tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
John Hunt Morgan

John Hunt Morgan (1. kesäkuuta 1825 – 4. syyskuuta 1864) oli etelävaltioiden kenraali ja ratsuväenupseeri Yhdysvaltojen sisällissodassa
Hän oli syntynyt Huntsvillessä Alabamassa. Hän taisteli Meksikon sodassa sotamiehenä ja otti osaa Buena Vistan taisteluun. Sisällissodan alussa hän liittyi etelävaltoiden armeijaan ja kohosi pian everstiksi 2. Kentuckyn ratsuväenrykmenttiin. Hän taisteli Shilohissa, ja lähti 4. heinäkuuta 1862 Knoxvilleen ja tunkeutui viikkojen kuluessa syvälle Kentuckyyn ja kahakoi Don Carlos Buellin joukkoja vastaan. Hän otti 1.200 vankia, jotka päästi menemään ja tunkeutui syvälle Unionin alueelle ja tuhosi suuria määriä vihollisen varusteita. Hän tunkeutui Indianaan ja Ohioon saakka, tällä Morganin ryöstöretkeksi kutsutulla matkallaan. Hän pääsi kauemmaksi pohjoiseen kuin kukaan muu univormuun pukeutunut etelävaltioiden sotilas. Ryöstöretki johti myös siihen että Edmund Kirby Smith ja Braxton Bragg käynnistivät konfederaation Heartland-offensiivin samana syksynä olettaen että tuhannet kentuckyläiset liittyisivät konfederaation riveihin, jos etelä valtaisi osavaltion.
Morgan ylennettiin prikaatinkenraaliksi 11. joulukuuta 1862. Hän sai arvon konfederaation kongressilta ryöstellessään "William S. Rosecrans"in tarvikelinjoja joulukuussa 1862. Hän saavutti tästä voiton Hartsvillen taistelussa 7. joulukuuta. Joulukuussa Hunt nai Martha Readyn Tennesseestä. Kesällä 1863 Hunt käynnisti sen vuoden "Suuren ryöstöretken" samaan aikaan Gettysburgin ja Vicksburgin taistelujen aikaan, ylitti Ohio-joen ja eteni etelä-Ohioon ja Indianaan. Hänen ryöstöretkensä miltei päättyi 19. heinäkuuta Buffington Islandissa, kun 700 hänen miestään jäi sotavangeiksi Ohiojokea ylittäessään Unionin tykkiveneiden häiritessä ylitystä. Vain alle 200 miestä pääsi joen yli. Sotavangeiksi joutuneet päätyivät surullisen kuuluisaan Camp Douglasin vankileiriin Chicagoon, jossa olivat sodan loppuun, jossa oli huomattavan suuri vankikuolleisuus. Hunt antautui viimein Salinesvillessä Ohiossa 26. heinäkuuta joukkoineen, jotka olivat uupuneita ja nälkäisiä. 27. marraskuuta Morgan ja hänen kuusi upseeriaan, huomattavimpana Thomas Hines pakenivat Ohion rangaistusvankilasta. Morgan onnistui pakenemaan takaisin etelään salamatkustajana junassa.
Hänen ryöstöretkensä sai suurta huomiota liittovaltion ja etelän lehdistössä. Hunt oli rikkonut Braggin käskyä olla ylittämättä joki, ja Unionin vahvat joukko-osastot ja tykkiveneet joella ja sen pohjoispuolella olivat tuominneet ryöstöretken ennalta epäonnistumaan. Hunt sai vankeudesta paettuaan komentoonsa konfederaation joukkoja Tennesseen itäosista ja Virginiasta. 4. syyskuuta 1864 hänet ammuttiin hengiltä hänen paetessaan Unionin joukkojen iskua Greenevillessä Virginiassa. Hänet on haudattu Lexingtonin hautausmaahan.
Da-Capo

Da-Capo on Fazerin valmistama suklaapatukka ja -konvehtimakeinen, jota on valmistettu vuodesta 1916 lähtien. Da-Capo-patukka on Fazerin ensimmäinen suklaapatukka.
Historia.
Vuodesta 1916 vuoteen 1939 Da-Capoja myytiin paperipäällysteisenä konvehtikaramellina. Da-Capo nimettiin musiikkitermin Da capo ("alusta uudelleen") mukaan, sillä se sai alkunsa kierrätysajatuksesta, kun laadunvalvonnassa virheellisiksi todetut liköörikonvehdit haluttiin saada käyttöön. Konvehdit sulatettiin, ja seokseen lorautettiin mausteeksi Rhum Martiniqueta, joka tasoitti liköörin makua. Suklaapatukkana Da-Capoja alettiin valmistaa vuonna 1949, ja vuonna 1957 kääreelliset konvehdit palasivat taas markkinoille. Välillä konvehdit olivat poissa markkinoilta, mutta nykyisin niitä myydään jouluisin ja muun muassa lentokenttien Travel-valikoimissa.
Pakkaus.
Da-Capoja myydään 20 gramman suklaapatukkana ja kolmen kilogramman ja 350 gramman konvehtirasioissa sekä 130 gramman pusseissa.
Ainesosat.
Alkoholin osuus tuotteessa on minimaalinen, sillä Da-Capo-massa keitetään 110-asteiseksi, jolloin suurin osa alkoholista haihtuu. Patukan sisältämä rommi saattaa kuitenkin vaikuttaa puhalluskokeeseen, jos koe tehdään heti suklaan syömisen jälkeen. Massan päälle tulee kuorrutus tummasta suklaasta.
Corey Smith

Corey Smith (s. 27. heinäkuuta 1983) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja. Hänet valittiin kaudella 2007–2008 Korisliigan parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi. 195-senttinen Smith on monipuolinen yleispelaaja. Hän on Vanderbiltin yliopiston kasvatteja.
Pelaajaura.
Smith aloitti koripalloharrastuksensa viisivuotiaana Houstonissa. Smith pelasi koripalloa neljä kautta Vanderbiltin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2005. Vuonna 2006 Smith kiersi maailmaa show-ryhmä Harlem Globetrottersin mukana. Suomeen Smith siirtyi kaudeksi 2007–2008 Kouvojen Korisliiga-joukkueeseen. Smith valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi sekä tammikuussa että helmikuussa 2008. Lisäksi hän voitti Ilta-Sanomien järjestämän IS-tähtikisan, jonka voitosta hän nettosi 3 400 euroa. Runkosarjan pistetilastossa Smith sijoittui viidenneksi 21,0 keskiarvollaan. Kauden päätteeksi hänet palkittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena. Smith voitti Kouvojen mukana kaudella 2007–2008 SM-hopeaa.
Kaudeksi 2008–2009 Smith siirtyi Uruguayn pääsarjassa pelaavaan Hebraica y Macabin joukkueeseen. Smith pelasi joukkueessa 13 ottelua 16,4 pisteen keskiarvolla. Vuoden 2008 lopulla Smith siirtyi latvialaiseen Barons/LMT Riga -joukkueen pelaamaan Latvian koripalloliigaa, Baltian koripalloliigaa ja Eurocupia. Smith poistui joukkueesta tammikuussa 2009.
Helmikuussa 2009 Smith siirtyi Basketliganissa pelaavan Södertälje Kingsin joukkueeseen. Kaudeksi 2009–2010 hän teki paluun Suomeen ja siirtyi Torpan Poikien riveihin.
Walsrode

Walsrode on kaupunki Saksassa Ala-Saksin osavaltiossa Lüneburgin nummialueen eteläosassa. Kaupungin asukasluku on 23 219. Walsrode on tunnettu vuodesta 1935 lisänimellä "Hermann-Löns-Stadt" saksalaisen journalistin ja kirjailijan Hermann Lönsin vaikutettua alueella 1900-luvun alussa. Pinta-alaltaan Walsrode on Ala-Saksin toiseksi laajin kaupunki. 
Ensimmäinen asiakirjamaininta paikkakunnasta on päivätty 7. toukokuuta 986. Walsrode sai kaupunkioikeudet 22. kesäkuuta 1383 Braunschweigin ja Lüneburgin herttuoilta. Kaupungin vaakunasta on varhaisin maininta vuodelta 1479. Kuvanveistäjä Hans Brüggemann syntyi Walsrodessa vuoden 1480 tienoilla. Hän loi tunnetun Bordesholmin alttarin, joka sijaitsee nykyisin Schleswigin tuomiokirkossa. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1626 Johann Tillyn joukot aiheuttivat laajaa tuhoa Walsrodessa. 6. kesäkuuta 1757 tulipalo tuhosi 230 kaupungin 237:stä talosta. 1890 kaupunki liitettiin valtakunnalliseen rautatieverkkoon. Walsrodesta tuli valtakunnallisesti tunnustettu virkistyspaikkakunta ("Erholungsort") vuonna 1973. Kaupungin nähtävyyksiä on muun muassa maailman suurimpiin lukeutuva lintupuisto "Vogelpark Walsrode". Ulkoilmamuseo "Heidemuseum Rischmannshof" avattiin 1912 ja se on lajissaan Saksan vanhimpia. Museo kertoo paikallisen talonpoikaiselämän historiasta.
Walsrode sijaitsee moottoriteiden A 7 ja A 27 risteyksessä. Walsroden rautatieasema on "Heidebahnin", Hannoverista pohjoiseen Buchholziin johtavan suurimmalta osaltaan yksirataisen sähköistämättömän ratalinjan varrella. Etäisyys Hannoverin asemalta on 62 kilometriä.
Walsrodessa syntyneitä tai siellä jossain vaiheessa asuneita kuuluisuuksia ovat Lönsin ja Brüggemannin lisäksi muun muassa muusikko Drafi Deutscher ja näyttelijä Maren Kroymann.
Oskari Vilamo

Oskari Rupert Vilamo (vuoteen 1906 Willman; 27. toukokuuta 1880 Mäntsälä – 29. syyskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen Helsingissä toiminut rakennusurakoitsija.
Kyläseppä Abel Seth Willmanin ja Sifra Marjaana Juhontyttären perheeseen syntynyt Vilamo opiskeli puusepänkoulussa Sortavalassa ja muutti sitten Helsinkiin jossa hän valmistui rakennusmestariksi Helsingin teollisuuskoulusta vuonna 1901. Vilamo työskenteli sitten noin kymmenen vuotta rakennuspiirtäjänä ja -laskijana muun muassa vuosina 1905–1911 professori Onni Tarjanteen toimistossa. 
Hän oli sitten vastaavana rakennusmestarina useilla helsinkiläisillä työmailla ja toimi myös urakoitsijana ensimmäisen maailmansodan aikana Helsingin lähistöllä käynnistetyillä venäläisten linnoitustyömailla. Vilamo ryhtyi itsenäiseksi rakennusurakoitsijaksi vuonna 1919. Samana vuonna hänestä tuli vuonna 1910 perustetun Asfaltti-Osakeyhtiö Lemminkäisen johtokunnan puheenjohtaja. Hän hoiti tätä tehtävää kuolemaansa saakka ja 1950-luvun alussa Vilamo lapsineen omisti jo enemmistön yhtiön osakkeista. Lemminkäisen suuromistaja, vuorineuvos Heikki Oskari Pentti (1946–2008) oli Vilamon tyttärenpoika.
Vilamo urakoi pääasiassa Helsingissä toista sataa rakennusta. Tunnetuimpia niistä ovat Hämäläisosakunnan talo, Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu, Lallukan taiteilijakoti, Pääpostitalo, Mehiläisen sairaala ja Lastenlinna. Myös Hämeenlinnassa sijaitseva Hotelli Aulanko oli Vilamon urakoima. Vilamo sai talousneuvoksen arvon 1938. Hän oli Suomen rakennusalan työnantajaliiton varapuheenjohtajana 1932–1934 ja puheenjohtajana 1934–1945.
Vilamo oli naimisissa vuodesta 1913 Siiri Mathilda Einiön (ent. Bäckström) kanssa.
Debbie Brill

Debbie Brill OC (s. 10. maaliskuuta 1953) on kanadalainen korkeushyppääjä. Hän syntyi Missionissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, ja sai Kanadan ritarikunnan upseerin arvon vuonna 1983.
Brill kehitti oman hyppytyylinsä, "Brill Bend", joka oli samantapainen kuin Dick Fosburyn samoihin aikoihin kehittämä floppaus. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kaksi kultaa (1970, 1982) ja yhden hopean (1978). Pan-Amerikan kisoissa hän ylsi kultaan (1971) ja pronssiin (1979). Hän on lisäksi yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailujen 1985 pronssimitalisti.
Myös olympialaisiin osallistunut Brill kelpuutettiin vuonna 1982 Canadian Olympic Hall of Fameen.
Robert Irwin

Robert Irwin (23. elokuuta 1946 – 28. kesäkuuta 2024) oli brittiläinen historiantutkija ja kirjailija. Irwin erikoistui Arabian ja Lähi-idän historiaan ja opetti Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa. Ensimmäisen romaaninsa "Tuhannen ja yhden yön painajainen" Irwin julkaisi 1983. Suomeksi Irwinin romaaneista ovat ilmestyneet myös "Täydellinen ruumis" (1995) ja "Sulttaanin rukoustyynyt" (2000). Hän on Royal Society of Literaturen jäsen.
Bob Seger

Robert Clark "Bob" Seger (s. 6. toukokuuta 1945) on yhdysvaltalainen rockmuusikko ja laulaja-lauluntekijä. Seger aloitti muusikonuransa 1960-luvulla ja oli uransa alkuvuosina suosittu kotikaupungissaan Detroitissa. Kansalliseen suosioon Seger nousi albumillaan "Live Bullet" (1976), jota seuranneet kuusi albumia nousivat myös listoille.
Segerin sanoitukset kuvailevat usein Yhdysvaltain sydänmaiden työväenluokan elämää.
Elämä ja ura.
Bob Seger syntyi 6. toukokuuta 1945 Michiganissa. Hänen isänsä oli big bandia johtanut muusikko ja tehdastyöläinen. Seger ryhtyi musiikkiuralle jo nuorena ja perusti ensimmäisen yhtyeensä The Decibels 15-vuotiaana. Hänen esikoissinglensä ”East Side Story” ja ”Persecution Smith” julkaistiin viisi vuotta myöhemmin. Seger saavutti uransa alkuvuosina menestystä vain kotikaupungissaan Detroitissa, missä single ”Heavy Music” nousi listaykköseksi.
Seger teki levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa vuonna 1968. Hänen ensimmäinen singlensä Capitolilla oli sodanvastainen kappale ”2+2=?”, joka nousi listoille Detroitissa mutta ei muualla. Sen sijaan ”Ramblin’ Gamblin’ Man” (1968) nousi kansallisen singlelistan sijalle 17 ja antoi Segerille mahdollisuuden keikkailla myös kotiseutujensa ulkopuolella. Seger ei kuitenkaan saanut uutta top-40-listahittiä ennen vuotta 1977. Hän julkaisi 1970-luvun alkupuolella useita albumeja ja teki ahkerasti kiertueita. Vuoden 1974 aikana Seger teki 267 keikkaa.
Seger perusti vuonna 1974 Silver Bullet Bandin, joka pysyi hänen taustayhtyeenään seuraavien vuosikymmenten ajan. Livealbumi "Live Bullet" (1976) oli Segerin läpimurtoalbumi. Se nousi Billboardin albumilistalle yli kolmen vuoden ajaksi ja aloitti Segerin seitsemän top-10-albumin sarjan. Sitä seurannut "Night Moves" (1976) nosti Segerin supertähteyteen. "Against the Wind" (1980) oli Segerin ensimmäinen listaykkösalbumi.
Julkaistuaan urallaan 13 albumia Seger vähensi keikkailua ja levyttämistä 1980-luvulla keskittyäkseen lastensa kasvattamiseen. Hän sai ensimmäisen listaykkössinglensä vuonna 1987 kappaleella ”Shakedown”. Hän julkaisi 1990-luvulla enää vain kaksi albumia. Vuoteen 2003 mennessä Segerin albumeja oli myyty yhteensä 50 miljoonaa kappaletta.
Seger nimitettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2004.
Seger on ollut kolme kertaa naimisissa. Hänellä on kaksi lasta.
Siegfried Seidl

Tohtori Siegfried Seidl (24. elokuuta 1911 Tulln, Ala-Itävalta – 4. helmikuuta 1947 Wien) oli itävaltalainen natsi ja Theresienstadtin keskitysleirin komendantti toisessa maailmansodassa.
Siegfried Seidl keskeytti lakiopintonsa, ja teki tilapäistöitä. 1930 hän liittyi natsipuolueeseen ja 1932 SS:ään. Myöhään vuonna 1939 Seidl kutsuttiin poliisin palvelukseen, ja 1940 hän meni RSHA:n Adolf Eichmannin alaisuuteen ja Poseniin SS-komentajaksi. 1941 hän viimeisteli opintonsa, jotka olivat keskeytyneet vuonna 1935. Lokakuussa 1941, SS-Obersturmführer Seidl sai RSHA:lta tehtävän rakentaa Theresienstadtin Ghetto.
1941-1943 hän oli gheton komendantti, ja vastuussa tuhansien ihmisten huonosta kohtelusta ja murhista. Marraskuussa 1942 Seidl ylennettiin SS-Hauptsturmführeriksi. 1944-1945 hän oli SS:n erikoistyöleirien johtajana Itävallassa. Wienin asemapaikastaan Seidl hallitsi unkarinjuutalaisia varten rakennettuja työleirejä Wienissä ja Ala-Itävallassa.
14. marraskuuta 1946 Seidl tuomittiin Wienissä kuolemaan sotarikoksista. Hänet teloitettiin helmikuussa 1947.
Irmfried Eberl

Irmfried Eberl (8. syyskuuta 1910 Bregenz, Itävalta-Unkari – 16. helmikuuta 1948 Ulm, Saksa) oli itävaltalainen natsi ja Treblinkan keskitysleirin komendantti toisessa maailmansodassa. Hän oli sotilasarvoltaan SS Obersturmführer.
Eberl valmistui lääketieteen koulutusohjelmasta Innsbruckin yliopistosta vuonna 1933. Hän sai pätevyyden lääkäriksi vuotta myöhemmin. T4-eutanasia-ohjelman kannattajana Eberl vietti kaksi vuotta Brandenburgissa ja Bernburgissa ja auttoi kehittämään ohjelmaa, ennen kuin hänet siirrettiin Treblinkan komentajaksi heinäkuussa 1942. Hänet siirrettiin tehtävästä pois kahden kuukauden kuluttua epäpätevyyden vuoksi ja korvattiin Franz Stanglilla. Vuonna 1944 Eberl liittyi Wehrmachtiin loppusodan ajaksi.
Sodan jälkeen Eberlistä tuli leski hänen toisen vaimonsa kuoleman jälkeen. Hän jatkoi lääkärin ammatin harjoittamista Blaubeurenissa, kunnes hänet pidätettiin tammikuussa 1948. Hän hirttäytyi sellissään seuraavassa kuussa välttääkseen oikeudenkäynnin.
Janne Korpi

Janne Korpi (s. 5. helmikuuta 1986 Vihti) on suomalainen uransa jo lopettanut lumilautailija. Hän on myös raviohjastaja.
Lumilautailijana.
Korpi voitti lumikourun nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2005 Sveitsissä. Aikuisten kisoissa Korpi on voittanut kahdesti MM-pronssia: vuonna 2007 big airissa ja vuonna 2013 slopestylessä. Kaudella 2011–2012 Korpi voitti lumilautailun maailmancupin kokonaiskilpailun freestyle-lajeissa (lumikouru, big air ja slopestyle), lumikourussa ja big airissa. Sarjatasolla Korpi edustaa Vihdin lumilautailijoita.
Korpi on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Torinon olympialaisissa (2006) Korpi oli lumikourun 20:s ja Vancouverin olympialaisissa (2010) 24:s. Sotšin olympialaisissa (2014) hän kilpaili slopestylessa ja lumikourussa. Slopestylessä hän sijoittui 18:nneksi. 
Urheilutoimittajien valitsema vuoden suomalainen lumilautailija Korpi oli vuonna 2012. Hän lopetti lumilautailu-uransa vuonna 2018.
Raviohjastajana ja hevostenomistajana.
Jannen isä Pekka Korpi on eräs menestyneimmistä suomalaisista raviohjastajista. Myös Janne Korpi on ohjastanut hevosia lumilautailu-uransa ohella. Janne Korpi on ohjastanut isänsä valmentamilla hevosilla useita voittoja ravikilpailuissa. Ensimmäinen suurkilpailuvoitto tuli kesällä 2009 Joensuun V75-raveissa. Hän voitti isopalkintoisen Suur-Hollola -ajon heinäkuussa 2022 isänsä valmentamalla Run for Royaltyllä. Janne Korven JJK Sports Oy:n omistama Kinglet Bird ravasi Stochampionatetin voittoon Axevallassa.
Yksityiselämä.
Janne seurusteli 2007 taitoluistelijatar Kiira Korven kanssa.
Olga

Olga on naisen etunimi. Yleensä sen katsotaan olevan itäslaavilainen muoto skandinaavisesta Helga-nimestä, joka merkitsee pyhää tai pyhitettyä. Nimi on hyvin yleinen varsinkin Venäjällä, mutta myös muissa Itä-Euroopan maissa.
Olga ja Helga ovat miespuolisten Olegin ja Helgen sisarnimiä.
Toisen teorian mukaan Olga juontuisi muinaisslaavilaisista nimistä "Volga" tai "Volh". 
Suomessakin nimi Olga oli käytössä jo 1800-luvulla. Heinäkuuhun 2025 mennessä nimi on annettu 24 652 naiselle ja kuudelle miehelle. Noin kaksi kolmasosaa heistä on syntynyt ennen vuotta 1920, mutta 2010-luvullakin nimi on annettu 796 tytölle. Olgan nimipäivä on Suomessa 23. heinäkuuta. Myös suomalainen naisennimi Oili on Olga-nimen muunnelma.
Konrad IV

Konrad IV (25. huhtikuuta 1228 Andria, Sisilian kuningaskunta – 21. toukokuuta 1254 Lavello, Sisilian kuningaskunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1237–1254, Jerusalemin kuningas vuosina 1228–1254 nimellä Konrad II ja Sisilian kuningas vuosina 1250–1254 nimellä Konrad I. 
Suku.
Hän oli Hohenstaufen-sukuisen keisari Fredrik II:n ja tämän toisen puolison Jolandan, Jerusalemin kuningattaren toiseki vanhin poika ja ainoa eloonjäänyt poika, sillä vanhempi veli menehtyi pian syntymänsä jälkeen. Konrad asui Sisiliassa, ennen kuin muutti Saksaan vuonna 1235.
Konrad oli Jerusalemin kuningaskunnan perijä äitinsä kautta, Hänen isänsä teki hänestä myös Svaabian herttuan vuonna 1235. 
Avioliitto ja lapsi.
Konrad avioitui 1. syyskuuta 1246 Vohburgissa Baijerin herttuatar Elisabeth von Bayernin (1227–1273) kanssa, joka oli Baijerin herttua Otto II Wittelsbachin ja Reinin paladiinikreivitär Agnes von Hohenstaufenin vanhin tytär. Heille syntyi 25. maaliskuuta 1252 poika Konradin (1252–1268).
Kuningas.
Hänet valittiin Saksan eli Roomalaisten kuninkaaksi Wienissä helmikuussa 1237 velipuolensa Henrik VII:n tilalle, joka oli kapinoinut keisaria vastaan ​​vuonna 1235. Paavi Gregorius IX:n asetettua Fredrik II:n kirkonkiroukseen vuonna 1239, Konradia sai vastaansa Saksassa vahvistuvan paavimielisen puolueen, jota johtivat Mainzin arkkipiispa Siegfried ja Kölnin arkkipiispa Konrad.
Vuonna 1245 paavi Innocentius IV julisti sekä Konradin että hänen isänsä Fredrik II:n syrjäytetyiksi keisarina ja perillisenä ja julisti ristiretken heitä vastaan. Vastakuningas Henrik Raspe joukkoineen kukisti Konradin armeijoineen 5. elokuuta 1246 lähellä Frankfurtia. Häntä tukivat kuitenkin edelleen Saksan kaupungit ja Baijerin herttua Otto II, jonka tyttären Elisabetin kanssa hän avioitui vuonna 1246.
Keisari Fredrik II kuoli 13. joulukuuta 1250. Sisilian ongelmat ja paavipuolueen vahvistuminen Saksassa vastakuningas Henrik Raspen seuraajan, Vilhelm Hollantilaisen johdolla, pakottivat Konradin lähtemään Saksasta loppuvuodesta 1251 Sisiliaan. Uutenavuotena 1252 Konrad palasi hallitsijana Sisilian kuningaskuntaan, missä hänen velipuolensa Manfred oli ollut valtionhoitajana, ja ryhtyi varusteluihin, joiden tarkoituksena oli puolustaa Sisilian kuningaskuntaa sotilaallisesti. 
Konradin aseman Sisiliassa varmisti hänen joukkojensa tekemä Napolin valtaus lokakuussa 1253, mutta hänen yrityksensä päästä yhteisymmärrykseen paavin kanssa epäonnistuivat.
Perintö.
Konrad menehtyi äkillisesti vain 26-vuotiaana toukokuussa 1254. Hänen seuraajansa Sisilian kuninkaana, poika Konradin oli tuolloin vain kaksivuotias. Leskikuningatar Elisabeth avioitui toisen kerran Müncenissä vuonna 1259 Gorizia-Tirolin kreivi, Kärntenin herttua Meinhard II:n kanssa, heille syntyi kuusi eloon jäänyttä lasta.
Konradin kuolemasta vuonna 1254 alkoi "Interregnum", jonka aikana kukaan Saksan hallitsija ei saanut valtakuntaa hallintaansa. Vasta Rudolf I Habsburgilainen kykeni tekemään sen vuonna 1273.
Palmukakadu

 
Palmukakadu "(Probosciger aterrimus)" on suurin kakadu ja Australian suurin papukaijalintu. Sitä on suomeksi kutsuttu myös nimillä musta kakadu ja ararakakadu.
Koko ja ulkonäkö.
Täysikasvuinen palmukakadu on 50-63 cm pitkä ja painaa 910–1 200 grammaa. Se on väriltään mustanharmaa lukuun ottamatta poskella olevaa paljasta punaista laikkua. Palmukakadulla on komea ja suuri töyhtö. Punaisen kielen kärki on musta. Nokka on mustanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Naaran ylänokka on vaatimattomampi kuin koiraan. Äänet ovat sointuvia vihellyksiä, varoitusääni on terävä kirkaisu.
Esiintyminen.
Palmukakadua tavataan Uudessa-Guinessa ja muutamilla pienemmillä saarilla sekä Koillis-Australiassa. Sen elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on noin 30 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: "aterrimus", "goliath" ja "stenolophus".
Elinympäristö.
Palmukakadut elävät alavien maiden savanneja reunustavilla sademetsien laitamilla 1 300 metrin korkeuteen asti.
Lisääntyminen.
Lisääntymiskausi on elokuusta tammikuuhun. Palmukakadun pesä on syvässä puunkolossa normaalisti avoimessa sademetsämaastossa. Pari voi käyttää samaa pesää peräkkäisinä vuosina. Palmukakadun yhden munan hautomisesta huolehtii naaras. Haudonta-aika on 30–35 päivää ja pesäpoikasaika on noin 80 päivää. Palmukakadun soidin on näyttävä; suurempi koiras tarttuu jalallaan keppiin ja alkaa hakata sillä puunrunkoa saaden aikaan voimakkaan äänen. 
Ravinto.
Palmukakadut syövät siemeniä, pähkinöitä, marjoja, hedelmiä ja silmuja.
Tulimyrsky (albumi)

Tulimyrsky on suomalaisen Moonsorrow-yhtyeen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa EP-levy, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2008. Levyn kesto on yli tunnin, ja se sisältää yhden uuden kappaleen, kaksi cover-kappaletta ja kaksi uudelleenäänitettyä kappaletta yhtyeen ensimmäisiltä demoilta. Idea ”Tulimyrsky”-kappaleesta oli elänyt yhtyeen sisällä jo vuosia, mutta sitä ei ollut toteutettu, sillä se ei sopinut edellisten albumien teemoihin. Vaikka "Tulimyrsky" on EP:ksi varsin pitkä, sen nimeäminen EP:ksi oli yhtyeen mielestä soveliasta sen sisältäessä ainoastaan yhden kokonaan uuden kappaleen.
Levyllä esiintyy parhaiten näyttelijänä tunnettu Turkka Mastomäki tarinankertojana. Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2.
Sortland

Sortland on kunta Nordlandin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Langøyan ja Hinnøyan saarilla Vesterålenin saaristossa Pohjois-Norjassa. Vuoden 2024 alussa Sortlandissa oli 10 618 asukasta. Hallinnollisen keskuksen Sortlandin lisäksi kunnassa sijaitsevat Sigerfjordin ja Strandin taajamat.
Sortland on yksi Hurtigruten-laivareitin välisatamista.
Gary Cole

Gary Michael Cole (s. 20. syyskuuta 1956 Park Ridge, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Keskiyön kutsu".
Elämäkerta.
Cole syntyi Park Ridgessä, Illinoisissa, jossa hän kävi Rolling Meadows High Schoolia. Tuolloin Cole kiinnostui näyttelemisestä ja esitti Ressua koulun näytelmässä "You’re A Good Man, Charlie Brown". Valmistumisen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Illinois State -yliopistoon teatteria.
Ura.
Cole aloitti näyttelijän uransa teatterinäyttelijänä Chicagossa ja esiintyi samalla myös New Yorkissa. Televisiossa hän esiintyi ensi kerran vuonna 1983 elokuvassa "Heart of Steel" ja vuotta myöhemmin elokuvassa "Murha vai painajainen". Sittemmin Cole tunnettaan useiden televisiosarjojen myötä, kun hän esitti pääosaa Emmy-palkitussa televisiosarjassa "Keskiyön kutsu" vuosina 1988–1991. Sarjan jälkeen Cole teki muutamia elokuvarooleja, kunnes vuosina 1995–1996 hän näytteli sheriffi Lucas Buckia televisiosarjassa "Piru irti". Vuonna 1999 Cole tuli tunnetuksi elokuvasta "Konttorirotat", jossa hän näytteli ärsyttävää pomoa Bill Lumberghia. Cole näytteli myös "West Wingissä" varapresidentti Bob Russellia. Hänellä oli myös rooli "Täydelliset naiset" -televisiosarjassa Katherine Mayfairin entisenä aviomiehenä Waynena vuonna 2008.
Ääninäyttelijänä.
Television ja elokuvien ohella Cole on lainannut ääntään eri animaatioihin, joista kenties merkittävin oli James Possible "Kim Possiblessa". Hän on myös ääninäytellyt "Family Guyssa" ja "Harvey Birdman, Attorney at Law" -animaation nimikkohahmoa.
Universe

Universe on englanninielinen sana joka tarkoittaa maailmankaikkeutta.
Lisäksi Universe voi tarkoittaa seuraavia:
Jyrki Karttunen

Jyrki Tuomas Karttunen (s. 13. kesäkuuta 1969 Joensuu) on suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi. Hänen isänsä oli Joensuun kaupungin urheilu- ja liikuntatoimen johtajana toiminut, liikuntaneuvos Yrjö Henrik Karttunen ja äiti pankkitoimihenkilö Marja Mirjam Karttunen (os. Gustafsson). Karttusen veli on Jari Heikka Karttunen (s. 1966). Jyrki Karttusella on yksi lapsi (s. 2014).
Jyrki Karttunen aloitti tanssijanuransa vuonna 1989 Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmässä. Vuodesta 1993 alkaen hän toimi freelancer-tanssijana ja koreografina, sekä oli yksi Nomadi-tuotannon perustajajäsenistä. Vuonna 2008 aloitti toimintansa Karttunen Kollektiv, jonka taiteellisena johtajana hän toimi. Vuosina 2013–2017 Karttunen toimi Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmän eli Helsinki Dance Companyn taiteellisena johtajana ja vuodesta 2017 alkaen Helsingin kaupunginteatterin pääkoreografina. Jyrki Karttunen toimii Tanssiteatteri Hurjaruuthin teatterinjohtajana 1.12.2023 alkaen.
Aktiivisen taiteilijanuran ohella Karttunen on suuntautunut sosiaalialan näkökulmista painottuneeseen työhön lasten ja nuorten parissa erityisesti varhaiskasvatus- ja lastensuojelutyössä. Hän on opiskellut varhaiskasvatuksen opettajaksi Diakonia-ammattikorkeakoulussa sekä Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa (Xamk) 2018–2021. Jyrki Karttunen on lisäksi valmistunut Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta, koreografian koulutusohjelmasta tanssitaiteen maisteriksi vuonna 2023.
Tasavallan presidentti Alexander Stubb myönsi Karttuselle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin vuonna 2024.
Tanssijakiinnitykset.
1989–1993 Helsinki Dance Company
Threads of Life

Threads of Life on Shadows Fallin vuonna 2007 julkaistu albumi. Albumilta nousivat hiteiksi muun muassa "Redemption" ja "Burning The Lives".
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 46.
With You

With You on yhdysvaltalaisen R&amp;B-laulaja Chris Brownin kolmas single hänen toiselta studioalbumiltaan Exclusivelta. With You piti kolmen viikon ajan hallussaan Billboard Hot 100 -listan viidettä sijaa.
Remington 700

Remington 700 on Remington Armsin vuodesta 1962 valmistama pulttilukkokiväärisarja.
Mallit.
Remington 700 on valmistettu useana eri mallina sekä siviili-, poliisi- että sotilaskäyttöön.
Model 700 -siviiliversiot.
Model 700:n versioita siviilikäyttöön ovat muun muassa:
Malli 700P -poliisiversiot.
700P:stä on kaksi normaaliversiota: tavallinen 700P ja 700P Light Tactical Rifle (LTR). Molemmat kiväärit tulevat Tactical Weapons System (TWS) -pakettina, jossa on kiikaritähtäin, haaratuki ja kuljetuslaukku.
Noin 90 % Yhdysvaltojen poliisin tarkka-ampujakivääreistä pohjautuu Model 700:aan.
Model 700 -sotilasversiot.
Yhdysvaltain maavoimien M24 Sniper Weapon System ja Yhdysvaltain merijalkaväen M40-tarkkuuskiväärit on rakennettu Remington Model 700:n pohjalta.
Aiheesta muualla.
American Rifleman: Exploded View: Remington Model 700
Karttunen Kollektiv

Karttunen Kollektiv oli vuonna 2008 perustettu nykytanssin ryhmittymä. Ryhmän taiteellisena johtajana toimi tanssija-koreografi Jyrki Karttunen.
Karttunen Kollektiv tuotti yhden kantaesityksen vuodessa sekä kiersi repertoaariohjelmistolla Suomessa ja ulkomailla. Karttunen Kollektivin mukaan vain olemalla taiteessa mahdollisimman paikallinen ja henkilökohtainen, on mahdollista saavuttaa myös laajaa, aidosti kansainvälistä kiinnostavuutta.
Ryhmä lopetti toimintansa 2013 Jyrki Karttusen siirryttyä Helsingin kaupunginteatterin ja Helsinki Dance Companyn palvelukseen.
Institute of Astronomy

Institute of Astronomy on suurin kolmesta Cambridgen yliopiston tähtitieteeseen keskittyvästä laitoksesta. Laitoksen tutkimusala on vaihtelevaa ja sisältää esimerkiksi tähtien, galaksien ja aktiivisten galaksien tutkimista. 
Laitoksen historian voidaan katsoa alkavan vuodesta 1972, vaikkakin se sisältää myös joukon vanhempia ja siihen yhdistettyjä laitoksia: 
Merkittäviä jäseniä.
Nykyisiä jäseniä.
Nykyisistä jäsenistä merkittäviä ovat esimerkiksi: 
Entisiä jäseniä.
Laitoksen historiasta löytyy useita merkittäviä tieteilijöitä. Institute of Astronomyssä ja siihen yhdistetyissä laitoksissa ovat työskennelleet muun muassa:
Brian Fair

Brian Fair (6. joulukuuta 1976) on yhdysvaltalainen muusikko Massachusettsista, parhaiten hänet tunnetaan Shadows Fallin laulajana. Laulun lisäksi hän myös soittaa kitaraa ja rumpuja.
Historia.
Brian Fairin ensimmäinen yhtye Overcast aloitti elokuussa 1991. Fair oli hetken laulajana, Scott McCooe ja Pete Cortese soittivat kitaraa, Mike D'Antonio soitti bassoa, ja Jay Fitzgerald soitti rumpuja. Overcastin, "Bleed Into One", julkaistiin 1992. "Expectational Dilution", julkaistiin 1994. Heidän viimeinen albuminsa "Fight Ambition To Kill" julkaistiin 1997. Yhtye hajosi vuonna 1998.
Tyylilajit.
Thrash Metal, Death Metal, Metalcore, Space Rock
Anambra

Anambra on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Anambran pinta-ala on 4 844 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Anambrassa oli 4 182 032 asukasta. Anambra on siis yksi Nigerian tiheimmin asuituista osavaltioista. Suurin etninen ryhmä on igbot. 
Osavalttio pohjoisosa on ruohotasankoa, etelässä kasvaa trooppista sademetsää.
Anambran pääkaupunki on Awka. Toinen suuri kaupunki on Onitshan jokisatama Niger-joen varrella.
Valeakaasia

Valeakaasia eli valkovaleakaasia ("Robinia pseudoacacia") on puuvartinen kasvi hernekasvien heimossa. Se on alkujaan lähtöisin Yhdysvaltojen itäosista, mutta sitä on istutettu myös muualle lauhkeaan Pohjois-Amerikkaan, Eurooppaan ja Aasiaan.
Ulkonäkö.
Valeakaasia on keskikokoinen lehtipuu, joka voi kasvaa hyvällä alustalla 30 metriä korkeaksi. Normaalisti puiden korkeus jää 12–18 metriin. Kaarna on paksua, ja se on syvillä uurteilla. Valeakaasialla on lyhyt runko, joka haarautuu melko nopeasti oksiksi. Aikuiset puut ovat tummanharmaita tai ruskeahkoja.
Valeakaasian tummanvihreät lehdet ovat keskimäärin 30 senttimetriä pitkiä ja niissä on myös pienempiä ovaalinmuotoisia lehdyköitä. Syksyisin lehdet kuivuvat ja muuttuvat ruskeiksi ennen kuin putoavat.
Kasvin kukat puhkeavat keväällä. Kermanvalkeat kukat ovat keskittyneet 20 senttimetriä pitkiin terttuihin. Näihin tulee syksyllä 10 senttimetriä pitkiä hedelmiä, jotka muistuttavat litteitä herneenpalkoja.
Levinneisyys.
Valeakaasian alkuperäinen levinneisyysalue kattoi itäisen osan Yhdysvaltoja. Sitä on kuitenkin istutettu kaikkialle Yhdysvaltoihin. Lisäksi sitä on istutettu myös paikoin Euroopassa ja Aasiassa.
Elinympäristö.
Valeakaasia kasvaa monissa erilaisissa ympäristöissä. Parhaiten se viihtyy hedelmällisessä ja kosteassa kalkkikivijohdannaisessa maastossa. Valeakaasiat eivät viihdy erityisen kuivilla tai märillä alueilla, vaikka kestävätkin jonkun verran tulvimista. Maaperän happamuus voi vaihdella pH-arvojen 4,6 ja 8,2 välillä.
Appalakien kosteilla itärinteillä valeakaasioita kasvaa alle 1 040 metrissä, mutta Great Smoky Mountains -vuoriston rinteillä valeakaasioita tapaa 1 620 metrissä asti.
Hintertux

Hintertux on jäätikkö, jonka nimi tulee pienestä kylästä jäätikön juurella. Hintertux sijaitsee Zillertalin laaksossa Tirolissa, Itävallassa. Jäätikön korkein kohta on 3476 metriä merenpinnan yläpuolella. 
Talviurheilukeskus.
Hintertux tarjoaa ympäri vuoden mahdollisuuden lasketteluun.
Korkein hissi vie 3250 metrin korkeuteen. Kesällä hiihtoalue alkaa 2 600 metrin korkeudesta. Hintertux on osa laajaa Zillertalin hiihtoaluetta, missä hoidettuja rinteitä on 245 kilometriä. Myös alempana laaksossa sijaitsevasta Mayrhofenista pääsee mäkeen.
Suomalainen alppihiihtäjä Sara Mustonen kuoli Hintertuxilla vuonna 1979.
United European Car Carriers

United European Car Carriers (UECC) on norjalainen merikuljetusyritys. Yrityksen päätoimistot sijaitsevat Norjan Grimstadissa ja Oslossa. Lisäksi yrityksellä on toimistot muun muassa Lontoossa, Hampurissa, Pariisissa, Madridissa ja Pireuksessa. Henkilökuntaa UECC:lla on 800. United European Car Carriers kuljettaa vuodessa yli 2,2 miljoonaa autoa ja ro-ro-yksikköä 28 aluksellaan. 
United European Car Carriers omistaa osia japanilaisesta Nippon Yusen Kabushiki Kaishasta (NYK) ja ruotsalaisesta Wallenius Linesista.
Hack and slash

Hack and slash tarkoittaa toimintaroolipelien pelityyppiä tai pelitapaa. Kummassakin tapauksessa kyseessä on pelaaminen, joka perustuu vihollisten tappamiseen lähitaistelussa, eikä niinkään juonen käänteisiin tai hahmonkehitykseen. 
Termi on lähtöisin laudalla tai pöydällä pelattavista "kynä ja paperi" -roolipeleistä. Alun perin termillä viitattiin pelikampanjan tyyliin ja termiä käytettiin ensi kerran 1980-luvulla D&amp;D Dragon Magazine -lehden artikkelissa.
Videopeleissä termillä viitattiin aluksi beat ’em up -tyylisiin toimintapeleihin, joissa hahmoilla oli käytössä aseita pelkkien nyrkkien sijaan. Esimerkkejä näistä peleistä ovat "Golden Axe" ja "Final Fight". Myöhemmin termi tuli tunnetuksi lajityyppinä isometristä kuvakulmaa käyttävien pelien yhteydessä kuten "Diablo" ja "Divine Divinity".
Tunnettuja esimerkkejä hack and slash -tyyppisistä peleistä ovat "Diablo"-sarja ja "Dungeon Siege". Myös monet mudit, erityisesti LPMud- ja DikuMUD-lajityyppien edustajat, ovat usein hyvin hack and slash -henkisiä. 
Tunnetuimpia hack and slash -pelejä ovat "Devil May Cry" -sarja, "Dynasty Warriors" -sarja ja "God of War" -sarja. Muita esimerkkejä ovat esimerkiksi Ninja Gaiden -sarja ja Darksiders -sarja.
Eniten pelattavia hahmoja tämän lajityypin pelissä on Koei Tecmon pelissä "Warriors Orochi 4", jossa on 170 hahmoa "Dynasty Warriors" ja "Samurai Warriors" -sarjoista.
Kukkahattutäti

Kukkahattutäti on pilkkanimi, jolla viitataan henkilöön – usein naispuoliseen – joka pilkkaajan mielestä osallistuu julkiseen keskusteluun jakelemalla muille moralistisia, yleensä naiiveja neuvoja. Nimitys kukkahattutäti juontuu moraalia tiukasti vartioivien entisajan amerikkalaisten hienostorouvien päähinetyylistä.
Toimittaja Saska Saarikosken mukaan kukkahattutädillä ”tarkoitetaan hyväntahtoisen hölmöä naista (tai joskus miestäkin), joka opettaa muille, miten tulee elää”. Esimerkkeinä kukkahattutädeiksi nimitellyistä hän mainitsee Tarja Halosen ja Astrid Thorsin. Toimittaja Ilkka Mattilan mukaan kukkahattutädeiksi kutsutaan verkkokeskusteluissa muun muassa rasististen purkausten arvostelijoita, eläinsuojelijoita, joukkoliikenteen kannattajia sekä yleisesti sosiaalialan työntekijöitä. Helmikuussa 2011 jääkiekkoseura KooKoon päävalmentaja Ismo Lehkonen sai lyhyen toimitsijakiellon nimitettyään Mestiksen vastaavia päättäjiä kukkahattutädeiksi. Paleface kutsuu itseään "Luova tuho" -albumillaan itseironisesti ”kukkahattudädiksi”.
Kukkahattutäti maahanmuuttokeskustelussa.
Tutkijoiden Sundén ja Paasonen mukaan sukupuolittunut käsite “kukkahattutäti” ilmestyi maahanmuuttovastaisille foorumeille 2000-luvulla ilmaisemaan naiivia ja moralisoivaa asennetta maahanmuuttoon. Pääasiassa kukkahattutädit on yhdistetty kulttuurisen moninaisuuden, sukupuolten tasa-arvon ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolustamiseen. Kuten englanninkielisen maailman "sosiaalisen oikeudenmukaisuuden soturit" (SJW eli "social justice warriors") kukkahattutädit vastustavat populistista ja nationalistista maahanmuuttovastaisuutta, toivottavat pakolaiset tervetulleeksi ja heiluttavat sateenkaarilippua. 
Sundén ja Paasonen näkevät negatiivisesti leimatussa käsitteessä yhteyden kriittistä diskurssianalyysia (CDA) edustavan Teun A. van Dijkin näkemykseen, jonka mukaan äärioikeistolaisen median todellisia vihan kohteita eivät ole mustat tai muut vähemmistöt, vaan heitä suojelevat antirasistit.
Juha-Pekka Raeste

Juha-Pekka Raeste (s. 4. tammikuuta 1962) on suomalainen toimittaja, joka on näkyvimmin toiminut Helsingin Sanomien Nyt-liitteen perustajana ja ensimmäisenä esimiehenä 1995–2000 sekä Taloussanomien päätoimittajana marraskuusta 2007 toukokuuhun 2009. Hän on tunnettu myös Yle TV2:n "Tuomio"-ajankohtaisohjelman puolustusasianajajana.
Kesäkuusta 2009 alkaen Raeste on toiminut Helsingin Sanomien politiikan toimittajana. Sittemmin työn paino on keskittynyt vahvasti talouteen. 
Raesteen ja Otso Kauton käsikirjoittama ja Kauton ohjaama, Molièren Saituriin perustuva näytelmä sai ensi-iltansa lokakuun 18. päivänä 2023 Tampereen työväen teatterin (TTT) suurella näyttämöllä. Hanke sai alkunsa, kun TTT:n teatterinjohtaja Kautto näki Raesteen esiintyvän HS:n Musta laatikko -teatteriesityksessä TTT:n lavalla kertomassa teknologiayhtiö Amazonista.
Raeste kirjoitti 1980-luvun lopulla pakinoita Ylioppilaslehteen ja Helsingin Sanomien Kuukausiliitteeseen nimimerkillä Musta pää Pekka Nurmisen kanssa. Ennen Taloussanomien päätoimittajuutta hän oli Helsingin Sanomien taloustoimittaja. Koulutukseltaan Raeste on oikeustieteen kandidaatti Helsingin yliopistosta. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta.
Antti Einari Halonen

Antti Einari Halonen (3. marraskuuta 1945 Mikkeli – 24. huhtikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä, kääntäjä, dramaturgi ja radiokuunnelmien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin ohjaaja 1992–1997 ja pääohjaaja 1998–2011. Pitkän uransa aikana Halonen dramatisoi ja ohjasi lukuisia näytelmiä, muun muassa William Shakespearen, Minna Canthin ja Arthur Millerin teoksia. Hän ohjasi myös musikaaleja ja oopperoita, kuten Kurt Weillin ja Bertolt Brechtin "Kolmen pennin oopperan" ja yhteistyöohjauksia Jukka Kajavan kanssa. Lisäksi hän käsikirjoitti ja ohjasi radiokuunnelmia, joista tunnetuin on Mika Waltarin romaaniin perustuva "Sinuhe".
Halonen työskenteli Kouvolan teatterissa ohjaajana 1968–1970, freelanceohjaajana 1970–1979 ja 1984–1992 sekä Yleisradion teatteriosaston ohjaajana 1980–1983.
Halonen sai Pohjoismaisen kuunnelmapalkinnon 1986, valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1987 ja Eino Kalima -palkinnon 1996. Hän näytteli kahdessa elokuvassa, "Puulinna" ja "Linna", joista jälkimmäisessä hän toimi myös apulaisohjaajana.
Halosella oli parisuhde kriitikko Jukka Kajavan kanssa 1960-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin.
Pasi Toiviainen

Pasi Toiviainen (s. 22. tammikuuta 1967 Espoo) on suomalainen tiedetoimittaja, tietokirjailija, arkkitehti ja tekniikan tohtori (arkkitehtuuri). Hän toimi vuosina 1998–2002 Yle TV2:n "Ympäristöuutisten" toimittaja-juontajana. Vuodesta 2004 lähtien hän on työskennellyt Ylen tiedetoimituksessa.
Elämä.
Koulutukseltaan Toiviainen on yhdyskuntasuunnitteluun ja arkkitehtuurin historiaan syventynyt arkkitehti. Vuosina 1990–1995 hän työskenteli ekologiseen suunnitteluun erikoistuneessa Arkkitehtitoimisto Eratissa. Vuonna 1995 Toiviainen perusti kollegoidensa kanssa maisema-arkkitehtitoimisto Studio Terran, jossa hän toimi vuoteen 2002 asti.
Uransa aikana Toiviainen on toiminut myös ilmastoasiantuntijana, luennoitsijana, tutkimusavustajana ja valokuvaajana sekä nuoruusvuosinaan sirkustaiteilijana ja dj:nä.
Koulunkäyntinsä Toiviainen aloitti 1970-luvun puolivälissä Itä-Afrikassa, Dar es Salaamin kansainvälisessä koulussa Tansaniassa. Toiviainen on ollut kahdesti naimisissa ja hän on kahden lapsen isä. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat jalkapalloilu ja parisalsa. Sotilasarvoltaan hän on reservin vänrikki.
Toiviainen on raportoinut ilmastonmuutokseen liittyvistä asioista yli 20 vuoden ajan. Hän on ohjannut palkitun elokuvan "Venus-teoria" vuonna 2004 ja kirjoittanut kirjan "Ilmastonmuutos. Nyt." vuonna 2007. Hän oli vihreiden ehdokkaana vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa, joissa sai 4 081 ääntä, sekä 2011 eduskuntavaaleissa saaden 606 ääntä
Väitöskirjassaan "Neroutta vai huijariutta?" (2024) Toiviainen luo uuden kuvan tunnetusta arkkitehdistä Buckminster Fullerista. Hänen mukaansa Fullerin ideat olivat paljolti varastettuja.
Osapaine

Osapaine on kaasuseoksen yksittäisen komponentin tuottama osuus kaasun kokonaispaineesta. Ideaalisen kaasunseoksen osapaineet voidaan määrittää ideaalikaasun tilanyhtälöstä. Yksittäisen komponentin formula_1 osapaine on formula_2, missä formula_3 on kaasuseoksen kokonaispaine ja formula_4 on komponentin mooliosuus.
Daltonin osapainelain mukaan kaasuseoksen kokonaispaine tietyssä tilavuudessa on sen kaasujen osapaineiden summa. Lain havaitsi englantilainen kemisti John Dalton vuonna 1803 tekemissään kokeissa. 
Daltonin osapainelaki pätee ideaalisille kaasuille. Reaalikaasun kokonaispaine sen sijaan on tyypillisesti pienempi kuin sen komponenttien osapaine, sillä kaasumolekyylien väliset vuorovaikutukset ovat yleensä attraktiivisia.
Kaasujen reaktionopeudet määräytyvät niiden osapaineen mukaan. Esimerkiksi hengityksessä keskeistä on hapen osapaine, ei sen mooliosuus ilmassa.
Daltonin osapainelaki.
Matemaattisesti reagoimattomien kaasujen seoksen kokonaispaine "p" voidaan määrittää summalauseella
formula_5       tai      formula_6
missä formula_7 tarkoittavat kunkin komponentin osapainetta. Osapaineet kaasuille saadaan laskettua ideaalikaasun tilanyhtälöllä, jossa tilavuus ja lämpötila ovat samat kuin lähtötilanteessa.
Daltonin osapainelaki pätee täydellisesti vain ideaalikaasulle, jossa molekyylien välisiä vuorovaikutuksia ei huomioida.
Mooliosuus.
Daltonin osapainelaki voidaan esittää myös kaasusekoituksen moolimäärän suhdelukuna. Mooliosuus formula_4 on tietyn kaasun moolimäärä formula_9 jaettuna koko seoksen moolimäärällä formula_10:
formula_11
Yllä olevan yhtälön mukaan Daltonin osapainelaki voidaan muokata muotoon, jossa se antaa kaasun i moolisuuden avulla kaasun i osapaineen.
formula_12
Tilavuuskonsentraatio.
Minkä tahansa yksittäisen kaasumaisen komponentin tilavuuskonsentraation voi määrittää alla olevalla kaavalla.
formula_13,
missä tarkoittaa formula_14 i-komponentin konsentraatiota ja formula_15 i-komponentin painetta.
Daltonin osapainelaki pätee täydellisesti vain ideaalikaasuihin ja osapainelaki onkin sidoksissa ideaalikaasujen lakeihin. Muut kaasut eivät noudata Daltonin osapainelakia tarkasti ja niillä virhe kasvaa paineen noustessa. Paineen ollessa korkea molekyylin itsensä käyttämä tilavuus on merkittävämpi, kuin molekyylien välinen vapaa tila. Erityisesti kun molekyylien väliset etäisyydet ovat keskimäärin lyhyet lisääntyvät kaasumolekyylien väliset voimat niin paljon, että niiden aiheuttama paine muuttuu olennaisesti. Ideaalisessa kaasumallissa tällä ilmiöllä ei ole vaikutusta. Daltonin lain periaatetta voidaan demonstroida yksinkertaisella kokeella. Kokeessa lasipullo upotetaan vesiastiaan, jolloin se syrjäyttää tilavuutensa verran vettä. Pullo ei kuitenkaan ole tyhjä, vaan täynnä vetykaasua. Vedyn aiheuttaman paineen määrä pystytään tulkitsemaan taulukosta, johon on listattu vesihöyryjen paineita eri lämpötiloissa. Daltonin lain tuottamilla tiedoilla on nykyään monia käytännön sovelluksia. Esimerkiksi sukeltajat käyttävät Daltonin periaatteita mittaamaan, kuinka paineen tasot eri syvyyksissä vaikuttavat säiliöidensä ilmaan ja typpeen.
Branko Oblak

Branko ("Brane") Oblak (s. 27. toukokuuta 1947 Ljubljana) on slovenialainen jalkapalloilija. Hän pelasi uransa aikana seuratasolla muun muassa Bundesliigan Schalke 04:ssä ja FC Bayern Münchenissä.
Ljubljanassa syntynyt Oblak aloitti ammattilaisuransa Olimpija Ljubljanassa 1960-luvulla. Hän pelasi useaan otteeseen Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa; hän osallistui muun muassa maailmanmestaruuskilpailuihin 1974 ja Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1976. 
Oblak oli Slovenian "vuoden miesurheilija" 1971, ja marraskuussa 2003 hänet valittiin maansa kaikkien aikojen jalkapalloilijaksi. Hän on peliuransa jälkeen luonut huomattavan uran valmentajana.
First Step

First Step on Faces-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1970.
Kappaleet.
Kappale Stone löytyy Ronnie Lanen esityksenä Pete Townshendin ensimmäiseltä soololevyltä Who Came First hieman muokattuna nimellä Evolution.
Hiusvaha

Hiusvaha on hiusten muotoiluun käytettävä tuote. Hiusvahan koostumus voi olla valmistajasta riippuen kovaa ”vahamaista” tai paksua kermaista. 
Vaha eroaa hiusgeelistä siten, että se antaa pehmeämmän lopputuloksen, jota voi myös muotoilla helposti uudestaan. Hiusvahat antavat hiuksille luonnollisen näköistä tukea ja tuuheutta. Ne myös antavat vahasta riippuen hiukselle mattapinnan tai tuovat hiukseen kiiltoa.
Shirō Hashizume

Shirō Hashizume (; 20. syyskuuta 1928 Wakayama – 9. maaliskuuta 2023 Tokio) oli japanilainen uimari. Hän rikkoi miesten 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätyksen 16. elokuuta 1949, tosin ennätys rikottiin jo samana päivänä.
Hashizume voitti 1 500 metrin vapaauinnin hopeaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Hänet päihitti vain yhdysvaltalainen Ford Konno.
Hashizume valmistui vuonna 1951 Japanin yliopiston lakitiedekunnasta. Hänet otettiin vuonna 1987 Shiju hoshō -ritarikuntaan, ja hänet kelpuutettiin vuonna 1992 International Swimming Hall of Fameen.
Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu

Armand Emmanuel Sophie Septemanie du Plessis, Richelieun herttua (25. syyskuuta 1766 – 17. toukokuuta 1822) oli merkittävä ranskalainen valtiomies Bourbon-suvun palattua valtaan Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen.
Vallankumouksen ja Napoleonin sotien aikana hän palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa. Aleksanteri I nimitti hänet Odessan ja sitä ympäröivän alueen kenraalikuvernööriksi, ja hän kehitti Odessasta merkittävän satamakaupungin.
Richelieu palasi Ranskaan vuonna 1814, mutta Napoleonin palattua Elbalta hän liittyi Venäjän joukkoihin Napoleonia vastaan. Hän toimi kahdesti Ranskan pääministerinä: 26. syyskuuta 1815 – 29. joulukuuta 1818 sekä 20. helmikuuta 1820 – 14. joulukuuta 1821.
Richelieu nimitettiin Ranskan akatemiaan ("L’Académie française") vuonna 1816.
Ford Konno

Ford Hiroshi Konno (s. 1. tammikuuta 1933 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt uimari. 1950-luvulla kaksi olympiakultaa ja -hopeaa voittanut Konno nimettiin uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1972.
Uinti-ura.
Vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä Konno voitti kultaa 1 500 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeamitalin 400 metrin vapaauinnista hävittyään 0,6 sekunnilla yllättäjälle, Ranskan Jean Boiteux'lle.
Melbournen kesäolympialaisissa 1956 Konno voitti hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Yksityiselämä.
Opiskeltuaan high schoolissa Havaijilla Konno pääsi Ohio Staten yliopistoon. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli high school -opettajana ja valmentajana. 
Konno avioitui vuonna 1956 Helsingin kaksinkertaisen uinnin olympiapronssimitalistin Evelyn Kawamoton (1933–2017) kanssa.
Who Came First

Who Came First on The Who-yhtyeen kärkihahmon Pete Townshendin ensimmäinen soololevy vuodelta 1972. Se sisältää joitakin kappaleita, joita The Whokin on levyttänyt, mutta levyä muutoin leimaa Meher Baban innoittama hengellisyys.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Pete Townshend, ellei toisin mainittu.
James McLane

James Price McLane Jr. (13. syyskuuta 1930 Pittsburgh – 13. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kaikkiaan neljä mitalia kaksissa kesäolympialaisissa, Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. 
Lontoon olympialaisissa 1948 hän voitti olympiahopeaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.43,4 ja olympiakultaa 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 19.18,5.
Jack Hannah

Jack Hannah (13. tammikuuta 1913 – 11. kesäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen piirroselokuvien ohjaaja, animaattori ja käsikirjoittaja. Häntä pidetään elokuvien Aku Ankka -hahmon tärkeänä kehittäjänä siinä missä Carl Barks oli sarjakuvalehtien Akun kehittäjä. 
Hannah ohjasi Disneylle kaiken kaikkiaan yli sata piirroselokuvaa. 65 oli lyhytelokuvia, joista kahdeksan valittiin Oscar-ehdokkaiksi. Useimmissa niistä olivat tähtinä Aku Ankka, Tiku ja Taku sekä Humphrey-karhu. Disneyn lopetettua lyhytpiirrettyjen tuotannon Hannah työskenteli hetken aikaa "Disneyland"-antologiatelevisiosarjan uusien jaksojen ohjaajana, kunnes siirtyi Walter Lantzin studiolle tekemään Nakke Nakuttaja -elokuvia.
Anselmi Panda

Anselmi Panda () on Walter Lantzin tuottamien piirrettyjen elokuvien hahmo, josta kertovia elokuvia tehtiin vuosina 1939–1949. Se on ihmismäinen eläinhahmo, jonka väritys muistuttaa jättiläispandaa, mutta liikkeet ja vartalonmuoto Mikki Hiirtä. Nakke Nakuttaja oli aluksi Anselmi Panda -elokuvien sivuhenkilö, mutta pian Nakke siirtyi omien elokuviensa pääosaan.
Anselmi Pandasta kertovia sarjakuvia on julkaistu "Nakke"-sarjakuvalehdessä.