tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Junior Handler

Junior handler on 10–17-vuotialle nuorille tarkoitettu koiraharrastus, jossa nuoret näyttävät koiranesittämistaitojansa koiranäyttelyiden rotukehän kaltaisessa kilpailutilanteessa. Toisin kuin rotukehissä, junior handler -kilpailussa arvostellaan nuoren taitoja, eikä niinkään koiraa. Lajin tavoitteena on lisätä nuorten koiraharrastusta, edistää ja parantaa koirien ja nuorten yhteistyötä sekä lisätä nuorten mahdollisuuksia oppia koirista. Junior handler -kilpailu opettaa nuorelle, miten koiran parhaita puolia saa tuotua esille näyttelykehässä sekä miten esittäjä voi helpottaa tuomarin arvostelutehtävää. Harrastaessaan junior handleria nuoret oppivat urheiluhenkisyytä, koiranäyttelyiden kulkua, sekä erilaisten rotujen trimmaus- sekä esitystaitoja. 
Rakenteeltaan kilpailu muistuttaa normaalia rotukehää. Kilpailijat liikkuvat yhdessä sekä, käyvät läpi yksilöarvostelun. Kilpailussa arvostellaan koiran kohtelua, yhteistyötä koiran ja esittäjän välillä, esittäjän roduntuntemusta sekä taitoa esittää koira. Kilpailussa on kaksi eri ikäluokkaa, 10-13-vuotiaat sekä 14-17-vuotiaat. Kilpailemisen saa aloittaa sinä vuonna, kun täyttää 13 ja viimeinen kilpailuvuosi on sinä vuonna kun täyttää 17 vuotta. Normaalisti kilpailussa sijoitetaan molemmista ikäluokista viisi parasta kisaajaa, lisäksi ikäluokkien voittajat kilpailevat vielä päivän parhaan junior handlerin palkinnosta.
Kisakoiran tulee olla puhdasrotuinen ja rekisteröity johonkin FCI:n tunnistamaan koirarekisteriin. Koska junior handlerissa arvostellaan esittäjää sekä esitystapaa, voi koiralla olla jokin piirre, kuten purentavika, joka estäisi sen muuten osallistumasta näyttelyihin. Kilpailla voi joko omalla tai lainakoiralla, tärkeintä on, että kilpailukoira on luonteeltaan kilpailemiseen sopiva.
Pahan pauloissa

Pahan pauloissa (tai Pahan vallassa, "Force of Evil") on Abraham Polonskyn ohjaama yhdysvaltalainen film noir vuodelta 1948. Polonsky laati myös käsikirjoituksen yhdessä Ira Wolfertin kanssa. Pääosaa, vedonlyöntihuijauksiin sekaantuvaa lakimiestä New Yorkissa näyttelee John Garfield.
Käsikirjoittajana tunnetuksi tulleen Polonskyn esikoiselokuva on saanut klassikon maineen ja otettiin vuonna 1994 mukaan Yhdysvaltojen National Film Registryyn. Pian elokuvan valmistumisen jälkeen Polonsky joutui Hollywoodin mustalle listalle ja ohjasi seuraavan elokuvansa "Tapan sinut, Willie Boy" (1969) vasta kaksi vuosikymmentä myöhemmin.
Martin Scorsese pitää elokuvaa yhtenä omaan uraansa ja ohjaustyyliinsä eniten vaikuttaineista amerikkalaiselokuvista. Hänen mukaansa "Pahan pauloissa" on poikkeuksellinen film noir sikäli, ettei se kerro vain yhdestä rikoksen polulle lähteneestä yksilöstä vaan kokonaisesta moraaliltaan kyseenalaisesta järjestelmästä.
Juoni.
Wall Streetin lakimies Joe Morse sekaantuu asiakkaansa laittomiin liiketoimiin, asettaa näin rehellisenä vedonlyöntivälittäjänä toimivan veljensä vaaraan ja joutuu itse päämiehenään toimivan suurrikollisen ja poliisin välienselvittelyn keskelle.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1977 klassiseksi moraaliseksi taideteokseksi. Sen suurimpana hienoutena hän piti George Barnesin kuvausta. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa todelliseksi kulttitrilleriksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Futsal-Liigan kausi 2019–2020

Futsal-Liigan kausi 2019–2020 oli järjestyksessään 22. futsal-liigan kausi, joka kuitenkin jouduttiin keskeyttämään koronaviruspandemian johdosta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Kampuksen Dynamo. Sarjanousijana liigaan palasi yhden kauden futsal-ykkösessä viettänyt Liikunnan Riemu ja liigadebyyttinsä tehnyt Tornion Palloveikot.
Sarja alkoi syyskuussa 2019 ja päättyi koronapandemian vuoksi huhtikuussa 2020, kun runkosarjasta oli pelaamatta vain viimeinen kierros. Palloliitto päätti ettei keskeneräiseksi jääneen runkosarjan perusteella voida jakaa Suomen mestaruutta. Normaalissa tapauksessa mestarille kuuluva europaikka eli osallistumisoikeus mestareiden liigan karsintoihin myönnettiin Akaa Futsalille, joka oli kauden päättyessä runkosarja kärkisijalla. Liigasta ei myöskään karsiutunut yhtäkään joukkuetta alemmalle sarjatasolle Futsal Ykköseen, vaan jopa "putoamisensa jo varmistanut" Liikunnan Riemu säilytti sarjapaikkansa.
Runkosarja.
Runkosarja alkoi Jyväskylän paikallistaistelulla kun hallitseva mestari Kampuksen Dynamo kohtasi sarjanousija Liikunnan Riemun (5–0). Jyväskylän jäähallissa pelattua ottelua seurasi 1310 maksanutta katsojaa, mikä on futsal-liigan uusi katsojaennätys.
Kuukauden pelaaja.
Futsal-liigan pelaajat valitsevat keskuudestaan kuukauden parhaan pelaajan. Ensimmäisenä, lokakuun parhaaksi pelaajaksi valittiin Tornion Palloveikkojen brasilialaispelaaja Italo Henrique. Marraskuussa parhaaksi pelaajaksi valittiin FC Kemin venezuelalaisvahvistus Enderson Suarez. Joulukuussa ja toistamiseen heti tammikuussa valinta kohdistui Tornion Palloveikkojen Iiro Vanhaan. Helmikuun parhaaksi pelaajaksi valittiin Akaa Futsalin pivot-pelaaja Juhana Jyrkiäinen .
Carolina Wancke

Carolina Wancke (1808 Tukholma – 1879) oli ruotsalainen kääntäjä, opettaja ja kirjailija.
Fanchette Höggrenin kanssa hän kirjoitti kirjan "Mamsell Spak och hennes omgifning: försök till teckningar ur hvardagslifvet", joka julkaistiin ilman tekijätietoja 1841. Kirja oli pikemminkin parodia siihen aikaan suositusta kaunokirjallisesta muodosta. Se ei kuitenkaan saanut kriitikkojen arvostusta.
Vuosina 1839–1851 hän käänsi ajan ranskalaisia kirjailijoita, kuten Balzacia ja Alexandre Dumas'ta, Lars Johan Hiertan kustannusliikkeelle. Ensimmäisellä käännöstyöllään hän esitteli ruotsalaisille lukijoille Honoré de Balzacin romaanilla "Rör ej bilan!" (1839; "La Duchesse de Langeais"). Romaanikäännökset ilmestyivät siihen aikaan hyvin pian alkuteoksen viimeisen vihkon ilmestymisen jälkeen, mikä kertoo siitä, että kirjallisuus oli kansainvälistä ja käännökset noudattivat muotivirtauksia. Valtiopäivät päätti 1851 leimaveron kaksinkertaistamisesta, mikä pani pisteen romaanisarjojen julkaisemiselle vihkosina, jotka olivat aiemmin saaneet nauttia vapautusta postimaksuista. Wancken kääntäjänuran päätökseen vaikutti myös englanninkielisen käännöskirjallisuuden suosion kasvu, sillä hän oli ollut ahkera ranskankääntäjänä.
Wancke toimi myös musiikin- ja ranskanopettajana, ja hän opetti muun muassa Carl Larssonille ranskaa. Larsson muisteli myöhemmin:
Wancken vanhemmat olivat jalokiviseppä Christian Didrik Wancke ja tämän vaimo Beata Nyberg (myös Pettersson).
Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2019

Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2019 pelattiin SM-liigakauden 2018–2019 runkosarjan jälkeen 16. maaliskuuta – 4. toukokuuta 2019. Pudotuspeleihin etenivät runkosarjan kymmenen parasta joukkuetta, joista kuusi parasta suoraan puolivälieriin.
HPK ja Kärpät etenivät loppuottelusarjaan, joka päättyi HPK:n voittoon seitsemännessä ottelussa.
1. kierros.
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet: Lukko, Ilves, SaiPa ja JYP. Kierros pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, jossa kahdella voitolla joukkue eteni puolivälieriin.
Lukko – JYP.
&lt;section begin="1kier1"/&gt;
"Lukko voitti ottelusarjan 2–1."&lt;section end="1kier1"/&gt;
Ilves – SaiPa.
&lt;section begin="1kier2"/&gt;
"Ilves voitti ottelusarjan 2–1."&lt;section end="1kier2"/&gt;
Puolivälierät.
Kärpät – Ilves.
&lt;section begin="puolivälierä1"/&gt;
"Kärpät voitti ottelusarjan 4–0."&lt;section end="puolivälierä1"/&gt;
Pelicans – HIFK.
&lt;section begin="puolivälierä2"/&gt;
"HIFK voitti ottelusarjan 4–2."&lt;section end="puolivälierä2"/&gt;
Tappara – Lukko.
&lt;section begin="puolivälierä3"/&gt;
"Tappara voitti ottelusarjan 4–0."&lt;section end="puolivälierä3"/&gt;
TPS – HPK.
&lt;section begin="puolivälierä4"/&gt;
"HPK voitti ottelusarjan 4–1."&lt;section end="puolivälierä4"/&gt;
Välierät.
Kärpät – HIFK.
&lt;section begin="välierä1"/&gt;
"Kärpät voitti ottelusarjan 4–2."&lt;section end="välierä1"/&gt;
Tappara – HPK.
&lt;section begin="välierä2"/&gt;
"HPK voitti ottelusarjan 4–2."&lt;section end="välierä2"/&gt;
Pronssiottelu.
Tappara – HIFK.
&lt;section begin="pronssiottelu"/&gt;
"Tappara voitti pronssia."&lt;section end="pronssiottelu"/&gt;
Loppuottelut.
Kärpät – HPK.
&lt;section begin="finaali"/&gt;
"HPK voitti mestaruuden voittamalla ottelusarjan 4–3."&lt;section end="finaali"/&gt;
Bad Cat

Bad Cat () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut turkkilainen tietokoneanimoitu toimintakomedia , jonka ovat ohjanneet Mehmet Kurtuluş ja Ayşe Ünal. Se perustuu Bülent Üstünin luomaan samannimiseen sarjakuvaan vuodelta 1996. "Bad Cat" on turkkilaisen animaatioyritys Anima Istanbulin ensimmäinen täyspitkä animaatioelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 5. helmikuuta 2016.
Skorpioni (levy-yhtiö)

Skorpioni oli Helsingin Punavuoresta lähtöisin ollut ja myöhemmin Hermannissa toiminut indielevy-yhtiö, joka julkaisi pääasiassa rap-musiikkia.
Sen perustivat Henrik ”Herkules” Suhonen, DJ Double M, Cool DJ Pinball ja Julius Konttinen. Suhonen toimi myös yhtiön artistinvalintavastaavana.
Toomas Tõniste

Toomas Tõniste (s. 26. huhtikuuta 1967 Tallinna, Viro) on virolainen poliitikko ja maan entinen valtiovarainministeri. Vuonna 2001 hänet palkittiin Viron Punaisen Ristin kolmannen luokan kunniamerkillä.
Retezatin kansallispuisto

 
Retezatin kansallispuisto on Unescon biosfäärialue Romaniassa, Hunedoaran piirikunnassa. Sen pinta-ala on 38 047 ha. Puistoalue on suojeltu vuodesta 1935, kansallispuisto siitä tuli vuonna 2000.
Retezat sijaitsee Karpaattien eteläosassa. Sen korkein huippu Peleaga ulottuu noin 2500 metrin korkeuteen. Puiston maastonmuodoissa näkee jääkausien vaikutuksen, ja moninaiset korkeuserot ovat luoneet alueelle monipuolisen kasvillisuuden, sillä siellä kohtaavat kolme kasvillisuusvyöhykettä. Alueella on vuoristoniittyjä, lehti- ja havumetsää ja suoalueita. Puiston alueella on 20 yli 2000 metrin huippua ja 80 jäätikköjärveä.
Puistossa elää vuoristovuohia, karhuja, susia ja kettuja. Pesiviä lintulajeja on 120.
Ariège (joki)

Ariège on joki Andorrassa ja Ranskassa. Sen alkulähde on Portan kunnassa, ja se virtaa 163 kilometrin matkan Portet-sur-Garonneen, missä se laskee Garonnejokeen. Ariègen valuma-alue on 4 120 neliökilometriä. Ariège muodostaa osan Andorran ja Ranskan välisestä rajasta.
Martin Helme

Martin Helme (s. 24. huhtikuuta 1976 Tallinna, Viro) on Viron konservatiiviseen kansanpuolueeseen (EKRE) kuuluva poliitikko. Hän on ollut 29. huhtikuuta 2019 alkaen Ratasin II hallituksen valtiovarainministeri.
Helme on toiminut EKRE:n varapuheenjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Hänet valittiin Riigikoguun vuoden 2015 vaaleissa. Helme sai vuoden 2019 vaaleissa 5 967 ääntä ja uusi paikkansa Nõmmen ja Mustamäen vaalipiirissä.
Helme on varoittanut Viroa toistamasta Suomen ja Ruotsin virheitä pakolaispolitiikassa ja arvioinut, että pakolaiset romahduttavat Suomen hyvinvointivaltion. Hänen lausahduksensa ”kui on must, näita ust” eli ”näytä mustalle ovea” nousi puolueen iskulauseeksi. Helme on ilmoittanut kannattavansa ”Valkoista Viroa”.
Yksityiselämä.
Martin Helme on EKRE:n puheenjohtaja, sisäministeri Mart Helmen poika. Martin Helme on naimisissa ja hänellä on viisi lasta.
Kristiina Kumpulainen

Kristiina Kumpulainen (s. 1966) on suomalainen kasvatustieteilijä ja Helsingin yliopiston esi- ja alkuopetuksen professori. Hän työskentelee leikillistä oppimista tutkivan Helsingin yliopiston opettajakoulutuslaitoksen Helsinki Playful Centerin tutkimusjohtajana. Kumpulainen on ollut julkisuudessa esimerkiksi leluja, kirjojen lukemista, sosiaalisten taitojen oppimista ja lasten älylaitteiden käyttöä koskevan tutkimustiedon ja keskustelun merkeissä.
Kumpulainen valmistui kasvatustieteen tohtoriksi Exeterin yliopistosta 1994. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) oli otsikoitu "The nature of children’s oral language interactions during collaborative writing experience at the computer".
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Kumpulainen on ollut vuodesta 2019.
Kumpulainen on useiden esi- ja alkuopetusta sekä leikkiä käsittelevän kirjan kirjoittaja.
Vaisakhi

Vaisakhi tai Baisakhi on sikhien vuoden tärkein juhla ja pohjois-intialainen sadonkorjuujuhla. Sikhiläiset juhlivat sitä "khalsan" eli sikhiläisen yhteisön perustamisen kunniaksi. Juhlan syntytarinan mukaan guru Gobind Singh halusi vuonna 1699 löytää rohkeimmat sikhiläisten joukosta. Hän kysyy miekka kädessä sikheiltä kuka on valmis uhraamaan päänsä. Vapaaehtoisen ilmaantuessa, he menivät yhdessä telttaan josta guru palasi verisen miekan kanssa ja toisti kysymyksensä. Lopulta viisi uutta vapaaehtoista seuraa teltalle, jossa heille selviää, että gurun miekan veri oli peräisin vuohista. He palaavat teltalta sinisessä puvussa, turbaanit päässä ja miekat lanteillaan. Guru nimitti heidät khalsan jäseniksi.
Šefik Džaferović

Šefik Džaferović (s. 9. syyskuuta 1957 Zavidovići, Bosnia ja Hertsegovinan KT, Jugoslavian FKT, nykyinen (Federaatio), Bosnia ja Hertsegovina) on bosniahertsegovinalainen poliitikko. Hän toimi Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston bosniakkipäättäjänä vuosina 2018–2022. Džaferović on opiskellut Sarajevon yliopistossa.
She Said She Said

She Said She Said on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta "Revolver". Kappaleen teki John Lennon George Harrisonin avustuksella. ”She Said She Saidin” sanat saivat inspiraatiota näyttelijä Peter Fondan kommenteista, kun hän otti LSD:tä The Beatlesin ja The Byrdsin kanssa elokuussa 1965.
Tom Mueller

Tom Mueller on yhdysvaltalainen raketti-insinööri. Mueller oli SpaceX:llä mukana kehittämässä Dragon-avaruusaluksen propulsiojärjestelmää ja Merlin-rakettimoottoreita.
Ennen uraansa SpaceX:llä Mueller toimi 15 vuotta TRW:llä, missä hän oli vastuussa propulsio- ja polttotuotteiden osastosta sekä nesterakettimoottorien kehittämisestä.
Mueller harrasti raketteja myös vapaa-ajallaan. Hän testasi rakettimoottoreitaan Mojaven autiomaassa yhdessä muiden Reaction Research Society -aktiivien kanssa. Suurimmassa moottorissa oli noin 5,9 tonnia työntövoimaa. Mueller siirtyi SpaceX:lle moottorin viimeistelyvaiheessa eikä se siten edennyt missään vaiheessa koekäyttöön asti.
SpaceX:llä Mueller kehitti Merlin-rakettimoottorin. Merlinin ensimmäinen onnistunut lento oli Falcon 1:n neljäs lentoyritys syyskuussa 2008. Se oli samalla 40 vuoteen ensimmäinen lento uudella isolla nesterakettimoottorilla Yhdysvalloissa. Falcon 9:n ensilento oli Dragon Spacecraft Qualification Unit -lento kesäkuussa 2010.
Merlin (rakettimoottoriperhe)

Merlin on SpaceX:n kehittämä rakettimoottoriperhe, jota se käyttää Falcon 9- ja Falcon Heavy -kantoraketeissaan ja aiemmin myös Falcon 1 -kantoraketissa.
Moottorit käyttävät ajoaineena RP-1/nestehappi -yhdistemää.
Dimitrie Popescu

Dimitrie Popescu (10. syyskuuta 1961 Straja, Sucaeva – 11. marraskuuta 2023) oli romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Popescu voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Barcelonassa 1992. Hän saavutti olympiahopeaa perämiehellisessä kaksikossa Los Angelesissa 1984 ja perämiehellisessä nelosessa Soulissa 1988. Pronssia hän sai perämiehellisessä kaksikossa Barcelonassa 1992. Lisäksi hän oli olympialaisissa neljäs perämiehellisessä kaksikossa Soulissa 1988 ja viides perämiehettömässä nelosessa Atlantassa 1996.
Popescu voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1989. Hän saavutti MM-hopeaa perämiehellisessä nelosessa 1985 ja perämiehellisessä kaksikossa 1996 sekä MM-pronssia perämiehellisessä kaksikossa 1987. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1986 ja kuudenneksi perämiehellisessä nelosessa 1990.
Dumitru Răducanu

Dumitru Răducanu (s. 19. heinäkuuta 1967 Bukarest) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti.
Răducanu voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Barcelonassa 1992. Perämiehellisessä kaksikossa hän saavutti olympiahopeaa Los Angelesissa 1984 ja -pronssia Barcelonassa 1992. Lisäksi hän oli kuudes kahdeksikkosoudussa Sydneyssä 2000.
Răducanu saavutti MM-kilpailuissa perämiehellisessä kaksikossa hopeaa 1985 ja 1996 sekä oli neljäs 1991. Perämiehellisessä nelosessa hän sai hopeaa 1991 ja pronssia 1999. Kahdeksikossa hän saavutti MM-pronssia 1998 sekä sijoittui neljänneksi 1991 ja 1999 ja viidenneksi 1995.
Luigi Ganna

Luigi Ganna (1. joulukuuta 1883 Induno Olano, Italia – 2. lokakuuta 1957 Varese, Italia) oli italialainen ammattipyöräilijä. Hän voitti ensimmäisen vuonna 1909 pidetyn Giro d'Italian ja oli ensimmäinen italialainen klassisen Milano — San Remon voittaja. Hänen uransa kohokohtia olivat viides sija vuoden 1908 Tour de Francessa ja useat palkintokorokepaikat italialaisissa maantiepyöräilyn klassikossa. Hänen vuoden 1908 Italian ennätys tunnin ajossa pysyi voimassa kuuden vuoden ajan. 
Hän syntyi Induno Olonassa, Varesen lähellä Lombardiassa. Ennen kuin hänestä tuli ammattipyöräilijä, hän työskenteli muurajana. Hän kulki jopa sadan kilometrin työmatkatkansa polkupyörällä. 
3. Giro di Lombardia
3. Giro di Lombardia
3. Giro del Piemonte
2. Giro della Sicilia
3. Giro di Lombardia
4. Milano–San Remo
2. Milano–San Remo
2. Giro di Lombardia
3. Rooma–Napoli–Rooma
5. Tour de France
1. Giro d'Italia
1. Milano-San Remo
3. Giro dell'Emilia
6. Giro di Lombardia
1. Giro dell'Emilia
2. Giro di Lombardia
2. Maantieajon Italian-mestaruuskilpailut
2. Rooma–Napoli–Rooma
3. Giro d'Italia
3. Milano–San Remo
3. Rooma–Napoli–Rooma
5. Giro d'Italia
6. Milano–San Remo
Reino Routavaara

Reino Richard Routavaara, vuoteen 1927 Rosvall (8. joulukuuta 1907 Oulu – 14. tammikuuta 1991) oli suomalainen opettaja ja historioitsija.
Henkilöhistoria.
Routavaaran vanhemmat olivat vahtimestari Oskar Vilhelm Rosvall ja Anna Pieniniemi. Toimittaja Akseli Routavaara oli hänen veljensä. Reino Routavaara oli naimisissa vuodesta 1935 talousopettaja Elsa Rakel Tuomaisen kanssa. Routavaara tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1931. Hän toimi opettajana Tyrväällä 1933–1937 ja Oulun yhteislyseossa 1937–1963. Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitoksen historian lehtorina Routavaara toimi vielä ennen eläkkeelle jäämistään.
Nicolae Țaga

Nicolae Țaga (s. 12. huhtikuuta 1967 Avrămești, Harghita) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 192 cm.
Țaga saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 kultaa perämiehellisessä nelosessa ja pronssia perämiehellisessä kaksikossa. Atlantassa 1996 hän sijoittui kahdeksikkosoudussa seitsemänneksi.
Țaga voitti perämiehellisen nelosen maailmanmestaruuden 1993, ja saavutti samassa veneluokassa MM-pronssia 1999. Perämiehellisessä kaksikossa hän sai MM-hopeaa 1996 ja 2000. Kahdeksikossa hän saavutti MM-pronssia 1998 sekä sijoittui neljänneksi 1991 ja viidenneksi 1995. Yksikössä hän oli neljäs 1993. Perämiehettömässä kaksikossa hän sijoittui neljänneksi 1990.
Olga Homeghi

Olga Homeghi-Bularda (o.s. Homeghi, s. 1. toukokuuta 1958 Fieni, Dâmbovița) on romanialainen soudun kaksinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Homeghi voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Los Angelesissa 1984 ja perämiehettömässä kaksikossa Soulissa 1988. Hän saavutti olympiahopeaa kahdeksikossa Soulissa 1988 ja olympiapronssia pariairokaksikossa Moskovassa 1980.
Homeghi voitti maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa 1986 ja 1987 sekä kahdeksikossa 1987. Perämiehellisessä nelosessa hän saavutti MM-hopeaa 1983 ja 1985. Pariairokaksikossa hän sai MM-pronssia 1979 ja oli viides 1978. Perämiehellisessä pariaironelosessa hän saavutti MM-pronssia 1981.
Toimi Ruokosalmi

Toimi Eevertti Ruokosalmi (9. syyskuuta 1903 Asikkala – 15. syyskuuta 1980) oli suomalainen päätoimittaja, järjestöjohtaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria.
Toimi Ruokosalmen vanhemmat olivat pienviljelijä Topias Ruokosalmi ja Hilma Arvidintytär Venäjäniemi ja puoliso vuodesta 1931 Aune Mäkiö. Näytelmäkirjailija Aleksius Ruokosalmi oli hänen veljensä. Toimi Ruokosalmi valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1927. Hän toimi Pienviljelijäin keskusliiton maanviljelyskonsulenttina 1928–1945 ja toiminnanjohtajana 1946–1963. Hän oli myös Pienviljelijäin neuvojaopiston vt. lehtori 1939 sekä "Yhteistyö"-lehden toimitussihteeri 1942–1945 ja päätoimittaja 1946–1964.
Rodica Arba

Rodica Arba (o.s. Pușcatu, s. 5. toukokuuta 1962 Petricani, Neamț) on romanialainen soudun kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Arba voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Kahdeksikossa hän saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988 ja olympiapronssia Moskovassa 1980.
Arba voitti perämiehettömässä kaksikossa maailmanmestaruuden 1985, 1986 ja 1987 sekä saavutti MM-hopeaa 1983 ja MM-pronssia 1981. Kahdeksikon maailmanmestaruuden hän voitti 1987. Perämiehellisessä nelosessa hän saavutti MM-pronssia 1982.
Petru Iosub

Petru Iosub (s. 16. kesäkuuta 1961 Fălticeni, Suceava) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 191 cm.
Iosub voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa viidenneksi Moskovan olympialaisissa 1980. Hän saavutti MM-pronssia perämiehettömässä nelosessa 1983.
Juan Benlloch i Vivó

Juan Bautista Benlloch i Vivó (29. joulukuuta 1864 Valencia, Espanja – 14. helmikuuta 1926 Madrid, Espanja) oli espanjalainen katolisen kirkon kardinaali, joka toimi Urgellin piispana ja Burgosin arkkipiispana. Hänellä oli Urgellin piispana myös asema Andorran ruhtinaskumppanina.
Elämä.
Benlloch i Vivó opiskeli ensin piaristien koulussa ja sen jälkeen pappisseminaarissa. Hän suoritti tohtorintutkinnon teologiasta ja kanonisesta oikeudesta. Papiksi hänet vihittiin 25. helmikuuta 1888. Benlloch i Vivó opetti 1888–1899 Valencian seminaarissa. Sen jälkeen hän oli Segoviassa yleisvikaarina.
Paavi Leo XIII nimitti 16. marraskuuta 1901 Benlloch i Vivón Hermópolisin titulaaripiispaksi ja Solsonan apostoliseksi hallintovirkamieheksi. Hänet nimitettiin 6. joulukuuta 1906 Urgellin hiippakunnan piispaksi. Hänestä tuli Urgellin piispana myös toinen Andorran ruhtinaskunnan valtionpäämiehistä eli ruhtinaskumppaneista.
Benlloch i Vivó nimitettiin 7. tammikuuta 1919 Burgosin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Paavi Benedictus XV ylensi 7. maaliskuuta 1921 Benlloch i Vivón kardinaaliksi. Hän olikin seuraavana vuonna mukana konklaavissa, joka valitsi Benedictusin seuraajan. Vuoden 1923 lopulla Benlloch i Vivó edusti Espanjaa latinalaisessa Amerikassa. Hän toimi useissa maissa kuningas Alfonso XIII:n ja paavi Pius XI:n edustajana. Hänen tehtävänsä latinalaisessa Amerikassa oli sekä poliittinen että uskonnollinen.
Pitkä ja raskas matka Amerikassa heikensi kuitenkin Benlloch i Vivón terveyttä, ja hän kuoli Madridissa vuonna 1926.
Valer Toma

Valer Toma (s. 26. marraskuuta 1957 Padina, Buzău) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 187 cm.
Toma voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samassa veneluokassa neljänneksi Moskovan olympialaisissa 1980. Hän saavutti MM-pronssia perämiehettömässä nelosessa 1983.
Taulukko (esitysmuoto)

Taulukko on numero- ja tekstitietojen yhdistelmä, jossa aineisto on järjestetty systemaattisesti vaakasuoriin riveihin ja pystysuoriin sarakkeisiin. 
Taulukkoon kuuluu useita sarakkeita. Ne ovat sisällöltään toisistaan erillisiä eli toisensa poissulkevia. Taulukon osat ovat otsikko, sarakeotsikot, sarakkeet ja rivit sekä mahdollisesti summasarake tai -rivi, jossa näkyy kyseisen rivin tai sarakkeen summa, keskiarvo tai muu lopputulema. 
Taulukkoa käytetään muun muassa esseessä antamaan lukijalle täsmällisiä ja havainnollisia tietoja. Muita taulukon käyttökohteita ovat esimerkiksi kertotaulu, urheilun sarjataulukko ja tulostaulukko sekä vertailutaulukko, hintataulukko ja pistetaulukko. Taulukko eroaa tilastosta siinä, että tilasto voidaan esittää myös graafisena kuvaajana. Asetelmaksi kutsutaan sellaista taulukoitua esitystä, joka on taulukkoa epämääräisempi (sarakkeet tai rivit ovat sisällöltään osittain päällekkäisiä). 
Sana "taulukko" on tullut suomen kielessä käyttöön Knut Cannelinin laatimassa sanakirjassa vuonna 1913. Tätä ennen asiasta käytettiin vierasperäisiä nimiä kuten "tabelli".
Ennen sadetta

Ennen sadetta ("Pred dozdot") on Milčo Mančevskin käsikirjoittama ja ohjaama eurooppalainen draamaelokuva vuodelta 1994. Se kertoo 1990-luvun alun Jugoslavian hajoamissotien aikaisen kristittyjen ja muslimien välisen konfliktin vaikutuksista naapurivaltiossa Makedoniassa.
Juoni.
Elokuva jakaantuu kolmeen episodiin, jotka liittyvät toisiinsa. Elokuva alkaa ja loppuu samalla kohtauksella, mottona ”Aika ei kuole. Ympyrä ei ole pyöreä”.
Parikymmentä vuotta ulkomailla asunut, Pulitzer-palkittu sotakuvaaja Aleksandar (Rade Serbedzija) palaa kotikyläänsä Makedoniaan, jossa viha on alkanut kyteä ortodoksikristittyjen ja albaanimuslimien välillä. Muita keskeisiä hahmoja ovat lontoolainen kuvatoimittaja Anne (Katrin Cartlidge), Aleksandarin rakastettu, ja kristittyjen vainoamaksi joutunut muslimityttö (Labina Mitevska), joka saa turvapaikan munkki Kirilin (Grégoire Colin) luota.
Vastaanotto.
"Ennen sadetta" voitti Venetsian elokuvafestivaalien pääpalkinnon Kultaisen leijonan ja oli ehdolla Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Se palkittiin parhaana ulkomaisena elokuvana myös Film Independent Spirit Awards -gaalassa ja sai palkintoja Venetsian lisäksi monilla muillakin elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kirjoitti episodielokuvan onnistuvan parhaiten Makedoniaan sijoittuvissa alku- ja loppujaksossa, kun taas keskimmäinen Lontoo-episodi vaikuttaa melko irralliselta. ”Ulkoasultaan Ennen sadetta on uhkea elokuva. Nimimerkki Anastasian säveltämä etnishenkinen musiikki myötäilee hienosti Manuel Teranin täyteläisesti tallentamia karunkauniita Makedonian maisemia ja Lontoon vilkkaita katunäkymiä.” "East European Film Bulletinin" Konstanty Kuzma piti elokuvan henkilöhahmoja jopa koomisen liioiteltuina ja musiikkiraitaa paisuteltuna, mikä tekee sodan kauhuista kertovan tarinan hänestä hieman epäuskottavaksi.
Valeria Răcilă

Valeria Roşca-Răcilă (s. 2. kesäkuuta 1957 Stulpicani, Suceava) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Răcilă voitti yksikkösoudun olympiakultaa Los Angelesissa 1984. Pariairokaksikossa hän saavutti olympiapronssia Moskovassa 1980.
Răcilă saavutti yksikössä MM-hopeaa 1982 ja 1985 sekä sijoittui kuudenneksi 1983. Pariairokaksikossa hän sai MM-pronssia 1979. Perämiehellisessä pariaironelosessa hän saavutti MM-pronssia 1981 ja oli kuudes 1978.
Tyyne Savia

Tyyne Savia (30. syyskuuta 1887 Tampere – 18. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja valokuvausalan kouluttaja. Hän omisti 1900-luvun alkupuolella useita valokuvaamoja Tampereella ja Helsingissä. 1920-luvulta alkaen hän järjesti valokuvausalan kursseja ja opetti Taideteollisessa keskuskoulussa yli kahden vuosikymmenen ajan.
Elämä ja ura.
Savia syntyi Tampereella. Hän ryhtyi työskentelemään 14-vuotiaana Ida Nymanin valokuvaamossa, joka sijaitsi hänen asuintalossaan. Valokuvaamisen lisäksi hän oppi työskennellessään ruotsin kielen. Vuonna 1917 Savia osti kuvaamon itselleen, mutta se paloi vuoden 1918 levottomuuksissa.
Savia muutti Helsinkiin elokuussa 1918 ja perusti kuvaamot Sociéte Paris ja Atelier Paris. Ne sijaitsivat Aatran talossa Mikonkadulla (nyk. Mikonkatu 19).
Savia alkoi kouluttautua valokuvauksen alalla seuraamalla saksankielistä kirjallisuutta ja toimittuaan mm. tulkkina saksalaisten asiantuntijoiden järjestämillä kursseilla. Hän alkoi järjestää ammatillista koulutusta valokuvaajille 1920-luvun alusta alkaen yksityisesti, Suomen Valokuvaajain liiton nimissä ja ammattienedistämislaitoksella. Hän teki opintomatkan Tukholmaan, Göteborgiin, Malmöhön ja Kööpenhaminaan vuonna 1929 Suomen Valokuvaajain Liitolta hakemallaan matka-apurahalla ja toisen Saksaan. Hän opetti Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1928–1951.
Savian ominta alaa olivat muotokuvat ja henkilökuvat. Hän pyrki pehmeisiin muotoihin, joiden aikaansaamiseksi hän käytti ajalle ominaista suurireikäistä tyllikangasta objektiivin edessä. Toisaalta hän oli tunnettu teatteri- ja tanssivalokuvaaja. Hän kuvasi erityisesti Suomen Kansallisteatterin ja Suomalaisen oopperan näyttelijöitä ja esiintyjiä. Savia ja Atelier Paris valtasivat kuvausmarkkinoita Suomen Kansallisteatterin kuvauksia aikaisemmin hallinneelta Jukka Kuusistolta 1930-luvun alussa.
Valokuvaaja Tyyne Böök on muistellut Saviaa: ”Savia on aina ollut semmoinen pehmeä ja naisellinen. Toisinaan pukeutui niin hauskasti, oikein viimeistä muotia.”
Perhe.
Savia oli naimaton. Hän opetti valokuvauksen taidon myös veljiensä Einon ja Brunon lapsille Mauno Savialle, Margareetta Savialle ja Marjatta Luomalle. He kaikki perustivat myöhemmin omat valokuvaamot.
Cornwallin ja Länsi-Devonin kaivosmaisema

Cornwallin ja Länsi-Devonin kaivosmaisema on Unescon maailmanperintökohde Cornwallin ja Länsi-Devonin alueilla Lounais-Englannissa. Se käsittää kymmenen erillistä hylättyä kaivosaluetta, joiden yhteispinta-ala on yli 200 neliökilometriä.
Cornwalliin ja Länsi-Devoniin perustettiin 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa useita uraauurtavia kupari- ja tinakaivoksia, joihin kuului syvälle maan alle ulottuvia käytäviä, konehalleja ja valimoita. Kaivokset tuottivat 1800-luvun alussa kaksi kolmasosaa maailman kuparista, ja niiden ympäristöön syntyi kokonaisia kaupunkeja, pientiloja, satamia ja liitännäisteollisuutta. Myöhemmin seudulta alettiin louhia myös arseenia.
Kaivoksista on säilynyt nykypäiviin huomattava määrä rakennelmia. Tärkein kriteeri niiden lisäämisessä maailmanperintöluetteloon oli kaivosten merkitys Ison-Britannian teolliselle vallankumoukselle ja maailman kaivosteollisuudelle. Cornwallissa kehitettyjä koneita, konehalleja ja kaivostekniikkaa otettiin käyttöön kaikkialla maailmassa.
Maailmanperintökohde käsittää seuraavat kymmenen osa-aluetta:
Katriina Talaslahti

Katriina Talaslahti (s. 21. syyskuuta 2000 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa ranskalaisessa Dijon FCO:ssa Ranskan ylimmällä liigatasolla Premiere Ligue:ssa.
Talaslahden ensimmäinen seura oli Leppävaaran Pallo Espoossa. Muutamaa vuotta myöhemmin hän siirtyi FC Honkaan, missä pelasi ensi kertaa maalivahtina. Talaslahti muutti jo 13-vuotiaana Saksaan pelaamaan, ensin 1. FC Nürnbergin junioreihin, josta siirtyi vuoden jälkeen Bayern Müncheniin. Bayernissa Talaslahti pelasi sekä seuran alle 17-vuotiaiden naisten joukkueessa, seuran B-joukkueessa että Naisten Bundesliigassa. Bayernissa Talaslahden kanssa pelasi Suomen naisten maajoukkueessa myös pelaava maalivahti Tinja-Riikka Korpela.
Kesäkuussa 2019 Talaslahden ilmoitettiin siirtyvän ranskalaiseen jalkapalloseuraan Olympique Lyonnaisiin. Seuraa on pidetty maailman selvästi parhaana naisten jalkapalloseurana. Talaslahti ei päässyt pelaamaan Lyonissa yhtään virallista ottelua, mutta oli mukana Mestarien liigan 2020 voittaneessa joukkueessa 2-maalivahtina. Syksyllä 2021 Talaslahti siirtyi ranskalaiseen FC Fleuryyn. Kahden Fleury:ssä vietetyn vuoden jälkeen tie vei Ranskan pohjoisrannikolle Le Havre AC seuraan. Nykyiseen seuraansa Dijon FCO Talaslahti siirtyi kesällä 2024. Kaikki edellä mainitut seurat Olympique Lyonnais, FC Fleury 91, Le Havre AC ja Dijon FCO pelaavat Ranskan ylimmällä liigatasolla Ranskan pääsarjassa.
Talaslahti pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa Georgiaa vastaan huhtikuussa 2022.
Talaslahden sisko Pauliina Talaslahti pelaa jalkapalloa ammatikseen Saksassa.
Richard Stigell

Richard (Riku) Wilhelm Stigell (1. huhtikuuta 1880 Lohja – 2. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kemisti, Kauppakorkeakoulun professori ja filosofian tohtori.
Stigellin vanhemmat olivat tilanomistaja Henrik Viktor Stigell ja Ida Gustava Enroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906, maisteriksi 1907, lisensiaatiksi 1918 ja tohtoriksi 1919. Stigell teki opintomatkat Berliiniin 1907, Kööpenhaminaan, Berliiniin, Lontooseen, Pariisiin, Wieniin ja muualle 1909 sekä Berliiniin 1926. 
Stigell toimi Suomen liikemiesten kauppaopiston kemian ja tavaraopin opettajana 1910–1940 ja opiston vararehtorina 1928–1940 sekä Kauppakorkeakoulun opettajana 1912–1937. Stigell oli sen jälkeen kauppakorkeakoulun kauppakemian ja tavaraopin apulaisprofessorina 1937–1941 ja professorina 1941–1950. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan bakteriologian assistenttina 1918–1938 ja toimi tullihallituksen vt. kemistinä vuonna 1918 ja vy. oikeuskemistinä vuonna 1929. Hän oli myös huoltoupseerikoulun luennoitsijana 1926–1946. 
Stigell oli Ammattienedistämislaitoksen hallintoneuvoston jäsenenä 1926–1932, Suomen kemistien seuran puheenjohtajana 1906–1907, Helsingin väestönsuojelutoimikunnan jäsenenä 1936–1939 sekä Suomen kaasupuolustusjärjestön johtokeskuksen jäsenenä vuodesta 1928. Hän julkaisi kymmenkunta tietokirjaa sekä tutkimuksia ja kirjoituksia koti- ja ulkomaisissa kemian ammattilehdissä. 
Richard Stigell oli naimisissa 1909–1936 hammaslääkäri Saima Castrénin (k. 1936) kanssa jonka isä oli kouluneuvos Kaarlo Alarik Castrén.
Teoksia.
Nimellä "Rich. V. Stigell":
Elena Horvat

Elena Horvat, unk. "Ilona Horvath" (o.s. Oprea, myöh. Florea, s. 4. heinäkuuta 1958 Luizi-Călugăra, Bacău) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 178 cm.
Horvat voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui olympialaisissa neljänneksi perämiehellisessä nelosessa Montrealissa 1976 ja perämiehettömässä kaksikossa Moskovassa 1980 sekä kuudenneksi kahdeksikossa Montrealissa 1976.
Horvat voitti perämiehettömän kaksikon maailmanmestaruuden 1985. Hän saavutti MM-kilpailuissa lisäksi perämiehettömässä kaksikossa hopeaa 1979 ja 1983 sekä pronssia 1981. Perämiehellisessä nelosessa hän sai MM-pronssia 1978 ja 1982. Kahdeksikossa hän oli MM-kilpailuissa kolmas 1974 ja 1975 sekä neljäs 1977.
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista (2006–2008)

Tämä on luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista 1701–1800, jotka hyväksyttiin 11. elokuuta ja 20. helmikuuta 2008 välisenä aikana.
Elisabeth Cruciger

Elisabet Cruciger ("Kreuziger", "Kreutziger", "Creutziger", o.s. "von Meseritz" (1505 Meseritz, Pommern, Saksa – 2. 5. 1535 Witteberg, Saksa) oli ensimmäinen protestanttinen naisvirsirunoilija. Hänen miehensä Carspar Cruciger, joka oli Martin Lutherin läheinen työtoveri ja Wittenbergin yliopiston professorina ja rehtorina. Lutherin vaimon Katarina von Boran tavoin Elisabet oli myös ollut nunna. 
Elisabeth oli syntynyt Pommerissa pohjois-saksalaiseen aatelisperheeseen. Jo lapsena hänet vietiin kouluun, luostariin Treptowiin, jossa hän oppi lukemaan ja kirjoittamaan, oppi latinaa, perehtyi Raamattuun ja psalmien laulamiseen. Johannes Bugenhagenin kautta hän tutustui reformaation oppeihin ja alkoi kannattaa luterilaisen reformaation ajatuksia. Hän lähti luostarista 1522 ja muutti Wittenbergiin, jossa hän asui Johannes Bugenhagenin kotona. Siellä hän tutustui Caspar Crucigeriin ja avioitui hänen kanssaan 1524. Kerrotaan, että nuori Elisabeth näki kerran unta, jossa hän saarnasi Wittenbergin kirkossa. Hänen miehensä liitti unen puolisonsa lauluihin ja arveli sen merkitsevän, että joitakin niistä vielä tullaan laulamaan jumalanpalveluksissa. Tämän tarinan mukaan Elisabeth Cruciger olisi sepittänyt useitakin lauluja, mutta vain yksi hänen virtensä tunnetaan. 
Virren "Herr Christ, der einig Gotts Sohn" Cruciger on kirjoittanut 1524, ja Martin Luther julkaisi sen laulukirjassaan Enchiridion. Se on keskeisiä reformaation ajan virsiä ja ensimmäisiä Kristus-keskeisiä reformaation ajan virsiä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 256" Kristus, Jumalan Poika". Virren suomensi Jakobus Finno virsikirjaan 1583. Myöhemmin sitä on uudistettu, (Elias Lönnrot 1867, Anna-Maija Raittila 1984).
Ruotsin kirkon virsikirjassa Crucigerin virrestä on kaksi versiota, virsi 36 "Suo, Kristus, armo meille", (Alkuperäisen virren 3-5 säkeistöt). Suomenkielisen tekstin on uudistanut Pekka Kivekäs 1998. Toinen versio on virsi 350 "On Kristus ollut Poika". Sen ruotsinkielisen tekstin on uudelleen kääntänyt Olov Hartman 1978 ja suomentanut Pekka Kivekäs 1999.
Johann Sebastian Bach on säveltänyt virren pohjalta kantaatin BWV 96 "Herr Christ, der einige Gottessohn" ja käyttänyt virren säkeistöjä myös muissakin kantaateissaan.
Pasi Ailio

Vilho Pasi Ailio (30. toukokuuta 1882 Uskela – 23. toukokuuta 1966 Kajaani) oli suomalainen Kajaanin opettajaseminaarin puutarhuri. Hänet tunnetaan parhaiten "Kajaanin musta" -nimisen mustaherukkalajin löytäjänä ja levittäjänä.
Ailio kävi puutarhakoulun Mikkelissä ja toimi sitten kolmisen vuotta puutarhurina Viipurissa. Kajaanin opettajaseminaarin puutarhuriksi hänet valittiin 1909. Ailio opetti seminaarissa myös maatalousaineita. Hän rakensi asuntonsa yhteyteen kasvihuoneet, trooppisen puutarhan viiniköynnöksineen sekä betonialtaan kultakaloille ja kolme akvaariota. Hänellä oli myös kanarialintuja trooppisessa puutarhassa.
Ailio löysi vuonna 1912 Kajaanin apteekin pihalta Kauppakatu 26:sta villinä kasvaneen mustaherukkapensaan jonka marjat olivat suuria. Pensaan siemen oli nähtävästi tullut etelästä ostomarjojen mukana, sillä mustaherukkaa ei Kajaanin seudulla juurikaan kasvanut. Ailio siirsi pensaan seminaarin puutarhaan ja alkoi levittää "Kajaanin seminaari" -nimellä tunnettua lajiketta ympäri Suomea. Lajikkeen marjat kestivät hyvin pakkasta ja kuljetusta ja se tunnetaan nykyisin "Kajaanin musta" -nimellä.
Suomen sisällissodan aikana Ailio oli valkoisten joukoissa harjoituskomppanian päällikkönä ja aliupseerikoulun opettajana. Hän oli 1923–1944 Kajaanin suojeluskunnan päällikkönä. Ailio oli mukaan Suomen Ampujainliiton toiminnassa ja voitti ammunnassa useita Suomen mestaruuksia. Hän osallistui myös maanviljelysseuran ja raittiusliikkeen toimintaan Kajaanissa.
Ailio jäi eläkkeelle 1952 ja muutti poikansa perheen luo Tuusulaan jonne hän perusti vielä oman kauppapuutarhan Tuusulanjärven rannalle. Viimeiset vuotensa hän vietti Kajaanissa jossa hän kuoli toukokuussa 1966. Ailio on haudattu Kajaanin vanhalle hautausmaalle. 
Teoksia.
Nimellä "V. tai W. Pasi Ailio":
Ailio

Ailio on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Shantae and the Pirate’s Curse

Shantae and the Pirate's Curse on WayForward Technologiesin kehittämä ja julkaisema toiminta- ja tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo 3DS:lle ja Wii U:lle ja sen jälkeen useille muille alustoille. Peli kuuluu "Shantae"-pelisarjaan.
Vastaanotto.
Peli on saanut Nintendo Life -sivuston arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Afrique sur Seine

Afrique sur Seine (myös muodossa Afrique-sur-Seine) on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut nuorten afrikkalaisten ohjaajien ryhmän yhteistuottama, ohjaaja Paulin Soumanou Vieyran johdolla toteutettu mustavalkoinen ranskankielinen lyhytelokuva. Elokuva oli eräs ensimmäisistä ranskankielisen länsiafrikkalaisen elokuvan teoksista. Elokuvahistoriallisesti tätä aiemmin (1953 tai 1955) valmistui esimerkiksi guinealaisen Mamadou Tourén (Mamadi Touré) fiktiivinen lyhytelokuva "Mouramani" ("Maoumani"). 
Vuosina 1934-1960 voimassa olleen ranskalaisen Laval-asetuksen nojalla afrikkalaisia ja eurooppalaisia ohjaajia estettiin kuvaamasta kolonialismille kriittisiä filmejä Ranskan hallitsemassa osassa Afrikkaa. Kun kuvaaminen kiellettiin tällä perusteella Senegalissa, pääkuvauspaikaksi vaihtui Pariisi. Vuonna 1950 oli ranskalainen René Vautier oli kuvannut Norsunluurannikolla kolonialismille kriittisen lyhytdokumentin "Afrique 50", mutta elokuva sensuroitiin säädöksen nojalla. Vieyran saaman kuvauskiellon kanssa samoihin aikoihin Alain Resnaisin ja Chris Markerin kolonialismikriittisestä dokumenttielokuvasta "Les Statues meurent aussi" (1953) sensuroitiin huomattava osa.
Keskeisenä tyylikeinona Paulin Soumanou Vieyra ohjaajatovereineen käyttää kertojan ääntä, jolla muutetaan elokuvan sävyä ja tunnelmaa, ja tuodaan Afrikkaa elokuvaan. Taustalla soiva afrikkalainen rytmi on keskeistä monille elokuvan kohtauksille, joissa saattaa esiintyä esimerkiksi vain yksi tummaihoinen näyttelijä pariisilaisessa kaupunkiympäristössä. Samantapaista kertojan ääntä on käytetty myös useissa muissa varhaisen ranskankielisen afrikkalaisen elokuvan tuotannoissa kuten Aouré (Moustapha Alassane, 1962) ja Borom Sarret (Ousmane Sembène, 1962/63).
Paulin Soumanou Vieyra (1925–1987) oli Beninissä syntynyt, mutta Senegalissa kasvanut elokuvaohjaaja ja elokuvahistorioitsija. Hän perusti afrikkalaisen elokuvantekijöiden järjestön “Fédération panafricaine des cinéastes” vuonna 1969.
Ašura

Ašura on islamilaisen kalenterin ensimmäisen kuukauden, muharramin, 10. päivän nimi. Šiialaiset juhlivat ašuraa kolmannen imaamin ja profeetta Muhammedin tyttärenpojan Husain ibn Alin kuoleman muistojuhlana. Husainin kerrotaan kuolleen Karbalan taistelussa länsimaisen kalenterin vuonna 680. Myös sunnit voivat juhlia ašuraa paastoamalla. 
Karbalan murhenäytelmän muisteleminen on toistuva, vuoden tärkein tapahtuma šiialaisille. Kymmenen päivää kestävää sureminen huipentuu viimeisen päivän "ašura"-juhlaan. Šiialaiset muistelevat tapahtumaa kulkuein, suruliputuksin ja marttyyrinäytelmin. Šiialaiset juhlivat ašuraa lyömällä itseään esimerkiksi rintaan surumusiikin tahdissa. Juhlan äärimmäisimmissä muodoissa juhlijat ruoskivat itseään ja viiltelevät otsaansa samaistuakseen Husseinin kärsimyksiin. 
Iranissa juhla ulottuu usealle päivälle, ja siihen liittyy taistelua koskevien runsaiden perimätietojen kertominen jälkipolville pienissä kodikkaissa illanvietoissa, joita varakkaat kansalaiset tarjoavat naapuristolleen. Ilmaista ruokatarjoilua ("nazri)" on järjestetty myös kaduille ja moskeijoihin. Yksi päivä omistetaan naisten kärsimyksien muistelemiseen.
Ašuran yhteydet pääsiäisen viettoon.
Myös sunnit juhlivat ašuraa, ja tekevät sen paastoamalla yhdestä kolmeen päivään 9., 10. ja 11. muharram-kuuta. Juhlalla on suora historiallinen yhteys juutalaisten pääsiäiseen. Kuuden kirjan kokoelma sisältää useita "haditheja" aiheesta. Al-Bukharin seuraava "hadith" kertoo juhlan säätämisestä: ""Kun profeetta saapui Medinaan, juutalaiset viettivät Ašura-paastoa (10. Muharramkuuta) ja sanoivat: tämä on se päivä, jolloin Mooses voitti Faraon. Tämän johdosta profeetta sanoi kumppaneilleen: teillä (muslimeilla) on suurempi oikeus juhlia Mooseksen voittoa kuin heillä, paastotkaa siis tänä päivänä"." Kun sunnien ašura-juhla liittyy historiallisesti juutalaisten pääsiäiseen, šiiojen ašura-juhlassa näkyy mytomorfisia yhteyksiä myös kristilliseen pääsiäiseen. Husainin hahmo vastaa kristinuskon Jeesusta. Ašurajuhlassa keskitytään Husainin kärsimyskokemuksiin tavalla, joka muistuttaa Jeesuksen kärsimyksiä pääsiäisenä. Husainin kuolema sisältää jopa pelastussanoman: Husain ja hänen äitinsä Fatima saivat oikeuden puhua kaikkien šiiojen puolesta Viimeisellä tuomiolla. Yksi Husainin kuoleman johdosta vuodatettu kyynel voi pelastaa ihmisen Helvetin tulelta. Tämä vastaa kristillistä ajatusta lunastuksesta Jeesuksen ristinkuoleman kautta. Šiialaisessa ikonografiassa Husain on Kristusta muistuttava, ihannoitu hahmo.
Historia.
Tiedot Karbalan taistelusta perustuvat 800-luvulla tallennettuihin tarinoihin, eikä itse taistelusta tai sen päähenkilöistä ole löydetty aikalaistietoa tai arkeologisia jälkiä. Taistelun kuvaus erilaisine vaiheineen on kuitenkin osa islaminuskoa.
Ašura-juhlan vieton samoin kuin ghadir-khumm -juhlan aloitti šiialainen buijidien dynastia. Iranissa 1500- ja 1600-luvuilla hallinneet šiialaiset safavidit elvyttivät ne kansanomaisina uskonnollisina juhlina.
Viisasteleva sydän (vuoden 1995 elokuva)

Viisasteleva sydän ("Persuasion") on Roger Michellin BBC:lle ohjaama draamaelokuva vuodelta 1995. Epookkidraama perustuu Jane Austenin samannimiseen romaaniin, josta on tehty useita muitakin elokuvaversioita.
Vastaanotto.
Elokuva voitti Britanniassa viisi Bafta-palkintoa, muun muassa puvustuksesta ja lavastuksesta.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kirjoitti tämän tulkinnan "Viisastelevasta sydämestä" olevan siistiä epookkia, mutta hänestä brittitekijät ovat suhtautuneet historialliseen oikeellisuuteen rennommin kuin esimerkiksi Ang Lee samana vuonna ensi-iltaan tuomassaan elokuvassa "Järki ja tunteet". Hän piti "Viisastelevaa sydäntä" hieman vakavampana ja karkeampana kuin muita Austen-filmatisointeja, mutta arveli muiden kuin Austen-fanien pitävän tätäkin elokuvaa samana sievistelynä kuin niitä muitakin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Ylilaiduntaminen

Ylilaiduntaminen tai ylilaidunnus on laiduntamista, jossa maatalousmaa alkaa kärsiä laiduntavan karjan liian suuresta määrästä. Kun parhaat maatalousmaat hyödynnetään maanviljelykseen, laidunmaat ovat usein kuivempia ja herkempiä marginaalisia alueita. Ylilaidunnus voi johtaa eroosioon ja aavikoitumiseen, kun karja syö tai tallaa aavikkoa sitovia kasveja. Ylilaiduntamisen taustalla on liian suuret karjalaumat. Ylilaiduntamiseen liittyviä karjaeläimiä ovat nauta, vuohi ja lammas. Poronhoitoalueella esiintyy myös ylilaiduntamista liian suuresta poromäärästä tai laidunkierron puutteellisuudesta johtuen. Ongelma esiintyy erityisesti Suomen Lapin käsivarressa, jossa porot syövät luontaiset jäkälämaat loppuun.
Palkkapäivä

Palkkapäivä ("Payday") on Daryl Duken ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1973. Road movie -tyyppisessä tarinassa Rip Torn näyttelee pääosaa Yhdysvaltojen etelävaltioita kiertävänä itsekeskeisenä ja muita ihmisiä manipuloivana countrylaulajana. 
Vastaanotto.
National Society of Film Critics myönsi Daryl Dukelle elokuvasta Richard ja Hilda Rosenthal -säätiön palkinnon. Käsikirjoittaja Don Carpenter oli ehdolla Writers Guild of America -palkinnon saajaksi.
Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle tuoreeltaan täydet neljä tähteä. "Helsingin Sanomien" Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla kesällä 1995, ettei karun kaunistelematon tarina ole menettänyt tuoreuttaan yhtä paljon kuin monet muut 1970-luvun alun pienimuotoiset realistiset amerikkalaistuotannot. ”Ei "Palkkapäivä" mikään merkittävä elokuva ole, mutta arkisuudessaan ja kompromissittomuudessaan se on virkistävä katselukokemus ja terävä täydellisen mutta inhimillisen paskiaisen muotokuva.”
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Palkkapäivän" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Maria Fricioiu

Maria Fricioiu (o.s. Tănasă, s. 16. maaliskuuta 1960 Grădinari, Iași) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Fricioiu voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samassa veneluokassa neljänneksi Moskovan olympialaisissa 1980. MM-kilpailuissa hän saavutti perämiehellisessä nelosessa hopeaa 1983 ja 1985 sekä pronssia 1979.
Chira Apostol

Chira Apostol (myöh. Stoean, s. 1. kesäkuuta 1960 Alexeni, Ialomița) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Apostol voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Los Angelesissa 1984 ja maailmanmestaruuden Nottinghamissa 1986. MM-hopeaa hän saavutti samassa veneluokassa 1983 ja 1985.
Viorica Ioja

Viorica Ioja-Veres, unk. "Ibolya Jozsa-Veres" (s. 26. huhtikuuta 1962 Uivar, Timiș) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 155 cm.
Ioja voitti Los Angelesin olympialaisissa 1984 kultaa perämiehellisessä nelosessa ja hopeaa kahdeksikossa. Hän voitti perämiehellisessä nelosessa maailmanmestaruuden Nottinghamissa 1986. MM-hopeaa hän saavutti samassa veneluokassa 1983 ja 1985.. Neljänneksi hän sijoittui 1981.