tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Golgin laite

Golgin laite on tumallisten solujen kalvorakenteinen soluelin, joka osallistuu proteiinien muokkaamiseen lisäämällä niihin esimerkiksi hiilihydraattiryhmiä, jolloin syntyy glykoproteiineja. Golgin laitteen muita tehtäviä ovat eriterakkuloiden muodostaminen, eritettävän aineen pakkaaminen eriterakkuloihin, lysosomien kalvon muodostaminen sekä lysosomaalisten entsyymien valmistaminen. Lisäksi Golgin laite kuljettaa aineita solussa paikasta toiseen. Kasvisoluilla vastaavaa soluelintä kutsutaan myös diktyosomiksi.
Anatomisesti Golgin laite muodostuu lähinnä kalvorakenteista, joita kutsutaan sammioiksi eli sisternoiksi () Sisternoiden kupera puoli on kohti tumaa ja kovera kohti solukalvoa. Sen tuottamat glykoproteiinit ja muu aine näkyy mikroskoopissa lähinnä pieninä pisaramaisina muodostumina. RNA vaikuttaa osaltaan Golgin kalvoston kemiallisen toiminnan säätelyyn.
Nisäkkäiden maitorauhassoluissa eli alveolisoluissa Golgin laite muodostaa myös maidon laktoosin. Lähtöaineista glukoosi otetaan verenkierrosta ja galaktoosi syntetisoidaan alveolisolun sytoplasmassa. 
Camillo Golgi löysi Golgin laitteen vuonna 1897 ja raportoi löydöstään virallisesti 1898. Golgin laitteen olemassaolosta kuitenkin kiisteltiin vuosikymmenten ajan; se vahvistettiin vasta 1950-luvulla.
Myöhäisliitukausi

Myöhäsliitukausi oli liitukauden jälkimmäinen epookki 99,6–65,5 miljoonaa vuotta sitten. Sen aikana syntyneet kerrostumat ovat liitukautisista lähimpänä maanpintaa, siksi niitä sanotaan joskus yläliitukauden fossiileiksi. Aivan kauden lopussa tapahtui dinosaurusten joukkotuho 65,5 ± 0,3 miljoonaa vuotta sitten eli välillä 65,8–65,2 miljoonaa vuotta sitten. Turonia-vaiheen alussa noin 90 miljoonaa vuotta sitten saavutettiin liitukauden lämpimin jakso eli lämpöhuippu. Se lienee osin johtunut tulivuorenpurkausten ilmakehään päästämistä kasvihuonekaasuista, lähinnä hiilidioksidista. Kukkakasvit ja lehtipuut levisivät tällä kaudella. Dinosaurukset hallitsivat maailman eläimistöä.
Eläimistö.
Dinosauruksista hadrosaurukset, ankylosaurukset ja ceratopsidit elivät Aasia-Amerikassa. Tyrannosaurus oli Pohjois-Amerikan mahtavin peto. Sen sukuiset lajit Aasiassa eivät olleet niin suuria. Paksupäiset pachycephalosaurit esiintyivät Aasiassa ja Amerikassa, niin kuin teropodeista domaeosaurit ja "Therizinosauria" (segnosaurit) 
Eteläisessä Gondwanamaassa oli erilainen dinosauruslajisto: saalistajina suuret lihansyöjäliskot abelisaurit ja carcharodontosauridit. Titanosaurukset olivat suurimmat kasvinsyöjäliskot.
Ainakin kauden alkuvaiheessa eli vielä spinosaurideja.
Linnut yleistyivät. Ne kilpailivat lentoliskojen kanssa. Näitä olivat azhdarchidit, pteranodontids, tapejarids ("Caiuajara" ja "Bakonydraco"), nyctosaurids ja luokittelemattomia lajeja ("Piksi", "Navajodactylus")
Nisäkkäät pysyivät yleensä pieninä. Nisäkkäistä vanhimmat ryhmät alkoivat kadota, esim "Eutriconodonta" hävisi Campania-kaudella . Nisäkkäissä oli petoja, mm Deltatheroida, nilviäiisä syöviä Stagodontidae . ja kasvinsyöjiä: (multituberculata, "Schowalteria", Zhelestidae and Mesungulatidae), ja epätyypillisä muotoja (Zalambdalestidae, Brandoniidae).
Pohjoisella pallonpuoliskoola elivät ryhmät Cimolodonta, Multituberculata, Metatheria and Eutheria.
Eteläisellä pallonpuoliskolla nisäkäslajisto oli monimuotoisempaa dryolestoidit, gondwanatheerit ja muut multituberkulaatit ja perus-Eutheria, luultavasti myös, ja viimeinen haramiyidaneista, "Avashishta".
Istukalliset nisäkkäät ja pussieläimet kehittyivät aivan kauden lopussa.
Meriin ilmestyivät nopeasti lajiutuvat mosasaurit. Nykyiset hait ja nykyiset luukalat Neoteleostei ilmaantuivat. Myös jättiläispingviiniä muistuttanut plesiosaurus, pitkäkaulainen 13-metrinen elasmosaurus -ajisto kehittyi nopeasti.
Kalaliskot ja pliosaurukset katosivat Canomanium/Turonia-kauden vähähappisen tapahtuman takia.
Myöhäisliitukauden jako.
Ajat miljoonina vuosina, ajoitukset epätarkkoja
Jäniksenkäpälä

Jäniksenkäpälä on jäniksen kuivattu jalkaterä. Jäniksenkäpälää on käytetty muun muassa jauhojen levittämiseen ja poispyyhkimiseen leivonta-alustalta. Yleisimmin jäniksenkäpälä tai kaninkäpälä tunnetaan kuitenkin onnenkaluna.
Englannin kuninkaana toimi vuosina 1035–1040 vuonna 1037 kruunattu Harald Jäniksenkäpälä. Liikanimi "Jäniksenkäpälä" tuli hänen metsästystaidoistaan.
Ilmastointiteippi

Ilmastointiteippi on luja, vedenkestävä ja joustava teippilaatu. Se on tavallisesti mustaa tai hopeanväristä, mutta sitä valmistetaan myös muissa väreissä ja läpinäkyvänä. Ilmastointiteippi on kuitupohjainen, monikäyttöinen teippi, jonka saa kestävyydestään huolimatta käsin poikki reunasta repimällä.
Ilmastointiteipistä käytetään puhekielessä muun muassa kutsumanimiä "hopeateippi, ilmari" ja "jeesusteippi" (tai "jesari", "jesse"). Joskus käytetään virheellisesti termiä "roudarinteippi", joka viittaa tosiasiassa toiseen hieman samantyyppiseen teippiin (engl. roudarinteippi = gaffer tape, ilmastointiteippi = duct tape). Tuotteiden olennaisin ero on, että roudarinteippi irtoaa kiinnityspinnasta puhtaasti, ilmastointiteippi jättää tahmaa.
Historia.
Ilmastointiteippi kehitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1942 vedenkestäväksi ammuslaatikoiden sulkijaksi. Pian teipin käyttöönoton jälkeen sotilashenkilöt huomasivat ilmastointiteipin monikäyttöisyyden aseiden, ajoneuvojen ja lentokoneiden korjaamisessa. Toisen maailmansodan jälkeen teippi vauhditti asuntobuumia ja toimi ilmastointi­kanavien (eng. "ventilation duct") yhteenliittäjänä. Ilmastointiteipin väri vaihdettiin armeijanvihreästä harmaaseen, jotta se sopisi paremmin peltisten ilmastointikanavien väritykseen. 1970-luvulla ilmastointiteippirullia alettiin pakata kutistusmuoviin, jolloin tahmeiden rullien myynti helpottui ja pian sen jälkeen markkinoille tuli uusia värivaihtoehtoja.
Käyttötarkoituksia.
Hyötysovelluksia.
Huolimatta "ilmastointiteippi"-nimityksestään sitä ei enää käytetä ilmastointiasennuksissa, vaan niissä käytetään itsestään vulkanoituvaa teippiä. Ilmastointiteippiä käytetään hyvin laajasti lukemattomissa eri tarkoituksissa niin kotikäytössä kuin teollisuudessa. Esineiden kiinnittäminen, korjaaminen tai jopa koristelu onnistuu ilmastointiteipillä. Ilmastointiteippiä voi myös käyttää muistilappuna, kun sen liimaa näkyville ja kirjoittaa tussikynällä teipin selkäpuolelle muistettavan asian.
Ilmastointiteipistä on tullut vakiovaruste NASA:n avaruuslennoilla. Ilmastointiteippiä käytettiin Apollo 13-avaruuslennolla avaruusaluksen CO2-suodattimen korjaamisessa ja sillä korjattiin myös Lunar Roverin lokasuoja Apollo 17-avaruusohjelman aikana Kuussa. NASAn nykyisten ohjeiden mukaan astronautti teipataan vaarattomaksi mikäli hänestä tulee sekava ja hän uhkaa lennon turvallisuutta.
Lääkinnällisiä sovelluksia.
Ilmastointiteippiä voi soveltaa ensiaputoiminnassa, mikäli ensiapuun tarkoitettuja välineitä ei ole saatavilla. Ilmastointiteipillä voi tehdä esimerkiksi jalkatuen/kylmäpussin kiinnityksen, tukea käden olkatuella tai sitoa haavalapon paikoilleen. Ilmastointiteippiä on esitetty myös käytettäväksi syylänhoidossa.
Korpiklaani

Korpiklaani on suomalainen Lahdesta kotoisin oleva, sekä suomeksi että englanniksi laulava folk metal -yhtye, jonka perusti Jonne Järvelä vuonna 2003. Aikaisemmin yhtyeen sanoitukset olivat saamenkielisiä, jolloin yhtyeen nimi oli "Shaman". Yhtye saavutti suuremman yleisön, kun se sai tarjouksen levytyssopimuksesta Nuclear Blastin kanssa. Siitä lähtien Korpiklaani on esiintynyt isoilla festivaaleilla ja ollut niillä pääesiintyjänä.
Yhtyeen sanoitukset liittyvät usein suomalaiseen muinaisuskoon, ja musiikissa sekoitetaan perinteisen suomalaisen kansanmusiikin elementtejä metallimusiikkiin esimerkiksi jouhikolla, viululla, harmonikalla, huilulla ja jopa virolaisella torupill-säkkipillillä. Laulu on matalaa ja käheää vokalisointia, joka muistuttaa kuitenkin myös hyvin paljon yhtyeen "Shaman"-nimellä toimivan aikaisemman tuotantokauden joikulaulamista.
Aiemmin suomenkielisiä sanoituksia Korpiklaanille kirjoitti mm. kirjailija-muusikko Juha Jyrkäs, (aiemmin nimellä Virva Holtiton), mutta vuodesta 2011 lähtien pääasiallinen sanoittaja on ollut runoilija Tuomas Keskimäki, joka on sanoittanut myös Jonne Järvelän soolotuotantoa. Korpiklaanin suomenkielisissä sanoituksissa on paljon vaikutteita kalevalalaisesta nelipolvitrokeisesta runomitasta.
Vuoden 2012 "Manala"-albumilla esiintyi ensi kertaa yhtyeen uusi viulisti Tuomas Rounakari. 
Haitaristi Juho Kauppisen jätettyä yhtyeen alkuvuodesta 2013 tuli uudeksi jäseneksi Sami Perttula.
Korpiklaani on kasvattanut tasaisesti kansainvälistä suosiotaan esiintymällä säännöllisesti ulkomailla. Korpiklaani haki vuoden 2012 Uuden musiikin kilpailuun "Metsälle"-kappaleella.
Heinäkuussa 2018 yhtye pääsi esiintymään Gene Simmonsin yhtyeen kanssa Masters of Rockissa sen jälkeen, kun hän lainasi Jarkko Aaltosen bassoa.
Huhtikuussa 2020 ilmestyi Markus Laakson kirjoittama ja Liken kustantama kirja "Folk Metal Big 5", joka kertoo Ensiferumista, Moonsorrow’sta, Finntrollista, Turisaksesta ja Korpiklaanista.
Yhtyeen viulunsoittaja Tuomas Rounakari jätti yhtyeen vuonna 2022. Hänen tilalleen bändiin liittyi Olli Vänskä.
Diskografia.
Studioalbumit
Linkkuveitsi

Linkkuveitsi eli kääntöveitsi on taskuveitsi jonka terä niveltyy kädensijaa vasten, tavallisesti sen sisään. 
Terä on yleensä korkeintaan 8-13 senttimetrin mittainen. Linkkuveitsen koko on tavallista veistä pienempi. Se mahtuukin yleensä helposti taskuun; siitä myös nimi "taskuveitsi -" joskin jälkimmäinen voi tarkoittaa myös pientä, kiinteäteräistä taskussa kannettavaa tuppipuukkoa tai -veistä.
Linkkuveitsiä on useita erityyppisiä. Yksi ero on siinä, että tietyssä veitsityypissä terää ei lukita paikalleen vaan sen saa aina taitettua takaisin sisään riittävällä voimalla. Toisentyyppisissä veitsissä terä lukittuu ja se on vapautettava ennen kuin se taittuu sisään.
Linkkuveitsen muunnelmia ovat niin kutsuttu perhosveitsi ja monitoimityökalut, joista tunnetuimpina merkkeinä Victorinox ja Leatherman. Perhosveitsessä kahva jakautuu kahteen osaan, ja terä voidaan kääntää suojaan näiden osien sisään. Leathermanin tyyppisissä työkaluissa terät ovat käännettävissä kahvan suojaan kääntöveitsien tapaan.
Maailman eniten valmistettu linkkuveitsi lienee ranskalainen Opinel. Sen terä lukkiutuu sekä käyttö- että kuljetusasentoonsa pyöräytettävällä etuhelalla, jonka viistopinnat tukeutuvat hamaran takakulmaan.
Niin kutsutuissa monitoimilinkkuveitsissä voi olla useita erilaisia teriä: sahoja, korkinavaajia, korkkiruuveja, kynsiviiloja. Kuuluisin tällainen veitsisarja ovat Sveitsin armeijan linkkuveitset, joita Eisener-yhtiö alkoi toimittaa Sveitsin asevoimille jo 1800-luvulla. Ideana oli tuolloin, että kaikki musketin huoltotyökalut kulkisivat samassa paketissa.
Sateenvarjo

Sateenvarjo on kokoon taitettavissa oleva kupu, jota käytetään sateelta suojautumiseen. Sateenvarjon kupu on vedenpitävää kangasta tai muovia, joka on pingotettu kokoon taitettavan metallikehikon päälle. Myös kevyempää lasikuitukehikkoa voidaan käyttää. Sateenvarjojen kankaassa voidaan käyttää erilaisia kuoseja ja värityksiä.
Auringonvarjoja tai sateenvarjoja on käytetty jo tuhansia vuosia niin muinaisessa Assyriassa, Kreikassa, Egyptissä kuin Kiinassakin. Kiinalaiset sateenvarjot tehtiin yleensä silkistä tai öljypaperista bambukehikon päälle. Eurooppaan kannettavat varjot levisivät vasta 1600-luvulla. Englannissa päivänvarjoja käyttivät aluksi vain naiset, mutta 1700-luvun puolivälissä tapa levisi miestenkin keskuuteen. Teräskehikon sateenvarjoihin keksi Samuel Fox vuonna 1852.
Auringolta suojautumiseen käytettävää tyyppiä sanotaan aurinkovarjoksi tai päivänvarjoksi.
Belenos

Belenos (vaihtoehtoisia nimiä Belenus, Belinus, Belinu, Bellinus, Belus, Beli) eli "loistava" oli kelttiläisen mytologian valon jumala, jota palvottiin Galliassa, Britanniassa ja nykyisen Italian sekä Itävallan alueilla. Hänelle rakennettuja pyhäkköjä oli Skotlannista aina Adrianmerelle asti. Belenos tarkoittaa "loistavaa" ja hänet yhdistetään tuleen ja parantamiseen. Belenos oli myös lampaiden ja karjan suojelija. Roomalaisena aikana hänet yhdistettiin Apolloon. Hänen vaimonsa oli Belisama.
Kelttien kevätjuhla Beltane on saattanut alun perin liittyä Belenoksen palvontamenoihin.
Kävelykeppi

Kävelykeppi on liikkumisen apuna käytettävä kahvalla varustettu keppi, johon nojaamalla liikkuja voi siirtää osan vartalon painosta jaloilta kepin varaan. Vakavammissa yhden jalan vammoissa käytetään kahta kainalo- tai kyynärsauvaa. Kävelykeppiä tai matkasauvaa voidaan käyttää myös edessä olevan maan tai jään kantavuuden tarkastamiseen ennen sille astumista. Kävelykeppiä voidaan käyttää myös itsepuolustusaseena.
Historia.
Miehet ryhtyivät kantamaan kävelykeppiä 1700–1800-luvulla miekan kantamisen sijaan. Sitä voitiin käyttää aseena, mutta se ei ollut tappava (jotkut kylläkin piilottivat ohuen miekan kävelykepin sisään). Ranskalainen taistelulaji la canne perustuu lyhyen kepin käyttöön aseena, ja englantilainen bartitsu kehitettiin erityisesti kävelykepeillä miekkailuun. 1800-luvun lopulla kehitetyssä japanilaisessa taistelutaidossa Uchida-ryū tanjōjutsussa käytetään länsimaista kävelykeppiä aseena miekkaa vastaan. Vuosikymmenien myötä kävelykeppi muuttui kuitenkin lähinnä herrasmiesten vaatekaapin osaksi.
Käyttö.
Kävelykeppi tulee aina mitoittaa käyttäjänsä mukaan, ja sen vuoksi on olemassa myös pituudeltaan säädettäviä keppejä. Kepin pituuden ohella sen yläosan muotoilu, kämmenpohjaa tukeva malli, helpottaa keppiin tukeutumista. Kävellessä keppi pidetään vammattomalla puolella ja viedään yhtä aikaa tukea tarvitsevan jalan kanssa eteen askelta otettaessa. Hartioiden ja käsivarren rentouttaminen keppikävelyn tauoilla ennaltaehkäisee jännitystiloja, joita esimerkiksi voimakas keppiin nojautumisen tarve usein aiheuttaa.
Gerry Adams

Gerry Adams, iiriksi "Gearóid Mac Ádhaimh" (s. 6. lokakuuta 1948 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen poliitikko, joka oli Sinn Féinin puheenjohtaja (1983–2018) ja Irlannin alahuoneen jäsen.
Vuonna 1972 Adams otettiin kiinni ja häntä pidettiin tutkintavankeudessa ilman oikeudenkäyntiä heinäkuuhun 1972 saakka, minkä jälkeen hän osallistui salaisiin neuvotteluihin Ison-Britannian ulkoasiainministeri William Whitelaw’n kanssa aselevosta IRA:n ja brittijoukkojen kesken. Kun tasavaltalaisjohtajat otettiin kiinni 1973, Adams yritti paeta, mutta hänet otettiin kiinni ja vapautettiin 1976.
Vuonna 1981 Adams tuli kuuluisaksi Euroopassa ja Yhdysvalloissa toimimalla IRA:n vankilassa olevien nälkälakkoilijoiden puolestapuhujana. Syömä- ja sitä edeltäneen pitkäkestoisen peseytymättömyyslakon tavoitteena oli palauttaa poliittisen vangin asema, jonka Ison-Britannian hallinto oli lakkauttanut muutamaa vuotta aikaisemmin. Sinn Féinin puheenjohtajana Adamsia on pidetty liikkeen politiikkaan kääntymisen päästrategina. 
Adams joutui murhayrityksen kohteeksi 1984 ja haavoittui siinä vaikeasti.
Adams oli aiemmin Ison-Britannian alahuoneen jäsen, mutta vuonna 2011 hän erosi tehtävästä ja sen sijaan pyrki ja pääsi Irlannin parlamentin jäseneksi.
Vuonna 2014 Adams pidätettiin ja häntä kuulusteltiin vuonna 1972 tapahtuneesta Jean McConvillen murhasta. Hän kiisti osallisuutensa murhaan, eikä häntä vastaan nostettu syytettä.
Asema IRA:ssa.
Gerry Adams on toistuvasti kiistänyt olleensa koskaan IRA:n jäsen. Hän kiisti asian ensimmäisen kerran vuonna 1982, jolloin Sinn Féin alkoi etsiä poliittista ratkaisua Pohjois-Irlannin kriisiin. Toimittaja Ed Moloneyn mukaan Adams johti Belfastin prikaatia vuonna 1972 ja nousi IRA:n johtoon vuonna 1977.
Impilinna

Impilinna on kalevalaisessa tarustossa impien eli naimattomien naisten tai neitsyiden asuttama linna. Kokko eli vaakalintu on aikeissa kaapata jonkun, ja hyökkää miesten linnaa kohti. Linnan rautakatto kuitenkin torjuu Kokon. Kokko hyökkää vuorostaan naisten linnan kimppuun, mutta sen lautakatto torjuu hyökkäyksen. 
Lopulta Kokko hyökkää impilinnaan. Sen suojana on pelkkä liinakatto, jonka kokko repii, saaden saaliikseen immen. Kokko valitsee parhaan ja pisimmän tyttöjoukosta.
Impilinnoiksi on kutsuttu yksin elävien naimattomien naisten asuttamia taloja. Impilinna-nimen ovat saaneet vielä 1900-luvulla myös useat rakennukset kuten oppilas- tai henkilökunta-asuntolat, joissa asuu tai on asunut pääosin naisia.
Viipurin vanha raatihuone

Viipurin raatihuone sijaitsee kaupungin keskustassa Torkkeli Knuutinpojan torin laidalla. Rakennuksen kaksi alinta kerrosta ovat peräisin 1600-luvulta ja ylin kerros sekä nykyinen uusrenessanssia edustava julkisivu on rakennettu vuonna 1895 arkkitehti Brynolf Blomqvistin suunnitelmien mukaan. 
Historia.
Vanha raatihuone rakennettiin vuonna 1652 riehuneen kaupunkipalon jälkeen, jolloin tuli hävitti Viipurin edellisen raatihuoneen. Se kuitenkin vaurioitui pahoin Suuren Pohjan sodan aikana Viipurin piirityksessä vuonna 1710 sekä lievemmin vuosien 1738 ja 1793 tulipaloissa. Vanha raatihuone jäi pois käytöstä 1797, kun uusi raatihuone valmistui nykyiselle Raatihuoneentorille. 1800-luvulla rakennus oli muun muassa ruotsalais-saksalaisen seurakunnan sekä kaupunginkirjaston käytössä, kunnes sen tiloissa avattiin Viipurin historiallinen museo vuonna 1895. Samassa yhteydessä rakennusta remontoitiin sekä sisä- että ulkopuolelta. Museo toimi vanhalla raatihuoneella aina talvisotaan saakka, jolloin sen kokoelmat siirrettiin Lahteen ja Hämeenlinnaan. Sodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940 rakennus sai osuman palopommista ja kärsi pahoja vaurioita.
Vanhan raatihuoneen edustalla on vuonna 1908 pystytetty Torkkeli Knuutinpojan patsas.
Hulluna sinuun

Hulluna sinuun ("Mad About You") on Paul Reiserin ja Helen Huntin tähdittämä tilannekomediasarja. Tarina kertoo tuoreesta avioparista Paul ja Jamie Buchmanista New Yorkissa. Ohjelmaa tuotettiin NBC:lle vuosina 1992–1999, seitsemän tuotantokauden ajan. Sarja palasi ruutuihin Spectrum Originals -televisioyhtiön listoille 2020, kahdeksannen tuotantokauden merkeissä. Sarjassa näyttelee myös "Frendeistä" tunnettu näyttelijä Lisa Kudrow Ursula Buffayn roolissa.
Sarja voitti neljä Golden Globe -palkintoa sekä 32 muuta palkintoa. "Helsingin Sanomien" Leena Virtanen kirjoitti uutuussarjan edustavan jälleen kerran kolmikymppisille kaupunkilaisille kohdistettua takuuvarmaa huulenheittoa: ”Amerikkalaisten komediasarjojen loputtomiin kloonattu huumori alkaa helposti maistua neuroottiselta.”
Kasimir Leino

Kasimir Leino (oikealta nimeltään Kasimir Agathon Lönnbohm, 17. marraskuuta 1866 Paltamo – 8. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli kirjailija, sanomalehtimies ja teatterimies. Nykyisin hänet tunnetaan paremmin Eino Leinon veljenä kuin kirjailijana, vaikka hänellä on runsaasti omaakin tuotantoa. 
Henkilötietoja ja työura.
Kasimir Leino syntyi Paltamon Paltaniemellä (nyk. Kajaania) liperiläistä Mustosen sukua olevan komissionimaanmittari Anders (Antti) Lönnbohmin kymmenlapsiseen suurperheeseen. Leinon äiti oli Anna Emilia Kyrenius Sortavalan läheltä. Leino pääsi ylioppilaaksi 1884, valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1896.
Ylioppilasaikanaan Leino työskenteli "Hämeen Sanomat" -lehden toimittajana ja myöhemmin jonkin aikaa "Valvoja"- ja "Suomen Kuvalehti" -lehtien toimittajana, samoin kuin "Uusi Suometar" -lehden taidearvostelijana. Paitsi teatterialan kriitikkona nuorsuomalaisessa "Päivälehdessä", hän oli myös Maaseututeatterin ensimmäinen johtaja 1899–1903 ja Suomalaisen teatterin apulaisjohtajana hän ehti olla vuoden ja ohjata kaksi näytelmää, ennen kuin sai potkut Kaarlo Bergbomilta 1896, syynä vähäinen innostus työhön, ilmeisesti muiden kiireiden vuoksi.
Leino kirjoitti tutkimuksen "Minna Canth näytelmäkirjailija" (1897). Hänen muita tutkimuksiaan olivat "Prosper Mérimée. Elämäkerta ja teokset kirjallisuushistorialliselta kannalta" (väitöskirja 1895) ja taidehistoriaa käsittelevä "Hovimaalaaja Aleksander Lauréus ja hänen ympäristönsä" (1908). Leinon yhdessä veljensä Eino Leinon kanssa perustama "Nykyaika"-aikakauslehti ilmestyi 1898–1899, Leino oli lehden päätoimittaja. Vuonna 1904 hän perusti "Suomen Näyttämön", joka toimi kuitenkin vain vuoden verran.
Kirjallinen tuotanto.
Vuonna 1886 julkaistiin Leinon ensimmäiset teokset "Runokokeita" sekä kertomukset "Sukulais-rakkautta" ja "Emmalan Elli". Vuosina 1889–1890 Leino teki matkan Saksaan, Ranskaan ja Englantiin, jolloin tutustui näiden maiden kirjallisuuteen ja taiteeseen. Matkan aikana hän kirjoitti novellikokoelman "Elämästä. Pienempiä kertomuksia" (1889) sekä uuden runokokoelman "Ristiaallokossa" (1890). Pyrkimys vapautua ajatuksen ja elämän sovinnaisuudesta jatkui runokokoelmissa "Väljemmillä vesillä" (1893) ja "Runoja" (1899). Vuonna 1908 hänen koko lyriikastaan julkaistiin valikoima "25 vuotta". Vuonna 1905 ilmestyneen kertomuskokoelman "Testamentti y.m. kertomuksia" lisäksi hän kirjoitti näytelmät "Jaakko Ilkka ja Klaus Fleming" (runodraama 1901) ja "Lehtolapsi" (1905).
Leinon lukuisista suomennoksista mainittakoon Henrik Ibsenin runodraama "Brand" (1896); Prosper Mériméen pienoisromaani "Carmen. Espanjalaisen mustalaistytön elämäntarina" (1907), "Colomba. Kertomus Korsikan oloista 1810-luvulta" (1907) ja novellikokoelma "Helmiä" (1895); Arthur Schnitzlerin huvinäytelmä "Kaksi kirjailijaa" (1908) ja näytelmä "Viimeiset naamiot" (1908); Alphonse Daudet'n "Kuninkaita maanpaossa I–II" (1907–1908) ja Guy de Maupassantin "Valittuja novelleja 1–2" (1907).
Koirien Kalevala

Koirien Kalevala on Mauri Kunnaksen kuvakirjaversio Kalevalasta. Ensimmäinen painos kuvakirjasta ilmestyi 1992 ja vuonna 2006 siitä ilmestyi uudella tekniikalla tehty versio. Kirjasta on otettu lukuisia uusintapainoksia. Kuvituksena kirjassa on Mauri Kunnaksen versioita Akseli Gallen-Kallelan maalauksista.
Kirjassa Kalevalassa asuu villi ja vapaa koirien heimo ja Pohjolassa asuu hurja ja häijy susien heimo. Niiden välissä asuu pieni mutta sitkeä kissojen heimo. 
Herra Hakkaraisen talossa Vammalassa on myös Koirien Kalevalasta kertova näyttelyosio. Savonlinnan oopperajuhlilla on esitetty Jaakko Kuusiston säveltämää oopperaversiota, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004. 
Jaakko Kuusiston johdolla ooppera esitettiin myös Naantalin Musiikkijuhlilla viidesti vuoden 2010 kesällä. Naantalin Maijamäen liikuntahallissa pidettävissä konserteissa kapellimestarina toimi Jaakko Kuusisto ja orkesterina Jyväskylä Sinfonia. Kuorona toimi Puolalanmäen musiikkilukion kuoro ja esityksen ohjasi Minna Vainikainen. Rooleissa olivat Väinämöinen Jukka Romu; Lemminkäinen Toni Wahlström; Tytti Mari Palo; Ilmarinen Juha Hostikka; Lemminkäisen äiti Eija Ahvo; Louhi Tiina Sinkkonen; Herra Hakkarainen Sami Vartiainen; Tanssijat Lotta Kuusisto ja Hermanni Rask, sekä librettona Sami Parkkinen.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni

Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (, lyh. "IAU", , lyh. "UAI") on vuonna 1919 perustettu tähtitieteen ammattilaisista koostuva järjestö, joka päättää muun muassa tähtitieteeseen liittyvistä standardeista ja nimistöasioista kansainvälisellä tasolla. Se on yhteistyöjärjestö, jolla on lukuisia osastoja, 9 040 yksittäistä jäsentä ja 63 jäsenvaltiota. 
Päätäntävalta.
Kansainvälisellä tähtitieteellisellä unionilla on ainoana oikeus nimetä taivaankappaleita sekä niiden pinnanmuotoja. Esimerkiksi tietyn planeetan kuille tai taivaankappaleen pinnanmuodoille on usein määrätty tietty aihepiiri, jonka mukaan uudet kohteet nimetään. Kuun meret on nimetty mielentilojen mukaan, Uranuksen kuut William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan. Lisäksi unioni määritteli muun muassa tähdistöjen rajat vuonna 1928 ja astronomisen yksikön (AU) pituuden vuonna 1976.
Edel Records Finland

Edel Records Finland on suomalainen levy-yhtiö, joka nykyisin viimeksi uudelleen nimettynä on Playground Music Oy. Tuotanto on kotimaista musiikkia ja toimintana on ollut monien ulkomaisten levymerkkien edustusta Suomessa. Edel Records Finland Oy toimi myös jo kotimaisten labelien ja myös yhtyeiden omakustanteiden jakelijana. Aiemmin Edel Records Finland Oy toimi nimellä K-tel International (Finland) Oy, mutta yhtiön liityttyä vuonna 1999 yrityskaupan myötä kansainväliseen Edel-konserniin levy-yhtiön nimi muuttui muotoon Edel Records Finland Oy. Edeliin sulautui myös K-telin aiemmin samana vuonna ostama Audiovox Records Oy (AXR).
Ryhmittymä Edel Music AG on yksi Euroopan suurimmista riippumattomista levy-yhtiöistä. Pääkonttori sijaitsee Saksassa.
Vanhastakaupungista Ruotsiin.
Vuonna 2010 Playground Music ja Bonnier Amigo Music Group ostivat Edelin Suomen toiminnot Edel Records Finland Oy:n. Uudelleen nimettyyn yhtiöön Playground Music Bam Oy sulautui myös Oy Bonnier Amigo Music Finland Ab ja Playground Music Finland. Playground myi Edelin kotimaisen katalogin uudelle AXR Musicille. Helsingin Vanhankaupungin jakeluvarasto siirtyi Ruotsiin.
Vuodesta 2010 alkaen jakeluvarastot ovat ENS Ab:ssa Boråsissa, kuten ovat myös usean muunkin suomalaisen kansainvälisen toimijan varastot.
Bette Midler

Bette Midler (s. 1. joulukuuta 1945 Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja komedienne. Hän opiskeli Havaijin yliopistossa pääaineenaan teatteri, mutta aloitti laulu-uransa New Yorkissa. Siellä hän ystävystyi Barry Manilow'n kanssa, joka tuotti hänen ensimmäisen albuminsa "The Divine Miss M". 
Midler esiintyi "Viulunsoittaja katolla" -musikaalissa, ja vuonna 1974 hän sai Tony-palkinnon työstään Broadwaylla. Vuonna 1979 hän näytteli elokuvassa "The Rose", josta hän parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Hän on näytellyt myös suosituissa komedioissa muun muassa "Pirullisia ihmisiä", "Posketonta porukkaa" ja "Tuplabisnes". Hän voitti neljä Grammy-palkintoa, mm. yhden parhaana uutena artistina (1973) ja vuoden levystä (1989). Vuonna 1993 Midler voitti myös Emmy-palkinnon esiintymisestään "The Tonight Show" -ohjelmassa. Midler on mezzosopraano, ja hänen äänialansa on kolme oktaavia.
Midler on naimisissa Martin von Haselbergin kanssa. Heillä on yksi tytär (s. 1986).
Kärkkäri

Kärkkäri on oululaisen Kotivaran valmistama grillimakkara. Se on yksi Kotivaran tunnetuimmista tuotteista ja sitä on valmistettu vuodesta 1956 lähtien. Sitä pidetään myös oululaisena perinneruokana. 
Kärkkäri valmistetaan siten, että sian- tai lampaansuoli täytetään makkara-aineella, joka koostuu ohraryyneistä, naudanlihasta ja mausteista. Sen jälkeen makkarat keitetään ja savustetaan kypsiksi. Lopuksi ne jäähdytetään, leikataan erilleen ja pakataan tyhjiöpakkauksiin.
Perinteiseksi Kärkkärin valmistustavaksi on mainittu paistaa makkara runsaassa öljyssä paistinpannulla. Perinteisesti se nautitaan sinapin sekä hakatun sipulin kera.
Historia.
Kärkkärin suunnittelun panivat alulle oululaiset grilliyrittäjät, jotka toivoivat Kotivaran kehittävän makkaran, joka olisi hyvää myös paistettuna. Alkuaikoina Kärkkäriä myytiin vain oululaisilla grillikioskeilla yöaikaan. Silloin makkarasta käytettiin myös lempinimeä "Aamiaismakkara".
Kauppojen tuotevalikoimien monipuolistuessa ajan myötä alkoi Kärkkärin suosio hiipua. 1990-luvulla katsottiin sen tulleen elinkaarensa päähän. 2000-luvun alkupuoliskolla Kotivara ilmoitti liha-alan kiristyneen kilpailun takia vähentävänsä keittomakkaroiden tuotevalikoimaa, joihin myös Kärkkäri kuuluisi. Kärkkärin valmistamisen lopettaminen aiheutti suurta keskustelua. Muun muassa oululainen Pro Kärkkäri -ryhmä järjesti vuonna 2003 kampanjan, jolla keräsi kansalaisilta adressiin nimiä, että Kärkkärin valmistusta ei lopetettaisi. Adressiin tuli liki 3 000 nimeä, joka luovutettiin Kotivaran johdolle.
Adressin myötä Kotivara tiedotti myöhemmin jatkavansa Kärkkärin valmistusta. Yrityksen silloinen toimitusjohtaja Jorma Orvola totesi jälkeenpäin, että tuotteen lopetus olisi ”merkinnyt arvaamatonta imagotappiota ja aiheuttanut myös kaupallista tappiota.”
Bartitsu

Bartitsu on taistelulaji, jota kehitettiin Englannissa 1890-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella. 
Edward William Barton-Wright, englantilainen rautatieinsinööri joka oli asunut ja työskennellyt Japanissa, palasi englantiin 1898 ja ilmoitti kehittämästään uudesta itsepuolustuslajista. Hän väitti tämän lajin yhdistävän kaikkien taistelulajien parhaat elementit ja kutsui lajiaan Bartitsuksi. Suurimmaksi osaksi Bartitsu yhdisteli "vanhan koulukunnan" jujutsua, nyrkkeilyä, painia, ranskalaista savatea ja sveitsiläisen Pierre Vignyn kehittämää lyhyellä kepillä taistelua. 
Barton-Wright oli aikaansa edellä yhdistäessään itämaisia lajeja länsimaisiin lajeihin. Bruce Lee teki Jeet Kune Do:n tapauksessa saman 70 vuotta myöhemmin.
Laji ei ottanut kuitenkaan tuulta alleen ja muut lajit veivät siltä nopeasti kannatusta. Laji olisi saattanut jäädä kokonaan historiaan, ellei Arthur Conan Doyle olisi maininnut Sherlock Holmes -tarinassaan "The Adventure of the Empty House" (1903) Holmesin paenneen Professori Moriartyn kynsistä käyttäen "Baritsua, japanilaista painia". Doyle kirjoitti nimen väärin ja aiheutti sillä paljon päänvaivaa Holmes-tutkijoille.
Puhallusputki

Puhallusputki on ontto putki, jota käytetään kevyiden ammusten laukaisuun puhalluksen voimalla. Puhallusputkia on käytetty aseina monissa kulttuureissa, yleisimpänä esimerkkinä Etelä-Amerikan intiaanit, jotka metsästävät kastamalla ammuksena käytettävän pienen nuolen kurare-myrkkyyn. Lisäksi käytetään nuolimyrkkysammakoiden erittämää myrkkyä.
Kurarealkaloidit lamauttavat saaliseläimen lihaksiston, jolloin tämä käytännössä tukehtuu hengityselinten lamaantuessa. Kurarealkaloidit jäävät saaliseläimen lihaksistoon, mutta eläin on silti syömäkelpoinen. Tämä johtuu siitä että kyseiset myrkyt eivät imeydy ihmisen ruuansulatusjärjestelmän kautta elimistöön, vaan ne poistuvat elimistöstä ulosteen mukana.
Puhallusputki ("sarbacane") on tunnettu myös keskiajan Euroopassa. Sitä on käytetty lintujen metsästämiseen. 
Puhallusputken käyttö pyyntivälineenä on kielletty Suomen metsästyslaissa.
Raisi

Raisi (, ) on kunta Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Kunnan keskustaajamana on Hansinkenttä eli Storslett, toinen taajama on Rässikäinen eli Sørkjosen. Kunnan maapinta-ala on 3 335 km² ja asukkaita oli vuoden 2023 alussa 4 772. Kunnan asukkaista merkittävä osa on etniseltä alkuperältään kveenejä tai suomalaisperäisiä. 
Raisia halkoo Raisinvankan laakso, jossa virtaa Raisinjoki (, ). Laakson synkkiä metsiä ympäröivät korkeat vuoret ja ylänköalue. E6-eurooppatie kulkee kunnan läpi ja lentoasema sijaitsee Rässikäisessä.
Raisin kunta rajautuu koillisessa Naavuonon kuntaan, kaakossa Finnmarkin läänin Koutokeinoon, etelässä Suomen Enontekiöön, lännessä Kaivuonon kuntaan, sekä luoteessa Yykeänvuonoon ja Jäämereen. Pieni osa kunnasta sijaitsee Uløyan saaren eteläosassa kunnan luoteiskulmassa, jossa kunta rajoittuu pohjoisessa Kieruan kuntaan, joka sijaitsee Raisin kunnan luoteispuolella saaristossa.
Historia.
Pääosa asukkaista on peräisin 1700–1800-luvuilta, jolloin alueelle muutti väestöä Suomesta. Nykyään vain harvat osaavat suomea, mutta hiljattain ruijansuomea eli kveeniä on alettu opettaa myös nuoremmille.
Kyliä ja paikkoja.
Hansinkenttä (Storslett), Kauppi (Hallen), Kellari (Kjelderen), Keväsija (Leirbugt), Kuivakoski (Tørfossnes), Lahti (Storvik), Leppiouta (Olderskogen), Lumijänkkä (Snemyren), Matinkenttä (Hysingjorden), Mustaniva (Svartfoss), Nurmi (Kraknes), Paali (Veibakken), Paskapudas (Baskabut), Piltto (Bilto), Riekki (Anebakelv), Roijalus (Røyelelva), Ryssäpahta (Nordkjosen), Rässikäinen (Sørkjosen), Sappi (Sappen), Sokkuvuono (Bakkeby), Varppi (Vinnelys).
Media.
Paikallislehti "Framtid i Nord" ilmestyy kahdesti viikossa.
Etelä-Varanki

Etelä-Varanki (, ) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Kunta käsittää itäisimmät osat Norjaa ja rajoittuu luoteessa Uuniemeen, pohjoisessa Varanginvuonoon, idässä Venäjän Petsamoon ja lännessä Suomen Inariin. Asukkaista osa on kveenejä tai muita suomalaisperäisiä. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 10 063 asukasta.
Kyliä ja paikkoja.
Bjørnevatn, Hakoköngäs (Skogfoss), Kirkkoniemi (Kirkenes), Kiviö (Kjø), Männikkökoski (Skogfoss), Näätämö (Neiden), Pitkävuono (Langfjorden), Praashamina (Brashamn), Pykeija (Bugøynes), Rautavuono (Jarfjorden), Reisivuono (Bugøyfjord), Ristivuono (Korsfjorden), Saalamo (Skogerøya), Taalmain saari (Kjelmøya), Utsavuono (Bøkfjorden), Uutuanvuono (Munkfjorden), Vuoremijoki (Grense Jakobselv)
Urheilu.
Hiihdon moninkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari Vegard Ulvang on kotoisin Kirkkoniemen kylästä.
Media.
Paikallislehti "Sør-Varanger Avis" ilmestyy kahdesti viikossa.
Liivijengi

Liivijengi, toisinaan myös prosenttijengi tai yksinkertaisesti (rikollinen) moottoripyöräjengi, on järjestäytyneen rikollisuuden tunnusmerkkejä täyttävä yhteisö, joka samalla toimii myös moottoripyöräkerhona. Tällaista toimintaa harjoittavat esimerkiksi Helvetin enkelit, Outlaws, Bandidos, Pagans, Mongols, Sons of Silence ja Vagos. Suomessa merkittäviä liivijengejä on muun muassa Helvetin enkelit ja Bandidos, kun Cannonball MC lakkautettiin oikeuden päätöksellä vuonna 2022.
Liivijengit käyttävät tunnuksissaan usein salmiakkikuviossa olevaa 1%-merkintää. Se viittaa Yhdysvaltojen moottoripyöräilijöiden liiton lausuntoon, jonka mukaan "99 % kaikista moottoripyöräilijöistä on kunnollisia lakia kunnioittavia kansalaisia". Tämän vuoksi liivijengejä kutsutaankin toisinaan prosenttijengeiksi tai -kerhoiksi. Kaikki moottoripyöräkerhot eivät kuitenkaan ole järjestäytynyttä rikollisuutta. Tällaisissakin kerhoissa saattaa kuitenkin olla henkilöitä, joilla on rikollistaustaa tai ovat aktiivisia rikollisia.
Interpolin tutkijoiden mukaan liivijengien pyörittämässä rikollisessa toiminnassa liikkuvat useiden miljardien dollarien rahavirrat. Tämä rikollinen toiminta koostuu yleensä huumekaupasta, prostituutiosta, kiristyksestä sekä monista väkivaltarikollisuuden muodoista.
Eri liivijengien välillä voi olla reviirikiistoja ja jengisotia.
Mika Lahtonen

Mika Tapio Lahtonen (s. 19. toukokuuta 1970 Uusikaupunki) on suomalainen toimittaja. Hän toimii Alibin päätoimittajana.
Ura.
Lahtonen aloitti toimittajana 1980-luvun lopulla kirjoittamalla urheilujuttuja Uudenkaupungin Sanomiin. Myöhemmin hänen artikkeleitaan julkaisivat myös useat muut suomalaiset lehdet. Vuonna 1993 Lahtosesta tuli ammattimainen paparazzi-valokuvaaja. Alibin päätoimittajana hän on ollut vuodesta 1998 lähtien ja Hymy (lehti)n päätoimittajana hän oli vuodesta 2011 vuoteen 2023.
Lahtonen on julkaissut kirjan nimeltä "Paparazzin päiväkirja". Siinä hän kertoo toimittamiensa kohujuttujen taustoista, viihde- ja julkisuusbisneksen raadollisuudesta, sensaatiojournalismista sekä siitä millaista on olla paparazzi Suomessa. Lahtonen on toimittanut myös Alibi-lehden tilaajatarjouksena jaettavan kirjan "Kohutuimmat rikokset".
Vuonna 1997 Lahtonen julkaisi Hymy-lehdessä artikkelin, joka käsitteli tuottaja Spede Pasasen ja saman vuoden Miss Suomen perintöprinsessan Maria Drockilan suhdetta. Artikkelin mukaan Pasanen ja Drockila seurustelivat keskenään. Juttu sai vakavat mittasuhteet sen vuoksi, että Pasanen oli katkaissut välinsä Hymy-lehteen 1970-luvulla. Pasanen vaati väkivallalla uhkaamalla Lahtosta perumaan juttunsa. Virallisen syyttäjän mukaan Pasasen uhkaus ylitti syytekynnyksen, mutta juttu raukesi juuri ennen oikeudenkäyntiä Pasasen suostuttua maksamaan Lahtoselle tämän vaatiman 15 000 markan summan.
Kesäkuussa 2007 Lahtonen tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 1200 euron sakkoihin yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä sekä lisäksi maksamaan asianomistajan 6000 euron oikeudenkäyntikulut. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (EIT) katsoi käräjäoikeuden tuomion loukanneen sananvapautta ja määräsi Suomen maksamaan korvauksia Lahtoselle 7 650 euroa. EIT:n mukaan poliisi oli jo kertonut Alibin julkaisemat tiedot toiselle lehdelle ja tietojen julkaisemisella oli merkitystä yleisen edun kannalta.
Lahtonen on joutunut kokemaan vastustusta työssään ja joutunut pariin otteeseen pahoinpitelyn kohteeksi. Lokakuussa 2007 häntä kuristi Helsingin Kruununhaassa ravintolan ulkopuolella Helvetin enkeleiden liivejä kantanut mies. Tammikuussa 2008 elinkautisvanki pahoinpiteli haastattelun yhteydessä hänet sairaalakuntoon Jokelan vankilassa. 
Marraskuussa 2010 kohuttiin Hymy-lehden verkkosivuilla useassa artikkelissa siitä, että Lahtonen on tehnyt kohublondi Johanna Tukiaisesta rikosilmoituksen, jota tutkitaan törkeänä kunnianloukkauksena. Tukiainen oli Alibi-lehden artikkelin mukaan pahoinpidellyt Lahtosta, jonka jälkeen hän oli levittänyt tästä raskaita syytteitä omassa blogissaan. Juttu jäi sillensä, eikä siitä nostettu syytteitä.
Otava ilmoitti maaliskuussa 2023, että Lahtonen siirtyy sivuun Hymyn päätoimittajan työstä. Taustalla on epäselvyydet ja kohut Lahtosen käyttäytymisessä julkisuudessa.
Yksityiselämä.
Lahtonen syyllistyi rattijuopumukseen marraskuussa 2022 Kangasalla ja hänelle tuomittiin siitä joulukuussa 45 päiväsakkoa, joka teki hänen tuloillaan 7 290 euroa.
Vammaisyleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

Yleisurheilun vammaisten avoimet euroopanmestaruuskilpailut käytiin Espoossa
22. - 27. elokuuta 2005. Niihin osallistui noin 700 liikunta- ja näkövammaista urheilijaa 46 eri maasta.
Kilpailulajeja olivat:
Typologia

Typologia tarkoittaa luokittelujärjestelmää, jonka mukaisesti jonkin tieteenalan ilmiöitä lajitellaan niiden ominaisuuksien perusteella tyypeiksi. 
Eri tieteenalojen typologioita.
Esimerkiksi seuraavilla tieteenaloilla on käytössä omia typologioitaan:
Donald W. Winnicott

Donald Woods Winnicott (7. huhtikuuta 1896 Plymouth – 28. tammikuuta 1971 Lontoo) oli englantilainen lastenlääkäri ja psykoanalyytikko. Hän syntyi Plymouthissa varakkaaseen metodistiperheeseen. Hänen isänsä oli kauppias sir Frederick Winnicott ja hänen äitinsä Elizabeth Martha Woods. 
Winnicottilla oli rauhallinen lapsuus. Hän kävi koulua Cambridgen Leys Schoolissa ja opiskeli lääketiedettä Cambridgen yliopiston Jesus Collegessa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot. Tuolloin hän toimi apulaiskirurgina (probationer surgeon) kuninkaallisen laivaston hävittäjällä. Hän valmistui lääkäriksi vuonna 1920, ja 1923 (jolloin hän meni naimisiin Alice Taylorin kanssa) hän sai viran Paddington Green Children's Hospitalissa ja hänestä tuli lontoolainen lastenlääkäri. Hän työskenteli siellä 40 vuotta. D. W. Winnicott avioitui toisen kerran vuonna 1958 psykoanalyytikko Elsie Clare Nimmo Brittonin kanssa.
Winnicott nousi kuuluisuuteen, kun Anna Freudin seuraajat taistelivat Melanie Kleinin kanssa siitä, kuka on Sigmund Freudin oikea seuraaja. Toisen maailmansodan loppuun mennessä saavutettiin kompromissi freudilaisten, kleinilaisten ja keskustan välillä. Winnicott kuului keskustaryhmään.
Winnicott tutki ja hoiti psyykkisesti kärsiviä lapsia ja heidän äitejään. Työssään hän saattoi kehittää teoriaansa ja hoitomenetelmäänsä; hänen luomiaan käsitteitä ovat esimerkiksi "holding environment" (kannattelu) ja "transitional object" (siirtymäobjekti), jollaisen perikuva on "Tenavien" Epun turvariepu.
Winnicottin teoreettiset julkaisut painottivat empatiaa ja mielikuvitusta sekä välittämistä.
Hän kuoli vuonna 1971 useiden sydänkohtauksien jälkeen. Hänen tuhkansa haudattiin Lontooseen.
Julkaisut.
Useita hänen kirjojaan on suomennettu. Häneen viittaavat muun muassa 12 askeleen ohjelma ja Juha Siltala psykohistorioissaan.
Kuortaneen kirkonkylä

Kuortaneen kirkonkylä sijaitsee keskellä Kuortaneen kuntaa. Kylänä se rajautuu etelässä Mäyryn kylään, idässä Leppälänkylään, pohjoisessa Ruonan kylään ja lännessä Kuortaneenjärveen. Kirkonkylän palvelut ja vanhempi asutuskanta sijaitsevat kantatie 66:n ja Kuortaneenjärven välissä. Kantatie 66:n itäpuolelle on viimeisen 20 vuoden aikana muodostunut uudempi Kortesmäen asuntoalue, jossa valtaosa kyläläisistä nykyisin asuu. Muita asuinalueita kylän alueella ovat muiden muassa Rasinperä, Haapamäki ja Myllymäki.
Kuortane on ehkä parhaiten tunnettu kansallisesti ja kansainvälisesti urheiluun ja liikuntaan liittyvistä paikoista ja tapahtumista. Näitä paikkoja edustavat kansainvälisestikin tunnettu Kuortaneen urheiluopisto sekä kansallisella tasolla Kuortaneen urheilulukio. Urheilutapahtumista parhaiten tunnetaan Kuortaneen juhannuskisat, jotka kuuluivat Eliittikisat-sarjaan. 
Kuortaneen urheiluopisto sijaitsee Kuortaneen kirkonkylän pohjoisosassa Kuortaneenjärven itärannalla Aholankankaan maastossa. Kuortaneen liikuntalukion tilat sijaitsevat urheiluopiston välittömässä läheisyydessä yleisurheilukentän tuntumassa.
Tunnetuimmat Kuortaneella syntyneet henkilöt ovat Alvar Aalto ja Heikki Klemetti.
Salmi (Kuortane)

Salmi on kylä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Kuortaneen kunnan Kuortaneenjärven pohjoisrannalla. Kylältä kuntakeskukseen on matkaa noin 10 kilometriä. Asuttuja talouksia oli vuonna 2005 vähän alle 100 kappaletta.
Salmen piiskoomänty on historiallinen nähtävyys ja entisaikojen rankaisupaikka.
Kylällä on Suomen sodan aikainen taistelupaikka, Patterinmäki.
Tuija Maaret Pykäläinen

Tuija Maaret Sinikka Pykäläinen (s. 28. elokuuta 1955 Jyväskylä) on suomalainen poliitikko ja Vihreän liiton kansanedustaja vuosina 1991–1999. Eduskuntaan Pykäläinen nousi Lappeenrannasta kaikkien aikojen pienimmällä kansanedustajan paikkaan riittäneellä äänimäärällä. Pykäläisen jälkeen Kymen vaalipiiristä ei ole ollut omaa vihreää kansanedustajaa.
Pykäläinen oli myös Lappeenrannan kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen. Hänet muistetaan paikallisesti vihreistä teeilloista ja radikaaleista tempauksistaan. Pykäläinen puhui tasa-arvon, feminismin ja ihmisoikeuksien puolesta niin paikallisesti kuin kansanedustajan tehtävissäänkin.
Pykäläinen oli Vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja vuosina 1991–1993 ja 1995–1996. Koulutukseltaan hän on erityisopettaja ja lastentarhanopettaja. 
Kansanedustajana hän oli muun muassa tekemässä aloitetta maamiinojen kieltämiseksi.
Kansanedustajakauden jälkeen Pykäläinen on ollut YK:n ja EU:n vaalitarkkailijana Afrikassa.
Kritiikkiä.
Pykäläinen on kansanedustajakautensa jälkeen noussut otsikoihin nostamalla yhtäjaksoisesti 20 vuotta kansanedustajien sopeutumiseläkettä huolimatta siitä, että hän on palannut erityisopettajaksi.
800 metrin juoksu

800 metrin juoksu on yleisurheilun keskimatkan juoksulaji, jossa juoksurata kierretään kaksi kertaa.
Ensimmäisen sadan metrin aikana kullakin kilpailijalla on oma rata, jota pitkin edetä. Tämän jälkeen saa siirtyä sisäradalle.
Historia.
Laji on ollut nykyaikaisten olympiakisojen ohjelmassa ensimmäisistä, vuoden 1896 kisoista lähtien. Naisten 800 metrin kilpailu oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa jo vuoden 1928 kisoissa, mutta hengästyneet naiset aiheuttivat IAAF:n urheilujohtajissa reaktion, joka lopulta johti yli 200 metrin juoksumatkojen kieltämiseen naisilta. Olympiakisojen naisten ohjelmaan laji palasi vasta 1960 kisoissa.
800 metrin juoksu arvokilpailuissa.
800 metrin juoksu olympialaisissa.
800 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, vuodesta 1896. Menestyneimmät maat olympiakilpailuissa ovat olleet Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Kenia.
800 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa.
Yleisurheilun MM-kilpailuissa 800 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet miesten kilpailuissa Kenia ja naisten kilpailuissa Mosambik Maria Mutolan menestyksen ansiosta.
Maailmantilasto.
Miesten kaikkien aikojen kymmenen parasta.
Lähde: WA (Päivitetty 11. elokuuta 2024)
Lähde: WA
Lähde: WA
Paralympialaiset

Paralympialaiset ovat kansainväliset vammaisurheilukilpailut, jotka järjestetään kahden vuoden välein vuorotellen kesäisin ja talvisin. Paralympialaisten järjestämistä hallinnoi Kansainvälinen paralympiakomitea (IPC).
Paralympialaisia edelsivät Englannissa vuodesta 1948 järjestetyt selkäydinvammaisten Stoke Mandeville Games -kilpailut, joita järjesti Sir Ludwig Guttmann.
Nykyisin paralympialaiset järjestetään sekä kesä- että talviolympialaisten jälkeen samoja suorituspaikkoja hyödyntäen. Nimi on johdettu kreikan kielen prepositiosta "παρά", "pará" (), joka viittaa paralympialaisten järjestämiseen rinnakkain olympialaisten kanssa. Paralympialaiset järjestetään noin kuukauden kuluttua olympialaisten päättäjäisistä.
Venäläiset ja valkovenäläiset paraurheilijat pääsevät osallistumaan paralympialaisiin vuoden 2024 kisoista alkaen. Vuoden 2022 talviparalympialaisista maiden joukkueet suljettiin pois Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Vammaluokat.
Kansainvälinen paralympiakomitea on laatinut kymmenen vammaluokkaa. Urheilijat luokitellaan vamman tason mukaan vajaatoiminta. Luokitus vaihtelee lajeittain.
Kuortaneenjärvi

Kuortaneenjärvi sijaitsee Kuortaneen kunnassa ja on Etelä-Pohjanmaan suurimpia järviä. Kuortaneenjärven läpi virtaa Lapuanjoki ja järveen laskee vetensä myös Kaarankajoki. Järven pisin selkä on noin 18 kilometriä pitkä ja noin 5 kilometriä leveä. Kuortaneenjärven itärannalla sijaitsee maakunnassa "Etelä-Pohjanmaan Rivierana" tunnettu laaja uimapaikka kauniine hiekkarantoineen. Kuortaneenjärven rannoille on rakennettu runsaasti kesämökkejä ja järven itärannalla sijaitsee mm. Kuortaneen urheiluopisto. Kuortaneenjärvessä on yksi saari, Honkisaari.
Kuortaneenjärvi on vuosikymmenten saatossa rehevöitynyt tuntuvasti. Rehevöityminen on havaittavissa mm. kalakantojen ja kasvillisuuden muutoksina sekä sinileväkukintoina. Järven rehevöitymiskehityksen vuoksi vuosituhannen vaihteessa käynnistettiin Kuortaneenjärven kunnostushankkeet, jotka ovat vaikuttaneet järven tilaan myönteisesti monella tapaa. Toimintaa arvokkaan järven hyväksi tarvitaan edelleen. Keväällä 2006 julkaistiin Kuortaneenjärveä ja sen ympäristöä käsittelevä kirja. 2018 järveen pääsi 1400 kuutiota jätevettä, minkä arvellaan aiheuttaneen noro- ja adonovirusongelman, jonka johdosta uimarantoja on suljettu.
Kuortaneenjärven valuma-alue on Kuortaneen, Alavuden, Lehtimäen ja Töysän alueilta yhteensä noin 1 266 neliökilometriä ja sen syvin kohta on 16 metriä. Kuortaneenjärvi on ollut 5000-4000 vuotta sitten kapea Litorinameren lahti.
Pyrimidiini

Pyrimidiini on aromaattinen heterosyklinen orgaaninen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C4H4N2. Pyrimidiinin emäsjohdokset (pyrimidiiniemäkset) ovat rakenneosana nukleosideissa, nukleotideissa ja nukleiinihapoissa.
Pyrimidiinistä käytetään myös nimeä 1,3-diatsiini. Pyrimidiinin moolimassa on 80,09 g/mol, sulamispiste 20–22 °C, kiehumispiste 123–124 °C, suhteellinen tiheys 1,016 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 31 °C, taitekerroin 1,501–1,504 ja CAS-numero 289-95-2. Pyrimidiini liukenee veteen.
Nukleiinihapoissa pyrimidiinejä on kolmea tyyppiä: sytosiini (C), tymiini (T) ja urasiili (U). Urasiili esiintyy vain RNA:ssa ja tymiini vain DNA:ssa. Sytosiinia on sekä DNA:ssa että RNA.ssa. DNA:n kaksoiskierre syntyy pyrimidiiniemästen liittyessä vetysidoksin puriiniemäksiin. Sytosiini liittyy vetysidoksella guaniiniin, tymiini ja urasiili taas adeniiniin. Emäkset ovat kiinnittyneet DNA:n tai RNA:n sokeriosan ykköshiileen N-glykosidisidoksella.
Tiamiini (B1-vitamiini) on pyrimidiinijohdos.
Pyrimidiinien biosynteesistä.
Pyrimidiinin soluissa tapahtuva biosynteesi, niin kuin puriinien biosynteesi, vaatii PPriboosiP:tä, glutamiinia, hiilidioksidia ja aspartaattia sekä tetrahydrofolaatin johdannaisia. CPT ja TMP, jotka sisältävät sytosiinia ja tymiiniä, tuotetaan soluissa yhdeksän askeleen reaktioketjussa, joka haarautuu UDP:n kohdalla. 
Alkukohta on ATP, glutamiini ja hiilidioksidi (CO2). Entsyymi tuottaa niistä CAP:ta ja asparagiinihappoa. Näistä edelleen CAA:ta, DHOA:aa, OA:ta, OMP:ta, UMP:ta ja UTP:ta. Dihydro-oroottihapon DHOA:n muuttaminen oroottihapoksi OA:ksi vaatii entsyymin lisäksi NAD+:aa. OA:n muunto OMP:ksi vaatii PP-Riboosi-P:tä. UMP muutetaan edelleen UTP:ksi ja entsyymin, ATP:n ja glutamiinin avulla CTP:ksi. Toinen haara tuottaa entsyymin avulla UMP:stä dUDP:tä. dUMp:tä ja lopulta N5,N10-metyleeni-H4-folaatin kautta H2-folaattia ja TMP:tä. Reaktioketjut tarvitsevat yhdeksää entsyymiä.