tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jouko Harjanne

Jouko Antero Harjanne (s. 21. kesäkuuta 1962 Rauma) on suomalainen trumpetisti. Hän on toiminut Radion sinfoniaorkesterin soolotrumpetistina vuodesta 1984 alkaen.
Harjanne opiskeli Raimo Sarmaksen oppilaana Tampereen konservatoriossa ja sai trumpetinsoiton päästötodistuksen 1982. Lisäoppia hän hankki Henri Adelbrechtin ja Timofei Dokšitserin johdolla. Harjanne toimi Tampere Filharmonian trumpetin varaäänenjohtajana 1978–1984 ja Sibelius-Akatemian sivutoimisena tuntiopettajana 1988−2014. Vuodesta 1996 hän on toiminut Lieksan vaskiviikon taiteellisena johtajana. Vuonna 2012 Harjanne nimitettiin Lieksan kaupungin Vaskilähettilääksi. Vuodesta 2012 Harjanne on toiminut myös japanilaisen Senzoku Gakuen College of Musicin vierailevana trumpettiprofessorina.
Harjanne sai Prahan kevään trumpettikilpailun jaetun toisen palkinnon 1987, ja hän menestyi myös Ellsworth Smith -trumpettikilpailussa, jossa hänelle myönnettiin ensimmäinen palkinto 1990. Lieksan vaskiviikko valitsi Harjanteen 1989 Vuoden vaskisoittajaksi.
Jouko Harjanne on esiintynyt orkesterien solistina Euroopassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa ja Japanissa. Britanniassa hän on soittanut ja levyttänyt yhdessä Kiri Te Kanawan kanssa. Harjanne on kantaesittänyt lukuisia kotimaisia ja ulkomaisia trumpettiteoksia sekä julkaissut yli 30 soololevytystä ja useita kamarimusiikkilevytyksiä.
Jouko Harjanteen poika on musikaalitähti Samuel Harjanne.
Dinah Craik

Dinah Maria Craik, o.s. Mulock, (20. huhtikuuta 1826 Stoke-on-Trent, Staffordshire, Englanti – 12. lokakuuta 1887) oli englantilainen kirjailija. Mulock aloitti kirjailijanuransa julkaisemalla suositun novellin "The Ogilvies" (1849). Hänen pääteoksensa on kertomus "John Halifax, gentleman" (1856), joka saavutti suuren menestyksen.
Mulock kirjoitti 15 romaania, 16 lasten- ja nuortenkirjaa sekä viisi muuta, ei-kaunokirjallista teosta. Hän oli aikalaistensa hyvin tuntema kirjailija, mutta hänet on kuolemansa jälkeen unohdettu. Craikia verrattiin toisinaan George Eliotiin ja Charlotte Brontëen, mutta hän ei koskaan saavuttanut samanlaista asemaa kriitikoiden tai yleisön silmissä.
Mulockin ensimmäiset runot julkaistiin jo vuonna 1841 Staffordshire Advisorissa. Mulockin isä Thomas oli radikaali evankelinen pastori, joka hylkäsi kolme lastaan näiden äidin kuoltua vuonna 1845. Alaikäinen Dinah elätti siitä lähtien itsensä ja kaksi nuorempaa veljeään kirjoittamalla. Vuodesta 1846 lähtien hänen runojaan julkaistiin säännöllisesti Chambers’s Edinborough Journalissa. Hän kirjoitti myös opettavaisia tarinoita lapsille sekä lastenkirjoja, muun muassa "Cola Montin", joka julkaistiin vuonna 1849.
Mulockin ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani "The Ogilvies" ilmestyi vuonna 1849. Jo esikoisteos herätti kiinnostusta, mutta suurimman menestyksensä Mulock saavutti kuitenkin vuonna 1856 julkaistulla romaanillaan "John Halifax, Gentleman". Romaania on kuvattu perinteiseksi tarinaksi köyhästä pojasta, joka menestyy elämässä rehellisyyden ja kovan työn ansiosta. Vuosina 1857-1858 Mulock kirjoitti Chambers’s Edinborough Journaliin esseesarjan, joka julkaistiin kirjana nimeltä "A Woman’s Thoughts about Women". Esseissään Mulock pohtii tyttöjen kasvatusta, naisten koulutusmahdollisuuksia ja naimattomien naisten asemaa. Erityisen painokkaasti hän arvosteli sitä, että tyttöjä ei kasvatettu oma-aloitteisiksi.
Dinah Mulock avioitui George Lillie Craik nuoremman kanssa vuonna 1865. Pari adoptoi Dorothy-tyttären 1859. Dinah Craik kirjoitti kuolemaansa asti vuoteen 1887.
Hans Jonas

Hans Jonas (19. toukokuuta 1903 Mönchengladbach, Saksa – 5. helmikuuta 1993 New York, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen filosofi.
Elämä.
Jonas opiskeli filosofiaa ja teologiaa Freiburgin, Berliinin ja Heidelbergin yliopistoissa, ja väitteli lopulta tohtoriksi Marburgin yliopistosta, jossa opiskeli Martin Heideggerin ja Rudolf Bultmannin oppilaana. Marburgissa hän muodosti myös elinikäisen ystävyyssuhteen Hannah Arendtin kanssa.
Jonas pettyi juutalaisena siihen, että Heidegger liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Hän muutti itse Englantiin vuonna 1933 ja Palestiinaan vuonna 1934. Vuonna 1940 hän palasi Eurooppaan ja liittyyi Britannian armeijaan, joka kokosi saksanjuutalaista erikoisosastoa taistelemaan Hitleriä vastaan. Aluksi hänet lähetettiin Italiaan, myöhemmin hän pääsi takaisin Saksaan, johon oli luvannut palata vain voittoisan armeijan sotilaana.
Sodan jälkeen hän palasi Mönchengladbachiin etsimään äitiään, mutta sai tietää, että tämä oli joutunut Auschwitzin keskitysleirille. Tämän kuultuaan hän kieltäytyi asumasta Saksassa, palasi Palestiinaan ja osallistui Israelin itsenäisyyssotaan vuonna 1948. Hän kuitenkin katsoi, ettei hänen tehtävänsä ollut toimia sionistina vaan opettaa filosofiaa. Jonas opetti aluksi Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Vuonna 1950 hän muutti Kanadaan, jossa opetti Carletonin yliopistossa. Vuonna 1955 hän muutti Yhdysvaltoihin, ja toimi New School for Social Researchissa New Yorkissa vuoteen 1976.
Filosofia.
Jonasin teokset keskittyvät teknologian luomiin yhteiskunnallisiin ja eettisiin ongelmiin. Jonas katsoi, että ihmiskunnan selviytyminen riippuu kyvystämme huolehtia planeetastamme ja sen tulevaisuudesta. Hän muotoili uudenlaisen moraalin ylimmän periaatteen: ”toimi niin, että tekojesi seuraukset ovat yhteensopivia aidon ihmiselämän jatkuvuuden kanssa”. Jonasilla onkin ollut vaikutusta muun muassa ympäristö- ja bioetiikkaan.
Jonas tunnetaan yhtä lailla myös siitä, että hän kirjoitti paljon gnostilaisuudesta. Hän tulkitsi tätä uskontoa eksistentialistisen filosofian näkökulmasta. Jonas oli ensimmäinen joka kirjoitti antiikin aikaisen gnostilaisuuden yksityiskohtaisen historian.
Jonas sai ajatteluunsa vaikutteita Alfred North Whiteheadin prosessifilosofiasta ja prosessiteologiasta.
Kirjomerienkeli

Kirjomerienkeli eli kalifornianmerienkeli ("Squatina californica") on yksi kenties parhaiten pohjaelämään sopeutuneista hailajeista. Se muistuttaa huomattavasti rauskuja leveine rintaevineen ja litteine ruumiineen, mutta suu on kuonon kärhessä eikä vatsan alla kuten rauskuilla. Sukupuolet ovat eri kokoiset. Koiraan enimmäispituus on noin 120 senttimetriä ja naaraan 150 senttimetriä. Kirjomerienkeli elää korkeintaan 35-vuotiaaksi. 
Levinneisyys ja ravinto.
Kirjomerienkelin levinneisyysalue ulottuu eteläisestä Alaskasta Chilen rannikolle.
Se viihtyy hiekka- ja mutapohjilla 3–100 metrin syvyydessä, mutta havaintoja on tehty vielä 185 metrin syvyydessä. Joidenkin rauskujen tavoin se osaa jopa kaivautua pohjaan piiloon. Näin se pystyy saalistamaan pääravintoaan rauskuja, kampeloita ja muita pohjakaloja väijyksistä. Myös selkärangattomat kuten hummerit kelpaavat. Pelästyessään tai hyökätessään se pystyy ampaisemaan nopeasti liikkeelle vahvalla pyrstöllään. Sitä itseään saalistaa ihmisen lisäksi (kirjomerienkelin lihalla on taloudellista merkitystä) mm. valkohai ("Carcharodon carcharias"). Ihmisen ei tarvitse pelätä kirjomerienkeliä ellei tätä häiritä.
Lisääntyminen.
Lisääntymisaika on touko-elokuussa. Koiraat tulevat sukukukypsiksi 8 vuoden iässä ja naaraat 13 vuoden iässä. Munat kehittyvät emon sisällä 10 kuukautta ja poikaset syntyvät 23 sentin pituisina. Kerralla voi syntyä 1–13 poikasta.
Lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailut

Lentopallon Euroopan mestaruuskilpailut on Euroopassa järjestettävä lentopallon maajoukkueiden välinen mestaruuskilpailu. Kilpailuun saavat osallistua vain Euroopan Lentopalloliiton (CEV) jäsenmaat. 
Historia.
Ensimmäinen miesten Euroopan mestaruusturnaus järjestettiin vuonna 1948 Italiassa. Naisten ensimmäinen EM-kilpailu järjestettiin vuotta myöhemmin Tšekkoslovakiassa. Kilpailujen välisen ajan pituus on vaihdellut, mutta vuonna 1975 päätettiin, että kilpailut järjestetään kahden vuoden välein. Vuonna 2005 kisat käytiin ensimmäistä kertaa kahdessa maassa, kun Italia sekä Serbia ja Montenegro saivat kilpailut järjestettäväkseen. Euroopan mestaruuskilpailut on järjestetty Suomessa kolmesti: vuonna 1977 miesten ja naisten osalta, vuonna 1993 miesten osalta sekä vuonna 2021 miesten osalta yhdessä Puolan, Tšekin ja Viron kanssa.
Suomi kisoissa.
Suomi on osallistunut miesten EM-kisoihin 19 kertaa. Viimeksi Suomi oli mukana vuonna 2021. Vuoden 2007 EM-kisoissa joukkue eteni välieriin, joissa se hävisi lopulta Euroopan mestaruuteen edenneelle Espanjalle tiukan ottelun päätteeksi 3–2. Sijoitus sivusi Suomen kaikkien aikojen parasta maailmanlaajuista palloilulajien arvokisasijoitusta miesten jalkapallon vuoden 1912 kesäolympiasijoituksen kanssa. Suomen naisten maajoukkue on pelannut EM-kisoissa kotimaassaan 1977, Saksassa vuonna 1989, Turkissa vuonna 2019 ja ja Romaniassa vuonna 2021.
Simon O’Neill

Simon O'Neill (s. 1971 Ashburton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen tenori. Hän opiskeli Otagon yliopistossa ja Wellingtonin Victoria yliopistossa Uudessa-Seelannissa. Lisäoppia hän sai Yhdysvalloissa Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Opera Centerissä.
O'Neill on esiintynyt muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, Lontoon Covent Gardenissa, Minnesotan oopperassa sekä Salzburgin musiikkijuhlilla. Lisäksi hän on esiintynyt monien orkesterien solistina muun muassa Beethovenin 9. sinfoniassa ja Arnold Schönbergin Gurre-Liederissä. O'Neillin oopperarooleihin kuuluvat muun muassa Beethovenin Fidelion Floresta, Mozartin Idomeneon, Puccinin La Bohemen Rodolfo, Wagnerin Valkyyrian Siegmund ja Wagnerin Lohengrinin nimirooli.
Vuonna 2001 O'Neill sai Circle 100 Career Grant -palkinnon ja 2003 Sullivan Foundation Award of New York -palkinnon sekä United Kingdom Wagner Society Prize -palkinnon.
Mari Sainio

Mari Johanna Sainio (o.s. Kakko) (s. 23. maaliskuuta 1973) on suomalainen juontaja. Hän on ollut muun muassa Subilla esitetyn Suomen ensimmäisen "Big Brother" tositelevisiosarjan juontajana vuosina 2005–2006 ja 2014 sekä Julkkis Big Brotherin juontaja vuonna 2013.
Tv-töiden lisäksi Sainio toimii tanssinopettajana ja liikunnanohjaajana. Hänellä on kaksi lasta aviomiehensä Kim Sainion kanssa.
Lokakuussa 2015 julkaistiin Sainion kirjoittama kirja "Parempi elämä – 15 tarinaa hyvinvoinnista". Kirjassa 15 tunnettua suomalaista kertoo elämäntapavalinnoistaan. Haastateltavina ovat muun muassa Paula Koivuniemi, Saimi Hoyer ja Leo-Pekka Tähti.
Yigal Allon

Yigal Allon (, myös Yigal Paicovitch; 10. lokakuuta 1918 Kefar Tavor, Palestiina, nyk. Israel – 29. helmikuuta 1980 Afula, Israel) oli israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli Knessetin jäsen 1955–1980. Levi Eshkolin kuoltua hän toimi virkaatekevänä pääministerinä 26. helmikuuta – 17. maaliskuuta 1969.
Jäätyään eläkkeelle Israelin puolustusvoimista kenraalimajurina Allon toimi työministerinä 1961–1967, maahanmuuttoministerinä 1967–1969, opetusministerinä 1969–1974 ja ulkoministerinä 1974–1977.
Mutta mitä tapahtui joulupukille?

Mutta mitä tapahtui joulupukille? ("The Santa Clause") on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut koko perheen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi John Pasquin ja pääosassa on Tim Allen.
Juoni.
Elokuva kertoo leluyhtiön omistavasta Scott Calvinista. Scott on eronnut vaimostaan, eikä isä-poika suhde ole parhaimmasta päästä, mutta poika saapuu kuitenkin viettämään joulua isänsä luokse. Poika, Charlie alkaa olla jo siinä iässä, että kyseenalaistaa joulupukin olemassaolon. Yöllä Scott herää rapinaan katolla, ja luulee että heille yritetään murtautua. Scott onnistuu pudottamaan joulupukin alas katolta, ja pukki kuolee pian tämän jälkeen. Niinpä Scottin täytyy hypätä pukin saappaisiin ja ruveta uudeksi joulupukiksi.
CIMO

Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMO ("The Centre for International Mobility)" oli opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalalla toimiva asiantuntija- ja palveluorganisaatio, joka edisti kansainvälistä vuorovaikutusta koulutuksen, työelämän ja kulttuurin alueilla sekä nuorison keskuudessa. CIMO perustettiin vuonna 1991.
Opetushallitus ja Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMO yhdistyivät vuoden 2017 alusta uudeksi virastoksi, jonka nimi on Opetushallitus.
CIMO hallinnoi ja toimeenpani erilaisia vaihto- ja apurahaohjelmia sekä vastasi Euroopan unionin koulutus- ja nuoriso-ohjelmien kansallisesta toimeenpanosta sekä Luova Eurooppa- ja urheiluohjelman tiedottamisesta. CIMO myönsi hallinnoimiensa ohjelmien kohderyhmien kansainvälistymiseen apurahoja, avustuksia ja hanketukea. Keskeisiin tehtäviin kuului myös kerätä, muokata ja välittää toimialaan kuuluvaa tietoa asiakasryhmien tarpeisiin.
Kansainvälisessä toimintaympäristössä CIMO teki tunnetuksi suomalaista koulutusta ja osallistumismahdollisuuksia opiskelijavaihto-, harjoittelu- ja nuoriso-ohjelmiin Suomessa. Lisäksi CIMO tuki Suomen kielen ja kulttuurin opetusta ulkomaisissa yliopistoissa.
Laissa Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskuksesta CIMOsta (19.12.2008/951) säädettiin CIMOlle ohjaus- ja neuvontavelvoite kansainväliseen henkilövaihtoon liittyvissä kysymyksissä. CIMOssa harjoitettavaa viestintää ohjasivat perustuslain mukainen kansalaisen oikeus tiedonsaantiin ja julkisuuslain velvoite harjoittaa aktiivista, avointa ja ymmärrettävää viestintää, valtioneuvoston viestintäohjeistus julkishallinnolle, opetus- ja kulttuuriministeriön omistajaohjaus ja ohjelmakohtaisesti esimerkiksi Euroopan komission ja Pohjoismaiden ministerineuvoston asettamat tavoitteet.
Ravintoasiantuntija

Ravintoasiantuntija, ravintoterapeutti, ravintoneuvoja, ravintovalmentaja, ravitsemusvalmentaja ja kaikki muutkin ravitsemusosaajan nimikkeet paitsi ravitsemusterapeutti ovat sellaisia, joita kuka tahansa voi käyttää ilman mitään koulutusta. Tällaiset nimikkeet eivät takaa minkäänlaista osaamista. Silti heitäkin saatetaan haastatella lehdissä ja he saattavat antaa osaamattomia neuvoja netissäkin.
Nimikettä ravitsemusterapeutti (eri asia kuin "ravintoterapeutti") voi käyttää vain noin viiden vuoden yliopistokoulutuksen aiheesta hyväksyttävästi suorittanut henkilö.
Marko Toivonen

Marko Toivonen (s. 9. toukokuuta 1978 Laitila) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Toivonen kiekkoili juniorivuosinaan pääasiassa Rauman Lukon joukkueessa. Pääjoukkueeseen Toivonen pääsi kaudella 1996–1997, jolloin hän ei tehnyt kuitenkaan yhtään tehopistettä ja jäähyminuutteja kertyi neljä. Toivonen tunnettiin erittäin fyysisenä pelaajana, mistä osoituksena ovat kauden 2006–2007 138 jäähyminuuttia.
Toivonen on erittäin isokokoinen, pituudeltaan 197 cm ja painoltaan 107 kg.
Walter Kaufmann (filosofi)

Walter Arnold Kaufmann (1. heinäkuuta 1921 Freiburg, Saksa – 4. syyskuuta 1980 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen filosofi, kääntäjä ja runoilija. Hän kirjoitti useista eri aiheista, kuten autenttisuudesta ja kuolemasta, etiikasta ja eksistentialismista, teismistä ja ateismista, kristinuskosta ja juutalaisuudesta, sekä kirjallisuudesta.
Elämä ja ura.
Kaufmann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Siellä hän opiskeli filosofiaa Williams Collegessa sekä uskonnonfilosofiaa Harvardin yliopistossa. Hän sai vaikutteita erityisesti Martin Buberilta, G. W. F. Hegeliltä ja Friedrich Nietzscheltä. Kaufmannin väitöskirja Harvardista oli nimeltään "Nietzsche's Theory of Values".
Kaufmann opetti koko uransa, vuodet 1947–1980, filosofiaa Princetonin yliopistossa. Siellä hänen oppilaisiinsa kuuluivat muiden muassa Nietzsche-tutkijat Richard Schacht, Alexander Nehamas ja Ivan Soll. Vuonna 1960 Kaufmann sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden.
Kaufmann kirjoitti paljon eksistentialismista, erityisesti Søren Kierkegaardin ja Karl Jaspersin ajattelusta, sekä teki paljon työtä Nietzschen ja Hegelin tutkimuksen arvostuksen nostamiseksi englanninkielisessä maailmassa. Kaufmann käänsi englanniksi erityisesti Nietzschen teoksia sekä muun muassa Goethen "Faustin".
Tipi Järvinen

Timo "Tipi" Järvinen (30. huhtikuuta 1958 – 3. joulukuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän oli vahva vaikuttaja Helsingin rock-piireissä usean vuosikymmenen ajan. Järvinen oli vuonna 1988 perustetun Balls-yhtyeen perustajajäsen pääinstrumenttinaan kitara, myöhempinä vuosina myös rummut.
1970-luvulla Järvinen kävi MS-Audiotronin järjestämän roudarikurssin kurssikaverinaan esimerkiksi Esa Pulliainen, joka siirtyi kurssin myötä roudariksi Dave Lindholmille ja sittemmin Agentsin kitaristiksi.
Tipi Järvinen oli vahvasti r&amp;b-henkinen, energisesti soittava kitaristi, jolle eivät muutkaan soittimet olleet vieraita. Hän oli arvostettu musiikin monitoimimies toimien oppi-isänä usealle suomalaiselle muusikolle sekä nuorten bändien ohjaajana. Järvinen oli myös mukana järjestämässä erilaisten erikoiskokoonpanojen teema- ja jamiesiintymisiä. Järvisen kädenjälki näkyykin monen bändin soitossa. 
Järvinen kuoli 3. joulukuuta 2007 sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Ruoholahdessa.
Muita kokoonpanoja joissa vaikuttanut esimerkiksi
John Carlos

John Wesley Carlos (s. 5. kesäkuuta 1945 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen entinen pikajuoksija ja ammattimainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja joka saavutti pronssia 200 metrin juoksussa Méxicon olympiakisoissa 1968. Mitaliakin paremmin hänet saatetaan muistaa palkintojenjaossa protestina esittämänsä niin sanotun mustan vallan tervehdyksen takia.
Rutiini

Rutiini on sitrusflavonoidi, jolla on lääketieteellisesti hyödyllisiä ominaisuuksia antioksidanttina sekä metallien kelatoijana.
Kemiallinen rakenne.
Rutiini on glykosidi, jonka aglykoni on kversetiini (flavonoli) ja glykoni on rutinoosi (disakkaridi). 
Lääketieteelliset ominaisuudet.
Rutiini voi kelatoida kationeja sitoen mm. Fe2+:n ja siten estäen sen reagoinnin vetyperoksidin (H2O2) kanssa, joka voisi muuten tuottaa Fenton reaktion kautta voimakkaampia vapaita radikaaleja (mm. OH*), jotka voivat vaurioittaa soluja. Rutiini on lisäksi antioksidantti ja voi siksi auttaa useissa hitaasti kehittyvissä rappeumasairauksissa, syövän ehkäisyssä ja raudan yliannostuksen hoidossa.
Rutiini voimistaa hiussuonia ja voi siksi vähentää verenvuototaudin oireita.
Rutiini saattaa ehkäistä suonikohjujen syntymistä sekä vähentää sydänsairauksien riskiä estämällä LDL:n hapettumista sekä vähentämällä hapettuneen sytotoksisuutta.
Esiintyminen.
Rutiinia esiintyy tattarissa, "Rheum"-suvun kasvien (esimerkiksi raparperin) lehdissä ja varsissa, brasilialaisen Fava D'Anta -puun ("Dimorphandra mollis") hedelmissä, sekä monissa muissa kasveissa pienissä määrin. Kelatoimisominaisuutensa ansiosta rutiini toimii kasveissa ravinteiden kuljettajana maaperästä kasvin eri osiin.
Heidi Brunila

Heidi Brunila (s. 8. heinäkuuta 1977) on turkulainen iskelmälaulaja. Hänen musiikkiharrastuksensa alkoi jo lapsena pianonsoiton ja kuorolaulun merkeissä. Ensimmäiset keikkansa hän teki 19-vuotiaana. 
Vuonna 2000 hän sai rinnalleen kolmihenkisen orkesterin, jolle annettiin nimeksi JustUs. Samana vuonna hän sijoittui tangomarkkinoilla kahdenkymmenen parhaan naisen joukkoon. Brunila on ottanut osaa myös muihin laulukilpailuihin. Syksyllä 2001 Heidi aloitti Semites-orkesterin solistina. Semitesin kanssa hän kiersi kolme vuotta tanssilavoja ja ravintoloita ympäri Varsinais-Suomea.
Keväällä 2002 ilmestyi albumi "Semites &amp; Heidi Brunila". Elokuussa 2007 ilmestyi single "Piippuun", johon Markku Heikkilä teki uudet turkulaiset sanat Tony Hatchin sävellykseen "Downtown".
Brunila on sittemmin keikkaillut New Style -orkesterin kanssa.
Innamo

Innamo on saari ja kylä Turunmaan saaristossa Saaristomerellä. Se on osa Paraisten kuntaa ja sijaitsee entisen Nauvon kunnan alueella linnuntietä noin kymmenen kilometrin päässä Nauvon keskustasta luoteeseen. 
Yhteysalus M/S Innamo liikennöi päivittäin Innamoon.
Historia.
Innamo on mainittu eräissä keskiaikaisissa asiakirjoissa. Saarella on mahdollisesti ollut jonkinlainen majapaikka, koska Turusta kulkeva väylä kulki Innamon ohi. Vuodelta 1540 peräisin olevassa Varsinais-Suomen maakirjassa on maininta kahdesta Korppoon läntisen verotilan verotalonpojasta. Talonpojat olivat Hans Thomason ja Frans Clemitzson. Innamo kuului Mynämäen kihlakunnan Korppoon pitäjään oikeudenkäytön kannalta ja Nauvon pitäjään kirkon kannalta.
Kylässä tehtiin vuonna 1793 isojako, jolloin kylässä oli neljä tilaa. Isojaon jälkeen vuosisadan vaihteessa tiloista kaksi halottiin.
Saaren tilat säilyivät pitkälle 1900-luvulle asti lähes ennallaan. Viime vuosikymmenten aikana saaria ja tilojen maalaistaloja on myyty ulkopuolisille. Metsien ja peltojen omistus on myös vaihtunut kylän sisällä. Kylän asemakaavassa ei ole tapahtunut oikeastaan lainkaan muutoksia ja talot ovat pääasiassa paikoilla, joissa ne alun perinkin sijaitsivat. Näiden seikkojen vuoksi Innamon kylänraitilla on vanhanajan tunnelmaa.
Seurasaarisäätiön kylätutkimuksia Innamossa 1964.
Innamo oli vuonna 1964 Seurasaarisäätiön kylätutkimuksen kohteena edustamassa Läntisen Turunmaan saariston keskisuuria kyliä. Innamon valintaan tutkimuskohteeksi vaikutti muun muassa se, että vanhoille sisäsaariston kylille usein ominainen rivikylän muoto oli vielä havaittavissa. Kylän rakennetussa ympäristössä nähtiin sekä maanviljelys- että kalastajakylän piirteitä. Kallioisella ja metsäisellä Innamon saarella olevaan samannimiseen kylään kuului pääsaaren lisäksi myös eräitä sen länsi- ja koillispuolisia lähisaaria.
Kylän asutus keskittyi lämpimälle ja valoisalle etelärinteelle peltoaukeiden pohjoispuolelle, noin 300 metrin päähän kylänrannasta. Suojainen satama ja saarta ympäröivät laajat vesialueet tarjosivat hyviä mahdollisuuksia kalastukselle, ja sijainti vilkkaan väylän varrella loi puitteet merenkulkuun. Tosin kalastuksella vain täydennettiin maataloudesta saatuja tuloja. Ympäri vuoden auki pidetty laivaväylä Ruotsiin jätti saaren talvella eristyksiin.
Tutkimusaikaan kylässä asui noin 25 henkeä. Väkimäärä oli vähentynyt noin kolmasosaan verrattuna 1900-luvun alkuun. Yhtä alun perin seiskarilaisen kalastajan asuttamaa tilaa lukuun ottamatta Innamon yhteisö oli ruotsinkielistä.
Innamon nimestä.
Varhaisissa asiakirjoissa saaren nimi on kirjoitettu muodoissa "Jnnimo" (1540), "Innama" (1555) ja "Innamo" (1556). Alkuperäinen suomalaismuoto on todennäköisesti "Innanmaa", jonka lopussa on suurta saarta merkinnyt sana "maa". Nimen alkuosa on liitettävissä satakuntalais-hämäläisiin "Inna-" tai "Inta-"henkilönnimiin. Mahdollisena on pidetty myös sitä, että nimeen sisältyisi Kalannin kylännimi "Inhamo".
1900-luvun alussa kyläläiset kutsuivat Innamoa nimellä "Immo".
Perdita

Perdita (väliaikainen nimi: S/1986 U 10) on Uranuksen kuu, joka löydettiin vuonna 1999 Voyager 2:n vuonna 1986 ottamista kuvista. Sen olemassaolo varmistui Hubblen ottamien kuvien perusteella.
Perditan kiertorata kulkee Belindan ja Puckin välistä.
Nicole Appleton

Nicole Marie Appleton-Gallagher (s. 7. joulukuuta 1974) on kanadalainen poplaulaja. 
Appleton pääsi vuonna 1983 Sylvia Young Theatre Schooliin, jossa hän tapasi tulevan yhtyetoverinsa Melanie Blattin. Vuonna 1995 Nicole perusti sisarensa Natalien sekä Blattin ja Shaznay Lewisin kanssa All Saintsin. Suuresta kansainvälisestä menestyksestään huolimatta yhtye hajosi vuonna 2001. Sen comebackista tiedotettiin 24. tammikuuta 2006.
Appletonilla oli rakkaussuhde Robbie Williamsin kanssa, jonka hän tapasi Top of the Pops -ohjelman kuvauksessa vuonna 1997. Appleton aloitti myöhemmin suhteen Liam Gallagherin kanssa; parin poika Gene Gallagher syntyi 3. heinäkuuta 2001. Gallagher ja Appleton vihittiin 14. helmikuuta 2008.
Nicole ja Natalie Appletonilla on myös oma Appleton-duonsa. Sisarukset ovat esiintyneet elokuvassa "Honest" (2000).
Melanie Blatt

Melanie Ruth Blatt (s. 25. maaliskuuta 1975 Lontoo) on brittiläinen laulaja. Hän on yksi popyhtye All Saintsin (1996–2001, 2006–) jäsenistä. 
Blatt syntyi Lontoossa juutalaisille vanhemmille ja pääsi 1980-luvulla Sylvia Young Theatre Schooliin, jossa hän tapasi tulevan yhtyetoverinsa Nicole Appletonin.
Blattilla todettiin lapsuusiässä hoitoa vaatinut skolioosi. Hänellä on ollut muutama elokuvarooli ja hän on julkaissut myös soololevytyksiä.
Si Si Live

Si Si Live on Pelle Miljoona &amp; Rockers -yhtyeen livelevy ja debyyttialbumi, joka julkaistiin syksyllä 1992 tupla-LP:nä ja CD:nä. Pelle Miljoonalle kyseessä on järjestyksessään 16. albumi.
Yhtye käytti vielä tuolloin nimeä Rockers, joka on levyn kannessakin. Myöhemmin nimi vakiintui muotoon Pelle Miljoona &amp; Rockers.
Flavonolit

Flavonolit ovat luokka flavonoideja, joissa on runkona 3-hydroksiflavoni (3-hydroksi-2-fenyylikromen-4-oni (IUPAC)). Flavonolien monimuotoisuus syntyy fenolien erilaisten -OH ryhmien sijainnista, sekä niiden erilaisista mahdollisista yhdistelmistä.
Hyviä flavonolilähteitä ruokavaliossa ovat sipuli, lehtikaali, parsakaali, salaatti, tomaatti, omena, viinirypäle, marjat, tee, punaviini. Pääsääntönä on, että mitä vihreämpi lehti, sitä enemmän se sisältää flavonoleja 
Flavonoleihin kuuluu esimerkiksi:
Rif Dimašqin maakunta

Rif Dimašq () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta ja se sijaitsee maan lounaisosassa. Se on hallintokeskustaan Damaskosta (Rif Dimašq) ympäröivä "maaseutumaakunta"; Damaskos muodostaa oman, itsenäisen maakuntatason hallintoalueensa.
Maakunnan pinta-ala on 18 032 neliökilomatriä. Asukasluku oli 2 273 074 (2004 väestönlaskenta), tai 2 836 000 (31.12.2011 arvio).
Maakunnan hallintokeskus on pääkaupunki Damaskos, joka jää Rif Dimašqin maakunnan sisälle erillisenä maakuntatason hallintoalueena. Rif Dimašqin maakunta rajautuu kaakossa Jordaniaan. Etelässä naapurina ovat As-Suwaydan ja Dar'an maakunnat, lännessä Israelin miehittämä Kuneitran maakunta, luoteessa Libanon ja pohjoisessa Homsin maakuntaan.
Aluehallinnon toisella tasolla maakunta jakautuu piirikuntiin.
Pahan kehä

Pahan kehä ("They Live") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toiminnallinen tieteiskauhuelokuva. Elokuvan ohjasi John Carpenter ja sen pääosassa on showpainijanakin tunnettu Roddy Piper.
Juoni.
John Nada (Piper) on duunari, joka etsii uudesta asuinkaupungistaan työpaikkaa. Hänet palkataan rakennustyömaalle, jossa hän tutustuu Frankiin (David). Mellakkapoliisin myllättyä Nadan asuinalueen hän löytää aurinkolasit, jotka paljastavat Maan sellaisena kuin se todellisuudessa on: avaruusolentojen riistämä avaruuden kolmas maailma. Avaruusolennot käyttävät subliminaalisia viestejä ihmisten turruttamiseen ja alistamiseen, ja kätkevät viestit sekä todellisen olemuksensa ihmisiltä tuntemattomasta paikasta lähetettävällä signaalilla. Nada päättää etsiä lasien valmistajan ja löytää tiensä vapaustaistelijoiden vastarintaliikkeen luokse. Yhdessä Frankin kanssa hän taistelee tiensä avaruusolentojen signaalin alkulähteelle ja tuhoaa lähettimen. Kun signaali katoaa, ihmiset alkavat nähdä avaruusolennot sellaisina kuin nämä todellisuudessa ovat.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi kuvaa "Pahan kehää" yhdestä ideasta kehitetyksi pitkäksi vitsiksi, joka kuitenkin toimii. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Emmanuelle Vaugier

Emmanuelle Vaugier (s. 23. kesäkuuta 1976 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä ja malli, joka tuli tunnetuksi televisiosarja "Smallvillen" myötä.
Ura.
Vaugier teki high schoolin aikana mallin töitä ja hänen näyttelijän uransa alkoi 1990-luvulla elokuvan "Rikkirevitty perhe" myötä. Vuotta myöhemmin Vaugier esiintyi usean jakson ajan televisiosarjassa "Madison". Lisäksi hän on näytellyt useamman jakson verran kanadalaisessa televisiosarjassa "Lost Girl". Sittemmin hän on tehnyt useita vierailevia rooleja televisiosarjoissa, kuten "Äärirajoilla, Seitsemän päivää" ja "Dead Man's Gun". Vaugier teki myös elokuvarooleja kuten "Hysteria" ja "Fear II – Kuolleiden paluu".
2000-luvulla hän sai yhä enemmän rooleja ja esiintyikin useissa televisiosarjoissa, joista parhaiten Vaugier muistetaan "Smallvillestä", tohtori Helen Brycen roolista. Muita sarjoja ovat muun muassa "Siskoni on noita, Rokkistaran käsikirja, Veronica Mars, Tunteet pelissä, Miehenpuolikkaat, Supernatural, Tulilinjalla" ja "". Sarjojen lisäksi hän on esiintynyt elokuvissa "Kaikki viisi vaimoani, Viiltäjän kirje helvetistä, 40 päivää ja 40 yötä, Dolan's Cadillac, Saw II" ja "Saw IV".
Vaugier teki ensimmäisen ääniroolinsa videopeliin "" vuonna 2006.
Yksityiselämä.
Hänellä on kaksi koiraa ja hän pitää patikoimisesta.
Aglykoni

Aglykoni on glykosidin runko-osa, johon sokeriosa eli glykoni kiinnittyy glykosidisidoksella.
Käyttö.
Aglykonia käytetään glykosidien jaotteluun yhdessä glykosidisidoksen tyypin kanssa. Biokemian ja farmakologian kannalta glykosidien käyttökelpoisin luokittelu tehdään aglykonin mukaan. Seuraavassa glykosideja luokiteltuna aglykonin mukaan:
Sauli Koskinen

Sauli Eerik Koskinen (s. 28. maaliskuuta 1985 Hyvinkää) on suomalainen tositelevisiotähti, viihdereportteri ja personal trainer. Koskisesta tuli julkisuuden henkilö hänen voitettuaan vuoden 2007 Big Brotherin. Vuonna 2023 Koskinen valmistui eräoppaaksi.
Big Brother.
Koskinen voitti tositelevisiosarja Big Brotherin suomalaisen version 3. tuotantokauden vuonna 2007. Hän vietti talossa 14 viikkoa ja sai finaalissa 45,75 prosenttia annetuista äänistä. Ennen hakemistaan ohjelmaan hän työskenteli myyjänä helsinkiläisessä vaatekaupassa. Ohjelman tuottaja Mikko Räisänen vastasi tuolloin asukasvalinnoista ja kertoi päätöksen Koskisen laittamisesta taloon tulleen ensimmäisten minuuttien aikana haastattelusta. Syyksi valintaan Räisänen mainitsi muun muassa Koskisen positiivuuden ja avoimuuden.
Ura.
Koskinen ja toinen Big Brother -kilpailija Niko Nousiainen palasivat televisioon juontamaan omaa televisiosarjaansa "Saulin ja Nikon parhaat pätkät", jossa he kommentoivat viraalivideoita. Pian tämän jälkeen Koskinen palkattiin viihdereportteriksi Ilta-Sanomat-iltapäivälehteen, jossa hän kommentoi viihdeuutisia toimittaja Katri Utulan kanssa. Vuonna 2011 Koskinen ja Utula matkustivat Yhdysvaltoihin ja tuottivat erikoissarjaa tästä osiosta nimellä "Tutka Roadshow". 
Kesäkuussa 2011 Koskinen jatkoi työskentelyä Ilta-Sanomille. Hän työskenteli myös Radio Aallon kirjeenvaihtajana. Keväällä 2013 Koskinen kuvasi oman life style -televisio-ohjelman Los Angelesissa, joka esitettiin Suomessa syksyllä 2013. Ohjelman nimi oli "Saulin paras kaveri", ja se esitettiin Fox -tv-kanavalla. Samana syksynä (2013) Koskinen voitti Dancing on Ice -televisioformaatin suomalaisversion ensimmäisen kauden, joka esitettiin Nelosella. Koskisen parina toimi taitoluistelija Nea Ojala.
Sauli Koskinen juonsi vuoden 2014 Big Brotherin yhteydessä arki-iltaisin esitettävän "Big Brother Extra" -ohjelman. Koskinen opiskeli vuoden kestäneessä koulutuksessa personal traineriksi, jossa ammatissa hän toimii (syksy 2019).
Yksityiselämä.
Sauli Koskisen sisko Saana Koskinen on Miss Saana &amp; The Missionaries -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä. 
Koskinen seurusteli yhdysvaltalaisen muusikon Adam Lambertin kanssa.
Villacher Alpen Arena

Villacher Alpen Arena on viiden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Villachissa Kärntenin osavaltiossa Itävallassa.
Historia.
Ensimmäiset mäkihyppykilpailut käytiin Villachissa vuonna 1909. Vuonna 1924 avattiin ensimmäinen pysyvärakenteinen hyppyrimäki, Jahnschanze K30, jossa järjestettiin Itävallan mestaruuskilpailut, sekä pienemmät K20- ja K10-mäet. Vuosina 1938–1939 kaksi suurinta hyppyrimäkeä uusittiin kokonaan K75 ja K50 kokoisiksi. Näiden mäkien avaijaisiin saapui 20 000 katselijaa helmikuussa 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hyppyrimäet korjattiin nopeasti hyppykuntoon.
Vuonna 1978 Jahnschanzea remontoitiin ja K-piste siirrettiin 75 metristä 84 metriin. Vuosina 1993–1995 kaikki hyppyrimäet uusittiin kokonaan K90, K60, K30 ja K15 kokoisiksi, kaikkiin neljään hyppyrimäkeen asennettiin muovitus, sekä rakennettiin asfaltoidut maastohiihtoradat ja lumetusjärjestelmä. Uusittu stadion nimettiin Villacher Alpen Arenaksi ja normaalimäen avajaisia vietettiin 8. joulukuuta 1995 maailmancupin yhteydessä. Maailmancupia hypättiin normaalimäestä vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2007, sekä naisten mäkiviikkoa vuoden 2022 lopussa.
Vuonna 2018 rakennettiin muovitettu K7-mäki.
Mattenschanze W90.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Adam Małysz, epävirallisen mäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt David Unterberger.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz, epävirallisen naisten mäkiennätyksen 100,5 metriä on hypännyt Nika Križnar.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Matti Hautamäki, epävirallisen kesämäkiennätyksen 104,0 metriä ovat hypänneet Michael Hayböck ja Naoki Nakamura.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 98,0 metriä ovat hypänneet Ema Klinec, Eva Logar ja Nika Križnar.
Mattenschanze W60.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 68,0 metriä on hypännyt Lukas Tschuschnig.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 64,0 metriä ovat hypänneet Romane Dieu ja Nika Prevc.
Kversitroni

Kversitroni on Edward Bancroftin luonnosta löytämä keltainen väriaine. Kversitronin aglykoni on kversetiini ja siihen kiinnittyvä sokeriosa (glykoni) on ramnoosi (luonnossa esiintyvä deoksi-sokeri, joka voidaan luokitella joko metyyli-pentoosiksi tai 6-deoksi-heksoosiksi). Kversitronia voidaan eristää pohjoisamerikkalaisen mustatammen kaarnasta. Kversitroni ei liukene lämpimään veteen ja kuumaankin veteen hyvin vähän, mutta hyvin alkoholeihin.
Polyfenolit

Polyfenolit ovat ryhmä kasveissa olevia aineita, jotka sisältävät useamman kuin yhden fenoliryhmän. 
Polyfenoleita esiintyy lähes kaikissa kasveissa. Monet polyfenolit sisältävät väriaineita. Polyfenolit antavat esimerkiksi kukille pölyttäjiä houkuttelevan värityksen ja torjuvat lisäksi tuholaisia ja kasvitauteja.
Polyfenolit jaetaan usein neljään pääluokkaan: fenoliset hapot, flavonoidit, stilbeenit ja lignaanit.
Polyfenoleilla on monia erilaisia terveysvaikutuksia. Ne mm. heikentävät ihmisellä ravinnon raudan imeytymistä, mutta omaavat monia muita terveyttä edistäviä vaikutuksia. Näitä ovat esimerkiksi sydäntä suojaavat vaikutukset , sekä alentunut riski sairastua 2-tyypin diabetekseen.
Runsaasti polyfenoleita sisältävät mm. marjat, punasipuli, tumma suklaa, vihreä tee ja punaviini. 
Rakenne.
Polyfenolit voidaan jakaa rakenteensa perusteella kahteen alaryhmään. Hydrolysoitavissa olevat tanniinit ovat glukoosin tai muiden sokereiden ja gallushapon estereitä. Toinen alaryhmä ovat fenyylipropanoidit, joita ovat muun muassa ligniinit, flavonoidit ja kondensoituneet tanniinit.
Terveysvaikutukset.
Kahvin ja teen polyfenolit estävät raudan imeytymistä ravinnosta. Esimerkiksi 1,5 desilitraa mustaa kahvia estää 60 prosenttisesti aterialla nautitun raudan imeytymisen ja tee 70–90 prosenttisesti.
Polyfenoleita runsaasti saavilla on peräti 37% pienempi kuolleisuus verrattuna polyfenoleita vähiten saaneisiin . Toisessa espanjalaisessa tutkimuksessa havaittiin, että pienempään kuolleisuuteen yhdistyvät erityisesti polyfenolit, joita saadaan lehtisalaatista, pinaatista, ekstraneitsytoliiviöljystä, vihreistä oliiveista, punaviinistä ja kahvista 
Suomalaisessa seurantatutkimuksessa havaittiin, että eniten flavonoideja saaneilla oli peräti 46 prosenttia pienempi riski kuolla sepelvaltimotautiin 
Ranskalaisessa seurantatutkimuksessa havaittiin sopivan polyfenolien yhdistelmän olevan yhteydessä 50 prosenttia pienempään dementian ja Altzheimerin taudin riskiin, kun polyfenoleita oli saatu runsaasti. Sopiva polyfenolien sekoitus muodostui, kun ruokavalioon kuului pähkinöitä, sitrushedelmiä, marjoja, vihreitä lehtivihanneksia, soijaa, viljoja, oliiviöljyä, punaviiniä ja teetä
Kastanjavarpunen

Kastanjavarpunen ("Passer eminibey") on afrikkalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 11,5–13,5 cm ja se on pienimpiä varpusia. Koiras on kastanjanruskea ja naaras varpusmaisen vaaleanruskea.
Esiintyminen.
Kastanjavarpunen elää Itä-Afrikassa Etiopian, Kenian, Somalian, Sudanin, Tansanian ja Ugandan alueella noin 540 000 neliökilometrin alueella ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Kuivat savannit ja ruohostoiset avomaat.
Cvet z juga

Cvet z juga () oli Slovenian edustuskappale vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa. Kappale on sekoitus popmusiikkia ja oopperaa. Se kertoo tytöstä, joka hyvästelee poikaystävänsä ja antaa hänelle valkoisen kukan muistona.
Kappale sijoittui semifinaalissa seitsemänneksi ja pääsi finaaliin, jossa se keräsi 66 pistettä ja sijoittui sijalle 15.
Flavonoidiglykosidit

Flavonoidiglykosidit ovat suuri ryhmä glykosideja, joiden aglykoni-runko on flavonoidi.
Flavonoidiglykosidit jaotellaan niiden aglykonien ja glykonien perusteella, esimerkiksi.
Flavonoidiglykosideilla voi olla antioksidanttivaikutuksiensa ansiosta lääketieteellisiä käyttökohteita. Niiden on todettu vähentävän hiusverisuonien vaurioitumisherkkyyttä.
John Donne

John Donne (1572 – 31. maaliskuuta 1631) oli englantilainen runoilija ja saarnaaja.
Donne syntyi katolisille vanhemmille, mutta kääntyi anglikaaniksi vuoden 1600 vaiheilla. Ennen kirkollista uraansa Donne opiskeli asianajajan tointa varten sekä osallistui sotaretkille Espanjan laivastoa vastaan 1590-luvulla. Pappisvihkimyksensä Donne sai vuonna 1615. Hänet nimitettiin vuonna 1621 St Paulin katedraalin tuomiorovastiksi.
Donne kärsi vuonna 1623 vakavan kuumetaudinpuuskan ja sairastui sittemmin mahasyöpään, johon hän menehtyi 31. maaliskuuta 1631.
Donnen kirjallinen tuotanto edustaa niin kutsuttua metafyysistä runoutta. Useat tunnetuista runoista käsittelevät rakkautta. Julkaisujen joukkoon lukeutuu myös tunnettu sairaan elämää käsittelevä "Rukouksia sairasvuoteelta", jonka Donne kirjoitti itse vakavan sairauden runtelemana 1620-luvulla.
Biathanatos.
Kaunokirjallisen tuotannon ohella Donne tunnetaan itsemurhaa käsitelleen Biathanatos -teoksen kirjoittajana. Vuoteen 1610 mennessä valmistunut teos julkaistiin vasta kuusitoista vuotta tekijänsä kuoleman jälkeen, vuonna 1647. Donne tarkasteli oikeutta tehdä itsemurha - joka hänen aikanaan oli rikollinen teko - niin maallisen kuin uskonnollisen oikeuden näkökulmasta. Hän esitti vallalla olleesta käsityksestä poiketen, ettei itsemurha riko Jumalan, Luonnon tai Järjen lakia vastaan, eikä itsemurhan tekijää näin ollen tulisi rangaista. Donne tiesi johtopäätöstensä arkaluontoisuuden ja oli aikeissa polttaa teoksensa käsikirjoituksen. Hän kuitenkin säästi kirjoituksensa ja ohjeisti poikaansa säilyttämään käsikirjoituksen, mutta jättämään se julkaisematta.
Arabiankultavarpunen

Arabiankultavarpunen ("Passer euchlorus") on Punaisenmeren rantavaltioissa esiintyvä varpunen. Monet tutkijat pitävät sitä samana lajina kuin sahelinkultavarpunen.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 13 cm.
Esiintyminen.
Arabiankultavarpunen elää Arabian niemimaan lounaisosassa sekä Afrikan puolella Djiboutissa ja Somaliassa 100 000–1 000 000 neliökilometrin laajuisella alueella ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Kuivat savannit ja pensaikkoiset avomaat.
Edvin Wide

Emil Edvin Wide (22. helmikuuta 1896 Kemiö, Suomi – 19. kesäkuuta 1996 Tukholma) oli suomalaissyntyinen, Ruotsia edustanut kestävyysjuoksija, moninkertainen olympiamitalisti.
Wide kuului Eric Backmanin ja Sven Lundgrenin kanssa Ruotsin joukkueeseen, joka saavutti pronssia 3 000 metrin joukkuejuoksussa Antwerpenin olympialaisissa 1920. Neljä vuotta myöhemmin Pariisissa hän sijoittui toiseksi 10 000 metrillä hävittyään maailmanennätyksen tehneelle Ville Ritolalle yli puoli minuuttia. Samojen kisojen 5 000 metrillä Wide sai pronssia Paavo Nurmen ja Ritolan jälkeen; ero suomalaisiin oli jälleen yli puoli minuuttia.
Amsterdamin olympialaisissa 1928 Wide sai pronssia 10 000 metrillä hävittyään Nurmelle ja Ritolalle yli 40 sekuntia. 5 000 metrin kilpailu oli tasaisempi: Ritola voitti kultaa kaksi sekuntia ennen Nurmea, josta Wide jäi vain 1,2 sekuntia ollen jälleen kolmas.
Wide sai Svenska Dagbladetin kultamitalin vuoden 1926 parhaasta urheiluteosta. Hän oli ammatiltaan opettaja ja poliitikko. Wide kuoli satavuotiaana vuonna 1996.
Werner Günthör

Werner Günthör (s. 1. kesäkuuta 1961 Uttwil) on sveitsiläinen kuulantyöntäjä ja yksi menestyneimpiä lajissaan.
Günthör hallitsi kansainvälistä kuulantyöntöä vuosina 1986–1993. Hän voitti sinä aikana muun muassa olympiapronssia Soulissa 1988, kolme maailmanmestaruutta ulkoradoilla ja yhden sisäradoilla sekä yhden Euroopan mestaruuden ulkoradoilla ja yhden sisäradoilla.
Günthör pitää hallussaan Sveitsin kuulantyöntöennätystä tuloksella 22,75, jonka hän työnsi 23. elokuuta 1988 Bernissä. Kyseisellä tuloksella hän on vielä vuoden 2025 alussa kaikkien aikojen maailmantilastossa yhdeksäntenä.
Henryk Roman Gulbinowicz

Henryk Roman Gulbinowicz (17. lokakuuta 1923 – 16. marraskuuta 2020) oli puolalainen katolinen pappi. Hän toimi Wrocławin arkkipiispana vuosina 1976–2004 ja oli kardinaalina vuodesta 1985. Hän oli kuitenkin liian iäkäs voidakseen osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005.
Pjotr Suškin

Pjotr Petrovitš Suškin (, 8. helmikuuta 1868 Tula – 17. syyskuuta 1928 Kislovodsk) oli venäläinen lintutieteilijä.
Suškin oli akateemikko ja johti Neuvostoliiton tiedeakatemian lintutieteellistä osastoa Pietarissa vuosina 1921–1928. Hän työskenteli usealla lintutieteen alalla, kuten taksonomian, faunistiikan, soveltavan anatomian ja lintumaantieteen. Akateemikon arvon hän sai vuonna 1923. Hän julkaisi myös ihmislajin alkuperää käsitteleviä kirjoituksia ja tutki perhosia ("Lepidoptera").
Suškin teki lukuisia tutkimusretkiä eri puolille Venäjää ja Keski-Aasiaa, kuten Baškortostaniin, Kazakstaniin, Kaukasukselle, Siperiaan ja Luoteis-Mongoliaan. Näillä retkillä hän keräsi valtavat kokoelmat ja muistiinpanot lintujen levinneisyydestä ja biologiasta. Analysoidessaan aineistoa hän kiinnitti erityistä huomiota taksonomian kehitykseen. Hänen työnsä petolintujen ja eräiden varpuslintuheimojen taksonomian selvittelyssä kuuluu lintujen lajinkehityksen ja taksonomian tutkimuksen tärkeimpiin töihin. Hänen tutkimuksensa Altain linnustosta (1938) on klassinen paikallisfaunistinen työ. Toinen tärkeä teos on postuumisti vuonna 1956 julkaistu "Zoological regions of central Siberia and adjacent highland Asia and an attempt of a history of the recent fauna of Palaearctic Asia".
Suškinin johtokaudella lintutieteellisen osaston toiminta oli hyvin aktiivista. Hän koulutti useita nuoria tutkijoita ja saattoi museon kokoelmat ajan tasalle niin inventoinnin kuin varastoinnin kannalta ja kasvatti suuresti näytteiden määrää. Erityisen voimakkaasti kasvoivat luukokoelmat ja alkoholiin säilöttyjen näytteiden kokoelmat.
Suškin nimesi useita lintujen alalajeja, muun muassa vuorihempon ja 
pikkukäpylinnun.
Toncontínin kansainvälinen lentoasema

Toncontínin kansainvälinen lentoasema (, ) on sekä siviili- että sotilaskäyttöön tarkoitettu lentoasema Tegucigalpassa Hondurasissa, kuuden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Lentoaseman ainoa kiitotie on 2 021 metriä pitkä, ja se sijaitsee noin tuhat metriä merenpinnan yläpuolella. Boeing 757 on suurin lentokone, joka pystyy laskeutumaan kiitotielle. Toncontín onkin yksi maailman lyhimmistä kansainvälisille lennoille käytetyistä kiitoteistä.
Vuoden 1969 jalkapallosodassa Toncontín oli El Salvadorin ilmavoimien päähyökkäyskohde ja sitä pommitettiin useampaan kertaan.
Flavonit

Flavonit ovat flavonoideihin luokiteltavia aineita, koska ne sisältävät flavonoidien runkomolekyylin (kts. kuva). Ne ovat värittömiä. Kuitenkin flavonien ja joidenkin muiden aineiden yhteisvaikutus vaikuttaa kasvien värittymiseen. Flavoneja on eniten kasveissa, joiden kukat ovat valkoisia tai kermanvaaleita. Niitä on muun muassa kamomillassa, piparmintussa, persiljassa, sikurissa, salviassa, kiinankaalissa ja pinaatissa.
Luonnollisia flavoneita on esimerkiksi:
Synteettisiä flavoneita on esimerkiksi:
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2002

XIX talviolympialaisissa vuonna 2002 järjestettiin freestyle-hiihdossa tuttuun tapaan neljä kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Deer Valleyssä lähellä kisojen pääkaupunkia Salt Lake City'ä. Yhteensä osallistujia oli 21 maasta 105 urheilijaa. 
Miehet.
Kumparelasku.
12. helmikuuta
Hypyt.
19. helmikuuta
Naiset.
Kumparelasku.
9. helmikuuta
Hypyt.
22. helmikuuta
Pirmasens

Pirmasens on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Kesäkuussa 2020 kaupungissa asui 40 148 asuaksta. Kaupungin väestötiheys oli 654 as./km2 ja pinta-ala on 61,35 neliökilometriä.
Pirmasens on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupungissa kuitenkin sijaitsee Südwestpfalzin piirikunnan hallinto.
Maantiede.
Pirmasens sijaitsee Rheinland-Pfalzin eteläosassa Pfälzerwaldin lounaisella laidalla. Kaupunki on kokonaan Südwestpfalzin piirikunnan ympäröimä. Osavaltion pääkaupunki Mainz sijaitsee Pirmasensistä 100 kilometriä koilliseen.
Historia.
Varhaisin tunnettu maininta Pirmasensista on peräisin vuoden 850 tienoilta. Tuolloin alueeseen viitattiin nimellä "pirminiseusna". Nimi viittaa saarnaaja Pirminiukseen, joka perusti Hornbachin luostarin.
Hessen-Darmstadtin maakreivi Ludvig IX myönsi Pirmasensille kaupunginoikeudet vuonna 1763. Maakreivi asui kaupungissa isänsä maakreivi Ludvig VIII:n metsästyslinnassa. Hän uudisti kaupunkia useaan otteeseen. Maakreivin kuoltua vuonna 1790 sai Pirmasensin lyhyeksi jäänyt kukoistuskausi kohdata loppunsa.
Pirmasens oli vuodesta 1793 vuoteen 1815 osa Ranskaa. Sen jälkeen se siirtyi muun Pfalzin ohella Baijerille.
&lt;br&gt;
Tyramiini

Tyramiini (4-hydroksi-fenetyyliamiini, para-tyramiini, p-tyramiini) on tyrosiinista syntyvä monoamiini, tarkemmin hivenamiini. Tyramiinin kemiallinen kaava on C8H11NO, moolimassa 137,18 g/mol ja CAS-numero 51-67-2.
Aineenvaihdunta.
Tyramiini sitoutuu TAAR1-reseptoreihin agonistina ihmisissä. Tyramiini metabolisoituu monoamiinioksidaasin kautta. Tyramiini on sympatomimeetti, sillä se voi aiheuttaa varastoitujen katekoliamiinien (adrenaliini, noradrenaliini ja dopamiini) erityksen. Ihmisessä tyramiinin saanti voi aiheuttaa voimakkaan verenpaineen nousun (hypertension) ensimmäisen sukupolven palautumattomia monoamiinioksidaasi-inhibiittoreita (MAOI) käyttävillä.
Aiemmin ajateltiin punaviinin ja juustojen aiheuttamien oireiden, johtuvan tyramiinista. Tutkimusten mukaan tyramiinilla ei kuitenkaan ole tekemistä oireiden kanssa.
Tyramiini elintarvikkeissa.
Tyramiinia esiintyy laajasti sekä kasveissa että eläimissä. Ruoissa tyramiinia esiintyy käymisreaktion tai maatumisen yhteydessä tyrosiinin dekarboksilaation johdosta.
Meijerituotteet.
Paljon tyramiinia sisältävät juustot ja smetana. Ricotta, jugurtti, maitorahka sekä kerma-, rae- ja tuorejuusto sisältävät vain vähän tyramiinia.
Hedelmät ja vihannekset.
Paljon tyramiinia sisältävät vihreät pavut ja avokado, minkä lisäksi pieniä määriä esiintyy härkäpavun paloissa ja banaanin kuorissa. Luumut, hapankaali ja pinaatti sisältävät jonkin verran tyramiinia. Pieniä määriä esiintyy banaanissa, munakoisossa, hedelmämehuissa, pähkinöissä, vadelmissa, tomaateissa ja appelsiineissa, varsinkin pomeranssissa jota käytetään joululeivonnaisissa.
Siipikarja, liha ja kala.
Paljon tyramiinia sisältävää pilaantunut, marinoitu, savustettu, säilötty tai ikääntynyt kalan-, kanan-, naudan- ja etenkin sianliha. Tuoreet lihat, elimet ja pateet eivät sisällä merkittäviä määriä tyramiinia.
Soija.
Jotkin soijavalmisteet, kuten soijakastike ja tofu sisältävät erittäin paljon tyramiinia. Soijamaito ja useimmat soijatuotteet sisältävät jonkin verran tyramiinia.
Hiiva- ja lihauutteet.
Lihaliemikuutiot ja muut valmisliemet sisältävät usein tyramiinia.
Alkoholijuomat.
Paljon tyramiinia sisältävät punaviini sekä useat alkoholittomat oluet.