tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kappa Velorum

Kappa Velorum (κ Vel / "'κ Velorum") on Suomessa näkymättömän eteläisen tähtitaivaan Purjeen tähtikuvion melko kirkas tähti. Kappa Velorumista käytetään joskus myös nimeä Markab, joka viittaa myös Alfa Pegasiin. On varsin tavallista, että jokin arabiankielinen nimi tarkoittaa useaa eri tähteä.
Kappa Velorum on kuuma, sinivalkoinen spektroskooppinen kaksoistähti, jonka komponentit kiertävät toisiaan 116,65 vuorokauden jaksolla. Pienemmän komponentin massa saattaa olla 1 auringon massaa, ja se on ehkä alle 1,1 AU:n päässä Kappa Velorum A:sta. Tähtijärjestelmä on voimakas röntgensäteilijä, ja Markab menettää miljardisosan massastaan tähtituulena.
Uskotaan, että Markabista tulee eteläinen napatähti noin 9 000 vuoden kuluttua, jolloin Maan prekessio on siirtänyt eteläisen taivaannavan Purjeen tähtikuvioon.
Epsilon Pegasi

Epsilon Pegasi (ε Peg / ε Pegasi) eli Enif on Pegasuksen tähtikuviossa sijaitseva melko kirkas tähti. Enif on oranssi, kirkas ylijättiläinen. Tämä tähti on vanha, sillä on vain muutama miljoona vuotta elinaikaa ennen kuin siitä tulee supernova tai valkea kääpiö. Tähden kirkkaus vaihtelee huomattavasti. Tähden massa on juuri sillä rajalla, ettei osata sanoa, tuleeko siitä supernova.
Epsilon Pegasi.
Tähden BC (bolometrinen korrektio) on -0,9.
Juanito (jalkapalloilija, 1976)

Juan Gutiérrez Moreno eli Juanito (s. 23. heinäkuuta 1976 Cádiz, Cádizin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti suurimman osan ammattilaisurastaan sevillalaisseura Real Betisia.
Espanjan maajoukkueessa Juanito on pelannut vuodesta 2002 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä Espanja voitti mestaruuden. Vuoden 2006 kilpailuissa hän teki voittomaalin 1–0 päättyneessä alkulohkon päätösottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.
Turkish Airlines

Turkish Airlines () on vuonna 1933 perustettu Turkin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Istanbulin lentoasema Arnavutköyn piirissä, Istanbulissa. Turkish Airlines on maailman suurin lentoyhtiö kohteiden lukumäärän perusteella. Se on myös ollut muun muassa Manchester Unitedin, FC Barcelonan ja Helsingin IFK:n sponsori.
Turkish Airlines on valittu Euroopan parhaaksi lentoyhtiöksi vuosina 2011 (9. kaikista), 2012 (7. kaikista) ja 2013 (9. kaikista). Skytrax suoritti arvion vuonna 2012. Myös vuonna 2015 Turkish Airlines sai Skytraxin Passenger Choice Awardsin Euroopan parhaana lentoyhtiönä (4. kaikista).
Ainakin Aasian lennoilla yhtiö käyttää perinteisiä metallisia ruokailuvälineitä liharuokien syömisen tukemiseksi: ne eivät taivu uuneissa lämmitetyissä liharuuissa, joiden tarjoilurasian kannessa on alumiininen folio. Turkish Airlinesin lusikka, haarukka ja veitsi eivät kuitenkaan ole perinteisen kovametallisia vaan lähinnä peltisiä. Yleensä 2010-luvulla eurooppalaisten lentoyhtiöiden ruokailuvälineet ovat muovisia, jotka saattavat taipua lämmitetyissä liharuuissa.
Yhtiö ilmoitti aloittavansa Airbus A330 -koneella lennot Helsinkiin. Nykyisin Turkish Airlines lentää reittiä Boeing 737- ja Airbus A321 -koneilla. Yhtiö lentää viikossa 14 vuoroa ja kapasiteetti kasvanut noin 30 %. Yhtiö ilmoitti avaavaansa reitin Rovaniemen lentoasemalle marraskuussa 2019. 
Kohteet.
Turkish Airlines lentää 155 kohteeseen, joista 32 on kotimaan lentoja. Ankaraan se lentää 106 kertaa viikossa, Izmiriin lähes 100, Antalyaan 65 ja Adanaan 55 kertaa. Turkish Airlines omistaa AnadoluJetin. Sen tärkeimmät kilpailijat ovat Atlasjet, Onur Air, Pegasus ja SunExpress.
Yhtiön solmukohta on Istanbulissa Atatürkin kansainvälinen lentoasema. Sen reittinä on myös Atlantin valtameri, jonka yli se lentää New Yorkiin, Chicagoon ja Los Angelesiin. Aasiaan se lentää muun muassa Bangkokiin, Pekingiin, Hongkongiin, Karachiin, Mumbaihin, New Delhiin, Osakaan, Souliin, Shanghaihin, Singaporeen ja Tokioon.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Lokakuussa 2022 Turkish Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 7,8 vuotta.
Laivaston laajentaminen.
14. lokakuuta 2008 Turkish Airlines esitti yhden maailman suurimmista kaupallisten lentokoneiden hankintatarjouksista. Suunnitelma, joka sittemmin siirtyi 17. joulukuuhun 2008, oli ostaa 105 konetta, joiden hinta on noin 6 miljardia dollaria. Näistä koneista 35 oli pitkän matkan ja 70 keskipitkän matkan koneita. Turkish Airlines tulee tilaamaan nämä lentokoneet Paris Air Fairissa.
Kenny Loggins

Kenny Loggins (syntyjään Kenneth Clark Loggins, s. 7. tammikuuta 1948 Everett, Washington) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on esimerkiksi tehnyt 1994 suositun nuorille tarkoitetun albumin "Return to Pooh Corner". Hän muodosti 1970-luvulla Jim Messinan kanssa duon nimeltä Loggins &amp; Messina. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli "Celebrate Me Home".
Sergio Badilla Castillo

Sergio Badilla Castillo (s. 30. marraskuuta 1947, Valparaíso, Chile) on chileläinen runoilija ja nykyrunouteen lukeutuvan transrealistisen suuntauksen luoja. Badillan runoissa on runsaasti pohjoismaisia vaikutteita; hänen tuotannostaan voi tunnistaa Edith Södergranin, Elmer Diktoniuksen, Paavo Haavikon, Pentti Saarikosken ja ruotsalaisten Gunnar Ekelöfin, Tomas Tranströmerin sekä Lars Gustafssonin vaikutteita.
Badilla on koulutukseltaan toimittaja ja sosiaaliantropologi. Maanpakolaisvuosinaan (1974–1993) hän asui Argentiinassa, Romaniassa ja sittemmin Ruotsissa, missä hän työskenteli toistakymmentä vuotta kulttuuritoimittajana Ruotsin Radiossa. Palattuaan maanpaosta Chileen vuonna 1993, Badilla Castillo on työskennellyt toimittajana ja tiedottajana, sekä viime vuodet yliopisto-opettajana.
Badilla julkaisi ensimmäisen runoteoksensa "Entre el cemento y el pasto" (Sementin ja ruohon välissä) vuonna 1973. Toinen kirja, novellikokoelma "Más abajo de mi rama" (Oksaani alempana) ilmestyi 1980 Boråsissa, Ruotsissa, ja sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton.
Vuosien 1981 ja 1987 välillä Badilla julkaisi kolme pohjoismaisia vaikutteita saanutta runoteosta: "La morada del siglo" (Merkin majapaikka), "Cantonírico" (Oniirilaulu) ja "Reverberaciones de piedras acuáticas" (Vesikivien heijastumia). Hän sai myös aiheita mytologiasta, saduista ja legendoista. 80-luvulla Badilla käänsi ruotsalaista, suomalaista, englannin- , ranskan- ja latinankielistä runoutta espanjaksi.
Badillan runoja ilmestyi ruotsiksi ensimmäisessä chileläistä runoutta sisältävässä antologiassa "Bevingade Lejon" (Bonniers, 1991). Badillan runoja suomennetaan parhaillaan.
Paluu Chileen vuonna 1993 merkitsi lisääntyvää omaelämäkerrallista vaikutusta Badillan tuotannossa: "Saga Nórdica" (Pohjoismainen Saga) –runokirjassa runoilijan kieli on kokenut täydellisen muutoksen. Kotiinpaluun ensimmäiset vuodet olivat hapuilevaa ja haastavaa aikaa. Badilla sai myyttisistä viikinkitaruista legenda-aiheita runoihinsa. Hän loi myös yhteyden amerikkalaiseen tieteiskirjailijaan Rudy Ruckeriin ja ryhtyi tutkimaan paikka- ja aikasuhdetta.
Badillan uusimmassa tuotannossa, "La mirada temerosa del bastardo" (Äpärän pelokas katse), 2003 ja "Poemas transreales y algunos evangelios" (Transreealisia runoja ja joitain evankeliumeja), 2005, voi havaita pyrkimyksen muuttaa todellisuuden sfäärejä, jolloin tuloksena on lähes illuusiomaailma, jossa sanat, aika ja ulotteelliset muutokset ovat ratkaisevia lyyrisessä kehyksessä.
Badillan uusimmat runot ovat kuvitteellisia, monesti täynnä ajallisia siirtymiä ja välittömiä vaikutelmia kuvaillusta todellisuudesta, ja täynnä tavalliseen maailmaan kohdistuvaa ihailua. Niissä voi havaita Eteläisen Tyynenmeren maiseman vaikutuksen, joskin ympäristö jää vertauskuvalliseksi.
Aviavilsa

Aviavilsa (ICAO: LVR) oli liettualainen rahtilentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1998 ja aloitti toimintansa 1999. Yhtiön kotikenttänä toimi Vilnan lentoasema.
Yhtiö on lopettanut toimintansa.
Laivasto.
Kesäkuussa 2011:
Croatia Airlines

 
Croatia Airlines on kroatialainen lentoyhtiö. Sillä on lentokohteita Kroatian lisäksi myös muualla Euroopassa. Sen päälentoasema ja päämaja sijaitsevat Zagrebissa.
Lentoyhtiö perustettiin 20. kesäkuuta 1989 nimellä Zagal – Zagreb Airlines. Kroatian demokraattisten vaalien jälkeen vuonna 1990 sen nimi muutettiin Croatia Airlinesiksi.
18. marraskuuta 2004 Croatia Airlines liittyi Star Allianceen alueellisena jäsenenä.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä kesäkuussa 2022 on 17,2 vuotta.
Piikkiön Palloseura

Piikkiön Palloseura (lyh. PiPS) on Länsi-Suomen läänissä, Kaarinan Piikkiössä toimiva jalkapalloseura. Seura on perustettu alun perin vuonna 1956 Harvaluodon Urheilijat -nimellä. Vuonna 2016 seura juhli 60-vuotistaivaltaan kasvattajaseurana. Kaudella 2024 PiPS pelaa Länsi-Suomen Nelosessa.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1956 nimellä Harvaluodon Urheilijat. Harvaluoto on saari Piikkiön eteläosassa ja kuuluu muun Piikkiön tavoin nykyisin Kaarinaan. Vuonna 1968 seuran nimi muutettiin Piikkiön Palloseuraksi.
Seuran toiminta.
Piikkiön Palloseura on nykyisin jalkapallon erikoisseura. Piikkiön Palloseuran päätavoite on toimia kasvattajaseurana nuorille jalkapallosta innostuneille lapsille. Toimintaa johtaa puheenjohtaja Jari Villanen yhdessä johtokunnan kanssa. 
Seura kuuluu Suomen Palloliiton Länsi-Suomen Piiriin. Seuraa edustaa jalkapallossa neljä miesten joukkuetta, 8 poikien ja neljä tyttöjen sekä kaksi naisten joukkuetta. Miesten edustusjoukkue pelaa 4. divisioonassa (2017). Lisenssipelaajia seuralla on yli 300.
Futsalissa edustusjoukkue pelaa Turun piirin Kakkosessa. PiPS:lla on myös Suomen kaikkien aikojen ensimmäinen Futsal-liigan maali hallussaan. Maali syntyi vuonna 1998 Piikkiön Liikuntahallissa Jussi Hirven jalasta, syöttäjä Jouko Litmanen. Paras sijoitus (vuoteen 2006 mennessä) on Futsal-liigassa kahdeksan parhaan joukkoon pääsy. Kaudella 2005–2006 joukkue sijoittui Futsal-ykkösen keskilohkossa kolmanneksi. Samalla kaudella PiPS:n Tero Tammenlaakso palkittiin Keskilohkon parhaana maalintekijänä kauden päättäneessä futsalgaalassa. Kakkosjoukkue pelaa Turun Piirin kolmannessa divisioonassa. Kaudella 2005–2006 Piikkiön Palloseura voitti lisäksi 4 Turun Piirin mestaruutta nuorten sekä ikämiesten sarjoissa yhteensä.
Jokavuotisiin toimintoihin seurassa kuuluu päiväkotifutis kunnan päiväkotien kanssa, kesäkuussa järjestettävä jalkapallokoulu 5–11-vuotiaille sekä heinäkuun kesäleiri seuran syntysijoilla Harvaluodossa.
Seura toimii "Kaikki pelaa" -projektin mukaan ja on avoin kaikille piikkiöläisille ikään ja sukupuoleen katsomatta.
PiPS:n kasvatteja ovat Kari Virtanen, Juha Virkki, Juha Herne ja Joni Vuorinen.
Louis De Geer (1587–1652)

Louis De Geer (17. marraskuuta 1587 Liège – 19. kesäkuuta 1652 Amsterdam) oli kauppias ja teollisuusmies, jota pidetään Ruotsin teollisuuden uranuurtajana. 
De Geer toimi pankkiirina Amsterdamissa ja tutustui tehtävässään Ruotsin raaka-ainevaroihin. Hän osti Finnspångan rautatehtaan ja alkoi tehdä kauppaa Ruotsin kruunun kanssa. Vuonna 1627 hän muutti Norrköpingiin Ruotsiin. Vuoteen 1631 asti hän toimi Ruotsin armeijan suurimpana hovihankkijana. De Geer siirsi aseiden valmistuksen suurelta osin Ruotsiin ja toi maahan tarkoitusta varten vallonialaisia seppiä ja kaivosmiehiä. Hän perusti maahan useita teollisuus- ja muita yrityksiä. Hänet määrättiin kruunun kivääritehtaiden sekä kuparin ja suolan kauppatoiminnan johtajaksi. Hänet aateloitiin 1641. Tanskan-sodan 1643–1645 aikana hän varusti omilla varoillaan 30 laivaa Ruotsin laivastolle. Hän oli mukana Ruotsin Afrikan-kauppakomppanian perustamisessa 1649.
Nokia 6630

Nokia 6630 on Nokian valmistama Series 60 -älypuhelin, joka julkistettiin marraskuussa 2004 seuraajaksi Nokia 6600- ja Nokia 6620-älypuhelimille. Puhelimen käyttöjärjestelmä on Symbian 8.0a. Laite tukee GSM:ää kolmella taajuudella (900, 1 800, 1 900 MHz). Lisäksi se tukee W-CDMA:ta (2 100 MHz) Nokian kolmantena laitteena Nokia 6650-prototyypin ja Nokia 7600-puhelimen jälkeen. Se tukee myös EDGE-pakettidatayhteyksiä.
Nokia 6630 oli ensimmäinen puhelin, joka tuki aidosti globaalia verkkovierailua; aikaisemmat GSM-puhelimet olivat kattaneet kaikki maat Japania lukuun ottamatta, mutta 6630-mallin 3G-tuen ansiosta puhelin toimi myös Japanissa.
Esiasennettuja ohjelmia ovat sähköpostiohjelma, rajoitettu web-selain ja Microsoft Office-tiedostonkatselin. MP3- ja AAC-äänitiedostoille on tuki täysilaatuisena (44,1 kHz, 16 bittiä, stereo) ja myyntipakkaus sisältää stereokuulokkeet handsfree-toiminnolla.
6630:ssa on 1,3 megapikselin (1 280 × 960) kamera. Puhelin pystyy tallentamaan videoleikkeitä 176 × 144 pikselin tarkkuudella käyttäen H.263-pakkausmenetelmää. Kuten 6600 ja 6620, 6630:ssa on Bluetooth-tuki ja 176 × 208-tarkkuuksinen TFT-näyttö, joka tukee 65 000 väriä. Laitteessa on DV-RS-MMC-muistikortti, jonka kapasiteetti on 32 tai 64 megatavua.
Puhelimen suoritin on ARM-arkkitehtuuriin perustuva ja sen kellotaajuus 220 MHz. Puhelimesta on myös saatavana Music Edition, joka sisältää 256 MB muistikortin, parannellun musiikkisoittimen, kuulokeadapterin (tuotenumero AD-15), tummanpunaiset värikuoret ja muistikortinlukijan.
Puhelin painaa 127 grammaa ja mitat ovat 110 mm × 60 mm × 21 mm.
6630-mallin seuraaja on Nokia 6680.
Heinkel He 111

Heinkel He 111 (lempinimeltään "Spaten" ("lapio")) oli saksalainen, kaksimoottorinen ja yksitasoinen keskiraskas pommikone toisessa maailmansodassa. Koneen ensilento lennettiin 24. helmikuuta 1935. Se esiintyi ensimmäisen kerran taistelukäytössä Espanjan sisällissodassa Condor-legioonan kalustona. Taistelussa Britanniasta kone kantoi päävastuun pommituksista. Konetyyppi oli hidas, joten sillä operoineet laivueet kärsivät suuria tappioita. Koneet siirrettiin vähitellen yöpommituksiin.
Konetta kuitenkin valmistettiin Saksassa vuoteen 1944. Syynä tähän olivat vaikeudet Heinkel He 111:n seuraajaksi suunnitellun Heinkel He 177:n tuotannossa. Tuotantoversioiden lisäksi koneesta kehitettiin muun muassa erikoisversio He 111 Z ("Zwilling") yhdistämällä kaksi konetta siivistään toisiinsa. Z-versiota käytettiin Messerschmitt Me 321 -jättiläisliitokoneiden hinauksiin. Konetta valmistettiin myös Espanjassa 1950-luvulle. Viime vaiheessa espanjalaistekoiset koneet varustettiin Rolls-Royce Merlin -moottoreilla. Tyyppi tunnettiin Espanjassa nimellä "Pedro" ja oli käytössä vuoteen 1973.
Heinkel He-111 -tyypit.
Lentokonetta valmistettiin pitkään, minkä vuoksi siitä oli useita malliversoita: He-111 V1, He-111 A0, He-111 B1, He-111 D1, He-111 E3, He-111 F4, He-111 P2, He-111 H6, He-111 11 ja He-111 21.
David Arkenstone

David Arkenstone (s. 1. heinäkuuta 1952 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen New Age -muusikko ja -säveltäjä, jonka musiikki on pääasiassa instrumentaalista. Hän on naimisissa muusikko Diane Arkenstonen kanssa. Heillä on kolme lasta, Quillon, Dashiell ja Valinor.
Elämäkerta.
Muutettuaan Kaliforniaan 10-vuotiaana David Arkenstone soitti koulussa monissa yhtyeissä soittiminaan kitara tai piano. Vapaa-ajallaan hän pelasi myös baseballia. Collegessa hän opiskeli musiikkia, ja siellä hän perusti Arkenstone-nimisen progressiivista rockia soittovan yhtyeen. Sitten hän tutustui new age -säveltäjä Kitarōn musiikkiin ja vaikuttui siitä kovin. Hänen musiikkiinsa ovat myös vaikuttaneet kirjailijat kuten J. R. R. Tolkien ja Ian Fleming, yhtyeet kuten Emerson, Lake &amp; Palmer, Deep Purple ja Yes sekä klassinen musiikki.
Arkenstone ryhtyi sooloartistiksi ja löysi oman tyylinsä new age -musiikin parista. Arkenstonen mukaan teknologia on auttanut häntä paljon: ”Teknologia on tuottanut ihmeellisiä välineitä musiikin tekemiseen. Tietokoneella pystyn täysin orkestroimaan kappaleeni ja hienosäätämään niitä.” Arkenstonen musiikki on pääasiassa instrumentaalista, mutta hän on säveltänyt myös laulettuja kappaleita. Hänen albuminsa, joissa on usein mukana musiikkia tukevaa taidetta tai tekstiä, ovat usein fantasiateemaisia. Hän on joillain albumeillaan tehnyt yhteistyötä tieteiskirjailija Mercedes Lackeyn kanssa. Arkenstone perusti vaimonsa Dianen kanssa oman levy-yhtiön Neo Pacifican. Oman musiikkinsa lisäksi he ovat julkaisseet yhtiön kautta Earth Tryben, Enaidin ja Marquis Ensemblen musiikkia.
Hän on myös säveltänyt musiikkia televisioon ja tietokonepeleihin. Kanavia, jotka ovat käyttäneet hänen musiikkiaan, ovat muun muassa History Channel, Discovery Channel ja NBC Sports. Hänen musiikkiaa löytyy tietokonepeleistä "World of Warcraft", "Lands of Lore 2" ja "3", "Blade Runner" ja "". Hän on myös säveltänyt musiikkia elokuvatrailereihin ja joitain hänen kappaleitaan on käytetty elokuvien ääniraidalla, ja lisäksi hän on säveltänyt musiikin lyhytelokuvaan "Prism"
Arkenstone on urallaan saanut kolme parhaan new age -albumin Grammy-ehdokkuutta, albumeista "In the Wake of the Wind" vuonna 1992, "Citizen of the World" vuonna 2000 ja "Atlantis" vuonna 2004.
Arkenstonea voisi kutsua multi-instrumentalistiksi, sillä hän soittaa albumeillaan busukia, mandoliinia, kitaraa, bassoa, harppua, selloa, huilua, syntetisaattoria, pianoa, sazia, tinapilliä, melodikaa ja panhuilua. Hän soittaa myös lyömäsoittimia ja hän on laulanut joissakin kappaleissaan.
Hän soittaa myös yhtyeessä nimeltä Troika, joka soittaa tyyliltään samankaltaista musiikkia kuin Arkenstonen soolotuotantokin. Arkenstone säveltää kaiken yhtyeen musiikin.
Arkenstone on juuri allekirjoittanut levytyssopimuksen Domo Recordsin kanssa, joka on ensimmäiseksi julkaissut uudelleen hänen "Echoes of Light and Shadow" -albuminsa vuonna 2010.
Tuomas Virkkunen

Tuomas Virkkunen (s. 9. maaliskuuta 1979 Tampere) on pääasiassa jalkapalloon keskittynyt suomalainen urheiluselostaja.
Virkkunen on kotoisin Tampereelta, missä hän myös asuu. Juniorivuosinaan hän edusti jalkapallossa TPV:tä ja Ilvestä. Toimittajan uransa hän aloitti Voionmaan opiston radio- ja televisiolinjalla. Hän pääsi työharjoitteluun Sport FM:lle, mistä kehittyi lopulta pidempi työsuhde. Hän on selostanut jalkapalloa muun muassa Urheilukanavalla ja MTV Sportilla. Vuonna 2006 hän selosti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohko-otteluita Yleisradiolla. Virkkunen on selostanut myös autourheilua ja Ateenan olympialaisissa lento- ja koripalloa. Vuonna 2016 Englannin Valioliigan siirryttyä MTV:ltä Viasat Urheilulle Virkkunen liittyi Viasatin selostajatiimiin. Vuonna 2018 hän jätti Viasatin ja palaa selostamaan MTV3:n C More -maksukanaville Mestarien liigaa ja La Ligaa. Virkkunen toimi otteluselostajana myös MTV3:n Voittajajoukkue-ohjelmassa vuonna 2012.
Urheilutoimittajain liitto valitsi Virkkusen vuoden 2008 urheilutoimittajaksi. "IS Urheilu" ja "Urheilulehti" ovat valinneet hänet Suomen parhaaksi jalkapalloselostajaksi.
Vuonna 2013 Urheilulehti nosti Virkkusen Suomen kaikkien aikojen selostajalistalla sijalle 4.
Pinhal Litoral

Pinhal Litoral on Região Centron ala-alue Portugalissa. Sen pinta-ala on 1 741 km² ja väkiluku 260 942 (2011). 
Pinhal Litoralin suurimmat kaupungit ovat Leiria ja Marinha Grande.
Ave

Ave on ala-alue Portugalin Região Nortessa. Se rajoittuu pohjoisessa Cávadoon, idässä ja etelässä Tâmegaan ja lännessä Grande Portoon. Alueen pinta-ala on 1 248 km² ja väkiluku noin 511 737 (2011).
Aven suurin kaupunki on Guimarães, jota seuraa Vila Nova de Famalicão.
Douron alue

Douro on samannimisen joen mukaan nimetty Região Norten ala-alue Portugalissa. Sen pinta-ala on 4 114 km² ja väkiluku noin 205 902 (2011). Suurimmat kaupungit on Vila Real, Lamego ja Régua.
Douron merkittävimpiin vientituotteisiin kuuluu viini, erityisesti portviini. Alue on pääasiassa vuoristoista ja siellä on runsaasti jyrkkiä laaksoja.
Dão-Lafões

Dão-Lafões on ala-alue Portugalin Região Centrossa. Sen pinta-ala on 3 483 km² ja väkiluku noin 277 240 (2011).
Suurimmalla osalla Dão-Lafõesia sijaitsee Viseun piiri, mutta Aguiar da Beiran kunta kuuluu Guardan piiriin. Dão-Lafões rajoittuu pohjoisessa Tâmegaan ja Douroon, idässä Beira Interior Norteen ja Serra da Estrelaan, etelässä Pinhal Interior Norteen ja Baixo Mondegoon sekä lännessä Baixo Vougaan ja Entre Douro e Vougaan.
Koreografia

Koreografia on sananmukaisesti tanssin kirjoittamista, mutta tunnetaan myös tanssikompositiona eli tanssin säveltämisenä. Sanan alkuperä on antiikin Kreikassa, jossa "choregus" tarkoitti "dityrambi"-esityksen harjoittajaa. Koreografialla viitataan useimmiten tanssin liikkeiden suunnitteluun, mutta sitä esiintyy myös muissa ihmisen liikkumista sisältävissä lajeissa kuten taitoluistelussa, taitouinnissa tai joukkuevoimistelussa. Koreografia sisältää kaiken, mitä esiintyjien täytyy tietää ja opetella teoksen esittämiseksi koreografin haluamalla tavalla. 
Koreografi on tanssin tai tanssiteoksen suunnittelija ja tällaista työkseen tekevän henkilön ammattinimike. Koreografin tekemä suunnittelu sisältää kaikki tanssin liikkeet, tanssijoiden muodostamat kuviot, tanssin välittämäksi ajatellun sisällön suunnittelun ja valitsemisen sekä tanssin suhteen mahdolliseen musiikkiin ja muihin esityksen osa-alueisiin kuten lavastukseen, puvustukseen, valaistukseen ja niin edelleen. Koreografi on useimmiten myös tanssiesityksen ohjaaja, joka opettaa materiaalin tanssijoille ja vastaa näyttämöllepanon kokonaisuudesta.
Tanssikoreografiaa tehdään sekä itsenäisiksi tanssiteoksiksi että osaksi esimerkiksi teatteri- tai oopperaesityksiä. Koreografit ovat usein itse olleet tanssijoita, mutta periaatteessa tanssijan koulutus ei ole koreografille välttämätön. Tanssiliikettä on kuitenkin vaikeaa selittää täsmällisesti vain sanoilla, joten useimmiten koreografi opettaa haluamansa liikemateriaalin esiintyjille ainakin osittain itse liikkeet näyttämällä.
Musiikista poiketen tanssin notaatiotekniikat eivät ole juurikaan koreografian teossa käytössä, vaan niitä hyödynnetään lähinnä tanssien muistiin kirjoittamisessa, nykyään videotallenteiden apuna. Vain harvat koreografit tai tanssijat hallitsevat tanssinotaatiota. Perinteisin tapa suunnitella koreografiaa lienee miettiä kunkin tanssijan liikkeet askel askeleelta – joko etukäteen tai tanssijoiden kanssa yhteistyössä harjoitussalissa. Muitakin koreografisia tekniikoita on olemassa ja niitä on kehitetty erityisesti nykytanssin piirissä. Tällaisia ovat muun muassa improvisaatio ja erilaiset sattumaan perustuvat menetelmät.
Koreografisia keinoja.
Länsimaisen taidetanssin koreografiset keinot voidaan jakaa karkeasti seuraaviin luokkiin: 
Kaikki liikkeet riippuvat tanssijan luonteesta. Liikkeet ovat kuin ihminenkin: persoonallisia tai vähemmän persoonallisia.
Beira Interior Sul

Beira Interior Sul on Região Centron ala-alue Portugalissa. Sen pinta-ala on 3 738 km² ja väkiluku 75 028 (2011).
Beira Interior Sul rajoittuu idässä ja etelässä Espanjaan, pohjoisessa Cova da Beiraan ja Beira Interior Norteen ja lännessä Pinhal Interior Suliin.
Grande Porto

Grande Porto on ala-alue Portugalin Região Nortessa. Sen väkiluku on 1 287 282 (2011). 
Grande Porton suurin kaupunki on Porto.
Festival of Pacific Arts

Festival of Pacific Arts on Tyynenmeren maissa neljän vuoden välein järjestettävä festivaali, jonka tarkoituksena on esitellä sen osallistujamaiden perinteistä ja nykyaikaista kulttuuria. Jokaisella Oseanian maalla ja epäitsenäisellä alueella on mahdollisuus osallistua tapahtumaan.
Festival of Pacific Arts perustettiin 1972, jolloin osallistujamaita oli neljätoista. Uusimpaan tapahtumaan vuonna 2004 osallistui 27 maata.
Tapahtumat.
Festival of Pacific Arts on järjestetty yhdeksän kertaa:
Lars Johan Ehrenmalm

Lars Johan Malm, aateloituna vuodesta 1720 Ehrenmalm (14. kesäkuuta 1688 Viipuri – 21. syyskuuta 1774 Turku) oli suomalainen virkamies ja valtiopäivämies.
Ura.
Ehrenmalm tuli ylioppilaaksi Turussa 1703. Hän oli Turun hovioikeudessa auskultanttina 1707 ja hänestä tuli Kuninkaallisen tykistörykmentin Suomen tykistön sotatuomari 1708. Ehrenmalm joutui sotavangiksi venäläisten vallattua Viipurin 1710. Sotavankina Ehrenmalm oli Pietarissa kansliatöissä. Hän osti itsensä vapaaksi 1712 ja palasi Tukholmaan 1714 toimien sitten valtaneuvos Arvid Bernhard Hornin yksityissihteerinä. 
Lars Johan Malm laati vankeutensa jälkeen vuonna 1716 painettavaksi tarkoitetun lähes 600 sivuisen käsikirjoituksen otsikolla "Några Anmärkningar Angående det Ryska Rijketz nuvarande macht och styrkio, i anseende till Myckenheten af Manskap, Landetz fruchtbarhet, de inrättade Manufacturer, Handelen, Rijketz Inkomster, den nu befindtelige Land- och Siöö-Milicen och några andra Skiähl, som i den Siunde Boken finnes, Upsatte under desz fångenskap Ahr 1710-1713 af L.J. Malm". Suorasukaisesti ja kriittisesti Venäjää arvioivaa käsikirjoitusta ei koskaan julkaistu, vaikka kuningas Kaarle XII antoi sille painatusluvan.
Ehrenmalm oli vuodesta 1718 Turun hovioikeuden asessori, 1728 hovioikeudenneuvos ja 1736 Pohjois-Suomen laamanni. Ehrenmalm nimettiin Turun ja Porin läänin varamaaherraksi vuonna 1744 ja maaherraksi vuonna 1747 (toimi virassa vuoteen 1749). Hän oli hyvin perehtynyt Suomen talouteen ja jätti vuosien 1739–1940 valtiopäiville laajan mietinnön maan talouden kehittämiseksi.
Perhe.
Ehrenmalmin suomalaissyntyiset vanhemmat olivat Suomen ylisotakomissaari Lars Larsson Malm (k. 1714) ja Helena Lilliegren (1665–1741). Hänen puolisonsa vuodesta 1717 oli Elisabeth Åkerhielm. Hovioikeuden jäsen, valtiopäivämies Samuel Magnus Ehrenmalm oli heidän poikansa.
Vapaaehtoistyö

 
Vapaaehtoistyö on yksittäisten ihmisten tai yhteisöjen hyväksi tehtyä toimintaa, josta ei saa rahallista korvausta eli palkkaa tai muuta siihen rinnastettavaa hyödykettä. Sitä tehdään omasta vapaasta tahdosta, ilman pakkoa. Vapaaehtoistoiminnaksi ei myöskään lasketa toimintaa, jota pidetään velvollisuutena perhettä tai sukua kohtaan. Jotkut toimintaa organisoivat yhteisöt saattavat maksaa vapaaehtoistoimintaan osallistumisesta kulukorvauksia, esimerkiksi matkakorvauksia. Vapaaehtoistyötä voi tehdä kuka tahansa iästä ja asuinpaikasta riippumatta kykyjensä, aikataulunsa ja voimavarojensa mukaan. Kotimaan lisäksi vapaaehtoistyötä voi tehdä myös ulkomailla.
Suurella osalla järjestöjä ja seuroja on tarjolla vapaaehtoistoimintaa, esimerkiksi vanhusten ystäväpalvelu, puhelinpäivystys tai katupartiointi. Suomen Punainen Risti kuuluu Suomen suurempiin kansalaisjärjestöihin, jonka toiminnassa on mukana noin 45 000 vapaaehtoisjäsentä.
Vuosi 2011 oli Euroopan vapaaehtoistoiminnan vuosi kaikissa EU-maissa.
Vapaaehtoistoiminta seurakunnissa.
Evankelisluterilaisissa seurakunnissa osallistujatilastojen perusteella eniten vapaaehtoisia on kuorolaisina, yhteiskunnallisessa tukitoiminnassa, lapsi- ja nuorisotyön ohjaajina sekä isosina. Useilla seurakunnilla on käytössä vapaaehtoistyö.fi -internetsivusto, josta voi etsiä avoimia vapaaehtoistehtäviä.
Joensuun saaret

Joensuun vesialueilla on useita saaria. Tässä artikkelissa käsitellään niistä merkittävimpiä. 
Ilosaari.
Ilosaari on eräs Pielisjoen saarista Joensuussa. Sinne pääsee keskustasta itäsillalta. Alkujaan jokakesäiset Ilosaarirock-festivaalit järjestettiin Ilosaaressa, mutta nykyisin tapahtuma on siirtynyt Laulurinteelle. Ilosaaressa on joka kesä esiintymislava tilaisuuksia varten.
Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Kanavasaari.
Kanavasaari on Ilosaaren vieressä Pielisjoessa, aivan keskustan kupeessa. Kanavasaari on kosken ja Joensuun kanavan välissä. Joen ylittävä itäsilta kulkee kanavasaaren poikki, ja jakaa saaren kahteen osaan. Kanavasaari on lähes täysin keinotekoinen, se on saanut hahmonsa kanavan rakentamisen aikaan.
Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Kuhasalo.
Kuhasalo on entinen saari Pyhäselässä, aivan Pielisjoen suulla. Kuhasalo on vanhoissa kartoissa saari, mutta sittemmin maan nousu on saanut aikaan kannaksen saaren ja mantereen välille, joten nykyisin Kuhasalo on niemi. Siitä huolimatta sitä yhä joskus kutsutaan Kukkosensaareksi. Kuhasalo on merkittävä luontokohde ja historiallinen ja geologinen kohde. Alueella on sijainnut ortodoksinen erämaaluostari. ("katso myös:" Joensuun historia) Luostarin paikalla tai lähistöllä on nykyisin muistomerkkinä huvimaja, jonka arkkitehtuuri kupolikattoineen muistuttaa ortodoksisten kirkkorakennusten arkkitehtuuria.
Kuhasalon päässä on Kalmanniemi, jossa on ollut keskiajalla kalmisto. 
Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Iso Pyhäsaari.
Iso Pyhäsaari eli Pyhäsaari on usean neliökilometrin laajuinen ja maastoltaan ja kasvillisuudeltaan vaihteleva saari melko keskellä Pyhäselän leveintä kohtaa. Matkaa saarelta lähimpään Joensuun rantaan on viitisen kilometriä. Pyhäsaari on suosittu hiihtäjien kohde tai välietappi, jonne vie joka talvi hiihtolatu. Pyhäsaaressa on ollut asutusta ja viljelyksiä vielä viime sotien jälkeen, mutta sittemmin rakennukset on hylätty ja ne ovat raunioituneet. Saarella on lähde, josta asukkaat ovat saaneet vettä.
Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Niskasaari.
Niskasaari on Ilosaaren tavoin Joensuun keskustan ja rautatieaseman välissä oleva Pielisjoen saari. Sen läpi kulkee Siltakatu, joka jatkuu itään Itäsillalla ja länteen Länsisillalla. Niskasaaresta pääsee siltaa pitkin myös Kaluvirran yli Ilosaareen. Niskasaaressa on Pielisjoen linna.
Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Utran saaret.
Utran saaret ovat joukko saaria Pielisjoen Utran koskessa. Saaret kuuluvat Utran kaupunginosaan. Utran saarissa sijaitsi kalastamo 1600-luvun alussa, ja mylly ja saha 1700-luvulla. 1900-luvun alussa saarilla toimi kaksi sahaa ja lähistöllä rannalla menestyvä Utran lasitehdas. Saarten ja kosken luo kaivettiin useita kanavia. Saarten määrä ja koko on vaihdellut aikojen kuluessa muun muassa kanavien ja veteen upotetun puujätteen vuoksi.
Keith Jarrett

Keith Jarrett (s. 8. toukokuuta 1945 Allentown, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja säveltäjä.
Jarrett aloitti uransa 1960-luvun puolivälissä Art Blakeyn, Charles Lloydin ja Miles Davisin kanssa. 1970-luvun alussa hän siirtyi ECM-levy-yhtiöön, aloitti soolouransa levyllä "Facing You" ja laajensi myöhemmin soolorepertuaariaan myös klassisen musiikin puolelle. Jarrett saavutti mainetta soolokonserteilla, jotka perustuivat kokonaan improvisaatioon; ECM myös julkaisi ennakkoluulottomasti hänen pitkiä soololevyjään. Hänen tunnetuin soolokonserttilevytyksensä lienee "The Köln Concert" (1975), joka on myös kaupallisesti yksi menestyneimpiä jazzlevyjä. Jarrettin improvisaatiotekniikka sisältää vaikutteita myös klassisesta musiikista, bluesista, gospelista ja etnisestä musiikista.
Tunnetuimpiin levyihin yhtyeenjohtajana kuuluu esimerkiksi "Survivors' Suite" (1976). 1980-luvulta lähtien Jarrett on myös esiintynyt ja levyttänyt säännöllisesti ns. Standards-triossa yhdessä Gary Peacockin ja Jack DeJohnetten kanssa.
Jarrett vieraili Suomessa Charles Lloydin kvartetissa 1966 ja 1967 ja esiintyi soolopianistina Pori Jazz -festivaaleilla 1973.
Vuonna 2018 Jarrett kärsi kahdesta aivoinfarktista, jotka halvauttivat hänen kehonsa vasemman puolen. 73-vuotias muusikko arveli, ettei enää kykene esiintymään.
Levytyksiä.
Charles Lloydin kvartetin kanssa
Miles Davisin kanssa
Kvartettilevytyksiä
Soololevytyksiä studiossa
Soololevyksiä konsertissa
Standards-trion kanssa
Orkesterimusiikkia: Jarrett säveltäjänä
Klassista musiikkia: Jarrett vierailevana solistina
Abraham Niklas Edelcrantz

Abraham Niklas (Niclas) Edelcrantz (syntyjään Clewberg, 29. heinäkuuta 1754 Turku – 15. maaliskuuta 1821 Tukholma) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen runoilija ja luonnontieteilijä. 
Edelcrantzista tuli Turun akatemian kirjastonhoitaja 1780. Hän oli jäsenenä Aurora-seurassa ja julkaisi runojaan "Åbo Tidningar" -lehdessä. Vuodesta 1783 hän asui Tukholmassa, jossa toimi kuninkaallisten teattereiden toisena johtajana ja vuodesta 1789 Kustaa III:n yksityissihteerinä. Vuodet 1813–1821 Edelcrantz oli maanviljelyakatemian johtajana. Runoilijana Edelcrantz oli esiromantikko.
Luonnontieteilijänä hän muun muassa kehitti ja rakennutti vuonna 1794 oman prototyyppinsä Claude Chappen kehittämästä optisesta lennätinlinjasta Tukholman kuninkaanlinnan ja Drottningholmin linnan välille..
Jo viikon päästä tästä onnistuneesta kokeilusta hallitus määräsi Edelcrantzin laajentamaan linjaa manner-Ruotsin rannikkolinnoituksiin, ja sittemmin Grisslehamnista Ahvenanmaan Eckeröön jonne linja valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Dudinka

Dudinka () on noin 22 175 asukkaan (2010) kaupunki Jeniseijoen alajuoksulla, Taimyrin niemimaalla pohjois-Siperiassa Venäjällä. Vuonna 1667 perustettu kaupunki on myös Krasnojarskin aluepiiriin kuuluvan Taimyrin autonomisen piirikunnan hallinnollinen keskus.
Dudinka on läheisen Norilskin kaivos- ja sulattokombinaatin vientisatama, jonne johtaa 96 kilometrin ratayhteys Norilskista. Dudinkan kaupungin kautta kulkee myös vuonna 1969 avattu Messojaha–Norilsk-maakaasuputki. Ensimmäinen valtamerialus saapui 1936. Jäänmurtajien avulla kaupungin satama pidetään avoimena meriliikenteelle läpi vuoden, mutta säännöllinen jokilaivaliikenne Krasnojarskiin on mahdollista vain lyhyen kesän aikana. Jenisein jäiden liikkumisen aiheuttamien vaurioiden välttämiseksi satamanosturit ja pääosa muista laiturirakenteista siirretään joen ääreltä pois talvella; kevättulvan aikaan satama-alue jää veden alle. Vuodesta 2001 lähtien Dudinka on ollut jälleen suljettu kaupunki, johon ulkomaalaisten pääsy on rajoitettua.
Vuonna 2015 Dudinkan sataman kautta raportoitiin kulkeneen yhteensä 1,2 miljoonaa tonnia rahtia. Myös vuonna 2016 sataman kautta kulkeneeksi kirjattiin 1,2 miljoonaa tonnia rahtia.
Paikkakunnalla on sataman lisäksi kalastusta ja kalanjalostusta, siellä toimii eläinlääketieteellinen oppilaitos ja kotiseutumuseo.
Kaupungissa asuu alkuperäisväestöön kuuluvia nganasaneja.
Dudinkassa on käynyt useita huomattavia tutkijoita. Suomalaisista tunnetuimpia on Mathias Aleksanteri Castrén, joka tutki samojedikieliä ja keräsi kansatieteellisiä esineitä vuonna 1846. Hän jatkoi Dudinkasta vielä pohjoiseen. Hänen matkakumppaninsa, kielitieteilijä Johan Reinhold Bergstadi, sairastui ja jäi Dudinkaan. Molempien elämä oli kovaa pohjoisessa kylmyyden ja yksipuolisen ravinnon johdosta, mutta he pääsivät takaisin Suomeen julkaisemaan tutkimustensa tulokset. Castrén kertoo, että Dudinkan kylässä oli neljä pientä hökkeliä ja pieni kivikirkko. 
Kai Donner, joka tutki samojedien ja ostjakkien kieliä, saapui Dudinkaan jouluaattona vuonna 1912, jolloin pakkasta oli -55 °C. Hän kuvaa Dudinkaa kamaritutkijan paratiisiksi, jossa tutkija voi kohdata pohjoisen alueen eri heimoja, kuten kettejä, sahoja eli jakuutteja, dolgaaneja, evenkejä, nganasaneja ja enetsejä, jotka tulevat Dudinkaan käymään kauppaa. Myös Donnerille matka oli vaikea, kun hän palellutti pahoin kätensä ja jalkansa. 
Tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskjöld matkusti Jenisein suulle Dudinkan kautta vuonna 1875.
Kirjallisuutta.
Parvilahti, Unto: "Berijan tarhat". "Havaintoja ja muistikuvia Neuvostoliitosta vuosilta 1945-1954". Otava, 1957.
Daz Sampson

Darren "Daz" Sampson (s. 1974 Stockport, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen rap-laulaja ja tanssimusiikkituottaja. Hän edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Teenage Life". Kappale sai finaalissa 25 pistettä ja jäi sijalle 19. Suomen edustaja Lordi voitti kilpailun. Kappale ylsi brittilistojen kymmenen kärkeen. Musiikkiuransa jälkeen Sampson ryhtyi jalkapallojoukkue Halebank FC:n manageriksi.
Sampson tuli ennen Euroviisuja tunnetuksi Uniting Nations- ja Bus Stop -yhtyeissä.
Bolognan yliopisto

Bolognan yliopisto () on vuosina 1088–1119 perustettu yliopisto Italian Bolognassa. Yliopiston perustamisasiakirja laadittiin 1158. Sitä pidetään maailman vanhimpana yliopistona. Bolognan yliopisto on Italian toiseksi suurin yliopisto. Yliopistoa rahoittaa suurimmaksi osaksi Italian valtio. 
Nykyisin Bolognan yliopistossa on 11 tiedekuntaa. Sillä on yli 100 000 opiskelijaa. Sen 1712 perustetussa kirjastossa on noin 802 000 nidettä. Sen lisäksi on tuhansia käsikirjoituksia ja inkunaabeleita.
Historiaa.
Yliopiston perustamisajankohta on epävarma, mutta ajankohdaksi mainitaan mm. 1088 ja 1119. Nykyistä perustamisajankohtaa 1088 alettiin pitämään sellaisena yliopiston juhlavuonna 1888. Yliopistosta tuli 1100- ja 1200-luvuilla kanonisen ja siviilioikeuden oppimisen keskus ja se houkutteli Bolognaan opiskelijoita ympäri Eurooppaa. Vuonna 1158 Fredrik I Barbarossa myönsi Bolognan oppineille etuoikeuksia, jotka myöhemmin laajennettiin koskemaan kaikkia Italian yliopistoja.
Opiskelijat Bolognassa olivat enimmäkseen vanhoja miehiä, koska siviili- ja kanoninen oikeus olivat aluksi ainoita oppialoja ja ne houkuttelivat miehiä, joilla jo ennestään oli kirkon tai valtion virka, kuten esimerkiksi arkkidiakonin, koulun johtajan tai kaniikin virka. Noin vuonna 1200 muodostettiin tiedekunnat lääketieteelle ja filosofialle (taiteille). Lääketieteellinen tiedekunta tuli tunnetuksi 1200-luvulla elvyttäessään ihmisten ruumiinavausten tavalla, jota ei ollut käytetty Euroopassa sitten Rooman aikojen. Luonnontieteellinen tiedekunta aloitti toimintansa 1600-luvulla, ja 1700-luvulla naisten sallittiin olla opiskelijoina ja opettajina.
Yliopistossa on opiskellut tunnettuja runoilijoita, kuten Dante Alighieri, Petrarca ja Torquato Tasso. Anatomian opiskelua edistivät monet maineikkaat opettajat, kuten italialainen anatomisti Mondino de'Luzzi ja muut lääketieteeseen perehtyneet, kuten Jacobo Berengario da Carpi ja Giulio Cesare Aranzio.
Rappeutumisen aikakauden jälkeen yliopisto uudelleenjärjesteltiin vuonna 1860 ja se on nykyisin Italian parhaiden yliopistojen joukossa. Promootioperinne on mahdollisesti lähtöisin keskiajalta Bolognan yliopistosta, jossa on juhlittu promootiota jo 1100-luvulla.
Aleksandra Aleksandrovna Romanov

Suuriruhtinatar Aleksandra Aleksandrovna Romanova (1842–1849) syntyi Venäjän tsaarin Aleksanteri II:n ja tämän puolison Hessen-Darmstadtin prinsessan Marian esikoisena ja ensimmäisenä tyttärenä. Hänet nimettiin isoäitinsä keisarinna Aleksandran mukaan. Aleksandra kuoli kuuden vuoden ikäisenä. Hänellä oli 7 sisarusta.
Evon metsäopisto

Evon metsäopisto on Hämeen ammattikorkeakoulun ja Hämeen ammatti-instituutin toimipaikka Lammilla. Se on Suomen vanhin metsäopisto. Opisto sijaitsee kantatie 53:n tuntumassa ja sieltä on matkaa Lammin kirkonkylään 19 kilometriä ja Hämeenlinnaan 42 kilometriä.
Evolta valmistuu nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulusta metsätalousinsinöörejä (AMK) ja Hämeen ammatti-instituutista metsäpalvelujen tuottajia (120 ov).
Historia.
Aleksanteri II antoi Ewoisten metsänhoito-opiston perustamiskäskyn vuonna 1858. Rakennusten valmistuttua metsänhoitajien koulutus alkoi virallisesti 1. maaliskuuta 1862. Metsänhoitajien opetus siirtyi Helsinkiin vuonna 1908. Tällöin Evolle jäi vuonna 1876 toimintansa aloittanut metsänvartijakoulu. 
Suomen sisällissodan aikana Evon metsänvartijakoulun oppilaita taisteli pahamaineisen virolaisen kapteenin Hans Kalmin alaisuudessa. He osallistuivat muun muassa kuuluisaan Harmoisten sairashuoneen verilöylyyn sekä satojen punavankien teloituksiin Hennalan vankileirillä Lahdessa. Teloitettujen joukossa oli myös arviolta 200 naista. Vuonna 1922 Evon metsänvartijakoulu muutettiin metsäkouluksi. 
Talvisodan aikana päämajan radiopataljoona järjesti Evon metsäopistolla Syvärannan lottaopistolla joulukuussa 1939 alkaneen sähkötysradiokurssin jatkon. Oppilaiden toinen puoli siirtyi Tuomaalan kansakoululle Tuusulassa. 11. tammikuuta 1940 aloitettiin Evon metsäopistolla toinen radiokurssi, OMP 2, sotilasvirkamies Vilho Lotsarin johdolla. OMP 2:n 62 aloittaneesta suoritti kurssin hyväksyttäväksi 21. Kurssi kestivät Evolla toukokuuhun 1940, jolloin Moskovan välirauhan aikana ne siirrettiin Luther-opistolle Järvenpäähän.
Metsäopiston alkuperäinen rakennus paloi vuonna 1956 ja nykyinen opistorakennus valmistui vuonna 1959. Eräitä 1860- ja 1870-luvuilla valmistuneita rakennuksia on yhä käytössä ja ne on suojeltu Museoviraston päätöksellä.
Evon metsäkoulun ja sittemmin metsäopiston pitkäaikainen johtaja 1950-luvulta 1970-luvun lopulle oli metsäneuvoksen arvonimen saanut Eero Paavola, joka oli työskennellyt Evolla jo 1940-luvulta, metsänhoitajaksi valmistuttuaan.
Johtajia.
Koulun ja opiston johtajina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Maria Aleksandrovna Romanova

Maria Aleksandrovna Romanova (17. lokakuuta 1853 Tsarskoje Selo, Venäjä – 24. lokakuuta 1920 Zürich, Sveitsi) oli venäläinen suuriruhtinatar, joka kuului Romanov-suvun keisarilliseen perheeseen. 
Suku.
Hän syntyi keisari Aleksanteri II:n ja Hessen-Darmstadtin prinsessa Marien kolmanneksi vanhimpana lapsena ja toiseksi vanhimpana tyttärenä. Hänet nimettiin äitinsä mukaan eli hän oli tämän täysikaima. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista vanhemmasta veljestä tuli keisari Aleksanteri III.
Lapsuus.
Suuriruhtinatar Maria sai opetusta kotonaan opettajattarensa, kreivitär Tolstajan valvonnassa. Häntä valmennettiin avioliittoa varten, vaikka hänen vanhempansa olivatkin haluttomia luopumaan ainoasta tyttärestään. Maria oli erittäin musikaalinen. Pitkillä matkoilla hän opetti musiikkia nuorimmille veljilleen Sergeille (1857–1905) ja Pavelille (1860–1919). 
Avioliitto.
Vieraillessaan Hessenin suurherttuatar Alicen luona elokuussa 1868 tuolloin 14-vuotias Maria tapasi häntä kymmenen vuotta vanhemman prinssi Alfredin. He kihlautuivat kesäkuussa 1873.
Marian toive mennä naimisiin kuningatar Viktorian ja prinssi Albertin toiseksi vanhimman pojan, prinssi Alfredin kanssa herätti levottomuutta kummankin vanhemmissa, sillä Venäjän ja Englannin suhteet olivat tuolloin kireät. Mutta nuoret saivat tahtonsa läpi ja heidät vihittiin Talvipalatsin kirkossa 23. tammikuuta 1872. Maria Aleksandrovnan oli vaikea sopeutua Englannin hoviin ja hänen ansionsa pääsivät esiin vasta, kun hänen puolisostaan tuli Saksi-Coburg-Gothan herttua.
Nuoruudessaan toisiinsa ihastuneet sulhasen äiti kuningatar Viktoria ja morsiamen isä keisari Aleksanteri II tapasivat toisensa Lontoossa 35 vuoden jälkeen eivätkä olleet enää ihastuneita näkemäänsä. Aleksanteri sanoi Viktorian olevan "vanha hölmö".
Maria asui puolisonsa kanssa Clarence Housessa, loukkasi Britannian hovia mahtailemalla älynlahjoillaan ja oletti että hän keisarillisen suvun jälkeläisenä oli edellä arvojärjestyksessä muita paitsi kuningatarta. Kuningatar piti Marian Katariina II:n perintönä saatuja koruja epäsopivan suurellisina 20-vuotiaalle nuorelle naiselle. Maria inhosi Lontoota, piti ruokaa kauheana ja visiittejä anoppinsa luokse Windsorin linnaan ja Osborne Houseen ikävystyttävinä.
Lapset.
Marialle ja Alfredille syntyi viisi lasta:
Ensimmäisen maailmansodan aikaan.
Vaikka Maria pysyikin aina mieltymyksiltään ja käytökseltään hyvin venäläisenä, hänen kerrotaan muuttuneen sodan aikana kiihkeän saksalaismieliseksi. Coburgin hallitsijasukuun kohdistui sodan syttyessä suurta vihamielisyyttä englantilaisten ja venäläisten sukulaisuussuhteiden vuoksi, minkä Maria Aleksandrovna itse sai karvaasti kokea. Coburgien hallitsijahuoneen luhistuminen oli viimeinen isku, ja Maria pakeni Sveitsiin kuten serkkunsakin.
Maria Aleksandrovna kuoli Sveitsissä lokakuussa 1920.
Rosina Storchio

Rosina Storchio (1872 Venetsia – 1945 Milano) oli italialainen oopperasopraano. Hän opiskeli Milanon konservatoriossa ja debytoi Teatro Dal Vermessä 1892. Vuonna 1895 hän esiintyi ensimmäistä kertaa La Scalassa. Storchio lopetti esiintymisen 1923.
Storchio lauloi muiden muassa Ruggero Leoncavallon "Zazàn" ja "La bohèmen", Umberto Giordanon "Siberian", Giacomo Puccinin "Madame Butterflyn" ja Pietro Mascagnin "Lodolettan" ensiesityksissä.
Höyhtyän suuralue

Höyhtyän suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta. Suuralue sijaitsee keskustan eteläpuolella Pohjanmaan radan ja valtatien 4 välisellä alueella. Suuralueella asuu () asukasta, ja siellä on yhteensä 3 566 työpaikkaa. Ruokakuntia on yhteensä 5 320 (31.12.2020).
Höyhtyän suuralue on tunnettu etenkin Karjasillan kaupunginosan rintamamiestaloista sekä Nokelan puutaloalueesta. Sanomalehti Kalevan pääkonttori sijaitsi vuoteen 2012 asti Höyhtyän suuralueella.
Mörkö (Ruotsi)

Mörkö on Itämeressä sijaitseva saari Tukholman läänin eteläosassa Keski-Ruotsissa. Suomeksi paikannimi merkitsee "tummaa saarta". Mörkö muodosti aikaisemmin oman kuntansa, joka vuonna 1952 liitettiin sen länsipuolella sijainneeseen Hölön kuntaan. Hölö liitettiin edelleen vuonna 1971 osaksi Södertäljen kuntaa. 
Mörkössä toimii Hölö-Mörkön seurakunta, jonka kirkkona Mörkössä on Mörkön kirkko. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin keskiajalta. Suuria muutoksia siihen on tehty 1780-luvulla ja 1841, jolloin se sai nykyisen muotonsa. Lisäksi sitä on restauroitu 1900-luvulla. 
Mörkö tunnetaan Hörningsholmin linnasta, joka sijaitsee saaren pohjoisimmassa osassa. Linna sijaitsee kukkulalla, josta on näkyvyys salmelle, joka on nykyään osa Södertäljen kanavaa. Paikalla oli linnoitusrakenteita jo 1200-luvulla. Varsinainen linna rakennettiin 1400-luvulla, mutta sen tuhosivat venäläiset 1700-luvulla. Nykyinen linna rakennettiin 1700-luvulla ja on yksityisomistuksessa.
Hölössä ja Mörkössä toimii kotiseutuyhdistys Hölö Mörkö Hembygdsförening. Sen hallinnassa on kotiseututalo Kyrkoskolanissa Hölön kirkkoa vastapäätä. Kotiseututalossa on museokokoelmia, näyttelyjä ja arkisto.
Gorgorothin tasanko

Gorgorothin tasanko on fiktiivinen paikka J. R. R. Tolkienin kirjoihin sijoittuvassa Keski-Maassa. Se on pimeä, karu ja kivikkoinen autiomaa, jossa mikään elollinen ei kasva. Se sijaitsee Mordorin luoteisosassa "Ephel Duathin" eli Varjovuorten ja "Ered Lithuinin" eli Tuhkavuorten väliin jäävällä alueella. Vaikka Gorgoroth onkin Mordorin reunassa, sen voi hyvin sanoa olevan maan ydinkeskusta, sillä siellä ovat Sauronin linnake ja asuinpaikka "Barad-dûr" eli Musta torni, sekä "Taru sormusten herrasta" -kirjan juonen kannalta merkittävä Orodruin eli Tuomiovuori. Lisäksi Mordorin pääportti Morannon johtaa Gorgorothille.
Aarre Kuukauppi

Aarre Kuukauppi, ven. Arri Matvejevitš Kugappi (Арри Матвеевич Кугаппи; s. 14. helmikuuta 1953 Paadjärvi, Karjalais-suomalainen SNT) on Inkerin kirkon emerituspiispa.
Kuukauppi toimi Puškinin seurakunnassa sen perustamisvuodesta 1977 lähtien.
Vuonna 1991 Kuukauppi vihittiin Inkerin kirkon diakoniksi ja papiksi vuonna 1993.
Kelton seurakunnan kirkkoherrana Kuukauppi toimi vuodesta 1991 lähtien, sekä piispan lähimpänä avustajana vuodesta 1993. Kuukauppi vihittiin piispaksi 20. tammikuuta 1996. Hän seurasi virassa Leino Hassista, joka oli piispana 1993–1995.
Kuukauppi jäi eläkkeelle piispan virasta alkuvuodesta 2020.
Kuukauppi on valmistunut taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1980. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.