tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tappava ase

Tappava ase () on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Se on ensimmäinen neljästä "Tappava ase" -elokuvasta. Elokuvan ohjasi Richard Donner ja pääosissa ovat Mel Gibson sekä Danny Glover. 
"Tappava ase" on menestyneimpiä toimintaelokuvia kautta aikain: se tuotti yli 120 miljoonaa dollaria.
Juoni.
Elokuva kertoo huumepoliisi Martin Riggsistä, joka on ollut hyvin itsetuhoinen vaimonsa kuoleman jälkeen. Eräänä päivänä Martin saa siirron murharyhmään ja saa parikseen 50-vuotiaan tummaihoisen perheenisä-Murtaugh’n. Kaksikko saa tutkittavakseen erään nuoren naisen itsemurhan, jota kuitenkin epäillään murhaksi. Lopulta kun kaksikko tottuu toisiinsa, he huomaavat että murhassa oli mukana myös suuri huumebisnes.
Félix Vicq d’Azyr

Félix Vicq-d'Azyr, joskus Vicq-d'Azir (23. huhtikuuta 1748 Valognes Ranska – 20. kesäkuuta 1794 Pariisi), oli ranskalainen lääkäri ja anatomiantuntija, joka valittiin Ranskan akatemian jäseneksi. 
Elämäkerta.
Félix Vicq-d'Azyr syntyi normandialaiseen lääkäriperheeseen ja suoritti loppututkinnon Pariisin yliopistossa. Hän loi hienon uran lääkärinä ja arvostettuna eläinten ja ihmisten anatomian asiantuntijana. Lääketieteen professorina hän aloitti kuuluisat vertailevan anatomian luentonsa Pariisin kasvitieteellisessä puutarhassa vuonna 1773.
Hänet hyväksyttiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1774, ja vuonna 1775 hän omistautui tutkimukselle, joka käsitteli Etelä-Ranskaa silloin vaivaannutta eläintautiepidemiaa. Vuonna 1776 Hän perusti Joseph-Marie-François de Lassone (1717–1788) kanssa Société royale de Médecinen, jonka tehtävänä oli tutkia tautiepidemioita. Hänen valittiin myös tiedeakatemian pääsihteeriksi ja Ranskan valtioneuvosto antoi hänelle käskykirjeen valmistaa kyselylomakkeen, jossa tiedustellaan tartuntatautitilannetta kaikkialla maassa, maan kaikille lääkäreille. Nämä asiakirjat, jotka tallennettiin "Académie de médecinen'n" arkistoon ovat valtava tietolähde aikakauden sairauksista ja hygieenisistä oloista. Aineiston analysointi mahdollisti myös Féliz Vicq-d'Azurin kollegoilleen pitämät esitykset. Yhdessä hänen aiheesta kirjoittamisensa tekstien kanssa nämä mahdollistivat hänen valintansa Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1788. Hän sai Buffonin vapaaksi jättämän paikan. Hän oli ensimmäinen lääkäri, jonka akatemia itse valitsi jäsenekseen.
Félix Vicq-d'Azyr oli myös Bourgelaat'n perustaman Alfortin kuninkaallisen eläinlääketieteellisen oppilaitoksen professori vuodesta 1766 lähtien, ja hän toimi myös tautiepidemioiden ylitarkastajana. Vallankumouksen vaiheissa vuonna 1790 hänet määrättiin valmistamaan uusi perustuslakisuunnitelma Ranskan lääkintätaidosta. Hän oli ollut Marie-Antoinetten ensimmäinen henkilääkäri ja Ludvig XVI:n konsultoiva lääkäri, siksi hän pelkäsi henkensä puolesta, etenkin terrorin aikakaudella.
Teokset.
Félix Vicq-d'Azyr'n kootut teokset käsittävät yhteensä kahdeksan suurikokoista nidettä ja yhden niteen kuvia. Ne julkaisi vuonna 1805 Moreau de la Sarthe.
Flood (peli)

Flood on Bullfrog Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle ja Atari ST:lle. 
Pelaaminen.
Lajityypiltään peli on omintakeinen tasohyppely, jossa tavoitteena on kerätä roskat joka kentästä ja mennä sen jälkeen ulospääsyyn. Erikoisuutena vihreää omituista otusta muistuttanut pelihahmo pystyi kiipeämään seinillä ja katossa. Aikarajana pelissä oli pelihahmon tädin haamu, joka kopioi pelihahmon liikkeet ja seuraa tätä kaventuvalla viiveellä. Ruudulla kävelevät viholliset vievät myös pelihahmolta energiaa, ja osa vihollisista vie kaikki energiat yhdellä kosketuksella. Viholliset ovat eläinmaisia, mutta mielikuvituksellisia olentoja, esimerkkinä teddy karhut, joilla on raateluhampaat vatsassa. Monissa jaksoissa on teleportteja, joista pääsee jakson eri kohtiin. 
Alussa pelihahmolla ei ole aseita, vaan hän joutuu väistämään viholliset hyppimällä tai kiipeämällä. Jaksoista voi löytää kuitenkin aseita, kuten kranaatteja, aikapommeja ja liekinheittimen.
Vesiraja nousee useissa jaksoissa. Vedessä voi uida, mutta happea riittää vain rajatun ajan, jonka jälkeen vedessä oleva pelihahmo alkaa menettämään energiaansa. Vesi on pelissä mallinnettu realistisesti siinä suhteessa, että vettä valuu hanoista maatapitkin, ja sitä alkaa kerääntyä aina koloihin. Pienemmät kolot täyttyvät suhteessa nopeammin kuin isot kolot tai laajemmat alueet. 
Pelin kenttiin on neljän sanan pituiset salasanat, joita voi yrittää arvata. Salasanoja voi myös löytää pelialueelta.
Taustajuonena pelihahmo, Quiffy, on lajinsa viimeinen otus, jonka on selvittävä ihmisten roskaamista luolastoista elävänä.
Vastaanotto.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 87%.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin Amiga- ja Atari ST -versioille 94 pistettä sadasta.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2012

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Istanbulissa Turkissa. Kilpailut käytiin 12.–16. joulukuuta 2012 Sinan Erdem Domella. Kilpailuja hakivat Mar del Plata (Argentiina), Sydney (Australia), Wien (Itävalta), Rio de Janeiro (Brasilia), Hongkong (Kiina), Durban (Etelä-Afrikka) ja Istanbul (Turkki). FINA teki päätöksensä kisaisännästä huhtikuussa 2008.
Mitalistit.
Miehet.
(*) 400 metrin vapaauinnissa pronssia ja 1 500 metrin vapaauinnissa kultaa voittanut Mads Glæsner hylättiin levmetamfetamiinia sisältäneen dopingnäytteen vuoksi ja hänen mitalinsa jaettiin uudelleen. 31. tammikuuta 2014 päätettiin, että ainoastaan hänen 400 metrin vapaauintinsa hylätään.
&lt;br&gt;(ae) uivat alkuerissä
Naiset.
(ae) uivat alkuerissä
Solo (yhdistys)

Solo ry on Suomessa levyttävien ja esittävien solistien, solististen muusikkojen ja kapellimestarien yhdistys. Solo ry perustettiin vuonna 1975 Gramex ry:n jäsenjärjestöksi valvomaan solistien, solististen muusikkojen ja kapellimestareiden taloudellisia etuja. Solo ry:n perustamiskirjan allekirjoittivat Helsingissä 28. huhtikuuta 1975 Anki Lindqvist, Inga Sulin, Annikki Tähti, Vieno Kekkonen, Kai Lind, Tapani Kansa, Viktor Klimenko, Jukka Kuoppamäki, Lasse Mårtenson ja Eino Grön.
Yhdistyksen perustajia ja ensimmäinen puheenjohtaja oli Ragni Malmstén. Vuodesta 1989 puheenjohtajana toimi Danny. Vuonna 2015 uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Kai Lind. Huhtikuussa 2023 yhdistyksen vuosikokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Marko Bablo Junnilainen ja sihteerinä toimii Bianca Morales.
Yhdistys käynnisti uuden tulemisen keväällä 2021 ja tarkoituksenaan on tuoda esille suomalaisen musiikin ja tekijöiden merkitys suomalaiselle kulttuurille.
Solo ry:n vuosikokouksessa 2022 kunniajäseniksi nimitettiin kaikki perustajajäsenet, puheenjohtajat, sihteerit ja ansiokkaasti toimineet jäsenet.
Yhdistyksen englanninkielinen nimi on Association of Recording and Performing Artists in Finland.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2008

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2008 järjestettiin Manchester Evening News Arenassa, Manchesterissa, Isossa-Britanniassa 9.–13. huhtikuuta 2008. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Mitalistit.
Miehet.
(*) 400 metrin sekauinnissa alun perin pronssille sijoittunut Ioannis Drymonakos (4.05,11) hylättiin dopingin takia. 
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Henry T. Rainey

Henry Thomas Rainey (20. elokuuta 1860 Carrollton, Illinois – 19. elokuuta 1934 St. Louis, Montana) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja lakimies.
Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Illinoisin osavaltion edustajana vuosina 1903–1921 ja uudelleen vuodesta 1923 aina kuolemansa 1934 saakka. 1930-luvun laman aikana republikaanit menettivät enemmistönsä, ja John Nance Garnerin tultua valituksi puhemieheksi, Rainey valittiin 72. kongressin (1931–33) enemmistöjohtajaksi. 73. kongressissa (1933–35) hänet valittiin edustajainhuoneen puhemieheksi.
Robert Jägerhorn

Robert Anders Jägerhorn (s. 15. maaliskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen taikuri, joka on toiminut ammattitaikurina kokopäivätoimisesti vuodesta 1997 alkaen. Hänet on palkittu useissa arvostetuissa taikakilpailuissa. Hän esittää ohjelmistonsa tarpeen mukaan suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, ranskaksi tai saksaksi. Jägerhorn esiintyy paljon myös ulkomailla.
Jägerhorn kirjoitti ylioppilaaksi 1984 ja opiskeli teatterikorkeakoulussa 1987–1991. Taikurinuransa hän aloitti 12-vuotiaana Solmu Mäkelän yksityisoppilaana. Tämä opetti häntä 1977–1985, ja vuodesta 2010 lähtien opettajana on toiminut Alfonso Aceituno. Nykyisin hän esiintyy pääosin yritysmaailmassa, mutta on myös valmistanut useita kokoillan esityksiä eri teattereihin.
Jägerhornin harrastuksiin kuuluu klarinetin soitto, jota hän soittaa usein myös esityksissään. Jägerhornin vanhemmat ovat professori Reginald Jägerhorn ja toimittaja Inger Jägerhorn. 
Luottamustoimet.
Jägerhorn toimi Suomen Taikapiiri ry:n puheenjohtajana vuodet 2006–2011.
Koulutus.
Jägerhorn on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on valmistunut Helsingin Teatterikorkeakoulusta vuonna 1991.
Peter Thomas

Peter John Mitchell Thomas, Gwydirin paroni Thomas PC QC (31. heinäkuuta 1920 – 4. helmikuuta 2008) oli brittiläinen Konservatiivisen puolueen poliitikko. 
Walesiläinen Thomas opiskeli Epworth Collegessa Rhylissä ja Oxfordin Jesus Collegessa. Hän palveli toisessa maailmansodassa Royal Air Forcessa ja oli vuosina 1941–1945 sotavankina Saksassa. 
Thomas pyrki nuoresta asti ajamaan Walesin itsehallintoa, ja Britannian tukea Israelille. Hän oli Parlamentin jäsen vuosina 1951–1966 ja 1970–1987. Konservatiivien puhemiehenä hän oli 1970–1972 ja vuosina 1970–1974 Walesin asiain ministeri. Thomas vetäytyi parlamentista vuonna 1987 ja sai elinikäisen päärinarvon.
Bam (Iran)

Bam () on kaupunki Iranin Kermānin provinssissa. Moderni Bamin kaupunki sijaitsee historiallisen linnoituksen ympärillä. Kaupungissa oli noin 90 000 asukasta ennen vuoden 2003 maanjäristystä, jossa kuoli yli 25 000 ihmistä. Bamin linnoitus ja sitä ympäröivät historialliset kohteet ovat Unescon maailmanperintöluettelossa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan siellä asui 127 396 asukasta.
Bam sijaitsee Jebal Barez -vuoriston ja Lutin aavikon välisellä alueella noin 1 060 metrin korkeudessa kaakkoisessa Iranissa.
Historia.
Bamin kaupunki perustettiin sassanidien dynastian aikana ja todennäköiseti jo dynastian perustajan Ardašir I:n hallituskaudella. Vaikka sassanidien ajalta on jäänyt muutamia rakennuksia, suurin osa nykyisistä rakennuksista on tehty safavidien dynastian aikana (1501–1736).
Muslimilähteet mainitsevat Bamin ensimmäisen kerran 900-luvulla, jolloin kaupunki tunnettiin eleganteista vaatteistaan, voimakkaasta linnoituksestaan ja vilkkaista basaareistaan. 1100-luvulta eteenpäin poliittisen epävakauden takia Bamissa oli monia useita hallitsijoita, ja linnoitus sekä sen muurit korjattiin muutamaan kertaan. Iranin vaurauden aikana 1500–1700-luvuilla Bam oli edelleen merkittävä silkki- ja villa-asusteiden keskus.
Vanha savinen kaupunki muurien sisällä hylättiin hiljalleen vuoden 1722 afgaanivalloituksen jälkeen. 1800-luvulla Bamia alettiin kasvattaa muurien ulkopuolelle, mikä vähensi vanhan kaupungin käyttöä. Linnoitusta käytettiin kuitenkin vielä armeijan parakkeina, kunnes vuonna 1932 se hylättiin kokonaan. Kohteen restaurointityöt aloitettiin vuonna 1948.
Vuoden 2003 maanjäristys tuhosi kaupungin melkein täysin. Noin 80 prosenttia rakennuksista sortui, muun muassa kaupungin molemmat sairaalat. Myös historiallinen linnoitus kärsi todella pahoin, vaikka osia siitä jäikin vielä pystyyn.
Kaupunkikuva.
Bam on kehittynyt keitaalle maanalaisten kastelujärjestelmien ansiosta. Kaupunkia halltisee linnoitusalue, joka käsittää muurein ympäröidyn osan vanhasta kaupungista. Vanha kaupunki sijaitsee kaupungin pohjoisosassa 45 metriä korkealla kukkulalla ja sen ympäristössä. Modernit asuinalueet sijaitsevat linnoituksen eteläpuolella.
Linnoitettu alue on epäsäännöllisen suorakulmion sisällä ja on noin 430 metriä leveä ja 540 metriä pitkä ja sen koillisreunassa ei ole ollenkaan muuria. Muurissa on 38 vahtitornia ja pääsisäänkäynti on eteläreunalla. Kaikki rakennukset on rakennettu perinteisellä tyylillä, joka yhdistelee mutakerroksia, aurinkokuivattuja mutatiilejä ja holvi- sekä kupolirakenteita.
Varsinainen linnoitus on alueen pohjoisosassa hallituksen korttelissa, joka on rajattu kaksinkertaisella muurilla. Eteläosa on puolestaan varattu vanhan kaupungin tärkeimmällä asuinalueelle. Itäosassa on muun muassa moskeija, jonka juuret ulottunevat 700–800-luvuille. Se on siten Iranin vanhimpia moskeijoita.
Muureille ympäröidyn alueen ulkopuolellakin on joitan historiallisia rakennuksia. Näihin kuuluvat "Qal'eh Dokhtar" (”Neitsyen linnoitus”), Emamzadeh Zeydin mausoleumi ja Emamzadeh Asisin mausoleumi sekä toinen varhainen moskeija "Hazrat-e Rasul".
Leopoldo Calvo-Sotelo

Leopoldo Ramón Pedro Calvo-Sotelo y Bustelo (14. huhtikuuta 1926 Madrid – 3. toukokuuta 2008 Madrid) oli espanjalainen poliitikko. Hän toimi helmikuusta 1981 joulukuuhun 1982 maansa pääministerinä Demokraattisen keskustan unionin edustajana. Häntä edelsi Adolfo Suárez, joten hän oli Francisco Francon diktatuurin kaatumista seuranneista pääministereistä järjestyksessä toinen. Vaikka hänen kautensa kesti vain vajaat kaksi vuotta, hän sai aikaan monia tärkeitä muutoksia. Hän neuvotteli maansa Nato-jäsenyydestä, ja sai baskialueen rauhoittumaan sopimalla autonomiasta. 
Ennen pääministeriksi valintaansa Calvo-Sotelo toimi Espanjan valtiollisen rautatieliikenneyhtiön Renfen ("Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles") puheenjohtajana 1967–1968 ja maan hallituksen julkisten töiden ministerinä 1976 ja talousministerinä 1980–1981. Espanjan liityttyä Euroopan unioniin vuonna 1986 hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuuhun 1987 saakka.
Calvo-Sotelon setä oli vuonna 1936 murhattu monarkistipoliitikko José Calvo Sotelo. Calvo-Sotelon valinta pääministerin virkaan Espanjan parlamentin edustajainhuoneessa 23.2.1981 keskeytyi Antonio Tejeron johtaman sotilasvallankaappausyrityksen vuoksi.
Charles Jarrott

Charles Jarrott (16. kesäkuuta 1927 – 4. maaliskuuta 2011) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hänet palkittiin vuonna 1970 Golden Globella työstä elokuvassa "Tuhannen päivän kuningatar" (1969).
Lontoossa syntyneen Jarrottin muihin elokuviin kuuluvat "Maria, skottien kuningatar" (1971), "Shangri-La" (1973), "Sydänyön tulla puolen" (1977), "Condorman" (1981), "Voiton maku" (1986) ja "Vihollinen vierelläsi" (2001). Hän teki myös televisiotyötä ja voitti vuonna 1995 Emmyn. 
Jarrottilla oli elämänsä aikana kolme avioliittoa. Ensimmäisestä puolisostaan Rosemary Palinista hän erosi melko tarkalleen kahdeksan avioliittovuoden päätteeksi 1957; toinen avioliitto Katharine Blaken kanssa alkoi vuonna 1959, mutta päättyi sekin eroon vuonna 1982. Hän solmi 13. syyskuuta 1992 kolmannen avioliittonsa Suzanne Bledsoen kanssa, mutta jäi leskeksi 26. syyskuuta 2003.
Risto Antikainen

Risto Olavi Antikainen (s. 18. heinäkuuta 1949 Kuopio) on suomalainen psykologi ja kirjailija.
Antikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eino August Antikainen ja keittäjä Anni Ester Nikkarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta 1968 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1971.
Antikainen sai esikoiskirjastaan "Hiljainen kylätie" J. H. Erkon palkinnon vuonna 1974.
Rottweil

Rottweil on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Se on samannimisen piirikunnan keskuskaupunki. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 25 266 asukasta. Rottweil on Baden-Württembergin vanhin kaupunki. Kaupunki on tunnettu keskiaikaisjuhlastaan, ja se on rottweiler-koirarodun tyyssija.
Historia.
Rottweilin alueen asutuksesta on jälkiä 2000-luvulta ennen ajanlaskun alkua. Kaupungin perustivat roomalaiset nimellä Arae Flaviae vuonna 73. Sen roomalaiset kylpylät ja Orfeuksen mosaiikki ajoittuvat 100-luvun loppuun. Kaupungista tuli herttuakunta ja kuninkaallinen hovi ennen vuotta 771 ja myöhemmin keskiajalla vapaa keisarillinen kaupunki vuonna 1268.
Kaupunki liittyi sveitsiläiseen valaliittoon 1463 ja kuului siihen usean vuosisadan ajan. Napoleonin vallatessa alueen 1803 Rottweil kuitenkin menetti sekä vapaakaupunkioikeutensa että liittolaisuutensa Sveitsin kanssa. Kaupungin julkisivu on säilynyt lähes koskemattomana 1500-luvulta lähtien.
Tuula Sandström

Tuula Sandström (s. 6. kesäkuuta 1942 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti, joksi hän valmistui Turun yliopistosta. Kirjailijan uran lisäksi Sandström toimi vuoteen 2006 asti Turun Lyseon lukion englannin kielen opettajana. Hänellä on kolme tytärtä.
Tuotanto.
Nuortenromaanit.
Julkaisijana toiminut WSOY.
Runoja.
Lisäksi Tuula Sandström on julkaissut runoja antologioissa.
Merja Huttunen

Merja Tuulikki Huttunen (s. 17. tammikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Merja Huttunen sai esikoiskirjastaan "Hello love" sekä J. H. Erkon palkinnon että Kalevi Jäntin palkinnon. Kirjasta otettiin 4 painosta vuosina 1972–1974.
John Turner

John Napier Wyndham Turner PC, CC, QC, (7. kesäkuuta 1929 Richmond, Surrey, Englanti – 18. syyskuuta 2020 Toronto, Kanada) oli kanadalainen Liberaalisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa seitsemäntenätoista pääministerinä 30. kesäkuuta – 17. syyskuuta 1984.
Turner oli koulutukseltaan lakimies. Hän pääsi parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1962 ja toimi vuosina 1984–1990 Liberaalien puoluejohtajana.
Ennen pääministeriyttään Turner oli toiminut Kanadan oikeusministerinä vuosina 1968–1972 ja talousministerinä 1972–1975. Hänestä tehtiin vuonna 1994 Order of Canadan jäsen. 
Turner kuoli 91-vuotiaana kotonaan Torontossa 18. syyskuuta 2020.
Laomedon

Laomedon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan toinen kuningas, Iloksen ja Eurydiken poika.
Laomedonilla oli kaksi vaimoa: Strymo ja Leukippe. Heidän kanssaan hän oli Priamoksen, Astyokhen, Lampoksen, Hiketaonin, Klytioksen, Killan, Proklian, Aithyllan, Klytodoran ja Hesionen isä. Useimmat lähteet mainitsevat lisäksi Tithonoksen hänen vanhimmaksi pojakseen. Lisäksi Laomedonilla oli nymfi Kalyben kanssa poika nimeltä Bykolion.
Ennen Troijan sotaa Poseidon ja Apollon, jotka olivat uhmanneet Zeusta, lähetettiin rangaistukseksi palvelemaan kuningas Laomedonia. Laomedon laittoi heidät rakentamaan muuria kaupungin ympärille luvaten palkita heidät ruhtinaallisesti – Homeroksen mukaan tosin ainoastaan Poseidon rakensi muuria Apollonin toimiessa paimenena, mutta muurin valmistuttua vuoden kuluttua Laomedon rikkoi lupauksensa. Rangaistukseksi tästä Apollon lähetti ruton ja Poseidon merihirviön piinaamaan Troijaa.
Laomedon päätti oraakkelin neuvosta uhrata tyttärensä Hesionen Poseidonille toivoen siten lepyttävänsä tämän. Herakles saapui kuitenkin paikalle ja tarjoutui pelastamaan Hesionen, jos Laomedon antaisi palkkioksi jumalaista syntyperää olevat tammat; nämä olivat ne hevoset, jotka Zeus oli aikanaan antanut Trokselle hyvitykseksi Ganymedeen sieppauksesta. Saatuaan lupauksen tästä Herakles surmasi pedon ja siten pelasti Hesionen. Laomedon rikkoi kuitenkin tämänkin lupauksensa, ja Herakles joutui palaamaan takaisin tyhjin käsin uhaten kuitenkin Troijaa sodalla. Diodoros Sisilialaisen mukaan Herakles olisi kuitenkin saanut sekä Hesionen että tammat muiden runsaiden lahjojen kera, mutta jättänyt nämä Laomedonin huostaan odottamaan, että hän saisi haettua ne myöhemmin.
Herakles palasikin myöhemmin – yhdessä Oikleen ja Telamonin kanssa – ja alkoi piirittää Troijaa, tappoi Laomedonin ja tämän pojat Podarkesta lukuun ottamatta. Tämän pelasti hänen oma sisarensa Hesione, joka osti veljensä hengen kultaisella huivillaan. Tästä alkaen Podarkesta alettiin kutsua Priamokseksi (, "ostaa").
Herakleen poika.
Myös Herakleella oli saman niminen poika yhden Thespioksen tyttären, Melinen, kanssa.
Eeva Heilala

Eeva Heilala (o.s. Taavetti, 13. joulukuuta 1934 Paavola – 30. huhtikuuta 2023 Ruukki) oli suomalainen prosaisti ja runoilija, joka teki varsinaisen päivätyönsä maatalon emäntänä Ruukissa.
Heilala sai esikoiskirjastaan "Hyvä on maa" J. H. Erkon palkinnon vuonna 1976. Syksyllä 2005 Heilalalle myönnettiin Oulun läänin taidepalkinto.
Leo Sachs

Leo Sachs (14. lokakuuta 1924 – 12. joulukuuta 2013) oli lääketieteen tutkija, joka sai vuonna 1980 Wolfin palkinnon. Hän syntyi Leipzigissa, muutti vuonna 1933 Englantiin ja asui vuodesta 1952 Israelissa.
Sachsille myönnettiin Wolfin lisäksi Israel-palkinto vuonna 1972 ja Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäsenyys vuonna 1995. Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1998.
Piin päivä

Piin päivä ja piin likiarvon päivä () ovat epävirallisia vuosipäiviä, joita vietetään matemaattisen vakion π (pii) kunniaksi. Piin päivää juhlitaan 14. maaliskuuta (yhdysvaltalaisessa järjestelmässä 3/14), koska piin arvo on noin 3,14. Se sattuu lisäksi olemaan Albert Einsteinin syntymäpäivä. Piin likiarvon päivää vietetään 22. heinäkuuta, sillä formula_1 ≈ 3,14.
Ensimmäistä piin päivää juhlittiin San Franciscon tiedekeskus Exploratoriumissa vuonna 1988, jolloin museon henkilökuntaa ja vieraita marssi ympyrää ja söi sen jälkeen piirakoita, koska "pie" (’piiras’) lausutaan samalla tavoin kuin "pi" (’pii’). Ajatuksen keksi Larry Shaw, joka halusi tehdä matematiikasta helpommin lähestyttävää. Englanninkielisessä maailmassa juhlapäivän kunniaksi on yleisistikin tapana syödä piirakkaa. Vakion kunniaksi on lisäksi sävelletty erilaisia lauluja.
Suomessa on satakunta miestä ja naista, joiden etunimi on Pii. Heillä ei ole virallista nimipäivää, mutta epäviralliseksi ajankohdaksi on ehdotettu piin päivää.
David Landes

David Saul Landes (29. huhtikuuta 1924 New York – 17. elokuuta 2013 Haverford, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen taloushistorioitsija. Hän toimi Harvardin yliopiston taloustieteen ja George Washingtonin yliopiston historian professorina. 
Landes valmistui City College of New Yorkista ja Harvardin yliopistosta. Hän sai jälkimmäisestä tohtorinarvonsa vuonna 1953. Hänen keskeisten julkaisujensa joukkoon lukeutui "The Wealth and Poverty of Nations" (1998). Hän kävi kiistaa Stephen Marglinin kanssa sosialistisen ja uusklassisen analyysin vastakkaisista näkemyksistä. Kiistan ollessa kuumimmillaan kumpikin kirjoitti elämään jääneen artikkelin omasta näkökulmastaan. Marglinin artikkeli on nimeltään "What do bosses do?" (1974, 1975) ja Landesin "What do bosses really do?" (1986).
Landes toimi Kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1983.
Philip Pearlstein

Philip Pearlstein (24. toukokuuta 1924 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 2022 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntauksenaan oli moderni realismi. 
Pearlstein syntyi Pittsburghissa Pennsylvaniassa. Hän opiskeli Carnegie Institute of Technologyssä ja New Yorkin yliopistossa, mistä hän valmistui 1955 maisteriksi. Pearlstein opetti 1959–1963 Pratt-instituutissa ja 1963–1988 Brooklyn Collegessa.
Pearlstein teki uransa alkuvaiheessa erityisesti maisemamaalauksia, mutta siirtyi 1950-luvun lopulla tekemään alastonmalleista (usein naisista) maalauksia, joista tulikin hänen tavaramerkkinsä. Pearlstein alkoi tyylillä irrottautua New Yorkissa vallinneesta abstraktista ekspressionismista. Pearlsteinin ensimmäiset alastonmuotokuvat olivat vielä ekspressiivisiä, mutta 1960-luvun alussa ne alkoivat olla suurempia ja realistisempia. Hänen työnsä aiheuttivat vuonna 1962 kohua taidemaailmassa, kun niitä oli esillä Allan Frumkinin galleriassa. Hyväksytty taide oli usein tunteellista ja dramaattista, mutta Pearlsteinin töissä tällaiset elementit eivät olleet läsnä. Taidekriitikko Sidney Tillim antoi 1963 kehuja Pearlsteinin töille, jotka alkoivat pian tämän jälkeen saada suosiota.
Pearlstein alkoi 1980-luvulla tuoda hieman värikkyyttä teoksiinsa sijoittamalla niihin kirkasta rekvisiittaa, kuten kuviollisia mattoja, leluja, tuoleja tai veistoksia. Esineet alkoivat 2000-luvulla muodostua jopa hänen teostensa keskiöön, ja ne saattoivat esimerkiksi peittää mallin kasvot tai kiinniittää huomion johonkin tiettyyn osaan mallin vartalosta.
Pearlsteinin töitä on näytteillä useissa huomattavissa yhdysvaltalaisissa kokoelmissa, kuten Art Institute of Chicagossa, Metropolitan Museum of Artissa ja Museum of Modern Artissa. Pearlstein oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsenenä vuodesta 1982. Useissa hänen teoksissaan on keskeisessä osassa alaston ihmiskeho. Toinen hänen vanhemmistaan oli kirurgi.
Leonard Pennario

Leonard Pennario (9. heinäkuuta 1924 – 27. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa, mutta asui suurimman osan elämästään Los Angelesissa.
Pennario esitti Edvard Griegin pianokonserton jo 12-vuotiaana. Hän levytti enimmäkseen romantiikan ja sitä myöhemmän ajan säveltäjien tuotantoa; näiden joukkoon lukeutuvat muiden muassa George Gershwin, Sergei Rahmaninov, Miklós Rózsa, Louis Moreau Gottschalk ja Sergei Prokofjev.
Grammy-palkittu Pennario jatkoi esiintymis- ja levytysuraansa 1990-luvun loppupuolelle saakka. Hänen ammattiuransa kesti näin ollen kaikkiaan yli kuuden vuosikymmenen ajan. Hänelle myönnetiin paikka "Buffalo Music Hall of Famesta" vuonna 2007.
Roland Petit

Roland Petit (13. tammikuuta 1924 – 10. heinäkuuta 2011 Geneve) oli ranskalainen tanssija ja koreografi. Hän meni vuonna 1954 naimisiin Zizi Jeanmairen kanssa, joka on tulkinnut useita hänen koreografioitaan. Hänen muistelmateoksensa "J'ai dansé sur les flots" julkaistiin vuonna 1993.
Joy Page

Joy(ce) Ann Page, alun perin Paige (9. marraskuuta 1924 Los Angeles, Kalifornia – 18. huhtikuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Annina Brandel elokuvassa "Casablanca" (1942). Hänellä on äitinsä puolelta venäjänjuutalaisia sukujuuria.
Pagen isä oli mykkäelokuvanäyttelijä Don Alvarado (oikealta nimeltään José Paige) ja äiti Ann Boyar. Tyttärensä ollessa 5-vuotias vanhemmat erosivat, ja vuonna 1936 äiti meni uusiin naimisiin Warner Bros. -johtajan Jack Warnerin kanssa.
"Casablancaan" sisältyy ainoa esiintyminen, jonka Page teki Warner Bros.ille. Hän kuitenkin jatkoi uraansa muissa elokuvissa ja esiintyi myös televisiossa. Hän meni naimisiin 1945 William T. Orrin kanssa, ja he erosivat vuonna 1970. Heille syntyi kolme lasta.
Filmografia.
Lähde:
Norman Painting

Norman George Painting OBE (23. huhtikuuta 1924 – 29. lokakuuta 2009) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi vuodesta 1950 kuolemaansa saakka Phil Archerin roolissa radion saippusarjassa "The Archers". 
Painting on valmistunut Birminghamin yliopistosta ja Oxfordin Christ Churchista.
Leslie Phillips

Leslie Samuel Phillips (20. huhtikuuta 1924 Lontoo – 7. marraskuuta 2022) oli englantilainen näyttelijä. 
Phillips teki ensimmäiset esiintymisensä elokuvissa jo 1930-luvulla. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa "Carry On" -komediaelokuvasarjasta ja vuoden 1961 elokuvasta "Leijonan kidassa". Esimerkkejä Phillipsin myöhemmältä uralta ovat esiintymiset "Tomb Raiderissa" (2001) ja "Venuksessa" (2006). "Venuksesta" hän sai parhaan miessivuosan Bafta-palkintoehdokkuuden.
Phillipsin omaelämäkerta "Hello" julkaistiin vuonna 2006. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvonimi (CBE).
Phillips on ollut naimisissa kolmesti: Ensimmäinen liitto Penelope Bartleyn kanssa päättyi eroon vuonna 1965. Toisen liittonsa hän solmi näyttelijä Angela Scoularin kanssa 1982. Scoular kuoli vuonna 2011, ja joulukuussa 2013 Phillips avioitui kolmannen kerran. Liitostaan Bartleyn kanssa hänellä on neljä lasta.
Ajatuskoe

Ajatuskoe on mielessä suoritettu koe, joka jäljittelee tieteellisten kokeiden menetelmää. Tieteessä ja filosofiassa ajatuskokeita käytetään erilaisten selitysten, teorioiden ja hypoteesien kartoittamiseen ja koettelemiseen. Ajatuskokeilla pyritään erittelemään erilaisten käsitysten yhteensopivuutta, käsitysten sisäistä ristiriidattomuutta tai sitä, kuinka hyvin ne selittävät jotakin ilmiötä.
Ajatuskokeessa voidaan kuvitella tilanne, jonka toteuttaminen olisi mahdotonta tai erittäin hankalaa, esimerkiksi matkustaminen hyvin lähellä valonnopeutta. Ajatuskokeet ovat teoreettista pohdintaa. Ne eivät ole empiirisiä kokeita, koska ne eivät perustu havaintoihin ja fyysisiin koejärjestelyihin.
Ajatuskokeita on käytetty monilla aloilla, kuten fysiikassa, matematiikassa ja oikeustieteessä. Filosofiassa ajatuskokeita on käytetty jo esisokraattisena aikana, ja oikeuden alalla antiikin Roomassa. Fysiikassa ajatuskokeita käytti jo muun muassa Galileo Galilei.
Matt Dallas

Matthew Joseph Dallas (s. 21. lokakuuta 1982 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi sarjasta "Kyle XY", jossa hän näyttelee päähenkilöä Kyleä. Ennen näyttelijän uraansa Dallas teki myös mallin töitä.
Aiheesta muualla.
Kevin McHale

Kevin Edward McHale (s. 19. joulukuuta 1957 Hibbing, Minnesota) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän voitti NBA:ssa pelaajana kolme mestaruutta ja toimi peliuransa jälkeen NBA:ssa valmentajana. 
Ura.
McHale syntyi Minnesotassa. Hänen isänsä oli taustaltaan irlantilainen ja äitinsä kroatialainen. Hän kärsi pahasta oikean jalan luunmurtumasta kesken aktiiviuransa vuonna 1987.
McHale pelasi NBA-joukkue Boston Celticsissa vuosina 1980–1993. Hän voitti seuran paidassa kolme NBA-mestaruutta. Kevin McHalen viimeinen NBA-kausi oli 1992–1993. Hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1999. 
Peliuransa jälkeen hän on muun muassa toiminut Minnesota Timberwolvesin päävalmentajana kausina 2004–2005 ja 2008–2009. Vuosina 2011–2015 McHale valmensi Houston Rocketsia.
Muuta.
McHale vieraili kahdesti "Cheers"-televisiosarjassa vuosina 1990 ja 1991.
McHale on valittu amerikankroatialaisten urheilijoiden kunniagalleriaan.
Alli Häjänen

Alli Häjänen-Piironen (9. syyskuuta 1909 Jalasjärvi – 18. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Lauri Kokkosen näytelmässä "Ruskie neitsyt", joka kantaesitettiin Porin Teatterissa keväällä 1972. Häjäsen tärkein elokuvarooli oli Isumummu Pekka Parikan "Pohjanmaassa" (1988). "Naapurilähiö"-televisiosarjassa (1969–1976) Häjänen esitti palvelijatar Hinniä.
Häjänen kävi 6/9 luokkaa tyttökoulua sekä opiskeli kieliä ja kävi teatterialan kursseja. Hän toimi pankkivirkailijana 1929–1943 ja näytteli Kemin teatterissa 1935–1943, Turun työväen teatterissa 1943–1946, Tampereen Työväen Teatterissa 1946–1949, Vaasan teatterissa 1949–1952, Radioteatterissa 1952–1953 ja Porin teatterissa 1953–1974.
Häjänen toimi eteläpohjalaismurteen asiantuntijana elokuvan "Härmästä poikia kymmenen" (1950) tuotannossa.
Häjäsen puoliso oli näyttelijä Jussi Piironen vuosina 1956–1970.
Häjänen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1959.
Who Are You

Who Are You on brittiläisen rockyhtye The Whon elokuussa 1978 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Levyn sävellykset ovat suhteellisen kokeilevia, ja erityisesti syntetisaattori on levyllä tärkeässä osassa. 
Albumi on viimeinen, jolla soittaa The Whon alkuperäinen rumpali Keith Moon. Hän kuoli noin kaksi viikkoa levyn julkaisun jälkeen syyskuussa 1978.
Levyn nimikappale ”Who Are You” julkaistiin singlenä, ja kappaleesta tuli hitti sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Se on tullut tutuksi myös yhdysvaltalaisesta tv-sarjasta "C.S.I.".
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Jahangir Khan

Jahangir Khan (s. 10. joulukuuta 1963) on pakistanilainen entinen squashinpelaaja. 
Ura.
Khanista tuli 17-vuotiaana vuonna 1981 kaikkien aikojen nuorin squashin maailmanmestari. Hän oli pitkään lyömätön, ja voittoputken katkaisi vasta Ross Norman Toulousen MM-kilpailuissa 1986.
Khan ennätti uransa aikana voittaa maailmanmestaruuden kuudesti ja Britannian avoimet kymmeneen otteeseen. Hän vetäytyi peliuraltaan vuonna 1993 mutta toimi sen jälkeen Maailman squashliiton johtajana vuosina 2002–2008. Myös Khanin isä Roshan Khan oli squash-mestari. Toinen maailmankuulu pakistanilainen squashinpelaaja Jansher Khan ei ole hänen lähisukulaisensa.
Pasi Kauha

Pasi Kauha (s. 22. marraskuuta 1969) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. 
Ura.
Kauhan kasvattajaseura on Forssan Koripojat. Hän pelasi 14 nuorten maaottelua. Koripoikien lisäksi Kauha edusti SM-sarjassa Uudenkaupungin Korihaita, Tampereen Pyrintöä sekä Namika Lahtea. Hän keräsi uransa aikana 829 pallonriistoa runkosarjassa, joka sijoittuu Korisliigan kaikkien aikojen tilastossa toiselle sijalle Gerald Lee Sr.:n jälkeen. Kauhalla on nimissään muun muassa Pyrinnön seuraennätys riistoissa (10) vuodesta 1996 lähtien.
Kauden 2007–08 päätteeksi Kauhalla oli tilillään 499 runkosarjaottelua, minkä vuoksi hän halusi pelata vielä yhden ottelun Korisliigassa. Tämän takia hän teki Forssan Koripoikien kanssa ottelukohtaisen sopimuksen, jolloin hän sai 500 peliä täyteen. Kauha pelasi pääsarjatasolla 500 runkosarjaottelua ja 31 pudotuspeliottelua. Hänet palkittiin vuonna 2001 SM-sarjan parhaana kuudentena pelaajana.
Ellen Barkin

Ellen Rona Barkin (s. 16. huhtikuuta 1954 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen, jonka esi-isät elivät Siperiassa ja Valko-Venäjän ja Puolan rajalla. 
Hän aloitti näyttelijänuransa 1980-luvun vaihteessa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Svengijengi vauhdissa jälleen" ("Diner", 1982), "Kantrin kaipuu" ("Tender Mercies", 1983), "Down by Law" (1986), "Likaiset lahjukset" ("The Big Easy", 1987), "Siesta" (1987), "Rakkauden meri" ("Sea of Love", 1989) ja "Ocean’s Thirteen" (2007). Elokuvasta "Apua, olen muuttunut naiseksi" ("Switch)" hän sai Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1991. 
Tämän lisäksi Barkin on näytellyt lukuisissa televisioelokuvissa ja voittanut Emmy-palkinnon televisioelokuvasta "Before Women Had Wings" (1997). Sen lisäksi hän on luonut uraa teatterissa, jossa hän vuonna 2011 voitti Tony-palkinnon Broadway-näytelmästä "The Normal Heart".
Ellen Barkin on ollut kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäisestä avioliitosta 1988–1999 näyttelijä Gabriel Byrnen kanssa hänellä on kaksi lasta (s. 1989 ja 1992). Toisen kerran hän oli naimisissa multimiljonääriliikemies Ronald Perelmanin kanssa 2000–2006.
Lapuan keskuskenttä

Lapuan keskusurheilukenttä on yleisurheilu- ja jalkapallokenttä Lapualla. Se sijaitsee Lapuan urheilukeskusalueella, ja sen vieressä sijaitsevat Lapuan pesäpallostadion, uimahalli, urheilutalo ja jäähalli. Keskuskenttää ympäröivät juoksuradat ja pelialustana on luonnonnurmi. Kentällä on katettu pääkatsomo johon mahtuu noin 750 katsojaa. Takasuoralla on 700 katsojan maavallikatsomo sekä etusuoralla katsomon molemmin puolin kaksi pientä maavallikatsomoa. Lisäksi tarvittaessa on saatavilla tilapäisiä katsomoita ympäri kenttää.
Kentällä järjestetään Suomen Palloliiton alaisia liiton ja piirisarjan jalkapallo-otteluita ja myös erilaisia turnauksia sekä jalkapallon maaotteluita. Lisäksi kentällä järjestetään yleisurheilukisoja sekä eri liittojen mestaruuskilpailuja ja muita tilaisuuksia.
Kentän yleisöennätys jalkapallossa on vuodelta 1974, jolloin Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen ottelua Puolaa vastaan oli seuraamassa 3 400 katsojaa. Viimeksi kentällä on pelattu maaottelu vuonna 2007, kun naisten U21-joukkue kohtasi Lapualla Saksan PM-turnauksen ottelussa.
Luultavasti suurin keskuskentällä järjestetty tapahtuma on ollut vuoden 1995 Kalevan kisat. Tuolloin tapahtumaa oli seuraamassa yhteensä 24 000 katsojaa. Vuosina 2008 ja 2009 Lapualla järjestettiin myös yleisurheilun Eliittikisat.
Dániel Gyurta

Dániel Gyurta (s. 4. toukokuuta 1989) on unkarilainen uimari ja olympiavoittaja.
Budapestissa syntynyt Gyurta on jo nuorena onnistunut luomaan huomattavan kilpailu-uran. Hän voitti 15-vuotiaana hopeaa 200 metrin rintauinnissa Ateenan 2004 kesäolympialaisissa ajalla 2.10.80. Hän ui rauhallisesti ensimmäiset sata metriä ja kiristi sen jälkeen tahtia; toisin menettelivät hänen kilpakumppaninsa, kultamitalisti Kosuke Kitajima ja pronssimitalisti Brendan Hansen.
Gyurta voitti 200 metrin rintauinnissa kultaa lyhyen radan EM-kilpailuissa Helsingissä 2006 ajalla 2.06,58 ja Debrecenissä 2007 uudella Euroopan ennätyksellä 2.05,49. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.07,64. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.00,67 ja sai hopeaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 56,72. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän voitti 200 metrin rintauinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden kisaennätyksellä 2.08,95. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 200 metrin rintauinnissa. Hän voitti saman matkan pitkien ratojen maailmanmestaruuden Shanghissa 2011 ajalla 2.08,41. Hän voitti 200 metrin rintauinnin myös saman vuoden Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa.
Gyurta voitti Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.08,60. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lontoon olympialaisissa hän voitti 200 metrin rintauinnissa kultaa maailmanennätysajalla 2.07,28. Hän voitti samana vuonna 200 metrin rintauinnin lyhyiden ratojen maailmanmestaruuden Istanbulissa ajalla 2.01,35. Hän voitti 200 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden jälleen Barcelonassa 2013 ajalla 2.07,23. Saman vuoden Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 57,08 ja 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.00,72. Berliinin EM-kilpailuissa 2014 hän sai pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän voitti samana vuonna 200 metrin rintauinnin lyhyen radan maailmanmestaruuden Dohassa ajalla 2.01,49. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 200 metrin rintauinnissa kolmas. Saman vuoden Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai 200 metrin rintauinnissa hopeaa.
Rion olympialaisten aikana Dániel Gyurta valittiin urheilijakomissioon ja sen myötä Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi 8 vuoden ajanjaksolle 2017-2024.
Kimmo Muurinen

Kimmo Muurinen (s. 23. helmikuuta 1981 Vantaa) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Muurinen teki sopimuksen Honkaan kauden 2013–2014 helmikuussa pidettyään alkukauden taukoa koripalloilusta. Tätä ennen hän oli edustanut Suomessa Nilan Bisonsia, Torpan Poikia, Espoon Honkaa, Pussihukkia sekä Panttereita. Lisäksi Muurinen pelasi urallaan ammattilaisena Saksan ja Italian pääsarjoissa. Suomen koripallomaajoukkueeseen Muurinen kuului vuosina 2000–2014 osallistuen kolmesti arvokisojen lopputurnaukseen.
Muurinen oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä, ja pituutta hänellä oli 202 cm. Hänen kasvattajaseura oli Pantterit. Hän pelasi myös Yhdysvalloissa Arkansas Little Rock -yliopiston joukkueessa. Hänet palkittiin vuonna 2001 SM-sarjan vuoden tulokkaana. Muurinen saavutti Suomen mestaruuden Hongan riveissä vuosina 2007 ja 2008 ja Nilan Bisonsissa vuonna 2013. 
Vuonna 2009 Muurinen siirtyi ulkomaille NSB Napoliin. Joulutauon jälkeen Napolin avainpelaajat lähtivät joukkueesta ja pian tämän jälkeen Muurinen siirtyi Scafatiin. Kesällä 2010 Muurinen siirtyi Skyliners Frankfurtin joukkueeseen vuoden mittaisella sopimuksella. Hän pelasi joukkueen avausviisikossa ja teki 6,7 pistettä Bundesliigassa. Kaudeksi 2011–2012 Muurinen palasi Suomeen Torpan Poikien joukkueeseen.
Muurinen on ollut naimisissa kilpauransa päättäneen koripalloilija Jenni Muurisen (o.s. Laaksonen) kanssa. Heillä on kaksi poikaa, joista Miikka pelasi koripalloa Suomen A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran 17-vuotiaana kesäkuussa 2024.
Luettelo televisiosarjan Cow &amp; Chicken jaksoista

Luettelo Cow &amp; Chicken -piirrossarjan jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.
Kōsuke Kitajima

Kōsuke Kitajima (; s. 22. syyskuuta 1982) on japanilainen rintauintiin erikoistunut kilpauimari. Hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin rintauinnista vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Kitajima uusi kultansa sekä sadan että 200 metrin rintauinnissa. Lisäksi hänellä on 4x100 m sekaviestistä olympiahopeaa Lontoon olympialaisista 2012 ja pronssia samalta matkalta Ateenasta ja Pekingistä.
Kitajimalla on ollut myös olympialaisten ulkopuolista menestystä. Hän voitti vuoden 2003 MM-kilpailussa Barcelonassa kaksi kultamitalia ja vuoden 2007 MM-kilpailussa Melbournessa yhden. Hän on pitänyt aiemmin hallussaan 100 ja 200 metrin rintauinnin maailmanennätyksiä.
Rottatouille

Rottatouille ("Ratatouille") on Disneyn ja Pixarin tuottama animaatioelokuva vuodelta 2007. Se voitti parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2008.
Elokuvan alkuperäinen nimi on sanaleikki ranskalaisesta kasvisruoasta ratatouille ja englannin kielen rottaa tarkoittavasta sanasta ”rat”. Elokuvan tapahtumapaikkoihin on saatu ideoita pariisilaisesta ravintolasta La Tour d'Argent.
Vuonna 2016 "Rottatouille" äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Juoni.
Elokuva kertoo Pariisissa asuvasta Rémy-nimisestä rotasta, joka haluaisi olla kokki. Rémy haluaa kokiksi vaikka hänen perheensä sitä vastustaa ja hän tietää, ettei ravintolamaailmassa rotta ole kovin toivottu vieras. Rémy joutuu seikkailuun ennen kuin hän pääsee laittamaan keitoksiaan Pariisin ravintolamaailman huipulla. Rotat joutuvat aina välillä hankaluuksiin ruoanhimonsa (ja ruoanlaittohimonsa) takia. Hankaluuksista kuitenkin selvitään kekseliäisyydellä ja pienillä huijauksilla.
Ääninäyttelijät.
Suomenkielisen version ohjasi Carla Rindell, ja käänsi Marko Hartama.
Tupakkatauon jälkeen

Tupakkatauon jälkeen on suomalaisen Problems? -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Problems.
Carl Sanders

Carl Edward Sanders, Sr. (15. toukokuuta 1925 – 16. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Sanders syntyi Augustassa, Georgiassa, ja opiskeli Georgian yliopistossa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani ja koulutukseltaan lakimies.
Sanders sai paikan Georgian edustajainhuoneesta vuonna 1954 ja senaatissa 1956. Hän toimi kahden vuoden ajan osavaltiollisen senaatin puheenjohtajana "pro tempore" ja osavaltionsa kuvernöörinä vuosina 1963–1967 voitettuaan Marvin Griffinin vuoden 1962 vaalissa.
Silloisen lain johdosta Sanders ei voinut asettua suoraan uudelleen ehdolle vuonna 1966, ja hän hävisi vuoden 1970 vaalin Jimmy Carteria vastaan. Hän jatkoi sen jälkeen lakiuraansa.
Anssi Kinnaslampi

Anssi Sakari Kinnaslampi (s. 23. helmikuuta 1982 Kotka) on suomalainen pääsarjaurasa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi urallaan 27 nuorten ja 28 aikuisten maaottelua. Hänen veljensä Jussi Kinnaslampi sekä isänsä Juha Kinnaslampi ovat pelanneet jalkapalloa pääsarjatasolla.
Ura.
Kinnaslampi on KTP:n kasvatti ja hän debytoi pääsarjassa 16-vuotiaana kaudella 1998–1999. Kaudella 2001–2002 Kinnaslampi valittiin SM-koriksen vuoden puolustuspelaajaksi. Pisteiden valossa kausi oli hänen uransa paras, sillä hän teki 14,9 pistettä ottelua kohden. Hän edusti kasvattajaseuraansa vuoteen 2003 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Kouvoihin. Kinnaslampi voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2003–2004, jolloin hänet valittiin myös SM-koriksen finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kahden kauden jälkeen Kinnaslampi palasi KTP:n joukkueeseen kaudeksi 2005–2006, mutta siirtyi yhden kauden jälkeen Joensuun Katajaan. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2006–2007 sekä SM-hopeaa kaudella 2008–2009. Saman kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavan uransa pitkään vaivaneen polvensa takia.
Marko Mäkilaakso

Marko Mäkilaakso (tunnetaan ulkomailla myös nimellä Mark Hillvalley, s. 23. helmikuuta 1978 Hämeenlinna) on suomalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja. Mäkilaakso on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Uniklubille, Mighty 44:lle, Tiktakille, Antti Tuiskulle, Indicalle ja Robinille. Mäkilaakson ohjaama Uniklubin musiikkivideo "Huomenna" voitti Parhaan kotimaisen musiikkivideon Emman vuonna 2005, ja Mäkilaakson ohjaama Indican musiikkivideo "Vuorien taa" oli Muuvi-ehdokkaana vuonna 2005 parhaasta musiikkivideosta.
Mäkilaakso on myös ohjannut lyhytelokuvat "Sotilas" ja "World between us", televisiosarjan "Loman tarpeessa" sekä useita mainoksia ja dokumentteja Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Teemu Virta on Mäkilaakson manageri. Mäkilaakson ensimmäisen kokopitkän elokuvan, "War of the Deadin", Suomen ensi-ilta oli vuoden 2012 keväällä.
Mäkilaakson toisen kokopitkän toimintaelokuvan, "in" (televisioesityksessä "Yeti"), tuotti yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava Syfy.
Kesällä 2013 Mäkilaakso ohjasi Timo Parvelan käsikirjoittaman pitkän lastenkomediaelokuvan "Ella ja kaverit 2 – Paterock". Se sai ensi-iltansa 27. joulukuuta 2013.
Tammikuussa 2014 Mäkilaakso, Tero Kaukomaa ja Teemu Virta tiedottivat perustaneensa genre-elokuvien tuotantoyhtiön, Roger! Picturesin. Mäkilaakso on ohjausvastuussa. Yhtiön tuolloin suunnittelemiin elokuviin lukeutuivat viikinkiaiheinen "Viking – Rise of the Warrior" sekä supersankarielokuva "Night of the Witch" yhteistyössä Lloyd Kaufmanin kanssa.
Mäkilaakson oli tarkoitus ohjata The Asylumille "Mega Shark" -sarjan tieteiselokuva "Mega Shark vs. Kolossus" vuonna 2014, mutta hiukan ennen kuvausten alkua hän luopui pestistään – hänen mielestään tuotantoyhtiöllä ei ollut elokuvan tekemisessä sydän mukana. Sen sijaan Mäkilaakso ohjasi seuraavana elokuvanaan vuoden 1989 samannimiseen videopeliin perustuvan toimintaelokuvan "It Came from the Desert", joka sai Suomessa ensi-iltansa Night Visions -festivaaleilla vuonna 2017 ja pääsi teatterilevitykseen syyskuussa 2018.
Vuonna 2019 Mäkilaakso ohjasi jaksoja Sorjonen-sarjan kolmanteen kauteen.
Kosketusjännitesuojaus

Kosketusjännitesuojaus tarkoittaa sähkölaitteen käyttäjän suojaamista sähköiskulta vikatilanteessa. Suojaustapoja on viisi. Katso Suojausluokat
Suojaus syötön automaattisella katkaisulla (I-luokka).
Suojaus perustuu maadoitukseen, josta seuraa vikatilanteessa oikosulku, sekä sen seuraamaan sulakkeen palamiseen ja virran katkeamiseen. Laitteen rungon tullessa jännitteiseksi virta kulkee suojajohtimen kautta maahan ja sulake palaa. Suojauksen toimivuuden ehtona on, että suojamaadoituspiiri on ehjä, ja että vaihe- ja suojajohtimien resistanssi on niin pieni, että sulake (tai johdonsuoja) katkaisee virran kiinteissä asennuksissa 5 sekunnissa, ja pistotulppaliitäntäisissä 0,4 sekunnissa. Lisäsuojana voidaan käyttää vikavirtasuojakytkintä.
Suojaus lisäeristyksellä (II-luokka).
Laitteessa on lisäeristys tai vahvistettu eristys. Toisen eristyksen pettäessä laitteen runko ei tule jännitteiseksi.
Suojaus käyttämällä pienoisjännitettä (III-luokka).
Suojaus perustuu pieneen jännitteeseen (vaihtojännite 50 V ja tasajännite 120 V), jolloin sähköisku ei aiheuta vaaraa. Pieni jännite saadaan aikaan pienoisjännitemuuntajalla. PELV-järjestelmä on maadoitettu pienoisjännitteinen laite, ja SELV on maasta erotettu.
Suojaus käyttämällä suojaerotusmuuntajaa.
Suojaus perustuu suojaerotusmuuntajaan, joka erottaa ensiöpiirin galvaanisesti toisiopiiristä. Tällöin sähköisku ei ole mahdollinen. Suojaerotusta käytetään korjattaessa tai koestettaessa sähkölaitetta. Korkean hintansa takia sitä ei kuitenkaan käytetä laajemmin.
Eristämällä sähkölaite ympäristöineen (0-luokka).
Suojaus perustuu eristykseen ja kotelointiin sekä maapotentiaalin puuttumiseen. Vikatilanteessa ei voi saada sähköiskua, koska tilassa käytetyt materiaalit ovat eristäviä eikä maapotentiaalia ole. Juuri tämän takia 0-luokan pistorasiaa ei saa asentaa neljää metriä lähemmäksi I-luokan pistorasiaa. Tällöin maapotentiaali on olemassa ja sähköisku vikatilanteessa on mahdollinen. Tätä suojausta ei enää käytetä uusissa asennuksissa.
Ed Jovanovski

Edward "Ed" Jovanovski (s. 26. kesäkuuta 1976 Windsor, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Jovanovski aloitti jääkiekon vasta 14-vuotiaana, ja oli OHL:n tähtipelaajistoa vähäisestä kokemuksestaan huolimatta. Hänet valittiin tulokaskaudellaan OHL:n tulokkaiden All Stars -joukkueeseen, ja samana vuonna Florida Panthers varasi hänet .
Jovanovski aloitti ammattilaisuransa heti kaudella 1995–1996 ja vakiinnutti paikkaansa Panthersin kokoonpanossa. Keskinkertaisten näyttöjensä vuoksi hänet myytiin vuonna 1998 Vancouver Canucksiin, jossa hänestä kehittyi yksi liigan parhaista puolustajista. Kaupassa Vancouveriin siirtyivät Jovanovskin ohella Dave Gagner, Kevin Weekes, Mike Brown ja ehdollinen varausvuoro. Panthers sai puolestaan Pavel Buren, Brett Hedicanin, Brad Ferencen ja ehdollisen varausvuoron. Canucksin kanssa solmitun sopimuksen päätyttyä vuonna 2006 hän siirtyi vapaana pelaajana Phoenix Coyotesiin.
Jovanovski pelasi Arizonassa viisi vuotta. Heinäkuussa 2011 hän teki neljän vuoden ja 16,5 miljoonan dollarin sopimuksen Florida Panthersin kanssa, jossa hän aloitti NHL-uransa vuonna 1995. Jovanovski pelasi Floridassa kuitenkin vain yhden täyden ja kaksi tynkää kautta. Hän lopetti uransa keväällä 2014.
Muuta.
Jovanovskin vanhemmat ovat makedonialaisia, jotka ovat muuttaneet Jugoslaviasta Kanadaan.