tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matti Annila

Matti Jalmari Annila (14. joulukuuta 1903 Sääksmäki – 22. lokakuuta 1982 Helsinki) oli maanviljelystalouden asiantuntija ja maatalousneuvos, joka sai professorin arvonimen.
Henkilöhistoria.
Matti Annilan vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Annila ja Aino Nikkilä ja puoliso vuodesta 1934 Hilkka Paavola. Annila tuli ylioppilaaksi 1923 ja valmistui agronomiksi 1929, maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1938. Annila oli Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen piirikonsulentti 1929–1938, Maatalousseurojen keskusliiton karjatalouskonsulentti 1938–1946 ja maataloushallituksen osastopäällikkö ja maatalousneuvos 1946–1968. Pääjohtajan sijaisena hän toimi 1958–1968. Helsingin yliopiston dosentti Annila oli 1940–1962 ja assistentti 1945–1959. Hän työskenteli Ruotsin maatalouden työvoima-avun hoitajana 1942–1946 ja oli useiden eri työryhmien ja komiteoiden jäsen ja puheenjohtaja. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1970.
Su Helen Galaz

Su Helen Galaz (s. 27. toukokuuta 1991) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Chilen naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 35 maaottelua. MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua.
Galaz edustaa espanjalaisseura Zaragozaa.
Daniela Zamora

Daniela Zamora (s. 13. marraskuuta 1990) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Chilen naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 40 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Chilen kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Rosario Balmaceda

Rosario Balmaceda (s. 26. maaliskuuta 1999) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Chilen naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä yhdeksän maaottelua. MM-kilpailuissa hän pelasi Chilen kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Saarijärvi (Jyväskylä, Saakoski)

Saarijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Jyväskylässä Korpilahdella Saakosken lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 577 hehtaaria eli 5,8 neliökilometriä, ja se on 7,1 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Se sijaitsee Päijänteen länsipuolella noin 30 kilometriä Jyväskylän keskustasta lounaaseen. Saarijärvellä on useita omintakeisia paikannimiä, kuten Benjaminpytty ja Kaarteennenä.
Siinä on yhdeksän saarta, joiden pinta-ala on 10,6 hehtaaria eli noin 1,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista Vuohisaari on yli hehtaarin suuruinen, loput kahdeksan saarta ovat yli aarin kokoisia. Saaria ovat muun muassa Karhusaari, Kattilasaari, Majasaari ja Selkäsaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 43,99 miljoonaa kuutiometriä eli 0,04399 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys on 25,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Selkäsaaren länsipuolella olevassa syvänteessä . Järvellä on syvyyskarttojen mukaan pitkä ja järven pituussuuntaan kulkeva syvänne, missä on monia yli 15 metriä syviä alueita. Järven länsipuolella sijaitsee vielä 22 metriä syvä kohta ja Selkäsaaren kaakkoispuolella laaja yli 20 metriä syvä alue.
Järven rantaviivan pituus on 35,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Saarijärven alueeseen (14.272) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy. Järven laskujoki Saajoki alkaa Kylmälänlahdelta ja laskee lähes viiden kilometrin päässä Saalahdella ensin Koskenlampeen ja sitten Päijänteen Saalahteen.
Yessenia López

Yessenia López (s. 20. lokakuuta 1990) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Chilen naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi yhden ottelun kokonaan ja tuli kahdessa vaihtopelaajana kentälle.
López on kotimaansa lisäksi pelannut Espanjassa Huelvan joukkueessa.
Tyhjötislaus

Tyhjötislaus tai alipainetislaus on tislausmenetelmä, jossa hyödynnetään pienennettyä painetta, mikä laskee useimpien nesteiden kiehumispistettä. Kuten tislaus muutenkin, tyhjötislaus erottelee aineita toisistaan kiehumispisteiden erojen perusteella. Tyhjötislausta käytetään, kun tislauksessa erotettavan aineen kiehumispistettä on vaikea saavuttaa, tai se aiheuttaa yhdisteen hajoamisen, tai yksinkertaisesti energiansäästön vuoksi, kun pienemmän paineen ansiosta lämmitystä tarvitaan vähemmän. Paineen pienentäminen laskee yhdisteiden kiehumispisteitä. Kiehumispisteen alenema on laskettavissa Clausiuksen–Clapeyronin yhtälön avulla.
Tyhjötislaus tavallisesti parantaa hyötysuhdetta, ja meriveden tyhjötislaus on yksi tehokkaimmista meriveden suolanpoiston menetelmistä. Tyhjötislausta on käytetty myös hiilidioksidin erottamiseen vedestä. Öljynjalostusteollisuus hyödyntää tyhjötislausta raakaöljyn jakeiden erottelussa. Tyhjötislaus on oleellinen myös mäntysuovan valmistuksessa.
Kanjana Sungngoen

Kanjana Sungngoen (s. 21. syyskuuta 1986) on thaimaalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Thaimaan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 59 maaottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. MM-kilpailuissa hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi kaikki kolme ottelua alusta loppuun sekä teki Thaimaan ainoan maalin koko kisoissa.
Rocío Soto

Rocío Soto (s. 21. syyskuuta 1993) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Chilen naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 35 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pelasi yhden ottelun kokonaan ja tuli yhden lopussa vaihtopelaajana kentälle.
Soto siirtyi vuonna 2018 kotimaansa Colo-Colosta edustamaan espanjalaisseura Zaragozaa.
Eurooppa-liigan kauden 2019–2020 karsintavaihe ja play-off-kierros

Eurooppa-liigan kauden 2019–2020 karsintavaihe pelattaan 27. kesäkuuta – 15. elokuuta 2019 ja play-off-kierros 22. – 29. elokuuta 2019. Karsintavaihe koostuu esikarsinnasta sekä kolmesta karsintakierroksesta. Ennen lohkovaihetta pelataan vielä play-off-kierros.
Esikarsinta.
Esikarsinnan ensimmäiset osaottelut pelataan 27. kesäkuuta ja toiset osaottelut 4. heinäkuuta 2019.
&lt;section begin="esikarsinta"/&gt;
&lt;section end="esikarsinta"/&gt;
Ottelut.
"St Joseph's voitti 3–1 yhteistuloksella."
1. karsintakierros.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 11. ja toiset osaottelut 18. heinäkuuta.
&lt;section begin="1. kierros"/&gt;
&lt;section end="1. kierros"/&gt;
2. karsintakierros.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 25. heinäkuuta ja 1. elokuuta.
3. karsintakierros.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 8. elokuuta ja 15. elokuuta.
Play-off-kierros.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 22. elokuuta ja 29. elokuuta.
Verkatehtaankatu

Verkatehtaankatu voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Sunisa Srangthaisong

Sunisa Srangthaisong (s. 6. toukokuuta 1988) on thaimaalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Thaimaan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 91 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän on kuulunut MM-kisajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 kisoissa.
Taavetin lukio

Taavetin lukio on yksisarjainen lukio, joka sijaitsee Luumäen kuntakeskuksessa Taavetissa. Lukion kanssa samoissa Taavetin koulukeskuksen tiloissa toimii ala- ja yläkoulu. Lukio sai 2014 uudet, remontoidut tilat.
Lukio on ollut yksi Etelä-Karjalan parhaista ylioppilastutkintojen tuloksissa. Valtakunnallisesti se oli STT:n lukioselvityksessä 2021 maan paras pieni lukio. Tässä vertailussa keväällä 2021 ylioppilaaksi päässeiden oppilaiden pakollisten aineiden arvosanat olivat kehittyneet kolme vuotta aiempiin keskikoulun päättötodistuksiin verrattuna erityisen hyvin. 
Syksyllä 2022 lukiossa opiskelee 57 lukiolaista. Keväällä 2021 lukiosta valmistui kahdeksan ylioppilasta.
Stereo (duo)

Stereo (tyyliteltynä STEREO) on suomalainen EDM-duo, jonka muodostavat Haloo Helsinki! -yhtyeestä tunnetuksi tulleet Jere Marttila ja Leo Hakanen. Yhtye on ollut toiminnassa toistaiseksi vain Haloo Helsingin tauon aikana vuosina 2018–2019.
Salesforce.com

Salesforce.com, Inc. on yhdysvaltalainen ohjelmistoyritys.
Se osti Tableau Softwaren 15,3 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla vuonna 2019.
Salesforce osti Slackiä kehittävän Slack Technologiesin 27,7 miljardin dollarin hintaan 2021.
Kenneth N. Stevens

Kenneth Noble Stevens (maaliskuussa 1924 – 19. elokuuta 2013 ) oli puheteknologian uranuurtaja ja johti puhekommunikaatioryhmää elektroniikan tutkimuslaboratoriossa Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT). Hän väitteli 1952. Sai apulaisprofessuurin 1954, professuurin 1963 ja "Clarence J. Lebel Chaired" professuurin 1977.
Charles Rader

Charles Michael Rader (20. toukokuuta 1939 New York ) on digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) uranuurtaja Lincolnin laboratoriossa Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT) 1960-luvulta saakka.
Paha Kuningatar (Disney)

Paha Kuningatar tunnetaan myös nimillä Kuningatar Grimhilde ja "Lumikin äitipuoli" on Grimmin veljesten vuoden 1812 Lumikki -tarinassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Paha Kuningatar on esiintynyt Disneyn ensimmäisessä pitkässä animaatioelokuvassa "Lumikki ja seitsemän kääpiötä" ja on ensimmäinen Disney-elokuvien virallinen antagonisti. Paha Kuningatar kuvataan kauniinnäköisenä ja kylmäsydämisenä julmana hallitsijana, joka asuu linnassaan ja hänellä on Taikapeili, jolta hän säännöllisesti kysyy, onko hän maailman kaunein ihminen. Kuningatar määräsi metsästäjän hankkiutumaan Lumikista eroon taikapeilin kerrottua hänelle Lumikin olevan häntä kauniimpi. Pahalla Kuningattarella on myös taikavoimia, joita hän käytti muuntautuakseen vanhannäköiseksi naiseksi huijatakseen Lumikkia haukkaamaan myrkkyomenaa. Myöhemmin Paha Kuningatar yritti murskata kääpiöt valtavan kiven alle, mutta hän putosi kuolemaansa salaman hajotettua kallionkielekkeen, jonka päällä hän seisoi, jolloin kivi putosikin hänen päälleen, minkä jälkeen tilannetta seuranneet korppikotkat söivät hänen ruumiinsa.
Paha Kuningatar esiintyy myös "Olipa kerran" -sarjassa, jossa hän loi kirouksen, joka lähetti kaikki Lumotun Metsän asukkaat maahan ilman taikuutta muistinsa menettäneinä. Paha kuningatar toimi Storybrooke-nimisen kaupungin pormestarina nimellä Regina Mills ollen tyrannimainen hallitsija. Viidennellä kaudella Regina erotti itsestään pahan puoliskonsa, joka toimi kuudennella kaudella omana Paha Kuningatar-hahmonaan.
Elokuvassa "Lumikki ja metsästäjä" (2012) Paha Kuningatar kuvattiin Ravenna-nimisenä velhottarena, joka nousi valtaan surmattuaan kuninkaan ja vangitsi Lumikin linnaansa. Ravennalla oli myös Finn-niminen veli. Ravenna piti itsensä nuorekkaana imemällä itseensä nuorten lasten nuoruuden. Taikapeili kertoi Ravennalle, että Lumikin sydämen avulla hänestä tulisi kuolematon. Myöhemmin Lumikki karkasi vankeudestaan ja kohtasi metsästäjän, joka auttoi häntä kukistamaan Ravennan miehet kääpiöiden avulla ja Lumikki iski Ravennaa tikarilla sydämeen surmaten tämän, jonka jälkeen Lumikki kruunattiin kuningattareksi. Ravenna esiintyi myös elokuvan jatko-osassa "Metsästäjä ja talvinen taistelu" (2016). 
"Descendants"-elokuvasarjassa paljastuu, että Paha Kuningatar on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille ja hänellä on Evie-niminen tytär. Paha Kuningatar kilpaili Pahattaren kanssa saaren hallinnasta ja myöhemmin Pahatar vangitsi Pahan Kuningattaren tämän linnaan 10 vuoden ajaksi, koska tämä ei kutsunut Malia Evien kuusivuotissyntymäpäiville. Kun Evie yhdessä Malin, Jayn ja Carlosin kanssa kutsuttiin Auradoniin, Paha Kuningatar antoi Evielle pienen taikapeilin avuksi, jotta nelikko saisi varastettua Hyvän Haltiakummin taikasauvan.
Paha Kuningatar vanhan naisen hahmossaan on nähty myös "Mikin klubi" -sarjassa ja vuoden 2013 "Mikki Hiiri" -sarjan jaksossa "Sukkarosvo". Paha Kuningatar teki myös cameo-roolin elokuvassa "Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?", jossa hänet nähtiin Toontownissa vanhan naisen hahmossaan ylittämässä katua mennessään omenapuotiin.
James L. Flanagan

James Loton Flanagan (26. elokuuta 1925 – 25. elokuuta 2015) oli puheteknologian uranuurtaja ja Rutgersin yliopiston Advanced Information Processing -yksikön johtaja. Hän työskenteli Bellin laboratoriossa 33 vuotta ennen siirtymistään Rutgersin yliopistoon. Flanagan väitteli vuonna 1955. Hän oli Kenneth N. Stevensin oppilas.
Tarasov

Tarasov tai Tarasova on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Meksiletiini

Meksiletiini on lidokaiinin kaltainen lääkevalmiste, joka on alun perin kehitetty sydämen rytmihäiriöiden lääkkeeksi. Se on tehonnut erityisesti vaikeaan kammiolisälyöntisyyteen. Sillä on myös muita ominaisuuksia esimerkiksi hermokivun hoidossa. Suomessa valmistetta on aiemmin myyty reseptilääkkeenä nimellä "Mexitil", mutta se on muuttunut välillä jopa erityisluvan vaativaksi.
Valmiste imeytyy suun kautta, mutta sitä on annettu myös injektioina. Maksa osallistuu lääkkeen metaboliaan, mutta varsinaisesti lääke poistuu elimistöstä munuaisten kautta virtsaan.
Sivuvaikutukset.
Meksiletiinin sivuvaikutuksina on kuvattu pahoinvointia ja neurologisia oireita kuten silmänvärvettä ja kaksoiskuvia. Meksiletiini voi pahentaa parkinsonismin oireita.
Paromomysiini

Paromomysiini (C23H45N5O14) on aminoglykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä alkueläin-, bakteeri- ja loismatoinfektioiden hoitamiseen. Paromomysiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. Paromomysiiniä tuottavat useat "Streptomyces"-suvun aktinobakteerit ja ensimmäisen kerran se eritettiin lajista "Streptomyces rimosus" f. "paromomycinus"
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa paromomysiini on valkoista kiinteää ainetta, joka liukenee veteen ja hieman alkoholeihin. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +65, Bakteereista paromomysiini tehoaa Pseudomonas aeruginosa-lajiin ja enterobakteereihin, mutta antibioottina sitä käytetään harvoin. Se sitoutuu bakteerien ribosomin 30 S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Vaikutusmekanismi alkueläimiin ja loismatoihin ei ole tarkassti tiedossa, mutta paromomysiini on aminoglykosideista ainoa, joka tehoaa niihin. Proteiinisynteesin eston lisäksi syynä voi olla loisten aineenvaihdunnan ja soluhengityksen esto. Paromomysiini tehoaa useisiin alkueläimiin ja eräisiin heisimatoihin. Paromomysiini annostellaan suun kautta tablettina, ruiskeena suoneen lihakseen tai paikallisesti voiteena. Paromomysiiniä käytetään useimmiten sulfaattisuolana muun muassa giardiaasin, amebiaasin, leishmaniaasin ja trikomoniaasin hoidossa. Sitä voidaan myös käyttää raskauden aikana, toisin kuin monia muita alkueläinlääkkeitä.
Haittavaikutukset.
Tyypillisiä paromomysiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat vatsakivut, huonovointisuus, oksentelu ja ripuli. Se voi olla myös myrkylistä munuaisille. Monien muiden aminoglykosidien tavoin paromomysiini voi olla myrkyllistä myös kuulohermolle ja voi aiheuttaa jopa kuuroitumisen.
Valmistus.
Paromomysiiniä tuotetaan bioteknisesti aktinobekteerien "Streptomyces rimosus" f. "paromomycinus" tai "S. krestomyceticus" avulla.
Achim Beierlorzer

Achim Beierlorzer (s. 20. marraskuuta 1967) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
Ura.
Beierlorzer aloitti uransa FC Nürnbergissä. Pelipaikkaa edustusmiehistöön ei tullut, vaan Beierlorzer siirtyi kahden reservijoukkueessa viettämänsä kauden jälkeen Jahn Forchheimiin. Hän edustis seuraan yhden kauden siirtyen 1989 Greuther Fürthiin. Beierlorzer pelasi seurassa seitsemän kautta esiintyen välillä myös Fürthin reservijoukkueessa. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2002 SC 04 Schwabachissa.
Kaudella 2002/03 Beierlorzer debytoi valmentajana SC Schwabachissa, josta siirtyi kauden jälkeen SV Kleinsendelbachiin. Hän toimi amatööriseuran pelaajavalmentajana vuoteen 2010 saakka, jolloin lopetti aktiiviuransa 42-vuotiaana. Peliuran päätyttyä hän palasi Greuther Fürthiin, jossa toimi alle 17-vuotiaiden joukkueen valmentajana 2010–2014. Beierlorzerin juniorivalmentajan ura jatkui kaudella 2014/15 RB Leipzigissa.
Helmikuussa 2015 Beierlorzerista tuli RB Leipzigin edustusjoukkueen päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Kausi päättyi Beierlorzerin komennossa 2. Bundesliigan 5. sijaan eikä joukkueen tavoite noususta Bundesliigaan toteutunut. Kauden jälkeen Ralf Rangnick nousi päävalmentajaksi ja Beierlorzer jatkoi apuvalmentajana. Kausi päättyi 2. Bundesliigassa toiseen sijaan ja nousuun pääsarjatasolle. Kauden jälkeen Beierlorzer siityi takaisin Leipzigin juniorivalmentajaksi.
Kesäkuussa 2017 Beierlorzer allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Jahn Regensburgin kanssa. Debyyttikaudellaan Beierlorzer luotsasi nousijajoukkueen 2. Bundesliigassa peräti viidenneksi. Kauden jälkeen seura teki hänen kanssaan vuoteen 2022 ulottuvan jatkosopimuksen. Beierlorzerin ura Jahnissa jäi kuitenkin kahteen kauteen hänen tehtyään toukokuussa 2019 kaksivuotisen sopimuksen Bundesliigaan nousseen FC Kölnin kanssa. Kölnin kausi Bundesliigassa alkoi heikosti ja joukkueen voitettua vain kaksi pelaamistaan 11 liigaottelusta, päätyi seurajohto erottamaan Beierlorzerin marraskuussa 2019. Vain yhdeksän päivää Köln-potkujensa jälkeen Beierlorzerista tuli toisen Bundesliigan häntäpään joukkueen FSV Mainzin päävalmentaja. Beierlorzer onnistui luotsaamaan Mainzin turvaan putoamiselta ja joukkue säilytti sarjapaikkansa. Hän sai potkut syyskuussa 2020. Viimeisessä ottelussa päävalmentajana Mainz kärsi 4–1 tappion VfB Stuttgartille. Joulukuussa 2021 Beierlorzer toimi yhdessä ottelussa RB Leipzigin väliaikaisena päävalmentajana.
Aïssatou Tounkara

Aïssatou Tounkara (s. 16. maaliskuuta 1995) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 33 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului joukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan. Vuonna 2012 hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruutta.
Tounkara edustaa seuratasolla espanjalaista Atlético Madridia.
Julie Debever

Julie Debever (s. 18. huhtikuuta 1988) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä kolme ottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 30-vuotiaana lokakuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului Ranskan joukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan.
Emelyne Laurent

Emelyne Laurent (s. 4. marraskuuta 1998) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä viisi ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului joukkueeseen mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Laurent edustaa seuratasolla Lyonia.
Viviane Asseyi

Viviane Asseyi (s. 20. marraskuuta 1993) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 35 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2013. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa.
Asseyi edustaa seuratasolla Bordeaux'ta. Aiemmin hän on pelannut Rouenissa vuosina 2008–2010, Montpellierissä 2010–2016 ja Marseillessa 2016–2018.
Charlotte Bilbault

Charlotte Bilbault (s. 5. kesäkuuta 1990) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 45 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa yhden alkulohko-ottelun ja tuli vaihdosta kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa.
Bilbault on vuodesta 2019 edustanut Bordeaux'ta. Hänen aiempia seurojaan ovat CNFE Clairefontaine, Soyaux, Yzeure, Montpellier ja Paris FC, joka vuoteen 2017 oli nimeltään Juvisy.
Maéva Clémaron

Maéva Clémaron (s. 10. marraskuuta 1992) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä neljä ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului Ranskan joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Clémaron edusti seuratasolla pitkään AS Saint-Étienneä ja kausina 2017–2019 FC Fleury 91:tä. Vuonna 2019 hän siirtyi englantilaisseura Evertoniin.
Solène Durand

Solène Durand (s. 20. marraskuuta 1994) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän kuului Ranskan naisten maajoukkueeseen vuoden 2019 MM-kilpailuissa mutta ei ollut ennen kisoja päässyt vielä pelaamaan yhtään maaottelua ja jäi myös kisoissa varamaalivahdiksi. Nuorisomaajoukkueissa hän on pelannut yhden ottelun alle 16-vuotiaissa, 13 ottelua alle 17-vuotiaissa, 13 ottelua alle 19-vuotiaissa ja viisi ottelua alle 20-vuotiaissa.
Durand on edustanut seuratasolla Montpellieriä kausina 2009–2017 ja Guingampia vuodesta 2017.
Pauline Peyraud-Magnin

Pauline Peyraud-Magnin (s. 17. maaliskuuta 1992) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 65 ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän oli varamaalivahtina. EM-kilpailuissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi Ranskan ykkösmaalivahtina.
Peyraud-Magnin on vuodesta 2021 edustanut italialaista Juventusta. Aiemmin hän on pelannut pitkään Lyonissa, välillä kauden 2014–2015 Issyssä, kauden 2015–2016 Saint-Étiennessä ja kauden 2016–2017 Marseillessa sekä kaudet 2018–2020 englantilaisseura Arsenalissa ja kauden 2020–2021 espanjalaista Atlético Madridissa.
Vladislav Kreida

Vladislav Kreida (s. 25. syyskuuta 1999 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut FC Floraa vuodesta 2016 lähtien.
Hän aloitti uransa FC Štrommissa. Vuosilta 2008–2016 hän pelasi Tallinna JK Legionissa. Vuonna 2016 hän siirtyi FC Floraan ja vuonna 2018 hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa.
Hän pelasi Viron alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa 11. kesäkuuta 2019 Saksaa vastaan.
Luettelo kvasaareista

Tämä on luettelo kvasaareista.
Martti Vainio (professori)

Martti Vainio (s. 1960) on Helsingin yliopiston fonetiikan professori, joka on tutkinut mm. puhesynteesiä ja puheanalyysia.
Reijo Aulanko

Reijo Aulanko (s. 1953) on Helsingin yliopiston entinen fonetiikan lehtori. Hänen opettajinaan on ollut mm. professori Antti Iivonen.
Corrado Alvaro

Corrado Alvaro (1895 San Luca, Reggio Calabria, Italia – 1956 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija ja toimittaja.
Alvaro työskenteli Il Mondon avustajana ja vuosina 1930–1935 suurten italialaisten sanomalehtien kirjeenvaihtajana. Vuosina 1946–1947 hän oli Il Risorgimenton päätoimittaja.
Kaunokirjallisen uransa Alvaro aloitti ensimmäisen maailmansodan kokemustensa jälkeen ja julkaisi runokokoelman "Poesie grigioverdi" (1917). Ensimmäinen kaunokirjallinen proosateos oli novellikokoelma "L'amata alla finestra", joka ilmestyi 1929. Siinä kuvastuu hänen synnyinseutunsa ja sen tarusto. Sen jälkeen hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, esseitä ja näytelmä. Kesken jäänyt romaani "Belmoro" ilmestyi postuumisti 1957, ja siinä hän kritisoi kulutusyhteiskuntaa, joka pitää ihmisiä otteessaan.
Alvaron tuotannosta on suomennettu novelli "Viisikymmentä liiraa" (suom. Soma Rytkönen 1955) teoksessa "Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta" (2007); alkuteos "Cinquanta lire" teoksesta "Settantacinqu racconti".
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen tilastot

Tämä on luettelo erilaisista jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen tilastoista.
Parhaat maalintekijät kautta aikojen.
Tämä lista on maalimäärien osalta koottu englanninkielisestä Wikipediasta, ottelumäärien osalta taas otteluraporteista, joista osa on saatavilla Wikipediasta ja osa FIFAn sivuilta.
Siinä tapauksessa, että useammalla pelaajalla on sama määrä maaleja, on ylemmäksi listattu se pelaaja, joka on saanut tuon maalimäärän tehtyä ensimmäiseksi.
Parhaat maalintekijät tehokkuuden mukaan järjestettyinä.
Tähän luetteloon on otettu mukaan ne pelaajat, jotka ovat tehneet MM-kisoissa vähintään kahdeksan maalia. Mikäli useammalla kuin yhdellä pelaajalla maalimäärä per ottelu on sama, on enemmän maaleja tehnyt sijoitettu ylemmäksi.
Al-Wakran stadion

Al-Wakran stadion (, , aiemmin , ) on Al-Wakrassa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion.
Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2014 ja se avattiin 16. toukokuuta 2019. Stadionin yleisökapasiteetti 40 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista. Stadionin on suunnitellut Zaha Hadid ja hänen toimistonsa Zaha Hadid Architects. Suunnittelijoiden mukaan stadionin muotoilu perustuu perinteisten Dhow-veneiden purjeisiin.
Jouko Salokorpi

Jouko Juhani Salokorpi on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt 1990-luvulta alkaen Yleisradion kulttuuriaiheisissa ohjelmissa sekä radion että television puolella.
1990-luvun alussa Salokorpi työskenteli Radio Cityssä. Vuosina 1993–1994 hän teki Ylessä kokeellista ja ärhäkkää ajankohtaisohjelmaa "A-mok" yhdessä Heikki Hiilamon, Ari Korvolan, Kari Tervon ja Heikki Vuennon kanssa. Salokorpi on juontanut muun muassa Yle Radio 1:n arki-iltapäivien "Kultakuumetta" sekä televisiossa 1990-luvun loppupuolen "A-Bros"-ohjelmaa sekä 2000-luvun "Valopilkkua" ja "K-rappua". Sen jälkeen Salokorpi on toiminut eniten tv:n kulttuuriohjelmien tuottajan roolissa. 
Salokorven tuottamista ohjelmista "Sininen laulu – Suomen taiteiden tarina" sai vuonna 2005 TV:n faktasarjan Koura-palkinnon. Samana vuonna "Runoraati" pääsi Formaatti-Finlandian finalistien joukkoon. Vuonna 2008 Salokorven tuottama Mark Levengoodin haastattelusarja "Levengood Suomesta" palkittiin Kultainen TV -gaalassa vuoden parhaana keskusteluohjelmana. Arkkitehtuuriaiheinen "Suojele minua!" -ohjelmasarja sai vuoden 2011 Koura-palkintojen kunniamaininnan sekä Yhdyskuntasuunnittelun seuran tunnustuspalkinnon. 
Jouko Salokorven isoisä oli tiedustelu-upseeri Toivo Salokorpi ja äiti toimittaja-kirjailija Sinikka Salokorpi
Gunnar Fant

Gunnar Fant (8. lokakuuta 1919 – 6. kesäkuuta 2009) oli puhesynteesin ja puhetieteen uranuurtaja Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa (KTH) Tukholmassa. Fant perusti 1951 KTH:hon "Speech Transmission Laboratoryn" palattuaan opintomatkoiltaan (1949–1951) MIT:in ja Harvardin yliopistoista Yhdysvalloista. "Speech Transmission Laboratoryn" julkaisusarja on nimeltään "Quarterly Progress Report (STL-QPSR)".
TT Quick

TT Quick on vuonna 1979 Osbornsvillessä perustettu yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka oli suosittu klubibändi 1980-luvulla New Yorkissa ja New Jerseyn alueella. Yhtye on tehnyt kolme studioalbumia ja yhden livealbumin. Yhtye ei ole levyttänyt vuoden 2000 jälkeen mutta se on soittanut 2000- ja 2010-luvuilla satunnaisesti livekonsertteja.
Historia.
Yhtyeen alkuvuodet (1979–1983).
TT Quick sai alkunsa newyorkilaisesta coverbändistä Lazysta. Yhtye oli harkinnut nimenvaihdosta jo jonkin aikaa, ja sille tuli hyvä tilaisuus rumpalinvaihdoksen yhteydessä. Yhtyeellä oli vain vähän aikaa miettiä uutta nimeä ennen seuraavaa konserttia, jolloin yksi heistä ehdotti ”Let’s just  throw something together quick”. Tästä yhtye sai nimensä Thrown Together Quick eli lyhyesti TT Quick. 
Yhtyeestä tuli suosittu klubibändi 1980-luvulla New Yorkissa ja New Jerseyn alueella. Se oli tunnettu etenkin Mark Tornillon voimakkaasta laulusta sekä kitarististaan David Dipietrosta. Yhtyeen alkuvaiheissa se esitti tunnettuja kappaleita eri metalliyhtyeiltä mutta etenkin konsertit, missä se soitti kappaleita AC/DClta, tekivät sitä tunnetuksi.
Ensimmäiset levytykset (1984–1992).
Yhtye alkoi soittamaan omia kappaleita konserteissaan vuodesta 1982 alkaen. Pari vuotta myöhemmin se julkaisi Megaforce-levy-yhtiölle ensimmäisen, viisi kappaletta sisältävän EPn, TT Quick. Vuonna 1986 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Metal of Honor". Levyn kappaleet olivat klassista heavy metallia aikana, jolloin Yhdysvaltojen länsirannikolta alkunsa saanut glam metal kukoisti. 
Yhtyeelle oli varattu kiertue Euroopassa, kun Island Recordsin uusi johtaja päätti luopua heavy metal -yhtyeistä, ja lopetti yhtyeen sopimuksen. Samaan aikaan rumpali Erik Ferron isä sairastui vakavasti, ja hän päätti palata kotiinsa. Yhtye tuntui jäävän tyhjän päälle, ja se jäi tauolle. Lyhyen tauon jälkeen yhtye palasi levyttämään toista albumiaan "Sloppy Seconds", joka julkaistiin vuonna 1989. Parin vuoden kuluttua yhtye julkaisi livelevyn "Thrown Together", jonka jälkeen se jäi jälleen tauolle.
Paluu (2000–).
Vuonna 2000 yhtye palasi studioon, ja levytti kolmannen levynsä, "Ink". Seuraavana vuonna yhtye teki kiertueen mutta jäi sen jälkeen tauolle seitsemäksi vuodeksi kunnes palasi alkuperäisellä kokoonpanolla esiintymislavalle marraskuussa 2007. Vuonna 2008 yhtye esiintyi vain muutaman kerran ja jäi sen jälkeen jälleen pitkälle tauolle Mark Tornillon liityttyä Acceptiin. Yhtye on esiintynyt joitakin kertoja yhdessä vuoden 2013 jälkeen.
Goresoerd

Goresoerd on virolainen metalliyhtye, jonka musiikki on vaihtelee nopeatempoisesta grindcoresta ja death metallista hidastempoisempaan groove metalliin ja heavy hardcoreen. 
Historia.
Yhtye perustettiin vuonna 2004 ja se on julkaissut viisi albumia. Ensimmäisellä albumilla, joka sisälsi pelkkää grindcorea, laulukieli oli englanti. Sen jälkeen laulukieli vaihtui viroksi ja tyylilaji monipuolisemmaksi.
Yhtye on esiintynyt Suomessa vuoden 2011 Tuska Open Air Metal Festival -festivaaleilla ja vuoden 2019 Rockfestissä Hyvinkäällä.
Vääräjärvi (Espoo)

Vääräjärvi on Uudellamaalla Espoossa Velskolan kaupunginosassa Velskolan kartanon lounaispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Vääräjärvi on 1,1 kilometriä pitkä, 800 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 26 hehtaaria. Järven leveys ei tosiasiassa ole näin suuri, sillä sen muoto on vaihteleva ja mutkitteleva. Suurin leveys vastarannalle on itärannan nuotiopaikalta 200 metriä ja niemen ohi näkyy lahdenpohjukka 700 metrin päässä nuotiopaikalta. Järven keskelle työntyy kolme niemeä, jotka jakavat järven lahtimaisiin osiin. Järven ympäristössä kohoaa useita mäkiä, jotka kohoavat 20–40 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Jyrkimmät rantaan viettävät rinteet löytyvät eteläosista. Matkaa naapurijärviin Urjaan ja Kattilajärveen on lyhimmillään alle 150 metriä. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä. Järven ainoa asutus sijaitsee pohjoisrannassa Övergårdin tilalla. Sinne johtaa laskuojan ylittävä Vääräjärventie Velskolan kartanolta. Itärannassa on Nuuksion kansallispuiston nuotiopaikka, jonne johtaa eri suunnilta tulevat retkipolut.
Järven eteläpäässä länsirannan jyrkänteessä on Museoviraston tutkima kalliomaalaus, joka on kuitenkin varsin tuore eikä esihistoriallinen.
Luontoarvoja.
Järven pohjoisosassa Övergårdin tilasta on suojeltu muut alueet, jotka jäävät piha-alueiden ulkopuolelle. Tämä Väärän luonnonsuojelualue muodostavat metsämaata ja vesialueita 5,2 hehtaarin edestä. Muuten on koko järvi ja sen ympäristön metsät valtion omistamia luonnonsuojelualueita. Sekä yksityismaiden että valtion maiden suojelualueet sisältyvät Natura 2000-hankkeen Nuuksion kansallispuistoon (FI0100040, 56,43 km²).
Kansallispuiston retkipaikka sijaitsee järven itärannassa. Paikalla saa yöpyä ja käytössä on käymälä ja nuotiopaikka. Leirialueelle tulee polkuja Velskolan Pitkäjärveltä, Myllyjärveltä ja Kattilajärveltä.
Vesistösuhteet.
Vääräjärvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Se on Lakistonjoen valuma-alueen latvajärviä. Siihen tulee ojat Kattilajärvestä, Urjasta ja Hauklammesta. Kolme viereisen järven vedenpinnat ovat lähes samalla korkeudella. Sen laskuoja alkaa järven pohjoisosasta ja se virtaa yli 100-metrisenä Myllyjärveen. Vääräjärven vedenpinnan korkeus on 61,4 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 61,0 m (N60)).
Historiaa.
Helsingin seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1919 ja 1936 on Vääräjärvi piirretty suuremmaksi kuin se on tänään. Kartasta voi huomata, että Vääräjärvi ja Myllyjärvi ovat samaa järveä. Vääräjärven laskuojan kohdalla on kartassa kapea salmi. Jos tämä pitää paikkaansa, on Vääräjärven vedenpintaa laskettu. Vuoden 1958 peruskartassa on järvet erillisiä vesistöjä, Vääräjärven pohjoisrantaan on merkitty Övergårdin tila ja järvien välissä virtaavan ojan ylittää Vääräjärventie, joka tulee Velskolan kartanolta. Järven rannoille ei ole olut viljelytoimintaa.
Amfiprostyyli

Amfiprostyyli eli amfiprostylos () on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä on kummassakin päädyssä samanlaiset pylväiköt kuin prostyylitemppelissä. Pylväitä oli kummassakin päässä yleensä kaksi (distyyli amfiprostyyli) tai neljä (tetrastyyli amfiprostyyli).
Esimerkkejä.
Esimerkkejä amfiprostyylitemppelistä ovat muun muassa:
Astylos (arkkitehtuuri)

Astylos (, ’pylväätön’) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä ei ole lainkaan pylväitä. Pylväättömät temppelit olivat yksinkertaisia pelkästä naos-huoneesta eli cellasta koostuneita temppeleitä. Niissä saattoi olla myös pylväätön, pelkillä anta-seinillä reunustettu pronaos eli etuhuone. Astylos-tyyppiä käytettiin paitsi pienissä temppeleissä myös joissakin aarrekammioissa.
Krepidoma

Krepidoma () eli krepis () (”jalusta”, ”perustus”) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin näkyvissä oleva kivijalka. Se oli yleensä kolmiportainen ja suuremmissa temppeleissä sekä usein Sisilian temppeleissä neliportainen. Näin krepidoma muodosti portaikon temppelin ympärille kaikille sivuille.
Krepidoman ylin osa tunnetaan nimellä stylobaatti. Krepidoman alla eli maanpinnan alapuolella oli stereobaatti, jonka ylimmästä osasta käytetään nimeä euthynteria. Itaalisissa eli etruskisissa ja roomalaisissa temppeleissä krepidomaa vastasi podium, joka oli yleensä korkeampi.
Monopteros

Monopteros (, ’yksisiipinen’) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä oli pelkät kattoa tukeneet pylväät ulkosivulla, mutta ei naosta eli cellaa. Monopteros oli yleensä pyörötemppeli, ja sen katto oli usein kupolikatto.
Monopteros suojasi usein esimerkiksi alttaria, heeroksen hautaa tai muuta pyhää paikkaa.
Esimerkkejä.
Esimerkkejä monopteroksesta ovat muun muassa:
Podium (arkkitehtuuri)

Podium (lat.) on etruskilaisen ja roomalaisen temppelin korkea jalustamainen, maanpinnan yläpuolella oleva kivijalka. Podiumissa on yleensä temppelin sisäänkäynnin puolella korkea portaikko, joka on ainoa tie ylös temppelille.
Kreikkalaisessa temppelissä podiumia vastasi matalampi krepidoma, joka muodosti samalla portaikon kaikille sivuille temppelin ympärille.
Myllyjärvi (Espoo, Velskola)

Myllyjärvi () on Uudellamaalla Espoossa Velskolan kaupunginosassa Nuuksion järviylängöllä sijaitseva järvi.
Espoossa on kolme Myllyjärveä. Lahnuksen Myllyjärvi (10 ha) on suurin Espoon Myllyjärvistä, niistä toiseksi suurin Myllyjärvi (5 ha) sijaitsee Röylässä ja pienin Myllyjärvi (1 ha) puolestaan Velskolassa.
Maantietoa.
Myllyjärvi on 150 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se on muodostunut kolmen pienen mäen väliseen laaksoon. Järven ympäristö on alavaa ja soistunutta metsämaata. Järven rantasuot ovat syntyneet järvenlaskun seurauksena. Matalassa järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Nuuksion kansallispuisto.
Myllyjärvi on osa Nuuksion kansallispuiston järvimosaiikkia (FI0100040, 5 643 km²). Sen lähin naapurijärvi on Vääräjärvi lounaassa. Molempien järvien vesialueet kuuluvat myös mukaan Natura-alueeseen ja siten myös kansallispuistoon.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Vääräjärvi laskee varsin lyhyttä ojaa myöten Myllyjärven lounaispäähän ja Myllyjärvi itse laskee mäenrinnettä ala peltoalueelle, jossa peltojen johto-ojat muodostavat Raasillanojan yläjuoksun. Myöhemmin Raasillanoja muuttuu Lakistonjoeksi, joka laskee Lepsämänjokeen. Myllyjärven vedenpinnan korkeus on 61,0 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 60,1 m (N60)).
Historiaa.
Helsingin seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1919 on Myllyjärvi ja Vääräjärvi piirretty yhdeksi järveksi, jonka karttanimi on Vääräjärvi. Järvi on merkitty Wällskogin kylään (), jossa Kertassa sijaitsee Velskolan kartanon kaksi suurta rakennusta. Järvi on tuolloin ollut autiona. Tilanne on vuoden 1935 taloudellisessa kartassa muuten sama, mutta tästä kartasta puuttuu toinen rakennus. Vuoteen 1958 mennessä tapahtui paljon. Vääräjärvi on peruskarttaan piirretty kahdeksi järveksi, Vääräjärveksi ja Myllyjärveksi, joiden vedenpinnoilla on 0,8 metrin korkeusero, ja joiden väliin on merkitty tie. Vähäjärveen on ilmeisesti tehty järvenlasku. Vääräjärven rannalla on Övergårdin kotitila ja Myllyjärvellä Myllyjärven maatila. Viimeksi mainitulle on lohkaistu emätilasta maa-alue, jossa on järven rantaan ulottuva peltopalsta ja kauempana metsässä toinen peltomaa. Molemmat pellot on raivattu suomaahan. Myllyjärvi on ilmeisen matala, sillä se on merkitty ruohottuneeksi kosteikoksi. Tilanne säilyy seuraavissa vuosien 1961 ja 1972 peruskartoissa samanlaisena, mutta vuoden 1984 kartassa maatilan toiminta on loppunut ja pellot on metsitetty. Myös järven rantaviiva on muuttunut ilmeisesti rantojen soistumisen vuoksi.
Prostyyli

Prostyyli eli prostylos () on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä on pylväät vain sisäänkäynnin puoleisessa päädyssä. Pylväitä oli yleensä kaksi (distyyli prostyyli) tai neljä (tetrastyyli prostyyli).
Vastaavankaltainen temppeli, jossa oli pylväät kummassakin päässä, oli amfiprostyyli.
Esimerkkejä.
Esimerkkejä prostyylitemppelistä ovat muun muassa:
Stereobaatti

Stereobaatti () on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin kivijalan alin, maanpinnan alapuolella oleva osa. Euthynteria (, alun perin ’peräsinmelan kiinnityspaikka’) on stereobaatin ylin, joskus osittain näkyvissä ollut osa.
Stereobaatin ja sen euthynterian päällä sijaitsi kivijalan kokonaan maanpinnan yläpuolella ollut osa eli krepidoma.
Myllyjärvi (Espoo, Lahnus)

Myllyjärvi () on Uudellamaalla Espoossa Lahnuksen kaupunginosassa, Lahnuksen ja Luukin välissä, sijaitseva järvi.
Espoossa on kolme Myllyjärveä. Lahnuksen Myllyjärvi (10 ha) on suurin Espoon Myllyjärvistä, niistä toiseksi suurin Myllyjärvi (5 ha) sijaitsee Röylässä ja pienin Myllyjärvi (1 ha) puolestaan Velskolassa.
Maantietoa.
Myllyjärvi on 500 metriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,7 hehtaaria. Se on muodostunut etelässä Myllymäen (Kvarnbackarna), idässä Vesmäen (Harsbacken) ja muualla sijaitsevien pienempien kallioisten mäkien väliseen painanteeseen. Järven keskellä sijaitsevat jyrkkärinteiset mäet yhdistyvät niemeksi, joka jakaa järven kahdeksi lahdeksi. Niemen länsipuolelle jää Haaraviiki (), joka on kapea ja 400 metriä pitkä jyrkkärantainen lahti, ja oikealle puolelle jää järven pääallas. Myllyjärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Niiden mukaan järvi on pääosin yli 3 metriä syvä, mutta järven itäosassa on yli 6-metrinen syvänne. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria.
Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja rannat ovat metsämaata, joka on soistunutta vain järven pohjoispäässä. Lahnus sijaitsee järven itäpuolella ja sen asuinalue työntyy Vesmäen kohdalla lähes kiinni rantaan. Rannoilta löytyy kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Etelärannassa on Espoon kaupungin ylläpitämä uimaranta ja länsirannat ovat osittain luonnonsuojelualuetta.
Luontoarvoja.
Myllyjärven luoteisosan pohjoispuoli on Luukin luonnonsuojelualueetta, joka on perustettu vuonna 2008 yksityismaille. Lammen vesialue ei sisälly suojelualueeseen, jonka pinta-ala on noin 140 hehtaaria. Suojelualue kuuluu valtaosiltaan Natura 2000 -verkostoon, vanhojen metsien suojeluohjelmaan ja valtakunnallisesti arvokkaaseen Käärlammen kallioalueeseen. Alueella vuorottelevat kalliomänniköt ja -jyrkänteet kapeiden soiden ja rehevien purolaaksojen kanssa. Käärlammen kallioalue on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi. Suojelualueella on useita lampia.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lepsämänjoen alaosan alueeseen (21.041) järvi kuuluu. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa ja sen laskuoja Myllyjärvenoja alkaa pohjoispään luusuasta. Myllyjärvenoja virtaa Lahnuksen pelloille, jossa pelto-ojat kootaan johto-ojaksi, joka jatkaa Valkojana koilliseen päin metsäiseen jokilaaksoon. Laaksossa Valkoja mutkittelee meanderoiden ja lopulta yhtyy Simolan ja Vestran välissä Lepsämänjokeen. Laskuojan kokonaispituus on yli viisi kilometriä. Myllyjärven vedenpinnan korkeus on 58,5 metriä (N2000, ennen se oli 58,1 m (N60)) ja Valkojan suistossa se on noin 30 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 28 metriä.
Javier Ontiveros

Javier "Javi" Ontiveros Parra (s. 9. syyskuuta 1997 Marbella, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Marbellasta kotoisin oleva Ontiveros liittyi Málaga Club de Fútbolin junioriakatemiaan vuonna 2010, jota ennen hän oli pelannut Vázquez Culturalin ja Real Betisin akatemioissa. 24. kesäkuuta 2015 hänet nostettiin suoraan edustusjoukkueen harjoituskaudelle ilman esiintymisiä seuran reservijoukkueessa.
Ontiveros pelasi ensimmäisen ottelunsa reservijoukkueessa 22. elokuuta 2015 CD Comarca del Mármolia vastaan maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Ensimmäisen maalinsa hän teki 13. syyskuuta 2015 ottelussa CD Rincónia vastaan.
21. marraskuuta 2015 Ontiveros teki debyyttinsä edustusjoukkueessa vierasottelussa Espanyolia vastaan. Hän pelasi ensimmäisellä pääsarjakaudellaan edustusjoukkueessa vain neljä ottelua, mutta onnistui maalinteossa 11 kertaa reservijoukkueen puolella.
31. tammikuuta 2018 hän siirtyi kauden loppuun kestävällä lainasopimuksella Valladolidiin.
Lampipallosimpukka

Lampipallosimpukka eli lampisimpukka ("Musculium lacustre" syn. "Sphaerium lacustre") on pienikokoinen makeassa vedessä elävä nilviäislaji. 
Sen nelikulmainen kuori on ohut, harmahtava, halkaisijaltaan 8-12 millimetriä.
Lampipallosimpukka sopeutuu monenlaisiin vesioloihin ja pärjää myös rehevöityneissä, vähähappisissa lampareissa, mahdollisesti siksi että se kykenee nousemaan lähemmän pintaa missä happea on enemmän. Sitä tavataan laajasti pohjoisella pallonpuoliskolla, ja se on levinnyt myös Australiaan.
Frida Maanum

Frida Leonhardsen Maanum (s. 16. heinäkuuta 1999) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 7. kesäkuuta 2025 mennessä 90 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän tuli Norjan viidestä ottelusta neljässä kentälle vaihtopelaajana. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ottelua ja tuli yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle sekä teki yhden Norjan neljästä maalista Pohjois-Irlantia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi avauskokoonpanossa kolme alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Japania vastaan.
Maanum on edustanut kotimaassaan Lyniä ja vuonna 2017 Stabækia sekä Ruotsissa Linköpingiä. Kesällä 2021 hän siirtyi englantilaisseura Arsenaliin. Hän on pelannut Englannin Superliigassa neljän kauden aikana 86 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia.
Synne Skinnes Hansen

Synne Skinnes Hansen (s. 12. elokuuta 1995) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 26. kesäkuuta 2022 mennessä 26 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Hansen on edustanut kotimaassaan vuosina 2013–2016 Røaa, vuosina 2017–2019 Lillestrømiä ja vuodesta 2021 Rosenborgia. Tammikuusta 2020 elokuuhun 2021 hän edusti ruotsalaista Linköpingiä.
Michael O’Dell

Michael L. O’Dell on Tampereen yliopiston entinen fonetiikan yliopistonlehtori. Hänen keskeisenä tutkimuskohteenaan on puheen prosodia, erityisesti puherytmi, ajoitus ja kvantiteetti.
Einar Meister

Einar Meister (s. 10. lokakuuta 1957 ) on puheteknologian kehittäjä Tallinnan teknillisessä yliopistossa. Hänellä on määräaikainen kieliteknologian professuuri Itä-Suomen yliopistossa 2018 eteenpäin.
Martti Vainio (täsmennyssivu)

Martti Vainio -nimisiä henkilöitä ovat:
İsmail Erez

İsmail Erez (28. syyskuuta 1919 - 24. lokakuuta 1975) oli turkkilainen diplomaatti, jolla oli useita korkean tason virkoja Turkin ulkoministeriössä.
Elämä ja ura.
İsmail Erez syntyi 28. syyskuuta 1919 Istanbulin Bakırköyn alueella. Hänen vanhempansa olivat juristeja, Hasan Tahsin Erez ja Emine Şahande. İsmailin äiti kuoli, kun İsmail oli vain kaksi vuotta vanha. İsmail valmistui Galatasarayn lukiosta, jatkoi valtiotieteelliseen korkeakouluun vuonna 1939 ja valmistui vuonna 1943. İsmail Erez meni sitten Turkin ulkoministeriöön ja työskenteli useissa tehtävissä, mukaan lukien edustustoissa Yhdistyneissä kansakunnissa, Maailman terveysjärjestössä ja Unescossa. Turkin suurlähetystön pääsihteerin palveluksessa Washingtonissa hänet nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Beirutiin, Libanoniin 19. joulukuuta 1967: sekä Libanonin että Kuwaitin lähettilääksi. Vuonna 1970 hänet nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Italiaan ja vuodesta 1972 vuoteen 1974 Turkin ulkoministeriön pääsihteeristöön. Hänet nimitettiin 2. marraskuuta 1974 Turkin suurlähettilääksi Ranskaan.
Murha.
Perjantaina 24. lokakuuta 1975 İsmail Erez palasi vastaanotolta, ja hänen ajoneuvonsa lähestyessä Turkin suurlähetystön rakennusta 3–4 aseistettua Armenian vapautusliikkeen aktivistia hyökkäsi hänen autoonsa ja tappoi niin Erezin kuin hänen autonkuljettajansa Talip Yenerin. Kuolema järkytti Turkkia, koska se tapahtui vain kaksi päivää sen jälkeen, kun armenialainen sotilaallinen järjestö oli murhannut Daniş Tunalıgilin, Turkin suurlähettilään Wienissä.
After Work

After Work (myös afterwork, afterit, ) on työtovereiden välistä viihteellistä toimintaa heti työpäivän jälkeen. Tyypillisesti ilmaisulla viitataan töiden jälkeen nautittaviin juomiin, mutta sillä voidaan tarkoittaa myös muuta ajanvietettä, kuten urheilua tai kulttuuria. Määritelmänsä mukaisesti after workin jälkeen ei tehdä työtä, vaan se päättyy vapaa-ajan määritteet täyttävään ajanjaksoon.
Joissain ravintoloissa after work -nimellä markkinoidaan iltapäiviin sijoitettua tarjoilujaksoa, jonka aikana voidaan tarjota juoma- tai ruoka-alennuksia.
Giovanni Arpino

Giovanni Arpino (1927 Pola, Italia, nyk. Kroatiassa – 1987 Torino, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija.
Arpino oli prosaisti, joka kirjoissaan tutki yksilön ja yhteiskunnan välisiä psykologisia ristiriitoja. Hänen tuotantonsa tyyli vaihtelee elegisestä ironiseen ja groteskiin. Teosten tapahtumapaikkoja olivat Piemonte ja Etelä-Italia. Romaaneista "Azzurro tenebra" (1977) sijoittuu jalkapallon maailmaan.
Arpinon tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Riikinkukko" (suom. Soma Rytkönen, teoksessa "Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta" (2007); alkuteos "La Pavona" teoksessa "La Babbuina e altre storie").
Kolmperä (Espoon järvi)

Kolmperä () on järvi Espoon ja Kirkkonummen rajalla. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoon osalta Kolmperän kaupunginosassa Ämmässuon jätteenkäsittelykeskuksen luoteispuolella. Kolmperällä on useita pieniä naapurijärviä, kuten Hauklampi lännessä ja Vuohilampi pohjoisessa. Turunväylä kulkee Kolmperän pohjoispuolitse.
Kolmperän alkuperäinen nimi lienee ollut Kolm(i)perse, joka viittaa järven kolmeen lahteen. Vuonna 1750 julkaistussa kartassa Kolmperän ruotsinkielisenä nimenä on Kolmperse Träsk. 1900-luvulla järven suomenkielinen nimi sievistettiin muotoon Kolmperä. Kolmperän lahdista eteläisin kuuluu Kirkkonummeen.
Kolmperä (81.057.1.014) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Kolmperä on Mankinjoen valuma-alueen keskiosan vakavesiä.
Espoossa on myös toinen Kolmperä-niminen järvi. Se sijaitsee Nuuksiossa.
Kolmperä (Espoon Nuuksion järvi)

Kolmperä () on pieni ja melko syvä järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Kolmperä on osa Nuuksion kansallispuistoa, sen naapurijärviä ovat Urja pohjoisessa ja Valkialampi koillisessa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Kolmperän länsipuolella.
Espoossa on myös toinen Kolmperä-niminen järvi. Se sijaitsee Kolmperän kaupunginosassa noin kuusi kilometriä Nuuksion Kolmperästä lounaaseen.