tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pölhölä ja Pöhköläinen

Pölhölä ja Pöhköläinen oli pääasiassa Sven Nyströmin piirtämä sarjakuva, jossa esiintyivät Pölhölä- ja Pöhköläinen-nimiset suojeluskuntalaiset. Sarjakuva ilmestyi suojeluskuntajärjestön julkaisemassa "Hakkapeliitta"-lehdessä vuosina 1925–1936. Hahmot olivat "Hakkapeliitan" päätoimittajan Aarno Karimon ideoimia. Karimo piirsi omakätisesti pari ensimmäistä sarjakuvaa, jonka jälkeen piirrostyötä jatkoi Sven Nyström. Nuorena kuolleen Nyströmin jälkeen pääasialliseksi piirtäjäksi tuli Hjalmar Löfving. Vuonna 1936 Pölhölän ja Pöhköläisen tilalle tuli uusi sarjakuva, Erkki Tantun Rymy-Eetu.
Sarjakuva ilmestyi pääosin puolen sivun strippeinä. Pölhölä ja Pöhköläinen erosi monista muista tuon ajan suomalaisista sarjakuvista, koska siinä käytettiin puhekuplia. Päähenkilöt tarttuivat itsevarmasti ja innokkaasti mihin tahansa tehtävään, joka kuitenkin yleensä päättyi täydelliseen katastrofiin. Nimensäkin perusteella hahmot olivat selvästi sukua kansanperinteen hölmöläisille. Tyhmänsorttinen ja kommelluksiin joutuva henkilöhahmo muistutti Happy Hooliganista, Pekka Puupäästä ja Avuliaasta Aatusta tuttua "fall guy" -tyyppiä. Ulkomuodoltaan he muistuttivat hyvin paljon tanskalaista elokuvakoomikkoparia Majakkaa ja Perävaunua. Pölhölää ja Pöhköläistä käytettiin myös "Suomen Kuvalehden" sivuilla Vaasan näkkileivän mainoksissa.
Vuosina 1928–1930 Suojeluskuntain kustannusosakeyhtiö julkaisi kolme 48-sivuista albumia nimillä "Pölhölän ja Pöhköläisen seikkailut". Pakinoitsija Olli eli Väinö Nuorteva kirjoitti albumeihin ruutujen alle riimitellyt selostukset.
Prometium

Prometium () on lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pm ja järjestysluku 61 sekä CAS-numero 7440-12-2. Prometiumia ei ole varmasti tavattu luonnosta, ja muista lantanoideista poiketen sen kaikki isotoopit ovat radio­aktiivisia. Pitkä­ikäisin niistä on 145Pm, jonka puoliintumisaika on 17,7 vuotta.. Muut ydinreaktioiden tuloksena syntyvät isotoopit ovat massaluvuiltaan 144, 147, 149 ja 151. 
Nimi prometium tulee kreikkalaisen mytologian titaani Prometheuksesta. Alkuaineelle on ehdotettu myös nimityksiä cyclonium, illinium ja clintonium.
Historia.
Jo 1920-luvulla kaksi tutkija­ryhmää väitti löytäneensä alku­ainetta numero 61 eräistä harvinaisia maa­metalleja sisältävistä mineraaleista. Heidän väitteensä on kuitenkin osoitettu virheellisiksi. Lyhytikäisyytensä vuoksi prometium ei olisikaan voinut säilyä Maan muodostumisen ajoilta nyky­aikaan saakka. Sen sijaan prometiumia saattaa kyllä esiintyä, joskin äärimmäisen pieninä pitoisuuksina, hajoamistuotteena uraania sisältävissä mineraaleissa. Sen eristäminen olisi käytännössä mahdotonta, mutta lähettämänsä säteilyn perusteella äärimmäisen pienetkin pitoisuudet ovat tunnistettavissa. Vuonna 1964 professori Olavi Erämetsä väittikin löytäneensä hiven­määrän prometiumia Kuolan niemimaan apatiitista.
Ominaisuudet ja valmistaminen.
Isotooppia 149Pm syntyy ydinreaktoreissa uraanin isotoopin 235U fissiotuotteiden hajoamisen kautta. Reaktoreissa syntyvän 149Pm:n puoliintumisaika on 53 tuntia, ja se hajoaa beetahajoamisella. 149Pm:n hajoamisen tuloksena syntyy samariumin isotooppia 149Sm, joka on merkittävä neutronimyrkky suuren absorptiovaikutusalansa vuoksi.
Käyttö.
Prometiumia käytetään beetasäteilyn lähteenä paksuusmittareissa, atomiparistoissa muun muassa kelloissa ja sydämentahdistimissa sekä itsehohtavissa väreissä.
Alahärmän kirkko

Alahärmän kirkko on Kauhavan Alahärmässä Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva Kauhavan seurakunnan kirkkorakennus. Se on Josef Stenbäckin suunnittelema harmaakivikirkko, tyyliltään uusgotiikkaa ja kansallisromantiikkaa yhdistelevä. Kirkko rakennettiin vuonna 1898 katon tervauksen yhteydessä palaneen Antti Hakolan rakentaman puukirkon paikalle vuosina 1901–1903. Rakennusmateriaalina käytettiin paikkakunnalta louhittua harmaata gneissiä. 
Kirkko on 1 000-paikkainen ja siinä on alun perin 20-äänikertaiset Zachariassen-urut vuodelta 1904, jotka tosin on rakennettu uudelleen 22-äänikertaiseksi vuonna 1976. Kirkon Kristusta Getsemanessa esittävän alttaritaulun maalannut Alexandra Frosterus-Såltin.
Alahärmän kirkko valittiin vuonna 2015 Radio Dein äänestyksessä Suomen kauneimmaksi kirkoksi.
Historia.
Ensimmäinen kirkko rakennettiin Alahärmän kirkon paikalle vuonna 1676. Paikalle valmistunut puukirkko oli muodoltaan pitkäkirkko. Kirkko jäi pois käytöstä vuonna 1752, jonka jälkeen paikalle rakennettiin uusi kirkko. Tämä 1700-luvulla rakennettu kirkko paloi 7. heinäkuuta 1898 katon tervauksen yhteydessä. Vain vähän irtaimistoa ehdittiin pelastaa tulipalolta.
Nykyinen kirkko vihittiin käyttöön ensimmäisenä adventtina vuonna 1903. Kirkon suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck. Vuonna 1987 kirkko peruskorjattiin arkkitehti Jari Reposen johdolla.
Dieter Hegen

Dieter Hegen (s. 29. huhtikuuta 1962 Kaufbeuren, Länsi-Saksa) on saksalainen valmentaja ja entinen jääkiekkoilija.
Lempinimeltään "Didi" pelasi MM-kisoissa 106 ottelua Saksan liittotasavallan joukkueessa. Hegen teki näissä otteluissa 39 maalia ja antoi 21 maalisyöttöä.
TAP Air Portugal

TAP Air Portugal eli TAP (port. "Transportes Aéreos Portugueses") on Portugalin suurin lentoyhtiö sekä maan kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1945. Sen päälentoasemana sekä pääkonttorina toimii Portelan lentoasema Lissabonissa Portugalin pääkaupungissa. Yhtiollä on myös toissijainen solmukohta Porton lentoasemalla. TAP Air Portugal on ollut Star Alliance -lentoyhtiöallianssin jäsen vuodesta 2005 lähtien.
Toukokuussa 2024 TAP Air Portugalin laivasto koostuu 99 lentokoneesta, jotka ovat pääasiallisesti kapearunkoisia Airbus A320 -sarjan koneita sekä laajarunkoisia Airbus A330 -sarjan koneita. Elokuussa 2021 TAP Air Portugal lentää 101 kohteeseen 41 maassa Euroopassa, Afrikassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
TAP Air Portugalin alueellinen tytäryhtiö, TAP Express, liikennöi Embraerin valmistamia koneita. Se lentää kotimaan reittejä ja joitakin lyhyen matkan kansainvälisiä reittejä. Yhtiön liikennöijänä toimii Portugalia Airlines.
Kohteet.
Elokuussa 2021 TAP Air Portugal lentää 101 kohteeseen 41 maassa. Seitsemän niistä ovat kotimaan reittejä, ja muut 94 ovat kansainvälisiä. Suurin osa kohteista on Etelä- ja Länsi-Euroopassa, Pohjois- ja Länsi-Afrikassa ja Brasiliassa.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Toukokuussa 2024 TAP Air Portugalin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,1 vuotta.
Bismarckinsaaret

Bismarckinsaaret ovat Papua-Uudelle-Guinealle kuuluva saariryhmä, joka ympäröi kaarena Bismarckinmerta Uuden-Guinean saaren koillispuolella. Saariryhmän suurimmat saaret ovat Uusi-Britannia ja Uusi-Irlanti, muita saaria ovat Amiraliteettisaaret (niistä suurimpana Manus), Uusi-Hannover (aiemmin "Lavongai"), St Matthias -saaret (suurin saari Mussau), Vitusaaret ja Yorkin herttuan saaret. Suurimmat saaret ovat tuliperäisiä, ja niillä on useita toimivia tulivuoria. Pienet saaret ovat korallisaaria. Saarten yhteispinta-ala on 48 200 km² ja vuonna 1990 niillä asui 432 000 asukasta. Merkittävimmät elinkeinot ovat maa- ja metsätalous; saarilla on runsaasti sademetsiä, joista osa on uhattuna liikahakkuiden takia. Bismarckinsaaret ovat saaneet nimensä saksalaisen ruhtinas Otto von Bismarckin mukaan.
Historia.
Ensimmäiset asukkaat saapuivat Bismarckinsaarille viimeistään noin 33 000 vuotta sitten Uudesta-Guineasta. Uuden-Irlannin saarelta löydetty Buang Merabakin asuinpaikka on ajoitettu noin 40 000 vuotta vanhaksi. Myöhemmin seudulle saapui myös muun muassa lapita-kansa.
Ensimmäinen eurooppalainen saarten löytäjä oli alankomaalainen tutkimusmatkailija Willem Schouten vuonna 1616. Eurooppalaiset eivät kuitenkaan asuttaneet saaria ennen kuin 1800-luvun lopulla, kun saksalaiset valloittivat saaret itselleen osaksi Saksan Uutta-Guineaa vuonna 1884. Ensimmäisessä maailmansodassa Australia sai alueen haltuunsa 1914 ja vastaanotti myöhemmin Kansainliiton mandaatin sen hallitsemiseen. Lyhyttä japanilaisten miehitystä toisessa maailmansodassa lukuun ottamatta saaret pysyivät Australian hallussa aina vuoteen 1975, jolloin niistä tuli osa itsenäistä Papua-Uuden-Guinean valtiota.
Jom kippur

Jom kippur (, sovituspäivä, yleisemmin ) on juutalainen juhlapäivä. Sitä vietetään tišri-kuun kymmenentenä päivänä, länsimaisen ajanlaskun mukaan syys- tai lokakuussa.
Jom kippur päättää juutalaisten uudestavuodesta roš hašanasta alkaneen kymmenen katumuspäivän jakson. Sitä pidetään vuoden päivistä pyhimpänä ja vietetään paastoten sekä rukoillen. Vanhuksia, sairaita sekä raskaana olevia naisia lukuun ottamatta bar-ja bat-mitzvaiän saavuttaneet juutalaiset noudattavat täydellistä paastoa ilman ruokaa ja juomaa jom kippurin aattoillasta seuraavaan auringonlaskuun saakka.
Jom kippurin vietto on säädetty Toorassa, kolmannessa Mooseksen kirjassa (3. Moos 23:27-31). Juhla kestää kaikkialla yhden päivän toisin kuin monet muut juutalaiset juhlat, joita vietetään Israelin ulkopuolella kaksi päivää.
Rituaali.
Mišnan mukaan syöminen, juominen, peseytyminen, kosmeettisten aineiden ja nahkaisten kenkien käyttö sekä aviollisten suhteiden harjoittaminen ovat jom kippurina kiellettyjä. Jotkut juutalaiset pukeutuvat valkoisiin vaatteisiin, jotka kuvaavat puhtautta synneistä. Israelissa kaikki kaupat ovat kiinni, julkinen liikenne lakkaa, lentokentät ovat suljettuja eikä televisiolähetyksiä ole.
Juutalaisen tavan mukaan päivä alkaa ja päättyy auringon laskiessa. Iltapäivällä ennen jom kippurin ja paaston alkamista syödään "se'udat mafseket"-ateria (verbistä 'lehafsik'=päättää, lopettaa) jonka jälkeen ei enää syödä mitään. Itse jom kippur vietetään usein paljolti synagogassa rukoillen. Jom kippuria viettävät usein myös ei-uskovat juutalaiset, jotka eivät muuten noudata perinteitä. 
Jom kippuria kutsutaan myös nimellä "shabat shabaton" (sapattien sapatti), koska sen pyhyys ohittaa jopa sapatin. Tavallisena sapattina paastoaminen ei ole sallittu päivän pyhyyden takia ja jopa šiva-suruviikkoa viettävä juutalainen keskeyttää rituaalinsa osallistuakseen sapatin juhlallisuuksiin. Ainoan poikkeuksen muodostaa sapatiksi osuva jom kippur, jonka pyhyyden takia paasto pidetään.
Rukoileminen aloitetaan "kol nidre" (kaikki lupauksemme) -rukouksella ennen auringonlaskua ja jatketaan arvit-iltarukouksella. Rukoilua ja Tooran lukemista jatketaan aamulla (šaharit- ja musaf-rukoukset) ja pitkin päivää (minha-rukous). Jom kippurina luetaan usein Joonan kirjaa. Päivä päättyy "ne'ila" -rukoukseen ja šofarin puhaltamiseen, joka ilmoittaa paaston päättyneen.
Dildo (kaupunki)

Dildo on paikkakunta Newfoundlandin saarella, Kanadassa. Se sijaitsee noin sadan kilometrin päässä St. John'sista. Vuonna 2016 paikkakunnalla asui runsas 1 200 ihmistä. Paikkakunnan rannikolla sijaitsee samanniminen saari.
Dildo perustettiin 1800-luvun alussa alueen runsaiden merellisten antimien kuten kalojen, valaiden ja hylkeiden vuoksi. Tärkeimmät työllistäjät ovat kalateollisuus ja pienet paikalliset yritykset. Myös turismi on kasvussa.
Vuonna 2019 yhdysvaltalainen koomikko Jimmy Kimmel nimitettiin kaupungin kunniapormestariksi tuotuaan kaupunkia esille ohjelmassaan "Jimmy Kimmel Live!" parin viikon ajan.
Ester (Alaska)

Ester on kylä Alaskassa. Sen asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 422, mutta varsinaisessa Esterin kylässä asuu vain muutamia satoja ihmisiä ja sen alue on huomattavasti pienempi kuin väestönlaskennassa määritelty alue. Esteriä kutsutaan usein Fairbanksin "nukkumalähiöksi".
Historiaa.
Ester oli alun perin Ester Creekilla sijainnut kullankaivuuleiri. Ensimmäisen valtauksen suoritti helmikuussa 1903 Latham A. Jones.
Antti Hakola

Antti Hakola (myös Anders Hakola) (4. syyskuuta 1704 Alahärmä – 2. huhtikuuta 1778 Nurmo) oli härmäläinen kirkonrakentaja. Hakola suunnitteli ja rakensi yksin tai veljensä Matin kanssa useita kirkkoja ja kellotapuleja. Esimerkiksi vuonna 1752 valmistunut ja vuonna 1898 tulipalossa tuhoutunut Alahärmän vanha kirkko oli Antti ja Matti Hakolan rakentama.
Hakola aloitti puukirkkojen rakentamisen 45-vuotiaana talonpoikaispohjalta. Antti Hakolan muistomerkki sijaitsee Alahärmän seurakuntatalon vieressä. Hän aloitti kirkkojen rakentamisen vasta 45-vuotiaana ja hänen aikaisemmista elämänvaiheistaan ei ole säilynyt tietoa, mistä hän oli saanut puusepän ja rakentajan taitonsa. Yksi olettamus on, että hän olisi ollut laivanveistäjänä ennen ryhtymistään kirkonrakentajaksi. Erityisesti jotkut hänen kirkoissa käyttämänsä rakenneratkaisut kielivät osaamisen hankituksi juuri laivaveistämöillä.
Hänen veljensä Matti Hakola oli myös kirkonrakentaja.
Asiana Airlines

Asiana Airlines () on eteläkorealainen lentoyhtiö. Se on pienempi ja uudempi lentoyhtiö kuin Korean Air. Asiana Airlinesin päälentoasemat ovat Incheonin kansainvälinen lentoasema (kansainväliset lennot) ja Gimpon kansainvälinen lentoasema (Etelä-Korean sisäiset lennot), ja kummatkin sijaitsevat Soulissa. Soulissa sijaitsee myös yhtiön päämaja. Asiana Airlines on Star Alliancen jäsen.
Asiana Airlinesin omistavat yksityiset sijoittajat (30,53 %), Kumho Industrial (29,51 %), Kumho Petrochemical (15,05 %), ulkomaalaiset sijoittajat (11,9 %), Korean kehityspankki (7,18 %) ja muut (5,83 %). Lentoyhtiöllä työskenteli 6 411 henkilöä tammikuussa 2005.
Vuonna 2013 Asiana Airlinesin lento 214 joutui onnettomuuteen San Franciscon lentokentällä. Kolme matkustajaa sai surmansa.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Helmikuussa 2023 Asiana Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 12,0 vuotta.
Eurooppatie E12

E12 tai Eurooppatie 12 on Helsingistä alkava ja Mo i Ranaan Norjaan päättyvä eurooppatie. Tien pituus on noin 910 kilometriä, josta melkein puolet kulkee Suomen puolella. Suomen-puoleinen osuus on lähes kokonaan valtatietä 3.
E12 on moottoritietä Vantaan Vantaankoskelta Ylöjärvelle ja Mustasaaren Helsingbystä Vaasaan. Muutoin tie on Suomessa enimmäkseen kaksikaistainen.
Vaasan ja Uumajan välillä on lauttayhteys. Ruotsissa ja Norjassa tie on tavanomainen kaksikaistainen valtatie.
Tie sai nykyisen numeronsa vuonna 1992. Tätä ennen Vaasa–Tampere–Hämeenlinna–
Helsinki-osuus kantoi vuoden 1950 sopimuksen mukaista eurooppatienumeroa E79. E12 tarkoitti tuolloin Pariisista Prahan ja Varsovan kautta Neuvostoliittoon (Leningrad ja Moskova) johtanutta eurooppatietä.
Poiketen Suomessa vallitsevasta käytännöstä Ruotsissa eurooppateillä ei ole rinnakkaista kansallista numerointia, vaan numerointi syrjäytti 1960-luvulla aiemmat Riksväg 93:n (Uumaja–Storuman) ja Landsväg 361:n (Storuman–valtakunnan raja).
Reitti.
Helsinki – Hämeenlinna – Tampere – Vaasa ... Uumaja – Lycksele – Storuman – Mo i Rana.
Jouni Grönman

Jouni Johannes Grönman (s. 17. toukokuuta 1962 Pori) on suomalainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia painonnoston sarjassa 67,5 kiloa Los Angelesin olympiakisoissa 1984. Soulin olympialaisissa 1988 hän jäi ilman tulosta, Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli viides ja Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui alle 70 kilon sarjassa 17:nneksi.
Seuratasolla Grönman edustaa porilaista painonnostoseuraa Puntti-Karhuja. Seurassa nostavat myös Grönmanin lapset Tea ja Toni Grönman. Grönman on jatkanut painonnostoa huippu-urheilu-uransa jälkeenkin, ja hän voitti veteraanien Euroopan mestaruuden ME-tuloksella vuonna 2009.
Korean Air

Korean Air Lines eli Korean Air (kor. 주식회사 대한항공; Hanja: 株式會社 大韓航空; RR: "Jusikhoesa Daehan Hanggong") () on Etelä-Korean suurin ja myös yksi Aasian suurimmista lentoyhtiöistä jonka omistaa monialayhtymä Hanjin.
Korean Airin päälentoasemat ovat Incheonin kansainvälinen lentoasema (kansainväliset lennot) ja Gimpon lentoasema (Korean sisäiset lennot); molemmat sijaitsevat Soulin lähistöllä. Soulissa sijaitsee myös yhtiön pääkonttori. Korean Airilla on kohteita Aasiassa, Euroopassa, Oseaniassa, Pohjois-Amerikassa ja aikaisemmin Etelä-Amerikassa. Korean Air on SkyTeam Alliancen jäsen.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 11,6 vuotta.
Nordic Gold

Nordic Gold on metalliseos, jonka seostus on 89 % kuparia, 5 % alumiinia, 5 % sinkkiä ja 1 % tinaa. Nordic Goldia käytetään lähes ainoastaan rahametallina. Ensimmäinen tästä seoksesta valmistettu kolikko oli Ruotsin 10 kruunua. 
Muita Nordic Goldista valmistettuja kolikkoja ovat mm.:
Nordic Gold ei sisällä kultaa huolimatta sen nimestä ja väristä.
Nordic Goldin kehitystyö tehtiin Outokumpu Copperin, Västeråsin T&amp;K-laboratoriossa. Seoksen keksijä on ruotsalainen Mariann Sundberg. Nordic Gold on Outokumpu Copper Oyj tuotemerkki.
De Dion-Bouton

De Dion-Bouton oli yksi 1900-luvun alun menestyneimmistä automerkeistä. Yhtiön perustivat ranskalaiset Albert de Dion ja Georges Bouton vuonna 1882 rakentaakseen höyryllä käyviä ajoneuvoja. Vuonna 1890 yhtiö patentoi yksisylinterisen bensiinillä käyvän moottorin, ja vuonna 1893 keksittiin de Dion -akseli. 
Albert de Dion voitti vuonna 1894 Pariisi-Rouen-rallin höyrykäyttöisellä autolla, mutta jo seuraavana vuonna siirryttiin lopullisesti bensiinikäyttöisiin autoihin. Yhtiön moottori oli niin menestyksekäs, että monet muut autonvalmistajat käyttivät sitä omissa autoissaan. Vuonna 1900 De Dion-Bouton oli maailman suurin autonvalmistaja, ja yhtiö tuotti 400 autoa ja 3000 moottoria vuodessa. Vuoden 1910 Torinon autonäyttelyssä yhtiö esitti mallinsa "CJ", mikä oli maailman ensimmäinen sarjatuotantoauto V8-moottorilla - tässä tapauksessa 6,1-litraisena versiona, joskin V8:sta oli myös iskutilavuudeltaan suurempia (Yhdysvaltain markkinat) ja pienempiä versioita. Yhtiön alamäki alkoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja viimeisen henkilöautonsa De Dion-Bouton rakensi vuonna 1932.
Jackass

Jackass on Jeff Tremainen, Johnny Knoxvillen ja Spike Jonzen kehittämä televisiosarja, joka sai alkunsa "Big Brother" -lehden kuvauksissa Knoxvillen kokeillessa erilaisia itsepuolustusvälineitä itseensä lehtiartikkelin vuoksi. He suunnittelivat televisiosarjan, jossa ohjelman tähdet satuttavat toisiaan leikkimielessä. Alkuperäisen "Jackass"-ryhmän selkiinnyttyä Knoxville huomasi, että Bam Margeran tekemät "CKY"-videot olivat myyneet hyvin Yhdysvalloissa, joten he ottivat elokuvien tähdet mukaan joukkoonsa, josta syntyi eräs 2000-luvun kuuluisimmista brändeistä.
Sarjaa kuvattiin kolme tuotantokautta vuodesta 2000 vuoteen 2002, jonka jälkeen kuvattiin kokopitkä . Vuonna 2006 ryhmä julkaisi uuden elokuvan nimeltään "".
Ohjelman tunnusmusiikki on Minutemenin kappale ”Corona” vuodelta 1984. Jackassista on myös julkaistu peli, "Jackass the Game", jossa voi tehdä lukuisia stuntteja.
Päähenkilöt sarjan jälkeen.
Pontius ja Steve-O alkoivat tehdä omaa "Wildboyz"-sarjaa Jackassin jälkeen. Wildboyzia on nähty myös Nelosella.
Bam Margera kuvasi elokuvasta saamillaan lipputuloilla "Haggard"-elokuvan ja alkoi tehdä omaa sarjaa nimeltä Viva La Bam.
Ryan Dunn teki oman televisiosarjan nimeltä Homewrecker, jossa tämä auttaa tavallisia kadunmiehiä kostamaan kepposet, jotka "uhrin" kaverit ovat tälle tehneet, muokkaamalla heidän (kepposen tekijöiden) omista huoneistaan jotain ihan muuta. Ryan Dunn menehtyi auto-onnettomuudessa Pennsylvanian West Goshenissa 20. kesäkuuta 2011.
Johnny Knoxville sai elokuvarooleja ja nykyään hän on jo keskiverto Hollywood-tähti.
Šema Israel

Šema Israel tai lyhyesti šema ( eli Kuule Israel) on juutalaisuuden tärkein rukous, jota pidetään myös juutalaisten uskontunnustuksena.
Šema Israel luetaan kaikissa juutalaisissa aamu- ja iltajumalanpalveluksissa. Rukouksen nimi tulee sen kahdesta ensimmäisestä sanasta. Se on annettu Toorassa, viidennen Mooseksen kirjan kuudennessa luvussa (5. Moos 6:4). Alun perin šema koostui vain yhdestä jakeesta. Nykyään se koostuu kolmesta Tooran kappaleesta: 5. Mooseksen kirja 6:4–9; 11:13–21 ja 4. Mooseksen kirja 15:37–41.
Rukouksen ensimmäiset ja keskeisimmät sanat ovat 
שמע ישראל י-ה-ו-ה אלהינו י-ה-ו-ה אחד
"Šema Israel! Jahve eloheinu Jahve eḥad".
"Kuule Israel! Herra meidän Jumalamme, Herra on yksi" tai
"Kuule Israel! Herra on meidän Jumalamme, Herra yksin."
Sanan "eḥad" (yksi/yksin) kahteen eri merkitykseen liittyy syvällinen teologinen ero. Rukous voidaan kääntää kahdella tavalla, joista toinen antaa ymmärtää Herran olevan ainoa Jumala (monoteismi), toisessa Herra yksin on Israelin jumala, eli muitakin jumalia voi olla olemassa (monolatria). Jotkut tutkijat ovat arvelleet israelilaisten omaksuneen monoteismin vasta verraten myöhään.
Halakhan mukaan juutalaisella miehellä on velvollisuus lausua šema kaksi kertaa päivässä, aamulla ja illalla. Halakha määrittää tarkat ajat, joiden sisällä šema tulee lausua. Mišna alkaa näiden aikarajojen määrittelyllä. Šema sisältyy juutalaiseen aamu- ja iltajumalanpalvelukseen, joissa sitä ennen ja jälkeen lausutaan erityisiä šeman siunauksia. Šema sisältyy myös muihin juutalaisiin rukouksiin, kuten musaf amidaan ja aamusiunauksiin. Se on myös juutalaisuudessa tapana sanoa ennen nukkumaanmenoa. Perinteisesti šema on ensimmäisiä rukouksia, joita juutalaiselle lapselle opetetaan, ja viimeinen rukous jonka juutalainen lausuu ennen kuolemaansa. 
Varhaiset kristityt uudelleentulkitsivat šeman sisältävän Isä-Jumalan ja Herran Jeesuksen Kristuksen (1. Kor. 8:6).
Virtsaputken syöpä

Virtsaputken syöpä on virtsaputken pahanlaatuinen kasvain. Se on molemmilla sukupuolilla harvinaisimpia syöpätyyppejä, mutta naisilla hieman yleisempi. Maailmanlaajuisesti sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Vaikka todetuissa tapauksissa potilaat ovat olleet 13–90-vuotiaita, sairaus on yleisin vanhoilla ihmisillä. Ennuste riippuu suuresti kasvaimen koosta ja tarkasta sijainnista, syövän levinneisyydestä, potilaan yleiskunnosta ja muista tekijöistä. 
Todetuissa tapauksissa sairaus ei yleensä ole levinnyt kauas; silloin, kun etäpesäkkeitä on, niitä saattaa esiintyä esimerkiksi virtsarakon kaulassa tai eturauhasessa. 
Virtsaputken syövän riskitekijöitä tunnetaan melko huonosti. Vaikka tupakointi todetusti kasvattaa virtsarakon syövän riskiä, yhteyttä sen ja virtsaputken syövän välillä ei tunneta. Huomattavaa on, että varsin monella potilaalla on aiemmin ollut sukupuolitauteja tai virtsarakon syöpä. Ihmisen papilloomaviruksella (HPV) uskotaan olevan vaikutusta taudin syntyyn. Myös pitkäaikainen tulehdustauti saattaa kasvattaa riskiä, mutta asiasta saatu tutkimustieto on ollut hyvin ristiriitaista. 
Virtsaputken syövän oireet ovat monesti epämääräisiä ja vaihtelevia. Sekä miehillä että naisilla sairaus voi olla myös oireeton. Tämän vuoksi sairauden havaitseminen saattaa kestää pitkäänkin. Mahdollisia merkkejä ovat hematuria, tihentynyt virtsaamisen tarve ja kipu virtsatessa. 
Todennäköisesti myös ikä vaikuttaa virtsaputkisyövän syntyyn, ja riski alkaa kasvaa yli 60-vuotiailla.
Virtsaputken syöpä saattaa muodostaa kaikista virtsaelinten syövistä 1–2 prosenttia, mutta kaikista todetuista syövistä sen osuus on huomattavasti alle prosentin luokkaa. Suomessa todetaan noin 10 tapausta vuodessa. Leikkaus on oleellisin hoitomuoto.
Steamboat Springs

Steamboat Springs on kaupunki ja talviurheilukeskus Routtin piirikunnassa, Coloradossa. Vuonna kaupungissa asui 9 815 ihmistä.
Kaupunki on saanut nimensä lähteen mukaan, jonka ääntely muistutti höyrylaivan () ääntä.
Steamboatin hiihtokeskus sijaitsee kaupungin itäpuolella Mount Werner -vuoren tienoilla. Hiihtokeskuksessa on järjestetty lukuisia yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja.
Brad Wilk

Bradley "Brad" J. Wilk (s. 5. syyskuuta 1968) on yhdysvaltalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Rage Against the Machine ja Audioslave.
Wilk syntyi Portlandissa Oregonissa ja asui Chicagossa. Varttuessaan hän oli suuri musiikin ystävä, jonka suosikkiartisteja olivat Led Zeppelin ja Sex Pistols. Wilk alkoi soittaa rumpuja 13-vuotiaana ja ensimmäiset rumpunsa hän sai 14-vuotiaana. Hän laittoi paikalliseen lehteen ilmoituksen, jossa hän etsi jäseniä yhtyeeseensä. Tom Morello huomasi ilmoituksen ja perusti yhtyeen Wilkin kanssa. Mukaan tulivat myös Tim Commerford ja Zack De La Rocha, ja Rage Against the Machine perustettiin. Yhtye julkaisi neljä albumia ennen De La Rochan eroa vuonna 2000. Jäljelle jääneet jäsenet perustivat Chris Cornellin kanssa Audioslaven.
Wilk on sairastanut tyypin 1 diabetesta vuodesta 1997 lähtien. Wilk on maailmankatsomukseltaan buddhisti. 
Wilk on näytellyt pääosassa lyhytelokuvassa "Sleeping Dogs Lie" (2005), jossa oli mukana myös Tool-yhtyeen Maynard James Keenan.
Otto Werner

Otto Werner (1. helmikuuta 1879 – 1936) oli saksalainen lääkäri, jonka mukaan Wernerin oireyhtymä on nimetty. Hän havaitsi syndrooman vuonna 1903 neljässä lähes 30-vuotiaassa sisaruksessa. Werner kuvasi taudin väitöskirjassaan vuonna 1904. 
Werner syntyi Flensburgissa ja opiskeli Kielin yliopistossa. Hän toimi myös armeijassa lääkärinä.
Virtsanjohdin

Virtsanjohtimet () ovat kaksi putkimaista rakennetta, jotka vievät virtsan munuaisten munuisaltaista virtsarakkoon. Virtsanjohtimien seinämiä verhoaa uroteeli kuten muitakin virtsanerityselimistöön kuuluvien elimien seinämiä. Ihmisellä virtsanjohdin on noin 25–35 senttimetrin pituinen.
Sairaudet.
Virtsanjohdinten tulehdusta kutsutaan ureteriitiksi. Virtanjohtimissa voi olla myös kiviä ja kasvaimia, jotka voivat aiheuttaa verivirtsaisuutta. Virtsanjohdinsyöpä on harvinainen syöpäsairaus; vuonna 2003 Suomessa ilmeni neljätoista uutta tapausta. Yleensä virtsanjohdinsyöpä on uroteelista lähtenyt transitiosellulaarinen karsinooma.
Sven Nyström

Sven Nyström (8. heinäkuuta 1902 Helsinki – 6. marraskuuta 1932) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvantekijä. Hänen vanhempansa olivat liikemies Elis Elias Wilhelm Nyström ja Adla Sofia (o.s. Ahlbeck). Puoliso oli Tekla Ingeborg o.s. Olin.
Nyström kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1921–1922.
Nyströmin tunnetuin sarjakuva oli "Hakkapeliitassa" ilmestynyt "Pölhölä ja Pöhköläinen", ohukainen ja paksukainen sotilasmallisissa pusakoissa ja päähineissä. Sotilashuumori oli hänen vahva lajinsa, siitä ammensivat myös sekä hänen pilapiirroksensa "Hakkapeliitassa" ja "Suomen Sotilaassa" että hänen piirtämänsä hupipostikortit. Nyström piirsi sarjakuvaa "Rufus Kratz och Bocken" lehtiin "Allas journal" ja "Allas krönika" vuosina 1922–1932. Lisäksi hänen töitään ilmestyi satunnaisesti julkaisuissa "Kalle Viksari", "Joulukärpänen" ja "Pilajuttuja ja piirroksia" sekä pilalehdessä "Garm". "Nuorten Pellervoon" hän piirsi "Möhömaha"-sarjakuvaa. Pilapiirroksia hän käytti myös mainostyössään, kuten ilmoitussarjassa Vaasan näkkileivälle. Museoviraston Historian kuvakokoelmaan kuuluu Sven Nyströmin "Suomen Teollisuus – Finlands Industri" -lehteen 1920-luvulla tekemiä lehtikuvituksia.
Tom Morello

Thomas "Tom" Baptiste Morello (s. 30. toukokuuta 1964) on yhdysvaltalaisen Audioslave-yhtyeen ja Rage Against the Machinen kitaristi. Morello syntyi Harlemissa, New Yorkissa ja kasvoi Chicagon lähellä Libertyvillessä, Illinoisissa.
Hänen äitinsä Mary Morello on kansalaisoikeuksia ja sananvapautta puolustavan järjestön "Parents for Rock And Rapin" perustaja. Hänen isänsä on Kenian entinen YK-suurlähettiläs Ngethe Njoroge.
Morello valmistui 1986 Harvardin yliopistosta pääaineenaan politiikan tutkimus. Hän muutti Los Angelesiin tarkoituksenaan perustaa yhtye. Hän oli jo aiemmin lukioaikoinaan soittanut yhtyeessä nimeltä Electric Sheep nykyisen Toolin kitaristin Adam Jonesin kanssa. Hän liittyi 1988 yhtyeeseen nimeltä Lock Up, joka ennen hajoamistaan julkaisi yhden albumin. Yhtyeessä soitti rumpuja Brad Wilk, jolle Morello ehdotti uuden yhtyeen perustamista. Morello tapasi Zack De La Rochan losangelesilaisessa klubissa. De La Rocha esitteli Morellon ystävälleen Tim Commerfordille. Nelikko ystävystyi ja perusti lopulta Rage Against the Machinen. Zack De La Rocha erosi yhtyeestä 2000 neljän studioalbumin jälkeen. Jäljelle jääneet jäsenet perustivat Chris Cornellin kanssa Audioslaven. Rage Against The Machine on palannut yhteen seitsemän vuotta kestäneen Audioslaven jälkeen.
Morello on kuuluisa kitaratyylistään, raskaista metallikitaroistaan, joista kuuluisin lienee "Arm the homeless", ja hän yhdistelee erilaisia efektejä. Tom käyttää paljon punk- ja funk-tyylisiä riffejä. Hän oli sijalla 26 yhdysvaltalaisen "Rolling Stone" -lehden "Parhaat kitaristit kautta aikojen" -artikkelissa.
Morello ja Serj Tankian System of a Downista perustivat Axis of Justice -kansalaisjärjestön, joka järjestää kiertueita tukeakseen vaikeuksissa olevia ihmisiä. Morello on tukenut yhdysvaltalaista Antifaschistische Aktionin alajaostoa Antifa Torchia esiintymällä heidän kokoelma-CD:llään, jonka tuotot menevät järjestön vankitukirahastoon.
Morello on Star Trek -fani ja on esiintynyt kahdesti -sarjan jaksoissa. Hän esiintyy myös -pelissä.
Keväällä 2013 Morello toimi kitaristi Steven Van Zandtin korvaajana Bruce Springsteenin Australian kiertueella.
Sooloalbumit.
Nimellä "The Nightwatchman:"
Eurooppatie E63

E63 tai Eurooppatie 63 on Sodankylästä Turkuun kulkeva eurooppatie. Se on ainoa eurooppatie, joka sijaitsee kokonaisuudessaan Suomen alueella. Tien pituus on noin 1 100 kilometriä.
Reitti.
E63-tie kulkee reittiä Sodankylä – Pelkosenniemi – Kemijärvi – Isokylä – Kuusamo – Ämmänsaari – Kajaani – Iisalmi – Kuopio – Vehmasmäki – Suonenjoki – Lievestuore – Jyväskylä – Jämsä – Orivesi – Tampere – Akaa – Loimaa – Turku.
Sodankylän ja Kuopion Vehmasmäen välillä E63 kulkee yhdessä valtatie 5:n kanssa sekä Siilinjärven Vuorelan ja Turun välillä valtatien 9:n kanssa. Jyväskylän seudulla E63 kulkee lyhyen matkan Aholaidan ja Kanavuoren liittymien välillä yhdessä E75:n sekä Tampereen eteläisen ja Akaan Konhon liittymien välillä E12:n kanssa. Lisäksi E63 risteää E75:n kanssa Sodankylässä sekä E8:n ja E18:n kanssa Turussa.
Tie on pääosin varsin hyvälaatuista ja -kuntoista tietä. Kuopion ja Jyväskylän välillä tie on melko kapea, mäkinen ja mutkainen. Tampereen ja Turun välillä tie on jonkin verran kapeaa, muuten hyvätasoista. Kuopion, Jyväskylän, Tampereen ja Turun seuduilla tie on moottoritietä.
Historiaa.
Vuosina 1985–1990 E63-tie jatkui Turusta paperilla Ruotsin Göteborgiin Tukholman ja Jönköpingin kautta, joskaan Ruotsissa numero ei koskaan tullut kyltteihin.
Agravain

Agravain (myös Sir Agravain tai Agravaine) on yksi pyöreän pöydän ritareista, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Agravain on kuningas Lotin ja Arthurin sisaren Morgausen poika, ja hänen veljiään ovat Gawaine, Gaheris, Gareth ja Mordred. 
Kirjallisuudessa Agravain on usein esitetty synkempänä ja pahantahtoisempana hahmona kuin veljensä Gareth ja Gawaine. Kaikki tarinat eivät kuitenkaan kuvaa häntä yksiselitteisesti pahana. Agravain liittoutuu velipuolensa Mordredin kanssa pyrkien paljastamaan Guineveren ja Lancelotin rakkaussuhteen.
Armando Guebuza

Armando Guebuza (s. 20. tammikuuta 1943) on mosambikilainen poliitikko ja maan presidentti 2005–2015. Hän oli joulukuun 2004 presidentinvaaleissa FRELIMO-puolueen ehdokas saaden lopulta 63,7 % äänistä. Hän astui virkaansa 2. helmikuuta 2005. Vaalien puolueettomuutta kuitenkin kritisoitiin jälkeenpäin ja väitettiin vallassa olleen FRELIMOn hyötyneen puutteista.
Lokakuussa 2009 Guebuza valittiin toiselle viisivuotiskaudelle. Hän sai 75% äänistä.
Guebuza syntyi pohjoisessa Mosambikissa ja liittyi FRELIMO-puolueeseen 20-vuotiaana, pian sen aloitettua Mosambikin itsenäisyystaistelun Portugalia vastaan. Kun itsenäisyys lopulta saavutettiin vuonna 1975, Guebuzasta oli tullut puolueen merkittävä voimahahmo. Hän oli Samora Machelin hallituksen sisäministeri ja määräsi portugalilaiset siirtolaiset muuttamaan maasta. Guebuza oli myös neuvottelemassa rauhaa sissijärjestö RENAMOn kanssa ja lopulta se saatiin aikaan vuonna 1994.
Presidenttinä Guebuza hylkäsi edeltäjänsä Joaquim Chissanon sosialistisen talouspolitiikan ja muun muassa yksityisti valtionyhtiöitä. Hän oli varakas liikemies jo tullessaan presidentiksi, hänellä on liiketoimintaa rakennusteollisuuden, viennin ja kalatalouden alalla, ja presidenttikaudella varallisuus on kasvanut huomattvasti.
Rick James

Rick James (1. helmikuuta 1948 Buffalo, New York – 6. elokuuta 2004 Los Angeles), oikealta nimeltään James Ambrose Johnson Jr., oli yhdysvaltalainen laulaja ja basisti.
James nousi pinnalle 1970-luvun lopulla singlellä ”You and I” (1977) ja debyyttialbumillaan "Come and Get It" (1978). Vuonna 1979 James julkaisi kaksi albumia: "Bustin’ Out of L Seven" ja "Fire It Up". Vuonna 1980 ilmestyi Jamesin yleisesti parhaana pidetty albumi, "Street Songs", jolta julkaistiin singlet ”Super Freak” ja ”Give It to Me Baby”. Levyn muista kappaleista elämään on jäänyt varsinkin ”Ghetto Life”. MC Hammer samplasi ”Super Freakista” pätkiä omaan hittiinsä ”U Can’t Touch This” (1990). Jamesin musiikki oli tyyliltään funkin ja diskon välimaastosta.
Rick James kuoli vuonna 2004 ollessaan 56-vuotias. Päinvastoin kuin usein väitetään, Rick James ei kuollut kokaiinin tai muiden huumeiden yliannostukseen. Tutkimuksissa Jamesin kehosta löydettiin vain pieni määrä kokaiinia. Kuolinsyynä oli sydänkohtaus, joka oli seuraus hänen aiemmista sairauksistaan. Hän oli jo vuosia ennen kuolemaansa saanut sydänkohtauksen ja käytti sen seurauksena sydämentahdistinta. Sydänkohtauksen vaikutukset pystyi myös myöhemmin kuulemaan hänen puheessaan; kohtauksen jälkeen hänen puheensa muuttui puuroutuneemmaksi.
Luísa Diogo

Luísa Días Diogo (s. 11. huhtikuuta 1958) on mosambikilainen poliitikko, joka oli Mosambikin pääministeri 2004–2010. Hän oli Mosambikin ensimmäinen naispääministeri ja edustaa FRELIMO-puoluetta.
Diogo syntyi Tetessä ja opiskeli taloustieteitä Eduardo Mondlane -yliopistossa Maputossa. Vuonna 1980 hän pääsi Mosambikin talousministeriöön. Helmikuussa 2004 hän seurasi Pascoal Mocumbia Mosambikin pääministerinä.
Diogo tarttui pääministerikautensa aluksi maan pahaan AIDS-ongelmaan ja käynnisti menestyksekkään ohjelman AIDS-tilanteen parantamiseksi. Seuraavien vuosien aikana hän panosti koulutukseen, oikeuslaitoksen uudistamiseen ja poliisivoimien vahvistamiseen.
Ector

Ector (myös Sir Ector, Hector tai Ectorius) on yksi pyöreän pöydän ritareista, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Ector on Kayn isä ja Arthurin kasvatusisä.
Tarinoiden mukaan Merlin antoi Arthurin Ectorin kasvatiksi, kuitenkaan kertomatta, kuka poika oli ja ketkä hänen vanhempansa olivat. Ector kasvatti Arthuria kuin omaa poikaansa, ja Arthurista tuli Kayn aseenkantaja.
Kun Arthur veti miekan kivestä ja todisti siten olevansa Englannin kruunun lainmukainen perijä, yritti Kay ottaa kunnian teosta. Ector kuitenkin näki poikansa valehtelevan. Tämän jälkeen Ector ja Kay vannoivat ensimmäisinä uskollisuudenvalan Arthurille ja pysyivät uskollisina hänelle loppuun asti.
Pekka Niemi (painonnostaja)

Pekka Kalevi Niemi (s. 14. marraskuuta 1952 Lohtaja) on suomalainen opetusneuvos ja aktiiviuransa lopettanut painonnoston olympiamitalisti.
Urheilijanura.
Niemi nosti Stuttgartin MM-kisoissa 24. syyskuuta 1977 100 kg:n sarjassa työnnössä Suomen ennätyksen 195 kg. Myös yhteistulos, 340 kg, oli uusi Suomen ennätys.
Niemi voitti yllätyspronssia Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 sarjassa alle 100 kg tehtyään parhaan tuloksensa, uuden Suomen ja Pohjoismaiden ennätyksen 367,5 kg. Sarjan aamu- eli B-ryhmässä parhaan tuloksen nostaneen Niemen yhteistulos riitti pronssiin, kun kuuman ryhmän nostajista moni ei yltänyt aikaisemmalle tasolleen: Niemi oli ollut ennakkotuloksissa kymmenennen sijan tienoilla ja haaveillut siten kuuden parhaan joukkoon pääsemisestä. A-ryhmän suoritusten aikaan Niemi oli yleisurheilustadionilla seuraamassa suomalaisten menestymistä ja seurasi A-ryhmän suorituksia saksalaisten lehtimiesten tietokoneen välityksellä. Hän oli etukäteen päättänyt, että olisi jäänyt seuraamaan A-ryhmää mikäli olisi nostanut 2,5 kg enemmän. Yllätysmitali tuotti Niemelle ongelmia, sillä mitalin varmistuttua hänen piti kiiruhtaa antamaan dopingnäyte. Kaupungin ruuhkien vuoksi testaajat olivat jo poistuneet areenalta Niemen ehdittyä paikalle. Testaus tehtiin lopulta seuraavana aamuna, ja ensimmäinen näyte kaadettiin pois, jotta virtsan alkuperä pystyttiin varmistamaan: toisen näytteen antamisen helpottamiseksi Niemelle tarjottiin Budweiser-olutta, jota hän sai vielä mukaansakin. Dopingnäytteen annon jälkeen Niemi nousi palkintokorokkeelle, mutta paikallaolijoilla ei ollut kassakaapin avainta, minkä vuoksi mitalisti sai mitalinsa vasta seuraavana päivänä.
Olympiaturnaus luettiin myös kyseisen vuoden MM-kilpailuiksi, joista Niemi saavutti kaksi mitalia. Moskovan kesäolympialaisissa 1980 Niemi sijoittui kymmenenneksi. Niemi voitti myös kaksi kertaa Suomen vahvimman miehen tittelin.
Muut toimet.
Vuonna 1969 Niemi aloitti opinnot Kokkolan ammattikoulussa. Niemi oli koulussa paikalla aina opetusta järjestettäessä ja teki vain iltaisin pitkän harjoituksen, minkä hän totesi myöhemmin haastattelussa olleen kahta päivittäistä harjoitusta huonompi ratkaisu.
Niemi toimi Suomen Painonnostoliiton päävalmentajana vuosina 1995-2001.
Niemi teki työuransa opettajana Tampereella Pirkanmaan ammattiopistossa. Hän jäi eläkkeelle toimestaan vuonna 2019 mutta jatkoi urheiluakatemiassa fysiikkaharjoitusten vetäjänä. Opettajanurallaan Niemi kehitti urheilijoiden ammatillista koulutusta: hän oli mukana muun muassa Suomessa uudentyylisen yhteistoimintamallin kokeilun aloittamisessa Tampereella Sammon lukion ja Pirkanmaan ammattikoulun välillä vuonna 1986. Kyseistä järjestelmää laajennettiin myöhemmin esimerkiksi Pirkanmaan urheiluakatemialla, ja sen on läpikäynyt yli 1200 urheilijaa, muun muassa olympiamitalisti Marko Asell. Mallin idea on antaa urheilijoille valmiuksia elämään myös urheilu-uran jälkeen: se mahdollistaa toisen asteen opiskelun ja urheilemisen yhdistämisen, ja sen ydintä ovat ammattivalmentajien vetämät aamuharjoitukset ennen opintoja usealle lajille. Loppuvuodesta 2019 Niemelle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi.
Rauno Bies

Rauno Antero Bies (s. 30. lokakuuta 1961 Kuusankoski) on suomalainen kilpauransa päättänyt ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Joensuun Ampujia.
Urheilu-ura.
Bies aloitti ampumaharjoittelun isäpuolen työkaverin Olavi Pulsan kannustamana Kuusankosken tehtaan puulaaki kisoissa, missä hänen ilmapistoolituloksensa olivat jo alkuvaiheessa hyviä. Lahjakkuudeksi tunnistettu nuorukainen jatkoi ampumauraansa eteenpäin Kymenlaakson seurojen lääninleirille, missä hän tutustui 22-kaliiperiseen olympiapistooliin. Reaktionopeutta vaativa, kääntyvien maalitaulujen ja aikarajan laji tempaisi Biesin mukaansa välittömästi.
22-vuotias rajavääpeli Bies ampui olympiapistoolilla olympiapronssia Los Angelesissa 1984 tuloksella 591. Olympiamitali oli suomalaisen pistooliampujan ensimmäinen 20 vuoteen, ja Bies on edelleen viimeisin suomalainen olympiamitalin voittanut pistooliampuja. Biesin mitali useiden itäblokin maiden boikotoimissa olympiakisoissa ratkesi vasta uusinnassa saman tuloksen ampunutta brasilialaiskilpailijaa vastaan: Bies oli yllättynyt päästyään kilpailemaan mitalista huonona pitämällään peruskilpailun tuloksella.
Bies suoritti varusmiespalveluksensa 17-vuotiaana ja kävi alaikäisenä Haminan reserviupseerikoulun. Usean muun ampumalajien taitajan tavoin hän työskenteli tämän jälkeen Puolustusvoimissa kuuden vuoden ajan. Bies on itse todennut olympiamitalinsa olleen mahdollinen Pohjois-Karjalan rajavartiolaitoksen mahdollistaman ammattilaisuuden ansiosta. Puolustusvoimat ei tosin kustantanut Biesin harjoittelupatruunoita, joita kului enimmillään 64 000 kappaletta vuodessa. Hänen uraansa tuki myös lajiliiton puheenjohtajana toiminut vuorineuvos Kauko Rastas. Bies piti urheilu-urallaan huolta fyysisestä kunnostaan ja ampui peruskilpailussa parhaimmillaan 598 pistettä. Kilpauransa Bies päätti vuonna 1988 pudottuaan Soulin olympiajoukkueesta.
Urheilu-uran jälkeen.
Bies toimii Joensuussa kuntosali- ja muiden liikuntapaikkojen yrittäjänä. Vuonna 2009 hänen omistukseensa siirtyi Joensuun keilahalli Mehtimäellä. 1990-luvun alussa Biesillä oli aseiden maahantuontia harjoittanut yritys, joka kaatui lamaan. Biesillä on kaksi lasta, ja hän on isoisä.
Combi tietosanakirja

Combi-tietosanakirja on vuosina 1972–1975 julkaistu kaksiosainen suomenkielinen tietosanakirja. Teoksen toimittivat Tauno Tainio, Ulla Huhtala (toimitussihteeri) ja Vappu Uimonen, ja julkaisi Kustannusosakeyhtiö Tammi.
Avustajina toimivat:
Tietosanakirja kuuluu laajempaan "Combi"-tietokirjojen sarjaan. Osat:
Harri Koskela

Harri Matias Koskela (s. 8. lokakuuta 1965 Lapua) on entinen suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa 90 kg:n sarjassa. Seuratasolla hän edusti Lapuan Virkiää.
Koskela saavutti Soulin olympialaisissa 1988 hopeaa 90 kg:n painoluokassa. Hän voitti viisi ensimmäistä vastustajaansa, vaikka oli loukannut päänsä ja molemmat silmäkulmansa. Loppuottelussa hän hävisi Bulgarian Atanas Komtševille pistein 0–4. Samoissa kilpailuissa toinen lapualainen Tapio Korjus voitti keihään olympiakultaa.
Koskela kantoi Suomen lippua Barcelonan 1992 olympialaisten avajaisissa. Hän putosi kisoissa jatkosta hävittyään kaksi ensimmäistä otteluaan. Samoin hänelle kävi Atlantassa 1996.
Koskela saavutti MM-hopeaa 90 kg:n sarjassa Ostian MM-kilpailuissa 1990. Loppuottelussa hän hävisi itäsaksalaiselle Maik Bullmannille. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Varnan MM-kilpailuissa. EM-kilpailuissa hän sai pronssia Tampereella 1987.
Jari Lipponen

Jari Lipponen (s. 17. lokakuuta 1972 Kemi) on suomalainen entinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Lipponen lopetti kilpauransa tammikuussa 2007. Hänen seuransa oli Pohjan Jousi. Hänellä on edelleen 4 voimassa olevaa SE-tulosta.
Ammatiltaan Jari Lipponen on poliisi. 
Saavutuksia.
Lipponen voitti olympiahopeaa Barcelonassa 1992 jousiammunnan joukkuekilpailussa yhdessä Tomi Poikolaisen ja Ismo Falckin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hävisi neljännesfinaaleissa Sébastien Flutelle 103-109, ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Flute voitti olympiakultaa. Lipponen voitti myös EM-kultaa Nymburkissa 1994 sekä henkilökohtaisessa kisassa että joukkuekilpailussa ja pronssia Vallettassa 1992 henkilökohtaisessa kisassa. MM-hopealle Lipponen sijoittui Krakovassa 1991 joukkuekilpailussa ja Riomissa 1999 henkilökohtaisessa kisassa.
Ismo Falck

Ismo Kalevi Falck (s. 22. elokuuta 1966 Paltamo) on suomalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Barcelonan kesäolympialaisten 1992 jousiammunnan joukkuekilpailussa yhdessä Tomi Poikolaisen ja Jari Lipposen kanssa. Loppuottelussa Suomi hävisi Espanjalle pistein 236–238. Soulin olympialaisissa 1988 Falck kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Soulissa 27:nneksi ja Barcelonassa 57:nneksi.
Falck saavutti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Nymburkissa vuonna 1994. Lisäksi hän sai joukkuekilpailussa EM-pronssia Luxemburgissa 1988 ja MM-hopeaa Krakovassa 1991. Seuratasolla hän edusti Suomussalmen Vastusta.
Falck toimi Jyväskylässä Kuokkalan koulun rehtorina ennen kuin vastaanotti viran Savonlinnan lyseon lukion rehtorina.
Soldier Hollow

Soldier Hollow on hiihtokeskus Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Wasatchvuoristossa Wasatchvuoriston osavaltionpuistossa Midwayn kaupungin ulkopuolella.
Soldier Hollow’ssa järjestettiin 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten maastohiihto- ja ampumahiihtokilpailut sekä yhdistetyn hiihtosuudet. Hiihtämisen lisäksi keskuksessa voi harrastaa myös tubing-mäenlaskua, jota varten on yli 350 metriä pitkä kouru. Kesäisin alueella on yli 30 kilometriä polkuja, joita voi käyttää pyöräilyyn ja vaeltamiseen.
Arvo Linko

Arvo Leander Linko (alun perin Lindén, 27. helmikuuta 1887 Tampere – 18. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Linko kilpaili myös uimahyppääjänä.
Lindén saavutti olympiapronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa Lontoon kesäolympialaisissa 1908 alle 66,6 kg:n sarjassa. Hän kehitti pystypainiin heiton, joka jäi pysyvästi painitermistöön Lindén-heittona. Ainoan Suomen mestaruutensa hän voitti vuonna 1908 Tampereen seurahuoneen juhlasalissa. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden.
Painiurallaan Lindén edusti Tampereen Pyrintöä. Myöhemmin hän edusti uimahyppääjänä Helsingin Jyryä. Lindénin olympiamitali myytiin huutokaupassa helmikuussa 2015.
Y-tunnus

Y-tunnus eli yritys- ja yhteisötunnus (, "FO-nummer") on Suomessa yrityksen tai yhteisön yksilöimiseen käytetty, viranomaisten myöntämä tunnus. Y-tunnuksia hallinnoidaan Patentti- ja rekisterihallituksen (PRH) ja verohallinnon yhteisesti ylläpitämässä Yritys- ja yhteisötietojärjestelmässä (YTJ).
Y-tunnus on korvannut verohallinnon aiemmin antamat "liike- ja yhteisötunnukset" eli "LY-tunnukset".
Toisin kuin yksityishenkilöiden henkilötunnukset, Y-tunnukset ovat saatavilla täysin julkisesta YTJ:n tietopalvelusta. 
Y-tunnus koostuu kahdeksasta numerosta, joista viimeinen on tarkistenumero eli esimerkiksi 1234567-1. Tarkistenumero erotetaan yhdysmerkillä.
Y-tunnuksen käytöstä ja myöntämisestä säädettiin valtioneuvoston asetuksella (SDK 288/2001) vuonna 2001. Y-tunnus korvasi alun perin kaupparekisterinumeron (lyhenne krnro), säätiörekisterinumeron ja LY-tunnuksen yhtenäisellä rekisterinumerolla. Asetuksen yhteydessä vanhojen yritysten Y-tunnukseksi tuli niiden vanha LY-tunnus. Lisäksi kaikki PRH:n yhdistysrekisteriin merkityt yhdistykset saivat Y-tunnuksen vuonna 2019 ja samalla luovuttiin yhdistysrekisterinumeron käytöstä. Rekisteröity yhdistys on voinut aiemminkin saada Y-tunnuksen, jos se on sitä erikseen pyytänyt.
Yritys tai yhteisö eli juridinen henkilö saa y-tunnuksen rekisteröityessään ensimmäistä kertaa joko PRH:n kauppa-, säätiö- tai yhdistysrekisteriin tai verottajan työnantaja-, ALV-velvollisten tai ennakkoperintärekisteriin. Yrityksellä tai yhteisöllä voi olla vain yksi Y-tunnus. Valtion laitoksilla on kuitenkin omat Y-tunnuksensa. Jos yrityksen yhtiömuoto muuttuu laissa määritellyllä tavalla, pysyy Y-tunnus ennallaan.
Yksityiselle ihmiselle eli luonnolliselle henkilölle annetaan Y-tunnus, jos hän toimii yksityisenä elinkeinonharjoittajana. Tällöin Y-tunnus on henkilökohtainen. Se ei siirry myytäessä liiketoiminta toiselle tai yritysmuodon muuttuessa.
Y-tunnus säilyy myös yritystoiminnan lakatessa sekä luonnollisilla että juridisilla henkilöillä. Yritystoiminnan käynnistyessä mahdollisesti uudelleen otetaan entinen Y-tunnus käyttöön. Konkurssipesälle annetaan kuitenkin oma tunnuksensa.
Y-tunnuksella voidaan tarkistaa laskuissa, kuuluuko laskuttaja ennakkoperintärekisteriin eli täytyykö laskun maksajan pidättää ennakko maksamastaan laskusta.
Kansainvälinen ALV-numero.
ALV-numero () on kansainvälinen vastine suomalaiselle Y-tunnukselle. Sitä tarvitaan Euroopan unionin jäsenmaiden välisessä kaupassa. Y-tunnuksesta saadaan ALV-numero lisäämällä alkuun kirjaimet FI ja jättämällä yhdysmerkki pois.
Lanzhou

Lanzhou () on Gansun maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Lanzhoun väkiluku on 3,616 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 13 271 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee kapeassa jokilaaksossa Keltaisenjoen varrella.
Toisinaan ilmanlaatu kaupungissa on niin huono, että Lanshan-vuorta, joka kohoaa kaupungin eteläpuolelta, ei pysty näkemään. Kaupungin sijainti kapeassa jokilaaksossa aiheuttaa sen, että ilma ei pääse helposti vaihtumaan. Lisäksi Lanzhoussa on monia tehtaita ja kaupunki kärsii myös hiekkamyrskyistä, jotka puhaltavat Gobin autiomaasta.
Ilmasto.
Lanzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on kuumaa ja melko sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 330 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –5 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 1 millimetri.
Historia.
Alueen varhaisimmat jäänteet asutuksesta ovat yli 2 000 vuoden takaa Han-dynastian ajalta. Lanzhouta kutsuttiin nimellä Kultainen kaupunki, koska se oli tärkeä pysähdyspaikka Silkkitiellä. Kiinan muuria laajennettiinkin Yumeniin asti, jotta Lanzhou olisi turvattu. Han-dynastian tuhon jälkeen Lanzhou oli monien heimovaltioiden pääkaupunkina. Nykyisen nimensä kaupunki sai Qing-dynastian aikana vuonna 1656.
Hallinnollinen jako.
Lanzhou on prefektuuritason kaupunki. Piirikuntatasolla kaupunki jakautui viiteen kaupunkipiiriin ja kolmeen piirikuntaan (2010). Kaupunkiin kuuluu myös lentokentän läheinen erityistalousalue nimeltään "Lanzhoun uusi alue", jossa tasoitetaan vuoria ja jonne rakennetaan uutta teollisuusaluetta.
Njassamaa

Njassamaa () tai Njassamaan protektoraatti () oli Britannian protektoraatti Afrikassa, joka perustettiin vuonna 1907, kun aikaisempi Brittiläisen Keski-Afrikan protektoraatti muutti nimeänsä. Vuosien 1953 ja 1963 välillä Njassamaa oli osa Rhodesian ja Njassamaan liittovaltiota. Kun liittovaltio purettiin, Njassamaa itsenäistyi Britanniasta 6. heinäkuuta 1964 ja nimettiin uudelleen Malawiksi.