tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Propyleenidiamiini

Propyleenidiamiini eli 1,2-diaminopropaani tai 1,2-propaanidiamiini (C3H10N2) on amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. Propyleenidiamiini on trimetyleenidiamiinin isomeeri.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa propyleenidiamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen pistävä haju. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja on myös hygroskooppista. Propyleenidiamiini liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostaa niiden kanssa atseotrooppisia seoksia. Propyleenidiamiini on kiraalinen yhdiste, mutta yleensä sitä käytetään raseemisena seoksena. Aine on muiden amiinien tavoin vahvasti emäksistä. Propyleenidiamiini on ärsyttävää ja voi emäksisyytensä vuoksi syövyttää ihoa ja silmiä joutuessaan niiden kanssa kosketuksiin.
Propyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,2-dibromipropaanin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Teollisesti tyypillisempi tapa on kuitenkin ammoniakin ja propyleenioksidin tai aminopropanolien välinen reaktio. Yhdistettä käytetään polttoaineiden ja voiteluaineiden lisäaineena. Lisäksi propyleenidiamiinista valmistetaan lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. Yhdessä kuparisulfaatin kanssa sitä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina elohopean ja elohopeayhdisteiden tunnistamiseen.
Pohjois-Kosovo

Pohjois-Kosovo (serbiaksi: Северно Косовo, albaniaksi: Kosova Veriore) on Kosovossa sijaitseva neljästä serbien asuttamasta kunnasta koostuva alue. Kunnat ovat Pohjois-Mitrovica, Leposavić, Zvečan ja Zubin Potok.
Väestö.
Pohjois-Kosovo koostuu neljästä kunnasta ja sen pinta ala on 1 007 neliökilometriä. 
Ennen Kosovon sotaa serbit olivat alueen enemmistö ja vähemmistöjä olivat albaanit, bosniakit ja romanit. Vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan Zvečanissa, Leposavićissa ja Zubin Potokissa asui yhteensä n. 50 000 ihmistä, joista enemmistö oli serbejä. Mitrovicassa asui pääasiassa albaaneja etnisesti sekoittuneita. 
Vuoden 2015 Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö arvion mukaan Pohjois-Kosovon alueella asuu yhteensä n. 79 910 ihmistä, joista 88% on serbejä, 8% albaaneja ja 2% bosniakkeja ja muita.
Maantiede.
Pohjois-Kosovossa on paljon mineraaleja ja siellä sijaitsi ennen Trepčan kaivoskompleksi. Alueen pohjoisosassa on Kopaonik-vuoren harjanne.
Talous.
Sota heikensi alueen taloutta. Vuonna 2006 77% Mitrovican väestöstä oli työttömiä. Suurin työllistäjä oli Trepčan kaivoskompleksi, joka työllisti 4 000 ihmistä. Kaivos kuitenkin saastutti ympäristöä vakavasti ja se lakkautettiin elokuussa 2000. Alueella käytetään enemmän Serbian dinaaria kuin euroa. Nautintoaineiden kuten alkoholin salakuljettamisesta on tullut yleinen liiketoiminta Pohjois-Kosovossa.
Pittsburghin synagogaisku

Pittsburghin synagogaisku oli terrori-isku, joka tapahtui Yhdysvalloissa Pittsburghssa sijaitsevassa Tree of Life -synagogassa 27. lokakuuta 2018. Synagogaan jumalanpalveluksen aikana tunkeutunut aseistautunut mies surmasi 11 ihmistä. Kyseessä oli Yhdysvaltain lähihistorian pahin juutalaisia vastaan kohdistunut isku.
Tekijä.
Hyökkääjä oli 46-vuotias äärioikeistolainen Robert Gregory Bowers. Hänen motiivinaan oli antisemitismi ja juutalaisia koskevat salaliittoteoriat. Bowers oli ennen tekoaan levittänyt juutalaisvastaisia vihaviestejään alt-right-yhteisön suosimassa sosiaalisen median Gab-viestipalvelussa. Viimeisessä viestissään Bowers viittasi Yhdysvaltoja lähestyvään siirtolaiskaravaaniin syyttäen juutalaista HIAS-avustusjärjestöä, ja kertoi tekevänsä asialle jotakin.
Bowers sai liittovaltiotasolla syytteen 63 syytekohtaan, ja hänet todettiin kesäkuussa 2023 syylliseksi jokaiseen kohtaan. Elokuussa liittovaltion valamiehistö päätti yksimielisesti langettaa Bowersille kuolemantuomion. Presidentti Joe Bidenin oikeusministeriö on kuitenkin kieltänyt liittovaltion teloitukset, joten on epäselvää tullaanko Bowersia teloittamaan.
The Megas

The Megas on yhdysvaltalainen cover-yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 2008. Sen tuotanto perustuu Capcomin luomaan Mega Man -videopelisarjaan, jonka peleihin on lisätty sanoitukset sekä uusia sävellyksiä. Sanoitukset laajentavat pelien yksinkertaisia tarinoita ja antavat jokaiselle kahdeksasta Robot Masterista oman persoonallisuutensa. Heidän "Mega Man 2 -videopeliin pohjautuva esikoisalbuminsa "Get Equipped julkaistiin tammikuussa 2008.
Yhtye on saavuttanut mainetta videopelimusiikkiskenessä mm. Newgroundsissa ja MySpacessa, sekä se on tehnyt lukuisia live-esiintymisiä ympäri Yhdysvaltoja, ensisijaisesti videopelitapahtumissa kuten MAGfest, Nerdapalooza ja Video Games Live -kiertueella.
Tallis Obed Moses

Tallis Obed Moses (s. 24. lokakuuta 1954) on vanuatulainen pappi ja poliitikko, joka toimii maansa presidenttinä heinäkuusta 2017 alkaen. Parlamentti valitsi hänet kesken virkakautensa menehtyneen Baldwin Lonsdalen seuraajaksi. Äänestys oli tiukka ja ratkesi vasta viimeisiä ääniä laskettaessa.
Obed opiskeli Australiassa ja toimi pappina Erromangon ja Ambrymin saarilla.
Kiväärilajit

Kivääriammunnassa kilpaillaan monissa eri lajeissa.
Olympialaisissa kilpaillaan vain 10 metrin ilmakiväärissä, 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunnassa, 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailussa ja ampumahiihdossa. Näissä lajeissa järjestetään myös olympialajeille tarkoitettu maailmancup.
Alla listoja eri kiväärilajeista. Taulukoihin on merkitty laji/luokka, kaliiperivaatimus, mahdollinen Suomen lajiliitto/jaosto, mahdollinen kansainvälinen lajiliitto sekä muut huomiot:
SALin ns. perinteisissä kiväärilajeissa on seuraavat lajit/luokat:
SALin liikkuva maali-kiväärilajeissa on seuraavat lajit/luokat:
Practical-ammunnassa (IPSC-ammunta) on seuraavat kiväärilajit/-luokat:
Siluettiammunnassa ovat seuraavat kiväärililajit/-luokat:
Kasa-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:
Mustaruutiammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:
Reserviläisurheiluliiton lajit/luokat joissa voi ampua kiväärillä:
IDPA-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:
Steel Challenge-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:
Cowboy Action Shooting-ammunnan (CAS-ammunta) kiväärilajeina/-luokkina on:
Suomen Ampumahiihtoliiton kiväärilajit/-luokat:
Suomen Sotilasurheiluliiton kiväärilajit/-luokat:
Suomen Asehistoriallisen Seuran kiväärilajit/-luokat:
Asehistorian liiton kiväärilajit/-luokat:
Vanuatun presidentti

Vanuatun presidentti on Vanuatun valtionpäämies. Presidentti valitaan viisivuotiselle virkakaudella epäsuoralla vaalilla, valitsijakollegioon kuuluvat parlamentin jäsenet sekä kuuden provinssin päämiehet. Presidenttiehdokkaan täytyy olla Vanuatun kansalainen ja kuulua johonkin paikalliseen heimoon sekä olla vaalikelpoinen myös parlamenttivaaleissa.
Jioji Konrote

Jioji Konousi Konrote (s. 26. joulukuuta 1947) on fidžiläinen upseeri ja poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä vuodesta 2015. Hänet valittiin jatkokaudelle elokuussa 2018 opposition protesteista huolimatta.
Konrote on eläkkeelle jäänyt kenraalimajuri. Hän johti rauhanturvaoperaatiota Libanonissa ja toimi sen jälkeen Fidžin suurlähettiläänä Australiassa 2001–2006. Sen jälkeen hänellä oli ministerin tehtäviä. Konrote on ensimmäinen presidentti, jonka äidinkieli ei ole fidžin kieli (iTaukei), ja ensimmäinen, jonka valitsi parlamentti eikä päälliköiden neuvosto. Hänen presidenttikautensa päättyi 12. marraskuuta 2021, kun Wiliame Katonivere nousi uudeksi presidentiksi.
Maastoyksipyöräily

Maastoyksipyöräily () on pyöräilyä maastossa yksipyöräisellä polkupyörällä. Maastoyksipyöräilyssä ajetaan maastossa samaan tapaan kuin tavallisessa maastopyöräilyssä. Ajaa voidaan metsässä poluilla, avokallioilla, hiekkateillä, jäällä, lumessa ja vuorilla.
Lajin historia.
Maastoyksipyöräily syntyi 1980-luvulla itsenäisesti eri yksipyöräilijöiden toimesta jotka opittuaan ajamaan tasaisella, kaipasivat lisää haastetta ja siirtyivät ajamaan maastoon poluille ja vuorille. Yksi maastoyksipyöräilyn pioneereista oli George Peck, joka julkaisi vuonna 1990 opetusvideon "Rough terrain unicycling" joka innoitti muita lajin harrastamiseen. Muita maastoyksipyöräilyn pioneereja ovat mm. John Foss ja Kris Holm.
Välineet.
Yksipyörässä ajajan koko paino on yhden renkaan päällä. Tästä syystä tavalliset yksipyöräiset eivät kestä maastoajoa. Maastoyksipyörissä on erittäin vahva akseli, 36-reikäinen vanne, vahvat poljinkammet, kestävä satula, platform-polkimet ja leveä nappularengas. Usein mukana on myös hydraulinen käsijarru, jota käytetään pyörän hidastamiseen jyrkissä alamäissä. Tunnettuja maastoyksipyörien valmistajia ovat mm. Kris Holm, Nimbus ja Qu-Ax.
S. A. Sohlman

Selim Armas Sohlman (4. heinäkuuta 1879 Hamina – 26. marraskuuta 1936 Helsinki) oli metsänhoitaja ja majuri, joka toimi sekä virkamiehenä että metsäalan yritysten ja yhteisöjen palveluksessa, samoin kuin työskenteli päätoimittajana ja julkaisi useita metsäalan teoksia.
Henkilöhistoria.
Armas Sohlmanin vanhemmat olivat pormestari Johan Leonard Sohlman ja Maria Staudinger ja puoliso vuodesta 1906 Gerda Molander. Sohlman kävi Haminan kadettikoulun 1900 ja palveli Hämeen tarkka-ampujapataljoonassa seuraavaan vuoteen. Metsäkonduktööriksi hän valmistui Evon metsäopistosta 1904. Sohlman toimi Metsähallituksen palveluksessa 1902, 1904–1906 ja 1912–1916. Suomen Metsänhoitoyhdistyksen metsänhoidon neuvoja hän oli 1906–1908 ja Pellervo-Seuran 1908–1910. Suomen Metsänhoitoyhdistys Tapion sihteerinä ja metsälehti "Tapion" päätoimittajana Sohlman toimi 1910–1912. Venäjän kauppa- ja teollisuusministeriön polttoainekomitean valtuuten apulaisena hän työskenteli 1916–1917, puolustusministeriön asumustoimiston päällikkönä 1918, Enso Gutzeitin piiripäällikkönä 1919–1927, apulaisjohtajana Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton palveluksessa vuodesta 1927 aina 1930-luvulle, ja sitten vielä "Viikkosanomat"-lehden vastaavana toimittajana. Suomen sisällissodassa Sohlman toimi komppanianpäällikkönä ja Hjalmarsonin ryhmän esikuntapäällikkönä, majuriksi hänet ylennettiin maaliskuussa 1918.
Johan Henrik Martin

Johan Henrik Martin (22. kesäkuuta 1848 Jyväskylä – 19. kesäkuuta 1873 Viipuri) oli suomalainen pastori joka kuului evankeliseen liikkeeseen.
Aviottomana lapsena syntyneen Martinin äiti oli kauppiaanleski Margareta Katarina Martin, o.s. Lithovius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1867 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1870. Martin vihittiin papiksi 1871.
Martin oli kirkkoherran apulaisena Kangasniemellä 1871 ja Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnassa 1871-1872. Hän oli virka- ja armovuoden saarnaajana Ristiinassa vuodesta 1872. Hän koki hengellisen murroksen 1869 ja tutustui Fredrik Gabriel Hedbergin kirjaan "Uskon oppi autuuteen" joka teki häneen syvän vaikutuksen. Viipurissa asuessaan hän piti hengellisiä kokouksia yhdessä Viipurin diakonissalaitoksen orpokodin opettajan Kaarlo Rahikaisen (1848–1909) kanssa. Kokoukset keräsivät paljon väkeä mutta Martinia alettiin joissain piireissä syyttää antinomismista ja hengellisestä häiriköinnistä. Keuhkotautia sairastanut Martin kuoli kesäkuussa 1873 Viipurissa. Hänet haudattiin Viipuriin Sorvalin hautausmaalle.
Johan Henrik Martin oli naimisissa vuodesta 1871 Johanna Viktoria Granholmin kanssa. Heidän poikansa oli asemapäällikkö Martin Martin (1872–1945).
Tomininlahti

Tomininlahti (, ) on päiväntasaajalla Indonesian Itä-Intian saaristossa, sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu etelässä, lännessä ja pohjoisessa Sulawesin saareen ja idässä Molukkienmeren länsirajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Tomininlahden omaksi merialueekseen.
Merialueelle sijoittuvista saarista suurin saariryhmä on nimeltään Togeansaaret (tai Togiansaaret), jossa toimii Togeansaarten kansallispuisto.
Chrysler Europe

Chrysler Europe oli yhdysvaltalaisen Chryslerin eurooppalainen osasto, joka toimi vuosina 1967–1979. Siihen kuuluivat ranskalainen autonvalmistaja Simca, brittiläinen Rootes Group ja espanjalainen Barreiros. Talousvaikeuksiin joutunut Chrysler myi eurooppalaisen osastonsa ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978 nimellisellä yhden dollarin hinnalla. 
Historia.
Chryslerilla ei ollut vahvaa jalansijaa Euroopassa, toisin kuin kilpailevalla General Motorsilla, joka omisti saksalaisen Opelin ja brittiläisen Vauxhallin. Vuonna 1958 Chrysler osti Fordilta 15 prosenttia ranskalaisen Simcan osakkeista. Omistusosuus kasvoi 63 prosenttiin vuonna 1963, kun Chrysler osti Fiatin osuuden Simcasta. Samana vuonna Chrysler hankki lisäksi 35 prosenttia espanjalaisesta Barreirosista, josta tuli kokonaan osa Chrysler Europea vuonna 1969.
Chrysler oli vuonna 1962 epäonnistunut aikeissaan ostaa osuus brittiläisestä Leyland Motorsista, mutta vuonna 1964 se puolestaan osti 30 prosentin osuuden Rootes Groupista. Chrysler osti yhtiön kokonaan itselleen vuonna 1967. Rootesista tuli vuonna 1970 muodollisesti "Chrysler (UK) Ltd." ja Simcasta "Chrysler (France)". Rootesin valmistama Hillman-merkki lakkautettiin vuonna 1976, jonka jälkeen sen malleista tuli Chryslereita.
Vuonna 1978 Chrysler Europe myytiin nimellisellä yhden dollarin hinnalla ranskalaiselle PSA-konsernille. Uusi omistaja lopetti Simca-merkin käytön ja muutti sen entiset mallit Talbot-merkkisiksi, samoin kuin aiemmin Chrysler-merkillä myydyt mallit. Chrysler säilytti oikeudet Avenger-malliin, jonka valmistuksen PSA-konserni lopetti vuonna 1981. Chrysler kuitenkin jatkoi mallin valmistusta Etelä-Amerikassa.
46P/Wirtanen

Komeetta 46P/Wirtanen on nimetty löytäjänsä Carl A. Wirtasen mukaan, joka työskenteli Lickin observatoriossa. Komeetta on halkaisijaltaan kilometrin mittainen, ja se on jäästä ja sorasta koostuva löyhä kappale. Sen kiertoaika auringon ympäri on noin 5,4 vuotta.
Joulukuussa 2018 komeetta ohitti Maan poikkeuksellisen läheltä, noin 30 Maa–Kuu-etäisyyden päästä, ja tästä syystä se näkyi Maahan kirkkaampana kuin yleensä.
Air Manilan lento 702

Air Manilan lento 702 oli Air Manilan tilauslento Wake Islandilta Guamin kautta Manilaan. Lennolla 4. kesäkuuta 1976 käytetty Lockheed L-188A Electra syöksyi maahan lähellä Aganan merivoimien lentotukikohtaa Guamilla moottorivikaa seuranneen miehistön virheen vuoksi. Kaikkien lennolla olleiden 45 ihmisen lisäksi yksi ihminen sai surmansa maassa, ja kaksi loukkaantui.
Tapahtumat.
Lento 702 lähti Wake Islandilta kello 9.09 paikallista aikaa (21.29 GMT) ja saapui Guamille kello 12.11 (2.11 GMT). Matkustajat nousivat koneesta, ja koneen moottorin numero 2 potkurin lepuutusmekanismia huollettiin. Matkustajat nousivat takaisin koneeseen, ja miehistö käynnisti kaikki neljä moottoria ilman vaikeuksia. Lähtökiidon aikana moottori numero 3 sammui. Kapteeni päätti jatkaa lentoonlähtöä, vaikka päätöksentekonopeutta ei vielä ollut saavutettu ja lentoonlähdön olisi siten voinut turvallisesti keskeyttää.
Koneen noustessa ilmaan tai heti sen jälkeen moottorin numero 3 potkuri lepuutettiin. Kone nousi noin 30 metrin korkeuteen lentäen oikealle kallistuneena. Miehistö nosti laskutelineet ja veti laskusiivekkeet sisään. Kone menetti tällöin vakautensa, sen nokka nousi ylös ja se osui nousevaan maastoon nokka ylhäällä noin 1,3 kilometrin päässä kiitotiestä.
Koneen perä raahautui maata pitkin noin 70 metriä, minkä jälkeen kone törmäsi lentoaseman verkkoaitaan, ylitti sen toisella puolella olevan tien ja syttyi tuleen. Se pysähtyi noin 1,5 kilometrin päähän kiitotiestä. Kaikki 33 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä saivat onnettomuudessa surmansa. Lisäksi kone osui tietä ylittäessään autoon, jonka kuljettaja menehtyi. Onnettomuuspaikan lähellä kotinsa ulkopuolella seisseet äiti ja poika saivat pahoja palovammoja palavan polttoaineen lämmöstä ja loukkaantuivat pahoin lentävien romun kappaleiden osuttua heihin.
Onnettomuuden syyt.
Onnettomuustutkinnassa todettiin, että miehistö veti laskusiivekkeet sisään liian aikaisin koneen lentäessä kolmella moottorilla. Laskusiivekkeiden vetäminen sisään johti nousukyvyn menetykseen, ja kone ei ollut vielä ehtinyt nousta riittävän korkealle ylittääkseen ympäröivän maaston. Lisäksi onnettomuuden syntyyn vaikutti kapteenin päätös jatkaa lentoonlähtöä yhden moottorin sammuttua.
Gunfighter Ballads and Trail Songs

Gunfighter Ballads and Trail Songs on Marty Robbinsin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1959. AllMusicin mukaan albumi on toisen maailmansodan jälkeisen aikakauden vaikuttavin western-albumi.
Albumin kappale ”El Paso” oli ensimmäinen western-kappale, joka voitti Grammy-palkinnon. Albumi äänitettiin kahdeksassa tunnissa Nashvillessä 7. huhtikuuta 1959. Levy julkaistiin syyskuussa 1959. CD-versio ilmestyi vuonna 1999. 
Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Vuonna 2016 "Gunfighter Ballads and Trail Songs" otettiin säilytettäväksi kulttuurisesti, historiallisesti ja taiteellisesti merkittävänä äänitteenä Kongressin kirjaston ylläpitämään National Recording Registry -rekisteriin. Rekisterin tarkoitus on lisätä tietoisuutta yhdysvaltalaisen ääniteperinnön säilyttämiseksi.
Incheonin satama

Incheonin satama (, ; UN/LOCODE: KR INC ) on Etelä-Korean Incheonin kaupungissa toimiva suursatama. 
Incheon on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan kokonaisrahtimäärältään (2016: 161,3 milj. t) Etelä-Korean neljänneksi suurin satama ja konttiliikenteessä toiseksi suurin satama (2,679 milj. TEU). Incheon kuuluu maailman 40 suurimman rahtisataman joukkoon. Rahtimäärällä sitä vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busanin (349,7 milj. t), Gwangyangin (Kwangyang; 283,1 milj. t) ja Ulsanin satamat (175,4 milj. t).
Nykyisen kauppasataman kehittyminen juontaa vuoteen 1883, jolloin Korean ja Japanin välillä solmitussa sopimuksessa Incheon nimettiin yhdeksi kolmesta Korean kansainvälisestä kauppapaikasta.
Ulsanin satama

Ulsanin satama (, ; UN/LOCODE: KR USN) on Etelä-Korean Ulsanin kaupungissa toimiva suursatama. 
Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 175,4 milj. t) Etelä-Korean kolmanneksi vilkkain satama, ja se luettiin myös maailman 30 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä arvioituna Ulsanin satamaa vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busan (349,7 milj. t) ja Gwangyangin satama (Kwangyang; 283,1 milj. t).
Nykyinen satama avattiin vuonna 1963. Kalastuksen tukikohtana ja kalastussatamana seutu on toiminut huomattavasti pitempään, sillä seudun kalliopiirroksista on löydetty luokkaa 8 000 vuotta vanhoja kuvauksia valaanpyynnistä.
CA-luokka

CA-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka, joka oli käytössä toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu.
Kahden ensimmäisen Capronin suunnitteleman aluksen uppouma oli pinnalla 13,5 ja sukelluksissa 16,4 tonnia. Niiden pituus oli kymmenen, leveys 1,96 ja syväys 1,60 metriä. Alusten voimanlähteenä oli pinta-ajossa 60 hevosvoiman dieselmoottori ja sukelluksissa 25 hevosvoiman sähkömoottori. Aseisuksena aluksilla oli kaksi 450 millimetrin torpedoputkea, joihin aluksilla ei ollut lisätorpedoita. Alukset oli alun perin suunniteltu rannikkokohteiden suojaamiseen, mutta myöhemmin ne siirrettiin iskemään suojattuihin kohteisiin kuten sotasatamiin.
Toiset kaksi alusta olivat kooltaan hieman suurempia, mutta niiden uppouma oli hieman pienempi ollen pinta-ajossa 12,6 ja sukelluksissa 13,8 tonnia. Alusten pituus oli 10,47, leveys 1,90 ja syväys 1,83 metriä. Alusten voimanlähteenä oli ainoastaan 25 hevosvoiman Marelli-sähkömoottori, joka mahdollisti pinnalla seitsemän ja sukelluksissa kuuden solmun nopeuden. Ne oli nimenomaan suunniteltu satamiin suunnattuihin hyökkäyksiin kuten kahdella ensimmäisellä oli tehty 1941-1942, joten alusten aseistuksena oli kahdeksan 100 kilogramman ja kaksikymmentä 20 kilogramman räjähdyspanosta.
Tabaluga (televisiosarja)

Tabaluga on vuosina 1996–2004 valmistunut saksalais-australialainen animaatiosarja, jonka on tuottanut Flying Bark Productions (entinen ”Yoram Gross Films Studio” ja ”Yoram Gross-EM.TV”). Sarja perustuu Peter Maffayn luomaan samannimiseen hahmoon. Tabaluga on maailman viimeinen lohikäärme ja Viheriamaan kruununprinssi. Viheriamaa on taianomainen paikka, jossa asuu useita eri lajeja puhuvia eläimiä. Tabalugan on puolustettava kotiaan kahdelta kilpailevalta kuningaskunnalta, jotka sijaitsevat Viheriamaan kummallakin puolella. Toinen on kylmä, arktinen tundra, jota hallitsee paha lumiukko nimeltä Arktos ja toinen taas polttava aavikko, jota hallitsee paha hiekkahenki nimeltä Humsin.
Juoni.
Sarja keskittyy Tabalugaan, joka on viimeinen Viheriamaassa asuva lohikäärme. Viheriamaassa asuu älykkäitä, puhuvia eläimiä. Lohikäärmeenä hänen tehtävänään on puolustaa Viheriamaata pahalta lumiukolta Arktosilta ja hiekkahenki Humsinilta.
Euroopan kirkkojen konferenssi

Euroopan kirkkojen konferenssi () on Euroopan kirkkojen yhteistyöelin. Järjestö perustettiin vuonna 1959 toisen maailmansodan jälkimainingeissa. Järjestön tavoitteena oli toimia kirkkopoliittisena protestina kylmälle sodalle. Myöhemmin järjestö on kuvannut tavoitettaan suvaitsevaisuuden lisäämisenä.
Järjestön pääasialliseksi tehtäväksi muodostui kanssakäymisen varmistaminen kaikkien Euroopan kirkkojen välillä. Järjestön jäsenkirkkoihin kuuluu ortodoksisia, anglikaanisia ja uskonpuhdistuksen jälkeisiä kirkkokuntia. Jäsenkirkkojen määrä on vähentynyt, sillä 2000-luvun alussa konferenssiin kuului 124 jäsenkirkkoa. Nykyisin konferenssiin kuuluu 114 jäsenkirkkoa. Sen ensimmäiseen yleiskokoukseen Tanskan Nyborgissa 1959 osallistui yli 40 kirkkoa.
Järjestöllä on läheiset yhteydet Euroopan kirkkojen siirtolaiskomissioon ja Kirkkojen maailmanneuvostoon.
Konferenssin toiminta nykyään.
Konferenssin viimeisin, 15. yleiskokous järjestettiin vuonna 2018 Serbian Novi Sadissa. Tällöin jäseniä viiden vuoden välein pidettävässä kokouksessa oli jo 114. Nykyään konferenssi pyrkii edistämään kirkkojen yhteyttä, rauhaa ja ihmisoikeuksia Euroopassa. Konferenssin pääkonttorit sijaitsevat Brysselissä ja Strasbourgissa.
Konferenssi on muodostanut suhteet roomalaiskatoliseen kirkkoon luomalla yhteistyörakenteet Euroopan Katolisen Piispainkonferenssin kanssa.
Suomen kirkot.
Suomen evankelis-luterilainen ja ortodoksinen kirkko olivat osallisina viimeisessä yleiskokouksessa ja ovat konferenssin vakituisia jäseniä. Lisäksi Suomen Ekumeeninen Neuvosto toimii tarkkailijajäsenenä.
V-Cord

V-Cord on Sanyon kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunnattiin ensisijaisesti kotitalouksien käyttöön. V-Cord esiteltiin vuonna 1972 ja poistettiin markkinoilta 1970-luvun lopussa. Sanyon lisäksi järjestelmän nauhureita valmisti Toshiba.
V-Cord käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman magneettinauhaa, kuten tunnetummat VHS- ja Betamax-järjestelmät. V-Cord-kasetti ladataan lyhyempi sivu edellä, kuten toisessa kaupallisesti epäonnisessa järjestelmässä, VX:ssä. V-Cordissa nauhakelat sijaitsevat vierekkäin, VX:ssä ne on sijoitettu toistensa päälle, kuten Philipsin VCR-järjestelmässä. V-Cord I poikkeaa muista videokasettijärjestelmistä luku- ja kirjoitusmekanisminsa osalta. Sen mekanismi vastaa lähinnä quadruplex-systeemiä, jossa videonauhan kuvaraidat ovat pystysuorassa suhteessa kuvarummun kuvapäähän. V-Cord II sen sijaan käyttää helical scan -viistopyyhkäisyä, kuten VHS ja useimmat muut kotivideojärjestelmät.
V-Cord I -nauhojen kapasiteetti on 60 minuuttia ja ne tallentavat mustavalkoisena. Vuonna 1976 esiteltiin V-Cord II -nauhat, joiden enimmäiskapasiteetti on 120 minuuttia ja ne tallentavat myös väreissä. V-Cord I ja V-Cord II eivät ole yhteensopivia. Edellisen nauhannopeus on 14,8 cm/s ja jälkimmäisen 7,4 cm/s (puolinopeudella 3,7 cm/s).
V-Cord II oli aikanaan varsin edistyksellinen: siinä on kaksi tallennusnopeutta, pysäytyskuva ja hidastustoiminto. Koska V-Cord ei menestynyt kaupallisesti, Sanyo alkoi valmistaa Betamax-järjestelmän nauhureita 1977. Sanyo markkinoi valmistamiaan Beta-nauhureita nimellä Betacord. Myös Toshiba siirtyi Betamaxiin, ja kumpainenkin valmistaja vaihtoi VHS-järjestelmään Betamaxin väistyttyä markkinoilta.
Kasperi Hirvonen

Kasperi Hirvonen (s. 13. syyskuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija.
Seurajoukkueura.
Suomessa Hirvonen edusti Bandyliigan Botniaa kausilla 2012–2017 ja
Mikkelin Kamppareita kaudella 2017–2018.
Kesällä 2018 Hirvonen siirtyi Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavaan IFK Motalaan. 
Syksyksi 2021 Hirvonen palasi Suomen Bandyliigaan ja Porvoon Akillekseen. 
Tauon jälkeen Kasperi Hirvonen teki paluun Bandyliigaan Botnian riveissä tammikuussa 2025.
Maajoukkueura.
Kasperi Hirvonen pelasi miesten A-maajoukkueessa Rättvikin neljän maan turnauksessa joulukuussa 2018. Hän on edustanut Suomea kahdeksassa B-, kymmenessä nuorten ja viidessä poikien maaottelussa.
Hirvonen oli mukana P 17 MM-kultaa voittaneessa joukkueessa vuonna 2013.
Miesten jääpallon MM-kisoissa Kasperi Hirvonen debytoi Ruotsin Vänersborgissa vuonna 2019.
Saavutukset.
Seurajoukkueessa:
Maajoukkueessa:
R.Smg. Acciaio

R. Smg. Acciaio oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Acciaio-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Odero Terni Orlandon telakalta läheltä La Spezian laivastotukikohtaa Muggianosta, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1941 ja luovutettiin laivastolle 30. lokakuuta.
Palvelus.
Luovutuksen jälkeen aluksen miehistö oli viisi kuukautta koulutettavana. Aluksella tehtiin ensimmäinen partiomatka Libyan rannikolle 29. maaliskuuta - 4. huhtikuuta 1942 päällikönään Ottorino Beltrami. Matkan aikana havaittiin ongelmia Fiatin valmistamassa dieselmoottorissa, minkä seurauksena alus oli satamaan palattuaan yli kaksi kuukautta telakalla korjattavana.
Alus palasi palvelukseen kesäkuussa ja se oli partiomatkalle Algerian rannikolle Caxinenniemen pohjoispuolelle 6.-9. kesäkuuta. Alus teki toisen matkan samalle alueelle 13.-18. kesäkuuta. Seuraavan partiomatkan alus teki 24. heinäkuuta - 3. elokuuta Baleaarien eteläpuoliselle alueelle. Partiomatkalla 8.-11. marraskuuta alus hyökkäsi tuloksetta risteilijää vastaan Algerian rannikolla. Alus teki partiomatkan 1. tammikuuta - 10. helmikuuta 1943 Carbonin ja Bougaronin niemien välisellä alueella, jolloin se upotti sukellusveneentorjuntatroolari "HMT Tervanin". Upotus oli ainoa sukellusveneelle kirjattu.
Alus teki 18.-29. helmikuuta matkan samalle alueelle ja Ferin niemen pohjoispuolelle 4.-16. huhtikuuta. Matkan päätyttyä Bertrami luovutti aluksen päällikkyyden Vittorio Pescatorelle.
Alus partioi 13. - 18. kesäkuuta Sisilian lounaispuolella, mistä se siirtyi Philippevillen lahdelle 20. kesäkuuta. Alus lähti viimeiselle matkalleen 10. heinäkuuta La Maddalenasta. Aluksen tehtävänä oli ylittää Messinansalmi ja partioida Sisilian länsirannikolla.
Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusvene "HMS Unruly" miehistö havaitsi 13. heinäkuuta illalla "Acciaion". Britti sukellusvene laukaisi neljä torpedoa, jotka upottivat italialaisaluksen. Aluksella sai surmansa 46 miehistönjäsentä.
R.Smg. Adua

R. Smg. Adua oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin CRDA:n Monfalconen telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta ja luovutettiin laivastolle 14. marraskuuta.
Palvelus.
Vuoden 1939 lopulla alus liitettiin VII sukellusveneosaston 71. laivueeseen, joka oli sijoitettu Cagliariin Sardiniaan. Italian liittyessä toiseen maailmansotaan 10. kesäkuuta 1940 aluksen päällikkönä oli Roselli Lorenzini ja se oli partiomatkalla Sardiniansalmessa yhdessä kolmen muun veneen kanssa. Kolme päivää myöhemmin alus siirtyi Baleaareille ja lopulta Lyoninlahdelle Ranskan etelärannikolla, missä aluksen miehistö havaitsi 18. kesäkuuta Ranskan laivaston Marseista Touloniin matkanneen saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon, mutta tulos on ristiriitainen.
Pian matkalta palattuaan aluksen päälliköksi tuli Luigi Riccardi. Lokakuusta 1940 maaliskuuhun 1941 alus kuului Pulassa toimivaan merisotakouluun, minä aikana aluksen päällikön sijaisena olivat Carlo Todaro ja Mario Resio. Koululta vapauduttuaan alus siirtyi Riccardin johdolla Tarantoon.
Maaliskuusta toukokuuhun 1941 alus partioi Tarantonlahdella ja Kreikan vesillä. Alus kävi 10. toukokuuta Leroksella, josta se lähti 24. toukokuuta partiomatkalle Aleksandrian ja Kreetan väliselle merialueelle. Littinoksenniemen edustalla alus kohtasi 3. kesäkuuta moottoripurren, jossa oli 72 Egyptiin pyrkivää brittisotilasta. Sukellusveneeseen siirrettiin kahdeksan upseeria ja pursi pakotettiin palaamaan Kreetalle. Partiomatkalta alus palasi Tarantoon, jossa se siirrettiin huoltoon telakalle.
Syyskuun puolivälissä alus sai päätökseen partiomatkan Minorcalla ja se saapui Cagliariin 16. syyskuuta. Alus palasi 29. syyskuuta merelle aloittaen partioinnin Palosinniemen edustalla Cartagenan pohjoispuolella, missä odotettiin suurta saattuetta. Aluksen miehistö havaitsi 30. syyskuuta yksitoista hävittäjää, joita vastaan alus hyökkäsi laukaisten neljä torpedoa. Alus väisti hyökkäystä, mutta sen lähettämä ilmoitus saattueesta on viimeinen havainto aluksesta.
Sodan jälkeen julkaistut Britannian kuninkaallisen laivaston raportit kertovat "HMS Gurkhan" ja "HMS Legionin" upottaneen alueella sukellusveneen, josta ei jäänyt eloonjääneitä.
Aida (nimi)

Aida on alkujaan italialainen naisen etunimi. Nimen alkuperää ei varmuudella tunneta, mutta se on mahdollisesti Ada-nimen muunnelma. Toisen selityksen mukaan se on arabialaista alkuperää ja johtuu joko etiopialaista naista taikka "palannutta henkilöä" tai "vierailijaa" tarkoittavasta sanasta. Nimen teki tunnetuksi Giuseppe Verdin vuonna 1871 säveltämä ooppera "Aida". Jo 1800-luvun lopulla nimi tuli käyttöön myös Ruotsissa, jossa se yleistyi uudelleen 1990-luvulta lähtien.
Suomessa nimi Aida oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu huhtikuuhun 2025 mennessä noin 1 680 henkilölle. Nimi oli Suomessakin käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Aida-nimisistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Aidan nimipäivä on 22. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.
Greg Smyth

Greg Smyth (23. huhtikuuta 1966 Oakville – 16. helmikuuta 2018 St. John’s) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen kautta NHL:ssä. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Smyth kuoli syöpään. Philadelphia Flyers varasi hänet toisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana.
Pelaajaura.
Smyth pelasi NHL:ssä ensimmäisen ottelunsa kaudella 1986–1987 Philadelphia Flyersin paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 1988–1989 Quebec Nordiquesiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Smythin viimeinen kausi NHL:ssä oli 1996–1997. Hän lopetti uransa BISL-kauden 1999–2000 jälkeen.
Piinitridi

Piinitridi (Si3N4) on piin ja typen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kovuutensa ja lämpötilankestonsa vuoksi muun muassa moottoreissa, leikkaavissa työvälineissä ja laakereissa. Lisäksi sitä käytetään elektroniikassa mikropiirien valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa piinitridi on harmahtavanvalkoista kiinteää ainetta. Yhdiste on polymorfista eli sillä on useita kidemuotoja. Tavanomaisimmat ovat α- ja β-muodot, joiden alkeiskoppi on heksagonaalinen. Molemmat näistä ovat stabiileja huoneenlämpötilassa, mutta α-muoto muuntuu β-muodoksi yli 1 650 °C:n lämpötilassa. Näiden kidemuotojen lisäksi piinitridistä tunnetaan kaksi korkean paineen kidemuotoa, jotka ovat kuutiollinen γ-muoto (tai c-muoto) ja mahdollisesti ortorombinen δ-muoto. Piinitridi on kovaa (kovuus Mohsin asteikolla 9) ja kestää korkeita lämpötiloja ja on inertti. Se ei liukene veteen, mutta liukenee vetyfluoridiin ja kuumiin väkeviin emäsliuoksiin. Kuumennettaessa yli 1 900 °C:n lämpötilaan se hajoaa piiksi ja typeksi.
Valmistus ja käyttö.
Piinitridin valmistusmenetelmä riippuu pitkälti käyttökohteesta. Leikkuuteriin, laakereihin ja moottorien osiin piinitridiä valmistetaan kuumentamalla piitä ja typpeä noin 1 100–1 400 °C:n lämpötilaan. Toinen menetelmä on kuumentaa piidioksidia ja typpeä hiilen läsnä ollessa. Hiili toimii tässä reaktiossa pelkistimenä ja pelkistää piidioksidin piiksi. Näin saatu tuote on jauhemaista, ja se sintrataan halutuiksi kappaleiksi. Elektroniikkateollisuuden käyttöä varten piinitridiä valmistetaan kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Lähtöaineena ovat tetrakloorisilaani, tai jokin muu kloorisilaani, ja ammoniakki.
3 Si + 2 N2 → Si3N4
3 SiCl4 + 4 NH3 → Si3N4 + 12 HCl
Piinitridiä käytetään kovuutensa ja kuumuudenkestävyytensä vuoksi monissa mekaanisesti vaativissa sovelluksissa. Tällaisia ovat esimerkiksi leikkaavat työstökoneiden terät sekä moottorien osat kuten dieselmoottorien hehkutulpat ja kaasuturbiinien osat. Piinitridistä valmistetaan myös kuulalaakereita. Elektroniikkateollisuudessa piinitridiohutkalvoja käytetään etsaukselta passivoivana päällysteenä ja estämään kosteuden tai natriumionien pääsyn mikropiirin pinnalle aiheuttamaan korroosiota.
Gwangyangin satama

Gwangyangin satama (, ; UN/LOCODE: KR KAN; Kwangyangin satama: KR KWA) on Etelä-Korean etelärannikolla Gwangyangin kaupungissa toimiva suursatama. 
Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 283,1 milj. t, revenue tons) Etelä-Korean toiseksi vilkkain satama, ja kuului maailman 20 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä mitattuna Busanin satama (349,7 milj. t) oli sitä vilkkaampi eteläkorealainen satama.
Vuonna 1987 käynnistetty, sataman vieressä toimiva suuri POSCO-yhtiön terästehdas (Gwangyang Steel Works) on sataman merkittävin rahdintuottaja.
Maija Kauhanen

Maija Kauhanen (s. 1986) on suomalainen kansanmuusikko ja kanteletaiteilija. Hän on soittanut useissa yhtyeissä, kuten Okra Playground, Malmö, Rönsy ja Folk’Avant. Kauhanen ja Helmi Camus ovat esittäneet ja levyttäneet Duo Pimperot -nimellä eroottisia kansanlauluja.
Kauhanen soittaa useita erikokoisia ja -mallisia kanteleita sekä lisäksi muita soittimia. Hänen erikoistumisalueensa on 23-kielinen Saarijärven kantele ja sen perinteinen soittotapa käyttäen pientä puutikkua plektrana. Kauhasen käyttämät Saarijärven kanteleet ovat hänen isänsä Kari Kauhasen rakentamia.
Tegera Arena

Tegera Arena on areena Leksandissa, Ruotsissa. Areena avattiin 3. lokakuuta 2005. Areenaa käytetään pääasiassa jääkiekko-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti on 7 650 katsojaa. Areena on jääkiekkoseura Leksands IF:n kotiareena.
Areena on toiminut vuoden 2007 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen kilpailupaikkana. Areena on myös isännöinyt Melodifestivalenin semifinaaleja.
Sparbanken Lidköping Arena

Sparbanken Lidköping Arena on vuonna 2009 avattu jääpallohalli Lidköpingissä, Ruotsissa. Areenaa käytetään pääasiassa jääpallo-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti urheilutapahtumissa on 4 500 katsojaa ja konserteissa 12 500 katsojaa. Areena on jääpalloseurojen Villa Lidköping BK ja Lidköpings AIK kotiareena. 
Areena on isännöinyt vuoden 2014 Melodifestivalenin "Toinen mahdollisuus" -karsinnan. Areena isännöi vuoden 2019 Melodifestivalenin neljännen semifinaalin.
Pillnitzin julistus

Pillnitzin julistus eli Pillnitzin konventio oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Leopold II:n ja Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm II:n 27. elokuuta 1791 antama yhteinen julistus Ranskan vallankumousta vastaan. Se käynnisti kehityksen, joka johti ensimmäisen vallankumoussodan puhkeamiseen Ranskan ja Itävallan välillä keväällä 1792.
Ranskassa vuonna 1789 käynnistynyt vallankumous oli pakottanut kuningas Ludvig XVI:n luopumaan itsevaltiudesta ja alistumaan perustuslakia säätävän kansalliskokouksen tahtoon. Ranskan kehitys huolestutti Euroopan muita hallitsijoita, jotka pelkäsivät Ranskan esimerkin nostattavan levottomuuksia myös muissa maissa. Kesäkuussa 1791 Ludvig XVI ja hänen puolisonsa Maria Antoinette yrittivät paeta Ranskasta, mutta jäivät kiinni. Vallankumouksen alkuvaiheessa Ranskasta paenneet ylhäissäätyiset emigranttirojalistit painostivat muita hallitsijoita puuttumaan Ranskan tilanteeseen itsevaltiuden palauttamiseksi. Erityisen suuren paineen alla oli keisari Leopold II, joka oli Maria Antoinetten veli ja huolestunut sisarensa turvallisuudesta. Elokuussa 1791 hän tapasi Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II:n Pillnitzissä lähellä Saksin vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkia Dresdeniä. Kokousta isännöi Saksin vaaliruhtinas Fredrik August III. Paikalla oli myös emigranttien johtaja, Ludvig XVI:n äärivanhoillinen nuorempi veli Artois’n kreivi.
Leopold II ja Fredrik Vilhelm II antoivat Pillnitzissä viisi lausetta käsittäneen julistuksen, jossa kutsuttiin Euroopan hallitsijoita palauttamaan Ludvig XVI:n rajoittamaton valta ”kaikkein tehokkaimmilla keinoilla”. Julistuksessa kuitenkin sanottiin myös, että Itävalta ja Preussi tekisivät sotilaallisen väliintulon vain yhdessä Euroopan muiden suurvaltojen kanssa. Kaikkien suurvaltojen liittyminen yhteiseen interventioon ei vaikuttanut todennäköiseltä, joten Ranskaan kohdistettu uhkaus oli lähinnä symbolinen mielenosoitus. Keisari Leopold ei itse asiassa halunnut lähteä sotaan. Julistuksen muotoilun oli tarkoitus lähinnä tyydyttää emigrantit ja pelotella Ranskan vallankumouksellisia maltillisemman politiikan tielle. Yksi syy tähän oli myös se, että jos Itävalta ja Preussi joutuisivat kahdestaan sotaan Ranskaa vastaan, Venäjä saisi vapaat kädet Puolan suunnalla, missä myös oli kehkeytymässä konflikti.
Ranskassa Pillnitzin julistusta pidettiin röyhkeänä uhkailuna, ja siitä seurasi vain vallankumouksen radikalisoituminen ja entistä uhittelevampi ulkopolitiikka. Syyskuussa 1791 kansalliskokous päätti liittää paaville kuuluneet Avignonin ja Comtat Venaissinin Ranskaan. Helmikuussa 1792 Itävalta ja Preussi solmivat puolustusliiton. Muutamaa viikkoa myöhemmin Leopold II kuoli, ja hänen seuraajakseen tuli sotaisampi Frans II. Ranska julisti lopulta sodan Itävallalle huhtikuussa 1792.
Arja Toivonen

Arja Aulikki Toivonen (s. 28. huhtikuuta 1946 Juupajoki) on suomalainen taidemaalari. 
Toivonen opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1965-1966, Münchenin taideakatemiassa 1967-69 ja Düsseldorfin taideakatemiassa 1969-74, Saksassa. Toivonen sai Düsseldorfin opintoajoiltaan vahvoja vaikutteita ja kiinnostuksen alkuperäiskansoihin opettajaltaan Joseph Beuysilta. Hänellä on ollut lukuisia yksityisnäyttelyitä muun muassa Oulun taidemuseossa vuonna 1992 ja Tarton taidemuseossa Virossa vuonna 2002. Nykyään hän pitää näyttelyitä lähinnä Etelä-Amerikassa, joista viimeisimmät Casa de la Cultura Benjamin Carrionissa, Quitossa, Ecuadorissa vuonna 2013 ja Perun ulkoministeriön tiloissa, Centro Cultural Inga Garcilasossa, Limassa vuonna 2015. Hänen työskentelytapoihinsa kuuluvat öljy ja guassi.
Toivonen on asunut ja työskennellyt Etelä-Amerikassa (Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Boliviassa) vuodesta 1974. Tutustuminen alkuperäiskulttuuriin, muun muassa Macchu Picchuun, Valle Sagradoon, Tiwanakuun ja arkeologisiin kaivauksiin synnyttivät hänen esi-kolumbiaaniset mytologiset teoksensa. Viime vuosina aihemaailma on laajentunut eri heimojen uskomuksista vanhoihin rituaaleihin sekä shamanismiin. 
Toimittaja Pekka Koli teki Yle TV2:lle Arja Toivosesta kulttuuriohjelman "Paccha Mama" vuonna 1989. Antroposofi ja tutkija Erika Plattner julkaisi vuonna 2017 Toivosesta teoksen "Arja Aulikki Toivonen: Ein Leben in der mythologischen und symbolischen Kunst in Lateinamerika".
Gideon Sonck

Johan Gideon Sonck (7. heinäkuuta 1850 Pyhäjoki – 3. heinäkuuta 1940 Helsinki) oli kielenkääntäjä, joka vaikutti senaatin ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä merkittävästi varsinkin lakitekstien uudistamiseen.
Henkilöhistoria.
Gideon Sonckin vanhemmat olivat kappalainen Johan Mauritz Sonck ja Anna Lovisa Haartman ja puoliso vuodesta 1899 Amalia Honkonen. Sonck tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1871 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882. Hän toimi senaatissa apulaiskielenkääntäjänä vuodesta 1884 ja oikeusosastolla vuodesta 1891, nuorempana kielenkääntäjänä vuodesta 1893, vanhempana vuodesta 1913 ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä 1917–1926. Sonck siirtyi eläkkeelle 1926. Valtiopäivillä 1894 ja 1897 hän oli suomenkielisten lakitekstien ja ponsilauselmien kielentarkastaja, vuonna 1899 hän oli uuden kirkkolain suomentamiskomitean jäsen ja työskenteli kahdessa eri tarkastuskomiteassa, tarkastaen muun muassa vuoden 1734 lain suomenkielistä tekstiä. Sonck julkaisi muun muassa "Ruotsalais-suomalaisen laki- ja virkakielen sanaston" sekä lukuisia, pääasiassa suomenkielen oikeakielisyyttä käsittelleitä sanomalehtikirjoituksia.
Mokgweetsi Masisi

Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi (s. 21. heinäkuuta 1961) oli Botswanan tasavallan viides presidentti 2018–2024. Aiemmin Masisi on toiminut maansa opetusministerinä, vuonna 2014. Parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Elämänvaiheita.
Mokgweetsi Masisin isä Edison Masisi teki elämäntyönsä politiikassa ja hänet valittiin moneksi kaudeksi parlamenttiin. Hän toimi myös ministerinä.
Nuori Masisi kasvoi ja kävi koulunsa Botswanan pääkaupungissa Gaboronessa. Hän oli kiinnostunut urheilusta, erityisesti tenniksestä ja jalkapallosta. Urheiluharrastukset saivat jäädä kun hän päätti ryhtyä näyttelijäksi. Vuonna 1984 hän näytteli pääroolin Gaboronessa tehdyssä produktiossa "Cry, the Beloved Country" ja sai siitä hyvät arvostelut. Hän jatkoi teatteriuraansa 1980-luvulla ja näytteli myös eteläafrikkalaisissa b-luokan elokuvissa.
1980-luku kului Masisilla paitsi näyttelemisen, myös opiskelun parissa. Hän valmistui vuonna 1984 Botswanan yliopistosta, missä oli opiskellut englannin kieltä ja historiaa. Sen jälkeen hän työskenteli opettajana. Vuonna 1987 hän siirtyi Botswanan yliopistoon opetussuunnitelma-asiantuntijaksi. Sieltä hän siirtyi Yhdysvaltoihin Floridan osavaltionyliopistoon tekemään kasvatustietieteiden maisterin tutkintoa vuonna 1987. Palattuaan kotimaahansa hän työskenteli Unicefin palveluksessa.
Poliittista uraansa Masisi aloitteli 2000-luvun alussa. Hän liittyi Botswanan demokraattipuolueeseen ja hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 2009. Pian sen jälkeen hän pääsi hallintoasiain ministeriöön apulaisministeriksi.
Tammikuussa 2011 Masisi nousi hallintoasiain varaministeristä varsinaiseksi ministeriksi. Opetusministeriksi hänet nimitettiin vuonna 2014. Samana vuonna hän uusi parlamenttipaikkansa ja sai jatkaa opetusministerinä. Botswanan presidentti Ian Khama nimitti Masisin varapresidentiksi 12. lokakuuta 2014.
Masisi on ollut myös Botswanan yliopiston kansleri. Presidentti Ian Khama nimitti hänet tehtävään viisivuotiskaudeksi 5. heinäkuuta 2017.
Vuoden 2024 presidentinvaaleissa Masisi hävisi Duma Bokolle. Näin päättyi hänen Botswanan demokraattipuolueen 58 vuotta kestänyt valtakausi.
Masisi on naimisissa.
Laakavarsi

Laakavarsi on litteä kasvin varren rakenne. Laakavarret muistuttavat usein lehtiä ja toimivat niiden tavoin yhteyttävinä eliminä, mutta muodostuvat kasvin varren solukosta, ja ovat siten rakenteellisesti kasvin haaroja. Monilla laakavartisilla kasveilla varsinaiset lehdet ovat surkastuneet tarpeettomina. Laakavarsista käytetään myös nimityksiä "kladodio", "platykladio" ja "fyllokladio". Laakaverso on erityisesti lehteä muistuttava vihreä, litteä ja levymäinen laakavarsi.
Laakavarsia esiintyy monentyyppisillä kasveilla. Ne ovat yleisiä muiden muassa opuntioilla ("Opuntia"), talvikaktuksilla ("Schlumbergera"), laipikoilla ("Phyllanthus") ja ruskuksilla ("Ruscus"). Havupuihin kuuluvat lapakkapuut ("Phyllocladus") ovat saaneet nimensäkin laakavarsistaan eli fyllokladioistaan.
Linnanpuisto (Hämeenlinna)

Linnanpuisto on puisto Hämeenlinnassa Linnanniemen kaupunginosassa. Puisto on saanut nimensä sen pohjoispuolella sijaitsevasta Hämeen linnasta ja tunnetaan suosittuna vapaa-ajanviettopaikkana.
Idässä Linnanpuisto rajoittuu Vanajaveteen, lännessä Tampereentiehen ja etelässä Koilliskulman puutalokortteleihin. Linnanpuiston halkaisee Lyseon yläkoululta linnalle kulkeva mukulakivinen . Puiston itälaidalla sijaitsee samaan puistoalueeseen kuuluva Eino Leinon puisto.
Linnanpuisto on vanhimmalta osaltaan peräisin kaupungin ensimmäisestä asemakaavasta, jonka laati Axel Magnus Arbin vuonna 1777. Vielä 1600-luvulla alue oli ollut alavaa vesijättömaata. Nykyiset puuistutuksensa puisto sai 1940-luvulla. Linnanpuistossa järjestetään kesäisin monenlaisia tapahtumia, kuten Wanaja Festival ja Hämeen keskiaikafestivaali.
Urho Kähkönen

Urho Kähkönen (s. 23. tammikuuta 1967 Kuhmo) on suomalainen kuvataiteilija, joka käyttää monenlaista tekniikkaa, kuten kuvataidetta, videotaidetta, veistostaidetta ja erilaisia sekatekniikoita sekä yhteisöteoksia. Hän on toiminut erilaisissa työtehtävissä Etelä-Suomessa. Hän on suorittanut tutkinnon Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksen elokuva- ja videoilmaisun nelivuotisella linjalla 1999. 
Kähkönen palasi synnyintilalleen Kuhmon Kuusamonkylään vuonna 2008 vapaaksi taiteilijaksi, ja hän työskentelee myös opettajana kansalaisopistossa. Kähkönen on hyvin tuottelias ja arvostettu. Hän on ollut mukana useissa kutsunäyttelyissä, myös ulkomailla, ja yksityisnäyttelyitä on hänellä ollut yli 20. Hänellä on alkuvuodesta oma näyttely Kajaanin taidemuseossa alkuvuodesta 2019. Hänen mottonaan on pyrkimys valoon, koska kokee nykyajassa paljon pimeitä piirteitä. Myös Kähkösen kotimaisemia pidetään merkittävänä taiteellisena ympäristötekona.
TrSS St David (1906)

TrSS St David oli Great Western Railwaylle vuonna 1906 rakennettu matkustaja-alus.
Historia.
Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwaylle. se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta. Kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS "St George" ja TrSS "St Patrick".
Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se toimi sairaalalaivana. Se uudistettiin vuonna 1925.
20. elokuuta 1927 laiva törmäsi sen sisaralukseen TrSS "St Patrickiin" Fishguardin satamassa.
Vuonna 1932 laiva sai uuden nimen "Rosslare." Laiva romutettiin syyskuussa 1933.
TrSS St Patrick (1906)

TrSS St Patrick oli matkustaja-alus, joka rakennettiin Great Western Railwayille vuonna 1906.
Historia.
Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwayille se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta, jonka kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St David.
Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se muutettiin sairaalaivaksi ensimmäisen maailmansotaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käskystä.
20. elokuuta 1927 se törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa.
Se uudistettiin vuonna 1926 ja se syttyi palamaan 7. huhtikuuta 1929. Tulipalo johtui sähköhäiriöstä, jonka jälkeen se romutettiin samana vuonna.
D-tuotanto

D-tuotanto Ilkka Lipsanen tai D-Tuotanto Ky on Ilkka Lipsasen eli Dannyn 16. syyskuuta 1966 perustama eräs Suomen vanhimmista ohjelmatoimistoista.
Se on perustamisestaan lähtien vastannut Dannyn ohjelmatoiminnasta, mutta sen kautta suosioon on noussut lisäksi noin sata muuta artistia, kuten Kirka, Markku Aro, Topi Sorsakoski, Virve Rosti ja Ami Aspelund. Sen listoille kuului aikoinaan myös iäkkäämpiä tähtiä, kuten Tapio Rautavaara, Olavi Virta, Tauno Palo ja Ansa Ikonen.
Yrityksen perustamisen syynä oli alun perin se, että Dannyn manageri Tappi Suojanen ei suostunut korottamaan Dannyn palkkaa. Parhaimmillaan yritys työllisti 360 henkilöä ollen Suomen suurin ohjelmatoimisto. Ilkka Lipsasen mukaan suosio perustui muun muassa siihen, että yritys pyrki noudattamaan sääntöjä. Lipsanen oli huomannut, ettei alalla noudatettu työlainsäädäntöä, minkä lisäksi tiedon puutteen takia vallalla oli turvaton ja levoton ilmapiiri. Työntekijät eivät tunteneet oikeuksiaan, ja monet ohjelmatoimistot jättivät työntekijöilleen kuuluvat sosiaalimaksut ja vakuutukset kokonaan maksamatta. Lisäksi D-tuotanto panosti keikkojen maantieteelliseen ketjuttamiseen, kun aiemmin esiintymisiä oli Suomessa tehty etäisyyksistä riippumattomalla ”tikkataulumyynnillä”.
D-tuotanto hajosi vuonna 1974, kun muun muassa Kirka, Kisu ja Markku Aro perustivat yhdessä oman ohjelmatoimistonsa. Siitä lähtien D-tuotanto on toiminut pienempimuotoisena. Vuonna 2024 yritys toimi Espoossa.
Ilkka Lipsanen palkittiin syyskuussa 2016 Keskuskauppakamarin kultaisella ansiomerkillä tunnustuksena ansiokkaasta työstään D-Tuotanto Ky:ssä 50 vuoden ajan.