tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Satanic Warmaster

Satanic Warmaster on suomalainen yhden hengen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1999 Lappeenrannassa. Sanoituksellisesti yhtye liikkuu pääosin satanismin ja okkultismin eri muotojen sekä eurooppalaisten kansantarujen maailmassa.
Yhtye julkaisee albuminsa oman Werewolf Records -levy-yhtiönsä kautta.
Yhtyeen vuonna 2014 julkaistu "Fimbulwinter"-albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 14.
Yhtyeellä on yli 250 000 Facebook-seuraajaa.
Hierofantti

Hierofantti () oli antiikin Kreikassa Attikassa Eleusiin mysteerikultin ylipappi. Sana merkitsee likimain "pyhän näyttävää", ja hierofantin tehtävä olikin johdattaa palvojat kultin mysteerien äärelle. Hän pukeutui purppuraviittaan. Kultti jatkui pitkälle keisariajalle.
Jyrki Melartin

Jyrki Kaarlo Melartin (s. 2. huhtikuuta 1954) on suomalainen muusikko. Hän on Popedan pitkäaikaisin basisti. Melartin soitti Popedassa vuosina 1981–1990 ja 1996–2021.
Melartin aloitti uransa 1970-luvulla. Hän käyttää Fenderin Jazz Bass -bassoja sekä Ampegin vahvistimia ja kaappeja. Melartinin suosikkialbumi Popedalta on vuoden 1987 "Ei oo valoo". Syyksi hän on kertonut, että sessio oli mukavin Popedan levyjen nauhoituksista. 
Ennen Popedaan liittymistään Melartin soitti Kontra-yhtyeessä. Melartin erosi Popedasta vuonna 1990, kun hän alkoi kaivata yhtyeen lisäksi muutakin elämää. Tuolloin hän myös myi suuren osan soitintarvikkeistaan. Hän kuitenkin palasi Popedaan vuonna 1996 silloisen basistin Markku Petanderin tilalle. Melartin erosi Popedasta toisen kerran perhesyistä 2021.. Hän on kuitenkin Pate Mustajärven ja Costello Hautamäen kanssa Popeda-tavaramerkin omistaja.
Melartin on harrastanut perhokalastusta ja kerännyt suomalaista kalastusperinnettä.
Petra Frey

Petra Anneli Frey (s. 16. syyskuuta 1945 Kajaani) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa, teatterissa ja televisiolle tehdyissä viihdeohjelmissa, esimerkiksi 1970-luvulla "Merirosvoradiossa". Hän oli vuonna 1968 Ryhmäteatterin perustajajäseniä. Vuosina 2005–2006 Frey esiintyi saippuasarjassa "Salatut elämät" Irma Halosen roolissa.
1980-luvun loppupuolella Frey oli mukana kirjoittamassa Nukketeatteri Vihreälle Omenalle kolmea näytelmää: "Sirkustarina "(1986), "Yrttivuoren salaisuus" (1989) ja "Kersantti ja kuninkaantytär" (1990).
Frey sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.
Jääkiekkokaukalo

Jääkiekkokaukalo on erityisesti jääkiekkoa varten suunniteltu urheilusuorituspaikka.
Jääkiekkokaukalo muodostuu luistinradasta sekä sitä reunustavista laidoista, jotka on kulmistaan pyöristetty. Kaukalon sisäpuolisen alueen alustana on jää. Kaukalon tavallisesti puiset reunat ovat vähän yli metrin korkuiset. Lisäksi erityisesti jääkiekkoa pelattaessa reunojen yläpuolella on turvallisuussyistä panssariverkosta, lasista tai pleksistä valmistetut läpinäkyvät seinät. Jääkiekkokaukalon pituus ja leveys ovat Pohjois-Amerikassa noin 61×26 metriä ja Euroopassa 60×30 metriä.
Jään pintaan on tehty erilaisia merkintojä sen mukaisesti, minkä urheilulajin harjoittamiseen sitä käytetään.
Jääkiekkokaukalossa voidaan pelata myös esimerkiksi ringetteä ja kaukalopalloa.
Mitat.
Vuonna 2014 voimaan tullut Kansainvälisen Jääkiekkoliiton sääntökirjaa määrää jääkiekkokaukalolle seuraavat mitat:
Bernhard Henrik Crusell

Bernhard Henrik (Berndt) Crusell (15. lokakuuta 1775 Uusikaupunki – 28. heinäkuuta 1838 Tukholma) oli suomalainen säveltäjä, klarinetisti ja soittokuntien johtaja. 
Henkilöhistoria.
Crusellin suku on satakuntalaista, hänen isoisänsä oli kirjansitojamestari Henrik Kruselius, joka asettui Poriin. Crusellin isä Jakob oli isänsä tavoin kirjansitoja, joka muutti Uuteenkaupunkiin vuonna 1765 saatuaan kisällinpaperit. Ensimmäisen puolison Helena Ylanderin kuoltua lyhyen avioliiton jälkeen Jakob avioitui 1769 Margaretha Elisabet Messmanin kanssa. Heille syntyi neljä lasta, joista vain Bernhard Henrik eli aikuisikään asti. Crusell syntyi Uudessakaupungissa, ja perhe asui Myllykadulla. Crusellin ollessa kahdeksanvuotias perhe muutti Nurmijärvelle Perttulan kylään, missä asuessaan hän perehtyi klarinetin soittoon.
Crusell oli soitto-oppilaana Viaporin soittokunnassa 1788–1791, kunnes muutti 16-vuotiaana Ruotsiin. Siellä hän opiskeli musiikkia, toimi Tukholman hovisoittokunnassa vuodesta 1793 ja oli molempien henkikaartirykmenttien soittokuntien johtaja 1818–1833. Crusell oli taitava soittaja ja kävi Saksassa opiskelemassa ja esiintymässä 1798, 1803 (matka ulottui myös Pariisiin) ja 1811.
Crusellin puoliso vuodesta 1799 oli Anna Sofia Klemming (1778–1855).
Taiteellinen tuotanto.
Crusell sävelsi pääasiassa kamarimusiikkia, lauluja ja klarinettikonserttoja. Hän sävelsi myös yhden oopperan, "Pienen orjattaren", joka sai ensiesityksensä Tukholmassa vuonna 1824. Lisäksi Crusell käänsi useita oopperoiden librettoja ruotsiksi, mukaan lukien "Figaron häät", "Sevillan parturi", Louis Spohrin "Zemir ja Azur", "Fidelio" ja "Fra Diavolo", Jacques Fromental Halévyn "Salama" sekä Giacomo Meyerbeerin "Robert le Diable". 
Teoksia.
Suomen armeijan sotilassoittokuntien yhteisenä kunniamarssina on ollut vuodesta 1978 Crusellin säveltämä marssi, jonka partituuri löydettiin vuonna 1975 Yliopiston kirjastosta. Se tunnetaan nimillä "Marssi n:o 9", "Kenthorn-marssi" ja "Crusellin marssi". Kappaleen nykyisen sovituksen on tehnyt puolustusvoimien silloinen ylikapellimestari Arvo Kuikka.
Huomionosoitukset.
Crusell oli Tukholman Kuninkaallisen Musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1801, ja hän sai Ruotsin Akatemian suuren mitalin vuonna 1833.
Uudessakaupungissa on vietetty vuodesta 1982 lähtien Crusellin kunniaksi vuosittaisia Crusell-viikkoja.
Helsingin Länsisatamassa sijaitseva Crusellinsilta on nimetty taiteilijan mukaan.
Ernst Mielck

Ernst Leopold Christian Mielck (24. lokakuuta 1877 Viipuri, Suomi – 22. lokakuuta 1899 Locarno, Sveitsi) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti, joka kuoli tuberkuloosiin jo 21-vuotiaana. Hän ehti säveltää parikymmentä teosta.
Elämä.
Mielck syntyi Viipurissa vuonna 1877. Hänen isänsä sukujuuret olivat Saksassa. Mielckin isoisä oli muuttanut Viipuriin Lyypekistä ja perustanut sinne kauppaliikkeen. Molemmat Mielckin vanhemmista harrastivat musiikkia. Hänen äitinsä Irene (o.s. Fabritius) oli monipuolisesti kiinnostunut taiteesta ja oli harjoittanut lauluopintoja. Irenen veljiä oli säveltäjä ja viulisti Ernst Fabritius sekä liikemies, arkkitehti Edoard Mielck. Säveltäjä Ilmari Krohn kuului Irene Mielckin äidinpuoleiseen sukuun.
Ernst Mielck oli sairaalloinen lapsi, mikä viivästytti hänen kehitystään. Pianonsoiton hän aloitti 10-vuotiaana Albert Tietzen johdolla. Vuonna 1891 Mielck lähetettiin opiskelemaan musiikkia Berliiniin Sternin konservatorioon. Hän palasi Suomeen vuonna 1894 ja alkoi toimia konsertoivana pianistina. Mielck täydensi opintojaan Berliinissä vuosina 1895–1896. Sävellyksessä häntä opetti Max Bruch. Syksyn 1896 ja vuoden 1897 Mielck vietti Suomessa. Syksyllä 1897 hän teki läpimurtonsa säveltäjänä, kun hänen teoksiaan esitettiin Helsingissä. Hän jatkoi edelleen säveltäjän opintojaan Bruchin johdolla kevääseen 1898. Joulukuussa 1898 Mielck piti Berliinissä sävellyskonsertin toimien itse pianosolistina.
Mielck sairastui tuberkuloosiin keväällä 1899. Kesällä hänen vointinsa kohentui ja hänet lähetettiin toipumaan Locarnoon Sveitsiin. Hän kuitenkin menehtyi 22. lokakuuta 1899 kaksi päivää ennen 22-vuotissyntymäpäiväänsä ja haudattiin Locarnoon.
Musiikki.
Suuri osa Mielckin sävellystuotantoa on kamarimusiikkia, kuten jousikvintetto, jousikvartetto, muutamat yksinlaulut (esimerkiksi ”Heimath”) sekä pianoteokset (esimerkiksi ”Sarabande”). Hän sävelsi myös yhden sinfonian, ”Satu-sinfonian”, vuonna 1897. Muihin teoksiin kuuluvat "Suomalainen sarja" (1899), alkusoitto "Macbethiin" (1895), "Dramaattinen alkusoitto" (1897), konserttikappaleet sekä pianolle että viululle ja kaksi suurta vokaaliteosta.
Mielckin musiikki sai kriitikoilta kiitosta, mutta häntä moitittiin sävelkielestä, joka oli jäänyt ajastaan jälkeen. Teoksissaan Mielck osoitti harvinaista kypsyyttä ikäänsä nähden.
Myöhemmin Mielckin musiikillinen testamentti jäi unholaan uuden sinfonikon ja kansallissäveltäjän Jean Sibeliuksen myötä 1899. Toisin kuin Sibelius, Mielck oli konservatiivi eikä osallistunut musiikillaan kansallisiin ja poliittisiin kamppailuihin tsaarinvaltaa vastaan.
Shirin Ebadi

Shirin Ebadi (s. 21. kesäkuuta 1947) on iranilainen juristi ja ihmisoikeusaktivisti. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2003 ensimmäisenä iranilaisena ja ensimmäisenä musliminaisena.
Ebadi suoritti oikeustieteen tutkinnon Teheranin yliopistossa. Vuosina 1975–1979 hän työskenteli Teheranin tuomioistuimessa ja sai tuomarin viran. Vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen yhteydessä hän menetti paikkansa.
Ebadin valintaa palkinnonsaajaksi on pidetty osittain poliittisena kommenttina. Palkinnon myöntämistilaisuudessa Ebadi torjui ulkomaisen avun tarpeen sanomalla muun muassa taistelun ihmisoikeuksien puolesta Iranissa käytävän iranilaisin voimin.
Ebadin aviomiestä on kidutettu Iranissa ja hänelle on langetettu suuria veroja valtion taholta. Marraskuussa 2009 Iranin valtio takavarikoi Ebadin tallelokeron, muun muassa hänen Nobel-palkintomitalinsa. Hän on ensimmäinen Nobel-palkittu, jonka palkinnon valtio on takavarikoinut. Ebadi asuu Lontoossa, koska hänestä on pidätysmääräys Iranissa.
Ebadi on toistuvasti arvostellut Nokia Siemens Networksin aikaisempaa toimintaa Iranissa, kun se toimitti Iranin valtiolle laitteita, joilla voidaan selvittää matkapuhelinten käyttöä.
Harri Ahmas

Harri Pentti Ahmas (s. 25. huhtikuuta 1957 Vaasa) on suomalainen säveltäjä ja fagotisti.
Ahmas valmisti ylioppilaaksi vuonna 1976 ja opiskeli sävellystä ja fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1976–1984. Hän valmistui musiikinopettajaksi vuonna 1981 ja sai fagottidiplomin vuonna 1984. Häntä opettivat sävellyksessä Einar Englund ja Einojuhani Rautavaara. Hän on opiskellut myös Wienissä (1982–1982) ja Budapestissä (1982). Ahmas opetti fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1981 ja vuosina 1985–1989. 
Ensikonserttinsa fagotistina Ahmas piti 1986 ja sävellyskonsertin 1994. Vuosina 1980–1989 Ahmas soitti fagottia Radion sinfoniaorkesterissa ja 1982–1996 Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa. Vuodesta 1989 hän on toiminut Lahden kaupunginorkesterin fagottisektion äänenjohtajana.
Ahmas on säveltänyt kaksi kamarioopperaa, "Sydänvirrat" (1996–1999) ja "Käärmesormus" (2008). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa sinfonioita ja konserttoja. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi kansainvälisessä Uuno Klami -sävellyskilpailussa teoksellaan Sinfonia nro 2.
Heino Kaski

Heino Wilhelm Daniel Kaski (21. kesäkuuta 1885 Pielisjärvi – 19. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti. Säveltäjänä Kaski keskittyi pääasiassa pienimuotoisiin pianokappaleisiin ja lauluihin. Tyylillisesti hän edustaa kansallisromantiikkaa. Pianominiatyyreista kenties tunnetuin on toivekonserttien suosikki "Yö meren rannalla". Hän sävelsi myös sinfonian h-molli op. 16 vuonna 1919. Säveltäjä itse piti tätä teosta pääteoksenaan. Muita Kasken sävellyksiä ovat muun muassa viulu- (1920), sello- (1923) ja huilusonaatit (1937). Hän sävelsi yli sata yksinlaulua sekä yli sata pianokappaletta.
Ura ja elämä.
Heino Kasken vanhemmat olivat lukkari, "director cantus" Daniel Kaski ja Anna Maria o.s. Krogerus. Poika sai musiikinopetusta isältään ja oppi soittamaan viulua. 
Kaski siirtyi kesken oppikoulun Sortavalan lyseosta Helsinkiin opiskelemaan musiikkia, aluksi urkurikoulussa ja sen jälkeen Helsingin orkesterikoulussa. Musiikinteoriaa hänelle opetti Ilmari Krohn, ja hän sai yksityisesti sävellysopetusta Erkki Melartinilta, Jean Sibeliukselta ja myöhemmin Selim Palmgrenilta. 1910-luvun alkupuolella Kaski sai neljästi valtion stipendin, ja sen turvin hän opiskeli sävellystä Berliinissä Paul Juonin johdolla vuosina 1911–1914. Maailmansota keskeytti opinnot, ja hän palasi kotimaahan vuosiksi 1914–1919 ja sai opetusta Palmgrenilta. Sodan jälkeen hän palasi Keski-Eurooppaan ja jatkoi sävellysopintojaan Otto Taubmannin johdolla ja tutustui myös ranskalaiseen säveltaiteeseen.
Kaski piti yhdeksän sävellyskonserttia Helsingissä sekä muutamia muualla Suomessa.
Opintojensa jälkeen vuonna 1926 Kaski alkoi elättää itseään opettamalla pianonsoittoa ja laulua Sivistysjärjestöjen kansankonservatoriossa ja Helsingin kansakoulussa. Hän sai "director musices" -arvonimen vuonna 1941, ja hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1950. Kaski kuoli Helsingissä 19. syyskuuta 1957, päivä ennen Jean Sibeliuksen kuolemaa. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Kasken mukaan nimetty "Heino Kasken katu" sijaitsee Helsingin Jätkäsaaressa.
Höyry-kone

Höyry-kone oli suomalainen progressiivisen rockin yhtye. Yhtye julkaisi uransa aikana kaksi levyä: "Hyönteisiä voi rakastaa" ja "Huono Parturi". Molemmat levyt julkaistiin ruotsalaisen APM-levy-yhtiön kautta. Höyry-kone on mukana myös kokoelmalevyllä "Slave to the Power – the Iron Maiden Tribute", jolla yhtye esittää version Iron Maidenin kappaleesta The Trooper. Jarno Sarkula perusti vuonna 1997 Teemu Hännisen kanssa uuden yhtyeen Alamaailman Vasarat, johon liittyi myöhemmin myös Marko Manninen. Nimi "Höyry-kone" on kirjoitettu yhdysmerkillä, jotta se kuulostaisi vanhahtavalta.
 kokoonpano levyllä: Hannukainen-Hänninen-Hänninen-Kärkkäinen-Lehos-Lehtipuu-Manninen-Sarkula
 kokoonpano levyllä: Lehtipuu-Sarkula-Kärkkäinen-Hänninen-Hänninen-Manninen, Peter Nordins soittaa rumpuja raidoilla 4 ja 8, raidan 5 soittavat Pasi Kiiski, Patrik Latvala ja Robert Löflund
Diskografia.
Albumit.
Molemmat albumit äänitti,mixasi ja tuotti Joonas Pirttilä
äänitti Joonas Pirttilä Cozmoz, Börlande, Ruotsi 3. toukokuuta 1996, miksasi Jussi Kärkkäinen
Selim Palmgren

Selim Gustaf Adolf Palmgren (16. helmikuuta 1878 Pori – 13. joulukuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti.
Elämä.
Palmgren syntyi Porissa vuonna 1878. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin Lyseon lukiossa. Hän alkoi opiskella musiikkia Helsingin musiikkiopistossa syksyllä 1895. Vuonna 1899 Palmgren muutti Saksaan opiskelemaan Ferruccio Busonin johdolla. Palmgrenin opettajiin kuului myös Konrad Ansorge, joka itse oli aikanaan ollut Lisztin oppilas. Vuonna 1910 sai ensiesityksensä Palmgrenin ainoa ooppera "Daniel Hjort". Hän valmisteli toistakin oopperaa, "Der Student von Prag", mutta se ei koskaan valmistunut. Pian tämän jälkeen Palmgren meni naimisiin oopperalaulaja Maikki Pakarisen kanssa. Pakarisen edellinen puoliso oli Armas Järnefelt. Pariskunta asui 1914–1915 Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Palmgren esiintyi myös Yhdysvalloissa ja toimi vuosina 1921–1926 siellä sävellyksen professorina Rochesterin Eastman School of Musicissa.
Maikki-puoliso kuoli 1929 aivohalvaukseen sairaalassa saatuaan vakavan sairauskohtauksen Palmgrenin kantaatin "Turun lilja" kantaesityksen kenraaliharjoituksissa Turun tuomiokirkossa. Palmgren solmi vuonna 1930 uuden avioliiton edesmenneen vaimonsa suosikkioppilaan, virolaissyntyisen laulajattaren Minna Talwikin (1902–1983) kanssa. Vuodesta 1939 lähtien Palmgren toimi Sibelius-Akatemiassa (ent. Helsingin konservatorio) sävellyksen professorina, ja ennen sitä vuosina 1929–1939 pianonsoiton lehtorina.
Palmgren kuoli Helsingissä joulukuussa 1951. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. Porin kaupungin musiikkioppilaitos Palmgren-konservatorio on nimetty hänen mukaansa.
Palmgrenin veli oli säveltäjä Allan Palmgren. Hänen sisarentyttärensä oli runoilija Ingrid Savolainen.
Palmgrenin elämästä kertova elokuva "Selim" sai ensi-iltansa Pori Film Festivalilla marraskuussa 2019.
Musiikki.
Palmgren sävelsi pianolle yli 300 kappaletta. Lisäksi hän sävelsi muun muassa kuoroteoksia, viisi pianokonserttoa sekä oopperan "Daniel Hjort" (1907–1910, suomenkielinen versio 1929 ja kokonaan uudistettu versio 1938), joka perustuu J. J. Wecksellin samannimiseen näytelmään.
Palmgrenin tuotannossa on vaikutteita muun muassa impressionismista. Aikalaiset kutsuivat häntä ”Pohjolan Chopiniksi”, ja hänen pianotuotantonsa onkin monipuolinen. Osa pianoteoksista on sarjoja, osa yksittäiskappaleita. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat ”Kevät” (op. 27), ”24 preludia” (op. 17), ”Kolmikohtauksinen nokturno” (op. 72) ja ”Nuoruus” (op. 28). Ainoa teos kahdelle pianolle on ”Maskenball” (op. 36). Paljon soitettu on myös pianokonsertto nro 2, ”Virta” (op. 33), joka oli pitkään muun muassa kuuluisan pianistin Ignaz Friedmanin ohjelmistossa.
Palmgren jatkoi säveltämistä vanhoille päivilleen asti. Esimerkiksi "Sonatina" (op. 113) ja selloteokset op. 114 ovat syntyneet viimeisinä elinvuosina.
Holoriimi

Holoriimi on lause tai virke, jolla on (ainakin) kaksi aivan erilaista merkitystä, jotka ovat kuitenkin foneettisesti täysin tai melkein samanlaiset. Esimerkkejä:
Ranskan kielessä on erityisen paljon sellaisia holoriimejä, joissa erilaisten merkitysten kirjoitustapa on erilainen mutta lausumistapa samanlainen. Tällöin niistä voidaan muodostaa runon säkeet, jotka lausuttuina ovat toistensa täydelliset riimit (kreikan ὅλος [holos] 'kokonainen'). Esimerkiksi:
Dans ces meubles laqués, rideaux et dais moroses, 
danse, aime, bleu laquais, ris d'oser des mots roses. 
Suomen kielessä on tähän vaikeampi päästä, koska samanlainen lausumistapa merkitsee myös samanlaista (tai melkein samanlaista) kirjoitustapaa. Esimerkiksi:
Piilevät
piilevät 
piilevät
piilevissä
piilevissä.
Salsa (tanssi)

Salsa on eräs latinalaisamerikkalaisen tanssin muoto, joka on suosittua myös Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Salsa on syntynyt eri afrokuubalaisten tanssilajien pohjalta New Yorkissa 1960 -luvulla. Salsaa tanssitaan useimmiten paritanssina, mutta sitä harjoitellaan tanssitunneilla myös soolotanssina.
Salsa-tanssiin liittyy salsa-musiikki. Sana on espanjaa ja tarkoittaa kastiketta. Salsa-musiikin rytmi on tyypillisesti kahdeksanjakoinen. Yleensä tanssissa on kolme askelta neljää iskua kohti. Salsa-tanssijat eivät myöskään liiku lattialla kovin paljon, vaan tanssivat melko lailla paikoillaan.
Salsa-tanssit voidaan jakaa kahteen tyylisuuntaan, kuubalaiseen Casino-salsaan ja Crossbody Style -salsoihin. Tai eri salsatyylejä, kuten kuubalaista salsaa ja eri Crossbody-tyylejä voi myös pitää eri tansseina, joissa on kuitenkin samantyylinen rytmi ja samankaltaisia kuvioita, koska eri salsatyylit erovat liikeradoiltaan ja elementeiltään toinen toisistaan. Niin sanotuissa Crossbody Style -salsassa tanssin seuraaja ja viejä liikkuvat käytännössä toisiaan vastakkain ja toistensa ympäri linjassa koko ajan samaan tapaan kuin esim. Lindy Hopissa. Tunnetuimmat Crossbody Style -salsatyylit ovat New York Style salsa ja Los Angeles Style salsa, joista ensimmäistä kutsutaan kansainvälisesti myös lyhyesti nimellä mambo tai on2 ja jälkimmäistä nimellä salsa tai on1. Kuubalaisessa salsassa eli casinossa liikerata muistuttaa pyöristynyttä kolmiota.
Suomessa on tanssittu kuubalaista parisalsaa vuodesta 1994 ja se on yleisin salsatyyli Suomessa. Crossbody style -salsojen harrastus alkoi Suomessa vuonna 2000 ja on viime vuosina lisääntynyt voimakkaasti. Tanssikoulujen ja kaupunkien yökerhojen/baarien salsailtojen lisäksi salsaa on alettu tanssia myös jonkin verran tanssilavoilla. Suomessa salsayhteisöjä löytyy useimmista suurimmista kaupungeista.
Armo (kristinusko)

Armo () on kristinuskon peruskäsitteitä. Se merkitsee anteeksiantamista tai muuta hyvyyttä. Kristinuskon mukaan Jumala antaa ihmiselle armon, joka tarkoittaa useinkin pahojen tekojen eli syntien antamista anteeksi ja sitä, että sielu pelastuu kuoltuaan kadotukselta tai ikuiselta tuskalta. Kristillinen perinne tuntee monia Jumalan armon määritelmiä. Erilaiset määritelmät aiheuttavat helposti käsitteellisiä sekaannuksia ja teologisia väärinkäsityksiä. Armo määritellään kirkon piirissä usein Jumalan rakkaudeksi ja hyvyydeksi.
Eräs armon määritelmä on, että se on Jumalan ansaitsematon suosio, joka ei riipu sen saajasta mitenkään. Roomalaiskirjeen mukaan armo ja teko ovat toisensa pois sulkevia asioita suhteessa ihmisen pelastukseen. Efesolaiskirjeen mukaan ihminen pelastuu armosta, uskon kautta, ei tekojen kautta.
Armo ilmenee monella eri tavalla kristinuskossa. Jumalan rakkaus ja hyvyys näkyy yhteytenä ihmiskuntaan (interaktiivinen tai profeetallinen armo), syntien anteeksiantamisena (juridinen armo), eettisten ohjeiden opettamisena (pedagoginen armo), olemassaolon ja elämänkatsomuksen avartajana (eksistentialistinen armo) sekä kuoleman voittamisena (viktoriaaninen armo).
Palantír

Palantír (käännetään yleensä Näkykivi, tarkoittaa kirjaimellisesti "Kauas näkevä") on kristallipalloa muistuttava kivi Keski-Maassa J. R. R. Tolkienin kirjassa "Taru sormusten herrasta". Kun joku katsoo kiveen, hän voi nähdä muihin kiviin katsojat ja puhua heidän kanssaan; ne katsojat, jolla on suuri voima, voivat katsoa kivillä minne haluavat. Valinorin haltiat tekivät ne Lännen Ääressä, ja lähes varmasti nämä haltiat olivat "Noldor"-haltioita, ja todennäköisesti yksi tekijöistä oli Fëanor. Monta palantíria on tehty, mutta niiden tarkkaa lukumäärää ei tiedetä. Jotkin kivet olivat voimakkaampia kuin toiset kivet ja ne olivat eri kokoisia. Pienimmät olivat halkaisijaltaan noin 30 senttimetriä, kun taas suurin vei suuren kammion. Valtakiveä pidettiin Avallonën tornissa Tol Eressëassa. Niiden on tiedetty saavan joissain tapauksissa ihmisestä vallan, ja vaikka Peregrin Tuk ei ole ihminen vaan hobitti, sai Orthancin kivi hänet valtaansa.
Toisella ajalla haltiat antoivat osan kivistä lahjana Númenorin Dúnedainille. Näistä seitsemän Elendil toi mukanaan, kun hän saapui Keski-maahan, ja ne asetettiin hänen valtakuntaansa, neljä Gondoriin ja kolme Arnoriin. Kolmannen ajan lopussa kolme niistä oli kadonnut lopullisesti, yksi oli lukittu Elostirioniin, yksi oli hautautunut Barad-dûrin raunioihin ja kuudetta ei voinut käyttää. Seitsemäs kivi oli Yhdistyneiden kuningaskuntien kuninkaan omistuksessa. 
Tässä on kivien alkuperäiset paikat Toisella ajalla, minne Elendil oli ne asettanut:
Myöhemmin Gríma Kärmekieli heitti Orthancin kiven ulos ikkunasta, tähdäten Sarumania tai Gandalfia, mutta se meni ohi, ja Peregrin Tuk nosti tuon kiven. Myöhemmin Peregrin otti kiven, ja joutui yhteyteen Sauronin kanssa, mutta Gandalf pelasti hänet ja antoi kiven Aragornille.
Käyttämällä tätä kiveä, Aragorn paljasti itsensä Sauronille Isildurin perillisenä, ja etsien Frodoa. Sauron joutui luuloon, että Aragornilla oli hallussaan Valtasormus ja tästä syystä Sauron kiirehti hyökkäämään Gondoriin. Sauron hyökkäsi, ennen kuin oli täysin valmis, järjestäen sodan huonosti. Orthancin kivi pysyi Gondorin kuninkaan hallussa Neljännellä ajalla.
Kivien katse läpäisi minkä tahansa, paitsi pimeyttä ja varjoa. Näiden kivien katseelta pystyttiin suojautumaan jollakin tekniikalla, mutta tieto siitä oli kadonnut ja kauan sitten, vaikka Sauron saattoi tuntea taidon. Valtakivi pysyi Avallonëssa, Tol Eressëassa, mutta tunnettua yhteyttä palantírin tai valtakiven välillä ei ole ollut.
Ruoska

Ruoska on rankaisu- tai kidutusväline, jota on käytetty jo muinaisten korkeakulttuurien ajoilta lähtien. Myös eläinten ohjastamiseen tarkoitettuja yleensä pitkiä piiskoja kutsutaan ruoskiksi (valjakkoruoskat, härkäruoskat). Ruoska on yleensä valmistetty nahasta. Nykyään on myös sähköruoskia.
Englannin laivastosta kertovissa kirjoissa ja novelleissa mainitaan toistuvasti, että purjelaivakaudella ruoskiminen ns. yhdeksänhäntäistä kissaa käyttäen oli vakituinen rangaistus. Sen häviämisen tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä; käytäntö vain hävisi purjelaivojen mukana, ja korvattiin pääasiassa raskaalla ja erittäin inhotulla kolilemppauksella eli hiilenlastauksella höyrylaivojen kattilahuoneissa. 
Ruoskia käytetään myös sadomasokistisessa erotiikassa joko toiminnan välineinä tai rekvisiittana.
Musiikki.
Musiikissa ruoska on jakoaerofoneihin luettu soitin. Ääni voi syntyä ilmavirran jakautuessa ruoskan siiman eri puolille jaksoittaisena, jolloin ruoska ulisee, tai sen pään paukahtaessa rikkoessaan äänivallin. Orkesterikokoonpanoissa käytetään ruoskan tilalla tosin useammin sitä kätevämpänä pidettyä piiskaa.
Kansainvälinen koulu

Kansainvälinen koulu on koulu, jonka pääasiallinen tarkoitus on tarjota opetusta lapsille, jotka eivät ole koulun sijaintimaan kansalaisia. Näitä lapsia ovat usein esimerkiksi kansainvälisten yritysten ja järjestöjen tilapäisesti maassa olevien työntekijöiden lapset. Myös kielitaitojaan parantamaan pyrkivät kotimaiset oppilaat opiskelevat usein kansainvälisissä kouluissa.
Kansainväliset koulut käyttävät usein opetussuunnitelmia, jotka perustuvat muiden maiden, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan tai Yhdysvaltojen vastaaviin. Ne voivat myös noudattaa kansainvälisiä opetussuunnitelmia kuten International Baccalaureate (IB) tai European Baccalaureate. Suuri osa kansainvälisistä kouluista käyttää englantia opetuskielenään, mutta myös esimerkiksi ranskan- ja saksankielisiä kouluja on paljon.
Kansainväliset koulut ovat usein jonkin organisaation ylläpitämiä yksityiskouluja, mutta etenkin Suomessa on myös valtion omistamia kansainvälisiä kouluja.
Puustock

Puustock oli Juvalla järjestetty rockfestivaali. Festivaalin tapahtumapaikkana oli Hotelli Juvan puisto noin kahden kilometrin päässä Juvan keskustasta. Puustock järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2000.
Puustock oli alun perin yksipäiväinen festivaali, mutta vuodesta 2004 alkaen se muuttui kaksipäiväiseksi. Vuonna 2005 Puustockin yleisömäärä oli 8 100, ja vuonna 2007 yleisöä oli 9 100. Festivaaleilla esiintyi pelkästään suomalaisia pop- ja rockyhtyeitä.
Festivaalin järjestänyt Puustock Oy haettiin konkurssiin Mikkelin käräjäoikeudessa 4. joulukuuta 2008. Festivaalin jatko todettiin epävarmaksi. Vuonna 2009, jolloin olisi vietetty Puustockin kymmenvuotisjuhlia, se jäi järjestämättä, koska tärkeitä taustavaikuttajia vetäytyi pois viime hetkellä. Järjestäjät olivat kuitenkin toiveikkaita, että festivaali järjestettäisiin jälleen välivuoden jälkeen.
Festivaalin paluu Hotelli Juvan takapihan puistoon näyttää hyvin epätodennäköiseltä, koska hotellin toiminta on päättynyt. Kiinteistö on remontoitu ja vuokrattu, ja siinä toimii nykyään hoivakoti Wilma.
Puustockin taustavoimia on mukana vuodesta 2013 alkaen Juva Camping -leirintäalueella järjestetyssä Juva Rokkaa -festivaalissa.
Esiintyjät.
2008.
Hanoi Rocks, Apulanta, CMX, Poets of the Fall, YUP, Yö, Klamydia, Mokoma, Lovex, Viikate, Ruoska, Turmion Kätilöt, Himanes, Anatomia, Pave Maijanen, Jussi Hakulinen &amp; Jani Viitanen, Honey B and the T-Bones
2007.
Kotiteollisuus, Apulanta, CMX, Yö, PMMP, Maija Vilkkumaa, Popeda, Irina, Tiktak, Viikate, Maj Karma, Ruoska, The Micragirls, Häiriköt
Olutteltassa: Tumppi Varonen, Jarkko Martikainen, Duo Maria Hänninen, Costello Hautamäki
2006.
Rehtorit, Francine, Klamydia, Popeda, Mokoma, Apulanta, Bloodpit, Diablo, Ruoska, Ypö-Viis, Yö, Stam1na, Teräsbetoni, Timo Rautiainen
2005.
Yö, Apulanta, YUP, Kotiteollisuus, CMX, Maija Vilkkumaa, Negative, The 69 Eyes, Ruoska, Popeda, Pojat, Ismo Alanko Säätiö, Uniklubi, Himanes, Kalle G &amp; Rytinäkerjäläiset
2004.
Kotiteollisuus, Negative, Popeda, Luonteri Surf, Maija Vilkkumaa, Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus, Yö, Neljä Ruusua, Apulanta, Klamydia, Ruoska, Mokoma, Häiriköt
Olutteltassa: Miika Söderholm, Tumppi Varonen, Kari Peitsamo, Joey Luumäki, KKane 
2003.
Ruoska, Viikate, Rehtorit, Peer Günt, Ne Luumäet, Yö, The Flaming Sideburns, Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus, Popeda
Perjantai-camping: Luomakunta, Oikosulku, Protoni, Lumo
Perjantaiklubilla: Technicolour, Pojat, Honey B &amp; T-Bones, Melrose, Absoluuttinen Nollapiste
2002.
Sleepparit vm. 74, Kotiteollisuus, Klamydia, Tehosekoitin, Apulanta, Osmo's Cosmos, Popeda, Bloodpit, Denigrate
Perjantai-camping: Pojat, Yltiö, Grayscale, Reduced to Ash
Perjantaiklubilla: Francine, Pelle Miljoona, Maukka Perusjätkä, Dragons
2001.
Ne Luupojat Surf, Yö, Klamydia, Tehosekoitin, Apulanta, Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus, The 69 Eyes, Iiwana Julma, The 7th Floor
Perjantaiklubilla: Tumppi Varonen &amp; Problems, Luonteri Surf, Tolpat, Leewings
2000.
YUP, Sentenced, Remu, Osmo's Cosmos, Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus, Luonteri Surf, Natsipaska, Seireeni, Tolpat
Aleksei Prokurorov

Aleksei Aleksejevitš Prokurorov (Алексей Алексеевич Прокуроров; 25. maaliskuuta 1964 – 10. lokakuuta 2008) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen hiihtäjä.
Prokurorov voitti olympiakultaa 30 kilometrin hiihdossa 1988 Calgaryn talviolympialaisissa. 30 kilometrillä hän voitti kultaa myös 1997 Trondheimin MM-hiihdoista. Lisäksi hän on voittanut lukuisia himmeämpiä arvokisamitaleja. Prokurorov tunnettiin erityisesti hyvänä pitkien matkojen hiihtäjänä: hän voitti Holmenkollenin 50 km hiihdon kahdesti (1993 ja 1998) ja oli toinen vuonna 1995.
Lopetettuaan uransa Prokurorov ehti toimia kahden vuoden ajan Venäjän hiihtomaajoukkueen naisten päävalmentajana ennen kuin kuoli 10. lokakuuta 2008 kotikaupungissaan Vladimirissa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa, jossa ajokortiton rattijuoppo ajoi hänen päälleen.
Seuratasolla Prokurorov edusti Moskovan TsSKA:ta.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1997

Järjestyksessään 29. hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Trondheimissa Norjassa 21. helmikuuta – 2. maaliskuuta 1997.
Miesten maastohiihto.
10 km (p).
Päivämäärä: 24. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Harri Kirvesniemi oli kilpailussa kahdeksas, Jari Isometsä 14. ja Sami Repo 19:s.
10 km (p) + 15 km (v) takaa-ajo.
Päivämäärä: 25. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Sami Repo oli kilpailussa 13. ja Harri Kirvesniemi keskeytti.
30 km (v).
Päivämäärä: 21. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Mika Myllylä oli kilpailussa kymmenes, Jari Isometsä 14., Jari Räsänen 19. ja Jukka Hartonen 28:s.
50 km (p).
Päivämäärä: 2. maaliskuuta&lt;br&gt;Suomen Jari Isometsä oli kilpailussa 13. ja Harri Kirvesniemi keskeytti. Karri Hietamäki ei startannut kilpailuun.
4 × 10 km viesti.
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Naisten maastohiihto.
5 km (p).
Päivämäärä: 23. helmikuuta&lt;br&gt;Nopeimman ajan kilpailussa hiihti Venäjän Ljubov Jegorova, joka kuitenkin jäi dopingtestissä kiinni bromantan-piristeen käytöstä ja hänen suorituksensa hylättiin.
Suomen Riikka Sirviö oli kilpailussa kymmenes, Satu Salonen 12., Tuulikki Pyykkönen 19. ja Kati Pulkkinen 25:s.
5 km (p) + 10 km (v) takaa-ajo.
Päivämäärä: 24. helmikuuta&lt;br&gt;Voitto ratkesi loppukirissä. Maalikameran kuvan mukaan Välben mono katkaisi valokennon säteen kolme–viisi senttimetriä ennen Belmondoa.
Suomen Kati Pulkkinen oli kilpailussa 16., Satu Salonen 19. ja Riikka Sirviö 21:s. Tuulikki Pyykkönen ei startannut kilpailuun.
15 km (v).
'Päivämäärä: 21. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Kati Pulkkinen oli kilpailussa 19., Satu Salonen 26., Kati Sundqvist 35. ja Anu Kittilä 46:s.
30 km (p).
Päivämäärä: 1. maaliskuuta&lt;br&gt;Suomen Riikka Sirviö oli kilpailussa 14., Kati Pulkkinen 16., Satu Salonen 22. ja Tuulikki Pyykkönen keskeytti.
4 × 5 km viesti.
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Yhdistetty.
Henkilökohtainen kilpailu (normaalimäki + 15 km).
Päivämäärä: 22. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Jari Mantila oli kilpailussa 14., Tapio Nurmela 16. ja Samppa Lajunen 17:s.
Joukkuekilpailu (normaalimäki K90 + 4 × 5 km).
Päivämäärä: 23. helmikuuta
Mäkihyppy.
Normaalimäki (K90).
Päivämäärä: 22. helmikuuta&lt;br&gt;Suomen Jani Soininen oli kilpailussa 11., Mika Laitinen 25. ja Ari-Pekka Nikkola 27:s.
Suurmäki (K120).
Päivämäärä: 1. maaliskuuta&lt;br&gt;Suomen Jani Soininen oli kilpailussa seitsemäs, Janne Ahonen kahdeksas ja Mika Laitinen 23:s.
Joukkuemäki (K120).
Päivämäärä: 27. helmikuuta
Midland F1 Racing

Midland F1 Racing (usein lyhennetty MF1 Racing) oli kaudella 2006 Formula 1 -sarjassa ajanut kilpatalli. Se osallistui sarjaan venäläisellä lisenssillä ja oli käytännössä ensimmäinen venäläinen talli sarjassa. Kuljettajina tallissa toimivat alankomaalainen Christijan Albers sekä portugalilainen Tiago Monteiro. Testikuljettajina toimivat Giorgio Mondini, Markus Winkelhock, Adrian Sutil, Alexandre Prémat ja Ernesto Viso. Talli ei saavuttanut lyhyen historiansa aikana yhtään MM-pistettä.
Taustaa.
Talli syntyi, kun venäläissyntyisen Alex Shnaiderin johtama Midland Group osti Jordan-tallin vuoden 2004 lopussa sen perustajalta Eddie Jordanilta. Talli kilpaili kaudella 2005 vielä Jordan-nimellä. Kaudella 2006 talli tunnettiin Midland-nimellä.
Kausi 2006.
Midland kilpaili ainoastaan kaudella 2006, kuljettajinaan Christijan Albers ja Tiago Monteiro. Monteiro oli kilpaillut kauden 2005 Midlandia edeltäneessä Jordan-tallissa. Midlandin M16-nimisissä autoissa oli Toyotan moottorit. Tallin menestys jäi vaisuksi, sillä se ei saavuttanut kauden aikana yhtään pistettä. Parhaiksi sijoituksiksi jäivät Unkarin GP:n yhdeksäs ja kymmenes sija. Pisteitä jaettiin kuitenkin kahdeksalle parhaalle. Saksan GP:ssä tallin molemmat autot hylättiin liiaksi taipuvien takasiipien takia. Sijoitus valmistajien MM-sarjassa oli lopulta kymmenes. Taakse jäi ainoastaan Super Aguri.
Syyskuussa alankomaalainen autonvalmistaja Spyker ilmoitti ostaneensa tallin. Talli kilpaili viimeiset kolme kilpailua Spyker MF1 Racing nimellä, ja samalla nimenmuutos Spykeriksi tarkoitti myös värien vaihtumista Midlandin punavalkoisesta oranssin ja hopean sekoitukseen. Kaudella 2007 talli kilpaili nimellä Spyker MF1 Racing. Talli myytiin kuitenkin uudestaan, ja se aloitti kilpailemisen kaudesta 2008 alkaen nimellä Force India.
Joululaulu

Joululaulu on laulu, jonka sanat liittyvät aiheeltaan jouluun. Joululauluja esitetään yleensä ennen joulua ja sen aikana. 
Joululauluja voi esittää yksi esittäjä, mutta useimmiten ne esitetään suuremmissa yhtyeissä, yleensä kuorossa. Niitä lauletaan myös yhteislauluna esimerkiksi koulujen joulujuhlissa ja Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa. Joululaulu voi tyyliltään kuulua niin taide- kuin populaarimusiikkiinkin. Jotkut muusikot ovat jopa erikoistuneet joululaulujen tekemiseen. Monet, joskaan eivät kaikki, joululaulut ovat luonteeltaan uskonnollisia. On myös monia joululauluja, joissa joulun uskonnolliseen merkitykseen viitataan vasta viimeisessä säkeistössä. 
Historia.
Vanhimmat joululaulut ovat yhtä vanhoja kuin joulu itse. 300-luvulla Roomassa alettiin esittää jouluaiheisia hymnejä, joista nykyaikaan asti on säilynyt ainakin ranskalainen ”Jesus refulsit omnium”. 1200-luvulla yleistyi varsinainen joululauluperinne Saksassa, Ranskassa ja Italiassa.
Martti Luther sanoitti tunnetuimpiin jouluvirsiin kuuluvan ”Enkeli taivaan” vuonna 1535, ja suomeksi sen käänsi Hemminki Maskulainen virsikirjaansa vuonna 1605. Suomessa käytetyssä vuonna 1582 ilmestyneessä "Piae Cantiones" -kokoelmassa on hengellisiä joululauluja, jotka olivat alkujaan latinankielisiä. Suomessa laulettiinkin pitkään lähinnä muita kuin suomenkielisiä joululauluja, sillä joulu oli 1800-luvulle asti etenkin ylempien säätyjen juhla.
Suomenkielinen joululauluperinne käynnistyi kunnolla 1800-luvun lopulla Jyväskylän seminaarissa, jossa kirjoitettiin tai suomennettiin moni edelleen tunnettu joululaulu. Seminaarissa syntyneitä joululaulusanoituksia ovat esimerkiksi ”Kun joulu on”, ”Hiljaa, hiljaa” ja ”Jouluyö, juhlayö”. Taustalla vaikutti Jyväskylän seminaarin asema ensimmäisenä suomenkielisenä opettajaseminaarina sekä fennomanialiike, jonka edustajiin kuului myös jyväskyläläinen opettaja ja ahkera joululaulusanoittaja Gustaf Oskar Schöneman.
Joululaulut Suomessa.
Vuoden 2024 kyselyssä 42 prosenttia suomalaisista lauloi joululauluja. Miehistä joululauluja lauloi noin kolmannes, naisista puolet. Lauluja laulettiin etenkin lapsiperheissä.
Erkki Lepokorpi

Erkki Valdemar Lepokorpi (26. toukokuuta 1930 Tampere – 26. marraskuuta 2001) oli tamperelainen kirjailija. Alun perin hän oli laivaston soittokunnassa oppinsa saanut muusikko. Musiikista ei kuitenkaan tullut hänen elämänuraansa, vaan hän toimi Kansan lehden ilmoitustoimittajana. Hän oli päätoimensa ohella pitkään keikkamuusikkona, mutta lopetti keikkailun kiinnostuttuaan kirjoittamisesta 1960-luvun alussa. Työnsä Kansan Lehdessä hän jätti 1978. Lepokorpi avioitui loviisalaisen Synnöve Bergströmin kanssa 1948. He saivat yhden lapsen Karl-Erik Valdemar Lepokorven 10.04.1949.
Lepokorven pääteokset olivat romaanit "Jumalauta meitä ammutaan" (1972) ja "Käy ruusutkin kukkimaan" (1977). Ne kuvaavat sisällissotaa punaisten puolelta. Ensin mainittua voi pitää jälkimmäisen esiversiona: kirjailijalla on jo tietoa ja materiaalia sisällissodasta, mutta hän upottaa sotatapahtumien kuvaamisen sanomalehtimaailmaan. Romaanin päähenkilö kirjoittaa ilmoituspäällikön työnsä ohessa romaania, jonka työniminä ovat Taistelu Tampereesta ja Jumalauta meitä ammutaan. 
Romaani "Käy ruusutkin kukkimaan" kuvaa tarkasti kansalaissotaa pispalalaisten punakaartilaisten näkökulmasta. Tapahtumat käynnistyvät suurlakkoaikana ja vievät aina valkoisten piirittämälle Tampereen raatihuoneelle huhtikuussa 1918. Kuvaus on tarkkaa: hän kuvaa petosta ja kaaosta, joskin myös ystävyyttä ja arjen sankaruutta. Romaania edelsi samanniminen ja karsitusti lähes samansisältöinen näytelmä, joka sai ensi-iltansa Tampereen Työväen Teatterissa 4. maaliskuuta 1976. 
Romaani "Käy ruusutkin kukkimaan" avaa laajan näkökulman Suomen sisällissotaan, Punaisten pohjoisen rintaman esikuntaan Tampereella ja taisteluihin punaisten pohjoisen rintaman alueella. Monet historialliset suomalaiset ja venäläiset henkilöt heräävät romaanissa henkiin. Punaisten sodanjohdon sankariksi nousee harrastelijanäyttelijä-vahtimestari, kotkalainen Hugo Salmela. Hän pystyy luomaan niin kovan vastuksen valkoisen puolen sotilaallisesti ylivoimaisen kompetentille voimalle, että sisällissodan Tampereen ratkaisutaistelusta muodostuu lajissaan siihen asti suurin taistelu Pohjoismaissa. Lepokorpi kuvaa myös omien tuoreiden tietojensa pohjalta, kuinka Salmela haavoittuu kuolettavasti tehtävänsä ääressä 23. maaliskuuta 1918. Kirjailija teki laajoja tutkimuksia ja haastatteluja romaaniaan varten ja teos tuo oman merkittävän lisän ja näkökulman siihenastiseen sisällissotakirjallisuuteen. Romaanit Rautakoura ja Pulmunen sekä Lasikuisti ovat Käy Ruusutkin kukkimaan -romaanin jatko-osia ja kuvaavat sisällissodan jälkeistä aikaa.
Lepokorpen kirjojen miljööt sijoittuivat vahvasti Tampereelle.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1925

Kautta aikain ensimmäiset hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 4.–14. helmikuuta 1925 Janské Lázněssa (saks. "Johannisbad") Tšekkoslovakiassa.
Miesten hiihdot.
18 km.
Päivämäärä: 12. helmikuuta
50 km.
Päivämäärä: 14. helmikuuta
Yhdistetty.
Normaalimäki + 18 km.
Päivämäärä: 4. helmikuuta
Mäkihyppy.
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Säteily­paine

Säteily­paine on sähkömagneettisen säteilyn aiheuttama tavallisesti hyvin pieni paine, joka kohdistuu kaikkiin pintoihin, joihin osuu sähkömagneettista säteilyä. Massiivisissa tähdissä säteilypaineella on huomattava merkitys, samoin joissakin muissa kuumissa ja tiheissä ympäristöissä, kuten mustien aukkojen ympäristössä. Säteilypaine aiheutuu fotonien liikemäärästä, eikä sitä pidä sekoittaa tähdestä sinkoutuvien massallisten hiukkasten aiheuttamaan, käytännössä merkityksettömään vaikutukseen.
Esimerkiksi Maahan saapuu Auringosta 1 370 W/m2 säteilyä, joka aiheuttaa 4,6 μPa:n (mikropascalin) säteilypaineen. Jos tähden sisuksissa säteily ylittää niin kutsutun Eddingtonin rajan, säteily alkaa puhaltaa tähden kaasua ulospäin. Säteilypaine kasvaa lämpötilan neljänteen potenssiin eli formula_1. Suuren jättiläistähden sisällä lämpötila on jopa 1 000 miljoonaa kelviniä.
Säteilypainetta on ajateltu käytettäväksi hyväksi hitaassa mutta taloudellisessa avaruusmatkailussa aurinkopurjeilla tai sähköpurjeilla varustetuilla aluksilla.
Venäläinen Pjotr Lebedev osoitti säteilypaineen olemassaolon ensi kertaa v. 1899.
Intrigue

Intrigue on suomalaisen metalliyhtyeen Zero Ninen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 suomalaisella Megafon Records -levymerkillä, joka teki tuolloin yhteistyötä monikansallisen Virgin Recordsin kanssa. Albumi jatkoi edellisen White Lines -albumin linjaa T.T. Oksalan jatkaessa tuottajana ja Edu Kettusen toimiessa sanoittajana. Lisäksi myös Esa Kaartamo on tehnyt sanoituksia albumille. 
Albumin kenties tunnetuin kappale on myös singlenä julkaistu nopeatempoinen "Banging on Drums". Musiikillisesti albumi on hieman suoraviivaisempi ja raskaampi kuin edeltäjänsä. Eeppisestä nimikappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo Kuusamon Karhunkierroksen maisemissa. Albumin coverina on Cozy Powell's Hammer -yhtyeen tunnetuksi tekemä glam rock -hitti "Na Na Naa", josta tuli yksi yhtyeen konserttien suosikeista.
Intrigue nousi Suomen albumilistalla sijalle 10., ja yhtyeen suosio oli kotimaassa korkealla. Zero Nine pääsi albumin julkaisun aikoihin esiintymään myös ulkomailla, kun se esiintyi Ruotsissa Råsundan jalkapallostadionilla pidetyssä suuressa Monsters of Rock -tapahtumassa yhdessä Ozzy Osbournen, Def Leppardin ja Scorpionsin kanssa. Vuoden 1987 aikana yhtye esiintyi myös Lontoon Marquee-klubilla. Ulkomaan kuvioiden osalta yhtyeen yhteistyö Virgin Recordsin kanssa kuitenkin päättyi Intrigue-albumiin. 
Sekä fanit että yhtye itse ovat pitäneet Intrigue-albumia Zero Ninen parhaana.
Kielotorni

Kielotorni on asuintornitalo Vantaan Tikkurilassa. Talossa on 17 kerrosta ja 78 asuntoa. Kielotien ja Talvikkitien välissä sijaitseva Kielotorni on yksi Vantaan korkeimmista asuinrakennuksista, ja korkeutta sillä on 50 metriä. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Timo Vormala Gullichsen Vormala Arkkitehdeista ja rakentanut Skanska. 
Talo valmistui joulukuussa 2005, ja ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan taloon tammikuussa 2006. Ylimmässä kerroksessa sijaitsevat asukkaiden käytössä olevat kattoterassi, kerhohuone ja saunatilat.
Sarah McLachlan

Sarah Ann McLachlan OC, OBC (s. 28. tammikuuta 1968 Halifax, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen laulaja ja lauluntekijä. Mclachlanin tunnetuin kappale lienee "In the Arms of an Angel".
Ura.
Sarah McLachlan opiskeli lapsena laulamista sekä klassista pianoa ja kitaraa. McLachlan levytti ensimmäisen albuminsa, "Touchin" vuonna 1988. Siltä julkaistiin singleinä "Vox" ja "Steaming". Albumi myi kultaa, kuten myös seuraava albumi, "Solace" (1991). Tämän jälkeen McLachlan on julkaissut useita albumeja. 
McLachlan on voittanut kolme Grammy-palkintoa. Vuonna 1997 hän voitti palkinnot kappaleista "Building a Mystery" ja "Last Dance" ja vuonna 1999 kappaleesta "I Will Remember You". Vancouverin talviolympialaisten avajaisissa McLachlan lauloi kappaleen "Ordinary Miracle".
Shenzhou 6

Shenzhou 6 oli Kiinan toinen miehitetty avaruuslento. Lento alkoi 12. lokakuuta 2005 Pitkä Marssi 2F -kantoraketilla Jiuquanin satelliittien laukaisukeskuksesta. Shenzhou-avaruusaluksen miehistönä oli ensimmäistä kertaa kaksi taikonauttia, Fei Junlong (Komentaja) ja Nie Haisheng (ohjaaja). Matalalle Maata kiertävälle lentoradalle asettunut avaruuslento kesti lähes viisi päivää (115 tuntia ja 28 minuuttia).
Miehistö pystyi riisuutumaan uudesta kevyemmästä avaruuspuvustaan, suorittamaan tieteellisiä kokeita ja siirtymään kiertoratakapseliin ensimmäistä kertaa, missä sijaitsivat myös WC-tilat. Lento laskeutui Sisä-Mongoliaan kuten sitä edeltävät miehitetyt ja miehittämättömät Shenzou-lennotkin. 
Miehistö.
Varamiehistöt.
Kyseessä oli Kiinan ensimmäinen kahden avaruuslentäjän avaruuslento. Miehistö esiteltiin julkisuudelle viisi tuntia ennen lähtöä. Nie Haisheng juhli 41:tä syntymäpäiväänsä avaruudessa.
Lento.
Shenzhou 6:n laukaisu tapahtui 12. lokakuuta 2005 kello 01:00:03.583 UTC Jiuquanin satelliittien laukaisukeskuksesta. Shenzou 6 irtautui 200 kilometrin korkeudessa Pitkä Marssi -kantoraketista ja käynnisti omat moottorinsa, mitkä veivät sen 211 km x 345 km kiertoradalle 21 minuutin kuluttua lähdöstä. Kiinan keskustelevisio esitti laukaisun suorana lähetyksenä.
Myöhempi ratamuutos nosti aluksen 332 km x 336 km kiertoradalle. Miehistö avasi aluksen laskeutumis- ja kiertoratamoduleja erottavan luukun ja työskenteli myös kiertoratamoduulissa. Miehistön tieteellisistä kokeista ei kovin paljon kerrottu julkisuudessa. Lännessä onkin epäilty osan kokeista olleen luonteeltaan sotilaallisia.
Maahanlaskeutumistoimet aloitettiin 16. lokakuuta kello 19:44 irrottamalla kiertoratamoduuli laskeutumismoduulista. Toisin kuin Sojuz-avaruusaluksissa tämä tapahtuu ennen maahanlaskeutumispolttoa, mikä sallii kiertoratamoduulin jäävän kuukausien ajan kiertoradalle tai toimivan seuraavien lentojen telakoitumiskohteena (kiertoratamoduuli käynnistikin myöhemmin kahdesti omat moottorinsa 19. lokakuuta nostaen sen 355 kilometrin ympyränmuotoiselle kiertoradalle). Avaruuskapseli laskeutui laskuvarjojen varassa noin kilometrin päähän tarkoitutetusta laskeutumispaikastaan Sisä-Mongolian ruohoaroille kello 4:33 paikallista aikaa (20:33 UTC). Miehistö kuljetettiin erikoislentokoneella Pekingiin kahdeksi viikoksi lääketieteelliseen eristykseen. Kapseli kuljetettiin Pekingiin junalla.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1926

Vuonna 1926 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Lahdessa, Suomessa. Kisoilla ei ollut vielä silloin maailmanmestaruuskilpailujen arvoa, vaan ne olivat ”kongressikilpailut”, joille annettiin MM-arvo myöhemmin.
Kaikki paikalliset koululaiset saivat lomaa kisojen ajaksi, sillä kouluja tarvittiin majoitustiloiksi.
Hiihto.
30 km.
Päivämäärä: 4. helmikuuta
50 km.
Päivämäärä: 6. helmikuuta
Yhdistetty.
Normaalimäki + 17 km.
Päivämäärä: 4. helmikuuta. Norjan Johan Grøttumsbråten oli ylivoimaisesti paras hiihtäjä kolmen minuutin aikaerolla ennen Norjan Thorleif Haugia. Suomen Esko Järvinen hävisi Grøttumsbråtenille 7,5 minuuttia ollen kolmas. Muista suomalaisista Aarne Lukander oli 12., Urho Kunttu 14. ja paremmin uimarina tunnettu Toivo Reingoldt 22. 
Mäkihyppy.
Päivämäärä: 4. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1927

Vuoden 1927 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Cortina d'Ampezzossa Italiassa 2.–5. helmikuuta.
Hiihto.
18 km.
Päivämäärä: 3. helmikuuta
50 km.
Päivämäärä: 5. helmikuuta
Yhdistetty.
Normaalimäki + 18 km.
Päivämäärä: 2. helmikuuta
Mäkihyppy.
Päivämäärä: 2. helmikuuta
Paulina Rubio

Paulina Rubio Dosamantes (s. 17. kesäkuuta 1971 México), tunnetaan paremmin nimellä Paulina Rubio, on meksikolainen vahvasti latinovaikutteisen popin laulaja ja näyttelijä. Hän on julkaissut musiikkia sekä espanjan että englannin kielillä. Hän on moninkertainen Grammy-ehdokas ja esiintynyt muun muassa yhdessä Enrique Iglesiasin kanssa. Paulina Rubion albumeja ja singlejä on myyty yhteensä jo yli 20 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Elämä.
Rubio on näyttelijä Susana Dosamantesin tytär. Hänellä on pikkuveli Enrique Rubio.
Rubio opiskeli Centro de Educación Artísticassa ja aloitti uransa jo lapsena. Hän kuului vuodesta 1982 Timbiriche-yhtyeeseen, jonka kanssa ennätti julkaista yksitoista albumia. Ensimmäisen roolinsa telenovelassa hän esitti vuonna 1988. Eräs näyttelijänuran tunnetuimmista rooleista oli Andrea telenovelassa "Baila Conmigo" (1992).
Paitsi telenoveloissa, Rubiolla on ollut rooleja myös suosituissa meksikolaisissa elokuvissa.
Rubio on ollut kihloissa Nicolas ValleJon kanssa vuodesta 2005. He menivät naimisiin 30. huhtikuuta 2007. "Stuff"-lehti asetti hänet 97. sijalle maailman "102 seksikkäimmän naisen" listalla vuonna 2002.
Soololevytysura.
Paulina Rubio jätti Timbirichen vuonna 1991. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "La chica dorada", joka julkaistiin EMI:n kautta 1992, oli välitön menestys. Seuraavia julkaisuja olivat "24 Kilates" (1993), "El tiempo es oro" (1995) ja "Planeta Paulina" (1996). Näistä viimeisintä seurasi neljä vuotta kestänyt tauko levytysuralta.
Rubion comeback-albumi "Paulina" nosti esittäjänsä "Billboard"-listan kärkeen Yhdysvalloissa. Levytyssopimus EMI:n kanssa oli päättynyt, ja albumi julkaistiin Universal Music Groupin kautta 23. toukokuuta 2000. "Paulinaa" seurasi Rubion ensimmäinen englanninkielinen albumi "Border Girl" vuonna 2002.
Rubion tuoreimmat albumijulkaisut ovat "Pau-Latina" (2004) ja "Ananda" (2006), jotka molemmat julkaistiin Universalilla. Levyjä on maailmanlaajuisesti myyty miljoonia.
Rubion yhdeksäs studioalbumi "Gran City Pop" (2009) julkaistiin 23. kesäkuuta 2009. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan yli 300 000 kpl ja nousi Yhdysvaltojen albumilistalla sijalle #44. Suurin osa levyn kappaleista oli Rubion itsensä kirjoittamia. Albumilta julkaistiin singlet "Causa y Efecto" (2009), "Ni rosas ni juguetes" (2009), sekä "Ni rosas ni juguetes" feat. Pitbull (2010).
X-Factor.
Vuonna 2013 ilmoitettiin Rubion liittyvän amerikkalaisen hittiformaatin "X Factor USA:n" kolmannen kauden tuomaristoon Demi Lovaton, Simon Cowellin ja Kelly Rowlandin lisäksi.
Muu diskografia.
Paulina Rubio julkaisi seuraavat albumit osana Timbiriche-kokoonpanoa:
Timbiriche teki vuonna 1998 lyhyen paluun, josta syntyivät seuraavat albumit: