tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sally (varustamo)

Rederi Ab Sally oli ahvenanmaalainen laivanvarustamo, yksi Viking Linen osakasvarustamoista. Yhtiön perusti kauppaneuvos Algot Johansson 27. joulukuuta 1937. Aikanaan varustamo kasvoi erääksi Suomen merkittävimmistä tankkerivarustamoista sekä Viking Linen suurimmaksi osakasvarustamoksi. 
Kun Rederi Ab Vikinglinjen perustettiin vuonna 1959, Algot Johansson lähti hankkeeseen mukaan merkitsemällä vastaperustetun yhtiön osakkeita. Muutaman vuoden sisällä Vikinglinjenin osakkaat ajatuivat kuitenkin riitoihin. Yhtiön varsinaisen perustaja, Gunnar Eklund halusi yhtiön keskittyvän ainoastaan autolauttaliikenteeseen, kun taas Algot Johansson tahtoi laajentaa Vikinglinjenin toimintaa myös rahtilaivoihin. Kiistan voitti Johansson, joka Eklundin jättäessä yhtiön ja myydessä osakkeensa sai lopulta osake-enemmistön Vikinglinjenistä. Joitakin vuosia tämän jälkeen Johansson fuusioi Vikinglinjenin Sally-varustamoon, jolloin Sallysta tuli Viking Linen osakas. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa Sally kasvoi aggressiivisesti niin autolauttaliikenteessä kuin tankkerivarustamonakin. Vuonna 1981 Sally perusti tytäryhtiön, Sally Line UK:n liikennöimään autolautoilla Englannin kanaalissa. Samana vuonna Sally osti Karibialla risteilyjä järjestäneen Commodore Cruise Line -varustamon. Lisäksi vuonna 1982 Rederi Ab Sally hankkii omistukseensa Vaasanlaivat-varustamon, joka harjoitti liikennettä Pohjanlahdella.
Sallyn sijoitukset Englannin kanaalin liikenteeseen ja Karibian risteilyihin osoittautuivat huomattavan tappiollisiksi ja varustamo ajatutui 1980-luvun puoliväliin tultaessa huomattaviin taloudellisiin vaikeuksiin. Lopulta yhtiö joutuikin pääasiallisen velkojansa Yhdyspankin haltuun. Pankki myi haltuunsa joutuneen varustamon vuonna 1987 varustamoyhtiö AB EffJohnille (Effoan ja Johnson Linen tarkoitusta varten perustama yhtiö, joka oli myös Silja Linen pääomistaja). Tämän johdosta Viking Linen kaksi muuta osakasta lunastivat Sallyn kolmanneksen osuuden Vikingistä itselleen. Sallyn tappiolliset seikkailut Karibialla ja Englannin kanaalissa siirtyivät siten Silja Linen rasitteeksi, ja ne olivatkin merkittävä tekijä Siljan taloudellisissa vaikeuksissa 1990-luvulla.
Esko Rahkonen

Esko Rahkonen (1. elokuuta 1936 Alatornio – 4. toukokuuta 2007 Tampere) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän teki noin 400 levytystä, ja hän keikkaili vielä elämänsä viime kuukausina. 
Ura.
Esko Rahkosen löysi säveltäjä Unto Monosen Rovaniemeltä eräällä pohjoiseen suuntautuneista matkoistaan 1960-luvulla. Mononen vei Rahkosen Toivo Kärjen puheille, ja levytys syntyi samantien. Monosen mittatilaustyönä säveltämä tango "Syvä kuin meri" (1965) ponnahti heti Suomen listojen kärkisijoille ja kilpaili tasapäisesti Beatlesin sekä Rolling Stonesin levytysten kanssa. Sitä seurasivat uudet versiot useista Kärjen 1950-luvun tangoista kuten "Odotin pitkän illan ja" "Rakasta, kärsi ja unhoita," Kärjen originaalit "Tallinnan laulu" (1966, san.Pauli Salonen)), "Hiljainen sade toukokuun" (1967, san.Juha Vainio) ja "Muistatko vielä sen tangon" (1969, san.Lauri Jauhiainen). Monikin Monosen tango nousi Rahkosen levyttämänä hitiksi, edellämainitun lisäksi mm. "Yön hiljaisuudessa, Erottamattomat, Kukkani lumen alla".
Erikoinen tapaus oli tango "Kesän muistatko sen" (1967, san.Juhani Lompolo). Sen sävelsi Markku Nurmisen ohjelmoimana tietokone IBM 1130 noin 60 Toivo Kärjen tangon pohjalta. Aikaansaannoksen sovitti Kärki, ja Rahkonen lauloi levylle.
Monet asiantuntijat ovat pitäneet Rahkosen 1960-luvun klassikkolevytyksiä kaikkein aidoimpiin suomalaisen tangon tulkintoihin kuuluvina. Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo ovat kuvanneet Rahkosta "yhtä suomalaiseksi kuin lasi maitoa ja puolikas ruisleipää".
"Se oli yhtä rallia", Rahkonen toteaa 1960-luvun puolivälin keikkaelämästään. "Keikka-auto kiisi vanteet soikeina Suomen teitä lavalta toiselle. Syvä kuin meri alkoi soida maaliskuussa 1965. Sinä keväänä viikonpäivät oli buukattu ihan täyteen. Ja lavoilla tanssittiin. Tango veti väkeä samaan tahtiin kuin Danny-show'kin. Tanssikansaa riitti kaikille lavoille."
Rahkonen muutti 1965 Rovaniemeltä Kouvolaan ja sieltä orkestereineen 1967 Lahteen, jossa hän asui Launeen kaupunginosassa. Musiikin ohella hänen intohimonaan olivat vanhat autot, joita hän keräsi mittavan kokoelman.
Rahkonen oli jättänyt Toivo Kärjen originaalit vuonna 1969, mutta vielä vuonna 2005 hän palasi tämän tuotantoon, säveltäjän jo kuoltua. Rahkosen 40-vuotisjuhla-albumilla "Elämän juhlaa" oli Kärjen ennenjulkaisematon tango "Hänelle jota rakastan" (san.Tuula Valkama). Rahkonen tuli levyttäneeksi kaikkiaan 10 Kärjen originaalia, kaikki tangoja, ja useita uusia versioita vanhoista kappaleista.
Esko Rahkonen sai valtion taiteilijaeläkkeen 2002. Ikäisekseen terveenä ollut Rahkonen sai yllättäen toukokuussa 2007 sydänkohtauksen ja kuoli sydämen ohitusleikkauksen jälkeen Tampereen yliopistollisessa sairaalassa 70-vuotiaana.
Georges Lemaître

Isä Georges Henri Joseph Éduard Lemaître (17. heinäkuuta 1894 – 20. kesäkuuta 1966) oli belgialainen tähtitieteilijä, teoreettinen fyysikko, matemaatikko, fysiikan professori ja katolinen pappi. Hän ehdotti, että maailmankaikkeus on syntynyt alkuräjähdyksestä ja täten pohjusti modernin kosmologian.
Elämä.
Georges Lemaître syntyi Charleroissa Belgiassa 1894. Häntä kiehtoi jo nuorena sekä tiede että teologia. Kuitenkin I maailmansota keskeytti hänen opintonsa: hän palveli Saksan vastaisella rintamalla tykistöupseerina. Sodan jälkeen hän opiskeli teoreettista fysiikkaa ja 1923 hänestä tuli apotti. Hän jatkoi opintojaan Englannissa mm. Arthur Eddingtonin opissa ja myöhemmin hän valmistui filosofian tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssa. 1925 hänestä tuli vain 31 vuotiaana Louvainin yliopiston teoreettisen fysiikan professori. 
Teoriat.
Georges Lemaître esitti teoriansa alkuräjähdyksestä vuonna 1931. Hänen mukaansa maailmankaikkeudella täytyi olla alku ja hän esitti, että universumi olisi syntynyt "alkuatomista" ja sen räjähtämisessä alkuräjähdyksessä. Teorialleen hän antoi nimen "hypoteesi alkuatomista". Hänen ajatteluunsa maailmankaikkeuden alusta vaikutti hänen kristillinen uskonsa: Raamatun mukaan maailmankaikkeudella on alku. Lemaître esitti 20-luvulla Edwin Hubblen tavoin todisteita maailmankaikkeuden laajenemisesta, mikä sekin sai hänet päättelemään, että maailmankaikkeudella oli oltava alku. Vuonna 1949 teoriasta alettiin käyttää nimeä Big Bang.
Stetoskooppi

Stetoskooppi on lääketieteellisessä tutkimuksessa käytettävä akustinen tai elektroninen laite kehon sisäisten äänten kuunteluun. Laitteen käyttäjä asettaa stetoskoopin kuulokkeet korvilleen ja painaa kuuntelu- eli rintaosan kuunneltavalle alueelle, jolloin hän kuulee kuunneltavan alueen äänet. Tätä toimintaa kutsutaan auskultaatioksi. Stetoskoopin keksi vuonna 1816 ranskalainen lääkäri René Laënnec. Myös mekaanikot voivat käyttää erityistä stetoskooppia löytääkseen vian koneesta.
Akustinen stetoskooppi.
Tavallisin stetoskooppi on perinteinen akustinen stetoskooppi. Monesti akustisen stetoskoopin rintaosassa on kaksi kuuntelupäätä: kalvopää ja kuppimainen pää.
Kalvopäässä potilaan iho saa stetoskoopin kalvon värähtelemään ja kuppi puolestaan saa sisäpuolella olevan ilman värähtelemään. Äänenä kuultava ilman värähtely johdetaan stetoskoopin onttoja putkia pitkin kuuntelijan korviin.
Kuppimaisella puolella potilaan ihon värähtelyt saavat stetoskoopin sisäpuolella olevan ilman värähtelemään ja erillistä värähtelevää kalvoa ei ole. Kuppimainen stetoskoopin osa välittää paremmin matalia ääniä ja kalvo-osa korkeita ääniä.
Elektroniset stetoskoopit.
Myös elektronisia, sähköisesti ääntä vahvistavia stetoskooppeja on markkinoilla. Joissain elektronisissa stetoskoopeissa on äänen tallennus- ja toistomahdollisuus. Tallennettu äänitiedosto voidaan tarvittaessa siirtää toisen terveydenhuoltoalan ammattilaisen kuunneltavaksi konsultaatiotarkoituksessa.
Stetoskooppia käytetään myös muihin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin, esim autonasentaja voi kuunnella stetoskoopilla auton laakerien ja moottorin ääniä. Rakenteellisesti moottorien huollossa käytettävät stetoskoopit poikkeavat tavallisesti lääketieteellisistä stetoskoopeista. Moottorihuollossa käytetyn stetoskoopin mittapää voi olla puikkomainen, joka rakenne sallii sen työntämisen moottorin sisään, ja laitteen kuulokkeet saattavat meluisan käyttöympäristön takia muistuttaa umpinaisia stereokuulokkeita.
Mikko Jokela (jääkiekkoilija)

Mikko Jokela (s. 4. maaliskuuta 1980 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Lappeenrannassa syntyneen Jokelan kiekkoura lähti käyntiin Kuopiossa. KalPan junioreista lupaava puolustaja siirtyi 17-vuotiaana Helsinkiin pelaamaan SM-liigaa HIFK:n riveihin. Helsingissä liigaura ei kuitenkaan vielä lähtenyt kunnolla käyntiin, ja edessä olikin paluu Itä-Suomeen.
Syntymäkaupungissaan Lappeenrannassa Jokela pääsi vakiokokoonpanoon SaiPan liigajoukkueessa. Kaudeksi 2001–2002 Jokela sai yllättävän tarjouksen New Jersey Devilsiltä ja siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Pelejä kertyi kuitenkin vain farmijoukkue Albany River Ratsin kokoonpanossa. Seuraavalla kaudella Jokela kaupattiin Vancouver Canucksin organisaatioon, jossa hän sai pelata yhden NHL-ottelun 18. helmikuuta 2003 Detroit Red Wingsiä vastaan. Kausi 2003–2004 kului kuitenkin kokonaan Manitoba Moosen AHL-joukkueessa.
Ensimmäisellä HPK-kaudellaan Jokela nousi SM-liigan puolustavien puolustajien eliittiin. Kaudeksi 2005–2006 Jokela valittiin HPK:n kapteeniksi. Hän johdatti joukkueensa seurahistorian ensimmäiseen Suomen mestaruuteen, muttei päässyt pelikiellon takia jäälle ratkaisuottelussa.
Kolmen HPK-kauden jälkeen Jokela siirtyi keväällä 2007 Helsingin Jokereihin . Jokereissa Jokela pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudellaan hän oli Jokereiden tehokkain puolustaja pisteillä 8+20. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-liigan Dynamo Minskiin. Minskissä Jokelan kausi meni pilalle loukkaantumisten takia. Hän ei pystynyt pelaamaan kuin 18 ottelua. Kauden jälkeen Ruotsin Elitserienissä pelaava Timrå IK ilmoitti tehneensä kahden vuoden sopimuksen Jokelan kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Jokela palasi takaisin HIFK:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella.
Jokela teki kesällä 2014 paluun kasvattajaseuraansa KalPaan. Kauden 2016–2017 Jokela aloitti Itävallassa Villacher SV:ssä, mutta siirtyi marraskuussa SM-liigaan KooKooseen. Kauden 2017–2018 edellä Jokela yllättäen ilmoitti lopettavansa uransa.
Jokela kuului juniorivuosinaan maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Raamikas puolustaja edusti Suomea 18-vuotiaiden EM-kisoissa vuosina 1997 ja 1998. Jälkimmäisenä vuonna Jokela valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi, sekä all-stars-kentälliseen. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Jokela pelasi kahtena seuraavana vuonna. Jokela kuului myös pronssia voittaneeseen miesten maajoukkueeseen MM-kisoissa 2008.
Die Brücke

Die Brücke -ryhmän (saksaa, ) muodostivat vuonna 1905 Dresdenissä, Saksassa neljä nuorta arkkitehtiopiskelijaa Ernst Ludwig Kirchner, Fritz Bleyl, Erich Heckel ja Karl Schmidt-Rottluff. Ryhmää lähellä olivat myös Emil Nolde, Max Pechstein ja Otto Müller. Ryhmä hajosi 1913. Akseli Gallen-Kallela valittiin Die Brücken jäseneksi vuonna 1907.
Die Brücke on saksalaisen ekspressionismin pääryhmittymä, toisen ollessa Der Blaue Reiter, joka perustettiin Münchenissä 1911.
Ryhmä debytoi Dresdenissä lokakuussa 1906 ja uusi näyttely pidettiin heti saman vuoden joulukuussa. Kiertonäyttely järjestettiin 1907. Vuonna 1910 ryhmä liittyi "Neue Sezessioniin", jonka oli perustanut Max Pechstein Berliinissä, mutta vetäytyi siitä pysyäkseen itsenäisenä. Ryhmän viimeinen näyttely pidettiin 1912.
Die Brücken jäsenet vaalivat keskiaikaisen killan ihannetta ja eristäytyivät yhteisateljeehensa Dresdenin työläiskorttelissa. Jugend -arkkitehtuuria lähellä olevat taiteilijat kehittivät yhteisen tyylin, joka perustui tuoreisiin väreihin, tunteellisiin jännitteisiin, väkivaltaisiin mielikuviin ja primitivismin vaikutteisiin.
Aluksi ryhmä keskittyi kaupunkiaiheisiin, mutta Etelä-Saksaan suuntautuvilla matkoillaan he tuottivat alastonaiheita ja arkadiamaisia kuvia. Ryhmän taide on äärimmäisen ekspressionistista, usein yllättävää ja rujoa. Die Brücke elvytti puupiirroksen painottaen sen ekspressiivisiä mahdollisuuksia, ilmaista vahvoja, räikeitä värejä ja omaksua aggressiivisen viivan käyttö.
Natsit leimasivat ja tuomitsivat Die Brücken, kuten muutkin modernistitaiteen ryhmittymät ”rappiotaiteeksi”.
Brücke-ryhmän töitä on esillä Berliiniin 1967 avatussa Brücke-museossa.
Hämäläinen

Hämäläinen on Suomen kuudenneksi yleisin sukunimi. Se on samalla yleisin -lainen/-läinen-johtimisista sukunimistä. Digi- ja väestötietoviraston tietojärjestelmässä oli 3. helmikuuta 2025 kaikkiaan 17 838 tämän nimistä henkilöä, joista 16 968 asui Suomessa. Nimi tarkoittaa Hämeestä kotoisin olevaa tai hämäläiseksi itsensä tuntevaa henkilöä. Sukunimenä Hämäläinen ei kuitenkaan ole peräisin Hämeestä vaan enimmäkseen Itä-Suomesta, mikä selittyy sillä, että heimonimitys on lisänimenä luonnollinen vain vierasheimoisten keskuudessa. Sanaa "hämäläinen" on Itä-Suomessa usein käytetty henkilöistä, jotka ovat sinne muuttaneet Hämeestä. Muuttaneiden jälkeläisiäkin on sittemmin kutsuttu samalla nimellä ja näin heimonimitys on vakiintunut sukunimeksi, vaikka hämäläinen verenperintö on käynyt yhä ohuemmaksi. O. A. Kallio aikanaan laski, että vuonna 1890 Hämäläinen oli Savon yleisin sukunimi, mutta Matti Kuusi vertailussaan vuonna 1970 määritteli Hämäläisen enää vain osaksi savolaiseksi nimeksi.
Sanomalehti
Pori Bears

Pori Bears on vuonna 1982 perustettu porilainen amerikkalaisen jalkapallon seura. Sen kotikenttä on Porin urheilukeskuksen tekonurmi. Kaudella 2024 Bears osallistuu II-divisioonaan.
Bears osallistui vuodesta 1982 lähtien yhtäjaksoisesti miesten sarjatasoille vuoteen 1993 asti. Seuran toiminta elvytettiin kaudeksi 1999. Kesällä 2014 seuran edustusjoukkueen piti osallistua II-divisioonaan, mutta tammikuussa 2014 Bearsin ilmoitettiin vetäytyvän sarjasta pelaajapulan vuoksi. Seura keskittyi vuoden ajan vain junioritoimintaan ja teki paluun III-divisioonaan seuraavana vuonna. 
Bears voitti vuonna 2018 II-divisioonan ja Rautamaljan.
Saavutukset.
I-divisioonan mestaruus:
II-divisioonan mestaruus:
III-divisioonan mestaruus:
Korhonen

 
Korhonen on Suomen yleisin sukunimi. Se kuuluu vanhoihin itäsuomalaisiin sukunimiin. Vuonna 2009 nimen Korhonen kantajien määrä ylitti nimen Virtanen kantajien määrän. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Korhonen oli 15. syyskuuta 2025 sukunimenä 21 785 henkilöllä (11 156 miehellä ja 10 629 naisella).
Nimen esiintyminen.
Vaikka Suomen kaksi yleisintä sukunimeä Korhonen ja Virtanen ovat molemmat -"nen"-johtimellisia, ne eroavat toisistaan taustaltaan hyvinkin paljon. Korhonen kuuluu itäsuomalaisiin sukunimiin, jotka ovat olleet käytössä ja periytyneet jatkuvasti samoissa suvuissa jo keskiajalta lähtien (paitsi että ehkä 1500- tai 1600-luvulle asti nimen päätteenä on voinut olla pelkän -"nen"-päätteen sijaan -"inen"-pääte, jolloin nimi on ollut Korhoinen). Virtanen kuuluu vasta 1800-luvun lopulla nopeasti yleisiksi tulleisiin sukunimiin, joissa alkuosan muodostaa jokin luontoaiheinen sana ja lopun vanhojen itäsuomalaisten sukunimien mallista omaksuttu johdin -"nen".
Nimi Korhonen on lähtöisin savolaismurteiden alueelta, mistä lähtöisin olevista vanhoista sukunimistä useimmissa on johdin -"(i)nen" toisin kuin useimmissa kaakkoismurteiden alueelta olevista vanhoista sukunimistä. Aikoinaan naispuolisia -(i)nen-johtimellisen nimen kantajia kuitenkin saatettiin kutsua nimellä, jossa -nen oli korvattu feminiinijohtimella -tar/-tär ja näin ollen Korhonen-nimistä naista tai tyttöä voitiin kutsua nimellä Korhotar.
Korhosia asui viimeistään 1500-luvun puolessavälissä Savossa huomattavan paljon ainakin Pellosniemellä, Vesilahdella ja Rantasalmella, 1600-luvun alussa jokseenkin jokaisessa Savon pitäjässä, ja 1800- ja 1900-luvun vaihteen tienoilla se oli Savon toiseksi yleisin sukunimi (Savon yleisin oli Hämäläinen). Korhosta onkin luonnehdittu ”varsinaiseksi savolaisnimeksi”). Siitä on kuitenkin tullut myös Kainuulle erityisen ominainen nimi, jonkin verran Korhosten juuria on myös sekä Pohjois- että Etelä-Karjalassa ja vaikka nimi yleisesti ottaen onkin varsin selvästi itäsuomalainen, on sen kantajia myös osassa Etelä-Pohjanmaan pitäjistä ollut suhteellisen paljon.
Etymologia.
Nimen Korhonen etymologiasta on lukuisia arvailuja. Sen arvellaan mahdollisesti tulevan ’korho/korhu’-sanasta, joka tarkoittanut paikoin huonokuuloista ja kuuroa, paikoin sanalla on ollut merkitys ”vähän tyhmä, huomaamaton, kömpelö”. Toisaalta professori Alfred Salmela on vuonna 1970 arvellut että sana on balttilainen laina ja tarkoittanut ”vanhaa, kylänvanhinta, -päällikköä”. Edelleen Peräpohjolassa sillä on ollut merkitys ”ylpeä, rikas ja leuhka”. Suomen lähisukukielissä, kuten karjalassa, virossa ja lyydissä sanalla ’korho’ on yhteinen merkitys ”koholla oleva” (kuten heinä, jää, hiukset, karvat, tms.). Esimerkiksi karjalan ’korhottaa’: ”olla tai liikkua pystynä, pää pystyssä, kohottaa, heristää, höristellä”, sekä Suomen eri murteissa, kuten Pöytyän ’korhopää’, ”pörröpäinen” ja Ylistarosta muistiin merkitty ’korholaiho’ ”pystyssä kasvava laiho”.
Eurovision laulukilpailu 2000

Eurovision laulukilpailu 2000 järjestettiin Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa 13. toukokuuta 2000 edellisen vuoden kilpailun voittaneen Charlotte Nilssonin (nyk. Perrelli) ansioista. Juontajina Tukholman Globenissa toimivat Anders Lundin ja Kattis Ahlström. Kilpailun voitti Tanskaa edustanut Olsen Brothers kappaleellaan "Fly on the Wings of Love". Nämä olivat euroviisuhistorian neljännet Ruotsissa järjestetyt kilpailut. 
Suomea kisassa edusti laulaja Nina Åström laulullaan "A Little Bit", joka sijoittui 18 pisteellä lopulta sijalle 18. Suomen oman karsinnan sekava lopputulos herätti paljon kritiikkiä, kun sen suurimmat ennakkosuosikit Nightwish ja Anna Eriksson jäivät lopulta ilman edustuspaikkaa. Myöhemmin Erikssonin kappale "Oot voimani mun" voitti OGAE Second Chance Contestin. Se siis oli viisufanien mielestä Euroopan eri maiden karsiutuneista kappaleista kaikkein paras.
Kilpailun osallistujamaiden lukumäärä oli yhteensä 24. Uutena maana kisaan osallistui Latvia. Venäjä palasi kahden vuoden tauoltaan ja Suomi, Makedonia, Romania ja Sveitsi pakollisen välivuoden vietolta. Kreikka, Unkari ja Slovakia jatkoivat omaa taukoaan.
Kilpailu näytettiin nyt ensimmäistä kertaa myös internetin välityksellä. 
Pistetaulukko.
Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä. Alankomaat, Romania, Venäjä, Makedonia ja Turkki käyttivät raatia pisteiden antamiseen, kaikki muut puolestaan puhelinäänestystä. Alankomaissa turvauduttiin vararaadin pisteisiin puhelinäänestyksen sijaan Enscheden kaupungissa samana päivänä tapahtuneen ilotulitteista johtuneen, useita kuolonuhreja vaatineen räjähdysonnettomuuden vuoksi. Lähetystä ei näytetty maassa kokonaisuudessaan.
Karsintamenetelmä viiden aikaisemman vuoden pistekeskiarvon mukaan.
Mukaan vuoden 2000 Euroviisuihin pääsi tämän listan 13 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Vuoden 1999 voittaja Ruotsi ja uuden säännön mukaisesti myös Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata (Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa) pääsivät automaattisesti mukaan vuoden 2000 kisaan, BIG 4 -maat on merkitty harmaalla ja Ruotsi hopealla taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1999 kisasta jäähyllä tai vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1999 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Kreikkaa, Unkaria ja Slovakiaa lukuun ottamatta. Sen sijaan Latvia osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa ja Venäjä teki paluun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1995–1999 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena.
Osamurtokehitelmä

Osamurtokehitelmässä rationaalifunktio esitetään polynomin ja toisten rationaalifunktioiden summana siten, että 
Osamurtokehitelmää voidaan käyttää rationaalifunktioiden integroimiseen. Kehitelmää käytetään myös esimerkiksi Laplacen- ja Z-muunnoksen käänteismuunnosten laskemiseen.
Esimerkki.
formula_1
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
formula_2
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
formula_3
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
formula_4
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
formula_5
Jarmo Korhonen (professori)

Jarmo Antero Korhonen (s. 26. toukokuuta 1946 Oulu) on suomalainen kielentutkija. Korhonen oli Suomen Akatemian tutkijana 1977–1979, ja työskennellyt germaanisen filologian professorina Oulun yliopistossa 1979–1988, Turun yliopistossa 1988–1993 ja Helsingin yliopistossa 1993–2014.
Korhonen on kehittänyt fraseologiatutkimusta Suomessa ja julkaissut uuden saksalais-suomalaisen idiomisanakirjan "Alles im Griff" sekä johdatus "Fraseologia: Kiinteiden sanayhtymien tutkimus". Hän on toimittanut monta kokoomateosta sekä "Saksa-suomi suursanakirjan", joka ilmestyi vuonna 2008.
Pronssinen Pokaali

Pronssinen Pokaali on vuodesta 1995 toiminut lappeenrantalainen rockyhtye. 
Yhtye sai alkunsa Jyri Riikosen – koneet (Valtava Kääpiö, Reagan, Lodger), Jouni Hynysen – kitara (Kotiteollisuus) ja Tomi Siveniuksen – laulu (Hullu Ukko ja Kotiteollisuus, Magneetti) projektina, jossa haluttiin toteuttaa Siveniuksen ja Hynysen pöytälaatikossa lojuvia niin sanottuja popimpia kappaleita konelähtöisesti. 
Debyyttilevyllä "Pronssinen Pokaali" (1996) soittivat ydintrion lisäksi Janne Hyrkäs – rummut (Valtava Kääpiö, Mokoma), Marko Annala – kitara (Slumgudgeon, Mokoma) ja Janne Hynynen – rummut, tynnyri, taustalaulu (Magneetti, Mokoma, Monsteriser). Debyyttilevyn jälkeen tehtyjen konserttien jälkeen Janne Hyrkäs jätti yhtyeen, ja Janne Hynynen siirtyi rumpaliksi. Yhtyeen ulosanti alkoi pikkuhiljaa lähentyä niin sanottua perinteisempää yhtyeformaattia ja toisella pitkäsoitolla ("Kuvia", 1998) kuullaan jo jonkin verran täysin orgaanisestikin toteutettua musisointia.
"Kuvia"-levyn jälkeen Marko Annala ja Jyri Riikonen jättäytyivät yhtyeestä. Riikosen lähdettyä myös koneet jäivät kokonaan pois, ja yhtyeeseen liittyi bassoon Pasi Vuorela, kitaraan Jarkko Koponen ja toisia rumpuja ja tynnyriä tuli hakkaamaan Jari Sinkkonen. Tällä kokoonpanolla yhtye teki kolmannen pitkäsoittonsa "Maa hehkuu ("2000), jonka jälkeen Pronssinen Pokaali lopetti toimintansa.
Yhtye teki osittaisen paluun toukokuussa 2007 julkaisemalla kokoelma-albumin "Leikin loppu" ja tekemällä viisi konserttia kattavan kiertueen nimeltä "Omilla lomilla, haku päällä". Kiertueen aikana kuvattiin myös videomateriaalia myöhemmin syksyllä julkaistua kiertue-dvd:tä varten.
Pronssinen Pokaali aktivoitui jälleen joulukuussa 2009. Tuolloin kokoonpanossa soittivat Sivenius (laulu, kitara), Jyri Riikonen (koskettimet), Janne Hynynen (rummut, taustalaulu), Pasi Vuorela (basso), sekä vuoden 2007 kiertueelta pois jäänyt Jarkko Koponen (kitara). Yhtyeen MySpace-sivulla on kuultavissa myös samana vuonna äänitettyjä kappaleita.
Yhtye on saanut valmiiksi neljännen studioalbuminsa "Vastatuulensoutajat", joka ilmestyy C7 Recordsin julkaisemana helmikuussa 2013. Kaksi albumin kappaletta, ”Taivumme” ja ”Kiila” ovat kuunneltavissa Noise.fi-sivustolla.
Hines Ward

Hines E. Ward, Jr (s. 8. maaliskuuta 1976 Soul, Etelä-Korea) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi 14 kautta NFL-liigan Pittsburgh Steelersissä. Wardin pelipaikka oli laitahyökkääjä.
Urallaan Ward voitti kahdesti Super Bowlin, ollen kerran loppuottelun arvokkain pelaaja. Hänet valittiin myös neljästi NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Pelaajaura.
Lukio-ura.
Ward esitteli atleettisia taitojaan pelinrakentajana lukiossa Forest Park High Schoolissa Georgian Forest Parkissa. Hänet valittiin kaksi kertaa Claytonin piirikunnan alueen parhaaksi hyökkäyspelaajaksi. Hän oli myös hyvä opiskelija.
Yliopistoura.
Ward pääsi Georgian yliopistoon ja pelasi yliopiston joukkueen Georgia Bulldogsin riveissä vuodet 1995–1998. Wardin 144 syötön vastaanottoa ja 1 965 edettyä jaardia olivat joukkueen historian parhaita suorituksia. Hän pelasi myös useilla pelipaikoilla. Yliopistouran aikainen loukkaantuminen oli kuitenkin vaarantaa hyvän sijoituksen NFL:n varaustilaisuudessa.
Ammattilaisura.
Wardin monipuolisuus oli kuitenkin hyödyksi varaustilaisuudessa. Pittsburgh Steelers varasi hänet kolmannella varauskierroksella vuonna 1998. Ward on valittu muun muassa neljä kertaa peräkkäin NFL:n tähtikentälliseen, Pro Bowliin (kaudet 2001–2004). Hän myös eteni kuutena kautena yli 1 000 jaardia. Vuonna 2002 Ward laittoi Steelersin ennätykset uusiksi tekemällä 112 vastaanottoa ja 12 touchdownia.
Ward valittiin 5. helmikuuta 2006 pelatun Super Bowl XL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Steelers voitti Seattle Seahawksin 21–10 ja Wardin profiili yhdysvaltainkorealaisena ja monikansallisten vanhempien (äiti eteläkorealainen ja isä yhdysvaltalainen) lapsena nousi myös Etelä-Koreassa, jossa amerikkalainen jalkapallo on vähemmän tunnettu laji.
Kauden 2011 jälkeen Pittsburgh ei tarjonnut Wardille jatkoa. Ward ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa maaliskuussa 2012.
Nikšić

Nikšić (Никшић) on kaupunki ja kunta Montenegron länsiosassa Bosnia ja Hertsegovinan rajalla. Nikšićin kaupunki sijaitsee Nikšićin tasangolla Trebjesavuoren juurella. Nikšić on Montenegron toiseksi suurin kaupunki ja se on merkittävä teollisuus-, kulttuuri- ja koulukaupunki. Nikšićin kunta puolestaan on pinta-alaltaan Montenegron suurin kunta, joka käsittää hedelmällisen ja tiheään asutetun Župa-nimisen tasangon.
Väestö.
Nikšić on Montenegron toiseksi suurin kaupunki, pääkaupunki Podgorican jälkeen. Vuonna 2003 Nikšićin kunnassa oli 75 282 asukasta ja Nikšićin kaupungissa puolestaan 58 212 asukasta. Kansallisuudeltaan asukkaista oli samana vuonna montenegrolaisia 62,63 prosenttia ja serbejä 26,74 prosenttia.
Nikšićin kaupungin asukasluvun kehitys:
Historia.
Kaupungin paikalle perustettiin roomalainen Onogošt-niminen linnoitus 300-luvulla. Se sijaitsi tärkeässä teiden risteyksessä. Sittemmin kaupunki tuli kuulumaan Serbiaan, kunnes ottomaanit valloittivat sen. Vuonna 1877 kaupunki vapautui ottomaanien vallasta ja se liitettiin Montenegroon.
M. C. Escher

M. C. Escher, koko nimeltään Maurits Cornelis Escher (17. kesäkuuta 1898 Leeuwarden – 27. maaliskuuta 1972 Laren) oli hollantilainen kuvataiteilija ja graafikko, joka tunnetaan mahdottomia esineitä ja asioita esittävistä kuvistaan.
Escher oli hyvin tuottelias ja teki uransa aikana 448 printtiä ja yli 2 000 luonnosta ja tutkielmaa. Hänen teoksissaan taiteelliset elementit, kuten väri, muoto ja tasapaino, yhdistyvät tieteelliseen muodon, kuvion ja viivan tutkimukseen. Hänen kuvansa mahdottomista rakennuksista, kieppuvista geometrisistä kuvioista sekä äärettömyydestä ovat vedonneet sekä tavalliseen katsojaan että matematiikan periaatteiden tuntijoihin.
Elämä ja ura.
Escher syntyi Leeuwardenissa Alankomaissa vuonna 1898 perheensä kuopukseksi. Perhe muutti vuonna 1903 Arnhemiin. Escher oli kuvataiteellisesti lahjakas lapsi, mutta hän ei menestynyt koulussa ja jäi ilman päättötodistusta. Hänen vanhempansa laittoivat hänet teknilliseen kouluun, mutta sekään ei sopinut hänelle, joten Escher päätti ryhtyä taiteilijaksi.
Escher aloitti vuonna 1920 arkkitehtuurin ja koristetaiteen opinnot Haarlemissa. Hän vaihtoi grafiikkalinjalle jo viikon kuluttua ohjaajansa kehotuksesta tämän nähtyä Escherin tekemiä puukaiverruksia ja kohokuvaprinttejä.
Escher kävi Espanjassa vuonna 1922 ja otti vaikutteita paikallisesta arkkitehtuurista ja suunnittelusta, etenkin Granadan Alhambran laatoista, kirkkaista väreistä ja symmetriasta. Sitä seuranneella Italian-matkallaan Escher tapasi tulevan vaimonsa Jetta Umikerin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1924. Pariskunta sai kolme poikaa.
Escher asui Italiassa perheineen vuoteen 1935 saakka. Kun Italian poliittinen ilmapiiri alkoi käydä kestämättömäksi, perhe muutti Château-d’Œxiin Sveitsiin. Pian sen jälkeen Escherit tekivät kahden kuukauden mittaisen laivaretken Välimerellä ja kävivät uudelleen Espanjassa.
Ollessaan käymässä vanhempiensa luona Haagissa vuonna 1936 Escher näytti teoksiaan veljelleen Berendille. Tämä ehdotti Escherille tasosymmetrian tutkiskelemista ja uusien teosten tekemistä siltä pohjalta. Escher tutustui matemaatikko George Pólyan teorioihin tasosymmetriasta ja sai niistä vaikutteita omiin töihinsä. Asetuttuaan Belgiaan Escher teki vuosina 1937–1941 sarjan Pólyan teorioiden inspiroimia puupiirroksia ja printtejä, jotka esittivät toistuvia kuvioita.
Saksan miehitettyä Belgian Escherit muuttivat Alankomaihin. Siellä Escher julkaisi ensimmäisen artikkelinsa matemaattisen tason säännöllisestä jakamisesta. Hän kiinnostui myös kristallografiasta eli säännöllisten luonnollisten muotojen tutkimuksesta, sekä äärettömistä kunnista. Escher piirsi optisia harhoja, kuten Penrosen kolmioita ja Neckerin kuutioita, sekä hyperbolisia tessellaatioita.
Escher alkoi sairastella vuonna 1969. Hän kuoli Larenissa Alankomaissa vuonna 1972.
Teoksia.
Escherin tunnetuimpia kuvia ovat esimerkiksi:
Gjirokastërin piirikunta

Gjirokastërin piirikunta () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Gjirokastërin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Gjirokastërin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1 137 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 55 991 asukasta. 
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Antigonë, Cepo, Dropull i Poshtëm, Dropull i Sipërm, Gjirokastër, Lazarat, Libohovë, Lunxhëri, Odrie, Picar, Pogon, Qendër Libohovë ja Zagori. Pääkaupunkina toimi Gjirokastër.
Pula

Pula (, ) on kaupunki Istrian niemimaan eteläkärjessä, Kroatiassa. Vuonna 2018 siellä asui 56 388 asukasta. Pula on Istrian piirikunnan suurin kaupunki; esikaupunkialueineen sen väkiluku on noin 85 000.
Väestö.
Vuoden 2018 arvion mukaan Pulassa asui 56 388 asukasta. Asukkaista 48,7 prosenttia oli miehiä ja 51,3 prosenttia naisia. Asukkaista 0–14-vuotiaita oli 13,2 prosenttia, 15–64-vuotiaita 67,5 prosenttia ja yli 64-vuotiaita 19,3 prosenttia.
Historia.
Kaupungissa on asutuksen merkkejä 900-luvulta eaa. Sen perusti illyrialainen histrien heimo. Roomalaisasutus "Colonia Pietas Julia Pola" perustettiin vuonna 178 eaa. Slaavit saapuivat alueelle 600-luvulla. Vuonna 1150 Pula vannoi uskollisuutta Venetsian tasavallalle.
Dante mainitsee Pulan Jumalaisessa näytelmässä:
"come a Pola, presso del Carnaro ch'Italia chiude e i suoi termini bagna"
Eino Leinon suomennoksessa vuodelta 1912 teksti kuuluu:
Pulan valtasivat vuorotellen genovalaiset, unkarilaiset ja Habsburgit. Kun Venetsia kärsi tappion vuonna 1797, Pula liitettiin Habsburgien alueisiin. Vuonna 1805 se liitettiin osaksi Napoleonin Italian kuningaskuntaa ja sittemmin Ranskan Illyrian provinsseja. Vuonna 1813 Pula palasi Itävallalle, jonka kruununmaita se oli Itävalta-Unkarin tuhoon, vuoteen 1918 asti. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki kuului Italialle, ja toisen maailmansodan jälkeen se oli YK:n hallinnassa, kunnes se vuonna 1947 liitettiin Jugoslaviaan, vaikka suurin osa asukkaista oli italialaisia. Italialaisten paetessa kaupungin väkiluku laski vuoden 1931 ajan 41 439:stä alle 20 000:een.
Talous.
Pula on merkittävä turistikohde. Kaupungissa on kaksi telakkaa, sementti- ja rakennusteollisuutta sekä elintarvike- ja lasitehdas.
Turismi.
Turistikohteista merkittävimpiä ovat Pulan amfiteatteri, Sergiusten riemukaari ja Augustuksen temppeli. Vanhankaupungin teiden päällysteenä on yhä roomalaisaikaisia kiviä. Lähellä Adrianmeren rannikkoa sijaitsee Brijunin saariryhmä, joka on kansallispuisto.
Liikenne.
Pulan lentoasemalla (IATA: PUY, ICAO: LDPL) ei ole kansainvälisen lentoaseman statusta, mutta muutama ulkomainen lentoyhtiö tekee sinne lentoja.
Gramshin piirikunta

Gramshin piirikunta () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Elbasanin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Elbasanin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 695 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 35 723 asukasta. 
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Gramsh, Kodovjat, Kukur, Kushovë, Lënie, Pishaj, Poroçan, Skënderbegas, Sult ja Tunjë. Pääkaupunkina toimi Gramsh.
Šibenik

Šibenik (, ) on satamakaupunki Keski-Dalmatiassa, Krkajoen suistossa, Adrianmeren rannalla, Kroatiassa. Sen asukasluku oli 46 332 vuonna 2011. Šibenik on Šibenik-Kninin maakunnan ("županija") pääkaupunki ja keskus.
Šibenik tiedetään mainitun ensi kerran vuonna 1066 kuningas Petar Krešimir IV:n määräyksessä. Toisin kuin muut Illyrian kaupungit, se on luultavasti slaavien perustama. Šibenik sai kaupunginoikeudet vuonna 1298. Vuonna 1412 Venetsian tasavalta sai sen lopulta haltuunsa Unkari–Kroatialta, eivätkä osmanit ikinä valloittaneet sitä. Vuonna 1797 se liitettiin Napoleonin Illyrian provinsseihin ja vuonna 1815 Itävallan keisarikuntaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen sitä miehittivät italialaiset; vuonna 1921 se liitettiin Jugoslaviaan.
Šibenikin Pyhän Jaakon katedraali on UNESCOn maailmanperintöluettelossa vuodesta 2000. Kaupungissa järjestetään vuosittain kansainvälinen lastenfestivaali ("Međunarodni Dječji Festival").
Kuuluisia šibenikiläisiä.
Šibenikistä ovat kotoisin jalkapallolegenda Dražan Jerković ja koripalloilija Dražen Petrović. Myös näyttelijä Goran Višnjić on kotoisin kaupungista.
Vratislav Lokvenc

Vratislav Lokvenc (s. 27. syyskuuta 1973 Náchod, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuonna 2008 Sveitsin pääsarjassa FC Baselin voittoisassa joukkueessa ja lukeutui aikanaan myös Tšekin maajoukkueen vakiomiehistöön.
Lokvenc pelasi vuosina 1992–1994 Hradec Královéssa, 1994–2000 Sparta Prahassa, 2000–2004 Kaiserslauternissa, 2004–2005 VfL Bochumissa ja 2005–2008 FC Red Bull Salzburgissa. Baselissa hän pelasi vain yhden vuoden ja siirtyi sen jälkeen vuodeksi Saksaan FC Ingolstadt 04:iin.
Maansa maajoukkueessa hän on pelannut EM-kisoissa sekä vuonna 2000 että 2004. Hän pelasi myös vuoden 2006 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi 74 maaottelua ja teki niissä 14 maalia vuosina 1995–2006.
Sturgeon-luokka

Sturgeon-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 1960- ja 1970-luvuilla valmistettujen ydinsukellusveneiden muodostama alusluokka. Ne jäivät vaiheittain pois käytöstä 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa, kun Los Angeles- ja Virginia-luokat korvasivat alukset.
Suunnittelu.
Luokan alusten aseistuksena oli Mk48 torpedot ja AGM-84 Harpoon -ohjukset sekä vuodesta 1985 alkaen BGM-109 Tomahawk -ohjukset. Ne suunniteltiin kestämään pintaannousu jään läpi.
Alukset.
Näiden lisäksi Sturgeon-luokan alusten rungoista modifioitiin kokeilutarkoituksiin sukellusveneet "USS Narwhal" ja "USS Glenard P. Liscomb".
Paavolan kirkko

Paavolan kirkko on Raahen seurakunnan kirkko Siikajoen kunnan Paavolan taajamassa. Seurakunta on perustettu vuoden 2013 alussa, kun Siikasalon ja Raahen seurakunnat yhdistettiin.
Kirkkorakennus on Matti Hongan suunnittelema, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1756. Kirkko on nimetty Ruotsin prinsessan Sofia Albertinan mukaan. Rakennus on ristikirkko, jonka kaikkien sakaroiden päätypuolet ovat särmikkäät. Pohjalaistyylinen kolminivelinen kellotapuli valmistui vuonna 1759.
Alttaritaulun "Jeesus Getsemanessa" on maalannut Laila Järvinen vuonna 1965. Erik Westzynthius vanhemman maalaama alttaritaulu on Kansallismuseossa.
Kirkon urut on rakentanut Urkurakentamo Tuomi vuonna 1988. 1700-luvun loppupuolen pohjoismaiseen barokkityyliin rakennetuissa uruissa on 19 äänikertaa ja temperoitu viritys.
Paavolan kirkko remontoitiin vuonna 1856 ja peruskorjattiin vuosina 1955–1958, jolloin kirkko sähköistettiin, lattia uusittiin, välikatto tiivistettiin ja kirkossa tehtiin maalaus- ja entisöintitöitä. Seurakuntalaiset maalasivat kirkon ja tapulin talkoilla vuoden 2002 kesällä.
Pääkköset

Pääkköset oli turkulainen rap-musiikkia esittänyt yhtye. Yhtye oli oletettavasti ensimmäinen musiikkialbumin tehnyt suomalainen rap-yhtye. Yhtyeen imago ja logo oli lainattu amerikkalaiselta Beastie Boys -yhtyeeltä. Yhtyeen jäsenet pukeutuivat musiikista huolimatta kuin kasarihevarit. Yhtyeen nimi otettiin yhtyeen jäsenten kaverin sukunimestä.
Pääkköset nousi pinnalle Anjaa apuun huutavalla humoristisella hitillään "Eläinrääkkäystä". Yhtye oli suosionsa huipulla Suomessa vuonna 1989. Yhtye lopetti 120 keikkaa sisältäneen uransa "Pitkätukat hirteen" -singlen jälkeen vuonna 1990 ja soitti viimeisen keikkansa elokuussa 1990. Yhtyeen ainoaa albumia "Pääkköset" myytiin 23 000 kappaletta. Yhtyeen jäseniä on Pääkkösten jälkeen kuultu matalamman profiilin yhtyeissä EKV:ssä ja Rapidossa.
The Oprah Winfrey Show

The Oprah Winfrey Show oli yhdysvaltalainen keskusteluohjelma, jota juonsi Oprah Winfrey. Ohjelman ensimmäinen jakso lähetettiin 8. syyskuuta 1986, ja se oli pitkäikäisin päiväsaikaan lähetettävä keskusteluohjelma Yhdysvalloissa. Ohjelma päättyi 25. toukokuuta 2011. Ohjelma oli erityisesti naisten suosiossa.
Oprah Winfrey alkoi tehdä ohjelmaa televisioyhtiö ABC:lle vuonna 1983. Oma show alkoi ensin parinvalintatyylillä, mutta siirtyi myöhemmin vakavampiin aiheisiin kuten rasismi ja seksuaalinen hyväksikäyttö.
Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanava Nelonen.
Tiy

Tiy (nimi voidaan kirjoittaa myös Teje, Tiji, Tiye tai Teye) oli Egyptin 18. dynastian faarao Amenhotep III:n päävaimo ja Egyptin kuningatar. Hän oli palatsivirkailija Jujan ja ylipapitar Tujan tytär. Tiyllä tiedetään olleen kaksi veljeä: Anen, joka oli ylipappi ja Ay, josta tuli Egyptin faarao Tutankhamonin kuoltua. Ay oli myös luultavasti kuningatar Nefertitin isä.
Monissa patsaissa Tiy kuvataan yhtä suurena kuin miehensä Amenhotep III, mikä oli harvinaista Egyptin historiassa. Hän muutti poikansa, faarao Akhenatenin hoviin Tell-el Amarnaan Amenhotep III:n kuoltua. Hän asui siellä yli kahdentoista vuoden ajan, kuolemaansa saakka.
Jaguar X-Type

Jaguar X-Type:n valmistus alkoi vuonna 2001 (vuosimallina 2002) Halewoodin tehtaalla Englannissa, ja sitä valmistettiin aina vuoden 2010 kevääseen saakka.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä X-Type sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Markkinat ja myynti.
X-Type suunniteltiin Jaguarin perusmalliksi, "pääsylipuksi Jaguar-luokkaan", kuten yhtiön mainos kertoi. Sillä oli tarkoitus laajentaa asiakaspohjaa ja siten kasvattaa koko automerkin myyntivolyymiä. Tämänhetkinen ennätys on vuodelta 2003, jolloin myytiin 50 000 X-Typeä. Myynti Yhdysvalloissa, auton ensisijaisilla markkinoilla, oli vuonna 2004 21 542 kpl ja vuonna 2005 10 941 kpl. X-Type oli valmistusaikanaan Jaguarin eniten myyty malli, jopa 36 prosenttia yhtiön kokonaismyynnistä.
Tyyppivalikoima.
X-Type on Jaguarin malliston pienin ja edullisin malli tämänhetkisessä valikoimassa. Autossa on silti Jaguarille tyypillisesti nahkaa ja jalopuuta, eli mukavuutta ja ylellisyyttä, sekä hyvät ajo-ominaisuudet. Sitä valmistetaan sekä sedan- että farmarimallina (Estate). X-Type Estate oli ensimmäinen Jaguarin farmarimalli. Estate tuli mallistoon vuoden 2004 alussa. Moottorivaihtoehtoja on useita, sekä bensa- että diesel-toimisia 2,0 litrasta 3,0 litraan asti. Voimansiirtotapa on joko etu- tai neliveto.
Diesel-moottorit ovat nelisylinterisiä. Kokovaihtoehtoja on kaksi: 2,0 ja 2,2 litran. Näistä tehokkaampi 2,2 litran malli kehittää 114 kW. Diesel-moottoriset X-Typet ovat etuvetoisia. X-Typen bensiinimoottorit ovat kuusisylinterisiä V6-moottoreita. Sylinteritilavuudet ovat 2,1, 2,5 ja 3,0 litraa. Näistä tehokkain malli tuottaa 234 hv:n (172 kW:n) tehon.
Kalleimmissa versioissa huippuluokan ajo-ominaisuudet takaa neliveto, jossa 60 % moottorin voimasta ohjataan takapyörille ja 40 % eteen.
Japanin jalkapallomaajoukkue

Japanin jalkapallomaajoukkue () on Japanin jalkapalloliiton hallinnoima Japania kansainvälisissä otteluissa edustava joukkue. Japanin taso on noussut sen jälkeen, kun Japanin ammattilaisliiga J. League perustettiin vuonna 1993. Se selvisi ensimmäisen kerran MM-kisoihin vuonna 1998, jolloin jäi alkulohkoon. Siitä lähtien joukkue on pelannut seitsemän kertaa peräkkäin MM-kilpailuissa. Etelä-Korean kanssa isännöimissään kisoissa vuonna 2002 Japani selviytyi toiselle kierrokselle mutta putosi häviämällä lopulta pronssia saavuttaneelle Turkille. Japani ylsi toiselle kierrokselle eli neljännesvälieriin myös vuosina 2010, 2018 ja 2022.
Aasian-mestaruuskilpailuissa Japani on menestynyt paremmin. Se on voittanut neljä mestaruutta kahdeksasta viimeksi pidetystä turnauksesta ja sijoittunut kerran hopealle.
Viime vuosikymmeninä Japani on luottanut valmennuksessa ulkomaiseen osaamiseen. Vuosina 1998–2002 valmentajana toimi ranskalainen Philippe Troussier, vuosina 2002–2006 brasilialainen Zico ja vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen bosnialainen Ivica Osim. Osimin jouduttua jättämään tehtävänsä terveydentilansa vuoksi valmennusvastuu siirtyi takaisin japanilaiselle Takeshi Okadalle. Hänen johdollaan Japani eteni neljännesvälieriin 2010 MM-kisoissa, mikä on Japanin paras MM-sijoitus oman maan ulkopuolella. Samaan tulokseen Japani ylsi Akira Nishinon johdolla vuoden 2018 MM-kisoissa, joiden neljännesvälierissä se hävisi Belgialle johdettuaan vielä puoli tuntia ennen loppua kahdella maalilla. Aiemmin 2010-luvulla Japanilla oli ulkomaalaisvalmentajina italialainen Alberto Zaccheroni vuosina 2010–2014, meksikolainen Javier Aguirre vuosina 2014–2015 ja bosniahertsegovinalainen Vahid Halilhodžić vuosina 2015–2018.
Japani pelasi Etelä-Amerikan ulkopuolelta kutsuttuna joukkueena Copa Américassa vuosina 1999 ja 2019 mutta ei menestynyt. Maanosaliittojen cupissa Japani ylsi hopealle vuonna 2001 toimiessaan Etelä-Korean kanssa isäntämaana.
Olympialaisissa Japani saavutti pronssia Méxicossa 1968. Uudemmalla aikakaudella, jolloin olympialaisissa ovat pelanneet lähinnä alle 23-vuotiaiden maajoukkueet, on Japani sijoittunut neljänneksi Lontoossa 2012 ja kotikisoissaan vuonna 2021.
Sijoitukset arvokilpailuissa.
Maailmanmestaruuskilpailut.
Selitykset:
"Kaikkien pelaajien ottelut ja maalit, katso Luettelo Japanin maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista‎."
Pelaajat.
Ennätykset.
"Päivitetty 2. marraskuuta 2022"
Juuso Pykälistö

Juuso Pykälistö (s. 21. toukokuuta 1975, Padasjoki) on suomalainen rallikuljettaja. Hän on ajanut MM-rallisarjaa muun muassa Mitsubishi Ralliart Finlandin ylläpitämällä N-ryhmän Mitsubishi Carismalla, ranskalaisen Bozian Racingin Peugeot 206 WRC:lla sekä Kronos Racingin ja itävaltalaisen yksityistalli OMV Racingin Citroënilla. Vuonna 2006 Pykälistö toimi Citroënin testikuljettajana testaten uutta Citroën C4 WRC:tä soralla.
Nykyään Pykälistö toimii lääkärihelikopterilentäjänä Tampere-Pirkkalan lentoasemalla.
Kalliorakennus

Kalliorakennus on rakennustoimintaa, jonka kohteena on kallioperä. Se on erilaisten tilojen rakentamista kallion sisään tai kiviaineksen louhintaa pois maa-, vesi- tai talonrakentamisen tieltä. Kalliorakentamisessa käytetään paljolti samoja menetelmiä kuin kaivostoiminnassa sekä tarvekivien ja kiviaineksen louhinnassa.
Suomen ensimmäinen maanalainen kalliorakennuskohde oli Pohjankurun 156 metrin pituinen rautatietunneli, joka valmistui 1898. Sitä aiemmin louhintatöitä tehtiin linnoituksia rakennettaessa ja kaivostoiminnassa. Runsaasti louhintatöitä tehtiin myös Suomenlinnaa ja Saimaan kanavaa rakennettaessa.
Kalliorakenteiksi nimitetään kallioon tehtyihin tiloihin liittyviä tai tilojen välisiä kalliopilareita tai kallioseiniä, jotka toimivat kantavina rakenteina ja ovat materiaaliltaan kalliota.
Osa-alueet.
Kalliorakennus tarkoittaa kallioon rakennettavien tilojen
Infrarakentaminen

Infrarakentaminen on teollisuusyhteiskunnan toiminnassa tarvittavien teknisten perusrakenteiden eli infrastruktuurin rakentamista, jossa tarvitaan monenlaista rakennustekniikkaa. 
Infrarakentamiseen kuuluvat esimerkiksi padot, tunnelit, sillat, satamarakenteet, meluesteet, jätevedenpuhdistamot ja energialaitokset. Muita alaan sisältyviä asioita ovat muun muassa
Suomessa käytettiin vuonna 2001 infrarakentamiseen ja rakenteiden ylläpitoon 20 miljardia markkaa (3,4 miljardia euroa). Rakentamista varten on Suomessa julkaistu yleiset laatuvaatimukset sisältävä kirja InfraRYL.
Korjausrakentaminen

Korjausrakentaminen eli saneeraus tarkoittaa olemassa olevan rakennuksen tai muun rakennelman laajaa yhdellä kertaa tapahtuvaa korjaamista tai muuttamista. Rakennuksen tai muun rakennelman kestoiän aikana näin laajoja toimia tehdään vain muutaman kerran. Korjausrakentamiseen liittyy usein rakenteiden ja laitteiden kunnossapitoa, jota tehdään myös kiinteistön ja rakenteiden hoitoon liittyvänä työnä. 
Korjausrakentamisen toiminnot.
Sen mukaan onko korjausrakentamisen tavoitteena muuttaa, kasvattaa vai säilyttää rakennusta tai rakennelmaa, toiminnot voidaan jakaa seuraavasti:
Korjausrakentamisen sääntely.
Korjausrakentamisessa on noudatettava viranomaisten antamia rakennusmääräyksiä soveltuvin osin. Vanhan rakennuksen korjaamisen yhteydessä ei ole kuitenkaan pakko noudattaa uusimpia rakennusmääräyksiä, vaan siinä voidaan myös soveltaa niitä määräyksiä, jotka olivat voimassa kun rakennus tehtiin. Valmistumisajan rakennusmääräysten noudattaminen on usein rakennusteknisesti turvallisempi ratkaisu, koska eri aikakausien rakennustekniset ratkaisut poikkeavat usein huomattavasti toisistaan.
Pinna kireällä

Pinna kireällä ("Bad Day On The Block" tai "Under Pressure") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997. Sen pääosassa nähdään Charlie Sheen, joka esiintyy elokuvassa nimellä Charles Sheen. Elokuva ei saavuttanut merkittävää menestystä.
Juoni.
Elokuvan tarina kertoo Sheenin esittämästä palomiehestä Lyle Wilderistä. Wilder on tehnyt sankarillisia tekoja palomiehenä, mutta enää hän ei ole kovin tasapainoinen ihminen. Se johtuu pääosin siitä, että hän on menettänyt vaimonsa ja poikansa. Häntä ärsyttää suunnattomasti naapurissa asuvat ja mekastavat Bravertonin perheen lapset. Hänen mielensä tekee opettaa oikeita kasvatusmetodeja perheen vanhemmille. Lyle siteeraa usein Raamattua ja uhkailee Bravertoneja. Poliisitkin vierailevat Wilderin kotona, mutta nämä eivät tietenkään usko pahaa kaikkien tuntemasta sankaripalomiehestä. Eräänä päivänä Lylen hermot pettävät lopullisesti. Aluksi hän tappaa kotiinsa tulleen korjausmiehen. Seuraavaksi hän vangitsee Bravertonin perheen heidän omaan taloonsa ja uhkaa tappaa heidät. Lopulta Bravertonin perheen äiti Mare Winninghamin esittämä Catherine Braverton saa ammuttua Lylen tämän omalla aseella.
Pohjarakennus

Pohjarakennus on talonrakennukseen ja sillanrakennukseen liittyvien maanpinnan alapuolisten, maata tai maarakenteita vasten olevien rakenteiden tekemistä. Siihen liittyy läheisesti geotekniikka, joka tutkii maa- ja kallioperän teknisiä ominaisuuksia ja pohjarakenteiden mitoitusmenetelmiä.
Pohjarakennukseen sisältyvät pohjarakenteet kuten
Pohjarakentamiseen sisältyy myös
Jane Cox

Jane Cox (s. 13. toukokuuta 1952 Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan draamasarjasta "Emmerdale", jossa hän näytteli Lisa Dinglen roolissa vuodesta 1996 vuoteen 2019, jolloin hän päätti jättäytyä pois sarjasta ja hänen hahmonsa kirjoitettiin siitä ulos.
Touchdown

Touchdown on amerikkalaisessa jalkapallossa maali. Touchdown on kuusi pistettä, ja se syntyy, kun hyökkääjä tai puolustaja vie pallon vastustajan maalialueelle. Touchdownin jälkeen joukkue yrittää joko yhden tai kahden pisteen lisäyritystä. Sana ”Touchdown” tulee alkuperäisestä säännöstä, jonka mukaan pelaajan oli kosketettava pallolla maata maalialueen sisällä tehdäkseen maalin. Nykyään maaliin riittää, että pelaaja on pallo hallussaan vastustajan maali-alueen sisällä.
Lipaasi

Lipaasi on vesiliukoinen entsyymi, joka katalysoi esterisidosten hydrolyysia lipidisubstraateilla. Ihmiselimistössä lipaasia tuottavat haima ja suolinesterauhaset, ja entsyymi vaikuttaa lähinnä ohutsuolessa. Lipaasi hajottaa rasvoja, ja hajoamistuotteena syntyy monoglyseridejä ja rasvahappoja. Ihmisellä tärkeimmät lipaasit ovat haiman tuottamat HPL ja PLRP2. Myös monet muut eliöt, kuten bakteerit ja sienet, tuottavat omia lipaasejaan.
Lipaasientsyymiä voidaan hyödyntää teollisuudessa rasvan- ja öljynjalostuksessa. Sitä käytetään mm. kookosrasvan valmistukseen.
Wolf O’Donnell

 on kuvitteellinen hahmo "Star Fox" -sarjan videopeleissä. Hän on Star Wolf -palkkasoturiryhmän johtaja, ja Fox McCloudin pahin kilpailija. Hän on harmaaturkkinen susihahmo, joka lentää Wolfen-aluksella.
Wolf esiintyi ensimmäisen kerran Nintendo 64 -pelissä "Lylat Wars". Hahmo oli alun pitäen tarkoitus esitellä SNES-pelissä "Star Fox 2", jota ei kuitenkaan julkaistu. Kaikissa julkaistuissa "Star Fox" -sarjan peleissä joissa Wolf esiintyy, hänellä on vasemman silmän päällä silmälappu, joskin alun pitäen "Star Fox 2:ssa" Wolfin oikean silmän päällä oli paha naarmu.