tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paha silmä

Paha silmä on monien kulttuurien taikauskoisissa käsityksissä katse, joka voi vahingoittaa, jopa tappaa. Erityisesti raskaana olevien naisten, lasten ja eläinten on uskottu olevan alttiita pahalle silmälle.
Paha silmä yhdistetään usein noituuteen ja kateuteen. Pahaan silmään on uskottu eri puolilla maailmaa jo muinaisista ajoista lähtien. Se esiintyy niin antiikin Kreikan ja Rooman uskomuksissa kuin myös juutalaisessa, islamilaisessa, buddhalaisessa ja hindulaisessa perinteessä. Usko pahaan silmään on yleinen myös alkuperäiskansojen piirissä, ja taikausko on säilynyt ympäri maailman sitkeänä näihin päiviin saakka. Yleensä pahasta silmästä on syytetty muukalaisia, epämuodostumista kärsiviä, lapsettomia naisia ja vanhoja naisia.
Pahan katseen on joskus ajateltu olleen tahatonta tai vastentahtoista. Esimerkiksi eräässä slaavilaisessa kansantarinassa pahan silmän vaivaama isä sokaisee itsensä, jotta ei tekisi pahaa lapsilleen. Useimmiten on kuitenkin uskottu, että paha silmä johtuu pahantahtoisuudesta ja etenkin kateudesta vaurautta, menestystä ja kauneutta kohtaan. Sen vuoksi keskiaikaisessa Euroopassa kehujen ajateltiin tuovan huonoa onnea. Kehun sijaan käytettiin kiertoilmaisuja, kuten "Jumala siunatkoon". Eri kulttuureissa on ollut vaihtelevia keinoja suojautua pahalta silmältä. Esimerkiksi joissakin Intian osissa hääseremonioissa on ollut tapana pukeutua vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin, jotta vältyttäisiin pahalta silmältä. Aasiassa puolestaan on varokeinona mustattu lasten kasvot, varsinkin silmien ympäriltä. Useat Aasian ja Afrikan kansat syövät vain yksin tai suljettujen ovien takana, koska on uskottu, että suu auki on alttiimpi pahan silmän vaikutuksille. Myös eri ruokien ja keitosten on uskottu suojaavan pahalta silmältä, samoin pyhien tekstien ja amulettien. Lisäksi jotkin käsimerkit tai rituaaliesineet sekä piirrokset ovat uskomusten mukaan suojanneet pahalta silmältä.
Paha silmä on joko tuijottava demoni tai vihamiehen ja varsinkin kadehtijan katse. Paha silmä esiintyy voimakkaana muun muassa monissa nykyisissä ja entisissä paimentolaiskulttuureissa ja useilla luonnonkansoilla. Esimerkiksi arabialaisessa maailmassa paha silmä, josta kertoo myös Koraani, on kateellisen katse. Italiassa pahoja silmiä ovat olleet erityisesti epämuodostuneet tai erityisen kauniit ihmissilmät. Näiltä on suojauduttu esimerkiksi amuletein.
Erityisen herkkiä pahalle silmälle ovat lapset, varsinkin vastasyntyneet. Monissa kulttuureissa nainen on synnyttänyt yksin tämän vaaran vuoksi. Lapsen aura eli energiakenttä on hienovaraisen herkkä, joten äidin energialla on suojattu lasta. Suomessa oli tapana olla lapsen kanssa kahden ensimmäiset seitsemän päivää synnytyksen jälkeen. Huone pidettiin hämäränä.
Suomessa monet ongelmat, kuten lapsen kierosilmäisyys, painajaiset, seksuaaliset ongelmat ja karjan sairastuminen, on laitettu pahan silmän syyksi. Saunaa ja loitsuja on käytetty pahan silmän vaikutusten poistamiseen.
Saamelaiset pelkäsivät, että jos luun jättää halkaisematta maastoon, paha silmä voi katsoa sen lävitse kodan sisälle tuoden epäonnea.
Sirppisoluanemia

Sirppisoluanemia on perinnöllinen verisairaus, jossa punasolut ovat muodoltaan epänormaalin sirppimäisiä.
Sirppisoluanemiasta kärsivän henkilön hemoglobiiniproteiinit ovat epämuodostuneet. Ne tarttuvat helposti toisiinsa, muodostavat pitkiä ketjuja ja aiheuttavat jäykkiä sirppimäisiä punasoluja. Tällaiset punasolut tuhoutuvat ennen aikojaan, jolloin henkilö kärsii anemiasta. Epämuodostuneet punasolut voivat myös tukkia pieniä verisuonia.
Sirppisoluanemia johtuu hemoglobiinimolekyylin β-ketjussa olevasta pistemutaatiosta eli yhden aminohapon muuttumisesta toiseksi. Tämä aiheuttaa hemoglobiinin (hemoglobiini S) rakennevirheen, jonka seurauksena punasolut saavat sirppimäisen muodon normaalin kiekkomaisen, kaksoiskoveran rakenteen sijaan.
Sirppisoluanemiaa aiheuttava geeni on resessiivinen. Homotsygooteilla oireyhtymä johtaa useimmiten kuolemaan jo lapsuudessa, mutta heterotsygoottien punasolut ovat yleensä normaaleja. Haitoistaan huolimatta alleeli on säilynyt, koska se torjuu malariaa. Sirppisoluanemian sairausalleelin muokkaamat punasolut tunnistavat malarialoisen, jolloin elimistön puolustusjärjestelmän solut tuhoavat punasolun ja loisen ennen kuin se ehtii lisääntyä ja aiheuttaa malarian oireita. Siksi alleeli on yleinen niillä Afrikan seuduilla, joilla malariaakin esiintyy. Paikoitellen jopa 40 prosentilla väestöstä on sirppisoluanemian sairausgeeni.
Sirppisoluanemian hoidossa käytetään typpioksidia inhalaattorilla hengitettynä.
Erään saksalaisen tutkijaryhmän mukaan faarao Tutankhamon kuoli sirppisoluanemiaan.
Lorem ipsum

Lorem ipsum on 1500-luvulta lähtien olemassa ollut teksti, jota käytetään usein täytetekstinä ulkoasun testaamiseen graafisessa suunnittelussa, kun oikeata tekstisisältöä ei vielä ole. Lorem ipsumia käytetään näyttämään, miltä esimerkiksi kirjasin tai julkaisun tekstin asettelu näyttävät. Jos julkaisun mallissa käytetään todellista kieltä, ihmiset yleensä keskittyvät tekstin sisältöön. Kun tekstiksi valitaan lorem ipsum, suunnittelijat ja julkaisijat saavat tarkastelijat keskittymään ulkoasuun sisällön sijasta. 
Lorem ipsum muistuttaa klassista latinaa. Se on muodostettu latinankielisestä tekstistä jättämällä pois sanoja ja niiden osia eikä siten varsinaisesti tarkoita mitään. 
Lorem ipsumista on useita erilaisia variaatioita. Tyypillisesti lorem ipsum näyttää seuraavalta:
"Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipisci elit, sed eiusmod tempor incidunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquid ex ea commodi consequat. Quis aute iure reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint obcaecat cupiditat non provident, sunt in culpa qui official deserunt mollit anim id est laborum."
Teksti on peräisin Ciceron teoksesta "De finibus bonorum et malorum", jossa alkuperäinen teksti alkaa ”"Neque porro quisquam est, qui dolorem ipsum, quia dolor sit, amet, consectetur, adipisci velit"”, mikä tarkoittaa suunnilleen: ”"Eikä ole ketään, joka pitää tuskasta sen itsensä tähden, ja sitä näin ollen haluaisi"”.
Hørning (kunta)

Hørningin kunta () on tanskalainen entinen kunta Jyllannissa. Se oli itsenäinen kunta, kunnes 1. tammikuuta 2007 se liittyi uuteen Skanderborgin kuntaan Tanskan kuntareformin yhteydessä.
Yksi ystävyyskunnista on Kuusamo.
Vatjan viidennes

Vatjan viidennes () on yksi Novgorodin tasavallan vanhoista hallintopiireistä, jotka säilyivät 1700-luvun alkuun saakka. Nimensä se on saanut alueella asuneista vatjalaisista. Vatjan viidenneksen itärajana toimi Olhavanjoki ja länsirajana Laukaanjoki. Se käsitti Novgorodin pohjoispuolisen alueen, Inkerin ja osan Karjalaa. 1500-luvulta lähtien viidennes jakautui Karjalan ja Laukaan puoliskoihin. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 huomattava osa alueesta siirtyi Ruotsille. Rajaa muuta Novgorodia vastaan alueen pohjoisosassa Narvan seudulta Laatokkaan asti tarkennettiin tässä yhteydessä, koska hallinnollinen raja oli ollut huonosti merkitty. Pietari I:n 1700-luvun alussa takaisin valtaama alue liitettiin Inkerinmaan lääniin.
Vatjan viidennekseen kuului 6 kihlakuntaa (). Kihlakunnat jakautuivat pogostoihin ja staneihin:
Neuvostoliiton sankari

Neuvostoliiton sankari () oli korkein Neuvostoliiton myöntämä arvonimi. Sen kunniamerkkinä oli mitali, jossa kultainen tähti varustettuna punaisella nauhalla. Neuvostoliiton sankareille luovutettiin myös Leninin kunniamerkki.
Neuvostoliiton hajottua palkinnon perinnettä jatkavat Venäjällä Venäjän federaation sankari, Ukrainassa Ukrainan sankari ja Valko-Venäjällä Valko-Venäjän sankari -kunniamerkit.
Historia ja sankareiksi nimitettyjä henkilöitä.
Neuvostoliiton keskushallinto perusti arvonimen 1934. Olemassaolonsa aikana arvonimi annettiin yhteensä 12 500 henkilölle, joista suurin osa oli suuren isänmaallisen sodan sankareita: 11 635 sankaria, sekä 101 kaksi ja kolme kolme kertaa arvonimellä palkittua henkilöä. Arvonimi voitiin myöntää postuumisti kuten Aleksandr Matrosoville, joka peitti vihollisen konekiväärin tulituksen omalla ruumiillaan, ja Timur Frunzelle, joka kuoli ilmataistelussa suurta ylivoimaa vastaan.
Ensimmäiset mitalit saivat pilotit Anatoli Ljapidevski, Sigizmund Levanevski, Vasili Molokov, Mavriki Slepnjov, Nikolai Kamanin, Ivan Doronin ja Mihail Vodopjanov, jotka osallistuivat Jäämerellä uponneen jäänmurtaja Tšeljuskinin miehistön etsintä- ja pelastusoperaatioon helmikuussa 1934.
Talvisodan taistelutoimista Neuvostoliiton sankariksi nimitettiin 417 sotilasta.
Kunnianimi myönnettiin 101 henkilölle kaksi kertaa. Näiden henkilöiden kunniaksi pystytettiin pronssinen rintakuvapatsas muistokirjoituksella.
Neuvostoliittolaiset lentäjät Aleksandr Pokryškin ja Ivan Kožedub saivat palkinnon kolmesti. Heidän kunniakseen oli tarkoitus pystyttää patsaat palatsin yhteyteen, jota ei koskaan kuitenkaan rakennettu. Myös Semjon Budjonnyille myönnettiin palkinto kolmesti. Georgi Žukov ja Leonid Brežnev saivat palkinnon neljä kertaa.
Arvonimi myönnettiin myös kahdelletoista sankarikaupungille ja Brestin linnoitukselle toisen maailmansodan aikaisen sankarillisuuden kunniaksi.
Arvonimi oli mahdollista myöntää myös ulkomaalaiselle. 44 ulkomaan kansalaista sai arvonimen. Saajina olivat Neuvostoliiton avaruusohjelmassa lentäneet kosmonautit ja eräät ulkomaiset valtiojohtajat.
Arvonimi alkoi menettää arvostustaan 1970-luvulla. Monille poliittisille ja sotilaallisille johtajille myönnettiin syntymäpäivälahjoiksi mitaleja, vaikkeivät he koskaan elämänsä aikana tehneet minkäänlaisia urhoollisuutta vaativia tekoja isänmaansa hyväksi. Neuvostoliiton korkein neuvosto päätti 1988, ettei kunniamitalia voida myöntää ihmiselle kuin kerran elämänsä aikana.
Etuoikeuksia.
Sankariksi nimitetyille henkilöille myönnettiin monia etuoikeuksia:
Inuit Tapiriit Kanatami

Inuit Tapiriit Kanatami (suom. "Inuitit ovat yhdistyneet Kanadassa") () on Kanadassa toimiva järjestö, joka edustaa yli 65 000:ta inuittia. Se on perustettu vuonna 1971 Inuit Brotherhood -järjestön seuraajaksi.
Inuit Tapiriit Kanatami edustaa inuitteja, jotka asuvat Kanadassa neljällä eri alueella: Nunatsiavut Labradorissa, Nunavikin alueella Québecissä, Nunavutissa ja Inuvialuitin alueella Luoteisterritorioissa. Järjestön tavoitteena on suojella inuittien terveyttä, hyvinvointia, kulttuuria ja kieliä. Järjestö edustaa inuitteja myös Kanadan hallituksen kanssa käytävissä asioissa. Se julkaisee kahdesti vuodessa kulttuurilehteä Inuktitut. Lehden julkaisukielinä ovat englanti, ranska ja inuktitut sekä latinalaisella ortografialla että inuktitutin tavumerkeillä.
Inuit Tapiriit Kanatamin asioista päättävät järjestön johtokunnan jäsenet ja presidentti. Johtokunnan jäsenten vaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki 18 vuotta täyttäneet inuitit. Järjestön nykyinen presidentti on Natan Obed. Myös Kanadan kenraalikuvernööri Mary Simon on toiminut järjestön presidenttinä vuosina 2006–2012.
Raki

Raki () on turkkilainen aniksella maustettu viina, joka on samankaltainen muiden Välimeren ja Balkanin alueen alkoholituotteiden, kuten kreikkalaisen ouzon, kanssa. Perinteinen raki valmistetaan tislaamalla viinirypäleistä, mutta sitä voidaan tehdä myös muista hedelmistä, kuten viikunasta.
Kaupasta ostettaessa rakin alkoholipitoisuus on noin 34 % riippuen merkistä. Kotitekoinen raki, jota on yleensä myös ravintoloissa, on vahvuudeltaan noin 60–90-prosenttista. Juoma tarjoillaan useimmiten jääkylmänä aterian päätteeksi.
Turkissa raki on eräänlainen epävirallinen kansallisjuoma, joka nautitaan mezeiden kera. Raki tarjoillaan lasista, ja siihen sekoitetaan yleensä vettä, jolloin se muuttuu läpikuultavasta sameanvalkoiseksi. Syynä on anisöljyn veteen liukenemattoman ainesosan anetolin sakeneminen. Rakia kutsutaan Turkissa myös nimellä "leijonan maito", "aslan sütü".
Kreikassa ja erityisesti Kreetalla ”raki” tarkoittaa anismaustetun viinan tai ouzon sijasta tsipuroa eli tsikudiaa, joka on vastaavanlainen rypäletisle ilman aniksen makua.
Meze

Meze on Lähi-idän, itäisen Välimeren ja Balkanin alueilla suosittu alkuruokalajitelma. Sana "meze" tulee persian kielen sanasta مزیدن "mazzidan", maistaa. Mezet ovat samankaltaisia kuin espanjalaiset tapakset.
Mezet ovat pieniä lautasella tarjottavia alkuruokia, jotka on suunniteltu nautittavaksi alkoholin kera tai muuten vain naposteltaviksi. Iranissa niitä tarjoillaan alkoholin ohella juhlissa tai vieraille. Kreikassa, Libanonissa, Syyriassa ja Turkissa mezejä tarjotaan nautittavaksi anisviinan kanssa kahviloissa ja baareissa. Niitä voidaan suurempina annoksina syödä myös pääruoaksi.
Mezeinä saatetaan Turkissa tarjota esimerkiksi oliiveja, pieniä viinilehtikääryleitä, leipää, valkosipulilla maustettua jogurttia ja tulista tomaatti-persilja-tahnaa.
Suosittuja Mezejä Libanonissa ja Syyriassa.
Listassa mainittuja ruokalajeja saatetaan tarjoilla muissa meze-maissa jollain toisella nimellä.
Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto

Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto (ven. Белорусский республиканский союз молодежи, lyhenne БРСМ, BRSM), on nuorisojärjestö Valko-Venäjällä. Järjestön tavoitteena on lujittaa nuorison isänmaallisuutta ja iskostaa heidän mieliinsä oikeita eettisiä arvoja. Liiton jäsenet ovat 14-31 -vuotiaita.
Vuonna 2002 perustetun järjestön toimintaperiaate on hyvin samankaltainen kuin entisen Neuvostoliiton kommunistinen puolueen nuorisojärjestö Komsomolin. Nuorisoliittoa on syytetty simputuksesta ja tyhjistä lupauksista uusien jäsenten värväämiseen. Sitä pidetään yleisesti propagandavälineenä presidentti Aleksandr Lukašenkon hallinnon pönkittämiseksi.
Synty.
Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto syntyi 6. syyskuuta vuonna 2002, kun kaksi silloista nuorisojärjestöä, Valko-Venäjän nuorisoliitto ja Valko-Venäjän isänmaallinen nuorisoliitto, yhdistettiin. Valko-Venäjän nuorisoliitto oli Komsomolin suora perinteen jatkaja. Yhdistämisen takana on Aleksandr Lukašenko, joka on toiminut nykyisessä virassaan maan johdossa vuodesta 1995 lähtien. Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto saa runsaasti tukea Valko-Venäjän hallinnolta, pääasiassa opetusministeriöltä ja presidentin taholta.
Tunnukset.
BRSM:lla on kolme virallista tunnusta: tunnusmerkki (käytetään mm. rintaneuloissa), lippu ja huivi. Tunnusmerkki pohjautuu Komsomolin tunnukseen (lippu, jossa Leninin pää), mutta siinä on Valko-Venäjän tunnusvärit, vihreä ja punainen sekä kullanvärinen kirjainlyhenne "БРСМ". Lippu noudattaa tunnusmerkin kanssa hyvin pitkälle samaa kaavaa. Jokaisella liiton jäsenellä on myös huivi, joka on väriltään punainen vihrein reunuksin.
Suomalainen kansanparannus

Suomalainen kansanparannus perustuu pitkälti käsityksiin henkiolennoista ja taioista ja niiden vaikutuksesta ihmiseen, sekä käytännön hoitotoimissa erilaisiin hoitaviin paikkoihin kuten saunaan sekä hoitaviin aineisiin ja esineisiin kuten yrtteihin ja taikaesineisiin.
Parantaja eli parantamiseen erikoistunut henkilö oli usein koko yhteisön arvostama tietäjä, joka osasi paljon muutakin. Joillakin taas oli verenseisauttajan kyky.
Tautien syyksi katsottiin usein paha henkiolento tai vihamielinen noita. Ihmistä vahingoittivat esimerkiksi henkiolentojen väki vihastuessaan, vihamielisten ihmisten ampumat noidannuolet ja kateet eli kateelliset ihmiset taikoineen. Syöpä oli mato, käärme tai muu olio, joka tunkeutui ihmiseen, ja söi tätä sisältäpäin. Riisi on tarkoittanut erilaisia kalvavia ja riuduttavia pitkäaikaisia sairauksia.
Asioille oli luonnollinen paikkansa, johon ne kuuluivat. Monet terveydelliset ja muutkin ongelmat johtuivat siitä, että asioita oli väärissä paikoissa, ja maailman järjestys ja tasapaino oli järkkynyt. Usein sairaus tai sairauden aiheuttanut henkiolento pyrittiin palauttamaan sinne, mistä se oli tullutkin, tai jos jotain puuttui ihmisestä, se pyrittiin palauttamaan ihmiseen. Esimerkiksi veden luona tarttunut sairaus johtui ihmiseen tarttuneesta veden väestä, joka piti palauttaa veteen. 
Monia vaivoja hoidettiin loitsuin. Loitsuilla usein käskettiin tai pyydettiin henkiolentoja siirtymään luonnolliselle paikalleen. Loitsuilla myös pyydettiin parantamaan kykeneviä henkiolentoja puuttumaan asioihin. 
Ihmisen sielu tai jokin sielun osa, kuten "itse" saattoi lähteä omille teilleen, jolloin seurasi vakava sairaus tai masennus, "itsettömyys". Tällöin sielu tai sen osa oli palautettava ihmiseen.
Käytännön hoito tapahtui usein saunassa. Saunassa asui tulen väkeä, henkiolentoja, jotka karkottivat muut, vihamieliset henkiolennot pois. Terva oli monikäyttöinen aine, jota käytettiin muun muassa vammojen, täiden ja iho-oireiden hoitoon.
Ainakin Posiolla käytettiin "kohtaustaudin" hoitoon ristimittaa. Leipälapiolla mitattiin vastakkaisten raajojen kärkiväli, ja jos löytyi merkittävää eroa, venytettiin suurehkoin voimin lyhyempää puolta. Tämä lienee Itä-Suomessa tunnettu nimellä "mittuu".
Kansanparannuksen hiipuminen.
Nykyisin kansanparannuksen perinne on lähes täysin katkennut. Vielä 1800-luvulla siihen jouduttiin kuitenkin turvautumaan usein, sillä lääkäreitä oli vähän ja lääketiede kehittymätöntä. Usein saattoi jopa olla parempi tulla loitsituksi tai saunotetuksi, kuin joutua 1800-luvun lääketieteen armoille. Suomalaisen kansanparannuksen viimeisiä vaiheita kuvaa sananlasku: "”Jos ei viina, terva eikä sauna auta niin silloin perii hauta”" Tässä vaiheessa oltiin jo luopumassa yliluonnollisista selityksistä, ja turvauduttiin toimiviksi koettuihin keinoihin lääkärin hoitojen korvikkeena tai lisäksi.
Kimmo Kinnunen

Kimmo Paavali Kinnunen (s. 31. maaliskuuta 1968 Äänekoski) on suomalainen keihäänheittäjä ja kaksinkertainen MM-mitalisti, nykyään keihäänheiton valmentaja. Urheilu-urallaan hän edusti Äänekosken Urheilijoita. Ammatiltaan Kinnunen on metsäteknikko. Hän on naimisissa entisen pikajuoksijan Sari Raumalan kanssa ja heillä on neljä lasta. Kinnunen toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2009–2016. Sittemmin hän on valmentanut Latviassa ja Kiinassa.
Kinnunen oli jo nuoruudessaan lupaava keihäänheittäjä. Vuonna 1984 hän heitti 16-vuotiaiden maailmanennätyksen tuloksella 82,34. Kinnusen uran suurin saavutus on maailmanmestaruus ensimmäisistä maailmanmestaruuskisoistaan 1991. Hän heitti loppukilpailun avausheitollaan oman ennätyksensä 90,82 metriä. Kinnusen toiseksi paras heitto finaalissa kantoi vain 82,74. Samana vuonna hänet valittiin Suomen Vuoden urheilijaksi.
Barcelonan kesäolympialaisissa Kinnunen oli neljäs ja seuraavista MM-kisoista Stuttgartissa 1993 hän saavutti hopeaa. Vuoden 1996 Atlantan kesäolympialaisissa Kinnunen sijoittui seitsemänneksi tuloksella 84,02 metriä ja Soulin kesäolympialaisissa Kinnunen oli kymmenes. Huolimatta MM-kullastaan ja -hopeastaan Kinnunen ei ole koskaan voittanut keihäänheiton Suomen mestaruutta.
Seuraavina vuosina Kinnusen ongelmaksi muodostuivat toistuvasti vaikeudet heittää arvokisojen karsintarajan yli, ja hän jäikin usein arvokisoihin valitun ryhmän ulkopuolelle tai kotiinjääväksi varamieheksi. Vielä kesällä 2003 Kinnunen heitti keihästä 74,54 metriä.
Kinnunen luotsasi yhdessä Leo Pusan kanssa "Keihäs kohti Lontoota 2012" -hanketta. Hankkeessa oli mukana joukko lupaavia keihäänheittäjiä ja hankkeen tarkoituksena oli saavuttaa menestystä Lontoon olympialaisissa 2012.
Myös Kimmo Kinnusen valmentaja ja isä Jorma Kinnunen menestyi keihäänheittäjänä saavuttaen sekä olympiahopeaa 1968 että maailmanennätyksen 1969. Urheilu-uransa jälkeen Kimmo Kinnunen on valmentanut muun muassa poikaansa Jamia, Zigismunds Sirmaista ja Līna Mūzea. Vuoden 2018 lopulla Kinnunen valittiin Kiinan keihäänheittäjien päävalmentajaksi ja hän toimi tehtävässä vuoden 2019 loppuun.
Syksyllä 2021 uutisoitiin, että Kinnuselle tarjottiin keihäänheiton lajivalmentajan paikkaa Intiassa. Hän ei kuitenkaan ottanut paikkaa vastaan.
Kinnunen on Äänekosken Sarjakuvaseuran aktiivijäsen. 
Lähteet: Tilastopaja, Kansainvälinen yleisurheiluliitto
Muita urheilusuorituksia.
Urheiluliiton lajivalmentajana toiminut Kari Ihalainen kertoi Kimmon nostaneen puolikyykystä 360 kiloa ennen Barcelonan vuoden 1992 olympiakisoja.
Mururoa

Mururoa eli Moruroa on atolli Ranskan Polynesiassa, eteläisellä Tyynellä valtamerellä. Se on osa Tuamotun saariryhmää. Atolli sijaitsee noin 1 200 kilometrin päässä Ranskan Polynesian pääsaaresta Tahitista.
Vuosina 1966–1996 Ranska teki Mururoalla ja läheisellä Fangataufan atollilla ydinkokeita. Kokeita vastusti näkyvästi muun muassa Greenpeace-järjestö, jonka laivan Rainbow Warriorin ranskalaiset agentit upottivat Aucklandin satamaan Uudessa-Seelannissa vuonna 1985.
Ultimate Marvel

Ultimate Marvel on Marvelin sarjakuvamaailma, jossa esiintyy Marvelin tunnettuja sarjakuvahahmoja kuten Hämähäkkimies, Ryhmä-X ja Kostajat. Ultimate Marvelin erona muihin Marvelin julkaisuihin on hahmoille luodut modernisoidut henkilöhistoriat. Siinä on myös karsittu vanhojen versioiden pitkän historian taakkaa. Ultimate Marvel on saanut vaikutteita Marvel-sarjakuviin pohjautuvista elokuvista ja Marvelin eeppisimmistä seikkailuista. Ultimate Marvelin perusajatus oli tuoda vanhat hahmot tutuiksi tämän päivän nuorisolle.
Ensimmäinen Ultimate Marvel -sarjakuvalehti vuonna 2000 oli Ultimate Spider-man. Suomessa ensimmäinen julkaisu suomennettiin Mega-Marvel -lehden numerossa 3/2002.
Pääsiäisnoita

Pääsiäisnoidat ("pääsiäistrullit", "trullit" tai "rullit") liittyvät pääsiäisajan mytologiaan. Nykyään tunnetaan varhaisesta pääsiäisnoitailmiöstä muuntunut lasten leikkinä toteutuva niin sanottujen virpovien noitien perinne. Ruotsin kielessä "troll" tarkoittaa peikkoa ja "trollkarl" miespuolista noitaa.
Historiallisesti trullit ovat erityisesti kotieläimiä kohtaan pahantahtoisiksi uskottuja olentoja tai näitä esittäviä ihmisiä. Pääsiäisnoitailmiöön liittyy kaksi tasoa. Uskottiin, että kotieläimet ovat pitkäperjantain ja lankalauantain illan aikana alttiina pahalle. Toisaalta tuolloin harjoitettiin nimenomaan tätä uskomusta vahvistavia menoja, kuten esimerkiksi leikattiin eläimistä karvoja ja nahanpaloja. Trulleina toimivat yhteisöstä syrjäytyneet naiset, jotka näin ilmaisivat naapureitaan kohtaan tuntemaansa kateutta.
Perimätiedon mukaan, jos trulli pääsi navettaan, lehmät kuolivat seuraavana talvena outoihin tauteihin. Sen ajan ihmisille karja oli elintärkeää. Mikäli trulli pääsi viemään karvoja tai nahanpaloja eläimestä, karjaonni saattoi olla menetettyä. Trulleja yritettiin estää pääsemästä navettaan muun muassa kellojen, teräaseiden, virsikirjojen, elohopean, viisikannan ja ristinmerkkien avulla. Epäiltiin, että navetasta yllätetty trulli saattoi muuttaa itsensä kaksihaaraiseksi talikoksi tai heinähangoksi.
Uskottiin, että pitkäperjantain ja pääsiäissunnuntain välisenä lauantaina Jumalan suojeleva vaikutus on pienimmillään ja silloin noidat pääsivät mellastamaan maailmassa. Kristinuskon mukaan Jeesus Nasaretilainen kuoli pitkänäperjantaina ja nousi kuolleista pääsiäissunnuntaina. Siksi juuri kyseisenä lauantaina pelättiin noitia ja pahan karkottamiseksi muun muassa poltettiin pääsiäiskokkoja.
Nykyinen pääsiäisnoitaleikki on lasten viihteeksi kehitetty yhdistelmä "trulliperinnettä" (noidaksi pukeutuminen) ja palmusunnuntain "virpomisperinnettä" (virpovitsat, onnentoivotus ja palkan vaatiminen). Historiallisesti virpominen ja trullit ovat siis vastakkaisia ilmiöitä (virpominen liittyy ”siunaamiseen” ja trullit ”kiroamiseen”). Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla ”trullitellaan” pääsiäislauantaisin.
Pääsiäiskokko

Pääsiäiskokko on pääsiäisenä, yleensä pääsiäislauantaina tai sitä seuraavana yönä poltettava rovio. Tapa esiintyy Suomessa lähinnä Pohjanmaalla. Aiemmin uskottiin, että juuri tuona päivänä, jolloin Jeesus oli kuolleena, Jumalan suojeleva vaikutus oli pienimmillään, ja kokkoja poltettiin noitien ja pahojen henkien karkottamiseksi. Uskomus oli, että mitä enemmän kokosta nousi savua ja kipinöitä, sen parempi. Noidat ja muut pahat henget eivät päässeet savun ja kipinäsateen läpi ihmisiä vahingoittamaan.
Vuodesta 1983 lähtien myös Helsingin Seurasaaressa on joka vuosi pääsiäislauantaina sytytetty kaksi kokkoa. Tilaisuuden järjestää Helsingin Keskipohjalaiset ry.
Pajunkissa

Pajunkissa on pajun pehmeä kukinto, joka aukeaa varhain keväällä ennen lehtien tuloa. Suomessa pajunkissojen puhkeaminen lumien sulaessa on kevään merkki. Monet asettelevat keväisin keräämiään pajunoksia maljakkoon koristeeksi. 
Pajunkissa kristinuskossa.
Suomalaisessa kristillisessä perinteessä pajunkissat liitetään pääsiäisen palmusunnuntaihin. Raamatun evankeliumien mukaan Jeesuksen eteen asetettiin palmunlehviä hänen ratsastaessaan aasilla Jerusalemiin. Suomen ilmastossa lehtipuista vain pajunoksa on pääsiäisen aikaan "elävä", ja pajunkissoja on pidetty lehvien vastineena.
Basileios I

Basileios I Makedonialainen (; 830/835 – 29. elokuuta 886) oli Bysantin keisari vuosina 867–886. Hän oli makedonialaisen hallitsijasuvun (867–1056) perustaja.
Basileios vietti nuoruutensa perheensä kanssa bulgaarien hallitsijan Krumin panttivankina. Hänen onnistui kuitenkin paeta, ja hän sai töitä erään Theofilitzeen luota. Theofilitzes oli "caesar" Bardasin sukulainen. Bardas taas oli vuorostaan keisari Mikael III:n setä ja valtakunnan todellinen johtaja. Basileios pääsi keisari Mikaelin suosioon voitettuaan painiottelun. Pian Basileios oli keisarin henkivartija (parakoimomenos). Basileios erosi entisestä vaimostaan ja meni naimisiin keisarin rakastajattaren Eudokia Ingerinan kanssa. Väitettiin, että Basileioksen poika Leo VI olisi ollut itse asiassa Mikaelin poika. Asiasta ei luultavasti koskaan saada varmuutta.
Basileios murhasi Bardasin huhtikuussa 866 Mikaelin suostumuksella. Pari viikkoa myöhemmin Basileios julistettiin "caesariksi". Lopulta syyskuussa 867 Basileios murhautti myös Mikaelin, ja hän nousi itse valtaistuimelle. Basileioksen ja hänen perustamansa hallitsijasuvun kautta pidetään Bysantin kulta-aikana. 
Basileios uudisti lainsäädäntöä, ja hänen aikanaan koottiin lakiteksteistä 60 kirjaa käsittävä lakikokoelmna "Basilika". Hänen aikanaan koottiin myös lyhyempiä ohjekirjoja, jotka tunnettiin nimillä "Prokheiron" ja "Eisagoge". Teokset saatiin valmiiksi vasta Leo VI:n aikana.
Basileioksen aikana suhteet Roomaan olivat hyvät. Basileios karkotti aluksi patriarkka Fotioksen ja asetti tilalle tämän kilpailijan Ignatiuksen, jota paavi Hadrianus II suosi. Suhteet Roomaan heikkenivät, kun Bulgarian tsaari Boris I liitti uuden Bulgarian kirkon Konstantinopolin alaisuuteen. Roomassa oli toivottu, että Bulgaria tulisi sen alaiseksi. Vuonna 877 Fotioksesta tuli taas patriarkka. Basileioksen aikana Bysantti sai taas jalansijaa Italian niemimaalla.
Basileios kuoli 29. elokuuta 886 metsästysonnettomuuden jälkeen. Ollessaan metsästämässä hän tarttui vyöstään peuraan, joka veti hänet hevosen selästä. Keisari raahautui peuran sarvissa 25 km:n matkan. Eräs Basileioksen palvelija pelasti hänet leikkaamalla hänet irti puukollaan. Basileios epäili häntä murhayrityksestä ja teloitutti hänet. Basileios itse kuoli pian sen jälkeen kuumeeseen.
2014

2014 (MMXIV) oli gregoriaanisen kalenterin (ei karkausvuosi) vuosi, joka alkoi keskiviikosta.
Tapahtumia.
Helmikuu.
Katekoliamiinit

Katekoliamiinit ovat yhdisteitä, jotka syntyvät L-tyrosiini-aminohaposta, ja voivat toimia hormoneina sekä keskushermoston välittäjäaineina. Katekoliamiinit kuuluvat fenetyyliamiineihin.
Ihmiskehossa esiintyviä katekoliamiineja ovat adrenaliini, noradrenaliini ja dopamiini. Ne syntyvät pääosin lisämunuaisessa ja osittain sympaattisessa hermostossa. Adrenaliini toimii välittäjäaineena keskushermostossa ja hormonina verenkierrossa. Noradrenaliini toimii välittäjäaineena sekä keskushermostossa että sympaattisessa ääreishermostossa, ja se on lisäksi tärkeä hormoni verenkierrossa. Dopamiini on keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. motoriikkaan ja mielihyvän tuntemuksiin.
Suuret veren katekoliamiinipitoisuudet ovat yhteydessä stressiin. Katekoliamiinien hormonivaikutukset valmistavat ihmisen kehoa fysiologisesti fyysiseen toimintaan. Tyypillisiä vaikutuksia ovat sydämen sykkeen, verenpaineen ja veren glukoosipitoisuuden kasvaminen. Katekoliamiinien pitoisuuteen vaikuttaa tyrosiinihydroksylaasientsyymin kautta välittyvä negatiivinen palautevaikutus.
Abdullah (Saudi-Arabian kuningas)

Abdullah ibn Abdilaziz Al Sa’ud (; 1. elokuuta 1924 Riad – 23. tammikuuta 2015 Riad) oli Saudi-Arabian kuningas. Hän peri kruunun velipuolensa Fahdin jälkeen tämän kuoltua 1. elokuuta 2005. Abdullah oli aiemmin toiminut sijaishallitsijana ja Saudi-Arabian todellisena hallitsijana siitä asti, kun Fahd sai halvauksen marraskuussa 1995.
Abdullah syntyi Riadissa vuonna 1924. Hänen vanhempansa olivat Saudi-Arabian perustaja kuningas Ibn Sa’ud ja hänen kahdeksas vaimonsa Fahda. Hänellä oli yli 40 veljeä ja velipuolta, jotka olivat hänen isänsä monien vaimojen poikia.
Vuonna 1963 Abdullah nimitettiin Saudi-Arabian kansalliskaartin johtajaksi. Vuodesta 1963 hän toimi ensimmäisenä apulaispääministerinä. Abdullah oli naimisissa 13 naisen kanssa ja hänellä oli ainakin 25 lasta.
Abdullahin sanottiin muodostaneen liittoja muiden sukulaistensa kanssa vähentääkseen seitsemän velipuolensa ryhmittymän valtaa. Häntä pidettiin myös suhteellisen vähän korruptoituneena arabijohtajana.
Abdullah kuoli 23. tammikuuta 2015. Uudeksi kuninkaaksi nousi hänen velipuolensa, kruununprinssi Salman.
Tony Curtis

Tony Curtis (ent. Bernard Schwartz; 3. kesäkuuta 1925 Bronx, New York, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 2010 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi yli sadassa elokuvassa. Hän näytteli myös televisiossa ja loi uraa taidemaalarina 1980-luvun alusta alkaen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Elämä ja ura.
Curtis (syntyjään Bernard Schwartz) syntyi vuonna 1925 New Yorkissa Unkarista muuttaneen räätälin perheeseen. Perhe oli köyhä, ja nuorena Curtis kuului katujengiin.
Curtis palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain laivastossa ja haavoittui Guamissa. Sodan jälkeen hän palasi New Yorkiin ja ryhtyi näyttelijäksi. Hän esiintyi kiertävässä teatterissa ja näytteli myös New Yorkin Greenwich Villagessa "Golden Boy" -nimisessä näytelmässä. Siitä roolistaan hänet huomattiin Universal-elokuvayhtiössä, joka teki hänen kanssaan seitsemän vuoden sopimuksen.
Curtisin ensimmäinen rooli oli elokuvassa "Elämän ja kuoleman leikki" (1948), jota seurasi joukko muita pieniä rooleja. Nimen Tony Curtis lisäksi hänestä käytettiin joissain elokuvissa nimeä Anthony Curtis. Tumma ja komea Curtis saavutti suosiota etenkin nuoressa elokuvayleisössä. Ensimmäisen ison roolinsa hän sai elokuvassa "Prinssi joka oli varas" (1951). Vaikka elokuvayleisö pitikin Curtisista, kriitikot eivät häntä tai hänen elokuviaan vielä 1950-luvun alussa arvostaneet.
Curtisin ensimmäinen vakava ja menestyksekäs roolisuoritus oli lainasopimuksella United Artistsilla elokuvassa "Trapetsi" (1956), joka toi hänelle jatkosopimuksen Universalilla. Myös roolit elokuvissa "Menestyksen huuma" (1957), "Viikingit" (1958) ja "Kiirastulessa" (1958) toivat Curtisille hyvät arvostelut. Päärooli vankikarkurina elokuvassa "Kahle" (1958) toi Curtisille hänen uransa ainoan Oscar-ehdokkuuden.
Curtis oli vuonna 1959 jo noussut tähtinäyttelijäksi. Hän näytteli pakoretkellä olevaa muusikkoa komediassa "Piukat paikat" (1959) ja esiintyi myös esimerkiksi Blake Edwardsin komedioissa "Täydellinen loma" (1958) ja "Operaatio Alushame" (1959) sekä "Kuka oli se nainen?" (1960). Vuonna 1960 hän näytteli Stanley Kubrickin historiallisessa eepoksessa "Spartacus".
Vuoden 1964 jälkeen Curtis keskittyi lähes yksinomaan komedioihin, lukuun ottamatta sarjamurhaajan roolia elokuvassa "Bostonin kuristaja" (1968). Curtisin komediat eivät kuitenkaan menestyneet, ja hänen tähtensä alkoi laskea. Hän jatkoi näyttelemistä elokuvissa ja lisäksi televisiosarjoissa 2000-luvulle asti.
Curtis kuoli sydämen pysähdykseen Las Vegasissa 29. syyskuuta 2010. Hänet haudattiin Palm Memorial Parkin hautausmaalle Green Valleyhin, Nevadaan.
Yksityiselämä.
Curtis oli kuusi kertaa avioliitossa:
Leo VI

Leo VI (866–912) oli Bysantin keisari vuosina 886–912. Leo oli isänsä, Basileios I:n, perustaman Makedonialaisen hallitsijasuvun toinen keisari.
Hänestä tuli keisari kun Basileios kuoli metsästysonnettomuuden jälkeen vuonna 886. Leon on myös väitetty todellisuudessa olevan Basileioksen edeltäjän Mikael III:n poika, mutta tästä ei ole varmuutta. Isä ja poika vihasivat toisiaan, Basileios laitatti välillä Leon vankilaan vallankaappausjuonista syytettynä. Basileoksen kuolemaa metsästysonnettomuudessa on usein pidetty murhana.
Leo saattoi loppuun Basileioksen aloittaman lakikokoelman "Basilican". Leo oli opiskellut patriarkka Fotioksen johdolla ja kirjoitti lakikokoelman viimeistelyn ohella useita kirjoja. Hänen lisänimensä onkin "Leo Viisas" tai "Leo Filosofi".
Leo aiheutti skandaalin monien avioliittojensa takia. Hänen ensimmäinen vaimonsa, jonka kanssa Basileios hänet oli pakottanut naimisiin, kuoli vuonna 897, ja Leo meni uudelleen naimisiin neuvonantajansa Zautzesin tyttären Zoen kanssa. Uudelle apelleen Leo antoi uuden arvonimen "basilopator", joka tarkoitti "keisarin isää". Zoe kuoli kuitenkin jo vuonna 899. Kirkon mielestä kolmas avioliitto olisi ollut laiton, mutta Leo meni kuitenkin uudelleen naimisiin. Kolmas vaimo kuoli pian vuonna 901. Koska neljäs avioliitto olisi ollut vieläkin raskaampi synti kirkon silmissä, otti Leo itselleen vain rakastajattaren Zoe Karbonopsinan. Zoen kanssa Leo saikin pojan ja kruununperillisen Konstantinoksen. Kirkko myöntyi lopulta ja antoi Leon ja Zoen mennä naimisiin vuonna 904. Kirkko kielsi kuitenkin sen, että Zoesta tulisi keisarinna.
Leon hallituskauden aikana sodittiin useaan otteeseen bulgaareja ja muslimeja vastaan. Kun Bysantti joutui yhtä aikaa sotimaan näitä vastaan, joutui Leo VI ostamaan liittolaisikseen unkarilaiset, jotka olivat juuri siirtymässä kohti Tonavaa. Keisarin palkkaamina he hyökkäsivät bulgaarien kimppuun pohjoispuolelta. Vuonna 907 Kiovan Rus hyökkäsi Konstantinopolia vastaan. Leo lahjoi heidätkin, mutta he palasivat jo vuonna 911. Leo yritti vallata takaisin Kreetan arabeilta vuonna 912, mutta epäonnistui. Hän sairastui ja kuoli pian tämän jälkeen. Koska hänen poikansa Konstantinos oli vasta lapsi, tuli Leon veljestä Aleksanterista keisari.
Ruotsin valtaneuvosto

Ruotsin valtaneuvosto tai valtakunnanneuvosto () oli Ruotsissa hallitusasioissa kuninkaan apuna toiminut monijäseninen elin, neuvoskunta. Se oli keskiajalta uudenajan alkuun Ruotsin korkein hallintoelin, joka käytti sekä tuomiovaltaa että toimeenpanovaltaa. Vahvimmillaan se oli unionin aikana, jolloin valtaneuvosto hallitsi valtakuntaa kuninkaasta riippumatta. Heikoimmillaan se oli itsevaltiuden aikoina, mutta sen asema palasi nopeasti itsevaltiuden kukistuttua. Vapauden aikana kuningas sitoutui hallitsemaan sen neuvojen mukaan.
Valtaneuvosto syntyi Ruotsissa 1280-luvulla ja se mainitaan Maunu Eerikinpojan maanlaissa. Siihen kuuluivat keskiajalla valtakunnan mahtavimmat hengelliset ja maalliset ylimykset; tyypillisesti valtaneuvokset edustivat valtakunnan eri osia. Suomesta Turun piispalla oli keskiajalla pysyvä oikeus kuulua valtaneuvostoon. Neuvosto tapasi kuninkaan säännöllisesti kuninkaan kutsusta ja hallitsi kuninkaan ja myöhemmin muodostuneiden valtiopäivien kanssa läpi keskiajan.
Valtaneuvosto oli usein melko mahtava ja se toimi vastapainona sekä rajoituksena kuninkaan vallalle. Useiden monarkkien valtaannousu oli tulosta valtaneuvosten juonitteluista syrjäyttää liian mahtavaksi muodostunut edellinen kuningas - etenkin ulkomailta tuotettiin valtaneuvoksista riippuvaisia monarkkeja, malliesimerkkinä Albrekt Mecklenburgilainen.
Kustaa Vaasan aikana valtaneuvosto alettiin muodostaa pikemminkin kuninkaan käskettävänä olevista henkilöistä. Niinpä poliittinen valta keskittyikin kuninkaalle.
Kustaa II Aadolfin aikana valtaneuvostosta tuli pysyvä virasto ja hallinnon keskus. Sen asema vahvistettiin vuoden 1634 hallitusmuodossa. 1600-luvulla valtaneuvoston tärkeimmät jäsenet olivat: 
Kaarle XI supisti valtaneuvoston tehtävää muuttaen sen yksistään ylimmäksi tuomioistuimeksi. Sen jäseniä ei sanottu enää valtaneuvoksiksi, vaan "kuninkaan neuvoksiksi". Arvo palautettiin 1719 Ulrika Eleonoran aikana, ja vapauden ajalla valtaneuvostolla oli suuri vaikutusvalta kuninkaaseen; säädyt nimittivät ja erottivat neuvoston jäsenet. 
Kustaa III:n aikana valtaneuvoston merkitys väheni, ja vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjassa kuningas sai mahdollisuuden lakkauttaa sen kokonaan asettamalla sen jäsenmääräksi nolla. Kustaa III hajotti sen 1789 kahteen osaan: korkeimmaksi tuomioistuimeksi ja yleisten asioiden valmistelukunnaksi.
Norjassa oma valtaneuvosto lakkautettiin 1500-luvulla, kun maan hallintoa sulautettiin muutenkin Tanskan alaisuuteen. Tanskassa valtaneuvosto lakkautettiin 1660-61.
Fangataufa

Fangataufa on koralliatolli Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se kuuluu Tuamotun saariryhmään. Fangataufa sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen naapuriatollistaan Mururoasta. Fangataufalla on tehty Mururoan tavoin useita ydinkokeita.
Fangataufan pinta-ala on noin 45 neliökilometriä. Alun perin atollin syvästä laguunista ei ollut yhteyttä valtamereen, mutta ranskalaiset räjäyttivät noin 400 metriä leveän yhteyden ydinkokeiden yhteydessä.
Chips Abp

Chips Abp oli välipaloja valmistanut ahvenanmaalainen yhtiö, jonka tuotemerkkeihin kuuluvat muun muassa Taffel-perunalastut sekä Oolannin-einestuotteet ja -perunapakasteet. Yhtiön hankki omistukseensa norjalainen Orkla ASA, joka muutti vuoden 2013 lopussa Chips Ab:n nimeksi Orkla Confectionery &amp; Snacks Finland Ab. Samalla Panda sulautui Orkla Confectionery &amp; Snacks Finlandiin. Orkla Confectionery &amp; Snacks Finland Ab:n entinen nimi on Chips Ab. Maaliskuussa 2023 yhtiön viralliseksi nimeksi tuli Orkla Suomi Finland Oy Ab, lyhyesti Orkla Suomi.
Yrityksen toiminta alkoi vuonna 1969, kun se rakensi perunalastutehtaan. Tehdas sijaitsee Saltvikin Haralsbyssä ja yrityksen pääkonttori Maarianhaminassa. Chips-konsernin palveluksessa oli noin 800 henkeä ja sen vuotuinen liikevaihto oli noin 300 miljoonaa euroa.
Pekka Ala-Pietilä

Pekka Juhani Ala-Pietilä (s. 13. tammikuuta 1957 Asikkala) on suomalainen yritysjohtaja. Hän työskenteli yli 20 vuotta Nokian palveluksessa. Ala-Pietilä oli Solidiumin hallituksen puheenjohtaja vuosina 2011–2015 ja Huhtamäen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013–2024. Vuodesta 2016 lähtien Ala-Pietilä on toiminut Sanoman hallituksen puheenjohtajana.
Elämä ja ura.
Nokia (1984–2006).
Vuonna 1985 Ala-Pietilä valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän työskenteli vuosina 1984–2006 eri tehtävissä Nokia Oyj:ssä, muun muassa Nokia Mobile Phonesin toimitusjohtajana vuosina 1992–1998 ja Nokian toimitusjohtajana vuosina 1999–2005.
Ala-Pietilä oli vahva ehdokas pääjohtaja Jorma Ollilan seuraajaksi, mutta päätti vuonna 2005 ettei hae tehtävää ja erosi pian sen jälkeen yhtiön palveluksesta.
Nokian jälkeen.
Lähdettyään Nokiasta Ala-Pietilä perusti entisen opiskelukaverinsa Antti Öhrlingin kanssa virtuaalimatkapuhelinoperaattori Blykin. Ala-Pietilä oli yrityksen toimitusjohtaja vuosina 2006–2011. Elokuussa 2011 hän siirtyi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi.
Ala-Pietilä on SAP AG:n hallintoneuvoston jäsen (2002–) ja Pöyry Oyj:n (2006–) sekä Sanoma Oyj:n (2014–) hallituksen jäsen.
Helmikuussa 2011 hänet valittiin valtion sijoitusyhtiö Solidiumin hallituksen puheenjohtajaksi. Ala-Pietilä vapautettiin tehtävästä huhtikuussa 2015.
Yksityiselämä.
Ala-Pietilä on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Paroni von Münchhausen

Karl Friedrich Hieronymus von Münchhausen (11. toukokuuta 1720 – 22. helmikuuta 1797) oli saksalainen, Hannoverissa syntynyt vapaaherra, joka sepitti mielellään liioiteltuja kertomuksia sotamuistoistaan.
Rudolf Erich Raspe (1737–1794) kirjoitti tarinoista kirjan "Baron Munchausen's Narrative of his Marvellous Travels and Campaigns in Russia", (tunnetaan myös nimellä "The Surprising Adventures of Baron Munchausen") ja se julkaistiin Lontoossa 1785. Osa materiaalista tuli paronin kertomuksista, osan Raspe lainasi muista lähteistä. Paroni itse ei ollut mielissään siitä, että Raspen kirja teki hänestä kuuluisan valehtelijan (saks. "Lügerbaron", suom. "valehtelijaparoni"). Paronin kuoleman jälkeen lähes unohdettiin, että hän oli ollut oikea henkilö.
Münchhausen kertoi tarinoissaan muun muassa lentäneensä tykinkuulalla, käyneensä kuussa kuumailmapallolla, vetäneen itsensä omista hiuksistaan ylös suosta sekä saaneensa sormuksen, joka tekee hänestä näkymättömän.
Suomeksi tarinat ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 1856 nimellä "Parooni Mynkhausin kummalliset matkat ja retket maalla ja merellä". Tarinat on käännetty ja julkaistu sittemmin monta kertaa uudelleen, muun muassa Samuli Suomalaisen suomennos "Parooni von Münchhausenin retket ja seikkailut" (1903).
Elokuvat.
Josef von Báky ohjasi vuonna 1943 tarinoista elokuvan "Münchhausen". Karel Zeman ohjasi vuonna 1961 elokuvan "Paroni Munchhausenin uskomattomat seikkailut". Vuonna 1988 Terry Gilliam ohjasi elokuvan "Paroni von Münchhausenin seikkailut".
Paronin mukaan on nimetty sairaus, Münchhausenin oireyhtymä, josta kärsivät teeskentelevät sairastavansa tauteja saadakseen huomiota ja hoitoa.
Hammerfest

Hammerfest (, kveeniksi "Hammerfästi") on kunta ja kaupunki Valassaaren () länsirannalla Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Keskustaajaman lisäksi Valassaarella sijaitsee muun muassa Rypefjordin taajama. Hammerfestin kunnan maapinta-ala on 2 558 km² ja asukkaita oli 11 310 vuoden 2023 alussa. Hammerfest on maailman pohjoisimpia kaupunkeja. Yötön yö kestää siellä yli kaksi kuukautta.
Hammerfestiin kuuluvat Kvaløyan lisäksi Sørøyan ja Seilandin saarten pohjoisosat sekä entisen Kvalsundin kunnan alueet mantereella. Hammerfestin keskustan luoteispuolella sijaitsee tärkeä teollisuussaari Melkøya.
Historia.
Hammerfest sai kaupunginoikeudet 1789. Saksalaiset polttivat kaupungin vetäytyessään sieltä helmikuussa 1945. Hammerfestiin liitettiin vuoden 1992 alusta Sørøysundin kunta ja vuoden 2020 alussa Kvalsund.
Elinkeinoelämä.
Perinteisesti kalastus on ollut Hammerfestin tärkein elinkeino, kaupunki oli monta vuotta Findus-kalatehtaan kotikaupunki. Nykyään Hammerfest on Equinorin vetämän Lumikki-maakaasukentän tukikohta.
Media.
Paikallislehti "Hammerfestingen" ilmestyy keskiviikkoisin ja "Finnmark Dagblad" neljästi viikossa.
Finnmarkin lääni

Finnmarkin lääni (, , kveeniksi "Finmarkun fylkki") on Norjan lääni maan koillisosassa Pohjois-Norjan alueella. Se on Norjan lääneistä pohjoisin, pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan pienin. Lääni rajautuu lännessä Tromssan lääniin, etelässä Suomeen, idässä Venäjän Murmanskin alueeseen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Sen hallinnollinen keskus on Vesisaari. Läänissä oli 75 758 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 48 631,08 neliökilometriä.
Vuoden 2020 alussa lääni yhdistettiin Tromssan läänin kanssa Tromssan ja Finnmarkin lääniksi. Yhdistymistä kuitenkin vastustettiin, varsinkin Finnmarkissa, jossa pidetyssä äänestyksessä 87 prosenttia äänestäjistä vastusti sitä. Suurkäräjät päättikin 28. lokakuuta 2021 lakkauttaa Tromssan ja Finnmarkin läänin vuoden 2024 alussa, jonka myötä myös Finnmarkin lääni perustettiin uudelleen.
Kunnat.
Finnmarkin lääniin kuuluu yhteensä 18 kuntaa:
Väkiluvultaan suurin kunta on Alattio, pinta-alaltaan suurin taas Koutokeino.
Teno (kunta)

Teno (, kveeniksi "Taana", ) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Asukkaista valtaosa on saamelaisia. Kunnan hallinnollinen keskus ja ainoa taajama on Tana bru. Korkein kohta on Rásttigáisá-tunturi (1 067 m). Teno kuuluu saamenkieliseen hallintoalueeseen, eli pohjoissaamella on siellä virallisen kielen asema.
Tenon kunta rajoittuu pohjoisessa Gamvikin kuntaan ja Tenonvuonoon, koillisessa Berlevågin ja Vesisaaren kuntiin, idässä Uuniemen kuntaan, etelässä Suomen Utsjoen kuntaan, lounaassa Kaarasjoen ja Porsangin kuntiin ja lännessä Lebesbyn kuntaan. Tenoon liitettiin vuoden 1964 alusta Pulmangin kunta, joka oli erotettu siitä vuonna 1903.
Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 2 807 asukasta.
Kyliä ja paikkoja.
Allikkaniemi (Alleknjarg), Jouluvuono (Leirpollen), Kiippakuru (Skiippagurra), Lankovuono (Laggo), Lohiniemi (Laksnes), Lottojoki (Seida), Maskijoki (Masjok), Pekansaari (Norskholmen), Pulmanki (Polmak), Punakas (Bonakas), Rautuvuono (Smalfjorden), Ruostevielma (Rustefjelbma), Sirma (Sirbma), Tenon kylä (Tana bru), Venekenttä (Båteng)
Kade

Kade on suomalaisen kansanperinteen noita, jolla on taikavoimia ja jonka uskotaan voivan vahingoittaa toista kateudellaan. Kade oli myös kyky pahan onnen nostattamiseen. 
Kansanperinteessä ajatellaan, että terva oli aine, jolla uskottiin olevan pahalta suojeleva vaikutus. Pienen lapsen sieraimiin tai lehmän utareisiin saatettiin sipaista tervaa, jotta paha ei tarttuisi niihin. Myös suola oli pahalta suojeleva aine. Vaikka kateellinen näki kalasaaliin, ei saalisonni hävinnyt, jos kalastaja ehti suolata kalat. Myös taikamerkkejä, viisikantoja tai tursaansydämiä, piirreltiin vaikkapa astioiden pohjiin. 
Usein kade katsoi pahalla silmällä, joten kateen katseen kohteeksi joutuminen oli vaarallisinta. Ketä tahansa saatettiin pitää mahdollisena kateena, jonka vuoksi kateilta oli hyvä suojautua varmuuden vuoksi. Kade saattoi vahingoittaa muillakin loitsuilla. Usein varsinkin onnen kääntyminen huonoksi katsottiin kateiden syyksi. Onnea saatettiin tavoitella takaisin taikatempuilla ja loitsuilla, jotka suunnattiin kateita vastaan. Monia vaivoja pidettiin kateiden syynä. Koska ihmiset sairastuivat toisinaan, eikä onnikaan ollut aina myötäinen, uskottiin kateita olevan paljon. Sananlasku kertookin: "Katehia kaikki kansa, velhoja joka veräjä."
Kateellisten taikoja tai pelkkää katsetta on pelätty myös monissa muissa kulttuureissa.
Boycott

Boycott on vuonna 1987 perustettu englanniksi laulava suomalainen rock-yhtye, jonka keulakuvina toimivat laulusolisti Tommi Läntinen ja kitaristi Hombre Lampinen. Yhtyeen musiikkia on kutsuttu termillä classic rock, mutta 1990-luvun alkupuolella sen musiikki alkoi muistuttaa enemmän popmusiikkia. Boycott lopetti toimintansa 1990-luvun alussa, minkä jälkeen Läntinen aloitti soolouransa. Boycott oli vuonna 1992 esiintymässä Pori Jazzeilla. Boycott teki paluun vuonna 2007. Yhtyeen tunnetuin hittikappale on ”Gotta Rock”. 
Paluunsa yhteydessä vuonna 2007 Boycott julkaisi uutta materiaalia 15 vuoden tauon jälkeen. Viikolla 23 jaettiin radioasemille uusi single, Graham Parker -cover ”Hey, Lord (Don’t Ask Me Questions)”. Seuraava single, ”Keep Things Alright”, julkaistiin syksyllä 2007. 26. syyskuuta ilmestyi kokoelmalevy "Boycott Hits Back", joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit, mutta myös edellä mainitut uudet kappaleet. 
Boycott on keikkaillut 2000-luvulla melko satunnaisesti. Vuonna 2017 tuli kuluneeksi tasan 30 vuotta yhtyeen syntymästä. Single ”Still I Rise” julkaistiin 3. maaliskuuta. Toinen single ”Partners in Crime” julkaistiin 12. toukokuuta ja kolmas single "Thunder" julkaistiin 22. syyskuuta. Uuden studioalbumin tuotti Okko Laru. Toukokuussa 2016 äkillisesti kuollut yhtyeen kitaristi Hombre Lampinen ei ollut mukana yhtyeen paluussa.
Boycottin uusin studioalbumi "The Mighty" ilmestyi 20. lokakuuta 2017.
Tongareva

Tongareva (myös Penrhyn tai Mangarongaro) on atolli Cookinsaarilla. Se on Cookinsaarten pohjoisin paikka. Tongareva sijaitsee noin 1 370 kilometrin päässä Cookinsaarten pääsaari Rarotongasta. Atollin pinta-ala on 9,8 neliökilometriä, pituus noin 24 kilometriä ja leveys noin 12 kilometriä. Atolli muodostaa 77 kilometriä pitkän kehän, jonka sisään jäävän laguunin pinta-ala on 233 neliökilometriä.
Saarella asui vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 233 asukasta ja vuoden 1996 väestönlaskennan mukaan 606 asukasta. Atollin suurimmat kylät ovat Omoka ja Tetautau. Atollin asukkaat puhuvat pääasiassa tongarevan kieltä.
Tongarevan kieli

Tongareva (tai mangarongaro, penrhyn) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Tongarevan saarella, pohjoisilla Cookinsaarilla. Kielellä oli vuonna 2011 noin 200 äidinkielistä puhujaa. Tongarevan lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. maori ja mangareva. Kielellä ei ole tunnettuja murteita ja se lasketaan kuolevaksi. 
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. 
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde: 
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin. 
Lähde: