tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
EbXML

 
EbXML (lyhenne sanoista Electronic business Extensible Markup Language) on määritysperhe, joka sisältää joukon standardeja ja muita määrityksiä sähköiseen liiketoimintaan.
EbXML-hankkeen tarkoituksena on edistää sähköistä kaupankäyntiä sekä yhtenäistää säädöksiä ja teknisiä ratkaisuja, parantaen siten kaikkien liiketoiminnan osapuolten toimintaa. Pyrkimyksenä on luoda globaali yhteisö, jossa eri yritykset koosta tai sijainnista riippumatta voivat viestiä keskenään ja löytää uusia osapuolia liiketoimintaansa.
EbXML-määritysperhe tarjoaa yrityksille kehyksen elektronisen liiketoiminnan käyttöönottoon, liikekumppaneiden löytämiseen, tiedonvälitykseen sekä yhteistyön ja sopimusten hallintaan.
Nykytilanne.
ebXML:n on sanottu olevan enemmän kunnianhimoinen standardointihanke kuin käytännöllinen määritysperhe. Toimialariippumattomana hankkeena ebXML ei ole kyennyt määrittelemään monia asioita niin yksityiskohtaisesti kuin monet olisivat halunneet. Tämä on hidastanut standardien leviämistä ja ebXML:n käyttöönottoa.
Ruotsin kansallissosialistinen rintama

Ruotsin kansallissosialistinen rintama (, "NSF") oli ruotsalainen kansallissosialistinen puolue. Se perustettiin 8. elokuuta 1994 Karlskronassa. Varsinaiseksi puolueeksi NSF julistautui 20. huhtikuuta 1999, Adolf Hitlerin syntymäpäivänä.
Puoluetta johti kolmen miehen neuvosto. Se haarautui pienempiin paikallisiin jaoksiin, jotka itsessään olivat pienimuotoisia järjestöjä. Kaikki olivat kuitenkin ylimmän johdon käskynalaisuudessa ja sen kautta nivoutuneita yhdeksi suuremmaksi kokonaisuudeksi, Ruotsin kansallissosialistiseksi rintamaksi.
Puolue lakkautettiin 22. marraskuuta 2008, jolloin sen seuraajaksi perustettiin Folkfronten-puolue. Se muutti nimekseen myöhemmin Ruotsalaisten puolueen ja luopui muun muassa hakaristisymboleista. Uusi puolue sai ensimmäisen kunnanvaltuutettunsa vuoden 2010 vaaleissa.
Puolueohjelma.
NSF ilmoitti tavoitteekseen ”pelastaa Ruotsi ja ruotsalainen kansa sukupuutolta”. Sukupuutolla NSF tarkoitti monikulttuurisuutta: se pelkäsi Euroopan ulkopuolelta tulevien maahanmuuttajien tuhoavan maan alkuperäisen kulttuurin rikastamalla sitä omilla perinteillään. Monikulttuurisuushankkeen pääarkkitehdeiksi NSF syytti demokraatteja, jotka olivat heidän mukaansa olleet liian anteliaasti avaamassa ovia muille kulttuureille oman kulttuurinsa kustannuksella, sekä kansainvälisiä sionisteja. Pelastuskeinoksi NSF esitti ruotsalaisen kulttuurihistorian yhä suurempaa vaalimista, pohjoismaisten perinteiden kunnioitusta sekä maahanmuuttopolitiikan jyrkkää tiukentamista.
Toiminta.
NSF järjesti useita mielenilmauksia, marsseja ja julkisia kokoontumisia ympäri Ruotsia. Aatetta levitettiin eteenpäin myös muun muassa lentolehtisten ja konserttien avulla. NSF:n jäsenet vierailivat myös suuremmissa kansallissosialistissa kokoontumisissa, muun muassa Tanskassa ja Saksassa.
Puolueen tavoitteena oli saavuttaa lähitulevaisuudessa paikkoja paikallisista parlamenteista; rakentaa alusta, josta olisi voinut ponnistaa ja laajentua lopulta koko valtion kattavaksi puolueeksi. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa he odottivat saavansa edes muutaman paikan parlamenteista ympäri Ruotsia, eritoten eteläisiltä alueilta, mutteivät saaneet yhtään.
Muuta.
NSF julkaisi nimellä "Den Svenske Nationalsocialisten" (”ruotsalaiset kansallissosialistit”) kulkevaa sanomalehteä, jonka avulla se pyrki herättämään ruotsalaisia aatteeseensa. Lehteä julkaistiin myös internet-painoksena.
FN F2000

FN F2000 on belgialaisen FN Herstalin suunnittelema ja valmistama modulaarinen bullpup-tyyppinen rynnäkkökivääri, joka esiteltiin vuonna 2001. 
Aseen standardimallissa on irrotettava 1,6 kertaa suurentava optinen tähtäin, mutta sen Picatinny-kiinnityskiskoon voi kiinnittää halutun mallisen, esimerkiksi yötähtäimen, tai sen voi korvata FN:n laser-etäisyysmittarilla varustetulla tähtäinmoduulilla, jonka tietokone pystyy laskemaan sekä kiväärin luodin että heittimen kranaatin osumapisteen. 
Etutukin tilalle voi kiinnittää FN:n 40 mm kranaatinheittimen tai XM303-moduulin, jolla voi ampua ei-tappavia 12-kaliiperisia maali- tai kyynelkaasuammuksia, saatavissa on myös lampulla tai laserosoittimella varustettuja etutukkeja. 
Aseen etuosasta tapahtuvan hylsynpoiston ja molemminpuolisen tulenvalitsimen vuoksi se soveltuu sekä oikea- että vasenkätisille ilman mitään rakenteellisia muutoksia.
HFM

Helsingin Miekkailijat (lyh. HFM, ) on Suomen vanhin miekkailuseura, joka perustettiin 29. marraskuuta 1923. 
Seuran perustajiin kuului muun muassa everstiluutnantti Carl Aejmelaeus-Äimä, joka toimi tasavallan presidentti K. J. Ståhlbergin adjutanttina. 1930-luvulla seuran johtohahmoksi nousi Nils Sjöblom, joka oli opiskellut miekkailunopettajaksi Tanskassa. Sjöblomin aloitteesta avattiin seuran ensimmäinen miekkailusali Fredrikintorille. Se kuitenkin tuhoutui talvisodan pommituksissa 1939. Sittemmin seuran sali sijaitsi Sörnäisissä, Käenkujalla. 2010-luvun puolestavälistä alkaen sali on sijainnut entisessä liikehuoneistossa Kyllikinkadulla Länsi-Pasilassa.
Seuran jäseniin kuuluvat kymmenkertainen veteraanikalvan maailmanmestari Marja-Liisa Someroja, miesten maajoukkueen Niko Vuorinen ja Jaakko Paavolainen, vuoden 2005 kalvan Pohjoismaiden mestari András Koroknay-Pál sekä Suomen mestarit Catharina Kock ja Alexander Lahtinen.
Seuran puheenjohtajana toimii Anneli Vuorinen.
Hattara (makeinen)

Hattara on hattarakoneella sokerista valmistettua makeaa ainetta. Se koostuu hyvin ohuista, silkkimäisistä sokerisäikeistä. Suurin osa hattarasta on ilmaa: sokeria siinä on vain runsas ruokalusikallinen. Se on hyvin makeaa ja muuttuu kastuessaan tahmeaksi. Suussa se tuntuu pehmeältä ja villavalta kuin pumpuli, mutta liukenee nopeasti. Hattarat värjätään yleensä elintarvikeväreillä. Tyypillisin hattaran väri on vaaleanpunainen.
Hattaroita myydään huvipuistoissa ja muissa huvittelupaikoissa. 
Hattaran valmistaminen.
Hattarakoneessa on keskellä pieni kulho, johon sokeri ja elintarvikeväri kaadetaan. Sokeri kuumennetaan 165 asteeseen, jolloin se sulaa ja kulkee pyörivän liikkeen ajamana pienten reikien läpi suurempaan astiaan, josta laitteen käyttäjä pyörittää jähmettyneitä, lasimaisia sokerisäikeitä tikun tai paperikartion ympärille. Hattaraa myydään yleensä hyvin suurina annoksina, koska suurin osa (98 %) sen tilavuudesta on ilmaa. Hattara ei ole hyväksi hampaille, mutta sisältää silti yllättävän vähän sokeria: tavallisessa hattarassa sokeria on vähemmän kuin tölkillisessä normaalia virvoitusjuomaa.
Historia.
Pehmeä ja pilvimäinen hattara keksittiin 1800-luvun lopulla, mutta jo paljon aikaisemmin sulatetusta sokerista valmistettiin erilaisia koristeita esimerkiksi jälkiruokiin. Alkeellista hattaraa voidaan valmistaa kastamalla haarukka sulaan sokeriin: kun haarukka vedetään pois, syntyy ohuita sokerisäikeitä. Haarukkaa liikutetaan nopeasti edestakaisin öljytyn, ylösalaisin käännetyn kulhon yläpuolella. Näin saatu massa voidaan pyörittää palloksi ja tarjota muiden jälkiruokien kuten jäätelön kanssa. Tällaista harrastettiin Italiassa jo 1400-luvulla. Valmistustapa sopii esimerkiksi ravintoloihin, mutta suurten kansanjoukkojen hattarannälän tyydyttämiseksi menetelmä on liian työläs ja hidas. Laajamittaiseen kaupalliseen valmistamiseen tarvittiin tehokkaampia välineitä.
Nykyisenlaisen hattaran keksijöiksi on useita ehdokkaita. Ilmeisesti ensimmäisen hattarakoneen keksivät kaksi Nashvillessa asunutta makeisvalmistajaa, William Morrison ja John C. Wharton vuonna 1897. Heidän laitteessaan sokeri kaadettiin kuumennetulle levylle, joka sulatti sen. Levy pyöri hyvin nopeasti, jolloin keskipakoisvoima pakotti sulaneen sokerin pienten reikien läpi. Wharton ja Morrison saivat laitteelleen patentin vuonna 1899. Ensimmäisen kerran sitä käytettiin vuonna 1904 Saint Louisin maailmannäyttelyssä. Keksijät kutsuivat tuotetta nimellä "fairy floss" ja myivät sitä laatikoissa 25 sentin hintaan annokselta. Tuohon aikaan hinta oli hyvin kallis: puolet näyttelyn pääsymaksusta. Siitä huolimatta hattaraa myytiin näyttelyssä 68 656 laatikollista.
Hattara ei ole juurikaan muuttunut historiansa aikana. Korkeintaan siihen on lisätty uudenlaisia väri- ja makuaineita.
Korkeamäki

Korkeamäki () on osa-alue Vaasassa. Nimensä se on saanut Vaasan nykyisestä keskustasta Vanhaan Vaasaan johtavan Rantamaantien korkeimman mäen mukaan.
Aluetta ryhdyttiin rakentamaan 1950-luvun alussa. Korkeamäen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953. Ensin alueelle rakennettiin puolitoistakerroksisia rintamamiestaloja. Myöhemmin 1960-luvulla Hirventien länsipuolelle Karhuntien varrelle rakennettiin kymmenkunta kerrostaloa.
Alueen tien nimet (Hirventie, Karhuntie, Sudentie, Näädäntie, Ahmantie, Ilveksentie) viittaavat Suomen metsien eläimiin.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Korkeamäen pienalue kuuluu Suvilahden suuralueeseen ja muodostaa Suvilahden kanssa asemakaavoissa määritellyn Vaasan 25. kaupunginosan.
Väestö.
Vuonna 2015 Korkeamäen alueella asui 927 asukasta.
Korkeamäen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 80,8 %, ruotsia 13,7 % ja muita kieliä 5,5 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 13,4 % ja työttömiä 11,1 % vuonna 2013.
Erkki Kataja

Erkki Olavi Kataja (19. kesäkuuta 1924 Kuusankoski – 27. huhtikuuta 1969 Kuusankoski) oli suomalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Lahden Kalevaa, Turun Urheiluliittoa ja Kuusankosken Urheiluseuraa. Kataja tuli tunnetuksi siitä että hän hyppäsi kesähelteilläkin pipo päässä. Ammatiltaan hän oli poliisi.
Kataja paransi kesäkuussa 1950 seiväshypyn Suomen-ennätystä kahdella senttimetrillä lukemiin 427. Hän jäi kuitenkin elokuun Kalevan kisoissa kolmanneksi, joten häntä ei valittu Suomen joukkueeseen Brysselin EM-kisoihin.
András Koroknay-Pál

András Koroknay-Pál (s. 19. huhtikuuta 1976) on suomalainen miekkailija. Hän edustaa Helsingin miekkailijoita ja hänen valmentajansa on Peter Neelis. 
Koroknay-Pál on Pohjoismaiden mestari kalvalla vuodelta 2005 ja voittanut pronssia vuonna 1999. Hän on voittanut kalvan Suomen mestaruuden vuosina 1996, 2003, 2005, 2007, 2009 ja 2013. Lisäksi hän on voittanut floretin Suomen mestaruuden vuosina 1998, 2000, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2012.
Pavel Kolobkov

Pavel Anatolevitš Kolobkov (, 22. syyskuuta 1969 Moskova) on venäläinen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Kolobkovia pidetään laajasti yhtenä kaikkien aikojen parhaista kalpamiekkailijana.
Kolobkov on voittanut yhteensä kolme henkilökohtaista ja kolme joukkuemitalia viisissä eri olympiakisoissa. Hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia jo Soulin 1988 olympialaisissa, joissa hän edusti Neuvostoliittoa. Henkilökohtaisen kultamitalin hän voitti Sydneyn 2000 olympialaisissa. Vielä Ateenassa 2004 hän sai pronssia.
Kolobkov on voittanut henkilökohtaisen maailmanmestaruuden neljä kertaa, viimeksi vuonna 2005. Euroopan mestaruuden hän on voittanut kahdesti ja sai vielä pronssia vuonna 2006.
Kolobkov harrasti lapsena kaunoluistelua ja uintia ja aloitti miekkailun kymmenvuotiaana ja nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen jo teini-ikäisenä. Kolobkovin valmentajana on toiminut pitkään B. Nikolaitšuk. Kolobkov on naimisissa ja hänellä on yksi vuonna 1992 syntynyt tytär.
Sisygambis

Sisygambis oli Persian kuninkaan Dareios III:n äiti. Hän oli ehkä myös Dareioksen vaimon n äiti. 
Vuonna 333 eaa. Dareios lähti Vähään-Aasiaan kukistamaan Aleksanteri Suuren johtamia makedonialaisia. Dareios otti äitinsä, vaimonsa ja tyttärensä ja Drypetiksen mukanaan tälle sotaretkelle. Persialaisten kärsittyä tappion Issoksen taistelussa Darioksen perhe joutui Aleksanterin vangiksi. Dareioksen perhe luuli Dareioksen kuolleen, mutta Aleksanteri lähetti Leonnatoksen heidän luokseen kertomaan, että Dareios oli vielä elossa. Kun Aleksanteri meni tapaamaan Dareioksen perhettä Hefaistionin kanssa, luuli Sisygambis aluksi, että pidempi Hefaistion olisi ollut kuningas. Huomattuaan virheensä Sisygambis pelästyi, mutta Aleksanteri ei välittänyt tästä vaan antoi Dareioksen perheelle samanlaiset oikeudet, mitä heillä oli ollut ennenkin. 
Sisygambis seurasi perheensä kanssa Aleksanterin armeijan mukana. Heidän annettiin lopulta asettua Susaan. Dareioksen vaimo Stateira oli kuollut aikaisemmin, ehkä vuonna 331 eaa. Kun Bessos tappoi Dareioksen, lähetti Aleksanteri Dareioksen ruumiin Sisygambikselle, jotta tämä saisi haudata poikansa persialaisen tavan mukaan. Kun Aleksanteri palasi Intian sotaretkeltään vuonna 324 eaa., meni hän naimisiin Sisygambiksen lapsenlapsen Statiran kanssa. Hefaistion puolestaan meni naimisiin Drypetiksen kanssa. Kummastakin tuli kuitenkin pian leskiä, koska Hefaistion kuoli vuonna 324 eaa. ja Aleksanteri vuonna 323 eaa. Aleksanterin kuoleman jälkeen Roksane antoi murhata sisarukset. Sisygambis kuoli myös pian tämän jälkeen. Quintus Curtius Rufuksen mukaan Sisygambis teki itsemurhan kuultuaan Aleksanterin kuolemasta.
Savoiji

Savoiji (, , ) oli historiallinen valtio nykyisen Ranskan alueella.
Historia.
Savoijin ruhtinaskunta syntyi, kun Burgundin kuningas Rudolf III (n. 970–1032) läänitti vuonna 1003 Mauriennen vuoristoalueen aatelismies Humbert I Valkokädelle (k. 1048), Savoijin kuningassuvun perustajalle, joka hallitsi itse asiassa suurta osaa alueesta. Humbert ja hänen seuraajansa rakensivat keskiajalla itselleen merkittävän valtion, jonka tukikohtana oli Savoiji ja joka ulottui itään Alppien yli Piemonten alueelle. Savoiji päätyi 1000-luvulla Burgundin maiden mukana Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alaisuuteen.
Savoijista tuli vuonna 1416 herttuakunta Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. 1400-luvun lopulla Savoijin herttua peri esiäitinsä kautta menetettyjen ristiretkeläisvaltioiden eli Jerusalemin kuningaskunnan, Kyproksen kuningaskunnan ja Armenian kuninkaan tittelin, jota herttuat seuraavina vuosisatoina käyttivät, mutta ulkovallat tunnustivat sen vain satunnaisesti.
Uuden ajan alussa Savoijista tuli Ranskan kuningaskunnan laajentumisen kohde sen strategisen aseman vuoksi, joka ohjasi reittejä Italiaan. Vaikka ranskalaiset joukot miehittivät Savoijin useita kertoja 1500- ja 1600-luvuilla, Savoijin herttuat pystyivät valtaaman sen takaisin. Samaan aikaan pääosin ranskankielinen Savoiji menetti hegemoniansa Savoijin maiden keskuudessa, kun herttuat alkoivat suosia italialaisia ​​alueitaan, mikä heijastui pääkaupungin siirrossa Chambérysta Piemonten Torinoon vuonna 1563.
Habsburgien ja Ranskan välisen Espanjan perimyssodan jälkeen vuonna 1714 Savoijin herttua sai Utrechtin rauhassa Sisilian kuningaskunnan ja Sisilian kuninkaan tittelin. Vuonna 1720 Sisilia vaihdettiin Sardiniaan, jolloin herttuan hallitsemista alueista muodostui Sardinian kuningaskunta. Savoiji liitettiin Ranskaan vallankumoussotien aikana vuonna 1792 ja palautettiin perinteisille hallitsijoilleen vuonna 1815. Vuonna 1860 Napoleon III liitti ranskanpuoleisen Savoijin ja Nizzan kreivi­kunnan Ranskaan.
Nykyisin Savoijin alue käsittää Ranskan Savoien ja Haute-Savoien departementit Rhône-Alpesin hallintoalueella.
Maantiede, elinkeinot, uskonto.
Genevenjärven eteläpuolella sijaitseva alue koostuu lähes kokonaan vuoristokasvillisuudesta. Suuri osa alueen rajallisesta viljelysmaasta on käytetty karjankasvatukseen ja lypsykarjan pitämiseen, maanviljelyksessä kasvatetaan viljaa, viiniköynnöstä ja hedelmiä (omenoita). Metsät ovat tärkeä luonnonvara, ja juustonvalmistus ja sahateollisuus ovat tärkeitä teollisuudenaloja. Perinteiset asuintalot (châlets) Savoijin luoteisosassa on rakennettu puusta ja Hautes-Alpes alueen talot on suurelta osin rakennettu kivestä. Maatilat sijaitsevat yleensä erittäin hajallaan. Savoiji on pääasiallisesti roomalaiskatolinen, jonne protestanttisuus on ulottunut harvakseltaan.
Eddy Merckx

Edouard Louis Joseph "Eddy" Merckx (s. 17. kesäkuuta 1945 Meensel-Kiezegem, Belgia) on kaikkien aikojen menestynein maantiekilpapyöräilijä. Lempinimensä "Le Cannibale" (Kannibaali) hän sai kyltymättömän voitontahtonsa takia – hän ei piitannut taktikoinnista, vaan pyrki voittamaan vastustajansa jokaisella mahdollisella etapilla. Merckx voitti amatöörien maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden vuonna 1964 ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1965. Uransa aikana hän saavutti 525 voittoa (joista 445 ammattilaisena). Jo ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan Merckx ilmoitti tavoitteikseen voittaa Ranskan ympäriajo ja rikkoa pyöräilyn tunnin ajon ennätys. Ensimmäinen ympäriajon voiton hän saavutti jo vuonna 1969, tunnin ennätys (49,431 kilometriä) syntyi Méxicossa vuonna 1972. Merckxin voittoennätykset saattavat jäädä rikkomatta, sillä toisin kuin useimmat nykypyöräilijät, hän kilpaili ympäri vuoden ja osallistui suuriin ympäriajoihin, yhden päivän klassikkokisoihin, kuuden päivän ajoihin ja MM-kisoihin. 
Merckx voitti Ranskan ympäriajon viisi kertaa (vuosina 1969, 1970, 1971, 1972 ja 1974), mihin on pystynyt hänen lisäkseen vain kolme muuta pyöräilijää. Merckxillä on lisäksi tilillään viisi Italian ympäriajon ja yksi Espanjan ympäriajon voitto – yhteensä siis 11 suuren ympäriajon voittoa. Merckx on ainoa pyöräilijä, joka on voittanut Ranskan ympäriajoissa samana vuonna sekä keltaisen (yleiskilpailun), vihreän (paras kirimies) ja punapalloisen (vuorten kuningas, paras mäkimies) paidan.
Merckx voitti ammattilaisten maailmanmestaruuden 1967, 1971 ja 1974. Suurklassikoista hän voitti Milano – San Remon seitsemän kertaa, Liège-Bastogne-Liègen viidesti, Pariisi-Roubaix'n kolme kertaa sekä Flanderin ja Lombardian ympäriajot kahdesti.
Merckx vetäytyi kilpauralta vuonna 1978, 32 vuoden ikäisenä. Tämän jälkeen hän on keskittynyt muun muassa omaa nimeään kantavia polkupyöriä valmistavan yrityksen johtamiseen.
Vuonna 1996 belgialaisten kuningas Albert II antoi Eddy Merckxille paronin nimen ja arvon. Vuonna 2003 Brysselin metroon avattiin hänen mukaansa nimetty asema.
Aiheesta muualla.
&lt;br&gt;
So Far, So Good... So What!

So Far, So Good... So What! on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kolmas studioalbumi. Albumi äänitettiin Kalifornian Los Angelesissa Music Grinder Studios -äänitysstudiolla, ja levy-yhtiö Capitol Records julkaisi albumin vuoden 1988 tammikuussa. Albumin tuottivat Paul Lani ja Megadethin laulaja ja kitaristi Dave Mustaine.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: Sex Pistols -cover “Anarchy in the U.K.“, “Mary Jane“ ja “Liar“, mutta yksikään singejulkaisu ei noussut listoille. Tämän johdosta albumin nousua Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan 28. listasijalle voidaan pitää merkittävänä saavutuksena, sillä sen singlejulkaisut eivät tehostaneet albumin kaupallista menestymistä. Albumin kappaleista “Anarchy in the U.K.“ ja “In My Darkest Hour“ julkaistiin musiikkivideot.
"So Far, So Good... So What!" sai yleisön keskuudessa positiivisen vastaanoton ja se myi Yhdysvalloissa 400 000 kappaletta kuukaudessa julkaisunsa jälkeen, ja se oli yhtyeen siihenastisen uran nopeiten myynyt albumi. "So Far, So Good... So What!" myi lopulta platinaa Yhdysvalloissa. Yleisömenestyksestä huolimatta albumin vastaanotto oli kriitikoiden keskuudessa vaihteleva.
Tuottaja Paul Lani erotettiin tehtävistään albumin miksauksen alkaessa, ja albumin miksasi Michael Wagener.
Microraptor

Microraptor on sukupuuttoon kuollut pienten petodinosaurusten suku. Niillä oli höyhenpeite kaikissa neljässä raajassa, ja ne pystyivät liitämään ja ehkä myös lentämään. Ne olivat siis ensimmäisten alkeellisen lentokyvyn kehittäneiden hirmuliskojen joukossa. Yleisesti ensimmäisenä lintuna pidetty "Archaeopteryx" oli jo ilmestynyt ennen "Microraptoria". Nelisiipisen "Microraptorin" arvellaan liitäneen siipiensä avulla puusta puuhun hieman nykyisten liito-oravien tapaan.
"Microraptorin" jäänteet on löydetty Kiinasta, ja ne ovat peräisin varhaiselta liitukaudelta 125 miljoonaa vuotta sitten.
Täysikasvuiset "Microraptorit" kasvoivat 42–83 senttiä pitkiksi ja painoivat noin kilon, joten "Microraptor" oli yksi pienimmistä dinosauruksista. Se oli myös yksi ensimmäisitä dinosauruksista, jotka pystyivät liitämään.
Populaarikulttuurissa.
"Microraptor" esiintyy Esihistoriallinen puisto-TV-sarjassa, jossa se syö titanosaurien esiinajaamia hyönteisiä.
Poppy Z. Brite

William Joseph Martin, entiseltä nimeltään Poppy Z. Brite (s. 25. toukokuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija. Martin aloitti uransa yhtenä 90-luvun amerikkalaisen kauhukirjallisuuden nousevista kyvyistä käyttäen teostensa taustana asuinkaupunkinsa New Orleansin gootti- ja homokulttuuria. Hän käsitteli muun muassa vampyrismia, aaveita ja sarjamurhaajia modernilla ja kauhukirjallisuuden perinteitä rikkovalla tavalla. 2000-luvun tuotannossaan hän on keskittynyt ravintolamaailmaan sijoitettuun mustaan huumoriin.
Kirjailijan tuotannosta on suomennettu ja julkaistu Suomessa ainoastaan yksittäisiä novelleja mm. Tähtivaeltaja-lehdessä ja Markku Sadelehdon antologiassa "Suuri hiljaisuus" (Jalava, 1995).
Compsognathus

Compsognathus (”Kaunis leuka”) oli jurakaudella 155–145 miljoonaa vuotta sitten elänyt hirmulisko. Noin 60–70 senttimetrin pituisena ja arviolta kolmen kilogramman painoisena se oli yksi pienimmistä tunnetuista hirmuliskoista, vain hieman kanaa suurempi. "Compsognathus" saalisti ravinnokseen liskoja ja suurikokoisia hyönteisiä. Laji oli siitä erikoinen, että vain sillä oli – "Tyrannosauridae"-heimon lisäksi – eturaajoissaan vain kaksi kynnellistä sormea. Sen rakenne kielii suuresta nopeudesta silloin, kun se lähti täydellä vauhdilla saaliinsa perään tai pakeni saalistajia. Lajin löytöpaikkoja on yksi Saksassa ja yksi Ranskassa; molemmista on löytynyt yksi fossiili.
Mediassa.
"Compsognathus" esiintyy elokuvassa Kadonnut maailma – Jurassic Park ja vilaukselta myös elokuvan jatko-osassa Jurassic Park III.
Danilova

Danilova eli Danila () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tsolmuisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ylä-Uikujoen varrella 55 kilometriä Tsolmuisista pohjoiseen. Kylässä on viisi asukasta (vuonna 2013).
Kylä on saanut alkunsa vuonna 1694 perustetusta Uikujoen vanhauskoisyhteisöstä, jota kutsuttiin perustajansa Daniil Vikulinin mukaan myös Danilovan luostariksi. Viranomaiset hävittivät yhteisön 1850-luvulla.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa seudun kylät muodostivat Aunuksen kuvernementin Poventsan kihlakuntaan kuuluneen Danilovan volostin eli kunnan, joka jakautui Danilovan, Tsolmuisin ja Vidlozeron kyläkuntiin. Se rajoittui pohjoisessa Poventsan kihlakunnan Petrovski Jamin ja etelässä Rimoilan volosteihin, luoteessa Poventsan kaupunkiin, kaakossa Puudožin kihlakunnan Vodlajärven volostiin, koillisessa Arkangelin lääniin ja lännessä Ääniseen. Vuonna 1905 volostissa oli 39 kylää ja 2 153 asukasta. Danilovan kylässä oli 25 taloa, kirkko, koulu ja 143 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin aluksi Poventsan ja sittemmin Karhumäen piiriin kuulunut Danilovan kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 18 asutuksessa oli 932 asukasta, joista 684 oli venäläisiä, 234 suomalaisia ja 14 karjalaisia. Suomalaiset olivat Sergijevon ja Železnojen metsätyöläisasutuksiin sijoitettuja rajaloikkareita. Myöhemmin Danilovan kyläneuvoston keskus siirrettiin Ogorelyšin taajamaan. Vuonna 1987 alueella oli 600 asukasta.
Danilovan kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvun puolivälissä pystytetty kirkko ja kaksi vanhaa asuintaloa. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Uikujoen luostariyhteisön sijaintipaikka, luostarin lampi ja lähde.
Moottoriajoneuvo

Moottoriajoneuvo on omalla voimakoneella tiellä kulkevaksi henkilöiden ja tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo tai laite. Moottoriajoneuvoja ovat autot, mopot, moottoripyörät, traktorit ja moottorityökoneet.
Autot jakautuvat henkilöautoiksi, linja-autoiksi, pakettiautoiksi, kuorma-autoiksi ja erikoisautoiksi. Erikoisautoja ovat paloauto, ambulanssi, ruumisauto, hinausauto, huoltoauto ja asuntoauto.
Suomessa.
Suomessa vuoden 1992 asetuksen mukaan moottoriajoneuvoista luettiin pois traktorit, moottorityökoneet ja maastoajoneuvot.
Esimerkiksi moottorikelkka on lain mukaan maastoajoneuvo. Metsätyökoneiksi suunniteltuja ja rakennettuja koneita ei kuitenkaan lueta tiellä käytettäviksi moottoriajoneuvoiksi.
Käsitettä moottoriajoneuvo pidettiin harhaanjohtavana ja se korvattiin laissa vuoden 2003 alussa termeillä ”moottorikäyttöinen ajoneuvo” ja joissain tapauksissa ”auto”. Liikenne- ja viestintävirasto määrittelee verotuksellista syistä moottoriajoneuvot perusluokkiin ja niitä seuraaviin alaluokkiin. Ajoneuvojen käyttäjät ja omistajat jaottelevat ne käyttötarkoituksen mukaan.
Carcharodontosaurus

Carcharodontosaurus on teropodien eli petodinosaurusten suku joka eli 100–94 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Afrikassa. Sukuun lasketaan tällä hetkellä kaksi lajia, C. saharicus ja C. iguidensis. Ne kilpailevat muun muassa "Tyrannosauruksen" ja "Giganotosauruksen" kanssa suurimman teropodin tittelistä mutta eivät silti yltäneet "Spinosauruksen" kokoon asti.
"Carcharodontosaurus" nimi tarkoittaa ”valkohainhampaista liskoa” ("Carcharodon" on valkohain suvun nimi). Se sai nimensä sen hampaiden haimaisuuden takia.
Ulkonäkö.
"Carcharodontosaurus" sisälsi joitakin pisimmistä ja painavimmista koskaan eläneistä petodinosauruksista. Eri tutkijoiden arviot suuremman lajin, "C. saharicuksen", koosta vaihtelevat 12 ja 14 metrin välillä,
sekä painoarviot 6,2 ja 15,1 tonnin välillä. Se oli siis suurin Afrikassa tavattu maalla elänyt petodinosaurus. Vuonna 2007 kuvattu "C. iguidensis" oli Gregory S. Paulin arvion mukaan 10 metriä pitkä ja painoi neljä tonnia.
"Carcharodontosaurukset" olivat petoja, niillä oli jättimäiset leuat sekä pitkät, sahalaitaiset hampaat, joilla oli pituutta jopa 20 senttiä. "Carcharodontosaurus saharicuksen" kallo oli pituudeltaan lähes 1,6 metriä, ja "C. iguidensiksen" kallon ilmoitetaan olevan suunnilleen saman kokoinen. Se oli suurempi kuin "Tyrannosaurus rexin", mutta suurin tunnettu teropodin kallo kuuluu kuitenkin "Giganotosaurukselle" ja oli suurimpien arvioiden mukaan jopa 1,95 metriä pitkä.
Löydöt.
Vuonna 1924, kaksi siihen aikaan ainutlaatuista hammasta löydettiin Algeriasta. Seuraavana vuonna Charles Depéret ja J. Savornin kuvasivat hampaat ja nimesivät löydön "Megalosaurus saharicukseksi". Myöhemmin he luokittelivat sen sukuun "Dryptosaurus". Muutaman vuoden sen jälkeen (1931) saksalainen paleontologi Ernst Stromer von Reichenbach kuvasi alun perin Egyptistä vuonna 1914 kaivetun fossiilin. Fossiiliin kuului osittainen kallo, hampaita, selkäranka, kynsiluut ja sekalaiset lanne- ja jalkaluut. Sen hampaiden perusteella löytö kuului samalle eläimelle kuin Depéretin and Savorninin kuvaamat hampaat. Stromer säilytti lajinimen "saharicus" mutta siirsi sen uuteen sukuun, "Carcharodontosaurus", koska niiden hampaat muistuttivat hänen mielestään paljon valkohain hampaita.
Stromerin kuvaamat fossiilit tuhoutuivat toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta Paul Serenon johtama tutkijaryhmä löysi uuden "Carcharodontosauruksen" kallon vuonna 1995, eikä kaukaa Algerian rajaa ja paikkaa mistä Depéretin ja Savorninin vuonna 1925 kuvatut hampaat löydettiin. Toinen "Carcharodontosaurus"-laji, "C. iguidensis" Nigeristä, poikkesi "C. saharicuksesta" yläleuasta ja aivokopasta. Sen nimesivät vuonna 2007 Brusatte ja Sereno.
Populaarikulttuurissa.
"Carcharodontosaurus" esiintyy -pelissä ja Discoveryn "Dinosaur Planet" -ohjelmassa, jossa se tappoi "Saltasauruksen".
Alioramus

Alioramus (”Erilainen haara”) on sukupuuttoon kuollut tyrannosaurien suku myöhäisliitukauden Aasiasta. Sen nimesi venäläinen paleontologi Sergei Kurzanov vuonna 1976. 
Ainoa tunnettu yksilö koostuu osittaisesta kallosta ja muutamasta jalkaluusta, jotka löydettiin Nogoon Tsavin tasangoilta Mongoliasta, Bajanhongorin provinssista. Näyte oli kuollessaan vielä keskenkasvuinen. Nimi johtuu siitä, että tämä dinosaurus erosi varhain tyrannosauridien pääkehityshaarasta. Eläin oli kevytrakenteinen, ja hyvin sopeutunut jahtaamaan saaliita avoimessa maastossa.
Piirteet.
Kun useimmilla muilla tyrannosaureilla oli korkea kallo ja lyhyt kuono, niin "Alioramuksen" kallo oli pitkä ja kapea ja siinä oli luisia nystyröitä kuonossa ja silmien lähellä. Pitkissä leuoissa oli paljon enemmän hampaita – 16 hammasta ylemmässä leukaluussa ja 18 alemmassa – kuin muilla tyrannosaurideilla, mikä osoittaa sen olleen hyvin primitiivinen heimon jäsen. Silmät olivat suuret ja soveltuivat myös metsästykseen.
Ylioppilasmiekkailijat

Ylioppilasmiekkailijat ry (YM) on vuonna 1948 perustettu miekkailuseura. Seuralla on vähän yli sata jäsentä. Seura on kooltaan Suomen toiseksi suurin ja se järjestää toiminaa kaikille kolmelle aseelle. Ylioppilasmiekkailijat harjoittelevat Helsingissä Töölön kisahallin miekkailusalilla. Ylioppilasmiekkailijat jatkaa Helsingin yliopiston ja Turun Akatemian yli kolmesataa vuotta vanhoja ylioppilasmiekkailuperinteitä.
Ylioppilasmiekkailijat järjestävät vuosittain säilän "Coupe du Nord"-maailmancupin satelliittiosakilpailun sekä juhlakilpailun kaikilla kolmella aselajilla, jotka ovat samalla akateemiset suomenmestaruuskilpailut.
Kohtla-Järve

Kohtla-Järve on kaupunki Itä-Virumaan maakunnassa, Koillis-Virossa. Kaupungilla on suomalainen ystävyyskaupunki: Outokumpu. 
Väestö.
Kaupungissa on runsaat 35 000 asukasta, ja se on väkiluvultaan maan viidenneksi suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku on laskussa, sillä asukkaita oli vuonna 2001 yhteensä 47 930 ja vuonna 2011 yhteensä 38 650.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kohtla-Järven kaupungissa oli 37 201 asukasta, joista venäläisiä oli 27 507 (73,9 %), virolaisia 5 994 (16,1 %) ja muita kansallisuuksia 3 651 (9,8 %) 
Kaupunginosat.
 Kohtla-Järve on alueellisesti pirstaleinen koostuen viidestä erillisestä kaupunginosasta: Ahtme, Järve, Kukruse, Oru ja Sompa. Kunnan alueet rajoittuvat Lüganusen, Toilan, Alutagusen ja Jõhvin kuntiin. Hallintokeskus on Järven kaupunginosassa.
Viivikonnan alue siirrettiin vuonna 2017 perustettuun Narva-Jõesuun kaupunkiin. Vuosina 1960–1991 Kohtla-Järven kaupunkiin kuuluivat myös Jõhvin, Kiviõlin ja Püssin kaupungit.
Historiaa.
Kaupunki perustettiin 15. kesäkuuta 1946, jolloin siihen yhdistettiin useita kaivoslähiöitä. Yhdistelmänimeä Kohtla-Järve käytettiin jo Viron ensimmäisen itsenäisyyden aikana Kohtlan ja Järven kuntiin syntyneestä kaivosteollisuusalueesta. Alkuaan kuntien nimet periytyivät samannimisiltä kyliltä ja kartanoilta. Järven kunnan alue liitettiin Kohtlaan ja osin Jõhviin vuonna 1939.
David Schwimmer

David Larry Schwimmer (s. 2. marraskuuta 1966 Astoria, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta "Frendit". Sarjassa hän esittää Rossia, hieman nössöä ja herkkää paleontologia, joka on rakastunut Jennifer Anistonin esittämään Racheliin. Schwimmer ohjasi osan sarjan jaksoista. 
Schwimmer teki tv-sarjadebyyttinsä komediassa "Monty". Hän näytteli myös pientä roolia minisarjassa "Taistelutoverit" (2001) ja ääninäytteli DreamWorksin "Madagaskar"-animaatioelokuvassa (2005).
Yksityiselämä.
David Schwimmer on juutalainen. Hän on seurustellut muun muassa näyttelijä Mili Avitalin ja laulaja Natalie Imbruglian kanssa. Schwimmer on ollut naimisissa Zoe Buckmanin kanssa ja heillä on vuonna 2011 syntynyt lapsi. Pari erosi vuonna 2017.
Sardinian kuningaskunta

 
Sardinian kuningaskunta (, myös Sardinia-Piemonte) oli historiallinen valtio nykyisen Italian ja osittain nykyisen Ranskan alueella vuosina 1720–1861.
Sardinian saarta oli kutsuttu kuningaskunnaksi jo keskiajalla, mutta sillä ei ollut erillisiä kuninkaita, ellei sellaisiksi katsota saarella hallinneita piirikuntien mahtiherroja, joita Etelä-Euroopassa kuitenkin pidettiin lähinnä ruhtinaina, ei muiden valtioiden tunnustamina kuninkaina. Keisari Fredrik II antoi yhdelle pojalleen Sardinian kuninkaan tittelin. Aragonian ja myöhemmin Espanjan kuninkaat käyttivät pitkässä tittelistössään myös Sardinian kuninkuutta. Uudella ajalla sen niminen valtio varsinaisesti syntyi vuonna 1720, jolloin Savoijin herttua Viktor Amadeus II vaihtoi Espanjan perimyssodassa saamansa Sisilian saaren Sardiniaan vaihtaen samalla kuningastittelinsä niin, että se liitettiin nimenomaan Sardiniaan. 
Kuningaskunta oli Savoijin ruhtinashuoneen päähaaran hallussa vuoteen 1831 asti ja sen jälkeen Savoiji-Carignanin sivuhaaralla. Vuosina 1798–1814 mantereenpuoleiset alueet olivat ranskalaisten hallussa, ja ensimmäistä kertaa Sardinian kuningas todellisuudessa asui Sardinian saarella, joka oli heidän ainut jäljelle jäänyt alueensa. Vuoteen 1858 asti kuningaskuntaan kuului Sardinian ja ranskanpuoleisen Savoijin lisäksi vain Piemonte, mutta vuodesta 1858 alkaen siihen liittyivät tai liitettiin lähes kaikki Italian osat. Vuonna 1861 laajentunut Sardinian kuningaskunta julistettiin Italian kuningaskunnaksi ja Viktor Emanuel II sen kuninkaaksi.
Sardinian kuningaskunnan pääministeriksi nousi 1850-luvulla Cavourin kreivi Camillo Benso (1810–1861). Hän teki Ranskan kanssa sopimuksen, jossa Napoleon III lupasi auttaa Sardiniaa tulevassa sodassa Itävaltaa vastaan ja vastineeksi Sardinia luovuttaisi Savoijin ja Nizzan Ranskalle. Tämä käynnisti tapahtumaketjun, joka vuoteen 1870 mennessä johti Italian täyteen yhdistymiseen.
Superseos

Superseoksilla tarkoitetaan metalliseoksia jotka säilyttävät mekaaniset ominaisuutensa korkeissa lämpötiloissa. Tyypillisesti superseosten pohjana on rauta, koboltti tai nikkeli. Lisäaineina käytetään volframia, molybdeeniä, tantaalia, niobiumia, titaania ja alumiinia. Karkean perusmäärittelynsä takia tähän ryhmään on luettu suuri määrä oleellisesti erilaisia metalliseoksia.
Superseosten sovelluskohteita ovat esimerkiksi metalliteollisuuden kuumaprosessien työkalut ja turbiinien siivet.
Nikkelivaltaiset superseokset.
Esimerkiksi INCONEL ja NIMONIC seokset. Esimerkiksi yleisesti käytetty INCONEL 718 voidaan erkautuskarkaista ja muokata aina kovuuteen 42 HRC asti. Työkalumateriaalina säilyttää muotonsa ja lujuutensa aina 600 celsiusasteeseen asti.
Vogonit

Vogonit ovat Douglas Adamsin Linnunrata-kirjasarjan kansa, joka on lähtöisin Vogosfääristä, Vogon-tähteä kiertävältä planeetalta. 
"Linnunradan käsikirja liftareille" kertoo vogoneista seuraavasti:
Käsikirjan mukaan kun ensimmäiset vogonit ryömivät ylös merestä, evoluutio piti niitä niin epäonnistuneina, että kieltäytyi kehittämästä niitä enää. Vogonit säilyivät olemassaolossa silkkaa ilkeyttään. Lähemmissä tarkasteluissa on paljastunut, että vogonien aivot ovat kehittyneet väärään paikkaan joutuneesta, huonovointisesta maksasta.
Vogonit pitävät huutamisesta ja mm. ”Vastarinta on hyödytöntä” on suosittu lause heidän keskuudessaan. Vogonit harrastavat säkenöivien, jalokivien lailla hohtavien sateenkaarirapujen hakkaamista rautavasaroilla pirstaleiksi (jotka evoluutio teki huomatessaan minkä erehdyksen teki vogonien kanssa ja yrittäessään korjata asian.)
Vogonit tuhosivat Maan joka oli itse asiassa valtaisa supertietokone, jonka tarkoitus oli laskea kysymys Syvän Mietteen tuottamasta vastauksesta "Elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta". 
Vogonien runous.
Vogonien runous on maailmankaikkeuden kolmanneksi karmeinta runoutta. Heidän runoutensa syntyi alun perin innosta, jolla he pyrkivät hyväksytyiksi kehittyneiden kulttuurirotujen joukkoon.
Näyte vogonien runoudesta:
Ruben &amp; Joonas

Ruben &amp; Joonas oli Ruben Stillerin ja Joonas Hytösen juontama MTV3-kanavalla esitettävä keskusteluohjelma. Sarjassa Stiller ja Hytönen haastattelevat vuorotellen mielenkiintoisia persoonia poliitikoista misseihin. Ajoittain ohjelmassa oli lyhyitä sketsejä tai muita viihdyttäviä ohjelmanpätkiä.
"Rubenin &amp; Joonaksen" ensimmäinen jakso lähetettiin syksyllä 2004. Vuoden 2005 syksyllä tuotantoyhtiön ja MTV3:n sopimus päättyi ja sarja jäi tauolle. Syksyllä 2006 Stiller ja Hytönen palasivat ruutuun. Tällä kertaa molemmat saivat omat, eri iltoina esitettävät keskusteluohjelmansa. Isäntiensä etunimiä kantavat ohjelmat olivat kuin "Ruben &amp; Joonas" jaettuna kahteen osaan. Stiller ja Hytönen tekivät oman ohjelmansa kaikki haastattelut. Välillä miehet vierailivat toistensa ohjelmissa.
Vuoden 2007 alusta Hytönen ja Stiller jatkoivat yhteisen ohjelmansa "Ruben ja Joonas" tekoa. Maaliskuussa he kuitenkin palasivat jälleen isännöimään omia ohjelmiaan. Syksyllä 2007 ohjelmista ainakaan toinen, "Ruben", ei jatku, sillä tuotantoyhtiö Moskito Television irtisanoi Stillerin työsopimuksen kesäkuussa 2007.
Sami Kuoppamäki

Sami Sakari Kuoppamäki (s. 1971) on suomalainen muusikko, pääasiassa rumpali. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Kingston Wall, So-So, Von Hertzen Brothers, Groove Convention ja Anssi Tikanmäen Filmiorkesteri. Kuoppamäki on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut "Idols"-televisio-ohjelman taustayhtyeessä. Hän on yksi Suomen arvostetuimmista rumpaleista, ja vuonna 2010 hänet valittiin Suomen parhaaksi rumpaliksi YleX:n äänestyksessä. Kuoppamäki on vaikuttanut myös jazzpiireissä: hän on esiintynyt Lenni-Kalle Taipaleen kanssa ja soittanut saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa Eero Koivistoinen Music Societyn levyllä "X-Ray" (2006). Nykyään Kuoppamäki soittaa muun muassa Samuli Putron yhtyeessä sekä Ellips- ja Zook-yhtyeissä. Kuoppamäellä on omat nimikkokapulat, Kuoppis-kapulat, joita valmistaa tšekkiläinen Balbex-yhtiö.
Kuoppamäki avioitui näyttelijä Liisa Mustosen (ent. Kuoppamäki) kanssa kesällä 2001 ja erosi hänestä kesällä 2008. Heillä on aikuinen tytär.
Hänen isänsä on Matti Kuoppamäki, kontrabasson soittaja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Sami Kuoppamäki on Sakari Topeliuksen jälkeläinen.
Kaasuvakio

Kaasuvakio ("R") on kemiassa ja fysiikassa käytetty luonnonvakio. Sen arvo on tarkalleen 
"R" = 8,314 462 618 153 24 J K-1 mol-1
eli noin 0,08206 L atm K-1 mol-1.
Kaasuvakio on yhdistetty Boylen, Charlesin sekä Avogadron lakien mukaisista vakioista, ja kuvaa sitä kuinka ideaalikaasun tilavuus riippuu sen paineesta, ainemäärästä ja lämpötilasta. Vakio esiintyy erityisesti ideaalikaasun yleisessä tilanyhtälössä
formula_1, 
missä formula_2 on kaasun paine, formula_3 sen absoluuttinen lämpötila, formula_4 ainemäärä ja formula_5 tämän kaasumäärän tilavuus.
Kaasuvakio on yhtä suuri kuin Avogadron vakion "N" ja Boltzmannin vakion "k" tulo:
formula_6. 
Koska SI-järjestelmän perusyksiköiden nykyisten, vuonna 2019 voimaantulleiden määritelmien mukaan sekä Avogadron että Boltzmannin vakioilla on tarkkaan määritellyt arvot, on myös kaasuvakiolla niiden tulona tarkkaan määrätty arvo.
Ari Peltonen

Ari Pekka ”Paska” Peltonen (s. 7. huhtikuuta 1967 Hyvinkää) on suomalainen radiotoimittaja, juontaja, kirjailija ja muusikko.
Peltonen on esittänyt musiikkia yhtyenimellä Paska vuodesta 1985.
Peltonen juonsi 1990-luvun alussa "ANSSI!"-nimistä radio-ohjelmaa Yleisradion Radiomafia-kanavalla. Ohjelma hyllytettiin kanavalta ensin väliaikaisesti ja lopulta kokonaan. Myöhemmin Peltonen on juontanut Radio Helsingissä "Paskalista"- ja "Mahtavaa Helsinki Mahtavaa" -ohjelmia.
Peltonen on kirjoittanut myös muutamia kirjoja. Kirjassaan "Pallinaama" hän haukkuu entistä Yleisradion esimiestään.
Peltonen perusti vuonna 2006 Posion kunnan alueelle Valtio-nimisen pienoisvaltion. Valtion pinta-ala oli 10 × 5 metriä ja väkiluku kaksi henkeä. Valtio sijaitsee Muikkulamminpuron varrella Kännäkällä, kahdeksan kilometriä pohjoiseen Posion keskustasta. Valtion vaiheita alettiin seurata 13. lokakuuta 2006 alkaen "Helsingin Sanomien" "Nyt"-liitteessä ja Radio Helsingissä. 19. kesäkuuta 2007 Suomen puolustusvoimat kuitenkin valloitti Valtion takaisin Suomelle.
Peltonen on esiintynyt myös nimillä Jeesus, Jorma ja Johnny-Blue, jotka toimivat Paskan ”lämmittelijöinä” Tavastia-klubilla. Paska-yhtyeen lisäksi Peltosella on ollut myös muita musiikillisia projekteja, joista tunnetuimpia on ”Maailman isomunaisin mies”. Kyseinen hahmo laulaa Peltosen omien sanojen mukaan ”pelkästä panemisesta” ja parodioi sellaisia artisteja kuin Frederik ja Pate Mustajärvi. Keväällä 2008 Sub esitti Peltosen luotsaaman matkailuohjelman "Paskareissu", jossa Peltonen esittelee huonon maineen saaneita paikkakuntia ja koettaa löytää niistä hyviä puolia.
Charlesin laki

Charlesin laki on termodynamiikan laki, joka kuvaa vakiomassaisen ideaalikaasun käyttäytymistä vakiotilavuudessa (isokoorinen prosessi). Sen mukaan kaasun paine on suoraan verrannollinen absoluuttiseen lämpötilaan. Jos myös tilavuus saa muuttua, yleistyy Charlesin laki ideaalikaasun tilanyhtälöksi. 
Historia.
Ilmiön havaitsi tiettävästi ensimmäisenä ranskalainen tieteellisten mittalaitteiden kehittäjä Guillaume Amontons (1663–1705). Vaikka tarkkoja lämpömittareita ei silloin vielä ollut käytettävissä, hän havaitsi kaasun tilavuuden "kasvavan kolmanneksella kun kaasu vietiin kylmästä tilasta kiehuvaan veteen". Hän väitti myös, että lämpötilan alentaminen pienentää kaasun painetta ja esitti ajatuksen absoluuttisesta kylmyydestä. Lain muotoili täsmällisesti vuonna 1809 ranskalainen kemisti Joseph Louis Gay-Lussac joka teki kaasujen parissa uraanuurtavaa työtä. . 
Tämä ideaalikaasujen periaate tunnetaan Ranskassa, Saksassa ja Englannissa nimellä "Gay-Lussacin laki" ja Saksassa myös nimellä "Amontonin laki" tai "Gay-Lussacin 2. laki" ja Englannissa myös nimellä "painelaki".
Perusteet.
Kiinteässä tilavuudessa ideaalikaasun paine kasvaa lineaarisesti lämpötilan kasvaessa. Tämä yhteys voidaan esittää yhtälöllä p = bT, jossa b vakio, tai vaihtoehtoisesti
formula_1.
Toisin sanoen
formula_2
missä formula_3 ja formula_4 ovat kaasun paine ja lämpötila hetkellä 1, ja formula_5 ja formula_6 hetkellä 2.
Gay-Lussacin lakia sovellettaessa lämpötila on mitattava termodynaamisella lämpötila-asteikolla, jonka nollakohtana on absoluuttinen nollapiste, siis esimerkiksi kelvineinä (ei celsiusasteina). 
Esimerkiksi kaasun lämpötilan noustessa vakiotilavuudessa 0 °C:sta +10 °C:een sen absoluuttinen lämpötila nousee 273,15 kelvinistä 283,15 kelviniin eli noin 3,66 prosenttia, joten kaasun paine kasvaa myös noin 3,66 prosenttia.
Spektrografi

Spektrografi on laite, jolla valo, muu sähkömagneettinen säteily tai ääni voidaan hajottaa spektriksi ja rekisteröidä esimerkiksi valokuvaamalla.
Näkyvän valon alueella spektrin muodostamiseen voidaan käyttää prismaa, mutta parempi erotuskyky ja laaja taajuusalue saadaan hilaa käyttämällä. Hila on esimerkiksi lasilevy, johon on uurrettu sopivin välein uurteita, jotka tuottavat spektrin värit. Spektrografeja käytetään näytteissä olevien aineiden tunnistamiseen ja niiden määrien mittaamiseen. Tähtitieteessä spektrografilla saadaan tärkeää tietoa tähtien liikkeistä, pyörimisestä ja tähdissä olevista alkuaineista, ja joistain olosuhteista tähden pinnalla.
Puheen akustiikan tutkimuksessa spektrografia sai alkunsa Yhdysvalloissa 1940-luvun lopulla, tutkijayleisölle viimeistään Koenigin, Dunnin ja Lacyn artikkelissa "Journal of the Acoustical Society of America" -lehteen vuonna 1946. Äänispektrografi – jota usein Kay Elemetricsin mallinimen mukaan kutsuttiin myös sonagrafiksi – oli puheentutkimuksen kannalta koko 1900-luvun merkittävin keksintö. Alun perin sen toivottiin jopa antavan kuuroille mahdollisuuden nähdä puhe visuaalisessa muodossa, mutta tämän muodon, ns. spektrogrammin, tulkinta on hidasta ja yhteys puhesignaaliin kompleksinen. Esimerkiksi Gunnar Fant huomautti 1960–70-lukujen taitteessa, kun menetelmä jo tunnettiin hyvin, että ”kohtuullisella harjoittelulla [spektrogrammista] oppii yleensä tunnistamaan [tuntemallaan kielellä olevien] lyhyiden lauseiden foneemeja” korkeintaan yhdellä erotusvirheellä per foneemi, mikä ainakaan reaaliaikaiseen puheentunnistukseen olisi aivan liian riittämätöntä, hidasta ja vaivalloista.
Ionosfääri

Ionosfääri tarkoittaa planeetan kaasukehän yläosan kerrosta, jossa kaasukehän molekyylit ovat ionisoituneet tähden säteilyn vaikutuksesta, ja se muodostaa magnetosfäärin sisimmän osan. Esimerkiksi Maalla ja Jupiterilla on ionosfäärit. Maan ionosfääri on noin 50–400 kilometrin korkeudella ilmakehän ylimmissä kerroksissa. Maan ionosfäärissä ilmakehän molekyylit ovat ionisoituneet auringon säteilyn vaikutuksesta. Ionosfääri muodostaa magnetosfäärin sisimmän osan. Käytännöllistä merkitystä ionosfäärillä on esimerkiksi radioaaltojen peilautumisen muodossa. Tämä mahdollistaa kommunikaation radioaaltojen avulla paljon näkyvää horisonttia pidemmälle.
Vaikutuksia ja ilmiöitä.
Ionosfäärissä esiintyvät häiriöt aiheuttavat muun muassa vaihteluita Maan magneettikentässä. Näitä voimakkaita vaihteluita kutsutaan magneettisiksi myrskyiksi, ja ne aiheuttavat häiriöitä radioliikenteelle. Magneettiset myrskyt aiheutuvat Auringosta syöksyvistä vety-ytimistä ja kalsiumioneista, jotka saavat aikaan muun muassa revontulet.
Ionosfäärissä esiintyviä ilmiöitä ovat muun muassa:
Jalkapallon maailmanranking

FIFA-ranking ("FIFA/Coca-Cola Men’s World Ranking") on kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn lista, joka asettaa jalkapallon miesten A-maajoukkueet paremmuusjärjestykseen. Rankingin ylläpito aloitettiin elokuussa 1993. FIFA muutti vuoden 2006 MM-kilpailujen jälkeen laskutapaa; ensimmäinen tällä menetelmällä laskettu ranking julkistettiin 12. heinäkuuta 2006. Laskutapaa muutettiin uudemman kerran vuoden 2018 MM-kilpailujen jälkeen elokuussa 2018.
FIFA-rankingin uusi pisteytysjärjestelmä perustuu muokattuun Elo-laskentamalliin, jossa maajoukkueen pisteitä lisätään tai vähennetään otteluiden tulosten mukaan. Pisteytys ei siis enää perustu tulosten pidemmän ajan keskiarvoon kuten aikaisemmissa malleissa. Pisteiden muutos riippuu ottelun lopputuloksen lisäksi ottelun tärkeydestä ja vastustajan ranking-sijoituksesta. Kilpailulliset ottelut ovat painoarvoltaan merkittävämpiä kuin harjoitusottelut. Häviöt pudotuspeleissä eivät vähennä pisteitä, ja rangaistuspotkukilpailuissa häviäjän pisteet käsitellään tasapelinä ja voittajan pisteet ”puolikkaana voittona”. Tämän mallin käyttöönotto poisti aiemmat alueelliset painotukset ja teki rankingista tasapuolisemman kaikille maanosille.
Suden vuosi

Suden vuosi on Olli Saarelan ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 2. helmikuuta 2007. Elokuva pohjautuu Virpi Hämeen-Anttilan samannimiseen romaaniin, joka kertoo epilepsiaa sairastavasta Sari Karaslahdesta ja Mikko Gromanista, jonka vaimo Mikaela jättää. Mikko tuntee luennoilta Sarin ja he löytävät rakkauden. Elokuvan pääosia näyttelevät Kari Heiskanen ja Krista Kosonen, ja käsikirjoituksen on kirjan pohjalta tehnyt Mika Ripatti.
Elokuvan ohjaajaksi oli suunniteltu Johanna Vuoksenmaata puolitoista vuotta aikaisemmin, mutta koska Suomen elokuvasäätiö ei halunnut antaa rahaa vuoden 2005 tuotantoon ja Vuoksenmaa ei pystynytkään enää vuonna 2006 ohjaamaan elokuvaa aikataulujensa vuoksi, ohjaajaksi tuli Saarela.
"Suden vuosi" julkaistiin DVD:llä 10. lokakuuta 2007.
Vastaanotto.
Elokuva sai vaihtelevia arvosteluja. "Helsingin Sanomien" Pertti Avolan mielestä "Suden vuosi" yltää elokuvana samaan kuin kirjanakin kelpona viihteenä, joka hylkää kyynisyyden ja uskaltaa korostaa elämänuskon ja rakkauden merkitystä. Hän kehuu etenkin Krista Kososen ja Kari Heiskasen yhteisiä kohtauksia. "Turun Sanomien" Päivi Valotiekin oli melko myönteinen, mutta näki komeasti kuvatun elokuvan ongelmaksi tarinan uskottavuuden. Hänestä ohjaajalle tyypillinen symboliikka alkaa raskaudessaan ja ylenpalttisuudessaan vähitellen rasittaa. Häntä myös häiritsi epilepsian käsittely välillä mystifioiden ja demonisoiden, välillä opetuselokuvamaisesti selittäen. "Demokraatti"-lehden Rane Aunimon mielestä näyttelijät ovat hieman eksyksissä eivätkä tee samaa elokuvaa, ja kuvauksesta hän löysi ansioiden lisäksi myös halpoja tehokeinoja, jotka eivät avaa henkilöiden persoonia.
OutKast

OutKast oli Atlantassa, Yhdysvalloissa vuonna 1992 perustettu hip hop -duo. Sen muodostivat André ”André 3000” Benjamin (s. 1975) ja Antwan ”Big Boi” Patton (s. 1975).
Duo oli yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä hiphop-yhtyeistä. Sille on myönnetty kuusi Grammy-palkintoa, ja sen kahdeksaa julkaisua on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta.
Elokuussa 2017 Outkastin päävokalisti Andre 3000 kertoi, että pitkään telakalla ollut yhtye on historiaa.
Grammy-palkinnot.
Voitot
Ehdokkuudet