tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jean-Baptiste Grange

Jean-Baptiste Grange (s. 10. lokakuuta 1984 Saint-Jean-de-Maurienne, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä, pujottelun kaksinkertainen maailmanmestari ja maailmancup-voittaja.
Grange sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 alppiyhdistetyssä kolmanneksitoista. Hän saavutti pronssia pujottelussa Åren MM-kilpailuissa 2007. Hänen edelleen sijoittuivat Mario Matt ja Manfred Mölgg. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa seitsemäs. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti pujottelun maailmanmestaruuden. Schladmingin MM-kisoissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 12:nneksi. Beaver Creekin MM-kisoissa 2015 hän voitti pujottelussa kultaa.
Grange sijoittui maailmancupin osakilpailussa kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan toinen yhdistetyn kilpailussa Beaver Creekissä marraskuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 17. joulukuuta 2007 pujottelukilpailussa Alta Badiassa. Tammikuussa 2008 hän voitti alppiyhdistetyn ja pujottelun Wengenissä sekä pujottelun Kitzbühelissä ja oli toinen pujottelukilpailussa Schladmingissa. Pujottelun maailmancupissa hän sijoittui toiseksi, alppiyhdistetyn cupissa neljänneksi ja kokonaiskilpailussa kahdeksanneksi.
Grange voitti kauden 2008–2009 ensimmäisen maailmancup-pujottelun Levillä. Val d'Iseren yhdistetyn kilpailussa ja Alta Badian pujottelussa hän sijoittui toiseksi ennen kuin voitti Zagrebin pujottelun. Oltuaan vielä toinen Kitzbühelin ja kolmas Åren pujottelukilpailuissa hän voitti pujottelucupin mestaruuden. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Grange sijoittui kaudella 2009–2010 Levin pujottelussa kolmanneksi. Grange ei pystynyt osallistumaan Vancouverin vuoden 2010 talviolympialaisiin, koska hän loukkasi polvensa mc-suurpujottelussa Beaver Creekissä.
Kaudella 2010–2011 Grange voitti Levin, Kitzbühelin sekä Schladmingin pujottelut ja sijoittui Wengenin sekä Banskon pujotteluissa kolmanneksi. Pujottelucupissa hän oli toinen.
Katajanokan kanava

 
Katajanokan kanava sijaitsee Helsingissä, ja se erottaa Katajanokan kaupunginosan Helsingin kantakaupungista. Sen pituus on 150 metriä, ja se valmistui 1840-luvulla Eteläsataman ja silloisen Pohjoissataman välille. Kanava toimii Katajanokan ja Kruununhaan kaupunginosien rajana. 
Kanavassa on 0,0 metrin kulkusyvyyttä osoittava merkki, ja sen läpi voi liikennöidä vain soutuveneillä ja kanooteilla. Kanavan ylittää nykyisin neljä siltaa. 
Rakentaminen.
Katajanokka oli alun perin niemi, mutta jo vuonna 1749 Augustin Ehrensvärd esitti suunnitelman, jossa niemi oli eroteltu mantereesta kanavalla. Seuraavaksi se esiintyi Anders Kocken ja Johan Albrecht Ehrenströmin 1810-luvun asemakaavoissa sekä Carl Ludvig Engelin vuoden 1832 kaavassa. Ajankohtaiseksi kanavan toteuttaminen tuli 1830-luvulla, kun Heidenstrauchin kauppiaskartano eli nykyinen Presidentinlinna lunastettiin Venäjän keisareiden Suomen palatsiksi ja sen ympäristöä haluttiin kaunistaa. Kanavan ja sen ylittävän sillan rakentaminen hyväksyttiin vuonna 1838, ja se kaivettiin lopulta 1830- ja 1840-lukujen vaihteessa.
Kanavan rakentamisessa käytettiin Suomenlinnan siviilivankeja, jotka tuotiin joka päivä proomuilla työmaalle. Urakka valmistui vuonna 1844, ja kanavan yli rakennettiin puinen silta. Kanavaa uudistettiin vuosien 1862–1866 välillä, ja puusilta korvattiin rautasillalla.
Sillat.
Vuonna 1895 kanavan yli rakennettiin satamaradan kääntösilta. Jalankulkijat alkoivat käyttää sitä niin paljon, että kaupunki huolestui ja 1920-luvulla rakennutti metallirunkoisen ja lankkukantisen kävelysillan kääntösillan pohjoispuolelle. Kääntösilta vaihdettiin kiinteään siltaan vuonna 1969. Satamarata purettiin 1980-luvulla, ja rautatiesilta korvattiin uudella jalankulkusillalla vuonna 1992. Samalla purettiin 1920-luvun kävelysilta.
Kanavan ylittävästä 1860-luvun sillasta tuli vuosisadan loppuun mennessä liikenteen tarpeisiin liian kapea. Vuonna 1904 ehdotettiin uutta siltaa suoraan Pohjoisesplanadin jatkeeksi, mutta tuolloin tyydyttiin vain leventämään vanhaa siltaa. Uudempi ajoneuvoliikenteelle tarkoitettu silta Pohjoisesplanadilta Katajanokanlaiturille rakennettiin vuonna 1992.
Täyttösuunnitelmat.
Kun Kauppatorin ympäristön rooli liikenteen pääväylänä kasvoi 1900-luvulla, Katajanokan kanavan täyttämisestä tuli asemakaavasuunnittelun lähtökohta. Kaupunginvaltuusto hyväksyi kanavan täyttämisen vuoden 1942 lopulla. Käytännön toimiin ei kuitenkaan ryhdytty vielä 1950- ja 1960-luvuillakaan. Viimeisimpänä kanavan täyttämistä ehdotettiin Alvar Aallon vuoden 1960 liikennejärjestelysuunnitelmassa. 1950-luvun suunnitelmiin kuuluivat myös sisemmän Kolera-altaan täyttäminen sekä Presidentinlinnan edustalla olevan Linnanaltaan ja Vanhan kauppahallin kaakkoispuolella sijaitsevan Vironaltaan täyttötyöt.
Arto Alaspää

Arto Lauri Juhani Alaspää (s. 1. toukokuuta 1946 Vanaja) toimi Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT ry:n (nyk. Musiikkituottajat ry) toiminnanjohtajana 1975–2009. 1970-luvulta alken Alaspää on myös osallistunut trumpetistina ja laulajana 1 800 levytykseen.
Alaspää valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1971. Opiskeluaikoina hän elätti itsensä soittamalla. Alaspää oli mukana Jussi and the Boys ja Explosion Brass -yhtyeissä ja soitti vuoden verran Tapani Kansan taustayhtyeessä, toimi trumpetistina Radion tanssiorkesterissa ja esiintyi ravintolashow’ssa muiden muassa Carolan ja Lasse Mårtensonin kanssa.
Juristiksi valmistuttuaan Alaspää toimi noin vuoden verran Helsingin vs. kaupunginviskaalina, kunnes vuonna 1972 Vexi Salmi houkutteli hänet Musiikki Fazerille töihin. Alaspää työskenteli yrityksen kustannuslakimiehenä 1972–1979, kustannuspäällikkönä 1979 ja tekijänoikeuslakimiehenä 1980–1982. Vuonna 1982 hän siirtyi ÄKT:n täysipäiväiseksi toiminnanjohtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2009.
Työnsä ohella Alaspää toimi Musiikinkustantajat ry:n toiminnanjohtajana vuosina 1978–1984. Lisäksi hän on ollut Uuden iloisen teatterin kannatusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1979, erilaisissa luottamustehtävissä Kansainvälisessä ääniteollisuusjärjestössä (IFPI) vuosina 1982–2010, Tekijänoikeusneuvoston jäsenenä (1985–2010), ESEK:n varapuheenjohtajana (1985–2010), Gramex ry:n hallituksessa (1986–2010), Tuotos ry:n hallituksessa (1997–2009) ja lukuisissa muissa luottamustoimissa. 
Alaspää on osallistunut lukuisiin levytyksiin taustalaulajana, koska hänellä on kuorotaustaa ja nuotinlukutaito. Kun tarvittiin tasokasta lauluyhtyettä tekemään ulkomaisten kappaleiden cover-versioita, perustettiin Silhuetit, jonka tunnetuimpia levytyksiä on "Jos mulle sydämesi annat". Alaspää on laulanut myös The Fantastic Four -yhtyeessä ja Hämäläis-Osakunnan laulajissa. Trumpettia hän on soittanut Esko Linnavallin yhtyeessä, JASO Big Bandissä, puhallinorkesteri Rempsetissä, Kari Fall Syndikaatissa ja Hämäläis-Osakunnan soittajissa. Vuonna 1995 Alaspäälle myönnettiin Erikois-Emma.
Strukan kanava

Strukan kanava sijaitsee Pyhtäällä Kymijoen Pyhtään haaran itärannalla "Stråkaforsin" kosken kohdalla. Kanavassa on yksi sulku ja sen kautta kulkee venereitti Suomenlahdelta Pyhtään kirkonkylään. Strukan sulku on Suomen ainoa käytössä oleva, käsikäyttöinen merisulku. Sulun pituus on 25 metriä, leveys 8 metriä ja putouskorkeus 2 metriä. Pyhtäälle kulkevan väylän syväys on vähintään 1,2 metriä. 
Historia.
Strukan kanavan sulku ja siihen liittyvä pato ovat valmistuneet vuonna 1903. Kanava ja siihen liittyvä vesireitti rakennettiin vuosina 1902–1905 ja sen tarkoituksena oli alun perin palvella vuonna 1902 valmistuneen Stockforsin puuhiomon kuljetuksia Kymijoen suussa sijainneelle Spjutsundin (Keihässalmi) lastauspaikalle. Kanavan kautta kulki vuosina 1908–1923 Pyhtään ja Kotkan välillä liikennöinyt matkustajahöyrylaiva. Sulku oli alun perin Stockforsin tehtaan hoidossa mutta vuodesta 1978 se on ollut Pyhtään kunnan hoidossa. 
Enää proomuliikennettä ei ole. Myös säännöllinen reittiliikenne kirkonkylältä Pyhtään Kaunissaareen on loppunut. Sulut ovat nyt veneilijöiden käytössä itsepalveluperiaatteella.
Sulkujen käyttö.
Mereltä joelle tultaessa sulku ensin tarvittaessa tyhjennetään avaamalla alaportissa olevat veivattavat sulkuluukut. Kun sulku on tyhjä, vene ajetaan sulkuun ja alaportti ja sen sulkuluukut suljetaan. Sulku täytetään vedellä avaamalla vastavuoroisesti yläportin sulkuluukut. Veden noustua joen pinnan tasalle veneilijä pääsee jatkamaan matkaa avaamalla yläportin.
Huvipursi

Huvipursi on harrastuskäytössä oleva pursi eli pienehkö purjealus. Suurin osa purjeveneistä on huvipursia, mutta maapallolla on kuitenkin alueita, joilla pienehköjä purjealuksia käytetään edelleen ammatinharjoittamisessa esimerkiksi kalastuksessa, liikkumisessa ja tavaran siirtämisessä paikasta toiseen. 
EU:n huvivenedirektiivissä "huviveneellä" tarkoitetaan urheiluun tai vapaa-ajan viettoon tarkoitettua venettä, jonka rungon pituus on 2,5 metristä 24 metriin, tyypistä tai kuljetuskoneistosta riippumatta.
Walter Bathe

Walter Bathe (1. joulukuuta 1892 – 21. syyskuuta 1959) oli saksalainen uimari, joka kilpaili 200 ja 400 metrin rintauinnissa. Hän edusti urallaan Saksan keisarikuntaa. Bathe voitti kultaa Tukholman olympiakisoissa 1912 200 metrillä ajalla 3.01,8 ja 400 metrillä ajalla 6.29,6. Molemmat voittoajat olivat uusia olympiaennätyksiä. Hänen seuransa oli ASV Breslau.
Bathe teki vuonna 1910 uuden 100 metrin rintauinnin maailmanennätyksen, kun hänen aikansa 1.18,4 paransi edellistä ennätystä 3,4 sekunnilla. Hän paransi ennätystään vielä samana vuonna aikaan 1.17,8. Tämä pysyi maailmanennätyksenä neljän vuoden ajan, kunnes Wilhelm Lützow rikkoi sen.
Göran Ödner

Rurik Göran Ödner (12. syyskuuta 1922 Pietarsaari – 29. marraskuuta 1979) oli suomalainen saksofonisti, viulisti ja orkesterinjohtaja. Hän oli suomalaisen jazzin pioneeri ja arvostettu kevyen musiikin saralla. Jo pian sodan jälkeen hän soitti saksofoneja ja myös lauloi Erkki Ahon isossa orkesterissa. 1950-luvulla hän toimi studiomuusikkona, soitti esimerkiksi saksofoneja monilla Toivo Kärjen levytyksillä. 1950-luvun loppupuolella hän lauloi levylle useita kappaleita kuten Toivo Kärjen-Reino Helismaan "Mister mambo - Mambo miss". Ödnerin tanssiorkesteri mainitaan keskeisenä 1950- ja 1960-lukujen helsinkiläisorkesterina yhdessä muun muassa Ossi Runnen ja Jaakko Salon orkesterien kanssa. Lisäksi hän soitti muun muassa Radion tanssiorkesterissa sekä Pauli Granfeltin ja Eero Wäreen kanssa.. 
Ödner tutustui jazziin jo nuorena, mutta hänen nuoruutensa ykkösinstrumentti oli viulu. Ödner lauloi enimmäkseen suomeksi. Ödnerin ura oli katketa sodan takia, jonka seurauksena hän sai lasinsirpaleita jalkaansa ja se jouduttiin lopulta amputoimaan. Muusikon uran lisäksi Ödner opetti viulunsoittoa Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa. Omien sävellystensä lisäksi hän suomensi englannista monia hittejä, kuten Bill Haleyn "Rock Around the Clockin" nimellä "Tunnista toiseen". Hän käytti myös säveltäjänä salanimeä Yrjö Väsäri.
Hänen poikansa oli kitaristi Janne Ödner. Heidät on haudattu Malmin hautausmaalle.
Carlos Moyà

Carlos Moyà Llompart (s. 27. elokuuta 1976 Palma de Mallorca, Baleaarit, Espanja) on espanjalainen entinen tennispelaaja. Moyá oli ATP:n maailmanlistan ykköspelaaja 15. maaliskuuta – 29. maaliskuuta 1999 välisen ajan, kunnes Pete Sampras palasi listan ykköseksi. Häntä valmensivat entinen tennispelaaja Francisco Clavet ja Luis Lobo.
Vasenkätinen, mutta oikealla kädellä pelaava Moyà tunnetaan erityisesti vahvana massakenttäpelaajana. Hän voitti vuonna 1998 Ranskan avointen miesten kaksinpelin kukistettuaan loppuottelussa maanmiehensä Àlex Corretjan 6–3, 7–5, 6–3. Vuonna 1997 hän selviytyi loppuotteluun Australian avoimissa, mutta hävisi Pete Samprasille 2–6, 3–6, 3–6.
Moyà voitti urallaan yhteensä 20 ATP-turnausta, viimeisin niistä tuli heinäkuussa 2007 Kroatian Umagissa, jossa hän oli aiemmin voittanut vuosina 1996, 2001, 2002 ja 2003. Palkintorahaa Moyà ansaitsi yhteensä 13,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Moyà ilmoitti uransa lopettamisesta marraskuussa 2010.
S/S Sirius

S/S Sirius oli ruotsalainen vuonna 1889 Englannissa rakennettu rahtilaiva, joka ajoi navigointivirheen vuoksi karille 16. joulukuuta 1944 Säpin saaren lähistöllä ja jäi hylyksi.
"Sirius" oli rakennettu Englannissa vuonna 1889. Sen nimi oli aluksi "Deddington", mutta vuonna 1899 se myytiin tanskalaiselle Dannebrog-varustamolle ja nimeksi vaihtui "Frederiksborg". Vuonna 1914 laiva siirtyi tanskalaiselle Orion-varustamolle, ja samalla se sai uuden nimen "Sirius". Omistaja vaihtui vielä vuonna 1924, kun laiva myytiin Ruotsiin Iris-varustamolle. Aluksen vetoisuus oli 1 833 brt, pituus 85 ja leveys 12 metriä. Voimanlähteenä oli 900 hevosvoiman trippelihöyrykone, jolle tuotti höyryn kaksi höyrykattilaa.
"Sirius" oli lähtenyt kivihiililastissa Ruotsin Sundsvallista puolenpäivän aikaan 15. joulukuuta kohti Mäntyluotoa, ja se otti kurssin kohti Kaijakarin majakkaa. Seuraavan päivän aamuna vallitsi merellä voimakas lumipyry, ja noin yhdeksän aikaan aamulla havaittiin aluksen vasemmalla puolella maata. Aluksen päällikkö uskoi sen olevan Kaijakari. Alus jatkoi täydellä vauhdilla eteenpäin, kunnes noin 20 minuutin kuluttua se sai pohjakosketuksen ja alkoi vuotaa. Laiva oli jäänyt kiinni karille keskiosastaan, ja lumipyryn hieman hellittäessä nähtiin perän vasemmalla puolella metsäinen Säpin saari, jonka keskellä kohosi majakka. Alus oli ajautunut kuusi merimailia etelään oikealta kurssilta.
Puolenpäivän aikaan höyryä ei enää saatu dynamon ja pumppujen pyörittämiseen, ja vedenpinta aluksen sisällä kohosi koko ajan samalla, kun laiva kallistui vasemmalle kyljelleen. Kello kolmen aikaan iltapäivällä perämies ja viisi muuta miehistön jäsentä lähtivät pelastusveneellä hakemaan apua, ja illalla koko miehistö tavaroineen evakuoitiin paikalle tulleeseen Säpin luotsiveneeseen ja laivan omaan pelastusveneeseen. Heidät kuljetettiin tämän jälkeen Reposaareen.
Seuraavana päivänä aluksen päällikkö ja perämiehet palasivat hylylle pelastushinaaja "Poseidonilla". Laivan runko oli yön aikana murtunut, ja sen höyrykoneet ja kattilat olivat irronneet kiinnityksistään, joten laivan pelastaminen ei enää onnistunut. Karille jäänestä hylystä pelastettiin hiililasti kesällä 1945 ja myöhemmin myös laivan koneet sekä toinen höyrykattila. Laivan kansilastina olleet tyhjät klooritynnyrit olivat jo aiemmin ajautuneet rantaan, josta niitä oli kerätty talteen. Itse hylyn runko purettiin vähitellen kappaleiksi niin, että lopulta siitä jäi jäljelle vain pohjaosa ja toinen höyrykattila. Porin Urheilusukeltajat löysivät nämä jäänteet vuonna 1992.
Sparliiga-kausi 2004–2005

Kausi 2004–2005 oli 65. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. Kauteen sarjanousijana lähti Aura Basket ja hallitsevana mestarina Kouvot. Sparliigan mestaruuden voitti Lappeenrannan NMKY, jolle Suomen mestaruus oli seuran historian ensimmäinen. Pussihukat voitti hopeaa ja Joensuun Kataja pronssia. Runkosarjan voitti Lappeenrannan NMKY. Äänekosken Huima putosi suoraan ja Vilpas Vikings SM-karsintasarjan kautta koripalloilun I-divisioonaan. 
Runkosarja.
Runkosarja käynnistyi 9. lokakuuta 2004 ja päättyi 20. maaliskuuta 2005. Sparliigan 13 joukkuetta pelasivat keskenään kolminkertaisen sarjan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät kevään pudotuspeleihin.
SM-karsintasarja.
Runkosarjan toiseksi ja kolmanneksi heikoin joukkue pelasivat I-divisioonan toiseksi ja kolmanneksi tulleen joukkueen kanssa kaksinkertaisen sarjan yhdestä Sparliiga-paikasta. I-divisioonan voittaja, Torpan Pojat nousi suoraan Sparliigaan ja Sparliigan viimeiseksi jäänyt Äänekosken Huima putosi suoraan I-divisioonaan. SM-karsintasarja alkoi 23. maaliskuuta ja päättyi 3. huhtikuuta.
Pudotuspelit.
Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riitti ottelusarjan voittoon. Pronssimitalit jaettiin kuitenkin kahden ottelun yhteistuloksen perusteella.
Kiilahihna

Kiilahihna ("V-belt") on John Gatesin 1917 kehittämä poikkileikkaukseltaan kiilamainen (tasasivuinen puolisuunnikas), tehonsiirtoon käytettävä hihnalenkki. Kiilahihnoja käytetään yleisesti teollisuudessa, erilaisissa koneissa ja autoissa.
Toimintaperiaate.
Kiilahihnassa tehonsiirtoon tarvittava kitkavoima syntyy hihnan kylkien puristuessa hihnapyörää vasten. Kapean kiilahihnan pintoihin syntyvä puristusvoima on liki puolitoistakertainen lattahihnan puristusvoimaan nähden. Kiilahihnassa on lattahihnaan verrattuna paljon kumia täyteaineena, joten paino/lujuus -suhde ja maksimi kehänopeus jäävät hieman lattahihnan vastaavia arvoja alhaisemmiksi. Mikäli on tarvetta akselien tahdistukselle, pitää käyttää hammashihnaa.
Sähkömoottorin tai muun vastaavan tehonlähteen akselille asennetaan ensiöpyörä jonka kehälle on sorvattu kolmionmuotoinen hihnan poikkileikkausta vastaava ura. Käytettävän laitteen hihnapyörässä on vastaava kolmiomainen ura. Hihnapyörien halkaisijaa säätelemällä voidaan vaikuttaa laitteiden kierrosnopeuksien suhteeseen, eli hihnakäytön välityssuhteeseen - tällöin kyseessä on CVT-vaihteisto.
Kiilahihnan kireys.
Hihnan kireys mitataan painamalla hihnaa sen juoksupyörien välin keskikohdasta määrätyllä newtoneissa mitattavalla voimalla, ja mittaamalla painuman syvyys. Mitattua painuman arvoa verrataan valmistajan ilmoittamaan arvoon. Jos painuma on liian syvä, hihna on löysällä, jos taas liian matala, hihna on liian kireällä. Kiilahihnan kireyttä voidaan säätää muuttamalla kyseisten akseleiden välisiä etäisyyksiä tai muuttamalla toisen akselipyörän leveyttä lisälevyjen avulla. Akselipyörän leveyttä muuttaessa hihna on löysällä, kun pyörän leveys on suuri (hihna on akselipyörän pohjalla), ja hihna on kireällä, kun pyörän leveys on pieni (hihna pyörii akselipyörän kehällä).
Hihnan optimaalinen kireys voidaan laskea, kun tiedetään siirrettävä teho, moottorin ja käytettävän laitteen tyyppi, välityssuhde ja sallittu akselin kuormitusvoima. Hihnan kiristysvoima aiheuttaa laakerikuormituksen ja samalla siirtää tehoa. Sen vuoksi on tärkeää, että hihnan kireys on oikea - liian kireä hihna aiheuttaa nopeaa mekaanista kulumista, ja liian löysällä hihnalla ei riitä puristusvoima, eli se luistaa.
Jättiläisnaisen hyökkäys (vuoden 1958 elokuva)

Jättiläisnaisen hyökkäys ("Attack of the 50 Foot Woman") on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva. Elokuvan on ohjannut Nathan Juran ja pääosassa on Allison Hayes.
Juoni.
Elokuva kertoo rikkaasta Nancy Fowler Archerista. Nancyn mies Harry pettää Nancyä, nuoren Honeyn kanssa. Eräänä iltana Nancyn ollessa ajelulla, keskelle tietä laskeutuu suuri avaruusalus. Aluksesta nousee jättiläismies, jolloin Nancy ajaa pois paikalta. Poliisit eivät usko Nancyn tarinaa jättilläisestä, eikä liioin Nancyn mieskään. Niinpä Nancy saa suostuteltua miehensä mukaansa etsimään alusta. Lopulta pari löytää aluksen, mutta jättiläinen sieppaa Nancyn. Poliisit aloittavat Harryn johdolla Nancyn etsinnän ja lopulta löytävät hänet. Jotakin erikoista Nancylle on tapahtunut, sillä hän alkaa kasvaa hiljalleen yhä suuremmaksi. Lopulta Nancystä kasvaa samankokoinen kuin jättiläisestä, joka hänet sieppasi. Nancy löytää miehensä Honeyn luota, tappaa Honeyn raivoissaan ja ottaa Harryn mukaansa. Raivon vallassa Nancy alkaa tuhota kaupunkia.
Verenpunainen aurinko

Verenpunainen aurinko ("Soleil rouge" tai "Red Sun") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut lännenelokuva. Elokuvan ohjasi Terence Young. Pääosissa ovat Charles Bronson ja Ursula Andress.
Elokuva kertoo kahdesta rosvosta, Linkistä ja Gauchista, jotka suunnittelevat junan ryöstöä joukkoineen. Junassa on myös Japanin suurlähettiläs joka vierailee ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa. Hänellä on mukanaan erittäin arvokas samuraimiekka, joka on lahja Yhdysvaltojen presidentille. Link ja Gauch ryöstävät junan matkustajilta rahat ja kaikki arvoesineet – mukaan lukien kallisarvoisen samuraimiekan. Gauch kuitenkin pettää Linkin ja tämän joukot ottaen rahat ja miekan itselleen. Raivostunut Link päättää lähteä Gauchin perään ja saa suurlähettiläältä avukseen tämän samurai-henkivartijan Kurodan. Tämä erikoinen kaksikko lähtee jäljittämään Gauchia ja arvokasta miekkaa.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kiteytti elokuvan vuonna 1985 tunkkaiseksi eurowesterniksi, jossa ei ole paljon tyyliä eikä tunnelmaa. Hänestä Youngin ohjaus on löysää ja pääroolit Mifunea lukuun ottamatta tylsiä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo ”kansojen kohtaamisen” jäävän "Verenpunaisessa auringossa" horjuvaksi ja ulkokultaiseksi ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" -elokuvaoppaalta ”naurettava ja tylsä” elokuva saa kaksi tähteä neljästä.
Arboga

Arboga on samannimisen Arbogan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 10 330 asukasta.
Arboga oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti virallisesti kaupunki.
Arbogan olut juontuu ruotsalaisesta sananparresta "Det kommer efter som Arboga öl" ('tulee perästäpäin kuin Arbogan olut').
Kaupungissa on kaksi kirkkoa, Arbogan Pyhän kolminaisuuden kirkko ja Arbogan Pyhä Nikolauksen kirkko.
Historia.
Kaupunki oli Ruotsin vanhimpia, sillä sen tiedetään olleen olemassa 1200-luvulla. Keskiajalla se oli Ruotsin kuningaskunnan tärkeimpiä kaupunkeja, ja siellä pidettiin myös maan ensimmäiset valtiopäivät (). Kaupungilla oli menneinä aikoina suuri merkitys, joka alkoi vähentyä 1600-luvun puolivälissä. Johtuen sen asemasta kuljettavan joen varrella keskellä maata yleiset valtakunnan kokoukset pidettiin siellä. Keskiajalla useiden neuvoston kokousten ja herrainpäivien lisäksi useat valtiopäivät, muun muassa ensimmäiset tunnetut Ruotsin valtiopäivät 1435, ja monet kirkolliskokoukset pidettiin Arbogassa. Kustaa Vaasakin piti siellä herrainpäiviä. Erityisesti huomattavia olivat 1561 ja 1597 pidetyt valtiopäivät. Niistä edellisillä hyväksyttiin Arbogan säädökset.
Vaakuna.
Kaupungin vaakuna on nykyään Arbogan kunnan vaakunana. Vaakunasta on olemassa myös vanhempi versio ilman tähtiä.
Media.
Paikallislehti Arboga Tidningin toimitus on nykyisin Köpingissä.
Arvika

Arvika on samannimisen Arvikan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa keskisessä Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 14 244 asukasta.
Arvika oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Arvikassa järjestettiin vuosittain kesäiset musiikkifestivaalit vuosina 1992–2010.
Rautatien rakentaminen vuonna 1871 sai aikaan kaupungin muuttumisen teollisuuskaupungiksi, ja sijainti radan varrella on tärkeää nykyäänkin. Kaupunginoikeudet kunta sai vuonna 1911, vaikka aikaisemmin oli ollut käytössä jo jonkin aikaa nimi Oscarsstad. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa syntyi nykyinen Arvikan kunta, kun Arvikan kaupunki yhdistettiin maalaiskuntiin Brunskog, Stavnäs, Glava, Älgå ja Gunnarskog.
Media.
Paikallislehti "Arvika Nyheter" ilmestyy kolmesti viikossa.
Bengtsfors

Bengtsfors on samannimisen Bengtsforsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Dalslandin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 080 asukasta.
Bengtsfors oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Vuosina 1965–1999 Bengtsforsissa toimi aluksi Volvon, sittemmin vuodesta 1993 amerikkalaisen Leaf Corporationin omistama autonistuimia valmistava tehdas, kunnes se siirrettiin lähemmäs Göteborgissa sijaitsevaa Volvo-autojen kokoonpanotehdasta.
Media.
Paikallislehti "Dalslänningen" ilmestyy kahdesti viikossa.
Bjuv

Bjuv on samannimisen Bjuvin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 6 832 asukasta.
Bjuv oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Bollnäs

Bollnäs on samannimisen Bollnäsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Gävleborgin läänissä ja Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 12 842 asukasta.
Bollnäs oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Media.
Paikallislehti Ljusnan ilmestyy paperisena neljästi viikossa.
Borlänge

Borlänge on samannimisen Borlängen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Taalainmaan läänissä ja Taalainmaan historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 41 734 asukasta.
Borlänge oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Borlänge on teollisuuskaupunki, jossa sijaitsivat Stora Kopparberg Bergslags AB:n (vuodesta 1985 Stora AB) terästehdas ja paperitehdas. Vuonna 1974 terästehdas siirtyi Wallenbergien hallitseman Storan omistuksesta osaksi tuolloin muodostettua valtiollista terästeollisuusyhtiötä SSAB Svenskt Stål AB. Stora jatkoi metsäteollisuusyhtiönä ja yhdistyi vuonna 1998 suomalaisen Enso Oy:n kanssa Stora Enso Oyj:ksi. Borlängessä sijainnut Stora Enson paperitehdas (Kvarnsvedens pappersbruk) lakkautettiin syksyllä 2021 ja 340 henkilöä irtisanottiin. Borlängen terästehdas (Domnarvets Jernverk) kuuluu nykyään SSAB Tunnplåt AB -yhtiölle.
Borlängen terästehtaaseen tuli vielä 1970-luvulla Suomesta runsaasti nuoria miehiä töihin.
Kunnassa asuu paljon suomalaisten siirtolaisten jälkeläisiä. Pakolaistaustaiset somalit sivuuttivat suomalaiset Borlängen suurimpana ulkomaalaisryhmänä vuonna 2009.
Borlängen vanhin urheiluseura on vuonna 1906 perustettu Domnarvets GoIF.
Media.
Paikallislehti Borlänge Tidning ilmestyy kuudesti viikossa.
Boxholm

Boxholm on samannimisen Boxholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Itä-Götanmaan läänissä ja Itä-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 194 asukasta.
Boxholm oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala. Taajamassa on sijainnut Boxholmin ruukki, josta muistuttaa nyt ruukkimuseo. Teräksenjalostusta jatkaa Ovakon moderni tehdas, joka käsittää Boxholmin valssaamot ja jatkojalostuksen. Raaka-ainetta sinne tuodaan päivittäin 250 kilometriä pohjoisempana sijaitsevasta Ovakon Smedjebackenin terästehtaasta.
Avista

Avista on tietovisamainen korttipeli, jota valmistettiin 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Pelaajia voi olla kahdesta noin kymmeneen. Peli on alun perin julkaistu 1930-luvulla Yhdysvalloissa nimellä Quick Wit ja Ruotsissa nimellä Kvick. Peli julkaistiin myös Suomessa jo tuolloin. 
Peli julkaistiin oranssissa asussa vuonna 1987-88. Heti vuonna 1989 pelille ilmestyi jatko-osa Avista Pro, jossa oli uusia aihesanoja ja puna-violetti ulkoasu. Vuonna 1990 Suurkisojen oheistuotteena oli saatavana Avista-versio, jossa kaikki aihesanat liittyivät urheiluun.  
Peli julkaistiin uudelleen loppuvuodesta 2025 espoolaisen partiolippukunnan Tapiolan Metsänkävijöiden uudistamana. Uudessa Avistassa ulkoasu on uusittu ja pelattavat aihesanat on päivitetty vastaamaan 2020-luvun kieltä ja yleistietoutta. 
Pelin kulku.
Avista-korteissa on keskellä iso kirjain, esimerkiksi K. Kortin yläreunassa on kolme eri aihepiiriä. Pelissä on myös kolme eri vaikeusastetta, joiden mukaan aihepiiri määräytyy. 1980-90-luvun versiossa helpoimman vaikeusasteen aihepiiri on kirjoitettu sinisellä, keskivaikean mustalla ja vaikeimman punaisella, uudessa 2025 julkaistussa versiossa helppo on sininen, keskivaikea punainen ja vaikea musta. Ennen peliä valitaan vaikeusaste yhdessä pelaajien kesken.
Pelin alussa käännetään korttipakan päällimmäinen kortti kuvapuoli ylöspäin korttipakan viereen. Oletetaan, että ensimmäisessä kortissa vaikeutaso on helppo ja aihe vaikka huonekalu. Yksi pelaajista kääntää pakasta esiin toisen kortin ja laittaa sen nykyisen päälle. Tässä juuri käännetyssä kortissa on keskellä iso L. Nyt pelaajat yrittävät nopeasti keksiä huonekalun, joka alkaa L-kirjaimella. Nopein arvaaja saa palkinnoksi kortin, josta aihe määräytyi (tässä tapauksessa ensimmäinen kortti). Seuraavaksi katsotaan aihe kortista, jonka keskellä oli L ja jatketaan kuten edellä. Korttipakan loputtua eniten kortteja kerännyt pelaaja voittaa.
Båstad

Båstad on samannimisen Båstadin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä Skånen ja Hallandin historiallisten maakuntien rajalla Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2020 lopussa taajamassa oli 5 711 asukasta.
Båstad oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala. Båstad on ollut myös kaupunki, mutta se lakkautettiin jo ennen vuoden 1862 kunnallislakien voimaanastumista. Niinpä sitä ei yleensä luetakaan Ruotsin kaupunkien joukkoon.
Dorotea

Dorotea on samannimisen Dorotean kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västerbottenin läänissä ja Lapin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 543 asukasta.
Taajamassa sijaitsee Dorotean kirkko.
Enköping

Enköping on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Enköpingin kunnan keskustaajama. Enköping sijaitsee Uppsalan läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa. Taajamassa oli 21 121 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Enköping oli ennen tärkeä kauppapaikka ja satamakaupunki. Varhaisin maininta kauppapaikasta on vuodelta 1164, mutta jo pronssikaudella seudulla oli asutusta. Kirkoista päätellen Enköping on ollut jo keskiajalla merkittävä: kolmesta keskiaikaisesta kirkosta kaksi purettiin uskonpuhdistuksen jälkeen, jäljellä on yhä Vårfrukyrkan eli Mariankirkko. Muita huomattavia vanhoja rakennuksia ovat raatihuone vuodelta 1783, vanha pappila sekä Ekbergska gården. Torin suihkulähde vuodelta 1958 on nimeltään "Neljä alkuainetta" ja sen on suunnitellut Nils Sjögren.
Enköping tunnettiin pitkään piparjuuren viljelemisestään.
Kaupungista käytetään usein slogania "Enköping – Sveriges närmaste stad" (Enköping – Ruotsin lähin kaupunki). Ilmaisu syntyi vuonna 1965, kun huomattiin, ettei millään muulla ruotsalaisella kaupungilla ole yhtä monta kaupunkia lähistöllään alle 120 kilometrin säteellä. Tukholmasta pääsee kaupunkiin 37 minuutissa, Västeråsista ja Uppsalasta alle 45 minuutissa. Lisäksi alle tunnin matkan päässä on kolme kansainvälistä lentokenttää.
Enköping on Ruotsin poliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Media.
Paikallislehti Enköpings-Posten ilmestyy kolmesti viikossa.
AS Marsa

Avenir Sportif de la Marsa () on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1939. Sen kotistadion on Stade Abdelaziz Chtioui, joka sijaitsee La Marsassa. Alun perin joukkue tunnettiin perustamisen jälkeen nimellä Club Musulman.
AS Marsalla on joukkue myös lentopallossa ja koripallossa.
Entisiä pelaajia.
1980-luku
1990-luku
2000-luku
Falkenberg

Falkenberg on samannimisen Falkenbergin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 20 035 asukasta.
Falkenberg oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Falkenberg sai kaupunkioikeudet vuonna 1432, mutta siihen aikaan sen nimi oli "Ätraby". Nimi Falkenberg tuli linnasta, joka rakennettiin Ätran-joen etelärannalle 1200-luvulla tanskalaisten hallitessa Hallandia.
Falkenbergin Falkagård on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Filipstad

Filipstad on samannimisen Filipstadin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 6 022 asukasta.
Filipstadista tuli ensimmäisen kerran kaupunki vuonna 1611, mutta se menetti kaupunginoikeutensa vuoden 1694 tulipalon jälkeen. Toiset kaupunginoikeutensa Filipstad menetti 1970-luvun alun kuntauudistukseen myötä.
Media.
Paikallislehti Filipstads Tidning ilmestyy kahdesti viikossa.
Flen

Flen on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Flenin kunnan keskustaajama. Flen sijaitsee Södermanlandin läänissä ja samannimisessä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa. Taajamassa oli 6 229 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Kaupunkitaajama on kasvanut vuonna 1862 avatun rautatieaseman ympärille. Vuonna 1901 perustettiin Flenin taajaväkinen yhdyskunta, josta tuli kaupunki vuonna 1949.
Flanderin Brabant

 Flanderin Brabant (, ) on provinssi Flanderin alueella Belgiassa. Provinssin pääkaupunki on Leuven. Flanderin Brabantissa on arviolta 1 121 693 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 106,1 neliökilometriä.
Flanderin Brabantin naapuriprovinssit ovat Antwerpenin provinssi pohjoisessa, Limburg idässä, Liègen provinssi kaakossa, Vallonian Brabant etelässä, Hainaut'n provinssi lounaassa ja Itä-Flanderi lännessä. Lisäksi Brysselin pääkaupunkialue sijaitsee enklaavina Flanderin Brabantin sisällä.
Flanderin Brabant syntyi vuonna 1995, kun Brabantin maakunta jaettiin kolmeen osaan. Kaksi muuta osaa ovat Vallonian Brabant ja Brysselin pääkaupunkialue.
Flanderin Brabant, kuten koko Flanderi on virallisesti hollanninkielinen, mutta joissakin kunnissa asukkailla on oikeus saada kunnan palveluita ranskaksi. Näiden nk. fasiliteettikuntien asema ja tulevaisuus on keskeisiä kysymyksiä Belgiaa jakavassa kielikiistassa. Brysseliä ympäröivissä kuudessa fasiliteettikunnassa (Kraainem, Wezembeek-Oppem, Rhode-Saint-Genese, Wemmel, Linkebeek ja Drogenbos) ranskaa puhuu väestön enemmistö. Myös muissa Brysselin ympäryskunnissa asuu paljon ranskankielisiä ja ulkomaalaisia. 
Kunnat.
Flanderin Brabantissa on 65 kuntaa. Halle-Vilvoorden arrondissementissa sijaitsee niistä 35 ja Leuvenin arrondissementissa puolestaan 30.
Hippolyte Prévost

Hippolyte Prévost (1808 Toulouse – 1873 Pariisi) oli ranskalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Prévost julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuonna 1827 teoksessa "Nouveau Système de Sténographie, ou Art d'écrire aussi vite que la parole". Hän toimi pikakirjoittajana ja vuodesta 1853 Ranskan parlamentin ylähuoneen pikakirjoituskanslian päällikkönä.
Prévost’n järjestelmä perustui Théodore Pierre Bertinin tekemään ranskankieliseen käännökseen Samuel Taylorin englantilaisesta järjestelmästä. Prévost pyrki kehittämään järjestelmää siten, että se sopisi paremmin ammattipikakirjoittajille.
Gävle

Gävle (aiemmin "Gefle") on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Gävlen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Gävleborgin läänin eteläosassa historiallisessa Gästriklandin maakunnassa. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna Gävle sijaitsee Gävlejoen suulla Selkämeren länsirannikolla. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 71 033 asukasta.
Gävle on tärkeä satamakaupunki ja rautatieristeys sekä monipuolinen teollisuuskeskus. Teollisuuskeskus Sandviken kuuluu samaan talousalueeseen. Gävlen keskustassa sijaitsee kahvinpaahtimo, jonka Gevalia-merkkinen kahvi on Pohjoismaiden eniten myyty tonneissa mitattuna.
Gävle on Norlannin vanhin kaupunki 1400-luvulta. Historiallisia rakennuksia ovat Gävlejoen pohjoisrannalla mm. Pyhän Kolminaisuuden kirkko (1654) ja raatihuone (1780-luvulta), joen etelärannalla Gävlen linna (1583) ja Vasa-suvun linna.
Gävle tunnetaan muun muassa joka vuosi ensimmäisenä adventtina pystytettävästä 13 metriä korkeasta olkipukista. Pukki on useana vuonna poltettu tai muuten tuhottu ilkivaltaisesti. Vuonna 2006 pukkia päätettiin varjella käsittelemällä se palonestoaineilla.
Ruotsalainen tähtitieteilijä Anders Celsius hakkasi vuonna 1731 vuosiluvun Gävlen edustalla olevaan ”norppakiveen” merenpinnan seurantaa varten ja arvioi maannousun suuruudeksi yhden metrin vuosisataa kohden.
Media.
Paikkakunnalla ilmestyvät sanomalehdet Arbetarbladet ja Gefle Dagblad.
Urheilu.
Gävleläinen jääkiekkoseura Brynäs IF pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä. Gävlessä toimii myös jalkapallon ja yleisurheilun mahtiseura Gefle IF. Seuran jalkapallojaosto Gefle IF Fotboll pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ettanissa.
Hallsberg

Hallsberg on samannimisen Hallsbergin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Närken historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 7 122 asukasta.
Taajama kuuluu Hallsbergin kunnan lisäksi pieniltä osin myös Kumlan kuntaan. Hallsberg oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Hedemora

Hedemora on samannimisen Hedemoran kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Taalainmaan läänissä ja Taalainmaan historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 7 273 asukasta.
Hedemora oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Hedemora sai kaupunkioikeudet 1446 ja se oli jo varhain Bergslagenin yksi tärkeimpiä kauppakeskuksia. Vuosina 1587–1902 Hedemorassa pidettiin valtakunnallisesti merkittävät Paavalinmessumarkkinat tammikuussa. Kaupunki kukoisti kupari- ja rautateollisuuden kulta-ajalla. Vuonna 1754 ja 1849 kaupungissa oli suuri tulipalo. Palosta säilyneitä merkittäviä rakennuksia ovat 1200-luvulla rakennettu Hedermoran kirkko sekä raatihuone, kaupunginhotelli ja Kustaa Vaasan apteekki 1700-luvulta. Paikkakunnalla on myös 1800-luvun alussa viljamakasiiniksi rakennettu teatterilato, jonka yläkerrassa on alusta asti ollut ja on edelleen toimivat teatteritilat. Teatterilato entisöitiin perusteellisesti 1940-luvulla.
Media.
Paikallislehti Södra Dalarnes Tidning ilmestyy paperisena kolmesti viikossa.
Hofors

Hofors on samannimisen Hoforsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Gävleborgin läänissä ja Gästriklandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 6 681 asukasta.
Hoforsin väkiluku on ollut laskussa vuosikymmeniä. Enimmillään taajamassa oli yli 12 000 asukasta 1960-luvulla.
Härnösand

Härnösand on Härnösandin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västernorrlandin läänissä ja Ångermanlandin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 17 556 asukasta.
Härnösand sai kaupunginoikeudet vuonna 1585 ja oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti virallisesti kaupunki. Härnösand on ollut Västernorrlandin läänin pääkaupunki sekä merkittävä koulu- ja varuskuntakaupunki. Härnösand on Ruotsin pienin läänin pääkaupunki. Kaupungissa on syväsatama ja öljysatama. Sundsvall-Timrån lentoasema (Midlanda) sijaitsee Indalinjoen suussa. 
Kaupungin nähtävyyksiä ovat raatihuone (1791), tuomiokirkko (1843), lääninmuseo Murberget ja Västanån ruukki. Luontokohteita ovat Västanån vesiputous (90 m) ja Vårdkas-vuori.
Media.
Paikallislehti Tidningen Ångermanland ilmestyy paperisena kuudesti viikossa.
Hässleholm

Hässleholm on samannimisen Hässleholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 18 500 asukasta.
Hässleholm oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Media.
Sanomalehti Norra Skåne ilmestyy kuudesti viikossa.
Pohjois-Chungcheong

Pohjois-Chungcheong (, hanja ) on yksi Etelä-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan keskiosassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella ja on Etelä-Korean maakunnista ainoa, jolla ei ole merenrantaa. Maakunta rajautuu lännessä Etelä-Chungcheongin maakuntaan ja Daejeonin metropolikaupunkiin, etelässä Pohjois-Jeollan, idässä Pohjois-Gyeongsangin sekä pohjoisessa Gangwonin ja Gyeonggin maakuntiin. Maakunnan asukasluku on 1 412 869 (vuonna 2010) ja pinta-ala 7 433,36 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Cheongju.
Jönköping

Jönköping on samannimisen Jönköpingin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 89 396 asukasta.
Jönköpingin kaupunki perustettiin 18. toukokuuta 1284, ja se oli kaupunkina 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti. Jönköpingissä sijaitsee vuonna 1634 perustettu Götan hovioikeus. Jönköping on Kuopion ystävyyskaupunki. HV71 on Jönköpingissä toimiva jääkiekkoseura ja Jönköpings Södra IF vuodeksi 2006 Superettaniin ja 2016 Allsvenskaniin noussut jalkapallojoukkue.
Kaupunki tunnetaan lempinimellä "Smålandin Jerusalem" ().
Kaupunginosat.
Seuraavassa on lueteltu Jönköpingin ja Huskvarnan kaupunginosat:
Media.
Paikallislehti Jönköpings-Posten ilmestyy kuudesti viikossa ja sen levikki on reilut 20 000.
Kungälv

Kungälv on samannimisen Kungälvin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 22 768 asukasta.
Kungälvin kaupunki perustettiin vuonna 1612. Ruotsissa siirryttiin 1970-luvun alun kuntauudistuksessa yhtenäiseen kuntamuotoon, jolloin kaupungit virallisesti lakkautettiin.
Media.
Paikallislehti Kungälvs-Posten ilmestyy kahdesti viikossa.
Kumla

Kumla on samannimisen Kumlan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Närken historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 14 062 asukasta.
Kumla oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Kristinehamn

Kristinehamn on samannimisen Kristinehamnin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 17 839 asukasta.
Kristinehamn oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Kulttuuri.
Picasson veistos.
Kristinehamnissa on Picasson suunnittelema veistos, joka pystytettiin sinne 1965. Veistos on betonia ja 15 metriä korkea. Veistoksen taustalla oli Picasson ajatus, että joka maanosassa pitäisi olla pari hänen suurta veistostaan. Ensimmäinen tuli Kristinehamniin, sattumalta. Paikallinen taiteilija Bengt Olson oli Picasson ihailija. Hän tapasi Ranskassa Picasson kanssa työskentelevän norjalaistaiteilijan Carl Nesjarin ja vaati veistossuunnitelman nähtyään, että se pystytetään hänen kotikaupunkiinsa. Samaa veistosta havitteli New York, mutta Picasso suostui nähtyään kuvat sijoituspaikasta.
Kirjallisuus.
Ruotsalaisen kirjailijan Marcus Grahnin esikoisteos "Picasso valde också Kristinehamn" ei varsinaisesti kerro Picassosta eikä Kristinehamnista, vaan avioparista, jonka mies kadottaa vaimonsa ja yrittää löytää hänet. Kiintopiste on kuitenkin Kristinehamn.
Media.
Paikallislehti Nya Kristinehamns-Posten ilmestyy kolmesti viikossa.
Kungsbacka

Kungsbacka on samannimisen Kungsbackan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 19 057 asukasta.
Kungsbacka oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Media.
Paikallislehti Kungsbacka-Posten ilmestyy paperisena torstaisin.
Esa Viitasalo

Esa Viitasalo (s. 19. toukokuuta 1960) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Karijoen Tapparaa ja häntä valmensi Mikko Paananen.
Viitasalo jäi karsintaan 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 1979. Hän putosi loppukilpailusta myös Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hypättyään 16,03 m. Hän voitti kolme aikuisten maaottelukilpailua. Vuonna 1984 hän sai pronssia sotilaiden MM-kilpailuissa . Nuorempana Viitasalo kilpaili myös kymmenottelussa saavuttaen 20-vuotiaiden PM-hopeaa 1979 ja 1980.
Viitasalo voitti ulkoratojen aikuisten Suomen mestaruuden Porissa 1983 tuulituloksella 16,74, Kajaanissa 1984 (tulos 16,53), Lahdessa 1985 (15,72) ja Hämeenlinnassa 1988 ennätyksellään 16,62. SM-hopeaa hän saavutti Kuopiossa 1987 ja pronssia Vaasassa 1986.
Nykyään hän on liikunnanopettaja Variskan koulussa, Vaasassa.
Vuosittainen kehitys.
w = myötätuulitulos
Uefa-cupin kauden 2008–2009 lohkovaihe

UEFA Cupin kauden 2008–2009 lohkovaiheen arvonta suoritettiin 7. lokakuuta 2008. Ottelut alkoivat 23. lokakuuta ja loppuivat 18. joulukuuta 2008.
Lohkot.
Joukkueet jaetaan kahdeksaan viiden joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan vain kerran. Jokaisen lohkon kolme parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon neljänneksi ja viidenneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
"Pelien alkamisajat on Suomenajassa GMT+2"
Laholm

Laholm on samannimisen Laholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 6 150 asukasta.
Laholm oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Kaupungin historia.
Laholm on Ruotsin vanhimpia kaupunkeja, ja Hallannin vanhin. Laholm perustettiin kaupungiksi 1200-luvulla, kun alue vielä kuului Tanskalle. Ruotsin ja Tanskan välisissä sodissa 1500- ja 1600-luvulla Laholm kärsi ja paloi useasti. Siltä ajalta on peräisin muun muassa Skottorpin linna. Laholmin tieverkosto on säilynyt keskiajalta, kuten myös vuonna 1225 rakennettu Laholmin kirkko.
Laholm on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Landskrona

Landskrona on samannimisen Landskronan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 30 499 asukasta.
Landskrona oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Landskronan kaupunki perustettiin Skånen parhaaseen luonnonsatamaan poliittisesti tärkeälle paikalle, josta käsin Eerik Pommerilainen saattoi taistella Hansaliittoa vastaan. Paikalle perustettiin karmeliittaluostari 1410, englantilaiset saivat sen yhteyteen kauppaoikeudet 1412 ja varsinainen kaupunki sai kaupunkioikeudet 1413. Hansaliitto poltti Landskronan 1428.
Tyko Brahe asui Venin saarella nykyisen Landskronan kunnan alueella vuosina 1576–1597. Paikalla on hänelle omistettu museo ja rekonstruoitu observatorio.
Kaupunki teollistui varhain, mutta sen teollisuus on näivettynyt 1900-luvulla. Kaupungissa perustettiin Ruotsin ensimmäinen lentokonetehdas Thulin. Vuonna 1982 telakalta irtisanottiin 1 900 henkeä yhdellä kertaa Ruotsin historian suurimmassa joukkoirtisanomisessa. Landskrona yrittää houkutella asukkaikseen Helsingborgissa ja Malmössä työskenteleviä ihmisiä hyvien liikenneyhteyksien avulla. 
Landskronan kaupunkikuvaa arvostetaan niin, että esimerkiksi vuonna 2017 kaupunki oli 20 ehdokkaan joukossa Arkitekturupproret-blogin () yleisöäänestyksessä Ruotsin kauneimmasta kaupungista.
Laxå

Laxå on samannimisen Laxån kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Närken historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 064 asukasta.
Laxå oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Lerum

Lerum on samannimisen Lerumin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 16 855 asukasta.
Media.
Ilmaisjakelulehti Lerums Tidning ilmestyy keskikiviikkoisin.
Lidingö

Lidingö on samannimisen Lidingön kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 31 561 asukasta.
Lidingön kunnassa ja saarella sijaitsevat Lidingön lisäksi myös Brevikin ja Sticklinge udden taajamat. Koko Lidingön kunta oli aikaisemmin kaupunki.
Lidköping

Lidköping on samannimisen Lidköpingin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 25 644 asukasta.
Lidköping sai kaupunginoikeudet vuonna 1446 Ruotsin silloiselta kuninkaalta Kristoffer Baijerilaiselta. Oikeudet säilyivät vuoteen 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon. Kuntaliitos toteutettiin kyseisessä "kuntablokissa" jo 1969, joten parin vuoden ajan koko Lidköpingin kuntaa pidettiin kaupunkina.
Media.
Paikallislehti "Nya Lidköpings-Tidningen" ilmestyy kolmesti viikossa.