tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eufemia Rügeniläinen

Eufemia Rügeniläinen (n. 1280 – toukokuu 1312) oli Norjan kuningatar vuosina 1299–1312. Hänen puolisonsa oli kuningas Haakon V Maununpoika. Kuningaspari asui Akershusin linnassa Oslossa. Eufemia käännätti muinaisruotsiksi kolme knittelimittaista ranskalaista ritarirunoelmaa, jotka tunnetaan nimellä Eufemia-laulut. Ne ovat kaikkein vanhinta ruotsinkielistä kaunokirjallisuutta (vanhempaa kuin Eerikinkronikka, joka kirjoitettiin 1320-luvulla). Eufemian kirjakokoelma oli yksi Euroopan laajimmista hänen elinaikanaan. Kuningattaren hovissa huviteltiin lukemalla kirjoja ääneen.
Eufemian ja Haakonin tytär oli Ingeborg Norjalainen. Eufemian isä oli Rügenin ruhtinas Wizlaw II, joka kuoli vieraillessaan Oslossa vuonna 1302. Wizlaw haudattiin Oslon Mariankirkkoon, johon myös Eufemia ja Haakon haudattiin heidän kuoltuaan. Kuningasparin pääkallot löydettiin Mariankirkon raunioista vuonna 1868. Ne siirrettiin ensin Oslon yliopistoon ja sitten Akershusin linnaan. Eufemian kuolinsyytä ei tiedetä. Hänen ja Haakonin kallot olivat vuonna 2012 tutkittavina Rikshospitaletissa, jonne ne kuljetettiin raitiovaunulla.
Vuonna 2015 Oslon Bjørvikaan valmistui uusi 43 metriä leveä katu, jolle annettiin nimeksi Dronning Eufemias gate. Se kulkee päärautatieaseman ja oopperatalon välistä.
Eufemian syntyperä.
Joissain vanhoissa lähteissä, ja esimerkiksi Salmonsenin tietosanakirjassa, sanotaan Wizlaw II:n olleen Eufemian isoisä eikä isä. Tällöin Eufemian isä olisi ollut kreivi Günther von Arnstein, ja tästä syystä Eufemiaakin sanotaan joskus Arnsteiniksi. Ursula Scheilin tutkimuksessa vuodelta 1945 osoitetaan kuitenkin tämä tulkinta vääräksi. Wizlawin testamentissa vuodelta 1302 hän sanoo Eufemiaa ”Norjan kuningattareksi ja rakkaaksi tyttärekseen” ("domine regine norwegie filie mee predilecte").
Aleksi Ranta

Aleksi Ranta (s. 1980) on oululaislähtöinen kitaristi, säveltäjä ja äänitaiteilija. Helsingissä toimiva Ranta on tunnettu monipuolisista sävellyksistään yhtyeilleen sekä elokuva- ja teatteriproduktioihin. Musiikissaan hän yhdistelee jazzia, rockia ja klassista musiikkia sekä elektronisia elementtejä. Hän on julkaissut omia levyjä sekä toimii kitaristina usealla metalli-, pop- ja jazzlevyllä.
Ranta on säveltänyt musiikkia mm. tanskalaisen kirjailija Karen Blixenin elämästä kertovaan The Baroness - Isak Dinesen´s Final Affair -Off Broadway-näytelmään New Yorkiin, Hannaleena Haurun Säälistäjät-elokuvaan sekä Mika Rantosen ja Verena Netzerin Luonnonlaki-dokumenttielokuvaan. Hän on toiminut kitaristina rock-yhtye The Black Leaguessa sekä eri projekteissa, kuten Maria de Buenos Aires -tango-operitassa ja Pohjan sotilassoittokunnassa. Ranta toimii lisäksi freelance-kitaristina eri pop/rock/jazz-kokoonpanoissa.
Rannan muita projekteja ovat Comics in Concert -piirroskonsertit, joita hän tekee sarjakuvataiteilija Ville Rannan kanssa sekä Jazz-Baltica-palkinnon saanut saksalainen jazzyhtye Flickstick. Ranta on esiintynyt Euroopassa ja Yhdysvalloissa tunnetuilla jazz-klubeilla, kuten Dresdenin Blue Notella, Hampurin Birdlandissa ja Elbjazz-festivaaleilla, Pori Jazzeilla sekä New Yorkin Jazz Club Nublussa, Scandinavia Housessa, Columbian yliopistossa ja MoCCA-festivaaleilla.
Ranta on lisäksi Nordic Audio &amp; Music Productionsin perustaja. Yritys tekee musiikkia ja äänisuunnittelua elokuviin ja mainoksiin sekä äänimaisemia installaatioihin ja yritysympäristöihin. Yrityksen asiakkaita ovat olleet mm. Amazon Alexa, SEK, Smile Audiovisual, Alko ja HopLop.
Ranta on valmistunut muusikoksi Oulun pop ja jazz konservatoriosta vuonna 2005 ja musiikkipedagogiksi Oulun ammattikorkeakoulun pop- ja jazzlinjalta vuonna 2011. Vuonna 2008 Ranta opiskeli Tukholman Kungliga musikhögskolanissa. Yksityisiä kitara- ja sävellysopintoja hän on tehnyt Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Opettajinaan hänellä on ollut mm. Raoul Björkenheim, Ola Bengtsson, Joakim Milder, Håkan Goohde, Steve Cardenas ja Vesa Valkama. Ennen jazzopintoja Ranta opiskeli klassista musiikkia Oulun konservatoriossa.
Belle &amp; Sebastian (täsmennyssivu)

Belle &amp; Sebastian tai Belle &amp; Sébastien voi tarkoittaa:
Elokuva ja TV.
Kaikki nämä perustuvat enemmän tai vähemmän Aubryn alkuperäisiin tarinoihin pojasta ja pyreneittenkoirasta:
Mexico Cityn LearJet-onnettomuus (2008)

Mexico Cityn LearJet-onnettomuus tapahtui 4. marraskuuta 2008 kello 18.46, kun laskeutumassa ollut Learjet 45 liikelentokone putosi Méxicon kaupunkialueelle lähestyessään kaupungin kansainvälistä lentoasemaa. Kaikki koneessa olleet matkustajat, mukaan lukien Meksikon ulkoministeri Juan Camilo Mouriño, kuolivat. Onnettomuuden aiheutti virallisen raportin mukaan edellisenä laskeutumassa olleen, huomattavasti suuremman, Boeing 767 -matkustajalentokoneen jättöturbulenssi, joka sai pienen Learjetin menettämään hallintansa. Lentäjän virhe oli olla hidastamatta konetta riittävästi, jotta suuremman koneen jälkeen laskeuduttaessa tarvittava varoaika täyttyisi.
Salmonsens konversationsleksikon

Salmonsens konversationsleksikon on tanskalainen tietosanakirja. Sen ensimmäisen painoksen julkaisi Isac Salmonsen nimellä "Salmonsens Store Illustrerede Konversationsleksikon" 19-osaisena vuosina 1893–1911, ja sen kustansi Brødrene Salmonsens forlag, jonka osti 1911 J. H. Schultz Forlag. Toinen, 26-osainen laitos ilmestyi 1915–1930 nimellä "Salmonsens konversationsleksikon". Se oli suurin Tanskassa koskaan julkaistu tietosanakirja. Kolmas, 13-osainen laitos julkaistiin 1937–1940 nimellä "Den lille Salmonsen". Neljäs ja viimeinen, yksiosainen laitos "Den nye Salmonsen" ilmestyi 1949. Väliaikana vuonna 1941 alkoi ilmestyä "Salmonsens Leksikon-Tidsskrift" (SLT) vihkoina, jotka julkaistiin kerran kuussa, ja sitä julkaistiin viisitoista vuosikertaa vuoteen 1955 asti.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen maiden rajat muuttuivat niin dramaattisesti, että kun Salmonsen 1918 julkaisi osan, jossa oli artikkeli "Europa", siinä oli paikka kartalle, jonka ostajat saivat itse liimata paikalleen sitten, kun uudet rajat oli päätetty.
Teoksen ensimmäinen painos sisältää melko uutta aineistoa Norjasta ja Norjan oloista. Teos ilmestyi ajankohtana, jolloin Norjan kirjallisuuden markkina-alue oli tanskalaisten kustantamoiden kotimarkkina-aluetta, ja monet norjalaiset kirjailijat julkaisivat pääasiassa tanskalaisten kustantajien kautta. Koska norjalaisia tietosanakirjoja ei ollut, kustantamon toimitus laajensi tietosanakirjaa niin, että siitä tuli norjalaistenkin asiakkaiden luonteva valinta.
Kilpailijaksi tuli Aschehougin norjalainen "Illustreret Norsk Konversationsleksikon" (6 osaa 1907–1913), ja kun 1900-luvulla alkoi tulla muita tietosanakirjoja, Salmonsen menetti Norjassa asemansa.
Tietosanakirjan kaksi ensimmäistä laitosta ovat jo vapaat tekijänoikeussuojasta, jonka pituus on 70 vuotta julkaisusta.
EPRDF

Etiopian kansojen vallankumouksellinen demokraattinen rintama (lyh. , amhara "Ehadig") oli Etiopiaa hallitseva poliittinen liittouma. Se koostui neljästä puolueesta, jotka ovat Oromojen kansandemokraattinen järjestö (ODP), Amharoiden kansallinen demokraattinen liike (ADP), Etelä-Etiopian kansandemokraattinen liike (SEPDM) ja Tigrayn kansan vapautusrintama (TPLF).
Liike muodostettiin 1989 ja vuoteen 1991 asti se oli Etiopiaa hallitsevaa Derg-junttaa vastaan taisteleva sissiliike.
Uusi puhemies Abiy Ahmed hajotti puolueen marraskuussa 2019. Sen seuraajaksi perustettiin uusi Vaurauspuolue ("Paartii Badhaadhiinaa"), johon liitettiin vanhan koalition puolueet TPLF:aa lukuun ottamatta.
Esa Pulliainen C-Combo

Esa Pulliainen C-Combo on suomalainen yhtye, joka perustettiin sivukokoonpanoksi Agents-yhtyeen rinnalle vuonna 2008. Yhtye soittaa rautalankamusiikkia, ja sen muodostavat Esa (kitara) ja Kai Pulliainen (bassokitara) sekä Toni ”El Blanco” Liimatta (rummut). Esa Pulliainen C-Combo on levyttänyt ja esiintynyt myös rock and roll -laulaja ja -pianisti Mr. Breathlessin kanssa.
Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2013. Se sisältää rautalankahenkisiä kitarainstrumentaaleja. Vuonna 2015 julkaistiin Mr. Breathlessin kanssa tehty toinen albumi, "Keep On Rockin’". Albumi sisältää pääosin laulettua rock and rollia, mutta mukana on myös kolme kitarainstrumentaalia. Toinen instrumentaalialbumi, "Shaking All Over", julkaistiin kesäkuussa 2018.
China Shenhua Energy

 
China Shenhua Energy (, pinyin: shénhuánéngyuán), on suuri, vuonna 2004 perustettu kiinalainen hiilikaivosteollisuuden sekä useiden siihen liittyvien teollisuudenalojen kuten hiilipohjaisen energiantuotannon sekä rautatie- ja merikuljetusten konserniyritys. Yhtiömuodoltaan se on julkinen osakeyhtiö. Yrityksen osakkeet noteerataan sekä Shanghain että Hongkongin pörssissä. Se on lukeutunut markkina-arvoltaan Shanghain pörssin kymmenen suurimman yhtiön joukkoon. Yhtiön kotipaikka on Peking ja se on tytäryhtiönä suuremman, Kiinan valtion hallitseman Shenhua Group Corporation -yhtymän osa. 
Yrityksen toiminta on jaettu neljään operatiiviseen toimialaan: Hiili, Energiantuotanto, Rautatiet sekä Satamatoiminnot ja merikuljetukset.
Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan kesäkuun 2018 vertailussa China Shenhua Energy katsottiin useilla mittareilla arvioituna maailman 121. ja Kiinan 21. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi. Yhtiön osakkeiden yhteenlaskettu markkina-arvo oli 64,6 miljardia dollaria. Yhtiön palveluksessa oli noin 89 000 ihmistä (2017). 
Elokuussa 2017 tiedotettiin, että China Shenhua Energyn emoyhtiö, Kiinan suurin hiilikaivoskonserni Shenhua ja maan suurimpiin energiantuottajiin lukeutuva Guodian (China Guodian Group Corp.) yhdistetään. Näin Kiinaan syntyi tuotantokapasiteetiltaan (225 gigawattia) maailman suurin ja liikevaihdoltaan maailman toiseksi suurin energiayhtiö, jolla on myös suuret hiilivarannot, ja jolla on mittava rautateitä ja vesiteitä hyödyntävä kuljetuskapasiteetti. Toisaalta useita energialähteitä käyttäneen Guodianin liitoksen kautta Shenhuan on arveltu voivan vähentää hiilen osuutta energiatuotannossaan, jossa energia aiemmin tuotettiin 90-prosenttisesti hiilellä. Uusi yhtiö on esimerkiksi asennetulla kapasiteetilla mitaten (33 GW) maailman suurin tuulivoimayhtiö. Uuden energiakonsernin palveluksessa työskentelee yhteensä noin 326 000 ihmistä.
Beit Jann

Beit Jann (arab. بيت جن‎; hepr. בֵּיתּ גַ'ן‎) on pääasiassa druusien asuttama kaupunki ja hallinnollisesti paikallisneuvosto Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 11 714.
Maantiede.
Beit Jann sijaitsee Meronvuoren länsirinteellä Ylä-Galileassa. Se kuuluu Israelin korkeimmalla sijaitseviin asuttuihin paikkoihin. Sen korkeus merenpinnasta on 940 metriä. Itse Meronvuoren korkein kohta on 1 050 metriä merenpinnasta. Talvisin alueella sataa myös lunta.
Historia.
Nykyinen Beit Jann on joskus yhdistetty Vanhan testamentin Joosuan kirjan paikkaan "Beet-Daagon", mutta nykyisin Raamatun paikalla ei uskota olevan yhteyttä Beit Janniin. Sen sijaan se saattaa olla joissakin Talmudin teksteissä mainittu Bet Dagan. Paikan nykyisen nimen syntytarinasta on kaksi erilaista versiota. Toisen mukaan nimi on johdettu vuorenrinteen puutarhoista, tai aluetta vainonneista kansanuskon pahoista hengistä ("Jann"). Nykyisen asutuskeskuksen ovat kuitenkin perustaneet druusit. Perimätiedon mukaan alueen druusit asuivat hajallaan vesilähteiden äärellä tai helposti puolustettavilla kukkuloilla 1200 tai 1300-luvulle saakka. Beit Jann perustettiin paikalle, jolta kaksi jänistä seuraamaan lähtenyttä metsästäjää löysivät luolan, jonne oli kerääntynyt vettä. Paikalle syntyi asutusta druusien muuttaessa uuteen keskukseen muualta. Oma kuntansa Beit Jannista tuli vuonna 1964.
Väestö.
Beit Jannin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 11 714. Se on yksi Israelin druusien huomattavista keskittymistä.
Pajalan seurakunta

Pajalan seurakunta () on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Pajalan kunnassa.
Canopus (ydinkoe)

Canopus () oli Ranskan 24. elokuuta 1968 suorittama ydinkoe Fangataufassa Ranskan Polynesiassa Tyynellämerellä. 
Ydinkokeessa Ranska räjäytti viidentenä maana vetypommin. Kokeen voimakkuus oli 2,6 megatonnia. Ydinlataus räjäytettiin noin 600 metrin korkeudessa olleesta vetyilmapallosta.
Guernésiais

Guernésiais ("dgèrnésiais") on Guernseyssä puhuttu normannin kielen muoto. Yhtenä d’oïl-kielistä sen juuret ovat latinassa, mutta myös muinaisnorja ja englanti ovat vaikuttaneet siihen. Guernésiais’n, jérriais’n ja normannin puhujat pystyvät ymmärtämään toistensa puhetta. Guernésiais muistuttaa eniten Cotentinissä sijaitsevassa la Haguessa puhuttavaa normannin murretta.
Francis Bruun

Fredrik Francis Bruun (16. heinäkuuta 1843 Vehkalahti – 22. huhtikuuta 1930 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden varapresidentti.
Bruunin vanhemmat olivat tullinhoitaja Erik Anton Bruun ja Henriette Fredrika Weckman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Helsingin yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1867. Bruun sai varatuomarin arvon 1869.
Bruun oli Turun hovioikeudessa varakanneviskaalina 1883–1885, sihteerinä 1885, asessorina 1885–1896, hovioikeudenneuvoksena 1896–1902 ja 1907–1908 sekä varapresidenttinä 1908–1910. Hänet erotettiin virasta ensimmäisen sortokauden aikana 1902 mutta hän pääsi palaamaan entiseen virkaansa 1907. 
Bruun omisti Vehkalahdella isältään perimänsä Poitsilan kartanon vuoteen 1888 saakka jolloin hän myi sen kauppaneuvos Konstantin Aladin vanhemmalle. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1890-1896. Täyttäessään 85 vuotta vuonna 1928 Bruun oli Suomen vanhin elossaoleva lakimies.
Francis Bruun oli naimisissa vuodesta 1888 Olga Viktoria Rosenqvistin kanssa. Heidän poikansa Heino Erik Bruun (1890–1971) toimi Turun hovioikeudessa asessorina 1948–1953.
Päiväntasaajan Guinean kansalliskirjasto

Päiväntasaajan Guinean kansalliskirjasto (, lyhennys BnGE) on Päiväntasaajan Guinean pääkaupungissa Malabossa toimiva kansalliskirjasto. Kirjasto avattiin yleisölle 4. kesäkuuta 2009. Hallinnollisesti se on maan kulttuuri- ja turismiministeriön alainen valtiollinen laitos. 
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 60 000 kirjaa. Kansalliskirjaston johtajana eli kansalliskirjastonhoitajana toimi Guillermina Mekuy Mba Obono (10/2017).
Kirjasto pyrkii säilytämään, konservoimaan ja tuomaan julkisuuteen Päiväntasaajan Guineaa koskevia arkistoituja kokoelmia. Kansalliskirjasto kerää kansakuntaa koskevaa kirjallista kulttuuriperintöä. Se pyrkii Päiväntasaajan Guineaa koskevan kulttuuritutkimuksen monialaiseksi keskittymäksi esimerkiksi myös maalaustaiteen, kuvanveiston, elokuvan, teatterin aloilla. Kirjastolla on myös oma taidekokoelma. 
Yli 15-vuotiaista Päiväntasaajan Guinean asukkaista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 95,3 prosenttia vuonna 2015.
Bafatán roomalaiskatolinen hiippakunta

Bafatán roomalaiskatolinen hiippakunta on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Afrikassa Guinea-Bissaun valtion etelä- ja itäosissa.
Historia ja nykytilanne.
Hiippakunta perustettiin 13. maaliskuuta 2001 erottamalla se Bissaun hiippakunnasta. Tuolloin siihen kuului 31 000 jäsentä, mikä muodosti 6,3% alueen väestöstä, 9 seurakuntaa ja 16 pappia. Vuonna 2015 hiippakunnan ykdeksässä seurakunnassa oli jäseniä 34 635 eli 4,8% alueen väestöstä. Papistoa oli 22.
São Rafael (1898)

São Rafael oli Portugalin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu São Gabriel -luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Ranskasta Le Havren telakalta. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1898.
Palvelus.
Alus tulitti kolmipäiväisen Lissabonin kapinan aikana lokakuussa 1910 risteilijöiden "Dom Carlos I" ja "Adamastorin" kanssa Lissabonissa olleita kuningasmielisiä joukkoja. Portugalin ensimmäinen tasavalta julistettiin 5. lokakuuta kuninkaan paettua maasta.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1924.
São Gabriel (1898)

São Gabriel oli Portugalin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu São Gabriel -luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Ranskasta Le Havren telakalta. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1898.
Palvelus.
Alus tuhoutui haaksirikossa.
Bissaun roomalaiskatolinen hiippakunta

Bissaun roomalaiskatolinen hiippakunta on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Afrikassa Guinea-Bissaun valtion länsiosissa. Sen keskuspaikkana toimii Bissau.
Historia.
4. syyskuuta 1940 erotettiin Santiago de Capo Verden hiippakunnasta Portugalin Guinean missio sui iuris. Vuonna 1950 siihen kuului kuusi seurakuntaa ja 8 139 jäsentä. Tämä tarkoitti 2,3% alueen väestöstä. 29. huhtikuuta 1955 se muuttui Portugalin Guinean apostoliseksi prefektuuriksi. 1970 seurakuntia oli 15 ja jäseniä 29 007, ollen 5,2% väestöstä. 1. tammikuuta 1975 nimi muutettiin Guinea-Bissaun apostoliseksi prefektuuriksi, sillä maa oli itsenäistynyt. 21. maaliskuuta 1977 apostolinen prefektuuri kohosi hiippakunnaksi nimellä Bissaun roomalaiskatolinen hiippakunta. 13. maaliskuuta 2001 hiippakunnan alue pieneni, kun siitä erotettiin omaksi hiippakunnakseen Bafatán roomalaiskatolinen hiippakunta. Ennen jakoa vuonna 2000 hiippakuntaan kuului 29 seurakuntaa ja 138 000 jäsentä, mutta liitoksen jälkeen seurakuntia oli 13 ja jäsenmäärä 105 000.
Nykytilanne.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 26 seurakuntaa, 76 pappia ja jäseniä 167 900, jotka muodostivat 15,7% alueen väestöstä.
Dom Carlos I (1898)

Dom Carlos I oli Portugalin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Portugali lähetti Armstrongille tammikuussa 1896 tarjouspyynnön "Yoshinon" kaltaisen risteilijän valmistamisesta. Aluksen tuli kuitenkin olla kuparoitu ja pienempi uppoumaltaan. Heinäkuussa tarjouspyyntö peruutettiin ja syyskuussa toimitettiin uusi. Tammikuussa 1897 Armstrong vastaanotti tilauksen kuparoidusta 4 100 tonnin risteilijästä, jonka aseistuksena tuli olla kuuden ja 4,7 tuuman tykit.
Phillip Wattsin suunnitteleman aluksen köli laskettiin 3. joulukuuta 1896 Elswickin telakalla telakkanumerolla 669. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1898 ja koeajot päättyivät 19. huhtikuuta 1899.
Palvelus.
Alus saapui Lissaboniin heinäkuussa 1899. Alus palasi 1906 Elswickin telakalle, jossa sen kattilat uudelleen pillitettiin ja höyrykoneet kunnostettiin. Työt telakalla saatiin päätökseen syyskuussa 1907. Alus tulitti kolmipäiväisen Lissabonin kapinan aikana lokakuussa 1910 risteilijöiden "Adamastorin" ja "São Rafaelin" kanssa Lissabonissa olleita kuningasmielisiä joukkoja.
Aluksen nimi vaihdettiin tasavallaksi julistamisen jälkeen "NRP Almirante Reisiksi". Vuodesta 1918 alkaen alus makasi ankkurissa odottaen modernisointia, mutta valtion talouden heikon tilan vuoksi töitä ei voitu aloittaa. Alus poistettiin lopulta alusluettelosta vuonna 1923.
Mevalonaattikinaasi

Mevalonaattikinaasi on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi fosfaattiryhmän siirtoa ATP-molekyyliltä mevalonihapolle ja tuotteena muodostuu fosfomevalonihappoa. Mevalonaattikinaasi osallistuu terpenoidien ja steroidien biosynteesiin ja sitä tavataan niin aito- kuin esitumaisistakin eliöistä. Mevalonaattikinaasin EC-numero on EC 2.7.1.36.
Rakenne ja toiminta.
Rakenteeltaan mevalonaattikinaasi on kahdesta keskenään samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 84 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen magnesiumioneja, jotka avustavat ATP-molekyylin sitoutumisessa entsyymiin. Mevalonaattikinaasi hyväksyy fosfaattiryhmän luovuttajaksi myös eräät muut nukleotiditrifosfaatit kuten UTP:n. Entsyymi sitoutuu ensin mevalonihappoon ja tämän jälkeen ATP:hen. Katalyyttisesti tärkeässä roolissa on aktiivisen keskuksen aspartaattiryhmä, joka ottaa vastaan protonin mevalonihapon hydroksyyliryhmältä. Näin hydroksyyliryhmästä tulee voimakkaampi nukleofiili joka reagoi ATP:n elektrofiilisen fosfaattiryhmän kanssa. Tuotteena muodostuu fosfomevalonihappoa ja ADP:tä.
Puutteellisesti toimiva mevalonaattikinaasi aiheuttaa harvinaisen periytyvän sairauden immunoglobulinemia D-oireyhtymän. Oireina ovat jaksottainen kuumeilu, nivelkivut, nivelten turpoaminen ja huonovointisuus. Sairaus periytyy autosomien välityksellä.
Matti Försti

Matti Försti (s. 14. helmikuuta 1963 Evijärvi) on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Förstin valmennusura alkoi 1990-luvun alussa ja ensimmäinen merkittävä pesti oli vuonna 1995, kun hän astui pietarsaarelaisen Jeppis Wolleyn peräsimeen. Sen jälkeen hän siirtyi valmentamaan Kannuksen Uraa supersarjaan, joka oli aikanaan Suomen toiseksi korkein sarjataso. Försti valmensi Uraa kolmen vuoden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Kokkolan Tiikereiden naisten kakkossarjajoukkueen valmentajaksi. Försti luotsasi Jymyä kolmen vuoden ajan ja nosti Jymyn ykkössarjaan. Nurmon-vuosien jälkeen hän on valmentanut Lännen aluejoukkuetta.
Kokkolan Tiikerit nousi miesten ykkössarjaan monien vaikeiden vuosien jälkeen. Heti ensimmäisen kauden jälkeen kaudeksi 2009–2010 Tiikerit palkkasi kokeneen valmentajan Matti Förstin, joka valmensi Tiikerit aina hopealle asti. Liigakarsinnoissa Tiikerit hävisivät Hurrikaanille. Seuraavana kautena Tiikerit voittivat sarjan ja liigakarsinnoissa Joensuun Riennon otteluvoitoin 3–2. Liigakaudella 2011–2012 Försti valmensi Tiikereitä kauden alussa, kunnes luopui tehtävästään.
Eden (muusikko)

Eden (oik. Jonathon Ng, s. 23. joulukuuta 1995) on irlantilainen laulaja ja tuottaja.
Hän tuotti aiemmin musiikkia The Eden Project -nimellä, mutta vaihtoi nimeä vuonna 2015. Hän on julkaissut uransa aikana kaksi extended play -levyä ja kaksi studioalbumia.
Bissaun katedraali

Bissaun katedraali (), tunnetaan myös nimellä Sé Catedral de Nossa Senhora da Candelária ("Candelarian Neitsyen katedraali") on katolinen katedraali Bissaun kaupungissa Guinea-Bissaussa ja Bissaun hiippakunnan keskus. Toinen kirkon torneista toimii myös majakkana.
Historia.
Katedraalin rakennustyöt alkoivat vuonna 1945 arkkitehtien João Simões ja Galhardo Zilhão johdolla. Rakennus valmistui vuonna 1950. 9. elokuuta 1998 piispa Settimio Arturo Ferrazzetta piti kirkossa rohkean saarnan, jossa hän otti kantaa maassa tuolloin käynnissä olleeseen sisällissotaan. Hän kutsui konfliktia "suureksi yhteiskunnalliseksi synniksi", joka siirtää "vuosia taaksepäin" ja provosoi Guinea-Bissaun kansaa, joka "tietää kuinka kärsiä, mutta vain tiettyyn pisteeseen asti" reagoimaan. Hän menehtyi sydänkohtaukseen seuraavana vuonna ja on haudattu kyseiseen katedraaliin.
Rakennus.
Kirkko sijaitsee korotettuna, hieman puistokadun takana, muodostaen pienen aukion. Katedraali edustaa tyyliltään modernia uusromantiikkaa. Kirkon pohjoistorni toimii myös majakkana. Se opastaa laivoja Geba-joen estuaarilta Bissaun satamaan.
Laen lento-onnettomuus 1948

Laen lento-onnettomuus 1948 tapahtui 18. huhtikuuta 1948, kun Guinea Air Tradersin Lockheed Hudson IIIA syöksyi maahan lähellä Laen kaupunkia Uuden-Guinean territoriossa (osa nykyistä Papua-Uutta-Guineaa). Kone oli juuri lähtenyt Laesta lennolle Bulolon kautta Wauun, kun vasemman puolen moottori lakkasi toimimasta. Kone sakkasi, joutui syöksykierteeseen ja syöksyi saarelle Markham-joessa, neljä kilometriä Laen lentoasemasta länteen. Lennolla oli kaksi miehistön jäsentä ja 35 matkustajaa, ja kaikki menehtyivät onnettomuudessa. Vain lentäjällä oli istuin ja siten turvavyö, sillä onnettomuuslennolla käytössä oli rahtikone. Laen onnettomuus on pahin Papua-Uuden-Guinean alueella tapahtunut lento-onnettomuus.
Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin lentäjän virhe, sillä lentäjää koulutettaessa häntä ei missään vaiheessa vaadittu osoittamaan kykenevänsä hallitsemaan yhdellä moottorilla lentävää konetta lentoonlähdössä, laskeutumisessa ja sakkauksessa. Lisäksi onnettomuuteen vaikutti koneen virheellinen kuormaus, jonka seurauksena painopiste oli liian takana. Moottorivian aiheutti väsymismurtuma moottorin käyttövaihteessa.
John Tiptoft

John Tiptoft, Worcesterin 1. jaarli (joissain lähteissä myös John Tibetot; s. noin 1427 Everton, Bedfordshire – k. 18. lokakuuta 1470 Tower Hill, Lontoo) oli englantilainen aatelinen, joka muistetaan erityisesti roolistaan Ruusujen sodan tapahtumissa.
Tiptoftin isä oli paroni John Tiptoft. Tiptoftista tehtiin Worcesterin jaarli vuonna 1449. Vuosina 1556–57 hän toimi kruunun edustaja Irlannissa ("Deputy of Ireland"), minkä jälkeen hän työskenteli pitkään ulkomailla. Tiptoft palasi Englantiin pian Edward IV:n valtaannousun jälkeen ja hänet nimitettiin helmikuussa 1462 Lord High Constable of Englandin virkaan, jossa hän toimi aina vuoteen 1470 saakka. Lisäksi Tiptoft nimitettiin vuonna 1467 uudelleen kruunun edustajaksi Irlantiin.
Tiptoft tunnettiin raakana miehenä ja hän teloitutti julmasti useita Lancasterien kannattajia. Hän tuomitsi muun muassa Oxfordin jaarli John de Veren, tämän kaksi poikaa sekä lukuisia Warwick Kuninkaantekijän kannattajia kuolemaan. Tiptoft sai tästä liikanimen Butcher of England ("Englannin teurastaja").
Tiptoftin väkivaltaisuus koitui lopulta hänen omaksi kohtalokseen, kun Warwick Kuninkaantekijä ja muut Henrik VI:n kannattajista ottivat vallan takaisin itselleen. Warwick julisti yleisen armahduksen, joka koski lähes kaikkia Edward IV:n entisiä kannattajia, mutta ei kuitenkaan Tiptoftia. Tiptoft yritti paeta Warwickia, mutta hänet löydettiin Huntingdonshiressa sijaitsevasta metsästä ja vangittiin. Tiptoft vietiin oikeuteen ja 15. lokakuuta 1470 hänet tuomittiin maanpetoksesta kuolemaan. Tiptoftin oli määrä kävellä 17. lokakuuta jalan Westminsteristä Tower Hillille, jossa hänet teloitettaisiin. Tiptoftin viimeistä matkaa seuraamaan oli kuitenkin saapunut seuraamaan niin paljon Tiptoftille vihaisia kaupunkilaisia, että vartijat eivät onnistuneet siirtämään Tiptoftia saman päivän aikana Tower Hillille saakka, vaan he joutuivat viettämään yhden yön Fleet Prisonissa ja jatkamaan matkaansa vasta seuraavana päivänä. Tiptoft mestattiin samana iltapäivänä.
Kris Jones

Kris Jones (s. 4. maaliskuuta 1991 Swansea) on brittiläinen suunnistaja ja maastojuoksija. 
Ticinon suunnistuksen EM-kilpailuissa 2018 Jones saavutti sprintissä pronssia. Tanskan MM-kilpailuissa 2022 Jones oli sprinttiviestissä toiseksi tulleessa Ison-Britannian joukkueessa.
Juniorien MM-kilpailuista hänellä on kaksi hopeamitalia. Jukolan viestissä 2018 Jones toi joukkueensa Lillomarka Ol:n avausosuudelta kärjessä.
Jones kuului Britannian joukkueeseen, joka saavutti maastojuoksun EM-kilpailuissa joukkuehopeaa Tilburgissa 2018. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kahdestoista.
Milena Govich

Milena Govich (s. 29. lokakuuta 1976 Norman, Oklahoma, Yhdysvallat on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja ja nyttemmin myös ohjaaja. Hän on näytellyt muun muassa etsivä Nina Cassadyn roolissa televisiosarjassa "Kova laki" sen 17. tuotantokaudella. Sitä ennen hän ehti vierailla sarjassa sivuhenkilönä yhdessä jaksossa. Vuonna 2006 hän esiintyi myös lyhyeksi jääneen, väljästi "Kovaan lakiin" liittyvän televisiosarjan "Conviction" kaikissa 13 jaksossa. "Kovan lain" jälkeen hänellä on ollut vakioroolit televisiosarjoissa "Rescue Me" (2005–2009) ja "Finding Carter" (2014–2015).
Govichillä on isänsä puolelta serbialaiset ja äitinsä puolelta skotlantilaiset sukujuuret. Hänen molemmat vanhempansa opettavat musiikkia, isä Bruce Oklahoman yliopistossa ja äiti Marilyn University of Central Oklahomassa.
Govich on ollut naimisissa vuodesta 2003 lähtien säveltäjä, elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja David Cornuen kanssa. Govich on yksi kahdeksasta valitusta, jotka pääsivät American Film Instituten naisille suunnatulle ohjaajakurssille (The AFI Directing Workshop for Women). Heidän mentorinaan toimii Paul Feig. Govichin pääsykoetyö oli lyhytelokuva "Temporary", jonka Cornue käsikirjoitti.
New Jersey Devilsin kauden kotiavauksessa Prudential Centerissä 2008 lokakuussa Govich lauloi kansallislaulun. Hän on kahdesti esiintynyt vierailevana tähtenä Kiinan merkittävimmän pop-tähden Fei Xiangin kiertueella.
Noirmoutier

Noirmoutier on saari Atlantilla Biskajanlahden rannikolla Ranskassa.
Saari kuuluu 45 000 hehtaarin kokoiseen Bretagnen marskimaahan ("Marais breton-vendéen"). Saaren ilmasto on leuto, ja siellä on runsas kasvisto ja eläimistö. Saaren erikoisuus on siellä kasvatettava perunalajike Bonnotte de Noirmoutier, joka saa ominaismakunsa ainoastaan tällä saarella. Saarella kuivataan merivedestä merisuolaa.
Saarella on neljä kuntaa: Barbâtre, La Guérinière, L'Épine ja Noirmoutier-en-l’Île. Ne ovat yhdessä perustaneet Noirmoutierin saaren kuntien yhteisön ("Communauté de communes de l'Île-de-Noirmoutier").
Saarelta kulkee mantereelle Beauvoir-sur-Meriin 4,125 kilometriä pitkä tie Passage de Gois, jota pitkin pääsee kulkemaan kaksi kertaa vuorokaudessa laskuveden aikaan. Tällöin tie on auki kahdesta viiteen tuntiin. Vuodesta 1971 lähtien saarelle on päässyt myös siltaa pitkin, joka rakennettiin saaren ja La Barre-de-Montsin välille.
Saari on suosittu matkailukohde. Matkailu saarelle alkoi vuonna 1860, jolloin Bois de la Chaizessa otettiin käyttöön merenrantalomakohde. Tällöin Nantesista ja Pariisista tulleet matkailijat saapuivat saarelle viettämään päivää Pornicista lähtevällä laivalla. Myöhemmin monet varakkaat perheet rakensivat saareen merenrantahuviloita metsän siimekseen. Lisäksi rantaan rakennettiin yli 200 mökkiä.
Silloin ennen

Silloin ennen (suomeksi myös Old Times – silloin ennen tai Old Times – menneet ajat; ) on englantilaisen Harold Pinterin vuonna 1970 kirjoittama eksistentialistinen näytelmä, joka sai kantaesityksensä Oxford Playhousessa Oxfordissa 26. huhtikuuta 1971. Kantaesityksen ohjasi Peter Hall, ja näytelmän rooleissa olivat Colin Blakely Deeleynä, Dorothy Tutin Katena ja Vivien Merchant Annana. Lontoossa West Endillä näytelmä sai ensiesityksensä Aldwych-teatterissa 1. kesäkuuta 1971 ja New Yorkissa Broadwaylla Billy Rose Theatressa 16. marraskuuta 1971. Liisa Ryömä suomensi näytelmän vuonna 1971 ja Juha Siltanen vuonna 1997.
Juoni.
Aviopari, nelikymppiset Deeley ja Kate saavat vieraakseen Annan, joka on Katen vanha ystävä kahdenkymmenen vuoden takaa. Deeley on aluksi hyvin kiinnostunut Annasta, mutta kun Anna saapuu, Deeley huomaa, että tilanne ei olekaan niin yksinkertainen kuin mitä hän oli aluksi ajatellut. Se, mitä Anna edustaa, muuttuukin houkutuksesta uhkaksi. Kolmikko ajautuu yhä kiihtyvän valtataistelun pyörteeseen, jossa panoksena on kenties koko elämä.
Esityshistoriaa.
Suomeksi.
Näytelmän Suomen kantaesitys oli Helsingin Kaupunginteatterissa 27. tammikuuta 1972. Ohjaajana oli Jyri Schreck ja rooleissa olivat Lauri Komulainen Deeleynä, Eira Jauckens Katena ja Tiina Rinne Annana. Näytelmää on esitetty Helsingin Kaupunginteatterin lisäksi suomeksi myös Teatteri Jurkassa vuonna 1997 ja Jyväskylän Huoneteatterissa vuonna 2009.
Muita sovituksia.
Näytelmän pohjalta on tehty kolme televisioelokuvaa Tanskassa, Belgiassa ja Britanniassa. Ensimmäinen näistä on Søren Melsonin ohjaama tanskankielinen "Gamle dage", joka ensiesitettiin vuonna 1974. Tanskalaisversion rooleja näyttelevät Jørgen Buckhøj, Ghita Nørby ja Birgitte Price. Vuonna 1977 ensiesityksensä sai hollanninkielinen "Vroeger", jonka on ohjannut Jef Demedts. Tämän belgialaisversion rooleja näyttelevät Hugo Van Den Berghe, Chris Boni ja Chris Lomme. Simon Curtis ohjasi näytelmän pohjalta englanninkielisen "Silloin ennen" ("Old Times"), joka sai ensiesityksensä BBC-kanavalla vuonna 1991. Brittiversion rooleja näyttelevät John Malkovich, Kate Nelligan ja Miranda Richardson.
Flateyjarbók

Flateyjarbók eli 'Flateyn kirja' on laaja keskiajan islantilainen kokoelmakäsikirjoitus, joka sisältää kuningassaagoja ja islantilaissaagoja sekä niihin liitettyjä lyhytsaagoja ja tarinoita (yks. "þáttr"). Lisäksi siinä on jonkin verran myös runoutta ja lyhyempiä historiatekstejä (esimerkiksi "Norjan löytäminen"). Osa teksteistä on säilynyt vain Flateyjarbókissa, joidenkin osalta taas Flateyjarbókissa on säilynyt versio tai sellaisia saagan tai tarinan osia, joita ei tunneta muista käsikirjoituksista.
Tekijät ja omistaja.
Käsikirjoitus on laadittu vuosien 1387–1390 välisenä aikana, mutta käsikirjoituksessa oleviin annaaleihin on lisätty merkintöjä vuoteen 1394 saakka. Käsikirjoituksen on laatinut kaksi islantilaista kirkonmiestä, Jón Þórðarson (k. 1397 jälkeen) ja Magnús Þórhallsson, joista jälkimmäinen laati käsikirjoitukseen myös kuvituksen. Tekstejä kopioidessaan he ovat käyttäneet työnsä pohjana jopa lähes viittäkymmentä käsikirjoitusta, jotka ovat olleet peräisin jostain kirkollisesta keskuksesta tai luostarista, todennäköisesti Þingeyrarin tai Reynistaðrin luostareista tai Hólarin piispainistuimen kirjastosta. Kirjan omisti ja todennäköisesti myös tilasi varakas pohjoisislantilainen tilallinen Jón Hákonarson (s. 1350).
Yleistä Flateyjarbókista.
Flateyjarbók koostuu yhteensä 225 lehdestä. Se on laajin kaikista keskiajan islantilaisista käsikirjoituksista ja kuvituksensa ansiosta myös niistä kaikkein kaunein. Käsikirjoitusta laadittaessa on pyritty luomaan eheä kuvaus Norjan historiasta. Alkuperäiseen käsikirjoitukseen, joka sisälsi vain 202 sivua, on yhdistetty yksittäisten Norjan kuninkaiden Olavi Tryggvenpojan, Pyhän Olavin, Sverre Sigurðrinpojan ja Haakon IV Haakoninpojan elämäkerrat. Niiden yhteyteen on lisätty myös sellaisia yksittäisiä lyhyitä tarinoita ja saagakatkelmia tai kokonaisia saagoja, joiden kerronnassa on jollain tapaa sivuttu myös näiden kuninkaiden elämää. Flateyjarbókissa nykyään olevat loput 23 sivua on lisätty käsikirjoitukseen 1400-luvun jälkipuoliskolla, ja ne sisältävät toisen kuningassaagojen kokoelmakäsikirjoituksen Morkinskinnan (1200-l.) saagaversion kuningas Magnús Hyvästä (isl. "góði") ja Haraldr Ankarasta (isl. harðráði).
Käsikirjoituksen tekstit.
Flateyjarbók sisältää seuraavat tekstit:
Taj Gibson

Taj Jami Gibson (s. 24. kesäkuuta 1985 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Gibson on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien edustaen pisimpään Chicago Bullsia. Hänet nimettiin NBA-tulokaskaudellaan .
Pelaajaura.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Gibson pelasi vuodet 2006–2009 yliopistokoripalloa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han 26. vuorolla . Gibson nimettiin NBA-tulokaskaudellaan . Hän pelasi Bullsissa aina helmikuuhun 2017 asti, jolloin hän siirtyi pelaajakaupassa Oklahoma City Thunderiin. Kesällä 2017 hän teki sopimuksen Minnesota Timberwolvesin kanssa ja kesällä 2019 New York Knicksin kanssa.
Barbâtre

Barbâtre on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Kunta sijaitsee Noirmoutierin saaren eteläkärjessä Atlantin rannikolla.
Saarelta kulkeva maatieliikenne mantereelle kulkee Barbâtren kautta, joko laskuveden aikana käytössä olevaa tietä Passage de Goisia pitkin Beauvoir-sur-Meriin, tai vuonna 1971 valmistunutta siltaa Pont de Noirmoutieria pitkin La Barre-de-Montsin.
Länsirannikolla on seitsemän kilometriä pitkä hiekkaranta hiekkadyyneineen. Se on suosittu merenrantakohde ja tuulisella säällä erilaisten purjehtijoiden käyttämä. Merivesi saaren länsirannikolla on myös usein jopa 3 astetta lämpöisempää kuin saaren itärannikolla. Dyynien takana oleva 145 hehtaarin kokoinen mäntymetsä on saaren suurin. Metsä koostuu pääosin rannikkomännyistä, mutta seassa kasvaa myös lännenmansikkapuita, rautatammia sekä sypressejä.
Barbâtressa on 4 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä polderi ("polder de Sébastopol"). Se valmistui vuonna 1856 saarelaisten kanssa suolakauppaa käyneen Jacobsenin perheeltä saadun tietotaidon avulla. Sébastopolin polderi on ollut alueellinen luonnonsuojelualue vuodesta 2008.
Veli Malin

Veli ”Jappe” Malin (5. heinäkuuta 1959 – 1. helmikuuta 2022) oli suomalainen moottoriurheilija.
Veli Malin saavutti useita mitaleita kiihdytysmoottoripyöräilyn katu- ja pro stock- luokissa SM-, PM- ja EM-tasolla.
Veli Malin ajoi suurimman osan urastaan Kawasaki-merkkisillä moottoripyörillä.
Nuokkurusokki

Nuokkurusokki ("Bidens cernua") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, rusokkien ("Bidens") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruohovartinen kasvilaji, jonka mykerökukinnot ovat nuokkuvia.
Nuokkurusokki voi kasvaa 80 cm korkeaksi ja sen varsi on haaraton tai haaroittunut sekä kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat ehyitä, suikeita, sahalaitaisia ja puoliksi sepiviä. Nuokkurusokilla on keltaruskeat mykerökukinnot, joita ympäröivät lehtimäiset kehtosuomut. Nuokkurusokki kukkii syyskesällä, elo–syyskuussa.
Nuokkurusokki kasvaa märillä ja runsasravinteisilla kasvupaikoilla. Suomessa nuokkurusokkia tavataan paikoitellen lähinnä eteläisessä ja läntisessä Suomessa sekä Pohjanmaan rannikolla. Pohjoisimmat havainnot ovat Perämeren rannikoilta.
Rainha Dona Amélia (1899)

Reinha Dona Amélia oli Portugalin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1899.
Palvelus.
Portugalin julistauduttua tasavallaksi 5. lokakuuta 1910 alus nimettiin uudelleen "RNP Républicaksi". Alus haaksirikkoutui elokuussa 1915.
Georges Pichard

Georges Pichard (17. tammikuuta 1920 Pariisi – 7. kesäkuuta 2003 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan eroottissävytteisistä kansikuvista, sarjoista ja noin 80 albumista.
Pichardin tuotanto.
Pichard työskenteli kuvittajana, kunnes julkaisi vuonna 1956 ensimmäiset sarjakuvansa "La Semaine de Suzette" -lehdessä. 1960-luvun alussa Pichard tapasi Jacques Lobin, jonka kanssa hän teki aluksi ”Ténébrax”-nimistä sarjakuvaa, jota julkaistiin "Chouchou"-lehdessä. "Piloteen" he tekivät supersankariparodia ”Submermania” ja vuodesta 1968 alkaen sarjaa ”Blanche Épiphanie”, jota julkaisi "V Magazine". Seuraavana vuonna Pichard ja Lob alkoivat tehdä ”Odysseusta” "Charlie Mensuel" -lehteen. "Charlie Mensuel" julkaisi myös Pichardin piirtämää ja Georges Wolinskin käsikirjoittamaa ”Paulettea”.
Pichardin piirrostyylin katsotaan ottaneen vaikutteita Aubrey Beardsleyn ja Robert Crumbin tuotannosta. Wolinski luonnehti 1970-luvun tuotantoa pikemminkin säädyttömäksi kuin eroottiseksi. Sarjakuvissa käsiteltiin myös radikaaleja poliittisia aiheita: mielenosoituksia, luokkataistelua ja kolonialismia.
Pichar jatkoi samaa linjaa mm, käsikirjoittaja Danie Dubos’n kanssa tehdyllä ”Caroline Choléralla” ja sadomasokistisella ”Marie-Gabrielle de Saint-Eutropella”. Myöhemmin Pichard teki sarjakuvaversioita klassikoista kuten Kamasutra, Germinal ja Nuoren Don Juanin urotyöt.
Pichardin tuotannosta on käännetty suomeksi hänen piirtämänsä ja Georges Wolinskin kirjoittama "Paulette"-albumi vuonna 1975. Paulettea julkaistiin 1980-luvulla myös "Tapiiri"-lehdessä. Lisäksi vuonna 1982 ilmestyneessä "Sarjakuvan maailmat" -antologiassa julkaistiin Odysseus-katkelma.
Suomennetut albumit.
Georges Wolinski &amp; Georges Pichard: Paulette. (Paulette, 1971.) Suomentanut Jukka Kemppinen. Helsinki: Otava, 1975. .
Scorpion (Draken albumi)

Scorpion on kanadalaisen hip-hop artisti Draken viides studioalbumi, jonka julkaisi Cash Money Records, Young Money Entertainment ja Republic Records 29. kesäkuuta 2018. Albumin julkaisua edelsi viisi singleä; "God's Plan", "Nice for What", "I'm Upset", "Don't Matter to Me" ja "In My Feelings". Albumi on myös artistin ensimmäinen tupla-albumi, jonka A-puoli on tyyliltään hip-hop -musiikkia ja B-puoli koostuu rhythm &amp; blues ja pop -kappaleista.
Albumin mainostus Spotifyssä herätti ristiriitaisia mielipiteitä palvelun premium-käyttäjien kesken, koska he kokivat Spotifyn omien soittolistojen Drake -kuvakkeet liialliseksi mainostukseksi. Albumi myös rikkoi samaisen palvelun striimausennätyksen keräämällä 132 miljoonaa toistoa yhden päivän aikana.
Gérard Lauzier

Gérard Lauzier (30. marraskuuta 1932 Marseille – 6. joulukuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija ja elokuvaohjaaja.
Elämä ja tuotanto.
Lauzier opiskeli filosofiaa ja arkkitehtuuria Pariisin École des Beaux-Artsissa. Hän työskenteli Brasiliassa mainosalalla. Vuonna 1959 Lauzier palveli varusmiehenä Algerian sodassa.
Lauzier muutti Brasiliasta sotilasvallankaappauksen jälkeen Ranskaan vuonna 1964 ja alkoi piirtää sarjakuvia aluksi "Lui"-lehteen ja vuosina 1974–1985 "Piloteen". Lauzierin satiirin kohteina olivat usein uusvasemmisto, intellektuellien puheet, kulttuuriteollisuus, taidemaailma ja uraohjuksien maailmankuva. Tarinoita yhdistävät myös seksi ja erotiikka.
1980-luvun loppupuolella Lauzier alkoi myös ohjata sarjakuviinsa ja muihin aiheisiin perustuvia näytelmiä ja elokuvia. Näistä tunnetuimpia on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut "Isäni, sankarini", jonka pääosaa esittää Gérard Depardieu.
Lauzierin tuotannosta on suomeksi julkaistu vuonna 1990 albumi "Elämän pirstaleita 1". Lisäksi "Tapiirissa" 2/1985 julkaistiin tarinat ”Ihmisen paras ystävä” ja "Sarjakuvan maailmat" -antologiassa vuonna 1982 tarinat ”Ryhmäterapia”, "Punkkari" ja "Mies miehelle".
Curtiss-Wright

Curtiss-Wright Corporation on yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja, joka syntyi vuonna 1929 kun Curtiss Aeroplane and Motor Company ja Wright Aeronautical Corporation yhdistyivät. Yhdistyminen lopetti kahden kilpailevan yrityksen väliset patenttikiistat.
Myöhemmin yhtiö on laajentanut muille teollisuuden alueille.
Erik Carlson

Erik Carlson on suomalainen lapsinäyttelijä, joka on ääninäytellyt muun muassa elokuvissa "Niko 2 – Lentäjäveljekset" (Niko), "Boksitrollit" (Egu) ja "ParaNorman" (Norman).
Enkelinpääagamat

Enkelinpääagamat ("Gonocephalus") on agamien heimoon kuuluva liskosuku. Lajit ovat pieniä tai keskikokoisia, jotkut yli 41 senttiä pitkiä. Ne vaihtelevat suuresti väriltään, ulkomuodoltaan ja piikeiltään. Enkelinpääagamilla on yleensä lyhyt ja kulmikas pää sekä harja, joka jatkuu silmien yläpuolelta kuonon päähän. Ruumis on lyhyt ja kompakti, ja useimpien lajien selkää ja niskaa pitkin kulkee piikikäs harja. Harjan piikit ovat korkeampia niskassa. Enkelinpääagamilla on yleensä heltta leuan alla, joka on suurempi koiraalla. Jalat ovat pitkät ja vahvat ja häntä on noin kaksi kertaa ruumiin mittainen. Eri lajien värikuviot vaihtelevat, mutta liskot ovat yleensä vihreästä ruskeaan ja niillä on vaaleita poikkijuovia selässä.
Enkelipääagamat ovat pääasiassa päiväaktiivisia ja elävät puissa. Ne syövät hyönteisiä ja muita selkärangattomia, hedelmiä, kasvisainesta ja joskus myös pieniä selkärankaisia. Naaras laskee enintään kuusi munaa kerralla karikkeeseen kotipuunsa lähelle. Se voi saada useita pesueita vuodessa. Munat kuoriutuvat kolmen tai neljän kuukauden ikäisinä. Niitä tavataan Kaakkois-Aasian trooppisilta tai subtrooppisilta alueilta, yleensä metsistä veden läheisyydestä. Uudessa-Guineassa ja läheisillä saarilla sekä Australian pohjoisosissa elävät lajit on siirretty sukuihin "Hypsilurus" ja "Lophosaurus".
Lajit.
Sukuun kuuluu 16 lajia:
Julia Rautio

Julia Rautio (ent. Väyrynen) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on tullut tutuksi kilpailtuaan television "The Voice of Finland" ja "Idols"-laulukilpailuissa.
Vuonna 2014 Rautio kilpaili "The Voice of Finland" -kilpailun kolmannella kaudella edeten niin sanottuun knock out -vaiheeseen. Hän kilpaili Mira Luodin ryhmässä. Rautio osallistui syksyllä 2017 esitetylle "Idolsin" kahdeksannelle tuotantokaudelle sijoittuen kolmanneksi. Kilpailun aikaan hän sai lempinimen ”Poromuija”, sillä hänellä on lemmikkiporo. Kolmelle viimeiselle Idols-finalistille tehtiin omat finaalikappaleet, jotka julkaistiin finaalin jälkeen. Raution esittämän ”Maailmanloppu”-kappaleen tekivät Rafael Elivuo ja Saara Törmä.
Joulukuussa 2017 hän solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa. Levytyssopimuksen myötä hän muutti Oulusta Helsinkiin.
Rautio oli mukana Aleksanteri Hakaniemen "Nuorena jaksaa" -esikoisalbumilla julkaistulla ”Ikioma”-kappaleella. Rautio oli yksi kappaleen tekijöistä yhdessä Hakaniemen ja Rafael Elivuon kanssa. Saman tekijätiimin tekemä oli myös Raution 13. heinäkuuta 2018 julkaistu ensimmäinen oma single, ”Tiikeri”.
Muhun kunta

Muhun kunta sijaitsee Länsi-Virossa, pääosin Muhun saarella. Kunta muodostuu Muhun saaren lisäksi useista pikkusaarista, joista suurimmat ovat Kesselaid, Viirelaid, Võilaid ja Suurlaid. Muhun kunnassa on 1 946 asukasta (1.1.2018). Kunnan keskus on Liivan kylä.
Hallinto ja väestö.
Muhu muodostaa yhdessä Ruhnun ja Saarenmaan kuntien kanssa Saarenmaan maakunnan. 
Kunta koostuu 52 kylästä (küla), jotka ovat: Aljava, Hellamaa, Igaküla, Kallaste, Kantsi, Kapi, Kesse, Koguva, Kuivastu, Külasema, Laheküla, Lalli, Leeskopa, Lehtmetsa, Lepiku, Levalõpme, Liiva, Linnuse, Lõetsa, Mõega, Mõisaküla, Mäla, Nautse, Nurme, Nõmmküla, Oina, Paenase, Pallasmaa, Piiri, Põitse, Pädaste, Päelda, Pärase, Raegma, Rannaküla, Raugi, Rebaski, Ridasi, Rinsi, Rootsivere, Rässa, Simisti, Soonda, Suuremõisa, Tamse, Tupenurme, Tusti, Vahtraste, Vanamõisa, Viira, Võiküla ja Võlla.
Kylistä asukasluvultaan suurin on Liiva, jossa oli vuoden 2010 tammikuussa 208 asukasta. Seuraavaksi isoimmat kylät ovat Hellamaa ja Nõmmküla. Yli 50 asukkaan rajan ylittäviä kyliä oli vuonna 2010 yhteensä kuusi. Poismuuton ja alhaisen syntyvyyden takia Muhun väkiluku laski 11 prosenttia vuosina 1996–2006.
Vuonna 2011 Muhun kunnassa oli 1 483 asukasta, joista 1 476 (99,5 %) oli virolaisia, 3 (0,2 %) venäläisiä ja 3 (0,2 %) muita kansallisuuksia.
Liikenne.
Muhun Kuivastusta on lauttayhteys mantereelle Läänerannan Virtsuun. Saarenmaan saarelle johtaa pengertie, joka ylittää Väike väinin salmen. Yhteydet ovat osa valtatietä 10.
Harjusikojuuri

Harjusikojuuri eli sikojuuri ("Scorzonera humilis") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja sikojuurien ("Scorzonera") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka muodostaa kasvustoja. Harjusikojuuren voi sekoittaa lähinnä etelänarnikkiin ("Arnica montana"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtiasennon sekä mykeröiden ulkonäön perusteella.
Harjusikojuuri voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi ja sillä on vankka juurakko. Varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja niissä on karvoja, jotka muistuttavat harvahkoa hämähäkinverkkoa. Varressa on vain muutamia lehtiä, ja ne ovat kapeita. Varsien tyvellä lehtiruusukkeina olevat lehdet ovat 20–30 cm pitkiä. Harjusikojuuren kukinnot ovat keltaisia mykerökukintoja, jotka ovat noin 4 cm leveitä. Kehtosuomut ovat leveänsuikeita ja ne sijaitsevat useammassa rivissä. Kehtosuomut ovat useimmiten samaan tapaan karvaisia kuin varsikin. Harjusikojuuri kukkii touko–kesäkuussa, ja kukinnot ovat auki vain aurinkoisella säällä.
Harjusikojuuri kasvaa laidunmailla ja hoidetuilla niityillä sekä tienvarsilla ja metsänreunoissa. Suomessa harjusikojuurta tavataan vain eteläisessä Suomessa, lähinnä Uudenmaan länsiosissa. Ruotsissa se on melko yleinen maan etelä- ja keskiosissa, mutta vähentynyt niittyjen hoidon vähentyessä.
Afonso de Albuquerque (1884)

Afonso de Albuquerque oli Portugalin laivaston vuonna 1884 vesillelaskettu siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus.
Alus tilattiin Lontoosta Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1884.
Palvelus.
Alus romutettiin noin vuonna 1912.
Rainha de Portugal (1875)

Rainha de Portugal oli Portugalin laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu Mindello-luokan siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1875.
Palvelus.
Alus romutettiin vuonna 1910.
Mindello (1875)

Mindello oli Portugalin laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu Mindello-luokan siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Alus laskettiin vesille 1875.
Palvelus.
Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
Duque de Terceira (1864)

Duque de Terceira oli Portugalin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu puurunkoinen siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus.
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 1864.
Palvelus.
Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
Sá da Bandeira (1862)

Sá de Bandeira oli Portugalin laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu puurunkoinen siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus.
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 1862.
Palvelus.
Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
FK Metalurg Skopje

Fudbalski klub Metalurg Skopje () on skopjelainen jalkapalloseura. Metalurg on pelannut 2010–luvulla useasti Eurooppa-liigassa päästen parhaimmillaan kolmannelle karsintakierrokselle. Metalurg putosi kauden 2015–2016 jälkeen pois Pohjois-Makedonian pääsarjasta.