tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jevhen Jakovenko

 
Jevhen Anatolijovytš Jakovenko (; s. 21. helmikuuta 1986 Mykolajiv) on ukrainalainen karateka. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2009.
Kilpaura.
Jakovenko saavutti menestystä kotimaassaan Ukrainassa, jonka jälkeen hän otteli myös Ukrainan ulkopuolella. Jakovenko voitti ensimmäisen kansainvälisen turnauksen 2004 Moskovassa, jossa hänet palkittiin myös parhaasta ottelutekniikasta. 2008 Jakovenko voitti Valko-Venäjällä järjestetyn turnauksen.
Jakovenko saavutti toukokuussa 2009 Euroopan mestaruuden kotikisoissaan Ukrainassa. Hän voitti loppuottelussa Victor Teixeiran.
Kayserispor

Kayseri Spor Kulübü on jalkapalloseura Kayserin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2025–2026 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa.
Pelaajat.
Joukkue 2025-26.
 
 (C)
 U19
 U19
Warkaus-sali

Warkaus-sali on Varkaudessa sijaitseva 500-paikkainen kokous- ja konserttisali. Sali sijaitsee hotelli Oscarin yhteydessä osoitteessa Kauppatori 4.
Warkaus-salin nousevassa katsomossa on 440 ja aitioissa yhteensä 58 paikkaa. Näyttämön leveys on 19 metriä, korkeus 9 metriä ja pinta-ala 113 neliömetriä. Rakennuksessa toimii myös useita ravintoloita ja tarjoilutiloja, kuten Warkaus-salin 250-paikkainen aularavintola Tempo, 50 hengen kabinetti Ruusa ja pieni ylälämpiö Kreeta.
2000-vuosikymmenen keskivaiheilla Warkaus-salin noin 170 tilaisuudessa vieraili vuosittain noin 27 000 kävijää. Salissa järjestetään paljon kotimaisten kevyen musiikin artistien kiertuekonsertteja. Varkauden Teatteri on esittänyt Warkaus-salissa suuria musikaalituotantoja, kuten "Annie mestariampuja" (2005) ja "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen" (2008). Salissa on pidetty myös Joroisten Musiikkipäivien konsertteja.
1. Lig

1. Lig on Turkin miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2022–2023 sarjassa pelaa 19 joukkuetta. Näistä kaksi parasta nousee suoraan pääsarjaan Turkin Superliigaan. Sijoille 3.–6. sijoittuneet joukkueet pelaavat karsintasarjan kolmannesta nousupaikasta. Runkosarjan kolme viimeistä joukkuetta putoavat suoraan 2. Ligaan.
Turkin Cup

Turkin Cup () on Turkin miesten jalkapalloilun cupmuotoinen turnaus. Turnauksessa pelaa 156 joukkuetta Turkin viideltä korkeimmalta sarjatasolta. Ensimmäisen kerran mestaruudesta pelattiin kaudella 1962–1963. Menestyneimmät seurat ovat 18 mestaruutta voittanut Galatasaray, kymmenen mestaruutta voittanut Beşiktaş ja yhdeksän mestaruuden Trabzonspor.
Cupvoittajat 2000-luvulla.
Uula ja Kuu

Uula ja Kuu () on esikouluikäisille suunnattu animaatiosarja, jonka on kehittänyt Diane Kredensor, Robert Vargas ja David Michel. Sarja pohjautuu Diane Kredensorin "Ollie &amp; Moon" -kirjasarjaan. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Sprout kanavalla 27. toukokuuta 2017 ja sen jälkeen sarjan esitysoikeudet on myyty yli 150 eri maahan.
Juoni.
Uula ja Kuu ovat kuusivuotiaat kissakaverukset. Kuun aivojytyjen seurauksena he matkustavat ympäri maailmaa ja tutustuvat erilaisiin kulttuureihin. Matkassa on useimmiten mukana myös Ensio-etana.
Suomessa esitetyt jaksot.
Suomessa esitettyjä jaksoja on 156. Kausia on 2.
Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano ("Salvatore Giuliano") on Francesco Rosin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1962. Tosipohjainen tarina kertoo sodanjälkeisen Sisilian kansallissankariksi nousseesta nuoresta rikollisesta Salvatore Giulianosta (1922–1950).
Pääosia esittävät Salvo Randone tuomarina ja Frank Wolff Gaspare Pisciottan, Giulianon serkun roolissa. Itse Giuliano nähdään tarinassa vain ruumiina ja kaukaa kuvattuna. Häntä ja valtaosaa muita rooleja esittävät sisilialaiset amatöörit.
Juoni.
Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.
Vastaanotto.
Elokuva voitti Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla 1962 ja oli ohjaaja Rosin läpimurto merkittävien elokuvien tekijänä. Elokuva tuotti myös Nastro d’argento -palkinnot parhaasta ohjauksesta, kuvauksesta ja musiikista. Amerikanitalialainen elokuvaohjaaja Martin Scorsese pitää "Salvatore Giulianoa" yhtenä häneen suurimman vaikutuksen tehneistä elokuvista.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa televisiossa Mainos-TV:n ohjelmistossa joulukuussa 1971. Se on lisäksi esitetty Ylen kanavilla syyskuussa 2002 ja tammikuussa 2018.
Myöhempi versio.
Salvatore Giulianon tarinaan ja hahmoon perustuu myös Michael Ciminon englanninkielinen elokuva "Sisilialainen" (1987), jonka pohjana on "Kummisedän" kirjoittajan Mario Puzon samalla nimellä suomennettu romaani.
Mark Auk

Mark-Evan Anthony-Gerard Auk (s. 18. helmikuuta 1995 Grosse Pointe Park, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Auk pelasi juniorina Honeybakedissa ja University Liggett High'ssa, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 NAHL-junioriliigan Port Huron Fighting Falconsiin, josta Auk siirtyi edelleen varaamattomana pelaajana ns. "tender-sopimuksella" USHL-junioriliigan Cedar Rapids RoughRidersiin. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 10+19=29, joilla Auk jakoi liigan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Vuodet 2014–2018 Auk kävi Michiganin teknillistä yliopistoa. Hän voitti "Junior -vuotensa" 2016–2017 ja "Senior -vuotensa" 2017–2018 päätteeksi WCHA:n mestaruuden. Jälkimmäisellä kaudella Auk oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Jake Lucchinin jälkeen tehoilla 9+22=31 ja hän voitti myös sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2018 Auk siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Iowa Wildiin. Hän pelasi siellä loppukeväänä viisi runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Kesällä 2018 Auk osallistui Minnesota Wildin kehitysleirille.
Kaudeksi 2018–2019 Auk siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa ammattilaissarjoissa toi 47 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+9=10.
Heinäkuussa 2019 Auk teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Toledo Walleyen kanssa. Siirtotakarajalla, maaliskuussa 2020 seura kauppasi hänet Rapid City Rushiin vaihdossa maalivahti Alex Sakellaropoulosiin. Elokuussa Auk teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Tammikuussa 2021 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin.
Muuta.
Mark Auk on Mark Sr. ja Cheryl Aukin kuopus, sillä hänellä on isosisko. Mark Jr. Auk pitää veneilystä ja golfauksesta.
Luettelo Sega Mega-CD -peleistä

Tämä on luettelo Sega Mega-CD -peleistä.
__NoTOC__
Satakunnan pelastuslaitos

Satakunnan pelastuslaitos on Satakunnan hyvinvointialueen laitos, joka palvelee Satakunnan maakuntaa aluepelastuslaitoksena sopimuspalokuntineen. Satakunnan pelastuslaitoksella työskentelee noin 300 päätoimista henkilöä.
Koulutus Päiväntasaajan Guineassa

Koulutus Päiväntasaajan Guineassa on maksutonta ja pakollista 14 ikävuoteen asti, ja siitä vastaa opetus-, tiede- ja urheiluministeriö. Koulun aloittaminen muuta ikäluokkaa myöhemmin on tyypillistä; esimerkiksi vuonna 1993 ala-asteelle ilmoittautui 1,497-kertainen määrä oppilaita alakouluikäisiin lapsiin nähden, mutta sen sijaan vain 83,4 % alakouluikäisistä lapsista ilmoittautui kouluun. Koulun jättäminen kesken on yleistä, joskin yleisempää tytöillä kuin pojilla.
Perusasteen koulutus kestää viisi vuotta, ja sitä seuraavat neljä vuotta ensimmäisen tason keskiasteen opintoja ja kolme vuotta toisen tason keskiasteen opintoja. Vuonna 2001 noin 35 % 3–6-vuotiaista lapsista osallistui jonkinlaiseen esikouluun.
Arviolta 45 % oppilaista käy perusasteen koulutuksen loppuun. Vuonna 2000 yhtä opettajaa kohden oli alakoulussa noin 43 oppilasta ja yläkoulussa 23 oppilasta.
Pääosa korkeakouluopinnoista annetaan Päiväntasaajan Guinean kansallisessa yliopistossa. Muita tärkeitä korkeakouluja ovat Enrique Nvó Okenven kansallinen koulu, jolla on kampukset Malabossa ja Batassa, ja espanjalainen etäopetusta tarjoava Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED), jolla on Päiväntasaajan Guineassa kampus Biokossa. Myös Iberoamerican University Foundationilla (FUNIBER) on kampus Malabossa. 
Vuonna 2014 arvioitiin, että 95 % aikuisväestöstä ja 98 % 15–24-vuotiaista on lukutaitoisia. Luvut ovat koko Saharan eteläpuolisen Afrikan korkeimmat.
Vuodesta 2003 lähtien koulutusmenot ovat olleet arviolta 0,6 % BKT:sta ja 1,6 % valtion menoista.
Faded (Alan Walkerin kappale)

Faded on norjalaisen DJ-tuottaja Alan Walkerin kappale. Kappale sisältää norjalaislaulaja Iselin Solheimin esittämiä sanoja, ja se oli alun perin tarkoitus julkaista singlenä 25. marraskuuta 2015, mutta julkaisupäivää lykättiin lopulta joulukuun alkuun 2015. Kappale oli valtava menestys sen päästyä top 10 -listoille suuressa osassa niistä valtioista, missä se ylipäätään pääsi listoille, ja nousi top 10 -listan kärkeen yli kymmenessä maassa.
Kappaleelle tehty musiikkivideo oli huhtikuussa 2024 videopalvelu YouTuben 26:nneksi katsotuin yli 3,6 miljardilla katselukerrallaan.
Walker esitti kappaleen ensi kerran livenä yhdessä Isel Solheimin ja tukijoukkojen kanssa X Games Oslo 2016-tapahtumassa 27. helmikuuta 2016.
Dmytro Kulješov

 
Dmytro Kulješov (; s. 2. huhtikuuta 1988) on ukrainalainen karateka. Hän saavutti EM-pronssia 2017.
Kilpaura.
Kulješov otteli toukokuussa 2016 ruskeavöisenä EM-kilpailuissa Bulgariassa. Hän voitti avauskierroksella Sami Kemppaisen ja hävisi toisella kierroksella Ilias Astamiroville, joka voitti pronssia. Kulješov oli lopputuloksissa sijalla 23.
Siirtyminen WKB-liittoon.
Sittemmin joulukuussa 2016 Kulješov siirtyi Ukrainan maajoukkueen mukana WKB-liittoon ja saavutti heti pronssia Puolassa järjestetyissä WKB:n ensimmäisissä EM-kilpailuissa.
Milnenlahden lento-onnettomuus 1945

Milnenlahden lento-onnettomuus 1945 tapahtui 11. syyskuuta 1945, kun Australian kuninkaallisten ilmavoimien Douglas C-47A-30-DK Dakota -kuljetuskone syöksyi Milnenlahteen Papuan territoriossa (nykyisin osa Papua-Uutta-Guineaa). Lennolla oli 19 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Kone lähti Alotausta kello 10.15, ja muutama minuutti sen jälkeen alkoi trooppinen rankkasade. Lentäjä pyysi kello 10.21 paikannusta päästäkseen palaamaan takaisin Alotauhun, mutta koneesta ei sen jälkeen enää kuultu. Koneen arveltiin syöksyneen mereen, ja sitä etsimään lähetettiin veneitä ja lentokoneita. Ainoat jäljet koneesta löydettiin vasta seuraavana päivänä, kun kanootilla matkannut kyläpäällikkö huomasi lahden pinnalla kelluvat kaksi pelastusliiviä, pehmusteita ja öljyä. Muita koneen jäänteitä ei löydetty, vaikka löytöpaikalla räjäytettiin dynamiittia lahden pohjassa, jotta romua nousisi pintaan.
Lennolla oli matkustajina muun muassa erään Bristol Beaufort -pommikoneen koko nelihenkinen miehistö sekä Australian kuninkaallisten ilmavoimien viihderyhmä, heidän joukossaan viulisti, sellisti ja pianisti. Lennolla oli myös Australian Uuden-Guinean hallintoyksikön viranomainen mukanaan käteisenä 2 000 puntaa (nykyrahassa puoli miljoonaa dollaria), joilla oli tarkoitus maksaa alkuasukastyöläisten palkkoja. Koneen miehistölle on pystytetty muistomerkki Bomanan hautausmaalle Port Moresbyssä.
Loppuvuodesta 2011 lahden lounaiskulmasta löytyi hylky, jota epäillään vuoden 1945 onnettomuuskoneeksi. Varmuudella konetta ei kuitenkaan ole tunnistettu.
TV4 Media

TV4 Media AB on ruotsalainen mediayhtiö, jonka omistaa norjalainen mediakonserni Schibsted.
Heinäkuussa 2018 Telia osti ruotsalaiselta Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, johon kuuluivat Ruotsin TV4, C More ja suomalainen MTV. Kauppahinta oli 9,2 miljardia kruunua (888 miljoonaa euroa) käteisellä.
Kaupan jälkeen Ruotsin valtio tulee hallitsemaan yleisradioyhtiö SVT:n lisäksi maan suurinta yksityistä kanavaa. Maan poliitikot pitivät median keskittymistä valtion käsiin ongelmallisena. 
Marraskuussa 2019 kauppa sai hyväksynnän Euroopan komissiolta, ja 2. joulukuuta 2019 Bonnier Broadcasting siirtyi Telian omistukseen. Kaupan jälkeen Bonnier Broadcastingin nimi vaihtui TV4 Mediaksi.
Yhtiön osti norjalainen Schibsted 1. heinäkuuta 2025 toteutuneella kaupalla. Kaupasta helmikuussa tiedotettaessa hinnaksi kerrottiin 6,55 miljardia Ruotsin kruunua eli noin 590 miljoonaa euroa.
Kudjero Gapin lento-onnettomuus 1972

Kudjero Gapin lento-onnettomuus 1972 tapahtui 28. elokuuta 1972, kun Australian kuninkaallisten ilmavoimien de Havilland Canada DHC-4A Caribou -kuljetuskone törmäsi huonossa säässä laakson reunajyrkänteeseen Kudjero Gapissa Papua-Uudessa-Guineassa. Lennolla oli 25 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Heistä 25 kuoli onnettomuudessa ja neljä selvisi elossa.
Lennolla kuljetettiin kadettikoululaisia sekä heidän kouluttajiaan, jotka olivat palaamassa harjoitusleiriltä. Kolmen päivän etsintöjen jälkeen viidakosta löytyi neljä kadettikoululaista, jotka olivat selvinneet onnettomuudesta ja lähteneet etsimään apua. Heidän lisäkseen onnettomuuspaikalta pelastettiin viides eloonjäänyt, joka kuitenkin kuoli myöhemmin.
Hans Kalt

Hans Kalt (26. maaliskuuta 1924 – 2. tammikuuta 2011 Zug) oli sveitsiläinen soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Kalt saavutti perämiehettömässä kaksikossa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja olympiapronssia Helsingissä 1952. Lontoossa hänen parinaan souti veli Josef Kalt ja Helsingissä Kurt Schmid. EM-kilpailuissa Kalt voitti kultaa vuonna 1950 ja pronssia vuonna 1951.
Kalt kuoli 86-vuotiaana 2. tammikuuta 2011.
Axel Voss

Axel Voss (s. 7. huhtikuuta 1963) on saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen (MEP). Vuonna 2018 hän oli Euroopan parlamentissa seitsemättä kautta. Hän on CDU-puolueen jäsen.
Voss opiskeli vuosina 1983–1990 lakia Trierin, Münchenin, Freiburgin ja Pariisin yliopistoissa. Hän valmistui 1990 ja on erikoistunut eurooppaoikeuteen ja kansainväiseen oikeuteen. Hän työskenteli vuodesta 1994 asianajajana. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009.
Voss on ollut Europarlamentissa yhtenä EU:n uuden tekijänoikeusdirektiivin päävalmistelijoista.
Dan-Airin lento 1008

Dan-Airin lento 1008 oli Dan-Airin kansainvälinen tilauslento Manchesterin lentoasemalta Yhdistyneessä kuningaskunnassa Teneriffan pohjoiselle lentoasemalle Kanariansaarilla. Lentoa 25. huhtikuuta 1980 operoinut Boeing 727-46 -matkustajalentokone törmäsi vuorenrinteeseen lentäjän virheen seurauksena. Koneessa olleet kahdeksan miehistön jäsentä ja 138 matkustajaa kuolivat onnettomuudessa.
Tausta.
Kone oli malliltaan Boeing 727-100/46, rekisteriltään G-BDAN ja valmistenumeroltaan 19279. Kone oli valmistunut kesäkuussa 1966, ja sen lentokelpoisuus oli todettu viimeksi helmikuussa 1980.
Koneen kapteenina toimi vuonna 1929 syntynyt Arthur John Whelan, jolla oli lentokokemusta yhteensä lähes 15 300 tuntia, joista Boeing 727:lla 1 912. Perämies oli vuonna 1946 syntynyt Michael John Firth, jolla oli lentokokemusta 3 493 tuntia, joista Boeing 727:lla 618 tuntia. Koneessa oli myös lentomekaanikko, vuonna 1946 syntynyt Raymond John Carey, jolla oli lentokokemusta 3 341 tuntia.
Lennon kulku.
Lento 1008 lähti Manchesterin lentoasemalta kello 9.22 kohti Teneriffan pohjoista lentoasemaa. Sieltä lennon piti ottaa kyytiin toiset matkustajat ja palata Manchesteriin saman päivän aikana. Koneella oli lähdön hetkellä noin 22 600 litraa polttoainetta (49 800 lbs). Koneesta otettiin ensimmäisen kerran yhteyttä Teneriffan pohjoisen lentoaseman lähestymislennonjohtoon kello 13.14, jossa miehistö ilmoitti koneen olevan 14 merimailin päässä lentopinnalla 110. Minuuttia myöhemmin lennonjohto käski miehistön laskeutumaan lentopinnalle 60, ja miehistö ilmoitti koneen olevan seitsemän merimailin päässä lentoasemasta.
Miehistö ilmoitti kello 13.18 juuri ohittaneensa 'TFN'-monisuuntamajakan, joskin varsinainen ohitus oli tapahtunut jo 33 sekuntia aiemmin. Lennonjohto ohjeisti miehistöä kääntymään vasemmalle suuntaan 150, kohti odotuskuviota 'FP'-radiomajakan yllä. Miehistö ilmoitti olevansa kuviossa lentopinnalla 60 alle minuutti tämän jälkeen. Lennonjohto antoi miehistölle luvan laskeutua noin 1 500 metriin, kun toinen lentokone oli lähtenyt kyseisestä korkeudesta. Miehistö sai maanläheisyysvaroituksen noin 27 sekuntia ennen törmäystä, mutta se sammui noin 10 sekuntia myöhemmin koneen lentäessä laakson yli. Miehistö ehti ilmoittaa tästä noin kaksi sekuntia ennen kuin kone törmäsi maahan kello 13.21 ja tuhoutui täysin.
Onnettomuuden syyt.
Tutkinnan mukaan onnettomuus johtui miehistön virheistä, sillä miehistö alkoi kääntää konetta kuvioon, vaikkei sitä ollut vielä täysin määritelty. Tutkinnan mukaan koneen kapteeni oli todennäköisesti eksynyt suunnastaan, mikä johti epätarkkaan navigoimiseen. Myöskään miehistön välinen yhteistyö ei ollut riittävä.
Joseph Ankrah

Joseph Arthur Ankrah (18. elokuuta 1915 – 25. marraskuuta 1992) oli ghanalainen sotilas, joka toimi maansa valtionpäämiehenä sotilasjuntan johdossa vuosina 1966–1969.
Ankrah sai sotilaskoulutuksensa siirtomaa-aikana englantilaisilta, nousi kenraalimajuriksi ja puolustusvoimien ylipäällikön varamieheksi. Hän osallistui sotatoimiin toisessa maailmansodassa ja YK:n rauhanturvaajana Kongossa. Sotilasvallankaappauksen jälkeen jo eläkkeellä ollut Ankrah kutsuttiin valtionpäämieheksi ja puolustusvoimien ylipäälliköksi. Hän joutui eroamaan lahjusskandaalin takia.
C30

C30 on tyyppimerkintä Suur-Tukholman liikenteen tilaamille 96 metrojunavaunulle. Vuonna 2013 vahvistettiin Bombardierin toimittavan MOVIA-vaunutyyppiin perustuvat metrojunat. Tilauksen arvo on noin viisi miljardia kruunua, ja vaunut valmistetaan Saksassa.
Ensimmäinen juna toimitettiin kesäkuussa 2018 ja loput vaiheittain vuoteen 2021 mennessä. Junat otettiin vuodesta 2020 alkaen käyttöön lähinnä punaisella linjalla, jonka on tarkoitus saada samalla uusi liikenteenohjausjärjestelmä. Myös sinisellä linjalla on tarkoitus käyttää jossain määrin uusia junia. Vaunuilla korvataan vanhimmat C6H-, C14- ja C15-junat. Toiseksi uusimpaan C20-junaan verrattuna junassa on vähemmän istumapaikkoja, jäähdytysilmastointi, enemmän niin sanottua monikäyttötilaa lastenvaunuille ja pyörätuoleille sekä useampi ovipari.
Hankinta.
Vaunujen hankinta viivästyi kustannusten kasvettua prosessin aikana tiukennettujen laatuvaatimusten takia. Lopulta tarjouspyyntöön saatiin vain yksi kelvollinen tarjous. Tammikuussa 2012 hankinta päätettiin teettää uudelleen uusilla laatuvaatimuksilla, muun muassa automaattimetron valmiudella. Tällä kertaa SL asetti vain vaadituista ominaisuuksista, mutta antoi vapaat kädet valmistajille niiden saavuttamiseen. Kustannuksia laski myös päätös siirtyä kolmijakoisista junista kansainvälisen standardin mukaisiin kaksijakoisiin.
Junat toimitetaan vuosina 2018–2021, ja ensimmäiset otetaan käyttöön punaisen linjan liikenteessä koeajojen jälkeen alkuvuodesta 2020. Kun kaikki vanhat junat on korvattu punaisella linjalla vuonna 2021, otetaan loput kahdeksan ylijäävää junaa käyttöön sinisellä linjalla, jolle jää kuitenkin käyttöön vanhoja junia.
Ensimmäinen juna saapui Tukholmaan 9. kesäkuuta 2018. Se vedettiin kiskoja pitkin veturilla työntämällä Tanskan läpi. Loppuvuoden ja koko vuoden 2019 junaa koeajettiin punaisella linjalla. Loppuvuodesta 2019 koeajot siirtyivät viimeiseen vaiheeseen, jossa sillä ajettiin normaalin matkustajaliikenteen seassa kuitenkaan ottamatta matkustajia kyytiin. 
Vuonna 2023 tilattiin lisäksi 20 junaa, joista 16 käytetään sinisellä linjalla, sen laajetessa Barkarbyyn, Nackaan ja Hagsätraan. Jäljelle jäävät 4 junaa korvaavat 2 C20-junaa.
Manarin lento-onnettomuus 1979

Manarin lento-onnettomuus 1979 tapahtui 23. joulukuuta 1979, kun reittilennolla Papua-Uuden-Guinean Port Moresbystä Manariin ollut Douglas Airwaysin GAF N22B Nomad syöksyi maahan Manarin lentoasemalla. Lennolla oli 14 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa. Se on pahin GAF Nomadille sattunut onnettomuus.
Kone ehti Manariin laskeutuessaan jo koskettaa maata, mutta lentäjä teki sen jälkeen ylösvedon. Kone kallistui vasemmalle ja alkoi syöksyä jyrkästi alaspäin, kunnes osui lopulta kiitotien viereiseen rinteeseen.
Erik Back

Erik Vilhelm Back (s. 21. maaliskuuta 1994 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-friidrottia ja häntä valmentaa Nick Dalkin. Vuosina 2016–2019 häntä valmensi Atte Pettinen.
Kalevan kisoissa Back on voittanut 400 metrillä Suomen-mestaruuden 2021 ajalla 47,63 ja ollut pronssilla vuonna 2018 ajalla 48,25 s. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut 4 × 100 metrillä kultaa 2015 sekä 4 × 400 metrin Suomen-mestaruuden vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2018, hopeaa vuonna 2016 sekä pronssia vuosina 2017, 2020 ja 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa Back on saavuttanut 400 metrillä kultaa vuonna 2020, hopeaa vuosina 2018 ja 2019 ja pronssia vuosina 2012 ja 2021 sekä viesteissä kultaa vuosina 2012 ja 2018 ja hopeaa vuosina 2014 ja 2017. Aikuisten maaotteluedustuksia Backilla on vuosilta 2013–2021.
Erik Backin isä on 1980-luvun pikajuoksija Tomas Back ja isoisä keskimatkojen juoksija, EM-mitalisti Rolf Back 1950-luvulta.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
Lähde
Akwasi Afrifa

Akwasi Amankwa Afrifa (24. huhtikuuta 1936 Mampong – 16. kesäkuuta 1979 Accra) oli ghanalainen sotilas, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuosina 1969–1970.
Afrifa sai sotilaskoulutuksensa siirtomaa-aikana englantilaisilta, ja opiskeli kaksi vuotta Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa. Hän kuului vuoden 1966 sotilasvallankaappauksen jälkeen maata hallinneeseen kahdeksanmiehiseen junttaan (National Liberation Council, NLC), ja toimi sen johdossa maan valtionpäämiehenä 1969. Vuonna 1970 Afrifa johti presidenttikomissiota, joka toimi vt. presidenttinä oikean presidentin valintaan asti. Afrifa surmattiin ampumalla maan muun sotilasjohdon joukossa vuoden 1979 levottomuuksissa. Kahdeksan kenraalia tuomittiin pikaoikeudenkäynneissä, teloitettiin ja haudattiin joukkohautoihin. Vuonna 2001 heidän jäännöksensä määrättiin kaivettaviksi ylös ja palautettaviksi perheille.
Itäinen Uusi-Britannia

Itäinen Uusi-Britannia (, tok-pisiniksi "Is Niu Briten") on Papua-Uuden-Guinean valtiolle kuuluva provinssi. Sen pääkaupunki on Kokopo, joka on vuoden 1994 Tavaur-tulivuorenpurkauksessa tuhoutuneen vakavasti kärsineen Rabaulin läheisyydessä. Maakunnan väkiluku on kasvussa ja oli vuonna 2011 yli 300 000. Itäinen Uusi-Britannia kuuluu maantieteellisesti Bismarckinsaariin itäosana Uuden-Britannian saarta ja rajoittuu maitse Läntiseen Uuteen-Britanniaan.
Oskari Perälampi

Oskari Perälampi (s. 24. heinäkuuta 1996 Kirkkonummi) on suomalainen kiekonheittäjä. Perälampi edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajinaan toimivat Jussi Viitala ja Ismo Joutsila.
Kalevan kisoissa Perälampi on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2019 tuloksella 54,81 m ja sai hopeaa vuonna 2020 tuloksella 56,43 sekä pronssia vuonna 2018 tuloksella 55,37 m. Hän voitti Suomen hallimestaruuden 2019 ja 2020.
Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 Doneskissa Perälampi pääsi finaaliin, johon ei kuitenkaan osallistunut. Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 Eskilstunassa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 60,73 m (1,75 kg). Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 Bydgoszczissa Perälampi jäi karsintaan.
Perälammin ennätys on 25. heinäkuuta 2020 Kurikan Jalasjärvellä heitetty 58,07 m.
Martin-Baker

Martin-Baker brittiläinen heittoistuimia valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1934 James Martin ja Valentine Baker.
Vuodesta 1946 vuoteen 2017 mennessä yritys on tuottanut yli 75 000 heittoistuinta.
Lentokoneet.
Yritys on valmistanut myös Experimental-lentokoneita:
Villa Koli

Villa Koli on arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema huvila Espoon Matinkylässä. Vuonna 1917 valmistuneen rakennuksen rakennuttivat professori Jaakko Karvonen vaimonsa Anna Robinan kanssa. Hirsihuvila on suojeltu ajalleen tyypillisenä klassisesta arkkitehtuurista vaikutteita saaneena huvilana. Rakennusliike YIT hankki sen vuonna 1982 edustus- ja koulutuskäyttöön.
Arkkitehtuuri.
Villa Koli on kaksikerroksinen hirsistä rakennettu huvila. Se edustaa jugendin jälkeen vallalla ollutta rationaalisempaa ja klassisempaa arkkitehtuuria. Villa Kolin päärakennus on tyypillinen 1910-luvun klassistisesta arkkitehtuurista vaikutteita saanut huvila.
Päärakennuksen pohja on pääosin suorakaiteen mallinen, mutta perussymmetrian hajottavat toisella pitkällä sivulla oleva puolipyöreä lasikuisti ja vastakkaisella sivulla oleva avokuisti. Mansardikatto on molemmista päädyistään taitettu.
Museoviraston mukaan Villa Koli edustaa Helsingin länsipuolisen rannikon kesähuvilan rakennuskautta.
Historia.
Arkkitehti Wivi Lönnin suunnitteleman rakennuksen tilasi professori ja arkkiatri Jaakko Karvonen. Lönn suunnitteli päärakennuksen vuonna 1915, ja se valmistui kesäksi 1917. Karvoset myivät vuonna 1928 huvilan johtaja E. E. Granbergille, joka puolestaan myi sen vuonna 1938 johtaja Yngvar Lundbergille. Lundbergit käyttivät sitä kesäisin yli neljänkymmenen vuoden ajan.
Villa Koli siirtyi vuonna 1982 rakennusliike YIT:n omistukseen. Se peruskorjattiin vuosina 1983–1984, ja autotallina käytetyn vajan tilalle rakennettiin uusi saunarakennus. Vanha suojeltu saunarakennus kunnostettiin vuonna 1998. YIT käyttää Villa Kolia edustus- ja koulutustilana.
Villa Koli suojeltiin vuonna 1985 rakennussuojelulain nojalla. Suojelumääräyksen mukaan rakennuksen ulkoasuun saa tehdä vain korjauksia, jotka tähtäävät nykyisen asun säilyttämiseen. Korjauksille pitää saada Museoviraston lupa.
Looking for Hortense

Looking for Hortense () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Pascal Bonitzerin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean-Pierre Bacri, Kristin Scott Thomas, Isabelle Carré ja Claude Rich. Bonitzer laati Agnès de Sacyn kanssa käsikirjoituksen elokuvaan, jonka tuottajana oli Saïd Ben Saïd. Bacri oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan miespääosan ja Rich parhaan miessivuosan Césarin saajaksi vuoden 2013 gaalassa.
Juoni.
Damien Hauer (Jean-Pierre Bacri) on Kiinan kulttuurin professori, jolla on ketjupolttava teatteriohjaajavaimo Iva Delusi (Kristin Scott Thomas) ja nuori poika Noé (Marin Orcand Tourrès). Iva tuntee maassa laittomasti olevan Auroren (Isabelle Carré), serbialaistaustaisen naisen, joka aiotaan karkottaa. Hän painostaa Damienin lupaamaan hänelle, että tämä pyytää apua valtioneuvostossa työskentelevältä isältään Sébastienilta (Claude Rich), jolla on tarpeeksi vaikutusvaltaa järjestää Aurorelle luvan jäädä Ranskaan. Isällä ja pojalla on kuitenkin viileä ja etäinen suhde; isä väheksyy poikaansa, joka taas vihaa isäänsä. Ivan antama tehtävä osoittautuu riskialttiiksi, joka ajaa Damienin laskukierteeseen ja kääntää hänen elämänsä ylösalaisin.
Tuotanto.
"Looking for Hortensen" kuvaukset alkoivat lokakuussa 2011, ja se kuvattiin Pariisissa ja Aubervilliersissä. 4,5 miljoonan euron budjetilla tuotetun elokuvan tuotantoyhtiönä oli SBS Productions.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Looking for Hortense" sai maailmanensi-iltansa Italiassa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2012. Se sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 5. syyskuuta 2012 ja oli Le Pacten teatterilevittämä. Ranskassa se oli vuoden 2012 94. katsotuin elokuva saatuaan 508 652 katsojaa ja tuotettuaan 3,3 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 3,4 miljoonan dollarin lipputulot. "Looking for Hortense" esitettiin Suomessa Espoo Cinén elokuvajuhlilla elokuussa 2013.
Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,3/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 17 arviointiin, joista yhdeksän oli ”tuoreita” ja kahdeksan ”mätiä”. 154 käyttäjästä 40 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 737 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,2/10.
"Looking for Hortense" julkaistiin Ranskassa DVD:lle ja blu-raylle 9. tammikuuta 2013.
Robert David Hall

Robert David Hall (s. 9. marraskuuta 1947 East Orange, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten TV-sarjasta "C.S.I.", jossa hän esitti oikeuslääkäri Al Robbinsia vuosina 2000–2015. Hänen ensimmäinen esiintymisensä oli sarjan 1. tuotantokauden 6. jaksossa josta alkaen hän esiintyi aina sarjan viimeiseen 15. tuotantokauden päätösjaksoon asti kaikkiaan 328 jaksossa. Hänellä oli rooli myös elokuvissa "Starship Troopers" (1997) ja "Neuvottelija" (1998).
Robert Hall on ollut kolmesti aviossa. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuosina 1969–1974 oli Susan Petroni. Toinen puoliso vuosina 1979–1987 oli Connie Cole. Tästä avioliitosta hänellä on yksi poika. Kolmannen kerran Robert Hall avioitui nykyisen puolisonsa Judy Stearnsin kanssa vuonna 1999.
Robert Hall valmistui UCLA:sta vuonna 1971 pääaineenaan englantilainen kirjallisuus. Näyttelijän työnsä ohessa Hall on arvostettu laulaja, kitaristi ja pianisti.
Vuonna 1978 Hall työskenteli DJ:nä eräällä kalifornialaisella radioasemalla kun hän joutui auto-onnettomuuteen, jossa 18-pyöräinen yhdistelmäajoneuvo murskasi hänen autonsa. Törmäyksen ja sitä seuranneen tulipalon seurauksena yli 65 prosenttia hänen kehostaan sai palovammoja ja häneltä jouduttiin amputoimaan molemmat jalat.
Bjarkamál

Bjarkamál tai Bjarkamál in fornu ("(muinainen) Bjarkin laulu", ei suom.) on runo, jonka laati Pyhästä Olavista kertovan kuningassaagan "Óláfs saga hins helga" sekä "Veriveljien saagan" mukaan islantilainen skaldi Þormóðr Kolbrúnarskáld Norjassa vuonna 1030 käydyn Stiklestadin taistelun (isl. "Stiklastaðir") aikana. Kyseisissä saagalähteissä olevaan mainintaan suhtaudutaan varoen, sillä runon ajoitus on epävarma. Käytännössä se on saatettu laatia jo 800-luvulla, mutta todisteita runon olemassaolosta ei ole 1100-lukua varhaisemmalta ajalta. 
Säilyneet versiot.
Alkuperäisestä kansankielisestä runosta on säilynyt vain katkelmia Snorri Sturlusonin "Proosa-Eddassa" sekä Snorrin "Heimskringlaan" kuuluvassa "Pyhän Olavin saagassa", missä runoa kutsutaan nimellä "Húskarlahvöt" ("kuninkaanmiesten yllytys"). Tanskalaisen oppineen Saxo Grammaticuksen teos "Gesta Danorum" (n. 1200) sisältää kuitenkin toisessa kirjassaan latinankielisen käännöksen kansankielisestä runosta, joka mitä todennäköisimmin on ollut "Bjarkamál". Saxon teksti ei ole suora käännös kyseisestä runosta, vaan Saxo on sitä laatiessaan ammentanut tyylillisesti ja sisällöllisesti keskiajalla tunnetusta latinankielisestä kirjallisuudesta, kuten Vergiliuksen teoksen "Aeneis" ja Gautier de Châtillonin Aleksanteri Suuren elämää kuvaavasta teoksesta "Alexandreis". Verrattuna muinaisislanninkieliseen "Bjarkamáliin" Saxon ilmaisu on koristeellisempaa ja sanarikkaampaa. Runo liittyy taisteluun, jota kuvataan myös muinaissaagassa "Hrólfr Riu'un saaga". Saagan kirjoittaja on hänkin tuntenut "Bjarkamálin", mutta ei siteeraa runoutta vaan kertoo runossa kuvatut tapahtumat proosamuodossa. Sisällöllisesti saagan kuvaus kuningas Hrólfr Riu'un (isl. "kraki") viimeisestä taistelusta vastaa pitkälti Saxon versiota.
Saxon versio.
Saxon "Bjarkamál" koostuu 298:sta heksametristä. Se kuvaa kahta kuningas Rollon ("Hrólfr Riu'un saagan" Hrólfr "kraki") miestä, Biarcoa (Bjarki) ja Hialtoa (Hjalti), jotka yllyttävät toisiaan taistoon kuninkaan viimeisessä taistelussa Lejressä, minne ruotsinmaalaiset ovat hyökänneet. Taistelun aikana he epäilevät Óðinnin olevan mukana taistelussa. He kuulevat kuningas Hrólfrin kuolleen, jolloin tämän miesten tulee kostaa heille kultaa antaneen kuninkaansa. Biarco yllyttää Hialtoa taistoon, kunnes kumpikin heistä makaisi kuolleena kuninkaansa vieressä, jalon soturin tavoin.
Aiheesta muualla.
Mag Tuired

Mag Tuired (myös Mag Tuiredh, Magh Tuireadh tai Moytura) on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa myyttinen tasanko, jolla tarujen mukaan käytiin muinaisaikoina kaksi tärkeää taistelua. 
Ensimmäinen taistelu käytiin Fir Bolgien ja Tuatha Dé Danannin eli jumalten heimon välillä. Tuatha Dé Danann voitti Fir Bolgit ja sai Irlannin haltuunsa, mutta Tuatha Dé Danannin kuningas Nuada menetti taistelussa kätensä. Koska hänestä tuli raajarikko, ei hän enää saanut olla kuningas. Nuadan seuraajaksi valittiin Bres, joka oli isänsä puolelta fomorien sukua. Bresin valtakausi oli kuitenkin epäonnistunut, sillä hän ei osoittanut riittävää jalomielisyyttä eikä hänellä ollut muitakaan kuninkaan ominaisuuksia. Dian Céchtin poika Miach teki Nuadalle hopeisen käden ja Bres syöstiin vallasta. Bres meni sen jälkeen pyytämään apua isänsä kansalta ja johdatti sitten suuren armeijan Mag Tuiredin toiseen taisteluun Tuatha Dé Danannia vastaan. Tuatha Dé Danannin joukoissa oli Lugh, yksi tärkeimmistä kelttiläisistä jumalista, joka johti jumalat voittoon surmaamalla Balorin, fomorien kuninkaan. Taistelu merkitsi fomorien uhan loppua.
Edward Akufo-Addo

Edward Akufo-Addo (26. kesäkuuta 1906 Dodowa – 17. heinäkuuta 1979 Accra) oli ghanalainen poliitikko, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuosina 1970–1972. 
Akufo-Addo opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa. Hän palasi Kultarannikolle vuonna 1941, toimi lakimiehenä mutta lähti pian mukaan politiikkaan. Akufo-Addo oli UGCC-puolueen perustajajäsen ja yksi maansa historian ”kuudesta suurmiehestä”. Hän oli perustuslakikomitean jäsen, joka suunnitteli vuosina 1966–1968 maan paluuta sotilasvallasta demokratiaan. Vuosina 1970–1972 hän oli maansa seremoniallinen presidentti, päätösvaltaa käytti pääministeri Kori Abrefa Busia.
Edward Akufo-Addon vaimo Adeline Akufo-Addo oli Akyem Abuakwan kuninkaan Nana Sir Ofori Atta I:n tytär. Edwardin ja Adelinen poika Nana Akufo-Addo on toiminut Ghanan presidenttinä vuodesta 2016.
Isoforoni

Isoforoni (C9H14O) on rengasrakenteinen α,β-tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesien lähtöaineena.
Ominaisuudet.
Isoforoni on huoneenlämpötilassa väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Sillä on piparmintun tai kamferinkaltainen haju. Isoforoni liukenee kohtalaisesti veteen ja liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja hiilivetyihin. Isoforonin reaktiot vat tyypillisiä tyydyttymättömille ketoneille. Isoforoni on lievästi myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja voi suurina pitoisuuksina olla huumaavaa.
Valmistus ja käyttö.
Isoforonia valmistetaan kondensoimalla asetoniä emäksisen katalyytin, esimerkiksi kaliumhydroksidin, läsnä ollessa noin 200 °C:n lämpötilassa. Reaktiossa välivaiheina muodostuu diasetonialkoholia ja mesityylioksidia. Mahdollisesti reaktioseokseen jäänyt reagoimaton asetoni ja sivutuotteet poistetaan ja hydrolysoidaan ja tuote puhdistetaan alipainetislauksella. 
Isoforoni ei haihdu kovin herkästi ja tämän ominaisuuden vuoksi sitä käytetään liuottimena painomusteissa, maaleissa ja lakoissa ja liuottamaan hartseja ja rasvoja. Isoforoni on myös monipuolinen synteettisen kemian lähtöaine. Siitä voidaan valmistaa isoforonidi-isosyanaattia, 3,5-ksylenolia, vitamiineja, väriaineita, lääkkeitä ja maatalouskemikaaleja.
Alessandro Plizzari

Alessandro Plizzari (s. 12. maaliskuuta 2000 Crema) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti vuoteen 2022 saakka Milania mutta pelasi lainasopimuksilla muissa seuroissa. Hän on edustanut Italiaa useissa juniorimaajoukkueissa.
Plizzari on Milanin kasvatti. Hänet nostettiin edustusjoukkueen kolmosmaalivahdiksi heinäkuussa 2016. Vuotta myöhemmin heinäkuussa 2017 hän teki Milanin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen ja siirtyi lainasopimuksella Ternanaan kaudeksi 2017–2018. Sittemmin hän pelasi lainalla Livornossa, Regginassa ja Leccessä kunnes siirtyi vuonna 2022 Pescaraan.
La Guérinière

La Guérinière on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Kunta sijaitsee Noirmoutierin saaren keskiosassa Atlantin rannikolla.
Kunnan elikeinoja on matkailun lisäksi osterinviljely Bourgneufin lahdessa.
Mihail Kozlov

Mihail Kozlov (, s. 6. elokuuta 1978) on venäläinen karateka. Hän saavutti superraskaansarjan maailmanmestaruuden 2009 ja on yhdeksänkertainen Venäjän mestari.
Kilpaura.
Kozlov saavutti ensimmäisen Venäjän mestaruutensa 1999 voitettuaan loppuottelussa Anatoliy Lupalon.
2000 Kozlov sijoittui toiseksi Venäjän Oyama Cupissa hävittyään loppuottelussa Sergei Plekhanoville.
2001 Kozlov saavutti toisen kerran hopeaa toukokuussa Venäjän Oyama Cupissa hävittyään tällä kertaa loppuottelussa Sergei Semenoville. Myöhemmin samana vuonna Kozlov voitti toisen Venäjän mestaruutensa Vyacheslav Lyubimkinia vastaan käydyssä loppuottelussa.
2002 Kozlov voitti kolmannen kerran Venäjän mestaruuden. Hän kohtasi voitokkaasti loppuottelussa Andrey Stepinin.
2003 Kozlov jatkoi menestystään voitettuaan jo neljännen kerran Venäjän superraskaansarjan mestaruuden. Tällä kertaa hän voitti loppuottelussa Artem Pukasin. Kozlov oli mukana marraskuussa MM-kilpailussa, jossa hän sijoittui 64 parhaan joukkoon. Hän voitti avauskierroksella Jan Soukupin ja toisella kierroksella Hiroyuki Owatarin. Kozlovin turnaus päättyi kolmannella kierroksella hävittyään Marcos Furlanille.
2004 oli Kozlovin menestyksekkäin vuosi voitettuaan aluksi Venäjän mestaruuden Alexander Pichkunovia vastaan. Tämän jälkeen hän saavutti pronssia Japanin mestaruuskilpailuissa avoimessasarjassa. Joulukuussa Kozlov saavutti ensimmäisen mestaruutensa Venäjän Oyama Cupissa, joka käytiin myös avoimessasarjassa.
2005 Kozlov jäi poikkeuksellisesti hopealle hävittyään Venäjän mestaruuskilpailujen loppuottelussa Sergei Plekhanoville.
2007 Kozlov oli mukana World Openissa, jossa hänen turnaus jäi toiselle kierrokselle hävittyään Tatsuya Muratalle.
Kozlov saavutti 2009 maailmanmestaruuden yli 90-kiloisten sarjassa voitettuaan loppuottelussa Zahari Damjanovin.
Siirtyminen IFK-liittoon.
Kozlov siirtyi pian maailmanmestaruuden jälkeen Kyokushinin IFK-liittoon, jossa hän voitti Venäjän avoimensarjan turnauksen joulukuussa 2011. Hän voitti loppuottelussa Arsen Hachatryanin.
Pablo Casado

Pablo Casado Blanco (s. 1. helmikuuta 1981 Palencia) on espanjalainen poliitikko, joka on ollut Espanjan edustajainhuoneen jäsen vuodesta 2011 alkaen. Casado oli Kansanpuolueen (PP) puheenjohtaja 2018–2022. 
Casado on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Centro Cardenal Cisnerosissa (Universidad Complutense de Madrid) ja liiketalouden ja hallinnon sekä hallinto-oikeuden tutkinnon Universidad Rey Juan Carlosissa. Hän on työskennellyt aiemmin Banco Santanderissa Genevessä ja espanjalaisessa FAES-ajatushautomossa (Fundación para el Análisis y los Estudios Sociales) vuosina 2009–2012. 
Pablo Casado on esittänyt kriittisiä ajatuksia eutanasiasta ja aborttioikeudesta. Hän vastustaa Katalonian itsenäistymistä.
Universidad Rey Juan Carlosissa suoritetun lakitutkinnon (2008–2009) epäselvyyksiä alettiin selvittää keväällä 2018.&lt;ref name="elpais.com/politica"&gt;La juez aprecia “indicios de responsabilidad penal” en Pablo Casado y eleva la causa al Supremo. "El País". Viitattu 6.8.2018 &lt;/ref&gt; Korkein oikeus päätti syyskuussa 2018, että se ei ota tutkittavaksi Casadoa eikä hän ole syyllistynyt rikokseen, vaikka on olemassa merkkejä siitä, että Casadoa on kohdeltu suotuisasti.
Casado joutui eroamaan puoluejohtajan paikalta huhtikuussa 2022 Madridin kaupunginhallinnossa helmikuussa ilmenneiden väärinkäytösepäilyjen vuoksi. Hän ilmoitti myös jättävänsä politiikan. Seuraajaksi valittiin Alberto Núñez Feijóo.
L’Épine (Vendée)

L’Épine on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Kunta sijaitsee Noirmoutierin saaren keskiosassa Atlantin rannikolla.
Kunnan elinkeinoja on kalastuksen lisäksi matkailu. Kunnan satama Port de Morin on suosittu huvivenesatama.
McDonnell Aircraft

McDonnell Aircraft oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja, jonka James Smith McDonnell perusti vuonna 1939.
Vuonna 1967 yhtiö osti Douglasin ja muodosti McDonnell Douglasin.
Martin Marietta

Martin Marietta oli yhdysvaltalainen vuonna 1961 perustettu ase- ja lentokonevalmistaja, joka syntyi kun American-Marietta Company ja Glenn L. Martin Company yhdistyivät.
Yritys osti vuonna 1993 General Electricin GE Aerospace -osaston sekä General Dynamicsin avaruusteollisuusosaston. General Dynamicsilta tuli Convair Division, joka oli Atlas-rakettien varhainen valmistaja.
Yritys fuusioitui vuonna 1995 Lockheedin kanssa muodostaen Lockheed Martinin.
Elias Tamburini

Elias Tamburini (s. 1. helmikuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Islannin pääsarjassa pelaavaa UMF Grindavikiä.
Tamburini siirtyi Kakkosessa pelanneesta Klubi 04:stä Luxemburgin pääsarjan US Hostertiin heinäkuussa 2014, mutta muutti jo kuukauden kuluttua opiskelemaan Yhdysvaltoihin. Hän ehti pelaamaan myös yhden Liigacupin ottelun HJK:ssa vuonna 2014. Vuodet 2016–2018 Tamburini edusti Virginian teknillisen yliopiston Virginia Tech Hokiesia, kunnes teki heinäkuussa 2018 sopimuksen Islannin liigan UMF Grindavíkin kanssa.
Tamburini on pelannut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa.
Ignatius Acheampong

Ignatius Acheampong (23. marraskuuta 1931 Kumasi – 16. kesäkuuta 1979 Accra) oli ghanalainen sotilas, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuosina 1972–1978.
Acheampong opiskeli ensin kauppatiedettä, mutta lähti vuonna 1951 sotilaskoulutukseen Englannin Aldershotiin. Palattuaan Ghanaan hän eteni sotilasurallaan lopulta jalkaväkiprikaatin komentajaksi. Vuonna 1972 ghanalaiset olivat tyytymättömiä, kun pääministeri Busia oli devalvoinut valuuttaa 44 %. Acheampong käytti tilannetta hyväkseen ja järjesti vallankaappauksen. Valtaan nousi sotilasjuntta, jota kutsuttiin nimellä Supreme Military Council (SMC). Acheampong oli sen puheenjohtaja. Vuonna 1978 muut SMC:n jäsenet syrjäyttivät hänet. Seuraavana vuonna maassa tapahtui nuorten upseerien vallankaappaus, jonka yhteydessä Acheampong teloitettiin.
Olsobipin lento-onnettomuus 1994

Olsobipin lento-onnettomuus 1994 tapahtui 17. joulukuuta 1994, kun Mission Aviation Fellowship -lähetysjärjestön de Havilland Canada DHC-6-200 Twin Otter törmäsi vuoreen lähellä Olsobipiä Papua-Uudessa-Guineassa. Lennolla oli 26 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat törmäyksessä. Se on pahin DHC-6:lle sattunut onnettomuus.
Onnettomuuskone oli tilauslennolla ja kuljetti Ok Tedin kupari- ja kultakaivoksen työntekijöitä perheineen. Matkustajien joukossa oli myös kahdeksan lasta. DHC-6 Twin Otterissa on paikat 18 matkustajalle, mutta koska osa lapsista matkusti vanhempiensa sylissä, koneella ei ollut varsinaista ylikuormaa. Turman aiheuttajaksi epäiltiin huonoa säätä, joka on vuorialueilla yleistä.
Brave Enough

Brave Enough on yhdysvaltalaismuusikko Lindsey Stirlingin kolmas studioalbumi, jonka hän julkaisi omistamansa Lindseystomp Records levy-yhtiön välityksellä 19. elokuuta 2016. Albumilla vierailee Christina Perri, Dan + Shay, Lecrae ja muita lukuisia laulajia. Albumi sisältää kuusi instrumentaalista musiikkikappaletta ja kahdeksan vierailevien artistien esittämiä sanoja sisältävää kappaletta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan viidennellä sijalla.
Mid Finland Truckmeeting

Mid Finland Truckmeeting on Viitasaarella vuosittain kesäkuussa järjestettävä kuljetus- ja harrasteajoneuvonäyttely. Tapahtuma toteutetaan Viitasaaren keskustan alueella.
Truckmeeting-tapahtumassa on esillä raskasta kalustoa, työkoneita ja vanhoja ajoneuvoja eri vuosikymmeniltä.
Tapahtuma on tarkoitettu koko perheelle. Tilaisuuteen on vapaa pääsy.
Vuonna 2022 tapahtumassa esiintyivät Käärijä ja Millenium Project.
Vuonna 2023 Mid Finland Truckmeetingin after partyissä esiintyivät Oku Luukkainen, Mansesteri ja Mäkki sekä Poju. 
Vuoden 2024 Truckmeetingissä esiintyvät Faija, Kymppilinja, Pasi ja Anssi sekä dj Suvi B. Tapahtuma on normaaliin tapaan kaksipäiväinen.
Alotaun lento-onnettomuus 1995

Alotaun lento-onnettomuus 1995 tapahtui 12. heinäkuuta 1995, kun Papua-Uuden-Guinean Alotausta Daguraan matkalla olleessa Milne Bay Airin de Havilland Canada DHC-6-300 Twin Otter -koneessa syttyi tulipalo pian lentoonlähdön jälkeen. Tulipaloa seurasi räjähdys ja sähköjärjestelmän vioittuminen. Niiden seurauksena miehistö menetti koneen hallinnan, ja se syöksyi matalaan veteen kahden kilometrin päässä Alotaun lentoasemalta. Molemmat lentäjät ja kaikki 13 matkustajaa kuolivat onnettomuudessa.
Onnettomuustutkinnassa arveltiin, että matkustajien laukuissaan kuljettama kerosiini oli alkanut vuotaa takaruumaan, ja sen sytytti mahdollisesti viallinen tai iän myötä huonoon kuntoon mennyt johdotus.
Jean Sablon

Jean Sablon (25. maaliskuuta 1906 Nogent-sur-Marne – 24. helmikuuta 1994 Cannes) oli ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä. ”Ranskan Bing Crosbyksi” kutsuttu Sablon oli maansa ensimmäinen laulaja, joka ryhtyi käyttämään mikrofonia ja sen mahdollistamaa crooner-laulutyyliä. Hän edisti myös jazz-musiikin suosiota Ranskassa ja työskenteli muun muassa viulisti Stephane Grappellin ja kitaristi Django Reinhardtin kanssa.
Jean Sablon syntyi muusikkoperheeseen, jossa sekä isä että sisaret ja veljet olivat laulajia ja lauluntekijöitä.
Vuonna 1937 Sablon muutti Yhdysvaltoihin, josta hän teki kiertueita eri puolille maailmaa. Sablon muistetaan muun muassa chansonien ”J’attendrai”, ”C’est le printemps” ja ”Sur le pont d’Avignon” pehmeätyylisisistä tulkinnoista.
B2 (täsmennyssivu)

B2, B-2, B 2 tai B.2 voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Mendin lento-onnettomuus 1996

Mendin lento-onnettomuus 1996 tapahtui 7. heinäkuuta 1996, kun Papua-Uuden-Guinean Bosavista Mendiin matkalla ollut Milne Bay Airin de Havilland Canada DHC-6-300 Twin Otter törmäsi huonossa säässä vuoreen lähellä Mendiä. Koneessa oli lentäjä ja 19 matkustajaa, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Tilauslennolla olleen koneen lentäjä oli Australiasta ja kaikki matkustajat Papua-Uuden-Guinean kansalaisia. Kone törmäsi kallioon kahdeksan kilometrin päässä Mendistä koilliseen vuoristoisella alueella, jonka viranomaiset sanoivat olevan lentäjille vaikea hyvälläkin säällä. Onnettomuushetkellä sää oli huono ja pilvinen.
Jerzy Piskun

Jerzy Piskun (4. kesäkuuta 1938 Pińsk – 16. heinäkuuta 2018 Varsova) oli puolalainen koripalloilija.
Piskun saavutti Puolan miesten maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolassa 1963 ja EM-pronssia Neuvostoliitossa 1965. Lisäksi hän edusti Puolan maajoukkuetta myös kesäolympialaisissa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 sekä vuosien 1959 ja 1961 EM-kilpailuissa.
Piskun edusti koko pelaajauransa Polonia Varsovaa jossa voitti Puolan mestaruuden vuonna 1959, Puolan cup-mestaruuden vuonna 1969 ja maan pääsarjan hopeaa vuosina 1957 ja 1960. Vuonna 1962 hän oli Puolan pääsarjan korikuningas. Piskun kuoli Varsovassa 80-vuotiaana 15. heinäkuuta 2018.
Louis Slotin

Louis Alexander Slotin (1. joulukuuta 1910 Winnipeg, Manitoba, Kanada – 30. toukokuuta 1946 Los Alamos, New Mexico, Yhdysvallat) oli kanadanjuutalainen kemisti ja ydinfyysikko. Hän aloitti opintonsa synnyinkaupunkinsa Manitoban yliopistossa vain 16-vuotiaana, valmistuen vuonna 1932. Vuonna 1936 Slotin valmistui Lontoon yliopistosta fysikaalisen kemian tohtoriksi. Winnipegissa syntynyt Slotin osallistui Manhattan-projektiin vuodesta 1942 lukien, työskennellen mm. Chicagossa CP-1 atomimiilun parissa sekä Oak Ridgessa. Eräässä tilaisuudessa hän lausahti ELSO- eli tutkaupseeri luutnantti Jacob Beserille täten: "-Kuoleepa ihminen sitten tästä (atomi)pommista taikka luodista, niin se on sama asia. Hän on silloin kuollut". Slotin oli myös yksi Trinity-ydinkokeen silminnäkijöistä.
Slotin osallistui myös tulevaan Operaatio Crossroadsiin. Tehdessään tieteellistä tutkimusta, eli suorittaessaan pommin kriittisyyden pisteeseen vaikuttavia asioita Los Alamosin ydinlaboratoriossa, hänelle sattui tapaturma 21. toukokuuta 1946. Plutoniumkappaleen (lempinimi: "Rufus") yläpuolella oli berylliumkuori, joka lepäsi toiselta reunaltaan alemman puolipallon päällä ja toiselta reunaltaan se oli Slotinin ruuvitaltan varassa. Kokeessa hänen talttansa lipsahti, minkä seurauksena pallo saavutti kriittisen massan, Pommin ydin muuttui äkillisesti radikaalisti fissiiliksi. Tapahtumapaikalla oli läsnä useita henkilöitä, joita Slotin suojasi omalla kehollaan, mutta samalla sai itse palovammoja käteensä. Tuo tapaturma surmasi hänet vain 9 päivää tästä myöhemmin säteilysairauden eli "akuutin säteilysyndrooman" muodossa.
Slotinin saama säteilyannos oli ollut huomattavan suuri, arviolta noin 900 remiä eli 9 Sievertiä eli jokseenkin varmuudella kohtalokkaan rajan ylittäen. Kuolettava annos on 500 remiä eli 5 Sv. Sama pommin ydin, myös "Demon Core"ksi nimetty (suom. "Paholaisydin"), surmasi tätä edeltävästi Harry K. Daghlianin. Kriittisen massan lähes saavuttavaa, lähentelevää koesarjaa on kutsuttu "Lohikäärmeen hännän kutittamisena". Rufusta vastaava fissiili aines räjäytettiin Bikinin atollilla tehdyssä ydinkokeessa kesällä 1946.