tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gary Ryan

Gary Ryan (s. 12. kesäkuuta 1972) on irlantilainen pikajuoksija.
Ryan karsiutui 200 metrin juoksussa Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 välierissä ajalla 21,84 ja samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa toisissa alkuerissä ajalla 20,83. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa alkuerissä. Vuonna 2002 Ryan voitti Irlannin sisäratojen mestaruuden 200 metrillä, mutta karsiutui samalla matkalla Wienin sisäratojen EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa välierissä.
Ryan karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 200 metrin välierissä. Seuraavana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hän karsiutui 60 metrin juoksun alkuerissä ajalla 6,83, mutta oli samoissa kisoissa mukana voittamassa MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2005 hän sijoittui kuudenneksi Euroopan cupin ykkösliigassa 100 metrin juoksussa ajalla 10,58. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.
Caloriksen allas

Caloriksen allas (lat. "Caloris planitia") on noin 1 300 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri Merkuriuksen pinnalla. Se kuuluu Aurinkokunnan suurimpiin törmäysmuodostumiin.
Caloriksen allasta ympäröi noin kahden kilometrin korkuinen vuorijono "Caloris Montes" ja kraatterin pohja on planeetan sisältä törmäyksen jälkeen purkautuneen laavan peittämää. Mariner 10 -luotaimen ohilentojen aikana vuosina 1974–1975 Caloriksen allas oli joka kerta Merkuriuksen terminaattorilla, minkä vuoksi siitä on saatu kuvattua vain noin puolet. NASAn MESSENGER-luotain kartoittaa loput kraatterista.
Kraatteria ympäröi joukko törmäykseen liittyviä geologisia muodostumia, joista käytetään nimitystä Caloriksen ryhmä.
Robert Cyril Layton Perkins

Robert Cyril Layton Perkins (15. marraskuuta 1866 Badminton, Gloucestershire, Britannia – 18. syyskuuta 1955 Bovey Tracy, Devon, Britannia) oli englantilainen eläintieteilijä, jonka erikoisala oli pistiäiset.
Perkins tutki ja keräsi hyönteisiä, matoja ja lintuja Havaijilla 1892–1912 Royal Societyn ja British Association for the Advancement of Sciencen pyynnöstä. Hän oli viimeisiä tutkijoita, jotka saivat vielä omin silmin nähdä sittemmin sukupuuttoon kuolleita lintulajeja. 
Perkins kirjoitti David Sharpin teokseen "Fauna Hawaiiensis" kappaleet ornitologiasta ja entomologiasta.
Perkins avioitui 1901 Zoë Lucy Sherrard Alataun kanssa. Heidän poikansa John Frederick Perkins (1910–1983) tutki myös pistiäisiä. 1942 Perkins avioitui toistamiseen, nyt Clara Senior Dowsen kanssa.
Perkins kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa havaijinviherkiipijöiden suvun "Paroreomyza" 1901.
Sidney Wood

Sidney Burr Wood (1. marraskuuta 1911, Black Rock, Connecticut – 10. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti vuonna 1931 miesten kaksinpelin mestaruuden Wimbledonissa.
Wood on kuulunut International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1964. Yksi hänen lapsistaan, Colin, tuli tunnetuksi Diane Arbusin valokuvasta "Child with a Toy Hand Grenade in Central Park".
Kamariherra

Kamariherra on arvonimi, joka on käytössä useissa kuningaskunnissa. Joissakin maissa kamariherra on myös halltsijan hoviin kuuluva virka.
Kamariherran arvonimi oli käytössä Normandian herttuakunnan hovissa. Kamariherra vastasi kuninkaan, kuningattaren tai muun korkea-arvoisen henkilön taloudenpidosta. Saksan kielessä kamariherran nimi on "Kammerherr". Kamariherran arvosta tuli yleinen Euroopan hoveissa. Kamariherran arvo on käytössä Euroopan hoveissa kuten Britanniassa, Ruotsissa ja Norjassa.
1200- ja 1300-lukujen taitteessa elänyt ranskalainen ministeri Enguerrand de Marigny oli arvoltaan kamariherra ja hän oli Ranskan kuningas Filip IV Kauniin palveluksessa. 1400-luvulla elänyt diplomaatti Ruy González de Clavijo oli Kastilian kuningas Henrik III:n kamariherra. Suomalainen sotamarsalkka Åke Tott toimi Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kamariherrana 1600-luvulla. Tanskalainen Adam Gottlob Moltke toimi Tanskan ja Norjan kruununprinssi Fredrik V:n kamariherrana 1700-luvulla. Ruotsalainen kreivi Klas Ekeblad toimi kamariherrana Ruotsin hovissa 1700-luvulla.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Kamariherran arvo (eng. "Lord chamberlain") on käytössä Britannian kuningashuoneessa. Kamariherran arvo saapui Britanniaan normannien mukana. Ranskan kielessä kamariherran nimi on "Chambellan". Kamariherran tehtävää hoitaa ylähuoneen tai valtaneuvoston jäsen. Kamariherra vastaa kuningashuoneen taloudenpidosta, seremonioista, juhlallisuuksista, taidekokoelmista ja lukuisista käytännön asioista. Kamariherra on kuningashuoneen korkein virkailija. Kamariherran arvo ei ole periytyvä.
Ruotsin kuningaskunnassa.
Kamariherran (ruots. "Kammarherr") arvo on käytössä Ruotsissa. Kamariherrat osallistuvat Ruotsin hovin seremonioihin ja juhlallisuuksiin.
Venäjän keisarikunnassa.
Kamariherra oli keisarillisen Venäjän aikainen arvonimi, joka otettiin käyttöön Venäjän keisari Pietari Suuren aikana vuonna 1722. Arvonimi kuului alun perin kuudenteen arvoluokkaan, mutta korotettiin neljänteen arvoluokkaan vuonna 1737. Venäjän keisari Aleksanteri I muutti kamariherran tehtävän luonnetta vuonna 1809, jonka jälkeen kamariherran arvonimi oli kunnianosoitus merkittävistä saavutuksista. Vapaaherra Georg Magnus Sprengtporten sai kamariherran arvonimen keisarinna Katariina Suurelta vuonna 1786.
Arvonimen myönsi keisarillisen Venäjän valtioneuvosto eli keisarillinen kabinetti. Sitä myönnettiin erityisesti diplomaattis-kaupallisista ansioista. Eräs tunnetuimpia suomalaisia kamariherroja oli Mustion ja Kytäjän kartanoiden omistaja, varatuomari Hjalmar Linder.
Arvonimi oli henkilökohtainen eikä siis periytyvä. Arvoasteikossa se sijoittuu hiukan vapaaherran alapuolelle. Arvonimen myöntäminen loppui Helmikuun vallankumoukseen.
SdKfz 253

SdKfz 253 leichter Gepanzerter Beobachtungskraftwagen oli saksalainen kevyt tarkkailuajoneuvo, jota käytettiin tykistön etätarkkailijana täydentääkseen panssarivaunu- ja moottorisoituja jalkaväkiyksiköitä. Ajoneuvo kuuluu SdKfz 250 -sarjaan.
Ulkoasu oli samanlainen kuin SdKfz 250:lla, mutta SdKfz 253 oli umpinainen.
Charles Albert Buswell

Charles Albert Buswell (15. lokakuuta 1913 – 14. kesäkuuta 2008) oli katolisen kirkon yhdysvaltalainen pappi. Hän syntyi Homesteadissa, Oklahomassa, mutta muutti jo pian perheineen Oklahoma Cityyn.
Buswell aloitti opintonsa Yhdysvalloissa ennen lähtemistään Leuvenin American Collegeen Belgiaan vuonna 1936. Hän sai pappisvihkimyksensä 9. heinäkuuta 1939 ja palasi Yhdysvaltoihin. 
Paavi Johannes XXIII nimesi Buswellin 8. elokuuta 1959 Pueblon hiippakunnan piispaksi Coloradossa. Hän erosi 19. syyskuuta 1979 kaksikymmentä vuotta palveltuaan ja oli kuollessaan 94-vuotias.
Alfred Newton

Alfred Newton (11. kesäkuuta 1829 Geneve–7. kesäkuuta 1907) oli englantilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.
Newton opiskeli Magdalene Collegessa Cambridgessa. Hän matkusteli laajalti, muun muassa Lapissa, Islannissa, Huippuvuorilla, Länsi-Intian saaristossa ja Pohjois-Amerikassa. 1866 hänestä tuli ensimmäinen eläintieteen ja vertailevan anatomian professori Cambridgessa, jossa virassa hän pysyi kuolemaansa saakka. Hänen palveluksensa lintutieteelle ja eläinmaantieteelle palkittiin 1900, kun hän sai vastaanottaa Royal Societyn Kuninkaallisen mitalin (Royal medal).
1858 Newton oli perustamassa British Ornithologists' Unionia (BOU). Hän kirjoitti useita kirjoja, muun muassa "Zoology of Ancient Europe" (1862), "Ootheca Wolleyana" (1864 alkaen), "Zoology" (1872) ja "Dictionary of Birds" (1893–1896). Hän toimitti "The Ibis" lehteä 1865–1870, "Zoological Record"ia 1870–1872 ja Yarrellin "British Birds"iä 1871–1882.
Newton vietti jonkin aikaa tutkien Maskareenien kadonneita lintulajeja, joista hänen veljensä Sir Edward Newton lähetti hänelle näytteitä. Näitä olivat muun muassa dodo ja rodriguezindodo. 1872 hän kuvaili ensimmäisenä rodriguezinkaijan ("Psittacula exsul"), joka kuoli sukupuuttoon 1875. Hän kuvaili ja nimesi myös havanepeipon suvun "Ciridops" 1892. Myös tämä lintulaji on sittemmin kuollut sukupuuttoon.
Tero Kaski

Tero Kaski (10. elokuuta 1950 Lahti – 3. tammikuuta 2001 Kuusankoski), lempinimeltään Daddy T-Roy, oli huomattava suomalainen reggae-vaikuttaja. 
Kaski kiinnostui jamaikalaisesta musiikista 1970-luvun alussa ja oli ensimmäisten joukossa tekemässä reggaeta tutuksi Suomessa. Uransa aikana hän muun muassa kävi Jamaikalla, teki artisti- ja tuottajahaastatteluja, piti Black Star -levyliikettä, julkaisi "Cool Runnings" -lehteä sekä asiaan liittyvää kirjallisuutta (tunnetuimpana todennäköisesti Pekka Vuorisen kanssa tehty "Reggae Inna Dancehall Style") ja veti radio-ohjelmia Yleisradion ja Radio Cityn aalloilla (muun muassa "Roots &amp; Culturea"). Koulutukseltaan Kaski oli kielenkääntäjä, muttei koskaan harjoittanut sitä ammattia päätoimisesti. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan 50-vuotiaana.
34 (luku)

34 (kolmekymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 33 ja seuraa luku 35.
36 (luku)

36 (kolmekymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 35 ja seuraa luku 37.
Feliks Jarocki

Feliks Paweł Jarocki (14. tammikuuta 1790 Pacanowie–25. maaliskuuta 1865 Varsova) oli puolalainen Varsovan yliopiston eläintieteen professori.
Jarocki organisoi ja hoiti Varsovan yliopiston eläintieteellistä kabinettia 1819–1862. Kabinetin kokoelma perustui paroni Sylwiusz Minckwitzin 20 000:n näytteen kokoelmaan. Jarocki kasvatti kokoelmaa ostoin ja tieteellisillä tutkimusretkillä Puolaan ja Ukrainaan. Hän hankki lukuisia tärkeitä kirjoja eläintieteelliseen kirjastoon. Kun hän vetäytyi virastaan oli kokoelma kasvanut 65 690 näytteeseen ja kirjastossa oli 2 000 teosta. Władysław Taczanowski seurasi häntä virassa.
Jarocki kirjoitti 6-osaisen, keskeneräiseksi jääneen teoksen "Zoologia czyli zwierzętopismo ogólne podług naynowszego systemu ułożone" (1821–1838). Toisessa, lintuja käsittelevässä, osassa hän kuvailee muun muassa iivin suvun "Vestiaria" 1821.
Jarocki toimi Frederic Chopinin mesenaattina.
Mikko Bredenberg

Mikko Vilhelm Johannes Bredenberg (s. 23. huhtikuuta 1977 Tampere) on suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja taiteilija-tutkija. Hän on väitellyt teatteritaiteen tohtoriksi vuonna 2017 Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta aiheenaan näyttämöllinen kuvittelu.
Ura.
Bredenberg valmistui Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön koulutusohjelmasta 2002 teatteritaiteen maisteriksi, minkä jälkeen hän teki useita rooleja Kuopion kaupunginteatterissa 2004–2005. Vuosina 2006–2015 Bredenberg työskenteli Tampereella toimivassa Teatteri Siperiassa sekä näyttelijänä että teatteriohjaajana. Bredenberg on yksi Teatteri Siperian perustajajäsenistä ja vuosina 2013–2015 hän toimi myös teatterin toisena taiteellisena johtajana. Bredenberg on työskennellyt urallaan useissa kaupunginteattereissa sekä esittävän taiteen vapaalla kentällä.
Bredenberg valittiin Kemin kaupunginteatterin uudeksi johtajaksi kolmivuotiskaudelle 1.10.2021–30.9.2024.
Teatterin lisäksi Bredenberg on näytellyt myös tv-sarjoissa ("Hovimäki", "Yhteinen huone") sekä elokuvissa ("Tali-Ihantala 1944").
37 (luku)

37 (kolmekymmentäseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 36 ja seuraa luku 38.
Matematiikassa.
Muissa yhteyksissä.
37 keskitettynä&lt;br&gt;kuusikulmiolukuna.
37 tähtilukuna.
Roger Zelazny

Roger Zelazny (13. toukokuuta 1937 Euclid, Ohio, Yhdysvallat – 14. kesäkuuta 1995 Santa Fe, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Zelaznyn ensimmäinen scifinovelli julkaistiin 1962. Sf-yleisölle hän tuli tunnetuksi saatuaan kaksi Nebula-palkintoa ja yhden Hugo-palkinnon 1966. Vuonna 1969 Zelazny ryhtyi kokopäiväiseksi tieteis- ja fantasiakirjailijaksi. Zelazny oli 1960- ja 70-lukujen science fictionin uuden aallon keulakuvia Yhdysvalloissa yhdistämällä science fictioniin psykologisia ja yhteiskunnallisia aiheita.
Zelaznyn suomennetuista tieteisnovelleista ”Ruusu ja Saarnaaja” (1963) oli vahva Hugo-ehdokas 1964. ”Olento nimeltä Bork” (1974) oli vuoden 1975 Nebula- ja Jupiter-palkintojen ehdokas.
Zelaznyn tieteisromaaneista on suomennettu "Kujanjuoksu" (1969), kertomus ydinsodan jälkeisestä maailmasta, jossa Helvetin enkeli, rangaistusvanki Hell Tanner kuljettaa ruttolääkettä läpi Amerikan mantereen. Zelazny on kertonut kirjoittaneensa kirjan tutkiakseen kysymystä, mitä merkitystä on sillä, tekeekö hyvä ihminen jotakin ylevistä syistä, vai siveetön itsekkäistä syistä.
Zelaznyn Amber-kirjoja on kaikkiaan kymmenen, joista viisi ensimmäistä kertoo prinssi Corwinin seikkailuista ja viisi jälkimmäistä hänen pojastaan Merlinistä. Sarjasta on suomennettu kaksi ensimmäistä osaa, "Amberin yhdeksän prinssiä" (1970) ja "Avalonin luodit" (1972). Alkuperäiseen sarjaan kuuluvat myös "Sign of the Unicorn" (1975), "The Hand of Oberon" (1976) ja "The Courts of Chaos" (1978). 
Teokset.
Amber-kirjat.
Toinen sarja:
Ilkka Aro

Ilkka Juhani Aro (s. 19. helmikuuta 1955 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Vaasan kaupunginteatterissa vuodesta 1987 ja Porin Teatterissa vuodesta 2013 lähtien. 
Ilkka Aro on esiintynyt muun muassa näytelmissä "Tukkijoella" (2005), "Elling" (2005) sekä Samuel Beckettin yhden miehen näytelmässä "Krappin viimeinen ääninauha" (2007). Hänellä on ollut pieniä rooleja myös elokuvissa "Häjyt" ja "Bugi Fiction" sekä televisioelokuvassa "Liian paksu perhoseksi".
Aro on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Jude Watson

Jude Watson (oik. Judy Blundell) on lasten- ja nuortenkirjailija, joka on kirjoittanut useita Tähtien sota -kirjoja. Watsonin "Jedioppilas"-sarjan suomentaminen lopetettiin kahdeksannen osan jälkeen.
Suomentamattomat kirjat.
Lisäksi on ilmestynyt kaksi ”Jedi Apprentice Special Edition” -kirjaa ("Deceptions", 2001 ja "The Followers", 2002), jotka toimivat siltana Jedioppilas- ja Jeditehtävä-sarjojen välillä.
Sanford Ballard Dole

Sanford Ballard Dole (23. huhtikuuta 1844 Honolulu – 9. kesäkuuta 1926 Honolulu) oli Havaijin tasavallan presidentti, lakimies ja lintutieteilijä.
Espanjansammaleesta käytetään havaijiksi nimitystä "ʻumiʻumi o Dole", joka tarkoittaa "Dolen partaa". Tämä on peräisin kasvin yhdennäköisyydestä Dolen parran kanssa.
Dole on keskeisessä roolissa vuonna 2009 ensi-iltansa saaneessa draamaelokuvassa "Princess Kaiulani", joka kertoo prinsessa Ka‘iulanin elämästä. Dolea esittää Will Patton.
Tausta ja yksityiselämä.
Dole syntyi vuonna 1844 Havaijilla valkoiseen perheeseen, joka oli tullut Mainesta. Hänen serkkunsa oli ananaspohatta James Dole, joka seurasi Sanfordia Havaijille myöhemmin ja perusti yrityksen, josta tuli sittemmin Dole Food Company. Dole opiskeli Williams Collegessa Massachusettsissa kaksi vuotta ja palasi sitten Havaijille, jossa hän alkoi toimimaan lakimiehenä.
Dole oli naimisissa Anna Prentice Caten kanssa. Parilla ei ollut omia lapsia, mutta he adoptoivat havaijilaisen 13-vuotiaan tytön nimeltä Lizzie Napoleon vuonna 1879.
Dole nimesi linnuista sittemmin sukupuuttoon kuolleen havanepeipon ("Ciridops anna") vuonna 1878. Lintu on nimetty Dolen vaimon Annan mukaan.
Ura.
Palattuaan Havaijille Dole alkoi rakentaa niin ammatillista kuin poliittista uraansa. Dole valittiin Havaijin parlamenttiin kaksi kertaa: ensin vuonna 1884 ja toisen kerran 1886. Vuonna 1886 Dole nimitettiin Havaijin kuningaskunnan korkeimpaan oikeuteen tuomariksi. Seuraavana vuonna Dole osallistui kapinaan kuningas Kalākauaa vastaan, minkä seurauksena kuningas pakotettiin allekirjoittamaan ns. pistinperustuslaki. Sen nojalla kuninkaan valtaa vähennettiin kun taas pääsääntöisistä amerikkalaisista plantaasinomistajista koostuvan parlamentin valtaa kasvatettiin.
Vuonna 1893 Kalākauan seuraaja, Lili'uokalani, yritti kumota pistinperustuslain, mikä aiheutti vastareaktion parlamentissa. Nämä suorittivat vallankaappauksen, jonka jälkeen Dole nousi väliaikaishallituksen johtoon. Väliaikaishallitus pyrki liittämään Havaijia osaksi Yhdysvaltoja, mutta presidentti Grover Cleveland vastusti tätä.
Presidenttinä.
Clevelandin vastustuksesta johtuen väliaikaishallitus päätti julistaa Havaijin itsenäiseksi tasavallaksi. Dole nimitettiin Havaijin tasavallan ensimmäiseksi, ja lopulta ainoaksi, presidentiksi vuonna 1894, kun Cleveland suunnitteli Lili'uokalanin palauttamista valtaan.
Tasavallan perustuslain mukaan Dole olisi ensimmäinen presidentti perustuslain voimaan astumisesta lähtien aina 31. joulukuuta 1900 saakka, minkä jälkeen tasavallan kaksikamarinen parlamentti valitsisi tälle seuraajan. Tasavallan perustuslaissa presidentin virkakausi määriteltiin kuusivuotiseksi ja valituksi tultavan henkilön piti olla vähintään 35-vuotias Havaijin tasavallan kansalainen, joka on joko syntyperäinen tai asunut tasavallan alueella vähintään 15 vuotta. 
Vuonna 1900 Havaiji julistettiin Yhdysvaltain territorioksi, ja presidentti William McKinley nimitti Dolen territorion ensimmäiseksi kuvernööriksi. Hän toimi virassa vuoteen 1915 saakka, kunnes jäi eläkkeelle. Vuodesta 1916 lähtien Dole toimi vielä yksityisenä lakimiehenä kuolemaansa saakka.
Angela ja ajan tuulet

Angela ja ajan tuulet on TV1:n vuonna 1999 ensiesitetty kausisarja. Se perustuu Jörn Donnerin romaaneihin "Nyt sinun täytyy" ("Nu måste du"; julkaistu myös nimellä "Viimeinen kesä"), "Angela" ("Angelas krig"; julkaistu myös nimellä "Angelan sota"), "Jakob ja kylmä rauha" ("Jakob och friheten") sekä "Angela ja rakkaus" ("Angela och kärlek").
Sarja kertoo tarinan Andersin tehtailijasuvusta. Sarjan taustalla elää Suomen historia 1930-luvun lopulta 1950-luvulle.
Marika Parkkomäki – Angela
Risto Tuorila – Gabriel
Rea Mauranen – Karin
Petra Frey – Agnes
Esko Salminen – Erik
Jaani Länsiö – Jakob (nuorena)
Kristo Salminen – Jakob (aikuisena)
Kari-Pekka Toivonen – Bengt
Esa-Matti Pölhö – Thomas
Antti Aro – Professori
Milka Ahlroth – Gisela
Esa Saari – Kenraali
Sari Siikander – Raili
Aarre Karén – Goldberg
Sakari Jurkka – Wikström
Vera Kiiskinen – Sigrid
Aila Arajuuri – Vera
Kari Sorvali – Karlsson
Liisa Mustonen – Elisabeth
Kaija Pakarinen – Alma
Elina Knihtilä – Anna
Miina Turunen – Lisa
Rauf Denktaş

Rauf Raif Denktaş (27. tammikuuta 1924 Páfos – 13. tammikuuta 2012) oli kyproksenturkkilainen poliitikko. Häntä pidetään Turkin tunnustaman Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan isänä, ja hän toimi sen ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1985–2005.
Denktaşin isä oli kyproksenturkkilainen tuomari. Denktaş kävi Nikosiassa englantilaista koulua. Hän toimi kääntäjänä ja opettajana ennen kuin opiskeli Britanniassa juristiksi. Hän valmistui 1947 ja palasi Kyprokselle juristiksi ja osallistui Kyproksen itsenäisyyshankkeisiin. 1948 hänestä tuli valtionsyyttäjä. 
Denktaşin seuraajaksi valtionpäämiehen virassa valittiin Mehmet Ali Talat.
Myös Rauf Denktaşin poika Serdar Denktaş on Pohjois-Kyproksessa huomattava poliittinen vaikuttaja.
Mehmet Ali Talat

Mehmet Ali Talat (s. 6. heinäkuuta 1952) on kyproksenturkkilainen poliitikko. Hän toimi Pohjois-Kyproksen tasavallan "de facto" presidenttinä vuosina 2005–2010. Koska Pohjois-Kyproksen itsenäisyyttä ei ole kansainvälisesti tunnustettu, ei Talatin presidenttiyttäkään tunnustettu. YK piti Talatia bona fide Pohjois-Kyproksen neuvottelijana. Aikaisemmin Talat on toiminut Turkkilaisen republikaanipuolueen puheenjohtajana ja Pohjois-Kyproksen pääministerinä 2004–2005.
Elämäkerta.
Talat syntyi Kyproksen pohjoisosassa sijaitsevassa Kyreniassa. Suoritettuaan toisen asteen opinnot Kyproksella, hän opiskeli Lähi-idän teknillisessä yliopistossa, Turkissa. Talat oli jo opiskeluaikanaan mukana poliittisessa toiminnassa. 
Palattuaan Kyprokselle hän oli mukana turkkilaisten ammattiliittojen ja Kyproksen turkkilaisten opiskelijoiden liiton (KOGEF) perustamisessa. Talat osallistui Turkkilaisen republikaanipuolueen nuorisotoimintaan ja oli mukana lukuisissa valiokunnissa. 
Poliittinen ura.
Talat toimi opetus- ja kulttuuriministerinä joulukuusta 1993. Myöhemmin hän toimi muun muassa varapääministerinä. 
14. tammikuuta 1996 Talat valittiin Turkkilaisen republikaanipuolueen puheenjohtajaksi. Joulukuussa 2003 hän muodosti presidentti Rauf Denktaşin käskystä hallituksen, kun virassa ollut pääministeri Derviş Eroğlu oli kykenemätön siihen.
Talat voitti presidentinvaalit helmikuussa 2005. Hän toimi pääministerinä presidenttiyden alkuun asti, jonka jälkeen uudeksi pääministeriksi tuli varapuheenjohtaja Ferdi Sabit Soyer.
Stella Adler

Stella Adler (10. helmikuuta 1901 New York – 21. joulukuuta 1992 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa Jacob ja Sara olivat taustaltaan venäjänjuutalaisia ja itsekin näyttelijöitä. Myös Adlerin sisarukset ja sisarpuolet saavuttivat menestystä näyttelijöinä. Hän oli sukua myös näyttelijä-teatteriohjaaja Jerry Adlerille.
Adler tuli tunnetuksi Broadway-esiintymistensä lisäksi eräänä aikansa johtavista ilmaisutaidon opettajista. Hän koulutti muiden muassa Marlon Brandoa ja Robert De Niroa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Adler oli kolmesti naimisissa. Hän eli 91-vuotiaaksi.
Sara Rue

Sara Rue (s. 26. tammikuuta 1979 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt useissa yhdysvaltalaisissa sarjoissa. Näitä ovat muun muassa "Teho-osasto", "Miehenpuolikkaat", "Chicagon lääkärit" ja "Will &amp; Grace". Lisäksi hän on esiintynyt kauhuelokuvassa "Ring" vuonna 2002 ja romanttisessa komediassa "This Time Around".
Oliver Twist (vuoden 2005 elokuva)

Oliver Twist on Roman Polańskin ohjaama, vuonna 2005 valmistunut, elokuvasovitus Charles Dickensin samannimisestä romaanista. Elokuvan on käsikirjoittanut kirjailija Ronald Harwood ja nimiroolin esittää Barney Clark.
Tuotanto.
50 miljoonan euron budjetista huolimatta elokuvassa oli mukana verrattain vähän tunnettuja näyttelijöitä, yhtä pääosaa näytellyttä Oscar-voittaja Ben Kingsleytä lukuun ottamatta. Pienissä rooleissa esiintyivät muun muassa Polańskin lapset Morgane (maanviljelijän tyttären roolissa) ja Elvis (poika jolla on vanne), jotka muutenkin olivat läsnä kuvauksissa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Arto Pajukallion mukaan Polanski jättää hyödyntämättä Dickensin vakavat yhteiskunnalliset teemat ja on tehnyt elokuvasta sievän, romanttista tyyliä edustavan koko perheen elokuvan.
Franz Grillparzer

Franz Seraphicus Grillparzer (15. tammikuuta 1791 Wien, Itävalta – 21. tammikuuta 1872 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen dramaatikko ja runoilija. 
Grillparzer syntyi Wienissä ja opiskeli lakia Wienin yliopistossa. Hänen näytelmiään ovat muun muassa "Das goldene Vlies" (1819) ja "König Ottokars Glück und Ende" (1825). Vielä 1830-luvulla Grillparzer jatkoi uraansa menestyksellä näytelmillä "Des Meeres und der Liebe Wellen" (1831), "Der Traum, ein Leben" (1834) ja "Tristia ex Ponto" (1835). Hän ei kuitenkaan kirjoittanut näytelmiä sen jälkeen kun "Weh dem, der lügtin" ensiesitys 1834 sai huonon vastaanoton.. 
Grillparzer oli merkittävimpiä uuden ajan saksankielisiä näytelmäkirjailijoita. Hän kirjoitti jo 1807–1809 lavean murhenäytelmän "Blanca von Castilien", joka kauttaaltaan osoittaa Friedrich Schillerin vaikutusta. Hänen omaa ääntään kaikuu jo murhenäytelmäkatkelmassa "Spartacus" (painettuna 1888), joka tulkitsee tekijän surua ranskalaisten Itävallassa harjoittamasta vallasta. Grillparzerin seuraava kehitys kulki jonkin aikaa romantiikan suuntaan ja vei hänet Espanjan kirjallisuuden sekä historian tutkimiseen. Grillparzerin murhenäytelmä, niin sanottu kohtalotragedia "Die Ahnfrau" esitettiin 1817. Mutta jo seuraavana vuonna hän julkaisi klassisen murhenäytelmän "Sappho" (esit. suomeksi). Grillparzerin muut näytelmät ovat trilogia "Das Goldene Vliess" (1822), johon kuuluvat draamat "Der Gastfreund", "Die Argonauten" ja "Medea"; sen jälkeen "König Ottokars Glück und Ende" (1825), "Ein treuer Diener seines Herrn" (1828), "Des Meeres und der Liebe Wellen" (1831, esit. suom.), "Der Traum ein Leben" (1834), "Weh dem, der lügt" (komedia, 1838).
Grillparzeria eivät yleensä aikalaiset ymmärtäneet, ja kun "Weh dem, der lügt" oli saanut ansaitsemattoman tylyn vastaanoton, hän ei julkaissut enää yhtään näytelmää. Vasta hänen kuoltuaan ilmestyivät hänen draamansa "Die Jüdin von Toledo", "Ein Bruderzwist im Hause Habsburg" ja "Libussa". Grillparzerin teoksista henkii todellista neroutta, hänen inspiraationsa on voimakas, ja sitä vastaa täysin taitava kirjallinen esitys ja mestarillinen muodon hallitseminen. Grillparzer on tuottanut etevää lyriikankin alalla, ja lisäksi hän on kirjoittanut novellit "Das Kloster bei Sendomir" ja "Der arme Spielmann" sekä omaelämäkerrallisia tekstejä.
Suomeksi hänen näytelmistään on esitetty näitä:
Frank Bainimarama

Josaia Voreqe Bainimarama, joka tunnetaan myös nimellä Frank Bainimarama, (s. 27. huhtikuuta 1954) on fidžiläinen poliitikko, amiraali ja sotilasjohtaja, joka on ottanut maassa vallan kahdesti. Ensimmäisen kerran hän toimi presidenttinä toukokuusta heinäkuuhun 2000, sitten joulukuusta 2006 tammikuuhun 2007. Myöhemmin samassa kuussa hän ryhtyi pääministeriksi. Pääministerinä hän toimi aina vuoteen 2022.
Kiuvassa Viti Levulla syntynyt Bainimarama on kastettu metodistiksi, mutta hän kävi katolista koulua. Hänen uransa laivastossa alkoi 1975, hänestä tuli kapteeni 1994 ja asevoimien komentaja 1998.
Fidžillä tehtiin vuosina 1987–2006 neljä vallankaappausta, ja useimmat ovat liittyneet intialaistaustaisen väestön tyytymättömyyteen. Kun liikemies George Speight otti intialaistaustaisen pääministerin Mahendra Chaudhryn panttivangiksi vuonna 2000, Bainimarama armeijoineen syrjäytti Speightin ja asetti valtaan siviilipääministeri Laisenia Qarasen. Vuonna 2006 Bainimarama syrjäytti Qarasen hallituksen syyttäen sitä korruptiosta ja etnisestä syrjinnästä.
Bainimaramasta tuli sotilaspääministerinä suosittu varsinkin maaseudulla. Hän määräsi koulutuksen ilmaiseksi, paransi tieverkkoa ja säädätti 2013 uuden perustuslain, joka antaa intialaistaustaiselle väestölle tasavertaiset oikeudet muiden kansalaisten kanssa. Hän perusti uuden puolueen nimeltä Fiji First.
Ennen vuoden 2014 parlamenttivaaleja Bainimarama luopui sotilasvirastaan ja osallistui vaaleihin siviilinä. Hän voitti vaalit ja vannoi virkavalan siviilipääministerinä. Vaaleissa Bainimaraman puolue FijiFirst sai 32 paikkaa, Sosiaalidemokraattinen liberaalipuolue (Sodelpa) 15 paikkaa ja National Federation Party (NFP) kolme paikkaa.
Vuoden 2018 vaalien jälkeenkin kannatustaan menettänyt FijiFirst säilyi maan suurimpana puolueena ja toiseksi suurin oli entisen pääministerin Sitiveni Rabukan johtama Sosialidemokraattinen liberaalipuolue (Social Democratic Liberal Party). Pääministerinä jatkoi Bainimarama. Bainimaraman 16 vuotta kestänyt ura pääministerinä päättyi jouluaattona 2022, kun Rabuka vannoi virkavalansa.
Bainimarama erotettiin helmikuussa 2023 parlamentista. Hän oli aiheuttanut kohun parlamentissa kritisoituaan voimakkaasti presidentti Wiliame Katoniverea ensimmäisessä puheessaan oppositiojohtajana. Hän myös kehotti Fidžin asevoimia ”suojaamaan manansa ja säilyttämään uskottavuutensa”. Parlamentti erotti Bainimaraman äänestyksessä ja langetti hänelle kolmen vuoden porttikiellon parlamenttialueelle. Bainimarama erosi maaliskuussa parlamentista ja FijiFirst-puolueen johdosta. Puoluejohtajana häntä seurasi Inia Seruiratu.
Bainimarama tuomittiin maaliskuussa 2024 rikoksesta oikeudenkäyttöä vastaa. Oikeuslaitoksen mukaan Bainimarama oli pääministerinä vuonna 2019 määrännyt poliisin lopettamaan tutkinnat Etelä-Tyynenmeren yliopiston varojen väärinkäytöstä. Bainimarama ei kuitenkaan joudu istumaan tuomiota vankeudessa huonon terveytensä takia.
Kunnianosoituksia.
Lähde:
38 (luku)

38 (kolmekymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 37 ja seuraa luku 39.
Ancylotherium

Ancylotherium hennigi oli mioseeni- ja plioseenikaudella elänyt kavioeläin. Laji eli 6,5–2 miljoonaa vuotta sitten Afrikassa. Lajin suvun nimi tulee kreikan kielestä ja tarkoittaa ”koukkuselkäistä eläintä”. "Ancylotheriumin" korkeus olkapäistä oli noin 2 metriä. Se oli myös korkea pitkien ja suorien etujalkojensa ansiosta. Takajalat olivat paljon lyhyemmät. "Ancylotherium" oli kasvinsyöjä ja lienee elänyt pieninä ryhminä Afrikan tasangoilla syöden pensaiden ja puiden lehtiä. Suuren kokonsa ansiosta aikuisella yksilöllä oli luultavasti vain vähän vihollisia. Se oli viimeisiä kalikoteereja ja hävisi luultavasti siksi, ettei kyennyt kilpailemaan ravinnosta kehittyneempien kasvinsyöjien kanssa. "Ancylotheriumin" fossiileja on löydetty vain Etiopiasta, Keniasta ja Tansaniasta muun muassa Laetolin, Olduvain rotkon ja Omon alueelta.
39 (luku)

39 (kolmekymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 38 ja seuraa luku 40.
Desert Rose

Desert Rose on brittimuusikko Stingin ja algerialaisen rai-artisti Cheb Mamin yhdessä esittämä kappale Stingin vuoden 1999 albumilta "Brand New Day". Kappale julkaistiin myös singlenä tammikuussa 2000.
Kappaleeseen tehtiin musiikkivideo, jossa Sting matkustaa aavikon halki Jaguar S-Type -autolla esittämään "Desert Rosen" yökerholle yhdessä Cheb Mamin kanssa. Videon valmistuttua Stingin manageri Miles Copeland III ehdotti Jaguar-yhtiölle yhteistyötä. Jaguar suhtautui asiaan myönteisesti ja otetta musiikkivideosta alettiin käyttää Jaguarin tv-mainoksena.
Ella Adajevskaja

Elisaveta Georgijevna "Ella" Adajevskaja (Ella Adaïewsky; ; 29. tammikuuta 1846 Pietari – 26. heinäkuuta 1926 Bonn) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti. 
Adajevskajan tunnetuimpia opettajia olivat Adolf von Henselt, Alexander Dreyschock ja Anton Rubinstein. Hän piti ensimmäisen julkisen konserttinsa Pietarissa talvella 1861/1862 ja sai pian osakseen laajaa seurantaa eri puolilla Eurooppaa.
Adajevskajan sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kaksi oopperaa 1870-luvulta sekä 24 preludia pianolle ja laulajalle vuosilta 1903–1907. Hän eli 80-vuotiaaksi.
Sandi Simcha DuBowski

Sandi Simcha DuBowski (s. 16. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. 
DuBowski tunnetaan elokuvista "Trembling Before G-d" (2001) ja "A Jihad for Love" (2007). Ensimmäisessä hän työskenteli ohjaajana ja tuottajana, mutta jälkimmäisessä vain tuottajana. 
Molemmat DuBowskin pääteokset käsittelevät seksuaalisen suuntautumisen suhdetta uskontoon.
Gerard De Geer

Gerard Jakob De Geer (myös "Gerhard de Geer") (1858–1943) oli ruotsalainen geologi, joka oli etenkin kvartäärigeologian uranuurtajia. 
De Geer kehitti lustosavikronologiaksi kutsutun menetelmän, jolla voi ajoittaa geologisia maastonmuotoja, esimerkiksi tutkia järvien ikää niiden pohjan savikerroksista. De Geer todisti myös sen, että maan kohoaminen (eli meren laskeminen, kuten siihen asti ilmiötä oli kutsuttu) Skandinaviassa johtuu mannerjään aiheuttaman painauman oikenemisesta. De Geerin mukaan ovat saaneet nimensä myös De Geer -moreenit, jotka ovat eräs jäätikön synnyttämistä moreenin pinnanmuodoista.
De Geer oli hollantilaista De Geer -ylimyssukua, joka oli asettunut Ruotsiin 1600-luvulla. Hänen isänsä Louis De Geer ja isoveljensä Louis De Geer nuorempi olivat Ruotsin pääministereitä, ja Gerard De Geer itse toimi kansanedustajana vuosina 1900–1905.
Vladimir Garin

Vladimir Vladimirovitš Garin (; 26. tammikuuta 1987 Leningrad, Neuvostoliitto – 24. kesäkuuta 2003 Rautu, Leningradin alue, Venäjä) oli venäläinen näyttelijä. Hän ehti lyhyen elämänsä aikana esiintyä Andrein roolissa kansainvälisessä menestyselokuvassa "Isän paluu" (2003). 
Garin syntyi Pietarissa, silloisessa Neuvostoliiton Leningradissa. Hän hukkui ollessaan soutamassa järvellä 16-vuotiaana.
Aroup Chatterjee

Aroup Chatterjee () on intialainen lääkäri. Hän kirjoittanut kirjan "Mother Teresa: The Final Verdict", jossa hän pyrkii kyseenalaistamaan Äiti Teresan maineen epäitsekkään palvelutyön vertauskuvana. Chatterjee työskenteli aiemmin lääkärinä Äiti Teresan perustamassa järjestössä Rakkauden lähettiläät, ja hän on syyttänyt tätä Kalkuttan kaupungin maineen aiheettomasta mustaamisesta. Chatterjee myös väittää, että Äiti Teresa on liioitellut köyhien keskuudessa tekemäänsä työtä ja ettei tämä käyttänyt saamaansa suurta avustussummaa köyhien auttamiseen ja että ihmiselle annettu sairaanhoito oli täysin riittämätöntä. 
Chaterjeen arvostelu oli herätteenä dokumenttiohjelmalle "Hell's Angel", joka nähtiin Britanniassa Channel 4 -kanavalla. Ohjelman kertojana toimi toinen tunnettu Äiti Teresan arvostelija, Christopher Hitchens, joka tuotti ohjelman yhdessä Tariq Alin kanssa. Chaterjee on arvostellut dokumenttia sensaatiohakuisuudesta mutta ei ole kommentoinut väitteiden totuudenmukaisuutta. Chaterjee ja Hitchens olivat ainoat viralliset vastustajat, kun katolinen kirkko aloitti 2003 Äiti Teresan autuaaksijulistamisprosessin.
Rufus Sewell

Rufus Frederik Sewell (s. 29. lokakuuta 1967, Twickenham, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Dangerous Beauty" (1998), "Dark City" (1998), "Ritarin tarina" (2001), "Silmänkääntäjä" (2006), ja "The Tourist" (2010), sekä television minisarjassa "Taivaan pilarit" (2010). Hän näyttelee myös teatterissa ja on palkittu roolitöistään näyttämöllä.
Lapsuus.
Sewellin äiti Jo oli walesilalinen taiteilija ja isä William australialainen animaattori, joka oli tekemässä The Beatlesin animaatioelokuvaa "Keltainen sukellusvene" (1968). Sewell kasvoi äitinsä hoivissa viisivuotiaasta lähtien ja hänen isänsä kuoli kun Sewell oli 10-vuotias.
Ura.
Kapinallisen teini-iän jälkeen Sewell pääsi "London's Central School of Speech and Drama" -kouluun, missä hän opiskeli näyttelemistä kolmen vuoden ajan. Hän alkoi näytellä teatterissa ja elokuvissa vuodesta 1989 alkaen ja sai vuonna 1992 parhaan tulokkaan palkinnon Lontoon teatterikriitikoilta sekä Olivier-palkintoehdokkuuden seuraavana vuonna Tom Stoppardin näytelmästä "Arcadia".
Vuonna 1994 Sewell tuli Englannin televisioyleisön tietoisuuteen minisarjasta "Middlemarch". Vuonna 2008 hän sai ensimmäisen pääroolinsa CBS:n televisiosarjassa "Eleventh Hour", joka ei kuitenkaan menestynyt. Vuonna 2010 Sewell näytteli television minisarjassa "Taivaan pilarit" ja elokuvassa "The Tourist". Vuonna 2012 hän näytteli elokuvassa "".
Sewell voitti vuonna 2007 Laurence Olivier -teatteripalkinnon ja oli 2008 Tony-palkintoehdokkaana ja 2006 BAFTA-ehdokkaana.
Yksityiselämä.
Sewell on ollut kahdesti naimisissa, vuosina 2000 ja 2004–2006. Hänellä on poika William, joka syntyi 2002.
Lieksan Into

Lieksan Into on vuonna 1908 perustettu lieksalainen urheiluseura. Alkuvuosina seuran liikuntalajeina olivat mm. voimistelu, yleisurheilu, paini, painonnosto, nyrkkeily, hiihto, lentopallo ja pöytätennis. Alkuvuosien tunnetuin urheilija oli MM-tason painija Taavi Tamminen. Tamminen voitti hopeaa Antwerpenin olympiapaineissa vuonna 1920. Tämänhetkisinä aktiivilajeina ovat salibandy, kaukalopallo ja lentopallo. Seurassa on mukana tällä hetkellä yli 200 innokkaasti liikkuvaa jäsentä. 
Kaudella 2006–2007 Into voitti Suomen kaukalopalloliiton mestaruuden eli ensimmäisen divisioonan. Kaudella 2007–2008 Into pelasi Kaukalopalloliigaa, sijoittuen siinä tulokaskaudellaan seitsemänneksi. Seuraavalla kaudella pelaajapulan vaivatessa Innon sijoitus oli kymmenes. Kauden jälkeen Into luopui liigapaikastaan ja pelasi kaudella 2009–2010 ensimmäistä divisioonaa voittaen runkosarjan ja sijoittuen toiseksi lopputurnauksessa. Kaudella 2010–2011 Into sijoittui 1. divisioonan lopputurnauksessa kolmanneksi. Kaudella 2012–2013 Into pelasi Itä-Suomen alueen GP-sarjaa sijoittuen toiseksi. Nykyisin seura pelaa Itäisen alueen aluesarjassa.
Kaukalopallon junioritoiminnan osalta Into on ollut yksi Suomen merkittävimmistä seuroista. 90-luvun loppupuolella alkanut innokas junioritoiminta aiheutti sen, että vuonna 1998 seura voitti historiansa ensimmäiset SM-mitalit, kun sekä A- että C-juniorit voittivat SM-pronssia. Tämän jälkeen Lieksan Into on voittanut junioritasolla kaiken kaikkiaan 28 SM-mitalia, joista 9 kultaista, 8 hopeista ja 11 pronssista. A-juniorit voittivat Suomen mestaruuden vuosina 2006 ja 2007, B-juniorit vuosina 2002-2004 ja vuonna 2009, C-juniorit vuosina 2002 ja 2006 sekä D-juniorit kertaalleen vuonna 2002. Seura on myös palkittu liiton toimesta useana vuonna parhaasta juniorityöstä.
Salibandyssä Into nousi kaudeksi 2012–2013 neljänteen divisioonaan. Ensimmäisellä kaudellaan neljännessä divisioonassa Into sijoittui runkosarjassa kolmanneksi. Kauden 2016-2017 päätteeksi Into putosi takaisin 5. divisioonaan. Kaudeksi 2021-2022 seura nousi takaisin 4.divisioonaan. 
Eniten salibandyssä pisteitä ovat keränneet Klaus Kärkkäinen (131+63=194), Tapio Niskanen (121+72=193) ja Vesa Riikonen (120+59=179).
Lentopallo tuli takaisin mukaan Innon toimintaan vuoden 2020 alusta joka kesti vuoden verran kunnes lentopallonaiset perustivat oman joukkueen.
Joseph Fiennes

Joseph Alberic Twisleton-Wykeham-Fiennes (s. 27. toukokuuta 1970 Salisbury, Wiltshire, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Fiennes on näytellyt muun muassa elokuvissa "Elisabet" (1998), "Rakastunut Shakespeare" (1998), "Luther" (2003) ja "Vihollinen porteilla" (2001). Hän oli vuonna 1999 ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Rakastunut Shakespeare".
Fiennes esitti vuosina 2009–2010 FBI-agenttia Mark Benfordia ABC:n draamasarjassa "FlashForward".
Salisburyssa syntynyt Fiennes on esiintynyt myös näytelmissä. Hänen isänsä Mark Fiennes oli valokuvaaja ja äitinsä Jennifer Lash kirjailija ja taidemaalari. Myös hänen veljensä Ralph Fiennes on näyttelijä.
Raja (albumi)

Raja on lemiläisen metalliyhtye Stam1nan kolmas albumi. Se ilmestyi 13. helmikuuta 2008, kolmisen vuotta yhtyeen esikoisalbumin julkaisun jälkeen. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan ensimmäiseksi.
Raja sisältää muihin Stam1nan albumeihin nähden suoraviivaisempaa, yksinkertaistetumpaa perinteisempää thrash metallia. Tempoltaan levy on myös hieman muita Stam1nan albumeita nähden nopeampi.
Taustatietoa.
"Raja" äänitettiin vuoden 2007 lopulla Lemin Purple Fly -studiossa. Albumin tuotti Janne Joutsenniemi ja miksasi Miitri Aaltonen. Äänitysten lomassa yhtye kävi konsertoimassa Baltiassa ja Saksassa yhdessä Apocalyptican kanssa. Yhtyeen laulaja-kitaristi ja sanoittaja Antti Hyyrynen sanoo albumin nimen ja sanoitusten viittaavan rajoihin ja niiden hakemiseen. Levyllä lähestytään hänen mukaansa myös musiikillisia äärirajoja.
Vuoden 2007 esiintymisissään yhtye soitti jo ennakkoon albumin kappaletta ”Luova hulluus”, joka tunnettiin tuolloin vielä nimellä ”Sokea hullu”. Toinen kuultu kappale ”Tässä on aseeni” äänitettiin nimellä ”Yhdeksän tien päät” ja julkaistiin myöhemmin "Vanhaa paskaa" -kokoelma-albumilla.
Albumilla vieraileva Sonja Nurmela on lappeenrantalainen laulaja, joka tunnetaan muun muassa "Idolsin" ensimmäisen tuotantokauden loppukilpailijana. Tommy Tuovinen puolestaan on helsinkiläisen MyGrain-yhtyeen laulaja. Kosketinsoittaja Emil Lähteenmäki on ollut mukana Stam1nan live-esiintymisissä kesästä 2007 lähtien, ja hänen soittoaan kuultiin jo yhtyeen edellisellä "Uudet kymmenen käskyä" -albumilla. Myös Mokoma-yhtyeen kitaristi ja Sakara-levy-yhtiön toimitusjohtaja Tuomo Saikkonen vierailee albumilla.
Albumilta ei ole julkaistu singlejä, mutta kappaleesta ”Lääke” kuvattiin Medialouhoksen Jouni Kallion ohjaama ja käsikirjoittama musiikkivideo, jonka Hyyrynen leikkasi. "Napakymppi"-ohjelmaa parodioivassa videossa nähdään muun muassa Kaarle Viikate juontajan ja Rakel Liekki neiti XXX:n roolissa. Video palkittiin Kultapumpelilla vuoden 2008 Oulun musiikkivideofestivaaleilla. Albumin toinen musiikkivideo kappaleesta ”Muistipalapelit” sisältää yhtyeen "Jorma tai Lasse" -kevätkiertueella kuvattua materiaalia. Videon on ohjannut niin ikään Medialouhoksen Tuomas Petsalo.
Ville Hyyrysen suunnittelemassa albumin kansitaiteessa esiintyy jo esikoisalbumin kannesta tuttu hammaslogo.
Kappaleet.
Kaikista sanoituksista vastasi Antti Hyyrynen ja sovituksista Stam1na. Sanoitusapuna toimi YUP:stä tunnettu Jarkko Martikainen.
David Michaels

David Michaels (s. 1964 Manchester, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän esitti ITV:n draamasarjassa "Sydämen asialla" tohtori Neil Boltonia tuotantokausina 1997–1999. Neil Bolton poistui sarjasta mentyään palavaan taloon pelastamaan pientä lasta, mutta menehtyi tulipaloon. Hän on esiintynyt myös "The Bill" sarjassa vuosina 2000–2003.
Lionel Blue

Lionel Blue (6. helmikuuta 1930 Lontoo – 19. joulukuuta 2016) oli brittiläinen reformijuutalainen rabbi. Hän tuli tunnetuksi liberaaleista uskonnollisista näkemyksistään, ja hän oli avoimesti homoseksuaali.
Blue syntyi Lontoon East Endissa ja opiskeli Oxfordin sekä Lontoon yliopistoissa. Hän oli 57-vuotias, kun hänellä todettiin epilepsia. Sairauden puhkeamisen tarkkaa syytä ei onnistuttu määrittämään.
Owen Chadwick

William Owen Chadwick KBE (20. toukokuuta 1916 – 17. heinäkuuta 2015) oli brittiläinen historioitsija. Chadwick opiskeli Cambridgen yliopistossa, jossa hän myöhemmin loi pitkän uran. Hänellä oli siellä kaksi virkaa 25 vuoden ajan, ja hän oli tliopiston varakanslerina 1960-luvun opiskelijalevottomuuksien aikana.
Chadwick sai vihkimyksen anglikaanikirkon papiksi. Hän saavutti mainetta kirkkohistorian tutkijana ja aseman yhtenä alan aikansa tunnetuimmista nimistä. 
Chadwickin teoksia on käytetty alan oppikirjoina vuosikymmenten ajan. Hän kirjoitti myös yleistajuisia teoksia. Chadwickin tyylille olivat ominaisia lyhyet virkkeet ja kappaleet, hänen sanotaan käyttäneen vähemmän sivulauseita kuin kenenkään muun aikamme kirjailijan. 
Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentaja vuonna 1982 ja Ansioritarikunnan jäsen vuonna 1983.
Chadwick oli teologi Henry Chadwickin (1920–2008) veli.
John Fleming

John Fleming (10. tammikuuta 1785 Bathgate–18. marraskuuta 1857 Edinburgh) oli skottilainen eläintieteilijä ja geologi.
Fleming opiskeli Edinburghin yliopistossa ja sai opintonsa päätökseen 1805. Vuonna 1806 hän sai papin viran Skotlannin kirkossa ja hänet osoitettiin Bressayn seurakuntaan, jossa hän toimi vuoteen 1808, ja jonka jälkeen hän palveli eri seurakunnissa vuoteen 1834 saakka. 25. helmikuuta 1813 hänet valittiin Edinburghin Royal Societyn jäseneksi. 1814 hänelle myönnettiin teologian tohtorin arvo St. Andrewsin yliopistossa.
Vuodesta 1834 alkaen hän toimi luonnonhistorian luennoitsijana University and King's Collegessa Aberdeenissa. 1843 hän liittyi Skotlannin Vapaakirkkoon (Free Church of Scotland). 1845 hänet valittiin Edinburghin New Collegen (Free Church) luonnontieteiden professoriksi.
Fleming kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa hopeafasaanien suvun "Lophura" vuonna 1822.
Warren Jeffs

Warren Steed Jeffs (s. 3. joulukuuta 1955 San Francisco) on yhdysvaltalaisen moniavioisuutta harjoittavan uskonlahkon entinen johtaja. Hän johti FMAP-kirkkoa vuosina 2002–2007.
Warren Jeffsillä kerrotaan olleen 80 vaimoa, yli 250 lasta, ja noin 10 000 kannattajaa jotka katsoivat hänen olevan profeetta. Jeffs tuomittiin syksyllä 2007 vankeuteen ”kymmenestä vuodesta elinkauteen” avunannosta raiskaukseen Utah’ssa. Hän oli pakottanut 14-vuotiaan tytön avioliittoon 19-vuotiaan serkun kanssa. Häntä on syytetty vastaavista rikoksista myös Arizonassa, ja hän päätyi FBI:n kymmenen etsityimmän henkilön listalle 6. toukokuuta 2006. Hän omistaa uskonlahkon tilan, jolta on otettu viranomaisten huostaan satoja lapsia, joiden vanhemmista ja oloista on epäselvyyttä. Warren on tällä hetkellä vankilassa, ja hän saa hakea seuraavan kerran ehdonalaiseen vuonna 2038.
Duodesimaalijärjestelmä

Duodesimaalijärjestelmä eli 12-järjestelmä on kantalukujärjestelmä, jossa kantalukuna on 12. Kymmenjärjestelmän lukua 10 merkitään duodesimaalijärjestelmässä usein kirjaimella A ja lukua 11 kirjaimella B.
Vertailu muihin kantalukuihin.
Luvulla on 12 on kuusi jakajaa: 1, 2, 3, 4, 6 ja 12, joista 2 ja 3 ovat alkulukuja. Duodesimaalijärjestelmä on tästä syystä kätevämpi lukujärjestelmä murtolukujen laskemisessa kuin esimerkiksi kymmenjärjestelmä, vigesimaalijärjestelmä, binäärijärjestelmä tai heksadesimaalijärjestelmä. Luvulla 10 on neljä jakajaa: 1, 2, 5 ja 10, joista 2 ja 5 alkulukuja. Vigesimaalijärjestelmässä tämä jakajien joukko kasvaa luvuilla 4 ja 20, eikä saada lisää alkutekijöitä. Tällöin jakajia on yhtä monta kuin duodesimaalijärjestelmässä (6), mutta kantaluku on myös suurempi. Lisäksi alkulukutekijä 5 on vähemmän hyödyllinen kuin luku 3, koska kolmasosa luvuista on kolmella jaollisia, kun taas vain viidesosa on viidellä jaollisia. Luvulla 2 on kaksi jakajaa: 1 ja 2. Luvulla 16 on viisi jakajaa: 1, 2, 4, 8 ja 16; niistä vain 2 on alkuluku.
Alkuperä.
Duodesimaalijärjestelmää käyttävät kielet ovat harvinaisia. Nigerian keskivyöhykkeen kielten kuten janjin, gbiri-niragun, pitin ja gwandaran kielen nimbia-murteen, Nepalin chepang-kielen ja Malediiveilla ja Malikun saarella puhuttavan divehin tiedetään käyttävän 12-järjestelmää.
Germaanisissa kielissä on erityiset sanat luvuille 11 ja 12, kuten englannin "eleven" ja "twelve". Niiden uskotaan tulevan kantagermaanin ilmaisuista *"ainlif" ja *"twalif" (’yksi jäljellä’ ja ’kaksi jäljellä’), jotka molemmat perustuvat kymmenjärjestelmään.
Historiallisesti katsottuna monien sivilisaatioiden ajan yksiköt perustuvat 12-järjestelmään. Eläinradan merkkejä on 12, vuodessa on kaksitoista kuukautta, ja babylonialaiset jakoivat päivän kahteentoista tuntiin. Perinteiset kiinalaiset kalenterit, kellot ja kompassit perustuvat kahteentoista maalliseen oksaan. Brittiläisen yksikköjärjestelmän jalassa on 12 tuumaa, troy-paunassa on 12 troy-unssia, vuorokaudessa on 24 (2×12) tuntia, ja monia asioita lasketaan tusinoina (12 kpl) tai krosseina (122 = 144 kpl). Roomalaiset käyttivät 12:een perustuvaa murtolukujärjestelmää, ja heidän rahayksikkönsä assi jakautui 12 unssiin. Ennen vuotta 1971 Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät rahassaan 12-20-sekajärjestelmää (12 penniä šillingissä, 20 šillinkiä eli 240 penniä Englannin tai Irlannin punnassa), ja myös Kaarle Suuri perusti rahajärjestelmän, jonka kantana olivat luvut 12 ja 20.
Luvun 12 merkittävyyden on arveltu johtuvan siitä, että vuodessa on 12 kuunkiertoa, tai siitä, että ihmisillä on 12 sormiluuta (falangia) kummassakin kädessä (kolme jokaisessa neljässä sormessa). Kahteentoista voi laskea käyttämällä peukaloa osoittimena ja koskettamalla vuorotellen jokaista sormiluuta. Monin paikoin Aasiassa edelleen käytetty sormillalaskemisjärjestelmä perustuu juuri sormiluiden määrään, ja voi selittää 12:een ja 60:een perustuvat lukujärjestelmät perinteisten 10:een, 20:een ja 5:een perustuvien järjestelmien lisäksi.
Karvianjärvi

Karvianjärvi on Karviassa sijaitseva keskisuuri, matala ja runsasravinteinen humusjärvi. Keskimäärin järvi on 1,7 metriä syvä. Suurin syvyys on 8,1 metriä. Kesällä järven vesi on sameaa. Vuodesta riippuen Karvianjärvellä voi esiintyä vähän, ei ollenkaan tai runsaasti leväkukintahavaintoja, kuten sinilevää. Talviaikaan Karvianjärvessä on havaitaan voimakasta hapen kulumista. Karvianjärvi kuuluu Karvianjoen vesistöön jalaskee vetensä Karvianjokeen, joka on veden laadultaan välttävässä kunnossa.
Karvianjärvellä on tavattu seuraavia kalalajeja: särki, hauki, lahna, siika, made, ahven, kuha, säyne ja kirjolohi. Kuha on istutettu järveen vuosien 1993 ja 2001 välisenä aikana säännöllisesti. Siikakanta on istutettu vuosina 1996, 1997 ja 2000. Kuha on menestynyt järvessä hyvin, mutta siika ei. Järvellä harjoitetaan sekä virkistys- että kotitarvekalastusta. Rapuja ei järvessä ole enää, sillä kanta on tuhoutunut eikä rapuistutuksia ole suoritettu.
Karvianjärven suurin saari on Ämmäsaari. Saari on suosittu retkeilykohde ja sinne onkin rakennettu muun muassa grillikatos..
Karvianjärvellä on kolme yleistä uimarantaa: Karviankylän Leiriranta, Sarvelan Soutajanniemessä sijaitseva ranta ja järven länsirannalla sijaitseva Marjasuon ranta.
Järven pohjoispuolella sijaitsee Jäkäläneva-Isoneva (FI0200137), joka on Natura 2000 -alue.
Annie-gaala 1972

Annie-gaala 1972 oli ensimmäistä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1972 parhaille animaatioiden tekijöille. Gaala järjestettiin Studio Cityssä Kaliforniassa, ja isäntänä toimi animaattori Myron Natwick.
Voittajat.
Voittajat lihavoituna:
Räktjärven rautatieasema

Räktjärven rautatieasema (, ) oli rautatieliikennepaikka Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi 9,6 ratakilometrin päässä Morajärven rautatieasemalta itään Haaparannan radan alkuperäisen linjauksen varrella. Liikennepaikka otettiin käyttöön 1910 kun rautatie Morajärveltä Lapinjärvelle valmistui, ja se lakkautettiin lopullisesti kun liikennepaikan ohittava rataoikaisu otettiin käyttöön 1986 ja vanha ratalinja siltoineen purettiin.
Räktjärven asemalla on edelleen nähtävissä vanhoja rautatierakennuksia. Puretun radan linja on ajettavissa lähes koko matkaltaan lukuun ottamatta Lillån-joen ylittäneelle puretulle sillalle johtanutta lyhyttä osuutta.
Haaparannan radasta erkani lyhyt pistoraide pohjoiseen Räktjärven rantaan. Raidetta käytettiin puutavarankuljetukseen.