tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isokinoliini

Isokinoliini (C9H7N) on aromaattinen heterosyklinen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Isokinoliini on kinoliinin isomeeri.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa isokinoliini on joko värittömiä tai kellertäviä hygroskooppisia kiteitä tai väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja bentseeniin. Isokinoliini on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 8,6. Yhdiste reagoi monien happojen kanssa muodostaen suoloja. Isokinoliini reagoi niin elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla esimerkiksi halogeenien kanssa. Reaktio tapahtuu pääasiassa 5-asemassa olevaan hiileen. Yhdisteen aromaattinen rengas voidaan pelkistää vedyttämällä, jolloin muodostuu tyydyttyneitä johdannaisia.
Valmistus ja käyttö.
Isokinoliinia esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1885. Kivihiilitervassa sitä on tyypillisesti noin 0,2 % ja voidaan erottaa tislaamalla. Isokinoliinin synteesiin on myös useita vaihtoehtoja ja käytettyjä tapoja ovat muun muassa niin kutsutut Pomeranz–Fritsch-, Pictet–Spengler- tai Bischler–Napieralski-reaktiot, joissa kaikissa lähtöaineena on fenetyyliamiini. Isokinoliinia voidaan valmistaa myös kuumentamalla kanelialdehydin oksiimia.
Isokinoliinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan muun muassa väriaineita, maatalouskemikaaleja, vulkanoinninkiihdyttimiä ja lääkeaineita kuten pratsikvanteelia.
Jakob Öhrman

Jakob Öhrman (s. 1982) on suomenruotsalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän työskentelee teatteriryhmä Nya Rampenissa ja on yksi sen perustajajäsenistä.
Ura.
Öhrman valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2007. Hän on työskennellyt eri tehtävissä Nya Rampenissa, Viirus-teatterissa ja Wasa Teaterissa. Öhrman on perehtynyt eritoten William Shakespearen tuotantoon ja yksi hänen keskeisistä töistään, "Worship!" (2012), syväluotaa Shakespearen näytelmiä. Öhrmanin uran johtotähtenä on ollut pyrkimys pois omalta mukavuusalueelta ja uusien näkökulmien etsiminen.
Öhrman on näytellyt muutaman sivuroolin kokoillan elokuvissa, kuten "8-pallo" ja "Armi elää!" Peter Greenawayn ohjaamassa kansainvälisessä tuotannossa "Eisenstein in Guanajuato" hän näytteli Eduard Tissen roolin.
Öhrman on näytellyt niin ikään erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten ruotsalaisen TV4:n rikossarjassa "Rebecka Martinsson", jossa hänellä on Krister Erikssonin osa. Hänelle myönnettiin valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021.
Ram Mohan Roy

Ram Mohan Roy (1772–1833) oli intialainen uskonnollinen uudistaja ja filosofi. Häntä on monesti kutsuttu modernin Intian isäksi. Hän oli syntyisin brittien hallitsemasta Bengalista. Hän tuomitsi vanhat hindulaiset perinteet, joita hän piti taikauskona ja kannatti monoteistista hindulaisuutta. Hän kritisoi kastijärjestelmää ja leskenpolttoa julkaisemassaan lehdessä. Hänen kirjoitustensa vuoksi britit kielsivät leskenpolttoperinteen Intiassa vuonna 1829.
Julie McCullough

Julie Michelle McCullough (s. 30. tammikuuta 1965 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja stand up -koomikko. McCullough oli "Playboyn" "Playmate of the Month" helmikuussa 1986. Hän esitti Julie Costelloa televisiosarjassa "Growing Pains" vuosina 1989–1990.
Nuoruus.
Irlantilaisia sukujuuria omaava McCullough syntyi Honolulussa, Havaijilla vuonna 1965. Hänet nimettiin 1950-luvulla syntyneen "Oh Julie" laulun mukaan. Hänellä on isoveli. McCulloughin vanhemmat erosivat hänen ollessaan neljävuotias.
Ura.
Mallina.
McCullough aloitti mallin työt teini-iässä heti high schoolin jälkeen. Texasissa valokuvaaja lähestyi häntä "Playboyn" kuvauksiin. McCullough esiintyi neljässä "Playboyn" lehdessä vuosien 1986 ja 1989 välillä. Hän sai "Playboyn" "Playmate of the Month" -tittelin helmikuussa 1986.
McCullough on myös esiintynyt "Inside Sports" -lehden uimapukumallina.
McCullough luovutti "Azalea Queen of Wilmington" -kruununsa useiden protestien johdosta, jotka liittyivät hänen "Playboy-"kuviin.
Näyttelijänä.
Ensimmäisen roolinsa näyttelijänä McCullough sai yhdysvaltalaisesta tilannekomediasta "Growing Pains", jossa hän esitti lastenvahti Julie Costelloa. McCullough vieraili myös sarjoissa "Beverly Hills 90210", "Koira haudattuna", "Harry ja Hendersonit" ja "Drexell's Class". Hän on esiintynyt E!:n tosi-tv-ohjelmassa "The Girls Next Door" vuosina 2005 ja 2007.
Koomikkona.
Stand up -koomikkona McCullough on esiintynyt The Improvin, Palms Casino Resortin ja Laugh Factoryn lavoilla.
Yksityiselämä.
McCullough meni naimisiin kanadalaisen näyttelijän David Sutcliffen kanssa marraskuussa 2001. Pari kuitenkin erosi joulukuussa 2003.
Kutha

Kutha, nykyinen Tall Ibrāhīm Babylonin maakunnassa Irakissa, oli muinainen kaupunki Mesopotamiassa. Se sijaitsi pohjoiseen Kišin kaupungista. Kutha oli alamaailman jumalan Nergalin palvonnan keskus, ja koska paikka oli pyhä, ovat kaikki sumerilaiset ja seemiläiset hallitsijat pyrkineet ylläpitämään sitä.
GAZ Volga Siber

GAZ Volga Siber on venäläisen GAZin vuosina 2008–2010 valmistama D-segmentin automalli. Se esiteltiin Moskovan antonäyttelyssä 2007. Malli on käytännössä uudelleennimetty Chrysler Sebring.
Sulokellot

Sulokellot ("Wahlenbergia") on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 260 lajia. Suvun tieteellinen nimi "Wahlenbergia" viittaa ruotsalaiseen kasvitieteilijään Göran Wahlenbergiin.
Alaska (laulaja)

María Olvido Gara Jova (s. 13. kesäkuuta 1963 México, Meksiko) taiteilijanimeltään Alaska, on espanjalais-meksikolainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja tv-persoona. Hän syntyi Meksikossa, mutta muutti 1970-luvun alussa perheineen Espanjaan. Alaska on yksi näkyvimpiä hahmoja kahdeksankymmentäluvun Madridin vastakulttuuriliikkeessä. Hänet tunnetaan Kaka de Luxe, Pegamoides ja Dinarama -nimisistä kokoonpanoista. Alaska ja Dinaraman suurimpia hittejä olivat "Ni tú ni nadie" ja "A quién le importa". Vuonna 1980 hän esiintyi myös Pedro Almodóvarin elokuvassa "Pepi, Lui, Bom y otras chicas del montón". Alaska perusti Fangoria-nimisen yhtyeen Nacho Canutin kanssa 1989. Fangoria tunnetaan muun muassa hitistään "Retorciendo palabras".
Vuonna 2011 Espanjan MTV alkoi lähettää tositv-sarjaa "Alaska ja Mario", seuraten taiteilijaparin elämää. Ohjelma on tyyliltään kuin "The Osbournes". Maaliskuussa 2018 ilmoitettiin, että show saa kolmen vuoden tauon jälkeen jatkoa.
Barbara Liskov

Barbara Liskov (s. 7. marraskuuta 1939 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2008.
Liskov suoritti alemman korkeakoulututkinnon Kalifornian yliopistossa, jossa hän luki pääaineenaan matematiikkaa. Valmistumisensa jälkeen Liskov työskenteli Mitre Corporationissa, jossa hän tutustui ohjelmointiin. Mitrestä hän siirtyi työskentelemään Harvardin yliopistoon, jossa hän keskittyi tietokoneella tehtävään kielenkääntämiseen.
Liskov väitteli tohtoriksi Stanfordin yliopistosta vuonna 1968. Hänen väitöskirjansa aihe käsitteli shakin loppupelejä ja sen ohjasi John McCarthy. Liskov oli yksi ensimmäisistä naisista Yhdysvalloissa, jolle myönnettiin tohtorin tutkinto tietojenkäsittelytieteestä. Tohtorintutkinnon saatuaan hän jatkoi työskentelyä Mitressä, jossa hän kehitti Venus-tietokonejärjestelmän.
Vuonna 1971 Liskov aloitti työt Massachusetts Institute of Technologyssä, jossa hän johti CLU-ohjelmointikielen suunnittelua ja kehitystyötä. Sama työryhmä kehitti myös Argus-ohjelmointikielen. Näiden jälkeen hän on työskennellyt erityisesti hajautettujen järjestelmien parissa. Liskovista tuli MIT:n täysi professori vuonna 1980. Vuonna 2008 MIT myönsi hänelle Institute Professor -tunnustuksen. Liskov johtaa MIT:n Programming Methology -tutkimusryhmää.
Liskoville myönnettiin IEEE John von Neumann -mitali vuonna 2004.
Mari Rauhala

Mari Rauhala (s. 1977) on suomalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Pellon Pontta ja Oulun Hiihtoseuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Rauhala kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 1999 Otepäässä perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä, jossa hän sijoittui 43:nneksi. Parhaan maailmancupsijoituksensa Rauhala on hiihtänyt tammikuussa 2001 Soldier Hollowssa, jossa hän hiihti 10 kilometrin takaa-ajossa 31:nneksi. Samoissa kisoissa hän oli avausosuuden hiihtäjä Suomen kolmanneksi hiihtäneessä viestijoukkueessa.
Nuorten maailmanmanmestaruuskilpailuissa Canmoressa vuonna 1997 Rauhala hiihti hopealle 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä ja viestihiihdossa.
Talviuniversiadeissa 2001 Zakopanessa Rauhala hiihti toiseksi 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä. 
Suomen-mestaruuskilpailuissa Rauhala on voittanut kultaa 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä vuonna 1999. Viestissä hän voitti pronssia vuonna 2001 Oulun Hiihtoseuran väreissä.
Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann

Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann (o.s. ?; vuosina 1963–2014 sukunimenä "Schaeffler"; vuodesta 2014 "Schaeffler-Thumann" ; s. , Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Natsi-Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri. 
Hän omistaa yhdessä poikansa Georg F. W. Schaefflerin kanssa Schaeffler Groupin, joka on maailman suurimpia kuulalaakerien ja koneiden osien valmistaja. Maria-Elisabeth Schaeffler otti vastuun yhtiöstä hänen miehensä Georg Schaefflerin kuoltua vuonna 1996; yhtiön oli hänen miehensä ja tämän Wilhelm-veli perustaneet vuonna 1946. Vuonna 2008 Schaeffler Group valtasi rengas- ja autososajätti Continental AG:n velkarahoitetulla 15 miljardin dollarin kaupalla. Autokaupan elvyttyä talouskriisin jälkeen, Continentalin osakkeiden arvo voimistui vahvasti. Maria-Elisabeth ja Georg omistivat maaliskuussa 2018 46 prosenttia Continentalista, jonka menestys on ollut varallisuuden kasvun päätekijä. 
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 274. rikkaimmaksi ihmiseksi ja 27. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 6,3 miljardia dollaria. Hänen poikansa omistusosuus perheyhtiö Schaeffler Groupista on nelinkertainen ja sijoitus miljardöörilistallakin korkeammalla (maailmanlistan 31. sijalla, omistusten arvo $25.3 mrd. USD).
Prahassa vuonna 1941 syntynyt Maria-Elisabeth pakeni hieman ennen toisen maailmansodan loppua vuonna 1945 vanhempiensa mukana Wieniin. Hän opiskeli lääketiedettä Wienin yliopistossa vuosina 1960–1963. Hän tapasi 22-vuotiaana ensimmäisen miehensä, liikemies Georg Schaefflerin, solmi avioliiton vuonna 1963 ja muutti tämän luokse. Schaefflerin perheen nuorempi lapsi (Christian) menehtyi kylpyhuoneessa leikin yhteydessä sattuneen onnettomuuden seurauksena. Oltuaan pitkään leski, Maria-Elisabeth Schaeffler solmi uuden avioliiton vuonna 2014 Saksan teollisuusliiton (Bundesverband der Deutschen Industrie, BDI) aiemman johtajan, kanssaan samanikäisen Jürgen Thumannin kanssa. Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann asuu Saksan Herzogenaurachissa ja on saanut kaupungin kunniakansalaisuuden. Hänellä on ollut runsaasti talouselämän johtotehtäviä useissa pörssiyrityksissä. Hänet on palkittu lukuisilla saksalaisilla ja kansainvälisillä tunnustuksilla.
Spider-Man (vuoden 2018 videopeli)

Marvel’s Spider-Man (kutsutaan myös lyhyemmin vain nimellä Spider-Man) on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu Marvel Comicsin supersankariin Hämähäkkimies. Peli on julkaistu yksinoikeudella PlayStation 4 -konsolille 7. syyskuuta 2018.
23. lokakuuta peliin julkaistiin ensimmäinen ladattava sisältö "Ryöstö" ("The Heist"). Toinen laajennus "Korttelisodat" ("Turf Wars") julkaistiin marraskuun 20. päivä ja kolmas laajennus "Silver Lining" julkaistiin 21. joulukuuta. "Silver Lining" päätti kolmiosaisen "Kaupunki, joka ei koskaan nuku" -kokonaisuuden.
Pelille julkaistiin seuraaja ' PlayStation 5:lle vuonna 2020. Aikaisemman tiedon mukaan kerrottiin että peli olisi päivitysversio johon on lisätty sisältöä, mutta tietoa on myöhemmin korjattu sanoen pelin vastaavan laajuudeltaan ' -peliä.
Kehitys.
Pelin käsikirjoittaja Jon Paquette on sanonut Insomniac Gamesin käsikirjoittajien kirjoittaneen peliin noin sanaa, joista puolet päätyi itse peliin. Kirjana käsikirjoitus olisi pidempi kuin "Taru sormusten herrasta"-trilogia. Pelistä julkaistu 240 sivuinen kirja sisältää vain välianimaatioiden tekstin.
Hämähäkkimiehen puhe puhelimessa on äänitetty kahdesti peliin: kun hahmo seisoo paikoillaan ja kuulostaa rauhalliselta sekä toinen kerta, jolloin hahmo on taistelussa. Peli vaihtaa ääniraidasta toiseen kesken puhelun jos pelaaja siirtyy paikallaan seisomisesta nopeasti liikkumiseen.
Peliä kehitettiin noin neljä vuotta. Pelissä käytettyä pelimoottoria on käytetty muissakin yrityksen peleissä ja kehitetty eteenpäin.
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.7/10 arvostelussaan.
Myynti.
Peli on ylittänyt 9 miljoonan myydyn pelin rajan marraskuun 25. päivään mennessä.
Marvel's Spider-Man: Remastered.
Vuoden 2020 aikana Sony on ilmoittanut, että pelistä on tulossa remasteroitu versio tulevalle PlayStation 5 -konsolilleen.
Peli on ainoastaan digitaalisesti erikseen ostettavissa PlayStation Store -kauppapalvelun kautta tai Miles Morales -pelin Ultimate-version mukana tulevalla koodilla. Pelissä on myös kaikki aiemmin julkaistu lisäsisältö mukana, myös kaikki saatavilla olleet hämähäkkiasut. Yksinoikeudella tähän versioon on tulossa kolme uutta pukua, yksi niistä pohjautuen "The Amazing Spider-Man" -elokuvaan.
Peli on myös saanut osakseen kritiikkiä pelaajilta, koska fyysistä PlayStation 4:lle julkaistua jälleenmyyntiversiota ei voi suoraan päivittää remasteroituun digitaaliseen versioon PlayStation 5:llä. Ostamalla "Miles Morales" -laajennuksen PlayStation 4:lle voi päivittää "remastered"-versioon PlayStation 5:lle ilman lisäkustannuksia. "Remastered"-versiota ei ole PlayStation 5:llä saatavilla ilman "Miles Morales" -laajennusta.
PlayStation 4 -version pelitallenteita ei voi käyttää PlayStation 5 -versiossa kun käytetään PlayStation 4 -version levyä: peli toimii tällöin yhteensopivuustilassa. 
Myös Peter Parkerin uutta kasvomallia on kritisoitu.
Mielen päällä

Mielen päällä ilmestyi helmikuussa 2017. Sen ovat kirjoittaneet hyvinvointiyrittäjä Jutta Gustafsberg ja voimavarakouluttaja Harriet Piekkola. 
Kirjan taustalla on Gustafsbergin kokema puolison kuolema, joka herätti hänen kiinnostuksensa henkimaailmaa kohtaan. Kirjassa puhutaan henkisyydestä ja kaikesta siitä, mikä on Gustafsbergin "uskomusmaailman" ytimessä. ja opastetaan "henkisellä polulla ensiaskeliaan ottavia ja sitä jo pidempään kulkeneita". Kirja sisältää useita harjoituksia.
Kirja on julkaistu kirjana, E-kirjana ja MP3-äänikirjana.
Jänönratamo

Jänönratamo ("Plantago ovata", joskus myös "Plantago ispaghula") on yksivuotinen jäykkä ja karvainen vanakasvi, jota tavataan kuivilla seuduilla etenkin Aasiassa sekä Välimeren alueen maissa. Kasvi on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan.
Jänöratamon siemenistä saadaan liukoista psyllium-kuitua, jota käytetään gluteenittomassa leivonnassa ja ummetuslääkkeenä. Psylliumia myydään ruokakaupoissa. Apteekeissa myydään lisäksi psylliumia sisältävää Vi-Siblin-valmistetta.
Kauriinkello

Kauriinkello ("Campanula rapunculus") on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon, kellojen ("Campanula") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen, ruohovartinen ja yleisesti ottaen suurikokoinen kasvilaji. Muista kellolajeista se muistuttaa eniten harakankelloa ("Campanula patula") ja vuohenkelloa ("Campanula rapunculoides").
Kauriinkellon juuri on paksu, hieman naurista muistuttava ja syötävä. Varsi voi kasvaa lähes metrinkorkuiseksi. Varsi on yläosistaan kalju ja alaosistaan harvahkosti karvainen. Tyvilehdet ovat vastapuikeita ja nyhä- tai mutkalaitaisia. Varsilehdet ovat kapeanpuikeita. Kauriinkellon kukinto on kapeahko yksipuolinen terttu, jonka kukat ovat pitkäperäisiä ja väriltään kalvaan sinivioletteja. Kukkien teriö on noin 2 cm pitkä ja syvään liuskoittunut. Verhiönliuskat ovat piikkimäisiä.
Kauriinkello kasvaa muun muassa niityillä.
Tsemppikirja

Tsemppikirja ilmestyi syksyllä 2017. Sen ovat kirjoittaneet hyvinvointiyrittäjä Jutta Gustafsberg ja Hidasta elämää -sivuston perustanut Sanna Wikström. Kirja opastaa positiiviseen ajatteluun ja sen rinnalla julkaistiin kirjan teemoja jatkava kalenteri. Kirja sisältää 52 ”säteilevää” ajatusta. 
Arviot.
Kotilieden Mia Kuntsin mukaan kirjaa on kiva selailla.
Kellopeipit

Kellopeipit ("Physostegia") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi 13 lajia.
Suvun lajeista ainakin tähkäkellopeippiä eli kellopeippiä ("Physostegia virginiana") käytetään koristekasvina.
Simone Magill

Simone Magill (s. 1. marraskuuta 1994) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2022–2023 englantilaisseura Aston Villaa, johon hän siirtyi pelattuaan yhdeksän vuotta Evertonissa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Magill liittyi kymmenvuotiaana poikien Cookstown Youth FC:hen sekä Mid-Ulsterin alle 13-vuotiaiden tyttöjen ryhmään. Poikien joukkue pelasi talvisin, kun taas tytöt pelasivat kesäisin. Hän siirtyi Mid-Ulsterista Everton Ladiesiin vuonna 2013 ja pelasi siellä yhdeksän vuotta.
Maajoukkueura.
Magill debytoi Pohjois-Irlannin alle 13-vuotiaiden maajoukkueessa 11-vuotiaana ja A-maajoukkueessa 15-vuotiaana. Hän toimi myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueiden kapteenina.
Martha Chase

Martha Cowles Chase (30. marraskuuta 1927 Cleveland Heights, Ohio, Yhdysvallat – 8. elokuuta 2003 Lorain, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä ja mikrobiologi, joka todisti Alfred Hersheyn kanssa, että DNA:ssa sijaitsee eliöiden geneettinen materiaalia.
Elämä ja ura.
Martha Chase syntyi ja kasvoi Cleveland Heightsin kaupungissa. Chase suoritti vuonna 1950 alemman korkeakoulututkinnon Woosterin collegesta. Pian tämän jälkeen Alfred Hershey palkkasi Chasen tutkimusavustajakseen. Hershey tutki Cold Spring Harbor Laboratoryssä virusten kopioitumista.
Tutkijat uskoivat vielä 1940-luvulla, että proteiini olivat solujen perinnöllistä aineistoa, mutta keuhkokuumetta aiheuttavilla bakteereille tehdyt havainnot viittasivat puolestaan nukleiinihappojen suuntaan. DNA:n rooliin asiassa ei kuitenkaan kovin laajasti uskottu. Vasta vuonna 1952 tehdyt Hersheyn–Chasen-kokeet onnistuivat todistamaan DNA:n sisältävän geenit.
Chase siirtyi vuonna 1953 työskentelemään Oak Ridgen kansallislaboratorioon ja sieltä Rochesterin yliopistoon. Väitöstutkimuksensa hän aloitti 1959. Se valmistui 1954 Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chase teki väitöskirjansa yliopiston molekyylimikrobiologian ja immunologian ohjelmassa.
Chasen tieteellinen ura päättyi jo 1960-luvun lopulla useiden henkilökohtaisten takaiskujen takia, Ennen kuolemaansa hän kärsi muutaman vuosikymmenen ajan dementiasta ja menetti lyhytkestoisen muistinsa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 2003.
Kellopeippi

Kellopeippi eli tähkäkellopeippi ("Physostegia virginiana") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon, kellopeippien ("Physostegia") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä viljellään laajalti perennana.
Kellopeippi kasvaa noin metrinkorkuiseksi. Sen kukat ovat vaaleanpunaisia tai valkoisia ja se kukkii kesä–syyskuussa. Luonnossa kellopeippiä tavataan monenlaisilta kasvupaikoilta, kuten niityiltä, preerialta, puronvarsilta, soramailta sekä ratapenkereiltä. Puutarhassa kellopeippi menestyy kosteassa, happamassa ja läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Korkeaksi kasvavat yksilöt saattavat tarvita tukemista.
Hélène Joy

Hélène Joy on kanadalais-australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Murdochin murhamysteerit". 
Ura.
Joy teki joitain pieniä rooleja jo asuessaan Australiassa, mutta vasta muutettuaan Kanadaan hän alkoi näytellä enemmän. Todellisen läpimurron hän teki siirtyessään näyttelemään kanadalaiseen Murdochin murhamysteerit-sarjaan. Siinä hän on näytellyt vuodesta 2005.
Yksityiselämä.
Joy muutti Kanadaan poikaystävänsä perässä ja asui joitain vuosia Vancouverissa. Kun hän alkoi tehdä vakituisesti Murdochin murhamysteerit-sarjaa, hän muutti Torontoon. Hän on myös ollut vegaani.
Haurakasvit

Haurakasvit (Zannichelliaceae) oli Alismatales-lahkoon kuulunut kasviheimo, joka on nykyisin yhdistetty vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon. Cronquistin luokittelussa haurakasvit luetaan kuitenkin omaksi heimokseen.
Haurakasvien heimossa oli neljä sukua ja niissä kaksitoista lajia. Kaikki heimon lajit olivat vesikasveja.
Inga Sæland

Inga Sæland (s. 3. elokuuta 1959) on islantilainen poliitikko. Hän edustaa vuonna 2016 perustamaansa kansanpuoluetta ("Flokkur fólksins"). Hän istuu Alltingissa, jonne hänet valittiin Reykjavíkin vaalipiiristä vuoden 2017 parlamenttivaaleissa. 
Yksityiselämä.
Inga Sæland syntyi vuonna 1959 kalastajaperheeseen Ólafsfjörðurissa. Hän muutti Reykjavíkiin vuonna 1994 ja opiskeli Islannin yliopistossa valtio-oppia ja oikeustiedettä. Hän on eronnut. Edellisestä avioliitosta on neljä lasta ja hänellä on neljä lastenlasta.
Janet Guthrie

Janet Guthrie (s. 7. maaliskuuta 1938) on entinen yhdysvaltalainen autourheilija. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka on kilpaillut Indianapolis 500 ja Daytona 500 -kilpailuissa. Hän oli yksi ensimmäisistä International Women’s Sports Hall of Fameen valituista.
Guthrien molemmat vanhemmat olivat lentäjiä, ja hänen isänsä opetti hänet lentämään hänen ollessaan 16-vuotias. Hän valmistui fyysikoksi Michiganin yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli Republic Aviationilla tutkimus- ja kehitysinsinöörinä. Guthrie halusi astronautiksi, mutta kun hänen hakemuksensa oli hylätty vuonna 1963, hän kiinnostui kilpa-autoilusta. Vailla sponsoreita tai rahoitusta Guthrie joutui rakentamaan moottorinsa ja tekemään korikorjauksensa itse ja nukkumaan kilpailumatkoilla autossaan.
13 vuoden kilpailemisen jälkeen Guthrieen otti yhteyttä pienen kilpatiimin omistaja Rolla Vollstedt, joka halusi naiskuljettajan Indianapolis 500:an. Vaikka hän oli kokenut kuljettaja, joka oli ajanut kaksi luokkavoittoa Sebringin 12 tunnin ajosta ja osallistunut Daytonan 24 tunnin ajoon, mieskuljettajat protestoivat hänen päästämistään mukaan vuoden 1976 kilpailun karsintaan väittäen häntä turvallisuusriskiksi. Osin kehnon autonsa vuoksi hän ei päässyt mukaan kilpailuun. Harjoituksissa A. J. Foyt lainasi Guthrielle vara-autoaan, ja hänen paras kierrosaikansa olisi riittänyt karsinnan läpäisemiseen.
Vuonna 1977 Guthrie pääsi karsinnasta mukaan itse kilpailuun, mutta kärsi moottoriongelmista ja jäi sijalle 29. Seuraavan vuoden kilpailussa hän sai uransa parhaan Indianapolis 500 -sijoituksen noustuaan 15. lähtöruudusta yhdeksänneksi. Viimeisen kerran hän osallistui Indianapolis 500:an vuonna 1979, jolloin hän jäi 35 kuljettajan joukossa sijalle 34. Guthrien viimeinen suuri kilpailu oli vuoden 1980 Daytona 500. Seuraavan kolmen vuoden ajan hän yritti kerätä rahoitusta kilpauransa jatkamiseen, mutta ei onnistunut. Kaikkiaan Guthrie osallistui vain 11 IndyCar-kilpailuun sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. NASCAR-sarjassa hän osallistui 33 kilpailuun. Hänen paras sijoituksensa, kuudes, on paras naiskuljettajan sijoitus korkeimman tason NASCAR-kilpailussa.
Kilpauransa jälkeen Guthrie muutti Coloradoon ja kirjoitti omaelämäkerran "Janet Guthrie: A Life at Full Throttle". Hän meni vuonna 1989 naimisiin lentäjä Warren Levinen kanssa ja jäi leskeksi vuonna 2006.
Huipputason kilpauransa lyhyydestä huolimatta Guthrie on saanut paljon tunnustusta. Hän oli yksi 72 naisesta, joista tehtiin kortti vuonna 1979 julkaistuun Supersisters-keräilykorttisarjaan. Hänen kypäränsä ja ajopukunsa ovat Smithsonian-instituutissa, ja hänet on valittu sekä International Women’s Sports Hall of Fameen että International Motorsports Hall of Fameen.
Katrin Sjögren

Katrin Sjögren (s. 2. helmikuuta 1966 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen sairaanhoitaja ja poliitikko, joka kuuluu Ahvenanmaan liberaalipuolueeseen. Hän on toiminut Ahvenanmaan maaneuvoksena eli maakunnan johtajana vuosina 2015–2019 ja uudelleen vuodesta 2023. 
Sjögrenistä tuli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuonna 2003, ja hän oli sosiaali- ja ympäristöministeri maakunnan hallituksessa 2007–2011. Hän on ollut Ahvenanmaan liberaalien puheenjohtaja vuodesta 2012, ja kun puolue oli voittanut vuoden 2015 vaalit, hänet valittiin Ahvenanmaan maaneuvokseksi.
Vuoden 2023 maakuntavaaleissa Sjögren oli vaalien äänikuningatar saatuaan 676 henkilökohtaista ääntä. Liberaalit voittivat näissä vaaleissa 9 paikkaa nousten maakuntapäivien suurimmaksi puolueeksi.
Sjögrenin avopuoliso on Anders Eriksson. Parilla on kolme lasta.
Cia Rinne

Cia Rinne (s. 1973 Göteborg, Ruotsi) on suomenruotsalainen runoilija, joka tekee visuaalisia runoja, joissa hän yhdistelee eri kieliä. 
Rinteen vanhemmat ovat suomalaisia, mutta Rinne vietti lapsuutensa Saksassa. Hän on suorittanut maisterin tutkinnon filosofiassa Frankfurtin Goethe-yliopistossa. Lopputyön aiheena oli Hans Jonasin ajattelu. Hän on opiskellut myös Helsingin yliopistossa ja Ateenassa. 
Rinne sai vuonna 2019 kirjallisuuden valtionpalkinnon. Palkintoperusteluiden mukaan Rinne on yksi Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia nykyrunoilijoita. Hänen monialainen taiteensa on saanut vaikutteita muun muassa Fluxus-taiteilijoilta ja konseptualisteilta.
Antti Punkari

Antti Rikhard Punkari (s. 19. toukokuuta 1936 Ylistaro) on ekonomi, joka toimi Nokian kaupunginjohtajana. 
Punkari syntyi maanviljelijä Johan Punkarin ja emäntä Anna Jokiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on farmaseutti Pirkko Liisi Myrrä. Punkari valmistui merkonomiksi 1957 ja ekonomiksi 1960. Hän toimi liike-elämän palveluksessa 1961–1969 ja 1974–1988, muun muassa kustannuslaskijana, konttori- ja talouspäällikkönä sekä talous- ja aluejohtajana. Tampereen kaupungin teollisuusasiamies hän oli 1969–1984, elinkeinoasiamies 1988–1989 ja elinkeinojohtaja 1990–1991. Punkari valittiin Nokian kaupunginjohtajaksi vuonna 1991. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 1998.
Helmi Sjöstrand

Helmi Gunhild Sjöstrand (17. kesäkuuta 1864 Helsinki – 19. huhtikuuta 1957) oli suomalaissyntyinen taiteilija, joka asui osan elämäänsä Ruotsissa.
Sjöstrandin vanhemmat olivat ruotsalainen taidemaalari Carl Eneas Sjöstrand (1828–1906), joka asui suuren osan elämäänsä Suomessa, jossa hän opetti Helsingissä Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, ja Herminie von Stahl. Hän kuului Ahvenanmaalla toimineeseen Önningebyn taiteilijasiirtokuntaan 1886-1892
Sjöstrand maalasi maisemakuvia Mallorcalta ja Etelä-Ruotsista.
Hiidenmaan kunta

Hiidenmaan kunta sijaitsee Länsi-Virossa pääosin Hiidenmaan saarella. Kunta muodostaa yksinään Hiidenmaan maakunnan.
Hallinto.
Hiidenmaan kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Emmasten, Hiiun, Käinan ja Pühalepan kunnat. Hiidenmaan kunnassa on 9 580 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Kärdlan kaupungista (linn), Kõrgessaaren ja Käinan pienkauppaloista (alevik) sekä 182 kylästä (küla).
Liikenne.
Hiidenmaan saarelle, Heltermaalle on säännöllinen lauttayhteys Rohukülan satamasta.
Michael Innes

Michael Innes, oikea nimi: John Innes Mackintosh Stewart, (30. syyskuuta 1906 Edinburgh, Britannia – 12. marraskuuta 1994 Surrey, Britannia) oli skotlantilainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Hän kirjoitti salapoliisiromaaneja nimellä Michael Innes ja oli Britannian johtavia jännityskirjailijoita. Romaanit ovat alan klassikoita ja tyyliltään kirjallista proosaa. Hän kirjoitti viitisenkymmentä jännityskirjaa, novelleja, näytelmiä, elämäkertoja ja kirjallisuudentutkimusta. Lisäksi hän kirjoitti akateemisia monografioita, muun muassa "Oxford History of English Literaturen" viimeisen osan.
Stewart siirtyi 1935 Etelä-Australiaan Adelaiden yliopistoon, jossa hän hoiti englanninkielisen kirjallisuuden Jury-professuuria. Ensimmäisen Michael Innes -jännitysromaaninsa "Death at the President's Lodging" (1936) hän kirjoitti matkalla Australiaan. Sittemmin hän työskenteli Oxfordissa, josta hän jäi eläkkeelle. Hän piti Australiassa puhuttavaa englantia rumana ja oli sitä mieltä, että hänen oxford-korostuksensa vaikutti siihen, ettei häntä juuri haastateltu radioon Australiassa. Hän palasi Britanniaan toisen maailmansodan jälkeen.
Stewart avioitui 1932 Margaret Harwickin kanssa, joka loi uran lääkärinä. Heidän viidestä lapsestaan Angus Stewartista tuli kirjailija, jonka tunnetuin teos on "Sandel" (1968).
Stewart sijoitti kirjojen tapahtumia Australiaan, ja kaikkein australialaisin niiden henkilöhahmoista on Martin Fish.
Amelia Edwards

Amelia Edwards (7. kesäkuuta 1831 – 15. huhtikuuta 1892) oli brittiläinen journalisti, kirjailija ja egyptologi. Edwardsin menestyneimpiä kirjoja ovat kummitustarina "The Phantom Coach" ("Kummitusvaunut"; 1864), romaanit "Barbara's History" (”Barbaran historia”; 1864) ja "Lord Brackenbury" (”Lordi Brackenbury”; 1880) sekä Egyptistä kertova matkakertomus "A Thousand Miles up the Nile" (”Tuhat virstaa Niiliä pitkin”; 1877), joka kertoi hänen vuosina 1873–1874 Egyptiin tekemästään matkasta. Edwards oli ahkera vaikuttaja egyptologiassa, ja hän oli yksi Egypt Exploration Fundin (nykyisen Egypt Exploration Societyn) perustajista.
Edwards eli avoimen homoseksuaalisessa suhteessa Ellen Drew Braysherin (9. huhtikuuta 1804 – 9. tammikuuta 1892) kanssa, mikä oli viktoriaanisena aikana hyvin epätavallista. 
Varhainen elämä.
Vuonna 1831 Lontoossa syntynyt Edwards oli pankkiiri Thomas Edwardsin ja Alicia Walpolen ainoa lapsi. Amelia osoitti jo nuorena kirjallista lahjakkuutta, ja hän julkaisi jo 14-vuotiaana kirjoituksiaan aikakauslehdissä. Myöhemmin hän päätti ryhtyä muusikoksi, mutta hänen laulamistaan haitanneen sairauden ja vuonna 1851 solmitun epäonnistuneen kihlauksen jälkeen Amelia päätti palata kirjoittajaksi vuonna 1853.
Kirjailijana.
Edwardsin ensimmäinen romaani "My Brother's Wife" (”Veljeni vaimo”) julkaistiin vuonna 1864, ja se sai positiivisen vastaanoton. Kirjailijanuransa aikana Edwards julkaisi kaikkiaan kymmenen romaania sekä lastenkirjoja ja tietokirjojen käännöksiä. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten matkakertomuksista Dolomiiteilta ja Egyptistä. 
Egypti.
Edwardsille hänen ystävänsä Lucy Renshawen kanssa vuosina 1873–1874 Egyptiin tekemä matka oli käänteentekevä. Edwards suoritti matkalla pienen kaivauksen, ja palattuaan Isoon-Britanniaan hän paneutui egyptologiaan ja arkeologiaan ja opetteli lukemaan hieroglyfejä.
Edwards julkaisi lukuisia tieteellisiä artikkeleita muinaisesta Egyptistä. Hän oli erityisen huolissaan muinaisen Egyptin muinaisjäännösten huonosta kunnosta. Parantaakseen tilannetta hän oli perustamassa Egypt Exploration Fundia vuonna 1882.
Kuolema.
Edwards sairastui keuhkokuumeeseen valvoessaan egyptiläisten löytöjen purkamista Lontoon satamassa vuonna 1891. Hän menehtyi 15. huhtikuuta seuraavana vuonna kotonaan Weston-super-Maressa. Edwards testamenttasi egyptiläisten esineiden kokoelmansa ja huomattavan kirjastonsa University College Londonille. Hän lahjoitti testamentissaan myös tarvittavat varat Englannin ensimmäisen egyptologian professuurin perustamiseen. Viran sai hoitaakseen Edwardsin pitkäaikainen ystävä, egyptologi ja arkeologi William Flinders Petrie.
Edwards on haudattu vain muutamaa kuukautta aiemmin kuolleen elämänkumppaninsa Ellen Drew Braysherin ja Braysherin vuonna 1862 kuolleen tyttären Sarah Harriet Braysherin kanssa St Mary's Churchin kirkkomaalle Henburyyn. Heidän hautaansa koristaa obeliski, ja Edwardsin hautaamisen jälkeen haudalle lisättiin egyptiläinen elämää symboloiva ankh-risti.
Friede Springer

Friede Springer (o.s. "Riewerts"; s. , Oldsum, Föhr, Saksa) on saksalainen kustantaja, liikenainen ja miljardööri. Hän kuuluu liittokansleri Angela Merkelin tukijoihin ja lähipiiriin.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 321. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 5,6 miljardia dollaria. Hänen miehensä Axel Springerin kuoltua vuonna 1985, Friede sai sukulaisineen noin 26,1 prosentin osuuden Axel Springer -kustannusyhtiöstä. Seuraavina vuosina hän osti sukulaisineen yhtiön osakkeita takaisin muun muassa Burdalta, ja ostamalla omistusta myös sukulaisiaan sai hankittua määräysvallan kustannusyhtiöstä. Yhtiön julkaisuihin lukeutuvat muun muassa Die Welt, Bild, Auto Bild, Computer Bild ja yhdysvaltalainen Business Insider.
Jodie Comer

Jodie Marie Comer (s. 11. maaliskuuta 1993 Liverpool, Merseyside) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan merkittävästä roolistaan "Killing Eve" -sarjasta, jossa hän on näytellyt päähenkilöä Villanellea vuodesta 2018 lähtien. Hän on voittanut roolista muun muassa Bafta- ja Emmy-palkinnon.
Hilary Knight

Hilary Knight (s. 12. heinäkuuta 1989 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kolme hopeaa sekä MM-kilpailuissa yhdeksän kultaa ja neljä hopeaa. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut CWHL-seura Les Canadiennes de Montréalia.
Knight on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä saanut olympiahopeaa Vancouverissa 2010, Sotšissa 2014 ja Pekingissä 2022. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2016, 2017, 2019 ja 2023 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2007, 2012, 2021 ja 2022. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen olympialaisissa 2014 sekä MM-kilpailuissa 2011, 2015, 2016 ja 2019. Vuoden 2023 MM-kilpailuissa hän oli paras maalintekijä ja teki loppuottelussa kolme maalia Yhdysvaltojen voittaessa Kanadan maalein 6–3.
Knight edusti Wisconsinin yliopistoa vuosina 2007–2009 ja 2010–2012, Boston Bladesia vuosina 2012–2015 sekä Boston Pridea vuodesta 2015 ennen siirtymistään Les Canadiennes de Montréaliin.
Hilary Knightin serkku Chip Knight on alppihiihdossa kilpaillut kolmissa olympialaisissa.
Clare-Hope Ashitey

Clare-Hope Naa K. Ashitey (s. 12. helmikuuta 1987 Enfield, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on opiskellut School of Oriental and African Studies antropologiaa, josta on suorittanut tutkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli näyttelemistä "Center Stage School of Performing Arts" -koulussa.
Filmografia.
Elokuvat.
Lähde:
Christiane Desroches-Noblecourt

Christiane Desroches-Noblecourt (17. marraskuuta 1913 – 23. kesäkuuta 2011) oli ranskalainen egyptologi. Hän oli ensimmäinen ranskalainen nainen, joka johti arkeologista kaivausta. Desroches-Noblecourt kirjoitti useita egyptologiaa käsitteleviä kirjoja. Hänet tunnetaan erityisesti hänen osallisuudestaan Nubian muinaisten temppelien pelastamiseen Nasserin tekojärven alta. Suomeksi Desroches-Noblecourtilta on ilmestynyt Mika Waltarin esipuheella varustettu kirja "Tutankhamon: Faaraon elämä ja kuolema" (Uusi kirjakerho 1976; alkuperäisteos "Vie et mort d'un pharaon Toutankhamon"). Desroches-Noblecourt kuului toisessa maailmansodassa Ranskan vastarintaliikkeeseen ja piilotti Louvren egyptiläisiä aarteita pois Saksan valloittamilta alueilta.
Lutetiumalumiinigranaatti

Lutetiumalumiinigranaatti (lyhennetään monesti LuAG, kemiallinen kaava Al5Lu3O12) on keinotekoinen mineraali, joka kuuluu granaattien ryhmään. Se sisältää harvinaista maametallia lutetiumia ja alumiinia. Sitä käytetään lähinnä kiinteän olomuodon lasereiden optisena materiaalina. Sitä on myös käytetty skintillaattoreissa ja väriaineena joissain LED-valoissa.
Pelkkä LuAG, kuten myöskään muut granaatit tai safiiri, ei puhtaana toimi laseroivana väliaineena, vaan siihen pitää doupata sopivien muiden aineiden ioneja. Lutetiumin etu muihin lasereissa käytettyihin metalleihin kuten yttriumiin verrattuna on, että sen tiheys on suuri ja lähellä douppaukseen käytettyjen aineiden tiheyttä, jolloin siitä valmistetun kiteen fysikaaliset ominaisuudet eivät muutu juurikaan doupattujen ionien johdosta. LuAG-materiaali myös kestää hyvin lämpötilan muutoksia muiden ominaisuuksien pysyessä lähes samoina. Haittapuolena on lutetiumin kalleus ja harvinaisuus.
Joitakin LuAG-lasereissa käytettyjä douppausaineita ovat lantanoidit erbium (Er:LuAG), holmium (Ho:LuAG) tulium (Tm:LuAG) ja ytterbium (Yb:LuAG), sekä tuliumin ja holmiumin seos (Tm:Ho:LuAG). 2 % tuliumilla doupattu Tm:LuAG toimii noin 680 nm:n aallonpituudella ja 10 % Yb:LuAG noin 970 nm alueella.
LuAG-materiaalia on tutkittu käytettäväksi myös korkean taitekertoimen linsseihin immersiolitografiassa.
Luettelo Suomen vaivaisukoista

Luettelo Suomen vaivaisukoista sisältää sellaiset Suomessa olevat vaivaisukot, joiden rinnassa tai sylissä olevaan tai olleeseen aukkoon on voinut laittaa rahaa. Luettelossa voi olla kohteita, joita kutsutaan vaivaisukoiksi, vaivaispojiksi tai vaivaisakoiksi. Luettelossa vaivaisukot mainitaan niiden sijaintipaikkakunnan mukaisessa aakkosjärjestyksessä.
Suomessa on ollut tunnettuja ukkoja yhteensä noin 180, mutta jotkut niistä ovat hävinneet aikojen kuluessa, osa on rapistunut huonokuntoisiksi ja sitten hylätty. Ukkoja on myös pahoinpidelty ryöstösaaliin toivossa.
Vaivaisukkoja on toiminnassa Suomessa noin 108, ja yksi näistä on Soinin vaivaisakka. Vanhimpana vaivaisukkona pidetään Hauhon kirkon ukkoa, joka on tiettävästi tehty 1600-luvun lopulla. Samoihin aikoihin lienee tehty Raahen vaivaisukko.
Pelastakaa vaivaisukot ry on yhdistys, jonka tavoitteena on lisätä vaivaisukkoperinteen ymmärrystä, tietoa vaivaisukoista ja ukkojen arvostusta. Yhdistys haluaa myös kannustaa seurakuntia kunnostamaan ja pitämään huolta näistä ”kunniakansalaisista” ja kiinnittämään huomiota asianmukaiseen restaurointiin. Yhdistys pyrkii myös käynnistämään ja tukemaan vaivaisukkoja koskevaa tutkimusta.
Luettelo.
Tässä luettelossa on 75 vaivaisukkoa (16.10.2025).
Jocelyne Lamoureux-Davidson

Jocelyne Lamoureux-Davidson (o.s. Lamoureux, s. 3. heinäkuuta 1989 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. 
Ura.
Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa kuusi kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän edustaa Minnesota Whitecapsiä.
Lamoureux-Davidson on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2012. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen Pyeongchangin olympialaisissa. Hän teki kaksi maalia kuudessa sekunnissa alkulohkon ottelussa Venäläisiä olympiaurheilijoita vastaan ja loppuottelun voittolaukauskilpailussa voiton ratkaisseen maalin.
Lamoureux-Davidson edusti Minnesotan yliopistoa kaudella 2008–2009, Pohjois-Dakotan yliopistoa vuosina 2010–2013 sekä Minnesota Whitecapsiä vuodesta 2015.
Yksityiselämä.
Lamoureux-Davidsonin kaksossisko Monique Lamoureux-Morando on myös jääkiekon olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Gabriella Meister

Gabriella Meister on saksalainen perijätär ja miljardööri.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 388. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen ja hänen perheenjäsentensä varallisuudeksi arvioitiin 5,0 miljardia dollaria. Tämä oli peräisin neljän perheenjäsenen perimästä 63 prosentin osuudesta ammattikeittiöiden keittiölaitteita - esimerkiksi grillejä, uuneja ja lämpökaappeja - valmistavasta Rational AG:stä. Gabriella Meisterin edesmennyt aviomies, sähköinsinööri Siegfried Meister (1938–2017) perusti yhtiön vuonna 1973. Yhtiö on saavuttanut maailmanlaajuisesti noin 54 prosentin osuuden ammattikeittiöiden käyttämistä ruuan kuumennus- ja lämmityslaitteiden markkinoista.
Nokia Säätiön tunnustuspalkinto

Nokia Säätiön tunnustuspalkinto on Nokia Oyj:n perustaman säätiön vuonna 1997 perustama tunnustuspalkinto. Tunnustukseen liittyvän rahapalkinnon määrä on 10 000 euroa (2020).
Säätiön tarkoituksena on:
Monique Lamoureux-Morando

Monique Lamoureux-Morando (o.s. Lamoureux, s. 3. heinäkuuta 1989 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa kuusi kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän edustaa Minnesota Whitecapsiä.
Lamoureux-Morando on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2012. Hän teki olympialaisissa neljä maalia Vancouverissa 2010 ja kolme maalia Sotšissa 2014. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän teki kaksi maalia, joista toinen oli tasoitusmaali loppuottelun kolmannen erän viime hetkillä. Hän oli MM-kilpailujen paras maalintekijä Burlingtonissa 2012.
Lamoureux-Morando edusti Minnesotan yliopistoa kaudella 2008–2009, Pohjois-Dakotan yliopistoa vuosina 2010–2013 sekä Boston Bladesiä kaudella 2014–2015 sekä Minnesota Whitecapsiä vuodesta 2015.
Lamoureux-Morandon kaksossisko Jocelyne Lamoureux-Davidson on myös jääkiekon olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2018

Vuoden 2018 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Kontiolahden ampumahiihtokeskuksessa Kontiolahdella 31.3.–2.4.2018. Kilpailujen järjestävä seura oli Kontiolahden Urheilijat. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja yhteislähdöissä. Myös nuorten SM-mitaleista kilpailtiin samoissa kilpailuissa.
Miehet.
3x7,5 km viesti.
Päivämäärä: 31. maaliskuuta
10 km pikakilpailu.
Päivämäärä: 1. huhtikuuta
15 km yhteislähtö.
Päivämäärä: 2. huhtikuuta
Naiset.
3x6,0 km viesti.
Päivämäärä: 31. maaliskuuta
7,5 km pikakilpailu.
Päivämäärä: 1. huhtikuuta
12,5 km yhteislähtö.
Päivämäärä: 2. huhtikuuta
Agnes Pockels

Agnes Pockels (14. helmikuuta 1862 Venetsia, Itävallan keisarikunta – 21. marraskuuta 1935 Braunschweig, Saksa) oli saksalainen fyysikko ja kemisti, joka oli pintatieteen tutkimuksen edelläkävijä. Hänellä ei ollut virallista korkeakoulutusta, mutta hän rakensi laitteen, jolla hän pystyi mittaamaan veden pintajännitystä ja epäpuhtauksien vaikutusta siihen. Hänen tutkimuksensa julkaistiin Lordi Rayleighin avustuksella "Nature"-lehdessä. Tuon jälkeen häneltä julkaistiin useita muitakin artikkeleita.
Elämä.
Nuoruus ja opiskelu.
Agnes Pockels syntyi vuonna 1862 Itävallan keisarikuntaan kuuluneessa Venetsia, jossa hänen isänsä palveli keisarillista armeijaa. Sairastelu kuitenkin pakotti isän jäämään vuonna 1871 eläkkeelle, jolloin Pockelsit muuttivat Braunschweigiin.
Agnes Pockels osoitti kunnallisessa tyttöjen yläkoulussa kiinnostusta luonontieteisiin ja olisi halunnut jatkaa opintoja yliopistossa, mutta saksalaiset yliopistot eivät vielä hyväksyneet naisia oppilaikseen. Hänen veljensä Friedrich opiskeli Göttingenin yliopistossa ja hoiti siskolleen oppikirjoja itseopiskelua varten.
Tutkimustyö.
Pockels oli naimaton ja joutui huolehtimaan sairaista vanhemmistaan, minkä takia hän käytti paljon aikaa ruoanlaittamiseen ja siivoamiseen. Hän kiinnostui siitä, miten esimerkiksi saippua vaikutti veden pintajännitykseen. Pockels teki vuonna 1881 ensimmäiset tutkimuksensa pintajännityksestä ja rakennutti mittalaitteiston.
Kun Pockels luki vuonna 1890 artikkelin, jossa kuvattiin englantilaisen Lordi Rayleighin tekemistä kokeista, hän päätti lähettää veljensä innostamana Rayleighille omista tutkimksistaan. Rayleigh innostui tekstistä, ja se julkaistiin "Nature"-lehdessä. Se käynnisti Pockelsin tieteellisen uran, ja hän julkaisi seuraavien vuosien aikana useita muitakin artikkeleita. Lisäksi hän kävi kirjeenvaihtoa monien fyysikoiden kanssa.
Pockelsin mahdollisuudet saada tieteellistä kirjallisuutta ja tehdä tutkimusta heikkenivät vuoden 1918 jälkeen. Hän julkaisi vielä tämänkin jälkeen kuitenkin vielä pari tutkimusta.
Tunnustukset viimeisinä vuosina.
Pockelsin työn arvo alettiin tunnustaa 1930-luvulla. Hän sai muun muassa 1932 Braunschweigin yliopiston kunniatohtoriuden. Hänen työnsä nähdään sekä fysiikan että kemian haaraksi lukeutuvan pintatieteen pioneerina. Vielä 1800-luvun lopulla pinnoista tiedettiin vain hyvin vähän, mutta Pockels pystyi omalla laitteellaan mittaamaan veden pintajännitteen ja havaitsemaan, että epäpuhtaudet, kuten saippua, steariinihappo tai oliiviöljy, heikentivät pintajännitystä.
Anne Lihavainen

Anne Lihavainen on suomalainen Porvoossa asuva nukketeatteritaiteilija. Hän vetää kiertävää perustamaansa nukketeatteria Ofeliaa ja valmistaa nukkeja.
Lihavainen siirsi vuonna 2015 Ofelian toiminnan Porvoon vanhalta rautatieasemalta samaan kaupunkiin Taidetehtaalle. Lihavainen sai vuonna 2016 Porvoon kaupungin kulttuuripalkinnon. 
Lihavainen on ollut aikaisemmin mukana Nukketeatteri Poijussa, joka on osallistunut Kuulas-lastenteatterifestivaalille ja Kangasalan Nukketeatteripäiville Hän on vieraillut Nukketeatterikeskus Poijun kanssa myös Ruotsissa ja vuonna 2005 Lumienkeli-ryhmän mukana Japanissa.
Lihavainen on saanut Kordelinin apurahan 6 000 euroa vuonna 2011 Teatteriesityksen Hunajasydän valmistamiseen, vuonna 2012 puolivuotisen Näyttämötaiteen taiteilija-apurahan. sekä vuonna 2015 Suomen kulttuurirahaston Taidetta hoitolaitoksiin -apurahan 18 000 euroa nukketeatterihankkeen toteuttamiseen naisvankilassa.
Dani Cameranesi

Dani Cameranesi (s. 30. kesäkuuta 1995 Plymouth, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa kultaa Pyeongchangissa 2018 sekä maailmanmestaruuden Ruotsin kisoissa 2015 ja Suomessa 2019. Kanadassa pelatuissa vuoden 2021 MM-kisoissa hän saavutti hopeaa.
Cameranesi edusti Minnesotan yliopistoa vuodesta 2013. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuosina 2015 ja 2016. Tämän jälkeen hän on edustanut NWHL-seura Buffalo Beautsia.
Alexandra Schörghuber

Alexandra Schörghuber (o.s. "Stumpf"; s. , Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri. 
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 441. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin 4,7 miljardia dollaria. Hän on vuonna 2008 menehtyneen Stefan Schorghuberin leski, joka peri alkujaan aviomiehensä isän Joseph Schörghuberin keräämän varallisuuden miehensä jälkeen. Alexandra Schörghuber kontrolloi perheensä sijoitusyhtiön (Schörghuber Unternehmensgruppe) varoja hallituksen puheenjohtajana. Yhtiöllä on sijoituksia muun muassa panimoteollisuudessa (yhteistyössä Heinekenin kanssa) ja hotellialalla (Arabella Hospitality; yhteistyössä yhdysvaltalaisen Marriott Internationalin kanssa). Sijoitusyhtiö omistaa Saksan suurimpiin kuuluvan kiinteistöalan rakennus- ja sijoitusyhtiön (Bayerische Bau und Immobilien GmbH) sekä lohenkasvatukseen ja -jalostukseen keskittyvän chileläisen yhtiön (Productos del Mar Ventisqueros S.A.).
Gisele Marvin

Gisele "Gigi" Marvin (s. 7. maaliskuuta 1987 Warroad, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa viisi kultaa ja kaksi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa NWHL-seura Boston Pridea.
Marvin on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2008, 2009, 2011, 2013 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2007 ja 2012. 
Marvin on edustanut Minnesotan yliopistoa vuosina 2005–2009, Minnesota Whitecapsiä kaudella 2010–2011, Boston Bladesia vuosina 2011–2013 sekä Boston Pridea vuodesta 2015.
Maria Kliegel

Maria Kliegel (s. 14. marraskuuta 1952 Dillenburg) on saksalainen sellisti.
Varhainen elämä.
Hän syntyi puolalaiseen ammattimuusikkojen perheeseen ja sai kymmenen vuoden iässä sellon, kun hänen isänsä aikoi perustaa perheen sisällä jousikvartetin. Voitettuaan kahdesti ensimmäisen palkinnon saksalaisessa nuorten muusikkojen kilpailussa Kliegel lähti Frankfurtin konservatorioon ja sitten Kanadaan osallistuakseen János Starkerin pitämille mestarikursseille. Starker otti hänet oppilaakseen Bloomingtonissa. Hän sai opetusta myös Mstislav Rostropovichilta Baselissa ja menestyi Rostropovich-kilpailussa Pariisissa, mikä loi hänelle kansainvälisen profiilin.
Ura.
Kliegelin huomattaviin levytyksiin kuuluvat Dvořákin ja Elgarin konserttojen sekä Schnittken ensimmäisen konserton tulkinnat. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hänen ohjelmistoonsa on kuulunut, ovat olleet Bach, Haydn, Beethoven, Brahms ja Šostakovitš. Pedagogin uransa aikana Kliegel on muun muassa toiminut professorina Kölnin Musikhochschulessa.