tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Deborah Voigt

Deborah Voigt (s. 4. elokuuta 1960) on yhdysvaltalainen sopraano. Hän voitti Kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun vuonna 1990 ja toteutti läpimurtonsa viimeistään Bostonissa vuonna 1991, jolloin hänellä oli rooli Richard Straussin "Ariadnessa".
Covent Garden kielsi Voigtilta Ariadnen roolin esittämisen vuonna 2004, sillä hänen ylipainoisuutensa katsottiin olevan haittatekijä. Hän pudotti painoaan kirurgisin keinoin ja sai paikkansa myöhemmin takaisin.
Voigtille myönnettiin vuonna 1992 ooppera-alan Richard Tucker -palkinto. Hän on "Ordre des Arts et des Lettresin" "Chevalier".
Voigt sai Grammyn vuonna 1995 parhaasta oopperalevytyksestä.
M/S Anvil Point

M/S Anvil Point () on englantilaisen AWSR Shippingin omistama rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2003 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa, Pohjois-Irlannissa. Kuollutta painoa aluksella on 13 270 tonnia. "Anvil Point" on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo.
Anvil Pointin sisaraluksia ovat M/S Hartland Point, M/S Eddystone, M/S Beachy Head, M/S Hurst Point ja M/S Longstone.
Käyttöhistoria.
5. lokakuuta 2002 alus laskettiin vesille. 3. huhtikuuta 2003 alus luovutettiin AWSR Shippingin omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Tämän jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin UK Ministry of Defence Strategic Sealift Servicen liikenteeseen. Vuonna 2006 Anvil Point aikarahdattiin Ranskan puolustusministeriön liikenteeseen.
Kyra Sedgwick

Kyra Minturn Sedgwick [kiːrə] (s. 19. elokuuta 1965) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura.
Sedgwick aloitti uransa 16-vuotiaana televisio­sarjassa "Another World". Vuonna 1992 hän esiintyi televisio­elo­kuvassa "Miss White Rose" ja sai roolistaan Emmy-ehdokkuuden. Sittemmin Sedgwick on näytellyt monissa elo­kuvissa, kuten "Uskottomasti sinun" (1995), "Ihmeiden aika" (1996) ja "Afrikan salaisuudet" (2003). Vuonna 1996 hän sai parhaan nais­sivu­osan Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elo­kuvassa "Uskottomasti sinun".
Sedgwick esitti poliisi­päällikkö Brenda Leigh Johnsonia televisio­sarjassa "Ratkaisija" vuosina 2005–2012. Hän voitti roolistaan Golden Globen vuonna 2007 ja Emmyn vuonna 2010. Hän ollut ehdolla parhaan nais­pää­osan Emmy-palkinnon saajaksi kaikkiaan viidesti. Sedgwick on toiminut sarjassa myös tuottajana.
Kesä­kuussa 2009 Sedgwick sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Sedgwick syntyi New Yorkissa ja opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Kevin Baconin kanssa vuodesta 1988. Parilla on vuosina 1989 ja 1992 syntyneet lapset.
Bill Maher

William ”Bill” Maher, Jr. (/mɑːr/; s. 20. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen koomikko, televisiojuontaja ja poliittinen kommentoija. Hänellä oli vuosina 1993–2002 oma TV-show "Politically Incorrect", ja nykyisin hän juontaa ohjelmaa nimeltä "Real Time with Bill Maher".
Lapsuus.
Maher syntyi New Yorkissa katoliseen perheeseen ja kasvoi New Jerseyssä. Hän valmistui itärannikon eliittiyliopistoihin kuuluvasta Cornellin yliopistosta vuonna 1978 pääaineenaan englannin kieli.
Ura.
Valmistuttuaan yliopistosta Maher aloitti koomikon uransa kiertämällä stand up -koomikkona Yhdysvalloissa, etenkin New Yorkissa ja Los Angelesissa. 1980-luvulla hän esiintyi useissa pikkurooleissa televisiossa ja teki stand up -esiintymisiä television keskusteluohjelmissa. Vuonna 1990 hän juonsi CBS:n keskusteluohjelmaa "Midnight Hour".
Vuonna 1993 Maher teki läpimurtonsa Comedy Central -kanavan yhteiskunnallisen keskusteluohjelman "Politically Incorrect with Bill Maher" juontajana. Ohjelma siirtyi kolmen vuoden jälkeen ABC-kanavalle kilpailemaan suurimpien keskusteluohjelmien kanssa. Ohjelma lopetettiin vuonna 2002 osittain Maherin vuoden 2001 terroristihyökkäystä koskevien kommenttien nostattaman kohun vuoksi. Vuonna 2003 Maher jatkoi uraansa HBO:lla keskusteluohjelmassaan "Real Time with Bill Maher" ja esiintyi komediaohjelmissa kuten "Bill Maher: I'm Swiss" (2005) ja "Bill Maher: The Decider" (2007).
2000-luvulla Maher on nähty useasti oman ohjelmansa ulkopuolellakin keskustelemassa politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista. Maher on aiemmin määritellyt itsensä libertaariksi ja edistykselliseksi, mutta nykyään hän on demokraattien kannattaja presidentinvaaleissa. Maher lahjoitti presidentti Obaman uudelleenvalintakampanjaan miljoona dollaria. Maher on myös kritisoinut uskontoja ja tehnyt ääriuskovaisuutta kritisoineen elokuvan "Religulous". Hän kutsuu itseään apateistiksi.
"Real Time with Bill Maher" joutui vuonna 2005 edustajainhuoneen jäsenen Spencer Bachusin avoimen kritiikin kohteeksi. Bachusin mielestä Maherin kommentti Yhdysvaltain armeijan epäonnistuneesta tavoitteesta hankkia uusia alokkaita oli ”lähellä maanpetosta”.
Maher on ollut vuoteen 2013 mennessä 32 kertaa Emmy-ehdokkaana voittamatta kertaakaan, mikä on kaikkien aikojen ennätys.
Yksityiselämä.
Maher on naimaton ja on epäillyt koskaan menevänsäkään naimisiin. Hän kuuluu eläinoikeusjärjestö PETA:n johtokuntaan.
Spencer Bachus

Spencer Thomas Bachus III (s. 28. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut vuodesta 1993 Alabaman kuudetta vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. 
Bachus on koulutukseltaan lakimies. Hän valmistui Alabaman yliopiston lakikoulusta (University of Alabama School of Law) vuonna 1972. Bachus valittiin Yhdysvaltain kongressiin edustajainhuoneen vaaleissa 1992, joissa hän voitti vaalipiirinsä istuvan edustajan Ben Erdreichin. Aiemmin hän oli toiminut muun muassa Alabaman senaatin jäsenenä vuosina 1983–1984 ja Alabaman edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1984–1987 sekä pyrkinyt osavaltion oikeusministeriksi vuonna 1990.
Bachusilla on puolisonsa Lindan kanssa kolme yhteistä lasta. Lisäksi hänellä on kaksi lapsipuolta.
Päng päng

Päng päng on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen albumi, joka ilmestyi alkuvuodesta 1976. Tällä levyllä Kuoppamäen musiikillinen ilmaisu jatkoi laajenemistaan. Yhteistyö Castanja-yhtyeen kanssa oli päättynyt, jolloin hän joutui kääntymään itselleen tuttujien soittajien puoleen vanhemmilta ajoilta. Heihin lukeutuivat "Päng päng" -albumin sovituksista vastanneet Jörgen Petersen ja Pentti Lasanen. Yhden sovituksen teki myös Unto Haapa-aho.
Kuoppamäki pitää albumin kantavana kappaleena laulua ”Kaunis morsian”, jonka hän kirjoitti Mallorcan iskelmäfestivaaleille. Levyn kansikuvassa on Kuoppamäen kilpailussa pitämä esiintymisasu, valkoinen smokki ja musta viitta, jotka molemmat tuhoutuivat vesivahingossa vuonna 1978. Mukana albumilla on myös muutaman vanhan hitin uusintaversio, kuten ”Rakkaus on sininen” ja ”Paljon sanomatta jää”. Kuoppamäki on todennut "Päng pängin" olleen virkistävää vaihtelua vanhalle Castanja-soundille, ja hänen mielestään levyllä on hyviä lauluja, joita hän voisi edelleen ottaa ohjelmistoonsa.
Albumilta julkaistiin single "Päng päng / Etelästä pohjoiseen".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Jukka Kuoppamäki ja sovittanut Jörgen Petersen, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
UN Peacemaker

UN Peacemaker on tiedotuksen ja tiedonhallinnan työväline, jolla Yhdistyneet kansakunnat haluaa tukea kansainvälisiä rauhanturva-ammattilaisia. 
UN Peacemaker välittää kansainvälisille sovittelijoille resursseja, kuten tietoa rauhansopimuksista ja rauhanturvatoimeksiannoista. Tietopankki sisältää yli 350 allekirjoitettua sopimusta aina vuodesta 1945 lähtien ja yli 500 dokumenttia, artikkelia ja poimintoa kirjoista, jotka korostavat merkillepantavia analyyseja YK:n välityksestä tai vastaavista teemoista. Ennen kaikkea UN Peacemaker sisältää laajan juridisen kirjaston sisältäen oikeudellisen rakenteen, joka opastaa YK:n pyrkimyksiä rauhanturvatyössä. Lisäksi sivuston kautta on helposti saatavissa tietoa rauhanturvaamisesta, sillä se tarjoaa rauhanturvaajan työkalulaatikon, opittuja tietoja, juttumuistion, operationaalisen opastusmuistion ja tutkielmia sekä kommentteja rauhansopimuksista ja rauhanprosessihallinnosta.
Rauhanturvaluennot on rakennettu YK:n laajamittaisen kokemuksen pohjalta. Opastuksessa ja kommenteissa puolestaan on hyödynnetty YK:n henkilöstön ja rauhanturvaajien haastatteluja. 
Palvelu on julkaistu 3. lokakuuta 2006 ja se on osa YK:n Poliittisten asioiden osaston (DPA) pyrkimystä tuottaa tietoa ja tukea YK:n pääsihteeria ja hänen edustajiaan heidän pyrkimyksissään ratkaista kansainvälisiä kiistoja ja sisäisiä konflikteja.
Tammy Baldwin

Tammy Suzanne Green Baldwin (s. 11. helmikuuta 1962 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin Wisconsinin osavaltiosta marraskuussa 2012. Baldwin aloitti tehtävässä vuoden 2013 alussa. Vuosina 1999–2013 Baldwin edusti Wisconsinin toista vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Hän oli ensimmäinen Wisconsinin osavaltiosta valittu naissenaattori ja Yhdysvaltain ensimmäinen avoimesti homoseksuaali senaattori.
Koulutukseltaan Baldwin on juristi Wisconsinin-Madisonin yliopistosta (1989).
Steingrímur Hermannsson

Steingrímur Hermannsson (22. kesäkuuta 1928 – 1. helmikuuta 2010) oli islantilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1983–1987 ja 1988–1991. Steingrímur edusti Edistyspuoluetta ja toimi puolueensa johtajana vuosina 1979–1994.
Steingrímur lähti vuonna 1948 Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli Chicagossa ja Caltechissa. Hänet valittiin Islannin parlamenttiin Edistyspuolueen jäsenenä ensimmäistä kertaa vuonna 1971. Steingrímur istui parlamentissa yhtäjaksoisesti vuoteen 1994 asti. Vuonna 1994 hänet valittiin Islannin keskuspankin johtoon. Hän työskenteli keskuspankissa neljän vuoden ajan. Eläkkeelle jäätyään Steingrímur toimi ympäristöasioiden parissa.
Steingrímur oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kuusi lasta. Hänen isänsä Hermann Jónasson oli Islannin pääministeri vuosina 1934–1942 ja 1956–1958.
Metyylivinyyliketoni

Metyylivinyyliketoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on helposti syttyvää, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on voimakas, pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C4H6O. Metyylivinyyliketonista käytetään myös nimityksiä "metyleeniasetoni", "3-buten-2-oni", "asetyylietyleeni", "butenoni" ja "metyylivinyyliasetoni". 
Metyylivinyyliketoni liukenee hyvin veteen ja muodostaa veden kanssa atseotrooppisen seoksen. Aine liukenee myös metanoliin ja jääetikkaan ja vielä paremmin dietyylieetteriin tai asetoniin.
Metyylivinyyliketonia valmistetaan nykyään kahdella tavalla. Joko kondensoimalla asetonia ja formaldehydiä ja kuumentamalla syntyvää tuotetta, jolloin siitä lohkeaa vettä ja muodostuu metyylivinyyliketonia tai asetonin, formaldehydin ja dietyyliamiinin välisellä Mannich-reaktiolla, jossa muodostuva amiinia hajoaa kuumennettaessa metyylivinyyliketoniksi ja dietyyliamiiniksi.
Metyylivinyyliketoni on hyvin reaktiivista ja polymeroituu helposti. Polymeroitumisen estämiseksi yhdisteeseen lisätään jääetikkaa ja hydrokinonia tai katekolia. Metyylivinyyliketoni on elektrofiilinen yhdiste ja reagoi helposti nukleofiilien kanssa. Erityisen käyttökelpoisia reaktioita ovat Michael-additiot ja Robinson-annulaatio, joita käytetään stereoidien ja terpeenien synteeseissä.
Metyylivinyyliketonia käytetään biohajoavien muovien valmistukseen, alkyloivana aineena, hartsien valmistukseen sekä steroidien, muiden lääkeaineiden ja A-vitamiinin synteeseissä. 
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistuminen metyylivinyyliketonille voi aiheuttaa kyynelvuotoa sekä syövyttää silmiä ja ihoa. Aine syövyttää myös nieltynä ja sen höyry ärsyttää voimakkaasti silmiä ja hengitysteitä, jolloin hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. Metyylivinyyliketonia pidetään yhtenä voimakkaimmista limakalvoärsyttäjistä. Aineelle altistuminen voi vaikuttaa myös keskushermostoon aiheuttaen päänsärkyä, huimausta, vapinaa, koordinaatiohäiriöitä, ruumiinlämmön laskua sekä hengitys- ja pulssitaajuuden laskua.
Pitkäaikainen tai toistuva ihokosketus aineelle voi aiheuttaa ihon herkistymistä.
Minun lauluni

Minun lauluni on Jukka Kuoppamäen kokoelma-albumi vuodelta 2004. Albumi sisältää uudelleen levytettyjä versioita Kuoppamäen kirjoittamista vanhoista kappaleista.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset: Jukka Kuoppamäki
M/S Eddystone

M/S Eddystone () on englantilaisen AWSR Ltd:n omistama rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2002 Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla Flensburgissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 13 300 tonnia. "Eddystone" on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo.
Eddystonen sisaraluksia ovat M/S Hartland Point, M/S Beachy Head, M/S Anvil Point, M/S Hurst Point ja M/S Longstone.
Käyttöhistoria.
22. huhtikuuta 2002 aluksen köli laskettiin vesille ja 16. elokuuta alus laskettiin vesille. Marraskuun alussa alus luovutettiin AWSR Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Marraskuussa 2004 Eddystone aikarahdattiin kolmeksi viikoksi Dart Linen liikenteeseen Dartfordin ja Zeebruggen välille.
Howard W. Hunter

Howard William Hunter (14. marraskuuta 1907 – 3. maaliskuuta 1995) oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon 14. profeetta ja presidentti. Hän seurasi virassaan Ezra Taft Bensonia. Hunterin yhdeksän kuukauden kausi MAP-kirkon johdossa on kirkon lyhyin presidenttikausi. Howard W. Hunter oli ensimmäinen kirkon presidentti, joka oli syntynyt 1900-luvulla. 
Elämäkerta.
Hunter syntyi Boisessa Idahossa, Yhdysvalloissa. Hänen isänsä ei ollut MAP-kirkon jäsen (hän tosin liittyi kirkkoon Hunterin aikuisiällä), joten hän ei sallinut poikansa ottaa vastaan kastetta ja liittyä kirkon jäseneksi ennen tämän 12. ikävuotta. Nuoruudessaan Howard W. Hunter oli innokas partiolainen. Hän piti musiikista ja opetteli soittamaan pianoa, viulua, saksofonia, rumpuja, klarinettia ja trumpettia. 
Hunterin ensimmäinen vaimo oli nimeltään Clara May Jeffs. Hänen kuoltuaan Hunter meni naimisiin Inis Stantonin kanssa ollessaan jo kahdentoista apostolin koorumin jäsen. 
Hunter kutsuttiin kirkon apostoliksi 51 vuoden iässä. Hän palveli kirkon yleisauktoriteettina yli 35 vuoden ajan. Tuona aikana hän muodosti kirkon 2000. vaarnan. Hän myös hankki kirkon omistukseen maa-alueen Jerusalemista. Tälle alueelle rakennettiin sittemmin Brigham Youngin yliopiston Jerusalem-keskus, jonka Hunter myös vihki käyttöön. Hunter oli myös mukana muotoilemassa vuoden 1995 perhejulistusta. 
Vuonna 1985 Hunter nimitettiin kahdentoista apostolin koorumin virkaatekeväksi presidentiksi, koska vanhuudenheikkous esti koorumin presidenttiä Marion G. Romneytä suorittamasta tehtäviään. Romneyn kuoltua 1988 Hunter nimitettiin kahdentoista apostolin koorumin presidentiksi. 
Hunter sairastui toimiessaan kahdentoista apostolin koorumin presidenttinä. Hän kärsi sydäninfarkteista ja munuaisten vajaatoiminnasta. Hänelle tehtiin myös ohitusleikkaus. 
Kirkon presidenttinä toimiessaan Hunter kehotti myöhempien aikojen pyhien Kristuksen kaltaiseen elämään. Samalla hän korosti myös temppelityön merkitystä. Presidenttinä ollessaan Hunter vihki temppelit Orlandossa Floridassa ja Bountifulissa Utahissa. 
Hunteria seurasi MAP-kirkon presidenttinä Gordon B. Hinckley.
Gunnar Ekelöf

Bengt Gunnar Ekelöf (15. syyskuuta 1907 Tukholma, Ruotsi – 16. maaliskuuta 1968 Sigtuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1958. Hänet on yhdistetty ranskalaiseen surrealismiin ja symbolismiin.
Ura.
Ekelöf julkaisi esikoiskokoelmansa "Sent på jorden" 1932 opiskellessaan Pariisissa, ja se päätti hänen suunnitelmansa muusikonurasta. Läpimurtoteos oli 1941 ilmestynyt "Färjesång".
Ekelöfin vuonna 1941 ilmestynyt runokokoelma "Färjesång" oli läpimurtoteos, ja se ja saman vuoden aikana ilmestynyt lyhytproosakokoelma "Promenader" osoittautuivat välittömiksi arvostelumenestyksiksi. Tekijä on itse nimittänyt esikoiskokoelmaa itsemurhakirjaksi, joka syntyi henkisessä kriisitilanteessa. Alusta alkaen mukana on kosketuskohtia itämaiseen runouteen, surrealismiin ja ajan taidemusiikkiin.
Ekelöfin kestävintä tuotantoa ovat hänen elinaikanaan viimeisiksi julkaistuiksi jääneet kolmiosaisen uskonnollis-mystillisen kokonaisuuden muodostavat runokokoelmat "Dīwān över Fursten av Emgión" (1965), "Sagan om Fatumeh" (1966), ja "Vägvisare till underjorden" (1966), jotka Caj Westerberg on suomentanut vuonna 1994 yhteisniteenä nimellä "Trilogia". Niiden keskushahmona on sotavankeudessa sokaistu bysanttilainen ruhtinas ja hänen kamppailunsa sisäisen vapauteen.
Ekelöf sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1966 ja De Nion suuren palkinnon 1951.
Fonovox

Fonovox oli vuosina 1970–1978 toiminut suomalainen levy-yhtiö, jota johti Henry Haapalainen. Levy-yhtiö harjoitti julkaisutoimintaa myös Discovox, Titan- ja Hitvox-merkeillä. Levy-yhtiön artisteja olivat mm. Tapio Heinonen, Salomon, Paajanen, Reijo Taipale, Markku Suominen, Eero Aven, Rock Cadillac sekä toisinaan myös Haapalainen itse.
Levymerkin pääpaino oli suomalaisen iskelmämusiikin julkaisemisessa, mutta tuotantoon mahtui myös rock-musiikkia. Uuden musiikin ohella Fonovox julkaisi myös mm. Olavi Virran, Erkki Junkkarisen ja Henry Theelin kokoelmia artistien tuotannon siltä osin kuin tuottajan suoja-aika oli päättynyt (suoja-aika tuolloin 25 vuotta, nykyisin 50 vuotta).
Levy-yhtiön toiminta päättyi vuonna 1978 konkurssiin. Fonovoxin ääniteiden oikeudet omistaa nykyään Warner Music Finland. 
Fonovoxilla tuottajana toiminut Jarmo Jylhä ja markkinointijohtajana ollut Erkki Puumalainen perustivat alkuvuodesta 1979 JP-Musiikki nimisen levy-yhtiön.
Avo Heyskanen

Avo Heyskanen oli vuosina 1989–1990 levyttänyt suomalainen rockyhtye. Yhtyeessä soittivat Juha Lampikari (rummut, koskettimet, laulu), Jari Räsänen (laulu, kitara), Ismo Forss (basso) ja Pekka Stirkkinen (kitara, laulu). 
Yhtyeen ensijulkaisu oli vuonna 1989 ilmestynyt Parlophonen kustantama single ”Köyhää / Kybiini”. Yhtyeen kenties tunnetuin kappale puolestaan kuultiin seuraavan singlen ”Antakaa avuttomien nauraa / Itsevarmuus” a-puolella.
Yhtyeen nimeä kantanut Pedro Hietasen tuottama esikoisalbumi ilmestyi vuonna 1989. Jatkoa seurasi seuraavana vuonna "Tekokuun toinen" -albumin muodossa. Levyt eivät kuitenkaan herättäneet niin suurta huomiota kuin pikkuhitti ”Antakaa avuttomien nauraa” antoi ymmärtää, ja yhtyeen yhteistyö Parlophonen kanssa päättyikin.
Yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi vuonna 1990 ilmestynyt Bluelight-levymerkin julkaisema promosinkku ”Hei kello mä oon aikapommi / Pieni ja kaunis laulu”.
Tân Sơn Nhấtin kansainvälinen lentoasema

Tân Sơn Nhấtin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Vietnamissa. Se sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Hồ Chí Minhin kaupungin keskustasta. Lentoasema otettiin käyttöön tammikuussa 1926.
Historia.
Ennen Tân Sơn Nhấtin lentoasemaa Vietnamin pääasiallinen lentoasema sijaitsi Phú Thọssa, joka lentoliikenteen yleistyessä osoittautui nopeasti liian pieneksi. Vietnamin ranskalaiset siirtomaaisännät päättivät rakentaa uuden suuremman lentoaseman Tân Sơn Nhấtin eli alkujaan Tân Sơn Nhứtin kylän viereen. Kylä sijaitsi tuolloin hieman Saigonin eli nykyisen Hồ Chí Minhin kaupungin ulkopuolella. Lentoasema valmistui tammikuussa 1926 ja sen ensimmäinen lento Pariisiin lähti 11. lokakuuta 1927 saapuen päämääräänsä 20. lokakuuta. 
Toisen maailmansodan aikana lentoasemaa käyttivät Ranskan Indokiinaan edenneet japanilaiset ja Japanin ilmavoimat pommittivat sen kautta brittejä Malaijan ja Singaporen taistelujen aikana vuonna 1941. Siltä lähtivät esimerkiksi brittisotalaivat HMS Prince of Walesin ja HMS Repulsen upottaneet japanilaiskoneet 10. joulukuuta.
Lentoasemaa laajennettiin huomattavasti maailmansodan jälkeen vuonna 1954. Vietnamin sota ja Yhdysvaltojen sekaantuminen sotaan Etelä-Vietnamin puolella. Yhdysvaltojen tuella lentoasemalle rakennettiin uusia päällystettyjä kiitoratoja. Vuosien 1968 ja 1974 välillä se oli yksi maailman vilkkaimmista lentotukikohdista. Sotilasliikenteen ohella lentoasemalle liikennöi Pan Am, Continental Airlines ja paikallinen Air Vietnam. Lentoja lähti Vietnamin kohteiden ohella San Franciscoon, Guamiin ja Manilaan. Etelä-Vietnamin varapresidentti Nguyễn Cao Kỳlla oli linnoitettu tukikohta lentoaseman alueella, joka tunnettiin myös varapresidentinpalatsina. 
Vuonna 1975 Yhdysvallat alkoi evakuoida Vietnamissa vielä olleita sotilaitaan, ulkomaalaisia ja tiettyjä etelävietnamilaisia lentoaseman kautta. Saigonia lähestyvät kommunistit tulittivat lentoasemaa 28. huhtikuuta 1975, mikä päätti lennot sen kautta evakuoinnin jatkuessa helikopterein itse kaupungista operaatio Frequent Windin aikana. Vietnamin sodan jälkeen lentoasema oli yhdistyneen Vietnamin suurin kansainvälinen lentoasema. Saigon eli nykyinen Hồ Chí Minhin kaupunki on kasvanut sen ympärille. Suuremman Long Thànhin kansainvälisen lentoaseman suunnitelmat hyväksyttiin vuonna 2015 ja ensimmäisen vaiheen rakennustöiden on tarkoitus valmistua vuonna 2026.
Etsin kunnes löydän sun

Etsin kunnes löydän sun on vuonna 1995 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Markku Aron kokoelmalevy.
Albumin nimikkokappale ”Etsin kunnes löydän sun” on käännös italialaisen Salvatore Cutugnon ja Pasquale Lositon säveltämästä kappaleesta ”Oasis”, joka julkaistiin Italiassa vuonna 1975. Markku Aron esittämä versio julkaistiin vuonna 1976. Suomenkielisen tekstin on tehnyt Chrisse Johansson. Ranskankielinen versio, jonka Joe Dassin levytti vuonna 1975, on nimeltään ”Et si tu n'existais pas”.
Markku Aron alkuperäinen "Etsin kunnes löydän sun" -albumi julkaistiin vuonna 1976. Se on siis eri levy kuin vuonna 1995 julkaistu kokoelma. Vuoden 1976 albumi oli Finnlevyn/Scandian/Finndiscin julkaisemalla myyntilistalla neljäntenä joulukuussa 1976. Seuraavana vuonna "Etsin kunnes löydän sun" ylitti kultalevyrajan.
Roger Donaldson

Roger Donaldson (s. 15. marraskuuta 1945) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Ballaratissa, Australiassa, mutta on asunut vuodesta 1965 Uudessa-Seelannissa.
Donaldsonin ensimmäinen elokuva "Sleeping Dogs" on vuodelta 1977. Myöhemmistä töistä suurimpia menestyksiä ovat olleet "Bounty – kapina laivalla" (1984) ja "Peto" (1995). 
Donaldson oli vuonna 1984 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi. Hänen poikansa Chris on olympiaurheilija.
Ballarat

Ballarat on sisämaakaupunki Victoriassa, Australiassa. Se sijaitsee Melbournesta noin 105 kilometriä luoteeseen.
Ballaratin lähistöltä vuonna 1851 löydetty kulta aiheutti kaupungin asukasluvussa voimakkaan nousun. Kasvu alkoi hidastua vuosisadan lopulla osin Melbournen vaikutuksesta. 2000-luvulla väestö on kasvanut tasaisesti, ja vuonna 2021 kaupungissa laskettiin 105 000 asukasta.
Ballarat perustettiin alun alkaen vuonna 1838. Paikan nimi oli paikallisesta aboriginaalimurteesta johdettu "Ballaarat", jonka kirjoitusasusta sittemmin pudotettiin ylimääräinen a-kirjain. Australian historiassa poikkeuksellinen Eurekan kapina tapahtui kaupungissa 3. joulukuuta 1854.
Liikenneyhteydet Melbourneen ovat hyvät. Monet julkiset rakennukset ovat peräisin 1860- ja 1870-luvuilta. Kaupungissa on anglikaaninen ja roomalaiskatolinen katedraali ja kasvitieteellinen puutarha. Sovereign Hillillä on kultakaivoskaupunkia esittävät elävä museo. Ballaratin kuvataidegalleria on Australian suurin ja vanhin galleria. Avenue of Honorin alkupäähän on pystytetty kaupungin sotilashenkilöstön kuunniaksi muistokaari.
Peter Medak

Peter Medak (s. 23. joulukuuta 1937) on unkarilainen elokuvaohjaaja, joka syntyi juutalaiseen perheeseen Budapestissä ja muutti vuonna 1956 Britanniaan.
Medak oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi työstään elokuvassa "The Ruling Class" (1972). Myöhempiä menestyksiä ovat olleet "Lapsenvahti" (1980), "Mafian otteessa" (1993) ja "Peto II" (1998).
Medak on ollut vuodesta 1988 naimisissa Julia Migenesin kanssa.
Kim Stanley Robinson

Kim Stanley Robinson (s. 23. maaliskuuta 1952 Waukegan, Illinois) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten Mars-trilogiasta, jonka kolme romaania ilmestyivät vuosina 1992, 1993 ja 1996. 
Robinson opiskeli kirjallisuutta ja englannin kieltä Kaliforniassa ja Bostonissa. Hän meni vuonna 1982 naimisiin Lisa Howland Nowellin kanssa. Parilla on kaksi poikaa.
Robinson on työllään voittanut Hugo- ja Nebula-palkinnot, kaksi kumpaakin, sekä John W. Campbellin muistopalkinnon.
Michael Weatherly

Michael Manning Weatherly Jr (s. 8. heinäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin televisiorooleista sarjoissa "Dark Angel", "NCIS Rikostutkijat" sekä "Bull". Hänellä on ollut osia myös elokuvissa. 
Weatherlyn vanhemmat ovat Patricia O'Hara ja Michael Weatherly Sr., ja hän syntyi New Yorkissa, mutta varttui Fairfieldissä, Connecticutissa. Hän valmistui Brooks Schoolista Massachusettsissa vuonna 1986.
Weatherly oli 1990-luvulla naimisissa näyttelijä Amelia Heinlen kanssa. Ennen avioeroaan pari sai yhden pojan. Nykyään Weatherly on naimisissa Bojana Jankovićin kanssa, ja heillä on tytär.
Amelia Heinle

Amelia Heinle (s. 17. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Heinlellä on ollut lukuisia televisiorooleja mm. sarjoissa "Loving", "The City" ja "All My Children". Hän on esiintynyt useaan otteeseen vuosina 1995–2024 Victoria Newmanin roolissa sarjassa "Tunteita ja tuoksuja".
Heinle on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäinen avioliitto Michael Weatherlyn kanssa 1990-luvulla jäi lyhytikäiseksi. Heinlella ja Weatherlyllä on vuonna 1996 syntynyt poika. Vuonna 2007 Heinle meni uusiin naimisiin Thad Luckinbillin kanssa, jonka kanssa hän sai marraskuussa 2007 poikalapsen.
Thad Luckinbill

Thad Luckinbill (s. 24. huhtikuuta 1975 Enid, Oklahoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Luckinbill tunnetaan televisiosarjasta "Tunteita ja tuoksuja", jossa hän on esittänyt J. T. Hellstromia. Hänellä on ollut rooleja myös elokuvissa, kuten "Just Married" (2003) ja "Sleepover" (2004). 
Thad Luckinbill meni maaliskuussa 2007 naimisiin näyttelijä Amelia Heinlen kanssa, ja he erosivat kymmenen vuoden kuluttua 2017. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Jeanne Cooper

Wilma Jeanne Cooper (25. lokakuuta 1928 – 8. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Katherine Chancelloria televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja" lähes 40 vuoden ajan, vuodesta 1973.
Cooper esiintyi "Tunteissa ja tuoksuissa" viimeistä kertaa 3.5.2013. 
Kaliforniassa syntynyt cherokeetaustainen Cooper oli useasti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi, ja hänelle myönnettiinkin Emmy elämäntyöstä vuonna 2004.
Cooperilla on ollut elokuusta 1993 tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli 23 vuoden ajan naimisissa Harry Bernsenin kanssa.
Jalla! Jalla!

Jalla! Jalla! on Josef Faresin Ruotsissa ohjaama elokuva vuodelta 2000.
Tarina.
Roro (Fares Fares) ja Måns (Torkel Petersson) ovat parhaat kaverukset, jotka työskentelevät puistotyöntekijöinä ja saavat tehtäväkseen kaikenlaisia ikäviä hommia. Heidän tehtäviinsä kuuluu esimerkiksi putsata ankkalammet sekä kerätä koirankakkoja. Roron ruotsalainen tyttöystävä Lisa (Tuva Novotny) tahtoo esittäytyä Roron perheelle, mutta Roro ei halua viedä häntä näytille libanonilaisen perheensä perinteistä johtuen. Kun Roro päättää viimein esitellä Lisan perheelleen, hän saa huomata kotinsa olevan täynnä sukulaisia, jotka aikovat naittaa hänet libanonilaiselle Yasmin-nimiselle tytölle (Laleh Pourkarim).
Leon Uris

Leon Marcus Uris (3. elokuuta 1924 Baltimore, Yhdysvallat – 21. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka tunnetuimmat teokset ovat "Exodus" (1958) ja "Kolmiyhteys" ("Trinity", 1976).
"Exodus" kertoo Israelin valtion perustamisesta, ja se on saanut nimensä vuonna 1947 keskitysleireiltä pelastuneita juutalaisia lapsia kuljettaneen laivan mukaan. "Kolmiyhteys" kertoo irlantilaisen suvun tarinaa useiden sukupolvien ajan 1840-luvun nälkävuosista vuoden 1916 kapinaan asti.
Uris syntyi puolanjuutalaisten siirtolaisten perheeseen Yhdysvalloissa Baltimoressa. Hänen isänsä Wolf William Uris oli viettänyt 1910-luvulla vuoden Palestiinassa matkallaan Puolasta Yhdysvaltoihin, mikä vaikutti Leon Urisin myöhempään uraan.
Leon Uris värväytyi armeijaan pari viikkoa Pearl Harborin iskun jälkeen ja palveli Uudessa-Seelannissa. Ensimmäisessä teoksessaan "Taisteluhuuto" hän kertoi kokemuksissaan merijalkaväessä. Toista kirjaansa "Exodusta" varten hän teki kaksi vuotta tutkimustyötä Israelissa.
Umbrella (kappale)

Umbrella on ensimmäinen single Rihannan kolmannelta studioalbumilta, "Good Girl Gone Bad". Myös Jay-Z vierailee kappaleella. Kappaleessa yhdistyy pop, R&amp;B ja new wave. ”Umbrella” voitti MTV Video Music Awardsissa vuonna 2007 palkinnot "Vuoden single" ja "Vuoden video". Kappaletta tarjottiin myös muun muassa Britney Spearsin levytettäväksi. ”Umbrellasta” nousi hetkessä hitti ja Britanniassa sitä on sanottu listasijoituksien perusteella koko vuosikymmenen suosituimmaksi singleksi. Kappaleesta on tehty lukuisia covereita.
Yhdysvalloissa single myi yli neljä miljoonaa kappaletta. Suomessa se myi yli kymmenentuhatta kappaletta ja sai platinalevyn vuonna 2008.
Manasin kansallispuisto

Manasin kansallispuisto on etenkin tiikerin ja norsun suojeluun keskittynyt kansallispuisto ja Unescon maailmanperintökohde Assamin osavaltiossa, Koillis-Intiassa Bhutanin rajalla. Siellä elää harvinaisia endeemisiä eläinlajeja: kääpiösika , "Kachuga sylhetensis" -kilpikonna, kultalanguri ("Trachypithecus geei") ja vuohikaniini ("Caprolagus hispidus"). Siellä eli aiemmin sarvikuonoja, joiden arveltiin kuolleen sukupuuttoon, mutta vuonna 2007 sinne on siirretty sarvikuonoja muualta.
Puisto sijaitsee Manas-joen varrella Himalajan juurella 176 kilometriä Guwahatin kaupungista. Lähin lentokenttä on Borjhar.
Lauralle (20 suosikkia -sarjan albumi)

20 suosikkia – Lauralle on Kauko Röyhkän 8. kokoelmalevy, ja Röyhkältä ensimmäinen "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa. Se julkaistiin vuonna 1998.
Kokoelma koostuu Euros-yhtiölle vuosina 1982–1990 tehdyistä äänitteistä.
Viiltosara

Viiltosara ("Carex acuta") on suurikokoinen sarojen sukuun kuuluva kasvilaji. Viiltosara voi joskus risteytyä vesisaran ("Carex aquatilis") tai jokapaikansaran ("Carex nigra") kanssa.
Ulkonäkö ja koko.
Viiltosara kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi, ja se on kasvutavaltaan pysty sekä löyhästi mätästävä. Viiltosaran varsi on täyteinen sekä poikkileikkaukseltaan kolmiomainen. Lehdet ovat vihreitä ja reunoilta alaspäin kääntyneitä. Kukinnossa hede- ja emitähkät ovat erilliset ja väriltään yleensä tummat, lähestulkoon mustat. Kukinnan aikana kuitenkin tummien tähkäsuomujen väleistä tulee näkyviin emitähkissä vaaleat emien vartalot ja luotit ja hedetähkissä punertavat tai ruskehtavat ponnet. Tähkät ovat pystyjä tai hieman nuokkuvia ja hedetähkiä on 2–4 kappaletta ja emitähkiä 2–6 kappaletta. Viiltosara ja vesisara ovat melko samannäköisiä, mutta niiden lehtien poikkileikkaus on erilainen. Viiltosaran lehdet ovat varressa kierteisesti. Tukilehti on hieman tähkää pidempi ja tähkässä on tähkäsuomuja, jotka suojaavat kukkia. Kukinnan aika on kesäkuulta heinäkuulle.
Elinympäristö ja levinneisyys.
Viiltosara kasvaa järvien ja jokien rannoilla, tulvaniityillä sekä toisinaan myös soilla. Sitä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia ja eteläisimpiä reunoja lukuun ottamatta. Suomessa viiltosara on kohtalaisen yleinen hieman napapiirin pohjoispuolelle asti, ja aivan pohjoisimmassa Lapissa viiltosaraa ei tavata.
Ernst Gehrcke

Ernst Johann Gehrcke (1. heinäkuuta 1878 Berliini – 25. tammikuuta 1960 lähellä Berliiniä) oli saksalainen fyysikko. Hänet tunnetaan erityisesti suhteellisuusteorian vastustajana sekä valon diffraktioon käytettävän Lummer-Gehrcke -lautasen kehitämisestä.
Gehrcke työskenteli saksalaisessa tutkimuskeskuksessa Physikalisch-Technische Reichsanstaltissa vuosina 1901–1946. Hän julkaisi muutamia töitä, muun muassa "Massensuggestion der Relativitätstheorie" sekä "Handbuch der physikalischen Optik". Toisen maailmansodan jälkeen Gehrcke työskenteli Jenan yliopistossa.
20 suosikkia – Daa-da daa-da

20 suosikkia – Daa-da daa-da on vuonna 1998 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Sammy Babitzinin kokoelmalevy.
Talo meren rannalla (20 suosikkia -sarjan albumi)

20 suosikkia – Talo meren rannalla on Kauko Röyhkän 11. kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2002. Levy on Röyhkältä toinen ja viimeinen osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Kokoelma koostuu Euros-yhtiölle vuosina 1982–1990 tehdyistä äänitteistä, kuten sitä edeltänyt "20 suosikkia – Lauralle" -kokoelmakin (1998).
James Whitmore

James Allen Whitmore (1. lokakuuta 1921 White Plains, New York – 6. helmikuuta 2009 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Taistelutanner" (1949). Toisen ehdokkuutensa hän sai miespääosan esittäjän kategoriassa vuonna 1976. 
Valmistuttuaan Amherst High Schoolista Whitmore aloitti opinnot Yalen yliopistossa ja palveli merijalkaväessä toisessa maailmansodassa.
Whitmoren myöhempien elokuvien joukossa ovat "Asfalttiviidakko" (1950), "Hyökkäys merellä" (1958), "Apinoiden planetta" (1968), "Seitsemän rohkeaa ratsastaa jälleen" (1969) ja "Käärmeenmuna" (1977). Marraskuussa 2008 Whitmorella todettiin keuhkosyöpä, johon hän kuoli helmikuussa 2009.
Whitmorella on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänelle myönnettiin vuonna 2000 Emmy-palkinto. Tasan puoli vuosisataa aiemmin hän oli voittanut Golden Globen. Näyttelijä James Whitmore nuorempi on hänen poikansa.
Bossanova 80–82

Bossanova 80 – 82 on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1985.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A2-säv. Ilkka Laru ja Kauko Röyhkä.
20 suosikkia – Paikka auringossa

20 suosikkia – Paikka auringossa on suomalaislaulaja Bablon ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997.
Valley of Flowersin kansallispuisto

Valley of Flowersin kansallispuisto on kansallispuisto Intian Uttarakhandin osavaltiossa. Se sijaitsee Nanda Devi -vuoren ympärillä. Se muodostaa yhdessä Nanda Devin kansallispuiston kanssa UNESCOn maailmanperintökohteen. Puistot ovat myös osa Nanda Devin biosfäärialuetta. 
Puisto tunnetaan upeista kukkaniityistään, joilla kasvaa harvinaisia vuoriston kasvilajeja.
Puistossa tavataan harvinaisia nisäkkäitä kuten lumileopardi, sepelkarhu ja puolilammas. Siellä elää myös seitsemän tälle alueelle endeemistä lintulajia.
Philippe Jaccottet

Philippe Jaccottet (30. kesäkuuta 1925 Moudon, Sveitsi – 24. helmikuuta 2021 Grignan, Ranska) oli sveitsiläinen, ranskaksi kirjoittanut runoilija ja kielenkääntäjä.
Jaccottet muutti vuonna 1946 Sveitsistä Pariisiin. Siellä hän julkaisi myös esikoiskokoelmansa "Requiem". Grignaniin hän muutti vaimonsa Anne-Marien kanssa vuonna 1953.
Jaccotteet kirjoitti runouden lisäksi proosaa ja kirjallisuuskritiikkiä sekä käänsi teoksia ranskaksi. Hänet tunnetaan erityisesti saksankielisten kirjailijoiden, kuten Robert Musilin, Rainer Maria Rilken, Thomas Mannin ja Friedrich Hölderlinin kääntäjänä, mutta hän kääsi myös Homerossta, Platonia, Giuseppe Ungarettia, Eugenio Montalea, Luis de Góngoraa ja Osip Mandelštamia.
Jaccottet voitti urallansa useita palkintoja. Hän sai 1981 Gottfried Kellerin palkinto. Hän on yksi harvoja runoilijoita, jotka ovat elinaikanaan päässyt "Bibliothèque de la Pléiade" -kokoelmaan.
Tyne Daly

 
Ellen Tyne Daly (s. 21. helmikuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli James Daly.
Daly syntyi Wisconsinissa ja oli vuosina 1966–1990 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Georg Stanford Brownin kanssa. Pari sai yhdessä kolme tytärtä, mutta erosi.
Daly muistetaan varsinkin televisiosarjasta "Cagney and Lacey", jossa hänellä oli keskeinen rooli 1980-luvulla. Hän on kuitenkin esiintynyt myös elokuvissa, joista yksi on "Murskaaja" (1976). Hän on voittanut kuusi Emmy-palkintoa, yhden Tony-palkinnon ja tähden Hollywood Walk of Famella. Daly on esittänyt TV-sarjassa "Amyn lailla" Maxine Grayta ja "Greyn anatomiassa" Derek Shepherdin äitiä.
Goon (yhtye)

Goon on Kotkassa vuonna 2001 perustettu ska-yhtye. 
Orkesteri julkaisi vuosina 2001-2006 seitsemän omakustanne EP:tä/singleä, ennen kuin se sai levytyssopimuksen Break A Leg Entertainmentin kanssa. Goon on julkaissut viisi pitkäsoittoa eri levy-yhtiöille ja ollut mukana useilla kokoelmilla.
Yhtye on konsertoinut laajasti ympäri Suomea, sekä Venäjällä, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Goon laulaa suomeksi ja sen musiikkia voisi luonnehtia moderniksi ska-rockiksi, johon yhdistyy vaikutteita niin reggaesta, punkista, kuin suomirockistakin.
Vuonna 2011 bändistä julkaistiin 10-vuotisdokumenttielokuva "Liekki - dokkari bändistä nimeltä Goon". Jussi Rautaniemen ohjaama 43-minuuttinen dokumentti seuraa yhtyeen uraa alusta vuoteen 2011 ja se julkaistiin omakustannekokoelmalla "Kymmenen vuotta jotaa omituista rytmimusiikkii" yhdessä kokoelmalevyn, musiikkivideoiden ja livetaltioinnin kanssa. Dokumenttielokuvaa on esitetty mm. Joensuun Rokumentti-elokuvafestivaaleilla marraskuussa 2011.
Bändi jäi vuonna 2015 määrittelemättömän mittaiselle tauolle.
Vuonna 2021 Goon aktivoitui 20-vuotisjuhlien kunniaksi , julkaisi viidennen studioalbumin Valtatie 7 , 20-vuotisdokumenttielokuvan Jussi Rautaniemen ohjaamana ja esiintyi kolmella keikalla, kahdesti Helsingin Bar Loosessa ja kerran Karhulan Sam's Pubissa. Keikkojen jälkeen marraskuussa 2021 bändi jäi taas toistaiseksi tauolle. 
Sivuprojektit.
Gangsterikvartetti.
Goonin jäsenten soittimet oli säilötty treenikämpän menetyksen jälkeen pieneen varastoon odottamaan parempia aikoja. Jäsenet pohtivat voisiko varastossa treenata, mutta se ei ollut koko seitsenhenkisen porukan voimin mahdollista. Niinpä syntyi neljän Goon-jäsenen (Juho, Tatu, Jussi &amp; Henrikki) muodostama Gangsterikvartetti, joka julkaisi syksyllä 2019 omaa nimeään kantavan neljä kappaletta sisältävän EP:n aikuisuuteen kasvamisesta.
Kultalanguri

Kultalanguri ("Trachypithecus geei") on oranssinsävyinen häntäapina, jota tavataan vain pienellä alueella Himalajan juurella, etenkin Manasin kansallispuistossa Intian Assamissa. Sen asuinalue on pienentynyt yli 30 % viimeisten 10 vuoden aikana. Se on yksi Aasian uhanalaisimmista apinalajeista. Kultalangurit ovat kasvinsyöjiä, jotka syövät meheviä lehtiä, hedelmiä ja siemeniä. Ne elävät 2–12 yksilön laumoina metsissä ja ovat vilkkaimmillaan aamuisin ja iltaisin.
Ulkonäkö ja koko.
Kultalangurit ovat suhteellisen pieniä kädellisiä, ne painavat 9–12 kg. Uroksen keskimääräinen pituus päästä pakaraan on 95 cm, kun taas naaraan pituus on keskimäärin 89 cm pitkiä. Hännän pituus on huomattava ero sukupuolten välillä. Kultalanguriuroksen häntä on keskimäärin 97 cm pitkä ja pidempi kuin vartalo, kun taas naaraan häntä on vain 86 cm pitkä. Kultalanguriuroksilla on myös yleensä suuremmat kulmahampaat, keskimäärin 18 mm pitkät verrattuna naaraan 14,5 mm:n kulmahampaisiin.
Kultalangurit on helppo tunnistaa niiden kultaisesta turkista. Yksittäisten yksilöiden turkki voi vaihdella tumman kultaisesta kermanväriseen sävyyn. Niillä on paksu, karkea karva ja kasvoja kehystää kullan ja mustan värinen pitkä karva. Tuuhea turkki ei aivan peitä niiden honteloita raajoja ja hoikkia vartaloa. Pitkät mustat sormet ja varpaat ulkonevat näkyvästi niiden karvaisten ranteiden ja nilkkojen alta. Hännän päässä on tunnusomainen tupsu.
Kultalangurien turkin väri muuttuu vuodenaikojen mukaan, talvella se tummuu kullanruskeaksi ja kesällä vaalenee kermanväriseksi. Etelässä väri vaiahtelee vähemmän kuin pohjoisessa. Vastasyntyneillä on aluksi täysin valkoinen turkki, joka vähitellen tummuu kullanruskeaksi niiden kypsyessä.
Limingan jäähalli

Limingan jäähalli on Pohjois-Pohjanmaalla Limingan kunnan keskustassa sijaitseva jäähalli, jota ylläpitää voittoa tavoittelematon, vuonna 1991 perustettu Limingan Jäähalli Oy. Nykyinen jäähalli otettiin käyttöön 17. syyskuuta 2007. Uusi rakennus korvasi vanhan, vuosina 1991–1992 rakennetun kuplahallin, joka tuhoutui 17.–18. heinäkuuta 2005 voimakkaan trombin seurauksena.
Jäähallin rakennuskustannukset olivat noin 1,38 miljoonaa euroa, josta opetusministeriön valtiontukea 500 000 euroa. Limingan kunta avusti hallin rakentamista 300 000 eurolla, ja loput 600 000 euroa rahoitettiin lainalla.
Jäähallissa on täysmittainen jääkiekkokaukalo, pukeutumistilat sekä 500 hengen katsomo. Rakennukseen sijoitetaan lisäksi voimailusali, kahvio ja toimistotilat.
Olivia Williams

Olivia Haigh Williams (s. 26. heinäkuuta 1968, Camden Town, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on luonut huomattavan uran niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiossakin; eräs esiintymisistä tapahtui "Kuudennessa aistissa" vuonna 1999. Hän esiintyi vuosina 2009–2010 tuotetussa scifisarjassa "Dollhouse".
Yksityiselämä.
Williams meni naimisiin 2. marraskuuta 2003 Rhashan Stonen kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2004 ja 2007).
Bobby Julich

Robert "Bobby" Julich (s. 18. marraskuuta 1971 Corpus Christi, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt maantiepyöräilijä. Hän sijoittui kolmanneksi Ranskan ympäriajossa vuonna 1998. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti alun perin pronssia aika-ajossa, mutta nousi myöhemmin hopeamitalistiksi kun alkuperäinen voittaja Tyler Hamilton hylättiin. Julich voitti vuonna 2005 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Pariisi–Nizza-ajon. Hän päätti ammattilaisuransa kauden 2008 jälkeen.
Vuonna 2012 Julich myönsi käyttäneensä doping-aineita urallaan.
Arokorppi

Arokorppi ("Corvus ruficollis"), myös pronssikorpiksi kutsuttu, on korppia muistuttava varislintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 50 cm ja paino 500-830 g. Korppia 10 % pienempi arokorppi on musta kuten korppi mutta ruumiinrakenteeltaan enemmän varismainen. Nokka ei ole niin jykevä kuin korpilla, pyrstö on lyhyempi sekä siivet ja keltaiset koivet ovat pidemmät kuin korpilla. Niskassa näkyy oikeassa valaistuksessa pronssinruskea värisävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä, koiras on hiukan kookkaampi. Nuori lintu muistuttaa vanhaa höyhenpuvultaan. Äänet ovat varismaisia.
Esiintyminen.
Laaja esiintymisalue ulottuu Pohjois-Afrikan länsireunasta Koillis-Afrikkaan, Lähi-itään ja Arabian niemimaalle, Pakistaniin ja Transkaspiaan. Pesii myös Kap Verden saarilla. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta osa Keski-Aasian pohjoisimmista populaatioista muuttaa etelämmäs talven tullessa, ja nuoret yksilöt vaeltelevat syksyisin.
Elinympäristö.
Elää aavikoilla ja aroilla. Pohjois-Afrikassa erittäinkin "Artemisia"-tyypisillä ruoho- ja "Zizyphus"-tyyppisillä harvapuustoisilla aavikoilla, idässä taatelipalmuja ja tamariskia kasvavilla avomailla. Kap Verdellä laji asuu myös ihmisen seuralaisena.
Lisääntyminen.
Pesä on yleensä kohtalaisen matalalla puun latvassa, 1,7–7 m korkealla. Suosittuja pesäpuita ovat akasiat, atlantinpistaasi ("Pistacia atlantica") sekä esimerkiksi "Arthrophytum"- ja "Calligonum"-lajien puut. Pesä voi olla myös pensaassa, kalliojyrkänteellä, rakennuksessa, pylväässä jne. Pesä on samantapainen risuista tehty rakennelma kuin korpin pesä, jonka puolisot rakentavat yhdessä. Käyttää usein vanhaa pesäänsä. Naaras munii 1-7 munaa, autiomaassa vain 2-3. Muna painaa keskimäärin 23,6 g. Haudonta-aika on 18-23 päivää, naaras hoitaa pääosan haudonnasta. Poikaset kuoriutuvat usein eriaikaisesti ja ne ovat lentokykyisiä noin 6 viikon ikäisinä.
Ravinto.
Kaikkiruokainen. Ruokavalioon kuuluvat niin hyönteiset, liskot, linnunmunat, -poikaset ja aikuiset, pikkunisäkkäät jäniksen kokoisiin saakka, kalat, siemenet, taatelit ja muut hedelmät ja marjat sekä raadot ja ruoantähteet.
Condebelt

Condebelt on paperikoneissa käytettävä paperirainan puristuskuivatusmenetelmä, jossa raina puristetaan kuumaa teräsvyötä vasten paperikoneen kuivausosassa. Menetelmän on keksinyt suomalainen paperikonevalmistaja Valmet (nyk. Metso Paper).
Menetelmällä on saavutettu hyviä tuloksia varsinkin rainan lujuusominaisuuksien parantamisessa sekä bulkin kasvattamisessa eli tiheyden vähentämisessä. Condebelt-menetelmä ei ole yleistynyt laajemmin, koska siihen liittyy vielä useita teknisiä ongelmia, joista merkittävin on valmiin tuotteen toispuolisuus.
Condebelt® on myös Metso-konsernin rekisteröimä tavaramerkki.
Fabio Casartelli

Fabio Casartelli (16. elokuuta 1970 – 18. heinäkuuta 1995) oli italialainen maantiepyöräilijä. 
Casartelli syntyi Comossa, Lombardiassa. Hän nousi maineeseen 1990-luvun ensimmäisinä vuosina ja voitti vuonna 1992 kultamitalin Barcelonan kesäolympialaisten maantieajossa. Samana vuonna hän voitti 12 muutakin amatöörikilpailua.
Vuoden 1992 jälkeen Casartelli siirtyi ammattilaiseksi. Hän edusti Ariostea- ZG Mobili- ja Motorola-talleja.
Casartelli joutui onnettomuuteen Col de Portet d'Aspet'ssa kesken vuoden 1995 Ranskan ympäriajon. Hän sai vakavia pään alueen vammoja ja vajosi tajuttomuuteen, ja hänet todettiin kuolleeksi sairaalassa.
Kuolema Ranskan ympäriajossa.
Casartelli osallistui vuonna 1995 Ranskan ympäriajoon toista kertaa. Hänet kelpuutettiin Motorola-tallin apuajajien ryhmään vain hieman ennen avausosuuden alkua. Ympäriajon viidettätoista, 206 kilometriä pitkää vuoristoetappia Saint-Gironsista Cauteretsiin oli ajettu kolmisenkymmentä kilometriä, kun ilman kypärää ajanut Casartelli kaatui ja törmäsi tien reunassa olleeseen betonilohkareeseen. Hän sai päähänsä pahoja vammoja ja menetti tajuntansa. Hänet kuljetettiin helikopterilla nopeasti Tarbesin sairaalaan. Matkalla hänen sydämensä pysähtyi kolmesti mutta hänet saatiin ensiavulla elvytettyä. Sairaalassa hän kuitenkin kuoli puolen tunnin sisällä. Samassa kolarissa olleista ajajista italialainen Dante Rezze putosi rotkoon ja hänen reisiluunsa katkesi, saksalainen Dirk Baldinger sai lonkkaluuhunsa murtumia ja italialainen Giancarlo Perrini selvisi vammoitta.
Casartellin kuolemaan päättyneen 15. etapin voitti ranskalainen Richard Virenque, joka sai kuulla italialaisen kuolemasta vasta palkintojenjaon jälkeen. Vatikaanivaltion sanomalehti "L'Osservatore Romano" paheksui seuraavan päivän numerossaan etapin normaaleja palkintoseremonioita ja että tulosluettelossa Casartelli kylmästi luokiteltiin keskeyttäneeksi.
Casartellin kuolemaa seuranneena päivänä ajettiin 237 kilometriä pitkä etappi Tarbesista Pau'hun. Lähtöpaikalla pidettiin minuutin hiljainen hetki, ja itse etappi ajettiin rauhallisella vauhdilla vailla kilpailutarkoitusta. Motorola-tallin kuusi jäljellä ollutta ajajaa olivat päättäneet jatkaa kilpailua keskusteltuaan Casartellin lesken kanssa, ja heidän annettiin ylittää etapin maalilinja muiden edellä, ensimmäisenä Casartellin ystävä ja huonetoveri Andrea Peron. Motorolan joukkue sekä kuolinpäivän etapin parhaat lahjoittivat palkintorahansa Casartellin leskelle ja neljän kuukauden ikäiselle lapselle.
Casartelli haudattiin lähellä Comojärveä sijaitsevaan kotikyläänsä Albeseen.
Konrad III

Konrad III oli Saksan kuningas vuosina 1138–1152. Konradia ei koskaan kruunattu Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisariksi, mutta hän käytti itsestään nimitystä ”roomalaisten kuningas”. Konrad osallistui toiseen ristiretkeen. Hänen kuollessaan valtakunta oli hajoamistilassa.
Konrad III kuului Hohenstaufenien sukuun. Kuninkaana hän joutui kuluttavaan taisteluun suurvasallejaan vastaan. Kuolinvuoteellaan Konrad nimesi seuraajakseen veljenpoikansa Fredrik I Barbarossan, eikä omaa poikaansa Fredrikiä. Tapahtumalla oli vain kaksi todistajaa, joista toinen oli Fredrik I Barbarossa itse.
Justin Fashanu

Justinus Soni ”Justin” Fashanu (19. helmikuuta 1961 – 2. toukokuuta 1998) oli brittiläinen jalkapalloilija.
Fashanu oli nigerialaisen lakimiehen poika. Vanhemmat kuitenkin erosivat, ja Justin ja hänen veljensä John adoptoitiin. Fashanun ammattiura jalkapalloilijana alkoi Norwich Cityssä vuonna 1978. Hän pelasi tulevina vuosikymmeninä lukuisissa joukkueissa, kuten Torquay Unitedissa ja Manchester Cityssä. 
Ensimmäisenä kuuluisana brittijalkapalloilijana Fashanu oli avoimesti homoseksuaali vuodesta 1990. Häntä epäiltiin vuonna 1998 Yhdysvalloissa 17-vuotiaaseen kohdistuneesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Poliisi keskeytti tutkinnan nopeasti todisteiden puuttuessa, mutta tapauksen aiheuttama negatiivinen julkisuus ahdisti Fashanua siinä määrin, että hän teki itsemurhan vain 37-vuotiaana. 
"Urheilulehti" arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.