tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Louis Vuitton

Louis Vuitton Malletier eli Louis Vuitton (lyhennettynä LV) on vuonna 1854 perustettu ranskalainen muotialan yritys. Se on saanut nimensä perustajansa Louis Vuittonin (1821–1892) mukaan. Vuitton oli ranskalainen laukkusuunnittelija, joka loi maineensa 23-vuotiaana valmistamalla ensimmäisenä ilmatiiviitä, kevyitä ja pinottavia tasakantisia matka-arkkuja yläluokalle Pariisissa. Siihen asti arkkujen kannet olivat aina olleet kaarevia, jotta sadevesi valuisi kannelta pois. Yritys valmistaa nykyään myös vaatteita, kenkiä ja muita asusteita.
Louis Vuittonin pääsuunnittelija on ranskalainen Nicolas Ghesquière. Liikkeitä on ympäri maailman 58 maassa yhteensä 460. Helsinkiin avattiin Suomen ensimmäinen Louis Vuitton -myymälä huhtikuussa 2008.
Historia.
Vuonna 1854 avattiin ensimmäinen Louis Vuitton -myymälä Pariisiin, Rue Neuve des Capucines'lle. Liikkeen ykköstuote oli korkealuokkainen litteä matka-arkku, jonka sai matkalle helposti mukaan. Vuodesta 1888 Vuittonin matka-arkuissa oli beige-ruskea shakkiruutukuvio erotukseksi muista matka-arkuista. Kuvio on nimeltään "Damier Canvas". Monogrammi "LV" lisättiin yrityksen tuotteisiin vasta perustajan kuoleman jälkeen vuonna 1896. Monogrammin kehitti Louis Vuittonin poika Georges. Tarkoituksena oli, että tuotteet erottuisivat kopioista. 
Vuonna 1977 Louis Vuitton -yhtymän toimitusjohtajaksi nimitettiin Henri Racamier, joka oli tullut Vuittonien sukuun avioliiton kautta. Hän loi konseptin, jossa laukkuja myydään ainoastaan yhtymän omissa myymälöissä.
Tammikuussa 2010 syntyi Ruotsissa kohu siitä, kun sosialidemokraattien puheenjohtaja Mona Sahlin oli Svenska Dagbladet -lehden kuvassa ystävättäreltään 50-vuotislahjaksi saamansa vaaleanpunaisen Louis Vuitton Antigua Cabas -käsilaukun kanssa. 6 000 kruunun eli noin 600 euron arvoisen laukun pitäminen ei ollut arvostelijoiden mielestä sosialidemokraattien johtajalle sopivaa. Kriitikot pitivät laukkua "merkkinä työväenliikkeen alamäestä" ja jopa "uhkaavan sosiaalidemokraattien menestystä ensi syksyn vaaleissa".
LVMH.
Louis Vuitton ja alkoholijuomavalmistaja Moët Hennessy yhdistyivät 1987 LVMH-konserniksi. Vuonna 2007 konsernin liikevaihto oli 3,5 miljardia euroa.
Arvostelua.
Louis Vuitton käyttää tuotteidensa valmistajina laittomia maahantulijoita. Italialaisen tutkivan journalismin TV-ohjelman "Reportin" mukaan laittoman ja järjestäytymättömän työvoiman hyväksikäyttö on yleistä luksusmuotituotteiden alalla. Käytäntö on, että muotitalo suunnittelee tuotteen ja tekee siitä mallikappaleen, mutta sen valmistus on siirretty alihankkijoiden ketjulle, jonka viimeinen lenkki on halpa, laiton työvoima.
Jonas Bjerre

Jonas Bjerre (s. 21. syyskuuta 1976) on tanskalainen muusikko. Hän on Mew-yhtyeen laulaja ja kitaristi, ja sanoittaa suurimman osan yhtyeen kappaleista. Bjerre on myös tehnyt Mew’n live-esiintymisissä nähtävät animaatiot. Bjerre vaikuttaa myös yhtyeissä Apparatjik ja Diamonds for Eyes.
Bjerren ääni on epätavallisen korkea ja alakuloinen, mikä tekee Mew’n esitykset omaleimaisiksi. Bjerre voitti Danish Music Awards -palkinnon vuoden tanskalaisena laulajana vuonna 2006. Koulusivistyksensä Bjerre on saanut Bernadotteskolessa ja Aurehøj Amtsgymnasiumissa.
Alfred Wegener

Alfred Lothar Wegener (1. marraskuuta 1880 Berliini – ilmeisesti 16. marraskuuta 1930) oli saksalainen meteorologi ja geofyysikko, joka esitti teorian mannerliikunnoista. Hän siis esitti, että tunnetut mantereet eivät ole olleet aina samoilla paikoilla, vaan liikkuneet miljoonien vuosien saatossa nykyisille paikoilleen. Hän ei kuitenkaan kyennyt selittämään tekijää, joka liikuttaa mantereita, mutta selitys saatiin 1950-luvulla laattatektoniikan myötä.
Opiskelu ja ura.
Wegener syntyi vuonna 1880 Berliinissä pastorin perheeseen, mutta hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Zechlinerhüttessa. Hän kävi kuitenkin koulua Berliinin Neuköllnissä. Päästyään ylioppilaaksi hän opiskeli fysiikkaa, meteorologiaa ja tähtitiedettä vuosina 1900–1904 Berliinissä, Heidelbergissä sekä Itävallan Innsbruckissa. Vuonna 1905 hän väitteli tähtitieteen tohtoriksi Humboldt-yliopistosta. Hän avioitui Else Köppenin kanssa vuonna 1913, ja he muuttivat Marburgiin. Ensimmäisessä maailmansodassa Wegener oli länsirintamalla upseerina ja haavoittui kahdesti, jonka jälkeen hänet todettiin palvelukseen kelpaamattomaksi. Sen jälkeen hän oli armeijan sääpalvelussa meteorologina. Vuonna 1919 hänet nimitettiin Hampurissa sijaitsevan "Deutsche Seewarten" -laitoksen meteorologisen osaston johtajaksi, ja hän muutti sinne perheensä kanssa. Vuonna 1921 Wegener nimitettiin Hampurin yliopistoon apulaisprofessoriksi. Kolme vuotta myöhemmin hänelle tarjottiin meteorologian ja geofysiikan professuuria Grazin yliopistosta.
Teoria mannerliikunnoista.
Vuonna 1912 Wegener julkaisi ensimmäisen perusteellisen esityksen, jonka mukaan yli 200 miljoonaa vuotta sitten nykyiset mantereet muodostivat yhden valtavan yhtenäisen maamassan Pangaian, jota ympäröi yksi ainoa suuri valtameri Panthalassa. Koko teorian hän julkaisi vuonna 1915 teoksessaan "Die Entstehung der Kontinente und Ozeane" (). Hänen teoriansa kuitenkin kohtasi aluksi ankaraa vastustusta, ja se hyväksyttiin vasta 1960-luvulla, vuosikymmeniä hänen kuolemansa jälkeen. Yhtenä syynä tähän pidetään sitä, että hän oli ilmatieteilijä eikä geologi, ja kaiken lisäksi vielä saksalainen. Teoria myös uhkasi kaikkea, mihin geologit olivat siihen asti uskoneet.
Wegener huomasi Etelä-Amerikan ja Afrikan rantaviivojen samankaltaisuuden, ja vuoden 1910 aikoihin hän alkoi kehitellä teoriaa alkumantereesta. Hän kertoi siitä luennoillaan vuonna 1912 ja artikkelissaan 1915 (molemmat vuosiluvut on mainittu laattaliikunnan syntyvuosina). Wegener osoitti, että oletetun liittymäsauman molemmin puolin oli samantyyppisiä fossiileja, mikä oli todiste liikkumateorian puolesta.
Wegener tutki myös haloilmiöitä, ja Wegenerin vasta-aurinkokaaret on nimetty hänen mukaansa.
Tutkimusmatkat Grönlantiin.
Wegener teki Grönlantiin neljä tutkimusmatkaa, 1906–1908, 1912–1913, 1929 ja 1930.. Hän johti tutkimusryhmää, joka perusti Grönlantiin Eismitte-nimisen tutkimusaseman leveyspiirille 71, keskelle jäätikköä. Wegenerin ryhmä oli ensimmäinen, joka talvehti mannerjäätiköllä jo vuonna 1912–1913. Vuonna 1930 hän menehtyi matkalla asemalta rannikolle.
Saksan napa-alueiden tutkimusta koordinoiva laitos Alfred Wegener -instituutti on nimetty Wegenerin kunniaksi.
Vihreä talous

Vihreä talous tarkoittaa talousjärjestelmää, jossa ekosysteemin hyvinvointi otetaan huomioon kiinteänä osana järjestelmää. Käsite kattaa laajan joukon erilaisia ideoita, eikä sen taustalla ole yhtenäistä teoriaa. Puhuttaessa vihreästä taloudesta korostetaan toimintamekanismien ja tavoitteiden erilaisuutta verrattuna valtavirran taloustieteeseen. Vihreä talous poikkeaa akateemisen taloustieteen valtavirrasta ja ympäristötaloustieteestä hylkäämällä eräitä sen peruspremissejä kuten hyödyn maksimoimisen.
Vihreä talous nähdään laajempana käsitteenä kuin ekologinen kapitalismi, joka tähtää lähinnä kestävän kehityksen saavuttamiseen tavanomaisen taloustieteen keinoin. Keskeinen teema on luonnon arvojen korostaminen, ja tuotantomäärän sekä rahan merkitystä pidetään ylikorostuneina. Luonnon ajatellaan tuottavan itsessään luonnon pääomaa, eikä sitä pidetä pelkkänä raaka-ainevarastona. Paikallista toimintaa yhteisön kokoon sopivassa mittakaavassa pidetään globaalia toimintaa parempana.
Vihreä talous Suomessa.
Alan suomenkielinen perusteos on Osmo Soininvaaran 1990 kirjoittama teos "Vihreä markkinatalous". Soininvaaran markkinatalouden vihreässä versiossa yritetään sovittaa yhteen eriseuraisilta tuntuvat tavoitteet ekologinen vastuullisuus, sosiaalinen oikeudenmukaisuus, yksilön vapauden kunnioittaminen sekä taloudellisen hyvinvoinnin turvaaminen. Keinoja ovat muun muassa perustulo sekä haitta- ja resurssiverot.
Ardennit

Ardennit on Belgian ja Luxemburgin metsäinen vuoristoalue, joka ulottuu Ranskaan saakka. Siellä sen mukaan on nimetty Champagne-Ardennen hallintoalue ja Ardennesin departementti.
Maantiede.
Suurinta osaa Ardennien aluetta peittävät tuuheat metsät, ja alueen vuorien korkeus on keskimäärin 350–500 metriä, mutta Hautes Fagnesin suoalueella koillisessa Belgiassa korkeus nousee yli 650 metriin. Ardennien alueella on nopeasti virtaavien jokien muodostamia syviä jokilaaksoja. Joista tunnetuin on Maas, jonka laaksossa sijaitsevat alueen merkittävimmät kaupungit Liège ja Namur. Muutoin Ardennien alue on harvakseen asuttua.
Saksan puolella oleva Eifelin alue liittyy Ardenneihin ja on samaa geologista esiintymää, mutta näitä alueita on yleisesti pidetty kahtena eri alueena.
Historia.
Ardennien nimi juontuu suuresta roomalaisajan metsästä "Arduenna Silva", joka ulottui Reiniltä Sambrejoelle Belgiassa. Nykyinen Ardennit on paljon pienempi alue.
Ardennien strateginen sijainti on tehnyt alueesta Euroopan valtioiden taistelukentän useita kertoja vuosisatojen saatossa, ja alue tai sen eri osat ovat kuuluneet vuorotellen eri valtioille. 1900-luvulla aluetta pidettiin yleisesti sopimattomana laajoihin sotilasoperaatioihin vaikean maastonsa ja kapeiden kulkuväyliensä takia. Kuitenkin sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa saksalaiset suorittivat onnistuneen hyökkäyksen läpi Ardennien iskien Ranskan kevyemmin puolustettuun sivustaan. Ardenneilla käytiin maailmansodissa kolme suurta taistelua: Ardennien taistelu ensimmäisessä maailmansodassa sekä taistelu Ranskasta ja Ardennien taistelu toisessa maailmansodassa. Monet alueen kaupungeista kärsivät pahoja vaurioita näissä sodissa.
Talous.
Ardennien jylhä maasto rajoittaa maataloutta, mutta raivatuilla alueilla harjoitetaan viljelyä ja karjanhoitoa. Alueen metsä- ja mineraalivarat ovat huomattavat, ja sekä Liège että Namur ovat teollisuuskeskuksia. Laajoissa metsissä on runsaasti riistaeläimiä. Alueen luonnon kauneus ja sen tarjoamat mahdollisuudet moninaiseen ulkoiluun, kuten metsästykseen, pyöräilyyn, kävelyyn ja melontaan, ovat tehneet siitä tärkeän turistikohteen.
Paikat kuntoon

Paikat Kuntoon oli TV-Tampere-paikallistelevisiossa aloittanut rakentamisen erikoisohjelma, jota juonsi Ilari Siekkinen. Myöhemmin ohjelmaa esitettiin Turku TV:ssä ja Kaupunkitelevisiossa. 
Ohjelma alkoi elokuussa 2002. Se käsitteli rakentamiseen liittyviä aiheita. Syksyllä 2004 ohjelmaan lisättiin osio, jossa haastateltiin suomalaisia julkisuuden henkilöä rakentavissa merkeissä laittamassa paikkoja kuntoon. Heinäkuussa 2005 alkoi "Ylituomari"-osio, jossa käsiteltiin rakentamiseen liittyviä lakiasioita.
Juontaja Ilari Siekkinen oli ennen "Paikat kuntoon" -ohjelmaa tunnettu lähinnä rock-piireissä, vaikka hän onkin koulutukseltaan rakennusmestari. Ilarin tavaramerkiksi ohjelmassa muodostui suuri karvainen mikrofoni. Ohjelman tunnusmusiikkina oli rokahtava "Lännen lokari" Illu+Alv:n Pieni Suuri Maailma -cd:ltä.
John Harrington

 
John Harrington (s. 24. toukokuuta 1957 Virginia, Minnesota) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Harrington valmistui Minnesotan yliopistosta vuonna 1979, jonka jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen. Joukkue onnistui 1980 talviolympialaisissa täydellisesti ja voitti yllättäen olympiakultaa. Seuraavan kauden (1980–1981) Harrington pelasi Sveitsin liigassa HC Luganon joukkueessa. Hän edusti Yhdysvaltojen maajoukkuetta myös vuosien 1981, 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän lopetti pelaajauransa vuoden 1984 talviolympialaisissa Sarajevossa.
1984 Harrington aloitti valmentajauransa Denverin yliopiston joukkueen apuvalmentajana. 1990 hän siirtyi St Cloud Staten yliopiston joukkueen apuvalmentajaksi ja 1993 Saint John'sin yliopiston joukkueen päävalmentajaksi, jossa tehtävässä hän toimii edelleen. Hän on noussut joukkueen kaikkien aikojen menestyksekkäimmäksi valmentajaksi johdattamalla joukkueen esimerkiksi 1997 NCAA-liigan kolmannelle tilalle.
Liisa

Liisa on suomalainen naisen etunimi. Se on lyhentymä Elisabetista (Eliseba, hepr. ’Jumala on valani’ tai ’Jumala antaa avun’). Monissa maissa nimi esiintyy muodossa "Lisa". Suomessa nimestä on käytössä myös muunnos Liisi. Liisa on ollut Suomen almanakassa Elisabetin perinteisenä päivänä 19. marraskuuta vuodesta 1950, Liisi vuodesta 1973. Liisa on yleinen myös yhdysnimien loppuosana. Liisa-nimen sisältäviä yhdysnimiä, joilla on Suomessa yli 500 kantajaa, ovat Anna-Liisa, Eeva-Liisa, Eija-Liisa, Maija-Liisa, Liisa-Maija, Marja-Liisa, Pirjo-Liisa, Pirkko-Liisa, Riitta-Liisa, Ritva-Liisa ja Sirkka-Liisa. Niitä annettiin erityisesti 1900-luvun puolenvälin tienoilla. Anna-Liisa on Suomen yleisin yhdysnimi.
Liisan yleinen lempinimi on Lissu.
Marraskuuhun 2025 mennessä eri vuosikymmenillä nimi Liisa on annettu seuraavassa taulukossa mainitulle määrälle lapsia:
Lisäksi nimi Lisa on marraskuuhun 2025 mennessä annettu 3 874 naiselle ja muutamalle miehelle.
Tunnettuja Liisoja.
Liisat ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Yhtenä iltana

Yhtenä iltana on suomalaisen rockmuusikko Hectorin 14. studioalbumi vuodelta 1990. Levyn tuotti Pave Maijanen, josta tuli Hectorin yhteistyökumppani kolmen vuoden ajaksi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat nimikkokappale ”Yhtenä iltana” sekä ”Juodaan viinaa”.
Albumi menestyi hyvin. Albumi nousi marraskuussa 1990 Suomen levylistojen toiselle sijalle ja pysyi listalla yhteensä 29 viikon ajan. Albumi saavutti vuonna 1991 kulta- ja platinalevyrajat. Levyä on myyty yhteensä 64 500 kappaletta ja on täten Hectorin kolmanneksi myydyin levy.
Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. CD-levyversioissa on mukana yksi bonuskappale, jota ei ole LP-levyllä eikä C-kasetilla. Vuonna 1994 levy julkaistiin uudelleen CD-levynä Fazer-Musiikin toimesta ja uudelleen Warner Music Finlandin toimesta vuonna 2007.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. Kaikkien kappaleiden sovitukset tehneet Hector ja Pave Maijanen nimellä Pave. Laulu- ja puhallinsovitukset tehnyt Pave.
Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä

Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä on Armand Lohikosken käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1957. Se on Suomen Filmiteollisuuden tuottaman 13-osaisen "Pekka Puupää" -sarjan yhdeksäs elokuva. Tarina jatkuu seuraavassa "Pekka Puupää" -elokuvassa, "Pekka ja Pätkä Suezilla". Elokuvassa on kohtaus, jossa Pekka ja Pätkä esittävät taikureita. Heidän käyttämänsä taikasanan "ananasakäämä" on Timo Taikuri tehnyt myöhemmin tunnetuksi.
Lohikoski ohjasi kaikki Suomen Filmiteollisuuden Puupää-elokuvat ensimmäistä ja viimeistä lukuun ottamatta. Monet hän myös käsikirjoitti, ja neljässä hänellä oli pieni rooli.
Sammakkomies-elokuvaa on pidetty sarjan parhaana. Pekka ja Pätkä joutuvat kiertuemuusikkoina kertausharjoituksiin ja edustamaan laivastoa nyrkkeilyottelussa maavoimia vastaan. Eräs kriitikko kehuu elokuvan etenevän sujuvasti ja toteaa, että se sisältää monen tason huumoria, kansanomaista kaskuperinnettä ja alkavaa rockkulttuuria. Toinen kriitikko tunnustaa, että vaikka elokuvassa "ei ole älyn häivääkään", se viehättää häntä omalla omituisella tavallaan. Wilénin merenneitohahmosta hän löytää julkeaa rohkeutta.
Juoni.
Pekka ja Pätkä perustavat kahden miehen orkesterin. Ennen lähtöään kiertueelle he opettelevat musiikkiliikkeen näyteikkunassa esillä olevan "Hippaa ja Hoppaa""" -kappaleen nuotit ja harjoittelevat sitä kadulla. Kiertueella Turussa ja Tampereella harvalukuinen yleisö ei ole tyytyväinen esitykseen, vaan poistuu ärtyneenä salista. Kun Porissakin on läsnä vain yksi nukkuva katsoja, palaavat epäonnistuneet muusikot takaisin Helsinkiin. Kotona odottaakin kertausharjoituskutsu, ja kaksikko joutuu sammakkomieskurssille. Ollessaan harjoittelemassa uintitekniikkaa ulkosaaristossa, he löytävät luodolta merenneidon ja ottavat hänet mukaansa. Kaverukset jättävät Helmi-merenneidon odottelemaan kylpyammeeseen josta Justiina hänet löytää luullen sitä isoksi haueksi. Hän huutaa talonmies Pikkaraista apuun ja tämä kimpaantuneena tuleekin paikalle. Molemmat ovat näkemästään merenneidosta suunniltaan. Helmi päätyy lopulta Linnanmäen huvipuistoon "vedenneidoksi" (eräs silloinen vetonaula). Elokuvassa on myös nyrkkeilyottelu laivasto vastaan maavoimat.
Lopulta kaksikko kotiutetaan kiitoksin. Heidän lukiessaan sanomalehteä puistonpenkillä kaksi Suezille lähdössä olevaa YK-rauhanturvamiestä kolkkaa heidät tainnoksiin ja vaihtaa univormunsa heidän kanssaan. Pekka ja Pätkä toimitetaan taksilla Seutulan lentokentälle, josta lähtevä lentokone vie heidät Suezille suomalaiseen YK-rauhanturvakomppanian leiriin.
Kolmiomatriisi

Lineaarialgebrassa kolmiomatriisi on neliömatriisin erikoistapaus. Kolmiomatriisin päälävistäjän ylä- tai alapuolella olevat alkiot ovat kaikki nollia. 
Koska matriisiyhtälöt ovat kolmiomatriisien tapauksessa helppo ratkaista, ne ovat käyttökelpoisia numeerisessa analyysissä. LU-hajotelma antaa algoritmin, jolla jokainen kääntyvä matriisi "A" voidaan hajottaa alakolmiomatriisin "L" ja yläkolmiomatriisin "U" tuloksi.
Määritelmä.
Matriisia
formula_1
sanotaan alakolmiomatriisiksi eli vasemmaksi kolmiomatriisiksi, ja toisaalta matriisia muotoa
formula_2
sanotaan yläkolmiomatriisiksi tai oikeaksi kolmiomatriisiksi.
Kolmiomatriisi, jonka päälävistäjän alkiot ovat nollia, on vahvasti ala-tai yläkolmiomatriiseja. Kaikki kolmiomatriisit ovat nilpotentteja matriiseja.
Jos kolmiomatriisin päälävistäjän alkiot ovat kaikki ykkösiä, on matriisi yksikköylä/alakolmiomatriisi eli normitettu ylä/alakolmiomatriisi. Jos lisäksi kaikki muut kuin lävistäjäalkiot ovat yhtä lukuun ottamatta nollia, on matriisi atominen ylä/alakolmiomatriisi. Tätä matriisia sanotaan Gaussin muunnosmatriisiksi tai lyhyemmin Gaussin matriisiksi. Atominen alakolmiomatriisi on muotoa
formula_3
Atomisen kolmiomatriisin käänteismatriisi on atominen kolmiomatriisi. Tarkemmin, 
formula_4
eli käänteismatriisin ne alkiot, jotka eivät ole päälävistäjällä, ovat alkuperäisen matriisin vastalukuja.
Mark Pavelich

Mark Pavelich (28. helmikuuta 1958 Eveleth, Minnesota – 4. maaliskuuta 2021 Sauk Centre, Minnesota) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Jääkiekkoura.
Pavelich aloitti jääkiekkouransa 1976 Minnesotan yliopiston joukkueessa. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 1979 saakka, jolloin hän keskeytti opintonsa voidakseen liittyä Yhdysvaltojen maajoukkueeseen. Maajoukkue menestyi 1980 talviolympialaisissa yli odotusten voittaen olympiakultaa. Seuraavan kauden (1980–1981) Pavelich kiekkoili Sveitsin liigassa HC Luganon joukkueessa. Hän osallistui myös 1981 MM-kilpailuihin.
Vuonna 1981 Pavelich aloitti NHL-uransa New York Rangersissa. Hän pelasi joukkueessa aina vuoteen 1986 saakka, mutta Ted Satorin tultua joukkueen päävalmentajaksi 1985 Pavelich ei enää sopinut joukkueen pelityyliin. Hän lopettikin uransa vuonna 1986, mutta vuoden 1980 olympiajoukkuetta valmentanut Herb Brooks sai hänet houkuteltua pelaamaan seuraavalla kaudella 12 ottelua valmentamassaan Minnesota North Starsissa. Pavelich pelasi tämän jälkeen kaksi seuraavaa kautta (1987–1989) Italiassa HC Bolzano -joukkueessa, minkä jälkeen lopetti uransa. Hän pelasi kaudella 1991–1992 vielä kaksi ottelua San Jose Sharksissa, jonka jälkeen lopetti uransa kolmannen kerran.
Elämä urheilu-uran jälkeen, terveysongelmat ja kuolema.
Pavelich sai syytteen vuoden 2019 lopulla tapahtuneesta naapurinsa törkeästä pahoinpitelystä metalliputkella, mutta todettiin mielentilaltaan järkkyneeksi ja määrättiin tahdonvastaiseen hoitoon. Pavelichin siskon mukaan hän kärsi aggressiokohtauksia aiheuttavasta kroonisesta traumaattisesta enkefalopatiasta joka oli seurausta jääkiekkouran aikaisista lukuisista päähän kohdistuneista iskuista. Pavelichilla diagnosoitiin myös traumaperäinen stressihäiriö. Pavelichin vaimo oli kuollut tapaturmaisesti perheen rakenteilla olevassa kodissa muutamaa vuotta aiemmin minkä kerrotaan järkyttäneen Pavelichia syvästi. Teini-iässä Pavelich oli myös vahingossa haavoittanut naapuriaan kuolettavasti poikaporukan metsästysretkellä.
Pavelich vapautettiin tahdonvastaisesta hoidosta kesällä 2020 ja hän jäi asumaan mielenterveyskuntoutujille tarkoitettuun hoitokotiin. Pavelich löydettiin kuolleena huoneestaan 4. maaliskuuta 2021.
Lokakuussa 2022 Pavelich kutsuttiin postuumisti Kroatian-Amerikkalaisten kunniagallerian jäseneksi.
Yhteistoiminnallinen oppiminen

Yhteistoiminnallinen oppiminen on opiskelua pienryhmissä yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yhteistoiminnallinen oppiminen on työtapa tai vuorovaikutusrakenne, jonka tavoitteena on yhdessäoppimisen kautta sitouttaa oppilaat oppimisprosessiin, parantaa oppilaiden itsetuntoa ja oppimistuloksia sekä opettaa oppilaille yhteistoiminnan taitoja ja vastuuta omasta ja toisten oppilaiden oppimisesta. Yhteistoiminnallisessa oppimisessa on pääpaino yhteisellä tuotoksella ja sillä, että kaikki oppilaat oppivat samat asiat ja osallistuvat yhteisen tavoitteen saavuttamiseen.
Tavoitteet.
Yhteistoiminnallisen oppimisen tavoitteena on
Periaatteet.
Yhteistoiminnallisen oppimisen periaatteita ovat:
Sovelluksia.
Perinteisesti yhteistoiminnallinen oppiminen ja sen sovellutukset liitetään formaaliin kouluopetukseen. Tällöin opettaja on usein yhteistoiminnallisen oppimistilanteen rungon rakentaja ja varmistaa yhteistoiminnallisen oppimisen periaatteiden toteutumisen. Viime aikoina on saatu tutkimustuloksia, joiden perusteella yhteistoiminnallinen oppiminen kytkeytyy myös innovaatioyritysten toimintaan ja asiantuntijoiden väliseen tiedonjakamiseen. Yhteistoiminnallisen oppimisen tarkastelu saattaa auttaa hahmottamaan yrityksen innovaatioprosessin kehittymistä.
María José Rienda

María José Rienda Contreras (s. 12. kesäkuuta 1975 Granada) on espanjalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Club Esqui Monachil -hiihtoseuraa.
Rienda aloitti arvokilpailu-uransa vuonna 1992 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensimmäiset maailmancup-osakilpailuvoittonsa hän otti suurpujottelussa vuonna 2005 kauden päättäneissä Åren ja Lenzerheiden osakilpailuissa. Edellinen espanjalainen osakilpailuvoittaja oli Blanca Fernández Ochoa vuodelta 1991.
Rienda on edustanut Espanjaa neljästi talviolympialaisissa. Paras sijoitus on vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä saavutettu suurpujottelun 6. sija. Vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa hän sijoittui suurpujottelussa 13. ja supersuurpujottelussa 37. sijalle.
Ky

Ky tai KY voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Ky on seuraavien henkilöiden nimi:
Diagonalisoituva matriisi

Lineaarialgebrassa "n×n"-neliömatriisia "A" sanotaan diagonalisoituvaksi jos se on similaarinen jonkin diagonaalimatriisin "D" kanssa, eli on olemassa kääntyvä matriisi "P" siten, että 
formula_1.
Vastaavasti jos "V" on äärellisulotteinen vektoriavaruus, lineaarioperaattoria "T : V → V" sanotaan diagonalisoituvaksi, jos on olemassa "V":n kanta, missä "T" on diagonaalimatriisi. Diagonalisoituvat matriisit ja -kuvaukset ovat käyttökelpoisia, sillä niitä on helppo käsitellä: niiden ominaisarvot ja ominaisvektorit on helppo laskea ja diagonalisen matriisin potenssi saadaan korottamalla lävistäjäalkiot annettuun potenssiin.
Diagonalisointi on prosessi, jossa diagonaalimatriisi tai -lineaarikuvaus etsitään.
Perusominaisuudet.
Diagonalisoituvien matriisien ja -lineaarikuvausten päätulos on seuraava.
Vaihtoehtoisesti voidaan sanoa, että matriisi tai lineaarikuvaus on diagonalisoituva kunnassa "F" jos ja vain jos sen minimaalipolynomi on tulo "F":n erillisistä lineaarisista tekijöistä. Seuraava riittävä, mutta ei välttämätön ehto on usein hyödyllinen:
Nyrkkisääntönä, melkein kaikki kompleksikertoimiset matriisit ovat diagonalisoituvia. Tarkemmin sanottuna kompleksiset "n×n" matriisit, jotka eivät ole diagonalisoituvia, muodostavat nollajoukon Lebesguen mitan suhteen. Voidaan myös sanoa, että diagonalisoituvat matriisit muodostavat tiheän osajoukon Zariski-topologian suhteen. Tämän avaruuden komplementti sijaitsee siinä joukossa, missä diskriminantin karakteristinen polynomi häviää. Tämä avaruus on hyperpinta. 
Sama ei päde formula_2:ssä: kun "n" kasvaa, todennäköisyys, että satunnaisesti valittu reaalimatriisi on diagonalisoituva pienenee!
Diagonalisoituvuuden erikoistapauksia.
Matriisin diagonalisoituvuudelle on olemassa muutamia erityistapauksia diagonalisoivan matriisin erityisluonteen mukaan. Nämä erikoistapaukset koskettavat vain pientä osaa matriiseista ja viittaavat yleensä alkuperäisen matriisin omaavan joitakin erityisominaisuuksia.
Ortogonaalinen diagonalisoituvuus.
Matriisi formula_3 on ortogonaalisesti diagonalisoituva, jos on olemassa sellainen ortogonaalimatriisi formula_4, että
formula_5,
missä formula_6 on formula_4:n transpoosi.
Unitaarinen diagonalisoituvuus.
Matriisi formula_3 on unitaarisesti diagonalisoituva, mikäli on olemassa sellainen unitaarimatriisi formula_9, että 
formula_10,
missä formula_11 on formula_9:n adjungaatti.
Tsihi Tsihi

Tsihi Tsihi on kansanmusiikkiyhtye Sirmakan vuonna 1996 ilmestynyt albumi, jonka julkaisi Warner Music Finland Fazer-levymerkillään. Syyskuussa 1997 se ilmestyi uudelleen kansainvälisenä versiona yhtiön Finlandia Records -levymerkillä.
Tsihi Tsihin on tuottanut Sari Kaasinen, joka myös laulaa "Keiman laulua" lukuun ottamatta kaikki levyn kappaleet. Lisäksi albumin sanoitukset ovat suurimmaksi osaksi hänen tekemiään. Sirmakan vuonna 1992 ilmestyneestä esikoislevystä poiketen, mukana on 20-henkisen yhtyeen sijasta vain viiden soittajan ryhmä.
Kappaleet.
Vuonna 1997 julkaistussa Finlandia Recordsin versiossa levyn avauskappale on "Tsihi tsihi".
M/S Prestige

Prestige oli yksirunkoinen öljytankkeri, joka valmistui Hitachi Zōsenin telakalla Maizurun kaupungissa, Kioton prefektuurissa, Japanissa 30. maaliskuuta 1976. Alus oli öljylastissa Pietarista Singaporeeen. Se upposi Espanjan rannikon edustalla 19. marraskuuta 2002 ja aiheutti laajan öljyonnettomuuden. Tuhansia kilometrejä rantaviivaa ja yli tuhat rantaa saastui Espanjan ja Ranskan rannikolla. myös kalastuselinkeino kärsi suuresti onnettomuudesta.
"Prestige" sai myrskyssä reiän runkoonsa. Espanjan ja Portugalin viranomaiset kielsivät tankkerin hinaamiseen satamiinsa öljyvahingon pelossa. Onnettomuuden sattuessa "Prestigen" kuudesta säiliöstä kaksi keskimmäistä oli tyhjiä. Toinen niistä täyttyi ja aiheutti kallistuman, jonka seurauksena miehistö evakuoitiin. Myös toinen säiliö täyttyi. 77 000 tonnin lastissa olleen aluksen runko ei kestänyt sitä vaan murtui säiliöiden kohdalta kahteen osaan. Laivan etuosa upposi lähes pystysuorassa. Takaosa upposi myös suhteellisen jyrkässä kulmassa. Osat vajosivat yli 3 500 metrin syvyyteen, missä niistä alkoi vuotaa öljyä. Tämä aiheutti mittavia ympäristövahinkoja Espanjan ja Ranskan länsirannikolla. "Prestige" oli 250 metrin pituinen ja painoi yli 70 000 tonnia, joten se oli "Titanicia" painavampi. Turmasta ei aiheutunut henkilövahinkoja.
Alus oli kreikkalaisomisteinen, mutta se oli rekisteröity Liberiaan ja sitä liikennöi liberialainen yhtiö, jolla oli toimipaikka Kreikassa. Öljylastin omistaja oli sveitsiläinen. Sotkuisen järjestelyn syynä oli pyrkimys välttää vastuuta, jos sattuu onnettomuus. Alus ei ollut kaksipohjainen, sillä vaatimus tuli voimaan uusille aluksille 1996. Alus oli tarkastettu 1999, ja siinä oli havaittu puutteita.
Lomaiviti

Lomaiviti on saariryhmä Fidžillä. Saariryhmä muodostuu yhdeksästä pääsaaresta ja useista pienemmistä saarista, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 411 neliökilometriä. Saarilla asui yhteensä 15 657 henkeä vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Lomaivitin pääsaari on Ovalau, jonka suurin kaupunki Levuka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Eurooppalaiset valaanpyytäjät asuttivat saaren alun perin 1830-luvulla. 1860-luvulla saarille perustettiin puuvillaplantaaseja ja saariston asukasluku kasvoi huomattavasti. Levukasta tuli Fidžin ensimmäinen pääkaupunki vuonna 1871.
Fidžin hallinto siirrettiin Suvaan vuonna 1880-luvulla sen paremman sijainnin vuoksi. Saariston taloudellinen merkitys Fidžille on sittemmin vähentynyt, ja saariryhmä elää turismista ja alkutuotannosta.
John Wagner

John Wagner (s. 1949) on brittiläinen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan työstään 2000 AD-lehdessä sekä Judge Dreddin luojana. Lisäksi hän on käsikirjoittanut muun muassa Batman, Aliens ja Star Wars -sarjakuvia.
David Cronenberg ohjasi vuonna 2005 "A History of Violence" -elokuvan Wagnerin sarjakuvakirjan pohjalta.
Opel Monza

Opel Monza on Opelin vuosina 1978–1986 valmistama edustusluokan coupé-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Opel Senatoriin. Isossa-Britanniassa sitä myytiin nimellä Vauxhall Royale Coupé, sillä Royale oli Senatorin brittiläinen vastine.
Vuoden 1982 uudistuksessa malli sai muun muassa uudet ajovalot, etupuskurin ja etusäleikön.
Seuraavana vuonna esiteltiin Monza GSE, jossa oli urheilullisempi korimuotoilu, Recaron urheiluistuimet ja digitaalinen mittaristo.
Karhu 2

Karhu 2 oli Karhumäen veljesten toinen itserakentama lentokone. Kone rakennettiin alkaen kesäkuun 1926 ja huhtikuun 1927 välisenä aikana Karhumäen navetan yläkerrassa sijainneessa entisessä kanalassa. Koneen rakentamiseen osallistuivat Niilo ja Valto Karhumäen lisäksi nuorin veljeksistä, Uuno, sekä Eemil Kankaanpää. Lisäksi DI Emil Lehto laski ja piirsi potkurin, suoritti tärkeimmät aerodynaamiset laskelmat, valitsi koneen siipiprofiilin sekä arvosteli koneen lujuus- ja tasapainolaskelmat.
Kone oli kaksipaikkainen, vapaastikantava puinen keskitaso, jossa oli siivissä Karhu 1:stä poiketen siivekkeet. Ohjaajan paikka oli takana, matkustaja tai oppilas istui edessä koneen painopisteen kohdalla. Siivet olivat yksisalkoiset ja ne voitiin kiinnittää runkoon neljällä pitkällä teräspultilla. Runko oli päällystetty haapavanerilla. Peräsimet ja siivekkeet olivat koivua. Verhoilu oli tehty pellavaisella tasokankaalla ja kiristys oli saatu aikaiseksi cellonisivelyllä. Kriittisimmät osat olivat metallityötä. Karhu 2 oli 1:n tapaan suunniteltu pelkästään talvikäyttöön, joten se oli vain teräsputkisilla suksilla varustettu.
Karhu 2 -koneella lennettiin ensimmäiset 30-40-metriä korkeat ilmahypyt rullauskokeiden yhteydessä illalla 26. huhtikuuta 1927. Moottoriongelmien jälkeen Niilo Karhumäki lensi vappuna 1927 lähes tunnin mittaisen lennon Jyväskylän yläpuolella. Kaikkiaan Karhu 2:lla lennettiin 56 lentoa, kun se tuhoutui ensimmäisenä yleisölennätyspäivänä sattuneessa onnettomuudessa 4. joulukuuta 1927. Siinä Karhu 2 törmäsi liukkaalla jäällä kuorma-auton kattoon lentäjän väistettyä jäällä olevia ihmisiä. Henkilövahinkoja ei sattunut.
Luopajärvi

Luopajärvi on Kurikassa, entisen Jalasjärven kunnan pohjoisosassa, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva 750 asukkaan kylä, jonka viljelylakeutta halkoo vilkasliikenteinen valtatie 19. Luopajärvi sijaitsee noin 12 kilometriä Jalasjärveltä Seinäjoelle päin. Luopajärveltä on matkaa Seinäjoelle noin 20 km. Luopajärveä on ojitettu 1800-luvulla siten, että Luopajärvi on kokonaan kuivunut ja muuttunut pelloksi.
Kylässä toimii noin 100 oppilaan, luokkien 1–6 peruskoulu, Luopajärven koulu. Luopajärven kylän selkein maamerkki on valtatie 19:n länsipuolella oleva ja vuonna 1916 perustettu Luopajärven Saha Oy. Se työllistää noin 20 henkilöä ja jalostaa puutavaraa sekä Suomen että ulkomaan markkinoille. Luopajärven Saha sai Jalasjärven Yrittäjien "Vuoden Yrittäjä" -palkinnon 1993.
Kylän keskustassa toimii rakennus-, maatalous- ja elintarvikeliike, jonka palveluita käyttävät monet rakentajat ja viljelijät kotikunnasta sekä naapurikunnista. Liikkeen yhteydessä toimii myös asiamiesposti. Luopajärvellä on kylätalo "Pohjola".
Museovirasto on luokitellut Luopajärven sekä valtakunnallisesti arvokkaihin maisema-alueihin että valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Opel Tigra

Opel Tigra on Opelin vuosina 1994–2001 ja 2004–2009 valmistama Opel Corsan tekniikkaan perustuva pieni coupé-korinen automalli. Isossa-Britanniassa Tigraa myytiin Vauxhallina, Australiassa Holdenina ja Etelä-Amerikassa sekä Meksikossa Chevroletina.
Opel Tigra A (1994–2001).
Corsa B:hen perustunut ensimmäisen sukupolven Tigra esiteltiin konseptina Frankfurtin autonäyttelyssä 1993 ja valmistus alkoi seuraavan vuoden alussa Espanjan Zaragozassa. Autossa on 2+2-istuinjärjestys, mutta takaistuimen tilat ovat hyvin rajalliset auton koosta johtuen. Jousitus on sama kuin Corsassa, mutta Lotus oli säätänyt sitä urheilullisemmaksi. Painoa Tigralla oli 150 kiloa Corsaa enemmän. 
Moottoriksi oli saatavana 1,4- (90 hv) tai 1,6-litrainen (106 hv) 16-venttiilinen suihkutusmoottori. Voimansiirtona oli vakiona viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta 1,4-litraisen sai halutessaan myös neliportaisella automaattivaihteistolla varustettuna. Brasiliaan vietiin verotussyistä johtuen vain 1,6-litraista, jonka teho oli pudotettu 100 hevosvoimaan. 
Opel Tigra TwinTop B (2004–2009).
Muutaman vuoden tauon jälkeen Opel esitteli toisen sukupolven Tigran Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Malli perustui Corsa C:hen. Korimalli oli vaihtunut coupésta kaksipaikkaiseen kovakattoiseen avoautoon, jonka katon voi avata ja sulkea sähköisesti 18 sekunnissa. Katto alhaalla tavaratilaa on käytössä 250 litraa ja katto ylhäällä 440 litraa. Etuistuinten takana on myös 70 litran verran tilaa. Tigra TwinTopia valmisti ranskalainen Heuliez Cerizayssa. 
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Tigra sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Suomessa oli jälleen tarjolla kaksi bensiinimoottoria: 1,4- (90 hv) ja 1,8-litraiset (125 hv) Ecotec-moottorit. Muilla markkinoilla oli saatavana vuodesta 2005 alkaen myös 1,3-litrainen (70 hv) dieselmoottori. 1,4-litraisen yhteyteen sai viisiportaisen "Easytronic"-robottivaihteiston. Vakiona kaikissa moottoreissa oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. 
Varustetasot Suomessa olivat Enjoy ja Sport. 
Enjoyssa oli vakiovarusteina muun muassa neljä turvatyynyä, ABS-jarrut, 16 tuuman kevytmetallivanteet, urheiluistuimet, sähköikkunat, lämmitettävät sähköpeilit, etusumuvalot ja Radio/CD 30 -soitin. Sport-mallissa oli lisäksi muun muassa manuaali-ilmastointi. ESP tuli myöhemmin vakiovarusteeksi.
Fuenlabrada

Fuenlabrada on kaupunki Madridin itsehallintoalueella Espanjassa. Se sijaitsee metropolialueella 20 kilometriä itsehallintoalueen ja maan pääkaupungista Madridista etelään. Kaupungin väkiluku vuonna 2016 oli 194 171, josta yli 65 prosenttia nuorta väestöä. Väkiluku on kasvanut huomattavasti 1970-luvulta, jolloin Fuenlabrada oli vain 2 000 asukkaan pikkukylä.
Fuenlabradan talous on perinteisesti nojannut maatalouteen, mutta on väkiluvun kasvamisen myötä muuttunut entistä teollisemmaksi. Nykyään kaupungissa toimii yli 4 000 yritystä, ja siitä on muodostunut yksi itsehallintoalueen taloudellisista hermokeskuksista. Kaupungissa toimii yli 70 oppilaitosta, joista merkittävimpänä Kuningas Juan Carlosin yliopisto. Kaupungissa on myös uusi, vuonna 2004 avattu sairaala.
Fuenlabradasta on kotoisin koripalloseura Baloncesto Fuenlabrada, joka pelaa Espanjan ACB-liigassa. Seuran kotikenttä on 5 100 -paikkainen Polideportivo Fernando Martín.
Jalkapalloilija Fernando Torres on kotoisin Fuenlabradasta.
Fuenlabradan yhdistää Madridiin ja muihin metropolialueen kaupunkeihin useat moottoritiet, Cercanías-lähiliikennejunat sekä Madridin metron MetroSur-linja.
Heuliez

Heuliez oli vuosina 1920–2013 toiminut ranskalainen yritys, joka valmisti ja suunnitteli automalleja monille autovalmistajille. Se oli erikoistunut tekemään pieniä eriä farmari- ja avomalleja. 
Heuliezin valmistamat automallit:
Moniperintä

Moniperintä () on olio-ohjelmointikielen ominaisuus laajentaa toimintoja useasta luokasta perinnällä. Moniperintä mahdollistaa uuteen luokkaan periyttämisen useista kantaluokista. Moniperintä on hyödyllistä tilanteessa, jossa luokka Lepakko sisältää Lentävä eläin - ja Nisäkäs-luokkien ominaisuudet.
Kaikki perintää tukevat ohjelmointikielet eivät tue moniperintää tai asettavat rajoituksia sen käytölle.
Moniperinnän tarpeellisuudesta on kiistelty useita vuosia. Eräissä tapauksissa sen riskit katsotaan liian suuriksi verrattuna sen hyötyihin. 
Ohjelmointitason ongelmat voidaan ratkaista ilmankin moniperintää, mutta sen käyttö voi myös helpottaa toteutuksen tekemistä riippuen ratkaistavan ongelman laadusta.
Olio-ohjelmoinnissa (engl. "Object-oriented programming", OOP) periytyminen kuvaa kahden luokan välistä suhdetta, jossa yksi luokka (lapsiluokka) on toisen luokan (emoluokka) alaluokka. Lapsi perii vanhemman menetelmät ja attribuutit, mikä mahdollistaa jaetun toiminnallisuuden. Voidaan esimerkiksi luoda muuttujaluokka Nisäkäs, jolla on ominaisuuksia, kuten syöminen, lisääntyminen jne.; määritä sitten lapsiluokan Kissa, joka perii nämä ominaisuudet ilman, että niitä tarvitsee erikseen ohjelmoida ja lisää samalla uusia ominaisuuksia, kuten hiirten jahtaaminen. 
Usean periytymisen ansiosta ohjelmoijat voivat käyttää useampaa kuin yhtä täysin ortogonaalista hierarkiaa samanaikaisesti, esimerkiksi sallimalla luokan Kissa periä luokista Sarjakuvahahmot, Lemmikki ja Nisäkäs sekä käyttää ominaisuuksia kaikkien näiden luokkien sisällä. 
Virtuaalinen moniperintä.
Niin sanotussa "timanttimuodon" moniperinnässä voi tulla vastaan tilanne, jossa periytynyt luokka saa kaksi toteutusta samasta kantaluokassa olevasta toteutuksesta. Yksiselitteinen viittaus perittyyn muuttujaan tai metodiin vaikeutuu vastaavassa tilanteessa.
Niin kutsuttu timanttiongelma on ongelma, joka syntyy, kun kaksi luokkaa B ja C perivät A:sta ja luokka D perii sekä B:stä että C:stä. Jos on olemassa menetelmä A:ssa, jonka B ja C ovat korvanneet (engl. override) ja D ei korvaa sitä, niin minkä menetelmän version D perii: B:n vai C:n version? 
Sitä kutsutaan timanttiongelmaksi luokan periytymiskaavion muodon vuoksi tässä tilanteessa. Tässä tapauksessa luokka A on ylhäällä, sekä B että C erikseen sen alla, ja D yhdistää nämä kaksi alareunaa muodostaen “timantin”.
C++ ratkaisee ongelman tukemalla "virtuaalista moniperintää", jonka avulla periytyy vain yksi toteutus yhteisen kantaluokan jäsenistä.
Toteutukset.
Moniperintää tukevat kielet kuten C++, Eiffel, OCaml ja Scala.
Rajattua moniperintää ("interface" eli rajapintaperintää) tukevat kielet kuten Ada, C# ja Java.
JavaScript käyttää perimisen toteuttamiseen prototyyppejä.
Ferhat Abbas

Frehat Abbas (; 24. lokakuuta 1899 – 23. joulukuuta 1985) oli algerialainen poliitikko, joka toimi lyhyen aikaa maansa presidenttinä itsenäistymisen aikana vuonna 1962.
Apteekkarina toiminut Abbas oli aluksi ”assimilationisti”, joka kannatti maansa säilymistä Ranskan osana, kunhan algerialaiset saisivat samat oikeudet kuin ranskalaiset. Hän pettyi toiveissaan ja muuttui nationalistiksi 1943, ja oli muodostamassa itsenäisyyspuoluetta vuonna 1946.
Algerian itsenäisyyssota jatkui kahdeksan vuotta, 1954–1962, ja johti itsenäistymiseen syyskuussa 1962. Abbas oli FLN:n johtohahmoja ja väliaikaishallituksen pääministeri vuodesta 1958.
Itsenäisyyden ensimmäisen vuoden ajan Abbas oli Algerian presidentti. Hän erosi syyskuussa 1963 protestina maan ajamiselle yksipuoluejärjestelmään ja häntä seurasi virassa Ben Bella. Hän oli kotiarestissa 1964–1965 ja uudelleen 1976–1979.
Abbas on julkaissut sarjan esseitä, joissa hän kuvaa poliittisia näkemyksiään.
Anssi Rauhala

Anssi Rauhala (s. 1965 Helsinki) on suomalainen sarjakuvantekijä (piirtäjä, käsikirjoittaja ja kääntäjä) ja kuvittaja.
Yhdessä käsikirjoittaja Mikko Ketolan kanssa tehty, vuonna 2006 julkaistu "Marian koodi" aloitti sankarittaren, ”vertailevan kirkkohistorian” professori Anni Isotalon seikkailuista kertovan ranskalais-belgialaista perinnettä noudattelevan albumisarjan. Sarjan muut osat ovat "Valkoisen meren timantit" (2006), "Bosporin helmi" (2007) ja "Vatikaanin vanki" (2009).
Rauhalan piirtämä, Esa Niskasen alkuperäistarinaan perustuva ilmasotatarina "Paluu rajan takaa" ilmestyi Zum Teufel -kustannusyhtiöltä 2011.
Rauhalan ja Lauri Kairan tekemä on "Mikä tekijänoikeus?" -hankkeen oppimateriaaliksi tehty sarjakuva "Piraattitehtaan arvoitus".
Rauhala on palkittu muun muassa Kemin sarjakuvakilpailussa vuonna 1984 novellisarjakuvien sarjassa teoksesta "Yhdestoista hetki". Vuonna 1986 hän sijoittui toiseksi teoksellaan "Insayddzoucqin linna".
Albumeja.
"Professori Anni Isotalon tutkimuksia". Käsikirjoitus: Mikko Ketola. Sarjakuvasovitus, kuvat ja väritys: Anssi Rauhala,
Karhu 3

Karhu 3 oli Karhumäen veljesten kolmas itserakentama lentokone. Kone rakennettiin Karhu 2:n tuhouduttua joulukuun 1927 ja maaliskuun 1928 välisenä aikana Karhumäen navetan yläkerrassa. Koneen rakentamiseen osallistui Karhumäen veljesten lisäksi ensimmäinen Karhumäkien palkattu työntekijä, Veikko Ahola. Karhu 3 valmistui Karhu 2:n pohjalta, joskin tämän heikkoudet pyrittiin välttämään.
Kone oli kaksipaikkainen, vapaastikantava puinen alataso. Kone oli paljon Karhu 2:ta kestävämpi rakenteensa puolesta. Ohjaaja ja matkustaja istuivat peräkkäin samassa tilassa, molemmilla oli ohjainlaitteet. Koneen runko oli tummanpunainen ja siivet hopeanhohtoiset, peräsimessä oli ensimmäistä kertaa tunnus, "K3". Karhu 3 oli ensimmäinen Karhumäen veljesten lentokone, jossa käytettiin laskutelineissä suksien lisäksi myös pyöriä kesäkäyttöä ajatellen.
Karhu 3 lensi ensilentonsa huhtikuun alussa 1928 ja jo 14. huhtikuuta 1928 paluulennolta Kuhmoisista Haacke-moottori rikkoontui sylinterin irrottua. Moottori vaihdettiin Karhu 2:n Vulpine-moottoriin. Kone myytiin jo huhtikuussa 1928 Keljon lentokerholle, joskin Karhumäen veljeksillä oli siihen käyttöoikeus pitkän maksuohjelman ja kerhon jäsenyyden takia. Keljon lentokerho päätti myydä koneen tammikuussa 1930 yksityiselle ostajalle, joka opetellessaan lentämistä rikkoi koneen ennen kaupan toteutumista.
Karhu 3 -koneella suoritettiin monipuolista lentotoimintaa: esittely- ja yleisölentoja, matkalentoja, lennonopetusta, Karhumäen veljeksille tärkeitä ilmavalokuvauksia ja jopa yölentoja. Karhu 3 -koneella lennettiin yhteensä toistasataa lentoa, kokonaislentotuntien ollessa noin 50.
Abbott ja Costello

Abbott ja Costello oli yhdysvaltalainen komediapari, jonka muodostivat koomikot Bud Abbott (s. 1895) ja Lou Costello (s. 1906). Duo esiintyi burleskissa, radiossa, elokuvissa ja televisiossa vuosina 1936–1956. Pidempi Abbott oli parin vakava ja määräilevä osapuoli, ja lyhyempi ja tukevampi Costello herkkäuskoinen hölmö. Kaksikko oli virtuoosimainen burleskityylisessä sanailussa.
Ura.
Abbott ja Costello aloittivat yhteisesiintymiset vuonna 1936. He työskentelivät vuoteen 1938 saakka koomikkoparina aluksi vaudevillessä ja sen kuoltua burleskissa, jonka mukana he kiersivät Yhdysvaltoja ja hioivat nopeaan vuoropuheluun perustuvia sketsejään. Esiintyminen New Yorkin Times Squaren Minskyssä toi duolle paikan arvostetun Loew’s State Theaterin esitykseen. Sen jälkeen he pääsivät Kate Smithin suosittuun radio-ohjelmaan vakituisiksi esiintyjiksi, mitä seurasi sarja yökerhoesiintymisiä sekä Broadway-revyy "Streets of Paris" vuonna 1939.
Kaksikko hyvät arvostelut esiintymisestään Broadway-revyyssä. He siirtyivät Hollywoodiin esiintymään elokuvissa ja tekivät sopimuksen Universalin kanssa. Duon ensimmäinen elokuva oli musikaali "Yö tropiikissa" (1940), jossa he esittivät koomisia hahmoja. Arvostelijat kutsuivat koomikoita elokuvan valopilkuksi. Elokuvayleisön suosioon Abbott ja Costello nousivat toisella elokuvallaan "Komppanian syntipukit" (1941), jossa he esittävät armeijan alokkaita. Elokuvan menestyksen ansiosta duo teki MGM:n kanssa kolmen vuoden sopimuksen.
Universal hyödynsi Abbottin ja Costellon suosiota tekemällä heidän kanssaan nopeassa tahdissa uusia elokuvia. Duo säilytti yleisösuosionsa korkeana vuoteen 1944 saakka. Sen jälkeen muutama vaatimattomammin menestynyt elokuva pudotti heidät maan tuottavimpien elokuvatähtien listoilta, minkä seurauksena Universal harvensi heidän elokuvansa kahteen vuodessa eikä MGM enää uusinut heidän sopimustaan.
Kaksikon yleisösuosio palasi ennalleen vuonna 1948 Universalin kauhukomedian "Abbott and Costello Meet Frankenstein" myötä. Myös "Abbot &amp; Costello ja näkymätön mies" (1951) oli menestys. Sen jälkeen kaksikon suosio ei enää noussut parhaiden päiviensä tasolle, mutta he tekivät seuraavan viiden vuoden aikana vielä 11 elokuvaa yhdessä. Heidän viimeinen yhteinen elokuvansa oli United Artistsin "Abbott &amp; Costello lastenkaitsijoina" (1956). Abbott ja Costello esiintyivät yhdessä 36 elokuvassa.
Kaksikko alkoi esiintyä vuodesta 1951 alkaen myös televisiossa. Heidän sketsejään nähtiin aluksi ohjelmassa "Colgate Comedy Hour" ja vuodesta 1953 alkaen ohjelmassa "The Abbott and Costello Show", jota tehtiin 52 jakson verran.
Abbott ja Costello ilmoittivat eronneensa ystävinä vuonna 1957. Abbott oli halunnut jo lopettaa näyttelemisen. Costello jatkoi uraansa mutta kuoli jo kaksi vuotta myöhemmin sydänkohtaukseen.
Kummallakin on kolme tähteä Hollywoodin Walk of Famella, yksi radiosta, yksi elokuvista ja yksi televisiosta.
Bud Abbott

William Alexander ”Bud” Abbott (2. lokakuuta 1895 – 24. huhtikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja tuottaja joka oli syntynyt Asbury Parkissa, New Jerseyssä. Hänet muistetaan parhaiten Abbott ja Costello -nimisen komediakaksikon toisena jäsenenä. Kaksikon toisena jäsenenä oli koomikko Lou Costello. Hänellä on kolme tähteä Hollywood Walk of Famella.
Abbott sairasti epilepsiaa, ja sai kaksi sydänkohtausta. Hän kuoli syöpään huhtikuussa 1974. Hänen ruumiinsa tuhkattiin ja tuhkat siroteltiin Tyyneenmereen.
Bob Riley

Robert Renfroe ”Bob” Riley (s. 3. lokakuuta 1944 Ashland, Alabama) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko ja Alabaman osavaltion 52. kuvernööri. Hän toimi osavaltion kuvernöörinä tammikuusta 2003 tammikuuhun 2011, mitä ennen hän toimi vuosina 1997–2003 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Alkuperäiseltä ammatiltaan hän on autokauppias ja kiinteistövälittäjä. 
Riley tunnetaan vuonna 2003 esittämästään verotusjärjestelmän muutoksesta, joka olisi lisännyt rikkaiden verotaakkaa. Hän perusteli muutosta sillä, että osavaltion nykyinen järjestelmä on epäoikeudenmukainen köyhiä kohtaan, mutta lakiesitys tyrmättiin seuranneessa kansanäänestyksessä kahden kolmasosan enemmistöllä.
Riley on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Jornal de Angola

Jornal de Angola on Angolassa päivittäin julkaistava, portugalinkielinen sanomalehti ja verkkosivusto. Se on maan vaikutusvaltaisin ja taustaltaan valtiollinen sanomalehti, joka vain harvoin kritisoi hallitusta. Lehden kotipaikka on Luanda. Ulkopuolisista viestimistä "Jornal de Angola" ilmoittaa tukeutuvansa erityisesti Angolan uutistoimisto ANGOP:n, AFP:n, Reutersin, Espanjan kansainvälisen uutistoimisto EFE:n, Kuuban uutistoimisto Prensa Latinan ja Portugalin uutistoimisto Lusan aineistoihin sekä muiden toimistojen uutissähkeisiin.
Sanomalehdistö valtiollistettiin Angolassa vuonna 1976. Vaikka maassa onkin periaatteessa sananvapaus, monet toimittajat harrastavat itsesensuuria, myös sensuuria esiintyy. Angolan valtion mediatuen kymmenen suurinta saajaa ovat valtiollisia viestimiä, joten yksityisillä toimijoilla ei ole samoja toimintamahdollisuuksia. Vuonna 2020 "Jornal de Angola" oli maan kolmanneksi suurin mediatuen saaja (noin 9,2 miljoonaa dollaria) valtiollisen televisioyhtiö TPA:n (17,0 miljoonaa dollaria) ja kansallisen yleisradioyhtiö RNA:n (13,5 miljoonaa dollaria) jälkeen. 
Myös yksityisen sektorin mediayhtiöistä monet linkittyvät suoraan vasemmistolaisen valtapuolue MPLA:n keskeisiin henkilöihin, eivätkä ole riippumattoimia. Osa yksityisistä viestimistä on otettu valtion haltuun muun muassa korruptiosyytösten varjolla; vuonna 2020 esimerkiksi yksityinen Media Nova -ryhmittymä ja sen radiokanava Rádio Mais, televisioasema TV Zimbo ja printtimediaa edustava viikkolehti "Jornal O País". Vuoden 1992 monipuoluekautena perustetuista yksityisistä sanomalehdistä oli vuonna 2024 jäljellä vain neljä. Yleisesti "Jornal de Angola" kuuluu valtiollisen median ryhmään, jota vallanpitäjät suosivat. Esimerkiksi prseidentti João Lourençon esiintymisiin kutsutaan vain valtion viestimien edustajia. Pääsy julkisen tiedon ja hallituksen aineistoihin on hyvin hankalaa. Valtapuoluetta tuodaan esille ylikorostaen. Useiden viestimien toimilupien hakemuksia viivytellään. Valtion kontrolloima media onkin johtanut sosiaalisen median ja verkkojulkaisujen kasvaneeseen suosioon etenkin nuoremman väestön keskuudessa.
Aldoosit

Aldoosit ovat monosakkarideja (sokereita), jotka avoketjuisina sisältävät aldehydiryhmän, eli joissa karbonyyliryhmä on ketjun päässä. Aldoosien heterosyklisessä renkaassa on yhtä monta atomia kuin suoraketjuisessa muodossa on hiiliatomeja. Syklisessä muodossa molekyylin C-1-hiili on hemiasetaalinen (C-O-CO-C).
Muun muassa glukoosi (aldoheksoosi) ja mannoosi ovat aldooseja.