Kosketus

Kosketus on ihmisten tai eläinten välinen fyysinen kontakti, joka aiheuttaa yleensä tuntoaistimuksen mutta ei kipua. Koskettelu on tärkeää esimerkiksi pienen lapsen ja äidin välisessä suhteessa sekä aikuisten romanttisissa suhteissa. Koskettelun yleisyys ja hyväksyttävyys vaihtelee paljon kulttuureittain.
Erilaisia tapoja koskettaa ovat esimerkiksi kädestä kiinnipitäminen, kättely, halaaminen, paijaaminen, suuteleminen ja eläimillä sukiminen.
Käyttöyhteyksiä.
Lapsen ja äidin suhteessa.
Ihminen alkaa saada kosketussignaaleja jo kohdussa äitinsä sydämenlyöntien kautta. Syntymän jälkeen vauvan ja äidin välinen kosketus on hyvin tärkeä osa heidän suhdettaan, ja ihminen saakin lapsuudessaan paljon enemmän kosketusta kuin myöhemmin. Kosketus voimistaa lapsen ja äidin suhdetta, se antaa vauvalle turvallisuuden tunnetta, ja se vaikuttaa niin myönteisten kuin kielteistenkin tunteiden syntyyn. Äiti voi esimerkiksi tehdä lapsen iloiseksi taputteluleikeillä tai varoittaa lastaan koskemasta johonkin puristamalla lasta yhtäkkisesti.
Vauvan koskettelu on tärkeää vauvan kehityksen kannalta, sillä se rauhoittaa lasta ja mahdollisesti sitä kautta auttaa aivojen kehitystä. Liian vähän kosketusta saaneiden lasten on todettu kärsivän muista useammin ongelmista käyttäytymisessä, tunne-elämässä ja sosiaalisissa suhteissa. Tätä ongelmaa on esiintynyt joskus etenkin orpokodeissa, joissa lapsia ei ole kosketeltu.
Joissain maissa järjestetään vauvanhierontakursseja, joilla äitejä opetetaan silittelemään ja pitelemään vauvojaan.
Romanttisessa suhteessa.
Romanttisessa suhteessa kosketus on hyvin tärkeä läheisyyden ylläpitäjänä ja viestijänä. Suhteessa kosketus etenee asteittain käsien pitelystä halaukseen, suuteluun ja lopulta seksuaaliseen kontaktiin. Pariskunta koskettelee toisiaan eniten avioliiton alkuvaiheissa, jonka jälkeen koskettelu alkaa vähentyä. Pitkään naimisissa olleen parin osapuolet koskettelevat toisiaan tyypillisesti yhtä usein.
Tervehtimisessä.
Kädenpuristus on yleinen tapa tervehtiä toista. Puristustavalla voi viestiä tiettyjä tunnetiloja, kuten hallitsevuutta/alistuvuutta, varmuutta/epävarmuutta, innostusta/innottomuutta tai ulos-/sisäänpäinsuuntautuneisuutta.
Terapiana.
Hierontaterapialla on havaittu myönteisiä vaikutuksia syöpäpotilaiden olon parantamisessa. Terveille ihmisille on ainakin Irlannissa järjestetty "halailujuhlia", joiden tarkoituksena on parantaa elämänlaatua.
Kulttuurinen vaihtelu.
Koskettelu on yleisempää lämpimän ilmaston maissa kuin kylmän ilmaston maissa. Tämän on arveltu johtuvan ehkä siitä, että lämpimässä ihmiset paljastavat enemmän ihoa kosketeltavaksi kuin kylmässä. Toinen teoria on auringonvalon vaikutus mielialaan.
Uskonnollisten ihmisten on todettu koskettelevan toisiaan vähemmän kuin ateistien ja agnostikkojen.
Kosketuksen aistiminen.
Ihmisellä on eriytyneitä kosketushermosyitä eli CT-hermosyitä. Ne ovat vastuussa kosketuksen havaitsemisesta, ja ne myös välittävät hellien ja hitaiden silitysten ja kosketusten tunnemerkityksiä. Nämä hermosyyt reagoivat parhaiten kädenlämpöiseen kosketukseen, joten ne ovat erityisen herkkiä ihmiskosketukselle. Autistisilla lapsilla CT-hermosyyt reagoivat eri tavalla kuin muilla lapsilla, mikä saa heidät kokemaan toisten ihmisten kosketuksen epämukavana.
Vaikutus.
Miellyttävä koskettaminen laukaisee muutoksen ihmisen aivojen endorfiinijärjestelmässä. Tutkimuksen mukaan ihmisen opioidijärjestelmä reagoi kosketukseen sitä voimakkaammin, mitä enemmän hänellä on läheisiä ihmissuhteita.
Kosketusta käytetään usein lohduttamiseen. Lempeä kosketus lisää oksitosiinihormonin eritystä, mikä saa aikaan luottamuksen ja kiintymyksen tunnetta. Tämän vuoksi ihmiset usein hyväilevät itseään eri tavoin rauhoittaakseen itseään. Itsensä hieronnan on todettu hidastavan pulssia ja alentavan stressihormoni kortisolin määrää.
Toista koskettamalla ihminen voi saada tietoa kosketuksen kohteen mielentilasta. Kosketukseen reagoimisen tapa voi paljastaa esimerkiksi onko ihminen rentoutunut vai kireä, avoin vai varautunut.
Joissakin tutkimuksissa on havaittu, että pienetkin kosketukset ovat tuottaneet tarjoilijattarille suurempia juomarahoja sekä saaneet ihmisiä ostamaan enemmän tai auttamaan avunpyytäjiä. Eräässä tutkimuksessa havaittiin, että urheilussa joukkuetovereiden välisten kosketusten määrä alkukaudella korreloi joukkueen menestyksen kanssa myöhemmin kauden aikana.
Paljon toisia kosketteleva ihminen mielletään ystävällisenä ja läheisenä persoonana. Tämän vuoksi paljon koskettelevat lääkärit, opettajat ja managerit saavat parempia arvioita kuin vähän koskettelevat.
Paljon koskettelevat ihmiset saattavat saada kielteisiä reaktioita kosketustensa kohteilta, ja joskus koskettelu koetaan ahdisteluksi. Hyväksyttävimmät paikat koskettaa toista ovat hartiat, käsivarret, kädet ja selkä. Kosketuksen hyväksyttävyyteen vaikuttaa myös kosketuksen laatu, kesto, voima ja olosuhteet kuten samanaikainen katsekontakti tai tapahtumapaikka. Nopea kosketus koetaan harvemmin ahdisteluksi kuin silitys. Koskettelun hyväksyttävyys riippuu myös yksilöstä, kulttuurista ja sukupuolesta.
Eläinten välinen sukiminen.
Jotkin yhteiskuntia muodostavat eläimet, kuten simpanssit ja muut kädelliset, sukivat toisiaan. Sukiminen lisää oksitosiinin tuotantoa, ja koskettelemalla toisiaan eläimet pitävät yllä sosiaalisia suhteitaan niin sukulaisiinsa kuin muihinkin lauman jäseniin.