tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jean-Pierre Beltoise

Jean-Pierre Maurice Georges Beltoise (26. huhtikuuta 1937 Ranska – 5. tammikuuta 2015 Dakar, Senegal) oli ranskalainen kilpamoottoripyöräilijä ja kilpa-autoilija sekä F1-kuljettaja.
Ura.
Beltoise voitti useita kansallisia moottoripyörämestaruuksia ennen siirtymistään urheiluautoihin 1963. Urheiluautoista ura jatkui Formula kolmosiin ja Formula kakkosiin. Kauden 1967 lopulla hän nousi autourheilun kuninkuusluokkaan ja pääsi ajamaan kaksi viimeistä osakilpailua Matralla.
Beltoise ajoi kaikkiaan 85 F1-osakilpailua kahdeksan kauden aikana vuosina 1967–1974, ensin Matra Internationalin ja myöhemmin Marlboro BRM:n tallissa. Hän saavutti F1-urallaan yhden voiton valtaamalla kaatosateessa ajetun legendaarisen Monacon GP:n 1972 BRM-autolla. Lisäksi hän ylti kolme kertaa kakkoseksi ja neljä kertaa kolmoseksi. MM-pisteitä hän keräsi 77.
F1-uransa jälkeen Beltoise ajoi kilpaa muissa autoluokissa vielä 1980-luvun alkuvuosina. Beltoise johti nimeään kantavaa karting-rataa Pariisissa.
Vuonna 2015 Beltoise menehtyi aivohalvauksen seurauksena loma-asunnossaan Dakarissa 77-vuotiaana.
Kuhmon kamarimusiikki

Kuhmon Kamarimusiikki on Kuhmossa vuosittain heinäkuussa järjestettävä kamarimusiikin festivaali. Se on Suomen suurin kamarimusiikkijuhla ja myytyjen pääsylippujen määrässä mitattuna Suomen seitsemänneksi suurin festivaali.
Kahden viikon aikana kuullaan noin 60 konserttia, joissa noin 150 suomalaista ja kansainvälistä muusikkoa esittää sekä kamarimusiikin klassikkoja ja harvinaisuuksia että uutta musiikkia vuosittain vaihtuvan teeman ympärillä. Korkean tasonsa lisäksi Kuhmon Kamarimusiikki on tullut tunnetuksi välittömästä ilmapiiristään, niin sanotusta Kuhmon hengestä.
Festivaalin taustayhteisöinä toimivat vuonna 1966 perustettu Kuhmon Musiikkiyhdistys ry sekä 1976 perustettu Kuhmon Kamarimusiikin Kannatusyhdistys ry.
Historia.
Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 1970. Sen perustaja oli sellotaiteilija Seppo Kimanen, ja hän johti juhlaa vuoteen 2005 asti. Vuodesta 2005 taiteellisena johtajana toimi Vladimir Mendelssohn, joka oli kuulunut festivaalin taiteilijoihin 1980-luvun alkuvuosista lähtien. Hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2021 taiteellisiksi johtajiksi valittiin viulistit Minna Pensola ja Antti Tikkanen.
Musiikkikurssit.
Festivaalin yhteydessä on järjestetty Kuhmon musiikkikurssit vuodesta 1970 alkaen. Vuoteen 1998 saakka musiikkikurssit toimivat nimellä Kuhmon musiikkileiri. Nykyisin opetusta annetaan musiikkileirillä, mestarikursseilla sekä työpajaopetuksessa. Kansainvälisestikin arvostetut musiikkikurssit houkuttelevat joka kesä kurssilaisia ympäri maailmaa. Musiikkikurssien taiteellinen johtaja on ollut vuodesta 2001 alkaen pianisti Junio Kimanen.
Wayne Knight

Wayne Knight (s. 7. elokuuta 1955 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan tilannekomedioissa "Seinfeld" ja "Kolmas kivi auringosta" sekä elokuvasta "Jurassic Park". 
Ura.
Knight tunnetaan kenties parhaiten tilannekomedioista "Seinfeld" ja "Kolmas kivi auringosta". "Seinfeldissa" hänet nähtiin vuosina 1992–1998 Newmanin roolissa. Sarjassa "Kolmas kivi auringosta" hän näytteli Don Orvillea vuosina 1996–2001. Knight on myös näytellyt elokuvissa, ja hän on ollut mukana muun muassa elokuvissa "JFK – avoin tapaus" ja "Jurassic Park" sekä lainannut äänensä elokuvaan "Toy Story 2". Knight on lisäksi tehnyt lyhyitä vierailuita useissa televisiosarjoissa ja näytellyt sivurooleja elokuvissa (mm. "Rottaralli").
Yksityiselämä.
Wayne Knight syntyi New Yorkissa ja muutti jo varhain Cartersvilleen Georgiaan. 
Knight oli naimisissa Paula Sutorin kanssa vuodesta 1996 vuoteen 2003. Heidän hääseremoniansa vietettiin "Seinfeldin" vakiokastiin kuuluneen Michael Richardsin kotona. Vuodesta 2005 lähtien Knight on ollut naimisissa Holly Ann Wentlentin kanssa.
Denny Hulme

Denis "Denny" Clive Hulme (18. kesäkuuta 1936 Nelson, Uusi-Seelanti – 4. lokakuuta 1992 Bathurst Uusi Etelä-Wales, Australia) oli uusiseelantilainen kilpa-autoilija, F1-kuljettaja ja maailmanmestari. Hänen lempinimensä oli "Bear" eli karhu, joka perustui hänen karuihin piirteisiinsä.
Ura.
Denny Hulmen isä Clive Hulme oli sotasankari, joka nousi kansalliseen kuuluisuuteen ansioistaan tarkka-ampujana toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen hän perusti kuorma-autoyrityksen, jossa Dennykin aloitti työt lopetettuaan koulunsa. Denny säästi rahaa ja osti MG-auton, jolla osallistui kilpailuihin niin hyvällä menestyksellä, että päätti muuttaa Eurooppaan osallistuakseen Formula Junior -sarjaan. Sieltä hän siirtyi Euroopan Formula 2 -luokkaan, jota hän ja Jack Brabham hallitsivat vuonna 1964. Tämän jälkeen Hulme oli valmis nousemaan autourheilun kuninkuusluokkaan.
Denny Hulme ajoi kaikkiaan 112 GP:tä kahdessa tallissa, Brabhamilla kaudet – ja McLarenilla kaudet –. Hän saavutti kahdeksan voittoa ja 25 muuta palkintosijaa. MM-pisteitä hän keräsi kaikkiaan 248. Hän voitti F1:n maailmanmestaruuden vuonna 1967 keräämällä 11 osakilpailusta 51 pistettä. Hänen avausvoittonsa vuoden 1967 Monacon osakilpailusta muistetaan enemmänkin Lorenzo Bandinin kolarista ja tämän kuoltua kolme päivää myöhemmin liekkien aiheuttamiin palovammoihin sairaalassa. Vastaavasti Hulmen viimeinen voitto jäi pienemmälle huomiolle vuoden 1974 Argentiinan osakilpailussa, kun kotiyleisönsä edessä ajanut Carlos Reutemann oli vahva voittajaehdokas useamman epäonnistuneen yrityksen jälkeen, kunnes hän joutui keskeyttämään polttoainevikaan ja Hulme ohitti hänet viimeisten kierrosten aikana. Hulme ajoi yhden paalupaikan ja kirjautti 9 kilpailun nopeinta kierrosta. Hulme on ainoa uusiseelantilainen F1-maailmanmestari. Hulmella on vähiten paalupaikkoja F1-maailmanmestareista.
Hulme osallistui 28 MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun, joista voitti kaksi.
F1-uransa ohella Hulme kilpaili lukuisissa urheiluautoluokissa, muun muassa Pohjois-Amerikan Can-Am -sarjassa. Hän vetäytyi radoilta pariinkin otteeseen, mutta palasi ja kilpaili lopulta kuolemaansa saakka, sillä hän menehtyi sydänkohtaukseen BMW:n ratissa Bathurstissa Australiassa käydyssä kisassa 56-vuotiaana.
Alfred Aho

Alfred Vaino Aho (s. 9. elokuuta 1941 Timmins, Ontario, Kanada) on kanadalainen tietojenkäsittelytieteen professori. Hän hoitaa Columbian yliopiston tietojenkäsittelytieteen Lawrence Gussman -professuuria. Aho on tunnettu ”lohikäärmekirjasta” "Compilers: Principles, Techniques, and Tools" (1986) Ravi Sethin ja Jeffrey Ullmanin kanssa ja sitä edeltävästä "Principles of Compiler Design" (1977; Ullmanin kanssa).
Aholla on alempi B.A.Sc.-tutkinto teknillisestä fysiikasta Toronton yliopistosta vuodelta 1963 ja tohtorin tutkinto sähkötekniikasta Princetonin yliopistosta vuodelta 1967.
Hän työskenteli Bell Labsissa, jossa hän kehitti AWK-ohjelmointikielen yhdessä Peter J. Weinbergerin ja Brian Kernighanin kanssa. Aho keskusteli Donald Knuthin tutkimuksesta Stephen Johnsonin kanssa, joka kehitti YACC-ohjelman.
Aho on saanut Turing-palkinnon yhdessä Jeffrey Ullmanin kanssa työstä ohjelmointikielen kääntäjien ja algoritmien parissa,
sekä IEEE John von Neumann mitalin 2003.
Ahon ja Ullmanin teos "Principles of Compiler Design" on vakiintunut oppikirjaksi kääntäjien suunnittelussa.
Tällä hetkellä Ahon tutkimuskohteina ovat muun muassa kvanttitietokoneet, ohjelmointikielet, kääntäjät ja algoritmit.
Aholla on suomalaisia sukujuuria: hänen isänsä oli Suomesta Kanadaan muuttanut kirvesmies.
Stirling Moss

Stirling Craufurd Moss (17. syyskuuta 1929 Lontoo, Englanti – 12. huhtikuuta 2020 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja.
Stirling Moss on voitoissa mitattuna F1-historian menestynein niistä kuljettajista, jotka eivät koskaan onnistuneet voittamaan maailmanmestaruutta. Moss sijoittui MM-sarjassa toiseksi neljä kertaa, neljänä perättäisenä kautena (1955–1958) sekä kolmanneksi kolmena kautena (1959–1961).
Moss ajoi uransa aikana 66 GP:tä ja saavutti 16 voittoa (mm. legendaarisen Monacon GP:n hän voitti kolmesti) sekä 8 muuta palkintosijaa. Hän otti 16 paalupaikkaa ja kirjautti 19 nopeinta kierrosta. MM-pisteitä hän keräsi 186,64.
Moss kilpaili seuraavilla autoilla: HWM, ERA, Connaught, Cooper, Maserati, Mercedes, Vanwall, BRM, Lotus ja Ferguson, josta onnistui voittamaan kilpailun viidessä. Mestaruuden karkaamisesta on yleisesti syytetty Mossin halua ajaa brittiautoilla. Hän tosin neuvotteli myös paikasta Ferrarilla, mutta neuvottelut eivät johtaneet paikkaan tallissa.
Lähimpänä Stirling Mossin maailmanmestaruus oli kaudella 1958, jolloin hän kilpaili Vanwall-autolla. Vanwall oli nopea, mutta ei yltänyt luotettavuudessaan Ferrarin tasolle. Moss voitti neljä GP:tä ja Ferrarilla kilpaillut Mike Hawthorn yhden, mutta silti jälkimmäinen vei maailmanmestaruuden yhden pisteen erolla. Samalla Hawthornista tuli ensimmäinen brittiläinen F1-maailmanmestari.
Mossin F1-ura kesti kaudesta 1951 kauteen 1962, se päättyi ennen aikojaan vakavaan loukkaantumiseen kilpailutilanteessa Goodwoodissa.
Stirling Moss aateloitiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuonna 1959 ja ritariksi vuonna 2000 ansioistaan autourheilussa. Stirling Moss oli myös kertoja "Lauri kilpa-auton" alkuperäisversiossa.
Hän kuoli 90-vuotiaana kotonaan Mayfairissä, Lontoossa 12. huhtikuuta 2020.
Stirling Mossin sisar oli ralliautoilija Patricia (”Pat”) Moss (1934–2008), joka avioitui ruotsalaisen ralliautoilijan Erik Carlssonin kanssa.
Ha-ha

Ha-ha on upotettu aita, joita hyödynnetään puutarhasuunnittelussa. Ha-ha muodostuu ojamaisesta kaivannosta, jonka yksi sivu on luiska, ja vastakkainen sivu muodostuu kiviseinämästä. Seinämän puolelta katsottaessa aitaa tai kuoppaa ei huomaa. Ha-han ansiosta maaseudulla karja ja lampaat on voitu pitää "aitauksessa" ilman maisemaa häiritsevää aitaa. Samoin ha-ha estää eläimiä tulemasta puutarhaan.
Ha-han keksijä on Charles Bridgeman. Horace Walpolen mukaan nimitys "ha-ha" perustuu kommentteihin rakennelmasta: "Tavalliset ihmiset kutsuivat niitä Ha! Ha!:ksi, ilmaistessaan hämmästyksensä löytäessään yllättävän rakennelman." Toinen teoria väittää, että ha-han nimi johtuu niiden ihmisten naurusta, jotka näkevät rakennelmasta tietämättömän henkilön tipahtavan yllättäen ha-haan.
Ha-ha on ilmeisesti alun perin ranskalainen keksintö, ja sen nimi on ollut "ah, ah". Se mainitaan Antoine-Joseph Dezallier d'Argenvillen vuonna 1709 julkaistussa teoksessa "La théorie et la pratique du jardinage", jossa sitä kuvaillaan "kuivaksi kuopaksi".
Savikylä

Savikylä on kuvitteellinen maalaispaikkakunta Ola Fogelbergin piirtämissä "Pekka Puupää" -sarjakuvissa. Pekka asuu siellä vaimonsa Justiinan ja kaverinsa Pätkän kanssa. Savikylä sijaitsee junaradan varrella, ilmeisesti lähellä Helsinkiä. Sarjakuvan tapahtumapaikka siirtyi Savikylään 1940-luvun jälkipuoliskolla; sitä ennen Pekka oli asunut Helsingin Käpylässä.
"Pekka ja Pätkä" -elokuvissa Pekka Puupää ei asu Savikylässä, vaan Helsingin kantakaupungissa kuvitteellisessa osoitteessa Voikukankatu 5 B 13.
CAC/PAC JF-17 Thunder

PAC JF-17 Thunder () tai CAC FC-1 Xiaolong () on kiinalais-pakistanilainen kevyt hävittäjä, jonka sarjavalmistus alkoi tammikuussa 2007. Siitä käytetään vaihtelevasti nimiä FC-1 (Fighter China 1) ja FC-4. Pakistan käyttää nimeä JF-17 ("Joint Fighter-17").
Xiaolongin rahoittajat ovat CAIC-I (China Aviation Industry Corporation I) ja Pakistanin ilmavoimat ja kehittäjä Chengdun suunnittelutoimisto. Hävittäjän kehitys alkoi 1999. Xiaolongin sarjatuotantomallin ensilennon teki kansan vapautusarmeijan ilmavoimien koelentäjä He Binbin 28. huhtikuuta 2006 Chengdussa Sichuanin provinssissa. Kone on suunnattu etupäässä Pakistanin ilmavoimille ja vientiin ja tarkoitettu maille, jotka vielä käyttävät MiG-21 tai F-5-kalustoa. Yksikköhinnaksi arvioidaan 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Xiaolong on yksipaikkainen, yksimoottorinen kevyt monitoimihävittäjä. Sillä on BVR-kyky ilmataistelussa ("beyond-visual-range") ja se pystyy kantamaan laserohjattuja aseita. Tutka on alkuvaiheessa luultavasti israelilainen Elta-2032, koska kiinalainen malli on kehitysvaiheessa. Pakistan käyttää omassa koneissaan italialaista FIAR Grifo S7 -tutkaa. Tuleva kiinalainen tutka mahdollistaa SD-10/PL-12-ohjuksen käytön (venäläisen R-77, AA-12 Adder, "Amraamskin" kopio, kantama 70 km) Aseripustimia on seitsemän, joihin saa 3 600 kg lastia. Tykkinä on GŠ-23. Moottori on kiinalaisvalmisteinen Klimov RD-93, joka on MiG-29:n moottorin edelleen kehitetty versio. Teho/painosuhteeksi jää kokonaan alumiinirakenteisessa koneessa 0,95 ja nopeudeksi 1,8 mach. Navigointi käyttää GPS:ää ja ohjaamo on varustettu HUD:illa ja värinäytöillä ja venäläisellä kypärätähtäimellä. FLIR ilmeisesti puuttuu.
Pakistanin ilmavoimat tilasi aluksi 150 konetta, joista 134 kootaan Pakistanissa. Kone korvaa Pakistanin palveluksessa F-7, Mirage III/5 ja Q-5-koneet, ja saattaa korvata F-16-hävittäjät. Koneen hankkimista kansan vapautusarmeijan ilmavoimille ei ole vahvistettu, mutta Kiina saattaa hankkia 250 konetta, riippuen Pakistanin käyttökokemuksista. Muita potentiaalisia ostajamaita ovat Malesia, Bangladesh, Egypti ja Nigeria.
Koneen kehitystyön voi laskea alkaneeksi jo 1986, kun Kiina ja Pakistan halusivat uudistaa J-7-koneitaan "Super-7"-koneiksi (Chao Qi). Tammikuussa 1987 solmittiin yhteistyösopimus Grumman Aerospacen kanssa, mutta 1989 Kiinan suhteet ulkomaille heikkenivät Tiananmenin tapahtumien vuoksi ja USA julisti maan kauppasaartoon ja asevientikieltoon. Pakistan taas joutui USA:n hampaisiin 1993 vietyään ballististen ohjusten osia. On epäilyksiä, että MiG luovutti kiinalaisille oman suunnitelmansa ("projekti 33"), joka oli neuvostoilmavoimien hylkäämä kevyt hävittäjä. Kesäkuussa 1999 Kiina ja Pakistan solmivat sopimuksen koneen kehittämisestä.
Pujottelun maailmancup

Pujottelucupissa menestyneimmät laskijat.
Naiset.
"Laskijan nimi on lihavoitu, jos hän kilpailee kaudella 2023–2024."
New Found Power

New Found Power on groove metal -yhtye Damageplanin vuonna 2004 julkaistu debyyttialbumi.
Kappaleet.
Japanin bonusraita
Pokey the Penguin

Pokey the Penguin on absurdi ja surrealistinen sarjakuva, joka on ilmestynyt verkossa satunnaisesti vuodesta 1998 lähtien. "Pokey"-sarjakuvissa ei ole yleensä mitään järkevää juonta, ja niiden piirrostyyli vastaa pikkulapsen töherryksiä. Kaikki sarjakuvan tekstit on kirjoitettu versaaleilla, ja usein ne on myös yliviivattu. Tyypillistä sarjakuvalle on myös useiden huutomerkkien käyttö.
Sarjakuvan päähenkilö on pingviini Pokey, joka asuu pohjoisnavalla. Sarjassa on useita sivuhenkilöitä, joista yleisin on pienempi pingviini Little Girl. Pokeyn vastustajia ovat italialaiset, jotka yrittävät varastaa Pokeyn napapiirikarkkia ("arctic-circle candy").
Chengdu J-10

Chengdu J-10 (歼-10; Jian-10) on Kiinan kansan vapautusarmeijan ilmavoimien vuonna 2005 käyttöön ottama yksimoottorinen ja yksipaikkainen monitoimihävittäjä. J-10:n tunnistaa helposti deltasiivestä ja kanardeista. Se on tarkoitettu korvaamaan J-7 ja Nanchang Q-5.
Tuotekehitys.
Kehitysohjelma alkoi 1980-luvun alkupuolella vastineeksi Neuvostoliiton neljännen sukupolven MiG-29:lle ja Su-27:lle. Kone suunniteltiin aluksi ilmaherruushävittäjäksi, mutta kylmän sodan päättymisen myötä suuntautui enemmän monikäyttörooliin ja meritorjuntaan.
Kone on suunniteltu uudelleen ainakin kerran kehitystyön aikana. Käyttöön otettu malli perustuu läntisten arvioiden mukaan israelilaiseen IAI Laviin, joka oli Israelin yritys toteuttaa F-16C/D:n ja F/A-18C/D:n suorituskyvyn ylittävä oma hävittäjälentokone. Israelin projekti peruutettiin vuonna 1987 Yhdysvaltain painostuksesta.
Kehitysohjelma alkoi virallisesti vuonna 1986. Venäläinen Ljulka-Saturn AL-31F -moottori tuli käyttöön Kiinan jouduttua kesäkuun 1989 jälkeen Yhdysvaltain asevientikieltoon.
Tutkana on kiinalainen KLJ-3 pulssidopplertutka, joka perustuu mahdollisesti F-16:lle suunniteltuun AN/APG-66/68:een. Myös venäläinen Phazotron ja israelilainen Elta ovat tarjonneet omia tutkiaan hävittäjään.
Koneen aseistuksena ovat 23 mm tykki ja 11 ripustinta kaikkiaan 4 500 kg kuormalle. Aseistuksena voivat olla lyhyen matkan infrapunaohjus PL-8 (venäläinen R-73), keskimatkan tutkaohjukset PL-11 ja PL-12 (R-77), laserohjatut ja tavalliset pommit tai meritorjuntaohjus YJ-9K.
Käyttö.
Ensimmäisen erän tuotanto alkoi vuonna 2002. Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien 44. divisioona Mengzissä, Yunnanin maakunnassa, sai käyttöön ensimmäiset koneet.
1080° Snowboarding

1080° Snowboarding on Nintendon kehittämä ja julkaisema lumilautailu-aiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu huhtikuussa Nintendo 64:lle. Peli on julkaistu digitaalisena latauksena Wiin Virtual Consolelle tammikuussa 2008.
Pelille on julkaistu jatko-osa "1080° Avalanche" vuonna 2003 Nintendo GameCubelle. 
Vastaanotto.
Pelillä on GameRankings-sivustolla 89.60% pisteytys ja Metacriticillä 88/100 pisteytys. IGN antoi pelille arvosanaksi 8.6/10, "Edge" 8/10, GameSpot 8.6/10 ja Gaming Target 8.4/10.
Super Power antoi "1080 ° Snowboardingille" arvosanan 93/100. Pelin graafiikoiden sanottiin olevan "kauttaaltaan hämmästyttävää ja maukasta", ja erityisesti lumen mallinnusta ja yksityiskohtia kehuttiin. Pelin sanottiin olevan "hauska aivan omalla ainutkertaisella mittarillaan" tuntumansa ja ohjattavuutensa takia, mutta "peli olisi ollut vielä hauskempi mikäli temppuilu olisi saanut suuremman merkityksen pelissä". Arvostelu päätettiin sanomalla "Jälleen kerran on näytetty toteen että Nintendoon voi laadun suhteen luottaa. Shigeru Miyamoton nimi lopputeksteissä on laadun tae."
Lappea

Lappea (, ) on kunta Finnmarkin läänin länsiosassa Pohjois-Norjassa. Asukkaista puolet asuu Øksfjordin kuntakeskuksessa, joka sijaitsee Aksuvuonon itärannalla kunnan itäosassa. Pääelinkeinona on kala- ja kalankasvatusteollisuus.
Lappean kunta rajautuu lännessä ja pohjoisessa Jäämereen, idässä Alattioon ja etelässä Tromssan läänin Naavuonon kuntaan. Mantereen lisäksi kuntaan kuuluu myös saaria, kuten suuruusjärjestyksessä Silda, Loppa, Gálbi, Máreaddju, Vindholmen, Langholmen ja Marholmen. Lisäksi kunnan koilliskulmassa kuntaan kuuluu pieni alue Stjernøyan (Siernöijä) saaren lounaiskulmassa, joka rajautuu pohjoisessa Hasvikin kuntaan ja idässä Alattion kuntaan. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 862 asukasta.
Kyliä.
Aksuvuono (Øksfjord), Bergsfjord, Nuvsvåg, Langfjordhamn, Sør-Tverrfjord, Sandland, Skavnakk
Shane Doan

Shane Doan (s. 10. lokakuuta 1976 Halkirk, Alberta, Kanada) on pelaajauransa vuonna 2017 lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Laitahyökkääjänä pelannut Doan edusti koko 21-vuotisen NHL-uransa samaa seuraa. Viimeiset 13 kauttaan hän toimi joukkueensa kapteenina.
Ura.
Ennen ensimmäistä NHL-kauttaan Doan pelasi kolme kautta WHL:n Kamploops Blazersissa. Doan on Winnipeg Jetsin varaus vuodelta . Hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 7.
Doan debytoi NHL:ssä kaudella 1995–1996 pelaten 74 ottelua ja tehden niissä tehot 7+10=17. Tuon kauden jälkeen Jets muutti Doan mukanaan Arizonaan ja vaihtoi nimensä Phoenix Coyotesiksi. Toisella NHL-kaudellaan 1996–1997 pelit ja tehot jäivät Doanilla pienemmiksi; Doan pelasi 63 ottelua ja teki tehot 4+8=12.
Kausi 1997–1998 sujui Doanilta farmiliiga AHL:n ja NHL:n välillä. Doan pelasi Phoenixissa 33 NHL-ottelua tehoin 5+6=11 ja Springfield Falconsissa 39 AHL-ottelua tehoin 21+21. 
Kauden 1998–1999 Doan pelasi pelkästään Coyotesissa ja keräsi 79 ottelussa tehot 6+16=22. Kausi sujui häneltä pisteiden valossa alakanttiin, mutta kaudella 1999–2000 hän suoriutui paremmin. Hän pelasi 81 ottelua tehoin 26+25=51. Myös seuraavalla kaudella 2000–2001 Doan paransi edellisestä ja teki 79 ottelussa tehot 26+37=63.
Hänen kausikohtaiset tehopisteensä laskivat hieman kausiksi 2001–2002 ja 2002–2003, mutta kaudella 2003–2004 Doan teki siihen astisen piste-ennätyksensä, 79 ottelussa tehot 27+41=68.
Työsulkukaudella 2004–2005 Doan piti jääkiekkoilusta välivuoden, mutta palasi takaisin Coyotesiin kaudeksi 2005–2006 tehden 82 ottelussa tehot 30+36=66. Kaudella 2006–2007 Doan jatkoi Phoenixin tehokkaimpien pelaajien joukossa ja teki helmikuussa peräti viisivuotisen ja arvoltaan 22,75 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Phoenixin kanssa .
Kaudella 2007–2008 Doan pelasi 80 ottelua ja teki piste-ennätyksensä 28+50=78. Kaudella 2008–2009 pisteitä kertyi 73 ja seuraavillakin kolmella kaudella (2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012) kullakin vähintään 50.
Muuta.
Jääkiekkomaalivahti Carey Price on Doanin pikkuserkku, ja jääkiekkoilija Keaton Ellerby on Doanin serkku. Nykyään Shane Doanin poika Josh Doan edustaa Arizona Coyotesia NHL-tasolla.
Ympyrätalo

Ympyrätalo on Helsingin Hakaniemessä sijaitseva eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen vuodesta 2000 lähtien omistama sylinterimäinen liikerakennus, jonka suunnittelivat Heikki ja Kaija Siren. 
Historia.
Ympyrätalo on ainoa rakennus Siltasaarenkadun, Eläintarhantien ja Porthaninrinteen välisessä korttelissa. Aikaisemmin sen paikalla sijaitsi useita puutaloja sekä pari kivitaloa, muun muassa Wendtin talo, jonka suunnitteli rakennusmestari Heikki Kaartinen, sekä asunto-osakeyhtiö Berggrundin talo (1903), jonka suunnitteli arkkitehti Gustaf Estlander.
Rakennus valmistui 1968 Kansallis-Osake-Pankin toimitaloksi. Rakennuksen ulkopuolella sijaitsee kolme kioskirakennusta, joissa toimi alkuaikoina Suomen suurin autopankki. Palvelu lopetettiin kuitenkin jo pian 1970-luvulla kysynnän hiivuttua.
Vuosina 2002–2004 talo peruskorjattiin siten, että talotekniikka nykyaikaistettiin ja huonetilat tehtiin valoisiksi ja helposti muunneltaviksi. Peruskorjauksen kokonaiskustannukset olivat 30 miljoonaa euroa. Yksi peruskorjauksen suunnitteluun osallistuneista arkkitehdeista oli Jukka Siren, rakennuksen suunnitelleiden arkkitehtien poika. Rakennuksen huoneistoala on 35 654 m², josta vuokrattavaa tilaa on 25 500 m².
Ympyrätalo on suojeltu ulkokuoren, sisäänkäyntien, sisäpihan ja porraskäytävien osalta. Peruskorjauksessa lähes kaikki sisärakenteet uusittiin, vain yksi toimistohuoneryhmä jätettiin kaupunginmuseon pyynnöstä alkuperäiseen 1960-luvun ilmeeseen.
Julkinen taide.
Ympyrätalon pääoven edustalla on kuvanveistäjä Hannu Sirenin suunnittelema teräksinen taideteos, halkaisijaltaan kolme metriä oleva pallon muotoinen "Symboli". Hannu Siren on Heikki ja Kaija Sirenin poika. Teos kuuluu Nordean taidekokoelmaan (tilanne 2005).
Liikenneyhteydet.
Ympyrätalo on helposti saavutettavissa julkisen liikenteen avulla. Rakennuksen ulkopuolella sijaitsee sisäänkäynti Hakaniemen metroasemalle. Suunnitelmissa on ollut rakentaa Ympyrätalosta suora yhteys metroasemalle, mutta tämä on lykätty kustannus- ja aikataulusyistä tuonnemmaksi, mahdollisesti Pisararadan yhteydessä toteutettavaksi. Raitiolinjat 3, 6, 7 ja 9 kulkevat Ympyrätalon ohi tai viereisen Hakaniementorin pysäkille. Läheisten linja-autopysäkkien kautta kulkee lukuisia paikallis- ja seutubusseja, mukaan lukien runkolinja 600 Helsinki-Vantaan lentoasemalle.
Marshall (Alaska)

Marshall on kaupunki Länsi-Alaskassa Polte Slough -joen pohjoisrannalla pohjoiseen Arborinsaaresta. Polte Slough on Yukonjoen itäpuolella oleva haarautuma Yukon-Kuskokwimin jokisuistossa.
Marshallin asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 349. Näistä 95,99 % katsoi edustavansa etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Kaupungissa on liittovaltion tunnustama jupik-heimoyhteisö Native Village of Marshall.
Historiaa.
Retkikunta löysi nykyiseltä Marshallin sijaintipaikalta vuonna 1880 jupik-eskimokylän, jonka asukkaat kutsuivat sitä nimellä "Uglovaia" ("pieni jousi"). Läheisestä Wilson Creekistä löydettiin kultaa vuonna 1913. Kaivosleiri sai nimen "Fortuna Ledge" leirin ensimmäisen vastasyntyneen Fortuna Hunterin mukaan. Paikka oli otollinen jokilaivojen rantautua ja vuonna 1915 kylä sai postikonttorin. Samalla väkiluku kasvoi yli tuhannen. Myöhemmin kylän nimi muutettiin Woodrow Wilsonin varapresidentin Thomas Riley Marshallin mukaan ja se tunnettiin nimellä "Marshall's Landing". Kun se sai toisen luokan kaupunkioikeudet vuonna 1970, se nimettiin uudelleen Fortuna Ledgeksi vaikka sitä yleisesti kutsuttiin nimellä Marshall. Nimi muutettiin virallisesti vuonna 1984.
Glasgow’n yliopisto

Glasgow’n yliopisto () on Skotlannissa, Glasgow’n kaupungissa sijaitseva yliopisto. Se on tunnettu tasokkaasta opetuksestaan ja tutkimuksestaan ja on yksi suurimpia ja arvostetuimpia yliopistoja Britanniassa.
Historia.
Paavi Nikolaus V perusti yliopiston vuonna 1451 Skotlannin kuninkaan Jaakko II:n kehotuksesta. Jaakko tahtoi Skotlantiin kaksi yliopistoa vastaamaan Englannin Oxfordia ja Cambridgea. Yliopisto on Skotlannin toiseksi vanhin vuonna 1413 perustetun St Andrewsin yliopiston jälkeen ja neljänneksi vanhin koko Britanniassa. Aberdeenin, St Andrewsin ja Glasgow’n yliopistot ovat kirkollisen tahon perustamia kun taas Edinburghin yliopiston perusti kaupunki.
Glasgow ja St Andrews ovat olleet kilpailevia yliopistoja perustamisestaan lähtien. Myös Glasgow’n ja Edinburghin välillä on käyty ystävällismielistä kilpailua alkaen Edinburghin yliopiston perustamisesta vuonna 1583. 
Kaikista Skotlannin yliopistoista ja muista kolmannen asteen oppilaitoksista vain Glasgow ja Edinburgh kattavat lähes kaikki tieteenalat; niissä voi opiskella oikeustiedettä, lääketiedettä, hammaslääketiedettä ja tekniikkaa sekä useita muita aineita luonnontieteistä yhteiskuntatieteisiin, kieliin, kirjallisuuteen ja historiaan.
Yliopisto nykyään.
Yliopistossa opiskelee vuosittain yli 18 000 perustutkinnon ja 7 000 jatkotutkinnon opiskelijaa yli 140 eri maasta. Britannian mittapuulla Glasgow’n yliopistossa on harvinaisen suuri määrä paikallisia opiskelijoita, sillä lähes puolet on kotoisin Glasgow’sta tai sen lähiseudulta. Lopuistakin 25 % on kotoisin Skotlannista ja 13 % muualta Britanniasta. 6 % opiskelijoilta tulee muista Euroopan unionin jäsenmaista, ja 6 % muualta maailmasta. Henkilökuntaan kuului joulukuussa 2016 yli 7 600 työntekijää, joista 3 345 on tutkijoita.
Yliopisto on osa Russell-ryhmää, johon kuuluu 20 brittiläistä huippuyliopistoa. Se on myös yksi kansainvälisen Universitas 21 -organisaation perustajajäseniä. Ryhmään kuuluu yliopistoja eri puolilta maailmaa, ja se pyrkii kehittämään maailmanlaajuista yhteistyötä.
Unionit.
Yliopiston yhteydessä toimii kaksi opiskelijaunionia, Queen Margaret Union (QMU) ja Glasgow University Union (GUU). Suurin osa opiskelijoista kuuluu jompaankumpaan. Molemmilla unioneilla on takanaan pitkä historia. GUU toimi pitkään miesopiskelijoiden unionina, kun taas QMU oli naisopiskelijoille. Unionit tarjoavat jäsenilleen paljon toimintaa kuten väittelyjä, illallisia, virkistystoimintaa, kanssakäymistä ja baareja.
Glasgow on ollut Britannian yliopistoväittelyjen parhaimmistoa vuodesta 1953. GUU on voittanut kansainvälisen yliopistojen väittelyn MM-kilpailut viisi kertaa, useammin kuin yksikään muu yliopisto tai kerho väittelyperinteen pitkässä historiassa.
Jesper Strömblad

Jesper Strömblad (s. 28. marraskuuta 1972) on ruotsalainen muusikko, parhaiten tunnettu ruotsalaisen melodista death metalia soittavan In Flamesin entisenä soolokitaristina. Strömblad aloitti 5-vuotiaana soittamaan viulua, mutta kuullessaan 12-vuotiaana Iron Maidenin musiikkia, hän aloitti sähkökitaran soittamisen. Hän osaa niiden lisäksi soittaa myös rumpuja ja bassoa. Hän käyttää ESP:n kitaroita, ja hänellä on oma signature-kitaransa, joka on "rakennettu" ESP:n EX-mallistosta.
Yhtyeet.
Strömblad on In Flamesin lisäksi ollut mukana lukuisissa muissakin projekteissa.
Lisäksi hän on soittanut soolon thrash metal -yhtye Annihilatorin "Haunted"-kappaleeseen, joka löytyy heidän Metal-albumiltaan. Se julkaistiin vuoden 2007 huhtikuussa.
Suomen arvopaperimarkkinalaki

Arvopaperimarkkinalaki säätelee arvopapereista laadittavaa esitettä, arvopaperin liikkeeseenlaskijan tiedonantovelvollisuutta, julkista ostotarjousta ja tarjousvelvollisuutta, markkinoiden väärinkäyttöä sekä seuraamuksia ja muutoksenhakua. Lakia on muutettu useaan otteeseen. 
Arvopaperilaissa on erikseen määritelty, että mitkä kaikki ovat lain tarkoittamia arvopapereita. Arvopaperimarkkinalain mukaan arvopaperit ovat vaihdantakelpoisia ja ne on saatettu tai saatetaan yleiseen liikkeeseen useiden samansisältöisistä oikeuksista annettujen arvopapereiden kanssa. Jos arvopaperi ei täytä näitä vaatimuksia, arvopaperimarkkinalaki ei koske sitä.
Ziggy Marley

David Nesta ”Ziggy” Marley (s. 17. lokakuuta 1968 Trenchtown, Kingston) on jamaikalainen muusikko. Hän on reggae-muusikko Bob Marleyn ja Rita Marleyn vanhin poika. Hän oppi kitaran ja rumpujen soiton isältään ja hän teki ensimmäisen levynsä "Children Playing in the Streets" isänsä sekä sisarustensa Cedellan, Stephenin ja Damianin kanssa. Lempinimi Ziggy tarkoittaa marijuanasavuketta. Marley on verenperinnöltään neljäsosaksi britti, muuten jamaikalainen. Hänellä on yhteensä 11 sisarusta, mutta vain kaksi heistä on hänen vanhempiensa yhteisiä lapsia. Marley on poliittisesti aktiivinen ja työskentelee YK:n hyväksi. Hänellä on oma levy-yhtiö Ghetto Youths Crew.
The Melody Makers.
Marley ja hänen kolme sisarustaan Stephen, Cedella ja Sharon perustivat Ziggy Marley and the Melody Makers -nimisen yhtyeen vuonna 1986. Yhtye hajosi vuonna 2000.
Yksityiselämä.
Marley on viiden lapsen isä: Daniel Marley (s. 12. kesäkuuta 1989), Justice Marley (s. 9. joulukuuta 1991), Zuri Marley (s. 28. lokakuuta 1995), Judah Victoria Marley (s. 21. huhtikuuta 2005) ja Gideon Rober Nesta Marley (s. 5. tammikuuta 2007). Hän on myös vegaani. Hänen isänsä Bob Marley kuoli Miamissa. Isän viimeiset sanat pojalleen olivat: ”Money can’t buy life.”
Brownin yliopisto

Brown University on Yhdysvalloissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto sijaitsee Providencessa Rhode Islandissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1764 nimellä "Rhode Island College" ja se on seitsemänneksi vanhin yliopisto Yhdysvalloissa. Brown kuuluu kahdeksan eliittiyliopiston Ivy League -ryhmään, ja se oli niistä ensimmäinen, joka hyväksyi opiskelijoikseen eri uskontojen edustajia.
Yliopiston mottona on "In deo speramus" (). Brownin tunnusvärit ovat ruskea, punainen ja valkoinen. Brownin maskotti on karhu. 
Brown perusti 1947 Yhdysvaltojen ensimmäisen matematiikan historian laitoksen. Brownissa työskentelee 713 professoria. Vuonna 2012 Brownissa oli 8 540 opiskelijaa, joista 1 947 graduate-opiskelijoita.
Brownin suosituimmat pääaineet ovat biologia, historia ja neurotiede. Yleinen sisäänpääsyprosentti vuonna 2012 oli 9,6. "Times Higher Education" -lehden rankingissä 2015 Brown sijoittui maailman yliopistoista sijalle 51 ja Yhdysvaltojen yliopistoista sijalle 20.
Yliopistosta ovat valmistuneet muun muassa Andy Hertzfeld, John D. Rockefeller, Jr., John Sculley, Ted Turner, Jeffrey Eugenides ja John F. Kennedy, Jr.
Edinburghin yliopisto

Edinburghin yliopisto on vuonna 1583 perustettu yliopisto, joka sijaitsee Skotlannin pääkaupungissa, Edinburghissa. Se on Skotlannin neljänneksi vanhin yliopisto. 
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Edinburghin yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 41. Ison-Britannian yliopistoista se oli kuudenneksi paras. Edinburghin yliopisto kuuluu 37 perinteikkään eurooppalaisen yliopiston muodostamaan Coimbra-ryhmään ja Euroopan tutkimusyliopistojen liittoon sekä Russell-ryhmään.
Yliopistossa on 18 200 perustutkinto-opiskelijaa ja 5 700 jatko-opiskelijaa. Henkilökuntaan kuuluu 7 400 työntekijää. Entisiä opiskelijoita ovat muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan entinen pääministeri Gordon Brown, filosofi David Hume, Sherlock Holmesin luoja Arthur Conan Doyle ja evoluutioteorian kehittänyt Charles Darwin.
Yliopiston keskusalue on nimeltään George Square, ja se sijaitsee Edinburghin kaupungin eteläosassa. George Squarea reunustavat muun muassa yliopiston kirjasto ja maamerkkimäiset tornitalot David Hume Tower ja Appleton Tower.
George Squaren tuntumassa sijaitsee Bristo Squaren aukio. Aukion laidoilla ovat etelässä Ison-Britannian vanhin yliopiston opiskelijaunionin rakennus Teviot Row House ja idässä uudempi Potterow.
George Squarella luennoilla käyvät pääasiassa humanististen alojen ja lääketieteen opiskelijat. Matemaattisten alojen sekä luonnontieteiden opiskelijoiden pääpaikka on kaksi kilometriä kaupungin keskustasta etelään sijaitseva arkkitehtuuriltaan moderni King’s Buildings. Yliopisto omistaa lisäksi joukon muita rakennuksia ympäri kaupunkia, joista mainittavimmat ovat satoja vuosia vanhat Old College ja kaupungin keskustassa sijaitseva New College kaksoistorneineen.
Rakenteellisesti yliopisto jakautuu kolmeen collegeen eli tiedekuntaan, jotka jakautuvat edelleen eri schooleihin eli laitoksiin.
McGrath

McGrath on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Kuskokwimjoen etelärannalla vastapäätä kohtaa, jossa Takotnajoki yhtyy Kuskokwimiin. 
Kaupungissa on liittovaltion tunnustama heimoyhteisö McGrath Native Village. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 401, joista 46,92 % oli Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia. Nämä olivat pääosin athabascoja, aleutteja ja eskimoita.
Historiaa.
McGrath oli Kuskokwimin yläjuoksun athabascojen kausittainen paikka, jossa Big Riverin, Nikolain, Telidan ja Lake Minchuminan asukkaat tapasivat ja tekivät kauppaa. Alun perin vanha McGrath sijaitsi joen toisella puolella. Tälle paikalle Abraham Appel perusti vuonna 1904 kauppa-aseman. Vuonna 1906 löydettiin kultaa Innoko Districtistä ja seuraavana vuonna Ganes Creekistä. Koska McGrath oli pohjoisin paikka Kuskokwinjoella, johon suuret jokilaivat pääsivät, paikasta tuli paikallinen kaupan keskus. Vuonna 1907 perustettiin kylä, joka nimettiin paikallisen lainvartijan Peter McGrathin mukaan. Vuonna 1909 Alaska Commercial Company avasi kaupan. Myös Iditarod-reitti kasvatti McGrathin merkitystä. Vuosina 1911-1920 sadat ihmiset kävelivät reittiä pitkin Ophirin kultakentille. 
Kaivostoiminta kuihtui nopeasti vuoden 1925 jälkeen. Vuonna 1933 suuren tulvan jälkeen osa asukkaista päätti siirtyä joen etelärannalle. Muutokset joenkulussa muuttivan vanhan paikan rämeeksi ja näin ollen käyttökelvottomaksi. Alaska Commercial Company avasi kaupan 1937 uudelle paikalle. Vuonna 1940 kaupunkiin raivattiin kiitotie, FAA rakensi viestintäkeskuksen ja koulu avattiin. Toisen maailmansodan aikaan McGarth oli tärkeä polttoaineentankkauspaikka. Vuonna 1964 avattiin uusi high school, joka houkutteli opiskelijoita läheisistä kylistä. Kaupunkioikeudet McGarth sai vuonna 1975.
National Express

National Express on National Express Group Plc:n omistama tuotemerkki, jota käytetään valtaosan Yhdistyneen kuningaskunnan pitkän matkan linja-autoreittien markkinoinnissa. National Express Group liikennöi itse joitakin reittejä, mutta monet reitit ovat paikallisten linja-autoliikennöitsijöiden liikennöimiä. National Expressin reittiverkko kattaa noin tuhat paikkakuntaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja se kuljettaa vuosittain yli 16 miljoonaa matkustajaa. 
Vuonna 2014 kansainvälinen National Express Group toimi Britannian lisäksi muualla Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Amerikassa. Sen linja-autoissa, junissa ja kevytraitioteillä tehtiin yli 845 miljoonaa matkaa.
Historiaa.
National Express tuotemerkki syntyi vuonna 1972, kun valtio-omisteinen National Bus Company (NBC) pyrki tuomaan kaikki yrityksen liikennöimät pitkän matkan linja-autoreitit saman tuotemerkin alle. NBC yksityistettiin 1980-luvulla ja yritys listautui National Express nimellä Lontoon pörssiin vuonna 1992. Vuodesta 1996 se on toiminut myös raideliikenteessä.
Yhdysvalloissa se teki voittoa koulubusseilla mikä nosti vuoden 2014 tulosta hyin. Yhtiö toimii myös Saksassa raideliikenteessä, ja vuodesta 2015 alkaen Bahrainissa.
Merkittäviä kohteita.
National Expressin reitit kattavat merkittävän osan Yhdistyneestä kuningaskunnasta. National Expressin merkittävimmät asemat ovat:
Ja aurinko nousee

Ja aurinko nousee ("The Sun Also Rises") on Ernest Hemingwayn vuonna 1926 julkaistu esikoisromaani.
Kirja herätti heti ilmestyttyään suurta huomiota ja se loi uuden radikaalin kirjallisen tyylisuunnan, joka teki Hemingwaysta aikansa modernin proosakirjallisuuden keskeisen hahmon. Kirjaa pidetään tarkkana kertomuksena amerikkalaisten kadotetusta sukupolvesta, joka ensimmäisen maailmansodan jälkeen muutti eri puolille Eurooppaa ja erityisesti Pariisiin. Romaanin nimi tulee Saarnaajan kirjasta (1. luku, 5. jae, vanha käännös).
Taustaa.
Hemingway alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan, "Ja aurinko nousee", ollessaan 25-vuotiaana Pariisissa lehtimiehenä. Aiemmin Hemingway oli kirjoittanut pitkiä novelleja. Hän sai 250-sivuisen käsikirjoituksen valmiiksi 21. syyskuuta 1925. Alun perin Hemingway ajatteli antaa kirjalle nimeksi "Fiesta", muttei kuitenkaan halunnut vierasperäistä nimeä. Myös kirjan teemaan liittyvä "Kadotettu sukupolvi" oli nimiehdotuksena mielessä, mutta lopulta Hemingway otti Saarnaajan kirjasta lainatun nimen, "Ja aurinko nousee". Hemingwayllä oli vaikeuksia saada kustantaja kiinnostumaan käsikirjoituksesta. Hän veti käsikirjoituksensa korjattavaksi ja poisti siitä 15 ensimmäistä sivua, päähenkilöiden elämäkerrat. Kustantaja Maxwell Perkins oli lopulta erittäin vakuuttunut romaanista. Hemingway omisti kirjan vaimolleen Hadley Richardsonille. Kirja myi hyvin esikoisteokseksi ja siitä otettiin toinen painos jo kahden kuukauden kuluttua julkaisusta.
Juoniselostus.
Romaanin päähenkilö, Jacob "Jake" Barnes, on ensimmäisen maailmansodan veteraani ja lehtimies, joka asuu ja työskentelee Pariisissa. Jaken tuttavapiiriin kuuluu mm. rikas juutalainen kirjailija Robert Cohn ja seurapiirinainen Lady Brett Ashley, jota Jake suuresti rakastaa, mutta jonka kanssa hän ei voi ryhtyä suhteeseen impotenssinsa takia. Pariisiin saapuu myös Jaken ystävä, toinen veteraani Bill Gorton, joka ehdottaa Jakelle yhteistä matkaa Espanjaan kalastamaan ja katsomaan Pamplonan fiestaa.
Pamplonassa Jake ja Bill tapaavat Brettin, tämän sulhasen Miken ja Robert Cohnin, joiden kanssa he yhdessä majoittautuvat espanjalaisen härkätaisteluasiantuntijan, Montoyan omistamaan hotelliin. Härkätaisteluiden yhteydessä Brett iskee silmänsä nuoreen taistelijaan Pedro Romeroon, jonka suhteen Brett pyytää Jakelta apua. Brett ja Romero viettävätkin yön yhdessä, joka saa Robert Cohnin mustasukkaiseksi, sillä tämä on myös rakastunut Brettiin.
Viimeisen härkätaistelun jälkeen Brett Ashley ja Pedro Romero lähtevät yhdessä Madridiin. Cohn eroaa muista, ja Pamplonaan jäävät vain Jake, Mike ja Bill, joiden tiet myös eroavat myöhemmin. Jake saa Brettilta sähkeen, jossa tämä pyytää Jakea tapaamaan hänet Madridissa. Siellä Brett ilmoittaa eronneensa Romerosta ja haluavansa palata Miken luo. Matkalla pois Madridista Brett tokaisee Jakelle: "Voi Jake -- Meillä olisi voinut olla vallan saastaisen mukavaa yhdessä." Jake vastaa: "Sinäpä sen sanoit -- Herttainen kuvitelma, eikö totta?"
Tematiikka.
"Ja aurinko nousee" sisältää huomattavasti ajalle merkittäviä teemoja, joita käsitellään Hemingwaylle tyypilliseen jäävuori-tyyliin rivien välissä.
Napaseutu

Napaseutu on suomalainen 18-osainen komediasarja, joka esitettiin MTV3:lla 1994. Käsikirjoituksen tekivät Raila Leppäkoski ja Neil Hardwick. Hardwick myös ohjasi sarjan.
Sarjan päähenkilöt ovat Alma (Ritva Valkama) ja hänen tyttärensä Bertta (Sanna-Kaisa Palo). Kaikissa sarjan jaksoissa tapahtumapaikkana on heidän asuntonsa.
Sarjan kymmenen esimmäistä osaa kuvattiin Ylen studiolla, jonka MTV3 joutui vuokraamaan, kun kaikki sen omat studiot olivat varattuja. Seuraavat kahdeksan osaa kuvattiin Linnanmäen Peacock-teatterissa.
Yoon-jin Kim

Yunjin Kim (hangul: 김윤진, s. 7. marraskuuta 1973 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan Sun-Hwa Kwonin roolista ABC:n televisiosarjassa "Lost".
Biografia.
Nuoruus.
Yunjin syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa. Kymmenenvuotiaana Kim muutti perheineen Yhdysvaltoihin, jossa he asuivat Staten Islandissa New Yorkissa. Seitsemännellä luokalla hän liittyi koulun näytelmäkerhoon ja osallistui musikaaliin "My Fair Lady".
Yunjin kävi "Fiorello H. LaGuardia High School of Music &amp; Art and Performing Arts" -koulua, joka sijaitsi Manhattanilla. Sieltä hän jatkoi opiskelujaan London Academy of Performing Arts -koulussa ja myöhemmin ansaitsi draama-tason todistuksen Bostonin yliopistossa.
Hän puhuu sujuvaa koreaa ja englantia, sekä harrastaa taistelulajeja, muun muassa taekwondoa.
Ura.
Valmistuttuaan Yunjin panosti kokopäiväiseen näyttelemiseen. Hän sai useita rooleja "MTV":ltä, saippuasarjoista "ABC":ltä ja Broadwayn lavoilta. Vuonna 1996 eteläkorealainen televisio-ohjelma, jota kuvattiin Manhattanilla, houkutteli hänet lähtemään takaisin kotimaahansa, näyttelemään eteläkorealaisessa draamassa "A Gorgeous Vacation". Tätä seurasi muita rooleja muun muassa ohjelmissa Foreboding ja Wedding Dress. Sitten vuonna 1997 Yunjinille tarjottiin osaa elokuvassa "Shiri - kuin kala vedessä" (1999), joka oli eteläkorealaisen historian menestyksekkäin elokuva.
Seuraavien vuosien aikana hän näytteli pääosaa viidessä elokuvassa. Heinäkuussa 2003 Yunjin allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen "William Morris"in kanssa.
Vuosina 2004–2010 Yunjin esiintyi Sun-Hwa Kwonin roolissa televisiosarjassa "Lost".
Toukokuussa 2006 "Maxim" nimesi Yunjinin sijalle 98 vuosittaisella listallaan. Lokakuussa 2006 hän pääsi "Stuff"-lehden kanteen. Yunjin esiintyi Maximissa uudelleen maaliskuussa 2007, jossa häntä kuvailtiin ”korealaiseksi Julia Robertsiksi”. Yunjin voitti vuoden 2008 "Daejong Awards Lead Actress" -palkinnon elokuvasta "Seven Days" (2007) 27. kesäkuuta 2008 Etelä-Koreassa. Hän esiintyi "S.G. Wannaben" musiikkivideolla ”Timeless” vastanäyttelijänään Kim Nam Jin.
Pavol Demitra

Pavol Demitra (29. marraskuuta 1974 Dubnica nad Váhom, Tšekkoslovakia – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli slovakialainen ammattijääkiekkoilija, jonka viimeinen seura oli KHL:ssä pelaava Lokomotiv Jaroslavl.
Peliura.
Ottawa Senators varasi Demitran vuonna yhdeksännellä kierroksella. NHL-uransa hän aloitti kautena Senatorsissa. Ennen NHL-uraansa hän ehti pelata myös Dukla Trenčínissä Tšekkoslovakian pääsarjassa, AHL-liigan Prince Edward Island Senatorsissa ja IHL:n Grand Rapids Griffinsissä.
Demitra pelasi kolme kautta Ottawassa ja kahdeksan kautta St. Louis Bluesissa. Hän teki Los Angeles Kingsin kanssa kolmen vuoden sopimuksen ennen kautta 2005–2006. Hänet kuitenkin kaupattiin kesällä 2006 Minnesota Wildiin vaihdossa lupaavaan nuoreen yhdysvaltalaishyökkääjä Patrick O'Sullivaniin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen.
Heinäkuussa 2008 Demitra teki sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Kesällä 2010 hän teki yhden vuoden sopimuksen Venäjän KHL-liigassa pelaavan Lokomotiv Jaroslavlin kanssa.
Urallaan Demitra voitti NHL:ssä Lady Byng Memorial Trophyn kaudella 1999–2000 ja pelasi vuosina 1999, 2000 ja 2002.
Viimeisien maailmanmestaruuskilpailujensa jälkeen Demitra kertoi haastattelussa haluavansa antaa enemmän aikaa lapsilleen.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailussa 2012 Slovakia pelasi finaalissa Venäjää vastaan häviten ottelun. Pelin loputtua Slovakian kapteeni Zdeno Chára puki ylleen Demitran pelipaidan kunnianosoituksena tämän muistolle. Demitra pelasi numerolla 38. Numero on jäädytetty.
Kuolema.
Pavol Demitra menehtyi koko joukkueensa kanssa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun joukkueen piti matkata KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin, Valko-Venäjälle.
Voikastike

Voikastike eli "valkea voikastike" ( ’valkoinen voi’) kuuluu emulsiokastikkeisiin. Voikastike valmistetaan keittämällä kokoon salottisipulia, valkoviiniä ja valkoviinietikkaa ja vatkaamalla sitten seokseen runsaasti voita. Voikastiketta tarjotaan usein kalan tai kasvisruokien kanssa.
Voikastike on peräisin Loiren laaksosta, ja se on alun perin tehty paikallisesta voista ja Muscadet-valkoviinistä.
Sanna-Kaisa Palo

Sanna-Kaisa Palo (s. 25. heinäkuuta 1960 Hämeenlinna) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1980–1984. Myös hänen sisarensa Maiju Palo on näyttelijä kuten olivat myös heidän vanhempansa Ritva Valkama ja Pertti Palo. Sanna-Kaisa Palo on vieläpä molempien vanhempiensa puolelta kolmannen polven näyttelijä − hänen isänpuoleiset isovanhempansa Tauno Palo ja Sylvi Sakki olivat näyttelijöitä, kuten äidinpuoleinen isoisä Reino Valkama ja isoäiti Irja Nissinen. Näyttelijä Emmi Parviainen on Sanna-Kaisa Palon tytär. 
Palo palkittiin Ellan roolista elokuvassa "Emmauksen tiellä" parhaalla naissivuosan Jussi-palkinnolla vuonna 2002. Sanna-Kaisa Palo on näytellyt Kansallisteatterissa, Kansallisoopperassa, Ryhmäteatterissa, Q-teatterissa, KOM-teatterissa, Teatteri Jurkassa, Lilla Teaternissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Viirus-teatterissa sekä Helsingin ja Espoon kaupunginteatterissa. Hän on tehnyt myös runsaasti televisio- ja elokuvatöitä.
Näytelmiä.
paras ystävä / Horatsu eli Irkku / Hanna
Meteoriitti (kirja)

Meteoriitti on Dan Brownin kirjoittama jännitysromaani, joka ilmestyi vuonna 2001.
Juoni.
Kirjan pääosassa on Rachel Sexton, joka työskentelee tiivistäjänä NRO:ssa. Hän kärsii vesipelosta. Hän on myös presidentiksi pyrkivän senaattori Sedgewick Sextonin tytär, mutta isän ja tyttären välit eivät ole kovin lämpimät. Rachel kutsutaan yhdeksi siviilitutkijaksi vahvistamaan NASA:n napajäätiköllä tekemä löytö. NASA:n tutkijat ovat löytäneet jäätiköltä meteoriitin, joka sisältää maapallon ulkopuolelta tulleita fossiileja. Pian Rachel, yhdessä muiden siviilitutkijoiden kanssa, alkaa tajuta, että meteoriittiin saattaa liittyä suuremman luokan huijaus. 
Vastaanotto.
"Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin arvion mukaan Brownin teknotrillerit eivät ole edes omassa lajissaan kovin kummoisia. Epäuskottavan, kielellisesti köyhän tarinankuljetuksen ohessa henkilökuvaus on heppoista. ”Meteoriitti on lastenkirjallisuutta muistuttava kevytlevite, jota vilkuillessa kannattaa kääntää aivot nollille – tai muuten ne kipeytyvät pahan kerran.”
Italo Balbo

Italo Balbo (, 5. kesäkuuta 1896 Ferrara – 28. kesäkuuta 1940) oli italialainen lentäjä, Italian ilmavoimien sotamarsalkka, fasistijohtaja ja mies, jota pidettiin Benito Mussolinin mahdollisena seuraajana.
Elämäkerta.
Italo Balbo palveli ensimmäisessä maailmansodassa alppijääkärinä, palkittiin kolmella mitalilla ja ylennettiin kapteeniksi. Sodan jälkeen hän opiskeli Firenzessä sosiaalitieteitä, ja palasi pankkivirkailijaksi kotikaupunkiinsa Ferraran lähistölle.
Balbo liittyi fasisteihin ja kohosi paikallisjärjestön sihteeriksi. Hän alkoi järjestää fasistijengien hyökkäyksiä kommunisteja ja sosialisteja vastaan muun muassa Ravennassa, Bolognassa ja Modenassa. Balbon organisoima porukka, joka tunnettiin nimellä Celibano, iski myös Estensen linnaan Ferrarassa. Vuoteen 1922 mennessä hän oli kohonnut näkyvään asemaan valtakunnallisessa fasistitoiminnassa.
Vuonna 1926 Italo Balbo nimittettiin ilmailuasioiden valtiosihteeriksi, vaikka hän ei tiennyt lentämisestä mitään. Hän kävi lyhyen ilmailukurssin ja alkoi organisoida Italian ilmavoimia. Vuonna 1928 hänestä tuli ilmavoimien kenraali ja 1929 ilmailuministeri.
Balbo lensi kaksi kertaa Atlantin yli ja sai suuria kunnianosoituksia Yhdysvalloissa. Chicagon kaupunki nimesi 7th Streetin "Balbo Drive"ksi hänen kunniakseen ja New Yorkissa järjestettiin suuri paraati. Presidentti Franklin D. Roosevelt myönsi Balbolle Distinguished Flying Cross -kunniamerkin.
1933 hänestä tuli ilmavoimien marsalkka. Myöhemmin 1933 hänet nimitettiin Italian hallitseman Libyan kuvernööriksi. Hän aloitti suuria tierakennusprojekteja, yritti houkutella italialaisia siirtolaisia Libyaan ja muslimeita liittymään fasistipuolueesen.
Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939, Balbo matkusti Roomaan kertomaan ettei hyväksynyt Mussolinin tukea Adolf Hitlerille. Libyasta käsin hän jatkoi Pohjois-Afrikan ilmavartiointia. Vuonna 1940 hän sai surmansa lentäessään tunnuksettomalla koneella Libyassa. Leski arveli Mussolinin murhauttaneen Balbon, hallituksen mukaan kyse oli valitettavasta onnettomuudesta.