tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Willis Tower

Willis Tower (aikaisemmin Sears Tower) on 108-kerroksinen, 442-metrinen pilvenpiirtäjä Chicagossa, Illinoisissa, Yhdysvalloissa ja sen suunnittelusta on vastannut chicagolainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill. Valmistuttuaan vuonna 1973 se oli maailman korkein rakennus.
Nykyisin Willis Tower on Yhdysvaltojen kolmanneksi korkein pilvenpiirtäjä.
Rakennus.
Willis Tower sijaitsee Chicagossa Yhdysvalloissa osoitteessa 233 South Wacker Drive. Rakennuksen pinta-ala on noin 400 000 neliömetriä. Rakennuksessa on yhteensä 111 kerrosta, joista 108 sijaitsee maan päällä ja loput maan alla. Rakennus on valmistettu kokonaisuudessaan teräksestä. 
Willis Tower oli maailman korkein rakennus 1974–1998. Torni on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin vuonna 2019.
Historia.
Yhdysvaltalainen tavarataloketju Sears, Roebuck and Company oli vuonna 1969 maailman suurin jälleenmyyntiyritys, ja sillä oli noin 350 000 työntekijää. Ketju tarvitsi toimistotilan työntekijöilleen, ja rakennuksen arkkitehdiksi valittiin Skidmore, Owings and Merrill. Tornin sijaintiin valittiin siten, että se on mahdollisimman lähellä rautateitä ja isoja maanteitä yrityksen työntekijöiden hyödyksi. Rakennusinsinööri Fazlur Khan sai tehtäväkseen suunnitella rakenteen, joka voittaa tuulen ja painovoiman aiheuttamat ongelmat.
Rakennuksen perustukset aloitettiin elokuussa 1970. Torni valmistui kolmen vuoden kuluttua toukokuussa 1973. Tornia oli rakentamassa noin 2 000 työntekijää, ja tornista tuli valmistuttuaan maailman korkein rakennus. Rakennukseen lisättiin televisioantennit 1982. Alkuperäinen tornin pääkäyttäjä Sears, Roebuck and Company vetäytyi rakennuksesta vuonna 1995. Rakennuksen nimi muutettiin Willis Toweriksi 16. heinäkuuta 2009. Samana vuonna rakennuksen 103. kerrokseen rakennettiin uusi näköalatasanne.
Vuonna 2015 Blackstone Group osti Willis Towerin 1,3 miljardilla dollarilla. Tornissa tehtiin vuosina 2017–2022 remontti, jolloin rakennukseen asennettiin esimerkiksi kattoterassi.
Käyttö.
Willis Towersissa toimii yli sata yritystä, johon lukeutuu muun muassa erilaisia vakuutus-, laki- ja rahoituspalveluita. Rakennus on suosittu matkailunähtävyys, ja 103. kerroksen näköalatasanteella vierailee vuosittain 1,6 miljoonaa ihmistä.
Jukka Pekkarinen

Jukka Jalmari Pekkarinen (s. 25. elokuuta 1947 Kinnula) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on toiminut Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun Professor of Practice -tehtävässä 1. huhtikuuta 2015 alkaen. Pekkarinen työskenteli valtiovarainministeriön ylijohtajana ja kansantalousosaston osastopäällikkönä marraskuusta 2011 elokuuhun 2015. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Koulutukseltaan Pekkarinen on valtiotieteen tohtori. Hän väitteli kansantaloustieteestä vuonna 1979 Helsingin yliopistossa. Vuosina 1991–2006 Pekkarinen toimi Palkansaajien tutkimuslaitoksen johtajana. Hän teki muun muassa selvityksen kuntien saamasta valtionavuista ja ehdotti, että kunnat vastaisivat yhä enenevässä määrin menoistaan kunnallisveroista saatavilla varoilla valtionavun sijaan.
Vuodesta 2006 Pekkarinen toimi valtiovarainministeriön ylijohtajana. Toukokuusta 2010 lokakuuhun 2011 hän toimi talousasioiden alivaltiosihteerinä ja talousneuvoston sihteeristön päällikkönä valtioneuvoston kansliassa. Pekkarinen on lisäksi ollut jäsen ja varapuheenjohtaja Euroopan unionin talouskomiteassa. Hän on toiminut sekä Paavo Lipposen että Eero Heinäluoman talousneuvonantajana. Vuonna 2013 Jukka Pekkarinen sai Eino H. Laurila -kansantulomitalin.
Pekkarinen on kirjoittanut Pekka Sutelan ja sittemmin Matti Pohjolan kanssa taloustieteen perusoppikirjan, jonka eri versioita on käytetty suomalaisissa korkeakouluissa ja yliopistoissa 1980-luvun alusta alkaen.
Pac Brothers

Pac Brothers on Skitso Productionsin kehittämä tasohyppelypeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2003. Peli on omalaatuinen sekoitus "Pac-Mania" ja "Bubble Bobblea", jossa yhdestä kahteen pelaajaa ohjaa pallomaista sankarihahmoaan läpi sata huonetta käsittävän tornirakennelman, keräten erilaisia aarteita ja kamppaillen eriskummallisia hirviöitä vastaan – lopullisen tavoitteen ollessa ilkeän velhon kukistaminen tornin sadannessa kerroksessa.
Pelissä on sata kenttää (kerrosta) ja kaksinpelimahdollisuus. Peli julkaistiin alun perin sharewarena ja siitä on jaossa myös rajoitettu kokeiluversio. Kokeiluversiossa pääsee testaamaan pelin 25 ensimmäistä kenttää, ja muiden rajoitusten ohella se ei sisällä kaksinpelimahdollisuutta. Shareware-version hinta oli Suomessa kymmenen euroa tai vaihtoehtoisesti kymmenen Yhdysvaltain dollaria. Peliä ei voi enää ostaa. Pelin kokoversio julkaistiin freewarena 28. tammikuuta 2012.
Kappeliseurakunta

 
Kappeliseurakunnaksi kutsutaan Suomessa nykyään emäseurakunnan yhteyteen perustettua aluetta, jonka asioita hoitaa alueelta valittu kappelineuvosto.
Perustaminen.
Kappeliseurakunnan muodostamisesta voidaan päättää mm. kun emäseurakunnan laajuus ja suuret etäisyydet puoltavat sen perustamista. Myös esimerkiksi kahden seurakunnan yhdistyessä voidaan päättää, että toinen seurakunnista jatkaa kappeliseurakuntana.
Kirkkolainsäädännön mukaan kappeliseurakunnan perustamisesta ja sen ohjesäännöstä päättää kirkkovaltuusto tai seurakuntaneuvosto, jonka jälkeen päätös on vahvistettava tuomiokapitulissa. 
Perustetun kappeliseurakunnan ohjesäännössä on oltava määräykset kappeliseurakunnan nimestä ja seurakunnan alueen rajoista sekä kappelineuvoston kokoonpanosta, tehtävistä ja toiminnasta.
Kappeliseurakunnan pappi.
Kappeliseurakuntaan osoitetaan yleensä oma pappi. Perinteisesti kappeliseurakunnan pappia on kutsuttu kappalaiseksi. Koska kappalainen on virkanimike, kappeliseurakunnassa ei tarvitse välttämättä olla juuri kappalaisen virkaa. Toinen vaihtoehto on osoittaa kappeliseurakuntaan seurakuntapastori.
Kappeliseurakunnan kappalainen tai muu kappeliseurakunnan pappi on kappelineuvoston jäsen virkansa puolesta.
Hallinto.
Kappeliseurakunnassa asioita hoitavan kappelineuvoston valitsee kirkkovaltuusto tai seurakuntaneuvosto kappeliseurakunnan alueella asuvista seurakunnan jäsenistä. Virkansa puolesta neuvostoon kuuluu kappeliseurakunnan kappalainen tai joku muu kappeliseurakunnan pappi.
Emäseurakunnan kirkkoherralla ja kirkkoneuvoston tai seurakuntaneuvoston keskuudestaan valitsemalla jäsenellä on oikeus osallistua neuvoston kokouksiin, missä hän voi ottaa osaa keskusteluun mutta ei päätöksentekoon.
Kappeliseurakunta saa toimintavaransa emäseurakunnan myöntämistä varoista.
Kappeliseurakunnat historiassa.
Paitsi nykyisenä kirkkojärjestyksen käsitteenä kappeliseurakuntia on esiintynyt myös aiemmin historiallisena aikana, ja monet nykyisistä kappeliseurakunnista ovat ennen itsenäiseksi seurakunnaksi muodostumistaan ja sitä mahdollisesti seurannutta kappeliseurakunnaksi tulemistaan olleet joko samojen tai eri emäseurakuntien kappeliseurakuntia. Varsinkin kunnallishallinnon perustamisen myötä 1860-luvulta alkaen monet kunniksi muodostuneet kappeliseurakunnat muodostuivat myös itsenäisiksi seurakunniksi joko 1800-luvun loppu- tai 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. 1900-luvun lopulla Suomen evankelis­luterilaisessa kirkossa ei ollut enää yhtään kappeliseurakuntaa.
Kun kuntia etenkin 1960-luvulta sitten alettiin yhdistää toisiinsa, tämä johti myös seurakuntien yhdistämisiin, ja osana tätä prosessia kappeliseurakunta kirkon hallinnollisena yksikkönä otettiin uudestaan käyttöön palaten näin vuosisatoja vanhaan perinteeseen.
Kappeliseurakunnat eri maissa.
Paitsi Suomessa käsite kappeliseurakunta on käytössä ainakin Ruotsissa, Norjassa ja Saksassa joko nykyisessä tai historiallisessa merkityksessään.
Kapetingit

Kapetingit (, virallisesti "maison de France") on Euroopan vanhin ja laajin hallitsijasuku. Se on hallinnut Ranskaa vuosina 987–1792 ja 1815–1848 sekä useita muita Euroopan maita.
Kapetingit muodostivat kolmannen ranskalaisen dynastian merovingien ja karolingien jälkeen.
Dynastian yleisesti käytetty (vaikkakin epävirallinen) nimi "Les Capetiens" tulee sen kantaisäksi katsotulta ensimmäiseltä hallitsijalta Hugo I:ltä, jota kutsuttiin lisänimellä "Capet" hänen käyttämänsä kaavun mukaan. Jo ennen Hugo Capet’ta oli kaksi suvun jäsentä kuitenkin ollut Ranskaa edeltäneen Länsi-Frankian hallitsijana, Eudes I (hallitsijana 888–898) ja Robert I (hallitsijana 922–923). He hallitsivat kahden karolingihallitsijan välissä. Hugo Capet’n edeltäjiä kutsuttiin Robertien-dynastiaksi. 
Vuonna 987 tapahtuneesta Hugo Capet’n valinnasta ja voitelusta frankkien kuninkaaksi kapetingien dynastia hallitsi Ranskaa keskeytyksettä vuoteen 1792 eli Ranskan vallankumoukseen saakka. Kapetingien dynastian kausi Ranskan kuninkaina jaetaan kolmeen jaksoon. Suoraa kapetingien dynastiaa (888–1328) seurasivat Valois-suku (1328–1589) ja Bourbon-suku (1589–1792, 1814, 1815–1830). Lisäksi vuosina 1830–1848 hallinnut Orléans-suku oli osa Bourbon-sukua.
Ranskan lisäksi suvun jäsenet ovat hallinneet valtaistuimia monissa muissa maissa: Latinalaisessa keisarikunnassa, Espanjan, Portugalin, Sisilian, Napolin, Navarran, Unkarin, Puolan, Etrurian ja Molempain Sisiliain kuningaskunnissa, Luxemburgin suurherttuakunnassa, Andorran herrakunnassa (tuleva ruhtinaskunta) sekä Burgundin, Parman ja Luccan herttuakunnista. Espanjassa ja Luxemburgissa suvun jälkeläiset ovat yhä valtaistuimella.
Suvun hallitsijat.
Luxemburgin suurherttuat.
Kapetingeihin kuuluneet Sisilian, Napolin, Unkarin ja Puolan hallitsijat on lueteltu artikkelissa Anjou (hallitsijasuku).
Pasi Nielikäinen

Pasi Nielikäinen (s. 11. helmikuuta 1974 Oulainen) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka tunnettiin rajusta pelityylistään sekä lukuisista tappeluistaan.
Nielikäinen on Nivalan Urheilijoiden (nyk. Nivala Cowboys) kasvatti. Nielikäinen on pelannut ulkomailla muun muassa ECHL:ssä Miami Matadorsissa ja Englannissa Manchester Stormissa. SM-liigassa hän on edustanut HIFK:ta, Ässiä, Kärppiä, SaiPaa, HPK:ta ja Jokereita. 
Nielikäinen pelasi SM-liigassa 10 kauden aikana 363 runkosarjaottelua, joissa hän teki tehot 24+23=47 ja sai 848 jäähyminuuttia. Pudotuspelejä kertyi 37, tehopisteitä 1+2=3 ja jäähyminuutteja 47. Nielikäinen keräsi kaudella 2003–2004 eniten jäähyjä SM-liigassa. Hän saavutti urallaan Suomen mestaruuden HPK:ssa kaudella 2005–2006 ja hopeaa Kärpissä kaudella 2002–2003.
Nielikäinen ilmoitti uransa päättymisestä 1.11.2013.
Pasi Nielikäinen oli naimisissa mallina ja missinä tunnetun Jenni Anttilan kanssa 2004—2010. Eronsa jälkeen Nielikäinen oli avoliitossa ex-missi Satu Tuomiston kanssa 2011 asti.
Krokotiili Gena

Krokotiili Gena () on eräs venäläisen lastenkirjailijan Eduard Uspenskin luomista suosituista satuhahmoista. Krokotiili Gena seikkailee kirjassa "Krokotiili Gena ja hänen ystävänsä", jonka venäjänkielinen alkuperäisteos on ilmestynyt vuonna 1966. Kirjan lisäksi Krokotiili Gena esiintyy useissa Sojuzmultfilmin animaatioelokuvissa parhaan ystävänsä Muksiksen (Tšeburaška) kanssa. Muksis on appelsiinilaatikosta löytynyt kuvitteellinen tropiikin eläin.
Gena on viisikymmentävuotias, arvokas krokotiili, joka työskentelee krokotiilina eläintarhassa ja soittaa haitaria. Suomessa M. A. Numminen on tehnyt tunnetuksi Genan syntymäpäivälaulun, "Minä soitan harmonikkaa", joka on alun perin esitetty krokotiili Genasta ja Muksiksesta kertovassa nukkeanimaatiosarjassa.
Kansainvälinen Teosofinen Seura

__notoc__
Kansainvälinen Teosofinen Seura on teosofiseen liikkeeseen kuuluva yhdistys, jolla on noin 60 kansallista osastoa eri puolilla maailmaa. Seuran kotipaikka on Adyarin kaupunginosassa Chennaissa, Intiassa.
Historiaa.
Kansainvälisen Teosofisen Seuran perustivat madame H. P. Blavatsky ja eversti Henry Steel Olcott New Yorkissa 17. marraskuuta 1875. Seuran päämaja siirrettiin Bombay'hin Intiaan vuonna 1878, ja myöhemmin nykyiselle paikalleen Adyariin, Madrasiin, jossa se rekisteröitiin 3. huhtikuuta 1905.
Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi eversti Olcott aina kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä seuran johtajina ovat toimineet esimerkiksi Annie Besant ja George Arundale.
Toiminta.
Teosofisella Seuralla on kolme ohjelmakohtaa:
Seuran tunnuslause on suomeksi "Totuus on uskontoja korkeampi", sanskritinkielellä "Satyan nasti paro dharmah".
Kansainvälisessä Teosofisessa Seurassa on noin 30 000 jäsentä. Seuran presidentti on Radha Burnier ja varapresidentti John Algeo.
Suomusjärven kirkko

Suomusjärven kirkko sijaitsee Suomusjärven kirkonkylässä Salossa. Se on rakennettu vuosina 1847–1849. Ristinmuotoisen kirkon on suunnitellut intendentinkonttorissa arkkitehti E. B. Lohrmann, ja sen on rakentanut puuseppä I. Lindström.
Kirkko on järjestyksessä pitäjän kolmas kirkkorakennus. Ensimmäinen kirkko rakennettiin 1635 rukoushuoneeksi Laidikkeen kylään. Kirkoksi se vihittiin 1678. Se siirrettiin Suomusjärven kylään 1697. Kirkon sakariston on yhä jäljellä ruumishuoneeksi muutettuna. Sen jälkeinen kirkko rakennettiin 1703, ja siitä jäljellä oleva kellotapuli rakennettiin Jaakko Härän johdolla vuonna 1750. 
Jeesus-lasta ja Jeesuksen ristiinnaulitsemista esittävä alttaritaulun on maalannut R. W. Ekman. Yksi kristallikruunuista on lahjoitus, muut ostettu 1850- ja 1860-luvuilla. Votiivilaiva on peräisin ajalta ennen vuotta 1820, ja sen rakentanut tuntematon merimies. Saarnatuolin on tehnyt turkulainen puuseppä H. J. Stenroosin 1897, ja sen on maalannut Kustaa Lucander. Kuvista tunnistaa Vapahtajan ja Johanneksen, joilla ainoina hahmoina on tuntomerkit. Kirkossa on paikkoja 560 hengelle.
Tyyliltään kirkko edustaa klassismia ja empireä. Uruissa on 13 äänikertaa ja ne on rakentanut 1972 Kangasalan urkutehdas.
Kellotapulin on vuonna 1750 rakentanut Kettulan ratsutilallinen Jaakko Härkä. 
Kirkko yhdessä Suomusjärven Kirkonkylän kanssa on osa Museoviraston vuonna 2009 määrittelemää Suomusjärven Kirkonkylän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 1956 ja se on Ilmari Wirkkalan teos.
Parhaan elokuvan Oscar-palkinto

Parhaan elokuvan Oscar-palkinto on yksi palkinnoista, joita Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakaa vuosittain Oscar-gaalassa. Palkinto jaetaan Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäsenten äänestyksen perusteella. Parhaan elokuvan Oscar-palkinto on maailman arvostetuimpia elokuvapalkintoja.
Vuoden 2024 gaalasta lähtien parhaan elokuvan on täytettävä monimuotoisuustandardit, joiden mukaan elokuvan tekijöissä on oltava tarpeeksi vähemmistöjen edustajia.
Vuoden 2025 gaalassa palkittu "Anora" on tuorein voittaja tässä kategoriassa.
Voittajat ja ehdokkaat.
Listassa vuosi tarkoittaa pääsääntöisesti vuotta, jolloin elokuva sai ensi-iltansa. Palkinnot jaetaan sitten seuraavan vuoden gaalassa. Vuoteen 1950 asti palkinto annettiin tuotantoyhtiölle ja vuodesta 1951 lähtien tuottajalle. Ensimmäisessä gaalassa vuonna 1929 jaettiin kaksi eri palkintoa, "outstanding picture" ja "unique and artistic production", joita voidaan pitää "parhaan elokuvan" palkintoina. Seuraavasta vuodesta alkaen palkintoja on jaettu vain yksi.
Mummi Kutoo

Mummi Kutoo oli 1970-luvulla Urjalassa ja Tampereella toiminut naivistinen folkrock/psykedelia-yhtye. Love Records julkaisi yhtyeen ainoan LP:n vuonna 1975. Vuonna 1977 Mummi Kutoo oli mukana Love Recordsin julkaisemalla "Välikausitakki"-levyllä. 
Ektro Records julkaisi vuonna 2004 uudelleenmasteroidun cd-version Mummi Kutoon levystä. Mukana on yhdeksän ennen julkaisematonta demokappaletta, joilla yhtye soittaa Suistomaan Pojat -nimisenä Urjalan VPK:n torvisoittokunnan vanhoilla vaskipuhaltimilla.
Ei-No Records julkaisi vuonna 2012 levyn "Melkein 40 vuotta – Kumarrus Mummi Kutoo" -yhtyeelle, jolla uuden polven Mummi Kutoo -fanit panivat kokonaan uusiksi idoliensa aikoinaan tekemiä kappaleita. Biisipäivitysten takana ovat Laiho, Rättö &amp; Lehtisalo, Mikko-Ilari Ojala, Antero Lindgren, Zebra and Snake, Suomen Zorro &amp; Elämän Paineet, Sami Kukka, Rödsögården, Mikko Joensuu, Pinnin pojat, Ines, Topi Saha, TM Play ja Iso Sokko-Ville. 
Svart Records julkaisi yhdessä Ektro Recordsin kanssa vuonna 2016 tuplavinyylilalbumin, jonka ykköslevy on uudelleenjulkaisu alkuperäisestä Love Records -LP:stä. Kakkoslevy koostuu 18 demokappaleesta, joiden pohjalta oli tarkoitus julkaista yhtyeen toinen albumi. Hanke kuitenkin kariutui Love Recordsin konkurssin myötä.
Mummi Kutoo esiintyi kesällä 2005 Humppilassa ystäville ja sukulaisille levynsä 30-vuotisjuhlassa. Humppilan kesäkonsertista on sittemmin muodostunut perinne, jossa on vuosien varrella esiintynyt edustava joukko maan huipputaiteilijoita Reijo Kelasta ja Heikki Laitisesta Pinnin Poikiin, Pihasoittajiin, Topi Sahaan ja Rättö &amp; Lehtisaloon sekä Kasevasta Mikko Alataloon, Jani Uhleniukseen, Mikko Perkoilaan ja Sami Kukkaan. Kesällä 2010 Henrik Otto Donner kävi kunniavieraana juontamassa Mummi Kutoon esiintymisareenalle. Toinen Love-kunniavieras, Atte Blom on osallistunut festivaaleille useita kertoja.
Yhdysvaltalainen digitaalinen myyntipalvelu Anthology Recordings kiinnostui vuonna 2007 Mummi kutoon ainokaisesta ja tarjosi sitä sivustoltaan ladattavaksi. Levyn myötä verkkokaupan valikoimiin päätyi neljä muutakin suomalaista Love Recordsin vanhaa julkaisua: Wigwam-yhtyeen "Being", Piirpauken "Piirpauke 2", Pekka Pohjolan "Pihkasilmä Kaarnakorva" ja Jukka Tolosen "Tolonen".
Parhaan miespääosan Oscar-palkinto

Parhaan miespääosan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama palkinto. Se annetaan elokuva-alalla työskenneelle miesnäyttelijälle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen pääroolissa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, jolloin palkinnon vastaanotti Emil Jannings rooleistaan elokuvissa "Viimeinen määräys" ja "Kiusaus". Nykyään ehdokkaat päätetään siirtoäänivaalitavalla elokuva-akatemian näyttelijäosaston sisällä; voittajan valitsevat koko akatemian äänestyskelpoiset jäsenet äänienemmistöllä.
Palkinto on jaettu yhteensä 86 eri henkilölle. Daniel Day-Lewis on saanut eniten palkintoja tässä kategoriassa kolmella Oscarilla. Spencer Tracy ja Laurence Olivier saivat kumpikin yhdeksän ehdokkuutta, enemmän kuin kukaan muu. Vuoden 2025 gaalasta alkaen Adrien Brody on kaikkein tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa "The Brutalist".
Voittajat ja ehdokkaat.
Parhaan naispääosan Oscar-palkinto

Parhaan naispääosan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama elokuvapalkinto. Se annetaan elokuva-alalla työskenneelle naisnäyttelijälle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen pääroolissa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, jolloin palkinnon vastaanotti Janet Gaynor rooleistaan elokuvissa "Seitsemännessä taivaassa", "Kadun enkeli" ja "Auringonnousu". Nykyään ehdokkaat päätetään siirtoäänivaalitavalla elokuva-akatemian näyttelijäosaston sisällä; voittajan valitsevat koko akatemian äänestyskelpoiset jäsenet äänienemmistöllä.
Palkinto on jaettu yhteensä 79 eri henkilölle. Katharine Hepburn on saanut eniten palkintoja tässä kategoriassa neljällä Oscarilla. Meryl Streep on ollut ehdolla 17 kertaa (voittaen kahdesti). Vuoden 2025 gaalasta alkaen Mikey Madison on kaikkein tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa "Anora".
Karunan kirkko

Karunan kirkko sijaitsee Karunassa Sauvossa. Se on rakennettu vuosina 1908–1910 Josef Stenbäckin suunnittelemana Karunan harmaasta graniitista. Tyyli edustaa kansallisromantiikkaa. Istumapaikkoja on 480. Kirkko on tornillinen pitkäkirkko. Torni on sijoitettu pohjakaavaan epäsymmetrisesti kaakkoon. Etelässä kirkkoon liittyy puolipyöreä eteisabsidi. Kuori on itäpuolessa. Kirkkosalin keskellä olevassa betonisessa tähtiholvissa ja vyökaarissa on köynnöskoristelua, mutta muuten kirkko on sisältä rapattu valkoiseksi. Sitä on luonnehdittu yhdeksi Suomen onnistuneimmista ja kauneimmista kansallisromanttisista kirkoista.
Ilmari Launis on suunnitellut kirkon alttarilasimaalaukset ("Ristiinnaulittu, jonka juurelta vuotaa elämän veden virta" sekä sivuilla "Kalkkia ja leipää kantavat enkelit"). Kirkko on suosittu vihkikirkko. Kellot vuodelta 1689 ovat vanhasta kirkosta, samoin kuin viisiäänikertaiset urut, mutta niiden sijasta käytössä on sähköurut.
Kun kirkko oli valmistunut, sen vieressä sijainnut Karunan vanha kirkko siirrettiin 1912 Helsinkiin Seurasaaren ulkomuseoon.
M551 Sheridan

M551 Sheridan oli Yhdysvaltain maavoimien käyttämä tiedustelu-/kevyt panssarivaunu. Vaunun 152 mm:n tykki-laukaisin oli aikanaan ainutlaatuinen, koska sillä voidaan ampua sekä normaaleja ammuksia että Shillelagh-ohjuksia, sillä sileäputkisilla vaunukanuunoilla voidaan ampua ohjuksia. Vaunun alumiinipanssarointi oli heikko, ja oli erityisen altis sinkoaseille ja miinoille.
Sheridan suunniteltiin vuonna 1959 korvaamaan M41- ja M56-panssarivaunut, jotka silloin olivat Yhdysvaltain maavoimien käytössä. Vaunu suunniteltiin ilmakuljetettavaksi ja kykeneväksi liikkumaan vedessä. Tuotanto kesti vuodet 1965-1970, jolloin General Motors oli ehtinyt valmistaa noin 1 700 vaunuyksilöä. Vuonna 1969 vaunuja lähetettiin Vietnamin sotaan, jossa ne pian saivat huonon maineen heikkouksiensa ja maastoon sopimattomuuden takia. Ongelmia korjattiin, ja vaunut toimivat hyvin, kunnes ne vuonna 1971 vedettiin pois Vietnamista.
Vietnamin kokemuksien perusteella Sheridania paranneltiin edelleen, ja vaunut toimivat hyvin Panaman operaatiossa 1989 ja Persianlahden sodassa 1991. Yhdysvaltain maavoimien Kalifornian aavikon koulutuskeskuksessa on 300 Sheridania esittämässä nykyaikaisia venäläisiä panssarivaunuja.
Pekoraali

Pekoraali ( 'karja') tarkoittaa typerän mahtipontista ja naurettavaa kirjoitelmaa tai puhetta.
Sanan etymologia.
Sana "pekoraali" on tullut suomen kieleen ruotsista ("pekoral"), jossa sana tavataan ensi kerran 1790-luvulla. Substantiivi "pekoral" tarkoittaa kirjoitelmaa – runoutta tai proosaa –, jonka hupsuus ja mahtipontisuus synnyttää tahtomattaan naurettavan vaikutelman; adjektiivi "pekoral" tarkoittaa 'laumoille suunnattua' kirjallisuutta tms. Alun perin sana on latinalaista perua: "pecoralis" tarkoittaa 'karjalle, laumalle sopivaa' (lat. gen. "pecoris").
Kirjallisuudentutkija Daniel Möller määrittelee: ”Pekoraali on kirjallisuuden vastine rihkamataiteelle ja kalkkunaelokuville: taidetuotos, jossa kunnianhimon ja lopputuloksen ristiriita lyö korville.”
Suomenkielisessä kirjallisuudessa sanan "pekoraali" tunnetuin esiintymä lienee Lewis Carrollin kirjaan "Liisan seikkailut peilimaailmassa" (1871) sisältyvässä runossa "Pekoraali" (), jonka suomensivat Kirsi Kunnas ja Eeva-Liisa Manner vuonna 1974.
Ruotsissa pekoraaleja on julkaistu useissa antologioissa.
Karjalainen (sanomalehti)

Karjalainen on Joensuussa ilmestyvä, sitoutumaton 6-päiväinen sanomalehti. Lehden päätoimittaja on Pasi Koivumaa (1. heinäkuuta 2008 alkaen). Edellinen päätoimittaja filosofian tohtori Pekka Mervola siirtyi "Keskisuomalaisen" päätoimittajaksi. Lehden toimitus on Noljakassa. 
Lehden toimituksessa työskentelee noin 40 henkilöä. 
"Karjalaista" julkaisee mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluva Savo-Karjalan Media Oy.
Keskisuomalainen osti PunaMusta Medialta (nyk. Rebl Group) yhtiön lehtitoimialan huhtikuussa 2024. Kaupan myötä "Keskisuomalainen"-konserniin siirtyi pohjoiskarjalaiset paikallismediat maakuntalehti Karjalainen, paikallisradiokanava Karjalainen Syke, kaupunkilehti Karjalan Heili sekä paikallislehdet Lieksan Lehti, Ylä-Karjala, Pogostan Sanomat, Pielisjokiseutu, Outokummun Seutu ja Parikkalan-Rautjärven Sanomat.
"Karjalaisen" levikkialue käsittää Pohjois-Karjalan maakunnan. Sen tarkastettu levikki on 44 728 kappaletta (vuonna 2011). Kokonaistavoittavuus vuonna 2024 oli 147 200. 
Historia.
"Karjalainen" on perustettu vuonna 1874 nimellä "Karjalatar". Lehti oli Kansallisen Kokoomuksen äänenkannattaja vuoteen 1994 asti. Karjalainen muuttui seitsemänpäiväiseksi sanomalehdeksi vuonna 1955. 23. huhtikuuta 2023 alkaen lehti on ilmestynyt painettuna lehtenä kuutena päivänä viikossa maanantaista lauantaihin . Lehti siirtyi tabloid-kokoon 15. maaliskuuta 2016. Joulukuussa 2019 Karjalainen avasi verkkosivuillaan tilaajilleen lisäpalveluna lehden kaikki vanhat vuosikerrat digitoituina näköislehtinä Kaiku-digiarkistossa.
Lehti kuului osaksi PunaMusta Media Oyj -konsernia. Lehtiyhtiön suurin omistaja on Laakkosen suku. Koivumaa oli "PunaMusta Media Oyj" -konsernissa Pohjois-Karjalan Kirjapainon lehtitoimialan johtaja. Lehti oli osakkaana Väli-Suomen Media Oy:ssä, joka julkaisee yhteisiä Sunnuntaisuomalainen-sivustoja yhdessä kolmen muun lehden kanssa: "Savon Sanomat", "Keskisuomalainen" ja "Etelä-Suomen Sanomat". Yhteistyö "Pohjalaisen" ja "Ilkan" kanssa päättyi vuoden 2013 lopussa. 
Vuoden urheilija -valinta ja muita maakunnallisia kilpailuja.
"Karjalainen" on valinnut Pohjois-Karjalan vuoden urheilijan vuodesta 1952 lähtien. 
Vuosikymmenien mittaisia lehden järjestämiä kilpailuja ovat valinnat vuoden koiraksi ja koirankasvattajaksi sekä "Karjalaisen" kalakilpailu eli kilpailu vuoden suurimmista kaloista. 
"Karjalainen" on valinnut vuodesta 2017 maakunnallisen kulttuuriteon.
Pyhän Yrjön risti

Pyhän Yrjön Risti () on punainen risti valkealla tai hopeisella pohjalla, ristin palkkien risteyskohdan ollessa vaakasuunnassa kentän keskellä. Pyhän Yrjön ristilipun ovat ottaneet käyttöönsä muun muassa Genovan tasavalta ja sittemmin Genovan kaupunki (vuonna 1096), Georgia sekä Englannin kuningaskunta (vuonna 1190).
Englannin vaakuna

Englannin vaakunassa on punaisella pohjalla kolme kultaista kävelevää kohtikatsovaa leijonaa (englanniksi "Gules, three lions passant guardant Or"). Tämä vaakuna on ollut käytössä 1200-luvulta asti nykymuotoisena.
Ensimmäinen varmuudella identifioitu Englannin vaakuna periytyy kuningas Henrik II Plantagenetilta, jonka vaakunassa oli kultaisessa kentässä kaksi kultaista kävelevää leijonaa. Hän lisäsi yhden leijonan äitinsä, Normandian herttuakunnan, vaakunaansa, jossa oli punaisessa kentässä yksi kultainen kävelevä leijona, symboloimaan myös Englannin kuninkuutta. Kuningas Rikhard I Leijonamieli käytti vaakunaa, jossa oli punaisessa kentässä kaksi kultaista taistelevaa leijonaa. Nykymuotoonsa vaakuna vakiintui Rikhardin veljenpojan Henrik III:n valtakaudella.
Arhangai

Arhangai () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan keskiosassa Ulan Batorin länsipuolella ja rajautuu Bulganin, Övörhangain, Bajanhongorin, Zavhanin ja Hövsgölin provinsseihin. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 84 078 asukasta ja sen pinta-ala on 55 300 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tsetserleg.
Maantiede.
Arhangain pinta-ala on 55 300 neliökilometriä. Sen korkein kohta on Harlagtaivuoren huippu (3 539 m), ja matalin kohta (1 290 m) alueella, jolla Tamir- ja Orhonjoet yhtyvät. Tunnetuin vuori alueella on Horgo-tulivuori, joka on osa Horgo-Terhiin Tsagaan nuurin kansallispuistoa.
Aluejako.
Arhangai jakaantuu 19 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Late Registration

Late Registration on Kanye Westin toinen albumi. Mediassa albumi sai edeltäjäänsä, "The College Dropout" -albumia, ristiriitaisemman vastaanoton. Albumi kuitenkin palkittiin vuoden 2006 Grammy-palkintogaalassa parhaana rap-albumina.
Siinä missä Kanye Westin edellinen albumi, "The College Dropout", oli kokonaan hänen omaa tuotantoaan, "Late Registration" -albumilla on useilla kappaleilla myös apulaistuottaja. ”Touch the Sky” -kappale on täysin Just Blazen tuottama.
Albumilta singleinä julkaistiin kappaleet ”Diamonds from Sierra Leone”, ”Gold Digger”, ”Heard ’Em Say” ja ”Touch the Sky”. On huomattavaa, että ensimmäinen single ”Diamonds from Sierra Leone” on albumilla vain bonusraitana. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 860 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 3,1 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 6 miljoonaa kappaletta. Albumi sijoittuu sijalle 118. "Rolling Stonen" 500 Greatest Albums of All Time -listalla.
Skotlannin vaakuna

Skotlannin vaakuna oli Skotlannin monarkkien virallinen vaakuna, jota käytettiin Skotlannin kuningaskunnan vaakunana ennen vuotta 1603, jolloin Englannin ja Skotlannin kruunut yhdistettiin saman hallitsijan, Skotlannin Jaakko VI:n alaisuuteen. Yhdistymisen jälkeen vaakunasta tuli osa Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunaa, jossa on esillä myös Englannin ja Irlannin vaakunat.
Kilvessä on punainen ja hillitsemätön leijona keltaisella pohjalla, liljakoristeisen kaksoiskehän ympäröimänä. Ensimmäisenä sitä käytti Skotlannin kuningas Vilhelm Leijona. Vaakunassa on punainen leijona istumassa valtaistuimella pidellen miekkaa ja valtikkaa. Alun perin sen molemmilla puolilla oli yksisarvinen. Vaakuna sisältää sanat "Nemo me impune lacessit" ("Kukaan ei vahingoita minua rangaistuksetta.")
Nykymuodossaan Skotlannin vaakuna periytyy kuningas Robert I Brucen aikaan ja Bannockburnin taisteluun 1314. Hän otti Skotlannin vaakunan omakseen entisen sukuvaakunansa (kultaisessa kentässä punainen lakio ja vinoristi) sijaan.
Elmu

Elävän musiikin yhdistys ELMU ry (lyhyemmin Elmu) on helsinkiläinen yhdistys, jonka tehtävä on musiikkikulttuurin ja nuorison hyvinvoinnin edistäminen. Elmu oli osa 1970-luvun lopulta alkanutta elävän musiikin yhdistysten aaltoa.
Yhdistyksen historiaa.
Elävän musiikin yhdistys ELMU ry perustettiin 17. toukokuuta 1978 päämääränä pelastaa helsinkiläinen musiikkielämä. Perustavaan kokoukseen osallistuivat muiden muassa Christian Moustgaard, Henrik Otto Donner, Tuomari Nurmio, Timo Kojo sekä Albert Järvinen, joka toimi lyhyen aikaa yhdistyksen rahastonhoitajana.
Yhdistys keskittyi järjestämään yhtyeille harjoitus- ja esiintymistiloja. Muutamassa viikossa Elmulla oli kolmisen tuhatta jäsentä. Sen toimisto sijaitsi Eerikinkatu 15:ssä, mutta klubeja järjestettiin Polilla (nykyään Lord-hotelli) ja Natsalla (nyk. Kaarle XII), ikärajattomia keikkoja oli ennen Lepakkoa Koiton juhlasalissa (nyk. Teatro). 
Elokuussa 1979 yhdistyksen tukikohdaksi vallattiin Ruoho­lahdesta alkoholistien yömajana aikaisemmin toiminut vanha maalivarasto, jota kutsuttiin "Lepakkoluolaksi" tai "Lepakoksi". Samoihin aikoihin järjestettiin myös Kaivopuistossa konsertti, jota kutsuttiin Kansanjuhlaksi.
Vuonna 1985 Elmun ympärillä kokoontui ryhmä, joka haaveili omasta paikallisradioasemasta, jonka avulla kehittyvä populaarimusiikki pääsisi paremmin kuuluviin. Vappuna 1985 aloitti Radio City. Elmu muuttui samalla ammattimaisemmaksi ja kansainvälisemmäksi. Elmu myi osuutensa Radio Citystä amerikkalaiselle SBS:lle vuonna 1996, ja radio muutti pois Lepakosta.
Elmun neljäs vaihe alkoi, kun Radio Cityltä vapautuneet tilat täyttyivät. Pienyritysten, käsityöläisten ja Elmun yhteiseloa varjosti kuitenkin Helsingin keskustan laajentuminen länteen. Se nosti Lepakon tontin arvon yli 20 miljoonaan euroon. Elmu ja Lepakko joutuivat luopumaan toimitiloistaan syksyn ja talven 1998 aikana. Kaupunki ehdotti Elmulle korvaavia tiloja Telakkakatu 8:ssa sijaitsevasta Masa Yardsin rakennuksesta. Elmu muutti Nosturiksi ristittyyn rakennukseen loppuvuodesta 1999.
Vuoden 2019 lopussa Elmun toiminta Nosturissa loppui, ehtien toimia siellä 20 vuotta kuten Lepakossakin aiemmin. Talo puretaan rakennettavien asuinkerrostalojen vuoksi. Pian tämän jälkeen Elmu alkoi suunnittelemaan tiloja Puhoksen ostoskeskukseen Helsingissä.
Toimintamuotoja.
Elmun toiminta painottuu epäkaupallisuuteen ja riippumattomuuteen taiteellisista suunnista. Yhdistyksen perustehtäviin kuuluu musiikkikulttuurin ja nuorison hyvinvoinnin edistäminen. Tähän pyritään luomalla kansainvälisiä yhteyksiä, tuomalla esille musiikkikulttuuria, tiedottamalla ja huomioimalla toiminnassa nuorison tarpeita. Elmulle on tärkeää saada Nosturissa toimivat yhteisöt ja yhteistyökumppanit sitoutumaan sen toimintaan. 
Elmu pyrkii palvelemaan nuorisoa ja tarjoaa vaihtoehtoisia ja monimuotoisia tapoja lähestyä kulttuuria ja sosiaalisuutta. Se järjestää muun muassa tapahtumia, konsertteja, diskoja, teknoraveja, teatteria ja taidenäyttelyitä. Näiden lisäksi Elmu on jo pitkään järjestänyt festivaali- ja konserttimatkoja muun muassa Roskildeen ja Sweden Rock Festivaliin.
Rajavalvonta

Rajavalvonta on valtion suorittamaa toimintaa, jolla se pyrkii parantamaan sisäistä turvallisuuttaan. Yleensä toiminnasta vastaa valtion viranomainen, jonka nimikkeenä on rajavartiolaitos, rajapoliisi tai muu vastaava. Jotkin maat ovat antaneet rajavalvonnan joko poliisin tai asevoimien hoitoon. Rajavartiolainsäädäntö ja rajavartiolaitoksen toimintatavat vaihtelevat maittain. Rajavalvontaviranomainen tekee yleensä läheistä yhteistyötä poliisin, tullin ja asevoimien kanssa.
Rajavalvonta kuuluu Suomessa sisäministeriön alaisuuteen. Esimerkiksi Venäjällä se kuuluu puolestaan FSB:n ja siten oikeusministeriön toimivaltaan, aiemmin Neuvostoliitossa valtionkomitean tasoisen KGB:n alaisuuteen ja Yhdysvalloissa erityisen Kotimaan turvallisuuden ministeriön alaisuuteen.
Tehtävät.
Rajavalvontaan tyypillisesti liittyviä tehtäviä ovat valtion rajojen valvominen, rajan ylittävien henkilöiden ja ajoneuvojen tarkastaminen, laittomien rajanylitysten estäminen, laittomien tavaroiden (esimerkiksi aseet ja huumausaineet) maahantuonnin estäminen sekä rajaloukkaustapausten tutkiminen.
Suomessa rajavalvonnan tehtävänä on mahdollistaa sujuva ja turvallinen rajanylitysliikenne. Sen tehtäviin kuuluu myös saattaa luvattomasti rajan ylittäneet asianmukaiseen viranomaisprosessiin, kuten esimerkiksi turvapaikkaprosessiin.
Suomessa Rajavartiolaitos toimii läheisessä yhteistyössä tullin kanssa. Rajavartiolaitoksen pääasiallinen vastuu on ihmisten rajaliikenteen valvonta kun taas kaiken tavaraliikenteen, niin rahdin kuin matkustajien mukana kulkevien tavaroiden valvonta kuuluu tullille. Tarvittaessa virka-apua pyydetään myös Poliisilta.
Dornod

Dornod () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa ja rajautuu lännessä Hentiin ja Sühbaatarin provinsseihin, pohjoisessa Venäjään sekä idässä ja etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 68 873 asukasta ja sen pinta-ala on 123 600 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tšoibalsan.
Aluejako.
Provinssi on jaettu 14 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Nosturi (Helsinki)

Nosturi oli Helsingin Hietalahdessa osoitteessa Telakkakatu 8 sijainnut kulttuuri- ja monitoimitalo, jossa järjestettiin vuoden 2019 loppuun saakka muun muassa konsertteja, messuja, muotinäytöksiä ja nuorten diskoja. Talon toimintaa ylläpiti Elmu ry johtajanaan Tapio Hopponen.
Rakennus sijaitsi Hietalahden telakan alueen reunassa ja rakennettiin vuonna 1957 telakkaan liittyväksi varastorakennukseksi. Rakennus oli Kaj Saleniuksen suunnittelema. Kun rakennus jäi tyhjilleen, Elmu sai sen haltuunsa vuonna 1999 samaan aikaan puretun Lepakon tilalle.
Nosturin kapasiteetti oli tapahtumasta riippuen noin 900 henkilöä. Samoissa tiloissa toimi myös pienempiin tapahtumiin soveltunut Elmun baari. Nosturissa ovat esiintyneet muun muassa HIM, Ace Frehley, Stone Sour, Arch Enemy, Apulanta, Children of Bodom, Lordi, Laibach, Bloodhound Gang, CKY, Iconcrash, Anthrax, Motörhead, Papa Roach, DragonForce, Ensiferum, Stam1na, Jenni Vartiainen, Elastinen, Iso H, Hanoi Rocks (Hanoi Revisited -kokoonpanolla), Jedi Mind Tricks (JusAllah -kokoonpanolla) ja Turisas.
Nosturi purettiin vuonna 2020, kun entisen telakka-alueen itäisintä osaa, Telakkaranta, alettiin rakentaa uudeksi asunto­alueeksi. Suunnitelman mukaan Elmun tuli saada korvaavat tilat lähellä sijaitsevasta, kaava­luonnoksessa suojelluksi merkitystä konepajahallista. Suunnitelma kuitenkin kariutui korkeisiin kustannuksiin, kuten myös mahdollinen muutto Suvilahden kaasukelloihin Helsingin nuorisoasiainkeskuksen kanssa. Kaupungin kulttuuripalvelupäällikkö Stuba Nikulan mukaan oli melko selvää, ettei pysyviä uusia tiloja löydettäisi Nosturin purkamiseen mennessä.
Stereogrammi

Stereogrammi on optinen harha, jossa kaksiulotteinen kuva saadaan näyttämään kolmiulotteiselta. Tavallisesti stereogrammiin piilotettu kolmiulotteinen kuva saadaan näkyviin kohdistamalla katse kuvan taakse tai kuvan etupuolelle.
Stereogrammeja laadittiin jo vuosia ennen kuin ne tulivat uudelleen suosituiksi tietokoneiden kehityksen myötä. Klassisissa stereogrammeissa eli stereokuvapareissa syvyysvaikutelma saadaan aikaan ottamalla kohteesta kaksi kuvaa hiukan eri kuvakulmista ja asettamalla nämä vierekkäin (katso stereoskopia). Uudempi stereogrammien laji on yhden kuvan stereogrammi eli autostereogrammi. Päinvastoin kuin klassisissa stereogrammeissa, näissä stereokuvissa katsoja ei yleensä näe kuvaan piilotettua aihetta ennen kuin silmät on kohdistettu oikein.
Stereogrammeja voi katsoa myös kohdistamalla katse kuvan eteen eli katsomalla kieroon. Tällöin syvyysvaikutelma muuttuu päinvastaiseksi. Jotkut stereogrammit on laadittu siten, että kuva näkyy oikein nimenomaan kieroon katsomalla.
Salvador Dalí loi joitakin vaikuttavia stereogrammeja tutkiessaan optisia harhoja.
Memento mori

Memento mori ( tai "muista kuolevasi") on usein käytetty latinankielinen sanonta ja taiteessa yleinen aihepiiri eli teema. Kertomusten mukaan se on peräisin Rooman valtakunnasta, jossa orja kuiskasi lausetta voittoisan sotapäällikön korvaan hänen voittokulkueessaan eli triumfikulkueessaan. Pidempi muoto lauseesta on ”memento te mortalem esse” eli ”muista olevasi kuolevainen”.
Myöhemmin sanonta on viitannut taideteoksiin (kuten runot, laulut, maalaukset ja grafiikka), joiden tarkoituksena on muistuttaa kuoleman olemassaolosta ja mahdollisuudesta, usein myös kuoleman tasa-arvoisuudesta kuten kuolemantanssi-aihe. Memento mori -teemaa on käytetty etenkin kristillisessä taiteessa.
Maybach

Maybach Manufaktur oli saksalainen loistoautojen valmistaja. Yrityksen perusti aiemmin Gottlieb Daimlerin yrityskumppanina Daimler-Motoren-Gesellschaftilla toiminut Wilhelm Maybach ja hänen poikansa vuonna 1909. Mercedes-Benz valmistaa nykyään Maybach-brändillä hyvin ylellisiä, erikoisvarusteltuja Mercedes-Benz S-sarjaisia Mercedes-Maybach-autoja.
Historiaa.
Alku.
Wilhelm Maybach (1846–1929) perusti 1920-luvulla "Maybach-Motorenbau GmbH" -nimisen yrityksen, joka tunnettiin maailmansotien välisenä aikana aikansa laadukkaimpien autojen valmistajana, jolle tyypillistä oli tekninen edistyksellisyys. Toisen maailmansodan aikana kaikki saksalaiset panssarivaunut oli varustettu Maybach-moottoreilla, joista kuuluisin lienee Tigerissä ja Pantherissa käytetty HL 230. Vuonna 1966 Maybach-Motorenbau yhdistyi Daimler-Benzin kanssa, jonka jälkeen se tunnettiin nimellä Maybach Mercedes-Benz Motorenbau GmbH. Vuonna 1969 yhtiön nimeksi tuli Motoren- und Turbinen-Union Friedrichshafen GmbH, eli MTU.
Paluu.
Daimler (entinen "DaimlerChrysler") otti Maybach-nimen käyttöön vuonna 2002 tuotantoon tulleelle kalleimmalle automallilleen. Ne olivat Maybach 57 ja 62. Perustetun yrityksen nimeksi tuli Maybach Manufaktur. Myöhemmän ajan Maybachit perustuivat pääosin Mercedes-Benzin tekniikkaan. 
Auton hinta oli (vuonna 2006) verottomana noin 300 000 euroa. Suomessa mallin 62 myyntihinta oli 680 000 euroa, ja mallin 57 hinta 575 850 euroa.
Rengasvalmistaja Fulda esitteli vuonna 2005 Exelero-nimisen konseptiauton. Kyseessä on massiivinen 5,7-metrinen Coupé-korinen auto jonka Maybach valmisti Fuldan tilauksesta merkin erikoisrenkaita varten.
Ensimmäinen Maybach tuotiin Suomeen 3.7.2003 Seinäjoen KäyttöAutoon. Auto tuotiin Saksasta sitä varten valmistetulla kuorma-autolla erikoiskuljetuksena. Autoa ei saanut käsitellä ilman tietynlaisia hanskoja ja haalareita. Matkantekoa seurattiin taukoamatta GPS-paikannusjärjestelmällä.
Auton pituus on 6,2 metriä ja tehoa turboahdetussa V12-moottorissa on 550 hv, ja auton omapaino on 2 855 kg. Varustukseen kuuluu muun muassa samppanjajääkaappi, kallistuvat lentoistuimet, himmentyvä lasikatto, tv-monitorit ja mittaristot takapenkkiläisille ja napin painalluksella sulkeutuvat takaovet. Autoa ei ostettu kaupasta, vaan se piti käydä itse tehtaalla tilaamassa.
Mercedes-Maybach.
Merkin valmistus päätettiin lopettaa vuonna 2011, ja viimeinen auto valmistui vuonna 2012. Maybach-brändi teki paluun 2014 muodossa Mercedes-Maybach. Ensimmäinen uusi Maybach oli Mercedes-Maybach S 600, joka perustuu Mercedes-Benz S-sarjaan.
Daimler esitteli helmikuussa 2017 Mercedes-Maybach G650 Landauletin, joka on Mercedes-Benz G-sarjan erikoisversio. Auto on koriltaan sekoitus katumaasturia ja landauletia.
Formaliini

Formaliiniksi ( tai "formol") kutsutaan formaldehydin vesiliuosta, jossa formaldehydiä on 37–55 %. Vedessä formaldehydi esiintyy formaldehydihydraattina H2C(OH)2. Liuokseen on usein lisätty metanolia polymeraatioinhibiittoriksi 5–15 %. Formaliinia käytetään yleisesti desinfiointiin sen bakteereja tappavan vaikutuksen vuoksi.
Formaliinia on käytetty kotitaloudessa tartuntatautien jälkeisessä desinfioinnissa ja tuhoeläinten torjunnassa joko haihduttamalla sitä kuumennuksen avulla tai ruiskuttamalla hyvin lämmitetyn asunnon sisäpintoihin 2-prosenttisena liuoksena ja pitämällä tilat sitten suljettuina vuorokauden ajan. Puutarhanhoidossa formaliinilla on torjuttu kasvitauteja kylvösiemenistä ja puutarhakasveista. Formaliinia sisältävää lysoformia on käytetty haavanhoidossa ja hikoilua vastaan. Formaliinilla on ollut tärkeä sija myös filmiin perustuvassa valokuvauksessa, muiden kuin elintarvikkeiden säilöntäaineena sekä väri- ja kehruuteollisuudessa.
Peili (leikki)

Peili on vanha seuraleikki.
Leikin kulku.
Leikin säännöistä on erilaisia versioita, mutta niitä yhdistää selkeä perusajatus. Peilileikkiin tarvitaan:
Yksi leikkijöistä valitaan peiliksi ja asettuu seisomaan selin muihin pelaajiin lyhyen matkan (n. 5–15 metriä) päähän. Etäisyys riippuu pelaajien lukumäärästä ja tilan antamista mahdollisuuksista. Muut pelaajat seisovat rivissä.
Leikin perusajatuksena on päästä peiliksi peilin paikalle. Pelaajat lähtevät hiljaisesti etenemään kohti edessä selin olevaa peiliä. Peili kääntyy ajoittain nopeasti ympäri. Jos hän havaitsee yhden tai useamman pelaajista liikkuvan, hän mainitsee kyseisen pelaajan tai pelaajat nimeltä, ja näiden on palattava lähtöviivalle. 
Ollessaan kasvotusten muihin leikkijöihin peili voi myös käskeä heitä tekemään jotakin, esimerkiksi pyytää jotakuta ottamaan kolme askelta eteen- tai taaksepäin.
Näin jatketaan kunnes joku onnistuu koskettamaan peiliä selkään ja huudahtamaan "Peili!" Tämän jälkeen peilinä olija vaihtuu ja leikki voidaan aloittaa alusta.
Suomi–Nicaragua-seura

Suomi-Nicaragua-seura on vuonna 1981 perustettu, Nicaraguan ja Suomen välinen ystävyysseura, joka ylläpitää maiden välisiä yhteyksiä ja erilaisia kehitysyhteistyöprojekteja. Seura järjestää mm. matkoja Nicaraguaan ja maahan liittyviä tapahtumia. Järjestössä on tällä hetkellä noin 370 jäsentä. 
Suomi-Nicaragua-seura on Kepan jäsen.
Rahoitus.
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Suomi–Nicaragua-seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
Uvs

Uvs () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan luoteisosassa ja rajautuu Zavhanin, Hovdin ja Bajan-Ölgiin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 72 906 asukasta ja sen pinta-ala on 69 600 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Ulaangom.
Provinssi on saanut nimensä Uvsjärveltä, joka on maan suurin.
Aluejako.
Provinssi on jaettu 19 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
Hovd

Hovd () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa ja rajautuu Bajan-Ölgiin, Uvsin, Zavhanin ja Govi-Altain provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 76 252 asukasta ja sen pinta-ala on 76 100 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Hovd.
Aluejako.
Alue jakautuu 17 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
Nova Roma

Nova Roma () on 1998 perustettu mikrovaltio, jonka tarkoituksena on elvyttää muinainen Rooman valtakunta. Sillä on oma perustuslaki, lainsäädäntö, hallinto ja jopa yliopisto. Valtiojärjestys perustuu Rooman tasavaltaan.
Kesäkuussa 2005 Nova Romalla oli 2478 jäsentä, joista 1521 oli kansalaisia (aktiivisia "veron" maksaneita jäseniä).
Vitali Štšerbo

Vitali Venediktovitš Štšerbo (, , s. 13. tammikuuta 1972 Minsk, Valkovenäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen telinevoimistelija, yksi kautta aikain menestyneimpiä lajissaan, kuusinkertainen olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari.
Štšerbo voitti urallaan kuusi olympiakultaa ja 14 maailmanmestaruutta. 20-vuotiaana 1992 Barcelonan olympialaisissa hän voitti kuusi kultamitalia, IVYn yhdistyneen joukkueen edustajana: kuusiottelussa, nojapuilla, hevosella, renkailla, hypyssä ja joukkuekilpailussa. 1996 Atlantassa hän voitti neljä pronssia: moniottelussa, rekillä, nojapuilla ja hypyssä.
Maailmanmestaruuskilpailuista Štšerbo voitti kaikkiaan 14 kultaa, seitsemän hopeaa ja viisi pronssia.
Sittemmin Štšerbo on muuttanut vaimonsa ja lastensa kanssa Yhdysvaltoihin, jossa hänellä on oma kuntosaliyritys. Vuonna 2001 hän sai Yhdysvaltain kansallisuuden.
Selenge

Selenge () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin pohjoispuolella ja ympäröi kokonaisuudessaan Darhan-Uulin provinssia. Se rajautuu lisäksi Hentiin, Tövin, Bulganin ja Orhonin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 95 804 asukasta ja sen pinta-ala on 41 200 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Sühbaatar.
Provinssi on saanut nimensä Selengajoelta.
Aluejako.
Provinssi jakaantuu 17 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Pete Clemenza

Peter "Pete" Clemenza on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaanissa "Kummisetä" ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa. "Kummisetä"-elokuvassa Clemenzaa esittää Richard S. Castellano ja Bruno Kirby elokuvassa "Kummisetä osa II". Clemenza on italialaisamerikkalaisen rikollisperheen päämiehen apulainen, "caporegime". 
Pete Clemenza pyytää nuorena samanikäisen Vito Corleonen apua aseiden piilottamisessa heidän asuessaan naapureina New Yorkin italialaiskaupunginosassa 1900-luvun alussa. Tämä on alkusoitto Vito Corleonen nousussa yhdeksi merkittävimmäksi rikollisjohtajaksi oliiviöljykaupan, alkoholin salakuljetuksen ja vedonlyönnin järjestämisessä.
Pete toimii yhdessä Sal Tession kanssa "caporegimeinä" Corleonen perheessä uskollisesti Vito Corleonen kuolemaan saakka 1955. Ennen kuolemaansa Don Vito siirtää valtansa pojalleen Michaelille, joka aikoo siirtää Corleonen perheen liiketoiminnat hotelli- ja viihdealalle. Perhe aikoo pitää ainoastaan oliiviöljytoiminnan "Genco Puran", mutta kaikki muu siirtyy "caporegimeille", jotka kumpikin voivat perustaa omat perheet reviireilleen. 
Ystävänsä Tession petettyä Corleonen perheen, Clemenza saa vieläkin suuremman osuuden hoidettavakseen, mutta ei ehdi olla päämiehenä pitkään. Peter Clemenza kuolee sydänkohtaukseen vuonna 1957.