tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dežnjovinniemi

Dežnjovinniemi eli Itäniemi () on Tšuktšien niemimaan itäisin niemi Beringinsalmen rannalla. Dežnjovinniemi on koko Aasian itäisin kohta. Niemellä korkeimmillaan 741 metriä merenpinnan yläpuolelle nousevat vuoret laskevat jyrkästi mereen.
Lähin kylä on niemenkärjestä noin 11 kilometriä luoteeseen sijaitseva Uelen (Уэлéн), joka on koko Venäjän itäisin kylä ja jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan oli 720 asukasta. Hallinnollisesti niemi on osa Tšuktšien autonomisen piirikunnan eli Tšukotkan 4 838 asukkaan (vuonna 2010) Tšukotkan piiriä. Sieltä on 82 kilometrin matka vastapäiselle Alaskan Prince of Walesin niemelle.
Vuonna 1879 Koillisväylän läpi purjehtinut Nordenskiöld nimesi niemen ensimmäisen Beringinsalmen läpi pohjoisesta etelään vuonna 1648 purjehtineen kasakka Semjon Dežnjovin mukaan. Koska kirjoitetussa venäjässä e-kirjaimella esitetään usein sekä jo- () että e-kirjain, niemi on toisinaan kirjoitettu hieman virheellisesti muodossa Deznevinniemi.
Luettelo panssariajoneuvoista

Tämä on luettelo toisen maailmansodan jälkeisistä panssariajoneuvoista. Katso myös Luettelo vanhoista panssariajoneuvoista (ensimmäinen ja toinen maailmansota).
A
B
C
D
E
F
G
H
I
J
K
L
M
N
O
P
Q
R
S
T
U
V
Hereford

Hereford [] ( []) on noin asukkaan katedraalikaupunki "(city)" ja kunta "(civil parish)" Herefordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Wyejoen rannalla. Kaupunki elää pääasiallisesti maataloudesta – herefordkarjan kasvatuksesta, siiderin, hillon ja säilykehedelmien valmistuksesta sekä oluenpanosta. Siellä on myös teollisuutta, joka tuottaa huonekaluja, lasi- ja nahkatuotteita, nikkeliseoksia ja tiiliä.
Läntiset saksit perustivat Herefordin 600-luvun alussa ylitettyään Severnjoen ja tunkeuduttuaan Walesin levottomille rajaseuduille. Vuoteen 1086 mennessä kaupungista oli tullut kruununmaata mutta se maksoi veroja myös kirkolle. Kaupungissa toimi myös rahapaja, ja 1200-luvun alussa se sai oman kauppiaskillan. Kaupungin vauraus perustui villakauppaan 1500-luvulle asti.
Hereford oli sotilaallisesti merkittävä, kunnes Englanti kukisti Walesin 1200-luvulla. Englannin sisällissodassa (1642–1651) kaupungista tuli taas strategisesti tärkeä ja se valloitettiin useaan otteeseen.
Herefordin hiippakunta erotettiin Lichfieldin hiippakunnasta vuonna 676. Herefordin tuomiokirkko rakennettiin Pyhän Ethelbertin haudalle 1012–52. Walesilaiset polttivat alkuperäisen kirkon mutta tilalle rakennettiin uusi vuosina 1079–1148. Rakennuksen tunnetuimpia osia ovat 50 metriä korkea, dekoratiivityylinen keskustorni ja perpendikulaarityylinen pohjoiseteinen.
Peridootti

Peridootti on silikaattimineraali oliviinin puhdas jalokivimuunnos. Oliviini esiintyy rakeisina, massamaisina muodostumina, mutta peridootti muodostaa suuria kauniinvärisiä ja läpinäkyviä kiteitä, jotka on helppo hioa jalokiviksi.
Peridootista käytettävä synonyymi "krysoliitti" on johdettu kreikan kielen sanasta "kultakivi", mutta kultakivi on aiemmin tarkoittanut monia väriltään samankaltaisia kiviä.
Peridootti on tuliperäinen mineraali, joten sitä ei esiinny juurikaan Euroopassa, paitsi jonkin verran Välimeren saaristossa. Peridootti tuli kuitenkin keskieurooppalaisille tutuksi ristiretkeläisten tuodessa sitä mukanaan pyhiinvaelluksillaan.
Ominaisuudet.
Kivi muistuttaa hyvin paljon lasia: se on hauras ja sillä on simpukkamainen ja hauras murros, ja se on öljykiiltoinen. Haurautensa vuoksi sitä on käsiteltävä varoen, ja hiotut kivet upotetaan yleensä tukevaan metalliseen korupohjaan murtumisen estämiseksi.
Tummia peridoottikiteitä voidaan myös vaalentaa paremmin jalokiviksi sopiviksi kuumentamalla niitä korkeassa lämpötilassa. Peridootin väri vaihtelee keltavihreästä kirkkaanvihreään, ja sen Mohsin kovuus on 6,5.
Peridoottia käytetään hyvin paljon koru- ja jalokivenä, ja siitä käytetään myös joskus nimeä krysoliitti.
Optiset ominaisuudet.
Kissansilmäilmiö.
Peridootista esiintyvät myös harvinaiset optiset ominaisuudet: ns. kissansilmä- ja tähti-ilmiö, jotka johtuu kiteen yhdensuuntaisista kuiduista, sulkeumista tai neulasista. Ilmiö tulee esille parhaiten hiottaessa kivet pyöröhionnalla, ja kuitujen ja neulasten ollessa samansuuntaisia pyöröhiontaisen kiven pohjaa kohden. Valmiiksi hiottua kiveä käännellessä pyöröhiottuun kiveen ilmestyy kapea vaalea raita, ns. "kissansilmä", joka kääntyy kiveä liikuteltaessa.
Tähti-ilmiö.
Jos peridoottikiteen yllä mainitussa kissansilmäilmiön muodostavassa kiteessä kuidut ja neulaset ovat yhdensuuntaisia, joidenkin kiteiden poikkileikatuilla pinnoilla voi esiintyä jopa kuusi- tai kaksitoistasakaraisia kissansilmäilmiöitä.
Esiintyminen.
Peridoottia löytyy Kiinasta, Brasiliasta, Norjasta, Egyptistä, Saksasta, Myanmarista, Yhdysvalloista, Pakistanista ja Italiasta. Punaisessa meressä olevalta St. Johnin tulivuorisaarelta on saatu peridoottia yli 3 500 vuotta.
Lancaster (Englanti)

Lancaster on noin asukkaan katedraalikaupunki "(city)" ja asukkaan hallintopiiri Lancashiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Se sijaitsee Lunejoen estuaarin alkupäässä, noin 11 kilometrin päässä Irlanninmerestä, ja muodostaa naapurikaupunkinsa Morecamben kanssa yhtenäisen kaupunkialueen, jossa elää noin ihmistä. Hallintopiiriin kuuluu laajalti maaseutua ja 39 kuntaa; Lancasterin kaupungilla ei ole kuitenkaan omaa kunnanvaltuustoa "(unparished area)", vaan sen hallinnosta vastaa piirivaltuusto.
Lancasterissa on ollut tuomioistuin jo keskiajalla, ja siellä hirtettiin historiallisina aikoina enemmän ihmisiä kuin missään muussa Englannin kaupungissa (Lontoota lukuun ottamatta). Kaupunkikuvaa leimaavat yrjönaikaiset talot. Kaupungissa on 1964 perustettu yliopisto.
Lancasterin työpaikat ovat lähinnä palvelusektorilla. Jonkin verran kemianteollisuutta on ollut, ja it-yhtiöt ovat investoineet kaupunkiin.
Toisen maailmansodan tunnettu pommikone Avro Lancaster sai nimensä kaupungin mukaan.
Salford

Salford ['sɒlfərd] on noin asukkaan kaupunki "(city)" ja asukkaan metropolihallintopiiri "(metropolitan borough)" Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Se sijaitsee Manchesterista länteen Irwelljoen varrella. Kaupungin nimi tulee muinaisenglannin sanoista "salh" (’pajupuu’) ja "ford" (’kahlaamo’) ja tarkoittaa siis ’pajukahlaamoa’. Hallintopiiriin kuuluu Salfordin kaupungin lisäksi Ecclesin, Swintonin, Pendleburyn, Walkdenin ja Irlamin kaupungit.
Salfordin alueelle alkoi muuttaa flaamilaisia kutojia noin vuoden 1360 paikkeilla, ja kaupungista tuli tärkeä tekstiilituotannon keskus. 1700-luvulla tehdastuotanto syrjäytti kotiteollisuuden ja Salfordista kasvoi nopeasti yksi Englannin tärkeimmistä puuvillatekstiilien tuottajista. Samoihin aikoihin seudulta alettiin louhia hiiltä ja sinne syntyi raskasta koneteollisuutta. Salfordin ohella Eccles oli tärkeä puuvillatekstiilien tuottaja ja Worsleyn alueelle perustettiin hiilikaivos. Bridgewaterin herttua palkkasi insinööri James Brindleyn rakentamaan 1761 kanavan, jota pitkin hän saattoi kuljettaa hiiltä kaivoksiltaan Worsleystä Manchesteriin.
Manchesterin kanavan valmistuttua 1894 Salfordista tuli tärkeä satama, sillä sen telakka-alue oli suurin kanavan varrella. Nopea väestönkasvu 1800-luvulla johti liian tiiviiseen ja huonolaatuiseen asuntorakentamiseen, jonka aiheuttamat ongelmat jatkuivat pitkälle 1900-luvulle asti. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin perinteiset teollisuudenalat supistuivat ja tilalle tuli kemikaalien, muovien ja sähkölaitteiden valmistusta ja kevyttä koneteollisuutta. Salfordin väkiluku pieneni rajusti 1900-luvun loppua kohden ja alkoi nousta uudelleen vasta 2000-luvun alussa.
Nykyisin Salfordissa on Ison-Britannian kaupungeista kuudenneksi eniten tornitaloja (2016). Radcliffen suvun maakartano Ordsall Hall (1350) on kaupungin harvoja esiteollisia rakennuksia.
Salfordin yliopisto perustettiin "Royal Technical Institutena" 1896 ja se sai yliopiston aseman 1967. Yliopistossa on suuri teknillinen tiedekunta.
Ewan MacCollin kirjoittama ja muun muassa The Dublinersin ja The Poguesin tunnetuksi tekemä laulu ”Dirty Old Town” kertoo Salfordista.
Beringinmeri

Beringinmeri (, ) on Tyynenmeren pohjoisimman osan muodostava merialue. Muusta Tyynestämerestä Beringinmeren rajaavat Alaskan niemimaa ja Aleuttien saaristo. Pohjoisessa Beringinmeren erottaa Pohjoisesta jäämerestä 90 kilometriä leveä Beringinsalmi, jonka löysi vuonna 1648 tutkimusmatkailija Semjon Dežnjov. Tanskalaissyntyinen Vitus Bering tutki aluetta sata vuotta myöhemmin, ja meri nimettiin hänen mukaansa.
Eläimistö.
Beringinmeri on ravinteikas ja siellä esiintyy paljon merieläimiä ja merilintuja. Valtaosa maailman silmälasihaahkoista elää Beringinmerellä.
Hitti

Hitti (englannin sanasta "hit" ’osuma’) on arkikielinen sana, suomeksi myös iskelmä, on äänilevy, elokuva tai muu kulutushyödyke, joka on suosittu laajalla alueella tai jonkin tietyn sosiaalisen ryhmän keskuudessa.
Erään määritelmän mukaan musiikkiteollisuudessa hitti tarkoittaa kappaletta, joka on päässyt 40 myydyimmän singlen listalle. Yhden hitin ihme on artisti tai yhtye, joka tunnetaan ensisijaisesti yhden musiikkikappaleen ansiosta.
Suomenkielinen termi "iskelmä" tai "iskusävelmä" (johdos saksan sanasta "Schlager") on alkujaan tarkoittanut nimenomaan suuren suosion saavuttanutta sävelmää tai tallennetta, mutta on sittemmin laajentunut tarkoittamaan myös tietynlaista musiikkityyliä (iskelmämusiikki).
Tom Lindholm

Tom Uolevi Lindholm (s. 16. lokakuuta 1958 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Pitkän teatteriuransa lisäksi Lindholm tunnetaan etenkin television puolelta sarjan "Kyllä isä osaa" isä-hahmona sekä Maalaiskomedian Ilmari Piiparisena. Lindholm on tamperelaisen Teatteri Telakan perustajajäsen. 
Ura.
Teatteri.
Tom Lindholm innostui teatterista, kun hän näki yksinhuoltajaäitinsä seurassa Kansallisteatterissa lastennäytelmän "Kolme iloista rosvoa". Teini-ikäisenä hän kävi Helsingin työväenopiston näytelmäpiiriä. Lindholm pyrki pari kertaa teatterikouluun, mutta ei kuitenkaan sinne päässyt. Tuolloin teatterit ottivat näyttelijäharjoittelijoita. Lindholm saikin ensimmäisen kiinnityksensä Mikkelin kaupunginteatterin näyttelijäharjoittelijana. Mikkelissä hän näytteli neljä vuotta, jonka jälkeen hän siirtyi Vaasan kaupunginteatteriin, jossa hän oli kaksi vuotta.
Vuonna 1985 hän muutti Tampereelle, kun Esko Roine sai houkuteltua hänet Tampereen Teatteriin. Tuolloin hän kuului muun muassa Kaisa Korhosen johtamaan Musta rakkaus -ryhmään vuosina 1989–1992. Lindholm oli perustamassa Teatteri Telakkaa Tampereella, jossa hän vietti vuodet 1994–2000. Tämän jälkeen hän on ollut vapaana taiteilijana, ja esiintynyt kesäteattereiden lisäksi muun muassa Tampereen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Televisio ja elokuvat.
Lindholm on näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänet muistetaan etenkin taksikuski-isänä sarjasta "Kyllä isä osaa" sekä Maalaiskomedia-sarjan kanttori-urkuri Ilmari Piiparisena. Lisäksi Lindholm tunnetaan koomisesta Tohtori Pekka Tuttava -hahmosta, jonka esitys on kiertävä ja muuntuva yhden hengen show.
Lindholm palasi televisiosta tuttuun isä-hahmoonsa kun maaliskuussa 2024 ensi-iltansa sai "Kyllä isä osaa -elokuva". Vuosina 2015 ja 2017 hän esitti samaista hahmoa näyttämöllä Tampereen Komediateatterissa.
Andrei Sandberg

Andrei Sandberg (s. 17. syyskuuta 1970) on suomenruotsalainen näyttelijä. Sandberg tunnetaan muun muassa Markus Ekholmin roolista televisiosarjassa "Salatut elämät", jossa hän oli mukana vuosina 1999–2002. Vuonna 2018 esitetyssä spin-off-sarjassa "Pihlajasatu" Sandberg palasi Markus Ekholmin rooliin.
Andrei valmistui ylioppilaaksi vuonna 1989 ja merkonomiksi vuonna 1995. Hän on tehnyt "Salattujen elämien" lisäksi myös muita näyttelijäntöitä: radiokuunnelmia, klassista teatteria, musikaaleja ja pikkurooleja televisiossa. Hän on myös näytellyt muun muassa Teatteri Kultsassa sekä nuorena työskennellyt mallina.
Teatteriroolit.
Lähde ellei toisin merkitty:
Semjon Dežnjov

Semjon Ivanovitš Dežnjov (, noin 1605 Veliki Ustjug – 1673 Moskova) oli venäläinen kasakka ja tutkimusmatkailija. Tutkimusretkellään vuonna 1648 hän saapui alueelle, joka nykyään tunnetaan Beringinsalmena. Hänen löytönsä osoitti, että Euraasian ja Amerikan mantereet eivät ole yhteydessä toisiinsa. Dežnjov purjehti Beringinsalmen läpi pohjoisesta etelään matkalla Kolymajoen suulta Anadyrille.
Dežnjovin mukaan on nimetty Aasian itäisin kohta Dežnevinniemi.
Worms (videopeli)

Worms on Team17:n kehittämä ja Ocean Softwaren julkaisema taktinen peli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Amiga CD32:lle, DOS:lle, Game Boylle ja PlayStationille sekä useille muille alustoille seuraavina vuosina. Peli on "Worms"-sarjan ensimmäinen. Peli nosti Team17:n julkisuuteen. 
Peli on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmistä peleistä Amigalla.
Kehitys.
Alun perin pelin loi Andy Davidson Blitz BASIC -nimiseen ohjelmointikisaan, jota ylläpiti Amiga Format -tietokonelehti. Pelin silloinen nimi oli "Total Wormage" (mahdollisesti viittaus Total Carnage -ampumapeliin), muttei voittanut kilpailua. 
Davidson lähetti pelin monelle julkaisijalle ilman menestystä. Hän vei pelin European Computer Trade Show'hun, jossa oli myös väkeä Team17:stä. Team17 tarjoutui kehittämään peliä vielä hieman eteenpäin ja sen jälkeen julkaisemaan sen. Davidson suostui.
Pelaaminen.
Pelissä neljähenkiset matojoukkueet sotivat toisiaan vastaan. Pelissä voi pelata usean pelaajan moninpelinä, yksin tietokonetta vastaan tai tietokone tietokonetta vastaan. Peli on vuoropohjainen jossa yhtä matoa kerrallaan voi ohjata aikarajatun vuoron aikana. Peli erässä voi olla kerralla maksimissaan neljä nelihenkistä joukkuetta.
Pelin tarkoituksena on tappaa toisen joukkueen madot käyttäen monipuolista asearsenaalia erilaisissa, satunnaisesti generoiduissa kentissä. Madot voivat kuolla kolmella tavalla: menettämällä kaiken energiansa, hukkumalla veteen tai lentämällä ulos kentästä. 
Peli tukee proseduraalisesti generoituja kenttiä, jotka ovat täysin tuhottavia: räjähdykset voivat jättää kraatereita, jotka vaikuttavat pelaamiseen.
Vaikka Worms oli vasta pelisarjan ensimmäinen versio, niin Worms-peleille tyypilliset piirteet näkyivät jo: madoille saa keksiä yksilölliset nimet, aseet ovat mielikuvituksellisia ja pelin välitekstit nokkelia.
Lisäosat.
Worms Reinforcements.
"Worms Reinforcements" julkaistiin 10. lokakuuta 1995, ja se on jatkoa alkuperäiselle "Wormsille". Se sisältää muuten samojen elementtien lisäksi uusia yksinpelitehtäviä. Vaikka peli ulkoisesti ei paljoa ensimmäisestä osasta eroa, niin muutoksiakin oli. Reinforcementsissa pystyi neljä joukkuetta pelaamaan yhtäaikaisesti vastakkain kun ensimmäisessä osassa vastakkain pystyi pelaamaan maksimissaan kaksi joukkuetta. Uutuutena tuli myös mahdollisuus valita käytettävä mato ja ensimmäiseen osaan nähden madot pystyivät myös liikkumaan paremmin eivätkä olleet niin liimautuneita maahan kuin alkuperäisessä Wormsissa. Muita uudistuksia ovat moninpelituki ja muutamia uusia kenttiä. Lisäksi aseiden ja työkalujen määrää on lisätty alkuperäiseen peliin verrattuna ja joidenkin nimiä on vaihdettu.
Vastaanotto.
CU Amiga-lehti antoi pelille arvosanaksi 94% arvostelussaan.
Kirsi Nurminen

Kirsi Nurminen (s. 1. marraskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa nukketeattereissa Teatteri Mukamas ja Nukketeatteri Vihreä Omena, eri teatteriryhmissä sekä elokuva- ja televisiotuotannoissa muun muassa Maalaiskomedia-sarjassa ("Vain muutaman huijarin tähden", "Peräkamaripojat", "Mooseksen perintö", "Turvetta ja timantteja") ja "Hovimäki"-sarjassa.
Herman’s Hermits

Herman’s Hermits oli Manchesterissa perustettu, vuosina 1964–1970 toiminnassa ollut brittiläinen pop-yhtye, joka saavutti kaikkiaan kaksikymmentä top 40 -hittiä kotimaassaan ja Yhdysvalloissa. Alkuperäisen Herman’s Hermitsin hajoamisen jälkeen se on esiintynyt vaihtelevilla kokoonpanoilla. Esimerkiksi Suomessa esiintyi 2000-luvulla yhtye, joka kutsui itseään nimellä Herman’s Hermits, mutta jonka ainoa alkuperäisjäsen oli rumpali Barry Whitwam. Klassinen kokoonpano on esiintynyt Helsingissä Linnanmäen Peacock Teatterissa 31.3.1966.
Yhtyeen alkuperäisiä jäseniä olivat Keith Hopwood (komppikitara, laulu), Karl Green (basso, laulu), Derek ”Lek” Leckenby (soolokitara) ja Barry Whitwam (rummut), mutta pian joukkoon liittyi myös Peter Noone (laulu). Yhtyeen levytyksillä soitti myös useita englantilaisia studiomuusikoita, muun muassa ajan käytetyin kitaristi Jimmy Page.
Yhtye oli Yhdysvalloissa jopa suositumpi kuin kotimaassaan. Erityisesti 1960-luvun jälkipuoliskolla, jolloin monet yhtyeet alkoivat viedä musiikkiaan kunnianhimoisempaan suuntaan, Herman’s Hermitsin helposti omaksuttavat pop-kappaleet vetosivat erityisesti alle 15-vuotiaisiin amerikkalaisnuoriin. Myös laulusolisti Peter Noonen ulkonäkö isoine etuhampaineen sekä poikamainen ilmehtiminen esiintyessä olivat suosion kannalta tärkeässä roolissa. Herman’s Hermits olikin esimerkki 1960-luvun yhtyeestä, joka nautti suuresta kaupallisesta suosiosta, mutta ei saanut osakseen juurikaan arvostusta.
Yhtyeen hajottua Peter Noone yritti myös soolouraa tehden pari vaihtelevasti menestynyttä levyä. Kuten niin monella 1960-luvun suuruudella, myös Herman's Hermitsillä on ollut kiistaa yhtyeen nimen käytöstä myöhemmin.
Tuija Ernamo

Tuija Brita Johanna Ernamo (s. 9. kesäkuuta 1951 Rauma) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt sekä teatterissa että televisio­sarjoissa ja elo­kuvissa.
Ura.
Ernamo valmistui Teatteri­koulusta näyttelijäksi 1973 ja työskenteli sen jälkeen Penniteatterissa ja Ahaa Teatterissa. Tampereen Teatterin vakituisena näyttelijänä hän toimi 1978–2014. Eläkkeelle jäätyään Ernamo on näytellyt vierailijana Tampereen Teatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Tampereen Komediateatterissa.
Ernamon läpi­murto suuren yleisön tietoisuuteen oli humoristinen televisio­sarja "Sisko ja sen veli", jossa hän esitti pää­osa­parin sisarta. Veljen osaa tulkitsi Ilmari Saarelainen. Ernamo tunnetaan myös rooleistaan komedia­sarjoissa "Mummo", "Kyllä isä osaa" ja "Paavo ja Raili". Hän on näytellyt myös "Pekko Aikamiespoika" -elo­kuvissa.
Vuonna 1987 Ernamolla oli Siipirikon osa Kalle Pursiaisen televisioelokuvassa "Niska­vuoren Heta".
Yksityiselämä.
Raumalta lähtöisin oleva Ernamo on säilyttänyt pitkä­aikaisesta Tampereen seudulla asumisestaan huolimatta Rauman murteen, mihin on edes­auttanut Raumalla Kaurasen saaressa sijaitseva kesä­asunto.
Ernamon tytär on näyttelijä Maiju Jokinen, joka on näytellyt televisio­sarjassa "Kyllä isä osaa" perheen tytärtä.
Pet Sounds

Pet Sounds on yhdysvaltalaisen popyhtye The Beach Boysin vuonna 1966 valmistunut albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä poplevyistä. "Mojo Magazine" valitsi levyn maailman kaikkien aikojen parhaaksi listallaan "The Greatest Albums of All Time". Se oli ykkössijalla myös "New Musical Expressin" listalla "Top 100 Albums". "Rolling Stonen" "500 Greatest Albums of All Time" -listalla se oli sijalla kaksi.
Työstö.
Brian Wilson jäi vuonna 1964 pois yhtyeen kiertuekokoonpanosta ja omisti aikansa studiotyöskentelylle. Wilsonin henkilökohtaiseksi projektiksi muodostunut "Pet Sounds" syntyi samaan aikaan kun The Beach Boys kiersi maailmalla.
Melkein koko albumin soitto-osuudet ovat The Wrecking Crew -studiomuusikkoryhmän soittamat. Kappaleella ”That’s Not Me” soittavat Brian Wilson (urut ja ”Danelectro” basso), Carl Wilson (kitara ja basso) ja Dennis Wilson (rummut). Nimikkokappaleella ”Pet Sounds” Brian Wilson soittaa pianoa sekä urkuja kappaleella ”I Know There’s an Answer”. Carl Wilson soittaa 12 -kielistä sähkökitaraa ”God Only Knows” -laulussa. Yhtyeen jäsenet esittävät kaikki lauluosuudet.
Tony Asherin kanssa tekemissään sanoituksissa Wilson uppoutui oman mielensä syövereihin. Laulut käsittelivät yhdysvaltalaisen nuorison kasvukipuja vilpittömämmin ja syvemmin kuin mihin The Beach Boys oli ennen pystynyt.
Merkitys.
"Pet Sounds" mullisti 1960-luvun popmaailman ainutlaatuisen rikkaalla äänimaailmallaan ja kehittyneillä sovituksillaan. Wilson sovitti lauluihin ”lempiääniään”, orkesterisoittimien koko kirjon harpuista ja patarummuista lähtien. ”Good Vibrations” -single, joka syntyi samoissa sessioissa päätymättä kuitenkaan albumille, tunnetaan Electro-Thereminin ujelluksesta.
"Pet Sounds" oli alkujaan menestys etenkin Isossa-Britanniassa, mutta sillä ei ollut samanlaista myyntivoimaa kuin The Beach Boysin aikaisemmilla aurinkoisilla hiteillä. Vuosien saatossa se on kuitenkin noussut epäilemättä yhtyeen tunnetuimmaksi albumiksi. Sen sanotaan olleen inspiraationa The Beatlesin "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Bandille". "Pet Sounds" osoitti, että kolmen minuutin popkappaleista pystyi tekemään kestävän albumikokonaisuuden.
Vuonna 2005 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Joel Madden

Joel Madden (oik. Joel Reuben Combs; s. 11. maaliskuuta 1979 Waldorf, Naptown, Maryland) on yhdysvaltalainen Good Charlotte -yhtyeen laulaja ja sanoittaja. 
Elämä.
Joelilla on viisi minuuttia vanhempi kaksoisveli Benjamin "Benji" Madden, joka on Good Charlotten kitaristi. Lisäksi hän toimii PETA:ssa vahvasti eläinten oikeuksien puolesta.
Madden seurusteli parin vuoden ajan näyttelijä-laulaja Hilary Duffin kanssa. 
Madden meni naimisiin Nicole Richien kanssa 11. joulukuuta 2010. Heillä on kaksi lasta; tammikuussa 2008 syntynyt tytär ja syyskuussa 2009 syntynyt poika.
Joel Madden on veljensä Benji Maddenin tavoin kasvissyöjä. Hän on myös HIM-fani. Madden kävi ensimmäisen kerran Suomessa 19. maaliskuuta 2007.
Teini-iässään Benji ja Joel vaihtoivat sukunimensä isänsä sukunimestä 'Combs' äitinsä sukunimeen 'Madden'.
Patricia Routledge

Katherine Patricia Routledge [ˈraʊtlɪdʒ] (17. helmikuuta 1929 Birkenhead, Cheshire – 3. lokakuuta 2025 Chichester, West Sussex) oli englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hän näytteli komediasarjassa "Pokka pitää" (1990–1995) Hyacinth Bucketin roolia. Suomessa on esitetty myös etsiväsarjaa "Hetty ratkaisee" ("Hetty Wainthropp Investigates"), jossa Routledge esitti nimiroolia.
Nuoruus.
Routledge syntyi Birkenheadissa 17. helmikuuta 1929. Hänen isänsä Isaac omisti miesten vaateliikkeen. Routledge suoritti englannin tutkinnon Liverpoolin yliopistossa vuonna 1951, aikomuksenaan ryhtyä opettajaksi. Vuotta myöhemmin hän kuitenkin päätyi näyttelijäksi "Kesäyön unelma" -näytelmään Liverpool Playhouse -teatteriin, minkä jälkeen hän lähti opiskelemaan Bristol Old Vicin teatterikouluun. Myös musiikki kiinnosti Routledgeä jo nuoruudessa.
Ura.
Routledge teki ensiesiintymisensä Lontoon teatterissa Richard Brinsley Sheridanin näytelmään "The Duenna" perustuvassa musikaalikomediassa vuonna 1954. New Yorkin Broadwaylla Routledge esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1966. Vuonna 1968 Routledge sai Tony-palkinnon Alice Challicen roolista Broadway-musikaalissa "Darling of The Day" ja vuonna 1988 Olivier-palkinnon roolista Leonard Bernsteinin pienoisoopperassa "Candide". Viimeisen ison teatteriroolinsa Routledge teki Oscar Wilden "Ihanneaviomieheen" perustuvassa näytelmässä kotikaupungissaan Chichesterissä vuonna 2014.
Televisioensiesiintymisensä Routledge teki vuonna 1954. 1960-luvulla hän esiintyi Sylvia Snapen roolissa saippusarjassa "Coronation Street". Samalla vuosikymmenellä hänet nähtiin useissa elokuvissa, kuten "Vastahakoiset" (1967) ja "Rakastaja vintillä" (1968). Tunnetuksi televisionäyttelijäksi Routledge tuli vasta 1980-luvulla tähditettyään Alan Bennettin ja Victoria Woodin televisiomonologeja.
Vuonna 1990 Routledge aloitti tunnetuimassa roolissaan "Pokka pitää" -sarjan Hyacinth Bucketina. Hyacinth oli snobi kotirouva, joka pyrki jäljittelemään yläluokkaista elämäntyyliä huonolla menestyksellä. Sarjasta tuli BBC:n kaikkien aikojen myydyin televisiosarja, ja vuonna 1996 Routledge äänestettiin Britannian kaikkien aikojen suosituimmaksi televisionäyttelijäksi. Sarja päättyi viiden kauden jälkeen vuonna 1995, Routledgen kieltäydyttyä jatkosta.
Vuosi "Pokka pitää" -sarjan päättymisen jälkeen Routledge aloitti seuraavassa televisioroolissaan etsiväsarjan "Hetty ratkaisee" nimiroolissa. Hetty oli eläköitynyt postityöntekijä, joka alkoi toimia salapoliisina yhdessä Dominic Monaghanin esittämän avustajansa, Geoffreyn kanssa. Sarjaa tehtiin neljä kautta vuoteen 1998 asti.
Routledge nimettiin vuonna 2017 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajaksi (DBE, nimellä "Dame Patricia"). Suomalaiset äänestivät Routledgen vuoden ulkomaalaiseksi televisiokasvoksi naisesiintyjien sarjassa vuoden 2001 alussa pidetyssä Telvis-gaalassa.
Yksityiselämä.
Routledge asui West Sussexissa Chichesterin kaupungissa. Hän oli naimaton, eikä hänellä ollut lapsia.
Routledge kuoli 96-vuotiaana Chichesterissä 3. lokakuuta 2025.
Benji Madden

Benji Madden (oik. Benjamin Levi Combs; s. 11. maaliskuuta 1979 Waldorf, Naptown, Maryland) on Good Charlotten kitaristi. 
Elämä.
Hän syntyi 11. maaliskuuta 1979 Marylandin Waldorfissa vain viisi minuuttia ennen kaksoisveljeään Joel Maddenia, joka toimii laulajana ja sanoittajana Good Charlottessa. Joelin lisäksi Benjillä on kaksi muuta sisarusta: isoveli Josh, joka toimii DJ:nä Good Charlottessa, ja nuorempi sisko Sarah, jolla on oma bändinsä Her Daily Obsession.
Teini-iässään Benji ja Joel vaihtoivat sukunimensä isänsä 'Combsista' äitinsä sukunimeen 'Madden'. "Kerrang!"-lehden painoksessa Benji Madden paljastaa omistavansa vielä bändin pakettiauton, jota he käyttivät matkaamiseen bändin ensimmäisille keikoille. Hänellä on monia tatuointeja ympäri kehoaan kunnianosoituksena uskonnolleen. Hän seurusteli perijäkaunotar Paris Hiltonin kanssa. Lisäksi hän toimii PETA:ssa vahvasti eläinten oikeuksien puolustajana.
Benji asuu tällä hetkellä Kalifornian Glendalessa – samalla kadulla kuin veljensä Joel.
Benji esiintyi vuonna 2007 "MTV Cribsissä". Good Charlotte esiintyi Helsingissä 3.4.2008. Benji Madden teki keikan jälkeen oman DJ-esiintymisen Helsingin Lux-yökerhossa. 
Madden avioitui tammikuussa 2015 näyttelijä Cameron Diazin kanssa ja he saivat tammikuussa 2020 tyttären.
Deftones

Deftones on yhdysvaltalainen alternative metal -yhtye, joka on kotoisin Kalifornian Sacramentosta. Deftones yhdistelee musiikissaan popin ja metallin elementtejä. Yhtyeen suurimpiin vaikuttajiin kuuluvat mm. The Cure, Morrissey, Depeche Mode, Faith No More, Bad Brains, Fear Factory ja Meshuggah. Deftones tuli erittäin suosituksi kolmannella studioalbumillaan "White Pony" (2000). Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuvat mm. "Be Quiet And Drive (Far Away)", "Digital Bath", "Back To School (Mini Maggit)", "Change (In The House Of Flies)", "Minerva", ja "Hole In The Earth". Yhtyeen kappale "Elite" (albumilta "White Pony") voitti vuonna 2001 Grammyn parhaana metalliesityksenä (Best Metal Performance).
Yhtyeen oli tarkoitus levyttää albuminsa "Eros" ja julkaista se vuosien 2008–2009 aikana, mutta basisti Chi Chengin jouduttua vuoden 2008 loppupuolella auto-onnettomuuteen ja sitä seuranneeseen koomaan oli yhtyeen pakko hyllyttää kyseinen projekti. Yhtye otti riveihinsä Chin tuuraajaksi Sergio Vegan (entinen Quicksand-basisti) ja levytti uuden levyn ja julkaisi sen nimellä "Diamond Eyes" vuonna 2010. "Koi No Yokan" ilmestyi vuonna 2012. Yhtyeen viimeisin albumi "Ohms" julkaistiin 2020.
Deftones on esiintynyt Suomessa kuudesti, Provinssirockissa vuosina 2000, 2006 ja 2022, Helsingissä ravintola Circuksessa elokuussa 2011, Tuska-festivaaleilla vuonna 2022 sekä Ruisrockissa vuonna 2025.
Beringinsalmi

Beringinsalmi () erottaa toisistaan Aasian mantereen itäisimmän kohdan Dežnjovinniemen ja Amerikan mantereen läntisimmän kohdan Prince of Walesin niemen. Salmi yhdistää Pohjoiseen jäämereen kuuluvan Tšuktšimeren sen eteläpuolella sijaitsevaan Beringinmereen, joka puolestaan on osa Tyyntämerta.
Beringinsalmi on kapeimmillaan noin 85 tai 86 kilometrin levyinen. Salmen keskellä sijaitsevat Diomedesaaret, jotka ovat noin neljän kilometrin päässä toisistaan. Näiden saarten välistä kulkee Venäjän ja Yhdysvaltain raja, sekä kansainvälinen päivämääräraja. Salmen pituudeksi mainitaan 96 kilometriä.
Salmi on saanut nimensä tanskalaissyntyisen tutkimusmatkailija Vitus Beringin mukaan, joka kulki sen läpi vuonna 1728. Semjon Dežnjov oli purjehtinut salmen läpi pohjoisesta etelään jo 1648.
Esihistoria.
Beringinsalmi on keskimäärin vain 30–50 metrin syvyinen. Kun merenpinnan taso toistuvasti aleni jääkausiaikana, Beringinsalmen paikalla oli maakannas, Beringin maakannas eli Beringia. Kannas hävisi ja salmi avautui viimeisen kerran joskus 10 000–8 000 vuotta sitten, kun merenpinta nousi jäätiköiden sulaessa. 
Beringin salmi syntyi alun perin mioseeni- tai plioseenikaudella, mikä päästi kylmän merivirran Tyynellemerelle. Avautuminen ja sulkeutuminen saattoi tapahtua useampaan otteeseen. Erään näkemyksen mukaan viimeinen varsinainen avautuminen sattui 4,5–3,5 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Alaskan lämpötila laski hieman. Tämän jälkeen salmi avautui ja sulkeutui jääkausiaikana veden pinnan vaihtelun takia.
Columbus Crew

Columbus Crew on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa. Sen kotipaikka on Columbus, Ohio.
Crew oli vuonna 1995 yksi MLS:n kymmenestä perustajaseurasta. Seura on kuulunut kausina 1996–1999 ja jälleen kaudesta 2002 lähtien liigan itäiseen konferenssiin. Kausina 2000 ja 2001, jolloin MLS:n seurat jaettiin kolmeen divisioonaan, Crew kuului keskiseen divisioonaan. Crew voitti kaudella 2008 MLS:n mestaruuden MLS Cupin kaadettuaan loppuottelussa Red Bull New Yorkin maalein 3–1. Seuralla on hallussaan myös yksi Lamar Hunt U.S. Open Cupin mestaruus: se voitti vuoden 2002 loppuottelussa Los Angeles Galaxyn maalein 1–0. Lisäksi Crew on ollut myös kerran Open Cupin loppuottelun häviävänä osapuolena: vuoden 1998 loppuottelussa Chicago Fire vei pidemmän korren jatkoajalla maalein 2–1. Kausilla 2004 ja 2008 Crew sai eniten pisteitä MLS:n runkosarjassa ja voitti näin MLS Supporters’ Shield -palkinnon.
Seura on pelannut kotiottelunsa vuodesta 1999 lähtien Columbus Crew Stadiumilla Columbusissa Ohiossa. Vuosina 1996–1999 Crew’n kotikenttänä toimi Ohio Stadium Ohio State Universityn kampuksen kupeessa. 
Crew’n omistaa Hunt Sports Group (lyhenne HSG), jonka johtohenkilö on Clark Hunt. HSG:n ja Crew’n perustaja oli Lamar Hunt. Huntin perheen omistukseen kuuluu Crew’n lisäksi myös toinen MLS-seura, FC Dallas, sekä NFL-seura Kansas City Chiefs. 
Crew’n suurin tunnettu kannattajaryhmä on Crew Supporters Union: Local 103, joka syntyi ennen kauden 2007 alkua kahden aiemman kannattajaryhmän, Legion 04:n ja V-Armyn yhdistyessä.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 22. joulukuuta 2023"
Saketti

Saketti (tai šaketti) on miesten päiväjuhlapuku, johon kuuluu kaarevaliepeinen takaa pitkä musta takki sekä musta-harmaajuovaiset housut. 
Aikaisemmin sakettia on pidetty päiväjuhlissa ennen kello kahdeksaatoista. Nykyisin asua käytetään eniten häissä.
Aikaisemmin saketista lähes yksinomaisesti käytetty nimitys "šaketti" on nykyään käynyt harvinaiseksi, mutta on silti yhä käyttökelpoinen.
Sakettikokonaisuus "The Man's Book"in mukaan:
Juhla-asu

 
Juhla-asu on suurissa muodollisissa juhlissa käytettävä asu. Useimmiten tällaisten juhlien kutsukortissa mainitaan toivottu pukeutumistaso. Kutsussa mainittua pukeutumiskoodia pidetään yleensä kohteliaana noudattaa osoittaakseen kunnioitusta juhlien järjestäjille ja tilaisuuden luonteelle. Maininta "juhlapuku" tarkoittaa miehellä ensisijaisesti frakkia ja vararatkaisuna yleisimmin tummaa pukua. Naisen juhlapuku riippuu miesten pukeutumista enemmän vuorokaudenajasta. Juhliin saapuva pariskunta valitsee asunsa yhteneväisen linjan vuoksi samalle "juhlavuustasolle". Juhla-asuihin voi myös yhdistellä oman makunsa mukaan erilaisia vivahteita. Asun valinnassa pyritään yleensä välttämään sekä ali- että ylipukeutumista.
Päivätilaisuuksissa, kuten häissä, syntymäpäivillä tai avajaisissa, pariskunnan pukuyhdistelmiä voivat olla esimerkiksi seuraavat:
Iltatilaisuuksissa kuten päivällisillä, juhlatanssiaisissa pukuyhdistelmiä voivat olla
Pikkumusta

Pikkumusta on lyhyt, yksinkertainen musta leninki, jonka kehittäjänä pidetään yleisesti muotisuunnittelija Coco Chanelia, joka julkisti mallinsa vuonna 1926. Se oli länsimaisen muodin historian ensimmäinen musta naisten asu, jota ei ollut suunniteltu hautajaisvaatteeksi.
Pikkumusta vastaa juhlavuudeltaan etiketissä miehen smokkia tai tummaa pukua.
Historiaa.
1900-luvun alussa ja vielä 1960-luvulle asti vaatetuksessa oli tapana käyttää omaisen kuoleman johdosta suruväriä, mustaa. 1910-luvun lopussa ja 1920-luvun alussa surevia leskiä oli paljon muun muassa ensimmäisen maailmansodan seurauksena ja mustista vaatteista tuli yleisiä – ei muodin, vaan vallitsevien tapojen ja olosuhteiden vuoksi. Niinpä Chanel ja muut tuon ajan muotisuunnittelijat loivat mustia leninkejä 1910-luvun lopulla ja 1920-luvun alussa. He vaikuttivat sittemmin "pikkumustaksi" nimetyn asun syntymiseen, eikä Gabrielle Chanelia voida näin yksin nimetä sen luojaksi.
Kuva Chanelin ensimmäisestä pikkumustasta ilmestyi Vogue-lehdessä 1. marraskuuta 1926. Puku oli polvipituinen, pitkähihainen, taitavasti leikattu, yksinkertaisen tyylikäs ja vaikutti mukavalta käyttää. Yksinkertaisuutensa vuoksi sitä onkin sanottu Chanelin vastineeksi Fordin T-mallille. Juuri tästä mallista tuli se, jonka kautta kaikki pikkumustat määriteltäisiin myöhemmin.
Omana aikanaan Chanelin ensimmäinen pikkumusta aiheutti hämmennystä: kun muut tuon ajan muodinluojat suosivat paljon koristeellisia yksityiskohtia sisältäneitä ja värikkäitä asuja, joiden helmat ylettyivät puolipohkeen vaiheille, Chanelin vuoden 1926 leninki oli lyhyt, lähes vailla koristelua, ja sen musta väri liitettiin edelleen suruun tai palvelusväen asuihin. 
Chanelin mallit ja niitä mukailevat jäljitelmät olivat yksinkertaisen rakenteensa ja vähäisten yksityiskohtiensa vuoksi helposti asusteilla muunneltavia ja suhteellisen edullisia valmistaa. Tämä lisäsi niiden suosiota ja myyntilukuja. Chanelin merkitys pikkumustan historiassa on kuitenkin mustan asun merkityksen muuttaminen ja muutoksen markkinointi: hän muunsi aikansa naisten jo käyttämän vaatekappaleen välttämättömyydestä hienouden, hienostuneisuuden ja ranskalaisen tyylikkyyden vertauskuvaksi.
Lobskoje

Lobskoje () on kylä, taajama sekä entinen kylähallinto Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Äänisjärven Poventsanlahden koillisrannalla Poventsan itäpuolella. Nykyään Lobskoje kuuluu Poventsan kaupunkikuntaan. 
Lobskojen kylähallinnon keskuksena toimi Haapaselän kylä. Muita kylähallinnon alaisia kyliä olivat Uusi-Haapaselkä ja Voijärvi. Kylähallintoalueen itäpuolella sijaitsi Tsolmuisten kylähallinto, pohjoispuolella Danilovan kylähallinto ja länsipuolella Poventsan asutushallinto. Vuonna 1987 Lobskojen kylähallintoalueella oli 900 asukasta. Alueen halki kulkee maantie Karhumäeltä Puudožiin.
Shortsit

Shortsit, sortsit tai šortsit ovat lyhytlahkeiset (engl. short = lyhyt) housut. Joidenkin sortsien lahkeet ulottuvat pohkeiden puoliväliin asti, mutta shortsit eivät kuitenkaan peitä jalan koko pituutta.
Rusetti

Rusetti eli solmuke on asuste, jota käytetään yleensä muodollisen vaatetuksen kanssa.
Rusetti on kangasnauha, joka sidotaan kaulan ympärille symmetrisesti siten, että vastakkaiset päät muodostavat horisontaaliset silmukat. Solmuketta käyttävät yleensä miehet. Rusetti on usein leikattu valmiiksi muotoonsa. Tälloin esille jäävä osa on leveämpi kuin solmun alle jäävä osa. 
Miehet käyttävät frakin kanssa valkoista ja smokin kanssa mustaa tai smokkivyön väristä rusettia. Arkisemman vaatetuksen kanssa solmuke on usein värillinen ja kangas kuvioitua. Rusetti on nykyään harvinainen, koska se on solmiota vaativampi solmittava ja se jättää paidan edustan paljaaksi.
Hieman toisen muotoinen rusetti kuuluu myös naisten asusteisiin. Sitä käytetään yleensä sitomaan kampausta. Taustarusetti on joihinkin naisten kansallispukuihin kuuluvan tykkimyssyn osa.
Tsolmuinen

Tsolmuinen eli Tšolmuža () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ääniseen laskevan Neminajoen suussa 85 kilometriä maanteitse Karhumäestä kaakkoon. Vuonna 2012 kylässä oli 565 ja kunnassa 1 300 asukasta.
Maantiede ja asutus.
Tsolmuisen kunnan pinta-ala on 3 372 tai ilman Äänisen vesialuetta 3 077 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Puudožin piirin Pälmän ja Karhumäen piirin Tolvojan, lännessä Poventsan ja pohjoisessa Segežan piirin Valdain kuntiin sekä idässä Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Kunta sijaitsee Äänisen ja Vienanmeren vedenjakajalla. Se on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka maisemaa leimaavat laajat suoalueet. Seudulla virtaavat Uikujoki, Vuosmajoki (ven. "Vožma"), Nemina, Lieksajoki ("Leksa") ja Kumbuksa. Suurimmat järvet ovat Äänisen ohella Konsajärvi ("Konžozero") ja Rybozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kupari, nikkeli, kulta, karbonaattimineraalit, hiekka ja sora. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Tsolmuisenlahden hiekkasärkkä ja Komarnitskoje-suo.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Nemino-3:n, Ogorelyšin, Sergijevon ja Vozritsyn asutukset sekä Danilovan kylä. Toiseksi suurin asutuskeskus on 300 asukkaan Sergijevo. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 82 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 9 % valkovenäläisiä, 2 % karjalaisia, 2 % suomalaisia ja 2 % ukrainalaisia.
Historia.
Tsolmuisen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvun lopun verokirjassa. Vuodesta 1684 aina 1850-luvulle saakka seudulla toimi Uikujoen vanhauskoisyhteisö, jolla oli luostarit Danilovassa ja Leksassa. 1900-luvun alussa Tsolmuisen kylänosat muodostivat Danilovan volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin aluksi Poventsan ja myöhemmin Karhumäen piiriin kuulunut Tsolmuisen kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdeksassatoista asutuksessa oli 1 200 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä.
Liikenne, talous ja palvelut.
Tsolmuisen kautta kulkee Karhumäen, Puudožin ja Vologdan välinen kestopäällystetty maantie. Kylästä on linja-autoyhteydet Karhumäkeen ja Puudožiin. Äänisen rannalla on laivalaituri.
Kunnassa on metsä- ja kaivosteollisuutta. Tsolmuisessa toimii leipomo.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, posti ja kauppa. Eräitä palveluja on myös muissa asutuskeskuksissa.
Nähtävyydet ja matkailu.
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuinpaikkoja sekä Äänisen Pidostrovin kivikautinen hautapaikka. Tsolmuisen kylässä sijaitseva vuonna 1605 rakennettu puukirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Muita rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvun puolivälissä pystytetyt Danilovan ja Leksan kirkot, Berjozovkan ja Sergijevon tsasounat sekä kaksi vanhaa asuintaloa Danilovassa. Historiallisia kohteita ovat Berjozovkan karsikkometsä sekä vuoteen 1857 saakka toimineiden vanhauskoisten luostarien sijaintipaikat Danilovassa ja Leksassa. Tsolmuisen kylässä toimii retkeilymaja
Ensivaste

Ensivaste on osa porrastettua ensihoitojärjestelmää. Sillä tarkoitetaan potilaan luokse lähetettävää lähintä mahdollista yksikköä, joka kykenee aloittamaan välittömät toimenpiteet potilaan peruselintoimintojen turvaamiseksi, antamaan tehostettua ensiapua, arvioimaan potilaan tilan ja raportoimaan tilanteesta eteenpäin. Ensivaste on ensihoitojärjestelmässä korkein taso, jolle henkilö, joka ei ole hoito- tai pelastusalan ammattilainen, voi päätyä. EVY (ensivasteyksikkö) ei kuljeta potilasta kuin poikkeustapauksissa.
Ensivasteyksikkönä voi toimia esimerkiksi pelastus- tai poliisiauto tai meripelastusalus, jonka henkilöstö on saanut ensivastetoimintaan vaadittavan koulutuksen. Myös ambulanssi tai muu lääkinnällisen pelastustoimen yksikkö voi toimia ensivasteena esimerkiksi ollessaan kuljettamassa toista potilasta, jonka tila sallii yksikön miehistön lähtevän hoitamaan kiireellisempää potilasta.
Ensivasteyksikkö hälytetään, kun se saavuttaa potilaan merkittävästi ensihoidon yksikköä nopeammin. Yksikkö voidaan hälyttää myös ensihoidon yksiköiden lisäavuksi. 
Ensivasteyksikkö ei yleensä aloita lääke-/nestehoitoa, ellei miehistössä ole hoito- tai pelastusalan ammattilaista kuten ensihoitoon suuntautunutta lähihoitajaa, ensihoitajaa (AMK), sairaanhoitajaa (AMK), palomies-sairaankuljettajaa tai lääkäriä.
Eugen

Eugen on miehen etunimi. Nimi oli Suomessa suosittu 1800- ja 1900-luvun vaihteessa sekä Ruotsin vallan aikana. Nykyisin nimi on harvinaisempi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on kesäkuuhun 2025 mennessä annettu 1 928 henkilölle.
Nimi tulee kreikan sanasta "eugenios", joka tarkoittaa jalosyntyistä. Eugenius on ollut muun muassa neljän paavin nimi (Eugenius I, II, III ja IV). Nimen kansainvälisiä vastineita ovat mm. englannin Eugene (Gene) sekä venäjän Jevgeni (Ženja). Nimen naispuolinen vastine on Eugenia.
Nimipäivä.
Suomessa Eugenin nimipäivä on ruotsinkielisen kalenterin mukaan 16. kesäkuuta. Nimipäivä siirrettiin tälle päivälle vuonna 1929 Eugen Schaumanin muistoksi, joka samana päivänä vuonna 1904 ampui Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin ja sen jälkeen itsensä. Aikaisemmin Eugenin nimipäivä oli ollut 7. marraskuuta sekä suomen- että ruotsinkielisessä kalenterissa.
Josh Groban

Joshua Winslow Groban (s. 27. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan kypsästä, tummasta tenoriäänestään. Grobanin musiikki vaihtelee klassisesta pop-musiikkiin. 
Grobanin neljä ensimmäistä albumia menestyivät hyvin, ja vuonna 2007 hän oli Yhdysvaltain parhaiten myynyt artisti yli 21 miljoonalla myydyllä levyllä. Maailmanlaajuisesti hän on myynyt yli 24 miljoonaa levyä.
Groban on julkaissut levyt "Josh Groban", "Josh Groban in Concert", "Closer", "Awake", "Noël", "Illuminations" ja "All That Echoes". Esikoislevy "Josh Groban" julkaistiin 20. marraskuuta 2001. Levy myi lopulta tuplaplatinaa. Josh Groban on tunnettu myös MTV:llä pyörivästä Ally McBeal -ohjelmasta, jossa hän lauloi ja jonka ansiosta hän sai levytyssopimuksen.
Lehteri

Lehteri on kirkon tai kokoushuoneen parveke. 
Kirkossa lehteri voi olla takaosassa sijaitseva uruille ja kuorolle varattu tila (urkuparvi) tai myös kirkossa kävijöille varattu parveke istumapaikkoineen.
Vanhoissa kirkoissa on sääty-yhteiskunnan aikana saattanut olla myös erillinen herrasväen lehteri.
Neljäs vuosituhat

Neljäs vuosituhat on tuhannen vuoden ajanjakso, joka kestää matemaattisessa mielessä vuoden 3001 alusta vuoden 4000 loppuun. Yleiskielessä voidaan myös sanoa vuosituhannen alkavan ja päättyvän vuotta aikaisemmin.
WinFS

WinFS ("Windows Future Storage") oli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmälle kehitetty SQL-pohjainen relatiivinen tietokantamoottori NTFS-tiedostojärjestelmälle. WinFS ei ole tiedostojärjestelmä eikä korvaa FAT- tai NTFS-tiedostojärjestelmiä, vaan sen tehtävänä oli lisätä NTFS-tiedostojärjestelmään sisäänrakennettu SQL-tietokantamoottori. Sen oli tarkoitus toimia Applen OS X:stä tutun Spotlightin tapaan. Se laatii tietokoneen kovalevyn sisällöstä tietokannan ja käyttää sitä helpottamaan tietojen järjestämistä ja muokkaamista.
Historiaa.
WinFS perustuu Microsoftin vuonna 1990 kehittämään OFS-tiedostojärjestelmään joka oli tarkoitettu pääasiassa Windows NT -käyttöjärjestelmän NTFS:n korvaajaksi. HPFS oli OS/2 Warp4 -teknologiaa ja Microsoftilla haluttiin luoda tiedostojärjestelmä, joka korjailisi sen puutteita. OFS:n kehityksessä kuitenkin ilmeni ongelmia ja projekti jäädytettiin pariinkin kertaan. Myöhemmin, kun "Cairo":on (Windows NT 4.0 koodinimi) oltiin laatimassa uusia ominaisuuksia, OFS nosti päätään uudelleen ja tällä kertaa uudelleen nimettynä Storage+:na teki paluuta Windowsiin. Nyt OFS:n perusidea muutettiin keskeiseksi toiminnoksi eli tietojen keskittämiseen yhteen paikkaan, josta kaikki olisi helposti saatavilla. OFS:n vanha SQL-moottori korvattiin Microsoftin omalla SQL Server 7.0-moottorilla. Teknisistä onnistumisista huolimatta Storage+ ei päässyt käyttöjärjestelmään asti.
WinFS:n oli tarkoitus olla yksi Windows Vistan merkittävimmistä uutuuksista, mutta sitä ei ikinä toimitettu. Tarkoitus oli että WinFS keräisi metadatan tietokoneeseen tallennetuista dokumenteista (esim. valokuvista, musiikista, sähköpostiviesteistä ...) ja tallettaisi sen SQL-tietokantaan ja mahdollistaisi haut näistä tiedoista. Järjestelmän kehitys lopetettiin viimeistään 2006.
Nimen merkityksestä.
Nimestä on tehty paljon arveluita ja eikä ihme, sillä OFS, jonka tarkoitus oli olla tiedostojärjestelmä, olikin muuttunut tietokantamoottoriksi tiedostojärjestelmälle ja näin NTFS-version 6 (WinXP) ja 7 (WinV) laajennuksiksi. WinFS:ää on kutsuttu myös nimellä "Windows File System", mitä se ei ole.
Sancerre

Sancerre on Ranskassa Loiren laaksossa sijaitseva kunta ja erityisesti viineistään tunnettu alue. Sancerren nimellä (AOC eli suojattu alkuperänimitys) saa myydä vain kyseisellä alueella joko Sauvignon Blancista tai Pinot Noirista tuotettuja viinejä. 
Alueen pohjoisen sijainnin ansiosta ilmasto on Sauvignon Blanc -lajikkeelle otollisen viileä, mutta alueella on myös hallan vaara. Sancerren 2 500 ha:n kasvatusalueella maaperä on paikoin piikivinen. Se tuo mineraalisen ja savuisen aromin viiniin, joka on parhaimmillaan nuorena. Kalkki-savimaaperä tuottaa raskaita ja vähähappoisia viinejä, hiekkamaaperä taas hedelmäisiä ja runsashappoisia. Sancerren viinit ovat sekoituksia alueen eri tarhojen viineistä. 
Sancerren viinitilat ovat keskimäärin neljän hehtaarin kokoisia perheidyllejä. Tilat siirtyvät sukupolvelta toiselle, minkä johdosta niitä ei ole myynnissä, joten tilojen arvoa on vaikea määritellä. Roomalaiset toivat viininviljelyn alun perin alueelle, ja viljelyä jatkoivat aikanaan Saint-Saturin luostarin munkit. Munkeilla olivat riesana muun muassa barbaarit, jotka ottivat viinitarhat tuhotöiden kohteikseen, koska ne edustivat heidän silmissään roomalaisuutta ja sivistystä.
Sancerre tunnetaan Sauvignon Blancin kotina, mutta alueella ei ole aina viljelty Sauvignon Blancia. Alueen valtalajike ennen viinikirvan tuhoja oli Pinot Noir. Lukuisista kokeilluista torjuntakeinoista huolimatta ainoastaan lajikkeiden yhdistäminen amerikkalaisten köynnösten juuriin piti viinikirvat loitolla. Ranskassa viinien uudelleenistutus maksoi yhtä paljon kuin vuoden 1870 sota.
Edmond Alphonse Mellot perusti "le Sancerre" -nimisen baarin Pariisiin, joka sijaitsee Sancerren lähistöllä. Baarin nimekkäiden kanta-asiakkaiden, kuten Édith Piafin, ansiosta Sancerren alue ja sen tuotteet tulivat tutuksi. Pian asiakkaat tilasivatkin valkoviinikseen nimenomaan Sancerren viinejä. Vuonna 1936 Sancerren Sauvignon Blanc sai suojatun alkuperästatuksen, AOC:n. Punainen Pinot Noir sai AOC:n puolestaan 23. tammikuuta 1959. Nykyään viiniä tuotetaan 15:ssä alueella sijaitsevassa kylässä.
Sancerre on kuiva, miedon makuinen, erityisesti ostereiden kanssa sopiva viini, joka sopii moneen makuun. Alkossa myydään ainakin Pascal Jolivet Sancerre Blancia ja Sancerre La Chatellenieä. 
AOC -alueeseen kuuluvat kylät: