Sanaristikko

Sanaristikko eli ristikko tai ristisana(tehtävä) on eräs laajimmalle levinneitä ja suosituimpia sana-arvoitustyyppejä. Sanaristikossa on tavallisimmin tarkoituksena täyttää annettu ruudukko sanoin, joihin joko ruudukon ulkopuolelle tai sen sisälle erityisiin vihjeruutuihin sijoitetut vihjeet viittaavat. 
Tyypillisesti sanaristikoissa sanat kulkevat ruudukossa yleensä sekä vasemmalta oikealle että ylhäältä alas, joissakin erikoistehtävissä myös viistoon. Helpoimmassa lähinnä lapsille suunnatussa sanaristikkotyypissä (sanakko) pyritään ratkaisemaan vain yksi ylhäältä alas luettava sana useiden vaakasuuntaisten sanojen avulla. 
Sanaristikoita on yleensä sanoma- ja aikakauslehdissä, mutta niitä voidaan käyttää myös kielen oppimisen välineinä tai muussa opiskelussa. Suomessa ilmestyy useita kymmeniä ristikkolehtiä, joista valtaosa mainostaa sisältävänsä helppoja kuvaristikoita.
Historiaa.
Maailman ensimmäisenä sanaristikkona pidetään yleisesti "New York World" -lehden joulunumerossa 21.12.1913 ollutta tehtävää, jonka nimeksi oli annettu "Word-Cross Puzzle". Sen oli laatinut lehden "Fun"-nimisen ajanvieteosion toimittaja Arthur Wynne. Ensimmäisenä sanaristikkokirjana pidetään yhdysvaltalaisten Richard Simonin ja Lincoln ”Max” Schusterin vuonna 1924 julkaisemaa "The Cross Word Puzzle Book" -kirjaa.
Suomen ensimmäinen sanaristikko julkaistiin "Nuori Voima" -lehdessä torstaina 5.2.1925. Tehtävän laatijaa ei tiedetä, mutta mahdollisesti hän oli lehden päätoimittaja Ilmari Jäämaa tai avustaja Yrjö Karilas.
Samana päivänä (5.2.1925) Helsingin Sanomissa ja Uudessa Suomessa julkaistiin ilmoitus, jonka mukaan Suomen ensimmäinen ristisanatehtävä julkaistaan "Suomen Kuvalehden" numerossa lauantaina (7.2.1925). Tuon ristikon laatija oli nimimerkki Suometar. "Suomalaisen sanaristikon historian" kirjoittaja Ilona Kemppainen ei pystynyt selvittämään, kuka nimimerkin takana on, mutta hänen mukaansa yleisesti uskotaan, että kyseessä on Seere Salminen, mikä sittemmin on varmistettu. Samaisena lauantaina myös sanomalehti "Ilkan" Perhepiiri-liitteessä julkaistiin sanaristikko.
Suomen ensimmäisen kuvaristikon laati shakkimestari Osmo Kaila ja se julkaistiin "Helsingin Sanomissa" 20. maaliskuuta 1955. Yksi tunnetuimmista suomalaisista kuvaristikon laatijoista on Aulis Lehto , jonka ristikoita on julkaistu Helsingin Sanomissa yhtäjaksoisesti jo yli 45 vuoden ajan, vuodesta 1979. Muita tunnettuja ristikoita ammatikseen tekeviä ristikonlaatijoita ovat muiden muassa Pekka Joutsi, Erkki Vuokila ja Teemu Pallonen. 
Suomalainen ristikko eroaa ulkomaisista merkittävästi. Suomalaisessa ristikossa ristikon sisällä käytetään pieniä vihjekuvia, kun ulkomaisissa tehtävissä kaikki vihjeet ovat tavallisesti tekstimuodossa. Tällainen niin sanottu perus­ristikko, jonka vihje­luettelo on varsinaisen ristikon ulko­puolella, on edelleen suosiossa monissa ulkomaisissa lehdissä. Suomessa suurin osa julkaistuista tehtävistä on kuvaristikoita, vain "Ilta-Sanomat" julkaisee säännöllisesti perus­ristikkoja.
Ristikoiden ratkontaa tai laadintaa harrastaville suunnattu yhdistys on nimeltään Sanasepot.
Vaikutus aivotoimintaan.
Tutkimusten mukaan sanaristikoiden ratkojilla on muita nuoremmat aivot, ja sanailu näkyy huomio- ja päättelykyvyssä ja lyhytkestoisessa muistissa. Mitä säännöllisemmin 50–96-vuotiaat tutkimushenkilöt käyttivät aikaansa ristikoiden ja sanapelien (kuten Scrabble) parissa, sitä parempia heidän huomio- ja päättelykykynsä ja muistinsa olivat. Heidän aivotoimintansa oli samalla tasolla kuin kymmenen vuotta nuoremmilla henkilöillä. Kokeissa testattiin kielellisen päättelykyvyn nopeutta sekä lyhytmuistin tarkkuutta.
Tuossa Exeterin yliopiston tutkimuksessa kuitenkin todettiin vain sanailun ja kognitiivisten kykyjen (huomio- ja päättelykyky ja muisti) välinen korrelaatio mutta ei kausaliteettia. Lehdistötiedotteessa asiasta mainitaan vain ohimennen, joten monelle asiaa referoivalle toimittajalle jäi väärä käsitys. Tutkimuksessa ei selvitetty, parantaako sanailu kognitiivisia kykyjä vai harrastavatko kognitiivisesti kyvykkäämmät ihmiset muita enemmän ristikoita ja sanapelejä. Tutkimuksen perusteella ei siis voida sanoa, onko ristikoiden ratkomisesta etua muistisairauksien estämisessä.