Under the Sign of the Black Mark

Under the Sign of the Black Mark on ruotsalaisen äärimetalliyhtye Bathoryn kolmas studioalbumi. Edeltäjänsä tavoin se edustaa black metalin ensimmäistä aaltoa ja on eräs tyylilajin merkkiteoksista Bathoryn muun varhaistuotannon kanssa.
Taustaa.
Thomas ”Quorthon” Forsbergin vuonna 1983 ystäviensä kanssa perustama Bathory ja sen kaksi ensimmäistä albumia olivat saaneet suurta suosiota metallimusiikin maailmassa ja ne myivät underground-julkaisujen mittapuulla hyvin. Yhtyeen kokoonpano oli kuitenkin epävakaa, ja Forsbergillä oli vaikeuksia ylläpitää yhtyettä, vaikka kolmannen albumin tuotanto ehti jo alkaa.
Äänitykset.
"Under the Sign of the Black Mark" äänitettiin ensialbumin tavoin Tukholman Heavenshore-studiolla, joka oli todellisuudessa muunneltu autotalli, jossa äänitysraitoja oli käytettävissä vain kahdeksan. Albumin tuotti yhtyeen muun tuotannon tavoin Thomas Forsbergin isä Börje Forsberg, joka käytti tuottajanimeä Boss.
Forsberg käytti albumilla Ibanezin "Destroyer I" -kitaraa. Hän myös soitti suurimman osan albumin basso-osuuksista, koska ei löytänyt yhtyeelle vakituista basistia. Myöhemmin hän erottikin hetken soittaneen sessiobasistin. Uudeksi rumpaliksi Forsberg kaavaili tanskalaisen Artillery-yhtyeen Carsten Nielseniä, ja hän oli myös yhteydessä Sodomin rumpali Chris Witchhunteriin. Molemmat suunnitelmat kuitenkin kariutuivat. Albumin rummut on merkitty Paul Lundbergin nimiin, mutta albumin tuottanut Börje Forsberg kertoi myöhemmin poikansa Thomaksen soittaneen rumpuosuudet itse.
Musiikki.
Albumin musiikki on nopeatempoista black metalia, mutta paikoittain edeltäjiään kokeellisempaa: syntetisaattoria käytettiin entistä vapaammin ja jokaisessa kappaleessa on kitarasoolo. Albumin sanoitukset käsittelevät satanismin, kristinuskonvastaisuuden ja yleisen pahuuden lisäksi sotaa, mytologiaa sekä kylmän sodan vastakkainasettelua.
Julkaisu.
Albumin nimeksi kaavailtiin aluksi "Nocturnal Obeisance", mutta otsikko annettiin nimeämättömälle introkappaleelle, ja albumin nimeksi tuli "Under the Sign of the Black Mark". Kansikuvaa inspiroi espanjalaisen taiteilija Francisco de Goyan maalaus "El aquelarre" (1798). Forsberg halusi aluksi rakentaa itse lavasteet ja ottaa maalausta mukailevan valokuvan, mutta rahan puutteessa hän joutui tyytymään valmiiseen lavasteeseen. Ruotsin kuninkaallisessa oopperatalossa esitetyn "Carmen"-oopperan toisen näytöksen kiviset lavasteet sopivat Forsbergille hyvin, ja kannen valokuva otettiin näytösten välissä lavalla. Kannessa poseeraa Leif Ehrnborg, ruotsalainen kehonrakentaja ja Forsbergin ystävä, mustaan nahkaan pukeutuneena ja häränluu kädessään. Albumin A-puoli on nimetty ”Darknessiksi" () ja B-puoli ”Eviliksi" ().
Albumi julkaistiin aluksi LP-levynä ja C-kasettina. Albumia levitti Yhdysvalloissa New Renaissance Records ja Isossa-Britanniassa Under One Flag. 1990-luvulla Black Mark julkaisi albumin uudelleen CD-levynä ja myöhemmin uudelleenmasteroituna.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Edeltäjiensä tavoin "Under the Sign of the Black Mark" sai metallimusiikin harrastajien keskuudessa myönteisen vastaanoton. "Music Makers" -julkaisun Dave Hayes ylisti albumia erääksi vuoden parhaista, ja norjalainen "Slayer Magazine" kutsui sitä yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmista death metal -levyistä. Brittiläisen "Kerrang!"-lehden Xavier Russel palkitsi albumin neljällä K-kirjaimella viidestä mahdollisesta ja piti albumia erittäin onnistuneena. "Metal Forces" -julkaisun Bernard Doe kehui albumin raskautta ja toimivaa syntetisaattorin käyttöä, palkiten albumin arvosanalla 91/100. Brittiläisen "Soundsin" Paul Elliot kutsui albumia ”kenties maailmanhistorian raskaimmaksi levytykseksi” ja antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän kehui niin laulua, rummutusta, sooloilua kuin myös syntetisaattorin käyttöä.
Nykyään "Under the Sign of the Black Mark" katsotaan yhdeksi parhaimmista ja tärkeimmistä black metal -albumeista, ja sillä on ollut suuri vaikutus norjalaisen black metal -suuntauksen musiikille. Darkthrone-yhtyeen perustajajäsen Fenrizin mukaan albumi oli tärkeä inspiraatio yhtyeen levylle "Panzerfaust" (1995). "Swedish Death Metal" -kirjan tekijä Daniel Ekeroth kutsui vuonna 2012 albumia mestariteokseksi ja vertasi sitä Exoduksen "Bonded by Bloodiin" ja Slayerin "Reign in Bloodiin". Tuoreemmassa arviossa "AllMusicin" Eduardo Rivadavia kutsuu albumia yhdeksi tärkeimmistä äärimetallialbumeista ja yhtyeen uran kohokohdaksi. 
Kanadalainen metallijournalisti Martin Popoff antaa albumille kirjassaan "Collector’s Guide to Heavy Metal" arvosanan 4/10.
"Encyclopaedia Metallum" -tietokannassa albumin 18 käyttäjäarvioon perustuva keskimääräinen pistemäärä on 96 prosenttia (2020).
Kappaleet.
Myöhemmissä uusintapainoksissa albumin loppuun on lisätty nimeämätön outro.
Kokoonpano.
Muusikot
Muut