Auld Lang Syne

Auld Lang Syne on 1700-luvulla julkaistu skotlantilainen kansanlaulu, joka yhdistetään nykyisin ennen kaikkea uuden vuoden juhlintaan.
Historia.
Laulun teki tunnetuksi Skotlannin kansallisrunoilija Robert Burns (1759–1796). Hän väitti kuulleensa erään vanhan miehen laulavan tätä laulua, jota ei hänen mukaansa koskaan ollut kirjoitettu ylös. Laulussa oli alun perin kolme säkeistöä, joihin Burns lisäsi kaksi omaansa. Hän lähetti laulun skotlantilaisten kansanlaulujen keräilijälle James Johnsonille, jonka julkaiseman "The Scots Musical Museum" -kokoelman viidennessä painoksessa laulu julkaistiin vuonna 1796 Burnsin jo kuoltua. Johnson oli viivästyttänyt laulun julkaisemista, koska sama melodia oli julkaistu Museumissa eri sanoituksella jo aikaisemmin, ja melodian kaikkein ensimmäinen julkaisu oli jo vuodelta 1700 kokoelmassa "Original Scotch Tunes".
”Auld Lang Synen” erosta kertova sanoitus perustuu useaan lähteeseen. Yksi on kansanballadi ”Auld Kyndnes Foryett” vuodelta 1568, toinen Robert Aytonin runo, joka julkaistiin vuonna 1711. Kolmas mahdollinen lähde on eräs 1600-luvun lopun katulaulu, kuten myös moni samankaltainen laulu. Laulusta lauletaan yleensä vain ensimmäinen säkeistö ja kertosäe.
Nykyisin tunnettu sävelmä on George Thomsonin valitsema. Aikaisemmin 1700-luvulla saman sävelmän nimi oli ollut muun muassa ”The Miller’s Wedding” tai ”The Miller’s Daughter”. Nykyisellä sävelmällään laulu julkaistiin ensimmäisen kerran kokoelmassa "Select Scottish Airs" (1799).
”Auld Lang Syne” tuli Yhdysvalloissa kuuluisaksi vuonna 1929, kun Guy Lombardon yhtye soitti sen radiossa uudenvuodenaattona. Sen myötä laulusta tuli Yhdysvalloissa suosittu uuden vuoden laulu. Japanissa, Filippiineillä ja Taiwanissa laulua on esitetty valmistujaisissa, hautajaisissa tai kaupoissa sulkemisaikaan, ja Euroopassa sitä on esitetty jäähyväislauluna. Laulun sävelmä oli aiemmin Etelä-Korean kansallislaulun "Aegukgan" melodiana. Melodiaa on käytetty monessa muussakin yhteydessä eri sanoituksin, ja sen on levyttänyt esimerkiksi Bobby Darin vuonna 1960.
Auld Lang Syne
"Should auld acquaintance be forgot and never brought to mind?"
"Should auld acquaintance be forgot and days of auld lang syne?"
"For auld lang syne, my jo, for auld lang syne,"
"we’ll tak' a cup o' kindness yet for auld lang syne."
Auld Lang Syne
"Shoud auld acquentance be forgot an niver brocht tae mind?"
"Shoud auld acquentance be forgot an auld lang syne "
"For auld lang syne, my jo, for auld lang syne,"
"we’ll tak' a cup o kindness yet for auld lang syne."
Auld Lang Syne
"Should auld acquaintance be forgot and never brought to mind?"
"Should auld acquaintance be forgot and days of auld lang syne?"
"For auld lang syne, my dear, for auld lang syne,"
"we’ll take a cup of kindness yet for auld lang syne."
Tää ystävyys ei raukene
"Tää ystävyys ei raukene, vaan kestää ainiaan."
"On suuri silloin riemumme, kun jälleen kohdataan."
"Tiet kauas voivat loitota, jää muistot sydämiin."
"Siis vielä kiitos kaikesta ja terve näkemiin."
Hyvää yötä
"Hyv' yötä jää nyt rakkahin. Eron hetki jälleen on."
"Mut kerran vielä pyytää saan sinut valssiin kiehtovaan."
"Kuin aivan ensi kerralla sinut tavata mä sain"
"näin silloin peitti sataman sumu harmaa, kosteinen".
"On päivät, yöt ja vuodetkin ne taakse jäänehet,"
"Mut unhoittaa en koskaan voi, miten valssi meidän soi".
"Muistaen kuulen sun kertovan näin"
"muistoissa kanssasi käyn."
"Suudelmasi silloin unhoon ei jää milloin"
"viimeiset lyhdyt nuo ne sammuu hehkuen."