tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elizabeth May

Elizabeth May, OC, (s. 9. kesäkuuta 1954 Hartford, Connecticut) on Kanadan Vihreän puolueen puheenjohtaja.
May on myös luonto-aktivisti, kirjailija ja asianajaja. Hän toimi ympäristöliikkeeseen kuuluvan Sierra Club of Canadan johtajana 1989–2006. 
Puolueen puheenjohtajaksi.
9. toukokuuta 2006 May asetti itsensä ehdolle Kanadan Vihreän puolueen puheenjohtajavaaliin. Hänen agendanaan olivat muun muassa ilmastonmuutos ja yhteiskunnan demokratiavaje. Hän ilmaisi myös tyytymättömyytensä muihin puoluejohtajiin, jotka televisioiduissa väittelyissä kyllä puhuvat asioista, mutta eivät sano mitään tärkeää. May ilmaisi halunsa tuoda julki toisenlaisen näkemyksen ja erilaisen tavan tehdä politiikkaa, samalla toivoen äänestäjien pitävän tästä asenteesta, eikä vain äänestävän vähiten huonoa vaihtoehtoa vaalipäivänä.
Ben Sahar

Ben Sahar (s. 10. elokuuta 1989 Holon, Israel) on israelilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on Espanjan pääsarjassa pelaava RCD Espanyol.
Sahar siirtyi Hapoel Tel-Avivista Chelseaan kaudeksi 2006–2007 600 000 euron siirtosummalla. Chelsean edustusjoukkueessa hän pelasi vain kolmessa ottelussa. Kaudella 2007–2008 Sahar oli lainassa mestaruussarjan Sheffield Wednesdayssä ja Queens Park Rangersissa. 
Israelin maajoukkueessa Ben Sahar debytoi kautta aikain nuorimpana pelaajana, 17 vuoden iässä, ottelussa Ukrainaa vastaan helmikuussa 2007. Sahar on 182 senttimetriä pitkä ja hän painaa 75 kilogrammaa. Hänellä on myös Puolan kansalaisuus.
Eira Mollberg

Eira Mollberg (s. 1957 Kuopio) on Savonia-palkittu suomalainen teatteri- ja dokumenttiohjaaja ja kirjailija. Hän on toiminut myös teatterikriitikkona useissa sanoma- ja aikausilehdissä.
Elämä.
Mollbergin isä oli ohjaaja Rauni Mollberg, jonka suhteesta lapsiinsa Eira Mollberg on kirjoittanut kaksi kirjaa ja lisäksi hän on kirjoittanut kirjan omasta alkoholinkäytöstään. Lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä. ja kritiikkiä. Eira Mollberg voitti Savonia-palkinnon romaanillaan "Vakuuslapset". Hän koulutukseltaan filosofian kandidaatti, pääaineena kirjallisuus.
Hänellä on kolme aikuista lasta. Hän on ollut ortodoksi vuodesta 1989 lähtien.
Sojuz TMA-13

Sojuz TMA-13 on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 12. lokakuuta 2008 kello 07.01 UTC ja alus saapui takaisin maahan 8. huhtikuuta 2009 .
__notoc__
Miehistö.
Laukaisu ja laskeutuminen.
Osa ISS:n Retkikunta 18:n miehistöstä
Falcão (futsalpelaaja)

Alessandro Rosa Vieira eli Falcão (s. 8. kesäkuuta 1977 São Paulo) on brasilialainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija.
Falcão aloitti futsalin pelaamisen Corinthiansissa 12-vuotiaana. Hän voitti Brasilian mestaruuden ensi kerran 18-vuotiaana ja sai pian kutsun Brasilian futsalmaajoukkueeseen. Hän ei kuitenkaan vielä ollut mukana Brasilian voittaessa maailmanmestaruuden vuonna 1996. Kaksissa seuraavissa kisoissa hän oli mukana Brasilian saadessa hopeaa 2000 ja pronssia 2004. Vuoden 2004 MM-kisoissa Falcão voitti maalikuninkuuden ja parhaan pelaajan tittelin. FIFA valitsi hänet myöhemmin samana vuonna maailman parhaaksi futsalpelaajaksi. MM-kisoissa 2008 Falcão valittiin toistamiseen kisojen parhaaksi pelaajaksi, ja hän vihdoin voitti pitkään tavoittelemansa maailmanmestaruustittelin. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta hän saavutti Brasilian kanssa kultaa.
Falcão päätti kokeilla myös jalkapalloa 2004 MM-kisojen jälkeen. Hän pelasi 2005 São Paulo FC:n riveissä voittaen Copa Libertadoresin ja São Paulon osavaltion mestaruuden. Falcão palasi tämän jälkeen takaisin futsaliin, jossa hänen seurajoukkueensa on brasilialainen Malwee/Jaraguá.
Falcão oli voittamassa kultaa Brasilian joukkueessa Pan-Amerikan kisoissa 2007.
Richard Garriott

Richard Garriott (s. 4. heinäkuuta 1961 Cambridge, Englanti) on yhdysvaltalainen pelisuunnittelija, joka on tunnettu muun muassa "Ultima"-pelisarjan luojana. 
Garriott on kuudes avaruusturisti, nimikkeenä avaruuslennolle osallistuja. Hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-13 kohti Kansainvälistä avaruusasemaa 12. lokakuuta 2008. Garriott palasi Maahan 24. lokakuuta 2008 lennolla Sojuz TMA-12. Richardin isä Owen Garriott toimi NASAn astronauttina.
Garriott on käynyt myös pohjois- ja etelänavalla sekä Mariaanien haudassa.
Huomionosoitukset ja palkinnot.
Garriott on voittanut Game Developers Choice Awards "Lifetime Achievement Award" -palkinnon sekä hänet on valittu Academy of Interactive Arts &amp; Sciences "Hall of Fameen".
Washburn Guitars

Washburn Guitars on yhdysvaltalainen kielisoittimia valmistava yritys, joka on perustettu Chicagossa vuonna 1883. 
Vaikka Washburn on tunnettu lähinnä akustisista ja sähkökitaroistaan. Yritys valmistaa myös akustisia ja sähköisiä bassokitaroita, banjoja, mandoliineja, matkakitaroita, vahvistimia sekä erilaisia kitaratarvikkeita, kuten hihnoja, koteloita, virittimiä ja kitaran mikrofoneja.
Lieksan keskuskoulu

Lieksan Keskuskoulu on Lieksassa sijaitseva peruskoulu. Koulu aloitti yhtenäiskouluna 1. elokuuta 2004. Keskuskouluun kuuluvat alaluokat 1–6, yläluokat 7–9 ja erityisluokat 1–9. Lisäksi koulussa annetaan esiopetusta.
Toimipisteet ovat kolmessa eri kiinteistössä:
* Kuhmonkatu 30 (esikoulu, luokat 1–2; tekstiilityön ja teknisen työn opetus)
* Koulukatu 16 (luokat 3–6)
* Moisioinkatu 15 (luokat 7–9)
USS Monitor

USS Monitor oli Yhdysvaltain laivaston monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.
Suunnittelu.
"Monitor" oli suunniteltu matalan veden alukseksi taistelemaan joilla ja rannikoilla, sillä alus ei muun muassa suuren tykkitorninsa vuoksi ollut kovinkaan merikelpoinen. Aluksen kannella oli pyörivä tykkitorni, jossa oli kaksi 280 millimetrin tykkiä. Panssaroitu yläkansi oli vain hieman vesirajan yläpuolella. Suurin osa aluksesta oli veden alla, jotta alusta olisi vaikeampi upottaa. Myös kaikki henkilöstön tilat ja moottori sijaitsivat veden alla. Alus oli varustettu potkurilla, joka mahdollisti pelkän höyryvoiman käytön. 
Valmistus.
Aluksen suunnittelija John Ericsson vastaanotti 4. lokakuuta 1861 laivaston tilauksen aluksen valmistamisesta. Aluksen rungon valmisti Continental Iron Works Green Pointissa Long Islandilla alihankintana. Propulsiojärjestelmän valmisti Delamater and Company New York Citystä ja tykkitornin, johon kuului kahdeksan kerrosta tuuman paksuisia rautalevyjä, toimitti Novelty Iron Works New Yorkista. Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen ironclad alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1862. Alus otettiin palvelukseen kuukautta myöhemmin 25. helmikuuta ensimmäisenä päällikkönään luutnantti John L. Warden.
Palvelus.
Alus taisteli 9. maaliskuuta CSS Virginiaa vastaan Hampton Roadsin taistelussa, joka päättyi alusten välillä ratkaisemattomana. Alus upposi 31. joulukuuta Atlantin valtamerellä Cape Hatterasin lähellä ollessaan "USS Rhode Islandin" hinattavana. Turmassa sai surmansa kuusitoista miehistönjäsentä.
Hylky paikannettiin vuonna 1973. Monitorin torni löydettiin 1990-luvulla, ja se nostettiin lopulta kymmenkunta vuotta myöhemmin. Sen todettiin olevan yllättävän hyvin säilynyt. Tykkitorni, potkuri, ankkuri ja moottori ovat nykyisin näytteillä Newport Newsin merimuseossa.
Günther Schwägermann

Günther Schwägermann (s. 24. heinäkuuta 1915 Uelzen) oli saksalainen SS-Hauptsturmführer ja toisen maailmansodan aikana propagandaministeri Joseph Goebbelsin avustaja. 
Schwägermann opiskeli nuoruudessaan liiketaloutta. Hän liittyi vuonna 1937 Leibstandarte SS Adolf Hitleriin ja vuonna 1938 SS Junker -kouluun. Vuonna 1939 hän meni Berliinin poliisivoimiin, josta siirtyi Goebbelsin avustajaksi.
Schwägermann oli Goebbelsin mukana Führerbunkerissa Berliinissä sodan loppuhetkillä. Hän poltti Joseph Goebbelsin ja tämän vaimon Magdan ruumiit näiden tehtyä itsemurhan 1. toukokuuta 1945. 
Schwägermann pakeni Führerbunkerista ja oli sodan jälkeen amerikkalaisten vankina vuoteen 1947.
Woodin piirikunta (Ohio)

Woodin piirikunta () on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen suurin kaupunki ja hallintokeskus on Bowling Green.
Maantiede.
Woodin naapuripiirikuntia ovat Lucas pohjoisessa, Ottawa koillisessa, Sandusky idässä, Seneca kaakossa, Hancock etelässä, Putnam lounaassa ja Henry lännessä.
Väestö.
Piirikunnassa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 125 488 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (94,0 %), mustiin (2,7 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3 %) ja aasialaisiin (1,6 %).
Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2010 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 5,4 %, 5–17-vuotiaita 16,4 %, 18–24-vuotiaita 17,1 %, 25–44-vuotiaita 23,6 %, 45–64-vuotiaita 25,6 % ja yli 65-vuotiaita 11,9 %. Asukkaista köyhyysrajan alapuolella oli 12,2 % vuonna 2010.
Liikenne.
Bowling Green lähellä sijaitsee piirikunnan omistama Wood County Airport -lentokenttä, josta on maantietä 20 minuutin matka Toledon keskustaan.
Stéphane Henchoz

Stéphane Henchoz (s. 7. syyskuuta 1974) on sveitsiläinen entinen jalkapalloilija. 
Keskuspuolustajan paikalla pelannut Henchoz aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Neuchâtel Xamaxin joukkueessa vuonna 1992. Vuosina 1995–1997 hän pelasi kahden kauden ajan Saksan Bundesliigassa HSV:n joukkueessa ennen siirtymistään Englannin valioliigaan Blackburniin. 
Kun Blacburn kauden 1998/1999 päätteeksi putosi valioliigasta, hankki Liverpool-valmentaja Gerard Houllier Henchozin seuraan 3,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Liverpoolissa hyvä taklaaja ja tiukka-asenteinen Henchoz muodosti 2000-luvun alussa joukkueen vakiotoppariparin yhdessä Sami Hyypiän kanssa ja voitti seurassa FA Cupin vuonna 2001. Rafael Benitezin tultua joukkueen manageriksi hänen roolinsa kapeni uuden valmentajan suosittua Jamie Carragheria, ja 2005 Henchoz siirtyi Skotlannin suurseuraan Celticiin, missä hänen peliaikansa jäi niin ikään vähäiseksi. Vain yhden Celtic-kauden jälkeen Henchoz siirtyi entisen Liverpool-hyökkääjä Paul Jewellin valmentamaan valioliigan nousijajoukkue Wiganiin, missä hän vakiinnutti heti paikkansa avauskokoonpanossa. Kaudeksi 2006/2007 Henchoz palasi Blackburniin, missä hän pelasi kahden kauden aikana vain 16 ottelussa. Henchoz ei saanut Mark Hughesin valmentamassa seurassa jatkosopimusta kesällä 2008 ja päätti saman vuoden lokakuussa lopettaa uransa. 
Henchoz kuului pitkän aikaa myös Sveitsin maajoukkueen vakiomiehistöön. Hän pelasi kaikkiaan 72 A-maaottelua ja edusti maataan 1996 ja 2004 EM-kisoissa.
Armin D. Lehmann

Armin Dieter Lehmann (23. toukokuuta 1928, Waldtrudering – 10. lokakuuta 2008, Coos Bay, Oregon) oli yhdysvaltalais-saksalainen kirjailija, joka toisen maailmansodan loppuvaiheessa oli Hitler-Jugendin kuriirina Führerbunkerissa Berliinissä.
Armin Lehmann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1953. Hän loi työuransa matkailualalla matkanjohtajana ja -järjestäjänä sekä luennoiden apulaisprofessorina useissa oppilaitoksissa. Lehmann kirjoitti useita matkailuaiheisia kirjoja sekä nuoruudenkokemuksista kertovat "Hitler's Last Courier" ja "In Hitler’s Bunker". Lehmann tunnettiin myös rauhanaktivistina, joka vieraili yli 150 maassa puhumassa väkivallattomuudesta ja suvaitsevaisuudesta.
Helsingin kuuluisin liikemies

Helsingin kuuluisin liikemies on suomalainen elokuva vuodelta 1934. Se on ohjaajansa, Valentin Vaalan, ensimmäinen komedia. Elokuva perustuu kuplettimestari Rafael Ramstedtin aiheeseen. Sörnäisissä kauppaa pitävä Liljepekin Kalle kutsuu ystävänsä Konstun ja Fransun vierailulle. Syntyy suma väärinkäsityksiä ja tarina paholaisesta Kallen puodissa. Maatalon tyttärellä Maikilla on puolestaan hankausta sulhasensa kanssa. "Helsingin kuuluisin liikemies" esitettiin televisiossa ensi kerran 10. kesäkuuta 2008.
Juoni.
Liljepekin Kallella on sekatavarakauppa Sörnäisissä. Onpa ukolla vaimokin, Neilikka nimeltään. Ja kovaa kuria pitää tuo Neilikka. Erään kerran Kalle lähettää kirjeen lapsuudenystävilleen ja rippikoulukavereilleen Konstulle ja Fransulle. He ovat renkeinä Mattilan talossa Töpsälässä ja päättävät lähteä Helsinkiin tapaamaan Kallea. Talon tytär Maikki lähtee samalla kyydillä, hänellä on kaupungissa sulhanen, poliisikomisario Vilho Airisto. Mukaan tulee myös metsäkonsulentti Sund, joka kutsuu Maikin ja rengit seuraavaksi päiväksi Hotelli Torniin.
Huomioita.
"Helsingin kuuluisin liikemies" kuvattiin syksyllä 1933 ja tammikuussa 1934. Elokuva oli yleisömenestys. Valmistuskulut kuitenkin rasittivat O.Y. Fennica A.B:n taloutta siinä määrin, että yhtiö ajautui vararikkoon. Elokuvaa esitettiin myös nimellä "Konstu, Fransi ja Liljepekin Kalle (Konstu, Fransi och Liljepeks Kalle)". Elokuva oli kadoksissa vuosikymmeniä, kunnes eräs kopio löydettiin Michiganista Yhdysvalloista 1990-luvulla.
Aikalaisarvioissa Helsingin Sanomat piti elokuvan kokonaisvaikutelmaa eheänä. Heikkouksina mainittiin tietyt pitkäveteisyydet. Uuden tulokkaan, Regina Linnanheimon, ääntä kehuttiin sointuvaksi ja liikkeitä miellyttäviksi. Äänityslaitteistona oli Ruotsista hankittu Aga-Baltic. Elokuvassa esitetään useita lauluja:
Ruostemalawinahven

Ruosremalawinahven ("Iodotropheus sprengerae") on Malawijärvessä endeemisenä esiintyvä kirjoahvenlaji. Laji on myös suosittu akvaariokala sen helppohoitoisuuden ansiosta. Akvaariokaloiksi pyydystäminen ja vesien saastuminen on aiheuttanut sen, että laji luokitellaan nykyään silmälläpidettäväksi.
Koko ja ulkonäkö.
Ruostemalawinahven kasvaa korkeintaan noin 11 cm pitkäksi. Ruostemalawinahvenen kasvot, pyrstö ja selkäevä ovat väriltään ruosteenkellertävät ja muu osa kalaa on laventelinvioletti. Sukupuolet eivät eroa väritykseltään toisistaan, mutta koiraat ovat yleensä naaraita kookkaampia.
Käyttäytyminen.
Ruostemalawinahvenet ovat rauhallisempia kuin useat muut kirjoahvenet. Lajilla ei tavata reviirikäyttäytymistä, mutta kalat saattavat toisinaan käyttäytyä aggressiivisesti lajitovereitaan kohtaan.
Vesiolot ja ravinto.
Ruostemalawinahvenet viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C . Laji elää erityisesti kivikkoisilla pohjilla kivien suojissa. Ravintonaan ruostemalawinahvenet käyttävät pääasiassa eläinplanktonia
Helinä Svensson-Timari

Olga Helinä Svensson-Timari (4. maaliskuuta 1889 Jokioinen – 3. toukokuuta 1958) oli suomalainen lausuja ja näyttelijä.
Elämä ja ura.
Helinä Svensson-Timarin vanhemmat olivat Samuli Tiensuu ja Ulrika Syrjänen. Hän kävi Forssan yhteiskoulua, josta jatkoi Helsingin Suomalaiseen jatko-opistoon ja edelleen Suomen Kansallisteatterin oppilaskouluun, josta hän valmistui 1912. Ennen vuotta 1918 Svensson-Timari oli mukana useilla Aarne Orjatsalon teatterikiertueilla. Sen jälkeen hän teki lukuisia omia kiertueita. Svensson-Timarin pääasiallinen elämäntyö oli esiintyminen lausuntataiteilijana ja lausunnan opettaminen. Ensimmäisen lausuntailtansa hän piti 1913 Turussa, ja 1914 seurasi esiintyminen Helsingissä. Svensson-Timari oli ensimmäisiä julkisten lausuntailtojen pitäjiä Suomessa, hänen alkuaikojen ohjelmistoonsa kuuluivat muun muassa Maria Jotunin novellit ja L. Onervan runot. Hän toimitti vuonna 1929 "Lausunta-ohjelmistoa" -kirjan, johon on koottu useiden suomalaisten runoilijoiden kirjoittamia tai suomentamia runoja. Hänen oppilaitaan oli muun muassa Ella Eronen. Svensson-Timarin tulkinnoista ikimuistoisimpiin lukeutuu hänen lausumansa Katri Valan "Kukkiva maa". Svensson-Timarin lausuntailtojen ohjelmistoon kuului muun muassa Raamattua, Dmitri Mereshkovskin historiallisia näkyjä, Lafcadio Hearnin japanilaisia novelleja, Rudyard Kiplingin balladeja ja Edgar Lee Mastersin hautakirjoituksia sekä Eino Leinon, Larin-Kyöstin, Edith Södergranin, Uuno Kailaan ja Katri Valan runoja. Vuonna 1953 hän sai Suomen Kulttuurirahaston kunniapalkintona 200 000 markkaa.
Puhenäytelmän saralla Helinä Svensson-Timarin töitä olivat muun muassa "Antigonen" ja "Singoallan" nimiosat, "Daniel Hjortin" Katri sekä "Elinan surman" Kirsti. Edelleen hänen roolisuorituksiaan olivat "Loppiaisaaton" Viola ja "Tituksen" Berenike. Svensson-Timari näytteli kahdessa mykkä- ja kolmessa äänielokuvassa. Esimerkiksi elokuvassa "Helsingin kuuluisin liikemies" hän näytteli päähenkilön vaimoa Neilikkaa.
Jokioisten Pellilässä Tiensuun torpan paikalla paljastettiin Svensson-Timarin muistomerkki 3. toukokuuta 1998.
Tutki-Kokeile-Kehitä

Tutki-Kokeile-Kehitä oli alle 21-vuotiaille suunnattu tiedekilpailu. Kilpailussa oli esiopetussarja, 3.–9. luokkalaisten sarja sekä muiden alle 21-vuotiaiden sarja. Tarkoituksena oli innostaa nuoria luonnontieteiden ja tekniikan harrastamiseen. Kilpailun järjestäminen päättyi vuonna 2024, minkä jälkeen tilalle tuli Kipinä-kilpailu.
Kilpailussa jaettiin palkintoina noin 10 000 euroa vuosittain sekä ohjaajapalkintoja. Vuodesta 1993 valittiin samalla Suomen edustajat Euroopan unionin "Young Scientist" -kilpailuun sekä muihin eurooppalaisiin tiedekilpailuihin. Kukin kilpailutyö arvioitiin ja kilpailijat saivat työstä kirjallisen palautteen.
Tutki-Kokeile-Kehitä-kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980 ja vuodesta 1993 lähtien se järjestettiin joka vuosi. Toiminnassa oli alusta asti mukana Kerhokeskus, Tekniikan Akateemisten Liitto tuli mukaan vuonna 1992. Ideoita ja esimerkkiä haettiin Saksasta ja Isosta-Britanniasta.
Kilpailutyöt.
Vuosittain osallistui noin 300 nuorta eri puolilta Suomea yli 50 työllä. 
Kilpailutöitä arvioivat eri tieteenalojen asiantuntijat. Patentti- ja rekisterihallitukseen sekä Patenttiasiamiesyhdistykseen pidettiin yhteyttä keksintöjen suojaamiseksi. Kilpailun järjestäjät huolehtivat suojattavissa olevien keksintöjen ensimmäisen hakemuksen patentti- ja rekisterihallitukseen. Oikeudet ideoiden hyödyntämiseen säilyivät kuitenkin keksintöjen tekijöillä. Arvostelussa painotettiin omaperäisyyttä, käytännöllisyyttä, idean tuoreutta sekä raportoinnin tasoa. Raportointi oli merkittävä ja tärkeä osa kilpailutyötä. Tekijän ikä ja koulutustaso otettiin huomioon arvostelussa.
Sneek

Sneek (friisiksi "Snits") oli kunta pienen Geeuw-joen varrella Friisinmaan provinssissa Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla oli 34,04 neliökilometriä, josta vettä oli 3,94 km². Asukkaita kunnassa oli 33 257 (31.12.2008) ja väestötiheys oli 1 105 as./km². Sneekin pormestari oli Arno Brok. Kunnan keskuspaikka oli nimeltään Sneek.
Sneek perustettiin vuonna 1294 Middelzee-merialueen rannalle. Nykyisin Middelzee on kuivattu. Vuonna 1456 Sneek sai kaupunkioikeudet. Sneek on kehittynyt Friisinmaan järvialueen vesiurheilukeskukseksi, varsinkin purjehduksen saralla. Vuonna 2011 Sneek yhdistyi kuntaliitoksessa Bolswardin, Nijefurdin, Wonseradeelin ja Wymbritseradeelin kanssa uudeksi kunnaksi Súdwest-Fryslân.
Sneekin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Friisinmaan merenkulkumuseo, Waterpoort vuodelta 1613 ja kunnantalo vuodelta 1760.
Sneekin naapurikunnat olivat Wymbritseradiel etelässä, lännessä ja pohjoisessa sekä Boarnsterhim ja Skarsterlân idässä.
Asutuskeskukset.
Sneekin kuntaan kuului neljä virallista asutuskeskusta (). Hollanninkieliset nimet ovat virallisia nimiä. Ainoastaan IJsbrechtumin friisinkielinen nimi Ysbrechtum on virallinen.
Väkiluvut 1. tammikuuta 2004.
Ko Samui

Ko Samui () on Thaimaan kolmanneksi suurin saari (228,7 km²) Phuketin ja Koh Changin jälkeen, ja se on suosittu turisti- ja rantalomakohde. Samui sijaitsee Siaminlahdella Surat Thanin provinssissa lähellä Kran kannasta. Saaren keskus on Na Thonin satamakaupunki, jonne on lauttayhteys mantereelta Don Sakista. 
Ko Samui on osa Samuin saaristoa, johon kuuluu pääsaaren lisäksi 60 pienempää saarta, tärkeimpinä Ko Phangan, Ko Tao, Ko Nang Yuan ja Ko Taen. Ko Samuilla on useita hiekkarantoja, kuten itärannikon Lamai ja Chaweng. Saarella on Bangkok Airwaysin omistama lentokenttä, jonne lennetään päivittäin muun muassa Bangkokista.
Hallinnollinen jako.
Vuoteen 2008 saakka Ko Samui oli Surat Thanin provinssiin kuulunut "amphoe". Kesäkuussa 2008 saarelle myönnettiin itsenäisen kaupungin status ("muang").
Amphoe Ko Samui jaetaan seitsemään "tamboniin" ja koko saari on yhtenäinen hallinnollinen alue "thesaban muang". Amphoe käsittää saaren lisäksi Ang Thongin saariston ja muita pienempiä lähisaaria.
Ísleifur Gissurarson

Ísleifur Gissurarson (1006 – 5. heinäkuuta 1080) oli islantilainen pappi, josta tuli Islannin ensimmäinen piispa maan omaksuttua kristinuskon.
Hänen vanhempansa olivat Gissur Teitsson Mosfellingarin suvusta ja Þórdís Þóroddsdóttir. Hänen opiskeltuaan Herfordissa Saksassa Bremenin arkkipiispa Adalbert Hampurilainen nimitti hänet Islannin piispaksi vuonna 1056. Hän perusti piispanistuimen kotiseudulleen Skálholtiin ja rakennutti koulun. Yksi hänen oppilaistaan oli Jón Ögmundsson, josta tuli myöhemmin ensimmäinen Hólarin piispa. Ísleifur toimi piispana 24 vuotta, kuolemaansa asti. Hänen vaimonsa oli nimeltään Dalla Þorvaldsdóttir, ja heillä oli kolme poikaa: Þorvaldur, Teitur ja Gissur, josta tuli piispa isänsä kuoleman jälkeen.
Matti Saari (toimittaja)

Matti Juhani Saari (s. 19. huhtikuuta 1950 Tyrvää ) on suomalainen toimittaja, joka on tehnyt pitkän uran aikakauslehtialalla. 
Saari on ollut A-lehdet-kustantamon julkaiseman "Apu"-lehden päätoimittaja vuosina 1985–1993 sekä jälleen vuodesta 1999 lähtien. Hänen muita tehtäviään samassa konsernissa ovat olleet muun muassa johtoryhmän jäsenyys, A-lehtien julkaisujohtajuus vuosina 2004–2006 ja "Katso"-lehden päätoimittajuus.
Saari aloitti uransa Liberaalisen Kansanpuolueen "Uusi Polttopiste" -lehden toimitussihteerinä ja päätoimittajana. Hän on ollut myös "Uuden Suomen" politiikan toimittaja, "Iltalehden" uutispäällikkö ja "Tuulilasin" päätoimittaja.
Saaren merkittävimpiä luottamustoimia ovat olleet Aikakauslehtien Päätoimittajat -yhdistyksen puheenjohtajuus vuonna 2004 sekä jäsenyys Julkisen sanan neuvostossa vuodesta 2008.
Saari kirjoitti vuonna 1985 lehden retkikunnasta Pik Lenin -vuorelle Tadžikistanin ja Kirgisian rajalla.
Oulun Elokuvakeskus

Oulun Elokuvakeskus R.Y. (OEK) on vuonna 1973 perustettu pohjoissuomalainen elokuvan kulttuurijärjestö. Järjestö pyrkii edistämän elokuvataiteen ja elokuvan historian tuntemusta ja tutkimusta, missä tarkoituksessa se tuo maahan 35 mm:n ja 16 mm:n elokuvakopioita.
OEK ylläpitää Oulun Kulttuuritalo Valveella Studio-elokuvateatteria, missä se järjestää myös Kansallisen audiovisuaalisen arkiston (KAVA) paikallisen esityssarjan näytökset. Studio aloitti toimintansa Oulun urheilutaloon rakennetussa 50-paikkaisessa salissa 1979. OEK:lla on KAVA:n jälkeen Suomen laajin elokuva-alan kirjasto ja arkisto, ja se myös julkaisee alan kirjallisuutta. Lisäksi OEK esittää elokuvia päiväkodeissa ja kouluissa, ja järjestää vuosittain ohjaaja- ja asiantuntijavierailuja ja seminaareja. 
Marraskuussa OEK järjestää vuosittaisen Oulun kansainvälisen lasten- ja nuortenelokuvien festivaalin.
Keskuksen toiminnanjohtaja-elokuvasihteeri hoitaa Pohjois-Pohjanmaan alueen 42 kunnan maakunnallista elokuvaneuvontaa. Oulun kaupunki lakkautti oman kunnallisen elokuvatoimensa 1993 ja siirsi tehtävät elokuvakeskukselle, jonka toimintaa kaupunki tukee taloudellisesti.
Historiaa.
Oulun Elokuvakeskus perustettiin vuonna 1973, kun Suomessa käynnistettiin kunnallista elokuvatoimintaa. Se oli ensimmäinen Suomen alueellisista elokuvakeskuksista. Yhdistys syntyi Suomen Elokuva-arkiston (nyk. KAVI) myötävaikutuksella, ja sen toiminta-alueeksi määriteltiin koko Pohjois-Suomi. Ensimmäisten 10 toimintavuoden kuluessa elokuvakeskuksen toimintaan kuului esitystoiminnan lisäksi kirjaston ja arkiston kartuttaminen, 16 mm:n elokuvakopioiden välitys, koulutus ja neuvonta, tapahtumien järjestäminen ja julkaisutoiminta.
Vuonna 1982 valmistuneeseen Oulun kaupunginkirjaston uudisrakennukseen tuli 168-paikkainen elokuvasali, jossa alettiin näyttää kunnallisia elokuvanäytöksiä "Oulun Kirjastokinon" nimellä.
Hoeilaart

Hoeilaart on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Hoeilaartissa oli 10 244 asukasta ja väestötiheys oli 501 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 20,43 km². Kunnan pormestari on Tim Vandenput.
Hoeilaart rajoittuu lännessä Sint-Genesius-Roden kuntaan, pohjoisessa Brysselin pääkaupunkialueeseen, idässä Overijsen kuntaan ja etelässä Brabant Wallonin maakuntaan.
Kunnassa sijaitsevia nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Groenendaalin arboretum eli puulajipuisto sekä Jan van Ruusbroecin metsämuseo.
Virallinen kieli Hoeilaartissa, kuten koko Flanderissa, on hollanti.
Uunilinnut (suku)

Uunilinnut ("Phylloscopus") on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi kerttuihin. Uunilintuihin kuuluu BirdLifen mukaan 16 lajia.
Suvun lajit ovat pieniä, vihertäviä tai kellertäviä lintuja. Nokka on ohut ja lyhyehkö. Nokan tyvessä on sukasia, jotka peittävät osittain sieraimet. Siivet ovat pitkät ja pyrstö hieman haarautuva. Eri lajit muistuttavat suuresti toisiaan, ja ovat parhaiten erotettavissa laulun perusteella. Muutamalla lajilla on selvä juova silmäkulmassa ja muutamalla on siivissään vaaleat poikkijuovat.
Useimmat uunilintulajit elävät Aasian vuoristoalueilla ja metsissä. useita lajeja pesii myös Euroopassa ja Afrikassa. Uunilinnut viihtyvät puissa. Ne rakentavat pesänsä kuitenkin maahan tai hyvin lähelle sitä.
Rautalammin reitti

Rautalammin vesireitti kuuluu Kymijoen vesistöön, aivan sen latvavesiin, ja ulottuu Pielavedelle asti. Vesireitti jakaantuu Pohjois-Savon ja Keski-Suomen alueille, joskin pieni alue ulottuu myös Etelä-Savon puolelle. Keiteleen kanava yhdistää Rautalammin reitin Päijänteeseen. Reitti on kansainvälisesti merkittävä vesireitti, joka on säilynyt pitkälle erämaisena alueena. Sitä onkin kutsuttu myös kansallisvedeksi (vrt. kansallismaisemat). Reitin varrella sijaitsevat Pielaveden, Keiteleen, Tervon, Rautalammin ja Konneveden kirkonkylät.
Rautalammin reitti on todettu yhdeksi valtakunnan arvokkaimmista reittivesistä. Alueena se on suuri, monimuotoinen ja melko luonnontilainen. Veden laatu on hyvä. Reitin vesissä on tavattu 27 luontaisesti lisääntyvää kalalajia.
Reitti on sekä suojelu- että virkistyskäyttöarvoltaan merkittävä. Se kuuluu muun muassa koskiensuojelulailla suojeltuihin vesiin ja erityistä suojelua vaativiin vesistöihin. Lisäksi pohjoismaiden ministerineuvoston luonnonsuojelutyöryhmä on luokitellut reitin suojeltavaksi vesistöksi (Nordiske Vassdragvern og inngrep 1990). 1980-luvun alussa oltiin huolissaan kalanviljelylaitosten vaikutuksista reitin alimman järven Kynsiveden ja koko Rautalammin reitin vedenlaatuun.
Rautalammin reitin vesistöalueelle on luotu veneilyä ja melontaa palveleva satama- ja rantautumispaikkaverkosto. Kansallisvesi soveltuu omatoimiseen melontaan ja pienveneilyyn. Melojalle reitillä on sekä suuria selkiä että jokia ja koskia. Veneilijän kannattaa tarkistaa valitsemansa reitin mitoitus: Kansallisveden kanavien syväys on noin 2,4 metriä ja siltojen alikulkukorkeus noin 5,5 metriä. Veneen voi siirtää "kumikanavaa" eli järjestettyä maakuljetusta käyttäen Pielaveden ja Maaningan välillä Saimaan vesialueelle. 
Rautalammin vesireitti on vanha kulkutie, jota pitkin hämäläiset eränkävijät liikkuivat Savon metsissä jo 1300-luvulla. Alueella on runsaasti kivikautisia asuinpaikkoja. Rautalammilla Hankavedellä on Toussunlinnan kalliomaalaus ja muun muassa Konneveden saarissa on useita lapinraunioita. Kalliomaalauksia on myös Laukaan Saraakalliolla ja Paanalansaaren Uittovuorella. 
Reitin varrella Suonenjoella on Myllykosken kievari ja Vanhamäen toimintakeskus.
Haravakone

Haravakone on heinän peltoviljelyssä käytetty maatalouskone, jolla heinä kootaan karheiksi ennen seipäälle laittoa. Aiemmin haravakoneet olivat hevosvetoisia. Myöhemmin, traktorien tultua yleiseen käyttöön, ne olivat traktorivetoisia.
Siirryttäessä heinän seiväskuivatuksesta heinän paalaukseen haravakoneiden mallit muuttuivat, ja vaihtoehtoisesti puhutaan nykyään myös karhottimista. Mallista riippuen heinän karhottamiseen ja pöyhintään saatetaan nykyään käyttää joko samaa tai eri konetta.
Heinrich Messner

Heinrich ”Heini” Messner (1. syyskuuta 1939 Obernberg am Brenner, Itävalta – 19. lokakuuta 2023) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Messner saavutti Grenoblen 1968 talviolympialaisten suurpujottelussa pronssia. Kahden laskun yhteisajoissa hän hävisi Jean-Claude Killylle 2,55 sekuntia ja Willy Favrelle 0,33 sekuntia. Syöksylaskussa hän sijoittui neljänneksi 0,71 sekuntia pronssimitalisti Jean-Daniel Dätwylerille hävinneenä. Samojen kisojen alppiyhdistetyssä hän sai MM-pronssia – olympiaohjelmaan laji ei kuulunut. Sapporon 1972 talviolympialaisten syöksylaskussa Messner sai pronssia. Hänen edellään olivat sveitsiläiset Bernhard Russi ja Roland Collombin.
Alppihiihdon maailmancupia kilpailtiin ensimmäisen kerran talvella 1966–1967 ja Messner sijoittui yhteispisteissä toiseksi edellään vain Jean-Claude Killy.
Pierre Alphonse Laurent

Pierre Alphonse Laurent (18. heinäkuuta 1813 Pariisi, Ranska – 2. syyskuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, joka keksi Laurentin sarjan. Hänen tuloksensa sisältyi tutkielmaan, jonka hän jätti Académie des Sciencesin kilpailuun vuonna 1843, mutta hän jätti sen myöhässä, eikä tutkielmaa otettu tarkastettavaksi palkintoa varten, vaan se julkaistiin vasta hänen kuoltuaan.
Laurentin vanhemmat olivat Pierre Michael Laurent ja Eleanor Cheshire.
Kim Campbell

Avril Phaedra Douglas "Kim" Campbell PC, CC, QC, (s. 10. maaliskuuta 1947 Port Alberni) on kanadalainen juristi ja poliitikko. Hän oli Kanadan pääministeri 25. kesäkuuta 1993 – 4. marraskuuta 1993. Campbell oli Kanadan ensimmäinen naispuolinen pääministeri.
Campbell syntyi Port Albernissa Brittiläisessä Kolumbiassa. Hän opiskeli University of British Columbiassa valtio-oppia ja vuodesta 1970 London School of Economicsissa. Hän erikoistui sovjetologiaan ja opiskeli venäjää ja matkusti kolme kuukautta Neuvostoliitossa vuonna 1972. Hän jätti kuitenkin tohtoriopintonsa kesken mentyään naimisiin tulevan matemaatikon ja šakkimestari Nathan Divinskyn kanssa. He erosivat 1983.
Campbell opetti valtiotiedettä kuuden vuoden ajan, palasi sitten University of British Columbiaan lukemaan oikeustiedettä. Valmistuttuaan 1983 hän työskenteli juristina Vancouverissa kahden vuoden ajan. Hän oli toisen kerran naimisissa Howard Eddyn kanssa vuodesta 1986 mutta erosi ennen pääministerikauttaan.
Campbell valittiin 1986 Brittiläisen Kolumbian parlamenttiin konservatiivisen British Columbia Social Credit Partyn edustajana. 
Hän erosi siitä pyrkiäkseen 1988 Kanadan parlamenttiin Edistyksellisen konservatiivipuolueen riveistä Vancouverista. Valintansa jälkeen hänestä tuli välittömästi intiaaniasioiden ja pohjoisen alueen kehityksen ministeri Brian Mulroneyn hallituksessa. Vuonna 1990 hänet nimitettiin oikeusministeriksi. Vuoden 1993 hallituksen ministerien kierrätyksessä hänet nimitettiin puolustusministeriksi.
Mulroneyn ilmoitettua eläkkeellejäännistään Campbell voitti Jean Charestin konservatiivipuolueen johtajakilvassa ja nousi pääministeriksi. Kun vaalit järjestettiin syksyllä 1993, alkoi näyttää selvältä, että konservatiivit häviäisivät ne, vaikka Campbell oli henkilökohtaisesti suositumpi kuin liberaalien Jean Chrétien. Konservatiivit julkaisivat sarjan mainoksia, jotka hyökkäsivät suoraan Chrétieniä vastaan ja pilkkasivat hänen kasvovammaansa.
Vaalien tulos oli konservatiiveille murskatappio; puolueen ääniosuus putosi 27 %-yksikköä, ja sen paikkaluku kutistui vuoden 1988 169:stä kahteen. Myös Campbell menetti paikkansa. Tappion jälkeen hän erosi puolueen johdosta.
Campbell luennoi myöhemmin valtio-oppia Harvardissa. Liberaalihallitus nimitti hänet 1996 konsuliksi Los Angelesiin. Hän oli perustamassa Madridin klubia ja toimi sen pääsihteerinä vuosina 2004–2006.
Hän on asunut pianisti- ja säveltäjäavomiehensä Hershey Felderin kanssa Pariisissa.
Campbell on arvostellut Yhdysvaltojen aselainsäädäntöä ja Donald Trumpin läheisiä suhteita Venäjään.
GIFAS

GIFAS () on Ranskan ilmailu-, ohjus- ja avaruusteollisuuden yhdistys.
Sen edeltäjä perustettiin niinkin aikaisin kuin 11. tammikuuta 1908. Tähän perusryhmään kuuluivat alan pioneerit, mm. Robert Esnault-Pelterie, Louis Blériot, Louis Bréguet ja Gabriel Voisin. Yhdistyksen nimeksi tuli Chambre syndicale des industries aéronautiques (CSIAé). Syntyi myös kilpaileva yhdistys Association des industries de la locomotion aérienne, joka valmisteli ensimmäisen Pariisin ilmailunäyttelyn, joka pidettiin syksyllä 1909 Grand Palais’ssa.
Näiden kahden yhdistyminen tapahtui ja tästä muodostui myöhemmin Gifas, jonka nimen se sai vasta 1975.
Siinä on nykyisin 260 jäsenyritystä.
Annie Famose

Annie Famose (s. 16. kesäkuuta 1944) on entinen ranskalainen alppihiihtäjä. Hän ylsi 1960-luvulla lajissaan maailmanmestaruuteen ja olympiamitaleille mutta joutui viimeisissä olympialaisissaan tiukkojen amatöörisääntöjen uhriksi.
Annie Famose voitti Portillon MM-kilpailuissa 1966 kultaa pujottelussa, hopeaa alppiyhdistetyssä edellään vain maannaisensa Marielle Goitschel ja pronssia syöksylaskussa edellään Goitschelin lisäksi sittemmin mieheksi todettu Erika Schinegger. Seuraavana talvena Famose sijoittui ensimmäisen kerran järjestetyn maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja jakoi Goitschelin kanssa pujottelucupin voiton.
Grenoblen 1968 talviolympialaisissa Famose saavutti suurpujottelussa hopeaa edellään vain ylivoimainen kanadalainen Nancy Greene ja pujottelussa pronssia edellään Marielle Goitschel ja Greene. Syöksylaskussa hän sijoittui viidenneksi ja saavutti viralliseen olympiaohjelmaan kuulumattomassa alppiyhdistetyssä MM-pronssia. Sapporon 1972 olympialaisten syöksylaskussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tämän jälkeen hänet suljettiin pois kisoista, koska hän oli tehnyt Ranskan radion kanssa sopimuksen kisojen selostamisesta, minkä katsottiin rikkovan silloisia amatöörisääntöjä.
Hieronymos Rhodoslainen

Hieronymos Rhodoslainen (, ; n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka luetaan yleensä kuuluneeksi peripateettiseen koulukuntaan. Hän oli kotoisin Rhodokselta.
Hieronymos oli Aristoteleen oppilas ja Arkesilaoksen aikalainen. Hän vaikuttaa eläneen Ptolemaios II Filadelfoksen aikaan saakka. Cicero, joka kyseenalaistaa Hieronymoksen oikeuden peripateetikon titteliin, mainitsee tämän usein. Ciceron mukaan Hieronymos katsoi, että korkein hyvä tarkoitti samaa kuin vapaus kivuista ja huolista, ja kielsi, että nautintoa tulisi etsiä sen itsensä vuoksi.
Hieronymoksen teoksista ja kirjeistä on säilynyt lainauksia. Ciceron ja Rufinuksen kirjoituksista voidaan päätellä, että hän kirjoitti teoksen luvuista ja mitoista. Hän saattaa olla myös runoilijoita käsittelevän teoksen sekä Pseudo-Hesiodoksen "Herakleen kilpi" ("Aspis Hērakleūs") -teosta käsittelevän kommentaarin kirjoittaja.
Seiväskaira

Seiväskaira on heinän seiväskuivatuksen koneketjuun kuuluva traktorikäyttöinen maatalouskone. Sillä kairataan maahan reiät heinäseipäitä varten ja säästetään näin työtä verrattuna reikien tekoon rautakangella. Seiväskairalla saa hyvin maahan myös aitatolppia.
Yhdessä heinähännän kanssa seiväskaira kuuluu vasta traktoritekniikan käyttöönoton mahdollistamiin heinän seiväskuivatuksessa käytettyihin maatalouskoneisiin. Kun heinänkorjuussa siirryttiin paalaukseen, seiväskairat jäivät paljolti käytöstä. Varsinkin aidanteossa seiväskairaa saatetaan kuitenkin käyttää vielä nykyäänkin.
Traudl Hecher

Waltraud "Traudl" Hecher-Görgl (o.s. Hecher, 28. syyskuuta 1943 Schwaz, Itävalta – 10. tammikuuta 2023 Schwaz, Itävalta) oli itävaltalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun kaksinkertainen olympiamitalisti.
Hecher saavutti 16-vuotiaana pronssia Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisten syöksylaskussa. Hän hävisi Saksan Heidi Bieblille 1,3 sekuntia ja Yhdysvaltain Penelope Pitoulle 0,3 sekuntia. Neljä vuotta myöhemmin Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän sai jälleen syöksylaskussa pronssia tuoden itävaltalaisille kolmoisvoiton yhdessä Christl Haasin ja Edith Zimmermannin kanssa. Suurpujottelussa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Hecherin lapset Elisabeth ja Stephan Görgl kuuluivat Itävallan alppihiihtomaajoukkueeseen.
Allan Robert Phillips

Allan Robert Phillips (25. lokakuuta 1914 New York City – 26. tammikuuta 1996 San Nicolas de los Garza, Nuevo Leon, Meksiko) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Phillips valmistui Horace Mann Schoolista 1931, luki maisteriksi Arizonan yliopistossa 1939 ja väitteli filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistossa 1946. Toisessa maailmansodassa hän oli rintamalla 1942–1945. 
Phillips muutti Meksikoon 1957. Hänen vaimonsa oli Juana Farfan Bautista de Phillips ja kolme poikaansa Robert, Edward ja Bryan.
Phillips oli hyvin tuottelias kirjoittaja. Vuosien 1933–1995 välillä hän julkaisi 168 tieteellistä kirjoitusta ja neljä kirjaa. Hän nimesi (tai uudelleennimesi) 160 lintutaksonia, muun muassa harmaasinipääskyn ("Progne chalybea") alalajin "warneri".
Melbourne Armstrong Carriker Jr.

Melbourne Armstrong Carriker Jr. (14. helmikuuta 1879 Sullivan, Illinois – 27. heinäkuuta 1965 Bucaramanga, Kolumbia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja eräs maailman johtavia väivetutkijoita.
Carriker kiinnostui linnuista jo koulupoikana ja keräsi lintujen nahkoja sekä tutki lintuja maastossa ahkerasti. Opiskellessaan Nebraskan yliopistossa hän kiinnostui lintujen väiveistä ("Mallophaga"), ja hänestä kehittyi alan johtava asiantuntija.
Pitkän uransa aikana Carriker kuvaili tieteelle kaksi uutta heimoa, neljä uutta alaheimoa, 53 sukua ja alasukua, sekä 866 lajia ja alalajia. Carriker oli myös tuottelias kirjoittaja. Vuosien 1940–1959 välillä hän julkaisi 33 kirjoitusta, useimmat niistä laajoja artikkeleita. Hänen kirjoituksensa julkaistiin sekä englanniksi että espanjaksi, ja hän oli kirjeenvaihdossa "Mallophaga"-systemaatikkojen kanssa ympäri maailmaa.
Carriker suoritti kymmeniä keräilymatkoja eri puolille Etelä- ja Keski-Amerikkaa. Hän keräsi sekä eläimiä että kasveja kaikille tärkeimmille yhdysvaltalaisille instituutioille. Vuosina 1907–1909 hänellä oli apulaiskuraattorin virka Carnegie Museumissa. 1953 hänelle myönnettiin Smithsonian-instituutin hyönteisosaston avustajan kunniavirka. Carriker jatkoi eliöiden keräämistä vielä kuukausi ennen kuolemaansa.
Carriker asui ajoittain joko Kolumbiassa tai New Jerseyssä. Vuonna 1912 hän avioitui Myrtle Carmelite Flyen kanssa. He erosivat vuonna 1941. Vuonna 1944 Carriker avioitui kolumbialaisen Felissan kanssa ja eli viimeiset vuotensa pääasiassa Kolumbiassa.
Carriker nimesi linnuista muun muassa polylepisorneeron ("Cinclodes aricomae"), rillihippiäisnapparin ("Myiophobus inornatus"), vuoritöyhtönapsijan ("Anairetes alpinus"), peruntukaanin ("Aulacorhynchus huallagae"), säämiskäpiikkipyrstön ("Leptasthenura yanacensis") ja bolivianmuurasen ("Myrmotherula grisea") sekä suuren joukon alalajeja.
Carrikerin kunniaksi on nimetty lepakkolaji "Lophostoma carrikeri" (Allen 1910), veracruzinviiriäiskyyhky ("Geotrygon carrikeri") ja valkonokkaluura ("Grallaria carrikeri").
Jules Léger

Jules Léger PC C.C. (4. huhtikuuta 1913 – 22. marraskuuta 1980) oli kanadalainen diplomaatti, joka toimi maansa kenraalikuvernöörinä vuosina 1974–1979. Hän oli kardinaali Paul-Émile Légerin veli. 
Légeristä tuli vuonna 1975 Ottawan yliopiston lakitieteen kunniatohtori. Häntä edelsi kenraalikuvernöörinä Roland Michener ja seurasi Edward Schreyer. Hänen vaimonsa oli Gabrielle Carmel (k. 1998), josta tuli kenraalikuvernöörin puolisona itsestäänkin Kanadan ritarikunnan "Companion".
Léger oli kenraalikuvernöörinä merkittävä vaikuttaja Kanadan kulttuurielämässä. Hän perusti vuonna 1978 Jules Légerin palkinnon uudesta kamarimusiikista.
Sharpay Evans

Sharpay Evans on kuvitteellinen henkilö High School Musical -elokuvista. Sharpay on itsekeskeinen kaiken huomion haluava supersöpö elokuvan pahis, joka ei niele häviötä ilman revanssia. Hän ei kaihda keinoja päästäkseen näyttelijämaailman huipulle. Sharpay pukeutuu aina hienoihin ja todella kalliisiin vaatteisiin. Sharpay on jokaisen High school -pojan suosikki. Hän on myös hemmoteltu kakara. Sharpay juonittelee jokaisessa High School Musical -elokuvassa jotain ovelaa mikä saa Troyn (Zac Efron) ja Gabriellan (Vanessa Hudgens) eristykseen. Sharpay on Draamakerhon pitkäaikainen puheenjohtaja. Sharpay haluaa aina olla paikan keskipiste.
Hän havittelee myös Gabriella Montezin poikaystävää, Troy Boltonia. Sharpayn pahin vihamies on Gabriella Montez. Sharpay jää East High'in opettamaan teatteri-ilmaisua. Sharpay tarvitsee koulussakin ylimääräistä tilaa vaatteilleen.
Dikaiarkhos

Dikaiarkhos (, ; n. 350–285 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, kartografi, maantieteilijä, matemaatikko ja kirjailija. Hän oli kotoisin Messenestä. Dikaiarkhoksen teoksista on säilynyt ainoastaan osia. Hän kirjoitti ennen kaikkea Kreikan historiasta ja maantieteestä, jolla alalla hänen merkittävin teoksensa oli teos nimeltä "Kreikan elämä". Kartografian alalla Dikaiarkhos oli ensimmäisiä, joka käytti maantieteellisiä koordinaatteja. Hän kirjoitti myös filosofian ja politiikan alan teoksia.
Elämä.
Dikaiarkhos oli Feidiaan poika, ja hän syntyi Messenessä, Suur-Kreikkaan kuuluneessa Sisiliassa. Hän vietti kuitenkin suurimman osan elämästään Kreikassa ja erityisesti Peloponnesoksella. Dikaiarkhos oli Aristoteleen oppilas Lykeionin peripateettisessa koulussa. Hän oli muun muassa Theofrastoksen ystävä, ja omisti tälle eräitä teoksistaan. Eräistä hänen teostensa säilyneistä katkelmista voidaan päätellä, että hän olisi elänyt vielä vuonna 296 eaa. ja kuollut noin vuonna 285 eaa.
Teokset.
Dikaiarkhos oli antiikin aikana arvostettu sekä filosofina että hyvin monien eri alojen tuntijana. Hän kirjoitti lukuisia teoksia, ja muut kirjailijat viittaavat niihin usein. Teoksista on säilynyt useita katkelmia. Teoksiin kuuluu sekä maantieteen, politiikan, historian, filosofian että matematiikan alan teoksia. Niistä on kuitenkin hankala muodostaa luetteloa, koska monet, joihin viitataan erillisinä teoksina, vaikuttavat lähemmin tarkasteltuna olevan vain osia laajemmista teoksista. 
Maantiede.
Dikaiarkhoksen kirjoittamiin maantieteen alan teoksiin kuuluvat:
Strabonin mukaan Polybios arvosteli Dikaiarkhoksen maantieteen alan teoksia monesta syystä. Strabon itsekin oli tyytymätön siihen, kuinka Dikaiarkhos kuvasi läntistä ja pohjoista Eurooppaa, joilla alueilla hän ei ollut koskaan käynyt.
Muita teoksia.
Teos "Uhrauksesta Ilionissa" () vaikuttaa viitanneen uhrimenoihin, jotka Aleksanteri Suuri toimitti Ilionissa eli Troijassa.
Lisäksi tunnetaan eräitä muita teoksia, jotka ovat luonteeltaan kieliopillisia ja joiden on uskottu myös olleen Dikaiarkhoksen kirjoittamia. Näihin kuuluvat "Alkaioksesta" () ja "Yhteenvetoja Euripideen ja Sofokleen juonista" (), Ne ovat kuitenkin saattaneet olla toisen Dikaiarkhoksen, lakedaimonialaisen grammaatikon, kirjoittamia. Sudan mukaan tämä oli Aristarkhos Samothrakelaisen oppilas. Häneen saattaa olla viittauksia Apollonios Dyskoloksen teoksissa.
Taantuma (2008–2009)

Vuosien 2008–2009 taantuma eli talouden laskusuhdanne johtui monista erilaisista tekijöistä. Taantumaan johtivat korkea öljyn hinta, ruoan hinnan nousu, maailmanlaajuinen inflaatio, asuntojen korkeat hinnat ja lopulta rahoitussektorin kriisi. Yhdysvaltojen asuntolainoitukseen liittynyt subprime-kriisi muuttui finanssikriisiksi. Taantuman jälkeen euroalueella koettiin euroalueen velkakriisi.
Syitä ja tapahtumia.
Merkittävä alkusysäyksen taantumalle antoi asuntojen hintojen romahtaminen Yhdysvalloissa ja sitä seuranneet laiminlyödyt asuntolainat. Romahdus johtui asuntojen "hintakuplasta", tilapäisesti keinotekoisen korkeasta hintatasosta. Eräs syy kuplaan oli niin sanottujen korkeariskisten subprime-asuntoluottojen myöntäminen periaatteessa luottokelvottomille henkilöille asunnon ostoa varten. Ihmisille myönnettiin helposti asuntoluottoja, koska pankit halusivat tehdä voittoa asuntojen nousevilla hinnoilla ja koska valtio painosti pankkeja antamaan yhä enemmän asuntoluottoja vähävaraisimmille. Lisäksi puolivaltiolliset Freddie Mac ja Fannie Mae olivat taanneet tai rahoittaneet puolet asuntolainoista. Vuonna 1997 säädetyt asuntolainojen veroedut paisuttivat nekin asuntokuplaa.
Taantuma alkoi näkyä jo vuoden 2007 alkupuolella ja elokuussa 2007 puhuttiin jo vakavasta pankkikriisistä. Pankit kärsivät tappioita myös CDS-luottotakuuhuijauksien takia. Osakkeiden kurssilasku alkoi monissa maailman suurissa pörsseissä touko-kesäkuussa 2008 ja kulminoitui voimakkaaseen romahdukseen Yhdysvaltain New Yorkin Wall Streetin pörsseissä maanantai-iltana 29.9.2008. Välitön syy tähän oli talouden elvytysehdotuksen kaatuminen kongressissa.
Talouden elvytyslaki kaatui kongressissa ja Kaukoidässä oli tapahtunut romahdus. Maanantaina 29. syyskuuta S&amp;P 500 -indeksi putosi 9 %, ja Dow Jonesin teollisuusindeksi romahti melkein 778 pistettä eli 6,98 %. Talouskriisi levisi Eurooppaan, ja muun muassa Islannissa valtio otti pankkeja haltuunsa.
Aikajana.
Taantumassa valtion kansantuote on supistunut kaksi vuosineljännestä peräkkäin.
Ludlow Griscom

Ludlow Griscom (17. kesäkuuta 1890 New York – 28. toukokuuta 1959) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, joka tunnetaan maasto-ornitologian pioneerina. Hän tutki ja keräsi myös kasveja.
Griscomin vanhemmat olivat Clement Acton Griscom ja Genevieve Sprigg Ludlow. Hän oli Frank Chapmanin suojatti, ja työskenteli myöhemmin Thomas Barbourin alaisena Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen osastolla ja kohosi sittemmin kuraattoriksi. 1920- ja 1930-luvuilla hän suoritti useita lintujen keräysretkiä Etelä- ja Keski-Amerikkaan. Hänen kuvailemiaan ja nimeämiään ovat muun muassa nyttemmin lähes varmuudella sukupuuttoon kuollut atitlaninuikku ("Podilymbus gigas"), ruskorintasieppari ("Xenotriccus callizonus") ja darienintangara ("Chlorospingus tacarcunae").
Griscom teki huolelliset muistiinpanot havaitsemistaan linnuista, jopa tavallisilla maastoretkillä kotipuolessa. Hänen retkimuistiinpanonsa ovat nähtävillä Peabody Essex Museumissa. Tutkimustensa pohjalta hän kehitteli nykyään hallitsevan menetelmän määrittää lintu maastossa tuntomerkkien avulla ilman, että sitä tarvitsee ampua. Griscom toimi sekä Allen Morganin että Roger Tory Petersonin ohjaajana. Hän avusti Petersonia tämän kirjoittaessa ensimmäistä määritysopasta.
Griscom jäi Harvardista eläkkeelle vuonna 1955. Vuonna 1957 hänelle tarjottiin American Ornithologists' Unionin (AOU) puheenjohtajuutta, mutta hän joutui eroamaan miltei välittömästi heikon terveytensä vuoksi. Hänen seuraajakseen tuli Ernst Mayr. Griscom kuoli Cambridgessa, ja hänet on haudattu Mount Auburnin hautausmaalle.
Alan korkein yhdysvaltalainen kunnianosoitus, American Birding Associationin "Ludlow Griscom Award for Outstanding Contributions to Regional Ornithology", nimettiin Griscomin kunniaksi.
Griscomin motto oli: ”Lintua ei tarvitse ampua tietääkseen, mikä se on.” (”One need not shoot a bird to know what it was.”)
Atanagild

Atanagild (k. 567) oli Espanjan visigoottikuningas 555–567.
Atanagild voitti vuonna 554 Bysantin keisarin Justinianus I:n lähettämien joukkojen tuella edeltäjänsä, kuningas Agila I:n. Bysantin joukot varmistivat Atanagildin aseman kuninkaana, mutta eivät voiton jälkeen suostuneetkaan luovuttamaan hänelle linnoitettuja satamia ja muita alueita. Atanagild yritti ajaa entiset liittolaisensa Iberian niemimaalta, mutta ei onnistunut siinä. Hän pystyi kuitenkin rajoittamaan Bysantin vallan Espanjan kaakkoisosiin. Atanagild siirsi visigoottien valtakunnan pääkaupungin Barcelonasta Toledoon.
Bysantin lisäksi Atanagild joutui taistelemaan frankkeja ja sveebejä vastaan sekä Pyreneillä baskeja vastaan. Hän pystyi kuitenkin rakentamaan vahvan valtakunnan, jonka pääkaupunki oli hovinsa loistosta tunnettu Toledo. Atanagild oli naimisissa Goiswinthan kanssa, ja heillä oli kaksi tytärtä, Galsvinta ja Brunhilde. Atanagild naitti Galsvintan Neustrian kuninkaalle Kilperikille ja Brunhilden Austrasian kuninkaalle Sigebertille vähentääkseen frankkien suunnalta tulevaa hyökkäysvaaraa .
Atanagildia seurasi valtaistuimella hänen veljensä Liuva I.
OFI Kreeta

OFI Kreeta (kreik.ΟΦΗ - Όμιλος Φιλάθλων Ηρακλείου) on kreikkalainen jalkapalloseura Heraklionin kaupungista. Vuonna 1925 perustettu OFI pelaa Kreikan Superliigassa. OFI on pelasi pitkään yhtäjaksoisesti Kreikan korkeimmalla sarjatasolla vuodesta 1976 ja pudottuaan pääsarjasta palasi sinne vuonna 2018. OFI voitti Kreikan cupin 1987 sekä Balkan cupin kaudella 1988–1989.
OFI:n mustat ja valkoiset värit juontuvat siitä, että perustamisen aikaan millään toisella kreetalaisella urheiluseuralla ei ollut kyseisiä värejä käytössään.
Saavutukset.
UEFA Intertoto Cup 
Balkan cup
Kreikan cup