tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kasperi Kotkaniemi

Kasperi Kotkaniemi (s. 2. maaliskuuta 1999 Pori) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Ura.
Kotkaniemi on Porin Ässien kasvatti. Hän kantoi juniorina pääosin vuoden ”alaikäisenä” joukkueidensa pääasiallisen torjuntavastuun, kuten C-nuorissa kaudella 2013–2014 ja B-nuorissa kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 Kotkaniemi toimi pääasiassa Ässien A-nuorten kakkosmaalivahtina Kalle Kiviluomalle ja pelasi osan kaudestaan myös seuran B-nuorissa. Hänellä oli koko A-nuorten SM-liigan paras torjuntaprosentti (92,7%). Kotkaniemi voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kolmannella A-juniorikaudellaan 2018–2019 Kotkaniemi debytoi myös Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2018 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Kotkaniemelle avautui paikka Ässien aloittavana maalivahtina, kun sekä Andreas Bernard että Henri Kiviaho olivat sivussa. Kiviahon loukkaantumisen myötä joukkueen kakkosmaalivahdiksi otteluun nostettiin Ässien yhteistyöseura, Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:n Niklas Lehti, joka ei myöskään ole tehnyt liigadebyyttiään. Kotkaniemi torjui Ässien 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa 32 kertaa. Johannes Karttunen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kun Ässät myi Andreas Bernardin siirtotakarajalla Saksaan, Kotkaniemi nousi Henri Kiviahon aisapariksi. Kiviaho joutui kuitenkin sivuun runkosarjan viimeisiltä kierroksilta maaliskuussa, jolloin Kotkaniemi muodosti Ässien maalivahtikaksikon toisen A-nuorten maalivahdin Radek Haasin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua. 
Kotkaniemi siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Joukkuetta valmensi hänelle Ässistä tuttu Joni Petrell. Kotkaniemi jakoi tulokaskautensa aikana varsin tasaisesti ensin Dominik Salaman sekä marraskuussa 2019 hänet korvanneen HIFK:n lainamaalivahti Roope Taposen kanssa. Kotkaniemi pelasi 28 runkosarjaottelua sekä kaksi Suomen Cupin ottelua. Marraskuussa 2020 hän siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. Joukkueen päävalmentajana toimi Kotkaniemen isä Mikael.
Muuta.
Kotkaniemen pikkuveli Jesperi pelaa hyökkääjänä NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiossa ja hän on seuran ensimmäisen kierroksen kolmas varaus kesältä . Veljesten isä Mikael Kotkaniemi pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 200 SM-liigaottelua ja hän on myöhemmin toiminut kolmella kaudella Ässien SM-liigajoukkueen päävalmentajana vuosina 2016 ja 2018. Nykyään Mikael toimii Karhu HT:n Suomi-sarjajoukkueen päävalmentajana. Veljesten isoisä on televisio- ja teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja isoäiti näyttelijä Kirsti Wallasvaara. Pentin tytär, Mikaelin sisarpuoli ja veljesten täti on näyttelijä Saara Kotkaniemi, joka on puolestaan naimisissa muusikko, laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Olavi Uusivirran kanssa.
Erastus B. Tyler

Erastus Barnard Tyler (24. huhtikuuta 1822 – 9. tammikuuta 1891) oli yhdysvaltalainen sotilas ja turkisteollisuudessa vaikuttanut liikemies. Hän ei koskaan saanut muodollista sotilaskoulutusta, mutta hän palveli tästä huolimatta Unionin kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa.
Sisällissodan syttyessä Tyler oli mukana luomassa Ohion 7. vapaaehtoisrykmenttiä. Tyler valittiin yksikkönsä komentajaksi, minkä myötä hänestä tehtiin eversti. Keväällä 1862 Tylerin komentoon annettiin James Shieldsin divisioonaan kuulunut prikaati. Toukokuussa 1862 hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Tyler palveli loppusodan erilaisissa komentotehtävissä toimien muun muassa hetken aikaa 8. armeijakunnan komentajana. Sodan lopulla hänelle myönnettiin brevet-ylennys kenraalimajuriksi.
Charles de Bonchamps

Charles Artus de Bonchamps (1760 Juvardeil – 18. lokakuuta 1793 Meilleraye) oli ranskalainen markiisi ja sotilas, joka toimi yhtenä rojalistisen Vendéen kapinan komentajista.
Bonchamps osallistui vapaaehtoisena Amerikan vapaussotaan. Vallankumouksen puhjetessa vuonna 1789 hän oli krenatöörijoukkojen kapteeni. Hän erosi palveluksesta vallankumouksen vuoksi ja vetäytyi kartanoonsa Saint-Florent-le-Vieiliin. Keväällä 1793 hänet valittiin yhdeksi Vendéen maaseudulla puhjenneen vastavallankumouksellisen kapinaliikkeen johtajista. Bonchamps osallistui muun muassa Bressuiren, Thouarsin ja Fontenay-le-Comten valtauksiin. Hän haavoittui kuolettavasti lokakuussa 1793 käydyssä Cholet’n taistelussa ja kuoli seuraavana päivänä. Kapinalliset lupasivat kostaa Bonchampsin kuoleman surmaamalla Saint-Florentissa pidetyt 4 000 tasavaltalaista vankia, mutta kertoman mukaan Bonchamps määräsi viimeisenä käskynään vapauttamaan vangit, mikä myös tehtiin.
Bonchamps haudattiin alkuaan Varadesin hautausmaalle, mutta restauraation aikana hauta siirrettiin Saint-Florent-le-Vieilin kirkkoon. Haudalla paljastettiin vuonna 1825 David d’Angersin veistämä Bonchampsin muistopatsas. D’Angersin isä oli ollut yksi Bonchampsin armahduksen pelastamista vangeista.
Steve Harvey

Broderick Stephen "Steve" Harvey (s. 17. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, bisnesmies ja viihdyttäjä. Hän juontaa amerikkalaisia tv-ohjelmia "The Steve Harvey Morning Show", "Family Feud" sekä "Celebrity Family Feud." Lisäksi Harvey on toiminut Miss Universum -kilpailun juontajana vuosina 2015–2019.
Harvey aloitti uransa koomikkona. Hän veti stand up -komiikkaa 1990-luvun alussa ja juonsi ohjelmia "Showtime at the Apollo" ja "The Steve Harvey Show" The WB -televisiokanavalla. Hän osallistui myöhemmin "The Original Kings Of Comedy" -ohjelmaan Kings Of Comedy Tour -osallistumisen jälkeen. Hän piti viimeisen stand up -show'nsa vuonna 2012. Harvey on ollut "Family Feudin" sekä "Celebrity Family Feudin" juontaja vuodesta 2010 alkaen. Hän on myös juontanut ohjelmia "Little Big Shots", "Little Big Shots Forever Young" ja "Steve Harvey's Funderdome". Kirjailijana hän on kirjoittanut neljä kirjaa, joista eniten on myyty "Act Like a Lady, Think like a Man", joka on julkaistu maaliskuussa 2009.
Antti Tani (opettaja)

Antti Tani (1. marraskuuta 1855 Sippola – 25. toukokuuta 1944 Iisalmi) oli suomalainen opettaja, päätoimittaja ja kunnallis- sekä musiikkimies.
Antti Tanin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Tani ja Anna Maria Ahola ja puoliso vuodesta 1880 Maria Kristiina Lyytikäinen. Tani valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1877 ja toimi opettajana ja kunnankirjurina Hartolassa 1877–1878, opettajana ja laulun- ja torvisoiton johtajana Sorsakoskella 1878–1883 ja opettajana Iisalmessa 1883–1920. "Salmettaren" perustaja ja päätoimittaja hän oli 1897–1910. Tani oli myös Iisalmen kuntakokouksen esimies 1885–1893 sekä 1900–1902 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1925. Hän edusti Kansallista Edistyspuoluetta.
Gustav Tegengren

Ernst Gustav (Gustaf) Tegengren (16. kesäkuuta 1871 Vaasa – 18. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja virka- sekä kunnallismies, joka julkaisi oppikirjoja.
Gustav Tegengrenin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Ernst Wilhelm Tegengren ja Aline Irene Boy ja puoliso vuodesta 1901 Elin Olga Sofia Österberg. Kirjailijat Jacob Tegengren ja K. V. Tegengren olivat hänen veljiään. Gustav Tegengren tuli ylioppilaaksi 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1894, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1907. Hän toimi matemaattisten aineiden ja saksan kielen opettajana Helsingissä 1896–1909, lehtorina Tammisaaren seminaarissa 1909–1916 ja lehtorina ja rehtorina Porvoon lyseossa 1916–1926. Kouluhallituksen ruotsinkielisen osaston kouluneuvos hän oli 1926–1939 ja osastopäällikkö 1935–1939. Tegengren julkaisi useita matematiikan oppikirjoja. Hän oli myös sekä Tammisaaren että Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen.
Senegalin presidentti

Senegalin presidentti on Senegalin valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, ellei kukaan saa absoluuttista enemmistöä järjestetään toinen kierros. Sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle perättäiselle kaudelle.
Presidentti toimii muun muassa kaikkien senegalilaisten ritarikuntien suurmestarina.
Trinidad ja Tobagon presidentti

Trinidad ja Tobagon presidentti on Trinidad ja Tobagon valtionpäämies. Presidentti valitaan epäsuoralla vaalilla, valitsijamiehet valitaan senaatin ja alahuoneen jäsenistä. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle perättäiselle kaudelle.
Trinidad ja Tobago on parlamentaarinen tasavalta, ja presidentin virka on lähinnä seremoniallinen. Presidentti on Trinidad ja Tobagon asevoimien ylipäällikkö ja hyväksyy lakiehdotukset ennen kuin ne vahvistetaan laeiksi. Hän nimittää kansakunnan senaattorit: 16 pääministerin ehdotuksen perusteella, kuusi opposition ehdotuksen perusteella ja yhdeksän oman harkintansa mukaan.
Anne Packalén

Anne Packalén (s. 1959) on suomalainen runoilija.
Packalénin runoja on julkaistu antologiassa "Ryhmä 78" (Tammi, 1978)
Carola Sandbacka

Carola Sandbacka-Mounce (s. 26. lokakuuta 1951 Tampere) on suomenruotsalainen Walesissa asuva filosofian tohtori ja kirjailija.
Sandbackan esikoisromaani "Satu Sarastron tiestä" ilmestyi ruotsiksi 1978 ja suomen kielellä 1981. Hänen romaaninsa "Ellen Llewellyn" joka kuvasi tamperelaista porvaristoa 1900-luvun alussa ilmestyi ruotsiksi 1995 ja suomeksi 1996. Romaani oli myös Finlandia-palkintoehdokkaana. Sandbacka asuu Swanseassa Walesissa.
Läpinäkyvyys

 
Läpinäkyvyys on aineen ominaisuus, joka kuvaa valon etenemistä aineen läpi ilman merkittävää sirontaa, niin että takana olevat esineet näkyvät selvästi.
Läpinäkyvän aineen rajapinnalla osa valosta heijastuu, osa valosta menee läpi. Läpimenevä valo muuttaa kulkusuuntaansa noudattaen Snellin lakia.
Radiodiffusion Télévision du Burkina

Radiodiffusion Télévision du Burkina on Burkina Fason kansallinen yleisradioyhtiö.
Yleisradiotoiminta silloisessa Ylä-Voltassa alkoi lokakuussa 1959, puoli vuotta ennen maan itsenäistymistä. Valtion valvoma ja rahoittama radioasema toimi maassa usein vaihtuneiden hallitusten politiikan välikappaleena. Ensimmäinen alueellinen radioasema perustettiin maan toiseksi suurimpaan kaupunkiin Bobo Dioulassoon vuonna 1962 ja ensimmäinen maaseuturadio vuonna 1969. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1963.
RTB:llä on nykyään maan pääkaupungista Ouagadougousta käsin toimiva radio- ja televisiokanava sekä alueellinen radio- ja televisiokanava RTB2. Yhtiö vastaa myös pienten paikallisten maaseuturadioiden toiminnasta. Nuorisoa tavoittelee vuonna 1991 aloittanut Canal Arc-en-Ciel. Radiolähetykset tapahtuvat nykyään kokonaan ULA-alueella. Analogiset tv-lähetykset lopetettiin vuonna 2015.
Burkina Fason ensimmäinen kaupallinen radioasema Horizon FM aloitti toimintansa Ouagadougoussa vuonna 1987. Vuonna 1991 aloitetun demokratisomisprosessin jälkeen maahan on perustettu lukuisia kaupallisia, uskonnollisia ja kansalaisjärjestöjen radio- ja televisioasemia. Lisäksi toimii ulkomaisten yleisradioyhtiöiden ohjelmia välittäviä asemia. Yleisradiotoimintaa valvoo muodollisesti itsenäinen Conseil supérieur de la communication. Median toimintaympäristö on vapautunut huomattavasti presidentti Blaise Compaorén syrjäyttämisen jälkeen vuonna 2015.
Holyoke (Massachusetts)

Holyoke on kaupunki Yhdysvalloissa, Massachusettsin osavaltiossa. Holyoke on 13 kilometrin päässä Springfieldistä. Holyoken väkiluku oli vuonna 2010 arviolta 39 880.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä

Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä Luetteloitu sen virsikirjan virret ja sen osiot. 
Vuoden 1701 virsikirja oli alkuperäiseltä nimeltään Uusi Suomenkielinen Wirsikirja. Kirjan koko nimi oliː Uusi Suomenkielinen Wirsi-Kirja Nijden Cappalden canssa / jotca sijhen tulewat : Cuningal:sen Maij:tin Armolisesta Käskystä / Colmen Consistoriumin suostumisella / tarpellisest parattu ; Nijn myös Sen MDCXCV . ylitzecatzotun Ruotzalaisen Wirsi-Kirjan jälkeen jalosti enätty ; Ja Cuningalisen Maij:tin Armollisimmilla erinomaisilla Privilegiumeilla / TURUSA / Prändätty JOHAN Winterildä / Wuonna 1701
Valion baarit

Valion baarit oli Valion jäätelöbaariketju, joka toimi Helsingissä ja muissa Suomen kaupungeissa vuosina 1936–1972.
Koko Suomen ensimmäisen jäätelöbaarin Valio avasi Helsingin Lasipalatsin pohjoispään käytävässä toukokuussa 1936. Vähitellen Valion baareista muodostui kokonainen ketju, jolla oli Helsingissä 1970-luvun alussa 34 baaria ja muualla maassa 25.
Jäätelö Lasipalatsin jäätelöbaaria varten valmistettiin aluksi Kalevankadun loppupäässä sijainneen Valion meijerin ullakkokerroksessa tanskalaisen jäätelömestari Sörensenin ohjeiden mukaan. Sörensen neuvoi myös jäätelöbaarin perustamisessa ja opetti henkilökuntaa tekemään voileipiä. Henkilökunnalla oli valkoiset suikkalakit, ja naisillekin määrättiin työasuksi pitkät housut. Paikka oli suosittu Helsingin koululaisten keskuudessa. 
Valion baarien suosio oli huipussaan 1950-luvulla, mutta alkoi hiipua 1960-luvulla, kun Valio ja muut jäätelövalmistajat toivat ruokakauppoihin ja kioskeihin monenlaisia jäätelöiden annospakkauksia, kuten jäätelötikut ja jäätelötötteröitä muistuttavat tuutit. Vuonna 1972 ketju ajautui Elannolle suuressa toimialarationalisoinnissa, jossa Elanto ja muut OTK:laiset osuusliikkeet puolestaan myivät kaiken meijeritoimintansa Valiolle. 1980-luvulle tultaessa Lasipalatsin jäätelöbaari oli muuttunut Elannon HM-kahvilaksi. Viime vuosikymmeninään se tunnettiin varttuneemman väen bussinodotuspaikkana ja bussinkuljettajien taukopaikkana. Lasipalatsin jäätelöbaari-kahvila lopetti toimintansa vuoden 1995 lopussa Elannon jouduttua yrityssaneeraukseen.
Uudelleenlanseeraus 2005.
2000-luvun keskivaiheilla Valio yritti mainostoimisto SEKin ja Paola Suhosen avulla lanseerata uudelleen Valion baarit perustamalla sennimisen kahvilan 2005 uuteen Kampin keskukseen ja toisen Linnanmäelle 2007. Jäätelöbaareista ei enää ollut kyse, sillä Valio oli myynyt jäätelöliiketoimintansa vähän aiemmin Nestlélle. Kampin keskuksen baari suljettiin 2010, jolloin jäljelle jäi Restelin hoitama Valion baari Hartwall Areenalla.
Panaman presidentti

Panaman presidentti () on Panaman valtionpäämies. Presidentti ja varapresidentti valitaan samalla suoralla kansanvaalilla, jossa riittää yksinkertainen enemmistö. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, samaa henkilöä ei voida valita kahdelle perättäiselle kaudelle. Nykyisenä presidenttinä toimii José Raúl Mulino, joka astui virkaan 1. heinäkuuta 2024.
Panaman perustuslain mukaan presidentin tulee olla vähintään 35-vuotias syntyperäinen Panaman kansalainen.
Vuonna 2022 presidentin kuukausipalkka oli 7000 Yhdysvaltain dollaria.
Fergananlaakso

Fergananlaakso (, , ) on Tienšan- ja Hisor–Alaivuoristojen ympäröimä kattilalaakso Keski-Aasiassa. Laakson pinta-ala on 22 000 neliökilometriä. Suurin osa siitä kuuluu Uzbekistaniin ja osa Tadžikistaniin ja Kirgisiaan.
Kolmionmuotoisen laakson pituus on noin 300 ja leveys enimmillään 170 kilometriä. Sitä rajoittavat koillisessa Ferganavuoret, etelässä Alai- ja Turkestanvuoret sekä luoteessa Qurama- ja Tšatkalvuoret. Laakso yhtyy lännessä kapean käytävän kautta Nälkäaroon. Sen soikionmuotoisen pohjan muodostaa itää kohti kohoava tasanko, jonka korkeus on 330–1 000 metriä merenpinnasta. Vuoria reunustavat harjut ja kukkulat sekä vuoristojokien tuoman maa-aineksen kartiot, joita pitkin joet levittäytyvät viuhkoina tasangolle. Alue on hyvin altis maanjäristyksille. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, maakaasu, kivihiili, rautamalmi, kupari, monimetalli, antimoni, rikki, kivisuola ja kivennäisvesi.
Tärkein joki on Narynin ja Karadarjan laakson itäosassa muodostama Syrdarja. Maatalouden keinokastelua varten on rakennettu kanavia ja tekojärviä. Tasangon keskiosassa on osin viljelyskäyttöön otettuja suolasoita ja hiekkamaita.
Seudulla vallitsee mannerilmasto. Talvet ovat melko leutoja ja kesät kuumia ja kuivia. Keskilämpötila on tammikuussa –2:sta –3:een ja heinäkuussa 24–28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 100–500 millimetriä. Sateita saadaan etupäässä keväällä.
Fergananlaakso on tärkeä maatalousalue, joka tuottaa varsinkin puuvillaa, silkkiä ja viinirypäleitä. Lisäksi viljellään riisiä ja muita viljakasveja, vihanneksia, meloneja ja hedelmiä. Lähes koko tasanko on viljelykäytössä. Joutomailla ja vuorten reuna-alueilla laidunnetaan karjaa.
Laakso on yksi Keski-Aasian tiheimmin asutuista alueista. Sen väestö lähes kolminkertaistui 1900-luvun aikana. Tärkeimmät kaupungit ovat Andižan, Fergana, Kokand ja Namangan Uzbekistanissa, Hudžand Tadžikistanissa sekä Oš ja Žalal-Abad Kirgisiassa. Kilpailu resursseista on aiheuttanut verisiä yhteenottoja eri väestöryhmien välillä.
Historiallisena alueena Fergana on ikivanha maanviljelyn ja Silkkitien kaupankäynnin keskus, joka on kuulunut moniin keskiaasialaisiin valtakuntiin. 1700-luvulta lähtien se muodosti Kokandin kaanikunnan ydinalueen, jonka venäläiset valtasivat vuonna 1876. Alue jaettiin eri neuvostotasavaltojen kesken vuosina 1924–1926. Neuvostoaikana sinne syntyi myös teollisuutta.
Kenilworth

Kenilworth on noin asukkaan kaupunki Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa. Se tunnetaan etenkin keskiaikaisesta rauniolinnastaan.
Kenilworthin paikalla oli asutusta jo roomalaisaikana, ja kylä mainitaan Englannin vanhimmassa maakirjassa 1086. Vuonna 1120 Henrik I luovutti kylän maat kamariherralleen ja aarrekammion hoitajalleen Geoffrey de Clintonille, joka rakensi niille linnan ja augustinolaisluostarin. Suurimman osan toiminta-ajastaan linna kuului Englannin kuningassuvuille mutta siirtyi välillä myös muiden aatelissukujen hallintaan. Vuosien saatossa linnaa laajennettiin ja sen puolustuksia vahvistettiin. Elisabet I lahjoitti linnan vuonna 1563 Robert Dudleylle, Leicesterin jaarlille, joka muokkasi siitä ylellisen Elisabetin aikakauden palatsin ilmeisesti tehdäkseen vaikutuksen kuningattareen. 
Linnan strateginen merkitys pieneni Englannin sisällissodan jälkeen 1600-luvulla, ja sen rakennusten annettiin vähitellen ränsistyä. Maalaukselliset linnanrauniot kiinnostivat matkailijoita, ja kaupungista tuli kuuluisa Walter Scottin julkaistua romaaninsa "Kenilworth" (1821), jossa romantisoitiin Elisabetin ja Dudleyn välinen suhde. Kenilworth kasvoi tasaista tahtia 1800-luvulla. Rautatie saapui kaupunkiin 1840-luvulla, ja siitä tuli Birminghamin ja Coventryn äveriäiden teollisuusjohtajien suosima asuinpaikka. Kaupungin tehtaat valmistivat muun muassa sarvikampoja, parkittua nahkaa ja tiiliä ja sen kauppapuutarhat tuottivat tomaatteja ja mansikoita.
Vuonna 1937 autotehtailija John Siddeley osti Kenilworthin linnan kunnostaakseen siitä matkailunähtävyyden, ja vuonna 1957 hänen poikansa lahjoitti linnan Kenilworthin kaupunginvaltuustolle. Tämän jälkeen linnaa on korjattu useaan otteeseen ja sen alueelle on rakennettu uudelleen Elisabetin aikainen maisemapuutarha. Nykyisin linnan hoidosta vastaa English Heritage -järjestö.
Conthey

Conthey on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on vajaat 9 000 vakinaista asukasta. Conthey on Contheyn hallinnollisen alueen () keskuspaikka.
Sijainti.
Conthey sijaitsee Valais’n ranskankielisessä osassa Sionin länsipuolella. Lännessä kunta rajoittuu Vétroziin. Etelässä kunnan rajana on Rhônejoki. Contheyn pohjoisimmat osat ovat Les Diablerets -vuorella yli 3 kilometrin korkeudessa. 
Talous.
Viininviljely.
Conthey on viininviljelyaluetta: Rhônen laakson pohjoisrinteellä on viinitarhoja 3,8 neliökilometriä joelta (470 m mpy.) aina 940 metrin korkeudelle asti.
Matkailu ja nähtävyydet.
Lac de Derborence -järven alue on luonnonsuojelu- ja retkeilyaluetta sekä tunnettu 1700-luvun vuorensortumistaan. 
Les Diableretsin matkailualue ulottuu Contheyn alueelle, mutta kulku alueelle on pohjoisen puolelta Ormont-Dessusista ja Gsteigista.
Liikenne.
Rhônen laaksossa kulkeva SBB:n rautatie ja moottoritie A9 Lausannesta Brigiin kulkevat Contheyn kautta. Contheyn ja Sionin rajalla on Châteauneuf-Contheyn rautatieseisake, jossa RegionAlpsin Saint-Gingolph–Martigny–Brig-paikallisjunat pysähtyvät 1–2 kertaa tunnissa. Sionista Martignyyn ja Aveniin liikennöivät postiautot kulkevat Contheyn kautta. Kesäaikaan Contheystä on matkailua palvelevat yhteydet Col du Sanetsch -solalle ja Pas de Cheville -solan itäpuolelle Lac de Derborence -järvelle.
Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin

Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin (ORTB) on Beninin kansallinen yleisradioyhtiö.
Yleisradiotoiminta alkoi Cotonoussa silloisessa Ranskan Dahomeyssa vuonna 1953. Radio Cotonou lähetti 75 minuutin pituisia päivittäisiä lähetyksiä yhden kilowatin keskiaalto- ja 250 watin lyhytaaltolähettimellä. Uusi neljän kilowatin lyhytaaltolähetin saatiin vuonna 1957. Samana vuonna asema siirtyi Akpakpan posti- ja lennätinlaitokselta omaan taloonsa.
Asema sai nimen Radio Dahomey vuonna 1958, La voix du progrès vuonna 1970, La voix de la révolution vuonna 1972 ja Radio Bénin vuonna 1990. Abomey-Calavin lähetyskeskukseen hankittiin Länsi-Saksan tuella 50 kilowatin keskiaaltolähetin vuonna 1972 ja 50 kilowatin lyhytaaltolähetin vuonna 1976. Länsi-Saksan rahoittama uusi radiotalo otettiin käyttöön vuonna 1976. Televisiotoiminta alkoi pitkäksi venyneen valmistelun jälkeen Ranskan tuella vuonna 1978. Radio ja televisio yhdistettiin vuonna 1975 Office de Radiodiffusion et Télévision du Dahomey -nimiseksi julkisen palvelun laitokseksi, joka sai nykyisen nimensä vuonna 1979.
Maan pohjoisosassa sijaitsevaan Parakouun perustettiin alueellinen radioasema vuonna 1983. Nuorisolle suunnattu Radio Atlantique FM aloitti toimintansa Cotonoussa vuonna 1994. Sen ohjelmia voi nykyään kuunnella maan eteläosassa. Toinen televisiokanava Bénin Business 24 (BB24) aloitti toimintansa vuonna 2013. Samaan aikaan ryhdyttiin kehittämään La chaîne de développement -nimistä toista valtakunnallista radio-ohjelmaa, jonka tarkoituksena on välittää ohjelmaa 18 paikallisella kielellä. Lyhytaaltolähetykset Cotonousta päättyivät vuonna 2006 ja Parakousta vuonna 2009. Nykyään kaikki radiolähetykset tapahtuvat ULA-alueella. Ulkomaille välitetään radio- ja televisio-ohjelmia satelliittien avulla. ORTB vastaa myös maaseudun lähiradioiden toiminnasta.
Vuoden 1990 perustuslain ja vuonna 1997 hyväksytyn uuden medialain jälkeen Beniniin on perustettu lukuisia kaupallisia, uskonnollisia sekä eri yhteisöjen omistamia radio- ja televisioasemia. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden ohjelmia.
Tuomas Flinck

Tuomas Flinck (s. 2. heinäkuuta 1999) on suomalainen koripalloilija. Pelipaikoilla 1–3 pelaava Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän on pelannut kasvattajaseurassaan M1DA:ta ja Korisliigaa.
Pelaajaura.
Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän aloitti koripallon harrastamisen seitsemänvuotiaana. Flinck pelasi seuran juniorijoukkueissa B-poikien SM-sarjaa kaudella 2014–2015 ja A-poikien SM-sarjaa vuosina 2015–2017. Syksyllä 2017 hänet nostettiin Pyrinnön miesten M1DA:ssa pelanneeseen reservijoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen divisioonakautensa aikana noin 16 minuuttia ottelua kohden ja heitti sarjan piste-ennätyksekseen 12 ONMKY:tä vastaan marraskuussa 2017.
Kaudella 2018–2019 Flinck jatkoi Pyrinnön reservijoukkueessa suorittaen samanaikaisesti varusmiespalveluksensa. Marraskuusta lähtien hän pelasi otteluita myös useista loukkaantumisista kärsineessä Pyrinnön edustusjoukkueessa: Korisliiga-debyyttinsä hän teki 22. marraskuuta Kobria vastaan, ja seuraavassa liigaottelussaan 7. joulukuuta hän teki Katajaa vastaan neljä pistettä.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Flinckin on kirjoitettu pelaavan pelipaikoilla 1–3. Hän itse pitää vahvuutenaan puolustuspelaamistaan.
Grapsus grapsus

Grapsus grapsus on värikäs, usein punertava taskurapulaji, jota tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan subtrooppisilla ja trooppisilla rannikoilla
Ulkonäkö ja koko.
"G. grapsus" on värikäs taskurapulaji. Aikuiset yksilöt ovat useimmiten kirkkaankeltaisia ja punaisia, mutta vatsapuoli on yleensä valkoinen. Selkäkilven reunat ovat mustat, ja silmien ympärillä on mustia tai vihreitä pisteitä. Jokaisen raajan kärki on lisäksi oranssi tai keltainen ja sakset kirkkaanpunaiset.
Selkäkilven leveys on 5–8 senttimetriä, ja koiraat ovat yleensä hieman naaraita pienempiä. Toukka on noin 0,5 millimetriä pitkä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"G. grapsus" -lajia tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan subtrooppisilla ja trooppisilla rannikoilla. Lisäksi se elää sekä Atlantin että Tyynenmeren saarilla. Aikuiset yksilöt elävät erityisesti kivikkoisilla rannoilla. Toukat puolestaan elävät matalissa vesissä rannan läheisyydessä.
Ganvie

Ganvie on Nokoué-järvessä sijaitseva veden päälle rakennettu kylä Beninissä, Afrikassa, lähellä Cotonouta. Nokoue-järven pohjoisosassa sijaitsevaa Ganvieta kutsutaan usein Afrikan Venetsiaksi.
Kylän väkiluku on noin 20 000 henkilöä. Ganvie on luultavasti suurin järveen rakennettu kylä Afrikassa ja se on hyvin suosittu turistikohde. Perinteiset talot ovat paalujen varassa matalassa järvessä, ja asukkaat kulkevat ruuhilla. Naiset myyvät kalaa, hedelmiä ja vihanneksia haapioistaan, kun taas miehet viljelevät kalaa puilla ja aidoilla erotetuissa kalankasvatuspaikoissa kylän lähellä.
Historia.
Ganvien asukkaat ovat sukua Itä-Togon Adja-kansalle. Kylän perusti 1500-1600-luvuilla Tofinnu-kansa, joka pakeni järveen välttääkseen Fon-sotureita, jotka ottivat orjia myytäväksi eurooppalaisille kauppiaille. Kansa pelastui, koska dahomeylaisilla oli uskonnollinen käsitys, että taisteluita ei tulisi käydä vedessä. Ganvien kyläläisiä, jotka käyttävät matalaa Nokoué-järveä turvapaikkanaan, kutsutaan usein "vesi-ihmisiksi." Tofinnujen kielessa sana "gan" tarkoittaa "olemme pelastetut" ja "vié" "yhteisöä".
Alun perin maanviljelyyn perustuvan kylän pääelinkeinot ovat matkailun ohella kalastus ja kalanviljely.
Maailmanperintökohde.
Kylä lisättiin UNESCON maailmanperintöluetteloon alustavaan luetteloon 31. lokakuuta 1996 Kulttuuri-luokkaan.
Iida-Maria Heinonen

Iida-Maria Heinonen (s. 29. toukokuuta 1987 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2013. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa naispääroolistaan elokuvassa "Juice" sekä televisiosarjoista "Downshiftaajat," "Presidentti" ja "Pohjolan laki". Vuodesta 2020 hän on näytellyt Sonja Salmea televisiosarjassa "Syke".
Lemmikki Kekomäki

Kaino Tuovi Lemmikki Kekomäki (o.s. Yrjö-Koskinen; 17. syyskuuta 1902 Loppi – 8. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka valittiin ensimmäisenä naisena korkeimman hallinto-oikeuden jäseneksi vuonna 1956. Vuonna 1918 perustetussa tuomioistuimessa oli aiemmin työskennellyt useita naisia, ja Kekomäki itse oli ollut sen palveluksessa monissa eri tehtävissä vuodesta 1928 lähtien ennen nimitystä hallintoneuvoksen virkaan. Nimityksen myötä Kekomäestä tuli Pohjoismaiden ensimmäinen nainen ylimmän oikeusasteen tuomarina.
Elämä.
Lemmikki Kekomäki syntyi poliittisesti aktiiviseen perheeseen. Hänen isänsä oli kansanedustaja Lauri Yrjö-Koskinen ja isoisänsä senaattori Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen. Äiti Ossia Schöneman oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Kekomäki valmistui Hämeenlinnan suomalaisesta yhteiskoulusta ylioppilaaksi vuonna 1921. Hän pääsi yhtenä ensimmäisistä naisista opiskelemaan Helsingin yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan, josta valmistui yleisen oikeustutkinnon suorittaneena vuonna 1927. Kekomäestä tuli Suomen kymmenes naisjuristi.
Varatuomarin arvon Kekomäki sai vuonna 1931. Samana vuonna hän avioitui varatuomari Esko Kekomäen kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, joista esikoinen Eero Kekomäki toimi 1990-luvulla suojelupoliisin päällikkönä. Ennen vakinaista työllistymistään korkeimpaan hallinto-oikeuteen Kekomäki työskenteli Asutushallituksessa, Metsähallituksessa ja sosiaaliministeriössä. Korkeimpaan hallinto-oikeuteen hän tuli aluksi ylimääräiseksi virkamieheksi, josta hän eteni vuonna 1936 notaarin virkaan ja vuonna 1937 nuoremmaksi hallintosihteeriksi. Vakinaiseksi hallintoneuvokseksi hänet nimitettiin vuonna 1956.
Tunnustukset.
Vuonna 1960 Kekomäki vastaanotti ensimmäisenä naisena Suomen Valkoisen Ruusun I luokan komentajamerkin. Vuonna 1971 hän sai Suomen Leijonan suurristin, joka on ritarikunnan korkein kunniamerkki. Hän oli ensimmäinen suomalaisen ritarikunnan suurristin saanut nainen.
Jack Studnicka

Jack Studnicka (s. 18. helmikuuta 1999 Tecumseh, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Studnickaa on luonnehdittu pelityyliltään kahden suunnan sentteriksi. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Studnicka syntyi Ontarion Tecumsehissa, mutta hän muutti perheineen Yhdysvaltain Michiganin Noviin vuonna 2013, kun hänen isänsä sai työpaikan DTE Energylta. Studnicka pelasi kauden 2013–2014 HPBHL-juniorisarjaa Compuwaren joukkueessa. Hän jakoi tehoilla 10+16=26 koko sarjan syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Blade Jenkinsin kanssa sekä jakoi pistepörssin toisen sijan Jenkinsin ja Chicago Missionin Cole Coskeyn kanssa edellään vain Chicago Missionin Sean Dhoogle. Kauden 2014–2015 Studnicka pelasi Belle Tiren junioreissa. Hän voitti tehoilla 9+32=41 koko T1EHL-juniorisarjan syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin kuudennen sijan Victory Hondan Brandon Puricellin kanssa. Studnicka voitti kauden aikana myös OHL Gold Cupin hopeaa Team ALLIANCEn joukkueessa.
Oshawa Generals varasi Studnickan 21. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Studnickan tulokaskausi toi 62 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 4+22=26. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 18+34=52 Generalsin sisäisen pistepörssin toisen sijan Eric Hendersonin kanssa edellään vain Domenico Commisso. Pudotuspeleissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+10=15.
Boston Bruins varasi Studnickan toisella kierroksella 53. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Studnicka jatkoi kaudella 2017–2018 vielä Oshawa Generalsin OHL-joukkueessa, jonka kapteeniksi hän nousi. Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 22+50=72. Hän voitti myös Generalsin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Neljännesvälierissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+4=5. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen. Studnicka pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden piste per peli -tahdilla tehot 1+4=5. 
Kauden 2018–2019 Studnicka aloitti Generalsin vahvuudessa. Tammikuussa 2019 seura kauppasi hänet ja puolustaja Matt Brassardin Niagara IceDogsiin vaihdossa kolmeen toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin.
Maajoukkueura.
Studnicka edusti Kanadaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017 ja alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin Chmelevski voitti hopeaa. Studnicka edusti myös Canada Redin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015.
Muuta.
Studnickan isoveli Samuel pelaa hyökkääjänä Pyhän Francisco Xavierin yliopiston joukkueessa ja pikkuveli Joey AHMPL-juniorisarjaa London Jr. Knightsin joukkueessa.
Seychellien presidentti

Seychellien presidentti on Seychellien valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla, ellei kukaan ehdokkaista saa yli 50 % äänistä, voidaan käydä toinen kierros. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Maan perustuslain mukaan presidentinvaaleissa ehdokkaiksi voivat asettua sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Europeli

Europeli, myös saksalaistyylinen lautapeli tai designer-lautapeli, on eräs moderni lautapelien lajityyppi. Sille on tyypillistä hiottu pelimekaniikka mutta melko pinnallinen teema. Europeli kestää noin 45–90 minuuttia, ja kaikki pelaajat ovat koko pelin ajan mukana kamppailemassa voitosta. Pelaajat ovat usein vuorovaikutuksessa keskenään, mutta harvoin konfliktissa tai sodassa toisiaan vastaan. Europelit ovat usein suosittuja perhepelejä.
Historiaa.
Saksaan viittaavan nimityksen taustalla on 1970-luvulla perustettu saksalainen Spiel des Jahres -pelipalkinto, joka on nostanut saksalaisten lautapelien laatua merkittävästi. Eräs rajapyykki on vuonna 1995 ilmestynyt "Catan" (ensin nimellä "Catanin uudisasukkaat"), josta alkoi eräänlainen lautapelien uudelleennousu. Toinen suuren suosion saavuttanut uudenaallon lautapeli on vuonna 2000 julkaistu "Carcassonne".
Ennen europelien valtakautta ”vakavat” lautapelit olivat hyvin pitkälti monimutkaisia, pitkäkestoisia ja mekaniikaltaan hieman karuja. Amerikkalainen pelisuunnittelu on sittemmin ottanut mallia saksalaisilta, ja on syntynyt näiden kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Amerikkalaisiin laatupeliyrityksiin kuuluu esimerkiksi Days of Wonder, joka on peleissään panostanut niin mekaniikkaan kuin ulkonäköönkin.
Vastaavasti myös eurooppalainen pelisuunnittelu on ottanut mallia amerikkalaisilta, ja näin on syntynyt lisää kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Esimerkiksi yksi suosittu koulukuntia yhdistelevä pelisuunnittelija on tšekkiläinen Vlaada Chvátil. Hänet tunnetaan peleistä kuten "", "Space Alert" ja "Galaxy Trucker".
Europelejä kutsutaan myös designer-peleiksi, sillä pelisuunnittelijan merkitys pelin markkinoinnissa on aikaisempaa merkittävämpi. Tunnettu suunnittelija kuten Reiner Knizia, Wolfgang Kramer tai Klaus Teuber on pelille olennainen myyntivaltti.
Piirteitä.
Europeleille on tavanomaista nopeatempoisuus ja luotettava pelin kesto: jos laatikon kyljessä pelin luvataan kestävän tunnin, arvio pitää yleensä paikkansa. Pelit ovat näyttäviä ja niillä on usein värikkäät aiheet, mutta simulaatioista ei ole kyse: pelin teema on yleensä vain koristetta, eikä välttämättä liity vahvasti pelimekaniikkoihin.
Perinteisten lautapelien elementtejä kuten liikkumista nopanheiton mukaan ei näissä uusissa peleissä juuri nähdä, mutta erilaisia satunnaistekijöitä on kuitenkin mukana. Voittajaa ei ratkaise vain taito, vaan myös tuuri, mutta taidolla on enemmän osaa kuin perinteisissä peleissä ja taidokkain pelaaja voittaa useammin kuin aloittelija.
Suomessa.
Uuden sukupolven europelejä on suomennettu runsaasti, kuten Menolippu-sarja, Carcassonne-sarja, "Uudet Löytöretket", "Tikal". "Carcassonnea" on myyty Suomessakin kymmeniä tuhansia kappaleita.
Lou Williams

Louis Tyrone ”Lou” Williams (s. 27. lokakuuta 1986 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pelintekijä. Vuodesta 2005 lähtien NBA:ssa, pisimpään Philadelphia 76ersissä, pelannut Williams on valittu vuosina 2015, 2018 sekä 2019.
Pelaajaura.
Williams päätti asettua ehdolle NBA:n varaustilaisuuteen high schoolinsa päätyttyä, eli hän ei koskaan pelannut yliopistokoripalloa. Philadelphia 76ers varasi Williamsin NBA:han 45. vuorolla . Hän pelasi 76ersissä seitsemän kautta ja sen jälkeen useassa muussa NBA-joukkueessa. Williams valittiin Toronto Raptorsin pelaajana vuonna 2015 ja Los Angeles Clippersin pelaajana vuosina 2018 ja 2019.
Jeremiah C. Sullivan

Jeremiah Cutler Sullivan (1. lokakuuta 1830 Madison, Indiana – 21. lokakuuta 1890) oli yhdysvaltalainen lakimies ja sotilas, joka palveli Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänen samanniminen isänsä oli Indianan osavaltion korkeimman oikeuden tuomari.
Sullivan aloitti sotilasuransa valmistumalla vuonna 1848 laivastoakatemiasta Annapolisissa, jonka jälkeen hän palveli kuusi vuotta laivastossa. Yhdysvaltain sisällissodan syttymisen jälkeen Sullivan oli mukana organisoimassa Indianan 6. vapaaehtoisrykmenttiä ja hänet valittiin rykmentin kapteeniksi. Myöhemmin hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin Indianan 13. vapaaehtoisrykmentin komentajaksi. Keväällä 1862 hän komensi kokonaista prikaatia James Shieldsin johtamassa divisioonassa ensimmäisessä Kernstownin taistelussa. Pian taistelun jälkeen hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Sullivan työskenteli loppusodan aikana useissa eri tehtävissä komentaen muun muassa kokonaista divisioonaa Länsi-Virginiassa ja erosi armeijasta sodan lopulla toukokuussa 1865. Sullivanille ei sodan loputtua myönnetty brevet-ylennystä kenraalimajuriksi, vaikka hän olikin toiminnut pitkään divisioonan komentajan.
Sodan jälkeen Sullivan asui Marylandissa, Oaklandissa ja muualla Kaliforniassa.
Luettelo Suomen sisällissodan taisteluista

Tämä on luettelo Suomen sisällissodan taisteluista. Luettelo perustuu Kansallisarkiston julkaisemaan sisällissodan taistelupaikkakortistoon, jonka lähteinä ovat Vapaussodan historian komitean julkaisema kirjasarja "Suomen Vapaussota vuonna 1918" (Otava, Helsinki 1921–1925) sekä Kai Donnerin, Thure Svedlinn ja Heikki Nurmion toimittama kirjasarja "Suomen Vapaussota" (Gummerus, Jyväskylä 1921–1927). Varsinaisten taisteluiden ohella luettelo sisältää valkoisten sodan alkuvaiheessa suorittamat venäläisten varuskuntien valtaukset sekä punaisten hallussa olleiden paikkakuntien miehityksen sodan eri vaiheissa. Lisäksi luettelo sisältää sotaa edeltäneitä yhteenottoja, joissa osallisina olivat molemmat sisällissodan myöhemmät osapuolet.
Taistelut on jaoteltu neljään päärintamaan (Satakunnan, Hämeen, Savon ja Karjalan rintamat), Saksan maihinnousun jälkeen Uudellamaalla, Kanta- ja Päijät-Hämeessä sekä Kymenlaaksossa käytyihin taisteluhin, Ahvenanmaan ja Varsinais-Suomen taisteluhin sekä sisällissodan rintamalinjan pohjoispuolella käytyihin taisteluihin. Lisäksi mukana ovat Itä-Lapin rajaseudulle syntyneen Koillisrintaman taistelut.
Kaatuneiden määrät perustuvat Valtioneuvoston kanslian julkaisemaan "Suomen sotasurmat 1914–1922"-tietokantaan, ellei toisin ole lähteistetty. Taistelut ovat niiden alkamispäivän mukaisessa järjestyksessä. Rintamien päätaistelut on lihavoitu ja alapuolella ovat niihin liittyvät pienemmät taistelut.
FC Cincinnati

Football Club Cincinnati on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Cincinnatin kaupunki Ohion osavaltiossa.
Seuran pääomistaja on liikemies Carl H. Lindner III. Cincinnatille myönnettiin MLS-joukkue 29. toukokuuta 2018, ja se aloittaa pelit liigassa kaudella 2019. Kaudet 2016–2018 samanniminen joukkue pelasi USL Prossa, jossa se rikkoi kotiotteluissaan liigan yleisöennätyksen useita kertoja. Kaudella 2018 joukkue voitti liigan runkosarjan. Päätöskierroksen ottelua Indy Eleveniä vastaan seurasi 31 478 katsojaa, mikä oli jälleen ennätys.
FC Cincinnati pelaa kotiottelunsa Cincinnatin yliopiston kampuksella sijaitsevalla Nippert Stadiumilla, jota käyttää myös yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkue Cincinnati Bearcats. FC Cincinnatille on rakenteilla oma jalkapallostadion West Endin kaupunginosaan, minkä odotetaan valmistuvan vuonna 2021. Stadionin suunniteltu kapasiteetti on noin 26 000.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 19. syyskuuta 2023"
Einari Teräskivi

Einari Anton Teräskivi, vuoteen 1915 Ståhl (9. syyskuuta 1890 Helsinki – 13. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli "Helsingin Sanomien" toimittaja, lehtiyhtiön kirjapainon apulaisjohtaja, teollisuusneuvos sekä graafisen alan vaikuttaja.
Teräskiven vanhemmat olivat vanginvartija Johan Wilhelm Ståhl ja Selma Sofia Fagerholm ja puoliso vuodesta 1916 Elina Maria Amann. Teräskivi tuli ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkiston amanuenssina 1910–1916 ja "Helsingin Sanomien" toimittajana 1916–1920 ja konttoripäällikkönä vuodesta 1920. Helsingin uusi kirjapaino -yhtiön apulaisjohtajana Teräskivi toimi 1921–1944. Hän oli myös muun muassa Sanoman ja Suomen Tietotoimiston johtokunnan jäsen, samoin kuin useiden graafisen alan järjestöjen ja yhdistysten jäsen. Teräskivi oli lisäksi perustamassa Reklaamimiesten kerhoa ja vaikutti mainosalalla. Vuonna 1942 hän toimitti Olavi Suomisen kanssa teoksen "Suomen kirjapainotaidon historiaa 1900–1942". Teollisuusneuvoksen arvonimi Teräskivelle myönnettiin 1950. Teräskivi oli nuoruudessaan tunnettu hiihtäjä ja keskimatkojen juoksija, joka toimi myös Helsingin Kisa-Veikkojen sihteerinä. Ansioistaan hänet nimitettiin urheiluseuran kunniapuheenjohtajaksi.
Replikointi

Replikointi (engl. "replication") tarkoittaa alkuperäisen tieteellisen tutkimuksen peruslöydösten vahvistamista uudessa tutkimuksessa eri aineistolla. Alkuperäisessä tutkimuksessa on saattanut olla pieni aineisto, ja replikoinnissa käytetään kattavampaa aineistoa. Replikoinnissa saatavat tutkimustulokset voivat poiketa alkuperäisen tutkimuksen tutkimustuloksista. Tutkimuksen replikointi ei siis tarkoita sitä että saatava samat tutkimustulokset. Se, että replikoinnissa saadaan eri tutkimustulokset kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, ei tarkoita epäonnistumista.
Replikointitutkimus voi joko negatoida () tai vahvistaa () tieteellisten tutkimusten peruslöydöksiä. Replikointitutkimuksessa saadusta peruslöydöksen vahvistumisesta käytetään englannin kielessä sanaa "corroborate". Replikointitutkimuksessa saatu näyttö on yleensä heikompaa kuin alkuperäisessä tutkimuksessa saatu näyttö. Tämä tarkoittaa sitä, että replikointitutkimukset yleensä heikentävät alkuperäisen tutkimuksen todistusvoimaa.
Yksittäisen tutkijan kannusteet eivät kannusta tekemään replikointitutkimuksia. Tutkijoiden kannusteet ohjaavat tekemään tutkimuksia, joissa on jotain alkuperäistä, jokin uusi löydös, jokin uusi mahdollisuus. Replikointitutkimukset kuitenkin osoittavat mikä on todennäköistä ja lisäävät tutkimusten peruslöydösten luotettavuutta.
Replikointitutkimuksia julkaistaan harvoin tieteellisissä julkaisuissa. Esimerkiksi taloustieteen tieteellisissä julkaisuissa julkaistuista tutkimuksista vain 0,1 prosenttia on ollut replikointitutkimuksia vuosina 1974–2014.
Uusittavuus

Uusittavuus (engl. "reproducibility") tarkoittaa tieteellisen tutkimuksen toistamista siten että toinen tutkija voi saada alkuperäistä tutkimusta noudattamalla täsmälleen samat tutkimustulokset. Uusittavissa olevan tutkimuksen datan tulee olla sellaista että se on saatavilla. Uusittavuutta heikentää luottamuksellinen, yksityisomistuksessa oleva data. Uusittavuus koskee samasta aineistosta saatavia tutkimustuloksia. Tutkimuksen toistamista sen peruslöydösten vahvistamiseksi eri aineistolla kutsutaan replikoinniksi.
Ei-uusittavuus koskee erityisesti biolääketiedettä. Yksi ei-uusittavien tutkimusten syy on vilpillisyys, mihin kannustaa tutkijan tarve julkaista korkean vaikuttavuuskertoimen julkaisussa. Muita syitä ovat koeasetelman suunnittelun virheet sekä tilastollisen analyysin virheet.
Tutkimukset jotka eivät ole uusittavissa koituvat kalliiksi. Tutkimukset jotka eivät ole uusittavissa maksavat erään arvion mukaan yhdysvaltalaisille tutkijoille 28 miljardia Yhdysvaltojen dollaria vuodessa. Kustannukset johtuvat siitä että ei-uusittavuus aiheuttaa suurta tehottomuutta tieteellisessä tutkimustyössä. Tutkijat seuraavat vääriä johtolankoja.
Kesällä 2016 suoritetun kyselyn perusteella tiede on kärsinyt uusittavuuskriisistä, kun tutkijat eivät ole kyenneet uusimaan kollegoidensa kokeiden tuloksia. Yli 70 prosenttia tutkijoista on yrittänyt uusia kollegansa kokeen siinä onnistumatta. "Nature"-julkaisu on sittemmin edellyttänyt julkaistavilta tutkimuksilta huomion kiinnittämistä siihen miten joku muu voisi uusia kokeen.
Alankomaiden tiedeakatemian mukaan uusittavuudesta pitäisi tehdä normaali osa empiirisiä tieteitä. Myös Yhdysvaltojen tiedeakatemia ja Brittiläinen psykologiyhteisö ovat kiinnittäneet huomiota uusittavuuteen.
Radiodiffusion Télévision Sénégalaise

Radiodiffusion Télévision Sénégalaise (RTS) on Senegalin kansallinen yleisradioyhtiö.
Senegalin yleisradiotoiminta on saanut alkunsa vuonna 1939 perustetusta Radio Dakarista. Toinen radioasema perustettiin Saint-Louisiin vuonna 1952. Radio Dakar, josta 1950-luvulla tuli osa Ranskan Länsi-Afrikan Radio Inter-AOF -ketjua, oli hengeltään ja sisällöltään ranskalainen radioasema. Afrikkalaisia kieliä käytettiin lähinnä uutislähetyksissä ja historia-aiheisissa ohjelmissa. Aseman afrikkalaistuminen alkoi vuonna 1957. Malin liittovaltion aikana se kantoi nimeä Radio Mali ja Senegalin itsenäistyttyä vuonna 1960 siitä tuli Radio Sénégal. Maan hallituksen alaisuudessa toimineella radiolla oli kaksi kanavaa, Chaîne nationale ja Chaîne internationale. 
Kokeellisia televisiolähetyksiä ryhdyttiin käynnistämään Unescon tuella vuonna 1963. Vuonna 1973 perustettiin radio- ja televisiotoiminnasta vastannut valtiollinen Office de Radiodiffusion Télévision du Sénégal. Viestintäkentän vapautuessa siitä tuli kansallinen mediayhtiö Radiodiffusion Télévision Sénégalaise vuonna 1992.
RTS:llä on nykyään neljä radiokanavaa: ranskaksi, wolofiksi ja muilla kansallisilla kielillä toimiva Chaîne Nationale, vieraskielistä ohjelmaa välittävä Sénégal Internationale, alueradioista koostuva Chaîne Régionale ja Dakarissa toimiva RTS Mag FM. Kaikki radiolähettimet toimivat ULA-alueella. Valtakunnallisia televisiokanavia on kaksi. Televisio-ohjelmat tuotetaan digitaalisesti, mutta ne lähetetään maanpäällisessä verkossa analogisina. Radio- ja televisio-ohjelmia välitetään myös satelliittien kautta.
1990-luvulta lähtien Senegaliin on perustettu lukuisia kaupallisia ja yhteisöradioita sekä yksityisiä TV-asemia. Ne toimivat usein paikallisilla kielillä. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden ohjelmia.
São Tomé ja Príncipen presidentti

São Tomé ja Príncipen presidentti on São Tomé ja Príncipen valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla, ellei kukaan ehdokkaista saa yi 50 % äänistä, voidaan käydä toinen kierros. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle. Vuonna 2021 presidentiksi valittiin Carlos Vila Nova.
Presidentillä ei juurikaan ole valtaa, vaan hän toimii yleensä sovittelijana hallituksen mahdollisissa ristiriidioissa. Toimeenpanevaa valtaa käyttää hänen sijaan maan pääministeri. Perinteisesti presidentti ja pääministeri ovat tulleet eri puolueista, eikä tämä ole perinteisesti ollut ongelma maan johtamisessa.
Maan perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
Presidentinlinna, joka sijaitsee São Tomén kaupungissa, ei ole avoinna yleisölle.
Antero Viinikainen

Osmo Antero Viinikainen (s. 6. kesäkuuta 1941 Kotka) on suomalainen kirjailija, opettaja ja matkaopas.
Viinikaisen vanhemmat olivat Veikko Viinikainen ja Miili o.s. Viinamäki. Hän on opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja työskennellyt muun muassa kansakoulunopettajana, sirkuksessa, atk-suunnittelijana, matkaoppaana ja sijoituskonsulttina. Viinikaisen kirja "Aleksis Kivi ja Serbian prinsessa" oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1996. Viinikainen on asunut aiemmin 10 vuotta Oulussa ja nykyisin hän asuu Helsingissä.
A’ana

A’ana on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Upolun saaren länsiosassa. Sen pinta-ala on 193 km² ja väkiluku oli vuoden 2021 väestönlaskennassa 24 563.
Aiga-i-le-Tai

Aiga-i-le-Tai on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Upolun saaren länsiosassa. Sen pinta-ala on 27 km² ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 5 029.
Hallintoalueeseen kuuluvat myös Apoliman, Manonon ja Nu’ulopan saaret.
Hilkka Ravilo

Hilkka Eeva Ravilo (s. 18. marraskuuta 1940 Kiuruvesi) on suomalainen kirjailija.
Ravilon vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Arpiainen ja Liisa Reme. Hän kävi kansakoulun Kiuruvedellä sekä myöhemmin reikäkorttilävistys- , puhtaaksipiirustus- ja konekirjoituskurssit. Hän on työskennellyt kotiapulaisena, reikäkorttilävistäjänä, piirtäjä-konekirjoittajana, edustustilan emäntänä, hotellin keittiöapulaisena, miesten asuntolan siivoojana, puhelinvaihteen hoitajana, konekirjoittajana ja tekstinkäsittelijänä. Esikoisromaaninsa "Kuin kansanlaulu" hän julkaisi vuonna 1991. Ravilon kirja "Mesimarjani, pulmuni, pääskyni" oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1997. Ravilo on asunut Kiuruvedellä vuoteen 1957 ja sittemmin hän on asunut Kuopiossa, Leppävirralla, Lohjalla ja viimeksi Heinävedellä.
Taina Sampakoski

Taina Sampakoski (s. 1957) on suomalainen kirjailija ja opettaja.
Sampakosken esikoisromaani "Ikoni" oli Finlandia-palkintoehdokkaana 2006. Romaanin pohjana oli Sampakosken Jyväskylän avoimen yliopiston luovan kirjoittamisen kurssilla lopputyönä kirjoittama novelli, jonka hän laajensi romaaniksi. Sampakoski on opettanut suomen kieltä peruskoululaisille Kalixissa Ruotsissa.
Sampakosken isä on kestävyysjuoksija Väinö Koskela.