tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jumalniemi

Jumalniemi on Kotkan kaupunginosa. Kaupunginosa sijaitsee Kolkansaaren eteläosassa, rajoittuen pohjoisessa valtatiehen 7. Alue kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976. Karhulan kauppalan aikana alue kuului Kyminsuun kauppalanosaan.
Historia.
Kymijoen Korkeakoskenhaaran suualue Kyminsuu oli merkittävä puutavaran erottelualue, jonne Kymijokea pitkin uitetut tukit päätyivät. Vuosisadan alussa Jumalniemessä oli paljon asutusta, nyt metsässä on vain kivijalkoja. Valtatie 7:n vieressä Uudenkylän alueella on nykyään noin kymmenen omakotitaloa.
Jumalniemestä suunniteltiin kaavaluonnoksissa uutta Kotkan keskustaa 1960-luvulla, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet. Suunnitelmiin vaikutti alueen sijainti Kotkan keskustan Kotkansaaren ja Karhulan kauppalan keskustan Helilän välimaastossa ja valtatien varrella. Hallinnollisen keskustan sijaan alueelle on kehittynyt merkittävä kauppakeskus, jossa toimivat muun muassa Kesko-konsernin K-Citymarket, K-Rauta ja Asko sekä Gigantti ja Sotka. Vuoden 2017 kesäkuussa entisen Anttilan tiloihin avattiin elektroniikka- ja kodinkoneliike Power.
Southend-on-Sea

Southend-on-Sea on noin asukkaan rannikkokaupunki ja yhtenäishallintopiiri Essexin kreivikunnassa, Itä-Englannissa, 65 kilometriä Lontoosta itään. Southend oli Viktorian aikana lontoolaisten suosima rantalomakohde, johon pääsi kätevästi junalla. Kaupungissa on pieni lentokenttä, josta lennetään säännöllisesti Jerseyn saarelle kesälauantaisin.
Southend-on-Sean laituri on maailman pisin huvin vuoksi rakennettu laituri, 1,33 mailia eli noin kaksi kilometriä. Se rakennettiin 1830. Tulipalot ovat runnelleet sitä pahoin vuosina 1976 ja 2005.
Keskustan Varsinais-Suomen piiri

Keskustan Varsinais-Suomen piiri on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Se asettaa Varsinais-Suomen vaalipiirissä eduskuntavaaliehdokkaat sekä Varsinais-Suomen hyvinvointialueen ehdokkaat.
Bobby Rahal

Robert ”Bobby” Woodward Rahal (s. 10. tammikuuta 1953 Medina, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen kilpa-autoilija ja nykyinen IndyCar Series -tallin pääomistaja.
Kilpa-autoilu-ura.
Kuljettajana Rahal voitti kolmesti CART-sarjan (nyk. Champ Car) mestaruuden kausina 1986, 1987 ja 1992. Hän starttasi kaikkiaan 264 kilpailuun ja saavutti sarjassa kaikkiaan 24 osakilpailuvoittoa, mukaan luettuna vuoden 1986 Indianapolisin 500 mailin ajon voitto. Kaikkiaan hänelle kertyi 88 palkintokorokesijoitusta. Paalupaikkoja hän saavutti 18. Hän ajoi urallaan Truesportsilla (1982–1988), Kracolla (1989), Galles-Kracolla (1990–1991) sekä omissa talleissaan Rahal-Hoganilla (1992–1995) ja Team Rahalilla (1996–1998).
Rahal saavutti menestystä myös urheiluautoissa, kun vuonna 1981 hän voitti Daytonan 24 tunnin ajon ja vuonna 1987 Sebringin 12 tunnin ajon. Formula 1 -sarjassa hän ajoi vuonna 1978 kaksi kilpailua Wolf -tallin autolla sijoittuen parhaimmillaan kotikilpailussaan kahdenneksitoista. Hän lopetti aktiiviuransa vuonna 1998, mutta ajoi vielä vuonna 2009 muutaman kilpailun Formula 5000 sekä Super Cupissa ja Sprint Seriesissä. Rahal on koko CART/Champ Car -historian kokenein kuljettaja kilpailustarteilla mitattuna ja kaikkien aikojen toiseksi eniten rahaa ansainnut kuljettaja. Lisäksi hänellä on kolmanneksi eniten kilpailun nopeimpia kierroksia sekä neljänneksi eniten voittoja ja paalupaikkoja.
Aktiiviuran jälkeen.
Nykyisin Rahal omistaa yhdessä David Lettermanin kanssa IRL-tallin Rahal Letterman Racingin. Alun perin hän perusti tallin yhdessä Carl Hoganin kanssa vuonna 1992 nimellä Rahal-Hogan Racing entisen Pat Patrick Racingin raunioille. Nimi muuttui Team Rahaliksi, kun Hogan perusti oman tallinsa. Letterman tuli vähemmistöomistajaksi vuonna 1996 ja nykyinen nimi otettiin käyttöön toukokuussa 2004. Rahalin vuoden 1992 IndyCar-mestaruus on toistaiseksi viimeisin kuljettajan omistaman tallin autolla voitettu mestaruus. Hän oli myös pitkään viimeisin osakilpailun voittanut tallinomistaja, kunnes Adrian Fernandez kykeni samaan vuonna 2003. Rahalin talli saavutti menestystä myös miehen itsensä lopetettua uransa: vuonna 2000 ruotsalainen Kenny Bräck oli vuoden tulokas ja sijoittui vuonna 2001 loppupisteissä toiseksi.
IRL-sarjaan talli siirtyi vuonna 2004, ja saavutti samana vuonna Buddy Ricen kuljettamana Indy 500 -voiton. Vuonna 2005 tallin kuljettaja Danica Patrick johti ensimmäisenä naisena Indy 500 -ajoa kilpailun historiassa. Tammikuussa 2009 Rahal ilmoitti, ettei Rahal Letterman Racing tulisi sponsorien puutteen vuoksi osallistumaan IRL-sarjaan kokonaiselle kaudelle 2009, mutta talli ajatti kaudella Oriol Serviaa Indy 500:ssa. Osa-aikaisten kausien 2009-2011 jälkeen talli palasi kokoaikaisesti IRL-sarjaan vuonna 2012.
Vuonna 2000 Rahal toimi CART -sarjan toimitusjohtajana puolen vuoden ajan. Samana vuonna hänet nimitettiin myös Jaguarin Formula 1 -tallin päälliköksi kaudelle 2001, mutta sai potkut kesken kauden yrittäessään tarjota Eddie Irvineä kilpailijatalli Jordanille.
Perhe.
Rahalin poika Graham Rahal on myös kilpa-autoilija, ja on ajanut kaudesta 2013 (kaudella 2010 osittain) lähtien isänsä tallissa IndyCar Seriesissä.
Varsinais-Suomen vihreät

Varsinais-Suomen vihreät ry (ent. Vihreän liiton Varsinais-Suomen piiri) on piirijärjestö, jonka jäseniä ovat alueella toimivat puolueen paikallisyhdistykset. Piirijärjestö toimii yhdistysten yhteistyöelimenä, joka tukee vihreää vaikuttamistyötä sekä vastaa valtakunnallisten vaalien järjestämisestä alueellaan. Piirihallituksen puheenjohtaja on Pekka Heikkilä ja toiminnanjohtaja Olli Välke.
Vihreät sai kansanedustajan vaalipiiristä ensi kerran vaaleissa 1995, jolloin Janina Andersson nousi eduskuntaan. Andersson toimi kansanedustajana neljä kautta. Kaudella 2007–2010 vaalipiiristä oli kaksi kansanedustajaa, kun myös Ville Niinistö tuli valituksi eduskuntaan. Tämän jälkeen Andersson luopui paikastaan, ja 2010–2019 Niinistö oli vihreiden ainoa varsinaissuomalainen kansanedustaja. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa vihreiden ainoaksi varsinaissuomalaiseksi kansanedustajaksi valittiin Sofia Virta. Hänet valittiin vuoden 2023 eduskuntavaaleissa jatkokaudelle ainoana vihreiden varsinaissuomalaisena kansanedustajana 5500 äänellä.
Piirin alueelta on noussut useita Vihreän liiton puheenjohtajia, ensin Ville Niinistö vuosina 2011–2017 ja vuodesta 2023 lähtien Sofia Virta.
Mestareiden kisa

Mestareiden kisa () on vuosittain järjestettävä autourheilutapahtuma. Tapahtumassa järjestetään lukuisia erilaisia kilpailuja, joihin ottavat osaa maailman huipputason ralli- ja ratakuljettajat. Kisan järjestivät ensi kertaa vuonna 1988 Michèle Mouton ja Fredrik Johnson kaksi vuotta aikaisemmin Korsikan rallissa kuolleiden Henri Toivosen ja Sergio Creston muiston kunniaksi.
Mestareiden kisa on ainoa tapahtuma, jossa ralli- ja ratakuljettajat ottavat toisistaan mittaa mies miestä vastaan tasaväkisellä kalustolla. Henkilökohtaisen kilpailun voittaja on "Mestareiden mestari" ja hänet palkitaan Henri Toivosen muistopokaalilla. Vuonna 1999 mukaan otettiin maajoukkuekilpailu, jossa joukkue koostuu rata- ja rallikuljettajasta. Aikaisemmin mukana oli kolmantena miehenä myös moottoripyöräilijä.
Yli kymmenen vuoden ajan kilpailu järjestettiin Gran Canarialla, mutta vuosina 2004–2006 kisa ajettiin Pariisin lähistöllä sijaitsevalla Stade de France -stadionille rakennetulla radalla ja vuosina 2007–2008 Lontoon Wembleyllä. Vuonna 2009 kilpailu ajettiin Pekingin olympiastadionilla ja vuosina 2010 ja 2011 Düsseldorfissa Saksassa. Vuonna 2012 kilpailu ajettiin Thaimaan Bangkokissa Rajamangala Stadiumilla. Vuoden 2013 kilpailu jouduttiin perumaan Thaimaan poliittisten mielenosoituksien takia. Vuonna 2014 kilpailu ajettiin Barbadoksella Bushy Park nimisellä alueella. Vuoden 2015 kilpailu ajettiin Lontoon olympiastadionilla.
Robert Engle

Robert Franklin Engle III (s. 10. marraskuuta 1942, Syracuse, New York) on yhdysvaltalainen vuonna 2003 Nobelin taloustieteen palkinnon saanut ekonomisti. Engle tunnetaan erityisesti aikasarja-aineistojen tilastollisen tutkimuksen menetelmien kehittämisestä.
Engle suoritti perustutkintonsa Williams Collegessa fysiikassa. Myöhemmin Engle suoritti jatkotutkinnon fysiikassa vuonna 1966 ja tohtorintutkinnon taloustieteessä vuonna 1969 Cornell Universityssa. Urallaan Engle on toiminut Massachusetts Institute of Technologyn, University of California, San Diegon sekä nykyisin New Yorkin yliopiston Stern School of Businessin taloustieteen professorina.
Englen merkittävin tutkimustyö liittyy aikasarja-aineistojen tutkimukseen: Engle on erityisesti kehittänyt menetelmiä odottamattomien hintavaihteluiden tutkimiseen rahoitusmarkkinoilla. Kyky arvioida ja ennustaa näitä hintavaihteluita on tärkeää sijoitussalkkujen riskinhallinnassa, erityisesti monien arvopaperi- ja korkojohdannaisten osalta. Engle kehitti tilastollisia menetelmiä, joilla pystytään analysoimaan aineistoa, jossa volatiliteetti vaihtelee ehdollisesti.
Käytännössä tunnettuja Englen kehittämiä ekonometrian konsepteja ovat ehdolliseen volatiliteettiin liittyvä tutkimus ((G)ARCH-mallit) sekä mm. menetelmät, joilla voidaan tutkia sisältääkö aikasarja ehdollisia volatiliteetin muutoksia (test for ARCH effects) sekä ovatko nämä ilmiöt epäsymmetrisiä (Engle-Ng test for sign and size asymmetricity). Lisäksi hänellä on tärkeä asema uusien Multivariate GARCH -spesifikaatioiden kehittämisessä. Ensimmäisen sukupolven malleista VECH - spesifikaatio (Bollerslev, Engle &amp; ? 1988), sekä toisen sukupolven malleista hänen versionsa DCC -spesifikaatioksi (2002) ovat yleisesti käytössä.
George Akerlof

George Arthur Akerlof (s. 17. kesäkuuta 1940 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen vuoden 2001 Nobelin taloustieteen palkinnon saanut ekonomisti (yhdessä Michael Spencen ja Joseph Stiglitzin kanssa). Akerlof tunnetaan erityisesti tutkimuksistaan epäsymmetrisen informaation vaikutuksesta markkinoiden toimintaan.
Nuoruus ja opinnot.
Äitinsä puolelta saksanjuutalaista ja isänsä puolelta ruotsalaista syntyperää oleva Akerlof suoritti perustutkintonsa Yalen yliopistossa vuonna 1962 ja väitteli tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssä 1966. Nykyisin Akerlof toimii Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella taloustieteen professorina. Hänen äitinsä oli saksalainen ja isänsä ruotsalainen siirtolainen. 
Ura.
Akerlofin tunnetuimpana tutkimuksena pidetään vuonna 1970 julkaistua "The Market for Lemons: Quality Uncertainty and the Market Mechanism" . Tässä artikkelissa Akerlof esittää ensimmäisenä taloustieteen epäsymmetrisen informaation tutkimuksen perusmenetelmät. Akerlof on myös tutkinut laajasti työn taloustiedettä.
Yksityiselämä.
Akerlofin vaimo, Janet Yellen, on myös Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen taloustieteen professori ja Yhdysvaltain keskuspankin (FED) pääjohtaja vuodesta 2014.
The Hippos from Hell

The Hippos from Hell on YUP:n vuonna 1990 julkaistu debyyttialbumi, jonka yhtye julkaisi omakustanteena. Poikkeuksena yhtyeen myöhemmistä levyistä on se, että levyn kappaleet on laulettu englannin kielellä, eikä levy muutenkaan juuri muistuta yhtyeen myöhempiä levyjä, vaan levyn musiikki on pääasiassa melko yksinkertaista hardcore punkia poliittisilla sanoituksilla.
Kappaleet.
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset YUP, ellei toisin mainita.
Huuda harkiten

Huuda harkiten on YUP:n lokakuussa 1991 julkaistu toinen albumi. Levyn musiikki on huomattavasti progressiivisempaa kuin edellisellä levyllä, vaikka hardcore punk -vaikutteita on runsaasti tälläkin levyllä. Myös tekstit ovat vaihtuneet englanninkielisistä suomenkielisiksi. "Huuda harkiten" julkaistiin alun perin vain vinyylinä, mutta levyn kappaleet julkaistiin uudelleenmiksattuina vuonna 1992 kokoelma-cd:llä "1990–1992". Tämä levy sisälsi myös EP:t "Turpasauna" ja "Julmasti juhlallista", sekä "Paratiisin sahakielet" -singlen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut YUP sekä sanoittanut Jarkko Martikainen.
Sojuz TM-32

Sojuz TM-32 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty lento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu Baikonurin kosmodromilta Sojuz-U-kantoraketilla kello 7.37 UTC 28. huhtikuuta 2001. Alus palasi maahan 185 vuorokauden kuluttua, 31. lokakuuta 2001.
Dennis Tito oli ensimmäinen avaruusturisti (lukuun ottamatta paria yhdysvaltalaista senaattoria ja yhtä japanilaista lehtimiestä, jotka lensivät avaruussukkulalla). Hän pääsi kustannuksiin nähden huokealla 20 miljoonan dollarin maksulla avaruusasemalle.
Miehistö.
Laukaistiin
Laskeutuivat
Minna Virtanen

Minna Virtanen (s. 1961) on suomalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Hän on ohjannut ja tuottanut monia palkittuja televisiosarjoja. Hänen tunnetuimpia ohjaustöitään ovat TV-sarjat Kylmäverisesti sinun, Maria Kallio, Morsian ja Alamaailma. TV-sarja Morsian palkittiin Venlalla parhaana minisarjana.
Virtanen on tuottanut kansainväliset rikossarjat Bullets ja Musta valo. Hänen tuottamansa elokuva Henkesi edestä (2015) sai kansainvälisen ensi-illan Varsovan elokuvafestivaalin pääkilpasarjassa.
Minna Virtanen johtaa perustamaansa tuotantoyhtiötä Vertigo Production.
Sojuz TM-31

Sojuz TM-31 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty lento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu Baikonurin kosmodromilta tapahtui Sojuz-U-kantoraketilla kello 7:52:47 UTC 31. lokakuuta 2000. Alus palasi 186 vuorokauden päästä maahan, 6. toukokuuta 2001. Lennon miehistö oli ensimmäinen ISS-avaruusaseman pysyvästä miehityksestä. 
Miehistö.
Laukaistiin ISS:n 1. nk. pysyvä miehistö (ISS Expedition 1)
Laskeutuivat
Pernin lohikäärmeritarit

Pernin lohikäärmeritarit (alk. "The Dragonriders of Pern") on Anne McCaffreyn kirjoittama fantasiakirjasarja, josta Sari Karhulahti on suomentanut kolme osaa.
"Pernin lohikäärmeritarit" -sarja on saavuttanut suosiota ympäri maailmaa. Kolme ensimmäistä osaa on suomennettu, mutta Otava on lopettanut Pernin sarjan käännättämisen. Lisäksi sarjan toisen osan "Vaarallisen tähden" suomennoksesta puuttuu noin yksitoista sivua tekstiä, koska suomennos tehtiin brittikustantamon painoksesta. Yhdysvaltalaisessa painoksessa oli materiaalia, joka Britanniassa poistettiin kirjan lyhentämiseksi.
"Pernin lohikäärmeritarit" -sarjan kirjat kuvaavat Pernin planeetan elämää, usein naispäähenkilöiden näkökulmista. McCaffreyn kirjat sijoittuvat fantasiakirjallisuuden ja tieteiskirjallisuuden rajamaille. "Pernin lohikäärmeritarit" -sarjan lisäksi McCaffrey kirjoitti paljon muutakin suomentamatonta kirjallisuutta.
Sarjan kolme ensimmäistä osaa on suomennettu. Ne on julkaistu Otavan fantasiaroomanit-sarjan kirjoina.
Elviira

Elviira tai "Elvira" on naisen etunimi. 
Elviiran nimipäivä on 27. kesäkuuta ollut suomalaisessa almanakassa vuosina 1885–1928 ja uudelleen vuodesta 1995. 
Nimi Elviira perustuu joko arabiankieliseen ylevää ja käskijätärtä tarkoittavaan sanaan tai muinaissaksan nimeen Alverat. Nimen lyhentymänä on Suomessa käytössä myös Elvi. 
Suomessa nimi Elviira on 1900-luvun alusta kesäkuuhun 2025 mennessä annettu 9 826 henkilölle. Muodossa Elvira nimi on annettu 4 976 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Yoann Gourcuff

Yoann Gourcuff (s. 11. heinäkuuta 1986) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Ranskan pääsarjassa pelaavaa Stade Rennes'stä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Elämäkerta.
Yoann Gourcuff sai pelaajakasvatuksensa aina 14-vuotiaaksi saakka FC Lorient-Bretagne Sudissä. Hän liittyi Stade Rennais FC seuraan vuonna 2001 samaan aikaan kuin isänsä Christian Gourcuff, joka tuli seuran valmentajaksi.
Useat maineikkaat seurat, kuten Amsterdamin AFC Ajax sekä Lontoon Arsenal FC, yrittivät saada Gourcuffin joukkueeseensa. Hän päätti kuitenkin jäädä kotiseuraansa ja allekirjoitti ammattilaispaperit vuonna 2003 juuri 17 vuotta täytettyään. 
Hän pelasi useita otteluita jo Ranskassa ollessaan ja sai paljon peliaikaa. Hän pelasi UEFA-cupissa viisi ottelua ja sai niissä yhteensä kuusi maalia.
Hän päätti kuitenkin jättää käyttämättä mahdollisuuden pidentää Stade Rennais FC:n kanssa tekemäänsä sopimustaan, joka olisi päättynyt vuonna 2007, ja liittyi kesän 2006 aikana AC Milanin joukkueeseen. Kahden kauden aikana lupaavan nuorukaisen läpimurto Milanin superorganisaatiossa jäi tekemättä ja hän esiintyi kentällä vain 37 liigaottelussa. Kaudeksi 2008–2009 Gourcuff palasi kotimaahansa hakien peliaikaa lainapestillä FC Girondins de Bordeaux'n joukkueesta. Gourcuffin kausi seurassa oli menestyksekäs ja hän oli yksi avainhahmoista Bordeaux'n juhliessa Ranskan mestaruutta kauden jälkeen. Gourcuff palkittiin kauden parhaana liigapelaajana ja France Football valitsi hänet myös vuoden parhaaksi ranskalaispelaajaksi. Menestyskauden jälkeen Milan olisi halunnut Gourcuffin takaisin, mutta ranskalainen halusi jäädä Bordeaux'hon ja lopulta hänen siirtonsa varmistui toukokuun lopussa. Siirtosummaa ei julkistettu, mutta sen arvioitiin olleen noin 15–18 miljoonaa euroa. 
Gourcuffin kausi 2009–2010 ei ollut yhtä menestyksekäs kuin debyyttinsä, mutta hän oli kuitenkin tärkeä pelaaja Bordeaux'lle. Kehno kevätkausi pudotti kuitenkin seuran kärjestä ja lopulta europelien ulkopuolelle. Kauden jälkeen Gourcuffin ympärillä käytiin paljon siirtospekulaatioita ja lopulta pelintekijä siirtyi elokuussa Olympique Lyonnais'n paitaan noin 22 miljoonan euron siirtosummalla. Gourcuffin lähdön taustalla oli muun muassa päävalmentaja Laurent Blancin siirtyminen Bordeaux'sta Ranskan maajoukkueen peräsimeen. 
Gourcuffin debyyttikausi Lyonissa oli vaikea, eikä hän onnistunut lunastamaan seuran tai itsensä itselleen asettamia odotuksia. Eritoten maalinteko oli Gourcuffille vaikeaa ja hän onnistui lopulta vain neljästi maalinteossa pelaamissaan 36 ottelussa. Kesällä 2011 hän joutui nilkkaleikkaukseen, joka piti miehen sivussa kauden valmistautumisharjoituksista. Toipuminen ei sujunut odotetusti ja Gourcuff pääsi palaamaan pelikentille vasta lokakuussa. Loukkaantumiset vaivasivat Gourcuffin Lyon-uraa ja peliaika jäi sen vuoksi vähäiseksi. Hän jätti Lyonin kauden 2014/15 jälkeen. Vapaana pelaajana jalkavaivoista toipunut Gourcuff siirtyi syksyllä 2015 vuoden sopimuksella Stade Rennes'een. Epäonnekseen Gourcuff loukkasi nilkkansa debyyttiottelussaan FC Lorientia vastaan tammikuussa 2016 ja joutui sivuun pelikentältä.
Jari Mäenpää

Jari Mäenpää (s. 23. joulukuuta 1977) on suomalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi metalliyhtye Ensiferumin laulaja-kitaristina vuosina 1996–2004. Vuonna 2003, Ensiferumin toisen albumin äänitysten päätyttyä, Mäenpää erotettiin yhtyeestä ja hän lähti rakentamaan omaa sooloprojektiaan, jonka nimeksi tuli Wintersun. Sen kanssa Mäenpää on julkaissut neljä studioalbumia. 
Mäenpää on kitaransoittajana alkeisoppitunteja lukuun ottamatta itseoppinut ja opetellut soittamaan lainaamalla esimerkiksi Metallican ja Megadethin nuottikirjoja. Mäenpää on tunnettu monipuolisesta äänestään, joka kattaa niin örinälaulun kuin puhtaan laulun. Asim Searahin liityttyä Wintersuniin Mäenpää on keskittynyt keikoilla vain laulamiseen. 
Mäenpää on rakentanut "puolistudion", joka on hänen omien sanojensa mukaan kotistudio eräillä ammattilaisominaisuuksilla. Mäenpään tavoite on käyttää studiota Wintersunin musiikkiin.
Sisley Treviso

Sisley Treviso on italialainen lentopallojoukkue, joka pelaa Italian A1-liigassa. Sisley Volley on yksi A1-liigan menestyksekkäimmistä joukkueista. A1-liigan mestaruuksia joukkueella on kymmenen jotka kaikki ovat tulleet vuosien 1994 ja 2007 välisenä aikana. Lisäksi joukkue on voittanut useasti Mestareiden Liigan ja myös CEV Cupin. Italian A1-liigan cupin joukkue on voittanut useasti.
2000-luvulla joukkue on voittanut neljä mestaruutta ja ollut finaaleissa kuusi kertaa peräkkäin. Sisleyn joukkueessa pelaavat muun muassa Italian maajoukkuepelaajat Alessandro Fei ja Alberto Cisolla sekä Samuele Papi. Lisäksi joukkueessa passaa Ranskan maajoukkueen Pierre Pujol ja maailman parhaimmaksi keskitorjujaksi valittu brasilialainen Gustavo.
Sisleyn Volleyn kotikaupunki on Treviso.
Hinthaaran rautatieasema

Hinthaaran rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Hinthaaran kylässä Porvoossa rataosalla .
Asema avattiin liikenteelle 23. marraskuuta 1875. Se palveli Pornaisten asukkaita ja sen ympärille muodostui asutusta. Asema alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1953 ja henkilökunnan poistuttua seisakevaihteeksi vuonna 1969. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 ja tavaraliikenne vuonna 1990. Rautatieasema palveli sekä Hinthaaran kylää että koko ympäröivää maaseutua, ja sillä oli merkittävä vaikutus alueen talouden kehitykselle. Hinthaarasta toimitettiin huomattava määrä muun muassa viljaa, jauhoja ja ryynejä sekä jossain määrin myös nahkoja ja muita teollisuustuotteita.
Nykytila.
Hinthaaran asema on nykyisin yksityiskäytössä. Asemalla pysähtyvät Porvoon museorautatien museojunat. Junaan nousevia matkustajia palvelee ratapihan länsipäätyyn vuonna 2002 rakennettu seisake, jossa on vanhanmalliset laiturit ja laiturikatos. Laiturialueen vieressä on liityntäpysäköintipaikka. Vanha asemarakennus makasiineineen sijaitsee Pornaistentien itäpuolella ja vuonna 2002 valmistunut seisake tien länsipuolella. Vuonna 2002 rakennettiin myös junakohtaamiset ja veturin ympäriajon mahdollistava sivuraide. 
Museovirasto on luokitellut Hinthaaran rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Oslon yliopisto

Oslon yliopisto () on Norjan pääkaupungissa Oslossa toimiva yliopisto.
Alun perin kuningas Fredrik VI:n mukaan nimetty Oslon yliopisto avattiin 1811. Sitä ennen Kööpenhaminan yliopisto oli ollut Tanskan ja Norjan ainoa. Nykyisellä nimellään yliopisto on toiminut vuodesta 1939. 
Oslon yliopisto on opiskelijamäärältään toiseksi suurin yliopisto vuodesta 2016, jolloin yhteenliitoksen seurauksena Norjan teknis-luonnontieteellinen yliopisto (NTU) ohitti sen. Oslon yliopistossa oli vuonna 2017 kahdeksan tiedekuntaa, joissa opiskeli yhteensä noin 28 000 opiskelijaa ja 2 700 tohtoriopiskelijaa. Henkilökuntaa oli yhteensä noin 6 600, josta akateemista henkilökuntaa oli vajaa 3 800, tukihenkilökuntaa noin 950 ja toimistohenkilökuntaa 1 700. 
Maailmanlaajuisesti viisisataa huippuyliopistoa sisältävän Shanghain yliopistorankingn listalla (2017) Oslon yliopisto sijoittui sijalle 62. Pohjoismaisista yliopistoista se luokiteltiin tällä listalla neljänneksi; edellä olivat Kööpenhaminan yliopisto, Karoliininen instituutti ja Helsingin yliopisto. Oslon yliopistossa ovat toimineet muiden muassa Nobel-palkinnon saaneet Fridtjof Nansen, Ragnar Frisch, Odd Hassel, Ivar Giæver ja Trygve Haavelmo.
Oslon yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on jakanut vuosittain Anders Jahren lääketieteellisen palkinnon vuodesta 1960 lähtien. Palkinto on merkittävimpiä pohjoismaisia tunnustuksia lääketieteen alalla. Vuonna 2017 Anders Jahren pääpalkinto oli arvoltaan kaksi miljoonaa Norjan kruunua.
Intrum

Intrum (aik. "Intrum Justitia") on konserni, joka tarjoaa yritys- ja kuluttajasaataviin kohdistuvia perintäpalveluita. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2009 noin 388,6 miljoonaa euroa, ja sen palveluksessa työskentelee 3 400 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtaja maaliskuusta 2016 lähtien on Mikael Ericson.
Suomessa toimiva Intrum Oy on perintäyritys, joka kuuluu Intrum-konserniin. Intrumin toimeksiantajina on noin 18 000 yritystä ja yhteisöä ympäri Suomea, lähes kaikilta toimialoilta. Intrumin Suomen yhtiön toimitusjohtajana toimii Tommi Sova. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Suomessa yrityksen työntekijöitä on 440.
Historia.
Sven Göransson perusti Intrum Justitian Ruotsissa vuonna 1923. Hänen poikansa Bo Göransson osti yrityksen vuonna 1970. Intrum Justitian laajentuminen yli rajojen alkoi sveitsiläisen yritysoston seurauksena 1974. Nykyään Intrum Justitia toimii 22 Euroopan maassa.
Intrum Justitian edeltäjä Oy Credit Ab perustettiin toimimaan yhteistyössä Suomen Luotonantajayhdistyksen kanssa. Vuonna 1910 Keisarillisen Suomen Senaattiin lähetetyn hakemuksen mukaan yhtiön tarkoituksena oli toimia Suomen luottoasioiden järjestäjänä ja vakaannuttajana harjoittamalla luotto-, tiedustelu- ja rahainperimistoimintaa sekä liike-elämään kuuluvain lakiasiain hoitoa. Nämä toiminnan peruskivet löytyvät Intrum Justitian toiminnasta nykyäänkin.
Vuonna 1993 Intrum Justitialle myönnettiin ISO-laatusertifikaatti ensimmäisenä perintätoimistona maailmassa. Se on edelleen ainoa suomalainen alansa yritys, jolle laatusertifikaatti on myönnetty.
Vuonna 2017 konsernit Intrum ja Lindorff yhdistyivät, jolloin syntyi uusi konserni Intrum.
Palvelut.
Konsernin palvelut kattavat kuluttaja- ja yritysperinnän, maksuvalvonnan, ulkomaan perinnän ja laskutuspalvelun, saatavien ostopalvelun sekä erinäisiä luotonhallinnan erikoispalveluja kuten luottopäätöspalvelun.
Luotonhallinta, eli Credit Management Service (CMS), tarkoittaa osallistumista koko prosessiin, alkaen luottopäätöksistä jatkuen koko saatavien elinkaaren ajan. Tämä prosessi voi muodostua useista osa-alueista: luottotietojen tarkastus ja valvonta, laskutus ja muistutukset, yritys- ja kuluttajaperintä, kansainvälinen perintä, luottotappioiksi kirjattujen saatavien perintä sekä saatavien osto.
OTP Bank Liga

OTP Bank Liga on Unkarin jalkapallon pääsarja. Unkarin jalkapallomestaruudesta on pelattu vuodesta 1901 lähtien, nykyinen sponsorinimi otettiin käyttöön vuonna 2011.
Unkarin jalkapalloliiga on keskivahva eurooppalainen jalkapallosarja. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 24. ajanjaksolla 2020–2024.
Historia.
Ensimmäisen kerran Unkarin mestaruudesta pelattiin vuonna 1901. Kuitenkin vuoteen 1926 saakka ainoastaan budapestilaiset joukkueet ottivat osaa. Ensimmäisen kerran kaudella 1907–1908 alettiin pelata alueellisia mestaruussarjoja, joiden mestarit pelasivat pääsystä mestaruusotteluun Budapestin mestaria vastaan. Kaudella 1925–1926 pelattiin mestaruussarja, johon osallistuivat kuuden alueliigan mestarit sekä kaksi parasta Budapestin joukkuetta. Seuraavalla kaudella Budapestistakin oli mukana vain mestari.
Haksin seisake

Haksin seisake on rautatien seisake Porvoon museorautatiellä. Se avattiin vuonna 1931 osana Keravan ja Porvoon välistä liikennettä. Alun perin seisake sijaitsi kolmisen sataa metriä lopullista paikkaa lännempänä, kunnes paikkaa vaihdettiin todennäköisesti 1940- tai 1950-luvulla.
Seisakkeen 11-metrinen laituri on lyhin Suomessa rautatien henkilöliikenteen käytössä oleva laituri. Seisakkeella pysähtyvät museojunat. Säännöllinen kaupallinen matkustajaliikenne Porvooseen loppui 1981. 
Haksin seisakkeen luona oli myös Porvoon Liikenteen bussilinjan nro 4 päätepysäkki. Bussiliikenne loppui kesällä 2015.
Kiialan seisake

Kiialan seisake (, ) on rautatien seisake Porvoon radan varrella Porvoossa. Seisake perustettiin Kiialan kartanon tarpeisiin Porvoon radan avaamisvuonna 1874. Tavaraliikenteen päätyttyä Kiiala muutettiin miehittämättömäksi 1. maaliskuuta 1954. Henkilöliikenne lakkautettiin 27. syyskuuta 1970, yli kymmenen vuotta aikaisemmin kuin suurimmalla osalla Porvoon radan seisakkeista.
Liikennepaikalla on yksi raide, jolle on rakennettu lyhyt laituri. Aiemmin liikennepaikalla oli myös yksi sivuraide.
Vuonna 1997 Porvoon Museorautatie ry rakensi yhteistyössä Kiialan kartanon kanssa Kiialan liikennepaikan uudelleen Porvoon museorautatien seisakkeeksi. Liikennepaikalle palautettiin tuolloin graniittinen laiturireunus. Museojunat pysähtyvät edelleen Kiialassa.
Ragnar Frisch

Ragnar Anton Kittil Frisch (3. maaliskuuta 1895 Oslo – 31. tammikuuta 1973) oli norjalainen ekonomisti, joka sai ensimmäisen Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1969 taloudellisten prosessien analysoinnista ja dynaamisten taloustieteellisten mallien kehittämisestä.
Frisch suoritti taloustieteen perustutkinnon Oslon yliopistossa vuonna 1919 ja opiskeli Ranskassa kolme vuotta ennen tohtoriksi väittelemistään vuonna 1925. Vuonna 1931 hän sai henkilökohtaisen professuurin Oslon yliopistossa ja pysyi virassa vuoteen 1965 asti.
Frischin tutkimustyö keskittyi lähinnä makrotaloustieteeseen ja ekonometriaan.
Jared Hess

Jared Hess (s. 18. heinäkuuta 1979 Idaho, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvan "Dynamiitti Napoleon" (2004) ja useita kertoja myöhästyneen "Minecraft"-elokuvan.
Kaliumasetaatti

Kaliumasetaatin kemiallinen kaava on C2H3KO2 ja rakennekaava CH3COOK. Se on etikkahapon (CH3COOH) kaliumsuola. Kaliumasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoista, hiutaleista tai kiteistä jauhetta. 
Kaliumasetaattia käytetään muun muassa lentokenttien liukkaudentorjunnassa kuuran ja ohuen jään poistoon. Elintarvikkeissa kaliumasetaattia käytetään lähinnä säilöntäaineena. Sen E-koodi on E261. Muita käyttökohteita ovat asetonin ja kristallilasin valmistus, veden poistaminen prosesseista, ja yleisenä reagenssina laboratorioissa.
Megamania

Megamania on toiminut Johanna Kustannuksen levymerkkinä. Megamania levymerkin perusti Megamania Musiikki Ky vuonna 1985 ja se käytti sitä itse vuoteen 1989. 
Tunnettuja Megamania-levymerkillä julkaisevia artisteja ovat myöhemmin olleet muun muassa Kotiteollisuus, Maj Karma ja Absoluuttinen nollapiste. Alkuperäisistä artisteista monelle levymerkille on ollut myöhempääkin käyttöä kuten artisteille: Sleepy Sleepers, Tuomari Nurmio, Stone, Freud Marx Engels &amp; Jung, Melrose tai Tommi Liimatta. Vuonna 1989 Megamania Musiikin toiminta siirrettiin Johanna Kustannukseen.
Shōkō Asahara

Shōkō Asahara (, syntyjään 松本 智津夫 ("Matsumoto Chizuo"), 2. maaliskuuta 1955 – 6. heinäkuuta 2018) oli japanilaisen Korkein totuus (nykyisin Aleph) -kultin perustaja. Hänet tuomittiin kuolemaan sariinikaasuhyökkäyksestä Tokion metroon, jossa kuoli 12 ihmistä.
Varhainen elämä.
Hän syntyi nimellä Chizuo Matsumoto köyhään tatamimatonkutojan perheeseen Yatsushirossa Kumamoton prefektuurissa Kyūshūn saarella Etelä-Japanissa. Synnynnäisen glaukooman vuoksi hänen toinen silmänsä oli sokea ja toisessa oli vain osittainen näkö. Asahara kävi sokeiden koulua, ei päässyt yliopistoon vaan alkoi opiskella kiinalaista lääketiedettä, josta siirtyi new age -filosofiaan.
Korkein totuus ja terrori-iskut.
Vuonna 1987 hän kävi pyhiinvaelluksella Himalajalla, jonka jälkeen hän muutti nimensä ja perusti Korkeimman totuuden. Hän väitti olevansa uudelleen syntynyt Shiva-jumala ja lupaa seuraajilleen pelastuksen tulevan harmageddonin jälkeen. Hän opetti levitaatiota ja telepatiaa, ja hänellä oli ajoittain 10 000 seuraajaa, jotka joivat hänen kylpyvettään ja vertaan.
Korkein totuus saavutti maailmanlaajuista huomiota päästettyään sariinia Tokion metroon 20. maaliskuuta 1995. Tutkimuksissa selvisi, että ryhmä oli käyttänyt kaasua jo edellisenä vuonna seitsemän ihmistä tappaneessa hyökkäyksessä ja että CIA oli tutkinut sen yrityksiä hankkia ydinaseita.
Oikeudenkäynti ja tuomio.
Asahara pidätettiin toukokuussa 1995 lahkon päämajasta Fuji-vuoren läheltä. Oikeudenkäynti kesti pitkän aikaa, koska Asahara ei suostunut puhumaan joitain epäselviä lauseita lukuun ottamatta. Hänet tuomittiin kuolemaan helmikuussa 2004. Korkein oikeus hylkäsi vetoomuksen tuomion muutoksesta syyskuussa 2006. Tällä välin yhteensä 11 kultin johtohahmoa tuomittiin kuolemaan. Oikeudenkäynti oli ennennäkemätön Japanin historiassa. Asaharan oikeudenkäynti kesti seitsemän vuotta ja 10 kuukautta ja oikeus kokoontui 257 kertaa. Joulukuussa 2011 kaikki oikeusjutut oli saatu päätökseen. Saman kuun aikana yksi karkuteillä olleista syytetyistä antautui poliisille ja kaksi muuta saatiin kiinni, ja oikeuskäsittely oli aloitettava uudelleen. Nämä käsittelyt kestivät vuoden 2018 alkuun asti.
Asahara teloitettiin hirttämällä 6. heinäkuuta 2018.
Bergenin yliopisto

Bergenin yliopisto () on Norjan Bergenissä toimiva yliopisto. Se perustettiin virallisesti 1946. Coimbra-ryhmään kuuluvassa yliopistossa on noin 17 000 opiskelijaa ja 3 200 henkilökuntaan kuuluvaa. 
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Bergenin yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 201–300.
Janne Hyrkäs

Janne Petrus Paavali ”Hyge” Hyrkäs (s. 1974 Lappeenranta) on suomalainen rumpali, joka tunnetaan lappeenrantalaisesta thrash metal -yhtye Mokomasta. Ennen Mokoman riveihin liittymistä hän soitti yhtyeissä Wendigo, Pronssinen Pokaali ja Valtava Kääpiö.
Hyrkäs alkoi soittaa rumpuja Savitaipaleen yläasteen musiikinopettajan innoittamana. Sitä ennen hän oli soittanut vuoden koskettimia. Hyrkäksen yhtyeistä Wendigo (1988–1993) on vuonna 2018 ”metallipääkaupungiksi” nimetyn Lemin ensimmäinen metalliyhtye. Yhtye teki paluun vuonna 2019 Lemin Capital of Metal L1ve -tapahtumassa. Hyrkäs oli lopettaa soittamisen Valtavan Kääpiön hajottua vuonna 1999, mutta liittyi vuoden soittotauon jälkeen Mokomaan Marko Annalan pyynnöstä. Lyhyen ajan sisään usein rumpalia vaihtanut yhtye sai hänestä pysyvän kiinnityksen.
Hyrkäs syntyi Lappeenrannan Lauritsalassa, kasvoi Lemillä ja muutti sitten Lappeenrannan kautta Helsinkiin opiskelemaan vuonna 1997. Muusikon työnsä lisäksi Hyrkäs työskentelee Helsingin kaupungin lastensuojelussa. Hän on koulutukseltaan lastenkodin ohjaaja. Hänen perheeseensä kuuluu avopuoliso ja kaksi tytärtä.
Teistinen realismi

Teistinen realismi () on Phillip Johnsonin nimitys luomalleen todistelulle älykkään suunnittelun puolesta. Johnson esitteli käsitteen kirjassaan "Reason in the Balance". Johnsonin mukaan tietäminen voi alkaa ainoastaan Jumalan hyväksymisestä luojaksi, koska kaikkeus on Jumalan luoma. Teistinen realismi toisin sanoen väittää, että Jumala on todellinen ja persoonallinen taho, joka toimii maailmassa.
Teistisen realismin perusta.
Johnson kehitti teistisen realismin käsitteen vastineeksi metodologiselle naturalismille. Johnsonin mukaan kaikki pyrkimykset ymmärtää luontoa, ilman että otetaan huomioon sen todellinen lähtökohta eli luojajumala, ovat tuomittuja olemaan vääriä. Johnson väittää, että kaikkeudesta löytyy asioita, joita ei pystytä selittämään pelkästään luonnollisin syin.
Johnsonin mukaan tieteen valtavirta on evoluutio-ajattelun "panttivankina" ja tämän vuoksi teististä realismia vastustetaan. Johnson väittää, että naturalistisen evoluutioteorian asema osana ”suurta tieteen metafyysistä kertomusta” saa tutkijat väittämään, että luominen on toteutunut ei-älyllisten voimien varassa. Johnson esittää, että raamatullinen kertomus ja naturalistinen kertomus ovat perustaltaan ristiriidassa keskenään eikä kumpikaan puoli voi tehdä sovitteluratkaisua. Kompromissin teko olisi häviö.
Johnsonin mukaan sovittelijat, jotka yrittävät yhdistää uskoa ja tiedettä, ovat harhaanjohdettuja. Jos hyväksyy naturalismin, usko muuttuu Johnsonin mukaan ylimääräiseksi premissiksi, joka leikkautuu pois yksinkertaisuusperiaatteella eli "Occamin partaveitsellä". Johnsonin mukaan Jumalaa ei tällöin tarvita minkään selittämiseen ja Jumalasta tulee turha. 
Johnsonin "teistinen realismi" on suorapuheisempi suuntaus kuin esimerkiksi Discovery Instituten edustama älykkään suunnittelun kampanja, jonka periaatteisiin kuuluu, että siinä ei suoraan oteta kantaa ”älykkään suunnittelijan” persoonaan. Sen sijaan "Reason in the Balance" -kirjassa Phillip Johnson pohjaa teistisen realismin Raamatun jakeisiin:
Teistisen realismin soveltaminen.
Teistisen realismin perusoletukset ovat seuraavat:,
Kritiikki.
Tieteeseen kuuluu lukuisia mekanismeja, jotka pyrkivät poistamaan kaikille ihmisille ominaisen yleisinhimillisen taipumuksen etsiä maailmasta asioita, jotka tukevat perususkomuksia. Tiede ei saisi olla ideologisesti ideologisesti värittynyttä tai motivoitunutta, koska se voi johtaa hyvin vakaviin seuraamuksiin. Esimerkiksi lysenkolaisuus johti arviolta 30–40 miljoonan ihmisen nälkäkuolemaan.
Andreas Brehme

Andreas Brehme (9. marraskuuta 1960 Hampuri – 20. helmikuuta 2024 München) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän saavutti urallaan muun muassa maailmanmestaruuden vuonna 1990. 
Ura.
Pelaajana.
Pelaajaurallaan puolustajana viihtynyt Brehme edusti kotimaassaan Kaiserslauternia ja Bayern Müncheniä sekä Italiassa Inter Milanoa ja Espanjassa Real Zaragozaa. Hän saavutti urallaan muun muassa kaksi Saksan mestaruutta, Italian mestaruuden ja UEFA Cupin voiton.
Saksan maajoukkueessa Brehme pelasi 86 ottelua ja teki niissä 8 maalia. Hän edusti Saksaa MM-kisoissa vuosina 1986, 1990 ja 1994 sekä EM-kisoissa vuosina 1984, 1988 ja 1992. Brehme saavutti Saksan riveissä MM-hopeaa vuonna 1986, MM-kultaa vuonna 1990 ja EM-hopeaa vuonna 1992. Hän teki vuoden 1990 MM-kisojen loppuottelun ainoan maalin rangaistuspotkusta ratkaisten mestaruuden Saksalle.
Valmentajana.
Brehmen valmennusura ollut yhtä menestyksekäs kuin pelaajana. Hänestä tuli 1. FC Kaiserslauternin päävalmentaja lokakuussa 2000, kun Otto Rehhagel lähti huonosti alkaneen kauden jälkeen. Brehmen johdolla Kaiserslautern eteni UEFA Cupissa välieriin kaudella 2000–2001. Joukkue kuitenkin romahti välierissä häviten espanjalaiselle Deportivo Alavésille molemmat ottelut murskaluvuin 5–1 ja 4–1. Hän sai potkut elokuussa 2002. Kaudeksi 2004–2005 Brehme siirtyi 2. Bundesliigassa pelanneen SpVgg Unterhachingin peräsimeen. Pesti jäi kuitenkin varsin lyhyeksi Brehmen saatua potkut jo helmikuussa 2005. Kesällä 2005 Brehme siirtyi Giovanni Trapattonin apuvalmentajaksi VfB Stuttgartiin. Joukkueen puolustustaktiikka ei tuonut toivottua menestystä ja kaksikko sai kenkää tehtävistään helmikuussa 2006.
Brehme kuoli helmikuussa 2024 sydänkohtaukseen.
Sojuz TM-29

Sojuz TM-29 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty lento Mir-avaruusasemalla. Laukaisu Sojuz 11A511U-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta tapahtui 20. helmikuuta 1999 kello 4:18 UTC ja aluksen paluu maahan 28. elokuuta 1999 kello 00:32 UTC. Lennon kesto oli 188 vuorokautta.
Miehistö.
Laukaistiin:
Laskeutuivat
Jean du Castre d’Auvigny

Jean du Castre d'Auvigny (1712 Hainaut, Belgia —1743 Dettingen) oli ranskalainen sotilas ja kirjailija. Hän palveli ratsujoukoissa ja sai surmansa Dettingenin taistelussa. 
Hän kirjoitti teokset: 
Hän työskenteli yhdessä Pierre Desfontaines'n kanssa.
Jan Tinbergen

Jan Tinbergen (12. huhtikuuta 1903 Haag – 9. kesäkuuta 1994) oli alankomaalainen ekonomisti, jolle myönnettiin yhdessä Ragnar Frischin kanssa ensimmäinen Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 1969 soveltavien dynaamisten taloudellisten mallien kehittämisestä.
Ura.
Tinbergen opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Leidenin yliopistossa. Hänen vuoden 1929 tohtorinväitöskirjansa "Minimumproblemen in de natuurkunde en de economie" käsitteli minimointiongelmia fysiikassa ja taloustieteessä. Vuosina 1929–1945 Tinbergen toimi professorina Rotterdamin Erasmus-yliopistossa ja Alankomaiden tilastokeskuksessa. Tinbergen toimi myös Kansainliiton konsulttina.
Tutkimustyö.
Yksi Tinbergenin tunnetuimmista akateemisista tutkimuksista liittyy niin kutsuttuun Tinbergenin normiin, jonka mukaan yrityksen parhaiten palkatun työntekijän palkan ei tulisi olla yli viisi kertaa korkeampi kuin matalapalkkaisimman työntekijän. Tinbergenin mukaan tätä suuremmat tuloerot samassa yrityksessä johtavat ongelmiin yrityksen sisällä.
Tinbergenin tärkein saavutus taloustieteen alalla on kuitenkin ensimmäisen kansantaloutta kuvaavan matemaattisen mallin luominen. Tinbergenin alkuperäinen malli perustui Alankomaiden kansantaloudelle, ja myöhemmin hän sovelsi samaa mallia myös Yhdysvaltojen ja Britannian kansantalouksien mallintamiseen.
Juri Malentšenko

Juri Ivanovitš Malentšenko (venäjäksi Юрий Иванович Маленченко, s. 22. joulukuuta 1961 Svitlovodsk, Ukrainan neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) on venäläinen, ukrainalaista alkuperää oleva kosmonautti. Vuonna 2012 hän oli avaruudessa lennolla Sojuz TMA-05M.
Koulutus ja perhe.
Malentšenko kävi peruskoulun ja lukion Svitlovodskissa. Sotilaslentokoulutukseen hän meni Harkovaan vuonna 1983. Hän toimi Neuvostoliiton ilmavoimissa lentäjänä Odessan alueella. 
Malentšenko on toista kertaa naimisissa, nyt Jekaterina Dmitrijevan kanssa. Perheessä on yksi tytär ja edellisestä avioliitosta on aikuinen poika, Dmitri.
Ura avaruuslentäjänä.
Malentšenkon esimies kysyi häneltä kiinnostusta avaruuslentoihin, ja maaliskuussa 1987 Malentšenko aloitti kosmonauttikoulutuksensa. Hän oli varamiehistössä Sojuz TM-17- ja Sojuz TM-18-lennoilla. Välillä hän opiskeli Ilmavoimien Zukovskin akatemiassa. 
Malentšenkon ensimmäinen avaruuslento alkoi heinäkuussa 1994, jolloin hän lensi Sojuz TM-19:n miehistössä Mir-avaruusasemalle. Lokakuussa 1998 hän aloitti avaruussukkula-koulutuksen NASAssa ja lensi STS-106-lennolla ISS-asemalle syyskuussa 2000.
Vuonna 2003 Malentšenko lensi ISS:lle Sojuz TMA-2 lennolla ja meni naimisiin avaruudessa vaikkakin hänen venäläinen morsiamensa oli tuolloin Houstonissa. Neljäs avaruuslento oli Sojuz TMA-11 syksyllä 2007. 
Sojuz TMA-11 lennon paluu huhtikuussa 2008 ei sujunut täysin suunnitelmien mukaan vaan Sojuz-kapseli palasi maahan tavoiteltua jyrkemmässä kulmassa. Paluun aikana Malentšenko ja hänen avaruuslentäjäkollegansa Yi So-yeon ja Peggy Whitson kokivat yli kymmenen kertaa Maan pinnan painovoiman suuruisia voimia. Avaruuslentäjien tilaa kuvattiin paluun jälkeen tyydyttäväksi.
Malentšenkon kokonaisavaruuslentoaika on 514 vuorokautta 11 tuntia ja 59 minuuttia.
Joulukuun 15. päivänä Malentšenko lensi Sojuzilla Kansainväliselle avaruusasemalle yhdessä Tim Peaken ja Timothy Kopran kanssa suunnitellusti kesäkuuhun 2016 asti. Telakoitumisessa oli tekninen häiriö, ja Malentšenko hoiti telakoitumisen manuaalisesti.
Philip Zimbardo

Philip G. Zimbardo (23. maaliskuuta 1933 – 14. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tutki ympäristön vaikutusta ihmisen käyttäytymiseen. Hänen tunnetuin tutkimushankkeensa oli vuonna tehty Stanfordin vankilakoe.
Zimbardo suoritti alemman korkeakoulututkinnon Brooklyn Collegessa ja maisteriksi ja filosofian tohtoriksi hän valmistui Yalen yliopistosta.
Opetettuaan New Yorkin yliopistossa Zimbardo sai viran vuonna 1968 Stanfordin yliopistosta, jossa hän suoritti vuonna 1971 kuuluisan vankilakokeen. Siinä valittiin 24 college-opiskelijaa, jotka arvottiin vankien ja vartijoiden rooleihin. Koe tehtiin yliopiston kellarikerrokseen tehdyssä vankilassa.. Opiskelijat alkoivat pian esittää roolejaan, ja vartijoista tuli sadistisia ja vangeista masentuneita ja passiivisia. Kokeen piti kestää kaksi viikkoa, mutta se jouduttiin keskeyttämään jo kuuden päivän jälkeen.
Kokeen jälkeen Zimbardo perusti ujousklinikan Menlo Parkiin Kaliforniaan. Hän teki ujoudesta tekemistään tutkimuksista useaita kirjoja, joista on suomennettu "Ujous" ("Shyness"). Zimbardo on kirjoittanut monia muitakin kirjoja, kuten "Psychology and Life", jota käytetään Yhdysvalloissa oppikirjana.
Arthur Nikisch

Artúr (Arthur) Nikisch (12. lokakuuta 1855 Mosonszentmiklós – 23. tammikuuta 1922 Leipzig) oli unkarilaissyntyinen saksalainen kapellimestari. Hän opiskeli Wienin konservatoriossa viulunsoittoa ja säveltämistä, ja hän oli myös taitava pianisti. Kapellimestarina hän oli kuitenkin itseoppinut, ja suurimmat vaikutteensa hän sai soittaessaan orkesterimuusikkona sellaisten kapellimestarien kuten Richard Wagner, Johannes Brahms, Franz Liszt, Giuseppe Verdi ja Anton Bruckner johdolla.
Nikischin vallankumouksellista johtamistyyliä kuvaa parhaiten Sir Adrian Boultin aikalaislausunto. Hän kertoi Nikischin johtaneen ”jännittävintä esitystä Brahmsin c-molli-sinfoniasta mitä koskaan olin kuullut”, kun hän tajusi, että ”koko osan aikana Nikischin käsi ei ollut noussut kertaakaan hänen kasvojaan korkeammalle”.
Arthur Nikisch on jäänyt äänentallennuksen historiaan ensimmäisenä kapellimestarina, joka on levyttänyt kokonaisen sinfonian (Beethovenin 5. sinfonia) kaupallisessa tarkoituksessa. Tämä virstanpylväs tehtiin vuonna 1913, ja orkesterina oli Berliinin filharmonikot. Hän on myös ensimmäinen kapellimestari jonka johtamista on tallennettu filmille – mutta mykkäfilmin aikaan. Filmistä käy kuitenkin selvästi ilmi hänen mieltymyksensä pitkään tahtipuikkoon ja sillä tehtyihin minimalistisiin liikkeisiin sekä vaikutelma hänen ”hypnoottisesta” katseestaan.
Visbyn tuomiokirkko

Visbyn tuomiokirkko () tai Pyhän Marian kirkko () on Gotlannissa, Ruotsissa sijaitsevan Visbyn hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkko on toiminut tuomiokirkkona vuodesta 1572 lähtien. Sitä ennen se toimi seurakunnankirkkona. Keskiajalta peräisin olevan kirkon on alun perin rakennuttanut saksalainen kauppias. Kirkkoa alettiin rakentaa 1100-luvun lopussa, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1225. Alun perin se oli tarkoitettu vierailevien saksalaisten kauppiaiden kirkoksi, mutta koska saksalaisia muutti paljon kaupunkiin, kirkosta tuli heidän seurakuntakirkkonsa. Tuomiokirkko on ainoa kaupungin keskiaikaisista kirkoista, joka on säilynyt nykyaikaan asti. 1500-luvulta 1800-luvulle asti sen ympärillä oli Visbyn ainoa tavallinen hautausmaa.
Wassily Leontief

Wassily Leontief (; 5. elokuuta 1905 München, Saksa — 5. helmikuuta 1999 New York) oli venäläissyntyinen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti yleisen tasapainoteorian () kehittäjänä. Leontief sai vuonna 1973 Nobelin taloustieteen palkinnon.
Leontief opiskeli vuodesta 1921 vuoteen 1925 Leningradin yliopistossa ja suoritti maisterintutkinnon pääaineenaan taloustiede. Opiskeluaikanaan Leontief joutui usein pidätetyksi, koska hän arvosteli kommunismia. Vuonna 1925 Leontiefin sallittiin lähteä Neuvostoliitosta ja hän siirtyi jatkamaan opintojaan Berliinin yliopistoon. Berliinissä Leontief suoritti tohtorintutkinnon vuonna 1928 erityisaiheenaan panos–tuotos-analyysi; hänen työnohjaajansa oli Werner Sombart. Vuonna 1931 Leontief siirtyi Yhdysvaltoihin työskentelemään National Bureau of Economic Researchissa. Vuosina 1932–1975 hän työskenteli Harvardin yliopistossa, ja New Yorkin yliopistoon hän siirtyi vuonna 1975.
Tutkimustyö.
Leontiefin tunnetuimmat tutkimukset käsittelevät yleistä tasapainoteoriaa sekä panos–tuotos-analyysia. Lisäksi Leontief tutki kansainvälistä kauppaa ja kehitti nimeään kantavan Leontiefin paradoksin: maailman pääomarikkain valtio Yhdysvallat vie hyödykkeitä, joiden tuottamiseen tarvitaan suhteellisen paljon työvoimaa mutta tuo hyödykkeitä, joiden tuottamiseen tarvitaan suhteellisen paljon pääomaa. Tämä havainto on suorassa ristiriidassa kansainvälisen kaupan perusmallin, Heckscherin–Ohlinin teoreeman, kanssa.
Nobel-palkinto Leontiefille myönnettiin hänen panos–tuotos-analyysiin liittyvästä työstään.
Salpietari

Salpietari voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia typpihapon HNO3 suoloja:
Poljarnyi

Poljarnyi (, "Poljarnyi"; vuoteen 1939 Aleksandrovsk, , "Aleksandrovsk") on suljettu kaupunki Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kuolanvuonon länsirannalla, lähellä vuonon suuta noin 30 kilometriä Murmanskista pohjoiseen. Kaupungissa on sukkaita noin 17 300 (2010). Poljarnyi on nykyisin osa laajempaa, useita suljettuja kaupunkeja käsittävää Aleksandrovskin kaupunkipiirikuntaa ja piirikunnan hallinnollinen keskus.
Poljarnyissa on 1950-luvulta lähtien sijainnut tärkeä ydinsukellusveneiden satama ja telakka-alue "Venäjän telakka nro 10 - Škval". Alueella on nykyisin myös käytöstä poistettujen laivojen ja sukellusveneiden ydinreaktorien varastointialue.
Historia.
Aleksandrovskin kaupungi perustettiin suojaisen Jekaterinan luonnonsataman äärelle vuonna 1896 ja se nimettiin Venäjän keisari Aleksanteri III:n mukaan. Kaupunki sai kaupunkioikeudet vuonna 1899. Perustamisen yhdessä kaupungista siitä ujestin eli kihlakunnan pääkaupunki, kun entinen Arkangelin kuvernementin Kuolan kihlakunta muutettiin Aleksandrovskin kihlakunnaksi. Aleksandrovsk on Kuolan jälkeen Kuolan niemimaan toiseksi vanhin kaupunki. Vuonna 1903 kaupungissa oli 314 asukasta ja tämän jälkeen kaupunki kasvoi siten, että siellä oli asukkaita 627 vuonna 1914 ja 1025 vuonna 1917. Ensimmäisen maailmansodan aikana kaupungissa oli Jäämeren laivaston aluksia, ja kaupunkiin avattiin kansainvälinen lennätinasema. 
Rautatien rakentaminen Murmanskiin vähensi Aleksandrovskin merkitystä, ja vuonna 1926 se alennettiin maaseututaajamaksi. Vuonna 1931 se nimettiin Poljarnojeksi, ja jonkin aikaa 1930-luvulla se oli suomalaisen kansallisen piirin keskus. Vuonna 1939 siitä tuli Poljarnyin kaupunki.
Vuonna 2008 Poljarnyi sai "sotakunnian kaupungin" ("Gorod voinskoi slavy") arvonimen.
Vuoteen 2008 Poljarnyi oli kaupunkipiirikunta, johon itse kaupungin lisäksi kuuluivat asutuskeskukset Belokamenka, Gorjatšije Rutšji ja Retinskoje. Vuonna 2008 Poljarnyi yhdistettiin sen naapureina sijaitsevien kahden muun suljetun kaupungin, Gadžijevon (Skalistyi) ja Snežnogorskin kanssa laajemmaksi Aleksandrovskin kaupunkipiirikunnaksi, jolla myös on suljetun kaupungin status, ja jonka alue kattaa koko Kuolanvuonon länsirannan. Gorjatšije Rutšji lakkautettiin asumattomana vuonna 2009.