tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tšekin Extraliga -kausi 2018–2019

Tšekin Extraliga -kausi 2018–2019 pelattiin 14 joukkueen voimin. Kauden runkosarja päättyi Bílí Tygři Liberecin voittoon, mutta pudotuspelien jälkeen joukkue sijoittui lopulta toiseksi hävittyään finaaleissa HC Oceláři Třinecille otteluvoitoin 4-2.
Kauden päätteeksi Rytíři Kladno nousi takaisin Extraligaan, Piráti Chomutov taas tippui sarjatasoa alemmas.
Karsintasarja.
Pudotuspelien ulkopuolelle jääneistä neljästä joukkueesta HC Dynamo Pardubice ja Piráti Chomutov joutuivat karsintasarjaan, jossa olivat mukana myös Rytíři Kladno ja ČEZ Motor České Budějovice. HC Dynamo Pardubice säilytti sarjapaikkansa ja uutena joukkueena Extraligaan nousi Rytíři Kladno, kun taas Piráti Chomutov jäi karsintarajan alapuolelle.
Eläintohtori Dolittle

Eläintohtori Dolittle on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasia-seikkailuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Gaghan. Sen nimiosassa on Robert Downey Jr.. Muissa näytellyissä rooleissa näyttelevät muun muassa Antonio Banderas ja Michael Sheen, äänirooleissa ovat muun muassa Emma Thompson, Rami Malek, Octavia Spencer ja Tom Holland. Elokuvan kuvaukset kestivät maaliskuusta kesäkuuhun 2018, ja koeyleisön tyytymättömyyden vuoksi niitä jatkettiin vielä kolmella viikolla keväällä 2019.
"Eläintohtori Dolittle" sai ensi-iltansa 17. tammikuuta 2020. Se sai pääosin negatiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Juoni.
Seitsemän vuotta vaimonsa kuoleman jälkeen eksentrinen tohtori John Dolittle (Robert Downey Jr.) on erakoitunut värikkäiden eläinystäviensä kanssa kartanoonsa viktoriaanisen ajan Englannissa. Kun kuningatar Viktoria (Jessie Buckley) sairastuu, Dolittlen luo lähetetään kuningattaren kamarineito Rose. Mukaan lyöttäytyy myös teinipoika Tommy (Harry Collett), joka etsii eläintohtoria ammuttuaan vahingossa oravaa. Dolittlen kartanossa he kohtaavat tohtorin sekä tämän eläinystävät: papukaija Polyn (Emma Thompson), aran gorillan Chee-Cheen (Rami Malek), kylmästä kärsivän jääkarhu Yoshin (John Cena), metallijalkaisen ankan Dab-Dabin (Octavia Spencer) ja silmälasipäisen koira Jipin (Tom Holland) sekä muita hahmoja. 
Kuningashuoneen pyynnöstä Dolittle lähtee vastahakoisesti etsimään parannuskeinoa merten takaa. Merellä tohtori ja Tommy joutuvat eläinystävineen seikkailuun, ja vihollisia kohdatessaan Dolittle saa takaisin nokkeluutensa ja rohkeutensa.
Näyttelijät.
Suomenkieliset äänet.
Lähde: 
Vastaanotto.
"Eläintohtori Dolittlen" arvostelut olivat pääosin negatiivisia; sitä moitittiin ”elottomaksi ja ylipitkäksi”. Rotten Tomatoes -sivuston 127 arviosta 18 % oli positiivisia, keskiarvona 4,11/10. Yhteenvedossa todettiin elokuvan viihdyttävän parhaiten nuorta yleisöä. Metacritic laski elokuvalle keskiarvon 27/100, joka perustui 41 arvosteluun.
Jan Müller-Wieland

Jan Müller-Wieland (s. 30. maaliskuuta 1966 Hampuri) on saksalainen säveltäjä, kontrabasisti ja kapellimestari.
Müller-Wieland aloitti 20-vuotiaana Lyypekissä kontrabassonsoiton opinnot Willi Beyerin ja sävellysopinnot Friedhelm Döhlin johdolla. Hän suoritti sävellysopintoja myös Hans Werner Henzen johdolla Kölnissä ja Roomassa. Orkesterinjohdossa hän sai opetusta Günther Behrensiltä. Müller-Wielandista tuli Münchenin musiikkiakatemian luennoitsija vuonna 2006 ja sävellysprofessori vuonna 2007. 
Müller-Wieland on saanut lukuisia palkintoja, kuten Ernst von Siemens -musiikkipalkinnon ("Förderpreis") ja Hindemith-palkinnon. Hän on päässyt stipendien turvin Cité internationale des artsiin (Ranska), Villa Massimoon (Italia) ja Tanglewood Music Centeriin (Yhdysvallat). Viimeksi mainitussa hän osallistui orkesterinjohtokursseille, joita pitivät Oliver Knussen ja Seiji Ozawa.
Müller-Wielandin tuotantoon kuuluu oopperoita, muuta näyttämömusiikkia, kamarimusiikkia, orkesterisävellyksiä (kuten sinfonioita ja konserttoja) sekä vokaalimusiikkia.
Villa Iloniemi

Villa Iloniemi on Tuusulassa Kirkkotien varrella sijaitseva huvila, joka on yksi Tuusulanjärven kulttuurihistoriakohteista.
1800-luvun puolessa välissä valmistunut huvila on kokenut usean muodonmuutoksen. Suomen huippuarkkitehdit Väinö Vähäkallio, Yrjö Lindegren ja Aarne Ervi ovat kukin muuttaneet taloa kolmen remontin yhteydessä. Rakennuksen ulkoasu on muutosten kautta vaihtunut suurhuvilasta funkkistaloksi. Talossa on useita huoneita, ja sen pinta-ala on noin 350 neliömetriä.
Kanttori Sakari Soinne osti huvilan aikanaan perheelleen 1918 ja huvila säilyi noin sata vuotta Sointeen suvun omistuksessa. Ennen Sointeen suvun omistukseen siirtymistä huvilalla oli useita omistajia, jotka kuuluivat ruotsin- ja venäjänkieliseen sivistyneistöön. Talosta tuli Aina ja Sakari Sointeen taiteilijakoti, jossa vierailivat muun muassa Eino Leino ja Jean Sibelius.
Nykyään huvila on yksityisenä kotina. 
Taloon tehdyt muutokset.
Iloniemen päärakennus oli alun perin tyypillinen 1800-luvun lopun nikkarityylinen suurhuvila kuisteineen, monine ulokkeineen ja torneineen. 
Nykyisen, lähinnä funktionalistisen asunsa rakennus on saanut vuosien 1939 ja 1952 muutostöissä. Vuoden 1924 remontti ei juuri muuttanut rakennuksen ilmettä koristeluja lukuun ottamatta. Huvilassa ollut torni purettiin vuoden 1939 remontin yhteydessä.
Arkkitehti Väinö Vähäkallio suunnitelman mukaisesti 1920-luvun loppupuolella taloa korotettiin ja tornia muutettiin koristeellisesta yksinkertaisemmaksi sekä toisen kerroksen sali sai punahonkakaton, joita koristavat Ville Hännisen koristemaalaukset. Sali on edelleen sinne suunniteltuine huonekaluineen lähes alkuperäisessä kunnossa. 
Yrjö Lindegren suunnitteli vuosina 1939–1940 toteutetut funkishenkiset muutokset, jolloin poistettiin torni talon järvenpuoleisesta eteläkulmasta. 
Tuolloin talo myös sai rappauksen. Aarne Ervi muodisti taloa edelleen puutavarayhtiö Sointeen edustushuvilaksi soveltuvaksi.
Putkivahvistin

Putkivahvistin on elektroninen vahvistin joka käyttää elektroniputkia vahvistaakseen signaalia.
Tällä periaatteella voi myös vahvistaa audiosignaalia.
Historia.
Ennen puolijohteiden keksimistä tämä oli keino vahvistaa signaalia.
Kun puolijohdevahvistimet korvasivat putkivahvistimet pienitehoisissa laitteissa, putkivahvistimet olivat edelleen kustannustehokkaampia suuritehoisissa järjestelmissä, kuten tutkissa.
Taybeh

Taybeh on pääasiassa kristitty kylä Palestiinan Länsirannalla lähellä Ramallahin kaupunkia. Sen asukasluku oli vuoden 2016 arvion mukaan 1 858.
Maantiede.
Taybeh sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin ja al-Birehin kuvernoraatissa noin 12,5 kilometriä Ramallahin kaupungista itään. Jerusalem sijaitsee noin 32 kilometriä Taybehista etelään. Taybehin naapuripaikkakuntia ovat Al 'Auja idässä, Deir Jarir pohjoisessa, 'Ein Yabrud ja Silwad lännessä, sekä Rammun etelässä. Paikan korkeus merenpinnasta on 815 metriä.
Vuoden keskimääräinen lämpötila Taybehissa on 17°C. Vuotuinen sadanta on 433,3 mm.
Historia.
Nykyinen Taybeh on yhdistetty vanhaan kanaanilaiseen kaupunkiin niemltä "Afra" eli suomeksi gaselli. Vanhassa testamentissa Joosuan kirjassa esiintyy kaupunki nimeltä "Ofra". Uuden testamentin Johanneksen evankeliumissa paikka esiintyy nimellä "Efraim". Paikka liitettiin Uudessa testamentissa tarinaan, jossa Jeesus herätti Lasaruksen kuolleista ja oleskeli opetuslapsineen hieman tämän jälkeen Efraimissa ennen viimeistä matkaansa Jerusalemiin. Kristinuskolla oli sittemmin huomaatava vaikutus kylän historiassa. Bysantin valtakunnan kaudella 300-luvulla keisarin vaimo Pyhä Helena alkoi rakennuttaa paikalle kirkkoa, jonka rauniot ovat säilyneet näihin päiviin saakka.Ristiretkeläiset rakensivat linnan kylän korkeimmalle kohdalle. Nykyisen nimensä eli suomeksi hyvä kylän sanotaan saaneen Saladinilta 1100-luvulla kylän asukkaiden luonteenpiirteiden mukaan.
Talous.
Vuonna 2011 Taybehin työssäkäyvästä väestöstä 57 % oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 20 % maataloudessa, 10 % kaupanalalla, 5 % teollisuudessa, 5 % palveluissa ja 3 % Israelin työmarkkinoilla. Työttömyysaste oli 30 %. Kylä tunnetaan esimerkiksi oluentuotannosta. Taybehin olutpanimo perustettiin vuonna 1994.
Väestö.
Taybehin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2016 1 858. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 1 433. Taybehia on kuvailtu joskus Palestiinan viimeiseksi kokonaan kristityksi paikkakunnaksi. Kylän kristityt ovat ortodokseja, roomalaiskatolisia ja kreikkalaiskatolilaisia.
Leszek Żądło

Leszek Żądło (s. 1945) on puolalainen jazzsaksofonisti.
Żądło oli aluksi itseoppinut ja pääsi sitten suorittamaan muodollisia opintoja Krakovassa. Hän sai nuorten jazzsoittajien kilpailussa Duke Ellingtonin ja Grazin musiikkiakatemian edustajien huomion. Żądło pääsi stipendillä opiskelemaan Graziin vuonna 1967. Siellä hän tapasi pasunisti Eje Thelinin, joka edisti hänen uraansa. Żądło on konsertoinnin ohella tehnyt toistasataa levytystä. 1980-luvun alussa hän muutti rakastettunsa, näyttelijä Barbara Kwiatkowskan kanssa Müncheniin.
Vuonna 1983 Żądło perusti Polski Jazz Ensemblen, jonka kanssa esiintyi runsaasti. Hän lahjoitti sen kautta kertyneitä tuloja Solidaarisuus-liikkeelle vuonna 1984. Żądło on työskennellyt Münchenin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa ja Würzburgin musiikkiyliopistossa. Hänen taiteellisten yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Dexter Gordon, Friedrich Gulda, Duško Gojković, Michał Urbaniak, Zbigniew Seifert, Johannes Faber, Bob Degen, Bill Elgart, Paulo Cardoso, Ali Haurand, Alan Skidmore, Gerd Dudek, Vladyslav Sendecki, Bronisław Suchanek, Janusz Stefański, Claus Bantzer, Klaus Weiss, Volker Kriegel, Bobby Stern, Rimona Francis, Günter Lenz, Michael Naura, Werner Pirchner, Chris Beier, Rainer Glas ja Bireli Lagrene.
Ranskan ympäriajo 2019

Ranskan ympäriajo 2019 oli järjestyksessään 106. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi Belgian Brysselistä 6. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 28. heinäkuuta 2019. Kilpailussa ajettiin 21 etappia, yhteispituudeltaan 3403,8 kilometriä.
Egan Bernal voitti vuoden 2019 Ranskan ympäriajon minuutin ja 11 sekunnin erolla Geraint Thomasiin, Steven Kruijswijk sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Romain Bardet, nuorten kilpailun niin ikään Egan Bernal ja joukkuekilpailun Movistar Team.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Juliette Adam

Juliette Adam (o.s. "Lamber"; 1836–1936) oli ranskalainen kirjailija. Hän aloitti 1858 kirjalla "Idées antiproudhoniennes sur l’amour, les femmes et le mariage". Hän käsitteli sitten useissa teoksissaan kirjallisia, historiallisia ja valtiollisia aiheita sekä julkaisi joukon novelleja ja romaaneja, muun muassa "Mon village" ja "Païenne". Vuosina 1879–1886 hän julkaisi aikakauslehteä "La nouvelle revue", johon hän kirjoitti muun muassa valtiollisia katsauksia. 
Adam oli mukana Jeanne Schmahlin vuonna 1893 perustamassa "Avant-Courrière"-yhdistyksessä, joka vaati naisille oikeutta olla mukana yksityisessä ja julkisessa päätöksenteossa sekä naimisissa oleville naisille oikeutta hallita omaisuuttaan.
Kirjailija Paul Adam on hänen poikansa.
Eje Thelin

Eje, alun perin Eilert Ove Thelin (9. syyskuuta 1938 Jönköping – 18. toukokuuta 1990) oli ruotsalainen jazzpasunisti.
Thelin tuli tunnetuksi 1960-luvulla. Hän perusti omia kokoonpanoja, joiden suuntautumista muovasi hänen eri jazztyylien tuntemuksensa. Hän pääsi esiintymään esimerkiksi George Russellin kanssa. Thelin opetti viiden vuoden ajan Itävallassa ja johti samanaikaisesti yhtyettä Joachim Kühnin kanssa. Molempia muusikoita kuullaan Don Cherryn albumilla "Eternal Rhythm". Thelin jatkoi uraansa Ruotsissa, jossa sai hallitukselta elinikäisen stipendin.
Magnesiumasetaatti

Magnesiumasetaatti ((CH3COO)2Mg) on magnesium- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään polymeerien valmistuksessa, tekstiilien värjäyksessä ja antibakteerisena aineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa magnesiumasetaatti on väritöntä tai valkoista ainetta. Kidevedetön yhdiste on erittäin hygroskooppista. Kidevedetön magnesiumasetaatti on polymorfista ja siitä tunnetaan alkeiskopiltaan α-muoto ja trikliininen β-muoto. Yhdisteestä tunnetaan myös kaksi kidevedellistä muotoa monohydraatti ((CH3COO)2Mg·H2O) ja tetrahydraatti ((CH3COO)2Mg·4H2O). Magnesiumasetaatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liuokset ovat lievästi emäksisiä ja usein viskooseja. Aine liukenee myös alkoholeihin.
Valmistus ja käyttö.
Magnesiumasetaattia voidaan valmistaa liuottamalla magnesiumoksidia tai -karbonaattia etikkahappoon. Vesiliuoksesta haihduttamalla muodostuu tetrahydraattia ja kidevedetöntä yhdistettä voi valmistaa käyttämällä liuottimena etyyliasetaattia.
MgO + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Mg + H2O
MgCO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Mg + H2O + CO2
Magnesiumasetaattia käytetään viskoosikuitujen valmistuksessa neutraloimaan prosessissa muodostuvaa rikkihappoa. Sitä käytetään myös eläinten nahkojen parkitsemiseen, peittana tekstiilien värjäyksessä, lasitteiden valmistukseen ja antiseptisenä ja hajunmuodostumista ehkäisevänä yhdisteenä esimerkiksi deodoranteissa.
Gudmund Jöran Adlerbeth

Gudmund Göran (Jöran) Adlerbeth (21. toukokuuta 1751 Jönköping − 7. lokakuuta 1818 Svarttorp) oli ruotsalainen kirjailija, kustavilainen akateemikko, tunnettu varsinkin roomalaisten runoilijoiden Horatiuksen, Vergiliuksen ja Ovidiuksen taitavana ruotsintajana. Hän kirjoitti myös näytelmiä (ooppera "Cora och Alonzo" ja murhenäytelmä "Ingiald Illråda") ja jätti jälkeensä tärkeitä historiallisia muistiinpanoja. Hän kallistui loppuiällään vapaampaan suuntaan sekä runoudessa että politiikassa.
Adlerbeth valittiin vastaperustetun Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1786.
Adlerbethin poika on muinaistutkija Jakob Adlerbeth.
Dudu Pukwana

Dudu Pukwana (18. heinäkuuta 1938 Port Elizabeth, Etelä-Afrikka – 30. kesäkuuta 1990 Lontoo, Englanti) oli eteläafrikkalainen jazzsaksofonisti.
Pukwana opiskeli alun perin pianonsoittoa, mutta vaihtoi soittimensa vuonna 1956 alttosaksofoniin tavattuaan Nikele Moyaken. Voitettuaan Moyaken kanssa vuonna 1962 ensipalkinnon jazzfestivaalilla Johannesburgissa Pukwana sai Chris McGregorilta kutsun Blue Notes -kokoonpanon jäseneksi. Viranomaiset häiritsivät tämän etnisyyksien rajat rikkoneen sekstetin toimintaa, joten se poistui vuonna 1964 maasta ja soitti tämän jälkeen Ranskassa, Zürichissä sekä Lontoossa. Pukwana toimi myös McGregorin Brotherhood of Breath -yhtyeessä ja sävelsi tälle tunnetuksi tulleen kappaleen "Mra". Hän teki yhteistyötä lisäksi muiden muassa Incredible String Bandin, Misha Mengelbergin, Han Benninkin, Mongezi Fezan, Elton Deanin, Keith Tippettin, Louis Moholon, Harry Millerin, Hugh Masekelan ja Jonas Gwangwan kanssa.
1970-luvun alussa Pukwana levytti omien Assagai- ja Spear-yhtyeidensä kanssa albumeita, joilla yhdistyivät kwelan rytmit, rockkitarat ja jazzsoolot. Vuonna 1978 hän perusti Jika Records -yhtiön sekä Zila-yhtyeen, jossa mukana olivat kitaristi Lucky Ranku ja laulaja Pinise Saul. Zila julkaisi levyt "Zila Sounds" (1981), "Live in Bracknell and Willisau" (1983) ja "Zila" (1986). Viimeksi mainitussa mukana oli kosketinsoittaja Django Bates ja Pukwana käytti kasvavissa määrin instrumenttinaan sopraanosaksofonia. Duona John Stevensin kanssa Pukwana julkaisi vuonna 1987 Johnny Dyanille omistetun sessioalbumin "They Shoot to Kill". Hän kuoli 51-vuotiaana maksan vajaatoimintaan.
Karan koulu

Karan koulu on yläkoulu Riihimäen Harjukylässä. 
Koulun perusti alun perin Charlotta Lydecken vuonna 1857 ruotsinkielisenä tyttökouluna Sortavalassa. Koulu muuttui Sortavalan Suomalaiseksi Tyttökouluksi vuonna 1904 ja sen yhteyteen perustettiin yliopistoon johtavat jatkoluokat vuonna 1908. Toisen evakkomatkan jälkeen vuonna 1944 koulun nimeksi tuli Riihimäen Tyttölyseo. 
Arkkitehti Eeva Larkan suunnittelema koulurakennus valmistui vuonna 1956 Riihimäen yhdeksänvuotiseksi tyttölyseoksi. Uudenaikaisessa rakennuksessa oli erikoisluokkien lisäksi 17 normaaliluokkaa, kirjasto, kerhohuone, ruokala sekä tilava opetuskeittiö kodinhoitohuoneineen. 
Tyttölyseo muutettiin vuonna 1971 Karan yhteislyseoksi. Peruskoulu-uudistuksen myötä vuonna 1976 lukioluokat yhdistettiin ja siirrettiin Riihimäen lukioon ja toimintaa koulurakennukseen jäi jatkamaan Karan yläaste. Nykyinen nimi Karan koulu otettiin käyttöön vuonna 1994. Koulurakennuksessa on myös toiminut pitkään valtion askarteluohjaajaopisto. Rakennus peruskorjattiin vuonna 2010 arkkitehtitoimisto suunnitelmin.
Vuonna 2015 koulussa oli 420 oppilasta.
Ibrahim Maalouf

Ibrahim Maalouf (s. 5. joulukuuta 1980 Beirut) on libanonilais-ranskalainen trumpetisti ja säveltäjä. Hän on soittanut sekä länsimaista taidemusiikkia että jazzia, johon yhdistyvät monien eri genrejen ja libanonilaisen musiikin vaikutteet.
Maalouf on trumpetisti-isä Nassim Maaloufin ja pianistiäidin poika. Hän pakeni perheineen Pariisiin Libanonin sisällissodan aikana. Hän aloitti 7-vuotiaana trumpetinsoiton ja perinteisen arabimusiikin opiskelun. Hän esitti teininä usein Antonio Vivaldin, Henry Purcellin ja Tomaso Albinonin teoksia Euroopassa ja Lähi-idässä. Hänen tulkintansa Johann Sebastian Bachin toisesta brandenburgilaisesta konsertosta sai hyvän vastaanoton. Maurice André rohkaisi häntä omistautumaan ammattimuusikon uralle. Maalouf opiskeli viiden vuoden ajan Pariisin konservatoriossa ja aluekonservatoriossa. Hän osallistui samalla kansainvälisiin kilpailuihin ja soitti esimerkiksi Matthieu Chédidin, Arthur H:n ja Vincent Delermin levytyksillä. 
Vuonna 2006 Maalouf pääsi opettamaan trumpetinsoittoa Aubervilliers–La Courneuven aluekonservatorioon. Hän sai myös kutsuja pitämään resitaaleja ja mestarikursseja Yhdysvaltoihin. Maalouf julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa ("Diasporas") vuonna 2007. Hän on sittemmin julkaissut uusia albumeita, päässyt Christophe Trahandin "Souffle!"-elokuvan aiheeksi ja soittanut Stingin levyllä "If on a Winter's Night" (2009). Hän on tehnyt yhteistyötä myös muiden muassa Elvis Costellon, Oxmo Puccinon, Amadou &amp; Mariamin ja UMO Jazz Orchestran kanssa.
Maalouf on toiminut säveltäjänä myös taidemusiikin alalla. Hänen tuotantoonsa kuuluu orkesteri- ja kuoromusiikkia, joiden lisäksi hän on esimerkiksi säveltänyt musiikin elämäkerralliseen elokuvaan "Yves Saint Laurent". Maalouf on saanut monia palkintoja. Hänellä on Ordre National du Mériten ja Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin arvot.
Neliventtiilinen trumpetti.
Ibrahim Maaloudin isä Nassim pyysi 1970-luvulla trumpetinvalmistaja Michel Wikrikazia valmistamaan trumpetin, jossa olisi ylimääräinen neljäs venttiili. Se mahdollisti mikrointervallisävelten soiton ja soveltui paremmin arabimusiikin esittämiseen. Ibrahim alkoi jo lapsena soittamaan isänsä tavoin neliventtiilistä trumpettia.
Benny Bailey

Ernest Harold "Benny" Bailey (13. elokuuta 1925 Cleveland, Ohio – 14. huhtikuuta 2005 Amsterdam, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti.
Bailey oppi lapsena ensin soittamaan pianoa ja huilua, mutta siirtyi sitten trumpettiin. Hän opiskeli Clevelandin musiikki-instituutissa ja sai myös opetusta George Russellilta. Uransa alussa Bailey työskenteli Scatman Crothersin kanssa, mutta Chicagossa hän päätti siirtyä työskentelemään Dizzy Gillespien kanssa. Hän osallistui Gillespien yhtyeen kiertueeseen Euroopassa vuonna 1948 ja soitti yhtyeen Salle Pleyelissä (Pariisi) tekemillä levytyksillä. Tämän jälkeen Bailey liittyi Lionel Hamptonin yhtyeeseen, jonka kanssa kiersi viiden vuoden ajan. Ura jatkui muiden muassa Quincy Jonesin ja Ruotsissa Harry Arnoldin kanssa tehdyn yhteistyön merkeissä.
Bailey levytti Yhdysvalloissa omalla nimellään albumin "Big Brass" (1960), mutta muutti vuonna 1961 Saksaan, jossa esiintyi ja levytti Eric Dolphyn kanssa. Myöhemmällä urallaan hän keskittyi työskentelemään Saksassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Bailey oli Kenny Clarken sekä Francy Bolandin big bandin jäsen ja kiersi Euroopassa oman kvintettinsä kanssa. Hän teki myös tilapäisen paluun Clevelandiin ja työskenteli uransa lopussa Amsterdamissa.
Kerrosviljely

Kerrosviljely eli vertikaaliviljely on viljelytapa, joka säästää huomattavasti tilaa, vettä ja energiaa. Kerrosviljelyn teho perustuu älyteknologiaan, joka optimoi kasvuolosuhteet sopivaksi, ja suljettuun kasvutilaan. Ensimmäinen kerrosviljelmän hahmotelma tehtiin vuonna 2010 ja ensimmäinen kokeilu vuonna 2017. Kerrosviljely on kannattavaa erityisesti Suomessa pitkän, kylmän ja pimeän talven vuoksi.
Last Christmas (elokuva)

Last Christmas on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Paul Feig. Sen pääosissa on Emilia Clarke ja Henry Golding. Elokuva perustuu samannimiseen Wham!in esittämään joulukappaleeseen.
Björn Alke

Björn Alke (15. huhtikuuta 1938 Sundsvall – 31. lokakuuta 2000) oli ruotsalainen jazzbasisti ja -pianisti.
Alke aloitti viulunsoiton harjoittelun 9-vuotiaana ja toimi teini-ikäisenä kotikaupungissaan basistina ja pianistina. Vuonna 1960 hän lähti Tukholmaan opiskelemaan viulunsoittoa Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän saavutti kuitenkin mainetta Tukholman jazzpiireissä basistina ja päätti opintonsa vuonna 1964 omistautuakseen päätoimisesti jazzuralleen. Alke soitti kokoonpanoissa, joita johtivat muiden muassa Eje Thelin, Staffan Abeleen, Lars Sjösten ja Lars Gullin. Hän säesti usein myös vierailevia yhdysvaltalaissolisteja, joiden joukossa olivat Dexter Gordon, Kenny Dorham, Johnny Griffin, Lucky Thompson ja Ben Webster.
1960-luvulla Alke sävelsi musiikin pariin ruotsalaiseen elokuvaan. Vuonna 1973 hän perusti oman kvartettinsa, jonka kanssa teki kiertueen ja levyn. Hän teki myös yhteistyötä vaimonsa, laulaja Lulu Engdahlin kanssa. Alke työskenteli opettajana kouluttauduttuaan 1980-luvun alussa Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa jazzpedagogiksi. 1980-luvulla hän alkoi esiintyä pianistina sekä solistina että vaimonsa säestäjänä. Hän soitti vuonna 1989 vaimonsa Jazz i Sverige -levyllä, jonka tekeminen onnistui tämän tultua Rikskonserterin palkitsemaksi. Vuonna 1991 Alke soitti pianoa kvartettilevyllä "Forever Lulu", jolla basistina oli Palle Danielsson. Vuonna 1994 Alke levytti taas basistina, kun hän ja muut jäljellä olleet Lars Gullinin viimeisen yhtyeen jäsenet (Bernt Rosengren, Lars Sjösten, Fredrik Norén) julkaisivat Gullinin sävellyksistä koostuvan albumin "Late Date". 1990-luvun lopussa Alken esiintymiset jäivät satunnaisiksi terveysongelmien johdosta.
Kultasara

Kultasara eli aarresara ("Carex aurea") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji.
Kultasaran koko voi vaihdella, ja sen varret voivat kasvaa 5–40 senttimetriä korkeiksi. Kultasaran lehtilavat ovat pari millimetriä leveitä ja 3–30 senttimetriä pitkiä. Kultasaran kukintona on varren päässä sijaitseva tähkistö. Emitähkissä on 4–20 pullakkoa. Pullakot ovat 2.3–3.2 mm pitkiä, 1.2–1.8 mm leveitä, pyöreänsoikeita sekä väriltään kirkkaan oransseja. Monista muista lajeista poiketen kultasaran pullakoiden väri ei muutu pähkylöiden kypsyessäkään.
Kultasara kasvaa monilla erilaisilla kasvupaikoilla, erityisesti niityillä ja rantatörmillä. Kultasaraa kasvatetaan myös koristekasvina.
Alma Zadić

Alma Zadić (s. 24. toukokuuta 1984 Tuzla, Bosnia-Herzegovina) on itävaltalainen poliitikko ja Sebastian Kurzin hallituksen oikeusministeri. 
Zadić muutti Itävaltaan Bosnia-Hertsegovinasta kymmenvuotiaana. Hän edustaa Itävallan Vihreää puoluetta. Hän on ensimmäinen maahanmuuttajataustainen ministeri Itävallan hallituksessa, ja häneen kohdistuu syntyperän takia ankaraa vihakampanjaa.
Muorinkukat

Muorinkukat ("Peperomia") on pippurikasvien (Piperaceae) heimoon kuuluva suuri kasvisuku, jota esiintyy kaikilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Sukuun kuuluu lajitulkinnoista riippuen 1100–2000 lajia. Hyväksyttyjen lajien täsmällinen lukumäärä on 1369.
Muorinkukkia kasvatetaan huonekasveina.
Eugène Robert Bremer

Eugène Robert Bremer (27. heinäkuuta 1837 Turku – 15. elokuuta 1914 Turku) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Bremerin vanhemmat olivat vuorineuvos Viktor Zebor Bremer ja Agnes Charlotta Bassi ja puoliso vuodesta 1871 vapaaherratar Maria Wilhelmina von Willebrand, kenraaliluutnantti Ernst Carl Adolf von Willebrandin tytär. Bremer tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1850, ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin Suomen kaartin palvelukseen kesäkuussa 1857. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1859, luutnantiksi 1861 ja alikapteeniksi 1867. Opetustarkk’ampujakomppanian päälliköksi hän tuli kapteenina vuonna 1870, pysyen Suomen kaartin upseeriluetteloissa. Turkin sotaan Bremer osallistui 1877–1878. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja määrättiin 2. Turun tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi vuonna 1880. Seuraavana vuonna Bremer ylennettiin everstiksi. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina vuonna 1895, minkä jälkeen hän toimi vielä Kuopion läänin 1. kutsuntapiirin sotakomissaarina vuoteen 1902 asti.
James Frawley

James Frawley (29. syyskuuta 1936 – 22. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Pitkien elokuvien, kuten Muppet-elokuva, lisäksi hän ohjasi jaksoja useisiin tunnettuihin televisiosarjoihin. Frawley voitti Emmyn parhaan komediasarjan ohjauksesta vuonna 1967 The Monkees-sarjan ensimmäisestä jaksosta, ja oli useita kertoja ehdokkaana.
Calm Before the Storm

Calm Before the Storm on Venom-yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi ilman alkuperäistä kitaristia Jeffrey ”Mantas” Dunnia.
Albumin vaiheet.
Vuonna 1985 julkaistun "Possessedin" jälkeen Venomin kuuluisin kolmihenkinen kokoonpano (Cronos, Mantas, Abaddon) aloitti "Deadline"-nimisen studioalbumin äänitykset, mutta se ei valmistunut ennen Dunnin eroamista 1986. Hän oli joutunut vesirokon ja rauhaskuumeen vuoksi jäämään väliaikaisesti pois jo kesän 1985 Yhdysvaltain-kiertueelta, jolloin häntä olivat lomittaneet Fistin Dave Irwin ja Avengerin Les Cheetham. Basisti-laulaja Conrad ”Cronos” Lant ja rumpali Tony ”Abaddon” Bray pitivät kahden kitaristin kanssa soittamisesta, ja Dunnin erottua hänen tilalleen värvättiin Mike ”Mykus” Hickey ja Jim Clare. Brayn mukaan hän halusi modernisoida yhtyeen äänimaailmaa ja värväsi siksi Hickeyn ja Claren. Lant alkoi kuitenkin viedä Venomin musiikkia Van Halenin kaltaisten yhtyeiden suuntaan, mistä Bray ei pitänyt.
Venomin musiikki oli jo ennen Dunnin lähtöä kehittynyt melodisempaan suuntaan. "Calm Before the Stormilla" yhtye luopui saatanallisista aiheista, joista se oli tullut kuuluisaksi, ja alkoi niiden sijasta käsitellä sanoituksissaan perinteisempää fantasia- ja rock-tematiikkaa. Myös musiikillisesti albumi edusti perinteistä heavy metalia, äänimaailma oli aiempaa kevyempi ja kitarasoolot selkeämpiä. Dunn kutsui myöhemmin albumia pilkallisesti Lantin ”Dave Lee Roth -fantasiatripiksi”. Osa materiaalista tosin oli jo "Deadline"-sessioiden aikana sävellettyä ja sanoitettua, ja esimerkiksi konserttitaltiointi kappaleesta ”Chanting of the Priests” oli julkaistu edellisenä vuonna ilmestyneellä "Eine Kleine Nachtmusikilla", jolla kitaraa soitti Dunn.
Pian "Calm Before the Stormin" ilmestymisen jälkeen Bray erosi Venomista. Lant perusti Yhdysvalloissa Claren, Hickeyn ja uuden rumpalin kanssa uuden yhtyeen ja nimesi sen itsensä mukaan Cronokseksi. Tämän jälkeen Bray ilmoitti jatkavansa musiikin tekemistä Venom-nimellä.
Vastaanotto.
"Calm Before the Storm" on "AllMusic"-sivustolla arvioitu Venomin huonoimmaksi studioalbumiksi. Kriitikko Steve Huey kirjoittaa, ettei levy ole yhtä liioiteltu ja törkeä kuin alkuperäinen Venom, mutta uskollisten fanien kannattaa silti kuunnella se.
"Loudwiren" Joe DeVita arvosteli vuonna 2018 kaikki Venomin siihen mennessä ilmestyneet studioalbumit. "Calm Before the Storm" oli sijalla 12 eli kolmanneksi viimeinen. Arvion mukaan albumi ei kahdesta kitaristista huolimatta ole yhtä raskas kuin aiempi trio. Musiikkia kuvaillaan Venomin muuta tuotantoa valtavirtaisemmaksi, mikä DeVitan mukaan on juuri sitä, mitä Venomilta ei kaivata.
Espanjan ympäriajo 2019

Espanjan ympäriajo 2019 oli järjestyksessään 74. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se alkoi Torreviejasta 24. elokuuta ja päättyi Madridiin 15. syyskuuta 2019. Kilpailu muodostui 21 etapista, yhteispituudeltaan 3291,4 kilometriä.
Primož Roglič voitti ensimmäisenä slovenialaisena pyöräilyn Grand Tourin kokonaiskilpailun. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen espanjalaisen Alejandro Valverden 2 minuutilla ja 33 sekunnilla. Kokonaiskilpailussa kolmanneksi sijoittunut Rogličin maanmies Tadej Pogačar voitti nuorten kilpailun. Pistekilpailun voitti Primož Roglič. mäkikirikilpailun Geoffrey Bouchard ja joukkuekilpailun Movistar Team.
Tulokset.
Kokonaiskilpailu.
Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Folke Andersson (laulaja)

Folke Emanuel Andersson (16. joulukuuta 1892 Eskilstuna – 23. kesäkuuta 1988 Hälleforsnäs) oli ruotsalainen ooppera- ja operettilaulaja, äänialaltaan tenori.
Andersson sai opetusta Thekla Hoferilta sekä Torsten Lennartssonilta ja valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta. Hän debytoi vuonna 1921 Almavivan roolissa "Sevillan parturin" esityksessä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Hän työskenteli oopperatalossa vuosina 1922–1924 ja teki sitten kiertueen konserttiesiintyjänä. Hän esiintyi Ruotsissa, Suomessa, Neuvostoliitossa ja vuodesta 1926 alkaen useaan otteeseen Yhdysvalloissa.
1930-luvulla Andersson työskenteli Göteborgin Stora Teaternissa ja Tukholman Oscarsteaternissa. Hän ansioitui operettilaulajana, jonka yksi menestyksekkäimmistä rooleista oli Sid el Kar Sigmund Rombergin operetissa "Erämaan laulu". Samanaikaisesti Andersson työskenteli Ruotsin radiossa. Hän teki myös levytyksiä.
Folke Andersson

Folke Andersson on ollut seuraavien henkilöiden nimi:
Alfons Lönnroth

Alfons Johan Alexander Lönnroth (20. toukokuuta 1856 Orimattila – 4. tammikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen sotarovasti ja kirkkoherra. Hän kuului evankeliseen liikkeeseen.
Lönnrothin vanhemmat olivat Mäntsälän kappalainen Johan Didrik Lönnroth (1815–1880) ja Henriette Charlotta Margareta Elisabet Stjernvall, Linnaisten kartanon omistajan Hans Henrik Stjernvallin tytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873 Porvoon ruotsinkielisestä alkeisoppilaitoksesta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1876 sekä pastoraalitutkinnon 1879. Lönnroth vihittiin papiksi 1877.
Lönnroth oli Porvoon tuomiokirkon taloudenhoitajana ja messupappina 1883, Suomessa olevan Venäjän sotaväen virolaisten ja lättiläisten sotilaiden saarnaajana 1883–1884, Helsingin lääninvankilan vt. saarnaajana 1884, Viaporissa asuvien luterilaisten pappina 1886–1892, Uudenmaan pataljoonan saarnaajana 1892; Henkivartioväen 3. Suomen tarkk'ampujapataljoonan seurakunnan pastorina vuodesta 1892 sekä Helsingin saksalaisen seurakunnan vt. kirkkoherrana muutamia kuukausia vuonna 1894. Alfons Lönnroth oli Uudenkirkon kirkkoherrana 1900–1911 ja Lappeen kirkkoherrana 1911–1928 sekä lääninrovastina 1909 ja 1917. Hän sai sotarovastin arvon 1897 ja edusti papistoa Romanov-hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlallisuuksissa Moskovassa kesällä 1912.
Lönnroth toimi Jyväskylän lyseossa vt. uskonnon lehtorina 1878–1881 ja vt. kreikan kielen lehtorina 1880–1881; Porvoon lyseossa suomen kielen opettajana 1881–1883, Helsingin reaalikoulun uskonnonopettajana 1884–1892 sekä Nya svenska läroverketin uskonnonopettajana 1886–1889 ja kouluylihallituksen kanslistina 1888–1889. Hän tutustui sisälähetyksen toimintaan Saksassa ja Sveitsissä 1891, tutki valtionavulla sotaväen sielunhoitoa Ruotsissa ja Norjassa 1893 ja oli Suomen Pyhäkouluyhdistyksen edustajana yleisessä pohjoismaisessa pyhäkoulukokouksessa Tukholmassa 1895. Lönnroth toimitti 1880- ja 1890-luvuilla Lasten pyhäkoululehteä ja Barnens Söndagsblad-lehteä sekä kirjoitti Finsk Militär Tidskrift-aikakauskirjaan ja Lukemisia Suomen sotamiehille-kirjasiin. 
Alfons Lönnroth oli naimisissa vuodesta 1879 Gabriella Leinbergin kanssa. Gabriella eli Elli oli säveltäjä Lilli Leinbergin tytär. Hän oli opiskellut maalausta ja piirustusta Adolf von Beckerin johdolla tämän yksityisakatemiassa sekä Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja sai vuonna 1878 Taideyhdistyksen palkinnon. Naimisiinmeno lopetti hänen taideopinnot. Hän oli myös opiskellut laulua Anna Forsténin johdolla. Elli Lönnrothin tiedetään säveltäneen hengellisiä lauluja, mutta vain tertsetti "Hemåt" vuodelta 1885 on säilynyt. Pariskunnan poikia olivat professori, Helsingin yliopiston rehtori Erik Lönnroth ja tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja Arvo Lönnroth. Lönnrothin sisaria olivat Reitkallin puutarhakoulun perustaja Alma Forstén ja yhteiskunnallinen vaikuttaja Olga Forstén .
Seewoosagur Ramgoolam

Seewoosagur Ramgoolam (hindiksi käännettynä: "Shivsagar Ram Gulam") (18. syyskuuta 1900 – 15. joulukuuta 1985) oli mauritiuslainen poliitikko, joka toimi Mauritiuksen ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1968–1982.
Ramgoolam syntyi Mauritiuksella intialaisten maahanmuuttajien lapsena ja opiskeli lääketiedettä Isossa-Britanniassa, jossa hän sen jälkeen myös työskenteli lääkärinä. Hän aloitti osallistumisen Mauritiuksen politiikkaan vuonna 1940 ja hän oli vuonna 1968 itsenäistyneen Mauritiuksen ensimmäinen pääministeri. Ramgoolam jatkoi pääministerinä yhtäjaksoisesti vuoteen 1982 saakka, jolloin hän joutui väistymään puolueensa kärsittyä vaalitappion. Vuonna 1965 aateloidun Ramgoolamin merkitys Mauritiuksen johdattamisessa itsenäisyyteen oli keskeinen, ja häntä onkin kutsuttu kansakunnan isäksi. Ennen kuolemaansa hän oli vielä kaksi vuotta Mauritiuksen kenraalikuvernöörinä.
Seewoosagur Ramgoolamin poika Navinchandra Ramgoolam tuli myöhemmin isänsä seuraajaksi Mauritiuksen työväenpuolueen (Labour) johtajana, ja myöhemmin myös hänestä tuli Mauritiuksen pääministeri. Mauritiuksen kansainvälinen lentoasema on nimetty hänen mukaansa: Sir Seewoosagur Ramgoolam International Mauritius Airport.
Mauritiuksen merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluva kasvitieteellinen puutarha on myös nimetty Ramgoolamin mukaan: Sir Seewoosagur Botanic Garden.
Navin Ramgoolam

Navinchandra Ramgoolam (s. 14. heinäkuuta 1947) on mauritiuslainen poliitikko, joka on toiminut pitkään maansa pääministerinä.
Hänen isänsä oli Mauritiuksn ensimmäinen pääministeri, kansakunnan isäksi kutsuttu Sir Seewoosagur Ramgoolam. Navin Ramgoolam opiskeli lääketiedettä Irlannissa. Hän työskenteli sitten lääkärinä Mauritiuksella, mutta lähti sen jälkeen opiskelemaan lakia Lontooseen ja valmistui Lontoon yliopistosta vuonna 1990. Hän tuli isänsä perustaman puolueen Mauritiuksen työväenpuolueen (Labour) johtajaksi vuonna 1991 ja vaalivoittojen jälkeen Navin Ramgoolam toimi Mauritiuksen pääministerinä vuosina 1995–2000 ja uudelleen vuosina 2005–2014.
Pritivirajsing Roopun

Pritivirajsing Roopun (tunnetaan myös nimellä Pradeep Roopun, s. 24. toukokuuta 1959) on mauritiuslainen poliitikko, joka on toiminut 2. joulukuuta 2019 lähtien maansa presidenttinä.
Mauritiuksen parlamentti eli kansalliskokous valitsi hänet yksimielisesti joulukuussa 2019 Mauritiuksen presidentiksi. Mauritiuksen presidentti on seremoniallinen virka, jossa ei ole juuri poliittista valtaa. Hän on koulutukseltaan lakimies ja valmistunut University of Central Lancashire -yliopistosta. Roopun valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2000. Lisäksi hän on toiminut ministerinä (integraatioministerinä vuodesta 2014 alkaen ja kulttuuriministerinä vuodesta 2016). Vuosina 1995–2019 Roopun kuului MSM-puolueeseen.
Roopun on naimisissa Sayukta Roopunin kanssa ja parilla on yhteensä neljä lasta.
Penny Johnson Jerald

Penny Johnson Jerald (s. 14. maaliskuuta 1961 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Hills Have Eyes 2", "Rajaton valta", "Rent" ja '. Hänet tunnetaan myös useista televisiosarjoista, kuten ' ja "24". Johnson Jerald on voittanut Screen Actors Guild-palkinnon.
Åke Hasselgård

Sten Åke Henry "Stan" Hasselgård (4. lokakuuta 1922 Sundsvall – 23. marraskuuta 1948 Decatur, Illinois) oli ruotsalainen jazzklarinetisti. Hänestä tuli yksi tunnetuimmista jazzsolisteista maassaan, minkä lisäksi hän työskenteli Yhdysvalloissa.
Hasselgård kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1942 ja sai filosofian kandidaatin arvon yliopistosta. Hän teki levy- ja radiodebyyttinsä vuonna 1942. Hänen yhteistyökumppaneihinsa Ruotsissa kuuluivat Arthur Österwall, Simon Brehm, Gösta Törner ja Bob Laine. Hän myös kirjoitti artikkeleita "Orkesterjournaleniin". Kesäkuussa 1947 Hasselgård lähti Yhdysvaltoihin, jossa pääsi soittamaan Benny Goodmanin ja Barney Kesselin kanssa. Hän vietti aikaansa New Yorkissa sekä Los Angelesissa ja kehitti soittoaan enemmän bebopin suuntaan. Hän soitti New Yorkissa myös omassa big bandissa sekä kvintetissä, jossa rumpalina toimi Max Roach.
Hasselgård ehti tehdä useita levytyksiä ennen kuolemistaan auto-onnettomuudessa 26-vuotiaana. Vuonna 1983 ilmestyi Jonas Siman Hasselgårdista kertova dokumenttidraama "Åke Hasselgård Story". Vuonna 1988 järjestettiin Hasselgård-muistonäyttely, joka oli esillä Tukholman musiikkimuseossa ja muissa paikoissa. 1990-luvulla Bollnäsin kunta aloitti vuosittaisen Hasselgård-stipendin jakamisen nuorille, lupaaville jazzmuusikoille.
Ostryopsis

Ostryopsis on koivukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jolla ei ole suomenkielistä nimeä. Suvun kolme lajia kasvavat luonnonvaraisina ainoastaan Kiinan pohjoisosissa.
Ulkonäkö ja koko.
Kasvutapa ja lehdet.
Suvun kaikki lajit ovat kesävihantia, tavallisesti 3–5 metrin korkuisiksi kasvavia pensaita. Lehdet ovat varrellisia, vuorottaisia, 2–7 senttimetrin pituisia ja muistuttavat pähkinäpensaan lehtiä. Yksinkertainen lehtilapa on tavallisesti epäsäännöllinen ja kaksinkertaisesti sahalaitainen tai viilletty.
Kukat ja hedelmät.
Suvun lajit kukkivat aikaisin keväällä. Ne ovat yksikotisia ja yksineuvoisia; hedekukinnot ovat sivuttaisia tai päätteellisiä, lyhytvartisia, tähkämäis-terttumaisia, lieriömäisiä norkkoja, joita silmut talvisin suojaavat. Kukinnoissa on useita päällekkäisiä suojuslehtiä, joista jokaisella on yksi kukka, muttei lainkaan ylälehtiä. Jokaisessa hedekukassa on 4–8 hedettä, muttei lainkaan kehää, mikä on tyypillistä tuulipölytteisille lajeille. Ponnet koostuvat kahdesta yhteenkasvaneesta lokerosta. Emikukinnot ovat sivuttaisia tai päätteellisiä ja rypälemäis-terttumaisia. Jokainen emikukinto sisältää nipun yksittäisiä kukkia ja nahkeita suojuslehtiä. Suojuslehdet muodostavat putken, jonka lohkoisessa yläpäässä on kaksi kukkaa. Emikukkien verholehdet ovat kasvaneet yhteen sikiäimen kanssa.
Hedelmät kasvavat 3–5 senttimetrin pituisissa rykelmissä, joissa kussakin on 6–10 hedelmää. Hedelmä on pieni, syväuurteinen 4-6 millimetrin mittainen pähkylä, jolla ei ole lenninsiipeä. Jokainen pähkylä on kokonaan suojuslehdistä muodostuneen vaipan peittämä. Kasvilla on kaksi paksua ja mehevää sirkkalehteä.
Kromosomiluku.
Kromosomiluku on 2n = 16.
Luokittelu.
Suvun "Ostryopsis" kuvaili ensimmäisenä ranskalainen kasvitieteilijä Joseph Decaisne vuonna 1873 julkaisussa "Bulletin de la Société Botanique de France", osassa 20, sivulla 155. Suvun tyyppilaji on "Ostryopsis davidiana" Suku kuuluu koivukasvien alaheimoon Coryloideae; aiemmin se on joskus saatettu sijoittaa myös Carpinaceae- tai Corylaceae-heimoon.
Sukuun kuuluu vain kolme lajia:
Käyttö.
Koillis-Kiinassa paikalliset ovat havainneet sukuun kuuluvan "Ostryopsis davidiana"n sekä "Corylus mandshurica"n pähkinöiden olevan maultaan parempia kuin eurooppalaiset ja aasialaiset pähkinät; suosittu onkin näistä valmistettu ruokalaji "sekoitettu ja paistettu huozhenzhi" (火榛子). "Corylus mandshurica"n ja "Ostryopsis davidiana"n pähkinät ovat kuitenkin huomattavasti tavallisia hasselpähkinöitä kalliimpia.
Nimitykset.
Suvulla "Ostryopsis" ei ole virallista suomenkielistä nimeä. Saksaksi sukua kutsutaan epävirallisesti nimellä "Scheinhopfenbuchen", jonka merkitys on "paistehumalapyökit"; nimi viittaa suvun lajien samankaltaisuuteen lähisukuisten humalapyökkien ("Ostrya", tästä tulee myös tieteellinen nimi) kanssa. Myöskään englanniksi suvulla ei ole virallista nimeä; eräs ehdotetuista on "hazel-hornbeam", joka myös viittaa kasvin samankaltaisuuteen humalapyökkien () ja lähisukuisten pähkinäpensaiden ("Corylus", ) kanssa.
Ostryopsis nobilis

Ostryopsis nobilis on koivukasvien heimoon ja "Ostryopsis"-sukuun kuuluva kasvilaji, joka kuvailivat ensimmäisinä Isaac Bayley Balfour ja William Wright Smith. Lajilla ei ole alalajeja.
Kasvin varsista voidaan eristää kahta syklistä diaryyliheptanoidia, joiden nimet ovat ostryopsitrienoli ja ostryopsitrioli.
Ulkonäkö ja koko.
"Ostryopsis nobilis" kasvaa tavallisesti korkeintaan viiden metrin korkuisena pensaana. Kasvi kukkii touko-kesäkuussa, hedelmät kypsyvät heinä-syyskuussa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Ostryopsis nobilis" kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, jossa sitä käytetään lääkekasvina. Lajia kasvaa harvalukuisena Lounais-Sichuanissa ja Luoteis-Yunnanissa 1500–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvi muodostaa tiheikköjä aurinkoisille vuorenrinteille. Kasvia voi pitää pioneerilajina, sillä se kykenee helposti leviämään alueille, jotka ovat tilapäisesti tuhoutuneet esim. metsäpalossa.
Matti Virtanen (toimittaja)

Matti Herman Virtanen (s. 1955 Espoo) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa maantiedettä ja taloustiedettä. Virtanen työskenteli 16 vuotta Helsingin Sanomissa muun muassa lehden Saksan-kirjeenvaihtajana 1994–1997. Virtanen siirtyi vuonna 1998 Yleisradioon tv:n ajankohtaisohjelmien "MOT:n" ja "A-Studion" toimittajaksi ja tuottajaksi. Vuoden 2015 alusta lähtien hän työskenteli "Talouselämä"-lehdessä, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2020. Elokuussa 2021 Virtanen aloitti juontajana Alfa-tv:llä "Tavallinen Virtanen" -keskusteluohjelmassa.
Maaliskuussa 2019 Docendo julkaisi Virtasen kirjan "Ilmastopaniikki", joka sai tekijänsä ennustaman ristiriitaisen vastaanoton. Vuonna 2021 julkaistiin hänen toinen tietokirjansa "Ääripäät: Miten identiteettipolitiikka hajottaa Suomea?"
Anniskelulupa

Anniskelulupa eli anniskeluoikeus on aluehallintovirastolta haettava lupa, joka tarvitaan, mikäli yritys tahtoo valmistaa, tarjoilla tai tuoda maahan alkoholia. Sitä haetaan yrityksen toimipaikan aluehallintovirastolta. Lupa myönnetään useimmiten toistaiseksi voimassa olevaksi, mutta myös määräaikainen lupa on mahdollinen.
Anniskelulupa voidaan myöntää täysi-ikäiselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka ei ole konkurssissa. Lisäksi hakevan henkilöiden tai asianomaisten yritysten toimihenkilöiden tulee olla taloudellisesti kykeneviä suoriutumaan taloudellisista velvoitteistaan ja olla yleisesti luotettavia ja henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan sopivia. Lisäksi on myös erilliset säädökset anniskelualueesta, jolla anniskelua tapahtuu. Anniskelulupaa ei voi siirtää oikeushenkilöltä toiselle. 
Anniskeluoikeus jaettiin ennen vuoden 2018 alkoholilain uudistusta A-, B- ja C-luokkiin. Tuolloin A-oikeuksilla sai anniskella alkoholia 80 tilavuusprosenttiin saakka, B-oikeuksilla 22 tilavuusprosenttiin saakka ja C-oikeuksilla ainoastaan käymisteitse valmistettuja juomia korkeintaan 4,7 tilavuusprosenttiin saakka.
Anniskelulupa maksaa luvan tyypistä riippuen 450–650 euroa vuonna 2020. Marraskuussa 2018 Suomessa oli voimassa noin 9 000 anniskelulupaa.
Slottsbrons IF

Slottsbrons IF on niin jääpalloseura kuin jalkapalloseura Slottsbronista, Ruotsista Grumsin kunnasta, joka sijaitsee Karlstadin kaupungin länsipuolella Värmlannissa. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2019/2020 Ruotsin 4. korkeimmalla sarjatasolla. Seura on voittanut Ruotsin mestaruuden neljä kertaa; viimeksi lähes 80 vuotta sitten keväällä 1941.
Historia.
Seura perustettiin 1918. Seura nousi Ruotsin pääsarjaan kaudella 1932, jota kesti pienin keskeytyksin aina vuoteen 1961. Viimeisen kerran seura esiintyi Ruotsin pääsarjassa kaudella 1964/1965. Kaikkiaan pääsarjakausia Slottsbrons IF:lle kertyi kaikkiaan 31. Seura saavutti ensimmäisen mestaruutensa 3. pääsarjakaudella vuonna 1934. Sen jälkeen seura saavutti vielä kolme mestrauutta. Slottsbrons IF oli värmlantilaisen naapurikaupunki Karlstadin mahtiseuran IF Götan kanssa kahden vuosikymmenen ajan eli 1930- ja 1940-luvuilla Ruotsin jääpalloilun mahtiseuroja.
Slottsbron IF esiintyi pääsarjasta putoamisen jälkeen 1960-luvun lopulla 2. korkeimmalla sarjatasolla eli 2. Divisioonassa. Seura on esiintynyt viimeksi Ruotsin jääpalloilun toiseksi korkeimmalla tasolla eli Allsvenskanissa kaudella 2008/2009. Vuonna 2014 kotiareenan Strandvallenin tekojääkoneisto rikkoutui eikä seuralla eikä kunnalla ollut varaa tekojääkoneiston kunnostukseen. Tämä heikensi seuran kilpailullista toimintaa. Niinpä vuodesta 2014 lähtien seura on pelannut alimmalla eli 4. sarjatasolla Divisioona 2:ssa sen Länsi-Götanmaan lohkossa käyttäen luonnonjäistä kotiareenaa keskitalvella ja huonompien sääolojen aikaan Karlstadin Tingvalla tekojääareenaa., 
Saavutukset.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Sam Pilafian

James Samuel "Sam" Pilafian (25. lokakuuta 1949 Miami, Florida – 5. huhtikuuta 2019 Tempe, Arizona) oli yhdysvaltalainen tuubansoittaja. Hän ylitti työssään genrerajat ja yhdisteli taidemusiikkia, jazzia, popia sekä rockia.
Pilafian soitti lapsena harmonikkaa, mutta vaihtoi soittimensa 11-vuotiaana tuubaan. Hän oppi nopeasti ja eteni muutamassa vuodessa esiintymään julkisesti. Hän opiskeli Miamin yliopiston Frost School of Musicissa, josta sai kandidaatin arvon. Hänen opettajiensa joukossa oli Arnold Jacobs. Pilafian sai opetusta myös Tanglewood Music Centerissä, jossa hänen tuubansoittonsa vakuutti Leonard Bernsteinin. Bernstein otti Pilafianin mukaan orkesteriin, joka kantaesitti Bernsteinin teoksen "Mass" Kennedy Centerin avajaisissa Washington DC:ssa vuonna 1971. Tanglewoodissa sai alkunsa myös vaskikvintetti Empire Brass, jonka jäsenenä Pilafian toimi vuoteen 1993 saakka. Lisäksi hän oli Frank Vignolan kumppanina jazzkokoonpano Travelin' Lightissa.
Uransa aikana Pilafian teki monipuolista yhteistyötä myös muiden muassa Bernadette Petersin, Barbara Cookin, Duke Ellingtonin, Lionel Hamptonin, Lew Soloffin, James E. Pughin, New Yorkin filharmonikkojen ja Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa. Hän soitti Pink Floydin albumilla "The Wall" (1979) ja Philip Glassin elokuvamusiikissa "Koyaanisqatsiin" (1982).
Pilafian työskenteli opetustehtävissä Bostonin yliopistossa, Berklee College of Musicissa, Arizonan osavaltionyliopistossa ja Frost School of Musicissa. Hän kuoli 69-vuotiaana, 5. huhtikuuta 2019 suolistosyöpään. Leskeksi jäi Diann o.s. Jezurski. Pilafianilla oli myös kaksi poikaa.
Joulusafari

Joulusafari ("Holiday in the Wild") on yhdysvaltalainen, vuonna 2019 julkaistu romanttinen komedia. Elokuvan on ohjannut Ernie Barbarash ja käsikirjoittanut Neal Dobofsky. Elokuvan pääosia esittävät Rob Lowe, Kristin Davis, Fezile Mpela, John Owen Lowe ja Colin Moss.
Vastaanotto.
"The Guardian" -lehden Stuart Heritage kuvaili elokuvaa ”tyhmäksi, mutta hurmaavaksi” ja antoi sille 3/5 tähteä.
Advanced Level

Advanced Level ("General Certificate of Education Advanced Level", lyhyesti "A-level") on Englannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa käytössä oleva ylioppilastutkinto. Se suoritetaan lukion päätteeksi 18–19 vuoden iässä ja antaa valmiudet hakeutua opiskelemaan yliopistoon. Skotlannissa sen sijaan on käytössä Advanced Higher Grade eli "Higher".