Ruunikko

Ruunikko on hevosen värinimitys. Ruunikon karva on ruskeaa ja jouhet (harja ja häntä) mustia. Koska jouhet voivat auringossa haalistua lähinnä ruskean tai harmaan näköisiksi, ruunikon tunnistaa varmimmin sen mustista jaloista, korvankärjistä ja turvasta. Ruunikon eri sävyjä ovat esimerkiksi "tummanruunikko", "punaruunikko" ja "mustanruunikko". "Vaaleanruunikko" on sekä todellinen ruunikon vaalea sävy että vanha virheellinen nimitys ruunivoikolle.
Niin kutsutuilla "villiruunikoilla" jalkojen ja pään mustat alueet jäävät hyvin pieniksi ja voivat myös olla mustan sijasta lähinnä tummanharmaita.
Ruskea hevonen voi olla myös rautias, jonka jouhet, jalat, turpa ja korvat ovat ruskeita. Hyvin tummia ruunikoita on silmämääräisesti usein mahdotonta luotettavasti erottaa mustista hevosista.
Varsinkin lämminveriravurit ovat lähes pelkästään ruunikoita.
Periytyminen.
Ruunikko on yksi hevosten neljästä perusväristä, joista kolme muuta ovat rautias, musta ja mustanruunikko. Vanhentuneen käsityksen mukaan mustanruunikko oli joko mustan tai ruunikon muunnos.
Jokainen hevonen on pohjaväriltään eli geneettisesti jotain näistä neljästä, vaikka väritysfenotyyppi eli -ilmiasu saattaakin muiden väriin vaikuttavien geenitekijöiden vuoksi olla esimerkiksi täysin valkoinen.
Perusvärien periytymiseen vaikuttaa kaksi geenilokusta: E-lokus määrää, voiko hevonen muodostaa mustaa pigmenttiä. Dominoiva alleeli E mahdollistaa mustan pigmentin, mutta resessiivinen ee-genotyyppi estää sen muodostumisen täydellisesti, jolloin hevonen on siis pohjaväriltään rautias. Ruunikkoväritykseen kuuluu mustaa pigmenttiä, joten ruunikon hevosen on oltava genotyypiltään EE tai Ee.
A-lokus määrittää mustan pigmentin jakautumisesta karvoituksessa. Villiruunikkovärityksestä vastaava +-alleeli tavataan niputtaa yhteen tavallisesta ruunikkovärityksestä vastaavan A-alleelin kanssa, koska väritykset ovat hyvin samankaltaiset. Ruunikon suhteen resessiivisesti periytyvät mustanruunikko (t-alleeli) ja musta väritys (a-alleeli). A-lokuksen suhteen ruunikko hevonen voi siis olla AA, At, tai Aa.
Ilman DNA-testejä voidaan ruunikon genotyypistä päätellä joitain seikkoja sen vanhempien ja jälkeläisten perusteella: rautias, musta tai aito mustanruunikko vanhempi tai jälkeläinen kertoo varmuudella, että ruunikon hevosen oma genotyyppi on vastaavasti "Ee", "Aa" tai "At". Jos ruunikon genotyyppi on "AA EE", se voi saada ainoastaan ruunikoita jälkeläisiä. Täysin ruunikko jälkeläisryhmä voi kuitenkin syntyä myös sattumalta toisenlaisestakin genotyypistä, varsinkin jos jälkeläismäärä on pieni.
Monimutkaisen periytymisen vuoksi ruunikkoväriä on vaikea täysin vakiinnuttaa esimerkiksi rodun ainoaksi väriksi, sillä monen puhtaasti ruunikkovärisen sukupolven jälkeenkin saattaa syntyä lähinnä rautiaita yksilöitä. Näin on käynyt esimerkiksi clevelandinruunikolla. Toisaalta E- ja A-alleelien dominoivuus tarkoittaa sitä, että ruunikkoväritys on helppo karsia kannasta, josta halutaan esimerkiksi vain rautiaita tai mustia.
Sävyt.
Ruunikon sävyt vaihtelevat paitsi tummuudeltaan myös vaaleudeltaan. Esimerkiksi mustanruunikko on melkein musta ja punaruunikko on selkeästi punaruskea. Suomessa ruunikon sävyt erotellaan toisistaan ja niillä on eri lyhenteet. Mustanruunikko ja villiruunikko eroavat geneettisesti muista ruunikoista.
Samankaltaisia värejä.
Jotkin ruunikosta geneettisesti eroavat värit voivat tuottaa ruunikolta näyttäviä mustanruskeita hevosia.