tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
RoboCop vs. The Terminator

RoboCop versus The Terminator on vuonna 1992 ilmestynyt Dark Horse Comicsin julkaisema neliosainen RoboCop-sarjakuva, jonka loi Frank Miller.
Juoni.
RoboCop joutuu kohteeksi omassa kaupungissaan Detroitissa, kun kyborgi nimeltä Terminaattori on lähetetty tappamaan hänet. RoboCop saa selville Skynetin olevan vastuussa kyborgien luomisessa ja päättää yrittää pysäyttää kyborgit. RoboCop odottaa tilaisuutta iskeä salaa Skynetin rakennukseen, jossa hän luo Terminaattorin muistuttamaan omaa vanhaa muotoaan. Yrittäessään paeta rakennuksesta RoboCop on vähällä joutua muutaman ihmisen surmaamaksi. Hän kuitenkin onnistuu kertomaan heille aikomuksensa, ja niin joukko liittyi RoboCopin seuraan. Suunnitellessaan hyökkäystä ryhmä huomaa, ettei sen miesvahvuus riitä hyökkäykseen. RoboCop kertoo heille tekemästään Terminaattori-jäljennöksestä, joka muistuttaa häntä itseään. Ihmisryhmä pyytää RoboCopia tekemään useita kertoja lisää jäljennöksiä, jonka jälkeen he aloittavat aikaisemmin suunnittelemansa hyökkäyksen. Sillä välin kun kaikki RoboCopin jäljennökset taistelevat Terminaattoreita vastaan, alkuperäinen RoboCop hiipii salaa rakennukseen, jossa hän tuhoaa vakooja satelliitit. Tämä aiheuttaa räjähdyksen, joka tuhoaa kaikki rakennuksen ulkopuolella olevat Terminaattorit. Kuitenkin yksi RoboCopin jäljennöksistä pakenee avaruuteen.
Jean Baptiste Bulliard

Jean Baptiste Francois Bulliard (1752−1793) oli ranskalainen sienitieteilijä. Hän opiskeli lääketiedettä Langresissa ja harjoitteli Clairvauxissa ja Pariisissa. Valmistuttuaan hän asettui harjoittamaan lääkärin tointa Pariisiin.
Bulliard määritti monia sienilajeja, joihin kuuluvat yleisimmät ruokasienemme. Koska Bulliardin kokoelmat eivät ole säilyneet, hänen piirroksensa ja maalauksensa näistä sienilajeista ovat usein ainoat alkuperäislähteet.
Esimerkkejä Bulliardin määrittämistä sienilajeista:
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Bull. tarkoittaa Bulliardia.
Vremja

Vremja (, ) on venäläinen uutisohjelma. Se oli uutisohjelma myös Neuvostoliitossa. Vuosina 1964–1991 "Vremjaa" esitettiin kanavilla 1 ja 2 ja lisäksi paikallisilla kanavilla. Neuvostoaikana ohjelma lähetti uutisia kotimaasta ja ulkomailta sekä kulttuuri-, taide- ja urheilu-uutisia ja säätietoja. Lähetys esitettiin viisi kertaa päivässä, kello 13.00, 15.00, 17.00, 19.00 ja 21.00.
Vremja on kuulunut Ykköskanavan ohjelmistoon vuodesta 1996.
Augustin Pyramus de Candolle

Augustin Pyramus de Candolle () oli ranskalais-sveitsiläinen kasvi- ja sienitieteilijä. 
Hän syntyi ranskalaisen perheen jälkeläisenä Sveitsin Genevessä, muutti Pariisiin 1796 ja työskenteli siellä Jean-Baptiste Lamarckin kanssa kasvien luokittelun parissa. Vuonna 1804 de Candolle väitteli lääketieteestä, ja vietti seuraavat kuusi kesää kenttätyössä ympäri Ranskaa. Tulokset julkaistiin 1813. Hän toimi professorina Montpellier’ssa ja Geneven yliopistossa.
Hän yritti lopullisena elämäntyönään koota kirjaa "Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", jossa olisi kuvattuina maailman kaikki kasvit. Työ jäi kesken. Hänen poikansa Alphonse Pyramus de Candolle vei oman poikansa kanssa toimitustyön loppuun.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä auktorilyhenne DC. tarkoittaa Augustin Pyramus de Candollea.
Peltorasti

Peltorasti ("Anchusa arvensis", syn. "Lycopsis arvensis") on yksivuotinen, ruohovartinen, sinikukkainen lemmikkikasvi.
Ulkonäkö.
Peltorasti on 10–40 cm korkea, alun perin pystyvartinen, mutta usein jo tyvestä lähtien runsaasti haarova kasvi. Lehdet ovat kielimäisen suikeat, usein reunoiltaan poimuiset. Varret, lehdet ja myös kukinnon vihreät osat ovat hyvin karheakarvaisia. Kukinnot on haarojen päissä olevia viuhkoja, jotka pitenevät kesän mittaan uusien kukkien avautuessa niiden kärjessä. Jokaisen kukan tyvellä on tukilehti. Verhiö on tyvestä asti liuskainen, ja suippoja liuskoja on viisi. Tiheässä olevat karvaiset kukkien tukilehdet ja verhiöliuskat tekevät kukinnon pörröisen näköiseksi, sillä kukkien teriö on melko pieni. Teriö on aluksi punainen, mutta muuttuu vaaleantaivaansiniseksi. Teriön tyviosa on torvimainen, hieman käyrä ja jää verhiön sisään. Teriöstä näkyy noin puolen senttimetrin läpimittainen, viisiliuskainen, ratasmainen, hieman vastakohtainen kärkiosa. Teriön torvessa on vaaleita kyhmyjä, joiden taakse heteet ja emi jäävät. Hedelmä on nelilohkoinen lohkohedelmä. Hedelmyksissä eli hedelmän lohkoissa on muurahaisten ravinnoksi sopiva lisäke, minkä vuoksi muurahaiset kuljettavat niitä ja edistävät siten kasvin leviämistä.
Levinneisyys.
Peltorasti on ilmeisesti alun perin kotoisin Kaakkois-Euroopasta, Mustanmeren tienoilta. Se on jo varhain levinnyt viljelyn mukana lähes koko Keski- ja Länsi-Eurooppaan. Laji on yleinen Etelä-Skandinaviassa ja esiintyy satunnaisemmin pohjoisempanakin. Idässä levinneisyysalue ulottuu Volgalle. Laji on kulkeutunut myös Atlantin yli ja esiintyy Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosissa. Mustaltamereltä etelään, Välimeren pohjukan tienoille, ja kaakkoon, Iranin kautta Altaille ja Himalajalle esiintyy eurooppalaista peltorastia muistuttavia muotoja, joita on pidetty alalajina (subsp. "orientalis") tai erillisenä lajina ("Anchusa ovata").
Suomessakin peltorastin kasvupaikat liittyvät selvästi viljelyyn. Se kasvaa pelloilla ja puutarhoissa sekä joskus paikoilla, joilla viljaa käsitellään, esimerkiksi satamissa. Sen jokseenkin yhtenäinen esiintymisalue ulottuu Satakunnan, Hämeen, Savon ja Karjalan eteläisiin osiin, paikoin Pohjois-Savoonkin. Yleisin se on Ahvenanmaalla, mutta ei kovin yleinen sielläkään. Näillä alueilla se on ilmeisesti muinaistulokas. Pohjanmaalla peltorastia tavataan rannikolla, lähinnä satamakaupunkien tienoilla uustulokkaana. Satunnaisena sitä on tavattu pohjoisempana Sisä-Suomessa Etelä-Lappiin asti. Peltorasti on 1900-luvun jälkipuoliskolla harvinaistunut. Erityisesti Etelä-Suomen keskeisen esiintymisalueen pohjoispuolelta lajista on niukasti tuoreita havaintoja. Harvinaistuminen johtuu ilmeisesti viljelymenetelmien muutoksista ja siemenviljan tehokkaammasta puhdistamisesta.
Stunts

Stunts (tunnettu myös nimellä 4D Sports Driving) on Distinctive Softwaren kehittämä vuonna 1990 julkaistu kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä ajopeli, jossa ajetaan stunttiradoilla. Pelissä on myös rataeditori.
"Stuntsin" on kehittänyt Distinctive Software, Inc. ja julkaissut Brøderbund. Peli tehtiin ensin PC:lle, ja myöhemmin myös Amigalle (nimellä "4D Sports Driving") , FM Townsille ja NEC PC-9801-koneelle.
Moderneja pelejä, jotka muistuttavat "Stuntsia", ovat muun muassa "Trackmania", "Crashday" sekä "Gripshift". 
Pelaaminen.
"Stuntsissa" on tavoitteena kiertää rata mahdollisimman nopeasti autoa hajottamatta. Radoille on ripoteltu sinne tänne kuitenkin erikoisuuksia kuten hyppyreitä, korkkiruuveja, puita ja taloja. Nämä tuovat peliin haastetta ja alussa saakin harjoitella vähän aikaa, ennen kuin osaa ajaa oikeaa vauhtia esimerkiksi korkkiruuviin niin, että saa auton pysymään ehjänä vastustajan hiillostaessa.
"Stuntsissa" voi valita kilpakumppaniksi yhden kuudesta eritasoisesta tietokone­vastustajasta. Kaveria vastaan ei voi pelata. Pelissä on 11 eri ajettavaa autoa, maastoautosta kilpa-autoihin, ja vaihteistoksi voi valita joko manuaalin tai automaatin. Omia ajosuorituksiaan voi tallentaa ja katsoa uudelleen. Kamerakulmia on neljä erilaista, ja niiden välillä voidaan vaihtaa myös ajaessa.
Pelissä on neljä erilaista pintaa, jotka vaikuttavat auton pitoon: asfaltti, sora, jää ja ruoho. Pelissä on suhteellisen hyvin mallinnettu fysiikkamoottori, joka simuloi yli- ja aliohjautuvuutta, ja auton pidon ja sen menettämisen tuntua. Grafiikka on yhdistelmä 3D-polygoneja ja spritejä. Resoluutio pelissä on ja värejä on käytössä 256.
Vastaanotto.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin Amiga-versiolle 86 pistettä sadasta.
Escuela Finlandesa

Escuela Finlandesa tai Colegio Finlandés, suomalaiselta nimeltään Aurinkorannikon suomalainen koulu on Espanjassa Fuengirolassa sijaitseva yksityinen suomalainen peruskoulu. Koulu on toiminut vuodesta 1991 lähtien. Se tarjoaa virallista perusopetusta vuosiluokilla 1–9 ja lukiokoulutusta. Vuonna 2021 koulussa opiskeli yli 300 oppilasta. Peruskoulun puolella oppilaita on noin 240 ja lukion puolella hieman alle 80. Koululaisille tarjotaan myös mahdollisuutta käydä suomalaista koulua, mutta asua espanjalaisessa perheessä.
Koulun ja lukion rehtorina on toiminut vuoden 2024 alusta Terhi Merensky. Ennen Merenskyä tehtävää hoiti muutaman vuoden ajan Saara Ikonen. Koulun apulaisrehtorin tehtävää hoitaa Laura Vairila.
KHO:n vuoden 2017 päätöksen mukaan koulu joutui maksamaan takaisin runsaat 616 000 euroa vuosina 2009–2011 saamiaan tukia. Ministeriö ja Opetushallitus tulkitsivat, että osa Aurinkorannikon suomalaisen koulun oppilaista oli asettunut pysyvästi Espanjaan.
Rakennukset.
Koulun päärakennus sijaitsee osoitteessa Calle José Salik 4 ja sitä vastapäätä sijaitsee koulun liikuntakenttä. Liikuntakentän yhteydessä on vuonna 2018 rakennettu hirsirakennus, jossa on neljä uutta luokkatilaa. Rakennusta kutsutaan D-tilaksi. Käsityöluokat ja lukion tilat sijaitsevat Avenida Finlandialla noin 200 metrin päässä päärakennuksesta. Käsityöluokkia kutsutaan B-tilaksi.
Higinio Morínigo

Higinio Morínigo Martínez (11. tammikuuta 1897 Paraguarí, Paraguay – 27. tammikuuta 1983 Asunción, Paraguay) oli paraguaylainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Paraguayn virallisena presidenttinä vuoden 1940 joulukuun seitsemännestä vuoden 1948 heinäkuun kolmanteen.
Morínigo asettui virkaan ensimmäistä kertaa perustuslain mukaan syyskuussa edeltäjänsä, José Félix Estigarribian tilalle tämän kuoleman johdosta. Joulukuussa hän ilmoitti, että äänestystä maan presidentistä siirrettäisiin ja kielsi samalla poliittiset puolueet. Hän salli poliittisen toiminnan vasta vuonna 1946 ja muodosti hallituksen Partido Revolucionario Febreristan ja Partido Coloradon kanssa. Morínigon kautta leimasi kansan vastustus sekä useat yleislakot Hän onnistui kuitenkin pysymään armeijansa avulla yksin vallassa aina vuoteen 1946 asti.
Vuonna 1946 hallituskoalitio oikealle suuntautuneen Coloradon ja vallankumousorientoitunut Febreristaksen, joka pysyi sekä liberaalien että kommunistien puolella, kanssa rikkoutui. Vuonna 1947 hallituksen jakautumisesta seuranneen Paraguayn sisällissodan ajan Morínigo pysyi erinäisten sotilaallisten ja puolisotilaallisten joukkojen valtaamaan paikkansa valtion johdossa takaisin. Vuonna 1948 hänet kuitenkin syrjäytettiin edustamansa Colorado-puolueen sisältä käsin. Morínigo pakeni lopulta poliittisista syistä Argentiinaan.
Seuraavisen kuuden vuoden aikana Paraguayssa oli kuusi presidenttiä kunnes vuonna 1954 kenraali Alfredo Stroessner nousi valtaan armeijan ja Colorado-puolueen tuella.
Morínigo yritti palata Paraguayhin vuonna 1956, mutta joutui Stroessnerin vainoamisen takia lähtemään uudelleen Argentiinaan, missä hän kuoli vuonna 1983.
Sébastien Hinault

Sébastien Hinault (s. 11. helmikuuta 1974 Saint-Brieuc, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2014. Hän voitti vuoden 2008 Espanjan ympäriajon kymmenennen etapin loppukirin jälkeen.
Tour du Finistère, voitto
Puolan ympäriajo, 4. etapin voitto
Saksan ympäriajo, 4. etapin voitto
Circuit Franco-Belge, 2. etapin voitto
Tour de Picardie, pistekilpailun ja 4. etapin voitto
Tour de Langkawi, 8. etapin voitto
Tour du Limousin, 4. etapin voitto
Tour du Limousin, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 10. etapin voitto
Klaus Allofs

Klaus Allofs (s. 5. joulukuuta 1956 Düsseldorf) on entinen saksalainen huippujalkapalloilija. Marraskuusta 2012 lähtien hän on toiminut VfL Wolfsburgin urheilutoimenjohtajana.
Allofs edusti Länsi-Saksaa 56 maaottelussa ja teki näissä kohtaamisissa 17 maalia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1980.
Seuraurallaan hän aloitti Düsseldorfissa 1975–1981, siirtyi sieltä 1. FC Kölniin ja sieltä Ranskan puolelle Olympique de Marseilleen vuonna 1987. Viimeiset aktiivivuotensa 1990–1993 hän pelasi Werder Bremenissä, jota palasi myöhemmin valmentamaan.
Myös Klaus Allofsin veli Thomas Allofs on pelannut jalkapalloa ammatikseen.
Vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat

Vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat pelattiin elokuun 2007 ja marraskuun 2009 välillä. Karsinnoissa ratkaisttiin 31 MM-lopputurnaukseen menevää joukkuetta kaikkiaan 203:sta osallistuvasta maasta. Etelä-Afrikka isäntämaana pääsi kisoihin automaattisesti. 
Karsinnat maanosittain.
Kullakin maanosalla on oma systeeminsä ratkaista kisoihin menijät.
Tilanne tasapisteissä.
FIFA on päättänyt kaikille maanosille yhteisestä tavasta ratkaista sijoitukset tasapisteissä olevien joukkueitten kesken:
Kent Andersson

Kent Andersson (1. elokuuta 1942 Landvetter, Göteborg – 29. elokuuta 2006) oli ruotsalainen ratamoottoripyöräilijä. Andersson on Ruotsin ainoa ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hän voitti mestaruuden 125-kuutioisissa kausina 1973 ja 1974. Andersson kilpaili MM-sarjassa myös 250-kuutioisissa.
Kent Andersson aloitti uransa vuonna 1966 Imatran GP:ssä. Samana vuonna hän ajoi ensimmäistä kertaa MM-pisteille. Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli vuonna 1969 250-kuutioisissa ja Andersson sijoittui samana vuonna MM-sarjan toiseksi. Vuonna 1972 Andersson siirtyi 125-kuutioisiin Yamahalle ja voitti kaksi maailmanmestaruutta. Kaudella 1974 Anderssonista tuli ensimmäinen kuljettaja, joka on voittanut osakilpailun Michelinin renkailla. Andersson lopetti kilpauransa kauden 1975 jälkeen.
Kilpauran jälkeen Kent Andersson toimi Yamahan Euroopan kehitysyksikössä. Hän oli mukana muun muassa 350-kuutioisen GP-pyörän kehitystyössä. Andersson toimi myös Eurosportilla ruotsinkielisten MotoGP-lähetysten kommentaattorina. Andersson voitti "Supermono"-luokan (1-sylinterinen nelitahtimoottori) Ruotsin mestaruuden vuonna 1995. Hän osallistui myös klassikkopyörien kilpailuihin.
Toimintamaalaus

Toimintamaalaus eli roiskemaalaus () on maalaustaiteen abstraktin ekspressionismin alasuuntaus. Se syntyi 1950 Yhdysvalloissa ja sen teki kansainvälisesti tunnetuksi Jackson Pollock. Sitä vastaavat eurooppalaiset suuntaukset tasismi ja informalismi. 
Nimitystä "action painting" käytti ensimmäisenä kriitikko Harold Rosenberg, joka kuvaili erästä Pollockin teosta tuolla nimellä. Myöhemmin action paintingista tuli kokonaisvaltainen maalaustekniikka.
Wolfgang Dremmler

Wolfgang Dremmler (s. 12. heinäkuuta 1954 Salzgitter) on saksalainen jalkapalloilija.
Metallityöläiseksi kouluttautunut Dremmler saavutti MM-hopeaa Länsi-Saksan riveissä maailmanmestaruuskilpailuissa 1982. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 27 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1981–1984. Bundesliigassa hän pelasi 310 ottelua ja teki 15 maalia.
Anthony Marwood

Anthony Marwood on englantilainen viulisti, joka soittaa Florestan Triossa. Ennen uraansa musiikin parissa hän opiskeli King Edward VI Grammar Schoolissa, Chelmsfordissa. Hän elää nykyään East Sussexissa. 
Vuonna 2005 hän soitti Thomas Adèsin viulukonserton ("Concentric Paths") kantaesityksen Euroopan kamariorkesterin kanssa Berliinissä Berliinin filharmoniassa. Marwood on toiminut vuodesta 2006 lähtien Irish Chamber Orchestran taiteellisena johtajana.
Nykyään Marwood tekee työtä joko solistina tai kapellimestarina Academy of St. Martin in the Fieldsissä tai muiden orkesterien kanssa. Hänen instrumenttinsa on Carlo Bergonzin rakentama vuodelta 1736.
Amazing Tails

Amazing Tails oli vuosina 1989–1994 Oulussa toiminut hardcore punk -yhtye. Yhtye julkaisi toimiessaan yhden albumin ja kolme ep-levyä. Japanilainen SP-Records julkaisi syksyllä 2008 kaikki Amazing Tailsin studio-äänitykset, myös yhtyeen julkaisematta jääneen toisen albumin "Daydreams for Adults".
Amazing Tails aktivoitui uudelleen alkuvuodesta 2009. Alkuperäisjäsenistä yhtyeessä ovat mukana Janne ja Pena.
Veena Malik

Zahida eli Veena Malik (s. 26. helmikuuta 1984) on pakistanilainen näyttelijä ja malli. 
Malik asui lapsena Rawalpindissä ja aloitti uransa Lahoressa. Hän on ollut julkisuudessa muun muassa jouduttuaan riitoihin näyttelijäkollegansa Meeran kanssa.
Malik on saanut rooleja useista elokuvista. Niiden joukossa ovat urdunkielinen "Tere Pyar Mein" (2000) ja punjabinkielinen "Mohabbataan Sachiyaan" (2007). Näyttelijä palkittiin vuoden 2007 LUX Style Awards -tilaisuudessa. Hän sai sydänkohtauksen tammikuussa 2008.
Shahabuddin Ahmed

Shahabuddin Ahmed (; 1. helmikuuta 1930 Pemal, Kendua (nyk. Mymensinghin alue) – 19. maaliskuuta 2022 Dhaka) oli bangladeshilainen poliitikko. Hän toimi Bangladeshin presidenttinä vuosina 1990–1991 ja 1996–2001. Hän valmistui Dhakan yliopistosta taloustieteen (1951) ja kansainvälisen politiikan (1952) alalta. 
Ensimmäisenä kautenaan hän korvasi presidentin virasta eronneen Hossain Mohammad Ershadin. Hän tuli tehtävään Bangladeshin korkeimman oikeuden presidentin virasta ja puolue-elämän ulkopuolelta. Kaikki puolueet tukivat hänen valintaansa, jonka päätavoitteena oli perustuslaillisten olojen palauttaminen maan politiikkaan. Vuonna 1991 hän palasi tuomarin tehtäväänsä.
Vuonna 1996 alkaneen viisivuotiskauden Ahmed toimi presidentinvaalin voittaneena presidenttinä, ja hän työskenteli jälleen erityisesti lainsäädännön kehittämisen parissa. Hänen seuraajakseen vuonna 2001 tuli Abdur Rahman Biswas. Ahmed työskenteli pitkään Bangladeshin Punaisen Puolikuun palveluksessa. Hänellä on kaksi poikaa ja kolme tytärtä.
Andres Mustonen

Andres Mustonen (s. 1. syyskuuta 1953 Tallinna) on virolainen kapellimestari ja viulisti. Hänet tunnetaan erityisesti vanhan musiikin yhtyeen Hortus Musicus perustajana ja johtajana. Hän perusti Hortus Musicus -yhtyeen vuonna 1972 ollessaan viulunsoiton opiskelija Viron musiikkiakatemiassa. Mustonen on esiintynyt vierailevana kapellimestarina eri puolilla maailmaa – myös Suomessa –, ja hänen ohjelmistonsa ulottuu vanhasta musiikista nykysäveltäjiin.
Fukuokan linna

Fukuokan linna () on japanilainen linna, joka sijaitsee Chūō-kussa, Fukuokassa, Japanissa. Linna tunnetaan myös nimellä "Maizuru" Linna () tai "Seki" linna (). Linna valmistui aikaisella Edo-kaudella Tozama-daimiolle Kuroda Nagamasalle. Japanin viranomaiset ovat määritelleet sen historiallisesti merkittäväksi paikaksi.
Linna tuhoutui lähes täysin Meiji-restauraatiossa 1870-luvulla. Sen raunioilla kasvavat kirsikkapuut ja nurmikentät tekvät siitä suositun retkikohteen keväisin.
Historia.
Sijainti.
Linna sijaitsee keskellä Fukuokan kaupunkia Fukusaki-kukkulalla. Linnan vallihautoina toimivat Nakagava-joki (), joka rajaa linnan itäistä aluetta ja mutainen vesijättömaa linnan länsipuolista aluetta.
Rakentaminen.
1600-luvulla Kuroda Nagamasa sai huikean palkkion maa-alueena Chikuzenin provinssista palveluksistaan Sekigaharan taistelussa, ja muutti Najima-linnaan () ja perusti Fukuoka-hanin. Tachibana Akitoshi rakennutti Najiman linnan ja Kobayakawa Takakage laajennutti sitä, mutta se oli silti liian pieni isommalle hanille. Tämä johti Fukusaki-kukkulan valintaan uuden linnan sijaintipaikaksi.
Uuden linnan rakentaminen alkoi vuonna 1601. Rakentajat olivat kokeneita. Yoshitaka oli asiantuntija linnoittamisessa ja kiviseppänä toimi Noguchi Kazunari, joka oli työskennellyt Edon ja Osakan linnojen rakennustöissä. Linna valmistui 1607 seitsemän vuoden työn jälkeen. Linnassa oli 47 tornia () ja se oli suurin Kyūshūn alueella 4,7 hehtaarin pohja-alallaan. Katō Kiyomasa läheisestä Kumamoto-hanista ylisti linnaa sen mahtavuudesta. Noguchi Kazunarin linnaan suunnittelema kylmä muuri oli kertoman mukaan erityisen vaikuttava antaen Fukuokan linnalle nimen "kivilinna" eli ("Sekijō").
Pako punaisten päämajasta

Pako punaisten päämajasta on Olli Soinion ohjaama elokuva vuodelta 2000. Elokuva kertoo Punaisen Tampereen viimeisistä päivistä vuonna 1918. Päähenkilönä on tsaarin entinen luutnantti ja punakaartin viralta pantu ylipäällikkö Ali Aaltonen. Muina roolihahmoina ovat esimerkiksi Tuomas Hyrskymurto (Tero Jartti), Hugo Salmela, Aleksanteri Vasten ja Eino Rahja. Elokuva on esitetty YLE TV1:n Kotikatsomossa vuonna 2000.
Näyttelijät.
Muut näyttelijät: Esa Anttila, Asko Apajalahti, Petteri Asikainen, Ossi Hakala, Konsta Hietanen, Olka Horila, Otto Kanerva, Tommi Korpela, Jussi Lampi, Matti Laustela, Rea Mauranen, Raimo O. Niemi, Kati Outinen, Pauli Poranen, Kristo Salminen, Erkki Sirén, Antti Virmavirta ja Kati von Zansen.
My Fate

My Fate on vuonna 2000 perustettu viisihenkinen tamperelainen metalliyhtye.
Yhtye on julkaissut oman levymerkkinsä My Fate Musicin kautta kolme EP:tä ja kaksi täyspitkää levyä. Esikoisalbumi "Happiness Is Fiction" (2003) julkaistiin myös ulkomailla yhdysvaltalaisen Crash Musicin kautta. Yhtyeen kolmas pitkäsoitto julkaistiin toukokuussa 2009.
Laulaja Antti Ojanen erosi yhtyeestä motivaatio-ongelmien takia vuonna 2006 ja hänen seuraajakseen valittiin Jukka Ruostila. EP "MMVI" on ensimmäinen julkaisu, jolla Ruostila laulaa. EP on ladattavissa ilmaiseksi yhtyeen verkkosivustolta.
Yhtyeen kolmas albumi "Room for Regret" julkaistiin 17.2.2010. __notoc__
Kanslianeuvos

Kanslianeuvos oli alkuaan eräiden Ruotsin kansliakollegion jäsenten virka-arvo. Kansliakollegio lakkautettiin 1801. Myöhemmin kanslianeuvos on ollut Ruotsissa eräiden ministeriöiden virkamiesten arvona. 
Suomalainen arvonimi.
Suomessa kanslianeuvos on nykyään tasavallan presidentin myöntämä arvonimi.
Hamiltonin piirikunta (Ohio)

Hamiltonin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Alexander Hamiltonin mukaan. Sen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Cincinnati, jonka väkiluku on 332 458.
Maantiede.
Hamiltonin naapuripiirikuntia ovat Butler pohjoisessa, Warren koillisessa, Clermont idässä ja Kentuckyn puolella Boonen, Kentonin ja Campbellin piirikunnat sekä Dearborn Indianassa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 802 374 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 69,7%, mustiin (25,8%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (2,1%).
Kotitalouden mediaanitulo on 49 218 ja köyhyysrajan alapuolella oli 15,9% väestöstä vuosina 2007–2011.
Ely (Yhdistynyt kuningaskunta)

Ely ['iːli] on noin asukkaan katedraalikaupunki "(city)" ja asukkaan kunta "(civil parish)" Cambridgeshiren kreivikunnassa Itä-Englannissa, 27 kilometriä Cambridgestä koilliseen. Sen tunnettu historia alkaa vuodesta 673, jolloin Elyn saarelle perustettiin luostari. Nimen sanotaan tulleen ankeriaista (), joita oli runsaasti Elyä ympäröineiden the Fensin suoalueiden lammissa. Suot kuivatettiin 1600-luvulla, jolloin Elyn saarimainen eristyneisyys lakkasi.
Elyn katedraali on suuri hiekkakivirakennus, jonka rakentaminen aloitettiin 1083. Katedraali valmistui vuonna 1351.
Ely on merkittävä rautateiden risteysasema, josta on suorat yhteydet Cambridgeen ja Lontooseen, mutta myös muualle East Angliaan, Midlandsiin ja Luoteis-Englantiin.
Oliver Cromwell asui vuosia Elyssä. Hänen vanhassa kotitalossaan toimii nyt kaupungin matkailuneuvontapiste.
Emil Zilliacus

Gustaf Emil Zilliacus (1. syyskuuta 1878 Tampere – 7. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija ja Helsingin yliopiston kirjallisuushistorian dosentti sekä antiikin kirjallisuuden professori.
Elämänvaiheet.
Zilliacuksen vanhemmat olivat insinöörikapteeni Mauritz Emil Zilliacus ja Matilda Vilhelmina Grönfors. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900 ja tohtoriksi 1905. Zilliacus toimi Helsingin yliopiston kirjallisuushistorian dosenttina 1909–1943 ja antiikin kirjallisuuden henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1943–1945. Hän sai professorin arvonimen 1940 sekä filosofian kunniatohtorin arvon Göteborgin korkeakoulusta 1941 ja Oslon yliopistosta 1951.
Zilliacus kuului 1900-luvun alussa "Euterpe"-lehden piirissä toimineeseen suomenruotsalaisten kirjailijoiden ja taiteilijoiden ryhmään. Hän oli perustamassa Euterpe-lehden seuraajaksi Argus-lehteä vuonna 1907 ja toimi Nya Argus -lehden päätoimittajana 1911–1932. Zilliacus oli Finlands Svenska Författareföreningin puheenjohtajana 1929 ja 1933–1935 ja Pohjoismaisen kirjailijaneuvoston jäsen vuodesta 1919, varapuheenjohtaja 1925–1928 sekä puheenjohtaja 1929. Lisäksi hän oli valtion kirjallisuuspalkintolautakunnan jäsenenä 1909, 1911 ja 1913 sekä kirjallisuuden asiantuntijalautakunnan jäsenenä 1918–1926.
Suomalaisten odottaessa 1930-luvun lopulla kirjallisuuden Nobel-palkintoa tulevaksi lopulta Suomeen ja nimenomaan F. E. Sillanpäälle, tuli palkintokamppailun tielle 1930-luvun puolivälissä Suomessa käyty kielitaistelu. Ruotsin akatemia karsasti aitosuomalaista liikehdintää ja mielipideilmastoa. Tällöin esitettiin kompromissiratkaisuna Nobel-ehdokkaaksi nimeämiseksi jaettua ehdokkuutta muun muassa Sillanpään ja Zilliacuksen kesken.
Tuotanto.
Zilliacus käänsi ruotsiksi antiikin kirjailijoiden teoksia: Aiskhyloksen koko tuotannon, Sofokleen, Euripideen ja Menandroksen näytelmiä sekä muinaiskreikkalaista lyriikkaa ja epigrammeja. Hän korosti antiikin tekstien kirkasta, “apollonista” puolta ja hyljeksi “dionyysistä” elementtiä, jota esimerkiksi filosofit Friedrich Nietzsche ja Vilhelm Ekelund toivat esille.
Zilliacus oli esseisti ja matkakirjailija, jonka proosatekstitkin käsittelivät Välimeren aluetta. Hän kirjoitti myös klassismittaisia runoja, jotka perustuivat usein omakohtaisiin kokemuksiin, erityisesti Välimeren-matkoihin. Runot ovat kirkkaita, miehisiä ja muotopuhtaita. Häntä on sanottu viimeiseksi suomenruotsalaiseksi klassisen linjan lyyrikoksi. Hän oli individualisti ja paatoksellinen humanisti.
Yksityiselämä.
Emil Zilliacus oli naimisissa vuodesta 1905 Ingrid Wegeliuksen kanssa. Heillä oli kolme poikaa ja yksi tytär. Lapsista tunnetuimmat ovat kreikan kirjallisuuden professori Johan Henrik Zilliacus (1908–1992) sekä kirjailija ja toimittaja Benedict Zilliacus (1921–2013).
Pitareti

Pitareti () on keskiaikainen georgialaisortodoksinen luostari Georgiassa, noin 26 kilometriä Tetritsqaron kaupungista lounaaseen Kvemo Kartlin hallintoalueella pääkaupunki Tbilisin lounaispuolella. 
Pitaretin luostari koostuu Jumalansynnyttäjän kirkosta, kellotornista, raunioituneesta muurista ja useista pienemmistä varastorakennuksista. Pääkirkko vaikuttaa rakennetun kuningas Giorgi IV:n hallituskaudella 1200-luvun alkupuolella. Sen suunnittelu noudattelee ajan georgialaisten kupolikirkkojen kaanonia. Sillä on useita yhteisiä piirteitä Betanian ja Kvatakhevin luostarien kanssa, kuten tyypillinen risti neliössä -pohjakaava ja yksittäinen, sivulla oleva porstua. Julkisivut on koristeltu. Koko sisätiloja peittivät aikoinaan seinämaalaukset, mutta niistä on jäljellä enää pahoin kärsineitä fragmentteja.
Luostari oli Katšibadze-Baratašvilin aatelissuvun omistuksessa ja toimi suvun hautauspaikkana. Vuodesta 1536 se kuului suvun haaralle, Orbelišvili-prinsseille. 1300-luvun kivikaiverruksessa mainitaan ktitor, kuninkaallinen kamariherra Kavtar Katšibadze. Toisessa, hautakiveen tehdyssä kaiverruksessa on luostaria vuonna 1671 korjanneen Qaplan Orbelišvilin nimi. Luostari kukoisti vuoteen 1752 saakka, kunnes sen oli pakko lopettaa toimintansa dagestanilaisten ryöstöretken vuoksi.
Henning Söderhjelm

Lars Henning Söderhjelm (5. joulukuuta 1888 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 7. joulukuuta 1967 Göteborg, Ruotsi) oli suomenruotsalainen kääntäjä ja dagdrivare-ryhmään 1910-luvulla kuulunut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Lennart Wikström" ja "Arnold Sundqvist".
Henning Söderhjelmin vanhemmat olivat kielitieteilijä, kirjallisuushistorian tutkija Werner Söderhjelm ja Sigrid Wilhelmina Lönnblad. Hän opiskeli psykologiaa ja väitteli vuonna 1913 filosofian tohtoriksi; väitöskirja käsitteli vaistoa ja inhimillistä tunne-elämää. Työskennellessään Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston kirjastossa amanuenssina Söderhjelm julkaisi vuonna 1914 yhdessä Emil Hasselblattin ja Olaf Homénin kanssa salapoliisiromaanin "Herr Corpwieth gentleman-detektiv: Hans första äventyr framställda av tre herrar", jonka tapahtumat sijoittuivat yliopiston kirjastoon.
Söderhjelm työskenteli vuodesta 1923 "Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning" -lehden kirjallisuusarvostelijana, ja hänestä tuli Ruotsin kansalainen 1938.
Teoksia.
Salanimellä ”Tre Herrar”.
”Tre Herrar” oli Emil Hasselblattin, Olaf Hómenin ja Henning Söderhjelmin yhteinen salanimi.
Werner Söderhjelm

Jarl Werner Söderhjelm (26. heinäkuuta 1859 Viipuri – 16. tammikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, valtiopäivämies, kirjallisuushistorian tutkija ja diplomaatti.
Henkilöhistoria.
Söderhjelmin vanhemmat olivat prokuraattori Woldemar Söderhjelm ja Amanda Olivia Clouberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1877, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1885. Söderhjelm oli Helsingin yliopistossa uudemman kirjallisuuden dosenttina 1886–1889, romaanisen filologian dosenttina 1889–1894 sekä ylimääräisenä professorina 1894–1898. Hän toimi germaanisen ja romaanisen filologian professorina 1898–1908, romaanisen filologian professorina 1908–1913 ja viimeksi kotimaisen ja yleisen kirjallisuushistorian professorina 1913–1919. 
Söderhjelm osallistui pappissäädyssä valtiopäiville 1905. Hän kuului 1900-luvun alussa nuorsuomalaisten vanhoilliseen siipeen ja oli nuorsuomalaisen puolueen keskushallituksen jäsen 1906–1907. 
Suomen itsenäistyttyä Söderhjelm toimi vuosina 1918–1919 Suomen tiedotustoimiston johtajana Kööpenhaminassa Suomen tunnetuksi tekemiseksi Skandinaviassa, ja 1919 hänet nimitettiin Suomen Tukholman-lähettilääksi ylimääräisenä lähettiläänä ja täysivaltaisena ministerinä vuoteen 1928.
Werner Söderhjelm oli naimisissa vuodesta 1884 Sigrid Wilhelmina Lönnbladin kanssa. Heillä oli neljä poikaa, joista tunnetuin oli kirjailija ja toimittaja Henning Söderhjelm. Hänen nuorin poikansa J. O. Söderhjelm toimi muun muassa oikeusministerinä talvisodan aikana. Werner Söderhjelmin sisar oli Suomen ensimmäinen naisprofessori Alma Söderhjelm. Aktivisti Konni Zilliacus oli hänen serkkunsa.
Uljana

Uljana () on kaupunkimainen taajama Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tusina- ja Sablinkajokien varrella 40 kilometriä Pietarista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Pietarin ja Moskovan välinen rautatie (Sablinon asema) ja maantie. Asukkaita taajamassa on 9 400 henkeä (vuonna 2006).
Paikkakunnan nimi oli aiemmin Saaplina (). Vuonna 1922 se nimettiin uudelleen Vladimir Uljanov-Leninin mukaan. Hänen sisarensa ja tämän mies omistivat vuosina 1904–1907 Saaplinassa talon, jossa Lenin on vieraillut.
Pietarin kaupungin perustamisen jälkeen Saaplinan seudusta tuli tärkeä rakennuskiven, tiilien ja hiekan tuotantoalue. Pietarin ja Moskovan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1851 seudulle syntyi huvila-asutusta. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Uljana sai vuonna 1927.
Suuri osa Uljanan asukkaista käy työssä Pietarissa. Taajamassa toimii alumiiniputkiloita valmistava tehdas Tubeks, puutalovalmistamo, Pietarin valtionyliopiston kokeiluasema sekä naisvankila. Uljanassa on kotiseutumuseo ja pyhälle Nikolaokselle omistettu ortodoksikirkko. Lähellä sijaitsee 220 hehtaarin suuruinen Saaplinan luonnonmuistomerkki, johon kuuluvat mm. Tusinajoen ja Sablinkan vesiputoukset sekä kalkkikiven louhinnan tuloksena syntynyt keinotekoinen luolasto.
Uljanovka

Uljanovka on paikannimi, jota on käytetty monille kylille ja muutamalle kaupungille Venäjällä ja entisen Neuvostoliiton alueella. Nimen taustalla on Vladimir Uljanov-Leninin alkuperäinen sukunimi. Uljanovka voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
QEMU

QEMU on "hypervisor"-virtualisointia ja emulointia tukeva ohjelmisto. Ohjelma tukee suoritinemulaatiota, jolloin eri suorittimelle käännettyä ohjelmaa voidaan ajaa eri suorittimella. Ohjelmalla voi myös ajaa toista käyttöjärjestelmää toisen alaisuudessa.
QEMU toteuttaa Kernel-based Virtual Machinen (KVM) tarvitseman käyttäjäavaruudessa sijaitsevan osan. QEMU tukee QXL ja SPICE ajureita näytögrafiikkaan. QEMUssa on työkalut levykuvan tekemiseen ja sen käyttöön emuloidun ohjaimen kautta virtuaalikoneissa.
Versiossa 2.11 tuki IA-64-suorittimille lopetetaan ja samalla lisätään tuki OpenRISC-suorittimien moniprosessoinnille.
Versiossa 7.0 on lisätty RISC-V KVM -tuki.
Cortinariaceae

Cortinariaceae on helttasienten suuri heimo. Heimon nimi juontuu sen suurimmasta suvusta seitikit ("Cortinarius"). Heimoon kuuluu myös myrkkysieniä, jotka sisältävät hengenvaarallista orellaniinia. Sienten taksonomia on edelleen epäselvä, eivätkä kaikki siihen aiemmin liitetyt suvut ole ilmeisesti monofyleettisiä ryhmiä: Aikaisemmin esimerkiksi "Inocybe" eli risakkaiden- ja "Hebeloma" eli tympösten-suvut on sijoitettu Cortinariaceae-heimoon. Nykyään "Inocybe" kuitenkin katsotaan kuuluvaksi omaan heimoonsa Inocybaceae ja "Hebeloma" heimoon Strophariaceae.
Suvut.
Kare Liimataisen ja kumppaneiden vuonna 2022 julkaistun revision jälkeen Cortinariaceae-heimossa on 12 sukua. Näistä "Gymnoglossum"- ja "Stephanopus"-sukuja ei ole kuitenkaan sekvensoitu.
Yhdysvaltain 35. jalkaväkidivisioona

35. jalkaväkidivisioona on Yhdysvaltain kansalliskaartin yksikkö, jonka varuskunta on Fort Leavenworthissa Kansasissa.
Historia.
Divisioona perustettiin elokuussa 1917, ja se osallistui Meusen-Argonnen taisteluun. Myöhempi presidentti Harry S. Truman toimi patterin päällikkönä 129. tykistörykmentissä.
Divisioona osallistui rauhanturvatoimintaan Bosniassa Daytonin rauhansopimuksen mandaatilla ja sai Army Superior Unit -palkinnon palveluksestaan.
Ritva Viljanen

Ritva Aino Marjatta Viljanen (o.s. Mattila, s. 1. toukokuuta 1958 Karkkila) on entinen Vantaan kaupunginjohtaja. Hän aloitti virassa 1. maaliskuuta 2018 ja jäi eläkkeelle elokuun 2023 alussa. Tätä aiemmin hän on toiminut muun muassa Helsingin kaupungin sivistystoimen apulaiskaupunginjohtajana 2012–2017, sisäministeriön kansliapäällikkönä vuosina 2003–2012 sekä Väestörekisterikeskuksen ylijohtajana 1997–2003. Viljanen toimi sisäministeriön hallitusneuvoksena 1992-1997, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena 1989-1992 ja useissa eri tehtävissä kuten ylitarkastaja, neuvotteleva virkamies valtiovarainministeriössä 1980-1992.
Viljanen valmistui ylioppilaaksi Karkkilan lukiosta vuonna 1977, valtiotieteen maisteriksi vuonna 1981 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1987 Turun yliopistosta. Hän työskenteli valtiovarainministeriössä projektipäällikkönä ja neuvottelevana virkamiehenä 1982–1992, lainsäädäntöneuvoksena oikeusministeriössä 1989–1992 ja sisäasiainministeriössä hallitusneuvoksena 1992–1997.
Kansliapäälliköksi Viljanen nimitettiin 2003 ja uudelle kaudelle 2008. Jälkimmäisellä kerralla yksimielinen hallitus esitti tasavallan presidentti Tarja Haloselle virkaan Ilkka Laitista, mutta presidentti nimitti Viljasen ja ilmoitti, ettei ole esitetty perustetta olla nimittämättä virkaansa hyvin hoitanutta Viljasta jatkokaudelle.
Huhtikuussa 2012 Viljanen valittiin sosiaalidemokraattien ehdokkaana Helsingin kaupungin sivistys- ja henkilöstötoimen apulaiskaupunginjohtajaksi Tuula Haataisen seuraajaksi. Kokoomus tuki valintaa. Viljasen vastaehdokas oli vihreiden Tuija Brax. Viljasen toimenkuvaan kuului sivistystoimen lisäksi myös työllisyys- ja maahanmuuttopolitiikka.
Marraskuussa 2017 Viljanen valittiin Vantaan kaupunginjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässään maaliskuussa 2018. Viljasen palkka (14 495 eur/kk, lisäksi autoetu) oli Yleisradion tekemän selvityksen mukaan yksi korkeimmista kuntajohtajien palkoista Suomessa. Hänen edeltäjänsä Kari Nenonen sai tätä korkeampaa palkkaa eläkkeelle jäädessään (yli 16 300 euroa/kk).
Viljanen on naimisissa Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden professorin Veli-Pekka Viljasen kanssa ja heillä on kaksi tytärtä.
Suomen liike- ja virkanaiset, Board Prodessionals Finland valitsivat Ritva Viljanen "Vuoden naiseksi" 22.4.2023. IWF International Women Forum myönsi hänelle kansainvälisen "Women who makes a difference awardin" 5.11.2021. Viljanen valittiin ammattilaisäänestyksissä vuosina 2006 ja 2011 "Vuoden valtionhallinnon vaikuttajaksi" ja vuonna 1995 "Vuoden hallinnon kehittäjäksi".
Viljaselle on myönnetty Suomen valkoisen ruusun komentajamerkki sekä Silver Honorary Decoration of Ministery of the Interior of Estonia -kunniamerkki ja Ordre National du Mérite – Ranskalainen ritarikunniamerkki. Tasavallan Presidentti myönsi Viljaselle 19.4.2024 kaupunkineuvoksen arvonimen.
Ritva Viljanen jäi eläkkeelle Vantaan kaupunginjohtajan virasta 1.8.2023. Hän on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri ja oikeustieteen kandidaatti (ylempi tutkinto), nykyisin oikeustieteen maisteri.
Paul Kummer

Paul Kummer (1834–1912) oli saksalainen pappi, opettaja ja luonnontieteilijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea useiden sienilajien nimeäjänä. Elias Magnus Fries oli aiemmin luokitellut helttasienet vain muutamaan sukuun, ja useimmat lajeista olivat suvussa "Agaricus". Kummer jakoi helttasienet useampiin sukuihin ja loi nimiä, joista monet ovat edelleen käytössä.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne P.Kumm. tarkoittaa Kummeria. Esimerkkejä hänen määrittämistään sienistä ovat helovahakkaat, suippumadonlakki, suppilomalikka ja kuusilahokka.
DeKuyper

DeKuyper Royal Distillers on yksityinen hollantilainen yhtiö, joka valmistaa ja markkinoi tislattuja viinoja ja likööreitä. Yhtiön omistaa nykyään yhdysvaltalainen Fortune Brands.
Yhtiön perusti vuonna 1695 Petrus De Kuyper. Vuoteen 1752 mennessä perhe omisti tislaamon Schiedamissa, jossa valmistettiin suurin osa maailman
"hollantilaisesta ginistä" Geneveristä. 1800-luvulla yhtiö laajensi vientiään Eurooppaan, Isoon-Britanniaan ja Kanadaan. Vuonna 1911 Scheidamiin rakennettiin
uusi tislaamo ja liköörien tuotanto saattoi alkaa. Tuotteiden makukirjo laajeni, ja yhtiö solmi kumppanuuksia niin Kanadassa kuin Yhdysvalloissakin (vuonna 1934, kun kieltolaki päättyi).
Vuonna 1966 DeKuyper myi tuotteidensa valmistus- ja markkinointioikeudet Yhdysvaltoihin Jim Beam Brandseille.
Vuonna 1995 yhtiö sai Hollannin kuningatar Beatrixiltä 300-vuotisjuhlansa kunniaksi oikeuden käyttää sanaa "Royal" (=kuninkaallinen) nimessään, minkä vuoksi yhtiön nimi vaihdettiin muodosta Johannes de Kuyper &amp; Zoon yhtiön nykyiseen nimeen De Kuyper Royal Distillers.
Nykyinen tuotevalikoima.
Nykyinen DeKuyperin tuotevalikoima sisältää seuraavat valmisteet:
Liköörit.
Almond, Amaretto, Anisette, Blue Curaçao, Cactus Juice Margarita, Coconut Amaretto, Coffee, Crème de Cacao (kirkas), Hazelnut, Mad Melon, Melon, Orange Curacao, Razzmatazz, San Tropique Tropical Rum, Sloe Gin, Thrilla Vanilla French Vanilla, Sour Rhubard, Triple Sec, Wild Strawberry.
Snapsit.
Apple Barrel, BluesBerry, ButterShots, Cinnamon, Crantasia, HotDamn! 100 Proof Cinnamon, HotDamn! 30 Proof Cinnamon, Key Largo Tropical, Mountain Strawberry, Old Tavern Rootbeer, Peachtree, Peppermint, Spearmint, Tropical Pineapple, Berry Fusions, Strawberry Passions, Cheri-Beris, Grapes, Island Blues, Peaches, Raspberrys, Sour Apples, and Watermelons.
Brändit.
Apricot, Blackberry, Cherry, Ginger, Kirschwasser Cherry, New England Style Coffee, Peach.
Crèmet.
Crème de Almond, Crème de Banana, Crème de Cacao (kirkas), Crème de Cacao (tumma), Crème de Cafè, Crème de Cassis, Crème de Menthe (vihreä), Crème de Menthe (kirkas).
Dieter Braun

Dieter Braun (s. 2. helmikuuta 1943 Ulm) on saksalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1970 ja 250-kuutioisissa vuonna 1973. Braun kilpaili MM-tasolla myös 350- ja 500-kuutioisissa.
Braun aloitti uransa 125-kuutioisissa vuonna 1968. Ensimmäiseen osakilpailuvoittoon hän ajoi Länsi-Saksan GP:ssä vuonna 1969. Seuraavana vuonna tuli maailmanmestaruus neljän osakilpailuvoiton myötä. Toinen maailmanmestaruus tuli kaudella 1973. Braunin kilpaura päättyi vuonna 1977 Itävallan osakilpailussa onnettomuuteen. Braun kuntoutui ja on sittemmin ajanut muun muassa klassikkopyörien kilpailuissa.
Rahja (Venäjä)

Rahja () eli Torhvo () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 25 kilometriä Pietarista koilliseen Pietarin ja Laatokan välisen rautatien varrella. Taajamassa on asukkaita 3 000 ja kunnassa 6 100 henkeä (vuonna 2007).
Taajama on saanut alkunsa Irinovkan rautatien varrelle vuonna 1892 syntyneestä turvebrikettitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1922 rautatieasema ja asutus saivat nimen Rahja kaksi vuotta aikaisemmin murhatun Jukka Rahjan mukaan. Toisen maailmansodan aikana Rahjan kautta kulki ”Elämän tie”, jonka kautta huollettiin piiritettyä Leningradia.
Kunnan hallinnollinen keskus on Rahjan taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Kokkero (), Ladožski Trudposjolok (), Murjanselkä (), Murja, Porissova (), Sepänsuo (), Vahanova (), asutukset Posjolok-2 (), Posjolok 13 (), Zmeinyj () sekä Irinovkan ja Laatokan () asemanseudut.
Rahjan turvetuotanto loppui 1990-luvun alussa. Nykyään taajamassa on pieniä puunjalostuslaitoksia, lakkoja ja maaleja valmistava yritys sekä teurastamo.
Kunnan päämies on Stanislav Pirnatš, kunnanhalinnon päämies Sergei Kuznetsov.
Punainen Tampere

Punainen Tampere tarkoittaa Tamperetta punaisen vallan aikana keväällä 1918. Tampereella oli ennen sisällissotaa joulukuussa 1917 pidetty punakaartien johdon edustava kokous työväentalossa, johon ottivat osaa muiden muassa Hugo Salmela ja Ali Aaltonen. Kokouksessa määritettiin kaartien toimintasuunnitelmia. Punaisen vallan aika alkoi 28. tammikuuta, samalla kun Helsingin työväentalon torniin nousi kertoman mukaan punainen lyhty merkkinä vallankumouksen alkamisesta. Punakaarti kaappasi vallan myös Tampereella, porvarillisten lehtien ilmestyminen kiellettiin, ja Tampereen punakaartikin sai Eino Rahjan Pietarista tuomasta asejunasta aseita. Tampereella toimi punakaartin piiriesikunta, johon kuuluivat muiden muassa Juho Tammela, Reino Kiiskinen, Frans Tähtinen ja Kustaa Mikko Evä. Punainen Tampere oli punakaartien koulutuskeskus, johon saapui sodan alettua maaseudulta punakaartilaiskomppanioita saamaan aseita ja koulutusta ja edelleen rintamille lähetettäviksi. 
Sodan aikana suojeluskunta pakeni kaupungista, ja jäi kiinni paikalla, jossa tapahtui Suinulan verilöyly ja 17 suojeluskuntalaista kuoli. Loput tuotiin Tampereelle vankilaan. Tampereella toimi punaisena aikana punakaartin vallankumousoikeus, jossa Suinulan retkeläisiä tuomittiin sakkoihin. Lisäksi sodan aikana punakaartin Helsingin yleisesikunnan käskystä Tampereelle muodostettiin ns. Pohjoisen rintaman yleisesikunta, johon kuuluivat muiden muassa Hugo Salmela, Eino Rahja ja Tuomas Hyrskymurto. Parhaimmillaan esikunnan alaisena taisteli noin 15 000 punakaartin sotilasta.
Punainen Tampere kukistui viikkokausien veristen taistelujen jälkeen 6. huhtikuuta 1918. Tampereen taistelussa sai surmansa yli tuhat punaista. Punaisten ylipäällikkö Hugo Salmela menehtyi muutamaa päivää ennen kaupungin kukistumista räjähdysonnettomuudessa päämajassaan Teknillisellä Opistolla.
IsoHunt

isoHunt oli BitTorrent-seurantapalvelin ja -hakukone. IsoHuntin perusti tammikuussa 2003 kanadalainen Gary Fung. Nimi isoHunt on otettu termistä "ISO-image", joka tarkoittaa CD- tai DVD-tiedostojärjestelmän sisältävää tiedostoa. Tätä formaattia käytetään usein P2P-tiedonsiirrossa. Isohuntin suosio on kasvanut The Pirate Bayn sulkemiseen jälkeen.
MPAA:ta vastaan käydyn seitsenvuotisen oikeudenkäynnin jälkeen Gary Fung määrättiin 110 miljoonan dollarin korvauksiin ja sivusto suljettiin 2013.
Peltohanhikki

Peltohanhikki ("Potentilla norvegica") on sormihanhikkien sukuun kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi.
Peltohanhikin varsi kasvaa 20–50 cm pitkäksi ja haarautuu pensasmaisesti. Lehdet ovat kolmisormiset, vihreät myös alapuoleltaan. Kukissa on viisi kullankeltaista terälehteä; teräväkärkiset verholehdet ovat usein pidemmät kuin terälehdet ja näkyvät tähtimäisinä terälehtien välistä. Peltohanhikki muistuttaa melko paljon huhtahanhikkia ("Potentilla intermedia").
Peltohanhikkia esiintyy Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa se on yleinen lähes koko maassa. Peltohanhikki on enimmäkseen tulokaslaji ja alkuperäisenä se kasvaa vain Inarin Lapin kalliopahdoilla.
You Can’t See Me

You Can't See Me on yhdysvaltalaisen WWE-showpainijan ja hip hop -artistin John Cenan esikoisalbumi, joka ilmestyi 10. maaliskuuta 2005. Levyllä esiintyy myös John Cenan serkku räppäri Tha Trademarc. Levy-yhtiöinä ovat Columbia Records ja WWE Records.
Menestys.
Ilmestyessään 10. maaliskuuta 2005 Yhdysvalloissa levy kipusi arvostetun Billboard-lehden yleislistalla sijalle 15. ja rap-listalla sijalle 3. Britannian top 200 -listalla se saavutti sijan 103. Albumi sai myös RIAA ”kultaisen sinetin.”
Muuta.
Kappaletta ”The Time Is Now” käytetään John Cenan sisääntulomusiikkina WWE-tapahtumissa.
Kappaletta ”If It All Ended Tomorrow” käytettiin John Cenan tähdittämän elokuvan ”The Marine” lopputekstien taustalla.
Pukinjuuri

Pukinjuuri ("Pimpinella saxifraga") on Suomessa yleinen, monivuotinen ruohovartinen sarjakukkaiskasvi. Pukinjuuri tunnetaan myös nimellä ahopukinjuuri.
Ulkonäkö ja koko.
Pukinjuuri on monivuotinen ja kasvaa 20-50 cm korkeaksi. Sen varsi on lähes uurteeton. Pukinjuuren lehdet muodostuvat pareittain asettuvista pyöreähköistä, sahalaitaisista lehdyköistä. Valkeat tai punertavat kukat muodostavat sarjakukinnon. Pukinjuuri kukkii kesä-elokuussa. Laji muistuttaa Suomessa harvinaista ja rauhoitettua isopukinjuurta. Pukinjuuren lähisukuinen laji on myös mausteyrttinä viljelty anisruoho ("Pimpinella anisoides").
Levinneisyys.
Pukinjuurta tavataan lähes koko Euroopassa ja Kaukasuksella. Suomessa pukinjuurta tavataan yleisenä Keski-Suomen korkeudelle saakka ja satunnaisena koko maassa.
Suomessa sitä pidetään muinaistulokkaana.
Elinympäristö.
Pukinjuuri viihtyy kuivilla niityillä, pientareilla, pihoilla ja kedoilla.
Käyttö.
Pukinjuuren juurta on käytetty lääkkeenä. Kasvia on kasvatettu luostarien puutarhoissa ja käytetty rohtona vilustumista vastaan.
Tuomas Oksanen

Tuomas Henrikki Oksanen (s. 11. lokakuuta 1984) on suomalainen näyttelijä, joka teki dubbauksia vuosina 1993–2000. Hän tuli tunnetuksi äänirooliensa melko pienestä määrästä, mutta niiden luontevista ja eläväisistä suorituksista. Parhaiten hänet muistetaan äänirooleista Pinokkiona, Nalle Puh -piirrettyjen Risto Reippaana sekä "Arttu"-sarjan Patte Paasi -jäniksenä.
Ääninäyttelyn ohella Oksanen esiintyi myös Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1996–1999. Hänen ensimmäinen teatteriroolinsa oli David Mametin kirjoittamassa ja Michael Baranin ohjaamassa näytelmässä "Kryptogrammi" (1996–1998), jossa hän tulkitsi Johnin roolia vuorotellen näytöksissä Osmo Jokisen kanssa. Oksasen toinen teatterirooli oli Segal Gillesin kirjoittamassa ja Anneli Mäkelän ohjaamassa näytelmässä "Klovni ja Kääpiö" (1997–1999), jossa hänet nähtiin Jossepin roolissa. 
Vuosina 2014–2019 Oksanen aloitti startup lifestylen ja toimi Fundun rahoitusjohtajana. Tämän jälkeen hän siirtyi Aalto-yliopistolle, jossa hän auttoi startup-yrityksiä rahoituksen hankkimisessa. Parhaillaan hän toimii Grid.vc:ssä pääomasijoittajana, ja siellä hänen tittelinsä on Investment Director ja hän vastaa portfoliohallinnasta.
Stefano Perugini

Stefano Perugini (s. 10. syyskuuta 1974 Viterbo, Italia) on entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti urallaan viisi osakilpailua ja oli parhaimmillaan kokonaiskilpailun neljäs.
Stefano Perugini ajoi ensimmäisen osakilpailunsa Italian GP:ssä vuonna 1993 125-kuutioisissa. MM-sarjaa hän alkoi kiertää varsinaisesti seuraavana vuonna. Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli vuonna 1996 Malesian osakilpailussa. Kausina 1997-1999 Perugini ajoi 250-kuutioisilla ja palasi sitten takaisin 125-kuutioisiin. Peruginin paras kausi oli 2003, jolloin hän voitti kaksi osakilpailua Aprilialla ja oli MM-sarjan neljäs. Perugini lopetti uransa kauden 2004 jälkeen.