tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Praksias

Praksias (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuosina 448–440 eaa.
Praksias oli Kalamiin oppilas ja edusti tämän arkaaisempaa koulukuntaa, vaikka olikin Feidiaan aikalainen. Praksias aloitti Delfoin Apollonin temppelin päätykolmiokoristeluiden veistämisen, mutta kuoli kesken työn. Sen saattoi loppuun Eukadmoksen oppilas Androsthenes. Työ ajoittui samaan aikaan kun Ateenassa rakennettiin Parthenonia ja Olympiassa Zeuksen temppeliä.
Pausanias kuvaa, että Praksiaan tekemissä päätykolmioveistoksissa esiintyivät ainakin Artemis, Leto, Apollon ja muusat sekä Dionysos ja thyiadit. Oletettavasti Apollonin syntymää kuvanneet veistokset olivat itäpään eli pääsisäänkäynnin puolen päätykolmiossa ja muut eli Dionysos-ryhmä länsipään päätykolmiossa.
Timotheos (kuvanveistäjä)

Timotheos (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta tai Epidauroksesta ja toimi noin vuosina 380–350 eaa.
Timotheos kuului myöhempään ateenalaiseen kuvanveistokoulukuntaan ja oli Skopaan, Bryaksiksen ja Leokhareen aikalainen ja kilpailija.
Teokset.
Timotheos teki ilmeisesti pääasiassa marmoriveistoksia, mutta työsti myös pronssia. Hän teki muun muassa Epidauroksen Asklepioksen temppelin veistoskoristelut sekä osan Halikarnassoksen mausoleumin koristeluista (352 eaa.). Mausoleumiin Timotheos teki joidenkin lähteiden mukaan sen friisin eteläosan, siinä missä muiden sivujen veistäjät olivat Skopas, Bryaksis ja Leokhares. Toisaalta antiikin aikana jotkut myös katsoivat, ettei Timotheos olisi osallistunut koko hankkeeseen, vaan neljännen sivun olisikin tehnyt hänen sijastaan Praksiteles.
Muihin hänen merkkiteoksiinsa kuuluvat muun muassa "Athene" sekä "Leda ja joutsen". Timotheoksen veistämä "Artemis" oli roomalaisella kaudella sijoitettuna Apollon temppeliin Palatinuksella Skopaan veistämän Apollonin patsaan ja Praksiteleen veistämän Leton patsaan viereen. Sen pää oli kuitenkin Aulanios Euandroksen (Aulanius Evander) tekemä ennallistus.
Pausanias mainitsee, että Troizenissa oli Timotheoksen tekemä patsas, jota troizenilaiset pitivät Hippolytoksen patsaana, mutta Pausanias itse tulkitsi sen Asklepiokseksi.
Mihail Mihailov (koripalloilija)

Mihail Aleksandrovitš Mihailov (, s. 17. toukokuuta 1971 Zlatoust, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija, jolla on myös Espanjan kansalaisuus.
Pelaajaura.
Sentterinä pelannut Mihailov edusti pelaajaurallaan muun muassa venäläisiä, espanjalaisia ja italialaisia pääsarjajoukkueita. Hän voitti Real Madridissa Espanjan mestaruuden vuonna 2000 ja PBC Ural Greatissä Venäjän mestaruuden vuosina 2001 ja 2002.
Mihailov edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti MM-hopeaa Kanadassa 1994 ja Kreikassa 1998, EM-hopeaa Saksassa 1993 ja EM-pronssia Espanjassa 1997. Hän pelasi myös Kreikan EM-kilpailuissa 1995.
Janna Jihad

Janna Tamimi (), tunnetaan yleisemmin nimellä Janna Jihad () tai Janna Jihad Ayyad (s. 6. huhtikuuta 2006) on palestiinalainen nuorisoaktivisti ja toimittaja. 
Elämäkerta.
Tamimi on kotoisin Nabi Salihin kylästä Palestiinan Länsirannalta. Tamimi on aktivisti Bassem al-Tamimin veljentytär ja aktivisti Ahed Tamimin serkku. Hän alkoi raportoida Israelin ja Palestiinan konfliktista ollessaan seitsemänvuotias, jolloin kaksi hänen perheenjäsentään tapettiin. Hän halusi dokumentoida konfliktia, jonka monet toimittajat olivat unohtaneet. 
Jannaa on kutsuttu Palestiinan nuorimmaksi toimittajaksi ja yhdeksi maailman nuorimmista toimittajista. Hän tukee palestiinalaista vastarintaa ja uskoo elävänsä kolmatta intifadaa. Hän aloitti raportoinnin esitellääkseen palestiinalaisten nuorten elämää keskellä väkivaltaa. Aluksi hän käytti äitinsä puhelinta videoidakseen kotinsa lähellä olevia mielenosoituksia ja latasi ne Facebookiin, Instagramiin, Snapchatiin ja YouTubeen. Myöhemmin hän alkoi raportoida myös laajemmin tapahtumista ja mielenosoituksista Jerusalemissa ja Jordaniassa. 
Janna raportoi arabiaksi ja englanniksi. Hänellä on yli 310 000 seuraajaa Facebookissa. Vuonna 2017 Tamimi matkusti Etelä-Afrikkaan levittämään tietoisuutta Palestiinan alueiden väkivallasta osana "Pals4Peace"-kiertomatkaa. Hän esiintyi "Radiance of Resistance" -dokumentissa ollessaan yhdeksänvuotias. Jotkut ovat arvostelleet häntä propagandistisuudesta.
Amnestyn kampanja.
Vuonna 2021 Janna Jihad oli yksi ihmisoikeusjärjestö Amnestyn Kirjeitä vapaudelle -kampanjan 10 henkilöstä. Kampanjassa kiinnitettiin huomiota silloin 15-vuotiaaseen Janna Jihadiin kohdistuvaan häirintään ja pelotteluun, ja vaadittiin Israelia lopettamaan palestiinalaislasten syrjintä miehittämillään alueilla.
Nabi Salih

Nabi Salih () on pieni palestiinalainen kylä Länsirannalla, 20 kilometriä luoteeseen Ramallahista. Sen väkiluku vuonna 2016 oli 600 asukasta. 
Kylä tuli tunnetuksi vuosien 2010 ja 2016 välillä käydyistä mielenosoituksista, joissa protestoitiin Israelin miehitystä vastaan. Tuona aikana 350 kyläläisen arvioitiin loukkaantuneen yhteenotoissa israelilaisten sotilaiden kanssa.
Jouko Suurhasko

Jouko Suurhasko (, 4. maaliskuuta 1929 Leningrad – 15. maaliskuuta 2002 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen kansatieteilijä.
Jouko Suurhasko syntyi Suomen sisällissodan jälkeen Pietariin paenneen Julius Suurhaskon ja kivennapalaisen Aino Lattusen perheeseen. Pojan synnyttyä perhe muutti Kontupohjaan, jossa isä työskenteli mekaanikkona. Lapsena koetun sairauden seurauksena Joukolla oli kiero selkäranka. Isä katosi Stalinin vainoissa vuonna 1938. Äiti ja lapset olivat evakossa Kirovin alueella ja päätyivät sodan jälkeen Dnon asemalle, jossa Jouko suoritti keskikoulun. Vuonna 1949 he muuttivat Petroskoihin.
Suurhasko valmistui vuonna 1955 Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaisesta osastosta ja työskenteli sen jälkeen muun muassa Karjalan kotiseutumuseossa. Vuonna 1964 hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian kansatieteen instituutin jatko-opiskelija ja vuodesta 1966 hän työskenteli tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Suurhaskon tutkimusten pääkohteena olivat karjalaisten tapakulttuuri ja uskomukset. Hänen kandidaatinväitöskirjansa "Karelskaja svadebnaja obrjadnost" (”Karjalaisten häätavat”) julkaistiin vuonna 1977. Toinen monografia "Semeinyje obrjady i verovanija karel" (”Karjalaisten perhetavat ja uskomukset”) ilmestyi vuonna 1985. Tieteellisen työnsä ohella Suurhasko toimi kääntäjänä. Hänelle myönnettiin Karjalan ASNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimi vuonna 1990.
Jorge Rojas

Jorge Alberto Rojas Méndez (s. 1. lokakuuta 1977 Mérida) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Argentiinan, Ecuadorin, Kolumbian ja Yhdysvaltojen sarjoissa. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 91 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Rojas pelasi ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 1999 Tanskaa vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1999, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa. Hän teki maalin elokuussa 2004 Espanjaa, helmikuussa 2008 Haitia ja elokuussa 2008 Syyriaa vastaan.
Felix (rap-artisti)

 
Felix (oik. Felix Lee, s. 15. syyskuuta 2000 Sydney) on australialainen K-pop-artisti ja tanssija. Hän tunnetaan Stray Kids-yhtyeen jäsenenä.
Ura.
Lapsuus ja uran alku.
Felix Lee syntyi 15. syyskuuta 2000 Sydneyssä, Australiassa. Leen perheeseen kuuluu hänen lisäkseen vanhemmat, isosisko ja pikkusisko. Vuonna 2016 Lee oli Australiassa ulkona ystäviensä kanssa, kun hänet kutsuttiin koe-esiintymään JYP Entertainmentille. Leen piti alun perin aloittaa samaan aikaan JYP Entertainmetin harjoittelijana kuin Hwang Hyunjinin, mutta hän lykkäsi sitä, että pystyi valmistumaan ajallaan koulusta. Vuonna 2017, Leestä tuli JYP Entertainmentin virallinen harjoittelija, jolloin hän alkoi opiskella korean kieltä. Lee osallistui Mnetin tosi-tv-sarjaan "Stray Kids" vuonna 2017. Lee putosi sarjasta, mutta hänelle annettiin uusi mahdollisuus.
Debyytti.
Lee debytoi yhdessä Stray Kids-yhtyeen kanssa 25. maaliskuuta 2018 "I Am Not" EP:llä.
Lee toimi "Pops in Seoul"-musiikkiohjelman juontajana 2019.
Miguel Mea Vitali

Miguel Ángel Mea Vitali (s. 19. helmikuuta 1981 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjan, Italian, Argentiinan, Kreikan ja Sveitsin sarjoissa. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 85 maaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Mea Vitali pelasi ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 1999 Ecuadoria vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1999, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa. Hän teki ainoan maajoukkuemaalinsa kesäkuussa 2000 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan.
Oswaldo Vizcarrondo

Oswaldo Augusto Vizcarrondo Araujo (s. 31. toukokuuta 1984 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Paraguayssa, Meksikossa ja vuodesta 2013 lähtien Ranskassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 81 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Vizcarrondo siirtyi kesällä 2013 ranskalaisseura Nantesiin. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden aikana 122 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Troyesiin, jossa hän pelasi 20 pääsarjaottelua. Kaudeksi 2018–2019 Troyes putosi toiselle sarjatasolle, jossa Vizcarrondo pelasi kauden alussa vain kolme liigaottelua.
Vizcarrondo pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2004. Hän kuului Venezuelan joukkueen vakiokokoonpanoon vuosien 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa.
Matinkylän jäähalli

Ilmatar Areena on Espoon Matinkylässä sijaitseva jääurheilukeskus. Se on suunniteltu etenkin nuorille. Areena rakennettiin 2019–2021. Hallissa on kolme kaukaloa, joista yksi on NHL-mittainen.
Ilmatar Areenassa on useita oheistiloja, joiden ansiosta se soveltuu harjoitteluympäristöksi nuorten jääkiekko- ja taitoluisteluharrastuksiin. Lisäksi hallia käyttävät koulut ja työpaikat. Myös vapaalle yleisöluistelulle on omat aikansa.
Areenan toisessa kerroksessa on aula-, katsomo- ja ravintotilat sekä liikuntasali ja kuntosali. Toisessa kerroksessa on niin ikään toimisto- ja kokoustilat ja niihin liittyvät saunatilat.
Areenan kolmannessa kerroksessa on taitoluistelijoiden piensali ja kaksi integroitua ilmastointikonehuonetta.
Areenan julkisivun lähtökohtana on lumi ja jää. Halliosien valkobetonipintainen julkisivu on osittain hienopesty. Ne esittävät lumivuoren seinämiä ja keskiosan vaaleansiniset polykarbonaattipaneelit symboloivat jääseinämää.
Areenan bruttopinta-ala on noin 14 000 neliömetriä ja kerrosala noin 12 700 neliömetriä.
Ilmatar Areenan energianlähteenä on tuulisähkö ja aurinkosähköä tuottava järjestelmä. Kiinteistö on liitetty virtuaalivoimalaitokseen, minkä johdosta se voi myydä tuottamaansa energiaa.
Gabriel Urdaneta

Gabriel José Urdaneta Rangel (s. 7. tammikuuta 1976 Mérida) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi yhden vuoden Saksassa ja usean vuoden ajan Sveitsissä. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 77 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Urdaneta pelasi vuonna 2002 Saksan 2. Bundesliigassa 13 ottelua Mannheimin joukkueessa. Sveitsin Superliigassa hän pelasi kaikkiaan 50 ottelua ja teki niissä kolme maalia Luzernin ja Young Boysin joukkueissa kausina 2001–2002 ja 2004–2006.
Urdaneta pelasi ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 1996 MM-karsintaottelussa Chileä vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1997, 1999 ja 2001 Copa Américassa. Vuoden 1999 turnauksessa hän teki maalin Meksikoa vastaan ja se olikin Venezuelan ainoa maali sen kolmessa ottelussa.
Zhong Nanshan

Zhong Nanshan (; s. 20. lokakuuta 1936 Nanjing) on kiinalainen epidemiologi ja keuhkotautilääkäri.
Zhongin isä Zhong Shifan oli pediatri ja äiti sairaanhoitaja Liao Yueqin. Zhong valmistui lääketieteellisten opintojensa jälkeen Pekingin yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli sitten yliopistossa vuoteen 1966. Vuosina 1979–1981 hän opiskeli sekä tutki Edinburghin ja Lontoon yliopistoissa. Vuonna 1979 hän sai nimityksen Guangzhoun hengityselinsairauksien instituutin johtoon.
Zhong on istunut Kiinan kansan neuvoa-antavassa poliittisessa konferenssissa. Hän on saanut monia tunnustuksia ja kunnianosoituksia, kuten Birminghamin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2011. Hän on toiminut puheenjohtajana Kiinan lääketieteellisessä yhdistyksessä vuosina 2005–2010. Hänet valittiin Kiinan tekniseen akatemiaan vuonna 1996, ja hänet nimettiin vuonna 2009 yhdeksi Kiinan sadasta vaikutusvaltaisimmasta kansalaisesta kansantasavallan perustamisen jälkeen.
Toiminta epidemioiden aikana.
Zhong saavutti kuuluisuutta työllään sars:n leviämisen aikana. Hän myönsi julkisesti, että sars ei ollut hallinnassa toisin kuin valtiollisessa mediassa annettiin ymmärtää. Vaikka vallanpitäjät aluksi väheksyivät epidemiaa, Zhongiin on jälkikäteen viitattu kiinalaisessa mediassa "SARS:n sankarina".
Vuoden 2019– koronaviruspandemiassa Zhong nimitettiin Kiinan hallituksen johtavaksi lääketieteelliseksi neuvonantajaksi ja Kansallisen terveyskomission uuteen koronavirukseen kohdistaman tutkimuksen johtohahmoksi. Zhongin mukaan sars-kriisiä pitkitti hallituksen haluttomuus tiedon jakamiseen, mutta uuden koronaviruksen aiheuttaman pandemian aikana hän katsoi hallituksen parantaneen suoritustaan läpinäkyvyyden ja Maailman terveysjärjestön kanssa yhteistyön tekemisen osalta.
Frances Glessner Lee

Frances Glessner Lee (25. maaliskuuta 1878 – 27. tammikuuta 1962) oli ensimmäinen naispuolinen poliisikapteeni Yhdysvalloissa, ja jota pidetään ”oikeuslääketieteen äitinä”.
Lapsuus.
Frances Glessner Lee eli suojaisen lapsuuden, joka edusti 1800-luvun esteettisiä ja moraalisia ihanteita. Hänen äitinsä Frances M. Glessner hoiti perhettä ja hänen isänsä John Jacob Glessner työskenteli International Harvester -yhtiössä, missä hän ansaitsi omaisuutensa. He asuivat vuonna 1886 valmistuneessa arkkitehti Henry Hobson Richardsonin heille suunnittelemassa talossa, joka toimii nykyään museona. Glessner Lee ja hänen veljensä saivat koulutuksen kotona. Hänen veljensä jatkoi opintoja Harvardin yliopistossa, kun taas Glessner Lee avioitui 19-vuotiaana nuoren asianajajan Blewett Leen kanssa. He saivat kolme lasta, mutta liitto päättyi avioeroon.
Intohimo.
Glessner Lee ystävystyi veljensä luokkatoveri George Burgess Magrathiin, joka oli lääketieteen opiskelija ja kiinnostunut kuolemantutkimuksesta. Tämä sai Glessner Leen kiinnostumaan tuolloin ensiaskeleitaan ottavaan rikostutkinnan alaan. Hän hyödynsi omaisuuttaan ja visuaalisia kykyjään tämän toteuttamiseksi. Vuonna 1931 hän lahjoitti varat oikeuslääketieteellisen laitoksen perustamiseksi Harvardin yliopistoon, koska tuolloin harvalla oli sellaista lääketieteellistä koulutusta, joka auttoi kuolinsyyn selvittämiseen.
Rikospähkinät.
Rikostutkijoille annettiin tuolloin hyvin vähän koulutusta. Tämä merkitsi sitä, että he eivät huomanneet avaintodisteita, tai sitten he käsittelivät niitä väärin. Pahimmassa tapauksessa rikospaikat tärveltiin peruuttamattomasti. Koska Glessner Lee kollegoineen Harvardissa halusivat parantaa koulutusta, he tarvitsivat siihen sopivia välineitä. Glessner Lee alkoi rakentaa 1940-luvulta lähtien dioraamoja, joissa kuvattiin murhia, itsemurhia ja tahattomia kuolemia. Tapaukset olivat yhdistelmiä todellisista ja erittäin haastavista tapauksista, joiden asettelun hän itse kuvitti ja suunnitteli. Hän oli erittäin vaativa ja luova pyrkiessään tarkkoihin yksityiskohtiin. Hän neuloi pieniä sukkahousuja käsin, pyöritti käsin pieniä tupakalla täytettyjä savukkeita ja poltti niiden päät, kirjoitti pieniä kirjeitä yksikarvaisella siveltimellä sekä teki ikkunoihin ja oviin toimivia lukkoja.
Näitä nukkekodin kokoisia pienoisrikospaikkoja, eli ”selittämättömiä kuolemia pähkinänkuoressa” ("Nutshell Studies of Unexplained Death"), käytettiin murhatutkimuksen koulutukseen. Tavoitteena oli päästä tuomitsemaan syylliset, vapauttaa syyttömät ja löytää totuuden pähkinänkuoressa. Glessner Lee käytti koulutuksessa oletetun murhapaikan havainnointia myötäpäivään. Dioraamoja käytetään edelleen koulutuksessa, eikä niiden ratkaisuja ole julkisesti kerrottu. Alun perin niitä oli kaksikymmentä, joista kahdeksantoista on säilynyt.
Aiheesta muualla.
Luis Vallenilla

Luis José Vallenilla Pacheco (s. 13. maaliskuuta 1974 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Ecuadorissa ja Kyproksella. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 77 maaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Vallenilla pelasi ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 1996 Guatemalaa vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1997, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa mutta viimeisimmässä hän ei päässyt kentälle.
Luis Manuel Seijas

Luis Manuel Seijas Gunther (s. 23. kesäkuuta 1986 Valencia) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Brasiliassa ja kaksi kautta Belgiassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 70 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Seijas pelasi kausina 2011–2013 Belgian pääsarjassa Standard Liègen joukkueessa ja teki 46 ottelussaan seitsemän maalia. Vuonna 2015 hän voitti kolumbialaisen Independiente Santa Fen joukkueessa Copa Sudamericanan.
Seijas pelasi ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2006 Uruguayta vastaan. Hän on tehnyt maalin toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan ja lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 2011, 2015, 2016 ja 2019 Copa Américassa.
Tomas Oneborg

Tomas Krister Oneborg (28. maaliskuuta 1958, Hägersten, Ruotsi – 29. maaliskuuta 2020 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen valokuvaaja.
Elämäkerta.
Oneborg syntyi Hägerstenissä Tukholman ulkopuolella ja työskenteli lehdistökuvaajana Svenska Dagbladetissa vuodesta 1986 kuolemaansa asti. Hänen valokuvansa vuoden 2017 Tukholman kuorma-auto iskun jälkimainingeista, jossa viisi ihmistä oli kuollut, sai toisen palkinnon vuoden valokuvana.
Oneborg kuoli kotonaan Tukholmassa 29. maaliskuuta 2020 covid-19-tautiin.
Carlo Urbani

Carlo Urbani (1956 Anconan lähistö – 29. maaliskuuta 2003 Bangkok) oli italialainen lääkäri.
Urbani valmistui Anconan yliopistosta vuonna 1981, erikoistui tartuntatauteihin Messinan yliopistossa kolmen vuoden ajan ja pääsi vuonna 1990 Maceratan sairaalan tartuntatautien laitoksen varajohtajaksi. Hän osallistui Maailman terveysjärjestön työhön ensimmäisen kerran vuonna 1993 Malediiveilla. Hän työskenteli Maailman terveysjärjestön palveluksessa myös Mauritaniassa ja oli jo opiskeluaikanaan vieraillut tutkimassa Afrikassa muun muassa malariaa. Työskenneltyään parasitologian konsultanttina Hanoissa, Filippiineillä ja Phnom Penhissä Urbani otti toukokuussa 2000 vastaan pitkäaikaisen viran spesialistina Hanoissa.
Urbani kirjoitti kymmenittäin artikkeleita loisiin liittyvistä aiheista. Hän osallistui myös Lääkärit ilman rajoja -järjestön toimintaan ja johti sen Italian-haaraa. Hän oli yksi lääkäreistä, jotka vuonna 1999 vastaanottivat Nobelin rauhanpalkinnon kansainvälisen järjestön puolesta. 
Urbani oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.
SARS-kriisi ja kuolema.
Hanoin ranskalaiseen sairaalaan saapui 26. helmikuuta 2003 kiinalais-yhdysvaltalainen liikemies, joka oli tullut Hanoihin 23. helmikuuta. Kaksi päivää sairaalaan tulon jälkeen liikemiehen tila oli heikentynyt ja myös sairaalan henkilökunnan jäsenten keskuudessa oli alkanut esiintyä kuivaa yskää, hengitysvaikeuksia sekä kuumetta. Maaliskuun alussa Urbani käski eristää kaikki potilaat ja ne henkilökunnan jäsenet, joilla näitä oireita oli ilmennyt. Sairaalan ulkopuolelle järjestettiin vartiointi ja henkilökunta aloitti suojavarusteiden käytön.
Sairastunut liikemies oli ilmeisesti saanut tartunnan Hongkongissa guangdongilaiselta lääkäriltä, jonka kanssa oli asunut samassa kerroksessa hotellissa. Taudin leviäminen Hanoissa antoi ensimmäisen signaalin kehittyvästä ongelmasta ulkomaailmalle. Guangdongin provinssissa tauti oli kiertänyt marraskuusta 2002 ja levinnyt sieltä Hongkongiin. Urbani konsultoi Maailman terveysjärjestön aluetoimistoa Hanoissa johtanutta Pascale Brudonia ja tiedotti sitten tapauksista Maailman terveysjärjestön päämajaan Geneveen. Maailman johtaviin kuuluneita epidemiologeja saapui Hanoihin tutkimaan tautia, ja 15. maaliskuuta Maailman terveysjärjestö julisti oireiston maailmanlaajuiseksi terveysuhaksi.
Urbani oli tekemässä lentomatkaa kokoukseen Bangkokiin 11. maaliskuuta, kun alkoi itse oireilla oltuaan päivittäisessä kontaktissa sairastuneiden kanssa lähes kahden viikon ajan. Hän meni heti Bangkokiin saavuttuaan sairaalaan ja kuoli 29. maaliskuuta SARS:iin. Maailman terveysjärjestö järjesti Urbanin kunniaksi muistoseremonian kun tämän kuolemasta tuli kuluneeksi viisitoista vuotta keväällä 2018.
Fayez Banihammad

Fayez Rashid Ahmed Hassan al-Qadi Banihammad (19. maaliskuuta 1977 Khor Fakkan, Arabiemiirikunnat – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli arabiemiraattilainen terroristi ja yksi viidestä United Airlinesin lennon 175 kaappaajasta.
Arabiemiraateissa syntynyt Banihammad muutti pois perheensä luota tavoitellakseen hätäaputyötä. Banihammad sai turistiviisumin Yhdysvalloista.
Banihammad saapui Yhdysvaltoihin kesäkuussa 2001. 11. syyskuuta 2001 hän nousi United Airlinesin lennolle 175 ja kaappasi koneen neljän muun terroristin kanssa. Marwan al-Shehhi lensi koneen päin World Trade Centerin etelätornia New Yorkissa.
Mohand al-Shehri

Mohand Muhammed Fayiz al-Shehri (7. toukokuuta 1979 Asir, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä United Airlinesin lennon 175 kaappaajasta. Nimestään huolimatta hän ei ollut sukua veljeksille Wail al-Shehri ja Waleed al-Shehri, jotka olivat mukana American Airlinesin lennon 11 kaappauksessa.
Shehri oli entinen yliopisto-opiskelija, joka oli keskeyttänyt opintonsa kurssien reputtamisen vuoksi. Myöhemmin hän lähti kotoaan taistelemaan Tšetšeniaan vuonna 2000, mutta luultavasti suuntasi sieltä Al-Qaidan koulutusleireille Afganistaniin. Tuona aikana hänet valittiin osalliseksi terrorihyökkäykseen Yhdysvaltoihin. Hän sai Yhdysvaltain opiskelijaviisumin lokakuussa 2000.
Shehri saapui Yhdysvaltoihin toukokuussa 2001. 11. syyskuuta 2001 hän nousi United Airlinesin lennolle 175 ja kaappasi koneen neljän muun terroristin kanssa. Marwan al-Shehhi lensi koneen päin World Trade Centerin etelätornia New Yorkissa.
Naziq al-Abid

Naziq al-Abid (; 1887–1959) oli syyrialainen naisaktivisti ja Ottomaanien miehityksen vastustaja Syyriassa. Vuonna 1919 hän perusti Noor al-Fayha ("Damaskoksen valo") -naisjärjestön. Hänet nimettiin Syyrian armeijan kapteeniksi Maysalunin taistelun jälkeen ja oli ensimmäinen naisupseeri Syyrian armeijassa. 1922 hän perusti Syyrian Punaista Puolikuuta edeltäneen Punainen tähti -yhteisön. Ranska karkotti Abidin miehitettyään Syyrian.
Hamza al-Ghamdi

Hamza al-Ghamdi (18. marraskuuta 1980 Al Bahah, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä United Airlinesin lennon 175 kaappaajasta.
Saudi-Arabiassa syntynyt Ghamdi lähti kotoaan taistelemaan Tšetšeniaan ja luultavasti lähetettiin Al-Qaidan koulutusleireille Afganistaniin, missä hänet valittiin osalliseksi syyskuun 11. päivän terroritekoihin.
Hän saapui Yhdysvaltoihin toukokuussa 2001 turistiviisumilla. 11. syyskuuta 2001 Ghamdi nousi United Airlinesin lennolle 175 ja kaappasi koneen veljensä Ahmedin ja kolmen muun terroristin kanssa. Marwan al-Shehhi lensi koneen päin World Trade Centerin etelätornia New Yorkissa.
Ahmed al-Ghamdi

Ahmed Salah Said al-Ghamdi (2. heinäkuuta 1979 Al Bahah, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä United Airlinesin lennon 175 kaappaajasta.
Saudi-Arabiassa syntynyt Ghamdi keskeytti opintonsa ja lähti taistelemaan Tšetšeniaan ja luultavasti lähetettiin Al-Qaidan koulutusleireille Afganistaniin, missä Osama bin Laden valitsi hänet osalliseksi terrorihyökkäykseen Yhdysvaltoihin.
Hän saapui Yhdysvaltoihin toukokuussa 2001 turistiviisumilla. 11. syyskuuta 2001 Ghamdi nousi United Airlinesin lennolle 175 ja kaappasi koneen veljensä Hamzan ja kolmen muun terroristin kanssa. Marwan al-Shehhi lensi koneen päin World Trade Centerin etelätornia New Yorkissa.
Dragon XL

Dragon XL on SpaceX:n kehitteillä oleva miehittämätön avaruusalus. Tavoitekapasiteetti on 5 tonnia Kuun kiertoradalle.
Maaliskuussa 2020 NASA julkisti, että Dragon XL on valittu hoitamaan rahtiliikennettä Lunar Gateway -kuuavaruusasemalle. Julkistettu Gateway Logistics Services (GLS) -sopimus on osa Artemis-ohjelmaa.
Dragon XL on jatkumoa Dragonille ja Crew Dragonille mutta on näitä huomattavasti suurempi. Kantorakettina on tarkoitus olla Falcon Heavy.
Annie Pankowski

Annie ”Anne” Pankowski (s. 4. marraskuuta 1994) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Seuratasolla hän on edustanut koko pääsarjauransa ajan Western Collegiate Hockey Associationin Wisconsin Badgersia, jossa hän on pelannut 154 ottelua 206 pisteen saldolla. Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueessa Pankowski on pelannut kolmet maailmanmestaruuskilpailut, joissa kaikissa joukkue voitti kultaa. Yhteensä hän on pelannut maaotteluja 17 kappaletta ja tehnyt niissä 12 pistettä.
Mayu Mukaida

Mayu Mukaida (向田 真優, 22. kesäkuuta 1997 Yokkaichi) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja ja maailmanmestari. 
Mukaida voitti olympiakultaa 53 kg:n painoluokassa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2016, 2018 ja 2022 55 kg sarjassa. Hänellä on myös MM-hopeaa vuosilta 2017 ja 2019 53 kg sarjasta. Mukaida on voittanut myös Aasian-mestaruuden vuonna 2017 sekä AM-hopeaa vuosina 2019 ja 2020. Nämä mitalit ovat 53 kg sarjasta.
Mukaida voitti nuorten olympiakultaa 52-kiloisissa 2014. Hän voitti maailmannestaruuden alle 17-vuotiaissa 52 kg:n painoluokassa 2012 ja 2013 sekä alle 20-vuotiaissa 55-kiloisissa 2016. Aasian-mestaruuden hän voitti alle 17-vuotiaiden 52 kg:n painoluokassa 2014 ja alle 20-vuotiaiden 55-kiloisissa 2015.
Korsikäämikkä

Korsikäämikkä ("Epichloë typhina") on Clavicipitaceae-heimoon kuuluva sienilaji. Korsikäämikkä kasvaa tavallisesti heinäkasvien ympärille kiertyneenä. Suomessa se elää yleensä koiranheinässä tai timoteissa. Muualla maailmassa sitä tavataan sadoissa eri lajeissa. Sienen suhde heinään on symbioottinen, sillä se tuottaa tavallisesti vaarattomalle heinälle myrkkyä, jolloin nisäkkäät eivät voi syödä sitä. Korsikäämikkä on alkukesästä valkea mutta muuttuu sen kotelopullojen kasvaessa oranssiksi. Korsikäämikän siemeniä levittää "Botanophila phrenione" -kärpäslaji, joka munii sen pinnalle ja syö sen rihmoja sekä itiöitä, jotka sitten kulkeutuvat sen ruuansulatuksen kautta muualle, joskus toiseen korsikäämikkään. Kärpäsen kiinnostus korsikäämikkää kohtaan lakkaa sienen muuttuessa oranssiksi. Korsikäämikän itiöt ovat itiökotelossa ollessaan 150–200 mikrometrin mittaisia.
Raspiheinät

Raspiheinät ("Dactyloctenium") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin 12 lajia.
Anneli Hulthén

Anneli Maria Hulthén, (myös nimimuodossa "Hultén", s. 27. heinäkuuta 1960 Göteborg) on ruotsinsuomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Hulthén on toiminut 1. lokakuuta 2016 alkaen Skånen läänin maaherrana. Aikaisemmin hän oli vuodesta 2009 Göteborgin kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hulthén oli kansanedustaja vuosina 1986–1995 ja europarlamentaarikko vuosina 1995–2002. 
Hulthén on innokas polkupyöräilijä, työmatkapyöräilijä ja pyöräilyn edistäjä. Hän sai Svensk Cykling -järjestön poliitikkopalkinnon vuonna 2010.
Väre (yritys)

Väre Oy (19. kesäkuuta 2019 asti Väre Energia Oy) on vuonna 2018 toimintansa aloittanut valtakunnallinen energiapalveluyhtiö, joka syntyi Kuopion Energian, Savon Voiman, Lappeenrannan Energian ja Jyväskylän Energian (nyk. Alva-yhtiöiden) sähkönmyyntiliiketoimintojen yhdistymisestä. Väre on Suomen neljänneksi suurin sähkönmyyjä: yhtiöllä on noin 250 000 asiakasta ympäri Suomen. 
Väreen tavoitteena on olla kokonaisvaltaisten energiapalvelujen tarjoaja. Yhtiön palveluja ovat sähkönmyynti ja sähkösopimukset, aurinkosähköpaketit ja aurinkovoimalat ja sähköautojen latauspalvelut. Väreen ja sen omistajayhtiöiden toimittamien aurinkovoimaloiden yhteenlaskettu teho ylitti 4 000 kWp. Väreen tulos on ollut jokaisella tilikaudella tappiollinen. 
Maaliskuussa 2023 Ilmatar Energy ilmoitti, että kaikki sen sähkösopimusasiakkaat siirtyvät Väreen asiakkaiksi 1.5.2023 alkaen, jos Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyy kaupan
Jennifer Lien

Jennifer Anne Lien (s. 24. elokuuta 1974 Palos Heights, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kesin roolissa "" -televisiosarjassa.
Lien on naimisissa kirjailija Phil Hwangin kanssa. Heillä on yksi lapsi (s. 2002).
Carter Verhaeghe

Carter Verhaeghe (s. 14. elokuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Florida Panthersia. Verhaeghe on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo vasemmalta.
Toronto Maple Leafs varasi Verhaeghen vuoden 2013 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 82. Syyskuussa 2015 hän siirtyi Maple Leafsista New York Islandersiin ja heinäkuussa 2017 Islandersista Tampa Bay Lightningiin. Kaudella 2019–2020 Verhaeghe pääsi ensimmäisen kerran pelaamaan NHL:ssä. Hän teki 52 NHL-runkosarjaottelussa yhdeksän maalia ja antoi neljä maalisyöttöä eli sai 13 tehopistettä. 
Lokakuussa 2020 Verhaeghe teki Florida Panthersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. 
Heinäkuussa 2021 Verhaeghe solmi kolmen vuoden sopimuksen Panthersin kanssa.
Lokakuussa 2024 Verhaeghe solmi Panthersin kanssa kahdeksanvuotisen jatkosopimuksen.
Groove

Groove (engl., ”gruuv”) on yksinkertaisesti ajatellen musiikissa svengin (swing) tunnelma, svengin tuntu. Erityisesti groove ja swing liitetään jazzin rytmiin, joka syntyy soittajien keskinäisessä vuorovaikutuksessa. Laajemmassa käytössä groove on populaarimusiikin piirre, joka liittyy moniin musiikinlajeihin, kuten souliin, funkiin, rockiin ja salsaan. Näissä eri musiikkityyleissä groove ja swing ilmenevät eri tavoin, sillä kyseessä on tulkinnallinen ilmiö. On yleistä, että termiä "groove" käytetään kolmimuunteisen rytmiikan lisäksi muissakin yhteyksissä, esimerkiksi kun halutaan kuvailla hyvää rytmistä yhteissoittoa. 
Groove-sanaa alettiin käyttää swing-jazzin kulta-aikoina (1936–1945) kuvaamaan parhaita soittoesityksiä. Grooven on kuvattu muun muassa "houkuttelevan kuulijaa polkemaan rytmiä jalallaan tai vetävän kuuntelijan mukaan musiikkiin". Käsite on yhdistetty joskus ostinatoihin, jotka ovat tyypillisiä afrikkalaisperäisille tanssimusiikin tyyleille. 
Termit "swing" ja "groove" ovat samantapaisia: "swing" syntyy kun 4/4 tahtilajissa 8-osanuotit soitetaan kolmimuunteisesti. "Groove" tarkoittaa oikeastaan sitä että 16-osanuotit ovat kolmimuunteisia ja 8-osanuotit suoria. Swingiä tai groovea ei voi kuitenkaan määritellä täsmällisesti, vaan kolmimuunteisuuden vaihtelu riippuu tulkitsijasta ja esitettävän musiikin temposta: hyvin nopeissa tempoissa kolmimuunteisuus lievenee sekä hitaissa tempoissa kolmimuunteisuus lievenee ja usein 8-osat ovat lähes "suoria".
Kolmimuunteisuutta swingissä ja groovessa ei voi merkitä nuotteihin tarkasti, vaan kyseessä on tulkinnanmukainen ilmiö ja termi.
Klassisen musiikin termin "ostinato" vastine rockissa ja jazzissa on riffi, latin-musiikissa montuno. Metallimusiikissa on erillinen groove metal -tyyli (esimerkiksi Pantera).
Nguyễn Thị Huyền

Nguyễn Thị Huyền (19. toukokuuta 1993) on vietnamilainen yleisurheilija ja aasianmestari. Hän on erikoistunut 400 metrin matkoille. 
Kilpailu-ura.
Vuonna 2012 Thị Huyền osallistui Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin Barcelonassa. Hän kilpaili tuolloin 400 metrin aitajuoksussa, mutta jäi alkueriin. ASEANn universiadeissa hän voitti sekä 400 metrin ja 400 metrin aitajuoksun mestaruuden. Samana vuonna hän myös voitti Vietnamin junioreiden mestaruuden 200 metrillä, 400 metrillä ja 400 metrin aitajuoksussa.
Vuonna 2013 Thị Huyền voitti neljä mestaruutta Nuorten Kaakkois-Aasian kisoissa 200 metrillä, 400 metrillä, 400 metrin aitajuoksussa sekä 4x400 metrin viestissä. Vietnamin mestaruuskilpailuissa hän voitti 400 metrin aitajuoksun ja oli toinen sekä 200 että 400 metrillä. Vuonna 2014 Aasian kisoissa hän oli 400 metrin kilpailussa seitsemäs ja 4x400 metrin viestissä viides. ASEAN olympiadeissa hän voitti 400 metrin aitajuoksun sekä oli mukana voittamassa sekä 4x100 metrin että 4x400 metrin viestin.
Vuonna 2015 Thị Huyền osallistui Singaporen Kaakkois-Aasian kisoihin. Hän voitti tuolloin 400 metrin ja 400 metrin aitajuoksun sekä oli 4x400 metrin viestijuoksun voittaneessa joukkueessa. Hän osallistui myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015 400 metrin aitajuoksuun, mutta jäi alkueriin. Vuonna 2016 Thị Huyền kilpaili Rion olympialaisissa 400 metrille ja 400 metrin aitajuoksuun. 400 metrin juoksussa hän jäi alkueriin ajalla 52,97 s. Aitajuoksussa hän jäi alkueriin ajalla 57,87 s.
Vuonna 2017 Thị Huyền voitti Aasian-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa ja 4x400 metrin viestissä. Hän myös uusi Kaakkois-Aasian kisoissa 400 metrin, 400 metrin aitajuoksun ja 4x400 metrin viestin mestaruudet. Thị Huyền voitti saman vuoden lokakuussa Vietnamin mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa ja 400 metrin juoksussa. Vuonna 2019 hän voitti Kaakkois-Aasian kisoissa 400 metrin juoksun.
Ennätykset.
Lähde:
Annihilatorin diskografia

Annihilator on kanadalainen metalliyhtye. Sen musiikki luokitellaan yleensä thrash metaliksi. Yhtye on uransa aikana myynyt yli kaksi miljoonaa levyä.
Jukolan viesti 2022

Jukolan viesti 2022 eli Lukkari-Jukola oli 73. Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin kesäkuussa 2022 Mynämäen Kurjenmäen alueella. Järjestävät seurat olivat Liedon Parma ja Mynämäen Suunnistajat -52. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Jukolan viesti kilpailtiin Mynämäessä.
Alun perin kilpailut oli tarkoitus käydä 19.–20. kesäkuuta 2021, mutta ne siirrettiin 31. maaliskuuta 2020 vuodella eteenpäin kuten myös edellisen vuoden ja kahden seuraavan vuoden Jukolan viestit vuoden 2020 koronaviruspandemian vuoksi.
Tilastollisena erikoisuutena Venlojen viestissä ja Jukolan viestissä oli yhtä monta maaliin tullutta joukkuetta; 1 270.
Tulokset.
Jukolan viesti.
Lähde:
Venlojen viesti.
Lähde:
Jeff Halper

Jeff Halper (s. 1946 Minnesota, Yhdysvallat) on Yhdysvalloissa syntynyt antropologi, kirjailija, luennoitsija ja poliittinen aktivisti, joka on asunut Israelissa vuodesta 1973. Hän on yksi Israeli Committee Against House Demolitions (ICAHD)-järjestön perustajista ja sen nykyinen toiminnanjohtaja. 
Halper on kirjoittanut useita kirjoja Israelin ja Palestiinan konfliktista. Hän kirjoittaa ja luennoi Israelin politiikasta keskittyen pääosin väkivallattomiin strategioihin Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin ratkaisemiseksi. Hän tukee BDS-liikettä ja Israelin akateemista boikotointia. Hänen mukaansa Israel syyllistyy apartheidiin ja Palestiinan miehitettyjen alueiden ohjelmalliseen juutalaistamiseen. 
Suomessa.
Halper vieraili Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 2011. Hän piti silloin esitelmän Israelista ja Palestiinasta Helsingin ja Tampereen yliopistoilla järjestetyissä tilaisuuksissa.
Vuonna 2019 Halper vieraili Suomessa rauhanjärjestöjen seminaarissa keskustelemassa Israelin asekaupasta.
Kunniamaininnat ja palkinnot.
Vuonna 2007 ICAHD sai Olive Branch -palkinnon Jewish Voice for Peace -järjestöltä.
Jukolan viesti 2015

Jukolan viesti 2015 eli Louna-Jukola oli 67:s Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 13.–14. kesäkuuta 2015 Paimion Mäntyrinteen alueella. Järjestävinä seuroina toimivat Paimion Rasti ja Turun Suunnistajat. Paimiossa oli järjestetty Jukolan viesti myös vuosina 1972 ja 1993. Miesten Jukolan viestin voitti Kristiansand OK, jolle voitto oli toinen. Naisten 38:nen Venlojen viestin voitti Domnarvets GoIF, jolle voitto oli kolmas.
Tulokset.
Venlojen viesti.
1. osuus: 8,0 km&lt;br&gt;
2. osuus: 6,0 km&lt;br&gt;
3. osuus: 6,2 km&lt;br&gt;
4. osuus: 8,8 km&lt;br&gt;
Joukkueita: 1 417, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 305
Jukolan viesti.
1. osuus: 13,8 km&lt;br&gt;
2. osuus: 12,3 km&lt;br&gt;
3. osuus: 15,8 km&lt;br&gt;
4. osuus: 8,1 km
5. osuus: 8,6 km&lt;br&gt;
6. osuus: 12,6 km&lt;br&gt;
7. osuus: 14,6 km
Joukkueita: 1 787, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 518
Israelin akateeminen boikotti

Israelin akateemisen boikotin kampanja käynnistettiin huhtikuussa 2004 osana Boikotointi, divestointi ja sanktiot (Boycott, Divestment and Sanctions, BDS) -kampanjaa. Kampanja vaatii kansainvälisen painostuksen kohdistamista Israelin akateemisia instituutioita kohtaan boikotoinnin, sijoitusten poisvetämisen ja pakotteiden muodossa. Käytännössä boikotti tarkoittaa muun muassa korkeakoulutasoisen tutkimus- ja vaihto-opiskeluyhteistyön keskeyttämistä.
Akateemisen boikotin tavoitteena on pakottaa Israel muuttamaan palestiinalaisia syrjivä ja sortava politiikkansa, mukaan lukien palestiinalaisten akateemisen vapauden tukahduttaminen.
Etelä-Afrikan akateeminen boikotti nähdään usein mallina Israelin akateemiselle boikotille.
Boikottivaatimukset Suomessa.
Vaatimukset Israelin akateemisesta boikotista nousivat pinnalle vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan myötä. Helmikuussa 2024 neljä norjalaista yliopistoa ilmoitti lopettavansa yhteistyön israelilaisten yliopistojen kanssa.
Keväällä ja syksyllä 2024 Helsingin yliopiston ylioppilaskunta ja Taideyliopiston ylioppilaskunta hyväksyivät jäsenaloitteet, jotka vaativat yliopistoilta osallistumista Israelin akateemiseen boikottiin. Turun yliopiston ylioppilaskunta ilmoitti vastustavansa yliopistotason yhteistyötä israelilaisten korkeakoulujen kanssa. Myös Suomen ylioppilaskuntien liitto vaati marraskuussa Israelin akateemista boikottia.
Toukokuussa 2024 yliopisto-opiskelijat alkoivat osoittaa mieltä Palestiinan puolesta perustamalla solidaarisuusleirejä kampusalueille. Opiskelijat ovat yöpyneet ulkona kampusalueille tuoduissa teltoissa ensin Helsingin yliopistolla ja myöhemmin myös Tampereen yliopistolla sekä Jyväskylän yliopistolla. Oulun yliopistolla järjestettiin solidaarisuusleirejä tukeva mielenosoitus. Mielenosoittajat vaativat korkeakouluja ryhtymään akateemiseen boikottiin israelilaisia korkeakouluja vastaan muun muassa lopettamalla tutkimusyhteistyön israelilaisten korkeakoulujen kanssa ja tukemalla sotaa pakenevia palestiinalaisia opiskelijoita.
Wallace Roney

Wallace Roney (25. toukokuuta 1960 Philadelphia – 31. maaliskuuta 2020 Paterson, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti.
Roney opiskeli nuorena klassisten trumpetistien johdolla. High schoolin jälkeen hän suoritti opintoja Berklee School of Musicissa ja Howardin yliopistossa ennen muuttoaan New Yorkiin 1980-luvun alussa. Roney nousi maineeseen työskentelemällä solistina Art Blakeyn Jazz Messengersin ja Tony Williamsin kanssa 1980-luvun loppupuolella. Roney oli saanut jazzkoulutusta Clark Terrylta ja Duke Ellingtonilta ennen Miles Davisin johdolla opiskelemista vuosina 1985–1991. Roney esiintyi Davisin kanssa yhdessä Montreux Jazz Festivalissa Davisin kuolinvuonna 1991. Yhä lokakuussa 2017 Roney nimesi Davisin läheisimmäksi tyylilliseksi samaistumiskohteekseen.
Roney sai vuonna 1994 Grammy-palkinnon albumillaan "A Tribute to Miles" ja oli jälleen Grammy-ehdokkaana vuonna 1997. Vuonna 2019 Roney julkaisi viimeiseksi albumiksi jääneen levytyksen "Blue Dawn – Blue Nights". Kyse oli hänen 22. albumistaan kokoonpanon johtajan ominaisuudessa.
Roneyn veli on saksofonisti Antoine Roney. Roney teki musiikillista yhteistyötä sekä veljensä että vaimonsa, pianisti Geri Allenin kanssa. Roney ja Allen olivat naimisissa vuodesta 1995 ja saivat kolme lasta, mutta erosivat vuonna 2008. Roney oli myöhemmin kuolemaansa saakka naimisissa uuden vaimonsa Dawnin kanssa. Hän kuoli saamiinsa komplikaatioihin sairastuttuaan vuosien 2019–2020 koronaviruspandemiassa.
Lavasterakentaja

Lavasterakentaja on artesaani, joka rakentaa annettujen piirustuksien ja pienoismallien mukaisia kulisseja. Hän toteuttaa lavastajan tekemät suunnitelmat.
Ammatissa vaaditaan hyviä kädentaitoja, tilan hahmotuskykyä, oivalluskykyä, idearikkautta, joustavuutta ja ryhmätyötaitoja. Lavasterakentajalla on hallussa laaja tietämys eri materiaalien työstötavoista. Hän työskentelee esimerkiksi puun, metallin, muovin ja maalien kanssa.
Koulutus.
Lavasterakentajaksi voi opiskella Suomessa Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa, Outokummussa Riveriassa ja SASKY koulutuskuntayhtymä Sastamalan yksikössä. Koulu on toisen asteen koulutus eli ammatillinen perustutkinto. Koulutuksen kesto on kolme vuotta. Siellä harjoitellaan erilaisten materiaalien työstämistä käsin, sekä työstökoneilla. Koulussa harjoitellaan myös kustannusten laskemista ja teknisten piirustuksien laatimista. 
Jatkokoulutukseen koulun jälkeen voi hakea esimerkiksi lavastajaksi Aalto-yliopistoon.
Työllistyminen.
Lavasterakentaja voi työskennellä esimerkiksi teattereissa, messutapahtumissa, teemapuistojen rakentamisessa, festareilla, somistustehtävissä, televisiossa ja elokuvateollisuudessa.
Alalla suurin osa työskentelee freelancereina. Vakituista työtä on harvemmin saatavilla.
Jukolan viesti 2014

Jukolan viesti 2014 eli Kuopio-Jukola oli 66:s Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 14.–15. kesäkuuta 2014 Kuopion Vehmersalmella. Järjestävänä seurana toimi Kuopion Suunnistajat. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Jukolan viesti järjestettiin Vehmersalmella. Kuopion Suunnistajat oli kuitenkin yksi vuoden 1996 Mehtä-Jukolan järjestävistä seuroista. Miesten Jukolan viestin voitti Kalevan Rasti, jolle voitto oli kuudes ja kolmas peräkkäin. Naisten 37:nen Venlojen viestin voitti OK Pan Aarhus, jolle voitto oli toinen.
Tulokset.
Venlojen viesti.
1. osuus: 5,1 km&lt;br&gt;
2. osuus: 5,0 km&lt;br&gt;
3. osuus: 6,7 km&lt;br&gt;
4. osuus: 7,4 km&lt;br&gt;
Joukkueita: 1 232, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 139
Jukolan viesti.
1. osuus: 10,1 km&lt;br&gt;
2. osuus: 11,5 km&lt;br&gt;
3. osuus: 10,2 km&lt;br&gt;
4. osuus: 7,6 km
5. osuus: 7,7 km&lt;br&gt;
6. osuus: 10,7 km&lt;br&gt;
7. osuus: 14,0 km
Joukkueita: 1 628, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 357
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1931

Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Helsingissä Töölön Pallokentällä 21.-22. helmikuuta 1931.
Viiksilaiskuri

Viiksilaiskuri ("Malacoptila mystacalis") on laiskureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Viiksilaiskuri voi kasvaa 20–23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja pyrstö ovat väriltään tummanruskeat. Ruskeissa siivissä on valkoisia pilkkuja. Viiksilaiskurin nokan yläpuoli on valkoinen, ja väri jatkuu juovana "viiksinä" alaspäin. Linnun kurkku ja rinta ovat punaruskeat, ja vatsa on harmahtavan valkoinen. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viiksilaiskuri elää laikuttaisesti Kolumbiassa ja Venezuelassa. Sen elinympäristöä ovat kuivat ja kosteat metsät ja metsien reuna-alueet. Lintu liikkuu useimmiten pareittain. Viiksilaiskurin ravintoa ovat hyönteiset ja pienet selkärankaiset eläimet. Viiksilaiskurin pesimäkausi kestää helmikuulta syyskuulle.
Solja Krapu-Kallio

Solja Krapu-Kallio (s. 1960 Konginkangas) on Kuopiossa asuva ruotsinsuomalainen kirjailija ja lavarunoilija.
Krapu-Kallio on kotoisin Keiteleeltä Pohjois-Savosta. 15-vuotiaana hän muutti Ruotsiin Uumajaan siskonsa kanssa. Hän on voittanut lavarunouden Ruotsin mestaruuden vuosina 1997 ja 1998 ja kirjoittanut useita lastenkirjoja. Vuonna 2002 hän sai Ruotsin lasten- ja nuortenkirjailijoiden Slangbellan-palkinnon lupaavimmalle lasten- ja nuortenkirjailijatulokkaalle. Sen hän sai kuvakirjasta "Jag behöver lillbrorsan". Palkintoperusteena oli, että Solja Krapu kuvaa rytmisesti yhtenäisin muodoin ja leikillisellä keveydellä monimutkaista aihetta ihmisten keskinäisestä riippuvuudesta. Uumajassa hän on toiminut kuvaamataidonopettajana. Vuodesta 2009 alkaen hän on ollut päätoiminen kirjailija.
Solja Krapu-Kallio on pitkään osallistunut Sveriges Radion puheohjelmaan "Tankar för dagen".
Solja Krapun molemmat vanhemmat harrastivat amatööriteatteria ja hänen Eino-isäänsä pidettiin loistavana tarinankertojana. Kaksikielisyyttään hän pitää etuna: Hän pystyy näkemään ruotsin kielen sekä sisältä että ulkoa päin, koska hän on oppinut sen vieraana kielenä. Ja hän hallitsee suomalaisen huumorin.
Baby Driver

Baby Driver on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Edgar Wright. Sen pääosia esittää Ansel Elgort, Kevin Spacey, Lily James, Jon Hamm, Eiza González, Jamie Foxx ja Jon Bernthal.
Asetelma.
"Baby Driver" kertoo "Babystä" (Ansel Elgort), nuoresta ja lahjakkaasta musiikkia kuuntelevasta pakoautokuskista. Hän tapaa unelmiensa tytön, Deboran (Lily James) ja päättää jättää rikollisen elämänsä jälkeen. Rikollispomo Doc (Kevin Spacey) kuitenkin kiristää Babyn takaisin töihin. Tuhoon toimittu keikka alkaa uhata Babyn henkeä, vapautta ja rakkautta.
Julkaisu.
Elokuva sai ensi-iltansa Austinissa, Texasissa järjestettävässä South by Southwest -tapahtumassa 11. maaliskuuta 2017, Suomessa 21. kesäkuuta 2017, sekä Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2017.
Sony Pictures Home Entertainment julkaisi "Baby Driverin" video on demand -muodossa 12. syyskuuta 2017, sekä Blu-raynä ja DVD:nä seuraavana lokakuuna.
Vastaanotto.
Tuotto.
"Baby Driver" oli kaupallinen menestys. Se tuotti Yhdysvaltojen lippuluukuilla 107,8 miljoonaa dollaria, Kanadassa 119,1 miljoonaa dollaria, sekä maailmanlaajuisesti 226,9 miljoonaa dollaria, ollen 42. tuottoisin elokuva vuonna 2017, ja Edgar Wrightin tuottoisin elokuva tähän mennessä.
Kriitikoiden vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivustolla sen saamasta 372 arvostelusta 93 prosenttia olivat myönteisiä. Metacritic -sivustolla se sai 86 pistettä perustuen 57 arvosteluun.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
"Baby Driver" sai lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia, muun muassa parhaan leikkauksen, parhaiden äänitehosteiden ja parhaan äänityksen Oscar -ehdokkuudet, parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden, sekä BAFTA-palkinnon ja -ehdokkuuden.
Susanne Aalto

Susanne E. Aalto (s. 1964 Eskilstuna) on vuodesta 2013 ollut radioastronomian professori Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 1994 hänestä tuli Ruotsin ensimmäinen radioastronomiasta väitellyt nainen. Aiheena oli molekyylien säteily tapana tutkia tähtiryöppygalakseja.. Hän oli vuosina 1994–1999 postdoc-tutkijana Steward Observatoryssa Arizonan yliopistossa ja Caltechissa Yhdysvalloissa. Vuonna 1999 hän sai Göteborgin kuninkaallisen tiede- ja kulttuuriseuran myöntämän Albert Wallinin palkinnon. Vuodesta 2000 hän on työskennellyt Chalmersilla ja Onsalan avaruuslaboratoriossa, jossa on ollut radioastronomian apulaisprofessorina vuodesta 2010. Hän tutkii galaksien kehitystä ja liikettä radioteleskoopilla ja molekyylien säteilyä.
Aallon vanhemmat muuttivat 1964 Suomesta Ruotsiin, kun hänen isänsä sai töitä Kanthalilta Hallstahammarista.
Dolf van der Scheer

Adolph Frederik "Dolf" van der Scheer (18. huhtikuuta 1909 Zutphen – 31. elokuuta 1966 Rotterdam) oli alankomaalainen pikaluistelija.
Dolf van der Scheer esiintyi ensimmäisen kerran kansainvälisillä areenoilla vuoden 1928 EM-kisoissa Oslossa, jossa ei vielä tullusta menestystä. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen maansa mestaruuden yhteispisteissä. Samana vuonna hän saavutti neljännen sijan yhteispisteissä Davosin EM-kilpailuissa. Vuodesta 1930 tuli van der Scheerin paras vuosi, sillä hän saavutti pronssia Oslon MM-kisoissa ja oli jälleen 4. EM-kisoissa. MM-kisojen pras matka oli hänellä 1 500 metriä, jolla matkalla hän sijoittui 3. samoin kuin EM-kisoissakin. Vuosi 1931 oli myös saman tasoinen kuin edllinenkin. Tällä kertaa Tukholman EM-kisoista tuli pronssia kahden 4-sijan jälkeen sekä MM-kisoissa 5. sija. EM-kisojen 500 ja 1 500 metrillä hän sijoittui toiseksi.
Seuraavat vuodet eivät olleet van der Scheerille enää yhtä menestyksekkäät. Toinen Alankomaiden mestaruus tuli vuonna 1933. Vuonna 1933 hän kilpaili Davosissa ja teki ennätyksensä niin 1 500:lla, 3 000:lla kuin 5 000 metrillä. Seuraavan kerran hän oli kansainvälisissä koitoksissa Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa helmikuussa 1936, joissa hän osallistui kaikille neljälle matkalle parhaan matkan ollessa 1 500 metriä, jossa sijoitus oli 9. Saman vuoden EM- ja MM-kisoissa sijoitukset olivat 13. ja 16. Hän oli mukana vielä sotavuosina 1940 ja 1941 maansa mestaruuskisoissa.