The Dark Side of the Moon

The Dark Side of the Moon on englantilaisen rock-yhtyeen Pink Floydin kahdeksas studioalbumi vuodelta 1973. Albumia pidetään yleisesti Pink Floydin merkittävimpänä "Wish You Were Heren," "The Wallin" ja "Animalsin" ohella. Se pysyi julkaisunsa jälkeen 741 viikkoa Billboardin listalla, mikä on enemmän kuin mikään muu albumi koskaan. Sitä on myyty arviolta 45 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä yhden maailman myydyimmistä. Albumia on monesti sanottu yhdeksi populaarimusiikin historian merkittävimmistä. Albumista ilmestyi 50-vuotisjuhlapainos 24. maaliskuuta 2023.
Erityispiirteet.
Albumi sisältää poikkeuksellisen paljon elektronisilla soittimilla tuotettua ääntä, ja siitä tulikin pitkäaikainen esimerkki siitä, kuinka syntetisaattoreita voidaan käyttää populaarimusiikissa.
Sanoitukset käsittelevät ihmisen arkielämää ja elämisen paineita, kuten aikaa ("Time"), rahaa ("Money"), sotaa ("Us and Them"), psykoosia ("Speak to Me", "Brain Damage", "On the Run") ja kuolemaa ("The Great Gig in the Sky", "Eclipse"). Levyn alkuperäinen nimi oli "Eclipse: A Piece for Assorted Lunatics". Albumin pääsanoma kuullaan kappaleella "Breathe", kun David Gilmour laulaa: "Don't be afraid to care."
Levytys.
"The Dark Side of the Moonin "äänitykset alkoivat toukokuussa 1972 Abbey Roadin studioilla Lontoossa. Albumin tuotantovaiheessa keskeiseen asemaan nousi syntetisaattoreiden ja erilaisten ääniefektien käyttö. Esimerkiksi "Time"-kappaleen alussa kuullaan päällekkäin miksattua herätyskellojen soittoa, ja "On the Run" -kappaleen aikana kitaristi David Gilmour soittaa kitaraa kieliä mikrofonijalustalla hankaamalla, luoden korkealta soivan viiltävän soinnin. Lisäksi levyllä on kokeiluja kaikujen, flangereiden ja moniraitanauhoituksen kanssa. Abbey Roadin ääniteknikko Alan Parsons auttoi albumin äänitehosteiden luomisessa.
Osa albumilla käytetyistä äänitehosteista ja nauhoitustekniikoista ovat toistettavissa vasta nykypäivänä yleistyneillä äänentoistolaitteilla, mikä on hyvä esimerkki albumin aikaansa edellä olleesta äänenlaadusta. Audiofiilien keskuudessa "The Dark Side of the Moon" on edelleen paljon käytetty referenssilevy, jota käytetään testaamaan laitteiston toistokykyä ja tarkkuutta. 
Osa kappaleista muodostui yhtyeen vanhemmista hankkeista jäljelle jääneistä teemoista. "Us and Themin" esiversio "The Violent Sequenceä" oli määrä käyttää Michelangelo Antonionin elokuvassa "Zabriskie Point", mutta Antonioni hylkäsi kappaleen, koska se oli hänen mielestään "liian surullinen ja muistutti kirkkomusiikkia". "Breathen" samanniminen esiversio löytyy Roger Watersin ja Ron Geesinin vuonna 1969 tekemältä "Sounds from the Body" -soundtrackiltä. 
Suuri osa albumin demoista nauhoitettiin Roger Watersin omistamassa puutarhavajassa, jonka hän oli muuttanut levytysstudioksi. Watersin demoversio kappaleesta "Money" on ainoastaan akustisen kitaran säestämä, ja kappaleen alkuperäinen versio kuulostaakin enemmänkin brittiläiseltä folkilta kuin lopullisen version bluesilta. "On the Runin" voisi katsoa edustavan kokeellista, varhaista syntetisaattorimusiikkia.
Suosio.
"The Dark Side of the Moon" on yksi maailman myydyimmistä levyistä. Maailmanlaajuisesti sitä oli myyty vuoteen 2009 mennessä yli 45 miljoonaa kappaletta. Britanniassa albumi on 3,8 miljoonalla kappaleella kaikkien aikojen kuudenneksi eniten myyty. Yhdysvalloissa "The Dark Side of the Moon" on kaikkien aikojen eniten myyty albumi. Se on ollut myydyimpien albumien listalla kaikkiaan 741 viikkoa, yhtäjaksoisesti 591 viikkoa. Albumi poistui albumilistalta 23. huhtikuuta 1988, mutta albumi on tullut listoille takaisin useasti. 
"The Dark Side of the Moonin" katsotaan useimmiten edustavan progressiivista rockia. Eräs levyn suosituimpia kappaleita on Yhdysvaltain singlelistoilla sijalle kolme noussut "Money", joka aloittaa levyn toisen puoliskon. Se tunnetaan etenkin erikoisesta 4/4:n ja 7/4:n välillä vaihtelevasta tahtilajistaan. Myös muun muassa kappaleet "Time" ja "Us and Them" ovat saaneet huomiota.
Puheäänet.
Monissa albumin kappaleissa kuullaan sanoitusten aiheisiin liittyvää puhetta. Studioon tuotiin ihmisiä Abbey Roadin ympäristöstä, ja heitä pyydettiin kertomaan oma mielipiteensä aiheeseen, jota kappale käsittelee. Myös Paul ja Linda McCartney olivat haastateltavina, mutta heidän vastauksiaan ei sisällytetty levylle.
Kuolemaa käsittelevän instrumentaalin, "The Great Gig in the Skyn", intro-osiossa kuullaan Abbey Roadin silloisen ovimiehen, irlantilaissyntyisen Gerryn mielipide: 
"En pelkää kuolemaa, en välitä, kuolenpa milloin tahansa. Miksi minun pitäisi pelätä kuolemaa, siihen ei ole syytä, joskus on mentävä. "()
Hän lausuu myös levyn päättävän "Eclipsen" outrossa:
"Kuulla ei oikeastaan ole pimeää puolta. Itse asiassa se on kokonaan pimeä. "()
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Roger Waters.
Tekijät.
Pink Floyd:
Vierailijat:
Tuotanto: