tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Piikkiahven

Piikkiahven ("Niphon spinosus") on piikkiahventen heimon ainoa laji.
Piikkiahven voi maksimissaan kasvaa noin 100 senttimetrin mittaiseksi ja painaa jopa 11 kilogrammaa.
Lajia tavataan Tyynellämerellä pitkin Japanin, Filippiinien, Etelä-Korean, Pohjois-Korean ja Kiinan rannikoita matalissa vesissä.
Bullen

Bullen (myös Bullan) on noin 0,4 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue ja pieni saari Espoon Suvisaariston kaakkoisosassa. Se sijaitsee Gåsgrundin lounaispuolella ja Knapperskärin pohjoispuolella. Lehtisaaret sijaitsevat noin kilometrin Bullenista koilliseen.
Bullenin luonnonsuojelualueeseen kuuluu Bullenin saaren ohella kolme lähiluotoa. Bullen on puuton, sen keskiosassa on jonkin verran niittykasvillisuutta. Tavanomaisen merenrantakasvillisuuden lisäksi Bullenin lajistoa edustavat muun muassa meriasteri, merimaltsa ja suolasänkiö. Bullen on myös merkittävä lintuluoto, jonka lintulajeihin kuuluu uhanalainen selkälokki. Alueella pesii myös tiirayhdyskunta.
Bullenin nimi lienee viittaus saaren soikeaan muotoon.
Bullenin etäisyys Helsingin keskustasta on noin neljätoista kilometriä lounaaseen.
Nina Pulkkis

Nina Pulkkis (s. 1978) on suomalainen tiedetoimittaja ja dokumenttiohjaaja. Hän on ohjannut ja Howard Jacobsin kanssa yhdessä käsikirjoittanut 5-osaisen tiededokumenttisarjan Suomen tulevaisuus, joka palkittiin vuonna 2016 Prahan tiededokumenttifestivaaleilla.
Tiedetoimittajan työt.
Tiedetoimittajana hän on erikoistunut insinööritieteisiin, synteettiseen biologiaan ja kemiaan, erityisesti liittyen biotalouteen ja biomateriaaleihin. Pulkkiksen ohjaama ja Howard Jacobsin kanssa yhdessä käsikirjoittama 5-osainen tiededokumenttisarja Suomen tulevaisuus palkittiin Prahan tiededokumenttifestivaaleilla kahdessa sarjassa parhaana tiededokumenttina vuonna 2016. Suomen metsäyhdistys palkitsi Pulkkiksen samana vuonna hopeisella ansiomitalilla hänen ansioistaan biotalouteen perehtyneenä tiedeviestijänä. Tiedesarjan lisäksi Nina Pulkkis on ohjannut ja käsikirjoittanut yritys- ja historiadokumentteja vuosina 2007–2016 Franck Media -tuotantoyhtiössä ja vuodesta 2016 eteenpäin Parad Fakta tuotantoyhtiössä. Hän työskentelee lisäksi viestinnän parissa omassa Fotoni Film &amp; Communications yrityksessään.
Pulkkis on ollut Professori Merja Penttilän johdolla mukana kehittämässä Suomeen Synteettisen biologian ekosysteemiä Synbio Powerhousea. Sen puitteissa Pulkkis suunnitteli ja koordinoi Korvaa-projektin, joka yhdisti tieteen ja designin tuodakseen alan tulevaisuuden mahdollisuudet suuren yleisön tietoon. Projektissa tutkijat valmistivat mikrobiperäisistä materiaaleista tehdyt kuulokkeet, jotka olivat esillä vuonna 2019 Fiskarsin taiteilijaosuuskunta Onoman Factory -kesänäyttelyssä, Designmuseon Kaj Franck palkintonäyttelyssä sekä Aalto yliopiston Designs for a Cooler Planet -näyttelyssä.
Pulkkis kirjoitti yhdessä Liisa Vähäkylän kanssa Siltalan kustantaman kirjan "Muumeista miljoonabisnes", joka ilmeistyi 2017.
Mercedes-Benz CL-sarja (C216)

Mercedes-Benz C216 on Mercedes-Benz CL-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2006–2013. Se korvasi edeltäneen C215-mallin ja seuraajaksi tuli S-sarjan coupé (C217).
Mercedes-Benz C216 (2006–2013).
Mercedes-Benz C216 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2006. Se perustuu tekniikaltaan Mercedes-Benz S-sarjaan (W221).
Goodwood Festival of Speed -tapahtumassa heinäkuussa 2010 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Uudistuksia tehtiin puskureihin, etusäleikköön ja ajovaloihin.
Hannu Müller

Hannu Karl Henrik Müller (s. 7. joulukuuta 1951 Vammala) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt valtaosan urastaan Porin Teatterissa.
Ura.
Müller syntyi Vammalassa nykyisen Sastamalan alueella everstiluutnantti Karl Müllerin ja Hillevi Vaarnavuon perheeseen. Nuoruudessaan hän asui Helsingin Santahaminassa, ja hänen ystäviään oli tuleva näyttelijä Matti Pellonpää. Müller opiskeli Helsingin Toisessa Lyseossa.
Müller työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Kellariteatterissa 1976–1979, Rauman kaupunginteatterissa 1979–1983 ja Hämeenlinnan Teatterissa 1983–1987. Hänen pitkä kiinnityksensä Porin Teatteriin alkoi 1987.
Müllerin uran varhaisvaiheen rooleja olivat muun muassa asessori Brack ("Hedda Gabler") ja Viggo Schlewe ("Tribadien yö"). Sittemmin hänen roolejaan olivat muun muassa Antonio Salieri ("Amadeus"), Charley ("Kauppamatkustajan kuolema") ja Pietolan isäntä ("Tukkijoella").
Vuonna 2010 Müller näytteli pääroolin Patrik Draken ohjaamassa farssissa "Kokit liemessä", joka esitettiin 55 kertaa ja katsojia kertyi lähes 14 000.
Teatterityönsä ohella Müller on tehnyt pieniä sivuosia Timo Koivusalon elokuvissa "Kaksipäisen kotkan varjossa" ja "Täällä Pohjantähden alla II".
Vize

Vize on pikkukaupunki ja piirikunta Turkin Kırklarelin maakunnassa. Piirikunnan asukasluku oli vuonna 2020 28 606.
Maantiede.
Vize sijaitsee Kırklarelin maakunnassa Turkin Euroopan puoleisessa osassa Itä-Traakiassa. Sen koillispuolella kohoavat Istrancavuoret. 
Historia.
Nykyinen Vize oli Bysantin valtakunnan kaudella kreikkalaiselta nimeltään Bizyē ("Βιζύη"). Länsimaissa se tunnettiin latinalaisella nimellä Byzus. Bizyē oli linnoitettu kaupunki ja vuodesta 431 lähtien oma hiippakuntansa.
Osmanit valtasivat Bizyēn ensimmäisen kerran 1300-luvulla. Joissakin lähteissä kaupungin valtaaja oli Orhanin poika Suleiman. Jos tieto pitää paikkansa, miehitys jäi väliaikaiseksi. Myöhemmin se mainitaan Bysantin valtakunnan osana. Historioitsija Dukas kirjoittaa osmanien vallanneen paikkakunnan maaliskuussa 1453 hieman Konstantinopolin kukistumisen jälkeen. Bizyēn kaksi kirkkoa muutettiin moskeijoiksija rajaseutunsa sen alueelle asutettiin yörükeja. Kaupungin valtaväestön muodostivat kuitenkin kreikkalaiset.
Vize oli sittemmin osa Rumelin (Rumelia) sancakia ja myöhemmin Özün (Silistra) maakuntaa. Vuonna 1846 se liitettiin edelleen Edirnen maakuntaan. Vuonna 1878 Bulgaria miehitti jonkin aikaa Vizeä. Bulgarialaiset paalasivat jälleen ensimmäisen Balkanin sodanaikana 1912–1913. Vuosina 1920–1922 sitä miehittivät puolestaan kreikkalaiset. Lausannen sopimuksen myötä kaupungin kreikkalainen väestö siirrettiin Kreikkaan.
Väestö.
Turkin tilastokeskuksen mukaan Vizen piirikunnan asukasluku oli vuonna 2020 28 606.
Svendsen

Svendsen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sorin Grindeanu

Sorin Grindeanu (s. 5. joulukuuta 1973 on romanialainen poliitikko. Hänet nimitettiin Romanian pääministeriksi joulukuun lopussa 2016. 
Grindeanu on opiskellut matematiikkaa ja tietojenkäsittelyä. Hän tuli politiikkaan vuonna 1996. Hän oli tietoyhteiskuntaministerinä 2014-2015, ja siirtyi sen jälkeen aluepolitiikkaan. Syksyllä 2016 hän nousi otsikoihin sanomalla, että Romanian ja Serbian rajalle pitäisi rakentaa muuri, joka estäisi pakolaisten virtaamisen Romaniaan.
Pian valtaan tultuaan Grindeanun hallitus yritti saada voimaan asetuksen, jonka mukaan monet korruptiotoimet eivät olisi rikoksia. Jos tämä olisi hyväksytty, PSD:n johtohahmo Liviu Dragnea olisi voinut asettua ehdokkaaksi pääministeriksi. Muutosta ei hyväksytty, ja kesäkuussa 2017 PSD veti tukensa pois Grindeanun hallitukselta, mutta pääministeri kieltäytyi eroamasta. Lopulta hallitus kaatui parlamentin epäluottamuslauseeseen.
Aleksi Kaukamo

Aleksi Kaukamo on suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi "Huuman" Pikku-Heikkinä vuosina 2007–2008. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Vuosaari" ja "Ganes" sekä esittänyt Lukea kotimaisessa "Aallonmurtaja"-tv-sarjassa.
Ruben Houkes

Ruben Houkes (s. 8. kesäkuuta 1979 Schagen) on alankomaalainen judoka. Houkes kilpaili 60 kilogramman sarjassa. Hänen seuransa oli Kenamju ja valmentajansa Maarten Arens.
Houkes osallistui Pekingin olympialaisiin 2008. Hän saavutti olympiapronssia.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Houkes voitti kultaa vuonna 2007 Rio de Janeirossa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli hopealla Lissabonissa 2008 ja pronssilla Rotterdamissa 2005 ja Tampereella 2006.
Alankomaiden mestaruuden Houkes voitti kolme kertaa.
Mikael Ehn (näyttelijä)

Mikael Ehn on kangasalalainen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Michael Caffreyn roolistaan Tampereen Työväen Teatterin "Billy Elliot" -musikaalissa. Ehn esiintyy myös vuonna 2022 ensi-iltansa saaneessa lastenelokuvassa "Etsivätoimisto Henkka &amp; Kivimutka". Elokuva perustuu Kalle Veirton kirjoittamaan kirjasarjaan.
Carl August Haupt

Carl August Haupt (25. elokuuta 1810 Kuhnau – 4. heinäkuuta 1891 Berliini) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä.
Haupt opiskeli August Wilhelm Bachin, Bernhard Kleinin ja Siegfried Dehnin johdolla. Vuonna 1832 hän sai ensimmäisen työpaikkansa ranskalaisesta nunnaluostarista Berliinissä. Vuonna 1849 hän seurasi Berliinin Parochialkirchen urkurina Carl Ludwig Thieleä. Hauptin maine kiiri Saksan ulkopuolelle, ja vuonna 1854 F. A. G. Ouseley, Robert Willis ja John Donaldson konsultoivat häntä laatiessaan suunnitelmaa Kristallipalatsin urkuja varten.
Haupt seurasi vuonna 1869 entistä opettajaansa August Wilhelm Bachia Königliches Musik-Institut Berlinin johdossa. Tässä tehtävässä hän toimi miltei elämänsä loppuun saakka. Hänet tunnettiin improvisoimistaan variaatioista Johann Sebastian Bachin tyyliin. Hauptin johdolla opiskelivat muiden muassa Yhdysvalloissa uransa luoneet John Knowles Paine ja Wilhelm Middelschulte. Hän antoi myös yksityisopetusta kesällä 1881 ruotsalaiselle August Lagergrenille.
Ivan Filin

Ivan Ilitš Filin (, 10. maaliskuuta 1926 Aleksandrovka, Tulan alue, Venäjän SFNT – 2000) oli Neuvostoliittoa edustanut kestävyysjuoksija.
Filin saavutti maratonilla kaksi EM-mitalia: hopeaa Tukholmasta 1958 ja pronssia Bernistä 1954. Melbournen olympiamaratonilla 1956 Filin sijoittui seitsemänneksi. Hänen ennätyksensä maratonilla oli vuonna 1956 juostu 2.20.06.
Boris Grišajev

Boris Andrejevitš Grišajev (, 21. kesäkuuta 1930 Stalingrad, Venäjän SFNT – 1999) oli Neuvostoliittoa edustanut kestävyysjuoksija.
Grišajev saavutti maratonilla EM-hopeaa Bernissä 1954. Melbournen olympiamaratonilla 1956 hän keskeytti. Grišajevin ennätys maratonilla oli vuonna 1957 juostu 2.23.02.
Saga (pelisarja)

SaGa on Square Softin aloittama roolipelisarja.
Sarjan on suunnitellut Akitoshi Kawazu, joka on ollut vastuussa useista muista Squaren peleistä.
Pelit.
Uusintajulkaisut.
Sarjan kolme ensimmäistä peliä on julkaistu uudelleen kokoelmana nimellä "Collection of SaGa Final Fantasy Legend" vuonna 2020.
Frederick Norris

Frederick ”Fred” Norris (4. syyskuuta 1921 Tyldesley – 13. joulukuuta 2006 Tyldesley) oli brittiläinen kestävyysjuoksija.
Norris voitti maratonilla EM-pronssia Tukholmassa 1958. Kesäolympialaisissa Norris kilpaili kahdesti: Helsingissä 1952 hän sijoittui 10 000 metrillä kahdeksanneksi, ja Melbournen olympiamaratonilla 1956 hän keskeytti. Hänen ennätyksensä maratonilla oli vuonna 1960 juostu 2.19.08.
Alfons Röblom

Alfons Röblom (s. 3. elokuuta 1983, Maarianhamina) on ahvenanmaalainen näyttelijä ja poliitikko. Hän edustaa Hållbart initiativ -puoluetta ja toimii maakunnan kehitysministerinä. Lisäksi Röblom toimii puolueensa toisena puheenjohtajana.
Röblom on opiskellut journalistiikkaa ja valmistunut valtio-opin kandidaatiksi. Lisäksi hänellä on teatteritaiteen maisterin tutkinto. Ennen politiikkaa hän teki töitä toimittajana sekä näyttelijänä.
Vuoden 2019 vaaleissa Röblom valittiin Ahvenanmaan maakuntapäivien edustajaksi. Joulukuussa hän kuitenkin nousi maakuntahallituksen ministeriksi, minkä johdosta hänen tilalleen edustajaksi nousi Hållbart initiativin silloinen toinen puheenjohtaja Annette Bergbo. Röblom nousi Hållbart initiativin toiseksi puheenjohtajaksi syyskuussa 2019. 
Filmografia.
Lähde:
Susanna Hyvärinen

Susanna Hyvärinen (s. 1991) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän on näytellyt sivurooleissa useissa suomalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Syke" (2019) ja "Rantabaari" (2019–). Hän on esiintynyt myös monissa mainoksissa ja lyhytelokuvissa.
Musiikkia Hyvärinen on julkaissut Uskoit kaiken Susanna (2013–2016) ja Snakebutterfly (2015–2017) -yhtyeissä. Sooloartistina hän käyttää taiteilijanimeä Sosié.
Hyvärinen on opiskellut teatteritiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistunut filosofian maisteriksi vuonna 2018. Näyttelijäksi hän on valmistunut brittiläisestä East 15 Acting School -koulusta vuonna 2018. Ylioppilaaksi hän on kirjoittanut Kallion lukiosta vuonna 2010.
Karen Bass

Karen Bass (s. 1953) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kansalaisaktivisti, joka valittiin marraskuussa 2022 Los Angelesin kaupungin pormestariksi. Hän on kaupungin 241 vuotisen historian aikana ensimmäinen naispormestari . Ensimmäisenä työpäivänään joulukuussa 2022 pormestari Bass julisti Los Angelesiin hätätilan, koska kaupungissa oli 40 000 koditonta ihmistä. 
Vuosina 2013–2022 Karen Bass toimi liittovaltion edustajainhuoneessa kalifornialaisen vaalipiirinsä kansanedustajana. Vuodesta 2018 hän oli lisäksi ollut arvovaltaisen afroamerikkalaisten kongressiedustajien yhteenliittymän Congressional Black Caucusin johtaja. Aiemmin Bass on toiminut kansanedustajana Kaliforninian osavaltioparlamentissa ollen 2 vuotta sen alahuoneen (State Assembly) puheenjohtajana. Bass on Yhdysvaltain historian ensimmäinen osavaltioparlamentin johtajana toiminut afroamerikkalainen nainen . 
Bass sijoittuu demokraattipuolueen sisällä lähemmäksi liberaaleja kuin keskustalaisia. Hänet on vuosien saatossa opittu tuntemaan sillanrakentajana ja yhteistyökykyisenä republikaanien kanssa . Karen Bass ja republikaaneja edustanut Kalifornian osavaltion kuvernööri Arnold Schwarzenegger neuvottelivat onnistuneesti kompromissioratkaisusta Kalifornian budjettikriisin aikana 2008–2009. Poliitikkona Bass on tunnettu erityisesti naisten ja lasten oikeuksien puolestapuhujana sekä vaatimuksistaan poliisivoimien uudistamiseksi ja poliisiväkivallan kitkemiseksi.
Elokuun alussa 2020 Bassin katsottiin olevan yksi loppusuoralle päätyneistä ehdokkaista demokraattien todennäköisen presidenttiehdokkaan Joe Bidenin valitessa varapresidenttiehdokastaan marraskuun 2020 presidentinvaaleihin .
Rautavaaran yhtenäiskoulu

Rautavaaran yhtenäiskoulu, tunnetaan myös nimellä Rautavaaran koulukeskus tai "(Rautavaaran) Kirkonkylän koulukeskus", on suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9) Rautavaaran kunnan kirkonkylässä Pohjois-Savossa. 
Kesällä 2019 Rautavaaran peruskoulut yhdistettiin hallinnollisesti yhtenäiskouluksi. Aiemmin liitetyt koulut tunnettiin nimillä Kirkonkylän koulu (Koulutie 5), Rautaharjun koulu (Koulutie 9) ja Rautavaaran yläaste (Koulutie 9). 
Vuonna 2018 koulukeskuksessa (+ Rautaharjun koulu) opiskeli yhteensä 129 (+6) peruskoululaista. 
Pieni Rautavaaran lukio on toiminut samassa kiinteistössä yhtenäiskoulun kanssa (Koulutie 9). Vuonna 2018 Rautavaaran lukiossa opiskeli yhteensä 18 lukiolaista. 
Rautavaaran koulukeskuksen naapurustosta löytyvät muun muassa Rautavaaran terveysasema ja Rautavaaran kirjasto, eikä monitoimitaloon tai Rautavaaran kirkkoonkaan ole pitkä matka.
Junge Liberale

Junge Liberale (lyh. JuLis) on saksalainen liberaalinen poliittinen nuorisojärjestö. Järjestön emopuolue on Vapaa demokraattinen puolue. Järjestö on sekä Kansainvälisen liberaalinuorten liiton että Euroopan liberaalinuorten jäsen. Järjestön puheenjohtaja on Franziska Brandmann, joka valittiin tehtävään marraskuussa 2021.
JuLis perustettiin vuonna 1980, jolloin jo 1960-luvulla toimintansa aloittaneet liberaalit nuorisojärjestöt päättivät perustaa uuden liittovaltion tasolla toimivan nuorisojärjestön Vapaalle demokraattiselle puolueelle. Järjestö kannattaa liberalismia ja Euroopan unionin federalisaatiota.
Bengt Forsberg

Bengt Forsberg (s. 26. heinäkuuta 1952 Åmålin kunta) on ruotsalainen pianisti.
Forsberg opiskeli Göteborgissa alkuperäisenä pääaineenaan urkujensoitto. Hän kuitenkin vaihtoi pianoon ja sai solistidiplominsa vuonna 1978. Forsberg täydensi opintojaan Peter Feuchtwangerin johdolla Lontoossa ja Herman D. Koppelin johdolla Kööpenhaminassa. Forsberg on tehnyt kamarimusiikissa säännöllistä yhteistyötä sellisti Mats Lidströmin ja viulisti Nils-Erik Sparfin kanssa. Erityisen menestyksekästä on ollut Forsbergin ja mezzosopraano Anne Sofie von Otterin yhteistyö. Forsberg ja Otter ovat tehneet yhdessä levytyksiäkin, joista yksi ("Douce France") huomioitiin vuonna 2014 parhaan klassisen soolovokaalialbumin Grammy-palkinnolla. Forsberg on esiintynyt myös keskeisten ruotsalaisten sinfoniaorkesterien ja lukuisten kansainvälisten orkesterien kanssa. Forsberg on esittänyt laajalti tuntemattomaksi jäänyttä ohjelmistoa muiden muassa Nikolai Medtneriltä, Erich Wolfgang Korngoldilta, Charles-Valentin Alkanilta, Emmanuel Chabrierilta ja Percy Graingerilta.
Forsberg valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1997. Hänelle myönnettiin vuonna 2019 Medaljen för tonkonstens främjande.
Draaman kaari viehättää

Draaman kaari viehättää on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Behmin debyyttialbumi, jonka julkaisi Warner Music Finland 18. syyskuuta 2020.
Albumi myi platinaa jo ennen julkaisupäiväänsä. Behm on tuottanut yksin albumin kappaleet ”Päästä varpaisiin” ja ”Yhtä vaille kaksi”. Muita tuottajia ovat Kalle Mäkipelto ja Sakke Aalto.
Albumi nousi Suomen virallisen listan ykköseksi heti ensimmäisellä viikollaan ja pysyi siellä myös seuraavat kuusi viikkoa. Kolme viikkoa albumin ilmestymisestä se nousi myös fyysisen albumilistan kärkeen. Yhteensä albumi on ollut albumilistan kärjessä 20 viikkoa. Albumi on kerännyt eniten listaykkösviikkoja koko Suomen virallisen listan historiassa. Lisäksi albumin kaikki kappaleet ylsivät singlelistalle. 
"Draaman kaari viehättää" oli myydyin albumi Suomessa vuosina 2020 ja 2021. Se myi lokakuuhun 2020 mennessä tuplaplatinaa, ja triplaplatinaa tammikuuhun 2021 mennessä. Vuonna 2021 "Draaman kaari viehättää" palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla. 
Musiikki.
Albumin avaava ”Päästä varpaisiin” on herkkä kappale, jossa ei ole lainkaan kertosäettä. Kappaleessa kertoja on muita kohtaan varautunut, vaikka haluaisikin muiden hyväksyntää laulaen ”ei kukaan kysy koskaan miten mä voin / enemmän kiinnostaa miten mun laulut soi”. Laulaja on kuvaillut sitä ”virreksi, jopa rukoukseksi”. Kappale oli myös ensimmäinen, jonka Behm on kokonaan itse tuottanut. Seuraava kappale ”Minä vai maailma” on Behmin ja tuottaja Sakke Aallon yhdessä säveltämä kappale, jossa on käytetty pianoa, jousia ja bändisovituksia. ”Yhtä vaille kaksi” on albumin toinen kappale, jonka Behm on itse yksin tuottanut. ”Lupaan” on sanoituksiltaan kaihoisa ja sävellykseltään sinfoninen kappale, jossa Warnerin tuotantopäällikkö Asko Kallosen mukaan ”kiteytyy behmiys tosi hyvin”. Seuraava kappale ”Unia” on myös sävelletty yhteistyössä Aallon kanssa.
”Apokalyptinen häpeä” on laulelmahenkinen ja dramaattinen valssi, jonka lopussa soi melankolinen kitarasoolo. ”Frida” on nimetty meksikolaisen taidemaalarin Frida Kahlon mukaan. ”Riipun” soi ennen ”Tivolit”-kappaletta, joka oli albumille ensimmäisenä kirjoitettu kappale ja toinen single. Kappale kertoo tulevaisuudettoman ihmissuhteen risteyskohdasta. Albumin päättävä ”Hei rakas” oli artistin ensimmäinen single. Se sai alkunsa vedonlyönnistä: Behm ja Aalto löivät vetoa siitä, kumpi tekee paremman rakkauslaulun.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Rita Behm, ellei toisin mainita.
Ihmeiden puisto

Ihmeiden puisto ("Wonder Park") on espanjalais-yhdysvaltalainen 3D-animaatio-seikkailukomedia, joka on tuotettu vuonna 2019. Paramount Animation, Nickelodeon Movies ja Ilion Animation Studios tuottivat Paramount Pictures elokuvalle. Elokuvan ohjasi Dylan Brown, ja siinä ääninäyttelevät muun muassa Matthew Broderick, Jennifer Garner, Ken Hudson Campbell, Kenan Thompson, Ken Jeong, Mila Kunis ja John Oliver.
Luis Gálvez de Montalvo

Luis Gálvez de Montalvo (1549 Málagan maakunta – 1591 Sisilia) oli espanjalainen runoilija ja prosaisti. Hän oli Miguel de Cervantesin ja Lope de Vegan hyvä ystävä. Hän on kirjoittanut paimenromaanin "El pastor de Filida".
Lope de Vega kehui häntä teoksissaan. Hän oli aikanaan hyvin suosittu paimenromaaniensa, esimerkiksi "El Pastor de Filidan" (vuoroin runoa ja proosaa, 1582, 1590 ja 1600), kuten myös hienostuneiden runojensa ansiosta. Montalvo käänsi muun muassa Luigi Tansillon teoksen "Le lacrime di San Petro" (1587) ja Torquato Tasson "Vapautettu Jerusalem".
Juan Pérez de Montalbán

Juan Pérez de Montalbán (1602–1638) oli espanjalainen novelli- ja näytelmäkirjailija. Hän tutustui nuorena Lope de Vegaan ja alkoi kirjoittaa näytelmiä jo 17-vuotiaana. Näytelmäkokoelma "Comedias", jota leimaa aito kansallinen sävy, ilmestyi 1635. Kokoelma "Sucesos y prodigios de amor" sisältää kahdeksan mallinovellia (1624). Tämän kokoelman ja toisen kokoelman "Exemplos morales, humanos y divinos" (1632) novellit julkaistiin uudelleen 1676 nimellä "Prodigi d’amore rappresenentati in varie novelle dal Dottore Mont albano".
Kiljavan seisake

Kiljavan seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää-radalla Nurmijärven Kiljavalla. Se avattiin liikenteelle viimeistään vuonna 1874, jolloin sen nimi oli Nummelan vaihde. Nimi vaihettiin Kiljavaksi 1. tammikuuta 1931. Kiljavan merkitys kasvoi vuonna 1938, kun lähelle perustettiin Kiljavan sairaala, joka toimi tuberkuloosisairaalana. Samana vuonna Kiljavaan valmistui puinen liikennepaikkarakennus. 1950-luvulla lähistölle perustettiin myös Kiljavan opisto. Miehitys Kiljavassa päättyi 26. toukokuuta 1963 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Henkilöliikenne ja koko liikennepaikka lakkautettiin 25. syyskuuta 1983. Kiljavan liikennepaikkarakennus purettiin 1990-luvulla.
Tapani Lehtinen

Ahti Tapani Lehtinen (8. heinäkuuta 1944 Porvoo – 29. marraskuuta 2014 Helsinki) oli Helsingin yliopiston suomalaisen filologian professori.
Suomen ja suomensukuisten kielten opiskelun Lehtinen aloitti 1962. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1969 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1979 itämerensuomalaisten kielten johto-opista (väitöskirja "Itämerensuomen verbien historiallista johto-oppia: suomen avajaa, karkajaa -tyyppiset verbit ja niiden vastineet lähisukukielissä"). Lehtinen oli 1973–1975 suomen kielen lehtori Petroskoin yliopistossa ja sitten Helsingin yliopiston lehtori ja vuodesta 1985 professori. Asiantuntijana Lehtinen osallistui muun muassa raamatunsuomennoskomitean työhön. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen hän oli vuodesta 1991. Lehtinen julkaisi alaltaan useita tieteellisiä artikkeleita, teoksia ja oppikirjoja ja opetti suomen kielen opiskelijoille pitkään kielihistoriaa. Hänen teoksensa "Kielen vuosituhannet: Suomen kielen kehitys kantauralista varhaissuomeen" (2007) sai hyvän akateemisen oppikirjan palkinnon. Oman tieteellisen kirjastonsa Lehtinen lahjoitti Helsingin yliopiston suomen kielen tutkijoille, opettajille ja opiskelijoille. 
Lehtinen oli naimisissa Suomen kielen perussanakirjan päätoimittaja Marja Lehtisen (k. 2003) kanssa.
Polkuhapero

Polkuhapero ("Russula violaceoincarnata") on haperolaji. Sen lakki on 4–15 senttimetriä leveä ja väriltään vaihteleva. Lakki voi olla väriltään viininpunainen, violetinruskea tai oliivinvärinen. Heltat ovat melko harvat ja kellertävät. Itiöpöly on vaaleankeltaista. Malto on valkoista ja kiinteää. Jalka on 5–10 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Sienen maku on mieto tai kirpeä, ja se on hyvä ruokasieni. Polkuhapero kasvaa koivun juurisienenä rehevissä kuusimetsissä, puistoissa ja pihoilla. Nimensä mukaisesti se kasvaa usein polkujen varrella. Polkuhaperoa tavataan yleisenä koko Suomessa. Kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Jumalatar (vuoden 1960 elokuva)

Jumalatar ("Devi") on intialainen bengalinkielinen draamaelokuva vuodelta 1960. Sen ohjasi Satyajit Ray ja päärooleja näyttelivät Sharmila Tagore ja Soumitra Chatterjee.
Sievi Group

Sievi Group Oy suomalainen on konserni, jonka toimialana on asuin- ja muiden rakennusten rakentaminen. Sievi Group suunnittelee ja rakentaa asiakkailleen onnellisen elämän koteja ja hyvinvointitiloja erilaisiin tarpeisiin ja elämänvaiheisiin sekä toteuttaa puuelementtejä ja sähköurakointia ammattirakentajille.
Sievi Group -konsernin liikevaihto oli vuonna 2019 noin 66 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 120 henkilöä. Sievi Groupin toimitusjohtajana toimii Juha-Matti Silver ja hallituksen puheenjohtajana Jaakko Tokola.
Historia.
Sievitalo on perustettu vuonna 2011. Vuosina 2011-2018 Sievitalo keskittyi muuttovalmiiden omakotitalojen ja täyden palvelun asunto-osakeyhtiöiden rakentamiseen. Vuonna 2018 liiketoimintaa laajennettiin ja vuonna 2019 puuelementtien valmistukseen.
Vuoden 2019 aikana toteutettiin laaja organisaatiouudistus, jonka myötä Sievitalon nimi vaihtui Sievi Group Oy:ksi. Samalla perustettiin konsernirakenne, jossa konsernin eri liiketoiminnat jaettiin omiksi tytäryhtiöikseen.
Liiketoiminta.
Konserni toteuttaa vuosittain yli 200 rakennuskohdetta ja toimii koko Suomen alueella. Sievi Group käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Elementin puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä.
Organisaatio.
Sievi Group Oy on perustettu vuonna 2011. Aluksi yhtiö toimi nimellä Sievitalo Oy. Vuonna 2019 tehdyn mittavan uudistuksen myötä nimeksi vaihtui Sievi Group Oy. Konserni muodostuu nykyään emoyhtiöstä sekä kuudesta tytäryhtiöstä: Sievitalo Oy, Sievi Asunnot Oy, Sievi Element Oy, Sievitek Oy, Sievi Hyvinvointitilat Oy ja Siveco Oy.
Sievi Groupin pääkonttori sijaitsee Kokkolassa. Konsernilla on toimipisteet Kokkolassa, Sievissä, Tampereella, Vaasassa, Vantaalla, Haapavedellä, Mikkelissä, Lahdessa ja Turussa. Sievissä sijaitsee toimiston lisäksi konsernin elementtitehdas, jonka toiminta käynnistyi tammikuussa 2019.
Joe Bryan

Joseph Edward "Joe" Bryan (s. 17. syyskuuta 1993 Bristol) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän edustaa kaudella 2022–2023 Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Niceä lainalla englantilaisseura Fulhamista.
Bryan nousi Bristol Cityn junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2011–2012. Hän pelasi Bristolin-aikanaan Englannin mestaruussarjassa 141 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia, ja Englannin ykkösliigassa 62 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän pelasi alemmilla sarjatasoilla lainalla Bath Cityssä marras-joulukuussa 2011 ja Plymouth Argylessa maalis-huhtikuussa 2013.
Bryan siirtyi elokuussa 2018 Valioliigassa pelanneeseen Fulhamiin. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa 28 ottelua, joista 27 ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavaksi kaudeksi Fulham putosi mestaruussarjaan, jossa Bryan pelasi 43 ottelua ja teki yhden maalin. Fulham ylsi heinä-elokuussa 2020 pelattuun nousukarsintaan, jossa Bryan pelasi kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki kaksi maalia karsintojen loppuottelun jatkoajalla Fulhamin voittaessa Brentfordin 2–1, mikä tiesi Fulhamin nousua Valioliigaan. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Valioliigassa 16 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi mestaruussarjassa 15 ottelua. Kaudeksi 2022–2023 Fulham nousi jälleen Valioliigaan mutta Bryan lähti lainasopimuksella ranskalaisseura Niceen, jossa hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut viisi liigaottelua.
Sievi Element

Sievi Element Oy on osa Sievi Group -rakennuskonsernia. Sievi Element Oy valmistaa puuelementtejä omakotitaloihin, rivitaloihin, luhtitaloihin, pienkerrostaloihin sekä hyvinvointitiloihin, hoivakoteihin, päiväkoteihin ja kouluihin. Sievi Element Oy valmistaa Sievi Group -konsernin rakennushankkeisiin tarvittavat puuelementit, minkä lisäksi yritys myy elementtejä ja valmisosia myös toimialan muille ammattirakentajille ja urakoitsijoille.
Sievi Elementin elementtitehdas ja pääkonttori sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla, Sievissä.
Sievi Element Oy:n toiminta käynnistyi tammikuussa 2019.
Antoine de Montchrétien

Antoine de Montchrétien, myös Montchrestien, (1575–1621) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Hän jäljitteli Senecaa, kuvasi voimakkaita, sankarillisia luonteita. Hänen murhenäytelmänsä ovat enimmäkseen epädramaattisia, mutta niissä on kuitenkin runollisesti kauniita kohtia. Merkittävimmät niistä ovat "Sophonisbe" (1594), "Aman" (1599) ja "L’Écossaise au Marie Stuart" (1601). Montchrestien on Pierre Corneillen ensimmäinen, joskin epämääräinen tienviittoja.
Entre-Vignes

Entre-Vignes on kunta Etelä-Ranskassa Héraultin departementissa Oksitanian alueella.
Entre-Vignesin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa, Saint-Christol ja Vérargues yhdistyivät.
Vérarguesin kylässä mitattiin 28. kesäkuuta 2019 Ranskan kaikkien aikojen lämpöennätys 46,0 celsiusastetta.
Sievi Asunnot

Sievi Asunnot kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin. Sievi Asunnot suunnittelee ja toteuttaa asunto-osakeyhtiöitä, joissa yhtiövastikkeeseen kuuluu myös palveluita. Asunto-osakeyhtiöt muodostuvat rivitaloista ja/tai erillistaloista. 
Sievi Asunnot on erikoistunut puurakentamiseen. Yritys käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Element Oy:n puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä.
Neeskens Kebano

Neeskens Kebano (s. 10. maaliskuuta 1992 Montereau, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigaan kaudeksi 2022–2023 noussutta Fulhamia.
Kebano nousi ranskalaisseura Paris Saint-Germainin junioreista edustusjoukkueeseen ensi kerran kaudella 2010–2011, jolloin hän pelasi kotimaisten otteluiden lisäksi kaksi ottelua Eurooppa-liigassa. Myös seuraavalla kaudella hän pääsi kahdesti kentälle Eurooppa-liigassa, mutta ne olivat hänen ainoat viralliset ottelunsa koko kautena. Kauden 2012–2013 hän pelasi lainalla toisen sarjatason Caenissa. Syyskuussa 2013 Kebano siirtyi Belgiaan, jossa hän edusti kaksi kautta Charleroita ja yhden kauden Genkiä. Hän pelasi Belgian pääsarjassa 101 ottelua, joissa hän teki 24 maalia. Eurooppa-liigan karsinnoissa hän pelasi kahtena kautena yhteensä kahdeksan ottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Elokuussa 2016 Kebano siirtyi englantilaisseura Fulhamiin. Kauden 2018–2019 joukkue pelasi Valioliigassa, ja tuolloin Kebano pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa viisi ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa 17 ottelua ja oli kesken kautta lähes puoli vuotta sivussa akillesjännevamman vuoksi. Mestaruussarjassa Kebano on Fulhamin joukkueessa neljänä kautena pelannut yhteensä 110 ottelua, joissa hän on tehnyt 21 maalia, ja nousukarsinnoissa kuusi ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, molemmat heinäkuussa 2020 kahdessa ottelussa Cardiff Cityä vastaan. Kesän 2020 karsinnan tuloksena Fulham nousi Valioliigaan kaudeksi 2020–2021, mutta Kebano oli tuolla kaudella helmikuusta toukokuuhun lainalla mestaruussarjan Middlesbrough'ssa, jossa hän pelasi 18 ottelua ja teki yhden maalin.
Kebano pelasi Ranskan alle 17-, alle 18-, alle 19-, alle 20-, alle 21- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Aikuisena hän on edustanut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkuetta, ensimmäisen kerran lokakuussa 2014, jolloin hän teki myös ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2017 ja teki jälkimmäisessä turnauksessa maalin Norsunluurannikkoa vastaan. Kesäkuun 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Sittamustesieni

Sittamustesieni ("Coprinopsis cinerea", syn. "Coprinus cinereus") on tummaitiöinen mustesienilaji, joka kasvaa lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla, muun muassa Suomessa jokseenkin yleisesti lannalla ja lantavalla maaperällä, pääosin kulttuuriympäristöissä. Laji on hennonpuoleinen, kauttaaltaan lähinnä likaisenvaalea ja lakin pinnalla tavataan valkoista suojusjätettä, säteittäiskuvioinen lakki tummuu vanhetessaan itiöpölyn vaikutuksesta ja heltasto sulaa mustemaiseksi. Lakin leveys vaihtelee 1,5 ja 4 senttimetrin väliltä. Jalan pituus on noin 5–12 senttimetriä, paksuus viitisen millimetriä. Jalka on valkoinen, täyteinen, hauras ja karvainen, saattaa olla alaosastaan paksuuntunut ja juurehtiva. Sienessä on havaittavissa kumariinin tuoksu.
Venäjällä lajia pidetään yleisesti ruokasienenä. Sittamustesieni on sienitieteessä merkittävä laji, sillä sitä on tutkittu kantasienistä geneettisesti halkiheltan ("Schizophyllum commune") ohella eniten. Lajin suvullinen lisääntyminen on selvitetty tarkasti ja todettu sen erittävän muun muassa feromoneja. Myös kopsiinin bakteereja tappava ominaisuus havaittiin ensi kerran sittamustesienellä.
Sievi Hyvinvointitilat

Sievi Hyvinvointitilat Oy on hoivarakentamiseen erikoistunut hankekehittäjä, rakennuttaja ja rakentaja. Sievi Hyvinvointitilat kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin.
Sievi Hyvinvointitilat toteuttaa hoivakoteja ja hyvinvointitiloja vanhuksille ja kehitysvammaisille, ryhmäkoteja nuorille sekä päiväkoteja lapsille. Yritys toteuttaa hoiva-alan yrittäjille tilat investointivapaasti, vuokraamalla.
Mikko Kosonen (täsmennyssivu)

Mikko Kosonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Eero Enqvist

Eero Enqvist (s. 1966) on suomalainen näyttelijä, näyttämötaiteiden maisteri ja viittomakielen tulkki. Hän valmistui vuonna 2008 Teatterikorkeakoulusta Teatteri-ilmaisun opettajan maisteriohjelmasta teatteri- ja tanssipedagogiikan opettajaksi.
Elämäkerta.
Lapsuus ja nuoruus.
Enqvist syntyi vuonna 1966 15-lapsisen perheen nuorimmaksi lapseksi. He asuivat Puotinharjussa. Hänet otettiin viisivuotiaana huostaan muiden alaikäisten sisarustensa kanssa, koska hänen vanhempansa olivat molemmat alkoholisoituneita eivätkä kyeneet huolehtimaan lapsistaan. Huostaanoton jälkeen hän joutui pikkuveljensä kanssa Kallioon lastenkotiin.
Enqvist viihtyi lastenkodissa, mutta noin vuoden jälkeen hänet sijoitettiin pikkuveljen kanssa maalaistaloon Varsinais-Suomeen, jossa hän kertomansa mukaan koki muun muassa eristämistä muista perheenjäsenistä. 14-vuotiaana hänet sijoitettiin Koskentuvan nuorisokotiin Helsinkiin, jossa olot kohentuivat.
Oman äitinsä Enqvist tapasi jälleen ollessaan 15-vuotias ja piti häneen sen jälkeen yhteyttä. Noin vuoden kuluttua tapaamisesta äiti sai aivoverenvuodon ja menetti puhekykynsä. Äiti sairastui myös vatsasyöpään, ja hän kuoli, kun Enqvist oli 21-vuotias. Isä oli kuollut jo aiemmin.
Opiskelu ja työ.
Enqvist olisi päässyt Kallion ilmaisutaidon lukioon, mutta nuorisokodin johtaja kielsi sen häneltä. Hän meni ammattikouluun ollessaan 17-vuotias ja 18-vuotiaana hän pääsi kettiölle töihin. Hän ei kuitenkaan pitänyt keittiötyöstä ja opiskeli ylioppilaaksi iltalukiossa. Vuonna 1995 hän valmistui viittomakielen tulkiksi.
Enqvist on näytellyt muun muassa Ahaa teatterissa ja viittomakielisessä Teatteri Totissa. Vuonna 2008 hän valmistui Teatterikorkeakoulusta Teatteri-ilmaisun opettajan maisteriohjelmasta teatteri- ja tanssipedagogiikan opettajaksi.
Filmografia.
Elokuvat.
Lähde:
Ratched (televisiosarja)

Ratched on yhdysvaltalainen psykologinen draamasarja. Sarja perustuu hoitaja Ratchedin hahmoon Ken Keseyn romaanista "Yksi lensi yli käenpesän," joka on julkaistu vuonna 1962"."
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin kokonaisuudessaan Netflix-suoratoistopalvelussa 18. syyskuuta 2020. Sarjan ovat luoneet Evan Romansky ja Ryan Murphy. Sarjan pääosassa esiintyy Sarah Paulson. Netflix on tilannut sarjasta myös toisen kauden. 
Ratchedin hahmo perustuu Ken Keseyn mukaan oikeaan ihmiseen, jonka kanssa hän työskenteli mielisairaalassa Oregonissa. Kesey on kuitenkin kertonut liioitelleensa hahmon julmuutta teatraalisista syistä. 
Juoni.
"Ratchedia" kuvataan hoitaja Ratchedin ”taustatarinaksi”, joka alkaa vuodesta 1947. Tuolloin Ratched muuttaa Pohjois-Kaliforniaan työskennelläkseen psykiatrisessa sairaalassa, jossa potilaita testataan uudenlaisilla kokeilla. Ratched esittää täydellistä hoitajaa, jotta voisi edetä urallaan ja päästä tekemään omia kokeitaan. Sarja seuraa Ratchedin matkaa ja kehitystä sairaanhoitajasta täysivaltaiseksi hirviöksi.
Taoussan pato

Taoussan pato on Malissa rakenteilla oleva Nigerjoen säännöstelypato sähkövoimaloineen. Se sijaitsee joen mutkassa lähellä Bouremin kaupunkia.
Taoussaan (aikaisemmin Tossaye) rakennettavaa patoa on suunniteltu 1950-luvun lopulta lähtien. Sen tehtävänä on palauttaa Nigerjoen mutkaan 1970-luvulla alkanutta Sahelin kuivuutta edeltänyt säännöllinen tulvakausi ja turvata joen jatkuva virtaus padon alapuolella. Taoussan padon odotetaan edistävän Malin pohjoisosan taloudellista kehitystä. Sen tavoitteena on parantaa tulva- ja keinokastellun maanviljelyn, karjanhoidon ja kalastuksen olosuhteita, turvata jokiliikenteen jatkuminen ja tuottaa sähköä alueelle.
Suunniteltu pato on kilometrin pituinen ja 18 metriä korkea. Se tulva-aukkojen läpäisykyky on 3 100 kuutiometriä sekunnissa. Padon yhteydessä toimivan vesivoimalaitoksen kapasiteetti on 25 megawattia ja arvioitu sähköntuotanto 118 gigawattituntia vuodessa. Voimalaitos käsittää viisi Kaplan-turbiinia. Padossa on sulkulaitos jokiliikennettä varten. 
Pato muodostaa tulva-aikaan lähes 300 kilometriä pitkän tekojärven, joka ulottuu Timbuktun lähelle Korioméen. Sen pinta-ala on 1 572 neliökilometriä, leveys viisi kilometriä ja syvyys kolme metriä. Altaan vesimäärä on enimmillään kolme miljardia kuutiometriä. Suunnitelman osia ovat myös Taoussasta Bambaan sekä Bouremin kautta Gaoon johtavat sähkönsiirtolinjat sekä Gaon, Bouremin ja Taoussan välinen maantie. 
Patoaltaan tieltä joudutaan siirtämään yli 50 000 ihmistä, jotka asuvat 134 kylässä. Sen alle jää pysyvästi 14 710 hehtaaria maatalousmaata. Padon avulla saadaan maatalouden käyttöön arviolta 25 212 lisämaata, mutta vain osa siitä vastaa ominaisuuksiltaan menetettyjä alueita.
Malin hallitus päätti padon rakentamisen aloittamisesta vuonna 2010. Lähinnä arabimaiden rahoittama hanke keskeytyi Malin sisällissodan takia vuonna 2012. Vuonna 2015 ilmoitettiin, että kiinalaiset yhtiöt rakentavat padon, ja vuonna 2020 turkkilaiset yhtiöt voittivat tarjouskilpailun sen rakentamisesta.
Tom Cairney

Thomas "Tom" Cairney (s. 20. tammikuuta 1991 Nottingham, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia.
Cairney siirtyi Leeds Unitedin junioreista Hull Cityyn vuonna 2007 ja pelasi ensimmäiset ottelunsa edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010, jolloin hän pelasi Valioliigassa 11 ottelua ja teki maaliskuussa maalin Evertonia vastaan. Seuraavat kahdeksan kautta Cairney pelasi mestaruussarjassa Hull Cityn, Blackburn Roversin ja Fulhamin, jonne hän siirtyi kesällä 2015, joukkueissa. Kauden 2018–2019 Fulham pelasi Valioliigassa, jossa Cairney pelasi 31 ottelua ja teki yhden maalin, jälleen Evertonia vastaan huhtikuussa 2019. Kauden 2019–2020 Fulham pelasi mestaruussarjassa mutta nousi kauden päätteeksi karsintojen kautta jälleen Valioliigaan. Kaudella 2020–2021 Cairney pelasi Valioliigassa kymmenen ottelua ja teki niissä yhden maalin Crystal Palacea vastaan. Joulukuussa 2020 tullut polvivamma piti hänet poissa kentiltä kymmenen kuukauden ajan. Yhden välikauden jälkeen Fulham pelasi kaudella 2022–2023 jälleen Valioliigassa, jossa Cairney pelasi 33 ottelua mutta vain kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana kaksi maalia, molemmat toukokuussa Leicester Cityä vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua, joista avauskokoonpanossa 14, ja teki maalin Nottinghamia vastaan joulukuussa. Kaudella 2024–2025 hän oli avauskokoonpanossa vain kolmessa valioliigaottelussa ja tuli 22 kertaa vaihdosta kentälle. Hän teki maalin Tottenhamia vastaam joulukuussa ja Brentfordia vastaan toukokuussa. Kaudesta 2016–2017 lähtien Cairney on ollut Fulhamin joukkueen kapteeni.
Cairney pelasi Skotlannin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän on pelannut kaksi ystävyysottelua, maaliskuussa 2017 Kanadaa ja maaliskuussa 2018 Costa Ricaa vastaan.
Tim Ream

Timothy Michael "Tim" Ream (s. 5. lokakuuta 1987 St. Louis) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Charlotte FC:tä.
Seurajoukkueura.
Ream edusti kotimaassaan Saint Louisin yliopiston Billikens-joukkuetta, Chicago Firen reservijoukkuetta ja New York Red Bullsia, joista viimeksi mainitun riveissä hän pelasi MLS:ssä kahtena kautena 58 runkosarjajoukkuetta ja viisi pudotuspeliä sekä teki yhden maalin syyskuussa 2010 Colorado Rapidsia vastaan.
Tammikuussa 2012 hän siirtyi Englantiin, ensin Bolton Wanderersiin ja elokuussa 2015 Fulhamiin. Englannin-kausistaan hän pelasi Valioliigassa viisi ja mestaruussarjassa kahdeksan. Valioliigassa hän pelasi Boltonissa 13 ottelua kaudella 2011–2012 sekä Fulhamissa 26 ottelua kaudella 2018–2019, seitsemän ottelua kaudella 2020–2021, 33 ottelua kaudella 2022–2023 ja 18 ottelua kaudella 2023–2024. Hän on tehnyt Valioliigassa kaksi maalia: ensimmäisen tapaninpäivänä 2022 Crystal Palacea vastaan ja toisen 2. syyskuuta 2023 Manchester Cityä vastaan. Mestaruussarjassa hän on pelannut 298 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Lisäksi hän on pelannut Fulhamissa kahdeksan nousukarsintaottelua, ja vuosien 2018 ja 2020 karsinnat tuottivat nousun Valioliigaan. Vuonna 2022 Fulham nousi Valioliigaan ilman karsintoja.
Elokuussa 2024 Ream siirtyi Fulhamista MLS-seura Charlotte FC:hen. Hän allekirjoitti Charlotten kanssa vuoden 2026 loppuun ulottuvan sopimuksen.
Maajoukkueura.
Ream on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa 75 ottelua marraskuusta 2010 alkaen. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt toukokuussa 2016 Puerto Ricoa vastaan. Hän on pelannut CONCACAF Gold Cupissa yhteensä 15 ottelua vuosina 2011, 2019 ja 2025 Yhdysvaltain sijoittuessa hopealle sekä vuonna 2015, jolloin Yhdysvallat sijoittui neljänneksi. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden peliajan joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. Copa Américassa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki Yhdysvaltojen kolme ottelua.
Zirkonium(IV)bromidi

Zirkonium(IV)bromidi (ZrBr4) eli zirkoniumtetrabromidi on zirkoniumin ja bromin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa zirkonium(IV)bromidi on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Zirkonium(IV)bromidi reagoi veden kanssa hydrolysoituen zirkoniumoksibromidiksi. Aineen kemialliset ominaisuudet ovat samankaltaiset kuin zirkonium(IV)kloridilla.
Zirkonium(IV)bromidin valmitukseen on useita tapoja. Sitä muodostuu muun muassa kuumennettaessa zirkoniumia ja bromia, zirkoniumdioksidin, bromin ja hiilen välisellä reaktiolla tai zirkonium(IV)kloridin ja alumiinibromidin välisellä halogeeninvaihtoreaktiolla.
Zr + 2 Br2 → ZrBr4
ZrO2 + 2 Br2 + C → ZrBr4 + CO2
3 ZrCl4 + 3 AlBr3 → 3 ZrBr4 + 4 AlCl3
Caroline Ridderstolpe

Johanna Caroline Lovisa Ridderstolpe (o.s. "Kolbe"; 2. syyskuuta 1793 Berliini – 9. lokakuuta 1878 Fiholmin linna) oli ruotsalainen säveltäjä ja laulaja.
Elämä.
Ridderstolpe syntyi Louise Requignyn ja Berliinissä orkesteria johtaneen Carl Kolben tyttäreksi. Hän sai isältään opetusta useiden soitinten soitossa. Lisäksi Ridderstolpe opiskeli laulua ja mahdollisesti sävellystä Carl Maria von Weberin johdolla. Hänestä tuli etenkin taitava bel canto -tyylin laulaja. 19. toukokuuta 1816 hän meni naimisiin aatelismies Fredrik Ridderstolpen kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi lasta. Ridderstolpe osallistui salonkitapahtumiin Ruotsin hovissa ja piti myös julkisia salonkikonsertteja. Hänet otettiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian kunniajäseneksi vuonna 1850. 
Tuotanto.
Ridderstolpe sävelsi enimmäkseen lauluja. Tyylillisiä vastineita hänen musiikilleen on saksalaisessa ohjelmistossa vuoden 1800 paikkeilta. Hänen lauluissaan korostui sanojen yhteys musiikkiin. Laulujen joukossa ovat "Dufvoposten", "Ila snabbt på silfverklara vingar" ja "Schweizer Visa". Ridderstolpe omisti laulukokoelmia ystävilleen, esimerkiksi teoksen "Sju sånger" kruununprinsessa Josefinalle.
Ridderstolpen kymmenien säilyneiden teosten joukossa on myös pianokappaleita.
Mietotatar

Mietotatar ("Persicaria minor") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon ja kosteikkotattarien eli ukontattarien ("Persicaria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on tavallisesti pienikokoinen yksivuotinen kasvilaji. Mietotatar muistuttaa pienikokoista ja rentokasvuista hanhentatarta ("Persicaria maculosa"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä kukintotähkän ulkonäön perusteella. Katkeratatar ("Persicaria hydropipier") ja lietetatar ("Persicaria foliosa") eroavat mietotattaresta korvaketuppien karvoituksen perusteella.
Mietotatar on ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin 40 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat kasvutavaltaan kohenevia tai pystyjä, mutta melko rentoja. Toisinaan varret ovat punertavanvärisiä. Lehdet ovat kapeanpuikeita ja pilkuttomia. Korvaketupet ovat lyhytkarvaisia, mutta niiden reunoilla on 2–5 mm pitkiä karvoja. Mietotattaren kukintona on kapea ja harvakukkainen tähkä, jossa on pieniä vaaleanpunaisia kukkia. Mietotatar kukkii heinä–elokuussa. Sen hedelmä on kolmikulmainen, reilut 2 mm pitkä ja kiiltävän mustanruskea.
Mietotatar kasvaa rannoilla, ojissa sekä kosteissa painanteissa hiekkaisilla kasvupaikoilla. Suomessa mietotatarta tavataan paikoitellen maan etelä- ja itäosissa, lähinnä Pori–Joensuu-linjan eteläpuolella.
Ronald Araújo

Ronald Federico Araújo da Silva (s. 7. maaliskuuta 1999 Rivera, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista FC Barcelonaa ja Uruguayn maajoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Seurajoukkueessa.
Araújo teki debyyttinsä Barcelonan edustusjoukkueessa 6. lokakuuta 2019 La Ligan ottelussa Sevillaa vastaan tullessaan kentälle 73. minuutilla. 
Kaudeksi 2020–2021 Araújo nostettiin edustusjoukkueeseen ja hänelle annettiin pelinumeroksi Ivan Rakitićilta vapaaksi jäänyt 4. Gerard Piquén loukkaannuttua Araújolle aukesi paikka Barcelonan avauskokoonpanossa Clément Lengletin rinnalla. Hyvien otteiden johdosta Araújo nousi Barcelonan eniten pelaavaksi toppariksi.
Maajoukkueessa.
Araújo pelasi kolme ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän pelasi A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan. Hän kuului Uruguayn joukkueeseen Copa Américassa 2021 mutta ei saanut peliaikaa. Hänet valittiin marras-joulukuussa 2022 pelattuihin MM-kilpailuihin mutta loukkaantumisesta ja sitä seuranneesta leikkauksesta toipuessaan hän ei pelannut turnauksessa lainkaan.
Araújo on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä 12 A-maaottelua, joissa hän on ollut kymmenen kertaa avauskokoonpanossa.
Pelityyli.
Araújo on todella fyysinen ja nopea pelaaja. Hänen huippunopeutensa 34,91 km/h teki hänestä La Ligan nopeimman pelaajan kaudella 2019-2020.
Araújoa on verrattu fyysisiltä ominaisuuksiltaan ja pelityyliltään samankaltaiseen Raphaël Varaneen.
Ernst Evert Lindberg

Ernst Evert Lindberg (3. tammikuuta 1864 Helsinki – 2. maaliskuuta 1908 Johannesburg, Transvaal, Etelä-Afrikka) oli suomalainen koristemaalari, kaivosmies ja buurisodan vapaaehtoinen.
Lindbergin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Anders Wilhelm Lindberg (1833–1907) ja Maria Sofia o.s. Lindfors (s. 1835). Lindbergin perhe muutti Viipuriin hänen ollessaan viisivuotias. Lindberg toimi koristemaalarina ja vuonna 1892 hän lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin asettuen New Yorkiin. Hän toimi siellä koristemaalarina ja meni naimisiin vuonna 1893 suomalaisen Maria Vilhelmiina Söderströmin (1844–1928) kanssa. Kun koristemaalarin työt vähenivät Lindberg muutti Etelä-Afrikkaan, jossa hän sitten oli koristemaalarina Johannesburgissa Transvaalin buuritasavallassa. Koristemaalarin työt loppuivat myös täällä ja sen jälkeen Lindberg meni työhön kultakaivokseen.
Buurisodan puhjettua lokakuussa 1899 Lindberg liittyi vapaaehtoisena buurien joukkoihin kuuluneeseen skandinavialaiseen osastoon ja toimi ambulanssimiehenä. Hän joutui englantilaisten vangiksi helmikuun lopulla 1900 ja oli sitten sotavankina St. Helenan saarella 2 vuotta ja 7 kuukautta. Buurisodan päättänyt rauhansopimus allekirjoitettiin 31. toukokuuta 1902 mutta Lindberg pääsi vasta marraskuussa 1902 lähtemään Etelä-Afrikasta laivalla Eurooppaan. Hän matkusti sitten Lontoosta laivalla Riikaan ja sieltä junalla Pietariin ja edelleen Viipuriin vanhempiensa luokse. Lindberg oleskeli Viipurissa kuuden kuukauden ajan ja hän kirjoitti tänä aikana muistelmakirjansa "Suomalaisen seikkailuja Buurisodassa ja muistoja vankeudesta St.Helenan saarella". 
Lindberg matkusti takaisin Etelä-Afrikkaan vaimonsa ja tyttärensä luokse vuonna 1903 ja jatkoi tämän jälkeen työtään kultakaivoksessa. Lindberg kuoli maaliskuussa 1908. 
Teoksia.
Nimellä "Ernst E. Lindberg":