tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tajik Air

Tajik Air () (ent. "Tajikistan Airlines") on Tadžikistanin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1924. Yhtiön solmukohtana toimii Dušanben kansainvälinen lentoasema, josta yhtiö operoi 18 kohteeseen 15 koneen laivastollaan. Tajik Airin pääkonttori sijaitsi pääkaupunki Dušanbessa. 1
4. tammikuuta 2019 Tajik Air lopetti toiminnan ja mutta se palasi säännölliseen liikennöintiin uudellleen 2023.
Historia.
Alkuvaiheet (1924-1951).
Tajik Air aloitti toimintansa 3. syyskuuta 1924 Aeroflotin jaostona. Yhtiön ensimmäinen reitti operoitiin Buharasta Dušanbeen Junkers F 13 -koneella. Yhtiö on maailman seitsemänneksi vanhin edelleen toimintaa harjoittava lentoyhtiö. Vuonna 1937 yhtiö organisoitiin uudeksi yhtiöksi, joka nimetiin Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetiksi. Uusi yhtiö hankki Junkers Ju-52 -koneen ja uuden Lisunov Li-2 -koneen, jolla Tajik Territorial Department of Civil Air Fleet operoi ensimmäisen lennon Stalinabadin ja Moskovan välillä.
(1951-1988).
Vuonna 1951 Antonov An-2 ja vuonna 1952 Iljušinin valmistama Iljušin Il-12 liittyivät Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetin laivastoon. Iljušin Il-12 -koneella lanseerattiin uusi reitti Stalinabadista Sotšiin. Vuosien 1956 ja 1964 aikana yhtiön laivastoon hankittiin lisäksi Mil Mi-4 -helikopteri, Iljušin Il-14 -tyyppinen matkustajakone, Iljušin Il-18 -matkustajakone ja Antonov An-6 -tyyppinen kone, jolla voitiin lentää korkeammalla kuin Antonov An-2 -koneella.
Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetin ensimmäinen suihkumoottorikone liittyi laivastoon 1970-luvulla. Uusi kone oli Tupolev Tu-154 -tyyppinen matkustajakone, jolla voitiin kuljettaa jopa 170 matkustajaa. Tupolevin ohella laivastoon liittyi myös Jakovlevin valmistama Jakovlev Jak-40 ja Antonov An-26 sekä Antonov An-28 -koneet. 1988 yhtiön nimi muutettiin Tajik Civil Aviation Admistrationiksi.
Sultans of Swing

"Sultans of Swing" on Dire Straits -yhtyeen ensimmäinen single vuodelta 1978. Sen sävelsi ja sanoitti yhtyeen kitaristi ja laulaja Mark Knopfler, joka on tehnyt suurimman osan yhtyeen muistakin kappaleista. Se kertoo jazz-yhtyeestä, jonka jäsenet eivät välitä suosiostaan, vaan haluavat vain soittaa pienessä baarissa Lontoossa. Kappaleessa mainitaan nimeltä yksi muusikko, George Borowski (kappaleessa hänet mainitaan nimellä "Guitar George").
Kappale oli Dire Straitsin ensimmäinen listahitti Britanniassa. Se nousi singlelistan kahdeksanneksi keväällä 1979.
Musiikillinen rakenne.
"Sultans of Swingin" sävellaji on d-molli, ja se myös alkaa ja varsin pitkälle rakentuu kyseisen soinnun ympärille. Kappale alkaa d-mollisoinnulla ja laskeutuu siitä seuraavasti: C-Bb-A(+7), samalla tavalla kuin tutumpi Am-G-F-E -sointujärjestys, jota käytetään usein esim. flamencossa. Tämä soinnutus tunetaan nimellä "andalusialainen kadenssi". Kappaleen intervallijärjestys on siis sama kuin yllä mainitussa a-molli-kierrossa (1-7-6-5, juurisävel-septimi-seksti-kvintti). Säkeistöjen kakkososa alkaa F-soinnusta ja etenee sitten seuraavalla tavalla: C-Bb-Dm. Väliosien sointukulku on seuraavanlainen: Dm-Dm-C-Bb-Bb-C. Tästä huomaa, että kappale on varsin yksinkertainen ja rakentuu vain sävellajin omista soinnuista. Kappaleen tahtilaji on 4/4.
Tessinin palatsi

Tessinin palatsi () on barokkityylinen palatsi Tukholman vanhassakaupungissa Slotsbacken-aukion etelälaidalla, kuninkaallisen kolikkokabinetin ja Suomalaisen kirkon välissä. Arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi rakennutti sen omaksi kotitalokseen vuosina 1694–1700.
Rakennuksen peri Tessinin kuoltua hänen poikansa Carl Gustaf Tessin, joka joutui kuitenkin taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi myymään sen vuonna 1750. Myöhemmin siitä tuli Ruotsin kruunun omaisuutta, ja se on toiminut sekä Tukholman ylikuvernöörien että Tukholman läänin maaherrojen residenssinä.
Palatsin portaalin veistokset ovat ranskalaisen kuvanveistäjä Bernard Foucquet’n tekemiä. Rakennuksen sisäpihalla on barokkityylinen muotopuutarha.
Neljä Baritonia

Neljä Baritonia oli Kalle Aholan, A. W. Yrjänän sekä Ismo ja Ilkka Alangon muodostama yhtye, jonka ainoa levytys on Ismo Alangon tekemä kappale ”Pop-musiikkia”, joka ilmestyi singlenä vuonna 1997. Kappaleen taustayhtyeen muodostavat Jukka Hakoköngäs (kosketinsoittimet), Jussi Kinnunen (basso) sekä Anssi Nykänen (rummut). Ahola, Yrjänä ja Alangot soittavat myös kitaraa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Tommi Pietiläinen.
Yhtye esiintyi vuonna 2021 Ismo Alangon syntymäpäiväjuhlakeikalla ja levytti vuonna 2022 uuden version Ilkka Alangon Neljä Ruusua -yhtyeen kappaleesta "Pop-museo". 
Diskografia.
”Pop-musiikkia”-single (1997).
Levy-yhtiö: Poko Rekords
Luettelo Suomen presidenttiehdokkaista

Tämä on luettelo ehdokkaista Suomen tasavallan presidentiksi aakkosjärjestyksessä. Tasavallan presidenttinä palvelleiden nimet lihavoituna. Vuonna 1944 Carl Gustaf Emil Mannerheim valittiin presidentiksi poikkeuslailla, samoin Urho Kekkonen vuonna 1973. 
Vuoden 1988 vaalit olivat ensimmäiset, joissa asetettiin viralliset presidenttiehdokkaat. Sitä edeltäneissä vaaleissa ei ehdokkaita juridisessa mielessä ollut, koska valitsijamiehet saivat äänestää presidentiksi ketä halusivat. Koko käsite ”presidenttiehdokas” oli perustus- ja vaalilaissa tuntematon, mutta puolueet nimesivät silti omia ehdokkaitaan ennen vaaleja.
Bojanan kirkko

Bojanan kirkko on keskiaikainen Bulgarian patriarkaatin kirkko Sofian laitamilla. Rakennelma koostuu kolmesta rakennuksesta, jotka on tehty 900-, 1200- ja 1800-luvuilla.
Historia.
Bojanan kirkon ensimmäinen vaihe oli todennäköisesti 900-luvun lopulla rakennettu Pyhän Nikolauksen kirkko eli itäinen kirkko. Toisessa vaiheessa sen viereen rakennettiin pyhälle Panteleimonille omistettu kirkko. Se rakennettiin 1200-luvun puolivälissä "sebastocrator" Kalojanin käskystä. Sen epäillään olleen tarkoitettu Kalojanin ja tämän vaimon Desislavan hautapaikaksi.
Bojanan kirkko oli useita vuosisatoja hylättynä, kunnes monien muiden kirkkojen tavoin siitä tuli 1800-luvun puolivälin tienoilla osmanihallinnon aikana paikka, jossa bulgarialaiset pystyivät kokoontumaan ja keräämään kansallistunnettaan. Rakennuskompleksin viimeinen kolmas vaihe rakennettiin 1800-luvun puolivälissä paikallisten lahjoitusten ansiosta.
Bojanan kirkko toimi kirkkorakennuksena vuoteen 1954 asti. Sen entisöintityöt alkoivat 1900-luvun puolivälissä ja saatiin valmiiksi vuonna 2006 Kansallisen historiallisen museon rahoituskampanjan ansiosta. Unescon maailmanperintöluetteloon kirkko valittiin 1979.
Arkkitehtuuri.
Ensimmäisen vaiheen kirkko on pieni yksiapsiksinen rakennus, joka on ruodeholvattu. Eteläisellä ja pohjoisella julkisivulla on kolme kaarta, joista keskimmäinen on korkein. Niiden yläpuolella on korniisi, joka tekee iesmäisiä mutkia.
Toisen vaiheen rakennus on kaksikerroksinen, ja sen ensimmäinen kerros toimii aiemman kirkon nartheksina eli eteishallina. Se liitettiin vanhemman rakennuksen läntiseen julkisivuun. Toisen kerroksen kappeli muistuttaa huomattavasti itäistä kirkkoa.
1800-luvulla rakennettu lisäosa liittyy edellisen läntiseen julkisivuun. Se on myös kaksikerroksinen, ja sen eteisestä johtaa puiset portaat toiseen kerrokseen.
Freskot.
Kirkon maailmanmaine tulee vuoden 1259 freskoista. Ne on tehty vanhempien maalausten päälle ja muodostavat loistavasti säilyneen esimerkin Itä-Euroopan keskiaikaisesta taiteesta. Kirkon seiniin on ikuistettu 89 kohtausta, joissa on 240 ihmishahmoa. Maalari on tuntematon, mutta hän oli mahdollisesti Tarnovon taidekoulusta.
Eteishallin 18 kuvaa esittävät Pyhän Nikolauksen elämää ja samalla senaikaisen elämän tiettyjä yksityiskohtia. Kirkon elävimmän näköisinä maalauksina pidetään kirkon suojelijoiden Kalojanin ja tämän vaimon Desislavan sekä Bulgarian tsaari Konstantin Tihin ja tsaarinna Irinan muotokuvat.
Like a Virgin (kappale)

Like a Virgin on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen listaykkös-single, joka menestyi listoilla vuoden 1984 lopussa ja 1985 alussa. Kappale oli myös ensimmäinen "Like a Virgin" -albumilta julkaistu single. Nile Rodgersin tuottama kappale oli Madonnan suurin hitti 80-luvulla ja laulajan suurin hitti ennen vuoden 1995 ”Take a Bow'ta”. 
”Like a Virgin” pysyi Billboard-listan ykkössijalla peräti kuusi viikkoa. Britanniassa kappaleen paras sijoitus oli singlelistan kolmossija, kun taas Suomessa kappale ylsi virallisen singlelistan sijalle 5. Kappaleen musiikkivideo, jonka on ohjannut Mary Lambert, on kuvattu Venetsiassa Italiassa ja osittain New Yorkissa. Madonna tanssii videolla gondolissa ja juoksentelee ympäriinsä hääpuvussa joissain kuvissa seuranaan elävä leijona. Video sai ensi-iltansa MTV:llä 12. heinäkuuta 1984 ja siitä tuli välittömästi hitti.
Kappaleesta on olemassa myös kaksi live-taltiointia; toinen "The Virgin Tour" -konserttikiertueelta ja toinen "Blond Ambition Tour" -kiertueelta. Madonna esitti remasteroidun version vuoden 2006 "Confessions Tour" -kiertueellaan pukeutuen S&amp;M-tyylin mukaiseen ratsastusasuun.
Madonna esitti kappaleen ensimmäisen MTV Music Video Awards-gaalan avajaisnumerona 1984. Vuoden 2003 gaalassa Britney Spears ja Christina Aguilera esittivät osan kappaleesta, minkä jälkeen Madonna tuli lavalle esittämään kappaleensa ”Hollywood”. Esityksen aikana Madonna suuteli Spearsia ja Aguileraa, mikä aiheutti mediakohun.
Viettelysten saari

Viettelysten saari on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa kolme tuotantokautta vuosina 2001–2003. "Viettelysten saaresta" on tehty versioita myös muissa maissa.
Ohjelmaan osallistuvat pariskunnat viedään saarelle ja heidät erotetaan toisistaan. Miehiä odottaa joukko sinkkunaisia ja naisia joukko sinkkumiehiä, joiden kanssa kilpailijat viettävät aikaa. Ohjelman tarkoituksena on selvittää parisuhteiden todellinen laatu – kestääkö se houkutuksista huolimatta. Aina välillä pariskuntien miehet ja naiset kokoontuvat iltanuotiolle, jossa heille muun muassa näytetään videopätkiä siitä, mitä pariskunnan toinen osapuoli on puuhaillut. 
Kilpailijat käyvät treffeillä saaren sinkkujen kanssa ja heitä kuljetetaan mitä romanttisimpiin paikkoihin. Asumusten yhteydessä on yleensä baari ja uima-allas, jotka saavat aikaan riehakkaita bileitä.
Sarjan joillakin tuotantokausilla puolisot ovat saaneet alussa äänestää mielestään liian houkuttelevan näköisiä kilpailijoita pois saarelta tai he ovat voineet kieltää puolisoiltaan treffit joidenkin sinkkujen kanssa. Toisinaan on ollut esimerkiksi sääntö, jonka mukaan video on pakko katsoa, jos pariskunnan toinen osapuoli on katsonut omansa, mutta sitä ei ole saanut katsoa, jos toinenkaan ei ole katsonut. 
"Viettelysten saaresta" on tehty suomalainen versio "Temptation Island Suomi". Ohjelmaa on tehty kolmetoista kautta. Sitä esitettiin ensimmäisen kauden ajan Liv-kanavalla keväällä 2015 ja loput kuusi kautta esitettiin Nelonen-kanavalla vuosina 2016–2020.
Open Your Heart (Madonnan kappale)

Open Your Heart on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan neljäs singlejulkaisu albumilta "True Blue". Single julkaistiin marraskuussa 1986. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard-listan ykköseksi, Britanniassa sen paras sijoitus oli singlelistan neljäs sija. Suomessa single nousi virallisen listan sijalle 19. Kappaleen ovat tuottaneet Madonna ja Patrick Leonard. Kappale sai kolme MTV Video Music Awards -ehdokkuutta, ja se oli Madonnan viides listaykkönen Yhdysvalloissa.
Musiikkivideo.
”Open Your Heartin” musiikkivideolla Madonna poseeraa miehelle, joka on hänen poikaystävänsä. Videon ohjaajaksi haluttiin aluksi Sean Penn, mutta lopulta sen ohjasi Jean-Baptiste Mondine, joka teki Madonnalle myös muun muassa kappaleiden ”Justify My Love” ja ”Human Nature” videot.
Roman Sajenko

Roman Sajenko () on ukrainalainen muusikko, joka on tullut parhaiten tunnetuksi black metal -yhtyeessään Drudkh, joka kuuluu Ukrainan tunnetuimpiin black metal -yhtyeisiin. Hän on vaikuttanut myös Hate Forestissa, Blood of Kingussa, jonka Hate Forest -jäsenet perustivat lopetettuaan Hate Forest -yhtyeen, ja ambient-sooloprojektissaan Dark Ages.
Diskografia.
Mukaan on luettu vain täyspitkät albumit ja EP:t johtuen lukuisista demoista. Yhtyeet ovat aakkosjärjestyksessä, albumit aikajärjestyksessä.
Juri Synytskyi

Juri Synytskyi () (tunnettu myös lyhenteellä Juri, ) on ukrainalainen muusikko, joka on vaikuttanut lukuisissa black metal -yhtyeissä, joihin kuuluu mm. Lucifugum (session), Definition Sane, Drudkh, Valhalla, Astrofaes (nimimerkillä "Amorth"), Underdark sekä Thunderkraft.
Diskografia.
Yhtyeet ovat aakkosjärjestyksessä, albumit aikajärjestyksessä. Demoja ei ole laskettu mukaan.
Pekka Jokipaltio

Pekka Jokipaltio (19. toukokuuta 1901 Nurmo – 31. toukokuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen eversti, joka tuli tunnetuksi Ilmatorjuntarykmentti 1:n komentajana jatkosodan aikana. Hänen kehittämänsä sulkuammuntajärjestelmän sovelluksen voidaan katsoa säästäneen Helsingin mittavilta tuhoilta suurpommitusten aikana kevättalvella 1944.
Pekka Jokipaltio syntyi Nurmossa ja sittemmin opiskeli Haapamäen yhteiskoulussa. Jokipaltio osallistui vuonna 1918 sisällissotaan Hämeen rintamalla. Upseeriksi hän valmistui Kadettikurssi 5:ltä vuonna 1924 ja yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta 1936 (ye-upseeri 1938). Hän palveli muun muassa Kenttätykistörykmentti 3:ssa patterin päällikkönä ja yleisesikunnassa toimistoupseerina. Sotakorkeakoulun jälkeen hän palveli patterinpäällikkönä ja yleisesikuntaupseerina Viipurin Ilmatorjuntarykmentissä. 
Ilmavoimien Esikunnan ilmatorjuntatoimiston päällikkö hänestä tuli vuonna 1939 ja siinä tehtävässä hän palveli myös talvisodan aikana. Jatkosodassa hän toimi ilmavoimien asetoimiston päällikkönä, armeijakunnan ilmatorjuntakomentajana sekä Helsingin ilmatorjuntakomentajana. Sodan jälkeen hän toimi ilmavoimien ilmatorjuntaosaston päällikkönä 1945 sekä Ilmatorjuntarykmentti 1:n komentajana vuodesta 1946–1956. Aktiiviuransa hän päätti silloisen Hämeen Sotilasläänin komentajuuteen 1956–1957.
Helsingissä on hänen mukaansa nimetty tie Käpylän kaupunginosassa. Tie johtaa Taivaskalliolle, jossa oli sota-aikana tykkipatteri. Hänen viimeisen kotinsa seinässä Fredrikinkatu 41:ssa on muistolaatta.
Jokipaltio ylennettiin vänrikiksi vuonna 1924, luutnantiksi 1926, kapteeniksi 1931, majuriksi 1939, everstiluutnantiksi 1941 ja everstiksi vuonna 1944. 
Julkaisuja.
Nimellä "P. Jokipaltio":
Aishiteruze Baby

Aishiteruze Baby on japanilainen animesarja, joka perustuu Yoko Makin luomaan mangaan. Sarja on Animaxin tuottama ja se sisältää 26 jaksoa. Sarjan alkumusiikkina on "Sunny Side Up" ja lopussa "Nennensaisai", jotka ovat molemmat Yo Hitoton tuotosta.
Aishiteruze Baby kertoo high schoolia käyvän naistenmiehen Kippei Katakuran elämästä, joka muuttuu äkillisesti, kun hän joutuu huolehtimaan 5-vuotiaasta serkustaan Yuzuyu Sakashitasta tämän äidin kadottua. Sarjan edetessä Yuzuyu ja Kippei tutustuvat toisiinsa paremmin ja heidän suhteensa syvenee. Yuzuyun ja vastuun avulla Kippei alkaa aikuistua ja näkemään asioita eri näkökulmasta.
Hahmot.
Kippei Katakura
Kippein saadessa Yuzuyun hoitoonsa, hän ei tiedä mitä tehdä. Hän yrittää tehdä tälle onigirin, joka ei kuitenkaan onnistu täysin. Yuzuyu kuitenkin syö tämän kiitollisena siitä, että juuri Kippei oli tehnyt sen. Sarjan aikana Kippein kokkaustaidot sekä persoona yleensäkin muuttuu. Hänestä tulee vastuuntuntoisempi ja löytää tyttöystävän, Kororon. Hän on kuitenkin vaikeassa tilanteessa Kororon ja Yuzuyun välillä, sillä hänen on hankala löytää tarpeeksi aikaa molemmille.
Yuzuyu Sakashita
Yuzuyu on naiivi ja puhelias pikkutyttö, joka yrittää parhaansa elääkseen ilman kadonnutta äitiään ja kuollutta isäänsä ja onnistuukin tässä hyvin. Alkuun hän haluaisi mennä naimisiin Kippein kanssa kasvettuaan aikuiseksi ja on tätä kohtaan hyvin suojeleva, mutta loppujen lopuksi haluaa ennen kaikkea Kippein onnea.
Kokoro Tokunaga
Kokorosta tulee sarjan aikana Kippein tyttöystävä. Hän on suosittu, vaikkakin hiljainen ja yksinäinen menetettyään äitinsä ollessaan nuori. Tämä seikka yhdistääkin häntä ja Yuzuyua. Hänen isänsä on naimisissa toisen naisen kanssa ja nämä uskovat Kokoron selviävän omillaan kehottaen häntä muuttamaan omaan asuntoon.
Kokoro ymmärtää, että Kippein täytyy viettää paljon aikaa Yuzuyun kanssa. Kippein hetkettäisestä typeryydestä huolimatta Kokoron sydän pysyy lojaalina hänelle.
Reiko "Nee-chan" Katakura
Nee-chan on Kippein tiukka sisko. Hän on kosmetologi ja kaikki Kippein perheessä seuraa hänen käskyjään. Hän tietää enemmän asioita kun muut perheessä edes kuvittelevat.
Satsuki Katakura
Satsuki on Kippein 12-vuotias veli. Hän ei näytä tunteitaan selvästi, mutta on hyvin älykäs. Hän ei oikein pidä lapsista mutta tulee kuitenkin hyvin toimeen Yuzuyun kanssa.
Esport

Espoon Sport (lyhenne Esport) on liikunta- ja kuntokeskusketju pääkaupunkiseudulla. Esport Center on palloilu- ja kuntoilukeskus Espoon Niittykummussa.
Esport Center ja Esport Arena.
Esport Centerin pinta-ala on 20 000 m² sisältäen muun muassa yli 50 mailapelikenttää. Esport Centerin viereen on vuonna 2005 valmistunut Esport Arena. Esport Arena ja Esport Center yhdessä muodostavat yhden Euroopan suurimmista liikuntakeskuksista. Esport Arenan nimi on sponsorointisopimuksen aikana ollut Ratiopharm Arena.
Toimipisteet.
Helsingin Kampissa sijaitsi aiemmin Esport Fitness -niminen kuntokeskus.
Radom

Radom on kaupunki Puolan keskiosassa, sata kilometriä Varsovasta etelään. Siellä oli 206 946 asukasta vuonna 2021. 
Radom on perustettu keskiajan alussa; sinne tehtiin linna ja vallihauta 900-luvun loppupuolella. Ensimmäinen kirjallinen mainita on vuodelta 1155. Sitä ovat hallinneet Itävalta ja venäläiset. Puola sai sen takaisin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Uudemman historian merkittävimmät tapahtumat ovat yleislakko 1976 ja paavi Johannes Paavali II:n vierailu vuonna 1991. 
Tärkeimmät teollisuudenalat ovat nahka-, lasi- ja kemianteollisuus. Tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu goottilainen katedraali 1200-luvulta. 
Radomissa järjestetään Puolan tunnetuin lentonäytös "Radom Air Show" joka toinen vuosi syyskuussa.
2S5 Giatsint-S

152 TelaK 91 on useiden maiden asevoimien käyttämä ja Suomen Puolustusvoimissa 2010-luvulle käytössä ollut 152 mm telakanuuna, jonka alkuperäinen venäläinen tyyppinimi on "2S5", lempinimeltään Giatsint-S (eli hyasintti).
Tykin vedettävä versio on 2A36 Giatsint-B.
Neuvostoliiton asevoimat ottivat 2S5:n käyttöön vuonna 1981.
Suomessa tykkien hankintapäätös tehtiin vuonna 1991. Ensimmäisen Suomeen hankitun 152 TelaK 91:n koeammunnat suoritettiin Rovajärven ampuma-alueella kesällä 1994. Suomessa on näytteillä muutama museoitu telakanuuna, muun muassa Museo Militariassa Hämeenlinnassa.
Toisin kuin useimmissa panssarihaupitseissa, telakanuunassa ei ole tornia. Suuntaaja ja johtaja ovat tulitoiminnan aikana aseen ulkopuolella. Lataaja, panostaja ja ajaja ovat tulitoiminnan aikana vaunun sisäpuolella, kuten panssarihaupitseissakin.
Płock

Płock () on kaupunki Puolan keskiosassa. Siellä on 126 255 asukasta. Kaupungin pääasiallinen tulonlähde on öljynjalostus. Družba -öljyputki Venäjältä Saksaan kulkee kaupungin kautta. Uutistoimisto Permin mukaan öljyputkessa havaittiin vuoto 12.10.2022. Mariaviittikirkon (puolalainen, katolisesta kirkosta eronnut lahko) piispanistuin on Płockissa.
Płock oli vuosina 1975–1998 Płockin voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Kunai

Kunai on 1500-luvun japanilainen heittopiikkiä muistuttava teräase. Se kehittyi kaivamiseen tarkoitetusta työkalusta (hori-hori, japanilainen puutarhaveitsen ja istutuslapion yhdistelmä) ja muotonsa vuoksi soveltuu myös käytettäväksi tikarin lailla. Kunain pituus oli tyypillisesti noin 40 cm, mutta saattoi kuitenkin vaihdella 18 senttimetristä 48 senttimetriin.
Japanilaisessa populaarikulttuurissa kunaista on tullut stereotyyppisesti erityisesti ninjojen käyttämä ase. Sen reunat ovat molemmilta puolilta terävät.
Hector Barbossa

Hector Barbossa on "Pirates of the Caribbean" -elokuvissa esiintyvä merirosvokapteeni, jota näyttelee Geoffrey Rush.
Barbossa on tavallinen merirosvo, ilkeä, mutta älykäs. Toisinaan hän jymähtää Jackin valheisiin, toisinaan ei. Barbossa ei ajattele aina asioita loppuun saakka. Hänellä on myös aika sarkastinen ja kieroutunut huumorintaju.
Elämäkerta.
Barbossa oli alun perin Jack Sparrow’n yliperämies Mustalla helmellä, mutta sitten hän nosti kapinan Jackiä vastaan saadakseen merirosvolaivan itselleen. Näin Barbossasta tuli elokuvan " ajaksi kapteeni. Jack saa elokuvan aikana apua Will Turnerilta anastaakseen laivansa takaisin, sillä Jack ei ole kertonut Willille ihan kaikkea ja Will haluaa pelastaa ihastuksensa kuvernöörin tyttären, Elizabethin. Barbossa on yksi kirouksen saaneista merirosvoista, jonka Jack elokuvan lopuksi tappaa yhdessä Willin avustuksella.
Toisen elokuvan lopussa paljastuu että Tia Dalma alias Kalypso on herättänyt Barbossan henkiin. Barbossan on tarkoitus opastaa muut löytämään Krakenin kitaan joutunut Jack Sparrow. Hänellä on lemmikkiapina, jonka hän nimesi Jackiksi kiusatakseen alkuperäistä Jackiä. Löydettyään Jackin, kaikki näkevät, että Barbossa ja Jack tulevat kinastelemaan vielä pitkään. Vielä elokuvan " lopussa, Jack pihistää Barbossalta navigaatiokartat, jotka johtavat nuoruudenlähteelle. Barbossa itse varasti vastineeksi Mustan helmen Jackiltä.
 paljastuu että Barbossa menetti Mustan helmen taistelussa Mustapartaa vastaan. Barbossa menetti miehistönsä, mutta selvisi itse amputoimalla jalkansa. Barbossa liittyi kuningas Yrjö II:n laivastoon ja sai haltuunsa kaapparilaiva HMS Providencen, jonka merenneidot upottivat Whitecap Bayssa. Myöhemmin Jack auttoi häntä taistelussa Mustapartaa vastaan. Tämän jälkeen Barbossa saa Mustaparran miekan ja laiva Queen Anne’s Revengen haltuunsa.
 Barbossalla on Queen Anne's Revengen lisäksi oma laivasto. (Tosin Paholaisen kolmiosta paennut kapteeni Armando Salazar tuhoaa sitä). Hän joutuu Salazarin uhkaamana, henkensä uhalla jahtaamaan ja toimittamaan Salazarille kapteeni Jack Sparrown. Barbossa tosin vedättää Salazaria ja lyöttäytyy Jackin matkaan. Hän käyttää Mustaparralta saamaansa taikamiekkaa vapauttamaan Mustan helmen ulos pullosta. Viidennen elokuvan lopussa selviää, että Barbossalla on tytär, jonka hän sai yhdessä Margaret Barbossan kanssa, ja jonka hän hylkäsi lastenkodin portaille äidin kuoltua ja lähti itse merille. Viidennen osan lopussa kapteeni Hector Barbossa menehtyy, pudottauduttuaan alas ankkurin ketjusta, pelastaakseen tyttärensä hengen.
Poison (kappale)

Poison on rock-muusikko Alice Cooperin kappale. Se ilmestyi vuonna 1989 Trash-albumilla ja se oli hänen comeback-hittinsä yli kymmenen vuotta kestäneen heikomman kaupallisen menestyksen jälkeen.
Poison oli suuri menestys ja Yhdysvalloissa kappale nousi singlelistalla sijalle 7; Britanniassa peräti toiseksi. Suomessa single ylsi virallisen listan sijalle 3. Kappale on yksi Cooperin tunnetuimmista ja hänen lyhyen glam metal -aikakautensa selvästi tunnetuin kappale. Kappaleen myötä Cooper nousi taas suosioon – Poison tosin jäi myös hänen toistaiseksi viimeiseksi suureksi hitikseen. Myöhemmin monet muut yhtyeet ovat tehneet kappaleesta cover-version, viimeksi Tarja Turunen hänen toisella sooloalbumillaan My Winter Storm. Päättäessään tehdä coverin Turunen uskoi, ettei kukaan naisvokalisti ollut aiemmin tehnyt kappaleesta cover-versiota, mutta myöhemmin paljastui, että saksalainen Groove Coverage oli aiemmin kuitenkin näin jo tehnyt.
Kappale kertoo kohtalokkaasta naisesta, jota sanoituksessa verrataan myrkkyyn.
Kappaleen musiikkivideossa Cooper kahlitaan erikoiseen laitteeseen, jonka ympärillä Rana Kennedyn esittämä nainen kiertelee ja katselee Cooperia tämän laulaessa. Alkuperäinen video sensuroitiin, koska nainen oli siinä pukeutuneena pelkästään mustiin housuihin. Videon sensuroidussa versiossa nainen oli pukeutunut säädyllisemmin. Tätä versiota näytetään edelleen toisinaan VH1-kanavalla.
Anthony Braxton

Anthony Braxton (s. 4. heinäkuuta 1945 Chicagossa) on yhdysvaltalainen jazz-muusikko, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hän aloitti uransa Chicagon avantgarde-piireissä 1960-luvulla. Jazzin lisäksi Braxton on ottanut musiikkiinsa vaikutteita 1900-luvun taidemusiikista, filosofiasta ja mystiikasta. Hän toimii musiikin professorina Wesleyan Universityssä Connecticutissa. Braxtonin pääinstrumentti on saksofoni, mutta hän soittaa myös muun muassa klarinettia, huilua ja pianoa.
Braxton on vieraillut useita kertoja myös Suomessa. Vuosina 1988 ja 2006 hän kokosi suomalaisista jazz-muusikoista Ensemble Braxtonia -nimiset yhtyeet. Vuoden 1988 kokoonpanon esityksestä julkaistiin albumi "2 Compositions (Järvenpää) 1988".
Joe Zawinul

Josef "Joe" Zawinul (7. elokuuta 1932 Wien, Itävalta – 11. syyskuuta 2007 Wien, Itävalta) oli tunnettu fuusiojazzin parissa työskennellyt jazzpianisti ja -säveltäjä. Zawinul muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1959 opiskelemaan Bostonin Berklee College of Music -musiikkiopistoon.
Zawinul soitti muun muassa Cannonball Adderleyn ja Miles Davisin kokoonpanoissa. 1970-luvulla hän perusti Weather Report -yhtyeen Wayne Shorterin kanssa ja toimi yhtyeen johtohahmona. Hän julkaisi myös soololevyjä sekä teki kiertueita Zawinul Syndicate -yhtyeensä kanssa. 
Kuolema.
Zawinul joutui sairaalaan Wienissä 7. elokuuta 2007. viiden viikon Euroopankiertueen jälkeen. Hän kuoli harvinaiseen ihosyövän muotoon (Merkelin karsinooma). Hänet on haudattu Zentralfriedhofin hautausmaalle Wieniin.
Chic (yhtye)

Chic on yhdysvaltalainen 1970-luvun diskoyhtye, joka kuuluu tyylin keskeisiin edustajiin. Menestyksekkään yhtyeen musiikissa yhdistyvät disko ja funk. Yhtyeen perustivat kitaristi Nile Rogers ja basisti Bernard Edwards. Chicin tunnetuin levy on "C'est Chic", joka valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Suurimpiin hitteihin kuuluvat "Dance, Dance, Dance", "Le Freak" ja "Good Times".
Karl Harrer

Karl Harrer (8. lokakuuta 1890 – 5. syyskuuta 1926) oli saksalainen urheilutoimittaja, joka yhdessä Anton Drexlerin kanssa perusti Saksan työväenpuolueen, "Deutsche Arbeiterpartein" eli DAP:n. Tästä kehittyi sittemmin Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue. Harrerista tuli puolueen kunniapuheenjohtaja.
Harrer oli esoteerisen ja oikeistoradikaalin Thule-seuran ("Thule-Gesellschaft") jäsen. Seuran pyynnöstä hän perusti yhdessä Anton Drexlerin kanssa Poliittisen opintopiirin ("Politischer Arbeiterzirkel"), jonka pohjalle perustettiin 5. tammikuuta 1919 Saksan työväenpuolue DAP. Puolueen perustajajäseniin kuuluivat Harrerin ja Drexlerin lisäksi myös Gottfried Feder ja Dietrich Eckart.
Harrerin alkuperäisenä suunnitelmana oli muodostaa puolueesta Thule-seuran tapainen salaseura. Adolf Hitler, joka oli liittynyt uuden puolueen jäseneksi 19. lokakuuta 1919, ei kuitenkaan hyväksynyt Harrerin suunnitelmaa. Hitler halusi luoda puolueesta massojen kansanliikkeen. Vuoden 1919 loppua kohden Harrerin ja Hitlerin välinen kilpailu sai yhä selvempiä muotoja. Harrer syytti Hitleriä suuruudenhulluksi, mutta joutui jättämään virkansa Hitlerin painostuksesta. Hän erosi puolueesta 5. tammikuuta 1920.
Völkischer Beobachter

Der Völkische Beobachter, suomeksi "Kansallinen tarkkailija", oli vuodesta 1920 ilmestynyt Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen pää-äänenkannattaja. Lehti ilmestyi ensin viikoittain, 8. helmikuuta 1923 lähtien päivittäin müncheniläisessä Franz-Eher-Verlagissa. Lehteä jaettiin koko Saksassa. 
”Suur-Saksan kansallissosialistisen liikkeen taisteluväline”, kuten lehteä Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piirissä kutsuttiin, oli alun alkaen nimeltään "Münchner Beobachter", joka ilmestyi Münchenin esikaupunkialueella. Vuonna 1918 lehti, jonka siihenastinen kustantaja Franz Eher oli kuollut, joutui kansalliskonservatiivisen Thule-seuran ("Thule-Gesellschaft") haltuun. Eräs seuran jäsenistä, Rudolf von Sebottendorff, osti Eherin leskeltä Käthe Bierbaumerilta lehden julkaisuoikeudet 5 000 valtakunnanmarkalla. Von Sebottendorf alkoi itse julkaista lehteä, aluksi sen vanhalla nimellä, mutta alaotsikolla Sportblatt eli urheilulehti. Sisällöllisesti lehti tosin muuttui yleisestä paikallislehdestä kansallismieliseksi julkaisuksi. Elokuussa 1919 lehden nimeksi tuli "Völkischer Beobacher". Kansallissosialistinen puolue osti lehden itselleen Dietrich Eckartin aloitteesta. Hänestä tuli myös lehden ensimmäinen päätoimittaja. Hänen seuraajakseen tuli Wilhelm Weiß.
Lehden alkuperäinen painosmäärä oli 8 000. Ruhrin alueen miehitystä seuranneen kansallismielisyyden aallon seurauksena painosmäärä nousi syksyllä 1923 25 000 kappaleeseen. Epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen 9. marraskuuta 1923 kansallissosialistinen puolue kiellettiin ja myös Völkischer Beobachter lakkasi ilmestymästä. Kun puolue perustettiin uudelleen 2. helmikuuta 1925, myös lehti alkoi ilmestyä uudelleen. 
Münchenissä ilmestyneestä lehdestä ilmestyi ensi kertaa berliiniläinen versio 1. tammikuuta 1929. Kansallissosialistisen puolueen kasvaessa lehden painosmäärä kasvoi huomattavasti: 1931 se ilmestyi 120 000 kappaleena ja vuonna 1944 jo 1,7 miljoonana kappaleena.
Lehden ilmestyminen lakkasi muutamia päiviä ennen Saksan antautumista toisessa maailmansodassa. Lehden viimeinen painettu kappale on päivätty 30. huhtikuuta 1945, mutta sitä ei enää toimitettu tilaajille.
Stoðir

Stoðir hf., aikaisemmalta nimeltään FL Group hf., sitä ennen Flugleiðir, on islantilainen sijoitusyhtiö. 
Historia.
Yhtiö perustettiin 20. kesäkuuta 1973 nimellä Flugleiðir islantilaisten lentoyhtiöiden "Loftleiðir" ja "Flugfélag Íslands" omistajayhtiöksi. Näistä yhtiöistä muodostettiin sittemmin Icelandair, ja sen emoyhtiöksi perustettiin Icelandair Group, jonka omistajana jatkoi Flugleiðir. Vuonna 2005 Flugleiðir muutettiin sijoitusyhtiöksi ja se sai nimekseen FL Group. Yhtiö alkoi tehdä sijoituksia sekä lentoyhtiöihin että muille aloille.
Vuonna 2005 FL Group hankki tanskalaisen Sterling Airlines -lentoyhtiön ja nosti omistusosuutensa brittiläisessä easyJet-lentoyhtiössä 16,2 prosenttiin. Yhtiö myi omistuksensa kummassakin yhtiössä vuonna 2006. Samana vuonna FL Group luopui omistuksestaan Icelandair Groupissa listaamalla yhtiön Islannin pörssiin. Vuosina 2005–2007 FL Group hankki useassa erässä noin 22,5 prosentin osuuden Finnairin osakekannasta, mutta myi osakkeista puolet joulukuussa 2007 ja loput maaliskuussa 2008.
FL Groupin uudeksi nimeksi tuli Stoðir 4. kesäkuuta 2008. Syyskuun lopussa samana vuonna Stoðir haki konkurssisuojaa sen jälkeen, kun Islannin valtio oli ottanut haltuunsa yhtiön tärkeimmän sijoituskohteen Glitnirin.
Minna Kauppi

Minna-Mari Kauppi (s. 25. marraskuuta 1982 Asikkala) on suomalainen suunnistaja. Hän on yhdeksänkertainen maailmanmestari vuosilta 2006–2012 ja yksi menestyneimmistä suomalaisista suunnistajista. Hän on myös kaksinkertainen Euroopan-mestari, moninkertainen Suomen-mestari sekä kaksinkertainen nuorten maailmanmestari. Kaupilla on lisäksi kolme SM-pronssia maastojuoksusta, vuosilta 2005, 2007 ja 2009. Urheilutoimittajain Liitto valitsi hänet Suomen vuoden urheilijaksi 2010.
Ura.
Kauppi aloitti urheilemisen kuusivuotiaana harrastaen ensin hiihtoa ja juoksua. Suunnistus tuli lajivalikoimaan kahdeksan vuoden ikäisenä suunnistuskoulun myötä. Hiihto ja juoksu olivat ajatuksissa päällimmäisinä aina 16-vuotiaaksi asti, jolloin suunnistus nousi päälajiksi SM-menestyksen myötä. 
Kauppi aloitti uransa Asikkalan Raikkaan riveissä 1982, jota hän edusti kauden 2014 loppuun. Kaudesta 2015 Kaupin seura on ollut Lahden Suunnistajat -37. Kauden 2015 jälkeen Kauppi ilmoitti päättävänsä maajoukkueuransa.
Ensimmäisen Suomen mestaruuden Kauppi suunnisti 1999. Vuonna 2006 hän voitti Euroopan mestaruuden keskimatkalla ja ankkuroi Suomen naiset viestivoittoihin sekä EM- että MM-kisoissa. Vuonna 2007 Kauppi jakoi pitkän matkan maailmanmestaruuden Heli Jukkolan kanssa sekä suunnisti ankkuriosuuden niin MM-kultaa voittaneessa viestijoukkueessa kuin Venlojen viestin voittaneessa Asikkalan Raikkaan joukkueessakin. Kauppi voitti vuonna 2008 ja vuonna 2010 maailman mestaruudet sekä keskimatkalla että viestissä. Vuonna 2011 Kauppi ankkuroi Suomen naiset viestin maailman mestaruuteen. Vuonna 2012 Kauppi saavutti keskimatkan maailman mestaruuden.
Muuta.
Kauppi elää avoliitossa Apulannan rumpalin Sipe Santapukin kanssa. He saivat poikalapsen tammikuussa 2017 ja tyttölapsen elokuussa 2020. Kauppi oli aiemmin avoliitossa suunnistuksen maailmanmestarin Pasi Ikosen kanssa.
Kaupilla on diagnosoitu jo nuorena IBD-sairaus, josta on myöhemmällä iällä kehittynyt hänelle tulehduksellinen suolistosairaus, Crohnin tauti. Hän valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopiston Kieli- ja viestintätieteiden laitokselta 2011.
Ari Väntänen on kirjoittanut Kaupista elämäkerran "Minna Kauppi – Suunta/vaisto" (Like, 2020).
Geórgios Roumpánis

Geórgios Roumpánis (, 15. elokuuta 1929 – 11. helmikuuta 2025) oli kreikkalainen yleisurheilija. 
Roumpánis saavutti seiväshypyssä pronssia Melbournen olympialaisissa vuonna 1956 ennätystuloksellaan 450 cm. Hän käytti ensimmäisenä olympialaisten seiväshyppykilpailuissa lasikuituseivästä, joka syrjäytti täydellisesti metalliseipään viitisen vuotta myöhemmin. Hän lopetti urheilu-uransa 1961.
Telenor

Telenor ASA on norjalainen telealan konserni. Telenor lukeutuu maailman suurimpiin televiestintäalan yhtiöihin, ja sen päämarkkina-alueet ovat Skandinavia ja Aasia. Yhtiön osake on listattuna Oslon pörssissä.
Telenor vetäytyi Keski- ja Itä-Euroopan markkinoilta vuonna 2018 myymällä toimintonsa Unkarissa, Serbiassa, Montenegrossa ja Bulgariassa tšekkiläiselle PPF Group -sijoitusyhtiölle noin kolmen miljardin euron kauppahinnalla.
Telenor ilmoitti ostavansa DNA:n enemmistön huhtikuussa 2019 ja helmikuussa 2020 DNA poistui Helsingin pörssistä.
Ara Pacis

Ara Pacis Augustae (usein vain Ara Pacis, , kirjamellisesti "Pax Augustan alttari") on alttari, joka toimi kulttirakennuksena Pax Augusta -jumalattarelle. Rooman senaatti rakennutti sen vuosina 13–9 eaa. Rooman Marskentälle Rooman keisari Augustuksen voitettua viimeiset vastustajansa Hispaniassa ja Galliassa. Alttarin oli tarkoitus ilmentää sitä rauhaa ja hyvinvointia, jonka Rooman sotilaallinen mahti ja Augustuksen hallinto takasivat. Edward Gibbon antoi tälle rauhan ja vaurauden kaudelle myöhemmin nimen Pax Romana.
Pax Augusta oli myöhemmälle antiikille tyypillinen abstrakti hyvejumaluus. Muita Augustuksen pystyttämiä temppeleitä olivat "Victoria Augusta" () ja "Iustitia Augusta" (). Augustus myös nimesi Forum Romanumilla sijainneen Concordian temppelin "Concordia Augustaksi" ().
Alttari tehtiin Lunan marmorista ja koristeltiin reliefein. Itse alttaria ympäröi marmorinen suoja-aitaus, jossa oli kohokuvioita Rooman myyttisestä menneisyydestä, sekä vuoden 13 eaa. uhrikulkueesta, jossa kuvataan myös Augustus lähisukulaisineen.
Nykyisen alttarin koristeina on sekä alkuperäisiä reliefejä että niiden kipsikopioita. Jotkut alkuperäisistä reliefeistä ovat eri maiden museoissa, muun muassa Louvressa. Mussolini siirsi alttarin vuonna 1938 alkuperäiseltä paikaltaan lähelle Augustuksen mausoleumia. Alttarille on sittemmin rakennettu moderni suojarakennus.
Vidin

Vidin () on kaupunki Tonavan etelärannalla Luoteis-Bulgariassa, lähellä Serbian ja Romanian rajoja. Asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 53 764. Vidin on Vidinin alueen pääkaupunki.
Kaupungista on hyviä laivayhteyksiä Tonavaa pitkin. Vidinistä Tonavan yli Romanian puolelle Calafatiin johtaa vuonna 2013 valmistunut Uusi Eurooppa -silta.
Transavia

transavia.com on hollantilainen halpalentoyhtiö, joka on itsenäinen osa Air France-KLM yhtymää. Schipholin kansainvälinen lentoasema (AMS) Amsterdamissa on yhtiön tärkein tukikohta ja Rotterdamin lentoasema on sen toissijainen solmukohta (RTM). Transavia.com lentää pääasiassa reitti- ja charterlentoja vapaa-ajan kohteisiin.
Historia.
Yhtiö perustettiin 1965 nimellä Transavia Limburg. Yhtiön nimi muutettiin 1966 Transavia Hollandiksi ja se aloitti toimintansa 17. marraskuuta 1966. 1986 yhtiön nimi muutettiin Transavia Airlinesiksi ja se aloitti ensimmäisenä lentoyhtiönä Ison-Britannian ja Alankomaiden välisen open skies -sopimuksen hyödyntämisen. Transavia avasi Amsterdamin ja Lontoon Gatwickin välisen reitin 26. lokakuuta 1986.
Vuonna 1991 yhtiön tärkein osakkeenomistaja, Nedlloyd, myi 80 % osuutensa KLM:lle. 1998 Transavia aloitti ensimmäisen ulkomaisena lentoyhtiönä Kreikan sisäiset lennot. Kesäkuussa 2003 KLM osti loput 20 % Transaviasta, jolloin siitä tuli kokonaan KLM:n omistuksessa oleva tytäryhtiö. Air Francen ja KLM:n yhdistymisen seurauksena Transaviasta tuli Air France-KLMn täysin omistama tytäryhtiö.
Transavia oli 2000-luvun alussa pääasiassa charterlentoyhtiö, jonka halpalentoyhtiö tunnettiin nimellä Basiq Air. Tuotemerkit yhdistettiin transavia.comiksi 1. tammikuuta 2005.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2025 on 12,1 vuotta.
KLM uk

KLM uk oli KLM:n brittiläinen tytäryhtiö, joka operoi lyhyen matkan Fokker- ja ATR- ja BAe-lentokoneilla.
Historia.
KLM osti aiemmin nimillä AirUK ja Air Anglia tunnetun yhtiön huhtikuussa 1999. Se aloitti uusia reittejä Amsterdamista Yhdistyneen kuningaskunnan paikallislentoasemille, ja reitit muualle kuin Alankomaihin joko suljettiin tai siirrettiin tytäryhtiö Buzzille. KLM uk:n reittiverkostoon jäi lopulta vain 15 kohdetta. Päätös sen yhdistämisestä KLM Cityhopperiin tehtiin vuonna 2002.
Laivasto.
KLM uk käytti seuraavia lentokoneita:
Keski-ikä

Keski-ikä on ihmisen ikäkausi nuoruuden ja vanhuuden välissä.
Ajoitus.
Psykologiassa keski-ikä ajoitetaan usein jonnekin 35–60 ikävuoden välille. Ihmiset määrittelevät keski-iän kuitenkin hyvin eri tavoin. Nuoret määrittelevät keski-iän yleensä alkavaksi nuorempana kuin mitä vanhemmat sen määrittelevät alkavan. Määrittelyä vaikeuttaa myös se, että ikä ei nykyaikana määrää ihmisen valintoja niin kuin ennen.
Nykyaikana keski-iän ajoituksen on arveltu siirtyneen aiempaa myöhemmäksi. Tämän syyksi on esitetty se, että ihmiset elävät nykyisin aiempaa vanhemmiksi, ihmisten työurat pitenevät, ja ihmiset saavat lapsia ja ensimmäisen vakituisen työpaikkansa aiempaa vanhempina.
Fysiologia.
Keski-ikään liittyy useita väistämättömiä fysiologisia muutoksia, joiden voimakkuuteen voi kuitenkin vaikuttaa elintavoilla. Keski-ikäinen ihminen menettää lihasmassastaan noin 3–8 prosenttia vuosikymmentä kohti. Myös luumassa alkaa vähentyä keski-iän alkuvuosina 35–40 vuoden iässä. Vaihdevuosien jälkeen naiset saattavat menettää jopa 5–10 prosenttia luumassastaan vuodessa. Keski-iässä ihmisen lähinäkö heikkenee, ja hän yleensä lihoo. Keski-ikäiset miehet lihovat vatsan kohdalta, naiset vyötäröstä ja käsivarsista. Naiset menettävät lisääntymiskykynsä kokonaan vaihdevuosien seurauksena noin 50 vuoden iässä, ja miestenkin hedelmällisyys heikkenee keski-iän aikana sukupuolihormonien erityksen vähentyessä.
Psykologia.
Ihmisen aivot säilyvät keski-iässä toimintakykyisinä ja voivat joissakin suhteissa jopa kehittyä nuoren aikuisen aivoja tehokkaammiksi. Keski-ikäisten on havaittu käyttävän aivoistaan suurempaa osaa erilaisten tehtävien ratkaisussa kuin nuoret aikuiset. Keski-ikäiset menestyvät nuoria aikuisia paremmin esimerkiksi sanallisissa testeissä, tilanhahmotuksessa, yksinkertaisessa matematiikassa ja käsitteellisessä päättelyssä. Keski-ikäiset ihmiset ovat myös nuoria vakaampia, vähemmän neuroottisia sekä parempia sosiaalisissa tilanteissa. Keski-ikäisten on lisäksi tutkimuksissa havaittu tekevän parempia taloudellisia päätöksiä kuin nuoret aikuiset. Toisaalta keski-ikäisen aivot toimivat hiukan hitaammin kuin nuorten aivot, ja muisti voi olla heikompi.
Psykoanalyytikko Erik H. Erikson puhuu ”keski-iän kriisistä” ihmisen elämänvaiheita kuvaavassa teoriassaan. Kriisillä hän tarkoittaa esimerkiksi keski-ikäisen pohdiskelua siitä, miten huolehtia uuden sukupolven kehityksestä. Keski-ikäisillä ei ole kuitenkaan havaittu mitään yleismaailmallista ikäkriisiä, vaan keski-ikäisten mahdolliset kriisit johtuvat yksilöllisistä syistä.
Sosiaalinen asema.
Useimmat ihmiset saavuttavat keski-iän puolivälissä sosiaalisen asemansa, vastuunsa ja ansiotasonsa huippukohdan. Keski-ikäisen tyytyväisyys töissä ei kuitenkaan ole keskimäärin yhtä korkealla tasolla kuin nuoren aikuisen.
Useimmat keski-ikäiset ovat naimisissa tai jo eronneet. Nykyaikana naimattomien keski-ikäisten osuus on kasvanut aiemmasta, ja myös avioerojen määrä on kasvussa. Joillakin keski-ikäisillä on kotona asuvia lapsia, ja jotkut pitävät huolta omista ikääntyvistä vanhemmistaan.
Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti

Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti (Krimo) on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan yhteydessä toimiva tutkimusyksikkö, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2015. Instituutin edeltäjiä ovat oikeusministeriön alaisuudessa vuosina 1974–2014 toiminut Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos ja vuosina 1963–1974 toiminut Kriminologinen tutkimuslaitos.
Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutista annetun lain (1139/2007) mukaan instituutin tehtävänä on 1) harjoittaa riippumatonta kriminologista ja muuta oikeuspoliittista tutkimusta ottaen huomioon oikeusministeriön ja yhteiskunnan tietotarpeet; 2) seurata ja analysoida rikollisuutta, rikollisuuden kontrollin ja seuraamusjärjestelmän toimintaa, oikeusoloja ja lainsäädännön vaikutuksia sekä raportoida niiden kehityspiirteistä; ja 3) ylläpitää sille laissa säädettyjen tehtävien hoitamiseksi tarvittavia tutkimusrekistereitä. Instituutissa harjoitettavan tutkimuksen leimallinen piirre on yhteiskuntatieteellisen ja oikeudellisen näkökulman yhdistäminen.
Instituutin johtaja on OTT, professori Tapio Lappi-Seppälä.
Tulevaisuuden tutkimuskeskus

Tulevaisuuden tutkimuskeskus (engl. ) on Turun yliopiston kauppakorkeakoulun ainelaitos. Se on Pohjoismaiden suurin tulevaisuudentutkimukseen ja ennakointiin erikoistunut akateeminen tutkimuslaitos. Keskuksessa työskentelee yli 50 asiantuntijaa kolmessa eri toimipisteessä Turussa, Helsingissä ja Tampereella.
​Tulevaisuuden tutkimuskeskus on monitieteinen akateeminen tutkimus-, koulutus- ja kehittämisorganisaatio, jonka johtoajatuksena on vastuullinen ja kestävä tulevaisuus. Keskus tuottaa näkemyksellistä tulevaisuustietoa, jonka tavoitteena on antaa välineitä vastuulliseen päätöksentekoon ja herättää yhteiskunnallista keskustelua. Keskuksen tutkimushankkeissa tutkitaan vaihtoehtoisia tulevaisuuksia sekä niihin sisältyviä haasteita ja mahdollisuuksia.
Tulevaisuuden tutkimuskeskus on perustettu Opetusministeriön päätöksellä Turun kauppakorkeakoulun yhteyteen vuonna 1992. Vuoden 2010 alusta heinäkuun 2013 loppuun keskus toimi Turun yliopiston erillislaitoksena ja 1.8.2013 alkaen keskus on toiminut Turun kauppakorkeakoulun ainelaitoksena. Keskuksen toiminnasta vastaa keskuksen johtaja, jonka esimiehenä toimii kauppakorkeakoulun johtaja. Lisäksi keskuksen johtajan apuna toimii johtoryhmä sekä neuvottelukunta, joka tekee ehdotuksia keskuksen toiminnan kehittämiseksi.
Tutkimus- ja kehittämistoiminta.
Tutkimustoiminta kattaa laajalti tieteellisen tutkimuksen eri sektoreita. Vankka ja monitieteellinen perustutkimus luo hyvän pohjan soveltavalle tutkimukselle, erilaisille tilaustutkimuksille sekä koulutus- ja kehittämishankkeille. ​Keskus tekee organisaatio- ja asiakaskohtaisia sekä verkostopohjaisia hankkeita, jotka ovat käytännönläheisiä ja osallistavia. Ne avaavat uusia näkökulmia sekä antavat välineitä erilaisiin kehittämisprosesseihin. Tyypillisiä kehittämiskohteita ovat ennakointiosaaminen ja ennakointijärjestelmien luominen sekä tulevaisuussuuntautunut ajattelu ja toiminta organisaatioissa. 
Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa tehdään vuosittain noin 60 tutkimusta ja lukuisia pienempiä selvityksiä. Tutkimusta rahoittavat sekä kansalliset toimijat (TEKES, Suomen Akatemia, säätiöt, ministeriöt) että kansainväliset ohjelmat (osana laajempia EU-hankkeita tehtävä tutkimus).
Tulevaisuudentutkimuksen opinnot.
Tulevaisuuden tutkimuskeskus kouluttaa tulevaisuudenosaajia tarjoamalla akateemista koulutusta sekä tutkinto- että jatko-opiskelijoille. Tulevaisuudentutkimus on Turun kauppakorkeakoulun pääaine, jota voi opiskella tulevaisuudentutkimuksen maisteriohjelmassa (Master’s Degree Programme in Futures Studies) sekä tulevaisuudentutkimuksen jatkokoulutusohjelmassa.
Keskus koordinoi Tulevaisuudentutkimuksen Verkostoakatemiaa (TVA), joka on valtakunnallinen yliopistojen tulevaisuudentutkimuksen opetus- ja tutkimusverkosto. TVA:n opintokokonaisuutta voi opiskella sen jäsenyliopistoissa ympäri Suomea. 
Näiden lisäksi Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa koordinoidaan monitieteistä Kestävän kehityksen opintokokonaisuutta sekä tutkitaan aktiivisesti oppimiseen ja opetukseen liittyviä kysymyksiä.
Modern Times Group

Modern Times Group (MTG) on ruotsalainen mediakonserni. MTG muodostettiin Kinnevik-sijoitusyhtiön mediayhtiöistä, joka hajautettiin vuonna 1997 yhtiön osakkeenomistajien kesken. Yhtiöihin kuuluivat muun muassa Viasat-tv-yhtiö ja Metro International-kaupunkilehtikonsepti. Viasatin omistukseen kuuluvat televisiokanavat olivat muun muassa TV3 (ensimmäinen ruotsalainen mainosrahoitteinen tv-kanava), TV6, Viasat Sport ja Viasat Film.
Lisäksi Modern Times Groupin omistuksessa olivat muun muassa Rix FM-, Lugna Favoriter- ja Bandit Rock-radiokanavat sekä Cdon.com-verkkokaupan. MTG omisti aiemmin osan Radio Novasta. MTG on listattu Tukholman pörssissä tunnuksilla MTG A ja MTG B.
Vuonna 2019 MTG jaettiin kahteen erilliseen yhtiöön, joista toinen oli Nordic Entertainment Group.
London International Financial Futures and Options Exchange

The London International Financial Futures and Options Exchange (LIFFE) oli Lontoon futuuripörssin nimenä tammikuuhun 2002 asti, jolloin se siirtyi Euronextin omistukseen. Se tunnetaan nykyään nimellä Euronext.liffe. Pörssi perustettiin 1982 ja se oli aikanaan Euroopan suurin johdannaispörssi. LIFFE menetti markkinaosuuttaan merkittävästi 1990-luvun lopussa siirryttyään merkittäviä kilpailijoitansa myöhemmin edullisempaan elektroniseen kaupankäyntijärjestelmään. 
Kilpailijat.
Euronext.liffen pääkilpailijoita ovat Eurex, Chicago Board Options Exchange ja Chicago Mercantile Exchange.
Riitta Leppiniemi

Riitta Maria Leppiniemi (s. 25. kesäkuuta 1962 Kankaanpää) on suomalainen asianajaja. Hän toimi Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana vuosina 2007–2010. 
Ura.
Leppiniemi valmistui ylioppilaaksi Kankaanpään lukiosta vuonna 1981. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1987. Hän sai varatuomarin arvon 1989.
Leppiniemi on ollut asianajaja vuodesta 1991 lähtien ja Asianajotoimisto Susiluoto Oy:n osakas vuodesta 2001 lähtien. Hän on erikoistunut oikeudenkäynteihin sekä perhe- ja perintöoikeusasioihin. Leppiniemi tuli tunnetuksi avustettuaan Nils Gustafssonia Bodomjärven murhajutussa sekä yksityiselämän loukkauksesta syytettyä Susan Ruususta. Muita Leppiniemen hoitamia tunnettuja tapauksia ovat muun muassa Jari Aarnion ja Jari Sillanpään oikeudenkäynnit sekä kansanedustaja Wille Rydmanin avustaminen sekuaalirikosepäilyssä. Leppiniemi on avustanut myös liikemies Markku Ritaluomaa Sunny Car Center -autokauppayhtiön konkurssiin liittyvässä talousrikosoikeudenkäynnissä.
Leppiniemi toimi Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana 2007–2010, varapuheenjohtajana 2004–2007 ja hallituksen jäsenenä 2001–2004 sekä Helsingin Asianajajayhdistyksen puheenjohtajana 1999–2002 ja hallituksen jäsenenä 1995–1999. Hän on ollut myös kuluttajavalituslautakunnan X jaoston jäsen 1999–2003 sekä tuomarinvalintalautakunnan jäsen vuosina 2010–2020.
Leppiniemelle myönnettiin Helsingin Asianajajayhdistyksen Vuoden asianajaja -palkinto vuonna 2004, Suomen Asianajajaliiton säätiön Matti Ylöstalo -palkinto vuonna 2013 ja Suomen Lakimiesliiton yrittäjyyspalkinto vuonna 2015. Leppiniemi sai laamannin arvonimen vuonna 2019. Helsingin yliopiston ­oikeustieteellinen tiedekunta vihki Leppiniemen kunniatohtoriksi kesäkuussa 2023.
Castra

Castra (lat., "linnoitettu leiri") oli roomalainen sotilasleiri. Castrat olivat yksi Rooman sotilaallisen menestyksen avaintekijöistä, sillä niiden avulla legioonat pysyivät sotaretkillä jatkuvasti hyvin huollettuina ja iskukykyisinä.
Marssilla sotajoukko kuljetti telttoja ja paaluja, joista rakennettiin leiri joka yöksi. Paaluista tehtiin nelikulmainen suoja-aitaus, jonka sisälle teltat pystytettiin tarkasti määrättyyn järjestykseen päällikön teltan ("praetorium") ympärille. 
Pysyvämmässä talvileirissä ("castra hiberna") teltat korvattiin parakeilla ja muilla rakennuksilla. Monista pitkäaikaisista leireistä kehittyi vähitellen kaupunkeja. Esimerkiksi Torinon ja Xantenin paikalla on aikoinaan sijainnut roomalainen sotilasleiri.
Rybnik

Rybnik on kaupunki Sleesiassa, Etelä-Puolassa, lähellä Tšekin tasavallan rajaa. Sieltä on Krakovaan noin sata ja Varsovaan 290 kilometriä. Vuonna 2010 Rybnikissä oli 141 353 asukasta.
Kaupungin nimi tarkoittaa kalalammikkoa vanhalla puolan kielellä, ja kalanviljely oli sen keskeinen elinkeino keskiajalla. Toisen maailmansodan jälkeen hiilikaivokset ovat nousseet merkittäväksi vaurauden lähteeksi. Rybnikin työttömyystilanne on parempi kuin Puolassa keskimäärin. 
&lt;br&gt;