tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Trista Rehn

Trista Nicole Sutter (o.s. Rehn) (s. 28. lokakuuta 1972 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö. Hän on osallistunut muun muassa tositelevisio-ohjelmiin Unelmien poikamiestyttö (2003), Unelmien poikamies (2002), Tanssii tähtien kanssa (2005) ja Tristan ja Ryanin häät (2003). Hän on myös vieraillut komediasarjoissa Perheen kalleudet ("According to Jim") ja Melkein täydellinen ("Less than Perfect").
Rehn oli vuonna 2003 "Maxim"-lehden Hot 100 -listan seitsemännellä sijalla.
Trista Rehn ja Ryan Sutter menivät naimisiin 6. joulukuuta 2003. Heillä on kaksi lasta, poika Maxwell (s. 2007) ja tytär Blakesley (s. 2009). Rehn on opiskellut Indianan ja Miamin yliopistoissa.
Ivar Hortling

Ivar Johannes Hortling (19. maaliskuuta 1876 Oulu – 13. helmikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lintutieteilijä ja kieltenopettaja, oppiarvoltaan filosofian tohtori.
Hortlingin vanhemmat olivat lääninkamreeri, kamarineuvos Johan Gustaf Hortling (1839–1899) ja Olga Beata Amalia Ståhlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899, maisteriksi 1900, lisensiaatiksi 1908 ja tohtoriksi 1910.
Hortling toimi ruotsin, saksan ja ranskan kielen opettajana ja myöhemmin rehtorina Brändö Svenska Samskolanissa (1920–1922) ja Helsingin Svenska Lyceumissa. Hän jäi eläkkeelle 1943. Hortling oli perustamassa Suomen Lintutieteellistä Yhdistystä ja sen lehteä "Ornis Fennicaa", jota hän myös toimitti noin seitsemän vuotta. Hortling oli tuottelias kirjoittaja. Pääasiassa hän tutki lintujen muuttoa ja selvitteli muun muassa Oulujärven ja Porin Yyterin merkitystä lintujen muuttokauden aikaisina kokoontumispaikkoina.
Vuoden 1918 sisällissodan aikana Hortling osallistui Kirkkonummen taisteluihin Länsi-Uudenmaan suojeluskuntalaisista kootun "Sigurdskårenin" mukana ja oli puolitoista kuukautta sotavankina Helsingissä. Hän julkaisi kokemuksistaan muistelmateoksen vielä samana vuonna.
Hänen poikansa Herman Hortling oli sisätautiopin dosentti, perinnöllisyys- ja kromosomitutkija.
Kim Yong-nam

Kim Yong-nam (; 4. helmikuuta 1928 – 3. marraskuuta 2025) oli pohjoiskorealainen poliitikko ja maan parlamentin, korkeimman kansanneuvoston, puhemies. Häntä pidettiin maan toiseksi vaikutusvaltaisimpana henkilönä.
1950-luvulla Kim opiskeli Neuvostoliitossa. Vuonna 1956 hän alkoi työskennellä Korean työväenpuolueen keskuskomitean ulkopolitiikan osastolla. Vuonna 1961 hänestä tuli Korean työväenpuolueen varakansanedustaja, ja vuonna 1972 hänet valittiin keskuskomitean ulkopolitiikan osaston jäseneksi. Ulkoministerinä hän toimi vuosina 1983–1998. Korkeimman kansanneuvoston puheenjohtajana Kim toimi vuodesta 1998 vuoden 2021 eläköitymiseensä asti.
Kim Yong-nam oli 1940-, 1980- ja 1990-luvuilla usein presidentti Kim Il-sungin mukana tämän ulkomaanmatkoilla. Sittemmin hän oli usein edustamassa maataan esimerkiksi valtiovierailuilla ja olympialaisissa. Teoriassa Kim Yong-nam, Kim Jong-un ja pääministeri Choe Yong-rim olivat maan kolmijäseninen valtionjohto, mutta käytännössä kaikki valta oli Kim Jong-unin käsissä.
Kuolema.
Kim Yong-nam kuoli 97-vuotiaana 3. marraskuuta 2025 paksusuolen syövästä aiheutuneeseen monielinhäiriöön. Hän oli ollut sairaalahoidossa kesäkuusta 2024 lähtien. Pohjois-Korea julkisti tiedon kuolemasta seuraavana päivänä, jolloin Kim Jong-un ilmaisi surunsa. Hautajaisten järjestäjiin kuuluivat Kim Jong-un, Pak Thae-song, Choe Ryong-hae ja muutama muu valtion virkamies.
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 2004

Vuoden 2004 futsalin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Taiwanissa 21. marraskuuta - 5. joulukuuta. Kisat olivat viidennet futsalin maailmanmestaruuskilpailut FIFA:n alaisuudessa.
Maailmanmestaruuden voitti hallitseva mestari Espanja, joka kukisti finaalissa Italian. Ennakkosuosikki ja kolme ensimmäistä mestaruutta voittanut Brasilia jäi pronssille hävittyään Espanjalle välierässä rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Mestaruus oli Espanjalle toinen.
Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Brasilian Falcão, joka voitti myös turnauksen maalikuninkuuden.
Karsinnat.
Maailmanmestaruuskilpailujen karsintoihin osallistui yhteensä 84 maata, joiden lisäksi isäntämaa Taiwan (Kiinan Taipei) pääsi kisoihin automaattisesti. Isäntämaan ohella Tšekki pääsi ensimmäistä kertaa lopputurnaukseen.
Kisoihin päässeet joukkueet olivat:
Opiskelijakulttuurimuseo

Opiskelijakulttuurimuseo (aiemmin Polyteekkarimuseo) on Suomen vanhin opiskelijoiden kulttuurihistoriaa esittelevä museo. Museo esittelee kolmen Aalto-yliopiston alan – tekniikan, kauppatieteiden ja taiteen – opiskelijakulttuureja ja niiden historiaa. Museota ylläpitää Aalto-yliopiston ylioppilaskunta, jonka taidekokoelmaa näyttelyissä myös esitellään.
Museosta vastaa ylioppilaskunnan arkistonhoitaja museonjohtajana ja museon intendentti sekä hänen johtamansa museojaosto. Opiskelijakulttuurimuseo on Unescon alaisen Kansainvälisen museoneuvoston jäsen.
Historia.
Polyteekkarimuseo aloitti toimintansa vuonna 1958 Helsingissä Vanhalla Polilla osoitteessa Lönnrotinkatu 29, josta se siirtyi Otaniemeen 1990-luvun alussa. Vuoden 2018 lopussa museo sulkeutui remontin takia, mutta avasi ovensa jälleen syksyllä 2021. Samalla museon nimi muuttui Opiskelijakulttuurimuseoksi, ja se alkoi esitellä teekkarikulttuurin lisäksi myös kauppatieteiden ja taiteen opiskelijakulttuureja. Uudistuksen tavoitteena oli luoda yhteenkuuluvuuden tunnetta yliopiston sisällä. Hanketta myös vastustettiin, mutta AYY vakuutti, että uudistus ei ole keneltäkään pois.
Naisten jalkapallon maailmanranking

Naisten FIFA-ranking on FIFA:n luoma pistejärjestelmä naisten jalkapallomaajoukkueille. Rankingiin vaikuttaa neljän viime vuoden aikana pelatut pelit (painotettuna 100% - 50% - 30 % - 20%). Jotta ranking lasketaan, on joukkueen pelattava vuodessa vähintään viisi peliä.
50 parhaiten sijoittunutta maata.
Tilanne 17. kesäkuuta 2022.
Carrefour (Haiti)

Carrefour () on Haitin toiseksi suurin kaupunki, jossa on vajaat puoli miljoonaa asukasta. Se kuuluu Haitin pääkaupungin Port-au-Princen yli kahden miljoonan asukkaan metropolialueeseen. Kaupunki sijaitsee vain noin 10 kilometrin päässä pääkaupungin keskustasta länteen.
Carrefour on köyhää ja slummiutunutta esikaupunkialuetta, jossa perheet elävät usein vain yhden dollarin päivittäisellä tulotasolla. Kaupunki on kasvanut viime vuosikymmenten aikana nopeasti väen muuttaessa maaseudulta pääkaupunkialueelle, vaikka muuttajille ei ole ollut tiedossa työ- tai koulutuspaikkaa tai edes asuntoa. Monet naiset hankkivat elantoaan esimerkiksi kalaa ja hedelmiä myyvinä katukauppiaina, ja myös lapsien työskentely on yleistä. Vain harvoilla on varaa koulunkäyntiin. Vanhempien miesten joukossa on vielä runsaasti kalastajia, jotka pyydystävät saaliinsa saastuneelta pääkaupungin edustan merialueelta kaduille kaupattavaksi.
Puhtaan käyttöveden heikko saatavuus on kaupungin suurimpia ongelmia. Nuoriso on jengiytynyttä ja väkivaltaisuudet ovat yleisiä. Köyhyyden ja koulutusmahdollisuuksien puutteen vuoksi monet nuoret ajautuvat rikollisuuden ja prostituution pariin. Pahamaineisella "Feuillesin" slummialueella tapahtui vuonna 1999 Haitin poliisin tekemä yhdentoista nuoren miehen väkivaltainen teloitusmurha, joka sai kansainvälistä huomiota.
Vuoden 2010 tammikuussa sattuneen maanjäristyksen keskus osui vain noin kymmenen kilometrin päähän Carrefourista lounaaseen. Järistystä alettiin jopa kutsua Carrefourin nimellä. Pian järistyksen jälkeen erään radioaseman arvion mukaan koko Carrefourin kaupunki tuhoutui järistyksessä.
NHL-kausi 2008–2009

NHL-kausi 2008–2009 oli National Hockey Leaguen 91. kausi. Se alkoi 4. lokakuuta 2008 ja runkosarja päättyi 12. huhtikuuta. Pudotuspelit päättyivät 12. kesäkuuta 2009, jolloin Pittsburgh Penguins varmisti Stanley Cupin voiton Detroit Red Wingsistä 4-3.
Montreal Canadiens isännöi 100-vuotisen historiansa kunniaksi NHL:n All Stars -ottelun 25. tammikuuta Bell Centressä.
Kausi avattiin Tukholmassa ja Prahassa.
Sarjataulukot.
y= divisioonan voittaja
x= varmistanut pudotuspelipaikkansa
z= konferenssin voittaja
Sydney Harbour Bridge

Sydney Harbour Bridge on teräksinen kaarisilta Sydneyssä Australiassa. Sillan rakennustyöt aloitettiin 28. heinäkuuta 1923 ja se avattiin liikenteelle 19. maaliskuuta 1932. Guinnessin ennätysten kirja listaa sillan maailman leveimmäksi pitkän jännevälin sillaksi. Pituudeltaan se on maailman neljänneksi pisin yhden jännevälin teräskaarisilta.
Sydney Harbour Bridgen suunnitteli John Bradfield, jonka mukaan myös sillan yli kulkeva tie, Bradfield Highway on saanut nimensä. Sillan yksityiskohtaisen suunnitelman toteutti Ralph Freeman.
Heinäkuussa 2022 sillan huipulla sijaitsevaan lipputankoon päätettiin Australian lipun rinnalle nostaa pysyvästi aboriginaalien lippu. Aiemmin tangossa oli liehunut osavaltion lippu, mutta kolmannen lipputangon lisäämisen katsottiin olevan liian kallista.
Georges-Henri Lévesque

Georges-Henri Lévesque C.C., O.Q., (16. helmikuuta 1903 – 15. tammikuuta 2000) oli kanadalainen dominikaani. Hän sai katolisen pappisvihkimyksensä vuonna 1928.
Lévesque sai useita huomattavia tunnustuksia, kuten vuonna 1983 Pearsonin rauhanmitalin. Hän oli Royal Society of Canadan jäsen vuodesta 1949 ja Order of Canadan "Companion" vuodesta 1979. Hänestä tuli myös Ordre national du Québecin officer vuonna 1985.
Lévesque työskenteli kotimaassaan muun muassa Lavalin yliopistossa, jossa hän oli sosiaalitieteiden tiedekunnan dekaanina vuoteen 1955. Hän oli Ruandan kansallisen yliopiston ensimmäinen rehtori vuosina 1963–1972.
Espanjan futsalmaajoukkue

Espanjan futsalmaajoukkue edustaa Espanjaa futsalin kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto. Espanjan päävalmentajana toimii Fede Vidal. 
Espanjan maajoukkue on ollut mukana toistaiseksi kaikissa FIFA:n ja UEFA:n järjestämissä futsalin arvokisoissa. Se on voittanut maailmanmestaruuden kahdesti vuosina 2000 ja 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kuudesti. Mitalien ulkopuolelle Espanja on jäänyt ainoastaan ensimmäisissä MM-kisoissa 1989.
Joukkueen kokoonpano.
Espanjan maajoukkueen kokoonpano Suomea vastaan MM-karsintaottelussa 24.10.2019. Espanja voitti ottelun 4-1.
Mont-Louis

Mont-Louis () on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Pradesin arrondissementtiin ja Mont-Louisin kantoniin. Kunnassa oli 284 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 728,2 as./km². Mont-Louisin pinta-ala on 0,4 neliökilometriä.
Mont-Louisin naapurikunnat ovat La Llagonne pohjoisessa, Sauto koillisessa sekä La Cabanasse muissa ilmansuunnissa. Mont-Louisista on matkaa La Cabanasseen 1,2 kilometriä, Saint-Pierre-dels-Forcatsiin 1,6 km, La Llagonneen 1,9 km, Planèsiin 2,5 km, Sautoon 2,6 km, Bolquèreen 3,5 km ja Fontpédrouseen 4,9 km.
Vuonna 2008 Mont-Louisin sitadelli ja kaupunginmuurit hyväksyttiin Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä 12 muun Sébastien Le Prestre de Vaubanin suunnitteleman linnoituksen kanssa.
Antti Eklund

Antti-Mikael Eklund (s. 2. tammikuuta 1960 Turku) on suomalainen muotoilija, joka toimi Taideteollisen korkeakoulun professorina 1998–2003. Vuosina 2004–2006 hän toimi mainostoimisto SEK &amp; Greyn design-johtajana.
Eklund valmistui arkkitehdiksi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin osastolta vuonna 1988. Eklundin tuotantoa on Alessin ja Marimekon valikoimissa. Hänen suunnittelemansa VEEN-vesipullo on voittanut useita muotoilupalkintoja.
Mäntykiitäjä

Mäntykiitäjä ("Sphinx pinastri") on mustanharmaa männiköissä viihtyvä kiitäjälaji.
Koko ja ulkonäkö.
Mäntykiitäjä on huomiota herättävän suurikokoinen perhonen. Väritykseltään se on lähes täysin tasaisen harmaa, mutta värin sävy voi vaihdella jonkin verran. Etusiivissä on kolmesta neljään selvästi erottuvaa mustaa pitkittäisjuovaa. Lisäksi keskiruumiin sivuilla on leveät, mustat juovat. Takaruumiissa on vaaleita poikittaisjuovia ja takasiivet ovat sävyltään hieman etusiipiä ruskeammat ja tyvestään hivenen vaaleammat. Siipiväli 60–90 mm, naaraat ovat yleensä koiraita kookkaampia.
Etelä-Euroopassa laji risteytyy hyvin samannäköisen "Sphinx maurorum" -kiitäjälajin kanssa.
Toukka on vihreä ja sen sivuilla on vaaleankeltaisia pitkittäisjuovia. Myöhemmin toukkaan voi tulla ruskeaa väriä. Useimpien kiitäjälajien tapaan myös mäntykiitäjän toukan peräpäässä on kaareva sarvi. Täysikasvuisena toukka on 65–85 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Mäntykiitäjä on eurooppalainen laji, jota tavataan jonkin verran myös Lähi-idän pohjoisosissa. Pohjois-Amerikan Kalliovuorilla mäntykiitäjää tavataan paikoittain, mutta ei tiedetä ovatko nämä populaatiot ihmisen mukana kulkeutuneita vai jäänteitä aikaisemmasta, mahdollisesti paljon nykyistä laajemmasta levinneisyydestä.
Mäntykiitäjä on Suomen yleisimpiä kiitäjäperhosia ja viihtyy etelärannikolta ainakin Oulun korkeudelle saakka. Satunnaisesti lajia tavataan pohjoisempanakin. Lentoaika on toukokuun lopulta elokuun puoleenväliin. Hyvin lämpiminä kesinä elokuun lopulta lokakuun alkuun saattaa olla lennossa toisen sukupolven yksilöitä.
Elinympäristö ja elintavat.
Mäntykiitäjä viihtyy avoimilla paikoilla, kuten soilla ja niityillä, joiden reunoilla kasvaa mäntyjä. Perhonen lepää valoisan ajan puiden, yleensä mäntyjen, rungoilla ja lähtee lentoon hämärän laskeuduttua. Lento jatkuu pitkälle yöhön, lämpimällä säällä selvästi puolenyön jälkeen. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, mutta naaraat vain harvoin. Koiraita voi sopivalla paikalla tulla valolle runsaastikin. Perhonen käyttää ravinnokseen kukkien, kuten mäkitervakon, ailakkien ja syreenin mettä. Ruokaillessaan se lentää kiitäjille tyypilliseen tapaan paikoillaan kukinnon edessä. Mäntykiitäjällä ei ole mainittavaa vaellustaipumusta, mutta yksilöitä liikkuu silti pieniä matkoja vakituisen elinalueensa ulkopuolelle.
Naaras munii jopa sata munaa yksitellen mäntyjen neulasille ja munat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin. Toukat elävät latvustoissa ja liikkuvat hyvin vähän. Täysikasvuinen toukka laskeutuu elo-syyskuun vaihteessa maahan ja kaivautuu sammalikon alle koteloitumaan. Laji talvehtii kotelona ja saattaa viettää kotelossa jopa neljä talvea. Ennen kuoriutumistaan kotelo kaivautuu maanpinnalle.
Ravintokasvi.
Toukkana kiitäjän ravintoa ovat pääasiassa metsämännyn ("Pinus sylvestris"), mutta joskus harvoin myös metsäkuusen ("Picea abies") ja katajan ("Juniperus communis") neulaset.
Levadiakos FC

Levadiakos FC on kreikkalainen jalkapalloseura Livadeiásta. Se on perustettu vuonna 1961.
Levadiakos nousi Kreikan Superliigan edeltäjään Alfa Ethnikiin vuonna 2005 ja putosi takaisin Beta Ethnikiin kaudeksi 2006–2007, josta se nousi heti takaisin pääsarjaan vuonna 2007. Kolmen pääsarjakauden jälkeen joukkue pelasi jälleen yhden kauden kakkostasolla. Kausina 2011–2019 se pelasi kahdeksan peräkkäistä superliigakautta ja sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi kaudella 2011–2012 sekä yhdeksänneksi kaudella 2013–2014. Kausina 2019–2022 Levadiakos pelasi toisella sarjatasolla, piipahti sitten Superliigassa kaudella 2022–2023 ja nousi jälleen takaisin Superliigaan kaudeksi 2024–2025.
Rappa Ternt Sanga

Rappa Ternt Sanga on T-Painin esikoisalbumi, joka ilmestyi 6. joulukuuta 2005. Nimi "Rappa Ternt Sanga" tarkoittaa vapaasti käännettynä "Räppäristä tuli laulaja". Levy kertoo T-painin elämästä.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 33, ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.
Hullut mielenterveyden puolesta

Hullut mielenterveyden puolesta on toukokuussa 2002 ilmestynyt hyväntekeväisyysalbumi, jolla tuettiin Pelastakaa Lapset ry:n Tiukula-hanketta. Julkaisija oli Helsinki Records (EMI).
Tommy Tabermannin esittämä kappale "Kiitti vitusti" oli tarkoitus julkaista kyseisellä kokoelmalla, mutta sitä ei julkaistu kappaleen asiattoman kielenkäytön vuoksi. Kyseinen kappale julkaistiin vuonna 2004 omana singlenä ja Tabermannin albumilla "Mulle kaikki heti nyt".
Finn Christian Jagge

Finn Christian Jagge (4. huhtikuuta 1966 Stabekk, Bærum – 8. heinäkuuta 2020 Oslo) oli norjalainen alppihiihtäjä ja pujottelun olympiavoittaja.
Elämä ja urheilu-ura.
Jagge sijoittui MM-kilpailuissa Bormiossa 1985 pujottelussa viidenneksitoista ja Crans Montanassa 1987 alppiyhdistetyssä seitsemänneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli yhdistetyssä yhdeksäs. Vailin MM-kilpailujen 1989 pujottelussa hän sijoittui 13:nneksi ja Saalbachissa 1991 kahdeksanneksi.
Jagge voitti pujottelun olympiakultaa Albertvillessä 1992 ennen Alberto Tombaa. Moriokan MM-kisojen 1993 pujottelussa hän oli seitsemäs ja Lillehammerin olympialaisissa 1994 samassa lajissa kuudes. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 Jagge oli yhdistetyssä kahdeksas, seuraavana vuonna Sestrieressä puolestaan yhdistetyssä kahdeksas ja pujottelussa kolmastoista. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi ja uransa viimeisissä arvokisoissa, Vailin MM-kilpailuissa 1999 pujottelussa 18:nneksi.
Jagge voitti urallaan seitsemän maailmancup-osakilpailua, oli kolme kertaa toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kausilla 1991–1992, 1996–1997 ja 1998–1999.
Jagge kuoli lyhyen sairastamisen jälkeen oslolaisessa sairaalassa 54-vuotiaana 8. heinäkuuta 2020.
Panionios FC

Panionios FC () on kreikkalainen jalkapallojoukkue Nea Smyrnistä. Panionios pelaa kaudella 2021-2022 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Gamma Ethnikissa. Panionios on perustettu 1890. 
Saksalaisen Ewald Lienenin tultua seuran peräsimeen kesällä 2006 Panionios on noussut kärjen tuntumaan Kreikan liigassa. Seurajohdon ja saksalaisvalmentajan sukset menivät kuitenkin 2008 ristiin ja lopulta Lienen erosi marraskuussa 2008 tehtävistään. Hänen seuraajakseen nimetty Takis Lemonis jätti tehtävänsä jo pian joulukuun alussa.
Epistrofos

Epistrofos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kolmen eri Troijan sotaan osallistuneen miehen nimi, jotka kaikki mainitaan Homeroksen "Iliaassa".
Ifitoksen poika.
Tunnetuin Epistrofoksista oli Ifitoksen poika ja Skhedioksen veli. Veljensä tavoin myös hän oli Helenan kosijoiden joukossa. Epistrofos ja Skhedios johtivat yhdessä fokislaiset kymmenellä aluksella Troijan sotaan osana kreikkalaisten joukkoja. Päinvastoin kuin veljensä, Epistrofos palasi sodasta elossa kotiin.
Manoel Tobias

Manoel Tobias da Cruz Júnior (s. 19. huhtikuuta 1971, Salgueiro) on brasilialainen futsalpelaaja.
Manoel Tobias on yksi menestyneimmistä futsalpelaajista maailmassa. Hän on voittanut Brasilian maajoukkueessa maailmanmestaruuden kahdesti vuosina 1992 ja 1996. Mestaruuksien lisäksi hänellä on myös yksi MM-hopea vuodelta 2000 ja MM-pronssi vuodelta 2004. Manoel Tobias voitti MM-kisojen maalikuninkuuden 1996 sekä 2000 ja hänet valittiin näiden turnausten parhaaksi pelaajaksi.
Manoel Tobiasilla on hallussaan lukuisia MM-kisojen ennätyksiä. Hänellä on muun muassa tilillään 43 maalia 32 ottelussa, jotka ovat molemmat kisaennätyksiä. 
Seurajoukkueessaan Manoel Tobias on voittanut lukuisia Brasilian mestaruuksia. Hän on myös kokeillut jalkapallouraa Grêmiossa, mutta palasi takaisin futsaliin kolmen kuukauden jälkeen.
Rafael Kajander

Rafael Johannes Kajander (7. kesäkuuta 1893 Tuusula – 19. lokakuuta 1946) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra Vilhelm Kajander ja Elin Wellenius.
Opinnot.
Kajander kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1911–1914.
Jääkärikausi.
Kajander liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Kajander saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918 ja siirrettiin haavoista toivuttuaan 1. huhtikuuta 1918 alkaen 2. ja 5. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan komentajaksi. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen Kajander siirrettiin 12. elokuuta 1918 alkaen 7. komppanian päälliköksi Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti. Rykmentissä hänet määrättiin 1. maaliskuuta 1919 alkaen 3. pataljoonan komentajaksi. Kajander erosi armeijasta 10. joulukuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Porin suojeluskuntaan. Paikallispäällikkönä hän toimi 15. syyskuuta 1920 saakka, jolloin erosi suojeluskunnasta ja astui uudelleen armeijan palvelukseen 15. syyskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen kaartiin, missä hänet määrättiin päälliköksi 7. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin 16. huhtikuuta 1921 alkaen Lapuan pataljoonan komentajaksi ja 6. joulukuuta 1923 alkaen Vaasan pataljoonan komentajaksi sekä 29. kesäkuuta 1928 alkaen niin ikään komentajaksi Vöyrin pataljoonaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 15. helmikuuta 1931 ja siirtyi liikemieheksi ja virkailijaksi Mannerheimin-lastensuojeluliiton toimistoon.
Talvi- ja jatkosota.
Kajander osallistui talvisotaan täydennyspataljoonan komentajana Ryhmä Talvelaan kuuluvassa Osasto-A:ssa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een pataljoonan komentajaksi ja huoltoupseeriksi, missä tehtävässä hän oli vuoteen 1942 saakka. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Kulttuurin perustekijöitä

Kulttuurin perustekijöitä on filosofi Erik Ahlmanin kulttuurifilosofinen teos, jonka julkaisi Gummerus vuonna 1939. Kustantaja otti teoksesta uusintapainoksen vuonna 1976 ja Jyväskylän yliopiston filosofian laitos julkaisi siitä pehmeäkantisen näköispainoksen vuonna 1992. 
Arvojen jaottelua.
Ahlman esittää teoksessa seuraavan arvojen jaottelun.
Näihin voidaan Ilkka Niiniluodon mukaan vielä lisätä seuraavat:
William Rankine

William John Macquorn Rankine (5. heinäkuuta 1820 Edinburgh, Skotlanti – 24. joulukuuta 1872 Glasgow, Skotlanti) oli skotlantilainen insinööri ja fyysikko. Hänen mukaansa on nimetty nykyisin jo pois käytöstä jäänyt termodynaaminen lämpötila-asteikko, Rankine-asteikko. ORC-prosessi ("Organic Rankine Cycle") on nimetty myös henkilön mukaan.
Emmanuel Culio

Juan Emmanuel Culio (s. 30. elokuuta 1983 Mercedes, Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Galatasarayta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Hän siirtyi CFR Clujiin Chilen pääsarjassa pelaavan Club de Deportes La Serenan riveistä. 16. syyskuuta 2008 Culio teki ensimmäiset kaksi maalia Mestarien liigassa Roomaa vastaan pelatussa lohkovaiheen ottelussa. CFR Cluj voitti ottelun lopulta Culion maaleilla 2-1.
6. tammikuuta 2011 Culio teki sopimuksen turkkilaisseura Galatasarayn kanssa. Seuraavina kausina hän pelasi vuokrasopimuksella kahdessa eri turkkilaisessa seurassa. Ensin 2011-2012 Ordusporissa ja sen jälkeen 2012-2013 Mersin Idman Yurdussa.
Elokuussa 2014 Culio siirtyi Las Palmasiin.
Guillaume Depardieu

Guillaume Jean Maxime Antoine Depardieu (7. huhtikuuta 1971 Pariisi, Ranska – 13. lokakuuta 2008 Garches, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä.
Hänet palkittiin 1996 César-palkinnolla lahjakkaimpana nuorena näyttelijänä.
Lahjakkaaksi näyttelijäksi mainitun Depardieun elämää varjostivat monenlaiset ongelmat, kuten alkoholi ja huumeet. Vuonna 1995 sattuneen moottoripyöräonnettomuuden jälkeen tehdyssä leikkauksessa hän sai stafylokokkitartunnan, jonka vuoksi jalka jouduttiin amputoimaan 2003.
Depardieu kuoli sairaalassa Pariisin lähellä kuvauspaikalla Romaniassa saamaansa keuhkokuumeeseen. Depardieun vanhemmat olivat näyttelijät Gérard Depardieu ja Élisabeth Depardieu. Hänellä oli vuonna 2001 syntynyt tytär avioliitosta näyttelijä Élise Ventren kanssa.
Teemahaastattelu

Teemahaastattelu on keskustelunomainen haastattelumenetelmä, jota käytetään yhtenä aineistonhankinnan tapana laadullisessa tutkimuksessa. Teemahaastattelua luonnehditaan myös puolistrukturoiduksi haastatteluksi, koska siinä on enemmän ennalta määriteltyä rakennetta kuin avoimessa haastattelussa, mutta väljempi rakenne kuin strukturoidussa eli lomakehaastattelussa. Englanniksi teemahaastattelusta käytetään termejä "focused interview" tai "semi-structured interview". 
Rubinin ja Rubinin (2005) mukaan "laadulliset haastattelumenetelmät" (approaches to depth qualitative interviewing) eroavat toisistaan siinä, kuinka laajoja haastateltavalle esityt kysymykset ovat. Samassakin haastattelussa voi kuitenkin esiintyä laajuudeltaan erilaisia kysymyksiä, esimerkiksi alussa avoimia ja myöhemmin puolistrukturoituja.
Indigokarmiini

Indigokarmiini (C16H10N2Na2O8S2) on väriaine. Indigokarmiinia käytetään kankaiden värjäyksessä , elintarvikevärinä (E132) ja pH-indikaattorina. Indigokarmiini muuttaa väriään sinisestä keltaiseksi pH:n ollessa välillä 11,4–13,0 . Indigokarmiinia voidaan käyttää myös redox-indikaattorina.
Jotkut voivat olla yliherkkiä indigokarmiinille, mikä ilmenee mm. huononolontunteena, oksenteluna sekä ihottumana.
Rye (kaupunki New Yorkin osavaltiossa)

Rye on kaupunki Westchesterin piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Ryen kaupunki ja läheinen Ryen kunta, joka on kuntastatuksestaan huolimatta suurempi kuin Ryen kaupunki, ovat eri entiteettejä. Kaupunki, alun perin Ryen kylä, kuului Ryen kuntaan vuoteen 1942 saakka, jolloin se korotettiin kaupungiksi viimeisimpänä New Yorkin osavaltiossa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 15 720 ihmistä.
Kaupunkiin on haudattu sen entinen asukas John Jay, Yhdysvaltojen liittovaltion perustaja ja ensimmäinen korkeimman oikeuden puheenjohtaja. Benjamin Franklinin 1763 asettamat kilometripylväät ovat edelleen paikallaan "Boston Post Roadin" varrella mailien 24, 25 ja 26 kohdalla.
Vuonna 2014 Movoto-kiinteistöyhtiö valitsi Ryen New Yorkin osavaltion kymmenen parhaan asuinpaikan joukkoon. Myös muut kärkikymmenikön paikkakunnat sijaitsevat Westchesterin piirikunnassa.
MacAulayn klaani

MacAulayn klaani on skotlantilainen klaani. Klaanin historiallinen keskus on ollut Ardincaplea ympäröivät maat, joka nykyään kattaa Rhun kylän ja Helensburghin burghin Argyll ja Butessa. Ardincaplen Macaulayt ovat pääosin sijainneet perinteisessä Dunbartonshiren kreivikunnassa, jonka läpi kulkee 'Ylämaan linja' jakaen sen Ylämaahan ja Alamaahan. MacAulayta on pidetty Ylämaan klaanina ja eri historioitsijat ovat yhdistäneet sen alkuperäisiin Lennoxin jaarleihin ja myöhemmin Gregorin klaaniin. Klaanin päällikköä on kutsuttu arvonimellä Ardincaplen lairdi.
On myös muita skotlantilaisia MacAulayn klaaneja, joilla ei ole historiallista yhteyttä tähän klaaniin. Näitä ovat Lewisin MacAulayn klaani ja Ullapoolin ja Loch Broomin MacAulayn klaani sekä mahdollisesti Uistin Macaulayn klaani.
Historia.
Alkuperä.
Klassisen gaelin henkilönnimi Amhlaoíbh, (nykyään englantilaisittain Aulay), oli yleinen kristitty nimi varhaisissa Lennoxin jaarlien perheissä.
Piitetrafluoridi

Piitetrafluoridi eli tetrafluorisilaani on myrkyllinen kemiallinen yhdiste, jonka kaava on SiF4. 
Pitetrafluoridia muodostuu vetyfluoridin reagoidessa piidioksidin kanssa. Tähän perustuu vetyfluoridin kyky syövyttää lasia. Sitä syntyy sivutuotteena fosfaattilannoitteiden valmistuksessa, koska apatiittimalmi sisältää piitä ja malmi liuotetaan vetyfluoridin ja rikkihapon seokseen. Yhdistettä voi päästä ilmaan myös vulkaanisissa purkauksissa. 
Piitetrafluoridia käytetään jonkin verran mikroelektroniikassa erittäin puhtaan piin valmistukseen, hienojakoisen ja suuren ominaispinta-alan omaavan piidioksidin valmistukseen, valokuitujen tuotannossa ja eräiden piiyhdisteiden, kuten fluoripiihapon valmistuksessa.
Siegfried Knappe

Siegfried Knappe (15. tammikuuta 1917 – 1. joulukuuta 2008) oli Saksan armeijan upseeri, joka oli toisen maailmansodan loppuvaiheessa sijoitettuna Berliiniin, missä hän osallistui päivittäisiin tilannekatsauksiin Führerbunkerissa.
Sodan aikana Knappe osallistui Ranskan valtaamiseen, jossa hän kunnostautui taistelussa, vaikka olikin pataljoonansa adjutantti. Knappe myös haavoittui luodista käteensä. Knappe oli mukana myös sotatoimissa Italiassa ja itärintamalla sekä Berliinin puolustustaistelussa.
Knappe joutui sodan viime päivinä neuvostojoukkojen vangiksi, josta vapautui 1949. Vuonna 1955 hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän julkaisi muistelmateoksen nimeltä "Soldat: Reflections of a German Soldier, 1936–1949".
Éole

Éole oli ranskalaisen Clément Aderin rakentama höyrykäyttöinen lentokone, joka lensi ensimmäisenä maailmassa ilmaa raskaampana moottorilentokoneena 9. lokakuuta 1890 Chateau d’Armainvilliers’ssä Briessä. 
"Éole"-nimi tulee kreikkalaisesta tuulenjumalasta Aeolosista. 
Lentokone oli lepakkomaisen näköinen ja sen voimalaite oli pieni alkoholilla käyvä höyrymoottori, joka pyöritti vetävää potkuria. Koneessa ei ollut lennonohjausjärjestelmää eli se oli tehty ainoastaan kokeilemaan, onko mahdollista tehdä tarpeeksi keveä moottorilentokone, joka jaksaisi nousta ilmaan.
Lentokorkeus oli 20 cm, ja lennon pituus noin 50 metriä. Myöhemmin, vuonna 1891, Ader esitteli koneen lentoa asevoimille, jolloin lennon pituus oli 100 metriä.
Lassâad Ouertani

Lassâad Ouertani (, s. 2. toukokuuta 1980 Essen – 4. tammikuuta 2013) oli tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ouertani kuoli auto-onnettomuudessa tammikuussa 2013.
Ura.
Ouertani aloitti uransa JS Kairouanin junioreissa 1990-luvulla, jonka jälkeen hän pelasi yhden kauden kaupungin edustusjoukkueessa ennen siirtymistään Stade Tunisieniin. Uudessa seurassaan hän pelasi viisi kautta ja voitti muun muassa Arabian cup voittajien cupin, sekä Tunisian cupin. Vuonna 2006 Ouertani siirtyi Club Africainiin, jossa hän voitti toisella kaudellaan Tunisian liigamestaruuden. Sittemmin Ouertani edusti Tunisian pääsarjassa ES Zarzista yhden kauden, kunnes siirtyi JS Kairouaniin. Hän vietti seurassa kolme kautta, kunnes menehtyi.
Neuendorf-Sachsenbande

Neuendorf-Sachsenbande on kunta Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltion Steinburgin piirikunnassa. Asukkaita Neuendorf-Sachsenbandessa oli 31. joulukuuta 2007 489 ja väestötiheys oli 25 as./km². Kunnan pinta-ala on 19,31 km². Neuendorf-Sachsenbanden pormestari on Axel Krohn.
Neuendorf-Sachsenbandessa sijaitsee Saksan alin piste, 3,539 metriä merenpinnan alapuolella. Kunta muodostuu seuraavista osista (): Achterhörn, Averfleth, Goldbogen, Hackeboe, Hinter-Neuendorf, Krützfleth, Sachsenbande, Vorder-Neuendorf.
Nykyinen kunta muodostui 1. tammikuuta 2003, kun kunnat Neuendorf bei Wilster ja Sachsenbande yhdistyivät.
Oussema Sellami

Oussema Sellami (s. 22. kesäkuuta 1979 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Stade Tunisienissa.
Ura.
Sellami aloitti uransa Stade Tunisienissa, jossa hän neljän kauden aikana voitti Arabian cup voittajien cupin, Tunisian liigacupin ja Tunisian cupin, sekä Tunisian liigan maalikuninkuuden 11 maalilla. Vuonna 2004 Sellami siirtyi Club Africainiin, jossa hän voitti Tunisian liigamestaruuden kaudella 2007–2008.
Kunnian miehiä

Kunnian miehiä ("A Few Good Men") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Rob Reiner. Elokuvan pääosissa esiintyvät Tom Cruise, Demi Moore, Jack Nicholson, Kevin Bacon ja Kiefer Sutherland. Cruise esittää nuorta armeijan lakimiestä, joka saa tehtäväkseen puolustaa kahta merisotilasta murhasta.
Elokuva perustuu Aaron Sorkinin samannimiseen näytelmään vuodelta 1989.
Elokuva muistetaan erityisesti Tom Cruisen ja Jack Nicholsonin roolihahmojen, nuoren lakimies Daniel Kaffeen ja eversti Nathan Jessepin eräässä kohtauksessa käymästä vuoropuhelusta, jossa Kaffee vaatii Jesseppiä kertomaan totuuden tapauksesta, johon Jessep vastaa ettei tämä kestäisi totuutta vuorosanoin: "You can't handle the truth!".
Juoni.
Guantanamo Bayn laivastotukikohdassa Kuubassa tapahtuu simputus, jonka uhri on sotamies William T. Santiago. Kaksi merisotilasta saa tästä murhasyytteen. Lakimies Daniel Kaffee alkaa tutkia asiaa ja ryhtyy syytettyjen puolustusasianajajaksi. Puolustus uskoo, että tukikohdassa salaillaan asioita, joita ei haluta tuoda julki vaan haluttaisiin haudata koko asia kaikessa hiljaisuudessa. Epäillyt salailusta alkavat saada lisävahvistusta, kun everstiluutnantti Markinson katoaa. Loppuoikeudenkäynnissä eversti Jessep kuitenkin tunnustaa Kaffeen painostaessa häntä, että hän antoi simputuskäskyn kahdelle merisotilaalle. Molemmat merisotilaat vapautetaan lopuksi syytteistä, mutta heidät kuitenkin erotetaan nuhteena merijalkaväestä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa ammattitaitoisena oikeussalidraamana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Keltapensashanhikki

Keltapensashanhikki eli pensashanhikki ("Dasiphora fruticosa") on ruusukasvien heimoon ja pensashanhikkien sukuun kuuluva kasvilaji. Suomessa sitä kasvaa puistoissa ja tienlaitamilla istutettuna.
Ulkonäkö ja koko.
Pensashanhikki on tyypillisesti runsaan metrin korkuinen ja yhtä leveä, tiheäkasvuinen ja kesävihanta pensas, jonka koko ja kasvutapa vaihtelevat lajikkeittain. Nuorena karvaiset oksat ovat punaruskean tai harmahtavan kuoren peittämiä. Pensashanhikilla on pienet 3–5-lehdykkäiset, harmaanvihreät ja soikionmuotoiset lehdet, joissa on hienoa karvoitusta. Syysväri on mitätön ja paikoin lehdet voivat pysyä kasvissa yli talven. Kasvutapa vaihtelee lamoavasta pystykasvuiseen.
Pensashanhikki kukkii kesäkuusta syyskuuhun keltaisin, tuoksuttomin ja viisiteräisin kukin, joiden leveys on noin kolme senttimetriä. Lajista on kuitenkin jalostettu erilaisia lajikkeita, joissa on eriväriset kukat. Vaaleanpuna- ja oranssikukkaiset pensashanhikit ovat usein kelta- ja valkokukkaisia pienempiä. Kukasta kypsyvä hedelmä on karvainen pähkylä.
Pensashanhikin kromosomiluku on 2n = 14, 28 tai 42.
Levinneisyys.
Pohjoismaissa keltapensashanhikkia tavataan alkuperäisenä luonnonkasvina vain Ruotsissa Gotlannissa ja Öölannissa. Päälevinneisyysalue on kuitenkin Keski-Aasiassa. Keltapensashanhikkia esiintyy myös Britteinsaarilla, Etelä-Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Suomessa kasvi on viljelyn myötä levinnyt tulokaslaji, jota tavataan toisinaan luonnonvaraisenakin.
Käyttö.
Pensashanhikkia käytetään Suomessa koristekasvina etenkin puistoissa ja tienpientareilla. Kasvi on helppohoitoinen ja vaatimaton, mutta ei siedä savimaata, märkää kasvualustaa tai aurauslumia. Pensashanhikki ei vaadi leikkausta, mutta vanhoja ja ränsistyneitä oksia voidaan tarvittaessa poistaa. Parhaiten pensashanhikki kukkii syvämultaisessa ja hiekkapitoisessa maassa. Pensashanhikki viihtyy aurinkoisilla kasvupaikoilla ja aloittaa kasvunsa verrattain myöhään keväällä, minkä vuoksi sen alle istutetaan usein aikaisin kukkivia perennoja tai sipulikukkia. Pensashanhikki on muuten nopeakasvuinen, mutta uusiutuu melko hitaasti alasleikkauksen jälkeen. Myöhäisen kukinnan ja epävarman talvehtimisen vuoksi se soveltuu kasvatettavaksi lähinnä vain Etelä-Suomeen, mutta siitä on myös Pohjois-Suomeen soveltuvia lajikkeita.
Intiaanit etenkin Kanadassa ovat toisinaan keittäneet pensashanhikin lehdistä teetä.
Huhtisen koulu

Huhtisen koulu on Porvoossa Huhtisissa sijaitseva alakoulu. Koulurakennuksen ensimmäinen osa valmistui vuonna 1995. Huhtisen koulun rehtorina toimii Anna Talvitie. Koulun pihalle rakennetiin uusia kiipelytelineitä, urhelukenttiä, keinut ja oleskelualue vuonna 2022.
Mount Washington (New Hampshire)

Mount Washington tai Agiocochook on Koillis-Yhdysvaltojen ja New Hampshiren osavaltion korkein vuori. Se on 1 917 metriä korkea.
Vuori on tunnettu nopeasti vaihtelevista sääolosuhteista, ja 12. huhtikuuta 1934 sen huipulla on mitattu maapinnan kovin tuuli 372 km/h.
Vuoren huipulle johtaa tie ja 1869 valmistunut hammasratasjuna nimeltään "Mount Washington Cog Railway".
Jannik Hansen

Jannik Hansen (s. 15. maaliskuuta 1986 Herlev, Tanska) on tanskalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, joka laukoo oikealta puolelta. NHL:n työsulun 2012–2013 ajan hän edusti SM-liigajoukkue Tapparaa. Jannik on NHL:n historian toinen tanskalaispelaaja. Hän debytoi Canucksin paidassa NHL:n pudotuspeleissä kaudella . Ensimmäinen tanskalainen NHL:ssä oli New York Islandersin hyökkääjä Frans Nielsen, joka pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa samana kautena kuin Hansen, mutta runkosarjassa. Vancouver Canucks varasi Hansenin NHL:ään yhdeksännellä kierroksella vuonna 2004. Hansen puki Tanskan maajoukkueenpaidan jo keväällä 2002, hän pelasi 15-vuotiaana poikien MM-kisoissa. A-maajoukkueessa hän on pelannut kolmet maailmanmestaruuskilpailut.
Jannik Hansen on tanskalaisen Rødovre IK:n kasvatti. Jannik aloitti kauden 2002–2003 jo 16-vuotiaana miesten peleissä, kasvattajaseuransa riveissä, mutta loppukausi kului Ruotsissa, Malmö Redhawksin junioreissa. Hän palasi seuraavaksi kahdeksi kaudeksi Rødovreen. Kausi 2005–2006 kului Hansenilla Portland Winter Hawksissa, WHL:ssä.
NHL-kauden 2016–2017 siirtotakarajalla 1. maaliskuuta 2017 Vancouver Canucks kauppasi Hansenin San Jose Sharksiin. Kaupassa toiseen suuntaan siirtyi Nikolai Goldobin ja neljännen kierroksen varausvuoro.
Nammo Lapua

Nammo Lapua Oy kuuluu osana suureen pohjoismaiseen Nammo-konserniin. Elokuussa 1998 Patria Industries Oyj, Celsius AB Ruotsista ja Raufoss ASA Norjasta allekirjoittivat sopimuksen ampumatarvikeliiketoimintojen yhdistämisestä yhteiseksi pohjoismaiseksi yritykseksi, Nammo-konserniksi. Suomessa Nammo-konserniin kuuluu Nammo Lapua Oy.
Nammo Lapua Oy Suomen tehtaat ovat seuraavat:
Patria myi Sastamalan tehtaan ja vanhat työntekijät siirtyivät Nammon palvelukseen marraskuussa 2014. Tehdas on entinen Patria Land Systemsin yksikkö ns. Vammaksen alueella.
Morten Ask

Morten Ask (s. 14. toukokuuta 1980 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa laitahyökkääjänä Elitserienin HV71:ssä. Ask pelaa hyvää karvauspeliä eikä pelkää kovia otteita.
Ura.
Ask on Vålerengan kasvatti, mutta hän aloitti ammattilaisuransa Furuset Ishockey IF:n riveissä. Hän pelasi siellä ensimmäisen kautensa miesten peleissä 1997–1998. Norjan mestaruuden Ask on voittanut vuosina 1999, 2001 ja 2005. Sen jälkeen hän on pelannut Vålerenga IF:ssä, CHL:ssä ja ECHL:ssä.
Useaan otteeseen Norjan maajoukkueessakin pelannut (seitsemät MM-kilpailut) Ask palasi kesken kauden 2004–2005 Pohjois-Amerikan reissultaan takaisin Vålerenga IF:ään perhesyistä. Seuraavan kauden hän pelasi jääkiekon SM-liigassa, SaiPan riveissä. Hän pääsi pelaamaan vasta joulun jälkeen, sillä hän loukkasi kätensä harjoituskaudella ja joutui toipumaan pitkään leikkauksesta. Hänen paikkaajakseen SaiPan hankki aiemminkin SM-liigassa pelanneen ruotsalaisen Peter Nylanderin. SM-liigassa Askille kertyi 23 pelissä tehot 2+2=4. Ask oli SM-liigan kaikkien aikojen ensimmäinen norjalaispelaaja.
Ask pelasi SaiPan jälkeen kauden 2006–2007 Elitserien-joukkue Djurgårdens IF:ssä, jossa pelasi myös alkukaudella 2007–08. Hän siirtyi tuolloin kesken kauden DEL:ään ja EV Duisburgiin. Kaudeksi 2009–2010 Ask siirtyi Duisburgista saman liigan Nürnberg Ice Tigersiin. Ask loukkasi olkapäänsä helmikuussa 2010 ja oli yli vuoden sivussa peleistä. Hän palasi keväällä 2011, kun hän edusti Norjan pääsarjan Vålerengaa pudotuspeleissä. Seuraavan kauden alussa hän haki koesopimuksen kautta pelipaikkaa HC Sparta Prahasta, mutta palasi takaisin Norjaan ja Lørenskogiin. Ask pelasi Lørenskogissa kolme ottelua, kunnes hän sai polvivamman. Pian tämän jälkeen hänet vuokrattiin vuoden 2011 loppuun asti Elitserienin HV71:een, jossa hän palasi jälleen peleihin.
Outi Nieminen

Outi Hannele Nieminen ("ent. Sané;" s. 3. huhtikuuta 1971 Jämsänkoski) on suomalainen kanteleensoittaja ja kantelepedagogi. Nieminen oli pitkään naimisissa senegalilaisen muusikon, Ismaila Sanén kanssa. 
Outi Nieminen soitti Senfi-yhtyeessä 1999–2019. Aikaisemmin hän soitti vuosina 1998–1999 Piirpauke-yhtyeessä.
Nieminen on opettanut kanteletta yli 30 vuotta. Pääsuunnittelijana ja kouluttajana hän on ollut yhdessä Ismaila Sanén kanssa muun muassa Opekon monikulttuurisessa musiikinopettajien ”Yhteinen sävel 1-3” -koulutuksissa 2004–2006 sekä ”Elävä Afrikka” -koulutuksessa 2006.
Nieminen on Kanteleliiton hallituksen jäsen vuodesta 2010 Hän on toiminut asiantuntijatehtävissä muun muassa Suomen musiikkineuvoston Monimuotoinen musiikki -hankkeessa.
Outi Nieminen ja Ismaila Sané saivat Kalevala Korun Kulttuurisäätiön tunnustuspalkinnon 2005 monikulttuurisen musiikin edistämisestä ja kehittämisestä.
Levytykset.
Ismaila Sané: Ñamandu (2002, AZCD02-18, Outi Nieminen)
Piirpauke: Laula sinäkin (1998, ZENCD 2058, Outi Nieminen)
Piirpauke: Terra Nova - Muuttolinnut (1993, Zen Master ZENCD2037, Outi Nieminen)
Bessam Daassi

Bessam Daassi (s. 13. syyskuuta 1980) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjän roolissa ja edusti urallaan vain kolmea seuraa.
Ura.
Daassi aloitti uransa Stade Tunisienin riveissä vuonna 2001 ja voitti joukkueen kanssa Tunisian liigacupin ja Arabian cup voittajien cupin vuonna 2002, sekä Tunisian cupin 2003. Sittemmin hän siirtyi CS Sfaxieniin, jossa Daassi ehti pelata neljä ottelua ennen siirtymistään sveitsiin FC Bulleen vuonna 2005.
Robert Sands Järnväg

Robert Sands Järnväg on suomalainen kapearaiteinen harrastusrautatie Alavetelissä. Sen raideleveys on 600 mm.
Radan omistaja hankki jo aikaisemmin omistukseensa lakkautetun ja puretun Ähtärin eläinpuiston rautatien kiskotuksen ja vaihteet. Vuonna 2008 kaupat tehtiin myös lopusta Ähtärin kalustosta. 
Vuonna 2017 radan kiskotusta oli vasta noin 500 metriä. Radalle hankittiin lisää kiskoja ja vaihteita vuonna 2012, kun Lahnuksen rautatie purettiin. Radan jatkorakentaminen oli marraskuussa 2018 edelleen käynnissä.
Kalusto.
Radalla on kaksi veturia: Valmet Move 1a, joka oli aikaisemmin VAPO Kurjennevan radalla (0-4-0dm, 1947) ja Diema DL 6/3 (0-4-0 dm, 1969), joka on entinen Komun radan veturi. Molemmissa vetureissa on höyryveturin näköinen lisäkuori. Marraskuussa 2009 omistaja kertoi Kurjennevan veturin siirtyneen odottamaan koneen korjausta ja Dieman olevan ykkösveturi.
Lisäksi varaveturina on toinen Move 1, entinen Kiikan tiilitehtaan veturi, johon on vaihdettu alkuperäisen tilalle Fordson Major -traktorin moottori, itse veturi on valmistunut numerolla 29 vuonna 1947. Heinäkuun 2014 alussa radalle tuli yksi veturi lisää, kun omistaja osti entisen Tankavaaran rautatien ykkösveturin, höyryveturiksi naamioidun Move1:n.
Matkustajavaunuja on kolme neliakselista ja kaksi kaksiakselista. Lisäksi radalla on seitsemän kuuppavaunua, kolme kuuppavaunurunkoa ja kymmenen tavallista tavaravaunua.
Kuparivuoren tunneli

Kuparivuoren tunneli on maantietunneli seututiellä 189 Rymättyläntiellä Naantalissa. Tunneli valmistui vuonna 1989 Naantalinsalmen ylittävän, vuonna 1986 käyttöön otetun Naantalinsalmen sillan päähän. Tunnelin pituus on 320 metriä, ja se oli valmistuessaan manner-Suomen ensimmäinen maantietunneli. Rakennustyöt kestivät vuodesta 1985 vuoteen 1988.
Tunneli peruskorjattiin 2018–2019. Peruskorjaukseen kuului sisäpuolisten verhousrakenteiden, ajoratarakenteiden, valaistuksen, teknisten järjestelmien, tien kestopäällysteen ja ajoratamerkintöjen uusiminen. Tunnelin kumpaankin suuaukkoon asennettiin liikennevalot häiriötilanteiden varalle. Tunneliin saatiin kolme hätäasemaa, joista yksi on keskellä tunnelia ja yksi kummassakin suuaukossa. Hätäasemalla on palohälytyspainike, hätäpuhelin ja käsisammutin. Tunnelin liikennettä voidaan ohjata Turun tieliikennekeskuksesta, josta on useita kamerayhteyksiä tunneliin.
Suomen ensimmäinen maantietunneli on Godbyn kylässä Finströmissä Ahvenanmaalla sijaitseva 51-metrinen Färjsundin tunneli, joka on valmistunut vuonna 1958.
Süderhöft

Süderhöft () on kunta Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltion Nordfrieslandin piirikunnassa. Kunta kuuluu Nordsee-Treenen Amtiin. Asukkaita Süderhöftissä oli 31. joulukuuta 2007 19 ja väestötiheys oli 7 as./km². Kunnan pinta-ala on 2,6 km². Süderhöftin pormestari on Thomas Meier.
Süderhöft on Nordsee-Treenen kunnista pienin, ja se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä itään Friedrichstadtista Stapelholmin Amtin rajalla. Kunta kuuluu Schwabstedtin seurakuntaan.
Süderhöftin lapset käyvät linja-autolla päiväkodissa tai peruskoulussa () läheisessä Schwabstedtissä. Vanhemmat lapset käyvät Weiterführende Schulessa Husumissa tai Friedrichstadtissa.
Seinäjoen lyseo

Seinäjoen lyseo aloitti toimintansa marraskuussa 1944, kun yliopistoon johtava valtion oppikoulu Sortavalan lyseo siirrettiin valtioneuvoston päätöksellä Sortavalasta Seinäjoelle. Peruskoulu-uudistuksen siirtymävaiheessa lyseo muuttui vuonna 1971 Marttilan yhteislyseoksi, ja sen toiminta yliopistoon johtavana opinahjona päättyi vuonna 1975. Rakennuksessa aloitti tuolloin Marttilan yläaste.
Sortavalasta Seinäjoelle siirtyivät muun muassa lyseon silloinen rehtori, filosofian tohtori Uuno Karttunen sekä fil.maist. Aulis Lietoila (ent. Lundelin), joka toimi lyseon rehtorina vuosina 1945–1967. Lyseon viimeisinä vuosina rehtorina toimi teologian kandidaatti, sittemmin rovastin arvon saanut Paavo Koivusalo. Koulun muututtua Marttilan yläasteeksi vuonna 1975 Koivusalo jatkoi sen rehtorina. Hänen jälkeensä rehtorina toimi Juhani Koivisto.
Lyseolle valmistui vuonna 1957 uudisrakennus, joka sijaitsee aivan kaupungin maineikkaan Aalto-keskuksen vieressä. Kyseisessä rakennuksessa sijaitsee nykyisin yläkoulu (aikaisemmin Marttilan yläaste), jonka nimi on kaupungin päätöksellä muutettu Seinäjoen lyseoksi.
Seinäjoen lyseo -yläkoulu sijaitsee Seinäjoen kaupungin sydämessä, ja siellä opiskelee noin 600 yläkoululaista. Koulurakennus on peruskorjattu vuonna 2008. Koulun rehtori on Kaisa Isotalo.
Achim Hill

Achim Hill (1. huhtikuuta 1935 Köpenick – 4. elokuuta 2015) oli saksalainen, Saksan yhdistynyttä joukkuetta ja Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän saavutti 1960-luvulla kaksi olympiamitalia.
Hill saavutti Rooman 1960 kesäolympialaisten yksikkösoudussa hopeaa. Hän hävisi Neuvostoliiton Vjatšeslav Ivanoville runsaat kuusi sekuntia. Neljä vuotta myöhemmin Tokion olympialaisissa hän sai toistamiseen hopeaa, kun jälleen Ivanov kiri lopussa hänen ohitseen ja voitti vajaan neljän sekunnin erolla. Méxicon 1968 olympialaisissa Hill sijoittui viidenneksi.
Hill voitti yksikkösoudun Euroopan mestaruuden vuonna 1967.
Teodor Kocerka

Teodor Kocerka (6. elokuuta 1927 – 25. syyskuuta 1999) oli puolalainen soutaja. Hän saavutti yksikkösoudussa kaksi olympiamitalia.
Teodor Kocerka saavutti Helsingin 1952 kesäolympialaisten yksikkösoudussa pronssia edellään Neuvostoliiton Juri Tjukalov ja Australian Mervyn Wood. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti toisen olympiapronssinsa hävittyään Neuvostoliiton Vjatšeslav Ivanoville ja Itä-Saksan Achim Hillille.
Yksikkösoudun Euroopan mestaruuden Kocerka voitti vuonna 1955. Lisäksi hän sai EM-hopeaa vuosina 1953 ja 1954 sekä EM-pronssia vuosina 1956 ja 1959.