tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Assimilaatio (sosiologia)

Assimilaatio on ihmisyksilön tai ryhmän sulauttamista tai sulautumista enemmistökulttuuriin, jolloin yksilö tai ryhmä omaksuu valtakulttuurin kielen, tavat, arvot ja käyttäytymismallit.
Assimilaatioon vaikuttavia tekijöitä ovat esimerkiksi:
Assimiloituminen voi tapahtua esimerkiksi niin, että maahanmuuttajavanhempi haluaa assimiloida oman lapsensa puhumalla tälle maan valtakieltä, eikä tue lähtömaansa kieltä, kulttuuria tai arvoja, koska haluaa lapsensa välttävän vaikeudet.
Assimilaatio on ollut 1700-luvun loppupuolelta alkaen merkittävä tekijä esimerkiksi juutalaisille. Ennen ensimmäistä maailmansotaa monet juutalaiset assimiloituivat hyvin nopeasti Euroopan valtakulttuureihin. He hylkäsivät kielensä, jiddišin, kääntyivät kristityiksi, ja samalla muu juutalainen perinne hylättiin.
Erityisesti Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten assimiloitumisesta puhuttaessa on usein käytetty käsitettä "kulttuurien sulatusuuni". Sillä tarkoitetaan maahanmuuttajien kulttuurien yhteensulautumista, josta syntyy kokonaan uusi, amerikkalainen kansa ja yhteiskunta.
Pakottamiseen perustuvaa assimilointipolitiikkaa on joskus käytetty alakulttuurien tukahduttamiseksi, vähemmistöjen syrjimiseksi, kansallisen yhtenäisyyden luomiseksi tai kumouksellisen toiminnan tukahduttamiseksi. Sulauttamista voidaan ajaa esimerkiksi estämällä ryhmää kasvamasta enemmistöksi yhdelläkään alueella, syrjimällä ryhmää politiikassa, tai rajoittamalla sen kieltä, kulttuuria ja uskontoa koulutuksessa ja mediassa.
Sulauttamispolitiikkaa voidaan nimittää valtion mukaan esimerkiksi "amerikkalaistamiseksi" tai "venäläistämiseksi". Tunnettuja sulauttamiskampanjoita ovat olleet esimerkiksi turkkilaisten assimiloiminen Bulgariassa, kiinalaisten Indonesiassa, unkarilaisten Romaniassa, afroamerikkalaisten orjien Yhdysvalloissa sekä romanien Keski-Euroopassa. Kolonialistisissa hallinnoissa on pyritty assimiloimaan kantaväestön parhaimmistoa.
Maihinnoususotatoimi

Maihinnoususotatoimella tarkoitetaan merellä olevien maasotajoukkojen siirtämistä maihin. Nykyaikaiseen maihinnousuun osallistuvat kaikki aselajit ja sitä pidetään riskialttiina ja monitasoisimpana sotatoimena. Maihinnoususotatoimi voi olla strateginen, operatiivinen tai taktinen sotatoimi, ja se voidaan jakaa neljään tyyppiin: iskuihin, hyökkäyksiin, evakuointeihin sekä huolto- tai kuljetusoperaatioihin. 
Teollisen sodankäynnin maihinnousu.
Ensimmäisessä maailmansodassa Gallipolin maihinnousu epäonnistui, minkä jälkeen maihinnousujen toteuttamiseen alettiin kiinnittää huomiota enemmän. Maailmansotien välisenä aikana Yhdysvaltain merijalkaväki kehitti saaritukikohtien valtaamista. Enimmäkseen kyseessä oli hyökkäyksen koordinoiminen mereltä ja ilmasta annetun tulituen kanssa. Lisäksi kehitettiin erityisiä maihinnousualuksia, joilla oli matala syväys ja nopeasti avattava maihinnousuramppi. Toisen maailmansodan aikana toteutettiin useita maihinnousuja Kaukoidässä, Tyynellämerellä, Pohjois-Afrikassa ja Euroopassa. Kaikki liittoutuneiden tärkeimmät maihinnousut onnistuivat, mutta niissä kärsittiin raskaat tappiot. Erityisesti maihinnousut olivat tärkeitä Tyynenmeren sodassa.
Toisen maailmansodan jälkeen maihinnousut menettivät merkityksensä, kun joukkojen tuominen sota-alueelle helikoptereilla ja lentokoneilla kehittyi. Viimeinen merkittävä maihinnousu oli Inchonin maihinnousu Korean sodassa vuonna 1950. Persianlahden sodassa vuonna 1991 Yhdysvallat harhautti maihinnousua Kuwaitiin, vaikka sellainen hyökkäys olisi aiheuttanut liian raskaat tappiot.
Kuuluisia maihinnoususotatoimia.
Suomessa suoritettuja maihinnousuja:
Seitsemän päivää

Seitsemän päivää voi viitata seuraaviin asioihin:
Seiska (korttipeli)

Seiska (myös nimillä "Lappu" ja "Ruotsalainen rommi") on erityisesti lasten suosiossa oleva korttipeli, jota yleisimmin pelataan huvin ja leikin vuoksi eikä rahapanoksilla. Pelissä käytetään normaalia 52 kortin korttipakkaa. Peli on samankaltainen kuin Uno-korttipeli.
Pelissä kullekin pelaajalle jaetaan 7 korttia, ja pöydälle laitetaan aloituskortti kuvapuoli ylöspäin. Pelaajien tulee vuorollaan laittaa pöydällä olevan kortin päälle omistaan joko samaa maata tai samaa numeroa oleva kortti. Mikäli samannumeroisia kortteja on useampi, on ne mahdollista lyödä pöytään kaikki kerralla. Yleensä seiskat on pelattava yksitellen eikä seiskan päälle saa lyödä seiskaa eikä seiskalla saa lopettaa. Jo pelin nimikin kertoo, että kortilla numero seitsemän on erityinen merkitys pelissä; sillä on mahdollista vaihtaa vaadittavaa maata itse kortin lyöjän haluamaksi. 
Mikäli pelaajalla ei ole sopivaa maata, hänen pitää nostaa pakasta korkeintaan kolme korttia, ja mikäli niistäkään ei yksikään käy, tulee hänen sanoa "Ohi", jolloin vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Voi nostaa myös taktisesti ja sanoa "Ohi" vaikka pystyisikin lyömään. Seiskaa ei kuitenkaan saa pantata kolmen kortin nostamisen jälkeen, muistaen, että seiskaahan ei saa lyödä seiskan päälle silloinkaan. Mikäli pelaaja lyö pöytään ässän, tulee muiden pelaajien nostaa pakasta yksi kortti. Pelin voittaa pelaaja, jolta kädestä loppuvat kortit ensimmäisenä. Mikäli kädessä on enää yksi kortti, tulee pelaajan sanoa "Lappu". Mikäli sanominen unohtuu, tulee hänen nostaa pakasta viisi korttia. (Toisten sääntöjen mukaan kolme.) Tästä tulee huomauttaa ennen seuraavan pelaajan lyömistä tai nostoa tai nostopakko ei enää ole voimassa. Peliä voi hieman vaikeuttaa sopimalla että on lopetettava yhdellä kortilla. Jos nostopakka loppuu, pöytäyspakka
sekoitetaan uudeksi nostopakaksi. -Kahden ja kolmen pelissä nostetaan usein viisi korttia ennen "Ohi" tilannetta.
Päällystyssääntö: Pelaaja voi halutessaan "päällystää" ässän. Päällystäessä ässän päälle laitetaan saman värinen mikä vaan kortti. Tällöin muut pelaajat joutuvat nostamaan pakasta yhden kortin. Ilman päällystystä muiden ei tarvitse nostaa korttia. Ässän voi päällystää vain yhdellä kortilla, ei esim. toisella ässällä.
Pisteenlasku.
Peruspeliin voidaan liittää pisteenlasku, jossa jaossa hävinneiden pelaajien käsiin jääneistä korteista lasketaan miinuspisteitä seuraavasti:
Peliä pelataan, kunnes joku pelaajista saavuttaa sata tai sataviisikymmentä miinuspistettä. Voittaja on se, jolla on vähiten miinuspisteitä.
Slovakinkielinen Wikipedia

Slovakinkielinen Wikipedia sai alkunsa lokakuussa 2003. Toukokuun puolivälissä 2005 artikkeleita oli noin 6 500, mutta jo syyskuussa rikottiin 15 000 artikkelin raja. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 178 039 artikkelia. Tällä hetkellä artikkeleita on yli .
Vuonna 2015 sivustolla oli keskimäärin 22 miljoonaa käyntikertaa kuukaudessa. Saman vuoden helmikuussa rikottiin 200 000 artikkelin raja, minkä johdosta slovakinkielinen Wikipedia oli 35. suurin artikkelimäärältään.
Thainkielinen Wikipedia

Thainkielinen Wikipedia on Wikipedian thainkielinen versio. Se perustettiin maaliskuussa 2003. Heinäkuun 2024 alussa thainkielisessä Wikipediassa oli 165 387 artikkelia, mikä teki siitä 61. suurimman kieliversion.
Historia.
2 000 kirjoitetun artikkelin raja meni rikki 20. toukokuuta 2005. Helmikuussa 2008 thainkielisessä Wikipediassa oli noin 32 000 artikkelia ja lokakuussa 2012 noin 76 400.
Indonesiankielinen Wikipedia

Indonesiankielinen Wikipedia on Wikipedian indonesiankielinen versio, joka perustettiin toukokuussa 2003. Koska indonesia on malaijin kanssa keskenään ymmärrettävää, on ehdotettu, että indonesian- ja malaijinkieliset Wikipediat yhdistettäisiin. Heinäkuun 2024 alussa artikkeleita oli 697 792, mikä teki siitä 21. suurimman kieliversion.
Historia.
10 000 kirjoitetun artikkelin raja meni rikki 31. toukokuuta 2005. Syyskuussa 2005 siellä oli yli 13 000 artikkelia. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 195 123 artikkelia.
Vietnaminkielinen Wikipedia

Vietnaminkielinen Wikipedia on Wikipedian vietnaminkielinen versio. Vietnaminkielisessä Wikipediassa oli heinäkuun 2024 alussa 1 294 084 artikkelia ja se on artikkelimäärältään 15. suurin. Se perustettiin marraskuussa 2002.
Vietnaminkielisen Wikipedian viimeaikainen kasvu perustuu pitkälti botteihin.
Historia.
29. elokuuta 2005 tuhannes käyttäjä rekisteröityi vietnaminkieliseen Wikipediaan. 2 000 kirjoitetun artikkelin raja rikottiin 7. elokuuta 2005. Puolen miljoonan artikkelin raja rikottiin vuonna 2012.
Sirppi

Sirppi on alun perin viljan leikkuuseen eli elonkorjuuseen suunniteltu käsityökalu.
Siinä on lyhyt kahva, johon on kiinnitetty leikkuuterä. Terä on yleensä kaareva, mutta myös suorateräisiä sirppejä tunnetaan. Olennaista sirpille on, että terä ei jatku suoraan kahvan suuntaisesti vaan kaartuu eteenpäin. Nykyaikaiset eurooppalaiset sirpit ovat kaarevateräisiä, itämaiset sirpit, esimerkiksi japanilainen kama, viikatteen tapaan suorateräisiä. 
Suomalaiset sirppimallit jaetaan itäsuomalaiseen (itäeurooppalaiseen) eli kaarevateräiseen sirppiin ja läntiseen eli lounaissuomalaiseen kamppiin, jota kutsutaan myös pivo- tai niittosirpiksi. Kamppi muistuttaa väärävartista viikatetta, ja sen terä on vain vähän kaareva. Sirpillä leikataan viiltämällä, kampilla työskentely muistuttaa enemmän viikatteella niittämistä. Sirpinmuotoisia työkaluja tehtiin jo kivikaudella. Kivikautiset sirpit olivat hammasteräisiä, ja sama perinne jatkuu monissa metallisissa sirppityypeissä. Kuparisirpit olivat eräitä ensimmäisiä metalliesineitä Suomessa.
Sirppi teroitetaan viistoksi yläpuolelta, alapuoli terää jää tasaiseksi. Sirpillä leikataan etukumarassa asennossa. Leikatessa kootaan vasempaan käteen suuri kourallinen korsia, ja tietystä määrästä kourallisia tulee kunkin viljalajin mukainen lyhde. Ruislyhteeseen pannaan viisi kourallista, toukolyhteisiin tavan, sidetarpeiden ja sään mukaan vaihteleva määrä. Rukiinleikkuussa jokainen kourallinen nostetaan lyhteelle pystyyn nousten; vasemmalla kädellä pidetään leikattua kourallista tyvestä, ja oikeassa kädessä olevalla sirpillä kannatetaan tähkiä. Näin tehdään, jotta korret pysyisivät järjestyksessä ja jotta selkää voisi kumarassa työssä oikaista. Leikatessa kertyvää kourallista kuljetetaan painamalla sitä vasemmalla kädellä pitkin pystyn viljaa reunaa, sirpillä taas kannatellaan siirrettävää kourallista altapäin. Näin suurikin nippu olkia pysyy koossa. Sirppiä käytellään mahdollisimman pienin liikkein, jottei ranne kipeydy. Korret katkaistaan pienellä kiertävällä vetoliikkeellä. eli ne viilletään poikki, ei repäistä.
Elonleikkuuaikana tavallinen yhden ihmisen päivässä leikkaamien lyhteiden määrä on 50-70 kpl. Enempää ei kannata leikata, jottei tule kipeäksi. Kiireisenä päivänä tai talkoissa tottunut sirpinkäyttäjä pystyy leikkaamaan hyvinkin 200 lyhdettä ruista, nopeimmat enemmänkin. 
Symbolista käyttöä.
Kaareva sirppi on tunnettu symboli, jolla on useita merkityksiä. Uskotaan, että kuunsirppi on yhdistetty kasvuun ja naiseuteen. Kuunsirpin muotoinen "hedelmällinen puolikuu" oli alue Lähi-idässä, jolla maanviljely paikallisesti syntyi. Islamin tunnuksia on kuunsirppi.
Kommunismi on myös käyttänyt sirppiä tärkeimmässä tunnuksessaan yhdessä vasaran kanssa. Se on symboloinut maatalousväestön osuutta uudessa yhteiskunnassa, vasara tehdastyöväestön.
Victorinus

Marcus Piav(v)onius Victorinus (k. kevät 271) oli lyhytikäisen Gallian keisarikunnan keisari vuosina 269–271.
Victorinuksen taustasta ei tiedetä paljoakaan. Hänen nimensä viittaa Rooman valtakunnan läntisiin provinsseihin, Hispaniaan, Galliaan ja Britanniaan, joista hän saattoi olla kotoisin. Hänen nomeninsa oikeinkirjoitustakaan ei tiedetä varmasti. Joissakin kolikoissa se on Piavonius tai Piavvonius. Augusta Treverorumista löydetystä mosaiikissa se taas on muodossa Piaonius.
Victorinuksen äidin Victorian toimet hänen kuolemansa jälkeen viittavat perheen varakkuuteen. Victorinus palveli ansiokkaasti ensimmäisen Gallian keisarin Postumuksen alaisena. Noin vuonna 266 tai 267 hän oli pretoriaanikaartin tribuuni ("tribunus praetorianorum") ja vuonna 267 tai 268 hän oli konsulina Postumuksen kanssa. Mariuksen kuoleman jälkeen syksyllä 269, sotilaat julistivat Victorinuksen keisariksi Augusta Treverorumissa. Hänet tunnustettiin Galliassa ja Britanniassa muttei Hispaniassa, joka siirtyikin pian takaisin Rooman keskushallinnon alaisuuteen. Myös Augustodonum Haeduorumin kaupunki Galliassa kapinoi Victorinusta vastaan ja siirtyi Rooman puolelle. Victorinus piiritti joukkoineen kaupungin ja valtasi sekä ryösti sen kesällä 270, seitsemän kuukauden piirityksen jälkeen.
Myös eräs Domitianus julisti itsensä keisariksi Galliassa vuoden 271 paikkeilla, mutta hänestä ei tiedetä paljon mitään.
Tämän jälkeen Victorinus palasi Colonia Agrippinaan viettämään voitonjuhlia. Huoltopäällikkö Attianus kuitenkin murhasi hänet keväällä 271. Syy saattoi olla henkilökohtainen, sillä Victorinus oli tunnetusti kova naistenmies, ja antiikin historioitsijoiden mukaan Attianus sai hänet kiinni itse teosta vaimonsa kanssa. Tätä teoriaa tukee myös se, että murhan jälkeen Victorinuksen äiti Victoria sai lahjottua sotilaat julistamaan Victorinuksen jumalaksi ja huutamaan Gallia Aquitanian maaherran Gaius Pius Esuvius Tetricuksen keisariksi.
Riemukupla

Riemukupla-elokuvat kertovat Herbiestä, Volkswagenin Kupla-mallin autosta, joka joutuu erilaisiin kommelluksiin. Elokuvat on tuottanut Disney.
Elokuvat.
Lisäksi Riemukuplasta on tehty televisioelokuva vuonna 1997 sekä viiden jakson pituinen televisiosarja vuonna 1982.
Pepsiini

Pepsiini (EC 3.4.23.1) on mahalaukun aktiivinen proteiineja hajottava entsyymi eli proteaasi. Sitä muodostuu maharauhasten pääsolujen erittämästä pepsinogeenista, joka aktivoituu maharauhasten katesolujen erittämän suolahapon luomassa happamassa ympäristössä ja jo olemassa olevan pepsiinin vaikutuksesta. Pepsinogeeni aktivoituu pepsiiniksi alle 5 pH:ssa hitaasti, mutta alle 3 pH:ssa varsin nopeasti. Aktivoituessaan pepsiiniksi pepsinogeenistä irtoaa 42 aminohappotähteen pituinen pätkä.
Pepsiini pilkkoo mahalaukkuun saapuneen ruoan proteiineja peptideiksi ja aminohapoiksi. Nämä stimuloivat mahalaukun limakalvon G-soluja erittämään gastriinia, joka vuorostaan saa mahalaukun parietaalisolut erittämään suolahappoa.
Elimistö valmistaa pepsiinin epäaktiivisen välivaiheen kautta, koska jos pepsiini pääsisi toimimaan solun sisällä, pilkkoisi se solun elintärkeitä proteiineja aiheuttaen solun toiminnan lakkaamisen tai solukuoleman.
Pepsiinin CAS-numero on 9001-75-6, entsyyminumero EC 3.4.23.1 ja ATC-koodi A09AA03.
Templo de Debod

Templo de Debod on Espanjan pääkaupungissa Madridissa nykyisin sijaitseva muinaisegyptiläinen temppeli.
Temppeli rakennettiin alun perin eteläiseen Egyptiin lähelle Niilin ensimmäistä putousta ja Isis-jumalattarelle omistettua uskonnollista keskusta. Rakennustyöt aloitti vuoden 200 eaa. tienoilla Meroën kuningas Adijalami rakentamalla pienen Amonille ja Isikselle omistetun kappelin. Myöhemmin Ptolemaioksen hallitsijasuvun kuninkaat rakensivat alkuperäisen ympärille uusia osia. Rooman keisarit Augustus ja Tiberius saattoivat rakennustyöt loppuun.
Useita monumentteja oli vuonna 1960 vaarassa jäädä veden alle Assuanin padon rakennustöiden vuoksi, ja Unesco pyysi apua kansainväliseltä yhteisöltä historiallisesti arvokkaiden kohteiden pelastamiseksi. Kiitokseksi Espanjan tarjoamasta avusta Abu Simbelin temppelien siirtämisessä Egypti lahjoitti Debodin temppelin vuonna 1968 Espanjalle.
Temppeli purettiin ja siirrettiin kivi kiveltä Madridiin, jossa se koottiin uudelleen kaupungin kauneimpiin kuuluvaan puistoon "Parque del Oesteen". Se avattiin yleisölle heinäkuussa 1972. Se on yksi ainoita muinaisegyptiläisen arkkitehtuurin teoksia Egyptin ulkopuolella ja ainoa laatuaan Espanjassa.
Sydney Camm

Sydney Camm (1893 – 12. maaliskuuta 1966) oli brittiläinen lentokonesuunnittelija, jonka kuuluisin suunnitelma oli Hawker Hurricane -hävittäjä. 
Sydney Camm kiinnostui lentokoneista teini-ikäisenä liittyen Windsor Model Aeroplane Club -lennokkikerhoon. Kerho rakensi oman liitokoneen 1912. Sydney Camm pääsi töihin Hawker Aircraft Company-lentokonetehtaaseen vuonna 1925 piirtäjänä. Pian hän oli sen pääsuunnittelija (1926?), jossa tehtävässä hän jatkoi kuolemaansa asti. Hawker Hurricanesta tuli Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien ensimmäinen yksitasoinen hävittäjäkone. Se oli taistelun Britanniasta voittaja, kun Supermarine Spitfire taisteli saksalaisia hävittäjiä vastaan ja Hurricane ampui sillä aikaa saksalaiset pommikoneet alas. Sitä seurasi tehokkaammat hävittäjät Typhoon ja Tempest, joiden rooli oli rynnäköinti maamaaleja vastaan. Typhoonia vaivasi pitkään korkeusperäsimen flutteri ja buffeting-ilmiö suurilla nopeuksilla. Molemmat ongelmat ratkaistiin vaikkei suurten nopeuksien ilman kokoonpuristuvuutta ymmärretty tuohon aikaan.
Camm oli työorientoitunut henkilö ja pyrki työssään erinomaisiin tuloksiin ja vaati samaa alaisiltaan. Suunnittelutiimin koko oli vain sata ihmistä ja Cammia pidettiin hyvin vaikena johtajana. 
Toisen maailmansodan jälkeen Camm suunnitteli muun muassa Hawker Hunter -hävittäjän, Hawker P.1127:n, josta tuli pystysuoraan nouseva Hawker Siddeley Harrier -hävittäjä. Hänet aateloitiin 1953. Hän suunnitteli BAC TSR-2-konetta ja myöhemmin Panavia Tornadoa. Hän esisuunnitteli 1960-luvun alussa Mach 4 nopeuteen yltävää lentokonetta.
Underground

Underground () tarkoittaa vaihtoehtoista, valtavirran vastaista, poliittisesti tai kulttuurisesti arveluttavana pidettyä ajattelua ja toimintaa. 
Alun perin sana "underground" on merkinnyt maanalaista toimintaa, jotain kiellettyä, laitonta tai epäkaupallista. Sillä on voitu tarkoittaa esimerkiksi miehitetyssä maassa toimivaa vastarintaliikettä, joka tähtää maansa vapauttamiseen. Se on myös voinut tarkoittaa piilossa toimivaa salaliittoa, joka pyrkii vallitsevan yhteiskuntajärjestyksen horjuttamiseen. Nykyisin käsite viittaa useimmin avant-garde -ryhmiin tai liikkeeseen, joka toimii valtakulttuurin ulkopuolella. Yleisimmin underground merkitsee monitaiteista vastakulttuuriliikettä, joka syntyi Yhdysvalloissa 1960-luvulla.
Underground on sikäli kuvaava termi, että tavallinen yleisö joutuu harvoin kosketuksiin toiminnan kanssa, ellei ihminen tietoisesti hakeudu sen piiriin ("maan alle"), koska valtamedia ei ole undergroundista juurikaan kiinnostunut. Underground on usein myös synonyymi ilmaisulle "vastakulttuuri".
Okakuusi

Okakuusi ("Picea pungens") on pohjoisamerikkalainen kuusten ("Picea") sukuun ja mäntykasvien (Pinaceae) heimoon kuuluva havupuu. Laji kasvaa luonnonvaraisena Kalliovuorten eteläosissa 1 800–3 000 metrin korkeudella, mutta ei kasva puurajalle saakka, kuten vastaavalla alueella kasvava engelmanninkuusi ("Picea engelmannii"). Okakuusi kasvaa yleisemmin vuoristojen laaksoissa jokien varsilla, missä kosteutta on enemmän. 
Kuvaus.
Okakuusi kasvaa yleensä 25–30 metriä korkeaksi. Neulaset ovat väriltään harmaanvihreästä vaaleansinivihreään, vaihdellen paljon luonnonvaraisissakin kannoissa. Neulasiltaan erityisen sinisistä tai hopeanhohtoisista kannoista on jalostettu lajikkeita koristekasvikäyttöön. Näitä myydään "sinikuusina" tai "hopeakuusina". Myös pallomaisia lajikkeita on jalostettu.
Mauna Loa

Mauna Loa on toimiva kilpitulivuori Havaijilla. Sen nimi tarkoittaa havaijin kielellä "pitkää vuorta". Tulivuori on purkautunut vuoden 1843 jälkeen ainakin 33 kertaa. Viimeisin purkaus alkoi marraskuussa 2022 ja sitä edeltänyt maaliskuussa 1984.
Geologia.
Mauna Loa on kilpitulivuori Havaijin suurimmalla saarella Havaijilla. Se on maailman suurin aktiivinen tulivuori, ja sen tilavuuden on laskettu olevan ainakin 75 000 kuutiokilometriä. Sen pinta-ala merenpinnan yläpuolella on 5 100 neliökilometriä, ja se muodostaa yli puolet Havaijin saaresta. Mauna Loan huippu on 4 169 metrin korkeudessa.
Mauna Loa purkautui ensimmäisen kerran 0,6–1 miljoonaa vuotta sitten, jolloin se alkoi kohota Hualālain ja Mauna Kean tulivuorten väliin. Mauna Loa saavutti merenpinnan tason noin 300 000 vuotta sitten. Tulivuori on syntynyt maanalaisen ns. kuuman kohdan (ts. kuuman pisteen) laavasta. Kuumat pisteet ovat litosfäärilaattojen keskiosissa sijaitsevia pylväsmäisiä, paikallaan pysyviä vulkaanisia pisteitä. Tyynenmeren litosfäärilaatta liikkuu kuuman pisteen kohdalta, ja uusi tulivuori tai tulivuorisaari syntyy.
Mauna Loan huippukaldera on Moku‘āweoweo, joka on lähes 15 neliökilometrin laajuinen ja 180 metriä syvä. Kalderasta lähtee koilliseen ja lounaaseen siirrosvyöhykkeet, ja lisäksi vuoren pohjois- ja länsirinteillä on löydetty 33 purkaushalkeamaa.
Mauna Loan syöksemä laava on erittäin kuumaa, juoksevaa ja emäksistä basalttilaavaa. Riskiluokittelussa basalttilaavaa purkavat tulivuoret luetaan ympäristölle vaarattomiksi: basalttinen laava ei tuki purkausaukkoja ja näin ei aiheuta räjähdysvaaraa. Basalttisten tulivuorten alueet ovatkin yleensä matkailijoiden suosiossa (esimerkiksi Hekla Islannissa).
Mauna Loa on purkautunut viimeisen 3 000 vuoden aikana noin kuuden vuoden välein ja vuoden 1843 jälkeen noin viiden vuoden välein. Suurin osa purkauksista syntyy keskuskalderasta, mutta rinteiden siirrosvyöhykkeistäkin purkautuu laavaa. Yhdysvaltain asevoimien lentokoneet pudottivat vuosien 1935 ja 1942 aikana pommeja rinteeseen estääkseen laavavirran pääsyn Hilon kaupunkiin. Pieni kylä puolestaan tuhoutui kesäkuun 1950 purkauksessa. Tämän jälkeen Mauna Loa on purkautunut merkittävästi vuosina 1975, 1984 ja 2022.
Tutkimus.
Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen Hawaiian Volcano Observatory tarkkailee Havaijisaarien tulivuoria, ja sillä on muun muassa dataa Mauna Loan seismisyydestä, muodonmuutoksista ja kaasupäästöistä.
Mauna Loan huipulla, liki 3 400:n metrin korkeudessa, sijaitsee tutkimusasema, joka on seurannut säätä ja ilmakehän kemiallista koostumusta yhtäjaksoisesti 1950-luvulta lähtien. Aseman pystytti Charles Keeling. Vuonna 1958 Keeling mittasi ilmakehän hiilidioksidipitoisuudeksi 315 ppm. Sen jälkeen lukema on tasaisesti noussut. Vuonna 2022 lukema ylitti 418 ppm.
Domitianus (usurpaattori)

"Domitianus voi myös tarkoittaa samannimistä Rooman keisaria joka hallitsi 81–96.
Domitianus oli roomalainen sotilas, joka julisti itsensä keisariksi Gallian keisarikunnan aikana. Hän hallitsi lyhyen ajan vuonna 271. Domitianuksen mainitsevat Zosimos ja "Historia Augusta". Muita todisteita Domitianuksesta ovat kaksi kolikkoa joista ensimmäinen löydettiin Loiren alueelta Ranskasta vuonna 1900. Sitä pidettiin pitkän aikaa väärennöksenä, mutta vuonna 2003 löydettiin Oxfordshirestä Englannista toinen Domitianuksen lyöttämä kolikko. Kolikon aitoudesta ei ole epäilystä koska se löydettiin ruukusta jossa oli 5 000 muuta kolikkoa vuosilta 250–275. 
Domitianuksen arvellaan hallinneen vain muutaman päivän ajan. Keisari Aurelianus ilmeisesti teloitutti hänet, koska hän oli lyöttänyt rahaa omissa nimissään.
Mauna Kea

Mauna Kea () on levossa oleva tulivuori Havaijin eteläisimmällä ja suurimmalla saarella Havaijilla. Nimi voi esiintyä myös muodossa Maunakea, jolla korostetaan sitä, että kyseessä on erisnimi. Vuoren nimi on lyhenne nimestä Mauna a Wākea, joka viittaa havaijilaisten kantaisään. Mauna Kean ja samalla koko saaren korkein kohta on Pu'u Wēkiu, joka sijaitsee 4 207 metriä merenpinnan yläpuolella. Mauna Kean lähellä sijaitsee toimiva tulivuori Mauna Loa, joka on vain 35 m matalampi kuin Mauna Kea.
Erinomaisen seeingin takia vuori on nykyään tärkeä tähtitieteilijöiden havainnointipaikka, ja sen huipulla sijaitsevat Mauna Kean observatoriot. Ilma on huipulla kuiva, tuulet tasaisia ja maan kaltevuus sopiva. Näistä merkittävimpinä yhdysvaltalaiset Keck-teleskoopit, toinen kansainvälisistä Gemini-teleskoopeista, kansainvälinen James Clerk Maxwell -teleskooppi sekä japanilainen Subaru-teleskooppi.
Mauna Kea purkautui viimeksi noin 4 500 vuotta sitten. Vuoren alla tapahtuvat heikot maanjäristykset voivat olla merkki purkauksesta lähitulevaisuudessa. Vuoren laella olevat herkät tähtitieteelliset havaintolaitteet reagoisivat kuitenkin vuoren pinnan nousuun ennen mahdollista purkausta. Vuoren iäksi arvioidaan noin miljoona vuotta.
Mauna Kea on maapallon korkein vuori, jos korkeus mitataan vuoren juurelta huipulle. Vuoren rinne laskeutuu meren alla vielä viisi kilometriä, joten koko vuoren korkeus merenalaiset osiot huomioon ottaen on yli kymmenen kilometriä. Vuori on kilpitulivuorelle tyypillisesti hyvin leveä verrattuna korkeuteen: se on merenpinnan yläpuolella noin 80 kilometriä pitkä ja 40 kilometriä leveä.
Vuoren huippu on pyhä paikka havaijilaisille, koska maan ja taivaat katsotaan kohtaavan siellä. Huipulla on edelleen useita hautamuistomerkkejä, jotka on pyhitetty havaijilaisille esi-isille. Perinteisesti vain päällikkö- ja papistoluokkaan kuuluneet henkilöt saivat nousta huipulle, ja vain vain hetkellisesti uskonnollisten seremonioiden suorittamiseksi.
Malaijinkielinen Wikipedia

Malaijinkielinen Wikipedia on Wikipedian malaijinkielinen versio, joka perustettiin lokakuussa 2002. Koska malaijin kieli on indonesian kanssa keskenään ymmärrettävää, malaijin- ja indonesiankielisten Wikipedioiden yhdistämistä on ehdotettu. Malaijinkielisessä Wikipediassa oli heinäkuun 2024 alussa 380 982 artikkelia, mikä tekee siitä 35. suurimman kieliversion.
Historia.
5 000 artikkelin raja meni rikki 29. kesäkuuta 2004. Syyskuussa 2005 siellä oli yli 6 800 artikkelia. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 140 645 artikkelia.
Gozo

Gozo ( ) on Maltan tasavaltaan kuuluva saari Välimerellä. Se on kooltaan Maltan toiseksi suurin saari Maltan pääsaaren jälkeen. Saaren asukasluku vuonna 2017 oli 32 723.
Maantiede.
Gozo sijaitsee noin 5 kilometrin päässä Maltan pääsaaresta luoteeseen. Maltaan kuuluvista saarista Gozo sijaitsee lähimpänä Sisiliaa Italiassa. Saaren pinta-ala on 67 km². Saaren maantieteelle tyypillinen piirre ovat sen lukuisat kukkulat. Gozon pääkaupunki Victoria (maltaksi "Rabat") sijaitsee saaren keskellä. Saaren tunnettu kivikaari Sininen ikkuna romahti maaliskuussa 2017. Maltan pääsaareen verrattuna Gozo tunnetaan vehreämpänä saarena. Huomattava osa saaresta on maaseutua.
Historia.
Gozon saarella on ollut ihmisasutusta yli 5 000 vuotta. Saaren Ġgantijan megaliittitemppelit kuuluvat maailman vanhimpiin edelleen pystyssä oleviin ihmisten tekemiin rakennelmiin. Foinikialaiset tunsivat saaren nimellä "Gwl" ja antiikin kreikkalaiset nimellä "Gaulos". Gozo on yhdistetty myös Odysseuksen tarinassa esiintyvään saareen "Ogygia", jolla nymfi Kalypso tarinan mukaan piti Odysseusta vankinaan. Roomalaiset kutsuivat saarta nimellä "Gaulus" ja sittemmässä Bysantin valtakunnassa se tunnettiin nimellä "Gaudes". Arabit kutsuivat saarta nimellä "Ghawdex" ("Awdesh"). Arabien saaresta käyttämä nimi on säilynyt edelleen maltan kielessä.
Liikenne.
Gozon saarelle on lauttaliikennettä Maltan pääsaarelta. Lauttamatka saarelle kestää noin 25 minuuttia. Eri aikoina saarelle on harkittu myös muiden liikennemuotojen avaamista. Lentokenttää on harkittu, mutta suunnitelmista luovuttiin ympäristövaikutusten takia. Saarelle liikennöinyt helikopteriyhteys lopetti toimintansa vuonna 2006. Vuonna 2013 kiinalainen rakennusyhtiö China Communications Construction Company teetätti suunnitelman sillan rakentamisesta Maltalta Gozolle. Hankkeen hinnaksi arvioitiin tuolloin miljardi euroa. Siltahankkeeseenkaan ei ryhdytty ympäristöjärjestöjen vastustuksen takia. Sittemmin Maltalla on harkittu myös merenalaisen tunnelin rakennuttamista Gozolle.
Väestö.
Gozon asukasluku oli vuonna 2017 yhteensä 32 723. Gozon asukkaat ovat maltalaisia, mutta heillä on myös oma kotisaareensa liittyvä gozolainen identiteettinsä.
Martti Peltonen

Martti Juhani Peltonen (14. huhtikuuta 1943 Perniö – 29. marraskuuta 2023 Järvenpää) oli pitkän uran tehnyt suomalainen lehtikuvaaja. Hän aloitti TPSL:n äänenkannattajassa "Päivän Sanomissa" 1959, siirtyi 1966 "Helsingin Sanomiin" ja lopulta 1972 "Ilta-Sanomiin", jonka kuvatoimituksen esimiehenä työskenteli jäädessään eläkkeelle vuonna 2007.
Peltosen tunnetuin otos – vuoden lehtikuvaksi valittu – esittää lentokentällä YK-matkaltaan palanneita presidentti Urho Kekkosta ja tämän takana muovikassi kädessä seisovaa ministeri Väinö Leskistä. Yleisesti uskottiin kassin sisältävän viinaa, kun siellä tosiasiassa oli suklaata lapsille.
Martti Peltosen kuvista julkaistiin 2005 kuvateos "Viisi vuosikymmentä".
Rabat (Malta)

Rabat (maltaksi yleensä artikkelin kanssa "Ir-Rabat" ) on kunta Maltalla. Se sijaitsee Maltan pääsaarella. Rabatissa on runsaat 11 000 asukasta, ja sen tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat muun muassa katakombit ja St. Paulin katedraali. Naapurisaari Għawdexilla on myös kaupunki, jonka maltankielinen nimi on Rabat ja joka tunnetaan englanniksi nimellä Victoria.
Makakit

Makakit ("Macaca") on suku häntäapinoiden (Cercopithecidae) heimossa. Makakit ovat laajimmalle levinnyt kädellisten (Primates) suku lukuun ottamatta ihmisten sukua. Nykyään tunnetaan 23 makakilajia, joiden esiintymisalue ulottuu Pohjois-Afrikasta Japaniin. Vaikka useilta lajeilta puuttuu häntä, makakit eivät ole sen läheisempää sukua ihmisapinoille kuin muutkaan häntäapinat. 
Lajit.
Makakilajit:
Puskuriliuos

Puskuriliuos on liuos, jonka pH-arvo ei muutu huomattavasti happoa tai emästä lisättäessä tai liuosta laimennettaessa.
Puskuriliuos valmistetaan heikosta haposta ja sen suolasta, tai heikosta emäksestä ja sen suolasta. Puskuriliuos on tehokkaimmillaan, kun liuoksen pH on yhtä suuri kuin sen valmistukseen käytetyn yhdisteen pKa-arvo ("pKa = -log10Ka"). Puskuriliuos vaikuttaa parhaiten, kun sen pH on korkeintaan yhden yksikön päässä halutun puskuroitavan liuoksen pKa-arvosta.
Luonnollisia puskuriliuoksia ovat mm. veri, jonka pH pysyy hyvin vakaana fysiologisessa pH:ssa 7,4.
Puskuriliuoksen toimintaperiaate.
Emäs hajoaa liuetessaan konjugaattihapoksi muodostaen samalla veden kanssa hydroksidi-ionin (OH-). Hydroksidi-ioni reagoi puskuriliuoksen hapon HA kanssa muodostaen emästä A-. Jos lisättävän hydroksidi-ionin määrä on pieni, on myös [HA]:n ja [A-]:n suhteen muutos pieni. Reaktioyhtälö:
formula_1
Happo dissosioituu vesiliuoksessa konjugaattiemäkseksi ja protoniksi, joka reagoi veden kanssa muodostaen oksoniumionin H3O+. Oksoniumioni reagoi puskuriliuoksessa olevan emäksen A- kanssa muodostaen happoa HA, mutta tässäkään tapauksessa pieni oksoniumionikonsentraation lisäys ei vaikuta [HA]:n ja [A-]:n suhteeseen merkittävästi. Reaktioyhtälö:
formula_2
Puskuriliuoksen pH.
Puskuriliuoksen pH voidaan laskea Henderson–Hasselbalchin yhtälöllä:
formula_3, jossa Ka
käytetyn hapon happovakio, [A-] emäksen konsentraatio ja [HA] hapon konsentraatio.
Puskuriliuoksen pH riippuu valituista aineista ja niiden suhteellisista konsentraatioista, mutta liuoksen varsinainen kyky puskuroida happoja ja emäksiä, puskurikapasiteetti, määräytyy aineiden absoluuttisesta määrästä puskuriliuoksessa.
Albaniankielinen Wikipedia

Albaniankielinen Wikipedia on Wikipedian albaniankielinen versio. Se perustettiin lokakuussa 2003. Heinäkuun 2024 alussa artikkeleita oli 98 389, mikä tekee albaniankielisestä Wikipediasta 72. suurimman kieliversion.
1 000 artikkelin raja meni rikki toukokuussa 2005 ja 30 000 artikkelin raja joulukuussa 2010. Syyskuussa 2016 artikkeleita oli yli 56 000.
Naurunkielinen Wikipedia

Naurunkielinen Wikipedia oli Wikipedian naurunkielinen versio. Siellä oli yli 700 artikkelia. 
Historia.
Naurunkielisen Wikipedian ensimmäinen etusivu luotiin joulukuussa 2003. Sadan kirjoitetun artikkelin raja meni rikki 17. kesäkuuta 2005. Kaksisataa artikkelia oli kirjoitettu 18. syyskuuta 2005. 
Ensimmäiset tunnetut naurua äidinkielenään puhuvat käyttäjät tulivat naurunkieliseen Wikipediaan samoihin aikoihin, kun kahdensadan kirjoitetun artikkelin raja rikottiin.
Naurunkielinen Wikipedia suljettiin keväällä 2023.
Markko Märtin

Markko Märtin (s. 10. marraskuuta 1975 Tartto) on virolainen entinen rallikuljettaja. 
Ura rallin MM-sarjassa.
Märtinin paras saavutus on MM-sarjan kolmostila kaudella 2004. Hän on urallaan voittanut viisi MM-osakilpailua. Neste-rallin Suomessa hän on voittanut kerran, kaudella 2003.
Märtinin kartanlukija oli vuoteen 2000 asti Toomas Kitsing, jonka jälkeen kuolemaansa asti Michael Park.
Michael Parkin kuolema ja uran lopetus.
18. syyskuuta 2005 Märtin ajoi Walesin rallissa rajusti ulos, jolloin hänen kartanlukijansa Michael Park sai surmansa. Märtin lopetti uransa MM-tasolla välittömästi, mutta ajoi jonkin aikaa satunnaisesti Subarun, Fordin ja Minin testikuljettajana, ja vuonna 2010 osallistui Rally Estoniaan, jonka hän voitti. Seuraavana vuonna Märtin tuli toiseksi Kristo Kraagin kanssa Ford Focus RS WRC 03 -autolla.
Märtin kertoi myöhemmin haastattelussa suomalaiselle Vauhdin Maailma -moottoriurheilulehdelle, että oli jo uransa alussa päättänyt lopettaa MM-tasolla 30-vuotiaana.
Ralliuransa jälkeen Märtin ajoi kolme kilpailua Tanskan rata-autosarjassa Danish Touringcar Championshipissä, mutta lopetti ajanpuutteen vuoksi. Hän on myöhemmin pyörittänyt Tallinnassa omaa rallitalliaan, ja toiminut maanmiehensä Ott Tänakin managerina.
Muuta.
Märtin on saanut Viron Punaisen Ristin ritarikunnan IV luokan kunniamerkin.
Sotarovasti

Sotarovasti on aiemmin käytössä ollut sotilaspapiston arvonimi. Latinaksi "praepositus castrensis" tai "praepositus campestris".
Ruotsissa sotarovasti (ruotsiksi "fältprost") oli viran nimikkeenä jo vuonna 1627. Ansioituneiden sotilaspappien arvonimi siitä tuli 1800-luvulla.
Preussissa oli kaksi sotarovastia (saksaksi "Feldpropst"), toinen luterilainen ja toinen katolinen. He toimivat armeijan papiston esimiehinä. Saksan Wehrmacht muutti vuonna 1935 tämän virkanimikkeen kenttäpiispaksi ("Feldbischof").
Virka- ja arvonimen historiaa Suomessa.
Suomessa Venäjän vallan aikana ensimmäisen sotarovastin arvonimen myönsi keisari vuonna 1820 ansioituneelle sotilaspapille. Suomen itsenäisyyden aikana tämä arvonimi myönnettiin vuonna 1919 kahdelle kirkkoherralle. Sotarovastista tuli sittemmin sotalaitoksen (myöhemmin puolustuslaitoksen) kirkollisen työn johtajan virkanimike. Sotarovasti johti sotilaspappien toimintaa sotaväen päällikön alaisena . 
Sotarovastin virka muutettiin vuonna 1943 kenttäpiispan viraksi .
Sotarovastin arvonimi Suomessa.
"Sotarovastin nimi ja arvo" oli Suomessa valtionhoitajan myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain kaksi kertaa vuonna 1919 ja jota ei ole nykyisessä arvonimien luettelossa.
Kääpiövirtahepo

Kääpiövirtahepo ("Hexaprotodon liberiensis", joskus "Choeropsis liberiensis") on toinen virtahepojen heimon elossa olevista lajeista. Se on vaarantunut, koska sen asuttamia metsiä hakataan kaiken aikaa. Myös sen lihasta kiinnostuneet metsästäjät ovat sille uhka.
Koko ja ulkonäkö.
Kääpiövirtahepo on samannäköinen kuin sukulaisensa virtahepo, mutta on sitä huomattavasti pienempi. Ruumiin pituus on vain 1,7–1,9 metriä ja hännän pituus 15–21 cm. Korkeus on noin 75 cm ja paino 180–250 kg eli korkeus on puolet virtahevon korkeudesta ja paino alle kymmenesosa virtahevon painosta. Keskimääräinen elinikä on vankeudessa 35 vuotta. Kääpiövirtahevon iho on musta tai ruskea. Sen iho kuivuu nopeasti, minkä takia se viettää paljon aikaa vedessä.
Levinneisyys.
Kääpiövirtahepoa tavataan vain alankojen sademetsissä osassa Länsi-Afrikkaa. Lajin levinneisyysalueeseen kuuluvat Sierra Leone, Norsunluurannikko, Guinea ja Liberia. Kannan pääosa asustaa nykyään Liberiassa. Luonnossa elää luultavasti noin 3 000 yksilöä. Kääpiövirtahevon alalaji "Hexaprotodon liberiensis heslopi" eli Nigeriassa vielä 1900-luvulla, mutta alalajia ei päästy koskaan tutkimaan.
Elinympäristö.
Kääpiövirtahevon elinympäristöä ovat virrat, joet, järvet ja suot.
Ravinto.
Kääpiövirtahevon ravintoa ovat vesikasvit, ruohot, nuoret versot ja lehdet. Kääpiövirtahepo laiduntaa virtahevon tavoin hämärän tullessa. Se käyttää kuusi tuntia vuorokaudesta laiduntamiseen.
Kihlakunnanposti

Kihlakunnanposti oli aikanaan virkamiesten ja tuomarien kirjeitä välittävä järjestelmä Suomessa. Sitä käytettiin pääasiassa vain silloin, kun postilaitoksen kuljetusta ei voitu käyttää esimerkiksi virkamiehen asuessa kaukana postireitistä. Kihlakunnanpostin avulla kirje kulki silloinkin turvallisesti ja säännöllisesti perille. Järjestelmän toiminta Ruotsi-Suomessa alkoi 1700-luvulla ja päättyi 1880-luvulla, kun postikonttorien määrän kasvaessa postilaitos alkoi kuljettaa kaikki virkakirjeet.
Kestikievariluettelossa olevista taloista osa vapautettiin hollikyytivelvollisuudesta, jotta ne voivat kuljettaa yleensä kerran viikossa virkapostia. Kihlakunnanpostia käytettiin maaherran kirjeiden toimittamisessa kruununvoudeille, kihlakunnantuomareille, nimismiehille ja kirkonkuulutusten toimittamisessa papeille sekä tietenkin myös vastakkaiseen suuntaan kulkeviin kirjeisiin. Myös hovioikeuksien kirjeet kulkivat järjestelmässä.
Lähetettävä kirje suljettiin laukkuun, jonka lähin kihlakunnanpostinkuljettaja nouti ja vei seuraavalle kihlakunnanpostinkuljettajalle. Jos tarvittiin ylimääräinen kuljetus, niin lähetti vei laukun ensimmäiselle kihlakunnanpostinkuljettajalle. Kiireellisen postin vei lääninlähetti yksin kulkien kievarikyydillä määränpäähän. Yleisen postin eli kruununpostin kuljetus ja kihlakunnanpostin kuljetus olivat erillisiä järjestelmiä. Maaherra järjesti läänissään kihlakunnanpostin kuljetuksen ja postilaitos järjesti yleisen postin kuljetuksen.
Kirjeeseen liimattavat sulat toimivat ikäänkuin postimerkin esiasteina, niiden määrä kertoi, kuinka nopeasti kirjeet oli kuljetettava.
Jaavankielinen Wikipedia

Jaavankielinen Wikipedia on Wikipedian jaavankielinen versio. Siellä oli heinäkuussa 2013 yli 44 000 artikkelia. Nykyään artikkeleita on yli , joten se on artikkelimäärältään Wikipedian 83. suurin versio.
Historia.
Jaavankielisen Wikipedian etusivun ensimmäinen versio luotiin alkuvuodesta 2004. Tuhannen artikkelin raja meni rikki 7. toukokuuta 2005.
Uncyclopedia

Uncyclopedia on Wikipediasta tehtynä parodiana alkanut wiki-hanke, jonka artikkelit satirisoivat kohteitaan, Wikipediaa, ajankohtaisia asioita tai muuta.
Uncyclopedian perusti Jonathan Huang, joka tunnetaan internetissä nimillä ”Chronarion” ja ”stillwaters” 5. tammikuuta 2005. Uncyclopedia ilmoittaa etusivulla olevansa ”sisältövapaa” ("content-free") tietosanakirja siinä missä Wikipedia on ”vapaa” ("free") tai ”vapaasisältöinen” ("free-content") tietosanakirja. Suomenkielinen versio "Hikipedia" kuvailee itseään ”älyvapaaksi luulosanakirjaksi” ja ”vangituksi tietosanakirjaksi”. Uncyclopedian käyttäjiä kehotetaan kirjoittamaan hauskoja artikkeleita. Jotkin sivut ovat puhtaasti huumoria, eikä niiden aiheilla ole käytännössä mitään vastinetta todellisessa maailmassa. 
Englanninkielinen Uncyclopedia perustettiin tammikuussa 2005. Tähän mennessä sinne on kirjoitettu lähes 32 000 artikkelia. Uncyclopedia on saatavilla tällä hetkellä 36 kielellä, muiden muassa englanniksi, ranskaksi, saksaksi, puolaksi, italiaksi, ruotsiksi, suomeksi, norjaksi, japaniksi, espanjaksi, katalaaniksi, kreikaksi, venäjäksi, hepreaksi, arabiaksi, viroksi ja latinaksi. Eri kielisten Uncyclopedioiden nimet ovat hyvinkin erilaisia, esimerkiksi suomenkielinen versio on nimeltään Hikipedia ja ruotsinkielinen versio Psyklopedin. Hikipedia perustettiin vuoden 2005 huhtikuussa. Hikipedian ei alun perin pitänyt olla Uncyclopedian suomenkielinen vastine. Vuoden 2011 lopussa Hikipediassa oli artikkeleita yli 7 000 ja sivuja yli 38 000. Toukokuussa 2020 Hikipediassa oli 8 070 artikkelia. Hikipedian etusivulla on käyty yli 4,6 miljoonaa kertaa.
Hyrsylä

Hyrsylä () on kylä Karjalan tasavallan Suojärven piirin Veskelyksen kunnassa, ennen sotia Suomelle kuuluneessa Raja-Karjalassa. 
Suomelle kuuluessaan Hyrsylä kuului Suojärven kuntaan ja se sijaitsi valtion muusta alueesta lähes kuroutuneella Venäjän puolelle työntyvällä alueella niin kutsutussa Hyrsylän mutkassa (liv. "Hyrsylänmutku"). Erikoinen rajalinjaus oli alun perin muodostunut 1600-luvun alussa Stolbovan rauhan rajankäynnin yhteydessä.
Hyrsylän mutkan alueella oli kolme kylää, Hyrsylä, Ignoila ja Hautavaara. Ne ovat edelleen 2000-luvulla Venäjällä asuttuja kyliä, mutta palveluja niissä ei ole. 
Hyrsylän kylä kuului Suomen itsenäisyyden alussa Salmin pitäjään, josta se liitettiin vuonna 1931 Suojärveen. Maantie Suojärvelle valmistui vuonna 1926. Suuruhtinaskunnan aikana yhteydet olivat olleet hyvät vain Venäjän suuntaan. Aikojen mittaan Hyrsylän kylä on kuulunut moneen valtioon: Venäjään, Ruotsiin, jälleen Venäjään, Suomen suuriruhtinaskuntaan, Suomeen, Neuvostoliittoon, Venäjän federaatioon. 
Eräs tunnetuimmista Hyrsylästä kotoisin olleista oli Aira Samulin, joka perusti Lohjalle yleisölle avoimen karjalaistaloa muistuttavan Hyrsylän Mutka -nimisen kodin, joka on Museoviraston vuonna 2022 suojelema.
Hyrsylän mutkassa puhuttiin ennen sotia livvinkarjalan kieltä.
Hyrsylän mutka talvisodassa.
Talvisodan sytyttyä jäi Hyrsylästä ja muista Suojärven pitäjän kylistä siviiliväestöä hyökkäävien neuvostojoukkojen vangiksi. Nämä kylien siviiliasukkaat vietiin keskitysleirille Interposolkan kylään Petroskoin eteläpuolelle ja Kaimaojan leirille Kontupohjan länsipuolelle. Yhteensä Suojärven rajakylistä jäi runsaat 1 700 siviilivankia, joista vajaa puolet oli Hyrsylän mutkan kylistä. Asiaa käsittelee Tasavallan panttivangit -kirja. Usein puhutaan virheellisesti vain Hyrsylän mutkan alueelta jääneistä siviilisotavangeista, vaikka muista Suojärven kylistä jäi siviilisotavankeja enemmän.
Moskovan rauhan ehtojen mukaisen vankienpalautuksen jälkeen 25. toukokuuta 1940 voitiin todeta, että siviilisotavangeista oli kuollut leiriaikana 102 henkeä. Nämä siviiliuhrit on luetteloitu Nurmeksen Bomban talon yhteydessä olevan tsasounan edustalla olevaan kivipaateen. Nuorimmat uhrit olivat ainoastaan muutaman viikon ikäisiä, vanhimmat yli 80-vuotiaita.
Kokoontumisvapaus

Kokoontumisvapaus on yksilön vapaus ja ihmisoikeus keneltäkään lupaa kysymättä osallistua julkisiin kokouksiin ja mielenosoituksiin. Hänellä on myös oikeus itse järjestää vastaavia tilaisuuksia. Kokoontumisvapaus on tyypillisesti vapausoikeus eli negatiivinen vapaus. Kokoontumisvapautta pidetään myös poliittisena oikeutena, koska se mahdollistaa poliittisen vaikuttamisen. Kokoontumisvapaus on lähellä yhdistymisvapautta. 
Suomen valtio ja monet muut tunnustavat melko laajan kokoontumisvapauden. Kokoontumisvapauteen ei yleensä kuitenkaan katsota kuuluvan oikeus kokoontua yksityisen maanomistajan maalla ilman omistajan lupaa. Myöskään äänenvahvistimien käyttöä toisten omistamissa tiloissa ilman omistajan lupaa ja toisten omistaman kulkutien käyttöä mielenosoitukseen ilman omistajan lupaa ei pidetä kokoontumisvapauteen kuuluvina. Monet valtiot; kuten Suomi, sallivat kokoontumisen monilla julkisyhteisöjen omistamilla alueilla. Suomessa mielenosoituksesta pitää etukäteen ilmoittaa poliisille. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on päättänyt, että poliisilla on velvollisuus taata mielenosoittajien turvallisuus.
Monissa autoritaarisissa ja totalitaarisissa maissa kokoontumisvapautta rajoitetaan rajusti. Esimerkiksi mielenosoitukset, toisinajattelijoiden kuten oppositiopuolueiden tai vapaiden ammattiyhdistysten ja kiellettyjen uskontojen kokoontumiset ovat näissä maissa usein laittomia.
Vuonna 2018 kokoomuksen oikeusministeri Antti Häkkänen halusi taata mielenosoittajien turvallisuuden. Esityksessä ehdotetaan muutettavaksi kokoontumislakia siten, että ulkona yleisellä paikalla järjestettävästä kokouksesta olisi tehtävä ilmoitus kokouspaikan poliisille vähintään kolme vuorokautta ennen kokouksen alkamista. Asiantuntijat pitivät esitystä huonosti valmisteltuna ja turhana. 
Eräät libertaarit kritisoivat kokoontumisvapauden käsitettä siitä, että se edellyttää julkisyhteisöjen omistamia tiloja, ja kannattavat kaikkien julkisyhteisöjen omistamien kiinteistöjen yksityistämistä. Libertarismin mukaan kaikilla yksilöillä pitää olla vapaus kokoontua yksityisissä kiinteistöissä yksityisen omistajan luvalla.
Aiheesta muualla.
Kokoontumislaki
Luettelo linnuista

Tämä on epätäydellinen luettelo maailman lintulajeista.
Katso myös:
Mikronesian lippu

Mikronesian lippu otettiin käyttöön 10. marraskuuta 1979. Sininen tausta kuvaa Tyyntä valtamerta, jolla Mikronesia sijaitsee. Siinä olevat neljä valkoista tähteä kuvaavat valtion neljää saariryhmää: Chuukia, Pohnpeita, Kosraeta ja Yapia. 
Vuoteen 1965 saakka oli käytössä samankaltainen lippu, jossa oli kuitenkin kuusi tähteä. Tähdet kuvasivat Mikronesian neljää saariryhmää, Palauta, Marshallinsaaria sekä Pohjois-Mariaaneja. Mikronesian liittovaltion itsenäistyttyä Palau, Marshallinsaaret ja Pohjois-Mariaanit eivät kuitenkaan päättäneet liittyä siihen. Niinpä kaksi ylimääräistä tähteä poistettiin lipusta.
Aiemmin käytössä olleet liput.
Lähde:
Siberut

Siberut on Indonesiassa sijaitsevien Mentawaisaarten saariryhmän suurin ja pohjoisin saari. Se sijaitsee Sumatrasta länteen. Joulukuussa 2004 tapahtuneen Intian valtameren maanjäristyksen aiheuttama tsunami iski Siberutiin, mutta ketään siellä ei tiettävästi kuollut.
Siberutilaiset puhuvat useita huomattavasti toisistaan poikkeavia murteita, mutta saaren eteläosan murre muistuttaa Siporan ja Pagain saarilla puhuttuja murteita.
Mentawaisaaret

Mentawaisaaret ovat saariryhmä Indonesiassa Sumatran saaresta länteen. 4 030 neliökilometrin kokoinen Siberut on saariryhmän suurin saari. Muut merkittävät saaret ovat Sipura, Pagai Utara ja Pagai Selatan. Saaret sijaitsevat noin 150 kilometrin päässä Sumatran rannikolta. 
Mentawaisaaret luetaan osaksi Länsi-Sumatran provinssia, ja muodostavat yhden provinssin hallintoalueista. Hallintoalueen pääkaupunki on Tua Pejat. Suurin osa saarten asukkaista puhuu mentawain kieltä.
Lokakuussa 2010 saarille iski tsunami, joka tuhosi kokonaisia kyliä.
Mentawain kieli

Mentawai on Mentawaisaarilla, Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Kieli jakautuu yhdeksään murteeseen, jotka ovat simalegi, sakalagan, silabu, taikaku, saumanganja, pohjoissiberut, eteläsiberut, sipura ja pagai. Mentawain katsotaan olevan elinvoimainen. Sitä puhuu äidinkielenään noin 58 000 ihmistä (2000). 
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu kännettiin kokonaisuudessaan mentawaiksi vuonna 2015.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sanastoa.
Lukusanat 1–10 mentawaiksi:
Keith Moon

Keith John Moon (23. elokuuta 1946 Lontoo, Iso-Britannia – 7. syyskuuta 1978 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen rockmuusikko, joka tuli tunnetuksi The Who -yhtyeen rumpalina. Moonia pidetään ja arvostetaan yhtenä rockhistorian merkittävimmistä rumpaleista.
Soittotyyli.
Moonin soittotyyli oli omalaatuinen, rönsyilevä, arvaamaton ja jopa maaninen. Häntä oli opettanut soittamaan Carlo Little, joka oli soittanut satunnaisesti muun muassa The Rolling Stonesin kanssa. Moon on tunnettu erityisesti siitä, että hän ei juurikaan käyttänyt hi-hatia soittaessaan. Moon liittyi The Who'hun vuonna 1964 nähtyään sen keikalla.
The Whon uran alkuvuosina Moonilla oli tapana rikkoa rumpusetti aina show’n päätteeksi. Onkin sanottu että Keith Moon ”hajotti enemmän settejä kuin kukaan muu pääsee koskaan edes soittamaan”. Hän käytti myös tuplabassorumpuja ensimmäisten rockrumpaleiden joukossa. Yhtyeen kitaristille ja lauluntekijälle Pete Townshendille Moon oli ainoa oikea rumpali. Vuonna 1975 Moon julkaisi pääasiassa coverkappaleita sisältäneen ainoan sooloalbuminsa "Two Sides Of The Moon".
Yksityiselämä.
Luonteeltaan Moon oli villi ja omalaatuinen keppostelija. Hän koetteli yhtyeensä jäsenten ja suuren yleisön hermoja kuuluisilla tempauksillaan, joista pahamaineisimpia oli lontoolaiseen juutalaisravintolaan marssiminen natsiunivormussa. Moonin riehaannuttua The Who poistettiin usein hotelleista. Jälkikäteen on päätelty, että hyvin todennäköisesti Keith Moonilla oli tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö eli ADHD.
Kuolema.
Väkivaltainen, itsetuhoinen ja raskas elämäntyyli, hallitsematon juopottelu ja huumeiden käyttö tuhosivat Moonin. Hän kuoli Harry Nilssonin asunnossa Lontoossa alkoholiongelman hoitoon ja ennaltaehkäisyyn määrätyn rauhoittavan klometiatsoli-lääkkeen yliannostukseen 32-vuotiaana. Klometiatsolin kauppanimi oli Heminevrin, ja lääkärin määräyksen mukaan hänen olisi tullut ottaa yksi tabletti aina kun hänelle tuli himo juoda alkoholia, mutta kuitenkin korkeintaan kolme tablettia vuorokaudessa. Moonin kohtaloksi koitui se, että hän oli ottanut lyhyen aikavälin sisällä yhteensä 32 tablettia Heminevriniä.
Lääkäri, joka määräsi hänelle Heminevriniä Moonin pyynnöstä (koska tämä itse halusi päästä eroon alkoholista), ei ollut tietoinen tämän taustasta ja huumeongelmasta. Moonin kuoleman jälkeen eräs alkoholiongelmien asiantuntija oli kirjoittanut lehteen ja kertonut, että Moonille ei olisi ikinä pitänyt määrätä kyseistä lääkettä. Moonin vieroitus alkoholista olisi pitänyt tapahtua laitoshoidossa, mutta sairaalakammonsa vuoksi hän halusi yrittää vieroitushoitoa kotonaan lääkityksen avulla.
Sattumoisin muutamaa vuotta aikaisemmin samassa asunnossa ja samassa sängyssä oli kuollut toinen rocksuuruus, The Mamas &amp; the Papas -yhtyeen Cass Elliot. Nilsson myi asunnon pian Moonin kuoleman jälkeen Pete Townshendille.