Fruktoosi

Fruktoosi eli hedelmäsokeri (C6H12O6) on sokeri, jota esiintyy hunajassa ja kaikissa hedelmissä. Hedelmissä on yleensä alle puolet fruktoosia. Fruktoosia syntyy myös tavallisen ruokosokerin hajotessa.
Ihmiset maistavat fruktoosin 20-80 prosenttia makeampana kuin tavallisen sokerin. Fruktoosia tarvitaan tämän vuoksi vähemmän.
Fruktoosin moolimassa on 180,2 g/mol, sulamispiste (hajoaa) 103–105 °C, itsesyttymislämpötila 360 °C ja CAS-numero 57-48-7.
Fruktoosin saanti on kasvanut Yhdysvalloissa. Tämä liittyy siihen, että sikäläinen elintarviketeollisuus on alkanut korvaamaan tavallista ruokosokeria glukoosi-fruktoosi-siirapiksi kutsutulla tärkkelyssiirapilla, joka sisältää tyypillisesti 10 prosenttia enemmän fruktoosia.
Hajoaminen elimistössä.
Fruktoosin hajoamiseen ei tarvita insuliinia. Suurin osa fruktoosista hajoaa maksassa. Fruktoosia hajoaa myös suolistossa, munuaisissa, rasvakudoksessa ja lihaksissa. 
Fruktoosin imeytyminen suolistosta on hyvin yksilöllistä. Fruktoosin Imeytyminen paranee, jos sen kanssa nautitaan glukoosia. 
Suolistomikrobit tuottavat verenkiertoon imeytymättömästä fruktoosista lyhytketjuisia rasvahappoja, asetaattia, vetyä, hiilidioksidia ja metaania.
Teollinen valmistus.
Fruktoosia valmistetaan kromatografisen erotuksen, hydrauksen, kiteytyksen ja ioninvaihdon avulla esimerkiksi sokerijuurikkaasta. Fruktoosin teollinen valmistus on suomalainen keksintö, ja fruktoosin kaupallinen tuotanto aloitettiin 1960-luvun lopun Suomessa. Sitä valmistettiin suomalaisesta sokerijuurikkaasta.
Fruktoosin valmistus aloitettiin vuonna 1968 Suomen Sokeri Oy:n Kotkan tehtaalla. Noin 90 prosenttia tehtaan tuottamasta fruktoosista meni vientiin vuonna 2011. 
Terveysvaikutukset.
Fruktoosin terveysvaikutuksia alettiin tutkia laajemmin 1970-luvun alussa.
Positiiviset vaikutukset.
Fruktoosi on hyvin hidas hiilihydraatti, sillä sen glykeeminen indeksi on vain 19, mikä on hyvin alhainen verrattuna esimerkiksi tavalliseen pöytäsokeriin eli ruokosokeriin (65). Fruktoosi imeytyy sen vuoksi hitaammin vereen, joten se ei aiheuta nopeita verensokerin heilahteluja. Hedelmäsokeri soveltuu tämän vuoksi hyvin etenkin diabeetikoille. Vaikka fruktoosin kalorimäärä on sama kuin tavallisella sokerilla, siitä saatava kokonaiskalorimäärä jää pienemmäksi, koska sitä tarvitaan makeutensa vuoksi vähemmän.
Tieteellisten tutkimusten yhteenvedoista on käynyt ilmi, että niillä ihmisillä, jotka käyttävät fruktoosia tavallisen ruokosokerin sijaan, esiintyy tavallista vähemmän aterianjälkeisiä veren sokeri- ja insuliinitasojen nousua. 
Negatiiviset vaikutukset.
Yli sadan gramman päivittäisiä fruktoosiannoksia pidetään haitallisina osalle ihmisistä, mutta 60 gramman annokset eivät aiheuta todennäköisesti haittavaikutuksia. 
2000-luvulla julkaistu tutkimuksia, joiden mukaan suuret määrät fruktoosia altistavat sydän- ja verisuonitaudeille ja kakkostyypin diabetekselle, hidastavat oppimista ja heikentävät muistia. Epäily siitä, että fruktoosin lisäisi sydän- ja verisuonisairauksien ja diabeteksen riskiä, on perustunut kuitenkin väestöseurantatutkimuksiin ja sellaisiin interventiotutkimuksiin, joissa on käytetty epärealistisen suuria fruktoosiannoksia. Tieteellisesti luotettavimmista interventiotutkimuksista laaditut tutkimuskatsaukset ovat päätyneet siihen, etteivät fruktoosin vaikutukset poikkea muiden hiilihydraattien vaikutuksista ainakaan sydän- ja verisuonisairauksien sekä diabeteksen osalta. . Myöskään epidemiologisissa tutkimuksissa ei ole kyetty osoittamaan fruktoosin käytöllä olevan itsenäisiä haittoja. Yleensä epidemiologisissa aineistoissa suuri fruktoosin saanti yhdistyy ruokavalioon, jossa tyypillistä on suuren glykeemisen indeksin elintarvikkeiden, ja/tai runsasenergisten suolaisten elintarvikkeiden (esim. perunalastut) suuri kulutus tai muuten kokonaisuudessaan huonolaatuinen ruokavalio. 
Ruokosokeri hajoaa ruoansulatuksessa hedelmäsokeriksi ja glukoosiksi, joista glukoosi lieventää erään lähteen mukaan fruktoosiin liittyviä terveysriskejä. Fruktoosi imeytyy toisaalta heikosti ruoansulatuskanavasta elimistöön, jos sen kanssa ei nautita glukoosia. 
Fruktoosi tuottaa vähemmän kylläisyyden tunnetta kuin tavallinen ruokosokeri. Tämän vuoksi on epäilty, että se saattaisi lihottaa enemmän. Vuonna 2012 julkaistun tieteellisten tutkimusten yhteenvedon mukaan fruktoosi ei kuitenkaan näyttäisi lihottavan ruokosokeria enempää. Vuonna 2017 julkaistusta tieteellisten tutkimusten yhteenvedosta kävi lisäksi ilmi, että niillä ihmisillä, jotka käyttävät fruktoosia tavallisen ruokosokerin sijaan, ei esiinny tavallista suurempia veren triglyseridipitoisuuksia. 
2000-luvulla on herännyt epäilys siitä, että fruktoosi aiheuttaisi ruokosokeria helpommin rasvamaksaa. Vuonna 2021 julkaistussa sveitsiläisessä interventiotutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että suurten päivittäisten virvoitusjuoma-annosten nauttiminen aiheutti maksassa aivan yhtä paljon rasvantuotantoa riippumatta siitä, oliko juoma makeutettu fruktoosilla vai tavallisella ruokosokerilla. Ruokosokerilla makeutettu virvoitusjuoma lisäsi lisäksi terveydelle potentiaalisesti haitallisen pienen kokoluokan LDL-kolesterolihiukkasten määrää toisin kuin fruktoosi. Tutkimuksessa käytetyt virvoitusjuomat sisälsivät saman verran sokeria kuin hedelmämehut ja niitä nautittiin 6 desiä päivässä, jolloin niistä saadun sokerin kokonaismäärä ylsi 80 grammaan päivässä.