tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rodger Bumpass

Rodger Bumpass (s. 20. marraskuuta 1951 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän on esittänyt Jalmarin ääniroolia animaatiosarjassa Paavo Pesusieni.
Elämäkerta.
Bumpass syntyi Jonesborossa vuonna 1951 Carroll C. Bumpassille ja Virginia Cathey Bumpassille, jotka omistivat Bumpass Cleaners and Dyers yhtiön. Bumpass kasvoi Little Rockissa veljensä Leonardin ja siskonsa Catheyn kanssa. Hän kävi koulua Little Rock Central High Schoolissa, jossa Bumpass kokeili ensimmäistä kertaa teatteria ja erityisesti komeadiapuolta. Samoihin aikoihin hän osallistui Arkansasin yliopistossa pidettävään radio-tv kilpailuun, jossa Bumpass voitti kuuluttaja kilpailun.
Valmistumisensa jälkeen hän päätti lähteä opiskelemaan Arkansas State Universityyn, jossa Bumpass erikoistui radio-tv ja teatteri alalle. Hän toimi samalla juontajana kampuksen radioasemalla ja sai myöhemmin töitä Jonesboron KAIT-TV:stä. KAITilla Bumpass työskenteli kuuluttajaäänenä, kameramiehenä, ääniteknikkona ja teknisenä ohjaajana. Hänellä oli myös hetken aikaa oma myöhäisillan komediaohjelma Mid-Century Nonsense Festival Featuring Kumquat Theater. Bumpass lopulta valmistui yliopistosta 1976 ja muutti New Yorkiin kesäkuussa 1977.
Ura.
Muutettuaan New Yorkiin Bumpass työskenteli mattojen pesijänä ja teki samalla muutamia teatterirooleja. Yksi niistä sattui olemaan National Lampoonin tuotantoa, jonka myötä vuonna 1979 yhtiö oli tuottamassa uutta elokuvaa Jaws III–People 0. Kuvaukset pidettiin Hollywoodissa, jonne myös Bumpass matkasi saatuaan pääroolin elokuvasta. Elokuvan tuotanto kuitenkin lopetettiin kesken, mutta Bumpass jäi siitä huolimatta Hollywoodiin. Hän sai muutamia pieniä elokuva- ja televisiorooleja, mutta päätyi kuitenkin ääninäyttelemisen pariin saatuaan lukuisia pyyntöjä mainosääneksi. Lisäksi animaatioissa ääninäyttelemisestä tuli enemmän menestystä ja Bumpass on sittemmin tehnyt äänirooleja animaatioihin 1980-luvulta lähtien, kuten Heavy Metal, Jetsonit, Pilipalipilotit, Batman, Pocahontas II, Rautajätti, Toy Story 2, Keisarin uudet kuviot, Teen Titans ja Autot. Parhaiten Bumpass kuitenkin tunnetaan Paavo Pesusieni -animaatiosarjan myötä.
Tee itselles elämä

Tee itselles elämä on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen kahdeksas, ja Pelle Miljoonan 23. albumi. Se julkaistiin 7. toukokuuta 2001.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Rockers, ellei toisin mainita.
António Lobo Antunes

António Lobo Antunes (s. 1. syyskuuta 1942 Lissabon) on portugalilainen kirjailija. 
Antunes on kirjoittanut lapsuudestaan saakka. Hän opiskeli isänsä tahdosta lääketiedettä ja lähti opintonsa suoritettuaan työskentelemään sotilassairaalaan Angolaan. Antunes lähti Angolasta vuonna 1973, mutta alueella kerätyt kokemukset ovat usein heijastuneet myöhempään kirjalliseen tuotantoon.
Antunesin ensimmäinen romaani "Memória de Elefante" ilmestyi vuonna 1979. Muista teoksista tunnetuimpien joukossa on "Fado Alexandrino" (1983), joka kuvaa Mosambikissa käydyn siirtomaasodan veteraanien vaiheita. Antunesin teoksista on suomennettu "Os Cus de Judas" (1979) nimellä "Hevonkuusessa" (1984) ja "As Naus" (1988) nimellä "Purret" (2021).
Severiano Ballesteros

Severiano (”Seve”) Ballesteros (9. huhtikuuta 1957 Pedreña, Kantabria, Espanja – 7. toukokuuta 2011 Pedreña, Kantabria, Espanja) oli espanjalainen golfaaja, joka oli lajin rankinglistan ykkösenä viiteen otteeseen 1980-luvun loppupuolella. Myös hänen setänsä Ramón Sota on pelannut ammatikseen golfia.
Ballesteros aloitti ammattiuransa vuonna 1974. Hän voitti British Openin kolmesti (1979, 1984, 1988) ja The Masters Tournamentin kahdesti (1980, 1983). Hänen ensimmäinen Mastersin voittonsa 1980 oli ensimmäinen kerta, kun turnauksen voitto meni eurooppalaiselle kilpailijalle.
Ballesterosille myönnettiin vuonna 1989 Asturian ruhtinaan palkinto, ja hänet nimettiin vuonna 1997 World Golf Hall of Fameen.
Ballesteros ilmoitti 16. heinäkuuta 2007 vetäytyvänsä ammattimaisesta golfinpeluusta. Hänen uransa kesti poikkeuksellisen pitkään, yli kolmen vuosikymmenen ajan. 
Ballesterosilla todettiin vuonna 2008 aivokasvain hänen pyörryttyään Madridin lentokentällä. Viimeisen julkisen esiintymisensä hän teki 2009 seuratessaan Racing de Santanderin jalkapallo-ottelua. 
6. toukokuuta 2011 Ballesterosin perhe antoi tiedotteen, jossa hänen terveydentilansa kerrottiin huonontuneen merkittävästi. Ballesteros kuoli vain muutama tunti tiedotteen julkistamisen jälkeen.
Futsal Cup

Futsal Cup on Suomen Cup -kilpailu futsalissa. Se pelattiin ensimmäisen kerran miehissä Liittocupin nimellä kaudella 2003–2004, jolloin siihen saivat osallistua vain Futsal-liigan ja -Ykkösen seurat. Seuraavalla kaudella se laajeni kuitenkin Futsal Cupiksi, johon voivat osallistua suomalaiset joukkueet eri sarjatasoilta. Viimeinen perinteinen Futsal Cup pelattiin kaudella 2015 - 2016, jolloin Cup-mestaruuden voitti GFT. Futsal Cupin tilalle on kehitetty Final Four-turnaus, jossa yhdistyy cup-muotoinen kilpailuun neljän joukkueen lopputurnaus, johon puolustava mestari pääseen osallistumaan automaattisesti. Käytännössä Futsal Cup pelataan kaikille avoimena cup-turnauksena, joka huipentuu Final Four-turnaukseen helmikuussa. Final Four -turnaukseen pääsevät Cupin kolme parasta joukkuetta ja neljäntenä hallitseva Final Four -mestari.
Final Four-lopputurnaus.
Kaudeksi 2016-2017 vähäiselle huomiolle jäänyttä Suomen Futsal Cupin formaattia päätettiin uudistaa. Englanninkielisellä nimellä kulkeva Final Four -formaatti on lainattiin Etelä-Euroopan perinteisistä futsalmaista ja se korvasi 2017 - 2018 kaudella Palloliiton järjestämän Futsal Cupin, joka oli kaikille seuroille avoin Cup-kilpailu sarjatasosta riippumatta. Nykymuotoisen turnauksen järjestävänä tahona toimii Futsal-Liigaseurat ry. Nykymuodossaan Suomen seurajoukkuefutsalin Cup-kilpailu huipentuu Final Four -turnaukseen, jossa yhden viikonlopun aikana neljä parasta joukkuetta kohtaavat neljän joukkueen miniturnauksessa. Turnauksessa ratkaistaan sekä naisten että miesten Cup-mestaruus.Futsalin Final Four turnaus 2019 järjestetään Jyväskylässä 16.-17.2019.
Maria Canals

Maria Pilar Canals (s. 28. syyskuuta 1966 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen ALMA-palkittu näyttelijä, joka tunnetaan ääniroolistaan Haukkatyttönä animaatiosarjassa "Justice League".
Ura.
Canals opiskeli näyttelemistä Miamin yliopistossa. Hän näytteli useissa teatterinäytelmissä Los Angelesissa ja Miamissa ja teki ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 1990, ja kolme vuotta myöhemmin Canals teki rooleja tiheämmin.
Canals on näytellyt televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Kyttä ja puolikas, Murhasta tuli totta, Veronican salaisuudet, Valkokankaan lemmikit, Arki vaivaa, Danny Phantom ja Waverly Placen velhot. Vuonna 2008 hän esiintyi myös Disney Channelin elokuvassa Camp Rock Mitchien äitinä, Connie Torresina.
This Is... Beats and Styles

This Is... Beats and Styles on Beats and Stylesin esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. elokuuta 2003. Albumin suurimmat hitit olivat ”Dynamite” ja ”Girls Anthem”. Dynamitesta kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Kusti Manninen. Apulannan laulaja Toni Wirtanen on vierailevana tähtenä soittamassa kitaraa.
Etelä-Kaukasia

Etelä-Kaukasia tai Taka-Kaukasia tai Transkaukasia on maantieteellinen alue suuremman Kaukasuksen vuoriston etelärinteillä ja eteläpuolella. Alue käsittää noin puolet koko Kaukasiasta. Alueella sijaitsee kolme valtiota: Armenia, Azerbaidžan ja Georgia. Lisäksi Georgiasta irrottautuneet Abhasia ja Etelä-Ossetia ovat nykyään käytännössä itsenäisiä. Pohjoisessa alue rajoittuu Venäjään, etelässä Turkkiin ja Iraniin. Kaspianmeri ja Mustameri sijaitsevat Etelä-Kaukasian itä- ja länsipuolella. Taka-Kaukasian kaakkoisosassa sijaitsevat Bakun öljykentät. Öljyn lisäksi muita alueen valtioiden merkittäviä vientituotteita ovat tee, sitrushedelmät, viini ja mangaanimalmi.
Joidenkin määrittelyjen mukaan Aasian ja Euroopan raja kulkee Etelä-Kaukasian poikki: (idästä länteen) Kurajokea Suramin solan kohdalle, jota myöten Qvirilajokeen ja edelleen sitä sekä sen pääjokea Rionia pitkin. Alueesta on joskus käytetty myös nimeä "Transkaukasia", joka tulee venäjän sanasta Zakavkazje, "Kaukasuksen takana".
Vuonna 1918 alueelle perustettiin Transkaukasian federaatio, joka kuitenkin jäi lyhytikäiseksi. Myöhemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jolloin perustettiin Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. Se kuitenkin hajotettiin kansallisuusrajoja vastaaviin neuvostotasavaltoihin 1936. Neuvostoliiton hajotessa 1991 ne itsenäistyivät.
Korttien talo

Korttien talo oli vuosina 1995-2007 Hämeenlinnassa sijainnut museo, joka esitteli postikorttien historiaa. Museota ylläpiti Korttien talo -säätiö, johon kuuluivat Paletti Oy, Posti Oy, Hämeen Sanomat Oy, Hämeenlinnan kaupunki ja Markku Laakso.
Detlev-Rohwedder-Haus

Detlev-Rohwedder-Haus on monumentaalinen virastorakennus Berliinin keskustassa, Wilhelmstrassen ja Leipziger Strassen varrella.
Talo rakennettiin alun perin 1935–1936 kansallissosialistisen Saksan ilmailuministeriölle (). Sen suunnitteli arkkitehti Ernst Sagebiel. Valmistuessaan rakennuksessa oli 2 000 virastohuonetta ja se oli tuolloin 56 000 neliömetrin pinta-alallaan Berliinin suurin virastorakennus. Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) aikana se kantoi nimeä "Haus der Ministerien" (”ministeriöiden talo”). 1990-luvulla rakennus oli Treuhandanstaltin eli DDR:n valtiollisen omaisuuden yksityistämisestä vastanneen viraston keskuspaikka. Nykyisin se on Saksan valtiovarainministeriön käytössä. 
Rakennus nimettiin vuonna 1992 Treuhandanstaltin johtajan Detlev Karsten Rohwedderin mukaan, joka oli edeltävänä vuonna kuollut salamurhan uhrina, mahdollisesti terroristiryhmä Punaisen armeijakunnan (RAF) surmaamana.
Pelimies (albumi)

Pelimies on vuoden 2002 syksyllä julkaistu Frederikin albumi. Levy sisälsi hittikappaleet ”Rio”, ”Volga” ja ”Hei Beibi”. ”Volga” on Frederikin modernisoitu tulkinta Juhamatin vanhasta hitistä. Mukana oli myös vuoden 2000 Syksyn sävel -kisasta hyllytetty kappale ”Rytsölät ostaa kaiken”, tosin nimellä ”Rytsölät baanalla” ja eri sanoilla. Levyllä julkaistiin myös Reetun version Boney M:n hitistä ”Daddy Cool”. Frederik itse on kuvaillut levyn sisältävän ”junttidiskoa”.
Kevork IV Konstantinopolilainen

Kevork IV Konstantinopolilainen (k. 6. joulukuuta 1882) oli Armenian katolikos vuosina 1867–1882. Hänen aikanaan tehtiin monia uudistuksia, ehkä tärkeimpänä Etšmiadzinin seminaarin perustaminen vuonna 1874. Kevork toi seminaariin musiikkitieteilijöitä Konstantinopolista, minkä ansiosta armenialaista kirkkomusiikkia alettiin julkaista ja kehittää. Kevork myös kehitti kaikkia kirkollisen elämän osa-alueita jumalanpalveluselämästä taloudenpitoon, vahvisti Etšmiadzinin katolikoksen asemaa Kilikian katolikokseen nähden ja perusti Etšmiadziniín museon. Toisaalta Kevork ei juuri kiinnittänyt huomiota vähäosaisiin.
Kevork kuoli raskaan sairauden seurauksena 6. joulukuuta 1882. Häneltä jäi vain muutama rupla, sillä ilmeisesti hänen alaisensa, piispa Vahram, varasti Kevorkin rahat ja arvoesineet tämän kuoltua, sillä kyseistä piispaa ei tämän jälkeen nähty. Kevorkia seurasi katolikoksena Makar I, joka valittiin virkaansa vasta vuonna 1885 viivästyksien vuoksi.
Ohutlevy

Ohutlevyt ovat ohuita metallilevyjä, joita käytetään muun muassa rakentamisessa, sekä erilaisten esineiden valmistamisessa. Ohutlevyistä valmistetaan tuotteita leikkaamalla, liittämällä ja muovaamalla niitä. Ohutlevyjä kutsutaan usein myös pelliksi. Ohutlevyjen leikkaamiseen ja muovaamiseen käytetään erityisiä ohutlevyleikkureita, jotka ovat eräänlaisia levytyökoneita.
Rakennusten katot, astiat, elektronisten laiteiden kotelot tai auton korit ovat esimerkkejä tuotteista, joita voidaan valmistaa ohutlevyistä.
Ohutlevyjä valmistetaan eri paksuisia ja eri materiaaleista. Ohutlevyjä myös pinnoitetaan eri tavoin erityisesti sinkitsemällä. Tyypillisiä levymateriaaleja ovat teräs, alumiini ja kupari.
Ohutlevyjä voidaan leikata laserleikkauksella tai erilaisilla mekaanisilla menetelmillä. Peltisakset ovat perinteinen ja yhä käsityönä tehtävien esineiden valmistuksessa käytetty mekaanisesti toimiva leikkuuväline. Kaarisaksia käytetään pitempien suorien leikkausten tekemiseen. Levyjä leikataan myös lävistämällä niitä erilaisten meistien avulla.
Muovausmentelmiä ovat muun muassa syväveto ja painosorvaus. Levyjä voidaan muovata myös perinteiseen tapaan takomalla. Levyihin voidaan myös tehdä taitoksia kanttikoneilla tai särmäyspuristimilla.
Ohutlevyjä voidaan liittää toisiinsa esimerkiksi hitsaamalla tai niittien ja ruuvien avulla.
Kovimmat hitit

Kovimmat hitit on Frederikin kokoelmalevy vuodelta 2000. Levy julkaistiin syksyllä ja se nousi Suomen myydyimpien levyjen listalle ja rikkoi jo vuonna 2000 silloisen kultalevyrajan, 20 000 kappaletta. Kaikkiaan levyä on myyty 27 464 kpl.
Anneli Kivitie-Koskinen

Eeva Anneli Kivitie-Koskinen (o.s. Paronen, vuoteen 1962 Vuorinen) (6. tammikuuta 1934 Pori – 1. huhtikuuta 2004 Pori) oli suomalainen Liberaalisen kansanpuolueen kansanedustaja vuosina 1975–1983 ja LKP:n eduskuntayhmän puheenjohtaja vuosina 1979–1982. 
Kivitie valmistui ylioppilaaksi vuonna 1955 ja merkonomiksi vuonna 1957 sekä opiskeli oikeustiedettä Helsingin ja Turun yliopistoissa. Hän työskenteli Rosenlew Oy:n sairausavustuskassan hoitajana vuosina 1964–1966 sekä kanslistina Asianajotoimisto Kivitiessä vuosina 1970–1975. Kivitie oli myös pitkäaikainen Porin kaupunginvaltuuston jäsen (1973–1987) ja ensimmäinen nainen Porin kaupunginhallituksessa, jonka varsinaisena jäsenenä hän oli vuonna 1975 ja varajäsenenä vuosina 1981–1984. Kivitie oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaalissa. Kivitie toimi myös Liberaalisen kansanpuolueen Satakunnan piirin puheenjohtajana.
Kivitie herätti keväällä 1979 huomiota saapuessaan Forssan Koijärvelle yhdessä LKP:n toisen kansanedustajan Terhi Niemisen ja järven suojelua vaatineiden mielenosoittajien kanssa. Turun Sanomille paikan päällä antamassaan haastattelussa Kivitie myönsi tapahtuman herättäneen hänessä ristiriitaisia tunteita: ”Tiedämme, ettei tämä ole laillista emmekä näin voi sitä hyväksyä. Ymmärrämme kuitenkin erittäin hyvin sen perustan, jolta tämä protestitoimi on lähtenyt.” Kivitien mukaan luonnonsuojelijoiden toimet olivat ”hätähuuto lainsäädännön muuttamisen puolesta ja tarpeellinen teko, koska puheet eivät tunnu luonnonsuojelijoita auttavan”.
Kivitien kantavia teemoja politiikassa olivat vastuullisuus, tasa-arvo, yrittäjyys, vihreät arvot.
Hanit

Hanit (, pinyin: Hānízú, ) ovat Kiinan Yunnanissa, Burmassa, Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa asuva etninen kansa. Hanit kuuluvat myös Kiinan etnisiin ryhmiin. Kiinassa heitä on virallisten lukujen mukaan 1 439 000. Heistä suurin osa puhuu äidinkielenään hania ja he ovat uskonnoltaan animisteja. Akhat lasketaan Kiinassa virallisesti hanien alaryhmäksi. 
Historia.
Kiinalaisten arkeologien mukaan hanit muodostuivat Yunnanin ja Sichuanin rajaseudulla. Heillä on ehkä sama alkuperä kuin tillä. Hanien suullinen perimätieto tuntee tarinan muuttoaallosta pohjoisesta heidän nykyisille asuinalueilleen. 700-luvun Nazhaon historioitsijat tunsivat hanit nimellä "heni" ja myöhemmin Kiinan vallanneet mongolit tunsivat heidät puolestaan nimellä "hezi". Han-kiinalaiset alistivat hanien maat 1300-luvulle tultaessa. Kiinalaiset hallitsivat haneja niin sanotun "tusi"-järjestelmän kautta, jossa keskusvalta hallitsi paikallisia kansoja paikallisten välikäsien kautta. Tusijärjestelmä pysyi käytössä vuosisatojen ajan, mutta lopulta paikalliset päälliköt korvattiin han-kiinalaisilla virkamiehillä alueiden hallinnossa.
Han-kiinalaisten valtaa hanien parissa leimasi rauhattomuus. 1800-luvun puolivälissä hanit tukivat Taiping-kapinaa Kiinan keskusvaltaa vastaan. He taistelivat myös ranskalaisia vastaan näiden yrittäessä liittää alueita Yunnanista Ranskan Indokiinaan. Vuonna 1917 Lu Mebei -niminen haninainen johti haneja kapinassa han-kiinalaisia virkamiehiä ja paikallisia tusipäälliköitä vastaan. Toisessa maailmansodassa hanit taistelivat japanilaisia vastaan ja Kiinan sisällissodassa he tukivat kommunisteja kansallismielisiä vastaan. Kommunistien vallan alla haneille perustettiin autonominen Honghen prefektuuri Yunnaniin vuonna 1952.
Kulttuuri.
Hanin kieli kuuluu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Sillä ei ole omaa kirjoitusjärjestelmäänsä. Hanin kielen eri murteiden puhujat eivät aina pysty ymmärtämään toisiaan ja niinpä eri murteet luokitellaan joskus myös kokonaan omiksi kielikseen. Kolme päämurretta ovat ha-ai, bi-kaw ja hao-bai. Murteiden, alueiden ja tapakulttuurin perusteella hanit jakautuvat useisiin eri alaryhmiin, joita voidaan kielten tapaan pitää joskus kokonaan omina erillisinä etnisinä ryhminään.
Buddhalaisten ja kristittyjen lähetyssaarnaajien työstä huolimatta suurin osa haneista harjoittaa edelleen perinteisiä uskoja, joissa on animistisia ja šamanistisia piirteitä. Hanit uskovat erilaisiin henkiin, jotka voivat suojella tai aiheuttaa vahinkoa. Vahingot voivat ilmetä esimerkiksi tautien muodossa, joita voivat parantaa jokaisesta kylästä löytyvät šamaanit eli "zuimat". Suurin osa haneista on maanviljelijöitä. Osa heistä harjoittaa edelleen kaskiviljelyä. Viljeltyihin kasveihin kuuluvat muun muassa riisi, maissi pavut, tattari, puuvilla, tee ja kaneli. Nykyajan mukana hanien asuinalueille on myös tullut teollisuutta ja kaivostoimintaa.
Honghen hanien riisipenkereet ovat Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2013.
Benjamin Spock

Benjamin McLane Spock (2. toukokuuta 1903 New Haven, Connecticut – 15. maaliskuuta 1998 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lastenlääkäri ja -psykologi sekä soudun olympiavoittaja, poliitikko ja aktivisti.
Spock opiskeli Yalen yliopistossa. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti miesten soudun kultaa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Spock jatkoi opintojaan Columbian yliopiston College of Physicians and Surgeonsissa, valmistui ensimmäisenä luokastaan vuonna 1929 ja syventyi edelleen lastentautioppiin sekä psykiatriaan. Hänen julkaisunsa "Baby and Child Care" (1945) osoittautui kansainväliseksi menestysteokseksi, ja suomeksi nimellä "Järkevää lastenhoitoa" se on ilmestynyt monena painoksena, viimeksi 2003.
Spock tuli myöhemmin tunnetuksi Vietnamin sodan vastaisista toimistaan. Hän oli People's Partyn ehdokkaana vuoden 1972 presidentinvaaleissa. Hän kuoli syöpään Kaliforniassa 94 vuoden ikäisenä vuonna 1998.
Driss Maazouzi

Driss Maazouzi () (s. 20. lokakuuta 1969 Fetnès) on ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti pronssia 1 500 metrillä vuoden 2001 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Edmontonissa. Sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa 2003 hän voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti vuosina 2004 ja 2005 henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia ja joukkuekilpailussa kultaa.
Hän edusti Marokkoa vuoden 1996 kesäolympialaisiin saakka, mutta vaihtoi kansalaisuuttaan heti kisojen jälkeen ja edustaa nykyään Ranskaa.
Rembrandt Bugatti

Rembrandt Bugatti (16. lokakuuta 1884 – 8. tammikuuta 1916) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän syntyi Milanossa tunnettuun taiteilijasukuun: myös isä Carlo Bugatti oli alan merkkinimiä. Rembrandt oli autosuunnittelija Ettore Bugattin nuorempi veli.
Bugatti opiskeli Milanon taideakatemiassa. Hän oli lahjakas piirtäjä, jonka ominta aihepiiriä olivat eläimet.
Bugatti muutti 1900-luvun alussa perheineen Pariisiin, missä hänet hyväksyttiin Société Nationale des Beaux-Artsin jäseneksi. Seuraavaksi he muuttivat Antwerpeniin, missä oli sekä vilkkaat taiteilijapiirit että suuri eläintarha. Eläintarhassa hän työskenteli muun muassa taidelajien olympiavoittajan Albéric Collinin kanssa. Bugatti teki Antwerpenin-vuosinaan veistoksen takajaloilleen nousevasta elefantista, jota hänen veljensä käytti koristamaan Bugatti Royale -autoa 1920-luvulla.
Hän vajosi myöhempinä vuosinaan syvään masennukseen, joka johti hänen itsemurhaansa 31-vuotiaana.
Olavi Hytönen

Klaus Olavi Hytönen (16. syyskuuta 1909 – 20. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja lintutieteilijä.
Hytönen tarkkaili lintuja jo koulupoikana Helsingin ympäristössä. Hän tutki Helsingin Vanhankaupunginlahden naurulokkiyhdyskuntaa ja laati aiheesta progradu-tutkielman. Hän työskenteli Helsingin yliopiston eläintieteen laitoksella ylimääräisenä amanuenssina 1929–1940 hoitaen rengastusasioita, ja julkaisi yhdessä Ilmari Välikankaan kanssa vuosittaiset rengastusraportit ("Die Vogeberingung in Finnland") 1929–1937.
Hytönen rengasti suuren määrän lintuja. 1920- ja 1930-luvuilla hän rengasti Suomessa eniten lintuja. Hän löysi Suomelle 2 uutta lintulajia, rastaskerttusen 1930 ja pikkukiurun 1962.
Hytönen toimi Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen sihteerinä 1930–1936. Hytösen puoliso oli Irma Salme (o.s. Rantala) vuodesta 1940.
Paweł Czapiewski

Paweł Czapiewski (s. 30. maaliskuuta 1978) on puolalainen keskimatkojen juoksija, joka keskittyy 800 metrille. Hän voitti pronssia 800 metriltä Edmontonin MM-kilpailuista 2001.
Czapiewski voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 2002 ja sijoittui vuoden 2001 Hyvän tahdon kisoissa neljänneksi.
Hän pitää hallussaan Puolan ennätystä 800 metrillä ajalla 1.43,22, jonka hän juoksi 17. elokuuta 2001 Zürichissä.
Fabian Gottlieb von Bellingshausen

Fabian Gottlieb von Bellingshausen (myös , Faddei Faddejevitš Bellingsgauzen; 20. syyskuuta 1778 Saarenmaa, Liivinmaan kuvernementti – 25. tammikuuta 1852 Kronstadt, Venäjän keisarikunta) oli baltiansaksalainen tutkimusmatkailija joka oli kotoisin Saarenmaalta.
Bellingshausen muistetaan tutkimuksestaan, jonka hän teki antarktisella alueella vuosina 1819–1821. Hänellä oli käytössään kaksi alusta: nopea korvetti "Vostok" ja huoltoaluksena toiminut kauppalaiva "Mirni". Bellingshausen löysi muun muassa , ja hänen mukaansa on nimetty Bellingshausenin saari Etelä-Georgiassa ja Eteläisillä Sandwichsaarilla. Antarktiksella sijaitsee myös Bellingshauseninmeri.
Bellingshausen jatkoi tsaarin palveluksessa. Hän taisteli Venäjän–Turkin sodassa vuosina 1828–1829 Venäjän keisarikunnan laivaston palveluksessa ja saavutti amiraalin arvon. Hänestä tuli vuonna 1839 Kronstadtin sotilaskuvernööri.
Vuonna 1968 Saarenmaalle Salmen kunnan Lahetagusen kylään pystytettiin von Bellingshausenin muistokivi paikalle, jossa sijaitsi hänen syntymäkartanonsa. Hänelle on pystytetty patsas Kronstadtin laivastokatedraalin lähellä sijaitsevaan puistoon.
Toivo Armas Putkonen

Toivo Armas Putkonen (2. helmikuuta 1912 Viipuri – 25. maaliskuuta 1980 Espoo) oli suomalainen lintutieteilijä ja opettaja.
T.A. Putkonen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseossa 1931. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1936 ja sai maisterin arvon 1937. Hän opetti biologiaa ja maantietoa vuosikymmeniä, ensin Uuraan yhteiskoulussa ja 1939 Helsingin toisessa suomalaisessa lyseossa. 1940 hän meni Imatran yhteiskouluun, jossa hän työskenteli eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuodesta 1950 alkaen koulun rehtorina. Putkonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan.
Putkonen tutki Viipurin seudun linnustoa ja julkaisi tutkielmansa 1942 Vanamon Annales Zoologici-sarjassa. Hän tarkkaili lintuja Äyräpäänjärvellä 1935–1937 sekä keräsi laajan lintuhavaintoarkiston Karjalan kannaksen alueelta. Putkonen perehtyi tutkimuksissaan erityisesti puukiipijään, mutta ei koskaan julkaissut aiheesta.
Rabies (albumi)

Rabies on industrial metal -yhtye Ruoskan järjestyksessään viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2008. Uuden albumin on sanottu olevan aikaisempia albumeja raskaampi. Yhtyeen rumpali Sami Karppinen kuvaili albumia näin: "Tämä on todella tylyä tavaraa". "Rabieksen kuuntelu saa raudan maun nousemaan kitalakeen".
5. joulukuuta 2007 Ruoska julkaisi albumilta kuunneltavaksi ”Pirunkieli” -nettisinglen MySpace-sivustolla. Kappale tuli myyntiin digitaalisiin musiikkikauppoihin 26. joulukuuta 2007. Toinen single ”Helvettiin jäätynyt” julkaistiin digitaalisesti 23. tammikuuta 2008 ja kolmen kappaleen maxi-singlenä 30. tammikuuta 2008. Kappale ”Lihaa vasten lihaa” julkaistiin ilmaiseksi ladattavana Ruoskan MySpace-sivustolla musiikkivideo-kilpailua varten, jossa fanit saivat itse tehdä kappaletta varten videon, joista Ruoska valitsi parhaan. 
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Kappaleet.
Sävellykset ja sovitukset Ruoska, ellei toisin mainita. Kaikki sanoitukset Ruoska ja Jouni Kuokkanen.
Carole Montillet

Carole Montillet-Carles (s. 7. huhtikuuta 1973 Corrençon-en-Vercors) on entinen ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Montilletin alppihiihtouran suurin saavutus on olympiakulta syöksylaskusta Salt Lake Cityssä 2002. Samoissa kisoissa hän sijoittui Super-G:ssä seitsemänneksi ja suurpujottelussa kahdeksanneksitoista. Naganon kisoissa 1998 hän oli ollut sekä syöksyssä että supersuurpujottelussa neljästoista; Torinon olympialaisten 2006 super-G:ssä hän sijoittui viidenneksi.
Montillet kuului Ranskan joukkueeseen, joka voitti MM-kisoissa 2005 pronssia joukkuekilpailussa. Hän on ollut MM-kilpailujen syöksylaskussa kahdeksas Moriokassa 1993, seitsemäs Sestrieressä 1997, kymmenes St. Antonissa 2001 ja seitsemäs St. Moritzissa 2003. Supersuurpujottelussa vastaavat sijoitukset ovat: yhdestoista Sierra Nevadassa 1996, neljäs 1997, viidestoista Vailissa 1999, viides 2001 sekä neljästoista 2003.
Montillet on voittanut kahdeksan maailmancupin osakilpailua sekä sijoittunut 25 kertaa kolmen parhaan joukkoon. Kaudella 2002–2003 hän voitti supersuurpujottelun kokonaiscupin.
Lisäksi Montillet on voittanut Ranskan mestaruuden syöksyssä vuosina 1996, 1997 ja 1999 sekä super-G:ssä vuosina 1992, 1997, 1998, 1999 ja 2002.
Pádraig Harrington

Pádraig Harrington (s. 31. elokuuta 1971 Dublin) on irlantilainen golfaaja. Hänen valmentajanaan toimii Bob Torrance. 
Harrington aloitti ammattilaisuransa 1990-luvun puolessavälissä. Hän voitti vuonna 1996 Spanish Openin sekä vuosina 2007 ja 2008 British Openin. Tililleen hän sai myös The PGA Championshipin voiton vuonna 2008.
Harrington on ollut vuodesta 1997 naimisissa puolisonsa Carolinen kanssa. Pari on saanut kaksi lasta: Patrickin vuonna 2003 ja Ciaránin vuonna 2007. 
Pokeriammattilainen Dan Harrington ja amerikkalaisen jalkapallon ammattilainen Joey Harrington ovat Pádraig Harringtonin serkkuja.
Charly Mottet

Charly Mottet (s. 16. joulukuuta 1962 Valence) on entinen ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1983–1994.
Mottet voitti Lombardian ympäriajon vuonna 1988, Tour de Romandien ja Züri-Metzgeten 1990 sekä Dauphiné Libérén kaikkiaan kolme kertaa. Hän sijoittui toiseksi ammattilaisten maantieajon MM-kilpailussa Colorado Springsissä vuonna 1986 Moreno Argentinin jälkeen. Ranskan ympäriajossa Mottet sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuosina 1987 ja 1991 sekä Italian ympäriajossa toiseksi 1990. Hän voitti etappeja kaikissa kolmessa suuressa ympäriajossa.
Christian Bäckman

Rune Christian Bäckman (s. 28. huhtikuuta 1980 Alingsås) on ruotsalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Bäckman pelasi urallaan kuusi kautta NHL-liigassa ja 11 kautta Ruotsin pääsarjassa Frölunda HC:ssä.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Bäckman varattiin NHL:ään jo pelatessaan Frölunda HC:n juniorijoukkueissa. Hänet varasi St. Louis Blues ensimmäisellä kierroksella 24. varauksena. Kaudella 1998–1999 Bäckman debytoi Frölundan edustusjoukkueessa Elitserienissä. Bäckman pelasi Ruotsin pääsarjassa kaikkiaan neljä kautta. NHL:ään hän lähti vasta kaudeksi 2002–2003, vaikka oli jo aiemmin saanut monta sopimusehdotusta St. Louisilta, mutta oli kieltäytynyt kaikista NHL-sopimuksista kesään 2002 mennessä.
Bäckmanin ensimmäinen NHL-kausi meni pääasiassa St. Louisin farmissa Worcester IceCatsien AHL-joukkueessa. Kaudella 2003–2004 Bäckman vakiinnutti paikkansa St. Louisin kokoonpanossa. hän palasi Elitserieniin ja Frölundaan. Ruotsissa Bäckman oli mukana voittamassa ensimmäistä Elitserienin mestaruuttaan. Hän oli myös Elitserienin pudotuspelien eniten pisteitä tehnyt puolustaja.
St. Louis Bäckman pelasi kauteen 2007–2008, jolloin hänet kaupattiin siirtoajan takarajalla New York Rangersiin. Vaihtokaupassa St. Louis sai neljännen kierroksen varausoikeuden. Rangersissa Bäckman ei pelannut kuin kauden loppuun. Kesällä 2008 Rangers hankki vapailta markkinoilta muutaman puolustajan ja kauppasi lopulta sekä Bäckmanin että Fjodor Tjutinin Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa kahteen hyökkääjään Nikolai Žerdeviin ja Dan Fritscheen.
Bäckman pelasi kauden Columbuksessa, minkä jälkeen palasi Ruotsiin. Hän oli vielä syksyllä 2009 koesopimuksella hakemassa paikkaa Florida Panthersista, mutta ei mahtunut joukkueeseen. Lokakuussa 2009 Bäckman teki Frölundan kanssa viiden vuoden sopimuksen, jossa on NHL-pykälä. Bäckman pelasi Frölundassa kauden 2014–2015 loppuun saakka, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Maajoukkueessa.
Bäckman on pelannut Ruotsin puolesta neljässä junioriturnauksessa. Vuosina 1997 ja 1998 hän oli mukana Ruotsin 18-vuotiaiden EM-joukkueessa sekä vuosina 1999 ja 2000 20-vuotiaiden MM-joukkueessa. Euroopan-mestaruuskilpailuista Ruotsi voitti kultaa vuonna 1998 ja hopeaa vuonna 1997.
Ensiesiintymisensä aikuisten maajoukkueessa Bäckman teki kaudella 2000–2001, jolloin pelasi neljä maaottelua. Ensimmäisen arvoturnauksensa Bäckman pelasi vuoden 2004 MM-kilpailuissa, joissa Ruotsi voitti hopeaa. Lisäksi Bäckman on pelannut maailmanmestaruuskilpailut 2005. Torinossa 2006 Bäckman oli mukana Ruotsin olympiakultaa voittaneessa joukkueessa.
Bäckman on pelannut yhteensä 62 aikuisten maaottelua.
Aixam Mega

Aixam Mega on ranskalainen kääpiöautovalmistaja, jonka tehdas sijaitsee Aix-les-Bains’ssa Savoiessa. Se perustettiin 1983 tekemään kääpiöautoja Arola-nimisen tehtaan sulkeutuessa.
Aixam-Mega oli vuonna 2006 Euroopan suurin kääpiöautovalmistaja, sen tuotteita myytiin seuraavissa maissa: Itävalta, Belgia, Suomi, Kreikka, Alankomaat, Italia, Liettua, Luxembourg, Norja, Portugali, Espanja, Ruotsi, Sveitsi ja Englanti.
Suomessa.
Aixam kääpiöautot tunnetaan Suomessa "kevyinä nelipyörinä" eli mopoautoina. Mopoautoa saavat Suomessa ajaa 15 vuotta täyttäneet A121-mopoautokortilla.
Vantaan Kaupunki hankki alumiinirunkoisen ja ABS-muovikattella varustetun sähköllä toimivan Aixam lava-auton syksyllä 2008.
Vanessa-Mae

Vanessa-Mae (oik. Vanessa-Mae Vanakorn Nicholson, s. 27. lokakuuta 1978) on brittiläinen viulisti. Hän on levyttänyt taidemusiikin lisäksi teknovaikutteista popmusiikkia. Vanessa-Mae syntyi Singaporessa thai-isälle ja kiinalaiselle äidille. 
Muusikkona.
Vanessa-Mae aloitti pianonsoiton 3- ja viulunsoiton 5-vuotiaana. Varhaiskypsä Vanessa-Mae levytti jo 13-vuotiaana Beethovenin ja Tšaikovskin konsertot. Hän esiintyi vuonna 1988 Schleswig-Holsteinin musiikkijuhlilla Saksassa. 
Vanessa-Maen ensimmäinen poptyylinen albumi, "The Violin Player", julkaistiin vuonna 1995. Viulistia kuullaan myös vierailijana Janet Jacksonin albumilla "The Velvet Rope" (1997). 
Urheilijana.
Vanessa-Mae osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 edustaen Thaimaata alppihiihdossa. Kilpailussa hän käytti nimeä Vanessa Vanakorn. Hän sijoittui suurpujottelussa 67:nneksi ollen kilpailun molemmilla kierroksilla hitain ja häviten kilpailun voittajalle yli 50 sekuntia ja kilpailun toiseksi viimeiselle yli 11 sekuntia. Hänen kisapaikkansa varmistaneiden karsintakilpailuiden tulosten epäiltiin olleen manipuloidut. Tämän vuoksi Kansainvälinen hiihtoliitto FIS määräsi Maen neljän vuoden kilpailukieltoon, jonka Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS kuitenkin perui. CASin mukaan Maen osallisuudesta tulosmanipulaatioon ei ollut varmuutta. Karsintakilpailuiden tuloshylkäykset kuitenkin pysyivät voimassa ja siten Mae ei olisi ollut oikeutettu osallistumaan olympialaisiin. Mae sai Kansainväliseltä hiihtoliitolta korvauksia kunnianloukkauksesta vuonna 2016. Summaa ei julkaistu ja Mae lupasi lahjoittaa rahat hyväntekeväisyyteen.
Vanessa-Mae tavoitteli olympiapaikkaa vuoden 2018 talviolympialaisissa, mutta laskettelussa saatu olkapäävamma ei mahdollistanut hänen osallistumistaan karsintakilpailuihin. Thaimaan viranomaiset olivat myös asettaneet vuoden 2018 kisoihin vuoden 2014 kisoja vaativammat karsintaehdot.
Westroadin ostoskeskussurmat

Westroadin ostoskeskussurmat oli 5. joulukuuta 2007 Westroadin ostoskeskuksessa tapahtunut aseellinen hyökkäys, jossa 19-vuotias Robert A. Hawkins ampui kahdeksan ihmistä isäpuoleltaan varastamallaan WASR-10–kiväärillä ostoskeskuksen ylimmästä kerroksesta ja surmasi itsensä. Omahassa, Nebraskan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitsevassa Westroadin ostoskeskuksessa on yhteensä 135 kauppaa ja ravintolaa. Ostoskeskuksessa vierailee vuosittain miljoonia asiakkaita.
Tapahtumien kulku.
Iltapäivällä 5. joulukuuta 2007 noin kello 13.40 (CST) ampujaksi tunnistettu Hawkins surmasi kiväärillä ostoskeskuksen kolmannen kerroksen parvekkeelta kahdeksan ihmistä ja haavoitti viittä, kahta vakavasti, ennen kuin ampui itsensä.Ammuskelijan uskotaan ampuneen kaikkiaan noin 20 laukausta. Omahan poliisi löysi itsemurhaviestin, jossa Hawkins sanoi aikovansa "lähteä tyylillä" ja "tulevansa kuuluisaksi". Uhrien ruumiit löytyivät ostoskeskuksen toisesta ja kolmannesta kerroksesta.
Patrick Leigh Fermor

Patrick Leigh Fermor (11. helmikuuta 1915 Lontoo – 10. kesäkuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija. Hän oli toisen maailmansodan "Distinguished Service Orderilla" palkittu veteraani. 
Toukokuussa 1945 Fermor ja kapteeni William Stanley Moss onnistuivat Kreetalla kidnappaamaan saksalaiskenraali Heinrich Kreipen ja kuljettamaan hänet Egyptiin. Tapahtuma on siirretty valokankaalle elokuvana "Kenraali katoaa" (1957).
Fermorin ensimmäinen kirja "The Traveller’s Tree" julkaistiin vuonna 1950. Kirjailija tuli tunnetuksi korkeatasoisilla matkailuromaaneillaan, joista esille on noussut muiden muassa "A Time of Gifts" (1977).
Fermor oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri, ja helmikuussa 2007 Kreikan hallitus myönsi hänelle Feeniksin ritarikunnan komentajan arvon.
Lucky Golden Stripes and Starpose

Lucky Golden Stripes and Starpose on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Levystä oli tarkoitus tulla Wigwamin läpimurtolevy etenkin Isossa-Britanniassa siellä aiemmin julkaistun ja kohtalaista menestystä saavuttaneen "Nuclear Nightclub" -levyn jälkeen, mutta se ei saanut yhtä hyvää vastaanottoa eikä levymyyntikään yltänyt samalle tasolle. Isossa-Britanniassa levyn julkaisi Virgin Records -levy-yhtiö.
Pääasiallisilla lauluntekijöillä Jim Pembrokella ja Pekka "Rekku" Rechardtilla oli sävellettäessä ristiriitainen tilanne, koska Virgin-levy-yhtiö halusi yhtyeeltä hittiaineksia edellisen "Nuclear Nightclub" -levyn ”Freddie Are You Ready” -kappaleen tapaan, kun taas Jimille ja Rekulle ajatus kaupallisesta musiikin tekemisestä oli vieras. Yhtyeeltä kyseltiin toistuvasti uutta singleä ja ”Tramdriver” tehtiin yhden iltapäivän aikana Virginin liikkuvan studion avulla maaseudulla.
Manor-studion henki oli erikoinen ja sisäänpäin kääntynyt eivätkä tuotannosta ja äänityksestä vastaavat olleet aina tehtäviensä tasalla. Tämä kaikki ehkä heijastuu ”International Disaster” -laulussa, joka on tarttuva pop-kappale, mutta käsittelee nimensä mukaisesti, miten "hitaasti yltyvä tuho yllättää meidät" ja "järjestää elämämme uudelleen". Laulussa on mukana Rechardtin harvoin soittama akustinen kitara. Rechardt itse pettyi albumin nimikappaleen lopputulokseen, vaikka se onnistui sävellyksenä ja sovituksena.
Yhdysvaltalainen rap - artisti LL Cool J käyttää "The FORCE" - albumin kappaleella "30 Decembers" "Lucky Golden Stripes" kappaleen kertosäettä ja syntetisaattorisooloa sovitettuna keskeiseksi osaksi
kappaleen rakennetta niin, että kyse ei ole suorasta sample-elementistä. Pekka Rechardt on merkitty yhdeksi kappaleen tekijöistä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Wigwam ja sanoittanut Jim Pembroke, paitsi "In a Nutshell" kappaleen sanoittanut Pekka Rechardt ja Jim Pembroke.
Ville Snellman

Ville Jari Snellman (s. 26. marraskuuta 1981 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan SM-liigassa, NLA:ssa ja Elitserienissä. Pelipaikaltaan Snellman oli hyökkääjä.
Ura.
Snellman on Ilveksen kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjapelinsä Ilveksessä kaudella 2000–2001, jolloin pääsi kokoonpanoon yhdessä pudotuspeliottelussa. Seuraavien kolmen kauden aikana Snellman vakiinnutti paikkansa Ilveksessä ja SM-liigassa.
Kaudeksi 2004–2005 Snellman siirtyi Rauman Lukkoon. Raumalla Snellman pelasi reilun kauden jääden kokonaan ilman maaleja. Syksyllä 2005 Snellman siirtyi Sveitsiin HC Fribourg-Gottéroniin koeajalle, mutta palasi 18 ottelun jälkeen loppukaudeksi Ilvekseen. Snellman suuntasi kaudeksi 2006–2007 SaiPaan, jossa teki heti ensimmäisellä kaudellaan uuden piste-ennätyksensä. Hän pelasi SaiPassa vielä seuraavalla kaudella, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Elitserienissä pelaavaan MODO Hockeyyn.
Keväällä 2009 Snellman teki vuoden mittaisen sopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki syksyn ensimmäisissä otteluissa hattutempun, mutta odotukset kauteen lähdettäessä olivat korkeammalla. Mitään muuta Snellman ei kaudella 2009–2010 saanutkaan aikaan, sillä itseluottamus oli läpi kauden täysin kadoksissa. Snellman lopetti kauden jälkeen uransa.
Muuta.
Snellmanin pikkuveli Niko pelasi kaudella 2009–2010 myös Ilveksessä. Myös vanhempi pikkuveli Mika Snellman on pelannut jääkiekkoa.
John Freeman

John Freeman (19. helmikuuta 1915 – 20. joulukuuta 2014) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko, diplomaatti, toimittaja ja televisioesiintyjä. Hän oli myös MBE.
Freeman opiskeli Westminster Schoolissa ja Oxfordin Brasenose Collegessa. Hän kuului Työväenpuolueeseen vuodesta 1933 ja palveli toisessa maailmansodassa. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1943.
Freeman istui parlamentin jäsenenä vuosina 1945–1955.
Freeman toimi 1960-luvulla "New Statesman" -lehden päätoimittajana. Hän juonsi myös haastatteluohjelmaa "Face to Face" vuosina 1959–1962. Hän johti London Weekend Televisionia vuosina 1971–1984 sekä Independent Television Newsia vuosina 1976–1981. Hän liittyi Privy Counciliin vuonna 1966.
Freeman oli neljästi naimisissa. Hän oli Britannian suurlähettiläänä Intiaan (1965–1968) sekä Yhdysvaltoihin (1969–1971) ja oli vuosina 1985–1990 Kalifornian yliopiston (Davis) kansainvälisten suhteiden vierailevana professorina.
Sintola

Sintola on kylä Karjalankannaksella Vuoksen itärannalla.
Historia.
Alkujaan Sintola on ollut kantatalo, josta se aikojen kuluessa kasvoi kyläksi. Koko 1600-luvun Ruotsin vallan ajan se toimi verovapaana ratsutilana, jonka kantatalo säilyi itsenäisenä ja kuului Jääsken pitäjään. 
Sintola joutui Venäjän vallan alaisuuteen 1710, mutta sitä ei alistettu lahjoitus­maa-alueeksi. Vuonna 1721 solmitussa Uudenkaupungin rauhassa Jääski jaettiin rajanvedossa kahtia ja tässä yhteydssä eteläpuolella sijainnut Sintola joutui Venäjän keisarikunnan alaisuuteen ja oli samasta vuodesta alkaen osana Antreaa.
1. tammikuuta 1919 lähtien kylä kuului Vuoksenrannan kuntaan.
Talvisodassa ja Jatkosodan hyökkäysvaiheessa kylä säilyi lähes ehjänä, ainoastaan eräässä riihessä ollut ammusvarasto oli räjähtänyt, harjua palanut ja siinä yhteydessä osuuskauppa tuhoutunut. Asukkaat palasivat Asemasodan aikana ehjiin asuinrakennuksiin. Myöhemmin sodan jälkeen venäläiset purkivat kylän kaikki rakennukset ja siirsivät ne muualle.
Sintolan harjulla toimi 11.7.1944 lähtien 2. divisioonan KTR 15 :n viides tulenjohtopaikka "Onni". Vuosalmen maastoon saavuttuaan Erillispataljoona kuuden komentopaikka, huolto ja esikunta majoittuivat kylän taloihin.
Kylästä on löydetty kivikautinen asuinpaikka (noin 3900–3400 eaa.). Sakari Pälsi suoritti paikalla esihistoriallisia kaivauksia vielä elokuussa 1944, tykistö- ja ilmahyökkäyksien välissä.
Jatkosodan päätyttyä 19. syyskuuta 1944 klo 12.00 voimaan astuneeseen Moskovan välirauhansopimukseen, Suomi luovutti kylän Neuvostoliitolle ja sen kohtaloksi koitui NL miehitys.
Nykytilanne.
Nykyään kylä on asumaton ja sinne johtaa heikkokuntoinen tie, jota on mahdoton ajaa henkilöautolla. Kylässä on jäljellä vanhoja rakennusten kivijalkoja. Sintola on nykyään sankkaa ja lähes koskematonta metsää. Neuvostoliitto/Venäjä ei ole tiettävästi nimennyt kylää.
Aiheesta muualla.
Postileima
Tokujirō Namikoshi

Tokujirō Namikoshi () (1905–2000) oli japanilainen henkilö, jota pidetään nykyaikaisen shiatsu-hoitomuodon perustajana. 
Namikoshi syntyi Shikokun saarella vuonna 1905. Seitsemän vuoden ikäisenä hän alkoi hoitaa reumaa sairastavaa äitiään, ja löysi siten hoitokeinon, jonka nimeksi hän antoi shiatsu.
Vuonna 1940 Namikoshi perusti Japanin shiatsuoppilaitoksen (, ) Tokioon ja Japanin shiatsuyhdistyksen vuonna 1947. Elinaikanaan hän tuli kuuluisaksi hoitamalla julkisuuden henkilöitä, kuten Japanin pääministeriä, Marilyn Monroeta ja Muhammad Alia. Namikoshi kuoli 95-vuotiaana vuonna 2000.
Hänen oppilaansa harjoittavat shiatsua ympäri maailmaa, ja osa heistä on kehittänyt erilaisia muunnelmia hänen tyylistään.
Gabeca Pallavolo

Acqua Paradiso Monza Brianza on italialainen lentopallon ammattilaisjoukkue, joka toimii Gabeca Pallavolo Spa seuran lippulaivana. Joukkueen kotikaupunki on Pohjois-Italiassa sijaitseva Monza. Joukkue pelaa Italian A1-liigassa. Seura perustettiin vuonna 1975. Seuran toistaiseksi parhaimmat saavutukset ovat Cup-voittajien Cupin voitto kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1991 ja 1992. 
Historia.
Acqua Paradiso Gabeca Montichiarin seura perustettiin vuonna 1975. Seuran ensimmäinen esiintyminen Italian pääsarjoissa oli vuonna 1986 kun miesten edustusjoukkue pelasi Italian A2-liigassa. Heti ensimmäisellä kaudellaan se nousi Italian A1-liigaan. Kaudella 1991 joukkue voitti Euroopan Cupin, jonka se uusi myös kaudelta 1992.
Muuta.
Kaudella 2009 Montichiarissa pelasi Mikko Esko. Eskon sopimus kattoi kaudet 2009-2011.
Pavel Ploc

Pavel Ploc (s. 15. kesäkuuta 1964) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edusti urallaan Tšekkoslovakiaa. Hän saavutti urallaan muun muassa normaalimäen olympiahopean 1988 ja pronssin 1984. MM-kilpailuissa Ploc kuului vuosina 1984 ja 1989 pronssia voittaneeseen Tšekkoslovakian joukkueeseen. Maailmancupissa Ploc voitti kymmenen osakilpailua. Hän lopetti uransa vuonna 1992.
Sera (Hiroshima)

Sera () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurin Seran piirikunnassa. Se sijaitsee sisämaan ylänköalueella prefektuurin keskiosassa Onomichin pohjoispuolella. Serassa on 16 743 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 278,14 neliökilometriä.
Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 nykyisen Seran alue jaettiin 12 kuntaan, joista ensimmäisenä maaseutukaupungin oikeudet sai Kōzan vuonna 1898. Seranishin maaseutukaupunki perustettiin neljän kunnan kuntaliitoksen myötä vuonna 1954 ja Seran maaseutukaupunki kolmen kunnan liittyessä yhteen vuonna 1955. Nämä kolme maaseutukaupunkia liitettiin toisiinsa vuonna 2004, jolloin Sera sai nykyiset rajansa ja siitä tuli samalla Seran piirikunnan ainoa jäljellä oleva kunta.
Kuntaa palvelee JR Nishi-Nihonin Fukuen-linja, jonka junat pysähtyvät Bingo-Mikawan rautatieasemalla.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1977

Etelä-Afrikan Grand Prix 1977 oli Formula 1 sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. maaliskuuta 1977 Kyalamin radalla. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Niki Lauda.
Tom Prycen kuolema.
Kilpailussa sattui kuljettajan ja toimitsijan kuoleman aiheuttanut onnettomuus. Siihen johtaneet tapahtumat alkoivat kilpailun 22. kierroksella, kun italialainen Renzo Zorzi joutui pysäyttämään autonsa radan varteen – auton polttoaineputki oli katkennut ja siitä valunut bensiini syttynyt palamaan. Kaksi radan toisella puolella odottanutta ratavalvojaa odottivat hetkeä, jolloin he pääsisivät sammuttamaan palon. Heidän lähtiessään juoksemaan radan poikki Hans-Joachim Stuck ja Tom Pryce olivat juuri aloittaneet 23. kierroksensa, ja lähestyivät mäenharjannetta, jonka takana ratavalvojat olivat. Nähdessään rataa ylittämässä olleet miehet heidän oli liian myöhäistä väistää. Toinen miehistä ehti alta pois, mutta Pryce törmäsi toiseen. Ratavalvoja, 19-vuotias Johannesburgin lentokentän varausvirkailija Jansen van Vuuren pirstoutui radan viereen ja menehtyi heti. Tämä oli kuitenkin vasta ensimmäinen osa tilanteessa käynnistyneestä makaaberista tapahtumasarjasta: Van Vuurenin kantama vaahtosammutin nimittäin sinkoutui Prycen päähän surmaten hänet. Shadow-auto jatkoi matkaansa kuolleen Prycen jalka yhä kaasupolkimella. Kun auto lähestyi suoran päässä Crawthornen kaarretta, takaa tullut Jacques Laffite nousi Ligierillään sen rinnalle. Ranskalaiskuljettaja ei tiennyt, mitä hetkeä aiemmin oli tapahtunut. Laffiten hämmästykseksi Shadow’‎n kuljettaja ei jarruttanutkaan mutkaan, vaan auto jatkoi suoraan ja törmäsi Laffiten Ligierin kylkeen. Autot liukuivat ulos radalta ja törmäsivät verkkoaitaan. Laffitelle ei käynyt kuinkaan, mutta Pryce löydettiin autostaan surmansa saaneena. Tapahtumaketjun aloittanut Zorzin auton tulipalo osoittautui lopulta mitättömän pieneksi ja sammui itsekseen ennen kuin kukaan ehti tehdä sille mitään.
Okean

Okean () oli venäläis-ukrainalainen sää- ja kaukokartoitussatelliittijärjestelmä erityisesti merialueiden tutkimiseen. Se oli aktiivikäytössä 1970-luvun loppupuoliskolta 2000-luvun alkuvuosille saakka. Siihen kuului joukko matalilla, maapallon napa-alueet ylittävillä radoilla kiertäviä satelliitteja.
Historia.
Okean-satelliittien kehitystyö alkoi 1970-luvulla. Ensimmäisiä prototyyppejä edustivat Okean-E -luokan satelliitit, joista ensimmäinen Kosmos 1076 laukaistiin avaruuteen helmikuussa 1979. Tämä sai seurakseen tammikuussa 1980 laukaistun Kosmos 1151 -satelliitin. 
Näistä satelliiteista tehtiin kehittyneempiä satelliitteja ja uuden Okean OE -sukupolven satelliitteja edusti syyskuussa 1983 avaruuteen laukaistu Kosmos 1500 sekä Kosmos 1602 vuonna 1984. Uudenlaista Okean O1 -sukupolvea edustivat Kosmos 1766 vuonna 1986 ja Kosmos 1869 vuonna 1987. Nämä saivat seurakseen ensimmäisen Okean-nimisen satelliitin Okean 1:n heinäkuussa 1988.
Kaikkiaan Okean O1 -luokan satelliitteja laukaistiin 9 kpl. Vuonna 1995 satelliitit nimettiin ukrainalaisen valmistajan mukaan Sich-satelliiteiksi. Vuonna 1999 laukaistiin avaruuteen Okean-O -satelliitti, joka edusti uudenlaista satelliittisukupolvea.
Tavoitteet.
Okean-ohjelman tutkimustavoitteita ovat: 
Satelliitin rakenne ja mittalaitteet.
Okean-O1 -sarjan satelliitit on laukaistu noin 650 kilometrin korkeuteen radalle, jonka inklinaatio on 82,5 astetta. Rata on optimaalinen maapallon napaseutujen merialueiden tarkkailuun. Satelliitin rakennetta hallitsee 3 metrin pituinen sylinteri, jonka sivuille ulottuvat 1,6 x 2 metrin kokoiset aurinkopaneelit. Sylinterin alaosassa on neljä 3 metrin pituista mittalaitetasoa. Näiden yhteydessä on 11 metrin pituinen tutka-antenni. Satelliitin kokonaismassa on noin 1950 kg.
Tärkeimpiä mittalaitteita ovat,
Alfred Nzo

Alfred Baphethuxolo Nzo (19. kesäkuuta 1925 – 13. tammikuuta 2000 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastaisen taistelun johtaja ja maan ensimmäinen musta ulkoministeri.
Alfred Nzo opiskeli Fort Haren yliopistossa ja liittyi siellä apartheidia vastustavan ANC:n nuorisojärjestöön. Hän aktivoitui poliittisesti 1950-luvun alussa toimiessaan terveystarkastajana Johannesburgin kurjimmilla alueilla ja oli organisoimassa ensimmäisiä apartheidin vastaisia kampanjoita. Vuonna 1956 hän menetti työpaikkansa ja joutui toistuvasti pidätetyksi. Vuosina 1963–1964 hän istui sellissä 238 päivää.
Päästyään vankilasta Nzo lähti maanpakoon. Hän toimi ANC:n lähettiläänä Kairossa ja New Delhissä. Hänet valittiin järjestön pääsihteeriksi vuonna 1969 ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1991 saakka. ANC:n voitettua Etelä-Afrikan ensimmäiset vapaat vaalit vuonna 1994 Nzo valittiin maan ulkoministeriksi, jona hän toimi vuoteen 1999 saakka.
Dudley Boyz

Dudley Boyz (esiintyy nykyisin nimellä Team 3D) on amerikkalaisen showpainin tag team -joukkue, jonka muodostavat Bubba Ray Dudley ja D-Von Dudley. Myös Spike Dudley on kuulunut kokoonpanoon.
Dudley Boyz muistetaan parhaiten heidän työstään WWE/F:ssä ja ECW:ssä. Ray ja Devon tunnetaan parhaiten yhteisestä tag teamistaan. He saavuttivat WWE/F:ssä yhden WCW Tag Team Championshipin, kahdeksan WWE World Tag Team Championshipiä ja yhden WWE Tag Team Championshipin. ECW:ssä he saavuttivat kahdeksan ECW Tag Team Championshipiä.
Spike Dudley on voittanut kerran WWE Cruiserweight Championshipin.
Dudleyt ovat avanneet Floridaan painiakatemian.
Novyi Uruh

Novyi Uruh () eli Seker () on kylä Irafin piirin pohjoisosassa Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallassa Venäjällä. Novyi Uruh sijaitsee Uruhjoen varrella piirikeskuksesta Tšikolasta pohjoiseen lähellä Kabardino-Balkarian rajaa. Sen naapureina on lännessä Leskenin kylä, lounaassa Haznidonin kylä, etelässä Tšikolan kylä.