Aaro Kivilinna

Aaro Gabriel Kivilinna (5. joulukuuta 1906 Viipuri – 11. helmikuuta 1940 Johannes) oli suomalainen pesäpalloilija, jääkiekkoilija ja urheiluvaikuttaja. Hän pelasi urallaan sekä pesäpalloa että jääkiekkoa pääsarjatasolla. HJK:ssa hän voitti kolme jääkiekon Suomenmestaruutta ja yhteensä seitsemän SM-mitalia. Helsingin Pallonlyöjissä Kivilinna sai puolestaan kaksi pesäpallon SM-mitalia.
Kivilinna oli mukana sekä pesäpallon että jääkiekon kehittämisessä. Hän oli 1931 HPL:n edustajana Pesäpalloliiton perustamiskokouksessa ja toimi 1932–1936 Jääkiekkoliiton sihteerinä ja 1936–1940 varapuheenjohtajana. Jääkiekkoliitto jakaa vuosittain hänen mukaansa nimettyä muistopalkintoa, joka annetaan vuoden parhaalle seuralle, ja hänet on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi.
Urheilu-ura.
Pesäpallo.
Aaro Kivilinna pelasi Helsingin Pallonlyöjissä pesäpalloa 1928–1931. Pesäpalloliiton tilastoissa Kivilinna on voittanut kahdesti pesäpallossa SM-pronssia. Kaudella 1929 HPL sijoittui jaetulle kolmannelle sijalle ja kaudella 1930 kolmanneksi.
Kivilinna toimi vuoden 1931 HPL:n puheenjohtajana ja edusti lokakuussa 1931 seuraa Pesäpalloliiton perustamiskokouksessa. Lisäksi Kivilinna toimi perustamiskokouksen puheenjohtajana. Pesäpalloliiton johtokunnassa hän oli 1933–1938.
Kivilinna toimi myös Pesäpalloliiton julkaisemien lehtien Laaka ja Kiri päätoimittajana ja otteluiden kuuluttajana. Lisäksi Kivilinna selosti radioon vuonna 1932 pelatun mestarijoukkue Lahden Mailaveikkojen ja muun Suomen parhaimmiston välisen ottelun.
Jääkiekko.
Kivilinna aloitti jääkiekon syksyllä 1928. Puolustajana pelannut Kivilinna oli voittamassa vuonna 1929 HJK:n paidassa Suomenmestaruutta. Kivilinna pelasi HJK:ssa kevääseen 1937 saakka. Hän voitti seurassa yhteensä kolme Suomenmestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Pisteitä Kivilinna teki pelaamissaan 18 ottelussa 2+2. Lisäksi hän pääsi pelaamaan yhtä maaottelua.
Kivilinna nousi pelaajauransa aikana Suomen jääkiekkoliiton sihteeriksi (1932–1936). Hän oli osallistunut Jääkiekkoliiton toimintaan jo sen perustamisesta vuodesta 1929 saakka. Liiton varapuheenjohtajana Kivilinna toimi 1936–1940. Liittohallituksessa Kivilinna istui 1932–1940.
Kivilinna toimi aktiivisesti tehtävässään suomalaisen jääkiekkoilun hyväksi. Hän julkaisi lukuisia artikkeleita, piti radioesitelmiä ja puhui jääkiekkoilusta ympäri maata.
Jääkiekkoliitto harkitsi osallistumista vuoden 1936 talviolympialaisiin. Rahatilanteen takia se jäi vain ajatukseksi, mutta liitto lähetti Kivilinnan ja jääkiekkovalmennukseen perehtyneen Niilo Tammisalon Garmisch-Partenkircheniin hakemaan oppia kansainvälisistä peleistä. Opin lisäksi tarkkailijat tekivät monia kontakteja jääkiekon huippumaihin. Kontaktiensa ansiosta Kivilinna edusti sittemmin Suomea Kansainvälisen jääkiekkoliiton LIHG:n komiteassa.
Kivilinna toimi ainakin yhdessä ottelussa erotuomarina. Hän tuomitsi 1938 Erkki Saarisen kanssa Suomen ja Ruotsin kohtaamisen. Se oli ensimmäinen kerta Suomessa, kun jääkiekko-ottelussa käytettiin kahta erotuomaria.
Kaatuminen talvisodassa.
Kivilinna kaatui luutnanttina talvisodassa Karjalankannaksella Johanneksen Kinnassaaressa.
Merkitys ja tunnustukset.
Kivilinna oli suomalaisen jääkiekkoilun uranuurtajia. Pelaamisen lisäksi hän toimi monissa tehtävissä liiton hallituksessa. Kivilinna levitti lajia ympäri Suomea, ja hänen tavoitteenaan oli nostaa jääkiekko pois muiden lajien varjosta ja sen pelaajien keskittyvän täysipainoisesti lajiin heidän urheilu-uransa päälajina.
Jääkiekkoliitto on jakanut vuodesta 1973 Kivilinnan mukaan nimettyä muistopalkintoa, joka myönnetään seuralle, joka on pärjännyt parhaiten SM-liiga, Mestis, Naisten SM-sarja, A-, B- ja C-nuorten SM-liiga huomioon ottaen. Hänet on valittu myös ensimmäisten joukossa vuonna 1985 Suomen jääkiekkoleijonaksi.