Corto Maltese

Corto Maltese on italialaisen sarjakuvataiteilija Hugo Prattin tunnetuin sarjakuvahahmo. "Corto Maltese" edustaa aikuisille suunnattua seikkailullista mutta vakavaa taidesarjakuvaa, ja se on vakiinnuttanut asemansa eurooppalaisen sarjakuvan klassikoiden joukossa. Pratt laati Corto Maltesen seikkailuista 8 pitkää sarjakuvaromaania ja yhteensä 21 lyhyttä sarjakuvanovellia. Ensimmäinen julkaistiin 1967–1969, viimeinen 1988. Kaikki Corto Maltese -sarjakuvat on suomennettu, lyhyet sarjakuvanovellit neljäksi albumikokonaisuudeksi koostettuina.
Juan Díaz Canales ja Rubén Pellejero alkoivat vuonna 2015 tehdä uusia Corto Maltese -albumeita. Uudet albumit on julkaistu vuosina 2015, 2017, 2019, 2022 ja 2024. Ne kaikki on suomennettu.
Corto Maltesen hahmo.
Corto Maltese on merikapteeni vailla laivaa, Maltalla syntynyt ja kasvanut gibraltarilaisen mustalaisnaisen ja cornwallilaisen merimiehen poika, maailmankansalainen, ammattiseikkailija (”onnensoturi”) ja vallankumouksellinen. Hän on kansalaisuudeltaan britti, mutta toimii usein yksiselitteisesti ”isänmaansa” etujen vastaisesti. Virallisesti hän asuu Antiguassa, mutta hän pysyy harvoin pitkään aloillaan missään. Nuorena poikana hän huomasi, ettei hänen kädessään ollut kohtalonviivaa, ja teki itse mielensä mukaisen viivan käteensä isänsä partaveitsellä. Tämä kuvaa hänen elämänasennettaan: hän on omaehtoinen romantikko ja idealisti. Cortolla on myötämielisyyttä 1900-luvun alun vallankumousliikkeitä kohtaan, mutta hän osallistuu niiden toimintaan vain satunnaisesti.
Corto on pitkäkasvuinen ja hoikka. Hänellä on hiukan kihartuva lyhyt musta tukka ja ruskeat silmät. Hän pitää rengasta vasemmassa korvassaan Yhdistyneen kuningaskunnan kauppalaivaston, anarkismin tai molempien tunnuksena ja päässään yleensä kaartin tykistöupseerin lakkia, jonka hän sanoo saaneensa lahjaksi. Hän pukeutuu varsinkin ihmisten ilmoilla ollessaan rennon tyylikkäästi.
Corton elämäntarina tunnetaan varsinkin nuoruusvuosien osalta puutteellisesti. Hän näyttää kuitenkin syntyneen 1887 ja aloittaneen merimiehen uransa vuoden 1900 tienoilla laivapoikana Britannian kauppalaivastossa. Jouduttuaan vaikeuksiin esimiestensä kanssa hän ryhtyi ensin salakuljettajaksi ja ajautui lopulta merirosvouteen Tyynellä valtamerellä ("Corto Maltese Etelämerellä"). Ensimmäisen maailmansodan alun aikoihin hän sai tarpeekseen suoranaisesta rikollisuudesta ja valitsi (ainakin jossakin määrin lainkuuliaisemman) onnensoturin elämän. Britannian poliisi suhtautuu häneen varauksellisesti, sillä hänen merirosvon taustansa tunnetaan, ja hän on myös saanut Afrikassa syytteen murhasta (hänet kuitenkin vapautettiin, koska hän tappoi vakoojia). Corto noudattaakin lähinnä aivan omia lakejaan. Tarpeen vaatiessa hän on kylmäverinen tappaja. Pratt maalailee Corto Maltesen monisyistä hahmoa yhdistelemällä hienovaraista piirros- ja sanataidetta.
Tapahtumaympäristöt.
Corto Maltese -tarinoissa seikkailullisuuteen ja piirtäjän luomien hahmojen vuorovaikutukseen yhdistyvät historialliset ilmiöt, henkilöt ja tapahtumat. Erityisesti taustalla vaikuttavat ensimmäinen maailmansota ja Venäjän sisällissota. Corto seikkailee eri puolilla Eurooppaa, latinalaista Amerikkaa, Afrikkaa, Aasiaa ja Oseaniaa. Jokaista maanosaa kuvataan asiantuntevasti. Corton seikkailut kestävät 1900-luvun alusta 1930-luvun alkuun. Toisessa sarjakuvassaan "Aavikon skorpionit" Pratt mainitsee ohimennen Corton kadonneen Espanjan sisällissodassa, vaikka jättää hänen lopullisen kohtalonsa avoimeksi. Pratt katsoi, ettei myöhempinä aikakausina enää ollut tilaa romanttiselle hahmolle. "Suolaisen meren balladin" johdantona on kuitenkin kirje, jossa annetaan ymmärtää Corton viettäneen vanhuudenpäivänsä Pandora Groovesnoren suojeluksessa. 
Realistisista ja pikkutarkoista ympäristö- ja ajankuvauksista huolimatta Corton seikkailuissa on usein myös yliluonnollisia piirteitä. Paljon tapahtuu puhtaasti päähenkilön pään sisälläkin. Niin Pratt itse kuin Corto Maltesekin ovat perehtyneet perusteellisesti monenlaisiin myytteihin eri puolilta maailmaa. Corton tähtäimessä on yleensä jonkinlainen historiallinen aarre, joka useimmiten jää jostakin syystä tavoittamatta.
Tarinoiden luonne vaihtelee. Toisessa ääripäässä on kepeää aarteenmetsästystä tai rikosten selvittelyä, toisessa myyteillä leikittelyä, mutta mukana on aina ironinen huumori. Kaksi viimeistä Corto-tarinaa ("Corto Maltese Sveitsissä" ja "Mu – kadonnut manner") tapahtuvat lähinnä myyttisessä maailmassa ja ainakin osittain unessa. Joskus sekavaksi, jopa maneerimaiseksi arvosteltu "Mu" poikkeaa selvästi Corto Maltese -tarinoiden tavallisesta tyylistä.
Sivuhenkilöt.
Corto Maltese -sarjakuvissa esiintyy suuri joukko mieleenpainuvia sivuhenkilöitä. Näistä tärkein on psykopaattisuudestaan huolimatta melko sympaattinen venäläinen rikollinen Rasputin, jonka ulkoista yhdennäköisyyttä historialliseen Rasputiniin Pratt ei selitä lähemmin ("Corto Maltesen nuoruus" -albumi tosin antaa selkeästi ymmärtää, että kyse on eri henkilöistä, ja nimi on tavallinen Siperiassa). Selittelemättä jää myös Corton ja Rasputinin omituinen ja räjähdysherkkä suhde, joka ainakin tiukan paikan tullen osoittautuu lujaksi ystävyydeksi. Lukuisien ystävien, vihamiesten ja muuten vain ohimennen tavattujen hahmojen lisäksi Pratt kertoo epäsuorasti ja hajanaisesti joistakin Corton tuttavuuksista, joita sarjakuvissa ei koskaan nähdä.
Vaikka Corto Maltese onkin yleensä ottaen selvä päähenkilö, Pratt käyttää tämän seikkailuja usein välineenä kertoa jonkun aivan muun henkilön tai ihmisryhmän tarina. Useissa tarinoissa hän myös nostaa etualalle muita hahmoja jättäen Corton pieneen sivurooliin tai melkein pelkäksi taustavaikuttajaksi. Tällaisia tarinoita ovat erityisesti "Corto Maltese – nuoruus", "Suloisten unten laguuni" ja "Mammonan lipun alla". 
Todelliset historialliset hahmot Corto Maltesessa.
Corto kohtaa usein todellisia henkilöitä, jotka ankkuroivat hänen seikkailunsa todella tapahtuneeseen historiaan. Corton kohtaamia historiallisia hahmoja ovat ainakin:
Tarinoista ja niiden esipuheista käy myös ilmi, että Corto tuntee henkilökohtaisesti esimerkiksi Josif Stalinin, amerikkalaiskommunisti John Reedin, kirjailijat James Joycen, Joseph Conradin ja Frederick Rolfen (”paroni Corvo”) sekä upporikkaan Soongin kiinalaisperheen.
Corto Maltesen naiset.
Corto Maltese -tarinoissa kohdataan joukko kauniita ja kohtalokkaita naisia, joista monet ovat erittäin voimakasluonteisia oman elämänsä valtiattaria. Hugo Prattin naiskuvaa on kuitenkin arvosteltu myös seksismistä.
Corto Maltese on selvästi mieltynyt naisiin ja nämäkin usein häneen. Matkassa tuntuu kuitenkin aina olevan liikaa mutkia, ja kaikenlaisten aarteiden tavoittamattomuus on toki oleellinen osa hahmon romanttisuuttakin. Toisinaan kyse on myös ilmeisen puhtaasta ystävyydestä. Hugo Pratt ei milloinkaan revittele ”kauniin merimiehen” naissuhteilla. Eniten paljasta pintaa ja suorasukaisinta kielenkäyttöä sisältyy prostituution ympärillä pyörivään dekkarimaiseen argentiinalaisseikkailuun "Tango", jossa siinäkin pelataan pitkälti tulkinnanvaraisuudella ja lukijan mielikuvituksella.
Tarinoissa viitataan usein tiettyyn nimeämättömään naiseen, jonka perään Corto jatkuvasti ja ilmeisen turhaan huokailee. Yleisin tulkinta lienee, että kyseessä on Pandora Groovesnore (tarinasta "Corto Maltese Etelämerellä"). Selvää romanttista kiinnostusta Cortolla kuitenkin on useita muitakin naisia kohtaan, näiden joukossa Soledad Lokaart ("Sen lokin vuoksi", "Herra presidentin voodoo" ja "Mu"), Banshee O'Dannan ("O-mollikonsertto harpulle ja nitroglyseriinille") ja Shanghai Li ("Corto Maltese Siperiassa").
Corto Maltese -sarjakuva-albumit ja niiden suomennokset.
Hugo Prattin Corto Maltese -sarjakuvien alkukieli on italia, ei ranska. Suomennokset on kuitenkin tehty lähinnä ranskannetuista sarjakuvista. Kaikki suomennokset ovat ranskankielisen laatusarjakuvan kääntäjinä kunnostautuneiden Heikki tai Soile Kaukorannan (tai molempien) työtä. Canalesin ja Pellejeron albumit ovat alunperin espanjankielisiä. 
Corto Maltese -sarjakuvanovelleja sisältävät suomalaiset albumit on koottu samalla tavoin kuin ranskalaiset kokoelmat. Alkukielellä eli italiaksi lyhyet tarinat on koottu kokoelmiksi hiukan eri tavoin. Kokoelmiin "Kauriin merkin alla", "Banaanikonga" ja "Herra Presidentin voodoo" sisältyviä novelleja julkaistiin 1970–80-luvuilla myös suomalaisissa sarjakuvalehdissä "Non Stop" ja "Tapiiri".
Kaikki Corto-tarinat on seuraavassa listattu niiden oletetussa tapahtumajärjestyksessä, joka poikkeaa hiukan ilmestymisjärjestyksestä. Kaikkien suomenkielisten albumeiden julkaisija on Kustannus Oy Jalava. Osa suomennetuista albumeista on väritettyjä, osa mustavalkoisia; kolmesta on julkaistu sekä väritetty että mustavalkoinen laitos. Useat suomenkieliset Corto Maltese -albumit on julkaistu kahdella eri nimellä ja hieman toisistaan poikkeavilla suomennoksilla.
Näistä kolme ensimmäistä on julkaistu väritettyinä kokoelmassa Karibialainen sarja (2017) ja jälkimmäiset kolme kokoelmassa Merirosvojen lipun alla (2019).
"Banaanikongan" kolme ensimmäistä novellia on julkaistu myös väritettynä kokoelmana nimellä Herra Presidentin voodoo (2010). Kaksi viimeistä novellia yhdessä "Kelttiläistarinoiden" kahden ensimmäisen novellin on julkaistu myös väritettynä kokoelmana nimellä Mysteerien laguunit (2015). 
Corto Maltese -animaatiot.
Vuonna 2002 julkaistiin täyspitkä piirretty Corto Maltese -elokuva, joka valmistui italialais-ranskalaisena yhteistyönä. Animaatioelokuva perustuu tarinaan "Corto Maltese Siperiassa", jota se myös varsin uskollisesti seuraa. Elokuva on julkaistu DVD:nä myös Suomessa nimellä "Corto Maltese". Samat tekijät ovat 2000-luvulla valmistaneet televisiolevitykseen lähinnä Ranskassa ja Italiassa myös runsaasti muita Corto Maltese -piirrettyjä sekä lyhyistä että pitkistä tarinoista.
Corto Maltese -teatterinäytelmänä.
Helsingissä Q-teatterin isolla näyttämöllä esitettiin vuonna 2011 Fiikka Forsmanin ohjaamaa näytelmää
Corto Maltesen seikkailut. Näytelmä perustui suurimmalta osin tarinaan "Corto Maltese Samarkandissa", mutta muidenkin Corto Maltese-tarinoiden kohtauksia oli kirjoitettu mukaan näytelmän käsikirjoitukseen. Hugo Prattin perikunnalta oltiin saatu tähän suostumus. Corto Maltesea esitti näytelmässä Tommi Korpela