tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richard Benner

Richard Benner (1943 – 2. joulukuuta 1990) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen päätuotantoaan ovat elokuvat "Outrageous!" (1980), "Happy Birthday, Gemini" (1980) ja "Too Outrageous!" (1987).
Illinoisissa syntynyt Benner kuoli AIDSin komplikaatioihin Torontossa, Kanadassa vuonna 1990.
Ford Cargo

Ford Cargo on kuorma-automalli, jonka valmistus alkoi Euroopassa vuonna 1981. Cargon suunnitteli Patrick Le Quément.¨Cargoa oli aluksi saatavana 6-15 tonnin kokonaispainoluokissa ja mallivalikoimaan kuului viisi moottoria 58 kW:sta (79hv) 129 kW:iin (175hv),seitsemän vaihteistoa ja 18 akselivälivaihtoehtoa. Nyt uuden Cargon voi valita jopa 57 tonnin kokonaispainoluokassa.
Ford myi Euroopan ja Australian kuorma-auto-osastot Ivecolle 1986 ja Pohjois-Amerikan kuorma-auto-osaston Daimlerille vuonna 1997 (Fordin kehittämiä kuorma-autoja myydään nimellä Sterling).
Cargon tuotanto jatkui kuitenkin Brasiliassa, Argentiinassa, Intiassa (Ashok Leyland) ja Turkissa (Otosan). Myös Daimlerin tytäryhtiö Freightliner jatkoi Cargon valmistusta nimellä Freightliner Cargo. Ashok Leyland on entisen Leylandin osa, joka osti Cargon toimiluvat Ivecon lopetettua Ford Cargon valmistuksen 1993.
Ford Otosan on Fordin ja Otosanin yhteisyritys. Otosan on turkkilainen Fordin maahantuoja, joka valmistaa kaikki Transit-pakettiautot Euroopan markkinoille sekä Ford Cargoa Euroopan ja Venäjän markkinoille.
Mallisto uudet.
Ford Cargo 30-sarja.
Ford Cargo 30-sarja on kuorma-autosarja 18-40 tonnin kokonaispainoluokissa, jonka tuotanto alkoi syyskuussa 2003.
Ford Cargo 40-sarja.
Ford Cargo 40-sarja on kuorma-autosarja 56 tonnin kokonaispainoihin asti. Mallin tuotanto alkoi 2013.
Ecotorq moottori.
Ford kehitti täysin uuden Ecotorq moottorin vuonna 2003. Moottori käyttää Boschin kehittämää common-rail polttoaineen ruiskutus teknologiaa. Kenttäkokeiden lisäksi on Ecotorq moottoria testattu myös yli 50000 tuntia dynamometrillä. 
Joitakin keskeisiä piirteitä, Ecotorq moottorista:
Olavi Salonen (juoksija)

Olavi Vihtori Kalervo ”Tankki” Salonen (20. joulukuuta 1933 Noormarkku – 6. maaliskuuta 2025 Kauniainen) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja yhdessä Olavi Salsolan kanssa viimeisin suomalainen 1 500 metrin juoksun maailmanennätysmies. Hän kuului 1950-luvulla kuuluisaan suomalaiseen keskimatkojen ”Olavi-trioon” Salsolan ja Vuorisalon kanssa.
Elämä ja ura.
Olavi Salosen paras arvokisasaavutus oli 800 metrin juoksun neljäs sija Belgradin EM-kisoissa 1962. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Tukholman EM-kisoissa 1958 sekä 1 500 metrin alkuerissä kaksissa olympialaisissa, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964.
”Tankki” Salonen kilpaili 34 maaottelussa ja saavutti 22 lajivoittoa. Pohjoismaitten mestaruuden hän voitti 1 500 metrillä vuonna 1963. Suomen mestaruuden hän voitti 800 metrillä kuusi kertaa, 1 500 metrillä kuusi kertaa, maastojuoksun henkilökohtaisessa kilpailussa kolme kertaa sekä viesteissä ja maastojuoksun joukkuekilpailussa yhteensä 18 kertaa.
Salosen uran huippuhetki oli 1 500 metrin maailmanennätysjuoksu Turussa 11. heinäkuuta 1957. Olavi Salsola voitti kilpailun, mutta toiseksi sijoittunut Salonen sai saman ajan 3.40,2 ja nimensä maailmanennätystilastoon. Aika kesti maailmanennätyksenä vain yhden vuorokauden ennen kuin Stanislav Jungwirth juoksi ajan 3.38,1. Vuonna 1962 Salonen alitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena neljän minuutin rajan mailin juoksussa.
Seuratasolla Salonen edusti Noormarkun Nopsaa, Rosenlewin Urheilijat -38:aa, Kaipolan Virettä ja Valkeakosken Hakaa. Suomen urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä Salonen valittiin vuoden 1957 seitsemänneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi. Pro Urheilu -palkinnon Salonen sai vuonna 2009.
Salonen on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.
Tampere Biennale

Tampere Biennale on ainoa uuteen suomalaiseen musiikkiin keskittyvä musiikkitapahtuma. Vuodesta 1986 järjestetyn tapahtuman ideoija ja ensimmäinen taiteellinen neuvonantaja oli säveltäjä Usko Meriläinen. Perustamisesta lähtien tavoitteena oli tuoda esiin nimenomaan suomalaista uutta musiikkia, koska nykymusiikille jo 1980-luvun alussa omistautuneet tapahtumat Helsinki Biennale ja Viitasaaren Musiikin Aika keskittyivät vahvasti kansainvälisyyteen. Tampere Biennale kuuluu osana Tampereen musiikkijuhlien festivaaliperheeseen.
Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja Aila Sauramo oli alusta lähtien mukana perustamassa Tampere Biennalea. Sittemmin hän työskenteli Biennalen toiminnanjohtajana aina 1990-luvun lopulle saakka. Säveltäjä Olli Kortekangas toimi taiteellisen suunnittelun asiantuntijana juhlien vakiintumisen vaiheessa vuosina 1994–2000. Säveltäjät ovat vastanneet Tampere Biennalen taiteellisesta suunnittelusta myös myöhempinä vuosina. Vuosina 2002–2006 säveltäjä Juhani Nuorvala suunnitteli festivaalin yhdessä Ilari Laakson kanssa..
Vuosien 2008 ja 2010 festivaalin taiteellisena suunnittelijana toimi Lotta Wennäkoski, vuosina 2012 ja 2014 Olli Virtaperko. Tampere Biennalen 30-vuotisjuhlafestivaalin vuonna 2016 sekä sitä seuraavan festivaalin suunnitteli säveltäjä Sami Klemola. , . Vuoden 2020 festivaali jouduttiin perumaan, mutta korvaavia konsertteja järjestettiin koronapandemian helpotettua Tampere Biennale 2.0 -nimen alla. Vuodet 2020-2022 taiteellisena johtajana toimi Jennah Vainio.
Olavi Salsola

Olavi Armas Tapani Salsola (26. joulukuuta 1933 Keuruu – 8. lokakuuta 1995 Rauma) oli keskimatkojen juoksija ja yhdessä Olavi Salosen kanssa viimeisin suomalainen 1 500 metrin juoksun maailmanennätysmies. Hän kuului 1950-luvulla suomalaiseen keskimatkojen Olavi-trioon Salonen, Salsola, Vuorisalo.
Urheilu-ura.
Olavi Salsolan paras arvokisasaavutus oli 1 500 metrin juoksun 12. sija Tukholman EM-kisoissa 1958. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui alkuerässään.
Salsola kilpaili 14 maaottelussa ja saavutti viisi lajivoittoa. Suomen mestaruuden hän voitti 800 metrillä kaksi kertaa ja 4 × 800 metrin viestijuoksussa myös kahdesti. Suomen ennätyksiä hän juoksi 1 500 metrin lisäksi 800 metrillä, 1 000 metrillä ja maililla.
Salsolan uran huippuhetki oli 1 500 metrin maailmanennätysaika 3.40,2 Turussa 11. heinäkuuta 1957. Myös toiseksi sijoittunut Olavi Salonen sai ennätyksen nimiinsä. Tulos kesti maailmanennätyksenä vain yhden vuorokauden ennen kuin Stanislav Jungwirth juoksi ajan 3.38,1. Vuonna 1955 Salsola alitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena yhden minuutin ja 50 sekunnin rajan 800 metrillä. Hänen 1. heinäkuuta Helsingissä juoksema aikansa 1.49,1 oli uusi Suomen ennätys. Myöhemmin samassa kuussa 29. heinäkuuta hän juoksi Turussa 1 000 metrillä Suomen ennätyksen 2.21,5.
Seuratasolla Salsola edusti Kemin Kuntoa, Tampereen Pyrintöä ja Turun Urheiluliittoa. Suomen urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä hänet valittiin vuoden 1957 viidenneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi.
GIF Sundsvall

GIF Sundsvall (myös "Giffarna" tai "Norrlandslaget") on vuonna 1903 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura Sundsvallista. Seura on parhaimmillaan sijoittunut Allsvenskanissa viidenneksi kaudella 1988. Kaudella 2019 joukkue putosi Allsvenskanista Superettaniin mutta nousi kauden 2021 päätteeksi takaisin pääsarjaan.
Kuoripaita

Kuoripaita eli rökliini (, ) on liturginen vaate, jota käytetään alban sijasta tietyissä tilanteissa. Kuoripaitaa käytetään roomalaiskatolisessa, anglikaanisessa sekä silloin tällöin myös luterilaisessa kirkossa, ei kuitenkaan yleisesti Suomessa, Ruotsin kirkossa sitä käytetään yleisesti. Nimi "superpelliceum" (super – päällä, pellicium – turkki) kertoo myös, että sitä on Pohjolassa käytetty talvisaikaan turkin päällä kirkollisissa toimituksissa lämmittämättömissä kirkoissa.
Rökliini on tullut liturgiseen käyttöön 1100-luvulla. Ruotsissa rökliinin käyttö kiellettiin Uppsalan kokouksen päätöksellä 1593, mutta sitä on käytetty vielä 1600-luvulla. Uudelleen se on tullut käyttöön Ruotsissa 1900-luvulla ja sitä kautta myös Suomeen.
Kuoripaita, rökliini on laajahihainen, avara, väljäkauluksinen, pään yli vedettävä ja ilman vyötä käytettävä valkoinen asu, jota voivat käyttää sekä papit että maallikot, kun he hoitavat erilaisia palvelutehtäviä jumalanpalveluksessa. Perinteisesti messussa avustajat, jotka eivät ole osallistuneet ehtoollisen jakoon, ovat käyttäneet alban sijasta kuoripaitaa. Papit ovat käyttäneet kuoripaitaa sanajumalanpalveluksissa, hetkipalveluksissa ja kirkollisissa toimituksissa. Kuoripaitaa käytetään myös perinteisesti kuorikaavun alla. 
Voidaan tehdä myös jako ”messuvaatteiden” ja ”kuorivaatteiden” välillä. "Messuvaatteet" ovat messussa, ehtoollisen vietossa alttarilla käytettävät alba, stola ja messukasukka. "Kuorivaatteita" ovat kirkollisissa toimituksissa ja esimerkiksi rukoushetkissä käytettävät rökliini, stola ja kuorikaapu. Nimitys kuorivaatteet kertoo siitä, että näitä toimituksia voidaan johtaa muualta kuorissa kuin alttaripöydän ääreltä.
Kuoripaita on alban tavoin valkoinen, mutta väljä pääntiestä ja hihoista sekä lisäksi rypytetty eikä sen kanssa käytetä vyötä. Pääntie voi olla joko pyöreä tai neliskulmainen, jolloin sen nimitys saattaa olla cotta. Cotta voi olla myös pitsillä koristeltu. Katolisilla papeilla kuoripaita on yleensä pitkä, vähintään polviin ulottuva, kun taas alttaripalvelijoilla se on lyhyempi, ja sen alla käytetään usein sutaania. Ruotsissa ja Suomessa luterilaisten pappien käyttämä rökliini on pitkä, se ulottuu käyttäjänsä nilkkoihin saakka.
John Boehner

John Boehner (s. 17. marraskuuta 1949) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka edusti Ohion kahdeksatta vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. 
Ura.
Boehner istui Ohion osavaltion kongressissa vuosina 1985–1990, ja hänet valittiin Yhdysvaltain kongressiin vuonna 1990.
Hän toimi edustajainhuoneen enemmistöjohtajana vajaan vuoden kaudella 2006–2007 ja vähemmistöjohtajana 2007–2011 republikaanien hävittyä vuosien 2006 ja 2008 kongressivaalit.
Boehner valittiin tammikuussa 2011 edustajainhuoneen puhemieheksi, josta tehtävästä hän ilmoitti eroavansa lokakuun lopussa 2015. Syyksi on tulkittu republikaanien sisäiset erimielisyydet. Oikea äärilaita syyttää puoluejohtoa ja Boehneria liiallisesta joustamisesta demokraattien vaatimuksille.
Formula Renault

Formula Renault on yleisnimi usealle formulaluokalle, joiden sääntöjä hallinnoi Renault Sport. Nykyisin Formula Renault käsittää kaksilitraisella moottorilla ajettavan FR2.0-luokan ja nimestään huolimatta 3,4-litraista moottoria käyttävän FR3.5-luokan.
Kumpikin nykyisistä Formula Renault -luokista on yksityyppiluokkia. FR2.0:n auton toimittaa (vuosina 2010–12) Barazi-Epsilon ja moottorit Renault Sport. FR3.5:n auto on Dallaran käsialaa ja V8-moottori tulee Zytekiltä. FR2.0-luokassa kilpaillaan useassa sarjassa kun taas FR3.5-luokan kalustoa käytetään vain FR3.5-sarjassa. Aikaisemmin on ajettu myös mm. FR1.6- ja FRV6-luokkia. Suomessa oli FR2.0-sarja vuosina 2008–2010.
Muun muassa Kimi Räikkönen, Heikki Kovalainen, Robert Kubica ja Alain Prost ovat kilpailleet Formula Renault'lla jossain vaiheessa uraansa. Räikkönen voitti mestaruuden Englannin FR2.0-sarjassa vuonna 2000.
Per Joar Hansen

Per Joar Hansen (s. 17. elokuuta 1965 Namsos) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Ura pelaajana.
Hansen aloitti uransa Norjan alasarjoissa Mosjøenin ja Steinkjer FK:n joukkueissa. 1987 hän siirtyi Rosenborg BK:n miehistöön, muttei onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa Norjan mahtiseurassa. 
Jätettyään Rosenborgin kauden 1989 Hansen jatkoi uraansa Ruotsin alasarjojen joukkueissa. 1990-luvun puolivälissä hän toimi myös pelaajavalmentajana eri seuroissa.
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana.
Hansen siirtyi Rosenborg BK:n organisaatioon valmennustehtäviin 1990-luvun lopulla. Syksyllä 2001 hän kokeili siipiään päävalmentajana ruotsalaisessa GIF Sundsvallissa. Hansen jätti tehtävänsä Giffarnan peräsimessä kauden 2003 päätteeksi, kun seura oli niukasti välttynyt putoamiselta Superettaniin.
Ruotsista Hansen suuntasi takaisin Rosenborgiin. Hän toimi kaudella 2004 Ola By Risen apulaisvalmentajana. Rosenborg voitti Norjan mestaruuden, mutta By Rise erosi, koska mestaruus tuli ainoastaan maalieron turvin ennen Vålerengaa. Hansen siirtyi By Risen tilalle Rosenborgin peräsimeen.
Suurin odotuksin kauteen 2005 lähtenyt RBK vajosi Tippeligaenin keskikastiin ja elokuussa 2005 Hansen päätti jättää tehtävänsä huonojen tulosten vuoksi.
Joulukuussa 2005 Hansen teki kaksivuotisen sopimuksen Aalesunds FK:n kanssa. Hansenin johdolla joukkue oli Adeccoligaenin kakkonen kaudella 2006 ja nousi pääsarjaan. Luotsattuaan Aalesunds FK:n Tippeligaenin sijalle 11 kaudella 2007 Hansen jätti tehtävänsä ja palasi joulukuussa 2007 takaisin GIF Sundsvalliin. Hän luotsaa kaudeksi 2008 Allsvenskaniin noussutta Giffarnaa yhdessä Mika Sankalan kanssa. 
Paluukausi pääsarjaan ei kuitenkaan sujunut kovin hyvin ja Hansen sai lopulta lokakuussa 2008 potkut putoamisviivan alapuolelle juuttuneesta Giffarnasta. 
Pian Giffarna-potkujensa jälkeen Hansen siirtyi norjalaisen Ranheim Fotballin peräsimeen. Hansen valmensi Ranheimia kaksi kautta, kunnes siirtyi vuoden 2011 alussa Norjan U21-maajoukkueen peräsimeen. 
Joulukuun lopulla 2012 Hansen palasi seitsemän vuoden jälkeen Rosenborgin päävalmentajaksi. Hansenin paluukaudella 2013 RBK taisteli viimeiseen kierrokseen asti Norjan mestaruudesta, mutta joutui lopulta pettymään. Viimeisen kierroksen voittokaan ei riittänyt nostamaan seuraa Strømsgodsetin ohi. Eroa seurojen välillä oli lopulta vain yksi piste. Hansenin oli tyydyttävä hopeaan myös Norjan cupissa, kun Molde FK voitti Rosenborgin finaalissa 4–2. Hansenin pesti päättyi lopulta potkuihin heinäkuussa 2014, kun seurajohto erotti hänet tyytymättömänä seuran tuloksiin. 
Helmikuussa 2017 Hansenista tuli Norjan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Syyskuussa 2021 Hansenista tuli Allsvenskanin putoamiskamppailuun vajonneen Östersunds FK:n päävalmentaja. Hansen ei onnistunut nostamaan Östersundia putoamisviivan alapuolelta, vaan joukkueen kausi päättyi putoamiseen Superettaniin. Kauden jälkeen seuran ja Hansenin yhteistyö päättyi.
Meriitit valmentajana
Ingrid Jacquemod

Ingrid Jacquemod (s. 23. syyskuuta 1978 Bourg-Saint-Maurice, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä. 
Jacquemod on edustanut Ranskaa olympialaisissa kolme kertaa sijoittuen parhaimmillaan kymmenenneksi Vancouverin 2010 syöksylaskussa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Jacquemod on ollut mukana viisi kertaa, vuosina 2001, 2003, 2005, 2007 ja 2009. Hän on menestynyt paremmin MM-kisoissa kuin olympialaisissa, sillä hänen paras sijoituksensa on viides Santa Caterinan syöksyssä 2005. Åressa 2007 hän oli syöksylaskussa kahdeksas. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai suurpujottelussa hopeaa 1997 ja 1998 sekä syöksylaskussa pronssia 1998.
Maailmancupissa Jacquemod laski ensimmäisen kisansa vuonna 1996 Park Cityssä ollessaan vasta 18-vuotias. Hän on voittanut urallaan yhden maailmancupin kilpailun, syöksyn Santa Caterinassa vuonna 2005. Lisäksi hän on ollut kolme kertaa toinen ja kahdesti kolmas (tilanne 22.2.2010).
Tintin et le Thermozéro

Tintin et le thermozéro () oli toteutumaton "Tintti"-sarjakuva, jonka sarjakuvataiteilija Greg käsikirjoitti 1950-luvun lopussa. Tintin piirtäjä Hergé hylkäsi lopulta hankkeen.
Historia.
1950-luvun lopulla Hergéllä oli vaikeuksia keksiä uusia seikkailuja, joten hän kysyi sarjakuvantekijä Gregiltä ideoita uuteen Tintin seikkailuun. Greg palasi Hergén luo muutaman päivän päästä käsikirjoitus mukanaan. Studios Hergén neuvottelussa mielipiteet menivät ristiin: puolet studiosta oli valmis tähän toimintaseikkailuun, toiset näkivät sen vain "Tuhatkaunon tapauksen" kierrätyksenä. Tehtyään kahdeksan luonnossivua Hergé yhtyi jälkimmäiseen mielipiteeseen ja hylkäsi projektin.
Koska Hergé ei halunnut hylätä hyvää ideaa, hän suunnitteli tekevänsä "Tintin et le Thermozérosta" kolmannen filmatun Tintin seikkailun, mutta idea ei sopinut tähänkään. Hergén assistentti Bob De Mooria pyydettiin muuttamaan juonta ja tekemään siitä kuudes Veikko, Tette ja Jykke -seikkailu. Kun muutama luonnos oli tehty, tämäkin projekti kaatui, sillä Hergé pyysi sen sijaan Bob de Mooria modernisoimaan Tintti-seikkailu "Mustan saaren salaisuuden".
Yves Rodier teki myöhemmin tussauksen tarinan neljännestä sivusta käyttäen Hergén alkuperäistä pensseliä.
Juoni.
Sateisena päivänä kapteeni Haddock, Tintti ja professori Tuhatkauno ajavat autokolarin saksalaismiehen kanssa, jolle he olivat jutelleet muutamaa minuuttia aiemmin. Aina ihmisiä auttava Tintti vetää miehen ulos autostaan ja peittää hänet takillaan. Yllättävästi monet ihmiset yrittävät viedä miehen omaan autoonsa ennen kuin ambulanssi saapuu. Kenenkään huomaamatta saksalainen piilottaa esineen Tintin takkiin. Viimein ambulanssi saapuu ja kaikki lähtevät kotiin. Hotellissa Tuhatkauno päättää viedä Tintin takin pesulaan. Muutaman päivän päästä Tintti ja kapteeni huomaavat, että kaikki onnettomuuspaikalla olleet on ryöstetty. Ilmeisesti ryöstöjen takana olevat ihmiset etsivät esinettä, joka kuului saksalaiselle. Seuraavana päivänä Haddock siepataan, ja sieppaajien vaatimus on seuraava: "Haddock esineestä". Tapaaminen on Berliinissä. Tietämättä mikä esine on, 
sankarukset matkustavat Saksaan saadakseen Haddockin takaisin. Laukku kädessään Tintti tapaa sieppaajat. Muutaman minuutin päästä heidät vangitaan, sillä Tintin laukkuun on kiinnitetty radiolähetin. Moulinsartissa Tuhatkauno havaitsee, ettei esine (räjähde, joka toimii avaruudessa ilman happea) voi toimia, koska yksi osa puuttuu.
Chełmno

Chełmno ( tai "Culm") on kaupunki Kujavia-Pommerin voivodikunnassa Pohjois-Puolassa lähellä Veiksel-jokea. 
Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 19 510 asukasta. Chełmno on kuulunut Kujavia-Pommerin voivodikuntaan vuodesta 1999 lähtien. Sitä aiemmin se kuului Toruńin voivodikuntaan (1975–1998).
Kaupunki on ollut puolalaisen ja saksalaisen kulttuuripiirin rajapinnassa. Masovian puolalainen ruhtinas Konrad I kutsui saksalaiset teutoniritarit suojaamaan ruhtinaskuntaa balttipakanallisilta preussilaisilta vuonna 1226. Tuosta lähtien se oli osa Saksalaista ritarikuntaa ja myös Hansaliittoa. Vuonna 1454 se palasi puolalaishallintoon, kun kaupungista tuli osa Puolan kuningaskuntaa. Vuonna 1772 Puolan ensimmäisessä jaossa kaupunki liitettiin Preussin kuningaskuntaan. Vuosina 1807–1815 se oli osa Ranskan vasallivaltiona ollutta puolalaista Varsovan herttuakuntaa, mutta päätyi takaisin Preussille Napoleonin sotien päättymisen jälkeen. Vuonna 1871 Saksan yhdistyttyä siitä tuli osa Saksan keisarikunnan Posenin provinssia. Kaupungin yli 100 vuotta kestänyt yhtäjaksoinen saksalaisvalta päättyi 1920, kun Puolan tasavallan joukot saapuiva kaupunkiin 22. tammikuuta 1920. Saksan hyökättyä Puolaan saksalaisjoukot saapuivat Chełmnoon 5. syyskuuta 1939. Kaupunki nimettiin taas Kulmiksi ja siitä tuli Kulmin piirikunnan (kreis) keskus osana Danzigin-Länsi-Preussin valtakunnapiiriin kuuluvaa Brombergin aluepiiriä. Kaupungin juutalaiset hävitettiin, 5000 puolalaista surmattiin ja loput puolalaiset lähetettiin Puolan kenraalikuvernementtiin. Osana poltetun maan taktiikkaa saksalaiset hävittivät kaupunkia laajasti 25. tammikuuta 1945. Puna-armeija saapui kaupunkiin kolme päivää myöhemmin 28. tammikuuta ja kaupungista tuli jälleen osa Puolaa. Sodan jälkeen kaupungin saksalaisväestö karkotettiin.
Kaupungin nimi periytyy muinaisslaavinkielisestä sanasta "chełm", joka tarkoittaa mäkeä tai kukkulaa. Ensimmäinen maininta Chełmnosta löytyy herttua Boleslaus II:n Mogilnon benediktiiniläisluostarille kirjoittamasta tekstistä, jonka on väitetty ajoittuvan vuoteen 1065. Kaupunki on ollut osaksi saksalaisten ja osaksi puolalaisten asuttama sen koko historian ajan. Saksan keisarikunnan aikana kaupungin asukkaista kaksi kolmaosaa oli puolalaisia. Juutalaisten osuus oli noin 5 prosenttia lopun väestöstä ollessa saksalaista.
Chełmno sai kaupunkioikeudet vuonna 1233. Vanhaakaupunkia ympäröi goottilainen puolustusmuuri. Vanhankaupungintorilla on Marian taivaaseenottamisen kirkko, joka rakennettiin 1280–1320. Torin keskellä sijaitsee valkoinen Chełmnon raatihuone.
Jem

Jemma Griffiths, taiteilijanimeltään Jem, (s. 18. kesäkuuta 1975 Wales) on walesilainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan muun muassa monipuolisesta tyylistään tehdä musiikkia. Hänen debyyttialbuminsa "Finally Woken" sisältää elementtejä rock-balladeista, uuden aallon tyylisestä elektronisesta musiikista sekä trip hopista. Hänen hieman erikoinen lauluäänensä muistuttaa muun muassa Imogen Heapin, Beth Ortonin, Sophie Barkerin ja Didon lauluääntä.
Jem on kirjoittanut tuottaja Guy Sigsworthin kanssa kappaleen ”Nothing Fails”, jota Madonna myöhemmin muokkasi ja joka julkaistiin tämän albumilla "American Life" vuonna 2003.
Biografia.
Alkuvaiheet.
Jem syntyi Penarthissa, Walesissa, pienessä kylässä lähellä Cardiffia. Vaikka Jem aloitti laulamisen ja kappaleiden kirjoittamisen 13-vuotiaana Swanseassa, hän päätti mennä opiskelemaan lakia ja aloitti opiskelut Sussexin yliopistossa. Hän käytti kuitenkin vähemmän aikaa ja energiaa opintoihinsa ja keskittyi olemaan DJ-agentti, vaikka saavuttikin hyviä arvosanoja lainopinnoissaan. Brightonissa hän käytti paljon aikaa klubiöiden promotoimiseen ja auttoi Marine Parade Records -nimistä levy-yhtiötä sen alkutaipaleella. Hän itse on kertonut käyneensä koulussa niin vähän kuin saattoi tulematta potkaistuksi sieltä pihalle.
Marraskuussa 1999 Jem liittyi levytysstudioon, jossa hän vielä kehitti laulunkirjoittaja- ja tuotantotaitojaan. Tämän ajanjakson aikana hän sai valmiiksi neljä demoa, jotka pohjustivat hänen uraansa musiikkiteollisuudessa. Sen jälkeen hän muutti Lontooseen, missä hän teki yhteistyötä Guy Sigsworthin kanssa, minkä jälkeen hän muutti Brooklyniin työskennelläkseen Ge-Ologyn (Mos Def, Talib Kweli) kanssa. Syksyllä 2002 hän tapasi Yoad Nevon, joka alkoi tuottaa musiikkia yhdessä hänen kanssaan.
Ura.
Jemin sooloura alkoi merkittävimmin vuonna 2002, kun demoversio kappaleesta ”Finally Woken” soitettiin Los Angelesissa. Kuuntelijat pyysivät usein kappaletta uudelleen soitettavaksi, minkä myötä Jemistä tuli yksi KCRW-radioaseman viidestä eniten soitetusta artistista. Sen seurauksena Bruce Flohr vakuuttui Jemin demoista niin paljon, että tarjosi hänelle levytyssopimusta.
Karismaattinen episkopaalinen kirkko

Karismaattinen episkopaalinen kirkko () on kristillinen kirkkokunta, joka on syntynyt 1900-luvun lopulla karismaattisista ja evankelikaalisista taustoista osana nk. konvergenssiliikettä. Kirkkokunta on omaksunut katoliset seitsemän sakramenttia, mukaan lukien opin ehtoollisen reaalipreesensistä, sekä anglikaanisen Book of Common Prayerin liturgian. Karismaattisen episkopaalisen kirkon hankkima apostolinen seuraanto palautuu skismaattiseen roomalaiskatoliseen piispaan Carlos Duarte Costaan. 
Karismaattinen episkopaalinen kirkko on kasvanut voimakkaasti sitten 1990-luvun. Suurinta kasvu on ollut Keniassa, Ugandassa, Filippiineillä, Pakistanissa ja Brasiliassa. 
Kirkkokunta on laajentunut myös Viroon, jossa sillä on kolme seurakuntaa jotka sijaitsevat Tallinnassa, Pärnussa ja Tartossa. Kirkon yleisvikaarina Virossa toimii Heigo Ritsbek.
Gretha Smit

Gretha Smit (s. 20. tammikuuta 1976 Rouveen) on alankomaalainen pikaluistelija.
Smit voitti olympiahopeaa 5 000 metrillä vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Hänen aikansa oli maailmanennätys, mutta samassa kilpailussa Claudia Pechstein teki uuden maailmanennätyksen. Ennen kautta 2002 Smit ei useisiin vuosiin ollut kilpaillut pikaluistelussa ja oli aloittanut harjoittelun vasta vuoden 2001 lopussa. 
Aiemmin Smit oli harrastanut maratonluistelua ja hän voitti luonnonjäällä kilpailtavan maratonluistelun Alankomaiden mestaruuden vuosina 1995, 1998, 2000 ja 2001, ja tekojäällä vuosina 1999, 2000 ja 2001.
Lisa Niemi

Lisa Anne Niemi Swayze (alk. Haapaniemi; s. 26. toukokuuta 1956 Houston) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. 
Elämä ja ura.
Niemi syntyi Houstonissa Texasissa amerikansuomalaisille vanhemmilleen Edmond Melvin Haapaniemelle ja Edna Karin Hyttiselle, ja hän oli kuudesta lapsesta ainoa tyttö. Hän lyhensi sukunimeään aloittaessaan näyttelijänä vuonna 1977. 
Niemi oli naimisissa näyttelijä ja tanssija Patrick Swayzen kanssa 12. kesäkuuta 1975 lähtien, kunnes jäi leskeksi Swayzen kuoltua 14. syyskuuta 2009. Heillä ei ollut lapsia. Niemi avioitui uudestaan vuonna 2014 Albert DePriscon kanssa.
Niemi on kirjoittanut hänen ja Swayzen alkuajoista tanssijoina New Yorkissa näytelmän "Without a Word". Hän ohjasi näytelmään perustuvan elokuvan "One Last Dance" vuonna 2003, jonka pääosaa hän myös esitti.
Valikoitu filmografia.
Lähde:
Frou Frou

Frou Frou on englantilainen elektronista musiikkia soittava duo, joka koostuu Imogen Heapista ja Guy Sigsworthista. He molemmat kirjoittavat kappaleita, tuottavat sekä soittavat instrumentteja yhtyeen kappaleilla, mutta Heap toimii myös laulajana.
Frou Frou julkaisi ainoan albuminsa "Details" vuonna 2002. Tämän jälkeen Heap ja Sigsworth ovat keskittyneet soolouriinsa ja muihin projekteihin, mutta pitävät mahdollisena myös tulevaa yhteistyötä.
__notoc__
Jennifer Rodriguez

 
 
Jennifer Rodriguez (s. 8. kesäkuuta 1976 Miami) on kuubalais-yhdysvaltalainen pikaluistelija. Hän aloitti uransa taitorullaluistelijana ja voitti lajissa useita kansallisia mestaruuksia sekä sijoittui toiseksi lajin maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin hän siirtyi rullapikaluistelun pariin ja voitti lajin maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Vuonna 1996 Rodriguez vaihtoi jälleen lajia ja siirtyi luistelemaan jäällä tavoitteenaan päästä Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen. Hän osallistui ensimmäisiin talviolympialaisiinsa vuonna 1998 Naganossa ja osallistui myös seuraaviin talviolympialaisiin Salt Lake Cityssä ja Torinossa. Vuoden 2002 talviolympialaisissa hän voitti pronssia 1 000 ja 1 500 metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestauuden 2005 oltuaan jo edellisvuonna pronssilla. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 1 000 metrillä 2003 sekä pronssia 1 500 metrillä 2003, 2004 ja 2005. Pohjois-Amerikan yleisluistelumestaruuskilpailuissa hän on saanut kultaa 1999 ja 2001 sekä pronssia 2000.
Kauhavan yläkoulu

Kauhavan yläkoulu oli Kauhavan kirkonkylällä toiminut peruskoulun luokat 7–9 käsittävä koulu. Koulussa oli noin 300 oppilasta ja yli 30 opettajaa. Koulu toimi samoissa tiloissa Kauhavan lukion kanssa. Koulun rehtorina toimi Sanna Kangas ja vararehtorina Sami Nuottimäki.
Koulurakennes purettiin vuonna 2016 sisäilmaongelmien takia.
Syksyllä 2020 Kauhavan yläkoulu yhdistettiin Nahkalan, Pernaan ja Ruotsalan alakoulujen kanssa Kauhavan yhtenäiskouluksi.
Kauhavan lukio

Kauhavan lukio on yrittäjyyteen ja kansainvälisiin projekteihin erikoistunut yleislukio Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Lukio toimii Kauhavan koulukeskuksen tiloissa yhdessä Kauhavan yhtenäiskoulun kanssa, ja sen keskiarvoraja oli 7,08 vuonna 2023. Lukion rehtorina toimii historian ja yhteiskuntaopin opettaja Toni Uusimäki ja vararehtorina matemaattisten aineiden lehtori Kirsi Koivumäki.
Shannon Rempel

Shannon Rempel (s. 26. marraskuuta 1984 Winnipeg) on kanadalainen pikaluistelija. Hän on joukkuetakaa-ajon maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Rempel voitti junioreiden yleisluistelun maailmanmestaruuden vuonna 2003. Hän teki maaliskuussa 2003 nuorten 500 metrin maailmanennätyksen 38,53, joka kuitenkin rikottiin seuraavalla kaudella. Vuonna 2004 Rempel sai junioreiden MM-pronssia yleisluistelussa ja joukkuetakaa-ajossa. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon oltuaan joulukuussa 2004 toinen 1 000 metrillä Harbinissa, Kiinassa.
Rempel kuului Kanadan joukkueeseen, joka sai hopeaa Torinon olympialaisten 2006 joukkuetakaa-ajossa. Seuraavana vuonna hän oli voittamassa joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruutta Salt Lake Cityssä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui 1 000 metrillä toiseksi kaudella 2006–2007 ja kolmanneksi seuraavalla kaudella. Vuonna 2008 Rempel saavutti toistaiseksi parhaat aikuisten sarjan henkilökohtaiset arvokisasijoituksensa oltuaan seitsemäs sekä sprinttereiden MM-kilpailuissa että matkakohtaisten MM-kilpailujen 1 000 metrillä.
Rahkola (Äyräpää)

Rahkola oli kylä entisessä Äyräpään kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Rahkola sijaitsi Äyräpään länsiosassa, kooltaan suuremman Kaukilan kylän välittömässä läheisyydessä ja usein Rahkola luettiinkin osaksi Kaukilaa tai kylistä käytettiin yhteisnimeä, Kaukila-Rahkola. Rahkola rajoittui pohjoisessa Paakkolan kylään, idässä ja etelässä Kaukilan kylään sekä lännessä Heinjoen kuntaan. Nykyisin Rahkolan alue on autio. 
Rahkola oli aikoinaan erotettu Kaukilan kylästä omaksi kyläkseen ja nimensä kylä oli saanut sen ensimmäisistä asukkaista, Rahkosista. Rahkolan ja Kaukilan kylien välinen toiminta oli tiivistä muun muassa yhdistystoiminnassa. Kylät kuuluivat samaan koulupiiriin, jonka koulu oli Kaukilassa. Rahkolassa oli noin 20 taloa. Talvisodan alussa vuonna 1939 kylän asukkaat, 84 henkeä, lähtivät evakkotielle läntisempään Suomeen. Moskovan rauhassa Rahkola luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valloitti sen takaisin jatkosodan alussa 1941. Väestö pääsi tämän jälkeen palaamaan koteihinsa, mutta vuonna 1944 alue evakuoitiin uudelleen ja luovutettiin Neuvostoliitolle.
Renate Groenewold

Renate Groenewold (s. 8. lokakuuta 1976 Veendam) on alankomaalainen pikaluistelija ja maantiepyöräilijä.
Groenewold on voittanut useita Alankomaiden mestaruuksia. Vuosina 1999, 2002 ja 2003 hän voitti Alankomaiden yleisluistelun mestaruuden. Myös Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut useita mitaleja ja on sijoittunut viisi kertaa kolmanneksi kokonaiskilpailussa. Vuoden 2005 Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti hopeaa.
Yleisluistelun lisäksi Groenewold on kilpaillut myös matkakohtaisissa tapahtumissa. Hän osallistui vuoden 2002 talviolympialaisiin. Hän kaatui 1 500 metrillä, mutta voitti hopeaa 3 000 metrillä. Seuraavissa olympialaisissa Torinossa hän voitti toistamiseen hopeaa 3 000 metrillä.
Groenewold on kilpaillut myös maantiepyöräilyssä ammattilaisena. Hän edusti vuosina 2004–2005 Therme Skin Care -joukkuetta ja 2006–2007 Team DSB Bankia.
Justin Hartley

Justin Scott Hartley (s. 29. tammikuuta 1977 Knoxville, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli vuonna 2005 roolisuorituksestaan saippuasarjassa "Passions" kaksi kertaa Soap Opera Digest -ehdokkaana . Sittemmin hän on vierailut Oliver Queenin roolissa "Smallvillessä".
Elämäkerta.
Justin syntyi Knoxvillessä mutta kasvoi Orland Parkissa Illinoisissa. Hänen sisaruksiaan olivat lisäksi vanhempi veli Nathan ja kaksi nuorempaa siskoa Megan ja Gabriela. Justin valmistui Carl Sandburgin high schoolista, jonka jälkeen hän opiskeli Etelä-Illinoisin yliopistossa teatteria ja historiaa.
Hartley meni 2004 naimisiin näyttelijä Lindsay Hartley kanssa, ja heillä on tytär.
Ura.
Hartleyn näyttelijänura televisiossa alkoi vuonna 2002, kun hän vuosina 2002–2006 näytteli saippuasarjassa "Passions". Hän oli siitä kahdesti Soap Opera Digest -ehdokkaana. Sarjan jälkeen Hartley on näytellyt vuodesta 2006 lähtien vierailevana näyttelijänä "Smallvillessä" sarjakuvasankari Vihreän Nuolen roolissa. Hän vieraili vuonna 2007 televisiosarjoissa "" ja "Todistettavasti syyllinen".
Emil Jönsson

Emil Jönsson Haag (o.s. Jönsson s. 15. elokuuta 1985 Sandviken) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka erikoistui sprinttikilpailuihin. Hän saavutti vuonna 2018 päättyneellä urallaan kaksi olympia- ja kaksi MM-mitalia.
Jönsson saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen perinteisen hiihtotavan sprintissä Rovaniemellä maaliskuussa 2005. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli perinteisellä tyylillä käydyssä sprinttikilpailussa kuudes, Liberecissä 2009 vapaalla hiihtotavalla kolmastoista ja Oslossa 2011 vapaalla hiihtotavalla pronssilla. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli perinteisen sprintissä seitsemäs ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 neljäs. Val di Fiemmen parisprintissä Jönsson oli toinen parinsa Marcus Hellnerin kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti pronssimitalin vapaan hiihtotavan sprintistä ja perinteisen hiihtotavan parisprintistä.
Jönsson saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupin osakilpailussa oltuaan toinen Tukholman kaupunkisprintissä 21. maaliskuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa Canmoressa 26. tammikuuta 2008. Hän voitti sprintin maailmancupin kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2012–2013.
Maaliskuussa 2018 Jönsson ilmoitti lopettavansa hiihtouransa kauden 2018 päätteeksi. Hän avioitui samaan kauteen uransa lopettaneen hiihtäjä Anna Haagin kanssa kesäkuussa 2018. Heillä on kolme poikaa, joista nuorin syntyi syksyllä 2023.
Anders Gløersen

Anders Nøstdahl Gløersen (s. 22. toukokuuta 1986) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Rustad IL -seuraa.
Gløersen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Drammenin sprintissä maaliskuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa Rybinskissä 16. joulukuuta 2007. Toisen voittonsa hän sai Salpausselän kisojen vapaalla tyylillä käydyssä sprintissä 1. maaliskuuta 2008. Kauden 2007–2008 sprintticupin kokonaispisteissä hän oli neljäs. Kaudella 2009–2010 hän oli toinen Düsseldorfin vapaan tyylin sprintissä 5. joulukuuta 2009 ja voitti Oslon vapaan hiihtotavan sprintin 14. maaliskuuta 2010. Kaudella 2010–2011 hän oli kolmas Rybinskin vapaan sprintissä 5. helmikuuta 2011. Oslon MM-kilpailujen vapaan hiihtotavan sprintissä hän oli 13:s. Kaudella 2011–2012 hän oli kolmas Roglan vapaan sprintissä 18. joulukuuta 2011 ja toinen Moskovan vapaan sprintissä 2. helmikuuta 2012. 
Gløersen sijoittui kaudella 2012–2013 neljänneksi Quebecin sprintissä. Hän oli toinen Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2013–2014 hän voitti Davosin vapaan hiihtotavan sprintin. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan sprintissä neljäs. Kaudella 2014–2015 Gløersen sijoittui toiseksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän voitti Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. 
Gløersen sijoittui Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi kaudella 2015–2016 ja toiseksi kaudella 2016–2017. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi.
John Kristian Dahl

John Kristian Dahl (s. 27. maaliskuuta 1981 Kirkkoniemi) on norjalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, jonka erikoisosaamistaan oli sprintti ja maratonhiihto. Dahl hiihti norjalaisessa Koteng-ammattilaisjoukkueessa (aiemmin Team United Bakeries).
Dahl on voittanut Vasaloppetin vuosina 2014, 2016 ja 2017 sekä Birkebeinerrennetin ja La Sgambedan vuonna 2016.
Dahl saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen vapaan hiihtotavan sprintissä Puolassa helmikuussa 2001. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä viidestoista. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokesijansa oltuaan toinen perinteisellä hiihtotavalla käydyssä sprinttikilpailussa Val di Fiemmessä 16. joulukuuta 2003. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 13. joulukuuta 2009 Davosissa käydyssä vapaan tyylin sprinttikilpailussa.
Dahl lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2019.
Mosambikin metical

Mosambikin metical (valuuttatunnus MZN, vuoteen 2006 asti MZM) on Mosambikin rahayksikkö. Se otettiin käyttöön 16. kesäkuuta 1980, jolloin se korvasi Mosambikin escudon. Metical lyhennetään MT tai MTn. Yksi metical jaetaan sataan centavoon.
Vuonna 2006 Mosambikin keskuspankki suoritti rahanuudistuksen, jossa 1000 ”vanhaa” meticalia tuli vastaamaan yhtä uutta meticalia. Uusi ja vanha metical olivat rinnakkain käytössä ja siirtymäaika loppui 12. joulukuuta 2012. Uusi metical sai ISO 4217 -koodin MZN (ennen MZM).
Mosambikissa on käytössä 20, 50, 100, 200, 500, ja 1000 meticalin setelit sekä 1, 5, 10, 20 ja 50 centavon ja 1, 2, 5 ja 10 meticalin kolikot.
22. helmikuuta 2025 yhden meticalin arvo oli 0,015 euroa, eli yksi euro oli 66,57 meticalia.
David Ortiz

David Américo Ortiz Arias (s. 18. marraskuuta 1975 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta), lempinimeltään Big Papi, on entinen baseballpelaaja, pelipaikaltaan sijaislyöjä ja ykköspesämies, joka pelasi 20 kautta Major League Baseballissa (MLB) vuosina 1997–2016, edustaen Minnesota Twinsiä (1997–2002) ja Boston Red Soxia (2003–2016).
Ortiz pelasi tähdistöottelussa kymmenen kertaa (2004–2008, 2010–2013, 2016) ja voitti muun muassa Hank Aaron -palkinnon kahdesti (2005, 2016) sekä Edgar Martinez -palkinnon kahdeksan kertaa (2003–2007, 2011, 2013, 2016). Hänet valittiin vuoden 2013 World Seriesin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kesäkuussa 2019 Ortizia ammuttiin selkään klubilla kotimaassaan Dominikaanisessa tasavallassa, ja hän sai vakavia vammoja. Hänet leikattiin ensin Dominikaanisessa tasavallassa ja siirrettiin sitten Bostoniin sairaalaan, jossa hänet leikattiin ainakin kahdesti. Hän pääsi sairaalasta noin kuukauden päästä. Viranomaisten mukaan kyseessä oli palkkamurhan yritys, mutta sen oikea kohde ei ollut ollut Ortiz, vaan tämän samassa pöydässä istunut ystävä, joka ei loukkaantunut ampumisessa. Sen sijaan Ortizin läpi lentänyt luoti osui hänen toista ystäväänsä jalkaan.
Tyttöni mun

Tyttöni mun ("My Girl") on yhdysvaltalainen perhe-elokuva vuodelta 1991. Sen lapsipääosia näyttelevät Anna Chlumsky ja Macaulay Culkin sekä aikuispääosia Jamie Lee Curtis ja Dan Aykroyd.
Juoni.
Vada Sultenfuss on pikkuvanha 11-vuotias, yksinhuoltajaksi jääneen hautausurakoitsijan tytär. Naapurinpoika Thomas on allerginen kaikelle mahdolliselle. Vada tuntee rakkauden piston, kun ihastuu komeaan englanninopettajaansa. Sitten isän työtoveriksi tulee maskeeraaja Shelly, johon Vadan isä ihastuu. Isästään kateellinen Vada tekee kaikkensa pitääkseen parin erossa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kutsuu elokuvaa miellyttäväksi ja suositeltavaksi arkiviihteeksi koko perheelle ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Karl Bergström

Karl Ivar Bergström (1. maaliskuuta 1883 Kortesjärvi – 16. syyskuuta 1919) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat merimies Isak Bergström ja Johanna Timmerbacka. Tämä kortesjärveläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. 
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 3. jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, missä joukossa otti osaa sisällissodassa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Sisällissodan päätyttyä hän palveli samassa joukko-osastossa, josta muodostettiin myöhemmin Uudenmaan Rykmentti ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi sen 2. pataljoonan 9. komppaniaan. Sotilaallisessa uraputkessa olleen Karl Ivar Bergströmin kohtaloksi muodostui hukkuminen sairausloman aikana 16. syyskuuta 1919. Tämä sotilaallisesti ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut ja Rautaristillä palkittu jääkärivääpeli laskettiin haudan lepoon Teerijärvelle.
Microsoft Points

Microsoft Points oli Microsoftin kehittämä digitaalinen valuutta Xbox Live -palvelua varten. Se otettiin käyttöön vuonna 2005. Microsoft Pointseja pystyi hankkimaan kortissa jälleenmyyjältä tai sähköisesti Xbox 360:n avulla ja Live-internetsivuilta. Microsoft ilmoitti lakkauttavansa valuuttajärjestelmän vuonna 2013.
Historia.
Microsoft päätti luoda Xbox 360 -pelikonsolia varten laajennuksia Live-palveluunsa. Uusia ominaisuuksia olivat muun muassa ladattavat Arcade-pelit ja peleihin ostettavat lisämateriaalit. Jotta näitä voidaan myydä kaikissa Xbox 360 -maissa samalla summalla ilman valuuttamuunnoksia, Microsoft loi oman valuutan Xbox Live Marketplacelle. Microsoft Points otettiin käyttöön 22. marraskuuta 2005 Liven 360-päivityksen myötä.
Alkujaan Xbox Live Marketplacella pystyi ostamaan vain Arcade-pelejä, pelien lisäosia ja pelien kuvakkeita. Myöhemmin Yhdysvalloissa on tullut myyntiin elokuvia. Viimeisimpänä uutuutena Xboxin pelit ja osa Xbox 360 -peleistä ovat ladattavina versioina "games on demandilla".
Microsoft on luonut valuutalleen oman valuuttamerkin. Merkkiä voidaan käyttää ainakin Xbox Liven sisäisessä viestintäjärjestelmässä ja Xbox 360:llä Live Messenger -palvelussa.
Vaihtokurssi.
Microsoft Pointsien ja euron arvo riippuu jälleenmyyjästä. Suomessa alkuvuodesta 2008 edullisimmillaan 2 100 Microsoft Points -kortin saa 27 eurolla, jolloin 1 € = noin 78 MS. Hintahaitari 2 100 pisteen kortille on noin 20–26 euroa.
Käyttö.
Microsoft Pointseja voidaan hankkia kolmella tavalla:
Live Marketplacella hinnoittelu on seuraava:
Buster Martin

Buster Martin (noin 1. syyskuuta 1906 – 13. huhtikuuta 2011) oli brittiläinen julkisuuden henkilö. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi korkeasta iästään huolimatta harjoittamastaan aktiivisuudesta; hän työskenteli kuolemaansa saakka Pimlico Plumbers -yrityksessä Lontoossa pakettiautojen kiillottajana ja kieltäytyi jäämästä eläkkeelle.
Martin joutui 22. helmikuuta 2007 nuorisojoukon pahoinpitelemäksi matkalla pubista bussipysäkille. Hän onnistui puolustautumaan, mutta joutui viettämään yön sairaalassa. Menzies Campbell on maininnut Martinin elävänä esimerkkinä siitä, kuinka ihmisten tulee saada jatkaa työelämää eläkeiän saavuttamisen jälkeenkin.
Martin syntyi Ranskassa, mutta saapui Englantiin kolmen kuukauden ikäisenä ja joutui lapsuudessaan orpokotiin. Hän kieltäytyi pitämästä vapaata työstään satavuotispäivänään. Hän kuoli huhtikuussa 2011.
Urheilu ja musiikki.
Martin kuului ikäihmisten muodostamaan The Zimmers -yhtyeeseen, joka nousi vuonna 2007 listoille The Who -coverillaan ”My Generation”. 
Martin juoksi 2. maaliskuuta 2008 Essexissä puolimaratonin viidessä tunnissa ja kolmessatoista minuutissa. Hän osallistui saman vuoden huhtikuussa myös Lontoon maratoniin; häntä valmensi Harmander Singh, joka oli aiemmin tehnyt yhteistyötä myös Fauja Singhin kanssa. Martinin suorituksen jälkeen hänen todellisesta iästään esitettiin epäilyksiä ja hänen väitettiin olleen ”vain” 94-vuotias.
Eric Linklater

Eric Robert Russell Linklater (8. maaliskuuta 1899 Penarth, Wales – 7. marraskuuta 1974 Orkneysaaret) oli brittiläinen kirjailija. Vaikka hän syntyikin Walesissa, hän asui suuren osan lapsuudestaan Skotlannin Orkneysaarilla ja kouluttautui Aberdeenin yliopistossa. Sukunimi Linklater on vanhaa orkneylaista perua. Hänen äitinsä isä oli ruotsalaissyntyinen merikapteeni.
Eric Linklater luki yliopistossa aluksi lääketiedettä, mutta vaihtoi pääaineekseen Englannin kirjallisuuden. Palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa tarkka-ampujana hän päätyi toimittajaksi. Hän opetti englantia Abredeenissa, ja toisen maailmansodan jälkeen hän oli Aberdeenin yliopiston rehtori. 
1930-luvulla hän pyrki myös politiikkaan. Hän oli 1933 East Fifen vaalipiirin täytevaalissa Skotlannin kansallispuolueen ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Ericin 1942 syntynyt poika Magnus Linklater oli "The Scotsman" -lehden toimittajana, tytär Kristin on näyttelijä.
Kaikkiaan Linklater kirjoitti urallaan yli kaksikymmentä romaania, ja lisäksi hän on julkaissut runoutta, useita tietokirjoja ja kolmeosaisen elämäkertateoksen. "Juan Kiinassa" ja "Juan Amerikassa" ilmestyivät 1930-luvulla.
Vuonna 1945 Linklaterille myönnettiin Carnegie-mitali hänen edellisvuonna ilmestyneestä lastenkirjastaan "Kuussa tuulee" (). Kirja kertoo sota-ajasta ja sisaruksista Dinah ja Dorinda, jotka etsivät sotaan lähtenyttä isäänsä apunaan Kultapuuma ja Hopeahaukka. Teokseen liittyy paljon mystiikkaa ja symboliikkaa.
Omilla lomilla, haku päällä

Omilla lomilla, haku päällä on Pronssinen Pokaali -yhtyeen kiertuetaltiointi vuodelta 2007.
Vuosina 1995–2000 toiminut yhtye teki osittaisen paluun toukokuussa 2007 julkaisemalla kokoelma-albumin Leikin loppu. Tätä seurasi viisi konserttia kattava kiertue nimeltä "Omilla lomilla, haku päällä", jonka taltiointi tämä levy on.
Kappaleet on taltioitu 26. toukokuuta 2007 ravintola Virgin Oilissa, Helsingissä. 
Kappaleet.
Bonusmateriaali
Dropping Daylight

Dropping Daylight on vaihtoehtorockia soittava yhtye Minneapolisista, Minnesotasta, Yhdysvalloista.
Dropping Daylight on julkaissut yhden albumin, "Brace Yourselfin" vuonna 2006.
Kirsi Rostamo

Kirsi Rostamo (s. 20. helmikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen päätoimittaja ja entinen toimitusjohtaja, joka tunnetaan erityisesti kristillisen, valtakunnallisen radioasema Radio Dein perustajana ja päätoimittajana. Toimitusjohtajan tehtävät Rostamo on sittemmin jättänyt.
Tausta.
Rostamo syntyi ja kasvoi yrittäjätaustaisessa perheessä. Perheyritys Rolate Oy toimii putki- ja koneistusalihankinta-alalla. Rostamo kertoo saaneensa kotoaan ”työnarkomaanin” elämänmallin. Rostamo on koulutukseltaan atk-merkonomi, minkä lisäksi hän on opiskellut viestintää ja radiotyötä.
Rostamo siirtyi perheyrityksen toimitusjohtajaksi 29-vuotiaana isänsä sairastuttua. Sitä ennen hän oli työskennellyt atk-suunnittelijana ja markkinointipäällikkönä. Hän kertoo vaativan saneeraus- ja muutosvaiheen aiheuttaneen loppuunpalamisen vuoden johtajarupeaman jälkeen. Tämän jälkeen Rostamo opiskeli Missionuorten koulutuskeskuksessa Uudessa-Seelannissa, jossa hän kertoo saaneensa näyn kristilliseen radiotyöhön.
Radio Dei.
Rostamo kertoo yrittäneensä ensin saada monen vuoden ajan luterilaista kirkkoa ja muitakin yhteisöjä perustamaan kristillistä radiota, mutta tarttuneensa itse toimeen havaitessaan viimeisten analogisten radiotaajuuksien tulevan jaettavaksi. Hän perusti Radio Dein 1997 ja panosti aiheeseen koko omaisuutensa. Neljän vuoden tappiollisen kauden jälkeen radioasema nousi taloudellisesti plussan puolelle. Vuonna 2006 se oli laajentunut 14 paikkakunnalle ja tavoitti päivittäin 75 000 kuuntelijaa. Vuonna 2014 kanavalla oli 200 000 viikoittaista kuuntelijaa, 19 työntekijää ja 20 taajuutta.
Työstään Radio Dein perustajana Rostamo sai Kirkon tiedonvälityspalkinnon vuonna 2000 ja Golden Gospel -palkinnon 2008.
Yksityiselämä.
Rostamo on naimisissa Radio Dein toiminnan yhteydessä tapaamansa yrittäjä Oskar Vilkevuoren kanssa. Pariskunnalla on yksi tytär.
Sennheiser

Sennheiser electronic GmbH &amp; Co. KG on saksalainen elektroniikka-alan yritys, joka valmistaa mikrofoneja ja kuulokkeita. Yrityksen on perustanut Fritz Sennheiser 1. kesäkuuta 1945 Wennebostelissa. Yritys on perustettu nimellä "Laboratorium Wennebostel" (lyhyesti "Labor W") ja nimi muuttui Sennheiseriksi vuonna 1958.
Yritys on Sennheiserin perheen omistuksessa. Sennheiserillä on 1 650 työntekijää, joista 60 prosenttia työskentelee Saksassa. Yhtiöllä on tuotantoa Saksassa (Wennebostel ja Burgdorf), Irlannissa (Tullamore) ja Yhdysvalloissa (Albuquerque New Mexicon osavaltiossa).
My Own Prison

My Own Prison on Creed-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1997. Kappaleista "Torn", "One", "My Own Prison" ja "What's This Life For" julkaistiin singleinä 1997-1998, jotka nousivat kaikki kyseisenä ajanjaksolla yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa hiteiksi. Albumi nauhoitettiin vuoden 1995 aikana Tallahasseen ja Miamin kaupungeissa Floridan osavaltiossa.
Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kuusinkertaista platinaa.
Kappaleet.
"Kaikki kappaleet kirjoittaneet Scott Stapp ja Mark Tremonti."
Elektronikonfiguraatio

Elektronikonfiguraatiolla eli elektronirakenteella kuvataan elektronien sijoittumista atomiorbitaaleille kasvavan energian mukaisessa järjestyksessä.
Elektronikonfiguraation kirjoittamisessa noudatetaan molekyylien minimienergiaperiaatetta, jota voidaan havainnollistaa kuvan muistisäännöllä (joka on approksimaatio, ei aivan tarkka). Esimerkiksi bromiatomin elektronikonfiguraatio on 1s22s22p63s23p64s23d104p5, jossa elektronien määrät on ilmoitettu orbitaalin tunnuskirjaimen yläindekseinä.
Elektronikonfiguraation kirjoittamisessa noudatetaan minimienergiaperiaatetta, Paulin kieltosääntöä ja Hundin sääntöä.
Elektronikonfiguraatio, jossa jokainen orbitaali olisi täynnä, kirjoitettaisiin 
Tämä on oganessonin, järjestysluvultaan suurimman tunnetun alkuaineen, elektronikonfiguraatio.
Elektronikonfiguraation kirjoitusasua voi lyhentää käyttämällä jalokaasujen elektronikonfiguraatiota lähtökohtana. Alla klooriatomin elektronikonfiguratio kokonaisuudessaan sekä lyhennettynä.