tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Carlos Barredo

Carlos Barredo Llamazales (s. 5. kesäkuuta 1981 Oviedo) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili Liberty Seguros / Astana -joukkueessa 2004–2006, Quick Stepissä 2007–2010 ja Rabobank-tallissa 2011–2012. Hän voitti vuoden 2009 Clásica de San Sebastián -kilpailun kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Roman Kreuzigerin.
Barredo lopetti uransa vuonna 2012 kun häntä epäiltiin dopingin käytöstä. Myöhemmin hän sai kahden vuoden kilpailukiellon biologisen dopingpassin perusteella ja kaikki hänen tuloksensa aikavälillä 26.10.2007–24.9.2011 hylättiin.
Vuelta Asturias, 3. etapin voitto
Tour Down Under, 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 15. etapilla kolmas
Clásica de San Sebastián, viides
Pariisi–Nizza, 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 18. etapilla toinen
Clásica de San Sebastián, voitto
Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
Clásica de San Sebastián, toinen
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Enrico Faccini

Enrico Faccini (s. 2. maaliskuuta 1962) on italialainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan varsinkin Aku Ankan piirtäjänä.
Faccini syntyi Santa Margherita Liguressa Italiassa. Humanististen opintojen jälkeen hän työskenteli mm. graafikkona genovalaisessa sanomalehdessä. Disney maailmaan Faccini tutustui vuonna 1988 käsikirjoittaja Carlo Chendin kautta. Chendi esitteli hänet Giovan Battista Carpille, joka oli juuri tuolloin perustamassa Disney-akatemiaa, jonka tarkoituksena oli kouluttaa joukko uusia piirtäjiä Disneyn riveihin. Vuonna 1989 Faccini aloitti opinnot akatemiassa Carpin ja Romano Scarpan ohjauksessa. Faccinin ensimmäinen oma tarina "Rokilla rikkauksiin" julkaistiin jo samana vuonna Topolino-lehdessä.
Enrico Faccini on myös käsikirjoittanut tarinoita itse, kuten esimerkiksi Unelmatyö (Aku Ankan taskukirja 336) ja Kaukovalo (Roope-setä 403) ovat Enricon käsikirjoittamia ja piirtämiä. Tyypillistä Faccinia ovat mykkäsarjat, joissa pääosanesittäjät eivät sano sanaakaan. Faccini piirtää vähemmän hiiriuniversumiin sijoittuvia tarinoita, koska ne vaativat hänen mukaansa syvemmän ja monitahoisemman juonen.
Samichlaus Bier

Samichlaus Bier on itävaltalaisen Schloss Eggenberg -olutpanimon olutmerkki, joka on "Guinness World Recordsin" mukaan maailman vahvin lager (14 %, kantavierre: 32°). Samichlausta painetaan myyntiin vain kerran vuodessa, joulukuun kuudentena päivänä. Valmistumisen jälkeen olutta säilytetään kymmenen kuukautta, kunnes se pullotetaan 0,33 litran pulloihin.
Sveitsiläinen Hürlimannin panimo valmisti Samichlausta (joka tarkoittaa Zürichin murteella joulupukkia) ensimmäisen kerran vuonna 1980. Viimeinen Hürlimannin panimon Samichlaus tuli markkinoille vuonna 1997 (pantu joulukuussa 1996). Ensimmäinen itävaltalaisen Eggenbergin panimon Samichlaus julkaistiin vuonna 2001.
Siivet (elokuva)

Siivet ("Wings") on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1927. Pääosissa olivat Clara Bow, Charles Rogers ja Richard Arlen. "Siivet" oli ensimmäinen parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voittanut elokuva.
Juoni.
On vuosi 1917 ja Jack Powell on nopeita autoja rakastava nuorukainen, joka haaveilee lentäjäksi tulemiseksi. Powellin naapurissa asuu Mary Preston -niminen nuori nainen, joka salaa rakastaa häntä. Powell ei sitä huomaa vaan liehittelee Sylvia Lewisia, mutta samaa tekee myös rikkaasta perheestä oleva David Armstrong.
Yhdysvallat ottaa osaa ensimmäiseen maailmansotaan ja sekä Powell että Armstrong värväytyvät lentäjiksi. Harjoitusjakson jälkeen heidät lähetetään Ranskaan, missä heistä lopulta tulee hyvät ystävät.
Tuotanto.
"Siivet", jonka budjetti oli kaksi miljoonaa dollaria, oli ensimmäinen elokuva, joka voitti Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Se on myös ainoa elokuva, joka on voittanut Parhaiden lavastustehosteiden Oscar-palkinnon. "Siivet" käsikirjoitti John Monk Saunders, Louis D. Lighton ja Hope Loring ja ohjauksesta vastasi William A. Wellman. 
"Siivet" on ensimmäinen elokuva, jossa esitettiin kahden miehen välinen suudelma päähenkilöiden (Powell ja Armstrong) välillä . "Siivet" on myös ensimmäisiä laajalti levitetty elokuva, jossa näytetään alastomuutta. Naispäänäyttelijä Clara Bow'n rinnat vilahtavat kohtauksessa, jossa sotilaat yllättävät hänen roolihahmonsa Pariisin asunnossaan vaihtamassa vaatteita. 
Ohjaaja Wellman oli itse toiminut ensimmäisessä maailmansodassa lentäjä ja loi näyttäviä lentokohtauksia ilman erikoistehosteita. King Vidorin ohjaaman "Suuren Paraatin" (1925) saaman suosion myötä realistiseen esittämistapaan alettiin kiinnittää enemmän huomiota, joten Wellman sai tuhansia sotaan osallistuneita sotilaita ja upseereita käyttöönsä, kuten suomalaisen Carl von Haartmanin. 
Ohjaaja Wellmanin ohella myös näyttelijä Richard Arlen oli toiminut lentäjänä ensimmäisessä maailmansodassa. Elokuvauraansa aloitellut Gary Cooper teki pienen roolin yhdysvaltalaisena lentäjänä. 
Vastaanotto.
Elokuvasta oli välitön menestys sen tultua ensi-iltaan 12. elokuuta 1927 newyorkilaisessa "Critereo Theatre" -elokuvateatterissa, jossa elokuvaa esitettiin 63 viikon ajan. Yksi syy elokuvan menestykseen oli julkisuutta saanut Charles Lindberghin yksinlento Atlantin yli.
Stan Berkowitz

Stan Berkowitz on yhdysvaltalainen televisiosarjojen käsikirjoittaja, joka on toiminut myös tuottajana. Hänet palkittiin Daytime Emmyllä vuonna 2006.
Seoul Broadcasting System

Seoul Broadcasting System (SBS) () on Etelä-Korean kansallinen radio- ja televisioyhtiö, jonka pääkonttori on Soulissa. SBS on perustettu Seoul Bangsong -nimisenä vuonna 1990. Se vaihtoi nimeään 17. maaliskuuta 2000. Sen lippulaivatelevisioasema on SBS TV digitaalisella kanavalla 6. SBS Mobile 24 digitaalisella kanavalla 7.
Futuremark

Futuremark Corporation on vuonna 1997 perustettu suomalainen tietokoneohjelmia kehittävä yritys, joka on tullut tunnetuksi grafiikkakorttien tehoa mittavan 3DMark-ohjelman ansiosta. Futuremarkin pääkonttori sijaitsee Espoossa ja vuonna 2008 sillä oli 60 työntekijää. Yritys on valittu RedHerring "RH Hot-100 Europe" listalle vuosina 2005 ja 2006. 
Marraskuussa 2014 Futuremark myytiin yhdysvaltalaiselle Underwriters Laboratories -yhtiölle (UL). Julkistamatonta kauppahintaa kuvattiin ”kahdeksannumeroiseksi” eli 10–99 miljoonaksi euroksi. UL toimii 140 maassa ja se työllistää yli 10 000 työntekijää.
Futuremark kehitti aiemmin myös tietokonepelejä nimellä Futuremark Games Studio, joka myytiin Roviolle maaliskuussa 2012. Ensimmäisen Games Studion pelin kehittäminen julkistettiin keväällä 2008 ja valmis peli julkistettiin ensimmäisen kerran vuoden 2008 Leipzig Games Conventionissa, Saksassa. 
Tuotteet.
Mobiilituotteet.
Tässä lista mobiilituotteista ennen kuin Futuremarkin mobiiliyksikkö myytiin Rightwarelle vuonna 2009:
Pelit.
Lista peleistä joita Futuremark Games Studio teki ennen kuin Rovio osti sen maaliskuussa 2012:
Peter Dinklage

Peter Hayden Dinklage (/ˈdɪŋklɪdʒ/; s. 11. kesäkuuta 1969 Morristown, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Dinklage on näytellyt muun muassa elokuvissa "The Station Agent" (2003), "Elf" (2003), brittielokuvassa "Arvoituksia arkussa" (2007) ja sen amerikkalaisversiossa "Death at a Funeral" (2010), ' (2008) ja ' (2012).
Vuosina 2011–2019 Dinklage näytteli Tyrion Lannisteria HBO:n fantasiasarjassa "Game of Thrones", ja tästä roolista hänet on palkittu parhaan draamasarjan miessivuosan Emmy- ja Golden Globe -palkinnoilla.
Nuoruus.
Dinklage syntyi Morristownissa, New Jerseyssä musiikinopettaja Dianelle ja myyntimies John Carl Dinklagelle. Dinklagella todettiin syntyessään lyhytkasvuisuusoireyhtymä, ja sen vuoksi hän on jäänyt poikkeuksellisen lyhytkasvuiseksi (aikuisiällä 1,35 m). Dinklage varttui Mendham Townshipissa, New Jerseyssä ja valmistui vuonna 1987 Delbarton Schoolista ja vuonna 1991 Bennington Collegesta.
Ura.
Dinklage teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1995 elokuvassa "Hei, kamera käy" ja läpimurtoroolinsa vuoden 2003 menestyksekkäässä elokuvassa "The Station Agent", josta hän ansaitsi Independent Spirit- ja Screen Actors Guild -ehdokkuudet.
Ohjaaja Andrew Adamson valitsi Dinklagen Trumpkinin rooliin vuonna 2008 julkaistuun elokuvaan "". 
Vuodesta 2011 Dinklage on esittänyt Tyrion Lannisteria HBO:n draamasarjassa "Game of Thrones", joka perustuu George R. R. Martinin kirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Dinklagen rooli on kerännyt paljon huomiota, ja hänet palkittiin Emmyllä vuonna 2011 ja Golden Globella vuonna 2012. Vuonna 2017 Dinklage tienasi sarjasta 1,1 miljoonaa dollaria per jakso ja hänestä tuli yksi television parhaiten palkatuista näyttelijöistä.
Yksityiselämä.
Dinklage on naimisissa teatteriohjaaja Erica Schmidtin kanssa, ja hän sai esikoistyttärensä vuonna 2011. Dinklage asuu perheineen New Yorkissa.
Dinklage on saksalaista ja irlantilaista alkuperää.
Tom DiCillo

Tom DiCillo (s. 14. elokuuta 1953) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Jacksonvillessä, Floridassa, ja työskenteli ennen omaa ohjaajanuraansa muun muassa kuvaajana. 
DiCillo on myös elokuviensa käsikirjoittaja.
James LeGros

James LeGros (s. 27. huhtikuuta 1962) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Minneapolisissa, Minnesotassa.
LeGros on esiintynyt muun muassa Gus Van Santin elokuvassa "Drugstore Cowboy" vuodelta 1989 ja Tom DiCillon elokuvassa "Hei, kamera käy" (1995). Hänellä oli vakituinen rooli televisiosarjassa "Ally McBeal", ja hän on vieraillut monissa muissa.
Don Coscarelli

Don Coscarelli (s. 17. helmikuuta 1954 Tripoli, Libya) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat "Phantasm – yön kauhut" (1979) jatko-osineen, "Voittamaton kostaja" (The Beastmaster, 1982) ja "Bubba Ho-Tep" (2003).
Coscarelli ei opiskellut elokuva-alaa, vaan hän on itseoppinut.
M/S Vlieland

M/S Vlieland () on alankomaalaisen Rederij Doeksenin omistama katamaraani. Se on rakennettu vuonna 2005 FBMA Babcock Marinen telakalla Cebussa, Filippiineillä. "Vlieland" on rekisteröity Alankomaiden lipun alle, ja sen kotisatama on Terschelling. Nykyisin alus liikennöi reitillä Vlieland–Harlingen.
Käyttöhistoria.
4. heinäkuuta 2003 alus tilattiin, ja 16. joulukuuta tapahtui kölinlasku. 27. tammikuuta 2005 alus laskettiin vesille. 13. huhtikuuta aluksella tehtiin ensimmäinen koeajo. 11. toukokuuta alus lähti telakalta Filippiineiltä kohti Alankomaita Panaman lipun alla. 17. kesäkuuta alus saapui Harlingeniin, minkä jälkeen alus luovutettiin Rederij Doeksenin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle nimellä "Vlieland". Kotisatamaksi tuli Terschelling. Heinäkuussa "Vlieland" aloitti liikennöinnin Vlielandin ja Harlingenin välillä.
Henrik von Cöllen

Henrik von Cöllen (k. mahd. 1561) oli saksalainen muurimestari, joka johti useiden tärkeiden linnojen suunnittelu- ja rakennustöitä Ruotsissa ja Suomessa työskentellessään 1500-luvulla Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan palveluksessa.
Von Cöllen oli kotoisin Itä-Preussista. Hän oli alkuun Ruotsissa hyvin suosittu ja sai mainetta varsinkin Gripsholmin linnan suunnittelijana ja rakentajana vuosina 1537–1545 sekä Uppsalan linnan rakennustöiden johtajana. Hänen työnsä edusti kuitenkin perinteistä myöhäiskeskiaikaista linnanrakennusoppia eikä hän kyennyt seuraamaan Manner-Euroopan uusia tuulia. Gripsholmin linna pyöreine tykkitorneineen oli vanhentunut jo valmistuessaan vuonna 1545. Kustaa Vaasa pettyi von Cölleniin ja syytti tätä hidastelusta ja teknisistä virheistä, joten tämä erotettiin Uppsalan linnan rakennustöiden johdosta. Kuningas lähetteli myöhemmin von Cöllenin palkkaamista harkinneille kirjeitä, joissa panetteli tätä.
Von Cöllen oli tämän jälkeen vähäpätöisissä tehtävissä, kunnes saapui kesällä 1558 Juhana Herttuan kutsumana Suomeen. Hän johti sen jälkeen uusien osien rakennustöitä Olavinlinnassa vuosina 1558 ja 1560–1561 sekä Hämeen linnassa vuonna 1559. Olavinlinnaan rakennettiin hänen johdollaan 1700-luvulla purettu Paksu torni sekä siihen liittynyt kehämuuri, Hämeen linnaan taas nykypäiviin säilynyt uusi pyöreä tykkitorni. Von Cöllenin nimi katosi Olavinlinnan rakennustyömään muonitusluettelosta 12. toukokuuta 1561, mistä jotkut ovat päätelleet hänen kuolleen tuolloin.
Von Cöllenin uran loppupuolella oli ilmeistä, että hän ei kyennyt omaksumaan uutta renessanssiajan linna-arkkitehtuuria. Hänen linnoituksiaan ei ollut suunniteltu puolustautumiseen uudenaikaisilta tykeiltä. Hänet kuitenkin palkittiin läänityksellä Strängnäsissä.
Ricky Schroder

Richard Bartlett "Ricky" Schroder, Jr. (s. 13. huhtikuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti lapsinäyttelijänä ja voitti Golden Globen jo vuonna 1980 roolistaan elokuvassa "Mestari" (1979).
Aikuistuttuaan Schroder on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "24" (2001–) ja elokuvassa "Biljardihait" (2003). Hänellä oli vakituiset roolit sarjoissa "NYPD Blue", "Strong Medicine" ja "Silver Spoons".
Schroderilla on vaimonsa Andrean kanssa neljä lasta.
Antonius Rosetti

Antonius Rosetti oli Suomen linnojen rakennusmestarina 1500-luvulla. Pietari Hertigin kuoleman jälkeen kesällä 1591 hänet määrättiin Olavinlinnaan sekä Viipurin, ja Käkisalmen linnojen rakennusmestariksi. Nimen perusteella hänet on arveltu italialaiseksi.
Kun Olavinlinnan päälinnan puolustusta vahvistettiin rakentamalla pääportin eteen niin sanottu uusi esilinna, viimeisen vaiheen töitä johti "Rosetti". Vuoden 1595 (Olavinlinnan) linnantileissä (muuri-) mestari Antonion mainitaan saaneen rahapalkkaa (kuitti 28.9.1595).
Kevin Corrigan

Kevin Fitzgerald Corrigan (s. 27. maaliskuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Hei, kamera käy" (1995), "Puhumalla paras" (1996) ja "Keikkabussi" (1996).
Corriganilla oli rooli myös televisiosarjassa "Perhe paketissa" (2001–2005). Hän näytteli "Mentalist"-televisiosarjan seitsemässä jaksossa Bob Kirklandia.
Hän on ollut vuodesta 2001 naimisissa näyttelijä Elizabeth Berridgen kanssa.
We Are Not Alone

We Are Not Alone on Breaking Benjamin -yhtyeen toinen studioalbumi. Se nauhoitettiin pääasiassa vuonna 2003. Albumin kolme kappaletta "So Cold", "Sooner or Later" ja "Rain" julkaistiin singleinä. Albumi julkaistiin 29. kesäkuuta 2004 Yhdysvalloissa ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 48 000 kappaletta.
Albumin kappaleista muun muassa "Forget It" soitettiin Smallvillen 5. tuotantokaudella ja pääsi myös kyseisen sarjan levylle.
Albumi on yhtyeen toiseksi menestynein albumi, myytyään Yhdysvalloissa platinaa eli yli miljoona levyä.
Kirsti Valve

Kirsti Valve (ent. Väänänen, s. 3. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Tampereen ”Nätystä” vuonna 1996.
Ura.
Valveen yksi tunnetuimmista rooleista on Sanna Susisaaren rooli "Raid"-televisiosarjassa ja "samannimisessä" elokuvassa. Hän on näytellyt myös elokuvissa "Populäärimusiikkia Vittulajänkältä", "Tummien perhosten koti" ja "Nuoruuteni savotat". Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Salatut elämät", "Metsolat" ja "Toisen kanssa" sekä sarjassa "Veljet" ja sen jatko-osassa "Maailmanparantaja".
Valve on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatterissa vuosina 1995–1999 ja on vieraillut myös lukuisissa muissa teattereissa. Hän on vieraillut myös kahdesti Suomen Kansallisoopperassa näytäntökausilla 2010–2011 ja 2013–2014 "Korngold die Tote Stadt – Kuollut kaupunki" -teoksessa.
John F. Reynolds

John Fulton Reynolds (20. syyskuuta 1820 – 1. heinäkuuta 1863) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Yhtenä unionin armeijan kunnioitetuimmista komentajista, huolimatta vähäisestä taistelukokemuksestaan sodassa, hän palveli avaintehtävissä Unionin Potomacin armeijan komennossa Gettysburgin taistelussa. Hän kaatui heti taistelun alussa.
Reynolds syntyi Lancasterissa Pennsylvaniassa yhtenä yhdeksästä lapsesta John Reynoldsille (1787–1853) ja Lydia Moore Reynoldsille (1794–1843). Kaksi hänen veljeään olivat James LeFevre Reynolds, Pennsylvanian majoitusmestari-kenraali, ja vara-amiraali Will Reynolds. Hän valmistui USA:n sotilasakatemiasta vuonna 1841. Hän palveli sittemmin toisena luutnanttina USA:n kolmannessa tykistörykmentissä. Hän oli komennettuna Floridaan ja Etelä-Carolinaan, ja otti osaa Meksikon-Yhdysvaltain sotaan. Hän taisteli Meksikossa Buena Vistan ja Monterreyn taisteluihin. Meksikon sodassa hän ystävystyi upseeritovereihinsa Winfield Scott Hancockiin ja Lewis Addison Armisteadiin. Hän osallistui Meksikon jälkeen Rogues Riverin ja Utahin sotiin, ja palveli kadettien komendanttina West Pointissa ennen sisällissotaa. Hän nai Katherine "Kate" Hewittin.
Sisällissodan alussa Reynolds oli everstiluutnantti 14. USA:n jalkaväessä. Hänelle oli tarjottu kenraaliluutnantti Winfield Scottin adjutantin tehtäviä mutta hän kieltäytyi. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 20. elokuuta 1861, ja myöhemmin kenraalimajuriksi. Hän toimi Virginian niemimaan sotaretken aikana 1862 Fredericksburgin sotilaskuvernöörinä Virginiassa. Gaine´s Millin taistelun jälkeen hän jäi etelävaltioiden sotavangiksi ja joutui Richmondiin pahamaineiseen Libbyn vankilaan, josta hän vapautui nopeasti vankienvaihdossa elokuussa 1862. Hän osallistui toisen Bull Runin, Fredericksburgin ja Chancellorsvillen taisteluihin. Gettysburgin taistelun ensimmäisenä päivänä 1. heinäkuuta 1863 Reynolds komensi Potomacin armeijan oikeaa siipeä. Hän seurasi prikaatinkenraali Lysander Cutlerin joukkoja taisteluun Herbs´t woodsiin, jossa oli juuri neuvomassa 2. Wisconsinin joukkojen sijoituspaikkaa, kun häntä ammuttiin niskaan. Reynolds putosi hevosensa selästä maahan ja kuoli miltei heti. Hänet on haudattu Lancasteriin Pennsylvaniaan.
Levytyökeskus

Levytyökeskus on konekokonaisuus, joka käsittelee levymäisiä, yleensä metallisia peltejä. Ne rei'itetään ja leikataan tietokoneohjelmilla CNC-tekniikalla ohjelmoituihin aihioihin, joista sitten taivutetaan esimerkiksi koteloita stereoihin, jääkaappeihin tai autoihin. 
Suurin osa metalliosista, joita löytyy kodeista, on esikäsitelty levytyökeskuksella. Levytyökeskus voi tehdä leikkaus-, kierteytys-, laserleikkuu-, muovaus- ja merkintätoimintoja. Levytyökeskuksien avulla voidaan tehdä useita työvaiheita yhdellä kertaa ja voidaan tehdä myös sarjatyötä.
Focolare-liike

Focolare-liike () on Italiassa toisen maailmansodan aikana syntynyt kansainvälinen järjestö, joka edistää veljeyttä ja ihmisten yksimielisyyttä. Sen perusti Chiara Lubich vuonna 1943, Trentossa, Pohjois-Italiassa. Se on myös laajasti tunnettu nimellä "Opera di Maria", suomeksi "Maarian työ". Nykyään järjestö on toiminnassa 182 maassa. "Focolare" on italiankielinen sana, joka suomeksi tarkoittaa "liesi, kotiliesi".
Liike sai pyhän istuimen virallisen hyväksynnän ensimmäistä kertaa vuonna 1962. Focolare-liikkeellä on useita lehtiä ja oma kirjankustantamo "Città Nuova". Liikkeen johdossa on aina maallikkonainen.
Liike sisältää lukuisia haaroja, kuten nuorten, perheiden, pappien, piispojen ja sääntökuntalaisten haarat, jotka kukin omasta kutsumuksestaan käsin pyrkivät elämään sen spiritualiteetin inspiroimina. Liikkeen ehkä tunnetuin haara ovat niin sanotut focolare-yhteisöt. Eri maanosiin on lisäksi perustettu pieniä focolarekyliä, joissa eletään ja opiskellaan liikkeen spiritualiteettia. Focolare-liikkeen evankeliumiin pohjaava elämä herätti jo varhain kiinnostusta myös protestanttisten yhteisöjen piirissä, ja siten alkoi ekumeeninen dialogi ja arjessa eläminen myös toisten kristittyjen kanssa. Ensimmäiseksi tämä tapahtui Saksan luterilaisten ja seuraavaksi Ison-Britannian anglikaanien kanssa. Myöhemmin Lubich ystävystyi patriarkka Athenagoras I:n kanssa ja sitä kautta alkoi myös vuoropuhelu ortodoksien kanssa.
Nykyisin Focolare-liike on katolisen kirkon suurimpia maallikkoliikkeitä ja sillä on jäseniä myös 300 muusta kristillisestä kirkosta ja yhteisöstä. Focolare-liike on ekumeenisesti suuntautunut ja harjoittaa myös uskontodialogia. Sen jäsenet toteuttavat evankeliumia arjessa, levittämällä ”antamisen kulttuuria”. Liikkeen jäsenet tutkivat Raamattua ja auttavat vaikeuksissa olevia. Suomessa liike on toiminut 1970-luvulta lähtien.
Lyö tahtia

Lyö tahtia on Siiri Nordinin ensimmäinen suomenkielinen sooloalbumi. Se julkaistiin 12. maaliskuuta 2008. Ennen kokonaista albumia julkaistiin singlet "Viimeinen palanen" ja "Sano vain", joista varsinkin ensimmäinen sai paljon radiosoittoa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Mahanadi

Mahanadi on yksi Intian pisimmistä joista. Sen pituus on noin 890 kilometriä ja valuma-alue noin 140 000 neliökilometriä. Se saa alkunsa Chhattisgarhin osavaltiosta ja virtaa Odishan osavaltion läpi Bengalinlahteen. Jokisuistossa on laaja mangrovemetsäalue, ja se on Intian itärannikon tärkeimpiä riisinviljelyalueita. Joessa on useita vesivoimaloita, ja sen vettä käytetään kasteluun laajoilla alueilla.
Mahanadi-jokeen rakennettu Hirakudin pato Sambalpurissa on yksi maailman suurimmista maapadoista. Sen takana on Aasian suurin tekojärvi.
Kolmannen asteen yhteys

Kolmannen asteen yhteys ("Close Encounters of the Third Kind") on tieteisfantasiaelokuva vuodelta 1977. Sen on ohjannut Steven Spielberg.
Ajatus tästä elokuvasta oli hautunut ohjaajan mielessä kauan. Hän aloitti työn pian "Tappajahain" valmistuttua. 
Spielberg valitsi kuvaajaksi Vilmos Zsigmondin, jonka kanssa hän oli työskennellyt tehdessään elokuvaa "Kovat ratsastajat" (1974). Elokuvalle annettiin terävä, nykyaikainen ilme, jossa yötaivas sai erityishuomiota osakseen. 
Elokuvan neuvonantajana toimi tähtitieteen professori, ufotutkija ja -kirjailija J. Allen Hynek. Hänellä on elokuvassa cameorooli.
Laajamittaiset kuvatehosteet toteuttaakseen Zsigmond toimi yhdessä erikoistehostekuvaaja Douglas Trumbullin kanssa. Trumbull kuvasi elokuvan hehkuvat optiset illuusiot 65 millimetrin filmille taatakseen parhaimman laadun siirrettäessä 35 mm anamorfiselle filmille.
Douglas Slocomben, László Kovácsin ja John Alonzon tuella Zsigmond loi yötaivaalle rikkaita, värikkäitä näkymiä, jotka ovat ainutlaatuisia ja saaneet sittemmin ikonin kaltaisen aseman. Zsigmond voitti työstään Oscarin. Elokuva oli ehdolla myös kahdeksan muun Oscarin (muun muassa erikoistehosteet, leikkaus, äänitehosteet, ohjaus, naissivuosa) ja kolmen Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Juoni.
Elokuvassa puhelinlankojen asentaja Roy Neary kohtaa salaperäisen valoilmiön tutkiessaan outoa oikosulkua ja alkaa sen jälkeen etsiä erikoisen näköistä vuorta, josta hän saa näkyjä. Pakkomielteinen etsintä johtaa Nearyn perheen hajoamiseen mutta vie hänet lopulta maan ulkopuolisten olentojen laskeutumispaikalle. Samaan aikaan ranskalainen ufologi Claude Lacombe kiertää eri puolilla maailmaa tutkimassa merkillisiä tapahtumia kuten keskelle autiomaita ilmestyneitä kadonneita laivoja ja lentokoneita. Tapauksia yhdistävät silminnäkijöiden havainnot valoilmiöistä sekä yksinkertaisesta sävelmästä, joka myöhemmin osoittautuu ulkoavaruuden olentojen tervehdykseksi Maan asukkaille. Lopussa suuri lentävä lautanen laskeutuu Pohjois-Amerikkaan ja ihmiskunta saa ensimmäistä kertaa välittömän yhteyden nähtävästi ystävällismielisiin humanoideihin.
DVD-versiot.
Elokuvasta on käytetty Suomessa myös nimeä "Kolmannen asteen yhteys - me emme ole yksin".
Kirja.
"Kolmannen asteen yhteys" -niminen kirja julkaistiin suomeksi 1978 Steven Spielbergin nimellä. Kirja seuraa pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta elokuvaa. Huomattavin ero on kohtaus, jossa Ron Neary käy DAX-lentotukikohdassa, riitelee ja löytää sähkökeskuksen. Hän sytyttää ja sammuttaa hallintorakennuksen huoneiden valoja siten että ikkunoista muodostuu ulospäin näkyvä sana UFO.
Marshallin avaruuskeskus

Marshallin avaruuskeskus (lyh. MSFC, , koko nimi "George C. Marshall Space Flight Center") oli Nasan alkuperäinen päätoimipaikka ja nykyisin sen propulsiokeskus. Se vastaa avaruussukkulain propulsio-osista: Space Shuttle Main Enginestä, Space Shuttle External Tankista ja Space Shuttle Solid Rocket Boosterista.
Avaruuskeskus sijaitsee Redstone Arsenalissa Alabaman Huntsvillessä ja on nimetty kenraali George Marshallin mukaan. MSFC:ssä sijaitseva Huntsville Operations Support Center (HOSC) on yksi Nasan ohjauskeskuksista.
Historia.
MSFC oli alkujaan Yhdysvaltain Army Ballistic Missile Agencyn (ABMA) ja Army Ordnance Missile Commandin (AOMC) toimintakeskus. 
Alkujaan Fort Blississä toiminut Wernher von Braunin joukko siirrettiin Redstone Arsenalin. Siirtymä sotilaallisesta toiminnasta siviliitoimintaa tapahtui, kun Dwight D. Eisenhower ilmoitti paikan päällä National Aeronautics and Space Administrationin (NASA) perustamisen 1. heinäkuuta 1960. Samalla paikka sai nykyisen nimensä. Keskuksesta tuli von Braunin ja muiden saksalaisten raketti-insinöörien tukikohta. 15. maaliskuuta 2010 keskus juhli 50-vuotista Nasa-historiaansa – 50 vuotta aiemmin presidentti Eisenhower hyväksyi lain, joka siirsi noin 47 00 Army Ballistic Missile Agency's Development Operations Divisionin työntekijää Nasan työntekijöiksi, tämä päätti Yhdysvaltain armeijan roolin ydinohjusten kehittelyssä.
Nykyisiä ja tulevia projekteja.
Vuonna 2006 MSFC:n Exploration Launch Projects Office aloitti toiminnan Project Constellation -ohjelman Ares I - ja Ares V -rakettien sekä Orion-aluksen parissa. MSFC vastaa näiden rakettien suunnittelusta, kehittämisestä ja testauksesta, mutta Johnson Space Centerillä Houstonissa on päävastuu kehittämisestä.
Scars on Broadway

Daron Malakian and Scars On Broadway (aikaisemmin pelkästään "Scars on Broadway") on losangelesilainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2003, mutta yhtye aloitti varsinaisesti vasta vuonna 2006. Yhtyeen debyyttilevy "Scars on Broadway" julkaistiin 28. heinäkuuta 2008. Laulaja/kitaristi Daron Malakian sekä rumpali John Dolmayan ovat aikaisemmin toimineet yhtyeessä System of a Down, joka oli vuodesta 2006 asti tauolla, mutta palasi toimintaan vuonna 2011. Tuolloin Malakian alkoi työskentelemään tulevan seuraavan levyn parissa, mutta hyllytti projektin, kun palasi työstämään System of a Downin tulevaa levyä. Levyä hiottiin parikin vuotta, kunnes sekin hyllytettiin ja Malakian viimeisteli Scarsin levyn. "Dictator " oli ensimmäinen albumi kymmeneen vuoteen.
Luettelo Nintendo DS -peleistä

Tämä on luettelo Nintendo DS -konsolin peleistä.
Suomenkieliset pelit.
Nintendo DS:lle on julkaistu pelejä, joissa käyttökieleksi voi valita suomen kielen. Pelin alkaessa ruutuun tulee valikko, josta käyttökieli valitaan, tai kielivalinta tehdään Asetuksissa ("Settings" tai "Options" &gt; "Language"). Suomenkielisiä pelejä ovat:
North American Aviation

North American Aviation oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja, ohjusten valmistaja ja avaruustekniikkayhtiö. Se perustettiin vuonna 1928 ja liittyi yhteen Rockwell Standard -yhtiön kanssa vuonna 1967.
Alku.
Clement Melville Keys perusti North American -yhtiön 6. joulukuuta 1928. Se perustettiin holdingyhtiöksi, joka keinotteli lentoyhtiöiden ja ilmailuteollisuusyhtiöiden osakkeilla. Vuoden 1934 lentopostilaki hajotti tällaiset kartellimaiset holding-yhtiöt. North American -yhtiöstä tuli valmistavaa teollisuutta, jota alkoi johtaa James Kindelberger, joka rekrytoitiin Douglas Aircraft Company-yhtiöstä. North American piti omistuksensa Eastern Air Lines -lentoyhtiöstä vuoteen 1938 asti.
General Motors Corporation hankki määräysvallan yhtiöön vuonna 1933 sulauttaen sen oman General Aviation-divisioonansa kanssa, mutta säilyttäen North American -nimen.
Toinen maailmansota ja Korean sota loivat suuryhtiön.
Yhtiö valmisti toiseen maailmansotaan lukuisia tunnettuja lentokoneita kuten T-6 Texan -koulukone, P-51 Mustang -hävittäjä ja B-25 Mitchell -pommikone. Yhtiö valmisti Texan-koneita 17 000 kappaletta.
Korean sodassa saavutti kuuluisuutta F-86 Sabre -hävittäjä, jota myytiin Yhdysvaltain liittolaisille suuria määriä. 
F-107 ja F-108 -hävittäjälentokoneiden kehitysohjelmien keskeyttäminen 1950-luvun lopulla ja mannertenvälistä risteilyohjusta kehittäneen SM-64 Navaho-ohjelman lopettaminen olivat North American -yhtiölle pahoja taloudellisia iskuja. Tilannetta korjasi jonkin verran keskikantaman risteilyohjus AGM-28 Hound Dogin valmistus kohtuullisen suurissa määrin (yli 700 tuotantoyksilöä).
1960-luvulla yhtiö valmisti muutaman X-15 -rakettilentokoneen ja 1970-1980-luvuilla B-1 Lancerin, joka skaalattiin ylisoonisesta pommikoneesta alisooniseksi pitkän kehitystyön aikana.
NASAn päätoimittajaksi 1960-luvun alussa.
Vuonna 1960 yhtiön uusi toimitusjohtaja Lee Atwood päätti keskittyä NASA:n avaruusohjelmaan. North American valmistikin Apollon komento- ja huoltomoduulit ja Saturn V -raketin toiset vaiheet S-II:t. Vuoden 1967 Apollo 1:n tulipalosta syytettiin mm. North American -yhtiötä ja maaliskuussa se sulautui Rockwell Standard -yhtiöön. Nimeksi muutettiin "North American Rockwell". Vuonna 1973 yhtiö vaihtoi nimekseen "Rockwell International" ja lentokonedivisioonansa nimeksi "North American Aircraft Operations".
Kylmän sodan lopun järjestelyissä Boeingille.
Joulukuussa 1996 Rockwell Internationalin puolustus- ja avaruusdivisioonat (ml. North American Aviation ja Rocketdyne) myytiin Boeingille, joka yhdisti niiden tuotteen omaansa Integrated Defense Systems -divisioonaan. Boing myi Rocketdynen edelleen UTC Pratt &amp; Whitneylle vuonna 2005.
Utelias Vili (elokuva)

Utelias Vili () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu H. A. Reyn ja Margret Reyn samannimiseen lastenkirjaan. Elokuvan ohjasi Matthew O'Callaghan. Pääosissa ääninäyttelevät Will Ferrell ja Drew Barrymore. Nimiroolissa toimii Frank Welker. Elokuva sai Satellite Awards -ehdokkuuden parhaasta laulusta, joka oli Jack Johnsonin esittämä ”Upside Down”.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Uteliaan Vilin" ansio on siinä, että elokuva se on suunnattu lapsikatsojille yrittämättä kosiskella aikuiskatsojia intertekstuaalisilla viittauksilla. ”Lapsen silmin maailmaa tutkaileva utelias apinanpoikanen on hahmona verraton, ihmiset romanssihuolineen ja perhesuhdeongelmineen puolestaan kovin tylsää seurattavaa.”
Gunnebon linna

Gunnebon linna sijaitsee Ruotsissa Mölndalin kunnassa koillisosassa Mölndalin ja Pixbon välillä. 
Se sijaitsee lähellä Rådasjön- och Stensjön-järviä. Gunnebon historia voi seurata aina 1300-luvun lopulle, jolloin nimi esiintyy ensi kerran erään kartanon ja siihen kuuluvan myllyn yhteydessä. Nimi oli silloin Gunnobodher tai Gunnobodhum. Sittemmin kartano on kuulunut muun muassa hallitsijasuvulle ja kirkolle.
Gods &amp; Gårdar -lehti valitsi Gunnebon puutarhan ja puiston vuoden 2007 linnanpuutarhaksi. Linnan omistaa Mölndalin kaupunki, joka kunnosti sen 1949–1952.
Rakennus.
Italialaistyylinen rakennus on Pohjois-Ruotsista tuotua puuta, mäntyä ja kuusta, minkä vuoksi se on erikoisasemassa.Vastaavat eurooppalaiset arvorakennukset rakennettiin siihen aikaan kivestä. Huolimatta pylväistä, terasseista ja mahtavasta portaikosta muotopuutarhan suuntaan rakennus on itse asiassa kesähuvila eikä linna.
Gunnebo on ainutlaatuisen sopusointuinen kokonaisuus pienimpiä yksityiskohtia myöten. Kaiken sen on suunnitellut yksi mies. Gunnebo on arkkitehtuuriltaan, kiinteältä ja irtaimelta sisustukseltaan yhtenäisen uusklassinen. Puutarha on kuitenkin barokkityylinen muotopuutarha.
Ruotsin sana "slott" ('linna') on muuttunut sisällöltään, sillä alkuun nimitettiin linnoiksi kuninkaallisia rakennuksia, ja vasta 1800-luvun lopulla linnoiksi alettiin sanoa myös suuria kartanoita. Gunnebota sanottiin jo sen syntyaikaan "pieneksi sieväksi puulinnaksi" ja sitä luonnehdittiin "puurakennukseksi, joka on kuin pieni linna".
Historia.
Rakentaminen.
Nykyisen Gunnebon linnan rakensi varakas kauppias John Hall vanhempi, joka 1778 osti Gunnebon maatilan pakkahuoneentarkastaja Joakim af Ditmeriltä. Linna koostuu 900 m²:n kokoisesta puurakenteisesta päärakennuksesta ja yhdestä tuon ajan Ruotsin merkittävimmistä ja parhaiten säilyneistä puistoista. Arkkitehti oli Carl Wilhelm Carlberg, ja pääosa hänen alkuperäispiirustuksistaan on tallella Göteborgissa Röhssin museossa. 
Kaupunginarkkitehti C. W. Carlberg oli palannut pitkältä Euroopan-matkalta ja oli innostunut italialaisen Andrea Palladion (1508–1580) huviloista. Nuo pohjaltaan symmetriset rakennukset, joissa oli monumentaaliset julkisivut, rikkoivat renessanssin ja sitä edeltäneen barokin harmoniaoppia vastaan.
Carlberg teki perusteellista työtä ja piirsi linnan, puiston ja palvelusväen rakennuksen sekä kasvihuoneen, orangerian ja lisäksi vielä koko sisustuksen, patsaat, tekstiilit, kaakeliuunit parkettien kuviointia ja kukkaruukkuja myöten. Linnan runko nousi 1784, ja 1796 söi Hallin perhe siellä ensimmäisen ateriansa, mutta vasta noin 1800 se oli täysin valmis.
Hyötykuorma

Hyötykuorma tarkoittaa lentokoneen tai avaruusaluksen tai raketin suurinta mahdollista kuljetuskapasiteettia. Hyötykuorma voi tarkoittaa myös itse kuljetettavaa lastia. Se voi olla tavaraa, räjähdyspanoksia, tieteellistä välineistöä, ajoainetta tai polttoainetta. Kuljetukseen kuluvaa aluksen omaa ajo- tai polttoainetta ei lasketa hyötykuormaksi.
Esimerkkejä.
Esimerkkejä hyötykuormakapasiteeteista:
Gwalior

Gwalior on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 827 026 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan. 
Gwalior sijaitsee Pohjois-Intian kannalta strategisesti tärkeällä Girdin alueella, ja se on ollut monien Pohjois-Intian historiallisten valtioiden keskus. Sitä ovat hallinneet niin Ašoka kuin mogulit. Vuosina 1750–1947 se oli Maratien pääkaupunki.
Gwaliorin linnoituksen rakensi Raja Man Singh Tomar (1486–1516). Se seisoo yksinäisellä kalliolla, jonka kylkiä on vielä jyrkennetty. Linnoitusta on kutsuttu Intian Gibraltariksi. Linnoituksen ulkomuuri on kolmisen kilometriä pitkä ja 35 metriä korkea. Gwaliorin vanha kaupunki sijaitsee linnoituksen juurella, sen itäpuolella. 
Gwaliorissa on hindutemppeleitä 1200-luvulta, ja useita jainalaisuuteen liittyviä monumentteja 1500-luvulta.
Gwaliorissa toimii ilmavoimien lentotukikohta ja useita oppilaitoksia.
Newsweek

Newsweek on yhdysvaltalainen uutisviikkolehti, joka ilmestyy New Yorkissa. Se on lajissaan Yhdysvaltojen toiseksi suurin heti Timen jälkeen. Lehti on perustettu vuonna 1933. Toisen maailmansodan aikana lehdestä julkaistiin pienikokoista painosta, jota toimitettiin ulkomaille amerikkalaisille joukoille. Sodan jälkeen aloitettiin ensimmäiset ulkomaiset painokset Tokiossa ja Pariisissa. 
Paperilehden julkaisu päättyi 31. joulukuuta 2012, ja sen jälkeen vuoden 2013 alusta ilmestyi maksullinen verkkolehti Newsweek Global ja joitakin erikoisnumeroita. Paperisena ilmestyi myös lehden Pakistanin-painos. Joulukuun 2013 tiedon mukaan koko Newsweek alkaa jälleen ilmestyä paperilehtenä 2014.
Historia.
Lehden osti vuonna 1961 Washington Post Company. Taloudellisissa vaikeuksissa ollut lehti päätyi vuonna 2010 velkoineen päivineen yhdellä dollarilla äänentoistoyrityksellään rikastuneen 92-vuotiaan Sidney Harmanin ja tämän puolison kongressiedustaja Jane Harmanin omistukseen. Newsweek sulautettiin trendikkääseen nettisivustoon The Daily Beastiin, jonka yhteisomistajia olivat Harman ja internetyhtiö IAC. Sidney Harman kuoli keväällä 2011, ja Harmanin perhe ja IAC myivät Newsweekin IBT Media -yhtiölle.
Levikki.
Vuonna 2005 lehden levikki Yhdysvalloissa oli yli 3,1 miljoonaa. Maailmanlaajuinen levikki oli yli neljä miljoonaa. Joulukuussa 2012 oli levikki 1,5 miljoonaa.
Lew Cody

Louis Joseph Côté eli Lew Cody () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Mickey" (1918), "Toisen tytön kengissä" (1925), "Three Girls Lost" (1931) ja "Tommy Boy" (1931).
Cody erosi ensimmäisestä vaimostaan Dorothy Daltonista ja meni vuonna 1926 uusiin naimisiin Mabel Normandin kanssa. Avioliitto päättyi Normandin kuollessa tuberkuloosiin vuonna 1930, Cody itse kuoli sydäntautiin 50-vuotiaana toukokuussa 1934. 
Codyn hautapaikka on näyttelijän kotiosavaltiossa Mainessa.
F. Richard Jones

Frank Richard Jones (7. syyskuuta 1893 – 14. joulukuuta 1930) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja kuoli 37-vuotiaana tuberkuloosiin Hollywoodissa, Kaliforniassa. 
Jonesin töiden joukossa ovat "Mickey" (1918), "Molly seitsemännessä taivaassa" (1921), "Meksikon villikissa" (1922), "El Gaucho" (1928) ja "Kapteeni "Bulldog" Drummond" (1929).
Stan Laurel oli F. Richard Jonesin ihailija.
Pierluigi Casiraghi

Pierluigi Casiraghi (s. 4. maaliskuuta 1969 Monza, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Peliurallaan Casiraghi pelasi hyökkääjänä. 
Peliura.
Casiraghi aloitti uransa Monzan paikallisessa joukkueessa, jossa hän pelasi neljä vuotta tehden 28 maalia. Casiraghin liittyessä seuraan se oli Serie C:ssä, mutta hänen avullaan joukkue nousi Serie B:hen. Myös Italian parhaissa seuroissa huomattiin Casiraghin hyvät peliotteet, ja hänet siirrettiin Juventukseen. Casiraghi pelasi mainiosti myös suurseurassa, ja hän teki 98 pelaamassaan ottelussa 20 maalia. Juventuksessa Casiraghi ehti voittaa kaksi UEFA Cupia (1990 ja 1993) sekä yhden Italian cupin vuonna 1990. 
Vuonna 1993 Casiraghi meni Lazioon viiden vuoden sopimuksella. Hän ehti pelata joukkueessa peräti 140 ottelua ja tehdä 42 maalia. Hänen paras kautensa tilastojen valossa oli kausi 1996−1997, jolloin hän teki 14 maalia 28 ottelussa. Laziossa hän voitti uransa toisen Italian cupin. Tämä tapahtui vuonna 1998. Tuon voiton jälkeen Casiraghi siirtyi lopettelemaan uraansa Chelseaan, jossa hän pelasi neljän vuoden aikana loukkaantumisten takia vain kymmenen ottelua ja teki yhden maalin. 
Maajoukkueessa Casiraghi pelasi yhteensä 44 maaottelua ja teki 13 maalia. Hän oli mukana Italian joukkueessa MM-kisoissa 1994, kun Italia tuli toiseksi. EM-kisoissa 1996 Casiraghi teki kummatkin Italian maalit Venäjää vastaan, mutta tuhlasi paikan Tšekkiä vastaan pudottaen maansa kisoista. Vuoden 1998 MM-kisojen joukkueeseen ei Casiraghi enää mahtunut, joten hän jätti maajoukkuetehtävät nuoremmilleen.
Valmennusura.
Kun Casiraghi lopetti peliuransa, hän ryhtyi valmentajaksi. Hän alkoi valmentaa ensimmäisen seuransa Monzan junioreja. Hän kuitenkin valmensi joukkuetta vain vuoden, kunnes hän siirtyi Legnanon valmentajaksi. Hän ei viihtynyt Legnanossakaan vuotta pitempään ja piti valmennustaukoa vuoteen 2006 asti, kunnes hän alkoi valmentaa Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta Gianfranco Zolan kanssa. 
Kaksikko johdatti Italian nuoret viidenneksi nuorten EM-kisoissa 2007. Pekingin olympiaturnauksessa 2008 Italian nuorten tie katkesi puolivälierätappioon Belgialle 3−2. Syksyllä 2008 Zola siirtyi West Ham Unitediin, mutta Casiraghi jatkoi nuorten maajoukkuessa johdattaen sen EM-kisoihin Ruotsiin 2009. Lopputurnauksessa Italia eteni välieriin, joissa se hävisi sittemmin mestaruuden vieneelle Saksalle 1−0.
Casiraghi sai lokakuussa 2010 potkut tehtävistään. Syynä oli Italian nuorten jääminen vuoden 2012 olympialaisten ulkopuolelle.
Chad Allen

Chad Allen (s. 5. kesäkuuta 1974 Cerritos, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Tohtori tuli kaupunkiin". Hänellä on kaksoissisko.
Daniel Kowalski

 
Daniel Kowalski (2. heinäkuuta 1975 Singapore) on australialainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Kowalski voitti mitalit 200, 400 ja 1500 metrin vapaauinneissa; ensimmäisenä ihmisenä sitten vuoden 1904, jolloin yhdysvaltalainen Francis Gailey voitti myös samoilta matkoilta kolme mitalia. Kowalski otti neljä vuotta myöhemmin Sydneyssä olympiakullan 4 × 200 m vapaauintiviestistä, joka oli ainoa hänen urallaan. Hän ui joukkueessa alkuerissä, mutta finaaliin hänet korvattiin Ian Thorpella.
Kowalski oli kiistatta yksi 1990-luvun parhaista pitkien matkojen vapaauimareista. Henkilökohtaisilla matkoilla Kowalski kuitenkin jäi hieman varjoon, sillä hänellä oli uransa aikana vastassa lajien maailmanennätyksiä peräjälkeen rikkoneet, joukkuetoverinsa Kieren Perkins sekä Grant Hackett.
Kowalski voitti uransa aikana kuusi MM-kultaa. Yhteensä hän voitti kolmetoista kansainvälistä arvokilpailumitalia. Hän oli myös jäsenenä Australian maailmanennätyksen rikkoneessa 4 × 200 m vapaauintiviestijoukkueessa Kansainyhteisön kisoissa 1998, Malesian Kuala Lumpurissa. Ennätys kesti hieman alle vuoden.
Kowalski ilmoitti lopettavansa kilpauransa 8. toukokuuta 2002. Hän osallistui keväällä 2007 australialaiseen julkkisten laulukilpailuohjelmaan "It Takes Two".. Huhtikuussa 2010 Kowalski kertoi olevansa homoseksuaali.
Super Aguri SA08

Super Aguri SA08 oli Formula 1 -auto, jota Super Aguri F1 käytti kaudella 2008. Autoa ajoi japanilainen Takuma Satō ja britti Anthony Davidson. Autossa oli Bridgestonen renkaat ja se käytti Elfin polttoainetta. Talousvaikeuksien vuoksi talli ei kyennyt järjestämään autolleen esittelytilaisuutta, vaan se esiintyi ensimmäisen kerran Australian GP:n harjoituksissa. Auto oli harjoituksissa odotetusti hidas, koska talli ei ole pystynyt rahoittamaan testaamistaan. Auto pohjautuu viime kauden Honda RA107:n.
Kauden ensimmäisessä kilpailussa, Australian GP:ssä, talli sai tililleen kaksi keskeytystä. Seuraavassa kilapailussa Malesiassa tallin molemmat autot pääsivät maaliin, mutta heikoilla sijoituksilla. Bahrainin GP:ssä tallin sijoitukset eivät parantuneet, päinvastoin.
Super Aguri lopetti toimintansa Espanjan GP:n jälkeen kesken kauden. 
&lt;br clear="all"&gt;
Formula 1 -tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Mark L. Taylor

Mark L. Taylor (s. 25. lokakuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa ohjelmissa kuten "Beverly Hills 90210", "Melrose Place", "Chicagon lääkärit", "Ally McBeal", "Boston Legal" ja "Täydelliset naiset". Hän on myös toiminut erilaisten animaatiosarjojen äänenä, muun muassa sarjoissa , "Pilipalipilotit", "Varjoankka", "Batman" sekä "W.I.T.C.H.". Hän on myös esiintynyt Disney Channelin elokuvissa kuten "The Other Me", "Eddie's Million Dollar Cook-Off" ja "High School Musical 2".
W.I.T.C.H. (televisiosarja)

W.I.T.C.H. on saksalainen animaatiosarja, joka perustuu italialaisiin W.i.t.c.h.-sarjakuviin. Sarjakuvien tapaan animaatiosarjan pääosissa on viisi tyttöä, jotka yrittävät elää normaalia teinitytön elämää: Will, Irma, Taranee, Cornelia ja Hay Lin. Heillä kullakin on omat taikavoimansa; vesi, tuli, maa, ilma ja pimeä aine, ja he ovat siten Kandrakarin valitsemat elementtien vartijat. Sarjassa tytöt elävät arkielämäänsä kuvitteellisessa Heatherfieldin kaupungissa ja seikkailevat vartijoina useissa myyttisissä maailmoissa, erityisesti Meridianissa. Animaatiosarja ottaa paljon vapauksia alkuperäismateriaalista ja seuraa sarjakuvien kahden ensimmäisen saagan (Kaksitoista porttia ja Nerissan paluu) tapahtumia hyvin suuripiirteisesti, minkä vuoksi tarinan painotukset, teemat, juonenkäänteet ja henkilöhahmot eroavat paljon W.I.T.C.H-sarjakuvasta. Hahmojen ulkonäkö myös poikkeaa sarjakuvista, sillä sarjakuvien piirrostyyliä jouduttiin pelkistämään animaatiota varten. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta vuosien 2004-2006 aikana. Vaikka toisen kauden loppu pohjusti väljästi sarjakuvien kolmannen saagan tapahtumia, sarjaa ei jatkettu kolmannelle kaudelle.
Hahmojen ääninäyttelijät.
Englanti.
Kelly Stables - Will&lt;br&gt;Candi Milo - Irma&lt;br&gt;Kali Troy - Taranee&lt;br&gt;Christel Khalil - Cornelia&lt;br&gt;Liza del Mundo - Hay Lin&lt;br&gt;Rosalind Chao - Yan Lin&lt;br&gt;Greg Cipes - Caleb&lt;br&gt;Steven Jay Blum - Blunk&lt;br&gt;Mitchell Whitfield - Phobos&lt;br&gt;Dee Bradley Baker - Cedric&lt;br&gt;Serena Berman - Elyon
Suomi.
Jenni Sivonen - Will&lt;br&gt;Annituuli Kasurinen - Irma&lt;br&gt;Henna Haverinen - Taranee&lt;br&gt;Mirjami Heikkinen - Cornelia&lt;br&gt;Heljä Heikkinen - Hay Lin&lt;br&gt;Maija-Liisa Peuhu - Yan Lin&lt;br&gt;Jon-Jon Geitel - Caleb&lt;br&gt;Aksu Palmén - Phobos, Matt, Aldarn&lt;br&gt;Petri Hanttu - Cedric, Blunk&lt;br&gt;Kari Tamminen - Vathek, Tynar&lt;br&gt;Samuel Harjanne - Martin&lt;br&gt;Rauno Ahonen - Raythor
Trond Henriksen

Trond Henriksen (s. 28. huhtikuuta 1964) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Ura pelaajana.
Henriksen pelasi koko kymmenvuotisen uransa ajan Rosenborg BK:n joukkueessa. Hän oli voittamassa Nils Arne Eggenin dynastiassa viittä Norjan mestaruutta ja kolmea cupia. Suoraviivaisesta pelityylistään tunnettu Henriksen oli suosittu Rosenborg-kannattajien keskuudessa, ja sai lempinimen "Rambo". Hän pitää hallussaan Rosenborgin keltaisten korttien ennätystä 29 varoituksellaan. 
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana.
Henriksen työskenteli peliuransa jälkeen postinjakajana kunnes siirtyi Rosenborgin juniorivalmentajaksi. Knut Tørum nosti Henriksenin apuvalmentajakseen kaudella 2006. Tørumin erottua tehtävistään lokakuussa 2007 Henriksen siirtyi Rosenborgin päävalmentajaksi. Hän hoiti tehtäviään kesäkuun alkuun 2008, jolloin ruotsalainen Erik Hamrén siirtyi Rosenborgin peräsimeen. Henriksenin johdolla RBK pelasi kaudella 2008 yhdeksän ottelua ja oli Hamrénin tullessa päävalmentajaksi Tippeligaenissa viidentenä (4-1-4) 10 pistettä sarjakärki Stabæk IF:ää perässä. Henriksen jatkoi Hamrénin ja myöhemmin Nils Arne Eggenin apuvalmentajana.
Henriksen siirtyi kauden 2012 jälkeen edustusjoukkueen valmennustiimistä Rosenborgin junioritoiminnan koordinaattoriksi. Valmennustehtäviin hän palasi tammikuussa 2018, kun hänestä tuli Rosenborgin II-joukkueen päävalmentaja. Kesällä 2018 hän palasi edustusjoukkueen apuvalmentajaksi.
Kesäkuussa 2020 Henriksen korvasi potkut saaneen Eirik Hornelandin Rosenborgin päävalmentajana. Rosenborg korvasi Henriksenin Åge Hareidella elokuussa 2020.
Akira Kurosawan unet

Akira Kurosawan unet () on japanilainen elokuva vuodelta 1990. Akira Kurosawan ohjaama ja käsikirjoittama elokuva koostuu kahdeksasta tarinasta, jotka pohjautuvat ohjaajan elämänsä varrella näkemiin uniin. Tarinat unista ovat pituudeltaan noin 7–20 minuuttia. Vuoropuhelulla on hyvin pieni merkitys elokuvassa, tarinat etenevät kuvakertomuksina.
Näyttelijät.
Lähde:
Dersu Uzala (vuoden 1975 elokuva)

Dersu Uzala on neuvostoliittolais-japanilainen elokuva vuodelta 1975. Akira Kurosawan ohjaama ja käsikirjoittama elokuva kertoo metsästäjä Dersu Uzalasta. Elokuva perustuu venäläisen tutkimusmatkailijan Vladimir Arsenjevin vuonna 1923 julkaisemaan kirjaan, joka kertoo hänen matkoistaan Ussurin alueella Venäjällä, sekä nanai-metsästäjästä, joka toimi Arsenjevin ryhmän oppaana vuosina 1902–1907. Dersu Uzala on nostettu elokuvan päähenkilöksi. Häntä esittää tuvalainen näyttelijä Maxim Munzuk.
Elokuva palkittiin Oscarilla parhaana ulkomaalaisena elokuvana. Suomessa se ylsi 175 344 katsojallaan vuoden 1976 ensi-iltaelokuvista kuudenneksi katsotuimmaksi. Sitä esitettiin Helsingissä Mannerheimintiellä sijainneessa neuvostoliittolaisia elokuvia esittäneessä Kosmos-Filmin Capitol-elokuvateatterissa yhtämittaisesti lähes yhden vuoden ajan maaliskuusta 1976 lähtien. 
Tuotanto.
tuotantoyhtiö Mosfilm otti yhteyttä Akira Kurosawaan elokuvasta, joka perustuisi venäläiseen kirjallisuuteen ja kuvattaisiin Neuvostoliitossa, tietäen tämän olevan venäläisen kirjallisuuden vannoutunut ystävä. Neuvostoliiton suurlähettiläs oli kertonut Kurosawalle, että maassa oli pulaa hyvistä käsikirjoittajista ja ohjaajista. He olivat silti ällistyneitä kun Kurosawa ehdotti elokuvan aiheeksi juuri Vladimir Arsenjevin "Dersu Uzala" -kirjaa, jonka hän oli lukenut jo 1930-luvulla, koska se oli lähes tuntematon Neuvostoliiton ulkopuolella. Ohjaaja oli suunnitellut kirjan pohjalta elokuvaa jo 1950-luvulla Japanissa, mutta oli huomannut sen sovittamisen liian vaikeaksi kotimaansa olosuhteisiin mm. käännösongelmien suhteen. Kurosawa oli itse uransa pohjalla, edellisen elokuvansa "Köyhän pikajuna" epäonnistuttua vuonna 1970, ja hän oli yrittänyt itsemurhaa. Yksikään japanilainen elokuvastudio ei enää suostunut rahoittamaan hänen elokuviaan.
Elokuvan pääosaan neuvostoliittolaiset halusivat Kurosawan luottonäyttelijä Toshirō Mifunen, mutta tämä ei ollut halukas niin pitkään elokuvaprojektiin. Mosfilm antoi ohjaajalle täydellisen taiteellisen vapauden, vaikka perfektionistista Kurosawaan kritisoitiinkin hitaudesta, kun päivittäinen 70 mm:n filmille kuvattu metrimäärä ei ollut odotetunlainen. Tuotanto kesti kokonaisuudessaan kolme vuotta ja elokuvaa kuvattiin yhdeksän kuukauden ajan aidoilla tapahtumapaikoilla Venäjän Kaukoidässä Ussuriassa, mikä oli Kurosawan unelmien täyttymys. Sadan hengen pääasiassa venäjää puhuvaan kuvausryhmään kuului vain kuusi japanilaista työntekijää, joilla oli yksi tulkki. Lähimmän tuotantoavustaja Teruyo Nogamin mukaan "Dersu Uzala" oli ohjaajan vaativin produktio Seitsemän samurain ohella.
Näyttelijät.
Lähde: