tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luigi Facta

Luigi Facta (16. syyskuuta 1861 – 5. marraskuuta 1930) oli italialainen poliitikko, joka toimi vuonna 1922 viimeisenä Italian pääministerinä ennen fasistien valtaannousua.
Luigi Facta syntyi Pinerolossa Piemonten alueella Luoteis-Italiassa. Hän astui politiikkaan vuonna 1892 ja toimi Italian valtiovarainministerinä vuosina 1910–1914 sekä 1919–1920. Ensimmäisen maailmansodan alettua Facta kannatti Italian puolueettomuutta, mutta hänen yrityksistään huolimatta Italia osallistui sotaan. Hänen poikansa kaatui sodassa.
Factasta tuli Italian pääministeri vuoden 1922 alkupuolella. Saman vuoden heinäkuussa hänet erotettiin pääministerin tehtävistä, koska hänen johtamansa hallituksen ei katsottu toimineen riittävästi fasistien pysäyttämiseksi. 28. lokakuuta 1922 Benito Mussolini marssitti noin 20 000 fasistia Roomaan. Facta pyysi kuningas Viktor Emanuel III:lta lupaa käyttää armeijaa fasisteja vastaan. Kuningas kieltäytyi ja lopulta joutui nimittämään Mussolinin pääministeriksi.
Facta ei uskaltanut vastustaa Mussolinia avoimesti ja toimi Italian parlamentissa. Hän kuoli Pinerolossa vuonna 1930.
Aatehistoria

Aatehistoria on ihmiskunnan sivistyksen historiaa: oppia ja tutkimusta siitä, miten eri aatteet ovat syntyneet suhteessa omaan aikaansa ja ympäristöönsä. Sen näkyvin osa on (luonnon)tieteiden historian tutkimus. Laajemmin sen tutkimuksen kohteena on eri aikoina ja eri yhteyksissä syntynyt kirjallisuus ja oppineisuus, sekä kulloinkin käytetyt menetelmät esimerkiksi historian ja luonnontieteiden tutkimuksessa.
Aatehistoria eroaa filosofian historiasta, vaikka nämä osa-alueet ovat läheisesti yhteyksissä toisiinsa ja usein päällekkäisiä. Aatehistorian keskeisiä ajatuksia ovat, että aatevirtaukset eivät synny ja kehity eristyksissä niitä luovista ja hyödyntävistä ihmisistä, ja että on tutkittava ihmisten kulttuuria, elämää ja ympäristöä jotta voitaisiin ymmärtää heidän ajatteluaan.
Länsimaiden aatehistoria.
Länsi-Euroopan aatehistoria aloitetaan usein joko keskiajasta tai vasta uuden ajan alkaessa. Sen aikajanalle kuuluvat ainakin seuraavat aatteet ja henkilöt:
Aatehistoria oppiaineena.
Suomen yliopistoissa yhdistetään yleensä aate- ja oppihistoria. Pääaineena sitä on mahdollista opiskella Oulun yliopistossa ja sivuaineena ainakin Tampereen yliopistossa.
Punatäplät

Punatäplät, alaheimo (Zygaeninae), ovat päiväaktiivinen, pikkuperhosiin kuuluva, noin 700 lajia käsittävä perhosryhmä. Ne tunnettiin aikaisemmin nimellä angervokiitäjät, vaikka heimolla ei ole mitään tekemistä varsinaisen kiitäjien heimon kanssa. Yhdessä vihersiipien ja muutaman muun alaheimon kanssa ne kuuluvat punatäpläperhosten heimoon.
Piirteitä.
Punatäplillä on nuijamaiset tuntosarvet ja lähes aina tummat, metallinhohtoiset siivet. Etusiivissä on selvärajaisia punaisia (kaikki suomalaiset lajit), keltaisia tai valkoisia täpliä. Eräillä lajeilla täplät ovat levinneet viiruiksi. Lajien sisäinen vaihtelu kuvioiden suhteen on suurta ja esimerkiksi useista tavallisesti punatäpläisistä lajeista tunnetaan myös keltainen värimuunnos. Kirkas väritys on varoitus pedoille, sillä punatäplät ovat huomattavan myrkyllisiä. Niiden elimistössä on syanidiyhdisteitä, jotka syntyvät perhosen aineenvaihduntatuotteina ravintokasveista saatujen lähtöaineiden avulla. Toukat voivat myös erittää syanidipitoista nestettä pisaroina. Aikuisten perhosten genitaalien rakenne on ryhmälle tunnusomainen: naaran sukuelimiin liittyvät niin kutsutut Petersenin rauhaset ja koiraan uncus on kaksiosainen.
Lajien ulkonäöllisen muuntelun vuoksi lajinmääritys voi olla hankalaa.
Punatäplät vierailevat ahkerasti kukilla. Niiden lentotapa on rauhallinen ja niitä voi esiintyä pienelläkin alueella suuria määriä. Tämä käyttäytymispiirre luultavasti lisää perhosten aposemaattisen värityksen pelotevaikutusta. Myöskään toukat eivät piilottele, joskin niitä on vaikeampi löytää kuin aikuisia perhosia.
Palearktiselta alueelta tunnetaan noin 100 punatäplälajia. Euroopassa lajirunsaus on suurin Välimeren länsipään ympäristössä.
Lajit Suomessa.
Suomesta on löydetty kuusi punatäplälajia Vuoden 2010 uhanalaisarvioinnin mukaan lajeista kaksi on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) ja yksi on hävinnyt (RE). Lisäksi yhden katsottiin olevan arviointiin soveltumaton (NA). Lisäksi yksi laji on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Tammikuun kihlaus

Tammikuun kihlaus on Suomen Työnantajain Keskusliiton 23. tammikuuta 1940 antama julistus, jossa se tunnusti ammattiliitot ja keskusjärjestö SAK:n neuvotteluosapuoliksi työmarkkinoita koskevissa kysymyksissä. Osapuolet sopivat, että vastedes pyritään löytämään yhteisymmärrys neuvotteluteitse. Julkilausuma luettiin Yleisradion iltauutisissa 23. tammikuuta 1940 ja julkaistiin seuraavana päivänä sanomalehdissä. Tätä aiemmin vain kirjanpainajilla oli ollut työehtosopimus.
Sosiaaliministeri Karl-August Fagerholm toimi aloitteen tekijänä ja hankkeen edistäjänä. Fagerholmin mielestä kansakunnan eheytyminen edellytti työntekijöiden oikeuksien tunnustamista. Merkittävänä taustatekijänä oli käynnissä oleva talvisota ja kansallinen yhtenäisyys sotaponnistuksissa.
Neuvottelujen tuloksena annettiin seuraava julkilausuma: "Suomen Työnantajain Keskusliiton ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton edustajat ovat käyneet keskenään neuvotteluja, joiden tuloksena on sovittu, että sanotut keskusjärjestöt, todeten vapaan järjestetyn toiminnan merkityksen yhteiskunnassa, tulevat luottamuksellisesti neuvottelemaan kaikista niiden toimialalla esiintyvistä kysymyksistä niiden ratkaisemiseksi mikäli mahdollista yhteisymmärryksessä".
Merkitys ja hiipuminen.
Kihlaus oli tarkoitettu väliaikaiseksi, mutta yllättäen se kesti vuosikymmeniä, jos tupo-järjestelmä tulkitaan sen seuraajaksi. Tupojen tapaisia keskusjärjestöneuvotteluja on käyty vielä 2000-luvullakin.
Tammikuun kihlauksen merkitys on kiistanalainen. Osa tutkijoista antaa sille suuren arvon työmarkkinasuhteiden kehityksessä, mutta osa katsoo, että jo 1930-luvulla oli aloitettu monia keskusteluja työnantaja- ja työntekijäliittojen kesken, ja että varsinainen sopimusyhteiskunta syntyi vasta vuonna 1944. Jälkimmäisessä katsannossa ajatellaan tammikuun kihlauksen merkinneen vain järjestäytymisoikeuden tunnustamista, mutta työnantajien olleen haluttomia solmimaan yleisiä työehtosopimuksia.
STK:n seuraaja Elinkeinoelämän keskusliitto ilmoitti helmikuussa 2017, ettei se enää tee keskusjärjestösopimuksia, ja sanoi irti olemassaolevat 22 sopimusta.
Abbevillen kulttuuri

Abbevillen kulttuuri on Euroopan alueella käytetty nimitys varhaiselle Acheulin kulttuurille.
Sen aikana ihmiset tekivät alkeellisia 2-puolisesti iskettyjä käsikirveitä eli nyrkki-iskureita yli 1,5–0,2 miljoonaa vuotta sitten. Kulttuurin löydöksiä on tehty Günz/Mindel jääkausien taitteesta noin 0,4 miljoonaa vuotta sitten. Käsikirves oli monikäyttötyökalu joka sopi leikkaamiseen, kaivamiseen ja kaapimiseen. Käsikirveen teossa oli suunnitelmallisuutta. Erään arvion mukaan Abbevillen osin hakattu kivi vaati yhden työvaiheen ja noin 25 iskua, myöhempi Acheulin kirves 2 vaihetta ja 65 iskua, Neandertalin ihmisen käsikirves 111 iskua neljässä työvaiheessa ja Cro-Magnonin ihmisen eli nykyihmisen käsikirves vaati 251 iskua yhdeksässä työvaiheessa.
Euroopassa Abbevillen kulttuuria edelsi Chellesin kulttuuri. Abbevillen kulttuuri oli Olduvain kulttuurin aikalainen. Käsikirveskulttuurit levisivät Afrikkaan, Länsi-Eurooppaan ja Länsi-ja Etelä-Aasiaan.
Olduvain rotko

Olduvain rotko eli Oldupairotko on jyrkkäseinämäinen laakso Itä-Afrikan hautavajoamassa pohjoisessa Tansaniassa Serengetin tasangon itäosassa Ngorongoron suojelualueella. Se on 90 metriä syvä kaksihaarainen rotko, joka on kokonaispituudeltaan 50 kilometriä. Rotko on saanut nimensä siellä kasvavan villin sisal-kasvin maasainkielisestä nimestä "oldupai".
Olduvain rotko on yksi merkittävimmistä esihistoriallisista kaivauskohteista. Kaivaukset aloitti brittiläinen arkeologi Louis Leakey, ja niitä ovat jatkaneet hänen perheenjäsenensä Mary Leakey ja Richard Leakey. 
Rotkosta on löytynyt homininien kuten "Paranthropus boisein", "Homo habilisin" ja "Homo erectusin" jäänteitä. Paikalta on löydetty kaikkiaan yli 60 homininin fossiilit. Olduvain rotko tarjoaa koko maailman katkeamattomimman tiedon ihmisen evoluutiosta kahden miljoonan vuoden ajalta sekä pisimmän arkeologisen tiedon kivityökalujen käytön historiasta.
Rotkossa on seitsemän stratigrafista muodostumaa (suluissa ikä miljoonissa tai tuhansissa vuosissa): Kerrostuma I (2,1−1,7 mvs.), Kerrostuma II (1,7−1,15 mvs.), Kerrostuma III (1,15−0,8 mvs.), Kerrostuma IV (800−600 tvs.), Masek-kerrostumat (600−400 tvs.), Ndutu-kerrostumat (400−32 tvs.) ja Naisiusiu-kerrostumat (22−15 tvs.). Paksuin on Kerrostuma I, enimmillään 60 metriä paksu. Siltä on löydetty jäänteitä Olduvain kulttuurista.
Pidro

Pidro on bridgen tapainen neljän hengen paripeli. Pelissä tarjotaan ensin ja korkein tarjoaja valitsee pelattavan maan. Peli on tavallaan tikkipeli muttei kuitenkaan täysin. Korkein tarjoaja aloittaa pelin ja tikin voittanut saa kaikki tikissä olleet pisteet. Tikin voittanut aloittaa seuraavan pelikierroksen. Sinänsä tikki ei merkitse mitään vaan ainoastaan tikissä olleet pisteet. Tarjous on pelattu kotiin, kun pari on saanut yhtä monta tai enemmän pisteitä kun on tarjottu. Muutoin pari saa tarjouksen verran miinuspisteitä. Pari, joka ensin kerää 62 pistettä, on voittanut.
Pidron erikoisuutena on, että joka maassa on 14 korttia. Tämä onnistuu, koska esimerkiksi herttaa pelattaessa myös ruutu vitonen kuuluu maahan, eli samanvärinen vitonen ("Pidro") kuuluu maahan. Pisteet jakaantuvat näin:
Pidroa pelataan Pohjanmaalla erityisesti suomenruotsalaisten keskuudessa, mutta Kokkolassa sitä pelaavat myös suomenkieliset.
Pidroa pelataan myös Tanskassa suomensukuisten keskuudessa. Pidron pelitaidon Tanskaan vei nykytiedon mukaan Taavi Von Bagh Pohjanmaalta.
SGML

SGML () on järjestelmä merkintäkielien määrittelyyn.
SGML pohjautuu IBM:n Generalized Markup Languageen (GML) jonka Charles Goldfarb, Edward Mosher ja Raymond Lorie kehittivät 1960-luvulla.
SGML:n uusin ISO-standardi on ISO 8879:1986.
HTML on yksi SGML:n sovelluskohde.
Toinen merkittävä SGML-kieli on DocBook, joka suunniteltiin teknisten dokumenttien laatimista varten. DocBookista on nykyään olemassa myös XML-versio.
XML on taas SGML:n yksinkertaistettu alijoukko ja sitä on huomattavasti helpompi jäsentää kuin SGML:ää.
Keskiaivot

Keskiaivot () ovat aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa. Näkö- ja kuuloinformaatioon erikoistuneet pienet tumakkeet sekä punatumake ja mustatumake sijaitsevat keskiaivoissa.
Keskiaivojen osat ovat yläkukkulat ("superior colliculus"), alakukkulat ("inferior colliculus"), keskiaivojen katto ("tectum") ja keskiaivojen peite ("tegmentum").
Aberraatio (tähtitiede)

Aberraatio on tähtitieteessä havaitsijan liikkeestä aiheutuva tähden paikan näennäinen muutos maapallon liikesuunnassa, ja se saa tähden kiertämään vuoden kuluessa ellipsinmuotoisen kierroksen todellisen paikkansa ympäri. Syynä tähän näennäiseen muutokseen on Maan kiertoliike Auringon ympäri ja valon äärellinen nopeus. 
Aberraation suuruudelle radiaaneina voidaan johtaa lauseke 
formula_1
missä v on havaitsijan nopeus, c valon nopeus ja θ havaitsijan liikkeen ja kohteen todellisen suunnan välinen kulma. Suhdetta v/c sanotaan "aberraatiovakioksi". Maan kiertoliikkeestä aiheutuvan aberraation aberraatiovakio on noin 21 kulmasekuntia. Lisäksi on olemassa Maan pyörimisliikkeestä aiheutuva, joskin paljon pienempi aberraatio, jonka aberraatiovakio on noin 0,3”.
Aberraation havaitsi James Bradley vuonna 1728. Hänen tarkoituksenaan tuolloin oli mitata tähtien vuotuinen parallaksi, mitä hän ei kuitenkaan sen pienuuden vuoksi onnistunut tekemään, mutta sen sijaan hän havaitsi odottamatta aberraation.
Goya-palkinto

Goya-palkinto () on Espanjan arvostetuin elokuva-alan palkinto. Palkintoa jakaa vuosittain Espanjan elokuvataide- ja tiedeakatemia () tarkoituksenaan palkita erityisellä tavalla menestyneitä elokuvia, näyttelijöitä ja muita elokuva-alan vaikuttajia. Ensimmäinen palkintoseremonia järjestettiin 16. maaliskuuta 1987 Madridin Teatro Lope de Vegassa, ja nykyään tapahtuma on tammi- ja helmikuun vaihteessa. Alun perin palkintoa jaettiin 15 sarjassa, mutta nykyisin sarjoja on 28. Vuodesta 1999 lähtien kuhunkin niistä on aiemman kolmen ehdokkaan sijasta nimetty neljä ehdokasta.
Palkinto on nimetty taidemaalari Francisco de Goyan mukaan, ja palkintona on pronssinen Goyan rintakuva.
Juha Rantasila

Juha Pekka Rantasila (s. 5. kesäkuuta 1945 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, HIFK-vaikuttaja Frank Mobergin mukaan seuran legendaarisimpia pelaajia. Rantasila pelasi SM-sarjassa aikana 1961–1975 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. Rantasila on ainoa puolustaja, joka on voittanut pääsarjan maalipörssin. Urheilu-uran ulkopuolella Rantasila on oikeustieteen kandidaatti, varatuomari ja työskentelee asianajajana. Omaelämänkertansa mukaan hän keskittyi lähinnä konkurssipesien lakiasioihin.
Ura.
Rantasila aloitti sarjauransa Porin Karhuissa 1960-luvun alussa. Päästyään opiskelemaan oikeustiedettä Helsingin yliopistoon hän muutti Helsinkiin ja siirtyi HIFK:n pelaajaksi. Rantasila voitti urallaan kahdeksan mitalia, joista neljä kultaista. Yhteensä hän teki SM-sarjassa tehot 161+103 327 ottelussa. Hän on ainoa puolustaja, joka on voittanut pääsarjan maalipörssin.
Rantasila kuului viidesti Suomen MM- ja kahdesti olympiajoukkueeseen. Hän pelasi yhteensä 116 A-maaottelua saldolla 22+18.
Juha Rantasila on yksi Suomen jääkiekkoilijat -pelaajayhdistyksen perustajajäsenistä. Hän on toiminut yhdistyksessä puheenjohtajana ja on nykyisin kunniapuheenjohtaja. Suomen jääkiekkoilijat ry. alkoi jakaa kaudesta 2007–2008 lähtien Juha Rantasila -palkintoa, joka annetaan eniten maaleja SM-liigan runkosarjassa tehneelle puolustajalle.
Pitkäaikainen HIFK-vaikuttaja Frank Moberg nimesi Juha Rantasilan vuonna 2011 seuran toiseksi suurimmaksi legendaksi Matti Hagmanin jälkeen. Moberg piti puolustajan parhaana avuna loistavaa laukausta. "Grogilasin korkuiset vedot painuivat vastustamattomasti takanurkkaan", kuvaili Moberg ja lisäsi Rantasilan omanneen loistavan pelisilmän.
Muuta.
Rantasilan sisar Mari Rantasila on näyttelijä, ohjaaja ja laulaja. Hänellä on lisäksi kaksi veljeä.
Adam-tyyli

Adam-tyyli on alkujaan skotlantilainen arkkitehtuurin, sisustussuunnittelun ja huonekaluvalmistuksen tyylisuunta, jonka loivat skotlantilaiset arkkitehtiveljekset, etenkin Robert ja James Adam. Se on osa varhaista uusklassismia. Adam-tyyli levisi tehokkaasti, koska Robert Adam painatti kaiverruksia sisältävän kuvakirjan, eräänlaisen varhaisen postimyyntiluettelon, jota luettiin 1760-luvulla ahkerasti niin Britanniassa, Venäjällä kuin Yhdysvalloissakin.
Vastikään löytyneiden Herculaneumin ja Pompejin innoittamina Adams veljineen haki esikuvia antiikista: pylväät, medaljongit ja uurnat tulivat sisustukseen, pystysuorat linjat ja maalatut nauhat seinien kuviointiin. Tyypillisiä olivat vaaleat pastellivärit ja harmahtavat sävyt, sekä klassiset koristeaiheet (juokseva koira, akantin lehti).
Adamin neljästä veljeksestä etenkin arkkitehdit Robert (1728–1792) ja James Adam vallitsivat 40-vuotisen toimintansa kestäessä englantilaista taidemakua sisustustaiteen alalla. Adamien edustama, rokokoon vastapainoksi noussut englantilainen uusklassisuus, jolle palladiolaisuus oli Englannissa valmistanut maaperää, Herculaneumin ja Pompejin löydöt lähimpinä herätteen antajina, sai ensimmäisen perustavaa laatua olevan teoksensa, kun veljekset, Robert Adamin palattua Italian matkalta 1758, julkaisivat teoksen "The works in architecture of Robert and James Adam, Esquires" (1778), mutta jo heidän ensi töissäänkin noin 1765 klassiset pyrkimykset ovat ilmeisiä.
Rinnakkaisena ranskalaisen n kanssa, johon sen yhdistää poikkeuksellinen sirous, Adam-tyyli on lähempänä roomalaisen antiikin malleja (Piranesi), ja erottaa selvästi toisistaan ulko- ja sisäarkkitehtuurin, jossa Adam-tyylille leimallisena on huoneen ja sen sisustuksen välinen taiteellinen yhtenäisyys, seinäpinnan saattaminen arvoonsa, liian suurten pintajakojen välttäminen, niiden katkaiseminen sirosti koristelluilla hennoilla pilastereilla, figuurisyvennyksillä, vaaseilla ja antiikkisilla kolmijaloilla, kuten Pompejin seinämaalauksissa kuviotaulut koristavat merkkipaikoilla huonetta. Huonekalut seuraavat monessa suhteessa samoja pyrkimyksiä kuin samanaikaiset ranskalaiset: profiileja kevennetään tai ne poistetaan, rokokoon kaarevat huonekalujalat suoristuvat pyöreiksi tai kulmikkaiksi kanneleilla koristetuiksi, alaspäin kapeneviksi, koristuksena palmetit, köynnökset, laakerinoksat ynnä muut. Lisäksi huolellinen työ, harvinaisen arvokas aine ja puhtaasti englantilaisena piirteenä konstruktiivisten osien hentous sekä useinkin kullankeltaisten, niin sanottujen satiinivaneripintojen monivärinen maalaus täydentävät luonnekuvaa.
Adamin veljekset ovat sisustaneet Englannissa lukuisia palatseja . Luonteenomaisen, tyyliä edustavan sisustuksen suunnitteli Robert Adam esimerkiksi omaan taloonsa Lontooseen. Täysin englantilaiseksi englantilaisen huonekalutyylin kehittivät Robert Adamia jonkin verran nuoremmat, hänen aloitteitaan seuranneet George Hepplewhite ja Thomas Sheraton.
Suomessa ja Ruotsissa tyyliä vastaa Kustaa III:lta nimensä saanut kustavilaisuus, Ranskassa .
František Procházka

František Procházka (25. tammikuuta 1962 Brno, Tšekkoslovakia – 27. huhtikuuta 2012) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Procházka aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1983–1990. Tämän jälkeen hän siirtyi SM-liigaan Jokereihin, jossa pelasi yhden kauden. Kaudet 1991–1993 hän pelasi Saksan 1. Bundesliigassa EHC Freiburgissa. Seuraavaksi hän siirtyi Italiaan HC Devilsiin, jossa voitti 1994 Italian mestaruuden. Seuraavan kauden hän aloitti Devilsissä, mutta siirtyi kesken kauden Ranskaan Chamonix HC:hen. Kauden 1995–1996 hän pelasi Saksan DEL-liigassa Sachsen Füchsessä ja uransa viimeisen kauden 1997–1998 Tšekin Extraliigassa HC Chemopetrol Litvinovissa.
Maajoukkueurallaan Procházka edusti Tšekkoslovakiaa talviolympialaisissa 1992 sekä vuosien 1986, 1989, 1990 ja 1992 MM-kilpailuissa. Saldona turnauksista oli olympiapronssi sekä kolme MM-pronssia.
Procházka kuoli 27. huhtikuuta 2012 pitkän sairastelun jälkeen 50 vuoden ikäisenä.
Amstrad

Amstrad plc on brittiläinen elektroniikkalaitteiden valmistaja. Nykyisin yrityksen päätuotteita ovat digitaalisovittimet, mutta parhaiten yritys tunnettaneen yhtenä 1980-luvun johtavista kotitietokonevalmistajista.
Amstradin vuonna 2006 päättyneen tilikauden liikevaihto oli 92 miljoonaa Englannin puntaa ja liikevoitto 15 miljoonaa puntaa. Työntekijöitä yrityksellä oli 85.
Yrityksen nykyinen pääomistaja ja hallituksen puheenjohtaja, Alan Sugar, perusti yrityksen vuonna 1968. Se tuotti kodin elektroniikkaa ja myöhemmin halpoja televisioita ja hifilaitteita. Yritys listautui Lontoon pörssiin vuonna 1980. 
Tuotteet.
Amstradin ensimmäinen tietokonemallisto Amstrad CPC, julkaistiin vuonna 1984.
Vuonna 1985 yhtiö esitteli Amstrad PCW -sarjan.
Vuonna 1986 yhtiö ilmoitti ostaneensa kilpailevan Sinclair Research -yhtiön.
Vuonna 1986 yhtiö julkaisi IBM PC -yhteensopivan mallin PC1512, joka suhteellisen edullisena mallina saavutti 25 prosentin osuuden Euroopan markkinoilla.
Vuonna 1990 yhtiö pyrki pelikonsolimarkkinoille Amstrad GX4000 -laitteella.
Ricardo Santos

Ricardo Alex Costa Santos (s. 6. tammikuuta 1975 Salvador da Bahia) on brasilialainen rantalentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän on voittanut miesten rantalentopallon olympiakultaa Ateenassa 2004 yhdessä Emanuel Regon kanssa ja hopeaa Sydneyssä 2000 yhdessä Zé Marcon kanssa.
Santos on FIVB:n Tour Champion vuosilta 2000, 2003, 2004 ja 2005.
Ablaut

Ablaut on kielitieteen käsite, joka tarkoittaa vokaalin vaihtumista sanan vartalossa eri taivutusmuodoissa. Esimerkiksi englannin kielen verbi "sing" ’laulaa’ taipuu muotoihin "sing, sang, sung". Ablautia tutkitaan ennen kaikkea osoituksena indoeurooppalaisten kielten kehityshistoriasta. Ilmiö on hyvin yleinen flekteeraavissa kielissä.
Käsitteen otti käyttöön saksalainen Jacob Grimm, kielitieteilijä ja toinen satuja keränneistä Grimmin veljeksistä. Se tulee saksan kielen sanoista "ab" ’pois, irti’ ja "Laut" ’äänne’.
Välipala

Välipalalla tarkoitetaan pientä ruoka-annosta, joka syödään pääaterioiden kuten aamiaisen, lounaan ja illallisen välissä. Suomalainen välipala koostuu usein leivästä, kahvileivästä tai hedelmistä.
Välipalaa tarvitaan silloin, kun pääaterioiden väli venyy liian pitkäksi. Päivittäisen ravinnon jakaminen moneen eri ateriaan ja välipalaan lisää kuitenkin lihomisriskiä. Tutkimuksissa on huomattu, että painonhallinnan kannalta olisi edullisinta syödä vain 1–2 kertaa päivässä. 
Eräissä sairauksissa kuten diabeteksessa välipalojen merkitys on erityisen korostunut.
Lähteet.
Väsyminen (materiaalin)

Väsyminen tarkoittaa materiaalin, yleensä metallin, rakenneominaisuuksien heikkenemistä pitkäaikaisen vaihtuvan kuormituksen alaisuudessa.
Jatkuvan vaihtuvan jännityksen alaisena olevat materiaalit kärsivät pysyviä mikroskooppisia vaurioita, vaikka hetkellinen jännitys materiaalissa sinänsä alittaisi materiaalin lujuusarvot. Jos vauriot etenevät tarpeeksi pitkälle, voi materiaali pettää vaikkei sen nimellistä lujuutta ylitettäisi.
Väsymisen teoreettinen mallintaminen rakenteiden suunnittelussa tarvittavalla luotettavuudella on osoittautunut varsin hankalaksi. Siksi materiaalin väsymislujuus määritetään yleensä kokeellisesti. Väsymiskokeessa koekappale altistetaan vaihtelevalle jännitykselle välillä σmin–σmax. Näistä voidaan laskea jännityksen amplitudi σa ja keskimääräinen jännitys σm:
formula_1,
formula_2.
Kun materiaaliin kohdistuva keskimääräinen jännitys kasvaa, tulee amplitudin pienetä jotta materiaali kestäisi kuormituksen. Tätä kuvastaa "Goodmanin kaava"
σa = σvl [1 – (σm / σT)],
jossa σvl on haluttu väsymislujuus ja on materiaalin σT vetolujuus.
Väsymisen taustalla olevat mikroskooppiset särömäiset vauriot saavat alkunsa metallin raerajoilta ja siinä jo aluksi olevista pienistä virheistä. Väsymiselle on luonteenomaista, että varsinaista väsymismurtumaa edeltää "särönkasvuvaihe". Jo sitä aikaisemmin tapahtuu selvästi pitkäkestoisempi särön "ydintymisvaihe". Kun murtumaa edeltävä särö kasvaa, on tapahtuma periaatteessa mahdollista ennakoida havaitsemalla särö. Sitä ennen särön alku on niin pieni, että sen havaitseminen ja erottaminen aineen mikrorakenteesta on äärimmäisen hankalaa. Näin ollen mahdollisuudet havaita murtuma ennen sen ilmenemistä ovat varsin pienet. Toisaalta väsymismurtuma saattaa syntyä ennalta arvaamatta hyvinkin pitkään käytössä olleessa materiaalissa.
Amfiboli

Amfibolit eli nauhasilikaatit ovat ryhmä silikaattimineraaleja, joissa piitetraedrit ovat ryhmittyneet nauhamaisiksi ketjuiksi. Amfibolien prismapinnat muodostavat keskenään 124 asteen kulman. Mineraaleilla on selkeät lohkosuunnat näitä pintoja myöten. Amfibolit sisältävät myös hydroksyylistä vettä (OH-ryhmä).
Monet asbestit kuuluvat nauhasilikaatteihin. Yleisin asbestituotteissa käytetty asbestilaji on rombinen antofylliitti (Mg,Fe)7(OH)2Si8O22.
Amfiboleja ovat muun muassa:
Abstrakti impressionismi

Abstrakti impressionismi on taiteen suuntaus, joka syntyi 1900-luvun puolessa välissä. Se on alalaji abstraktista ekspressionismista, joka on saanut nimensä tunteita ilmaisevan (ekspressio) tyylinsä mukaan. Abstraktien impressionistien siveltimenvedot kulkevat kankaalla hillitysti ja rauhallisesti, samalla tavalla kuin impressionisteilla. 
Ilmauksen kehitti Willem de Kooningin puoliso Elaine de Kooning yrittäessään määritellä abstraktin ekspressionismin rajoja. Ensimmäinen näyttely, jonka otsikkona oli "Abstract impressionism", järjestettiin Lontoossa 1958.
Abstraktista impressionismista ei kuitenkaan tullut menestystä ja suuntaus jäi ylhäältäpäin määritellyn käsitteen tasolle.
Procter &amp; Gamble

Procter &amp; Gamble () on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa kotitalouksien kulutustavaroita, lemmikkieläinten ruokaa ja vesisuodattimia. Yhtiön pääkonttori on Cincinnatissa, Ohiossa. Yhtiöllä on 129 000 työntekijää.
Kynttiläntekijä William Procter Englannista ja saippuavalmistaja James Gamble Irlannista perustivat Procter &amp; Gamblen vuonna 1837 Yhdysvaltojen Cincinnatissa.
Procter &amp; Gamblen suurin yrityskauppa on ollut Gillette-yhtiön osto vuonna 2005. Procter &amp; Gamble kuuluu Dow Jones Industrial Average -indeksiin ja on vuoden 2020 Fortune 500 -listalla sijalla 45.
Absurdismi

Absurdismi on paradokseja ja mielettömyyksiä suosiva tyylisuunta teatterissa ja kirjallisuudessa. Se pyrkii tulkitsemaan ahdistusta sekä elämän mielettömyyttä ja tarkoituksettomuutta, ja sen näkyvimpiä edustajia ovat Eugène Ionesco ("Kalju laulaja"), Samuel Beckett ("Huomenna hän tulee") ja Jean Genet. Absurdismi viittaa ristiriitaiseen tilanteeseen, jossa ihminen yrittää etsiä merkitystä maailmasta, jossa sitä ei ole. Ihminen pyrkii järkensä avulla löytämään tarkoituksen elämäänsä, vaikkei hän sitä järjettömästä elämästä voi löytää. 
Historia.
Vuonna 1924 kuolleen kirjailija Franz Kafkan tuotantoa leimaa absurdin kokemus. Absurdismi tuli toisen maailmansodan jälkeen tunnetuksi: toisen maailmansodan sanotaan luoneen sosiaalisen ympäristön, joka stimuloi taidetta kohti absurdismia ja auttoi sen suosion kasvattamisessa etenkin Ranskassa.
Taide.
Absurdi taide osaltaan pyrkii tulkitsemaan elämän mielettömyyttä, mutta Søren Kierkegaard ja Albert Camus ovat tarjonneet ongelmaan kolmea ratkaisua: 
Suomessa.
Suomalaista teoksista esimerkiksi Veijo Meren jotkin näytelmät lähestyvät absurdismia.
Abyssaalinen alue

Abyssaalinen alue tai abyssaalivyöhyke on syvänmeren alue noin 4 000–6 000 metrin syvyydessä merenpinnan alapuolella. Se on luonteenomaisesti laaja ja suhteellisen tasainen, muodostaen suurimman osan merenpohjasta.
Sinne ei koskaan lankea päivänvaloa, joten sitä kutsutaan myös valtamerten pimeäksi vyöhykkeeksi. Sen pysyvät asukkaat ovat sopeutuneet alueella vallitsevaan valtavaan paineeseen (76 megapascalia). Eliölajeja ovat mm. syvänmeren mustekalat. Valtameren syvin vyöhyke on hadaalivyöhyke, johon kuuluvat yli 6 000-metriset syvänteet.
Cliché

Cliché oli suomalainen yhtye. Cliché oli Jimi Pääkallon ensimmäinen oma yhtye ja siihen kuuluivat Pääkallon lisäksi laulaja Keke, basisti Anton ja rumpali Dingo. 
Cliché julkaisi debyytti-albuminsa "Twilightin" lokakuussa 2000. Kappaleesta riippuen levyllä oli rankkaa ja hempeää särmää laulaja Keken äänen säestämänä. Vaikuttajina olivat Guns N' Roses, Bruce Springsteen, Bon Jovi, Kent ja monet muut. 
Clichén kappale "Why Is It So Beautiful" oli vuonna 2000 neljä viikkoa listaykkösenä ja myöhemmin samana vuonna kappale "Even You" ylsi yhdellä viikolla ykköseksi.
Vuonna 2000 Radiomafian "Oopperan" äänestyksessä Jimi Pääkallo/Cliché äänestettiin laimeimmaksi kotimaiseksi artistiksi/bändiksi. Äänestyksessä kysyttiin "vuoden tökeröimpiä popyritelmiä ja naurettavimpia rockari-wannabeitä". ja myöhemmin Cliché hajosi musiikillisiin erimielisyyksiin.
Rauli Raitanen

Rauli Raitanen (s. 14. tammikuuta 1970 Pori) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. 
Pelaajaura.
Hän edusti SM-liigassa Porin Ässiä 1987–1996 ja 1997–1998 sekä Tapparaa 1998–1999. Raitanen pelasi myös yhden kauden Ruotsissa MoDo:ssa (1996–1997). Vuonna 1992 hän oli mukana Suomen maajoukkueessa voittamassa MM-hopeaa. Raitasen varasi NHL:ään Winnipeg Jets vuonna 1990 yhdeksännellä kierroksella numerolla 182.
Raitanen lopetti aktiiviuransa 2000-luvun alussa pelattuaan porilaisessa West Coast Titansissa ja ruotsalaisessa Växjö Lakersissa.
Pelaajauran jälkeen.
Nykyisin Raitasella on kaihdinalan yritys. Hän on toiminut myös Ässien organisaatiossa juniorivalmentajana ja Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssa Vjačeslavs Fanduļsin apuvalmentajana.
Perhe.
Raitasen puoliso on vuoden 1993 Miss Suomi -kilpailun 1. perintöprinsessa Emilia Söderman. Perheessä on kaksi poikaa, joista vuonna 2001 syntynyt Patrik Raitanen pelasi jalkapalloa Englannissa Liverpoolin akatemiajoukkueessa 2017–2019 ja vaihtoi kesällä 2019 Hollannin pääsarjan Fortuna Sittardiin.
Vanheneminen (materiaalin)

Vanheneminen tarkoittaa materiaalitekniikassa rakenneaineiden mekaanisten ominaisuuksien heikkenemistä iän myötä. Vanhenemisilmiöitä ovat muun muassa lämpöhaurastuminen ja säteilyhaurastuminen.
Lämpöhaurastuminen.
Austeniittiset teräkset voivat tietyissä olosuhteissa haurastua iän myötä. Lämpöhaurastumisen tapauksessa ilmiön fysikaalinen mekanismi liittyy teräksen rakenteen atomitason muutoksiin. Teräksen raerajojen keskialueilla esiintyy tiheästi kidehilan vääristyneitä yksikkökoppeja, joissa monien seosaineiden atomien energia on alhaisempi kuin ehjässä hilassa. Luonnollisesti atomit kertyvät hanakasti alueille, joissa niiden energia on alhaisempi. Siksi seosaineet muodostavat herkästi noin yhden atomin paksuisen vyöhykkeen teräksen raerajalle. Tällä kasautumisella on monia vaikutuksia, se esimerkiksi selittää herkistymistä.
Kasautumista tapahtuu lämpötilan laskiessa teräksessä, voimakkaimmin alueella 400–550 °C. Tämä johtuu atomien energian vähenemisestä, mikä saa ne hakeutumaan matalaenergiaisempiin sijainteihin aineen rakenteessa. Hitaat jäähtymiset edistävät kasautumista, nopeissa jäähtymisissä ilmiötä ei tavallisesti ilmene. Haurastumisen syitä ei täysin tyhjentävästi ymmärretä, mutta ilmiö on muuten hyvin tunnettu ja sitä koskevaa kokeellista tietoa on laajalti saatavissa.
Säteilyhaurastuminen.
Säteilyhaurastuminen on materiaalin, yleensä teräksen, kovuuden ja haurauden kasvua sen altistuessa neutronisäteilylle. Säteilyhaurastumista ilmenee ydinvoimalaitoksissa, erityisesti ydinreaktorissa ja siihen liittyvissä laitteissa. Säteilyhaurastumisen seuraaminen ja korjaaminen tarvittaessa esimerkiksi hehkuttamalla ovat ydinturvallisuuden kannalta tärkeitä tehtäviä.
HIFK Salibandy

 
HIFK Salibandy on Helsingin IFK:n salibandyjaosto. Salibandy tuli mukaan toimintaan 1990-luvun alussa. Miesten edustusjoukkue oli ensimmäinen suomalainen joukkue, joka voitti Euroopan cupin. 
Miehet pelaavat kaudella 2020-2021 II-divisioonan Etelä-Suomen lohkossa. Joukkue on muuttunut kaudesta 2019-2020 merkittävästi kun pääosa lopettaneen salibandyseura AC HaKin miesten edustusjoukkueen pelaajista siirtyi HIFK:n riveihin.
Muut joukkueet.
HIFK:in alaisuudessa pelaa lukuisia joukkueita usealla eri sarjatasolla.
Seniorisarjat.
HIFK M40
HIFK Handboll

HIFK:n käsipallojaosto jakautuu kahteen eri yhdistykseen, miesten seuraan IFK Handboll Helsingfors ja naisten seuraan HIFK Damhandboll. 
HIFK:n miesten joukkue on voittanut kymmenen käsipallon Suomen mestaruutta, joista kolme ulkokentillä. Se on ollut miesten käsipallon SM-sarjassa mukana vuosina 1944–1993 ja sen jälkeen vuodesta 1999 lähtien (vuodesta 2010 SM-liiga). Joukkueen kotikenttänä toimii Alppiharjussa sijaitseva Helsingin urheilutalo. 
HIFK:n naisten joukkue on voittanut käsipallon SM-sarjassa vuoteen 2020 mennessä 24 kultaa, 23 hopeaa ja kuusi pronssia. Lisäksi vuosina 1998–2008 SM-sarjassa pelannut HIFK/Comets voitti viisi kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia.
Saavutukset.
Miehet
Naiset
TeX

ΤeΧ tai TEX on Donald Knuthin kehittämä ladontajärjestelmä. Knuth kehitti TeXin vuonna 1978 käsittelemään muutoksia kirjoittamaansa "The Art of Computer Programming" -sarjaan. TeXin idea osoittautui suosituksi ja toinen versio vuodelta 1982 on pohja nykyisin käytetylle.
TeXin kehittämisessä oli kaksi erityistä tavoitetta: ensiksikin tarjota työkalu, jolla kuka tahansa voi tuottaa ammattimaisia kirjoja kohtuullisella vaivalla, ja toisekseen tuottaa työkalu, jonka tuotokset olisivat samanlaisia kaikilla tietokoneilla kaikkina aikoina. TeX on vapaa ja suosittu akateemisissa piireissä, erityisesti matemaattis-luonnontieteellisissä sekä tietotekniikkaan liittyvissä yhteisöissä. Se on pitkälti sivuuttanut suosiossa Unixin troffin.
Useimmiten TeXiä käytetään erityisen makropaketin, LaTeXin kautta. Se soveltuu hyvin matemaattisluonteisten tekstien tuottamiseen, mutta nykyään sitä käytetään yhä enemmän muuntyyppiseenkin ladontaan, myös esittelykalvosarjojen kirjoittamiseen.
TeX tuottaa ajon lopputuloksena ”Device Independent” (DVI) -tiedoston, joka useimmiten pitää muuttaa tulostimen ymmärtämään muotoon. TeX-järjestelmissä käytetään usein dvips-ohjelmaa, joka muuttaa DVI-tiedoston PostScript-muotoon. TeXistä on myös olemassa versioita, jotka tuottavat suoraan PDF-muotoisia tiedostoja. TeX-järjestelmän ohessa käytetään usein METAFONT-kirjasinlajijärjestelmää, joka monista muista kirjasinlajien tiedostomuodoista poiketen mahdollistaa hyvin kattavan kirjasinlajien määrittelyn eri parametrien avulla. Nykyisissä TeXin versioissa voi METAFONT-kirjasinten lisäksi käyttää PostScript- ja TrueType-kirjasimia.
Nimike.
TeX tulisi lausua ”teh”. X tarkoittaa tässä kreikkalaista kirjainta χ (khi). TeX on lyhenne sanasta τέχνη ("tekhnē"), joka on antiikin kreikkaa ja tarkoittaa taidetta tai taitoa ja on siis myös sanan "tekniikka" kantasana.
Šiva

Šiva, shiva on juutalaisen uskonnon rituaalisen suruajan nimitys. Nimi johtuu heprean sanasta "sheva" [שבע] eli seitsemän, ja sillä tarkoitetaan läheisen perheenjäsenen hautauksesta alkavaa seitsemän päivän jaksoa. Sururituaaliin osallistuvat vainajan
Suruviikko.
Suruviikkoa eli "šivaa" viettävää juutalaista kutsutaan nimellä avel (surija). Suruviestin saapuessa sanotaan erityinen siunaus ja yllä oleva paita repäistään rikki hautajaisissa. Hautauksesta lähtien omaiset alkavat lukea kaddiš-rukousta vainajan muistolle. Suruviikon aikana ei tehdä töitä, peseydytä tai vaihdeta vaatteita, leikata hiuksia tai partaa eikä olla sukupuolikontakteissa. Suruviikon aikana ei myöskään käytetä sisätiloissa (sisä)kenkiä, kuten tavallisesti, vaan ollaan paljain jaloin tai sukkasiltaan. Ystävät ja omaiset käyvät päivittäin vierailulla surutalossa, jossa surijat eivät istuudu tuoleille, vaan matalille jakkaroille tai lattialle.
Šlošim.
Viikon päätyttyä surijat alkavat taas tehdä töitä ja peseytyä, mutta hiusten ja parran leikkamisesta pidättäydytään, samoin kuin julkisista juhlamenoista ja huvielämästä aina 30. päivään läheisen kuolemasta. Tätä jaksoa kutsutaan nimellä šlošim eli 30. Tämän jälkeen alkaa 11 kuukauden mittainen aika, jolloin jatkuu hautauksessa alkanut päivittäinen kaddiš-rukouksen luku.
Jizkor, jortsait.
Lähiomaisen kuolinpäivää kutsutaan nimellä jizkor tai jiddišiksi jortsait. Joka vuosi tänä päivänä kokoonnutaan rukoushetkeen synagogaan, missä lähiomaiset lukevat kaddiš-rukouksen sekä muistavat vainajaa julkisen Tooran luvun yhteydessä.
Cercanías

Cercanías on Espanjan valtiollisen rautatieliikenneyhtiö Renfen lähiliikennejunaverkko. Kataloniassa järjestelmän nimi on Rodalies.
Cercanias-junat käyttävät Espanjan rautateille tyypillistä leveää raideleveyttä. Järjestelmän ominaispiirteitä ovat suuret nopeudet, pitkät välimatkat asemalta toiselle ja nykyaikainen kalusto. Madridissa ja Barcelonassa suuri osa verkosta kulkee tunneleissa.
Verkkoja on 14, ja ne kattavat maan suurimmat kaupungit ja niitä ympäröivät metropolialueet:
Madridin verkkoon kohdistui terrori-isku 11. maaliskuuta 2004. Santa Eugenian, El Pozon ja Atochan asemilla räjähtäneet pommit tappoivat 190 ihmistä.
Arja

Arja on suomalainen naisen etunimi. Nimi on alkujaan Irja-nimen muunnelma, ja se esiintyi ensimmäisen kerran Eino Leinon Helkavirsien runossa "Arja ja Selinä" vuodelta 1916. Siinä Arja oli miehen nimi, mutta se yleistyi pian naisen nimenä. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity 23 281 Arja-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla. Harvinainen Arjo saattaa olla Arjan miespuolinen vastine.
Tunnettuja Arja-nimisiä.
Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Šofar

Šofar tai shofar on Tooran määritelmien mukaan puhtaan (košerin) eläimen, tavallisesti oinaan, vuohen tai lampaan sarvesta valmistettu soitin, jota käytetään juutalaisten juhlamenojen yhteydessä.
Šofar on yksi vanhimmista juutalaisista soittimista ja sen ulkomuoto ei juuri ole muuttunut vuosituhansien aikana. Raamatun aikana sitä käytettiin 
Nykyään.
Soitinmusiikki kuului oleellisena osana Jerusalemin temppelin palvelusmenoihin. Temppelin tuhon seurauksena kaikkinainen soitinten käyttö jumalanpalveluksissa kiellettiin surun merkiksi. Temppelin tuhouduttua šofaria sai soittaa sapattisin vain paikassa, jossa sanhedrin eli juutalainen ylin tuomioistuin sijaitsi 400eaa.-100jaa. Tuomioistuimen hajottua šofarin soitto sapattina loppui.
Nykyään šofarin liturginen käyttö rajoittuu "elul"-katumuskuukauteen, roš hašanaan, jom kippurin päätöspalvelukseen sekä jom ha'atsma'utiin. Vuonna 1967 Jerusalemissa soitettiin šofaria, kun kaupunki yhdistettiin uudelleen kuuden päivän sodan seurauksena. 
Juutalaisen lain halakhan mukaan soittimia ei voi soittaa sapattina, edes silloin jos toinen roš hašanan päivistä osuu sapatiksi.
Soittotapoja.
Šofaria soitetaan kolmella eri tavalla:
Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki

Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki () vuodelta 1701 on laki, joka määrittelee, miten päätetään, kuka nousee Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kansainyhteisömaan valtionpäämieheksi. Se on osa Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden Kansainyhteisön jäsenmaiden perustuslakia.
Laki hyväksyttiin Englannin parlamentissa Vilhelm III Oranialaisen ollessa kuninkaana. Hän ja edesmennyt vaimonsa Maria II olivat lapsettomia, joten kruunun oli määrä siirtyä seuraavaksi Marian sisarelle Annalle. Annan viimeinen henkiin jäänyt lapsi kuoli vuonna 1700, ja oli epätodennäköistä, että hän saisi enempää lapsia. Tuolloisen perustuslain mukaan vallanperimys päättyi Mariaan ja Annaan, joten tarvittiin uusi laki, joka huolehtisi siitä, että seuraavakin hallitsija olisi vakaumukseltaan protestantti ja torjuisi syrjäytetyn Jaakko II:n ja hänen poikansa haaveet vallasta. 
Uuden lain mukaan valta menisi Hannover-suvun prinsessalle Sofialle, joka oli Jaakko I:n lapsenlapsi, ja sellaisille hänen jälkeläisilleen, jotka eivät olleet katolisia eivätkä naimisissa katolisen kanssa. Lisäksi laki määritteli, että on parlamentin asia päättää vallanperijästä, ei hallitsevan monarkin.
Tämä laki johti Skotlannin kuningaskunnan liittämiseen Englantiin ja Walesiin. Skotlannin parlamentti ei ollut tyytyväinen siihen, vaan vahvisti oman lain, joka antoi Skotlannille oikeuden valita eri seuraaja Skotlannin kuningatar Annalle. Tästä seurasi, että Englannin parlamentti totesi, että parlamentit ja valtiot on yhdistettävä, ennen kuin kuningatar Anna kuolisi. 
Vuonna 2013 perimysjärjestystä muutettiin niin, että esikoinen perii kruunun aina huolimatta sukupuolesta. Aikaisemmin käytössä oli ollut niin kutsuttu kognaattinen primogenituuri, mikä tarkoitti sitä, että kruunu periytyi ensisijaisesti hallitsijan pojille, ja tyttärille vain, jos poikia ei ollut. Lisäksi katolilaisen kanssa avioituminen ei enää poista oikeutta kruununperimykseen. Katolinen ei kuitenkaan edelleenkään voi olla Britannian monarkki.
Nurmijärven yhteiskoulu

Nurmijärven yhteiskoulu (NYK) on yläkoulusta ja lukiosta koostuva koulu (luokka-asteet 7–12) Uudellamaalla Nurmijärven kunnan kirkonkylässä. Yläasteella ja lukiossa opiskelee yhteensä yli kahdeksansataa oppilasta. Koulun rehtori on Mikko Jordman.
Nurmijärven yhteiskoulu on perustettu vuonna 1929. NYK toimi yksityisenä kouluna kunnan koulujärjestelmässä vuosina 1929–2002. 1. elokuuta 2002 lähtien koulu siirtyi osaksi kunnan koululaitosta.
Koulussa painotetaan tietotekniikan opetusta.
Timo Kulmakko

Timo Kulmakko, joka aikaisemmin esiintyi taiteilijanimellä Timo Taikuri, on suomalainen taikuri. Erityisesti hänet tunnetaan ns. "close up" -taikatempuista eli lähitaikuudesta. Hän on esiintynyt lukuisissa televisio-ohjelmissa, muun muassa "Pikku Kakkosessa", jossa hän 1980- ja 1990-luvuilla käytti lapsille suunnatuissa esityksissään taikasanaa "Ananasakäämä". Kyseinen taikasana on lainattu Pekka ja Pätkä -elokuvista.
Timo Taikuri on esiintynyt "Pikku Kakkosen" lastenohjelmista muun muassa ohjelmissa "Timo Taikuri" (1979–1985), "Timon joulupaketti" (1987), "Pikku Sirkus" (1987–1989), "Timo Taikurin taikauni" (1988–1989) ja "Timo Taikurin taika-aika" (1990).
Timo Taikurilta on ilmestynyt myös lapsille tarkoitettu albumi "Timo Taikuri", joka julkaistiin C-kasettina sekä single LP-levynä.
Kulmakko valittiin Vuoden taikuriksi vuosina 1998 ja 2005. Vuonna 2013 hän kiersi Sirkus Finlandian seitsenkuukautisella kiertueella seremoniamestarina.
Antiteismi

Antiteismi tarkoittaa teismin eli jumaluskon vastustamista. Jotkut ateistiset uskontokriitikot ovat käyttäneet sanaa kuvatakseen omaa kantaansa. Uskonnollisessa käytössä sanalla tarkoitetaan joskus jumala-olion vastustamista.
Toimittaja-kirjailija Christopher Hitchens luonnehti itseään antiteistiksi. Hän ilmaisi sympatiaa John Miltonin Saatanalle, jota kuvataan runoelmassa "Kadotettu paratiisi". Hitchensin mukaan jotkut toivovat teismin olevan totta, vaikka sen puolesta ei ole näyttöä. Vastakohdan tälle ajattelulle osoittaa Miltonin tarina, jossa Saatana Hitchensin mukaan hylkää taivaan totalitarismin. Vastaavasti teismin torjuminen on Hitchensin mukaan älyllisen ja moraalisen vapauden edellytys. Samoja ajatuksia ilmaisivat romantiikan ajan satanistiset kirjailijat, kuten Percy Bysshe Shelley. Näille runoilijoille ja prosaisteille kirjallinen Saatana oli prometheaaninen sankari.
Buddhalaisuudessa ajatellaan, että jumalat voivat periaatteessa olla olemassa. Antiteistisessä uskontokritiikissä on mainittu buddhalaisen näkemys, jonka mukaan yli-inhimilliset olennot voivat kuvitella olevansa ikuisia ja kaikkeuden luojia. He ovat sokaistuneita onnestaan ja voivat hakea ihmisiä palvojikseen tai lemmikeikseen taivastilaan. Koska kaikki on kuitenkin pysymättömyyden alaista, myös taivaat hajoavat joskus.
Lamentations

Lamentations on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin ensimmäinen live-DVD, joka julkaistiin vuoden 2004 alussa. DVD on nauhoitettu Shepherd's Bush Empiressa Englannissa pidetystä konsertista vuonna 2003.
Konsertin alkupuolisko sisältää kaikki yhtyeen "Damnation"-albumin kappaleet sekä ”Harvest”-kappaleen "Blackwater Park" -albumilta. Nämä ovat yhtyeen kevyemmästä ja melodisemmasta päästä. Konsertin loppupuolisko taasen koostuu raskaammista kappaleista "Blackwater Park" ja "Deliverance"-albumeilta.
Sisältö.
Konsertti
Angarsk

Angarsk on kaupunki Irkutskin alueella, Siperian kaakkoisosassa, Venäjällä, Siperian radan varrella. Angarsk perustettiin vuonna 1948, kaupunki siitä tuli vuonna 1951. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 233 567 asukasta. Kaupungissa on öljynjalostus- ja kemianteollisuutta. Tärkeimpiä tuotteita ovat bensiini, diesel, muovi ja uraanifluoridi. Kaupungissa toimii valtion teknillinen korkeakoulu.
Väestö.
"Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002, joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia."
FinnQueer

FinnQueer on suomalainen vuonna 2001 avattu vapaaehtoisvoimin ylläpidettävä verkkolehti. Sen vastaava toimittaja on pitkäaikainen tasavertaisuusaktivisti yhteiskuntatieteiden tohtori Olli Stålström. Lehden pääkieli on suomi, mutta joitain artikkeleita on myös ruotsiksi ja englanniksi.
Lehden linjana on kirjoittaa historiallisista ja ajankohtaisista seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä koskettavista asioista ja lehdellä oli roolinsa esimerkiksi parisuhdelakiin liittyvässä julkisessa keskustelussa syksyllä 2001. Lehti myös kritisoi eheytysliikkeitä, psykoanalyysia ja seuraa tasavertaisuusliikkeiden asemaa eri maissa.
Verkkolehden painotus on viime vuosina siirtynyt mielenterveysasioihin ja vapaasti ladattaviin verkkokirjoihin, sillä varsinaisena uutislähteenä samana vuonna FinnQueerin kanssa perustettu, bi- ja homomiehille kohdennettu verkkoportaali Ranneliike.net toimii paremmin.
FinnQueerin kautta ladattaviin verkkokirjoihin kuuluvat muun muassa Eero Balkin suomennos Pontus Wiknerin "Psykologisia tunnustuksia" -tunnustuskirjasta sekä Martti Kaipiaisen muistelmateos "Jotakin ehkä tietäisin...".
Kvanttigravitaatio

Kvanttigravitaatio eli kvanttipainovoima on teoria, jossa painovoima ja kvanttimekaniikka yhdistetään. Esimerkiksi nämä yhdistävä, ajan pois jättävä Wheeler–DeWitt-yhtälö, joka on funktionaalinen differentiaaliyhtälö, on kovin kiistelty. Siksi sanotaan, että toistaiseksi kukaan ei ole pystynyt tällaista teoriaa kehittämään. Monet uskovat sellaisen teorian selittävän kaikki luonnon ilmiöt. Albert Einstein yritti pitkään yhdistää kvanttiteoriaa ja suhteellisuusteoriaa, joka kuvaa painovoimankin. Monet muut luonnon voimat on onnistuttu yhdistämään erilaisilla teorioilla.
Jos kvanttigravitaatio muistuttaa tavallista kvanttikenttäteoriaa, gravitaation välittäjähiukkasena toimii gravitoni-niminen hiukkanen, jonka lepomassa on 0 ja spin 2. Myöskään gravitonin olemassaoloa ei ole voitu todistaa kokeellisesti.
Tunnetuimpia yritelmiä gravitaation kvanttiteorian luomiseksi lienevät erilaiset säieteoriat. 
Nämä teoriat ovat yhä varmentamatta eivätkä ole läheskään täydellisiä. Suuri määrä fyysikoita tutkii painovoimaa. Fyysikko Lee Smolin on luonut näiden kanssa kilpailevan silmukkakvanttipainovoimateorian, josta myös kiistellään.
Ghost Reveries

Ghost Reveries on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin kahdeksas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2005.
Levy nauhoitettiin Örebrossa, Ruotsissa. Albumista oli alun perin tarkoitus tulla konseptialbumi, joka kertoo äitinsä tappaneesta miehestä, mutta Mikael Åkerfeldt halusi sisällyttää albumille kappaleen ”Isolation Years”, joka ei kuulu muiden albumin kappaleiden muodostamaan tarinaan. Albumin kansitaiteen viimeisteli jälleen kerran Travis Smith. Tyyliltään albumi edustaa tavallista Opethia, jossa yhdistellään raskaampia death metal -vaikutteita progressiiviseen metaliin ja rockiin.
Kappaleesta ”The Grand Conjuration” on tehty musiikkivideo, joka tosin on lyhennetty puoleen kappaleen varsinaisesta pituudesta. Musiikkivideolla rumpuja soittaa muun muassa Strapping Young Lad -yhtyeestä tunnettu rumpali Gene Hoglan, koska videota kuvattiin Martin Lopezin erottua yhtyeestä mutta ennen kuin nykyinen rumpali Martin Axenrot oli ehtinyt liittyä yhtyeeseen.
Albumi on saanut erinomaisia arvosteluja monilta arvostetuilta tahoilta. Muun muassa Classic Rock -lehti listasi albumin 2000-luvun kymmenen tärkeimmän progressiivisen metallin albumeihin. Ghost Reveries ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 10, ja se oli Yhdysvaltain Billboard-albumilistalla sijalla 64. Albumia voidaankin pitää yhtyeen kaupallisena läpimurtona, sillä esimerkiksi Suomessa mikään muu aikaisempi Opethin albumi ei ole päässyt edes lähelle kymmenen kärkeä.
Albumista julkaistiin vuonna 2006 rajoitettu CD/DVD-painos kohokuvioiduissa kansissa. Painos sisältää normaalin albumin lisäksi "Beyond Ghost Reveries" -albumintekodokumentin, ”The Grand Conjuration” -musiikkivideon ohjaajan version, Deep Purple -cover-bonuskappaleen ”Soldier of Fortune” sekä albumin 5.1-monikanavaäänimiksauksen.
Kappaleet.
Vuoden 2006 erikoispainos
Dubai Autodrome

Dubai Autodrome on vuonna 2005 valmistunut kilparata, jolla on mittaa 5,39 kilometriä. Rata sijaitsee nimensä mukaisesti Arabiemiirikuntien runsasväkisimmässä kaupungissa Dubaissa. Matkaa radalle Dubain keskustasta on 25 minuuttia. Rataa ajetaan myötäpäivään. Siihen on tehty kolme eri versiota, sekä kartingrata, jotta se sopisi mahdollisimman moniin eri kilpasarjoihin. Se on kaikkiaan kolmas rata, jolla on kilpailtu Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, ja tällä hetkellä se on ainoa, jolla enää ajetaan kilpaa kyseisessä maassa, aiempia ratoja ovat olleet Dubain katurata (käytettiin v. 1981) ja Yas Marina Circuit Abu Dhabissa. Dubai Autodromella läheisyydessä sijaitsee Dubai International Airport.
Ratavariaatiot.
Kilparadat.
Alla olevilla radoilla on mukana varikkoalue.
Kilpailuja radalla.
Tunnetuin kilpailu, joka on ajettu Dubai Autodromella, tapahtui 9.-11. päivä joulukuuta 2005, jolloin uusi A1GP-sarja vieraili Dubaissa. Lauantaina ajetun sprinttikilpailun voitti Sveitsi, sekä sunnuntaina ajetun normaalikilpailun voiton vei Ranska, joka hallitsi muutenkin sarjaa kaudella 2005/2006. Vuosittain järjestetään myös kestävyysajo Dubain 24 tunnin ajo.
Kartdrome.
Dubai Autodromen kupeeseen on rakennettu myös karting-rata, joka kantaa nimeä Dubai Kartdrome. Se sijaitsee virallisen radan vieressä, aivan parkkialueen itäpuolella. Pitkällä kartdromella on mittaa 1,2 km ja siinä on 17 mutkaa, mutta se sisältää myös kaksi lyhyempää versiota (720 m ja 525 m). Radalla ajetaan muun muassa Endurance Championshipiä, sekä Ramadan Karting Championshipiä.