimisen jälkeen naaras kuolee. Toukat kuoriutuvat 20–40 vuorokautta myöhemmin.
Nymfit ja veriateraa saamattomat aikuiset yksilöt talvehtivat ja selviytyvät jopa −20 °C:n lämpötilasta. Tätä kylmemmässä kuolleisuus kasvaa huomattavasti.
Lajin on viime vuosina arveltu olevan leviämässä Euroopassa. Ilmastonmuutoksen seurauksena on mahdollista että lintujen mukana kulkeutuvista punkeista muodostuu pysyviä kantoja myös Keski-Eurooppaan.
Patogeenit.
"Hyalomma marginatum" on Krimin-Kongon verenvuotokuumeen pääasiallinen vektori. Punkin levinneisyys Euroopassa on huomattavasti laajempi kuin verenvuotokuumeen, jota tavataan Itä-Euroopassa, etenkin Balkanilla. Punkki saa virustartunnan emoltaan jo munana. Euroopassa "H. marginatum"ilta on tavattu myös "Rickettsia aeschlimannii" -bakteeria Eläintaudeista sen tiedetään levittävän myös babesioosia sekä bruselloosia
Time Attack

Time Attack -kilpailut ovat autourheilua, ja se on nopein rataluokka Suomessa. Useimmat suomalaisten ratojen rataennätykset ovat Time Attack -kuljettajien hallussa. Kilpailussa nopeimman kierrosajan tehnyt voittaa. Autot ovat jaetut kolmeen eri luokkaan: Club, Modified sekä Unlimited. Suomalaiset kuljettajat ovat menestyneet maailmalla ajettavissa Time Attack -kilpailuissa. Vuonna 2017 kuljettajia kisoissa oli 45 kpl. Suosituin luokka on Modified alle 3000cc osallistujien määrällä mitattuna. Tänä vuonna (2018) kuskeja on mukana 55 kpl. Lajin suosio on noussut medianäkyvyyden myötä.
Suurimmat harrastajamäärät löytyvät Yhdysvalloista ja Saksasta.
Historia.
Time Attack -kisat alkoivat Japanista 60-luvulla. Mailmalla kisat tunnetaan myös World Time Attack Challenge -nimellä.
Säännöt.
Time Attackissa ajetaan kaudella 2018 neljä-viisi osakilpailun sarja. Club-luokassa ajavat tavalliset autot, joita on kevyesti paranneltu ja ehkä hieman kevennetty. Modifed-luokassa saa ajaa lähes sliksirenkailla ja turvavarusteihin kuuluu mm. turvakaaret. Tässä luokassa on viritetyt katuautot eli luokka on periaatteessa tehty turvavarusteisille katuautoille ja voisi sanoa että luokassa etsitään Suomen nopeinta katu-autoa.
Modifed Competition -luokka on puhtaasti kilpa-autoiksi rakennetuille autoille sekä modifoiduille katuautoille. Unlimited-luokka on rajoittamaton luokka ja auton rakentelu on vapaata. Turvavarustelu on tiukempaa kuin muissa luokissa. Tähän luokkaan sopivat entiset SuperSaloon-autot, nykyiset Avoimen luokan, GT-luokkien ja Special Saloonin -autot. Luokasta on rajattu pois Formulat, Radicalit ja vastaavat autot joiden lähtökohtana ei ole sarjavalmisteinen tieliikennekäyttö. (Auton ulkomuoto tunnistettavissa.)
Säännöissä on kaikkia luokkia koskevia sääntöjä ja luokkakohtaisia sääntöjä. Autojen maksimimelurajaksi on asetettu 110 dB. Polttoaineena saa käyttää vain yleisiä maantienliikenteeseen sallittuja nesteitä.
Autot.
Seuraavat merkit ja mallit ovat esiintyneet esim. Suomen Time Attack -sarjassa
Pipin (Italian kuningas)

Pipin (n. 773 tai 777 – 8. heinäkuuta 810 Milano) oli Italian kuningas vuodesta 781. Hän oli Kaarle Suuren toiseksi vanhin avioliitossa syntynyt poika Kaarle Nuoremman jälkeen. Syntyessään hän sai nimen Kaarloman, mutta myöhemmin nimi muutettiin Pipiniksi Kaarle Suuren isän Pipin Pienen kunniaksi. Pipinin äiti oli Kaarlen vaimo Hildegard.
Paavi kruunasi Pipinin Italian kuninkaaksi Lombardian rautakruunulla. Italian kuninkaana Pipin taisteli baijerilaisia vastaan ja avusti isäänsä menestyksekkäästi tämän sotaretkellä avaareja vastaan vuosina 791–796. Pipin johti myös epäonnistunutta Venetsian piiritystä vuonna 810. Kaarle Suuri oli suunnitellut jakavansa maansa poikiensa kesken ja että Pipin perisi hänen kuoltuaan valtakunnan kaakkoisosat, mm. Italian, Kärntenin ja Baijerin, mutta Pipin ehti kuolla neljä vuotta ennen isäänsä. Pipinillä oli ainakin kuusi lasta, joiden kautta monet Euroopan hallitsijasuvut polveutuvat hänestä.
The Good Witch’s Gift

The Good Witch’s Gift (tunnetaan myös nimellä The Good Witch’s Wedding) on vuonna 2010 julkaistu fantasiahenkinen koko perheen televisioelokuva. Sen on ohjannut Craig Pryce ja päärooleissa näyttelevät Catherine Bell ja Chris Potter.
Elokuva on "The Good Witch" -elokuvasarjan kolmas osa ja se esitettiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Hallmark Channelilla 13. marraskuuta 2010.
Juoni.
Vankilasta vapaaksi päästetty Leon Deeks saapuu kaupunkiin hankaloittamaan Jaken ja Cassien suunnitelmia naimisiinmenosta jouluaattona.
Tuotanto.
Joulukuussa 2009 Hallmark ilmoitti Catherine Bellin ja Chris Potterin palaavan tuttuihin rooleihin uudessa The Good Witch -elokuvassa.
Vastaanotto.
"The Good Witch’s Gift" oli Hallmark Channelin eniten katsojia kerännyt mainoksia sisältävä kaapelielokuva julkaisupäivänään.
Radiotimes.comin arvostelija Sloan Freer antoi elokuvalle 2/5 tähteä. Rotten Tomatoes -sivuston käyttäjät antoivat elokuvalle arvosanaksi 61 %.
Heinolan linja-autoturma

Heinolan linja-autoturma tapahtui 17. huhtikuuta 1999 Heinolassa valtatien 4 Heinolan eteläisessä liittymässä. Tilausajossa ollut Scania-merkkinen linja-auto (rekisterinumero FAB-624), jossa oli kuljettaja ja 39 matkustajaa, ajoi liittymän rampin ja risteävän tien T-risteyksessä kaiteen läpi ja putosi alas 8,7 metriä korkealta penkereeltä. Auto pysyi kuitenkin pyörillään ja jatkoi vielä matkaa vanhaa tienpohjaa pitkin 20 metrin matkan, kunnes juuttui hiekkakasaan. Onnettomuudessa kuoli neljä matkustajaa, joista kolme heti ja yksi kuusi päivää myöhemmin sairaalassa. Kuljettaja ja 32 matkustajaa saivat vammoja. Linja-auto oli ollut kuljettamassa pyhiinvaeltajia Uuden Valamon luostariin. Onnettomuusauton kuljettaja tuomittiin myöhemmin sakkoihin kolmesta kuolemantuottamuksesta sekä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta.
Onnettomuustutkintakeskuksen (Otkes) tutkintaselostus julkistettiin toukokuun alussa 2000. 
Kuljettajan mukaan auton jarrut eivät toimineet, kun hän yritti jarruttaa rampissa ennen rampin loppuosassa ollutta vasemmalle kääntyvää mutkaa. Tutkimuksissa auton jarruista ei kuitenkaan löytynyt teknistä vikaa, eikä myöskään ajopiirturin kiekossa ollut merkkiä jarrujen käytöstä tässä kohtaa. Toisaalta ei kuitenkaan löytynyt myöskään sellaisia seikkoja, jotka olisivat osoittaneet kuljettajan kertomuksen jarrujen pettämisestä vääräksi.
Onnettomuuteen vaikutti se, että linja-auto tuli rampin lopussa olevaan mutkaan vähintään 55 kilometrin tuntinopeudella ja kuljettaja joutui keskittymään siihen, että sai oikealle kallistuvan auton oikaistua. Kuljettaja oli ollut myös viimeiset 15 vuotta poissa linja-auton kuljettajan ammatista, joten hänen auton käsittelynsä oli ollut epävarmaa. Lisäksi Heinolan eteläisen liittymän rampin muoto on sellainen, että rampin loppupäässä oleva jyrkkä kaarre vasempaan tulee yllättäen eteen.
Tutkinnan perusteella Otkes antoi yhdeksän turvallisuussuositusta, joiden joukossa oli suositus siitä, että linja-autonkuljettajien perus- ja jatkokoulutuksessa kiinnitettäisiin huomiota ajoneuvon jarrutuskäyttäytymiseen ABS-jarrujen häiriötilanteissa.
Kuoppala (Pylkönmäki)

Kuoppala on entisen Pylkönmäen kunnan kylä Saarijärven kaupungin länsiosassa, noin 23 kilometriä kaupungin keskustasta länteen ja kahdeksan kilometriä Pylkönmäen kirkonkylästä koilliseen. Karankajärven itärannalla sijaitsevan kylän osia ovat Ostolanperä, Alakylä, Yläkylä, Korpikylä ja Mutkalanperä. Vuonna 2012 Kuoppalassa asui 189 ihmistä, joista 49 oli yli 65-vuotiaita. 
Kyläyhdistyksen edeltäjä Kuoppalan kylätoimikunta perustettiin 1980-luvun alussa, ja kylätuvaksi saatiin vuonna 1986 entinen rukoushuone. Kylässä toimii myös vuonna 1926 perustettu ja 1980-luvulla uudelleen toimintaan herätetty pienviljelijäyhdistys ja vuonna 1958 perustettu metsästysseura Kuoppalan eränkävijät.
Seututie 741

Seututie 741 on Lappajärven Söyringistä Pietarsaaren johtava seututie. Tiellä on pituutta noin 77 kilometriä. Kunnoltaan tie on hyvin vaihteleva.
Reitti.
Tie alkaa Lappajärveltä Söyringin kylästä, jossa se erkanee seututiestä 711. Tie Lappajärveltä Purmojärvelle oli vielä vuonna 2006 päällystämätön. Purmojärvellä tie kääntyy Lappajärveltä tultaessa vasemmalle. Oikealle kääntyy yhdystie 7411, joka johtaa Evijärvelle. Purmojärveltä Kortesjärvelle tie on varsin heikkokuntoista ja mutkaista. Ennen Kortesjärveä tie kulkee lyhyen matkaa kantatien 63 kanssa porrastetussa tasoliittymässä. Tie ohittaa Kortesjärven keskustan itäpuolelta.
Kortesjärven jälkeen tiestä haaraantuu seututie 738 Volttiin. Kortesjärveltä Lillbyhyn on varsin kapea ja mutkainen osuus. Lilbyssä tiehen risteää Jepualta tuleva yhdystie 7390 ja Lappforssista tuleva yhdystie 7450. Purmossa tiestä erkanee yhdystie 7412, joka johtaa Ähtävälle. Pännäisistä alkaa suorempi ja parempikuntoinen osuus Pietarsaaren suuntaan.
Pännäisen jälkeen tie risteää eritasoliittymässä valtatien 8. Ennen Pietarsaarta on Hietasalmen kylä. Hietasalmen jälkeen tie risteää seututien 749 kanssa. Pietarsaaressa seututie kulkee katuverkostossa kantatielle 68 risteämiseen asti. 
Tie kulkee seuraavissa kunnissa Lappajärveltä Pietarsaareen: Lappajärvi – Kauhava – Pedersören kunta – Pietarsaari. 
Liikennemäärät.
Tie on vilkkaimmillaan Pännäisten ja Pietarsaaren välillä. Liikennettä on myös Kortesjärven kohdalla ja Lillbyn ja Pännäisten välillä.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2010

Red Bull Air Race World Championship -kausi 2010 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan kahdeksas kausi. Kauden kahdeksasta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 26.– 27. maaliskuuta. Kaksi viimeistä osakilpailua peruttiin, joten kauden päätti Lausitzin kilpailu 7.–8. elokuuta. Mestaruuden voitti toista kertaa peräkkäin brittiläinen Paul Bonhomme.
Kaudella tapahtui sarjan ensimmäinen onnettomuus, kun Adilson Kindlemannin ohjaama kone syöksyi maahan Perthissä. Lisäksi Matt Hallille kävi läheltä piti -tilanne New Yorkissa. Heinäkuussa 2010 tiedotettiin, että sarjassa pidetään seuraavana vuonna kilpailutauko, jonka aikana sarjassa otetaan käyttöön turvallisuusparannuksia ja selvitetään kaupallisia ja organisaatiollisia ongelmia, jotka johtivat kaudella 2010 kilpailujen perumiseen. Tauko venyi kuitenkin aiottua pidemmäksi, ja seuraavan kerran sarjassa kilpailtiin vasta kaudella 2014.
Tulokset.
Pisteet 11 parhaalle 12–10–9–8–7–6–5–4–3–2–1, yksi lisäpiste aika-ajon nopeimmalle.
Onnettomuudet.
Adilson Kindlemannin kone syöksyi 15. huhtikuuta Perthin Swan River -jokeen kilpailun harjoituksissa. Kindlemann vietiin sairaalaan tarkastettavaksi, mutta hän selvisi vähin vammoin. Windsorin osakilpailun aika-ajossa Matt Hallin kone oli syöksyä Detroitjokeen. Kone menetti nostetta jyrkässä kaarteessa, laskeutui alaspäin ja osui jo vedenpintaan, mutta Hall sai nostettua koneen takaisin ilmaan. Hall diskattiin Windsorin osakilpailusta ja sai kilpailukiellon sitä seuranneeseen New Yorkin osakilpailuun.
Espanjalainen Alejandro Maclean kuoli kilpailukauden päätyttyä jouduttuaan 17. elokuuta harjoituslennolla onnettomuuteen.
Maj Kuhlefelt

Maj-Britt Kuhlefelt (o.s. Lindfors; 1. toukokuuta 1931 Helsinki – 14. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija. Hän perusti yhdessä sisustusarkkitehti Pi Sarpanevan kanssa vuonna 1970 P &amp; M Design Ab:n.
Kuhlefelt pääsi ylioppilaaksi 1949 ja hän opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen muoti- ja tekstiililinjalla 1950–1953. Hän tutustui opiskeluaikana tulevaan yhtiökumppaniinsa ja ystäväänsä Pi Sarpanevaan.
Kuhlefelt suunnitteli muun muassa Suomen Trikoolle kirkkaita värejä käyttäneen modernin lastenvaatemalliston nimeltä Maj. Hän oli vuosina 1963–1969 vaatevalmistaja Finn-Flare Oy:n suunnittelijana ja suunnitteli kansainvälistä tunnustusta saaneita vaatteita Marjatta Metsovaaran kankaista.
Kuhlefelt ja Sarpaneva perustivat vuonna 1970 yhteisen yrityksen P&amp;M Design Ab:n. He suunnittelivat nykyaikaisia työvaatteita ja Kuhlefelt suunnitteli myös sisustuksia muun muassa Hotelli Hesperiaan ja Hotelli Kämpiin sekä Finnairin lentokoneisiin. Kuhlefelt piti vakinaista ”Bara Hon” -palstaa "Hufvudstadsbladetissa" ja kirjoitti pakinoita myös suomeksi "Me Naiset"- ja "Anna"-lehteen. 
Vuonna 1995 Muotitaiteilijat MTO myönsi Kuhlefeltille Vuoden vaatesuunnittelija-kunniamaininnan, ja hänelle myönnettiin 1996 Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki ansioista vaatesuunnittelun ja muodin alalla.
Maj Kuhlefeltin isä oli metsäneuvos Jarl Lindfors. Kuhlefeltin aviomies oli osastopäällikkö Lars-Olof Kuhlefelt vuosina 1953–1971 ja avomies valokuvaaja Kaius Hedenström vuodesta 1973.
Pregnenoloni

Pregnenoloni (C21H32O2) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Pregnenoloni on merkittävä yhdiste neurosteroidina ja sillä ja sen metaboliiteilla on hermosoluja suojaavia ja oppimista auttavia vaikutuksia. Yhdiste on myös esiaste useille muille steroidihormoneille.
Ominaisuudet ja biologinen rooli.
Pregnenoloni on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee kohtalaisesti orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Pregnenoloni on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on +28.
Eläimissä pregnenolonia muodostuu kolesterolista aivoissa, lisämunuaisissa ja sukupuolirauhasissa. Pregnenolonin biosynteesi tapahtuu näiden elimien mitokondrioissa, joissa entsyymikompleksi hapettaa kolesterolin pregnenoloniksi ja isokapryylialdehydiksi. Pregnenoloni sitoutuu muun muassa σ-reseptoreihin, mikrotubuluksiin ja kannabinoidireseptoreihin. Sillä on hermosoluja vaurioilta suojaavia vaikutuksia ja kannabinoidireseptoreihin sitoutuessaan se muun muassa ehkäisee etanolin aiheuttamia vaurioita hermosoluissa. Pregnenolonista muodostuu steryylisulfataasin katalysoimana pregnenolonisulfaattia, jolla on myös hermosoluja suojaavia ja oppimista parantavia vaikutuksia.
Pregnenoloni on myös useiden steroidihormonien esiaste. Se hapettuu sytokromi P450-ryhmän entsyymien vaikutuksesta progestesteroni, josta muodostuu muun muassa androstenedionia, kortikoideja ja muita hormoneja. Yhdiste voi myös hydroksyloitua 17-hydroksipregnenoloniksi, josta muodostuu dehydroepiandrosteronia.
Palhoniemen kartano

Palhoniemen kartano, aiemmin "Nygård", aiemmin "Tyrkkölä" on maatila Ylöjärven Kurussa Kurun kirkonkylän koillispuolella. Tilan pinta-ala on 130 hehtaaria, josta 16 hehtaaria peltoa.
Kartanon päärakennus on Birger Federleyn suunnittelema barokki-klassinen rakennus, jonka pinta-ala on 1 600 neliömetriä. Muita rakennuksia tilalla on 1 700 neliön verran. Asunto-osakehtyhtiömuotoisessa As.Oy Tyrkkölässä kahdessa rakennuksessa tilan alueella vuokratontilla on lisäksi seitsemän asuntoa, joista kartanon mukana myytiin kolme 2018.
Tila oli Tampereen kaupungin omistuksessa vuodesta 1930 alkaen, ja se oli laitoskäytössä. Vuonna 2018 sen osti tamperelainen konepaja-alan yrittäjä Juhani Lehti.
Nykyisen päärakennuksen on rakennuttanut Fredrik Idman ja se valmistui 1914. Se tuhoutui pahoin tulipalossa sodan aikana 1918, ja Tampereen kaupunki kunnosti sen. Tupala- ja Johtola -nimiset rakennukset ovat valmistuneet 1917 ja 1800-luvun puolivälissä. Tampereen omistaessa tilan siellä toimi ensin koulukoti ja sitten alkoholistien huoltokoti.
Vuoden 1589 maantarkastuskirja kertoo, että vuonna 1539 Niilo Pietarinpoika Vesilahdelta oli vaihtanut perintömaansa Vesilahden Niemenpään kylässä saman pitäjän Laukon kartanolle erästä Kurun erämaata vastaan. Tila sai nimen "Tyrkkölä". Se muodosti yhdessä Tuomas Pietarinpojan Iso-Karjulan tilan kanssa Ruoveden pitäjän ensimmäisen pikku kylän. Tyrkkölä oli pitäjän vauraimpia taloja vielä 1600-luvulla, mutta myöhemmin se oli ajoittain niin sanotusti autiona (veronmaksukyvyttömänä) ja vaihtoi omistajasukua. Laamanni Nils Johan Idman (1781–1851) osti vuonna 1814 Tyrkkölän ja muutti tilalle samana vuonna. Tämän jälkeen tilaa alettiin kutsua "Nygårdiksi".. Tehdyn muinaisjäänneinventoinnin perusteella alueella voisi olla muinaisjäännöksiä, mutta sellaisia ei löytynyt. Vuoden 1911 kartassa rannassa on satamapaikan merkkinä ankkuri. Laiturin suoran osan graniittirakenteet ovat edelleen jäljellä, mutta puinen T-osa on aikojen saatossa lahonnut
Hongkong–Zhuhai–Macao-silta

Hongkong–Zhuhai–Macao-silta () on silta- ja tunneliyhteys, joka yhdistää Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueet sekä Zhuhain kaupungin Helmijoen suistossa Kiinan etelärannikolla. Kokonaisuudessaan 55 kilometriä pitkä yhteys koostuu useista silloista, keinotekoisista saarista, yhdysteistä ja tunnelista. Yhteys avattiin liikenteelle 23. lokakuuta 2018. Reitin pisin silta on 23-kilometrinen, ja se on maailman pisin merisilta. Rakennustyöt aloitettiin loppuvuodesta 2009, ja ne valmistuivat suurelta osin vuonna 2017.
Silta kulkee Hongkongista länteen Zhuhain vesialueelle ja sitten Macaon edustalla olevan tekosaaren Zhuhain puolelle. Saarelta yhteys haarautuu sekä Macaoon että Zhuhaihin. Koska Hongkongilla ja Macaolla on erityishallintoasema, niiden rajalla on rajatarkastukset. Silta itsessään on pääosin Manner-Kiinan aluetta, joten Hongkongista suoraan Macaoonkin kulkiessa pätevät Kiinan kansantasavallan lait ja viranomaisvalvonta. Kiina on käyttänyt tilannetta hyväkseen tekemällä sillalla etsimiensä rikollisten ja toisinajattelijoiden pidätyksiä.
Ajojärjestelyissä on pitänyt huomioida myös se, että Hongkongissa ja Macaossa on vasemmanpuoleinen liikenne, kun Manner-Kiinassa on oikeanpuoleinen. Lisäksi ajoneuvon kuljettajien täytyy hakea Manner-Kiinasta, Macaosta ja Hongkongista erilliset luvat, mikäli haluavat ajaa sillan päästä päähän. Koska näiden kolmen alueen välillä kulkee myös lauttoja ja helikoptereita, sillan käyttäjämäärien arveltiin avajaisten jälkeen jäävän vähäisiksi.
Silta piti alun perin ottaa käyttöön vuoden 2016 lopulla, mutta töitä hankaloittivat onnettomuudet, korruptio, erilaiset viivästykset ja budjetin ylittyminen. Meriolosuhteet aiheuttivat myös omat haasteensa. Rakennustöissä kuoli ainakin kymmenen ihmistä ja yli 600 loukkaantui.
Hongkongissa silta herätti myös kritiikkiä. Lainsäädäntöneuvoston edustaja Claudia Mo epäili sillan tarpeellisuutta, koska Hongkongilla on jo ennestään kiinteät suhteet Manner-Kiinaan ja vertasi siltaa napanuoraan.
Taiko no Tatsujin

Taiko no Tatsujin (, ”taikomestari”) on Namcon julkaisema rytmipelisarja. Pelissä pelaaja soittaa taiko-rumpua musiikin tahtiin. Sarjan pelejä on julkaistu pelihallille sekä konsoli- ja mobiiliympäristöille, kuten PlayStation 2, Advanced Pico Beena, PlayStation Portable, Nintendo DS, Wii, Nintendo 3DS, Wii U, PlayStation Vita, PlayStation 4, Nintendo Switch, iOS, Android ja japanilaisille ominaisuuspuhelimille.
Vaikka sarja on suunniteltu pääasiassa pelattavaksi Japanissa, on olemassa myös erityisesti paikallisia julkaisuja muille alueille, mukaan lukien englannin-, kiinan- ja korean kieliset versiot.
Pontchâteau

Pontchâteau on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Urheilu.
Pontchâteau on isännöinyt useasti cyclocross-kilpailuja. Coët-Rotzin metsässä on järjestetty Cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1989 ja 2004 sekä Euroopan-mestaruuskilpailut vuosina 2005 ja 2016. Lisäksi siellä on järjestetty useasti lajin Ranskan-mestaruuskilpailut sekä maailmancupin osakilpailuja.
The Good Witch’s Family

The Good Witch’s Family on vuonna 2011 julkaistu fantasiahenkinen koko perheen televisioelokuva. Sen on ohjannut Craig Pryce ja päärooleissa näyttelevät Catherine Bell ja Chris Potter.
Elokuva on "The Good Witch" -elokuvasarjan neljäs osa ja se esitettiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Hallmark Channelilla 29. lokakuuta 2011.
Matthew Knight sai Brandon Russellin roolista Young Artist -ehdokkuuden vuonna 2012.
Juoni.
Cassandra ja Jake totuttelevat avioelämään kunnen kadoksissa ollut sukulainen, Abigail saapuu kaupunkiin. Hyvin nopeasti Cassie huomaa saaneensa kilpailijan Abigailista, kun heidän näkemyksensä toisten auttamisesta johtavat erinlaisiin ihmissuhdesolmuihin. 
Tuotanto.
"Good Witch" -elokuvasarjan hyvän menestyksen myötä neljättä elokuvaa kuvatessa Catherine Bell oli sopinut jo seuraavasta jatko-osasta.
Vastaanotto.
"The Good Witch’s Family" oli Hallmark Channelin parhaiten arvosteltu televisioelokuva vuonna 2011.
Elokuvalle myönteisen arvostelun kirjoittanut South Coast Today -lehden Kevin McDonough myönsi olevan lumoissaan "Good Witch" -elokuvista niiden rohkeuden takia. Radiotimes.comin arvostelija Sloan Freer antoi elokuvalle 2/5 tähteä.
Aino Pulkkinen

Aino Sofia Pulkkinen (s. 2. helmikuuta 1998 Äänekoski) on suomalainen pikajuoksija. Pulkkinen edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä on valmentanut vuodesta 2017 alkaen Petteri Jouste. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Äänekosken Urheilijoita ja ennen Joustetta hänen valmentajanaan toimi Ilpo Vesterinen.
Pulkkinen edusti Suomea alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2017. Vuonna 2015 hän osallistui vain pikaviestiin, mutta 2017 hän eteni 200 metrin semifinaaleihin ja juoksi myös pitkässä viestissä jossa Suomi sijoittui seitsemänneksi. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui alkuerissä sekä 4 × 100 että 4 × 400 metrin viestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Pulkkinen karsiutui 200 metrin alkuerissä ajalla 23,48. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän juoksi Suomen pitkän viestin joukkueessa, joka oli alkuerien kokonaistuloksissa kymmenes ajalla 3.26,51. Joukkueen aika oli paras suomalaisen naisjoukkueen juoksema sitten vuoden 1976. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä ajalla 23,44.
Vuoden 2018 Kalevan kisoissa hän voitti 400 metrillä Suomen mestaruuden ja sijoittui 200 metrillä toiseksi. Lahden Kalevan kisoissa 2023 Pulkkinen saavutti hopeaa 200 ja 400 metrillä. Vaasan Kalevan kisoissa 2024 hän sijoittui sekä 100 metrillä että 200 metrillä toiseksi. SM-hallikisoista hänellä on 60 metrillä hopeaa vuodelta 2019 sekä pronssia 2018, 2020 ja 2021. 200 metrillä hän on saavuttanut kultaa 2019, 2020, 2022 ja 2024, hopeaa 2023 sekä pronssia 2021, 400 metrillä hopeaa 2023 ja pronssia 2022 ja viestissä kultaa 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2019, 2020 ja 2022 sekä hopeaa 2023 ja 2024, 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2019 ja 2023, hopeaa 2024 sekä pronssia 2020 ja 2022 sekä 4 000 metrin viestissä kultaa 2024 ja hopeaa 2023.
Yksityiselämä.
Pulkkinen on ollut vuodesta 2019 kihloissa keihäänheittäjä Jami Kinnusen kanssa.
Hulda Potila

Hulda Maria Potila, vuoteen 1903 Jaatinen (3. maaliskuuta 1894 Askainen – 7. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja kudonnan opettaja.
Hulda Potilan vanhemmat olivat maanviljelijä Abdon Nikoferus ja Anna Potila. Hän valmistui kudonnan opettajaksi 1920, kävi Taideteollisen keskuskoulun 1924–1925 ja oli Suomen Käsityön Ystävien kutoja 1921–1923. Potila teki useita opintomatkoja Skandinaviaan, Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan, Taideteollisen keskuskoulun tekstiiliosaston opettaja hänestä tuli 1928 ja oma näyttely hänellä oli 1932. Potila oli Taideteollisen oppilaitoksen ammattiaineiden opettaja vuoteen 1949 ja sitten yliopettaja eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoteen 1962. Hänen töitään oli esillä Pariisin maailmannäyttelyssä 1937, myös syntymäkuntansa Askaisten kirkkoon hän on suunnitellut tekstiilejä. Potila osallistui alansa järjestötoimintaan, hän oli muun muassa Ornamon jäsen ja Suomen taideteollisuusyhdistyksen johtokunnan jäsen ja Tekstiilitaiteilijat-yhdistyksen puheenjohtaja 1956–1964.
Kaj Nyström

Kaj Eric Gunnar Nyström (12. huhtikuuta 1923 Helsinki – 19. kesäkuuta 2010) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli naimisissa tekstiilitaiteilija Marjatta Metsovaaran kanssa vuosina 1948–1965.
Nyström valmistui diplomiarkkitehdiksi vuonna 1953 ja johti omaa arkkitehtitoimistoaan vuodesta 1955. Hän työskenteli myös Suomen Matto Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1959.
Blain

Blain on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Nantes-Brest kanavan varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna "Château de Blain". Se on rakennettu alkujaan 1200-luvulla, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvulla. Linna oli osa Bretagnen puolustusjärjestelmää, jonka muiden linnojen sijaintipaikat olivat Vitré, Fougères, Ancenis, Châteaubriant ja Clisson.
True Stories – tositarinoita Teksasista

True Stories – tositarinoita Teksasista ("True Stories") on Talking Heads -yhtyeestä tunnetun David Byrnen ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen komediaelokuva vuodelta 1986. Se julkaistiin samoihin aikoihin Talking Headsin samannimisen musiikkialbumin "True Stories" kanssa. David Byrne esittää elokuvan stetson-hattuista ”juontajaa", joka kiertelee avoautollaan kuvitteellisessa Texasin pikkukaupungissa nimeltä Virgil, jossa valmistaudutaan osavaltion 150-vuotisjuhliin. Toista pääosaa, vaimoa etsivää ujoa vanhaapoikaa näyttelee John Goodman.
Byrne sai idean elokuvaan keräämistään paikallislehtien jutuista, jotka kertoivat pikkukaupunkien erikoisista tapahtumista. Elokuvan rakenne on episodimainen ja dokumenttielokuvaa jäljittelevä ilman selvää jatkuvaa juonta.
Vastaanotto.
"True Stories" sai Independent Spirit Awards -ehdokkuudet parhaan esikoiselokuvan ja parhaan kuvauksen sarjoissa.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kutsui elokuvaa kuivakkaalla huumorilla ryyditetyksi persoonalliseksi lisäksi Suomen videoelokuvatarjontaan. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Gernot Ymsén

Gernot Ymsén (o.s. Kerschbaumer )(s. 1983) on itävaltalainen suunnistaja. Hän saavutti suunnistuksen EM-kilpailuissa 2018 Sveitsin Ticinossa pitkän matkan pronssimitalin. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on pitkän matkan kahdeksas sija Trentinon MM-kilpailuista 2014. Hän on seuratasolla edustanut Helsingin Suunnistajia ja vuodesta 2011 tanskalaista Pan-Kristianstadia.
Tapaus Wilt

Tapaus Wilt ("Wilt") on Michael Tuchnerin ohjaama brittiläinen rikoskomedia vuodelta 1989. Sen ovat käsikirjoittaneet Tom Sharpen romaanin pohjalta Andrew Marshall ja David Renwick. Pääosia näyttelevät television komediasarjoista tuttu parivaljakko Griff Rhys-Jones ja Mel Smith.
Juoni.
Kiltti collegen yhteiskuntaopin opettaja Henry Wilt (Rhys-Jones) on haluttomien opiskelijoidensa masentama ja kotona taistelulajeista ja juppielämästä innostuneen vaimonsa (Alison Steadman) tossun alla. Hän fantasioi vaimostaan eroon pääsemisestä, ja seksinukesta alkunsa saaneiden väärinkäsitysten vuoksi joutuu poliisin (Smith) epäilemäksi tämän murhasta.
Vastaanotto.
"Tapaus Wilt" julkaistiin Suomessa VHS-videona, ja MTV3-televisiokanava esitti sen elokuussa 1996. "Helsingin Sanomien" tv-sivulla Mikael Fränti kutsui elokuvaa tuolloin onnettomaksi ja tympeäksi farssiksi, joka hieman paranee loppupuolen kirkkokohtauksissa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kuvailee "Tapaus Wiltiä" puisevaksi ja keskinkertaiseksi komediaksi, jonka pohjana oleva kirja on parempi. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Martti (Savukoski)

Martti on pieni Savukosken sivukylä Värriöjoen ja Kemijoen liittymäkohdassa. Kylän halki kulkee Korvatunturintie joka noudattelee Kemijokea sen latvoille Kemihaaraan saakka. Kylä on vanhastaan kauppapaikka liikenneyhteyksien takia, ja siellä on myös säilynyt joitakin vanhoja rakennuksia Lapin sodan aikaiselta hävitykseltä. Martin itäpuolella sijaitsee Maltion luonnonpuisto. Martin pääelinkeinoja ovat poro- ja metsätalous. Kansanedustaja Markus Mustajärvi on kotoisin Martilta.
Suurta pahaa

Suurta pahaa on Kariston vuonna 2004 julkaisema ja Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani. Kirja on yhdeksäs osa komisario Koskisesta kertovassa sarjassa.
Hotelli Marski

Hotelli Marski (nimi nykyisin Marski by Scandic) on Helsingissä Mannerheimintie 10:ssä sijaitseva vuonna 1962 avattu hotelli. Hotellin rakennutti Alkon omistama Oy Yhtyneet Ravintolat Ab ja yhdeksänkerroksisen nauhaikkunoin varustetun rakennuksen suunnitteli 1961 arkkitehti Einari Teräsvirta. Hotellin paikalla oli aiemmin vuonna 1877 valmistunut Nikolai Kiseleffin rakennuttama ja F. A. Sjöströmin suunnittelema asuintalo.
Hotelli Marski avattiin 1. helmikuuta 1962. Hotellissa oli tällöin 58 huonetta, jotka sijaitsivat talon kuudennessa ja seitsemännessä kerroksessa. Alemmissa kerroksissa oli ravintola, tavaratalo Otra, johon päästiin liukuportaita pitkin, ja Kansallis-Osake-Pankin konttoritiloja. Kahdeksas kerros oli vuokrattu öljy-yhtiö Shellille. Hotellihuoneiden määrä kasvoi 1970- ja 1990-luvuilla, kun hotelli laajeni korttelin muihin rakennuksiin. Hotellin ja ravintolan kalustuksen suunnittelijoihin kuului Ilmari Tapiovaara.
Hotelli Marski oli pitkään Suomen poliittisen eliitin tapaamispaikkana ja muun muassa presidentti Urho Kekkonen kuului vakiovieraisiin. Rakennuksessa sijaitsi 1980-luvulle saakka M-klubi, jonka tilaisuuksiin pääsivät vain klubin jäsenet. Lisäksi rakennuksessa toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen vuonna 1962 perustama Helsingin Kansainvälinen Lehdistöklubi eli ns. Pressiklubi.
Vuonna 2010 kiinteistön osti Valion eläkekassa Alkon eläkesäätiön ollessa myyjänä. Hotellissa oli tällöin 222 huonetta. Hotelli remontointiin vuosina 2018–2019 ja avattiin uudelleen alkukesällä 2019. Remontin jälkeen hotellissa on yhteensä 363 huonetta. Huoneista 55 on kokonaan vailla ikkunoita.
Dennis Stock

Dennis Stock (24. heinäkuuta 1928 New York – 11. tammikuuta 2010 Sarasota)
 oli yhdysvaltalainen journalisti ja valokuvaaja. Hän käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti elokuvia ja televisio-ohjelmia. 
Stock liittyi 17-vuotiaana Yhdysvaltain laivastoon. Vuonna 1947 hänestä tuli "Life"-lehden valokuvaajan Gjon Milin oppilas. Hän voitti ensimmäisen palkinnon "Lifen" nuorten valokuvaajien kilpailussa. Hän liittyi Magnum-kuvatoimistoon vuonna 1951. 
Stock kuvasi amerikkalaisuuden sisintä olemusta Hollywoodin tähtien kautta; heistä tunnetuimpana James Dean. Vuosina 1957–1960 hän kuvasi kirjaansa "Jazz Street" muotokuvia jazz-muusikoista, mukaan lukien Louis Armstrong, Billie Holiday, Sidney Bechet, Gene Krupa ja Duke Ellington. 
Vuonna 1968 Stock perusti tuotantoyhtiön ja kuvasi useita dokumentteja. Hän tallensi Kalifornian hippien yrityksiä uudistaa yhteiskuntaa 1960-luvun lopulla. 1970- ja 1980-luvuilla hän kuvasi luonnon yksityiskohtia ja maisemia, 1990-luvulla kaupunkien modernia arkkitehtuuria. Myöhäisemmissä teoksissa hän keskittyi kukkien piirteiden tarkasteluun. 
Dennis Stock tuotti kirjan tai näyttelyn lähes joka vuosi 1950-luvulta alkaen. Hän piti näyttelyitä Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Stockin valokuvia on useimpien huomattavien museoiden kokoelmissa.
Dennis Stockin ja James Deanin ystävyydestä kertova elämäkertaelokuva "Life" ilmestyi vuonna 2015.
V1600

V1600 on kilpa-autoluokka, jolla ajetaan muun muassa rallicrossia, rallia, rallisprinttiä ja rataa. Rallissa ja radalla ajetaan SM-sarjaa sekä V1600 Cup-mestaruudesta. Rallicrossin SM ja Sprint:n SM-sarjassa on V1600 kalustolle oma luokka. Perusidea on kehittää luokka jossa autot ovat tasaväkisiä ja kilpailukulut pysyvät maltillisina. Luokka on AKK-Motorsport ry:n alainen kilpa-autoluokka. 
V1600-luokan autot ovat 4-5 paikkaisia sarjatuotantoautoja, jotka ovat vuosimallia 2000 tai uudempia. Vain ahtamattomat 2-pyörävetoiset autot ovat sallittuja.
Auton moottorin kuutiotilavuus saa olla enintään 1600 cm. Moottori ja vaihteisto ovat osiltaan vakioita, mutta moottorinohjaus on vapaa. Iskunvaimennus ja jouset ovat pääosin vapaat, mutta enintään 1-säätöiset vaimentimet ovat sallittuja.
Steubenville (Ohio)

Steubenville on kaupunki Jeffersonin piirikunnassa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Steubenville on piirikunnan hallintokeskus. Sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 17 753. Kaupungin väkiluku laski vuosina 2010–2019 4,9 prosenttia. Steubenville on saanut nimensä Fort Steuben -linnoituksesta, joka aiemmin sijaitsi kaupungin paikalla.
Viihdelaulaja ja näyttelijä Dean Martin oli kotoisin Steubenvillestä.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2009

Red Bull Air Race World Championship -kausi 2009 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan seitsemäs kausi. Kauden kuudesta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 17.–18. huhtikuuta ja viimeinen Barcelonassa 3.–4. lokakuuta. Mestaruuden voitti brittiläinen Paul Bonhomme.
Tulokset.
Pisteet 11 parhaalle 12–10–9–8–7–6–5–4–3–2–1, yksi lisäpiste aika-ajon nopeimmalle.
V8Thunder

V8 Thunder -luokassa ajetaan kolmella eri korimallilla: Chevrolet Camaro, Dodge Challenger tai Ford Mustang. Luokka on alun perin lähtöisin Ruotsista, nyt myös Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Toisin kuin muissa RATA-SM -luokissa, V8 Thunder Cupissa ajetaan euroista, vuonna 2016 luokassa oli 50 000 euron palkintopotti.
V8 Thunder tekniset tiedot.
Moottori on LS3CC ruiskumoottori, minimipaino kuljettajan kanssa 1215 Kg (2017 alkaen). Hevosvoimia moottoreissa on noin 450 hc
Vaihteisto:on G Force Dogtype 4 vaihteinen manuaalivaihteisto. Taka-akseli: Winters Fordin 9 " Quaife. Korimallit: Chevrolet Camaro, Ford Mustang, Dodge Challenger.
René Nyman

René Israel Nyman (21. marraskuuta 1916 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 19. toukokuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpaili neljissä kesäolympialaisissa.
Urheilu-urallaan muun muassa Hangö Segelföreningiä ja Helsingfors Segelklubbia edustanut Nyman kilpaili neljissä kesäolympialaissa. Berliinissä 1936 hän sijoittui yksikköjollissa kymmenenneksi, Lontoossa 1948 Star-luokassa parinsa Christian Ilmonin kanssa 12:nneksi ja Helsingissä 1952 19:nneksi ja Roomassa 1960 Louhi-luokassa yhdessä Lasse Dahlmanin ja Heinrich Schaarschmidtin kanssa 17:nneksi. Nyman voitti Pohjoismaiden mestaruuden 8-metristen veneluokassa vuonna 1940.
Meri Toppelius

Jenny Maria (Meri) Toppelius (9. heinäkuuta 1863 Hamina – 1896 Chicago) oli amerikansuomalainen pedagogi, joka esitteli Uno Cygnaeuksen 1860-luvulla kehittämän käsityönopetuksen (veisto, ruotsiksi "slöjd", englanniksi sloyd) koulutusjärjestelmän Yhdysvalloissa.
Toppelius opiskeli Vera Hjeltin kasvatusopillisessa veistokoulussa ja toimi valmistuttuaan koulun opettajana. Vuonna 1890 Toppelius kutsuttiin Bostoniin esittelemään Slöjd-koulutusjärjestelmää. Bostonin lisäksi hän toimi mies- ja naispuolisten veistonopettajien kouluttajana Chicagossa.
Richard Jensen (jalkapalloilija)

Richard Olav Jensen (s. 17. maaliskuuta 1996 Porvoo) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelavaa Vejleä, lainasopimuksella Skotlannin Valioliigan Aberdeenista.
Seurajoukkueura.
Juniorina Jensen ehti Suomessa edustaa FC Futuraa, FC Honkaa ja HJK:a ennen siirtoaan Alankomaihin FC Twenten akatemiaan. Twentessä Jensen ehti pelata 10 ottelua Eredivisiessä ennen siirtymistään heinäkuussa 2018 Roda JC:hen, joka pelaa Alankomaiden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Eerste divisiessä. Heinäkuussa 2022 Jensen teki yksivuotisen sopimuksen Górnik Zabrzen kanssa. Kaudella 2022–2023 Jensen pelasi 29 ottelua Ekstraklasassa, onnistuen kerran maalinteossa. Hän ehti pelata kauden 2023–2024 alussa viisi ottelua Górnik Zabrzessa, mutta siirtyi elokuussa Skotlannin Valioliigan Aberdeeniin kolmen vuoden sopimuksella.
Elokuussa 2024 Jensen siirtyi lainalle Tanskan Superliigan Vejleen.
Maajoukkueura.
Jensen on ollut vakiokasvo nuorten maajoukkueissa. A-maajoukkueeseen Jensen sai ensimmäisen kutsun alkuvuodesta 2022, mutta joutui jättämään leirin kesken loukkaantumisen vuoksi. Kesäkuussa 2022 Jensen sai debyyttinsä, kun hän oli avauskokoonpanossa Kansojen liigan kotivoitossa Montenegrosta.
Muuta.
Richardin veli, FC Augsburgissa pelaava Fredrik Jensen, on myös maajoukkuetason jalkapalloilija.
Bobi Sourander

Bobi Sourander (15. joulukuuta 1928 Kemi – 16. lokakuuta 2008 Tukholma ) oli suomenruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli  "Dagens Nyheter" -lehden kirjeenvaihtaja latinalaisessa Amerikassa vuosina 1969–1974. 
Sourander raportoi Santiagosta vuoden 1973 Chilen vallankaappausta. Kuukauden päästä vallankaappauksesta hän oli vangittuna ja sijoitettuna Santiagon kansallisstadioniin, jossa oli lähes kaksi tuhatta poliittista vankia. Sourander vapautettiin kahden viikon jälkeen, mutta karkotettiin Chilestä.
Sourander debytoi rikoskirjailijana vuonna 1984, jolloin ilmestyi hänen poliittinen trillerinsä "Ett kilo diamanter". Tätä seurasi viisi viisi teosta, joista viimeinen, "Förlorarna" (1995), käsitteli Olof Palmen murhaa. Useat hänen teoksistaan keskittyvät kolmannen maailman ongelmiin. Hänen vaimonsa oli Ewa ja hänellä oli kaksi lasta aikaisemmista avioliitoistaan.