tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Steve McMahon

Stephen Joseph McMahon (s. 20. elokuuta 1961 Halewood, Liverpool) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänet tunnetaan parhaiten ajastaan Liverpoolissa, jossa hän pelasi 80-luvun puolesta välistä 90-luvun alkuun.
Pelaajaura.
McMahon aloitti uransa Evertonissa, jossa hän teki debyyttinsä 16. elokuuta 1980. Evertonissa McMahon oli fanien suosikki, mistä osoituksena kannattajien vuoden pelaaja palkinto kaudella 1980/81. Neljän kauden ja 100 liigaottelun jälkeen McMahon siirtyi Aston Villaan. Villassa liverpoolilainen teki liigadebyyttinsä 27. elokuuta 1983 4-3 voitto-ottelussa derby-vastustaja West Bromwich Albionista. McMahon vakiinnutti paikkansa Villansin keskikentällä, mutta Aston Villan materiaalilla hän ei pystynyt taistelemaan sarjan kärkisijoista. McMahonin tulokaskaudella Aston Villassa birminghamilaisseura sijoittui vasta kymmenenneksi. Seuraavallakin kaudella (1984/85) sijoitus oli kymmenes. McMahon siirtyi Liverpooliin.
350 000 punnalla hankittu englantilainen oli uuden managerin Kenny Dalglishin ensimmäinen. Uudessa seurassaan hän debytoi kaksi päivää myöhemmin ja ensimmäistä maaliakaan ei tarvinnut odottaa kauaa, kun nuoresta pitäen Evertonin kannattajana ollut McMahon iski maalin juuri Evertonia vastaan 21. syyskuuta 1985. Liverpoolissa pelatessaan McMahon oli voittamassa kolmea liigamestaruutta, kahta FA Cupia ja neljää Charity Shieldia. Yhteensä Mcmahon pelasi Poolissa 204 liigaottelua ja teki 29 maalia.
Hän edusti urallaan vielä Manchester Citya ja Swindon Townia.
Englannin maajoukkuetta McMahon edusti urallaan 17 kertaa. Hänet valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1990 MM-kisoihin.
Ben Barnes

Benjamin ”Ben” Barnes (s. 20. elokuuta 1981) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa prinssi Kaspiania "Narnia"-elokuvissa ja Logania televisiosarjassa "Westworld". 
Barnes laulaa sekä soittaa pianoa ja rumpuja.
Ura.
Barnesin vanhemmat halusivat hänen opiskelevan ennen ryhtymistä ammattinäyttelijäksi. Barnes opiskeli näyttelemistä ja englanninkielistä kirjallisuutta ja valmistui lontoolaisesta Kingstonin yliopistosta vuonna 2004. Hän oli myös National Youth Music Theatren jäsen vuosina 1997–2003. Hän oli Eurovision laulukilpailun Britannian-karsintaan vuonna 2004 osallistuneen, lyhytaikaiseksi jääneen poikabändin Hyrisen jäsen. Barnes itse on ilmaissut selkeästi, ettei pidä poikabänditaustastaan.
Barnesin ensimmäinen rooli oli televisiossa "Split Decisionissa" vuonna 2006 ja ensimmäinen elokuvarooli Matthew Vaughnin ohjaamassa elokuvassa "Tähtisumua". Hänet valittiin satojen ehdokkaiden joukosta toisen "Narnia"-elokuvan, "in" pääosaan prinssi Kaspianiksi. Hän näytteli myös sarjan kolmannessa elokuvassa, "", jonka ensi-ilta oli joulukuussa vuonna 2010. Barnes kertoi harjoitelleensa aksentin "Prinssi Kaspian" -elokuvaan Inigo Montoyan kaltaiseksi elokuvasta "Prinsessan ryöstö".
Barnes esittää Billy Russoa Marvelin Netflix-sarjassa "The Punisher".
Absalom Willis Robertson

Absalom Willis Robertson (27. toukokuuta 1887 – 1. marraskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneessa vuosina 1933–1946 ja senaatissa 1946–1966.
Kuuluisa kristitty julistaja Pat Robertson on Absalom Willis Robertsonin poika.
Vanhaenglanninbulldoggi

Vanhaenglanninbulldoggi ("Olde English Bulldogge") on Yhdysvalloista kotoisin oleva koirarotu.
Ulkonäkö.
Vanhaenglanninbulldoggi on keskikokoinen koira. Rungoltaan se on vahvarakenteinen ja vanttera, mutta silti atleettinen. Karvapeite on lyhyt ja häntä on suora tai päästä kippura. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan rotu on ystävällinen, mutta aina valmis puolustamamaan isäntäänsä. Sille tyypillisiä piirteitä ovat myös päättäväisyys ja rohkeus. 
Vanhaenglanninbulldoggi jalostettiin alun perin vahtimaan taloa ja pihapiiriä. Sen oli tarkoitus olla voimakas ja peloton kodin puolustaja, joka olisi valmis hyökkäämään kenen tahansa tunkeilijan kimppuun. Sen väitetään kykenevän tappelemaan kahta ihmistä vastaan yhtä aikaa.
Alkuperä.
1970-luvun alussa Pennsylvanian Spring Grovessa David Leavitt aloitti jalostusohjelman, jonka tarkoituksena oli luoda uudelleen alkuperäisen tyyppinen englanninbulldoggi. Hän käytti kantarotuina englanninbulldoggia (50 %), bullmastiffia (16 %), amerikanbulldoggia (16 %) ja amerikanpitbullterrieriä (16 %). Tarkoitus oli saada aikaan atleettinen rotu, joka muistuttaisi varhaisten koirakirjojen piirroksia.
Terveys.
Tätä rotua jalostettaessa on pidetty erityisen tärkeänä koiran terveyttä.
Ideaali (rengasteoria)

Renkaan ideaali on tietyntyyppinen renkaan osajoukko. 
Määritelmä.
Olkoon ("R",+, formula_1 ) rengas. Tällöin "R":n osajoukko "I" on "R":n oikeanpuolinen ideaali, jos
Yhtäpitävästi "R":n oikeanpuolinen ideaali on "R":n oikeanpuolinen "R"-alimoduli. 
Vastaavalla tavalla voidaan määritellä vasemmanpuolinen ideaali. Nyt "R":n osajoukko "I" on "R":n ideaali, jos "I" on sekä "R":n oikean- että vasemmanpuolinen ideaali, eli kaksipuolinen ideaali.
Eri ideaaleja.
Olkoon ("R",+, formula_1 ) rengas ja "I" "R":n ideaali.
Jon Polito

Jon Polito (29. joulukuuta 1950 – 1. syyskuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli tuottelias niin elokuvissa kuin televisiossa ja teatterissakin Hän esiintyi yli sadassa TV-sarjassa ja elokuvassa. Parhaiten hänet muistetaan Coenin veljesten elokuvista, kuten "Big Lebowskista" (1998). Polito menehtyi Los Angelesissa City of Hopen sairaalassa sairastettuaan pitkään melanoomaa, joka diagnosoitiin jo vuonna 2008.
Polito syntyi Philadelphiassa ja opiskeli Villanovan yliopistossa. Hän oli avoimesti homoseksuaali ja eli yhdessä näyttelijä Darryl Armbrusterin kanssa yli kymmenen vuotta.
The Major Players

The Major Players , joka tunnetaan myös Major Brothers nimellä, on WWE:ssä toiminut kahden showpainijan liitto. Painijat ovat Zack Ryder ja Curt Hawkins. Ensimmäisen kerran Majorit esiintyivät Edgen, Undertakerin ja Batistan välisessä maailmanmestaruusottelussa joulukuussa 2007, jolloin he lähes identtisinä versioina Edgestä auttoivat hänet maailmanmestariksi. Edge on voittanut useita otteluita käyttäen Ryderia ja Hawkinsia apunaan. 
Vuoden 2008 The Great American Bashissä Majorin veljekset voittivat ensimmäiset mestaruutensa. WWE:n joukkuemestaruudet Tiimi-nelinottelussa, jossa muut osalliset olivat silloiset mestarit The Miz ja John Morrison, Finlay ja Hornswoggle, sekä Jesse ja Festus. Myöhemmin Major Brothers hajosi ja Zack Ryder siirtyi ECW:hen.
12. toukokuuta 2011 WWE Superstars ohjelmassa Ryder ja Hawkins alkoivat jälleen toimimaan joukkueena nimellä Major Broskis.
Saavutukset.
Zack Ryder
Curt Hawkins
Yhteiset
Sara Bareilles

Sara Beth Bareilles (s. 7. joulukuuta 1979 Eureka, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, pianisti ja näyttelijä.
Lapsuus ja nuoruus.
Bareilles syntyi ja kasvoi Eurekassa, Kaliforniassa. Hän harrasti muun muassa paikallista musikaaliteatteria, sekä lukiossa kuorolaulua ja näyttelemistä pienissä rooleissa kuten Audrey "Little Shop of Horrors" -näytelmässä. 
Bareilles kävi Kalifornian yliopistoa ja esiintyi kahdesti sen jokakeväisessä laulukilpailussa "UCLA Spring Sing". Hän voitti sen molemmilla kerroilla.
Ura.
Lukiosta valmistumisen jälkeen vuonna 2002 Sara Bareilles esiintyi paikallisissa baareissa ja klubeissa, ennen kuin hän esiintyi isommissa tapahtumissa. Hän julkaisi kaksi demoa, joista suurin osa on livemateriaalia.
Tammikuussa vuonna 2004 julkaistiin hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Careful Confessions". Yksi hänen kappaleensa, "Gravity", ilmestyi lyhyesti elokuvassa "Loving Annabelle." Myöhemmin vuonna 2004 hän esiintyi laulajana palkitussa indie-elokuvassa Girl Play esittäen kappaleen "Undertow", myös hänen kappaleensa "Gravity" ja "Fairy Tale" esiintyivät elokuvassa.
Alkuvuodesta 2010 Bareilles nauhoitti videon, jota hän kutsui "Oodiksi Jersey Shorelle" ja julkaisi sen viralliselle verkkosivustolleen faneilleen.
Yksityiselämä.
Bareilles seurusteli kitaristi Javier Dunnin kanssa vuoteen 2013 asti. Elokuussa 2015 hän tapasi Joe Tippettin, jonka kanssa hän alkoi myöhemmin seurustella.
Bareilles sanoo olevansa feministi.
Snowy

Snowy on joki Kaakkois-Australiassa. Se saa alkunsa Snowy Mountainsilta ja virtaa Uuden Etelä-Walesin ja Victorian läpi etelää kohti.
1950-luvulla toteutetussa Snowy Mountainsin vesivoimahankkeen myötä Snowy-jokeen rakennettiin Jindabyne-pato, jonka avulla 99 % Snowyn vesistä siirrettiin virtaamaan Murray- ja Murrumbidgee-jokiin. Elokuussa 2002 Snowyssä virtaava vesimäärää nostettiin noin 4 % sen alkuperäisestä virtauksesta.
Televisiosarjan Lumisen virran mies nimi viittaa Snowy-jokeen.
George Shuba

George Shuba (13. joulukuuta 1924 Ohio – 29. syyskuuta 2014 Youngstown, Ohio) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Ohiossa slovakialaiseen maahanmuuttajaperheeseen.
Shuba pelasi Brooklyn Dodgersissa vuosina 1948–1955.
Linda Evans

Linda Evans (alk. Linda Evenstad, s. 18. marraskuuta 1942 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Evans on näytellyt esimerkiksi televisiosarjoissa "The Big Valley" (1965–1969) ja "Dynastia" (1981–1989). Roolistaan "Dynastian" Krystle Carringtonina hänet palkittiin Golden Globella vuonna 1982. Hän oli ehdolla palkinnon saajaksi myös vuosina 1983–1986.
"Dynastian" jälkeen Evans esiintyi minisarjassa "Dynastia – viimeinen luku" (1991) sekä televisioelokuvissa "She’ll Take Romance" (suom. "Kosiokilpa", 1990), "Dazzle" (1995) ja "The Stepsister" (1997). 1990-luvun lopulla hän jätti televisiotyöt ja jäi eläkkeelle. Vuonna 2009 hän osallistui Britannian "Kauhukeittiö"-tositelevisio-ohjelmaan ja voitti kilpailun.
Evansilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Yksityiselämä.
Evansin aviopuoliso vuosina 1968–1974 oli näyttelijä-ohjaaja John Derek. Myöhemmin Evans oli naimisissa kiinteistömoguli Stan Hermanin kanssa.
John Derek

Derek Delevan Harris eli John Derek (12. elokuuta 1926 – 22. toukokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja. Hän esiintyi muun muassa Cecil B. DeMillen elokuvassa "Kymmenen käskyä" (1956). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Derek sai myös kolme Golden Raspberryä. Hän oli neljästi naimisissa; puolisoina olivat Pati Behrs, Ursula Andress, Linda Evans ja Bo Derek.
John Rosenbröijer

John (Jack) William Rosenbröijer (18. tammikuuta 1887 Šuvalovo – 24. kesäkuuta 1955) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat liikennetarkastaja Karl Hjalmar Rosenbröijer ja Sarah Jane Barritt. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Freja Irene Maria Havon kanssa. 
Opinnot.
Rosenbröijer kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintoja Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1912–1914. Opintojensa jälkeen hän toimi ensin vuosina 1909–1911 virkamiehenä Suomen pankin Vaasan konttorissa ja vuosina 1913–1914 Pohjoismaiden yhdyspankin Helsingin konttorissa.
Jääkäriaika.
Rosenbröijer liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään, jossa hänet sijoitettiin 10. syyskuuta 1915 pataljoona 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Rosenbröijer astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hänet siirrettiin edellä mainitun komppanian päälliköksi 23. maaliskuuta 1918. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Kämärän aseman seudulla ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Rosenbröijer komennettiin sisällissodan jälkeen Suomen valkoiseen kaartiin, jossa hän toimi 2. konekiväärikomppanian päällikkönä ja samalla rykmentin aseupseerina. Hänet siirrettiin 8. lokakuuta 1919 alkaen silloisen Asevarikko 1:n ja 4. elokuuta 1922 Asevarikko 2:n päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota.
Rosenbröijer toimi talvisodan aikana ampumatarvikevarikko 5:n päällikkönä ja lataamon johtajana Jepualla. Välirauhan aikana hän toimi samoissa tehtävissä, mutta siirrettiin myöhemmin senaikaisen Asevarikko 1:n päälliköksi. Jatkosodassa hänet komennettiin Karjalankannakselle keräämään ja toimittamaan kotirintamalle sotasaalista elokuussa 1941, jonka jälkeen hän palasi Asevarikko 1:n päälliköksi. Vuonna 1943 hänet komennettiin Asekoulun johtajaksi, jossa tehtävässä hän oli aina sodan loppuun saakka, jolloin siirtyi viljelemään maata omistamalleen tilalle Porvoon maalaiskuntaan. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Bilbao Athletic

Bilbao Athletic on Espanjan pääsarjajoukkue Athletic Bilbaon reservijoukkue. Bilbao Athletic pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Estadio de Lezamalla, johon mahtuu 2 000 katsojaa ja se on rakennettu vuonna 1970.
Historia.
Joukkue on alun perin perustettu vuonna 1938, mutta vasta vuonna 1964 siitä tuli Athleticin reservijoukkue. 1966 joukkue nousi Tercera Divisióniin. Nousu jatkui ja vuonna 1969 joukkue nousi Tercerasta Segunda Divisióniin, sillä Segunda División B tuli takaisin käyttöön vuonna 1977. Siitä eteenpäin joukkue on pelannut joko Segunda Divisiónissa tai Segunda B:ssä.
Historiansa aikana Bilbao Athletic on pelannut kaikkiaan 13 kautta Segunda Divisiónissa, 19 kautta Segunda B:ssä ja 10 kautta Tercera Divisiónissa.
Bradykiniini

Bradykiniini on yhdeksästä aminohaposta koostuva peptidi, jolla on verisuonia laajentava vaikutus. ACE-estäjiksi kutsutut verenpainelääkkeet inhiboivat bradykiniinin hajoamista elimistössä ja siten alentavat verenpainetta . Bradykiniini vapauttaa prostasykliiniä ja typpimonoksidia, jotka laajentavat verisuonia. Lisäksi bradykiniini on mukana kivun mekanismissa.
Bradykiniinin kemiallinen kaava on C50H73N15O11, moolimassa 1060,21 g/mol ja CAS-numero 58-82-2. 
Rakenne.
Bradykiniini on biologisesti aktiivinen peptidi, joka koostuu yhdeksästä aminohaposta. Aminohappojen järjestys on Arg - Pro - Pro - Gly - Phe - Ser - Pro - Phe - Arg 
Vaikutukset.
Bradykiniini on endoteeliriippuvainen aine . Se vaikuttaa sileään lihaskudokseen aiheuttaen sen jännittymistä. Joillakin potilailla bradykiniinin on todettu aiheuttavan kuivaa yskää .
Wihuritalo

Wihuritalo on Helsingin Kulosaaressa Wihurinaukiolla Kulosaaren Casinon lähistöllä oleva iso valkea linnamainen rakennus, joka rakennettiin 1910-luvun lopulla. Nykyään se toimii Wihuri-konsernin pääkonttorina.
Historia.
Wihuritalo, aikaisemmalta nimeltään Wihurin linna, rakennettiin alun perin Kulosaaren Rantahotelliksi. Sen rakennustyöt alkoivat vuonna 1916, ja linna valmistui vuonna 1917. Arkkitehtina toimi Lars Sonck.
Hotellin tarkoituksena oli tehdä Helsingistä johtava venäläisturismin keskus. Etenkin pietarilaisia rikkaita haluttiin houkutella kaupunkiin. Heistä odotettiin merkittävää asiakaskuntaa uudelle hotellille. 
Hotellin rakennutti AB Brändö Villastad, joka oli perustanut silloin asuttamattomalle Kulosaarelle hienon ja uudenaikaisen huvilakaupungin. Yhtiö oli ostanut saaren vapaaherra J. F. A. G. Cronstedtilta vuonna 1907. Arkkitehteina toimivat silloin Armas Lindgren ja Lars Sonck. Brändö Villastadin omistama Kulosaaren ravintola, eli nykyinen Kulosaaren Casino, oli tuottanut hyvin, joten alueelle päätettiin rakentaa hotelli. 
Hotelli rakennettiin paljaspintaisesta kalkkihiekkakivestä. Hotellissa oli 40 huonetta ja kaikki sen ajan mukavuudet: keskuslämmitys, juokseva vesi (lämmin ja kylmä) sekä kaukopuhelinyhteys. Myös hissi asennettiin kerrosten väliin. Hotellin ensimmäisessä kerroksessa toimi vastaanotto, ravintola ja lehtihuone. Ulkopuolella oli katettu terassi. 
Ensimmäinen maailmansota pilasi hotellia koskevat suunnitelmat, sillä pietarilaismatkailijoita ei saapunut sodan takia. Sotien välillä rakennus toimi täysihoitolatyyppisenä pensionaattina. Talossa asui Ruotsin suurlähettiläs von Heidenstam, kun Ruotsin Helsingin-suurlähetystöä kunnostettiin sekä joitakin valkoisia venäläisiä emigrantteja. 1930-luvulle asti hotellin työntekijät olivat ulkomaalaisia, koska Suomessa ei ollut tuolloin pätevää hotelli- ja ravintola-alan koulutusta.
Toisen maailmansodan aikana rakennus toimi mm. neuvolana. Talo säästyi pommituksista. Sodanjälkeisen asuntopulan vuoksi talosta tehtiin vuokra-asuntola. Talo rapistui sodan aikana ja sen jälkeisen ajan pahasti. 
Wihuri-Yhtymä osti talon vuonna 1963 muuttaakseen sen toimistoksi. Myös Wihurin entinen pääkonttori sijaitsi Kulosaaressa, mutta se oli liian pieni suuren yhtiön johtoa varten. Rakennus oli halpa huonon kuntonsa vuoksi. 
Museovirasto vaati ettei taloa pureta, vaan se korjataan vanhojen sääntöjen ja kaavojen mukaisesti. Huonokuntoiseen taloon tehtiin mittava remontti, joka valmistui vuonna 1964. Remontin teki rakennusyhtiö "Kallio-Eriksson". Talo oli tarkoitus remontoida Sonckin mallin mukaisesti, mutta osa Sonckin alkuperäisistä piirroksista oli hukassa.
Nykyisin Wihuritalona tunnettu talo on toiminut Wihuri-konsernin pääkonttorina vuodesta 1964. Toimistoon tuli 1970-luvulla ensimmäiset tietokoneet, mikä oli suurin muutos sitten 1960-luvun remontin. Kansallisromantiikan ajalle tyypillisesti Wihuritalon sisäseiniä ja kattoja koristivat värikkäät maalaukset, ja osa taiteilija Bruno Tuukkasen maalauksista on restauroitu talon näyttelytilassa. Rakennuksen toisessa tornissa on merenkulkuhenkinen museo. Talossa on vain yksi hissi.
Heikki Syrjä

Heikki Johannes Syrjä (s. 4. heinäkuuta 1969 Jyväskylän mlk) on tamperelainen käsikirjoittaja.
Syrjä on tehnyt yhdessä Riku Suokkaan kanssa käsikirjoituksen Tampereen työväenteatterin esittämään musikaaliin "Vuonna 85", jolla on ollut vuosina  2006–2012 kaikkine versioineen 373:ssa esityksessä 279 375 katsojaa. Vuonna 85 on Suomen teatterihistorian katsotuin kotimainen musikaalikantaesitys, sekä TTT:n kautta aikojen katsotuin esitys. Musikaalista tehty "spin-off" Kuuma Kesä -85 on Pyynikin Kesäteatterin 2000-luvun katsotuin esitys.
Syrjän isä on pilapiirtäjä Seppo Syrjä. Hänen setiään ovat kirjailijat Jaakko ja Juhani Syrjä. Eppu Normaalin Aku Syrjä on Heikin veli, Mikko ja Martti Syrjä serkkuja.
Junior Durkin

Trent Bernard "Junior" Durkin (2. heinäkuuta 1915 New York – 4. toukokuuta 1935 San Diego) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti lapsena uransa, johon sisältyvät esimerkiksi elokuvat "Tom Sawyerin seikkailut" (1930), "Huckleberry Finnin seikkailut" (1931) ja "Hell's House" (1932).
Durkinin viimeiseksi elokuvarooliksi jäi suoritus "Chasing Yesterdayssa" (1935).
Durkin menehtyi toukokuussa 1935 auto-onnettomuudessa San Diegossa yhdessä kolmen muun henkilön kanssa. Onnettomuudessa oli mukana myös näyttelijä Jackie Coogan, joka loukkaantui, mutta selvisi hengissä.
Durkin haudattiin Forest Lawn Memorial Parkiin, Glendaleen.
The March of Time

The March of Time oli uutiskatsaus, jota esitettiin yhdysvaltalaisissa elokuvateattereissa vuosien 1935 ja 1951 välisenä aikana. Sen tuotti lehtikustantamo Time Inc., joka on nykyään osa Time Warneria. Parhaimmillaan sarjalla oli 20 miljoonaa katsojaa kuukaudessa 9 000 elokuvateatterissa. Vaikka uutiskatsaus oli suosittu, se oli taloudellisesti tappiollinen, johtuen korkeista tuotantokustannuksista. Uutiskatsaus lakkautettiin television yleistyttyä ja tehtyä formaatin tarpeettomaksi. Kaiken kaikkiaan 16 vuoden aikana ehdittiin tehdä 205 uutiskatsausta.
"The March of Timea" esitettiin myös radiossa 1931–1945. Alun perin ohjelmassa esitettiin pääasiallisesti dramatisoituja uutisia, esittäjinään muun muassa Agnes Moorehead, Art Carney ja Orson Welles. Myöhemmin dramatisoinnit korvattiin tapahtumapaikoilta radioteitse tulevilla toimittajien raporteilla.
Vuonna 1937 "The March of Time" sai Oscar-kunniapalkinnon. Radioversio pääsi Radio Hall of Fameen 1990.
Kuoreveden koulu

Kuoreveden koulu on suomenkielinen yhtenäiskoulu keskisuomalaisen Jämsän kaupungin Hallin taajamassa. 
Kuoreveden koulun historia voidaan aloittaa syyskuusta 1949, jolloin Kuoreveden Taipaleen koulun tiloissa alettiin antaa oppikouluopetusta niinsanottuna kotikouluna. Nykyinen Kuorevedenkoulu sai alkunsa elokuussa 2003, kun aiemmat Taipaleen ala-aste ja Kuoreveden yläaste yhdistettiin nykyiseksi luokka-asteiden 1-9 yhtenäiskouluksi.
Oppilaita on noin 170. Koulun oppilaat ovat pääosin hallilaisia, mutta etenkin yläluokille (7.-9.) tulee oppilaita myös Länkipohjan koulusta.
Edward Burne-Jones

Edward Burne-Jones, koko nimeltään Edward Coley Burne Jones (28. elokuuta 1833 Birmingham – 17. kesäkuuta 1898 Lontoo), oli englantilainen taidemaalari ja kuvittaja. Hän kuului prerafaeliittien lähipiiriin. Burne-Jones teki paljon taiteellista yhteistyötä ystävänsä William Morrisin kanssa.
Burne-Jones syntyi Birminghamissa, ja hänen äitinsä kuoli pian synnytyksen jälkeen. Kauppiasisä ja ankara taloudenhoitajatar kasvattivat Edwardin. Hän opiskeli Birminghamin taidekoulussa 1848–1852, minkä jälkeen hän pääsi Oxfordiin Exeter Collegeen opiskelemaan teologiaa. Oxfordissa hän tutustui William Morrisiin ja sai vaikutteita John Ruskinilta. Opiskeluaikoinaan Burne-Jones myös ihastui Maloryn kuningas Arthurista ja pyöreän pöydän ritareista kertovaan "Le Morte d'Arthur" -runoelmaan. Teos innoitti Burne-Jonesia hänen loppuelämänsä ajan.
Burne-Jones aikoi alun perin papiksi, mutta Morris innosti hänet ryhtymään taiteilijaksi. Vuonna 1856 Burne-Jones tapasi taidemaalari Dante Gabriel Rossettin. Rossettin tapaaminen oli käännekohta Burne-Jonesin elämässä. Hän keskeytti opintonsa yliopistossa ja muutti Lontooseen, jossa hän ja Morris alkoivat tehdä taidetta Rossettin opastuksella. Burne-Jones kehitti kuitenkin oman tyylinsä, johon vaikuttivat muun muassa Italian-matkat, joilla varsinkin 1400-luvun taidemaalarit Sandro Botticelli, Filippino Lippi ja Andrea Mantegna tekivät häneen suuren vaikutuksen. Heidän teostensa melankoliset ja hillityt hahmot huokuivat romanttisen mystiikan tunnelmaa, joka vetosi Burne-Jonesin vilkkaaseen mielikuvitukseen.
Burne-Jonesin ensimmäinen taidenäyttely vuonna 1877 oli suuri menestys. Esillä olivat muun muassa maalaukset "Merlinin lumoaminen" ja "Venuksen peili". Häntä pidettiin koko elämänsä ajan yhtenä merkittävimmistä Ison-Britannian taidemaalareista. Burne-Jonesin kuoltua hänen vaikutuksensa on kuitenkin ollut merkittävintä lähinnä käyttötaiteissa, erityisesti lasimaalauksissa. Burne-Jones oli huomattava lasimaalausten tekijä, ja yhdessä Morrisin kanssa he tekivät lasimaalauksia useisiin kirkkoihin. Burne-Jones toteutti uransa aikana lisäksi useita metalli-, kaakeli- ja gessoreliefejä, gobeliineja sekä koristeli pianoja ja urkuja sekä suunnitteli kuvakudoksia, kuten Oxfordin Exeter Collegen "Tietäjien kumarrus". Burne-Jones teki myös kuvituksia useisiin Morrisin kirjapainon Kelmscott Pressin julkaisemiin teoksiin. Burne-Jones teki muun muassa 87 kuvitusta vuonna 1896 painettuun niin kutsuttuun Kelmscott Chauceriin, Geoffrey Chaucerin koottujen teosten painokseen, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen upeimpana painettuna kirjana.
Burne-Jonesin aiheet perustuivat yleensä kirjallisuuteen, lähinnä Geoffrey Chaucerin ja Maloryn teoksiin sekä kreikkalaiseen mytologiaan. Hänen tyylinsä oli romanttista ja unenomaista, ja hän käytti yleensä hillittyjä värisävyjä.
Burne-Jones sai baronetin arvon vuonna 1894.
Gene Robinson

Vicky Gene Robinson (s. 29. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen episkopaalisen kirkon pappi. Hänet valittiin New Hampshiren yhdeksänneksi piispaksi vuonna 2003, ja hän astui virkaansa 7. maaliskuuta 2004. Historiallisen nimityksestä teki hänen avoin homoseksuaalisuutensa.
Robinson kasvoi uskonnollisessa kodissa. Poika oli syntyessään fyysisesti niin sairaalloinen, että hänen pelättiin menehtyvän.
Robinson on ilmoittanut eroavansa piispan virasta täyttäessään 65 vuotta vuonna 2012 tappouhkausten ja julkisen kiistelyn vuoksi.
Rike Jokela

Risto ”Rike” Jokela (s. 1964) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko. 
Jokela on ohjannut muun muassa seuraavia televisiosarjoja ja elokuvia: "Karppi", "Pulkkinen", "DikDek", "Virta", "Kynsin Hampain", "Kallio," "Remontti", "Itse valtiaat", "Firma", "Jopet Show", "Suojelijat", "Brändärit," "Majakka," "Jäät", "Saunavuoro," "Nahkiaiset". Jokelan ensimmäinen pitkä elokuva ohjaajana oli "Tatu ja Patu" -kirjoihin perustuva koko perheen elokuva "Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu!", joka sai ensi-iltansa loppuvuodesta 2016. Jokelan viimeisin elokuva "Huijarit" valmistui vuonna 2023 ja seuraava elokuva, "Täydelliset vieraat" kuvattiin syksyllä 2024 ja se tulee ensi-iltaan syksyllä 2025.
Aikaisemmin Rike Jokela toimi päätyökseen elokuvaajana. Hän on kuvannut "Juoppohullun päiväkirja" -elokuvan sekä televisiodraamoja kuten "Tukka auki" (osat 1–3), minkä lisäksi hän on itse kuvannut osan ohjaamistaan televisiosarjoista. Jokela työskentelee pääasiassa fiktion parissa, mutta on ohjannut ja kuvannut myös mainoksia ja tehnyt valosuunnitteluita useisiin televisio-ohjelmiin. 
Useat Rike Jokelan ohjaamat teokset ovat olleet ehdolla tai voittaneet alan palkintoja Suomessa ja ulkomailla (muun muassa Venla, Kultainen Venla, Telvis, Koura, Kultainen ruusu, Prix Europa, Jussi-gaala). Jokela on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen. 
Ennen televisio- ja elokuvauralle siirtymistä hän toimi valosuunnittelijana Tanssiteatteri Mobitassa ja sitä ennen muusikkona. Hän sävelsi, sanoitti ja soitti kitaraa yhtyeissä Antikeho, Bastards, Riistetyt, Pyhät Nuket ja Nuket. 
Lähestyttäessä 2020-lukua Rike Jokela aktivoitui jälleen myös musiikin sarjalla. Ensin Nuket teki muutaman keikan pituisen paluun keikkalavoille vuosina 2018 ja 2019. Sitten bändi julkaisi vuonna 2023 uuden biisin ”Elämä kostaa”, jossa feattaa Kotiteollisuus-yhteyksistä tunnettu Jouni Hynynen. Keväällä 2024 Nuket esiintyi loppuunmyydyssä Tullikamarin Klubissa Tampereella. Keikka taltioitiin ja sen tiimoilta työstetään myös albumi.
Niinikään 1980-luvun hardcore-legenda Bastards kasattiin uudelleen 2020-luvun alkupuolella. Ensin bändi julkaisi "Ei sotaa" -EP:n (Propaganda Records) ensin digitaalisena vuonna 2022 ja vinyylinä 2023. Yhtyeen massiivinen kuuden vinyylin kokoelma Arctic Hardcore (Svart) ilmestyi puolestaan joulukuussa 2023. Keväällä 2023 Bastards soitti ensimmäisen keikkansa neljäänkymmeneen vuoteen ja on sen jälkeen jatkanut keikkailua Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 2024 musiikilla, televisiolla ja elokuvalla on kaikilla merkittävä rooli Rike Jokelan elämässä.
Rike Jokelan veli Juha Jokela työskentelee käsikirjoittajana ja teatteriohjaajana. Veljekset ovat myös tehneet yhteistyötä useissa projekteissa kuten myös tulevassa elokuvassa "Täydelliset vieraat" https://www.imdb.com/title/tt36151949/ jonka Juha kirjoitti ja Rike ohjasi.
Terhi (nimi)

Terhi on suomalainen naisen etunimi, joskin se esiintyy myös hyvin harvinaisena sukunimenä. Etunimi otettiin nimipäiväkalenteriin vuonna 1950 helmikuun 6. päivälle. Pidempi muoto Terhikki on ollut kalenterissa jo vuodesta 1929 lähtien. Ensimmäisen kerran Terhiä ehdotettiin nimivaihtoehdoksi vuonna 1879 yhdessä muodon "Terhe" kanssa.
Nimen taustalla on "Kalevalassa" mainittu utua seulova Terhenetär eli Terhenneiti. Sanana "terhen" tarkoittaa utua tai auerta. Terhi on myös lemmikkikasveihin kuuluva kasvilaji. Lounaismurteissa "terhi" voi tarkoittaa yleisemminkin karkealehtisiin kuuluvia kasveja.
Helmikuuhun 2025 mennessä nimi Terhi on annettu noin 8 280 naiselle ja muutamalle miehelle. Heistä yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Nimi Terhikki on annettu hieman yli 1 560 naiselle ja ainakin seitsemälle miehelle. Sukunimenä Terhi on alle kymmenellä henkilöllä.
Jack Weil

Jack A. Weil (28. maaliskuuta 1901 – 13. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hän perusti vuonna 1946 denveriläisen lännentyylisiin vaatteisiin erikoistuneen Rockmount Ranch Wearin.
Weil oli maassaan kaupallisten "western-vaatteiden" pioneeri. Hänen vaatteitaan ovat osaltaan tehneet tunnetuiksi lukuisat niitä käyttäneet julkisuuden henkilöt alkaen Elvis Presleystä ja Clark Gablesta. Rockmountin vaatteita nähtiin myös elokuvassa "Brokeback Mountain" (2005).
Lisäjulkisuutta Weil sai saavuttamansa hyvin korkean iän ja siitä huolimatta yhä osoittamansa aktiivisuuden ansiosta.
4D Sports Boxing

4D Sports Boxing on Distinctive Softwaren (DSI) kehittämä ja Mindscapen kesäkuussa 1991 julkaisema kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä nyrkkeilyaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin Amigalle, Atarille, DOSsille ja Macintoshille. 
Pelin tekoäly oli aikaisekseen hyvin kehittynyttä: osa vastustajista oli nopeita vastaiskijöitä. Osa puolestaan hyökkäsi raivokkaasti, ja jotkut perääntyivät iskujen tieltä. Pelaaja pystyi luomaan pelihahmon ulkoasun vaikuttamalla esimerkiksi hahmon pituuteen ja massaan.
Vastaanotto.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin DOS-versiolle 92 pistettä sadasta.
Orelie-Antoine de Tounens

Orelie-Antoine de Tounens (1825 – 1878) oli ranskalainen lakimies ja tutkimusmatkailija.
De Tounens syntyi Ranskassa 1825 mutta muutti Chileen 1858. Siellä hän opiskeli espanjaa ja loi sosiaalista verkostoa. Vuonna 1860 de Tounens muutti Araucaniaan mapuche-intiaanien pariin asumaan. Araucania oli siihen aikaan "de facto" -itsenäinen. De Tounens allekirjoitti Araucanian itsenäisyysjulistuksen 17. maaliskuuta 1860. Hän loi Araucanialle lipun, kansallislaulun, perustuslain ja nimitti hallituksen ministerit.
Myöhemmin patagonialainen heimojohtaja kertoi de Tounensille halustaan liittyä uuteen valtioon ja näin hänen kuningaskuntansa alue ulottui Patagoniaan saakka. Chileläiset viranomaiset pidättivät hänet 1862. Chileläiset aikoivat lähettää de Tounensin mielisairaalaan mutta Ranskan lähettiläs sai muutettua rangaistuksen karkotukseksi Ranskaan. Hän yritti kuitenkin paluuta useaan otteeseen mutta siinä onnistumatta. Vuonna 1876 hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. heinäkuuta 1878.
Agde

Agde [aɡdə] on kunta ja kaupunki Hérault’n departementissa entisellä Languedoc-Roussillonin hallintoalueella (nyk. Occitanie) Ranskassa. Kunnassa oli 19 988 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Agden pinta-ala on 51 neliökilometriä.
Agde sijaitsee Välimeren rannalla Béziersin ja Sèten kaupunkien puolessavälissä. Kaupungin eteläpuolen niemi Cap d’Agde on tunnettu vilkkaasta vierasvenesatamastaan ja suuresta naturistien lomakeskuksesta.
Agde on perinyt nimensä sen paikalla sijainneelta antiikin ajan Agathen (lat. "Agatha") kaupungilta. Agathe oli alun perin Massalian perustama kreikkalainen siirtokunta ja kauppa-asema. Myöhemmin se kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi.
Gadd

Gadd on pohjoismainen sukunimi. Nimen kantajia:
Béziers

Béziers on kunta ja kaupunki Hérault’n departementissa Oksitanian hallintoalueella Ranskassa. Kaupungissa oli 78 683 asukasta vuonna 2020 ja sen asukastiheys oli tuolloin 824,1 asukasta/km2. Béziers'n pinta-ala on 95,5 neliökilometriä. Béziers perustettiin noin 625 vuotta ennen ajanlaskun alkua. 
Hallinto.
Béziers'n pormestari kaudella 2020-2026 on Choisir Beziers'n listoilta valittu Robert Ménard. Kaupunginvaltuustossa on 49 paikkaa, jotka jakautuivat ehdokaslistojen välillä seuraavasti:
Väestö.
Vuonna 2020 Béziers'ssä asui 78 683 ihmistä. Heistä 52,61 % oli naisia, mikä on noin prosentin enemmän kuin Ranskassa keskimäärin. Béziers'n väestötiheys on 824,1 asukasta/km2. 
Perherakenne.
Béziers'n perheistä 58,8 prosentilla on lapsia. Lapsiperheistä 39,97 % on yksinhuoltajia, joista noin 85 % on naisia. Béziers'n perheistä 41,3 % elää lapsettomassa parisuhteessa. 
Liikenne.
Julkinen liikenne.
Paikallisliikenne.
Béziers'n paikallisliikenne järjestetään linja-autoin. Kaupungin linjastossa on 22 linjaa, joista kaksi ovat runkolinjoja. Béziers'n paikallisliikenne palvelee Béziers'n lisäksi myös 17 muuta kaupunkia. 
Yhteydet muihin kaupunkeihin.
TGV.
Béziers on yhteydessä Ranskan TGV-suurnopeusrataverkkoon. Béziers'n kautta kulkevat suurnopeusjunat pysähtyvät Gare de Béziers'n asemalla. 
Ystävyyskaupungit.
Beziers'llä on kolme ystävyyskaupunkia,
Näennäisalkuluku

Näennäisalkuluku eli pseudoalkuluku on yhdistetty luku, joka toteuttaa jonkin sellaisen ominaisuuden, jonka kaikki alkuluvut toteuttavat. On olemassa useita eri näennäisalkulukutyyppejä riippuen siitä, mitä ominaisuutta tarkastellaan. Kun puhutaan yleisesti näennäisalkuluvuista, tarkoitetaan yleensä Fermat'n näennäisalkulukuja. Näennäisalkulukuluvuilla on merkitystä muun muassa alkulukutestien kehittämisessä, todennäköisyyspohjaiset alkulukutestit perustuvat näennäisalkulukuihin. Niiden avulla voidaan sanoa jonkin suuren kokonaisluvun olevan todennäköisesti alkuluku. Tämä on hyödyllistä, kun kyseessä on niin suuri luku, että sen alkuluvuksi todistaminen vaatisi äärimmäisen suurta laskentatehoa.
Fermat'n näennäisalkuluvut.
Fermat'n pienen lauseen mukaan kaikilla alkuluvuilla "p" ja positiivisilla kokonaisluvuilla "a" jotka eivät ole jaollisia "p":llä on voimassa formula_1. 
Kuitenkin on myös yhdistettyjä lukuja, jotka täyttävät saman ehdon kuin alkuluvut Fermat'n pienen lauseen mukaan. Yhdistettyä lukua "n", jolla ei ole "a":n kanssa muita yhteisiä tekijöitä kuin 1, ja jolle formula_2 sanotaan Fermat'n näennäisalkuluvuksi kannan a suhteen.
Esimerkiksi formula_3 ja formula_4, joten 341 on Fermat'n näennäisalkuluku kannan 2 suhteen.
On myös lukuja, jotka ovat Fermat'n näennäisalkulukuja jokaisen kannan suhteen, näitä kutsutaan Carmichaelin luvuiksi tai absoluuttisiksi näennäisalkuluvuiksi.
Malmin ala-aste

Malmin ala-aste on koulu Ylä-Malmin kaupunginosassa Helsingin Malmilla. Se otettiin käyttöön vuonna 1928.
Historia.
Malmin ala-asteen historia ulottuu vuodelle 1815, jolloin perustettiin Helsingin pitäjän ensimmäinen pitäjänkoulu. Varsinainen kiinteä koulu perustettiin vuonna 1825. Vuonna 1891 perusti Suomalaisen kansakoulun ystävät -yhdistys ensimmäisen suomenkielisen kiertokoulun, ja vuonna 1906 Malmin alueelle perustettiin Tapaninkylän yksityinen koulu. Itse Malmin kansakoulun, nykyisen ala-asteen suunnitteli arkkitehti Toivo Salervo, ja se vihittiin käyttöön 12.3.1928. Se tunnettiin nimellä "Malmin pohjoinen koulu".
Malmin ensimmäinen jatkokoulu perustettiin vuonna 1937. Rakennuksen suunnitteli Jalmari Peltonen, ja rakennus on nykyisin Malmin ala-asteen sivurakennus. Kun Malmi liitettiin Helsingin kaupungin kaupunginosaksi 1946, siirtyi myös Malmin pohjoinen kansakoulu Helsingin kaupungin koulutoimen alaisuuteen. Sodanjälkeinen pula-aika ja lisääntyneen väestön lasten kasvanut lukumäärä pakottivat koulun luopumaan eteläisen osan opettajien asunnoista, ja ne muutettiin opetustiloiksi. Tähän aikaan myös koulun irtaimisto ja käytössä olevat koulun materiaalit olivat huonossa kunnossa.
Vuonna 1963 koulu saneerattiin, ja samalla purettiin koulun pohjoispäässä ollut "Malmin rikospoliisin" kaksikerroksinen puutalo, jolloin koululle saatiin lisää välituntialuetta sekä liikuntatilaa pihamaalle. Kun vuonna 1977 syksyllä peruskoulujärjestelmä otettiin Helsingissä käyttöön Malmin pohjoinen kansakoulu muuttui "Malmin ala-asteen" kouluksi. Malmin ala-asteen käyttöön otettiin kasvavan oppilasmäärän takia parakkeja muilta opetuslaitoksilta alkaen syksyllä 1984, ja vuonna 1986 koulun käytössä oli kolme parakkia. Lisäksi pieneksi käyneelle liikuntasalille rakennettiin yhdistetty liikunta- ja juhlasali, joka otettiin käyttöön 15.5.1987.
Oppilasmäärien yhä kasvaessa tehtiin vuonna 1994 uusi parakki päärakennuksen yhteyteen. Vuonna 1997 oppilasmäärät pienenivät, kun lähistölle rakennettiin Kenttätien parakkikoulun tilalle "Soinisen koulu".
Korkeaoja

Korkeaoja on kylä Kokemäellä noin 15 kilometrin päässä pohjoiseen Kokemäen keskustaajamasta. Postinumeroalueen 32860 Korkeaoja väkiluku on 163 henkeä (31.12.2015). Korkeaojalla toimii Halkeenkiven kesäteatteri. Korkeaoja valittiin Satakunnan vuoden kyläksi vuonna 1997.
Korkeaojan vapaa-aikakerho ry Kvak Ry on Korkeaojan kylällä aktiivisesti toimiva vapaa-aikakerho, joka aktivoi kyläläisiä monenlaiseen harrastustoimintaan, yhteisiin tapahtumiin sekä positiiviseen yhteisöllisyyteen. 
Kvak Ry julkaisee vuosittain kylälehti Kvaakkua. Pikkujoulua juhlitaan kyläläisten ja ystävien kesken. Kuukausittain kylän ukot ja akat kokoontuvat saunomaan Ollintuvalle ja viikoittain lauantaisin juodaan yhdessä aamukahvit. Seudun historiasta keskustellaan pulinakerhossa. Talvella luistellaan, pelataan jääkiekkoa tai hiihdetään pelloille tehdyillä laduilla, kelien salliessa ja kesällä pelataan jalkapalloa. Yhdistys järjestää myös monenlaista muuta toimintaa, aina voi ehdottaa mitä haluaisit ohjelmaan.
Kvak ry osti entisen Korkeaojan koulun Kokemäen kaupungilta, kun koulu lakkautettiin. Entinen koulu toimii kylätalona ja sitä käytetään yhdistyksen toimintaan. Kylätalolla on vuokra-asuntoja. Yhteisiä tiloja voi vuokrata juhla- ja kokouskäyttöön. Yhteystiedot löytyvät kyläyhdistyksen nettisivuilta.
Tiedottaminen tapahtuu kylän Facebook-sivustolla, Kvak ry:n nettivuilla, postilaatikkoihin jaettavalla tiedotteella ja kylälehti Kvaakussa.
Korkeaojalla asuu ja viljelee kotitilaansa performanssitaiteilija Aapo Korkeaoja. Häntä ennen tilaa hoiti hänen isänsä, keskustapoliitikko Juha Korkeaoja. Kylässä toimii myös Aapo Korkeaojan vetämä Kulttuurikollektiivi Kukoistus.
Dinah Manoff

Dinah Beth Manoff (s. 25. tammikuuta 1958 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1980 Tony-palkinnon. 
Manoff on esiintynyt myös teatterin ulkopuolella niin televisiossa kuin elokuvissakin. Jälkimmäisten joukossa ovat "Grease" (1978), "Tavallisia ihmisiä" (1980) ja "Child's Play" (1988). Manoff on Lee Grantin tytär.
Sussexinspanieli

Sussexinspanieli () on Britanniasta peräisin oleva koirarotu. Se on vankkarakenteinen ja toiminnanhaluinen koira. Sussexinspanieli on yksi rauhallisimmista spanieliroduista.
Luonne ja käyttäytyminen.
Sussexinspanielin luonteen tulisi olla lempeä ja miellyttävä, se ei saa olla yhtään aggressiivinen. Rotu haukkuu helposti. Se on esimerkiksi ainoa haukkuen ylösajava spanieli. Sussexinspanielille tyypillisiä piirteitä ovat perheelle omistautuminen ja itsenäisyys. Metsästykoirana se on ylösajava ja noutava lintukoira, joka on tarkoitettu pääasiassa maatyöskentelyyn, kuten rodun kotimaassa Englannissa. Hyvän nenänsä ansiosta se tekee tarkkaa työtä, matalana ja vahvana koirana sen on helppo kulkea vaikeakulkuisessakin maastossa ryömien aluskasvillisuuden ali. Tarkan hajuaistinsa vuoksi se soveltuu hyvin jäljestäväksi koiraksi, jos sillä on taipumusta.
Historia.
Sussexinspanieli on vanha englantilainen spanielirotu, joka on tunnettu itsenäisenä rotuna vuodesta 1795 lähtien. Tällöin herra Fuller Sussexin kreivikunnasta aloitti Rosehill Parkissa lähellä Hastingsia rodun määrätietoisen kasvatustyön. Hän jatkoi rodun kasvatusta yli 50 vuotta aina kuolemaansa asti vuoteen 1847.
Sussexien lukumäärä oli toisen maailmansodan jälkeen pienimmillään. Elossa oli vain kahdeksan koiraa, jotka kaikki olivat samassa rouva Freefin kennelissä. Hän kasvatti rotua lähes 50 vuotta kuolemaansa asti (1984) ja sai rodun säilymään, mutta rotu on ollut useaan otteeseen vaarassa hävitä, sillä se ei kuulu yleisön suosikkeihin.
Audra McDonald

Audra Ann McDonald (s. 3. heinäkuuta 1970 Länsi-Berliini, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Berliinissä, kasvoi Kaliforniassa ja opiskeli klassista laulua Juilliard Schoolissa.
Ura.
McDonald on esiintynyt teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän on ollut mukana useissa Broadway-näytelmissä ja -musikaaleissa. McDonald on näyttelijänuransa aikana voittanut useita palkintoja, mukaan lukien kuusi Tonya. Hän näytteli tri Naomi Bennettiä "Greyn anatomian" Suomessakin nähdyssä spinoff-sarjassa "Rakkauden anatomia" ja oli mukana kaiken kaikkiaan 77 jaksossa sarjan yli sadasta jaksosta. 
McDonald on levyttänyt neljä sooloalbumia. Hän on tehnyt myös musikaalilevytyksiä. Vuonna 2007 hän esiintyi oopperassa "Rise and Fall of the City of Mahagonny". Esityksen levytys voitti kaksi Grammy-palkintoa vuonna 2009.
Yksityiselämä.
McDonald oli naimisissa basisti Peter Donovanin kanssa vuosina 2000–2009. Hänellä on Donovanin kanssa yksi tytär (s. 2001).
Spinone

Spinone () on italialainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n ryhmään 7. Se on KSN-rotu (karkota, seiso, nouda). 
Ulkonäkö.
Spinone on suurikokoinen koira, jonka rakennetta voisi kuvailla neliömäiseksi. Sillä on vahva luusto ja hyvin kehittyneet lihakset. Karvapeite on karkea ja viikset sekä parta ovat tuuheat. Spinonen liikkuminen on hyvin vaivatonta. Metsästäessä spinone yleensä ravaa, joskus se saattaa laukatakin. Sillä on hyvin silmiinpistävät kulmakarvat, jotka ovat pidemmät ja kovemmat kuin karva muualla. Poskilla ja ylähuulen ympärillä karva on pehmeämpää. Sen suuret karvaiset tassut auttavat sen työskentelyä suomaastossa. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Spinone on sosiaalinen ja kärsivällinen koira. Se on luotu kestämään monenlaisissa säissä ja maastoissa: hyvin kestävä koirarotu. Rotu tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa, ja se on miellyttämishaluinen. Spinone on karski ja sitkeäluonteinen, monikäyttöinen koira. 
Historia.
Kuten monen muunkin vanhan rodun, spinonen historia on hämärän peitossa. Muun muassa Senofonte ja Seneca ovat jo noin 500 eaa. maininneet kirjoituksissaan karkeakarvaisen koiran, joka oli fyysisesti kestävä ja seisoi riistaa. Myöhemmin samantyyppisistä karkeakarvaisista koirista löytyy mainintoja ajalta 100 jaa. Flavio ja Oppiano (200 jaa.) lisäsivät omissa rotukuvauksissaan koiran ominaisuuksiin ”koira, joka ei metsästä itselleen vaan isännälleen”, mikä on mainittu useissa nykypäivänkin lähteissä yhtenä spinonen arvostetuimmista ominaisuuksista. 1400-luvulta lähtien spinonen tyyppisiä koiria on esiintynyt muun muassa Montagnan, Tizianin ja Tiepolon maalauksissa, minkä lisäksi aikakauden kirjallisissa lähteissä kerrotaan arvostetusta metsästyskoirarodusta, jonka ominaisuudet ja ulkonäkö vastasivat nykyistä spinonea.
Suosituimman teorian mukaan spinone polveutuisi italianajokoirasta ja olisi varhaisten ranskalaisten ajokoirien, kuten griffoneiden, sekä barbetin kantarotu. Toisen teorian mukaan kehittyminen tapahtui toisin päin, eli griffonit ja barbet olisivat spinonen esi-isiä. Kolmannen teorian mukaan spinonen alkuperä juontaa juurensa vielä pidemmälle, muinaisesta Kreikasta Roomaan tuotujen metsästyskoirien ja paikallisten mastiffien välisiin risteytyksiin. Varmaa on, että rotu oli olemassa viimeistään 1200-luvulla. 
1500-luvulla tunnettiin useita eri spinonea muistuttavia paikallismuunnoksia: Lombardiassa tyypillisin oli ruskea-roan variaatio, Marchessa "spinoso "(="piikikäs"), Piemontessa oranssi-valkoinen "cravino" (="vuohenparta"), jota vastaa nykyinen segugio cravin, Latiumissa "baffo" (="parta"), Toscanassa "restone" ja Campaniassa "restoso". Kahden jälkimmäisen nimitys johtunee ruohoon viittaavasta sanasta "resto", mitä todennäköisimmin rodulle ominaisten viiksi- ja partakarvojen takia. Nykyinen sana "spinone" on johdettu spinososta ja tarkoittaa vapaasti käännettynä piikikästä, minkä on katsottu viittaavan joko koiran karheaan turkkiin tai vaikeakulkuiseen maastoon.
Ivan Bloch

Ivan Stanislavovic Bloch (, ; 24. heinäkuuta 1836 Radom, Puola – 25. joulukuuta 1901 Varsova, Puola) oli puolalainen pankkiiri ja rautateiden rahoittaja, joka omisti elämänsä modernin teollisen sodankäynnin tutkimiselle. Häntä kiehtoi Saksan-Preussin Ranskasta saama musertava voitto, joka hänen mielestään tarkoitti sitä, että diplomaattisten ongelmien ratkaisemisesta sodankäynnillä oli tullut vanhanaikaista. Hänen kuusiosainen teoksensa "La Guerre Future" ilmestyi Pariisissa vuonna 1898.
Bloch oli venäläis-puolalainen finanssipoliittinen kirjailija ja rauhanystävä. Osallistumalla tuottaviin teollisuus-, rautatie- ja pankkiyrityksiin Bloch hankki itselleen suuren omaisuuden. Hän julkaisi 1875 kirjan "Rautateiden merkitys Venäjän taloudelliselle kehitykselle". Merkillisempi on kuitenkin hänen suuri teoksensa "La Guerre Future" ('Tulevaisuuden sota'), jossa hän ajaa maailmanrauhan asiaa ja jonka sanotaan osaltaan vaikuttaneen siihen, että Nikolai II kutsui kokoon Haagin rauhankongressin. Bloch julkaisi muitakin, Puolan ja Venäjän taloudellisia oloja käsitteleviä kirjoituksia.
Purenta

Purenta eli okkluusio tarkoittaa hampaiden ja ylä- ja alaleukojen asentoa purtaessa. Purennan virheitä hoidetaan oikomishoidolla ja joskus sen lisäksi myös kirurgisesti.
Purentavirheet.
Purentavirheet johtuvat hampaiden tai leukojen virheistä tai molemmista. Purentavirheet voidaan jakaa toiminnallisiin ja esteettisiin.
Charles Fox Parham

Charles Fox Parham (4. kesäkuuta 1873 – 29. tammikuuta 1929) oli yhdysvaltalainen saarnaaja. Hän oli keskeinen henkilö nykyisen helluntailaisuuden muodostumisessa, ja häntä on pidetty yhdessä William J. Seymourin kanssa sen perustajanakin. Parham loi helluntailaisuuden opinkappaleet, joihin sisältyi Pyhän Hengen kaste.
Protestanttisen evankelikalismin ja 1800-luvun lopun adventismin opetus pyhityksestä vaikutti Parhamiin voimakkaasti. Vuonna 1901 Kansasin Topekassa tapahtui Pyhän Hengen vuodattaminen, joka huipentui kielillä puhumiseen. Tämän innoittamana Parham loi helluntailaisuuden opinkappaleet.
Vuoteen 1905 mennessä Parham alkoi pitää myös kielillä puhumista olennaisena todisteena henkikasteesta.
Ille-sur-Têt

Ille-sur-Têt on kunta Pyrénées-Orientales'n departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 993 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ille-sur-Têtin pinta-ala on 32 neliökilometriä.
Ille-sur-Têt on tunnettu hedelmä- ja vihannestoristaan. Kylän pohjoispuolella on pilarimaisia kalliomuodostelmia, joita kutsutaan ”Ille-sur-Têtin uruiksi” ("Les Orgues d’Ille-sur-Têt").
George Uhlenbeck

George Eugéne Uhlenbeck (6. joulukuuta 1900 – 31. lokakuuta 1988) oli alankomaalais-yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko, joka esitteli kollegansa Samuel Goudsmitin kanssa spin-käsitteen elektronien vaaka-akselinsuuntaisen pyörimisliikkeen kuvaamiseksi vuonna 1925. Uhlenbeck oli mukana kehittämässä Ornsteinin–Uhlenbeckin prosessin.
Uhlenbeck ja Goudsmit palkittiin vuonna 1964 Max Planck -mitalilla spin-käsitteen ansiosta. Elämänsä aikana Uhlenbeck sai vielä Lorentz-mitalin (1970) ja Wolfin fysiikanpalkinnon (1979).
William J. Seymour

William Joseph Seymour (2. toukokuuta 1870 – 28. syyskuuta 1922) oli afroamerikkalainen saarnaaja. Hän johti vuonna 1906 alkanutta Azusa-kadun herätystä Los Angelesissa, jota pidetään merkittävänä yksittäisenä tekijänä helluntaiherätyksen leviämisessä.
Elne

Elne on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kymmenkunta kilometriä Perpignanista kaakkoon sijaitsevassa kunnassa oli 6 410 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Elnen pinta-ala on 21 neliökilometriä. 
Roomalaisajalla Elne oli Roussillonin alueen keskus, ja menneestä suuruudesta kertoo 1000-luvulta peräisin oleva Elnen laaja katedraalialue.
Céret

Céret on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 7 291 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Céret’n pinta-ala on 38 neliökilometriä. 
1900-luvun alun taiteilijayhteisö.
Céret’ssä viihtyivät 1900-luvun alkuvuosikymmeninä monet kuvataiteilijat ja runoilijat, kuten Pablo Picasso 1911–1912, Georges Braque 1911–1912, Georges Badin 1927–2014, Chaim Soutine ja Aristide Maillol. Céret’n Grand Caféssa vierailivat myös muiden muassa Henri Matisse ja Amedeo Modigliani. Myös säveltäjä Déodat de Séverac vetäytyi Pariisista Céret’hen, jossa kuoli 1921.
Céret’ssä on barcelonalaisen arkkitehdin Jaime Freixan suunnittelema moderni nykytaiteen museo, jonka kokoelmiin kuuluu taiteilijayhteisön jäsenten töitä, kuten Picasson keramiikkaa.
Tunnettuja henkilöitä.
Martin Fourcade, ampumahiihtäjä
Edmond Brazès, kirjailija ja runoilija
Canet-en-Roussillon

Canet-en-Roussillon on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Se sijaitsee kymmenisen kilometriä Perpignanista itään Välimeren rannalla.
Kunnassa oli 10 182 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Canet-en-Roussillonin pinta-ala on 22 neliökilometriä. 
Canet’n eteläosassa sijaitsee 780 hehtaarin laajuinen laguuni Étang de Canet-Saint-Nazaire, josta on kanavayhteys Välimereen. Laguuni muodostaa noin kolmasosan kunnan pinta-alasta. Suojellulla laguunilla elää noin 300 lintulajia.
Cabestany

Cabestany on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Se sijaitsee muutaman kilometrin itään Perpignanista.
Kunnassa oli 8 259 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cabestanyn pinta-ala on 10 neliökilometriä.