tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vallinoja

Vallinoja () on Vantaan kaupunginosa Tuusulan ja Keravan rajalla. Sen naapurikaupunginosia ovat Vierumäki, Leppäkorpi ja Korso. Vallinoja kuuluu Korson suuralueeseen. Vallinojalla asui 1 778 henkeä (1.1.2015).
Vallinojan alue kuului ennen Fallbackan tilaan jonka halki kulkevan puron nimi on suomennettuna Vallinoja. Vallinojalla on päiväkoti ja Vantaan seudun steinerkoulu lukioineen.
Vallinojalla on varaus rautatieasemalle, mutta sen rakentaminen odottaa radan länsipuolelle kaavailtua asuntorakentamista. 
Vallinojalla sijaitsee myös Fallinpellon maatila, jonka viljakuivaamo keskellä peltomaisemaa on yksi paikallisia maamerkkejä.
Liikenneyhteydet.
• 633N Rautatientori – Viertola – Leinelän asema – Koivukylä – Korson asema – Vallinoja – Kannisto – Ahjo – Keravan asema
• 961 Korson asema – Vallinoja – Riihikallio – Hyrylä – Nahkela – Nurmijärvi
• 961B Korson asema – Vallinoja – Riihikallio – Hyrylä
• 972 Korson asema – Vallinoja – Alikerava – Keravan asema
• 973 Peijas – Korson asema – Vallinoja – Kannisto – Keravan asema
New Scientist

New Scientist on kansainvälinen englanninkielinen tiedelehti, joka esittelee yleistajuisesti tieteen ja tekniikan saavutuksia. Lehti ilmestyy kerran viikossa. Se ei ole vertaisarvioitu tiedejulkaisu, mutta myös tutkijat seuraavat sen avulla oman alansa ulkopuolisia tapahtumia. Lehti käsittelee usein myös ympäristökysymyksiä, mm. ilmaston lämpenemistä. Lehti on myös merkittävä tieteen työpaikkojen välityskanava, ja jokainen numero sisältää useita sivuja muun muassa eri yliopistojen ja tutkimuslaitosten työpaikkailmoituksia.
"New Scientistin" päätoimitus sijaitsee Lontoossa. Brittiläisen painoksen lisäksi lehteä julkaistaan Yhdysvaltain ja Australian painoksena.
Lehti on perustettu 1956, ja sitä kustantaa Reed Elsevierin tytäryhtiö Reed Business Information Ltd.
Hominina

Hominina on Hominini-tribuksen alatribus, jonka sukujen tunnetuille lajeille on ominaista sopeutumat maan pinnalla elämiseen puuston sijaan. Alatribuksen ainoa elossaoleva laji on "Homo sapiens" eli nykyihminen.
Jet Li

Jet Li (oik. Li Lianjie; , s. 26. huhtikuuta 1963 Peking, Kiina) on kiinalainen itämaisten taistelulajien taitaja, wushu-mestari ja elokuvanäyttelijä.
Li aloitti Wushun harjoittelemisen koulunsa kautta kahdeksanvuotiaana.
Elokuvaura.
Menestyksekkään wushu-urheilu-uran jälkeen Li siirtyi elokuvien pariin 1980-luvun alussa. Hänen ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa "Shaolin Temple" vuonna 1982. Li esitti pääosaa myös elokuvan jatko-osissa ' ja '. Ensimmäisen osan kuvaukset kestivät yli vuoden, jossa he kuvasivat kaikki neljä vuoden aikaa. Li kertoi myös, ettei hän tuolloin tiennyt mitään elokuvien tekemisestä, eikä taistelukohtien koreografioiden tekemisestä. Elokuvan ohjaaja Xinyan Zhang kertoi heille vain perusjuonen, ja näyttelijöiden oli itse keksittävä taistelukohdat. Vaikka elokuvan kuvaaminen kesti lähes koko päivän, Lin mielestä se oli helpompaa siihen nähden, kun hän harjoitteli nuorempana wushua kahdeksan tuntia päivässä.
Myöhemmin 1990-luvun alussa Li esiintyi toisessa trilogiassa "Tapahtui kerran Kiinassa", kunnes vuoden 1998 elokuvan "The Contract Killerin" jälkeen Li oli aikeissaan lopettaa näyttelemisen 34-vuotiaana. Hän halusi muuttaa elämänsä rauhallisempaan suuntaan omistautumalla opiskelemaan buddhalaisuutta. Yllättäen tiibetiläinen buddhalaisuuden opettaja Lo Kunsang Rinpoche suostutteli Jet Litä jatkamaan työtään, jota hän piti näyttelijän velvollisuutena. Lähes saman tien tapaamisesta Li sai puhelun Yhdysvalloista International Creative Management agentilta, joka pyysi häntä rikospomon rooliin "Tappava ase 4" -elokuvaan. Tämän myötä Li esitti ensimmäistä kertaa roiston roolia ensimmäisessä yhdysvaltalaisessa elokuvassaan. Li suostui esiintymään elokuvassa sen jälkeen, kun tuottaja Joel Silver lupasi hänelle päärooliin seuraavassa tuottamassaan elokuvassa "Romeon on kuoltava". Elokuvan jälkeen Lin ura nousi uuteen suuntaan elokuvan tuottaessa yli 90 miljoonan dollarin lipputulot. Li esiintyi sittemmin elokuvissa "Kiss of the Dragon" (2001) ja "The One" (2001), kunnes palasi hetkellisesi Hongkongin elokuviin "Heron" myötä. Elokuvan myötä Listä tuli parhaiten palkatuin näyttelijä kiinalaisissa elokuvissa. Hänen palkakseen arvioitiin olevan 9,1 miljoonaa dollaria. Li ja toinen kiinalainen taistelulajien taitaja Jackie Chan ovat hyviä ystäviä.
Vierumäki (Vantaa)

Vierumäki on Vantaan Korson suuralueen kaupunginosa, joka sijaitsee Tuusulan rajalla Lehmustontien luoteispuolella molemmin puolin Korsontietä. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Vallinoja koillisessa ja Korso kaakossa. Kaupunginosassa asuu noin 1 400 asukasta. Alueella on pääasiallisesti vain pientaloasutusta.
Vierumäen koulu sijaitsee Korson kaupunginosan puolella.
Vuonna 2011 Vierumäen uutisoitiin olleen yksi pääkaupunkiseudun rauhallisimmista alueista rikosten pienen määrän perusteella.
Kiila (Vantaa)

Kiila () on kaupunginosa Vantaalla ja rajoittuu pohjoisessa Tuusulan rajaan ja etelässä Vantaanjokeen.
Kiilan naapurikaupunginosia ovat Viinikkala etelässä, Lentokenttä idässä, Lapinkylä lännessä Vantaanjoen toisella puolella, Seutula lännessä ja Riipilä luoteessa.
Kiila on suhteellisen harvaan asuttua pientaloaluetta. Merkittävimmät asutustihentymät ovat Kuutamotien varrella sekä Koivikon ”kesäkylässä”, joka on 1950-luvulla perustettu loma-asuntoalue, mutta joka vuonna 1999 hyväksyttiin asemakaavassa asuntoalueeksi.
Kiilan kautta on linjattu meneväksi Kehä IV, josta on laadittu yleissuunnitelma. Linjaus on esitetty yleiskaavassa (2007).
Kiilassa on
Riipilä

Riipilä () on Kivistön suuralueeseen kuuluva Vantaan kaupunginosa. Se sijaitsee Länsi-Vantaan pohjoisosassa Riipiläntien molemmin puolin, Vantaanjoen mutkan pohjoispuolella, ja ulottuu Nurmijärven ja Tuusulan kunnanrajoille asti. Riipilä on Vantaan pohjoisin kaupunginosa. Vantaalla naapurikaupunginosia ovat Luhtaanmäki, Seutula ja Kiila. Riipilä on harvaan asuttua ja maaseutumaista asuinaluetta.
Riipilä on myös vanhastaan Helsingin pitäjän keskiaikaisperäinen maarekisterikylä, jonka kyläkeskus sijaitsee Seutulan kaupunginosassa Vantaanjoen mutkan sisäpuolella, ja joka ulottuu lännessä Vestraan asti. 
Riipilän kaupunginosa sen sijaan sijaitsee nyt kokonaan joenmutkan pohjoispuolella ja kaupunginosan itäisin osa kuuluu Seutulan maarekisterikylään. Tämä johtuu siitä, että kun kauppalanosia muodostettiin 1972, ne rajattiin jokiin ja isoihin teihin. Kauppalanosista tuli kaupunginosia 1974.
Riipilän taajamia ovat "Männikkö" ja "Reuna". Kaupunginosan pohjoiskolkassa sijaitsee "Rajakoski".
Nimi.
Nimi Riipilä tulee todennäköisesti paikan vanhasta kylännimestä "Repo" tai "Repola", joka on ruotsalaiskirjureiden kirjauksissa muuttunut nykyiseen muotoonsa. Alueen ensimmäiset historialliselle ajalle säilyneet pysyvät asukkaat ovat ilmeisesti olleet lähtöisin rautakautisesta Hämeestä sekä osaksi Lohjan seudulta. Kylän nimenä oli 1960-luvulle saakka "Ripukylä".
Grand Prix 4

Grand Prix 4 (lyh. "GP4") on MicroProsen kehittämä ja Infogramesin julkaisema Formula 1 -simulaatiopeli, joka on tähän mennessä viimeisin Geoff Crammondin Grand Prix -sarjan peli. Päivitystä tuli peliä edeltäneeseen Grand Prix 3 -peliin grafiikassa ja ajettavassa kaudessa, joka pelissä on 2001. Pelissä on kaikki kauden 2001 lopussa kilpailleet kuljettajat sekä kaikki kyseisen kauden radat. Kuljettajan valintavalikossa pystyy itse muuttamaan kuljettajan, tallin sekä moottorivalmistajan nimeä.
Peliin on tehty myös modeja, kuten vuosien 1979–2013 modit, sekä GP2 2005 ja 2011, A1GP, Formula BMW, IndyCar, CART 2002, TC 2000, NASCAR -modit.
Lisäksi peliin on saatavilla monia ratoja ja yksittäisiä autoja.
Vastaanotto ja palkinnot.
"GP4" on voittanut BAFTA Interactive Entertainment Awards -palkinnon urheilupelien kategoriassa.
Myllymäki (Vantaa)

Myllymäki () on noin 300 asukkaan kaupunginosa Vantaan Kivistön suuralueen eteläosassa, Kehä III:n pohjoispuolella ja Hämeenlinnanväylän länsipuolella. Myllymäestä länteen on Petikko virkistys- ja yritysalueineen ja pohjoiseen on Keimolan metsämaita.
Myllymäki on myös vanha Helsingin pitäjän maarekisterikylä (1518-42 Jöns quernbakke, 1542 Quwrnbacka), jonka ulottuu idässä Vantaanjokeen ja etelässä Martinlaakson puolelle Voimalantiehen. Kylän pohjoisinta osaa on "Tyttömäki", jossa on kolmen kylän vanha rajapyykki. Myllymäki on saanut nimensä Vantaankoskella olleen myllyn mukaan.
Asutus ja ympäristö.
Myllymäessä sijaitsee Petaksen omakotialue. Sen on rakennettu 1950-1960-luvuilla Vantaanjoen rannalla sijaitsevan Petas-nimisen talon takamaille. Talonnimi sisältää miehennimen Pet, joka on Petruksen (Pietarin) muunnos. Tallimäentiellä toimii ratsastuskoulu.
Kehä III:n oikaisu ja uusi eritasoliittymä valmistuivat vuonna 2012. Kaupunginosaan rakennettu Härkähaantie on nimetty vanhasta paikannimestä Oxhagen (1871 Oxhaga rå).
Ammattiopisto Vantaan ammattiopisto Varialle rakennetaan yli kahden tuhannen opiskelijan toimipiste Myllymäkeen Vehkalan rautatieaseman länsipuolelle. Rakentamisen on tarkoitus alkaa vuonna 2023. 
Purettuja alueita ja rakennuksia.
Kehä III:n varressa Myllyniityntiellä sijaitsi ennen pieni teollisuusalue. Alue kuitenkin purettiin Kehäradan tieltä. Alueella sijaitsi varastoja ja esimerkiksi NCC:n varikko. Vuoteen 2019 asti kaupunginosassa toimi myös ylä- sekä ala-aste Vantaankosken koulu.
Kehärata Myllymäessä.
Kaupunginosan halkaisee kesällä 2015 käyttöönotettu Kehärata, jonka asemista Vehkala sijaitsee Myllymäen kaupunginosassa. Alueelle on lisäksi suunniteltu Petaksen rautatieasemaa, jonka rakentamisesta ei ole vielä tehty päätöstä. Rata yhdistää Huopalahden rautatieasemalta alkavan rataosuuden Kivistön ja Lentoaseman kautta pääradalle ja edelleen Tikkurilan rautatieasemalle.
Marja-Vantaan osayleiskaavan (2006) mukaisesti Myllymäkeen suunnitellaan työpaikka-alueita sekä Vehkalan että Petaksen asemien yhteyteen.
Luhtaanmäki

Luhtaanmäki () on kaupunginosa Luoteis-Vantaan Kivistön suuralueella. Luhtaanmäen maaseutumaisen maiseman halkaisee alueen poikki kulkeva Hämeenlinnanväylä. Luhtaanmäki rajautuu luoteessa Nurmijärven kuntaa ja sen suurinta taajamaa Klaukkalaa vasten. Vantaan puolella naapurikaupunginosia ovat Riipilä, Seutula, Kivistö, Keimola ja Vestra.
Luhtaanmäki kohoaa Vantaanjokilaaksosta harvaanasutulla maaseutumaisella seudulla. Maaseutuprofiili vanhoine rakennuksineen piirtyy jokiuoman ja kumpuilevien peltojen keskelle. Luhtaanmäessä on vielä jäljellä useita kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia, kuten 1860-luvulta oleva, poikkeuksellisen kookas Gripsin sotilasvirkatalo. Luhtaanmäen ja Keimolan kaupunginosien välissä kulkevan Luhtajoen yli kulkee vanha Luhtaanmäen kivisilta, joka ei ole enää tieliikennekäytössä. Suojeltu Vantaanjoen peltoaukeamien kulttuurimaisema sijaitsee osin Luhtaanmäen kaupunginosassa, jossa Luhtajoki yhtyy Vantaanjoen pääuomaan.
Uudempaa, pääosin 1900-luvun puolivälistä lähtien rakennettua pientaloasutusta edustaa pääkaupunkiseutulaisittain suorastaan luonnonpuistoissa sijaitseva Syväojan pientaloalue Luhtaanmäen pohjoisosassa, Lamminsuon luonnonsuojelualueen ja Syväojan metsä ja lehdot -nimisen LUO-alueen välissä. Puolet Luhtaanmäen väestöstä asuu Syväojan kylässä. Luhtaanmäessä toimiva Syväojan Omakotiyhdistys on osa Seutulan Kyläyhdistystä, johon kuuluu kymmenen yhdistystä Luoteis-Vantaan eri osista.
Luhtaanmäen arvokkaat luontokohteet kytkeytyvät osaksi maakunnallista viherväylää, joka kulkee Vantaan ja Nurmijärven rajalla Vestran, Luhtaanmäen ja Riipilän kaupunginosissa. Tämä maakunnallisesti merkittävä ekologinen viherväylä yhdistää Nuuksion erämaat ja Keski-Uudenmaan.
Luhtaanmäen pohjoisosassa, Hämeenlinnanväylän Klaukkalan liittymän ja Lamminsuon luonnonsuojelualueen välissä, sijaitsee kaupungin suurin työntantaja SE Mäkinen Logistics, jonka uudet toimitilat näkyvät sekä Hämeenlinnanväylälle että Vanhalle Hämeenlinnantielle. Nykyinen Keimolanportin tiepalvelualue aiotaan siirtää Luhtaanmäelle Klaukkalan liittymään (yleiskaava 2007). Muutos kytkeytyy Marja-Vantaan ja Kehäradan rakentamiseen.
Luhtaanmäki kuuluu Kivistön suuralueeseen, jossa toimii Kivistön aluetoimikunta. Vaaleissa Luhtaanmäki on osa Keimolan äänestysaluetta, jonka muodostavat Luhtaanmäki, Vestra, Keimola sekä Kivistön alue.
Suomen viranomaisten kielisäännökset

Suomen viranomaisten kielisäännökset ovat kielilakiin kirjattuja säännöksiä julkishallinnossa sisäisesti käytettävästä kielestä. Kielilain muodollisesti tasapuolinen suhtautuminen suomen ja ruotsin kieliin loppuu käsiteltäessä viranomaisten sisäistä kieltä. Säännösten käytännön vaikutus on se, että valtion keskushallinnon kielenä on suomi. Laki antaa mahdollisuuden käyttää ruotsia tai muuta kieltä, mikäli se on tarkoituksenmukaista. Sama koskee lainsäädäntötyötä. Oikeus ruotsinkieliseen kirjeenvaihtoon on kuitenkin taattu laitoksille, joilla ei ole todennäköisesti kykyä työskennellä molemmilla kielillä.
Viranomaisten sisäisenä kielenä on virka-alueen enemmistön kieli, jollei jonkin muun kielen käyttäminen ole tarkoituksenmukaisempaa. Viranomaisten kirjeenvaihto käydään suomeksi, jos eivät molemmat osapuolena olevat virastot ole yksikielisesti ruotsinkielisiä. Kunnille ja oppilaitoksille valtion viranomaisten on lähetettävä kirjeensä kunnan enemmistön kielellä tai oppilaitoksen kielellä. Kaksikielisten viranomaisten ja kuntien on hallintoasian ratkaisuun tarkoitettua lausuntoa antaessaan annettava lausuntonsa asian käsittelykielellä.
Kaksikielisen kunnan valtuuston kokouskutsu ja pöytäkirja sekä johto- ja muut säännöt on annettava molemmilla kielillä. Muiden toimielinten asiakirjojen kielistä päättää valtuusto.
Lait, asetukset ja viranomaisten oikeussäännöt annetaan molemmilla kielillä. Lakiehdotukset ja vastaavat mietinnöt tehdään valtaosin suomeksi ja niihin liitetään vain ruotsinkielinen tiivistelmä ja säädösteksti. Jos ne koskevat erityisesti maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, on teksti käännettävä kokonaisuudessaan ruotsiksi. Jos lakiehdotus koskee vain maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, se voidaan tehdä ruotsiksi ja varustaa suomenkielisellä tiivistelmällä ja säädöskäännöksellä.
Viranomaisten tiedotus on toteutettava turvallisuutta ja henkeä koskevissa asioissa koko maassa molemmilla kielillä. Muissa asioissa on tiedottaminen hoidettava kaksikielisissä kunnissa molemmilla kielillä. Tiedotteet ja muut vastaavat tekstit voidaan kuitenkin julkaista eri kielillä eri laajuudessa, kunhan molempien kieliryhmien tiedontarve tulee täytetyksi.
Sualocin

Sualocin eli α Del on Delfiinin tähdistössä sijaitseva seitsenkertainen tähti; komponentit A ja G ovat oikea pari, kun taas loput ovat vain sattumalta samassa suunnassa Maasta katsottuna, eli ne ovat joukko optisia komponentteja. Sualocin on toisin päin luettuna "Nicolaus", joka on 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttaneen italialaisen tähtitieteilijän Niccolò Cacciatoren etunimen latinallistus. Tähti on meistä noin 240 valovuoden päässä, ja kirkkaudeltaan se on +3,77m. A-komponentti on kirkkaudeltaan +3,9m ja fyysisen parin toinen osapuoli eli G-komponentti vastaavasti +6,4m. Optiset komponentit ovat kirkkaudeltaan +13,4m (α Del B); +11,9m (C); +12,9m (D); +12,6m (E) ja +10,7m (F).
Vestra

Vestra () on kaupunginosa Vantaan Kivistön suuralueella. Vestra rajautuu osittain Nurmijärveen ja Espooseen. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Luhtaanmäki, Keimola ja Petikko.
Vestra on harvaa pientaloaluetta. Maisemaa sävyttävät kallioisten mäkien, laajojen metsien, puronjokilaaksojen ja peltoaukeiden vuorottelu. Lepsämänjoki polveilee kaupunginosan läpi ja muodostaa osan sen itä-rajasta. Kaupunginosan etelä- ja länsiosassa on luonnonsuojelu- ja Natura-alueita (Vestran suot, lehdot ja vanhat metsät).
Avrami Smolenskilainen

Avrami Smolenskilainen (noin 1172 - 1224) oli pyhittäjä, joka saarnasi erityisesti katumuksesta ja viimeisestä tuomiosta 1200-luvulla.
Hänet vihittiin munkkeuteen Jumalansynnyttäjän luostarissa, runsaan viiden kilometrin päässä Smolenskista, Selišassa. Kilvoiteltuaan yli 30 vuotta luostarissa hän igumenin suostuttelemana otti vuonna 1198 vastaan pappeuden arvon.
Pyhittäjä Avrami Smolenskilainen kuoli noin vuoden 1224 tienoilla vietettyään munkkeudessa 50 vuotta. 
Pyhittäjä Avrami Smolenskilaisen muistopäivä on Suomen ortodoksisessa kirkossa elokuun 21. päivänä.
Sinitarra

Sinitarra eli liimatahna on monikertakäyttöinen liima-aine. Sitä voidaan käyttää muun muassa julisteen kiinnittämiseen seinään. Alkuperäinen väri on sininen, mutta nykyisin on markkinoilla myös muita värejä. Sinitarra on paineherkkää silomaista massaa, joka sisältää muun muassa öljyä, kumia, polymeereja ja elottomia täyteaineita.
Nimen "sinitarra" alkuperä on Sini-tarra, "Blu Tack", joka on Bostik-yrityksen tuotenimi. Muita samanlaisia tuotteita eri valmistajilta ovat esimerkiksi "Buddies", "Pritt-Tack" ja "Tac 'N Stick".
Shirakami-sanchi

Shirakami-sanchi (, ’Shirakamin vuoristoalue’) on koskematon pyökkimetsä Japanin Honshūn saaren pohjoisosassa Tōhokun alueella Aomorin ja Akitan prefektuurien rajalla. Se on ollut Unescon maailmanperintökohteena vuodesta 1993, jolloin se valittiin luetteloon ensimmäisten joukossa Japanissa. Vuoristoinen, 169,7 neliökilometrin laajuinen alue sijaitsee 100–1 243 metrin korkeudella merenpinnasta ja se on Itä-Aasian suurin jäljellä oleva koskematon pyökkimetsä. Maailmanperintökohde kattaa noin kolmasosan Shirakamivuorten alueesta.
Japaninpyökkipuiden ("Fagus crenata") lisäksi alueelta tavataan kauluskarhuja, japaninseroveita ja 87:ää lintulajia. Alue on suojeltu lailla, minkä lisäksi se on säilynyt hakkuilta tieyhteyksien puuttumisen ja jyrkän topografian ansiosta. Matkailutoimintaa on vain kohteen reuna-alueilla, joten sen ydinalue on säilynyt luonnontilassa. Merkittävä nähtävyys alueella ovat Anmon-vesiputoukset maailmanperintöalueen koillispuolella. Länsipuolella sijaitsevat vuorostaan Jūniko (”12 järveä”), pienten järvien ja lampien muodostama retkeilyalue, ja Nihon-kanjoni. Alueen ympäristössä on muutamia vierailukeskuksia.
Emil Pasanen

Emil Pasanen (25. elokuuta 1910 Viitasaari – 6. lokakuuta 1981 Viitasaari) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 14. Siviiliammatiltaan hän oli metsätyömies. Pasasen vanhemmat olivat maanviljelijä Ville Pasanen ja Selma Ruuska. Hän oli naimisissa ja hänellä oli seitsemän lasta.
Sotamies Pasanen oli jatkosodassa konepistoolimiehenä Jalkaväkirykmentti 50:ssä ja osallistui hyökkäysvaiheessa useisiin taisteluihin. Pasanen muun muassa esti yksin konepistoolillaan Prääzän taistelun ratkaisukohdassa 200-miehistä vihollisosastoa tunkeutumasta tilapäisasemiin. Mannerheim-ristin ritariksi hänet nimitettiin 26. syyskuuta 1941.
Sodan jälkeen Pasanen toimi maanviljelijä omalla pientilalla Viitasaarella kuolemaansa asti. Maanviljelyksen ja metsätöitten ohessa hän työskenteli myös kyläseppänä ja puuseppänä. Emil Pasanen ylennettiin alikersantiksi 4. kesäkuuta 1968. 
Mannerheim-ristin ritariksi.
”"Ylipäällikkö on pvm:llä 26.9.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi sotamies Emil Pasasen, joka [Suvilahden] taistelussa 21.8.41 konepistoolilla tuhosi kymmeniä vihollisia näiden juostessa taloista ulos suorasuuntaustykin ajamina ja [Jessoilan] taistelussa 27.8.41 valtasi konepistoolia käyttäen erään toverin kanssa tärkeän sillanpääasemakukkulan ja piti sen yksin hallussaan toverin kaaduttuakin, kunnes sai apua omilta joukoilta sekä [Prääsän] taistelussa 8.9.41 ratkaisukohdassa vihollisen läpimurtoyrityksen aikana esti, tovereiden vieressä tultua taistelukyvyttömiksi, yksin konepistooli aseenaan kaksisataa-miehisen vihollisen tunkeutumisen tilapäiseen puolustusasemaan siten ratkaisevasti vaikuttaen vihollisen hyökkäyksen epäonnistumiseen".”
Flogging Molly

Flogging Molly on kelttivaikutteista folkpunkia soittava irlantilais-yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 1997. Yhtyeessä on seitsemän jäsentä. Yhtyeen perustajajäsenet olivat aiemmin Fastway-yhtyeessä soittanut kitaristi ja laulaja Dave King, viulisti Bridget Regan, kitaristi Dennis Casey, harmonikansoittaja Matt Hensley, basisti Nathen Maxwell, rumpali George Schwindt ja mandolinisti Bob Schmidt. Flogging Molly aloitti uransa los angelesilaisessa Molly Malones -baarissa, mistä se siirtyi keikkailemaan laajemmalle yleisölle. Flogging Molly on tunnettu riehakkaasta ja intohimoisesta lavaesiintymisestään.
M14

 
M14 ("United States Rifle, Caliber 7.62 mm, M14") on sekä Springfield Armoryn että Winchester-, Thompson-Ramso-Woolridge- ja Harrington &amp; Richardson -asetehtaiden Yhdysvaltojen asevoimille valmistama 7,62×51 mm NATO -kaliiperinen, kaasumäntätoiminen, kerta- ja sarjatulta ampuva kivääri.
Kivääri suunniteltiin pitkälti edeltäjänsä M1 Garandin pohjalta, ja sen prototyyppi valmistui vuonna 1954. Suurimmat rakenne-erot Garandiin verrattuna ovat kaliiperin lisäksi sarjatulimahdollisuus, uudentyyppinen kaasumäntämekanismi ja irrotettava lipas. Ase otettiin tuotantoon vuonna 1958, ja ensimmäiset aseet toimitettiin heinäkuussa 1959. Sitä valmistettiin vuosien 1959–1964 välillä 1 380 874 kappaletta. 
Vuonna 1967 M14:n valmistuslinja myytiin Taiwanille, joka alkoi tuottaa kivääriä asevoimilleen Type 57 (民國57年) -nimellä.
M14 alettiin vuodesta 1965 alkaen korvata M16-rynnäkkökiväärillä.
XM21/M21.
Ikääntyneiden M1 Garandin tarkka-ampujamallien korvaajaksi valittiin vuonna 1968 M14 ja vuoden 1969 aikana "Rock Island Arsenal" muunsi 1 435 armeijan kilpa-ammuntakäyttöön valmistettua M14 "National Match" -versiota tarkka-ampujakivääreiksi lisäämällä niihin "Leatherwood 3–9x Adjustable Ranging Telescope" ("ART") -kiikaritähtäimen. Kiväärin mallinimike oli vuoteen 1975 asti XM21, jolloin nimikkeeksi tuli M21.
M21 säilyi Yhdysvaltain armeijan virallisena tarkka-ampujakiväärinä vuoteen 1988, jolloin sen korvaajaksi valittiin M24.
XM25/M25.
XM25/M25 on M21 -mallin edelleenkehitelmä 1980-luvun lopulta. Sitä valmistettiin asevarikkotyönä Yhdysvaltain armeijan ja laivaston erikoisjoukoille. Kiväärit varustettiin useimmin Bausch &amp; Lomb 62-1040 Tactical 10 x 40 mm -kiikaritähtäimellä, joissain käytettiin myös Leupold &amp; Stevens Ultra Mark 4 M1, Ultra Mark 4 M3 ja Vari X-III LR M3 -tähtäintä.
Matthau Mikojan

Matthau Mikojan (oik. Matti Mikkonen, s. 26. maaliskuuta 1982) on suomalainen muusikko. 
Ura muusikkona.
Mikojan tutustui Paavo Pekkoseen 1990-luvun puolivälissä. He soittivat yhdessä muun muassa nimillä RIP, Turmio, SBT-666 ja Shit Kickers. Heidän ensimmäinen esiintymisensä oli pienessä kylässä nimeltä Nellim vuonna 1995. Yhtyeeseen ei yrityksistä huolimatta löytynyt muita pysyviä jäseniä, joten soittotoiminta hiipui vähitellen. He perustivat Bloodpit-nimisen yhtyeen vuonna 1999. Lehti-ilmoituksen avulla he löysivät yhtyeeseen basistin ja myöhemmin rumpalin.
Bloodpitin ensimmäinen esiintyminen oli Tampereen Vuoltsulla 26.11.1999. Yhtyeen tunnettu kokoonpano muodostui vuonna 2002, ja muutaman omakustanteen jälkeen he vuonna 2004 se teki levytyssopimuksen Beemvees-levy-yhtiön kanssa. Seuraavana vuonna julkaistu ensimmäinen virallinen single "Out to Find You" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan kärkeen. Bloodpitin tuotantoa on julkaistu useissa maissa, Suomen lisäksi mm. Venäjällä, Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, Australiassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Italiassa. Yhtye esiintyi Suomen lisäksi Saksassa, Italiassa, Venäjällä, Alankomaissa ja Yhdysvalloissa. Yhtyeen tuotantoa on julkaistu levyjen lisäksi mm. elokuvassa FC Venus ja PlayStation-konsolipelissä NHL-07.
Soundi-lehden lokakuun 2007 numerossa Mikojan ilmoitti Bloodpitin virallisesti hajonneeksi. Samassa Soundin numerossa Mikojan kertoi myös tekeillä olevasta sooloalbumistaan, jonka Poko Rekords julkaisi maaliskuussa 2008. Ensimmäinen single "Stiletto Heels" julkaistiin 6. helmikuuta ja "Too Fortunate to Cry" -niminen EP 23. huhtikuuta 2008.
Marraskuussa 2008 ilmestyi "Chasing Ghosts" -EP, jonka kaksi ensimmäistä kappaletta ovat mukana myös alkuvuodesta 2009 julkaistulla albumilla "Mania for Life".
Vuonna 2011 julkaistiin kolmas albumi "Hell Or High Water" vastaperustetulla Hyeena Trax -levymerkillä. 
Vuonna 2013 Mikojan aloitti neljännen albuminsa äänittämisen. "Her Foreign Language", jonka Mikojan tuotti itse, julkaistiin Secret Entertainment -levymerkillä vuonna 2015. 
Mikojanin isoveli Jukka Mikkonen (alias Sir Christus) kuoli vuonna 2017. Isoveljen syntymäpäivänä 10. huhtikuuta 2019 julkaistu single "Epitaph" käsittelee menetystä. 
Mikkonen esittää Olli Lindholmia tammikuussa 2023 ensi-iltansa saaneessa Yö-yhtyeestä kertovassa musikaalissa "Joutsenlaulu". 
Keväästä 2020 lähtien Mikkonen on toiminut Kasevan esiintyvän kokoonpanon laulajana ja 12-kielisen kitaran soittajana.
Perhe.
Mikkonen on Popeda-yhtyeen alkuperäiskitaristi Tapani "Arwo" Mikkosen poika. Myös hänen isoveljensä Jukka Mikkonen (taiteilijanimeltään Sir Christus) oli muusikko.
KV63

KV63 on hautakammio Kuninkaiden laaksossa, Egyptissä. Sen löysi Otto Schaden ja University of Memphisin työryhmä 10. maaliskuuta 2005. Julkinen ilmoitus löydöstä annettiin 9. helmikuuta 2006. 
Kammiosta löydettiin seitsemän arkkua ja useita ruukkuja. Arkuista ei ole löydetty muumioita, vaan ne sisälsivät muumiointivälineitä. Kammiota on todennäköisesti käytetty muumiointivälineiden varastona. Arkkitehtoninen tyyli ja löydökset viittaavat siihen, että hautakammio on 18. dynastian aikainen.
Ville Liimatainen

Ville Juhani Liimatainen (s. 1986) on suomalainen muusikko, joka lauloi Flinch-yhtyeessä ja laulaa nykyään yhtyeessä Ville Liimatainen ja Ajomiehet. Ville on asunut Raholan perhetukikeskuksessa kolme vuotta vanhemman isoveljensä Jonne Aaron Liimataisen kanssa, minkä jälkeen hän muutti Nokialle tukiperheeseen ollessaan vielä alaikäinen. Ville pelasi vielä tuolloin jääkiekkoa, mutta löysi veljensä tavoin musiikin.
Flinch-yhtyeen manageri on myös Negativen managerina tunnettu Tommi Liimatainen, joka on Villen ja Jonnen isoveli.
Flinchin ensimmäinen pitkäsoitto "Kuvastin" ilmestyi keväällä 2006. 
Flinch hajosi erimielisyyksien takia, mutta Ville on koonnut bändin uudelleen uudella kokoonpanolla. Nykyisin Liimatainen asuu Kemissä.
Liimatainen erosi kesällä 2023 vuosien mittaisesta parisuhteestaan, josta hänellä on 10- ja 12-vuotiaat lapset, jotka jäivät äidille.
Anthony Daniels

Anthony Daniels (s. 21. helmikuuta 1946 Salisbury, Wiltshire) on englantilainen näyttelijä. 
Parhaiten Daniels tunnetaan roolistaan droidi C-3PO:na, jota hän näyttelee kaikissa yhdeksässä "Tähtien sota" -elokuvassa sekä "" -animaatioelokuvassa. Hän on myös näytellyt C-3PO:ta muun muassa lastenohjelmissa "The Muppet Show" ja "Seesamitie". Animaatiosarjassa "Droidit" hän toimi hahmon äänenä.
Daniels on näytellyt monessa televisiosarjassa useimmiten pienissä rooleissa. Hän ääninäytteli Legolasia animaatioelokuvassa "Taru sormusten herrasta" vuodelta 1978.
Wiener Neustädter Flugzeugwerke

Wiener Neustädter Flugzeugwerke oli itävaltalainen lentokonetehdas. Se toimi etenkin natsi-Saksan aikana Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä valmistavana tehtaana. 
Historia.
Tehdas perustettiin vuonna 1915 Wiener Neustadtiin Wienin lähelle, missä se rakensi Itävalta-Unkarille Albatros D.II ja Albatros D.III sotilaslentokoneita. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Steyr Daimler Puch otti tehtaan haltuunsa ja alkoi tehdä siellä autojen koreja. Vuonna 1933 tämä tuotanto siirtyi Steyrin tehtaille, mistä johtuen tehdashallit olivat tyhjät vuoteen 1935 asti. Vuonna 1935 perustettiin kuitenkin yhtiö nimeltään "Wiener Neustädter Flughafenbetriebs GmbH" ja lentokoneiden tuotantoa aloiteltiin uudestaan. 
Maaliskuussa vuonna 1938 Itävalta liitettiin osaksi Saksaa. Tässä vaiheessa tehtaan nimi oli Wiener Neustädter Flugzeugwerke GmbH (WNF). Hermann Göring oli itse organisoimassa Itävallan ilmailuteollisuutta. Tehtaasta tuli emätehdas, ja muita tehtaita perustettiin sen alaisuuteen.
Vuodesta 1939 vuoteen 1945 tehdas toimitti 8 545 kappaletta Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä muun muassa Saksaan ja Suomen ilmavoimille. Tehdas oli Yhdysvaltain ilmavoimien (USAAF) pääkohteita Itävallassa – sitä pommitettiin 29 kertaa. Kaupungin 4 000 talosta säästyi vaurioitta pommituksissa vain 18. Teollinen toiminta hajautettiin eri paikkoihin.
Päätehdas oli vuoteen 1989 asti raunioina, minkä jälkeen alueelle on tullut yrityksiä.
Tehtaat.
Tehtaiden sijoittelu
Iðunn

Iðunn on yksi skandinaavien mytologian jumalattarista. "Eddan" mukaan hänen hallussaan ovat ihmeelliset omenat, joiden avulla aasat säilyttivät ikuisen nuoruutensa. Iðunn on jättiläisjumala Bragin vaimo.
Kun myrskyjättiläinen Tjatse kaappaa Iðunnin alkavat jumalat vanheta. Jumalat lähettävät Lokin hakemaan Iðunnia. Loki tappaa jättiläisen ja palauttaa Iðunnin, jolloin jumalien ikääntyminen pysähtyy.
Nimi kirjoitetaan eri kielissä Idun, Idunn, Idunnor, Iduna, Idunna, Ithun tai Ithunn. Nimi tarkoittaa ”Elvyttäjää”.
On ajateltu, ettei Idunnin ihmeellinen hedelmä ollut alun perin omena vaan jokin muu hedelmä. Hedelmän ajatellaan vaihtuneen 1200-luvulla islantilaisen Snorri Sturlusonin kirjoittamassa Proosa-Eddassa. Sturlusonin olisi todennäköisesti muuttanut hedelmän omenaksi kristinuskon takia. Aiempi 900-luvulla julkaistu runo Haustlöng ei mainitse hedelmän olevan omena.
Omena saatettiin lainata myös kreikkalaisesta mytologiasta (Hesperideen kultaiset omenat), sillä kultaisia omenoita esiintyy toisessa 900-luvun skandinaavisessa runossa. Idunn on alun perin myös saattanut kuvata henkilökohtaista ja perheeseen liittyvää onnea ja voimaa luomalla ikuista nuoruutta itselleen ja muille jumalille ilman mystisiä omenoita samalla tavalla kun kuolevaiset perheet pitivät kuolleita sukulaisiaan elossa muistoissaan ja tarinoissaan.
ČKD-Praga

ČKD-Praga (Českomoravská-Kolben-Daněk Praha) oli tšekkoslovakialainen lentokonetehdas.
Se perustettiin vuonna 1915 voimalaitteiden valmistusta varten, tuotemerkkinä oli "Praga". Vasta vuosina 1930–31 aloittivat suunnittelijat Pavel Beneš ja Miroslav Hajn, jotka tulivat Avialta ČKD-Pragalle, lentokoneiden suunnittelun. 
Ensimmäinen lentokone oli Praga E-39 vuonna 1931. Se oli sotilaskoulukone, joita valmistettiin kaikkiaan 139 kappaletta.
ČKD-Praga kehitti useita lentokoneita seuraavina vuosina, mutta ne eivät edenneet prototyyppivaihetta pidemmälle.
Vuonna 1934 Jaroslav Šlechta tuli pääsuunnittelijaksi ja suunnitteli Praga E-114 Air Baby-lentokoneen. Se oli kaupallinen menestys. Koneita myytiin Iraniin, Ranskaan, Englantiin ja Romaniaan. Englantilaiset tekivät pääosan koneistaan englantilaisissa tehtaissa, esim. Hillson-Praga Baby, lisenssillä. Vuoteen 1946 mennessä tilattiin 126 konetta. 
Kaikkiaan ČKD-Praga kehitti 17 lentokonetyyppiä, joista 7 pääsi sarjatuotantoon.
Edvard Marttyyri

Edvard Marttyyri (joskus käytetään muotoa Eadweard II, n. 962 – 18. maaliskuuta 978/979) oli Englannin kuningas 8. heinäkuuta 975 lähtien kuolemaansa asti. Hän seurasi tehtävässä isäänsä kuningas Edgaria. Edvardin äiti oli Edgarin ensimmäinen vaimo Ethelflaeda Eneda.
Edvard nousi valtaan 13-vuotiaana, vaikka hänen äitipuolensa, Edgarin toinen vaimo kuningatar Elfrida (Ælfthryth) oli sitä mieltä, että hänen poikansa Ethelred sopisi paremmin kuninkaaksi. Entisen kuninkaan neuvonantaja ja Canterburyn arkkipiispa Dunstan sekä East Anglian ealdorman Aethelwin kuitenkin kannattivat Edvardia ja witenagemot vahvisti valinnan.
Edvardin vieraillessa metsästysretkellä Corfen linnassa lähellä Warehamia, Dorsetissa 18. maaliskuuta 979 (tai 978) hänet murhattiin. Legendan mukaan saapuessaan linnaan hänen äitipuolensa tarjosi hänelle kupillisen juotavaa Edvard ollessa vielä ratsailla. Edvardin juodessa Elfridan palvelija puukotti kuningasta ja tämä putosi satulasta osittain jääden roikkumaan jalustimesta. Hevonen raahasi Edvardia mukanaan ja kuningas kuoli tämän ja tikarinhaavan yhteisvaikutuksesta. "Anglosaksien kronikka" ei mainitse salamurhaa, ainoastaan että hänet tapettiin Corfen linnassa. Huntingdonin Henry sanoo, että kuninkaan tappoi hänen oma väkensä. Worcesterin Florencen mukaan hänet tappoi hänen oma väkensä kuningattaren määräyksestä. William Malmesburyläisen mukaan Edvardin tappoi Mercian ealdorman Aelfhere, mutta kirjoittaessaan kuolemasta, hän myös panee rikoksen Elfridan syyksi ja kertoo nykyisin perinteisesti hyväksytyn version tarinoiden kulusta. Ethelredillä tuskin oli mitään tekemistä tapahtuman kanssa, koska hän oli vasta noin kymmenvuotias.
Elfrida määräsi Edvardin haudattavaksi Wareham Prioryyn, ei siunattuun maahan tai mihinkään kuninkaalliseen paikkaan. Edvardin haudalla alkoi kuitenkin tapahtua ihmeitä. Vuonna 1001 hänet julistettiin pyhimykseksi nimellä Pyhä Edvard Marttyyri. Vuonna 1931 löydettiin läheltä Shaftersburyn luostaria jäännökset, joiden uskotaan kuuluvan Edvardille. Vuonna 1984 jäännökset sijoitettiin ortodoksikirkkoon Brookwoodyn hautausmaalle Wokingissa, koska tämä kirkko tarjoutui lahjoittamaan soveliaan paikan niille.
Katolisen ensyklopedian mukaan marttyyriksi julistamiseen riitti väkivaltainen kuolema ja se, että vastustajat olivat olleet kristinuskon vastustajia, Edvard itse ei toiminut erityisesti kristinuskon puolesta.
Tony Hawk’s Downhill Jam

Tony Hawk’s Downhill Jam on "Tony Hawk’s" -rullalautailupelisarjan osa. Peli julkaistiin Wiille, Nintendo DSlle ja Game Boy Advancelle ja PlayStation 2:lle.
Peli poikkeaa "Tony Hawk’s Pro Skater" -pelien yleisestä linjasta sisältämällä vain SSX-peleistä tutun pelimuodon, jossa pelaaja rullalautailee alamäkeä kovaa vauhtia. Tavoitteet alamäkihurjastelussa vaihtelevat nopeuskisan ja taistelukohtauksien välillä. 
Pelin kulku.
Pelaaja valitsee hahmonsa kahdeksasta vaihtoehdosta, pelin edetessä hamoja saa yhteensä kaksitoista. Pelattavia kenttiä on kahdeksan, suoritettavia tehtäviä eri kentissä on yhteensä 90. Tehtävät sisältävät tavallisia kilpailuja, temppukisoja ja pujotteluratoja.
Pelin ääniraidalla esiintyy Iron Maiden.
Kriitikoiden ensivaikutelmat pelistä ovat antaneet kuvan odotettua kehnommista grafiikoista, mutta hyvin nopeatempoisesta pelituntumasta.
Kehitys.
Activision ilmoitti pelin kehittämisestä 8. toukokuuta 2006.
Die Apokalyptischen Reiter

Die Apokalyptischen Reiter on saksalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen nimi tarkoittaa apokalyptisia ratsastajia, joilla viitataan Ilmestyskirjassa olevaan neljään apokalypsin ratsumieheen.
Vaikutteita yhtye on saanut black-, death- ja thrashmetallista. Ensimmäiset kolme julkaisua olivat käytännössä kokonaan thrash-/blackmetallia, mutta uudemmilla on alkanut melodisia biisejä tulla mukaan enemmän.
Reaktiopuu

Reaktiopuu eli suuntaussolukko on puuvartisten kasvien rasituksen seurauksena tuottamaa erityisen kovaa puusolukkoa. Sitä esiintyy erityisesti vinosuuntaisissa varsissa. Koppisiemeniset puut eli lehtipuut tuottavat "vetopuuksi" tai "tensiopuuksi" kutsuttua reaktiopuuta vinon rungon ja oksan yläpuolelle vetojännityksen puolelle, kun taas paljassiemeniset kasvit kuten havupuut tuottavat "lylyksi", "puristuspuuksi" tai "kompressiopuuksi" kutsuttua reaktiopuuta vinon rungon tai oksan alapuolelle puristusrasituksen puolelle. Vetopuun soluseinissä on tavanomaista puuta runsaammin selluloosaa ja vähemmän ligniiniä, kun taas puristuspuun soluseinissä on tavanomaista enemmän ligniiniä ja vähemmän selluloosaa.
Reaktiopuu on lujuusominaisuuksiltaan erilaista kuin tavanomainen suoran rungon puusolukko. Esimerkiksi sahattaessa vinorunkoista mäntyä laudoiksi, lylypuolelta sahatut laudat taipuvat kaarelle. Suomen kielen lyly-sana on hyvin vanha: sitä käytetään sekä adjektiivina ("puu on lyly") että substantiivina ("puussa on lylyä"). Lylyksi kutsutaan myös entisajan suksissa käytettyä vasemman jalan liukusuksea, joka lienee ollutkin lylyinen. Lylystä lienee myös aikanaan valmistettu kaivertamalla kippoja ja aterimia.
Nando’s

Nando’s on eteläafrikkalainen portugalilaisiin ruokiin erikoistunut ravintolaketju. 
Historia.
Nando’sin juuret ulottuvat Kaakkois-Afrikkaan, jossa afrikkalainen Bird’s Eye -chili eli piri piri on ollut pitkään osa paikallista ruokakulttuuria. Portugalilaiset löytöretkeilijät yhdistivät siihen sitruunaa ja valkosipulia, ja näin syntyi uusi mausteseos. Tämä mauste päätyi lopulta Etelä-Afrikkaan, Johannesburgin Rosettenvilleen. Nando’s sai alkunsa vuonna 1987 Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa, kun Fernando Duarte ja Robbie Brozin perustivat portugalilaistyylisen ravintolan. Tarina sai innoituksensa Afrikassa kasvavasta Bird’s Eye -chilistä, jota kutsutaan myös piri piriksi. Tätä chiliä käytettiin maustamaan kastike, joka tuli ravintolan tunnetuksi erikoisuudeksi. Nando’s sai alkunsa aikana, jolloin Etelä-Afrikka oli suurten yhteiskunnallisten muutosten keskellä. Yrityksen taustalla vaikuttanut ajanjakso tunnetaan maan siirtymästä kohti tasa-arvoa ja demokratiaa. Tästä syntyi Nando’s, joka alkoi laajentua kansainvälisesti.
Brändi ja visuaalinen ilme.
Nando’sin tunnuskuva on Barcelosin kukko, "Barci". Kirjasin on saanut vaikutteita Etelä-Afrikan perinteisestä kylttimaalauksesta, ja toinen fontti pohjautuu Johannesburgin liikennemerkkeihin, mikä viittaa brändin juurille. Visuaalisissa elementeissä esiintyvät esimerkiksi kolmio perheen symbolina, liekki grillaukseen viittaamassa sekä chili, joka on keskeinen osa brändiä.
Ravintolat.
Ravintolat heijastavat Etelä-Afrikan kulttuuria sisustuksessa, musiikissa ja tunnelmassa. Jokainen ravintola on yksilöllisesti suunniteltu, ja Nando’s on maailman suurin eteläafrikkalaisen nykytaiteen keräilijä, omistaen yli 21 000 taideteosta. Musiikkivalikoima koostuu Afro-Luso-tyylistä, joka tuo afrikkalaisia ja lusofonisia sävyjä. Ravintoloissa on itsepalvelumaustepisteitä ja isännöity tiskipalvelu.
Nykyään Nando’s toimii yli 20 maassa ja tunnetaan erityisesti piri piri -kanastaan sekä vastuullisuuteen ja yhteisöllisyyteen liittyvistä aloitteistaan. Nando’s -ravintoloita on Etelä-Afrikassa 183, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 123 ja Australiassa 113.
Työkulttuuri.
Nando’sin työkulttuuri painottaa ihmisiä ja yhteisöllisyyttä. Työntekijöitä rohkaistaan olemaan oma itsensä, ja monimuotoisuutta sekä tasa-arvoa arvostetaan. Yrityksen tavoitteena on vaikuttaa myönteisesti yhteisöihin ja tarjota asiakkaille miellyttäviä kokemuksia.
Jaymod

Jaymod on "n" modifikaatio. Se on hyvin "ETPub"-modin kaltainen ja sisältää paljon samankaltaisia ominaisuuksia, kuten ”kuolleen näytteleminen”. Se toi mukanaan myös paljon uusia ominaisuuksia, muun muassa taitojen taso 5, puukon heittämisen, äänen, jos osut toiseen pelaajaan, bugien korjauksia ja ”myrkkypiikin”, sekä haulikon. Jaymod on yksi suosituimmista modeista "Enemy Territoryyn." Uusin versio "Jaymodista" on 2.1.8.
Komennot.
Palvelimen ylläpitäjä voi käyttää seuraavia komentoja palvelimessa, jos esimerkiksi pelaaja rikkoo sääntöä/sääntöjä:
!crybaby – Jos pelaaja valittaa jatkuvasti, admin voi tehdä kirjoittamalla !crybaby ”pelaajan nimi” pelaajalle varoituksen.
!splat – Jos pelaaja rikkoo sääntöjä, voidaan hänet tappaa kirjoittamalla !splat ”pelaajan nimi”.
!sniperwar 1 – Jos halutaan, että vain tarkka-ampujat voivat liittyä peliin.
!panzerwar 1 – Jos halutaan, että vain raketinheittimillä varustetut sotilaat voivat liittyä peliin.
Loput komennot löytyvät osoitteesta http://jaymod.clanfu.org/
Kahuzi-Biegan kansallispuisto

Kahuzi-Biegan kansallispuisto sijaitsee Kongon demokraattisessa tasavallassa itäisessä Etelä-Kivun maakunnassa, 50 km Bukavun kaupungista länteen, lähellä Ruandan rajaa. Se on erityisesti tunnettu gorilloistaan.
Puisto.
Kansallispuisto käsittää noin 6 000 neliökilometriä trooppista aarniometsää. Puiston itäosaa hallitsee kaksi sammunutta tulivuorta, Kahuzi (3 400 metriä) ja Biega. Puiston länsiosa on kumpuilevaa sademetsäaluetta, joka ulottuu alimmillaan 1 800 metrin tasolle. Mosaiikkimaisesti vaihtelevat biotoopit tekevät alueen gorilloille erittäin sopivaksi. Gorillat elävät osittain vuorten rinteillä 2 100–2 400 metrin korkeudessa, osittain alempana sademetsässä. Nykyisten tietojen mukaan puistossa on 2 000–3 000 gorillaa, niistä noin 250 puiston itäosan vuorilla. Kazuhi-Biegan gorillat ovat itäisiä tasankomaagorilloja ("Gorilla beringei graueri"), joka on "Gorilla beringei" -lajin alalaji.
Puisto perustettiin vuonna 1937, ja sitä laajennettiin vuonna 1975. Tuolloin sen alueelta karkoitettiin noin 6000 twa-kansan jäsentä. Alue otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1980.
Vuonna 1997, ennen Kongon toista sisällissotaa, joka käytiin vuosina 1998–2002, puisto kirjattiin uhanalaisen maailmanperinnön listalle. 
Osa puiston alueelta karkoitetuista twoista on muuttanut takaisin, koska heidän asuttamisensa bantuheimojen sekaan ei onnistunut. Lisäksi kansallispuistossa liikkuu alueen levottomuuksien takia pakolaisia, sotilaallisia joukkoja, salametsästäjiä, matkailuyrittäjiä ja malminetsijöitä. Suojelupäätöksen jälkeen eläinten lukumäärä on pienentynyt.
Merkittävää eläimistöä.
Puisto on merkittävä lintualue, jossa on havaittu lähes 350 lintulajia. Puiston nisäkkääisiin kuuluvat mm.
PZL

 PZL ("Państwowe Zakłady Lotnicze", suomeksi Valtion lentokonetehdas) on Puolan valtion lentokonetehdas, joka perustettiin vuonna 1928 Varsovaan. 
Tausta.
Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1928. Se sai alkunsa Varsovan keskuslentokonepajasta (Centralne Warsztaty Lotnice), joka oli perustettu vuonna 1919 Mokotówin lentokentälle. Alussa yhtiö rakensi lentokoneita vain lisenssillä. Yhtiötä johti Zygmunt Puławski, joka myöhemmin suunnitteli PZL:n omia lentokoneita, esimerkiksi hävittäjälentokoneet PZL P.7 ja PZL P.11.
1930-luvulla perustettiin Okęcieen uusi tehdasryhmä, jossa valmistettiin muun muassa PZL P.23 Karas- ja PZL P.37 Łoś -pommikoneita. Saksan miehityksen aikana 1939–1945 ei tehtaalla suunniteltu omia koneita. 
Vuonna 1946 syntyi PZL uudestaan. Lisenssillä yhtiö valmisti PZL.101 Gawronia eli Jakovlev Jak-12ia.
Merkittävä vientituote oli PZL W-3 Sokół helikopteri.
Yritysrakenne.
PZL:ään kuului useita tehtaita:
PZL:n lentokoneet.
Eräistä ei ole valmistettu prototyyppiäkään.
PZL TS-11 Iskra

PZL TS-11 "Iskra" () on puolalaisen PZL -lentokonetehtaan valmistama suihkuharjoituskone. 
Kehitys.
Kone valmistettiin Puolan ilmavoimien spesifikaatioon. Sen suunnitteli Tadeusz Sołtyk, josta tuli tyyppimerkintään TS. Suunnittelu alkoi vuonna 1957. Sen prototyypissä oli Armstrong Siddeley Viper -suihkumoottori, joka antoi noin 8 000 Newtonin työntövoiman. Ensilento tapahtui 5. helmikuuta 1960. Seuraavissa, vuonna 1961 lentäneissä prototyypeissä oli puolalainen WSK HO-10 -suihkumoottori.
Käyttöhistoria.
Vuonna 1964 TS-11-prototyyppi saavutti neljä maailmanennätystä. Iskra kilpaili Varsovan liiton standardikoneen asemasta, mutta hävisi kilvan tšekkiläiselle Aero L-29 Delfinille. Iskraa rakennettiin 424 kappaletta vuoteen 1987 asti. Intia osti noin 80 konetta - se poisti nämä koulukoneet käytöstä vuonna 2004. 
Iskran seuraajakandidaatti PZL I-22 Iryda epäonnistui.
Puolan Ilmavoimien taitolento-osasto Team Iskry käyttää TS-11-koneita.
Socata

SOCATA (lyhenne ranskankielisestä nimestä "Société de Construction d'Avions de Tourisme et d'Affaires") eli EADS Socata on ranskalainen lentokonetehdas, joka sijaitsee Tarbesissa. Vuonna 1911 perustettu yhtiö oli alun perin Morane-Saulnier, mutta sen nimi muuttui vuonna 1965, kun Sud Aviation osti Moranen. Lopulta yhtiöstä tuli EADSin tytäryritys. Yhtiön toimitusjohtaja on Stéphane Mayer.
SOCATA valmistaa lentokoneiden osia seuraaville tehtaille: Airbus, Dassault, Embraer, Eurocopter ja Lockheed Martin. Sen oma lentokonemalli on SOCATA TBM 700.
Temmeksen kirkko

Temmeksen kirkko on Tyrnävällä Temmeksen taajamassa sijaitseva Tyrnävän seurakuntaan kuuluvan Temmeksen kappeliseurakunnan kirkko. Kirkko on puinen länsitornillinen tukipilarikirkko ja sinne mahtuu noin 300 kuulijaa.
Temmeksen seurakunta itsenäistyi alun perin Limingan emäseurakunnasta vuonna 1899. Itsenäinen seurakunta Temmes oli vuoteen 2001 asti, jolloin Temmeksen kunta liitettiin Tyrnävän kuntaan ja samalla kuntien seurakunnat yhdistyivät.
Kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1767. Sen on suunnitellut ja rakentanut temmesläinen Antti Louet. Tarinan mukaan hän sai rakennettavakseen rukoushuoneen, mutta rakensikin kirkon ilman lupaa. Rakennus vihittiin kirkoksi vasta vuonna 1775 eli kahdeksan vuotta valmistumisensa jälkeen.
Kolmiosaisen alttaritaulun on maalannut raahelainen Carl Christoffer Stadig vuonna 1847. Alttaritaulun alaosassa on Stadigin mukaelma Leonardo da Vincin Viimeisestä ehtoollisesta. Kirkon portin vieressä seisoo Juho Kandelbergin vuonna 1858 tekemä vaivaisukko, joka on Suomen suurin. Pituudeltaan vaivaisukko on peräti kaksi metriä.
Kirkkopihan sankarihautausmaan sankariristin on suunnitellut kuvanveistäjä Ilmari Wirkkala ja se on paljastettu 12.8.1956.
Temmeksen kirkkoa remontoitiin isosti vuosina 2023 ja 2024. Vuonna 2023 korjattiin kirkon porttihuoneen rakenteita ja vuonna 2024 uusittiin kirkon ja porttihuoneen paanukatteet. Remontissa kirkon katolle laitettiin noin 14 000 uutta kattopaanua.
SNCASE

SNCASE (lyhenne ranskankielisestä nimestä "Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Sud Est", vapaasti suomennettuna "Kaakkoinen ilmailuteollisuusyhtiö") oli ranskalainen lentokonetehdas. Siitä käytettiin myös nimitystä Sud-Est (suomeksi "kaakko").
SNCASE perustettiin vuonna 1936, kun Ranskan valtio yhdisti siihen seuraavat yhtiöt: Lioré-Olivier, Potez, CAMS, Romano ja Société Provençale de Construction Aéronautique (SPCA). Yhdistäminen liittyi yhtiöiden kehnoon taloudelliseen tilaan, sodan odotuksen aiheuttamaan varustelukierteeseen ja hallituksen politiikkaan.
Toisen maailmansodan aikana yhtiö toimi Saksan varustelussa alihankkijana, mutta valloittajan ehdoilla eikä välttämäti taloudellisesti kannattavana toimintana. 1941 SNCASEen yhdistettiin SNCAM, johon kuului Dewoitinen lentokoneet.
SNCASE rakensi toisen maailmansodan jälkeen muun muassa matkustajakoneita, joista tunnetuin lienee SNCASE Languedoc Sen tuotantoon kuului myös lisenssillä valmistettava De Havilland Vampire-hävittäjä, joka kulki Ranskassa nimellä SNCASE Mistral. 
Vuonna 1951 SNCASE alkoi suunnitella uutta suihkumatkustajakonetta, josta tuli Sud Aviation Caravelle. Sen tuotanto alkoi vuonna 1958. Kone oli Länsi-Euroopassa hyvin suosittu kunnes Douglas DC-9 tuli markkinoille. 
1940-luvulta alkaen yhtiö kehitti myös helikoptereita, esimerkiksi Aérospatiale SA-318 Alouette II. 
Vuonna 1957 SNCASE ja SNCASO sulautuivat Sud Aviationiin.
Stampe &amp; Vertongen

Stampe &amp; Vertongen oli belgialainen lentokonetehdas. Sen perustivat vuonna 1922 Jean Stampe ja Maurice Vertongen. Yhtiö valmisti 1930-luvulla muun muassa Stampe SV.4 -koulukoneita, joita valmistettiin noin 1 000 kappaletta Ranskan ja Belgian ilmavoimille, sekä 1940-luvulla Stampe &amp; Vertongen SV.5 -koulukoneita.
Aeritalia

Aeritalia oli italialainen lentokonetehdas, jonka toimintoja jatkaa nykyisin Alenia Aeronautica.
Historia.
Aeritalia syntyi vuonna 1969 kun Fiat Aviazione, Salmoiraghi ja Aerfer yhdistettiin samaan konserniin. Myös Finmeccanican ilmailutoiminta yhdistettiin samaan.
Vuonna 1976 Aeritaliasta tuli valtionyhtiö. Yhtiö oli Italian tärkein lentokoneiden valmistaja eikä Italia halunnut antaa sen kaatua aikana, jolloin Länsi-Euroopan lentokonetehtaat loivat ylikansallisia yhteisyrityksiä.
Vuonna 1990 yhtiö yhdistyi Selenian kanssa, jolloin syntyi Alenia Aeronautica.
Albatros Flugzeugwerke

Albatros Flugzeugwerke GmbH oli saksalainen lentokonetehdas. Yhtiö perustettiin 1909 Berliinin Johannisthaliin nimellä "Albatros Werke AG". Sen perusti Walter Huth. Sen valtakausi oli ensimmäisen maailmansodan aika.
Alussa yhtiö valmisti lisenssillä ranskalaisia Antoinette-koneita. Kun Ernst Heinkelista tuli 1913 pääsuunnittelija alkoi omien koneiden suunnittelu. Yhtiön toinen merkittävä suunnittelija oli Robert Thielen. Albatros tuli Saksan ilmavoimien "Fliegertruppen" suosioon, etenkin Albatros D.III ja Albatros D.V -koneet. Yhtiö valmisti sodan aikana kaikkiaan noin 10 300 lentokonetta. Yhtiö oli toimimaton vuoteen 1931, jolloin se liittyi Focke-Wulfiin.
Yhtiön lentokoneet.
1914
1915
1916
1917
1918