tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Labiodentaalinen nasaali

Labiodentaalinen nasaali on äänne, joka tuotetaan asettamalla ylähampaat alahuulien päälle ja puhaltamalla ilmaa nenän kautta. Sen symboli kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa on "ɱ".
Suomen kielessä äänne esiintyy muiden nasaalien allofonina sanoissa joissa on konsonanttiyhtymä "MF" (esim. "pamfletti") tai "NF" ("sinfonia"), jolloin nämä yhtymät ääntyvät kumpikin [ɱf]. Kyse on regressiivisestä koartikulaatiosta, jossa edeltävä nasaali mukautuu jäljessään tulevan labiodentaalisen frikatiivin ääntymäpaikkaan.
Anja Levoranta

Anja Helena Levoranta (o. s. Hänninen, 15. toukokuuta 1938 Noormarkku – 2. kesäkuuta 2021 Nokia) oli suomalainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat pääosin öljyväritöitä ja akvarelleja. Varhainen tuotanto edusti realistista tyyliä, jonka jälkeen hänen tyylinsä oli vahvan ekspressiivinen.
Opinnot.
Levoranta kouluttautui ensin lastentarhanopettajaksi vuosina 1958–1959. Hän siirtyi kuitenkin taideopintojen pariin Vammalan opistoon vuosiksi 1966–1972. Levoranta on tehnyt kurssimuotoisia opintoja muun muassa Vapaassa taidekoulussa, Oriveden opistossa, Kuusamon kansanopistossa ja Helsingin Taiteilijaseuran kursseilla.
Ura.
Levorannan ensimmäinen valtakunnallinen näyttely oli vuonna 1972. Hänellä on ollut Suomessa yksityisnäyttelyitä muun muassa Seinäjoen taidehallissa vuosina 1999–2000 sekä useissa gallerioissa eri puolilla Suomea. Yhteisnäyttelyissä hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Porin Taiteilijaseuran näyttelyissä Porin taidemuseossa vuosina 1982, 1987, 1992 ja 1997, Vaasan taidehallissa vuonna 2004 sekä eri aluenäyttelyissä, esimerkiksi Rauman taidemuseossa 1981. Hänen teoksiaan on hankittu muun muassa Sastamalan, Porin, Huittisten, Rauman ja Harjavallan kaupunkien, Emil Cedercreutzin museon ja Tampereen yliopistollisen sairaalan kokoelmiin. Hän on Taidemaalariliiton, Suomen akvarellitaiteen yhdistys ry:n, Porin Taiteilijaseuran ja Vammalan seudun taideyhdistyksen jäsen. Levoranta on kuvataiteilijana toimimisen lisäksi työskennellyt muun muassa Vammalan opiston ja Tyrvään käsi- ja taideteollisen oppilaitoksen tuntiopettajana sekä akvarellikurssien opettajana.
Taide.
Jo alle vuoden ikäisenä Levoranta sommitteli tilkkutöitä lattialla istuessaan. 1970-luvulla Levorannan taide oli tarkkaa realismia, jonka jälkeen tuli vahva ekspressiivinen kausi. Työskennellessään taideterapeuttina hän kuvasi töissään potilaiden kokemaa tuskaa. Hänen töissään on myös kuvattu olevan yhtymäkohtia norjalaisen Edvard Munchin edustamaan saksalaistyyppiseen ekspressionismiin. Akvarelleissaan hän on kuvannut muun muassa arjen estetiikkaa maalamalla arkisia, pieniä yksityiskohtia. Osa töistä liikkuu abstraktin ja esittävän rajamaastossa. Levorannan tuotantoon kuuluu erityisesti öljyväritöitä ja akvarelleja, mutta myös akryylejä ja guasseja. Hänelle ympäröivä luonto ja valo ovat tärkeitä. Hänen mukaansa joskus pitkään mietityttänyt asia kiteytyy kookkaaksi öljyvärimaalaukseksi. Akvarellien aiheet pulpahtavat mielikuvista ja tunteista.
Tunnustukset.
Levoranta on saanut Vammalan kaupungin kulttuuripalkinnon ja apurahan 1976, Turun ja Porin läänin kohdeapurahan 1981 ja 1982, Porin Saskiat ry:n näyttelystipendin 1983 ja Suomen kulttuurirahaston Satakunnan rahaston stipendin 1983.
Yksityiselämä.
Anja Levorannalla on kolme lasta. Hänen miehensä, autoliikkeen toimitusjohtaja Matti Levoranta menehtyi lento-onnettomuudessa Äkäslompolossa vuonna 2004. Levoranta asui Nokian Siurolla. Hänellä oli fengshui-henkinen puutarha, jolla hän on osallistunut Avoimet Puutarhat -tapahtumaan. Levoranta menehtyi nopeasti edenneeseen sairauteen kotonaan.
Old Bailey

Englannin ja Walesin keskusrikostuomioistuin (), yleisesti Old Bailey, on Lontoon Cityssä sijaitseva rakennus, jossa Englannin ja Walesin kruununoikeus kokoontuu Lontoossa. Nykyinen rakennus otettiin käyttöön vuonna 1907. Keskiajalta vuoteen 1902 Old Baileyn viereisellä tontilla sijaitsi Newgaten vankila. Viimeiset hirttäjäiset tuomioistuimen edustalla pantiin täytäntöön vuonna 1868.
Old Baileyssä käsitellään noin 400 rikosjuttua vuodessa. Tuomioistuimessa työskentelee vakituisesti 15 tuomaria. Tunnettuja Old Baileyssä tuomittuja henkilöitä ovat muun muassa Ronnie ja Reginald Kray, tohtori Crippen, Yorkshiren teurastaja sekä Britannian viimeinen kuolemaantuomittuna teloitettu nainen Ruth Ellis. Myös eräitä Harold Macmillanin hallituksen eroon vuonna 1963 johtaneen Profumo-skandaalin sivujuonteita käsiteltiin Old Baileyssä.
Old Bailey vaurioitui Lontoon pommituksissa vuonna 1941 sekä IRA:n pommi-iskussa vuonna 1973.
Thamesin sivujoki Fleet virtaa Old Baileyn alitse siltarumpua pitkin.
Keltanaamasirkkunen

Keltanaamasirkkunen ("Ammodramus aurifrons") on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Keltanaamasirkkunen voi kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Keltanaamasirkkusen pää on harmahtavan ruskea ja päälaella on mustia raitoja. Silmäkulmajuova ja silmien ympärystä on keltainen. Lajin selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja siipien taipeessa on keltaista. Linnun rinta ja vatsa ovat väriltään vaalean harmahtavan ruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keltanaamasirkkusta tavataan Venezuelasta Boliviaan, mutta Guyanan ylängön alueella se ei elä. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat jokien, teiden ja asutusten ja maanviljelysten läheisyydessä. Se syö siemeniä ja hyönteisiä ja liikkuu usein yksin tai pareittain. Keltanaamasirkkusen pesimäkausi kestää toukokuulta lokakuulle.
Chuy Bravo

Chuy Bravo (syntyjään Jesús Melgoza; 7. joulukuuta 1956 Tangancícuaro, Michoacán – 14. joulukuuta 2019 México City, México) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muuassa talkshow’ta "Chelsea Lately" (2007–2014) jossa hän oli sen juontajan Chelsea Handlerin avustaja.
Bravo syntyi vuonna 1956 Tangancicuarossa, Michoacánissa, Meksikossa, ja muutti sieltä Yhdysvaltoihin San Fernandon laaksoon 15-vuotiaana. Hän aloitti näyttelemisen 1990-luvun puolivälissä. Bravo oli vain noin 130 senttimetriä pitkä (4 jalkaa 3 tuumaa).
Gustaf Schröder

Gustaf Schröder (6. kesäkuuta 1824 Edsvalla bruk, Nor, Värmlanti – 2. elokuuta 1912) oli ruotsalainen metsämies ja kirjailija. 
Schröder toimi sahalla Värmlannissa 1847–1863 ja Taalainmaalla 1863–1884. Hän asui sittemmin tilallaan Edsforsissa Värmlannissa, mutta muutti 1887 Tukholmaan kirjoitustyön vuoksi.
Schröder oli nuoresta pitäen omistautunut metsä- ja metsästyselämälle. Hän aloitti kirjailijana 1867, jolloin ilmestyi kuvaus "En björnjagt i Dalarna" (julkaisussa "Svenska jägarförbundets Nya tidskrift"). Seuraava julkaisu oli kirja "Minnen från skogarne. Jagter" ilmestyi vasta 1888, mutta sitten ilmestyi tiheään tahtiin useita metsästys- ja kalastuskuvauksia, joista monilla on kulttuurihistoriallista kiinnostavuutta. Lisäksi hän kirjoitti nuortenkirjoja, joista osaa kuvitti August Malmström. Niiden aiheena on Värmlannin suomalaisten elämä. Schröderin tyyli oli yksinkertainen ja lämminhenkinen, ja teksti on aitoa ja uskottavaa.
Työläiset, läheiset ja ystävät pystyttivät 1914 Arvikan hautausmaalle muistokiven.
Lil Mosey

Lathan Moses Stanley Echols (s. 25. tammikuuta 2002), taiteilijanimeltään Lil Mosey, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän nousi kuuluisuuteen "Pull Up" -singlellään 2017. Hänen debyyttialbuminsa "Northsbest" julkaistiin 19. lokakuuta 2018. Hänen menestynein kappaleensa "Blueberry Faygo" nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 8.
Artur Parfentšikov

Artur Parfentšikov (, synt. 29. marraskuuta 1964 Petroskoi) on Karjalan tasavallan nykyinen päämies. Hänet määrättiin virkaatekeväksi päämieheksi kun hänen edeltäjänsä Aleksandr Hudilainen oli eronnut tehtävästä vuonna 2017. Myöhemmin samana vuonna Parfentšikov valittiin tehtävään vaaleilla, joissa hän sai yksinkertaisen ääntenenemmistön. Ylen mukaan Karjalan tasavallan kansalaisten luottamus Parfentšikovia kohtaan on kuitenkin heikko.
Parfentšikov on syntynyt 29. marraskuuta 1964 Petroskoissa. Aiemmin hän on työskennellyt mm. Venäjän ulosottoviraston johtajana. Parfentšikov harrastaa urheilua ja hänellä on kaksi lasta.
Sammakonvihvilä

Sammakonvihvilä ("Juncus ranarius") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden ("Juncus") sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Sammakonvihvilä muistuttaa paljolti konnanvihvilää ("Juncus bufonius") ja luokitellaan usein myös sen alalajiksi tai muunnokseksi.
Sammakonvihvilä kasvaa yleensä pieninä mättäinä ja sen varret ovat runsashaaraisia sekä kaarevia. Lehdet ovat hiusmaisia. Kukat sijaitsevat pieninä ryhminä ja sammakonvihvilä kukkii kesäkuusta elokuulle. Hedelmä on punaruskea ja tylppäkärkinen.
Sammakonvihvilä kasvaa hiekkaisilla merenrannoilla. Suomessa sammakonvihvilää tavataan hajanaisesti koko rannikkoalueella Torniosta Virolahdelle sekä Ahvenanmaalla.
The Way You Walk

The Way You Walk on Olli Ahvenlahden neljäs studioalbumi vuodelta 1986.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Olli Ahvenlahti.
Henry Merimaa

Henry Merimaa (s. 1950 Pori) on porilainen kuvataiteilija. Hän on opiskellut Porin Piirustuskoulussa vuosina 1978 - 1981 ja Taideteollisen korkeakoulun Taidepedagogiikan laitoksella vuosina 1992-1994. Hän on koulutukseltaan taiteen maisteri. Merimaa on esiintynyt lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä Lounais-Suomen alueella sekä toiminut taiteilijaseura NYTEn puheenjohtajana vuosina 1987 - 1989. Hän on opettanut kuvallista viestintää Satakunnan ammattikorkeakoulun (SAMK) viestinnän koulutusohjelmassa. Merimaa on ollut vihreiden varavaltuutettu Porissa. Hänet valittiin vuonna 2018 Satakunnan ammattikorkeakoulun hallituksen puheenjohtajaksi. 
Merimaan pojat Eero Merimaa (s. 1976) ja Arttu Merimaa (s. 1983) ovat myös taiteilijoita. Porista kotoisin olevan Merimaan lapsuudenmaisiin kuului Karjarannan teollisuusalue, jonka vanhaa rakennuskantaa hän on sittemmin puolustanut kun aluetta on uudistettu. Merimaan varhaisena innoittajana 1960-luvulla toimi Cobra-ryhmän piirissä raudasta valmistetut, ekspressiiviset veistokset. Sittemmin hän on osallistunut aktiivisesti Porin taide-elämään mm. taiteilijaseura Nyten kautta. 
Kuvataide.
Merimaa opiskeli Porin Piirustuskoulussa vuosina 1978 - 1981, mutta hän debytoi jo vuonna 1979 Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahaston näyttelyssä Porissa. Seuraavana vuonna hän osallistui Suomen Taiteilijaseuran 85. näyttelyyn Helsingissä. Sittemmin hän on esiintynyt useissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä. Vuonna 1991 hän piti galleria 1h+k:ssa Porissa näyttelyn Titanium &amp; Ferrum, jonka teokset hän oli valmistanut mm. ferrosulfaatista ja titaanioksidijauheesta. Ne olivat peräisin hänen työpaikkansa vuorikemian tehtaan käyttämistä materiaaleista. Merimaan teoksia kuuluu Porin taidemuseon hallinnoimaan Porin kaupungin taidekokoelmaan, kuten installaatio vuodelta 1994.
Performanssit.
Merimaa on esittänyt performansseja, kuten Pori Jazzien aikana 10.7.1985 Porin Etelärannassa performanssin jossa hän soitti vasaralla jokirannan rakenteita. Taiteilijaseura Nyten jäsenenä Merimaa on osallistunut 1990-luvun alussa mm. perfomanssien Poru-aktio, Jäähäät ja Arkipäivän syyhy toteutukseen. Vuonna 2016 hän kuratoi Porin taidemuseon Projektihuoneeseen näyttelyn Fluxus ny, jossa kohtasivat kansainväliset Fluxus-taiteilijat ja taiteilijaseura Nyten varhaiset teot.
Ympäristö- ja yhteisötaide.
Porissa järjestettiin Yhteisötaiteen triennaali 18. - 22.4.2016. Merimaa osallistui triennaaliin teosprojektilla Hankaa mu kans, jossa hän perehdytti osallistujat frottage-menetelmään, minkä jälkeen osallistujat saivat tehdä kuvia valitsemistaan kaupungin pintarakenteista. Suomen ensimmäinen geokätköilyyn perustuva näyttely Kätketty taide järjestettiin Porissa 13.5. - 31.8.2016. Hänen teoksensa oli Joseph Beuysin taiteesta inspiroitunut ja löytäjää rakentelemaan aktivoiva. Vuojoen kartanossa kesällä 2016 pidettyyn Ympäristökoru-näyttelyyn hän osallistui teoksella, joka käsitteli Eurajoen veden puhtautta. Merimaa on kertonut pitävänsä tärkeänä, että taiteilijan ja yleisön kohtaamisessa on yllätyksellisyyttä ja arvaamattomuutta.
Benjamin Dale

Benjamin James Dale (17. heinäkuuta 1885 Lontoo – 30. heinäkuuta 1943) oli brittiläinen säveltäjä.
Dale oli ensimmäisen maailmansodan syttyessä Ingolstadtissa ja joutui Edgar Baintonin sekä Frederick Keelin kanssa internoiduksi Ruhlebenin leiriin Berliinin ulkopuolelle. Sieltä hän pääsi alankomaalaiselle maatilalle vähäisemmillä rajoituksilla. Kotimaahansa hänet palautettiin maaliskuussa 1918. Dale palasi työhönsä Royal Academy of Musiciin, jossa oli toiminut harmonian professorina jo vuodesta 1909. Vuonna 1936 hän aloitti työskentelyn BBC:n musiikin neuvonantopaneelissa.
Dale oli kahdesti naimisissa. Hän kuoli vuonna 1943 sydäninfarktiin ensimmäistä kertaa jo Brysselissä vuonna 1924 luonnostellun sävelrunonsa "The Flowing Tide" harjoitusten jälkeen. Dalen muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi hänen Royal Academy of Musicissa opiskellessaan säveltämä pianosonaatti, jonka kantaesitti York Bowen helmikuussa 1905. Dale sävelsi myös sonaatin viululle. Alttoviululla on tärkeä osa hänen kamarimusiikkituotannossaan.
Dalen isä oli itseoppinut amatöörimuusikko, ja yksi hänen veljistään oli Henry Hallett Dale.
Usvameriahven

Usvameriahven ("Epinephelus malabaricus") on meriahventen (Epinephelidae) heimoon alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Usvameriahvenen tavanomainen pituus on 12–76 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa noin 115 senttimetrin mittaiseksi. Pää ja ruumis ovat väritykseltään ruskehtavia ja niissä on pieniä, toisistaan erillään olevia mustia täpliä jotka ulottuvat myös rintaevän ja leukojen alueelle. Siellä täällä pään ja ruumiin alueella on myös valkeita pilkkuja ja läikkiä. Ruumiin etuosan kyljissä on tumman oranssinpunaisia tai punertavia täpliä. Kyljessä on usein viisi vinoa, epäsäännöllisen muotoista tummanruskeaa juovaa. Evissä on mustia pilkkuja. Usvameriahvenella on kylkiviivallaan 54–64 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Usvameriahventa tavataan alueella Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan, Komoreille, Seychelleille, Omaninlahdelle ja Intian eteläosiin sekä Tyynenmeren länsiosissa alueella Riukiusaarilta Uuteen-Etelä-Walesiin ja itään Mikronesian Yap-atollille ja Palauun sekä Fidžiin ja Tongan. Lajin elinympäristöjä ovat rannikoiden koralli- ja kiviriutat, vuorovesialtaat, estuaarit ja mangrovesuot hiekka- tai mutapohjilla. Se elää yleensä korkeintaan 150 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Usvameriahven saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 64 senttimetrin mittaisena.
Elis Schröderheim

 
Elis Schröderheim (1747–1795) oli ruotsalainen virkamies ja kirjailija. Hän antautui varhain virkamiesuralle ja sai nimityksen 1782 valtiosihteeriksi. Hän saavutti henkevyydellään ja eloisuudellaan Kustaa III:n suosion mutta herätti yleistä tyytymättömyyttä myymällä pappisvirkoja. Hänet valittiin 1786 Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän toimi 1792–1794 Upsalan läänin maaherrana. Hän kirjoitti muutamia huvinäytelmiä, ja 1851 julkaistiin hänen jälkeenjäänyt teoksensa "Anteckningar till konung Gustaf III:s historia".
Schröderheim hoiti Kustaan yksityisiä asioita ja oli myös kuninkaan huvimestari mutta joutui myöhemmin pois tämän lähipiiristä taloudellisia ongelmia aiheuttaneen elämäntyylinsä ja pappisvirkojen myynnin vuoksi. Hän oli kuitenkin kuninkaalle uskollinen ja hoiti tehtävänsä hyvin, joten Kustaa ei täysin hylännyt häntä vaan hän sai pitää virkansa, ja kuninkaan viimeisinä vuosina hän oli jälleen tämän uskottu. Hän joutui sittemmin kahnauksiin G. M. Armfeltin kanssa ja joutui pois virastaan. Hän kuoli köyhänä.
Schröderheimillä oli nuorena suuria kirjallisia ambitioita, ja hän oli keskeisiä hahmoja Utile dulci -nimisessä kirjallisessa seurassa. Hän käänsi näytelmiä ranskasta.
Laurent Gras

Laurent Gras (s. 15. maaliskuuta 1976 Chamonix) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän laukoi vasemmalta.
Ura.
Seuraura.
Gras debytoi Ranskan pääsarjassa kaudella 1994–1995 Chamois de Chamonixin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 19 ottelua tehopistein 1+1=2 keräten kaksi rangaistusminuuttia. Kaudella 1996–1997 Gras siirtyi Gothiques d’Amiensiin, jossa hän pelasi yhden kauden. Gras palasi Chamonixiin kaudella 1997–1998, jolloin hän teki uransa toiseksi suurimmat tehopisteet 21+15=36 pelaamassaan 41 ottelussa. Gras edusti Chamonixia vielä seuraavalla kaudella, jolloin hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehopisteillä 12+10=22. Gras palasi Amiensin joukkueeseen kaudella 1999–2000, ja kaudella 2002–2003 Gars pelasi koko uransa tehokkaimman pääsarjakauden, kun hän teki 35 ottelussa tehopisteet 19+18=37. Kaudella 2003–2004 Gras valittiin Amiensin varakapteeniksi, jolloin joukkue voitti Ranskan mestaruuden. Heti seuraavalla kaudella Gars toimi joukkueen kapteenina. Seuraavan kolmen kauden ajan hän toimi taas joukkueen varakapteenina.
Gras siirtyi kaudella 2008–2009 Pingouins de Morzine-Avoriazin joukkueeseen, jossa hän pelasi 26 ottelua tehopistein 10+14=24 keräten 16 rangaistusminuuttia. Seuraavalla kaudella Gras palasi jälleen Chamonixiin, jonka varakapteenina hän toimi seuraavan kahden kauden ajan. Kaudella 2009–2010 Gras voitti Chamonixin sisäisen pistepörssin tehopisteillä 13+18=31. Seuraavalla kaudella Gras valittiin Chamonixin kapteeniksi, mutta kaksi seuraavaa kautta hän toimi taas varakapteenina. Gras pelasi Chamonixin joukkueessa vielä 21 ottelua kaudella 2014–2015 kunnes hän lopetti pääsarjauransa.
Maajoukkueura.
Gras edusti Ranskaa seitsemissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1997, 1998, 2004, 2008, 2009, 2010 ja 2011. Hän toimi Ranskan varakapteenina Kanadan MM-kilpailuissa 2008 ja Sveitsin MM-kilpailuissa 2009. Gras pelasi urallaan yhteensä 40 MM-ottelua tehopistein 3+1=4 keräten 16 rangaistusminuuttia.
Gras kuului Ranskan joukkueeseen Naganon talviolympialaisissa 1998 ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi yhteensä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä.
Moctar Ouane

Moctar Ouane (s. 11. lokakuuta 1955 Bidi, Bankassin piiri) oli Malin väliaikainen pääministeri vuosina 2020–2021.
Elämäkerta.
Ouane kävi keskikoulun Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa ja suoritti julkisoikeuden ja kansainvälisten suhteiden tutkinnot Dakarin yliopistossa. Hän työskenteli pääministeri Mamadou Dembélén, presidentti Moussa Traorén ja vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen valtionpäämiehenä toimineen Amadou Toumani Tourén diplomaattisena neuvonantajana.
Ouane jatkoi opintojaan Ranskan kansallisessa hallintokorkeakoulussa vuosina 1991–1992. Hän työskenteli sen jälkeen Malin ulkoministerin poliittisena neuvonantajana ja vuosina 1995–2002 maan YK-suurlähettiläänä. Vuodesta 2004 lähtien Ouane toimi seitsemän vuoden ajana Malin ulkoministerinä. Hän työskenteli Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton diplomaattisena neuvontanajana vuosina 2014–2016 ja sen jälkeen järjestön rauhan ja turvallisuuden pääedustajana.
Vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen väliaikainen presidentti Bah N’Daw nimitti Ouanen Malin siirtymäkauden pääministeriksi 27. syyskuuta 2020. Siviilin nimittäminen pääministeriksi oli ehtona Länsi-Afrikan talousyhteisön vallankaappauksen jälkeen asettamien pakotteiden poistamiselle.
Ouane nimitettiin uudelleen pääministeriksi 14. toukokuuta 2021. Sotilaat vangitsivat hänet ja presidentti N’Dawin sen jälkeen kun uudesta hallituksesta oli pudotettu turvallisuus- ja puolustusministereinä toimineet entisen sotilasjuntan jäsenet Modibo Koné ja Sadio Camara. N’Daw ilmoitti omasta ja hallituksensa erosta 26. toukokuuta. Väliaikaiseksi presidentiksi noussut Assimi Goïta nimitti kesäkuussa uudeksi pääministeriksi oppositioliike M5-RFP:n strategisen komitean puheenjohtajan Choguel Maïgan. Kotiarestiin määrätty Ouane vapautettiin elokuussa 2021.
Puoluekannaltaan sitoutumaton Ouane on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia, bambaraa ja fulania.
Ouanen hallitus.
Presidentti Bah N’Daw vahvisti Ouanen ensimmäisen hallituksen kokoonpanon 5. lokakuuta 2020. Siihen kuului pääministerin lisäksi 25 ministeriä:
Hallitukseen kuului neljä sotilasta, joista kolme oli entisen sotilasjuntan jäseniä. Vuoden 2015 rauhansopimuksen allekirjoittaneet kapinalliset ja oppositioliike M5–RFP saivat molemmat neljä ministerinpaikkaa. Hallituksen muita jäseniä luonnehdittiin lähinnä teknokraateiksi. Ministereistä vain neljä oli naisia, vaikka lain mukaan heitä pitäisi olla vähintään 30 prosenttia. Hallituksen oli määrä toimia 18 kuukautta kestävän siirtymäkauden ajan.
Zawiercien piirikunta

Zawiercien piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 117 624. Piirikuntaan kuuluvat kaksi kaupunkikuntaa ovat Poręba ja Zawiercie. Kahdeksan maalaiskuntaa ovat Irządze, Kroczyce, Łazy, Ogrodzieniec, Pilica, Szczekociny, Włodowice, Żarnowiec ja niissä sijaitsee kylien lisäksi neljä kaupunkia, Łazy, Ogrodzieniec, Pilica ja Szczekociny.
Vuoden 2019 lopussa Zawiercien piirikunnassa arvioitiin olevan 117 624 asukasta, joista 51,6 prosenttia naispuolisia ja 48,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 123 021 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 93 305 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 58,9 prosenttia ja eläkeikäisten 25,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 866 lasta.
Death Race for Love

Death Race for Love on yhdysvaltalaisen räppäri Juice Wrldin toinen studioalbumi ja viimeinen hänen elämänsä aikana julkaistu albumi. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 2019 Grade A Productionsin ja Interscope Recordsin kautta. Albumi nousi Billboard 200 -listan ensimmäiseksi.
Julkaisu.
Juice Wrld ilmoitti albumistaan 7. helmikuuta 2019 Twitterissä. Albumin virallinen kappalelista julkistettiin 4. maaliskuuta 2019.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single "Robbery" julkaistiin 13. helmikuuta 2019 ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listalla sijalle 27. Albumin toinen single "Hear Me Calling" julkaistiin 1. maaliskuuta 2019 sijoittuen Billboard Hot 100 -listalla sijalle 38.
Christian Friedrich Daniel Schubart

Christian Friedrich Daniel Schubart (1739–1791) oli saksalainen runoilija ja muusikko ja aikansa kapinallisia. Hän toimi urkurina ja lukkarina Geislingenissä, missä hän kirjoitti Christoph Martin Wielandin ja Friedrich Gottlieb Klopstockin vaikutukseen viittaavat runonsa "Zaubereien" (1766) ja "Todesgesänge" (1767).
Jo opiskeluaikanaan Schubart turmeli terveytensä epäsäännöllisellä elämällään. Huonon elämän takia hänen kohtalonsa tuli hyvin kirjavaksi. Hän oli jo menossa Tukholmaankin koettamaan onneaan, mutta pysähtyi Augsburgiin, missä hän alkoi julkaista Sturm und Drang -kauden henkeen toimitettua "Deutsche Chronik" -nimistä aikakauskirjaa, joka kuitenkin kiellettiin. Schubart karkotettiin, ja hän pakeni Ulmiin, missä hän jatkoi aikakauskirjansa toimittamista. Schubartin loukattua Württembergin herttuaa hänet houkuteltiin Württembergin alueelle ja suljettiin Hohenaspergin linnaan, missä hän joutui olemaan kymmenen vuotta, aluksi hyvin ankarassa vankeudessa. Vapauduttuaan 1787 terveytensä romahdettua hän sai nimityksen Stuttgartiin hovirunoilijaksi ja teatterinjohtajaksi. Schubart ryhtyi myös jatkamaan aikakauskirjansa julkaisua uudella nimellä "Vaterlandschronik".
Schubartin tuotanto oli epätasaista. Hän on aito lyyrikko, mutta samalla täysverinen Sturm und Drang -kauden edustaja, kuten runot "Die Fürstengruft", "Friedrich der Grosse" ja "Der ewige Jude" osoittavat. Tunnetuimpia Schubartin runoista on "Die Forelle" ("Forelli"), jonka Franz Schubert on säveltänyt. Se lienee liedkirjallisuuden tunnetuimpia. Laulun teksti on osittain salakieltä: sen vesiaihe kuvaa vapaudenaatetta. Hän oli myös säveltäjä, ja "Forellin" hän oli säveltänyt itsekin. Hän kirjoitti musiikinteoriaa käsittelevän "Ideen zu einer Aesthetik der Tonkunst", joka on yhä lukemisen arvoinen.
Schubartin runoista huomattava osa syntyi vankeudessa. Ne kuvastavat hänen omaa elämänkohtaloansa ja intohimojaan. Schubart julkaisi kuvauksia elämästään nimellä "Leben und Gesinnungen im Kerker aufgesetzt" (1791–1793), mutta ehti kuolla ennen sen loppuun saattamista. "Gesammelte Schriften" julkaistiin 1839–1840.
Juffi Seponpoika

Juffi Seponpoika, oikealta nimeltään Juha Vuorsola voitti "The Voice of Finland" -laulukilpailun vuonna 2020. Hän sai äänistä 32 % finaalilähetyksessä. Seponpoika kuului ohjelmassa Toni Wirtasen ja Sipe Santapukin joukkueeseen. Juffi on julkaissut muutaman soolosinglen.
Näsilinnankatu 38

Näsilinnankatu 38 on Tampereen keskustassa Näsilinnankadulla sijaitseva uusrenessanssityylinen puutalo, joka on valmistunut vuonna 1892. Sen on suunnitellut Lambert Petterson marraskuussa 1891. Rakennus on yksikerroksinen, ja siinä on kaksi asuinhuoneistoa, joista toista on käytetty seurakuntatilana.
Talon molempiin huoneistoihin kuljettiin alun perin sisäpihan kautta. Eteläiseen huoneistoon on myöhemmin lisätty kivirakenteinen sisäänkäynti kadun puolelle.
Puutalon kanssa samalla tontilla, Satamakatu 7:ssä, sijaitsee Pettersonin vuonna 1892 suunnittelema kolmikerroksinen kivirakennus. Kun sitä laajennettiin Heikki Tiitolan suunnitelmien (1907) pohjalta, puutalosta purettiin kaksi ikkunaa sisältänyt pohjoisosa.
Näsilinnankadun puutalo ja Satamakadun kivitalo on suojeltu asemakaavalla. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan ne ovat rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäviä.
Vuonna 2020 tehdyssä julkisivuremontissa puutaloon palautettiin alkuperäinen, ruskeankeltainen värisävy.
Berit ja Dallapé

Berit &amp; Dallapé on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1977. Se on esittäjänsä kuudes. Berit profiloitui uransa alussa humppatyttönä, "Berit &amp; Dallapé" -albumille valittiin humpan sijaan valssin, tangon, foxtrotin ja jenkan tyylilajeihin kuuluvia sävelteoksia. Albumin kappaleet on sovittanut Eero Lauresalo.
Muuta.
"Berit &amp; Dallapé" sisältää muun muassa suomalaisen version vuoden 1971 menestyksestä "Che sarà", jota on sittemmin versioitu useaan otteeseen eri kielisinä. "Yli aaltojen" on suomenkielinen versio 1880-luvulla sävelletystä meksikolaisesta valssista "Sobre las olas". Albumin kannen suunnitteli Erik Uddström. Avausraita "Jimmy banjoaan hän soittaa" on julkaistu sittemmin myös Beritin kokoelma-albumeilla.
Kerro tunteesi ääneen

Kerro tunteesi ääneen on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1979. Se on esittäjänsä seitsemäs. Albumin tuotti Timo Lindström.
Muuta.
Vuonna 1979 julkaistiin myös Beritin single "Ei kyynelhelmiin suostu sydämein" b-puolenaan "Diridonda". B-puoli päätyi albumille "Kerro tunteesi ääneen" ja a-puoli seuraavana vuonna julkaistulle albumille "Rakkauden jälkeen". Beritin kokoelma-albumeille "Kerro tunteesi ääneen" -albumilta on valikoitu niukanlaisesti kappaleita.
"Kerro tunteesi ääneen" -albumin kannen suunnitteli Erik Uddström.
Pino Palladino

Giuseppe Henry "Pino" Palladino (s. 17. lokakuuta 1957 Cardiff) on walesilainen basisti. Hän on soittanut muun muassa The Whon 2000-luvun livekokoonpanoissa John Entwistlen kuoltua sekä Nine Inch Nailsin 2013 ilmestyneellä "Hesitation Marks" -levyllä. Hän on tunnettu erityisesti nauhattoman bassokitaran käyttämisestä. Discogs:n henkilöhaun mukaan hän on ollut mukana 620 äänitteellä (29.9.2020 mennessä).
Rakkauden jälkeen (Beritin albumi)

Rakkauden jälkeen on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1980. Se on esittäjänsä kahdeksas. Albumin tuotti Kaj Westerlund.
Muuta.
Nimisävellys "Rakkauden jälkeen" on saksalainen balladi vuodelta 1967. Suomeksi kappaleen lauloi ensi kerran Carola, ja sittemmin useat artistit ovat tulkinneet sen. Beritin kokoelma-albumeille "Rakkauden jälkeen" -levyltä on valikoitu nimikappaleen ohella "Pieni kuningatar" ja "Osa pienen pieni vain". B-puolen avausraita "Kompastuttiin" on Beritin ja Matti Eskon duetto. Pari duetoi myös tuonnempana.
"Rakkauden jälkeen" -albumin kannen taittoi Timo Mäkelä ja kuvat otti Erik Uddström.
Holyoke (Colorado)

Holyoke on kaupunki Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 2 313. Kaupunki perustettiin 31. toukokuuta 1888. Holyoke on Phillipsin piirikunnan hallintokeskus. 
Väestö.
Kaupungin asukkaista 61,4 prosenttia on valkoisia ja 34,77 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 88,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 35,2 vuotta.
Tuli (Nagaland)

Tuli on Intian Nagalandissa sijaitseva noin 8 000 asukkaan kaupunki. Se on hallinnollisesti osa Mokokchungin piirikuntaa. Kaupungin läpi virtaa Tulijoki ja siellä sijaitsee rautatieasema. Tuli on tunnettu puu- ja paperiteollisuudestaan. Kaupungin vuonna 1971 perustettu paperitehdas ajautui talousvaikeuksiin 2010-luvulla. Tuli on perustettu maalle, jonka se on saanut Merangkongin, Kangtsungin ja Wamekenin kyliltä.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tulin asukasluku oli 7 864 henkeä. Asukkaista 91 prosenttia on uskonnoltaan kristittyjä ja noin seitsemän prosenttia hinduja. Muslimeita on melkein kaksi prosenttia.
Hendrik Goltzius

Hendrik Goltzius (tammikuu tai helmikuu 1558 Brüggen – 1. tammikuuta 1617 Haarlem) oli Saksassa syntynyt alankomaalainen varhaisen barokkikauden taidegraafikko ja taidemaalari. Goltzius oli aikakautensa taiteen merkittävä ja arvostettu vaikuttaja. Hänen uransa alkuvaiheen taidegrafiikan manierismin jälkeen Italiaan suuntautunut opintomatka toi teoksiin myöhäisen renessanssin klassisia piirteitä. Goltzius ryhtyi taidemaalariksi uransa loppuvaiheessa maalaustaiteen arvostuksen noustua Alankomaissa. 
Elämä ja ura.
Goltzius oli lasimaalarin poika, jonka ensimmäinen opettaja oli hänen oma isänsä vuodesta 1561 alkaen. Hän loukkaantui onnettomuudessa lapsena, eikä pystynyt suoristamaan oikeaa kättään kunnolla. Myöhemmin Goltziuksesta tuli Dirck Coornhetin oppilas. Hän muutti oppimestarinsa kanssa Haarlemiin, jossa sai tilaustöitä ja perusti oman grafiikkapainonsa vuonna 1582. Hänen uransa alkuvaiheen painotöissä näkyivät manierismin liioitellut asennot ja monimutkaiset sommitelmat. 
Goltzius sairastui luultavasti alkoholismin seurauksena ja lähti matkalle Italiaan vuonna 1590, jossa hän vieraili Roomassa, Napolissa, Venetsiassa ja Firenzessä. Hän piirsi matkallaan runsaasti taiteilijoiden muotokuvia, jäljensi tunnettujen taiteilijoiden töitä ja kuvasi varsinkin Rooman arkkitehtuurin yksityiskohtia. Palattuaan matkaltaan Haarlemiin 1591 Goltzius jatkoi työtä taidegraafikkona ailahtelevasta terveydestään huolimatta. Hänen grafiikkaansa oli tullut matkalla uusia myöhäisrenessanssin klassisia piirteitä. Vuonna 1605 Goltzius alkoi maalata ja käytännössä lopetti taidegrafiikan tekemisen.
Dangal (elokuva)

Dangal on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen urheiludraamaelokuva, jonka ohjasi Nitesh Tiwari. Aamir Khan näyttelee Mahavir Singh Phogatia, joka valmentaa tyttäriään Geeta Phogatia ja Babita Kumaria Intian ensimmäisiksi kansainvälisen tason naispainijoiksi.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Dangalin" ”kaikkien aikojen jymymenestykseksi”.
Ouray (Colorado)

Ouray on kaupunki Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 000. Kaupunki perustettiin 24. maaliskuuta 1884. Ouray on Ourayn piirikunnan hallintokeskus. 
Väestö.
Kaupungin asukkaista 91,6 prosenttia on valkoisia, 5,36 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 3,06 prosenttia aasialaisia. 99,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 52,7 vuotta.
Edgewater (Colorado)

Edgewater on kaupunki Jeffersonin piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 5 170. Edgewaterin pormestarina toimii Laura Keegan. 
Väestö.
Kaupungin asukkaista 54,1 prosenttia on valkoisia, 40,21 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 1,04 prosenttia afroamerikkalaisia. 88,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 32,8 vuotta.
Eurola

Eurola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hiitonen

Hiitonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Henry Väre

Henry Väre (s. 1960) on kasvitutkija, Helsingin yliopiston Luonnontieteellisen keskusmuseon (Luomus) Kasvimuseon yli-intendentti ja tietokirjailija. 
Kasvimuseolla Väre on työskennellyt joulukuusta 1999 lähtien. Aiemmin hän toimi Oulun yliopiston kasvimuseon johtajana. Helsingissä hän johtaa putkilokasvitiimiä ja vastaa Luomuksen putkilokasvi-kokoelmista, joissa on noin 1,8 milj. putkilokasvi- ja levänäytettä. Tehtäviin kuuluu myös Luomuksen kasvitieteellisten puutarhojen, Kaisaniemen ja Kumpulan tieteellinen johtaminen. Väre toimii kasviasiantuntijana radion Luontoillassa. 
Tutkimusaiheita ovat muun muassa alvejuurten ja sädekaislojen taksonomia ja systematiikka sekä Suomen kasvisto. Väre on perehtynyt Lapin ja erityisesti Käsivarren suurtuntureiden kasvistoon, jota hän on kartoittanut ja valokuvannut yli kolmekymmentä vuotta. Keräysmatkoja hän on tehnyt Azoreille, Etelä-Afrikkaan, Grönlantiin, Kap Verdelle, Kanariansaarille, Kirgisiaan, Venäjälle (Jakutia, Volgograd), Välimeren alueelle ja Yhdysvaltoihin (Oregon, Washington).
Väre on myös perehtynyt Suomen kasvitieteen historiaan ja kirjoittanut aiheesta usein sarjoihin "Bibliophilos", "Lutukka","Memoranda" "Soecietatis pro Fauna et Flora Fennica", "Sienilehti" ja "Sorbifolia".
Julkaisut.
Väre toimii Dendrologian seuran jäsenlehden "Sorbifolia" sekä Suomen vanhimman toimivan tieteellisen seuran "Societatis pro Fauna et Flora Fennica" englanninkielisen Open access-julkaisun "Memoranda Societatis pro Fauna et Flora Fennican" päätoimittajana. Hän on kirjoittanut useita tietokirjoja, sekä artikkeleja kansainvälisiin (Research Gate) tieteellisiin julkaisuihin Hän sai vuonna 2006 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksesta " Oulun kasvit – Piimäperältä Pilpasuolle".
Hänen nimeämiensä kasvien tieteellisissä nimissä käytetään auktorilyhennettä Väre.
Gustav Schwab

Gustav Benjamin Schwab (19. kesäkuuta 1792 Stuttgart – 4. marraskuuta 1850 Stuttgart) oli saksalainen runoilija ja konsistorineuvos. Ludwig Uhlandin ja Justinus Kernerin ohella Schwab on svaabilaisen runoilijakoulukunnan huomattavia edustajia. Hänen parhaita teoksiaan ovat balladit ja romanssit ja erityisesti ne runot, joissa saa ilmauksensa hänen rakkautensa kotiseutuun. Hänen tuotantoonsa kuuluu lauluja Kreikan ja Puolan puolesta, mietelyriikkaa ja retoriikkaa. Kokoelman "Gedichte" (1828) lisäksi hän julkaisi teokset "Deutsche Volksbücher" (1836–1837), "Sagen des klassischen Altertums" (1838–1840), "Schillers Leben" (1840) sekä Alphonse de Lamartinen käännöksiä (1826), maantieteellisiä ja elämäkerrallisia teoksia ynnä muuta. Hänen poikansa on Christoph Theodor Schwab (1883).
Luettelo Werner Anttilan tekemistä suomennoksista

Tämä on luettelo Werner Anttilan tekemistä suomennoksista.
Nimellä "Werner Andelin":
Nimellä "Werner Anttila":
Mädajõgi

Mädajõgi (myös Mädäjõgi ) on Virossa Võrumaalla ja Põlvamaalla virtaava 30 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivujoki.
Joen kulku.
Joki virtaa etelästä lähes suoraan pohjoiseen, missä se yhtyy Võhandu jõgeen noin 5 kilometriä kaakkoon päin ja Võhandu jõen alajuoksulta 5,2 kilometrin päässä sen joensuusta Kuumajärveen. Se saa alkunsa Oravan kylässä metsäiseltä suolta, jossa se on kaivettuna ojana. Se joutuu heti alussa loivaan soistuneeseen jokilaaksoon, jota se seuraa loppuun asti. Suoveden haju lienee joen nimen alkujuuri. Niitsikun ja Järvepään kylien välissä sijaitseva Järvepää järv on joen pieni läpivirtausjärvi. Tällä siihen yhtyy vasemmalta tuleva Rebasmäe oja, joka on joen suurin sivuoja.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä.
Valuma-alue.
Mädajõen valuma-alueen pinta-ala on 245,4 neliökilometriä ja se on Võhandu jõen sivu-uomien valuma-alueista suurin. Valuma-alue sijaitsee Võhandun kaakkoispuolella ja sen valuma-alue rajautuu etelässä Piusa jõen, idässä Karisilla ojan ja muualla Võhandun sivu-uomien valuma-alueisiin. Valuma-alueelle on tyypillistä tasankomaisuus, soistuneisuus ja vähäinen asutus. Järvepää järven jälkeen alkaa joki meanderoida voimakkaammin. Jokea ympäröivä suoalue laajenee ja asutus kaikkoaa kauemmaksi sivuille. Suure-Veerksun ja Kären kohdalla joki tekee laajan mutkan ennen kuin se saavuttaa Võhandu jõen.
Sivu-uomia.
Mädajõen suurimpia sivu-uomia on lueteltu seuraavassa taulukossa esiintymisjärjestyksessä.
Lähde: 1 = 
Järviä.
Järvepää järv sijaitsee suoraan pääuomassa, mutta jokeen laskee muutama lampi omalla laskuojallaan. Sellaiset ovat Kahkvan kohdalla itärantaan laskeva Tegova järv, Puugnitsan kohdalla oleva Plotina järv ja Viinakuajärv. Muut järvet kuuluvat sivuojien valuma-alueisiin. Suurimmalla ojalla Rebasmäe ojalla on valuma-aluetta 71 neliökilometriä. Se alkaa Mustjärvestä, jonka latva-alueilla ovat myös Valgõjärv, Suuri Suujärv, Keskmäne Suujärv ja Kamarusjärv. Rebasmäen sivu-uoman Kamnitsan ojan latva-alueella Oravan kylässä sijaitsevat Mustjärv, Solda järv ja Orava järv. Myös Varsaojan latva-alueella sijaitsee järvirypäs. Isomman Kõvera järven ympärillä sijaitsevat Väikujärv ja Tahojärv. Veerksu ojan latvoilla Nohipalossa on Leeväti järv.
Hallintoalue.
Mädajogi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1006600.
Tolbert Lanston

Tolbert Lanston (3. helmikuuta 1844 Troy – 18. helmikuuta 1913 Washington) oli yhdysvaltalainen Monotype-latomakoneen keksijä.
Lanston varttui maanviljelijäperheessä, ja kehitti jo nuorena mekaanisia kykyjään. Hän osallistui Yhdysvaltain sisällissotaan ja pääsi sen jälkeen toimistotyöntekijäksi Washingtonin eläkevirastoon, jossa hän työskenteli 22 vuotta. Vapaa-aikanaan Lanston opiskeli lakia ja keksi monia mekaanisia kojeita, joista useimmat hän patentoi. Vuoden 1883 tienoilla Lanston alkoi kiinnostua latomakoneista, luultavasti Ottmar Mergenthalerin työn innoittamana. Lanston työskenteli latomakoneensa parissa neljä vuotta ja sai vuonna 1887 sille kolme patenttia.
Lanstonin latomakone sai nimen Monotype. Se muodostui kahdesta eri osasta, kirjoitus- ja lävistyskoneesta sekä valinkoneesta. Koneenkäyttäjä valitsi ensin lävistyskoneen näppäimistöllä halutut kirjainmerkit, sitten lävistyskone tuotti reikänauhan, minkä perusteella valinkone valoi yksittäiset kirjakkeet peräkkäin, kunnes kokonainen tekstirivi oli valettu.
Lanston erosi työpaikastaan ja perusti Washingtonissa "Lanston Type Machine Companyn". Hän käytti sen jälkeen kymmenen vuotta hioakseen keksintöään laajamittaista tuotantoa ja myyntiä varten. Monotype-latomakoneet tulivat myyntiin vuonna 1897. Yritys sai samalla nimen "Lanston Monotype Manufacturing Company of Philadelphia". Lanston keskittyi uudelleenorganisoidussa yrityksessä markkinointiin ja Monotype-latomakoneen kehittämiseen. Monotype ja Mergenthalerin kehittämä Linotype-latomakone syrjäyttivät pian tämän jälkeen käsiladonnan. Valolatomakoneet puolestaan syrjäyttivät Monotypen ja Linotypen 1960-luvulla.
Haarautumisen ennakointi

Haarautumisen ennakointi () on tietokoneen suorittimen ominaisuus, joka tähtää suorituskyvyn parantamiseen. Jotta käskykannan liukuhihna toimii tehokkaasti on sen vaiheet pidettävä täytettyinä.
Haarautumisen ennakointi pyrkii ennakoimaan miten ehtolause tai toistorakenne tullaan suorittamaan ja parhaassa tapauksessa liukuhihna pysyy täytenä. Pidemmällä liukuhihnalla väärin ennakoinnin kustannus seuraa syvemmällä liukuhihnan vaiheessa.
Toistorakenteet yleensä suoritetaan useita kertoja ja taaksepäin suuntautuvat haarat yleensä suoritetaan. Yksinkertaisin ennakointi katsoo haaran suunnan ja ennakoi taaksepäin suuntautuvan suorittamisen. Tätä kutsutaan "staattiseksi haaran ennakoimiseksi" koska se ei riipu ohjelmasuorituksen historiasta.
Eteenpäin suuntautuvat haarat ovat vaikeasti ennakoitavissa tietämättä enempää tietystä ohjelmasta. Tätä varten suorittimet käyttävät "dynaamista haaran ennakoimista", jolloin käytetään ohjelmasuorituksen historiaa arvioimisessa kumpi haara suoritetaan. Dynaamista ennakointia varten suorittimet pitävät taulua viimeisistä sadoista (tai tuhansista) haarautumiskäskyistä. "Yhden bitin dynaaminen ennakointi" muistaa suoritettiinko haara viimeksi ja ennakoi tapahtuuko sama seuraavalla kerralla. "Kahden bitin dynaaminen ennakointi" sisältää neljä tilaa: "vahva suoritus", "heikko suoritus", "heikko ohitus", "vahva ohitus".
Virheellisestä ennakoinnista aiheutuva suorituskykyhaitta voi olla merkittävästi suurempi kuin liukuhihnan uudelleentäyttöön tarvittava aika.
Haarautumisen ennakointiin perustuvaa spekulatiivista suoritusta käytettiin jo IBM 7030 -tietokoneessa.
Spectre-tietoturva-aukko perustuu haarautumisen ennakoinnissa ja spekulatiivisessa suorituksessa olevaan virheeseen.
Joseph Williams

Joseph Stanley Williams (s. 1. syyskuuta 1960 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, joka laulaa nykyisin rockyhtye Totossa.
Elämä ja ura.
Joseph Stanley Williams syntyi 1. syyskuuta 1960 Santa Monican kaupungissa Kaliforniassa. Hänen isänsä on elokuvasäveltäjä John Williams ja äitinsä Barbara Ruick. Williamsin vanhempi veli Mark Williams on myös muusikko ja soittaa rumpuja. Williamsin lempinimi on Joe.
Williams julkaisi ensimmäisen, omaa nimeään kantavan albuminsa "Joseph Williams" vuonna 1982. Hän liittyi rockyhtye Toton laulajaksi vuonna 1986 ja lauloi samana vuonna julkaistulla studioalbumilla "Fahrenheit" sekä vuoden 1988 albumilla "The Seventh One". Williams tunsi yhtyeen jäsenet entuudestaan ja hänen ensikosketuksensa yhtyeeseen tapahtui rumpali Jeff Porcaron kautta. Williamsista tuli yhtyeen olemassaolon kolmas laulaja. Hän erosi kuitenkin jo vuonna 1989 hänen ja yhtyeen muiden jäsenten hiertyneiden välien vuoksi. Williams oli yhtyeestä poistumisen aikoihin rahaongelmissa ja jätti musiikkialan hetkeksi työskentelemällä yli vuoden ajan hotellissa, kunnes palasi pian takaisin alalle.
Williams toimi ääninäyttelijänä vuoden 1994 animaatioelokuvassa "Leijonakuningas", kun hän esitti lauluroolin aikuiselle Simba-leijonalle. Williams on ollut mukana lisäksi elokuvissa "Arkajalat" (1985) ja "Pitch Perfect" (2012) sekä lukuisissa televisiosarjoissa. Williams julkaisi vuonna 1996 oman albumin nimeltä "I Am Alive" 14 vuotta edellisen sooloalbumin jälkeen ja jatkoi oman musiikin tekemistä säännöllisesti hieman yli kymmenen vuotta, kunnes liittyi takaisin Totoon vuonna 2010. Hän on sittemmin laulanut Toton tuoreimmilla studioalbumeilla "Toto XIV" (2015) ja "Old Is New" (2018) sekä esiintynyt kiertueilla yhtyeen kanssa. Williams lauloi myös yhdellä kappaleella yhtyeen vuoden 2006 studioalbumilla "Falling In Between" ennen paluutaan kokoonpanoon.
Toto joutui keskeyttämään esityksensä Denverissä, Coloradossa syyskuussa 2016 Williamsin jouduttua hetkeksi sairaalaan nestehukan ja muun pahoinvoinnin vuoksi. Williams täytti 60 vuotta syyskuussa 2020. Noin kaksi kuukautta myöhemmin marraskuussa hän ja Toton kitaristi Steve Lukather ilmoittivat julkaisevansa omat sooloalbuminsa samana päivänä seuraavassa helmikuussa yhtyeen tulevaan kiertueeseen varautuen. Lukatherin "I Found the Sun Again" ja Williamsin "Denizen Tenant" julkaistiin lopulta 26. helmikuuta 2021. Albumi oli Williamsin soolotuotannon ensimmäinen kymmeneen vuoteen, ja hän sekä Lukather osallistuivat toistensa julkaisujen tekemiseen.
Yksityiselämä.
Williamsin isä on elokuvasäveltäjä John Williams, joka on tunnettu useista George Lucasin ja Steven Spielbergin elokuviin tekemistään sävellyksistä. Williams avioitui Amye Williamsin kanssa lokakuussa 1992 ja heillä on kolme lasta.
Plotina järv

Plotina järv (myös "Kahkva tiik") on Virossa Võrumaalla Setomaan kunnan Kahkvan kylässä sijaitseva tekojärvi. Virolaisessa vesistönimistössä "tiik" tarkoittaa lampea.
Maantietoa.
Tekojärvi on 550 metriä pitkä, 60 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Viranomaistiedoissa sen tilavuus on 9 000 kuutiometriä, joten sen keskisyvyys on noin puoli metriä. Se on padottu Mädajõgea seuraavan tien kohdalta ja sen molemmilla puolilla on peltomaata ja asutusta.
Vesistösuhteita.
Plotina järv kuuluu Mädajõen valuma-alueeseen, jossa Mädajõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Siihen on johdettu länsipuolella sijaitsevalta metsäalueelta useita ojia, jotka virtaavat järven läpi Mädajõgeen. Sekä ennen Plotinaa että jälkeen sijaitsee ojassa pienet lammet. Järven valuma-alueen pinta-ala on noin yksi neliökilometri. Mädajõgi yhtyy Võhanduun yhdeksän kilometrin päässä Räpinan lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Alman diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen pop-artistin Alman diskografiasta. Hän on julkaissut urallaan 2 studioalbumia, 5 EP:tä sekä useita singlejä.
Vincent Bachet

Vincent Bachet (s. 29. huhtikuuta 1978 Saint-Maurice-le-Girard) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi vasemmalta.
Bachet pelasi urallaan 17 kautta Ranskan pääsarjassa, jossa hän edusti Reimsiä, Caenia ja Amiensia. Bachet toimi Amiensin kapteenina seitsemän kauden ajan vuosina 2007–2014 sekä varakapteenina kahden kauden ajan vuosina 2005–2007. Bachet pelasi Ranskan pääsarjassa yhteensä 422 ottelua tehopistein 65+119=184 keräten 335 rangaistusminuuttia. Ranskan mestaruuden hän voitti kaksi kertaa, Reimsin joukkueessa vuonna 2002 ja Amiensin joukkueessa vuonna 2004.
Bachet edusti Ranskaa kahdeksissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2000, 2004, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 ja 2013. Hän toimi Ranskan varakapteenina Sveitsin MM-kilpailuissa 2009, Saksan MM-kilpailuissa 2010, Slovakian MM-kilpailuissa 2011, Suomen ja Ruotsin MM-kilpailuissa 2012 ja Ruotsin ja Suomen MM-kilpailuissa 2013. Bachet pelasi urallaan yhteensä 49 MM-ottelua tehopistein 1+3=4 keräten 36 rangaistusminuuttia. Bachet kuului Ranskan joukkueeseen myös Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi neljä ottelua keräten yhden syöttöpisteen ja neljä rangaistusminuuttia.
Żywiecin piirikunta

Żywiecin piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 152 756. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Żywiec ja 14 maalaiskuntaa Czernichów, Gilowice, Jeleśnia, Koszarawa, Łękawica, Lipowa, Łodygowice, Milówka, Radziechowy-Wieprz, Rajcza, Ślemień, Świnna, Ujsoły ja Węgierska Górka.
Vuoden 2019 lopussa Żywiecin piirikunnassa arvioitiin olevan 152 756 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 152 932 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 138 810 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,2 prosenttia ja eläkeikäisten 20,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 418 lasta.