tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pakilan ala-asteen koulu

Pakilan ala-asteen koulu on peruskoulu Helsingin Länsi-Pakilassa. Opiskeltavia kieliä ovat saksa, ruotsi ja englanti. Koulu on musiikkipainotteinen, ja painotettu opetus alkaa 3. luokalta ja päättyy 6. luokalle. Painotukseen edellytetään soveltuvuuskoe. Oppilaita koulussa on noin 500. Koulun rehtorina toimii Satu Viemerö.
Koulurakennuksen on suunnitellut Jorma Järvi, ja se valmistui vuonna 1954. Pakilan yläaste sijaitsee ala-asteen läheisyydessä, saman pyörätien varrella.
Koulujen yhdistyminen.
Lukuvuodesta 2025–2026 alkaen Pakilan ala-asteen koulu ja Pakilan yläasteen koulu yhdistyivät uudeksi Pakilan peruskouluksi.
Desiré Wilson

Desiré Wilson (s. 26. marraskuuta 1953 Brakpan, Etelä-Afrikka) on entinen eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän on yksi viidestä naisesta, jotka ovat osallistuneet F1-sarjaan.
Wilson ajoi menestyksekkäästi vuodesta 1972 lähtien kotimaansa Formula Vee ja Formula Ford –sarjoissa, kunnes siirtyi 1970-luvun puolivälissä brittiläisiin Formula Ford 2000 ja Sports 2000 –sarjoihin.
Wilson osallistui urallaan ainoastaan yhteen MM-sarjan osakilpailuun, Britannian Grand Prix'in, vuonna 1980. Tulokseksi kilpailusta jäi karsiutuminen.
Wilson on ainoa nainen, joka on voittanut minkäänlaisen F1-kilpailun. Hän voitti Brands Hatchillä ajetun Britannian Aurora F1 -sarjan kilpailun vuonna 1980. Ennen voittoaan hän oli ajanut aikaisemmin muutaman kerran palkintokorokkeelle.
Uransa loppuvaiheissa 1980-1990-luvuilla Wilson kokeili yhdysvaltalaissarjoja ajamalla CART-, Champ Car- ja urheiluautosarjoissa.
Haapasaari (Rauma)

Haapasaari on Rauman pohjoisosissa sijaitseva kaupunginosa. Se on ollut vielä 1700–1800-lukujen vaihtessa saari, mutta nykyään se kuuluu hyvin pitkälti mantereeseen. Tosin Nurmenlahdesta, Myllysalmesta ja ojista koostuva vesialue kiertää "varsinaista" Haapasaaren aluetta, mutta pohjois- ja länsirannalla lainehtii meri.
Alue on pääasiassa haja-asutusaluetta, tosin joitain asumiskeskittymiä löytyy. Lisäksi Nurmenlahden rannoilla on runsaasti kesämökkejä. Alueella on myös jääkiekkokaukalo ja leikkikenttä, joiden hoidosta vastaa kylätoimikunta.
Alueen ja lähialueen nähtävyyksiin lukeutuvat Omenapuumaan Natura-alueet, jotka eivät virallisesti kuulu Haapasaareen. Haapasaaressa sijaitsee vuonna 1801 rakennettu Haapasaaren kartano, joka on ollut muinoin kuninkaallinen hevostalli, Vanha-Lahden kartano sekä Kokkovuori, joka on jäänne Svekofennidien vuoristosta ja muotoutunut nykyiseen muotoonsa jääkauden aikana. Haapasaaressa on myös Laarinkallio, josta näkee Olkiluodon voimalaitoksen. Haapasaaressa on pidetty myös suunnistuksen SM-yökilpailut 2001. 
Haapasaaressa on noin 180 asukasta. Haapasaari rajoittuu mm. seuraaviin vesialueisiin: Sorkanlahti, Mustalahti, Haapasaarenvesi, Majaslahti, Nurmenlahti ja Myllysalmi. Haapasaaren läpi kulkeva tie on yleinen pyöräilijöiden ja lenkkeilijöiden reitti.
Cochem

Cochem on kaupunki läntisessä Saksassa, Moseljoen rannalla. Paikalla tiedetään olleen ainakin kelttiläistä asutusta ennen kuin roomalaiset asettuivat sinne. Cochem mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Cuchuma" maanlahjoitusasiakirjassa vuonna 886. Kaupungissa on arviolta 5 332 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 21,2 neliökilometriä.
Historia.
Cochemin hallitsevin näkymä on kaupungin viereisellä kukkulalla oleva Valtakunnanlinna (). Sen rakentamisen arvellaan alkaneen 1000-luvun alkuvuosina. Vuonna 1294 linna siirtyi Trierin hallintaan ja se laajennettiin voimakkaaksi linnoitukseksi. Kulku Moseljoella voitiin katkaista ketjun avulla tullimaksujen keräämiseksi. Cochemista tuli kaupunki vuonna 1332. 
Vuonna 1689 kaupunki tuhoutui pahoin Ranskaa vastaan käydyissä sodissa, mutta korjattiin. Linnoitus sen sijaan oli raunioina 200 vuoden ajan, kunnes berliiniläinen Jakob Ravené aloitti sen jälleenrakennuksen. Uusitusta linnasta tuli myöhäiskeskiaikaisen tyylinen. Nykyisin linna on lukuisien turistien kiinnostuksen kohteena.
Cochem on muutoinkin varsinkin saksalaisten turistien suosima kohde. Kaupungissa on jäljellä keskiaikaisen ja myöhempien aikakausien tyylisen kaupungin kujia ja rakennuksia. Ympärillä Moselin rannoilla levittäytyvät viininviljelysalueet. 
Maantiede.
Kaupunki sijaitsee Mosel-joen laaksossa, joen molemmilla rannoilla. Kaupungin alue ulottuu jokilaakson ulkopuolellekin: noin 7 km:n päässä keskustasta on uudempi alue Brauheck, jolla on teollisuutta, uudempaa asutusta ja varuskunta-alue.
Politiikka.
Kaupunginvaltuusto.
Valtuustossa on 22 jäsentä (kunnallisvaalit 13.6.2004):
Nähtävyyksiä.
Luonnonnähtävyydet.
Cochemin kohdalle päättyy Moselin yläjuoksun suunnasta Bremmin kohdalta alkava noin 24 km:n pituinen, erityisen mutkitteleva jokiosuus. Kartalla näkyvän muotonsa vuoksi sitä kutsutaan nimellä "Cochemer Krampen" (, väljästi suomennettuna). Cochemin läheisyydesä on myös luonnonsuojelualue Brauseley, jossa on Välimeren alueen kasvillisuutta. Lähettyvillä on myös toinen, erityisesti vaeltelijoille sopiva luonnonsuojelualue Dortebachtal.
Talous.
Cochemille ominaista ovat viininviljely ja matkailu, mutta niiden merkitys on viime vuosikymmeninä hiipunut. Enemmistö asukkaista työskentelee nykyisin muilla aloilla. Täydessä toiminnassa on alle kymmenen viinitilaa.
Liikenne.
Cochem sijaitsee Moselin rautatien varrella. Asemalla pysähtyvät paikallisjunat, pikajunat ja InterCity-junat. Rautatie kulkee Cochemin ja Ediger-Ellerin välillä Kaiser-Wilhelm-tunnelin kautta (tämä 4,2 km:n pituinen tunneli oli Saksan pisin valmistumisvuodestaan 1877 vuoteen 1987). Junan lisäksi kaupunkiin on muutamia paikallisliikenteen linja-autoyhteyksiä. Kaupunki kuuluu Reinin-Moselin liikenneliittoon.
Koulutus.
Kaupungilla on merkitystä Saksan asevoimien varuskuntapaikkana ("Cochem-Brauheck") sekä hallinto- ja koulukeskuksena. 
Oppilaitoksia:
Der Mond

Der Mond (suom. "Kuu") on Carl Orffin säveltämä ja librettoima satuooppera, joka perustuu Grimmin veljeksien satuun. Teoksen kantaesitys oli Münchenissä 5. helmikuuta 1939.
Synopsis.
Tapahtumapaikka ja -aika.
Maa ja manala satujen aikaan
Juoni.
Vaellusmatkallaan neljä nuorukaista huomaa kuun loistavan tammen oksalla Nuorukaiset päättävät varastaa kuun ja viedä sen mukanaan pimeään kotimaahansa. He pitävät kuusta niin hyvää huolta, että jokainen heistä vaatii oikeuden viedä neljänneksen kuusta mukanaan hautaan. Sen seurauksena maan päällä tulee entistäkin pimeämpää. Kun viimeinenkin nuorukainen on kuollut, kuu kootaan manalassa jälleen kokonaiseksi. Kokonainen kuu loistaa niin voimakkaasti, että se herättää kuolleet henkiin. Jälleen elämään heränneet muodostavat kovaäänisen juomaporukan. Kova hälinä pelästyttää Petruksen, joka ryhtyy toimiin: ensin hän lähettää ukkosen ja salamoita, minkä jälkeen hän astuu manalaan. Siellä hän lyhyiden maljannostajaisten jälkeen rauhoittaa kuolleet ja vie kuun, levottomuuksien aiheuttajan, takaisin taivaalle. Eräs lapsi huomaa kuun loistavan jälleen taivaalla, ja ihmiset ottavat kuun iloiten vastaan.
Grünfeldin puolustus

Grünfeldin puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti siirroilla
codice_1
Avaus on nimetty Ernst Grünfeldin mukaan, joka pelasi puolustuksen ensimmäisenä 1920-luvulla. Puolustus on sittemmin ollut monien tunnettujen pelaajien, kuten Vasili Smyslovin, Bobby Fischerin, Viktor Kortšnoin ja Pjotr Svidlerin käytössä. Garri Kasparov on myös usein käyttänyt puolustusta maailmanmestaruusotteluissa Anatoli Karpovia vastaan vuosina 1986, 1987 ja 1990 ja Vladimir Kramnikia vastaan vuonna 2000.
Muunnelmia.
Vaihtomuunnelma
codice_2 ("ECO D85-D89")
Tämä on Grünfeldin päämuunnelma
4.Lf4 muunnelma
codice_3 
Muunnelma sopii pelaajille, jotka eivät halua joutua vaihtomuunnelman sekavuuksiin. Se jatkuu melkein aina Grünfeldin gambiittina.
Grünfeldin gambiitti
codice_4 ("ECO D83")
Valkea voi ottaa gambiitin vastaan pelaamalla
codice_5
tai hylätä sen siirroilla 6. Db3 tai 6. Tc1 mihin musta vastaa siirrolla 6...c5.
Taimanov muunnelma
codice_6 ("ECO D80")
Venäläinen muunnelma
codice_7 ("ECO D96")
Hidas muunnelma
codice_8 ("ECO D94")
Neo-Grünfeldin puolustus
codice_9 ("ECO D70-D79")
codice_10
Tämä muunnelma poikkeaa edellisistä siten, että valkea viivyttää kuningatarratsun kehittämistä ruutuun c3 siirtämällä kolmantena siirtonaan joko 3.f3 tai 3.g3, joista jälkimmäinen on yleisempi.
Just for fun

Just for fun. Menestystarina on Linus Torvaldsin, Linuxin luojan, humoristinen omaelämäkerta, jonka hän kirjoitti yhdessä toimittaja David Diamondin kanssa. Kirja kertoo Torvaldsin näkemyksen itsestään ja Linuxin kehityksestä.
Kirja on käännetty useille kielille, myös suomeksi ja ruotsiksi.
Günter Guillaume

Günter Guillaume (1. helmikuuta 1927 – 10. huhtikuuta 1995) oli Itä-Saksan valtiollisen turvallisuuselimen Stasin agentti. Vuodesta 1956 lähtien Länsi-Saksassa toiminut Guillaume paljastui lopulta vuonna 1974 toimiessaan liittokansleri Willy Brandtin avustajana. Tämä johti Brandtin eroon.
Seuranneen skandaalin johdosta Brandt joutui eroamaan tehtävistään ja Guillaume tuomittiin 13 vuodeksi vankeuteen vakoilusta syytettynä. Hänen vaimonsa Christelin saaman vankeusrangaistuksen pituus oli kahdeksan vuotta. Guillaume vapautettiin vuonna 1981 vaihtokaupassa länsimaisiin vakoojiin, jotka olivat jääneet kiinni itäblokin alueella.
Guillaume julkaisi vuonna 1988 omaelämäkerrallisen teoksen "Die Aussage".
Stargazer

 Stargazer on hard rock -yhtye Rainbow'n klassikkokappale ja yksi yhtyeen kuuluisimmista kappaleista. Se julkaistiin yhtyeen albumilla "Rising" vuonna 1976 ja se aloittaa levyn b-puolen. Yli kahdeksanminuuttisessa kappaleessa on mukana soittamassa Münchenin filharmoninen orkesteri ja jousisoittimia hyvin "ledzeppelinmaiseen" tapaan.
Kappaleen kuvaus.
"Stargazer" alkaa rumpali Cozy Powellin lyhyellä rummutuksella, johon kitara ja basso tulevat mukaan.
"Stargazer" kertoo egyptiläisen orjan elämästä, tuskasta ja taistelusta ja tarinaa jatkaa seuraava kappale "A Light in the Black", joka puolestaan kertoo orjan vapautumisesta ja elämästä sen jälkeen.
Ritchie Blackmoren mukaan kappaleen idea syntyi kun hän joutui Deep Purple -yhtyeessä soittaessaan loukkuun hajonneeseen hissiin, jossa hän oli vähällä menehtyä tulen ja kaasun aiheuttamaan savuun ja hapettomuuteen, josta hänelle tuli myöhemmin mieleen tuska ja kärsimys, johon koko kappale viittaa.
Klubi.tv

Klubi.tv (kirjoitetaan myös muodossa klubi.tv) oli digitaalinen televisiokanava, joka aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2007. Maanpäällisessä digitaalisessa tv-verkossa toimiva kanava oli ilmainen ja salaamaton. Klubi.tv oli Digiviihde-televisiokanavan sisarkanava. Kanava oli Fiamax Oy:n tuottama.
Kanava lopetti lähetyksensä koko C-nipun alueella 1.1.2011.
Ohjelmistoa.
Klubi.tv lähetti 1980- ja 1990-luvun discomusiikkia ja kuvashow:ta klo 0.00–6.00 välisenä aikana. Klubi.tv lähetti myös fiksuhuutoa. Klubi.tv lähetti myös Texas hold 'em:ia.
Starstruck (kappale)

Starstruck on hard rock -yhtye Rainbow’n kappale ja single vuoden 1976 albumilta "Rising". Kappale on tyylillisesti kyseisen albumin ”popahtavin”.
Kappaleen kuvaus.
”Starstruck” alkaa Ritchie Blackmoren yksinkertaisella kitarariffillä ja jatkuu sitä linjaa loppuun asti. Se on vuosien kuluessa muodostunut "Risingin" A-puolen suurimmaksi klassikoksi "Tarot Womanin" ohella.
Kappale kertoo kitaristi Blackmorea aikoinaan vainonneesta ranskalaisesta naisfanista, jolla oli vuosikaudet tapana seurata Blackmorea paikasta toiseen. Tilanne kärjistyi naisen löydettyä Blackmoren asunnon, jolloin Blackmore usutti koiransa naisen kimppuun.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Jonathan Palmer

Jonathan Charles Palmer (s. 7. marraskuuta 1956 Lewisham, Englanti, Iso-Britannia) on yrittäjä ja entinen Formula 1 -kuljettaja. 
Ura.
Palmer voitti Formula 3 -mestaruuden 1981 ja Formula 2 -mestaruuden 1983, minkä jälkeen hän siirtyi ajamaan F1-sarjaan. F1-urallaan hän osallistui 88:ään Grand Prix'hin, joissa paras sijoitus oli neljäs sija ja joista hän keräsi 14 MM-pistettä. Vielä uransa jälkeen hän ajoi McLarenin testikuljettajana, ja osallistui McLaren F1 -auton kehitystyöhön.
Jonathan Palmerin poika Jolyon Palmer on myös kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.
Formula 1 -tulokset.
† 1.sija vuoden 1987 Jim Clark Cupista, joka suunniteltiin turbottomille autoille.
Muuta.
Ennen autourheilu-uraansa Palmer valmistui ja työskenteli lääkärinä Lontoossa. Eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän siirtyi vuonna 1993 BBC:n kommentaattoriksi kuolleen James Huntin paikalle. Vuonna 1997 Britannian F1-lähetykset siirtyivät ITV:lle ja Palmerin tilalle kommentaattoriksi tuli Martin Brundle.
Palmer perusti oman kilpasarjansa nimeltään Formula Palmer Audi, jonka kautta hän alkoi manageroida kilpakuljettaja Justin Wilsonia Formula 1:iin.
Palmer on toiminut myös yrittäjänä hankkimalla omistukseensa Bedford Autodromen sekä Brands Hatchin kilparadat.
Hänen poikansa Jolyon Palmer ja Will Palmer ovat myös kilpa-autoilijoita.
Bob Hastings

Bob Hastings (18. huhtikuuta 1925 Brooklyn, New York Yhdysvallat – 30. kesäkuuta 2014 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa 1960-luvulla luutnantti Elroy Carpenterin roolissa televisiosarjassa "McHale’s Navy".
Ura.
Hastings aloitti uransa radiossa, josta hän myöhemmin 1950-luvulla siirtyi näyttelijäksi televisioon. Hän näytteli useissa sarjoissa, joista merkittävimmät olivat "McHale’s Navy", "Perhe on pahin" ja "General Hospital". Uransa loppuvaiheessa hän toimi enimmäkseen ääninäyttelijänä James Gordonin roolissa ja teki samalla äänirooleja kolmeen videopeliin.
Myös Hastingsin nuorempi veli Don Hastings on näyttelijä. Hän näytteli 1982–2010 televisiosarjassa "As the World Turns".
Emily Hahn

Emily Hahn (14. tammikuuta 1905 – 18. helmikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti. 
Elämä.
Hahn syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja muutti 15-vuotiaana perheineen Chicagoon. Valmistuttuaan Wisconsin-Madisonin yliopistosta hän aloitti insinöörintyöt, mutta ei tahtonut pysyä aloillaan, vaan lähti matkaoppaaksi Uuteen Meksikoon. Myöhemmin hän matkusti Belgian Kongoon työskentelemään Punaisen Ristin hyväksi; hän asui kaksi vuotta pygmien parissa ja kulki jalan läpi Keski-Afrikan.
Shanghaissa vietetyt vuodet 1935–1941 jättivät kirjailijaan lähtemättömän vaikutuksen. Hän muutti kuitenkin Hongkongiin ja meni vuonna 1945 naimisiin historioitsija C. R. Boxerin kanssa. Parille syntyi kaksi tytärtä. Perhe asettui Dorsetiin, Englantiin, mutta jo 1950 Emily Hahn muutti yksin New Yorkiin. Hän vieraili säännöllisesti perheensä luona Isossa-Britanniassa.
Hahn kirjoitti lähes elämänsä loppuun saakka "The New Yorker" -lehteen. Hän kuoli reisiluun murtuman johdosta tehdyn leikkauksen komplikaatioihin 92-vuotiaana 18. helmikuuta 1997.
Tuotanto.
Emily Hahn oli monipuolinen ja tuottelias kirjoittaja. Hänen teoksiinsa kuuluu niin romaaneja, novelleja, varsinkin Itä-Aasiaa käsitteleviä matkakirjoja sekä elämäkertoja ja muita tietoteoksia:
Tiberius Claudius Maximus

Tiberius Claudius Maximus (eli ensimmäisellä vuosisadalla) oli roomalainen sotilas, joka oli vähällä saada Daakian kuninkaan Decebaluksen vangiksi. Decebalus teki kuitenkin itsemurhan mieluummin kuin suostui antautumaan vangiksi roomalaisille. Maximus leikkasi Decebaluksen pään irti ja vei sen keisari Trajanukselle. Maximuksen hautakivi on löydetty.
Maximus aloitti uransa ratsumiehenä legio VII Claudiassa, jossa hän saavutti "vexillariuksen" arvon. Hänet palkittiin urhoollisuudesta Domitianuksen daakialaissodan aikana. Vaikka Maximus oli roomalainen, hän otti tämän jälkeen pestin auxilia-joukoissa ja palveli siellä "duplicariuksena". Maximus taisteli apujoukoissa kummassakin Trajanuksen daakialaissodassa ala II Pannoniorumissa. Jos Maximus oli palvellut legioonassa vaadittavat kymmenen vuotta, hän oli noin 45-vuotias ottaessaan kiinni Decebaluksen, joka oli paennut roomalaisia joukkoja. Heti kun Decebalus näki, ettei pääsisi karkuun, hän otti itseltään hengen daakialaisten käyttämällä falx-miekalla. Maximus vangitsi Decebaluksen saattueen, johon kuului kaksi tämän lasta. Decebaluksen pään Maximus vei Trajanukselle, joka lähetti sen Roomaan, jossa se heitettiin nähtäväksi Scalae Gemoniaelle. Maximus palkittiin muun muassa nimittämällä hänet "decurioniksi". 
Myöhemmin Maximus palveli myös Trajanuksen Parthian sodassa.
Grand Hotel Europe

Grand Hotel Europe () (alkuperäinen nimi "Hôtel d’Europe", ). on Pietarin arvostetuimpia hotelleja Nevsky Palacen ja Astorian ohella. Se sijaitsee kaupungin pääkadun Nevski prospektin ja Mihailovskaja-kadun kulmassa lähellä Kazanin katedraalia, Gostinyi Dvor -tavarataloa ja Venäläistä museota.
Hotelli rakennettiin vuosina 1873–1875 arkkitehti L. F. Fontanin suunnitelman mukaan ja avattiin 28. tammikuuta 1875. 1910-luvulla Fredrik Lidval lisäsi julkisivuun jugendtyylisiä aiheita. 
Rakennus peruskorjattiin vuosina 1989–1991, jolloin nimeksi tuli "Grand Hotel Europe."
Kultabokombali

Kultabokombali ("Hapalemur aureus") on makien heimoon kuuluva puoliapina, joka elää vain Madagaskarilla. Laji löydettiin vasta vuonna 1983. Se on IUCN:n luokituksen mukaan äärimmäisen uhanalainen. Yksilöitä lienee jäljellä noin tuhat.
Ulkonäkö ja koko.
Kultabokombalilla on tummat, sydämenmuotoiset kasvot, joita reunustaa kellanoranssi parta. Muu osa turkista on oranssinruskea. Naaras on muuten samanlainen kuin uros, mutta sen selkä on hiukan harmahtavampi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kultabokombalit elävät Madagaskarin kaakkoisosien soistuvissa metsissä.
Elintavat.
Kultabokombalit liikkuvat pienissä ryhmissä, joissa on kahdesta kuuteen jäsentä. Ne ovat aktiivisimpia aamulla ja illalla.
Ravinto.
Kultabokombalit syövät ruokoja ja bambun versoja, mieluiten "Cephalostachium viguieri" -bambua.
Munapirtti

Munapirtti () on saari Suomenlahden pohjoisrannikolla Pyhtään kunnassa. Saaren suurin pituus on noin 8,5 km. Munapirtissä on kolme kylää. Munapirtin kylään kuuluu saaren itäpään lisäksi länsipään Tuuski (). Saaren keskiosissa sijaitsevat Hinkapyöli () ja Malmi (). Mantereesta saaren erottaa kapeat Keihässalmi () ja Kirksalmi (). Munapirtin ja mantereen väliin jää Purolanlahti () ja Santaniemenselkä ().
Munapirtti sai Keihässalmen kautta lauttayhteyden mantereelle vuonna 1960 ja siltayhteyden vuonna 1969. Saaressa toimi ruotsinkielinen kansakoulu vuosina 1906–1970.
Aladdin (animaatiosarja)

Aladdin on Walt Disney Televisionin tuottama animaatiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 1994–1995. Suomessa sarjaa on esitetty FOX, Toon Disney -kanavalla, MTV3-kanavalla sekä Nelosella. Sarja sai kolme Annie-palkintoehdokkuutta.
Televisiosarja perustuu Disneyn vuonna 1992 ilmestyneeseen "Aladdin"-elokuvaan. Sarjan tapahtumat sijoittuvat alkuperäiselle elokuvalle tehtyjen jatko-osien, "Jafarin paluun" (1994) ja "Aladdinin ja varkaiden kuninkaan" (1996), väliin. Sarja jatkaa kahden ensimmäisen elokuvan fantasiaseikkailuja, joissa päähahmot Aladdin ja Jasmine seikkailevat velhojen, hirviöiden ja varkaiden kansoittamassa maailmassa. Mukanaan heillä on apurina apina nimeltä Abu ja nopeapuheinen muotoaan muuttava lampunhenki, sekä aina valittava ja ahne papukaija Jago, joka oli alun perin Jafarin lemmikki. Sarjassa pääasiassa vihollisina toimivat velho nimeltä Mozenrath, kreikkalainen keksijä Mechanicles, synkkä Mirage ja pulska kelmi Abis Mal.
Vastaanotto ja arvostelu.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Aladdinin sijalle 86 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Friedrich Wöhler

Friedrich Wöhler (31. heinäkuuta 1800 – 23. syyskuuta 1882) oli saksalainen kemisti. Hän syntetisoi vahingossa ensimmäisenä ureaa yrittäessään tuottaa ammoniumsyanaattia hopeasyanidista ja ammoniumkloridista vuonna 1828. Se oli ensimmäinen orgaaninen synteesi ja osoitti, ettei ole olemassa mystistä elämän voimaa. Wöhler teki myös varhaisia havaintoja kemiallisten yhdisteiden isomerioista. Wöhler havaitsi esimerkiksi urean CO(NH2)2 ja ammoniumsyanaatin NH4CNO välisen rakenneisomerian. Wöhler tunnetaan myös monien alkuaineiden eristämisestä.
Wöhler oli Jöns Berzeliuksen oppilas. Hän teki urallaan myös paljon yhteistyötä Justus von Liebigin kanssa.
Sait Faik Abasıyanık

Sait Faik Abasıyanık (1906 Adabazarı Turkki – 1954 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kirjailija. Hänet muistetaan varsinkin novelleista, mutta hän julkaisi myös romaaneja ja runoja. Hänen äitinsä perusti 1955 hänen nimeään kantavan kirjallisuuspalkinnon Sait Faik Armağanı.
Abasıyanık syntyi Adapazarıssa ja aloitti opintonsa Istanbulissa. Isänsä painostuksesta hän luki taloustiedettä; palattuaan Sveitsistä ja Ranskasta kotimaahan Abasıyanık kuitenkin aloitti työnsä turkin kielen opettajana. Abasıyanık omistautui vuodesta 1934 kirjoitustyölle. Hän vietti huomattavan osan ajastaan Burgazadan saarella. Hän kuoli vain 47-vuotiaana kirroosiin.
Abasıyanık kuvaa suurkaupunkilaisten ja saariston kalastajien elämää toisaalta realistisesti, toisaalta luonnosmaisesti.
Oak Alley Plantation

Oak Alley Plantation on historiallinen plantaasi Vacherien kaupungissa Louisianassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mississippi-joen varrella, ja se on suojeltu kansallishistoriallisena kohteena. Plantaasi on nimetty sen päärakennukselta Mississippi-joelle johtavan karaktäärisen, 240-metriä pitkän tammikujan mukaan, jossa on 28 tasaisin välimatkoin sijoitettua puuta joiden uskotaan olevan ainakin 100 vuotta vanhempia kuin päärakennus.
Plantaasin alkuperäinen nimi on "Bon Séjour". Sen päärakennus rakennettiin vuosien 1837 ja 1839 välillä liikemies Jacques Telesphore Romanille. Sen suunnitteli todennäköisesti Romanin appi, Joseph Pilie, joka työskenteli arkkitehtina. Rakennuksen julkisivua koristavat 28 doorilaista pylvästä.
Plantaasi myytiin huutokaupassa vuonna 1866. Omistajavaihdosten jälkeen plantaasi oli päässyt pahasti rappeutumaan 1920-luvulla. Vuonna 1925 alueen ostivat Andrew ja Josephine Stewart. Stewartien toimesta plantaasia restauroitiin laajalti arkkitehti Richard Kochin johdolla. Stewartien kuoltua plantaasin hallinta päätyi Oak Alley Foundation -järjestölle, joka avasi plantaasin yleisölle.
Oak Alley Plantation lähettyvillä on myös toinen kuuluisa plantaasi nimeltä Laura Plantation, joka paloi pahasti vuonna 2005.
Lintulammen koulu

Lintulammen koulu on Oulussa Höyhtyän kaupunginosassa sijaitseva koulu. Koulu perustettiin vuonna 1959 ja sen entinen nimi oli Nokelan koulu. Koulurakennuksen on suunnitellut Oulun kaupunginarkkitehti Martti Heikura. Koulussa vuosiluokat ovat ensimmäisestä luokasta kuudenteen luokkaan. Koulun nykyisenä rehtorina toimii Pauliina Aula-Kyrö. Lintulammen koulu sai vuonna 2007 keväällä Vihreä lippu -palkinnon.
Jarno Tenkula

Jarno Tenkula (s. 16. kesäkuuta 1982 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelasi vasemmalla laidalla tai keskellä.
Tenkula liittyi Rovaniemen Palloseuran miehistöön ennen Veikkausliiga-kautta 2009. Tenkula ei ehtinyt pelata peliäkään Liigacupissa, sillä hän loukkasi jalkansa ensimmäisissä harjoituksissaan ja oli poissa pelikentiltä puolen vuoden ajan. Tenkula kärsi myös muista loukkaantumisista RoPS:ssa ja pelasi kahden kauden aikana vain 22 sarjaottelussa.
Kaudella 2011 Tenkula siirtyi PS Kemi Kingsiin, mutta loukkaantuminen esti pelaamisen. Kaudella 2011 ja 2012 hän esiintyi FC Oulun Pallon riveissä. Kaudella 2013 Tenkula edusti Oulun Rotuaarin Palloa, joka pelasi kauden 2013 Kakkosessa. Kaudeksi 2014 Tenkula siirtyi saman sarjatason Oulun Palloseuraan. Maaliskuussa 2016 Tenkula siirtyi JS Herculesin riveihin.
Aikaisemmin Tenkula on pelannut AC Oulussa, Vaasan Palloseurassa ja Tornion Pallossa.
Kristuksen kärsimyskertomus

Kristuksen kärsimyskertomus eli passio (suom. "kärsimys") on kristinuskon termi, jolla tarkoitetaan Jeesuksen elämän viimeisiä vaiheita. Kertomus alkaa Jeesuksen tulolla Jerusalemiin ja päättyy hänen ristiinnaulitsemiseensa. Kertomus on Raamatun kaikissa evankeliumeissa.
Kärsimyskertomus sisältää mm. Jeesuksen tulon Jerusalemiin aasilla ratsastaen, viimeisen aterian, Juudaksen kavalluksen Getsemanen puutarhassa ja Jeesuksen pidätyksen ja kuulustelun. Jeesuksen ruoskinnan sekä ristiinnaulitsemisen ja kuoleman.
Kristityt muistelevat Jeesuksen kärsimystä hiljaisella viikolla, joka alkaa palmusunnuntaista ja päättyy pääsiäissunnuntaihin, jolloin juhlitaan Jeesuksen ylösnousemusta.
Vanhassa testamentissa.
Vanha testamentti sisältää useita profetioita Jeesuksen elämän eri vaiheista, myös kiusauksista ja kärsimyksistä, ja Uudessa testamenttissa näihin profetioihin viitataan joko suoraan tekstin sisällöllä tai joissakin käännöksissä on käytössä viittauksia kulloisenkin jakeen profetaaliseen tai samankaltaiseen edeltävään tekstiin.
Jesajan kirjassa viitataan Messiaan kokemaan väkivaltaan ja kiusauksiin:
Psalmien kirja viittaa ristiinnaulitsemisen tapahtumiin:
Uudessa testamentissa.
Jeesuksen kärsimyskertomus on kerrottu kaikissa Raamatun neljässä evankeliumissa. Paavali kirjoittaa roomalaisille kirjeessään kärsimyksestä, "Henki(Pyhä Henki) itse todistaa yhdessä meidän henkemme kanssa, että olemme Jumalan lapsia. Mutta jos olemme lapsia, olemme myös perillisiä, Jumalan perillisiä yhdessä Kristuksen kanssa; jos kerran kärsimme yhdessä Kristuksen kanssa, pääsemme myös osallisiksi samasta kirkkaudesta kuin hän. Minä päättelen, etteivät nykyisen ajan kärsimykset ole mitään sen kirkkauden rinnalla, joka vielä on ilmestyvä ja tuleva osaksemme." Ensimmäinen kirje korinttilaisille kertoo Kristuksen kuolleen ihmisten syntien vuoksi, niin kuin oli kirjoitettu jo ennen Jeesuksen elämää Jesajan kirjassa.
Jeesus saapuu Jerusalemiin ja häntä vastaan juonitellaan.
Jeesuksen kärsimyskertomukseen liittyviä tapahtumia ennen vangitsemista on:
Jeesus vangitaan, kuulustellaan ja tuomitaan.
Jeesuksen kärsimyskertomuksen tapahtumia Juudaksen kavalluksen jälkeen ovat:
Kärsimyksen tulkinnat.
Martti Lutherin mukaan Kristus ei siedä ihmisvihaa, joka tulee Kristuksen tutkimisesta. Luther myös paheksuu ulkonaista tutkimista, aneita ja kehottaa ihmisiä tutkimaan kärsimystä niin, että soveltavat sitä omaan elämäänsä Jumalan henkilökohtaisena tekona ihmisen hyväksi ja ihmisen syntien tähden tapahtuvana kärsimisenä. Lutherin mukaan Kristuksen kärsimykseen uskomiseen, muistelemiseen ja tutkimiseen suhtauduttiin eri tavoin ja hän myös kirjoitti, miten siihen kannattaisi asennoitua ja uskoa:
Leroy Anderson

Leroy Anderson (29. kesäkuuta 1908 – 18. toukokuuta 1975) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi kevyillä, lyhyillä orkesterikappaleillaan, joita tulkitsi muun muassa Boston Pops Orchestra.
Anderson syntyi Cambridgessa, Massachusettsissa, ruotsalaisille vanhemmille ja opiskeli Uuden Englannin konservatoriossa. Hän sai myös kontrabasson soiton opetusta Gaston Dufresnelta. Hän pääsi myöhemmin Harvardin yliopistoon, jossa hänen maineikkaimpia opettajiaan olivat George Enescu ja Walter Piston. Hän valmistui Harvardista vuonna 1930.
Valmistumisensa jälkeen Anderson hankki elantonsa pääosin urkurintöillä ja johtamalla kuoroja sekä yhtyeitä. Hän aloitti myös tohtorintutkintoon tähtäävät germaanisten kielten opinnot Harvardissa, koska ei ollut varma musiikkiuransa tulevaisuudesta. Vuonna 1945 hän sävelsi kappaleen ”The Syncopated Clock”, jonka nauhoitti samana vuonna Boston Pops Orchestra. Kappale on jäänyt yhdeksi Andersonin tunnetuimmista sävellyksistä.
Anderson oli toisen maailmansodan veteraani ja sai ensimmäisen suuren hittinsä vuonna 1951 laululla "Blue Tango", joka myi kultaa ja nousi "Billboardin" hittilistalla ensimmäiselle sijalle. Toinen huomattavan tunnettu kappale on vuonna 1948 valmistunut "Rekiretki" ("Sleigh Ride"), johon sanoitukset kirjoitti niin ikään Mitchell Parish. Vaikka kappaleen sanoissa ei mainitakaan joulua, se on tullut suosituksi nimenomaan joululauluna.
Leroy Anderson kirjoitti myös pianokonserton 1953 ja ainoaksi jääneen musikaalinsa "Goldilocksin" 1958. Hän kuoli Woodburyssä, Connecticutissa 18. toukokuuta 1975, 66-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet otettiin vuonna 1988 postuumisti Songwriters Hall of Fameen. Hänellä oli neljä poikaa, joista yksi on hänen web-sivujensa ylläpitäjänä toimiva Rolf Anderson.
Sävellykset.
GOLDILOCKS (Musical): 
THE IRISH SUITE (1947 &amp; 1949)
SCOTTISH SUITE (1954):
Leveäkuonobokombali

Leveäkuonobokombali eli leveänenämaki ("Prolemur simus", syn. "Hapalemur simus") on puoliapina, joka elää Madagaskarilla. Se on IUCN:n luokituksen mukaan äärimmäisen uhanalainen.
Ulkonäkö ja koko.
Leveäkuonobokombali kasvaa 85–90 cm pitkäksi ja painaa runsaat kaksi kiloa. Sen tuuhea turkki on selkäpuolelta vihertävänruskea, vatsapuolelta harmahtavampi. Sen korvissa on vaaleat tupsut. Vastikään on löytynyt oranssinsävyisempi värimuunnos.
Levinneisyys.
Leveäkuonobokombalit elävät Madagaskarin kaakkoisosissa.
Ravinto ja elintavat.
Leveäkuonobokombalit syövät ruokoja ja bambun versoja, mieluiten "Cephalostachium viguieri" -bambua. Ne aterioivat aamulla sekä illalla ja liikkuvat ryhmissä, joissa on yleensä 4–7, joskus jopa 12 jäsentä.
Ideogrammi

Ideogrammi eli käsitemerkki (tai ideografi) on käsitettä kuvaava graafinen symboli tai sanamerkki. Kuvataiteessa ideogrammilla tarkoitetaan kuvallista ilmausta, jonka osien suhteilla on ratkaiseva merkitys. Ideogrammeja ovat esimerkiksi karttojen symbolit, liikennemerkit ja matemaattiset symbolit. Ideogrammi on yleensä kielestä riippumaton (vertaa piktogrammi). Kiinan kirjoitusmerkkejä kutsutaan usein ideogrammeiksi, mutta sopivampi nimitys niille on "sanamerkki", koska ne eivät tarkoita ideoita sinänsä, vaan (yksitavuisia) sanoja. "Sanamerkillä" tosin tarkoitetaan myös sellaista tavaramerkkiä, joka on sana.
Pohjanmaan rantatie

Pohjanmaan rantatie (matkailutienä Pohjanlahden rantatie) on Pohjanlahden ympäri Turusta Tukholmaan kulkenut historiallinen maantie ja vanha postireitti. Se yhdisti jo myöhäiskeskiajalla Varsinais-Suomen, Satakunnan ja Pohjanmaan Ruotsin eteläosiin saakka. 
Rantatietä pitkin kulki keskiajalla Turun ja Korsholman linnojen välinen yhteydenpito. 1600-luvulta lähtien postitalonpojat kuljettivat postia tiellä osittaista verovapautta vastaan. Rantatien varrella ja sen lähiympäristössä on useita valtakunnallisesti merkittäviä kulttuurihistoriallisia ympäristöjä, arvokkaita maisema-alueita sekä luontokohteita.
Vuonna 2010 tien reitille sen Suomen puoleiselle osalle perustettiin matkailutie nimellä Pohjanlahden rantatie. Matkailutie noudattaa historiallisen tien reittiä osittain mutta kulkee osittain muita, uudempia ja suurempia teitä.
Pohjanmaan rantatie on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Tien reitti.
Nykyisen Suomen alueella tie seuraili länsirannikkoa. Sen rakentamisaikataulusta tai vaiheista ei ole varmuutta, mutta todennäköisesti tietä on rakennettu keskiajalta lähtien. 1550-luvulla tie oli rakennettu Korsholmaan, joidenkin tietojen mukaan Kokkolaan saakka. Lisäksi Pohjanlahden ympäri kulkenutta talvitietä lienee käytetty jo myöhäiskeskiajalla. 
Ouluun saakka vaunuilla ajettava tie on ulottunut 1600-luvun loppupuolella ja Tornioon 1750-luvulla. Nykyisen Ruotsin alueella kulkeneet osuudet ovat valmistuneet suunnilleen samaa tahtia Suomen puolisten osuuksien kanssa. Postilinja Pohjanlahden ympäri Turusta Tukholmaan aloitti jo 1644.
Rantatien nykyinen käyttö.
Nykyisin valtatiet 8 ja 4 ovat syrjäyttäneet rantatien. Joitain osuuksia tiestä on kuitenkin edelleen käytössä. Tällaisia osuuksia ovat muun muassa Pateniementie Oulussa sekä Simonkyläntie Simossa. Viimeksi mainittu on myös museotie.
Pohjanmaan rantatie sai Liikennevirastolta valtakunnallisen matkailutiestatuksen vuonna 2010. 
Rantatie toimii maantieteellisesti kokoavana historiallisena tienä, jolta erkanevat muun muassa Revontultentie, Tervan tie sekä Sininen tie ja joka liittyy myös Saariston rengastiehen. 
Pohjanlahden Rantatien taustavoimana on "Kasitie ry – Riksåttan rf ", jonka alaisuuteen perustettu matkailutietoimikunta kehittää ja markkinoi syksystä 2012 lähtien matkailutietä.
Täplänenämarakatti

Täplänenämarakatti eli valkokuonomarakatti ("Cercopithecus nictitans") on afrikkalainen, hyvin pienikokoinen apinalaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu valkokuonomarakattia, jota Suomen Lajitietokeskus suosittelee käyttämään.
Ulkonäkö ja koko.
Täplänenämarakatin nenässä on valkoinen pilkku. Sillä on poskipussit joissa se voi kuljettaa ruokaa hamsterien tapaan. Aikuinen naaras painaa noin neljä kiloa, koiras jopa kuusi kiloa.
Levinneisyys.
Täplänenämarakatteja elää Länsi- ja Keski-Afrikassa: sen kotimaita ovat Angola, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon tasavalta, Kongon demokraattinen tasavalta, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Gabon, Liberia ja Nigeria.
Elintavat.
Täplänenämarakatit elävät puissa 13–60 jäsenen perheryhminä. Ne ovat aktiivisia lähinnä päiväsaikaan. Tärkeintä ravintoa ovat hedelmät ja siemenet.
Sinimarakatti

Sinimarakatti ("Cercopithecus mitis") on häntäapinoiden heimoon kuuluva Afrikassa tavattava apinalaji. 
Ulkonäkö ja koko.
Sinimarakatin yleisväri on harmaa; sinistä voi hyvällä tahdolla nähdä sen lähes karvattomassa naamassa. Kaulassa on valkoinen kaulus, käsivarret ovat muuta kehoa tummemmat. Tyypillinen pituus (ilman häntää) on 50–65 cm. Koiras voi painaa kuusi kiloa, naaras jää alle viisikiloiseksi.
Levinneisyys.
Sinimarakatteja elää Afrikan itä-, keski- ja eteläosissa.
Elintavat.
Sinimarakatit elävät puissa 10–40 jäsenen perheryhminä, joihin kuuluu yksi aikuinen koiras ja useita naaraita sekä näiden keskenkasvuiset jälkeläiset. Ne ovat aktiivisia lähinnä päiväsaikaan. Tärkeintä ravintoa ovat hedelmät ja lehdet, mutta myös hidasliikkeiset selkärangattomat kuten etanat, toukat ja madot maistuvat marakateille.
Kristiansandin tykkimuseo

Kristiansandin tykkimuseo () sijaitsee Møvikissä Kristiansandissa Norjassa. Sen ylläpitäjänä toimii Stiftelsen Kristiansand Kanonmuseum. Museossa on viimeinen jäljellä oleva kappale maailman toiseksi suurimmasta maalle asennetusta, 38 cm kaliiberisesta rannikkotykistön kanuunasta mallia SK C/34 (jota käytettiin myös taistelulaivoissa "Tirpitz" ja "Bismarck"). Kyseinen patteristo tunnetaan myös sen saksankielisellä nimellä Batterie Vara.
Historia.
Norjan miehittämisen jälkeen toisessa maailmansodassa huhtikuussa 1940 saksalaiset alkoivat välittömästi suunnitella Skagerrakin salmen sulkemista liittoutuneiden laivastolta, osana Atlantin valli -puolustussuunnitelmaa. Hanke toteutettiin sijoittamalla neljästä 38 cm-kaliiperin tykistä koostunut rannikkotykistöpatteristo Møvikiin Kristiansandiin ja sen samanlainen sisarpatteristo Hanstholmiin Tanskaan, sillä Kristiansand ja Hanstholm olivat lähimmät salmen molemmilla puolilla olevat kaupungit. Suurten rannikkotykkien lisäksi Møvikiin asennettiin 16 pienempää tykkiä, lukuisia bunkkereita ja muita linnoitteita, parakkeja sekä 2,6 kilometriä rautateitä, joiden avulla ammuksia kuljetettiin varastoista tykeille.
Rakennustyöt alkoivat keväällä 1941 noin 1400 työntekijän voimin, joista puolet olivat norjalaisia ja loput tanskalaisia ja saksalaisia. Vuoden 1942 lopulta lähtien linnoitustöissä käytettiin myös neuvostoliittolaisia sotavankeja. Patteriston miehistövahvuus oli 600 sotilasta, joista 450 hoiti patteristoa ja 150 lähipuolustustehtäviä.
Kanuunoista asennettiin ja koelaukaistiin kolme vuoden 1942 loppuun mennessä. Neljäs kanuuna (joka tunnettiin nimellä Kanuuna 1) ei koskaan valmistunut, koska muun muassa kanuunan putkea kuljettanut laiva "Porto Alegre" upotettiin Kattegatissa 22. helmikuuta 1945. Museon johtaja Arild Andersenin mukaan saksalaismiehistö laukaisi tykin ilman kuulosuojaimia. Sen kantama 500-kiloisella räjähteellä oli 55 kilometriä, lähes Skagerrakin puoliväliin saakka.
Saksalaiset nimesivät patteriston Batterie Varaksi erään taistelussa kuolleen saksalaisen insinöörikenraalin mukaan.
Patteristoa ei koskaan käytetty taistelutilanteessa, mutta harjoituslaukauksia suoritettiin sekä sodan aikana että sen jälkeen. Sodan jälkeen patteri oli osa Norjan rannikkopuolustusjärjestelmää vuosina 1946–1957. Muut kanuunat romutettiin, mutta Kanuuna 2 on säilynyt ja museoitu. Tykeillä ammuttiin viimeisen kerran vuonna 1952. Tykin aiheuttama paineaalto oli niin suuri, että lähistön saarien taloista oli avattava ovet ja ikkunat ennen laukaisua, jotta paineaalto ei rikkoisi niitä. Käytöstä poiston jälkeen patteristo oli ilman huoltoa 39 vuotta museon perustamiseen saakka vuonna 1991.
Heckler &amp; Koch PSG1

Heckler &amp; Koch PSG1 (, "tarkka-ampujan tarkkuuskivääri") on saksalaisen Heckler &amp; Koch -asetehtaan viranomaiskäyttöön suunnittelema ja valmistama itselataavaa kertatulta ampuva, hidastetun rullasulun periaatteella toimiva 7,62 x 51 mm NATO -kaliiperinen tarkkuuskivääri. 
PSG1A1 on kiväärin uusin versio vuodelta 2006. Sen erot aiempaan malliin ovat "Hensoldt 6x42" -kiikaritähtäimen korvaaminen "Schmidt &amp; Bender 3-12x50 Police Marksman II" -tähtäimellä ja viritysvivun uran sijoittaminen aiempaa alemmaksi.
Nancy Stouffer

Nancy Kathleen Stouffer, joka tunnetaan myös nimellä NK Stouffer, on yhdysvaltalainen kirjailija. Stouffer kirjoitti lastenkirjan "The Legend of Rah (and the Muggles)" 1980-luvulla, mutta kirja ei saavuttanut suurta suosiota. Parhaiten Stouffer tunnetaan hänen syytöksistään Harry Potter -kirjasarjan kirjoittajaa J. K. Rowlingia vastaan vuonna 2000. Stouffer syytti Rowlingia mm. henkilöhahmojen plagioinnista. Stouffer hävisi oikeusjutun ja joutui maksamaan 50 000 dollarin sakon huonon käytöksen vuoksi.
Nail-patella-syndrooma

Nail-patella (NPS) on harvinainen vallitsevasti periytyvä autosominen oireyhtymä. Se johtuu virheestä ihmisen 9. kromosomissa (9q34) sijaitsevassa proteiinissa LMX1B. Oireyhtymän esiintymistiheys on noin 1/50 000. Nail-patella-oireyhtymä tunnetaan myös nimillä "Turner Kieser -syndrooma", "Fongin tauti", "Hereditary Onycho Osteo Dysplasia (HOOD)" ja "Iliac Horn -syndrooma".
Oireet.
Nimensä mukaisesti nail-patellan oireisiin kuuluvat heikosti kehittyneet kynnet ja polvilumpiot. Peukalonkynnet ovat yleensä epämuodostuneet tai puuttuvat kokonaan. Myös muut kynnet voivat olla normaalia hauraampia. Polvilumpiot ovat normaalisti pienet tai puuttuvat kokonaan. Muita yleisiä oireita ovat kyynärpään epämuodostumat ja ongelmat lantion luustossa. 30–50 prosentilla potilaista esiintyy munuaisten vajaatoimintaa, joka ilmenee usein aluksi proteiinina virtsassa. 3–5 prosentilla nail-patellaa sairastavista esiintyy mahdollisesti munuaissiirron vaativa nefropatia. Nail-patellaa sairastavat eivät usein pysty ojentamaan käsivarsiaan täysin suoriksi. Myös ranteen pyörimisakseli voi olla rajoittunut. Polvissa voi olla ylitaittoa. Nail-patella-oireyhtymään liitetään myös normaalia suurempi alttius glaukoomaan eli silmänpainetautiin ja skolioosiin.
Yksittäisten nail-patella-ihmisten oireet vaihtelevat suuresti. Joillakin NPS saattaa ilmetä lähes oireettomasti, kun taas toinen voi kärsiä vakavista oireista.
Hoito.
Geenivirheestä johtuva nail-patella-oireyhtymä on parantumaton. Joitakin oireita voidaan kuitenkin hoitaa. Säännöllistä silmälääkärissä käyntiä suositellaan, koska glaukooman aiheuttama näön menetys voidaan estää vain riittävän aikaisella hoidolla. Munuaisten toiminnan seuranta on elintärkeää. Luuston aiheuttamia ongelmia voidaan lieventää hyvällä lihaskunnolla.
Ifis (Alektorin poika)

Ifis (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Alektorin poika. Hän oli Eteokleen ja Euadneen isä ja Kapaneuksen veli. Anaksagoraan pojanpoikana hän kuului anaksagoridien sukukuntaan.
Kun aikanaan Amfiaraos oli vastahakoinen osallistumaan seitsemän sotapäällikön retkeen Thebaa vastaan, Polyneikes kysyi Ifiiltä neuvoa, miten hän saisi Amfiaraoksen houkuteltua mukaan. Ifis neuvoi häntä antamaan Harmonian kaulakorun Amfiaraoksen puolisolle Erifylelle, ja tämä lahjan saatuaan hän käännyttikin miehensä osallistumaan sotaretkeen heidän tekemänsä sopimuksen perusteella.
Koska Ifis eli kauemmin kuin lapsensa, siirtyi Argoksen valtaistuin hänen kuolemansa jälkeen Sthenelokselle, hänen veljensä Kapaneuksen ja tyttärensä Euadnen pojalle.
Ifis

Ifis (, ”vahva”, ”voimakas"; ) oli antiikin Kreikassa nimi, jota voitiin antaa sekä miehelle että naiselle. Nimellä on kreikkalaisessa mytologiassa useita kantajia:
Hurrikaani Felix

Hurrikaani Felix oli vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikauden kuudes nimetty myrsky, toinen hurrikaani ja toinen 5. luokan hurrikaani. 1. syyskuuta se kulki Pienten-Antillien läpi ennen voimistumistaan hurrikaaniksi, ja 2. syyskuuta se voimistui nopeasti 3. luokan hurrikaaniksi. Felix saavutti ylimmän 5. luokan luokituksen 3. syyskuuta tuulten puhaltaessa ylimmillään 75 m/s (270 km/h).
Felix heikentyi 4. luokan hurrikaaniksi, mutta se saavutti 5. luokan uudelleen ennen kuin se iski Nicaraguan ja Hondurasin rajan eteläpuolelle tuulten puhaltaessa 70 m/s (260 km/h). Felix aiheutti laajoja aineellisia tuhoja Keski-Amerikassa ja surmasi 133 ihmistä, joista ainakin 130 Nicaraguassa.
Tampereen kukkaisviikot

Tampereen kukkaisviikot oli vuosittain väillä 1984-2016 heinä-elokuussa järjestetty kesätapahtuma, jonka tarkoituksena oli tukea Tampereen elinkeinoelämää ja lisätä kaupungin matkailullista vetovoimaa. Tapahtumassa Tampereen keskusta ja erityisesti Keskustori koristeltiin kukkasilla ja alueella järjestettiin puolentoista viikon aikana toistasataa erilaista tapahtumaa kiertokävelyistä viinikylään. Tapahtuman isä oli Tampereen kauppakamarin entinen toimitusjohtaja Matti Hokkanen. Tampereen kukkaisviikot järjestettiin viimeisen kerran Keskustorilla vuonna 2016, ja koko tapahtuman järjestäminen lopetettiin vuonna 2018. 
Tapahtuman järjesti vuonna 1965 perustettu "Tampere Tunnetuksi ry", joka edustaa noin kolmeasataa tamperelaista yritystä. Kukkaisviikkojen lisäksi yhdistys järjestää muun muassa vuosittaiset "Valoviikot" ja "Joulu Tampere-"tapahtuman. 
Kukkaisviikoille valittiin joka vuosi suojelijaksi ja avaajaksi Kukkaispormestari, joka oli omalla alallaan arvostettu ja tunnettu tamperelainen. Kukkaispormestari valittiin kuitenkin myös vuosina 2017-2022, vaikka varsinaisia kukkaisviikkoja ei enää järjestettykään. Ensimmäinen kukkaispormestari oli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Vilho Halme (1984) ja viimeinen oli keittiömestari Arto Rastas (2022). Kukkaispormestariksi valittujen joukossa on useita valtakunnallisesti tunnettuja henkilöitä, esimerkiksi Kaarina Suonio (1988), Kalervo Kummola (1995), Esko Roine (2000), Raimo Helminen (2008), Jaakko Ryhänen (2010), Riku Suokas (2011) ja Mikko Alatalo (2019).
PR-tehtäviin kukkaisviikkojen ajaksi valittiin kukkaistyttö, joka vieraili kukkaisviikkojen tapahtumissa ja esimerkiksi vanhainkodeissa.
Kukkaisviikkojen kukkakori-tunnuksen on suunnittellut Eila Keinänen vuonna 1984.
Veli-Matti Ritakallio

Veli-Matti Ritakallio (s. 21. lokakuuta 1960 Vampula) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän on toiminut Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professorina vuodesta 2003 lähtien. Ritakallio oli yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaani 2007–2012.
Ritakallio valmistui ylioppilaaksi Lauttakylän lukiosta Huittisista vuonna 1979, yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1986 ja lisensiaatiksi vuonna 1991 (sosiaalipolitiikka). Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1994. Hänen tutkimustyönsä on käsitellyt mm. köyhyyttä ja tulojen jakautumista yhteiskunnassa.
Theo van Doesburg

Theo van Doesburg (30. elokuuta 1883 Utrecht, Alankomaat – 7. maaliskuuta 1931 Davos, Sveitsi) oli hollantilainen taiteilija ja arkkitehti. Hän oli perustamansa De Stijl -liikkeen keulahahmo. 
Doesburg oli konkretismin nimellä tunnetun 1900-luvun alkupuolella syntyneen abstraktin taiteen suuntauksen pääideologi ja keskeinen edustaja.
Erkki Pale

Erkki Pale (alk. Bror Erik Sten Bergh, 13. syyskuuta 1906 Valkeala – 7. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja vakuutusjohtaja. 
Pale toimi sota-aikana salakirjoitusasiantuntijana Suomen radiotiedustelussa Reino Hallamaan alaisuudessa. Hänet huomattiin nuorena matemaatikkona lähettää rannikkotykistöstä Tuusulan radiokouluun. Hän aloitti työnsä vakuutusyhtiö Salaman amerikkalaisella Hollerit -tietokoneella. Palesta tuli Hallamaan läheinen avustaja. Jatkosodan aikana hän johti kapteenina Radiotiedustelukeskuksen avausjaostoa Sortavalassa.
Pale oli myös mukana toteuttamassa syksyllä 1944 operaatio Stella Polarista, jolla radiotiedustelun henkilöt, laitteet ja kertynyt tiedustelumateriaali siirrettiin Ruotsiin. Hän toimi Ruotsiin lähteneen tiedustelijaryhmän johtajana. Marraskuun 1944 alussa Pale aloitti yhdessä Harald Öhquistin ja Runar Bäckströmin kanssa neuvottelut tiedustelumateriaalin myymisestä ruotsalaisille. Sopimus solmittiin tammikuussa 1945. Palattuaan Suomeen maaliskuussa 1945 Pale joutui elokuussa 1945 Punaisen Valpon turvasäilöön, vaikkakaan mitään laitonta ei hänen tekemisistään löytynyt. Hänet vapautettiin 20 kuukauden kuluttua ilman tuomiota.
Siviilissä Pale toimi vakuutusalalla Henkivakuutusyhtiö Salaman varatoimitusjohtajana. 1960-luvun alussa Pale kehitti, avustajanaan matemaatikko Matti Kurimo, Suomessa nykyisin käytettävän henkilötunnuksen (entinen sosiaaliturvatunnus). Tätä tunnusta tarvittiin silloin otettaessa käyttöön uutta palkkasidonnaista työeläkejärjestelmää; tunnuksen avulla voitiin yhdistää tiedot henkilön eri työsuhteista ja erottaa toisistaan samannimiset henkilöt.
Pale kuoli 97-vuotiaana Helsingissä Laakson sairaalassa sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.
Jussi Muilu

Johannes (Jussi) Muilu (27. kesäkuuta 1901 Lapua – 24. lokakuuta 1976 Lapua) oli eteläpohjalainen maanviljelijä, joka otti aktiivisesti osaa Lapuan liikkeen toimintaan 1930-luvun alussa. 
Muilun vanhemmat olivat Juho Muilu ja Liisa Malkamäki. Muilu oli kiinnostunut koneista ja jo 1920-luvulla hän omisti T-mallin Fordin ja ajoi myös tilausajoja linja-autolla. Lapuan liikkeessä toimiessaan Jussi Muilu tuli yhdessä serkkunsa Jaakko Muilun kanssa nopeasti tunnetuksi innokkaana kyyditysten järjestäjänä ja hänen nimestään johdettiin Lapuan liikkeen harrastamia pakkokyydityksiä kuvaava teonsana muiluttaa. Kerrotaan, että sanan "muiluttaja" olisi keksinyt Martti Pihkala, joka nähtyään ulkomuodoltaan komean Jussin seisomassa autonsa, mainitun Fordin, vieressä olisi tokaissut: "Taidatte olla aikamoinen kyyditsijä, oikein muiluttaja." Tätä nimenselitystä pidetään Jussi Muilun itsensä kertomana. Autoa käyttäen tapahtuvan kaappauksen toimintamalli oli tässä yhteydessä nimenomaan Jussi ja Jaakko Muilun käyttöönottama.
Colourpoint

Colourpoint on yksi persialaisen kissan värimuunnoksista. Hyväksyttyjä naamiovärejä ovat ruskea, sininen, suklaa, lila, punainen, creme, kilpikonna ja sinikilpikonna sekä vastaavat tabbynaamiot. Väritys on kissan kasvoissa, korvissa, jaloissa ja hännässä. Vartalon väri on vaalea. Turkki on pitkä, tuuhea ja pehmeä. Colourpointin vartalo on tanakka, jalat matalat ja vankat. Pää on pyöreä ja massiivinen, nenä lyhyt ja leveä. Korvat ovat pienet ja niiden sisällä on tupsut. Silmät ovat avoimet, pyöreät ja väriltään siniset. Häntä on lyhyt ja pensasmaisen tuuhea.
Colourpoint on luonteeltaan lauhkea ja hyväntahtoinen kissa, joka kiintyy syvästi omistajaansa. Se on ihanteellinen lemmikki.
Colourpoint exotic on lyhytkarvainen muunnos. Colourpoint exoticilla hyväksytään samat naamiovärit kuin pitkäkarvaisilla. Molemmilla kissoilla on sama rakenne, samoin silmien väri, vain turkissa on eroa. Exoticin turkki lyhyt ja tuuhea.
Historia.
Geneetikot yrittivät aikaansaada pitkäkarvaisen naamiokissan jo vuonna 1927 risteyttämällä siamilaisen ja pitkäkarvakissan. Tuloksena oli aina naamioton kissa ja siihen innostus loppui. Vasta 
vuonna 1953 geneetikot keksivät risteyttää ensimmäisen polven naamiottomat kissat keskenään ja maailman ensimmäinen colourpointpentu syntyi. Uusi rotu hyväksyttiin Englannissa vuonna 1955. Amerikassa kissaa alettiin kutsua Himalayan- kissaksi. Suomeen tuotiin ensimmäinen colourpoint vuonna 1962 ja ensimmäinen pentue syntyi syksyllä 1964.
International Astronautical Congress

International Astronautical Congress (IAC) on vuosittain International Astronautical Federationin järjestämä avaruustutkimusalan maailmanlaajuinen tapaaminen. IAF:n lisäksi järjestäviin organisaatioihin kuuluvat International Academy of Astronautics ja International Institute of Space Law (IISL) ja yleensä isäntämaan avaruusjärjestö. 
Kongressilla on tuhansia osanottajia. Puhetilaisuuksia on rinnakkain eri teemoista (Mars-tutkimus, avaruushistoria, kantoraketit, tulevaisuudenskenaariot jne.) satoja viikon aikana. Kokous on kansainvälisen COSPARin kokoukseen verrattuna enemmän tekniikkaan kuin avaruustieteeseen painottuva