tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arimaa (Pusula)

Arimaa (myös "Arima") on kartano ja kulmakunta Hyrkkölän kylässä Arimaa-järven rannalla Pusulassa Lohjalla Uudellamaalla.
Kartano sai alkunsa Kun Hyrkkölän kylän Klemelän talon maille Arimajärven rantaan perustettiin Ariman lasitehdas vuonna 1864. Kartanoksi tila laajentui 1870-luvulla, kun siihen yhdistettiin Hyrkkölän kylän Kollin ja Haikon perintötilat. Lasitehtaan ja kartanon omistajina olivat vuosina 1866–1893 Alfons Alftan ja vuosina 1893-1918 Karl Taxell. Lasitehdas lopetettiin vuonna 1918, minkä jälkeen kartano on toiminut maanviljelystilana. 1930-luvulta alkaen kartanon omistajana oli Yrjö Härmälä.
Vuonna 1889 tehtaan yhteyteen perustettiin myös kansakoulu, jonka toiminta kuitenkin päättyi tehtaan lopettamisen jälkeen. Vielä 1930-luvulla koulurakennus toimi nuorisoseurantalona.
Tunnettuihin Arimaalla vaikuttaneisiin henkilöihin kuuluu kirjailija Helvi Hämäläinen. Kesinä 1935–1936 hän kirjoitti siellä romaaninsa "Katuojan vettä". Hämäläinen myös keräsi itselleen kokoelman Ariman lasitehtaan lasiesineitä.
Sami Eerola

Sami Eerola (s. 19. elokuuta 1969 Tampere) on tiettävästi Suomen pisin elossa oleva mies sekä näyttelijä ja entinen koripalloilija. Hänen pituutensa on 218 senttimetriä ja kengänkokonsa on 53. Eerola asuu Tampereen Jankassa ja on ammatiltaan rakennusmies. 
Eerola painoi syntyessään 5,4 kg ja oli 58 cm pitkä.
Eerola edusti koripallon SM-sarjassa Uudenkaupungin Korihaita vuosina 1987–1990. Hän on yhdessä samanpituisen tanskalaisen Chris Christoffersenin kanssa kautta aikain pisin pelaaja koripallon SM-sarjassa.
Eerola on näytellyt Tampereen työväen teatterin näytelmässä The Addams Family, jossa hän esitti hovimestari Lurkkia. Eerolalla ei ollut näytelmässä juurikaan vuorosanoja.
Taldom

Taldom () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 110 kilometriä Moskovasta pohjoiseen Moskovan ja Savjolovon välisen rautatien varrella (Taldomin asema). Kaupunki on Taldomin piirin keskus. Kaupungin asukasluku oli 13 819 ja koko piirin 48 553 henkeä (vuonna 2010).
Kašinin maantien varrella sijainnut Taldomin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1677. 1800-luvun loppupuolella se oli huomattava kauppapaikka. 1860–1870-luvulla paikkakunnalle syntyi pienimuotoista jalkineteollisuutta, joka laajeni ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1918 Taldomista tuli kaupunki. Vuoteen 1929 saakka sen nimenä oli "Leninsk".
Taldomissa on jalkinetehdas ja ompelimo, metalli-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Bologoje

Bologoje () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängön pohjoisreunalla Bologojejärven rannalla 164 kilometriä Tveristä luoteeseen. Paikkakunta on tärkeä rautatieliikenteen solmukohta. Sen läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata, josta haarautuvat radat Velikije Lukiin, Pihkovaan ja Rybinskiin. Kaupunki on Bologojen piirin keskus. Asukkaita on 24 100 henkeä (vuonna 2009).
Bologojen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. Vuonna 1851 avattiin Pietarin ja Moskovan välisen rautatien puolimatkassa sijaitseva rautatieasema, johon paikkakunnan myöhempi kehitys on perustunut. Vuonna 1926 Bologojesta tuli kaupunki.
Nykyään Bologojessa on veturivarikko sekä konepaja-, rakennustarvike-, huonekalu-, ompelimo- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1917 valmistunut asemarakennus, vuonna 1885 rakennettu myöhäisklassistinen Pyhän kolminaisuuden kirkko ja Kolovskin kauppiasperheen talossa sijaitseva kaupunginmuseo.
Randy Shughart

Randall ”Randy” David Shughart (13. elokuuta 1958 Lincoln, Nebraska – 3. lokakuuta 1993 Mogadishu, Somalia) oli yhdysvaltalainen Delta -erikoisryhmän sotilas. Yhdessä Gary Gordonin kanssa hän ansaitsi Medal of Honor-kunniamitalin Mogadishun taistelussa.
Yksityiselämä.
Shughartin isä oli ilmavoimissa korkea-arvoinen upseeri. Randy muutti Pennsylvaniaan, kun hänen isänsä erotettiin ilmavoimista. Randy liittyi armeijaan valmistuttuaan Big Spring High Schoolista Newvillessä, Pennsylvaniassa.
Mogadishun taistelu.
Kesällä 1993 Shughart pääsi mukaan Delta-ryhmään osaksi Task Force Rangeria. Lokakuun 3. päivänä Shughart lähti taistelemaan yhdessä Gary Gordonin ja Brad Hallingsin kanssa somalialaista sotalordia, Mohammed Farrah Aididia, vastaan. Taistelun jatkuessa putosi kaksi UH-60 Black Hawk -helikopteria, ja Shughart meni Gary Gordonin kanssa pelastamaan toisessa helikopterissa pudonneita. Helikopterin lentäjä Michael Durant ja hänen miehistönsä pääsivät hetkeksi turvaan Gordonin ja Shughartin suojelessa heitä. Durant vangittiin Shughartin ja Gordonin saatuaan surmansa. Hänet kuitenkin vapautettiin viikon kuluttua taistelusta.
Folie à Deux

Folie à Deux on Fall Out Boy -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin joulukuussa 2008. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi julkaistiin vasta 16.päivä, kun Australiassa ja Uudessa-Seelannissa julkaisupäivämäärä oli kolme päivää aiemmin, 13. joulukuuta. Ensimmäinen levyltä julkaistu single oli I Don't Care, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Vastaanotto.
Ensimmäisellä viikollaan albumi myi yli 150 000 kappaletta ja nousi sijalle 8 "Billboard" 200-listalla.
Koiran leishmaniaasi

Koiran leishmaniaasi on koiralla esiintyvä leishmaniaaseihin kuuluva, "Leishmania"-alkueläimen aiheuttama tartuntatauti, jota levittää pääasiallisesti hietasääski. 
Koiralla tauti havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1903. Vuonna 1940 arvioitiin leishmaniaasia olevan 40 prosentilla Rooman alueen koirista. Vuonna 2007 tehdyissä tutkimuksissa 29,9 prosenttia Etelä-Italian kenneleiden koirista sai positiivisen tuloksen leishmaniaasitesteistä. Leishmaniaasia tavataan Välimeren alueella.
Leishmaniaasin itämisaika on kuukausista vuosiin, joten sen toteaminen on vaikeaa. Myös eri testausmuodot ja niiden tehokkuudet vaihtelevat. Eri järjestöt suosittelevatkin Italiasta, Espanjasta ja Välimeren alueelta tuotujen koirien vuosittaista testausta taudin varalta. Yhdysvalloissa tautia tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2000, ja sitä on tavattu siellä kettukoirilla ja spinonella. Tautia on tavattu myös Etelä-Amerikassa.
Tauti leviää pääasiallisesti hietasääskien välityksellä, mutta tartunta voi tapahtua jonkin lähteen mukaan myös koirien kirppujen kautta. Tauti ei leviä pisaratartuntana. Leishmaniatartunta ei ole koiralle tappava, ja hoitomenetelmiä on kehitetty. Moni tartunnan saanut koira voi elää normaalia elämää lääkityksen avulla, mutta kontrollia on hyvä ylläpitää. 
Oireet.
Leishmaniaasin oireet jaetaan kahteen luokkaan: iho-oireet ja sisäelinoireet. Kumpiakin voi esiintyä yhtä aikaa koirassa. Sairaus alkaa yleensä iho-oireina. Taudin edetessä oireita tulee lisää ja ne pahenevat. Oireita ovat muun muassa:
Testaaminen.
Toistaiseksi tehokkain testaustapa on PCR-menetelmä.
Elmo Oksman

Elmo Oksman (s. 1986) on rovaniemeläinen painonnostaja.
Oksman osallistui 20-vuotiaana ensimmäistä kertaa EM-kisoihin Ranskan Strasbourgissa 21. huhtikuuta 2007. Hän nosti 105 kilon sarjassa ja sivusi saman vuoden SM-kisoissa tekemäänsä ennätystä 345 kg. Oksman tempaisi 155 kiloa ja työnsi 190 kiloa, joilla tuloksilla hän oli B-ryhmän neljäs ja kokonaiskilpailussa kymmenes.
Oksman sai kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään saapumatta dopingtestiin syyskuussa 2007.
19-vuotiaana (2006) Oksman teki henkilökohtaisen ennätyksensä tempaistuaan 160 kg ja työnnettyään 200 kg.
Arimaa (järvi)

Arimaa (myös Arima, Arimajärvi) on 184 hehtaarin kokoinen järvi Someron ja Lohjan rajalla entisten Somerniemen ja Pusulan kuntien alueella pääosin nykyisen Someron puolella.
Arimaa on osa Karjaanjoen vesistöä ja sijaitsee kapeassa, syvässä kallioperän murroslaaksossa. Järven itäosa on syvä ja jyrkkärantainen, länsiosa matala ja savirantainen. Arimaan korkeus meren pinnasta on 96,8 metriä. Järveä on laskettu 1900-luvun alussa.
Arimaan valuma-alue on noin 4500 hehtaaria, josta noin puolet Someron ja puolet Lohjan alueella. Järveen laskee pohjoisesta Myllyjokea pitkin Myllyjärvi, johon laskevat pohjoisesta Vehka-Patamon ja Kovelon muodostama järviketju sekä lännestä Levo-Patamo, johon edelleen laskevat Pusulasta Patamon kautta Särkijärvi ja Kivijärvi. Arimaan vedet laskevat Lahnalammin kautta Mäentaanjokea pitkin Oinasjärveen ja sieltä edelleen Pitkiönjoen kautta Nummen Pitkäjärveen ja sieltä Nummenjokeen.
Lähimpiä kyliä ja kulmakuntia ovat Arimaa Pusulan Hyrkkölässä ja Härjänoja Somerniemellä. Etelässä järvi rajautuu myös Somerniemen Härjänlahden ja Jakkulan kylien takamaihin.
Raúl García

Raúl García Escudero (s. 11. heinäkuuta 1986 Pamplona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edusti vuonna 2024 päättyneellä pelaajaurallaan Espanjan pääsarjassa Osasunaa, Atlético Madridia ja Athletic Bilbaota.
García siirtyi kesällä 2007 Atlético Madridiin 13 miljoonan euron siirtosummalla ja teki viisivuotisen sopimuksen. Aiemmin García edusti Osasunaa, jossa hän aloitti ammattilaisuransa.
García pelasi ensimmäisen alle 21-vuotiaiden maaottelunsa Espanjan paidassa helmikuussa 2006 Puolaa vastaan. Kesällä 2009 Ruotsissa pelatuissa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa hän toimi maansa joukkueen kapteenina. EM-karsinnassa García pelasi yhteensä kahdeksan ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Ruutulippu (televisio-ohjelma)

Ruutulippu oli Suomen pitkäikäisin yhtäjaksoinen moottoriurheiluun keskittyvä televisio-ohjelma. Sitä tehtiin vuosina 1990–2007 eli 17 vuotta. "Ruutulippu" alkoi Kolmoskanavalla, mutta kanavauudistuksen vuoksi se siirtyi MTV3-kanavalle vuonna 1993. Vuoden 2001 alussa "Ruutulippu" siirtyi Yleisradion Yle TV2 -kanavalle, jossa nähtiin myös sen viimeinen jakso helmikuussa 2007. "Ruutulippu" henkilöityi vahvasti moottoriurheilutoimittaja Matti Kyllöseen, joka toimi myös ohjelman tuottajana.
Vesikuusi

Vesikuusi eli lamparevesikuusi ("Hippuris vulgaris") on ratamokasveihin (Plantaginaceae) kuuluva yleinen vesikasvi. Se kasvaa rannoilla ja puroissa heinäkuusta elokuuhun. Se kasvaa 10–60 cm korkeaksi.
Vesikuusi viihtyy mutapohjaisilla rannoilla sekä myös merenrannoilla. Lähisukulainen on harvinainen nelilehtivesikuusi ("Hippuris tetraphylla").
Bayonville-sur-Mad

Bayonville-sur-Mad on kunta Meurthe-et-Mosellen departementissä Lorrainen alueella Ranskassa.
Maantiede.
Bayonville-sur-Mad sijaitsee 20 km Pont-à-Moussonista pohjoiseen ja 50 km Nancysta, Rupt de Madin laaksossa.
Vuosina 1871–1914 Bayonville-sur-Mad oli Saksan rajakunta.
Mahonkikasvit

Mahonkikasvit (Meliaceae) on Sapindales-lahkoon kuuluva kasvien heimo, johon kuuluvat esimerkiksi aitomahongit ("Swietenia"). Kaikki heimon 52 sukuun kuuluvat 621 lajia kasvavat trooppisessa ilmastossa.
Mahonkikasvien heimoon kuuluu puita, pensaita ja joitakin varpuja. Niiden kuoresta erottuu joskus maitiaisnestettä tai aromaattisia öljyjä.
Hockey Europe

Hockey Europe on 22. lokakuuta 2008 perustettu järjestö, jonka kotipaikka on Saksan Kölnissä. Hockey Europen tehtävänä on vahvistaa eurooppalaisten jääkiekon huippuliigojen ja niiden seurojen yhteisrintamaa entisestään kovenevassa kansainvälisessä kilpailussa. Hockey Europe pyrkii tiedonvaihtoon NHL:n, KHL:n, IIHF:n sekä muiden jääkiekon ammattilaisorganisaatioiden kanssa.
Hockey Europen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi on nimetty SM-liigan toimitusjohtaja Jukka-Pekka Vuorinen.
Ivan T. Sanderson

Ivan Terence Sanderson (30. tammikuuta 1911 - 19. helmikuuta 1973) oli luonnosta ja paranormaaleista ilmiöistä kirjoittanut Cambridgen yliopistosta valmistunut luonnontieteilijä, joka työskenteli muun muassa British Museumissa. Sandersonilla oli alempi korkeakoulututkinto eläintieteestä ja myöhemmin korkeampi tutkinto geologiasta ja kasvitieteestä, ja häntä kiinnostivat aiemmin tuntemattomien eläinlajien etsintä ja paranormaalit ilmiöt, muun muassa ufot. Monia Sandersonin esittämiä ajatuksia pidetään näennäistieteenä. Näistä tunnetuin on hänen "Saturday Evening Post"issa 16. tammikuuta 1960 julkaisema artikkeli "Riddle of the frozen giants" mikä kuuluisi suomeksi "Jäätyneiden jättiläisten arvoitus", jossa Sanderson väittää mammuttien kuolleen hyvin äkisti jäätymällä huomattavasti, –100 °C:hen. Sandersonin mukaan jäätymisen syy oli tulivuorenpurkauksen nostama aurinkoa pimentävä pöly ja muut seikat. Tutkijat eivät tätä väitettä vahvista.
Sanderson julkaisi 1972 Saga-aikakauslehdessä artikkelin, "The Twelve Devil’s Graveyards Around the World" ("12 paholaisen hautausmaata maapallollamme") jonka mukaan maapallolla olisi kaksitoista Bermudan kolmion ja Paholaisen meren tyyppistä aluetta säännöllisin välein, viisi lähellä kumpaakin 30 leveysastetta, ja kaksi navoilla. Näistä "katalista pyörteistä" muodostuisi ikosaedri, jos piirrettäisiin niitä yhdistävä pinta- tai viivaverkko. Näiden mystisten paikkojen läheisyydessä sijaitsevat hänen mukaansa myös useat maailman arvoituksellisimmista esihistoriallisista rakennelmista.
Sanderson vieraili radiossa ja TV:ssäkin. Nuorena hän matkusteli ympäri maailmaa. Hän sai ajatuksia muun muassa tunnetulta ja kiistellyltä outojen ilmiöiden tutkiskelijalta Charles Fortilta, ja alkoi kirjoitella ajatuksiaan julkisuuteen vuoden 1936 aikoihin. Toisessa maailmansodassa Sanderson työskenteli muun muassa brittien laivaston tiedustelussa.
Sanderson perusti paranormaaleja ilmiöitä tutkivan yhdistyksen nimeltä "Society for the Investigation of the Unexplained" (SITU) vuonna 1965. Mutta Sanderson saattoi olla outoja tarinoita epäileväkin, ja paljasti esimerkiksi erään vuoden 1909 "Jerseyn paholaisen" huijaukseksi.
Sanderson oli naimisissa kahdesti, ja hänen vaimonsa Alma oli kahdella hänen matkallaan, joista hän kirjoitti kirjat. Sanderson kuoli 62-vuotiaana aivosyöpään.
Luettelo merituulivoimasta

Luettelo merituulivoimasta sisältää toiminnassa olevan ja rakenteilla olevan merituulivoiman eli niin sanotun off-shore-tuulivoiman. Merellä sijaitsevat tuulivoimalat muodostavat tavallisesti useiden voimaloiden tuulivoimapuistoja, ja siten merituulivoima on esitelty tässä luettelossa tuulipuistoittain.
Väinö Teivonen

Väinö Ilmari Teivonen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa, missä hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana. 
Perhetausta ja opinnot.
Väinö Ilmari Teivosen isä oli viipurilainen ajuri David Teivonen ja talollisen tytär Eva Taskula, Davidin toinen vaimo. Vuoden 1908 olympialaisiin osallistunut voimistelija David Toivo Teivonen oli Väinön vanhempi veli. Väinö oli porvarissäätyinen poika, joka pääsi ajan tavan mukaan koulutielle. Teivonen suoritti viisi luokkaa Viipurin suomalaisessa reaalilyseossa ja jatkoi opintojaan Suomen liikemiesten kauppaopistossa, jonka 2. luokalta hän erosi kevätlukukauden alettua vuonna 1916. Hän suoritti aseupseerikurssin Kuopiossa vuonna 1918 ja tiedustelu–upseerikurssin vuonna 1919 sekä taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1927.
Jääkärikausi.
Teivonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Teivonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana Varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 5. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin niin ikään joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonaan 28. maaliskuuta 1918 alkaen ja edelleen 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan 31. maaliskuuta alkaen. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin kotiseudullaan Säiniöllä ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Teivonen palveli sisällissodan jälkeen 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Sissipataljoonasta hänet siirrettiin 15. helmikuuta 1919 Pohjolan jääkäripataljoonaan, josta taasen muodostettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa nuorempana upseerina eri komppanioissa ja hoiti välillä pataljoonan adjutantin ja aseupseerin tehtäviä. Hänet määrättiin 2. komppanianpäälliköksi 9. lokakuuta 1923 alkaen ja siirrettiin 11. toukokuuta 1928 alkaen 2. komppanian päälliköksi Pohjois–Savon rykmenttiin. 
Teivonen teki itsemurhan elokuussa 1928.
Huomenna hän tulee

Huomenna hän tulee () on Samuel Beckettin kaksinäytöksinen tragikomedia vuodelta 1949. Beckett kirjoitti näytelmän alkujaan ranskaksi, ja hänen oma englanninnoksensa "Waiting for Godot" ilmestyi 1952. Näytelmä nosti Beckettin kansainväliseen maineeseen ja merkittäväksi absurdin teatterin nimeksi. Se esitettiin Théâtre de Babylonen avajaisnäytöksenä 5. tammikuuta 1953.
Näytelmää on esitetty suomeksi myös nimillä "Godot", "Godota odottaessa" ja "Godot’ta odotellessa". Näytelmä on ilmestynyt painettuna kolmesti: Aili Palménin suomentamana 1964 (Otava), 1990 suomentajina Antti Einari Halonen ja Kristiina Lyytinen (Love-kirjat) sekä 2011 Arto af Hällströmin suomennoksena. Michael Lindsay-Hogg ohjasi näytelmän pohjalta elokuvan "Waiting for Godot", joka tuli ensi-iltaan 2001.
Juoni.
Näytelmässä Vladimir odottaa ystävänsä Estragonin kanssa tien varressa puun alla salaperäistä Godot-nimistä henkilöä, joka ei koskaan saavu. Näytelmän tapahtumat ajoittuvat kahdelle päivälle. Miehet väittävät Godot’ta tuttavakseen, mutta osoittautuu, että he tuskin tuntevat häntä. Aikansa kuluksi he puuhailevat kaikenlaista, jopa miettivät hirttäytymistä, saadakseen torjutuksi hiljaisuuden. Välillä ohi kulkee herra Pozzo kantajansa Luckyn kanssa. ”Hiljaisuus valuu tähän näytelmään kuin vesi uppoavaan laivaan”, sanoi Beckett näytelmästä.
Rita Reys

Maria Everdina Reijs eli Rita Reys (21. joulukuuta 1924 Rotterdam – 28. heinäkuuta 2013 Breukelen) oli alankomaalainen jazzlaulaja. Hän aloitti 1940-luvulla pitkän uran, jonka varrella hän työskenteli paitsi Alankomaissa, myös muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Hän teki yhteistyötä useiden tunnettujen jazztähtien kanssa ja meni vuonna 1960 naimisiinkin yhden yhteistyökumppaninsa, pianisti Pim Jacobsin kanssa. 
Reys syntyi Rotterdamissa. Musiikki kuului hänen elämäänsä lapsuudesta saakka; hänen isänsä oli viulisti ja kapellimestari ja äiti tanssija.
Reys voitti muun muassa useamman Edison-palkinnon. Hän levytti vielä vanhuusiällään, ja omaelämäkerta "Rita Reys, Lady Jazz" ilmestyi vuonna 2004. Hän selviytyi rintasyövästä 1980-luvulla.
Absurdi teatteri

Absurdi teatteri on teatterin tyylilaji, joka rakentuu absurdeille tilanteille ja ilmentää absurdia maailmankuvaa.
Sana ”absurdi” viittaa musiikkiterminologisen käytön tavoin epäharmoniseen, ja absurdi teatteri onkin vakava teatterin muoto, ei naurettava tai älytön. Absurdin teatterin taustalla on metafyysinen tuska ja tyhjyys. Siihen vaikutti suuresti eksistentialistinen filosofia, joka pohtii ihmiselämän merkityksettömyyttä. Absurdi teatteri on nähty ihmisen olemassaolon todellisuuden kuvaajana toisen maailmansodan jälkeisessä maailmassa, jossa perinteiset arvot, uskomukset ja merkitykset ovat kadonneet.
Absurdi teatteri käsittelee usein viestinnän vaikeutta tai mahdottomuutta. Näytelmän tyypillinen muoto on kehä, eli näytelmä päättyy sinne missä alkoikin. Lineaarisesti etenevää aikaa, tilaa tai totutun kaltaista rakennetta absurdissa näytelmässä harvoin esiintyy.
Absurdi näytelmä ei kerro kenestäkään tietystä henkilöstä, vaan se kertoo kenestä tahansa. Roolihahmot ovat käsitteellisiä ja kuvaavat inhimillisyyden eri vivahteita. Hahmoja on melko vähän. Keskiössä on usein kaksi roolihenkilöä, jotka ovat toisistaan riippuvaisia ja täydentävät toisiaan. Roolihenkilöt näkevät usein paljon vaivaa sellaisten asioiden eteen, jotka eivät koskaan tapahdu tai onnistu. Usein henkilöt myös pysähtyvät näyttämölle. Näyttelijät esittävät hahmojaan tarkasti mutta eivät naturalistisesti.
Tyylillisesti absurdi teatteri hyödyntää klovneriaa, kielellisiä järjettömyyksiä sekä unia ja fantasioita. Valo- ja ääniefektejä käytetään säästeliäästi. Puheella on epätavallinen funktio, sillä kielen ei uskota pystyvän ilmaisemaan sellaista, mikä ei ollut ilmaistavissa. Absurdeissa näytelmissä esiintyykin tyhjänpäiväisiä keskusteluja, järjenvastaisia lauseita, näennäisen merkityksettömiä sana-assosiaatioita sekä leikkiä kielen rytmillä, mielleyhtymillä ja hiljaisuudella. Näytelmän henkilöt toimivat usein sanomisiaan vastaan, minkä avulla pyritään vähentämään kielen sisällöllisen merkityksen painoarvoa. Joskus dialogissa tärkeää on muoto ja rakenne, ei vain sanojen tarkoitus. Taukoja on paljon.
Absurdismi ei ollut tietoinen tai yhtenäinen liike, vaan temiä alkoi käyttää vasta vuonna 1961 teatterintutkija Martin Esslin viittaamaan 1940- ja 1960-lukujen välillä vaikuttaneisiin kirjailijoihin. Absurdin näytelmän tyyppiesimerkki on Samuel Beckettin näytelmä "Huomenna hän tulee" (1949). Toinen merkittävä tyylin edustaja on Eugène Ionesco. Esslinin mukaan tyylin keskeisiä kirjailijoita Beckettin ja Ionescon ohella ovat Arthur Adamov, Jean Genet ja Harold Pinter, ja muita siihen liittyviä nimiä ovat Tom Stoppard, Friedrich Dürrenmatt, Fernando Arrabal, Edward Albee ja Jean Tardieu.
Kuin tuhka tuuleen (kappale)

Kuin tuhka tuuleen on Chrisse Johanssonin vuonna 1972 sanoittama kappale, jonka Sammy Babitzin levytti suomeksi ensimmäisenä. Englanninkielisen alkuperäiskappaleen ”Don't Pull Your Love” tekijät ovat Dennis Lambert ja Brian Potter.
Eino Karvinen

Eino Karvinen (11. tammikuuta 1893 Savonranta - 23. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pekka Karvinen ja Sofia Hirvonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Taimi Elin Forsellin kanssa. 
Opinnot.
Karvinen kävi Joensuun kauppakoulun vuosina 1912–1914 ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1924 ja seitsemännen luokan Oulun yhteislyseossa vuonna 1929. Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuonna 1928 ja majurikurssin vuonna 1931.
Jääkärikausi.
Karvinen työskenteli konttoristina, kunnes liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta hankkivan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Karvinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, ja hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Karvinen palveli sisällissodan jälkeen 3. komppanian päällikkönä 3. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonassa, mistä hänet siirrettiin myöhemmin perustettuun Kuopion vartiopataljoonaan. Vartiopataljoonasta hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonaan, mistä hänet siirrettiin edelleen 21. kesäkuuta 1920 Jääkäriprikaatin miinanheittäjäkomppanian päälliköksi ja 1. huhtikuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Kajaanin sissipataljoonaan. Sissipataljoonassa hänet määrättiin 31. toukokuuta 1924 alkaen 1. komppanian ja 17. elokuuta 1928 alkaen 2. komppanian päälliköksi, Hänet siirrettiin 5. lokakuuta 1928 Pohjanmaan kutsuntapiirin ja 27. marraskuuta 1931 alkaen Viipurin kutsuntapiirin päälliköksi. Kutsuntapiirin päällikön tehtävistä hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 Viipurin sotilaspiirin päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota.
Talvisotaan Karvinen osallistui edelleen samassa tehtävässä ja välirauhan aikana hänet siirrettiin Etelä-Pohjanmaan 1. suojeluskuntapiirin yleisesikuntaupseeriksi, josta hänet nimitettiin myöhemmin suojeluskuntapiirin komentajaksi. Jatkosodan puhjetessa hän toimi edelleen samassa tehtävässä sodan loppuun saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Luottamustoimet ja ampumaurheilu.
Karvinen toimi Kajaanin sissipataljoonan kunnianeuvoston jäsenenä vuonna 1926 ja puheenjohtaja vuonna 1928. Hän oli Suomen ampujainliiton mestariluokan ampuja kivääri- ja kaksintaisteluammunnassa.
Ari Santanen

Ari Santanen (s. 5. huhtikuuta 1969 Pori) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Santanen pelasi SM-liigaa yhteensä seitsemänä kautena Ässissä ja SaiPassa. Santanen toimi SaiPan kapteenina kolmena kautena. Hän pelasi urallaan SM-liigan runkosarjassa 280 ottelua tehoin 73+74=147. Santanen joutui lopettamaan pelaajauransa kauteen 1999–2000 polvivamman vuoksi. 
Santanen toimi SaiPan edustusjoukkueen apuvalmentajana vuosina 2004–2006 ja 2007–2016. Santanen työskenteli kyseisinä vuosina Heikki Mälkiän, Ari-Pekka Selinin sekä Pekka Tirkkosen apuvalmentajana. Santanen nimitettiin SaiPan päävalmentajaksi kaudesta 2016–2017 alkaen Tirkkosen siirryttyä valmentamaan sveitsiläistä EHC Klotenia. SaiPa jäi kaudella 2016–2017 Liigan runkosarjan viimeiseksi, mikä johti siihen, että Santanen erotettiin tehtävistään kauden päätyttyä. SaiPa vapautti Santasen päävalmentajan tehtävistä vedoten siihen, että SaiPa jäi merkittävästi urheilullisista tavoitteistaan.
Martin Block

Martin Block (1901 tai 1903 – 18. syyskuuta 1967) oli yhdysvaltalainen radiokuuluttaja ja eräs ensimmäisiä kuuluisuuteen nousseita radio-DJ:eitä. 
Block aloitti radiouransa lukemalla mainoksia tijuanalaisella radioasemalla Meksikossa. Sieltä hän siirtyi Los Angelesiin KFWB-asemalle, jossa työskenteli myös DJ Al Jarvis, jolla oli oma suosittu paikallisesti lähetetty ohjelmansa "Make Believe Ballroom", jossa Jarvis soitti äänilevyjä ja puhui artisteista aivan kuin he olisivat olleet todellisuudessakin paikalla. 1934 Block siirtyi New Yorkiin WNEW-asemalle. Kun Charles Lindberghin pojan kidnappauksesta ja murhasta epäillyn Bruno Hauptmannin oikeudenkäynti alkoi 1935, WNEW oli ainoa radiokanava, jonka sallittiin seurata oikeudenkäyntiä, muiden tiedotusvälineiden käyttäessä pitkälti WNEW:n uutisointia lähteenään. Uutisointi tuotti ongelmia WNEW:lle, sillä tietoja oikeudenkäynnistä tuli epäsäännöllisin väliajoin ja väliajat jouduttiin täyttämään musiikilla. WNEW palkkasi 25-henkisen orkesterin, joka tuli kalliiksi ja usein esitykset jouduttiin keskeyttämään kesken kappaleen, joka ei ollut muusikoiden mieleen. Martin Block ehdotti aseman johtajalle orkesterin korvaamista äänilevyillä. Ehdotukseen ei aluksi suostuttu, sillä äänilevyjen soittamista ei pidetty ammattimaiselle radioasemalle sopivana. Lopulta kustannussyistä levyjen soittaminen kuitenkin aloitettiin ja Block kopioi uuden ohjelman idean ja nimen suoraan Al Jarvikselta ja ensimmäinen Blockin "Make Believe Ballroom" lähetettiin 3. helmikuuta 1935. Alkuaikoina ohjelma lähetettiin aina tarvittaessa, mutta vähitellen se vakiintui ohjelmistoon ja vuonna 1940 se pääsi syndikointiin.
Block juonsi ohjelmaa aina vuoteen 1958 asti, jolloin hänet korvasi William B. Williams, lukuun ottamatta vuosia 1946–1948, jolloin hän työskenteli Los Angelesissa.
Martin Block nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1988.
Kristiina Lyytinen

Kristiina Maria Lyytinen (o.s. Häikiö, 11. elokuuta 1943 Helsinki – 9. heinäkuuta 2006 Juva) oli suomalainen dramaturgi, joka teki elämäntyönsä Helsingin Kaupunginteatterin dramaturgina (1969–1997) ja suomentajana.
Lyytinen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseossa 1962 ja valmistui suomen kielen (filosofian) maisteriksi Helsingin yliopistosta 1968.
Lyytinen toimitti Viljo Kajavan muistelmat "Aika rakastaa, aika laulaa, Runoilija muistelee" (Otava 1990). Hän toimitti ja taittoi myös teatterin käsiohjelmia. Lyytinen kirjoitti Bo Carpelanin tekstin pohjalta näytelmän "Kesäkuu" 1981 ja suomensi muun muassa Ralf Långbackan "Kohtaamisia Tšehovin kanssa" 1987.
Lyytisen puoliso oli dosentti Eino Lyytinen, ja hänen poikansa toimittaja Jaakko Lyytinen. Lyytisen isä oli Juuso Häikiö ja veli Martti Häikiö.
Martti Häikiö

Martti Johannes Häikiö (1. lokakuuta 1949 Mikkeli – 7. helmikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, dosentti ja historiantutkija. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteen tohtori. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 5. joulukuuta 2008. 
Elämä.
Häikiö pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1968 ja aloitti sen jälkeen oppinnot Helsingin yliopistossa. Hän opiskeli myös Oxfordin yliopistossa Wolfson Collegessa vuosina 1973–1976 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi vuonna 1976. 
Häikiö oli "Uuden Suomen" ja "Kanava"-lehden toimittaja ja vuodesta 1978 Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti. Hän kirjoitti useita yrityshistoriikkeja, muun muassa Alkon ja Nokian historiikit sekä Tampereen teknillisen yliopiston historiateoksen ja olo Suomen kansallisbiografian tasavallan ajan päätoimittaja. Tammikuussa 2010 julkaistiin hänen kirjoittamansa kaksiosaisen V. A. Koskenniemen elämäkerta. Häikiön vuonna 2017 julkaisema P. E. Svinhufvud -elämäkerta "Suomen leijona" sai kriitikko Veli-Pekka Leppäseltä kovaa kritiikkiä: Häikiö lupasi ”välttää arvoarvostelmia ja kuvata tapahtumia sellaisina kuin ne olivat”, mihin Leppänen huomauttaa: ”Historiankirjoitus koostuu arvovalinnoista ja tulkinnoista – eikä tämäkään teos ole poikkeus” ja osoittaa useita kohtia, joissa tämä hänen mukaansa ilmenee. 
Häikiö toimi vuosina 1986–1988 Suomalaisuuden Liiton, vuosina 2004–2009 Helsingin Kokoomuksen ja vuosina 2011–2013 Paasikivi-seuran puheenjohtajana. Hän sai Suomalaisuuden Liiton kunniajäsenyyden vuonna 1996.
Martti Häikiön isä oli kokoomuksen kansanedustaja Juuso Häikiö ja sisar dramaturgi Kristiina Lyytinen. Häikiön puoliso oli filosofian lisensiaatti Tytti Varmavuo-Häikiö (2000–). Edellisestä avioliitosta (1969–2000) valtiotieteen maisteri Kristiina Häikiö, o.s. Erholan kanssa hänellä oli kolme poikaa.
Häikiö kirjoitti lääkeyhtiö Orionin 90-vuotishistoriikin. Se kuitenkin hyllytettiin ja sitä luvattiin käyttää tulevan satavuotishistoriikin yhteydessä. Orionin silloinen pääjohtaja Jukka Viinanen kiisti, että syynä olisi ollut teoksen mahdollisesti kiusallinen sisältö mutta totesi että voi olla "viisasta, että otetaan pientä aikaperspektiiviä erilaisiin tapahtumiin". Juha Seppälä toi kuitenkin esille seikkoja, jotka saattoivat vaikuttaa käsikirjoituksen hyllyttämiseen, esimerkiksi yhtiön jakautumisen lääkeyhtiöksi ja tukkuyhtiöksi tai osakesarjojen yhdistämispyrkimykset. Satavuotishistoriikin "Hyvinvointia rakentamassa – Orionin vuosisata" (2017) lähteissä Häikiön teosta ei kuitenkaan mainita.
Häikiö on haudattu Kuopion Isolle hautausmaalle.
Englannin 2. divisioona

Englannin 2. divisioona () oli vuosina 1892–1992 Englannin jalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason nimi. Vuosina 1992–2004 se oli sarjajärjestelmän kolmanneksi ylimmän tason nimi.
2. divisioona perustettiin vuonna 1892, kun Englannin kaksi kilpailevaa liigaa Football League ja Football Alliance yhdistyivät. Kaikki joukkueet eivät mahtuneet samaan sarjaan, joten Football League jaettiin kahteen sarjatasoon. Myöhemmin 2. divisioonan alle perustettiin uusia sarjatasoja. Kaudelle 1992–1993 syntyi Football Leaguen yläpuolelle Valioliiga, jolloin 2. divisioonasta tuli sarjajärjestelmässä kolmas porras. Nimi 2. divisioona katosi 2004, kun Football Leaguen sarjojen nimiä muutettiin ja 2. divisioonasta tuli Ykkösliiga ().
Veikko Torkkeli

Veikko Torkkeli on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Torkkeli pelasi jääkiekkoa Kärpissä ja Tapparassa sekä toimi Kärppien päävalmentajana. 
Torkkeli pelasi 348 ottelua tehoin 42+49=136. Jäähyjä hän sai 270 minuuttia. Pudotuspeleissä hän pelasi 43 ottelua tehoin 6+9=15 jäähyin 57 minuuttia. Torkkeli voitti pelaajana yhden kullan ja neljä pronssia. 
Torkkelin neljä vuotta nuorempi veli Jorma oli myös Kärppien miehiä .
Torkkeli toimii nykyään junioripäällikkönä Kiekko-Oulu nimisessä jääkiekkoseurassa.
Seppo Häkkinen

Seppo Auvo Antero Häkkinen (s. 2. kesäkuuta 1958 Kuopio) toimi Mikkelin hiippakunnan piispana helmikuusta 2009 syyskuuhun 2023. Aiemmin Häkkinen työskenteli Kirkkohallituksen toiminnallisen osaston johtajana 2002–2009, Heinolan maaseurakunnan kappalaisena 1987–2001 ja Imatran seurakunnan virallisena apulaisena 1983–1987. 
Koulutukseltaan Häkkinen on teologian tohtori. Hänen vuonna 2010 hyväksytty väitöskirjansa "Ihanne ja todellisuus" käsitteli kirkon jäsenyyteen sitoutumista ja kirkosta eroamista.
Häkkisen perheeseen kuuluvat vaimo Maria sekä neljä lasta.
Karol Kurpiński

Karol Kurpiński (6. maaliskuuta 1785 – 18. syyskuuta 1857) oli puolalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän aloitti musiikinopintonsa uruilla. Jo kaksitoistavuotiaana hän pääsi urkuriksi kirkkoon, jossa hänen setänsä toimi pappina. 15-vuotiaana hän liittyi viulistiksi kreivi Feliks Polanowskin yksityiseen orkesteriin, johon hänen toinen setänsä kuului.
Vuoden 1808 vaiheilla Kurpinski sävelsi ensimmäisen oopperansa "Pygmalionin". Vuonna 1810 hän asettui Varsovaan, missä pääsi oopperan kapellimestariksi. Hän opetti musiikkia monissa alan oppilaitoksissa ja perusti musiikkilehden. 
Kurpinski sävelsi 24 näyttämöteosta (oopperoita ja baletteja), pianomusiikkia, lauluja sekä kamarimusiikkia.
Mäntyankeroinen

Mäntyankeroinen ("Bursaphelenchus xylophilus") on sukkulamatoihin kuuluva ankeroislaji. Se elää havupuissa ja voi sopivissa olosuhteissa lopulta tappaa puut. Mäntyankeroinen on kasvinterveyden suojelemisesta annetun lain mukaan luokiteltu Suomessa vaaralliseksi kasvintuhoojaksi, jonka esiintymistä epäiltäessä on viipymättä otettava yhteyttä Ruokavirastoon.
Mäntyankeroinen on läpikuultava pieni mato, joka on aikuisenakin alle millimetrin pituinen. Se voi elää puussa vuosikausia, mutta puusta toiseen siirtyäkseen se tarvitsee siirtäjähyönteisen. Tällaisina kuljettajina voivat toimia esimerkiksi "Monochamus"-suvun tukkijäärät: suutari ("Monochamus sutor") ja ranskanräätäli ("Monochamus galloprovincialis").
Mäntyankeroisia tavataan Pohjois-Amerikassa, Aasiassa ja Portugalissa. Syyskuussa 2008 myös Suomessa poltettiin portugalilaisia pakkauslaatikoita mäntyankeroisien vuoksi. EU:n komissio on julistanut Portugalin saastuneeksi alueeksi ja maan havupuunvientiä on rajoitettu.
Jos olosuhteet ovat hyvät, mäntyankeroisen määrä voi kasvaa kymmentuhatkertaiseksi parissa viikossa. Mäntyankeroisen vaivaavat männyt kuolevat nopeasti. Niiden pihkaneritys tyrehtyy ja latvus muuttuu punaruskeaksi, kun neulaset kuolevat.
Cetonia

Cetonia on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.
Beechcraft Bonanza

Beechcraft Bonanza on yhdysvaltalainen Beech Aircraft Corporationin valmistama yksimoottorinen nelipaikkainen yleisilmailulentokone, joka esiteltiin vuonna 1947. Konetta valmistaa nykyään Hawker Beechcraft. Bonanzaa ja sen muunnoksia on valmistettu yli 17 000 kappaletta.
Kun Bonanza alun perin suunniteltiin 1947, siinä oli V-pyrstö. Tämä konstruktio kuitenkin osoittautui erittäin onnettomuusalttiiksi, ja kone sai lempinimen "fork-tailed doctor killer", lukuisien onnettomuuksien jälkeen. Pyrstökonstruktio muutettiin lopulta tavanomaiseksi, ja koneen käsittelyominaisuudet paranivat huomattavasti.
Tekniset tiedot.
Onnettomuuksia.
Vuonna 1974 saamelaisvaltuuskuntaa Ivalosta Bodøhön kuljettanut V-pyrstöinen kone katosi jäljettömiin vähän ennen laskeutumista.
Pro Estonia

Pro Estonia oli suomalainen ja suomenkielinen aikakauslehti. Sitä julkaisivat Tampere-Tartto-seura ja Suomen Viro-yhdistysten liitto. Muita yhteistyökumppaneita olivat ainakin Suomalais-Eestiläinen kauppayhdistys ja Tuglas-seura.
Lehti oli perustettu vuonna 1989. Lehti ilmestyi neljä kertaa vuodessa ja sen painos oli keskimäärin 3 000 kpl. Se kertoi muun muassa Viron kulttuurista, historiasta, matkailusta ja taloudesta. "Pro Estonian" ja sen verkkolehden päätoimittajana toimi vuodesta 1997 alkaen Matti Niiranen. Hän oli myös lehden kustantaja.
Helmikuussa 2009 "Pro Estonian" paperipainoksen ilmestyminen päätettiin keskeyttää. Kustannus Pro Estonia Oy ilmoitti samalla keskittyvänsä vuonna 2000 perustetun "Pro Estonian" verkkolehden kehittämiseen.
"Pro Estonian" verkkolehteä ei kuitenkaan päivitetty kevään 2009 jälkeen. Kustannus Pro Estonia Oy:n toiminta on lakannut vuonna 2016.
Josselyn Van Tyne

Josselyn Van Tyne (11. toukokuuta 1902 Philadelphia – 1957) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Josselyn Van Tynen vanhemmat olivat Claude Halstead Van Tyne ja Isabella Joslin Van Tyne. Hänen isänsä oli historioitsija, joka työskenteli Pennsylvanian yliopistossa ja myöhemmin Michiganin yliopistossa, jossa hänestä tuli Historia-osaston johtaja.
Josselyn Van Tyne avioitui Helen Belfield Batesin kanssa 1933.
Van Tyne kiinnostui linnuista jo poikana. Hän vieraili usein Ann Arborin eläintieteellisessä museossa. Hän opiskeli Harvardissa ja väitteli filosofian tohtoriksi Michiganissa 1928. Väitöskirjan aiheena oli rikkitukaanin ("Ramphastos sulfuratus", silloin "R. brevicarinatus") biologia, jota varten Van Tyne tutki lajia Panaman kanavan alueella Barro Colorado Islandilla. Hänen kiinnostuksensa tukaaneihin jatkui läpi elämän.
Van Tyne työskenteli Michiganin yliopiston eläinmuseossa ensin apulaiskuraattorina ja vuodesta 1931 alkaen kuraattorina, jossa virassa hän pysyi kuolemaansa saakka. Eläintieteen professori hän oli vuodesta 1953 lähtien. Van Tyne tutki etenkin lintujen systematiikkaa, esiintymistä, ekologiaa ja biologiaa. Hän työskenteli pääasiassa museossa mutta kävi joka vuosi pitkällä retkellä. Hän kävi Indo-Kiinassa 1928–1929, Keski-Amerikassa, arktisessa Kanadassa, Euroopassa ja monissa paikoissa Yhdysvaltoja. Hän oli tehokas keräilijä ja preparoi erinomaisesti tuhansia lintuja.
Van Tyne toimitti "The Wilson Bulletinia" vuosina 1939–1948. Toimittajana hän oli äärimmäisen pikkutarkka ja perehtyi käsikirjoitukseen ja viitteisiin ylettömän huolellisesti, mistä aiheutui monenlaisia ongelmia. Van Tyne liittyi vuonna 1922 American Ornithologists' Unioniin, jossa hän palveli useissa toimikunnissa ja myös yhdistyksen puheenjohtajana 1950–1953. Vuonna 1954 hän toimi puheenjohtajana International Ornithological Congressin tapaamisessa Baselissa, Sveitsissä.
Van Tyne kuvaili ja nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa luolapääskyn alalajin "citata".
Van Tyne oli tuottelias kirjoittaja ja alla olevassa listassa on vain pieni osa hänen kirjoituksistaan.
Allomyrina

Allomyrina tai Trypoxylus on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.
Punikki

Punikki on historiallinen, halventava nimitys punakaartin jäsenistä, erityisesti Suomen sisällissodan toiseen osapuoleen, vasemmistolaisiin, kansanvaltuuskuntalaisiin eli "punaisiin" kuuluneista. Sävyltään punikki vastaa Suomen sisällissodan toisesta osapuolesta, valkoisista, erityisesti suojeluskuntalaisista käytettyä lahtari-nimitystä. Nämä nimitykset ovat yleensä osapuolten toisistaan käyttämiä. Niitä käyttivät aikuisten esimerkkiä seuraten myös lapset kirjallisessakin muodossa esimerkiksi päiväkirjoissa.
Yhdysvalloissa ilmestyi amerikansuomalaisten vasemmistolaisten Tyomies Societyn julkaisema pilalehti "Punikki" vuosina 1921–1936.
Näiden merkitysten lisäksi Punikki voi viitata erisnimenä lehmään kuten esimerkiksi Mansikki – mikä antaa vihjeen myös esikristillisestä naisennimestä – sekä yleisnimenä ruskeaan lehmään, ja siitä sieniryhmälaji punikkitattiin.
Vaeltajasimpukka

Vaeltajasimpukka ("Dreissena polymorpha") on pienikokoinen, ensisijaisesti sisävesissä elävä simpukkalaji. Se on levinnyt vieraslajina moniin luontaisen elinalueensa ulkopuolella sijaitseviin vesistöihin, ja sitä pidetään maailmanlaajuisesti yhtenä sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
__notoc__
Ulkonäkö ja koko.
Vaeltajasimpukka kasvaa 15–30 millimetriä pitkäksi. Kuoren muoto on ympyrän sektorin kaltainen. Väritys vaihtelee, lajista on kellanruskea, punaruskea ja ruskeavalkoraitainen värimuoto. Näistä raidallinen on yleisin.
Levinneisyys.
Vaeltajasimpukka on alkujaan kotoisin Kaakkois-Euroopasta Mustanmeren ja Kaspianmeren alueen järvistä. Itämeren alueelle se levisi jo 1800-luvulla laivojen mukana. 1900-luvun lopulla se on edelleen levinnyt toisten laivojen mukana Pohjois-Amerikan Suurille järville. Nykyisin sitä tavataan 40 prosentissa Yhdysvaltojen sisävesireiteistä. Suomen vesialueilla Suomenlahden itäosissa sen havaittiin lisääntyvän 1990-luvun lopussa.
Ongelmat.
Vaeltajasimpukat kiinnittyvät pohjan rakenteisiin ja toisiinsa ryppäiksi ja voivat muodostaa yhtenäisiä simpukkamattoja. Ne voivat tukkia vedenalaisia putkia ja haitata veneillä liikkumista. Yhdysvalloissa lajin on arvioitu aiheuttaneen jo kymmenien miljardien tappiot.
Kyllä Euroopalle

Kyllä Euroopalle oli 1990-luvun puolivälissä toiminut kansalaisliike. Yhdistyksen tarkoitus oli edistää Suomen jäsenyyttä Euroopan unionissa, minkä johdosta kansalaisliike teki mittavan kampanjakiertueen, joka ulottui Suomen kaikkiin osiin. Yhdistys julkaisi "Kyllä Euroopalle" -lehteä, jonka painos oli suurimmillaan yli 500 000 kappaletta. Lehden päätoimittajana toimi Matti Niiranen ja yhdistyksen pääsihteerinä Pauli Kivipensas. 
Kansalaisliike lakkautettiin Suomen liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1995. Sen tilalle perustettiin Suomen Eurooppaliike, joka ryhtyi samana vuonna julkaisemaan Eurometri -lehteä.
Costa Serena

Costa Serena on italialaisen Costa Crociere -yhtiön 2007 valmistunut Välimerellä ja Kanariansaarilla risteilevä risteilyalus. Laivalla on muun muassa teatteri, neljä uima-allasta, viisi ravintolaa ja 13 pubia. Laivassa on yli 500 parvekkeellista hyttiä.
Rakentaminen.
Alus tilattiin 15. syyskuuta 2004 Fincantierin Sestri Ponenten telakalta Genovasta Italiasta. Sen köli laskettiin 17. toukokuuta 2005 telakkanumerolla 6130 ja alus laskettiin vesille 4. elokuuta 2006. Alus luovutettiin 14. toukokuuta 2007 Costa Crociere SpA:lle Genovassa Italiassa ja se kastettiin 19. toukokuuta Marseillessa.
Liikennöinti.
Alus aloitti risteilyt toukokuussa 2007. Se oli vuonna 2009 National Geographic TV:n kuvaamassa ohjelmassa "Cruise Ship Diaries".
Daniel Wayne Smith

Daniel Wayne Smith (22. tammikuuta 1986 Mexia, Texas, Yhdysvallat – 10. syyskuuta 2006 Nassau, Bahama) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Anna Nicole Smithin (1967–2007) poika. Hän esiintyi muun muassa äitinsä "The Anna Nicole Show'ssa", jota näytettiin vuosina 2002–2004. Hänellä oli myös pieniä elokuvarooleja, ja hän oli yksi "Illegal Aliens" -elokuvan (2007) tuottajista.
Smith kuoli lääkkeiden yliannostukseen 20-vuotiaana ollessaan äitinsä luona Nassaussa. Anna Nicolelle oli syntynyt tytär, Daniel Waynen sisarpuoli Dannielynn, vain kolme päivää aikaisemmin. Äiti itse kuoli alle puoli vuotta poikansa jälkeen.
Ranskan ympäriajo 2009

Vuoden 2009 Ranskan ympäriajo oli 96. Ranskan ympäriajo. Se alkoi Monacosta aika-ajolla 4. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 26. heinäkuuta. Kilpailun reitti kulki Espanjan, Andorran, Sveitsin ja Italian kautta. Reitillä oli kymmenen tasamaaetappia, seitsemän vuorietappia, yksi mäkietappi, kaksi henkilökohtaista aika-ajoa ja yksi joukkueaika-ajo. Kilpailun kokonaispituus oli 3 459,5 kilometriä.
Kokonaiskilpailun voitti espanjalainen Alberto Contador 4 minuutin ja 11 sekunnin erolla luxemburgilaiseen Andy Schleckiin, joka voitti toisen kerran peräkkäin nuorten ajajien kilpailun. Kolmas oli yhdysvaltalainen kilpailun seitsenkertainen voittaja Lance Armstrong. Pistekilpailun voitti norjalainen Thor Hushovd 280 pisteellä ja mäkikirikilpailun italialainen Franco Pellizotti 210 pisteellä. Paras joukkue oli kazakstanilainen Astana. Yritteliäimmän ajajan tittelin sai Liquigas-tallin Franco Pellizotti.
Joukkueet ja ajajat.
Kilpailuun kutsuttiin seuraavat 20 joukkuetta:
Kilpailun ennakkosuosikkeihin kuuluivat muun muassa edellisvuoden voittaja Carlos Sastre, kaikki suuret ympäriajot voittanut Alberto Contador, Italian ympäriajon 2009 voittaja Denis Menšov, Liége–Bastogne–Liègen 2009 voittanut Andy Schleck, Ranskan ympäriajossa kahdesti toiseksi sijoittunut Cadel Evans ja kilpailun seitsenkertainen voittaja Lance Armstrong.
Etapit.
       Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyvät mäen tai vuoren päälle.
Kilpailujen kehittyminen.
Lähde:
Keskeyttäneet.
DNF = ei tullut maaliin, DNS = ei lähtenyt etapille, HD = etapin prosenttimääräisen enimmäisaikarajan ylitys
Doping.
Viisi päivää kilpailun päättymisen jälkeen 16. etapin voittaneen Euskaltel-Euskadi-tallin espanjalaisen Mikel Astarlozan ilmoitettiin antaneen positiivisen dopingnäytteen kahdeksan päivää ennen kilpailun alkua. Astarlozan tulokset mitätöitiin, ja etapilla toiseksi tullut Sandy Casar merkittiin voittajaksi.
Lance Armstrongin kaikki tulokset vuodesta 1998 lähtien, myös Ranskan ympäriajo 2009, mitätöitiin lokakuussa 2012 järjestelmällisen dopingin takia.
Pro Evolution Soccer 4

Pro Evolution Soccer 4 (Japanissa nimellä "World Soccer: Winning Eleven 8" ja Yhdysvalloissa nimellä "World Soccer: Winning Eleven 8 International") on Konamin kehittämä ja julkaisema "Pro Evolution Soccer" -pelisarjan neljäs osa, joka julkaistiin vuonna 2004 PlayStation 2:lle, Xboxille ja Microsoft Windowsille. Peli oli sarjan ensimmäinen Xboxille.
Peli sisältää yli 3 000 lisensioitua pelaajaa, kolme täysin lisensioitua liigaa (Espanjan La Liga, Italian Serie A sekä Alankomaiden Eredivisie) ja 57 jalkapallomaajoukkuetta. Parannuksia edellisiin versioihin on tehty muun muassa harjoitteluun, harhautuksiin sekä animointiin.
Paris for President

"Paris for President" on Paris Hiltonin toinen julkaistu kappale. Se on Hiltonin itse kirjoittama.
Julkaisu.
"Paris for President" julkaistiin musiikkivideona 27. lokakuuta 2008 swaghousemedia.com -sivustolla. Sivustolla kaupattiin pakettia, jonka ostamalla sai itselleen kappaleet "Paris for President" sekä "Jailhouse Baby" ja lisäksi videopätkiä, kuvia ja näytteet kappaleista "Crave", "Platinum Blonde" sekä "Girl Tax".
Musiikkivideo.
Kappaleelle kuvattiin video 3. lokakuuta 2008 Los Angelesissa, jossa Hilton esiintyy puvussa ja uima-asussa. Hän esiintyy presidenttiehdokkaana pitämässä puhettaan. Videolla kolmen hengen agenttiryhmä (näyttelijät Bryan McMullin, Matt Hall ja William Chan) laulaa "Paris for president". Myös Hiltonin koira Tinkerbell esiintyy videolle.