Pregabaliini

Pregabaliini (kauppanimi muun muassa Lyrica) on gabapentiinistä edelleen kehitetty antikonvulsiivinen lääkeaine. Sitä käytetään paikallisalkuisen epilepsian, neuropaattiseen kivun, yleistyneen ahdistuneisuushäiriön ja migreenin hoitoon. Yhdysvaltain lääkevirasto FDA on hyväksynyt sen hoidoksi myös fibromyalgiaan, mutta ei yleistyneeseen ahdistuneisuushäiriöön. Lääkkeen toi markkinoille Pfizer vuonna 2004. 
Lääkettä on käytetty myös esimerkiksi migreenin ja levottomien jalkojen oireyhtymän hoidossa.
Pregabaliini on aivojen välittäjäaine gamma-aminovoihapon (GABA) johdos. Lääkettä markkinoi ja myy Suomessa Pfizer ja rinnakkaislääketuojat Orifarm ja Paranova. Lääkekorvaustilaston mukaan yli 71 000 suomalaista käytti vuonna 2012 pregabaliinia sisältävää Lyricaa, näistä vain kymmenesosa epilepsian hoitoon.
Pregabaliinia sisältävät lääkkeet ovat pääasiallisesti keskushermostoon vaikuttavia eli PKV-lääkkeitä, joilla on huumaavia vaikutuksia. Lyrican pakkaukseen on lisätty markkinoille tulon jälkeen punainen varoituskolmio, joka esiintyy myös muiden PKV-lääkkeiden pakkauksissa.
Historia.
Pregabaliinin löysi lääkekemisti Richard Bruce Silverman Northwestern-yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1990. Yhdysvaltojen lääkevirasto ja Euroopan lääkevirasto hyväksyivät lääkeaineen vuonna 2004.
Pregabalinin lyhytvaikutteisemman version patentti vanhentui Yhdysvalloissa kokonaisuudessaan kesäkuussa 2019 ja markkinoilla on siitä useita rinnakkaislääkkeitä. Kuitenkin vuonna 2017 Pfizerin Yhdysvaltain markkinoille tuoman hitaasti imeytyvän depot-version Lyrica CR:n patentti on voimassa n. vuoteen 2037.
Käyttökohteet.
Kouristuskohtaukset.
Pregabaliini on lääkkeille restitentin fokaalisen epilepsian hoidossa hyödyllinen lisä muiden hoitojen rinnalla. Sen teho monoterapiana on vähemmän tehokasta kuin joidenkin muiden. On epäselvää, miten se vertautuu gabapentiiniin tässä käytössä.
Neuropaattinen kipu.
The European Federation of Neurological Societies suosittelee pregabaliinia ensilinjan lääkkeeksi diabeettisen neuropatian, postherpeettisen neuralgian ja keskushermoston neuropatiaan liittyvän kivun hoitoon. Enemmistö hyötyy näissä käyttötarkoituksissa siitä kohtalaisesti ja pienempi osa saa merkittävämpää hoitovastetta. Sille annetaan sama painoarvo kuin gabapentiinille ja trisyklisille masennuslääkkeille ensilinjan lääkkeenä. Pregabaliini lievittää kipua yhtä tehokkaasti kuin duloksetiini ja amitriptyliini. Pregabaliinin ja amitriptyliinin tai duloksetiinin yhdistelmähoito tarjoaa lisäkivunlievitystä henkilöille, joiden kipua ei saada riittävästi hallintaan yhdellä lääkkeellä, ja se on turvallista.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että suuremmilla annoksilla on yhteys suurempaan hoitovasteeseen.
Syöpään liittyvän neuropaattisen kivun hoidossa käyttö on kiistanalaista, vaikka yleistä. Sitä on tutkittu leikkauksen jälkeisen kroonisen kivun ehkäisyssä, mutta sen hyödyllisyys tässä tarkoituksessa on kiistanalaista.
Pregabaliinia ei yleisesti pidetä tehokkaana akuutin kivun hoidossa. Tutkimuksissa pregabaliinin hyödyllisyyttä akuutin leikkauksen jälkeisen kivun hoidossa ei havaittu vaikutusta kokonaiskivun tasoon, mutta potilaat tarvitsivat vähemmän morfiinia ja heillä oli vähemmän opioideihin liittyviä sivuvaikutuksia.
Ahdistuneisuushäiriöt.
Pregabaliini on tehokas yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa. Se on tehokas myös sosiaalisten tilanteiden ahdistuneisuushäiriön lyhyt- ja pitkäaikaisessa hoidossa sekä preoperatiivisen ahdistuksen vähentämisessä. Pregabaliinin käytöstä muuhun kuin viralliseen käyttöaiheeseen liittyy kuitenkin huolta, koska sen tehokkuudesta monissa sairauksissa ei ole vahvaa tieteellistä näyttöä eikä haittoja näissä käyttöaiheissa tunneta.
The World Federation of Biological Psychiatry suosittelee pregabaliinia yhtenä useista ensilinjan lääkkeistä yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoitoon mutta suosittelee selektiivisiä serotoniinin takaisinoton estäjiä (SSRI:t), ensilinjan hoitona pakko-oireiseen häiriöön (OCD) ja traumaperäiseen stressihäiriöön (PTSD). PTSD:n hoidossa pregabaliini täydentävänä hoitona näyttää olevan tehokas.
Vaikutusmekanismi.
Pregabaliini muistuttaa rakenteeltaan keskushermostossa luonnostaan esiintyvää välittäjäainetta gamma-aminovoihappoa (GABA), joka tyypillisesti vähentää hermosolujen toimintaa. GABA on tärkein epileptisiä kohtauksia estävistä välittäjäaineista. Pregabaliini heikentää kalsiumin virtausta hermosolun sisälle, mikä estää hermosolujen toimintaa ja vähentää kiputiloihin, ahdistuneisuutiloihin ja epilepsiaan liittyvien välittäjäaineiden vapautumista. Pregabaliinin väärinkäytön vaikutusmekanismia ei kokonaan tunneta, mutta myös monilla muilla GABA-järjestelmään vaikuttavilla lääkkeillä, esimerkiksi bentsodiatsepiineilla, on väärinkäyttöpotentiaalia.
Aineenvaihdunta.
Pregabaliinin metabolia ihmisellä on merkityksetöntä. Radioaktiivisesti merkityn pregabaliiniannoksen jälkeen noin 90 % annetusta annoksesta erittyi virtsaan muuttumattomana pregabaliinina. Pregabaliinin virtsasta löytyvän päämetaboliitin, N-metyylipregabaliinin osuus annoksesta oli 0,9 %. Prekliinisissä tutkimuksissa pregabaliinin S-enantiomeeri ei rasemisoidu R-enantiomeeriksi hiirillä, rotilla, kaneilla eikä apinoilla.
Pregabaliinin olematon metabolisoituminen on hyödyllinen ominaisuus potilaille joilla on vaikea maksavaurio.
Haittavaikutukset.
Pregabaliinista tehtiin vuonna 2012 neljänneksi eniten haittavaikutusilmoituksia Fimean lääkkeiden haittavaikutuksia koskevaan tietokantaan. Pregabaliinin käytön yleisimpiä haittavaikutuksia ovat:
Hyvin yleisiä (enemmän kuin 10 %:lla): huimaus, väsymys.
Yleisiä (1–10 %:lla): näön hämärtyminen, kaksoiskuvat, lisääntynyt ruokahalu, euforia, sekavuus, värikkäät unet, muutokset seksuaalisuudessa, ärtyneisyys, ataksia, keskittymiskyvyn muutokset, koordinaatiokyvyn muutokset, muistivaikeudet, vapina, puhekyvyn muutokset, parestesia, kiertohuimaus, suun kuivuminen, ummetus, oksentelu, lisääntyneet ilmavaivat, erektiovaikeudet, uupumus, turvotukset, epänormaali kävelytyyli, painon lisääntyminen.
Epätavalliset (0,1–1 %:lla): masennus, letargia, levottomuus, hallusinaatiot, silmien nykiminen, tuntoaistin muutokset, takykardia, syljenerityksen lisääntyminen, hikoilu, kuumat aallot, kutina, lihaskrampit, lihaskipu, nivelkivut, virtsaamisvaikeudet, muutokset verenkuvassa, munuaiskivet.
Harvinaiset (&lt; 0,1 %:lla): neutropenia, muutokset sydänsähkökäyrässä, verenpaineen muutokset, haimatulehdus, nielemisvaikeudet, virtsamäärän väheneminen, lihasvaurio, itsetuhokäyttäytyminen, estottomuus.
Väärinkäyttö.
Pregabaliinilla on myös väärinkäyttöpotentiaalia sen miedosti euforisoivasta vaikutuksesta johtuen. Kuitenkin tämä vaikutus pienenee pregabaliinin pitkäaikaisessa käytössä, kun lääkkeeseen kasvaa toleranssi. Riski matalilla annoksilla riippuvuuteen on pieni, vasta nostamalla annosta huomattavasti yli hoitoannoksen ja käyttämällä näin pidempään kasvaa riippuvuusriski suuremmaksi. 
Pregabaliini on noussut huumekäytössä perinteisten huumaavien lääkkeiden kuten opiaattien ja bentsodiatsepiinien rinnalle.
Pregabaliinia käytetään myös sekaisin alkoholin kanssa, ja myös tämä voi olla hengenvaarallista, erityisesti jos pregabaliinia ja alkoholia otetaan suuria määriä, tarkoittaen 600 mg:n maksimiannostuksen ylitystä esimerkiksi useilla grammoilla.
Laki.
Pregabaliini on luokiteltu huumausaineeksi 1.6.2023 alkaen valtioneuvoston asetuksessa huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista.