tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Platynaspis

Platynaspis on leppäpirkkojen heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu ainakin kuusi lajia. Suomessa suvun edustajia on tavattu yksi laji. Suomessa esiintyy vakiintuneena, mutta hyvin harvinaisena paistepirkko ("Platynaspis luteorubra").
Malakanhännätönhekko

Malakanhännätönhekko ("Megaerops wetmorei") on hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se elää Indonesiassa, Malesiassa ja Filippiineillä. Viimeisellä sitä on tosin tavattu vain Mindanaon saarella ja tämä tällä hetkellä alalajiksi "M. w. wetmorei" erotettu populaatio saattaa olla oma lajinsa. Koko elinalueellaan malakanhännätönhekkoa uhkaa metsien häviäminen.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on malakanhännätönhekko.
Ulkonäkö ja koko.
Malakanhännätönhekko on pienikokoinen lepakko, sen pituus on 7,4-8,1 cm, josta hännän osuus on 0,3-0,5 cm. Se painaa 16-21 grammaa. Turkki on harmaa ja karvoissa on vaalean ruskeat kärjet, selkä ja pää ovat hieman muuta ruumista tummempia. Silmien ympärillä on tummat renkaat. Filippiinien populaatiota lukuun ottamatta aikuisilla koirailla on kaulansa sivuilla valkoiset karvatupsut.
Englannin Valioliigan kausi 2020–2021

Englannin Valioliigan kausi 2020–2021 on englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 29. kausi. Liverpool lähtee kauteen hallitsevana mestarina. Kausi alkaa 12. syyskuuta 2020.
Joukkueet.
&lt;section begin=joukkueet/&gt;
&lt;section end=joukkueet/&gt;
Sukaskeltto

Sukaskeltto ("Crepis setosa") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja kelttojen ("Crepis") sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji. Yksi sukaskelton lajituntomerkeistä on sen varsissa, lehdissä sekä kehtosuomuissa oleva keltainen karvoitus.
Sukaskeltto on yksivuotinen ja voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Sen varsi on kasvutavaltaan pysty sekä yleensä ainakin tyveltään monihaarainen. Lehdet ovat karheakarvaisia ja pariliuskaisia. Ylimmät lehdet ovat ruodittomia ja sepiviä, kun taas alemmat lehdet ovat ruodillisia. Sukaskelton kukat ovat kalvaankeltaisia ja sijaitsevat mykeröinä, jotka ovat noin 1 cm leveitä. Mykeröt sijaitsevat huiskilomaisesti. Kehtosuomut ovat varisen ja lehtien tapaan karvaisia. Ulommat kehtosuomut ovat sisempiä lyhyempiä sekä yleensä ulospäin siirottavia. Sukaskeltto kukkii heinäkuusta syyskuulle. Hedelmät ovat otakärkisiä ja valkean lenninhaivenen omaavia.
Levens

Levens on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 25 kilometriä Nizzasta pohjoiseen.
Kunnan keskiaikainen keskusta sijaitsee korkean kukkulan laella. Kylä on kasvanut sitä suojaavan linnan ympärille. Linnasta on säilynyt joitain osia.
Yangel Herrera

Yangel Clemente Herrera Ravelo (s. 7. tammikuuta 1998 La Güaira, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Herrera aloitti uransa Monagas Sport Clubista, josta hän siirtyi Atlético Venezuelaan vuonna 2016.
31. tammikuuta 2017 Herrera teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Siirron toteuduttua hänet lainattiin New York Cityyn kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 12. maaliskuuta 2017 ottelussa D.C. Unitedia vastaan.
Vietettyään kaksi vuotta lainalla New York Cityssä, Herrera lainattiin Espanjan Primera Divisiónissa pelanneeseen Huescaan loppukauden kestävällä sopimuksella.
26. heinäkuuta 2019 Herrera siirtyi vuoden kestävällä lainasopimuksella Granadaan. 30. elokuuta 2020 lainaa jatkettiin kaudeksi 2020–2021. Kauden 2021–2022 Herrera pelasi lainalla Espanyolissa ja kauden 2022–2023 Gironassa. Heinäkuussa 2023 Herrera siirtyi Gironaan pysyvästi nelivuotisella sopimuksella. Vuosina 2022–2025 Herrera pelasi Gironassa 80 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 11 maalia ja antoi viiisi maalisyöttöä. Kaudella 2024–2025 hän pelasi viisi Mestarien liigan ottelua.
Syyskuun alussa 2025 Herrera siirtyi Gironasta saman sarjan Real Sociedadiin. Hän allekirjoitti Real Sociedadin kanssa viisivuotisen sopimuksen. 
Maajoukkueura.
Herrera teki ensiesiintymisensä Venezuelan maajoukkueessa 10. lokakuuta 2016 MM-karsintaottelussa Brasiliaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 11. lokakuuta 2017 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan. Herrera valittiin Venezuelan joukkueeseen vuoden 2016 Copa América Centenarioon, mutta ei saanut turnauksessa peliaikaa Copa Américassa 2019 Herrera pelasi kolme ottelua, Copa Américassa 2021 yhden ottelun ja Copa Américassa 2024 neljä ottelua. Hän on 18. lokakuuta 2025 mennessä pelannut 42 maaottelua, joista 38 avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kolme maalia.
Louis Kentner

Louis Kentner CBE (19. heinäkuuta 1905 Karwin – 22. syyskuuta 1987 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen, sittemmin Ison-Britannian kansalaisuuden saanut pianisti.
Kentner syntyi unkarilaisen isän ja itävaltalaisen äidin pojaksi. Hän opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Budapestin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat siellä Zoltán Kodály, Hans von Koessler, Arnold Székely ja Leó Weiner. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä Kentner teki Budapestissa 13-vuotiaana, ja vuonna 1920 hän teki laajan Euroopan-kiertueen. 17-vuotiaana hän asettui Berliiniin, josta kuitenkin palasi Budapestiin äitinsä ja siskonsa tueksi. Vuonna 1933 Kentner soitti Béla Bartókin pyynnöstä solistina tämän toisen pianokonserton Unkarin-ensiesityksessä, jonka johti Otto Klemperer. Edellisenä vuonna hän oli sijoittunut viidenneksi Varsovan toisessa kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.
Kentner asettui Lontooseen vuonna 1935. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli pianisti Ilona Kabos; pariskunta erosi vuonna 1945. Toinen puoliso Griselda Gould oli Jehudi Menuhinin Diana-vaimon sisko. Kentner saavutti Lontoossa mainetta muun muassa Franz Lisztin teosten tulkitsijana ja piti myös lukuisia resitaaleja, jotka olivat tietyn yksittäisen säveltäjän musiikille omistettuja. Hän teki musiikillista yhteistyötä myös Jehudi Menuhinin kanssa ja esitti tämän kanssa esimerkiksi Ludwig van Beethovenin sonaatit Edinburghin kansainvälisellä festivaalilla. Kentner teki tunnetummiksi aikalaistensa teoksia. Hän kantaesitti esimerkiksi Kodályn, Arthur Blissin, Michael Tippettin, William Waltonin ja Alan Rawsthornen teoksia. Vuonna 1945 Kentner esiintyi solistina Bartókin kolmannen pianokonserton Euroopan-ensiesityksessä Adrian Boultin johdolla. 
Menuhinin kanssa Kentner kiersi Intiassa vuonna 1954, ja kaksikko esiintyi useissa Kaukoidän kohteissa vuonna 1956. Menuhin ja Kentner toimivat myös triossa sellisti Gaspar Cassadón kanssa. Ensimmäisen esiintymisensä Yhdysvalloissa Kentner teki 28. marraskuuta 1956. Vuodesta 1974 hän opetti Surreyn Yehudi Menuhin Schoolissa, ja vuodesta 1965 kuolemaansa hän toimi Britannian Liszt-seuran puheenjohtajana. Kentner teki ensimmäiset kaupalliset levytyksensä jo Unkarissa. Soololevytyksiä hän teki esimerkiksi Lisztin, Frédéric Chopinin ja Johannes Brahmsin teoksista. Menuhinin kanssa hän teki levytyksiä Beethovenin ja Johann Sebastian Bachin teoksista. Kentner sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1978.
Korkeaoja (sukunimi)

Korkeaoja on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Cernusco sul Naviglio

Cernusco sul Naviglio on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on 13 kilometriä koilliseen. Cernusco kuuluu historialliseen Martesanan alueeseen. Se nimitettiin virallisesti kaupungiksi vuonna 1985.
Maantiede ja ilmasto.
Cernusco sul Naviglio sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Milanon metropolikaupungin koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Monza e Brianzan maakuntaan, Monzan keskusta on kahdeksisen kilometriä Cernuscosta luoteeseen. Cernuscon halki virtaa Milanon kanaalijärjestelmään kuuluva 38-kilometrinen Naviglio della Martesana.
Historia.
Cernuscon nimi oli muinoin Cixinusculum. Nimen alkuperästä ei ole yksimielisyyttä, se saattaa olla joko etruskilaista tai roomalaista perua. Rooman valtakunnan aikana Cernuscon kautta kulki nykyisen Pohjois-Italian halki rakennettu historiallinen valtaväylä Via Gallica. Paljon myöhemmin, 1400- ja 1500-luvuilla, rakennettiin vesiväylä Naviglio della Martesana parantamaan liikenneyhteyksiä ja maatalouden edellytyksiä. Cernuscoa hallitsivat Milanon seudun mahtisuvut, kuten Viscontit ja Torrianit, keskiajalta pitkälle uuteen aikaan.
Cernuscon virallinen nimi oli Cernusco Asinario 1800-luvun puoleen väliin. 1700-luvun lopussa se oli lyhytikäiseksi jääneen Distretto di Cernusco Asinario -hallintoyksikön pääpaikka. Hallintoyksikkö oli osa Napoleonin vasallivaltiota Cisalppista tasavaltaa, joka oli pystyssä vain muutaman vuoden. Vuonna 1771 Cernuscon väkiluvuksi kirjattiin noin 1 600 asukasta. Monien muiden Milanon ympäryskuntien tavoin Cernuscon väkiluku moninkertaistui 1900-luvun puolen välin jälkeen.
Cernuscon historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikainen Santuario di Santa Maria Addolorata ja kirkko Santa Maria Assunta, joka vihittiin 1932. Cernuscossa sijaitsee myös rokokoohuvila Villa Alari (valmistunut 1725) ja Villa Biancani Greppi 1600-luvulta.
Cernuscon entisen nimen taustalla on Caio Asinio -niminen mies, jolle on omistettu katu kaupungin keskustassa.
Liikenne.
Cernusco on Milanon metroliikenteen piirissä. Moottoritie A51 kulkee Cernuscon länsipuolitse, A4 pohjoispuolitse ja A58 itäpuolitse. Kymmenisen kilometriä Cernuscosta etelään sijaitsee Linaten lentoasema, kauempana lännessä sijaitsee Malpensan kansainvälinen lentoasema.
Garbagnate Milanese

Garbagnate Milanese on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on noin 15 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Garbagnate Milanese sijaitsee Lombardian länsiosassa ja tiheään asutun Milanon metropolikaupungin pohjoisosassa. Noin 80 neliökilometrin laajuinen luonnonpuisto Parco delle Groane ulottuu Garbagnaten alueelle. Vuonna 1890 valmistunut vesiväylä Canale Villoresi kulkee Garbagnaten kautta. Garbagnaten maaperä on savipitoista.
Garbagnaten frazionet ovat Bariana, Santa Maria Rossa ja Cascina Siolo.
Historia.
Rooman valtakunnan aikana Garbagnaten nimenä oli Garbaniatum, ja sen kautta oli rakennettu merkittävä maantie Via Mediolanum-Bilitio, joka yhdisti Milanon Bellinzonaan. Sydänkeskiaikana Garbagnatessa vallitsi Baggin suvun feodaalihallinto, ja myöhäiskeskiaikana [[[[Visconti (suku)|Visconti]]n suku piti valtaa. [[Feodalismi|Feodaalijärjestelmä]] esti Garbagnaten kehitystä uudella ajalla; sen väkiluku supistui vuosina 1573–1615 huomattavasti: noin 900:sta 550:een.
Paikkakunnan nimeksi virallistettiin Garbagnate Milanese 18. helmikuuta 1864. Teollisuus alkoi pikku hiljaa kehittyä ja paikkakunta liitettiin vuonna 1879 rautatieverkkoon. 1900-luvun alussa Garbagnatessa kukoisti mulperipuiden viljely, joka oli pohjana paikkakunnan sukka- ja sukkahousuteollisuudelle. Savipitoinen maaperä mahdollisti tiilenvalmistuksen. Garbagnaten väkiluku moninkertaistui 1950-luvulta 1980-luvulle, jonka jälkeen se on pysynyt melko muuttumattomana.
Garbagnaten kirkkoja on muun muassa Santuario della Beata Vergine Maria del Rosario 1600-luvun lopulta.
Talous ja liikenne.
Garbagnatessa on muun muassa kemianteollisuutta. Jälkiteollisten kaupunkien tavoin myös Garbagnaten elinkeinoelämä on palveluvaltaistunut. Garbagnatessa on kaksi rautatieasemaa, Stazione di Garbagnate Parco delle Groane ja Stazione di Garbagnate Milanese. Kumpikin sijaitsee 21-kilometrisen Milano–[[Saronno]]-radan varrella. Milanon kehämoottoritie kulkee Garbagnaten eteläpuolitse.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat]]
Corsico

Corsico on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on seitsemisen kilometriä lounaaseen. Corsicon historia ei erotu olennaisesti Milanon vaiheista. Paikkakunnan asukkaiden demonyymi on corsichesi.
Maantiede.
Pinta-alaltaan pieni ja tiheään asuttu Corsico sijaitsee Lombardian länsiosassa aivan Milanon kyljessä. Kaupunkirakenteellisesti Corsico ei erotu Milanosta. Sen etelä- ja länsipuolella sijaitsee laaja maatalousalue Parco Agcicolo Sud Milano.
Corsico on tasankoa. Sen halki virtaa Milanon kanaalijärjestelmään kuuluva Naviglio Grande.
Historia.
Corsico syntyi 1200-luvulla. Sen historia seuraa tiiviisti Milanon kohtaloita, joihin keskiaikana kuuluivat Torrianin ja Viscontin sukujen kiistat. Corsico oli osa Milanon herttuakuntaa, joka lakkautettiin 1797. Milanon myötä myös Corsico oli itävaltalaisten valtapiiriä 1700-luvun alusta 1850-luvulle lukuun ottamatta muutamaa vuotta ranskalaisten vallassa 1800-luvun alkuvuosina. Corsicoon kuului Lorenteggion frazione vuodesta 1841 vuoteen 1923, jolloin Lorenteggio liitettiin Milanoon.
1900-luvulla Corsico teollistui voimakkaasti, mikä johti väkiluvun moninkertaistumiseen. 1980-luvun alussa kaupungissa asui yli 40 000 ihmistä, sen jälkeen väkiluku pieneni, kunnes 2010-luvulla se jälleen kasvoi jossain määrin.
Corsicon pääkirkko on 1800-luvun puolessavälissä rakennettu Chiesa parrocchiale dei Santi Pietro e Paolo.
Talous ja liikenne.
Corsicossa on runsaasti teollisia toimijoita (terästuotteet, kemianteollisuus, lasitavara). Kaupungin teollisuusalueilla on niin ikään useita tilaavievän kaupan erikoisliikkeitä. Corsicon rautatieasema, Stazione di Corsico, otettiin käyttöön 2009; se korvasi vuodesta 1870 käytössä olleen vanhan aseman. Stazione di Corsico sijaitsee Milanosta lounaaseen vievällä 44-kilometrisellä rataosuudella Milano–Mortara. Milanon kehämoottoritie kulkee Corsicon länsipuolitse.
Manon Lescaut (kirja)

Manon Lescaut ( on vuonna 1731 ilmestynyt abbé Prévost’n kirjoittama romaani. Romaani on suomennettu kolme kertaa, suomentajina Jalmari Hahl (1916), J. A. Hollo (1954) ja Ulla Summala (1968).
"Manon Lescaut" on ainoa Prévost’n romaaneista, joka on jäänyt eloon. Alkujaan sensuuri esti sen julkaisun Ranskassa, mutta myöhemmin se on ollut suosittu ja sitä ovat hyödyntäneet niin kirjailijat kuin oopperasäveltäjätkin teoksissaan: Chateaubriandin "Atala", Victor Hugon "Marion de Lorme", Alexandre Dumas nuoremman "Kamelianainen". Théodore Barrière ja Marc Fournier ovat käsitelleet aihetta näytelmässä, Jules Massenet ja Giacomo Puccini oopperassa, ja samaa aihetta käsittelee Carl Jonas Love Almqvistin "Colombine". Tarinasta on tehty myös muutamia elokuvia, kuten Henri-Georges Clouzot’n käsikirjoittama ja ohjaama "Manon viettelijätär" (1948).
Kertomus on myöhempien intohimoromaanien esikuva. Se kertoo intohimojen valtaan joutuneesta aatelismiehestä, joka menettää moraalinsa ja itsekunnioituksensa.
Teos perustuu pääasiassa Prévost’n nuoruudenaikaiseen rakkaussuhteeseen lukuun ottamatta tarinan loppua, sillä Prévost ei lähtenyt rakastettunsa mukana laivalla Amerikkaan vaan päätyi tajuttomana tienpientareelle, mutta rakastettu jatkoi matkaansa, eikä Prévost nähnyt häntä enää koskaan. Tarinan päähenkilöt ovat kaunotar Manon ja nuori aatelismies des Grieux. Grieux rakastuu ensisilmäyksellä nähdessään naisen laskeutuvan postivaunuista. Grieux lähestyy naista, joka kertoo muka olevansa menossa luostariin vanhempiensa painostuksesta. Kun nuorukainen paljastaa tunteensa, naisen suunnitelmat peruuntuvat ja pariskunta pakenee mennäkseen naimisiin Pariisissa. Avioliittoa he eivät kuitenkaan solmi.
Rodeopyörä

Rodeopyörä on chopper-tyylisestä moottoripyörästä vaikutteita saanut polkupyörä, joka oli suosittu etenkin nuorten poikien keskuudessa 1960-luvulta 1970-luvulle. Rodeomallisen pyörän tunnistettavimpia osia ovat korkea ohjaustanko ja pienehköt pyörät (etupyörä joskus takapyörää pienempi) sekä pitkä, takapyörän ylle ulottuva pehmustettu speedway- eli ”banaanisatula”, johon mahtuu myös kyytiläinen. Satulan takaosasta nousee krominvärinen kaariputki, ”jappirauta”, joka toimii selkänojana.
Pitkän satulan ja korkean ohjaustangon ansiosta ajaja voi siirtää painopistettään taakse, mikä mahdollistaa helpon keulimisen eli ajon pelkän takapyörän varassa. Tämän takia pyörää kutsutaan englanniksi nimellä "wheelie bike", ”keulimispyörä”.
Rodeopyörä kehitettiin Yhdysvalloissa 1960-luvun keskivaiheilla, ja Suomessa se oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Suomessa yleisiä rodeopyöriä olivat Anttila-postimyyntitavaratalon markkinoima saksalainen Bonanza Rodeo Sport, Helkama Jopo Rodeo ja Tunturipyörän valmistama Tunturi Ralli, mutta muillakin merkeillä oli rodeomalleja. 
Liikenneturvallisuudesta huolestuneet pitivät lapsia temppuiluun innostavia rodeopyöriä vaarallisina. Vuonna 1977 Suomessa kehitettiin polkupyörien uudet turvallisuusnormit, joissa muun muassa pitkä satula yläkaarineen kiellettiin ja ohjaustanko sai olla enintään 70 cm leveä ja ulottua enintään 40 cm matalimman istuintason yläpuolelle. 
Vuonna 2013 Helkama toi vuosikymmenten jälkeen uudelleen markkinoille ”nostalgisen”, alkuperäistä pienemmän, 7–10-vuotiaille pojille suunnatun Jopo Rodeo -pyörän korkeine ohjaustankoineen ja pitkine satuloineen.
Julio Tello

Julio César Tello (11. huhtikuuta 1880 Peru – 3. heinäkuuta 1947 Lima, Peru) oli perulainen arkeologi. Häntä pidetään perulaisen arkeologian isänä ja hänet tunnetaan erityisesti Paracasin kulttuurin tutkimuksestaan. Tello oli ensimmäinen alkuperäiskansa-taustainen arkeologi.
Tello perusti kansallisen arkeologisen museon ja löysi Tellon obeliskiksi kutsutun Chavínin kulttuuriin kuuluvan steelan. Hän oli myös ensimmäinen tieteilijä joka tutki Nazcan linjoja, jotka liikennelentäjät olivat löytäneet lentäessään niiden yli.
Sportivnajan metroasema (Pietarin metro)

Sportivnaja () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 15. syyskuuta 1997.
Sportivnajan metroasema

Sportivnajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Nicolina

Nicolina on naisen etunimi. Se on Nicolauksen feminiininen vastine. Nimestä tunnetaan myös kirjoitusasu Nikolina (vrt. "Nikolaus").
Suomessa Nicolina lisättiin suomenruotsalaiseen kalenteriin vuonna 2020. Nicolinan nimipäivää vietetään 6. joulukuuta eli Pyhän Nikolauksen muistopäivänä, joka on ruotsinkielisessä almanakassa myös Nilsin, Niklaksen, Nicon, Nicolaksen ja Nicolen nimipäivä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 210–220 Nicolinaa. Harvinaisempi Nikolina-etunimi on ollut noin 60–70 naisella.
Tattari (ihminen)

Tattari () on vanha kiertolaista tai romania tarkoittava nimitys. Nimitystä on käytetty ainakin Ruotsissa ja Suomessa.
Ei ole selvää, keitä tattareiksi kutsutut kiertolaiset alun perin olivat: romaneita vai muita kiertelevän elämäntavan omaksuneita ihmisiä. Ensimmäiset tattarit tavattiin Ruotsissa vuonna 1521. Tuolloin Ruotsiin oli tullut noin 60-henkinen ryhmä, joka kiersi maasta toiseen. Tattereiden kerrottiin olevan kotoisin Vähästä Egyptistä. Joukko lienee saapunut Tanskaan muutamaa vuotta aiemmin Skotlannista. Tanskassa kiertolaisia kuvattiin pohjoissaksalaisilla sanoilla "tattare" ja "tartare". Nämä termit vakiintuivat myös Ruotsissa.
Suomessa tattareita tavattiin ensi kertaa vuonna 1579 Ahvenanmaalla.
Joyride

Joyride on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten kolmas albumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 1991.
Gordon Crosse

Gordon Crosse (1. joulukuuta 1937 Bury – 21. marraskuuta 2021) oli brittiläinen säveltäjä.
Crosse valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1961. Tämän jälkeen hän teki kaksi vuotta tutkimusta varhaisen 1400-luvun musiikista. Osan vuodesta 1962 hän vietti täydentämässä opintojaan Goffredo Petrassin johdolla Roomassa. Vuodesta 1964 Crossella oli useita nimityksiä Birminghamin ja Essexin yliopistoissa. Kahden vuoden ajan hänellä oli Cambridgen yliopiston King’s Collegen säveltäjäresidenssi. Vuonna 1976 Crosse sai Walter Willson Cobbett -mitalin. Samana vuonna hän palasi kotiinsa Suffolkiin omistautuakseen sävellystyölle. Vuonna 1977 hän kuitenkin toimi vierailevana sävellysprofessorina Kalifornian yliopistossa.
Moniin Crossen teoksiin heijastuu hänen kiinnostuksensa näyttämötaidetta ja kirjallisuutta kohtaan. Tämä tulee esiin sekä useista konserttiteoksista että neljästä oopperasta, joihin kuuluvat "The Story of Vasco" ja "Purgatory". Crosse on tehnyt taiteellista yhteistyötä koreografien Kenneth MacMillanin ja David Bintleyn kanssa. Hänen konserttiteoksiinsna kuuluvat esimerkiksi toinen sinfoniaa, toinen viulukonsertto ja sellokonsertto. Tilaustöitä Crosse laati esimerkiksi Royal Philharmonic Orchestralle, Lontoon sinfoniaorkesterille, Edinburghin kansainväliseen festivaaliin ja Promsiin.
Varhaisista teoksistaan lähtien hän yhdisti tonaalisia aineksia korostuneiden melodisuuden ja harmonisuuden ohella sarjallisuuteen.
Sidney Griller

Sidney Aaron Griller CBE (10. tammikuuta 1911 Lontoo – 20. marraskuuta 1993 Lontoo) oli brittiläinen viulisti.
Elämä ja ura.
Varhaiset vuodet ja työ omassa kvartetissa.
Griller syntyi juutalaismaahanmuuttajaperheeseen, ja isä osti hänelle ensimmäisen viulun. 13-vuotiaana Griller pääsi stipendillä Royal Academy of Musiciin, jossa häntä opettivat Hans Wessley ja Editha Knocker. Eniten musiikilliseen kehitykseen vaikutti kuitenkin alttoviulisti Lionel Tertis, joka valmensi vuonna 1928 perustettua Sidney Griller -kvartettia, jota Griller johti vuoteen 1963. Kvartetti sai kannustusta muiden muassa Myra Hessiltä ja Harriet Cohenilta. Vaikutusvaltaisia tukijoita olivat myös Robert Mayer, Samuel Courtauld ja J. B. Priestley. Vuonna 1931 kvartetti oli jo saavuttanut mainetta Euroopan tasolla, mutta suureksi läpimurroksi osoittautui tammikuun 1939 menestyksekäs New Yorkin kaupungintalossa pidetty esitys, jota seurasi sopimuksen solmiminen NBC:n kanssa.
Kvartetin ohjelmiston juuret olivat klassikkoteoksissa, mutta kvartetti antoi näkyvyyttä myös kasvavalle määrälle uusia teoksia. Se soitti muiden muassa Arnold Baxin, Arthur Blissin, Arnold Cooken, Gordon Jacobin, John Blackwood McEwenin, Darius Milhaud'n, Roger Sessionsin, Alan Rawsthornen, Arnold Schönbergin, Vaughan Williamsin ja Ernest Blochin teoksia. Vuosina 1940–1945 Griller palveli Royal Air Forcessa. Sen sisäisenä erikoisyksikkönä kvartetti kuitenkin piti yli kaksisataa vuosittaista konserttia. Vuonna 1949 Grillerin kvartertti sai Kalifornian yliopiston (Berkeley) residenssin. Kvartetin yhteistyökumppaneihin kuuluivat Pablo Casals, William Primrose, Clifford Curzon, Howard Ferguson, Louis Kentner, Hephzibah Menuhin, Frederick Thurston, Reginald Kell, Léon Goossens ja Dennis Brain.
Kvartetin hajoaminen ja myöhempi ura.
Griller sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1951. Hänen kvartettinsa hajosi vuonna 1963. Hän palasi Lontooseen ja oli vierailevana professorina Dublinissa. Tämän jälkeen Royal Academy of Music kutsui hänet opettamaan kamarimusiikkia. Hänen opetustyönsä tuki useiden uusien kvartettien syntyä. Vuonna 1981 Yorkin yliopisto myönsi Grillerille kunniatohtorin arvon. Griller piti säännöllisiä kamarimusiikkitunteja myös Yehudi Menuhin Schoolissa. Hän jäi vuonna 1986 eläkkeelle Royal Academy of Musicissa, mutta tämän jälkeenkin muun muassa edusti maataan kansainvälisten kilpailujen tuomaristoissa ja piti mestarikursseja Manchesterin Royal Northern College of Musicissa.
Grillerin puoliso 1930-luvun alusta oli Honor Linton. Pariskunnalle syntyivät poika ja tytär.
Leninski prospektin metroasema (Pietarin metro)

Leninski prospekt () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 5. lokakuuta 1977.
Prospekt Veteranovin metroasema

Prospekt Veteranov () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 5. lokakuuta 1977.
Raimo Narjus

Raimo Narjus (3. lokakuuta 1929 Piikkiö – 4. kesäkuuta 2011 Turku) oli suomalainen rakennusneuvos, seutukaavajohtaja ja arkkitehti.
Narjuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Rudolf Johannes Narjus ja Jenny Hellä Inkeri Kaistaniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1949 Turun Suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1958. 
Narjus oli Turun kaupungin asemakaavaosaston ylimääräisenä arkkitehtinä 1956–1957, Lounais-Suomen aluesuunnitteluyhdistyksen toiminnanjohtajana 1957–1963, seutukaavaliiton toiminnanjohtajana 1963–1964 ja seutukaavajohtajana 1964–1972. Hän oli Varsinais-Suomen seutukaavaliiton johtajana vuodesta 1972 alkaen sekä toimi Turun yliopiston yhdyskunnallisen suunnittelun luennoitsijana vuodesta 1968 ja Turun teknillisen oppilaitoksen asemakaavaopin luennoitsijana vuodesta 1969 alkaen.
Narjus oli Seutusuunnittelun keskusliiton puheenjohtaja 1967–1972 ja liiton hallituksen varapuheenjohtaja vuodesta 1978 sekä valtioneuvoston aluepoliittisen neuvottelukunnan varapuheenjohtaja vuodesta 1976. Narjus teki muun muassa Raision, Uudenkaupungin ja Loimaan yleis- ja asemakaavat sekä muita asema- ja rakennuskaavoja. Hän suunnitteli myös rakennuksia. 
Eläkkeellä ollessaan Raimo Narjus oli mukana Toispual jokke-yhdistyksen, Turku-seuran ja Turun kauppakamarin keskustan kehittämisprojektin toiminnassa sekä veti Turun piha- ja ympäristökilpailua.
Ágios Athanásios (Dráma)

Ágios Athanásios () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Doxáton kuntaan, Dráman alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίου Αθανασίου, "Dimotikí Koinótita Agíou Athanasíou"). Kaupungin väkiluku on 3 150 (vuonna 2011).
Ágios Athanásioksen pieni kaupunki sijaitsee noin kaksi kilometriä eteläkaakkoon Doxáton keskustasta ja noin 14 kilometriä kaakkoon Drámasta. Se on nimetty Pyhän Athanasioksen ja tälle omistetun kirkon mukaan.
Chlói

Chlói () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kastorián kuntaan, Kastorián alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Sen väkiluku on 3 079 (vuonna 2011).
Chlói on Kastorián esikaupunki ja sijaitsee Orestiáda-järven rannalla noin kaksi kilometriä Kastorián keskustasta pohjoiseen. Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Nikanorille ("Ágios Nikánoras").
Orimattilan terveysasema

Orimattilan terveysasema on Orimattilan kaupungin keskustaajamassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. 
Orimattila on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Orimattilan sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Choristí

Choristí () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Dráman kuntaan, Dráman alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Χωριστής, "Dimotikí Koinótita Choristís"). Kaupungin väkiluku on 2 725 (vuonna 2011).
Choristín pieni kaupunki sijaitsee noin kuusi kilometriä itäkaakkoon Dráman kaupungin keskustasta. Asutuksen vanha nimi oli vuoteen 1927 saakka "Tsatáltza" (Τσατάλτζα).
Dílesi

Dílesi () on Kreikan kylä sekä samanniminen Tanágran kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Δηλεσίου, "Dimotikí Enótita Dilesíou"). Se sijaitsee Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 672 ja varsinaisen Dílesin kylän väkiluku 1 976 (vuonna 2011).
Dílesin kylä sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla noin neljä kilometriä koilliseen Oinófytasta ja noin seitsemän kilometriä itään Schimatárista. Heti kylän pohjoispuolella sijaitsee siitä nimensä johtanut Pláka Dílesin pikkukaupunki.
Aiemmin kylä kuului Oinófytan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tanágran kunnan Oinófytan kunnallisyksikköön. Vuodesta 2018 se muodostaa oman kunnallisyksikkönsä.
Kunnallisyksikön osat.
Dílesin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylistä, kaupungeista tai muista asutuksista:
Huomautukset:
Echínos

Echínos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 486 (vuonna 2011).
Echínoksen pieni kaupunki sijaitsee Kompsátos-joen varrella linnuntietä noin 17 kilometriä pohjoiskoilliseen Xánthista. Echínos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Εχίνου, "Dimotikí Koinótita Echínou"), johon kuuluu varsinaisen Echínoksen kaupungin lisäksi Melívoian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 074. Kaupungin vanha väestö on pomakkeja, ja se on Kreikan suurimpia pomakkiasutuksia eli ”pomakkikyliä” ("pomakochória").
Kamariótissa

Kamariótissa () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Samothrákin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Samothrákin kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 069 (vuonna 2011).
Kamariótissan kylä sijaitsee Samothrákin saaren länsipäässä. Se on saaren pääsatama, ja sieltä on yhteys muun muassa Alexandroúpoliin ja Kaválaan mantereelle. Kylä on asukasluvultaan saaren suurin. Saaren pääkylä Samothrákin kylä eli Chóra sijaitsee siitä noin viisi kilometriä itään saaren sisäosiin.
Kéntavros

Kéntavros (; myös transl. "Kéndavros"; ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se on osa Mýkin kyläyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 580 (vuonna 2011).
Kéntavroksen pieni kaupunki sijaitsee vuoristossa linnuntietä noin kolme kilometriä kaakkoon Mýkistä ja noin 12 kilometriä pohjoiskoilliseen Xánthista. Kaupungin vanha väestö on pomakkeja, ja se on Kreikan suurimpia pomakkiasutuksia eli ”pomakkikyliä” ("pomakochória").
Kimméria

Kimméria () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Xánthin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 644 (vuonna 2011).
Kimmérian pieni kaupunki sijaitsee noin viisi kilometriä itään Xánthin kaupungin keskustasta, ja voidaan nykyisin nähdä Xánthin esikaupunkina. Kimméria muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κιμμερίων, "Dimotikí Koinótita Kimmeríon"), johon kuuluvat varsinaisen Kimmérian kaupungin lisäksi Traakian Demokritos-yliopiston Xánthin kampusalue Panepistimioúpoli sekä kylät Anthiró, Áskyra, Éranos, Ketíki, Livádi, Pelekitó, Pórta ja Prióni. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 898.
Sysmän terveysasema

Sysmän sosiaali- ja terveyskeskus (Sysmän sote-keskus) eli Sysmän terveysasema on Sysmän kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun terveyskeskus. Kunnan perusterveydenhoidon ja -sosiaalipalvelujen tuottamisvastuu on vuodesta 2017 lähtien ulkoistettu yksityisen terveyspalveluyrityksen tehtäväksi (alkujaan Attendo Terveyspalvelut, nyk. Terveystalo).
Sysmä on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Sysmän erikoissairaanhoidon palvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Kimmeria

Kimmeria (, ) voi viitata seuraaviin:
Krókos

Krókos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kozánin kuntaan, Kozánin alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κρόκου, "Dimotikí Koinótita Krókou"). Kaupungin väkiluku on 2 977 (vuonna 2011).
Krókoksen pieni kaupunki sijaitsee noin viisi kilometriä eteläkaakkoon Kozánin kaupungista. Aiemmin kaupunki kuului Elimeían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kozánin kunnan Elimeían kunnallisyksikköön.
Narjus

Narjus on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Krokos

Krokos (, ) voi viitata seuraaviin:
Livanátes

Livanátes () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lokroín kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λιβανατών, "Dimotikí Koinótita Livanatón"). Kaupungin väkiluku on 2 559 (vuonna 2011).
Livanátesin pieni kaupunki sijaitsee lähellä Pohjoisen Euboianlahden rantaa noin kahdeksan kilometriä koilliseen Lokroín kunnan keskuksesta Atalántista. Kaupungin ja rannikon välistä kulkee A1-valtatie.
Antiikin aikana lähellä sijaitsi Kynoksen kaupunki. Nykyinen kaupunki kuului aiemmin Dafnoúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lokroín kunnan Dafnoúsian kunnallisyksikköön. Kaupunki oli lakkautetun Dafnoúsian kunnan kuntakeskus.
Maniákoi

Maniákoi () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kastorián kuntaan, Kastorián alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Μανιακών, "Dimotikí Koinótita Maniakón"). Kaupungin väkiluku on 3 055 (vuonna 2011).
Maniákoin pieni kaupunki sijaitsee neljä kilometriä lounaaseen Kastorián kaupungista ja voidaan nykyisin nähdä sen esikaupunkina. Aiemmin kaupunki kuului Agía Triádan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kastorián kunnan Agía Triádan kunnallisyksikköön.
Svenska Klubben i Tammerfors

Svenska Klubben i Tammerfors r.f. on Tampereella toimiva rekisteröity yhdistys. Se määrittelee tehtäväkseen ruotsinkielisen kulttuurin säilyttämisen ja kehittämisen Tampereella ja sen ympäristössä. Yhdistys on perustettu vuonna 1884 nimellä "Tammerfors Konversationsklubb", ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1940.
Yhdistys on ollut keskeisessä roolissa Svenska veckan -teemaviikon järjestämisessä. Klubin tiloissa järjestetään luentoja, seminaareja ja näyttelyitä. Lisäksi paikallinen bridge-yhdistys, Tammerbridge, pitää peli-iltojaan klubin tiloissa. 
Tampereella toimiva Pohjolan talo toimii yhdistyksen tiloissa, ja Svenska Klubben on siellä järjestettävän toiminnan keskeinen taustavaikuttaja.
Néa Karváli

Néa Karváli () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kaválan kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 160 (vuonna 2011).
Néa Karválin pieni kaupunki sijaitsee Kaválanlahden rannalla noin yhdeksen kilometriä itään Kaválan kaupungin keskustasta. Sen nimi viittaa alkuperäiseen Karváliin eli Gkélveriin (Γκέλβερι) (nyk. Güzelyurt) Vähässä-Aasiassa. Kaupungin pohjoispuolelta kulkee A2-valtatie.
Néa Karváli muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Καρβάλης, "Dimotikí Koinótita Néas Karvális"), johon kuuluvat varsinaisen Néa Karválin kaupungin lisäksi kylät Áno Léfki ja Léfki. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 225.
Néa Péramos (Kavála)

Néa Péramos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 514 (vuonna 2011).
Néa Péramoksen pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi Péramos”, sijaitsee Kaválanlahden länsirannalla sijaitsevan luonnonsatamalahden, Eleftherésinlahden, pohjukassa noin 19 kilometriä lounaaseen Kaválan kaupungista. Lahdessa kaupungin edustalla sijaitsee kaksi pientä saarta, Petráni ja Drógkos. Néa Péramos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Περάμου, "Dimotikí Koinótita Néas Perámou"), johon kuuluvat varsinaisen Néa Péramoksen kaupungin lisäksi kylät Agía Marína ja Ágios Athanásios. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 532.
Antiikin aikana kaupungin lounaispuolella olevalla kukkulalla sijaitsi Oisymen poliksen kaupunkikeskus. Kaupungista noin 500 metriä etelään olevalla kukkulalla sijaitsi puolestaan keskiajalla bysanttilainen Anaktoropoliin linna (myös Anaktorupolis, Alektryopolis, Eleftherupolis). Kummankin paikalla on raunioita.
Nykyinen kaupunki kuului aiemmin Eleftherésin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Eleftherésin kunnallisyksikköön.
Néa Výssa

Néa Výssa () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέας Βύσσης, "Dimotikí Koinótita Néas Výssis"). Kaupungin väkiluku on 2 805 (vuonna 2011).
Néa Výssan pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi Výssa”, sijaitsee lähellä Évros-jokea ja Turkin rajaa, noin 12 kilometriä pohjoiseen Orestiádan kaupungista ja noin 126 kilometriä koilliseen Alexandroúpolista. Asutuksen vanha nimi oli vuoteen 1932 saakka "Achyrochórion" (Αχυροχώριον), turkiksi "Ahırköy". Kylä on nimetty Turkin puolelle vuonna 1922 jääneen, neljä kilometriä pohjoisempana sijaitsevan vanhan Výssan (nyk. Bosna) mukaan.
Aiemmin kaupunki kuului Výssan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Výssan kunnallisyksikköön.
Nikísiani

Nikísiani () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νικήσιανης, "Dimotikí Koinótita Nikísianis"). Kaupungin väkiluku on 2 236 (vuonna 2011).
Nikísianin pieni kaupunki sijaitsee Pangaío-vuoren laaksossa noin 32 kilometriä länteen Kaválan kaupungista. Heti kaupungin vieressä pohjoispuolella sijaitsee siihen yhteen kasvanut Georgianín kylä.
Palaió Tsiflíki

Palaió Tsiflíki (, ), myös Palió (Παληό tai Παλιό), on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kaválan kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 195 (vuonna 2011).
Palaió Tsiflíkin pieni kaupunki sijaitsee Kaválanlahden rannalla noin yhdeksän kilometriä lounaaseen Kaválan kaupungin keskustasta ja voidaan nykyisin nähdä Kaválan esikaupunkina.
Pláka Dílesi

Pláka Dílesi () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Tanágran kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 696 (vuonna 2011).
Pláka Dílesin pieni kaupunki sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla noin neljä kilometriä pohjoiskoilliseen Oinófytasta ja noin kuusi kilometriä itään Schimatárista. Heti kaupungin eteläpuolella sijaitsee Dílesin kylä, johon sen nimi perustuu.
Aiemmin kaupunki kuului Schimatárin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tanágran kunnan Schimatárin kunnallisyksikköön. Vuodesta 2018 lähtien se kuuluu Tanágran kunnan Dílesin kunnallisyksikköön ja muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Πλάκας Δηλεσίου, "Dimotikí Koinótita Plákas Dilesíou").
Rodítsa

Rodítsa () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lamían kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ροδίτσης, "Dimotikí Koinótita Rodítsis"). Kaupungin väkiluku on 3 509 (vuonna 2011).
Rodítsa on Lamían esikaupunki ja sijaitsee noin 2,5 kilometriä itäkaakkoon Lamían keskustasta. Kaupungin läpi kulkee junarata, ja siellä sijaitsee Rodítsan rautatieseisake.
Stavrós (Fthiotis)

Stavrós () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lamían kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Σταυρού, "Dimotikí Koinótita Stavroú"). Kaupungin väkiluku on 2 489 (vuonna 2011).
Stavróksen pieni kaupunki sijaitsee noin kuusi kilometriä länteen Lamían kaupungista. Sen pääkirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos").
Xiropótamos

Xiropótamos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Dráman kuntaan, Dráman alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 554 (vuonna 2011).
Xiropótamoksen pieni kaupunki, suomeksi ”Kuiva joki”, sijaitsee Falakró-vuoren eteläpuolella noin kuusi kilometriä luoteeseen Dráman kaupungista. Asutuksen vanha nimi oli vuoteen 1927 saakka slaavilaisittain "Visotsáni" (Βησωτσάνη).
Xiropótamos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ξηροποτάμου, "Dimotikí Koinótita Xiropotámou"), johon kuuluu varsinaisen Xiropótamoksen kaupungin lisäksi kylä Metamórfosi Sotíros. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 735.
Rykin piirikunta

Rykin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55 988. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Kłoczew, Nowodwór, Ryki, Stężyca ja Ułęż.
Vuoden 2019 lopussa Rykin piirikunnan asukkaista 50,1 prosenttia oli naispuolisia ja 49,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 574 lasta. Rykin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 39 485 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Iitin terveysasema

Iitin terveysasema on Iitin kunnan Kausalan taajamassa toimiva julkisen palvelun terveysasema.
Iitti on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Iitin sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Jan Rytter

Jan Christian Rytter (s. 5. syyskuuta 1973 Aalborg) on tanskalainen jousiampuja. Hän edusti Tanskaa Barcelonan kesäolympialaisten 1992 miesten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 64. Barcelonassa 1992 hän kuului myös Tanskan joukkueeseen miesten joukkuekilpailussa. Rytter kilpaili myös kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1991 Krakovassa, 1993 Antalyassa ja 1997 Istanbulissa.
Anatolikí Sámos

Anatolikí Sámos ( eli Δήμος Ανατολικής Σάμου, "Dímos Anatolikís Sámou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan väkiluku on 20 513 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Sámoksen kaupunki.
Anatolikí Sámoksen kunta, suomeksi ”Itä-Sámos”, käsittää nimensä mukaisesti Sámoksen saaren itäosan. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat pienemmät saaret Ágios Nikólaos, Diapórti, Karávotra, Kasonísi, Makróniso, Prasonísi, Samiopoúla, Strongyló ja Vareloúdi.
Anatolikí Sámoksen kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Sámoksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on saaren länsiosan käsittävä Dytikí Sámoksen kunta (”Länsi-Sámos”).
Kunnan osat.
Anatolikí Sámoksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Sámoksen kuntaa ja jotka vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmaa edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella):
Dytikí Sámos

Dytikí Sámos ( eli Δήμος Δυτικής Σάμου, "Dímos Dytikís Sámou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan väkiluku on 12 464 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Karlóvasi.
Dytikí Sámoksen kunta, suomeksi ”Länsi-Sámos”, käsittää nimensä mukaisesti Sámoksen saaren länsiosan. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat pienemmät saaret Ágios Ioánnis ja Pláka.
Dytikí Sámoksen kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Sámoksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on saaren itäosan käsittävä Anatolikí Sámoksen kunta (”Itä-Sámos”).
Kunnan osat.
Dytikí Sámoksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Sámoksen kuntaa ja jotka vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmaa edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella):
Järvelän terveysasema

Järvelän terveysasema on Kärkölän kunnan keskustaajamassa Järvelässä toimiva julkisen palvelun terveysasema. 
Kärkölä on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja yhtymä tuottaa Kärkölän sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Bruno Felipe

Bruno Felipe (s. 29. maaliskuuta 1964 Saint-Ouen) on ranskalainen jousiampuja. Hän edusti Ranskaa Barcelonan kesäolympialaisten 1992 miesten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 21. Barcelonassa 1992 hän kuului myös Ranskan joukkueeseen miesten joukkuekilpailussa.
Tourism

Tourism on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten neljäs albumi. Se julkaistiin 28. elokuuta 1992. 
Suomen Kuvalehdessä Kari Salminen luonnehti albumia studiossa, keikoilla ja hotellihuoneissa äänitetyksi epätasaiseksi kimaraksi, joka vaarantaa yhtyeen aseman europopin kärjessä.
Länsi-Lesbos

Länsi-Lesbos ( eli Δήμος Δυτικής Λέσβου, "Dímos Dytikís Lésvou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan väkiluku on 28 564 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Kalloní.
Länsi-Lesboksen kunta käsittää nimensä mukaisesti Lesboksen länsiosan. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: pohjoisrannikon Ágios Geórgios, etelärannikon Ágios Geórgios, Garmpiás (Kalloní), Kavaloúros (Sedoúsa), Megalonísi, Mikró Nisí, Póchis, Prasológos, Skordonísi, ja Telóni (Megalonísi Gavvathá) sekä Tomaronísian saaret eli Áspri Plakoúda, Asprónisos, Barmpaliás, Mávri Plakoúda, Panagiá ja Tsoukalás.
Länsi-Lesboksen kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Lesboksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on Mytilínin kunta.
Kunnan osat.
Lesboksen kunta muodostuu seitsemästä kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Lesboksen kuntaa ja vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella):
Uście Gorlickie

Uście Gorlickie on kunta Gorlicen piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6 848.
Gorlicen piirikunnan asukkaista 6,3 prosenttia asuu Uście Gorlickien kunnassa ja sen pinta-alasta 29,8 prosenttia kuuluu Uście Gorlickien kuntaan. Kylät Uście Gorlickien kunnassa ovat Banica, Blechnarka, Brunary, Czarna, Hańczowa, Huta Wysowska, Izby, Konieczna, Kunkowa, Kwiatoń, Leszczyny, Nowica, Oderne, Przysłup, Regietów, Ropki, Skwirtne, Smerekowiec, Śnietnica, Stawisza, Uście Gorlickie, Wysowa-Zdrój ja Zdynia.
Uście Gorlickien väkiluku on noussut 9,3 prosenttia vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 49,3 prosenttia asukkaista oli naispuolisia ja 50,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 22 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeikäiset 16 prosenttia väestön keski-iän ollessa 37,4 vuotta. Vuonna 2019 Uście Gorlickien kunnassa syntyi 92 lasta. Siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennassa Puolan kunnista suurin lemkojen vähemmistö; heitä oli yhteensä 825, mikä oli 12,5 prosenttia kunnan asukkaista.
Kärkölän kirjasto

Kärkölän kunnankirjasto on Kärkölän keskustaajamassa Järvelässä palveleva yleinen kirjasto. Se toimii erityisesti kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston tarjoamien palvelujen kautta. 
Kärkölän kirjasto kuuluu osana Päijät-Hämeen kirjastojen seudulliseen kirjastokimppaan eli Lastu-kirjastoihin. Kärkölän kirjaston asiakkaat voivat lainata myös muiden Lastu-kirjastojen aineistoja.
Francisco de Quevedo

Francisco de Quevedo eli Francisco Gómez de Quevedo y Villegas (1580–1645) oli espanjalainen kirjailija, Cervantesin ohella 1600-luvun Espanjan merkittävimpiä prosaisteja. Hän oli konseptismin keskeisiä edustajia. Hän kirjoitti rakkaus- ja pilkkarunoja, poliittisia ja kirjallisuuskriittisiä teoksia ja myös romaaneja.
Quevedo jäi varhain isättömäksi. Hän opiskeli Alcalá de Henaresin yliopistossa eri aloja. Valmistuttuaan hän meni 1601 Valladolidin hoviin, jossa hän pääsi ylhäisiin piireihin ja siirtyi hovin mukana 1606 Madridiin.
Toimiessaan Osunan herttuan sihteerinä ja ollessaan Filip IV:n hovissa Quevedo joutui poliittisiin selkkauksiin ja joutui useita kertoja vankilaan. Kirjailijana Quevedo on ennen kaikkea satiirikko ja humoristi, mutta samalla hän pyrki olemaan runoilija, filosofi, kriitikko, teologi ja valtiomies. Hänen teoksiaan on säilynyt vain kaksi: "Sueños", jossa hän esittää pilkallisia, haaveellisia unikuvia ja joka on käännetty useille kielille, sekä "Historia de la vida del buscón" (1621), joka on parhaita veijariromaaneja.
Konseptismi

Konseptismi on espanjalainen 1600-luvun kirjallisuuden barokkityyli, jonka keskeisiä edustajia ovat Baltasar Gracián y Morales (1601–1658), Lope de Vega (1562–1635) ja Francisco de Quevedo (1580–1645). Gracián oli oppinut jesuiitta ja esseisti, jonka tunnetuimpia teoksia ovat "Agudeza y arte de ingenio" (1642), "Oráculo manual y Arte de prudéncia" (1647, Viisauden käsikirja) ja "El criticón" (1651–1657). Gracian kehotti kirjailijoita viljelemään retorisia lausemuotoja, yllättäviä vastakohtia, metaforia ja sanaleikkejä. Ennen kaikkea hän suosi laajennettua metaforaa ("concepto"), jossa abstraktia asiaa kuvataan konkreettisen analogian avulla.
Suuntauksen ominaispiirteitä ovat sisällön liiallinen hienostuneisuus ja tarkoituksellinen vaikeaselkoisuus.