tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yrjö Korholin-Koski

Yrjö Korholin-Koski (5. kesäkuuta 1900 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 2. maaliskuuta 1978 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Helsingin Kullervoa ja Finnish American Athletic Clubia edustanut Korholin-Koski kilpaili maratonjuoksussa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 sijoittuen seitsemänneksi. Hän voitti Yhdysvaltain maratonmestaruuden alimatkalla vuonna 1930 ja oli Bostonin maratonilla toinen vuosina 1927 ja 1929, kolmas vuosina 1930 ja 1931 sekä seitsemäs vuonna 1926. Vuonna 1929 Korholin-Koski voitti 70 km:n pituisen Providence–Boston-juoksun. Hänen ennätyksensä maratonilla oli vuonna 1929 juostu 2.35.36.
Korholin-Koski muutti Yhdysvaltoihin Ville Ritolan taloudellisella tuella vuonna 1924 käyttäen uudessa kotimaassaan nimeä Karl Koski. Vuoden 1928 Suomen olympiakarsintoihin hän pystyi osallistumaan amerikansuomalaisten antaman rahallisen tuen turvin. Vuoden 1932 olympialaisiin hänet oli ilmoitettu 50 kilometrin kävelyyn, johon hän ei kuitenkaan lopulta osallistunut.
Pitkä lounas

Pitkä lounas on Reijo Mäen vuonna 2002 julkaisema rikosromaani. 
Juoni.
Kirja kertoo dekkarikirjailija Vertti Hietasesta, jonka viisi rikoskomisario Malmi -kirjaa ovat myyneet hyvin mutta novellikokoelma "Pandakarhujen rakkauselämästä" ei. Hietanen on alkoholisoitunut eikä ole kyennyt kirjoittamaan neljään vuoteen mitään. Hänen nykyinen ja entinen vaimonsa käyvät puhelinpalavereja miehen toimettomuuden johdosta. Hietasen salainen tyttöystävä Niina Nyyssölä on murhattu mutta kirjailija ei muista tapahtumaillasta mitään. 
Hietanen on kotoisin Laviasta ja muuttanut vuonna 1982 Turkuun opiskelemaan kauppatieteitä. Hietanen on käynyt lukiota Kankaanpäässä Ninan kanssa ja menettänyt hänet aikanaan kenkätehtailijan pojalle, koska tällä on ollut satapiikkinen Honda ja Hietasella vain käynnistysvikainen mopo. Hietanen pitää ratkaisua ymmärrettävänä. 
Tyyli.
Teos on kirjoitettu minämuodossa. Se vastaa miljööltään ja teemoiltaan Mäen Vares-kirjoja. Kirjaa on kuvattu viiston itseironiseksi.
Kuoleman kapellimestari

Kuoleman kapellimestari on Reijo Mäen vuonna 1991 ilmestynyt kuudes Jussi Vares -dekkari. 
Juoni.
Vares tapaa kihlattunsa kanssa vanhan tuttunsa, josta on tullut hyvin salaperäinen. Kihlattu ja tuttu murhataan, ja Vares vetäytyy setämiehensä rintamasotaveteraani Valtterin luo Siikaisten Saarikoskelle, kunnes saa toimeksiannon alkaa selvittää tapausta. 
Kirjan tapahtumapaikkoja ovat Mäelle tyypillisesti myös Tukholma, jossa hän on ollut nuorena töissä muun muassa metron lipunmyyjänä. Tapahtumat liittyvät myös Suomen ulkopolitiikkaan, suhteeseen Neuvostoliittoon ja kirjoittamishetkellä ajankohtaiseen sosialistisen leirin hajoamiseen. Lisäksi kommentoidaan naiiveja maailmanparannusideologioita ja niiden ilmentymiä.
Kirjassa mainitaan nimeltä Vareksen näyteikkunassa näkemät kirjat, Jörn Donnerin "Presidenten" ja Jan Guilloun "Fiendens fiende".
Kansojen liiga 2018–2019 – Liiga B

UEFA Nations Leaguen kauden 2018–2019 liiga B:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga B:n neljän lohkon voittajat nousevat Nations Leaguen kauden 2020–2021 Liiga A:han, ja kolmanneksi sijoittuneet putoavat Liiga C:hen. Liiga B:ssä pelaavat ilta sijoilla 13–24 olleet joukkueet.
Arvonta.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Kansojen liiga 2018–2019 – Liiga C

Kansojen liigan kauden 2018–2019 Liiga C:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga C:n neljän lohkon voittajat nousevat Kansojen liigan kauden 2020–2021 Liiga B:hen, ja huonoin kolmanneksi sijoittunut sekä neljänneksi sijoittuneet putoavat Liiga D:hen. Liiga C:ssä pelaavat ilta sijoilla 25–39 olleet joukkueet.
Arvonta.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Kansojen liiga 2018–2019 – Liiga D

UEFA Nations Leaguen kauden 2018–2019 liiga D:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga D:n neljän lohkon voittajat nousevat Nations Leaguen kauden 2020–2021 Liiga C:hen. Liiga D:ssä pelaavat ilta sijoilla 40–55 olleet joukkueet.
Arvonta.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Alustaosuuskunta

Alustaosuuskunta on jäsentensä omistama osuuskuntamuotoinen liikeyritys, joka harjoittaa digitaalisen alustan kautta tapahtuvaa tavaroiden ja/tai palveluiden myyntiä tai jakamista. Alustaosuuskuntien tarkoituksena on helpottaa jäsentensä elinkeinon harjoittamista siten, että palveluntuottajat omistavat alustaa ylläpitävän yrityksen. Osuuskunnan jäsenet jakavat yrityksen tuottaman ylijäämän, osallistuvat yrityksen demokraattisesti tapahtuvaan päätöksentekoon tai käyttävät sen palveluita.
Alustaosuuskunta on yksi alustatalouden ilmentymistä.
Alustaosuuskunnallisia yrityksiä on perustettu eri toimialoille, kuten verkkokauppaan (esim. Fairmondo), hierontapalveluihin (esim. Loconomics) ja valokuvaajien kuvapankkeihin (esim. Stocksy). Nämä esimerkit ilmentävät alustaosuuskuntia ja niiden joukossa on sekä toimivia että lakkautettuja yrityksiä.
Saulius Skvernelis

Saulius Skvernelis (s. 23. heinäkuuta 1970) on liettualainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 2016 vuoteen 2020.
Entinen poliisipäällikkö nousi pääministeriksi, kun vanhoihin puolueisiin pettyneet äänestäjät äänestivät hänen keskustalaisen Talonpoikien ja vihreiden liiton (LVZS) vaalivoittoon vuoden 2016 parlamenttivaaleissa. Skvernelisin hallituksessa oli alkuun sosiaalidemokraatit sekä Talonpoikien ja vihreiden liitto. Myöhemmin laajennettuun enemmistöhallitukseen tulivat mukaan myös oikeistolainen Laki ja oikeus, puolalaisten keskustaoikeistolainen puolue sekä kristillisdemokraatit.
Skvernelis opiskeli insinööriksi Vilnan teknillisessä yliopistossa ja suoritti myös oikeustieteen maisterin tutkinnon vuonna 2005. Hän opetti poliisiopistossa ja siirtyi sieltä poliisin ylimpään johtoon.
María Jesús Montero

María Jesús Montero Cuadrado (s. 4. helmikuuta 1966 Sevilla) on espanjalainen poliitikko. 
Montero on Andalusian parlamentin jäsen vuodesta 2008 alkaen. Hän on Pedro Sánchezin hallituksen valtiovarainministeri kesäkuusta 2018 alkaen. 
Montero on valmistunut lääkäriksi Sevillan yliopistosta. Hän on suorittanut opintoja myös EADA-kauppakorkeakoulussa (Escuela de Alta Dirección y Administración) Barcelonassa. 
"OK Diario" -verkkolehti kertoi kesäkuussa 2018, että Montero ei ole suorittanut maisterin tutkintoa EADA:ssa, kuten hän on antanut ymmärtää, vaan alemman tutkinnon.
Aiheesta muualla.
NM-lista

NM-lista ("New Markets") oli kasvuhakuisille ja kansainvälisesti suuntautuneille pk-yrityksille tarkoitettu Helsingin pörssin arvopaperilista.
NM-lista perustettiin lokakuussa 1998. Sen tarkoitus oli laskea pörssilistautumisen kynnystä. Listalle haluttiin kasvuhakuisia, etenkin elektroniikan, biotekniikan ja lääketeollisuuden aloilla toimivia pk-yrityksiä. Yrityksen markkina-arvon tuli olla vähintään 10 miljoonaa markkaa. Yritykseltä ei vaadittu kolmen vuoden toimintahistoriaa kuten pörssin muilla listoilla. Vastaavia listoja oli perustettu Helsingin lisäksi myös muihin Euroopan pörsseihin. 
Perustettaessa NM-listalla ei ollut ainoatakaan yritystä. Ensimmäinen yritys listalle saatiin maaliskuussa 1999, kun Internet-palveluja tuottanut TJ Tieto listautui. Listautuminen vilkastui syksyllä 1999. Kurssit nousivat. Huippu saavutettiin kevättalvella 2000. Nousua seurasi raju romahdus, joka johtui teknologiaosakkeista alkaneesta pörssiromahduksesta.
Lokakuuhun 2002 mennessä NM-listalle oli listautunut 14 yritystä. Yritysten markkina-arvoista oli hävinnyt 50–98 %. Valtaosa listan osakkeista oli muuttunut niin sanotuiksi sentti­osakkeiksi, joiden kurssi oli alle euron. Osakkeiden vaihto oli pientä.
NM-lista poistui käytöstä, kun pörssin kaikki listat yhdistettiin 2.10.2006 alkaen yhdeksi pohjoismaiseksi listaksi.
Maexmontanin viinatehdas

Maexmontanin viinatehdas oli Helsingin Siltavuorenrannassa sijainnut viinatehdas. Se tuhoutui Helsingin valtauksen yhteydessä Suomen sisällissodassa 12. huhtikuuta 1918.
Tehtaan perusti Piikkiöstä kotoisin ollut apteekkari Sigfrid Edvard Maexmontan (1831–1880). Asetuttuaan Helsinkiin vuonna 1860 hän toimi ensin apteekkarina, mutta aloitti vuonna 1864 toiminnan studiovalokuvaajana ja kiertävänä valokuvaajana. Lyhyen valokuvaajanuransa jälkeen Maexmontan palasi apteekkariksi Suomenlinnaan. Apteekin mentyä konkurssiin hän perusti menestyvän viinatehtaan ja alkoholin tuontiliikkeen, joiden yhteydessä toimi myös pelikorttitehdas.
Viinatehdas sijaitsi korttelissa 132a nimeltään "Pesulaitos", koska siinä sijaitsi 1900-luvun alussa Levinin pesulaitos. Vuonna 1905 alue siirtyi viinatehtaan hallintaan. Korttelin pari, kortteli 132b, esiintyy vanhassa asemakaavassa nimellä "Venäläinen provianttimakasiini". Koko alue liitettiin itsenäisyyden alkuvuosina viereiseen Hevosen kortteliin.
Tuhoutuminen.
Viinatehdas tuhoutui 12. huhtikuuta 1918 Helsingin valtauksessa. Tehdas syttyi palamaan kolmannesta tykinlaukauksesta saksalaisten pommittaessa Hakaniemeä Töölöstä käsin. Tehtaan palaessa saksalaiset joukot etenivät päärautatieasemalta punaisten Pitkältäsillalle rakentamalle barrikadille ja pyrkivät sillan yli käyttämällä punavankeja ihmiskilpinä. Pimenevän yön tulituksessa 25–30 punaista kaatui ja suuri joukko haavoittui.
Subnautica Below Zero

Subnautica Below Zero on Unknown Worlds Entertainmentin kehittämä selviytymispeli, joka on irrallinen jatko-osa "Subnauticalle". Peli sijoittuu ajallisesti Subnautican jälkeiseen aikaan, samalle planeetalle, mutta eri sijaintiin. Pelin Early Access-versio julkaistiin 30. tammikuuta 2019. Subnautica: Below Zeron täysversio julkaistiin 14. toukokuuta 2021.
Juoni.
Pelaaja eli Robin Ayou saapuu 4546B nimiselle planeetalle etsimään kuollutta siskoaan.
Kuitenkin vähän ajan päästä pelaaja saa morse-aakkos viestin planeetalle aiemmin tulleiden alienien tukikohdasta. Alienin nimeltä Al-An mieli siirtyy pelaajan mieleen, koska tapahtui väärinymmärrys. Al-An ohjaa pelaajaa eteenpäin etsimään kuolleiden alienien osia, jotka pitää skannata skannerilla ja tämän jälkeen rakentaa Al-anille uusi ruumis. Al-An johdattaa pelaajan Al-Anin alukseen jolla he lähtevät planeetalta pois Al-Anin kotiplaneetalle.
Pelaaminen.
Pelissä on neljä pelimuotoa: Selviytyminen (Survival), Hardcore, Vapaa (Freedom) ja Luova (Creative). Selviytymistila on pelaajan normaali vaikeusaste, jolla nälkä, jano ja happi ovat käytössä. Hardcore on selviytymistilan kaltainen, mutta pelaajan täytyy aloittaa täysin alusta kuollessaan. Vapaassa pelimuodossa pelaajan ei tarvitse välittää ruuasta tai vedestä. Luovassa tilassa pelaaja ei voi kuolla ja hänellä on vapaat kädet kaikkeen.
Nadia Calviño

Nadia María Calviño Santamaría (s. 3. lokakuuta 1968 A Coruña) on espanjalainen taloustieteilijä ja poliitikko. Calviño on Pedro Sánchezin hallituksen elinkeino- ja digitalisaatioministeri ja 3. varapääministeri tammikuusta 2020 lähtien. 
Calviño oli Espanjan talous- ja yritysministeri 2018–2020. Vuosina 2006–2018 Calviño työskenteli Euroopan unionin toimielimissä toimien muun muassa Euroopan komission budjettipääosaston pääjohtajana 2014–2018. 
Calviño on opiskellut taloustiedettä Universidad Complutense de Madrid -yliopistossa valmistuen kesäkuussa 1991. Hän on työskennellyt talouskonsulttina kahdessa eri asianajotoimistossa 1989–1994 sekä apulaisprofessorina Universidad Complutense de Madridissa, missä hän opetti talouspolitiikkaa ja rahoitusta. Calviño suoritti oikeustieteen tutkinnon espanjalaisessa UNED-yliopistossa (Universidad Nacional de Educación a Distancia) kesäkuussa 2001.
Katalonian tasavalta (1931)

Katalonian tasavalta () oli Francesc Maciàn vuonna 1931 itsenäiseksi julistama valtio. Katalonian tasavallasta oli tarkoitus tulla osa Iberian liittovaltiota, mutta kyseistä liittovaltiota ei perustettu ja tasavallasta tuli osa Espanjan toista tasavaltaa.
Historia.
14. huhtikuuta 1931 Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston johtaja Francesc Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi muutema tunti ennen Espanjan toisen tasavallan julistamista. Macià oletti että Espanjan muut kansat olisivat julistautuneet tasavalloiksi luodakseen Iberian liittovaltion. 
Kolme päivää myöhemmin Espanjan tasavalan hallitus lähetti kolme ministeriä Barcelonaan neuvottelemaan Maciàn ja Katalonian hallituksen kanssa. Macià pääsi ministerien kanssa sopuun ja Katalonian tasavalta nimettiin Katalonian hallitukseksi ja siitä tuli osa Espanjaa. Francesc Maciàsta pysyi Katalonian hallituksen presidenttinä vuoteen 1933 asti jolloin hän kuoli.
Mamuka Bakhtadze

Mamuka Bakhtadze (s. 9. kesäkuuta 1982) on georgialainen poliitikko, josta tuli maansa pääministeri kesäkuussa 2018. Ennen valintaansa hän oli valtiovarainministeri, ja sitä ennen valtion rautatieyhtiön ja energiayhtiön johdossa.
Bakhtadze ilmoitti valtaan noustessaan tavoitteekseen tuoda Georgiaa lähemmäksi EU:n ja Naton jäsenyyttä.
Syyskuussa 2019 hän erosi ja kertoi tehneensä mitä oli aikonut tehdä. Hänen puolueensa Georgialainen unelma menetti suosiotaan kesällä 2019, kun Venäjän-vastaiset mielenosoitukset Tbilisissä tukahdutettiin väkivaltaisesti. Seuraajaksi valittiin silti Giorgi Gakharia, joka edustaa samaa puoluetta.
Bakhtadze on väitellyt tekniikan tohtoriksi Georgian teknillisessä yliopistossa, ja suorittanut sen lisäksi MBA-tutkinnon.
Giorgi III

Giorgi III (); (n. 1098 – 6. huhtikuuta 1184) Bagrationi-suvusta oli Georgian kuningas vuosina 1156–1184. Hänen valtakautensa ajoittui Georgian keskiaikaisen monarkian kulta-aikaan, jota jatkoi hänen tyttärensä Georgian kuningatar Tamar. Tyttärestä tuli hallitsija 12-vuotiaana vuonna 1178.
Hänen isänsä kuningas Demetre I kuoli vuonna 1156. Hän muutti isänsä jälkeen armeijaa aggressiivisempaan suuntaan. Hänen valtakaudellaan asevoimat kehtittyivät huippuunsa. Vastassa olivat mm. seldžukkihallitsijat.
Perhe.
Giorgi III:n isä oli Demetre I, Georgian kuningas. Hänen sisaruksiaan olivat prinsessa ja Georgian kuningas Davit V. Arviolta vuonna 1155 Giorgi III solmi avioliiton ossetialaisen Burdukhan kanssa (Gurandukht), joka oli Alanian kuningas Khuddanin tytär. Heillä oli kaksi tytärtä:
Perintö.
Vardzian luolakaupunki on yksi tärkeimmistä georgialaisen kulttuurin symboleista ja georgialaisen renessanssin monumentti. Vardzian linnoituksen perusti Georgian kuningas Giorgi III. Hänen tyttärensä kuningatar Tamar muutti sen luostariksi. Luostari kasvoi yli 50 000 hengen kaupungiksi, jossa asuttiin jopa yli 13:ssa kiveen hakatussa kerroksessa. Tamarin kaudella luostarista tuli merkittävä hengellinen keskus, mutta maanjäristys tuhosi sitä vuonna 1283. 
Georgian vaakuna on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa.
Peter Pellegrini

Peter Pellegrini (s. 6. lokakuuta 1975 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko, joka valittiin maansa presidentksi vuoden 2024 presidentinvaaleissa. Tätä ennen hän oli maansa pääministeri maaliskuusta 2018 vuoden 2020 maaliskuuhun asti. Hänen edeltäjänsä, Robert Fico, valitsi Pellegrinin seuraajakseen kun joutui eroamaan laajojen mielenosoitusten jälkeen.
Pellegrini on perustamansa Hlas–SD puolueen puheenjohtaja. 
Ura.
Pellegrini liittyi sosiaalidemokraattiseen Smer-puolueeseen 25-vuotiaana. Hän asettui ensimmäistä kertaa ehdolle parlamenttivaaleissa vuonna 2002, mutta ei tullut valituksi. Hän kuitenkin sai työpaikan parlamentaarikon avustajana.
Smerin vuonna 2006 saaman vaalivoiton vanavedessä myös Pellegrini pääsi ensimmäistä kertaa kansallisen neuvoston jäseneksi. Hän uusi paikkansa vuoden 2010 vaaleissa.
Opetusministerinä ja puhemiehenä.
Iveta Radičován hallituksen kaatumisen aiheuttamien ennenaikaisten vaalien jälkeen Pellegrini uusi jälleen mandaattinsa. Uusi valtiovarainministeri Peter Kažimír houkutteli hänet valtiosihteerikseen, minkä myötä Pellegrinin ura lähti nopeaan nousuun. Kun pääministeri Fico erotti hallituksensa opetusministerin vuonna 2014, Pellergini sai paikan monen kokeneemman poliitikon ohitse. Hän siirtyi kuitenkin vain muutaman kuukauden jälkeen kansallisen neuvoston puhemieheksi Pavol Paškan erottua hämäristä laitehankinnoista nousseen skandaalin myötä.
Nousu pääministeriksi.
Smer nousi jälleen pääministeripuolueeksi vuonna 2016 ja Pellegrini nimettiin varapääministeriksi. Slovakialaisten poliitikkojen korruptiota tutkineen toimittaja Ján Kuciakin murhan aiheuttamat laajat mielenosoitukset pakottivat Ficon eroamaan ja nimeämaan Pellegrinin seuraajakseen vuonna 2018. Silloinen presidentti Andrej Kiska hylkäsi Pellegrinin ensimmäisenä esittämän ministerilistan, koska arveli, ettei kansa uskoisi hallituksen tutkivan Kuciakin murhaa riittävällä vakavuudella.
Ero Smeristä ja uusi puolue.
Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa Pellergrini johti Smerin odotettua parempaan tulokseen. Tästä huolimatta puolue jäi oppositioon Igor Matovičin muodostettua keskustaoikeistolaisen hallituksen. Keväällä 2020 Pellergrini erosi Smeristä ja perusti uuden HLAS – sociálna demokracia puolueen, jonka puheenjohtajaksi hänet myöhemmin valittiin.
Yksityiselämä.
Pellegrinillä on rahoitusalan tutkinto. Hän puhuu englantia, saksaa ja venäjää.
Alamökki

Alamökki (Eppu Normaali -veistos) on Kimmo Schroderuksen tekemä taideteos Ylöjärvellä. Ylöjärven kaupungintalon edustalla oleva teräksinen teos on kunnianosoitus Eppu Normaali -yhtyeelle. Se paljastettiin 29. elokuuta 2018. Teos, jonka kustannusarvio oli 100 000 euroa, rahoitettiin pääosin kulttuuritarkoituksiin annetuin testamenttivaroin.
Teoksen tekotapa ja rakenne.
Alamökki-teoksen idea syntyi jo teosta toteuttamaan valitun taiteilijan ja Eppu Normaalin ensitapaamisella. Alkuperäinen Alamökki on Martti ja Mikko ”Pantse” Syrjän lapsuudenkodin pihapiirissä sijaitseva yhtyeen varhainen harjoituskämppä, joka on toiminut aikanaan Takamaan vanhan koulun keittolana. Martti Syrjän mukaan yhtye oli välittömästi vaikuttunut ideasta.
Veistoksen mallina on ollut Eppu Normaalin ensimmäisen treenikämpän ja myöhemmän studion, ”alamökin”, päätyseinä. Mökin seinästä on otettu silikonimuotti. Ohut ja kaartuileva veistos on tehty useiden työvaiheiden kautta ja valettu haponkestävästä teräksestä. Valusta on vastannut Taidevalimo P. Venäläinen Oy. Teoksen korkeus on 325 cm, leveys 365 cm, syvyys 70 cm ja se painaa noin 500 kg. Teoksen jalusta on Kurun harmaata graniittia.
Julkistaminen.
Teoksen julkistustilaisuuden pitopaikaksi kaupunki oli varannut kaupungintalon aukion, kirkkopuiston ja näiden välisen tiealueen. Teivon ravikeskuksen pysäköintialueelta oli järjestetty ilmainen bussikuljetus. Juhlassa Eppu Normaali soitti keikan kaupungintaloa vastapäätä olevan talon katolla.
Kommentteja teoksesta.
Martti Syrjä kuvailee teosta näin: ”kaunis, kookas ja kiiltävä esine”, joka näyttää ”ulkoavaruudesta kaupungintalon eteen laskeutuneelta”. Ajatus Alamökin seinästä Ylöjärven keskusaukiolla oli hänestä puhutteleva, absurdi ja yllättävä. Yhtye piti teosta todellisena seinästä revittynä huumorina. Syrjän veljesten Martin ja Mikon äiti Kirsi Kunnas kommentoi teosta: "Se on kaunis veistos ja miellyttää auringonkin silmää".
Ylöjärven kaupunki kunnioitti veistoshankkeella yhtyeen uraa ja sitoutumista kotikaupunkiinsa. Kaupunginjohtaja Jarkko Sorvanto kuvaili hanketta: "Tämä on ollut poikkeuksellinen, sanoisin jopa historiallinen hanke. On hienoa, että Ylöjärven ja Eppu Normaalin pitkä yhteinen tarina sai myös tällaisen muodon." Martti Syrjä kertoi yhtyeen tunnoista: "Historiallista on myös se, että kaupunki osoittaa arvostustaan meille tällä tavalla. Se on tuntunut ihmeelliseltä ja hienolta. Tämä on ensimmäinen asia, joka saa meidät nöyrtymään minkään edessä. Sekin on historiallista".
Armen Sargsjan

Armen Vardani Sargsjan (; s. 23. kesäkuuta 1953) on armenialainen tutkija ja diplomaatti, josta tuli maansa presidentti keväällä 2018. Armenian siirryttyä parlamentaariseen järjestelmään presidentin virka on pääosin seremoniallinen. Hän luopui presidentin virasta helmikuussa 2022. Sargsjan on yksi Wordtris (Tetris-pelin spin-off) pelin kehittäjistä. Hän oli myös pitkään suurlähettiläänä Lontoossa.
Sargsjan valmistui Jerevanin yliopistosta pääaineinaan teoreettinen fysiikka ja matematiikka. Hän toimi siellä fysiikan professorina ja perusti tietojenkäsittelytieteen osaston, ennen kuin siirtyi Englantiin vierailevaksi tutkijaksi ja myöhemmin professoriksi. Hän toimi vuosia ulkomailla diplomaattina ja yrityselämässä mutta palasi kotimaahansa neljän kuukauden ajaksi pääministeriksi vuodenvaihteessa 1996–1997.
José Chavez y Chavez

José Chavez y Chavez (1851–1924) oli New Mexicon territorion alueella Yhdysvalloissa elänyt lainsuojaton. Hänet tunnetaan osallistumisestaan Lincolnin piirikunnan sotaan, joka käytiin kilpailevien karjatilallisten ja liikemiesten välillä vuonna 1878. Hän kuului konfliktissa samaan aseelliseen ryhmittymään kuin Billy the Kid, ja heillä oli ystävälliset välit keskenään. Ryhmästä käytetään nimitystä "The Regulators" (). Chavez y Chavez kertoi myöhemmin olleensa ryhmän jäsenistä se, joka ampui seriffi William Bradyn huhtikuussa 1878.
Billy the Kidin kuoleman jälkeen Chavez y Chavez jatkoi lainsuojatonta elämää ja siirtyi New Mexicon Las Vegasiin. Siellä hän kohtasi Jesse Jamesin murhaajan Robert Fordin. Miehet ottivat erään tarinan mukaan mittaa toisistaan tarkkuusammunnassa, jossa Chavez y Chavez oli parempi. Näin ollen hän sai haastaa Fordin kaksintaisteluun. Tässä vaiheessa Ford häipyi kaupungista.
Chavez y Chavez toimi jonkin aikaa lainvalvojana Las Vegasissa, mutta liittyi sittemmin Vicente Silvan joukkioon "La Sociedad de Bandidokseen" sekä "Las Gorras Blancasiin", joka oli New Mexicossa toimineen puolueen "El Partido del Pueblo Unidon" aseellinen siipi. Puolue pyrki puolustamaan intiaani- ja meksikolaistaustaisen väestön etuja angloamerikkalaisia maanvaltaajia vastaan.
Vuonna 1894 Chavez y Chavez pidätettiin syytettynä osallisuudesta Silvan langon murhaan. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta New Mexicon kuvernööri Miguel Antonio Otero lievensi tuomion elinkautiseksi vankeudeksi Las Vegasin asukkaiden vaatimuksesta. Vuonna 1909 Chavez y Chavez armahdettiin, koska hän oli auttanut vankilan vartijoita mellakan kukistamisessa. Hän vietti loppuelämänsä rauhallisesti ystävien parissa.
Simon Pettersson

Simon Pettersson (s. 3. tammikuuta 1994) on ruotsalainen kiekonheittäjä. Hänen ennätyksensä lajissa on 70,42 metriä, jolla hän voitti Ruotsin mestaruuden 2022.
Tokion olympialaisissa 2021 Pettersson sai olympiahopeaa tuloksella 67,39. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Daniel Ståhl.
Pettersson sijoittui viidenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän oli yhdestoista Lontoon MM-kilpailuissa 2017, neljäs Berliinin EM-kilpailuissa 2018, yhdeksäs Dohan MM-kilpailuissa 2019, viides Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja neljäs Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.
Pietarsaaren Konepaja

Pietarsaaren Konepaja Oy - Jakobstads Mekaniska Verkstads Ab oli suomalainen Pietarsaaressa toiminut konepaja ja valimo joka liitettiin 1937 Wärtsilä Oy:hyn. 
Konepajan toiminta alkoi 1898 kun Birger Serlachius (1874–1934) perusti "Jakobstads Mekaniska Verkstad" nimellä kengitys- ja konepajan isänä Gabriel Serlachiuksen omistaman olutpanimon viereen. Konepaja valmistui päätuotteina maatalouskoneita muun muassa Hankmo-karhia sekä lisäksi kivenmurskaimia ja sementtiteollisuuden koneita. Konepajan yhteydessä oli vuodesta 1899 valimo ja vuonna 1909 konepaja muutettiin osakeyhtiöksi. Konepaja siirtyi uusiin tehdasrakennuksiin 1908 ja vuonna 1912 sen palveluksessa oli jo 430 työntekijää. Konepajan toiminta päättyi konkurssiin 1913 mutta sen toimintaa jatkamaan perustettiin 1915 uusi yhtiö "Pietarsaaren Konepaja Oy". 
Konepaja jatkoi edelleen maatalouskoneiden ja -työvälineiden valmistusta. Tuotevalikoimaan kuuluivat muun muassa hevosvetoiset heinäharavat, kylvökoneet, niittokoneet ja Hankmo-lapiorullaäkeet. Konepaja valmisti myös valettuja viemäriputkia ja adusoituja rautavaluja. Vuonna 1921 ostettiin Rasmus Hoyerin omistama Oy Sähkökonetehdas Ab ja vuonna 1931 aloitettiin pesukoneiden ja -linkojen valmistus. Osoitteessa Tehtaankatu 3–8 toimineessa konepajassa oli vuonna 1923 400 työntekijää ja 1935 460 työntekijää.
Konepajan pääomistajia olivat aluksi Wilh. Schauman Ab, Gösta Serlachius ja Birger Serlachiuksen omistama Ab H. Serlachius. Konepajayhtiön pääomistajaksi tuli 1920-luvun lopulla Helsingin Osakepankki ja vuonna 1937 sen osti Wärtsilä Oy joka fuusioi yhtiön itseensä seuraavana vuonna. Konepajan toiminta jatkui Wärtsilän omistuksessa 1970-luvun lopulle saakka jolloin toiminta lopetettiin tai jaettiin osiin. Pesukoneiden valmistus siirtyi tällöin Electroluxille.
Ubagan

Ubagan ( ja eli Obaghan) on Kazakstanissa ja hieman myös Venäjällä Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen oikeanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella. Joki on kevättulvan jälkeen kesällä murtovetinen joki.
Maantietoa.
Joen lähteet sijaitsevat Qostanayn alueella Kušmurunin järvessä tai siihen laskevien lyhyiden purojen latvoilla. Joki virtaa 376 kilometriä pääasiassa pohjoiseen kuivan ja maaperältään suolaisen aron läpi, kunnes se saapuu lopuksi Venäjän Kurganin alueelle. Joen suistoalueesta kuuluu viisi kilometriä Venäjän puolelle. Siellä se yhtyy Toboljokeen 909 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki. Joella ei ole mainittavia sivujokia, koska ne ovat suuren osan vuodesta kuivillaan, mutta joen valuma-alue muodostaa 1,7 % koko Objoen valuma-alueesta.
Vuodenajat ja virtaamat.
Joki virtaa Länsi-Siperian alangon eteläosissa, joka jää eteläisen Uralvuoriston itäpuolelle. Siellä ilmasto on mannermainen ja pohjoisosia paljon kuivempi. Alueen sateet riippuvat ilmamassojen liikkeistä ja vallitsevana on kaakkoinen kuiva ilmavirtaus. Alueen biotyyppi onkin aroa ja puoliaavikkoa, mikä riippuu siitä, onko aluetta kohdannut kuivuusjakso vai ei. Kuivuusjakson aikana joki ei saa vettä, koska pohjavesi vajoaa liian syvälle. Silloin alueen järvet ja lammet kuivuvat tai jäävät suolaisiksi lammikoiksi. Maaperään on kertynyt suolaa, joka huuhtoutuu jokeen, minkä vuoksi sen vesi on kesäisin hieman suolaista.
Vuodenajat vaikuttavat joen virtaamaan suuresti. Vähät sateet imeytyvät maaperään ja sen pohjavesi ruokkii jokea säästeliäästi. Keskialivirtaama (MNQ) onkin vain 0,04 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) eli 40 litraa sekunnissa. Talven lumet sulaavat huhtikuussa, jolloin joen virtaama on 22,2 m³/s ja toukokuussa 8,6 m³/s. Joen vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 2,71 m³/s. Joella on mitattu suurimmillaan (HHQ) 166 m³/s.
Vettä kerätään talousvedeksi pieniin tekojärviin. Alueen suurin järvi on Kušmurunin järvi, jonka läpi joki virtaa. Järvi on 43 kilometriä pitkä ja 10 kilometriä leveä. Sen vedenpinta kuitenkin vaihtelee suuresti vuodenajan mukaan. 
Huomautukset.
Kanadan naisten lentopallomaajoukkue

Kanadan naisten lentopallomaajoukkue edustaa Kanadaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on pelannut kolmissa olympialaisissa ja sijoittunut niissä kahdesti kahdeksanneksi ja kerran yhdeksänneksi. Joukkue on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa kymmenen kertaa ja paras saavutus on 10. sija vuodelta 2022.
Waterparks

Waterparks on yhdysvaltalainen pop rock -yhtye, joka on perustettu Houstonissa, Texasissa. Yhtyeeseen kuuluu laulaja-lauluntekijä ja rytmikitaristi Awsten Knight, taustalaulaja ja pääkitaristi Geoff Wigington sekä taustalaulaja ja rumpali Otto Wood. Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuului laulaja-lauluntekijä ja rytmikitaristi Awsten Knightin lisäksi basisti Gage Matthieu ja rumpali Owen Marvin. Marvin ja Matthieu jättivät yhtyeen vuonna 2012, jonka jälkeen Geoff Wigington ja Otto Wood tulivat vakiojäseniksi yhtyeeseen.
My Chemical Romance -yhtyeen basistina tunnettu Mikey Way on ollut vierailevana basistina yhtyeessä Reading &amp; Leeds -festivaaleilla vuonna 2016 ja Warped Tourilla vuonna 2018. Way on myös nauhoittanut basson Waterparksin Cluster-EP:lle (2016).
Yhtye on julkaissut kolme EP-levyä, joista kaksi on itsenäisesti julkaistuja ja kolmas Equal Vision -levy-yhtiön kautta. Yhtye julkaisi ensimmäisen täysmittaisen albuminsa, "Double Dare" 4. marraskuuta 2016 Equal Visionin nimissä. Yhtyeen toinen täysmittainen albumi, "Entertainment", julkaistiin 26. tammikuuta 2018.
Yhtye vaihtoi levy-yhtiötään toukokuussa 2019 Equal Vision Recordsilta Hopeless Recordsille, jonka kautta se julkaisi tulevan kolmannen albuminsa ensimmäisen singlen, nimeltään "Turbulent". 12. elokuuta julkaistiin yhtyeen kolmannen albumin toinen single, "Watch What Happens Next". Waterparksin kolmannen studioalbumin nimi on "Fandom", ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti 11. lokakuuta 2019.
Waterparksin konsertista Birminghamissa 27. tammikuuta 2020 julkaistiin konserttielokuva ja -albumi "Fandom: Live in the UK" 27. marraskuuta 
Syyskuussa 2020 levy-yhtiö 300 Entertainment ilmoitti Waterparksin siirtyneen heidän kirjoilleen. Tämän levy-yhtiön kautta yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa "Greatest Hits" 21. toukokuuta 2021.
Keväällä 2022 Waterparks siirtyi Fueled By Ramen –levy-yhtiöön. 14. huhtikuuta vuonna 2023 julkaistiin heidän viides studioalbuminsa "Intellectual Property".
Pictet–Spengler-reaktio

Pictet-Spengler-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa β-aryylietyyliamiini reagoi happamissa olosuhteissa karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen tetrahydroisokinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran A. Pictet ja T. Spengler vuonna 1911 ja se on nimetty heidän mukaansa. Pictet-Spengler-reaktio on hyvin käytetty reaktio erityisesti alkaloidien synteeseissä. Monet kasvit myös muodostavat alkaloideja Pictet-Spengler-reaktion avulla esimerkiksi striktosidiinisyntaasi katalysoi striktosidiinin muodostumista tällä tavoin.
Reagenssit ja mekanismi.
Pictet-Spengler-reaktio tapahtuu vain β-aryylietyyliamiineille. Reaktio tapahtuu erityisen herkästi mikäli aromaattisessa renkaassa on elektroneja luovuttavia ryhmiä kuten amino-, hydroksi- tai eetteriryhmiä ja siinä on indolirengas. Toinen reagoiva komponentti on aldehydi tai ketoni. Näistä aldehydit ovat ketoneja reaktiivisempia. Pictet-Spengler-reaktio vaatii katalyytin, joka voi olla proottinen happo tai Lewis-happo.
Pictet-Spengler-reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa β-aryylietyyliamiini kondensoituu karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen imiinin. Happamissa olosuhteissa imiini esiintyy positiivisesti varautuneena iminiumkationina. Tämä iminiumioni on elektrofiilinen ja reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla aromaattisen renkaan kanssa muodostaen tetrahydroisokinoliinirenkaan.
Isotooppileimauskokeiden perusteella indolit voivat reagoida myös hieman poikkeavalla mekanismilla. Elektrofiilisen aromaattisen substituution seurauksena muodostuu spirosyklinen kationi, joka toisiintuu tetrahydroisokinoliinirakenteeksi.
Ilir Meta

Ilir Meta (s. 24. maaliskuuta 1969 Skrapar, Albania) on albanialainen diplomaatti ja poliitikko, joka valittiin presidentiksi huhtikuun 2017 presidentinvaalissa. Meta toimi Albanian pääministerinä vuosina 1999–2002, ulkoministerinä vuosina 2009–2010 ja parlamentin puhemiehenä vuosina 2013–2017.
Meta tuli politiikkaan opiskelijaliikkeen kautta 1990-luvulla. Hän kuului aluksi sosialistipuolueeseen, mutta perusti vuonna 2004 oman puolueensa Sosialistinen liike integraatiolle.
Armonranta

Armonranta on Helena Sinervon kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2016. Kirja on omaelämäkerrallista fiktiota. Kirjailijan sanojen mukaan romaanin "henkilöt ovat fiktiivisiä romaanihenkilöitä ja tapahtumat suurelta osin mielikuvituksen tuotetta".
Romaanin alussa Helena-niminen kirjailija lähtee puolisonsa Hetan kanssa tapaamaan isäänsä, joka tekee kuolemaa tamperelaisessa sairaalassa. Aiemmin Helena on saanut isältään salkun, joka sisältää vanhoja asiakirjoja, C-kaseteille äänitettyä isän puhetta ja isoisän päiväkirjan. Neljän sukupolven tarinaa käydään läpi eri aikatasoilla ja eri henkilöiden näkökulmasta.
Juoni.
Romaanin kehyskertomuksena on Helenan ja Hetan vierailu Helenan isän luona. Pariskunta yöpyy Armonranta-nimisessä paikassa. Matkan aikana Helenalle selviää, että Heta on käynyt uusissa hedelmöityshoidoissa kertomatta hänelle. Helena ei ole varma, haluaako hän lasta, jonka isä olisi tuntemattomaksi jäävä spermanluovuttaja.
Kaseteilla Ralf-isä muistelee omaa menneisyyttään; lapsuuttaan isättömänä sekä sota-aikaa. Hänen vanhempansa Kalle Iivari ja Maria Stiina olivat kihloissa, mutta ennen pojan syntymää isä palasi Saksaan jatkamaan opintojaan. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Kalle Iivari liittyi jääkäreihin. Hän tuli tapaamaan poikaansa ensimmäisen kerran vasta yli kymmenen vuotta myöhemmin. Avioliittoaikeet Maria Stiinan kanssa kariutuivat, ja vahvistusta isyydelle haettiin oikeusteitse vasta Kalle Iivarin kuoleman jälkeen. Myöskään Ralfin suhde omaan puolisoonsa ja lapsiinsa ei ole ollut helppo.
Helenan isoisän Kalle Iivarin ääni tulee kuuluviin päiväkirjan kautta. Päiväkirja on kirjoitettu ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin isoisä oli nuorena jääkärinä Saksan rintamalla. 
Vielä yhden tason kertomukseen tuovat Helenan ja pienen tyttären keskustelut Berliinin metrossa. Lapsi pyytää Helenaa kertomaan tarinoita tämän veljistä ja muista sukulaisista. Lisäksi he keskustelevat metrossa näkemistään eri kulttuureista tulevista ihmisistä ja lapsi kyselee myös Saksan menneisyydestä.
Johannes Lasaroff

Johannes Lasaroff (s. 10. syyskuuta 1995 Joensuu) on suomalainen koripalloilija. Lasaroff on saavuttanut kasvattajaseurassaan Joensuun Katajassa vaihtopelaajan roolissa yhden Suomen mestaruuden, SM-hopean ja SM-pronssin sekä yhden Suomen cup-mestaruuden. Hän on pelannut myös kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa.
Ura.
Joensuun Katajan kasvatti Lasaroff pelasi seuransa juniori- ja II-divisioonajoukkueissa ennen siirtymistään Katajan edustusjoukkueeseen Korisliigaan syksyksi 2011. Seuranneiden kolmen kauden aikana Lasaroff pelasi hajaminuutteja voittaen joukkueen mukana Suomen cup-mestaruuden vuonna 2011, SM-hopeaa vuonna 2012 ja SM-pronssia vuonna 2013. Kataja osallistui myös EuroChallenge-kaudelle 2012–2013 selviytyen kahdeksan parhaan joukkoon. Kaudella 2013–2014 Lasaroff pelasi myös A-poikien valtakunnallista I-divisioonaa.
Kauden 2014–2015 Lasaroff pelasi M1DB:tä vantaalaisessa Pussihukissa suorittaen samalla varusmiespalveluksensa Santahaminan varuskunnassa.
Kaudeksi 2015–2016 Lasaroff palasi Katajaan, missä hän on pelannut vaihtopelaajan roolissa. Kaudella 2015–2016 hän edusti Katajaa FIBA Europe Cupissa. Vuonna 2017 Kataja voitti Suomen mestaruuden.
Lokakuussa 2018 Lasaroff siirtyi pelaamaan rinnakkaislisenssillä myös Äänekosken Huiman M1DB-joukkueessa.
Yksityiselämä.
Lasaroff on opiskellut markkinointia ja johtamista Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella. Hän on opiskellut sivuaineenaan urheilujohtamista.
Sognando contromano

Sognando comtromano on italialaisen poplaulaja Neffan kuudes albumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2009.
Tadasuke Makino

Tadasuke Makino (, s. 28. kesäkuuta 1997 Osaka) on japanilainen rata-autoilija. Hän ajoi kaudella 2018 Formula 2 -sarjassa Russian Time -tallissa.
Ura.
Vuonna 2015 Makino ajoi Japanin Formula 4 -sarjassa keräten 192 pistettä ollen sarjan toinen. Kaudella 2016 hän ajoi Super GT -sarjassa kolme osakilpailua sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Buriramin kilpailussa. Kaudeksi 2017 Makino siirtyi ajamaan Euroopan Formula 3 -sarjaan Hitech Racing -talliin. Hänen kauden paras sijoituksensa oli Red Bull Ringillä ajetun osakilpailun kolmas sija. Makino sijoittui kauden päätteeksi sarjan 15:nneksi 57 pisteellään.
Kaudeksi 2018 Makino siirtyi Formula 2 -sarjaan Russian Timelle. Hän ajoi voittoon kauden 19:nnessä osakilpailussa Italian pitkässä kilpailussa.
Dominikaanisen tasavallan naisten lentopallomaajoukkue

Dominikaanisen tasavallan naisten lentopallomaajoukkue edustaa Dominikaanista tasavaltaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi olympialaisissa 2012 ja maailmanmestaruuskilpailuissa 2014. Se voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa vuonna 2003 kaatamalla välierissä Brasilian ja loppuottelussa Kuuban. Vuonna 2009 joukkue voitti maanosaliitto NORCECA:n mestaruuden voitettuaan välierissä Yhdysvallat ja loppuottelussa Puerto Ricon.
Kuoleman kilparatsastus

Kuoleman kilparatsastus eli Elävä luuranko (, ”Kuoleman jockey”) on vuonna 1915 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Sirkusmaailmaan sijoittuvan jännityselokuvan on ohjannut tanskalainen Alfred Lind.
Juoni.
Clermontin linnan isännöitsijä murhaa herttuaparin ja antaa heidän pienen tyttärensä Heldan sirkustirehtööri Harry Markille. Viisitoista vuotta myöhemmin linnaan saapuu herttuan veljenpoika Henry, joka on asunut kauan Australiassa. Henry saa tietää murhasta ja Heldan katoamisesta ja lähtee etsimään serkkuaan uskollisen miespalvelijan avustamana. Hän palkkautuu luurankopukuiseksi ratsastajaksi sirkukseen ja tunnistaa siellä esiintyvän akrobaatin Heldaksi. Isännöitsijä varoittaa Markia ja he järjestävät nuorille ansan. Henry ja Helda pakenevat sirkusteltan kupolin kautta, ja monien seikkailujen jälkeen poliisi pidättää Markin, kun taas isännöitsijä valitsee kuoleman. Henry ja Helda menevät naimisiin ja asettuvat asumaan linnaansa.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Kuoleman kilparatsastus" on yksi sirkuselokuviin ja sensaatiomaisiin melodraamoihin erikoistuneen tanskalaisen Alfred Lindin Italiassa tekemistä ohjaustöistä. Elokuvan näyttelijätiedot ovat puutteelliset. Amerikkalaisten lehtien mukaan pääosaparin esittäjien nimet ovat Evelyn Vadito ja M. Arturo. Trude Nick mainitaan toisaalla Lindin vaimona.
Elokuva oli suuri yleisömenestys eri puolilla maailmaa ja se sai myös positiivisia arvosteluja. Aikalaiskriitikon mukaan sen juoni on täysin epäuskottava, mutta toissaijainen. Lindin ohjaustyön ansiot ovat kerrontatavassa, jossa jännittävät tapahtumat seuraavat toisiaan katkeamattomana virtana. Myöhempi kritiikki on kiinnittänyt huomiota sen surrealismia lähentelevään runollisuuteen, kuvaukseen ja valaistukseen.
"Kuoleman kilparatsastuksen" Suomen ensi-ilta oli helsinkiläisessä Lyyrassa marraskuussa 1915. "Dagens Pressin" mukaan elokuvan juoni ei ollut kovin erikoinen, mutta se sisälsi kaikki jännittävät takaa-ajokohtaukset, joita valkokankaalla voidaan kuvitella näytettävän. Elokuvaa esitettiin vielä seuraavana vuonna nimellä "Kuolemanjockey eli Elävä luuranko".
Eräänlaisen jatko-osan "Kuoleman kilparatsastukselle" muodostaa Lindin seuraava elokuva "Sirkus Wolfsonin viimeinen juhlanäytäntö" ("L’ultima rappresentazione di gala del Circo Wolfson", 1916), joka tunnetaan myös nimellä "Il circo della morte". Siitä on olemassa myös saksalainen versio vuodelta 1928.
Restaurointi.
Elokuvan ranskan- ja hollanninkielisillä väliteksteillä varustettu nitraattikopio on säilynyt Belgian elokuva-arkistossa. Alkuperäisestä 1600 metrin pituudesta on jäljellä 1180 metriä (58 minuuttia). Heikkotasoinen kopio on ilmeisesti jo alun perin pantu kokoon hylkytavarasta. Sen vuonna 2004 tehty restaurointi on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Turkin naisten lentopallomaajoukkue

Turkin naisten lentopallomaajoukkue edustaa Turkkia naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 2023 ja saavuttanut lisäksi kaksi hopeamitalia ja kolme pronssia. Maailmanmestaruuskilpailuissa Turkki saavutti hopeaa vuonna 2025. Olympialaisissa joukkue on pelannut kolme kertaa ja sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi vuonna 2024.
Suomen Mineraali

Suomen Mineraali Oy - Finska Mineral Ab oli suomalainen vuosina 1917–1959 toiminut kaivosyhtiö ja rakennustarvikevalmistaja.
Yhtiö osti vuonna 1917 "Suomen Asbesti oy":n ja Paakkilan asbestikaivoksen jonka yhteydessä sijaitsi myös asbestin rikastuslaitos. Yhtiöllä oli lisäksi maasälpä-, talkki- ja piimaalouhoksia eri puolilla Suomea. Suomen Mineraali louhi Kaatialassa, Parikkalassa ja Eräjärvellä maasälpää, Jormualla ja Maljasalmella talkkia sekä Kalvolassa, Komulla ja Sippolassa piimaata. Yhtiön Tapanilassa ja Muijalassa sijainneilla tehtailla valmistettiin tuotemerkeillä "Eternit" ja "Minerit" talojen ulkoseinissä ja katoissa käytettyjä asbestisementtilevyjä sekä asbestipahvia, eristemassaa ja tiivisteitä. Vuonna 1948 yhtiön tytäryhtiöksi tuli "Suomen Kiviteollisuus Oy". Suomen Mineraalin toimitusjohtajana oli 1917–1955 diplomi-insinööri Yrjö Grönroos (1879–1966).
Suomen Mineraalin perusti ja sen pääomistaja oli Oy Telko Ab, vuoteen 1936 "Suomen Teollisuuskonttori Oy" joka toimi teollisuuden raaka-aineiden ja koneiden agentuurina ja maahantuojana sekä rautakauppatavaroiden ja rakennustarvikkeiden tukku- ja vähittäismyyjänä. Vuonna 1959 Paraisten Kalkkivuori Oy osti Suomen Mineraalin ja fuusioi sen samana vuonna itseensä. Paakkilan kaivoksen toiminta jatkui vuoteen 1975 saakka.
Aiheesta muualla.
HMS Mangrove

HMS Mangrove (viirinumero T112) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tree-luokan aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Valmistus.
Alus tilattiin Fleming and Fergusonilta Paisleystä. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1940.
Palvelus.
Alus lainattiin 8. lokakuuta 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen "NRP P2":ksi. Alus palautettiin 27. kesäkuuta 1945 kuninkaalliselle laivastolle. Alus myytiin 11. helmikuuta 1946 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa lokakuussa nimellä "NRP Faial" runkonumerolla F. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 1951 M410 ja vuonna 1956 M351. Alus poistettiin palveluksesta 1967.
HMS Cape Portland

HMS Cape Portland (viirinumero FY246) oli Britannian kuninkaallisen laivaston pakkolunastettu aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Valmistus.
Hullilainen Hudson FC tilasi aluksen Selbystä Cochranelta. Alus laskettiin vesille 1936.
Palvelus.
Syyskuussa 1939 Britannian kuninkaallinen laivasto pakko-otti aluksen muuttaen sen sukellusveneidentorjunta-alukseksi. Alus siirrettiin elokuussa 1943 Liverpoolissa telakalle huollettavaksi. Se lainattiin 8. lokakuuta 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen Azoreilla vastaanottaessaan "NRP P5:ksi". Alus palautettiin 6. elokuuta 1944 kuninkaalliselle laivastolle. Alus myytiin 1945 kauppalaivastolle.
HMS Vascama

HMS Vascama (viirinumero FY185) oli Britannian kuninkaallisen laivaston pakkolunastettu aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Valmistus.
Atlas SFC Grimsbystä tilasi aluksen Selbystä Cochranelta. Alus laskettiin vesille 1935 ja valmistui huhtikuussa.
Palvelus.
Syyskuussa 1939 Britannian kuninkaallinen laivasto pakko-otti aluksen muuttaen sen sukellusveneidentorjunta-alukseksi. Alus oli 1940 Kirkwallissa "HMS Northern Foamin", "HMS Northern Giftin" ja "HMS Kingstone Agaten" kanssa suojaten rannikkosaattueita sekä torjuen sukellusveneitä Norjan ja Grönlannin välisellä merialueella. Alus upotti 23. maaliskuuta 1941 Pohjois-Atlantilla Saksan laivaston sukellusveneen "U-551". Kesäkuussa alus joutui Atlantilla sukellusvene "U-564:n" tykkituleen, jolloin yksi ammus osui komentosillalle surmaten aluksen päällikön. Alus upotti 23. elokuuta ilmavoimien Catalina-lentoveneen kanssa sukellusvene "U-452:n".
Alus lainattiin lokakuussa 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen "NRP P6:ksi". Alus palautettiin elokuussa 1944 kuninkaalliselle laivastolle, jolloin se palautettiin alkuperäiselle nimelleen. Alus suojasi Islantiin matkanneita saattueita. Heinäkuussa 1945 alus sijoitettiin poistolistalle ja alkuperäiset omistajat lunastivat aluksen. Alus romutettiin 1962 Belgiassa.
Karhiniemen kansakoulu

Karhiniemen kansakoulu oli Huittisten Karhiniemessä vuosina 1913–1970 toiminut kansakoulu, jonka vanha koulutalo toimii nyt kylätalona nimellä Karhiniemen Kyläkartano. Karhiniemen koulun pitkäaikaisin opettaja oli Lyyli Käenmäki, joka toimi koululla vuodet 1925–1962.
Karhiniemen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1913, mitä ennen Karhiniemestä käytiin koulua Lauttakylässä ja Kuninkaisissa ja vuodesta 1897 Sammun kansakoulussa vähän lähempänä Karhiniemeä, mutta yhä hankalan matkan takana Kokemäenjoen eteläpuolella vailla nykyistä siltayhteyttä.
Koulun tontti ostettiin viidellä markalla maanviljelijä Frans Untolta ja koulun rakentaminen rahoitettiin säästöpankista otetulla 6 000 markan lainalla. Ensimmäiseksi koulutaloksi siirrettin Sammun kylästä Mattilan talo, ja alakoulun sekä talousrakennuksen sai tehtäväkseen rakennusmestari Koskinen. Ensimmäiseksi opettajaksi valittiin Fanni Valonen ja poikien käsitöiden ohjaajaksi Frans Sakari. Oppilaita oli alkuvaiheessa 44. Urkuharmonin ja muiden varusteiden hankkimiseksi pidettiin keräyksiä ja iltamia. Sähkö saatiin koululle vuonna 1919, mitä ennen toimittiin öljylamppujen varassa.
Karhiniemen koulu toimi 4-luokkaisena vuoteen 1927 saakka, kunnes tammikuussa 1928 perustettiin 18-viikkoinen alakoulu, jonka opettaja toimi toiset 18 viikkoa Suttilassa. Alakoululle tehtiin oma rakennus koulukeittoloineen kesällä 1930. Vuonna 1934 alakoulu piteni 36-viikkoiseksi.
Suurimmillaan oppilasmäärä oli lukuvuonna 1934–1935, jolloin Karhiniemen koulua kävi 76 oppilasta. 1960-luvun alussa oppilaita oli kuutisenkymmentä. Koulun ensimmäinen opettaja Fanni Valonen, myöhemmin Lauerma, työskenteli koulussa kuusi vuotta. Hänen seuraajansa Kerttu Hasanen oli opettajana yhden lukuvuoden, ja sitten Varma Niemi vuodet 1920–1924. Koulun pitkäaikaisin opettaja oli Lyyli Käenmäki, joka toimi Karhiniemessä vuodesta 1925 vuoteen 1962. Alakoulun opettajia olivat Enni Naukkarinen 1927–1930, sitten vuoden verran Eva Kokkonen ja Saima Laati 1931–1950. Vuonna 1958 aloitti koulun johtajaopettajana Pertti Wallenius.
Karhiniemen kansakoulu lakkautettiin vuonna 1970. Rakennukset olivat parikymmentä vuotta tyhjillään, kunnes vuonna 1987 perustettu Karhiniemen Kyläseura ry osti entisen yläkoulurakennuksen ja kunnosti sen kylätaloksi.
Aiheesta muualla.
Viralliset nettisivut
Juho Tuomikoski

Viljo Johannes ”Juho” Tuomikoski (14. joulukuuta 1888 Ilmajoki – 20. kesäkuuta 1973) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Suomea vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, sijoittuen maratonilla viidenneksi ennätysajallaan 2.40.18,8.
Tuomikoski asui Yhdysvalloissa. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi 28. heinäkuuta 1981.
Luettelo Vladimir Leninin mukaan nimitetyistä paikoista

Tämä on luettelo paikoista, jotka on nimetty venäläisen vallankumousjohtaja Vladimir Leninin mukaan.
Kadut ja aukiot.
Lähes jokaisella Neuvostoliiton kaupungista oli Leninistä nimetty katu. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen monet niistä nimettiin uudelleen, mutta monet pitivät nimensä. Tämä koskee myös kaupunginosien nimiä. Seuraavassa on joitain kaduista, jotka on nimetty Leninin mukaan.
Francisco Guterres

Francisco Guterres on itätimorilainen poliitikko, joka valittiin maansa presidentiksi keväällä 2017.
Itä-Timorin itsenäisyyskamppailun aikana Guterres nousi Fretilinin johtoon, ja maan itsenäistyttyä hän oli parlamentin puhemies ja siten kirjoittamassa perustuslakia. Ennen vuoden 2017 valintaa hän oli pyrkinyt presidentiksi jo kaksi kertaa tuloksetta.
Guterres saavutti vaalivoittonsa Xanana Gusmãon tuella. Hän on ensimmäinen puoluetta edustava presidentti, ja hänen odotetaan olevan edeltäjäänsä varovaisempi arvostelemaan hallituksen tuhlaamista ja korruptiota. Guterresin presidenttikauden suuri ongelma on talous: öljytulot kattavat 85 prosenttia Itä-Timorin budjetista, eikä maan talous ole riittävän monipuolinen selviämään öljyn loppumisesta.
Espoonlahden terveysasema

Espoonlahden terveysasema on Espoon Espoonlahden kaupunginosassa toimiva Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueen terveysasema. 
Espoonlahden länsiosassa toimii myös Kivenlahden terveysasema.
Kivenlahden terveysasema

Kivenlahden terveysasema oli Espoon Espoonlahden kaupunginosan länsiosassa, Kivenlahden lähiössä toiminut Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueen terveysasema. Terveysaseman toiminta päättyi toukokuussa 2025. 
Kaksikerroksinen, betonirunkoinen Kivenlahden terveysasemarakennuksen peruskorjaus ja laajennus toteutettiin vuosina 2005–2007 VPL Arkkitehtien suunnitelman mukaisesti ja valmistui 19. heinäkuuta 2007. 
Terveysaseman toimintaa kuvattiin kaupungin neljän terveysaseman vuosien 2013-2015 vertailussa kustannustehokkaaksi ja kivenlahtelaisten tyytyväisyyttä sen palveluihin vertailun parhaaksi. 
Idempänä Espoonlahden alueella toimii myös Espoonlahden terveysasema. 
&lt;br clear=left&gt;