Baht

Baht () (symboli ฿, valuuttakoodi ISO 4217 THB) on Thaimaan virallinen rahayksikkö, joka jakaantuu sataan satangiin (). Thaimaan pankki (Bank of Thailand, ) laskee liikkeelle baht-määräiset setelirahat ja kolikot.
Baht on myös vanha painoyksikkö, jota käytetään edelleen kultasepänliikkeissä unssin tapaan, ja se vastaa 15,244 grammaa.
Historia.
Aika ennen bahtia.
Alun perin Siamissa käytettiin maksuvälineenä hopeatangoista leikattuja paloja, joista käytettiin nimitystä "ngön paduang". Bowringin sopimuksen jälkeen 1855 maassa alkoivat kiertää maksuvälineenä myös ulkomaiset kolikot. Tämä sopimus solmittiin Siamin ja Britannian hallitusten välillä, ja sen tarkoituksena oli helpottaa länsivaltojen kaupankäyntiä alueella antamalla tietyille länsikauppiaille erityisoikeuksia. Samaan aikaan muut Kaakkois-Aasian maat olivat joutumassa siirtomaaherruuden alaisiksi, mikä oli Siaminkin kaavailtu kohtalo. Näitä maksuvälineitä olivat muun muassa meksikolaiset, perulaiset, hollantilaiset ja kiinalaiset metallirahat. Rama IV:n aikana 1860 kuninkaalliseen palatsiin perustettiin rahapaja, joka löi ensimmäiset siamilaiset metallirahat. Näitä rahoja kutsuttiin nimellä "pae".
Bahtin alkuperä.
Sana baht tarkoitti alun perin 15 grammaa vastaavaa painoyksikköä, ja bahtin arvo oli vuoteen 1902 asti sidottu 15 grammaan hopeaa. Vuoteen 1897 asti baht jaettiin kahdeksaan "fuangiin", joista kukin edelleen kahdeksaan "attiin". Nykyinen metrinen järjestelmä (1 baht = 100 satangia) otettiin käyttöön kuningas Rama V:n hallituskaudella. Vuonna 1902 painettiin ensimmäiset valtiovarainministeriön julkaisemat baht-määräiset setelirahat. Bahtista käytettiin kuitenkin pitkään 1940-luvulle asti muissa kielissä nimeä "tical". Thaiksi rahayksikkö on aina ollut "baht".
Ulkomaiset pankit.
Aivan ensimmäiset paperirahat Thaimaassa olivat yksityisten kansainvälisten kauppapankkien hovin luvalla painamia. Syynä moiseen oli metallirahojen vajaus ja ratkaisu oli tarkoitettu vain väliaikaiseksi.
Maassa oli seuraavat kolme pankkia, joille oli myönnetty setelinanto-oikeus: 
Ensimmäinen paikallinen pankki, Siam Commercial Bank (ธนาคารไทยพาณิชย์ ), aloitti toimintansa vuonna 1906 ja Bank of Thailand vasta 1942. Aikakausi 1800-luvun lopusta 1900-luvun alkuun oli Siamissa suuren taloudellisen kehityksen aikaa. Valtio kiirehti ottamaan talouden omiin käsiinsä kehittämällä rahaliikennettä ja pankkijärjestelmää, jottei maa joutuisi ulkovaltojen talutusnuoraan.
Setelipainot.
Thaimaan setelit tehtiin ennen ulkomailla. Seuraavat tahot painoivat seteleitä: brittiläinen "Thomas de la Rue", saksalainen "Giesecke &amp; Devrient Co", yhdysvaltalainen "Tudor Press Inc." ja japanilainen "Japanese Government Printing Bureau". Toisen maailmansodan aikana Thaimaassa tehtiin yrityksiä painaa omia seteleitä, mutta jälki oli huonolaatuista. Vuonna 1969 avattiin Thaimaan pankin setelipaino, jonka painamasta sarjasta "Series 11" lähtien setelit ovat olleet kotoista tekoa.
Pörssiromahdus 1997.
Thai-baht oli pitkään sidottu Yhdysvaltain dollarin kurssiin, mutta vuonna 1997 baht päästettiin kellumaan, minkä vanavedessä seurasi pörssiromahdus ja lamakausi, joka levisi koko Aasiaan. Ennen romahdusta kurssi oli ollut noin 25 bahtia dollaria kohti – sen jälkeen jopa 55 bahtia dollaria kohti tammikuussa 1998. Viime aikoina kurssi on vakiintunut 32 bahtin tienoille.
Nykyisin liikkeessä olevat rahat.
Metallirahat.
Thaimaassa on nykyään käytössä seuraavat kolikot:
Kaikissa kolikoissa on etupuolella kuningas Rama IX:n profiilikuva. Metallirahoissa on vain thaikielistä tekstiä. Kaikissa lukee kuninkaan ja valtion nimi: ภูมิพลอดุลยเดช รัชกาลที่ ๙ ประเทศไทย. Vain nimellisarvo on painettu Thain numeroin. Kääntöpuolella on seuraavat aiheet (kaikki buddhalaisia temppeleitä):
25 satangin rahaa (1/4 bahtia) kutsutaan nimellä "salyng" (). Satangin rahoja tapaa enää käytännössä joissakin supermarket-ketjuissa vaihtorahana (kuten Foodland). Monissa paikoissa niitä ei edes huolita maksuvälineeksi laisinkaan. Kymmenen bahtin kolikosta on lyöty jo yli 40 erilaista juhlaversiota, joita tapaa liikkeessä käyttörahana tavanomaisen rahan rinnalla.
10 bahtin kolikko muistuttaa kooltaan ja väreiltään kahden euron kolikkoa. Niitä käytetään joskus huijauksena kahden euron kolikkoina alhaisemman arvonsa takia.
Setelirahat.
Thaimaassa on nykyään käytössä seuraavat paperirahat (kaikki "Series 15"):
Kaikissa seteleissä on arvopuolella kuningas Rama IX:n kuva. Setelirahoissakaan ei lue mitään länsimaisilla aakkosilla - vain nimellisarvo länsimaiden sekä thain numeroin. Thaiksi seteleissä lukee: รัฐบาลไทย ธนบัตรเป็นเงินที่ชำระหนี้ได้ตามกฎหมาย (Thaimaan hallitus - tämä seteli on käypää rahaa lain mukaisesti). Taustapuolen aiheet ovat seuraavat (kaikki Chakri-dynastian kuninkaita):
20 bahtin setelistä on kierrossa vielä yleisesti sarjaan "Series 12" kuuluvia rahoja, jossa taustapuolella on kuningas Taksinin patsas. 50 bahtin setelistä on olemassa neljä versiota, joista kaksi on tehty polymeeristä (muovista). Seteli julkaistiin 1996 kuninkaan 50-vuotisen hallituskauden kunniaksi ja sen valmistus lopetettiin 2004. Viimeisimmässä painoksessa on palattu paperin käyttöön. Hiljattain 100, 500 ja 1000 bahtin seteleihin on lisätty turvaominaisuuksia ja tehty muitakin pieniä muutoksia.
Turvallisuuden parantamiseksi Bank of Thailand aikoo julkaista uuden päivitetyn setelisarjan "Series 16". Kuninkaan henkilökultin vuoksi Thaimaan laki kieltää astumasta kadulle pudonneiden kolikoiden ja seteleiden päälle, koska kyseistä toimintaa pidetään majesteettirikoksena.
Juhlarahat.
Thaimaassa on hyvin yleistä painaa juhlaseteleitä varsinkin kuninkaan tasavuotisjuhlien kunniaksi. Nykyisen kuninkaan aikana on laskettu liikkeeseen ainakin seuraavat juhlapaperirahat:
Myös valtion laitoksien kunniaksi on laskettu juhlarahoja paperimuodossa, kuten:
Suomen rahapajan baht-lyönnit.
Kymmenen bahtin kaksoismetalliraha painettiin alun perin Suomen Rahapajassa 1988. Yhden bahtin nimellisarvoisia kolikkoja on lyöty Suomessa vanhoista kymmenen ja viidenkymmenen pennin rahoista, koska metallin koostumus on sama .