tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ringstraße

Ringstraße on Itävallan Wienin vanhaa kaupunkia ympäröivä osittain yksisuuntainen kehäkatu. Sen eri osilla on nimet: "Stubenring", "Parkring", "Schubert-Ring", "Kärtner Ring", "Opernring", "Burgring", "Dr.-Karl-Renner-Ring", "Universitätsring" ja "Schottenring".
Pormestari Karl Luegerin mukaan nimetty Dr.-Karl-Lueger-Ring herätti närää, ja Wienin kaupunki päätti vuonna 2012 muuttaa nimen Universitätsringiksi.
Ringstraßen kohdalla sijaitsi aiemmin Wienin kaupunginmuuri, mutta se purettiin 1800-luvun lopulla keisarin käskystä, ja tilalle rakennettiin kehämäinen puistokatu.
Atilla Şereftuğ

Atilla Şereftuğ on sveitsiläis-turkkilainen lauluntekijä. Hän on tehnyt lauluja muun muassa Celine Dionille, jota hän pyysi edustamaan Sveitsiä vuoden 1988 Euroviisuissa. Şereftuğin säveltämä ja kilpailussa johtama laulu "Ne partez pas sans moi" toi Sveitsille voiton. Lisäksi Şereftuğ oli kapellimestarina vuonna 1986, jolloin hän sävelsi Daniela Simonsin laulun "Pas pour moi".
Şereftuğ on ollut jäsenenä Gruppe Dorados -yhtyeessä ja soittanut Roland Baker Bandissa Saksassa. Şereftuğ on työskennellyt yhdessä laulaja Daniela Simmonsin kanssa duona ainakin nimellä "Les Vogues".
Nella Martinetti

Nella Martinetti (21. tammikuuta 1946 Brissago, Sveitsi – 29. heinäkuuta 2011 Männedorf, Sveitsi) oli sveitsiläinen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja.
Jo lapsena Martinettilla oli veljensä kanssa duo, jossa hän lauloi. Lisäksi hän soitti kitaraa. Martinetti sanoitti kappaleen "Ne partez pas sans moi", jolla Sveitsi voitti Eurovision laulukilpailun vuonna 1988.
Martinetti kuoli heinäkuussa 2011 haimasyöpään ollessaan 65-vuotias.
Khalid Boulami

 
Khalid Boulami (s. 7. elokuuta 1969) on marokkolainen entinen kestävyysjuoksija.
Boulamin ensimmäiset merkittävät saavutukset olivat 1994 IAAF:n GP-finaalin toinen sija 5 000 metrin juoksussa ja 1995 GP-finaalin kolmas tila 3 000 metrin juoksussa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 hän voitti hopeaa 5 000 metrillä ja Atlantan olympialaisissa 1996 pronssia samalla matkalla. Vuonna 1997 hän voitti jälleen MM-hopeaa Ateenan MM-kisoissa ja voitti GP-finaalin 5 000 metrillä. Boulami teki myös ennätyksensä, 7.30,99 (3 000 m) ja 12.53,41 (5 000 m) samana vuonna. 1997 hän saavutti parhaan sijoituksensa maastojuoksun MM-kilpailuissa olemalla pitkällä matkalla kymmenes.
Boulamin veli, Brahim Boulami, on estejuoksun entinen ME-mies.
Organisaatioiden välinen tiedonsiirto

Organisaatioiden välinen tiedonsiirto (OVT) on standardoitu tekniikka, jota käytetään organisaatioiden välisten tietojärjestelmien kommunikointiin. Myös englanninkielistä termiä EDI () käytetään yleisesti suomenkielisessä tekstissä OVT-lyhenteen asemasta.
Organisaatioiden välistä tiedonsiirtoa on käytetty yritysten väliseen sähköiseen kaupankäyntiin 1970-luvulta alkaen. Nykyisin laajimmin käytetty EDI-standardi on YK:n EDIFACT (), jonka ensimmäiset määritykset julkaistiin vuonna 1988. EDIFACT:ia kehittää YK:n Euroopan talouskomissio (UNECE).
Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto

Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto ("TASTO") on Tampereen Pyynikinrinteellä sijaitseva toisen asteen oppilaitos, joka kouluttaa lähihoitajia. Se on yksityinen oppilaitos, jonka koulutuksen järjestäjänä toimii Mannerheimin Lastensuojeluliiton Tampereen sosiaali- ja terveysalan opiston säätiö. Oppilaitoksen toiminta alkoi, kun Mannerheimin lastensuojeluliitto perusti Tampereen Kodinhoitajaopiston vuonna 1965. Sittemmin nimike vaihtui Tampereen sosiaalialan oppilaitokseksi. 1. tammikuuta 2001 alkaen oppilaitos on ollut Tampereen sosiaali- ja terveysalan opiston nimellä. Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto tarjoaa lähihoitajan koulutusta erikseen sekä nuorille että aikuisille. Lisäksi aikuisille tarjotaan alan ammatti- ja erityisammattitutkintoja sekä ammatillista lisä- ja täydennyskoulutusta. Myös maahanmuuttajille järjestetään ammatilliseen koulutukseen valmistavaa koulutusta. Opistossa on vakinaista henkilöstöä yhteensä n. 90; opettajia 74 ja opetuksen ja hallinnon palveluita toteuttavaa muuta henkilöstöä, on 16. Opiston hallinnosta vastaa Mannerheimin Lastensuojeluliiton Tampereen sosiaali- ja terveysalan opiston säätiön hallitus/johtokunta. Oppilaitos liittyi 1.1.2007 aloittavaan Pirkanmaan koulutuskonsernikuntayhtymään, joka on 1.1.2013 lähtien
ollut Tampereen seudun ammattiopisto Tredu.
Aikuisten tutkinnot TASTO:ssa.
Ammattitutkinnot
Erityisammattitutkinnot
Ice Climber

Ice Climber on Nintendon kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna pelihalleissa. Peli julkaistiin myöhemmin vuonna Nintendo Entertainment Systemille. Joissakin Euroopan maissa peliä jaettiin NES-pakkausten mukana, mikä vahvasti lisää pelin tunnettavuutta Japanin ulkopuolella. Peli oli myös presidentti Mauno Koiviston lempipeli hänen vävynsä mukaan.
Pelaaja ohjaa pelissä joko Popoa tai Nanaa, joiden tehtävänä on kiivetä vuoren rinnettä ylös huipulle asti tuhotakseen pahan kondorikotkan. Peliä kuvataan sivusta päin kameran liikkuessa koko ajan ylöspäin, joten pelaajan pitää pysytellä vauhdissa mukana.
Popo ja Nana nähtiin myöhemmin vuonna 2001 pelattavina hahmoina pelissä "Super Smash Bros. Melee". Popo ja Nana on yhdistetty yhdeksi hahmoksi, ja pelaaja ohjaa toista hahmoa koneen ohjatessa toista. Nämä hahmot esiintyvät myös "Super Smash Bros. Brawlissa" ja "Super Smash Bros. Ultimatessa".
Aiheesta muualla.
'
Fatos Qerimi

Fatos Qerimaj on albanialainen klarinetisti ja säveltäjä. Hän toimii apulaisprofessorina Albanian taiteiden akatemiassa, Tiranassa.
Qerimi on säveltänyt muun muassa klarinetti-, orkesteri- ja elokuvamusiikkia. Vuonna 2005 hän voitti "Vuoden 2004 paras albanialainen muusikko" -palkinnon. 
Qerimin isä Ethem on viulisti ja veli Bruno kosketinsoittaja.
Wang Junxia

Wang Junxia (, s. 19. tammikuuta 1973, Jiaohe, Jilin) on kiinalainen entinen kestävyysjuoksija.
Ma Junrenin valmentama Wang voitti 1992 nuorten MM-kisoissa 10 000 metrin juoksun ajalla 32.29,90. Seuraavana vuonna hän teki toukokuussa 3 000 metrin juoksun Aasian ennätyksen juoksemalla Kiinan mestaruuskilpailuissa ajan 8.27,68. Elokuussa hän voitti Stuttgartin MM-kisoissa 10 000 metrillä MM-kultaa ajalla 30.49,30. 8. syyskuuta hän voitti Kiinassa 10 000 metrin kilpailun uudella maailmanennätysjalla 29.31,78. Aika paransi edellistä ennätystä 42 sekuntia ja oli ensimmäinen kerta, kun naisjuoksija alitti 30 minuutin haamurajan. 11. syyskuuta hän juoksi 1 500 metrin juoksussa toiseksi ajalla 3.51,92, joka on edelleen maailmantilaston kolmanneksi paras aika. Kilpailun voittanut Qu Yunxia teki juoksussa maailmanennätyksen ajalla 3.50,46, joka säilyi voimassa heinäkuulle 2015. Seuraavana päivänä Wang juoksi uuden maailmanennätyksen 3 000 metrillä alkuerissä ja paransi sitä 13. syyskuuta loppukilpailussa lukemiin 8.06,11.
Seuraavana vuonna Wang voitti Aasian mestaruuden 10 000 metrillä ajalla 30.54,34. Hänelle myönnettiin Jesse Owens -palkinto edellisvuoden saavutuksistaan. Vuonna 1995 Wang erotti valmentajansa Ma Junrenin. Hän otti uudeksi valmentajakseen Mao Dezhenin ja alkoi harjoitella Atlantan olympialaisiin. Seuraavana vuonna olympialaisissa Wang voitti 5 000 metrin kilpailun ajalla 14.59,88 ja sijoittui toiseksi 10 000 metrillä ajalla 31.02,58. Wang lopetti yleisurheilu-uransa Atlantan olympialaisiin. Hän meni naimisiin Zhan Yun kanssa ja aloitti opiskelut Coloradon yliopistossa.
Daniel Dae Kim

Daniel Dae Kim (s. 4. elokuuta 1968 Busan, Etelä-Korea) on Koreassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Jin-Soo Kwonin roolista televisiosarjasta "Lost" ja Chin Ho Kellyn roolista "Havaiji 5-0:ssa".
Biografia.
Nuoruus.
Kim syntyi Busanissa, Etelä-Koreassa ja muutti perheensä kanssa Eastoniin, Pennsylvaniaan, Yhdysvaltoihin kaksivuotiaana. Daniel valmistui Freedom High Schoolista Bethlehemissä ja Haveford Collegesta, jossa hän suoritti valtio-opin ja teatteritaiteen tutkinnot. Hänen teatteritaiteen tutkintonsa suoritettiin loppuun läheisessä Bryn Mawr Collegessa. Kim valmistui myös NYU:sta pääaineenaan näytteleminen vuonna 1996.
Ura.
Ennen "Lostia" Daniel Dae Kim tunnettiin parhaiten toistuvista rooleistaan scifin ja fantasian parissa. Vaikka hänen hahmonsa "Lostissa" puhuu pääasiassa koreaa eikä lähes ollenkaan englantia, Kimin pääkieli on englanti. Hän on esiintynyt televisiosarjoissa "C.S.I.", "Angel", "24", ', ', "Crusade", "Siskoni on noita", "Shield – lain varjolla", "Seinfeld", "NYPD Blue" ja "Teho-osasto".
Kim näytteli A&amp;E TV:n minisarjassa "The Andromeda Strain".
Kim on näytellyt "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2" -elokuvassa Tohtori Octaviuksen laboratorion työntekijänä ja vuoden 2004 Oscar-palkitussa elokuvassa "Crash".
Kim nimettiin "People"-lehden ”Sexiest Man Alive” -listalle vuonna 2005. Hän oli Johnny Gatin äänihahmona videopeleissä "Saints Row" ja "Saints Row 2". Hän antoi äänensä myös "n" Tom Bakerille.
Kim valittiin näyttelemään King of Siamia "Rodgers &amp; Hammerstein’s The King" -näytelmässä (yhdessä Maria Friedmanin kanssa). Näytelmää esitettiin 12.–28. kesäkuuta 2009 Royal Albert Hallissa Lontoossa, Englannissa.
Samurize

Serious Samurize (tai Samurize) on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille kehitetty ilmainen ohjelma, jolla voidaan kehittää erilaisia "mittaristoja", jotka näyttävät tietokoneen tietoja sekä ohjelmisto- että laitteistopuolella. Samurizen pääohjelmalla (client.exe) voidaan reaaliajassa esittää ainakin työpöydällä tietokoneen toimintaan liittyviä tietoja kuten prosessorin ja emolevyn antureiden tuottamia lämpötilatietoja, sähköpostiviestejä, eri massamuistien (kiintolevy, ram...) tietoja, prosessorin ja muistien käyttöastetta ja verkkoympäristön tietoja. Samurize mahdollistaa myös skriptien (vbs, js, pls, py, rb) ja lisäosien (pluginien) hyödyntämisen (dll). 
Samurizen muokkaamistyökalulla (config.exe) suunnitellaan kyseiset "mittaristot". Suunnittelu ei vaadi koodaamista, sillä käyttöliittyma on täysin graafinen. Mittaristot voidaan jakaa käyttäjien kesken erillisen työkalun avulla.
Historia.
Samurizen kehittäminen alkoi vuonna 2000, jolloin julkaistiin versio 0.36c. Vuonna 2002 Samurizestä julkaistiin ensimmäinen lopullinen versio (1.0). Tämän jälkeen Samurizeä kehitettiin nopeasti. Lähes joka kuukausi Gustaf Lundh (Cure) ja Oscar Lundh (Sim) julkaisivat parannetun version. Samurizen nykyinen versio (1.64) julkaistiin toukokuussa 2006.
Adewale Akinnuoye-Agbaje

Adewale Akinnuoye-Agbaje (s. 22. elokuuta 1967 Islington, Lontoo, Englanti) on englantilainen nigerialaistaustainen näyttelijä, asianajaja ja entinen malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kylmä rinki" ja "Lost", sekä elokuvissa "Muumion paluu" ja "Medusan verkko".
Lapsuus ja nuoruus.
Akinnuoye-Agbaje syntyi vuonna 1967 Lontoossa, jossa hänen nigerialaiset vanhempansa opiskelivat. Kun hän oli kuuden viikon ikäinen, hänen vanhempansa antoivat hänet valkoihoiselle työväen luokan pariskunnalle, joka asui Tilburyssa Essexissä. Kasvattivanhemmilla asui toisinaan ainakin kymmenen afrikkalaista lasta, myös Akinnuoye-Agbajen kaksi siskoa. Perheen isä oli kuorma-autonkuljettaja ja perheen toimeentulo oli niukkaa. Kodin ulkopuolella Adewale joutui pelkäämään väkivaltaa paikallisilta lapsilta, joita näiden vanhemmat kannustivat.
Akinnuoye-Agbajen ollessa kahdeksanvuotias hänen biologiset vanhempansa hakivat hänet ja veivät hänet mukanaan Nigeriaan. Hän ei osannut paikallista kieltä, ja häntä rangaistiin englannin puhumisesta. Pian hänet lähetettiin takaisin Tilburyyn.
Nigeriasta palattuaan Akinnuoye-Agbaje ymmärsi ensimmäisen kerran olevansa erilainen kuin valkoiset kasvattivanhempansa, jotka eivät olleet ottaneet huomioon hänen afrikkalaista taustaansa. Hän joutui puolustamaan itseään katuväkivallalta, ja teini-ikäisenä hän liittyi skinheadeihin välttyäkseen itse näiden hyökkäyksiltä.
Väkivaltaisen ja rikollisen käyttäytymisenä vuoksi 16-vuotias Akinnuoye-Agbaje lähetettiin sisäoppilaitokseen Surreyyn. Sisäoppilaitoksen olot olivat niin erilaiset aikaisempaan, että hän yritti itsemurhaa. Hän kuitenkin oppi hyväksymään itsensä ja lopulta valmistui lakiopinnoistaan Lontoon King’s Collegesta.
Ura.
Ennen näyttelijänuraansa Akinnuoye-Agbaje työskenteli mallina Milanossa, josta muutti Los Angelesiin. Hänen ensimmäinen näyttelijän työnsä oli Dawn Pennin kappaleen ”No, No, No (You Don't Love Me)” musiikkivideolla. Samoihin aikoihin hän esiintyi Pet Shop Boysien videolla ”Jealousy”.
Akinnuoye-Agbaje tunnetaan HBO:n sarjasta "Kylmä rinki", jossa hän esitti rikollista nimeltä Simon Adebisi, ja ABC:n selviytymisdraamasta "Lost", jossa hän esitti Mr. Ekoa. Hän on ollut lukuisissa elokuvarooleissa aloitettuaan näyttelemisen vuonna 1994, ja onkin näytellyt hitti-elokuvissa, kuten "Medusan verkko" (2002), "Congo" (1995), "Ace Ventura – luonto kutsuu" (1995), "Muumion paluu" (2001) ja "Get Rich or Die Tryin’" (2005).
Yksityiselämä.
Akinnuoye-Agbaje on buddhalainen ja Arsenal FC:n fani.
Akinnuoye-Agbajella on neljä siskoa ja hän puhuu sujuvasti useita kieliä, mm. englantia, italiaa, jorubaa ja swahilia.
Akinnuoye-Agbaje pyysi "Lostin" käsikirjoittajia kirjoittamaan hänet ulos sarjasta, lähteäkseen takaisin Lontooseen hänen vanhempiensa kuoltua ja ohjatakseen siellä elokuvan.
Mihai Trăistariu

Mihai Trăistariu (s. 16. joulukuuta 1979 Piatra Neamț, Romania) on romanialainen laulaja ja muusikko. 
Trăistariu on ottanut viisi kertaa osaa Eurovision laulukilpailujen Romanian esikarsintaan. Vuonna 2006 hän voitti kansallisen karsinnan laulullaan "Tornerò", ja edusti näin ollen Romaniaa Eurovision laulukilpailussa 2006. Trăistariu pääsi esiintymään suoraan finaaliin ilman semifinaalia. "Tornerò" on eurodance-kappale tietyin itämaisin vaikuttein, esityskielenään osaksi englanti ja osaksi italia. Kappaleen nimi on italiaa ja tarkoittaa jotakuinkin "tulen palaamaan". 
Trăistariun debyyttialbumi "Altceva" ilmestyi 2005. Vuoden 2006 Euroviisuissa sijoittui neljänneksi.
Pilotwings

Pilotwings on Nintendon kehittämä lentosimulaattoripeli Super Nintendo Entertainment Systemille, ja se julkaistiin vuonna 1990. Pelissä voi lentää lentokoneella, rakettirepulla, riippuliitimellä ja helikopterilla, sekä hypätä laskuvarjolla. Peli on F-Zeron ohella tunnettu SNES:n Mode 7 -grafiikoiden käytöstä, mikä mahdollistaa pyörivät ja vaakatason liikkeet sekä monet muut efektit, jotka luovat litteästä kuvasta 3D-grafiikkaa. Koska pelissä ei ole käytössä "oikeaa" 3D-grafiikkaa, rakennukset, kiitotie ja puut yms. ovat "maalattuja" alapuolella olevaan maahan.
Pilotwingsille on julkaistu jatko-osa "Pilotwings 64" Nintendo 64:lle ja Pilotwings Resort Nintendo 3DS:lle. Pilotwings on uudelleenjulkaistu virtuaalisessa muodossa Nintendo Wii:lle, Wii U:lle ja Nintendo Switch -konsolille.
Rehevöityminen

Rehevöitymisellä tarkoitetaan kasvillisuuden liiallisen ravinnesaannin aikaansaamaa perustuotannon lisääntymistä. Vesistöjen rehevöityminen johtaa veden samenemiseen, vesikasvien lisääntymiseen, vesistöjen umpeenkasvuun, ranta-alueiden rihmalevien kasvuun, suurien leväkukintojen esiintymiseen, talviseen happikatoon sekä kalaston ja muun eliöstön muutoksiin. 
Rehevöitymisen syynä ovat kasvien tarvitsemat ravinteet, typpi ja fosfori, joita joutuu ympäristöön muun muassa maatalouden valumavesien mukana, teollisuus- ja yhdyskuntajätevesien mukana, kalankasvattamoilta ja laskeumana ilmasta. Typpi on rehevöitymistä rajoittava minimiravinne suurimmassa osassa Itämerta.
Alkuun päässeen rehevöitymisen pysäyttäminen vesistössä on ongelmallista. Vaikka kuormitusta pystyttäisiin vähentämään, vesistön pohjasedimentteihin varastoituneet ravinteet saattavat palautua uudelleen kasvillisuuden käyttöön. Orgaanisen aineksen vajoamisen seurauksena mikrobien aerobinen hajotustoiminta lisääntyy pohjasedimentissä, mikä johtaa hapen loppuun kulumiseen pohjasedimentissä. Rehevöitymisen seurauksena pohjasedimenttiin syntynyt hapeton tila voi muuttaa ravinteita uudelleen liukoiseen muotoon. Tätä ilmiötä kutsutaan vesistön sisäiseksi kuormitukseksi.
Itämeren hapettomuus oli jo 1000-luvulla iso ympäristöongelma. Syynä ei tällöin ollut ihmisen toiminta, vaan paikallisen ilmaston vaihtelut. Pari astetta kylmemmän veden jaksona (pieni jääkausi 1450–1850) happitilanne oli parempi. Vaikka Itämeren alueen typpikuormitus on vähentynyt 1990-luvun alkupuolelta lähtien ja fosforin osalta 1980-luvulta lähtien, rehevöitymisessä on havaittu laantumisen merkkejä vain lähinnä paikallisella tasolla suurten pistekuormittajien päästöjen vähennyttyä.
Rehevöitymiskäsitysten historia.
1800-luvun lopussa kasvavien kaupunkien jäte- ja vesihuolto alkoivat aiheuttaa ongelmia. Tällaiset ongelmat olivat monissa maissa ensimmäiset suuret ympäristöasiat, joita ryhdyttiin pohtimaan. Kaupungeissa alettiin rakentaa viemäreitä ja järjestää jätehuoltoa. Helsingissä, Tukholmassa ja Kööpenhaminassa otettiin käyttöön suunnitelma, jossa ravinteita kierrätettiin kaupungin ja maaseudun välillä. Myös hygienialiike vaati veden, maan ja ilman pitämistä puhtaana vedoten ihmisten terveyteen. Seuraavassa vuosisadan vaihteessa otettiin käyttöön vesikäymälät, jolloin meren rannikolla rehevöitymistä tapahtui nopeasti. Myöhemmin Helsinki oli ensimmäisiä kaupunkeja, joissa rakennettiin biologisia puhdistamoja 1910-luvulla ja 1930-luvulla aktiivilietelaitoksia.
1800-luvun lopussa meritutkijat olivat huolissaan kalojen elinoloista ja avomeren tutkimusta lisättiin. Myös toisen maailmansodan jälkeen meriin alettiin kiinnittää suurta huomiota. Merien haavoittuvuuteen kiinnitettiin huomiota 1950-luvulta lähtien.
1990-luvulla syntyi käsitys typestä perustuotantoa rajoittavana asiana ja että typpi ja fosfori pitäisi poistaa merestä. 2000-luvulla on ryhdytty ajattelemaan, että typen poistoa pitää harkita tapauskohtaisesti. Edelleen tieteilijöillä on erimielisyyttä siitä, kumpi on rehevöitymisen kannalta pahempi, typpi vai fosfori.
Girolamo Abos

Girolamo Abos (16. marraskuuta 1715 Valletta − lokakuu 1760 Napoli) oli maltalaissyntyinen säveltäjä. Hän siirtyi nuorena Italiaan opiskelemaan palaamatta enää koskaan synnyinmaahansa. Myöhemmässä elämässään hän matkusteli paljon Euroopassa ja työskenteli jonkin aikaa muun muassa Lontoossa.
Abos sävelsi useita oopperoita ja uskonnollisia teoksia. Hänen oppilaisiinsa kuului Giovanni Paisiello.
Astia

Astia on esine, jolta voidaan syödä ruokaa, jossa valmistetaan sitä tai jota käytetään lähinnä ruoan ja ruokatarpeiden säilyttämiseen. Ruokailuastioita valmistetaan muun muassa fajanssista, posliinista, kivitavarasta, lasista, savesta, puusta, muovista ja pahvista, josta valmistetaan kertakäyttöastioita. Monesti keraamiset astiat on tapana koristella värityksillä ja lasittaa pinnaltaan, jotta ne kestävät paremmin käyttöä. Ruoan valmistuksessa käytettäviä astioita valmistetaan, paitsi keramiikasta, myös muun muassa metalleista, kuten pinnoitetusta alumiinista, ruostumattomasta teräksestä, valuraudasta, pinnoitetusta kuparista sekä emalista, joka on lasin ja metallin seos. Juhlallisempia tarjoiluastioita voidaan valmistaa myös jalometalleista, käytännössä lähinnä hopeasta. Muusta materiaalista valmistettu astia voidaan myös päällystää lehtikullalla.
Adelaiden sinfoniaorkesteri

Adelaiden sinfoniaorkesteri (, "ASO") on Adelaidessa, Australiassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1936. Vuosina 1949-1975 orkesteri toimi nimellä Etelä-Australian sinfoniaorkesteri. Tällä hetkellä orkesterissa on 74 vakituista jäsentä. 
Adelaiden sinfoniaorkesteri on esiintynyt muiden muassa Plácido Domingon, Luciano Pavarottin, Split Enzin, Shirley Basseyn, Tony Bennettin, James Morrisonin, Dionne Warwickin, Andrea Bocellin, Lalo Schifrinin ja K. D. Langin kanssa.
Orkesterin tämänhetkinen pääkapellimestari on Arvo Volmer ja konserttimestari Terence Tam.
Tasmanian sinfoniaorkesteri

Tasmanian sinfoniaorkesteri () on Hobartissa, Tasmaniassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1948. 
Tasmanian sinfoniaorkesterin tämänhetkinen pääkapellimestari on Sebastian Lang-Lessing. Orkesteri konsertoi säännöllisesti kaikkialla Tasmaniassa.
Ante Čović

Ante Čović (s. 13. kesäkuuta 1975 Sydney, Australia) on australialainen 193 senttimetriä pitkä jalkapallomaalivahti, joka pelaa Ruotsin Allsvenskanissa IF Elfsborgissa.
Aikaisemmin urallaan Čović on pelannut Australiassa Marconi Stallionsissa ja Sydney Olympicissa, Kreikassa PAOK Salonikassa ja AO Kavalassa sekä Kroatiassa Dinamo Zagrebissa. Ruotsiin Covic tuli vuonna 2002 liityttyään Hammarbyn joukkueeseen. Hän edusti joukkuetta vuoteen 2006 saakka, kunnes palasi takaisin kotimaahansa Newcastle United Jetsiin. Kolmen kauden jälkeen hän palasi jälleen takaisin Ruotsiin liityttyään maaliskuussa 2009 IF Elfsborgin joukkueeseen.
Maajoukkueurallaan Čović nousi 2006 MM-kisojen karsinnoissa Australian kolmosmaalivahdiksi. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 22. helmikuuta 2006 Aasian mestaruuskilpailujen karsinnoissa Bahrainia vastaan. Čović oli Australian maajoukkueen kolmosmaalivahti Saksan MM-kisoissa 2006.
Laura Mikkola

Laura Imola Mikkola (s. 3. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen pianisti. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa, Philadelphiassa ja Indianassa. Mikkola sai Nuoren taiteilijan Suomi-palkinnon vuonna 1995, 21-vuotiaana, jolloin hän oli jo voittanut useita kansainvälisiä pianokilpailuita. Samana vuonna hän piti ensikonserttinsa Tokiossa, ja jatkoi seuraavana vuonna Yhdysvaltojen suuriin konserttisaleihin.
Mikkola on asunut vuodesta 1999 Pariisissa. Hän on toiminut vuodesta 2003 lukien Iitin musiikkijuhlien taiteellisena johtajana.
Mikkola tunnetaan muun muassa Einojuhani Rautavaaran pianoteosten tulkinnoistaan. Hän on levyttänyt Naxokselle kaikki Einojuhani Rautavaaran soolopianoteokset. Rautavaara omisti teoksen Passionale Mikkolalle.
Vello Pähn

Vello Pähn (s. 30. toukokuuta 1958 Tallinna) on virolainen kapellimestari. Hän 
opiskeli Tallinnan konservatoriossa ja Pietarin konservatoriossa. Vuosina 1982-1994 hän johti oopperoita Estonia-teatterissa. 
Pähn on esiintynyt mm. Savonlinnan oopperajuhlilla. Hän toimi syksystä 2003 kesään 2007 Kuopion kaupunginorkesterin pääkapellimestarina.
Savonlinnan normaalikoulu

Savonlinnan normaalikoulu oli Itä-Suomen yliopistoon kuuluva perusopetuksen luokkien 1–9 harjoittelukoulu. Savonlinnan normaalikoulu sijaitsi Savonlinnan kampuksella Heikinpohjan kaupunginosassa. Koulun toiminta loppui keväällä 2018 Itä-Suomen yliopiston siirrettyä opettajankoulutuslaitoksen Joensuuhun. Sen tilalle perustettiin Talvisalon koulun Heikinpohjan toimipiste entisiin opettajankoulunlaitoksen tiloihin. 
Koulun painoalueita olivat taito-, taide- ja viestintäkasvatus sekä esiopetus. Koulun tehtävänä oli myös uuden pedagogisen tiedon soveltaminen ja tuottaminen kokeilu-, tutkimus- ja kehittämistoiminnan avulla ja tämän tiedon välittäminen opetusharjoittelijoille. Lisäksi koulun tehtävänä oli kokonaisvaltainen opetuksen ja oppimisen laadun kehittäminen yhteistyössä yliopiston kanssa.
Koulun historiaa.
Savonlinnan seminaari toimi aluksi Puistokadun kansakoulun tiloissa. Niinpä opetusharjoittelukin suoritettiin vuosin 1954–1963 Puistokadun koulun luokissa.
Seminaarin siirryttyä Kuninkaankartanonmäelle omiin tiloihin käynnistyivät vuonna 1961 seminaarin kansakoulun rakennustyöt. Koulurakennus valmistui keväällä 1963. 
Vuoteen 1973 asti koulussa toimi sekä kansakoulu että kaksiluokkainen kansalaiskoulu. 
Koulun laajentuessa 1980-luvun alkupuolella kolmiluokkasarjaiseksi peruskoulun ala-asteeksi vanhat tilat osoittautuivat riittämättömiksi. Seurauksen oli uuden lisäosan rakentaminen ja vanhan koulurakennuksen peruskorjaus. Uusi kokonaisuus vihittiin käyttöön vuoden 1986 keväällä.
Vuonna 2008 Savonlinnan normaalikouluun perustettiin kaksi 7. luokkaa näin tehden koulusta 1.–7. luokkien yhteiskoulun. (Vuodesta 2009 1.–8. luokkien ja vuonna 2010 1.–9. luokkien)
Kuluneiden vuosien aikana on koulun johtajina ja rehtoreina toimineet Sointu Strandman, Jaakko Salminen, Pirkko Salminen, Kalervo Seppälä, Petri Salo ja viimeisenä Mikko Ripatti.
Muki

Muki on lieriömäinen korvallinen astia, josta nautitaan juomaa, useimmin kuumaa juomaa, kuten teetä tai kahvia. Mukeista juodaan myös kylmiä juomia, mutta ne tarjotaan tavallisemmin juomalasista. Mukeja valmistetaan muun muassa savesta, muovista ja lasista. Oluen nauttimiseen tarkoitettua yleensä lasista mukia kutsutaan kolpakoksi. Mukeja käytetään myös lasten juoma-astioina ennen juomalaseja. Pikkulasten mukit on yleensä valmistettu muovista.
Mukin erottaa kupista paksumpi reuna, useimmiten suurempi koko sekä monesti suora seinä.
Reggio nell’Emilia

Reggio nell’Emilia on kaupunki Pohjois-Italiassa, Emilia-Romagnan alueella. Siellä asuu runsaat 170 000 asukasta (2015), ja se on Reggio Emilian maakunnan keskuspaikka. Kaupunkia kutsutaan myös nimellä Reggio Emilia. Kaupunkilaiset itse kutsuvat kaupunkia yksinkertaisesti Reggioksi. Joissakin muinaisissa kartoissa kaupunki esiintyy myös nimellä Reggio di Lombardia. Vanhakaupunki on muodoltaan kuusikulmainen, mikä johtuu muinaisista muureista. Päärakennukset ovat peräisin 1500–1700-luvuilta. Yhteisön maaperä on täysin tasainen. Crostolojoki kulkee alueen halki.
Kaupunki tunnetaan myös reggiolaisen pedagogiikan syntykaupunkina.
Reggio Emilia -pedagogiikka.
Reggio Emilia -pedagogiikan filosofia pohjautuu yhteisön arvoihin, joita ovat lasten ja aikuisten oikeus olla oman elämänsä tärkeitä toimijoita, moninaisuuden kunnioitus, demokratia ja osallisuus, oppiminen, leikki, ilo ja tunteet. Reggiolaista pedagogiikkaa kutsutaankin usein sadan kielen pedagogiikaksi. 
Reggio Emilia -pedagogiikan tärkein työväline on pedagoginen dokumentointi ja tutkiminen. Lapsilähtöiset projekti- ja pienryhmätoiminnat ovat yleisiä tapoja toteuttaa reggiolaista pedagogiikkaa. Sen avulla päiväkotien ja koulujen lasten toiminta tehdään kaikille näkyväksi ja kaikkien reflektion ja suunnittelun pohjaksi. Lisäksi lapset voivat syventää kiinnostuksensa kohteita ja seurata oman kasvamisensa polkuja. Päivähoidon ja koulun työntekijät taas voivat dokumentoimisen ja tutkimisen avulla reflektoida omaa työskentelyään sekä luoda uutta. Vanhemmat ovat mukana lastensa kasvamisessa. Ympäröivä yhteiskunta ja kaikki vierailijat pääsevät lähemmäksi tämän päivän lapsuutta ja sen avulla he voivat reflektoida omaa työtään ja toimintaansa.
Tali-Ihantala 1944

Tali-Ihantala 1944 on Åke Lindmanin ja Sakari Kirjavaisen ohjaama elokuva, joka perustuu jatkosodan lopulla käytyyn Talin–Ihantalan taisteluun. Elokuvan kuvaukset alkoivat kesällä 2006 ja jatkuivat seuraavana kesänä kahden päivän ajan. Kuvauksia tehtiin Hattulassa, Hämeenlinnassa, Niinisalossa, Mikkelissä ja Helsingissä. Åke Lindman toivoi elokuvan olevan mahdollisimman todenmukainen ja muistuttavan katsojia suomalaisten sotilaiden tekemistä uhrauksista. 
Elokuvan teko jäi Åke Lindmanilta sairastumisen vuoksi kesken ja ohjaaja-leikkaaja Sakari Kirjavainen teki sen valmiiksi.
Tuotanto.
Elokuvan budjetti oli 3 200 000 euroa, ja se sai 350 000 euroa tuotantotukea Suomen elokuvasäätiöltä. 2 100 000 euroa elokuvan budjetista kerättiin Syväriltä Kannakselle elokuvien tuki ry:n kautta suomalaisilta yrityksiltä, järjestöiltä, yhteisöiltä ja yksityisiltä kansalaisilta. Elokuvassa on yli sata puheroolia ja mukana on ollut satoja avustajia. Monella näyttelijällä on roolinaan joku sota-ajan todellinen upseeri tai sotilas oikealla nimellään. Elokuvassa ei kuitenkaan ole päähenkilöitä, eikä ulkoista fiktiivistä juonta, jossa tosiasioihin perustuvat tapahtumat olisivat vain taustalla. "Tali-Ihantalaa" voi siis kuvata hyvin dokumentaariseksi elokuvaksi.
Elokuvassa käytettiin aitoja sodanaikaisia T-34/85-panssarivaunuja ja saksalaista, Flug Werk -yrityksen valmistamaa Focke-Wulf Fw 190 -hävittäjälentokoneen jäljennöstä. Fw 190 oli kuvauksien ajan maalattu lento-osasto Kuhlmeyhin kuuluneen II./JG 54:n komentajan, Erich Rudorfferin nimikkokoneen tunnuksin. Koneen lentokohtaukset kuvattiin Münchenissä. 
Elokuvaa kuvattiin muun muassa Parolannummen varuskunnassa sekä Niinisalon varuskunnassa ja siihen liittyvällä Pohjankankaan ampuma-alueella. Koeampumalaitos tuki elokuvan tekemistä ampumalla muun muassa trailerissa näkyvän raskaan haupitsin ammunnan (152H38) koeammuntana, koska kyseinen tykkimalli on jo poistunut sotavarustelistoilta eikä sitä voitu antaa muiden ammuttavaksi.
Esitykset.
Ensi-iltaan elokuva tuli joulukuussa 2007, jolloin Suomen itsenäistymisestä tuli kuluneeksi 90 vuotta. 5. joulukuuta sitä esitettiin ennakkoon 40 paikkakunnalla sotaveteraaneille ja koululaisille. Televisiossa ensiesitys oli Yle TV1:llä 5. joulukuuta 2010. Elokuvateattereissa se sai 191 496 katsojaa.
DVD-levityksen elokuva sai Puolustusvoimien lippupäivänä 4. kesäkuuta 2008. 
Vastaanotto.
Lehdistössä "Tali-Ihantala" sai ankaraa kritiikkiä. ”Elokuva toimii historian oppituntina, mutta draamaelokuvaksi siitä ei ole” kirjoitti Kaisa Hiltunen ("Savon Sanomat" 7.12.2007). Tapani Maskulan ("Turun Sanomat" 7.12.2007) mielestä ”Jos Åke Lindmanin ja Sakari Kirjavaisen ohjausta arvioidaan dramaturgisista lähtökohdista käsin, sille ei heru yhtään tyylipistettä”. Pekka Lehtosen ("Helsingin Sanomat" Nyt-liite 49/2007) mukaan: ”Ennen kaikkea sekavuus koskee elokuvan henkilöitä. Miten elokuva voisi kouraista, kun pääosista ei voi puhua ollenkaan? Ihmiset marsalkasta viimeiseen täydennysmieheen ovat alisteisia torjuntavoitolle, eikä edes lopputeksteissä mainita nimiä.”
Juomalasi

Juomalasi eli lyhyesti lasi on lasimassasta valmistettu lieriömäinen tai jalallinen astia, josta juodaan. Juomalasit ovat useimmiten ohutreunaisia ja läpinäkyviä, ja yleisin koko on noin 15–25 senttilitraa. Lasista juodaan useimmiten kylmiä juomia, kuten vettä, maitoa tai mehua sekä alkoholijuomia. Erityyppisiä alkoholijuomia varten on erilaisia laseja, kuten 30–50 senttilitran olutlasi, viinilasi, shottilasi ja samppanjalasi.
Juomalasi täytyy jäähdyttää hitaasti, jottei lämpötila laskisi massassa epätasaisesti. Jos kylmään lasiin kaataa kuumaa juomaa, epätasaisesti tapahtuvasta lämpenemisestä johtuvat massan jännitykset voivat purkautua ja lasi särkyä. Tästä syystä tavalliseen lasiin ei saisi kaataa kuumaa juomaa vaan tulisi käyttää mieluummin mukia tai kuppia.
Samuel Salmi

Samuel Salmi (s. 19. maaliskuuta 1951 Muonio) on suomalainen pappi ja piispa emeritus. Salmi toimi Oulun hiippakunnan piispana vuoden 2001 alusta, kunnes jäi eläkkeelle 1.11.2018. Ennen piispaksi valintaa hän on toiminut useissa eri papin viroissa, viimeisimpänä Turun Katariinanseurakunnan kirkkoherrana 1993–2000. Hän toimi vuonna 2000 myös Turun tuomiorovastikunnan lääninrovastina.
Salmi oli ensimmäinen piispa, jota ei nimittänyt tasavallan presidentti vaan kirkko uuden, 1. maaliskuuta 2000 voimaan tulleen perustuslain puitteissa.
Elämäkertaa.
Samuel Salmi kirjoitti ylioppilaaksi Pellon yhteiskoulusta 1970, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa. Hän valmistui teologian maisteriksi vuonna 1974. Salmi vihittiin papiksi Oulun hiippakuntaan samana vuonna. Teologian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti Helsingin yliopistossa 1983, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan teologian tohtoriksi vuonna 1990. Systemaattisen teologian väitöskirja ”Yksi Herra, yksi usko, yksi kaste” käsitteli ekumeenisen Faith and Order -liikkeen kasteteologiaa. Salmi on suorittanut sekä ylemmän että alemman pastroaalitutkinnon. 
Salmi teki pitkän uran seurakuntatyössä ja kirkon hallinnossa niin Oulun kuin Turun hiippakunnissa. Hän toimi uransa alkuvaiheessa muun muassa Oulun tuomiokirkkoseurakunnan pappina ja Ylitornion kristillisen kansanopiston vs.rehtorina. Turun arkkihiippakunnassa hän toimi arkkihiippakunnan hallinnossa pääsihteerinä ja ennen Oulun piispaksi valitsemista Turun Katariinanseurakunnan kirkkoherrana seitsemän vuotta. Kirkollisten virkojen lisäksi hänellä oli luottamustoimia, joista yksi oli Oulun diakonissalaitoksen säätiön valtuuskunnan puheenjohtajuus. Oulun hiippakunnan piispana Salmi toimi 2001-2018.
Toisin kuin edeltäjänsä Salmi suhtautui myönteisesti naispappeuteen. Oulun hiippakunnan piispan vihkimät ensimmäiset naispapit vihittiin hänen ensimmäisessä pappisvihkimyksessään. Hänen toimikaudellaan naispappeihin kuitenkin suhtauduttiin paikoin edelleen kielteisesti. Naispappien aseman edistämisen lisäksi hän näki tärkeänä saamelaisten ja kirkon välisen sovinnon aikaansaamisen. Salmi pyrki vahvistamaan kirkon suhteita vanhoillislestadiolaiseen herätysliikkeeseen. Hän toimi muun muassa ensimmäisenä liikkeeseen kuulumattomana liturgina Suviseuroissa vuonna 2013 järjestetyssä viikkomessussa. Suhtautuminen häneen siinä roolissa oli kuitenkin torjuvaa, eikä hänen synninpäästöä pidetty pätevänä, koska hän ei ollut liikkeen näkökulmasta "uskovainen"
Perhe.
Samuel Salmen puoliso on ekonomi Hannele Salmi (s. Zeitlinger). Heillä on kaksi lasta: Oulun kaupungin viestintäjohtaja, pappi Mikko (s. 1975) ja teologian maisteri Johanna (s. 1982).
Neeme Järvi

Neeme Järvi (s. 7. kesäkuuta 1937 Tallinna, Viro) on virolainen kapellimestari.
Järvi opiskeli Tallinnassa ja myöhemmin Leningradissa Jevgeni Mravinskin ja Nikolai Rabinovitšin johdolla. Hän muutti vuonna 1980 Yhdysvaltoihin.
Järvi johti vuodesta 1960 Viron kansallista sinfoniaorkesteria, oli vuodesta 1963 sen pääkapellimestari, 2010–2020 taiteellinen johtaja ja pääkapellimestari.. Vuosina 1982–2004 hän toimi Göteborgin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Vuosina 1990–2005 hän johti Detroitin sinfoniaorkesteria ja sittemmin hän toimi New Jerseyn sinfoniaorkesterin ja Haagin Residentie-orkesterin musiikillisena johtajana. 
Järven diskografia koostuu lähes 500 levytyksestä. Hän on tulkinnut romanttisia ja 1900-luvun teoksia. 
Myös Järven pojat Paavo ja Kristjan ovat kapellimestareita ja tytär Maarika Järvi on huilisti.
Gulbenkian-orkesteri

Gulbenkian-orkesteri () on Lissabonissa, Portugalissa toimiva sinfoniaorkesteri. Sen perusti Calouste Gulbenkianin säätiö vuonna 1962.
Petteri Jussila

Tero Petteri Jussila (26. tammikuuta 1970 – 27. heinäkuuta 2004 Ylöjärvi) oli suomalainen liikemies. Hän tuli tunnetuksi suoramarkkinointivalmentajana ja ternimaitoyrittäjänä.
Ura.
Jussila tuli kansallisesti tunnetuksi työskentelemällä ternimaitokapseleiden verkostomarkkinoinnissa. Hän oli naimisissa entisen poliisin Jutta Jussilan (nyk. Larm) kanssa, joka oli tullut tunnetuksi Miss Galaxyna ja varsinkin "Suuri seikkailu" -tositelevisiosarjan kilpailijana. Pariskunta esiintyi säännöllisesti keltaisen lehdistön sivuilla ja oli tunnettu näyttävästä elämäntyylistään. Petteri Jussila harrasti kehonrakennusta. Jussila tuomittiin 25-vuotiaana törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta ehdolliseen vankeuteen. Petteri Jussilan entinen puoliso oli Sari Peltonen.
Jussila aloitti GNLD:n jälleenmyyjänä, toimi muun muassa Matti Nykäsen managerina ja työskenteli keskeisessä osassa ternimaitovalmisteiden verkostomarkkinoinnissa. Tuotteen myynninedistäjinä olivat urheilijat kuten Mika Myllylä. Jussila oli myös mukana yrityksessä kehittää ternimaitokapseleiden myyntiä Pietarissa, mutta yritys ei menestynyt.
Petteri Jussila esiintyi 17. toukokuuta 2004 Yle TV1:n "Päivärinta"-ohjelmassa "Ternimaitovalmisteet testissä" puolustamassa tuotteitaan. Susanne Päivärinta uteli Jussilalta selvitystä tämän veroveloista ja ternimaitokapseleita markkinoivan yrityksensä omistusjärjestelyistä, miksi Jussilalla ei ollut verotettavaa tuloa ja miksi Petteri Jussila ilmoitti asuvansa ulkomailla. Jussila ei vastannut kysymyksiin ja jätti 31. toukokuuta rikosilmoituksen ohjelmasta. Jussila puolisoineen katsoi Päivärinnan syyllistyneen kunnianloukkaukseen. Petteri Jussilan hukkumisen jälkeen Jutta Jussila kuitenkin peruutti tekemänsä rikosilmoituksen.
Jussilan oli tarkoitus osallistua julkisuuden henkilöiden tositelevisiosarjaan "V.I.P. Seikkailu" MTV3:lla . Jussila hukkui kotinsa edustalla Näsijärvellä yrittäessään pelastaa veden varaan joutunutta poikaansa 27. heinäkuuta 2004. Petteri Jussila siunattiin hautaan Kalevan kirkossa Tampereella.
Yle TV2 esitti ensimmäisen kerran 7. marraskuuta 2006 Petteri Jussilasta kertovan dokumentin "Kansalainen Jussila".
Voisarvi

Voisarvi eli kroissantti (ransk. "croissant," laus. [kruaˈsã]) on yleensä puolikuun muotoinen lehtevä leivonnainen. Voisarvet ovat hyvin rasvaisia, koska voisarvitaikinan sisään kaulitaan useampia kerroksia voita. 
Valmis voisarvitaikina kaulitaan ympyräksi, joka jaetaan sektoreiksi. Sektorit leikataan tämän jälkeen irti ja kierretään löysälle rullalle reunasta keskustaa kohti. Näin syntyy voisarvelle ominainen kuunsirpin muoto, josta leivonnainen on saanut ranskalaisen nimensä.
Voisarvia syödään sellaisenaan, voin tai marmeladin kera taikka täytettyinä esimerkiksi juustolla, salaatilla tai katkaravuilla. Ranskalainen aamiainen sisältää usein voisarven ja kupin kahvia.
Alkuperä.
Voisarven edeltäjänä pidetään itävaltalaista Kipferlia, joka oli tunnettu jo 1200-luvulta. Ranskalaiset pitivät voisarvea vielä 1800-luvulla ulkomaisena erikoisuutena, jota myytiin lähinnä Pariisin kalliimmissa wieniläisissä leipomoissa.
Voisarven reseptin kerrotaan tulleen Ranskaan Marie-Antoinetten leipurin mukana. Voisarvi on mainittu ensimmäisen kerran kirjallisissa lähteissä kuitenkin vasta puoli vuosisataa myöhemmin eli 1850-luvulla.
Erään tarinan mukaan voisarvi on puolikuun muotoinen sen vuoksi, että sillä juhlistettiin voittoa muslimien piirityksen jälkeen joko Puolassa, Budapestissa tai Wienissä.
Varavoima

Varavoima on tavallisesti reservissä olevaa energiantuotantokapasiteettia, jota otetaan käyttöön, kun perusvoima ei riitä täyttämään kysyntää. Varavoimaa voidaan tarvita esimerkiksi silloin, kun suuri tuotantoyksikkö kuten ydinvoimala joutuu huoltoon tai kulutukseen tulee suuri piikki, vaikkapa tavanomaista kylmemmän sään vuoksi. Mikäli varavoimakaan ei riitä, ryhdytään säännöstelyyn. 
Sähkön varavoima.
Tavallisimmat sähköntuotannon varavoiman muodot ovat kaasuturbiini-voima ja hiilivoima, josta Suomessa on esimerkkinä Meri-Porin voimalaitos. Vesivoimaa käytetään säätövoimana ja ydinvoima taas on tyypillistä perusvoimaa. Varavoimalla korvataan pois käytöstä olevaa perusvoimaa tai täydennetään sitä, koska säätövoimaa tarvitaan myös huippukulutuksen aikana.
Varavoimalta vaaditaan riittävän runsas ja verrattain nopea saatavuus. Pois lukien vesivoima varavoima on tavallisesti energiantuotantomuoto, jota on halpa rakentaa mutta kallis käyttää, koska sitä ei tarvita jatkuvasti. Tyypillinen esimerkki tästä on kaasuturbiinivoimalaitos ilman kombi-kytkentää.
Laajat sähkömarkkinat, joissa on eri alueilla erilainen tuotantorakenne, tuovat joustavuutta alueellisiin energiavajeisiin, koska tällöin sähköä voidaan tuoda toisaalta. Ongelmia muodostuu kuitenkin silloin, jos sähköntarve kaikilla sähkömarkkinaan osallistuvilla alueilla lisääntyy samanaikaisesti. Tällöin sähkönhintaa määrittää se, miten nopeasti varavoimaa voidaan ottaa käyttöön perusvoiman jatkeeksi.
Nordpool.
Pohjoismaissa pohjoismaisilla sähkömarkkinoilla Nordpoolissa sähkönhinta riippuu paljolti Norjan vuotuisista sademääristä. Mikäli Norjassa sataa vähän, ovat vesivoimaloiden vesivarastot vähissä eikä sähköenergian nettokäyttäjämailla, kuten Tanskalla, Ruotsilla ja Suomella ole Norjan tuontia varavoimamahdollisuutenaan sähkömarkkinan kautta.
Kaukolämmön varavoima.
Kaukolämpöverkkoihin on tavallisesti sähköä ja kaukolämpöä tuottavan nk. pääkuormalaitoksen lisäksi kytketty useita pelkästään lämpöä tuottavia lämpökeskuksia, jotka ovat tarpeen mukaan otettavissa nopeasti käyttöön. Näitä huippu/varalämpökeskuksia ovat usein vanhat öljylämpökeskukset. Maakaasulämpökeskuksia rakennetaan varavoimaksi siellä missä maakaasua on saatavilla, sillä maakaasulämpökeskus on verrattain halpa rakentaa. Myös biolämpökeskuksia saatetaan rakentaa varavoimaksi. Myös lämpöakkuja voidaan käyttää kaukolämmön säädössä. Yleensä kaukolämmöstä ei ole pulaa ja ylimäärän kaukolämpöä tuottavien voimalaitosten hukkalämpö ohjataan vesistöihin.
Tony Levin

Anthony Frederick "Tony" Levin (s. 6. kesäkuuta 1946 Boston) on yhdysvaltalainen basisti.
Levin alkoi soittaa kontrabassoa noin kymmenvuotiaana. High school -aikoinaan hän soitti tuubaa ja pääasiassa klassista musiikkia. Hän muutti 1970-luvulla New York Cityyn ja alkoi soittaa bassoa sessiomuusikkona. Vuosikymmenen lopussa hän liittyi Peter Gabrielin yhtyeeseen, minkä ansiosta hän alkoi esiintyä myös konserteissa. Samaan aikaan hän opetteli soittamaan Chapman Stickiä.
Vuonna 1980 Levinistä tuli King Crimson -yhtyeen jäsen. Levinin ja King Crimsonin tiet erosivat 1990-luvun lopussa, jonka jälkeen Levin soitti muun muassa Liquid Tension Experiment -yhtyeessä, kunnes liittyi jälleen King Crimsoniin vuonna 2004.
John

John on miehen etunimi, Johannes-nimen englanninkielinen vastine. Paitsi englanninkielisissä maissa, on nimi käytössä myös Alankomaissa ja Pohjoismaissa.
Suomessa nimi John on annettu kesäkuuhun 2025 mennessä 9139 miehelle ja noin 20–40 naiselle. Johnin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 24. kesäkuuta.
Tatjana Komarova

Tatjana Komarova (s. 11. syyskuuta 1968, Brest, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen säveltäjä. Myös hänen molemmat vanhempansa ovat muusikkoja.
Komarova opiskeli vuodesta 1987 lähtien Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa. Hän on säveltänyt muun muassa sonaatin pianolle (1990) ja "Triptychonin" sellolle ja pianolle (1993).
HARP

HARP () oli Yhdysvaltain ja Kanadan yhteinen projekti, jonka tarkoitus oli tutkia mahdollisuuksia ampua tykillä satelliitteja avaruuteen. HARP käytti suurinta tykkiä, mikä on koskaan laukaistu. Suurempiakin tykkejä on ollut, muun muassa natsi-Saksassa Lontoon pommituksia varten rakennettu V3-tykki ja projekti Babylon Irakissa, suurin koskaan valmisteltu tykki. Kumpikaan näistä ei kuitenkaan ehtinyt laukaisukuntoon.
HARP:in tykin kaliiperi oli 406 mm, ja pituus oli aluksi 20 m, mutta sitä kasvatettiin sittemmin 40 metriin. Parhaimmillaan tykki ampui 180 kilon ammuksen 180 kilometrin korkeuteen. Laukaisuhetkellä ammus lensi 3 600 metrin sekuntivauhdilla, mutta sillä ei vielä ylletty kiertoradalle. Projekti lakkautettiin ennen kuin se pääsi tavoitteisiinsa.
Projektin johtohahmo Gerald Bull siirtyi sittemmin Saddam Husseinin palvelukseen Irakiin, jossa hän alkoi suunnitella paljon suurempaa tykkiä, projekti Babylonia. Projektin tarkoitus oli aluksi ilmeisesti pystyä ampumaan Israeliin, sitten minne tahansa maapallolle.
Rod Morgenstein

Rod Morgenstein (s. 19. huhtikuuta 1953 New York) on yhdysvaltalainen rumpali.
Morgenstein soitti 1980-luvulla yhtyeissä Winger ja Dixie Dregs. Myöhemmin hän on soittanut muun muassa Fionassa, Platypusissa ja Jelly Jamissa. Nykyisin hän on lyömäsoittimien soittamisen professori Berklee College of Musicissa Bostonissa.
Kähkönen

Kähkönen on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi oli marraskuussa 2025 nykyisenä nimenä 3 186 henkilöllä ja entisenä 1 296:lla.
Carlos Damas

Carlos Damas (s. 8. huhtikuuta 1973, Coimbra) on portugalilainen viulisti. Hän siirtyi 6-vuotiaana synnyinkaupungistaan Coimbrasta Lissaboniin.
Damas esiintyi ensimmäistä kertaa solistina orkesterin kanssa 15-vuotiaana. Vuonna 1990 hän muutti Pariisiin. Vuonna 1995 levy-yhtiö Numérica julkaisi hänen ensimmäisen levytyksensä. Hän on tähän mennessä levyttänyt muun muassa Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohn-Bartholdyn ja Sergei Prokofjevin sonaatteja.
Wienin metro

Wienin metro () on Itävallan pääkaupungin Wienin metro. Se koostuu viidestä enimmäkseen maan päällä kulkevasta metrolinjasta, jotka on numeroitu U1–U6. Metrolla pääsee helposti paikasta toiseen koko Wienin alueella, ja se on yhteydessä muun julkisen liikenteen lisäksi S-Bahn-järjestelmän kanssa.
Tulevaisuus.
Linjaa U5 rakennetaan parhaillaan yhdessä linjan U2 laajennuksen yhteydessä, osana U2/U5-hanketta. Laajennusten valmistuttua U5 tulee kulkemaan Karlsplatzilta Frankhplatzille vuonna 2026 ja U2 tulee kulkemaan Seestadtista Matzleinsdorfer Platzille vuonna 2030. Toisessa vaiheessa U5:sta laajennetaan Hernalsin S-Bahn-asemalle vuonna 2032 ja U2:sta laajennetaan Wienerbergiin vuosina 2032-2035. Linjat kohtaavat Rathausin asemalla.
Aspernstraßen ja Hausfeldstraßen välille rakennetaan Lina-Loos-Platz nimistä väliasemaa, palvelemaan Oberes Hausfeldin rakenteilla olevaa kaupunginosaa. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2022 ja sen on määrä avautua 7. tammikuuta 2026.
Didier Drogba

Didier Drogba (s. 11. maaliskuuta 1978 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapalloilija, joka edusti viimeksi yhdysvaltalaista Phoenix Risingia kaudella 2017–2018.
Ura.
Norsunluurannikolla syntynyt Drogba muutti viisivuotiaana Ranskaan jalkapalloa ammatikseen pelanneen setänsä luokse. Asuttuaan kolme vuotta Ranskassa hän muutti takaisin Norsunluurannikkoon, kunnes muutti teini-ikäisenä jälleen Ranskaan ja alkoi pelata jalkapalloa. 15-vuotiaana hän teki sopimuksen Levallois-joukkueen kanssa ja nousi 18-vuotiaana Ligue 2 -sarjassa pelaavan joukkueen kokoonpanoon. Vuonna 1998 hän teki sopimuksen Le Mansin kanssa ja siirtyi vuonna 2002 Ligue 1:ssä pelaavaan En Avant Guingampiin. Drogba pelasi Guingampissa puolitoista kautta ja teki ainoalla joukkueessa pelaamallaan kokonaisella kaudella 17 maalia.
Drogban hyvät otteet Ranskan korkeimmalla sarjatasolla herättivät suurten seurojen kiinnostuksen, ja niinpä hän teki sopimuksen Olympique de Marseillen kanssa. Marseillessa Drogba teki 19 maalia. Kauden jälkeen heinäkuussa 2004 Chelsea osti hänet 24 miljoonalla punnalla (noin 33 miljoonaa euroa). Ensimmäisellä Valioliiga-kaudellaan hän teki 10 maalia, ja Chelsea voitti mestaruuden. Toisella kaudellaan hän onnistui maalinteossa 12 kertaa. Kolmannellaan kaudellaan Drogba teki 20 maalia ja voitti liigan maalikuninkuuden. Kaudella 2007–2008 hän teki 8 maalia.
Chelsea saavutti Valioliigan mestaruuden kaudella 2009–2010, ja Drogba voitti maalikuninkuuden 29:llä osumalla. Kaudella 2010–2011 Drogba teki liigassa 12 maalia. 
Drogba voitti Mestarien liigan Chelsean paidassa vuonna 2012. Finaalissa Bayern Müncheniä vastaan Drogba puski 1–1-tasoitusmaalin 88 peliminuutin kohdalla. Drogba laukoi myös ratkaisevan maalin rangaistuspotkukilpailun viimeisenä laukojana. Kyseessä oli tuolloin myös Drogban viimeinen ottelu Chelseassa. Kauden jälkeen kesäkuussa 2012 Drogba siirtyi kiinalaiseen Shanghai Shenhuaan. Tammikuussa 2013 hän siirtyi turkkilaiseen Galatasarayhin, jonka kanssa hän voitti Turkin Cupin, Turkin Supercupin ja Turkin Liigan. Galatasarayn kanssa tehdyn 18-kuukautisen sopimuksen päätyttyä Drogba palasi takaisin Chelseaan heinäkuussa 2014. Kauden 2014–15 jälkeen Drogba ilmoitti jälleen jättävänsä Chelsean. 
Vuosina 2006 ja 2009 Drogba valittiin Afrikan vuoden jalkapalloilijaksi.
Marraskuussa 2018 Drogba ilmoitti uransa olevan ohi.
Maajoukkueura.
Maajoukkueurallaan Drogba oli Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueen kantava voima. Saksan MM-kisojen 2006 karsinnoissa hän teki yhdeksän maalia kahdeksassa karsintaottelussa, minkä ansiosta Norsunluurannikko selvitti tiensä ensimmäistä kertaa lopputurnaukseen. Drogba on edustanut Norsunluurannikkoa jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa yhteensä kolme kertaa; 2006, 2010 ja 2014. Vuosien 2010 ja 2014 kisoissa Drogba toimi joukkueen kapteenina. Drogba on myös Norsunluurannikon maajoukkueen kaikkien aikojen eniten maaleja tehnyt pelaaja. Vuoden 2014 MM-kisojen jälkeen Drogba ilmoitti lopettavansa maajoukkueessa.
Maksym Kalynytšenko

Maksym Serhijovytš Kalynytšenko (, s. 26. tammikuuta 1979 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaaja Kalynytšenko oli suhteellisen taitava ja nopea mutta hieman epätasainen esityksissään.
Vuodet 1996–2000 Kalynytšenko pelasi Ukrainan pääsarjassa Dnipro Dnipropetrovskissa. Hän pelasi sarjassa 45 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Vuonna 2000 hän siirtyi Venäjän liigan Spartak Moskovaan. Hän on voittanut joukkueessa Venäjän mestaruuden vuosina 2000 ja 2001 sekä Venäjän cupin vuonna 2003.
Kalynytšenko on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 24 ottelua ja tehnyt neljä maalia . Hän oli mukana MM-kilpailuissa ja pelasi ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta Ukrainan avauskokoonpanossa. Alkulohko-ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan hän teki Ukrainan neljännen maalin (ottelu päättyi 4–0).
Çanakkale

Çanakkale on satamakaupunki Turkin Çanakkalen maakunnassa Dardanellien eteläisellä, Aasian puoleisella rannalla. Kaupungissa on arviolta 119 806 asukasta (vuonna 2014).
Çanakkale on toinen Turkin kahdesta maakunnasta, jotka ovat sekä Euroopassa että Aasiassa. Kaupungista kulkee lauttaliikennettä mantereiden välillä. Se on myös muinaista Troijaa lähin kaupunki. Çanakkale oli alun perin Ottomaanien linnoitus ("Kale-i Sultaniye"), joka myöhemmin tuli tunnetuksi keramiikastaan, josta myös juontuu nykyinen nimi (turk.: "çanak" ruukku ja "kale" linnoitus).