Pikkuplaneetta

Pikkuplaneetta on taivaankappale, joka kiertää suoraan Aurinkoa, mutta ei ole varsinainen planeetta, sillä se ei täytä Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin (IAU) planeetan määritelmää eikä ole myöskään komeetta (tosin joissain harvoissa tapauksissa taivaankappale luokitellaan sekä pikkuplaneetaksi että komeetaksi). Pikkuplaneettaa ei pidä myöskään sekoittaa kääpiöplaneettaan.
IAU:n Minor Planet Center pitää kirjaa tunnetuista pikkuplaneetoista ja komeetoista. Suurin osa tunnetuista pikkuplaneetoista on niin sanottuja päävyöhykkeen asteroideja, jotka kiertävät Marsin ja Jupiterin välillä. Joskus pikkuplaneetoista käytetään sanaa planetoidi. Varsinaisten planeettojen tapaan myös joillain pikkuplaneetoilla on omia kuitaan. Lisäksi ainakin yhdellä pikkuplaneetalla, 10199 Chariklolla, on kaasuplaneettojen tavoin renkaat. Kaikkein pienimmistä kappaleista on käytetty nimeä meteoroidi.
Nimen tausta.
Sanaa "pikkuplaneetta" on käytetty jo 1800-luvulta lähtien, ja nimitykset "pikkuplaneetta", "asteroidi" ja "planetoidi" ovatkin olleet pitkään synonyymejä, mutta nykyään tunnetaan monia aurinkokunnan ulko-osissa kiertäviä pikkuplaneettoja kuten transneptunisia kohteita, joita ei aina luokitella asteroideiksi. IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmässäkin asteroidit ja transneptuniset kohteet mainittiin erikseen. Tästä voidaankin päätellä että asteroidi-nimitys viittaa aurinkokunnan sisempien osien pikkuplaneettoihin.
Vuonna 2006 IAU luokitteli pikkuplaneetat ja komeetat kääpiöplaneettoihin ja aurinkokunnan pienkappaleisiin. Pikkuplaneetat joiden painovoima muokkaa ne pyöreiksi ovat kääpiöplaneettoja ja muut pikkuplaneetat ovat pienkappaleita. Nimitystä pikkuplaneetta voi IAU:n mielestä kuitenkin vielä käyttää. (IAU kuitenkin suosittelee nimityksiä pienkappale ja kääpiöplaneetta.) Edelleenkin pikkuplaneetat ja komeetat numeroidaan ja nimetään eri tavoin. Nykyään pikkuplaneetoista vain viisi luokitellaan kääpiöplaneetoiksi: 1 Ceres, 134340 Pluto, 136108 Haumea, 136199 Eris ja 136472 Makemake.
Vuonna 2008 IAU lisäsi plutoidien alaryhmän määrittelyn kääpiöplaneettoihin: nämä ovat kääpiöplaneettoja, jotka ovat kauempana Auringosta kuin Neptunus. Ceres ei ole plutoidi, koska se on asteroidivyöhykkeellä. 90377 Sednan kaltaisia kohteita kutsutaan sednoideiksi, joita ovat myös , 541132 Leleākūhonua sekä .
Vuonna 2019 ehdotettiin 36 mahdollisen kääpiöplaneetan uudelleen luokittelua.
Pikkuplaneettojen ryhmittely.
Pikkuplaneetat voidaan jakaa kiertoratansa mukaan eri ryhmiin.
Lisäksi on joukko epätavallisilla kiertoradoilla olevia kohteita, jotka eivät sovi muihin ryhmiin.
Numerointi.
Pikkuplaneetan ensihavainnolla sille annetaan väliaikainen nimi, joka on muotoa
. Nimessä 2009 viittaa havaintovuoteen. Ensimmäinen kirjain kertoo kuukauden, toinen kirjain yhdessä numeron kanssa kertoo sen, monesko kyseisen ajanjakson havainto on kyseessä. Aiemmin on käytetty useitakin tästä poikkeavia väliaikaisia nimiä.
Kuukausikirjaimet ovat A tammikuun 1.–15. päiville, B tammikuun lopulle, C helmikuun 1–15 jne (I:tä ei käytetä).
Kyseisen puolen kuun ensimmäinen havainto on A, toinen B jne (I:tä ei käytetä). 25. havainto on Z ja sitä seuraa A1, B1 ... Z1 ja sitten A2 jne.
2009 GA3 on siten vuoden 2009 huhtikuun alkupuolen 76. havaittu pikkuplaneetta.
Kun tiettyä pikkuplaneettaa on havaittu riittävän useasti, jotta sen rata voidaan laskea, se saa oikean numeron, esimerkiksi :sta tulee ja lopulta nimettynä 301552 Alimenti.
Tämän jälkeen sille voidaan antaa nimi.
Vuonna 1857 oli löydetty noin 50 pikkuplaneettaa. Laugier ehdotti vuonna 1859, että numeroinnin pitäisi olla kronologisessa järjestyksessä, mutta löydöksien kasvava määrä aiheutti vaikeuksia tilanteissa, joissa löydöstä ei voitu varmistaa. Krueger ehdotti vuonna 1892 tilapäisen nimen käyttöä, jossa olisi aakkosista kirjain mukana. Vuonna 1893 todettiin, että yksi kirjain ei riitä ja tarvitaan kahta kirjainta. Vuonna 1924 Bower ehdotti nykyisinkin käytettävää menetelmää, johon Kopff ehdotti parannuksena aakkosten jälkeen käytettävää indeksinumeroa. Pikkuplaneetoille annettiin aluksi symboleita kuten planeetoille, mutta painamisen ja muistamisen vaikeuden vuoksi tästä luovuttiin ja viimeinen symboli on annettu kohteelle 37 Fides. Järjestysnumerot korvasivat symbolien käytön.
Nimeäminen.
Pikkuplaneetan saa nimetä sen löytäjä. Pikkuplaneettoja tunnetaan nykyään niin monia ettei niille kaikille ole annettu edes nimeä, vaan ne tunnetaan vain väliaikaisilla tunnuksilla. Tällaisia ovat esim. päävyöhykkeen asteroidit (67890) 2000 WK61 ja (123456) 2000 WO137, sekä transneptuniset kohteet (15788) 1993 SB ja (15789) 1993 SC.
Tämä nimeämistapa ei kuitenkaan ole aina ollut käytössä, sillä ensimmäisiä löydettyjä pikkuplaneettoja (jotka olivat päävyöhykkeen asteroideja) kuten 1 Ceres (löytyi vuonna 1801 ja on ensimmäinen löydetty pikkuplaneetta) tai 2 Pallas (löytyi vuonna 1802) pidettiin aluksi varsinaisina planeettoina ja ne saivatkin nimensä planeettojen tapaan roomalaisesta ja kreikkalaisesta mytologiasta. 1850-luvulla ne kuitenkin menettivät asemansa ja tällöin nimet asteroidi ja pikkuplaneetta tulivat yleiseen käyttöön. Niiden nimien eteen lisättiin löytöjärjestyksen mukainen numero. Nykyään pikkuplaneetat saavat numeronsa vasta kun niiden rata tunnetaan kunnolla, eli järjestys ei ole enää löytämisen vaan radan laskemisen mukainen.
Ensimmäinen ei-mytologisen nimen saanut pikkuplaneetta oli päävyöhykkeen asteroidi 20 Massalia (löytyi vuonna 1852), joka sai nimensä Marseillen kaupungin kreikankielisen nimen mukaan. Nykyään päävyöhykkeen asteroideille voi antaa hyvin monenlaisia nimiä, ja asteroidivyöhykkeellä kiertääkin hyvin monentyyppisin nimin nimettyjä pikkuplaneettoja, kuten 2001 Einstein, 2046 Leningrad, 9007 James Bond, 9954 Brachiosaurus ja 110393 Rammstein.
Kaikkien pikkuplaneettojen nimeäminen ei kuitenkaan ole yhtä vapaata. Esimerkiksi Jupiterin troijalaiset nimetään Troijan sodan sankarien mukaan, esim. 624 Hektor ja 1404 Ajax. Kentaurit nimetään tietysti mytologisten kentaurien mukaan, esim. 2060 Chiron ja 5145 Pholus. Resonoivat transneptuniset kohteet kuten plutinot nimetään myyttisillä manalaan liittyvillä nimillä. Nimityksen alkuperä on plutino 134340 Pluto, joka oli ensimmäinen löydetty transneptuninen kohde (löytyi vuonna 1930) ja jota pidettiin aluksi varsinaisena planeettana. Muita plutinoita ovat esim. 28978 Ixion ja 90482 Orcus. Klassiset Kuiperin vyöhykkeen kohteet (cubewanot) nimetään luomiseen liittyvin mytologisin nimin, esim. 50000 Quaoar ja 88611 Teharonhiawako. Maan lähelle tuleville asteroideille annetaan usein (mutta ei aina esim. 9950 ESA) mytologisia nimiä kuten 1566 Icarus, 8034 Akka ja 85585 Mjolnir.