tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksandr Hotovitski

Aleksandr Aleksandrovitš Hotovitski (, myös Aleksander Helsinkiläinen, 11. helmikuuta 1872 Kremenets, nyk. Ukraina – noin 16. kesäkuuta 1937) oli ortodoksinen pappi, lähetystyöntekijä ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra vuosina 1914–1917.
Hotovitski opiskeli Volynian hengellisessä seminaarissa ja Pietarin hengellisessä akatemiassa. Päätettyään opiskelunsa hänet lähetettiin lähetystyöntekijäksi New Yorkiin pyhän Nikolaoksen seurakuntaan. Hänet vihittiin avioliittoon ja pappeuteen vuonna 1896 San Franciscossa ja toimi tämän jälkeen pyhän Nikolaoksen seurakunnan kirkkoherrana. Hotovitski pyrki aktiivisesti kehittämään ortodoksisuutta Pohjois-Amerikassa ja perusti useita uusia seurakuntia. Hän myös toimitti perustamaansa "The American Orthodox Messenger" -lehteä.
Vuonna 1914 Hotovitski nimitettiin Venäjän Berliinin suurlähetystön kirkon kirkkoherraksi, mutta ensimmäinen maailmansota muutti suunnitelmia ja Hotovitski saapui Helsinkiin kaupungin seurakunnan kirkkoherraksi ja ortodoksisten kirkkojen piirinvalvojaksi. Helsingissä hän toimitti "Gelsingforskij Prihodskij Listok" -lehteä.
Näkyväksi muistomerkiksi jäi Uspenskin katedraalin Golgata-risti, jonka hän hankki vuonna 1916 yksityisin lahjoituksin; tosin ikonikokonaisuuteen alun perin tarkoitettu taustakuva, jossa olisi ollut kevyesti hahmotettu Jerusalemin kaupunki yllään puolipilvinen yötaivas, jäi toteuttamatta sopivan taiteilijan puutteessa. 
Vuonna 1917 hän siirtyi Moskovaan Kristus Vapahtajan kirkon kalustonhoitajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen kirkon tilanne vaikeutui. Hotovitski vangittiin 1920-luvulla useita kertoja ja tuomittiin vallankumoustribunaalissa 13. joulukuuta 1922 kymmeneksi vuodeksi pakkotyöhön. Hänet kuitenkin armahdettiin viiden vankilavuoden jälkeen. Viimeisen kerran Hotovitski vangittiin 16. kesäkuuta 1937 ja ilmeisesti tuomittiin teloitettavaksi jo samana päivänä. Tuomion syynä oli "osallistuminen kirkollisten terroristien organisaation neuvostovastaiseen toimintaan ja kiihotukseen". 
Venäjän ortodoksinen kirkko kanonisoi Hotovitskin vuonna 1994 ja vuoteen 2012 saakka hänen muistopäiväänsä vietettiin Suomessa ja Pohjois-Amerikassa 4. joulukuuta, hänen kanonisointipäivänänään. Vuodesta 2012 lähtien pappismarttyyri Aleksanderin muistopäivä on hänen kuolinpäivänään 19. elokuuta.
Uspenskin katedraalin krypta on pyhitetty pappismarttyyri Aleksander Hotovitskin muistolle. Kryptan temppelijuhlaa vietetään hänen muistopäivänään 19.8.
PTEN

PTEN (, suom. fosfataasi- ja tensiinihomologi) on ihmisen geeni, joka kuuluu kasvunrajoitegeeneihin. Se sijaitsee kromosomissa 10q23.3. Geeniä vastaava PTEN-proteiinia on olemassa lähes kaikissa ihmiskehon kudoksissa. 
"PTEN"-geeni toimii tuumorisuppressorina. Se estää solun geenien mutaatioita ja deleetioita tapahtumista, ja PTEN on havaittu useissa syöpäkasvaimissa, esimerkiksi glioblastoomassa, eturauhassyövässä ja rintasyövässä. Geenin inaktivaatio johtaa lisääntyneeseen soluproliferaatioon, eli solujen lisääntymiseen sekä vähentyneeseen solukuolemaan.
Hugh Martin

Hugh Martin (11. elokuuta 1914 Birmingham, Alabama – 11. maaliskuuta 2011 Encinitas, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen musikaalien säveltäjä ja sanoittaja sekä laulaja ja pianisti.
Martin oli mukana työstämässä musikaalia "Meet Me in St. Louis" (1944), johon sisältyi hänen tunnetuimpien laulujensa joukkoon lukeutuva "Have Yourself a Merry Little Christmas". Hän oli Judy Garlandin läheinen ystävä. Huomattavassa osassa Martinin lauluista (ml. "Have Yourself a Merry Little Christmas" ja "The Trolley Song") hänen yhteistyökumppaninaan toimi Ralph Blane. 
Martin oli Blanen kanssa kahdesti ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi ja oli lisäksi nelinkertainen Tony-ehdokas. Hän oli vanhuuteensa saakka levyttänyt muiden muassa Michael Feinsteinin ja Del Delkerin kanssa sekä esiintynyt julkisuudessa. Hän oli seitsemännen päivän adventisti. 
Hugh Martin otettiin vuonna 1983 Songwriters Hall of Famen jäseneksi. Hän kuului myös Alabama Music Hall of Fameen.
Siw Malmkvist

Siw Gunnel Margareta Malmkvist (s. 31. joulukuuta 1936 Landskrona) on ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen läpimurtonsa tapahtui Ruotsissa vuonna 1959, jolloin hän voitti sikäläisen laulukilpailun. Malmkvist on levyttänyt myös suomeksi ja ollut suosittu myös Suomessa. Eurovision laulukilpailuissa hän edusti Ruotsia 1960. Toisen kerran hän osallistui edustaen Länsi-Saksaa Eurovision laulukilpailussa 1969 kappaleella "Prima Ballerina" ja sijoittui yhdeksänneksi. Malmkvist on ollut naimisissa Lasse Mårtensonin kanssa.
Malmkvist esitti Ruotsin euroviisukarsintana toimivassa "Melodifestivalenissa" voittokappaleen myös vuosina 1959 ja 1961, mutta noina vuosina häntä ei valittu esittämään Ruotsin edustuskappaletta kansainväliseen kilpailuun. Vuonna 1961 Malmkvist esitti "Melodifestivalenissa" myös neljänneksi sijoittuneen "Vår i hjärtat" -kappaleen. Malmkvist on osallistunut Melodifestivaleniin myös vuonna 1988 kappaleella "Det är kärlek", joka karsiutui finaalin ensimmäisellä kierroksella, sekä vuonna 2004 Ann-Louise Hansonin ja Towa Carsonin kanssa kappaleella "C'est la vie", joka sijoittui finaalin kymmenenneksi.
Malmkvistin veljenpoika on näyttelijä Morgan Alling.
Kansainväliset situationistit

Kansainväliset situationistit (Situationist international, SI) oli vuonna 1957 perustettu ranskalaisen marxilaisälymystön muodostama ryhmittymä. Avantgardistiseksi ja radikaalimarxilaiseksi luonnehdittu liike toimi lähinnä Pariisissa ja suunnitteli mittavia sosiaalisia ja poliittisia muutoksia: SI:n suurellinen tavoite oli kieltää koko olemassa oleva yhteiskunta poistamalla kaikki, mikä on olemassa yksilöstä erillisenä järjestelmänä. Maailman viimeiseksi avantgarde-liikkeeksi luonnehditun ryhmän toiminta päättyi 1972. 
SI perustettiin Cosio d'Arroscian vuoristokylässä Italiassa 1957 kolmen avantgarde-liikkeen yhdistämiskonferenssissa. Läsnä olivat Kansainvälisen Imaginistisen Bauhausliikkeen (MIBI), L'Internationale Lettristen sekä London Psychogeographical Association -liikkeiden edustajia; tosin viimeinen yhdistys keksittiin konferenssin aikana luomaan mielikuvaa tapahtuman kansainvälisyydestä. Konferenssi oli noin viikon mittainen ja yhdistymisestä äänestettiin 28. heinäkuuta. 
Situationistisen liikkeen ideoiden pääarkkitehteja olivat COBRAn Asger Jorn ja Constantin, lettristien Gil Wolman ja Guy Debord sekä Raoul Vaneigem. Individualismia ja vapaata luovuutta korostavassa SI:ssäkin korostui avantgarde-liikkeiden tyypillinen ongelma: liike puhui kollektiivisesta luomisesta, mutta samalla situationistit eivät kyenneet kuvittelemaan maailmaa ilman intellektuellien etujoukkoa, joka tietää millainen maailman tulisi olla ja kertoo, miten ihmisten pitäisi toimia. 
Ryhmän julkaiseman lehden "Internationale situationniste"n ensimmäisessä numerossa määriteltiin sana "situationisti": "Situaatioiden rakentamisen teoriaan tai käytäntöön liittyvä. Joku joka osallistuu situaatioiden rakentamiseen. Situationistisen internationaalin jäsen". Samassa lehdessä määriteltiin myös "situationismi": "Edellä mainitusta johdettu merkityksetön termi. Ei ole olemassa situationismia, joka tarkoittaisi olemassa olevien tosiasioiden selittämisjärjestelmää. Käsite situationismi on selvästi antisituationistien keksimä".
Kun situationistinen liike uhkasi tulla tunnetuksi, liikkeen toiminta hiipui vähitellen. Vuoteen 1972 mennessä miltei kaikki jäsenet olivat eronneet tai erotettu. Liike kuoli kyvyttömyyteensä uudistua: Pariisin 1968 mellakoiden jälkeen syntyi lukuisia situationisteille myönteisiä pro-situ -ryhmiä, mutta itse situationistiliike sanoutui niistä irti.
Pinto Colvig

Vance DeBar "Pinto" Colvig (11. syyskuuta 1892 Jacksonville, Oregon – 3. lokakuuta 1967 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen vaudeville-, radio- ja ääninäyttelijä sekä sanomalehtisarjakuvien piirtäjä ja sirkustaiteilija. Hän valmistui Oregon State Universitystä 1911.
Ehkä parhaiten Colvig tunnetaan ääniroolistaan The Walt Disney Companyn piirroselokuvien Hessu Hopona. Hän esitti myös muita rooleja Disneyn elokuvissa: yhtenä porsaana "Kolmessa pienessä porsaassa", Jörönä ja Uneliaana "Lumikissa ja seitsemässä kääpiössä" sekä haukkuvana Plutona. Hän oli myös alkuperäinen Bozo-klovni, jota hän esitti vuodesta 1946 lähtien kokonaisen vuosikymmenen. Colvig ei työskennellyt ainoastaan Disneylle vaan myös muille elokuvastudioille: Warner Bros. -animaatiostudiolle, Fleischerin studioille ja MGM:lle. Viimeksi mainitun elokuvista hänellä oli äänirooli "Ihmemaa Ozissa" (1939). 
Colvig kuoli 75-vuotiaana keuhkosyöpään. Hän oli tupakoinut koko ikänsä ja oli Yhdysvalloissa ensimmäisiä, jotka yrittivät saada tupakka-askeihin syöpävaroitusta.
Wangfujing

Wangfujing (; pinyin: Wángfǔjǐng) on yksi Pekingin suosituimmista ostoskaduista. Se on suljettu autoilijoilta ja usein aivan täynnä ihmisiä. Kadulla on pitkä historia ja se toimi aristokraattien sekä prinsessojen asuinalueena Qing-dynastian aikaan, koska paikalta löydettiin makean veden lähde. 
Vuonna 1903 alueella alettiin harrastaa laajamittaisempaa kaupankäyntiä. Vuoteen 1949 saakka katu tunnettiin myös nimellä Morrison Street australialaisen lehtimiehen George Ernest Morrisonin mukaan. Katu alkaa Wangfujing Nankousta, missä sijaitsevat Oriental Plaza ja Beijing Hotel. Sieltä se jatkuu pohjoiseen ja kadun varrella on muun muassa Pekingin suurin vieraskielinen kirjakauppa.
The Story of Francine

The Story of Francine on suomalaisen rock’n’roll -yhtye Francinen järjestyksessään toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin keväällä 2007. Kokoelma sisältää tunnetuimmista hiteistä kootun CD-levyn sekä muun muassa musiikkivideoista ja TV-esiintymisistä kootun DVD:n.
Francinen ensimmäinen kokoelmalevy "The Francinest" (1997) kattaa yhtyeen ensimmäiset kymmenen vuotta. "The Story of Francine" esittelee seuraavat kymmenen vuotta, jolloin yhtye siirtyi yhä enemmän rockabilly-musiikista rock’n’rolliin.
Kokoelma juhlisti Francinen 20-vuotista taivalta.
CD.
Sisältää 21 Francinen tunnetuinta kappaletta vuosilta 1998–2007 sekä yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen ”Taxi Driver”, joka on Hanoi Rocks -cover.
Kaikki sovitukset Francine.
DVD.
Sisältää kaikki Francinen musiikkivideot, TV-esiintymisiä, dokumentin 20-vuotisesta historiasta yhtyeen itsensä kertomana sekä valokuvagallerian. Mukana on myös ennenjulkaisematon video ”Taxi Driver” -kappaleesta.
Kaikkia televisioesiintymisiä ei saatu käyttöön, sillä niitä ei ole enää arkistoissa.
Historiadokumentti.
Kesto: 55 minuuttia.
Valokuvagalleria.
Valokuvat: Teemu Töyrylä, Harri Hinkka, Kari Lahtinen, yhtyeen jäsenet sekä levy-yhtiöiden väki.
Nissi

Nissi on entinen kunta Pohjois-Virossa, Harjumaan maakunnassa, Tallinnan lounaispuolella. Nissi liitettiin osaksi uutta Sauen kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin Nissin suurimmista taajamista, Riisiperestä ja Turbasta tuli Sauen kunnan pienkauppaloita (alevik). 
Nissin kunnan keskus oli Riisipere, jonka lisäksi kuntaan kuului Turba sekä 17 pienempää kylää. Kunnan pinta-ala oli 264,92 neliökilometriä. Vuoden 2014 alussa sen asukasluku oli 2 897 asukasta ja asukastiheys 10,9 asukasta neliökilometrillä. Nissin väkiluku oli vuoden 2006 alussa 3 360.
Riisipereen on rautatieyhteys Tallinna–Paldiski-radalta Keilasta.
Väestö.
Vuonna 2011 Nissin kunnassa oli 2 902 asukasta, joista 2 670 (92,0 %) oli virolaisia, 174 (6,0 %) venäläisiä ja 57 (2,0 %) muita kansallisuuksia.
Padise

Padise () on entinen kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Padisen kunta liitettiin osaksi uutta Lääne-Harjun kuntaa vuoden 2017 lokakuussa. 
Sen asukasluku oli 1 573 (1.1.2014), pinta-ala 366,55 neliökilometriä ja asukastiheys 4,3 asukasta neliökilometrillä. Padiseen kuului 24 kylää.
Väestö.
Vuonna 2011 Padisen kunnassa oli 1 528 asukasta, joista 1 449 (94,8 %) oli virolaisia, 51 (3,3 %) venäläisiä ja 27 (1,8 %) muita kansallisuuksia.
Nähtävyydet.
Padisen nähtävyyksiä ovat sisterssiläisluostarin rauniot sekä Padisen kartano.
Laukaan lukio

Laukaan lukio on Laukaassa toimiva lukiokoulutusta antava oppilaitos. Lukion rehtorina toimii Jyri Pesonen.
Lukion sijaitsee Laukaan kirkonkylällä ja opiskelijoita lukiossa on noin 260.
Peruskorjaus 2003–2007.
Laukaan lukion ja Sydän-Laukaan koulun yhteisten tilojen peruskorjaus aloitettiin vuonna 2003, jolloin vanhempien tilojen yhteyteen rakennettiin liikuntahalli. Liikuntahalli on koulun omaisuutta, mutta koulun lisäksi sen tiloja käyttävät useat urheilujärjestöt ja -joukkueet. Halli otettiin käyttöön syksyllä 2004, mutta viralliset avajaiset pidettiin vasta joulukuussa 2004.
Koulun vanhempien tilojen peruskorjaus aloitettiin noin vuosi liikuntahallin valmistumisen jälkeen. Peruskorjauksen ensimmäisessä osassa koulun A-siipi, jossa oli lähinnä Sydän-Laukaan koulun tiloja, purettiin sisältä täysin ja peruskorjattiin uuteen muotoon. Seuraavana oli vuorossa koulun osa, jossa sijaitsivat opettajainhuone, juhlasali ja ruokala. Kyseinen osa purettiin täysin ja paikalle rakennettiin uusi rakennus, joka valmistui kesällä 2007. Uudessa osassa sijaitsevat nykyisin opettajainhuone, tiloja opiskelijoille, ruokala, musiikkiluokka ja noin 100 hengelle tarkoitettu auditorio. Uusi rakennus otettiin käyttöön syksyllä 2007.
Samalla kun uutta osaa rakennettiin, peruskorjattiin koulun historiallisin osa. Pääpiirteittäin rakennuksen sisältä purettiin kaikki pois, jonka jälkeen rakennettiin uutta tilalle. Joidenkin luokkatilojen kokoa ja käyttötarkoitusta muutettiin peruskorjauksen yhteydessä.
Peruskorjauksen viimeisessä vaiheessa korjattiin koulun lukiosiipi, joka siirtyi vuonna 2020 yläkoulun käyttöön lukion uusien tilojen valmistuttua.
Uudet tilat otettiin käyttöön 2020.
Laukaan lukion uusien tilojen rakentaminen aloitettiin kesällä 2019 ja ne otettiin käyttöön lukuvuonna 2020–2021. Uudisosaan tuli lukiolle mm. uudet luokkatilat, runsaasti välituntitilaa, paikkoja opiskelijoiden itsenäiseen opiskeluun ja ryhmätyöskentelyyn sekä oma opettajainhuone ja muut hallintotilat. Lisäksi uudisrakennukseen rakennettiin Sydän-Laukaan koulun kanssa yhteinen ruokala ja musiikin opiskelutilat. Uusia liikunnan ja kuvataiteen tiloja ei rakennettu.
Uudisosaan rakennettiin luokka- ja muita opetustiloja myös ammattioppilaitos POKElle. POKEn opiskelijat myös käyttävät yhteistä ruokalaa ja välituntitiloja.
Turun Osuuskauppa

Turun Osuuskauppa (TOK) on Varsinais-Suomessa toimiva S-ryhmään kuuluva alueosuuskauppa, jolla on yli 171 000 asiakasomistajaa. Yli 2 600 henkilöä työllistävä TOK on yksi alueensa suurimmista palvelualan työnantajista. Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli noin 731 miljoonaa euroa. 
Historia.
Turun Osuuskauppa perustettiin vuonna 1901 edistysmielisten turkulaisten toimesta. Aluksi se toimi nimellä Vähäväkisten Osuusliike. Vuonna 1918 nimi muuttui Turun Osuuskaupaksi. TOK on Suomen ensimmäinen osuustoimintalain aikana perustettu osuuskauppa. Fuusioiden kautta Turun Osuuskauppaan ovat liittyneet Raision Osuusliike vuonna 1927, Piikkiön Osuuskauppa vuonna 1930, Rymättylän Osuuskauppa vuonna 1932, lietolainen Härkätien Osuuskauppa vuonna 1963, Littoisten Osuuskauppa ja Naantalin Osuuskauppa vuonna 1965, nousiaislainen Osuuskauppa Noustenmaa vuonna 1974, Vahdon Osuuskauppa vuonna 1979, sauvolainen Osuuskauppa Aitta vuonna 1980, mynämäkeläinen Osuuskauppa Apaja, pöytyäläinen Osuuskauppa Maapohja ja Vakka-Suomessa toiminut Osuuskauppa Vakkaseutu vuonna 1984 sekä loimaalainen Saviseudun Osuuskauppa vuonna 1985. Handelslaget Öboden, ruotsinkielinen osuuskauppojen yhteenliittymä Turunmaan saaristossa (aiemmin Kimitoöns Handelslag, Nagu Andelshandel ja Pargas Andelshandel) pilkottiin kahtia vuonna 1989, jolloin Dragsfjärd, Kemiö ja Västanfjärd siirtyivät Salon Seudun Osuuskaupan alueeseen sekä Houtskari, Iniö ja Korppoo TOK:n alueeseen (Nauvo ja Parainen kuuluivat aluksi SSO:hon, mutta siirrettiin TOK:iin vuonna 1997). Samana vuonna Koski Tl:n ja Marttilan alueet siirtyivät keskinäisellä sopimuksella TOK:lta Salon Seudun Osuuskaupalle. Viimeinen itsenäinen paikallisosuuskauppa alueella oli Vehmaan Osuuskauppa, joka liittyi TOK:iin vuonna 2007. Osuuskauppojen nykyiset toimialueet löytyvät luettelosivulta.
Toimipaikat.
Turun Osuuskaupan omistamia hotelleja ovat muun muassa Turussa sijaitsevat Original Sokos Hotel Wiklund, Original Sokos Hotel Kupittaa, Solo Sokos Hotel Turun Seurahuone ja Radisson Blu Marina Palace. 
Osuuskauppa omistaa myös useita ravintoloita ja kahviloita sekä 3 ABC-liikennemyymälää.
Raasiku

Raasiku () on kunta Virossa, Tallinnan itäpuolella, Harjumaan maakunnassa. Raasikussa on 5 050 asukasta (1.1.2018).
Kunnan keskus on Arukülan pienkauppala ("alevik"), jonka lisäksi siellä on Raasikun pienkauppala ja 13 kylää. 
Liikenne.
Raasiku sijaitsee Tallinna–Tapa-rautatien varrella. Elronin matkustajajunat pysähtyvät Raasikun rautatieasemalla sekä Arukülan seisakkeella. 
Väestö.
Vuonna 2011 Raasikun kunnassa oli 4 579 asukasta, joista 4 227 (92,3 %) oli virolaisia, 237 (5,2 %) venäläisiä ja 108 (2,4 %) muita kansallisuuksia.
Parthenopaios

Parthenopaios oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi seitsemästä Thebaa vastaan hyökänneistä sotapäälliköistä. Hän oli Atalantan ja joko Hippomeneen, Talaoksen, Melanionin, Areen tai Meleagroksen poika.
Vastasyntyneenä Parthenopaioksen äiti hylkäsi poikansa Parthenios-vuorelle voidakseen edelleen väittää olevansa neitsyt. Samaan aikaan myös Auge hylkäsi vuorelle poikansa Telefoksen. Paimenet löysivät pojat ja kasvattivat nämä, ja pojista tuli keskenään hyviä ystäviä. Myöhemmin Parthenopaios seurasi Telefosta auttaessaan tätä etsimään äitiään ja liittyi tämän mukaan myös taisteluun Idasta vastaan Telefoksen puolustaessa Teuthrasin valtakuntaa tätä vastaan.
Parthenopaioksella oli nymfi Klymenen kanssa poika, Tlesimenes tai Biantes, tai Promakhos Hän kuoli epäonnistuneessa hyökkäyksessä Thebaa vastaan, jossa hänet surmasi joko Periklymenos, Asfodikos tai Amfidikos.
Vasalemma

Vasalemma () on entinen kunta ja vuodesta 2017 pienkauppala (alevik) Harjumaan maakunnassa, Virossa. Vasalemmassa oli kolme pienkauppalaa (Vasalemma, Rummu, Ämari) sekä kaksi kylää (Veskiküla ja Lemmaru). Vasalemma liitettiin osaksi uutta Lääne-Harjun kuntaa vuoden 2017 lokakuussa. 
Ämarissa on Viron tärkein lentotukikohta.
Vasalemman kunnan pinta-ala oli 38,66 neliökilometriä. Sen asukasluku oli 2 655 (1.1.2014) ja asukastiheys 68,7 asukasta neliökilometrillä. 
Väestö.
Vuonna 2011 Vasalemman kunnassa oli 2 699 asukasta, joista 1 353 (50,1 %) oli virolaisia, 1 059 (39,2 %) venäläisiä ja 285 (10,6 %) muita kansallisuuksia.
Maryam Namazie

Maryam Namazie (s. 1966 Teheran) on iranilaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti ja kirjailija. Namazie on johtanut kampanjoita kivityksiä ja teloituksia vastaan islamilaisissa valtioissa, vastustanut lasten hunnuttamista ja uskonnollisia lakeja, (šaria), puolustanut uskonnollisten tunnuksien kieltämistä kouluissa ja julkisissa laitoksissa ja vaatinut sekularismia, ilmaisunvapautta ja yhteiskunnan vapauttamista uskonnoista. 
Namazie oli aiemmin Iranin työväenkommunistisen puolueen kansainvälisten suhteiden komitean sihteeri sekä poliittisen toimikunnan jäsen. Hän erosi puolueesta vuonna 2017.
Aiemmin Namazie on toiminut seitsemän vuoden ajan kansainvälisen iranilaisten pakolaisten liiton toiminnanjohtajana. Vuonna 2005 National Secular Society nimitti radio- ja televisioesiintymisistään tunnetun Namazien Vuoden sekularistiksi. Maryam Namaziesta tuli Rationalist Internationalin kunniajäsen vuonna 2007. 
Namazie on asunut Lontoossa vuodesta 2000 lähtien.
Kummeliturskat

Kummeliturskat (Merlucciidae) on turskankaltaisten kalojen heimo.
Kummeliturskia esiintyy Atlantissa ja Tyynen valtameren itäosassa sekä eteläisillä Tasmaniaa ja Uutta-Seelantia ympäröivillä vesillä.
Kummeliturskat ovat isokokoisia petokaloja, jotka saalistavat mannerjalustalla esiintyviä pienempiä kaloja. Useilla lajeilla, varsinkin suvuissa "Merluccius" ja "Macruronus", on kaupallista merkitystä ruokakaloina.
Suvut ja lajit.
Kummeliturskalajeja on 23 ja ne jakautuvat viiteen sukuun:
Viimsi

Viimsi on kunta Harjumaalla Pohjois-Virossa Suomenlahden rannikolla. Kunnassa on noin 20 000 asukasta ja sen pinta-ala on 73 km². Viimsin kunnanjohtajana toimii Laine Randjärv.
Sijainti.
Viimsi sijaitsee Tallinnan koillis- ja pohjoispuolella Viimsin niemellä sekä muutamalla Suomenlahden saarella mukaan lukien Naissaari, Prangli ja Aksi.
Kylät ja taajamat.
Viimsiin kuuluu kaksi pienkauppalaa (), Haabneeme ja Viimsi, sekä 20 kylää.
Väestö.
Vuonna 2011 Viimsin kunnassa oli 18 533 asukasta, joista 15 726 (84,9 %) oli virolaisia, 2 151 (11,6 %) venäläisiä ja 633 (3,4 %) muita kansallisuuksia.
Liikenne.
Maan suurin tavarasatama, Muugan satama, sijaitsee osittain Viimsissä.
Muuta.
Ylivieska on Viimsin ystävyyskunta.
Panenteismi

Panenteismi ( ("pân") ”kaikki”; ' ("en") ”jossakin, -ssa”; ja ' ("theós") ”jumala”; ”kaikki-Jumalassa” tai ”Jumala-kaikessa”) on teologinen näkökanta Jumalan ja kaikkeuden välisestä suhteesta. Se ei ole sama asia kuin panteismi. Panenteismi voidaan jakaa kahteen päälajiin, jotka voidaan nimittää pan-enteismiksi ja panen-teismiksi.
Pan-enteismi on näkökanta, jonka mukaan "Jumala on kaikessa". Kaikkeus ei kuitenkaan ole osa Jumalaa, joka on transsendentti suhteessa todellisuuteen. Jumala on luonut maailman, mutta maailma ei ole Jumala. Kaikkeus on äärellinen, mutta Jumala on ääretön ja läsnä myös todellisuudessa. Tämä näkökanta on muun muassa ortodoksien opetuksessa. 
Panen-teismi – "kaikki on Jumalassa" – puolestaan tarkoittaa käsitystä, jonka mukaan kaikkeus on substantiaalisesti osa Jumalaa, mutta Jumala itsessään on suurempi kuin äärellinen maailma.
Big Brother 2007

Big Brother 2007 oli tosi-tv-sarja Big Brotherin suomalaisen version kolmas tuotantokausi. Sen kaikki lähetykset esitettiin Subtv:llä. Kausi alkoi 28. elokuuta 2007 ja päättyi 2. joulukuuta 2007 kestäen 97 päivää. Kilpailun voitti Sauli Koskinen ja toiseksi sijoittui Kadi Kaljula. Aikaisemmasta poiketen tälle tuotantokaudelle haettiin hakutilaisuuksien kautta, jotka järjestettiin Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä ja Oulussa sekä ylimääräinen hakutilaisuus Turussa. Lisäksi Piia valittiin Subject-yhteisön vidohaun kautta, yleisöäänestyksen perusteella. Vuonna 2007 katsojat pääsivät vaikuttamaan häätöjen lisäksi myös muihin talon tapahtumiin viikoittain äänestämällä kolmesta annetusta vaihtoehdosta. Poiketen aiemmista kausista, uusia asukkaita saapui kesken kauden useaan otteeseen.
Kilpailijat (asukkaat) asuivat Espoon Kivenlahteen rakennetussa talossa.
Sunnuntaisin "Big Brother Talk Show’ssa" häädettiin yleisöäänestyksen perusteella yksi asukkaista sekä keskusteltiin viikon tärkeimmistä asioista. Ohjelman juonsi Vappu Pimiä. Edellisen päivän kohokohdat näytettiinn maanantaista lauantaihin "Big Brother" -päälähetyksessä; lauantain kohokohdat esitettiin "Big Brother Talk Show’ssa". Maanantaista perjantaihin Janne Katajan juontamassa "Big Brother Extrassa" ajankohtaisiin asioihin perehdyttiin syvemmin (tunnettujen) vieraiden kanssa.
Hausmylly-yhtyeen jäsenenä ja mainosäänistä tunnettu Jari Karjalainen oli kahden edellisen kauden tapaan Suomen Big Brotherin nauhoitettujen kuulutusten ja mainoksien ääni. Big Brotherin kauden 2007 finaalilähetystä katsoi 638 000 henkeä, mikä on Subtv:n uusi katsojaennätys.
Viikkotehtävät.
Joka viikko Big Brother-talon asukkaat saivat viikkotehtävän, jonka onnistumisesta löivät vetoa viikoittaisella budjetillaan. Vedonlyöntiprosentin oli oltava vähintään 25 prosenttia ja enintään 99 prosenttia viikkobudjetista.
Nimeämistaulukko.
Viikoittain asukkaat nimesivät kanssakilpailijoistaan kaksi häätöäänestykseen antamalla yksi tai kaksi nimeämispistettä. Eniten nimeämispisteitä saaneet asukkaat joutuivat yleisöäänestykseen, jossa yleisö sai antaa plus- ja miinusääniä. Nimeämisissä oli Big Brotherin sanelemia poikkeuksia..
Nosturialus

Nosturialus on laiva, joka on rakennettu raskaiden kuormien nostamiseen. Suurimpia nosturialuksia käytetään usein avomerirakentamisessa. Suuret alukset ovat usein puoliksi upotettavia, mutta myös perinteisiä yksirunkoisia aluksia käytetään.
Historiaa.
Keskiajan Euroopassa nosturialuksia, joita voitiin joustavasti sijoittaa koko satama-altaan alueelle, otettiin käyttöön niinkin aikaisin kuin 1300-luvulla. Vuonna 1920 muutettiin nosturialukseksi 1898 rakennettu taistelulaiva USS Kearsarge (BB-5) asentamalla siihen 250 tonnia nostava nosturi. Myöhemmin laiva sai nimekseen Crane Ship No. 1. Sitä käytettiin muun muassa nostamaan tykkejä ja muita painavia laitteita rakenteilla oleviin taistelulaivoihin. Toinen huomattava voimannäyte oli USS Squalus (SS-192) -laivan nostaminen 1939.
Vuonna 1949 J. Ray McDermott rakensi Derrick Barge Four -nimisen proomun, johon oli asennettu 150 tonnin pyörivä nosturi. Tällaisen aluksen ilmaantuminen muutti avomerirakentamisen suuntaa. Sen sijaan että öljynporauslautat rakennettiin osista, ne voitiin nyt koota rannalla suuriksi yksiköiksi. Tällaiset proomut tyydyttivät käyttäjiään Meksikonlahdella, joka on avomeriteollisuuden kehto.
Vuonna 1963 Heerema muunsi norjalaisen säiliöaluksen, nimeltään Sunnaas, nosturialukseksi, jolla oli 300 tonnin nostokyky. Näin syntyi ensimmäinen nosturialus, jolla oli laivan ulkomuoto. Sunnaas sai uudeksi nimekseen Global Adventurer. Tämäntyyppinen nosturialus soveltui edeltäjiään paremmin Pohjanmeren ankaraan ympäristöön.
Vuonna 1978 Heerema rakensi kaksi puoliksi upotettavaa nosturialusta, Hermodin ja Balderin, kummassakin yksi 2 000 tonnin ja yksi 3 000 tonnin nosturi. Myöhemmin molempien alusten nostokykyä vielä suurennettiin. Tämäntyyppinen nosturialus oli vähemmän herkkä meren aalloille, joten se kykeni työskentelemään Pohjanmerellä talvikuukausinakin. Suurempi vakavuus salli voimakkaampien nosturien käytön kuin oli mahdollista yksirunkoisissa aluksissa. Nosturien suurempi nostokyky vähensi öljynporauslautan asennusaikaa kuukausista muutamaan viikkoon. Näiden alusten menestys innoitti uusien samankaltaisten alusten rakentamista. Vuonna 1985 McDermott-telakka laski vesille DB-102:n, jossa on kaksi nosturia kummankin nostokyvyn ollessa 6 000 tonnia. Micoperi rakensi 1986 M7000:n, jossa on kaksi nosturia kummankin nostaessa 7 000 tonnia.
Kuitenkin 1980-luvun puolivälissä noususuhdanne avomeriteollisuudessa oli ohi, mistä seurasi yritysten yhteistoimintaa. Vuonna 1988 muodostettiin Heereman ja McDermottin yhteenliittymä nimeltään HeereMac. Vuonna 1990 Micoperi-yhtiö asetettiin konkurssiin. Tämä mahdollisti Saipem-yhtiön, joka 1970-luvun alussa oli suuri raskaiden nosturien valmistaja, mutta 1980-luvun lopulla vain pienehkö tekijä, ottaa haltuunsa M7000 vuonna 1995 ja nimetä se uudelleen Saipem 7000:ksi. Vuonna 1997 Heerema otti McDermott-yhtiöltä haltuunsa DB-102:n yhteisyrityksestä luopumisen jälkeen. DB-102 nimettiin uudelleen Thialfiksi ja vuonna 2000 tehdyn nostokyvyn parantamisen 2 x 7 100 tonniin jälkeen se on nykyisin maailman voimakkain nosturialus. Maailman raskaimman noston ennätys kuuluu kuitenkin Saipem 7000:lle, joka nosti 12 150 tonnia.
Ananda Coomaraswamy

Ananda Kentish Coomaraswamy ("ஆனந்த குமாரசுவாமி") (22. elokuuta 1877 Colombo, Sri Lanka – 9. syyskuuta 1947 Needham, Massachusetts) oli srilankalaissyntyinen filosofi. Hän opiskeli äitinsä kotimaassa Englannissa ja asui myöhemmin Yhdysvalloissa.
Coomaraswamy kuului René Guenonin ja Frithjof Schuonin ohella metafyysisen traditionalistisen koulukunnan merkittävimpiin edustajiin. Hän oli erityisesti metafyysikko, mutta myös intialaisen taiteen historioitsija ja taiteenfilosofi sekä intialaisen taiteen tulkitsija länsimaailmalle. Coomaraswamy tutki muun muassa taiteen taustalla olevia filosofisia ja uskonnollisia ajatuksia.
Errol Harris

Errol Eustace Harris (19. helmikuuta 1908 Kimberley, Etelä-Afrikka – 21. kesäkuuta 2009) oli eteläafrikkalaissyntyinen filosofi, joka vaikutti etupäässä Yhdysvalloissa. Hän käsitteli ennen kaikkea logiikkaa, metafysiikkaa ja tietoteoriaa, ja pyrki muodostamaan näistä järjestelmällisen ja yhtenäisen esityksen kuvatakseen nykyistä maailmankäsitystä.
Harris luennoi Yalen yliopistossa ja Connecticut Collegessa sekä toimi Edinburghin yliopiston virkaa tekevänä logiikan ja metafysiikan professorina, Kansasin yliopiston Roy Roberts -oppituolin filosofian professorina ja Northwestern Universityn filosofian professorina, myöhemmin John Evans -oppituolin filosofian professorina. Jäätyään eläkkeelle hän toimi vierailevana professorina useissa yliopistoissa.
Kremenets

Kremenets (, ) on kaupunki Ternopilin alueella Ukrainassa. Vuonna 2017 siellä asui 21 239 ihmistä. Kaupunki on Kremenetsin piirin hallinnollinen keskus.
Seudulla on ollut asutusta (Ostra Hora) jo paleoliittisella kaudella. Maasta on löydetty antiikin Kreikan ja Rooman kolikkoja, jotka viittaavat aiempien asukkaiden kauppasuhteisiin Dneprin suuntaan. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäiden kerran vuonna 1226.
Linnoitus perustettiin paikkakunnalle 700- tai 800-luvulla, ja siitä tuli sittemmin osa Kiovan Rusjia; puolalaisen maantieteellisen tietosanakirjan mukaan linnasta on kirjallinen maininta vuodelta 1064. 1200-luvulla siitä tuli Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnan osa. Kaupunki kesti muun muassa unkarilaisten, puolalaisten, mongolien ja tataarien piirityksiä. Kultainen orda piiritti kaupunkia vuosina 1241 ja 1255, mutta ei onnistunut sen valtauksessa. Kaupunki tuhottiin vuonna 1261. Vuonna 1366 kaupunki liitettiin Liettuaan, vuonna 1438 se sai kaupunkioikeudet. Kukoistuskausi oli 1400- ja 1500-luvuilla. Puola-Liettuan aikana vuosina 1536–1566 kaupunki kuului Puolan kuningatar Bona Sforzalle, joka vahvisti linnaa ja laajensi kaupunkia. 1648 Zaporižžjan kasakat ottivat kaupungin haltuunsa.
Puolan kolmannen jaon yhteydessä kaupunki siirtyi Venäjän keisarikunnan hallintaan, jossa se oli osa Volynian kuvernementtia. Se oli uudelleen osa Puolaa 1919–1945, ja sitten liitettiin Neuvostoliittoon.
CMA CGM

CMA CGM S.A. (ransk. "Compagnie Maritime d'Affrètemen" ja "Compagnie Générale Maritime") on ranskalainen laivanvarustamo ja konttilaivayhtiö, joka oli vuonna 2023 TEU-määrällä mitattuna maailman kolmanneksi suurin konttilaivayhtiö A. P. Møller-Mærskin ja Mediterranean Shipping Companyn jälkeen.
Historia.
CMA CGM:n historia voidaan jäljittää vuoteen 1851, kun Messageries Maritimes (MM) perustettiin. Toinen osakasyhtiö Compagnie Générale Maritime (CGM) perustettiin 1855 ja nimettiin uudelleen 1861 Compagnie Générale Transatlantiqueksi. Nämä kaksi yritystä sulautuivat 1973, kun Ranskan valtio teki niistä yhden kokonaisuuden.
Libanonilaiset veljekset Jacques ja Johnny Saadé perustivat CMA:n vuonna 1977 ja aloittivat ensiksi Välimerellä toimivan linjaliikennepalvelun. Vuonna 1996 CGM yksityistettiin ja myytiin Compagnie Maritime d'Affrétement -yhtiölle (CMA) ja näin muodostui CMA CGM. Oston riitautti alhaisen kolmen miljoonan euron hinnan vuoksi Johnny Saadé, mikä johti veljesten välisiin oikeuskiistoihin, ja lopulta poissulkemiseen myöhemmin. Vuonna 1998 yhdistynyt yritys osti Australian National Lines -yhtiön (ANL).
CMA CGM hankki ranskalaisen kilpailijansa, pääkonttoriaan Le Havressa pitäneen Delmas-yhtiön Bolloré-konsernilta 600 miljoonalla eurolla vuonna 2005. Delmasin hankinta vahvisti CMA CGM:n asemaa Länsi-Afrikan markkinoilla. Yrityskaupan myötä CMA CGM nousi neljänneltä sijalta maailman kolmanneksi suurimmaksi laivayhtiöksi 244 aluksen ja noin miljoonan TEU:n konttilaivastollaan.
Blackout (Britney Spearsin albumi)

Blackout on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin viides studioalbumi. Se julkaistiin maailmanlaajuisesti 30. lokakuuta 2007. Ensimmäisenä singlenä albumilta julkaistiin ”Gimme More”, josta tuli Spearsin toiseksi menestynein single Yhdysvaltain singlelistalla kappaleen ”…Baby One More Time” jälkeen. Toinen single oli ”Piece of Me” josta tuli suuri hitti. Kolmas single on ”Break the Ice”.
Vuoden 2009 marraskuussa brittiläinen sanomalehti "The Times" nimesi Blackoutin vuosikymmenen viidenneksi parhaimmaksi popalbumiksi. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 290 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 980 000 kappaletta ja maailmanlaajuisesti 2,5 miljoonaa kappaletta.
Harry Nikander

Harry Nikander (18. kesäkuuta 1957 Seinäjoki – 10. syyskuuta 2004 Huittinen) oli suomalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Nikander edusti suurimman osan urastaan Porin Ässiä.
Ura.
Nikander pelasi jääkiekon SM-liigassa 600 ottelua ja keräsi niissä 57 + 103 = 160 pistettä sekä kärsi 271 jäähyminuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hänen saldonsa oli 67 pudotuspelissä 4 + 9 = 13 tehopistettä ja jäähyminuuttien määrä 16.
Harry Nikander pelasi Suomen maajoukkueessa 32 A-maaottelua ja hän oli Suomen MM-kisaedustaja 1986. Lisäksi puolustaja pelasi 11 B-maaottelua.
Nikander oli kovaotteinen peruspuolustaja, joka pelasi usein Ässien ykkösketjun takana Tapio Levon puolustajaparina hoitaen puolustustehtävät Levon hyökätessä. 
Harry Nikanderin peliura loppui vuoteen 1993. Hän kuoli äkillisesti syyskuussa 2004, 47-vuotiaana.
Live at Montreux 2006

They All Came Down to Montreux on Deep Purplen livejulkaisu, joka on nauhoitettu Montreuxissa, Sveitsissä vuonna 2006. Levy ilmestyi 2007.
Konsertista on myös DVD-julkaisu.
Emmy Noether

Amalie Emmy Noether (23. maaliskuuta 1882 Erlangen, Baijeri, Saksa – 14. huhtikuuta 1935 Bryn Mawr, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli saksalainen matemaatikko ja fyysikko.
Noether oli juutalaista sukua, ja hänen isänsä Max Noether oli matematiikan professori. Emmy Noether valmistui ranskan ja englannin kielten opettajaksi, mutta väitteli kuitenkin matematiikan tohtoriksi 25-vuotiaana Erlangenin yliopistosta. Hän siirtyi David Hilbertin ja Felix Kleinin kutsusta Göttingenin yliopistoon, ja siellä samaan aikaan suhteellisuusteoriaa kehitellyt Albert Einstein kiinnitti häneen huomiota. Silloisen käytännön mukaan naiset eivät saaneet toimia yliopistonopettajina, joten Noether oli nimellisesti Hilbertin assistentti ja pääsi sillä varjolla opettamaan. Vuonna 1919 kyseistä käytäntöä muutettiin.
Hitlerin päästyä valtaan 1933 Noether joutui lähtemään Yhdysvaltoihin, jossa hän opetti Bryn Mawrin Collegessa ja toimi vierailevana luennoitsijana Princetonissa arvostetussa Institute for Advanced Studyssa. Huhtikuussa 1935 häneltä leikattiin munasarjakysta, ja yllättäen hän menehtyi komplikaatioihin pian leikkauksen jälkeen.
Nykyaikainen algebra ja sitä kautta kaikki matematiikan alat pohjautuvat Noetherin ajattelutapoihin. Hänen mukaansa on nimetty Noetherin renkaat.
Fysiikan alalla Noether todisti Noetherin teoreeman, jonka mukaan jokaista fysiikan lakeihin liittyvää yleistä symmetriaominaisuutta vastaa jonkin suureen yleinen säilymislaki. Tällaisia symmetriaominaisuuksia ovat esimerkiksi lakien riippumattomuus ajasta, paikasta ja suunnasta, ja näitä vastaavat energian, liikemäärän ja pyörimismäärän säilymislait.
Vuonna 2007 Turun yliopiston kirjastosta löytyi Emmy Noetherille ja hänen veljelleen Fritz Noetherille kuuluneita papereita, jotka olivat päätyneet kirjastoon todennäköisesti akateemikko Rolf Nevanlinnan sinne toimittamien papereiden mukana. Papereiden joukossa ollut Emmy Noetherin julkaisematon käsikirjoitus toimitettiin Göttingenin yliopistoon, muut paperit Turun yliopiston matematiikan laitokselle.
Andrés Ortíz-Osés

Andrés Ortiz-Osés (1943 Tardienta – 18. kesäkuuta 2021 Zaragoza) oli espanjalainen filosofi. Hän toimi Deuston yliopiston hermeneutiikan professorina Bilbaossa.
Ortiz-Osés on ollut Hans-Georg Gadamerin oppilaana ja kuulunut Eranos-piiriin, joka on saanut vaikutteita Carl Jungilta. Hän on ollut tuomassa jungilaista ajattelua espanjankieliseen kulttuuripiiriin.
Ortiz-Osés on symbolisen hermeneutiikan kehittäjä. Hänen pääväittämänsä koskien maailman symbolista ymmärtämistä on, että merkitys on todellisen haavan symbolista parantamista.
Teoksia.
Hermeneutiikan alan tutkielmat
Symbolien ja myyttien ja erityisesti baskien mytologian tutkimus
Metafysiikka
Aforismit
Parhaat (Lapinlahden Linnut)

Parhaat on Lapinlahden Lintujen vuonna 1988 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma-albumi julkaistiin ainoastaan CD-levynä. Kokoelma sisältää kappaleita yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä albumilta "Lapinlahden Linnut" (1985), "Jep" (1986) ja "Vihreä Gorilla" (1987).
DB (automerkki)

DB (Deutsch et Bonnet) oli ranskalainen autonvalmistaja, joka tuotti autoja vuosina 1938–1961. Yhtiön perustivat Charles Deutsch ja René Bonnet. Aluksi DB valmisti urheiluautokoreja Citroënin moottoreihin. Suurin menestys tuli kuitenkin lasikuitukorisista urheiluautoista, joissa oli Panhardin moottori.
DB oli akiivinen autourheilussa erityisesti Le Mansin 24 tunnin ajoissa. Deutsch esitteli muutamia hyvin tehokkaita ja vaikuttavia ilmanvastusta alentavia muotoilullisia seikkoja. Pienen ilmanvastuksen vuoksi 
DB:n valmistajat saavuttivat korkean huippunopeuden pienellä Panhardin kaksisylinterisellä "flat-twin" -moottorilla.
Deutschilla ja Bonnetilla oli erimielisyyttä siitä tulisiko heidän valmistaa etuvetoisia autoja vai autoja, joissa on keskimoottori.
Deutsch jätti DB:n vuonna 1961 perustaakseen oman autofirmansa. DB jatkoi nimellä Automobiles René Bonnet tuottaen autoja, joiden moottorit toimitti Renault. Myöhemmin Automobiles René Bonnetista tuli osa Matra Automobilesia.
Nokia 3510i

Nokia 3510i on Nokian vuonna 2002 julkaisema matkapuhelin, jossa on valaistu 4096-värinen näyttö ja multimediaviestiominaisuudet. Nokia 3510i tukee myös Java 2 ME -midlettejä ja siinä on polyfoniset soittoäänet. Puhelimessa on WAP 1.2.1 -selain sekä GPRS- ja CSD-yhteydet. Pohjois-Amerikassa myydyn, 3510i:tä vastaavan puhelimen mallinumero on 3595. Puhelimessa oli valmiina kolme peliä Backgammon, Racket ja Sky Diver.
Puhelimen hinta oli sen julkaisuaikoihin 200–300 euron välillä.
Muuta.
Suomessa syyskuun 2007 lopussa olleista noin neljästä miljoonasta matkapuhelimesta Nokia 3510i -puhelimia oli 3,1 %. Tarkastelu kattoi 80–90 % Suomen matkapuhelimista.
Doriva

Dorival Guidoni Júnior, pelaajanimeltään Doriva (s. 28. toukokuuta 1972 Nhandeara, São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Portugalissa, Italiassa, Espanjassa ja Englannissa. Hän pelasi myös Brasilian maajoukkueessa. Vuonna 2007 päättyneen pelaajauransa jälkeen Doriva on toiminut valmentajana. Vuodesta 2023 hän on ollut Albanian maajoukkueessa apuvalmentajana.
Doriva voitti São Paulon joukkueessa Copa Libertadoresin vuonna 1993. Hän voitti FC Porton joukkueessa Portugalin liigamestaruuden vuosina 1998 ja 1999 sekä Portugalin cupin vuonna 1998. Middlesbrough'n joukkueessa hän voitti Englannin liigacupin vuonna 2004. Hän pelasi Samdporian joukkueessa Italian Serie A:ssa 17 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja Serie B:ssä 37 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän pelasi Celta Vigon joukkueessa 34 Espanjan La Ligan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Englannin Valioliigassa hän pelasi 79 ottelua tekemättä maaleja.
Doriva pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 1995 ystävyysottelussa Israelia vastaan. Hän kuului Maanosaliittojen cupin 1997 voittaneeseen Brasilian joukkueeseen mutta pelasi turnauksessa vain pienen hetken Australiaa vastaan käydyn alkulohko-ottelun lopulla. Gold Cupissa 1998 hän tuli tappiollisessa välierässä Yhdysvaltoja vastaan kentälle jo 7. peliminuutilla Mauro Silvan tilalle ja pelasi voitokkaassa pronssiottelussa Jamaikaa vastaan täydet minuutit. MM-kilpailuissa 1998 hän pelasi hopeaa saavuttaneessa Brasilian joukkueessa runsaat 20 minuuttia alkulohko-ottelussa Marokkoa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 12 maaottelua, joissa hän oli kuusi kertaa avauskokoonpanossa.
Frithjof Schuon

Frithjof Schuon (18. kesäkuuta, 1907 – 5. toukokuuta 1998) oli saksalaistaustainen sveitsiläinen metafyysikko, yksi traditionalistisen koulukunnan, ja samalla perenniaalisen filosofian vaikuttajista. Hän kirjoitti yli kaksikymmentä teosta metafysiikasta, hengellisyydestä, uskonnosta, antropologiasta ja taiteesta. Schuon oli lisäksi runoilija ja taidemaalari. 
Muiden perenniaalisten ajattelijoiden tapaan, Schuon uskoi, kirjailija William Stoddartin sanoin, että ""Jumalallinen Totuus" on yksi, ajaton ja universaali, ja että eri uskonnot ovat kuin eri kieliä, jotka ilmaisevat tätä samaa "Totuutta"." Schuon toi esiin että muun muassa Platon, Plotinos, Adi Shankara, Mestari Eckhart ja Ibn Arabi ovat käsitelleet tätä "ikiaikaista viisautta". 
Vaikka Schuon ei kieltänyt kristinuskoa, ja muun muassa piti Neitsyt Mariaa suuressa arvossa, hän koki, ettei kyseinen usko tarjonnut enää mahdollisuutta seurata "esoteerista polkua" hengellisen johtajan opastuksella. Kyseisen polun seuraaminen onnistui hänelle islamin mystisen suuntauksen, "suufilaisuuden" kautta. Ahmad al-Alawin vihittyä hänet "Shādhilī" -veljeskuntaan, Schuon perusti "Maryamiyya -"nimisen oppilaitoksen (Tarīqa). Schuonille suufilaisuus oli "islamin luuydin".
Schuonin metafysiikka pohjautui paljolti Advaita Vedantan viittaamaan "Atmaniin" ja "Mayaan". Schuonin "puhtaan metafysiikan" voi kiteyttää seuraavalla vedantisella lauseella; "Brahman on todellinen, maailma on illuusio, yksilön sielu ei eroa Brahmanista".
Schuon loi läheisiä ystävyyssuhteita monien eri uskonnollisten vaikuttajien kanssa. Hänellä oli erityinen kiinnostus tasankointiaanien perinteitä kohtaan ja oli vahvassa kontaktissa kansan jäsenten johtajien kanssa, ja lopulta päätyi Lakota -ja varisintiaani -heimojen jäseneksi.
Kirjoitus- ja maalaustöidensä lisäksi, Schuon toimi tekstiilisuunnittelijana.
Schuon matkusti paljon ja vietti ison osan elämästään Sveitsissä ja Ranskassa. Lopulta, 73-vuotiaana, hän asettui Yhdysvaltoihin.
Takashi Koizumi

 Takashi Koizumi (, 6. marraskuuta 1944) on japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Koizumi on ollut pitkään yhteistyössä Akira Kurosawan kanssa ja toiminut muun muassa Kurosawan apulaisohjaajana useissa elokuvissa. 
Koizumi Akira Kurosawan apulaisohjaajana.
Elokuvassa Dersu Uzala Koizumi toimi Ohjaaja Kurosawan apulaisena.
Isaac Barrow

Isaac Barrow (lokakuu 1630 Lontoo – 4. toukokuuta 1677 Lontoo) oli englantilainen matemaatikko ja teologi. Barrow oli ensimmäinen Cambridgen yliopiston Lucas-professori. Lucas-professorina häntä seurasi hänen oppilaansa Isaac Newton. Barrowille on annettu hieman tunnustusta nykyaikaisen differentaali- ja integraalilaskennan kehittämisestä. Häntä pidetään myös ensimmäisenä matemaatikkona, joka laski niin sanotun Gutschovenin käyrän tangentit.
Karhuherra Paddington (piirrossarja)

Karhuherra Paddington ("The Adventures of Paddington Bear") on ranskalais-kanadalaisella yhteistyöllä valmistettu piirrossarja, jota esitettiin vuosina 1997–2004 Yle TV2 kanavalla yhteensä 39 jaksoa, joista jokaisessa on kolme tarinaa. Sarjan tuottivat Cinar, Busy Bear Productions ja Protécréa. Piirrossarja perustuu Michael Bondin kirjoittamiin Karhuherra Paddington -lastenkirjoihin. C More Juniorilla ja MTV3-kanavalla sarja tunnetaan nimellä "Karhuherra Paddingtonin seikkailut".
Kuopion jäähalli

Kuopion jäähalli (markkinointinimeltään Olvi Areena, myös Niiralan monttu) on Kuopion Hatsalan kaupunginosan Kuntolaaksossa sijaitseva jäähalli. Sen uudistettu jäähalliosa otettiin käyttöön vuoden 2018 elokuussa. Olvi Areenan ja uuden Kuntolaakson uimahallin yhteinen noin 350 autopaikan pysäköintirakennus valmistui vuoden 2019 elokuussa. Kuopion jäähallin sisätiloissa asiakkaita palvelevat muun muassa noin 120 asiakaspaikan Pelimies-ravintola ja KalPa Shop -fanituotemyymälä.
Vuonna 1979 rakennetun ja 2000-luvulla mittavasti remontoidun jäähallin katsojakapasiteetti on 5 300, josta 3 628 on istuma- ja 1 381 + 11 seisomapaikkoja. Aitiopaikkoja taas on 280. Jäähalli on SEB Leasingin yksityisomistuksessa.
KalPa, jääkiekon SM-liigaa pelaava jääkiekkojoukkue, pelaa kotiottelunsa Kuopion jäähallissa. Hallia ovat käyttäneet myös muun muassa kaukalopallo- ja rullakiekkoseura Kuopio Devils sekä Auroraliigaa pelaava KalPan naisjoukkue. Lisäksi Pielaveden Sampo on pelannut hallissa muutamaan otteeseen lentopallon "Europelejään", vaikkakin hallin katto on liian matalalla aktiiviseen lentopallokäyttöön.
Vuonna 2008 jäähalliin lisättiin uusi mediakuutio. Samoihin aikoihin hallin D-oven luo tehtiin uusia WC-tiloja. Vuonna 2010 halliin lisättiin 300 hengen lisäkatsomo. Seuraavana vuonna osa seisomakatsomosta muutettiin istumakatsomoksi, joka johti 169:ään uuteen katsojapaikkaan.
Jäähallin laajamittainen saneerausremontti aloitettiin keväällä 2018 osana Kuopion kaupungin uutta Kuntolaakso-hanketta. Tällöin jäähallin B-aulasta tehtiin uusi pääsisäänkäynti, Monttu-pubia ("Monttu PUB") laajennettiin, uusia WC-tiloja rakennettiin ja halliin lisättiin uusi 400-paikkainen ringside-katsomo, vanhaa modernimpi mediakuutio, uutta valaistusta sekä muutamia anniskelupisteitä ja -katsomo. Halliin rakennettiin myös uusia pukusuojia, siitä tehtiin ympärikuljettava ja sen kaupunginpuoleista päätykäytävää levennettiin. Näiden muutosten vuoksi kaukaloa jouduttiin hieman kaventamaan.
Vuonna 2017 Kuopion jäähallin markkinointinimi vaihtui väliaikaisesti Data Group Areenasta Niiralan montuksi. Vuonna 2019 halli sai nykyisen sponsorinimensä, Olvi Areena.
Arvaaliveljet

Arvaaliveljet () olivat ryhmä pappeja antiikin Roomassa, jotka uhrasivat vuosittain jumalille keisarin ja hänen perheensä terveyden ("salus augusta") puolesta. Samalla turvattiin hyvä sato ja koko valtakunnan hyvinvointi. Perinne alkoi keisari Augustuksen aikana.
Arvaaliveljet vannoivat ”III Non(as) Ian(uarias)” -valan keisariperheen hyvinvoinnin puolesta.
Arvaaliveljet ovat Rooman salaperäisimpiä uskonnollisia organisaatiosta, sillä nykyisin heidän toiminnastaan tiedetään hyvin vähän, tiedot ovat etupäässä veljien lehdosta löytyneestä epigraafisesta actasta, kivitauluille kirjoitetuista kuvauksista rituaaleista, valoista ja uhreista. Roomalaisten legendan mukaan Romulus oli mukana perustamassa arvaaliveljiä. 
Arvaaliveljet kuuluvat olivat yleensä kaikkein korkeimman yhteiskuntaluokan iäkkäämpiä jäseniä, mutta myös keisariperheen lapset saattoivat liittyä papistoon.
Arvaaliveljien kerrotaan olleen alusta asti kiinteässä yhteydessä sabiinien heimojen kanssa. Heidän keskeinen jumalattarensa oli Dea Dia. He kokoontuivat Forum Romanumilla Regian talossa.
Tärkein rituaali oli toukokuussa (ambarvalia), ja siihen kuului veljeskunnan vanha kulttilaulu ("carmen Arvale"), uhraus Dea Dialle ja juhla-ateria. Rituaaleissa oli avustajina lapsia, joista on runsaasti mainintoja piirtokirjoitusmateriaalissa. Avustajina Juni-kuun rituaalissa oli kerrallaan neljä korkea-arvoisiin sukuihin kuulunutta poikaa, joiden nimiäkin antiikin lähdemateriaalissa mainitaan.
Keisari Augustus nojautui jälleen heidän tukeensa ja on jopa saattanut olla perustaja. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä, siitä olisiko veljeskunta syntynyt jopa jo tasavallan tai sitä edeltävinä aikoina.. Myös Marcus Aurelius ja Elagabalus tekivät yhteistyötä arvaaliveljien kanssa. Kokonaan veljeskunta katosi vuoteen 400 mennessä. 
Veljien juhlakalenteri on "Acta fratrum arvalium".
Jehkin Iivana

Iivana Jehkinpoika Shemeikka (21. elokuuta 1843 Suistamo – 15. maaliskuuta 1911 Helsinki), tunnetaan paremmin nimellä Jehkin Iivana, oli taitava karjalainen runonlaulaja ja kanteleen soittaja Suistamon Muuannosta.
Hän oli Pedri Shemeikan serkku ja Jehki Shemeikan poika, jonka mukaan häntä kutsuttiin Jehkin Iivanaksi. Hän esitti laulujaan useille runonkerääjille, muun muassa vuonna 1884 Kaarle Krohnille ja Hjalmar Basilierille ja vuonna 1888 Oskar Relanderille ja Axel August Boreniukselle. Hän esiintyi vuonna 1896 Sortavalan laulujuhlilla, vuonna 1900 Helsingin laulujuhlilla sekä vuonna 1906 jälleen Sortavalan laulujuhlilla. Tämän lisäksi hän esiintyi myös ainakin Turussa ja Kuopiossa maatalousnäyttelyssä kesällä 1906 sekä Tampereella vuonna 1907, jossa hän avasi Vienan-Karjalaisten Liiton kokouksen kanteleensoitollaan. Hän ei kuitenkaan tehnyt oma-aloitteisia laulumatkoja monen muun runonlaulajan tavoin, vaan lähti ainoastaan kutsusta. Vuonna 1911 hän kuitenkin taipui matkaamaan yhdessä toisen runonlaulajan Iivana Onoilan kanssa esiintymään Helsinkiin, vaikkei häntä ollut erikseen kutsuttu. Tällä matkalla hän kuitenkin sairastui ja kuoli. Hänet vietiin haudattavaksi kotikylänsä Muuannon kalmistoon.
Montrealin maailmannäyttely

Montrealin maailmannäyttely (myös Expo 67) oli Montrealissa Kanadassa 27. huhtikuuta – 29. lokakuuta 1967 järjestetty maailmannäyttely. Näyttelyyn, jonka teemana oli ”Ihminen ja hänen maailmansa”, osallistui 62 valtiota näytteileasettajina ja yli 50 miljoonaa vierailijaa. Näyttely järjestettiin Kanadan satavuotisjuhlavuotena ja siitä muodostui juhlavuoden päätapahtuma. Maailmannäyttelyä on pidetty hyvin onnistuneena tapahtumana.
Näyttelyalue sijaitsi Montrealin keskustan eteläpuolella vanhalla satama-alueella (Cité du Havre) sekä Saint Lawrence -joen Sainte-Hélènen ja Notre-Damen saarilla, joista jälkimmäinen luotiin maailmannäyttelyn lähistöltä ruopatusta ja muualta kuorma-autoilla kuljetetusta täyttömaasta.