tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adil Abdul-Mahdi

Adil Abdul-Mahdi on irakilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä lokakuusta 2018 toukokuuhun 2020 asti. Hän on aikaisemmin toiminut öljyministerinä. Vastavalitun kurdipresidentin Barham Salihin arveltiin Mahdin nimityksellä tavoittelevan maan olojen rauhoittumista. Saddam Husseinin syrjäyttämisen jälkeen on ollut käytäntönä, että parlamentin puhemies on sunni arabi, pääministeri shiialainen arabi ja presidenttinä kurdi. Mahdi oli kompromissiedokas, jonka maan molemmat shiialaispuolueet olivat valmiit hyväksymään.
Mahdi on ensimminen pääministeri 13 vuoteen joka ei ole shiialaisen Islamilainen Da’wa-puolueen jäsen. Hallituksen muodostaminen oli vaikeaa, sillä Basran alueen kansanedustajat eivät hyväksyneet kaikkia ehdotettuja ministereitä. 25. lokakuuta 2018 yli puolet ministerinpaikoista oli saatu täytettyä parlamentin hyväksymillä ehdokkailla, ja niin Mahdi saattoi vannoa virkavalansa.
Valintansa hetkellä Mahdi oli 76-vuotias. Hän pakeni Irakista 1960-luvulla, kun poliittinen toiminta oli tuottanut hänelle kuolemantuomion. Maanpaossa Mahdi asettui Ranskaan ja suoritti taloustieteen tohtorin tutkinnon. Hän liittyi Irania lähellä olevaan SCIRI-puolueeseen, ja palasi kotimaahansa Saddam Husseinin hallinnon kaaduttua. Vuosina 2005–2011 hän oli maansa varapresidentti. Hän oli Abadin hallituksen öljyministerinä vuoteen 2016, kunnes erosi protestina huonolle työilmapiirille ja kaaokselle. Vuonna 2017 hän erosi myös SCIRI-puolueesta.
Info (kirjakauppaketju)

Info eli Osuuskunta Informaatiokirjakauppa on vuonna 1972 perustettu yksityisten suomalaisten kirjakauppojen ketju. Se oli suurimmillaan 1980-luvulla, jolloin ketjuun kuului 90 kirjakauppaa eri puolilla Suomea, muun muassa Akateeminen Kirjakauppa vuosina 1978–1985. Vuonna 2005 jäseniä oli 44 ja vuonna 2018 kahdeksantoista.
Info-kirjakauppojen yhteydessä toimivat Info-toimistotukut palvelevat yrityksiä ja julkisen sektorin asiakkaita toimistotarvikkeiden ja kirjojen hankinnassa. Aiemmin Info-ryhmään kuului myös tietotekniikkaketju Data-Info, joka vuonna 1993 toimi 23 paikkakunnalla.
Historiaa.
Info-ketjun perusti vuonna 1972 yhdeksän yksityistä kirjakauppaa, jotka halusivat parantaa paikallisia kilpailuasemiaan yhteisostojen, yhteismarkkinoinnin ja yhteisten liiketoimintamallien avulla.
Suurimmillaan Info oli 1980-luvulla noin 90 kauppaa käsittävä ketju. Ketjun jäseniksi oli hakeutunut hyvin eri kokoisia kirjakauppoja pienistä maalaisliikkeistä suureen Akateemiseen Kirjakauppaan, mistä aiheutui vähitellen hankaluuksia isojen ja pienten jäsenyritysten toiveiden ja tarpeiden yhteensovittamisessa. Akateeminen erosi Infosta 1985. Suuri repeämä tapahtui vuonna 1989, jolloin 40 prosentista ketjun liikevaihdosta vastanneet kirjakaupat erosivat ketjusta: Turun Kansallinen Kirjakauppa, Oulun Pohjalainen Kirjakauppa, Lapin Kansan kirjakauppa, Otavan omistamat viitisentoista kauppaa sekä Kemin, Tornion ja Tampereen kirjakaupat. Eräänä syynä eripuraan oli Infon omistama, Helsingin Mannerheimintie 4:ssä toiminut ja isoja tappioita tuottanut Infocenter-tietotekniikkamyymälä.
Suomen urheilu 1969

Suomen urheilu 1969 käsittelee vuoden 1969 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Parhaaksi ammattiurheilijaksi valittiin autourheilija Leo Kinnunen.
Johan Jakob Westerlund

Johan Jakob Westerlund (24. joulukuuta 1845 Pietarsaari – 21. tammikuuta 1928 Hattula) oli lääninrovasti ja moninkertainen valtiopäivämies. 
Westerlundin vanhemmat olivat maanviljelijä, rakennusmestari Anders Westerlund ja Margareta Degernäs ja puoliso vuodesta 1877 Anna Ridell (k. 1920). Westerlund tuli ylioppilaaksi 1862, suoritti papintutkinnon ja vihittiin papiksi 1873 ja suoritti pastoraalitukinnon 1880. Hän oli Vähänkyrön kappalainen vuodesta 1882 ja Hattulan kirkkoherra vuodesta 1892, jolloin hänestä tuli myös lääninrovasti. Kirkolliskokouksen jäsen Westerlund oli 1893, 1898, 1903 ja 1908. Hän toimi pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.
Olof af Hällström

Olof Eliel af Hällström (10. lokakuuta 1916 – 2. joulukuuta 1990 Suomenlinna) oli suomalainen filosofian maisteri, joka toimi lähes kolmekymmenta vuotta Suomenlinnan intendenttinä.
Olof af Hällströmin vanhemmat olivat Karjaan kirkkoherra, rovasti Jakob Eliel af Hällström (1865–1950) ja Nina Amanda Rehnberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1943 ja maisteriksi 1950. Af Hällström oli vt. amanuenssina Kansallismuseossa 1949–1951 ja Suomenlinnan museon intendenttinä vuodesta 1951 alkaen. Ehrensvärd-seuran sihteerinä hän oli vuodesta 1952 alkaen.
Maksim Lipin

Maksim Lipin (s. 17. maaliskuuta 1992 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista Veikkausliiga-seura PS Kemiä. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä.
Lipin pelasi Viron alemmissa sarjoissa aina kevääseen 2015, jolloin hän siirtyi edustamaan tallinnalaista FC Levadiaa. Kahtena seuraava kautena hän edusti rajakaupunki Narvan JK Narva Transia. Kesällä 2017 Lipin siirtyi Ruotsiin neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle eli 2. Divisioonaan IFK Haningenin riveihin. Ruotsalaisseurassa hän pelasi syksyn 2017, joissa teki 10 ottelussa neljä maalia.
Kaljumäe siirtyi Suomeen keväällä 2018 PS Kemin Veikkausliiga-joukkueeseen 1+1 vuoden sopimuksella. 
Maajoukkuetasolla Kaljumäe on edustanut Viron nuorten maajoukkueita 13 maaottelussa.
Suunnistuksen maailmancup 2018

Suunnistuksen maailmancup 2018 oli järjestyksessään 24. suunnistuksen maailmancupin kausi. Se alkoi 6. toukokuuta Ticinossa, Sveitsissä järjestetyissä EM-kilpailuissa ja päättyi 7. lokakuuta Prahassa, Tšekissä. Myös Riian maailmanmestaruuskilpailut laskettiin mukaan cupin pisteytykseen.
Kilpailukalenteri.
Uutena lajina kaudella esiteltiin pudotussprintti, joka toimii maastohiihdon sprinttikilpailujen tavoin kierroksittain etenevänä pudotuspelinä. Lisäksi lajissa käytettiin uutta hajontamenetelmää, jossa urheilija sai valita tietyn rastin useammasta vaihtoehdosta.
Pisteytys.
Jokaisen kilpailun 40 parasta pisteytettiin oheisen taulukon mukaisesti. Loppupisteistä vähennettiin pois huonoin kilpailu ensimmäisestä yhdeksästä kilpailusta. Kaksi viimeistä kilpailua laskettiin kaikilla pisteisiin mukaan. Joukkuecupiin laskettiin yhteen naisten ja miesten viestikilpailut sekä sekakilpailuina käydyt sprinttiviestit. Mailla sai olla useita viestijoukkueita samassa kilpailussa (paitsi MM-kilpailuissa). Kuitenkin kussakin viestissä ainoastaan parhaiten menestyneen joukkueen sijoitus kartutti maan pistepottia. Muut joukkueet jätettiin huomioimatta pisteisiin vaikuttavia sijoituksia selvitettäessä.
Maailmancupin loppupisteet.
Miehet.
Tulokset
Naiset.
Tulokset
Joukkuecup.
Tulokset
Suomen urheilu 1970

Suomen urheilu 1970 käsittelee vuoden 1970 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kolme parasta olivat:
Zumarraga

Zumarraga (esp. "Zumárraga") on kunta Baskimaassa Espanjassa. 
Zumarraga sijaitsee Urola-joen laaksossa. Naapurikunnat ovat Antzuola, Azkoitia, Azpeitia, Ezkio-Itsaso, Gabiria, Legazpi ja Urretxu. 
Zumarragan väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 9 848.
Raahen Tornitalo

Raahen Tornitalo on Raahen keskustassa lähellä merta sijaitseva vuonna 1958 valmistunut asuinkerrostalo ja entinen vesitorni. Se on 55 metriä korkea, ja siinä on 14 kerrosta. Tornin kerroksista 11 on asuinkerroksia, joiden yläpuolella on vesisäiliö. Vesisäiliön päällä on yleisöltä suljettu näköalaterassi. Säiliön päällä oli myös kiinalainen ravintola, joka lopetti toimintansa keväällä 2021. Uusi kiinalainen ravintola avasi ovet 14.11.2021.
Raahen Tornitalo oli aikanaan Suomen korkein asuinkerrostalo, kunnes Keravalle rakennettiin 60-metrinen asuintorni vuonna 1975. Rakennus peruskorjattiin ja sen julkisivu uusittiin täysin vuonna 1994.
Tornitalon vesisäiliö poistui käytöstä vuonna 2019 uuden Honganpalon vesitornin valmistuttua.
Tornitalon katolle asennettiin live-webkameralähetyksiä varten webkamera vuonna 2023.
Suomen urheilu 1971

Suomen urheilu 1971 käsittelee vuoden 1971 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kolme parasta olivat:
Torsten Carlander-Reuterfelt

Bengt Torsten ”Totti” Carlander-Reuterfelt (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomenruotsalainen teollisuusmies sekä merkittävä kaitafilmauksen ja musiikin harrastaja. Koulutukseltaan Carlander-Reuterfelt oli sähköinsinööri, ja työuransa hän teki Kellokosken Tehdas Oy:n toimitusjohtajana 1927–1963. Hän kuvasi kaitafilmille muun muassa Euroopan-matkojaan 1930-luvulta alkaen, ja hänen kulttuurihistoriallisesti merkittävä elokuvakokoelmansa on lahjoitettu Suomen elokuva-arkistoon.
Carlander-Reuterfelt tunnettiin myös musiikinystävänä, ja hän sävelsi muun muassa kamarimusiikkia ja lauluja. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajia. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1925 oli pianonsoitonopettaja Margit Ringvall ja toinen puolisonsa vuodesta 1949 merkonomi Ann-Marie Lindholm; kahdesta liitostaan hänellä oli viisi lasta.
Musiikki- ja elokuvaharrastuksen lisäksi Carlander-Reuterfelt tunnettiin mehiläistenhoitajana. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi. Tuusulassa on Eila Hiltusen vuonna 2000 tekemä Torsten Carlander-Reuterfeltin patsas Kellokosken Ruukin puistossa.
Konrad Vento

Konrad Villehad Vento (23. kesäkuuta 1872 Pietari – 22. syyskuuta 1950 Virolahti) oli pappi, pitkäaikainen kansanopiston johtaja ja toimittaja. 
Konrad Venton vanhemmat olivat räätäli Mikko Vento ja Rosa Sofia Jumppanen ja puoliso vuodesta 1908 Aina Albertina Seppänen. Vento tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1894, valmistui filosofian kandidaatiksi 1901, suoritti teologisen erotutkinnon 1911 ja vihittiin papiksi 1912. Rovastin arvon Vento sai vuonna 1943. Hän työskenteli "Viipurin Sanomat" ja "Karjala" -lehtien toimittajana 1903–1908 ja "Parikkalan Sanomat" -lehden toimittajana 1908–1909, jolloin hän oli myös Parikkalan yhteiskoulun opettaja. Lounais-Karjalan kansanopiston johtaja Virolahdella hän oli vuodesta 1909 aina kuolemaansa asti, yli 40 vuotta. Kansanopiston johtajan toimen ohella Konrad Vento toimi myös kirkkoherrana. "Etelä-Saimaan" päätoimittaja, opettaja Arvo Vento oli hänen nuorempi veljensä.
Suomen urheilu 1972

Suomen urheilu 1972 käsittelee vuoden 1972 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kolme parasta olivat:
Zarautz

Zarautz (esp. "Zarauz") on kunta Baskimaassa Biskajanlahden rannikolla Espanjassa.
Zarautzin väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 23 118.
Aia

Aia (esp. "Aya") on kunta Baskimaassa Espanjassa.
Aian väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 083. 
Pagoetan luonnonpuisto ("Pagoetako Parke Naturala") sijaitsee Aian kunnassa.
Kintetsu-rautatiet

Kinki Nippon -rautatiet (), lyhyemmin Kintetsu (), on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain eli Kinkin seudulla Keihanshinin metropolialueella sekä Chūbun seudulla Nagoyan ja Isen kaupunkien ympäristöissä. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden ("ōte-shitetsu") joukkoon ja sillä onkin Japanin yksityisistä rautatieyhtiöistä (JR-konsernia lukuun ottamatta) pisin verkosto, 501,1 kilometriä. Päivittäin yhtiö kuljettaa noin 1,5 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2014) ja asemia sillä on käytössään 286 kappaletta. Se on osa Kintetsu Group Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä muun muassa liikenteen, kiinteistökehityksen ja vähittäiskaupan aloilta.
Yhtiöllä on 7 508 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Tennōjin suuralueella.
Historia.
Kinki Nippon -rautateiden edeltäjä Naran raitiotieosakeyhtiö () perustettiin syyskuussa 1910. Jo seuraavassa kuussa se muutti nimensä Osakan sähköraitiotieksi (). Liikennöinti Naran ja Osakan välillä aloitettiin vuonna 1914 Ikoman tunnelin valmistuttua. Myöhemmin yritys laajensi toiminta-aluettaan lukuisten fuusioiden kautta; vuonna 1941 se fuusioitui Sankyū-rautateihin ja otti nimekseen Kansai kyūkō -rautatiet () jo aiemmin Sankyū-rautateihin liitetyn yrityksen mukaan. Kansai kyūkō -rautateihin liitettiin seuraavina vuosina vielä useita muita pienempiä rautatieyhtiöitä ja vuonna 1944 Nankai-rautatiet, minkä myötä yritys otti käyttöön nykyisen nimensä. Nankai kuitenkin erotettiin siitä omaksi yrityksekseen toisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1947.
Linjat.
Kintetsu-rautateiden verkosto palvelee laajaa aluetta Osakan, Kioton, Naran, Aichin ja Mien prefektuureissa. Sen merkittävimmät linjat liittävät toisiinsa Osakan ja Nagoyan, Osakan ja Naran, Kioton ja Naran sekä Nagoyan ja Isen. Osakan itäosia ja Naran prefektuurin pohjoisosia palvelee tiheä rautatieverkko. Läpiajoliikennettä Kintetsu harjoittaa useiden muiden rautatieyhtiöiden linjoille: Kioton metron Karasuma-linjalle, Osakan metron Chūō-linjalle ja Hanshin-rautateiden linjoille.
Ranil Wickremesinghe

Ranil Wickremesinghe (, ; s. 1949) on Sri Lankan nykyinen presidentti. Hänet valittiin presidentiksi heinäkuussa 2022. Aikaisemmin hän on toiminut maansa pääministerinä kolmeen otteeseen, 1993–1994, 2001–2004 ja 2015–2018. Hän on toiminut myös UNP-puolueen (United National Party) johtajana.
Wickremesinghen isän suku on kristittyjä ja äidin suku buddhalaisia. Hän opiskeli oikeustiedettä Colombon yliopistossa ja valmistui asianajajaksi. Hän liittyi UNP-puolueeseen 1970-luvulla, nousi parlamenttiin vuonna 1977 ja on hoitanut useita ministerintehtäviä puolueensa ollessa hallitusvastuussa.
Wickremesinghe nousi pääministeriksi ensimmäisen kerran vuonna 1993 presidentti Ranasinghe Premadasan salamurhan jälkeen. Wickremesinghe ei istunut pääministerinä koko kautta. Hän alkoi kuitenkin saada mainetta taloudellisesti järkevänä ja länsimielisenä poliitikkona. Hän sai kannatusta erityisesti kaupungin keskiluokalta, kun hän onnistui nostamaan maansa vuoden 2001 taantumasta.
Wickremesinghe on esiintynyt julkisuudessa aina korruptiosta vapaana poliitikkona, mutta häntä on silti syytetty esimerkiksi keskuspankin sisäpiirikauppaan liittyneestä tapauksesta. Wickremesinghen noustua vuonna 2015 jälkeen pääministeriksi hän sai syytöksiä Rajapaksan suvun suojelemisesta. Rajapaksat ovat olleet Wickremesinghen poliittisia vastustajia, mutta tästä huolimatta hänen katsottiin estäneen Rajapaksojen korruptio- ja ihmisoikeusrikkomustutkinnat.
Wickremesinghe erosi pääministerin tehtävästä 2019, jolloin hän oli jo varsin epäsuosittu. Hänen puolueensa Yhdistynyt kansallispuolue oli myös hajonnut, kun siitä oli lähtenyt useita kansanedustajia. Entinen valtapuolue ei saanut vuoden 2020 parlamenttivaaleissa juurikaan ääniä, ja Wickremesinghesta sen ainoa edustaja.
Sri Lanka ajautui vuonna 2022 poliittiseen kriisiin ja mielenosoitukset alkoivat äityä väkivaltaisiksi. Presidentti Gotabaya Rajapaksa päätti toukokuussa nimetä Wickremesinghen kuudennen kerran pääministeriksi. Wickremesinghe nousi korvaamaan presidentin veljeä Mahindaa, joka oli eronnut mielenosoitusten seurauksena. Protestoijat olivat tyrmistyneitä Wickremesinghen valinnasta pääministeriksi. Hänellä ei ollut juurikaan tukea, ja häntä pidettiin lähinnä presidentin paikan turvaajana.
Heinäkuussa 2022 Wickremesinghe nimitettiin ensin virkaatekeväksi presidentiksi presidentti Gotabaya Rajapaksan paettua ulkomaille ja ilmoitettua eroavansa. Parlamentti valitsi hänet 20. heinäkuuta presidentiksi, ja hänen kautensa kestää marraskuuhun 2024.
Suomen urheilu 1973

Suomen urheilu 1973 käsittelee vuoden 1973 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liitto valitsi Vuoden urheilijaksi Mona-Lisa Pursiaisen, josta tuli ensimmäinen tämän arvostuksen saanut nainen. Äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla viisi parasta olivat:
Land Rover Freelander

Land Rover Freelander on Land Roverin vuosina 1997–2014 valmistama keskikokoinen crossover-tyyppinen automalli. Sen seuraajaksi tuli Land Rover Discovery Sport.
Land Rover Freelander (1997–2006).
Ensimmäisen sukupolven Freelander esiteltiin syksyllä 1997. Se oli merkin ensimmäinen malli, joka perustui itsekantavalle korirakenteelle. Freelander oli alusta lähtien saatavana sekä kolmi- että viisiovisena korimallina. Kolmiovisesta valmistettiin myös osittain kangaskattoista versiota.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Freelander sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Moottorivaihtoehtoina olivat aluksi 1,8-litrainen (117 hv) bensiinimoottori ja 2,0-litrainen (98 hv) dieselmoottori. Vuonna 2001 tuli saataville 2,5-litrainen V6 (177 hv) ja aiemman dieselmoottorin korvasi BMW:n 2,0-litrainen (112 hv).
Vuoden 2003 lopulla uudistettiin erityisesti keulan ilmettä uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla. Myös takavaloihin tehtiin muutoksia. 
Land Rover Freelander 2 (2006–2014).
Freelander 2 -nimen saanut toisen sukupolven malli esiteltiin Lontoon autonäyttelyssä heinäkuussa 2006. Pohjois-Amerikassa mallia myytiin Land Rover LR2 -nimisenä, samaan tapaan kuin Discovery oli saanut Pohjois-Amerikassa nimen LR3. Malli perustuu samalle Fordin EUCD-pohjalevylle kuin useat Ford- ja Volvo-mallit.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Freelander 2 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Syksyllä 2010 malli sai muun muassa uudelleenmuotoillun etupuskurin. Samalla esiteltiin etuvetoinen malliversio.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2012, jolloin auto sai LED-ajovalot ja -takavalot sekä uudistetun sisustan.
Land Rover Discovery Sport

Land Rover Discovery Sport on Land Roverin vuodesta 2014 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi Land Rover Freelanderin.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Discovery Sport sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Discovery Sport esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Aluksi mallissa käytettiin Fordin 2,0-litraista (240 hv) EcoBoost-bensiinimoottoria ja 2,2-litraista (150/190 hv) Duratorq-dieselmoottoria. Vuonna 2016 auto sai uudet Jaguarin valmistamat 2,0-litraiset bensiini- ja dieselmoottorit.
Austin Ambassador

Austin Ambassador on Austin Motor Companyn vuosina 1982–1984 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se oli uudistettu versio edeltäjästään Leyland Princessistä, mutta autossa oli kattoon asti aukeava takaluukun kansi, mikä teki siitä hatchbackin. Mallin seuraajaksi tuli Austin Montego.
Moottorit olivat 1,7- ja 2,0-litraiset. Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto tai Borg-Warnerin valmistama kolmiportainen automaattivaihteisto.
Jin (laulaja)

Jin (oik. Kim Seok-jin; hangul: 김석진; 4. joulukuuta 1992, Gwacheon, Gyeonggi, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja yksi k-pop-yhtye BTS:n seitsemästä jäsenestä. Hän on yhtyeen vanhin jäsen.
Varhaiset vaiheet.
Kim Seok-jin syntyi 4. joulukuuta vuonna 1992 Gwacheonissa, Korean tasavallassa, hyvin varakkaan perheen nuoremmaksi pojaksi. Hänen veljensä nimi on Seok-jung. Perheen isä on toimitusjohtaja, ja teini-ikäinen Kim harkitsi ensin itsekin bisnesmiehen uraa. Lopulta hän päätti kuitenkin opiskella näyttelemistä, ja vuonna 2017 hän valmistui Konkukin yliopistosta pääaineenaan elokuvataide.
Ennen uraansa BTS:n jäsenenä Kim kutsuttiin levy-yhtiö SM Entertainmentiin. Hän oli kuitenkin ajatellut kadulla sattuneen kohtaamisen olevan pila eikä näin ollen mennyt koe-esiintymiseen.
Ura.
BTS.
Kim päätyi harjoittelijaksi Big Hit Entertainmentille, kun yhtiön edustaja näki hänen jäävän pois linja-autosta. Tuolloin elokuvataidetta opiskeleva Kim koe-esiintyi alun perin näyttelijänä, eikä hänellä ollut aiempaa laulutaustaa. Levy-yhtiö kuitenkin halusi hänet BTS:n jäseneksi, ja yhtye debytoi vuonna 2013. Kimin rooli yhtyeessä on vokalisti, minkä lisäksi hän näyttelee pääosaa yhtyeen tarinallisissa, jatkuvajuonisissa lyhytelokuvissa ja musiikkivideoissa. Dokumentissa "BTS: Burn the Stage" Kim toteaa harjoitelleensa todella paljon kehittyäkseen laulajaksi, joka hän tänä päivänä on. BTS:n albumilla "Wings" (2016) hänellä on oma soolokappale "Awake", ja albumilla "Love Yourself: Answer" (2018) hän esittää niin ikään soolona kappaleen "Epiphany".
Kim tunnetaan erityisesti ulkonäöstään, jonka myötä hän on saanut muun muassa lempinimet "Car Door Guy", "Third Guy From The Left" ja "Worldwide Handsome". Yhtyeen vanhimpana jäsenenä Kimillä on eteläkorealaisen etiketin mukaan lisäksi eniten auktoriteettia, joskaan hän ei juuri käytä sitä. 
Sooloura.
Kim levytti vuonna 2016 yhtyetoverinsa V:n kanssa kappaleen "It's Definitely You" televisiosarjaan "".
Muuta.
Vuonna 2018 Kim ja hänen veljensä avasivat japanilaisen ravintolan nimeltä Ossu Seiromushi. Ravintola sijaitsee Soulissa.
Yksityiselämä.
Kim on intohimoinen ruoanlaittaja, ja hän isännöi mukbang-sarjaa nimeltä "Eat Jin". Hän harrastaa myös kitaransoittoa, lumilautailua, vanhojen videopelien pelaamista ja animea.
Phoenix Finance

Phoenix Finance (toiselta nimeltään DART Grand Prix) oli brittiläisen Charles Nickersonin johtama pankkiyritys, joka yritti osallistua Prost-tallin kalustolla Formula 1 -sarjaan kaudella .
Taustaa.
Nickersonin yritys Phoenix Finance osallistui ennen vuoden Australian GP:tä Prost-tallin konkurssipesän huutokauppaan kilpaillen Minardin päällikön Paul Stoddartin kanssa, jonka Nickerson voitti paremmalla tarjouksella. Tallin oli tarkoitus osallistua heti Malesian osakilpailuun, jossa sen oli tarkoitus käyttää Prost-tallin kauden Prost AP04-runkoa sekä Arrows-tallin vanhaa V10 moottoria Arrowsin-johtajan Tom Walkinshawin avustamana.
Phoenixin ilmoittautumisessa ja tallikaupassa ilmeni kuitenkin välittömästi ongelmia, koska talli oli hankkinut vanhan tallin kalustoa, jolla aikoisi osallistua kilpailuihin uuden omistussuhteen turvin. FIA hylkäsi tallin osallistumisen Malesian osakilpailuun, koska katsoi tallin ostaneen vain osan Prost-tallista, jolloin heidät laskettaisiin uudeksi talliksi ja he joutuisivat maksamaan 48 miljoonan dollarin osallistumismaksun. 
Phoenix ilmestyi Sepangin rata-alueelle Malesian osakilpailua varten kuljettajinaan Tarso Marques ja Gastón Mazzacane, mutta heidän osallistumisensa estettiin kisajärjestäjien toimesta. Talli vei FIA:n antaman päätöksen korkeimpaan oikeuteen, mutta oikeus tuki FIA:n esitystä uudesta tallista ja että tallipaikkoja ei voinut ostaa eikä myydä edes vanhalta tallilta, minkä seurauksena talli hävisi oikeuskäsittelyn eikä voinut osallistua kaudelle.
Talbot Sunbeam

Talbot Sunbeam on pieni henkilöautomalli, jota Chrysler Europe valmisti aluksi Chrysler-merkkisenä vuosina 1977–1979. Se korvasi Hillman Impin. PSA-konsernin ostettua Chrysler Europen Sunbeamia alettiin myydä Talbot-merkkisenä. Valmistus jatkui vuoteen 1981 saakka, jolloin sen korvasi Talbot Samba.
Sunbeam ei ollut tekniikaltaan kovin nykyaikainen, sillä se oli useimmista kilpailijoista poiketen takavetoinen. Suuri osa tekniikasta oli peräisin suuremmasta Avenger-mallista. Ainoana korimallina oli kolmiovinen hatchback, jottei Sunbeam kilpailisi liikaa hieman suuremman viisiovisen Horizon-mallin kanssa.
Vuonna 1979 esiteltiin urheilullinen Talbot Sunbeam Lotus, jolla ajettiin myös rallia. Siinä oli Lotuksen kehittämä 2,2-litrainen (150 hv) moottori ja ZF:n valmistama viisivaihteinen vaihteisto. Automallilla voitettiin merkkikohtainen maailmanmestaruus 1981, jolloin tehdastallilla oli useita huipputason kuljettajia. Kuitenkin vain kaksi rallivoittoa saavutettiin. Ensimmäinen oli Henri Toivosen ja Fred Gallagherin RAC-rallin voitto vuonna 1980. Toinen oli Argentiinan rallin voitto vuonna 1981, parina Guy Fréquelin ja Jean Todt. Myös vuonna 1981 olivat ruotsalainen rallipari, Stig Blomqvist kartturinaan Björn Cederberg, RAC-rallin kolmansia.
Viimeisenä valmistusvuotenaan Sunbeam sai uuden etupuskurin ja suuremmat, Horizonin tyyliset ajovalot.
Teenage Life

Teenage Life on Daz Sampsonin esittämä kappale, joka edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa Kreikan Ateenassa. 
Koska Iso-Britannia kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, pääsi kappale suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24 maan joukosta sijalle 19. 25 pisteellä.
Touch my Fire

Touch my Fire on Javinen esittämä kappale, jolla hän edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Ukrainan Kiovassa. 
Koska Iso-Britannia kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, pääsi kappale suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24 maan joukosta sijalle 22. 18 pisteellä.
Sodankylän seurakunta

Sodankylän seurakunta on Sodankylän kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Lapin rovastikuntaan.
Historia.
Sodankylän seurakunta perustettiin Kuusamon emäseurakunnan kappeliksi vuonna 1688, ja siitä tuli itsenäinen kirkkoherrakunta vuonna 1747, jolloin siihen luettiin kuuluvaksi Keminkylän, Kittilän ja Sompion käräjäkunnat. Seurakunnassa oli katekeetta vuodesta 1837. Seurakuntaan aiemmin kuulunut Kittilän kappeliseurakunta erotettiin omaksi seurakunnaksi vuonna 1854, ja Pelkosenniemi sekä Savukoski muodostettiin itsenäisiksi kirkkoherrakunniksi vuonna 1916.
Sodankylän ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1689, ja tämä kirkko tunnetaan nykyään Sodankylän vanhana kirkkona. Uusi ja seurakunnan nykyinen pääkirkko rakennettiin osittain harmaasta kivestä ja osittain tiilestä valtion varoilla, jotka myönnettiin keisarin käskykirjeellä vuonna 1852.
Herätysliikkeet.
Sodankylän seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Liike ei ole kuitenkaan saanut juurikaan kannatusta saamelaisväestön keskuudessa. Sodankylän seurakunta kuuluu uusheräyksen tukialueeseen, joka sijoittuu Kemijärven–Sodankylän tienoille.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sodankylän kappalaisina ja kirkkoherroina:
Pellon seurakunta

Pellon seurakunta (vuoden 1974 loppuun saakka "Turtolan seurakunta") on Pellon kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Herätysliikkeet.
Pellon seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Liike ei ole kuitenkaan saanut juurikaan kannatusta saamelaisväestön keskuudessa. Pellon seurakunta kuuluu Muonionjokilaakson voimakkaaseen herätysliikealueeseen, jonka seurakuntaelämää hallitsee etenkin rauhansanalaisuus.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Pellon seurakunnan kappalaisina ja kirkkoherroina:
Tervolan seurakunta

Tervolan seurakunta on Tervolan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Herätysliikkeet.
Tervolan seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Tervolan alueen selvästi voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus ja alue kuuluu liikkeen vahvaan tukialueeseen.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Tervolan seurakunnan kappalaisina ja kirkkoherroina:
Simon seurakunta

Simon seurakunta on Simon kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Herätysliikkeet.
Simon seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Simon alueen selvästi voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus ja alue kuuluu liikkeen vahvaan tukialueeseen.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Simon seurakunnan kirkkoherroina:
Keminmaan seurakunta

Keminmaan seurakunta (vuoteen 1978 "Kemin maaseurakunta") on Keminmaan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Keminmaan seurakunnan kirkkoherroina:
Tornion seurakunta

Tornion seurakunta on Tornion kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Vuoden 2025 maaliskuussa Tornion seurakunnalla oli 14 897 jäsentä, mikä oli noin 71,2 prosenttia Tornion asukkaista. Seurakunnan jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan.
Herätysliikkeet.
Tornion seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Tornion alueen voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus. Alueella vaikuttaa jonkin verran myös rauhansanalaisuus, mutta seurakunta ei kuulu kuitenkaan liikkeen voimakkaimpaan kannatusalueeseen.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Tornion seurakunnan kirkkoherroina:
Kemin seurakunta

Kemin seurakunta on Kemin kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Kemin seurakunta oli vuoteen 1978 "Kemin kaupunkiseurakunta" erotukseksi maaseurakunnasta, joka vaihtoi tuolloin nimensä vastaavan kunnan mukaan Keminmaan seurakunnaksi.
Vuoden 2025 lokakuussa Kemin seurakuntaan kuului yhteensä 11 928 jäsentä, mikä oli noin 61,6 prosenttia Kemin asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa 2000-luvun alusta saakka.
Herätysliikkeet.
Kemin seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Kemin alueen voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus. Alueella vaikuttaa jonkin verran myös uusheräys, mutta seurakunta ei kuulu kuitenkaan liikkeen voimakkaimpaan kannatusalueeseen.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Kemin seurakunnan kirkkoherroina:
Tioetikkahappo

Tioetikkahappo (C2H4SO) on tiokarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Tioetikkahappo on huoneenlämpötilassa keltaista nestettä. Yhdisteellä on hyvin voimakas ja epämiellyttävä pistävä haju. Yhdiste myös aiheuttaa kyynelvuotoa. Tioetikkahappo liukenee veteen ja liukoisuus lämpimään on suurempi kuin kylmään. Yhdiste kuitenkin myös hydrolysoituu vedessä etikkahapoksi ja vetysulfidiksi. Aine liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Tioetikkahappo on heikko happo, ja sen pKa-arvo on 3,3.
Tioetikkahappoa valmistetaan etikkahapon ja fosforipentasulfidin tai etikkahappoanhydridin tai asetyylikloridin ja vetysulfidin välisellä reaktiolla. Tioetikkahappoa käytetään orgaanisen kemian synteeseissä tiolien valmistuksessa. Yhdiste reagoi tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden kanssa konjugaattiadditiolla muodostaen tioesterin, joka hydrolysoidaan tioliksi. Tioestereitä muodostuu myös tioetikkahapon reagoidessa radikaalimekanismilla alkeenien tai alkyynien kanssa ja nukleofiilisilla substituutioreaktioilla. Yhdistettä on käytetty myös kyynelkaasuna.
Posion seurakunta

Posion seurakunta on Posion kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.
Historia.
Posion seurakunnan perustamisesta keskusteltiin ensimmäisen kerran julkisesti vuonna 1890 Kuusamon seurakunnan piispantarkastuksessa, jonka piti Kuopion piispa Gustaf Johansson. Silloin Posion kyläkokous esitti asiaa Kuopion hiippakunnan tuomiokapitulille. Kun anomus ei tuottanut tulosta, se uudistettiin täsmennettynä vuonna 1905. Senaatti antoi lopullisen mutta ehtoja sisältäneen päätöksen 1. huhtikuuta 1908. Kun Posiolla ei päästy yksimielisyyteen, kuinka ehdot täytetään, itsenäisen toiminnan aloitus siirtyi vuoden 1926 alkuun asti.
Toimipaikat.
Vuosina 1926–1927 alun perin rukoushuoneeksi rakennettu Posion kirkko vihittiin kirkoksi 1953 peruskorjauksen jälkeen. Kirkossa on 300 istumapaikkaa sekä pyörätuolipaikkoja kirkkosalin pääkäytävällä ja reunoilla. 
Seurakuntatalo valmistui vuonna 1969. Se on Aarre Holttisen suunnittelema. Päärakennusta laajennettiin Jorma Varangan piirustusten mukaan vuonna 1989. Seurakuntasaliin mahtuu 260 henkeä. Salin yhteydessä on keittiö. Lasten ja nuorten kerhotilan lisäksi seurakuntatalossa on alakerrassa kirjasto, jota voidaan käyttää myös kokous- ja ryhmätilana. 
Herätysliikkeet.
Posion seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Posion alueen selvästi voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus ja alue kuuluu liikkeen vahvaan tukialueeseen.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Posion seurakunnan kirkkoherroina:
Sallan seurakunta

Sallan seurakunta on Sallan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.
Herätysliikkeet.
Sallan seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Sallan alueen voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus. Sallan alue ei ole kuitenkaan liikkeen voimakkainta tukialuetta.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Sallan seurakunnan kirkkoherroina:
Kemijärven seurakunta

Kemijärven seurakunta on Kemijärven kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan. Vaikka vuosina 1957–1972 Kemijärven kauppala ja Kemijärven maalaiskunta olivat kunnallisesti erillään, silloinkin Kemijärven seurakunta käsitti niiden kummankin alueen – ei siis ollut olemassa seurakuntia nimeltä Kemijärven maaseurakunta ja Kemijärven kauppalaseurakunta.
Vuoden 2024 lopussa Kemijärven seurakuntaan kuului 4 796 jäsentä, mikä vastasi noin 69 prosenttia Kemijärven väestöstä. Jäsenmäärä on laskenut 2000-luvulla selvästi: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 10 083, vuoden 2010 lopussa 6 991 ja vuoden 2020 lopussa 5 383.
Historia.
Vakituinen seurakunnallinen toiminta alkoi vuonna 1648, jolloin Kemin seurakunnan kappalaisen asemapaikaksi tuli Kemijärvi. Viran ensimmäinen hoitaja oli Jakob Lapodius. Samoihin aikoihin valmistuu ensimmäinen kirkko Kuumaniemelle, jota on kuvailtu pieneksi, hirsiseksi saarnatuvaksi. Tuo kirkko purettiin, kun vuonna 1694 rakennettiin uusi, 12,5 metriä korkea kirkko. Vuonna 1774 ylikiiminkiläisen kirkonrakentaja Heikki Väänäsen rakentama kellotapuli on edelleen pystyssä.
Kemijärvi itsenäistyi omaksi seurakunnaksi vuonna 1779. Seurakunnan väkiluku oli 1830-luvulla yli 1600, jonka takia tarvittiin suurempi kirkko. Entinen kirkko purettiin ja arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnittelema puinen ristikirkko otettiin käyttöön vuonna 1832.
Kemijärven seurakunnallinen elämä muuttui, kun 1860-luvulla paikkakunnalle saapui lestadiolainen herätysliike. Kirkkoherrana vuosina 1876–1893 toiminut Karl Heikel edusti vanhoillislestadiolaisuutta mutta hänen poikansa Matti Heikinheimon kirkkoherra-aikana 1895–1918 seurakunnan valtasuunnaksi vakiintui lestadiolainen uusheräys.
Saksalaiset joukot sytyttivät lähtiessään kirkon tuleen vuonna lokakuussa 1944 Lapin sodan yhteydessä. Bertil Liljeqvistin suunnittelema uusi, 850 paikkainen kirkko rakennettiin sodan jälkeen Amerikan luterilaisten kirkkojen lahjoitusvaroilla vuosina 1949–1950 ja se vihittiin käyttöön juhannuksena 1951. 
Herätysliikkeet.
Kemijärven seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Liike ei ole kuitenkaan saanut juurikaan kannatusta saamelaisväestön keskuudessa. Kemijärven seurakunta kuuluu uudenheräyksen tukialueeseen, joka sijoittuu Kemijärven–Sodankylän tienoille.
Rovaniemen seurakunta

Rovaniemen seurakunta on Rovaniemen kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.
Vuoden 2024 toukokuussa seurakunnan jäsenmäärä oli 44 660, mikä vastasi 68,6 prosenttia Rovaniemen asukkaista. Seurakunnan jäsenmäärä on ollut laskussa 2010-luvun alusta saakka.
Papisto.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Rovaniemen seurakunnan kirkkoherroina:
Bleeding Through

Bleeding Through on kalifornialainen metalliyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1999 ja ovat julkaisset uransa aikana kahdeksan studioalbumia ja kaksi DVD-julkaisua. Yhtye hajosi vuonna 2014 mutta soittivat yhden hyväntekeväisyyskeikan vuonna 2016. Vuonna 2018 yhtye julkaisi paluun ja ilmoittivat kahdeksannen albuminsa Love Will Kill All. 
Yhtye on ottanut vaikutteita musiikissaan hardcore punkista, black metallista ja death metallista. Yhtyeen vokalisti Brandan Schieppati kuvailee yhtyeen olevan enemmän hardcore-bändi kuin metallibändi. Yhtye eroaa muista metalcore-bändeistä siitä että yhtyeessä on kosketinsoittaja, joka luo erilaista elementtiä yhtyeen musiikkiin. Yhtyeen musiikki sisältää voimakasta karjumista ja puhdasta laulua. Rumpujen soitto on hyvin blast beat-painotteista.
Karhunvartijan tyhjiö

Karhunvartijan tyhjiö (tai Suuri tyhjiö) on valtava, melko pallomainen alue avaruudessa, joka sisältää hyvin vähän galakseja. Se sijaitsee Karhunvartijan tähdistön lähellä, josta sen nimi juontuu. Sen keskuksen sijainti on rektaskensio  ja deklinaatio .
Yleiskuva.
Huikealla lähes 330 miljoonan valovuoden halkaisijallaan (joka on noin 0,27 prosenttia maailmankaikkeutemme halkaisijasta) ja lähes 236 000 Mpc3:n tilavuudellaan Karhunvartijan tyhjiö on yksi suurimmista tiedossa olevista tyhjiöistä universumissa, ja sitä kutsutaankin "supertyhjiöksi" (). Sen löydön raportoivat vuonna 1981 Robert Kirshner ja muut galaktisia punasiirtymiä koskevassa tutkimuksessa. Karhunvartijan tyhjiön keskusta on noin 700 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
Muut tähtitieteilijät havaitsivat pian, että tyhjiö sisälsi muutamia galakseja. Vuonna 1987 J. Moody, Robert Kirshner, G. MacAlpine sekä S. Gregory julkaisivat löytönsä tyhjiön sisältämästä kahdeksasta galaksista. M. Strauss ja John Huchra ilmoittivat löytäneensä vielä kolme galaksia vuonna 1988, ja Greg Aldering, G. Bothun, Robert P. Kirshner, ja Ron Marzke ilmoittivat vuonna 1989 löytyneen 15 galaksia. Vuonna 1997 Karhunvartijan tyhjiön tiedettiin sisältävän 60 galaksia.
Tähtitieteilijä Greg Alderingin mukaan tyhjiön mittakaava on sellainen, että "jos Linnunrata olisi Karhunvartijan tyhjiön keskellä, emme olisi saaneet tietää muiden galaksien olemassaolosta ennen 1960-lukua."
Herkuleksen Superjoukko muodostaa osan tyhjiön reunaa.
Toistaiseksi Karhunvartijan tyhjiössä on havaittu vasta 60 galaksia. Käyttämällä karkeaa arviota noin 1 galaksista jokaista 10 miljoonaa valovuotta kohti (joka on 4 kertaa kauempana kuin Andromedan Galaksi on maasta) Karhunvartijan tyhjiössä pitäisi olla noin 2 000 galaksia.
Alkuperä.
Karhunvartijan tyhjiön ja kosmologisen evoluution Lambda-CDM-mallin yhteydessä ei ole mitään havaittuja epäjohdonmukaisuuksia . On esitetty teoria, että Karhunvartijan tyhjiö muodostui pienempien tyhjiöiden sulautuessa yhteen, aivan kuten pienet saippuakuplat sulautuvat yhteen isommiksi kupliksi. Tämä voisi selittää tyhjiön läpi kulkevan pienestä galaksimäärästä muodostuvan putkimaisen alueen.
Celebrity Skin

Celebrity Skin on Holen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 1998. Celebrity Skin eroaa huomattavasti yhtyeen aikaisemmista grunge- ja punk-vaikutteisista albumeista. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 9.
Celebrity Skin on yhtyeen ainut studio julkaisu, jossa soittaa basisti Melissa Auf der Maur. Toisin kuin aiemmilla albumeilla, Celebrity Skinin kappaleet ovat tehty yhdessä useiden muusikoiden kanssa. Muun muassa The Smashing Pumpkinsin keulakuva Billy Corgan oli mukana viiden kappaleen teossa. Yhtyeen keulakuva Courtney Love nimesi albumin ja sen nimikkokappaleen kirjoittamansa runon mukaan, johon hän oli ottanut paljon vaikutteita T. S. Eliotin ”The Wasteland”-runosta.Rumpali Patty Schemel soitti albumin demoversiot ja hänet korvattiin Deen Castronovolla albumin tuottajan, Michael Beinhornin ehdotuksesta. Tämä loi riidan Schemelin ja muun yhtyeen välillä, mikä johti siihen, että hän vetäytyi kiertueelta ja erosi yhtyeestä.
Celebrity Skin oli Holen viimeinen albumi ennen yhtyeen hajoamista vuonna 2002. Celebrity Skin oli Holen kaupallisesti menestynein albumi. Tähän mennessä se on myynyt yli 1 400 000 kappaletta Yhdysvalloissa, platinaa Australiassa ja Kanadassa sekä albumin nimikkokappale on päässyt listaykköseksi Modern Rock Tracks-listalle. Kriitikoiden palaute oli positiivista ja albumi nimettiin New Musical Express-lehden vuoden parhaimmaksi albumiksi ja se julkaistiin kirjassa "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Samuli Karjula

Samuli Karjula (s. 3. joulukuuta 1986) on suomalainen tietokirjailija ja yrittäjä. Hän on kehittänyt sesonkiajattelua edistävän Satokausikalenterin .
Ura.
Karjulan lapsuudenperheessä Pattijoella oli 12 lasta ja hänen äitinsä opetti lapset jo varhain tekemään ruokaa. Myös lapsista toiseksi vanhin Samuli teki ruokaa jo ala-asteikäisenä. Karjula toimi luutnanttina Santahaminan varuskunnassa, kun hän sai vuonna 2011 esimieheltään tehtävän kehittää komppanian fyysistä suorituskykyä. Hän ehdotti, että komppanian tulisi syödä päivässä puoli kiloa vihanneksia. Alettuaan syödä itsekin kasviksia säännöllisesti, hän huomasi, että esimerkiksi granaattiomena oli heinäkuussa kallista ja maistui pahalta, kun taas marraskuussa se oli halpaa ja maistui mehevältä ja makealta. Karjula oivalsi, että kasviksen oikea sesonki on silloin, kun sen hinta on edullisimmillaan ja alkoi tehdä havainnoistaan Excel-listaa, josta syntyi Karjulan Laura-vaimo ja Johannes-veljen avulla Satokausikalenteri. Syksyllä 2014 Karjula otti virkavapaata päivätyöstään ja keskittyi kalenteriin. 
Kesällä 2016 Yle Puheen ohjelmistossa oli viisiosainen sarja "Karjula &amp; Tuomola – Kurkunleikkaajat". Ohjelmassa Samuli Karjula ja Antti Tuomola puhuivat vieraidensa kanssa suomalaisesta ruuasta. Vuosina 2016-2018 Karjula oli mukana munakasravintola Eggissä ja villiruokaravintola Wildissä. 
Julkaisut.
Karjula on julkaissut Satokausikalenterin vuosina 2014, 2015 ja 2016 yrityksensä Sesonkia Oy:n kautta, vuonna 2017 sen julkaisi Otava. Otava on julkaissut myös kaksi Satokausikalenteri-brändin alla julkaistua kirjaa:
Kristian Heinolainen

Kristian Heinolainen (s. 11. toukokuuta 1999, Tallinna, Viro) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Kakkosen Herculeksessa. Heinolainen on pelannut Veikkausliigassa PS Kemin riveissä yhteensä 24 ottelua.
Seurajoukkueet.
Kristian Heinolaisen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kausina 2015–2016 Kakkosessa, kun hän pelasi PKKU:ssa ja Gnistanissa. Heinolainen siirtyi kaudeksi 2017 Veikkausliigassa pelanneen HIFK:n riveihin. Hän ei pelannut kuitenkaan HIFK:ssa yhtään liigaottelua loukkaantumisten vuoksi.
Heinolainen siirtyi kaudeksi 2018 liigassa pelanneeseen PS Kemiin. Heinolainen debytoi Veikkausliigassa 7. huhtikuuta 2018 ottelussa SJK–PS Kemi. Hän pelasi kauden 2018 aikana yhteensä 24 liigaottelua. PS Kemi putosi kauden päätteeksi Ykköseen ja seura meni konkurssiin. Heinolainen siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösessä pelanneen TPS:n riveihin. Hän pelasi TPS:n riveissä seitsemän ottelua kunnes siirtyi loppukaudeksi Kolmosessa pelanneeseen Kemi Cityyn. Heinolainen siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösen AC Ouluun. Heinolainen pelasi kaudella 2020 yhteensä 14 ottelua, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Heinolainen siirtyi kaudeksi 2021 Kakkosen Herculekseen.
Maajoukkue.
Kristian Heinolainen debytoi ikäluokkansa (1999) maajoukkueessa 14-vuotiaana 19. lokakuuta 2013 Sveitsin Nyonissa pelatussa ottelussa Islanti–Suomi. Hän pelasi yhteensä 37 poikien maaottelua. Heinolainen kuului Suomen joukkueeseen Vaasassa ja Seinäjoella pelatuissa vuoden 2018 alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa.
Mini Coupé ja Roadster

Mini Coupé ja Roadster ovat BMW:n omistaman Minin vuosina 2011–2015 valmistamia pieniä kaksipaikkaisia henkilöautomalleja. Kovakattoinen Coupé esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011 ja kangaskattoinen Roadster seuraavan vuoden tammikuussa Detroitin autonäyttelyssä.
Edullisimmassa Cooper-mallissa oli vapaasti hengittävä 1,6-litrainen (121 hv) bensiinimoottori. Cooper S- ja John Cooper Works -malleissa moottori oli turboahdettu, ja tehoa on ensin mainitussa 181 hevosvoimaa, jälkimmäisessä 208 hevosvoimaa. Lisäksi saatavana oli myös Cooper SD, jossa oli 2,0-litrainen (141 hv) dieselmoottori.
Martin Rowe

Martin Rowe (s. 24. kesäkuuta 1971 Plymouth, Devon, Englanti) on englantilainen uransa lopettanut ralliautoilija. Hän starttasi urallaan kaikkiaan 33 MM-osakilpailuun pääsemättä kuitenkaan kertaakaan MM-pisteille. Hän ajoi urallaan vuosina 1998 ja 1999 "Renault Elf Dealer Rallying UK" –tallissa etuvetoisella Renault Megane Maxi –ralliautolla kartanlukijanaan Derek Ringer. Hänen tallitoverinaan ajoi Tapio Laukkanen. Kaudella 2003 Rowe kilpaili David Sutton Cars Ltd:n Subaru Imprezalla PWRC sarjassa voittaen sarjan mestaruuden..
Rowen uran parhaat saavutukset ovat Englannin avoimen rallisarjan mestaruus vuonna 2008, N-ryhmän tuotantoautojen PWRC cupin mestaruus vuonna 2003 ja Kiinan rallimestaruus vuonna 2006.
Rowe voitti myös kahdesti Autosport National Rally Driver of the Year äänestyksen kotimaassaan vuosina 1998 ja 2003.
Drache-luokka

Drache-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston kahden ironcladin muodostama alusluokka. Alusten virallinen luokittelu oli kolmannen luokan panssarifregatti.
Alukset.
Itävalta-Unkarin laivaston pääsuunnittelija Joseph von Romako suunnitteli alukset, joissa oli rautalevyin suojattu puurunko.
Marraskuussa 1867 alukset aseistettiin kymmenellä seitsemän tuuman Armstrongin valmistamalla ML-tykillä ja kahdella pronssisella kahden tuuman MLR-tykillä.
Sakari Westerlund

Sakari Adolf Westerlund (30. syyskuuta 1858 Tornio – 22. helmikuuta 1925 Oulu) oli suomalainen opettaja, rehtori, urheiluvaikuttaja ja valtiopäivämies. 
Sakari Westerlundin vanhemmat olivat postiljooni Zachris Westerlund ja Gustava Stark-Nordberg ja puoliso vuodesta 1883 Sofia Lindborg. Westerlund tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882. Hän oli latinan vt. lehtori Oulun ruotsalaisessa lyseossa 1882–1885 ja latinan ja suomen vt. kollega Oulun lyseossa 1866–1867 ja sitten vakinainen. Koulun vararehtorina hän toimi vuodesta 1890 ja rehtorina vuodesta 1892 vuoteen 1925. Oulun lyseon kreikan opettaja hän oli 1886–1890, Oulun suomalaisen valmistavan koulun osakas ja opettaja 1883–1909 ja Oulun käsityöläiskoulujen johtaja vuodesta 1887. Westerlundilla oli useita luottamustehtäviä koulutuksen, urheilun ja kunnalliselämän piirissä. Muun muassa Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Westerlund oli parikymmentä vuotta ja Oulun hätäapukomitean jäsen noin 30 vuotta, samoin kuin Oulun Hiihtoseuran johtokunnan puheenjohtaja. Oulun VPK:n toiminnassa Westerlund oli mukana 35 vuotta. Hän työskenteli "Oulun Lehden" päätoimittajana 1883–1884 ja toimitti Oulun lyseon vuosikertomukset 1902–1919. Westerlund edusti Kuopion hiippakunnan opettajia valtiopäivillä 1897 ja 1899. 
Diplomi-insinööri, opettaja ja oppikirjojen laatija Aarne S. Avela oli Sakari Westerlundin ja Sofia Lindborgin poika.
Festival of Britain

Festival of Britain oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1951 järjestetty tapahtuma, joka juhlisti Britannian saavutuksia tieteessä, taiteissa ja teollisuudessa. Sen pääorganisoijana oli työväenpuolueen poliitikko ja ministeri Herbert Morrison.
Kuningas Yrjö VI avasi Festival of Britainin Lontoossa 3. toukokuuta 1951. Tapahtuma ajoitettiin alkamaan Lontoon vuoden 1851 maailmannäyttelyn satavuotisjuhlavuonna, mutta se ei ollut esikuvansa tavoin kansainvälinen tapahtuma, vaan keskittyi puhtaasti Britanniaan. Tapahtuma ei rajoittunut pelkästään Lontooseen, vaan näyttelyitä ja esityksiä nähtiin myös muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaiken kaikkiaan Festival of Britainin yli 2000 eri tapahtumapaikassa kävi yli 18 miljoonaa vierailijaa ennen tapahtuman loppua syyskuussa 1951.
Uusi tapahtuma 2022.
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Theresa May ehdotti syyskuussa 2018 Festival of Britainin kaltaisen tapahtuman järjestämistä vuonna 2022. Ehdotus sai julkisuudessa ristiriitaisen vastaanoton, mutta Maytä pääministerinä seurannut Boris Johnson myönsi luvan tapahtuman järjestämiselle. Nimen Festival of Great Britain and Northern Ireland (ja pilkkanimen "”Festival of Brexit”") saaneen tapahtuman suunnittelua on jatkettu myös koronaviruspandemian jälkeen huolimatta siitä, että sen vaatimaa rahoitusta voitaisiin muun muassa käyttää pandemian haittaamien taiteiden tukemiseen. Tapahtuman johtajaksi on valittu Lontoon olympialaisten 2012 taiteellinen johtaja Martin Green.