tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Argelès-sur-Mer

Argelès-sur-Mer [aʁʒəles syʁ meʁ] on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Vajaat 20 kilometriä Perpignanin eteläpuolella sijaitsevassa kunnassa oli 9 069 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Argelès-sur-Merin pinta-ala on 59 neliökilometriä.
Kunnassa sijaitsee Euroopan suurimpiin kuuluva leirintäalueiden keskittymä ja lapsille sopiva, viiden kilometrin mittainen hiekkaranta Argelès-Plage, joka on avoinna kesäkuusta syyskuuhun. Argèles on Manner-Ranskan eteläisin rantalomakohde.
Toisen maailmansodan aikana seudulla toimi keskitysleiri, jonne Ranskan hallitus kokosi kymmeniä tuhansia Espanjan sisällissodan hävinnyttä espanjalaista tasavaltalaista.
Ralph Waite

Ralph Waite (22. kesäkuuta 1928 White Plains, New York – 13. helmikuuta 2014 Palm Desert, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli 1970-luvulla tunnetuksi roolistaan televisiosarjassa "Waltonin perhe".
Waite syntyi White Plainsissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän valmistui Bucknellin ja Yalen yliopistoista. Hänestä tuli presbyteerinen pappi.
Waitella oli "Waltonin perheen" ulkopuolella myös useita elokuvarooleja. Hän oli kahdesti ehdolla Emmyn saajaksi ja pyrki kahdesti liittovaltion kongressiinkin.
Sininenpicardienspanieli

Sininenpicardienspanieli () on Ranskasta, Picardien alueelta kotoisin oleva seisova spanielityyppinen lintukoira. Nimestään huolimatta kyseessä ei ole spanieli, vaan FCI -luokituksessa rotu kuuluu mannermaisten seisovien lintukoirien alaryhmään.
Ulkonäkö.
Rotumääritelmän mukaan siniselläpicardienspanielilla on "melko matala työskentelyasento, johon koiran rakenne hyvin soveltuu". Mustapilkkuinen väritys luo nimensä mukaisen sinertävän vaikutelman, mikä onkin suurin ero rodun ja sitä yleisvaikutelmaltaan suuresti muistuttavan, mutta ruskeavoittoisen picardienspanielin välillä. Silmien tulee olla suuret ja tummat ja katseen rauhallinen. Päätä "kehystävät", silkkiset ja laineikaskarvaiset korvat ovat riippuvat ja melko paksut. Raajat ja pyöreät käpälät ovat runsaskarvaiset. Runsashapsuinen häntä yltää juuri ja juuri kintereiden alapuolelle. Sileä tai hivenen laineikas karvapeite on väriltään harmaapäistärikkö, jossa on mustia laikkuja. Urosten säkäkorkeus on 57–60 cm. Nartut ovat hieman pienempiä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Tyypillinen rodun edustaja on pehmeäluonteinen, oppivainen ja rauhallinen, mutta maastossa intohimoinen ja kontaktihakuinen metsästyskoira. Kotimaansa rotuyhdistyksen mukaan sininenpicardienspanieli on monipuolinen metsästyskoira erityisesti pienriistan metsästykseen vaihtelevissa ja haastavissa maastoissa. 
Alkuperä.
Ranskalaisista spanielityyppisistä metsästyskoirista löytyy mainintoja jo satojen vuosien ajalta. Alueellisista eroista huolimatta tämäntyyppisiä koiria kutsuttiin vielä 1800-luvun lopulle saakka yksinkertaisesti ranskalaisiksi spanieleiksi. Ensimmäinen kuvaus selvästi sinistäpicardienspanielia muistuttavasta mustasta "pohjoisen spanielista" löytyy Henri de Bylandtin teoksesta vuodelta 1897. Pohjois-Ranskan spanieleiden lisäksi rodun taustalta löytyy myös englantilaisia settereitä: 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Picardien alueen rikas linnusto houkutteli kanaalin yli vieraaksi runsaasti englantilaisia metsästäjiä koirineen. Alueen spanielikannan ja englantilaisten settereiden sekoittuminen muokkasi sinisenpicardienspanielin piirteitä siinä määrin muista ranskalaisista tämän tyypin koirista poikkeaviksi, että se määriteltiin itsenäiseksi roduksi Ranskassa vuonna 1938.
Sininenpicardienspanieli kirjattiin FCI:n rotumääritelmiin ensi kerran vuonna 1954 ja virallinen rotumääritelmä julkaistiin 1987. Suomen Kennelliitto hyväksyi sinisenpicardienspanielin rotumääritelmän 1998.
Ranskassa 1921 alkunsa saanut Picardienspanieleiden rotuyhdistys sulautui 1980 Pont-audemerinspanielin rotuyhdistykseen. Tällöin muodostui näitä kolmea rotua kotimaassaan nykyään edustava Club des Epagneuls de Picardie et de Pont Audemer.
Rotu Suomessa.
Suomessa näiden rotujen jalostustyö on järjestäytynyt mannermaisten kanakoirien rotujärjestön, Saksanseisojakerhon piiriin. Rotu on Suomessa erittäin harvalukuinen. Sinisenpicardienspanielin rekisteröintejä Suomen Kennelliittoon on 2000-luvulla tehty yhteensä 19.
Ajoneuvon hiilidioksidipäästöt

Ajoneuvon hiilidioksidipäästöt tarkoittaa ajoneuvon käyttämän polttoaineen palamisen seurauksena syntyvää hiilidioksidimäärää. Hiilidioksidipäästöjä mitataan grammoina kilometrillä (g/km). Ajoneuvon polttoaineenkulutuksen ja hiilidioksidipäästöjen välillä on suora yhteys.
Päästöjen paino.
Hiilidioksidia syntyy palaneen polttoaineen painoa enemmän, sillä polttoaineen hiili yhdistyy palaessa moottorin ottaman ilman happeen. Hiilidioksidimolekyyli (CO2) sisältää yhden hiiliatomin ja kaksi happiatomia. Hiilen atomipaino on 12,0107 ja hapen 15,9994. Hiilidioksidipäästön painosta yli kaksi kolmasosaa on siis peräisin ympäröivän ilman hapesta.
Päästöjen vähentäminen.
Euroopan unionin tavoitteena on saada vuoteen 2015 mennessä uusien autojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt alle 130 g/km ja vuoteen 2020 alle 95 g/km. Suomessa vuoden 2012 alkupuolella noin puolet ensirekisteröidyistä henkilöautoista pääsi alle 140 g/km hiilidioksidipäästöihin, ja 82 % edes alle 160 g/km päästöihin.
Ajoneuvoveron määrä vuoden 2001 jälkeen käyttöönotetuissa autoissa riippuu hiilidioksidipäästöistä.
Vuonna 2006 Suomessa ensirekisteröityjen autojen hiilidioksidipäästö oli keskimäärin 179,3 g/km ja vuonna 2018 117,4 g/km.
Bompas

Bompas on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 944 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bompasin pinta-ala on 6 neliökilometriä.
Le Blanc

Le Blanc on kunta Indren departementissa Centren hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 998 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Le Blancin pinta-ala on 58 neliökilometriä.
Buzançais

Buzançais on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 23 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.
Alueen ensimmäinen linna rakennettiin kukkulalle, josta oli näköala Indren laaksoon, ja jonka ympärille nykyinen Buzançaisin kaupunki kehittyi. Rakentamisen tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta se oli olemassa Ludvig Änkyttäjän hallituskaudella 800-luvulla. Buzançais'n vanhin muistomerkki on kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Saint-Lazare'n kappeli. Se mainitaan paavi Aleksanteri III:n paavin bullassa vuodelta 1175.
Raimonds Pauls

Raimonds Pauls (s. 12. tammikuuta 1936 Riika, Iļģuciems, Latvia) on latvialainen säveltäjä ja pianisti. Hän on tunnettu ja arvostettu Latviassa ja entisen Neuvostoliiton alueella.
Paulsin isä oli lasinpuhaltaja ja äiti kotirouva.
Pauls oli vuosina 1988–1993 Latvian kulttuuriministeri, sittemmin presidentin neuvonantaja ja vuodesta 1998 parlamentin jäsen.
Pauls on säveltänyt musikaaleihin, teatteriin, elokuviin, ja häneltä on ilmestynyt cd-levy My Favourite Melodies / So Many Stars, jossa hän soittaa pianolla jazzmusiikkia. Hänen suomalaisille tunnetuimpia sävellyksiään on Alla Pugatšovan tunnetuksi tekemä "Miljoona ruusua", jonka suomensi ja levytti Vera Telenius.
La Châtre

La Châtre on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Châteauroux’n kaupungista kaakkoon. La Châtre on Indren aliprefektuuri.
La Châtre on suosittu matkailukohde. Se kuuluu "Plus Beaux Détours de France" -verkostoon, joka on pienten matkailukaupunkien yhdistys.
FC Barcelona B

Fútbol Club Barcelona B on espanjalaisen urheiluseuran FC Barcelonan jalkapallon reservijoukkue. Joukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Primera División RFEF:ssä. Sen kotistadion on 6 000 -paikkainen Estadi Johan Cruyff, joka valmistui vuonna 2019. Joukkueesta käytetään myös nimitystä FC Barcelona Atlètic.
Historia.
Barcelona Atlètic perustettiin FC Barcelonan sisarseuraksi vuonna 1970, ja sen edeltäjiä olivat CD Espanya Industrial ja CD Condal. 1990-luvulla seura sulautettiin emoseuraan ja nimi vaihtui FC Barcelona B:ksi. Joukkue nousi vuonna 1974 Segunda Divisióniin, ja pelasi siellä kauteen 1976–1977. Kaudeksi 1977–1978 joukkue putosi Segunda División B:hen, joka otettiin silloin takaisin käyttöön. Siitä edespäin vuoteen 2007 asti joukkue pelasi Sedunga Divisiónin ja Segunda B:n välillä. Kaudella 2007–2008 joukkue käväisi Tercera Divisiónissa, mutta nousi heti kauden päätyttyä takaisin Segunda B:hen. Kaudeksi 2010–2011 joukkue nousi yli vuosikymmenen tauon jälkeen Segundaan.
Barcelona B on pelannut historiansa aikana kaikkiaan 23 kautta Segunda Divisiónissa, 21 kautta Segunda División B:ssä ja 4 kautta Tercera Divisiónissa.
"Päivitetty 4. syyskuuta 2025."
Cacaxtla

Cacaxtla oli muinainen intiaanien kaupunki Mesoamerikassa nykyisessä Meksikossa nykyisen Tlaxcalan osavaltion etelärajalla. Se sijaitsee lounaaseen Méxicosta. Arkeologisen tutkimuksen mukaan Cacaxtla oli vaikutusvaltaisin kaupunki Tlaxcalanin alueella vuosina 650–1100 olleen Texcalacin kulttuurin ensimmäisen puoliskon aikana eli noin vuosina 650–850. Silloin Teotihuacánin valta-asema oli alkanut heikentyä, jolloin pienemmät seuraajat, kuten Cacaxtla, saivat mahdollisuuden käydä vaihtokauppaa Meksikon laakson, rannikon ja Usumacintan laakson maya-alueiden välillä. Kaupunki rakennettiin hallitsijasuvun kaukaiseksi linnakkeeksi. Arkeologisia kaivauksia on suoritettu ainoastaan palatsissa.
William Kemmler

William Kemmler (9. toukokuuta 1860 – 6. elokuuta 1890) oli ensimmäinen sähkötuolilla teloitettu henkilö. Hänet teloitettiin Auburnin kaupungissa New Yorkin osavaltiossa.
Kemmler murhasi aviovaimonsa kirveellä 29. maaliskuuta 1889. Hänet tuomittiin murhasta 10. toukokuuta ja kuolemantuomio annettiin kolme päivää myöhemmin. Kemmlerin lakimiehet vetosivat siihen, että sähkötuoli olisi liian julma ja epätavallinen rangaistus, mutta Yhdysvaltain korkein oikeus hylkäsi valituksen.
Teloitusaamuna 6. elokuuta 1890 Kemmlerin nähtyä tuolin hän sanoi: "Miehet, toivotan teille onnea. Olen varma, että saan hyvän paikan, ja olen valmis". Todistajien mukaan Kemmler ei huutanut, itkenyt tai vastustellut millään tavoin. Ensimmäinen sähköistys kesti 17 sekuntia, jolloin häneen johdettiin 1000 volttia, jonka uskottiin olevan riittävä määrä luomaan sydämenpysähdys. Tämän jälkeen Kemmlerin huomattiin vielä olevan elossa, ja häntä sähköistettiin uudestaan 2000 voltilla, joka tuhosi hänen verisuonensa. Koko teloitus kesti yhteensä noin kahdeksan minuuttia, jonka jälkeen todistajat kommentoivat tapahtumaa "kauheaksi näyksi" ja "paljon pahemmaksi kuin hirttäminen".
Ivar Lidström

Ivar Magnus Lidström (16. tammikuuta 1897 Haaparanta – 1. toukokuuta 1934) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Oscar Magnus Lidström ja Anna Cristina Bergman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Lyyli Koistisen kanssa. Lyyli Koistinen kuoli vuonna 1928. 
Opinnot.
Hän kävi seitsemän luokkaa Realläroverkets i Uleåborg fortsätiningsklasseria ja erosi sen kahdeksannelta luokalta vuonna 1915 liittyäkseen Saksaan lähteneisiin jääkäreihin. Hän suoritti Sotilashallinnollisien kurssien 1. jakso vuosina 1926–1927 ja 2. jakson vuosina 1927–1928.
Jääkäriaika.
Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikonekiväärikomppaniaan 16. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan muonitusupseeriksi 2. jääkärirykmenttiin, josta hänet siirrettiin maaliskuun alkupuolella 3. jääkäriprikaatin majoitusmestariksi ja edelleen 14. huhtikuuta 1918 alkaen 6. jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan päälliköksi. Hän osallistui taisteluihin sisällissodassa Viipurissa.
Suomen sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen hän palveli 3. komppanian päällikkönä 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi myöhemmin muuttui Jääkäripataljoona n:o 3:ksi. Hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet määrättiin huhtikuussa 1919 pataljoonan jakautuessa joukkueenjohtajaksi Pioneeripataljoona n:o 2:n ja sen 3. komppaniaan ja edelleen 19. elokuuta 1919 Pioneeripataljoona n:o l:n 1. komppanian päälliköksi, josta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1921 pataljoonan talouspäälliköksi ja 1. maaliskuuta 1921 pataljoonan väliaikaiseksi komentajaksi ja 1. kesäkuuta 1921 alkaen 1. komppanian päälliköksi ja 22. joulukuuta 1921 uudelleen pataljoonan talouspäälliköksi. Hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1925 alkaen 2. Divisioonan intendentiksi ja 5. syyskuuta 1925 alkaen Karjalan kaartin rykmentin talouspäälliköksi sekä 12. lokakuuta 1928 alkaen 1. Divisioonan intendentiksi. Viransijaisuuksia hänellä oli Pioneeripataljoonan komentajan tehtävät vuosina 1922–1925 sekä Karjalan kaartin rykmentin komentajan tehtäviä vuonna 1928.
Opetustoimi.
Hän toimi opettajana ratsuväen pioneerikursseilla Haminassa vuonna 1919 ja upseerien pioneerikurssien johtajana Haminassa vuonna 1921.
Luottamustoimet.
Hän toimi Teknillisten joukkojen kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1921–1922 ja Pioneeripataljoona n:o l:n kunnianeuvoston jäsenenä vuosina 1921–1922 ja puheenjohtajana vuosina 1923–1924. Hän perusti Korian ampujat -nimisen ampumaseuran vuonna 1925 ja oli sen puheenjohtajana vuonna 1925 sekä valittiin kunniajäseneksi vuonna 1926.
Charles Edison

Charles Edison (3. elokuuta 1890 Llewellyn Park, New Jersey – 31. heinäkuuta 1969) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja liikemies. Hän oli keksijä Thomas Edisonin poika.
Edison toimi New Jerseyn 42. kuvernöörinä (1941–1944) sekä maansa laivastoministerinä (1940).
Charles Edison oli kuollessaan naimisissa, mutta hänellä ei ollut lapsia.
Kivi-Sorsua

Kivi-Sorsua on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven kunnan pohjoisosassa Juorkunassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kivi-Sorsuan järvi sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välisen Hillatien varrella, noin viiden kilometrin päässä Hillatien ja Olvasjärventien risteyksestä länteen laajan Siiransuon pohjoislaidalla.
Järvimaisema.
Kivi-Sorsuan eteläpuolisen Siiransuon, itäisen pienemmän Aronsuon ja Hillatien pohjoispuolella olevan Ison Särkisuon väliin jää kaistale kovempaa kangasta järven pohjoisrannalla. Myös järven kaakkois- ja etelälaidalla on muutamia kangasnyppylöitä. Ympäröivien soiden lisäksi järvi saa vetensä Levä-Sorsuasta, pienemmästä itäisestä lammesta. Särkilammesta koillisesta siihen laskee myös Särkioja. Kivi-Sorsua on alkulähde Yliojalle, joka laskee Saari-Sorsuan kautta Sorsuanojana pohjoiseen Nuorittajokeen Pudasjärvellä. Järvi on matala, humuspitoinen ja rannoilta rehevöitynyt.
Järven käyttö.
Järven pohjoisrannalla on mökki ja sitä vastapäätä niemeke, jossa on toinen pieni eräkämppä. Hieman kauempana Kylkilammen ja Yliojan välisellä kannaksella on kolmas metsästysmaja. Koska vielä yhden, alinta hirsikertaa lukuun ottamatta jo kokonaan lahonneen, kalasaunan jäännökset ovat kangastöyräällä Yliojan suussa, voi ajatella järven ympäristöineen olleen jo pitkään kala- ja metsämiesten käymäpaikkana. Nytkin se tarjoaa urheilukalastajille saalista, ennen muuta haukia ja ahvenia.
Chuck Woolery

Charles Herbert "Chuck" Woolery (16. maaliskuuta 1941 Ashland, Kentucky – 23. marraskuuta 2024 Texas) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi muiden muassa ohjelmista "Wheel of Fortune" ja "Love Connection". Vuonna 2002 hän alkoi juontaa "Lingoa". 
Woolery oli vuonna 1978 Daytime Emmy -ehdokkaana. Hän oli uskoontullut kristitty. Näyttelijä Jo Ann Pflug oli hänen vaimonsa vuosina 1971–1981.
Jessica Barden

Jessica Barden (s. 21. heinäkuuta 1992) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa roolistaan Mortonien perheen tyttärenä Kayleighinä televisiosarjassa "Coronation Street" vuosina 2007-2008. Hän on myös näytellyt elokuvissa "Tamara Drewe" (2010), "Hanna" (2011), "Kaukana maailman menosta" (2015) ja "The Lobster" (2015). Vuonna 2017 hän näytteli Netflixin alkuperäissarjassa "The End of the F***ing World".
Barden on kotoisin Wetherbystä, West Yorkshirestä.
Jérôme Pineau

Jérôme Pineau (s. 2. tammikuuta 1980 Mont-Saint-Aignan, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2015.
Tour de Normandie, kokonaiskilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, 10. etapilla toinen
Polynormand, voitto
Tour de l'Ain, 1. etapin voitto
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Pariisi–Bourges, voitto
Clásica de Almería, voitto
Züri-Metzgete, kolmas
Ranskan ympäriajo, 1. etapilla kolmas
Olympialaiset, maantieajossa 14.
MM-kilpailut, maantieajossa 19.
Italian ympäriajo, 5. etapin voitto, 12. etapilla kolmas
Grand Prix Jef Scherens, voitto
Mitzi Gaynor

Francesca Marlene de Czanyi von Gerber eli Mitzi Gaynor (4. syyskuuta 1931 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 17. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän esiintyi useissa elokuvissa pääasiassa 1950-luvun aikana. Gaynor esiintyi lisäksi television varieteeohjelmissa sekä teki pitkän uran viihde-esiintyjänä. Las Vegasissa hän oli 1960-luvulla kaupungin parhaiten palkittuja naisesiintyjiä.
Ura.
Nuoruus ja elokuviin.
Mitzi Gaynor syntyi unkarilaiseen perheeseen. Hän aloitti jo nuorena laulamaan ja tanssimaan. Gaynor vakuutti 13-vuotiaana impressaari Edwin Lesterille olevansa 16-vuotias. Hän sai näin paikan musikaalista "Song Without Words". Tämän jälkeen hän jatkoi joitakin vuosia näytelmissä ja esiintyi kiertävissä tuotannoissa.
Foxin tuottaja huomasi Gaynorin näytelmässä "The Great Waltz", ja tämä teki elokuvastudion kanssa sopimuksen. Gaynorin ensimmäinen elokuva oli "Sinitaivas" (1950). Fox yritti tehdä Gaynorista seuraavaa Betty Grablea. Gaynor tekikin useita elokuvia lyhyen ajan sisään, "Meidän tyttöjen kesken" ja "Kultainen tyttö" valmistuivat 1951, "Laittomasti naimisissa" ja "Broadwayn verikoirat" 1952, "Down Among the Sheltering Palms" 1953, "Seikkailijoita Texasissa" 1954 sekä "Älä kompastu, rakas" 1956.
Gaynor tuli 1950-luvulla tunnetuksi uuden aallon musikaalielokuvien näytteljänä. Hän näytteli muun muassa musikaaleissa "Rytmiä veressä" (1954), "Ranskalainen rakastettuni" (1955) ja "Tytöt" (1957). Hänen tunnetuin roolinsa oli kuitenkin musikaalissa "South Pacific" (1954). Elokuva oli vuoden kolmanneksi tuottoisin elokuva, ja Gaynor oli siitä ehdolla Golden Globeen parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.
Televisio ja viihdyttäjä.
Gaynor siirtyi 1950-luvun lopulla televisioon, ja hän esiintyi monissa varieteeohjelmissa. Hän oli vuosina 1973–1978 CBS:n vuosittaisen varieteeohjelman ykkösnimi.
Gaynor esiintyi elokuvien ja television lisäksi yökerhoissa ja Las Vegasissa, missä hän teki läpimurtonsa 1961 Flamingo-hotellissa. Hänen sanottiin parhaimmillaan olleen Las Vegasin parhaiten palkattu naispuolinen viihdyttäjä. Vuonna 1968 hän tienasi huhujen mukaan 45 000 dollaria viikossa. Gaynorin ura kiertävänä esiintyjänä jatkui pitkälle 2000-luvulle. Hän teki vielä vuosina 2008–2011 kiertueen "Mitzi … Razzle Dazzle! My Life Behind the Sequins".
Gaynorilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
PH-indikaattori

pH-indikaattori on kemiallinen yhdiste, joka ilmaisee värillään tutkittavan liuoksen pH:n. Useat indikaattorit ovat orgaanisia heikkoja happoja tai emäksiä, joiden rakenne muuttuu niiden vastaanottaessa tai luovuttaessa protonin. Muuttunut rakenne absorboi valon eri aallonpituuksia ja tämä havaitaan liuoksen värin muuttumisena . pH-paperit koostuvat useista eri indikaattoreista.
Luonnon pH-indikaattorit.
Lukuisat punaiset ja siniset antosyaanit ovat kasveissa esiintyviä indikaattoreita . Antosyaaneja on muun muassa punakaalissa, mustikassa sekä kurjenpolvissa.
Käyttö.
pH-indikaattoreita käytetään muun muassa titrauksessa ekvivalenttikohdan määrittämiseen. Indikaattori valitaan reaktion mukaan. Koska indikaattorin väri ilmaisee vain onko liuos hapan, neutraali tai emäksinen, käytetään tarkan pH-arvon määrittämiseen pH-mittaria. 
Alla olevassa taulukossa on yleisesti käytettyjä indikaattoreita. Indikaattoreiden värinmuutosalue saattaa hieman vaihdella lämpötilasta ja indikaattorin konsentraatiosta riippuen.
Åke Mangström

Åke Berndt Mangström (6. toukokuuta 1896 Pornainen – 31. heinäkuuta 1937) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja August Berndt Mangström ja Hilda Maria Kalkkinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Isabelle Alexandrine Aurora Trummerin kanssa.
Opinnot.
Hän kävi kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1922. Hän suoritti Sotilashallinnollisen kurssin vuosina 1926–1928.
Jääkärikausi.
Tämä isänsä liikeyrityksessä toiminut nuorimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. 
Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jossa hän toimi myös komppanianpäällikkönä 21. – 27. huhtikuuta 1918 välisen ajan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä, Kämärän asemalla ja Viipurissa. Hän haavoittui Kämärän asemalla 24. huhtikuuta 1918 ja Viipurin edustalla 28. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen hän palveli komppanianpäällikkönä, pataljoonan adjutanttina, aliupseerikoulun johtajana ja talouspäällikkönä Kaartin jääkaripataljoonassa, mistä hänet siirrettiin 16. toukokuuta 1924 Savon jääkärirykmentin talouspäälliköksi ja edelleen 17. syyskuuta 1924 alkaen Jääkäriprikaatin intendentiksi sekä 6. joulukuuta 1928 alkaen 3. Divisioonan intendentiksi. Hänet haudattiin Vaasaan.
Luottamustoimet.
Hän toimi Kaartin jääkäripataljoonan kunnianeuvoston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä Jääkäriprikaatin kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1919–1925. Suomen upseeriliiton Vaasan alaosaston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1924–1928 ja Mikkelin alaosaston puheenjohtajana vuosina 1929–1937 sekä Upseerien ampumayhdistyksen Mikkelin alaosaston puheenjohtajana vuosina 1929–1937. Mikkelin upseerikerhon puheenjohtajana hän toimi vuosina 1929–1932 ja 1934–1937.
Dukkha

Dukkha (; , ) on eräs keskeinen buddhalaisuuden käsite, jota Buddha käytti ensimmäisen jalon totuuden yhteydessä. Sana suomennetaan usein kärsimykseksi. Dukkhan merkitys on kuitenkin paljon laajempi – sillä tarkoitetaan kaikkia kielteisiä tunnetiloja aina lievästä tyhjyyden tunteesta fyysiseen ja henkiseen kipuun. Termille ei ole yhtä ainoaa sopivaa suomennosta. Se voidaan kääntää esimerkiksi epätyydyttäväksi, epätäydelliseksi, turhauttavaksi tai pysymättömäksi.
Buddhalaiset eivät usko, että elämä olisi silkkaa kärsimystä, vaan onnellisuus (sukkha) on yhtä hyväksytty osa elämää. Kaikki hyväkin on kuitenkin pysymättömänä dukkhaa. Sanan etymologiseksi alkuperäksi selitetään usein kärrynpyörä, joka on huonosti kiinni. Sen takia se tärisee ja hyppelehtii ja tekee matkanteosta epämiellyttävää.
Buddha käytti sanaa dukkha ensimmäisessä jalossa totuudessa: elämä on dukkha. Elämä on epätyydyttävää. Asiat voisivat aina olla jossakin suhteessa paremmin. Ensimmäinen jalo totuus pyrkii opettamaan, että kärsimys on väistämätön osa elämää ja kaikki joutuvat kokemaan sitä. Neljä jaloa totuutta käsittelevät dukkhan alkuperää ja sen sammumista.
Buddhan mukaan dukkhaa on syntymä, sairaus, vanhuus ja kuolema, kipu, ero siitä mistä pitää, kosketus siihen mistä ei pidä ja se ettei saa mitä haluaa. Lyhyesti kaikki viisi takertumisen kohdetta (skandhat) ovat dukkha. Buddhalaisuuden mukaan dukkha kytkeytyy jollakin tavoin kaikkiin asioihin ja tekoihin. 
Buddha jaotteli dukkhan kolmeen päätyyppiin. Niitä ovat:
Dukkha on myös yksi olemassaolon tuntomerkeistä pysymättömyyden (paaliksi anicca tai sanskritiksi anitya) ja itsettömyyden (paaliksi anatta tai sanskritiksi anatman) ohella. Koska olemassa olevat asiat ovat pysymättömiä, ne ovat dukkhaa eli kykenemättömiä tuomaan lopullista onnea.
Kalle Achté

Karl Aimo (Kalle) Achté (11. syyskuuta 1928 Mikkeli – 30. tammikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen psykiatri, psykoanalyytikko, Helsingin yliopiston psykiatrian professori ja HYKSin psykiatrian klinikan ylilääkäri 1969–1991. Hän julkaisi runsaasti alansa kirjallisuutta. 
Ura.
Achté valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1954 ja hän suuntautui mielenterveysongelmista kärsiviin potilaisiin. Hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori vuonna 1961, hermo- ja mielitautien erikoislääkäri vuonna 1960 ja psykiatrian erikoislääkäri vuonna 1966. Achté aloitti työuransa Siikaisten kunnanlääkärinä vuosina 1955–1956. Helsingin yliopiston professorina ja Lapinlahden sairaalan ylilääkärinä 1968–1992, Lääketieteen historian laitoksen ja museon esimiehenä 1982–1992. Achtélla oli myös yksityispraktiikka. Achté on ollut Saksan kansallisen Leopoldina-tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982. 
Lapinlahden sairaalassa Achté aloitti potilashaastattelujen nauhoittamisen televisionauhalle. Yhdessä tohtori Leo Jarhon kanssa hän vaikutti sotilasvammalain muuttamiseen vastaamaan paremmin sodassa vammautuneiden tarpeita. Vakuutuspsykiatriassa hän kehitti post-traumaattisen neuroosin käsitteen. Laajassa tieteellisessä tutkimustyössään hän tutki erityisesti skitsofreniaa, mutta myös itsemurhia ja niiden ehkäisyä. Achtén aloitteesta alettiin psykiatrisessa hoidossa käyttämään hypnoosia.
Achté osallistui myös kansainväliseen toimintaan pitäen yhteyttä muun muassa neuvostoliittolaisiin psykiatreihin. Tämä aiheutti kritiikkiä, sillä Neuvostoliitossa psykiatrisia sairaaloita käytettiin myös toisinajattelijoiden rangaistuslaitoksina. Achté kuitenkin käytti yhteyksiään psykiatrian uusien hoitomuotojen levittämiseksi esimerkiksi Viroon.
Achté tuli tunnetuksi myös erilaisten seksuaalisten suuntautumisten psykopatologisoinnista. Achtén mukaan esimerkiksi lesbous johtuu yksinkertaisesti siitä, että nainen ”toivoo olevansa mies, jolla on penis”.
Achtén mukaan on nimetty Psykiatrian Tutkimussäätiön Kalle Achté -palkinto.
Perhe.
Kalle Achtén vanhemmat olivat metsänhoitaja Aimo Karl Achté ja Hilma Elina Mustonen. Hänen vaimonsa oli vuodesta 1950 hammaslääkäri Hilkka Terttu Tellervo Toiviala (1928–2016). Heillä on kolme tytärtä.
Saukkokoira

Saukkokoira () on brittiläinen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 6.
Ulkonäkö.
Ulkonäöltään saukkokoira on suuri, vahva ja suoraraajainen. Pää on majesteettinen ja puhdaspiirteinen. Rodun silmien tulisi näyttää älykkäiltä ja sijaita kohtuullisen syvällä päässä. Keltaiset silmät eivät ole toivotut saukkokoiralla. Karvapeite on pitkää (noin 4–8 cm), karheaa ja vedenkestävää.
Saukkokoiran kävelyn tulisi olla irtonaista, ravin vapaata ja laukan sulavaa. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan saukkokoirat ovat älykkäitä, itsenäisiä, uskollisia, tasaisia ja hyvin rakastettavia. Rotu on luotu kestämään vesityöskentelyä, mutta on myös kykenevä työskentelemään maalla. 
Alkuperä.
Saukkokoiran alkuperäiset kantarodut ovat muinainen hubertuksenajokoira, griffon vendéen ja mahdollisesti myös joitain muita griffon-rotuja - kuten bressengriffoni ("griffon de Bresses")
. Historiansa saatossa siihen on risteytetty myös harrieria, vihikoiraa ja irlanninvesispanielia, sekä hieman myöhemmin myös englanninkettukoiraa, kerrynbeaglea ja englanninhirvikoiraa. 1200-luvulla kuningas Juhana Maattoman tiedetään metsästäneen saukkokoirien avulla.
John Buchanan-Jardinen mukaan vielä ennen vuotta 1880 ei ollut olemassa yhtä oikeaa saukkokoirarotua. 1800-luvun puolivälissä monien mielestä paras ajue oli Suur-Manchesterin Clayton Hall -kartanon Squire Lomaxilla. 1800-luvun lopulla rodun harrastajiin lukeutui mm. ranskalainen Tinguyn kreivi. Vuonna 1904 Britanniassa 24:stä saukkoa metsästäneestä ajueesta vain neljä oli puhdasrotuisia.
Sarplaninac

Sarplaninac (, ) eli jugoslavianpaimenkoira () on laumanvartijakoirarotu, joka on kotoisin entisen Jugoslavian alueelta ja se kuuluu FCI:n roturyhmään 2. Rotu on saanut nimensä Šar-vuoristosta, joka sijaitsee Kosovon, Albanian ja Pohjois-Makedonian rajalla.
Ulkonäkö.
Ulkonäöltään sarplaninac on roteva, suuri ja vahvaluustoinen laumanvartija. Rotu on hieman korkeuttaan pidempi. Silmien tulisi olla mantelinmuotoiset, mutta eivät liian suuret eivätkä ne saa sijaita liian syvällä päässä. Katseen pitäisi olla rauhallinen, mutta se ei saa koskaan ilmaista pelkoa. Sarplaninacin korvat ovat V-muotoiset ja riippuvat. Rodun karvapeite on erittäin säänkestävä, koska turkki on aika pitkä ja pohjavilla erittäin tiheä. Kaikki värit valkeasta lähes mustaan hyväksytään, mutta toivotuin sävy on tumma raudanharmaa.
Luonne ja käyttäytyminen.
Sarplaninac on luonteeltaan itsenäinen, joten se viihtyy hyvin omissa oloissaan. Luonteenpiirteisiin kuuluvat myös hyväluontoisuus, rauhallisuus ja suojelevaisuus. Rotu omistaa voimakkaan vartioimis- ja puolustusvietin. Omistajan täytyy olla kokenut ja osaava, koska joskus sarplaninac saattaa olla yllättävän aggressiivinen vieraita kohtaan. Perhelleen se on hyvin uskollinen.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Alkuperä.
Sarplaninac on hyvin vanha koirarotu. Voidaan väittää, että tämä rotu olisi paimentanut lampaita Balkanin niemimaalla jo 1000-luvulla eaa. Nykyisellä nimellään rotu on tunnettu vuodesta 1957. Suomeen ensimmäinen sarplaninac saapui vuonna 1989 ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1992.
Nikon D100

Nikon D100 on japanilaisen kameravalmistajan Nikonin valmistama ja suunnittelema digitaalinen ammattilaisjärjestelmäkamera, jossa on kuuden megapikselin DX-kokoinen CCD-kenno. Se julkistettiin 21. helmikuuta 2002 kilpailemaan Canon EOS D60 -kameran kanssa.
Vaikka Nikon D100:n numero on sama kuin Nikon F100:ssa, sen ominaisuudet viittaavat lähinnä Nikon F80:een.
Barbara Kendall

Barbara Kendall (s. 30. elokuuta 1967 Papakura) on entinen uusiseelantilainen purjelautailija. Hän on osallistunut viidesti olympiakisoihin, joista kolmessa hän on voittanut mitalin. 
Vuosina 2005–2008 Barbara Kendall oli Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäsen. Hänen veljensä Bruce Kendall on myös purjelautailija.
Hän lopetti uransa vuonna 2010.
Benthesikyme

Benthesikyme oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja tämän puolison Amfitriten tytär.
Benthesikyme oli Tritonin ja Rhodeen sisar. Vaikka hän oli kuolematon, meni hän naimisiin kuolevaisen Etiopian kuninkaan kanssa. 
Kun Khione seurauksena suhteesta Poseidoniin synnytti Eumolpoksen, hän isänsä reaktiota peläten heitti vastasyntyneen lapsensa mereen. Täältä Poseidon kuitenkin pelasti tämän, ja antoi tämän tyttärelleen Benthesikymelle kasvatettavaksi Etiopiassa. Benthesikyme synnytti itse kaksi tytärtä, joista toisen hänen miehensä antoi varttuneelle Eumolpokselle puolisoksi.
Brasilianvarpuskyyhky

Brasilianvarpuskyyhky ("Columbina cyanopis") on äärimmäisen uhanalainen Brasiliassa Mato Grosson osavaltiossa elävä kyyhkylaji.
Kooltaan brasilianvarpuskyyhky on noin 16 cm. Lajin pää, niska, kaula, selkä, siivet ja perä ovat väritykseltään ruosteenruskeat. Siivissä on lisäksi tummansinisiä täpliä. Linnun vatsa on vaaleamman punertava. Brasilianvarpuskyyhky muistuttaa ulkonäöltään kastanjavarpuskyyhkyä ("Columbina talpacoti") ja harmaavarpuskyyhkyä ("Columbina minuta")..
Brasilianvarpuskyyhkyn elinympäristöä ovat avoimet ruohomaat. Laji liikkuu yleensä yksikseen tai pareittain. Brasilianvarpuskyyhkykannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä . Suurin lajiin kohdistuva uhka on ruohomaiden rakentaminen sekä niiden ottaminen eukalyptuspuuplantaasien käyttöön.
Jāzeps Vītols

Jāzeps Vītols (, 26. heinäkuuta 1863 Valmiera – 24. huhtikuuta 1948 Lyypekki) oli latvialainen säveltäjä ja pianisti.
Opettajaperheen poika aloitti opiskelun Pietarin konservatoriossa 17-vuotiaana, jossa hänen pääasiallisena opettajanaan toimi Nikolai Rimski-Korsakov. Hän valmistui vuonna 1886, ja jatkoi konservatoriossa opettajana. Päätoimisena professorina hän oli vuodesta 1901 vuoteen 1918. Häneen oppilaisiinsa kuuluivat tuolloin muun muassa Nikolai Mjaskovski ja Sergei Prokofjev.
Vuonna 1918 Vītols palasi vastaitsenäistyneeseen Latviaan toimiakseen kansallisoopperan kapellimestarina Riiassa. Seuraavana vuonna hän perusti Latvian ensimmäisen konservatorion, joka myöhemmin ristittiin hänen mukaansa "Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija"ksi. Vuodesta 1919 vuoteen 1944 hän opetti säveltämistä ja toimi konservatorion rehtorina. Opettamisen ja säveltämisen lisäksi Vītols toimi usein sekä kapellimestarina että konserttipianistina. Hänet tunnettiin myös ahkerana musiikkikriitikkona.
Vuonna 1944 hän muutti Lyypekkiin, Saksaan, jossa asui kuolemaansa saakka. Kuollessan hän oli saanut valmiiksi muistelmateoksensa, joka näki päivänvalon vasta vuonna 1963. Kokonaisuudessaan teos julkaistiin vuonna 1988.
Indikaattori (kemia)

Indikaattori on kemiassa yhdiste, joka värinmuutoksellaan ilmaisee tapahtuneen reaktion. Kemiassa käytettäviä indikaattoreita ovat muun muassa:
Eduard Scherrer

Eduard Scherrer (15. huhtikuuta 1890 − 4. heinäkuuta 1972) oli sveitsiläinen rattikelkkailija, joka kilpaili 1920-luvun alkupuolella.
Vuoden 1924 talviolympialaisissa Scherrer voitti kultaa nelimiehiskelkkailussa ajalla 5.45,54, yhdessä Alfred Neveun, Alfred Schläppin, ja Heinrich Schläppin kanssa.
Scherrer ei ollut ohjastanut rattikelkkaa ennen olympialaisia, mutta hänen ystävät Neveu ja Schläppit suostuttelivat hänet kokeilemaan rattikelkkaa huvin vuoksi voitettuaan sen arvonnasta. Vuoden 1924 olympialaiset olivat ainoat hänen kilpailuhistoriassa.
Jens Müller

Jens Müller (s. 6. heinäkuuta 1965 Torgau) on entinen itäsaksalainen ohjaskelkkailija. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia. Vuonna 1988 Calgaryssä hän voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa ja vuonna 1998 Naganossa pronssia. 
Hän voitti urallaan 15 mitalia ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa: neljä kultaa, seitsemän hopeaa ja kolme pronssia. Ohjaskelkkailun Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 7 mitalia.
Vuodesta 1988 Müller on asunut Ilmenaussa, Thüringenissä ja toimii kelkkailuvalmentajana.
Sami Nyman

Sami Nyman (s. 5. elokuuta 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nyman on pelannut Salibandyliigassa Classicissa, Gunnersissa ja Nokian KrP:ssa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Sveitsissä SML-liigan UHC Usterissa.
25. lokakuuta 2010 Nyman teki 300. liigamaaliinsa. Häntä ennen 300 maalia Salibandyliigassa olivat tehneet Tero Karppanen ja Santtu Manner. 10. lokakuuta 2011 hän nousi Tero Karppasen ohi Salibandyliigan maalintekijätilaston kärkeen.
Suomen maajoukkueessa Nyman on 30.9.2010 mennessä pelannut 28 ottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia ja antanut 10 maalisyöttöä.
Compaq Portable

Compaq Portable oli Compaqin valmistama mikrotietokone. Tietokone on kannettava tietokone, jossa on sisäänrakennettu näyttö.
Tietokone oli ensimmäinen IBM PC-klooni eli IBM PC -yhteensopiva tietokone.
Ensimmäiselle mallille julkaistiin seuraajat Portable Plus, Portable II ja Portable III.
Kone esiteltiin marraskuussa 1982 ja julkaistiin myytäväksi seuraavan vuoden maaliskuussa.
Vuoden 1983 aikana sitä myytiin 53 000 kappaletta. Se painoi lähes 13 kiloa. 
Tekniset tiedot.
Tietokoneen suoritin oli 4,77 MHz:n Intel 8088. Tietokoneessa oli 128 kilotavua RAM-muistia.
Tänään (televisio-ohjelma)

Tänään oli Peter Nymanin juontama, Kolmoskanavalla vuosina 1989–1990 esitetty ajankohtaisohjelma. Ohjelma oli "Tänään, tässä ja nyt" -ohjelman seuraaja.
Ohjelma lähetettiin joka arkipäivä kello 17.30–18.00. Ennen varsinaista lähetystä esitettiin kello 16.45 ennakkotietoja ohjelman aiheista. Ohjelmassa käsiteltiin päivän ajankohtaisia aiheita. Sen lopussa oli säätiedotus ja Kolmoskanavan illan ohjelmakaavio.
Kalevala Sport

Kalevala Sport oli kajaanilainen lentopalloseura. Sen miesten edustusjoukkue pelasi Suomen toiseksi ylimmällä sarjatasolla 1-sarjassa.
Historia.
Kalevala Sportin edeltäjä oli Kajaanin NMKY, joka lopetti toimintansa huippulentopallon puolella kauden 2005–2006 päätteeksi. Lentopallon 1-sarjaan joukkue nousi takaisin kaudeksi 2008–2009, kun se haki sarjapaikkaa Suomen Lentopalloliitolta, saaden lopulta sarjapaikan. Joukkue luopui sarjapaikasta raha- ja pelaajapulan takia keväällä 2010 ja sen toiminta lakkasi.
Jimmy Fontana

Enrico Sbriccoli eli Jimmy Fontana (13. marraskuuta 1934 ‒ 11. syyskuuta 2013) oli italialainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi laulujensa myötä laajaan maineeseen 1960-luvulla. Yksi tunnetuista hiteistä, ”La nostra favola”, oli cover Tom Jonesin ”Delilah’sta”.
Fontana oli ajoittain esillä myöhemminkin. Hänellä oli 1960-luvulla myös roolit muutamassa italialaisessa elokuvassa.
Kloorinitraatti

Kloorinitraatti (molekyylikaava ClNO3) on tärkeä kaasu stratosfäärissä, sillä se osallistuu otsonin ehdyttämiseen. Kloorinitraatti on myrkyllinen ja syövyttävä. Kloorinitraatin moolimassa on 97,46 g/mol ja CAS-numero 14545-72-3.
Zaia

Zaia on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Kauko Röyhkän 24. albumi. Se julkaistiin 20. elokuuta 2008. Albumi sisältää 13 Röyhkän vanhempaa kappaletta Mikkelin kaupungin jousiorkesterin säestyksellä. Sovitukset ovat Vellu Halkosalmen käsialaa. Materiaali ensiesitettiin Mikkelin Hanget soi 2007 -tapahtumassa 29. maaliskuuta 2007.
L’Aquila

L’Aquila on Italian Abruzzon alueen ja L’Aquilan maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Keski-Italiassa Gran Sasso d’Italian lounaispuolella Atarnojoen varrella 90 kilometriä Roomasta koilliseen. L’Aquilassa on arviolta 69 753 asukasta (vuonna 2015).
L’Aquilan perusti keisari Fredrik II vuonna 1240. Ankara maanjäristys tuhosi kaupunkia 1703. Uuden suuren maanjäristyksen (6,3 Richterin asteikolla) kaupunki kohtasi aamuyöllä 6. huhtikuuta 2009. Järistys surmasi lukuisia ihmisiä ja tuhosi kaupungin historiallisia rakennuksia. Pääjäristystä seurasi useita jälkijäristyksiä.
L’Aquila on vilkas turistikeskus ja ympäröivän keinokastelualueen markkinakeskus, jossa on muun muassa tekstiili-, elintarvike- (pasta-), kone- ja tiiliteollisuutta. Kaupungin lukuisista kirkoista yleisesti tunnetuimpiin kuuluvat Santa Maria di Collemaggio (1288) ja San Bernardino (1454–1472, renessanssijulkisuvu 1527). Kaupunkia ympäröi keskiaikainen muuri. Nähtävyyksiin kuuluu myös valtava suihkulähde (99 suihkua) 1200-luvulta.
Kaupungin antiikinaikainen edeltäjä oli nimeltään Amiternum, jonka väestö ja piispanistuin siirrettiin L’Aquilan kaupunkiin tämän perustamisen yhteydessä. Amiternumin rauniot sijaitsevat nykyisen L’Aquilan laidalla.
Israelinlevykielisammakko

Israelinlevykielisammakko ("Latonia nigriventer") on Lähi-idässä elävä pienikokoinen sammakkolaji ja ainoa elossa oleva laji suvussa "Latonia". Sen oli luultu kuolleen sukupuuttoon, mutta syksyllä 2011 Israelista löytyi kaksi lajin yksilöä.
Koko ja ulkonäkö.
Israelinlevykielisammakko on täysikasvuisena noin 4 sentin pituinen. Selän väritys vaihtelee ja voi olla okrankeltainen, ruosteenruskea tai oliivinvihreä. Vatsa on mustanharmaa ja valkoisten täplien kirjoma. Pää on litteä. Korvantausrauhaset puuttuvat ja korvan tärykalvo on vaikeasti erotettava. Eturaajojen varpaissa ei ole ihopoimua, mutta takaraajojen varpaiden tyveä yhdistää poimu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Israelinlevykielisammakkoa on tavattu varmuudella vain Pohjois-Israelin Hulajärven itäosista Hulanlaaksosta. Mahdollisesti myös Syyrian puolelta on tehty havaintoja lajista.
Laji viihtyy parhaiten vedessä. Sen elinympäristöä olivat makeanveden kosteikot, joihin muodostui lammikoita. Se poistui niistä vain erittäin kosteina aikoina kuten sadepäivinä.
Elintavat.
Israelinlevykielisammakon elintavoista ei ole lainkaan varmaa tietoa. Naaraan uskotaan munivan kotilampensa pohjaan muiden sammakkolajien tapaan. Nuijapäät elävät vedessä ja niiden pyrstön kärkiosa on tylppä ja pyöristynyt.
Löytyminen ja sukupuutto.
Heinz Steinitzin vuonna 1955 löytämää yksilöä pidettiin viimeisenä varmana havaintona lajista, jonka uskottiin kadonneen sukupuuttoon, kun sen asuinalue Hula-järven kuivatettiin 1950-luvulla maatalouden tarpeisiin ja malarian hävittämiseksi. Lajia kuitenkin etsittiin alueelta säännöllisesti keväisin. Kuivatuksen jälkeen alkuperäisestä 60 km² kosteikosta jäi jäljelle vain 3,2 km². Siitä tehtiin luonnonsuojelualue vuonna 1964; israelinlevykielisammakko oli lajina rauhoitettu jo vuonna 1940. Lajin säilymistä myös Syyrian puolella on pidetty mahdollisena. Mahdollisena elinpaikkana pidetään myös Aammiq-kosteikkoa Bekaan laaksossa Libanonissa. Siellä tehdyt etsinnät vuoden 2004 huhtikuusta huhtikuuhun 2005 päättyivät kuitenkin tuloksettomina.
IUCN luokitteli israelinlevykielisammakon sukupuuttoon kuolleeksi vuonna 1996. Hulan luonnonsuojelualueelta Israelista löytyi loppuvuodesta 2011 kaksi israelinlevykielisammakkoa: ensin naaras, sitten kahden viikon kuluttua uros.
Broadsword and the Beast

Broadsword and the Beast on Jethro Tullin albumi vuodelta 1982. Tyyliltään se yhdistää 1980-luvun syntetisaattori-rockin ja yhtyeen perinteisen folk rock-soundin. Albumilla oli aiemmasta poiketen ulkopuolinen tuottaja, The Yardbirds-yhtyeestä tuttu Paul Samwell-Smith. Ian Anderson on sanonut osan albumista sisältävän yhtyeen parasta koskaan tekemää musiikkia.
Uusiksi jäseniksi yhtyeeseen olivat liittyneet rumpali Gerry Conway ja kosketinsoittaja Peter-John Vettese. Vuoden 2005 remasteroitu versio sisältää kahdeksan bonus-kappaletta albumin sessioista, antaen ymmärtää tarkoituksena olleen alun perin tupla-albumin tekeminen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Ian Anderson (osittaiset sovitukset Peter-John Vettese).
Teppo Velin

Teppo Juhani ”Kake” Velin (s. 17. joulukuuta 1980 Lappeenranta) on suomalainen rumpali. Hän on Stam1na-yhtyeen rumpalina. Velin kuuluu Stam1nan alkuperäisjäseniin. Hän toimii usein myös Stam1nan keikkabussin kuljettajana.
Lane Smith

Lane Smith (29. huhtikuuta 1936 – 13. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Perry Whiten roolissa televisiosarjassa "Teräsmieheni".
Smithillä oli osia myös elokuvissa ja näyttämöllä. Hän oli vuonna 1990 ehdolla Golden Globen saajaksi, ja hän voitti Drama Desk -palkinnon.
Smith kuoli 69-vuotiaana ALS-tautia sairastettuaan.
John Shea

John Victor Shea III (s. 14. huhtikuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Lex Luthorin roolista televisiosarjassa "Teräsmieheni". Hän voitti vuonna 1988 Emmy-palkinnon.
New Hampshiressa syntynyt Shea on ollut aktiivinen elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.
Emma Samms

Emma Elizabeth Wylie Samuelson (s. 28. elokuuta 1960 Lontoo) eli Emma Samms on brittiläinen näyttelijä.
Ura.
Samms opiskeli alun alkaen balettia Royal Ballet Schoolissa Lontoossa, mutta joutui keskeyttämään opinnot 15-vuotiaana loukkaantumisen vuoksi. Hän kokeili jonkin aikaa mallin töitä, kunnes sai ensimmäisen roolinsa elokuvasta "Prinssi Hassanin seikkailut" (1979). Samms muutti Los Angelesiin ja alkoi näytellä vuonna 1983 saippuasarjassa "General Hospital". Myöhemmin 1980-luvulla hän siirtyi "Dynastiaan" ja sen sisarsarjaan "Colbyt", joissa hän esitti Fallon Carrington Colbya. Hahmoa oli aiemmin näytellyt Pamela Sue Martin.
Samms on ollut mukana myös televisiosarjoissa "Dynastia – viimeinen luku", "Huippumallit", "Holby Cityn sairaala", "Tohtorit" ja "Casualty". Vuonna 2014 hän osallistui BBC One -kanavan tositelevisio-ohjelmaan "Tumble".
Hyväntekeväisyystyö.
Samms ja hänen serkkunsa Peter Samuelson perustivat vuonna 1986 Starlight Children’s Foundation -järjestön, joka auttaa sairaita lapsia ja näiden perheitä. Sammsin oma pikkuveli Jamie kuoli 9-vuotiaana aplastiseen anemiaan.
Vuonna 2016 Samms palkittiin hyväntekeväisyystyöstään arvonimellä Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE).
Yksityiselämä.
Samms on vuodesta 2021 alkaen ollut naimisissa uutisankkuri Simon McCoyn kanssa. Kyseessä on Sammsin neljäs avioliitto. Hänen aiempia aviopuolisoitaan ovat olleet Bansi Nagji, Tim Dillon ja John Holloway. Hollowayn kanssa hänellä on kaksi lasta.
Lääkintäaliupseeri

Lääkintäaliupseeri johtaa Suomen puolustusvoimissa ensihoitoryhmää, jossa on viisi lääkintämiestä. Ryhmä palvelee ensihoitopaikalla(EHP), jonne evakuointikuljetus tuo haavoittuneet. Hoitototoimenpiteitä suorittavat lääkintäupseerit eli lääkärit. Lääkintäaliupseerit avustavat ja antavat tehtäviä tarvittaessa lääkintämiehille. Lääkintäaliupseereja palvelee sodanajan kenttälääkinnässä myös esimerkiksi ensihoitoasemilla (EHAS), ensihoitokeskuksissa (EHK) ja kenttäsairaaloissa (KS). 
Lääkintäaliupseerikursseja järjestetään Kainuun prikaatissa, Karjalan prikaatissa, Porin prikaatissa ja Panssariprikaatissa. Lääkintäaliupseerikurssi suoritetaan AUK1-vaiheen jälkeen. Lääkintäaliupseerikurssi on yksi neljästä huollon linjahaarasta. Koulutus kestää yhdeksän viikkoa. Kurssilla käsitellään ensiavun perusteita, ihmisen anatomiaa ja erityisesti kenttälääkintää. Kurssi sisältää sekä teoriaopetusta että käytännön harjoittelua. Kurssilla opetellaan esimerkiksi taisteluensiapua, tilapäisvälineiden käyttöä, kanylointia ja suojelulääkintää. Harjoituksia on paljon ja niiden perusideana on pitkälti ensihoitopaikan ylläpito ja potilaan hoito sekä kaikki muu lääkinnän toiminta ja johtaminen. Kurssilta saa todistuksen ensiapu 1- ja 2-kursseista. Peruskoulutuksen jälkeen lääkintäaliupseerit kouluttavat lääkintämiehiä apukouluttajina.
GameStop

GameStop Corp. on Dallasissa, Texasissa Yhdysvalloissa perustettu ja liikevaihdoltaan maailman suurin tietokone- ja konsolipelien myyntiin keskittyvä maailmanlaajuinen kauppaketju.
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2007 7,093 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja sen osake on noteerattu New Yorkin pörssissä. Yhtiöllä oli toimintaa myös Suomessa.
Vuonna 2019 GameStop ilmoitti sulkevansa kaikki Suomessa sijaitsevat myymälänsä vaiheittain vuoden 2020 aikana.
GameTrust on yhtiön videopelien julkaisua tekevä nimike.
Tammikuussa 2021 GameStopin osakekurssi nousi jyrkästi piensijoittajien ryhdyttyä ostamaan osakkeita vastaiskuna suursijoittajille.
Manchester Unitedin kausi 2006–2007

Kausi 2007–2008 on Manchester Unitedille sen 115. kausi ja 32. pääsarjatasolla. Kauden aikana ManU juhli muutaman kuivan kauden jälkeen taas Englannin Valioliigan mestaruutta, voittaen toiseksi tulleen Chelsean kuudella pisteellä. Manchesterilaiset pääsivät FA Cupissa loppuotteluun ja Mestarien liigassa aina välieriin saakka. FA Cupissa tuloksena oli tappio Chelsealle ja Mestarien liigassa tuleva mestari AC Milan pudotti Unitedin välierävaiheessa.
Manchester Unitedin Cristiano Ronaldo valittiin kuaden päätteeksi parhaaksi pelaajaksi. Manageri Sir Alex Ferguson valittiin parhaaksi manageriksi.