tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Charlotte Söderström

Charlotte Söderström (s. 1977) on ruotsalainen H&amp;M-vaatekauppaketjun osaomistaja. Peritty varallisuus on nostanut hänet miljardööriksi. 
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" arvioi hänen varallisuudekseen 1,6 miljardia dollaria. Hänen edesmennyt isoisänsä Erling Persson (1917–2002) perusti vaateyritys Hennes &amp; Mauritzin (H&amp;M) vuonna 1947. Perustajan poika Stefan Persson (s. 1947), joka on Charlotte Söderströmin isä, oli maaliskuussa 2018 Ruotsin rikkain ihminen ja toimi tuolloin H&amp;M:n hallituksen puheenjohtajana. Söderströmin veli Karl-Johan Persson (s. 1975) toimi H&amp;M:n toimitusjohtajana. Hän sekä toinen veli Tom Persson (s. 1985) ovat perineet Söderströmin tavoin osuuden pörssiyhtiö H&amp;M:sta ja ovat dollarimiljardöörejä. 
Charlotte Söderström työskentelee H&amp;M:n sponsorointitoiminnan parissa, erityisesti hevosurheiluun liittyen. Lisäksi hänellä on maatila ja hevossiittola. Hänen omistamiinsa huippuhevosiin lukeutuu muun muassa H&amp;M All in, jolla ruotsalaisratsastaja Peder Fredricson voitti esteratsastuksen olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2016, ja jolla voitettiin EM-kultaa vuonna 2017. Söderström on toiminut hyväntekeväissäätiö Erling-Persson Family Foundationin hallituksessa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Aime Hansen

Aime Hansen (s. 16. elokuuta 1962) on virolainen runoilija. Hän kirjoittaa sekä viroksi että englanniksi. Hän on valmistunut lingvistiksi ja työskennellyt toimittajana. Nykyään hän on vapaa kirjailija.
Hansenin ensimmäinen runokokoelma "Koduaja tuul" ilmestyi 1982. Seuraavat kokoelmat "Kalade kuninga maa" ja "Teekond madude saarele" ilmestyivät 1988 ja 1990. "Kalade kuninga maa" on ilmestynyt suomeksi vuonna 2012 nimellä "Kalojen kuninkaan maa" (NyNorden) Anniina Ljokkoin suomentamana.
Virossa ei juurikaan kirjoiteta runoutta, joka olisi tyyliltään yhtenevää Hansenin kanssa. Hänen runoissaan on itämaista henkevyyttä. Niissä maailma on täynnä ihmeitä ja kertoja kuvailee maailmaa ulkopuolisen silmin.
Hansen on matkustellut Pohjois-Intiassa ja Himalajalla. Hän on kirjoittanut matkojaan kuvaavan novellikokoelman "Jaipur-Delhi-Himaalaja: Reiskohvrist leitud lood", joka ilmestyi vuonna 2009. Kirja sai myös palkinnon ilmestymisvuotensa parhaana matkakirjana.
Vuonna 2011 Hansenilta ilmestyi kirja, jossa hän kuvailee tuntoja, joita hänessä nousi esiin kun hän asui Lontoossa.
Blayre Turnbull

Blayre Turnbull (s. 15. heinäkuuta 1993 New Glasgow, Nova Scotia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa kultaa ja saavuttanut yhden hopeamitalin. MM-kilpailuista hänellä on kaksi kultaa, kolme hopeaa ja yksi pronssi. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
Turnbull sai olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti uransa ensimmäisen olympiakullan. Hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 2021 ja 2022 ja saavutti MM-hopeaa vuosina 2016, 2017 ja 2023 sekä MM-pronssia vuonna 2019.
Turnbull on seuratasolla edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2011–2015 sekä Calgary Infernoa vuodesta 2015. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016.
Ann-Renée Desbiens

Ann-Renée Desbiens (s. 10. huhtikuuta 1994 La Malbaie, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa maalivahtina. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa kultaa Pekingissä 2022 joukkueen ykkösmaalivahtina ja saavuttanut hopeaa Pyeongchangissa 2018. MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa kotikisoissaan 2021 ja Tanskan kisoissa 2022 sekä saavuttanut hopeaa Ruotsin kisoissa 2015 ja Kanadassa 2023.
Desbiens voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin Montréal Starsin joukkueessa vuonna 2012. Vuosina 2013–2017 hän edusti Wisconsinin yliopistoa.
Blipfoto

Blipfoto on kansainvälinen digitaalisen valokuvauksen WWW-palvelu, jonka tarkoituksena on kannustaa "päivän kuva" -tyyppiseen valokuvausharrastukseen. Blipfotossa järjestetään myös haastekilpailuita, jolloin haasteeseen osallistuvat kuvaavat päivittäin annettavan aiheen alla. Suomennettuna "Blipfoto" tarkoittaa suunnilleen "valo(kuva)täplää", tai se voi viitata myös vanhanaikaisen digitaalikameran piippaavaan laukaisuääneen. Yhteisö on perustettu vuonna 21.10.2004, ja nykyään siihen kuuluu tuhansia jäseniä ympäri maailman. Yhteisön käyttökielenä on englanti.
"Blippauksen" ideana on ottaa joka päivä yksi kuva, joka jaetaan palvelun muille käyttäjille. Jokapäiväisyys ei kuitenkaan ole vaatimus, vaan vain maksimimäärä. Myöskään kuvien julkaisun ei tarvitse tapahtua päivittäin, vaan vain kuvausajankohdalla on merkitystä. Yhteisön tyypillisimmät käyttäjät kuitenkin sekä kuvaavat että julkaisevat lähes päivittäin, ja monilla julkaistu kuva yhdistyy automaattisesti myös muihin sosiaalisen median päivityksiin (kuten Facebook tai Twitter).
Perusteet blip-harrastukselle voivat olla monenlaisia. Esimerkiksi tällaisia voivat olla oman kuvauksen aktivointi, uusien kontaktien luonti, muiden kuvien katselu tai vaikkapa palautteen saaminen omista kuvista. Eräs palvelun aktiivikäyttäjistä, pian 1300 blippiä kuvannut muotokuvakouluttaja ja valokuvaaja Jussi Aalto kertoo:
- Olen ollut valokuvan ammattilainen vuodesta 1966 lähtien, ja viimeiset kaksi vuotta valtion taiteilijaeläkkeellä. Tämä blip-harrastus palvelee minua sormiharjoitusten tapaan, eli haluan harjoitella päivittäin, kuten muusikotkin tekevät. Näin säilytän herkkyyteni tärkeitä projekteja varten.
HEF-polttoaine

HEF-polttoaine (lyhenne sanoista high energy fuel, myös Zip fuel) oli joukko korkeaenergisiä lisäaineita sisältäneitä lentopolttoaineita, joita kehitettiin 1950-luvun alulta alkaen silloisten lentopolttoaineden korkeaenergiatiheydellisiksi korvaajiksi. HEF-polttoaineita suunniteltiin käytettäväksi muun muassa tuolloin kehitteillä olleessa strategisessa XB-70 Valkyrie -pommikoneessa, XF-108 Rapier -hävittäjässä, sekä Bomarc-ilmatorjuntaohjuksessa. Polttoaineet osoittautuivat epäkäytännöllisiksi koekäytöissä, minkä seurauksena niiden kehityksestä luovuttiin vuonna 1959.
Historia.
Boraanien käyttöä lentopolttoaineiden lisäaineena lähdettiin tutkimaan vuonna 1952 Yhdysvaltain laivaston ilmailuviraston () projekti Zip:in puitteissa. Zip-projekti jatkoi aiemman Hermes-projektin jalanjäljissä kehittäen korkeaenergisiä boraanipohjaisia suihkumoottoreissa käytettäväksi suunniteltuja lentopolttoaineita. Korkeaenergisten polttoaineiden tavoitteena oli kasvattaa ydinpommien pudottamiseen käytettyjen strategisten pommikoneiden kantamaa. Zip-projekti tarjosi useiden miljoonien dollarien arvoiset sopimukset projektin pääurakoitsijoille Olin Mathieson Chemical Corporationille ja Callery Chemical Co:lle, minkä lisäksi vuosikymmenen kestäneeseen projektiin osallistui useita muita teollisuusorganisaatioita.
Huomattavasti paisunut Zip-projekti jakautui vuonna 1956, kun Olin Mathiesonin HEF-polttoaineiden parissa tehty työ siirtyi ilmavoimien valvontaan ja Calleryn Super-polttoaineiden kehitys siirtyi laivaston ilmailuviraston valvontaan.
Kirsten Rausing

Eva Kirsten Elisabet Rausing (s. Lund, Ruotsi) on Britanniassa asuva ruotsalainen liikenainen, hevoskasvattaja, hevosurheiluvaikuttaja ja perijätär, jonka isoisä perusti elintarvikepakkauksia valmistaneen valmistaja Tetra Pakin. Rausing peri kahden veljensä tavoin kolmanneksen tästä nyttemmin nimellä Tetra Laval tunnetusta pakkauskonsernista. Tämä teki sisaruksista miljardöörejä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" arvioi kunkin sisaruksen varallisuudeksi 6,6 miljardia dollaria.
Rausingin edesmennyt isoisä Ruben Rausing (1895–1983) perusti antiseptisia, kartonkisia juomapakkauksia valmistaneen Tetra Pakin vuonna 1951. Pakkaukset mahdollistivat esimerkiksi mehujen ja maitotuotteiden pakkaamisen lasipulloja kevyempiin ja muovipusseja kestävämpiin pakkauksiin, mikä teki ne suosituiksi. Yritys hankki vuonna 1991 ranskalaisen meijerilaitevalmistaja DeLavalin, ja konserniyhtiön nimi muutettiin vuonna 1993 muotoon Tetra Laval. Samana vuonna Kirstenin isä Gad Rausing (1922–2000) lunasti yhtiöstä tässä vaiheessa puolet omistaneen veljensä Hans Rausingin ulos pakkauskonsernista Gadin kuoltua Kirstenin äiti, taidehistorioitsija Birgit Rausing (s. 1924) perusti yhtiön osakkeiden hallitsemiseksi rahaston (holdingyhtiön), jonka edunsaajia Kirsten sekä hänen nuoremmat veljensä Finn (s. 1955) ja Jörn (s. 1960) ovat, kukin kolmanneksen osuudella. Kirsten Rausing on toiminut Tetra Lavalin johtokunnassa vuodesta 1991 lähtien.
Kirsten Rausing on naimaton, eikä hänellä ole lapsia. Hän on tunnettu hevoskasvattaja, jolla on ollut hevoskasvattamo jo nuorena Ruotsissa (Simonstorp). Vuonna 1977 hän muutti Ruotsista ensin Irlantiin työskennelläkseen Airlie Stud -hevossiittolassa, joka oli tuolloin maailman johtavia kilpahevosten hevoskasvattamoja. Vuonna 1980 hän muutti nykyiselle kotipaikkakunnalleen Englannissa, Suffolkin Newmarketiin ja perusti sittemmin kuuluisaksi nousseen, lukuisten voittajahevosten siittolana ja kotitallina tunnetun Lanwades Studin. Nykyään hänellä on kaksi menestyvää lämminveristen hevosten kasvattamoa Newmarketissa Englannissa ja yksi Irlannissa. Hänellä on ollut monia hevoskasvatuksen ja hevoskilpailuihin liittyviä johto- ja luottamustehtäviä. Vuonna 2014 sanomalehti "The Guardian" katsoi hänen kuuluvan Britannian 50 vaikutusvaltaisimman naispuolisen urheiluvaikuttajan joukkoon.
Arthur Upfield

Arthur William Upfield (1. syyskuuta 1890 Gosport, Hampshire, Englanti – 12. helmikuuta 1964 Bowral, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli englantilais-australialainen kirjailija.
Upfieldin etunimet olivat alun perin järjestyksessä William Arthur, mutta nimet käännettiin diminutiivin Little Bill välttämiseksi. Syntymävuodeksi on eri lähteissä annettu vuosia väliltä1888–1892. Hän kirjoitti jo kouluaikana julkaisematta jääneitä Sexton Blake -tyylisiä romaaneja.
Upfield aloitti kirjoittajanuransa kirjoittamalla eri lehtiin, muun muassa lontoolaiseen Daily Mailiin. Jottei tuottaisi häpeää suvulle ja saisi uuden alun mahdollisuuden hän muutti isänsä lähettämänä Australiaan Adelaideen 1911 ja työskenteli alkuun sekalaisissa töissä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Lähi-idässä, Englannissa ja Ranskassa. Sodan aikana 1915 hän avioitui sairaanhoitaja Anne Douglassin kanssa. Heidät vihittiin Egyptissä Britannian konsulaatissa. Hän palasi Australiaan 1921 ja erosi vaimostaan. Sittemmin hänen pitkäaikainen kumppaninsa oli Jessica Hawke, joka kirjoitti joko yksin tai yhdessä Upfieldin kanssa tämän elämäkerran "Follow My Dust!". Teos hyödyntää osittain Upfieldin 1930-luvulla kirjoittamaa mutta julkaisematta jäänyttä käsikirjoitusta "The Tale of a Pommy". Upfieldin varsinainen esikoisteos oli "The Barrakee Mystery", joka kuitenkin ilmestyi vasta uudelleenkirjoittamisen jälkeen 1929. Sen alkuperäinen päähenkilö oli valkoihoinen salapoliisi, mutta uudelleenkirjoittamisen aikana päähenkilöksi tuli Queenslandin yliopistosta valmistunut Napoleon Bonaparte eli "Bony", jonka esikuvana oli hänen ystävänsä Leon Wood.
Upfieldin ensimmäisenä julkaistu romaani "The House of Cain" ilmestyi 1928. Hän jätti työt No. 1 Rabbit-Proof Fencen rakennustyössä ja ryhtyi täysitoimiseksi kirjailijaksi 1931 ja muutti Perthiin mutta kirjoitti vielä melbournelaiseen Heraldiin siihen asti, kunnes tulot kirjoista mahdollistivat omistautumisen kirjailijantyölle kokonaan. Toisen maailmansodan aikana Upfield palveli päämajassa sotasensuurissa.
Upfieldin jännityskirjat olivat suosittuja varsinkin Yhdysvalloissa, ja hän pääsi Mystery Writers' Guild of American jäseneksi. Hän oli ensimmäinen ulkomainen täysjäsen. Suosituimpia oli kirjasarja, jonka päähenkilö oli puoliksi aboriginaali poliisi Napoleon Bonaparte. Upfieldin julkaisemattoman omaelämäkerran "Beyond the Mirage" käsikirjoitus on tallennettu Australian kansalliskirjastoon. Myös Saksassa hänen kirjansa ovat olleet suosittuja, ja kaikki kirjat on käännetty saksaksi.
Upfieldin viimeinen Bony-kirja "The Lake Frome Monster" jäi kesken, ja sen viimeistelivät J. L. Price ja Dorothy Strange. Se ilmestyi Lontoossa 1966.
Upfieldiä ei oikein koskaan hyväksytty Australian kirjallisissa piireissä, mihin hän reagoi sanomalla: "En ole kirjallinen henkilö, enkä edes halua olla". Sen sijaan Englannissa ja Yhdysvalloissa hän oli suosittu, ja arvostelut olivat hyviä. Yhdysvalloissa joidenkin kirjojen nimet muutettiin, koska kustantaja katsoi ettei niitä ymmärretä, mikä harmitti Upfieldiä: "Doubleday antaa kirjoilleni oman mielensä mukaisia nimiä."
Overload

Overload on Revival Productionsin kehittämä ja julkaisema räiskintäpeli. Peli on julkaistu toukokuussa Linuxille, macOS:lle ja Windowsille. Peli on julkaistu samana vuonna PlayStation 4:lle ja seuraavana vuonna Xbox Onelle.
Peliä on luonnehdittu "Descent"-pelisarjan henkiseksi seuraajaksi.
Kehitys.
Pelin kehittäjissä ovat mukana Matt Toschlog ja Mike Kulas, jotka olivat perustajina kaksi ensimmäistä "Descent"-peliä kehittäneessä Parallax Softwaressa.
Hanke sai osittaisen rahoituksen 12. maaliskuuta 2016 Kickstarter-kampanjalla.
Peli on ollut saatavilla Steam-palvelussa ennakkojulkaisuna maaliskuusta 2017 lähtien.
Silvan Dillier

Silvan Dillier (s. 3. elokuuta 1990 Baden, Sveitsi) on sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä. 
Dillier edusti Chambéry Cyclisme Formation - AG2R La Mondiale -joukkuetta 2010, Team Voralrbergiä 2011 ja EKZ Racing Teamiä 2012. Hän kilpaili alkuvuoden 2013 BMC Development Teamissä ja elokuusta lähtien harjoittelijana BMC Racing Teamissä, jossa jatkoi ammattilaisena 2014–2017. Kausilla 2018–2020 hän edusti Ag2r-La Mondialea ja kaudesta 2021 Alpecin-Fenix / Alpecin-Deceuninckiä.
Dillier saavutti ratapyöräilyn EM-kilpailuissa hopeaa pisteajossa 2011 ja joukkuetakaa-ajossa 2015. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pariajossa (eli madisonissa) pronssia 2008. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Dillier on saavuttanut maantiepyöräilyn MM-kilpailujen joukkueaika-ajossa BMC Racing Teamissa kultaa 2014 ja 2015 sekä pronssia 2017. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden aika-ajossa 2015 sekä maantieajossa 2017 ja 2021. Hän voitti kuudennen etapin Italian ympäriajossa 2017.
Dillier sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-suurklassikossa 2018. Hän kuului yhdeksän ajajan ryhmään, joka lähti irtiottoon noin tunnin ajon jälkeen. Peter Sagan tavoitti kärkiryhmän 53 kilometriä ennen maalia ja 26 kilometriä ennen maalia kärjessä ajoivat enää Sagan ja Dillier, joiden kirikamppailun Sagan voitti.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats. Cycling Archives
Omniumin nuorten Sveitsin-mestaruus
Nuorten MM-kilpailut, pariajossa (madison) pronssia
Omniumin ja pariajon Sveitsin-mestaruus
Alle 23-v. EM-kilpailut, pariajossa kultaa, joukkuetakaa-ajossa pronssia
EM-kilpailut, pisteajossa hopeaa
Alle 23v. EM-kilpailut, takaa-ajossa ja pariajossa kultaa, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
Kuuden päiväm ajot, Zürich, voitto
EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
Maantieajon noviisien Sveitsin-mestaruus
Rauhanajo, juniorit, 4. etapin voitto
Kroz Istru, 3. etapin voitto
Aika-ajon nuorten Sveitsin-mestaruus
Maantieajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
Tour de l'Avenir, 1. etapin voitto
Tour de Normandie, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Flèche Ardennaise, voitto
Tour of Alberta, 2. etapin voitto
GP Kanton Aargau, toinen
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
Aika-ajon Sveitsin-mestaruus
Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
Dwars door West-Vlaanderen, toinen
Italian ympäriajo, 6. etapin voitto
Route du Sud, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
Route Adélie de Vitré, voitto
Pariisi–Roubaix, toinen
Gree-Tour of Guangxi, mäkikirikilpailun voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Norah Amsellem

Norah Amsellem on ranskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on esiintynyt muun muassa Metropolitan-oopperassa, La Scalassa, San Franciscon oopperassa, Lontoon Royal Opera Housessa, Covent Gardenissa ja Wienin valtionoopperassa. Hän on myös konserttiartisti. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Marco Armiliaton, Daniel Barenboimin, James Conlonin, Rafael Frühbeck de Burgosin, Daniele Gattin, James Levinen, Jesús López Cobosin, Charles Mackerrasin, Zubin Mehtan, Riccardo Mutin, Kent Naganon, Daniel Orenin, Seiji Ozawan, Antonio Pappanon, Michel Plassonin, Georges Pretren, Leonard Slatkinin, Pinchas Steinbergin, Roberto Spanon, Michel Tilson-Thomasin ja Mareck Janovskyn kanssa. 
Amsellemin merkittävien roolien joukossa ovat olleet Violettan osuus Giuseppe Verdin oopperassa "La traviata", nimirooli Jules Massenet'n "Manonissa", Mimin rooli Giacomo Puccinin "La bohèmessa" ja Liùn osa viimeksi mainitun säveltäjän "Turandotissa". 
Amsellem on syntyperäinen pariisilainen. Hän aloitti musiikinopintonsa viiden vuoden iässä, jolloin hän soitti pianoa ja harppua. Kahdeksanvuotiaana hän liittyi lapsikuoroon. Sittemmin Amsellem siirtyi Yhdysvalloissa suorittamiensa opintojen pariin.
Joséphine Fodor

Joséphine Fodor (13. lokakuuta 1789 Pariisi – 14. elokuuta 1870 Lyon) oli ranskalainen sopraano. Hän oli säveltäjä Josephus Andreas Fodorin (1751–1828) tytär ja sai isältään varhaista opetusta harpun- ja pianonsoitossa. Hän opiskeli myös laulamista ja pääsi vuonna 1810 esiintymään Pietariin, jossa hän työskenteli, kunnes keisarillisen määräyksen pohjalta ulkomaalaiset erotettiin tehtävistä teatterissa. Vuonna 1812 Fodor meni naimisiin ranskalaisen näyttelijä Mainvillen kanssa. 
Fodor esiintyi Tukholmassa ja Kööpenhaminassa ennen paluutaan Pariisiin, jossa hän esiintyi Opéra-Comiquessa. Hän pääsi työskentelemään myös Théâtre Italieniin (Italialaiseen teatteriin), jota johti Angelica Catalani. Sopimus päättyi vuonna 1818, jolloin Fodor lähti Venetsiaan. Vuonna 1819 Fodor siirtyi jälleen Pariisiin, jossa hänestä tuli kolmen vuoden ajaksi Italialaisen teatterin tähti. Vuonna 1822 hän esiintyi Desdemonan roolissa Gioacchino Rossinin "Otello"-oopperassa Napolin Teatro San Carlossa, ja vuonna 1823 hän saavutti menestystä Wienissä. Hän esiintyi kahdessakymmenessä eri roolissa, mutta erityisesti hänen ohjelmistonsa koostui Rossinin, Ferdinando Paerin ja Wolfgang Amadeus Mozartin oopperarooleista. Fodor vetäytyi lavalta vuonna 1828. 
Vuonna 1857 Fodorilta ilmestyi kirja "Réflexions et conseils sur l'art du chant".
Christine Brenk

Christine Brenk on saksalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän syntyi Pforzheimissa ja opiskeli laulamista kotimaassaan yliopistotasolla kahden professorin – Eva-Maria Molnarin ja Rudolf Pierriayn – johdolla. Brenk myös täydensi opintojaan Lontoossa Laura Sartin johdolla. Sittemmin Brenk osallistui Geoffrey Parsonsin, Charles Brettin ja Judith Beckmannin mestarikursseille. Hän sai Wagner-liitolta stipendin ja voitti palkinnon valtakunnallisessa laulukilpailussa Berliinissä. 
Brenk piti konserttikiertueita Novosibirskissä, Portugalissa ja Unkarissa. Oopperadebyyttinsä Brenk piti vuonna 1991 Schwetzingenissä Paminan roolissa "Taikahuilussa". Brenk on omistanut aikaansa myös yksinlaulu- ja konserttilaulannalle. Hän on osallistunut Bachin "Jouluoratorion" levyttämiseen.
Gentjana Rochi

Gentjana Rochi (s. 17. syyskuuta 1994 Struga) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Suomen lisäksi hän on aikaisemmin pelannut Pohjois-Makedonian naisten pääsarjassa sekä Saksan alasarjoissa. 
Kaudet 2017–2018 Rochi edusti Jyväskylän Pallokerhoa, josta hän siirtyi PK-35 Vantaaseen syksyllä 2018. Kun seura pudotettiin talousvaikeuksien vuoksi Ykköseen, siirtyi Rochi Kuopion Palloseuraan huhtikuussa 2019. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2021, 2022 ja 2023 sekä Suomen Cupin kaudella 2023.
Kaudella 2018 Rochi oli Naisten Liigan paras maalintekijä 20 maalillaan. Kaudella 2020 hän teki 16 maalia ja oli jälleen liigan paras maalintekijä. Kaudella 2021 hän teki 26 maalia ja oli kolmannen kerran liigan paras maalintekijä. Kaudella 2022 hän teki 22 maalia ja oli liigan maalipörssissä toinen joukkuetoverinsa Lavdije Begollin jälkeen. Kaudella 2023 Rochi oli 13 maalillaan liigan maalipörssissä jaetulla toisella sijalla yhdessä joukkuetoverinsa Aino Krögerin kanssa. Kaudella 2024 Rochi teki 15 maalia ja oli neljännen kerran liigan paras maalintekijä. Kaudella 2025 hän teki 11 maalia, millä hän oli joukkueensa paras ja koko liigan neljänneksi paras maalintekijä. Kuukauden pelaajaksi Rochi on valittu toukokuussa 2017, kesäkuussa 2018, huhti-toukokuussa 2021 ja lokakuussa 2023. Suomen Cupin loppuottelussa 2023 Rochi teki neljä maalia KuPS:in voittaessa Helsingin Jalkapalloklubin maalein 5–0.
Antonia Johnson

Antonia Margaret Ax:son Johnson, usein muodossa Antonia Ax:son Johnson (Ax:son luetaan ja on väestökirjoissa virallisesti "Axelson"; s. New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen liikenainen, perheyrittäjä ja Axel Johnson -konsernin neljännen sukupolven perijätär. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" arvioi hänen varallisuudekseen 6,3 miljardia dollaria. Hän on rikkain Ruotsissa asuva nainen.
Johnson peri isoisoisänsä Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johanson -monialakonsernin isänsä kuoltua vuonna 1982. Hänen johdollaan alkujaan erityisesti meriliikenteessä ja teollisuudessa toimineen konsernin liiketoiminnassa tehtiin merkittäviä suunnanmuutoksia. Nyt tukholmalaisessa yrityskonsernissa on neljä liiketaloudellisesti itsenäisestä yhtiötä: newyorkilainen Axel Johnson Inc., sekä ruotsalaiset Axel Johnson AB, AxFast AB ja Altocumulus AB. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta pörssinoteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista, 25 prosentin osuutta tietokonetuotteiden vähittäismyyjästä (Dustin Group). Konserniin kuuluvat myös Åhléns-tavaratalot, Kicks-kosmetiikkamyymälät ja Martin &amp; Servera -ravintolatukkupalvelut. AxFast omistaa kiinteistöjä, erityisesti vähittäiskauppojen liiketiloja Ruotsissa. AltoCumulus toimii omaisuudenhoitoyhtiönä.
Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka. Tuolloin valta yhtiön johto siirtyi hänen tyttärelleen Caroline Bergille. Ax:son Johnson on osaomistaja muun muassa kolmella Michelin-tähdellä palkitussa tukholmalaisessa Frantzén-ravintolassa.
Johnson opiskeli psykologiaa 1960-luvulla Harvardin Radcliffe Collegessa ja Tukholman yliopistossa (BSc, 1971). Hän on naimisissa toista kertaa. Hänellä on neljä lasta ensimmäisestä avioliitosta (1963–1983) yritysjohtaja, kreivi Nils Mörnerin kanssa. Johnson pitää ratsastamisesta ja hänen kotitilallaan Tukholman lähellä on olympiatason kouluratsastusrata ja hevossiittola (Lövsta stuteri). Hän on toiminut Ruotsin kouluratsastusliiton (Svensk Dressyr) puheenjohtajana. Hän toimii kunnallispolitiikassa kunnanvaltuutettuna (viimeksi 2014–; Folkpartiet, nyk. Liberalerna). Vuosina 2006–2012 hän oli kotikaupunkinsa Upplands Väsbyn kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja.
Ax:son Johanson on saanut useita tunnustuksia. Hänet nimettiin vuonna 2013 Tukholman KTH:n kunniatohtoriksi. Palkintoperusteissa mainittiin vastuullinen yrittäjyys yhteiskunnassa ja sen tutkimuslaitosten kanssa, painottaen kestävää kehitystä.
Ax:son Johansonista on kirjoitettu ainakin yksi osin haastatteluihin pohjautuva kirja: Bengt Ericson (2007/2013) "Antonias revansch : hur hon räddade sitt imperium från att gå under och kom tillbaka som en vinnare". (uusi painos 2013).
Ella Jenkins

Ella Jenkins (6. elokuuta 1924 St. Louis, Missouri – 9. marraskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan lapsille tekemästään musiikista, joka kuitenkin on vedonnut myös kouluttajiin ja muihin aikuisiin.
Jenkins varttui Chicagossa ja aloitti ammattimaisen laulajanuransa vuonna 1956. Albumien lisäksi hän on tehnyt kirjoja ja videoita; teoksillaan hän opettaa lapsille monenlaisiin elämänalueisiin sisältyviä asioita lukemisesta maantietoon ja tanssiin. Ajan mittaan Jenkins ryhtyi myös ohjeistamaan lasten opettajia. Kuuluisilla "Adventures in Rhythm" -workshopeillaan hän esitteli näille uudenlaisia ryhmälaulannan ja rytmin tuottamisen metodeja. Vuonna 1999 Jenkins julkaisi jo kolmannenkymmenennen albuminsa Smithsonian Folkways Recordsings -yhtiölle. Albumin nimi on "Ella Jenkins &amp; a Union of Friends Pulling Together". 
Jenkins on päivittänyt tuotantonsa kattamia teemoja ajanmukaisilla tavoilla. Hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa monikulttuurisuuden ja ympäristön kaltaisia aiheita. Vuonna 2017 Jenkins juhlisti kuudettakymmenettä vuottaan Folkways-artistina julkaisullaan "Camp Songs". Hänelle on myönnetty Grammy-palkinto elämäntyöstään.
Vuonna 2007 Jenkinsin albumi "You'll Sing a Song and I'll Sing a Song" (1966) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Mathilde Seigner

Mathilde Seigner (s. 17. tammikuuta 1968) on ranskalainen näyttelijä, joka on menestyksellisesti näytellyt ranskankielisissä filmeissä. Hän on näyttelijä Emmanuelle Seignerin sisar, näyttelijä Françoise Seignerin lapsi ja näyttelijä Louis Seignerin lapsenlapsi.
Hän aloitti filmiuransa elokuvassa "Le sourire" (1994). Samana vuonna tehdyssä ohjaaja Claude Millerin elokuvassa "Hymy" ("Rosine", 1994) hän oli pääosassa ja sai suorituksestaan huomionosoituksia. Elokuvasta "Nettoyage à sec" (1997) hän voitti naissivuosan César-palkinnon ja rooli filmissä "Kauneushoitola Venus" ("Vénus beauté (institut)" 1999) antoi hänelle toisen sivuosa-César-palkinnon. Ohjaaja Claude Millerin filmi "Betty Fisher" ("Betty Fisher et autres histoires", 2001) tuotti Signerille parhaan näyttelijättären palkinnon Montrealin elokuvajuhlilla ja samana vuonna tehty "Tyttö Pariisista" ("Une hirondelle a fait le printemps", 2001) vastaavan palkinnon Cabourgin elokuvajuhlilla. Mathilde Seigner oli naispääosassa ohjaaja Clade Lelouchin pariisilaistrilogian ensimmäisessä osassa "Le genre humain - 1ère partie: Les Parisiens" (2004).
Susie Allanson

Susie Allanson (s. 17. maaliskuuta 1952 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen countrylaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1970, muutti eteläiseen Kaliforniaan 1975 ja sai ABC Recordsin kautta julkaistuksi debyyttialbuminsa, joka sisälsi singlen "Love Is a Satisfied Woman"/"Me &amp; Charlie Brown". Allanson julkaisi toisenkin singlen ("Baby Don't Keep Me Hangin' On"), jonka ansiosta hän sai sopimuksen Curb Recordsilta. Myöhemmin Allanson levytti myös Elektralle ja United Artists Recordsille. 
Allanson meni naimisiin managerinsa Ray Ruffin kanssa ja jatkoi uraansa äitiydestä huolimatta 1980-luvulle saakka.
Anne Greiling

Anne Greiling on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän syntyi Pforzheimissa ja opiskeli professori Katharina Daun johdolla. Hän osallistui myös Charles Spencerin ja Ulrich Eisenlohrin pitämille laulutunneille. Jo opiskeluaikoinaan Greiling esiintyi vierailijana eri saksalaisissa oopperataloissa. Hän on myös konsertti- ja liedtulkitsija. Hän on kiertänyt konsertoimassa muuallakin Euroopassa sekä Israelissa.
Greiling on työskennellyt Bonnin oopperassa, jossa hän debytoi tammikuussa 1996 Suzyn roolissa Giacomo Puccinin "La Rondinessa". Greiling on myös esiintynyt muiden muassa Engelbert Humperdinckin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teosten tulkinnoissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Bonnin oopperassa sellaisten kapellimestarien kuin Jeffrey Taten ja Gustav Kuhnin kanssa.
Isaac Peral (A0)

Isaac Peral (runkonumero A0) oli Espanjan laivaston vuonna 1916 vesille laskettu ensimmäinen sukellusvene. Alus oli samankaltainen kuin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen kaksirunkoinen sukellusvene "USS M-1" (SS-47).
Valmistus.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 annetun laivastonlain perusteella Fore River Shipyardilta Quincystä Massachusettsista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 21. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1917.
Palvelus.
Alus lähti 26. helmikuuta 1917 New Londonista linjalaiva "Claudio Lópezin" saattamana ja saapui 12. maaliskuuta Las Palmasiin Gran Kanarialle. Alus saapui 26. huhtikuuta Cartagenaan risteilijä "Extremaduran" saattamana. Aluksen akustoon tehtiin seuraavien kuukausien aikana korjauksia. Alus lähti heinäkuussa Cartagenasta tykkivene "Bonifazin" kanssa nopeus- ja sukelluskokeisiin. Se nimettiin 17. kesäkuuta "Isaac Peraliksi".
Laivaston ensimmäisenä sukellusveneenä alusta käytettiin pääasiassa sukellusveneaseen kehittämiseen. Alus oli 18. tammikuuta 1919 Barcelonassa, missä sukellusveneet olivat reilun kuukauden.
Alus oli 1929 laivaston mukana Ferrolissa päällikkönään luutnantti José de Lara Dorda. Elokuussa 1929 A-luokan sukellusveneistä muodostettiin sukellusvenelaivue Mahóniin, jonne veneet saapuivat 6. elokuuta miehistöjen perheitä kuljettaneiden "torpedovene No. 6:n" ja "Almirante Lobon" kanssa. Syyskuun puolivälistä lokakuun puoliväliin alus osallistui laivueen vuotuiseen harjoitukseen Välimerellä.
Maaliskuun 1930 alussa laivue lakkautettiin, jolloin alukset palasivat Cartagenaan. Aluksen nimeksi vaihdettiin 28. elokuuta 1930 "A0". Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1932. Se myytiin seuraavana vuonna romutettavaksi 35 000 pesetalla.
Kaijat

Kaijat (Psittaculidae) on papukaijalintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin heimon lajit on luokiteltu kuuluviksi papukaijojen heimoon, mutta on sittemmin erotettu siitä omaksi heimokseen. Kaijojen heimoon kuuluu BirdLife Suomen käyttämän luokituksen mukaan 45 sukua ja 184 lajia.
Kaijoja tavataan Afrikasta, Aasiasta ja Oseaniasta. Niiden elinympäristöä ovat metsät ja ravintoa marjat, hedelmät, siemenet ja kukkien mesi. Ulkonäöllisesti tyypillisiä piirteitä ovat suuri ja koukkupäinen nokka ja usein värikäs höyhenpuku.
Isaac Peral (C1)

Isaac Peral (runkonumero C1) oli Espanjan laivaston vuonna 1927 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta, missä köli laskettiin 19. kesäkuuta 1923. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1927 nimellä "C1" ja otettiin palvelukseen 18. heinäkuuta 1928.
Palvelus.
Alus nimettiin 1930 "Isaac Peraliksi", mutta sen numero säilytettiin. Kansallismielisten lentokoneet upottivat Barcelonan satamassa olleen aluksen, mutta hylky nostettiin 1938. Aluksen vaurioita ei kuitenkaan korjattu, vaan sitä käytettiin maalilaivana ja se romutettiin 1948.
Meaghan Rath

Meaghan Rath (s. 18. kesäkuuta 1986 Montreal, Quebec) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Sally Malikina Syfyn tieteissarjasta "Being Human" ja Tani Reynä CBS:än poliisisarjasta "Havaiji 5-0". Rath opiskeli filmitieteen ja viestinnän linjalla Dawson Collegessa.
Meaghanin pikkuveli on näyttelijän töitä tekevä Jesse Rath.
Veka Pyyny

Veka Pyyny (s. 4. tammikuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Pyyny on edustanut Veikkausliigassa pelannutta Rovaniemen Palloseuraa (RoPS).
Pyyny teki debyyttinsä 29. tammikuuta 2017 miesten tasolla Suomen Cupissa Haukiputaan Palloa vastaan, kun Juha Malinen vaihtoi hänet kentälle Cem Felekin tilalle. Veikkausliigassa Pyyny pelasi ensimmäisen kerran 8. huhtikuuta 2018 kauden avausottelussa MIFK:a vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle. Kaikkiaan Pyyny pelasi RoPS:n veikkausliigavuosina 2018-2020 kaikkiaan 24 ottelua.
Veka Pyyny on pelannut Suomen kaksi U19-ikäluokan maaottelua kesäkuussa 2019.
Simon Marius

Simon Marius (latinisoitu saksalaisesta nimestä "Simon Mayr," 20. tammikuuta 1573 – 5. tammikuuta 1625) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän syntyi Gunzenhausenissa, lähellä Nürnbergiä mutta eli suurimman osan elämästään Ansbachissa.
Vuonna 1614 hän julkaisi teoksensa "Mundus Iovialis", jossa hän kuvailee Jupiteria ja sen kuita. Hän väitti kirjassa, että löysi planeetan neljä kuuta ennen Galileita.
Sampo Ala

Sampo Ala (s. 18. tammikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Ala on edustanut Veikkausliigassa pelannutta Rovaniemen Palloseuraa (RoPS).
Ala solmi RoPS:n kanssa kolmivuotisen sopimuksen maaliskuussa 2018 ja teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa KuPS:aa vastaan 10. maaliskuuta 2018. Kaudella 2019 hän pelasi Veikkausliigassa kahdeksan ottelua ja teki kauden ensimmäisessä liigaottelussaan Kuopion Palloseuraa vastaan maalin, jolla hän tasoitti tilanteen 2–2:een aivan ottelun viime hetkillä. Kaikkiaan Ala pelasi RoPS:n veikkausliigavuosina 2018-2020 kaikkiaan 21 ottelua.
Sampo Ala on pelannut Suomen ikäkausimaajoukkueissa 11 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Rasmus Degerman

Rasmus Degerman (s. 23. huhtikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Degerman pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Degerman teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa OPS:aa vastaan 11. helmikuuta 2017. Veikkausliigadebyytin Degerman teki 18. toukokuuta 2018 ottelussa FC Lahtea vastaan, jossa hän pelasi reilut 15 minuuttia. Kaikkiaan Degerman pelasi RoPS:n veikkausliigavuosina 2017-2020 kaikkiaan 27 ottelua.
Rasmus Degerman on pelannut yhden alle 18-vuotiaiden maaottelun syyskuussa 2018 Valko-Venäjää vastaan.
Valhalla (kraatteri)

Valhalla on Aurinkokunnan suurin monirenkainen kraatteri. Sen halkaisija on 3 000 kilometriä. Se sijaitsee Kallistossa (yksi Jupiterin kuista). Se on nimetty Valhallan mukaan, Odinin sali minne soturit viedään kuoltuaan.
Elizabeth Roemer

Elizabeth Roemer (9. syyskuuta 1929 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat – 8. huhtikuuta 2016 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tutki komeettoja ja asteroideja. Roemer oli professorina Arizonan yliopistossa.
Lukion jälkeen Roemer opiskeli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä jossa hän suoritti Bachelor-tutkinnon (BS) vuonna 1950. Vuonna 1955 hän suoritti lisäksi tohtoritutkinnon (Doctor of Philosophy (PhD)) jonka jälkeen hän toimi oli Yhdysvaltain laivaston tähtitieteilijä Yhdysvaltojen merivoimien observatoriossa Flagstaffissa, Arizonassa ( (NOFS)). Vuonna 1966 hän siirtyi Arizonan yliopistoon jossa hän työskenteli Lunar and Planetary Laboratoryssä. Häntä pyydettiin mukaan komiteaan joka perusti planeettatieteiden osaston vuonna 1972. Hänen erikoislaansa oli astrometria sekä pikkuplaneetat ja komeetat. Uransa aikana hän löysi 79 komeettaa, kaksi asteroidia: 1930 Lucifer ja 1983 Bok ja Jupiterin Themisto kuun. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1988 Arizonan yliopistosta, mutta toimi tähtitieteen parissa aktiivisesti ennen kuolemaansa vuonna 2016.
Asteroidi 1657 Roemera on nimetty hänen kunniakseen.
Eerik Kantola

Eerik Kantola (s. 9. maaliskuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kantola pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Kantola teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa AC Oulua vastaan 6. helmikuuta 2017. Veikkausliigassa Kantola esiintyi ensimmäisen kerran 19. toukokuuta 2017 Veikkausliigan vierasottelussa SJK:a vastaan, kun RoPS kärsi loukkaantumisista ja sairastumisista. Kantola vaihdettiin tauolla Lassi Järvenpään tilalle. Kaikkiaan Kantola pelasi RoPS:n veikkausliigavuosina 2018-2020 kaikkiaan yhdeksän ottelua.
Charles Dillon Perrine

Charles Dillon Perrine (28. heinäkuuta 1867 – 21. kesäkuuta 1951) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä joka eli Argentiinassa. Hän työskenteli Lickin observatoriossa vuosina 1893–1909. Hän voitti Lalande-palkinnon vuonna 1897.
Sinä aikana hän löysi Jupiterin kuudennen 3. joulukuuta 1904. Se nimettiin myöhemmin Himaliaksi Ródosksen saaren nymfin mukaan, joka oli yksi Zeuksen rakastajittarista. Jupiterin seitsemännen kuun hän löysi 5. tammikuuta 1905. Se nimettiin myöhemmin yhden Zeuksen rakastajattaren mukaan Elaraksi. Vuonna 1904 hän julkaisi laskeman auringon parallaksista joka perustui havaintoihin Eroksen käyttäytymiseen sen lähestyessä Maata. Hän löysi uransa aikana myös 13 komeettaa.
Vuonna 1909 hän siirtyi Argentiinan kansallisen observatorion johtajaksi Córdobaan jossa oli eläkeikäänsä asti.
C2 (1928)

C2 oli Espanjan laivaston vuonna 1928 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta 1923. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen vielä samana kesänä 19. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus oli vuosina 1937-1939 modernisoitavana Ranskassa ja sen miehistö luovutti aluksen kansallismielisille 7. maaliskuuta 1939. Alus poistettiin 1952.
Simon Mayr

Johann Simon Mayr (tai Giovanni Simone Mayr; 14. kesäkuuta 1763 Mendorf – 2. joulukuuta 1845 Bergamo) oli saksalaistaustainen, italialaistunut säveltäjä.
Mayr oli opettajan poika. Hän opiskeli teologiaa Ingolstadtin yliopistossa. Hän saapui 1780-luvun loppupuolella Italiaan, jossa opiskeli musiikkia Carlo Lenzin ja Ferdinando Bertonin johdolla. Varhaisina tilaustöinä Mayr sävelsi ensisijaisesti hengellisiä oratorioita. Kasvavaa suosiota hän alkoi saavuttaa siirryttyään säveltämään oopperaa, josta ensimmäinen esimerkki on "Saffo" (1794). Vuonna 1802 Mayr sai nimityksen "maestro di cappellaksi" Bergamon Santa Maria Maggioreen; tässä tehtävässä häntä oli edeltänyt hänen opettajansa Lenzi. Vuonna 1805 hän sai myös kontrapunktin professorin ja tuomiokirkon kuorokoulun johtajan asemat Bergamossa. Vuoden 1815 jälkeen Mayr keskittyi säveltäjänä jälleen pitkälti hengellisiin teoksiin, joihin kuului messuja, psalmeja, motetteja ja kantaatteja. 
Mayr kirjoitti elämäkertateoksen Joseph Haydnista, useita musiikkiteoreettisia teoksia ja omaelämäkerran. Hän perusti myös kaksi organisaatiota köyhiä ja ikääntyneitä muusikoita varten. Hänen yli kuudenkymmenen oopperansa joukossa ovat "La Lodoiska" (1796), "Ginevra di Scozia" (1801), "Medea in Corinto" (1813) ja "La rosa bianca e la rosa rossa" (1813). Sekä saksalaiset että italialaiset musiikkiperinteet vaikuttivat Mayrin työhön. Mayr pyrki urallaan edistämään Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Ludwig van Beethovenin musiikin tuntemusta Italiassa. Hänen johdollaan opiskeli esimerkiksi Gaetano Donizetti.
Juhani Kangas

Juhani Kangas (s. 27. huhtikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Kangas pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Kangas teki RoPS:n kanssa kaksivuotisen sopimuksen marraskuussa 2016. Kangas teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa FC Hakaa vastaan 20. huhtikuuta 2016. 
Veikkausliigassa Kangas esiintyi ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 2017 Veikkausliigan ottelussa VPS:aa vastaan. Päävalmentaja Juha Malinen teki erikoisen ratkaisun ottelun lisäajalla tilanteen ollessa 3–0, kun hän vaihtoi Kankaan maalille Antonio Regueron tilalle. Reguerolla ei ollut tilanteessa mitään vammaa ja ottelun jälkeen Malisen temppua kritisoitiin sosiaalisessa mediassa "nöyryytykseksi" VPS:aa kohtaan. Malinen kuitenkin kertoi, että Kankaan vaihtaminen kentälle oli kiitos kahden vuoden tunnollisesta harjoittelusta edustusjoukkueen mukana.
C4 (1929)

C4 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1929 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 21. syyskuuta.
Palvelus.
Alus oli 1937-1939 modernisoitavana Ranskassa ja aluksen miehistö antautui kansallismielisille 3. heinäkuuta 1939. Alus upposi 7. helmikuuta 1947 kolaroituaan hävittäjä "Lepanton" kanssa.
C5 (1929)

C5 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1930.
Palvelus.
Alus katosi 31. joulukuuta 1936 Biskajanlahdella.
C6 (1929)

C6 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 27. syyskuuta 1930.
Palvelus.
Aluksen miehistö upotti 20. lokakuuta 1937 aluksensa Gijonin satamassa, kun alus oli vaurioitunut lentopommituksessa. Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 1941. Hylky nostettiin 1947, mutta se haaksirikkoutui hinattaessa romuttajalle.
Tvijälp

Tvijälp on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Se sijaitsee Linholmsfjärdenin merialueella parisen kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Tvijälp kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin 200 metriä leveä salmi.
Tvijälpin pinta-ala on 13,4 hehtaaria. Saaren itäosassa on matala, kaislikkoinen lahti, joka antaa saarelle c-kirjainta muistuttavan muodon. Tvijälpin keskiosa eli lahden länsipuolinen kannas on alavaa maata. Tvijälpin pohjoinen osa on metsäistä, havupuuvaltaista mäkimaata, joka kohoaa yli kymmenen metrin korkeuteen merenpinnasta. Eteläosa puolestaan on verraten kallioista mäkimaata, joka kohoaa yli viidentoista metrin korkeuteen. Rantaniittyjä on siellä täällä. Tvijälpin luonnossa on muistoja saarella vietetystä kalastajaelämästä.
Tvijälp on osa Espoon itäsaaristoa. Sen koillispuolella sijaitsee Småholm ja lounaispuolella Varsasaari. Edellisiä kauempana, kaakon suunnassa sijaitsee Vehkasaari ja idän suunnassa on Westendin Korkeasaari. Koivusaari venesatamineen ja metroasemineen sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Tvijälpistä itäkoilliseen. Hanasaaren kulttuurikeskus sijaitsee puolisentoista kilometriä Tvijälpistä koilliseen.
Tvijälpin nimi oli aikoinaan Tvigölpe. Vanhassa ruotsin kielessä tvi-sanan merkitys on kaksiosainen ja gölpe puolestaan merkitsee matalaa lahtea.
Espoon Suvisaaristossa noin seitsemän kilometriä Westendin Tvijälpistä lounaaseen sijaitsee pieni huvilasaari, jonka nimi on niin ikään Tvijälp.
Tvijälp (Suvisaaristo)

Tvijälp on pieni huvilasaari Espoon Suvisaaristossa. Se sijaitsee noin 200 metriä Kopplorna-saariryhmään kuuluvasta Hamnkopplanista etelään ja osapuilleen saman verran Alskärista pohjoiseen.
Tvijälpin pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on suhteellisen alavaa. Saaren länsi–itäsuuntainen pituus on noin 250 metriä. Tvijälpin yleisilme on kulttuurivaikutteinen. Rannoilla on pieniä rantaniittyjä, saaren sisäosan kangasmetsissä kasvaa vanhoja mäntyjä. Lehtometsän piirteitä puolestaan ovat haapa, metsäalvejuuri, punaherukka ja terttuselja. Korkeuserot ovat vähäisiä. Tvijälpin ympärillä on useita kallioluotoja.
Espoon Westendissä noin seitsemän kilometriä Suvisaariston Tvijälpistä koilliseen sijaitsee Espoon kaupungin ulkoilusaari, jonka nimi on niin ikään Tvijälp.
Narciso Monturiol (A1)

Narcíso Monturiol (runkonumero A1) oli Espanjan laivaston vuonna 1917 vesille laskettu A-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiatilta San Giorgiosta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 25. elokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1934.
Cosme García (A2)

Cosme García (runkonumero A2) oli Espanjan laivaston vuonna 1917 vesille laskettu A-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiatilta San Girgiosta, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 25. elokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 17. joulukuuta 1931.
A3 (1917)

A3 oli Espanjan laivaston vuonna 1917 vesille laskettu A-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiatilta San Girgiosta, missä köli laskettiin 23. maaliskuuta 1916. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 25. elokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1932.
Peral (1888)

(Isaac) Peral oli yksi ensimmäisistä sähkömoottorilla varustetuista sukellusveneistä. Aluksen valmisti Espanjan laivastolle espanjalainen Isaac Peral.
Valmistus.
Aluksen suunnitteli luutnantti Isaac Peral y Caballero (1851-1895). Alus tilattiin La Carracasta Cádizista, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1887. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1888 ja otettiin palvelukseen koeajojen ja Cartagenassa käynnin jälkeen 7. kesäkuuta 1890.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1890 ja on nykyään museoituna Cartagenan laivastomuseossa.
Get You

Get You on Aleksei Vorobjovin esittämä kappale, joka edusti Venäjää vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa. 
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdeksänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 16. sijalle.
Nobody Hurt No One

Nobody Hurt No One on Natalja Podolskajan esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Ukrainan Kiovassa. 
Venäjä pääsi suoraan kilpailun finaaliin edellisvuoden sijoituksen johdosta. Finaalissa kappale sijoittui 24. joukosta sijalle 15.
Gabriella Szabó

Gabriella Szabó (s. 14. elokuuta 1986 Budapest) on unkarilainen ratamelonnan kolminkertainen olympiavoittaja, yhdeksänkertainen maailmanmestari ja yhdeksänkertainen Euroopan-mestari. Kaikkiaan hänellä on neljä olympia-, 11 MM- ja 13 EM-mitalia, jotka hän on saavuttanut kahden ja neljän hengen kajakkiluokissa.
Szabó oli ensimmäisen kerran arvokisamitaleilla vuonna 2007, jolloin hän voitti Danuta Kozákin kanssa kajakkikaksikoiden 1 000 metrin Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2008 hän voitti Euroopan-mestaruuden kaksikoiden 500 metrillä ja saavutti olympiahopeaa Pekingissä nelosten 500 metrillä. Vuonna 2009 hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Danuta Kozákin parina kaksikoiden 500 metrillä ja samassa lajissa myös Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2010 hän voitti kaksikoissa kaksi maailmanmestaruutta ja yhden Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2011 hän oli maailmanmestari nelosten 500 metrillä ja Euroopan-mestari kaksikoiden 1 000 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti Lontoossa olympiakultaa nelosten 500 metrillä yhdessä Krisztina Fazekasin, Katalin Kovácsin ja Danuta Kozákin kanssa.
Szabó voitti vuonna 2013 kaksi maailmanmestaruutta ja seuraavana vuonna sekä kaksi maailman- että kaksi Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2015 hän voitti yhdeksännen maailmanmestaruutensa. Vuonna 2016 hän voitti kaksi Euroopan-mestaruutta sekä Rio de Janeirossa olympiakultaa kaksikoiden 500 metrillä Danuta Kozákin parina ja nelosten 500 metrillä Kozákin, Tamara Csipesin ja Krisztina Fazekas-Zurin kanssa.