tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yamen Ben Zekri

Yamen Ben Zekri (s. 6. lokakuuta 1979) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Ben Zekri edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ura.
Ben Zekrin ura alkoi CS Hammam-Lifissa 2000-luvun alussa, josta hän siirtyi vuonna 2004 Tunisian liigan menestyneimpiin seuroihin kuuluvaan Club Africainiin. Ben Zekri vietti joukkueessa kaksi kautta ilman menestystä ennen siirtymistään Egyptiin Zamalekin riveihin. Uudessa joukkueessa hän pelasi puolitoista kautta joutuen jättämään joukkueen tammikuussa 2008 heikkojen esitystensä vuoksi.
Sittemmin Ben Zekri allekirjoitti sopimuksen ranskalaisen Bastian kanssa heinäkuussa 2008. Hän ajautui kuitenkin kauden loppupuolella riitoihin valmennusjohdon kanssa ja jätti seuran loppukaudesta. Ben Zekri pelasi kauden aikana 21 sarjaottelua.
Elokuussa 2009 Ben Zekri siirtyi yhden vuoden sopimuksella Qatariin Al Shamaliin. Kauden päätteeksi hän matkasi kesällä 2010 takaisin kotimaahansa Tunisiaan Stade Tunisienin joukkueeseen.
Liittopreesens

Liittopreesens on vanhemmissa oppi- ja käsikirjoissa esiintyvä nimitys suomen kielen rakenteelle, joka muodostetaan "olla"-verbin preesensmuodoista ja pääverbin aktiivin preesenspartisiippimuodosta, esim. "olen lukeva, olet lukeva, on lukeva." Uusin laaja suomen kielen rakenteen kuvaus, "Iso suomen kielioppi" (2004) ei käytä termiä ”liittopreesens” vaan luokittelee "olen lukeva" -tyyppiset rakenteet ”perifrastisiin tulevan ajan ilmauksiin”, ei varsinaisiin aikamuotoihin.
Rakennetta käytetään nykyään vain yksikössä ja useimmiten kolmannessa persoonassa. Se on tyyliltään vanhahtava ja esiintyy lähinnä vain juhlavissa ja uskonnollisissa teksteissä ("katso, minä ilmoitan teille suuren ilon, joka on tuleva kaikelle kansalle") tai toisinaan tyylikeinona esimerkiksi sanomalehtikielessä. 
Liittopreesensillä viitataan tulevaisuuteen. Rakenteen preesensmuotoisesta "olla"-verbistä ja tilanteen päättymättömyyttä ilmaisevasta VA-partisiipista syntyy eteenpäin katsova rakenne, joka (samoin kuin "tulee olemaan" ‑rakenne) esittää puheena olevan asian ikään kuin (tulevaisuudessa) varmasti toteutuvana. Preesenspartisiipin tunnuksen VA ovat useat tutkijat tulkinneet itsessään futuuriseksi, tulevaisuuteen viittaavaksi.
Liittopreesensin aineksina olevat "olla"-verbi sekä persoona- ja partisiippimuotojen suffiksit ovat itsessään ikivanhoja, mahdollisesti jo kantauralista peräisin. Tulevaisuuteen viittaava merkitys vaikuttaa kuitenkin uudemmalta innovaatiolta, sillä suomen kansanmurteissa "olen tekevä" -tyyppisillä rakenteilla ei ole futuurista vaan paremminkin tekemisen aikomiseen tai tarpeellisuuteen viittaava merkitys: "kyllä minä maksan ja olen maksava" (= ’minun tulee maksaa’). On arveltu futuurisen merkityksen syntyneen vieraiden kielten vaikutuksesta ja levinneen etenkin raamatunkäännösten ja uskonnollisen kielen kautta. Marja Itkonen-Kailan mukaan tässä on merkittävästi vaikuttanut Erasmus Rotterdamilaisen Uuden testamentin latinannos, jota Mikael Agricola käytti suomennustyössään, sillä siinä – toisin kuin Vulgata-raamatunkäännöksessä – käytetään usein latinan kielen samantapaista ’olla’-verbistä ja partisiipista muodostettavaa rakennetta (esim. "venturus est" ’on tuleva’).
Anton Allemann

Anton Allemann (6. tammikuuta 1936 − 3. elokuuta 2008 Klosters-Serneus) oli sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Allemann aloitti uransa BSC Young Boysissa vuonna 1957. Vuonna 1961 hän siirtyi italialaiseen AC Mantovaan. Myöhemmin hän pelasi myös PSV Eindhovenissa Hollannissa ja 1. FC Nürnbergissä Saksassa ennen paluutaan Sveitsiin ja Grasshopper-Club Zürichiin vuonna 1966. Sveitsissä hän pelasi vielä FC La Chaux-de-Fondsissa, FC Solothurnissa ja FC Schaffhausenissa.
Sveitsin maajoukkueessa Allemann pelasi 27 kertaa ja teki yhdeksän maalia. Maajoukkueuransa ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Ruotsia vastaan vuonna 1958. Hän edusti Sveitsiä myös MM-kilpailuissa 1962. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 1966 eikä siten osallistunut samana vuonna järjestettyihin maailmanmestaruuskilpailuihin. 
Allemann kuoli 72-vuotiaana sydänkohtaukseen elokuussa 2008.
NiceBandy

NiceBandy on saarijärveläinen salibandyn erikoisseura, joka perustettiin vuonna 2000. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa I-divisioonassa Itä-Suomen lohkossa ja miesten edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa Sisä-Suomen lohkossa.
Strasbourgin taistelu

Strasbourgin taistelu (joskus myös Argentoratumin taistelu) käytiin roomalaisen "caesarin" (apukeisari) Julianuksen ja germaanipäällikkö Khnodomarin välillä vuonna 357. 
Alemannit olivat ryöstelleet Rooman provinsseissa, joten Julianus päätti hyökätä näitä vastaan. Armeijat kohtasivat vuonna 357 Argenturatumissa (myös "Argentorate") lähellä nykyistä Strasbourgia. Alemanneilla oli noin 35 000 miestä, eli yli kaksi kertaa enemmän kuin roomalaisilla. 
Taistelu.
Roomalainen jalkaväki ryhmittyivät kahteen rivistöön. Toisen rivin keskustaan asettui Primani legioona. Kummankin rivin oikeaan laitaan asettuivat auxilia-yksiköt, ensimmäiseen Cornuti ja Brachiati, toiseen riviin Batavi ja Reges. Vasenta laitaa suojasi todennäköisesti yksi tai useampi auxilia-osasto Severuksen komennossa. Paremmin ratsuväelle sopivalle oikealle sivustalle asettui ratsuväki, muun muassa kaksi vexillatiota katafrakteja sekä todennäköisesti muutama vexillatia kevyttä sekä keskiraskasta ratsuväkeä. Julianus asettui keskelle armeijaa jalkaväkilinjojen väliin scholae-henkivartijaosastoineen.
Alemannien armeija oli todennäköisesti asettunut matalan kukkulan laelle. Armeijan keskustaan oli sijoittunut kuninkaita ja päälliköitä sekä heidän paremmin varustettuja sotureita. Oikeassa laidassa väijyksessä olevia kevyitä joukkoja komensi Khnodomarin veljenpoika Serapio. Khnodomar asettui vasempaan laitaan komentamaan ratsuväkeä ja näitä tukevia kevyitä joukkoja. Joko jalkaväen vaatimuksesta, pelätessään että ratsuväki hylkäisi heidät tai uskoessaan menestyvänsä paremmin jalkaisin, ratsuväki tai ainakin osa siitä jalkautui. Khnodomar siirtyi armeijan keskustaan.
Joko ennen taistelun alkua tai sen jo alettua Severus epäili alemannien väijytystä ja pysäytti joukkonsa. Varsinainen taistelu alkoi ratsuväen kesken toisella laidalla. Alemannien ratsuväen onnistui lyödä Rooman ratsuväki joka pakeni kohti selustaa häiriten Cornuti- ja Brachiati-yksiköitä. Julianus onnistui kokoamaan osan pakenevasta ratsuväestä jalkaväkirivistöjen väliin. Katafrakti-yksikön komentajan kerrotaan haavoittuneen taistelun alussa ja yksikön kieltäytyneen liittymästä enää taisteluun, ja myöhemmin rangaistuksena tästä Julianus olisi määrännyt heidät käyttämään naisten vaatteita. Alemannit painostivat voimakkaasti Cornutia ja Brachiatia, minkä seurauksena bataavien ja Reges yksiköt siirtyivät auttamaan ensimmäistä rivistöä. Tällä välin päävoimatkin olivat liittyneet taisteluun. Alemannien keskusta hyökkäsi voimalla roomalaisten ensimmäistä rivistöä vastaan, päästen siitä läpi. Toisen rivistön Primani-legioona kuitenkin pysäytti vihollisen etenemisen. Lopulta roomalaiset onnistuivat lyömään vihollisen ja nämä kääntyivät pakoon. Alemannit menettivät noin 6 000 miestä kaatuneina taistelussa ja takaa-ajossa sekä mahdollisesti tuhansia hukkuneina heidän yrittäessään paeta Reinin yli. Roomalaisten tappiot olivat erittäin vähäiset sisältäen muun muassa neljä tribuunia, joista kaksi oli katafraktien komentajia. Alemannien päällikkö Khnodomar otettiin vangiksi.
Lento 29

Lento 29 "(Flight 29 Down)" on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu televisiosarja. Sarjan loivat D. J. MacHale ja Stan Rogow, Stan Rogow Productionsin vastatessa tuotannosta. Sarjaa tuotettiin yhteensä kahden kauden eli 26 jakson verran. Suomen televisiossa sarjaa on esitetty "Summeri"-nuortenohjelmassa.
Sarjassa kymmenen nuorta päätyy lentokoneen pakkolaskussa autiolle saarelle.
Liu Guoliang

"Kiinalaisissa nimissä sukunimi tulee ensin, eli sukunimi on Liu ja etunimi Guoliang."
Liu Guoliang (s. 10. tammikuuta 1976) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhteensä peräti 14 arvokisamitalia, joista kymmenen oli MM-mitaleja ja neljä olympiamitaleja. Uransa hän lopetti kauteen 2001.
Rakkauden lähettiläät

Rakkauden lähettiläät (myös Rakkauden lähetyssisaret, ) on Äiti Teresan vuonna 1950 perustama katolinen sääntökunta. Järjestöön kuului vuonna 2015 yli 5 000 nunnaa ja se toimii yli 130 maassa.
Novyi mir

Novyi mir (, 'Uusi maailma') on venäjänkielinen kirjallisuuslehti, joka on ilmestynyt Moskovassa tammikuusta 1925. Sen oli tarkoitus jatkaa samoja perinteitä kuin ennen neuvostoaikaa ilmestyneet suositut kirjallisuuslehdet "Mir Božy" ('Jumalan maailma'), joka ilmestyi vuosina 1892–1906, ja sen seuraaja "Sovremennyi Mir" ('Nykymaailma'), joka ilmestyi vuosina 1906–1917. Se julkaisi lähinnä proosaa, joka noudatti kommunistisen puolueen hyväksymää linjaa. Pieni polemiikki syntyi vuonna 1945, kun "Novyi Mir" julkaisi Aleksandr Bekin esseen, jossa mainittiin kuusi slangitermiä sanalle "perineum".
"Novyi Mir" muutti poliittista asennettaan 1960-luvun alussa ja kallistui toisinajattelijoiden suuntaan. Marraskuussa 1962 lehti herätti huomiota julkaistuaan Aleksandr Solženitsynin läpimurtoteoksen "Ivan Denisovitšin päivä", kertomuksen gulag-vangista. Lehti julkaisi kiistaa herättäneitä artikkeleita ja kertomuksia Neuvostoliiton ja Venäjän historiasta, kunnes Aleksandr Tvardovski painostettiin eroamaan helmikuussa 1970. 
Kun päätoimittajaksi nimitettiin Sergei Zalygin perestroika-kauden alussa vuonna 1986, lehti arvosteli neuvostohallintoa yhä rohkeammin. Se julkaisi aiemmin kiellettyjen kirjailijoiden kuten George Orwellin, Joseph Brodskyn ja Vladimir Nabokovin proosaa ja runoja. Lehti kuuluu niin sanottuihin paksuihin kirjallisuuslehtiin.
Muiden venäläisten kirjallisuus- ja kulttuurilehtien tavoin myös Novyi Mir on menettänyt vuodesta 1991 alkaen tilaajia, ja levikki on supistunut niin pieneksi, ettei toimittajille ja kirjoittajille voida enää maksaa palkkioita.
Lehti myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista.
Elintarvikeliike

Elintarvikeliike on kauppa, jossa myydään elintarvikkeita sekä yleensä myös taloustarvikkeita. Suurimmissa elintarvikeliikkeissä myydään usein myös käyttötavaroita, kuten vaatteita sekä kodin ja vapaa-ajan tuotteita, jolloin liikettä sanotaan hypermarketiksi.
Historia.
Siirryttäessä omavaraisesta ravinnonhankinnasta rahalla käytävään kaupankäyntiin elintarvikkeita ryhdyttiin hankkimaan toreilta. Aivan 1900-luvun loppupuolelle asti elintarvikkeita myytiin monesti tuoteryhmittäin erikoistuneissa liikkeissä, kuten maitokaupoissa meijerituotteita ja lihakaupoissa lihaa. Elintarvikeliikkeissä myynti tapahtui aikaisemmin palveluperiaatteella, mutta ovat muuttuneet ajan myötä entistä enemmän itsepalvelutyylisiksi valintamyymälöiksi, joissa asiakas valitsee ostoksensa itse ja maksaa ne poistuessaan.
Jigawa

Jigawa on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Osavaltio sijaitsee maan pohjoisosassa, ja sen pinta-ala on 23 154 neliökilometriä. Vuonna 2006 Jigawassa oli 4 348 649 asukasta. Suuri osa väestöstä kuuluu hausoihin ja fulaneihin.
Jigawan pääkaupunki on Dutse, jossa asuu 36 165 asukasta. 
Lähteet.
Dutse

Dutse on kaupunki pohjoisessa Nigeriassa. Se on Jigawan pääkaupunki. 
Dutse on Jigawan neljänneksi suurin kaupunki. Vuonna 2008 sen asukasluku oli 36 165.
Huhtakurjenpolvi

Huhtakurjenpolvi ("Geranium bohemicum") on ruohovartinen yksivuotinen kasvi. Se elää yleensä satunnaisena metsäpalo- ja kaskiaukeilla (huhta tarkoittaa havupuukaskea) sekä nuotiopaikoilla. Huhtakurjenpolven siemenet itävät vasta, kun ne ovat kuumentuneet noin 45 asteeseen. Kun metsäpalot ovat harvinaistuneet, huhtakurjenpolvikin on taantunut. Suomessa se luokitellaan silmälläpidettäväksi.
Huhtakurjenpolvi kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty ja lehdet sormijakoisia, isohampaisia. Kukat ovat sinivioletteja, melkein sinisiä, ja 15–35 mm leveitä, ja niissä on tummemman violetteja suonia.
Huhtakurjenpolvea tavataan Etelä-Suomessa, Keski-Ruotsissa ja paikoin etelämpänä Euroopassa.
Kirsi Tarvainen

Kirsi Tarvainen (s. 15. kesäkuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. 
Tarvainen on ollut kiinnitettynä Turun kaupunginteatteriin vuodesta 1997. Aiemmin hän näytteli Oulun, Porin sekä Lahden kaupunginteattereissa. Vuonna 2009 Turun teatterikerho myönsi Tarvaiselle 12 000 euron tunnustuksen merkittävästä teatterityöstä Turussa.
Tarvainen on ollut naimisissa näyttelijä Ilkka Koivulan kanssa ja heillä on poika.
Kaukotaittoisuus

Kaukotaittoisuus eli kaukonäköisyys eli hyperopia on taittovika, jossa silmämunaan tuleva kuva taittuu verkkokalvon taakse eikä verkkokalvolle, kuten terveessä silmässä. Kaukotaitteisuudesta kärsivät näkevät lähelle huonosti mutta kauas hyvin. Tällöin silmämuna on hieman "litistynyt", eli mykiön ja verkkokalvon välimatka on liian pieni. Taipumus kaukonäköisyyteen on usein geneettinen erityisesti merkittävästä kaukotaittoisuudesta kärsivillä. Lähinäkö heikkenee myös ikääntymisen myötä 40-45-vuoden iästä alkaen, ja tästä ilmiöstä käytetään nimitystä ikänäkö. 
Kaukotaittoisuutta voidaan korjata kuperilla linsseillä eli käyttämällä pluslaseja, piilolinssien avulla tai kaukonäköleikkauksella. Oikea menetelmä riippuu silmän rakenteesta, taittovian suuruudesta ja omista mieltymyksistä.
Matematiikka.
Lähipisteellä (eng. "near point") tarkoitetaan lähintä etäisyyttä johon silmä näkee tarkasti. Se voidaan mitata esimerkiksi sulkemalla toinen silmä ja tuomalla sormi niin lähelle avonaista silmää ettei silmä ei enää pysty tarkentamaan lähemmäksi ja kuva muuttuu sumeaksi. Etäisyys kohdasta, josta sumentuminen alkaa, mitataan ja saadaan lähipiste. Sama mittaus voidaan tehdä toiselle silmälle.
Lähipiste vaihtelee henkilöstä toiseen, mutta myös saman henkilön silmästä toiseen. Joillain se voi olla jopa vain 10 cm. Nuorilla aikuisilla se on keskimäärin noin 25 cm. Noin 40-vuotiailla lähipiste alkaa kasvaa ja 60-vuotiaana se voi olla jopa 2 metriä.
Ohuen linssin yhtälöä (katso Gaussin kuvauslaki) ja lähipistettä käyttämällä saadaan kaukonäköisyyden korjaavalle linssille taittovoimakkuus dioptereina (käänteismetreinä) seuraavanlaisella kaavalla
formula_1
f on silmälasilinssin polttoväli metreinä, 1/f on taittovoima dioptereina.
s on halutun lähipisteen (usein 0,25 m) etäisyys metreinä.
s' on silmän todellisen lähipisteen etäisyys metreinä. Arvon tulee olla negatiivinen, koska korjaava silmälasilinssi muodostaa valekuvan.
Esimerkki.
Kaukonäköisen silmien lähipiste on 1,5 m. Minkä taittovoiman linssit korjaavat kaukonäön?
formula_2
3,3 diopterin (D) kuperat linssit, eli 3,3 pluslasit korjaavat kaukonäön.
Kiertotatar

Kiertotatar ("Fallopia convolvulus") on yksivuotinen köynnöskasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Kiertotatar kasvaa yleensä alle sata senttimetriä pitkäksi, mutta voi kasvaa 150 cm pitkäksi. Varsi on köynneliäs, särmikäs, karhea ja tyviosastaan haarautuva, nopeasti kasvava ruoho. Lehdet ovat kolmiomaiset hertta- tai poikkikantaiset, lehtilapa on 2–8 cm pitkä, suippokärkisiä, molemmin puolin karheita mutta kaljuja, tyviliuskat tavallisesti teräviä. Korvakkeet ovat yhtyneet vartta ympäröiväksi lyhyeksi, kalvomaiseksi tupeksi. Kukinto on jopa kahdeksankukkainen sykerömäinen tai tähkämäinen viuhko lehtihangoissa sekä varren ja haarojen latvoissa. Kukkaperä on 1–3 mm pitkä. Kehä on kaksikiehkurainen ja viisilehtinen. Yhdislehtinen emiö 2- tai 3-haarainen, vartalot ylös saakka yhdistyneet. Heteitä 8. Kiertotatar kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmisärmäinen pähkylä, musta ja himmeä, joka jää kehälehtien suojaan, 3,5–4 mm pitkä.
Levinneisyys.
Kiertotatar on kosmopoliitti, se elää lähes koko Euroopassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Lisäksi se esiintyy Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa, johon se on levinnyt ihmisen mukana. Laji on yleinen Etelä-Suomesta Peräpohjolaan asti, pohjoisimmassa Lapissa harvinainen.
Elinympäristö.
Pelloilla, puutarhoissa, joissa se on usein kiusallinen rikkaruoho, sekä tienvarsilla, joutomailla, kaatopaikoilla, pientareilla ja kalliokedoilla. Rikkakasvina sitä esiintyy kuivilla laihoilla kivennäismailla, joissa kalkkia on köyhästi. Kasvia voi torjua poistamalla kukintoja ennen siementämistä ja parantamalla maan ravinteikkuutta. Rikkakasvina köynnös on ongelmallinen ja voi painaa heikkoja viljelyskasveja maahan. Kun kiertotatar löytää tukikasvin, sen varsi alkaa kiertyä tuen ympäri, ensin tyveltä katsoen myötäpäivään ja myöhemmin vastapäivään, siten se pääsee kohoamaan muun kasviston tasalle ja pärjää kilpailussa valosta. Se haaroo runsaasti muodostaen jopa metrin levyisiä pehkoja.
USS Harry S. Truman (CVN-75)

USS Harry S. Truman (runkonumero CVN-75) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty entisen Yhdysvaltain presidentin Harry S. Trumanin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Newport News Shipbuildin Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 29. marraskuuta 1993 nimellä "USS United States". Aluksen nimi muutettiin laivastoministeri John H. Daltonin esityksestä helmikuussa 1995 "USS Harry S. Trumaniksi". Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1996 kumminaan presidentti Trumanin tytär Margaret Truman Daniel ja otettiin palvelukseen 25. heinäkuuta 1998 ensimmäisenä päällikkönään Thomas G. Otterbein.
Palvelus.
Laivan kotisatama on Norfolkin laivastoasema Virginiassa.
E-2 Hawkeye -tutkakone syöksyi 15. elokuuta 2007 mereen kolmen miehistön jäsenen saadessa surmansa.
Alus lähti 22. heinäkuuta 2013 Norfolkista partiomatkalle Lähi-itään ja saapui Välimerelle 3. elokuuta. Alus kiinnittyi 5. elokuuta Marseillen Leon Gourretin risteilyterminaalin laituriin 162 nelipäiväiselle laivastovierailulle. Alus läpäisi Suezinkanavan 18. elokuuta ja Bab el-Mandebin salmen 21. elokuuta. Alus vastaanotti 26. elokuuta Task Force 50:n lippulaivan tehtävät "USS Nimitziltä". Seuraavana päivänä aluksen lentotukialuslennosto 3 aloitti Arabianmeren pohjoisosista taistelulennot tukien operaatio Enduring Freedomia Afganistanissa. Alus kiinnittyi 18. syyskuuta Khalifa Bin Salmanin satamaan viiden vuorokauden vierailulle Bahrainiin.
Banjo-Kazooie (pelisarja)

Banjo-Kazooie on Raren kehittämä kolmiulotteisten tasohyppelypelien sarja. Pelien päähenkilöinä seikkailevat Banjo-karhu ja lintu nimeltä Kazooie. He taistelevat yleensä sarjan antagonisti Gruntildaa vastaan.
Pelit.
"Banjo-Kazooie".
Sarjan ensimmäinen peli, "Banjo-Kazooie", julkaistiin vuonna 1998 Nintendo 64 -konsolille. Pelin tavoitteena on pelastaa Banjon kidnapattu sisko Tooty. E3-messuilla 2008 Microsoft ilmoitti julkaisevansa pelin Xbox Live Marketplace -latauspalvelussa sarjan uusimman osan, "Nuts &amp; Boltsin", julkaisun yhteydessä.
"Banjo-Tooie".
Sarjan toinen, mutta kronologisessa järjestyksessä kolmas peli, "Banjo-Tooie", julkaistiin vuonna 2000 Nintendo 64:lle.
"Banjo-Kazooie: Grunty’s Revenge".
Sarjan kolmas, mutta kronologisessa järjestyksessä toinen peli, "Banjo-Kazooie: Grunty’s Revenge", julkaistiin vuonna 2003 Game Boy Advancelle.
"Banjo-Pilot".
Sarjan neljäs peli, "Banjo-Pilot", julkaistiin vuonna 2005 Game Boy Advancelle. Se ei liity juonellisesti aiempiin peleihin, vaan siinä lennetään lentokoneilla erilaisissa kilpailuissa. Pelattavuus muistuttaa Mario Kart -sarjan pelejä, vaikka mikroautojen sijasta käytetään lentokoneita. Kenttien perusrakenne ja ulkoasu muistuttaa Super Mario Kart ja -pelejä.
"Banjo-Kazooie: Nuts &amp; Bolts".
Sarjan viides peli, "Banjo-Kazooie: Nuts &amp; Bolts", julkaistiin 14. marraskuuta 2008 Xbox 360 -konsolille.
M/S Adventure of the Seas

Adventure of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon Suomessa vuonna 2001 valmistunut risteilyalus. Alus tekee risteilyjä Karibialla.
Rakentaminen.
Alus tilattiin 24. huhtikuuta 1997 Aker Finnyardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin 17. kesäkuuta 1998 telakkanumerolla 1346 ja alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 2001. Se luovutettiin 26. lokakuuta 2001 bahamalaiselle Adventure of The Seas Inc.:lle, joka luovutti aluksen hallinnoinnin Royal Caribbeab Cruises Limitedille. Alus sai nimen "Adventure of the Seas" New Yorkissa 10. marraskuuta järjestetyssä kastetilaisuudessa.
Aluksen voimansiirto on dieselsähköinen. Siinä on kuusi Wärtsilän 12 600 kW:n 12V46 -dieselmoottoria kytketty kolmeen 14 000 kW:n Azipod-ruoripotkuriin. Koneiston kokonaisteho on 74 544 kW (101 352 hevosvoimaa), jolla alus saavuttaa 23 solmun nopeuden. . Aluksen dieselmoottorien kuntoa valvotaan Wärtsilän CBM (Condition Based Maintenance) konseptin avulla.
Käyttöhistoria.
Alus lähti 12. marraskuuta kaksipäiväiselle lehdistölle ja matkatoimistoille järjestetylle esittelyristeilylle. Alus aloitti 18. marraskuuta San Juanista ensimmäisen risteilynsä Karibialla.
Hieronymus Aleander

Hieronymus Aleander, tunnetaan myös nimillä Girolamo Aleandro tai Jerome Aleander, (13. helmikuuta 1480 – 1. helmikuuta 1542) oli italialainen kardinaali, joka nimitettiin virkaansa "in pectore". 
Aleander syntyi Mottan kaupungissa, lähellä Venetsiaa. Opiskeltuaan Venetsiassa hän toimi jonkin aikaa Ranskassa, kunnes siirtyi Roomaan. Siellä hän toimi Vatikaanin kirjaston palveluksessa. Myöhemmin hän lähti paavin lähettiläänä Saksaan, missä hän muun muassa osallistui Wormsin valtiopäiville ja oli johtamassa Martti Lutheria vastustavaa joukkoa. Saksassa hän myös vastasi yhdessä Johann Eckin kanssa Lutheria vastaan kirjoitetun pannauhkausbullan julkaisemisesta.
Seuraavat vuotensa Aleander matkusti jälleen ympäri Eurooppaa katolisen kirkon asialla. Käytyään Alankomaissa hän siirtyi lähettilääksi Ranskan Frans I:n hoviin. Kuninkaan seurassa hän joutui sotavangiksi Pavian taistelun yhteydessä vuonna 1525. Aleander kuitenkin vapautettiin raskaita lunnaita vastaan. Seuraavaksi hän sai jälleen toimia Saksassa, missä Lutherin alullepanema uskonpuhdistus levisi. Vuonna 1536 paavi Paavali III teki Aleanderista kardinaalin "in pectore", ja muutamaa vuotta myöhemmin nimitys julkistettiin. Hieronymus Aleander menehtyi 1. helmikuuta 1542 ollessaan Roomassa.
Keltarauhanen

Keltarauhanen (corpus luteum) on kellertävä kudos, joka erittää progesteronia eli biologista keltarauhashormonia. 
Keltarauhanen muodostuu puhjenneen munarakkulan soluista. Keltarauhanen on suurimmillaan viikon päästä ovulaatiosta.
Pygame

Pygame on alustariippumaton Python-ohjelmointikieleen tehty moduuli. Pygame on tarkoitettu enimmäkseen peliohjelmointiin ja se sisältää grafiikka- ja äänikirjastot. Se on tehty Simple DirectMedia Layerin (SDL) päälle ja toteutettu korvaamaan pySDL sen kehityksen loppumisen takia .
Pygamen toteutti alun perin Pete Shinners ja se on julkaistu LGPL-lisenssin alla. Pygamen kehitys on ollut avoimeen lähdekoodiin perustunut yhteisöprojekti vuosien 2004–2005 jälkeen.
Kyläkellukka

Kyläkellukka ("Geum urbanum") on lähinnä Euroopassa kasvava, monivuotinen keltakukkainen kasvi. Suomessa laji on tavallinen Etelä-Suomessa.
Ulkonäkö ja koko.
Ruohovartinen kyläkellukka kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Varsi on pehmeäkarvainen. Maanrajassa olevien ruusukelehtien lapa on 1–4-parinen, päätölehdykkä on tavallisesti sormihalkoinen ja kolmiliuskainen. Varsilehtien lapa on kolmesorminen tai sormijakoinen sekä kolmiliuskainen. Lehden päättölehdykkä on paljon muita lehdyköitä suurempi. Lehtiruotien tyvellä olevat korvakkeet ovat isoja, lehdykkämäisiä ja isohampaisia. Kalpeankeltaiset kukat ovat 1–2 cm leveitä, pystyjä ja laakeita. Kukat ovat pystyjen haarojen päissä. Viiden keltaisen terälehden välistä pilkistävät teräväkärkiset verholehdet, jotka ovat jo kukintavaiheessa alaspäisiä. Kyläkellukka kukkii kesä-elokuussa. Hedelmistö on lähes pallomainen. Koukkukärkiset pähkylät leviävät takertumalla ihmisiin ja eläimiin.
Kyläkellukka muistuttaa läheisesti suurikokoisempaa ja tanakampaa idänkellukkaa ("G. aleppicum"). Se voi myös risteytyä ojakellukan ("G. rivale") kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Levinneisyys.
Kyläkellukkaa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää. Lajia tavataan myös Turkissa, Kaukasuksen alueella sekä satunnaisemmin Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Yhdysvalloissa lajilla on muutamia ihmisen mukana tulleita esiintymiä. Suomessa kyläkellukka on yleinen laji Etelä-Suomessa noin Tampereen korkeudelle saakka. Pohjanlahden rannikolla levinneisyysalue ulottuu Vaasaan saakka. Satunnaisia kasvupaikkoja tunnetaan Oulun korkeudelle asti.
Elinympäristö.
Kyläkellukalle tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat lehdot, puistot, puutarhat, pientareet ja metsänreunat.
Käyttö.
Kyläkellukan juurakossa on hyväntuoksuisia yhdisteitä, ja se on vanhastaan tunnettu rohtokasvi, jota on käytetty muun muassa ruoansulatushäiriöihin ja ripulin hoitoon. Juuria voi käyttää myös mausteneilikan tapaan juomissa, ruuissa ja säilykkeissä. Tähän viittaa myös lajin ruotsinkielinen nimi, "nejlikrot" ("neilikkajuuri").
Liittoimperfekti

Liittoimperfekti on suomen kielen rakenne, ns. verbiliitto, jota – samoin kuin ns. liittopreesensiä – on oppi- ja käsikirjoissa toisinaan pidetty yhtenä suomen kielen verbien aikamuodoista. Vuonna 2004 ilmestynyt "Iso suomen kielioppi" ei enää luokittele liittoimperfektiä aikamuotojen joukkoon.
Liittoimperfekti muodostetaan "olla"-verbin imperfektin persoonamuodosta ja pääverbin VA-partisiipista. Se ilmaisee ns. menneen ajan futuuria eli tapahtumaa, joka sijoittuu puhehetkeen nähden menneeseen aikaan mutta viittaushetkeä myöhemmäksi, siis menneestä ajasta tulevaisuutta kohti katsellen ("Urho Kekkosen syntyessä ei kukaan voinut tietää, että Kainuun pojasta oli tuleva maan valtias)." Rakenne on tyyliltään vanhahtava, ja samassa tehtävässä voidaan usein käyttää myös konditionaalia "(... että Kainuun pojasta tulisi maan valtias)."
Liittoimperfektiksi kutsuttu rakenne on saanut vakiintuneen aikamuodonkaltaisen merkityksensä vanhassa kirjasuomessa, missä se useimmiten esiintyy sivulauseissa, esim. "hän ymmärsi - - että 7. hywän ja lihawan wuoden peräst, oli 7. cowa ja nälkäwuotta" seurawa.
Tony Jay

Tony Jay (2. helmikuuta 1933 Lontoo, Englanti – 13. elokuuta 2006) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan pitkän uransa aikana parhaiten äänirooleistaan animaatiosarjoissa, elokuvissa ja videopeleissä. Hänen tunnetuin roolinsa on Tuomari Claude Frollon ääni Disneyn elokuvassa Notre Damen kellonsoittaja.
Mark Wakefield

Mark Wakefield on Taprootin manageri. Hän toimi Linkin Parkin laulajana vuosina 1996–1998. Hän tapasi Mike Shinodan, ja liittyi hänen yhtyeeseensä, jonka nimi oli silloin SuperXero. He muuttivat yhtyeen nimen Xeroksi ja äänittivät demon. Wakefield erosi yhtyeestä, mutta hän on silti kirjoittanut joitain Linkin Parkin debyyttilevyn "Hybrid Theory" kappaleita, kuten kappaleet "Crawling", "Runaway", "A Place for My Head" ja "Forgotten". Wakefieldin korvasi yhtyeessä Chester Bennington.
Wakefield on tehnyt System of a Downin albumin "Toxicity" kansikuvan.
Täydelliset miehet

Täydelliset miehet on suomalaisen Popeda-yhtyeen kahdeksastoista studioalbumi, joka ilmestyi 24. syyskuuta 2008. Suurin osa albumin sävellyksistä on kitaristi Costello Hautamäen käsialaa ja suurimman osan sanoituksista on tehnyt laulaja Pate Mustajärvi. Myös Jonne Aaron ja Popedan entinen jäsen Markku Petander tekivät kumpikin yhdet kappaleet albumille. Albumi myi kultaa heti ilmestymisensä jälkeen.
Albumista julkaistiin myös rajoitettu erikoispainos, jossa on mukana Popedan Suomi-ilmiö -keikan (Ratina 9.8.2008) sisältävä DVD.
Wacky Wheels

Wacky Wheels on Apogee Softwaren vuonna 1994 MS-DOSille julkaisema ajopeli. Peli muistuttaa hieman Super Mario Kartia, mutta mikroautojen sijasta hahmot ajavat ruohonleikkureilla.
Wacky Wheelsissä on kahdeksan pelihahmoa, jotka ovat kaikki eläintarhasta karanneita eläimiä. Pelissä voi valita yksin- tai kaksinpelin. Moninpeliä voi pelata joko jaetulla ruudulla tai yhdistämällä kaksi tietokonetta sarjakaapelilla tai modeemilla. 
Peliä levitetään shareware-versiona. Kaikki pelin hahmot ja radat saa käyttöönsä maksullisella rekisteröinnillä. Pelissä esiintyy myös Dopefish.
Etelä-Ossetian konflikti

Etelä-Ossetian konflikti on Georgian ja sen entisen autonomisen alueen Etelä-Ossetian välinen konflikti. Konflikti sai alkunsa vuonna 1989 ja kehittyi sodaksi vuosina 1991–1992. Georgialaisten ja eteläosseettien taisteluiden lopettamiseksi sopivat Georgia ja Venäjän federaatio 1992 siitä, että Venäjä lähettää rauhanturvajoukkoja alueelle. Rauhanturvaajat saivatkin taistelutoiminnan lakkaamaan.
Julistetuista tulitauoista ja rauhan yrityksistä huolimatta konflikti on ratkaisematta. Pieniä aseellisia välikohtauksia tapahtuu ja suuri osa alueesta on Georgian hallituksen kontrollin ulkopuolella. Elokuussa 2008 konflikti johti sotaan.
Konfliktin alkuperä.
Etelä-Ossetian autonominen alue perustettiin 1922 Neuvostoliiton miehitettyä Georgian Šida Kartlin alueelle. Georgialaisilla ja ossetialaisilla ei ole historiallisia konflikteja keskenään, pois lukien vuosien 1918–1920 välinen kausi.
1980-luvun loppupuolella Georgian sosialistisessa liittotasavallassa noussut nationalismi ja maan siirtyminen kohti itsenäisyyttä alkoivat herättää vastustusta Ossetian nationalistisessa organisaatiossa, Ademon Nykhasissa. Organisaatio vaati suurempaa itsenäisyyttä ja lopulta yhdistämistä Venäjälle kuuluvaan Pohjois-Ossetiaan. 10. marraskuuta 1989 Etelä-Ossetian korkein neuvosto hyväksyi päätöksen, jolla Etelä-Ossetia yhdistettäisiin Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan kuuluvaan Pohjois-Ossetian autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Päivää myöhemmin Georgian korkein neuvosto kumosi päätöksen. 23. marraskuuta tuhannet georgialaiset nationalistit marssivat Zviad Gamsakhurdian ja muiden opposition johtajien johtamina Etelä-Ossetian pääkaupunkiin Tskhinvaliin pitämään kokousta. Ossetialaiset tukkivat tien ja Puna-armeijan väliintulo esti kahden mielenosoituksen yhteenoton. Puna-armeijan komentajat saivat Georgian mielenosoittajat kääntymään takaisin. Myöhemmissä georgialaisten ja ossetialaisten yhteenotoissa kuitenkin haavoittui useita ihmisiä.
20. syyskuuta 1990 Etelä-Ossetian autonominen alue julistautui itsenäiseksi Etelä-Ossetian demokraattiseksi tasavallaksi ja vetosi Moskovaa tunnustamaan sen Neuvostoliiton itsenäiseksi osaksi. Eteläossetialaiset boikotoivat Georgian korkeimman neuvoston vaaleja 1990 ja pitivät omat vaalinsa 10. joulukuuta. Georgia julisti Etelä-Ossetian vaalit laittomiksi ja päivää myöhemmin mitätöi niiden tulokset ja poisti Etelä-Ossetialta sen autonomisen aseman.
Tskhinvalissa sattui 11. joulukuuta 1990 useita verisiä välikohtauksia ja 12. joulukuuta Georgian hallitus julisti hätätilan Tskhinvalin ja Javan alueille. Georgian poliisi ja kansalliskaarti lähetettiin alueille riisumaan aseistautuneet ossetialaisjoukot aseista.
Horn (Sveitsi)

Horn on kunta Sveitsissä, Thurgaun kantonin Arbonin piirikunnassa (). Kunnan pinta-ala on 1,71 neliökilometriä. Asukkaita siellä on 2 548 (1.1.2009). 
Horn on Thurgaun kantonin eksklaavi, sillä se sijaitsee kokonaan erossa varsinaisesta kantonista ja on Sankt Gallenin kantonin ympäröimä. Pohjoisessa kunta rajautuu Bodenjärveen. Hornin naapurikunnat ovat Steinach lännessä, Tübach etelässä ja Goldach idässä.
Kunnan asukkaista roomalais-katolisia on 47 prosenttia, protestantteja 32 % ja loput 21 % ovat muiden uskontojen kannattajia tai uskonnottomia. Hornissa toimii sekä katolinen että evankelinen kirkko. Hornissa on kolme satamaa, joissa on yli 300 venepaikkaa.
Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 1155, jolloin paikkakunta tunnettiin nimellä "Horna".
Väkiluvun kehitys.
Hornin väkiluvun kehitys vuodesta 1850 vuoteen 2009:
Psychic World

Psychic World (myös nimellä Psycho World) on Hertzin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna MSX:lle ja vuonna 1991 Sega Master Systemille sekä Sega Game Gearille.
Pelaaminen.
"Psychic World" on tasohyppelypeli, jossa pelaajalla on käytössään erilaisia aseita ja psyykkisiä taitoja. MSX-version kentät ovat laajoja, kun taas Segan konsoleille julkaistuja versioita on kritisoitu kenttien pienentämisestä. Edes kenttien määrä ei ole sama eri versioissa - MSX-versiossa on kuusi kenttää, kun Master System -versiossa on vastaavasti viisi ja Game Gear -versiossa vain neljä kenttää.
Päähenkilö Lucia työskentelee salaisessa laboratoriossa kun hirviöt pääsevät vapaaksi ja hänen siskonsa Cecille kaapataan. Lucia saa esineen, joka voimistaa hänen psyykkisiä kykyjään otettuaan tehtäväkseen vapauttaa siskonsa.
Luís Amado

Luís Filipe Marques Amado (s. 17. syyskuuta 1953) on portugalilainen sosialistipuolueen poliitikko, joka on toiminut maansa ulko- ja puolustusministerinä.
Amado valmistui Lissabonin teknillisestä yliopistosta. Hän oli vuodet 2005–2006 Portugalin puolustusministerinä. Vuonna 2006 hän siirtyi puolustusministerin paikalta ulkoasiainministeriksi. Tuossa tehtävässä hän toimi kesäkuulle 2011. Amado Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja vuonna 2007.
Nikolai Anikin

Nikolai Petrovitš Anikin (, 25. tammikuuta 1932 Išim, Neuvostoliitto – 14. marraskuuta 2009 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) oli venäläinen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvun lopusta 1960-luvun alkuun. Hän voitti kolme olympiamitalia talviolympialaisissa: Cortina d’Ampezzossa 1956 4×10 km viestissä kultaa ja Squaw Valleyssa 1960 sekä 4×10 km viestissä että 30 km hiihdossa pronssia.
Anikin voitti myös hopeaa 4×10 km viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1958.
Anikin hiihti Salpausselän kisoissa vuonna 1957 15 kilometrillä kuudenneksi ja 1961 50 kilometrillä toiseksi.
Mathias Kullström

Mathias Kullström (s. 2. tammikuuta 1987 Oravainen) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja.
Kullström siirtyi Vaasan Palloseurasta FF Jaroon kaudeksi 2007. Kullström kävi alkuvuodesta 2009 IFK Mariehamnin testeissä, mutta ei saanut sopimusta ja siirtyi Kakkosessa pelanneeseen Norvalla FF:ään. Yhden kauden jälkeen hän sai tarjouksen siirtyä Australiaan MacArthur Ramsiin. Keväällä 2011 hän palasi Suomeen ja siirtyi Vaasan IFK:n Kakkosessa pelanneeseen joukkueeseen. Keväällä 2013 VIFK ja Jaro pelasi harjoitusottelun, jossa Kullströmilla oli vahva panos VIFK:n voittaessa. Tämän perusteella Veikkausliigan Jaro tarjosi sopimusta hänelle. Seura tarjosi hänelle syksyllä 2013 jatkosopimuksen. Kauden 2014 jälkeen Kullström joutui olkapääleikkaukseen, jonka johdosta hän oli poissa seuraavan kauden ensimmäisistä otteluista.
Aleksandr Avdejev

Aleksandr Aleksejevitš Avdejev (; s. 8. syyskuuta 1946 Krementšuk) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimii tätä nykyä maansa kulttuuriministerinä, joksi hänet nimitettiin toukokuussa 2008. Avdejev on ennen toiminut muun muassa maansa 1. varaulkoministerinä.
Kristoffer Weckström

Kristoffer Weckström (s. 26. toukokuuta 1983 Maarianhamina) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Weckström edusti kasvattajaseuraansa IFK Mariehamnia Veikkausliigassa vuosina 2005–2007. Hän pelasi yhteensä 57 liigaottelua, tehden kolme maalia. Weckström on myös edustanut Englannin Valioliigassa pelannutta Derby Countya. Hän toimii nykyään IFK Mariehamnin fyysisenä valmentajana.
Weckström edusti Suomea kolmesti nuorten maajoukkueessa ja 26 kertaa poikamaajoukkueissa. Hänen nuorempi veljensä, Alexander Weckström on myös pelannut IFK Mariehamnissa.
Roetgen

Roetgen [] on kunta Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltion Aachenin piirikunnassa lähellä Belgian rajaa. Kunta kuuluu Kölnin hallintopiiriin. Vuoden 2022 lopussa Roetgenissa oli 8 727 asukasta ja väestötiheys oli 224 as./km². Kunnan pinta-ala on 39,03 km². Roetgenin pormestari on Jorma Klauss.
Roetgen muodostuu seuraavista osista (): Roetgen, Rott ja Mulartshütte.
Roetgenin naapurikunnat ja -kaupungit ovat Aachen luoteessa, Stolberg koillisessa, Simmerath kaakossa sekä Belgialle kuuluvat Eupen ja Raeren lounaassa. Roetgenista on matkaa Simmerathiin noin 10 kilometriä, Monschauhun 15 km ja Aacheniin 17 km. Lähimmät lentokentät sijaitsevat noin 60 km:n päässä Liègessä ja Alankomaiden Maastrichtissa sekä noin 90 km:n päässä sijaitsee Kölnin–Bonnin lentoasema.
Kunnassa toimii yksi kunnallinen peruskoulu () sekä kuusi päiväkotia. Roetgenin alueella sijaitsee kaksi katolista ja yksi evankelinen kirkko.
Roetgenin yhteistyökaupunkeja ovat Wervicq-Sud Ranskassa (vuodesta 1967) ja Neumark Saksin osavaltiossa (vuodesta 1990).
Pyhäjärven saha

Pyhäjärven Saha ("Partolan Ångsåg och Kvarn") on Pirkkalassa vuosina 1887–1955 toiminut sahalaitos. Se työllisti parhaimillaan liki 170 henkilöä. Saha tuotti lankkua, lautoja, paneeleita, piirua, listoja ja sen puusepänverstas ikkunoita ja kiintokalusteita. Kiintokalusteet verstas Tampereelle Tuulensuun taloon ja Hotelli Tammeriin toimitettiin juuri tämän sahan puusepänverstaalta. Purkutyöt alueella aloitettiin 2008.
Historia.
Sahan perusti Elieser Johansson Pyhäjärven rannalle Partolaan 1880-luvun loppupuolella nimellä Pyhäjärven Höyrysaha. 1891 se paloi ja ajautui lopulta konkurssiin. Seuraavien vuosien aikana omistaja vaihtui useasti, kunnes Alfred Selin osti laitoksen 1905. Vuonna 1912 yritys muutettiin osakeyhtiöksi nimellä Pyhäjärven saha osakeyhtiö, ja pian työntekijämäärä nousi yli viidenkymmenen. Vuonna 1924 tulipalossa tuhoutuivat kuivaamo, varastorakennus ja työväen asuinrakennus. 40 ihmistä ja kodittomaksi ja yksi kuoli. Seuraavana vuonna sahan työntekijät aloittivat lakon, joka päättyi vasta huhtikuussa 1926. 1930-luvulla alkanut taloudellinen syöksykierre pienensi huomattavasti työntekijämäärää ja johti useisiin omistajanvaihdoksiin. Enimmillään työntekijöitä oli 168. Rauma Oy:n ja Raahe Oy:n yhdistyessä 1942 saha sulautettiin yritykseen. Sodan jälkeen toiminta alkoi katkonaisesti, mutta aika oli jo ajanut pienten sisämaan sahojen ohi. Lopullisesti toiminta päättyi 1955, jonka jälkeen Pirve Oy aloitti virvoitusjuomien pullottamisen tehtaan konttorirakennuksessa. Sahan rakennukset jäivät kuitenkin pian tyhjilleen.
Sahalaitoksen ympärille kasvoi nopeasti aktiivinen asuinympäristö. Työntekijät asuivat Vähämäen rinteellä nykyisen Naistenmatkantien varrella, Pakkalankulmalla tai sahan rakennuttamissa vuokrataloissa Partolassa. Sahan välittömässä läheisyydessä oli kaksi kauppaa ja ruokala-kahvila.
Naistenmatka

Naistenmatka on Pirkkalan 7. kunnanosa ja kylä. Sen asukasluku oli 800 henkeä vuonna 1997 eli noin 15 % Pirkkalan asukkaista. Ensimmäiset rakennukset Naistenmatkan kylällä olivat 1500-luvulla Suupanmäellä. Pirkkalan palvelut alkoivat 1950-luvun alkupuolella keskittyä Naistenmatkan ympäristöön, ja pian alueesta muodostui kunnan keskus (tunnetaan nimellä Suuppa). Kunnantalo valmistui alueelle 1964, koulukeskus 1968–1973, kirjasto 1977 ja terveyskeskus 1986. Naistenmatkan tuntumassa sijaitsee myös Pirkkalan uusi kirkko ja koulukeskuksessa Naistenmatkan koulu, Suupanniityn koulu ja Pirkkalan yhteislukio.
Kuntakeskusta on tarkoitus kehittää lähivuosina – Pirkkalan jotkin palvelut, kuten posti, ovat siirtyneet Tampereen rajalle Partolan kauppakeskittymän alueelle.
Naistenmatkan ja Vähäjärven kaupunginosan erottavan Vähäjärven pintaa nostettiin ja parannettiin 1990-luvun lopulla.
Naistenmatkan nimelle ei ole ilmeistä selitystä. Monet selitystarinoista viittaavat Näsijärven ympäristön asukkaiden Pirkkalan kirkolle suuntaamiin kirkkomatkoihin, mutta selitysmallit vaihtelevat.
Dziecinów

Dziecinów [] on kylä Sobienie-Jezioryn kunnassa Otwockin piirikunnassa Masovian voivodikunnassa Puolassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kylässä asui 693 asukasta. Pinta-alaa kylällä on 7,67 neliökilometriä.
Dziecinów sijaitsee lähellä Veiksel-jokea. Kylän alueella risteävät droga wojewódzka -tiet 801, 799 ja 805. Kylässä toimii myös Wisła Dziecinówin urheiluklubi.
Dziecinówin naapurikylät ovat Glinki luoteessa, Piotrowice pohjoisessa, Całowanie koillisessa, Pilawa idässä, Garwolin kaakossa, Radwanków Szlachecki etelässä, Czersk lounaassa ja Kosumce lännessä.
Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2011 väestönlaskennassa 20,6 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeläiset 19,3 prosenttia. Dziecinówin kylän väkiluku oli tuolloin 11 prosenttia Sobienie-Jezioryn kunnan asukkaista. 
Vuosina 1975–1998 Dziecinów oli osa Siedlcen voivodikuntaa.
Tokina

Tokina on japanilainen objektiivien ja valvontakameroiden valmistaja. Ryhmä Nikonin insinöörejä perusti Tokinan valmistamaan laadukkaita zoom-objektiiveja. 1970-luvun alussa he alkoivat myydä objektiivejä omana tuotemerkkinään. Kenko-Tokina objektiiveja valmistetaan tällä hetkellä seuraaville järjestelmäkameramerkeille: Canon, Nikon, Micro Four Thirds (Olympus ja Panasonic), Sony. Lasimateriaalin yrityksen objektiiveihin valmistaa maailman suurien optisten lasien valmistaja Hoya.
Vuosina 2004–2006 Tokina teki yhteistyötä Pentaxin kanssa, minkä tuloksena syntyi uusia objektiiveja, esimerkiksi 10–17/3.5-4.5 kalansilmä, 12-24/4, 16-50/2.8 ja 50-135/2.8. Objektiivien optinen suunnittelu on yhteinen hanke, mutta objektiivit valmistetaan eri tehtaissa, erilaisin rungoin ja viimeistelyin mm. linssipäällysteiden osalta.
Pekingin ampumarata

Pekingin ampumarata (eng. "Beijing Shooting Range Hall") on vuoden 2008 kesäolympialaisissa ja paralympialaisissa käytettävä ampumarata Pekingissä. Areenalla kilpaillaan 10-, 25- ja 50-metrin matkoilla, sekä siellä jaetaan ensimmäiset Pekingin olympialaisten mitalit. Mitalit menevät naisten 10 metrin ilmakiväärin mitalisteille.
Rakennustyöt aloitettiin 13. heinäkuuta 2004 ja areena oli valmis 28. heinäkuuta 2007. Areenalla käytiin "kenraaliharjoituksena" ISSF:n maailmancupin osakilpailu 12.–20. huhtikuuta 2008. Kilpailua käytiin kaikissa luokissa, kiväärissä, pistoolissa ja haulikossa. Se oli lisäksi ensimmäinen kerta, kun kisojat järjestettiin Pekingissä (muut Kiinalaiset paikat Shanghai 2002 ja Guangzhou 2006)
Ampumaradalla on yhteensä paikkoja 8 600, jotka koostuvat 2 170 vakituisesta ja 6 430 lisättävästä paikasta, joista voi olla enintään peruskilpailuradalla 6 100 paikkaa ja finaaliradalla 2 500 paikkaa.
Hasselblad

Hasselblad on ruotsalainen valokuvausalan yhtiö. Vuonna 1841 nimellä F. W. Hasselblad &amp; Co perustettu sekalaista tavaraa maahantuova yritys perusti valokuvauksen suosion kasvaessa kameroita myyvän osaston. Kun toiminta laajeni valokuvausalaa varten perustettiin 1909 itsenäinen yritys Hasselblads Fotografiska AB.
Nimen nosti maailmanmaineeseen Victor Hasselblad (1906–1978). Hän otti isänsä jälkeen haltuunsa sekä tukkuliikkeen että valokuva-alan tytäryhtiön. Hän oli isoisänsä vaikutuksesta kiinnostunut valokuvauksesta ja kuvasi lintuja. Hän perusti 1937 Göteborgiin kameraliikkeen Victors Foto, jossa hän aloitti projektorien ja kameratarvikkeiden valmistuksen.
Kun toista maailmansotaa käytiin Ruotsin ympärillä, Ruotsin ilmavoimat tilasi silloin jo nimekkäältä Hasselbladilta ilmakuvauskameroita. Myös maavoimat tilasi häneltä kameroita, ja Hasselblad toimitti Ruotsin puolustusvoimille yhteensä 342 kameraa. Kameroita valmistava yritys toimi nimellä Ross AB, mutta pian nimeksi tuli Victor Hasselblad AB. Yritys valmisti kelloja ja Saabille hammaspyöriä, kun niitä ei sodan vuoksi voinut tuoda ulkomailta, mutta koko ajan oli haaveena siviilikameran valmistus.
Vihdoin 1948 esiteltiin yrityksen peiliheijastuskamera kuvakokona 6 × 6 cm, Hasselblad 1600F. Objektiivit kameraan valmistettiin Rochesterissa. 1957 julkistettiin Hasselblad 500C, joka sai suosiota erityisesti ammattivalokuvaajien keskuudessa.
Yrityksen uusin digitaalijärjestelmäkamera on Hasselblad H4D-60, jossa on 40,2 × 53,7 mm:n, 60 megapikselin CCD-sensori.
Varsinkin Gemini-lentojen alkuaikoina, Kuussa otetut ja suuri osa avaruudessa (kiertoradalla) kuvatuista valokuvista on otettu Hasselbladin kameroilla. Hasselblad on NASA:n ja osittain myös ESA:n suurimpia yhteistyökumppaneita.
Yrityksen vaihtuvien omistusten aikana sillä alkoi alamäki, eikä se päässyt kunnolla mukaan digiaikaan.
Hasselbladin edustajana monissa Aasian maissa ollut Shriro Group osti tammikuussa 2003 yrityksestä enemmistöosuuden. Elokuussa 2004 Hasselblad osti tanskalaisen yrityksen Imacon A/S, ja yritykset sulautettiin yhteen ja nimeksi tuli Hasselblad Imacon. Omistaja on edelleen Shriro ruotsalaisen holdingyhtiönsä Shriro Swedenin kautta. Sen jälkeen se on keskittynyt kalliiden ammattilaistason digikameroiden valmistukseen.
Potin satama

Potin satama () on tärkeä satama Mustanmeren itärannikolla Rioni-joen suulla Potin kaupungissa Georgiassa. Sen UN/LOCODE on GEPTI.
Potin satama on risteyskohta Transkaukasian käytävän eli TRACECAn varrella. Se on monikansallinen projekti, joka kulkee Taškentista Ašgabatin, Türkmenbaşyn, Bakun ja Potin kautta Constanțan satamaan Romaniassa ja Varnan satamaan Bulgariassa. Se liittää siten Keski-Aasian sisämaavaltiot ja Kaukasuksen alueen Itä-Eurooppaan.
Potin ohella Georgian toinen merkittävä satama on Batumin satama.
Historia.
Sataman rakentaminen Potiin aloitettiin pian sen jälkeen, kun Venäjän keisarikunta oli valloittanut paikan osmaneilta vuonna 1828. Vuonna 1858 Potille annettiin satamakaupungin asema, mutta vasta vuonna 1899 Potin pormestarin Niko Nikoladzen suojeluksessa rakennustyöt kiihtyivät, ja satama valmistui pääosin vuonna 1907. Kun Georgia julistautui itsenäiseksi Saksan tuella vuonna 1918, yhteistyösopimus maiden välille solmittiin juuri Potissa. Brest-Litovskin rauhan jälkeen saksalaiset joukot saapuivat Potin satamaan 15. maaliskuuta 1918 ja kaupunki toimi saksalaisten tukialueena joukkojen kuljettamiseksi muualle Georgiaan. Saksan antauduttua ensimmäisessä maailmansodassa Potiin ja Georgiaan saapuivat brittiläiset joukot.
Satama on sen jälkeen rakennettu uudelleen useita kertoja, viimeksi Alankomaiden valtion ja Euroopan unionin tuella.
Huhtikuussa 2008 Georgia myi 51 prosenttia Potin satama-alueesta Arabiemiirikuntien Ras Al Khaimahin emiraatin investointiviranomaiselle. Sopimuksen tarkoitus on kehittää alueelle vapaatalousalue (FEZ) 49 vuoden sopimuksella ja ottaa käyttöön uusi satamaterminaali. Suunnitelman toteutuksen avasi virallisesti Georgian presidentti Mikheil Saakašvili 15. huhtikuuta 2008.
8. elokuuta 2008 Venäjä pommitti Potin satamaa Etelä-Ossetian konfliktin kärjistyttyä. Georgian hallituksen lausunnon mukaan satama "tuhoutui täysin". Myöhemmin tarkennetuin tiedoin Venäjän ilmavoimat pommittivat Potin satamaa kahdesti: 9. elokuuta kello 00:12 upottaen merikartoitusaluksen ja kaupunkia 01:00. Sataman yhteydessä toimii myös Potin laivastoasema, jonka venäläiset joukot valloittivat elokuussa 2008. Laivastoasemalla tuhottiin sotilaskäyttöinen tutka ja rakennuksia.
Potin laivastoasema ja Potin satama olivat päiviä Venäjän federaation asevoimien hallussa 2008. Kuitenkaan Georgian transitoöljynvienti sataman kautta ei estynyt. Joukot tuhosivat sotilaallisia kohteita Potin laivastoasemalla sekä rannikkovartioston aluksia.
Jyrki Haapala

Jyrki Haapala on suomalainen tanssitaiteilija. Hän on valmistunut tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta ja opiskellut ja työskennellyt ulkomailla ja Suomessa. Haapala on muun muassa tanssinut Belgiassa koreografi Anne Teresa De Keersmaekerin johtamassa X-Group-ryhmässä. Koreografina Haapala on tehnyt useita teoksia, joita on esitetty suomalaisilla kulttuurifestivaaleilla ja näyttämöillä, kuten Zodiak – Uuden tanssin keskuksessa, Helsingin juhlaviikoilla ja Pyhäjärven Täydenkuun tansseilla sekä Buenos Airesin nykytanssifestivaaleilla Argentiinassa.
Ura.
Haapala on opiskellut Teatterikorkeakoulun lisäksi Western Australian Academy of Performing Arts'ssa ja Edith Cowan Universityssa Australiassa. Hän on työskennellyt tanssijana, koreografina ja tanssinopettajana Suomessa, Portugalissa, Hollannissa ja Belgiassa. Belgiassa Haapala tanssi Anne Teresa De Keersmaekerin johtamassa X-Groupissa, jossa tanssitaiteilijat eri maista työskentelivät yhdessä etsien uusia työvälineitä tanssijan ja koreografin työhön. Siellä hän työskenteli yhdessä muun muassa argentiinalaisen Gustavo Lesgartin ja brittiläisen Akram Khanin kanssa. Haapala toimi tanssijana myös belgialaisessa, Maria Clara Villa Lobosin johtamassa XL Production -tanssiryhmässä. Haapala on myös toiminut tanssijana muun muassa koreografien Kirsi Monni, Minna Tuovinen, Martin Heslop ja Arja Tiili teoksissa. 
2004–2012 Jyrki Haapala toimi koulutuksen johtajana kansainvälisessä ammattitanssijan koulutusohjelmassa Pohjois-Karjalan ammattiopistossa Outokummussa. Hän oli myös Indie Art Factoryn perustajajäsen. Suomen Kulttuurirahasto tuki kolmen vuoden taiteilija-apurahalla Haapalan alkua koreografin työssä. Haapala on kehittänyt ja johtanut Karelia European Neighborhood and Partnership Instrument, cross border cooperation (ENPI CBC) rahoittamia hankkeita Karjalan tasavallassa, Venäjällä vuosien 2006–2013 välillä. 
Tanssijan ja koreografin työn ohella Jyrki Haapala toimii myös elokuvantekijänä. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut maailman ensimmäisistä karjalankielisistä elokuvista koostuvan elokuvatrilogian Dorogu – Karjalan mystisillä poluilla.