tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tiivistelmä

Tiivistelmä () kokoaa yhteen tekstin sisällön. Esimerkiksi opinnäytetyön, artikkelin tai raportin tapauksessa tiivistelmän tarkoituksena on esittää ytimekkäästi, mistä tekstissä on kyse ja mikä sen sisältö pääasiassa on. Tiivistelmät sijoitetaan tyypillisesti tekstin alkuun.
Tarkoitus.
Tiivistelmän tarkoitus on antaa kuva siitä, mitä kirjoituksessa kuvattu työ sisältää, millaisia menetelmiä työn tekemisessä on käytetty ja millaisia tuloksia on saatu, ilman että lukijan tarvitsee tutustua koko tekstiin. Hyvin kirjoitettu tiivistelmä innostaa lukijaa tutkimaan kirjoitusta tarkemmin. Tiivistelmä kirjoitetaan vasta sitten, kun työn kirjallinen osuus on kokonaan valmis. 
Tiivistelmästä tulee yleensä ilmetä ainakin:
Tiivistelmät voidaan joskus koota varsinaisista teksteistä erillisiin tiivistelmäjulkaisuihin. Tavallisimmin tiivistelmä liitetään kuitenkin kirjoituksen alkuun heti otsikko-osion jälkeen. Tiivistelmä on muuhun tekstiin verrattuna lyhyt, esimerkiksi artikkelissa yksi tai kaksi tekstikappaletta tai opinnäytteessä korkeintaan yksi sivu. Se kuvaa tehtyä työtä, eikä ole siksi aiheen yleiskuvaus tai johdanto. Siinä ei myöskään esitetä varsinaisia määritelmiä tai käsitteitä, eikä yleensä viitata muihin kirjoituksiin. Yksi pääperiaatteista on, ettei tiivistelmässä ole asiaa, jota ei ole varsinaisessa tekstissä. Toisaalta tiivistelmä on voitava ymmärtää lukematta tekstiä, josta se on laadittu.
Tiivistelmätyypit.
"Informatiivinen tiivistelmä" ennen muuta selostaa tehdyn työn tulokset. Jos varsinainen kirjoitus on katsaus tai esimerkiksi oppikirja, sen yhteyteen voidaan laatia "indikatiivinen tiivistelmä". Sellainen on usein sisällysluettelon laajennus, joka kokoaa yhteen kirjoituksessa käsitellyt asiat. Indikatiivisen tiivistelmän tunnistaa indikatiivisista verbeistä, kuten kertoa, esitellä, kuvata ja tarkastella. Informatiivisessa tiivistelmässä sellaisia ei puolestaan käytetä.
Laatiminen.
Koska tiivistelmän tärkein tavoite on kertoa tehdyn työn päätulokset ja johtopäätökset, erilaiset johdattelut ja todistelut asiaan jätetään varsinaiseen tekstiin. Sama koskee myös laajempaa lähtökohtien ja vaihtoehtojen pohdintaa. Tiivistelmä sisältää kuitenkin usein lyhyen yhteenvedon työn tekemisestä ja se kirjoitetaan kuten muukin teksti eli kokonaisia virkkeitä käyttäen. Tiivistelmää edeltää varsinkin opinnäytteissä usein määrämuotoinen teksti julkaisun bibliografisista tiedoista ja sen jälkeen on lista työn asiasanoista. Joskus sama tiivistelmä esitetään useammalla eri kielellä. Monissa julkaisuissa on myös erillinen lomakemuotoinen tiivistelmäsivu, usein vasta tekstin jälkeen tai liitteenä, johon julkaisutiedot ja tiivistelmäteksti kootaan.
Aiheesta muualla.
Tiivistelmän merkitystä ja laatimista käsitellään erilaisissa opinnäytteiden ja muiden julkaisujen laatimisohjeissa ja -oppaissa sekä tutkimusmenetelmäkirjallisuudessa, kuten seuraavat:
Hiilitetrabromidi

Hiilitetrabromidi eli tetrabromimetaani on hiilen ja bromin yhdiste, jonka kemiallinen kaava on CBr4. Hiilitetrabromidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kiteinen aine, joka ei juurikaan liukene veteen (0,024 g/100 ml, 30 °C). Yhdiste liukenee etanoliin, kloroformiin ja dietyylieetteriin. Sen moolimassa on 331,6 g/mol, sulamispiste 90 °C, kiehumispiste 190 °C, tiheys 3,42 g/cm3 ja CAS-numero 558-13-4.
Tarujen Saari

Tarujen Saari on suomalainen folkrock-yhtye. Yhtye esittää melodisia kappaleita, joista osa on vuosisatoja vanhoja. Yhtye perustettiin vuonna 1996 ja se on esiintynyt Kaustisen kansanmusiikkitapahtumassa sekä lukuisissa pienemmissä tapahtumissa ja erityisesti erilaisissa keskiaikatapahtumissa. Esiintymisasuinaan Tarujen Saaren jäsenet käyttävät keskiaikatyylistä puvustusta. Yhtye käyttää sähkökitaroita, mutta esiintyy pyynnöstä akustisesti.
Yhtyeen viides, vuonna 2006 julkaistu albumi sisältää aikaisempaa enemmän heavy metal -elementtejä.
Jäsenet.
Perustajajäsen Tapio Mattlar (kampiliira, akustinen kitara) jätti yhtyeen alkuvuodesta 2006.
Nevis

Nevis [ˈniːvɪs] on Pieniin Antilleihin kuuluva saari Karibianmerellä. Se muodostaa yhdessä Saint Kittsin kanssa Saint Kitts ja Nevisin liittovaltion. Saari sijaitsee 350 kilometriä Puerto Ricosta kaakkoon ja 80 kilometriä Antiguasta länteen. 
Nevisin pinta-ala on 93 km² ja väkiluku 13 182 (2021). Sen pääkaupunki on Charlestown. Lukutaitoisuus on 98 %. Ainoa virallinen kieli on englanti. Suurin osa saaren asukkaista on afrikkalaisperäistä. 
Nevisin pohjoiskärjessä lähellä Newcastlen kylää sijaitsee Vance W. Amoryn kansainvälinen lentoasema.
Historia.
Nevisillä oli ihmisasutusta Kristoffer Kolumbuksen saavuttua sinne vuonna 1493. Karibit kutsuivat saarta nimellä "Oualie" ja britit nimellä "Dulcina". Saaren nykyinen nimi tulee espanjankielisestä alkuperäisnimestä ("Nuestra Señora de las Nieves"), jonka Kolumbus antoi sille löydettyään sen ja todettuaan saaren pilvien verhoamien vuorenhuippujen muistuttavan Espanjan lumihuippuisia vuoria ( = lumet).
Nevis itsenäistyi yhdessä Saint Kittsin kanssa vuonna 1983. Ehdotus irtautua Saint Kittsistä ei mennyt läpi vuonna 1998.
Talous.
Nevisin asukasluku on 11 000, mutta sitä pitää kotipaikkanaan 18 000 yhtiötä. Nevisille rekisteröidyt yritykset pääsevät osallisiksi löysästä lainsäädännöstä, jota saarella on ajettu vuodesta 1984 lähtien. Yrityksillä ei ole esimerkiksi raportointi-, tilintarkastus- tai kirjanpitovelvoitteita.
Matkailu.
Nevisin saaren vanhoille sokeriplantaaseille perustetut siirtomaatyyliset hotellit ovat pitkään olleet vauraiden brittiläisten suosiossa, ja uudemmat loistohotellit ovat tuoneet saarelle paljon amerikkalaisia golfturisteja. Saaren parhaat hiekkarannat ovat länsirannalla, kun taas Atlantin puoleiset rannat ovat kivikkoisempia.
Kunnat.
Nevis jakautuu viiteen hallinnolliseen alueeseen/kuntaan, joiden asukasluku vuoden 2021 väestönkaskennan mukaan jakaantuu seuraavasti:
Gingerland on nimensä mukaisesti tunnettu inkiväärin, muskotin ja kanelin kasvatuksesta sekä erikoisesta kahdeksankulmion muotoisesta metodistikirkostaan vuodelta 1830.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1992

Vuoden 1992 jalkapallon EM-kisat ("Euro 92") järjestettiin Ruotsissa 10. - 26. kesäkuuta 1992. Kisoihin osallistui 8 maata. Isäntämaana Ruotsi pääsi automaattisesti mukaan kisoihin. 7 muuta osanottajaa selvisi kisoihin karsintojen kautta. Poliittiset mullistukset näkyivät osanottajalistassa. Neuvostoliitto oli selviytynyt karsinnoista EM-lopputurnaukseen, mutta valtiona Neuvostoliitto oli jo hajonnut ennen kisoja. Niinpä Neuvostoliiton paikan EM-kisoissa peri IVY. Myös Jugoslavia oli selvittänyt karsinnat, mutta Jugoslavian sotien puhkeamisen takia joukkue suljettiin kisoista, ja sen paikan peri Jugoslavian voittamassa lohkossa kakkoseksi sijoittunut Tanska. Tanska etenikin kaikkien yllätykseksi Richard Møller Nielsenin johdolla Euroopan mestaruuteen asti. Loppuottelussa se kaatoi Saksan 2-0. Ruotsin EM-lopputurnaus oli ensimmäinen merkittävä jalkapalloturnaus, jossa pelaajien paitoihin oli numeroiden lisäksi painettu myös nimet. 
A-lohko.
Jatkoon Ruotsi ja Tanska.
B-lohko.
29. Karl-Heinz Riedle 0-1, 47. Stefan Effenberg 0-2 
Jatkoon Alankomaat ja Saksa.
Taskulamppu

Taskulamppu on pieni lamppu joka tuottaa useimmiten melko kirkkaan ja kapean valokeilan. Se on suunniteltu mukana kannettavaksi, jotta sillä voisi valaista kohteita myös siellä, mistä kiinteä valaistus ja sähköverkko puuttuu. 
Perinteisessä taskulampussa on polttimena pieni hehkulamppu ja voimanlähteenä paristo. Polttimen takana on paraboloidinen heijastin, jonka etäisyyttä valonlähteestä voi merkistä ja mallista riippuen säätää ja siten muokata valokeilan muotoa.
2000-luvulla ovat yleistyneet LED-teknologiaa käyttävät taskulamput. Ledien etuna perinteisiin polttimoihin on pienempi sähkönkulutus, mikä mahdollistaa pidemmän toiminta-ajan. Ne kestävät myös iskuja hehkulamppuja paremmin sekä kuumenevat vähemmän. Nykyään on käytössä myös erilaisia vaihtoehtoisia energianlähteitä (kuten veivattava dynamo tai sähkömagneettinen induktio), jolloin varsinaisia paristoja ei tarvita ollenkaan.
Vade retro, satana

Vade retro, satana ("Mene takaisin, Saatana", "Väisty tieltäni, Saatana" tai "Peräänny, Saatana") on keskiaikainen katolinen manausformula pahojen henkien karkottamiseksi. Se on löytynyt vuodelta 1415 olevassa baijerilaisen benediktiiniläisluostarin käsikirjoituksesta. Latinankielisessä raamatunkäännöksessä Versio Vulgatassa lause esiintyy Matteuksen evankeliumissa (4:10), missä Jeesus torjuu Saatanan houkuttelut: "Mene pois, Saatana! On kirjoitettu: *Herraa, Jumalaasi, sinun tulee kunnioittaa ja ainoastaan häntä palvella*".
Latinaksi Vulgatassa:"Iterum assumit eum Diabolus in montem excelsum valde et ostendit ei omnia regna mundi et gloriam eorum et dicit illi: "Haec tibi omnia dabo, si cadens adoraveris me". Tunc dicit ei Iesus: "Vade, Satanas! Scriptum est enim: "Dominum Deum tuum adorabis et illi soli servies"".Markuksen evankeliumissa (8:33) Jeesus puhuttelee samalla tavalla Pietaria, joka houkuttelee häntä luopumaan kärsimystiestään: "Väisty tieltäni, Saatana! Sinun ajatuksesi eivät ole Jumalasta, vaan ihmisestä!"
Latinaksi Vulgatassa:"Vade retro me, Satana, quoniam non sapis quae Dei sunt sed quae sunt hominum.""
Käsikirjoituksessa ollut rukous.
Katolisessa traditiossa lausetta on käytetty pahan karkottamiseen ja sen alkukirjaimet ovat Pyhän Benedictuksen mitalissa, jota käytetään usein myös krusifikseissa ristin keskikohdassa. 
Rukous kuuluu latinaksi:
"Crux sacra sit mihi lux / Non draco sit mihi dux"
"Vade retro satana / Nunquam suade mihi vana"
"Sunt mala quae libas / Ipse venena bibas"
Vapaamuotoinen käännös:
"Pyhä risti olkoon valoni / Älköön mikään lohikäärme olko oppaani
Väisty tieltäni, saatana / Älä houkuttele minua turhalla
Se mitä tarjoat on pahaa / Juo itse myrkkysi"
Wen Tianxiang

Wen Tianxiang (文天祥, Wade-Giles: Wen T'ien-hsiang, 1236–1283) oli Eteläinen Song-dynastian oppinut ja ministeri. Häntä pidetään Kiinassa isänmaallisuuden ja uskollisuuden suurimpana symbolina ja hänen kirjoituksiaan opiskellaan edelleen kouluissa.
Wen syntyi 1236 Lulingissa (nyk. Ji’an), Jiangxissa. Vuonna 1256 hän oli keisarillisen virkatutkinnon ylin valvoja, rangaistusten ministeri, hallitsi Hunania ja Jiangxia ja saavutti viimein pääministerin aseman.
Vuonna 1278 hän lähti neuvottelemaan rauhaa etenevien Kublai-kaanin joukkojen kanssa, jotka vangitsivat hänet ja tarjosivat hänelle uudelleen pääministerin asemaa alaisuudessaan. Wen kieltäytyi ja pakeni Wenzhouhin, missä kokosi Song-dynastian joukot taisteluun. Hänet vangittiin kuitenkin Haifengin taistelun tappion jälkeen, ja määrättiin määräämään Song-dynastian joukot antautumaan, mistä Wen myös kieltäytyi ja kirjoitti runon joka päättyi sanoihin: "Onko kukaan kuolemalta turvassa / Jättäkää uskollinen sydämeni loistamaan historian lehdille."
Hän kärsi neljä vuotta mongolien vankilassa Dadussa ennen teloitustaan 1282. Vankeudessa hän kirjoitti kuuluisat teoksensa "Oikeamielisen hengen ylistys" (正气歌; Zhengqige) ja "Lingdingyangin ylitys." (过零丁洋).
Puoltaja

Puoltaja oli suomalaisen tietäjän apuri. Puoltaja osallistui tietäjän taikamenoihin ja yliluonnollisiin suorituksiin. Käsitykset puoltajista ovat jokseenkin epävarmoja, ja osa niistä perustuu muiden kansojen šamanismiin. 
Tiedetään, että puoltajan tehtävänä oli säestää tai laulaa perässä, kun tietäjä lauloi. Kansanperinteen mukaan puoltaja oli läsnä tietäjän loveen lankeamisen aikana, ja hän saattoi yrittää arvata, missä tietäjä (tai hänen henkensä) oli. Loveenlankeaminen on usein tulkittu transsitilaksi, matkaksi tuonpuoleiseen. Joidenkin muiden pohjoisten kansojen šamaaneilla tiedetään olleen puoltajia vastaavia henkilöitä, joiden eräs tehtävä oli vartioida šamaanin ruumiista kun tämä oli vajonnut transsiin.
Romutusryhmä

 
Romutusryhmä (esiintynyt Suomessa myös nimellä Romuttajat) on Marvel-kustantamon superroistoryhmä, johon kuuluu neljä jäsentä: Romuttaja, Pallosalama, Paaluttaja ja Maansiirtäjä. Ryhmän ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen "Defenders"-lehden numerossa 17 vuonna (1974). 
Suomessa Romutusryhmä esiintyi kokonaisuudessaan "Hämähäkkimies" -lehden numerossa 9 (1987) (Pallosalama oli esiintynyt jo tätä aikaisemmin Suomessa Romutusryhmästä). 
Historia.
Romutusryhmä muodostettiin kun Dirk Garthwaite - Romuttaja - sai pyynnön tohtori Eliot Franklinilta. Molemmat miehet istuivat tuomiotaan vankilassa ja Franklin pyysi Romuttajaa palauttamaan Gamma-pommin, jonka hän oli suunnitellut. Franklin aikoi kiristää pomminsa avulla New Yorkin kaupungilta miljoonia dollareita lunnaina. 
Romuttaja tarttuu tarjoukseen ja onnistuukin iskemään näppinsä lumottuun sorkkarautaansa. Valtava myrsky puhkeaa ja Romuttaja käskee Franklinia ja kahta muuta vankia, Henry Campia ja Brian Caluskya tarttumaan sorkkarautaan yhtäaikaisesti. Kosketuksen hetkellä salamanisku osuu rautaan ja muuttaa neljä miestä yli-inhimillisen voimakkaiksi - Romutusryhmäksi. 
Romutusryhmä pakenee vankilasta ja aikovat toteuttaa Franklinin, eli Pallosalaman suunnitelman. Ryhmän epäonneksi Puolustajat ja Luke Cage estävät katalat suunnitelmat. 
Vuosien kuluessa Romutusryhmä on jokseenkin rutinoitunut - he pakenevat vankilasta, taistelevat sankareita vastaan ja häviävät palaten vankilaan. Uransa aikana Romutusryhmä on taistellut Kapteeni Amerikkaa, Rautanyrkkiä, Hämähäkkimiestä, Möykkyä, Namoria, Kostajia ja tietenkin päävastustajaansa Thoria vastaan. Ensimmäisessä taistelussaan Thoria vastaan Romutusryhmä odotti helppoa voittoa. Thor kuitenkin raivostui joukkion surmattua viattoman sivustakatsojan ja voittaa ryhmän ylivoimaisesti. Myöhemmin Pallosalama pakenee ja saa käsiinsä Romuttajan sorkkauraudan. Aseiden avulla hän yrittää haastaa Hämähäkkimiehen, mutta kukistuu vastustajansa nokkeluuden avulla.
Myöhemmin Romutusryhmä tempautuu mukaan Tuonpuoleisen järjestämään Salattuihin Sotiin. Heidän menestyksensä on lievästi sanoen surkeata, mm. Hulktar pieksee kaikki neljä yhtaikaisesti - itse edes hengästymättä. 
Romutusryhmän halveksittavin teko oli kuitenkin Herkulekseen kohdistuneen iskuun osallistuminen. Ryhmä miltei tappoi murhanhimossaan Herkuleksen, joka kuitenkin selviää vammoistaan ja Thorin avulla voittaa myöhemmin pahoinpitelijänsä.
Jäsenet.
Alun perin kaikilla näillä superroistoilla oli valtava fyysinen voima, nopeus, kestävyys ja haavoittumattomuus. Äskettäin Romuttajan omat voimat ovat kuitenkin kasvaneet drastisesti: ne ovat nykyään selkeästi suuremmat kuin Romutusryhmän muilla jäsenillä.
Ultimate Romutusryhmä.
Ultimate Marvel -jatkumossa Romutusryhmä toimii eräänlaisena siivouspalveluna yrityksessä, joka vastaa supersankarien taistelujen tuhojen korjaamisesta.
Romutusryhmä muissa medioissa.
Kaikki neljä ryhmän jäsentä esiintyvät välivastuksena -videopelissä.
Thomas Ravelli

Thomas Ravelli (s. 13. elokuuta 1959, Växjö, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ravelli edusti seuratasolla kotimaassaan Östers IF:ää ja IFK Göteborgia. Hän pelasi myös Yhdysvalloissa MLS-seura Tampa Bay Mutinyn riveissä.
Ravelli esiintyi Ruotsin maajoukkueessa kaikkiaan 143 kertaa, mikä oli Ruotsin maaotteluennätys vuoteen 2013, jolloin Anders Svensson ohitti hänet. Hänet muistetaan erityisesti otteistaan vuoden 1994 MM-kisoissa, joissa Ruotsi saavutti pronssia. Ravelli edusti Ruotsia myös vuoden 1990 MM-kisoissa ja vuoden 1992 EM-kotikisoissa.
Vehunkylä

Vehunkylä on kylä Soinin kunnan eteläosassa, lähellä Ähtärin rajaa. Matkaa Soinin kirkonkylään ja Ähtärin kaupunkiin on molempiin noin 28 km, Jyväskylään ja Seinäjoelle 100 km, Tampereelle 180 km ja Helsinkiin 360 km. Lähin rautatieasema sijaitsee 20 km:n päässä Myllymäellä. Toisinaan Vehuun lasketaan kuuluvaksi myös kahden kilometrin päässä sijaitseva Ulvonkylä.
Vuonna 1925 valmistunut Vehun kansakoulu kunnostettiin 2001 matkailu-, retkeily- ja majoituskäyttöön. Vuoden 2013 lokakuusta lähtien koulu on toiminut yksityisasuntona. Koulussa oli enimmillään 60 oppilasta, mutta koulu suljettiin vuonna 1984. Nyt oppilaat kuljetetaan Soinin Parviaisenkylälle ja Ähtärin Myllymäelle.
Kansakoulun vieressä sijaitsee SLEY:n Vehunkylän paikallisosaston rukoushuone. Vehunkylällä on 1920-luvulta lähtien toiminut pienviljelijäyhdistys, jonka nimi muutettiin 1997 Vehun maa- ja kotitalousseuraksi. Seurantalo on otettu käyttöön 1961. Vehunperän kalastuskunta on keskittynyt kalastusasioihin ja Vehun riistamiehet puolestaan metsästykseen.
Myymäläauton ja kahden kyläkaupan toiminta on jo Vehulta loppunut.
Liikunta.
Vehunkylän oma urheiluseura oli aikoinaan Vehun Tiikerit, jossa pelattiin muun muassa jääkiekkoa.
Nykyisin Ulvon kylältä on yhteys 27 kilometriä pitkälle Arpaisten reitille. Reitti kulkee Arpaisten ja kaksi kilometriä Soinin kirkonkylästä sijaitsevan Lauttosen virkistysalueen välillä.
Politiikka.
Vehunkylä sijaitsee alueella, joka on varsin vahvaa Suomen Keskustan kannatusaluetta. Kivijärven-Vehun-Parviaisen äänestysalueella on äänestetty seuraavasti:
Posti.
Vehunkylälle perustettiin II luokan postiasema 1. marraskuuta 1956, mutta se muutettiin I luokan postiasemaksi 15. helmikuuta 1958. Postiasema lakkautettiin 8. toukokuuta 1991. Vehunkylän postinumero 63950 on silti yhä käytössä.
Vehunkylän synty.
Vehunkylän synnystä on monia kansantarinoita. Eräs niistä kuuluu:
"Kun Jumala katseli tekojaan, oli yksi vajaanpaikka, viskas loput rippeet ja sano: "Tulukoon Vehunperä ja kasvakoon perunoita"."
Charlestown (Nevis)

Charlestown on Saint Kitts ja Nevisin liittovaltioon kuuluvan Nevisin saaren suurin kaupunki, jonka asukasluku on noin 1 500. 
1700-luvulla 25 prosenttia nevisiläisistä oli sefardijuutalaisia, ja Charlestownissa sijaitseekin Karibian vanhin synagoga. 
Charlestownia pidetään yhtenä parhaiten säilyneistä vanhoista kaupungista Karibian alueella. Siellä on monia 1700-luvulta peräisin olevia rakennuksia.
Nevisin saarella oli aikoinaan Länsi-Intian ainoa oikeusistuin merirosvojen tuomitsemista ja teloitusta varten. Charlestownin edustan lahti, Gallows Bay, on saanut nimensä mestauspaikan mukaan.
Yhdysvaltalainen juristi ja valtiomies Alexander Hamilton syntyi noin 1757 Nevisin Charlestownissa. Hänen talonsa on nyt museona.
FC Nörtit

FC Nörtit oli Subtv keväällä 2006 esittämä yhdeksänosainen tositelevisiosarja, jossa jalkapallolegenda Atik Ismail valmensi nörteistä koottua jalkapallojoukkuetta. Sarjan huipennuksessa FC Nörtit kohtasi jalkapallojoukkue HJK:n.
Mukana joukkuetta valmentamassa olivat myös Petteri Jaatinen, Ari Tiittanen sekä Juhani Tamminen.
1. Antti Rasinen
2. Peter Laakso
3. Ville Kopra
4. Janne Pikkarainen
7. Harri Paavola
8. Kari Hyvönen
9. Mika Tähtinen
10. Max Janssen
11. Henri Salomäki (C)
12. Mikko Helin
13. Erno Hentonen
14. Hannu Oskala
16. Vili Sikiö
17. OP Komonen
19. Petteri Karjalainen
21. Sebastian Karlsson
Charlestown (Indiana)

Charlestown on Yhdysvaltain kaupunki Clarkin piirikunnassa, Indianassa. 
Charlestownin pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 6,0 km², josta kaikki on maata. Vuoden väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 5 993 asukasta, 2 341 taloutta ja 1 615 perhettä. Asukastiheys oli 993,1/km². 
Charlestown perustettiin vuonna 1808. Se oli Clarkin piirikunnan pääkaupunki vuosina 1811–1878, kunnes sen korvasi Jeffersonville.
Väestöjakauma.
Vuonna 2000 Charlestownin väestöstä 92,91 % oli valkoisia, 2,47 % afroamerikkalaisia, 0,27 % intiaaneja, 0,17 % aasialaisia ja 0,07 % Tyynenmeren saarelaisia. Espanjalaisia ja latinalaisamerikkalaisia oli asukkaista 5,32 %. Muita väestöryhmiä edusti 2,77 %, ja 1,35 % edusti kahta tai useampaa eri ryhmää.
Charlestownin asukkaista alle 18-vuotiaita on 29,0 %, 18–24-vuotiaita 10,8 %, 25–44-vuotiaita 30,4 %, 45–64-vuotiaita 18,9 % ja yli 65-vuotiaita 10,9 %.
Bo von Willebrand

Bo Hermansson von Willebrand (31. toukokuuta 1907 Helsinki – 14. kesäkuuta 1940 Keri, Viro) oli suomalainen lentokapteeni. Hän kuoli välirauhan aikana Neuvostoliiton ilmavoimien ammuttua alas hänen kuljettamansa Junkers Ju 52 -tyyppisen matkustajakone Kalevan.
Ura.
Von Willebrand valmistui ylioppilaaksi 31. toukokuuta 1924 Nya svenska samskolanista Helsingissä.
Hän oli vuodet 1924–1926 Helsingin suojeluskunnan jäsen ja suoritti asevelvollisuutensa ilmavoimissa 10. tammikuuta 1927 – 10. huhtikuuta 1928. Hän suoritti reserviupseerikoulun jalkaväkilinjalla 14. huhtikuuta 1927 – 6. lokakuuta 1927, ja hänet ylennettiin 30. huhtikuuta 1928 reservin vänrikiksi. Tämän jälkeen von Willebrand jatkoi kadettikoulun ilmailulinjalla 6. lokakuuta 1927 – 16. toukokuuta 1929, jolloin hän yleni vänrikiksi. 16. kesäkuuta 1929 – 1. kesäkuuta 1934 hän oli sotilaslentäjänä maalentoeskaaderissa, jossa yleni 16. toukokuuta 1931 luutnantiksi.
Von Villebrand toimi myös Valtion lentokonetehtaan koelentäjänä. Hänet oli ennen Kalevan tuhoa nimitetty Malmin lentoaseman päälliköksi.
Von Willebrand voitti kalpamiekkailun ensimmäisen Suomen-mestaruuden vuonna 1929. Hän edusti Helsingin Miekkailijoita.
Kalevan pudotus.
Bo von Willebrandin poika, toimittaja Carl-Gustaf Bosson ”Bosse” von Willebrand teki vuonna 1991 televisiodokumenttielokuvan "Sista flyget från Tallinn" ("Viimeinen lento Tallinnasta"). Se kertoo matkustajakone Kalevan alasampumisesta kesäkuun 14. päivänä 1940. Virossa ja Ruotsissa ilmestyvässä virolaisten lehdessä "Eesti päivälehdessä" julkaistujen ilmoitusten kautta löytyi kolme silminnäkijää. Yksi näistä, Heino Kauküla, oli isänsä seurassa Kerin majakkasaarella, ja muisti tarkkaan tämän dramaattisen tapahtuman. Hän oli vain 12-vuotias, mutta kertoi yksityiskohtaisesti näkemistään pommikoneista, sukellusveneestä, vedessä kelluneista keltaisesta salkusta tai harmaatukkaisesta miehen päänahasta, jota pikkupojalta yritettiin piilotella. Näistä silminnäkijöistä ei kukaan ollut kiinnostunut vuonna 1940. Heino Kauküla piirsi kuvasarjan tapahtumista. Niissä näkyy suomalainen matkustajakone, sitä kohti ampuneet neuvostokoneet sekä Kalevan syöksyminen mereen.
Nuru Kane

Nuru Kane (oikealta nimeltään Papa Nouroudine Kane ) on senegalilainen laulaja, lauluntekijä, kitaristi, basisti ja giumbrinsoittaja. Hän syntyi ja kasvoi Dakarissa . Kanen musiikissa on vaikutteita griottimusiikista, gnawasta ja bluesista. 
Nuru Kanen yhtye Bayefall Gnawa on esiintynyt muun muassa Malissa 2004 ja Liverpoolin Africa Oyé -festivaaleilla 2006. Kanen debyyttialbumi oli "Sigil", joka julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 14. maaliskuuta ja muualla maailmassa 24. huhtikuuta 2006. Levy-yhtiöt olivat Riverboat Records ja World Music Network.
Bayefall Gnawa -yhtyeeseen kuuluvat Nuru Kanen lisäksi Thierry Fournel, Djeli Makan Sissoko ja Abdelkader Tab.
Saida Karoli

Saida Karoli (s. 4. huhtikuuta 1976) on tansanialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja rumpali. 
Karoli syntyi Bukoban piirissä Pohjois-Tansaniassa ja kasvoi Rwongwen kylässä. Hänen koulunkäyntinsä keskeytyi viidennellä luokalla. Karolin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2001. Laulu "Maria Salome" nousi heti Tansanian virallisille singlelistoille. Karolin kappaleet ovat hayan ja swahilin kielillä.
Saida Karoli on ollut ehdolla Kora-palkinnon saajaksi. Häneltä on debyyttialbuminsa jälkeen ilmestynyt kolme levytystä: "Mapenzi Kizunguzungu" (2003), "Harusi" (2004) ja "Mimi Nakupenda".
Eero Tuomaala

Eero Aulis Tuomaala (10. marraskuuta 1919 Keuruu – 10. syyskuuta 1992) oli suomalainen maanviljelijä ja kirjailija Keuruun Jukojärveltä.
Tuomaala erikoistui sotaromaaneihin, jotka perustuivat hänen omiin kokemuksiinsa. Hän osallistui sotiin lokakuusta 1939 alkaen marraskuun loppuun saakka 1944, Ilomantsista 
Äänisen kautta Kannakselle ja takaisin Ilomantsiin. Tuomaala haavoittui jatkosodassa ja joutui toipumaan pitkähkön ajan sairaalassa.
Tuomaala oli Keuruun sotaveteraanien aktiivijäsen. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. Hänet on haudattu Keuruun uudelle hautausmaalle.
Johannes Paastoaja

Pyhä Johannes Paastoaja, Konstantinopolin patriarkka (582–595) on tunnettu ortodoksisessa kirkossa katumuksen nomokanonin (kanonikokoelman, siis katumuksen sakramentin eräänlaisten sääntöjen) kääntäjänä.
Elämäntyyliltään pyhä Johannes oli ankara kilvoittelija ja paastoaja, minkä vuoksi hän saikin sitten lisänimen Paastoaja.
Pyhän Johannes Paastoajan muistopäivää vietetään ortodoksisessa kirkossa vuosittain syyskuun 2. päivänä.
John Steel

John Steel (s. 1941) on brittiläinen rumpali. Hän oli brittiläisen The Animals -yhtyeen alkuperäinen rumpali. Yhtye oli voimissaan 1960-luvulla. Nykyään bändin jäsenet ovat kokoontuneet uudelleen ja perustaneet Animals and Friends -nimisen yhtyeen.
John James Audubon

John James Audubon (alun perin Jean Rabin, 26. huhtikuuta 1785 – 27. tammikuuta 1851) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, joka maalasi 1800-luvun alussa kaikki silloin Yhdysvalloissa tunnetut lintulajit. Saman työn oli tehnyt häntä ennen Alexander Wilson. Hän ei kuitenkaan saanut Yhdysvalloissa paljoakaan kuuluisuutta ja lähetti teoksensa Eurooppaan, missä ne julkaistiin neliosaisena teoksena. "The Birds of America" (julkaistu vuosina 1827–1838) menestyikin hyvin. Se on ilmestynyt suomeksi nimellä "Linnut" (Weilin &amp; Göös, 1990). 
Elämä.
Audubon syntyi Haitissa ranskalaisen merikapteenin ja hänen ranskalaisen naisystävänsä aviottomana poikana. Hän kasvoi kasvattiäitinsä rouva Audubonin luona Nantesissa Ranskassa. 1803 hänet lähetettiin Amerikkaan, jotta hän välttyisi joutumasta Napoleonin armeijaan. Hän asui Mill Grovessa, lähellä Philadelphiaa, missä hän tapasi tulevan vaimonsa Lucy Bakewellin. Siellä hän myös teki ensimmäiset tunnetut lintujen merkitsemiset sitomalla langan harmaafiivin nilkkaan ja havaitsi, että linnut palasivat samaan pesäpaikkaan vuosi toisensa jälkeen.
Audubonista tuli Euroopassa suosittu, minkä vuoksi hän julkaisi elämänsä aikana vielä teokset "Ornithological Biography" (1831–1839) ja "A Synopsis of the Birds of North America" (1839).
Merkitys.
Audubon on vaikuttanut merkittävästi luontoharrastukseen Yhdysvalloissa. 1900-luvun alussa perustettiin "The National Audubon Society", joka vaalii amerikkalaista luontoa nimenantajansa hengessä. Järjestössä on puoli miljoonaa jäsentä, ja se julkaisee 1899 perustettua "Audubon"-lehteä. Audubonin mukaan on myös nimetty kaupunkeja, katuja, kouluja ja puistoja.
Project Monterey

Project Monterey oli IBM:n ja Santa Cruz Operationin (SCO) epäonnistunut yritys koota monella suoritinarkkitehtuurilla toimiva UNIX.
Projekti julkistettiin lokakuussa 1998 SCO:n ja Hewlett Packardin (HP) 3DA-hankkeen juututtua paikalleen. IBM:n piti lisätä hankkeeseen tuki PowerPC- ja POWER-arkkitehtuureille AIX-käyttöjärjestelmästään, SCO:n oli tarkoitus lisätä tuki IA-32-arkkitehtuurille ja Sequentin monisuoritintuki DYNIX/ptx-käyttöjärjestelmästä. Intel oli mukana tuomassa asiantuntemusta sekä tuen vielä julkaisemattomalle IA-64-arkkitehtuurille.
Projekti ajautui pian vaikeuksiin, kun kaikki osanottajat alkoivat siirtää resurssejaan Linux-käyttöjärjestelmään. IBM osti Sequentin vuonna 1999 ja SCO myi UNIX-liiketoimintansa vuonna 2001. Samana vuonna IBM ilmoitti projektin olevan lopetettu. Projekti ei saavuttanut missään vaiheessa menestystä markkinoilla. Lehtitietojen mukaan IBM myi vuonna 2001 ainoastaan 32 lisenssiä. 
Myöhemmin The SCO Group haastoi IBM:n oikeuteen ja syytti sitä tekijänoikeusrikoksesta. SCO Groupin mukaan IBM käytti Monterey-hankkeen päättymisen jälkeen SCO:n koodia ilman lupaa AIX- ja Linux-käyttöjärjestelmissä.
Julia Stiles

Julia O’Hara Stiles (s. 28. maaliskuuta 1981 New York) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura.
Stiles on parhaiten tunnettu rooleistaan elo­kuvissa "10 Things I Hate About You", "Save the Last Dance" ja "Medusan sinetti".
Henry Addington

Henry Addington (30. toukokuuta 1757 – 15. helmikuuta 1844) oli Ison-Britannian pääministeri vuosina 1801–1804. Addington onnistui 1802 neuvottelemaan Ranskan kanssa Amiensin rauhan, joka kuitenkin jäi lyhyeksi (1802–1803). Sodan puhjettua uudelleen Addington luopui virastaan 1804. Myöhemmin Addington toimi sisäministerinä vuodet 1812–182]. 
Lääkärin poika Addington oli ensimmäinen pääministeri, jolla oli keskiluokkainen tausta.
Sierra Maestra

Sierra Maestra (”suuri vuoristo”) on vuorijono Kuuban itäosassa, Santiago de Cuban kaupungista länteen ja Bayamosta etelään. Etelässä vuoristo rajoittuu Karibianmereen. Vuoristo sijaitsee entisessä Orienten maakunnassa, joka on nykyään jaettu Santiago de Cuban ja Granman provinsseihin; vuoriston itäpää sijaitsee Guantánamon maakunnassa (Caimaneran ja Niceto Pérezin kunnat). Vuoriston korkein huippu on Pico Turquino (1 974 m mpy.). Vuoriston korkeimpien huippujen ympäristöstä on muodostettu Pico Turquinon ja Pico La Bayamesan kansallispuistot.
Vuosina 1956–1959 Sierra Maestra tuli tunnetuksi Fulgencio Batistan vastaisen sissiliikkeen tukikohtana, josta käsin Fidel Castron johtamat joukot operoivat tehden hyökkäyksiä ympäröiviin kaupunkeihin ja niiden varuskuntiin. Castro ei suinkaan ollut ensimmäinen, joka keksi käyttää aluetta turvapaikkanaan, vaan vuoristolla on pitkä historia hallituksen ja entisen emämaan Espanjan vastaisten kumouksellisten lymypaikkana jo 1800-luvun itsenäisyyssodista alkaen.
Der Schauspieldirektor

Der Schauspieldirektor, KV 486, () on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä koominen singspiel, johon libreton on laatinut Johann Gottlieb Stephanie nuorempi. 
Oopperan synty.
"Der Schauspieldirektor" sävellettiin keisari Joosef II:n tilauksesta Alankomaiden kenraalikuvernöörin ja herttuatar Marie Christinen häiden kunniaksi järjestettyyn juhlaan Wienissä, keisarillisen Schönbrunnin linnan talvipuutarhassa 7. helmikuuta 1786. Keisari halusi esitellä vierailleen Wienin oopperaelämän monipuolisuutta ja linnan puistoon oli rakennettu kaksi näyttämöä, joista toisessa esitettiin ensin "Der Schauspieldirektor". Esityksen jälkeen yleisö siirtyi puiston toiseen päähän, jossa esitettiin Antonio Salierin "Prima la musica, poi le parole" ().
Synopsis.
Oopperan tapahtumat kertovat teatteriseurueesta ja keskittyvät teatterinjohtajan murheisiin hänen kootessaan kiertävää teatteriseuruetta.
Senegal (joki)

Senegal () on Atlantin valtamereen laskeva joki Länsi-Afrikassa. Sen pituus on 1 083 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 289 000 neliökilometriä. Se on Mauritanian ja Senegalin rajajoki. 
Senegaljoki saa alkunsa Bafing- ja Bakoyejokien yhtyessä Bafoulabén lähellä Malin länsiosassa. Se muodostaa Mauritanian ja Senegalin välisen rajan ja laskee Atlantin valtamereen Saint-Louisin kaupungin luona. Molemmat alkujoet lähtevät Guineasta. Senegalin sivujokia ovat oikeanpuoliset Kolimbiné, Karakoro ja Gorgol sekä vasemmanpuolinen Falémé. Osa virtauksesta ohjataan joen eteläpuolella sijaitsevaan Guiersjärveen.
Fouta Djallonin sateet aiheuttavat heinä-lokakuussa tulvan, joka kastelee Bakelista Daganaan ulottuvan jokilaakson 10–25 kilometriä leveän maatalousalueen. Daganan alapuolella on suisto, johon suolainen merivesi virtaa kuivana aikana. Keskimääräinen virtaus Bakelin mittausasemalla on 676 kuutiometriä sekunnissa eli 24 miljardia kuutiometriä vuodessa. Syyskuussa virtaus on 3 320, mutta toukokuussa vain 9 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus vaihtelee suuresti myös eri vuosina, mikä suolaisen meriveden ohella vaikeuttaa jokilaakson maatalouskäyttöä.
Senegaljoki on liikennöintikelpoinen korkean veden aikana Kayesiin ja sen jälkeen Podoriin saakka. Rannikon hiekkasärkkä estää valtamerilaivojen pääsyn Saint-Louisin satamaan. Osittain keinokasteluun perustuvan maatalouden ohella joen ympäristössä harjoitetaan karjanhoitoa ja kalastusta. Diamassa on suolaveden pääsyn estävä säännöstelypato ja Féloussa sekä Bafingjoella Manantalissa vesivoimalaitokset. Alueella on huomattavat rautamalmi- ja fosfaattivarat, mutta toistaiseksi hyödynnetään vain kultaesiintymiä. Ainoa huomattavampi teollisuuslaitos on sokeria tuottava Compagnie sucrière sénégalaise. Mali, Mauritania ja Senegal perustivat vuonna 1972 jokialueen kehittämistä varten Organisation pour la mise en valeur du fleuve Sénégal -järjestön, johon Guinea liittyi vuonna 2006.
Joesta on saanut nimensä Senegalin valtio. 1500-luvulta lähtien esiintyvän nimityksen alkuperästä on esitetty useita erilaisia teorioita. Koko maan nimenä sitä alettiin käyttää 1800-luvulla.
Jan Neruda

Jan Nepomuk Neruda (9. heinäkuuta 1834 Praha – 22. elokuuta 1891 Praha) oli tšekkiläinen kirjailija, kriitikko sekä modernin tšekkiläisen runouden uranuurtaja. Nerudan runot ovat monipuolisia, ja niihin sisältyy niin filosofisia runoja kuin isänmaallisia hymnejäkin. Neruda kuitenkin vihasi yläluokkaa, minkä voi huomata esimerkiksi hänen kertomuskokoelmastaan nimeltä "Malostranské povídky" vuodelta 1878. Prahan Malá Stranan kaupunginosan elämästä kertova kirja on suomennettu nimellä "Prahalaistarinoita" (2000). Nerudaa suomeksi on myös kokoelmassa "Slaavilaisten kirjallisuuksien kultainen kirja" vuodelta 1936.
Neruda julkaisi 1858 ystäviensä kanssa "Máj"-nimisen kirjallisen kalenterin, joka tšekkiläisen uusromantiikan ensi tulokkaana sai huomattavan merkityksen. Vaikutelmiaan laajoilta matkoilta Euroopassa ja sen ulkopuolella hän kuvailee muutamissa 1860-luvulla ilmestyneissä kirjoissaan. Vuonna 1866 hän yhdessä runoilija Vítězslav Hálekin kanssa perusti aikakauskirjan "Květy" ja herätti uudestaan eloon "Lumír"-nimisen aikakauskirjan, jotka molemmat tulivat tšekkiläisten kirjallisen elämän keskipisteeksi. Erinomaisen menestyksen saavuttivat Nerudan mestarilliset kertomukset Prahan pikkuporvarien elämästä ("Malostranské povídky", 1879). Niillä on tšekkiläisessä novellikirjallisuudessa käänteentekevä merkitys. Neruda on huomattava myös runoilijana ('Kosmiset laulut', 1878).
Suomennettuja runoja.
Runoja antologiassa "Slaavilaisen kirjallisuuden kultainen kirja", toim. V. K. Trast, WSOY 1936, Nerudan runot suomentanut V. K. Trast.
Bafoulabé

Bafoulabé on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Bafoulabén piirin hallinnollinen keskus Kayesin alueella Malissa. Se sijaitsee Baging- ja Bakoyejokien yhtymäkohdan luona 130 kilometriä Kayesista kaakkoon. Kunnassa on 19 800 ja keskuskylässä 3 900 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto.
Bafoulabén kunnan pinta-ala on 1 888 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Sidibélan ja Tomoran, idässä Kontélan ja Oualian, etelässä Mahinan ja lännessä Kayesin piirin Diamoun ja Ségalan kuntiin.
Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Bafing ja Bakoye yhtyvät kunnan alueella Senegaljoeksi. 
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 1 000–1 200 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja puusavannia.
Historia.
Bafoulabé kuuluu historialliseen Khasson alueeseen. Joseph Gallienin johtamat ranskalaiset miehittivät sen vuonna 1879 ja rakensivat paikalle linnoituksen, josta tuli Médinestä Bamakoon ulottuneen linnoitusketjun ensimmäinen osa. Bafoulabén piiri on perustettu vuonna 1887.
Asutus.
Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja, mandinkoja, diawandoja, bozoja ja soninkeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Liikenne, talous ja palvelut.
Bafoulabén kautta kulkee Kayesin ja Manantalin välinen päällystetty maantie RN22.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti, maapähkinä, puuvilla, pavut ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kunnassa toimii Diamond Cementin sementtitehdas, Stones Malin marmorilaattatehdas ja kalkkilouhoksia.
Kunnassa toimii 24 alakoulua, kuusi yläkoulua, viisi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), kymmenen lukutaitokeskusta ja viisi madrasaa. Terveyspalveluihin kuuluu neljä terveyskeskusta ja yksityisklinikka. Vesihuolto kattaa 71 prosenttia tarpeesta. Bafoulabéssa on Énergie du Malin sähköverkko sekä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot.
Matkailu.
Kunnassa on kolme hotellia. Matkailu on historiallisista ja kulttuurikohteista huolimatta yhä täysin kehittymätöntä.
Kuokkavieraat (kuoro)

Kuokkavieraat on vuonna 1974 perustettu kansanlauluryhmä, jonka ytimenä oli alun perin Helsingin yliopiston Maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden suomalaiseen kansanlauluperinteeseen pohjaava laulu- ja tanssiryhmä. 
Nykyään ryhmä toimii Karjalan Nuoret ry:n alaisuudessa ja on yksinomaisesti lauluryhmä, jonka ohjelmisto koostuu uudesta ja vanhasta suomalais-ugrilaisesta ja skandinaavisesta kansanlaulusta.
2000-luvulla ryhmää ovat ohjanneet mm. kansanmuusikot Kiureli Sammallahti, Veera Voima, Anna Karvonen ja Juulia Salonen, Emmi Kuittinen ja Mirva Soininen. Nykyisin ohjaajana toimii Helena Haaparanta. Kuokkavieraat ovat esiintyneet toistuvasti mm. Kaustisen kansanmusiikkifestivaalilla, Helsingin Juhlaviikkojen Art goes Kapakka -tapahtuman Kuorojen kierroksella, Faces-etnofestivaaleilla, Seurasaaren kansanmusiikkitapahtumissa ja Espoon Juurijuhla - RotFest festivaaleilla. Kuokkavieraat esiintyvät myös erilaisissa yksityistilaisuuksissa.
Kazuma Panin kansallispuisto

Kazuma Panin kansallispuisto sijaitsee Luoteis-Zimbabwessa Botswanan rajalla Hwangen kansallispuistosta hieman luoteeseen. Kazuma Pan julistettiin kansallispuistoksi 1949, vuonna 1964 se menetti nimityksen ja sai sen jälleen takaisin vuonna 1975. Kansallispuiston pinta-ala on 313 km².
Kazuma Panin kansallispuisto on yksi Zimbabwen syrjäisimmistä ja vähiten vierailluista suojelualueista. Se on pieni mutta ainutlaatuinen puisto, jonka pinta-ala on vain 33 500 hehtaaria. Puisto koostuu kahdesta osasta – lännessä sijaitseva Kazuman kattilalaakso ja idässä sijaitseva Katshetshete-joen valuma-alue.
Kazuman kattilalaakso on ainutlaatuinen avoin ruohoalue, joka muuttuu sadekaudella kosteikoksi ja houkuttelee vesilintuja. Kuivana kautena ruohoalueilla laiduntaa laumoittain eläimiä. Alueen kuivuessa villieläimet keskittyvät Corner Panin ja Insizan tekojärville.
Alueella tavataan runsaasti lintuja. Nisäkäslajeihin kuuluvat afrikannorsu, puhveli (jopa 2 000 eläimen laumoista on raportoitu), leijona, leopardi, gepardi, hyeenakoira, täplähyeena, kirahvi, keihäsantilooppi, seepra, naamioantilooppi, musta-antilooppi, elandi ja oribi.
Ouaka

Ouaka on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pinta-ala on 49 900 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 276 710 asukasta. Ouakan pääkaupunki on Bambari.
Ouaka rajoittuu Bamingui-Bangoraniin, Kongon demokraattiseen tasavaltaan, Nana-Grébiziin, Kémoon, Haute-Kottoon ja Basse-Kottoon. Alueen läpi virtaa Ouakajoki.
Kantrin kaipuu

Kantrin kaipuu ("Tender Mercies") on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1983. Elokuvan on käsikirjoittanut Horton Foote ja ohjannut Bruce Beresford. Keskeisimmissä rooleissa ovat Robert Duvall, Tess Harper, Betty Buckley ja Wilford Brimley.
Dallasin alueella kuvattu elokuva kertoo alkoholisoituneesta country-muusikosta, joka nuoren lesken ja tämä pojan ansiosta onnistuu kääntämään elämänsä ja uransa.
Robert Duvall voitti roolityöstään sekä parhaan miespääosan Oscarin että Golden Globen. Lisäksi Horton Foote voitti Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi "Kantrin kaipuun" vuoden 1983 kymmenen parhaan englanninkielisen elokuvan joukkoon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kantrin kaipuun" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Tähtikotkarausku

Tähtikotkarausku eli täpläkotkarausku ("Aetobatus narinari") on kotkarauskuihin ("Myliobatidae") kuuluva litteä pitkäpyrstöinen rauskulaji, jonka selkäpuolella on valkoisia täpliä. Sen vartalo voi kasvaa yli 3,5 m leveäksi, ja piiskamainen pyrstö ja kuono lisäävät kokonaispituuden jopa yhdeksään metriin. Paino voi olla 230 kg.
Tähtikotkarauskuja tavataan kaikilla trooppisilla merialueilla lähellä rannikkoa. Nykyisin arvellaan, että eri alueilla elävät täpläkotkarauskut saattavat kuulua eri lajeihin tai ainakin alalajeihin.
Camilo Cienfuegos

Camilo Cienfuegos Gorriarán (6. helmikuuta 1932 – 28. lokakuuta 1959) oli kuubalainen vallankumouksellinen, joka syntyi Calabazar de Saguassa. Hän osallistui aktiivisesti maanalaiseen toimintaan Kuuban presidenttiä Fulgencio Batistaa vastaan ja hänellä oli merkittävä rooli Kuuban vallankumouksessa. Hän oli tärkeimpiä ja suosituimpia vallankumousjohtajia Fidel Castron, Raúl Castron ja Che Guevaran rinnalla.
Lokakuussa 1959 Fidel lähetti Camilon Camagüeyn kaupunkiin pidättämään Huber Matosin. Saatuaan tehtävänsä päätökseen Camilo lähti lentäen paluumatkalle. 28. lokakuuta 1959 hänen ohjaamansa Cessna katosi yölennolla meren yllä matkalla Camagüeystä Havannaan. Konetta ei etsinnöistä huolimatta koskaan löydetty, eikä varmuutta turman syistä saatu. Camilon kuolemasta esitettiin heti erilaisia teorioita, ja Fidel Castroa kohti osoitettiin sormella, sillä hänelle saattoi olla hyötyä suositun sissijohtajan kuolemasta. Yhden teorian mukaan Camilon ohjaama kone olisi ammuttu erehdyksessä alas viholliskoneena. Che Guevara ei kuitenkaan koskaan epäillyt Fideliä ystävänsä kuolemasta. Havannan Vallankumousaukiolle liitettiin Cienfuegosin muotokuva legendaarisen Chen siluetin lisäksi syyskuussa 2011.
Andrea Ehrig-Mitscherlich

Andrea Ehrig-Mitscherlich (syntyjään Mitscherlich, myöhemmin Schöne ja Ehrig, s. 1. joulukuuta 1960 Dresden, Sachsen) on saksalainen, DDR:ää edustanut pikaluistelija, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Ehrig-Mitscherlich voitti olympialaisissa kaikkiaan seitsemän mitalia: yhden kullan (3 000 metrillä Sarajevossa 1984), viisi hopeaa (3 000 metrillä Innsbruckissa 1976, 1 000 ja 1 500 metrillä Sarajevossa 1984 sekä 3 000 ja 5 000 metrillä Calgaryssa 1988) ja yhden pronssin (1 500 metrillä Calgaryssa 1988). Hän on myös viisinkertainen Euroopan-mestari (1983, 1985, 1986, 1987 ja 1988) ja kaksinkertainen maailmanmestari (1983 ja 1985), minkä lisäksi hänellä on neljä MM-hopeaa (1982, 1984, 1986, 1987). Ensimmäisen olympiamitalinsa saavuttaessaan hän oli vasta 15-vuotias.
Andrea Ehrig-Mitscherlich luisteli urallaan yhdeksän maailmanennätystä vuosina 1983-1987. Hän päätti uransa vuonna 1988.
Belebein piiri

Belebein piiri (, ) on hallinnollinen piiri Baškortostanin länsiosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Belebein kaupunki (57 200 asukasta vuonna 1995), joka sijaitsee 180 kilometriä pääkaupungista Ufasta lounaaseen. Piiriin kuuluu kaksi kaupunkikuntaa (Belebei ja Prijutovo) ja niiden lisäksi 15 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). 
Belebein piirin pinta-ala on 1 861 km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset, tataarit ja tšuvassit. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Jyväskylän Sokos

Sokos Jyväskylä on Jyväskylän keskustassa, Kauppakadun varrella sijaitseva Suomen viidenneksi suurin Sokos-tavaratalo, jonka toiminnasta vastaa Osuuskauppa Keskimaa. Perinteikästä tavarataloa on uudistettu ja tavaratalon ympärille on rakentunut vuosien 2016-2018 aikana Kauppakeskus Sokkari. 
Tavaratalon historiaa.
Jyväskylän osuuskauppa muutti 1920-luvulla nykyisen tavaratalon paikalla sijainneeseen puutaloon. Vuonna 1960 puutalo purettiin ja paikalle rakennettiin uusi tavaratalorakennus, jonka rakentaminen kesti aina vuoteen 1962 saakka. Tavaratalo avattiin syyskuussa vuonna 1962.
Tavaratalon erikoisuuksiin kuului 1960-luvulla ruoka-osasto Mestarin Herkussa ollut kala-allas, josta asiakas sai valita tuoretta kalaa. Vuonna 2007 tavaratalossa alkoi suuri laajennusremontti, jonka suunnittelu alkoi vuonna 2005. Entisen pysäköintihallin kohdalle rakennettiin lisää tilaa ja Sokos avasi uudet tilat 17.9.2009. Uusi pysäköintihalli rakennettiin tavaratalon viereen. Sokos valmistui 4. marraskuuta 2010.
Vuonna 2016 tavaratalon ympärille alettiin rakentaa kauppakeskusta, sillä osaan tavaratalosta oli saatu vuokralle uusia kaupallisia toimijoita. Kauppakeskus Sokkari avasi virallisesti ovensa syyskuussa 2017.
Tavaratalon valikoima ja oheispalvelut.
Sokos Jyväskylä keskittyy muotiin ja pukeutumiseen, kodin tuotteisiin ja Suomen laajimpaan kosmetiikan valikoimaan. Sokokselta löytyy vaatteita, asusteita, aluspukeutumista, sukkia, jalkineita, laukkuja, kosmetiikkaa, luonnonkosmetiikkaa, luontaistuotteita, koruja ja kelloja sekä kortti- ja paketointitarvikkeita. 
Sokos tarjoaa kauneus- ja pukeutumisneuvojapalvelut. Lisäksi kosmetiikkaosaston välittömässä läheisyydessä on Sokos Hyvä Olo -kauneuskeskus.
Introitus

Introitus on läntisten kirkkojen messun ensimmäinen kohta. Sen teksti on useimmiten psalmeista mutta se voidaan valita muistakin Raamatun kirjoista. Introituksen aikana aikana messu viettävät papit ja avustajat saapuivat kirkkoon ja siirtyvät kuoriin, alttarin ääreen. 
Introitus kuuluu messun vaihtuviin eli "Missa Propriam" osiin, eli sen teksti vaihtelee kirkkovuoden päivän mukaan. Reformaation jälkeen useissa kirkoissa introituksen korvasi alkuvirsi ja läntisen messun perinteessä päivän psalmi edustaa jumalanpalveluksen aloittavaa introituspsalmia. 
Kirkon ensimmäisiltä vuosisadoilta säilyneiden käsikirjoitusten perusteella voidaan olettaa messun alkaneen psalmin laulamisella aina varhaisimmista ajoista lähtien. Alun perin psalmin lauloi oletettavasti solisti kuoron toistaessa vastauksen jokaisen säkeen jälkeen. Myöhemmin introitus-psalmia ryhdyttiin laulamaan antifonisesti. Psalmilaulu tunnetaan läntisessä jumalanpalveluskäytännössä 600-luvulta.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa introituslaulu tuli kirkkokäsikirjaan vuoden 1958 uudistuksessa. Evankeliumikirjassa on jokaiselle pyhäpäivälle oma antifoni ja päivän psalmi. Introitus lauletaan joko vuorokuoroisesti (antifonisesti) tai kertosäe-muodossa (responsorisesti).
Introituksen rakenne.
Introitukseen liittyy suorasanainen "antifoni", joka lauletaan ennen psalmia ja sen jälkeen. Ennen antifonin kertausta lauletaan "Pieni kunnia." Se jätetään kuitenkin pois esim. paastonaikana. Introitus ilmentää kirkkovuoden ajankohtaa ja jumalanpalveluksen aihetta 
Perinteisen introituksen rakenne on seuraava
Nykyisessä Suomen ev. lut. kirkon jumalanpalvelusten kirjassa introituksesta käytetään nimitystä "Päivän psalmi". Sen paikka on messun valmistautumisosassa synninpäästön jälkeisen kiitosrukouksen ja Herra, armahda (Kyrie) hymnin välissä. Päivän psalmi voidaan toteuttaa muillakin tavoin kuin kuoron laulamana. Psalmi on mahdollista totetttaa laajemmin, psalmimotettina tai laulaa psalmivirrsi,psalmista muotoiltu virsi.. Päivän psalmi voidaan myös lukea. 
Ruotsin kirkon vuoden 1986 käsikirjan mukaan introituksena voitiin laulaa ”"vanhakirkollinen introitus (gregoriaaninen introitus), kertosäkeinen psalmilaulu tai muu introituslaulu"”. Vuoden 2018 kirkkokäsikirjassa ei samalla kohtaa ole introitusta, vaan päivän psalmi voidaan laulaa Vanhan testamentin lukukappaleen jälkeen. 
Introituksen sävelmä.
Introituksen psalmi lauletaan perinteisesti gregoriaanisella psalmisävelmällä. Psalmisävelmät ovat kaksiosaisia psalminjakeiden rakenteen mukaisesti (esisäe, jälkisäe). Psalmit lauletaan yleisimmin kantilloiden sanojen ja tavujen kielenmukaisten korkojen ja laajuuksien mukaan. Gregoriaanisten psalmisävelmien (psalmikaavojen) ohella käytetään muitakin psalmikaavoja. Anglikaanisen tyylin mukainen psalmilaulu on yleensä moniäänistä ja säsetyksellistä.
Belokatain piiri

Belokatain piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan koillisosassa Tšeljabinskin ja Sverdlovskin alueiden vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskuskylä Novobelokatai sijaitsee 341 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ufasta koilliseen. Piiri koostuu 13 maalaiskunnasta, ja on perustettu vuonna 1930.
Belokatain piirin pinta-ala on 3 037 km². Vuonna 1995 piirin asukasluku oli noin 23 000 ja asukastiheys 8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset ja baškiirit.
Kolotes Lampsakoslainen

Kolotes Lampsakoslainen (, ; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli yksi kuuluisimmista Epikuroksen oppilaista.
Kolotes kirjoitti kuningas Ptolemaios Filopatorille omistetun teoksen nimeltä "Siitä, että muiden filosofien oppien mukaan on mahdotonta edes elää" (). Plutarkhos kirjoitti kaksi teosta sen kumoamiseksi: dialogin todistaakseen "Epikuroksen mukaan on mahdotonta elää edes mukavasti" sekä teoksen "Kolotesta vastaan". Herculaneumista on löydetty joitakin katkelmia Koloteksen toisesta teoksesta, joka oli suunnattu Platonin dialogia "Lysis" vastaan.
Plutarkhoksen kirjoituksista voidaan päätellä, että Kolotes oli älykäs mutta turhamainen, dogmaattinen ja suvaitsematon. Hän hyökkäsi röyhkeästi Sokratesta ja muita suuria filosofeja vastaan. Hän oli Epikuroksen suosiossa, ja tämä kutsui häntä hellittelynimillä "Kolōtaras" () ja "Kolōtarios" (). Plutarkhos sanoo myös, että kuultuaan Epikuroksen puhuvan asioiden luonteesta Kolotes lankesi polvilleen tämän edessä ja anoi tätä opettamaan häntä. Kolotes katsoi, että totuudenmukaisuus oli välttämätöntä filosofille ja siksi ei ollut soveliasta käyttää taruja opetuksessa. Cicero vastusti tätä näkemystä.