tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suomutunturi

Suomutunturi on 410 metriä korkea vaara Suomen Lapissa, Kemijärven kaupungin eteläosassa, valtatie 5:n kupeessa. Suomutunturilla on matkailu- ja hiihtokeskus, jonka rinteillä on lasketeltu 1960-luvun puolivälistä lähtien. Suomutunturin alueella kulkee myös pohjoinen napapiiri. 
Historia.
Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus perustettiin vuonna 1965. Rinteeseen rakennettiin laskettelurinteet, ja talvella 1966 avattiin hiihtohissi ja kahvila. Vuonna 1968 laskettelurinteiden juurelle valmistui Hotelli Suomu, jonka päädyssä on korkea, kodan muotoinen ravintola. Hotelliin on tehty myöhemmin useita laajennuksia, ja lähistölle on rakennettu lomamajoja. Suomulle kaavoitettiin aikoinaan tuhansia vuodepaikkoja, mutta vuonna 2012 niistä oli toteutunut vasta 1 750, mihin on vaikuttanut Itä-Lapin ja Koillismaan useiden lähelle toisiaan rakennettujen hiihtokeskusten välinen kilpailu.
HotDog-hiihtoa harrastettiin Suomulla 1970-luvulla. Se kehittyi myöhemmin freestyleksi. Suomen ensimmäinen freestyle-leiri pidettiin Suomulla vuonna 1978. Kaikkien aikojen ensimmäiset suomalaiset freestylen maailmancupin osakilpailut pidettiin Suomulla vuonna 1989. Suomen menestynein freestyle-hiihtoseura Avalanche Ski Club perustettiin Suomulle vuonna 1982.
Suomu oli aikoinaan yksi Suomen jetset-elämän keskuksia. Matkailijat tulivat ensin Kemijärvelle ja ostivat Asusteelta Torstain viimeisimmät lasketteluasut ja after ski -vetimet, ja suunnistivat sitten Suomulle. Kesätanssit, laivaristeilyt ja vesihiihto kuuluivat myös Suomun elämään. Viime vuosien tempauksista mainittakoon wapun veteenlaskusessiot ja Kemijärven moottorikerhon Homenokkien järjestämä arvokas vanhojen kelkkojen tapahtuma. 
Suomun hotellin vanha puoli tuhoutui tulipalossa 9. lokakuuta 2015. Toiminta hotellissa kuitenkin jatkui uusien hotellihuoneiden pysyttyä vahingoittumattomina palossa. Palo aiheutti 12 miljoonan euron vahingot. Hotelliyrittäjä joutui keväällä 2018 oikeuteen, jossa häntä syytetään törkeästä vakuutuspetoksesta.. Nämä syytteet kaatuivat Lapin käräjäoikeudessa ja Valtio sekä OP Vakuutus Oy määrättiin maksamaan oikeudenkäyntikulut.
Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus.
Suomutunturilla on 11 laskettelurinnettä, hotelli, neljä hissiä ja mökkialueita. Maastohiihtolatuja on 75 kilometriä, joista 17 kilometriä on valaistuja.
Tämän päivän Suomutunturi toimii aktiivsesti kansainvälisten alppilajien FIS-kilpailujen järjestäjänä. Suomulla järjestettiin ensimmäisen kerran pujottelun Eurooppa Cup -osakilpailu 7.−8. maaliskuuta 2023. 
Kansainväliset matkailijat ovat ottaneet omakseen Itä-Lapin hiljaisen erämaisen luonnon ja modernin hotellin. Suomutunturilla on monipuolinen talviaktiviteettien toiminta.
Suomutunturin kotimaan matkailijoista suuri osa käyttää Itä-Suomun loivia, pitkiä rinteitä ja siellä olevia metsälaskumahdollisuuksia. Suomun mökkiläisten suosiossa ovat haastavat ja leveät eturinteet.
Suomulle on suunniteltu lentomäkikeskusta.
Fredrikstadin tuomiokirkko

Fredrikstadin tuomiokirkko () on kirkkorakennus norjalaisessa Fredrikstadin kunnassa, Østfoldin läänissä. Se on rakennettu vuosina 1879–1880 tiilestä, ja sen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Waldemar Ferdinand Lühr. Kirkko vihittiin käyttöön valmistumisvuotensa lokakuun 13. päivänä. Tuomiokirkkona kirkko on toiminut vuoden 1969 huhtikuun alusta lähtien.
Kirkko on muodoltaan pitkäkirkko, ja arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan se edustaa uusgotiikkaa. Kirkon interiööriin ovat jättäneet jälkensä arkkitehdit Wilhelm Peters, Axel Revold, Arnstein Arneberg ja Emanuel Vigeland. Kirkko restauroitiin vuonna 1954. Siellä on paikkoja 1 100 ihmiselle. Nykyiset kirkkourut ovat peräisin vuodelta 1964, ja niiden rakentamisesta on vastannut tanskalainen yritys Marcussen &amp; Søn.
Vuodesta 1911 lähtien kirkon torni on toiminut myös majakkana, kuten Suomenlinnan kirkon torni.
Lagunesin alue

Lagunes () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 3 733 413 asukasta ja sen pinta-ala oli 13 323 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Abidjan. 
Hallintouudistuksessa Abidjanin kaupunki erotettiin Lagunesin alueesta omaksi autonomiseksi piirikunnakseen, ja alueen jäljelle jääneistä osista sekä Agnébyn alueesta muodostettiin Lagunesin piirikunta.
Moyen-Cavallyn alue

Moyen-Cavally () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 508 733 asukasta ja sen pinta-ala oli 14 268 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Guiglo. 
Hallintouudistuksessa Moyen-Cavallyn alueesta ja Dix-Huit Montagnesin alueesta muodostettiin Montagnesin piirikunta.
Imphal

Imphal () on Intian Manipurin osavaltion pääkaupunki. Vuonna 2011 siellä oli 277 196 asukasta, joista useimmat puhuvat manipuria.
Se sijaitsee Manipur-joen laaksossa 760 metrin korkeudessa, kahteentuhanteen metriin kurottavien vuorten ympäröimänä.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 kaupungissa käytiin taisteluita japanilaisten ja liittoutuneiden välillä. Japanilaiset lyötiin, ja tällä oli yhdessä Kohiman taistelun kanssa ratkaiseva merkitys Burman kohtaloa ratkaistaessa.
Moyen-Comoén alue

Moyen-Comoé () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 394 761 asukasta ja sen pinta-ala oli 6 921 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Abengourou. 
Hallintouudistuksessa Moyen-Comoén alueesta ja Sud-Comoén alueesta muodostettiin Comoén piirikunta.
Shimla

Shimla (, ), aiemmalta nimeltään Simla on Intian Himachal Pradeshin osavaltion pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Shimlassa asui 169 758 asukasta. Shimlasta on matkaa 50 kilometriä Chandigarhiin, joka on lähin suurehko kaupunki. Intian pääkaupunkiin New Delhiin on 270 kilometriä.
Kaupunki on saanut nimensä Shyamala Devin, hindujumalatar Kalin inkarnaation mukaan. Brittiläiset siirtomaahallitsijat pitivät siellä kesäpääkaupunkiaan, sillä Shimlassa on miellyttävä vuoristoilmasto: kesällä noin 15...25 °C ja talvella noin -4...+7 °C.
Kajaanin kirkko

Kajaanin kirkko on Kajaanin seurakunnan kolmas kirkko ja rakennettu vuonna 1896. Koristeellisen puukirkon on suunnitellut arkkitehti Jac Ahrenberg. Tyyliltään kirkko edustaa 1800-luvun loppupuolen uusgotiikkaa. 
Kirkko sijaitsee samalla paikalla, jonne jo vuonna 1656 rakennettiin Kajaanin ensimmäinen kirkko. Ensimmäisen kirkon tuhosivat venäläiset vuonna 1716 samassa yhteydessä kun Kajaanin linna tuhottiin. Toisen kirkon rakensi 1734–1735 Grels Norling, ja se palveli seurakuntalaisia 160 vuoden ajan. Vanha kirkko purettiin huonokuntoisena vuonna 1895, mutta sen alttaritaulu sijoitettiin nykyiseen kirkkoon.
Kirkko on päätytornillinen kolmilaivainen puinen pitkäkirkko. Sitä pidetään 1800-luvun lopun konstruktiivisen puuarkkitehtuurin merkittävimpänä ja monimuotoisuudessaan ylittämättömänä muistomerkkinä. Sisätilassa on näkyvissä kattotuolien kantavat rakenteet, jotka on koristeltu englantilaisen gotiikan tyylisin puuleikkauksin.
Postimerkkejä.
7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmäkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla vuosina 1604–1619 rakennettu Kajaanin linna (1619–1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit.
Rick Ungar

Richard Ungar (s. 4. marraskuuta 1950 Youngstown, Ohio) on yhdysvaltalainen televisioanimaatiosarjojen vastaava tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi luomastaan animaatiosarjasta Prätkähiiret vuonna 1993, josta tuli menestyksekäs piirretty Euroopassa. Ungar työskentelee animaatioita tuottavassa BKN:ssä.
Vapaa-ajallaan Ungar kuuntelee Soulia, metallia, modernia kantria ja poppia. Muun muassa Prätkähiirten uusi vastus Hannibal T. Karvapallo on mallinnettu Ungarin kissan Conejon mukaan.
Ura.
Vuonna 1992 Ungarista tuli nykyään entisen Marvel Productions animaatiostudion presidentti, jossa hän toimi tuottajana Avi Aradin ja Stan Leen kanssa. Hänen tuotoksistaan syntyi animaatiosarjat kuten Ryhmä X, Rautamies, Ihmeneloset ja Hulk. Vuonna 1995 Ungar siirtyi New World Communicationsin presidentiksi, jossa hän aloitti Brandon Tartikoffin kanssa Access Hollywood TV-uutisohjelman. Ungar kuitenkin palasi takaisin Marvelin pariin vuonna 1999, kun hänestä tuli Marvel Character Groupin puheenjohtaja. Tämän aikana hän tuotti ja toimi myös käsikirjoittajana animaatiossa , joka esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Kids' WB televisiokanavalla.
Ungar palasi takaisin tuottamiseen ja käsikirjoittamisen pariin vuonna 2003, kun hän oli tuottamassa muun muassa Avi Aradin ja Morgan Gendelin kanssa uutta 3D-grafiikalla tehtyä Hämähäkkimies-sarjaa. Kolme vuotta myöhemmin hän toi suositun Prätkähiiret -sarjan takaisin tuottamalla uusia jaksoja, jotka tekivät ensiesiintymisensä Isossa-Britanniassa vuonna 2006, josta tuli nopeasti kyseisen maan suosittu lauantaiaamun piirretty. Toinen hänen tuottamansa sarja on uusi versio Zorrosta nimeltä , joka sijoittuu tulevaisuuteen vuoteen 2015, jossa seikkailee nuori 17-vuotias Diego de la Vega, josta tulee uusi Zorro. Perinteisestä Zorrosta poiketen tämä tulevaisuuden Zorro käyttää hevosen sijasta moottoripyörää. Myös hänen asusteensa on nykyaikaista kehitystä, esimerkiksi Zorron viitta suojaa erityiseltä kuumuudelta ja laser-ammuksilta. Hänellä on myös useita eri aseita, kuten Z-ruoska. Sarjan tuottamisen Ungar aloitti jo vuonna 2006 ja sitä esitettiin ensi kerran Isossa-Britanniassa 7. huhtikuuta 2008. Sarjasta on tulossa toinen tuotantokausi vuonna 2009.
Friðrik Þór Friðriksson

Friðrik Þór Friðriksson (tai Fridrik Thor Fridriksson, s. 12. huhtikuuta 1953 Reykjavík) on islantilainen elokuvaohjaaja.
Friðrik on Baltasar Kormákurin (joka on näytellyt useissa Friðrikin elokuvissa) ohella tunnetuin islantilainen elokuvantekijä. Friðrik nosti Islannin elokuvataiteen kansainväliseen tietoisuuteen elokuvallaan "Luonnon lapset" (1991). Se on tarina kahdesta vanhuksesta, jotka tyytymättöminä elämäänsä vanhainkodissa karkaavat varastamallaan jeepillä kohti uutta loppuelämää. Elokuva palkittiin useilla eurooppalaisilla elokuvajuhlilla ja se asetettiin Oscar-ehdokkaaksi ei-englanninkielisten elokuvien kategoriassa.
Islannin olemattoman elokuvakoulutuksen vuoksi Friðrik on joutunut hankkimaan elokuvantekijän taitonsa itsenäisesti. Hänen muita ohjauksiaan ovat muun muassa omiin lapsuudenmuistoihin perustuva "Elokuvapäiviä" (Bíódagar, 1994), japanilaisturistin matkasta hyisessä Islannissa kertova "Cold Fever" (1995), toisen maailmansodan jälkeisestä Islantia kuvaava "Pirunsaari" (Djöflaeyjan, 1996) sekä mielisairaasta taiteilijasta kertova "Kaikkeuden enkelit" (Englar alheimsins, 2000).
Tarkkaavaisuus

Tarkkaavaisuus on huomion keskittämistä johonkin kohteeseen (esimerkiksi kirjan lukemiseen tai heikon äänen kuulemiseen).
Tarkkaavaisuuden eri muotoja.
Tarkkaavaisuus voi olla joko tiedostamatonta tai tietoista. Jaetusta tarkkaavaisuudesta puhutaan silloin, kun tarkkaavaisuus on jaettu moneen eri toimintaan. Tarkkaavaisuuden jakaminen voi olla vaikeaa, jos suorittaa jotain monimutkaista tai uutta asiaa. Esimerkiksi matkapuhelimeen puhuminen vaikeuttaa ajotaitojen oppimista. Käsite valikoiva tarkkaavaisuus tarkoittaa taas sitä, että yksilö valitsee ärsykkeitä tarkempaan käsittelyyn muiden samanaikaisten ärsykkeiden kustannuksella.
Aivojen toimintana.
Tarkkaavaisuuden tiedetään aktivoivan useita eri aivoalueita sen kohteesta riippuen. Erityisesti toiminnanohjaukseen tarvittava etuaivolohko on aktiivisena tarkkaavaisuuden aikana. Myös tarkkaavaisuuden kohteesta riippuen aktivaatiota voi olla muun muassa kuulo-, näkö- tai motorisella aivokuoren alueella. Tarkkaavaisuuden eri vaiheiden tiedetään myös aktivoivan erilaisia muita alueita, kuten tarkkaavaisuuden kohdentaminen ylempää temporaalista aivopoimua, aivojuoviota, ja päälakilohkon alaliuskaa (lat. lobulus parietalis inferior), tarkkaavaisuuden ylläpito aivorungon aivoverkostoa ja näkökukkulaa, sekä tarkkaavaisuuden siirtäminen dorsolateraalista prefrontaalikorteksia.
Muuta.
Tarkkaavaisuus on kognitiivisessa psykologiassa tärkeä tutkimuskohde. Tarkkaavaisuutta tutkiessa apuvälineinä käytetään mm. toiminnallista (fMRI) ja diffuusiopainotteista (DTI) magneettikuvantamista, aivosähkökäyrää (EEG) ja aivomagneettikäyrää (MEG) sekä transkraniaalista magneettistimulaatiota (TMS). Edellä mainitut tutkimusmenetelmät antavat tarkan kuvan siitä, mitkä aivoalueet osallistuvat tarkkaavaisuuden toimintaan, samoin siitä, missä järjestyksessä nämä alueet aktivoituvat ja mitkä alueet ovat yhteydessä toisiinsa. Tietoa saadaan myös siitä, mitä aivoissa tapahtuu silloin, kun emme tietoisesti tee mitään.
Tommi Paavola

Tommi Björn Paavola (s. 9. joulukuuta 1965 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Lähes viisitoistavuotisella liigaurallaan Paavola pelasi 298 pääsarjaottelua ja teki niissä 62 maalia. Hän esiintyi ensi kerran SM-tasolla 27. huhtikuuta 1986 TPS:n riveissä ottelussa KuPS:ia vastaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Paavola teki vain hieman myöhemmin; 1. toukokuuta MP:n verkkoon. TPS:n lisäksi hän edusti liigassa HJK:ta, FC Hakaa, FinnPaa, Ponnistusta, PK-35:tä, FC Jokereita ja Tampere Unitedia.
Ulkomailla hän pelasi ammattilaisena Saksassa KSV Hessen Kasselissa kautena 1989–1990 sekä 1. FSV Mainz 05:ssä kautena 1991–1992.
Hän on pelannut 23 A-maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. 
Pelaajauransa jälkeen Paavola on keskittynyt valmentamiseen. Hän on toiminut valmentajana vuodesta 2002. Ensin hän valmensi FC Espoota, jonka jälkeen oli vuorossa KäPa ja PK-35. Nykyään hän toimii FC Hongassa akatemiavalmentajana.
Bjørn Floberg

Bjørn Floberg (s. 12. syyskuuta 1947 Oslo) on norjalainen näyttelijä. 
Floberg on jo pitkään ollut yksi käytetyimmistä pohjoismaisten elokuvien näyttelijöistä. Hän on esittänyt muun muassa murhaajaa Olof Palmen salamurhasta kertovassa Kjell Sundvallin ruotsalaiselokuvassa "Viimeinen sopimus" (1996), Gunnaria "Villmarkissa" (2003) ja poliisia Erik Skjoldbjærgin elokuvassa "Insomnia" (1997). Hänellä on myös iso rooli Ole Bornedalin eurooppalaisessa yhteistyöelokuvassa "Dina" (2002). "Varg Veum" -elokuvasarjassa (2007–2012) hän esittää Jacob Hamrea.
Hounijoki

Hounijoki () on Rakkolanjoen sivujoki Suomen ja Venäjän alueella. Hounijoki virtaa Suomen puolella Lappeenrannan alueella ja Venäjän puolella Viipurin piirin alueella. Venäjänpuoleiset osat ovat entisen Vahvialan kunnan alueella. Hounijoen valuma-alueesta on Suomen puolella 370 km² ja Venäjän puolella 252 km².
Hounijoen vesistö alkaa Lappeenrannan eteläosien järvistä ja lammista. Vesistön yläosassa joen nimi on Sarvijoki Simolan kylän seudulle saakka. Simolasta Vainikkalan luona olevaan Telkjärveen joesta käytetään nimeä Alajoki. Hounijoki alkaa Telkjärvestä, rajavyöhykkeen tuntumasta ja virtaa Suomen puolella noin 500 metriä ja sen jälkeen rajajokena noin 800 metriä ennen siirtymistään Venäjän puolelle. Hounijoki virtaa Venäjän puolella Hounijärven läpi, sivuaa Vahvialan kirkonkylää ("Jašino") ja laskee Rakkolanjokeen (Seleznovka) Nurmissa.
Erica Pedretti

Erica Pedretti (25. helmikuuta 1930 Šternberk, Tšekki – 14. heinäkuuta 2022) oli sveitsiläinen kirjailija ja kuvataiteilija.
Pedretti syntyi pohjoisen Määrin alueella ja saapui Sveitsiin vuonna 1945. Hän asui muutaman vuoden Yhdysvalloissa ennen paluutaan Sveitsiin vuonna 1952. Kirjailijanuransa hän aloitti vasta 1970-luvulla.
Pedretti voitti vuonna 1984 Ingeborg Bachmann -palkinnon teoksella "Das Modell und sein Maler". Hänelle myönnettiin lisäksi vuoden 1996 Marie Luise Kaschnitz -palkinto. 
Pedrettin muita kirjallisia töitä on mm. "Engste Heimat" (1995). Kuvataiteista hän hallitsi varsinkin kuvanveiston alan. Hän asui kuolemaansa asti Sveitsissä, aivan Bieljärven rannalla.
Erik Skjoldbjærg

Erik Skjoldbjærg (s. 14. marraskuuta 1964 Tromssa) on norjalainen elokuvaohjaaja. 
Vuonna 2002 valmistui Christopher Nolanin ohjaama elokuva "Insomnia", joka pääosissa näyttelevät Al Pacino ja Robin Williams. Elokuva pohjautuu Skjoldbjærgin ohjaamaan norjalaiselokuvaan vuodelta 1997. Stellan Skarsgård näyttelee siinä murhaa tutkivaa poliisia, joka vahingossa murhaajaa jahdatessa tulee ampuneeksi oman parinsa ja joutuu etsimänsä murhaajan (Bjørn Floberg) kiristämäksi. Elokuva aukaisi Skjoldbjærgille ovet Hollywoodiin, jossa hän ohjasi Christina Ricciin tähdittämän huumekuvauksen "Prozac Nation" (2001). Elokuvan jälkeen hän palasi jälleen kotimaahansa ja ohjasi nykyaikaistetun version Henrik Ibsenin näytelmästä "Kansanvihollinen".
Samantha Sayegh

Samantha Marie José Sayegh (s. 3. toukokuuta 1982 Beirut, Libanon) on nykyisin Suomessa asuva, libanonilaissyntyinen laulaja, joka voitti karaoken maailmanmestaruuden vuonna 2004 ja Ourvision-laulukilpailun vuonna 2007. Vuonna 2008 hän otti osaa Orange Televisionin (OTV) kykyjenetsintäkilpailun "Ghani Ma3 Ghassan" ensimmäiselle tuotantokaudelle.
Sayeghilla on kymmenen vuoden kuorotausta ja hän on koulutukseltaan arkeologi.
M/S Sailor

M/S Fjärdvägen (ent. M/S "Finnsailor") on vuonna 1987 Gdańskissa, Puolassa rakennettu Eckerö linkin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Kuollutta painoa "Sailorilla" on 8 027 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Alus on rekisteröity Ahvenanmaan lipun alle ja sen kotisatama on Eckerö. Nykyisin alusta operoi Eckerö link, välillä Naantali-Långås. 
Fjärdvägenin sisaralus on M/S "Antares".
Käyttöhistoria.
Lokakuun lopussa 1986 alus laskettiin vesille. 12. toukokuuta 1987 Doris Sundström kastoi aluksen "Finnsailor"iksi. Seuraavan vuoden lokakuussa Neste Oy hankki aluksen omistukseensa ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Naantali. Tämän jälkeen Finncarriers aloitti liikenteen sillä Helsingin ja Lyypekin välillä. 26. tammikuuta 1989 Partrederi Finnsailor osti aluksen. Kotisatama säilyi Helsinkinä. Maaliskuussa 1994 Finnlines osti "Finnsailorin".
12. helmikuuta 1996 alus saapui Turkuun telakalle kunnostustöitä varten. Tuolloin alukseen rakennettiin uusia hyttejä. Saman vuoden huhtikuussa alus alkoi liikennöidä Helsingin ja Norrköpingin välillä. Joulukuun 17. päivä alus siirtyi Naantalin ja Kapellskärin välille. 21. huhtikuuta 1997 alus meni jälleen telakalle Turkuun ja toukokuussa se palasi takaisin liikenteeseen normaalille reitilleen. Helmikuussa 2000 Nordö Link vuokrasi "Finnsailorin" Malmön ja Travemünden väliseen liikenteeseen. 
Lokakuussa 2001 laivan koneissa oli vikaa, joten alus joutui menemään telakalle korjattavaksi. Alus palasi jo saman kuukauden aikana liikenteeseen. Joulukuussa 2001 Nordö Link päätti vuokrasopimuksen ja seuraavan vuoden tammikuussa Finnlink aloitti liikenteen Finnsailorilla välillä Naantali–Kapellskär. 23. joulukuuta 2003 alus oli viimeistä päivää liikenteessä Naantalin ja Kapellskärin välillä. 29. joulukuuta Nordö Link osti aluksen.
20. helmikuuta 2007 Finnlink aloitti liikenteen "Finnsailorilla" Naantalin ja Kapellskärin välillä. 1. marraskuuta 2007 belgialainen Finnlines Belgium NV osti aluksen. Lippuvaltiona säilyi edelleen Ruotsi. Tallink osti "Sailorin" vuonna 2020. Eckerö-konserni osti laivan 2025 ja asettaa sen Naantali–Långnäs-reitille.
Onnettomuuksia.
13. tammikuuta 2004 "Finnsailor" aloitti liikenteen Malmön ja Travemünden välillä. 25. helmikuuta alus ajoi karille Malmöhön johtavalla väylällä. 
13. marraskuuta 2005 "Finnsailor" törmäsi yhteen eteläisellä Itämerellä rahtilaiva M/S "General Grot-Roweckin" kanssa. Seuraavana päivänä alus meni Öresundsvarvet-nimiselle telakalle Landskronaan. 25. päivä alus palasi jälleen liikenteeseen.
Seututie 135

Seututie 135 eli Lentoasemantie on Vantaalla Kehä III:lta Helsinki-Vantaan lentoasemalle johtava seututie. Se on tärkein Helsinki-Vantaan lentoasemalle liikennettä välittävä tie.
Tikkurilantien liikennevaloliittymä korvattiin eritasoliittymällä Kehä III:n parantamistöiden yhteydessä. Samassa yhteydessä uudistettiin Kehä III:n ja Lentoasemantien eritasoliittymää niin, että lentoaseman suunnan liikenne pääsee sujumaan katkotta. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2013 ja valmistuivat vuoden 2015 lopussa.
Cleveland Amory

Cleveland Amory (2. syyskuuta 1917 – 14. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kriitikko ja lehtimies, joka omisti elämänsä eläinten oikeuksien puolustamiselle. Ehkäpä parhaiten Amory tunnetaan kissakirjoistaan. Amory pelasti Polar Beariksi nimeämänsä kissan (1977–1992) New Yorkin kaduilta jouluaattona 1978 ja otti sen hoiviinsa. 
Amory perusti 1967 "The Fund for Animals"-järjestön. 
Teoksia.
Kirjoja.
Tässä luettelo kirjoista, joita Amory kirjoitti. Nimet ovat englanniksi, niille on suomenkieliset käännökset.
HD 209458

HD 209458 on keltainen pääsarjan tähti 150 valovuoden päässä. Tähden spektrityyppi on F8-G0V. Tähdeltä löydettiin ensimmäinen tähden kiekon ylikulkeva eksoplaneetta. Planeetan ylikulku himmentää tähden valoa 2 % 3,5 päivän välein.
Planeetalta on myös ensimmäisenä havaittu spektroskoopilla kaasukehästä happea ja hiiltä. Vuonna 2007 huhtikuussa väitettiin kaasukehästä löytyneen vesihöyryä.
Eksoplaneetta.
Eksoplaneetta HD 209458 b eli "Osiris" on 0,047 AU:n eli 7 miljoonan kilometrin päässä keskustähdestään, eli hyvin lähellä sitä. Kiertoaika on vain 3,5 vuotta. Planeetan massa
on 0,69 Jupiterin massaa eli 220 Maan massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, läpimitaltaan 1,32 Jupiterin läpimittaa. Lämpötila planeetalla nousee 1000 Kelviniin. 
Siitä näkyy ulospäin vain planeetan kaasukehän, joka näyttää karkaavan avaruuteen haihduttaen koko planeettaa.
Planeetan kaasukehä haihtuu komeettamaisena pyrstönä avaruuteen purkaen vetyä, happea ja hiiltä, sekä ehkä myös vesihöyryä. Vuonna 2007 helmikuussa HD 209458 b on toinen eksoplaneetta, jonka spektri on suoraan havaittu HD 189733b:n lisäksi.
Tavastilan seisake

Tavastilan seisake on rautatieliikennepaikka Kotkan radalla Kotkan Tavastilan kylässä. 
Seisakkeella pysähtyvät Kotkan sataman ja Kouvolan väliset lähijunat. Nykyisin melko hiljaisella seisakkeella oli ennen puinen asemarakennus, mutta nykyisin matkustajia palvelee vain betonikatos hiekkalaiturilla.
Tavastila on Haminan lähin rautatieasema, jonne etäisyys Haminan keskustasta on noin 15 kilometriä.
Paikallisbussin linjat 9, 9B ja 25Y liikennöivät Tavastilan aseman, Karhulan ja Kotkan keskustan välillä. Vuorot pysähtyvät tarvittaessa Tavastilan tienhaarassa eli seututie 170:n ja Tavastilantien risteyksessä. Tältä on vaihtoyhteys Haminaan seutulinjoilla ja vakiovuoroilla. Tavastilan tienhaarasta on etäisyyttä noin 500 metriä Rantahaan liittymään, josta on vaihtoyhteys pikavuoroille Haminaan.
Tulevaisuus.
Tavastilan rautatieasemalle toteutetaan vuoden 2024 loppuun mennessä merkittävä parannustyö, jossa matala ja lyhyt matkustajalaituri parannetaan 55 cm korkuiseksi ja 120 m pitkäksi asfaltoiduksi laituriksi. Asemalle toteutetaan myös erilliset auto- ja pyöräpysäköintialueet.
Bruck an der Mur

Bruck an der Mur on kaupunki Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Siellä oli vuoden 2019 arvion mukaan 15 837 asukasta.
Maantiede.
Bruck an der Mur sijaitsee Mur-joella noin 50 kilometriä Grazista pohjoiseen. Myös Mürz-joki virtaa kaupungin läpi ja yhtyy Bruckin kohdalla Muriin. Kaupunki on Bruck-Mürzzuschlagin piirikunnan pääkaupunki. Bruck an der Murin pinta-ala on 85,2 neliökilometriä ja sen korkeus merenpinnasta on 468 metriä. Kaupungin korkein kohta on Rennfeldin huippu (1 629 m).
Väestö.
Bruck an der Murin väestötiheys oli vuonna 2001 350 asukasta neliökilometriä kohden. Väestöstä 5,5 prosenttia oli ulkomaalaisia, joista suurin osa kroatialaisia.
Liikenne.
Bruck an der Mur on tärkeä liikenteen solmukohta. Intercity-junat Wienistä sekä Villachiin että Graziin pysähtyvät rautatieasemalla.
Animal Planet

Animal Planet on kaapelin ja satelliitin välityksellä toimiva, vuonna 1996 perustettu brittiläinen televisiokanava, jonka omistaa Warner Bros. Discovery. Kanava esittää ohjelmaa ympäri vuorokauden ja se näkyy jo yli 70 maassa. Kanava on perustettu kertomaan eläimistä ja niiden suhteista ihmisiin.
BBC omisti 50 prosenttia televisiokanavasta vuoteen 2010 asti, kunnes myi omistuksensa Discoverylle 156 miljoonalla dollarilla.
Animal Planet Suomessa.
Suomessa Animal Planetia voi katsoa antenni-, satelliitti- tai kaapelitalouksissa. Kanava on noin 70 prosenttisesti suomeksi tekstitetty. Joitakin Animal Planetin ohjelmia on myös näytetty ilmaiskanavilla.
Nidarosin tuomiokirkko

Nidarosin tuomiokirkko () on kirkkorakennus Trondheimin kaupungissa Norjassa. Sitä pidetään Norjan merkittävimpänä kirkkona, ja se on Pohjois-Euroopan suurimpia kirkkorakennuksia. Kirkko on Norjan evankelis-luterilaisen kirkon Nidarosin hiippakunnan pääkirkko. Rakennuksen tyylissä on sen pitkän rakennusvaiheen vuoksi nähtävillä romaanista ja goottilaista arkkitehtuuria.
Historia.
Kirkkorakennuksen rakennustyöt käynnistettiin vuoden 1070 tienoilla, ja ne saatiin päätökseen noin vuonna 1300. Rakennus vaurioitui pahoin vuosien 1327 ja 1531 tulipaloissa. Vuonna 1708 rakennus paloi lähes kokonaan, ainoastaan kiviseinät jäivät jäljelle. Tulipalo raivosi kirkossa taas vuonna 1719 salaman iskettyä rakennukseen. Suuret kunnostus- ja uudelleenrakennustyöt aloitettiin kirkossa vuonna 1869. Niitä johti alun perin arkkitehti Heinrich Ernst Schirmer, loppuun ne saattoi Christian Christie. Työt saatiin virallisesti valmiiksi vuonna 2001.
Kirkon sininen siluetti on kuvattuna mustaa taustaa vasten norjalaisen black metalia soittavan Mayhem-yhtyeen vuonna 1994 julkaistun "De Mysteriis Dom Sathanas"-albumin kannessa. Lehdistölle antamassaan lausunnossa kahdeksasta Norjassa tapahtuneesta kirkon poltosta vastuun ottanut yhtyeen basisti Varg Vikernes kertoi suunnitelleensa levyn julkaisun aikaan kyseisen kirkon räjäyttämistä yhdessä yhtyetoverinsa Euronymouksen kanssa. Vikernes kuitenkin murhasi Euronymouksen ennen albumin julkaisua, eikä kirkon räjäyttämistä koskaan edes yritetty.
Seututie 138

Seututie 138 eli Ilmakehä on Vantaalla sijaitseva seututie, joka johtaa Tuusulanväylän eli kantatien 45 varrella olevasta eritasoliittymästä Lentoasemantielle eli seututielle 135. Kehä III:lta alkavan Lentoasemantien ohella se on merkittävä Helsinki-Vantaan lentoaseman maaliikenteen välittäjä. Ennen Ilmakehän rakentamista tie 138 kulki Ilmailutietä.
Väylällä sijaitsee Ilmakehän pikavuoropysäkki, jonka kautta kulkee lentoaseman linja-autoyhteyksiä.
Büyükada

Büyükada (; ) on pieni Turkille kuuluva saari, joka kuuluu yhdeksän saaren ryhmään Istanbulin kaupungin lähellä Marmaranmerellä. Lauttamatka mantereelta kestää 20 minuutista puoleentoista tuntiin lähtöpaikasta riippuen.
Büyükada on saarista suurin, 5,36 km². Muut saaret saariryhmässä ovat Heybeliada (2,4 km²), Burgazada (1,5 km²), Kınalıada (1,3 km²), Sedef Adası (0,157 km²), Yassıada (0,05km²), Sivriada (0,05 km²), Kaşık Adası (0,006 km²), Tavşanadası (0,004 km²). 
Saariryhmää kutsutaan Prinssisaariksi. Se on viralliselta nimeltään Adalar; ryhmä tunnetaan myös nimellä Kızıl Adalar (Punaiset saaret). 
Büyükada tunnetaan saarena jossa istanbulilaiset käyvät kesällä muun muassa lomalla. Neuvostoliittolainen poliitikko Lev Trotski asui saarella maanpaossa vuosina 1929–1933.
Timo Ihamuotila

Timo Jaakko Pietari Ihamuotila (s. 21. huhtikuuta 1966 Helsinki) on ABB:n talous- ja rahoitusjohtaja. Ihamuotila toimi Nokian talous- ja rahoitusjohtajana vuosina 2009–2016. Ihamuotila on koulutukseltaan kauppatieteiden lisensiaatti. Hänen lisensiaatintyönsä "Interest rate risk management of a financial institution in a multicurrency environment" valmistui vuonna 1997 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Ihamuotila toimi Nokian väliaikaisena toimitusjohtajana vuosina 2013–2014.
Ihamuotila on työskennellyt rahoitusalalla koko työuransa. Hän toimi Kansallis-Osake-Pankissa vuosina 1990–1993 rahoituksen varainhallinnon analyytikkona ja aloitti Nokialla riskienhallinnan johtajana vuonna 1993. Ihamuotila työskenteli Citibankissa 4 vuotta, vuosina 1996–1999, mutta palasi Nokian palvelukseen rahoituspuolen johtotehtäviin vuonna 1999. Ihamuotila siirtyi USA:han vuonna 2004 aloittaen Mobile Phonesin CDMA-liiketoimintayksikön johtajana New Yorkissa, josta hänet valittiin nykyiseen toimeensa keväällä 2007.
Ihamuotila on työskennellyt Nokia-urallaan myös Nokia Oyj:n Eläkesäätiön puheenjohtajana Timo Korvenpään väistyttyä talousjohtajan tehtävistä vuonna 2002.
Timo Ihamuotila on naimisissa Riikka Ihamuotilan kanssa, ja heillä on yksi tytär ja kaksi poikaa. Ihamuotila harrastaa tennistä ja laskettelua.
Timo Ihamuotila on Nesteen entisen toimitusjohtajan, vuorineuvos Jaakko Ihamuotilan poika ja Sampo Pankin ja Marimekon entisen toimitusjohtajan Mika Ihamuotilan serkku.
Call of Juarez

Call of Juarez on puolalaisen Techlandin kehittämä villiin länteen perustuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 Microsoft Windowsille ja seuraavana vuonna myös Xbox 360:lle.
Pelaaminen.
Pelattava henkilö vaihtuu eri kenttien välillä. Ohjattavina henkilöinä ovat Billy Candle -niminen meksikaani ja Reverend Ray -niminen pastori. Billyllä pelattavat kentät ovat suurimmalta osalta hiiviskelyä, mutta Raylla pelatessa on enemmän räiskintää ja kaksintaisteluja.
Jatko-osat.
13. tammikuuta 2009 Techland julkisti tarinan aiemmista vaiheista kertovan jatko-osan "" joka julkaistiin saman vuoden kesänä Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Sen tarina keskittyy Ray (myöhemmin Reverend Ray) ja Thomas McCallin seikkailuun heidän nuoruudessaan.
"Call of Juarez" -sarjan kolmas osa "" julkaistiin kesällä 2011. Kolmas osa ei perustu villiin länteen, vaan nykypäivän Los Angelesiin ja Meksikoon.
Hawiye

Hawiye on somaliklaani, jonka jäsenet asuvat Somaliassa, Keniassa ja Etiopiassa. Hawiye on suurin klaani Somaliassa CIA:n mukaan. 
Klaaniin kuuluvat muiden muassa seuraavat alaklaanit: Dububle, Habargidir, Abgaal, Baadi-adde, Gaaljele, Hawaadle ja Murursado. Somaliassa Hawiye-klaanin jäseniä asuu Shabeellaha Hoosessa, Shabeellaha Dhexessä, Banaadirissa, Mudugissa, Nugaalissa, Baayssa ja Bokoolissa.
Hawiye-klaani saapui Afrikan sarven alueelle 700- tai 800-luvulla. Juba- ja Shabellejokien maanviljelysalueelle muuttaneet Hawiye-paimentolaiset aikoinaan myös orjuuttivat Rahanwey-klaanin maanviljelijöitä . Ensimmäiset kirjalliset mainininnat Hawiyesta ovat 12. ja 13. vuosisadalta, kun arabitutkimusmatkailijat kuvailevat Mercan kaupunkia ”Hawiye-maan pääkaupungiksi”.
Jaakko Pyhälä

Jaakko Heikki Pyhälä (31. joulukuuta 1956 – 29. tammikuuta 2022) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin elokuvansa on "Jon" (1983).
Pyhälä toimi aluksi valokuvaajana ja elokuvaleikkaajana, kunnes lähti vuonna 1975 opiskelemaan Moskovan elokuvakorkeakoulun kuvaajalinjalle. Hän valmistui sieltä 1978, minkä jälkeen hän teki aluksi mainoselokuvia ja toimi kuvaajana muun muassa Anja Rouhuvirran ja Ilona Tantun lyhytelokuvassa "Puupiirtäjä" (1979). Vuonna 1980 Pyhälä ohjasi 16 millimetrin filmille kuvatun, kokeellisen pitkän elokuvan "Neljä miljardia silmänräpäystä", johon hän pyrki kiteyttämään näkemyksiään tiedonvälityksen silloisesta tilasta.
Pyhälän toinen elokuva "Jon" (1983) oli tarina Kari Väänäsen esittämästä nuoresta, itseään etsivästä miehestä, joka saa tarpeekseen päämäärättömästä harhailusta Helsingin kaduilla ja pestautuu töihin Jäämeren rannalla sijaitsevaan kalajalostustehtaaseen. "Jon" oli ensimmäinen suomalainen Cinemascope-formaatilla ja Dolby-stereoäänellä varustettu elokuva. Pääosin ylistävän kritiikin ohella elokuva sai myös kohtalaisen yleisömenestyksen. Väänäsen lisäksi elokuvan yhdessä pääroolissa, Öljys-Heikkinä, esiintyi Vesa-Matti Loiri, joka pitää suoritustaan uransa parhaimpana.
Pyhälän seuraava elokuva, eräänlainen "nuoren naisen odysseia" "Ursula" (1986) sai sen sijaan varautuneemman vastaanoton ja johti lopulta siihen, että Pyhälän ura joutui useiksi vuosiksi jäihin. 1990-luvun alussa hän ohjasi televisiosarjoja ja valmisteli historiallista suurelokuvaa, joka monien vaikeuksien jälkeen sai ensi-iltansa vuonna 1999. "Armon aika" oli 1700-luvun Suomeen sijoittuva tarina saaresta, jonne lähetettiin kaikki yhteiskunnan epähenkilöt: sairaat, spitaaliset ja rikolliset. Elokuvaa levitettiin vain yhtenä teatterikopiona ja se sai vaihtelevat arvostelut. Teatterissa elokuvalle kertyi vain 330 katsojaa.
Pyhälä toimi 2000-luvun alkuvuosina elokuva-alan opettajana Turun ammattikorkeakoulussa.
Pyhälä on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin kortteliin 3X, joka on muistolehto ilman tunnistettavaa hautapaikkaa.
Joni Malmi

Joni Malmi (s. 5. tammikuuta 1979) on suomalainen ammattilaislumilautailija. Hän on ollut jo pitkään muun muassa lumilautamerkki Forumin ammattilaistiimissä. Malmi on auttanut myös muita suomalaisia kyvykkäitä lumilautailijoita pääsemään eteenpäin urallaan. Malmi on tuottanut rap -artisti Asan kappaleen "Vaaranmaa" musiikkivideon.
Joni Malmi valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta.
Malmia ja Jussi Oksasta voidaan pitää lumilautailun edelläkävijöiksi Suomessa. He järjestivät vuosina 2001–2005 "Malmi &amp; Oksanen Invitational" -tapahtumia.
Vuonna 2001 Malmi yhdessä Oksasen ja graafisen suunnittelijan Ivar Fougstedtin kanssa perusti vaatemerkki Makian Helsingin Punavuoressa.
Vesimiehen aika

Vesimiehen aika on astrologinen ajanjakso, jolloin Aurinko on kevätpäiväntasauksen aikana Vesimiehen tähdistössä. Ajanjaksot aiheutuvat maapallon prekessiosta eli pyörimisakselin kiertymisestä yhden kierroksen 25 725:n vuoden aikana, jona aikana kevätpäiväntasauspiste ehtii sijaita kaikissa eläinradan 12 tähdistössä. Vesimiehen aikaa edelsi Kalojen aika, ja sitä seuraa Kauriin aika. Jokainen ajanjakso kestää noin 2150 vuotta, joka vastaa eläinradalla 30 astetta.
Eläinradan merkit määriteltiin aikoinaan niin, että noin 2000 vuotta sitten ne sattuivat suunnilleen yhteen saman nimisten tähdistöjen kanssa. Länsimaisessa "trooppisessa astro­logiassa" ne kuitenkin on määritelty niin, että ne pysyvät aina samalla etäisyydellä kevättasauspisteestä, ja niinpä Auringon sanotaan olevan Vesimiehen merkissä aina suunnilleen 20. tammikuuta – 19. helmikuuta, ja kevätpäiväntasauksena se siirtyy Kalojen merkistä Oinaan merkkiin. Prekession vuoksi saman­niminen tähdistö ja merkki eivät enää vastaa toisiaan (niin oli ainoastaan "Oinaan ajan" vaihtuessa "Kalojen aikaan"), vaan nykyään Aurinko on kevät­päivän­tasauksen aikoihin lähellä Vesi­miehen ja Kalojen tähdistöjen rajaa ja joidenkin vuosi­satojen kuluttua samaan aikaan vuodesta selvästi Vesi­miehen tähdistön puolella. Nämä runsaat 2000 vuotta sitten kestävien aika­kausien nimet perustuvat siis nimen­omaan tähdistöihin, eivät samannimisiin trooppisiin merkkeihin, joita länsi­maisessa astro­logiassa muutoin käytetään. Intialaisessa sideerisessä astro­logiassa samannimiset merkit ja tähdistöt sitä vastoin vastaavat pysyvästi toisiaan.
Käsitettä teki tunnetuksi 1900-luvun alussa Levi H. Dowling kirjoituksellaan "The Aquarian Age Gospel of Jesus, the Christ of the Piscean Age". Toisen maailmansodan jälkeen käsitettä "New Age" alkoi käyttää Alice Baileyn The Lucis Trust. Lopullisesti käsite tuli suuren yleisön käyttöön vuoden 1968 Hair-musikaalin myötä. Yhdysvalloissa termi vakiintui käyttöön 1970-luvulla Kaliforniassa.
Koska astrologisten ajanjaksojen rajat voidaan määrittää useilla eri tavoilla, on Vesimiehen ajan alkamiskohdasta esitetty erilaisia mielipiteitä, joista seuraavassa tunnetuimpia: 
Astrologien mukaan mitään tarkkaa rajaa ei kuitenkaan käytännössä ole, vaan siirtyminen merkistä toiseen tapahtuu huomaamatta. Esimerkiksi viiden asteen siirtymä eläinradalla vastaa jo noin 360 vuotta. 
Astrologian mukaan Vesimiehen aika on solidaarisuuden ja yksilöllisyyden aikaa. Myös teknologia liittyy vahvasti Vesimieheen. Ilmaelementin merkkinä Vesimies edustaa korkeutta sekä henkisesti että fyysisesti. Maallinen työ ja sidonnaisuus tiettyyn maaperään vähenevät.
Vesimiehen merkkiä hallitsee planeetta Uranus.
Ralf Rubin

Ralf Rubin (30. elokuuta 1922 Kokkola – 22. lokakuuta 1990) oli suomalainen elokuvaohjaaja. 
Rubin ohjasi kaksi pitkää elokuvaa, "Kasvot kuvastimessa" (1953) ja "Kesäyön lapset" (1955). Hän toimi myös niiden tuottajana. Lisäksi hän tuotti Jack Witikan ohjaaman elokuvan "Pessi ja Illusia" vuodelta 1954, jonka tuotantoyhtiöksi hän sai Kansan Elokuva Oy:n. Rubin itse katsoi edustavansa sekä yhteiskunnallista neorealismia että ranskalaista film noir -genreä, ja kummassakin hänen elokuvassaan tyylille ominaiset piirteet – ahdistus, syyllisyys ja moraalinen ristiriita – näkyvät selvästi. Kumpikaan pitkä ohjaus ei saanut mainittavaa yleisö- tai arvostelumenestystä. Lisäksi Rubin ohjasi dokumentteja ja toimi Suomen Filmiteollisuuden (SF) mainospäällikkönä 1950-luvulla.
Kent (savukemerkki)

Kent on vuodesta 1952 lähtien valmistettu yhdysvaltalainen savukemerkki, jonka omistaa R. J. Reynolds Tobacco Company Yhdysvalloissa ja British American Tobacco muualla. Merkki on nimetty Lorillard Tobacco Company -tupakkayhtiön entisen johtajan Herbert Kentin mukaan. Kent tuli Barclay-nimisen savukemerkin tilalle vuoden 2007 alussa.
Kent oli ensimmäisiä suodattimella varustettuja savukkeita. Vuonna 1952 markkinoille tuotu suodatin sisälsi krokidoliittia eli nykytiedolla erittäin syöpävaarallista sinistä asbestia, jonka on arvioitu aiheuttaneen käyttäjille mesotelioomaa. Asbesti vaihdettiin vuonna 1956 nykyisinkin savukefilttereissä käytettävään selluloosa-asetaattiin.
Joissakin Kent-savukkeissa on erikoisuutena plussan/neliapilan muotoinen "surround"-filtteri.
Suomessa on 1.3.2023 saatavissa seuraavia Kent-savukkeita:
Kent Core Silver, aktiivihiilisuodatin, kovapakkaus
Kent Surround Brown, ent. ruskea Barclay, plussan mallinen 4-kanavainen suodatin
Miselli

Miselli on pallomainen molekyylien muodostama lipidimolekyylirakenne, joka on yleensä vedessä. Lipidit ovat rasvamaisia yhdisteitä, joissa on vesihakuinen eli hydrofiilinen ja vesipakoinen eli hydrofobinen pää. Misellissä lipidien hydrofobiset osat ovat sisällä ja hydrofiiliset osat pinnalla. Esimerkiksi saippuan pitkäketjuiset karboksyylihapot muodostavat misellejä, joissa pooliton osa vetää puoleensa hydrofobista likaa ja näin lian voi huuhdella ylimääräisellä vedellä.
Liposomi on kuplamainen lipidirakenne, joka muistuttaa miselliä, mutta jossa on kaksi lipidikerrosta.
Monet elämän syntyä tutkineet tutkijat olettavat muun muassa misellien ja liposomien edeltäneen eläviä esisoluja ja soluja.
Bloods

Bloods on yhdysvaltalainen katujengi, joka perustettiin Los Angelesissa 1970-luvun alussa.
Historia.
Bloods syntyi usean losangelesilaisen mustan katujengin yhdistyttyä Crips-katujengiä vastaan. Crips oli yrittänyt aggressiivisesti sulauttaa pienemmät jengit itseensä tai alistaa ne. Bloodsin muodostaneista jengeistä suurimpia olivat Pirus, Brims ja Bishops. Vuonna 1971 Pirus oli vielä liittoutunut Cripsin kanssa, mutta pian jengit riitaantuivat. Vuonna 1972 Pirus liittoutui muiden paikallisten jengien kanssa Crips-jengiä vastaan; tästä liittoutumisesta muodostui Bloods-jengi.
Bloods laajeni 1970-luvulla pienten jengien liityttyä siihen oma-aloitteisesti saadakseen suojaa. 1980-luvulla Bloods aloitti jäsenten aktiivisen värväyksen. Bloodsit ovat perustaneet ryhmiä myös muihin kaupunkeihin, kuten New Yorkiin, ja Bloods-jengejä toimii myös ulkomailla, kuten Uudessa-Seelannissa ja Englannissa. Bloods ja Crips tekivät lyhytaikaisen tulitauon vuonna 1992 Los Angelesin mellakoiden jälkeen.
Rakenne ja toiminta.
Bloods on pienten ja itsenäisten mutta keskenään liittoutuneiden katujengien löyhä verkosto. Bloodsit käyttävät toisista ryhmistään nimitystä "hood", joka tarkoittaa kulmakuntaa. Jokainen "hood" jaetaan ”setteihin”, jotka hallitsevat omia kortteleitaan ja ottavat nimensä hallitsemastaan alueesta, kuten kadusta, puistosta tai kerrostalolähiöstä. Setit voidaan jakaa edelleen vanhempien ja nuorempien muodostamiin ryhmiin.
Bloodsin tunnusväri on punainen, ja he ottivat punaisen tunnuslippunsa Brims-jengiltä. Bloodsit pitävät punaista huivia housujensa oikeassa takataskussa ja pukeutuvat joskus kokonaan punaisiin vaatteisiin. Verta tarkoittava nimi tarkoittaa etelän mustien slangissa alun perin verisukulaista, mistä se laajeni yleiseksi tervehdykseksi. Eri setit saattavat käyttää eri tunnusvärejä ja merkkejä sekä kannattaa erilaisia poliittisia aatteita.
Bloodsin liittolaisia ovat People Nation, vihollisia taas Latin Kings, Folk Nation ja Sureños. 
Tärkeä osa Bloodsien kulttuuria on vastakkainasettelu Cripsin kanssa. Bloodsit käyttävät usein Calvin Kleinin vaatteita, sillä niissä näkyvät nimikirjaimet ”CK” voidaan lukea ”Crips Killer”, ‘Cripsien tappaja’. He myös välttävät C-kirjaimen käyttöä. Bloodsit kävelevät ja tanssivat erityisellä "Bloods-walk"-tyylillä.
Bloodsilla ei ole kirjallista peruskirjaa eikä muodollisia normeja tai sääntöjä. Jäsenet oppivat säännöt muilta jäseniltä suullisesti. Eri Bloods-settien jäsenet voivat liittyä toisiin setteihin tai viettää muuten vain aikaa niiden seurassa.
Tunnettuja jäseniä.
Tunnettuja Bloodseja ovat muun muassa levymoguli Suge Knight sekä rap-artistit Mack 10, Cardi B ja DJ Quik.
Markus Nordenstreng

Markus Nordenstreng on helsinkiläinen muusikko. Nordenstreng on Tuomo &amp; Markus-yhtyeen laulaja, kitaristi ja perustajajäsen yhdessä Tuomo Prättälän kanssa, ja hän vaikuttaa myös Pratt &amp; Moody -yhtyeessä Prättälän kanssa. 
Vuosina 2000–2012 Nordenstreng toimi päätoimisesti The Latebirds-yhtyeen laulajana, kitaristina ja pääasiallisena säveltäjä/sanoittajana. Lisäksi hän levytti albumillisen power pop kappaleita Egotrippi-yhtyeestä tutun Knipin kanssa The Tunes -yhtyeen 2005 julkaistulle albumille Bright Yellow Sun. Levyn tuotantoon osallistui myös Lemonator yhtyeestä tuttu Lasse Kurki.
The Latebirdsin jälkeen Nordenstreng alkoi tehdä yhteistyötä Tuomo Prättälän kanssa ja duo alkoi esiintyä nimellä Tuomo &amp; Markus. Vuonna 2016 julkaistiin Tuomo &amp; Markus -yhtyeen debyyttialbumi Dead Circles. Debyyttialbumin julkaisun aikoihin yhtyeen livekokoonpanoon liittyi trumpetisti Verneri Pohjola. 2023 julkaistu Game Changing -albumilla yhtyeen äänimaailma laajeni merkittävästi. Albumi sai useita viiden tähden arvioita, nousi albumilistan sijalle 8 ja sai hyvän vastaanoton myös ulkomailta. Yhtye teki useita kiertueita mm. Yhdysvaltoihin ja Meksikoon. 
Helmikuussa 2025 Tuomo &amp; Markus ja Verneri Pohjola julkaisivat Music For Roads -nimisen immersiivisen instrumentaalialbumin, joka oli sävelletty ja levytetty jo pandemia-aikana. Albumi nousi Suomen fyysisen albumilistan sijalle 5. 
Oman levytysuransa ohessa Nordenstreng on myös säveltänyt kappaleita artisteille kuten Jonna Tervomaa, Vesa-Matti Loiri, Janna Hurmerinta ja Jorma Kääriäinen. Nordenstrengin säveltämää musiikkia on lisäksi päätynyt lukuisiin kotimaisiin ja ulkomaisiin elokuviin, tv-sarjoihin ja dokumentteihin. 
Lisäksi Markus Nordenstreng on tehnyt myös soololevyjä. Ensimmäinen sooloalbumi "Moody" julkaistiin vuonna 1998, ja sittemmin Nordenstreng on tehnyt sooloalbumit "Latebird" (2003) ja "Songs From Red Hill" (2007). 
Säveltäjänä, sanoittajana ja levyttävänä muusikkona Nordenstreng on tehnyt yhteistyötä lukuisten tunnettujen kotimaisten ja ulkomaisten artistien kanssa, joista mainittakoon Tuomo Prättälä, Verneri Pohjola, Jonna Tervomaa, Anna Puu, Irina Björklund, Knipi (The Tunes), Jukka Gustavson, Kris Kristofferson, Wayne Kramer, Levon Helm ja Wilco.
Markus Nordenstreng toimi 2015–2025 Suomen Musiikintekijät ry:n hallituksen varapuheenjohtajana ja vaikutti myös muun muassa Teoston ja Music Finlandin hallituksissa. Nordenstreng on sittemmin kritisoinut kulttuurialojen edunvalvontaa.
Markus Nordenstreng on toiminut sivutoimisesti radiotoimittajana Radio Helsinki -kanavalla vuodesta 2001. Nordenstrengin kirjoittamia artikkeleita ovat julkaisseet muun muassa Helsingin Sanomat ja Image. 
Markuksen vanhemmat ovat professori Kaarle Nordenstreng ja professori Ullamaija Kivikuru.
Diskografia.
Markus Nordenstreng:
The Latebirds:
The Tunes:
Tuomo &amp; Markus:
Pratt &amp; Moody:
Kilpikalat

Kilpikalat (Osteostraci) on esihistoriallinen sukupuuttoon kuollut leuattomien kalojen luokka, joka on osa panssarillisten alkukalojen ryhmää (Ostracodermi). Varhaisimmat löydöt kilpikaloista on tehty yläordovikautisista kerrostumista ja ne hävisivät ennen devonikauden loppua, joten ne olivat olemassa vähemmän kuin 100 miljoonan vuoden ajan.
Ulkonäkö.
Pituudeltaan kilpikalat olivat 15–60 cm pitkiä, eivät erityisen hyviä uimareita ja luultavimmin ne viettivät siten suurimman osan ajastaan pohjalla. Ihossa niillä oli kiinni luulevyjä. Kilpikalojen silmät olivat pään yläosassa ja lähellä toisiaan. Silmien välissä niillä oli käpylisäke ja ainoa sierainaukko. Kilpikalojen pieni ja leuaton suu sijaitsi ruumiin alapinnalla yhdessä kidusaukkojen kanssa. Poikkileikkaukseltaan kilpikalojen ruumis oli lähes kolmiomainen.
Panaji

Panaji (Konkaniksi, hindiksi ja marathiksi पणजी, englanniksi Panjim, portugaliksi Pangim) on Intian Goan osavaltion pääkaupunki. Kaupungissa asui 59 066 ihmistä vuonna 2001 ja se on osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Vasco da Gaman ja Margaon jälkeen.
Panaji sijaitsee Mandovi-joen suulla. Kun Goasta tuli itsenäisen Intian osavaltio, Panajista tuli sen pääkaupunki. Kaupungin keskustassa on portugalilaisten rakennuttama kirkko.
Philippe Besson

Philippe Besson (s. 29. tammikuuta 1967 Barbezieux, Charente, Ranska) on ranskalainen juristi, yritysjohtaja ja romaanikirjailija.
Elämä ja tuotanto.
Besson syntyi perheeseen, jossa isä oli kansakoulunopettaja ja äiti notaarin apulainen. Hän suoritti loppututkinnon Rouenin kauppakorkeakoulussa (École supérieure de commerce de Rouen) ja on suorittanut myös oikeustieteellisen jatkotutkintodiplomin (DESS). Vuonna 1989 hän asettui asumaan Pariisiin, jossa hän toimi juristina ja opetti sosiaalioikeutta. Lähes viiden vuoden ajan hän toimi MEDEF:in puheenjohtajan Laurence Parisot'n oikeana kätenä. Tässä tehtävässään hän vaikutti voimakkaasti Ranskan ulkomaankaupan edistämistoimintoihin niin Buenos Airesissa kuin Shanghaissakin. Tämän jälkeen hän toimi "Club Internetin" johtajana. 
Vuonna 1999 hänen kirjallisuusinnostuksena heräsi, kun hän luki ensimmäisen maailmansodan aikaisten taistelijoiden kertomuksia. Hän aloitti myös oman romaaninsa "En l'absence des hommes" kirjoittamisen. Tämän esikoisteoksen julkaisi kustannustalo Julliard, ja tämä oli alkua pitkälle kirjailijan ja kustantajan yhteistyölle. Teos julkaistiin 2001, ja se käsittelee Marcel Proustin henkilökuvaa. Kirja sai samana vuonna Emanuel-Robiès-kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2001 ilmestyi Bessonin seuraava teos "Son frère", joka oli Femina-kirjallisuuspalkinnon saajaehdokkaiden valitussa joukossa. Elokuvaohjaaja Patrice Chéreaun tekemä elokuvatulkinta kirjasta sai vuonna 2003 Hopeisen karhun (Silberner Berliner Bär) Berliinin elokuvajuhlilla. Bessonin tuotanto on sen jälkeenkin ollut elokuvantekijöiden suosiossa.
Uransa tässä vaiheessa Philippe Besson päätti omistautua täysipainoisesti kirjalliselle työlle. Hänen romaaninsa "Les Jours Fragiles" ilmestyi vuonna 2004, ja se keskittyy runoilija Arthur Rimbaud'n viimeisiin elinpäiviin. Myös tämä teos on kiinnostanut elokuvantekijöitä, ja ohjaaja François Dupeyron on varannut siihen oikeudet. 
Philippe Besson tavoittelee eräänlaista proustmaista kirjallista sanontaa, vaikkakin hänen kirjoitustyylinsä eroaakin suuresti esikuvastaan. Tämän lisäksi hän avoimesti tunnustaa ihailunsa Martin Pagen, Marguerite Durasin ja Arthur Rimbaud'n kirjallista tuotantoa kohtaan. Hänen tapansa kirjoittaa keskittyy romaanihenkilöiden älylliseen ja tunteelliseen käyttäytymiseen, se paljastaa myös erityisen kiinnostuksen kuolinkamppailuun sekä ihmissuhteiden vaikeaan kemiaan.