tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Milan Nový

Milan Nový (s. 23. syyskuuta 1951 Kamenné Žehrovice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kuului arvokilpailuissa Tšekkoslovakian maajoukkueeseen kahdeksan peräkkäisen vuoden ajan 1975–1982. Hän oli hyvä maalintekijä ja pelinrakentaja, voimakasrakenteinen pelaaja, jolla oli voimakkaat laukaukset ja tarkat syötöt.
Nový pelasi 633 liigaottelua tehden 474 maalia Tšekkoslovakian mestaruussarjassa, kotikaupunkinsa SONP Kladno -seurassa lukuun ottamatta kahta asevelvollisuusvuotta armeijajoukkue Dukla Jihlavan riveissä. Hän pelasi myös yhden kauden NHL-liigan Washington Capitalsissa 1982–1983, muttei viihtynyt Pohjois-Amerikassa ja palasi pian Eurooppaan pelaten ulkomailla vielä muutaman vuoden Sveitsissä ja Itävallassa.
Nový voitti maailmanmestaruuden vuosina 1976 ja 1977 sekä saavutti viisi muuta MM-mitalia, olympiahopean ja Kanada-cupin kakkossijan. Hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistökentälliseen vuonna 1976, ja hän oli turnauksen maalintekijätilaston jaetulla kärkipaikalla yhdeksällä maalillaan. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän oli pistepörssin ykkönen. Novy pelasi 211 maaottelua ja teki niissä 120 maalia. Hän oli Tšekkoslovakian tehokkaimpia hyökkääjiä Kladnon ketjussa Eduard Novakin ja Lubomir Bauerin kanssa. Tšekkoslovakian maajoukkueessa hänen ketjussaan oikeana laitahyökkääjänä pelasivat muun muassa Eduard Novak ja Vladimír Martinec ja vasempana laitahyökkääjänä Josef Augusta, Bohuslav Ebermann ja Pavel Richter.
KGB (Valko-Venäjä)

Valko-Venäjän valtion turvallisuuskomitea ( eli KDB; eli KGB) on Valko-Venäjän valtion turvallisuuspalvelu. Se perustettiin maahan Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen jatkamaan Tšekasta välivaiheiden kautta kehittyneen KGB:n toimialoihin kuuluvaa toimintaa.
Valko-Venäjän KGB:n päämaja sijaitsee Minskin keskustan kahdessa vaiheessa rakennetussa suuressa hallintorakennuksessa. Sen vanhempi osa on arkkitehti H. Gayn suunnittelema ja edustaa vuonna 1915 valmistunutta uusklassista tyyliä. Tämän jatkeeksi rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen arkkitehtien M. Parusnikov ja G. Badanov suunnittelema monumentaalinen osa. Suuressa voimankäyttöviranomaisten hallintorakennuksessa toimii myös sisäministeriön keskushallintoa. KGB:llä on toimitiloja ja henkilökuntaa muuallakin Minskissä ja esimerkiksi Valko-Venäjän jokaisen maakunnan pääkaupungissa. 
Valko-Venäjän KGB:n päällikkönä toimi vuosina 2012–2020 kenraalimajuri Valeryi Vakultšyk (). Hänen seuraajakseen (syyskuu 2020 –) tuli Ivan Tertel ().
Palleköli

Palle () on aluksen pohjalaidoituksen ja sivulaidoituksen välissä oleva kaareva osa. Laivoilla tyypillinen pallesäde on 1,5–2,5 metriä. Palteen säteen suuruus vaikuttaa pallepyörteiden syntymiseen veteen ja siten vastuksen suuruuteen. Veden virratessa pienisäteisen palteen yli veden paine putoaa ja veteen syntyy pyörteitä, jotka lisäävät laivan vastusta ja saavat veden virtauksen potkuriin epätasaiseksi.
Palleköli.
Palleköli () on pitkä ja ohut köli, joka sijaitsee laivan keulan ja perän välisellä keskiosalla. Palleköli sijoitetaan palteen kohdalle laivan molemmille puolille virtaviivojen suuntaisesti mahdollisimman kauaksi keinuntakeskiöstä.
Palleköli on vanha ja halpa keino vaimentaa aluksen keinuntaa, joskin se lisää aluksen kulkuvastusta. Sen pituus on yleensä 25–50 prosenttia laivan pituudesta ja se kiinnitetään 90 asteen kulmaan laivan laidoitukseen nähden. Palleköli ei saisi kuitenkaan ulottua keskiköliä syvemmälle, ettei laivan syväys suurenisi, eikä sivulaidoitusta leveämmälle, ettei aluksen leveys kasvaisi.
Enterotabletti

Enterotabletti on lääketabletti, joka liukenee vasta ohutsuolessa. Tällaista tablettia tarvitaan esimerkiksi silloin, kun lääkeaine on mahaa ärsyttävää tai hajoaa mahassa.
Ominaisuus voidaan toteuttaa useammalla eri tavalla. Koko tabletti voi olla päällystetty suolen emäksisessä ympäristössä hajoavalla, mutta mahahapon kestävällä päällysteellä tai lääkeaine voi olla tablettimassassa vastaavalla päällysteellä suojatuissa rakeissa.
Depottabletti

Depottabletti eli retard-tabletti on lääketieteessä lääketyyppi, joka on tavallisesta poiketen päällystetty veteen liukenemattomalla kalvolla. Tällöin lääke hajoaa ja liukenee vasta ruoansulatuselimistössä, jolloin lääkeaine vapautuu hitaasti ja vaikuttaa pitkään. Pitkävaikutteisuuden vuoksi lääkeannos otetaan normaalisti vain kerran tai kahdesti vuorokaudessa. Depottabletti on hyvä ottaa runsaan nesteen kanssa, jottei se tartu ruokatorveen.
Depottablettia käytetään erityisesti pitkäaikaiseen lääkitykseen. Depotvalmiste tulee niellä kokonaisena eikä sitä pidä murskata, hienontaa tai pureskella. Jos valmiste rikotaan, menetetään sen pitkitetty kestovaikutus. Lisäksi, jos lääkeaine vapautuu liian nopeasti, saattaa syntyä vakavia haittavaikutuksia. Vain harvat depottabletit on valmistettu puolitettaviksi; puolitettavaksi tarkoitetuissa depottableteissa on jakouurre.
Kostamuksen linja-autoturma

Kostamuksen linja-autoturma tapahtui 20. maaliskuuta 1980 linja-auton törmätessä pysäköityyn kuorma-autoon. Onnettomuuspaikka oli Neuvostoliiton puolella Vartiuksen raja-asemalta Kostamukseen johtavalla tiellä kuusi kilometriä ennen Kostamusta. Törmäyksessä kuoli välittömästi kahdeksan ja loukkaantui 33 ihmistä, joista kaksi kuoli viikon sisällä sairaalassa.
Pohjolan Liikenteen linja-auton 43 matkustajaa olivat Kostamus-projektissa työskenteleviä kainuulaisia, jotka olivat aamulla palaamassa töihin kotona vietetyn illan ja yön jälkeen. Näkyvyys 30 asteen pakkasessa oli hyvä, mutta aurinko saattoi häikäistä kuljettajaa. Tie oli liukas, auton ikkunat huurussa, ja kuljettaja keskusteli matkustajien kanssa. Tiellä oli 90 km/h nopeusrajoitus, jota auto noudatti. Linja-auto oli vuoden 1969 mallia, sillä oli ajettu 500 000 kilometriä, ja sattumalta se oli katsastettu edellisenä päivänä. Uudempia linja-autoja ei voinut näillä matkoilla käyttää, koska niissä oli liian pieni maavara Kostamuksen teille.
Linja-auto törmäsi jarruttamatta pysäköityyn, soralastissa olevaan kuorma-autoon, jonka lava repäisi linja-auton oikean kyljen auki. Takana tullut linja-auto kuljetti osan loukkaantuneista Kostamukseen. Se ajoi Kostamuksen terveysaseman pihaan aamulla kello 6.34. Terveysasemalla oli töissä ainoastaan siivooja, joka hälytti paikalle terveysaseman vieressä asuneet sairaanhoitajat. Onnettomuuspaikalle lähetettiin sekä Kostamuksen että Kuhmon ambulanssit ja lääkäri. Onnettomuuden uhrit vietiin ensin Kostamukseen ja tuotiin sieltä autoilla rajalle, josta heidän matkansa jatkui Suomen sairaaloihin. Ambulansseille sallittiin poikkeuksellisesti läpikulku rajalla ilman tarkastuksia ja tullimuodollisuuksia.
Muistomerkki liikenneonnettomuudessa menehtyneille paljastettiin 20. maaliskuuta 2006 tien varteen.
Petr Rosol

Petr Rosol (s. 20. kesäkuuta 1964 Znojmo, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Rosol aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1990 käyden välillä pelaamassa kauden 1983–1984 HC Dukla Jihlavassa. Kesken kauden 1990–1991 hän siirtyi Italian Serie A:han SHC Fassaan. Hän pelasi Fassassa myös seuraavan kauden käyden pelaamassa myös Sveitsin B-liigajoukkue Sierressä. Kaudella 1992–1993 hän pelasi HC Luganossa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Sveitsin B-liigassa HC Martignyssä. Tämän jälkeen hän piti neljän vuoden tauon jääkiekosta, mutta palasi syksyllä 1999 HC Chemopetrol Litvinoviin, jossa pelasi kevääseen 2001 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kauden EHC Vispissä Sveitsin B-liigassa ja kaudet 2002–2004 Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonka jälkeen lopetti uransa.
Calgary Flames varasi Rosolin NHL:ään 1984 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 75, mutta hän ei ikinä pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Rosol edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa, joista jälkimmäisestä joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1984 ja 1987 Kanada Cupeissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1991 ja 1992 MM-kisoissa sekä vuoden 1993 MM-kisoissa Tšekin joukkueessa. MM-kilpailuista saldona oli kulta ja kolme pronssia.
Emomali Rahmon

Emomali Rahmon (), aik. Emomali Šarifovitš Rahmonov ( tai ایماملی شریفاوچ رحماناو), () aik. () (s. 5. lokakuuta 1952) on ollut Tadžikistanin valtionpäämies vuodesta 1992 ja presidentti vuodesta 1994.
Elämäkerta.
Rahmonov on syntyisin talonpoikaisperheestä Dangarasta Kuljabin alueelta. Hän on opiskellut tadžikkien yliopistossa. Hän työskenteli sähköteknikkona, myyntimiehenä ja ammattiliiton ja puolueen komiteoiden sihteerinä. Hän oli 1988–1992 kollektiivitilan johdossa ja valittiin 1990 Tadžikkien SNT:n korkeimman neuvoston edustajaksi. Hänet valittiin itsenäisen Tadžikistanin korkeimman neuvoston puhemieheksi 1992. Kun edellinen valtiopäämies Rahmon Nabijev poistettiin väkivalloin virastaan, Rahmonovista tuli virkaatekevä presidentti. Hänet valittiin virallisesti maan ensimmäiseksi presidentiksi 1994 opposition jättäessä osallistumatta vaaliin.
1990-luvun puolivälissä sissijoukot pitivät hallussaan itäpuolta maasta, vaikka hallituksella oli käytössään Venäjän armeijan joukkoja. Sisällissota vei arviolta 15000 ihmisen hengen. Vuonna 1997 Rahmonov solmi rauhan "yhdistyneen opposition" kanssa, joka koostui islamistijohtajista ja maallisista poliitikoista. Rahmonov selvisi murhayrityksestä Hudžandissa huhtikuussa 1997 ja kahdesta vallankaappausyrityksestä elokuussa 1997 ja marraskuussa 1998. Vuonna 1999 oppositio sai lisäpaikkoja hallituksessa ja hajotti oman armeijansa. Samaan aikaan kuitenkin ääriliike "Uzbekistanin islamilainen liike" perusti leirejä Tadžikistanin vuorille ja aloitti laajan huumekaupan Afganistanista. Tadžikistan liittyi 2001 Naton rauhankumppanuusohjelmaan ja liittyi Yhdysvaltain tukijoihin terrorismin vastaisessa sodassa. Sissit eliminoitiin alkuvuoteen 2002 mennessä Afganistanin operaatiossa, mutta huumekauppa jatkui vilkkaana.
Perustuslain muutosten jälkeen Rahmonov valittiin uudelleen 1999 seitsenvuotiskaudelle 97 % äänistä. 22. kesäkuuta 2003 hän sai kansanäänestyksen 96,4 % äänistä, mikä salli hänen asettua vielä kahdelle lisäkaudelle hänen virkakaudensa päättyessä 2006, aina vuoteen 2020 asti. 6. marraskuuta 2006 vaalissa hän sai 79,3 % äänistä ja hänet valittiin näin kolmannelle kaudelle. Hänen vastaehdokkaistaan menestyksekkäin sai 6,2 % äänistä.
Rahmonov kävi pyhiinvaelluksella Mekassa kesäkuussa 1997, mutta häneen ovat tehneet suuren vaikutuksen myös Zarathustran opit. Kirjassaan Rahmonov väittää Zarathustran olleen tadžikki Baktriasta. Rahmonov on naimisissa Azizmo Asadullajevan kanssa ja heillä on yhdeksän lasta.
Maaliskuussa 2007 Rahmonov ilmoitti pudottavansa sukunimestään venäläisen taivutuspäätteen -ov ja kehotti muitakin tadžikkeja seuraamaan hänen esimerkkiään, joka symboloi paluuta tadžikkien kulttuurisille ja kansallisille juurille .
Emomali Rahmon teki Suomeen kaksipäiväisen ns. työvierailun lokakuun lopulla 2012 ja tapasi sen aikana presidentti Sauli Niinistön.
Nimrod

Nimrod (hepreaksi: נִמְרוֹד, arabiaksi: نمرود‎) oli Raamatun ja legendojen mainitsema kuningas, Nooan pojan Haamin pojan Kusin poika, eli Nooan pojanpojanpoika. Raamatussa hänestä kerrotaan vain, että hän oli Babylonin, Erekin, Akkadin ja Kalnean kuningas ja samalla maailman ensimmäinen valtias, ja että hän oli myös mahtava metsästäjä. Perinteisesti häntä on pidetty myös Babylonin tornin rakentajana, vaikka Raamatussa hänen nimeään ei tässä yhteydessä mainitakaan.
Arkeologia.
Koska muinaisen historian tutkimus on edistynyt viime vuosikymmeninä, uskonnolliset ihmiset ovat pohtineet, voidaanko Nimrod löytää arkeologisista tiedoista. 
Nimrod heprealaisessa jumaltarustossa.
Heprealaisessa jumaltarustossa Nimrod oli Sinearin paha kuningas, joka rakennutti Baabelin tornin.
Heprealaisten apokryfikirjojen mukaan Nimrod oli saanut ihmevoimia Aatamin ja Eevan, ihmiskunnan esivanhempien pitämien taianomaisten vaatteiden avulla. Väitettiin, että Jahve oli antanut nämä nahkaiset vaatteet lahjaksi pariskunnalle, ja niissä piili ihmeellinen voima, joka antoi kantajalleen voiton taisteluissa, ja eläimet tunnistivat niiden kantajan arvovallan.
Koska Nimrod piti hallussaan näitä vaatteita, hän menestyi ja ihmiset pitivät häntä jumalana. Silti hän ei ollut tyytyväinen saamaansa ihailuun, ja hän päätti, että vain maailmanlaajuinen ihailu riittäisi hänelle. Sen vuoksi hän käski Sineriin rakennettavan niin korkean tornin, että siitä voisi hyökätä suoraan taivasta vastaan. Hän käski ampua pilviin nuolia, jotka putosivat maahan verta tippuen.
Taivaassa tilanne oli vakava, joten Jahven oli tehtävä jotakin. Hän sekoitti sinarilaisten puheen estääkseen Nimrodia korottamasta tornia edelleen: kun joku pyysi tiiltä, hän sai muurauslaastan.
Pian tämä aiheutti rakentajien välille eripuraa ja jakoivat ihmiset vihamielisiin joukkoihin niin, että he keskeyttivät tornin rakentamisen. Siihen Nimrodin vaikutusvalta mureni ikiajoiksi.
Nimrodin myytin alkuperä on tuntematon, mutta hiljattain löydetystä sumerilaisista kertomuksista on löydetty katkelmia, joiden mukaan Enki eriytti kielet tuhoten sumerilaisen sivistyksen.
On myös esitetty, että myytti olisi yhdistelmä viittauksista suurenmoisiin zikkurateihin, temppelitorneihin joissa Kaksoisvirtainmaan jumalten sanottiin asuvan.
Sukupuu.
Nimrodin sukupuu Raamatun mukaan:
Paul Verlaine

Paul Marie Verlaine (30. maaliskuuta 1844 Metz, Ranska – 8. tammikuuta 1896 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija. 
Verlainen alkoholin ja häväistysjuttujen sävyttämä yksityiselämä näkyi hänen tuotannossaan. Niinpä vuoden 1870 kokoelmassa morsiamelle omistetut runot kuvasivat suhteen tulevaa epäonnistumista. Yksi hänen parhaista kokoelmistaan on "Sagesse" (1881), joka on osittain kirjoitettu vankeudessa. Hän ampui rakastajaansa Arthur Rimbaudia juovuspäissään mustasukkaisuusdraaman päätteeksi ja joutui vankilaan kahdeksi vuodeksi. Hän vietti alkoholin sävyttämää elämää mutta oli samalla Ranskan johtava lyyrikko. Esikoiskokoelma "Poèmes Saturniens" ilmestyi 1866. Hän kirjoitti muistelmateokset "Mes prisons" (1893) ja "Confessions" (1895). Verlaine oli symbolistien edeltäjiä.
Verlainen runoja hallitsee vahva melodisuus, joka antaa niille kuvataiteen ja musiikin tapaisen hohteen. Kuvakieleltään ne ovat osuvia, yleispäteviä ja ajattomia. Verlaine vaihteli jatkuvasti runojensa runomittaa ja rytmiä, minkä vuoksi hänen sanotaan osaltaan edistäneen vapaamittaisen runotyylin syntyä. 
Verlainen runo "Chanson d'automne", Syyslaulu, oli liittoutuneiden koodisanana toisessa maailmansodassa. Monet säveltäjät (muun muassa Claude Debussy ja Leevi Madetoja) ovat säveltäneet hänen runojaan. Elokuva "Total Eclipse" kertoo Rimbaudin ja Verlainen suhteesta.
Kuivaliha

Kuivaliha tai kapaliha (tunnetaan myös nimillä kuikku, rungreeni) on kuivattua lihaa, eräs ihmiskunnan ensimmäisistä säilyvistä liharuuista. Suomessa kuivalihalla tarkoitetaan yleensä perinteisesti kuivattua poron tai hirven lihaa, vaikka prosessia voi helposti soveltaa myös muiden eläinten lihoihin.
Liha leikataan noin puolikiloisiksi pitkähköiksi palasiksi, suolataan ja kuivataan kevättalvella maalis-huhtikuussa. Joidenkin harrastajien mukaan liha tulee kuivata eteläseinustalla auringossa, mutta toisten mukaan oikea kuivauspaikka on pohjoisseinällä, jossa aurinko ei pääse lämmittämään tummaa lihaa liiaksi, sillä jos liha saa liikaa lämpöä, se pilaantuu. Liha tulee suojata verkolla siten, että linnut ja muut eläimet eivät pääse lihaan käsiksi. 
Ajankohta on tärkeä: prosessin onnistuminen vaatii päiviä, joiden lämpötila on yli sulamispisteen, ja öitä, jolloin lämpötila laskee alle jäätymispisteen. Liian lämpimällä säällä liha mätänee, ja liian kylmällä säällä jäätynyt liha keloutuu. Kevättalvella ei myöskään ole liikkeellä hyönteisiä, jotka laskisivat munia riippumassa olevaan lihaan. 
Kuivaliha on lappilainen perinneruoka ja erittäin käytännöllistä retkimuonaa (kevyttä, energiapitoista, säilyvää).
Rullahiihto

Rullahiihto on hiihdon kesäinen muoto. Varusteet ovat suksia lukuun ottamatta samankaltaiset kuin tavallisessa hiihdossa. Rullasukset ovat noin metrin mittaiset ja niissä on yleensä kumiset renkaat, joskin myös muita materiaaleja käytetään.
Rullasuksilla voi hiihtää molempia tyylejä ja rullahiihto on tärkeä osa hiihtäjien, ampumahiihtäjien ja yhdistetyn urheilijoiden harjoittelua. Hiihtäjille rullahiihto on tärkein lajinomainen harjoitustapa. Huippuhiihtäjillä rullahiihdon osuus muusta harjoittelusta on 30–50 prosenttia.
Rullahiihto kehittää erityisesti käsien ja ylävartalon lihaksia. Käsien ja potkun liikesuunnat poikkeavat hieman hiihdon liikeradoista. 
Rullahiihto ei ole saavuttanut kuntoilijoiden suosiota, mutta sauvarullaluistelu on kuntoilijoille helpompi (ja usein myös halvempi) vaihtoehto kuin rullahiihto.
Kesäisin kilpaillaan monissa rullahiihtokisoissa, kuten Vuokatin Aateli-Race ja Saku Suverull Virossa. Rullahiihto kuuluu myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n lajiohjelmaan.
Kollektiivinen turvallisuusjärjestö

Kollektiivinen turvallisuusjärjestö (myös Kollektiivisen turvallisuussopimuksen järjestö, , lyhenne ODKB) on Itsenäisten valtioiden yhteisön, vuonna 1992 allekirjoitettuun kollektiiviseen turvallisuussopimukseen perustuva sotilasliitto.
Historia.
Sopimuksen allekirjoittivat Taškentissa Armenia, Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Uzbekistan ja Venäjä. Azerbaidžan liittyi siihen syyskuussa 1993 sekä Georgia ja Valko-Venäjä joulukuussa. Sopimus tuli voimaan huhtikuussa 1994.
Jäsenvaltiot allekirjoittivat toukokuussa 2002 Chișinăussa perussopimuksen, jolla sopimuksesta tuli Kollektiivisen turvallisuussopimuksen järjestö (ODKB). Tämä astui voimaan 7. lokakuuta 2002. Pääsihteeriksi nimitettiin Nikolai Bordjuža. ODKB hyväksyttiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen tarkkailijajäseneksi. Sen tärkeimmät tehtävät ovat 1 500 miehen nopean toiminnan joukkojen ylläpito, terrorismin vastainen toiminta ja ilmapuolustuksen koordinointi.
Iranin mahdollisesta jäsenyydestä on puhuttu jo vuodesta 2007 lähtien, mutta maa ei ole toistaiseksi liittynyt sotilasliiton jäseneksi eikä tarkkailijajäseneksi.
Armenia ilmoitti helmikuun 2024 lopulla jäädyttävänsä jäsenyytensä. Maan pääministeri Nikol Pašinjan kertoi syyksi turvallisuusjärjestön tehottomuuden vastata Armeniaan kohdistuviin turvallisuushaasteisiin. Saman vuoden kesäkuussa Pašinjan sanoi, että Armenia jättää puolustusliiton kokonaan.
Toiminta.
Järjestön tarkoitus on syventää kollektiivisesti jäsenmaiden sotilaallista ja poliittista yhteistoimintaa. Sopimuksen mukaan jäsenvaltiot pidättäytyvät voimankäytöstä toisiaan vastaan eivätkä liity muihin sotilasliittoihin. Sotilasliiton perussopimuksen 4. artiklan mukaan hyökkäys yhtä jäsenvaltiota vastaan on hyökkäys kaikkia vastaan. Sopimus solmittiin viideksi vuodeksi. Se uusittiin 1999, jolloin Azerbaidžan, Georgia ja Uzbekistan kieltäytyivät jatkamasta sitä. Uzbekistan liittyi Azerbaidžanin, Georgian, Moldovan ja Ukrainan kanssa 1997 perustettuun GUAM-ryhmään, joka nähtiin Venäjän vastapainoksi. Armenian motivaatioksi on nähty puolustautuminen Azerbaidžania vastaan Vuoristo-Karabahin kiistassa.
Nykyiset jäsenet ovat Armenia, Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Valko-Venäjä ja Venäjä. Vuoteen 2005 mennessä ne ovat järjestäneet yhteisiä sotaharjoituksia, kuten terrorismin vastaisen harjoituksen Kazakstanissa ja Kirgisiassa. Vuonna 2005 Uzbekistan erosi GUAM:stä ja liittyi jälleen ODKB:hen Minskin kokouksessa 2006.
ODKB päätti helmikuussa 2009 Moskovan kokouksessaan perustaa yhteiset nopean toiminnan joukot. Sitä koskeva sopimus allekirjoitettiin Moskovassa kesällä, jolloin Valko-Venäjä boikotoi kokousta mutta liittyi siihen kuitenkin syksyllä 2009.
Armenia ja Kirgisia ovat arvostelleet sotilasliiton kyvyttömyyttä toimia jäsenmaihin kohdistuneiden hyökkäyksien torjumisessa. Järjestöä on myös arvosteltu autoritaaristen hallitusten suojelemisesta leimaamalla niitä arvostelevat tahot terroristeiksi, kuten Kazakstanissa, jonne CSTO lähetti joukkojaan.
Organisaatio.
Järjestön nykyisenä pääsihteerinä toimii kazakstanilainen Imangali Tasmagambetov, joka aloitti toimessa tammikuussa 2023.
S/y Meripurakk

S/y Meripurakk on vuonna 1933 perustetun raumalaisen Meripartiolippukunta Myrskypojat ry:n omistama purjevene, jota käytetään koulutusaluksena. Aluksen nimi tarkoittaa ainakin Rauman murteessa vanhaa merimiestä.
Kun nykyään puhutaan "Purakasta", tarkoitetaan vuodesta 1979 lähtien Myrskypoikien omistamaa jo toista "Meripurakkaa".
Ensimmäinen "Meripurakk" (1957–1979).
Vuosina 1957–1979 Myrskypoikien purjehdusviettiä palveli "Colin Archer" -tyyppinen kitsi, jonka rakennusvuosi on 1948. Alus joutui jo vuonna 1959 pahaan haaksirikkoon Vaasan vesillä, minkä jälkeen alukseen tehtiin täysremontti. Kyseisestä matkasta Pohjanmaan kivikkoisilla vesillä on nykyään muistuttamassa suuri kivi Rauman Partiotalon salissa.
Vanha "Meripurakk" tuli tunnetuksi myös elokuvanäyttämöllä, kun se Vili Auvisen ohjaamassa elokuvassa "Pertsa ja Kilu" esitti poikien ostamaa "Adventure"-laivaa. "Adventuren" miehistönä oli joukko Myrskypoikia.
Toinen "Meripurakk" (1979– ).
Uusi "Meripurakk" rakennettiin varta vasten Myrskypoikien tarpeisiin: avomerialukseksi, jolla olisi helppoa liikkua saaristossa myös pienemmällä miehistöllä. S/y "Meripurakk" on tyypiltään MP41, suunnittelijana Matti Pulli. Sen pituus on 12,5 metriä, leveys 3,8 metriä ja syväys 2,0 metriä. Aluksen runko on tehty irokoviilusta kylmälaminoimalla.
Matkapurjehdukset ja muu käyttö.
Kummallakin "Meripurakalla" on tehty joka vuosi juhannuksen jälkeen pitkiä matkapurjehduksia. Yleisin pääetappi on ollut Tukholma tai muu Ruotsin suurkaupunki, mutta "Meripurakk" on käynyt muutamaan otteeseen mm. Kööpenhaminassa (vuosina 1974, 1984, 2004 ja 2014) ja Tallinnassa vuonna 2005. Koska alus on verrattain aika suuri, vaaditaan sen kevätkunnostuksessa koko lippukunnan panosta, ja siksi on ollut tapana, että päästäkseen mukaan matkapurjehduksille on käytävä muutamina kertoina kunnostustalkoissa.
Koska "Purakan" kansirakenne on oiva ihmisten ja tavaroiden kuljettamiseen, käytetään alusta lähes poikkeuksetta lippukunnan kaikissa saarikuljetuksissa.
Veneelle on tehty vuonna 2014 valmistunut peruskunnostus pitkän käyttöiän jälkeen, jolloin harkittiin myös uuden veneen hankkimista.
Lyhytfilmissä "Eläviä partiomuistoja" kuvataan muun muassa purjehtimista "Meripurakalla" vuonna 1958 ja "Meripurakan" pelastamista haverista vuonna 1960.
Beatrice (prinsessa)

Yorkin prinsessa Beatrice, Beatrice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor (s. 8. elokuuta 1988 Lontoo) on brittiläinen prinsessa ja kuningas Charles III:n veljentytär. Hänen isänsä on kuningatar Elisabet II:n poika Yorkin herttua prinssi Andrew ja hänen äitinsä on Yorkin herttuatar Sarah (o.s. Ferguson). Beatricella on pikkusisar, prinsessa Eugenie. Prinsessa Beatrice on naimisissa italialaisen Edoardo Mapelli Mozzin kanssa ja heillä on syyskuussa 2021 syntynyt tytär.
Prinsessa Beatrice sai nimensä kuningatar Viktorian nuorimmalta tyttäreltä prinsessa Beatricelta. Hän opiskeli Ascotissa Pyhän Yrjön koulussa ja lukihäiriönsä vuoksi suoritti loppukokeensa ikätovereitaan myöhemmin. Vuonna 2008 hän aloitti kolmivuotiset historian opinnot Goldsmiths’ Collegessa ja valmistui vuonna 2011.
Henkilökohtainen Elämä.
Beatrice oli pitkässä 10 vuoden suhteessa aina kesään 2016 asti Virgin Galacticissa toimineen liikemies Dave Clarkin kanssa. 
Beatrice aloitti seurustelun kiinteistösijoittaja Edoardo Mapelli Mozzin kanssa lokakuussa 2018. Pari kihlautui vuoden 2019 syyskuussa ja heidät vihittiin salaisessa vihkiseremoniassa Windsorin linnan tiluksilla 17. heinäkuuta 2020. 
Mapelli Mozzilla on aiemmasta kihlauksesta vuonna 2016 syntynyt poika. Mapelli Mozzi on vanhaa italialaista aatelissukua, hänellä on englantilainen äiti ja hän on saanut koulutuksensa Britanniassa.
Beatricella ja Edoardolla on kaksi yhteistä tytärtä. Sienna Elizabeth Mapelli-Mozzi syntyi 18. syyskuuta 2021. Athena Elizabeth Rose Mapelli-Mozzi syntyi 22. tammikuuta 2025.
Hiiviskelypeli

Hiiviskelypeli ( tai "stealth-based game") on videopelien lajityyppi. Lajityypissä paino on usein tekoälyn ohjaamien vastustajien välttämisellä ja vaihtoehtoisilla ratkaisuilla kuten häiriötekijöiden aiheuttamisella.
Hiiviskelypelit eroavat ammuntapeleistä ja muista toimintapeleistä monin tavoin. Hiiviskelypeleissä tärkeää on tekojen suunnittelu, ympäristön tutkiminen ja ongelmien ratkonta. Esimerkiksi katossa kulkeva putki voi tehdä mahdolliseksi vihollisen ohi kulkemisen huomaamattomasti.
Tunnettuja hiiviskelypelejä ovat muun muassa "Metal Gear Solid", "Splinter Cell", "Hitman", "Sly Raccoon", "Thief", "Tenchu" ja "Dishonored".
Lajityypin ensimmäisenä pelinä pidetään Segan julkaisemaa kolikkopeliä "005" (1981).
Pelit kuten "Metal Gear Solid" käyttivät avaruudellista navigointia ja näkymättömissä pysymistä. "Thief"-sarjassa varjot ja äänet olivat mukana pelielementteinä. "Hitman"-peleissä pelaaja voi olla jatkuvasti näkyvillä käyttäen naamioitumista.
Mini (automerkki)

Mini (tavaramerkkinimeltään MINI erotukseksi vanhasta Ministä) on vuodesta 2000 lähtien valmistettu pienikokoinen henkilöauto. Se on seuraaja alkuperäiselle Minille, jota valmistettiin vuosina 1959–2000.
Mini on BMW:n omistama merkki. Uudella, modernilla Minillä ei ole paljonkaan yhteistä alkuperäisen, nostalgisen mallin kanssa.
Minin 1,4- ja 1,6-litraiset moottorit ovat Groupe PSA -yhtymän ja BMW:n yhteistyönä suunnittelemia ja valmistamia.
Edu Kehäkettunen

Edu Kehäkettunen (oikealta nimeltään Harri Juhani Hinkkanen on Espoosta lähtöisin oleva rap-artisti ja radiotoimittaja. Aikaisemmin hänet on tunnettu muun muassa nimillä Kehäkettu, Harakiri ja B-Rapun Talonmies.
Vuosien mittaan hän on julkaissut useita omakustanteita sekä yksin että yhdessä muiden olarilaisten rap-artistien kanssa. Vuonna 2005 Numbers Entertainment julkaisi hänen ensimmäisen kokopitkän albuminsa.
Ura.
Alkuajan yhtyeet.
Vuonna 2000 Kehäkettu-nimellä esiintynyt Edu tuli suuremman yleisön tietoisuuteen julkaistuaan Setä Koposen kanssa "". Kuten Edu Kehäkettusen myöhemmässäkin tuotannossa, jo EP:llä vahvoja teemoja olivat seksi, juhliminen ja päihteet. Levyllä kuultiin myös olarilaisduoa nimeltä Tuomio &amp; Kone.
Kehäkettu ja Setä Koponen perustivat jo EP:llä vierailleen Davo Isotaakin kanssa MC Taakibörsta -trion, joka julkaisi vuonna 2001 kolme kappaletta sisältäneen "PA 2001" -singlen. Sen lisäksi tehtiin myös video, jota näytettiin paljon muun muassa MoonTV:ssä, jossa Edu myös välillä teki ohjelmaa. Yhtye kuitenkin hajosi, eikä koskaan julkaissut aiottua albumia.
Vuonna 2003 Kehäkettu ja Tuomio &amp; Kone julkaisivat Melaveikot-nimellä "Vehkeet levällään/Pepputemppu" -vinyylisinglen. Sisällöllisesti kappaleet käsittelivät aiempia aiheita. Myöhemmin samana vuonna Edu julkaisi ruotsalaisen tuottajan, Prao-D:n, kanssa "Räppäävä Älykääpiö EP":n. Levy oli ensimmäinen, joka julkaistiin Edu Kehäkettunen -nimellä. Edu myös vieraili Tuomio &amp; Kone -levyllä, tällä kertaa nimellä Kehäraakki.
Soolo.
Edu Kehäkettusen ensimmäinen albumi, "Lentäjän koira", julkaistiin vuonna 2005. Levyn teemat käyvät ilmi jo kappaleiden nimistä, esimerkiksi "Hellyyden Ehdoilla" (Anaalitreffit remix) ja "Härskiyden huipentuma". Aikaisemmin samana vuonna julkaistiin vinyyli-EP "Lentäjän Koira Vol.2".
Toukokuussa 2008 Edu julkaisi yhdessä DJPP:n kanssa albumin "Hyvän olon konsultit". Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan sijalle 25. 
Sen jälkeen Edu on toiminut yhtyeessä No Smoking Team, jonka muodostivat Edu ja Davo.
Muu media.
Edu on tehnyt myös toimittajan töitä muun muassa MoonTV:llä ja juontanut HIFK:n jääkiekko-otteluita HIFK-radiossa, Bassoradiossa, Metro FM:llä sekä nykyisin Radio Helsingillä. Vuonna 2007 hän toimi toisena Bassoradion aamushow'n vetäjänä, kunnes radiomainosmyyntiongelmien kanssa paininut yritys joutui lomauttamaan suositun ohjelman juontajat elokuussa 2007. Edu on kuitenkin tehnyt paluun puolivaltakunnalliseksi radiokanavaksi kasvaneen Bassoradion iltapäiväohjelman juontajaksi alkuvuodesta 2012.
Edu oli myös vuonna 2010 jääkiekon MM-kisojen tiimoilta toimineen "Ihan finaalissa" -sarjan juontajana Aleksi Valavuoren kanssa. Edu itse tunnetaan kovana HIFK-fanina. Edu toimi myös vuoden 2011 kisojen aikana saman sarjan juontajana Sacha Remlingin kanssa. Kaksikko alkoi vuonna 2014 toimittaa "Hesa o Ygöne" -nimistä ohjelmaa Radio Helsingillä.
Wilfried Bingangoye

Wilfried Bingangoye (s. 25. maaliskuuta 1985) on gabonilainen pikajuoksija.
Wilfried Bingangoye edusti maataan sadalla metrillä vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, missä hän eteni välieriin saakka. 2004 Ateenan olympialaisissa hän juoksi omassa alkuerässään ajan 10,76, mikä oli hänen oma ennätyksensä, mutta ei riittänyt jatkoon. 2005 Helsingin MM-kisoissa Bingangoye ei päässyt alkueristä jatkoon. Hänen aikansa oli 10,86. Vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Bingangoye karsiutui alkuerissä ajalla 11,27 ja Osakan MM-kisoissa 2007 ajalla 10,53. Pekingin olympialaisissa hän jäi sadan metrin ensimmäisiin alkueriin ajalla 10,87. Berliinin MM-kisoissa 2009 Bingangoye karsiutui alkuerissä ajalla 10,62. Hän pääsi myös Lontoon olympialaisiin 2012 mutta karsiutui sielläkin ajalla 10,89. Samoin kävi Rio de Janeirossa 2016 ajalla 11,03.
Bingangoye on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 10,34 ja 200 metrin 21,20.
Simon Bainbridge

Simon Bainbridge (30. elokuuta 1952 Lontoo – 2. huhtikuuta 2021) oli brittiläinen säveltäjä ja sävellyksen professori Lontoon Royal Academy of Musicissa sekä University of Louisvillessä Kentuckyssä Yhdysvalloissa. Bainbridge opiskeli sävellystä Royal College of Musicissa John Lambertin johdolla. Hän voitti vuonna 1997 Grawemeyer-palkinnon teoksellaan "Ad Ora Incerta".
Otto Wuorio

Otto Wilhelm Wuorio (vuoteen 1906 Nyqvist; 7. huhtikuuta 1887 Nurmijärvi – 14. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen rakennus- ja jääkiekkoalojen vaikuttaja sekä teollisuusneuvos. Hänen perustamansa Otto Wuorio Oy oli aikanaan Suomen merkittävimpiä rakennusliikkeitä.
Wuorio oli nurmijärveläisen mäkitupalaisen poika. Hän hankki ensin muurarin ammattitaidon ja valmistui sitten 1909 Helsingin teollisuuskoulusta rakennusmestariksi. Hän toimi ylirakennusmestarina Helsingin Puu-Käpylän kaupunginosan rakennustyömaalla vuosina 1916–1919. Vuonna 1919 Wuorio perusti oman rakennusliikkeen, josta vuonna 1951 tuli osakeyhtiö Otto Wuorio Oy. Se rakennutti Helsinkiin 1920-luvulta alkaen asuintaloja ja 1930-luvulta alkaen eräitä keskeisiä liiketaloja ja julkisia rakennuksia. Yritys oli tuolloin jo maan suurimpia talonrakennusurakoitsijoita. Wuorio oli yrityksensä toimitusjohtajana vuoteen 1957 ja sen jälkeen vielä hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Hän sai 1948 teollisuusneuvoksen arvonimen. Wuorio oli myös 1941–1945 ja 1948–1950 Suomen Rakennusmestariliiton puheenjohtaja.
Jääkiekon seuratasolla Wuorio oli yksi helsinkiläisen, 13 kautena pääsarjassa pelanneen Karhu-Kissojen perustajajäsenistä ja seuran puheenjohtaja vuosina 1938–1942. Vuosina 1942–1947 hän oli Suomen Jääkiekkoliiton puheenjohtaja, järjestyksessä toisena Kauko Karvosen jälkeen. Wuorio on myös valittu Jääkiekkoliiton kunniajäseneksi.
Wuorio omisti vuodesta 1929 Koikkalan kartanon Vihdissä.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Wuorion Suomen Jääkiekkoleijonaksi vuonna 1986 numerolla 37.
Otto Wuorio Oy siirtyi 1985 osaksi YIT-yhtymää.
Budhia Singh

Budhia Singh (; s. 2002 Bhubaneswar, Intia) on intialainen poika, joka on kaikkien aikojen nuorin maratonin juossut ihminen. Hän harrastaa päivittäin useiden tuntien ajan juoksemista. Singh saattaa juosta päivän aikana seitsemän tuntia ja 48 kilometriä. Vuonna 2006 Budhia juoksi yhtä mittaa 67 kilometrin matkan.
Kun Budhia Singhin isä kuoli, hänen äidillään ei ollut varaa elättää häntä ja myi pojan eräälle miehelle 800 rupian (noin 20 euroa) hintaan. Paikallinen judovalmentaja Biranchi Das huomasi pojan eriskummalliset kyvyt. Pian Das osti Bundhia Singhin itselleen ja ryhtyi valmentamaan tätä täysipainoisesti. Hän on laatinut Singhille harjoitusohjelman ja ruokavalion, joka koostuu kananmunista, maidosta, maissista ja lihasta. Singh aloittaa juoksemisen joka päivä kello viisi ja jatkaa iltapäivään saakka, kunnes pitää ruokatauon. Venyttelyn jälkeen Singh menee hierontaan sen jälkeen altaaseen. Sen jälkeen hän syö taas jotain. Valmentajan mukaan Singhin on mahdollista juosta päivässä jopa 90 kilometrin matkan. Hänen päivittäistä juoksumatkaansa kasvatetaan koko ajan. 18. syyskuuta uutisoitiin Singhin juosseen 3-vuotiaana yhtäjaksoisesti 58 kilometrin matkan. 
Monet ihmiset ja järjestöt, muun muassa kardiologi Rama Ranjan Sharangi sekä paikallinen köyhien lasten asioista huolehtiva järjestö, ovat kritisoineet Dasia siitä, ettei pienen lapsen terveys kestä noin kovaa rasitusta, ja että hän käyttää poikaa oman hyötynsä tavoitteluun. Bhudia itse
sanoo, että hän haluaa juosta. Hän sanoo myös, ettei hän tule toimeen ilman juoksemista. Das murhattiin vuonna 2008.
Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusneuvosto

Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusneuvosto (, UNHRC) on Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ihmisoikeuksiin ja niiden toteuttamiseen keskittyvä elin. Se on arvostellunihmisoikeustoimikunnan (UNCHR) seuraaja. Se eroaa toimikunnasta muun muassa niin, että YK:n yleiskokouksella on oikeus estää 2/3 äänten enemmistöllä ihmisoikeuksia rikkovan maan jäsenyys ihmisoikeusneuvostossa. 
Neuvoston perustamisesta päätettiin äänestyksellä 15. maaliskuuta 2006 YK:n yleiskokouksessa. Neuvoston perustamisen puolesta äänesti 170 maata, ja sitä vastaan neljä (Israel, Yhdysvallat, Palau sekä Marshallinsaaret). Lisäksi kolme maata, Valko-Venäjä, Iran ja Venezuela, pidättäytyivät äänestyksestä.
Neuvoston rakenne.
Ihmisoikeusneuvosto koostuu 47 jäsenestä, jotka kokoontuvat ympärivuotisesti. Kokoonpano vaihtuu kolmen vuoden välein, ja pysyviä jäseniä ei ole, sillä yksi jäsen voi olla mukana korkeintaan kaksi kautta peräkkäin. Jäsenissä otetaan huomioon maantieteellinen tasa-arvoisuus siten, että jäseniä on tietty määrä kustakin maanosasta.
Kritiikkiä.
YK:n ihmisoikeusneuvostoa on syytetty keskittymisestä Israeliin. Se on tuominnut Israelin jo 26:ssa eri päätöslauselmassa. Ensimmäisenä vuotena 2006–2007 neuvosto ei tuominnut ihmisoikeusrikoksia missään muussa maassa ja toisena vuotena 2007–2008 Myanmar sai yhden maininnan, kun taas Israel tuomittiin yhdeksän kertaa. Lisäksi Israel on nostettu ainoana maana pysyvästi neuvoston käsittelylistalle.
Muslimimaat ajoivat Pakistanin johdolla YK:n ihmisoikeusneuvoston hyväksymään kiistellyn päätöslauselman. Huhtikuun 2009 alussa hyväksytty päätöslauselma teki uskontojen herjaamisesta ihmisoikeusloukkauksen. Arvostelijat, muun muassa Toimittajat ilman rajoja -järjestö ovat huolissaan siitä, että päätöslauselmalla pyritään estämään uskontojen ja erityisesti islamin arvostelu.
Esko Rekomaa

Esko Aatu Rekomaa (alkujaan Rekonius) (24. joulukuuta 1932 Vuoksela – 14. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.
"Eetu" Rekomaa pelasi uransa helsinkiläisjoukkueissa. Hän aloitti HJK:ssa (1949–54) ja jatkoi HIFK:ssa (1954–66). Rekomaa oli ensimmäisiä IFK:hon otettuja suomenkielisiä pelaajia. Rekomaa voitti pelaajaurallaan kaksi SM-pronssia ja pelasi yhteensä SM-sarjassa 178 ottelua tehoin 160+87. Rekomaa oli ensimmäinen herrasmiespelaaja -palkinnon saaja.
Maajoukkueessa Rekomaa pelasi yhteensä 22 ottelua. Hän oli mukana myös kaksi kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa.
Valmentajana Rekomaa voitti HIFK:ssa kaksi SM-kultaa, yhden pronssin ja Ahearne Cup -mestaruuden. Hän valmensi myös Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkuetta. Rekomaa pelasi nuorempana jalkapalloa HJK:ssa.
Hopeanitraatti

Hopeanitraatti (AgNO3) on kemiallinen yhdiste, joka koostuu Ag+- ja nitraatti-ionista (NO3-). Se on hajutonta, väritöntä, läpinäkyvää tai valkoista kiteistä ainetta. Hopeanitraatti on valolle herkkä, myrkyllinen ja syövyttävä aine, jota käytetään muun muassa valokuvauksessa filmin raaka-aineena. Tunnetuin reaktio on saostuminen liuoksesta hopeakloridina, AgCl. Hopeanitraattikiteitä voidaan valmistaa liuottamalla hopeaa typpihapossa, minkä jälkeen liuos haihdutetaan. Se värjää helposti ihoon tummanharmaita tahroja.
Hopeanitraatti on ympäristölle haitallista ja myrkyllistä erityisesti kaloille. Hopeanitraattia epäillään karsinogeeniksi.
Hopeanitraatin moolimassa on 169,89 g/mol, sulamispiste 212 °C, hajoaa alle kiehumislämpötilansa 444 °C:ssa, tiheys 4,35 g/cm3, liukoisuus veteen erittäin hyvä 219 g/100 ml (20 °C) ja CAS-numero 7761-88-8.
Käyttö lääketieteessä.
Hopeanitraattia on ollut saatavana apteekkituotteena nimellä Lapis. Hopeanitraatti eli "laapis" on adstringentti, ja sitä käytetäänkin kauterisaatioon; laapiksella kauterisointi eli "laapistaminen" on ollut tavallinen hoitotoimenpide nenäverenvuotoon.
Laapista on käytetty myös haavanhoitoon, jossa se avohaavaan siveltynä kirvelee voimakkaasti ja on saanut siitä nimen ”helvetinkivi”. Hopeanitraattiliuoksella on hoidettu myös vauvojen silmätulehdusta sekä känsiä.
Käyttö kotitaloudessa.
Laapiskiveä on käytetty lakanoiden ja muiden liinavaatteiden sekä vaatteiden nimikointiin kastamalla esimerkiksi sulkakynä mietoon laapisliuokseen ja kirjoittamalla nesteen avulla tekstiiliin omistajan nimikirjaimet. Teksti tulee näkyviin vasta, kun tekstiili on ollut alttiina auringonvalolle, mutta sen jälkeen laapiksella tehty nimikointi kestää hyvin pesuja ja muuta kulutusta. Hopeanitraatilla voi myös värjätä mustaksi kasvikuituja ja luuta.
Puhekupla

Puhekupla on sarjakuvissa ja animaatioissa tai muussa äänettömässä mediassa visuaalinen ilmaisu ihmisen tai muun olennon puheelle. Muut äänet ilmaistaan visuaalisesti ilman puhekuplia. Puhekupla on yleensä valkoinen soikio tai suorakaide, jonka sisällä on puhe tekstinä. Siihen kuuluu tavallisesti sakara, joka osoittaa puhujan suuta kohti.
Puhekuplan reunat voivat ilmaista visuaalisesti myös puhujan tunnetilaa tai äänensävyä. Esimerkiksi katkoviivalla kuvatun puhekuplan reuna ilmaisee kuiskaamista. Tunnetilaa ja äänensävyä voidaan kuvata puhekuplaan sijoitetuin symbolein, esimerkiksi nuotit kuvaavat viheltämistä tai laulamista. Tavallisesta poikkeava puhekuplien tekstityyppi voi kuvata tunnetilaa tai vierasta kieltä; tätä käytetään runsaasti esimerkiksi Asterix-sarjakuvissa.
Historia.
Jo 1200-luvulla esiintyi ihmisillä kuvissa puhumista ilmaisevia nimiöitä. Keskiajan käsikirjoituksissa puhekuplia eli fylaktereita esiintyy runsaasti. Puhekupla on konkreettinen, kuin pitkä liina tai viiri, joka alkaa puhujan suun tienoilta ja sisältää hänen sanomansa. Atsteekkien taiteessa esiintyy henkilöhahmoihin liittyvä puhumista tarkoittava merkki, joka tarkoittaa, että merkin osoittama henkilö on äänessä. Se ei kuitenkaan kerro, mitä hänellä on mielessään.
Tunnistettavat ”puhekuplat” syntyivät varsinaisesti 1600-luvulla. Sarjakuvateollisuuden kehittyessä 1900-luvulla puhekuplat eri kulttuureissa yhtenäistyivät.
Seppo Liitsola

Seppo Olavi Liitsola (alkujaan Lindell, 7. helmikuuta 1933 Tampere – 18. heinäkuuta 2012 Espoo) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja. Liitsola johti maajoukkuetta MM-kilpailuissa ja olympialaisissa. SM-sarjassa hän valmensi Upon Palloa ja HIFK:ta. Pelaajana Liitsola voitti TBK:n ja Tapparan riveissä kuusi Suomen-mestaruutta aikana 1951-1964. Maajoukkueessa hän pelasi 14 ottelua ja myös kerran MM-kilpailuissa. Liitsola on jääkiekkoleijona. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi.
Pelaajana.
Liitsola pelasi hyökkääjänä menestyksekkään uran TBK:ssa ja Tapparassa. Hän voitti 12 perättäistä SM-mitalia, joka on Suomen ennätys. Kultaisia näistä mitaleista oli kuusi. Pisteitä Liitsola teki pelaamassaan 169 ottelussa 136 (76+60). A-maajoukkueessa Liitsola pelasi 14 ottelua ja yhdet MM-kilpailut vuonna 1955.
Tappara on aateloinut Liitsolan seuran Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla 9.
Valmentajana.
Vuonna 1964 päättyneen pelaajauransa jälkeen Liitsola aloitti valmentamisen. Hänen ensimmäinen joukkueensa oli lyhytikäinen lahtelaisseura Upon Pallo, jonka hän nosti aina SM-sarjaan asti. Maajoukkueessa Liitsola aloitti ennenaikaisesti 1969, kun Joe Wirkkunen jättäytyi tehtävästä solidaarisuudesta kotimaataan Kanadaan kohtaan. Kanada oli riitaantunut Kansainvälisen Jääkiekkoliiton kanssa ja jättäytyi MM-kisoista moneksi vuodeksi. Liitsola johti maajoukkuetta viisi kertaa MM-kisoissa ja kahdesti olympialaisissa.
Liitsola tunnettiin loistavana taktikkona, mutta myös vaativana ja värikkäänä valmentajana. Maajoukkueen jälkeen hän luotsasi vielä HIFK:ta vuosina 1972–1975 yhteen mestaruuteen ja kahteen hopeaan. Saksassa ETV-70 Münchenin peräsimessä Liitsola toimi yhden kauden 1980–1981.
Jääkiekkovaikuttajana.
Liitsola toimi Suomen jääkiekkoliitossa valmennuspäällikkönä, koulutuspäällikkönä ja liittohallituksessa.
Muuta.
Liitsola edusti Suomen nuorten maajoukkuetta 1950-luvulla.
Liitsola saavutti jalkapallossa Suomen Palloliiton nuorten mestaruuden Ilves-Kissoissa vuonna 1951. Jääpalloa hän pelasi seuran mestaruus-sarjajoukkueessa kautena 1951/1952.
Ammatiltaan Liitsola oli voimistelunopettaja.
Sivuluokka

Sivuluokka on matematiikan osa-alueen ryhmäteorian käsite. Jos formula_1 on ryhmän formula_2 aliryhmä ja formula_3, niin ryhmän formula_2 osajoukkoa
formula_5
kutsutaan alkion "a" määräämäksi aliryhmän formula_1 vasemmaksi sivuluokaksi. Vastaavasti osajoukkoa
formula_7
kutsutaan alkion "a" määräämäksi aliryhmän formula_1 oikeaksi sivuluokaksi. Vasempia ja oikeita sivuluokkia kutsutaan yhteisellä nimellä "sivuluokka", mikäli puolella ei ole merkitystä. Yleisessä tapauksessa tosin formula_9. Aliryhmää formula_1, jolla pätee formula_11 kaikilla formula_3 sanotaan ryhmän formula_2 normaaliksi aliryhmäksi. Esimerkiksi kaikkien Abelin ryhmien aliryhmät ovat normaaleja. 
Sivuluokilla on merkittävä osa ryhmäteoreettisissa tarkasteluissa. Sivuluokkien avulla voidaan esimerkiksi helposti todistaa Lagrangen lause ja ne esiintyvät myös ryhmän tekijäryhmien alkioina.
Ominaisuuksia.
Olkoon formula_1 on ryhmän formula_2 aliryhmä ja formula_16. Tällöin seuraavat ehdot ovat yhtäpitäviä
Erityisesti viimeinen ehto osoittautuu hyödylliseksi, sillä relaatio formula_23 kaikilla formula_16 on joukon formula_2 ekvivalenssirelaatio. Tämän relaation ekvivalenssiluokat ovat aliryhmän formula_1 vasemmat sivuluokat. Täten vasemmat sivuluokat ovat keskenään pistevieraita ja
formula_27
eli ryhmä formula_2 voidaan esittää vasempien sivuluokkien unionina. Aliryhmäkriteerin nojalla aliryhmä formula_1 on eräs omista sivuluokistaan.
Koska funktio
formula_30
on bijektio kaikilla formula_3, niin aliryhmällä formula_1 on sama mahtavuus kaikkien vasempien sivuluokkiensa kanssa. Erityisesti, mikäli formula_1 on äärellinen ryhmä, niin aliryhmän formula_1 kaikissa sivuluokissa on yhtä monta alkiota.
Kaikki edellä esitellyt ominaisuudet pätevät sopivin muutoksin myös oikeille sivuluokille. Lisäksi koska kuvaus
formula_35
on hyvin määritelty ja bijektio, niin aliryhmän formula_1 vasempien sivuluokkien joukko on yhtä mahtava oikeiden sivuluokkien joukon kanssa. Erityisesti, mikäli vasempia sivuluokkia on äärellinen määrä, niin aliryhmän formula_1 vasempien sivuluokkien lukumäärä on sama kuin aliryhmän formula_1 oikeiden sivuluokkien lukumäärä. Tätä lukua kutsutaan aliryhmän formula_1 indeksiksi ryhmässä formula_2.
Hallin todistaman lauseen mukaan, mikäli formula_41 ja aliryhmän indeksi ryhmässä formula_2 on "n", niin voidaan valita sellaiset alkiot formula_43, että lista formula_44 sisältää kaikki vasemmat sivuluokat ja lista formula_45 sisältää kaikki oikeat sivuluokat.
Muuta huomionarvoista.
Ryhmän multiplikatiivisessa esityksessä sivuluokkia merkitään yleensä formula_46 ja formula_47, additiivisessa formula_48 ja formula_49. Tässä merkinnässä formula_1:n paikalle ajatellaan sijoitetuksi jokainen formula_1:n alkio erikseen, jolloin saadaan täsmälleen sivuluokan alkiot.
Erityisesti renkaiden ollessa kyseessä sivuluokkia kutsutaan myös jäännösluokiksi.
Leo Brouwer

 
Leo Brouwer (s. 1. maaliskuuta 1939 Havanna, Kuuba) on kuubalainen kitaristi, säveltäjä ja kapellimestari, joka opiskeli 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa musiikkia Yhdysvalloissa Hartt School of Musicissä Connecticutin Hartfordissa ja Juilliard Schoolissa New Yorkissa.
Brouwerin varhaiset sävellykset sisältävät vaikutteita kuubalaisesta kansanmusiikkista, mutta 1960- ja 1970-lukujen aikana hän kiinnostui modernistisien säveltäjien kuten Luigi Nonon musiikista ja hän käytti musiikissaan muun muassa epädeterministisyyttä. Viime vuosina Brouwerin musiikissa on jälleen ilmennyt modaalisia ja tonaalisia piirteitä. Hän sävellystuotantonsa koostuu suuresta joukosta musiikkia soolokitaralle, useita kitarakonserttoja ja musiikkia yli neljäänkymmeneen elokuvaan.
O Arise, All You Sons

O Arise, All You Sons () on Papua-Uuden-Guinean kansallislaulu. Laulusta tuli kansallislaulu Papua-Uuden-Guinean itsenäistyessä 16. syyskuuta 1975. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut entinen Australian laivaston sotilas Thomas "Tom" Shacklady.
O arise all you sons of this land,
Let us sing of our joy to be free, 
Praising God and rejoicing to be 
Papua New Guinea. 
Shout our name from the mountains to seas
Papua New Guinea; 
Let us raise our voices and proclaim
Papua New Guinea. 
Now give thanks to the good Lord above 
For His kindness, His wisdom and love 
For this land of our fathers so free,
Papua New Guinea. 
Shout again for the whole world to hear 
Papua New Guinea; 
We're independent and we're free, 
Papua New Guinea.
Sanat englanniksi.
Lähde:
Oi nouskaa, kaikki tämän maan pojat,
laulakaamme siitä ilosta, että olemme vapaita,
ylistäkäämme Jumalaa ja iloitkaamme siitä, että olemme
Papua-Uusi-Guinea.
Huutakaamme nimeämme vuorilta merille
Papua-Uusi-Guinea;
Kohottakaamme äänemme ja julistakaamme
Papua-Uutta-Guineaa.
Kiittäkää nyt taivaan hyvää Herraa
Hänen hyvyydestään, viisaudestaan ja rakkaudestaan,
tästä meidän isiemme vapaasta maasta,
Papua-Uudesta-Guineasta.
Huutakaa uudelleen, niin että koko maailma kuulee:
Papua-Uusi-Guinea.
Olemme itsenäisiä ja vapaita,
Papua-Uusi-Guinea.
Mauno Nurmi

Mauno Uolevi Nurmi (23. joulukuuta 1936 Turku – 11. heinäkuuta 2018 Turku) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija.
Mauno "Mutka-Manu" Nurmi pelasi maajoukkuetasolla sekä jääkiekkoa että jalkapalloa Turun Palloseurassa. Jääkiekossa hän pelasi hyökkääjänä yhteensä 176 pääsarjaottelua tehden pisteet 65+33 kausina 1953–1966. Nurmi voitti yhteensä kolme SM-mitalia, joista yksi oli kultainen. Vuodesta 1970 Nurmen seura oli Pallo-Kotkat. Jalkapallossa Nurmi voitti Suomen mestaruuden vuonna 1968. Hän pelasi hyökkääjänä kaikkiaan 200 SM-sarjaottelua, ampui niissä 93 maalia ja toimi vuosia TPS:n joukkueen kapteenina.
Jääkiekkomaajoukkueessa Nurmi esiintyi 53 kertaa. MM-edustuksia Nurmelle kerääntyi neljistä kisoista. Jalkapallomaajoukkueessa Nurmi pelasi viisi A- ja seitsemän B-maaottelua.
Nurmi tunnettiin teknisenä ja kovaa laukovana pelaajana. Lempinimensä mukaisesti hän hallitsi harhautukset ja jääkiekkokaukalossa vastustajan eksyttivät kiemurat. Nurmi oli ammatiltaan piiripäällikkö. Hänen kotikuntansa oli Turku.
Al-jumhuriyatu l-muttahida

Al-jumhuriyatu l-muttahida () () on Jemenin kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Abdallah "al-Fadhool" Abdulwahab Noman ja säveltänyt Ayoob Tarish. Se oli alun alkaen Jemenin demokraattisen kansantasavallan ("Etelä-Jemenin") kansallislaulu. Laulusta tuli yhdistyneen Jemenin tasavallan kansallislaulu Etelä- ja Pohjois-Jemenin yhdistyessä vuonna 1990.
Arabialaisen tekstin translitteraatio.
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi &lt;br&gt;
Raddidihi Wa-a 'idi Wa-a idi&lt;br&gt;
Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi&lt;br&gt;
Wa'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi&lt;br&gt;
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi&lt;br&gt;
'Ishtu Imani Wa-hubbi Umamiyya&lt;br&gt;
Wa-masiri Fawqa Darbi Arabiyya&lt;br&gt;
Wa-sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya&lt;br&gt;
Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.
Käännös.
Toista, oi maailma, minun lauluni.&lt;br&gt;
Anna sen kaikua yhä uudestaan.&lt;br&gt;
Muista minun iloni kautta jokaisen marttyyrin.&lt;br&gt;
Pue hänet kimaltavin vaattein&lt;br&gt;
Meidän juhlamme väreihin.&lt;br&gt;
Toista, oi maailma, minun lauluni.&lt;br&gt;
Uskossa ja rakkaudessa minä olen osa ihmiskuntaa.&lt;br&gt;
Olen arabi koko ikäni.&lt;br&gt;
Sydämeni lyö Jemenin tahtiin.&lt;br&gt;
Kukaan ulkomaalainen ei tule hallitsemaan Jemeniä.&lt;br&gt;