tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eurynomos (daimon)

Eurynomos (, ) on kreikkalaisessa mytologiassa daimon-henki, joka asuu manalassa. Toisinaan hänet samastetaan Haadeeseen (eli roomalaisen mytologian Orcukseen) ja toisinaan hänen sanottiin olevan Hekaten palvelija.
Pausaniaan kuvaaman delfoilaisen perinteen mukaan Eurynomos kalvoi lihat kuolleiden ruumiista, ja jätti jäljelle vain luut. Taidemaalari Polygnotos esitti daimonin maalauksessa, joka oli tehty Delfoin Knidoslaisten leskheen.
Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy myös monia muita Eurynomos-nimisiä hahmoja, jotka eivät liity mitenkään tässä käsiteltyyn daimoniin. Nykyisin olento liittyy joidenkin ihmisten mielissä lähinnä black metal -muusikko Øystein Aarsethiin eli Euronymousiin, joka otti taiteilijanimensä tämän olennon mukaan. "Saatanallisessa Raamatussa" nimi on kirjoitettu väärin Euronymous.
George Feher

George Feher (29. toukokuuta 1924 Bratislava, Tšekkoslovakia – 28. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen tieteilijä.
Feher toimi Kalifornian yliopiston (San Diego) fysiikan professorina vuodesta 1960. Hänet valittiin jäseneksi Kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 1975 ja myös Yhdysvaltain taiteiden ja tieteiden akatemiaan 1977.
Feherille myönnettiin kemian Wolfin palkinto vuonna 2007.
Anïs Zitouni

Anïs Zitouni (, s. 8. syyskuuta 1982) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CS Hammam-Lifia
Ura.
Zitouni aloitti uransa Club Africainissa, josta hän siirtyi alemmille sarjatasoille, kunnes palasi takaisin Club Africainiin vuonna 2007 ja voitti samalla ensimmäisen Tunisian-mestaruuden. Vuodesta 2008 lähtien hän on edustanut CS Hammam-Lifia.
Saber Ben Rejab

Saber Ben Rejab (, s. 5. toukokuuta 1983) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa JS Kairouania. 
Ben Rejab vietti kaksi kautta Club Africainissa, jossa hän voitti ensimmäisen Tunisian liigan mestaruuden vuonna 2008.
Atef Dkhili

Atef Dkhili (, s. 4. huhtikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Dkhili edustaa Club Africainia.
Dkhili pelasi Tunisian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Ura.
Dkhili aloitteli uraansa Jendouba Sportin junioreissa, josta hän siirtyi Club Africainiin vuonna 2007. Dkhili toimi lähinnä varamaalivahtina ja oli voittamassa ensimmäistä Tunisian mestaruuttaan vuonna 2008. 22. heinäkuuta 2010 Dkhili siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella Olympique de Béjaan.
Anis al-Omri

Anis al-Omri ("myös Anis Amri", , s. 4. marraskuuta 1980) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
A. J. Cook

Andrea Joy Cook (s. 22. heinäkuuta 1978) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Virgin Suicides" (1999) ja "Final Destination – viimeinen määränpää 2" (2003). Hänellä oli rooli myös televisiosarjassa "Criminal Minds – FBI-tutkijat". Sarjassa hän esiintyi kaikilla 15 tuotantokaudella pääroolissa. 
Ontarion Oshawassa syntynyt ja Whitbyssä kasvanut Cook kuuluu mormoneihin. Hän aloitti näyttelijänuransa teini-ikänsä lopussa. 
Cook on ollut vuodesta 2001 naimisissa Nathan Andersonin kanssa, ja heillä on vuonna 2008 syntynyt poika.
Shemar Moore

Shemar Franklin Moore (s. 20. huhtikuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Malcolm Wintersin roolia televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja" ja Derek Morgania rikossarjassa "Criminal Minds – FBI-tutkijat". Hän toimi "Soul Trainin" vakituisena juontajana vuosina 1999–2003.
Nuoruus.
Moore syntyi Oaklandissa Kaliforniassa. Hän oppi äidiltään Marilyn Wilsonilta hollannin kielen ja asuikin lapsena Alankomaissa. Isä Sherrod Moore oli afroamerikkalainen englannin puhuja. Shemarin äiti työskenteli opettajana Bahrainissa ja Tanskassa, ja siksi Shemar muutti äitinsä kanssa Tanskaan ja myöhemmin nelivuotiaana Bahrainiin. Siellä hän meni brittiläiseen yksityiskouluun, ja oli siellä seitsemänvuotiaaksi saakka.
Erytorbiinihappo

Erytorbiinihappo eli isoaskorbiinihappo eli D-araboaskorbiinihappo (C6H8O6) on hapettumisenestoaine ja samalla happamuudensäätöaine. Sen E-koodi on E 315. Erytorbiinihappoa saa käyttää mm. liha- ja kalasäilykkeisiin sekä -puolisäilykkeisiin. Erytorbiinihapon päivittäiseksi saantimääräksi eli ADI-arvoksi on määritelty 6 mg/kg.
Erytorbiinihappo on C-vitamiinin stereoisomeeri. Erytorbiinihappo ei ole vitamiini, vaikka sitä nimitetään myös isoaskorbiinihapoksi. Luonnossa ainoastaan Penicillium-homeiden on havaittu tuottavan erytorbiinihappoa. Ainetta valmistetaan teollisesti moniportaisella prosessilla, joka on samankaltainen kuin C-vitamiinin valmistuksessa käytettävä Reichstein-prosessi.
Don Cornelius

Don Cornelius (27. syyskuuta 1936 – 1. helmikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän toimi vuosina 1971–1993 "Soul Train" -ohjelman alkuperäisenä juontajana.
Afroyhdysvaltalainen Cornelius syntyi Chicagossa, Illinoisissa. Ennen showuraansa hän työskenteli Chicagossa poliisina. Hän oli Emmy-ehdokkaana vuonna 1974 ja sai tähden Hollywood Walk of Famella 27. helmikuuta 1997.
Pitkät piikit ja muita kertomuksia

Pitkät piikit ja muita kertomuksia on Jarkko Martikaisen novellikokoelma ja esikoiskirja. Sen julkaisi Like syyskuussa 2005.
Kirja sisältää lyhyitä, tragikoomisia kertomuksia erilaisista ihmisistä yhteiskunnan rattaistojen pyörityksessä. Melko piikikkäiden tarinoiden pohjavireenä on kuitenkin rakkaus pieneen ihmiseen.
Tarinat on jaoteltu seitsemään yläotsakkeeseen. Kirjan kuvituksista vastaa Martikainen.
Kirjan sisältö.
Tee työtä, jolla on tarkoitus
Uusia profeettoja
Maaseudulla ja kaupungissa
"Tämä voi vaikuttaa hieman hämärältä..."
Luonnollisia tarpeita
Muista juoda!
Elämän jälkeen tapahtunutta
Clifford D. Simak

Clifford Donald Simak (3. elokuuta 1904 Millville, Wisconsin − 25. huhtikuuta 1988 Minneapolis, Minnesota) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän voitti urallaan kolme Hugo-palkintoa sekä Nebula-palkinnon, ja Science Fiction and Fantasy Writers of America antoi hänelle suurmestarin arvonimen 1977. Simakin tunnetuimmat romaanit ovat "City" (1952, suomennettu) ja "Väliasema" (1963).
Simakilta on suomennettu myös alun perin vuonna 1951 ilmestynyt romaani "Aika pettää". Androidien kamppailu oikeuksiensa puolesta tuo mieleen Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeustaistelun.
Josip Glasnović

Josip Glasnović (s. 7. toukokuuta 1983) on kroatialainen haulikkoampuja.
Josip Glasnović on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa poikien sarjassa Kairossa 2001 joukkuehopeaa ja miesten sarjassa Lonatossa 2005 henkilökohtaista pronssia sekä viimeisimpänä trapin kultaa vuoden 2016 kesäolympialaisissa. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa hän oli viides.
Khaled Almudhaf

Khaled Almudhaf (s. 12. kesäkuuta 1978 Kuwait) on kuwaitilainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Khaled Almudhaf on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa Lahdessa 2002 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden ja Nikosiassa 2007 joukkuemaailmanmestaruuden.
Don Roos

Donald Paul "Don" Roos (s. 14. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi New Yorkissa, opiskeli Notre Damen yliopistossa Indianassa ja muutti valmistuttuaan Hollywoodiin.
Roosin käsikirjoitustöiden joukossa ovat "Rakkauden kenttä – Love Field" (1991) ja "Nuori naimaton nainen" (1992). Ohjauksia ovat "Pasmat sekaisin" (1998), "Sydän lyö" (2000) ja "Happy Endings" (2005).
Bobby Cannavale

 
Robert M. ”Bobby” Cannavale (s. 3. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan varsinkin vuosina 1999–2001 esittämästään roolista televisiosarjassa "Hädän hetkellä". Sen lisäksi hän on näytellyt muun muassa Vince D’Angeloa komediasarjassa "Will ja Grace" ja Gyp Rosettia draamasarjassa "Boardwalk Empire". Vuodesta 2016 hän on esittänyt pääosaa HBO:n sarjassa "Vinyl". Hänellä oli sivurooli "Mr. Robotin" kolmannella tuotantokaudella.
Cannavale syntyi Union Cityssä, New Jerseyssä. Isä on italialainen ja äiti kuubalainen. Näyttelijä oli vuoteen 2003 naimisissa Sidney Lumetin tyttären Jennyn kanssa. Pari sai yhteisen lapsen.
Cannavale on voittanut Emmy-palkinnon ja ollut ehdolla Tony-palkinnon saajaksi.
Järjestysasteikko

Järjestysasteikko eli ordinaaliasteikko on mitta-asteikko, joka mittaa ilmiötä siten, että alkiot voidaan ryhmitellä yhden tai useamman ominaisuutensa perusteella jatkumolle järjestykseen ominaisuuden voimakkuuden perusteella. Tässä mielessä ordinaaliasteikolla mittaaminen on tarkempaa mittaamista kuin nominaaliasteikolla. 
Esimerkkejä järjestysasteikoista:
Näistä esimerkeistä useissa tarkempikin mittaaminen on mahdollista. Kun esimerkiksi lämpötilaa mitataan celsiusasteina, on kyseessä välimatka-asteikko, kun taas kelvineinä mitattaessa on kyseessä suhdeasteikko. Myös kun ihmisen ikä ilmoitetaan vuosina, on kyseessä suhdeasteikko.
Sini Häkkinen

Sini Häkkinen (s. 19. maaliskuuta 1990) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi vuosina 2008–2014 LP Viesti Salon joukkueessa Lentopallon SM-liigaa ja voitti jokaisella kuudella kaudella Suomen mestaruuden. Naisten maajoukkueessa Häkkinen pelasi 24 maaottelua vuosina 2006–2010. Pituudeltaan hän on 183-senttinen.
Häkkisen kaksoissisko Sanna Häkkinen on myös lentopalloilija.
Ura.
Häkkinen aloitti uransa Saarijärven Pullistuksessa juniorina. Pian hän nousi myös tyttöjen maajoukkueeseen ja pelasi saman kauden aikana alle 16-, 18-, ja 20-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueessa. Naisten A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa, EM-karsintaottelun Ranskaa vastaan, ennen ainuttakaan SM-liigaottelua syyskuussa 2006. Pian hän nousi SM-liigan yleispelaajien eliittiin Pislaplokin joukkueessa ja opiskeli Pihtiputaan urheilulukiossa. Kaudesta 2008–2009 lähtien Häkkinen edusti LP Viesti Saloa, jonka riveissä hän voitti kuusi perättäistä Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cupia. Hän päätti uransa loukkaantumisten vuoksi keväällä 2014.
Politiikka.
Sini Häkkinen oli kuntavaaleissa 2017 Kokoomuksen ehdokas Turussa ja ylsi 217 äänellä varavaltuutetuksi.
Jenny Lumet

Jenny Lumet (s. 2. helmikuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on elokuvaohjaaja Sidney Lumetin tytär, ja hänellä on vanhempi sisko, äänipuolella työskennellyt Amy.
Lumet oli vuoteen 2003 naimisissa näyttelijä Bobby Cannavalen kanssa. Pari sai avioliitostaan yhteisen lapsen. 
Lumet on esiintynyt sivurooleissa sekä Sidney Lumetin että muiden ohjaajien elokuvissa.
Välimatka-asteikko

Välimatka-asteikko (joskus myös intervalliasteikko) on eräs mitta-asteikko. Välimatka-asteikko kertoo havaintopisteiden järjestyksen ja niiden välisen etäisyyden. Välimatka-asteikossa on vakiosuuruinen mittayksikkö, mutta asteikon nollakohta on enemmän tai vähemmän mielivaltaisesti valittu. Välimatka-asteikolla mittaaminen on tarkempaa kuin järjestysasteikolla, mutta epätarkempaa kuin suhdeasteikolla.
Esimerkkejä välimatka-asteikoista:
Tanja Eteläaho

Tanja Eteläaho (o.s. Tuomela, s. 23. elokuuta 1979) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi naisten maajoukkueessa vuosina 2004–2008.
Ura.
Eteläaho aloitti peliuransa Jymy-Jussien väreissä 1-sarjassa kaudella 1998-1999. Kauden päätteeksi Jymy-Jussit nousi SM-liigaan, mutta Eteläaho teki sopimuksen Euran Raikun kanssa. Raikussa hän voitti SM-hopeaa sekä Suomen Cupin hopeaa kaudella 2000-2001. Hän pelasi Raikussa aina kauteen 2007 asti, kunnes palasi synnyinkaupungiinsa Seinäjoelle, ja alkoi pelaamaan lähialueen liigajoukkueessa Laihian Lujattarissa.
A-maajoukkue.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Eteläaho pelasi vuonna 2004 Itävaltaa vastaan MM-karsinnoissa. Hän on edustanut Suomea MM-karsinnoissa sekä EM-karsinnoissa vuosina 2004, 2005, 2006 sekä 2008. Hän pelasi maajoukkueessa 42 maaottelua vuosina 2004–2008.
Muuta.
Eteläaho on ammatiltaan opettaja, sekä hän on naimisissa ja asuu miehensä kanssa Nurmossa.
Joukkueet.
1998-99 Seinäjoen Jymyjussit(1st div.)
1999-00 Euran Raiku
2000-06 LiigaEura
2006-07 Lujattaret
2007-08 Lujattaret
Walton Eller

Walton Glenn Eller III (s. 6. tammikuuta 1982 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen haulikkoampuja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Walton Eller on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa kuusi mitalia. Hän voitti henkilökohtaista kultaa Nikosiassa 2003 ja joukkuemaailmanmestaruuksia Kairossa 2001, Nikoisassa 2003 ja Zagrebissa 2006. Himmeämpiä mitaleitä Ellerillä on henkilökohtainen hopea Lahdesta 2002 ja joukkuepronssi Lonatosta 2005.
Eller voitti olympiakultaa kaksoistrapissa Pekingissä 2008. Hän johti selvästi peruskilpailun jälkeen. Finaalisarjassa hän oli vasta kolmanneksi paras, mutta voitti silti kultaa kolmen kiekon erolla Italian Francesco D'Aniello.
Merja Korhonen

Merja Korhonen (16. tammikuuta 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa LP Kangasalassa, Lentopallon Mestaruusliigaa. Hän on kuulunut myös naisten A-maajoukkueeseen. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja. 
Ura.
Urallaan Korhonen on pelannut Savonlinnan Ajossa kaudella 2000-2001, jonka jälkeen Ajo-KLP:ssä kauden verran. Tämän jälkeen hän pelasi LP Kangasalassa kaksi kautta kunnes siirtyi Vanajan RC:n riveihin voittaen suomenmestaruuden kaudella 2005. Kaudella 2006 hän edusti Pieksämäen Tsemppiä, jonka jälkeen hän on edustanut Oriveden Ponnistusta voittaen kaksi kertaa peräkkäin SM-hopeaa. Nyt Korhonen pelaa toista kauttaan LP Kangasalassa.
A-maajoukkue.
Korhonen pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kaudella 2003 Viron naismaajoukkuetta vastaan. Hän pelasi maajoukkueessa 25 maaottelua vuosina 2003–2012.
Lance Bade

Lance Bade (s. 6. helmikuuta 1971 Vancouver) on yhdysvaltalainen haulikkoampuja.
Lance Bade on saavuttanut useita mitaleita MM-kilpailuissa ja olympialaisissa.
Kirkkaimpia näistä mitaleista ovat Atlantan 1996 olympiapronssia trapissa, hopea MM-kilpailuissa trapissa Barcelonassa 1998 ja nuorten joukkuemaailmanmestaruudet Perthissä 1991 trapissa, sekä kaksoistrapissa.
Mahmoud Namdjou

Mahmoud Namdjou (, 22. syyskuuta 1918 Rašt, Persia - 21. tammikuuta 1989 Teheran) oli iranilainen painonnostaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Namdjou voitti urallaan kaksi olympiamitalia, hopeaa Helsingistä 1952 ja pronssia Melbournesta 1956. Lontoossa 1948 hän sijoittui viidenneksi. MM-kilpailuissa Namdjou voitti kuusi mitalia, joista kolme oli kultaisia. Aasian kisoista Namdjou voitti kaksi mitalia: kullan ja pronssin. Hän teki myös maailmanennätyksiä.
Darlanne Fluegel

Darlanne Fluegel (25. marraskuuta 1953 Wilkes-Barre, Pennsylvania – 15. joulukuuta 2017 Orlando, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Fluegel syntyi Pennsylvaniassa. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa "" (1985), "Kaupungin nopeimmat kytät" (1986) ja "Uinu, uinu lemmikkini 2" (1992). Elokuvassa "Suuri gangsterisota" (1984) hänestä käytettiin nimeä Darlanne Fleugel. Hänet tunnetaan myös televisiosarjoista ja opetustyöstä Keski-Floridan yliopistossa.
Fluegel kuoli 15. joulukuuta 2017 kotonaan Floridan Orlandossa 64-vuotiaana sairastettuaan Alzheimerin tautia.
Elizabeth McGovern

Elizabeth McGovern (s. 18. heinäkuuta 1961 Evanston, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän sai roolistaan elokuvassa "Ragtime" (1981) sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden.
Muiden McGovernin elokuvien joukossa ovat muun muassa "Tavallisia ihmisiä" (1980) ja "Suuri gangsterisota" (1984). McGovern on myöhemmin saanut julkisuutta myös työstään musiikkialalla. Vuodesta 2010 McGovern on näytellyt Granthamin kreivitärtä televisiosarjassa "Downton Abbey", josta hän on saanut sekä Emmy- että Golden Globe -ehdokkuuden.
Matin levy

Matin levy on suomalaismuusikko Matti Järvisen ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin Hi-Hat-levymerkillä vuonna 1976. Ensimmäisen CD-painoksen levystä julkaisivat 6. kesäkuuta 2007 yhteistyössä Rocket Records ja Kreegah Bundolo, apunaan Zum Teufel Kustannus. Svart Records julkaisi levystä uusintapainoksen joulukuussa 2016.
Albumin tunnetuin kappale on ”Sameassa vedessä”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Matti Järvinen.
Lisälevy vuoden 2016 CD-painoksella.
sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Matti Järvinen
Vastaanotto.
Matin levy oli menestys arvostelijoiden ja valveutuneiden musiikin kuuntelijoiden keskuudessa: hän ja levy sijoittuivat mm. Soundi-lehden lukijaäänestyksissä sinä vuonna. Helsingin Sanomien arvostelussa Järvinen sai tunnustusta sävellyksistään, kun taas kappaleiden sanoituksia (joita tekivät myös Seppo Tammilehto ja Juhani Kivistö) pidettiin epätasaisina.
Levynjulkistuskeikoilla Helsingin Bottalla ja Tavastialla kesäkuussa 1976 Järvisen tukena olivat levylläkin soittaneet Ilkka Hanski ja Upi Sorvali. Heidän lisäkseen kosketinsoittajana oli Kari Kuusamo. Levy ei myynyt hyvin, ja Järvisen kyllästyminen keikkailuun jo aiemmin yhtyeittensä kanssa vaikutti levy-yhtiön haluun panostaa artistiin. Niinpä suunnitelmat toisen levyn tekemisestä kariutuivat. 
Myöhemmin Matin levystä on tullut haluttu keräilykohde.
Christine Baranski

Christine Jane Baranski (s. 2. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti Emmy-palkinnon roolistaan tilannekomediasarjassa "Cybill". Lisäksi hän on saanut kaksi Tony-palkintoa ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta. Hän näytteli draamasarjassa "Good Wife" vuosina 2009–2016.
Baranski on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Lainahöyhenissä" (1996), "The Grinch" (2000), "Chicago" (2002), "Mamma Mia!" (2008) ja "" (2018).
Aukikiertyvä matkapuhelin

Aukikiertyvä matkapuhelin (englanniksi Swivel ) on kansion muotoisen matkapuhelimen ohella toinen taittuvarunkoinen matkapuhelinmalli. Se kuitenkin taittuu saranalla vaakatasossa linkkuveistä muistuttaen eikä taittuen keskeltä kansion muotoisen matkapuhelimen tapaan. Swivel on tarkoittanut alun perin pienikaliiperista Kuninkaallisen laivaston sota-aluksen tykkiä, jonka ampumasektoria on kyetty kääntämään.
Kazimierz Przybyś

Kazimierz Przybyś (s. 11. heinäkuuta 1960, Radom) on puolalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Uransa aikana Przybyś pelasi Broń Radomissa, Śląsk Wrocławissa ja Widzew Łódźissa. Maajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua ja ehti edustaa Puolaa yksissä arvokisoissa, MM-kisoissa 1986.
Dan Nelson

Dan Nelson (s. 21. kesäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen laulaja. 
Hän oli yhdysvaltalaisen Anthrax-yhtyeen laulaja vuosina 2007–2009. Hän korvasi Reunion-kiertueen jälkeen yhtyeestä poistuneen Joey Belladonnan vuonna 2007. Hänen ensimmäinen live-esiintymisensä Anthraxin riveissä tapahtui 28. toukokuuta 2008 Chicagossa. Nelson erotettiin yhtyeestä heinäkuussa 2009.
Turvallisuusdemonstraatio lennolla

Turvallisuusdemonstraatio lennolla (tai yksinkertaisesti turvallisuusvideo) on yksityiskohtainen selostus lentokoneen matkustamon turvallisuusominaisuuksista. Se esitetään yleensä ennen lentoonlähtöä.
Nykyään viihdejärjestelmien yleistyttyä turvallisuusdemonstraatio esitetään näyttöruuduilla. Jos koneessa ei ole sellaisia, matkustamohenkilökunta esittää demonstraation matkustamossa: yksi matkustamohenkilökunnan jäsen kuuluttaa asiat, ja loput seisovat keskellä käytävää näyttämässä ne. Joillakin yhtiöillä lentoemäntä tai stuertti on esittämässä demonstraation käytävällä videon aikana. Videot kestävät kahdesta kuuteen minuuttiin ja ne esitetään useimmiten paikallisella kielellä, tekstityksillä ja toisinaan myös viittomakielellä. Eri maiden ilmailuviranomaiset ovat antaneet erikseen määräykset siitä, mitkä asiat turvallisuusdemonstraatiossa tai esim. sylilapsen kanssa matkustavaa opastettaessa vähintään pitää käydä läpi (ns. "minimum briefing").
ICAO vaatii turvallisuusdemonstraatiot jokaisella liikennelennolla näytettäviksi.
Turvallisuusdemonstraatio esittää tavallisesti nämä asiat vaihtelevassa järjestyksessä:
Jos oikea hätätilanne sattuu, matkustamohenkilökunta kuuluttaa tarvittavat ohjeet.
Tadeusz Dolny

Tadeusz Benedykt Dolny (s. 7. toukokuuta 1958, Sobótka) on puolalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Seuratasolla Dolny edusti muun muassa Górnik Zabrzea. Hän pelasi 7 maaottelua Puolan paidassa, muttei tehnyt otteluissa yhtäkään maalia. Dolny oli maajoukkueen mukana yksissä arvokisoissa, MM-kisoissa 1982.
Cybill Shepherd

Cybill Lynne Shepherd (s. 18. helmikuuta 1950 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on voittanut Golden Globe -palkinnon kolme kertaa. 
Ura.
Tennesseen Memphisissä syntynyt Shepherd voitti teini-iässään missikisan ja työskenteli mallina. Vuonna 1971 hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa Peter Bogdanovichin "Viimeisessä elokuvassa". Tämän jälkeen hän näytteli muun muassa elokuvissa "Sydäntenmurskaaja" ja "Taksikuski".
Shepherd esitti Maddie Hayesiä televisiosarjassa "Konnankoukkuja kahdelle" vuosina 1985–1989. Vuosina 1995–1998 hän esiintyi pääosassa komediasarjassa "Cybill". Hänen roolihenkilönsä näyttelijä Cybill Sheridan perustui osittain Shepherdiin itseensä. 
Shepherd esiintyi sarjassa "L-koodi" vuosina 2007–2009. Hänen tyttärensä näyttelijä Clementine Ford esitti sarjassa Shepherdin roolihahmon Phyllis Krollin tytärtä Mollya.
Shepherd on voittanut Golden Globe -palkinnon kolme kertaa, vuosina 1986, 1987 ja 1996, ja ollut ehdolla Primetime Emmy- palkinnon voittajaksi. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. 
Shepherd julkaisi omaelämäkerran "Cybill Disobedience: How I Survived Beauty Pageants, Elvis, Sex, Bruce Willis, Lies, Marriage, Motherhood, Hollywood, and the Irrepressible Urge to Say What I Think" vuonna 2000. Hän kirjoitti kirjan yhdessä Aimee Lee Ballin kanssa.
Yksityiselämä.
Shepherd on ollut kahdesti naimisissa. Vuonna 1978 hänet vihittiin liikemies David Fordin kanssa. Heidän tyttärensä Clementine Ford syntyi seuraavana vuonna. Pariskunta erosi vuonna 1982.
Vuonna 1987 Shepherd meni naimisiin Bruce Oppenheimin kanssa. Pariskunta sai kaksoset. Shepherd ja Oppenheim kuitenkin erosivat vuonna 1990.
Shepherd on kertonut omaelämäkerrassaan seurustelleensa myös muun muassa Jack Nicholsonin, Peter Bogdanovichin ja Elvis Presleyn kanssa. Hän on viitannut julkisuudessa tuntevansa viehätystä myös naisia kohtaan, vaikka ei olekaan suoraan tunnustautunut biseksuaaliksi.
Shepherd sai onnistunutta hoitoa vuonna 2002 selässä havaittuun melanoomaan.
Stephen Valiquette

Stephen ”Steve” Valiquette (20. elokuuta 1977 Etobicoke, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan ammatikseen Pohjois-Amerikassa, Venäjällä ja Italiassa. NHL:ssä hän pelasi yhteensä 46 ottelua. Valiquette palkittiin AHL:ssä kaudella 2004 Harry ”Hap” Holmes Memorial Awardilla.
NHL-ura.
Los Angeles Kingsin varaama Valiquette ei kuitenkaan pelannut ensimmäisiä NHL-pelejään Kingsissä, vaan juniori- ja farmisarjoja monta vuotta kierreltyään hän pääsi jäälle kuuteen NHL-peliin New York Islandersin paidassa kaudella . Pelit sujuivat hyvin, jopa erinomaisesti, mutta pidempää NHL-pestiä ei herunut, vaan Valiquette pelasi tämänkin kauden pääosin alemmissa sarjoissa.
Seuraavan kerran Valiquette pääsi NHL-kaukaloon vasta kaudella . Tuolta kaudelta on hänen ainoa ottelunsa Edmonton Oilersissa. Tuossa ottelussa Valiquette pelasi vain 13 minuuttia, päästäen seitsemästä laukauksesta kaksi maaliin. Loppukaudesta Valiquetten oikeudet siirtyivät New York Rangersille, jossa hän ehti pelata kaksi NHL-peliä ennen kauden päättymistä. Pelituntuma säilyi silti AHL:ssä, jossa hän pelasi kauden aikana 42 peliä.
Pelattuaan AHL:ssä ja seuraavan kauden Venäjän liigassa Valiquette palasi kaudeksi takaisin Rangers-organisaatioon. Valiquette jäi jälleen joukkueen kolmosvahdiksi, ja AHL:n bussimatkat tulivat taas tutuiksi. NHL:ssä hän sijaisti Henrik Lundqvistia ja Al Montoyaa kolmen ottelun verran.
Kauden alussa Rangers lähetti huippulupaus Montoyan farmiin, koska NHL:ssä Lundqvistin takana nuorukaiselle ei riittäisi tarpeeksi pelejä kehittymiseen. Näin Valiquette sai olla koko kauden ylhäällä, tietenkin pääosin ”avaamassa luukkua” Rangers-aitiossa. Pelejäkin kertyi silti 13, mikä on hänen yhden kauden ennätyksensä. Peliesitykset pysyivät tasaisen hyvinä koko kauden ajan, vaikka pelituntuma ei aina paras mahdollinen ollutkaan. Pudotuspelit Valiquette istui penkillä Rangersin selviytyessä konferenssivälieriin asti, kuten edelliselläkin kaudella. Valiquetten sopimus joukkueen kanssa päättyi tähän kauteen.
Kaudella Valiquette pelasi NHL:ssä 15 ottelua ja oli mukana kahdessa pudotuspeliottelussa. Kausi meni vielä Rangersin organisaatiossa, NHL:ssä ja AHL:ssä, mutta kaudeksi 2010–2011 Valiquette siirtyi Venäjän KHL-liigan TsSKA Moskovaan. Sieltä hänen oli tarkoitus siirtyä seuraavaksi kaudeksi AHL:n Bridgeport Sound Tigersiin, mutta pelasikin kauden Italian pääsarjan HC Valpellicessa. Valiquette torjui 15 ottelussa, ja hänen torjuntaprosenttinsa 94,0 oli koko liigan paras. Hän teki kesällä 2012 sopimuksen Allsvenskanin Djurgårdenin kanssa, mutta ilmoitti myöhemmin kesällä lopettavan uransa vammojen takia.
Julia Sawalha

Julia Sawalha (s. 9. syyskuuta 1968) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista "Lehtijengi", "Ylpeys ja ennakkoluulo" ja "Todella upeeta" sekä "Candlefordin postineiti". Hän oli myös yksi ääninäyttelijöistä "Kananlennossa" (2000). 
Lontoossa syntyneellä Sawalhalla on mm. jordanialaista sukutaustaa. Myös isä Nadim ja sisar Nadia ovat näyttelijöitä.
Nadim Sawalha

Nadim Sawalha (; s. 1935) on jordanialaissyntyinen, Britanniassa uransa luonut näyttelijä. Hänellä on ollut useita televisio- ja elokuvarooleja; viimeksi mainittuja muiden muassa James Bond -elokuvissa "007 rakastettuni" (1977) ja "007 vaaran vyöhykkeellä" (1987).
Sawalhan tyttäret Julia ja Nadia ovat kumpainenkin seuranneet isänsä jalanjälkiä näyttelijöinä.
Nadia Sawalha

Nadia Sawalha (s. 18. marraskuuta 1964) on brittiläinen näyttelijä. Hän on Nadim Sawalhan tytär ja Julia Sawalhan sisko. 
Lontoon Wandsworthissa syntyneellä Sawalhalla on jordanialaista sukutaustaa. Hänellä oli vuosina 1997–1999 Annien rooli televisiosarjassa "EastEnders". Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Miten niin myöhässä" ("Clockwise", 1986).
Polkupyörävaras

Polkupyörävaras () on Vittorio De Sican ohjaama italialainen elokuva vuodelta 1948. Se kertoo köyhästä miehestä, joka kuljeksii Rooman kaduilla etsimässä varastettua polkupyöräänsä.
Klassikkoelokuva on de Sican mestariteos ja italialaisen neorealismin kestävimpiä teoksia.
Juoni.
Työtön ja köyhä Antonio Ricci (Maggiorani) on onnistunut työpaikan haussa, mutta hän tarvitsee polkupyörän voidakseen hoitaa työn, joka vaatii siirtymistä moneen eri paikkaan Roomassa päivän mittaan. Hänellä on pyörä, mutta se on panttilainaamossa. Hänen vaimonsa Maria (Carell) saa sen lunastettua lainattuaan rahaa myötäjäisiään (vuodevaatteita) vastaan. Pyörä varastetaan kuitenkin jo ensimmäisenä työpäivänä. Antonio näkee varkauden ja lähtee etsimään varasta ja pyöräänsä yhdessä pienen poikansa Brunon (Staiola) kanssa. Kun koko päivän kestänyt pyörän etsiminen ei tuota tulosta, epätoivoinen Antonio lopulta yrittää itse varastaa toisen polkupyörän, mutta jää kiinni itse teossa.
Palkinnot ja tunnustukset.
Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar -erikoispalkinnon ennen varsinaisen palkintokategorian perustamista.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Polkupyörävaras" oli mukana heistä yhdeksäntoista listalla.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Polkupyörävarkaan" kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi Kurosawan "Seitsemän samurain" jälkeen.
Christopher Morahan

Christopher Morahan (9. heinäkuuta 1929 – 7. huhtikuuta 2017) oli brittiläinen teatteri-, televisio- ja elokuvaohjaaja. 
Morahanin elokuvien joukossa on "Miten niin myöhässä" ("Clockwise", 1986). Ohjaaja on monipuolisen uransa aikana lisäksi tehnyt laajaa työtä muun muassa BBC:llä ja Kansallisteatterissa. Hän on voittanut kaksi Baftaa ja Emmy-palkinnon. 
Morahanin puoliso on näyttelijä Anna Carteret, jonka kanssa hänellä on näyttelijätytär Hattie Morahan.
Väärentäjä

Väärentäjä () on vuonna 2007 valmistunut itävaltalais-saksalainen elokuva, jonka on ohjannut Stefan Ruzowitzky. Elokuva kertoo tositarinan toisen maailmansodan Operaatio Bernhardista, jossa natsit yrittivät horjuttaa liittoutuneiden taloutta syytämällä järjestelmällisesti markkinoille väärennettyjä puntia ja dollareita.
"Väärentäjä" perustuu slovakianjuutalaisen kirjasinsuunnittelija Adolf Burgerin muistelmiin. Burger vangittiin 1942 jäätyään kiinni kirkollisten asiakirjojen väärennöksistä, joiden avulla hän yritti pelastaa juutalaisia pakkosiirrolta. Hän joutui myöhemmin työskentelemään Sachenhausenin rahanväärennösyksikössä.
"Väärentäjä" palkittiin 2007 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla (Itävallan ehdokas).
Tausta.
Operaatio Bernhardissa SS-Sturmbannführer Bernhard Krüger perusti Himmlerin käskystä Sachsenhausenin keskitysleirille leirin vangeista koostuvan rahanväärennösyksikön, jota myöhemmin täydennettiin muilta leireiltä tuoduilla vangeilta. Vangit valmistivat lähes täydellisesti väärennettyjä 5, 10, 20, ja 50 punnan seteleitä lähes yhdeksän miljoonaa kappaletta. Leirillä painetun rahan arvo oli yhteensä 134 610 810 puntaa. Operaatio Bernhardin tarkoitus oli horjuttaa Ison-Britannian taloutta kasvattamalla maan inflaatiota. Rahat aiottiin pudottaa lentokoneista Britannian yllä, mutta suunnitelmasta luovuttiin sen epävarmuuden vuoksi. Raha käytettiin sen sijaan strategisten tarvikkeiden hankkimiseen ulkomailta sekä Saksan ulkopuolella toimivien agenttien palkkioihin.
Punnan jälkeen oli tarkoitus edetä dollareihin, mutta rahanväärennösyksikön vankien viivytystoimien johdosta väärien dollareiden tuotanto jäi pieneksi.
Operaatio Bernhardia pidetään tuloksiltaan historian suurimpana rahanväärennysoperaationa.
June Whitfield

June Rosemary Whitfield (11. marraskuuta 1925 Streatham, Lontoo – 29. joulukuuta 2018 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea komediasarjoista, joiden joukossa ovat "Todella upeeta" ja "Vielä virtaa". Hän on esiintynyt myös eräissä "Carry On" -sarjan elokuvissa.
Nuoruus.
Whitfield syntyi Streathamissa, Etelä-Lontoossa vuonna 1925. Hänen isänsä Jack oli toimitusjohtajana Dictograph Internal Telephones -nimisessä yhtiössä. Kolmivuotiaana Whitfield alkoi käydä Robinsonin tanssikoulua ja 12-vuotiaana hän esiintyi amatöörinäytelmässä "Love's Labours Lost". Vuonna 1942 hän aloitti opinnot Royal Academy of Dramatic Artissa, josta hän valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Ura.
Whitfield aloitti ammatillisen uransa 1940-luvun puolivälissä, jolloin hän esiintyi useissa näytelmissä ympäri Britanniaa. 1950-luvulla Whitfieldillä oli Jean Websterin novelliin perustuvassa musikaalissa "Love from Judy". Roolin seurauksena käsikirjoittajat Denis Norden ja Frank Muir pyysivät häntä koe-esiintymiseen radio-ohjelmaansa "Take It From Here" vuonna 1953. Whitfield sai työn, ja ohjelma teki hänestä tunnetun.
1950- ja 1960-luvulla Whitfield esiintyi useissa komediaelokuvissa ja -sarjoissa, kuten esimerkiksi kahdessa Arthur Askeyn tähdittämässä komediasarjassa. Vuonna 1968 hän esiintyi komedianäyttelijä Terry Scottin ohjelmassa "Scott on...". Kuusi vuotta myöhemmin Whitfield ja Scott saivat oman komediasarjan "Happily Ever After" (myöhemmin sarjan nimeksi vaihtui "Terry and June"). Sarjaa tehtiin kolmentoista vuoden ajan ja Whitfieldiä ja Scottia luultiin sarjan perusteella jopa aviopariksi.
Vuonna 1992 Whitfield valittiin Jennifer Saundersin esittämän päähenkilön Edinan äidin rooliin komediasarjaan "Todella upeeta". Sarjaa tehtiin viiden tuotantokauden ajan. Vuosina 1993–2001 Whitfield esitti neiti Marplea BBC Radio 4:n kuunnelmasarjassa.
2000-luvulla Whitfield esitti Nellyä komediasarjassa "Vielä virtaa". Hän vieraili myös televisiosarjoissa "Doctor Who", "Coronation Street" ja "EastEnders". Vuonna 2016 hän palasi Edinan äidin rooliin "Todella upeeta" -sarjaan perustuvassa elokuvassa, mikä jäi hänen viimeiseksi roolikseen.
Yksityiselämä.
Whitfield oli naimisissa maanmittaaja Tim Aitchinsonin kanssa vuodesta 1955 tämän kuolemaan 2001 asti. Pariskunnan tytär Suzy on myös näyttelijä.
Vuonna 1994 Whifield sai elämäntyöpalkinnon British Comedy Awardsissa. Vuonna 1985 hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE), vuonna 1998 komentajaksi (CBE) ja vuonna 2017 ritarikomentajaksi (DBE).
Whitfield kuoli 93-vuotiaana 29. joulukuuta 2018.
Hicham Aboucherouane

Hicham Aboucherouane (, s. 2. huhtikuuta 1981) on marokkolainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Aboucherouane aloitti uransa marokkolaisessa Najm El Aounat junioriseurassa, josta hän siirtyi pelaamaan ammattilaisena Raja Casablancaan kaudeksi 2003–2004 voittaen saman tien ensimmäisen liigamestaruutensa. Kauden jälkeen hän siirtyi hetkeksi saudi-arabialaiseen Al-Nasriin, josta Aboucherouane palasi pian takaisin Raja Casablancaan kesken kauden 2004–2005. Hänen yrityksensä saada uraa parempaan suuntaan epäonnistui, kun lainasopimus ranskalaiseen Lilleen kaudeksi 2005–2006 tuotti vain kaksi maalia 12 ottelussa. Aboucherouane palasi takaisin kotimaahansa, josta hän siirtyi Tunisiaan vuonna 2007 Espéranceen. Poikkeuksellisesti Aboucherouanea peluutettiin useimmiten keskikentällä hyökkäävässä roolissa. Maalinteossa hän onnistui vain kahdesti ensimmäisellä kaudellaan. Samalla kaudella Aboucherouane kuitenkin teki ratkaisevan maalin Espérancelle Tunisian cupin finaali ottelussa ES Sahelia vastaan. Samassa ottelussa hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Elokuussa 2008 Espérance ilmoitti myyneensä hyökkääjän Saudi-Arabiaan Al-Ittihadiin.
Syksyllä 2011 Aboucherouane siirtyi Qatarin pääsarjaan Al-Ahlin riveihin.
Maajoukkueessa.
Maajoukkueessa Aboucherouane on pelannut yhteensä 15 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän oli myös mukana vuoden 2008-Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Muiden elämä

Muiden elämä ("Das Leben der Anderen") on saksalainen vuonna 2006 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Florian Henckel von Donnersmarck. Se kertoo valtiollisen turvallisuusviraston Stasin harjoittamasta tarkkailusta Itä-Saksassa.
Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2007 ja useita muita palkintoja. Vuonna 2016 "Muiden elämä" äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Juoni.
Kapteeni Gerd Wiesler on Stasin harmaa riviagentti, joka saa 1980-luvun puolivälissä tehtäväkseen salakuunnella ja varjostaa näytelmäkirjailija Georg Dreymania. Vihje tulee ministeri Hempfiltä, joka tapailee kirjailijan asuinkumppania, näyttelijä Christa-Maria Sielandia. Kun kirjailijan ystävä tappaa itsensä, tämä alkaa salaa työstää länsisaksalaiselle "Der Spiegel" -lehdelle laajaa artikkelia DDR:n vaietuista itsemurhista, Wiesler alkaa katsoa kirjailijan toimintaa sormiensa läpi, jättää kuulohavaintonsa raportoimatta ja pelastaa myös ilmiantajaksi pakotetun Sielandin pulasta. Yhtäkkiä vuonna 1989 koko salailuun ja urkintaan perustuva järjestelmä romahtaa, ja vapaus koittaa. Dreyman jäljittää Stasi-arkistosta tuntemattomaksi jääneen hyväntekijänsä Wieslerin ja kirjoittaa tästä kirjan.
Zbigniew Gut

Zbigniew Gut (17. huhtikuuta 1949 Wymiarki Puola – 27. maaliskuuta 2010 Saint-Jean-de-Maurienne, Ranska) oli puolalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja, jonka pelipaikka oli keskuspuolustaja. Hän voitti olympiakultaa Münchenissä 1972. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, muun muassa täydet minuutit loppuottelussa Unkaria vastaan. Hän saavutti pronssia MM-kilpailuissa 1974 ja pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Gut pelasi vuosina 1972–1974 Puolan maajoukkueessa yhteensä 11 maaottelua, joissa hän ei tehnyt yhtäkään maalia.
Gut edusti kotimaassaan Odra Opolea ja Lech Poznańia. Hän siirtyi vuonna 1980 Ranskaan, jossa hän edusti Paris FC:tä, Stade Français'ta ja Red Staria.
Zohra Sehgal

Zohra Sehgal (, oik. Zohra Begum Mumtaz-Ullah Khan, ; 27. huhtikuuta 1912 Saharanpur – 10. heinäkuuta 2014 New Delhi) oli intialainen näyttelijä. Hän vaikutti paitsi Bollywoodissa, myös useissa brittiläisissä elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Sehgal syntyi Saharanpurissa ja sai muslimikasvatuksen. Hän kuitenkin piti itseään agnostikkona. Hän aloitti uransa tanssijana.
Sehgal muutti aviomiehensä Kameshwar Sehgalin kuoltua ensin Delhiin ja sitten Lontooseen, johon hän jäi vuosikymmeniksi. Ikääntymisestään huolimatta hän jatkoi uraansa aktiivisena 2000-luvulle saakka.
Bernard Genghini

Bernard Genghini (s. 18. tammikuuta 1958 Soultz-Haut-Rhin) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Genghini on toiminut peliuransa jälkeen myös valmentajana, mutta on lopettanut tämänkin uran. 
Genghini edusti Ranskaa yhteensä kolmissa arvokisoissa, MM-kisoissa vuosina 1982 ja 1986 sekä Ranskan mestaruuteen päättyneissä EM-kisoissa 1984.
Barbaarien invaasio

Barbaarien invaasio on kanadalainen elokuva vuodelta 2003. Se on draamakomedia, joka käsittelee päähenkilö Rémyn elämää sen jälkeen, kun häneltä on löydetty syöpä. Rémyn viimeisten päivien aikana hänen luonaan vierailee vanhoja ystäviä ja rakastajia muistelemassa menneitä, ja puhumassa politiikkaa ja filosofiaa. Se on itsenäinen jatko-osa saman ohjaajan elokuvalle "Amerikan imperiumin rappio" vuodelta 1986, ja sijoittuu aikaan 17 vuotta tämän tapahtumien jälkeen.
"Barbaarien invaasio" sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon, vuoden parhaan kanadalaiselokuvan Genie-palkinnon ja tukun muita palkintoja.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula sanoo Arcandin leikittelevän elokuvassa väitteellä, että ihmiskunta ei ole vuosituhansien aikana oppinut mitään erehdyksistään. ”Denys Arcand vertaa satiirissaan länsimaisen kulttuurin veristä historiaa aatteellisuuden vararikkoon, jossa ihmisoikeudet inventoidaan varastossa lojuvien taulujen tavoin arvioitua markkinahintaansa vastaaviksi.”
Ulrik Jansson

Ulrik Jansson (s. 2. helmikuuta 1968) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. 
Jansson pelasi seuratasolla muun muassa Helsingborgs IF:ssä, jossa hän voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 1999. Maajoukkueessa Jansson pelasi yhdet arvokisat, vuoden 1990 MM-kisat.
Zebrasoma

Zebrasoma on välskärikalojen suku, jonka monet lajit ovat hyvin suosittuja meriakvaarion kaloja. Kaiken kaikkiaan sukuun kuuluu seitsemän lajia.
Koko ja ulkonäkö.
"Zebrasoma"-välskärit ovat vartalonmuodoltaan litteitä kiekkoja, ja kasvavat 15–40 cm pitkiksi. Niiden kuono on ulkoneva ja selkäevä nousee purjeena.
"Zebrasoma"-välskärien pyrstön tyvessä on veitsimäinen uloke, joka voi leikata ihmisellekin naarmuja joihin tarvitaan tikit.
Käyttäytyminen.
"Zebrasoma"-välskärit nahistelevat jatkuvasti toisten saman suvun välskärien kanssa. Niitä ei yleensä suositella pidettäväksi samassa akvaariossa enempää kuin yhtä kutakin lajia. Jos aikoo hankkia useita yksilöitä, ne pitäisi hankkia kaikki samalla kertaa, koska ne pyrkivät aktiivisesti karkottamaan myöhemmin reviirille tulleen yksilön. Toisaalta ne pitäisi hankkia altaan viimeisinä kaloina, jotta muiden lajien yksilöt ehtivät asettua omille reviireilleen ennen välskärijoukon saapumista.
Vesiolot ja ravinto.
"Zebrasoma"-välskärit ovat luonnossa periaatteessa kasvinsyöjiä; syömänsä levän joukossa ne kuitenkin nielaisevat ilmeisesti myös melkoisen määrän pieniä selkärangattomia. Akvaariossa niille tarjotaan kasvipitoista sekaruokaa. Niiden luontaiseen käytökseen kuuluu näykkiä ja nyppiä jatkuvasti jotakin - jos akvaariossa on tarjolla levää, ne eivät niin herkästi kiusaa muita kaloja tai selkärangattomia.
Acanthurus

Acanthurus on välskärikalojen suku, johon kuuluu 40 lajia.
Monet lajit ovat arvostettuja meriakvaarion kaloja, mutta niiden hoitaminen ei ole aina helppoa.
Koko ja ulkonäkö.
"Acanthurus"-välskärit ovat litteitä kiekkoja ja kasvavat 20-80 cm pitkiksi. Niiden kuono on tylpempi kuin "Zebrasoma"-välskärien. 
Elinympäristö.
Useimmat "Acanthurus"-välskärit ovat kotoisin Indopasifiselta merialueelta, yksi laji Atlantin itäosista ja viisi Karibialta tai muualta Länsi-Atlantilta. Ne elävät tyypillisesti meren matalassa osassa (1-100 m) joko kallioilla tai koralliriutoilla.
Käyttäytyminen.
"Acanthurus"-välskärit valtaavat itselleen reviirin.
James Tiptree Jr.

James Tiptree Jr. (oikea nimi Alice Bradley Sheldon, 1915 Chicago, Illinois – 1987 McLean, Virginia) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Sheldon tunnetaan novelleistaan, joiden parhaimmisto on koottu kokoelmaan "Her Smoke Rose Up Forever" (1990). Häneltä on suomennettu romaani "Hävittäjä" (1978). 
Vuonna 1991 perustettiin hänen nimeään kantava James Tiptree, Jr. -palkinto. Palkinnon nimi muutettiin Otherwise-palkinnoksi 2019.
Dominique Herr

Domimique Herr (s. 25. lokakuuta 1965 Basel, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen jalkapalloilija.
Herr edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 1989-1995 aikana 52 kertaa ja teki 4 maalia, mukaan lukien 4 ottelua vuoden 1994 MM-kilpailuissa.
Valkovuoto

Valkovuoto () on emättimen valkeanvärinen hapan erite, joka pitää emättimen puhtaana ja ylläpitää sen limakalvojen joustavuutta ja maitohappobakteeri luontaista kemiallista tasapainoa. Limakalvon ollessa tulehtunut valkovuotoa voi esiintyä tavallista runsaammin tai sillä voi olla epätavallinen koostumus. Valkovuodon erittyminen alkaa murrosiässä, ja se on yleensä ensimmäinen murrosiän alkamisen ilmoittava merkki yhdessä rintojen kasvun alkamisen kanssa. Estrogeenit eli naishormonit säätelevät valkovuodon erittymistä. Pienissä määrin valkovuoto on harmiton, mutta jos sitä erittyy runsaasti, se on paakkuista, pahanhajuista tai värillistä, on sen aiheuttajana hiivasieni, bakteeri tai virus. Epätavallinen valkovuoto saattaa johtaa jopa lääkärikäyntiin.
Lawrence E. Walsh

Lawrence Edward Walsh (8. tammikuuta 1912 – 19. maaliskuuta 2014 Oklahoma City, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen lakimies, joka nousi laajaan julkisuuteen Iran-Contra-skandaalin tiimoilta. Hän valmistui Columbian yliopistosta.
Walsh julkaisi skandaalista jälkikäteen kirjan "Firewall: The Iran-Contra Conspiracy and Cover-Up". Hän toimi Yhdysvaltain varaoikeusministerinä ja American Bar Associationin puheenjohtajana.
Karthalanpöllönen

Karthalanpöllönen ("Otus pauliani") on erittäin uhanalainen Komoreilla Ngazidjan saarella tulivuori Karthalan rinteillä elävä pöllö .
Kooltaan karthalanpöllönen on noin 22 cm. Selkä ja pää ovat lajilla harmaanruskeat ja vatsa kellanruskea. Silmät ovat pöllöille tyypillisesti keltaiset. Karthalanpöllösen äänet ovat vihellyksiä .
Karthalanpöllönen elää ikivihreissä metsissä 650 metrin korkeudesta aina puurajalle saakka. Parhaiten se viihtyy vanhoissa metsissä. mutta selviää myös pioneerimetsissä. Karthalanpöllöskannan kooksi arvioidaan noin 2 000 yksilöä . Suurin lajiin kohdistuva uhka on metsien hakkuu maanviljelysmaaksi. Lisäksi saarelle levinneet rotat sekä pihamaina voivat olla kilpailijoita sekä pesärosvoja .
Alexander Reinagle

Alexander Robert Reinagle (23. huhtikuuta 1756 – 21. syyskuuta 1809) oli brittiläissyntyinen säveltäjä, kosketinsoittaja ja näyttämömusiikin tuottaja, joka asettui vuonna 1786 Yhdysvaltoihin. Eräs hänen ihailijoistaan oli George Washington.
Reinagle saavutti arvostusta myös pedagogisilla kyvyillään. Häneltä on säilynyt useita teoksia sekä Britannian että Yhdysvaltain ajoilta.
Linda Emond

Linda Emond (s. 22. toukokuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Emond tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Kova laki" ja sen spin-offeista. Hän on kuitenkin suorittanut myös elokuvarooleja, joiden joukossa ovat osat teoksissa "North Country" (2005) ja "Stop-Loss" (2008). 
Emond on teatterityöstään ollut ehdolla kahden Drama Desk -palkinnon ja yhden Tony-palkinnon saajaksi.
Arthur Pauli

Arthur Pauli (s. 14. toukokuuta 1989 Ehenbichl) on itävaltalainen mäkihyppääjä.
Pauli saavutti Rovaniemen juniorien MM-kilpailuista 2005 hopeaa normaalimäestä. Lisäksi hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Itävallan joukkueessa.
Pauli osallistui ensimmäiseen maailmancup-kilpailuunsa tammikuussa 2007. Hänen paras sijoituksensa osakilpailussa on kuudes tila, jonka hän on hypännyt kahteenkin kertaan; Klingenthalin ja Bischofshofenin suurmäessä vuonna 2007. Helmikuussa 2008 hän voitti joukkuekisan Willingenissä.
Itävallan hiihtoliitto ilmoitti syyskuussa 2010 Paulin lopettaneen mäkihyppyuransa.
Stephanie Seymour

Stephanie Michelle Seymour (s. 23. heinäkuuta 1968 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa "Playboy"-lehden ja "Victoria's Secretin" kuvista. Hänellä oli rooli elokuvassa "Pollock" (2000).
Tsukijin kalatori

Tsukijin kalatori () oli Japanissa sijainnut maailman suurin kalan ja muiden merestä saatavien tuotteiden tukkukauppa. Se oli myös yksi maailman suurimmista ylipäätään ruokaa myyvistä tukkukaupoista. Alue sijaitsi Tsukijin kaupunginosassa Chūōn erillisalueella keskellä Tokiota. Tori oli suosittu vierailukohde ulkomaisten turistien keskuudessa, mutta vain harvat japanilaiset vierailivat siellä. Torin toiminta lakkasi 2018. 
Sijainti.
Tsukijin kalatori sijaitsi Tsukijishijōn metroaseman lähellä, Ōedo-metrolinjan varrella. Tori koostui kahdesta osasta. Sisempi alue ("jōnai shijō") oli varsinainen tukkukauppa-alue, jossa muun muassa huutokaupat järjestettiin ja suurin osa kalasta valmistettiin myytäväksi. Alueella toimi noin 900 myyjää pienissä pisteissään. Ulompana oli alue, jossa toimi jälleenmyyjiä ja tukkukauppiaita. Täällä kaupat myivät myös muuta kuin kalaa, esimerkiksi japanilaisia keittiövälineitä. Alueella toimi myös useita ravintoloita. 
Talous.
Kalatorilta oli saatavissa yli 400 erilaista merestä peräisin olevaa tuotetta pienistä sardiineista 300 kg:n painoisiin tonnikaloihin ja halvasta merilevästä hienoimpaan kaviaariin. Tokion kolmella kalatorilla käsitellään vuosittain yli 700 000 tonnia kalatuotteita. Tsukiji yksin käsitteli päivittäin yli 2 000 tonnia kalatuotteita, ja sen työntekijöiden määrä vaihteli välillä 60 000–65 000.
Toiminta.
Tori avasi ovensa kolmelta aamuyöstä lukuun ottamatta sunnuntaita ja joitakin yksittäisiä viikolle sattuvia lomapäiviä. Myytävät tuotteet saapuivat Tsukijiin eri puolilta maailmaa kuorma-autoilla, laivoilla ja lentokoneilla. Huutokauppojen meklarit arvioivat tuotteet ja valmistelivat ne myytäviksi. Ostajat myös tarkastivat tuotteet ennen huutokaupan alkua.
Huutokauppa alkoi noin kello 5.20, ja siihen saivat osallistua vain lisensoidut henkilöt. Huutokauppa päättyi noin seitsemältä. Toiminta torilla oli aktiivisimmillaan kello 5.30–8.00, ja tori hiljeni huutokaupan päättymisen jälkeen. Useat kaupat sulkeutuivat jo yhdeltätoista, ja tori suljettiin siivoamista varten yhdeltä iltapäivällä. Turistit pääsivät vierailemaan torilla kello 5.00 ja 6.15 välisenä aikana.
Bud Cort

Bud Cort (oik. "Walter Edward Cox", s. 29. maaliskuuta 1948 New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen ensimmäiset filmiroolinsa olivat Robert Altmanin elokuvissa "Poika joka halusi siivet" (1970) ja "MASH" (1970). Hänen läpimurtoroolinsa oli miespääosa Hal Ashbyn mustassa komediassa "Harold ja Maude" (1971), ja hänen myöhempiä elokuviaan ovat , "Pollock" (2000) ja "Steve Zissoun vedenalainen maailma" (2004). Hän on ollut ehdolla Baftan ja Golden Globen saajaksi. 
Cort varttui New Yorkin osavaltion New Rochellessa viisilapsisen perheen toiseksi vanhimpana. Hän osoitti nuorena taiteellisia lahjoja ja ansaitsi rahaa maalaamalla kadulla pikamuotokuvia ihmisistä. Sama kiinnostus ihmisten tutkimiseen johti hänet näyttelijänuralle.
Vuonna 1979 hän loukkaantui vaikeasti auto-onnettomuudessa, josta toipuminen vei vuosia.
Niki Caro

Niki Caro (s. 1967 Wellington, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan muiden muassa teoksista "Valasratsastaja" (2002) ja "North Country" (2005). 
Caro ohjasi Disneyn elokuvan "Mulan" (2020), joka perustui samannimiseen animaatioelokuvaan vuodelta 1998.
Caro on ollut ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi lyhytelokuvasta "Sure to Rise" 1994 .
David Lazzaroni

David Lazzaroni (s. 4. helmikuuta 1985 Echirolles) on ranskalainen mäkihyppääjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien.
Lazzaroni sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 suurmäen 41:nneksi ja normaalimäen 27:nneksi. Sapporossa 2007 hän oli suurmäen 28:s ja normaalimäen 33:s. Oberstdorfin lentomäen MM-kisoissa 2008 hän sijoittui joukkuekisassa kahdeksanneksi ja henkilökohtaisen kisan 29:nneksi. Saman sijan hän hyppäsi myös kaksi vuotta aikaisemmin Kulmissa.
Maailmancupissa Lazzaroni hyppäsi ensimmäisen kisansa maaliskuussa 2002. Hänen paras sijoituksensa osakilpailussa on Harrachovin lentomäkikilpailun kuudes tila 20. tammikuuta 2008.