Asunto-osuuskunta

Asunto-osuuskunta on osuuskuntaperiaatteella toimiva yhteisö, jonka tarkoituksena on myöntää osuuskunnan omistamia huoneistoja jäsenille. Asunto-osuuskunta hallinnoi asuinyhtiön omistuksessa olevia asuin- ja liikehuoneistoja. Asunto-osuuskunnassa sen jäsenellä on usein rajoittamattomat käyttöoikeudet asuntoon tai asunnon osaan. Asunto-osuuskunnilla on monenlaisia toimintamalleja, ja sen takia niiden määritelmät vaihtelevat maittain. Yksiselitteisen määritelmän uupuessa asunto-osuuskuntia yhdistää Kansainvälisen Osuustoimintaliiton vuoden 1995 osuuskuntien määritelmä: ”Osuuskunta on itsenäinen henkilöyhteisö, johon jäsenet liittyvät vapaaehtoisesti toteuttaakseen yhteisesti omistamansa ja demokraattisesti hallitsemansa yrityksen avulla taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia tarpeitaan ja tavoitteitaan”. 
Asunto-osuuskunnat Suomessa.
Suomessa oli vuonna 2020 arviolta noin 50 asunto-osuuskuntaa. Asunto-osuuskunnista on Suomessa odotettu kohtuuhintaisen asumisen tapaa. Kokemuksen puuttuessa on epävarmaa, toimivatko ne kohtuuhintaisen asumisen ratkaisuina.
Suomalaisilla asunto-osuuskunnilla on useita erilaisia toimintamalleja. Joidenkin toiminta muistuttaa asunto-osakeyhtiön hallintaoikeusmallia, joidenkin vuokraoikeusmallia ja joidenkin malli on näiden välissä.
Suomessa asunto-osuuskunta on toisinaan välimuoto omistus- ja vuokra-asunnolle, jossa osuusmaksun maksamalla henkilö tai yhteisö saa asumisoikeuden. Vastaavasti Suomessa osa asunto-osuuskunnista on täyden omistusoikeuden asuntoja, jotka ovat samankaltaisia muun omistusasumisen kanssa. 
Asunto-osuuskunnan jäsen omistaa asunto-osuuskunnasta vähintään yhden osuuden.Tuo osuus antaa asunto-osuuskunnassa valitun toimintamallin mukaan jäsenelle, joko oikeuden yhdessä huoneistossa asumiseen tai vuokra-asumiseen. Asunto-osuuskunnan jäsenellä on oikeus osallistua osuuskunnan kokoukseen, ja jäsen voi tulla valituksi hallituksen jäseneksi. Osuuskunta oikeushenkilönä omistaa kiinteistön ja on taloudellisesti velvollinen asuntolainojen maksuista, kiinteistöverosta ja hallintokuluista. 
Ruotsin esikuvaa noudattaen Suomeen perustettiin 1970-luvulla asunto-osuuskuntia, mutta ne eivät yleistyneet.
Suomessa ei ole erillistä asunto-osuuskuntalainsäädäntöä (2021) samaan tapaan kuin asunto-osakeyhtiöissä. Asunto-osuuskuntia säätelee osuuskuntalaki ja osuuskunnan säännöt. Erillistä asunto-osuuskuntalakia on ehdotettu pitkään. Esimerkiksi kansanedustaja Toivo Hietalan ynnä muiden 18.2.1965 tekemässä toivomusaloitteessa n:o 27 pyrittiin sellaiseen.
Asunto-osuuskunnat Ruotsissa.
Ruotsissa asunto-osuuskuntia ovat asumisoikeusyhdistykset ("bostadsrättsförening"), jotka ovat yhtiömuodoltaan osuuskuntia.
Asunto-osuustoiminta.
Asunto-osuuskuntiin liittyy laajemmin yläkäsitteenä "asunto-osuustoiminta", joka on asuntojen rakentamista ja hallitsemista osuuskuntamuotoisilla yhteisöillä. Asunto-osuustoiminnan juuret ovat noin 1860- ja 1870-lukujen tienoilla. Asunto-osuustoiminnalla on monenlaisia toteutustapoja. Yksi tapa on "asuntotuotanto-osuuskunnat" tai "rakennusosuuskunnat", jotka ovat osuuskuntamuotoisia yhteisöjä, jotka rakennuttavat taloja vuokratakseen niistä jäsenilleen hyviä ja halpoja asuntoja. Osassa asunto-osuustoiminnassa taas sekä rakennetaan, että hallinnoidaan viimeisteltyjä asuntoja. Sellaisissa asuntotuotannon malleissa, joissa rakennusliike suunnittelee asunto-osuuskunnan asunnot ja hankkii asukkaat, käytetään toisinaan käsitettä "asumisosuuskunta" asunto-osuuskunnan sijasta. Asunto-osuustoiminta voi perustua talkootyöhön, yhteissäästöihin tai yhteisomistukseen.