Pro Fide

Pro Fide () on kauniaislainen kristillinen rockyhtye. Pro Fide on perustettu Turussa vuonna 1966 ja sitä pidetään suomalaisen gospelrockin pioneeriyhtyeenä.
Pro Fidea pidetään suomalaisen gospelin piirissä evankeliointiin suuntautuneena yhtyeenä. Yhtyeen laululuilla pyritään vaikuttamaan erityisesti niihin, joille kristinusko on jäänyt vieraaksi. Tekstit ovat yleensä suoria ja yksinkertaisia. Vastaavaa tyyliä Pro Fiden rinnalla edustaa myös The Road. Nykyisin yhtye kertoo haluavansa välittää kokemaansa armoa.
Pro Fiden kokoonpano on muuttunut vuosien varrella useasti, ja siinä on vaikuttanut lähes 40 jäsentä. Yhtyeen musiikkilajit ovat sisältäneet niin rautalanka-musiikkia, progressiivista ja perinteistä rock-musiikkia sekä pop-musiikkia. Uudet muusikot ovat muokanneet yhtyettä hieman erilaiseksi niin keikoilla kuin äänitteillä.
Yhtyeen tunnetuimpia muusikoita ovat Mikko Kuustonen, Juha Kela ja Jouko Kantola. Yhtyeen pitkäaikaisimpia jäseniä ovat olleet laulaja Heikki Kärhä (24 vuotta), rumpali, Jukka Niemelä (23 vuotta) ja basisti Petri Repo (22 vuotta). Alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat veljekset Matti ja Tuomo Vanhanen, heidän serkkunsa Seppo Vanhanen sekä Hannu Nyman ja Jouni Ilmolahti.
Historia.
Yhtyeen perustaminen.
Pro Fide aloitti toimintansa akustisena kitararyhmänä Turun Katulähetyksen piirissä. Veljekset Matti ja Tuomo Vanhanen sekä Hannu Nyman perustivat Heikki Haatajan esimerkin mukaisesti nuoria tavoittavan hengellisen yhtyeen. Yhtyeeseen liittyivät mukaan myös Seppo Vanhanen ja Jouni Ilmolahti. Aluksi yhtye esitti vanhoja vapaiden suuntien hengellisiä lauluja ja tyyli oli mahdollisimman vähän itsekorosteista.
Pro Fiden musiikki oli synteesi vanhoista herätyskristillisistä lauluista ja modernista popmusiikista. Yhtyeen päähuomio ei kuitenkaan kohdistunut niinkään musiikkiin vaan sanoman julistamiseen.
Kristillinen rockin kausi.
Yhtyeen musiikki kääntyi kohti sähköistä rockia vuonna 1967. Pro Fiden kokoonpanoon lisättiin sähkökitara ja rummut. Suomen Raamattuopiston sihteeri Heikki Haataja otti yhtyeen asiat hoitaakseen ja samalla yhtye alkoi kiertää ympäri maata. Pro Fiden ja Raamattuopiston yhteistyö virallistettiin vuonna 1970, kun opisto alkoi maksaa yhtyeen kustannuksia. Samoihin aikoihin yhtye alkoi kirjoittaa myös omia kappaleitaan.
Uusi tyylilaji herätti osin kysymyksiä soittajien tarkoitusperistä, mutta yhtyeen toiminta hyväksyttiin ja yhtyeen konserteissa kääntyi uskoon joukoittain nuoria. Yhtye pyrki kuitenkin rajoittamaan rock-maailmalle tyypillistä tähtikulttia. Keikkojen jälkeen Pro Fide jakoi nimikirjoitusten mukana raamatunkohtia ja keskusteli esitysten jälkeen uskonasioista.
Vuonna 1973 julkaistu levy "Hän muutti kaiken" oli enteellinen myös yhtyeen historiaa ajatellen. Vastikään raamattuopistolaistuneen yhtyeen kokoonpano vaihteli runsaasti ja yhtyeen tiiviys kärsi. Armeijaan menon takia yhtyeen laulaja Jouni Ilmolahti lopetti yhtyeessä.
Progressiivisen rockin kausi.
1970-luvun puolivälissä yhtyeen voimahahmona tunnettu Juha Kela liittyi mukaan yhtyeeseen. Uskoon tullut Kela oli tutustunut Pro Fideen Kotkassa kesällä 1973 ja esitti kiinnostuksensa yhtyeeseen liittymiseen. Kela tuli mukaan koeajan jälkeen ja hänen progressiivinen, kosketinsoitinvetoinen rock-saundinsa hallitsi Pro Fiden musiikkia tästä eteenpäin. Vuonna 1976 ilmestyi uuden kokoonpano ensimmäinen levy. 1970-luvulla yhtye oli erittäin suosittu ja esiintymisiä saattoi olla enimmillään jopa kuusi päivässä.
Kelan aikana yhtyeen musiikin teologiassa olivat tiukasti vastakkain synti ja armo. Yhtyeen albumi "Joh. 3:16" (1976) sai arvostusta myös rocklehdistön piirissä. Kotimaa-lehden arvostelun mukaan synnin kuvaus vietiin niin pitkälle, että esimerkiksi "Lauluja kahdesta maailmasta"-LP:n A-puoli maailman pahuudesta ja valheesta ei juuri avannut kristillistä uskoa, vaan näyttäytyi enemmän elämänfilosofisena musiikkina kristillisellä vireellä. Levyn dualistinen maailmankuva ei kuitenkaan tarkoittanut, että yhtyeen alkuperäisestä ideasta olisi annettu periksi.
Kela arvosteli vuosien varrella voimakkaasti muita gospel-musiikin esittäjiä, joiden musiikki ei ollut hänen mittapuullaan hengellisen sanoman vaatimusten mukaista. Kelan vastapainona pidetään perustamisesta lähtien mukana ollutta Heikki Haatajaa, yhtyeen isähahmoa, jolla oli lempeä työnäky. Pro Fide tunnettiin omaa tietään kulkevana yhtyeenä, jolla oli erityinen kyyninen sisäpiirihuumori. Yhtyeen maine kasvoi ja siihen yritettiin päästä mukaan koesoittojen kautta.
Progressiivisen musiikin pehmeneminen.
1970-luvun lopulla syntyi konflikti, kun yhtyeen laulut ja puheet eivät enää vedonneet yleisöön entiseen tapaan. Kelan ja Haatajan väittelyyn turhautunut kitaristi Markku Mattila erosi yhtyeestä. Seuraavana vuonna, loppuvuodesta 1979, yhtyeeseen liittyi laulajaksi 18-vuotias Mikko Kuustonen. Kuustonen toi yhtyeeseen progressiivisuuden rinnalle maanläheisyyttä sekä vähäeleistä ja tehokasta laulunkirjoittamista.
Kuustonen piti laulun ja soittamisen ohella konserteissa myös todistuspuheenvuoroja. Konsertin jälkeen ihmisille tarjottiin mahdollisuutta sielunhoidolliseen keskusteluun. Ihmisten kohtaamisesta muodostui myöhemmin Kuustosen tavaramerkki ja hän teki kehitysyhteistyötä eri järjestöjen kanssa 1980-luvun puolivälistä lähtien. Vuonna 1985 yhtyeen keulakuva Juha Kela kuoli autokolarissa matkalla Ryttylään.
Yhtyeen kolmas kausi.
Juha Kelan kuoleman jälkeen yhtye oli käymistilassa ja yhtyeen tulevaisuus oli kyseenalainen. Mikko Kuustonen jatkoi Kelan työtä yhtyeen johtohahmona. Yhtyeeseen tulivat mukaan Eero Ainesmaa sekä Jouko Kantola. Basistiksi mukaan tuli Olavi Haapamäki. Uuden yhtyeen ensimmäinen esiintyminen Jämsässä näytti muutoksen yhtyeen musiikissa: monimutkainen pianoproge vaihtui perusrockin kolmisoituun. Tyyli muuttui myös muodikkaaksi ja yhtyeen musiikki sai aikaisemmasta poikkeavan täysin uuden linjan.
Vuonna 1986 yhtye tuotti Olli Haaviston ja Dan Tigerstedtin johdolla levyn "Viimeiseen kaupunkiin", jota on yleisesti pidetty yhtyeen historian parhaimpana levytyksenä. Albumin kappaleista vastasivat Kuustonen ja Ainesmaa. Kuustonen jätti Pro Fiden jäähyväiskonsertissa Taivallahden kirkossa syksyllä 1987. Yhtyeen jättämisen taustalla oli Kelan kuoleman lisäksi myös väsyminen "gospel-kulttuurin sisäänpäin lämpiävyyteen ja oikeassa olemiseen". Kuustonen ja Pro Fide tekivät vielä vuonna 1987 englanninkielisen EP:n.
Yhtyeen neljäs kausi.
Vuonna 1993 yhtye julkaisi "Se toinen" -levyn. Levy aloitti yhtyeessä uuden aikakauden, jonka aikana yhtyeen kokoonpano pysyi siihen asti pitkäaikaisimpana. Vuonna 2001 yhtye julkaisi "Tarina"-levyn.
50-vuotisen olemassaolonsa kunniaksi yhtye julkaisi "Sattumaa?"-nimisen levyn ja teki kiertueen, joka huipentui joulukuussa 2016 Helsingin Savoy-teatterissa järjestettyyn konserttiin. Siellä lavalle nousi yhtyeessä eri vuosikymmeninä vaikuttaneita muusikoita yhdessä nykyisen kokoonpanon kanssa. Lisäksi yhtyeen alkuperäisjäsenistä koostunut kokoonpano vanha Pro Fide konsertoi vuosien 2016 ja 2017 aikana.
Tunnus.
Pro Fiden tunnuksena tunnetaan erityisesti sanat "Jeesus on Herra". Sanat ovat olleet näkyvissä yhtyeen bassorummun kalvossa jo varhain. Vuonna 1970 Pirjo Varis suunnitteli julisteen Pro Fidelle, jonka myötä tunnus levisi yhtyeen mukana. Logon suunnittelija on kertonut, että logon suunnittelun taustalla on ollut erityisesti raamatunkohta Habakukin kirjan 2. luvun jakeet 1 ja 2. Jeesus on Herra-logo on esiintynyt julisteen lisäksi tarroissa ja paidoissa. Logo on ollut myös vuoden 2024 Hengellisten syventymispäivien tunnus.
Vaikutus.
Pro Fide on vuosikymmenten aikana jättänyt jälkensä myös suomipopin ja suomirockin myöhempään kehitykseen.Yhtyeessä vaikuttanut Mikko Kuustonen lähti omalle bändi- ja soolouralle 1980-luvun lopulla. Yhtyeen voimahahmona tunnettu Juha Kela (1950–1985) on laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan isä. Juha Kelan kuolema ja siihen liittyvät elämänvaiheet esiintyvät Anssi Kelan "Nummela"-kappaleessa.
Yhtye tunnettiin erityisesti Juha Kelan aikana vaativasta musiikillisesta linjasta, joka peräänkuulutti avoimuutta musiikkityylien kirjoon gopspelissa, mutta ei hyväksynyt sisällön köyhyyttä. Kela suuntasi kritiikin erityisesti omien sanojensa mukaan "tuu mukaan tää on kivaa"-gospeliin. Kritiikin vastapuolena keskustelua Kelan ja yhtyeen kanssa kävivät muun muassa Pekka Ruuska ja Jaakko Löytty. Yhtye itse kohtasi puolestaan arvostelua erityisesti rockvastaiselta Leo Melleriltä.
Jotkut Mikko Kuustosen Pro Fiden aikana kirjoittamat, jumalasuhdetta pohdiskelevat kappaleet päätyivät hänen myöhemmille soololevyille kuten "Jään sisälle" ja Kauniit unet Mustalle jakokivelle" (1991) sekä "Kapteeni Abracadabralle" (1992).
Vuonna 1974 Pro Fide oli mukana "jytäävää Turkua" esittelevässä tv-ohjelmassa. Yhtyeen kappale "Kiitos Herra elämästä" kuultiin ohjelmassa iskelmällisenä versiona.
Diskografia.
Lisäksi Pro Fide soittaa Mikko Kuustosen vuonna 1979 ilmestyneellä soololevyllä "Jää kuuntelemaan".