tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Biomutant

Biomutant on Experiment 101:n kehittämä ja THQ Nordicin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu 25. toukokuuta PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Pelaaminen.
Biomutant on avoimen maailman toimintaroolipeli, jota pelataan kolmannen persoonan perspektiivistä. Pelissä pelaaja ohjaa pesukarhun tapaista hahmoa mutaatioituneita eläimiä täynnä olevassa maailmassa. Pelaaja voi mukauttaa hahmonsa sukupuolta, pituutta, leveyttä, kehoa, turkkia ja kynsiä sekä muita piirteitä. Pelaajan muokkaukset pelihahmoon vaikuttavat tämän ohjautuvuuteen: esimerkiksi leveämpi hahmo on painavampi ja täten hitaampi, mutta toisaalta se pystyy aiheuttamaan enemmän vahinkoa vihollisilleen ja ottamaan enemmän vahinkoa vastaan.
Pelaaja voi saada eri kykyjä ja muokata ulkonäköään kesken pelin mutaatioilla ja biomekaanisilla ruumiinosilla, kuten siivillä, kynsillä tai robottijaloilla. Näillä hahmo voi saada etuja tiettyjen vastustajien yli. Pelaajan tulee vaihtaa ruumiinosiaan ja pukea tiettyjä varusteita tai käyttää joitakin ajoneuvoja kuten kuumailmapalloa ja vesiskootteria päästäkseen joillekin alueille pelimaailmassa.
Kehitys.
Pelin kehittäjäryhmässä on vain 20 henkilöä. Kehittäjät halusivat antaa julkaisupäivän vasta kun peli on todella valmis julkaistavaksi.
Pelistä kerrottiin julkisesti elokuussa 2017 ja sitä suunniteltiin julkaistavaksi vuonna 2018, joka myöhemmin lykkääntyi.
Tarina.
Biomutantissa on haarautuvat juonipolut. Tämä tarkoittaa sitä, että pelaajan valinnat vaikuttavat tarinan kulkuun. Biomutantin maailmaa on kohdannut katastrofi, kun myrkyllistä öljyä tulee maanpinnan alta, ja saastuttaa Elämän puun. Elämän puulla on viisi oksaa, joilla se antaa elämää koko maailmalle. Pelastaakseen Elämän puun, pelaajien tulee mennä jokaisen oksan päähän, jossa olio tuhoaa puuta jyrsimällä sitä. Pelissä on myös kuusi heimoa, jotka ovat joutuneet erilleen alkuperäisistä enklaaveistaan. Kolme heimoista haluaa parantaa Elämän puun. Jokaisen heimon toimiin voidaan vaikuttaa karma-järjestelmän avulla. Pelaaja voi liittoutua tietyn heimon kanssa ja eliminoida muut heimot lisätäkseen liittoutuneen heimon valtaa maailmassa, vaikka pelaaja voi päättää Elämän puun kohtalon murhaamattakin ketään.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6/10. Kritiikkiä peli on saanut tarinasta ja tehtäväsuunnittelusta, mutta kehuja näyttävästä maailmasta ja hauskasta taistelusta.
Myynti.
Peli on myynyt miljoona kappaletta viikossa julkaisun jälkeen kattaen pelin tuotantokulut.
Yeboyah

Yeboyah (oik. Amare Aili Kuukka, ent. Rebekka Aili Kuukka, s. 1996) on suomalainen DJ, muusikko ja radiojuontaja.
Ura.
Yeboyahilta on ilmestynyt vuonna 2017 “Broflake”-single ja vuonna 2019 "Elovena"-EP, joka toi hänelle Emma-ehdokkuuden. Hän on vieraillut Gasellien, Dilemman sekä Pesson albumeilla ja oli osa D.R.E.A.M.G.I.R.L.S. rap-kollektiivia. Vuonna 2021 Yeboyah solmi levytyssopimuksen Sony Music Finlandin kanssa. Hänen debyyttialbuminsa "Perhosefekti" julkaistiin syyskuussa 2021. Albumilla vierailivat artistit EDEN, NCO ja Rosa Coste. 
Vuonna 2020 Yeboyah esiintyi Herra Ylpön kanssa "Vain elämää" -ohjelmassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun ohjelman lavalla nähtiin ei-valkoinen artisti.
Yeboyah piti YleX:llä yhdessä Renaz Ebrahimin ja Sophia Wekesan kanssa musiikin erikoisohjelmaa nimeltä Yeboyah, Renaz ja Wekesa. Radio-ohjelmaa esitettiin tiistaisin. 
Amare Kuukka on näytellyt nuorten draamasarjassa "HasBeen" Erikan roolissa ja "Aikuiset"-draamakomediasarjassa Caran roolissa.
Yeboyahin kappale "Just se" valittiin FIFA22-jalkapallopelin soittolistalle. Hänen kappaleensa oli ensimmäinen suomenkielinen kappale, joka valittiin kyseiselle soittolistalle.
Yeboyah kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa syksyllä 2023 tanssiparinaan Valtteri Palin. Pari sijoittui kisassa kolmanneksi.
Yeboyah julkaisi vuosina 2024-2025 viisi singleä oman uuden levy-yhtiönsä "Abenayo Creative Housen" alla, joita seurasi keväällä 2025 julkaistu toinen studioalbumi "Emotional Gangsta" . 
Yksityiselämä.
Yeboyah on syntynyt Helsingin Ruoholahdessa ja hän on suomalaisen kuvataiteilija Raakel Kuukan tytär. Yeboyahin isä on ghanalainen. Kesäkuussa 2023 Yeboyah ilmoitti Instagram-tilillään äitinsä kuoleman muuttaneen hänen identiteettiään, minkä seurauksena hän muutti nimensä sukupuolineutraaliksi Amareksi. Yeboyahilla on pikkuveli, Yokune, joka on mukana Yeboyahin kappaleessa: "Peace &amp; Love".
April, and a Flower

April, and a Flower (Hangul: 사월, 그리고 꽃; RR: "sawol, geuligo kkoch," suom. "huhtikuu, ja kukka") on eteläkorealaisen laulajan Chenin debyytti EP-levy. SM Entertainment julkaisi sen 1. huhtikuuta 2019 ja sitä jakeli Dreamus. EP:llä on kuusi kappaletta, mukaan lukien pääkappale "Beautiful Goodbye". 
Tausta ja julkaisu.
8. maaliskuuta ilmoitettiin, että Chen tulisi julkaisemaan ensimmäisen soololevynsä huhtikuussa 19. maaliskuuta EP:n nimi "April, and a Flower", julkaisupäivä ja kansikuva paljastettiin. EP:n kolmen version ennakkotilaus avattiin samana päivänä. 21. maaliskuuta EP:n aikataulusta julkaistiin teaser-kuva. Kappaleluettelo ja albumin tiedot julkaistiin 22. maaliskuuta. 
25. maaliskuuta laulajasta julkaistiin kolme teaser-kuvaa. Maaliskuun 26. päivänä julkaistiin toiset kolme teaser-kuvaa. Maaliskuun 27. päivänä julkaistiin EP:n highlight medley. 29. maaliskuuta julkaistiin kolme kuvaa laulajasta. Samana päivänä julkaistiin "Beautiful Goodbye" -musiikkivideon ensimmäinen teaseri. Maaliskuun 30. päivänä julkaistiin kaksi ylimääräistä teaser-kuvaa. 
Huhtikuun 1. päivänä julkaistiin kappaleen "Beautiful Goodbye" virallinen musiikkivideo ja EP-levy. 5. huhtikuuta julkaistiin vertikaalinen video "Beautiful Goodbye":sta. Huhtikuun 8. päivänä julkaistiin visuaalinen video "Flower". 19. huhtikuuta julkaistiin "Beautiful Goodbye" -käsikirjoitettu video, jossa Chenin fanit osallistuivat kirjoittamalla sanoituksia paperille ja niistä tehtiin video.
Mainonta.
Huhtikuun 1. päivänä Chen piti tapahtuman, jossa hän puhui EP:n valmistusprosessista. Laulaja esitti myös pääkappaleen "Beautiful Goodbye" ensimmäistä kertaa. Samana päivänä hän järjesti "Chen's April Busking" -tapahtuman Coex Artium Mallissa, jossa hän keskusteli fanien kanssa EP:n kustakin kappaleesta ja esitti kappaleet "Sorry Not Sorry" ja "Beautiful Goodbye". Chen aloitti mainostamisen korealaisissa musiikkiohjelmissa viikon ajan 5. huhtikuuta 2019 alkaen. Huhtikuun 6. päivänä laulaja piti fanitapahtuman Sinchonissä. Huhtikuun 20. päivänä Chen järjesti fanitapahtuman Busanissa ja Daeguissa.
Kerry Ingram

Kerry Danielle Ingram (s. 26. toukokuuta 1999 Slough, Berkshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Shireen Baratheon HBO:n televisiosarjassa "Game of Thrones", Matilda Wormwood musikaalissa Matilda the Musical sekä Rebecca ”Becky” Sidebottom Netflix-sarjassa "Ohjat käsissä".
Ingram kävi St Joseph’s Catholic Primary Schoolia Englannissa, jonka jälkeen siirtyi Charters School -nimiseen kouluun.
Seksilakko

Seksilakko on vastarinnan keino, jossa naiset kieltäytyvät seksistä miesten kanssa saavuttaakseen jonkin tavoitteen.
Esimerkkejä.
Aristofaneen komediassa "Lysistrate" 400-luvulta eaa. kuvataan naisten julistamaa seksilakkoa peloponnesolaissodan lopettamiseksi.
Seksilakkoja on käytetty uudella ajalla monissa maissa muun muassa rauhan saavuttamiseksi. Liberiassa seksilakko oli osa naisten rauhanliikettä sisällissodassa, joka päättyi vuonna 2003. Liikkeen johtaja Leymah Gbowee oli yksi vuoden 2011 Nobelin rauhanpalkinnon saajista. Keniassa naisaktivistit käyttivät seksilakkoa vuonna 2009 lopettaakseen etnisen väkivallan, ja he halusivat myös maksaa prostituoiduille liittymisestä lakkoon. Filippiinien maaseudulla kahden kylän naiset menivät vuonna 2011 seksilakkoon lopettaakseen väkivaltaisuudet kylien välillä. YK:n mukaan lakko tuotti tulosta muutamassa viikossa. Togossa naiset julistivat vuonna 2012 viikon mittaisen seksilakon demokratian puolesta.
Kolumbian armeija vaati vuonna 1997 FARC-sissien vaimoja ja tyttöystäviä ryhtymään seksilakkoon, jotta sissit suostuisivat tulitaukoon. Eteläsudanilainen naisten rauhanaktivistiryhmä kehotti vuonna 2014 maan naisia seksilakkoon, kunnes maahan saataisiin rauha. Yhdysvalloissa näyttelijä Alyssa Milano on kampanjoinut vuonna 2019 seksilakon puolesta protestina republikaanien ajamaa tiukkaa aborttilakia vastaan.
Eric Barco

Eric Oliver Barco (s. 1993) on suomalais-italialainen näyttelijä ja esitystaiteilija. Hän valmistui Teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2020.
Hän on esiintynyt muun muassa Kansallisoopperan Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas -baletissa Pikku-Pekan roolissa sekä esittänyt Birkiä Marjo Kuuselan koreografiassa Ronja, ryövärintytär. Hän on näytellyt myös muun muassa Teatteri Takomossa, ollut mukana Esitystaiteen seuran "Discorituaali"-teoksessa vuonna 2015 sekä tehnyt Uuden kaupungin teatterille teoksen "ABC".
Barco on ollut Helsingin Kellariteatterin jäsen vuodesta 2011 lähtien, jonne hän on myös ohjannut muun muassa esityksen "Jako" vuonna 2015.
Televisiossa Barco on näytellyt muun muassa Lauri Nurksen ohjaamassa "Kiiltokuvia"-draamasarjassa, joka esitettiin vuonna 2014. Vuosina 2019–2020 Barco näytteli Milo Vinbergiä "Rantabaari"-päivittäissarjassa.
Barcon isä on italialainen hiihtäjä Silvano Barco.
Koulutus.
Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 2013, josta hän valmistui teatteritaiteen kandidaatiksi 2017 sekä maisteriksi 2020. Sitä ennen hän opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla 2012–2013. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Kallion lukiosta syksyllä 2011.
Hän on opiskellut neljä vuotta myös Suomen Kansallisbaletin Balettioppilaitoksessa.
Atlantis (Clive Cusslerin romaani)

Atlantis on Clive Cusslerin jännitysromaani. Arto Häilän suomentaman lähitulevaisuuteen sijoittuvan jännitysromaanin on vuonna 2000 julkaissut WSOY.
Kirjan päähenkilön Dirk Pittin merentutkimusryhmän alus joutuu Etelämantereen vesillä hyökkäyksen kohteeksi ja on vähällä tuhoutua. Pitt yhdistää tapahtuman kahteen aiempaan tapahtumaan, 1858 löytyneeseen alukseen, jossa on kylmyyteen kuolleita miehiä ja arvokasta esineistöä, sekä räjähdykseen, joka tapahtui Coloradon kultakaivoksesta löydetyssä kammiossa sen jälkeen kun tutkijat olivat vuonna 2001 löytäneet sieltä outoja kirjoitusmerkkejä. Pitt alkaa tutkia tapauksia ja joutuu pelottaviin tilanteisiin.
Dalen

Dalen eli "Dahls" on kylä Kemiönsaaren kunnan eteläosassa. Kylän alueella sijaitsee Taalintehtaan taajama.
Dalen sijaitsee Dragsfjärdenin ja Stora Masugnsträsketin järvien välissä Kemiön saaren etelälaidalla. Myös muutamat Taalintehtaan edustan saaret kuuluvat Daleniin. Daleniin perustettiin ruukki vuonna 1686. Kylän varsinainen kylätontti on sijainnut Taalintehtaan taajaman pohjoispuolella Dragsfjärdenin rannalla. Taalintehtaan ruukki omisti 1700-luvulle tullessa Dalenin sekä naapurikylien Hertsbölen ja Tynglaxin maatilat. Taalintehtaan asutus myös laajeni Hertsbölen puolelle.
Dalenin asutus on selvästi kerrostunutta. Kylässä sijaitsee myös kaksi ruukinkartanoa. Alueelle on syntynyt myös 1900-luvun omakotitalo- ja kerrostaloalueita. Kylän saarista Byholmen on vakituisesti asuttu. Muilla saarilla on kesäasutusta. Ruukkia seurannut terästeollisuus on ollut näihin päiviin saakka merkittävä työnantaja alueelle.
Emili Pérez

Emili Pérez (s. 3. lokakuuta 1966 Escaldes-Engordany, Andorra) on andorralainen entinen pyöräilijä. Hän osallistui kaksiin olympialaisiin maantiepyöräilyssä. Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän sijoittui yhdeksänneksi, mikä on Andorran kaikkien aikojen paras sijoitus olympiakisoissa, neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa sijoitus oli 82.
J.P. Laitinen

Jussi ”J.P.” Laitinen (s. 1975) on suomalainen kirjailija, muusikko ja laulaja-lauluntekijä. Laitinen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Lume-romaani (Teos 2019) oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2019 ja sijoittui kilpailussa toiseksi. Esikoisromaani voitti myös Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon ja oli ehdolla Botnia-palkinnon saajaksi 2020. Laitisen toinen romaani Hirviö ilmestyi Teos-kustantamolta maaliskuussa 2025. 
Laitinen on saanut useita palkintoja ympäristötoimittajan ja tietokirjailijan töistä. Hän on Pirkanmaan kirjoituskilpailun tuomariston kutsujäsen 2024–2026. Aiemmin hän on toiminut Pirkkalaiskirjailijat-yhdistyksen hallituksessa. 
J.P. Laitinen on esiintynyt laulaja-lauluntekijänä vuodesta 2022 lähtien. Esikoisalbumi on Rakkauden kappaleita (Soundhill 2024). Laitinen soittaa perkussioita tamperelaisessa Maajo-yhtyeessä. 
Laitinen käyttää taiteilijanimeä J.P. Laitinen kaunokirjallisissa ja musiikillisissa yhteyksissä.
Jacques Charles François Sturm

Jacques Charles François Sturm (29. syyskuuta 1803 – 18. joulukuuta 1855) oli sveitsiläis-ranskalainen matemaatikko.
Sturm tutki yhdessä Joseph Liouvillen kanssa yleisiä lineaarisia toisen kertaluvun differentiaaliyhtälöitä ja niiden ominaisarvoja ja ominaisvektoreita. Tämä työ differentiaaliyhtälöiden reunaehtojen parissa johti Sturm-Liouville teoriaan, jota käytetään ratkaisemaan integraaliyhtälöitä. Tämä Liouvillen ja Sturmin yhteistyö on luultavasti tunnetuin 1800-luvun puolivälin ranskalaisen analyysin tulos.
Hänet tunnetaan myös vuonna 1829 keksimästään Sturmin teoreemasta, joka kertoo polynomin reaalijuurien lukumäärän.
Sturm työskenteli École Polytechniquessa vuodesta 1838 alkaen ja hänestä tuli analyysin ja mekaniikan professori vuonna 1840. Sturmin kirjoittama kurssikirja "Cours d'analyse" oli pitkään käytössä École Polytechniquessa. Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1836.
Matemaattisen analyysin lisäksi Sturm tutki myös projektiivista geometriaa, differentiaaligeometriaa ja geometrista optiikkaa. Hän myös, yhdessä sveitsiläisen insinöörin Daniel Colladonin kanssa, ensimmäisenä arvioi tarkasti äänen nopeuden vedessä vuonna 1826. Sturmin tutkimukset optiikasta käsittävät yhteensä neljä tieteellistä paperia, joista yksi käsittelee silmän fysiologiaa.
Pekema

Pekema Oy oli suomalainen muoviraaka-aineita valmistanut yritys, jonka toiminta alkoi vuonna 1972 Porvoon Kilpilahdessa Nesteen öljynjalostamon yhteydessä. Vuonna 1978 tappiollinen yritys yhdistettiin Nesteeseen, joka sai muovituotannon kannattavaksi 1980-luvun taitteessa.
Pekema Oy perustettiin maaliskuussa 1969, ja sen pääosakkaiksi tulivat valtionyhtiöt Neste Oy 44 prosentilla ja Enso-Gutzeit 6 prosentilla. Pienempiä osuuksia merkitsivät yksityiset, muoviraaka-aineita tarvitsevat yritykset Kymin Osakeyhtiö, Paraisten Kalkkivuori Oy, Nokia, Säteri, Strömberg ja Upo. Myöhemmin pienomistajaksi tuli myös Kemira. Vuonna 1972 käynnistyneen tehtaan ensimmäisiksi tuotteiksi tulivat korkeapainepolyeteeni (LDPE) ja lopulta käynnistysvaikeuksien jälkeen myös polyvinyylikloridi (PVC). Tehdas rakennettiin samaan aikaan kuin sitä palvelemaan tarkoitettu Nesteen jalostamon eteenikrakkaamo. Samoihin aikoihin, vuonna 1970, perustettiin Kilpilahteen myös polystyreeniä valmistava Stymer Oy, joka toimii nykyisin nimellä BEWi RAW Oy.
Heti Pekeman käynnistyttyä maailmaan iski vuoden 1973 öljykriisi ja yhtiön kannattavuus oli kaavailtua heikompaa. Liikevaihto kasvoi kyllä nopeasti, 56 miljoonasta markasta 1972 aina 340 miljoonaan markkaan vuonna 1976. Vuosi 1974 oli ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt voitollinen tilivuosi, mutta vuosina 1975–1976 Pekema teki yli 30 miljoonaa markkaa tappiota. Vuonna 1977 Pekeman yhteistyökumppaniksi tuli yhdysvaltalainen Chemplex ja uudeksi toimitusjohtajaksi Olov A. Hixénin tilalle Raimo Suoniemi. Samoihin aikoihin Pekema menetti suuren asiakkaansa Esso Chemicalsin tilauksia tämän käynnistettyä oman muoviraaka-ainetuotantonsa Länsi-Saksassa ja Belgiassa. Seuraavana vuonna Pekeman muovituotanto liitettiin Nesteeseen, mutta Pekema-yhtiö jatkoi markkinointiyhtiönä ja tuotemerkkinä..
1980-luvun taitteessa Neste sai Pekeman entisen tuotannon ja markkinoinnin kuntoon niin, että liikevaihto kasvoi yli kaksinkertaiseksi muun muassa muoviraaka-aineviennin Neuvostoliittoon käynnistyttyä uudelleen viiden vuoden tauon jälkeen. Tuotanto laajeni aromaattituotannon bentseeniyksiköllä 1978 sekä kumeeni- ja fenoliyksiköllä 1981. Vuoden 1988 lopulla Nesteen muoviraaka-ainetuotanto laajeni polypropyleeniin (PP).
Neste ja Statoil yhdistivät vuonna 1994 petrokemian ja polyolefiinituotantonsa uuteen yhteisyritykseensä Borealisiin. Vuonna 1996 Borealis sai tehtäväkseen puhdistaa edeltäjänsä Pekeman kahden hehtaarin kokoinen kaatopaikka, jonne oli kerrostettu muovijätettä 7–10 metrin paksuudelta. Neste luopui Borealisin omistuksesta 1998 ja Statoil 2006. Itävallasta johdettu Borealis Polymers Oy toimii yhä Kilpilahdessa, jossa sen viisi tuotantolaitosta valmistavat olefiineja (eteeni, propeeni, butadieeni), fenolia, polyeteeniä ja polypropeenia. Muita muoviteollisuusyrityksiä Porvoon jalostamon kyljessä ovat solupolystyreeniä eli ”styroksia” valmistava BEWiSynbra RAW Oy ja polyesterihartseja lujitemuoviteollisuudelle valmistava Ashland Finland Oy.
Chicomoztoc

Chicomoztoc ("seitsemän luolan paikka") on tarunomainen luola-asumus, josta Texcocojärven ympärille asettuneet seitsemän Keski-Amerikan nahuatl-heimoa olivat tarinoiden mukaan lähtöisin. Asteekkien perimätiedon mukaan luolasto sijaitsi heimojen myyttisessä alkukodissa Aztlánissa, koilliseen Meksikon laaksosta. Jokainen heimoista asui yhdessä luolassa, ja täältä he aloittivat yhteisen vaelluksensa kohti etelän maita. Luolaston heimot olivat: Xochimilca, Tlahuica, Acolhua, Tlaxcalan, Tepaneca, Chalca ja Mexica (sittemmin asteekit).
Tarujen mukaan heimot lähtivät Aztlánista saatuaan määräyksen pääjumalaltaan Huitzilopochtlilta. Jumala myös antoi asteekkipapille ilmoituksen, että heimon olisi määränpäähän saavuttuaan ryhdyttävä kutsumaan itseään Mexi-jumalan kunniaksi nimellä mexica.
Sturm

Sturm on saksan kielen sana, joka tarkoittaa "myrskyä". Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Satisfactory

Satisfactory on ennakkojulkaistu Coffee Stain Studiosin kehittämä ja tämän emoyhtiö Coffee Stain Publishingin julkaisema avoimen maailman tutkimus-, tehtaanrakennus- ja ensimmäisen persoonan ammuntapeli.
Pelaaminen.
Peliä pelataan ensimmäisestä persoonasta. Pelimaailma on pinta-alaltaan 30 km². Peli tukee 1–4 pelaajan moninpeliä, mutta myös laajemmat moninpelit ovat mahdollisia.
Tarina.
Pelihahmo on vieraalla planeetalla oleva insinööri, jonka tulee saada tehtävä "Project Assembly" valmiiksi. Pelaajan tulee kerätä resursseja, rakentaa automaattisia tehtaita sekä tehdä erilaisia työkaluja ja koneita.
Kehitys ja historia.
Peliä alettiin tehdä vuoden 2016 puolivälissä. Satisfactoryn piti tulla julkaistuksi Steamissä, mutta se siirrettiin eksklusiivisesti Epic Games Storeen 12 kuukauden ajaksi. Peli on saatavilla ainoastaan Windowsille, mutta pelin saapumista muille alustoille tulevaisuudessa ei ole suljettu pois.
Vastaanotto.
Peliä on luonnehdittu ensimmäisen persoonan Factorioksi.
Euroopan unionin tulliliitto

Euroopan unionin tulliliitto on tulliliitto, johon kuuluvat kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot, Monaco ja jotkin Britannian merentakaiset alueet, jotka eivät kuitenkaan kuulu EU:in.
Jotkin EU:n jäsenvaltioiden erillisalueet eivät osallistu kaikilta osin tulliliittoon, yleensä niiden maantieteellisen erillisyyden vuoksi. 
Euroopan unionin tulliliiton lisäksi EU on solminut tulliliiton Andorran, San Marinon ja Turkin (lukuun ottamatta tiettyjä tuotteita) kanssa erillisillä kahdenvälisillä sopimuksilla.
Tulliliitto on Euroopan unionin tärkein osa sen perustamisesta lähtien vuonna 1958 Euroopan talousyhteisönä. Tulliliiton jäsenten välisessä kaupassa ei ole tullitariffeja tai muita ei-tullitariffiesteitä, ja toisin kuin vapaakauppa-alueella, tulliliiton jäsenet asettavat yhteisen ulkoisen tullitariffin kaikille unionin ulkopuolelta saapuville tuotteille.
Euroopan komissio neuvottelee koko unionin puolesta kansainväliset kauppasopimukset (kuten Kanadan ja Euroopan unionin vapaakauppasopimuksen ja monia muita), sen sijaan että kukin jäsenvaltio neuvottelisi sopimuksen erikseen. Komissio myös edustaa unionia Maailman kauppajärjestössä ja sen välityksellä välitetyissä kauppakiistoissa.
EU:n ulkopuoliset osallistujat.
Monaco sekä Britannian merentakaiset alueet Akrotiri ja Dhekelia, Guernsey, Mansaari ja Jersey ovat mukana EU:n tullialueella.
Kahdenväliset tulliliitot.
Andorra, San Marino ja EU:n jäsenehdokas Turkki ovat tulliliitossa EU:n kanssa.
EU:n alueet, joilla on poikkeussäännöksiä.
Vaikka kaikki EU:n jäsenvaltiot kuuluvat tulliliittoon ja veroalueeseen, kaikki niiden alueet eivät osallistu siihen. EU:in kuulumattomat jäsenvaltioiden alueet (Euroopan unionin merentakaiset alueet) eivät yleensä osallistu tulliliittoon.
Neljässä EU-maassa on alueita, jotka eivät osallistu tulliliittoon:
Seuraavia ei ole mainittu asetuksessa (EY) N: o 952/2013, mutta ne eivät osallistu tulliliittoon muista syistä:
Unionin tullikoodi.
Unionin tullikoodi, tarkoituksenaan uudistaa tullimenettelyjä, tuli voimaan 1. toukokuuta 2016. Sen täytäntöönpano tapahtuu siirtymäajan puitteissa, ja sen on tarkoitus tulla voimaan täysimääräisesti viimeistään 31. joulukuuta 2020. Euroopan komissio on todennut, että tullikoodin tavoitteet ovat yksinkertaisuus, palvelualttius ja nopeus.
Yhteiset ulkoiset tariffit.
EU:n tulliliitto asettaa tullitariffit muiden maiden Euroopan unioniin suuntautuvalle tuonnille. Nämä tariffit ovat yksityiskohtaisia ja riippuvat tuodun tuotteen tullinimikkeestä ja voivat vaihdella myös vuosittain. Täysiä WTO:n suosituimmuusehtoja sovelletaan vain niihin maihin, joilla ei ole vapaakauppasopimusta EU:n kanssa tai jotka eivät ole WTO:n hyväksymiä poikkeusjärjestelyjä, kuten kaikkea paitsi aseita (EU:n tukijärjestelmä vähiten kehittyneille maille).
Elaiussa (Joonia)

Elaiussa ( tai "Elaioussa") tai Elaiusioi ( tai "Elaiousioi") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Elaiussan historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Elaiussa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 448/447–426/455 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi tämän perusteella, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Se oli kuitenkin ilmeisesti ainakin osan historiaansa Erythrain alaisuudessa. 
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Elaiosios" (). Kaupungin nimimuoto ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on päätelty etnonyymistä. Kumpikin viittaa oliivipuihin.
Isinda (Joonia)

Isinda () eli Isindos (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Isindan historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Isinda kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 445/444–416/415 eaa. Muutoin kaupunki tunnetaan vain Stefanos Byzantionlaiselta.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Isindios" (). Joonian isindalaiset perustivat mahdollisesti Pisidiassa sijainneen Isindan kaupungin.
Karpathos (antiikin kaupunki)

Karpathos (, ) eli Krapathos () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Karpathoksen saarella Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Maantiede.
Karpathos oli yksi Karpathoksen saaren neljästä poliksesta. Muut kolme olivat Arkesseia, Brykus ja Eteokarpathioi. Karpathoksen poliksen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijaitsi oletettavasti Karpathoksen saaren eteläosissa lähempänä kapean saaren itä- kuin länsirannikkoa. Yleensä kaupunki sijoitetaan nykyisen Apérin kylän paikalle noin kuusi kilometriä luoteeseen saaren itärannikolla sijaitsevasta nykyisestä Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta, mutta tätä teoriaa on myös vastustettu. Kaupungin akropoliiksi eli yläkaupungiksi ja linnavuoreksi on arveltu heti Apérin länsipuolella sijaitsevaa Korákin kukkulaa, jossa keskiajalla sijaitsi Apérin linna.
Karpathoksen polis-keskuksen sijaintipaikoiksi on ehdotettu myös muita paikkoja nykyisten Óthoksen, Voládan ja Lástoksen seuduilta, sekä nykyistä Pigadiáa, jolloin se olisi ollut sama paikka kuin Potidaion. Yleensä Potidaion oletetaan sisämaassa sijainneen Karpathoksen polis-keskuksen satamaksi, mutta sitä on ehdotettu myös Eteokarpathioin polis-keskukseksi.
Historia.
Karpathoksen saari oli alun perin pronssikaudella minolaista aluetta. Antiikin ajalla Karpathoksen polis oli Arkesseian ja Brykuksen tavoin Argoksesta tulleiden doorilaisten perustama siirtokunta. Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa esiintyy Troijan sodan yhteydessä nimimuoto ”Krapathos” yhdessä Nisyroksen, Kasoksen ja Kosin kanssa. Se viittaa oletettavasti joko Karpathoksen kaupunkiin tai kaikkiin saaren kaupunkeihin yhdessä.
Ainakin myöhemmin Karpathos muodosti Arkesseian ja Brukyksen kanssa tripoliin eli jonkinlaisen kolmen kaupungin liiton, kun taas Eteokarpathioi oli saaren alkuperäisasukkaiden polis. Nimitys tripolis esiintyy Pseudo-Skylaksilla. Strabon kuitenkin kutsui saarta todennäköisesti virheellisesti tetrapoliiksi. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Karpathios" ().
Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Karpathos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se mainitaan liiton verotusluetteloissa vuosina 445/444–415/414 eaa. 400-luvun eaa. lopulla tai 300-luvulla eaa. Karpathos ja muut saaren kaupungit tulivat Rhodoksen vallan alle sen "demoksiksi", mikä jatkui hellenistisellä kaudella. Hellenistisen kauden aikana tai viimeistään roomalaisella kaudella poliksen painopiste siirtyi rannikolle Potidaioniin.
Rakennukset ja löydökset.
Karpathoksen kaupungista ei ole tehty löytöjä, jotka olisivat vahvistaneet sen sijainnin. Nykyisestä Apérista on tehty kuitenkin hautalöytöjä geometriselta, arkaaiselta ja klassiselta kaudelta, jotka osoittavat, että paikalla on ollut pitkäkestoinen asutus.
Satamakaupunki Potidaionin akropoliilta on tehty enemmän löytöjä erityisesti hellenistiseltä kaudelta. Akropoliin ympäristöstä on tehty hautalöytöjä myös minolaiselta ja mykeneläiseltä kaudelta.
Kaupunkiin liittyviä esinelöytöjä on esillä Kárpathoksen arkeologisessa museossa Pigádiassa.
Killa (Aiolis)

Killa (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.
Strabon sijoitti Killan Adramyttionin ja Antandroksen lähelle. Sen arvellaan sijainneen sisämaahan nykyisistä Edremitistä ja Akçaystä. Kaupungin läheltä virtasi Ida-vuorelta alkunsa saanut Killos-joki, joka tunnettiin myös nimillä Zellete ja Zikeli. Strabonin mukaan Gargaran ja Antandroksen välillä oli Killaion-niminen vuori. Killasta sai nimensä myös Lesboksen Killaionin kukkula.
Nimi Killa mainitaan jo Homeroksen "Iliaassa" Khrysen ja Tenedoksen ohella.
 Tämä Killa, joka sijoitetaan Troakseen, ei kuitenkaan ilmeisesti ollut sama kuin myöhempi Killan polis, vaikkakin sekä sitä että mainittuja muita paikkoja yhdisti Apollonin kultti.
Historiallisen ajan Killa oli yksi Aioliin dodekapoliin kahdestatoista kaupungista (ja myöhemmin yhdestatoista kaupungista). Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Killaios" (). Killassa oli Apollon Killaiokselle omistettu temppeli. Strabonin mukaan aiolialaiset rakensivat sen alun perin Kolonaihin.
Parthenion (Aiolis)

Parthenion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella. 
Antiikin lähteiden mukaan Parthenion sijaitsi lähellä Pergamonia. Nykyisin se sijoitetaan Pergamonista koilliseen, lähelle nykyisen İzmirin maakunnan Çaltıkorua ja Paşaköytä.
Parthenion on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Ksenofon käyttää siitä termiä "polisma". Kaupunki on ollut olemassa ainakin 400- ja 300-luvuilla eaa.
Global Assessement on Biodiversity and Ecosystem Services -arviointiraportti

Global Assessement on Biodiversity and Ecosystem Services -arviointiraportti on YK:n alaisuudessa toimivan IPBES:n laatima ympäristön tilannetta käsittelevä raportti, joka julkistettiin Unescon päämajassa Pariisissa 6.5.2019. Luken mukaan raportin pääviestinä on, että on muutettava luonnon monimuotoisuuden eli biodiversiteetin hupenemiseen johtavia rakenteita ja järjestelmiä niin kulutuksen ja kaupankäynnin kuin liikenteen ja energia- ja luonnonvaratalouden osalta, on lähdettävä hakemaan kokonaisvaltaista muutosta. 
Arvion mukaan joka kahdeksas tunnetuista 8 miljoonasta lajista on uhanalainen.
Yhdistyneiden kansakuntien toukokuussa 2019 julkaiseman laajan raportin mukaan jopa miljoona lajia on vaarassa kuolla sukupuuttoon seuraavien vuosikymmenten aikana, ellei luonnon pelastamiseksi ryhdytä toimenpiteisiin. Biodiversiteetin katoamisen tärkeimpiä syitä raportin mukaan ovat metsien, soiden ja muiden luonnonympäristöjen muuttaminen pelloiksi, patoaltaiksi ja kaupungeiksi. Syihin luokitellaan myös viidenkymmenen vuoden aikana tapahtunut voimistunut väestönkasvu vuoden 1970 3,7 miljardista vuoden 2019 7,6 miljardiin. Lajien väheneminen vaarantaa ihmisen ruoantuotannon, kasvien pölytyksen, puhtaan veden ja vakaan ilmaston. Tutkijat pyrkivät nostamaan luonnon tuhoutumisen julkisuuteen samalla tavalla kuin ilmastonmuutos on noussut poliittiseen keskusteluun. Heidän tavoitteenaan on vaikuttaa ympäristöministerien lisäksi myös ihmisiin, jotka ovat vastuussa maataloudesta, liikenteestä ja energiasta.
She's the One (vuoden 2013 elokuva)

She's the One on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva, jonka ohjasi Mae Cruz-Alvair.
Dabangg 2

Dabangg 2 on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Arbaaz Khanin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva. Se on jatkoa vuoden 2010 elokuvalle "Dabangg".
Myrskyöitä

Myrskyöitä ("I Know Where I’m Going!") on Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1945.
Juoni.
Määrätietoinen nuori kaupunkilaisnainen Joan Webster (Wendy Hiller) yrittää matkustaa Hebridien saarelle Skotlannin länsirannikolla mennäkseen siellä vihille Englannin rikkaimpiin kuuluvan, itseään vanhemman teollisuusjohtajan kanssa. Monen päivän myrsky kuitenkin estää laivamatkan, ja odotellessaan sään paranemista Mullin saarella kaupunkilaisnainen tutustuu paikallisiin ihmisiin ja heidän elämäntapaansa ja alkaa miettiä arvojaan uudestaan. Ratkaisun tekoa ei helpota saarelta löytyvä komea nuori mies (Roger Livesey).
Rooleissa.
Laulajana myöhemmin tunnettu, lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Petula Clark näyttelee "Myrskyöissä" pienen sivuroolin noin 13-vuotiaana.
Tuotanto.
"Myrskyöitä" on kuvattu Denhamin studioilla Buckinghamshiressä sekä aidoissa ympäristöissä Mullin saarella. Tarinassa on kyse odottamisesta, ja odottaminen liittyi myös elokuvan tekoon. Powell ja Pressburger päättivät kuvata tämän mustavalkoisen elokuvan odotellessaan Technicolor-kalustoa, jota he tarvitsivat seuraavan elokuvansa "Kysymys elämästä ja kuolemasta" kuvauksissa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986, että tarina alkaa hyvin realistisena mutta muuttuu vähitellen mielikuvitukselliseksi ja runolliseksi kelttiläisten satujen ja legendojen ilotulitukseksi.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Xiuhtecuhtli

Xiuhtecuhtli tai Xiuhtecutli (”turkoosin herra”) on asteekkien tulen jumala. Hänet tunnettiin myös nimellä huehue teotl – vanha jumala. Turkoosi käärme oli hänen vaatteensa, ja hänellä oli punaiset tai keltaiset kasvot. Hänen pyhä lukunsa oli kolme, tulisijan kolmen kiven mukaan. Hän hallitsi ensimmäistä eli alinta kolmestatoista taivaasta.
Jaakkolankylä

Jaakkolankylä on yksi Parkanon 15 kylästä. Se sijaitsee noin 6 kilometriä keskustasta itään päin Parkano–Kuru-tien (seututie 332) sekä Vahojärven- ja Karttiperänteiden varsilla. Kylämaisemaan kuuluu Poikkeusharju, Poikkeusjärvi ja Jaakkolanjärvi. Poikkeusjärvi muodostuu kahdesta järvialtaasta, joita erottaa toisistaan kapea salmi. Jaakkolankylän halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rata, joka ylittää Poikkeusjärven salmen kohdalla. Kylän asutus on keskittynyt teiden ja järvien läheisyyteen. Kyläläiset saivat ennen elantonsa maanviljelyksestä ja Kausen sahalta. 1950-luvun lopulta alkaen kylän väki on vähentynyt tilojen koneistumisen ja sahatoiminnan loppumisen myötä. Vaikka vakinainen väki kylästä on vähentynyt, niin kesäasukkaiden määrä on lisääntynyt. Järvet ja luonnonrauha houkuttelevat. Parkano pitää huolta kesäasukkaistaan; kaupunki tarjoaa kesäasukkailleen muun muassa terveyskeskuspalveluita.
Kause.
Yrjö Kause kumppaneineen perusti höyrysahan Jaakkolankylään Poikkeusjärven ja Kuruntien väliselle alueelle vuonna 1934. Sotien jälkeen sahaa nykyaikaistettiin ja vuonna 1976 se myytiin Oy Rosenlew Ab:lle, joka yhdistyi muutaman vuoden päästä Rauma-Repola Oy:n. Sahan viimeisin omistaja oli Yhtyneet Sahat, joka kuului UPM-Kymmene -konserniin. Sahaustoiminta Kausella loppui vuonna 2002, ja sen jälkeen entisen sahan alueella on ollut muuta yritystoimintaa, kuten esimerkiksi pellettitehdas. 
Jaakkolan koulu.
Vuonna 1955 Parkanon Jaakkolankylään rakennettiin oma kyläkoulu. Oppilasmäärien vähentyessä Parkano lopetti Aureen ja Soljan kyläkoulut ja niiden oppilaat siirrettiin Jaakkolan kouluun vuonna 1993. Jaakkolan koulu lakkautettiin vuonna 2007. 
Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu. 
Palvelut.
Palvelut löytyvät Parkanon keskusta. Nopeita laajakaistapalveluita on tulossa myös Jaakkolankylään, Tukiverkon rakentaminen alkaa tämän hetken arvioiden mukaan vuonna 2019 ja jatkuu kunnes verkko on valmiiksi rakennettu. Ennen rakentamisen alkua voi tehdä uusia sopimuksia. 
Poikkeusharjun leirikeskus.
Parkanon seurakunnannalla on leirikeskus Poikkeusjärven rannalla noin 9 km keskustasta. Alueella on päärakennuksen  lisäksi majoitusrakennus ja rantasauna. Majoitustilaa leirikeskuksessa on n. 50 hengelle. Leirikeskusta vuokrataan myös ulkopuolisten käyttöön juhla ym. tilaisuuksiin. 
Kyläyhdistyksiä.
Koppelokorven Erä ry,.
Metsästysseuralla on maja, jota se vuokraa yksityisille, yrityksille ja yhteisöille.
Parkanon Jaakkolan kyläseura Lento ry..
Kyläseuralla on Lennon kylätalo, joia se vuokraa erilaisiin tilaisuuksiin ja kokoontumisiin. Kesäisin kylätalossa pidetään Jaakkolan kyläkirppistä.
Fanny Ekenstierna

Fanny Maria Ekenstierna, nimimerkki "Carmen Sylva" (23. helmikuuta 1864 Tukholma, Ruotsi – 13. heinäkuuta 1933 Eskilstuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kääntäjä, kulttuurikirjoittaja ja kirjailija.
Ekenstiernan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Eugén Ekenstierna ja tämän vaimo Franciska Emilia, o.s. Björkman. Hän oli keskimmäinen kolmesta tyttärestä. Äiti oli tehtailijan tytär, isä yleni myöhempinä vuosina kamariherraksi. Nuoruusikäisestä Fannysta on hyvin vähän tietoa, mutta todennäköisesti hän on saanut opetusta kielissä ja kirjoittamisessa. Perhe muutti 1880 Tukholmasta Mariefrediin, jonne isän virkatehtävät linnan intendenttinä heidät veivät. Ekenstierna kertoi linnan historiasta teoksessaan "Ödenas slott'. Bilder ur Gripsholms historia´" (1921).
Ekenstierna ei mennyt naimisiin. Hän omaksui varhain englantilaiset sufragettiaatteen ajatuksia naisen vapautuksesta. Hän toimi 1906 Fredrika Bremer Förbundetin valtuutettuna, ja 1908–1922 hän työskenteli liiton lehden "Hemtrefnadin" toimittajana ja vastaavana julkaisijana. Hänen kirjoituksensa ja käännöksensä liittyivät uskontoon ja naisen vapautukseen liittyviinaiheisiin. Hän kirjoitti paljon "Dagny"-lehteen ja "Biblioteksbladetiin". 
Hänen kaunokirjalliset tuotoksena olivat suosittuja vielä 1900-luvun jälkipuoliskollakin. Hän kirjoitti Romanian kuningattaren Elisabethin elämäkerran (nimimerkillä Carmen Sylva) ja muita elämäkertoja. Elämäkertoja hän myös käänsi, yleensä englannista. Hänen töitään leimasi kristillisyys, ja myös naisasiassa hän kulki brittiläisen kristillisen naisasian jalanjäljissä.
Arya Stark

Arya Stark on kuvitteellinen hahmo George R. R. Martin kirjoittamassa fantasiakirjasarjassa "Tulen ja jään laulu", ja siihen perustuvassa HBO:n televisiosarjassa "Game of Thrones", jossa Aryaa näyttelee Maisie Williams. Hän on yksi kertojahahmoista kirjoissa "Valtaistuinpeli", "Kuninkaiden koitos", "Miekkamyrsky", "Korppien kestit", "Lohikäärmetanssi" ja "The Winds of Winter".
Arya Stark esitellään "Valtaistuinpelissä" Eddard ja Catelyn Starkin kolmantena lapsena. Hänen sisaruksiinsa kuuluvat Robb, Sansa Stark, Bran, Rickon ja velipuoli Jon Nietos. Arya on poikatyttö, joka ei ole kiinnostunut tavallisista aatelisneidon kiinnostuksenkohteista; hän on enemmän kiinnostunut miekkailusta. Hänellä on hurjasusi nimeltään Nymeria.
Aryan rooliin "Game of Thrones" -sarjaa varten koekuvattiin yli sata lapsinäyttelijää.
Dragon Spacecraft Qualification Unit

Dragon Spacecraft Qualification Unit (artikkelissa DSQU) oli SpaceX:n ensimmäinen lento uudella Falcon 9:n kantoraketilla. Testilaukaisun kuormanana oli miehittämättömille lennoille tarkoitetun Dragon-aluksen lentomalli DSQU. Lento laukaistiin 4. kesäkuuta 2010.
DSQU jätettiin kiinni raketin toiseen vaiheeseen. Ne lensivät vapaasti, kunnes palasivat ilmakehään ja tuhoutuivat 27. kesäkuuta 2010.
Viktor Manakov

Viktor Viktorovitš Manakov (, 28. heinäkuuta 1960 Budogoštš, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut ratapyöräilijä ja olympiavoittaja.
Manakov voitti joukkuetakaa-ajossa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän saavutti myös MM-mitaleja.
Manakov kuoli moskovalaisessa sairaalassa 58-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.
Klara Guseva

Klara Ivanovna Guseva (myöh. Nesterova, ; 8. maaliskuuta 1937 Tambovin alue, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Guseva voitti 1 000 metrillä olympiakultaa Squaw Valleyssä 1960. Hän sijoittui samoissa kisoissa 1 500 metrillä neljänneksi ja 500 metrillä kuudenneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi. Vuoden 1961 MM-kilpailuissa Guseva sijoittui viidenneksi.
Avioitumisensa jälkeen Nesterovana tunnettu Guseva kuoli jäätyään auton alle Moskovassa 82-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.
Myrskyöitä (vuoden 1941 elokuva)

Myrskyöitä ("Remorques") on Jean Grémillonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1941. Jacques Prévertin yhdessä ohjaajan kanssa käsikirjoittama tarina perustuu Roger Vercelin romaaniin ja kertoo meripelastusmiesten maailmasta. Kolmiodraaman pääosissa näyttelevät Jean Gabin, Madeleine Renaud ja Michèle Morgan.
Elokuvaa ei ole nähty Suomen teattereissa, mutta se on esitetty televisiossa 1974.
Juoni.
"Cyclone"-nimisen hinaajan miehistön jäsen on menossa naimisiin, ja paikalla on myös laivan kapteeni André Laurent (Gabin) ja hänen puolisonsa Yvonne (Renaud). Hääpaikalle tullaan kertomaan rahtilaivan olevan merihädässä, jolloin hinaajan miehistö lähtee häistä pelastustöihin. Lopulta laiva saadaan pelastetuksi. Laivan miehistön joukossa on salaperäinen nainen Catherine (Morgan), joka on merellä miehensä kapteeni Marcin (Jean Marchat) seurassa, mutta heidän suhteensa vaikuttaa vihamieliseltä. Keskellä myrskyä Catherine lähtee miestään pakoon pelastusveneellä. Hinaajan miehistö korjaa hänet talteen ja palauttaa parin yhteen. Hinaajan kapteeni André rakastuu Catherineen, muttei tiedä vaimonsa Yvonnen vakavasta sairaudesta, jonka tämä on kätkenyt. Yvonne kuolee Andrén käsivarsille.
Tuotanto.
Ensimmäisen käsikirjoitusversion Vercelin romaanista tekivät André Cayatte ja Charles Spaak, mutta tulos ei tyydyttänyt ohjaaja Grémillonia eikä päärooliin kiinnitettyä Jean Gabinia. Apuun kutsuttiin runoilija Jacques Prévert, joka muovasi käsikirjoituksen uuteen kuosiin ja kirjoitti dialogin.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin kesällä 1939, mutta sodan takia työ keskeytyi ja sitä jatkettiin vuoden 1940 alussa. Seuraavan vuoden alussa tehtiin viimeiset studiokohtaukset.
Vastaanotto.
Hannu Salmen mukaan Brestin kaupunkiin sijoittuva elokuva muistuttaa lähtökohdiltaan ja tunnelmaltaan käsikirjoittaja Jacques Prévertin runoa ja siihen perustuvaa laulua ”Barbara”. Salmi näkee myrskyteeman metaforana kuvausten aikana syttyneelle toiselle maailmansodalle, mutta Prévertin ja Grémillonin käsissä elokuvasta on tullu runollinen kuvaus ihmiskohtaloista.
Nokturno (runoussivusto)

Nokturno on suomalainen runoussivusto, joka julkaisee digitaalista, kokeellista ja monitaiteista runoutta. Aiemmin osoitteessa nokturno.org sijainnut nykyrunoutta esittelevä sivusto on perustettu vuonna 2005. Nykyistä nokturno.fi -osoitteessa sijaitsevaa sivustoa ylläpitää Runoyhdistys Nihil Interit. 
Historiaa.
Nokturnon perustivat vuonna 2005 Runoyhdistys Nihil Interit ry., Nuori Voima -lehti ja Savukeidas-kustantamo. Sivuston ensimmäinen päätoimittaja oli Teemu Ikonen, jonka jälkeen sivustoa toimitti ja sen teknisestä ylläpidosta vastasi vuodet 2006-2014 Marko Niemi. Sivusto toimi vuoteen 2014 asti osoitteessa nokturno.org.
Vuonna 2016 Nihil Interit uudelleenkäynnisti toiminnan. Sivusto siirtyi uuteen osoitteeseen ja sen päätoimittajana aloitti Virpi Vairinen. Samalla sivusto siirtyi numeropohjaiseen julkaisutahtiin. Nokturnon päätoimittajana on vuodesta 2021 toiminut Miikka Laihinen. Sivuston ja osan julkaistusta teoksista teknisestä toteutuksesta ja web designistä on vuodesta 2016 vastannut Teemu T. Tuovinen. 
Nokturnon toiminnassa on ollut mukana useita suomalaisia runoilijoita ja kirjailijoita, kuten Mikael Brygger, Markku Eskelinen, Ville Hytönen, Matti Kangaskoski, Jukka-Pekka Kervinen, Leevi Lehto, Riikka Pelo, Juha Rautio ja Eino Santanen.
Sivustolla julkaistu runous.
Nokturno julkaisee suomalaista ja kansainvälistä kokeellista, monitaiteista ja digitaalista runoutta. Varsinaisten teosten lisäksi sivusto julkaisee myös aiheita käsitteleviä esseitä ja artikkeleita. Sivusto on Suomen ainoa keskitetty kanava runoudelle, jonka julkaiseminen painetussa muodossa on mahdotonta. 
Sivuston toiminta.
Sivustolla julkaistaan noin neljä kertaa vuodessa uusi numero, joka koostuu runoudesta ja runoutta käsittelevistä teksteistä. Tämän lisäksi sivusto on julkaissut vierailevien kuraattorien erikoisnumeroita, runoilijahaastatteluita podcast-muodossa, digitaalisen runouden pienoiskäsikirjan sekä ylläpitänyt virtuaalista residenssiohjelmaa nimellä Digitaalinen residenssi ja järjestänyt tapahtumia.
Julkaisut.
Sivuston joka toinen kuukausi ilmestyvien teosten lisäksi sivustolla on julkaistu laajempia kokonaisuuksia, joille on myönnetty elektronisen kirjallisuuden ISBN-tunnus.
Nokturno (täsmennyssivu)

Nokturno tarkoittaa seuraavia asioita:
Shlomo Hillel

Shlomo Hillel (; 9. huhtikuuta 1923 Bagdad, Irak – 8. helmikuuta 2021) oli israelilainen diplomaatti ja poliitikko.
Hillel syntyi mizrahijuutalaiseen perheeseen Irakissa, ja 11-vuotiaana hän muutti perheensä kanssa Palestiinan mandaattialueelle. Hän järjesti Operaatio Esra ja Nehemia -nimellä kutsutun operaation, joka toteutti irakinjuutalaisten massamaahanmuuton Israeliin. Hän toimi urallansa myös ministerin tehtävissä ja knessetin puhemiehenä. Hillelille myönnettiin Israel-palkinto vuonna 1988.
Opiskelijaprotesti

Opiskelijaprotesti on opiskelija-aktivismin muoto, jolla puututaan yhteiskunnallisiin epäkohtiin nostamalla ne protestin muodossa esiin. Opiskelijaprotesti voi kohdistua opiskelijoita koskeviin yksittäisiin tai niitä yleisempiin yhteiskunnallisiin ongelmiin.
Opiskelijaprotesteilla on Euroopassa monisatavuotinen historia. Ensimmäinen protesti ajoitetaan Bolognan yliopistoon 1200-luvulle. Tuolloin opiskelijat protestoivat kaupungin korkeita elinkustannuksia ja saamaansa kelvotonta opetusta. Samoihin aikoihin myös Pariisissa kuohui. Syyttömiä opiskelijat rankaistiin toisten tekemistä vahingoista ja opettajat päättivät vastatoimena sulkea Pariisin yliopiston. Vasta paavi Gregorius IX sai tilanteen rauhoittumaan.
Opiskelijaprotestin muotoja ovat esimerkiksi adressi, tiedottaminen, mielenosoitus, sit-in, die-in, luentolakko ja yliopistovaltaukset. Esimerkkejä tiedottamisesta ovat vuonna 2008 julkaistu Helsingin yliopiston Opiskelijatoiminnan manifesti ja vuonna 2011 julkaistu Vastaopinto-opas .
Jean Grémillon

Jean Grémillon [gʁemijɔ̃] (3. lokakuuta 1901 Bayeux, Calvados – 25. marraskuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, joka teki 35 vuotta kestäneellä urallaan sekä dokumentti- että fiktioelokuvia. Grémillonin tuotantoa luonnehditaan lähes hänen kuuluisampien aikalaisten René Clairin, Jean Renoirin ja Marcel Carnén veroiseksi. Hänen näytelmäelokuviaan ovat muun muassa "Myrskyöitä" (Remorques, 1941), "Suudelma pimeässä" (Lumière d’été, 1943) ja "Taivas on meidän" (Le ciel est à vous, 1944). Kaikissa kolmessa näytteli naispääosaa Madeleine Renaud.
Grémillon opiskeli musiikkia ja aloitti elokuvan parissa lyhyillä dokumenttielokuvilla. Ensimmäisen pitkän elokuvansa hän ohjasi 1927. Ensimmäisen äänielokuvan epäonnistuminen vei hänet pois Ranskasta, ohjaamaan kaupallisia töitä Saksassa ja Espanjassa. Näytelmäelokuvillaan hän saavutti suosiota kotimaassaan vasta 1940-luvun alkupuolella ollessaan jo yli 40-vuotias. Hänen dokumenttielokuvistaan onnistuneimpana pidetään uran viimeistä, taiteilijakuvaa André Massonista. Moniin elokuviinsa Grémillon sävelsi itse musiikin.
Luettelo Euroopan unionin vapaakauppasopimuksista

Euroopan unioni on tehnyt vapaakauppasopimuksia ja muita kauppasopimuksia useiden maiden kanssa maailmanlaajuisesti ja neuvotellut useiden muiden maiden kanssa.
Toimivalta.
Euroopan unionin tuomioistuin on todennut, että sijoittajan ja valtion välimiesmenettelysäännökset (mukaan lukien eräisiin vapaakauppasopimuksiin suunnitellut erityistuomioistuimet) kuuluvat Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan ja tästä syystä sekä EU:n että jokaisen 28 jäsenvaltion olisi ratifioitava ne.
Vibrio cholerae

Vibrio cholerae on Vibrionaceae-heimoon kuuluva gramnegatiivinen bakteeri, joka aiheuttaa koleraa. Sitä tavaan makeassa vedessä ja merivedessä. Bakteerin eristi ensimmäisenä italialainen Filippo Pacini vuonna 1854. Se aiheuttaa koleraa tuottamalla koleratoksiini-myrkkyä.
Koleraa aiheuttavat vain sen kaksi serokantaa, O1 ja O139, joita ei Suomessa tavata. Muut kannat levittävät lievempiä sairauksia. Kahdesta koleraa levittävästä kannasta O1 on yleisempi, mutta siihen tehoavat kolerarokotteet. Toista seroryhmää, O139, tavataan Kaakkois-Aasiassa. Se on vastustuskykyinen kaikille tunnetuille rokotteille.
"Vibrio cholerae" ei kestä yli 60 eikä alle 10 celsiusasteen lämpötiloja. Se ei myöskään viihdy happamassa vedessä.
Asentohuimaus

Hyvänlaatuinen asentohuimaus eli benigni paroksysmaalinen positionaalinen vertigo (eng. "benign paroxysmal positional vertigo") tai BPPV on yleisin huimausta aiheuttava tasapainoelinhäiriö.
Hyvänlaatuisessa asentohuimauksessa ihmisen korvan tasapainoelimen kaarikäytävään muodostuu sakkaa, joka estää nesteen normaalin liikkeen kaarikäytävässä. Kaarikäytäviä on kolme kappaletta kummassakin korvassa, kukin kohtisuorassa toisiinsa nähden. Tästä johtuen yhden käytävän tukkeutuminen aiheuttaa huimausta vain tietyissä asennoissa tai liikkeissä. Kahden tai kolmen kaarikäytävän tukkeutuminen samanaikaisesti on äärimmäisen harvinaista. Useimmin tukkeutuu posteriorinen kaarikäytävä. Huimausoire tulee esiin tyypillisesti aamulla sängystä noustessa tai makuulla kylkeä kääntäessä.
Hoito.
Kaarikäytävän sakka pyritään saamaan liikkeelle manöövereitä eli liikesarjoja tekemällä. Niissä pään liikkeellä saadaan aikaan kaarikäytävänesteen ja siten sakan liike kohti tasapainoelimen tyveä, jossa se ei enää aiheuta tukosta. Manööverit ovat usein tehokkaita, mutta tila saattaa uusiutua.