tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Washington Mutual

Washington Mutual (epävirallisesti WaMu) oli yhdysvaltalainen säästöpankki, joka kaatui syksyllä 2008 subprime-kriisin pyörteissä menetettyään tallettajiensa luottamuksen. Pankin kaatuminen on Yhdysvaltain historian suurin. Aikaisempi ennätys jäi taakse reilulla marginaalilla – WaMulla oli kaatumishetkellään 307 miljardin dollarin varat (talletuksia 188 miljardia dollaria), kun ennätyksen edellisen haltijan, vuonna 1984 kaatuneen Continental Illinoisin varat olivat 40 miljardia.
Washington Mutual -säästöpankin omisti New Yorkin pörssissä noteerattu yhtiö "Washington Mutual, Inc." 
Chapter 11 -velkasaneerauksen myötä terve pankkitoiminta myytiin JPMorgan Chaselle. Myynnistä saatua rahaa suuremmat velat ja vastuut (muun muassa osakkeisiin sitoutunut pääoma) jäivät holdingyhtiö Washington Mutual, Inc:lle, joka päätyi konkurssiin.
Subprime-kriisi.
Syksyllä 2008 akuutiksi puhjenneen subprime-kriisin tapahtumien ja suurten alaskirjausten myötä Washington Mutual menetti tallettajiensa luottamuksen. 15. syyskuuta alkaen tallettajat nostivat 10 päivän kuluessa pankista 16,7 miljardia dollaria. Seurauksena oli, että pankin likviditeetti laski alle tason, jolla toimintaa olisi voinut jatkaa. Lisärahoitusta ei ollut saatavissa, sillä yrityksen luottoluokitus oli pudotettu roskaluokkaan.
17. syyskuuta 2008 Washington Mutual ilmoitti olevansa myynnissä. Goldman Sachs oli aloittanut huutokaupan yhtiön myymiseksi joitakin päiviä aikaisemmin. Pankeista ainakin Wells Fargo, Banco Santander, HSBC, JPMorgan Chase ja Citigroup tutkivat mahdollisuutta ostaa yritys kokonaisena, mutta sellaisena se ei kelvannut kenellekään. WaMua tarjottiin turhaan myös Blackstone- ja Carlyle Group -pääomasijoitusyhtiöille. JPMorgan Chase oli vielä maaliskuussa 2008 valmis maksamaan Washington Mutualista 4 dollaria osakkeelta, mutta yritys ei hyväksynyt tarjousta. 
25. syyskuuta 2008 Yhdysvaltain liittovaltion säästöpankkivalvonnasta vastaava viranomainen OTS sulki pankin ja siirsi sen Yhdysvaltain talletussuojasta vastaavan viranomaisen FDIC:n haltuun. Pian sen jälkeen FDIC myi hätäkaupassa pääosan pankin toiminnoista JPMorgan Chaselle noin 1,9 miljardilla dollarilla. JPMorgan Chasen arvioidaan joutuvan kattamaan kaupan myötä noin 31 miljardin dollarin edestä WaMun tappioita, jotka olisivat muuten jääneet FDIC:n harteille. Toimet tehtiin salassa WaMun operatiiviselta johdolta. Tallettajille toimenpide ei todennäköisesti aiheuta tappioita, mutta WaMun osakkeenomistajien sijoitukset pyyhkiytyvät olemattomiin, sillä kauppaan ei sisältynyt osakkeiden ostoja. 27. syyskuuta 2008 pankin omistanut holdingyhtiö Washington Mutual, Inc. ja sen tytäryhtiö WMI Investment Corp. hakeutuivat konkurssisuojan piiriin.
JPMorgan Chase osti aikaisemmin Yhdysvaltain keskuspankin (FED) tukemana Bear Stearnsin, joka oli keväällä 2008 subprime-kriisin ensimmäinen merkittävä uhri Wall Streetilla.
Washington Mutualin viimeiseksi jäänyt toimitusjohtaja Alan H. Fishman ehti olla työssään vain 17 päivää. Hän sai kuitenkin 7,5 miljoonan dollarin allekirjoituspalkkion sekä 11,6 miljoonan dollarin erorahan.
Hardinin piirikunta (Ohio)

Hardinin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Yhdysvaltain vapaussodassa taistelleen John Hardinin mukaan. Sen suurin kaupunki on Kenton.
Maantiede.
Hardinin naapuripiirikuntia ovat Hancock pohjoisessa, Wyandot koillisessa, Marion idässä, Union kaakossa, Logan etelässä, Auglaize lounaassa ja Allen luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 32 058 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 96,9 %, mustiin (1,0 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %).
Kotitalouden mediaanitulo on 39 945 ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,6 % väestöstä vuosina 2007–2011.
Monoimos

Monoimos (, , ; n. 150–210) oli arabialainen gnostikko. Hänet tunnettiin ainoastaan Theodoretoksen kautta, kunnes Hippolytoksen harhaoppeja vastaan suunnattu teos "Kaikkien harhaoppien kumoaminen" löydettiin.
Hippolytoksen mukaan Monoimos oli Tatianoksen seuraaja ja hänen kosmologinen järjestelmänsä oli johdettu pythagoralaisten vastaavasta. Tämä vaikuttaa todennäköiseltä, mutta se sai kuitenkin selvästi vaikutteita myös kristinuskosta, monismista ja gnostilaisuudesta.
Monoimos tunnetaan siitä, että hän otti sanan monadi käyttöön gnostilaisessa yhteydessä. Hänen mukaansa kaikkeus on luotu monadista (tai "iota" tai "Yod", ”yksi sarvi”), josta saavat alkunsa dyadi, triadi, tetradi, pentadi, heksadi, heptadi, ogdoadi, enneadi ja dekadi. Hän liitti näin mahdollisesti gnostilaiset aionit pythagoralaisen kosmologian ensimmäisiin elementteihin sekä "Ensimmäisen Mooseksen kirjan" luomisen kuvaukseen. Tällainen ajattelu vastaa myös niitä kahta versiota nimellä "Eugnostos" tunnetusta tekstistä, jotka kuuluvat Nag Hammadin kirjastoon. Myös niissä kuvataan sama kulku monadista dekadiin. "Eugnostoksella" puolestaan on yhteyksiä toiseen gnostilaiseen tekstiin, "Jeesuksen Kristuksen viisaus", jossa sana ’monadi’ esiintyy jälleen.
Monoimos tunnetaan myös Jumalan olemusta koskevasta mielipiteestään. Sitä voidaan pitää panteistisena, ja se muistuttaa paljon myöhemmän sufimystikon Ibn Arabin ajattelua. Heidän väliltään ei kuitenkaan tunneta yhteyksiä.
Krasnaja Poljana

Krasnaja Poljana () on kaupunkityyppinen taajama Sotšissa Krasnodarin aluepiirissä Adlerin piirissä Venäjällä. 
Krasnaja Poljanassa sijaitsevilla suorituspaikoilla järjestettiin vuoden 2014 talviolympialaisten ampumahiihdon, pohjoismaisten hiihtolajien, alppihiihdon, freestylehiihdon, lumilautailun ja kelkkailun kilpailutapahtumat.
Parfinon piiri

Parfinon piiri () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1968 perustetun piirin pinta-ala on 1 591,1 neliökilometriä. Asukkaita on 14 100 henkeä (vuonna 2012).
Maantiede.
Parfinon piiri sijaitsee Novgorodin alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn, kaakossa Demjanskin ja lounaassa Staraja Russan piireihin. Pinta-alasta 71,4 % on metsää, 17,7 % maatalousmaata, 7,0 % vesistöjä ja 2,1 % asuinaluetta.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Tärkeimmät joet ovat Lovat, Pola ja Redja, jotka muodostavat laajan soistuneen suistoalueen. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve ja savi. Luonnonsuojelualueita ovat Itä-Ilmajärven ja Parfinon rauhoitusalueet, Lovatjoen suisto sekä Ganetskin ja Nevin suot.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Piiriin kuuluvat Parfinon kaupunkikunta sekä Fedorkovon ja Polan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Parfinon kaupunkimainen taajama, josta on 120 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin. Jurjevon, Kuzminskojen, Lažinyn, Novaja Derevnjan ja Sergejevon kunnat lakkautettiin vuonna 2010.
Ainoa kaupunkiasutus on Parfino, jossa asuu 52 % piirin väestöstä (vuonna 2010). Maaseudun asutuskeskuksia on 114.
Asukasluvun kehitys
Liikenne, talous ja palvelut.
Parfinon kautta kulkee Kresttsyn piirin Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Maantie yhtyy Podlitovjessa Moskovan ja Pietarin väliseen M10-valtatiehen.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus (28,0 % vuonna 2009), hallinto (22,0 %), koulutus (14,1 %) ja muut julkiset palvelut. Piirin talous perustuu puunjalostus- ja elintarviketeollisuuteen sekä maatalouteen. Tärkein teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009, mutta jatkaa edelleen toimintaansa. Maataloutta edustaa joukko maatalousyrityksiä, 40 yksityistilaa ja lähes 2 400 asukkaiden palstaviljelmää. Kaksi kolmasosaa työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella.
Piirissä toimii neljä lastentarhaa, kuusi yleissivistävää koulua, lasten harrastuskeskus ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjastolaitos ja lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala, Polan paikallissairaala, poliklinikka ja 11 lääkintäasemaa.
Nähtävyydet.
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä kolme muinaislinnaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Hmelevon kartano. Toisesta maailmansodasta kertovat neuvostosotilaiden hautausmaat.
Parfino

Parfino () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Parfinon piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lovatjoen rannalla 116 kilometriä Novgorodista maanteitse etelään ja 20 kilometriä Staraja Russan kaupungista itään. Taajamassa on 7 500 ja kunnassa 7 600 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus.
Parfinon kunnan pinta-ala on 5,62 neliökilometriä. Se rajoittuu Fedorkovon maalaiskuntaan. Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Konjuhovon kylä, jossa on reilut sata asukasta.
Historia.
Parfino on syntynyt vuonna 1910 perustetun vaneritehtaan työläisasutukseksi. Se on saanut nimensä lähellä sijaitsevan rautatieaseman mukaan. Vuonna 1938 Parfino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana se tuhoutui lähes kokonaan. Vuonna 1968 taajamasta tuli Parfinon piirin keskus.
Liikenne, talous ja palvelut.
Parfinon kautta kulkee Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus, hallinto ja erilaiset julkiset palvelut. Merkittävin teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009 lähtien, mutta jatkaa edelleen toimintaansa.
Taajamassa toimii neljä lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus, taidekoulu ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala ja poliklinikka.
Nähtävyydet.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautausmaat sekä Konjuhovon kylään sodan muistoksi asetettu panssarivaunu.
Kainuun Voima

Kainuun Voima Oy on kajaanilainen energiayhtiö, jonka omistavat puoliksi Kajaanin kaupunki ja Kajaanin Energiatuotanto Oy. Kaupunki on vuokrannut osuutensa Loiste Energia Oy:n käyttöön. Kainuun Voima tuottaa lämpö- ja vesivoimaa.
 Yhtiön toimitusjohtaja on Kimmo Keinänen.
Historia.
Yhtiö perustettiin 26. kesäkuuta 1986. Se oli Suomen ensimmäinen kunnan ja yksityisen suurteollisuuslaitoksen yhdessä perustama voimayhtiö. Kajaanin kaupunki vuokrasi vuonna 1994 osuutensa yhtiöstä Kainuun Sähkö Oy:lle (nykyisin Loiste Energia Oy).
Yrityksen myyntisuunnitelma.
Toukokuussa 2009 Yle Uutiset kertoi suunnitelmista yhdistää Kainuun Voima Kajaanin Lämpöön. Tarkoituksena oli myydä yhdistelmä ensisijaisesti kansainväliselle E.ON-energiayritykselle. Kainuun Voiman Tihisenniemen höyryvoimala oli teholtaan ylimitoitettu UPM-Kymmenen Kajaanin paperitehtaan sulkemisesta lähtien. Kevään 2009 aikana oli tarkoitus selvittää, mikä on pienin teho, jolla voimalan pääkattilaa voidaan käyttää kannattavasti. Kesäkuussa 2009 kuitenkin ilmoitettiin, ettei Kainuun Voimaa myydä, kun E.ON Nordic vetäytyi ostoaikeista.
Päävoimalaitoksen alasajosuunnitelma.
Joulukuussa 2023 Kainuun Voiman edustaja kertoi Kainuun Sanomille että Tihiseniemen voimalaitos tullaan ajamaan lähitulevaisuudessa alas laitoksen elinkaaren lähestyessä loppuaan. Pääsyynä alasajoon on laitoksen liian suuri teho ja taloudellisen käytön haasteellisuus. 
Voimalaitokset.
Kainuun Voimalla on sekä höyry- että vesivoimalaitoksia.
Tihisenniemen lämpövoimalaitos on rakennettu UPM:n tehdasalueelle Kajaanin Tihisenniemelle. Se tuottaa suurimman osan Kajaanin kaupungin tarvitsemasta kaukolämmöstä ja lisäksi sähköä. Aiemmin voimalaitos tuotti myös Kajaanin paperitehtaan tarvitseman prosessihöyryn suurilta osin vuosina 1989–1999 ja kokonaan vuosina 1999–2008 paperitehtaan sulkemiseen 17.12.2008 saakka. 
Kainuun Voimalla on yhteensä kolme vesivoimalaa Kajaaninjoessa, joissa on yhteensä kuusi turbiinia.
Walter Samuel

Walter Adrián Samuel (s. 23. maaliskuuta 1978 Laborde Córdoban provinssi, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka päätti ammattilaisuransa vuonna 2016 FC Baselissa, Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi myös Italian AS Romassa ja Inter Milanissa sekä Espanjan Real Madridissa.
Samuel aloitti ammattilaisena pelaamisen vuonna 1996 Argentiinassa Newell's Old Boyseissa ja vuotta myöhemmin siirtyi Boca Juniorseihin jossa hän pelasi vuoteen 2000 asti. AS Roma osti Samuelin vuonna 2000 itselleen 19.8 miljoonalla eurolla, jossa Samuel pelasi vuoteen 2005 asti. Samuel siirtyi Real Madridiin vuonna 2004, 25 miljoonalla eurolla. Samuelilla meni tuo kausi huonosti ja elokuussa 2005 hän palasi Serie A:han Internazionaleen 16 miljoonalla eurolla 4 vuoden sopimuksella. 
Toppari sai lempinimen Il Muro (seinä) kun hän pelasi AS Romassa, puolustustaitojensa takia.
Samuel pelasi Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa 57 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän oli mukana jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa 2002, missä hän pelasi Argentiinan kaikki kolme ottelua alusta loppuun, ja 2010.
Agenor

Agenor (, "miehekäs") oli kreikkalaisessa mytologiassa Tyroksen foinikialainen kuningas, jonka puoliso oli Telefassa. Heidän lapsikseen mainitaan Europa, Kadmos, Foiniks, Kiliks, Thasos ja Fineus, joskin Foiniks nimetään välillä myös Agenorin veljeksi.
Osassa lähteistä Agenorin vanhemmiksi kerrotaan Poseidon ja Libya, ja tällöin Belos on hänen veljensä. Toisissa lähteissä hän taas on Beloksen ja Ankhinoen poika.
Kun Zeus oli ryöstänyt Agenorin tyttären Europan valkoisen härän hahmossa, tämä lähetti poikansa etsimään tytärtään.
Porthaonin isä.
Agenor oli myös Porthaonin, Kalydonin kuninkaan, isän nimi. Hän oli Pleuronin poika ja meni naimisiin Epikasten kanssa, joka puolestaan oli hänen setänsä Kalydonin tytär. Heidän muiden lapsiensa nimet olivat Demonike ja Thestios.
Äitiysvapaa

Äitiysvapaa on noin kuukausi ennen laskettua lapsen syntymää alkava vapaa. Raskaana olevalle naiselle on vaarallista tehdä töitä, jotka saattavat vahingoittaa syntymätöntä lasta. Suomessa erillinen äitiysvapaa lakkautettiin elokuussa 2022 perhevapaauudistuksen myötä kun vanhempainvapaat muutettiin sukupuolineuraaleiksi.
Ennen sitä Suomessa vapaan kesto on 105 arkipäivää: se alkaa 30 päivää ennen laskettua synnytysaikaa ja päättyy 75 päivää lasketun synnytysajan jälkeen. Vapaa on mahdollista aloittaa jo 50 päivää ennen laskettua aikaa, mutta sen kokonaispituus säilyy silti samana. Äitiysvapaan aikana saa tehdä työnantajan suostumuksella vaaratonta työtä, mutta vapaasta pakollista ovat kaksi viikkoa ennen laskettua aikaa ja kaksi viikkoa synnytyksen jälkeen. Vuosina 1917 ja 1946 lakiin säädettiin palkaton "synnytysloma". Vuoden 1917 lain mukaan naista ei saanut pitää töissä neljän eikä vuoden 1946 lain mukaan kuuden viikon sisällä synnytyksestä.
Äitiysloman kesto vaihtelee Euroopan unionin 27 jäsenmaassa 14 viikosta kahteen vuoteen ja sen aikana maksettavat korvaukset 55:stä sataan prosenttiin.
Kreikan miesten lentopallomaajoukkue

Kreikan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Kreikkaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on 29:s (elokuussa 2008). Arvokisoissa se on kerran yltänyt mitalille, EM-kisoissa 1987.
Historia.
Kreikka oli mukana lentopallon EM-kisoissa ensimmäisen kerran vuonna 1967 ja sijoittui 20:nneksi. Seuraavissa kisoissa 1971 sijoitus oli 18:s. Vuoden 1979 kisoissa se sijoittui 12:nneksi. Vuodesta 1983 se oli mukana viisissä peräkkäisissä EM-kisoissa: 1983 joukkue sijoittui yhdeksänneksi ja 1985 seitsemänneksi, 1987 se sai pronssia, 1989 sijoitus oli kymmenes ja 1991 joukkue oli sijoilla 9-12. Vuoden 1986 MM-kisoissa Kreikka sijoittui 13:nneksi.
Vuonna 1994 Kreikka saavutti toistaiseksi parhaan sijoituksensa MM-kisoissa, kun se oli Ateenan kotikisoissaan kuudes. Alkulohkossaan se voitti Kanadan ja Algerian 3–0 ja hallitsevan EM-pronssimitalistin, Venäjän 3–2. Puolivälierissä Kreikka hävisi Alankomaille 0–3. Sijoitusotteluissa se voitti Etelä-Korean 3–1 ja hävisi Brasilialle 0–3.
Vuoden 1995 EM-kotikisoissaan Kreikka sijoittui seitsemänneksi ja vuonna 1997 11:nneksi. Vuoden 1998 MM-kisoissa se oli 14:s voitettuaan niin alku- kuin jatkolohkossaankin vain yhden ottelun.
Vuoden 2002 MM-kisoissa Buenos Airesissa Kreikka sijoittui seitsemänneksi. Se oli alkulohkossaan toinen hävittyään Alankomaille 0–3 ja Tšekille 2–3 ja voitettuaan Kuuban 3–0. Jatkolohkossaankin Kreikka sijoittui toiseksi hävittyään ensin Jugoslavialle 0–3 mutta voitettuaan sitten Yhdysvallat 3–2 ja Kiinan 3–1. Puolivälierissä Kreikka hävisi Venäjälle 0–3. Sijoitusotteluissa se hävisi Argentiinalle 0–3 ja voitti Portugalin 3–2.
Vuonna 2003 Kreikka sijoittui EM-kisoissa 11:nneksi. Isäntämaana se pääsi mukaan Ateenan 2004 olympialaisten lentopalloturnaukseen. Alkulohkossa se voitti Tunisian 3–0, Puolan 3–1 ja Ranskan 3–2. Argentiinalle se hävisi 1–3 ja Serbia ja Montenegrolle 2–3 mutta sijoittui lohkossa toiseksi voittojen mentyä ristiin. Kreikan tie päättyi puolivälieriin, kun se hävisi Yhdysvalloille 2–3 (20–25, 25–22, 27–25, 23–25, 15–17).
Vuoden 2005 EM-kisoissa Kreikka sijoittui kuudenneksi ja vuoden 2006 MM-kisoissa 18:nneksi.
EM-kisat 2007.
Vuoden 2007 EM-kisoissa Venäjällä Kreikka voitti avausottelussaan Alankomaat 3–2. Sen jälkeen se hävisi Saksalle 0–3 ja Serbialle 1–3 ja jäi lohkossaan viimeiseksi. Koko turnauksessa Kreikan sijoitus oli 13:s. Ennen kisoja Kreikan sijoitus maailmanrankingissa oli 11:s, mutta joulukuun 2007 listalla se oli pudonnut 24:nneksi.
EM-kisat 2009.
Vuoden 2009 EM-kisoissa Turkissa joukkue voitti alkulohkonsa puhtaalla pelillä, voittaen muun muassa hallitsevan Euroopan-mestarin Espanjan 3-0. Jatkolohkossa tuli kuitenkin pelkkiä tappioita ja joukkue jäi lopputuloksissa kahdeksanneksi.
Maailmanliiga.
Lentopallon maailmanliigaan Kreikka osallistui ensimmäisen kerran kaudella 1993 jääden kuuden joukkueen lohkossaan peränpitäjäksi. Kaudella 2015 se sijoittui 2. ryhmän F-lohkossa toiseksi Kiinan jälkeen. Seuraavalla kaudella joukkue sijoittui koko 3.ryhmän kolmanneksi voitettuaan ryhmän pronssiottelussa Kiinan Taipein 3-1.
Eddie Hassell

Eddie Hassell (16. heinäkuuta 1990 – 1. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Surface". Hän menehtyi 2020 Texasissa epäselvissä olosuhteissa ampumahaavaan. Hassellin edustaja kertoi Varietylle, että näyttelijää ammuttiin vatsaan tilanteessa, joka vaikutti ajoneuvon ryöstöltä.
Bittipää

Bittipää () on Steven Spielbergin luoma ja Warner Bros. Animationin, sekä Amblin Entertainmentin tuottama kaksi kertaa Daytime Emmyllä palkittu piirrossarja, joka valmistettiin vuosien 1995–1997 aikana. 
Suomessa sarjaa on esitetty MTV3-kanavalla ja myöhemmin uusintana Sub Juniorilla.
Alun perin sarjan loi Bruce Timm, joka tunnetaan parhaiten 1990-luvun Batmanin animaation luojana. Hänen tarkoituksenaan oli tehdä sarjasta enemmän tosikkomaisempi seikkailusarja, mutta Steven Spielbergin johdosta sarja muutettiin enemmän Tiny Toonsin ja Animaanisten tapaiseksi koomiseksi piirretyksi.
Juoni.
Sarjassa edetään päähahmon Bittipään seikkailuiden mukaan. Hän on hullu ja mielipuolinen sankari, joka taistelee superrikollisia vastaan. Alun perin Bittipää oli teini-ikäinen nörtti Dexter Douglas, joka sai voimansa tietokoneviruksesta. Kyvyiksi Bittipää sai lisää vahvuutta, kestävyyttä ja nopeutta.
Vastaanotto ja arvostelu.
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 Bittipään sijalle 43 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 53.
Techno &amp; Dance

Techno &amp; Dance on K-Tel International Finland Oy:n julkaisema kokoelmalevysarja. Kokoelmalevysarjan musiikki perustui aikansa suosiossa olleeseen eurodanceen ja laajemmin popmusiikkiin. 
Kokoelmasarjaan julkaistiin yhdeksän osaa vuosien 1992-1998 aikana. Ensimmäisen vuoden aikana (1992) ilmestyi sarjan kaksi ensimmäistä osaa.. Lokakuussa 2014 Warner Music Finland julkaisi The Best Of Techno &amp; Dance -kokoelma-albumin, joka sisältää valittuja kappaleita alkuperäisiltä Techno &amp; Dance -kokoelma-albumeilta. 
Kokoelmalevyjen kansikuvissa on kuvitettuna niin sanottu hammaspyöräteema. Albumien kannet suunnitteli K-Tel International Finland Oy:n graafikko Jari Kinnunen.
Suosio.
Helsingin Sanomien toimittaja Antti Isokankaan kirjoituksen mukaan Techno &amp; Dance -kokoelmasarjan levyt sisälsivät tanssimusiikkia sisältäviä kappaleita useilta sellaisilta artisteilta ja yhtyeiltä, jotka eivät menestyneet suuremmin levymyynnissä. Isokankaan mukaan "nuoret ovat selvästikin kiinnostuneita tanssihiteistä, mutta eivät niiden esittäjistä - ja näin Techno &amp; Dance -kokoelmalevyjen kaltaiset hittikokoelmat menestyivät Suomen listoilla jatkuvasti yhtyeiden omia albumeja paremmin.". 
Levysarjan osat.
Techno &amp; Dance 2.
Kappaleet.
LP-julkaisu ei sisällä kappaleita 8 ja 16. 
Techno &amp; Dance 3.
LP-julkaisu ei sisällä kappaletta 17.
Techno &amp; Dance 4.
Techno &amp; Dance 4 on levysarjan viimeinen osa, joka julkaistiin LP-levynä. LP-julkaisu ei sisällä kappaleita 6, 16 ja 18. 
Techno &amp; Dance 9.
Levysarjan viimeinen osa julkaistiin tupla-CD:nä sekä c-kasettina kahdessa eri osassa.
The Best of Techno &amp; Dance.
Lokakuussa 2014 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää valittuja kappaleita alkuperäisiltä Techno &amp; Dance -kokoelma-albumeilta.
Stijn Devolder

Stijn Devolder (s. 29. elokuuta 1979 Kortrijk, Belgia) on belgialainen ammattilaispyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2019.
Devolder voitti Flanderin ympäriajon vuonna 2008. Hän kuului viiden ajajan kärkiryhmään, josta hän karkasi juuri kun takaa-ajoryhmä oli saavuttamassa karkulaiset runsaat 20 kilometriä ennen maalia ja pysyi irti maaliin saakka. Hän voitti saman kilpailun myös 2009, jolloin hän teki ratkaisevan irtioton Muur-Kapelmuurin kuuluisassa nousussa noin 15 kilometriä ennen maalia. Devolder on lisäksi voittanut De Pannen kolmen päivän ajon 2005, Belgian maantieajomestaruuden 2007, 2010 ja 2013, Belgian aika-ajomestaruuden 2008 ja 2010 sekä Belgian ympäriajon 2010. Etappikilpailuissa Devolderin paras osa-alue on aika-ajo, mutta hän on myös suhteellisen hyvä mäkiajaja.
Dunkerquen neljän päivän ajo, etappivoitto
Tour du Haut Var, 3. sija
De Pannen kolmen päivän ajo, voitto
Espanjan ympäriajo, 24. sija
Paris-Tours, 13. sija
Tour of Belgium, etappivotto
Espanjan ympäriajo, 11. sija
De Pannen kolmen päivän ajo, etappivoitto
Sveitsin ympäriajo, 3. sija
 Belgian maantieajomestaruus
Itävallan ympäriajo, voitto ja etappivoitto
Belgian ympäriajo, kokonais- ja etappivoitto
Volta ao Algarve, kokonais- ja etappivoitto
Flanderin ympäriajo, voitto
Pariisi-Roubaix, 7. sija
 Belgian aika-ajomestaruus
MM-kilpailujen aika-ajo, 6. sija
Flanderin ympäriajo, voitto
Belgian ympäriajo, voitto
 Belgian maantieajomestaruus
 Belgian aika-ajomestaruus
 Belgian maantieajomestaruus
 De Pannen kolmen päivän ajo, 2. sija
Jatkosodan pommitusten aiheuttamat tuhot

Jatkosodan pommitusten aiheuttamat tuhot aiheutuivat puna-armeijan ilmavoimien ilmahyökkäyksistä Suomen alueelle (pl. sotatoimialue).
Pommitusten lukumäärä.
Jatkosodan aikana Neuvostoliiton ilmavoimat hyökkäsivät yhteensä 2581 kertaa Suomen hallinnassa olevalle alueelle, joskaan tilastoon ei sisälly sotatoimialueen hyökkäykset.
Pommitusten aiheuttamat henkilötappiot.
Jatkosodan aikaiset pommitusten aiheuttamat, väestöön kohdistuvat, tappiot koostuivat yhteensä
Pommitusten aiheuttamat tuhot ja vauriot rakennuksille.
Jatkosodan aikana tuhoutui yhteensä 1632 rakennusta ja vaurioitui yhteensä 2245 rakennusta.
Tuhoutuneista
Vaurioituneista
Pommitustuhojen ja vaurioiden vuosittainen jakautuminen.
Vuonna 1941:
Vuonna 1942:
Vuonna 1943:
Vuonna 1944:
William Kingdon Clifford

William Kingdon Clifford (4. toukokuuta 1845 – 3. maaliskuuta 1879) oli englantilainen matemaatikko, joka kirjoitti myös filosofisista aiheista.
Clifford väitti, että on moraalitonta uskoa johonkin, jos siitä ei ole todisteita. Vuonna 1879 julkaisemassaan esseessä ”The Ethics of Belief” hän esitti kuuluisan periaatteen, että ”aina ja kaikkialla on väärin uskoa mihinkään riittämättömin perustein”.
Teoksia.
Suurin osa Cliffordin teoksista on julkaistu postuumisti:
The Marine

The Marine on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut John Bonito ja elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Michelle Gallagher ja Alan B. McElroy ja tuottajana oli Joel Simon.
Elokuvan pääosaa kaavailtiin alkuun Stone Cold Steve Austinelle. Hän kuitenkin siirtyi vuonna 2004 Japanin-sarjaan ja rooliin valittiin John Cena.
Paul Rugg

Paul Rugg on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta "Bittipää", jossa hän toimi ääninäyttelijänä, käsikirjoittajana ja tuottajana.
Ura.
Rugg aloitti uransa 1980-luvulla komediasarjassa "Mad Movies" "with the L.A. Connection", johon hän teki sivuääniä. Tämän jälkeen Rugg ääninäytteli Steven Spielbergin luomassa "Animaanisissa" pieniä rooleja vuosina 1993 ja 1994. Vuotta myöhemmin Spielberg loi uuden sarjan Bruce Timmin kanssa nimeltä "Bittipää", jonka myötä Rugg tuli tunnetuksi esitettyään sarjan päähahmoa Bittipäätä. Sarjan päätyttyä vuonna 1997 Rugg ääninäytteli muutamissa videopeleissä sekä Disneyn animaatioissa, joista toinen merkittävä rooli osui hänelle vuonna 2005, kun hän ääninäytteli Professori Rotwoodia "Jake Long – amerikkalainen lohikäärme" -animaatiossa vuoteen 2007 asti.
Ääninäyttelyn ohella Rugg on toiminut muun muassa käsikirjoittajana ja saikin palkintonsa juuri käsikirjoittamisesta.
Hän valmistui Loyola Marymount -yliopistosta.
1-heptaanitioli

1-heptaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, syttyvää nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C7H16S ja rakennekaava on CH3(CH2)6SH. 1-heptaanitiolista käytetään myös nimityksiä "n-heptaanitioli", "n-heptyylitioli", "n-tioheptyylialkoholi", "1-merkaptoheptaani", "heptyylimerkaptaani" ja "heptaani-1-tioli".
1-heptaanitiolin moolimassa on 132,3 g/mol, sulamispiste −43 °C, kiehumispiste 176 °C, tiheys 0,84 g/cm3, leimahduspiste 46 °C (c.c.) ja CAS-numero 1639-09-4. Aineen höyry-ilma-seoksen tiheys 20 °C:n lämpötilassa (ilma = 1) on 1.006 eli se on ilmaa raskaampaa. n-heptaanitioli voi muodostaa räjähtäviä höyry-ilma-seoksia yli 46 °C:en lämpötilassa. Aine liukenee veteen erittäin huonosti. 
Koska aineen höyry on ilmaa raskaampaa se voi sopivissa olosuhteissa kulkeutua maata pitkin ja syttyä myös etäällä. 1-heptaanitioli reagoi hapettimien, vahvojen happojen, vahvojen emästen ja pelkistävien aineiden kanssa. Aine hajoaa kuumentuessaan, jolloin muodostuu myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja sisältäen rikkivetyä ja rikin oksideja. 
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Altistuminen n-heptaanitiolin suurille pitoisuuksille voi aiheuttaa tajunnantason laskua.
Irma Tapio

Irma Birgitta Tapio, o.s. "Niemi" (s. 23. huhtikuuta 1946 Tornio) on suomalainen laulaja, joka aloitti julkisen esiintymisensä Markus-sedän lastentunneilla radiossa jo 1950-luvulla. Tapio kuuluu yhtenä jäsenenä yhtyeeseen Pirkan neidot (muut jäsenet Pirkkoliisa Tikka, Pirjo Nallikari [nyk. Latvala] ja Maija Vikman [nyk. Salo]).
Irma Tapio on laulanut taustalaulajana monilla levytyksillä. Hän on laulanut myös mainos- ja elokuvamusiikkia. Tunnetuimpia näistä ovat "Uuno Turhapuro" -tunnusmusiikki (yhdessä Monica Aspelundin kanssa) sekä Speden elokuvan "Noin seitsemän veljestä" laulu "Kaikki leikkimöikkelöi ja koikkeloi".
Tapio on osallistunut moniin "Syksyn säveliin" ja Euroviisuihin taustakuorolaisena. Tapio osallistui 1976 Fredin kanssa Eurovision laulukilpailun finaaliin Haagissa kappaleella "Pump Pump" ja lauloi myös Pariisissa vuonna 1978 Seija Simolan taustakuorossa. Tapio on vaikuttanut myös lauluyhtye Lasasissa, joka esitti "Syksyn sävel" -kilpailussa Erik Lindströmin kappaleen "Kumpaa tietä kuljet?" 1971. Yhtyeessä olivat mukana lisäksi Monica Aspelund, Pentti Lasanen ja Martti Metsäketo.
Tapio on kuulunut myös lauluyhtye Finnjet Singersiin (Tapio, Maija Hapuoja, Martti Metsäketo ja Pentti Lasanen), joka teki usealla kielellä Finnjet-laivan tunnusmusiikin. 1987 perustettiin Fantastic Four -lauluyhtye (muut jäsenet Marjo-Riitta Kervinen, Martti Metsäketo ja Kai Hyttinen, jonka tilalle 1990 tuli Arto Alaspää), joka taustalaulujen ohella keikkaili Suomen festivaalien lisäksi myös ulkomailla.
Irma Tapio oli lähes parikymmentä vuotta Helsingin Kaupunginteatterin lauluavustajana musikaaleissa. Hän on ollut mukana monissa kuoroissa, mm. Radion Sinfoniakuorossa ja Savonlinnan Oopperakuorossa. Vuodesta 1997 hän on myös toiminut managerina Adiemus Singers -yhtyeelle, joka on esiintynyt ympäri maailmaa Karl Jenkinsin johdolla. Hän on myös toiminut AiA-yhtyeen managerina.
The Sixties Blondies (Eeva-Leena Pokela, Kati Borg-Penttilä ja Irma Tapio) esittää 60-luvun ”tyttöyhtyemusaa” ja on syntynyt Back to the Sixties -yhdistyksen toiminnassa, kuten Sixties' Singerskin. Siinäkin laulaa IrmaTapio. Keväällä 2015 perustetussa Kodinkynttilät triossa laulavat Sonja Lumme, Monna Kamu ja Irma Tapio.
Kun Kodinkynttilöiden liekki sammui, perustettiin trio Donnat, jossa laulavat Sonja Lumme, Eija Kantola ja Irma Tapio
Myös Irma Tapion tytär Nina Tapio on tunnettu laulaja.
My Winter Storm

My Winter Storm on Tarja Turusen sooloalbumi, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2007. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 1. ja sen tukkumyynti ylitti Suomessa kultalevyrajan eli 15 000 kappaletta jo sen ilmestymispäivänä. Myöhemmin albumi ylitti Suomessa platinalevyn rajan.
Albumin on tuottanut Daniel Presley ja levyllä soittavat basisti Doug Wimbish, kitaristi Alex Scholpp, rumpali Earl Harvin ja kosketinsoittaja Torsten Stenzel. Albumilla on coverversio Alice Cooperin kappaleesta ”Poison”. Albumin ensimmäinen singlejulkaisu oli "I Walk Alone", josta julkaistiin myös kaksi erilaista videota. Toisena singlenä julkaistiin "Die Alive" ja sen video. Kolmas single "Enough" julkaistiin ainoastaan internetissä Englannissa.
Erakkotinami

Erakkotinami ("Tinamus solitarius") on Etelä-Amerikassa elävä heikosti lentotaitoinen isotinamien sukuun kuuluva tinamilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 45 cm. Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä ja väriltään harmaansinisiä. Linnulla on pieni pää, kapea kaula, iso pyöreänoloinen ruumis ja lyhyet siivet. Se on lähes pyrstötön.
Levinneisyys.
Lintua tavataan Itä-Brasiliassa, Kaakkois-Paraguayssa ja Koillis-Argentiinassa.
Elinympäristö.
Lintu viihtyy sademetsien aluskasvillisuuden seassa. Erakkotinami on paikkalintu.
Lisääntyminen.
Pesä on vuorattu ruohoilla ja korsilla ja sijaitsee metsänpohjalla. Puolisot rakentavat pesän yhdessä. Koiras hautoo munat. Mikäli koiras on ravinnonhaussa, se peittää ennen lähtöään munat kuivilla lehdillä.
Ravinto.
Erakkotinami syö enimmäkseen kasveja, hedelmiä ja siemeniä sekä ajoittain hyönteisiä.
Neuwied

Neuwied on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se on Neuwiedin piirikunnan hallintokaupunki ja sijaitsee Reinjoen oikealla rannalla noin kymmenen kilometriä Koblenzista luoteeseen. Kesäkuussa 2020 kaupungissa asui 64 857 asukasta. Neuwiedin pinta-ala on 86,50 neliökilometriä ja sen asukastiheys on 750 as./km². Kaupunki on jaettu 13 kaupunginosaan.
Neuwiedin kaupunki perustettiin vuonna 1653. Kaupunki kasvoi nopeasti, osin sen uskonnonvapauden vuoksi. Neuwiedin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa vuonna 1799 rakennettu Schlosstheater, Engersin kaupunginosassa sijaitseva myöhäisbarokkia edustava Engersin linna ja paikallishistoriaa esittelevä museo Roentgen-Museum. Kaupungissa on myös useita vanhoja kirkkoja.
Kaupunginprefekti

Kaupunginprefekti () oli tärkeä roomalainen virkamies jonka valta ulottui 100 roomalaisen peninkulman päähän Rooman kaupungista. Kaupungin ulkopuolella vastaava valta oli pretoriaaniprefekteillä.
Virka oli olemassa jo Rooman kuningasajalla, jolloin kaupunkiprefekti toimi Rooman kuninkaan sijaisena kun tämä oli poissa kaupungista. Kaupunginprefekti hävisi kuitenkin tasavallan aikana. Augustus perusti viran uudelleen. Virkaan nimitettiin senaattorisäädyn jäsen, yleensä entinen konsuli. Kaupunkiprefektin tärkein tehtävä oli pitää yllä järjestystä kaupungissa Rooman "poliisin" cohortes urbanaen avulla. Myöhäisantiikissa myös Konstantinopolissa oli oma kaupunkiprefektinsä.
Kirsty Balfour

Kirsty Balfour (s. 21. helmikuuta 1984, Edinburgh) on skotlantilainen rintauimari.
Balfour voitti kultaa 200 m rintauinnissa vuoden 2006 uinnin pitkän radan Euroopanmestaruuskilpailuissa ja hopeaa vuoden 2007 uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa.
Ennätykset.
Pitkällä radalla
Lyhyellä radalla
David Davies

David Davies (s. 3. maaliskuuta 1985 Barry, Wales) on brittiläinen uimari.
Davies osallistui vuoden 2002 kansainyhteisön kisoihin ja voitti nuorten Euroopan-mestaruuden vuonna 2003. Ateenan olympialaisissa vuonna 2004 hän osallistui 1 500 m vapaauintiin ja voitti hopeaa Euroopan-ennätysajalla (14.45,95). Vuoden 2005 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti samalla matkalla pronssia. 
Kansainyhteisön kisoissa vuonna 2006 hän voitti kultaa 1 500 m vapaauinnissa ja pronssia 400 m:n matkalla. Eindhoven in EM-kisoissa 2008 Davies voitti hopeaa 1 500 m vapaauinnissa. Pekingissä 2008 Davies jäi 1 500 m kuudenneksi, eikä pystynyt näin puolustamaan Ateenan mitaliaan. Davies pääsi kuitenkin mitalikantaan ensimmäistä kertaa ohjelmassa olleessa avovesiuinnissa, jossa Davies hävisi täpärästi kultakamppailun alankomaalaiselle Maarten van der Weijdenille.
Mustapitkäjalka

Mustapitkäjalka "(Himantopus novaezelandiae)" on äärimmäisen uhanalainen avosetin ja pitkäjalan sukuinen lintu. Maailman kanta on alle sata yksilöä; lajia pitää hengissä lintujen tarhaus.
Koko ja ulkonäkö.
Mustapitkäjalka kasvaa noin 40 senttimetriä pitkäksi ja aikuinen yksilö voi painaa noin 220 grammaa. Nuorten yksilöiden höyhenpeite on valkomusta, mutta noin 18 kuukauden iässä höyhenpeite muuttuu täysin mustaksi. Mustapitkäjaloilla on pitkät, punaiset jalat.
Levinneisyys.
Mustapitkäjalka elää Uuden-Seelannin eteläsaarella. Sen harvinaistumiseen ovat vaikuttaneet ihmisen saarille tuomat lajit kuten kissa, rotta ja hilleri sekä sopivan elinalueen menetys muun muassa vesivoimaloiden rakentamisen ja maanviljelyn seurauksena.
Pesiminen ja lisääntyminen.
Mustapitkäjalka saavuttaa lisääntymiskyvyn kahden–kolmen vuoden iässä. Linnut ovat yksiavioisia. Linnut saattavat lisääntyä myös lähisukuisen pitkäjalan kanssa, mikäli mustapitkäjalkapartneria ei ole saatavilla. Pesä rakennetaan vakaalle maalle joen, puron tai suon reunustoille. Parin naaras ja uros hautovat muniaan 25 päivän ajan, jonka jälkeen poikaset kuoriutuvat.
Vuonna 1981 elossa oli ainoastaan 23 yksilöä. Vuonna 2005 lukumäärä oli noussut 55 yksilöön suojelutoimien ansiosta, ja vuonna 2016 noin 93 luonnossa elävään yksilöön.
Lisääntymistä haittaa ja lajin lukumäärän kehitystä hidastaa poikasilla tavattava sairaus, joka vaikuttaa noin 10 prosenttiin poikasista, johtaen usein sairastuneen poikasen kuolemaan ennen 35 päivän ikää. Lisäksi lajin elintavat ja laajoille alueille ulottuvat elinalueiden muutokset estävät lajin tehokkaan suojelun yksittäisillä suojelualueilla, mikä johtaa korkeaan kuolleisuuteen luonnossa; noin 70 prosenttia nuorista yksilöistä kuolee ennen lisääntymisiän saavuttamista petoeläimien saaliina.
Ravinto.
Mustapitkäjalka syö vedestä selkärangattomia, pieniä kaloja ja simpukoita.
Dresdenin linna

Dresdenin linna () on linna saksalaisessa Dresdenin kaupungissa. Se toimi 1547–1806 Saksin vaaliruhtinaiden ja 1806–1918 Saksin kuningaskunnan hallitsijoiden asuinpaikkana. Linna on yksi Dresdenin vanhimmista rakennuksista ja rakennushistoriallisesti hyvin tärkeä. Linnassa ovat edustettuina kaikki tyylisuunnat romaanisesta historismiin.
Historia.
Alkuperäinen linna oli vuoden 1200 tienoilla rakennettu romaaninen linnake. Linnaketta laajensi rakennusmestari Arnold von Westfalen 1471–1474. 1500-luvun puolivälissä linnaa uudistettiin renessanssin tyylisuunnan mukaisesti. Vuoden 1701 suuren tulipalon jälkeen August II Väkevä uudelleenrakennutti huomattavan osan linnasta barokin tyylisuuntaa edustavaksi. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa linnaa uudistettiin uusrenessanssin hengessä Wettinin dynastian 800-vuotisjuhlien kunniaksi.
Linna kärsi pahoja vaurioita ilmapommituksissa 1945. Vuonna 1946 linnan ylle asennettiin väliaikainen kattorakennelma. Linnan varsinainen jälleenrakentaminen museokokonaisuudeksi suoritettiin 1985–2019.
Takapulpetin poika

Takapulpetin poika () on kirjailija Louis Sacharin nuortenkirja vuodelta 1987. Kirjan on suomentanut Suvi Mikkola ja kustantanut suomeksi Otava 2003.
Juoni.
Kirjan päähenkilö on eristäytynyt ja epäsuosittu 12-vuotias poika Bradley Chalkers, joka on viidennellä luokalla. Suomenkielinen nimi tulee siitä, kun Bradley istuu aina luokan taaimmaisessa pulpetissa. Kouluun tulee uusi oppilas Jeff Fishkin, joka ystävystyy hetkellisesti Bradleyn kanssa. Huonon koulumenestyksensä ja käytöksensä takia Bradley lähetetään uudelle koulukuraattorille, Carla Daviesille. Bradley on todella torjuva ja ihmettyy, kun Carla ei inhoa häntä. Bradley ei halua, että Jeffillä olisi muita ystäviä hänen lisäkseen ja yrittää torjua kolme tyttöä, jotka yrittävät tutustua Jeffiin. Kirjan englanninkielinen nimi tulee kohdasta, jossa Jeff joutuu vahingossa tyttöjen vessaan ja tapaa ensi kertaa yhden tytöistä, Colleen Verigolden. Bradley kyllästyy, kun tytöt yrittävät saada Jeffiltä huomiota ja erehtyy uhkailemaan näitä, mutta saa selkäänsä ja juoksee pakoon. Bradley saa mustan silmän, mutta valehtelee äidilleen Jeffin olevan syyllinen, koska kokee Jeffin pettäneet hänet olemalla tytöille liian ystävällinen. Jeff ystävystyy pian muiden koulun poikien kanssa, jotka vihaavat Bradleytä, ja päättää unohtaa tämän. 
Hitaasti Bradley alkaa pitää Carlasta, kun huomaa tämän neuvojen auttavan koulumenestyksessä ja ystävien saamisessa. Jeffiin ihastunut Colleen yrittää pyytää tätä syntymäpäivilleen, mutta koviksen roolissaan Jeff kieltäytyy tästä kylmästi. Tytöistä Melinda Birch löylyttää Jeffin, ja tämä väittää Bradleyn lyöneen häntä. Jeff ja Bradley kuitenkin ystävystyvät uudelleen ja Bradley otetaan mukaan Jeffin kaveriporukkaan. Bradley ihastuu koulukuraattoriin, muttei kerro tästä kenellekään, vaikkakin Bradleyn sisko Claudia saa sattumalta tietää. Riidasta huolimatta Colleen on edelleen ihastunut Jeffiin ja tämän muututtua ystävällisemmäksi pyytää uudelleen tätä syntymäpäivilleen. Myös Bradleyn muututtua tavalliseksi pojaksi kutsuu Colleen hänetkin, ja saa myöntävän vastauksen.
Koululaisten vanhemmat järjestävät kokouksen, jossa kritisoidaan ankarasti koulukuraattorin pitämistä koulun palkkalistoilla, ja lopulta Carla päätetäänkin siirtää opettajaksi toiseen kouluun. Bradley syyttää Carlaa siirrosta, koska ei halua joutua tästä eroon. Carla pyytää häntä käymään vastaanotolla vielä kahtena viimeisenä päivänä, mutta protestiksi Bradley jättää tulematta. Carla jättää Bradleylle kirjeen, ja Bradley antaa Carlalle anteeksi. Bradley menee yhdessä Jeffin kanssa Colleenin syntymäpäiville, joilla on myös Melinda, mutta kaikki vihanpito on loppunut.
Anna-Kaisa Hermunen

Anna-Kaisa Hermunen, o.s. Hänninen, () oli suomalainen toimittaja. Hän juonsi 1990-luvulla alkuun Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3:lla esitettyä haastatteluohjelmaa "Hermunen". Ohjelmaa esitettiin Kolmoskanavalla syksystä 1991 lähtien. Keväällä 2001 MTV3 irtisanoi 30 työntekijää, joukossa Hermunen. Ennen televisiotoimittajan uraansa hän oli Yleisradion ajankohtaistoimituksen toimittaja.
Yksityiselämä.
Hermunen oli maanviljelysneuvos Marja Kallion sisar.
Hermunen kuoli sairauteen kotonaan 71-vuotiaana.
Töyhtötinami

Töyhtötinami ("Eudromia elegans") on Etelä-Amerikassa elävä töyhtötinamien sukuun kuuluva tinamilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 40 cm. Sukupuolet ovat samannäköiset. Lajille on tunnusomaista pitkä ja ohut ylöspäin kaartuva töyhtö. Töyhtötinamilla on harmaankirjava höyhenpuku. Muista tinamilajeista poiketen lajilla on vain kolme varvasta, koska takavarvas puuttuu.
Levinneisyys.
Lintua tavataan Etelä-Chilessä, ja Argentiinassa.
Elinympäristö.
Töyhtötinami on paikkalintu, joka viihtyy kuivassa avomaastossa ja harvapuisissa metsissä. Sitä tavataan vuorten rinteillä aina 3000 metrin korkeuteen saakka.
Lisääntyminen.
Pesiminen tapahtuu matalaan maakuoppaan, usein matalan pensaan juurella. Hautominen on koiraan vastuulla.
Ravinto.
Töyhtötinamin ravintoa ovat lehdet, siemenet, hedelmät, hyönteiset.
Dublinin raitioliikenne

Luas on Dublinin vuonna 2004 käyttöönotettu pikaraitiotie, joka käsittää kaksi erillistä linjaa, punaisen linjan (, ) sekä vihreän linjan (, ). Punaista linjaa jatkettiin vuonna 2009 ja 2011 ja vihreää vuonna 2010.
Raitiotien raideleveys on rautateillä yleisesti käytetty 1 435 mm. Vaunukalustona käytetään ranskalaisen Alstomin valmistamia Citadis-tyypin nivelvaunuja. Raitiotien liikennöitsijänä toimii Veolia Transport Ireland.
Luas-raitiotien rakentaminen oli Euroopan unionin osaksi rahoittama hanke. Euroopan unioni myönsi varat myös laajennukseen, joka valmistui vuonna 2017.
Veronica Guerin (elokuva)

Veronica Guerin (videolevityksessä ja televisiossa suomeksi myös "Veronica Guerin – totuuden puolesta") on Joel Schumacherin ohjaama elokuva vuodelta 2003. Elokuva kertoo irlantilaisesta toimittajasta Veronica Guerinistä.
Juoni.
Veronica Guerin oli "Sunday Independent" -lehden toimittaja, joka kirjoitti Dublinin huumekaupasta. Elokuva alkaa Guerinin 26. kesäkuuta 1996 tapahtuneella murhalla. Sitten siirrytään seuraamaan edeltäneiden 18 kuukauden tapahtumia, jotka johtivat hänen murhaamiseen. Guerin ryhtyy tutkimaan Dublinin huumekauppaa ja aloittaa lapsinarkkareita, jotka pistävät itseään kaduilla. Tutkimukset johtavat diilereiden jäljille. Hänellä on joitain lähteitä alamaailmassa ja näistä tärkeimpänä on John Traynor. Tutkimusten edetessä huumekauppiaat pyrkivät vaimentamaan Guerinin. Hänet hakataan ja hänen lapsensa henkeä uhataan. Traynor johtaa Guerinin "The Monk" Hutchin jäljille. Tämä ei kuitenkaan ole syyllinen. Traynorin harhautuksesta, väkivallan uhasta, ja perheensä peloista huolimatta Guerin jatkaa työtään. Lopulta John Gilligan, joka toimii huumekaupan taustalla, murhauttaa Guerinin. Marttyyrimainen kuolema johtaa elokuvassa Irlannin hallinnon toimiin huumekauppaa vastaan.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Veronica Guerin" on paisuteltu ja pateettinen melodraama, joka lipsahtaa kiusallisen lähelle henkilöpalvontaa ylentäessään nimihenkilönsä täydelliseksi marttyyriksi. Samalla tarinan sankaritar jää tylsistyttävän yksiulotteiseksi ja kaavamaiseksi hahmoksi, jota ei pelasta edes osaava ja karismaattinen Cate Blanchett.
Huhuilijatinami

Huhuilijatinami ("Crypturellus undulatus") on Etelä-Amerikassa elävä ruskotinamien sukuun kuuluva tinamilintu. Huhuilijatinamiparit ja perheparvet voivat kommunikoida keskenään viheltävillä äänillä.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 28 cm. Lajin sukupuolet ovat samannäköiset ja höyhenistö on vahvasti poikkijuovainen. Huhuilijatinamin yläosa on harmaanruskea, pyrstö mustanharmaa. Huhuilijatinamilla on valkoiset posket ja harmaa kurkku, jossa on valkoisia täpliä. Lajin jalat ovat kellahtavanvihreät.
Levinneisyys.
Lajia tavataan Itä- ja Etelä-Kolumbiassa, Etelä-Venezuelassa, Lounais-Guyanassa, Itä-Ecuadorissa, Brasilian sademetsävyöhykkeellä, Boliviassa, Paraguayssa ja pohjoisimmassa Argentiinassa.
Elinympäristö.
Huhuilijatinami on paikkalintu, joka viihtyy aarnimetsissä sekä matalassakin pensas- ja tiheikkökasvillisuudessa.
Lisääntyminen.
Koiras parittelee useiden naaraiden kanssa, jotka kulkevat koiraalta toiselle. Pesä on matala maakuoppa, tiheän kasvillisuuden suojassa. Pesässä voi olla usean eri naaraan munimia munia, joita koiras hautoo.
Ravinto.
Huhuilijatinamin ravintoa ovat marjat, hedelmät ja hyönteiset.
Dresdenin synagoga

Dresdenin synagoga on synagoga saksalaisessa Dresdenin kaupungissa, Altstadtin eli vanhankaupungin laidalla. 
Vanha synagoga.
Dresdenin vanha synagoga rakennettiin vuosina 1839–1840 saksalaisen arkkitehdin Gottfried Semperin suunnitelmien pohjalta. Se tuhosivat natsit kristalliyönä vuonna 1938. Ainoa siitä jäljelle jäänyt esine on sen katossa sijainnut Daavidin tähti. 
Uusi synagoga.
Dresdenin uusi, nykyinen synagoga rakennettiin samalle paikalle kuin Semperin suunnittelema aiempi synagoga. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Rena Wandel-Hoefer ja Wolfgang Lorch. Heidät valittiin tehtävään kansainvälisen arkkitehtikilpailun tuloksena. Synagoga vihittiin käyttöön vuonna 2001 ja vuonna 2002 se valittiin vuoden eurooppalaiseksi rakennukseksi.
Timo Tervo

Timo Tervo (oik. Timo Antero Tervomaa; 28. tammikuuta 1950 Jokioinen – 24. lokakuuta 2014 Espoo) oli suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Ennen soolouraansa Tervo toimi Erkki Liikasen Aikapommi-yhtyeessä laulajana. Vuonna 1969 Tervo osallistui "Syksyn säveleen" ja sijoittui kappaleella "Maailmantäysi aikaa" kahdeksanneksi. Kappale julkaistiin myös singlenä. 1970-luvun alussa Tervo liittyi Karma-yhtyeeseen. Karman hajottua Tervo lauloi duettona yhdessä Sinikka Niittykosken kanssa nimellä Sini &amp; Timo, ja kaksikko julkaisi yhden albumin. Vuonna 1985 Tervo aloitti varsinaisen soolouransa. Tervo julkaisi kahdeksan albumia ja hänen tunnetuimpia kappaleitaan olivat muun muassa "Tule lähemmäksi", "Katseen kosketus" ja vuonna 1969 julkaistu "Maailmantäysi aikaa".
Tervo kuoli liikehermoja rappeuttavaan ALS-tautiin. Hän oli kuollessaan 64-vuotias. Timo Tervon tytär Jonna Tervomaa on myös laulaja.
Paksunokkauikku

Paksunokkauikku, aikaisemmalta nimeltään kirjonokkauikku ("Podilymbus podiceps") on pieni, läntisen pallonpuoliskon laajimmalle levinnyt uikkulaji. Atitlaninuikun kuoltua sukupuuttoon se on kirjonokkauikkujen suvun ("Podilymbus") ainut elävä uikkulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Paksunokkauikku on 38 senttiä pitkä, ruskea, pieni, pitkäkaulainen ja nimensä mukaisesti paksunokkainen (nokka on lyhyt ja korkea). Ruumiinmuoto on samaten lyhyt ja korkea, ja pesimäaikana lajin tunnistaa mustista juovista kurkussa ja nokassa. Sukupuolet ovat samannäköiset.
Levinneisyys.
Laji pesii Kanadassa, Yhdysvalloissa ja suuressa osassa Etelä-Amerikkaa. Pohjoisessa pesivät linnut ovat muuttolintuja, jotka siirtyvät etelän vesille isoina parvina. Tropiikissa elävät yksilöt ovat paikkalintuja. Lajia on tavattu pari kertaa myös Euroopassa harhautuneena.
Lisääntyminen.
Pesä kelluu veden pinnalla ja se on tehty kasveista.
Ravinto.
Paksunokkauikku sukeltaa ruuakseen äyriäisiä, kaloja ja muita vesien pieneläimistöä.
Biologinen vedenpuhdistus

Biologisella vedenpuhdistuksella tarkoitetaan veden puhdistamista käyttäen biokemiallisia prosesseja ja biologisia organismeja, kuten bakteereita. Biologiset prosessit voivat olla aerobisia tai anaerobisia. Menetelmällä voidaan puhdistaa vedestä tavanomaisten ravinteiden (typpi ja hiili) lisäksi monia erittäin myrkyllisiä kemikaaleja, kuten hiilivetyliuottimia ja isosyanaattia.
Biosuotimia eli bioreaktoreita on olemassa eri kokoisia käyttötarkoituksesta ja tyypistä riippuen aina pienistä akvaariosuotimista valtaviin jätevedenpuhdistuslaitoksiin asti.
Jotkin ravinteet (kuten fosfori) ja kiintoaineet on helpompaa poistaa vedestä mekaanisesti tai kemiallisilla ja fysikaalisilla menetelmillä. Tavallisesta kotitalousjätevedestä puhdistetaan lähinnä kiintoaineet ja ravinteet kuten typpi, hiili ja fosfori.
Biologinen vedenpuhdistamo on yksi jätevedenpuhdistuksen menetelmä. Se on järjestelmä, jossa tietyn alueen tai itsenäisen yksikön, kuten esimerkiksi laivan, jätevedet kootaan yhteen pisteeseen. Ensin jätevedestä suodatetaan pois kiinteät yksittäiset kappaleet, malliesimerkkinä viemäriin joutuneet hammasproteesit. Sitten liete johdetaan altaaseen, jossa on tarkoitusta varten kasvatettu bakteerikanta, joka elää likaveden ravinteilla. Kun ravinteet on kulutettu, vesi poistuu altaasta sellaisen suodattimen läpi, että bakteerit jäävät altaaseen. Nyt vesi kulkee vielä erillisen selkeytysprosessin läpi ja voidaan pumpata joko poistoviemäriin, imeyttää maahan tai laivassa laskea mereen.