tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lysosomi

Lysosomit ovat eläimissä ja sienissä esiintyviä yksinkertaisen fosfolipidikaksoiskalvon verhoamia pyöreitä soluelimiä, joiden halkaisija on noin 0,5 mikrometriä. Solussa sijaitseva Golgin laite eli Golgin alue vastaa niiden tuottamisesta. Lysosomit sisältävät noin 40 erilaista hajottavaa entsyymiä, jotka pilkkovat bakteereja ja vieraita hiukkasia, joita on tullut soluun endosytoosin avulla. Endosytoosirakkula (kalvorakkula) sulautuu yhteen lysosomin kanssa, ja lysosomin entsyymit pilkkovat rakkulan sisällön. Lysosomit tuhoavat samalla tavoin myös solun omia kuluneita ja vaurioituneita soluelimiä, jotka eivät enää toimi. Lysosomit ovat solujen yhdistetty ”puhtaanapitolaitos ja sulatusjärjestelmä”. Entsyymit eivät vahingoita solun omia rakenteita niin kauan kuin lysosomikalvo pysyy ehjänä. Kun solu kuolee, entsyymit vapautuvat lysosomeista ja solu hajoaa (autolyysi). Tämä on elimistön tapa päästä eroon kuolleista soluista.
Lysosomin entsyymit vaativat alhaisen pH:n, ja lysosomeiden sisältö onkin hapan, pH-arvoltaan noin 5. Hapan ympäristö luodaan, kun V-tyypin ATPaasit pumppaavat protoneita lysosomeihin. Tämä on myös varokeino; kun lysosomi hajoaa vahingossa, hajottavat entsyymit eivät toimi solulimassa, jonka pH on korkeampi. Kun on kyse apoptoosista eli ohjelmoidusta solukuolemasta, alennetaan soluliman pH:ta vastaavasti.
Kasvisoluissa on lysosomeihin liittyviä solunesterakkuloita, joita käytetään usein varastointiin.
Motukawaosaaret

Motukawaosaaret on saariryhmä Haurakilahden itäosassa Uudessa-Seelannissa. Saaret sijaitsevat muutamia kilometrejä Coromandelin niemimaan rannikolta,
Motukawaosaaret ovat tuliperäisiä, ja niiden rannikot ovat jyrkkäpiirteisiä. Asumattomien saarten pensaskasvillisuus ja muu luonto ovat säilyneet varsin hyvin luonnonmukaisena. Motukaramaramasaarella pesii noin 3 500 australiansuulaparia.
Centria-ammattikorkeakoulu

Centria-ammattikorkeakoulu on vuonna 1995 perustettu, Keski-Pohjanmaan Kokkolassa, Pohjanmaan Pietarsaaressa ja Pohjois-Pohjanmaan Ylivieskassa toimiva korkeakoulu. Se oli aikaisemmalta nimeltään "Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulu". 
Centria-ammattikorkeakoulu edistää Centria-alueen opiskelijoiden ja yritysten hyvinvointia, kehittymistä ja kilpailukykyä korkeakouluopetuksen, vahvan alueellisen TKI-toiminnan ja kulttuuritoiminnan kautta. Aluevaikutuksesta ja kansainvälisyydestä tunnettu Centria-ammattikorkeakoulu tukee yrittäjyyttä sekä elinkeino- ja työelämän kansainvälistymistä ja digitalisaatiota. Ammattikorkeakoulun kampukset sijaitsevat Kokkolassa, Ylivieskassa ja Pietarsaaressa. Ammattikorkeakoulu kouluttaa tekniikan, liiketalouden, hyvinvoinnin ja kulttuurin aloille.
Centria-ammattikorkeakoulussa on noin 4200 opiskelijaa ja 320 työntekijää. Liikevaihto vuonna 2022 oli 30 miljoonaa euroa. Centria-ammattikorkeakoulu on tärkeä aluevaikuttaja, joka on historiansa aikana kouluttanut yli 10 000 alansa asiantuntijaa alueelle. Vuosittain valmistuu noin 500 insinööriä, tradenomia, sosionomia, sairaan- ja terveydenhoitajaa, musiikki- ja yhteisöpedagogia, sekä noin 60 ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittanutta. 
Koulutusalat ja tutkinnot.
Centria tarjoaa myös muuntokoulutuksia. Ammattikorkeakoulussa alkoi vuonna 2022 Suomen ensimmäinen akkuinsinöörikoulutus. Akkutekniikan muuntokoulutus on suunnattu insinööreille, jotka haluavat jatkokouluttautua akkualalle. Muuntokoulutus on vastaus Keski-Pohjanmaalla ja lähialueilla lähitulevaisuudessa käynnistyviin useisiin akku- ja kaivosteollisuuden hankkeisiin.
Centria on lisäksi Suomen ainoa ammattikorkeakoulu, jossa yhteisöpedagogi (AMK) -tutkinnon suorittavat opiskelijat saavat pätevyyden toimia myös kirkon nuorisotyönohjaajan virassa. Niin ikään ainoastaan Centrian musiikkipedagogiopiskelijoilla on mahdollisuus opiskella kansanmusiikkia suuntautumisvaihtoehtona.
Koulutusta järjestetään päivä- ja monimuotototeutuksina. Centria-ammattikorkeakoulu tarjoaa myös ylempiä ammattikorkeakoulututkintoja kaikilla aiemmin mainituilla aloilla. Ylempi AMK-tutkinto antaa saman kelpoisuuden julkisiin virkoihin kuin yliopistossa suoritettu ylempi korkeakoulututkinto. Vuosittaisessa Ammattikorkeakoulujen valmistumisvaiheen opiskelijapalaute (AVOP) -kyselyssä Centrian YAMK-opiskelijat ovat arvioineet koulutuksensa Suomen parhaaksi jo useana vuotena peräkkäin.
Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta (TKI).
Centria-ammattikorkeakoulun TKI-toiminnan kokonaisvolyymi vuonna 2022 oli 9,4 miljoonaa euroa. TKI-hankkeita on vuosittain käynnissä noin sata, joista noin viidennes on kansainvälisiä. 
Kansainvälisyys.
Centria on yksi Suomen kansainvälisimmistä ammattikorkeakouluista, kun kansainvälisten opiskelijoiden määrä suhteutetaan koko opiskelijamärään. Joka viides opiskelijoista tulee ulkomailta. Tutkinto- ja vaihto-opiskelijat sekä vierailevat luennoitsijat edustavat kymmeniä eri kansallisuuksia.
Opiskelijakunta.
Centria-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (COPSA) edustaa kaikkia Centria-ammattikorkeakoulun opiskelijoita.
Võru

Võru (võroksi "Võro", ) on Võrumaan pääkaupunki Viron kaakkoisosassa. Se sijaitsee Tamulajärven rannalla. Vuoden 2018 alussa kaupungissa oli 12 242 asukasta.
Historia.
Kaupungin perusti Riian kenraalikuvernööri Venäjän keisarinnan Katariina II:n toivomuksesta 21. elokuuta 1784 entisen Võrun kartanon paikalle. Kaupungin varhaisilta vuosilta on säilynyt säännöllinen ruutukaava, puurakennuksia ja kaksi Katariinalle omistettua kirkkoa: luterilainen kirkko vuodelta 1793 ja ortodoksinen kirkko vuodelta 1804.
Võru on ollut yli 200 vuotta paikallishallinnon, yrittäjyyden, kulttuurin ja urheilun keskus. Alkuaikoina hallinnon edustajat olivat saksalaista syntyperää, mutta 1900-luvun alussa kaupunki sai ensimmäiset etnisesti virolaiset kaupunginvaltuutetut.
Kulttuuri ja koulutus.
Tunnetuin võrulainen on Viron kansalliseepoksen Kalevipoegin kirjoittaja Friedrich Reinhold Kreutzwald, joka asui kaupungissa vuosina 1833–1877 ja toimi kaupunginlääkärinä. Nykyään kaupungissa on hänelle omistettu museo ja patsas. 
Võru on historiansa aikana ollut myös tärkeä koulukaupunki. 1800-luvun loppupuolella kaupungissa oli seitsemän koulua, joissa työskenteli 31 opettajaa ja 317 oppilasta, vaikka Võrun asukasluku oli alle 3 000. Vuonna 1914 perustettiin Võrun naisten käsityökoulu ja 1925 Võrun teollisuuskoulu. Vuosina 1921–1930 kaupungissa toimi opettajaseminaari.
Vuodesta 1995 Võrussa on toiminut valtiollinen tutkimus- ja kehityslaitos Võron instituutti, jonka tavoitteena on võron kielen ja kulttuurin kehittäminen ja tutkiminen.
Talous.
Võru yhdistettiin rautateillä Riikaan ja Pihkovaan vuonna 1889, ja vuonna 1915 kaupunki sai sähkön. Vuonna 1940 Võrussa oli 6 600 asukasta. Neuvostoliittoon liittämisen jälkeen kaupunkiin perustettiin monia teollisuuslaitoksia, muun muassa huonekalutehdas, jalkinetehdas, meijeri ja rakennusyhtiöitä. Võruun rakennettiin uusia asuinalueita, kaupungin väkiluku ja pinta-ala kasvoivat. 
Suunnitelmatalouden romahdus toi Võruun aluksi taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, mutta ajan mittaan vanhojen yritysten toiminta on saatu vastaamaan markkinatalouden vaatimuksia ja kaupunkiin on syntynyt uusiakin yrityksiä.
Väestö.
Vuonna 2011 Võrun kaupungissa oli 12 667 asukasta, joista 11 652 (92,0 %) oli virolaisia, 804 (6,3 %) venäläisiä ja 201 (1,6 %) muita kansallisuuksia.
Talentti

Talentti (, ) oli muinainen massan yksikkö. Se on lähtöisin mahdollisesti Babyloniasta tai Sumerista ja se vastasi vedellä täytetyn amforan painoa. Talenttia käytettiin usein rahayksikkönä, jolloin se viittasi yleensä kultaan tai hopeaan.
Painomittana.
Antiikin kreikkalaisena painomittana talentti vastasi 60 minaa. Tunnettiin kuitenkin myös esimerkiksi 80 minaa vastannut talentti. Homeroksen aikoina talenteilla mitattiin aina kultaa, ja se vastasi härän arvoa kullassa. Talentin täsmällinen paino vaihteli eri kaupungeissa. Attikalainen (ateenalainen) talentti vastasi suunnilleen yhden keramionin eli kuutiojalallisen vettä painoa ja oli nykymitoissa noin 25,86 kg.
"Vanhan testamentin" aikana talentti oli painomittana 60 minaa eli sekeliä, eli noin 30–40 kg. "Uuden testamentin" aikana talentin paino oli suunnilleen saman verran, noin 35–40 kg.
Rahayksikkönä.
Klassisen Kreikan aikana talentti oli paitsi painomitta myös rahayksikkö, joka vastasi talenttia kultaa tai hopeaa. Attikalainen talentti vastasi myös rahana 60 minaa sekä drakhmaa. Aleksanteri Suuren aikoina hopeatalentti oli noin 26 kiloa hopeaa. Hellenistisen kauden lopulla kreikkalainen talentti oli 26,2 kiloa painava hopearaha. Tarkkoja arvioita talentin arvosta nykypäivänä on kuitenkin vaikea antaa muinaisten mittojen epämääräisyyden takia.
Roomalaisella kaudella talentti vastasi denaaria. Työläisen päiväpalkka oli "Uuden testamentin" aikaan yksi denaari.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Sedisvakanssi

Sedisvakanssi (latinan sanoista "sedes" ’tuoli’ ja "vacans" ’tyhjänä oleva’) tarkoittaa ajanjaksoa, jolloin piispanistuin, varsinkin paavinistuin, on vailla haltijaa. Käytännössä kyseeseen tulee ajanjakso paavin kuoleman ja uuden paavin virkaanastumisen välillä.
Voimassa olevan kirkko-oikeuden määräykset sedisvakanssin suhteen ovat peräisin paavi Johannes Paavali II:n konstituutiosta "Universi Dominici Gregis" (UDG, 1996). UDG:n mukaan paavin toimi palautuu sedisvakanssin aikana kardinaalikollegiolle, joka vastaa tietyin rajoituksin kollektiivisesti paavin tehtävistä. Sedisvakanssi näkyy myös vaakunassa, jota käytetään esimerkiksi sedisvakanssin aikana lyödyissä Vatikaanivaltion eurokolikoissa. Tällöin vaakunasta puuttuu vaakunakilpi kokonaan, ja siihen on kuvattu vain ristikkäin olevat kultainen ja hopeinen avain, paavinvallan tunnukset, päivänvarjon alla.
Pitkät sedisvakanssikaudet.
Vaikka konklaavit ja paavinvaalit päättyvät yleensä lyhyessä ajassa, on ollut useita jaksoja, jolloin paavin tuoli on ollut tyhjillään kuukausia tai jopa vuosia.
Seuraavassa taulukossa on kaikki yli vuoden kestäneet sedisvakanssit:
Alfheim

Alfheim ( 'haltia-koti') on skandinaavisessa mytologiassa valohaltioiden valtakunta. Mytologian mukaan maailma oli jakautunut yhdeksään maailmaan, joista Midgårdin kerrottiin sijaitsevan keskimmäisenä. Maailmoja yhdisti elämänpuu Yggdrasil. Alfheim esiintyy myös englantilaisissa balladeissa nimillä "Elfhame" ja "Elphame". Se on myös vanha nimi Ruotsin maakunnalle Bohuslänille.
Alfheim kirjallisuudessa.
Alfheim mainitaan haltioiden kotina ainoastaan kahdessa muinaisnorjalaisessa tekstissä. Toinen niistä on Snorri Sturlusonin Proosa-Eddan ensimmäinen osa, Gylfaginning. 
Alfheim esiintyy englantilaisissa balladeissa nimillä "Elfhame" ja "Elphame", joka käännetään usein nykyenglannissa muotoon "Elfland" tai "Elfenland" (eli "haltiamaa"). J.R.R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa esiintyy myös Haltiamaa, joka sijaitsee Kuolemattomien Maiden rannikolla.
Corona

Corona oli antiikin Roomassa kunnianosoituksena käytetty seppele.
Coronoita:
Motutapu

Motutapu on saari Haurakilahdella, Aucklandin kaupungista koilliseen, Uudessa-Seelannissa. Sen pinta-ala on 15,01 neliökilometriä. Saaren koko nimi on "Te Motutapu a Taikehu", mutta lyhyempää nimeä käytetään useammin.
Motutapun länsipuolella on Rangitoton saari, joka muodostui tulivuorenpurkauksessa noin 600 vuotta sitten. Motutapu on kuitenkin paljon tätä vanhempi.
Motutapun alkuperäisistä metsistä ei ole paljon jäljellä, sillä niitä on raivattu 1800-luvulta lähtien. Kuitenkin 1990-luvulta alkaen saarelle on istutettu alkuperäisten lajien taimia. Saarella on tavattu yli 60 lintulajia ja useita liskolajeja. Ihmisen mukana saarelle on tullut useita vieraslajeja. Niitä on yritetty hävittää, ja esimerkiksi useita eläinlajeja on jo hävitetty.
Toisen maailmansodan aikana Motutapulle ja muille Haurakilahden saarille rakennettiin linnoitteita Aucklandin sataman puolustamiseksi. Vuosina 1936–1944 Motutapulle rakennettiin muun muassa kasarmeja, maanalaisia ammusvarastoja, teitä ja tykkipatteri. Osa rakennelmista on edelleen jäljellä.
Türi

Türi () on kaupunki Viron keskiosassa Pärnunjoen varrella Järvamaalla. Türissä on 5 257 asukasta (1.1.2015) ja sen pinta-ala on 9,80 neliökilometriä. Hallinnollisesti Türi on epäitsenäinen kaupunki ja se kuuluu Türin kuntaan.
Historia.
Ensimmäinen maininta Türistä on vuodelta 1347. Kirkonkylä alkoi kasvaa 1900-luvun vaihteessa, kun Türiin perustettiin sellutehdas ja Tallinnan ja Viljandin välinen rautatie valmistui. Türi sai kaupunkioikeudet 2. heinäkuuta 1926, ja kaupunkiin perustettiin radioasema 1937. Kesällä 1941 suurin osa kaupungista tuhoutui sodassa. 
Türin kaupunki yhdistettiin vuonna 2005 Türin maalaiskunnan kanssa Türin kunnaksi, ja uuden kunnan kaupunkikeskuksesta tuli niin sanottu epäitsenäinen kaupunki (). Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Türin kunta yhdistettiin ja Väätsan ja Kärun kuntien kanssa jälleen uudeksi Türin kunnaksi. Türi on Türin kunnan keskuspaikka.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Türin epäitsenäisessä kaupungissa oli 5 410 asukasta, joista 5 127 (94,8 %) oli virolaisia, 135 (2,5 %) venäläisiä ja 144 (2,7 %) muita kansallisuuksia.
Kulttuuri ja talous.
Türissa järjestetään vuosittain keväällä isot puutarhamessut. Vuonna 2000 Viron pääministeri Mart Laar julisti Türin Viron ”kevätpääkaupungiksi”.
Kiila (albumi)

Kiila on suomalaisen Apulanta-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se äänitettiin toukokuun 2004 ja tammikuun 2005 välillä ja julkaistiin 16. maaliskuuta 2005. Tyyliltään levy on vakavaa ja paikoin raskasta rockia. Osassa albumin kappaleista on mukana jousisoittimia, joihin sovitukset on tehnyt Anssi Tikanmäki. Albumi myi kultaa julkaisupäivänään, ja myöhemmin myös platinaa, yli 50 000 kappaletta ollen Apulannan menestynein albumi. Kiilalta julkaistiin kaksi singleä, "Pahempi toistaan" ja "Armo", joista kummastakin tuli runsaasti soitettu radiohitti. Kaukaa lähelle -kappaleessa kitaraa soitti Nightwish-yhtyeen Emppu Vuorinen. Bassoa albumilla soittaa ensimmäistä kertaa basisti Sami "Parta-Sami" Lehtinen. Lehtisellä on ollut kokemusta Apulannasta aikaisemmilta vuosilta toimiessaan Apulannan kiertuekitaristina.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Taustaa.
Tuukka Temonen jätti Apulannan alkuvuodesta 2005 keskittyäkseen työhönsä ohjaajana ja tuottajana. Hänen tilalleen tuli yhtyeen pitkäaikainen kiertuekitaristi Sami "Parta-Sami" Lehtinen. Temonen kuitenkin pysyi mukana taustalla, kun hän suunnitteli "Kiilan" kansitaiteen ja ohjasi kappaleen "Pahempi toistaan" musiikkivideon. Wirtasen mukaan päätökseen ei liittynyt "minkäänlaista dramatiikkaa".
Wirtanen luonnehti "Kiilan" olevan musiikillisesti samankaltainen vuoden 1998 Aivan kuin kaikki muutkin -albumin kanssa: "Molemmat hahmottuvat mulle voimakkaina väreinä. Aivan kuin kaikki muutkin on kullankeltainen lokakuun puolivälin vaahteralehto, Kiila taas samanvärinen kuin Alien 2 -elokuvan siirtokunnan päärakennus."
Vastaanotto.
"Kiila" sai ilmestyessään pääsääntöisesti myönteisen vastaanoton. "Cityn", "Desibeli.netin", "Nytin" ja "Staran" arvioissa kehuttiin Toni Wirtasen melodiantajua.
Laura Giordano

Laura Giordano (s. 1979 Palermo) on italialainen sopraano ja oopperalaulaja.
Laura Giordano aloitti lauluopinnot 16-vuotiaana ja osallistui joihinkin tuotantoihin (Rigoletto, Tosca, Ruusuritari) Palermon Teatro Massimossa ja Catanian Teatro Massimo di Bellinissä. Hän voitti "Operalaboratorio"-kilpailun kahdesti peräkkäin 1997–1998 ja lauloi pääroolin Donizetin oopperassa "I pazzi per progetto" ja Rossinin "Adinassa". Hän opiskeli vuosina 1998–1999 ensin Maria Chiaran, sitten Alida Ferrarinin johdolla.
"(luettelo on epätäydellinen)"
Swallow the Sun

Swallow the Sun on melodista doom- ja death metal -musiikkia esittävä yhtye Jyväskylästä.
Historia.
Swallow the Sunin perusti kitaristi Juha Raivio vuonna 2000. Kolmen vuoden päästä vuonna 2003 yhtye äänitti ensimmäisen tuotoksensa, demon nimeltä "Out of This Gloomy Light", joka sisälsi neljä kappaletta. Samana vuonna yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Firebox Recordsin kanssa, ja saman vuoden aikana julkaistiin debyyttialbumi "The Morning Never Came". Inferno-lehti valitsi yhtyeen vuoden tulokkaaksi.
Huhtikuussa 2005 Swallow the Sun julkaisi singlen "Forgive Her...", jolla on myös cover-versio Candlemass-yhtyeen kappaleesta "Solitude". Single nousi ensimmäisellä viikolla Suomen singlelistan sijalle 4. Elokuussa 2005 ilmestyi yhtyeen toinen albumi "Ghosts of Loss", joka nousi listalla sijalle 8.
Swallow the Sunin kolmannen albumin "Hope" julkaisi 7. helmikuuta 2007 Spinefarm Records. Albumin äänitykset tehtiin Seawolf-studiolla Suomenlinnassa syys- ja lokakuussa 2006. Albumi nousi Suomen albumilistalle sijalle 3.
14. toukokuuta 2009 Swallow the Sun ilmoitti virallisella sivustollaan rumpali Pasi Pasasen jättävän yhtyeen. Pasasella ei omien sanojensa mukaan enää ollut tarpeeksi motivaatiota Swallow the Sunissa työskentelyyn. Hänen tilalleen tuli Kai Hahto.
Neljäs albumi "New Moon" julkaistiin Suomessa 4. marraskuuta 2009, viides albumi, "Emerald Forest and the Blackbird" 1. helmikuuta 2012 ja kuudes albumi, "Songs from the North I, II &amp; III" 13. marraskuuta 2015.
Joulukuussa 2018 yhtye ilmoitti, että Juho Räihä on yhtyeen vakituinen kitaristi.
Yhtyeestä julkaistiin tammikuussa 2024 Matti Riekin kirjoittama kirja.
Maaliskuussa 2025 järjestetyssä Emma-gaalassa yhtye voitti Vuoden metalli -palkinnon "Shining"-albumillaan.
Diskografia.
EP:t
Elinkelpoinen vyöhyke

Elinkelpoinen vyöhyke on jokin maailmankaikkeudessa oleva tila, jolla voi ainakin teoriassa esiintyä elämää.
Yleensä elinkelpoisella vyöhykkeellä tarkoitetaan Tähteä ympäröivää elämänvyöhykettä, jossa vesi voi esiintyä nestemäisenä planeetan pinnalla. Tämän vyöhykkeen sisäpuolella on liian kuumaa ja ulkopuolella liian kylmää elämälle. Tähteä elinkelpoisella vyöhykkeellä kiertävää planeettaa sanotaan usein "kultakutriplaneetaksi" vanhan kansansadun ”Kultakutri ja kolme karhua” mukaan.
Lisäksi voidaan määritellä ns. galaktinen elämän vyöhyke eli se alue galaksissa, jossa olot ovat elämän olemassaololle suotuisimmat.
Maan elinkelpoinen osa on "biosfääri".
Sopwith Camel

Sopwith Camel oli brittiläinen ensimmäisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokone, jota pidettiin eräänä aikansa parhaista sotilaslentokoneista.
Sopwith Aviation Company valmisti Camelia vuodesta 1916 lähtien noin 6 000 kappaletta. Koneen nimi Camel (”kameli”) tuli sen konekivääreitä peittävästä suojapellistä, joka muistutti kamelin kyttyrää.
Camelit pudottivat 1 294 viholliskonetta.
Tunnettu Sopwith Camelilla lentänyt mielikuvituslentäjä on Ressu, joka metsästää sillä Punaista paronia.
Tekniset tiedot.
Moottorit:
Henrich Focke

Henrich Focke (8. elokuuta 1890 Bremen – 25. helmikuuta 1979 Bremen, Länsi-Saksa) oli saksalainen lentokoneinsinööri, joka kehitti ensimmäiset helikopterit.
Hän rakensi liitokoneen vuonna 1909 ja moottorilentokoneen, joka oli Kolthoff-Focke A III, vuonna 1910. A III oli alitehoinen, mutta lentokelpoinen. Seuraava kone vuonna 1912 "A IV" oli se, jolla hän itse lensi ensi kerran moottorikoneella. Hän aloitti yhteistyön Georg Wulfin kanssa 1913 ja he suunnittelivat Focke-Wulf A VI -koneen.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen he jatkoivat kehittelyä. Seuraava kone sai tunnuksen A VII.
Vuonna 1923 Wulf, tohtori Werner Neumann ja Focke perustivat Focke-Wulf-yhtiön, joka kehitti 1933–1945 Luftwaffelle suuren määrän lentokoneita.
Focke meni naimisiin Louise Meyerin kanssa vuonna 1926.
Focke-Wulf valmisti Juan de la Ciervan kehittämää autogiroa lisenssillä vuodesta 1933. Focke suunnitteli sen insipiroimana maailman ensimmäisen käyttökelpoisen helikopterin, Focke-Wulf Fw 61:n, jonka ensilento tehtiin 26. kesäkuuta 1936.
1937 osakkaat pakottivat Focken eroamaan nimeään kantavasta yhtiöstä. Paine on voinut olla myös poliittista. Hän perusti Focke-Achgelis -yhtiön Gerd Achgelisin kanssa. Se erikoistui helikoptereihin.
Toisen maailmansodan jälkeen Focke työskenteli ranskalaisen SNCASE:n palveluksessa auttaen heitä SE-3000 matkustajahelikopterin kehityksessä, mikä perustui Focke-Achgelis Fa 223 Dracheen. SE-3000 teki ensilentonsa vuonna 1948.
Hän työskenteli myös brasilialaiselle sotilasilmailun kehitysyhtiö CTA:lle, jolle hän kehitti kiinteäsiipistä Convertiblano VTOL-konetta ja kaksipaikkaista BF-1 Beija-Flor -helikopteria. Bremenissä hän kehitti kolmipaikkaista Kolibri-helikopteria (ensilento 1958), mitä varten hän rakensi tuulitunnelin hylättyyn lentokonehalliin. Tuulitunneli löydettiin uudestaan vuonna 1997, entisöitiin toimivaksi, ja toimii nykyään Henrich Fockelle omistettuna museona.
Maankaltainen planeetta

Maankaltainen planeetta eli kiviplaneetta tai terrestrinen planeetta () on Maan, Venuksen, Marsin ja Merkuriuksen tyyppinen planeetta, jolla on enimmäkseen raudasta ja jossain määrin myös muista metalleista muodostunut ydin, kiviaineksesta muodostunut sula vaippa sekä kiinteä kuori. Suurin osa maankaltaisten planeettojen aineesta on yleensä silikaattikiveä. 
Vaikka niin kutsuttuja supermaapalloja jo tunnetaankin, toistaiseksi varmoja havaintoja varsinaisista maankaltaisista planeetoista muissa aurinkokunnissa ei ole. Helmikuussa 2009 julkaistu CoRoT-Exo-7b on kuitenkin suurella todennäköisyydellä ensimmäinen tällainen. Havaintojen puuttuminen on kuitenkin ennen kaikkea tekninen ongelma: maankaltaisten planeettojen pieni massa ja läpimitta tekevät toistaiseksi niiden havaitsemisen liian vaikeaksi. Tilanteen voidaan odottaa muuttuvan uuden sukupolven etsintäteleskooppien myötä.
Määritelmä.
Maankaltaisiksi planeetoiksi kutsutaan planeettoja, jotka muistuttavat Maata. Ne ovat kivi- tai metalliplaneettoja, joilla on kova kuori. Aurinkokunnan neljä maankaltaista planeettaa ovat Maa, Mars, Merkurius ja Venus. Eksoplaneetoista maankaltaisiksi sanotaan planeettoja, joiden säde on vähintään puolet Maasta ja enintään kaksi kertaa Maan säde. Isompia kiviplaneettoja kutsutaan supermaiksi.
Maankaltaistet planeetat ovat muodostuneet pääosin silikaattikivistä tai metallista, mikä erottaa ne kaasuplaneetoista. Maankaltaisten planeettojen rakenne on keskenään samansuuntainen. Niiden ydin on metallinen, usein rautainen. Sitä ympäröi silikaattinen vaippa. Kovassa kuoressa on erilaisia pinnanmuotoja, kuten kanjoneita, kraattereita ja tulivuoria. Maankaltaisten planeettojen kaasukehä on syntynyt vasta planeetan muodostumisen jälkeen vulkanismin tai komeettojen törmäyksen seurauksena, kun taas kaasujätteläisten kaasukehä on jäänne alkuperäisestä tähtisumusta.
Maankaltaisten planeettojen luokitteluksi on esitetty useita kategorioita. Silikaattiplaneettoja ovat Aurinkokunnan maankaltaiset planeetat. Tämän lisäksi on erilaisia teoreettisia planeettamalleja. Rautaplaneetta on planeetta, joka on muodostunut lähes kokonaan raudasta. Sen tiheys on selvästi suurempi kuin muilla samanmassaisilla planeetoilla. Rautaplaneettoja saattaa syntyä erittäin lähellä keskustähteä, ja esimerkiksi Merkuriuksen metalliydin vastaa 60–70 prosenttia koko taivaankappaleen massasta.
Ytimettömät planeetat ovat planeettoja, joissa ei ole ollenkaan metalliydintä. Ne ovat pääosin silikaattikiveä, ja niitä saattaa syntyä planeettakunnan reunoilla. Aurinkokunnassa ei ole ytimettömiä planeettoja, mutta kondriittimetoriitit ovat yleisiä. Hiiliplaneetta on puolestaan teoreettinen planeettaluokka, johon kuuluu taivaankappaleet, joilla on metalliydin ja hiilipohjaisista mineraaleista koostuva vaippa.
Hammaslanka

Hammaslanka on lanka, jolla puhdistetaan hampaiden välejä tavoitteena poistaa bakteeripeitettä eli plakkia sekä hammasväleihin mahdollisesti jääneitä ruoankappaleita hampaiden välipinnoilta ja ientaskuista. Hammaslangan materiaalina oli ennen lähinnä (vahattu) silkki, mutta nykyään sen ovat korvanneet keinomateriaalit, kuten nailon ja PTFE.
Suosituksen mukaan hammaslankaa tulisi käyttää huolellisesti kerran päivässä. Hammaslankaa kuljetetaan varovasti sahaavin liikkein hampaiden välissä. Lanka kuljetetaan ensin toisen hampaan pintaa pitkin ientaskun pohjaan ja aloitetaan edestakaiset puhdistusliikkeet, jolloin lankaa kuljetetaan ylös hampaan pintaa pitkin. Sen jälkeen kuljetetaan hammaslanka papillan eli iennystermän yli viereisen hampaan pinnalle, joka puhdistetaan samalla tavalla. Yhdessä hammasvälissä puhdistetaan molempien hampaiden ientaskut.
Hammaslangan käyttöön on myös suunniteltu erilaisia hammaslangoittimia ja langanviejiä, jotka helpottavat lankausta erityisesti suun takaosissa.
Siltalanka on lanka, joka on tarkoitettu hammassiltojen ja -rautojen puhdistukseen. Siltalangassa toinen langanpää on neulamainen sillan tai rautojen alle pujottamisen helpottamiseksi. Kun lanka on saatu läpi, lanka vedetään puoleen väliin, jossa on paksumpi päällystetty kohta, jolla puhdistetaan silta tai raudat plakista.
Ibn Fadlan

Ahmad ibn Fadlan (, "Aḥmad ibn al-ʿAbbās ibn Rāšid ibn Ḥammād ibn Faḍlān") oli arabimatkailija ja kronikoitsija. Hän teki Bagdadin kalifin lähetystön sihteerinä matkan Volgalle noin vuonna 921, ja kuvaili siellä näkemäänsä barbaarista kansaa, jota useimmat tutkijat pitävät ruseina eli viikinkeinä. 
Yhteys fiktioon.
Michael Crichtonin kirja "13. soturi" (13th Warrior) perustuu löyhästi Ibn Fadlanin kertomuksiin sekä muinaisenglantilaiseen Beowulf-runoelmaan. John McTiernan ja Crichton ohjasivat kirjan pohjalta elokuvan vuonna 1999. Kirjan päähenkilönä on Ibn Fadhlan.
Lännenpunaherukka

Lännenpunaherukka eli punaherukka ("Ribes rubrum"), jota kutsutaan usein myös punaviinimarjaksi, on herukoiden sukuun kuuluva pensaslaji, josta tunnetaan useita alalajeja. Suomessa pensasta esiintyy viljeltynä ja viljelykarkulaisena. Suomen suosituin viljelylajike on "Punainen hollantilainen". Punaherukka kestää kylmää paremmin kuin mustaherukka, joten sitä voidaan kasvattaa jopa Lapissa.
Punaherukkaa kasvaa koko maassa luonnonvaraisena; nämä kuuluvat kuitenkin lännenpunaherukan läheiseen sukulaislajiin pohjanpunaherukkaan ("Ribes spicatum"). Luonnonvarainen punaherukka on otettu viljelyyn jo varhain. Luonnonvaraisen muodon marjat ovat happamammat ja pienemmät kuin nykyisin viljellyillä lajikkeilla.
Marja on maultaan voimakkaan hapan ja hiukan makea. Raikkaan makunsa ansiosta se on suosittu mehumarja. Sekä punaherukan marjat että lehdet ovat hyvin vitamiinipitoisia, ja niillä on todettu olevan joihinkin vaivoihin jopa terveyttävä vaikutus.
Vaikka mustaherukka yhdistetään perinteisesti lääkkeelliseen käyttöön, englannin- ja saksankielisten yrttilääketieteen lähdeteoksien mukaan myös punaherukalla on kuumetta alentavia, hikoilua edistäviä, kuukautisvuotoa lisääviä, lievästi laksatiivisia, kutistavia, ruokahalua lisääviä, verta puhdistavia, diureettisia ja ruuansulatusta parantavia vaikutuksia. Jotkut näistä mainituista vaikutuksista ovat todennäköisiä, johtuen sen todistetusti korkeista C-vitamiinipitoisuuksista (80 mg per 100 g), hedelmähapoista sekä marjan sisältämistä kuiduista. Kuivatuista punaherukan lehdistä valmistetun teen on sanottu lievittävän kihdin ja reumatismin oireita sekä olevan hyödyksi heikosti parantuvissa haavoissa sekä kurlausnesteenä suun tulehduksissa. Musta- ja punaherukkamehuilla on todistettu olevan antibakteerinen vaikutus suun haitalliseen bakteeristoon.
Punaherukka muistuttaa ulkonäöltään taikinamarjaa, mutta punaherukan marjat kasvavat suurempina, roikkuvina terttuina. Taikinamarja ei kuitenkaan ole myrkyllinen ja myös sen marjoja voi syödä.
Valkoherukka ei ole oma lajinsa, vaan punaherukan muunnos. Se on kasvitieteellisesti punaherukka, jonka marjoista puuttuu kokonaan punaisen värin aiheuttava geeni.
Kurpat

Kurpat (Scolopacidae) on runsaslajinen lintuheimo rantalintujen (Charadriiformes) lahkossa, kahlaajien (Charadrii) alalahkossa.
Lajeista suurin osa syö pieniä selkärangattomia eläimiä, joita ne etsivät mudasta tai maaperästä. Lajien eripituiset nokat mahdollistavat ruokailun samassa elinympäristössä, kuten rannoilla, ilman että eri lajit kilpailevat suoraan ruuasta.
Suvut.
Kurppiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan 16 sukua:
Bože pravde

Bože pravde (Oikeuden Jumala) on Serbian kansallislaulu. Vuonna 1872 syntyneen laulun sanoittaja on Jovan Đorđević ja musiikin on säveltänyt Davorin Jenko. Bože Pravde oli Serbian kuningaskunnan kansallislauluna vuosina 1882–1918. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen se oli yksi osa Serbien, Kroaattien ja Sloveenien eli myöhemmän Jugoslavian kuningaskunnan (1918-45) kolmiosaista kansallislaulukokonaisuutta (muut olivat Kroatian ja Slovenian kansallislaulut). Nykyään Serbian kansallislauluna on versio, jossa alkuperäiset viittaukset kuninkaaseen ja kuningaskuntaan on poistettu.
Bosnia-Hertsegovinan entiteetti Serbitasavalta käytti Bože pravdea alueen hymninä 1992–2007, kuninkaaseen ja kuningaskuntaan viittaavana sanoituksena. Vuonna 2007 Serbitasavallan parlamentti päätti, että laulun sanoitus on poikkeuksellinen ja että vastedes vain melodialla olisi virallisen hymnin asema. Kuitenkin samana vuonna Bosnia-Hertsegovinan perustuslakituomioistuin katsoi koko hymnin menettäneen lainvoiman, jonka seurauksena alue sai 16. heinäkuuta 2008 uuden hymnin "Moja republika" (Tasavaltani).
Julia Roberts

Julia Fiona Roberts (s. 28. lokakuuta 1967 Smyrna, Georgia) on Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan elokuvissa "Teräskukat", "Pretty Woman", "Notting Hill", "" ja "Erin Brockovich", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla.
Varhainen elämä.
Julia Robertsin vanhemmat Walter ja Betty olivat kumpikin näyttelijöitä, jotka kouluttivat työkseen nuoria näyttelijöitä ja käsikirjoittajia. Hänellä on vanhempi veli Eric Roberts ja sisko Lisa, jotka ovat myös näyttelijöitä. Robertsin vanhemmat erosivat 1971. Roberts sai roomalaiskatolisen kasvatuksen.
Lapsena Roberts halusi tulla eläinlääkäriksi, mutta pian valmistuttuaan lukiosta hän päätti seurata siskoaan New Yorkiin aloittaakseen näyttelijänuran. Julia Roberts teki mallisopimuksen Click-nimisen mallitoimiston kanssa New Yorkissa.
Julia Robertsin oikea nimi on Julie Roberts. Hän vaihtoi etunimensä Juliaksi, koska Julie Roberts -niminen näyttelijä oli jo näyttelijäliitossa.
Ura.
Robertsin ensimmäinen elokuvaesiintyminen tapahtui vuonna 1986 elokuvassa "Blood Red", jossa hänellä oli sivurooli. Elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Eric Roberts elokuvan pääroolissa. Elokuva julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1989.
Hänen läpimurtoelokuvansa oli "Pretty Woman" vuodelta 1990, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Richard Gere. Elokuva aloitti Robertsin uran yhtenä korkeimmin palkattuna näyttelijänä maailmassa. Roberts oli ensimmäinen naisnäyttelijä jolle on maksettu 20 miljoonaa dollaria yhdestä elokuvasta. Tällä hetkellä hän ja Cameron Diaz jakavat maailman parhaiten palkatun naisnäyttelijän tittelin. Roberts on yksi kolmesta näyttelijättärestä (tieto heinäkuulta 2005), jotka ovat saavuttaneet 20 miljoonan dollarin palkkiorajan yhdestä elokuvasta.
Vuonna 2000 Roberts palkittiin parhaan näyttelijän Oscarilla elokuvasta "Erin Brockovich". Hän oli kaksi kertaa ehdokkaana parhaan näyttelijän kategoriassa 1990-luvulla.
2000-luvulla hänet on nähty "Ocean’s Eleven" -menestyselokuvissa, joissa hän näyttelee George Clooneyn esittämän kasinovaras Danny Oceanin vaimoa Tessiä.
Vuonna 2014 Roberts näytteli HBO:n televisioelokuvassa "The Normal Heart", josta hän sai Emmy-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta.
Yksityiselämä.
Robertsin ensimmäinen avioliitto oli muusikko Lyle Lovettin kanssa 1993–1995. Roberts tapasi toisen aviomiehensä kameramies Danny Moderin "The Mexican" -elokuvan kuvauksissa vuonna 2000. Mies oli naimisissa, mutta erosi. Roberts ja Moder avioituivat 4. heinäkuuta 2002. Heillä on kolme lasta: marraskuussa 2004 syntyneet kaksoset sekä kesäkuussa 2007 syntynyt poika.
Roberts on seurustellut Jason Patrickin, Benjamin Brattin, Matthew Perryn, Liam Neesonin ja Kiefer Sutherlandin kanssa.
Roberts on valittu "People"-lehden äänestyksessä 50 kauneimman naisen joukkoon yhdeksän kertaa.
Emma Roberts on Julia Robertsin veljen Eric Robertsin tytär. Emma Roberts on ollut pienestä pitäen Julia Robertsin elokuvien kuvauspaikoilla, ja itsekin on nyt näyttelijä.
Roberts kertoi vuonna 2010 olevansa uskonnoltaan hindulainen.
Punamultahallitus

Punamultahallitus on hallitus, jonka rungon muodostavat Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ja Suomen Keskusta (aikaisemmin Maalaisliitto). Punamulta on talonpoikaisten rakennusten maalaamiseen käytetty maali. Poliittisena nimityksenä substantiiviattribuutti ”puna” tarkoittaa sosialidemokraatteja, ja multa viittaa peltoon ja maaseutuun eli keskustan historiallisiin juuriin. Ensimmäinen punamultahallitus oli edistyspuolueeseen kuuluneen Cajanderin hallitus.
Mikäli hallitukseen on kuulunut runkona SDP:n sekä Keskustan lisäksi SKDL tai sen seuraaja Vasemmistoliitto on hallitusta kutsuttu kansanrintamahallitukseksi.
Yleislänsieurooppalaisessa kielenkäytössä punamultaa tai kansanrintamaa vastaa nykyään lähinnä keskusta-vasemmistolainen hallitus.
Vanhasen I hallitus oli punamultahallitus, sillä Kokoomus ja Vasemmistoliitto olivat oppositiossa.
Punamultahallitukset.
Seuraavissa hallituksissa on ollut mukana sekä SDP että Keskusta (Maalaisliitto), usein myös RKP sekä liberaalit Edistyspuolue, KP ja LKP; mutta ei Kokoomusta eikä Suomen Kansan Demokraattista Liittoa/Vasemmistoliittoa.
The Actors Studio

The Actors Studio on vuodesta 1947 toiminut elokuva- ja teatterinäyttelijöiden työpaja, joka sijaitsee New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Lähtölaukaus ja perustaminen.
The Actors Studion perustivat Cheryl Crawford, Elia Kazan ja Robert Lewis vuonna 1947 New Yorkiin. Actors Studio ei ollut aluksi eikä ole nykyäänkään varsinainen koulu tai koulutusohjelma, vaan näyttelijöiden ja ohjaajien työpaja ja harjoituskenttä.
Taiteen kehittäminen.
Studiossa työskentely kulminoituu Konstantin Stanislavskin ja Lee Strasbergin oppeihin metodinäyttelemisestä ja sen prosessista, jossa voidaan erottaa näyttämötaiteen eri elementit itse produktion tuottamisesta. Esimerkiksi näyttelijän ei tarvitse tällöin keskittyä lopullisen suorituksen hiontaan, vaan prosessiin, jolla etsitään ja löydetään luovan inspiraation tulos kuvattavasta henkilöhahmosta. Oleellinen osa prosessia ovat mielikuva-, tunnemuisti- ja assosiointiharjoitteet.
Jäsenyys.
Actors Studion jäsenyys on ilmainen ja ikuinen. Jäseneksi pyrkivien näyttelijöiden on läpäistävä kaksi pääsykoetta, joista ensimmäinen esitetään rivijäsenille ja toinen kolmelle merkittävälle näyttelijäjäsenelle, jotka kuuluvat Actors Studion johtokuntaan. Actors Studion presidentit ovat näyttelijät Ellen Burstyn, Harvey Keitel ja Al Pacino.
Uudet koulutusohjelmat.
Actors Studiolla oli vuosina 1994-2005 yhteistyösopimus New Yorkissa toimivan New School Universityn kanssa, joka tarjosi koulutusta maisteritasoiseen tutkintoon saakka näyttelijä-, ohjaaja- ja käsikirjoittajaopiskelijoille. The New School For Drama -opinto-ohjelman vierailevia luennoitsijoita ja kouluttajia olivat Actors Studion jäsenet, maailmankuulut näyttelijät, ohjaajat ja käsikirjoittajat. Kun sopimus New School Universityn kanssa raukesi toukokuussa 2005, kolmivuotinen The Actors Studio Drama School -koulutusohjelma siirtyi New Yorkin Pace Universityyn ja uusin tiloihin.
"Inside the Actors Studio" eli televisiosarja Tähdet kertovat.
Yhdysvaltalaisen Bravo-televisiokanavan tuottama ja James Liptonin juontama ohjelma Tähdet kertovat kutsuu The Actors Studion jäseniä usean tunnin mittaisiin haastattelutuokioihin. Tästä haastattelusta ja yleisönä olevien näyttelijä-, käsikirjoittaja- ja ohjaajaoppilaiden kysymys/vastaus -osioista koostetaan alle tunnin mittainen televisio-ohjelma.
Ohjelman ensimmäinen vieras oli Paul Newman, joka toimi Actors Studion presidenttinä vuosina 1982-1994.
Mikko Erich

Michael (Mikko) Wilhelm Erich (6. joulukuuta 1888 Turku – 28. joulukuuta 1948 Vihti) oli suomalainen juristi ja poliitikko, joka toimi kokoomuksen ja SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922, 1930–1933 ja 1939–1945.
Elämä.
Mikko Erichin vanhemmat olivat rehtori Teodor Valdemar Erich ja Berta Fredrika Mannelin. Hän valmistui ylioppilaaksi 1905 ja suoritti seuraavat tutkinnot: filosofian kandidaatti 1907, filosofian maisteri 1908, filosofian lisensiaatti 1913, filosofian tohtori 1913, ylempi oikeustutkinto 1924, lakitieteen kandidaatti 1924.
Erich toimi Itä-Hämeen kansanopiston johtajana Hartolassa 1908–1912, Porvoon naisopiston opettajana 1912–1918 ja Viipurin työväenopiston johtajana 1918–1924. Vuodesta 1925 alkaen hän toimi asianajajana Helsingissä. Erich oli myös Työväen akatemian opettajana 1924–1941 sekä Helsingin suomalaisen työväenopiston opettajana ja luennoitsijana 1925–1948. Vuonna 1929 hän toimi eduskunnan oikeusasiamiehen varamiehenä.
Erich oli kokoomuksen kansanedustajana 1919–1922 (Viipurin läänin itäinen vaalipiiri) ja sosialidemokraattien kansanedustajana 1930–1933 (Hämeen läänin eteläinen vaalipiiri) sekä 1939–1945 (Turun läänin eteläinen vaalipiiri). Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1931 presidentinvaaleissa.
Erich tuli puhumaan 27. helmikuuta 1932 Ohkolan työväentalolle Mäntsälään aikaansaaden lapuanliikettä kannattaneiden suojeluskuntalaisten reaktion, mistä oli seurauksena Mäntsälän kapina. Erich joutui myös lapuanliikkeen kyydityksen uhriksi 17.–18. huhtikuuta 1932 ollessaan puhujamatkalla Tampereella. Hänet siepattiin hotellista ja kyydittiin Virroille, jossa poliisi vapautti hänet. Kyseessä oli lapuanliikkeen viimeinen merkittävä poliittinen kyyditys.
Erichin entisen puolison Anni de la Chapellen puoliso Knut de la Chapelle kuului Mäntsälän suojeluskunnan esikuntaan ja hän majoitti Mäntsälän kapinan aikaan Saaren kartanossa lapuanliikkeen johtohenkilöitä, muun muassa Vihtori Kosolan. Mäntsälän Jokelanseudun Latoteatteri teki aiheesta vuonna 2005 kesänäytelmän "Sydänten kapina", jonka käsikirjoitti Kirsti Manninen.
Vuosina 1945–1946 käydyssä sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä Mikko Erich toimi Väinö Tannerin puolustusasianajajana.
Perhe.
Mikko Erichin veli oli lakimies, diplomaatti ja pääministerinäkin toiminut Rafael Erich.
CD-rekisterikilpi

CD-rekisterikilpi on diplomaattista koskemattomuutta nauttiville henkilöille (yleensä diplomaateille) myönnettävä auton rekisterikilpi. CD on lyhenne ranskan sanoista "corps diplomatique" (). Suomalaisissa CD-kilvissä pohjaväri on sininen; kirjaimet ja numerot ovat valkoiset. Alun perin maiden numerointi määräytyi sen mukaan, monentenako aakkosjärjestyksessä maan ranskankielinen nimi on Suomessa olevista suurlähetystöistä. Numerointi aloitettiin luvusta 10. (esimerkiksi "”Saksa”" = "”Allemagne”"). Myöhemmin Suomeen avatuille suurlähestystöille tai muille organisaatioille on annettu numero listan loppupäässä olevista vapaista numeroista.
Kilven kaksi ensimmäistä numeroa kertovat, minkä maan diplomaatista on kyse, viimeiset numerot yleensä auton omistajan arvoasemasta. Niinpä esimerkiksi CD-1001 on Saksan suurlähettilään auto. CD-kilvillä varustetuilla autoilla on sekä virallisia että käytännön sanelemia erioikeuksia. Diplomaattiautoille on esimerkiksi Helsingissä varattu omia pysäköintipaikkoja. Virheellisestä pysäköinnistä määrätään diplomaattiautoille sakkoja kuten muillekin autoille, mutta diplomaattien erioikeuksien takia maksamattomia sakkoja ei ole mahdollista periä normaalein tavoin, ja osa sakoista jääkin vuosittain siksi maksamatta.
Muspelheim

Muspelheim (myös Muspel, ja "Múspell"), on skandinaavisessa mytologiassa etelässä sijaitseva ja tulijättiläisten asuttama hehkuvan kuuma maailma. Muspelheimia hallitsee Surtur-jättiläinen tulisen miekkansa kanssa. Aikojen alussa Muspelheimin kuumuus ja kylmästä Niflheimista tullut jää kohtasivat, ja jää suli vedeksi Ginnungagapissa. Tästä syntyivät ensimmäiset elolliset olennot. Muspelheimista lentäneet kipinät loivat planeetat, tähdet ja komeetat. 
Toisen tarun mukaan Muspelheimissä asuva Bergelmir-jättiläinen ja hänen vaimonsa ottivat tulisesta maasta kiinni lentäviä kipinöitä ja kiinnittivät ne taivaan tähdiksi.
Ragnarökissä Surtur johtaa Muspelheimin jättiläiset taisteluun aasajumalia vastaan ja tuhoaa koko maailman tulella.
Niflheim

Niflheim tai Niflheimr ( "Sumun koti") on skandinaavisessa mytologiassa jään, sumun, pimeyden ja kylmyyden valtakunta. Nimi voidaan johtaa muinaisenglannin pimeää tarkoittavasta sanasta "nifle", ja saksan sekä latinan pilveä tarkoittavasta sanasta "neble". Muoto Niflheimr esiintyy vain kahdessa lähteessä, Gylfaginningissa ja Hrafnagaldr Óðins -tekstissä. 
Niflheimissä asuivat jääjättiläiset, ja sen kerrotaan sijainneen pohjoiseen Ginnungagapista, maailman alkulähteestä. Joissain lähteissä Niflheim ja kuoleman valtakunta Helheim kuvataan samaksi maailmaksi. Toisissa lähteissä Helheim on osa Niflheimistä. Mytologian mukaan maailma oli jakautunut yhdeksään maailmaan, joita yhdisti elämänpuu Yggdrasil. Niflheim on Yggdrasilin kolmannen juuren alla, lähellä Hvergelmir-lähdettä. 
Gylfaginningin mukaan Niflheim oli toinen kahdesta alussa olleista valtakunnista, joista toinen oli Muspelheim, tulen valtakunta. Näiden kahden valtakunnan, kuuman ja kylmän, välissä alkoi luominen. Myöhemmin niiden väliin syntyi Helheim, paikka jonne muut kuin soturikuoleman kokeneet joutuivat. 
Gylfaginning.
Snorri Sturlusonin Gylfaginningissa kuningas Gylfi saa Odinilta opetusta kolmen miehen hahmossa. Gylfi oppii Jafnhárrilta, joka on yksi noista kolmesta miehestä, että Nilfheim oli ensimmäinen Muspelheimin jälkeen rakennetuista maailmoista:
Myöhemmin "Þriði"na (Thridi), Odin kertoo Gylfille, Niflheimin jään ja Múspelheimin liekkien kohtaamisen aloittaneen luomisen ja Ymirin syntymän: 
Kertomuksessa maailmanpuu Yggdrasillista, Odin kertoo Jafnhárrina Gylfille Niflheimrin sijaitsevan kolmannen juuren alla, missä Ginnungagap kerran sijaitsi: 
Gylfi sai lisäksi tietää että Lokin luotua Helin, asetti Odin Helin Niflheimiin:
Näin Helistä tuli sairauteen ja vanhuuteen kuolleiden valtakunnan emäntä. Viimeinen maininta Niflheimistä esiintyy kohdassa jossa jättiläinen on saanut valmiiksi Asgardin ja Thor tappaa hänet:
Hrafnagaldr Óðins.
Hrafnagaldrin Óðinssa on opastavia mainintoja Niflheimistä joka sijaitsi kaukana pohjoisessa, missä aurinko (Alfrisin valaisija) jahtaa yötä kun se nousee:
LMP

LMP on lyhenne, joka tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Le Mans

Le Mans on kaupunki Sarthejoen varrella Ranskassa. Se sijaitsee Pays de la Loiren hallintoalueella ja on Sarthen departementin pääkaupunki. Kaupungissa on 142 626 asukasta (vuonna 2010).
Historia.
Paikalla oli antiikin aikana roomalainen kaupunki "Vinidium" Gallia Lugdunensisin provinssissa. 200-luvulla rakennettu amfiteatteri on yhä näkyvissä kaupungissa. 1000-luvulla Le Mans toimi Anjoun ja Normandian hallitsijoiden kamppailukenttänä. 1000-luvulla aloitettiin Le Mansin katedraalin rakennustyöt.
Autourheilu.
Autourheilun harrastajat tuntevat kaupungin Le Mansin 24 tunnin ajosta, joka on 24 tuntia kestävä autokilpailu ja yksi maailman tärkeimmistä urheilutapahtumista. Kilpailussa on tavoitteena vuorokauden yhtämittaisessa ajossa ajaa pisin mahdollinen matka. Kilpailu ajetaan Circuit de la Sarthen radalla lähellä Le Mansin kaupunkia.
Kilpailua on ajettu vuodesta 1923 saakka.
Kilpailusta on myös tehty dokumenttien lisäksi Lee H. Katzinin ohjaama fiktiivinen elokuva "Le Mans" (1971), jonka pääosassa on Steve McQueen. Uudempi elokuva on "Le Mans 66 – täydellä teholla" vuodelta 2019.
Tom Kristensen

Tom Kristensen (s. 7. heinäkuuta 1967 Hobro) on tanskalainen entinen kilpa-autoilija. Hän on yhdeksänkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja vuosilta 1997, 2000-2005, 2008 ja 2013.
Ura.
Kristensen aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 1984. Hän voitti useita eri Karting-luokkien mestaruuksia. 1989 Kristensen siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan ja vuonna 1991 hän onnistui voittamaan sarjan mestaruuden. Vuonna 1993 Kristensen voitti Japanin Formula 3 -sarjan mestaruuden. Vuodet 1994-1995 Kristensen ajoi Japanin Formula 3000 sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Japanin Touring Car -sarjaa. Vuodet 1996-1997 Kristensen kilpaili Formula 3000 -sarjassa sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kuudenneksi. Vuonna 1998 Kristensen toimi Formula 1 -talli Tyrrellin testikuljettajana. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Supertouring -sarjassa. 
Vuonna 2000 Kristensen kilpaili British Touring Car Championship -sarjassa. Hän voitti siellä kolme kilpailua sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuodet 2001-2002 Kristensen kilpaili American Le Mans Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2001 yhdessä Rinaldo Capellon kanssa.
Vuodet 2004-2011 Kristensen on kilpaillut DTM-sarjassa Audilla. Parhaaksi sijoitukseksi jäi sarjan kolmas sija vuosilta 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Kristensen joutui vakavan näköiseen onnettomuuteen DTM-kilpailussa Hockenheimissa. Hän pyörähti, minkä jälkeen toinen kuljettaja osui hänen autoonsa. Hän oli kolme kilpailua sivussa ja palasi myöhemmin takaisin ajohommiin.
Vuodet 2012-2014 Kristensen kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa. Vuonna 2013 Kristensen voitti Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa koko sarjan mestaruuden.
Le Mansin 24 tunnin ajo.
Kristensen on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon peräti yhdeksän kertaa. Voitoista kuusi on tullut peräkkäisinä vuosina 2000–2005. Ensimmäinen voitto tuli vuonna 1997 TWR-Porschella, 2000-2002 Audi R8:lla yhdessä Frank Bielan ja Emanuele Pirron kanssa, 2003 Bentleyllä Rinaldo Capellon ja Guy Smithin kanssa, ja kaksi seuraavaa jälleen Audilla 2004 Capellon ja Seiji Aran kanssa ja 2005 JJ Lehdon ja Marco Wernerin kanssa. Vuonna 2008 voitto tuli Audilla Capellon ja Allan McNishin kanssa. Viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 2013 Kristensen voitti jälleen Le Mansin kilpailun Audilla yhdessä Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa. Menestyksensä ansiosta hän on saannut itselleen lempinimen "Mr Le Mans". 
Le Mans voittojen lisäksi Kristensen on voittanut myös Sebringin 12 tunnin ajon kuuteen otteeseen. Hän on osallistunut urallaan myös Span 24 tunnin ajoon.
Vuonna 2002 Kristensen valittiin Tanskan vuoden urheilijaksi. Vuonna 2014 Kristensen ilmoitti lopettavansa kilpauransa vuoden päätteeksi.
Ilamatepec

Ilamatepec, myös Santa Ana, on korkein (2381 metriä) tulivuori El Salvadorissa. Ilamatepec purkautui rajusti 1. lokakuuta 2005, sylkien tuhkaa ja kiviä 1,5 kilometrin päähän. Ilamatepec sijaitsee 70 km länteen San Salvadorista. Tätä ennen Ilamatepec purkautui varmasti vuonna 1904 ja vahvistamattomien tietojen mukaan myös 1920.
Vahingot.
Vuoden 2005 purkauksen seurauksena kaksi henkilöä kuoli, purkauksen jälkeiset rankkasateet aiheuttivat mutavyöryjä, jotka surmasivat 31 henkilöä.
Andamaanit

Andamaanit on Bengalinlahdella sijaitseva Intialle kuuluva saaristo, joka on osa suurempaa Andamaanien ja Nikobaarien saariryhmää. Andamaanien asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 343 125. Saarten suurin kaupunki on Port Blair.
Andamaanit koostuu 550 saaresta, joista 26 on asutettuja. Saarilla on maapinta-alaa yhteensä 6 408 neliökilometriä. Saariketjun pituus on 352 kilometriä. 
Saarten alkuperäisasukkaat, joita ei ole paljon jäljellä, puhuvat andamaanilaisia kieliä. Ne jaetaan Isojen Andamaanien (Great Andamanese) ja Pienten Andamaanien kieliin.