tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Egyptinsalvia

Egyptinsalvia ("Salvia aegyptiaca") on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi. Se on kuivaan sopeutunut kuivakkokasvi. Siitä on tehty lääkkeitä moniin vaivoihin ja sairauksiin.
Kuvaus.
Varsi, oksat ja lehdet.
Egyptinsalvian vihreä varsi on koheneva, haarova ja kasvaa noin 10–25 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat tiheän karvoituksen peittämät. Lehdet ovat vihreitä, 12–25 millimetriä pitkiä ja 4–10 millimetriä leveitä. Lehtimuoto on suikea tai soikea. Lehtilaita vaihtelee nyhälaitaisesta sahalaitaiseen ja poimuttunut. Lehtien molemmat pinnat ovat hienon karvan peitossa.
Kukat ja hedelmä.
Egyptinsalvia kukkii maalis-toukokuussa. Sen kukat ovat yksittäin tai joskus kukinnossa, jossa on 2–6 kukkaa yhdessä. Teriö on väriltään violetista siniseen, vaalean laventelinsininen tai valkoinen, jossa on valkoisia, violetteja tai purppuransinisiä pilkkuja. Verhiö on violetti ja jossa on karvoitusta. Hedelmät ovat sileitä ja mustia pähkylöitä, jotka ovat kooltaan noin 2 × 1 millimetriä.
Kasvupaikat ja levinneisyys.
Egyptinsalvia kasvaa kivisillä ja hiekkaisilla alueilla, jotka läpäisevät hyvin vettä ja ovat auringon paahteessa. Esimerkiksi hamadassa, joka on vähähiekkaista kivistä aavikkoa. Sen esiintymispaikoilla on maa usein kipsinen ja suolaantunut. Egyptinsalvia on sopeutunut kuiviin sekä karuihin oloihin.
Egyptinsalviaa kasvaa Kanariansaarilla ja Kap Verden saarilla sekä Intiaan asti sieltä ulottuvalla vyöhykkeellä. Sitä on tavattu Pohjois-Afrikassa, Sudanissa, Etiopiassa sekä Arabian niemimaalla, Iranissa, Afganistanissa ja Pakistanissa.
Valklampi

Valklampi voi tarkoittaa seuraavia:
Antti Rönkä (taidemaalari)

Antti Rönkä (s.1973 Helsinki) on suomalainen taidemaalari.
Rönkä on valmistunut Imatran taideoppilaitoksesta kuvataiteilijaksi vuonna 1998 ja hän on Taidemaalariliiton ja Kuopion kuvataiteilijat ry:n jäsen. Hänen töitään on mm. Kuopion taidemuseon ja Valtion taidekokoelmassa
Jenni Erkintalo

Jenni Erkintalo (s. 1978 Rauma) on suomalainen graafikko, kuvittaja, lastenkirjailija ja kustantaja. Hän on myös kuvakirjoihin erikoistuneen Etana Editions -kustantamon toinen kustantaja. Erkintalo on opiskellut Helsingin Taideteollisessa korkeakoulussa ja Tukholman Konstfackissa. 
Erkintalon kirjoittama ja kuvittama kuvakirja "Millainen minä?" (2016) sai Punni-palkinnon kunniamaininnan vuonna 2017. Erkintalon kuvittama ja kirjoittama "Mato ja Meri" (Etana Editions 2019) kertoo madon meriseikkailuista ja käsittelee samalla ilmastonmuutosta lapsiystävällisesti. Erkintalon kirjoja on julkaistu myös muun muassa espanjaksi, katalaaniksi, kiinaksi ja koreaksi.
Erkintalo perusti Etana Editions -kustantamon Helsingissä vuonna 2014 yhdessä Réka Királyn kanssa.
Réka Király

Réka Király (s. 1977 Budapest, Unkari) on unkarilaissyntyinen, Suomessa asuva graafinen suunnittelija, kuvittaja ja lastenkirjailija. Hän on myös kuvakirjoihin erikoistuneen Etana Editions -kustantamon toinen kustantaja. Király on työskennellyt lastenkirjallisuuden parissa vuodesta 2005. Hänen kirjoittamansa ja kuvittamansa "Pieni suuri tarina" -kuvakirjasarja on suosittu myöskin erikielisinä käännöksinä. Királyn kuvakirjoja on julkaistu mm. espanjan, italian, kiinan, katalaanin, korean ja puolan kielillä. Király on palkittu yhdessä Marika Maijalan kanssa tekemästään kuvakirjasta "Topin Nokinenäpäivä" (WSOY 2014), joka sai The White Ravens -tunnuksen vuonna 2015.
Réka Király perusti Etana Editions -kustantamon 2014 Helsingissä yhdessä Jenni Erkintalon kanssa.
Truid Aagesen

Truid Aagesen oli tanskalainen urkuri ja säveltäjä. Hän toimi urkurina Vor Frue -kirkossa (nykyisessä tuomiokirkossa) Kööpenhaminassa vuodesta 1593, kunnes menetti tämän työn 1613 paavin suuntaan liiallisesti kallellaan olleeksi katsottuna. Aagesen julkaisi "Cantiones"-kokoelman Hampurissa vuonna 1608. Kyse on italiankielisestä kolmiäänisestä canzonettesta; työ on omistettu kuningas Kristian IV:lle, joka lähetti useita tanskalaisia muusikoita Venetsiaan opiskelemaan Giovanni Gabrielin johdolla noin vuonna 1600. Teosta pidetään tällaisen matkan hedelmänä.
Aagesenin tiedetään vaikuttaneen ainakin vuoteen 1625 saakka.
Runkolinja 500

Runkolinja 500 on Helsingin seudun liikenteen runkobussilinja. Sitä edeltänyt linja 58 muuttui runkolinjaksi 12. elokuuta 2019. Linja kulkee Munkkivuoren ostoskeskukselta Itäkeskukseen.
Linjan kalustona on ollut vuodenvaihteesta 2022-2023 alkaen pääosin Yutong-merkkisiä Pohjolan Liikenteen sähköbusseja. Kuten osittain samaa reittiä kulkevalla runkolinjalla 510, on linjalla 500 ilmennyt liikennöinnin epätäsmällisyydestä johtuvaa ketjuuntumista.
Runkolinjaa 500 on suunniteltu korvattavaksi pikaraitiotiellä, jota kutsutaan nimellä Raide-Jokeri 0.
Ansegisel

Ansegisel (612–655 tai 665) oli Metzin piispa Arnulf Metziläisen poika. Hän oli nuorempi Arnulfin kahdesta pojasta – vanhempi oli Chrodulf – ja syntyi ennen kuin hänen isänsä vihittiin piispaksi. Ansegisel oli naimisissa Austrasian major domus Pipin I:n tyttären Beggan kanssa. Ansegisel teloitettiin vuonna 655 tai 665, sillä hän oli tukenut lankonsa Grimoald I:n yritystä nostaa poikansa Kildebert Adoptivus Austrasian kuninkaaksi.
Ansegiselin ja Beggan poika oli Pipin Heristalilainen, josta tuli isoisänsä Pipin I:n tavoin Austrasian major domus.
Lotte Anker

Lotte Anker (s. 1958 Kööpenhamina) on tanskalainen jazzmusiikin saksofonisti ja säveltäjä. Hänen instrumenttejaan ovat täsmällisemmin sopraano-, altto- ja tenorisaksofonit.
Anker opiskeli lapsena ja nuorena klassista pianonsoittoa, mutta ryhtyi soittamaan saksofonia ja improvisoimaan vuonna 1980 etenkin John Coltranen, Wayne Shorterin ja aikansa kokeellisemman skandinavialaisen jazzin innoittamana. Hän opiskeli musiikkia Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1980–1984 ja osallistui saman vuosikymmenen aikana useisiin kursseihin ja workshopeihin, joita pitivät muiden muassa Joe Henderson, David Liebman, John Tchicai, Marilyn Mazur ja David Murray.
Säveltäjänä Anker on enimmäkseen itseoppinut, mutta hänellä on myös sävellyksessä oppiarvo Rytmimusiikkikonservatoriosta. Häntä opetti siellä Bob Brookmeyer, jota lisäksi avustivat vierailijoina esimerkiksi Pelle Gudmundsen-Holmgren ja Svend Hvidtfeldt-Nielsen. Vuonna 1988 Anker perusti oman kvartettinsa pianisti Mette Petersenin kanssa. Vuonna 1992 kvartetti laajeni kvintetiksi, johon trumpettia tuli soittamaan Nils-Petter Molvær. Vuonna 1995 Ankerista tuli improvisoivan trion jäsen kitaristi Hasse Poulsenin ja basisti Peter Friis-Nielsenin kanssa. Anker on toiminut myös muissa yhtyeissä ja johtanut Copenhagen Art Ensemblea.
Kansainvälisesti Ankerilla on ollut lukuisia yhteistyökumppaneita, ja hän on esiintynyt pitkin Eurooppaa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Lähi-idässä, Vietnamissa, Japanissa, Marokossa, Tansaniassa ja Guineassa. Sekä soittajana että säveltäjänä hän on pääasiallisesti keskittynyt kokeelliseen jazziin ja improvisaatioon sekä uuteen musiikkiin.
Begga

Begga (kuollut 693, 698 tai 709) oli pyhimys sekä Austrasian major domus Pipin I:n ja pyhän Itan tytär. Begga oli Gertrud Nivellesiläisen nuorempi sisar. Begga meni naimisiin Metzin piispa Arnulf Metziläisen pojan Ansegiselin kanssa, ja heidän poikansa oli Pipin Heristalilainen, josta tuli isoisänsä Pipin I:n tavoin Austrasian major domus. 
Begga vetäytyi nunnaluostariin 33 vuotta sisarensa kuoleman jälkeen, kun Ansegisel oli teloitettu osallisuudestaan yritykseen nostaa Kildebert Adoptivus Austrasian kuninkaaksi. Begga vietti elämänsä lopun luostarissa. Beggan muistopäivä on 17. joulukuuta.
Eredivisien kausi 2019–2020

Eredivisien kausi 2019–2020 on järjestyksessään Eredivisien 64. kausi. Kausi alkoi 2. elokuuta 2019, mutta sitä ei pelattu koronaviruspandemian vuoksi loppuun, päätti Hollannin jalkapalloliitto 24. huhtikuuta 2020. Mestaruutta ei jaettu millekään joukkueelle, eikä sarjasta pudonnut eikä sinne noussut joukkueita.
Sarjaa sillä hetkellä johtanut Ajax sekä tasapisteissä sen kanssa ollut Alkmaar pääsevät seuraavan kauden Mestarien liigan karsintoihin. Uefan täytyy vielä hyväksyä päätös. Sarjan kaksi viimeisenä ollutta joukkuetta Den Haag ja Waalwijk säilyvät Eredivisienissa myös kaudella 2020–2021.
Runkolinja 510

Runkolinja 510 (entinen linja 551) on Helsingin seudun liikenteen runkobussilinja, joka kulkee Kivenlahden metroasemalta Espoosta Herttoniemen metroasemalle Helsinkiin. Runkolinja muodostettiin 12. elokuuta 2019, ja tunnettiin sitä ennen linjana 551.
Linja kulkee muun muassa Tapiolan, Otaniemen, Munkkiniemen, Pasilan ja Sörnäisten kautta. Linjan läntinen päätepysäkki oli aiemmin Westendinasema, mutta reitti pidennettiin Kivenlahteen 6. helmikuuta 2023. 
Kuten osittain samaa reittiä kulkeva runkolinja 500, on linjalla 510 esiintynyt aikataulun epätäsmällisyyttä ja sen myötä ketjuuntumista.
Billy Sharp

William Louis "Billy" Sharp (s. 5. helmikuuta 1986 Sheffield) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on edustanut elokuusta 2023 alkaen yhdysvaltalaista Los Angeles Galaxya. Hän toimi Englannin mestaruussarjassa Sheffield Unitedin kapteenina kesään 2023 saakka, jolloin hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi. Hän aloitti liigauransa Sheffield Unitedissa kaudella 2004–2005 ja on lisäksi edustanut Rushden &amp; Diamondsia, Scunthorpe Unitedia, Doncaster Roversia, Southamptonia, Nottingham Forestia, Readingia ja Leeds Unitedia.
Sharp on pelannut suurimman osan urastaan Englannin mestaruussarjassa, jossa hänellä on takana 399 ottelua ja 130 tehtyä maalia. Valioliigassa hän pelasi kaksi ottelua kaudella 2012–2013 Southamptonin joukkueessa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa Sheffield Unitedin joukkueessa 25 ottelua. Hän teki maalin kauden ensimmäisessä liigaottelussaan Bournemouthia vastaan, helmikuussa jälleen Bournemouthia vastaan ja maaliskuussa Norwich Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän teki 16 valioliigaottelussa kolme maalia. Hän on pelannut myös Englannin ykkösliigassa 172 ottelua ja tehnyt 104 maalia sekä Englannin kakkosliigassa 16 ottelua, joissa teki yhdeksän maalia.
Illumination

Illumination (tunnettu ennen nimellä Illumination Entertainment) on yhdysvaltalainen elokuva- ja animaatiostudio. Sen on perustanut Chris Meledandri vuonna 2007, ja sen omistaa Universal Pictures. Studio tunnetaan "Itse Ilkimys", "Lemmikkien salainen elämä" ja "Kätyrit" -elokuvasarjoista. Meledandri tuottaa elokuvat, ja Universal rahoittaa ja levittää kaikki elokuvat. 
Filmografia.
Elokuvat.
Julkaistut elokuvat
John Egan

John Egan (s. 20. lokakuuta 1992 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Hull CItyä. Hän on pelannut Englannin Valioliigaa Sheffield Unitedissa.
Egan pelasi Sunderlandin nuorisojoukkueessa mutta aloitti liigauransa lainapelaajana Crystal Palacessa, Sheffield Unitedissa, Bradford Cityssä ja Southend Unitedissa. Vuonna 2014 hän siirtyi Gillinghamiin, vuonna 2016 Brentfordiin ja vuonna 2018 Sheffield Unitediin, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa elokuussa 2019. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa Sheffield Unitedin joukkueessa 36 ottelua, joista 34:ssä täydet 90 minuuttia. Hän teki maalin heinäkuussa 2020 Burnleyä ja kolme päivää myöhemmin Wolverhampton Wanderersia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 31 valioliigaottelua ilman maaleja. Sheffield United palasi Valioliigaan kaudeksi 2023–2024, ja Egan ehti tuolla kaudella pelata joukkueen kapteenina kuusi valioliigaottelua, kunnes syyskuun lopulla West ham Unitedia vastaan pelatussa ottelussa tullut jalkavamma päätti hänen kautensa. Englannin mestaruussarjassa Egan on pelannut kauden 2024–2025 loppuun mennessä 221 ottelua ja tehnyt 11 maalia. Englannin ykkösliigassa pelaamissaan 82 ottelussa hän on tehnyt kymmenen maalia ja kakkosliigan 17 ottelussa yhden maalin.
Egan on pelannut Irlannin A-maajoukkueessa 36 ottelua, joista ensimmäisen maaliskuussa 2017 ja toistaiseksi viimeisen syyskuussa 2023. Otteluista kuusi on ollut MM- ja yhdeksän EM-karsintaotteluita. Hän on tehnyt maalin MM-karsintaottelussa Portugalia vastaan syyskuussa 2021 sekä kolmen päivän välein pelatuissa Kansojen liigan otteluissa Skotlantia ja Armeniaa vastaan syyskuussa 2022. Hän on toiminut ajoittain maajoukkueen kapteenina.
Stolas

Stolas (Sail the ocean, live at sea) oli yhdysvaltalainen post-hardcoreyhtye, joka oli perustettu vuonna 2011 Las Vegasissa. Yhtyeeseen kuuluivat Carlo Marquez ja Sergio Medina. Yhtye oli ensimmäinen, jolle Dance Gavin Dancen kitaristi Will Swan antoi levytyssopimuksen omalla levytysyhtiöllään. He julkaisivat yhden EP:n, "Losing Wings" (2012) ja kolme albumia, "Living Creatures" (2013), "Allomaternal" (2014), ja "Stolas" (2017). Yhtye ilmoitti 23. toukokuuta 2018 Facebookissa eroavansa käytyään viimeisellä kiertueella alkuperäisellä kokoonpanolla. 7. elokuuta 2018 he ilmoittivat yhtyeen lopettavan.
Johann Christoph Vogel

Johann Christoph Vogel (18. maaliskuuta 1756 Nürnberg – kesäkuu 1788 Pariisi) oli saksalaissyntyinen, Ranskassa työskennellyt säveltäjä.
Vogel syntyi viulun- ja luutunrakentajasukuun, jonka historia on jäljitettävissä 1500-luvun alkuun. Hän opiskeli sävellystä Regensburgissa Josef Riepelin johdolla. Hän sai Pariisissa useita paikkoja käyrätorvensoittajana, mutta tuli pian tunnetuksi orkesterimusiikin ja oratorioiden säveltäjänä. Hän ihannoi varhain Christoph Willibald Gluckia, joka myöhemmin – Vogelin ensimmäisen oopperan ("La toison d'or", 1786) kantaesityksen jälkeen – myös onnitteli Vogelia ja kuvasi tätä luonnonlahjakkuudeksi. Vogelin menestyksekkäin teos oli kuitenkin ooppera "Démophon" (1788, libretto: Pietro Metastasio), jonka suosiota hän ei itse ehtinyt todistaa.
Jo ennen Vogelin ensimmäisen oopperan kantaesittämistä hänen töitään oli esitetty Concert Spirituel -tapahtumissa. Esittämässä niitä olivat suositut muusikot, kuten huilisti Antoine Hugot, fagotisti Étienne Ozi, käyrätorvensoittaja Jean Lebrun ja klarinetisti Michèl Yost. Vogel teki Michèl Yostin kanssa myös yhteistyötä orkestroimalla teoksia, joihin Yost oli ensin laatinut soolo-osuudet. 
Vogelin kuolema liittyi hänen alkoholiriippuvuuteensa. Hänen "Démophon"-oopperansa esittämistä jatkettiin vuoteen 1820 saakka, mutta säveltäjälle suunniteltu monumentti ei toteutunut.
Paavo A. Kari

Paavo Armas Alfred Kari (4. marraskuuta 1905 Hausjärvi – 1. toukokuuta 1982 Turku) oli suomalainen päätoimittaja, joka tuli tunnetuksi myös pakinoitsijana. 
Paavo A. Karin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Paavo Kari ja Olga Kulmala. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1935 oli Ensi Isaksson ja toinen vuodesta 1945 Helga Orvokki Valtonen. Kari kävi keskikoulun 1924 ja tuli "Riihimäen sanomien" aputoimittajaksi 1926 ja "Kannaksen Lehden" 1928. Hän oli "Sisä-Suomen" toimitussihteeri 1930–1937, "Uuden Auran" toimittaja 1937–1938, toimitussihteeri 1938–1945 ja toimituspäällikkö 1945–1949. Yksityisyrittäjien Turun osaston toiminnanjohtajana Kari työskenteli 1952–1959 ja oli samalla "Lounais-Suomen Yrittäjän" vastaava toimittaja. "Salon Seudun Sanomien" päätoimittajana Kari toimi vuodesta 1959 vuoteen 1970 asti. Pakinoitsijana hänet tunnettiin 1930-luvulta herra Turusena.
Haukkalampi (Espoo)

Haukkalampi on noin kymmenen hehtaarin laajuinen järvi Espoon ja Vihdin rajalla. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoon osalta Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Haukkalammen kaakkoispuolella. Aivan Haukkalammen eteläpuolella sijaitsevat Kolmikulmalampi, Mustalampi ja Valklampi. Haukkalammen luoteispuolella sijaitsee Vähä Haukkalampi. Haukkalampi jakautuu läntiseen ja itäiseen selkään, joita yhdistää kapea salmi. Järven itäosassa on saari. Haukkalammen Espoon puoleisilla rannoilla on jonkin verran rakennuskantaa mukaan luettuna Haukkalammen luontotupa.
Basil Heatley

Benjamin Basil Heatley (25. joulukuuta 1933 Kenilworth – 3. elokuuta 2019) oli brittiläinen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuonna 1964 maratonjuoksussa olympiahopeaa ja maailmanennätyksen.
Heatleyn kestävyysjuoksijan uran ehdoton huippuvuosi oli 1964. Hän juoksi maratonilla kesäkuussa ajan 2.13,55, joka oli kansainvälisen lajiliiton IAAF:n maailman parhaaksi hyväksymä aika, käytännössä maailmanennätys. Heatley menetti ennätyksensä Etiopian Abebe Bikilalle lokakuussa Tokion kesäolympialaisissa, missä Bikila otti ylivoimaisen voiton Heatleyn saavuttaessa hopeaa. Heatley kuoli 85-vuotiaana 3. elokuuta 2019.
Mustalampi (Espoo, Nuuksio)

Mustalampi on noin kolmen hehtaarin laajuinen järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Mustalammen kaakkoispuolella. Mustalammen naapurijärviä ovat Kolmikulmalampi lännessä ja Valklampi idässä. Mustalammen pohjoispuolella sijaitsee Haukkalampi, jonka pinta on noin viisitoista metriä Mustalammen pintaa alempana.
Mustalampi on erittäin yleinen järven nimi. Espoossa on Nuuksion Mustalammen ohella Lakiston Mustalammi Luukin ulkoilualueella sekä Röylän Mustalampi Sorvalammella. Myös Vihdissä Suolikkaan länsipuolella on Mustalampi.
Günter Perleberg

Günter Perleberg (17. maaliskuuta 1935 Brandenburg an der Havel – 1. elokuuta 2019 Garbsen) oli saksalainen, myös Itä-Saksaa edustanut, ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Perleberg voitti kajakkiyksikköviestissä olympiakultaa Roomassa 1960 ja kajakkinelikoiden 1000 metrillä olympiahopeaa Tokiossa 1964. Vuoden 1963 MM-kilpailuissa Perleberg voitti Itä-Saksaa edustaen kajakkinelikoiden 1000 metrillä maailmanmestaruuden ja kajakkiyksikköviestissä pronssia. Vuonna 1963 hän loikkasi Länsi-Saksaan. Perleberg kuoli Garbsenissa 84-vuotiaana 1. elokuuta 2019.
Dieter Klöcker

Dieter Klöcker (13. huhtikuuta 1936 Wuppertal – 21. toukokuuta 2011 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen klarinetisti ja kapellimestari. Hän perusti Consortium Classicum -kamarikokoonpanon, jonka kanssa keskittyi esittämään puhallin- ja jousimusiikkia klassismin ja romantiikan ajoilta. Wolfgang Amadeus Mozartin, Joseph Haydnin ja Franz Schubertin teokset olivat merkittävässä osassa ohjelmistossa, johon kuului myös vähemmän tunnettujen säveltäjien, kuten Antonio Casimir Cartellierin, Ferdinand Riesin ja Antonín Reichan töitä.
Klöcker opiskeli nuorena klarinetinsoittoa Karl Krollin johdolla ja pääsi sitten Detmoldin musiikkiyliopistossa, jossa hänen keskeisin opettajansa oli Jost Michaels. Klöcker soitti klarinettia noin vuosikymmenen ajan eri saksalaisissa orkestereissa, kunnes perusti Consortium Classicumin 1960-luvulla. Sen kanssa hän teki toistasataa levytystä ja kiersi eri puolilla maailmaa. Lisäksi hän esiintyi Dietrich Fischer-Dieskaun, Hermann Preyn ja Helen Donathin kanssa, toimi vuosina 1975–2001 Freiburgin musiikkiyliopiston professorina ja kirjoitti lukuisia musiikkiaiheisia esseitä. 
Klöcker jatkoi uraansa vielä 2000-luvulla, jolloin myös CPO-levy-yhtiö on julkaissut uudelleen hänen varhaisimpiin kuuluvia levytyksiään EMI:lle.
Borderlands 3

Borderlands 3 on Gearbox Softwaren kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli.
Peli julkaistiin 13. syyskuuta 2019.
Peli on "Borderlands"-sarjan neljäs suurempi julkaisu.
Pelaaminen.
Peli on ammuntapeli, jossa on toimintaroolipelin ominaisuuksia. Peli on niin sanottu ”loot shooter”.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Tanya Roberts

Tanya Roberts (oik. Victoria Blum, ) oli yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura.
Roberts aloitti uransa mainos­mallina ja työskenteli sen jälkeen useissa Off Broadway -tuotannoissa. Hän suuntasi kuitenkin New Yorkista Hollywoodiin, jossa hän näytteli monissa television piloteissa, sarjoissa ja elo­kuvissa. Roberts nousi pinnalle vuonna 1980, kun hän korvasi Shelley Hackin "Charlien enkeleiden" viidennellä tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa Julie Rogersia. Sarjan suosio oli tuolloin laskussa ja Robertsin palkkaamisen toivottiin nostavan katsoja­lukuja. Hahmon saamasta huomiosta huolimatta viides kausi jäi sarjan viimeiseksi.
"Charlien enkeleiden" jälkeen Roberts näytteli useissa elo­kuvissa, muun muassa vuoden 1982 "Voittamattomassa kostajassa". Hänen rooliinsa kuului ylä­osaton uinti­kohtaus. Hän teki myös pää­roolin kaupallisesti epä­onnistuneessa elo­kuvassa "Sheena – viidakon kuningatar" vuonna 1984. Roberts teki tunnetuimman elo­kuva­roolinsa Bond-tyttö Stacey Suttonina vuoden 1985 James Bond -elo­kuvassa "007 ja kuoleman katse".
Roberts näytteli vuosina 1998–2004 komedia­sarja "70’s Show’ssa" pää­henkilön Donna Pinciottin äitiä. Roberts jätti sarjan kolmannen kauden jälkeen voidakseen hoitaa sairasta avio­miestään. Hän kuitenkin esiintyi vierailijana kuudennella ja seitsemännellä tuotanto­kaudella. Roberts teki viimeiset roolinsa televisiossa vuonna 2005.
Yksityiselämä.
Tanya Roberts oli naimisissa Barry Robertsin kanssa vuodesta 1974 lähtien, ja jäi leskeksi vuonna 2006. Heillä ei ollut lapsia.
Roberts sai sairaus­kohtauksen kotonaan jouluaattona 2020. Hän kuoli Los Angelesissa Cedars-Sinain sairaalassa 4. tammi­kuuta 2021. Hänen kuolemastaan tiedotettiin virheellisesti ensimmäisen kerran jo päivää aikaisemmin 3. tammi­kuuta. Robertsin kuolin­syy oli verenmyrkytyksen aiheuttanut virtsatieinfektio.
Topias Laine

Topias Yki Eerik Laine (s. 12. heinäkuuta 2001) on suomalainen keihäänheittäjä. Topias edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen ennätyksensä 800 g keihäällä on Tallinnassa 11. heinäkuuta 2021 heitetty 81,67 metriä.
Vuonna 2017 Laine voitti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla kultaa keihäänheitossa ja pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2018 hän voitti kultaa nuorten kesäolympialaisissa. Hän sijoittui alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 kolmanneksi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 kuudenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Laine voitti kultaa Tallinnassa 2021 ennätyksellään 81,67 ja oli hopealla Espoossa 2023 tuloksella 79,77.
Keihäänheitossa Lainetta valmentaa isänsä Yki Laine.
NTK Nakkila

NTK Nakkila on nakkilalainen salibandyseura, jolla on 8 joukkuetta SSBL:n sarjoissa. 
Miesten edustusjoukkue.
NTK:n miesten edustusjoukkue
Pavel Blonski

Pavel Petrovitš Blonski, Па́вел Петро́вич Бло́нский, (14. toukokuuta 1884 Kiova, Ukraina – 15. helmikuuta 1941) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen psykologi.
Blonski toi behavioristisen lähestymistavan venäläiseen psykologiaan (nimellä "objektiivinen marxilainen psykologia") Häntä arvosteltiin 1930-luvulla ankarasti siitä, että hän kannatti synnynnäisten kykyjen psykologisia testejä ja tutkimuksia (jotka olivat ristiriidassa virallisen neuvostoideologian kanssa, jonka perusajatus oli "kaikkien synnynnäinen samanlaisuus" ). Blonski alkoi etsiä uutta psykologiaa ja tuomitsi filosofisen idealismin, jonka hän – Platonin uusplatonilaisuuden asiantuntija – nyt katsoi olevan ristiriidassa "normaalin terveen järjen kanssa". Kaavamaisuuden vuoksi hänen työllään ei katsota olevan kestävää arvoa, vaikka hän teki kiinnostavia tutkimuksia ja muotoili arvokkaita periaatteita.
Amerikanlibanonilaiset

Amerikanlibanonilaiset (, ) ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Libanonissa. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Yhdysvalloissa asuu 504 499 libanonilaistaustaista henkilöä.
Miley Cyrusin palkinnot ja ehdokkuudet

Alla olevassa luettelossa ovat laulaja-näyttelijä Miley Cyrusin voittamat palkinnot ja palkintoehdokkuudet. Listalta saattaa puuttua joitakin palkintoja.
Vers-Pont-du-Gard

Vers-Pont-du-Gard on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Gardonjoen varrella noin 26 kilometriä Nîmesin kaupungista koilliseen.
Kunnan läpi kulki roomalaisten rakentama Nîmesin akvedukti ("Aqueduc de Nîmes"), jonka suurin jäljellä oleva rakennelma Pont du Gard sijaitsee sen alueella. Nykyinen kylä on rakennettu paikalla olevan luostarin ympärille. Kylän rakentamisessa käytettiin roomalaisten akveduktia varten perustamia kivilouhoksia. Kunnan nähtävyyksiä on myös keskiaikaisen linnan osia omaava "Château de Saint-Privat".
Karin Rehnqvist

Karin Rehnqvist (s. 21. elokuuta 1957) on ruotsalainen säveltäjä. Hänen teoksiaan on esitetty säännöllisesti Skandinaviassa, muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on hyödyntänyt tuotannossaan kansanmusiikkivaikutteita, kuten kulning-laulua.
Rehnqvist opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1976–1984. Hänen opettajiinsa kuuluivat Gunnar Bucht, Pär Lindgren ja Brian Ferneyhough. Rehnqvist toimi vuosina 1976–1991 Stans Körin kuoronjohtajana ja taiteellisena johtajana. Tänä aikana vokaalimusiikin keskeinen asema hänen työssään vakiintui. Lisäksi hänessä syttyi kiinnostus kokeellisiin lähestymistapoihin konserttiesityksessä. Vuosina 2000–2004 Rehnqvist toimi Skotlannin ja Ruotsin kamariorkesterien nimikkosäveltäjänä. Hän sävelsi näitä varten muun muassa klarinettikonserton (solistina Martin Fröst) ja paljon esitetyn sinfonisen "Arktis Arktis!" -teoksen. Molempien teosten levytys julkaistiin BIS-levymerkillä toukokuussa 2005.
Rehnqvist on saanut monia tunnustuksia, kuten Läkerolin taidepalkinnon (1996), Spelmannen-palkinnon (1996), Christ Johnson -palkinnon (1997), Kurt Atterberg -palkinnon (2001), Rosenberg-palkinnon (2005/6) ja Hugo Alfvén -palkinnon (2007). Nimityksellään Kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun sävellysprofessoriksi hänestä tuli vuonna 2009 ensimmäinen Ruotsissa sävellysprofessorina toiminut nainen. Tammikuussa 2003 Rehnqvist sai Ruotsin kuninkaalta Litteris et Artibus -mitalin, ja vuonna 1997 hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen. Per F. Broman kirjoitti hänestä elämäkertateoksen akatemian "Svenska tonsättare" -kirjasarjassa.
Castillon-du-Gard

Castillon-du-Gard on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Nîmesin kaupungista koilliseen.
Castillon-du-Gard on keskiaikainen kiviselle metsän ympäröimälle kukkulalle rakennettu kylä. Kylässä on paljon keskiaikaisia taloja ja kapeita mukulakivikatuja. Kylän juurella on romaaninen Saint-Capraisin kappeli.
Ilkonsaari

Ilkonsaari on saari Saimaan järvessä Taipalsaaren kunnan alueella. Saari on paikallisesti tunnettu siellä sijaitsevista viidestä ortodoksisesta rukoushuoneesta. Saarella on myös 1,2 kilometrin mittainen geologinen luontopolku.
Ilkonsaari muodostuu kahdesta kallioselänteestä ja niitä yhdistävästä kapeasta hiekkaisesta maakannaksesta. Kallioselänteet kohoavat 20 metriä Saimaan pinnasta. Kalliot ovat pääasiassa graniittia, granodioriitti ja tonaliittia, mutta myös juonibreksiaa löytyy. Saaren keskiosasta kuroutuu itään alueelle harvinainen hiekkasärkkä, joka on suurelta osin veden alla.
Ilkonsaaren omistaa Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiö. Saimaan Skiitat -yhdistys on rakentanut saarelle viisi ortodoksista rukoushuonetta, joita kutsutaan skiitoiksi eli sivuluostareiksi, vaikka niissä ei ketään asukaan. Saaresta on tullut luonnon sekä rukoushuoneiden takia suosittu matkailukohde.
Neal Maupay

Neal Maupay (s. 14. elokuuta 1996 Versailles) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea.
Maupay on edustanut aiemmin kotimaassaan OGC Niceä, AS Saint-Étienneä ja lainasopimuksella Stade Brestoisia. Hän pelasi vuosina 2012–2016 Ranskan pääsarjassa 59 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Brentfordiin, jossa hän pelasi 85 liigaottelua ja teki ensimmäisellä kaudella 12 ja toisella 25 maalia.
Maupay siirtyi kesällä 2019 Brighton &amp; Hove Albioniin ja teki elokuussa ensimmäisessä valioliigaottelussaan maalin Brightonin voittaessa Watfordin 0–3. Hän teki maalin myös viidennessä liigaottelussaan Burnleyä, kahdeksannessa ottelussaan Tottenham Hotspuria vastaan ja kymmenennessä ottelussaan Evertonia vastaan sekä joulukuussa kolmessa peräkkäisessä ottelussa Arsenalia, Wolverhamptonia ja Crystal Palacea vastaan. Helmikuussa hän teki maalin Sheffield Unitedia vastaan sekä sarjatauon jälkeen vielä Arsenalia ja Southamptonia vastaan, joten koko kauden saldoksi tuli kymmenen maalia 37 liigaottelussa. Kaudella 2020–2021 Maupay pelasi 33 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia, joista kaksi kauden toisessa ottelussa Newcastlea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 32 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Maupay siirtyi elokuussa 2022 valioliigaseura Evertoniin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 27 ottelua ja teki niissä yhden maalin, joka syntyi hänen kauden toisessa ottelussaan West Hamia vastaan. Kauden 2023–2024 alussa Maupay pelasi kaksi valioliigaottelua Evertonissa mutta siirtyi syyskuun alussa kauden loppuun kestäneelle lainalle Brentfordiin, jossa hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Elokuussa 2024 Maupay siirtyi Evertonista Marseilleen yksivuotisella lainasopimuksella, joka velvoitti Marseillen ostamaan Maupayn kesällä 2025. Maupay teki ensimmäisen maalinsa Marseillen pelaajana 14. syyskuuta 2024 Ligue 1:n ottelussa Niceä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 22 Ligue 1:n ottelua ja teki neljä maalia. Kesällä 2025 hän siirtyi Marseilleen 4 miljoonan euron siirtosummalla.
Maupay on pelannut useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015.
Yogi Adityanath

Yogi Adityanath (syntymänimeltään Ajay Mohan Bisht; s. 5. kesäkuuta 1972) on intialainen hindunationalistinen poliitikko ja Gorakhnathin temppelin ylipappi. Vuodesta 2017 alkaen hän on toiminut Uttar Pradeshin osavaltion pääministerinä.
Uskonnollisella urallaan hän aloitti 1994, jolloin hän sai opetusta Gorakhnathin temppelistä. Temppeli kuului natha-yhteisöön, jossa temppelin johtajana toimi Adityanathin opettaja Mahant Avidyanath. Neljän vuoden kuluttua hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen ensi kerran, josta alkaen hän toimi viisi kautta parlamentaarikkona. Vuonna 2002 Gujaratin osavaltiossa tapahtuneissa hindujen ja muslimien välisissä väkivaltaisuuksissa kuoli useita muslimeita, pian uutisten jälkeen Adityanath perusti järjestön nimeltä Hindu Yuva Vahini. Siitä kehittyi puolisotilaallinen järjestö, joka osallistui usein väkivaltaisuuksiin muslimeita vastaan. Vuonna 2007 Adityanath vietti kaksi viikkoa vankeudessa mellakoiden kiihottamisesta.
Uskonnollisen oppi-isänsä Avidyanathin kuoltua vuonna 2014 Adityanath nousi temppelin johtajaksi. Adityanath on aiheuttanut kohua vannomalla, että Intia tullaan puhdistamaan kaikista ei-hindulaisista uskonnoista ja ehdottanut hindujumalten kuvien laittamista moskeijoihin. Hän on myös sanonut, että jos muslimit tappavat yhden hindun täytyy kostoksi tappaa sata muslimia.
Adityanathin päästyä Uttar Pradeshin pääministeriksi selvisi, että melkein puolet osavaltiohallituksen lakimiehistä olivat kastiltaan bramiineja. Korkeisiin kasteihin kuului yhteensä 90 % uusista lakimiehistä.
Florin Andone

Florin Andone (s. 11. huhtikuuta 1993) on romanialainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Las Palmasia. Hän on pelannut ison osan liigaurastaan Espanjassa sekä lisäksi Englannissa ja Turkissa.
Andone on pelannut nuoresta saakka Espanjassa. Maan pääsarjassa hän on pelannut neljän kauden aikana Córdoban, Deportivo La Coruñan ja Cádizin joukkueissa yhteensä 91 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Kesällä 2018 hän siirtyi englantilaisseura Brighton &amp; Hove Albioniin ja teki ensimmäisellä kaudellaan Valioliigassa kolme maalia 23 ottelussa. Toisella kaudella hän teki kauden ensimmäisessä ottelussa maalin Brightonin voittaessa Watfordin 0–3 mutta siirtyi kolmen ottelun jälkeen loppukaudeksi lainalle turkkilaiseen Galatasarayhin. Hän pelasi Turkin Superliigassa yhdeksän ottelua loukkaantumisten pitäessä hänet pitkään sivussa marras-helmikuussa ja kesä-heinäkuussa. Ainoat kaksi maaliaan Turkin liigassa hän teki lokakuussa voitokkaassa kotiottelussa Sivassporia vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2020–2021 Andone oli loukkaantumisen vuoksi poissa kentiltä eikä pelannut Brightonin edustusjoukkueessa yhtään ottelua. Kauden 2021–2022 hän pelasi lainalla Espanjan Primera Divisiónissa Cádizin joukkueessa. Hän pelasi viisi liigaottelua ja neljä Espanjan cupin ottelua ja teki jälkimmäisissä maalin Albacetea vastaan.
Andone on pelannut Romanian maajoukkueessa 25 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2015. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki marraskuussa 2015 Italiaa vastaan ja toisen syyskuussa 2019 Espanjaa vastaan.
Pascal Groß

Pascal Alexander Groß (s. 15. kesäkuuta 1991 Mannheim) on saksalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia.
Groß on aiemmin edustanut kotimaassaan Hoffenheimia, Karlsruhea ja Ingolstadtia. Maan pääsarjassa Bundesliigassa hän on pelannut pääasiassa Ingolstadtin joukkueessa 70 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Groß siirtyi kesällä 2017 englantilaisseura Brighton &amp; Hove Albioniin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän teki 38 ottelussa seitsemän maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 25 valioliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 29 valioliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2020–2021 valioliigaotteluita kertyi 34 ja maaleja syntyi kolme. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Valioliigakauden 2022–2023 ensimmäisessä ottelussa hän teki Brightonin molemmat maalit sen voittaessa vieraskentällä Manchester Unitedin 1–2. Huhtikuussa 2023 hän teki Wolverhamptonia vastaan kaksi maalia. Kauden aikana hän pelasi kaikkiaan 37 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhdeksän maalia. FA Cupissa hän teki maalin kolmannen kierroksen ottelussa Middlesbrough'ta vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Elokuussa 2024 Groß palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Borussia Dortmundiin. Debyyttikaudellaan Dortmundissa hän pelasi 30 Bundesliigan ottelua, joissa hän antoi 10 maalisyöttöä. Ottelussa Union Berliniä vastaan 22. helmikuuta 2025 hän syötti neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 13 ottelua kaudella 2024–2025 ja teki maalin 11. helmikuuta 2025 ottelussa Sporting CP:tä vastaan.
Groß on pelannut Saksan alle 18-, 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Aikuisten tasolla Groß debytoi syyskuussa 2023 ystävyysotteluissa Japania ja Ranskaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 toisen puoliajan alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan. Hän on pelannut elokuun puoleenväliin 2025 mennessä 15 A-maaottelua ja tehnyt maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan.
Natha

Natha tai Nath on intialainen uskonnollinen traditio, jonka kannattajat pyrkivät saavuttamaan kuolemattomuuden henkisten harjoitteiden kautta. Nathan alkuperä on buddhalaisuuden, shaivismin ja hathajoogan synkretismissä. Nathat pitävät ensimmäisenä gurunaan Matsyendranathaa, jota hindulaiset opetuslapset pitivät Shiva-jumalana ja buddhalaiset Avalokiteshvarana. Matsyendranathan opetuslapsena pidetään nathojen keskuudessa joogi Gorakhnathia vaikka ajallisesti tämä onkin mahdotonta, koska Matsyendranatha kuoli todennäköisesti kauan ennen Gorakhnathin syntymää. Nathaa pidetään usein hindulaisuuden shaivistisena alasuuntauksena.
1200-luvun paikkeilla Gorakhnathin opetusten ympärille alkoi muodostua joogiyhteisö, joka tunnettiin asketismistaan. 1500-luvulta peräisin olevan Gorakhbani-tekstin mukaan nathat eivät pitäneet itseään hinduina eivätkä muslimeina vaan joogeina. Yhteisö omaksui uskomuksia kummastakin uskonnosta pitäen niitä silti riittämättöminä totuuden saavuttamiseen, jonka voi löytää vain Gorakhin pyhästä sanasta. Nathat uskoivat, että hallitsemalla kehoaan täydellisesti olisi mahdollista hallita luonnon voimia, muiden ajattelua ja elää ikuisesti.
Nathayhteisön jäljiltä on useita keskiaikaisia tekstejä esimerkiksi bengalilainen Goraksa-Vijay, joka kertoo täydellisestä joogi Gorakhnathista, jonka guru Minanath (Matsyendranatha) lankeaa syntiin. Shiva rankaisee Minanathaa muistin menetyksellä ja moraalittomalla elämällä, josta vain Gorakhnath pystyi pelastamaan hänet.
Suurmogulien valtakunnan aikana sekä mogulit että hindukuninkaat alkoivat lahjoa yhteisöä saadakseen yliluonnollista tukea tavoitteilleen. Tätä jatkui 1800-luvulle saakka jolloin brittiläinen siirtomaavalta ei tukenut joogiyhteisöä entisten ruhtinaiden tavalla.
Vuonna 1942 Pitamber Dutt Barthwal kokosi natha-joogien yksien kansien väliin, mutta työ ei valmistunut ennen hänen kuolemaansa. Tutkija Marrewa-Karwoski on nostanut esille, että kirjasta jätettiin pois kaksi vanhaa islamilaisvaikutteista tekstiä. "Avali Silūk" (korkein laulu) ja "Kāfir Bodh" (vääräuskoisten tieto) sisältävät islamilaisia käsitteitä sekä vaikutteita. Lopulta molemmat tekstit päättyvät siihen, että hindut ja muslimit ovat yhtä kaukana nathan totuudesta.
Nykyaikaan tultaessa Gorakhpurissa sijaitsevan Gorakhnathin temppelin ylipappi Digvijaynath alkoi hindulaistamaan nathayhteisöä, jonka jälkeen yhteisön poliittinen vaikutusvalta alkoi jälleen kasvamaan. Nykyinen Uttar Pradeshin osavaltion pääministeri Yogi Adityanath on Gorakhnathin temppelin ylipappi.
BAP Carvajal (FM-51)

Carvajal (runkonumero FM-51) oli Perun laivaston vuonna 1979 palvelukseen otettu Carvajal-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 1973 Riva Trigososta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 8. elokuuta 1974. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1976 ja koeajot aloitettiin 9. kesäkuuta 1977. Laitteisto toimitusten viivästyttyä alus liitettiin laivastoon vasta 23. joulukuuta 1979.
Palvelus.
Aluksen lentokantta laajennettiin, jotta mahdollistettaisiin ASH-3D Sea King -helikoptereiden laskeutuminen alukselle. Hangaari on kuitenkin edelleen liian pieni suuremmalle helikopterille.
Alus poistettiin palveluksesta, minkä jälkeen sen ohjusaseistus, tulenjohtojärjestelmät sekä päätutka poistettiin. Alus luokiteltiin ulkovartiolaivaksi () ja luovutettiin 26. joulukuuta 2013 Perun merivartiostolle, joka nimesi sen "BAP Guardiamarina San Martiniksi" runkonumerolla PO-201.
Kanarianmyrtti

Kanarianmyrtti ("Myrica faya") on suomyrttien ("Myrica") sukuun kuuluva ikivihreä kasvi, joka kasvaa pensaaksi tai puuksi. Se on kotoisin Makaronesiasta, mutta kasvi on levinnyt ihmisen mukana myös Havaijille, missä se on haitallinen vieraslaji.
Alkuperäisellä levinneisyysalueellaan kanarianmyrtti muodostaa yhdessä puukellokanervan ("Erica arborea") kanssa fayal-brezal-metsävyöhykettä, joka ulottuu 500–1 500 metrin korkeuteen. Se kasvaa yleensä 3–6 metriä korkeaksi, mutta saattaa joskus kasvaa 20 metriä korkeaksi.
Kuvaus.
Runko, oksat ja lehdet.
Kanarianmyrtti on yleensä paljon tyvestä haarova. Rungon kaarna on ruskeanharmaata ja halkeilevaa tai säröilevää. Lehdet kasvavat vuorottain ja ovat karvattomia, kapeita ja suikeita. Pituus on 5–12 senttimetriä, kärjet ovat pyöristyneitä tai tylppiä. Päältä lehdet kiiltävät kirkkaan vihreät. Lehtilaita on aaltoileva ja sahalaitainen.
Kukka ja hedelmä.
Kanarianmyrtti on kaksikotinen ja tuulipölytteinen. Kuitenkin emipuut tuottavat usein myös hedekukkia, jolloin yksittäinenkin puu tuottaa hedelmiä. Myös hedepuut saattavat tehdä joitakin emikukkia ja tuottaa hedelmiä. Kanarianmyrtin kukinnot ovat terttumaisia tai norkkoja. Hedetertut ovat yleensä pidempiä kuin emitertut.
Hedelmät muistuttavat mulperipuun hedelmiä. Ne muuttavat väriään kypsyessään vihreästä punaiseen ja lopuksi mustaan. Kooltaan ne ovat alle 8 millimetriä. Kanariansaarien alkuasukkaat ovat käyttäneet niitä tuoreina ja kuivattuina.
Levinneisyys.
Kanarianmyrttiä tavataan luonnostaan Makaronesiassa Azoreilla, Madeiralta ja Kanariansaarilta. Sitä on myös viety Havaijille jonne sen toivat ilmeisesti Azoreilta tai Madeiralta kotoisin olleet portugalilaiset siirtolaiset vuosien 1876–1886 aikana.
Kanarianmyrtti pystyy käyttämään ilmasta typpeä "Actinomycete Frankia" -bakteerien avulla. Se muuttaa elinympäristöjä pysyvästi tulivuorien alueilla, esimerkiksi Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa. Alueen maa on vähätyppistä, mutta koska kanarianmyrtti ei ole riippuvainen maasta saadusta typestä, pystyy se kasvamaan nopeammin. Myös muut lajit hyötyvät sen typpilannoituksesta, jolloin sen kasvupaikoilla alkuperäiset endeemiset lajit eivät kestä kilpailussa. Kanarianmyrtti on esimerkiksi syrjäyttänyt alueen alkuperäistä "Metrosideros polymorpha" -kasvustoa.
Linnut syövät kanarianmyrtin hedelmiä ja levittävät sitä tehokkaasti uusille alueille. Useimmiten sitä syövät linnut, jotka myös ovat vieraslajeja, esimerkiksi japaninrilli ("Zosterops japonicus").
Jesper Juul

Jesper Juul (18. huhtikuuta 1948 Vordingborg – 25. heinäkuuta 2019 Odder) oli tanskalainen perheterapeutti ja kirjailija.
Lewis Mumford

Lewis Mumford (19. lokakuuta 1895 Flushing, New York – 26. tammikuuta 1990 Amenia, New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehtuurikriitikko, kaupunkisuunnittelija ja historioitsija, joka tutki teknologian ja kaupungistumisen vaikutuksia ihmisyhteisöihin kautta historian. 
Mumford opiskeli New Yorkin City Collegessa ja New School for Social Researchissa. Opiskeluaikoinaan häneen vaikuttivat Patrick Geddesin kirjoitukset. Geddes oli yksi modernin kaupunkisuunnittelun pioneereista. Mumfordista tuli "Dial"-lehden apulaistoimittaja vuonna 1919, ja hän kirjoitti arkkitehtuurista ja kaupunkisuunnittelusta "The New Yorkeriin" vuosina 1931–1963. Mumford toimi lisäksi opettajana ja tutkijana. Hän sai ansioistaan Presidential Medal of Freedomin vuonna 1964.
Mumfordin varhaiset artikkelit lehtiin ja kirjoihin vakiinnuttivat hänen asemansa Yhdysvaltain arkkitehtuurin, taiteen ja kaupunkielämän auktoriteettina, joka yhdisti nämä elämänalueet laajempaan sosiaaliseen kontekstiinsa. Vuonna 1924 julkaistu kirja "Sticks and Stones" on näkemyksellinen katsaus Yhdysvaltain arkkitehtuuriin. Hän kirjoitti myös tutkielmia Yhdysvaltain kulttuurin alkulähteistä ja kehityksestä, kuten "The Golden Day" ja "The Brown Decades: A Study of the Arts in America, 1865–1895". Mumford tarkasteli "Renewal of Life" -teossarjassaan nyky-yhteiskuntaa eri puolilta. Näissä teoksissa hän kritisoi modernin teknistyneen maailman epäinhimillistäviä virtauksia ja vaati, että yhteiskunta tulisi saattaa tasapainoisemmaksi humanistisemmilla pyrkimyksillä. Yksi Mumfordin avainteoksia on vuonna 1961 julkaistu "The City in History", laaja tutkimus kaupungin roolista ihmiskunnan historiassa.
Tuhkuri (järvi Espoossa)

Tuhkuri () on Uudellamaalla Espoossa Velskolan kaupunginosassa Takkulan pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Tuhkuri on 800 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisessa ja mäkisessä metsämaastossa mäkien välisessä painaumassa. Mäet kohoavat suoraan rannasta jopa 26 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Tuhkurin rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannoille on rakennettu hieman alle 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet sen eteläpuolelta ohittavalta seututieltä 130 eli Vihdintieltä. Mökkialuetta kutsutaan myös nimellä Tuhkuri.
Vesistösuhteet.
Tuhkuri sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Siihen tulee kolme metsäojaa ja sen laskuoja alkaa järven kaakkoisrannasta. Oja virtaa noin 1,2 kilometriä etelään ja yhtyy Raasillanojaan, jonka nimi muuttuu alempana Lakistonjoeksi. Laskuojalle kertyy pudotusta lähes 30 metriä. Järven vedenpinnan korkeus on 74,3 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 73,7 m (N60)).
Historiaa.
Se mainitaan ensi kerran vuoden 1775 kartassa muodossa Tuch Kuri Jerfvi. Nykyasussaan nimi on mainittu vasta 1950-luvun peruskartassa, jolloin järvellä oli jo kolmatta kymmentä vapaa-ajan asuntoa. Tuhkurin nimi viittaa hämäläiseen asutukseen ja se lienee alun perin tarkoittanut hilleriä. Ruotsinkielinen nimi "Tuckuri" on variaatio suomenkielisestä .
Chris Basham

Chris Basham (s. 20. heinäkuuta 1988 Hebburn) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajana. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edusti Englannin Valioliigassa Bolton Wanderersia, Blackpoolia ja Sheffield Unitedia.
Basham pelasi ensimmäiset valioliigaottelunsa Bolton Wanderersin joukkueessa kaudella 2008–2009 ja teki yhden maalinkin. Vuonna 2010 hän siirtyi Blackpooliin ja pelasi siellä yhden kauden Valioliigassa ja kolme kautta mestaruussarjassa. Vuonna 2014 Basham siirtyi ykkösliigassa silloin pelanneeseen Sheffield Unitediin, joka nousi vuonna 2017 mestaruussarjaan ja vuonna 2019 Valioliigaan. Basham oli ennen kauden 2019–2020 alkua pelannut 21 valioliigaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa Sheffieldin kaikki 38 ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 31 valioliigaottelua. Sheffield United palasi Valioliigaan kaudeksi 2023–2024, ja Basham ehti tuolla kaudella pelata kahdeksan valioliigaottelua, kunnes lokakuussa 2023 Fulhamia vastaan pelatussa ottelussa tullut jalkavamma päätti hänen kautensa ja lopulta koko pelaajauransa. Mestaruussarjassa hän pelasi 226 ottelua ja teki 11 maalia. Ykkösliigassa hän pelasi 124 ottelua ja teki kuusi maalia.
Ceutan lippu

Ceutan lippu on Ceutan tunnus. Lippu on jaettu kahdeksaan osaan, jossa valkoiset ja mustat kolmiot vuorottelevat. Sama kuvio on Lissabonin lipussa ja kuvaavat dominikaanien värejä. Lipun keskellä on Ceutan vaakuna.
Melillan lippu

Melillan lippu on Melillan tunnus. Lipussa sinisellä taustalla on Melillan vaakuna.
David McGoldrick

David McGoldrick (s. 29. marraskuuta 1987 Nottingham, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
McGoldrick aloitti liigauransa 16-vuotiaana Notts Countyssa kaudella 2003–2004. Sittemmin hän on edustanut Southamptonia, Nottingham Forestia ja Ipswich Townia sekä lainasopimuksilla useita muitakin seuroja. Kesällä 2018 hän siirtyi Sheffield Unitediin. Ensimmäisen valioliigaottelunsa McGoldrick pelasi Sheffield Unitedissa elokuussa 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 28 ottelua, joista 22 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden ainoat kaksi maaliaan heinäkuussa 2020, kun Sheffield United voitti kotiottelussaan Chelsean 3–0. Englannin mestaruussarjassa hän on pelannut 318 ottelua ja tehnyt 75 maalia, joista 15 maalia Sheffield Unitedissa sarjanousuun päättyneellä kaudella 2018–2019.
McGoldrick on pelannut Irlannin maajoukkueessa 12 ottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2014. Ainoan maajoukkuemaalinsa hän on tehnyt syyskuussa 2019 tasapeliin 1–1 päättyneessä EM-karsinnan kotiottelussa Sveitsiä vastaan.
Humboldt Fog

Humboldt Fog on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiosta peräisin oleva vuohenmaidosta valmistettava juusto.
Humboldt Fog -juustoa alkoi valmistaa Cypress Grove Chevre -yhtiön perustaja Mary Keehn vuonna 1992. Keehnin tarinan mukaan hän sai idean juustosta nukkuessaan lennolla takaisin juustonvalmistajien kokouksesta Ranskassa. Nimensä juusto sai sen kotipaikkakunta Kalifornian Humboldtin piirikunnan sumujen mukaan.
Humboldt Fog -juusto valmistetaan vuohenmaidosta. Juuston valmistukseen käytetään mikrobiperäistä juoksutetta ja "Geotrichum candidum"-hometta. Valmistunut juustomassa muotitetaan ja juuston päälle levitellään ohut kerros tuhkaa. Kaksi juustoa asetellaan tämän jälkeen päällekkäin, jolloin juuston sisään jää tuhkajuova. Saman kaltainen juova on esimerkiksi ranskalaisessa Morbier-juustossa. Tuhkaa on myös juuston kuoressa, jossa kasvaa myös "Penicillium candidum"-hometta. Juusto kypsyy kahdesta kolmeen viikkoa.
Yhdysvaltalaisille juustoille melko harvinaisen tuhkajuovan takia juusto sekoitetaan joskus sinihomejuustoihin. Tuhkajuova lisätään pelkästään ulkonäyn takia, eikä se vaikuta juurikaan juuston makuun. Valmista juustoa myydään kahdessa eri muodossa, suurempana versiona nimeltä "Humboldt Fog Grande" ja pienempänä "Humboldt Fog Mini".