tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jacobus Clemens non Papa

Jacobus Clemens non Papa (n. 1510 – 1555/6) oli flaamilaisen koulukunnan säveltäjä renessanssiajalla. Hänen nimensä yhteyteen vakiintui aikalaisten suissa lisänimi "non Papa" erotukseksi paavi Klemens VII:stä. 
Clemens syntyi 1510-luvun alkuvuosina nykyisen Belgian tai Alankomaiden alueella. Tarkemmasta syntymäajasta ja -paikasta ei ole varmuutta.
Vuosina 1544–1545 Clemens työskenteli Bruggen katedraalissa. Tämän jälkeen Clemensillä oli liikesuhde Tielman Susaton kanssa, ja hän toimi ilmeisesti kuoromestarina Kaarle V:n hovissa 1540-luvun viimeisinä vuosina. Lisäksi Clemensin uskotaan työskennelleen ainakin 's-Hertogenboschissa, Ieperissä ja Leidenissä. 
Clemens kuoli noin vuonna 1555, mahdollisesti hieman sen jälkeen. Jacobus Vaetin kirjoittamasta itkuvirrestä käy ilmi, että Clemens surmattiin. Oletetun henkirikoksen taustoja ei tunneta. 
Musiikki.
Clemens kirjoitti elämänsä aikana huomattavan kirkkomusiikkituotannon. Siihen kuuluu viisitoista messua, 233 motettia, viisitoista magnificatia ja 159 "Souterliedekens"-psalmia. 
Clemens sävelsi jonkin verran myös maallista musiikkia. Hänen 89 ranskalaista chansoniaan on kirjoitettu ajan polyfoniseen tyyliin.
Boo.com

Boo.com oli brittiläinen yritys, jonka perustivat ruotsalaiset Ernst Malmsten, Kajsa Leander ja Patrik Hedelin. Yritys myi Webin kautta muotivaatteita ja kosmetiikkaa. Se toimi ympäri Eurooppaa.
Boo.com on yksi tunnetuimpia IT-kuplan tarinoita. Yritys perustettiin 1998 ja jo vuonna 2000 se oli tuhlannut kaikki riskisijoitusvaransa ja ajautui konkurssiin toukokuussa.
Huonoon menestykseen oli useita syitä. Yksi oli monimutkainen WWW-sivusto: sivusto nojasi suuresti Flashiin ja JavaScriptiin ja oli liian hidas latautumaan sen aikaisilla yleisillä modeemeilla ja toimi liian hitaasti silloisilla tietokoneilla. Sivuston navigointi oli myös erittäin vaikeaa. Tämän ansiosta asiakkaiden oli vaikea ostaa mitään sivuston kautta. Toinen tärkeä syy oli pääoman tuhlaaminen ilman järkeviä sijoituskohteita.
Jacques Clément

Jacques Clément (1567 – 1. elokuuta 1589) oli Ranskan kuninkaan Henrik III:n murhannut dominikaani.
Clément syntyi Burgundissa. Hän lähti vuonna 1589 Saint-Cloudiin, josta Henrik III oli piirittämässä Pariisia. Hänelle myönnettiin lupa päästä kuninkaan pakeille seuraavana päivänä. Clément väitti, että kuningasta odotti tärkeä viesti.
Kun kuningas oli lukemassa viestiä, Clément iski tätä puukolla 1.8.1589. Clément surmattiin välittömästi, ja kuningas kuoli vammoihinsa seuraavana aamuna. 
Henrik III:n salamurhaan suhtauduttiin aikanaan ristiriitaisin tuntein. Paavi Sixtus V piti Clémentiä marttyyrinä.
Niittymaa

Niittymaa (myös Niittumaa) on kulmakunta Porissa. Se sijaitsee valtatien 8 varrella noin kymmenen kilometriä Porin keskustasta etelään Rauman suuntaan ja kuuluu tilastoinnissa Lounais-Poriin. Niittymaalla sijaitsevat tanssitalo Leppälä sekä Lanka ja muovi Oy. Niittymaalla on aiemmin ollut myös koulu ja pankki.
Niittymaa ei muodosta omaa maarekisterikyläänsä. Postinumeroalueella 28580 Pori on 587 asukasta (31. joulukuuta 2015). Vuoden 2016 rajauksen mukaisessa Niittymaa-Lattomereksi nimetyssä taajamassa on 743 asukasta (31. joulukuuta 2016).
Niittymaasta kaakkoon sijaitsee Lattomeri, joka on aikaisemmin muodostanut taajaman. Niittymaan pohjoispuolella on Hankreeti ja luoteispuolella Viasvesi.
Martín López-Zubero

Martín López-Zubero Purcell (s. 23. huhtikuuta 1969 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on entinen uimari, joka syntyi Yhdysvalloissa, mutta edusti uransa aikana isänsä kotimaata Espanjaa. Hänellä on molempien maiden kansalaisuudet. Hän voitti 200 metrin selkäuinnin olympiakullan Barcelonassa 1992.
Hänen veljensä David voitti olympiapronssia 100 perhosuinnissa Moskovassa 1980, ja hänen siskonsa Julie on myös edustanut Espanjaa olympialaisissa. 
López-Zubero osallistui uransa aikana kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. Siellä hän sijoittui yhdenneksitoista 200 metrin selkäuinnissa, mutta neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa voitti olympiakultaa samalla matkalla. Barcelonan olympialaisissa hän oli lisäksi neljäs 100 metrin selkäuinnissa ja seitsemäs 100 metrin perhosuinnissa. Kesäolympialaisissa 1996 hän uudelleen neljäs 100 metrin selkäuinnissa ja kuudes 200 metrin selkäuinnissa. 
López-Zubero voitti urallaan kaksi maailmanmestaruutta, 200 metrin selkäuinnissa Perthissä 1991, ja 100 metrin selkäuinnissa Roomassa 1994. Lisäksi hän voitti pronssia 100 metrin selkäuinnissa 1991 ja hopeaa 200 metrin selkäuinnissa 1994. Lisäksi hän voitti viisi EM-kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja yhden 200 metrin selkäuinnissa.
John Sculley

John Sculley (s. 6. huhtikuuta 1939) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimi PepsiCon toimitusjohtajana vuosina 1977–1982 ja Applen toimitusjohtajana vuosina 1983–1993. Nykyään Sculley toimii Sculley Brother -sijoitusyhtiössä. Sculley oli mukana nostamassa Pepsin suosiota Coca Colan ohitse 70-luvun alkupuolella järjestetyn "The Pepsi Challenge" -markkinointikampajan avulla. Applella Sculley vaikutti Macintoshien tunnetuksi tekemiseen ja hänen johdollaan Apple käytti suuria summia Macintoshien mainoskampanjoihin.
Toukokuussa 1987 Sculley oli Piilaakson parhaiten palkattu toimitusjohtaja, kuitaten vuodessa 2,2 miljoonaa dollaria.
Jätettyään Applen Sculley siirtyi Spectrum Information Technologies -nimisen teknologiayhtiön toimitusjohtajaksi. Sculley ehti toimia tehtävässään vain joitakin kuukausia ennen eroamistaan. Eron taustalla olivat yhtiön kirjanpidosta paljastuneet epäselvyydet, jotka olivat syntyneet ennen kuin Sculley aloitti yhtiössä. Spectrum Information Technologiesista erottuaan Sculley on esiintynyt julkisuudessa vain harvakseltaan.
Star Fox Command

Star Fox Command () on viides osa Nintendon "Star Fox" -pelisarjaa. Peli on julkaistu Nintendo DS:lle vuonna Japanissa ja vuonna Euroopassa.
Pelaaminen.
Pelissä on uusi strateginen elementti. Sen lisäksi että pelissä ammutaan vihollisia avaruustaisteluissa kuten muissakin sarjan osissa, siinä on vuoropohjainen strateginen osuus jossa pelaajan tehtävänä on ohjata omia aluksia piirtäen niille lentoreitit. Strategisissa osuuksissa tehtävänä on suojella Great Fox -tukialusta, joka pystyy myös ampumaan alas vihollisia ohjuksilla kartalla, mutta on lähitaistelussa puolustuskyvytön. Kussakin tehtävässä on lisäksi aikaraja; strategisessa pelissä on vuororaja ja reaaliaikaisissa taisteluissa on sekuntiraja. Sekunteja ja vuoroja voi kerätä lisää. Lento-osuuksissa alusta ohjataan kosketusnäytön avulla.
Pelissä pystyy ensimmäistä kertaa ohjaamaan myös yksinpelissä saman tehtävän aikana muita hahmoja kuin Fox McCloudia. Eri hahmoilla on myös erilaiset alukset, joiden ominaisuudet vaihtelevat suuresti.
Peli on myös ensimmäinen sarjan peli, jossa on verkkomoninpelituki Nintendo Wi-Fi Connectionin kautta.
Juonellisesti peli sijoittuu aikaan "in" jälkeen. Star Fox -ryhmä on hajonnut. Anglareina tunnettuja kalamaisia olentoja on löytynyt Venom-planeetan myrkyllisistä meristä, ja ne julistavat sodan. Fox McCloud lähtee taistelemaan Anglareja vastaan yksin ROB64-robotin kanssa, ja törmää vanhoihin ystäviinsä. Pelissä on haarautuva juoni ja useita erilaisia loppuja.
Katja Koukkula

Katja Koukkula (s. 1973 Oulu) on kilpatanssija ja tanssinopettaja, joka on voittanut tanssiparinsa Jussi Väänäsen kanssa useita Suomen mestaruuksia. Ammattilaisuran he aloittivat toukokuussa 2000. 25. elokuuta 2007 heidät valittiin edustamaan Suomea ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka pidettiin 1. syyskuuta 2007 Lontoossa. He voittivat kilpailun 132 pisteellä. He ovat saavuttaneet myös muuten kansainvälistä menestystä. Parin merkittävimmät saavutukset ovat British Open Rising Star -kilpailun voitto vuonna 2000 ja Eurotanssien voitto.
Katja Koukkula avioitui Jussi Väänäsen kanssa 2. heinäkuuta 2010 Suomenlinnassa.
Koukkula toimi Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa Jone Nikulan tanssiparina.
Koukkula sairastui vakavasti helmikuussa 2022, jolloin hänellä todettiin sinustromboosi eli aivolaskimotukos.
Kilpailusaavutuksia.
Jussi Väänäsen kanssa:
Nigeriantasankogorilla

Nigeriantasankogorilla ("Gorilla gorilla diehli") on toinen gorillan ("Gorilla gorilla") kahdesta alalajista. Alalajia tavataan vain Nigerian ja Kamerunin rajalla toisistaan eristäytyneissä populaatioissa. Alalajia onkin arvioiden mukaan elossa enää noin 250–300 yksilöä. Ulkonäöltään nigeriantasankogorilla eroaa läntisestätasankogorillasta kallonsa ja hampaittensa koon perusteella.
Idängorilla

Idängorilla eli itäinengorilla ("Gorilla beringei") on gorillojen sukuun kuuluva laji, jota aikaisemmin pidettiin gorillan ("Gorilla gorilla") alalajeina. Nykytietämyksen mukaan itäinentasankogorilla ja vuorigorilla muodostavat kuitenkin oman "Gorilla beringei" -lajinsa. Pahimmat uhat lajin säilymiselle ovat salametsästys, elinympäristöjen tuhoutuminen ja laiton bushmeat-kauppa.
Henry Way Kendall

Henry Way Kendall (9. joulukuuta 1926 – 15. helmikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän oli mukana löytämässä kokeellisia todisteita kvarkkien olemassaolosta. Vuonna 1990 hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Jerome Isaac Friedmanin ja Richard Edward Taylorin kanssa saavutuksistaan elektronien epäelastisesta sironnasta atomiydinten tutkimuksessa.
Kendall syntyi Bostonissa ja työskenteli suuren osan urastaan MIT:ssä. Hän oli perustamassa tiedemiesten järjestöä Union of Concerned Scientists, joka tähtää saastumisen rajoittamiseen, bioteknologian säätelyyn, ydinaseiden vähentämiseen ja ilmastonmuutoksen hillitsemiseen. Hän oli myös taitava vuorikiipeilijä ja valokuvaaja, ja kuoli tapaturmaisesti sukellus-valokuvausretkellä luonnonpuistossa.
Helikopterikenttä

Helikopterikenttä on erityisesti helikopterin laskeutumis- ja nousupaikaksi varustettu alue. 
Helikopterikenttiä voidaan sijoittaa ja on sijoitettu niin maalle kuin laivoihinkin; maalla sellainen vaatii määrätyn läpimittaisen avoimen alueen, jonka keskelle sijoitetaan aidalla eristetty varsinainen kenttä. Kenttä merkitään kestopäällystepintaan maalatulla rajausviivalla ja sen keskellä on yleensä joko leveä risti tai kirkkaalla värillä maalattu H-kirjain osoittamassa keskikohtaa, johon helikopteri voi laskeutua. Kentän lähistöllä on aina erillinen lentäjälle tärkeätä tuulen suuntaa osoittava tuulipussi.
Suomalaisista laivoista helikopterikenttä on muun muassa mittaustukialus Prismassa ja jäänmurtaja Botnicassa.
Itäinentasankogorilla

Itäinentasankogorilla eli itäinen tasankomaagorilla eli itäinen tasankogorilla ("Gorilla beringei graueri") on gorilloihin kuuluva apina. Aikaisemmin itäistätasankogorillaa pidettiin gorillan ("Gorilla gorilla") alalajina "Gorilla gorilla graueri", mutta nykyisin sen katsotaan olevan idängorillan ("Gorilla beringei") alalaji.
Itäisen- ja läntisentasankogorillan elinalueen erottaa toisistaan suunnilleen tuhat kilometriä leveä kaistale. Itäisiätasankogorilloita tavataan ainoastaan Kongon demokraattisen tasavallan itäisissä osissa. Nykyään itäisentasankogorillan elinalueet ovat enää 13 prosenttia aiemmasta. Gorilloja arvioitiin 1990-luvun puolivälissä olevan noin 17 000 yksilöä, mutta viime aikoina kanta on romahtanut mahdollisesti jopa 90 prosenttia.
Vuorigorilla

Vuorigorilla ("Gorilla beringei beringei") on yksi idängorillan ("Gorilla beringei") kahdesta alalajista.
Vuorigorillan elinympäristöjä ovat vuoristosademetsät ja vuorten alarinteiden pensaikot 1,6–3,8 kilometrin korkeudessa. Sitä tavataan Kongon demokraattisen tasavallan itäosissa, Ruandassa ja Ugandassa. Vuonna 2002 lajin kanta oli noin 320 ja se luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi. Nykyisin se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Vuorigorillauros on pystyasennossa 1,4–1,8 metriä pitkä ja naaras 1,3–1,5 metriä. Sylin leveys on 2,3 metriä. Uros painaa noin 180 kilogramaa ja naaras 90 kilogrammaa. Vuorigorillan turkki on sinisenmusta; vanhoilla yksilöillä se harmaantuu, ja vanhan koiraan selkä on hopeanharmaa. Karva on selässä lyhyttä, muualla pitkää.
Vuorigorillat elävät 5–30 yksilön laumassa, jossa on yksi tai kaksi johtajaurosta. Naaras saa yleensä yhden poikasen joka neljäs vuosi. Naaras saavuttaa sukukypsyyden 8–10-vuotiaana ja uros 10-vuotiaana. Vuorigorilla elää noin 35-vuotiaaksi.
Vuorigorilla syö lehtiä, oksia, marjoja, juuria, hedelmiä ja puunkuorta.
Idempotentti matriisi

Idempotentti matriisi on sellainen neliömatriisi, jolle
formula_1.
Esimerkiksi voidaan laskea, että
formula_2
eli kyseinen matriisi on idempotentti. Jos matriisi "A" on idempotentti ja "I" on identiteettimatriisi, niin
Tässä merkintä formula_10 tarkoittaa kunnan "K" muodostamaa "n"-ulotteista vektoriavaruutta, formula_11 on "A":n ydin ja formula_12 on "A":n kuva. Geometrisesti idempotentit matriisit vastaavat projektioita avaruudesta jollekin sen aliavaruudelle. Esimerkiksi jos formula_13 on jokin formula_14:n vektori
formula_15,
eli edellisen esimerkin idempotentti matriisi kuvaa formula_14:n suoran formula_17-tasoon. Jos idempotentti matriisi on lisäksi itseadjungoitu, sen kuvaama projektio on ortogonaalinen.
Ortogonaalisesti idempotentit matriisit.
Erityisen tärkeän joukon muodostavat ortogonaalisesti idempotentit matriisit. Nämä ovat sellainen joukko matriiseja formula_18, että kaikille joukon jäsenille pätee
aina kun formula_21. Jos lisäksi 
formula_22,
missä formula_23 on identiteettimatriisi sanotaan ortogonaalisesti idempotenttien matriisien muodostavan "täyden joukon". Ortogonaalisilla idempotenteilla on seuraavat ominaisuudet:
Täysi joukko ortogonaalisesti idempotentteja matriiseja on keskeinen tekijä matriisien spektraliesityksissä ja spektraalihajotelmissa, sillä ne muodostavat hajotelmaa vastaavan matriisin generoiman alialgebran kannan.
Nancy Nasrallah

Nancy Nasrallah (arab. نانسي نصرالله) (s. 4. huhtikuuta 1983) on libanonilainen laulaja, joka tuli tunnetuksi monissa Lähi-idän maissa osallistuttuaan "SuperStar"-ohjelman kolmannelle tuotantokaudelle 2005–2006. Hän sijoittui kilpailussa kuudenneksi.
Nancy Nasrallah on eronnut ja on kahden lapsen yksinhuoltaja.
Amber Air

Amber Air oli liettualainen tilauslentoyhtiö, joka aloitti lennot joulukuussa 2004.
Se lensi säännöllisesti ainoastaan Hampuriin, Saksaan. Yhtiön toimilupa lentoliikenteen harjoittamiseen peruttiin 20. joulukuuta 2006 lähtien.
Laivasto.
Elokuussa 2006:
Mick Ronson

Michael ”Mick” Ronson (26. toukokuuta 1946 – 29. huhtikuuta 1993) oli englantilainen kitaristi, lauluntekijä, multi-instrumentalisti, sovittaja ja tuottaja. Hän teki 1970-luvun alussa yhteistyötä David Bowien kanssa ja julkaisi myös sooloalbumeita.
Varhainen ura.
Ronson syntyi Hullissa, Yorkshiressä ja suunnitteli lapsena sellistin uraa, mutta siirtyi kitaraan. Ronsonin ensimmäinen yhtye oli The Mariners, johon hän liittyi marraskuussa 1963. Hän toimi myös kokoonpanossa The Crestas ennen lähtemistään Lontooseen 1965. Lontoossa Ronson jatkoi uraansa mekaanikkona ja muusikkona. Ronson palasi myöhemmin Hulliin ja toimi muun muassa yhtyeessä The Rats. 
Bowie.
Ronson suostui liittymään David Bowien taustayhtyeeseen vuonna 1970. Hän esiintyi saman vuoden 5. helmikuuta David Bowien kanssa John Peelin Sunday Show’ssa. 
Mick Ronsonin kitaransoittoa ja taustalaulua kuultiin ensimmäistä kertaa Bowien albumilla "The Man Who Sold the World" vuonna 1970. Hän esiintyi myös "Hunky Dorylla" (1971), "Ziggy Stardustilla" (1972), "Aladdin Sanella" (1973) ja "Pin Upsilla" (1973) ja teki levyille myös jousisovituksia. Tämän jälkeen Ronson lähti Bowien taustayhtyeestä The Spiders from Mars, eikä hän esiintynyt enää albumilla "Diamond Dogs" (1974).
Myöhemmät vaiheet.
Ronson julkaisi Bowien taustayhtyeestä lähdettyään kolme sooloalbumia: "Slaughter On 10th Avenue" (1974), "Play Don't Worry" (1975) ja "Heaven and Hull" (postuumisti 1994). 
Ronsonia kuultiin edellisvuonna AIDSiin menehtyneen Freddie Mercuryn muistokonsertissa huhtikuussa 1992. Ronson esiintyi vuonna 1993 vierailevana artistina The Wildheartsin levyllä. Hän soitti kitarasoolon kappaleessa ”My Baby Is A Headfuck”. Vuonna 1990 hän esiintyi Ian Hunterin sooloalbumilla ja oli aikaisemmin tehnyt tämän kanssa yhteistyötä muun muassa Ellen Foleyn ja Iron City Houserockersin levytyksillä. Vuonna 1993 Ronson työskenteli jälleen Bowien kanssa.
Ronson kuoli maksasyöpään huhtikuussa 1993. Hän oli aiemmin kuulunut mormoneihin.
Macintosh II (tietokonemallisto)

Macintosh II on joukko Applen vuosina 1987–1992 kehittämiä ja julkaisemia mikrotietokoneita. Macintosh II -mallit sijoittuivat Macintosh-tietokoneiden raskaampaan ammattilaiskäyttöön tarkoitettujen tietokoneiden joukkoon. Sarjan syrjäytti vuonna 1991 julkaistu Macintosh Quadra-mallisto. 
Ensimmäinen sarjan tietokone, nimeltään Macintosh II, oli ensimmäinen Macintosh, jossa näyttö ja keskusyksikkö sijaitsivat erillään toisistaan. Ominaisuudesta tuli Macintosh II -sarjan tavaramerkki ja sitä hyödynnettiin myös myöhemmissä, vaativaan käyttöön tarkoitetuissa Macintosh-tietokoneiden mallistoissa. Macintosh II oli myös ensimmäinen Macintosh, jossa oli värinäyttö ja se oli helposti laajennettavissa avattavan kotelon ja runsaiden liitäntäpaikkojen takia.
Macintosh IIx toi Macintosheihin uutta yhteensopivuutta esitellen levykeaseman, jolla saattoi lukea myös MS-DOS -levykkeitä. Samaan aikaan Macintoshit saivat ensimmäiset viruksensa.
Macintosh II -mallit käyttivät Motorola 68030 -suorittimia, 68020-suorittimista Macintosh II:ta lukuun ottamatta.
Kauppakeskus Kaisa

Kauppakeskus Kaisa oli Helsingin Kaisaniemenkadun varrella 1990–2000-luvulla sijainnut kauppakeskus. Se toimi konkurssin tehneen Pukevan tavaratalon tiloissa, kunnes se lopetettiin helmikuussa 2010. Rakennus purettiin ja sen tilalle rakennettiin Helsingin yliopiston uusi kirjastorakennus, Kaisa-talo, joka aloitti toimintansa vuonna 2012.
Kauppakeskuksesta oli yhteys Kaisaniemen metroasemalle (nyk. Helsingin yliopiston metroasema), ja sen suurimpia liikkeitä olivat Kodin Ykkönen ja K-Market Kaisa (nyk. K-Supermarket Kaisaniemi).
Historia.
Kaisaniemenkatu 5:n paikalla sijaitsi alun perin Helsingin kaupungin teurastamo, joka rakennettiin 1700-luvulla terveyssyistä silloisen rakennetun kaupunkialueen ulkopuolelle lähelle Kluuvinlahden rantaa. Rakennus purettiin 1927. Paikalle valmistui seuraavana vuonna Martti Välikankaan suunnittelema punatiilinen asuintalo. Kauppaneuvos Ruben Jaarin 1930-luvulla perustama, vaatekauppaan erikoistunut Pukeva (alun perin Kappa-Keskus) toimi paikalla perustamisestaan aina 1990-luvun laman aikana tapahtuneeseen konkurssiinsa asti.
Kaisaniemenkatu 5:n talo purettiin 1970 ja sen tilalle valmistui Toivo Korhosen suunnittelema Pukevan uusi rakennus 1973. Siinä ei alun perin ollut lainkaan varsinaista julkisivua, ainoastaan rakennuksen korkuinen alumiinisäleikkö, johon kiinnitettiin mainoksia. Kokonaisuuteen kuului myös korttelin vastakkaisella puolella Fabianinkadulla ollut pysäköintitalo. Se valmistui myös 1973. Pukevaa laajennettiin purkamalla 1980-luvun alussa sen vieressä osoitteessa Vuorikatu 7 sijainnut, Väinö Leinon suunnittelema ja 1911 valmistunut jugend-talo. Korhosen suunnittelema laajennusosa valmistui 1984. Pukevan konkurssin jälkeen Eläke-Sampo osti kiinteistön, johon asettui Kauppakeskus Kaisa. Arkkitehti Martti Parpala suunnitteli Kaisaniemenkadun ja Vuorikadun taloille 1990-luvun puolivälissä uuden, yhtenäisen julkisivun. Kaikki kolme rakennusta purettiin 2010.
José de La Mar

José de La Mar (1778 – 1830) oli eteläamerikkalainen sotilasjohtaja ja Perun presidentti 1827–1829. 
Hän syntyi Cuencassa Ecuadorissa. Hän vietti nuoruusvuotensa Espanjassa, jossa hän aloitti sotilasuransa. 1815 Ferdinand VII ylensi hänet, antoi hänelle Pyhän Hermenegildon ristin ja nimitti hänet Perun varakuningaskunnan alatarkastajaksi, sekä Callaon kuvernööriksi. Hän saapui kaupunkiin 1816 ja nimitettiin marsalkaksi 1819.
Itsenäisyyssota (1821–1827).
Sodan alussa La Mar oli kuninkaallisten joukkojen puolella. Hän johti Real Felipen linnoitusta, joka suojasi Callaota. Varaherttua José de la Serna hylkäsi pääkaupungin 6. kesäkuuta 1821, jättäen La Marin oman onnensa nojaan. La Mar kuitenkin onnistuneesti torjui lukuisia kapinallisten hyökkäyksiä neljän kuukauden ajan, kunnes De la Serna komensi La Marin antautumaan. 
Antautumisen jälkeen La Mar liittyi kapinallisten joukkoihin. José de San Martín nimitti hänet saman tien divisioonan kenraaliksi. La Mar hallitsi maata San Martínin lähdettyä Perusta (1822-1823 ja vaaleilla valittuna presidenttinä 1827-1829), ja hänen toinen toimikautensa päättyi, kun kenraali Agustín Gamarra kaappasi vallan. La Mar kuoli maanpaossa 1830 Costa Ricassa.
Aki Salonen

Akilles (Aki) Salonen (26. kesäkuuta 1929 Turku – 29. maaliskuuta 1999 Turku) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Turun Palloseuraa puolustajan pelipaikalla aikana 1952–1962 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden, kaksi hopeaa sekä yhden pronssin. Hän sai herrasmiespelaajan palkinnon vuonna 1957. Aki Salonen toimi myös TPS:n sihteerinä ja johtokunnan jäsenenä. Salonen kuuluu seuran Hall of Fame -kunniagalleriaan.
Ura.
Salonen pelasi TPS:ssa vuosina 1950–1962. Hän oli myös mukana TPS:n historian ensimmäisessä mestaruusjoukkueessa kaudella 1955-1956 varakapteenina ja voitti kaksi ensimmäistä Suomen cup-mestaruutta vuosina 1955 ja 1956. Vuonna 1956 hän oli voittamassa TPS:lle rehdin pelin palkintoa. Salonen sai herrasmiespelaajan (nyk. Raimo Kilpiö -palkinnon) vuonna 1957. Salonen oli mukana 22 A- ja kahdessa B-maaottelussa sekä Moskovan MM-kisoissa vuonna 1957, jolloin Suomi sijoittui siihen asti parhaiten neljänneksi. Pitkän pelaajauransa jälkeen Salonen jatkoi TPS:n organisaatiossa muissa tehtävissä.
Yksityiselämä.
Salonen oli naimisissa Pirkko Salosen kanssa ja heille syntyi kaksi lasta. Ammatiltaan Salonen oli haastemies.
Taborinvuori

Taborinvuori (, tai Ţābūr) on vuori Israeliin kuuluvalla Jisreelin tasangolla. Korkeutta vuorella on 563 metriä. Vuoren huipulla on nykyisin katolilainen kirkko ja ortodoksinen luostari.
Maantiede.
Taborinvuori sijaitsee Jisreelin tasangon koillisosassa. Sen korkeus merenpinnasta on noin 563 metriä ja ympäröivältä tasangolta noin 500 metriä. Vuori erottuu helposti maamerkkinä ympäristöstään ja näkyy tasangolla pitkänkin matkan päästä. Leveyttä vuorella on noin 3,5 kilometriä ja muodoltaan se muistuttaa kupolia. Vuori on muodostunut liitukautisista ja neogeenikautisista kalkkikivikerrostumista. Vuoren itärinteellä on myös pleistoseenikautinen basalttimuodostuma. Historiallisesti nykyistä suurempi tammimetsä peittää edelleen osaa vuoresta.
Historia.
Taborinvuoren nimi on johdettu foinikialaisten aikaisesta nimestä, joka on puolestaan viitannut aikanaan seemiläiseen jumalaan. Myöhemmät kreikkalaiset lähteet tunsivat jumalan nimellä "Zeus Atabúrios" ja vuoren nimellä "Itabúrion" ("ʾΙταβύριον") tai "Atabúrion" ("ʾΑταβύριον"). Vuoren huipulla on luola, joka on saattanut olla aikoinaan jonkinlainen pyhättö kyseiselle jumalalle. Paikka mainitaan useammissa eri kohdissa Vanhassa testamentissa.
Hellenistisellä kaudella vuorella sijaitsi linnoitus ja se lienee ollut alueen hallinnollinen keskus. Josephus mainitsee teoksissaan Rooman keisari Vespasianuksen vallanneen paikan ja sanoo vuoren olevan 30 (Λ) stadionia korkea. Kyseessä lienee kuitenkin virhe ja Josephus lienee tarkoittanut 4 stadiaa (Δ).
Sittemmin kristillisessä perinteessä esimerkiksi Kyrillos Jerusalemilainen liitti vuoren Jeesuksen kirkastumiseen (esim. Matt. 17:1). Kristuksen kirkastumisen päivää vietetään monissa kirkkokunnissa 6. elokuuta. Bysantin valtakunnan kaudella vuoren huipulle rakennettiin basilika, jota vuosien 1100 ja 1187 välillä asuttivat benediktiiniläiset. Sittemmin vuorta pitivät hallussaan temppeliherrat ja muslimit. Ranskan vallankumoussotien aikana vuonna 1799 lähellä käytiin Taborin taistelu ranskalaisten ja osmanien välillä. 
Fransiskaanit alkoivat rakennuttaa uutta kirkkoa vanhan basilikan perustalle vuonna 1873 ja kirkko vihittiin vuonna 1924. Kirkon vieressä on myös ortodoksinen luostari. Israeliin vuori on kuulunut juutalaisten joukkojen vallattua sen israelin itsenäisyyssodan aikana 15. toukokuuta 1948.
Ykkösmatriisi

Ykkösmatriisi tarkoittaa "n×m"-matriisia, jonka kaikki alkiot ovat ykkösiä.
Esimerkkejä:
formula_1
Hippiäiset

Hippiäiset ("Regulus") ovat suku pienikokoisia tiaisia ja kerttuja muistuttavia lintuja. Hippiäiset elävät puissa ja pesivät pääasiassa metsäseuduilla pohjoisella pallonpuoliskolla. Lajit ovat kooltaan 9–15,5 cm. Hippiäisten kuusi lajia luokiteltiin aiemmin kerttujen (Sylviidae) heimoon, mutta nykyisin niiden katsotaan kuuluvan omaan hippiäisten heimoon Regulidae.
Dulcinea

Dulcinea Tobosolainen (esp. "Dulcinea del Toboso"), usein pelkkä Dulcinea, on Miguel de Cervantesin romaanin "Don Quijote" (1605) henkilö. Dulcinea ei itse varsinaisesti esiinny romaanissa, mutta häneen viitataan jatkuvasti mielisairaan ritari Don Quijoten intohimoisen rakkauden kohteena.
Dulcinea on tavallinen maalaistyttö, oikealta nimeltään Aldonza Lorenzo, jota Don Quijote pitää maailman kauneimpana. Don Quijote ei kuitenkaan ole koskaan nähnyt häntä, ja on ilmeisesti myös kuvitellut tytön olemassaolon. Don Quijoten aseenkantaja Sancho Panza tajuaa isäntänsä mielenvikaiseksi, mutta ei tohdi jättää tätä.
Nimi Dulcinea tulee sen ajan espanjasta ja viittaa ”suloisuuteen”. Toisin kuin alkuperäisessä romaanissa, Dulcinea todella esiintyy joissain elokuvissa, näytelmissä ja oopperoissa. Hänen rooliaan ovat esittäneet muun muassa Sophia Loren, Joan Diener ja Vanessa Williams. 
Dulcinean oikea nimi on musikaalissa "The Man of La Mancha" (1965) Aldonza. Lisäksi nainen esiintyy ranskalaisen Jules Massenetin oopperassa "Don Quichotte".
NuBus

NuBus on 32-bittinen rinnakkaisliitäntä, jota käytetään tietoteknisissä laitteissa. NuBus kehitettiin MITin laboratorioissa NuMachine-työasemaprojektin tarpeisiin, josta tekniikka levisi Applen, Texas Instrumentsin ja NeXT Computerin käyttöön. NuBus oli edistynyttä tekniikkaa lisälaitteiden kytkemiseen 80-luvun puolivälistä 90-luvun alkupuolelle. Vanhempiin väyläliitäntäisiin menetelmiin verrattuna NuBus oli käyttäjälle verrattoman helppo tapa laajentaa tietokoneen toiminnallisuutta, sillä uuden laajennuskortin asentamiseksi kortti asetettiin NuBus-väylään ja laiteajurit asennettiin käyttöjärjestelmän saataville. NuBus-ohjain antoi lisälaitteelle automaattisesti nimen tunnistamista varten ja suoritin saattoi käyttää uutta laitetta ajurien avulla ilman muita toimenpiteitä. 
NuBus-liitäntää käytetään lähinnä enää laitteistojen sisäiseen tiedonsiirtoon.
Carl Schmitt

Carl Schmitt (11. heinäkuuta 1888 Plettenberg, Saksa – 7. huhtikuuta 1985 Plettenberg) oli eräs 1900-luvun vaikutusvaltaisimmista saksalaisista valtiosääntöoikeuden ja kansainvälisen oikeuden teoreetikoista. Schmitt tunnetaan erityisesti oikeuspositivismin desissionistisesta kritiikistä, poikkeustilaan ja päätökseen perustavasta suvereenin määrityksestä sekä ystävä ja vihollinen -erotteluun perustuvasta poliittisen käsitteestä. Hän loi myös käsitteen poliittinen teologia. Myöhemmin sen arvo ja merkitys on ollut kiistanalaista, mikä johtuu hänen älyllisestä tuestaan sekä aktiivisesta osallistumisestaan natsismille.
Elämä.
Schmitt syntyi alemman keskiluokan katoliseen perheeseen protestanttisessa Plettenbergin pikkukaupungissa. Elinaikanaan Schmitt ehti vaikuttaa ja kirjoittaa niin Saksan vilhelmiinisessä keisarikunnassa, Weimarin tasavallassa, kansallissosialistisessa kolmannessa valtakunnassa kuin myös Saksan liittotasavallassa. Schmitt kuoli 96 vuoden ikäisenä synnyinkaupungissaan Plettenbergissä 1985. 
Vaikutus.
Chantal Mouffen ja Giorgio Agambenin kirjoitusten kautta Carl Schmittin ajatukset ovat vaikuttaneet nykyajan vasemmistoon ja oikeistoon. Carl Schmittin ajatusten on sanottu vaikuttaneen Putinin politikkaan.
Argentiinan Grand Prix 1974

Argentiinan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. tammikuuta 1974 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Denny Hulme. Voitto oli kauden 1967 maailmanmestarin kahdeksas, mutta samalla uran viimeinen. Yleisön huomio keskittyi kilpailun aikana argentiinalaiskuljettaja Carlos Reutemanniin, joka nousi kilpailun kärkeen kolmannella kierroksella, mutta joutui keskeyttämään polttoaineen loputtua kierrosta ennen maalia.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1974

Etelä-Afrikan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. maaliskuuta 1974 Kyalamin radalla. Kilpailun voitti Carlos Reutemann, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen. 
Peter Revson menehtyi kilpailua edeltäneissä harjoituksissa 22. maaliskuuta.
Monacon Grand Prix 1974

Monacon Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta 1974 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Ronnie Peterson, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. 
Kilpailun avauskierroksella seitsemän autoa kolaroivat keskenään radan Casino- ja Sainte Devote -alueiden välillä, mutta kukaan ei loukkaantunut. Peterson taisteli Ferrarin kuljettajia Clay Regazzonia ja Niki Laudaa vastaan, kunnes Regazzoni pyörähti kilpailun kärjessä ja Lauda keskeytti tekniseen vikaan.
Rádek Černý

Radek Černý (s. 18. helmikuuta 1974) on tšekkiläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia.
Ennen siirtymistään Tottenhamiin lainalle vuonna 2005 Černý vietti kahdeksan kautta Slavia Prahassa, jossa hänelle kertyi otteluita 177 kappaletta. Tottenhamissa Černý oli aluksi Paul Robinsonin kakkosmaalivahti. Kaudella 2007–2008 Martin Jol sai potkut Spursin peräsimestä ja uuden managerin Juande Ramosin alaisuudessa Černý syrjäytti ensimmäistä kertaa Robinsonin Tottenhamin maalilla. Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Queens Park Rangersiin.
Tšekin maajoukkuetta Černý on edustanut kolme kertaa.
Trunks

Trunks ("Torankusu", トランクス, "Mirai No Torankusu") on kuvitteellinen hahmo Akira Toriyaman luomissa "Dragon Ball Z"-, "Dragon Ball Super"- ja "Dragonball GT" -sarjoissa. "Dragonball GT" -sarjassa tavattava Trunks on "Dragon Ball Z" -sarjan lapsesta kasvanut aikuinen. 
Historia.
Trunks esitellään ensimmäisen kerran sarjassa tuntemattomana tulevaisuudesta saapuneena saiyalaisena, joka paljastuu Bulman ja Vegetan lapseksi. Hänen syynsä palata menneisyyteen on auttaa Gokua, jotta tämä estäisi androideja tuhoamasta Maan.
Trunks palaa myöhemmin takaisin omaan aikaansa tulevaisuuteen, jossa hän voittaa androidit ja pelastaa maailman. "Dragon Ball Z" -sarjassa tavataan vielä toinenkin Trunks, joka syntyy ja kasvaa sarjan nykyhetkessä. Molemmat hahmot kohtaavat toisensa sarjan manga- ja animeversiossa.
Osallistuessaan Maailman Vahvin -turnauksen junioriosuuteen ja taistellessaan Majin Buuta vastaan Trunks oli vasta kahdeksanvuotias. Tulevaisuudesta tullut Trunks on taistellut myös Friezaa ja Celliä vastaan. 
Dragon Ball Super (Future Trunks saga).
Dragon Ball Super -sarjassa Trunks juoksee tuntematonta vihollistaan piiloon erääseen rakennukseen tarkoituksenaan viedä aikamatkustuskoneen energiaa lisää, jossa Future Bulma valmistelee piilopaikassa. Tuntematon vihollinen ilmestyy paikalle ja tappaa Bulman Trunksin silmien edessä. Trunks pääsee pakoon häntä ja pakenee Future Main piilopaikkaan, jossa hän kertoo Bulman kuolleen. Trunks päättää lähteä heti menneisyyteen, josta saisi apua Gokulta ja Vegetalta. Mennessään aikakoneen luo tuntematon vihollinen ilmestyy ja siitä ilmestyy Goku Black (Gokun identtinen hahmo). Mai käskee Trunksin mennä aikakoneen luo äkkiä sillä välin, kun Mai pitää Blackia loukussa. Kuitenkin Black hyökkää Main kimppuun ja tämä menehtyy. Trunks raivostuu tästä ja hyökkää black Gokun kimppuun. Trunks ampuu yhden Ki-ammuksen häntä kohti, jotta hän pääsisi karkuun häntä. Hän ehtii paeta menneisyyteen juuri kun Black on hyökkäämässä.
Menneisyyteen päästyään hän tapaa kaikki vanhat tutut. Herätessään hän näkee Gokun edessään, joka sai mieleen Black Gokun. Trunks hyökkää häntä kohti, mutta tunnistaa pian, että hän ei ole Black. Trunks selittää tilanteensa kaikille, että tulevaisuus on pahassa pulassa ja pyytäisi apua heiltä, johon Goku ja Vegeta suostuvat. Sillä välin taivaaseen aukeaa tumma aukko, josta Black Goku ilmestyy nykyaikaan.
Nimet.
"Dragon Ball Z" -sarjan nykyisyydessä oleva Trunksin lapsihahmo tunnetaan useilla eri nimillä, kuten "Chibi Trunks", "Kid Trunks", "Present Trunks" erotuksena tulevaisuudesta tulleelle Trunksille, joka tunnetaan usein nimellä "Future Trunks".
Ruotsin Grand Prix 1974

Ruotsin Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. kesäkuuta 1974 Scandinavian Racewayn radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen. Toinen sija meni Patrick Depailler'lle ja kolmas James Huntille. 
Kotikilpailussaan ajanut Ronnie Peterson keskeytti kilpailunsa vetoakselin vaurioiduttua. Tyrrellin kuljettajia haastaneet Ferrarin kuljettajat Clay Regazzoni ja Niki Lauda puolestaan keskeyttivät kilpailunsa vaihdelaatikkovikaan.
Leo Kinnusesta tuli ensimmäinen F1:n MM-sarjan kilpailun lähtöön osallistunut suomalainen kuljettaja. Hän joutui keskeyttämään moottoririkon takia kilpailun alkuvaiheilla.
Ranskan Grand Prix 1974

Ranskan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta 1974 Dijon-Prenois'n radalla. Kilpailun voitti Ronnie Peterson, jolle voitto oli kauden toinen. 
Lotus käytti edelleen 72 -autoaan, koska uusin 76 -malli kärsi luotettavuusongelmista. Kilpailun merkittävin kolaritilanne koettiin, kun Emerson Fittipaldi osui Tom Pryceen ja tämän seurauksena James Hunt ajoi Prycen perään. Pryce ja Hunt keskeyttivät kilpailunsa, joista Hunt lisäksi viittoili vihaisesti Fittipaldille radanvarressa parin kierroksen ajan.
Britannian Grand Prix 1974

Britannian Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1974 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter, jolle voitto oli kauden toinen. Kilpailun aikana johdossa olivat Niki Lauda ja Jody Scheckter.
Saksan Grand Prix 1974

Saksan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. elokuuta 1974 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Clay Regazzoni, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. 
Niki Lauda keskeytti kilpailunsa ensimmäisellä kierroksella, kun hän kolaroi Jody Scheckterin kanssa ja hänen autonsa osui turva-aitaan. Scheckter jatkoi kilpailua vaurioituneella autollaan ja hän pystyi usean vastoinkäymisen jälkeen ajamaan toiseksi. Mike Hailwoodille kilpailu oli viimeinen Formula 1 -sarjassa, koska hän kolaroi rataesteeseen ja hänen jalkansa murtuivat onnettomuudessa.
Italian Grand Prix 1974

Italian Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1974 Monzan radalla. Kilpailun voitti Ronnie Peterson, jolle voitto oli kauden kolmas. 
Ferrarin kotikilpailun alussa tallin kuljettajat Niki Lauda ja Clay Regazzoni kamppailivat Brabhamin kuljettajia vastaan kärkipaikasta, kunnes Brabhamit joutuivat teknisten ongelmien vuoksi vaikeuksiin. Tallin onni kääntyi kilpailun puolivälissä, kun Laudan moottoriin iski tekninen vika ja Regazzonille kävi samoin kymmenen kierrosta myöhemmin.
Kanadan Grand Prix 1974

Kanadan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. syyskuuta 1974 Mosport Parkin radalla. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi, jolle voitto oli kauden kolmas. Niki Lauda johti kilpailua suurimman osan ajasta. Talleista Parnelli osallistui ensimmäistä kertaa F1-osakilpailuun. 
Kilpailun lähdössä Niki Lauda ohitti Emerson Fittipaldin ja nousi kilpailun kärkipaikalle. Fittipaldi kuitenkin nousi takaisin kilpailun kärkeen kymmenen kierrosta ennen kilpailun päättymistä, kun Lauda pyörähti osuttuaan radan hiekkaesteeseen. Ronnie Peterson nousi James Huntin ohittamisen jälkeen kolmanneksi ja hän yritti vielä taistella Regazzonia vastaan toisesta tilasta siinä kuitenkaan onnistumatta.
Banaanivaltio

Banaanivaltio eli banaanitasavalta on kirjailija O. Henryn keksimä nimitys niille Latinalaisen Amerikan maille, joissa yhdysvaltalainen yritys United Fruit Company oli banaanikaupan monopoliasemassa ja piti käsissään yleensä myös poliittista valtaa. Banaanitasavalloille tyypillistä on, että niiden taloudet ovat riippuvaisia yhdestä viljelykasvista. Usein monokulttuurin kehitys tapahtui yhdysvaltalaisten yhtiöiden ohjauksessa.
Portugalilaiset toivat banaanin Afrikasta Karibialle 1500-luvulla. Pohjois-Amerikassa sitä alettiin syödä vasta 1800-luvun lopulla, jolloin bostonilainen merikapteeni Lorenzo Baker toi ensimmäiset banaanit New Jerseyyn. Hänen perustamansa Boston Fruit Company eli myöhempi United Fruit Company osti paljon viljelysmaata Keski-Amerikan itärannikolta ja alkoi vähitellen saada niissä myös poliittista vaikutusvaltaa.
Henry syyllistyi vuonna 1895 kavallukseen saadakseen rahaa sairaan vaimonsa hoitamiseen. Kiinni jäätyään hän pakeni Hondurasiin, jolla ei ollut luovutussopimusta Yhdysvaltojen kanssa. Kokemuksiensa innoittamana kirjoitti novellin ”Rouge et Noir” (’Punaista ja mustaa’), jonka "Ainslee’s Magazine" julkaisi vuonna 1901. Tarina sijoittui ”Costaraguan banaanitasavaltaan”, ja parodisista piirteistään huolimatta se kuvasi Hondurasin todellisuutta suhteellisen uskottavasti: valtio oli poliittisesti epävakaa ja yhdysvaltalaiset yhtiöt suojelivat etujaan puuttumalla sen sisäisiin asioihin. Vuonna 1904 Henry julkaisi toisiinsa kytkeytyvistä kertomuksista koostuvan romaanin "Cabbages and Kings". ”Rouge et Noir” oli mukana kirjassa, joskin banaanitasavallan nimi oli muutettu Anchuriaksi.
Banaanitasavallan käsite on jäänyt elämään, vaikka yhdysvaltalaisten suuryritysten vaikutusvalta Keski-Amerikassa onkin vähentynyt. Vuonna 1979 Kaliforniassa perustettiin Banana Republic -niminen vaateyhtiö, jonka vaatteet ammensivat trooppisiin retkikuntiin kohdistuvasta romantiikasta. Viittaus olemassaolevien valtioiden todellisiin ongelmiin herätti myös paheksuntaa. Samoihin aikoihin Guatemalassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa esiintyi poliittisia levottomuuksia, mikä lisäsi banaanitasavallan käsitteen suosiota.
Yleisemmin banaanivaltiolla voidaan viitata mihin tahansa pikkuvaltioon, jonka ”heikko talous on riippuvainen ulkomaisesta pääomasta” (Kotus) tai ylipäätään taloudeltaan hauraaseen valtioon. Nimitys on halventava.
Georgina Battiscombe

Esther Georgina Battiscombe (o.s. "Harwood", 21. marraskuuta 1905 – 26. helmikuuta 2006) oli englantilainen kirjailija. Hän keskittyi lähinnä viktoriaanisen ajan henkilöiden elämäkertateoksiin.
Battiscombe opiskeli Oxfordin St Michael's Schoolissa ja Lady Margaret Hallissa. Battiscomben monet sukulaiset olivat poliittisia vaikuttajia, ja hän harkitsi itsekin poliittista uraa. Vuonna 1932 Battiscombe avioitui Christopher Battiscomben (k. 1964) kanssa. He viettivät jonkin aikaa Sansibarilla miehen työn merkeissä. 
Battiscombe kirjoitti muun muassa kirjailija Charlotte Mary Yongesta, kirkonmies John Keblestä, kuningatar Aleksandrasta sekä runoilija Christina Rossettista. Battiscombesta tuli Royal Society of Literaturen jäsen vuonna 1964. Lähes kuuro Battiscombe eli 100-vuotiaaksi. Häneltä jäi kolme lastenlasta ja useita lapsenlapsenlapsia.
Macintosh IIci

Apple Macintosh IIci on Applen 20. syyskuuta 1989 julkaisema tietokone. Laite sisälsi 25 MHz:n Motorola 68030 -suorittimen ja 68882 -liukulukuprosessorin sekä 80 Mt:n kiintolevyn. Macintosh IIci oli ensimmäinen Macintosh, jossa 32-bittinen muistiavaruus toteutui ilman ROM-päivitystä. Macintosh IIci:n seuraajaksi tuli Macintosh IIvx ja mallin tuotanto lakkautettiin 10. helmikuuta 1993.
Yleistä.
Macintosh IIci oli ensimmäinen Macintosh II -sarjan malli, jossa oli emolevylle integroitu näytönohjain. Näyttömuisti otettiin koneen keskusmuistista, joten NuBus-väylään asennettu, ylimääräinen näytönohjain nopeutti laitteen suorituskykyä merkittävästi. Toinen suorituskykyä lisäävä, suosittu päivitys oli 32 kt:n L2-prosessorivälimuistin asentaminen. Päivitys osoittautui niin suosituksi, että Apple lisäsi lopulta L2:n IIci:n vakio-ominaisuudeksi.
Mikko Peltola (jääkiekkoilija)

Mikko Peltola (s. 8. joulukuuta 1969 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi jääkiekon SM-liigassa 603 ottelua ja teki niissä tehot 165+221=386 ja keräsi 424 jäähyminuuttia. Peltola pelasi myös useita kausia Elitserienissä ja teki 213 ottelussa tehot 75+88=163 ja keräsi 142 jäähyminuuttia.
Peltola on Tapparan kasvatti ja pelasi seurassa vuoteen 1994 asti kunnes siirtyi Rauman Lukkoon. Lukossa hän pelasi kaksi hyvää kautta, joiden aikana hän keräsi tililleen runkosarjassa 40 maalia ja 90 pistettä. Näiden kahden kauden jälkeen hän siirtyi Ruotsin Elitserieniin Malmö Redhawksin joukkueeseen. Vaikka molemmilla kausilla Peltola teki 21 osumaa, seuran menestys jätti toivomisen varaa ja edessä oli paluu Suomeen, Ilveksen riveihin.
Ilveksen silloinen toimitusjohtaja Jussi Toikka pyrki kasaamaan joukkueen rahaa säästelemättä, mikä kirkastaisi edellisvuoden hopean kullaksi. Kausi oli sekä Ilveksen että Peltolan kannalta epäonnistunut. Peltolan 25 tehopistettä olivat vain varjo Rauman ja Malmön kausista ja Ilves putosi puolivälierissä HPK:ta vastaan. Seuraava kausi oli Ilveksen kannalta sekava ja se oli talousvaikeuksissa. Peltola ja latvialainen Rodrigo Laviņš saneerattiin HPK:hon vaihdossa, jossa Ilves sai Petr Tenkrátin. Aluksi Peltolalla sujui HPK:ssa hyvin, mutta loukkaantumissuman helpotettua hän löysi itsensä neloskentästä vähällä peliajalla.
Seuraavaksi Peltola lähti Pelicansiin, jossa hän sai valmentaja Kari Elorannalta paljon vastuuta. Peltola tekikin kahdella kaudella 105 tehopistettä. Pelicans pääsi kummallakin kaudella pudotuspeleihin, mutta se putosi molemmilla kausilla ensimmäisellä kierroksella. Joukkueen hajotessa Peltola siirtyi Sveitsiin mestaruussarjan Rapperswilin joukkueeseen. Hän ei kuitenkaan viipynyt Sveitsissä pitkään vaan teki toisen visiitin Ruotsiin. Ruotsissa hän pelasi Linköpings HC:n riveissä. Linköpingissä hän pelasi kolme kautta, joiden jälkeen hän siirtyi takaisin SM-liigaan Ilveksen joukkueeseen. Hän siirtyi tammikuun lopussa 2008 Ilveksestä Örebrohon jäätyään vähäiselle peliajalle Ilveksessä. Örebrossa Peltola sai seitsemän tehopistettä seitsemässä ottelussa. 
Kauden 2008–2009 Peltola pelasi Ranskan Ligue Magnusin Rouenissa ja lopetti siellä uransa.
Albanian vaakuna

Albanian vaakuna on Albanian tunnus lipun ja hymnin ohella. Se on suunniteltu Albanian lipun pohjalta. Vaakunan keskellä on Skanderbegin symboli kaksipäinen kotka ja sen yläpuolella on Skanderbegin kypärä.
Vaakunan punainen taustaväri symboloi voimaa ja rohkeutta samoin kuin maan lipussakin. Kultainen reuna symboloi maan vaurautta.
Klara Hitler

Klara Hitler, o.s. Pölzl (12. elokuuta 1860 – 21. joulukuuta 1907) oli Adolf Hitlerin äiti ja Alois Hitlerin kolmas vaimo. Pariskunta oli pikkuserkkuja keskenään.
Klara syntyi Spital-nimisessä kylässä. Hänen vanhempansa olivat Johann Pölzl ja Johanna Hiedler. Klara Pölzlin ja Alois Hitlerin häitä vietettiin 7. tammikuuta 1885. Suurin osa Klaran ajasta meni kotitöihin ja lasten kasvatukseen. Hän oli harras katolinen.
Klaran ensimmäinen lapsi Gustav syntyi 17. toukokuuta 1885. Syyskuussa 1886 syntyi tytär Ida. Vuonna 1892 syntyi poika Otto, joka kuitenkin kuoli jo samana vuonna. Myöskään Gustav ja Ida eivät eläneet aikuisiälle, sillä molemmat menehtyivät pian kurkkumätään. Alois Hitlerillä oli vielä edellisestä avioliitostaan kaksi lasta, Alois (nuorempi) ja Angela.
Klara synnytti Adolf Hitlerin 20. huhtikuuta 1889. Adolfin jälkeen perheeseen syntyi myös Edmund, joka kuoli kuusivuotiaana tuhkarokkoon. 21. tammikuuta 1896 syntynyt Paula oli Adolfin ohella ainoa aikuisiälle asti elänyt Klaran lapsista.
Klaran aviomies Alois kuoli vuonna 1903. Klara itse kuoli rintasyöpään Itävallassa Linzissä 1907.
Klara Hitleriä on sanottu hiljaiseksi, alistuvaksi ja huolehtivaksi. Alois oli väkivaltainen mies, joka pahoinpiteli vaimoaan ja lapsiaan. Hän oli ollut kotiapulaisena tulevan miehensä, serkkunsa Aloisin perheessä tämän edellisen avioliiton aikana. Klara oli kotiapulaisena vuodesta 1876 lähtien. Vaimo sairastui tuberkuloosiin, ja Klara alkoi odottaa Aloisin lasta. He avioituivat pian edellisen vaimon kuoleman jälkeen, mutta sukulaisuuden vuoksi he joutuivat anomaan erikoislupaa.
Uinnin pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailut 2006

Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 2006 järjestettiin Espoossa 9.-12. maaliskuuta 2006. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Cetus.
Kilpailut.
Vuoden 2006 uinnin Suomen-mestaruuskilpailujen ehdoton kuningas oli Matti Rajakylä, joka voitti vapaauinnin 50, 100 ja 200 metrillä, perhosuinnin 50 metrillä, molemmat vapaauintiviestit sekä sekauintiviesti. Yhteensä 21-vuotias kirkkonummelainen saalisti siis 7 kultamitalia.
Naisten puolella erityistä huomiota herätti Maria Albert, joka saalisti kultamitalit vapaauinnin 400, 800 ja 1 500 metristä, pitkästä vapaauintiviestistä sekä sekauintiviestistä.
Suomen Uimaliitto

Suomen Uimaliitto – Finska Simförbundet r.y. on vuonna 1906 perustettu 135 jäsenseuran muodostama uintiurheilun keskusliitto. 
Missio.
Suomen Uimaliiton missio on uimataidon edistäminen. Tarkoituksena on, että harrastajat saavat siitä elinikäisen pääoman ja että kilpaileville uintiurheilijoille on mahdollisuus saavuttaa myös kansainvälistä menestystä.
Uimaliitto toimii vahvasti kunto- ja terveysliikunnan, nuorisotoiminnan sekä huippu-uintiurheilun (uinti, vesipallo, uimahyppy, taitouinti) alueilla.
Talous.
Suomen Uimaliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 4 561 400 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 750 000 euroa.
Ben Whishaw

Benjamin John ”Ben” Whishaw (s. 14. lokakuuta 1980 Clifton, Bedfordshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Parfyymi" (2006) ja televisiosarjassa "The Hour". Hän esitti Q:ta Bond-elokuvissa "007 Skyfall", "007 Spectre" ja "007 No Time to Die". Vuonna 2018 Whishaw näytteli Mikko Pankkia musikaalielokuvassa "Maija Poppasen paluu". 
Whishaw on saanut palkintoja televisiorooleistaan. Vuonna 2009 hän voitti parhaan miespääosan kansainvälisen Emmy-palkinnon roolistaan Ben Coulterina televisiosarjassa "" ja vuonna 2013 Whishaw sai parhaan pääosanäyttelijän Baftan televisiopalkinnon osastaan Rikhard II:na televisioelokuvassa "Ontto kruunu: Rikhard II". Vuonna 2018 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Golden Globella BBC:n minisarjasta "Perienglantilainen skandaali".
Keväällä 2013 Whishaw palasi teatterilavoille, jossa hän näytteli "Peter and Alice" -näytelmässä Noel Coward -teatterissa ja syksyllä 2013 Mojo-näytelmässä Harold Pinter Theatre -teatterissa.
Ben Whishaw oli rekisteröidyssä parisuhteessa australialaisen säveltäjän Mark Bradshaw’n kanssa vuosina 2012-2022.
Paula Hitler

Paula Hitler (21. tammikuuta 1896 – 1. kesäkuuta 1960) oli Adolf Hitlerin sisar. Hän oli Alois ja Klara Hitlerin lapsista nuorin ja Adolfin ohella ainoa aikuisikään saakka elänyt. Paula kertoi pitäneensä Adolfista eniten kaikista hänen sisaruksistaan ja sisarpuolistaan, huolimatta seitsemän vuoden ikäerosta.
Paula menetti isänsä kuuden ja äitinsä yhdentoista vuoden iässä. Klaran sisko piti huolta perheen talosta hänen kuolemansa jälkeen. Hän muutti myöhemmin Wieniin, jossa hän toimi sihteerinä. Paula ei pitänyt yhteyttä veljeensä, kun tämä yritti taiteilijanuraa Wienissä ja Münchenissä, palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja aloitteli poliittista uraansa Münchenissä. 
Paula tapasi veljensä pitkästä aikaa Wienissä 1920-luvulla. Hän menetti työpaikkansa wieniläisessä vakuutusyhtiössä vuonna 1930 työnantajien päästyä selville hänen taustastaan. Paula kertoi veljelleen hänen poliittisen uransa vaikeuttavan Paulan elämää. Adolf ymmärsi sisarensa ongelman ja lupasi antaa hänelle taloudellista tukea, jota hän antoikin itsemurhaansa asti vuonna 1945. Paula käytti työpaikkansa menettämisen jälkeen salanimeä "Wolf" tai "Wolff". Paula työskenteli toisen maailmansodan aikana sotilassairaalassa ja ilmoitti myöhemmin tavanneensa Adolfin näihin aikoihin suunnilleen kerran vuodessa. 
Paula Hitler ei ollut poliittisesti aktiivinen eikä koskaan liittynyt NS-Frauenschaftiin. Hän kertoi, ettei voinut uskoa veljensä olevan vastuussa holokaustista. Hän oli tavannut Eva Braunin omien sanojensa mukaan vain kerran. Paula eli sodan jälkeen Wienissä, jossa hän työskenteli taide- ja käsityökaupassa. Vuonna 1952 hän muutti Saksan puolelle Berchtesgadeniin. 
Paulaa haastateltiin helmikuussa 1959 lähinnä hänen veljensä lapsuuden tiimoilta. Paula, joka oli naimaton ja lapseton, kuoli 64 vuoden iässä vuonna 1960.