tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Panathinaikos VC

Panathinaikos on kreikkalainen lentopallojoukkue, joka toimii Kreikan pääkaupungissa, Ateenassa. Panathinaikosin seura perustettiin jo vuonna 1919, ja se on yksi vanhimmista seuroista Kreikassa. Panathinaikosin omistaa kreikkalainen, suuri ravintola omistaja Vlassis Stathokostopoulos. Joukkuetta valmentaa italialainen Mauro Berruto, joka on toiminut myös Suomen lentopallomaajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2005 lähtien.
Historia.
Ensimmäinen dynaaminen esiintyminen Panathinaikosin lentopallohistoriassa tapahtui vuosina 1927–29, kun moni maailman kuuluisimmista pelaajista pelasivat joukkueessa. Joukkueen ehkä kuuluisin pelaaja kautta aikojen Apostolos Nikolaidis pelasi tuolloin, ja myös joukkueesta löytyivät Aravositas, Gkoumas, Arg, Nikolaidis, Papageorgiou ja. Papastefanou. Tällöin sai aikansa lentopallon kiinnostus Panathinaikosissa, Ateenassa. Toiseen maailmansotaan mennessä, joukkue oli noussut jo yhdeksi maailman parhaimmista. Pelaajia olivat muun muassa Labrou, Vallidis, Momferatos, Tzoumanis, Proselentis, Lykouris, Kakridis ja monia muita.
Vuosien kuluessa, Panathinaikos on voittanut monia palkintoja, ja niittänyt kunniaa. Joukkue on aina houkutellut Kreikkaan muutaman tähtipelaajan. 1960-luvulla joukkueessa pelasivat kuuluisimmat pelaajat tuolta ajalta. Heitä olivat Andreas and Nikos Bergeles, as well as Iliopoulos, Leloudas, Chasapis, Emmanouil, Perros ja Fotiou, joka avasi tien seuraaville sukupolville Kreikassa. Joukkueen kautta aikojen tärkein saavutus tapahtui Euroopan cupissa vuonna 1980, kun joukkue voitti Euroopan cupin. Seuraavina vuosina joukkue dominoi Kreikan liigaa, pelaajilla kuten Kazazis, Tentzeris, Gontikas, Galakos, Dimitriadis, Margaronis, Karamaroudis and Andreopoulos.
Kaksi historian menestyksekkäintä kautta olivat 1994–95 ja 1995–96, kn Panathinaikos voitti kaksi peräkkäistä mestaruutta Kreikassa. Stelios Prosalikas toimi tuolloin päävalmentajana ja Andreopoulos, Triantafillidis, Philippov, Spanos, Hatziantoniou, Ouzounof, A. Kovatsef, S. Kovatsef, Karamaroudis, Mavrakis, Konstantinidis, Zakynthinos, Koutouleas, Tonev pelaajina.
Nykyäänkin Panathinaikosin voi löytää lentopallokartan huipulta. Joukkue selviytyi kaudella 2006 Top Teams cupin neljän parhaan joukkueen finaaleihin, joissa se sijoittui lopulta kolmanneksi. Tärkeintä matkassa oli myös joukkueen kannattajien tuki, sillä yli 600 kannattajaa matkusti yli 2000 km, kannustamaan joukkuettaan.
Muuta.
Joukkueessa pelaa tällä hetkellä todellisia maailmanluokan tähtiä. Joukkueen peliä pyörittää Brasilian maajoukkue passari Marcelinho, joka on kaksinkertainen maailmanmestari, olympiavoittaja, maailmanliigan kuusinkertainen voittaja, sekä Maailmancupin kaksinkertainen mestari. Yleispelaajina ovat brasilialaiset Dante ja Minuzzi. Dantelta löytyy yhtä paljon meriittejä kuin Marcelinholtakin, myös henkilökohtaisia saavutuksia häneltä löytyy paljon. Lisäksi joukkueessa pelaa kolumbialainen Liberman Agamez, jota veikkaillaan maailman parhaimmaksi pelaajaksi tulevaisuudessa.
Puumuurat

Puumuurat (Thamnophilidae) on suurehko heimo pienikokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta Keski- ja Etelä-Amerikasta. Puumuurat ovat hyönteissyöjiä, jotka syövät yleensä maassa tai ainakin lähellä maata, sillä monet ovat erikoistuneet syömään muurahaisia ja muita selkärangattomia. Useimpien puumuurien pääväritys on mitäänsanomaton, ne ovat joko ruskeita, mustia tai valkoisia. Puumuurat munivat yleensä 2–3 munaa puussa olevaan pesäänsä, ja molemmat vanhemmat osallistuvat hautomiseen.
Puumuuriin kuuluu 59 sukua ja 227 lajia.
Mestaritappaja

Mestaritappaja ("The Mechanic") on yhdysvaltalainen vuonna 1972 julkaistu toimintaelokuva, jonka ohjasi Michael Winner. Elokuvan pääosassa on Charles Bronson. Sivuosassa nähdään Bronsonin vaimo Jill Ireland.
Elokuvan kuusitoista ensimmäistä minuuttia eivät sisällä lainkaan dialogia. Alussa nähdään vain Bronsonin näyttelemä vaitonainen "Arthur Bishop" työssään suunnittelemassa ja toteuttamassa toimeksiantoaan.
Vuonna 2011 elokuvasta tehtiin "The Mechanic" -niminen uudelleenfilmatisointi, jonka pääosassa on Jason Statham.
Juonikuvaus.
Elokuva kertoo mafialle töitä tekevästä palkkamurhaajasta Arthur Bishopista. Hän on alansa paras, suunnittelee tehtävänsä eleettömästi, eikä jätä jälkiä. Epäinhimillinen työ on vieraannuttanut Bishopin ihmiskunnasta, ja hänellä on omat sääntönsä ja moraalinsa. Bishopin ihmissuhteet ovat pinnallisia ja rakkaus maksettua. Rauhallinen klassinen musiikki, pesällinen piipputupakkaa ja sormien lihaksia vahvistava stressipallo ovat Bishopin keinot selviytyä tehtävien aiheuttamasta paineesta
Arthur Bishop saa tehtäväkseen eliminoida perhetuttunsa, isänsä vanhan liikekumppanin "Big Harry" McKennan (Keenan Wynn). Arthur tekee työtä käskettyä aiheuttaen huonokuntoiselle McKennalle sydänpysähdyksen. Hautajaisissa hän tutustuu surmatun poikaan "Steveen", jota näyttelee Jan-Michael Vincent. 
Steve, joka on irrallinen ja tunteeton nuorukainen, kiinnostuu salamyhkäisen Bishopin elämästä. Aluksi vastahakoinen Bishop avautuu pian itsepintaiselle Stevelle. Hän ottaa tämän kumppanikseen ja alkaa kouluttaa nuorukaisesta itsensä veroista julmaa ja tunteetonta tappajaa. Samalla Bishop sinetöi oman kohtalonsa.
Elokuvan loppu on kuvattu Italiassa, jossa kaksikkoa odottaa Bishopin sooloiluun kumppaninsa valinnassa pettyneen mafian asettama ansa. Huvijahdin tappajista ja kallioisen serpentiinitien takaa-ajosta selvittyään Steve pettää Bishopin ja juottaa tälle myrkytettyä viiniä.
Palattuaan Napolista yksin Los Angelesiin Steve asettuu Bishopin kotiin ja ottaa tämän autonavaimet. Autoon istuttuaan hän huomaa taustapeiliin kiinnitetyn muistilapun, jossa lukee: "Jos luet tämän, se tarkoittaa, että en selvinnyt. Ovi viritti 13 sekunnin aikalaukaisimen, joka räjäyttää auton. Pam, olet kuollut!"
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" nimetön arvioija kirjoitti vuonna 1974 ensi-iltaan tulleen elokuvan olevan lajissaan erinomaista työtä: ”iskevä, tiivisrakenteinen, kuvauksellisesti tehokas ja niin jännittävä, ettei sitä katsoessa ennätä kunnolla edes hengähtää”. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1991 Michael Winnerin kuvaavan kylmän toteavasti ammattitappajan arkea ja elämää ja pikkutarkasti seuraavan työtilauksen valmistelua. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoi elokuvan olevan ”Bronsonin vähäpuheisen väkivaltarutiinin komeimpia kiteytyksiä loppuyllätyksineen”. Hän antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Uusintaversio.
Simon Westin ohjaama uusintaversio "The Mechanic" tuli ensi-iltaan vuonna 2011.
Penny Marshall

Carole Penny Marshall (15. lokakuuta 1943 Bronx, New York – 17. joulukuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän oli kolmesti ehdolla Golden Globen saajaksi. 
Marshall syntyi New Yorkin Bronxissa Garry Marshallin siskona. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan italialainen. Valmistuttuaan Walton High Schoolista New Yorkissa hän opiskeli New Mexicon yliopistossa. 
Jo 1970-luvulla Marshall keräsi suosiota esiintymisillään muiden muassa televisiosarjoissa "The Odd Couple" ja "Laverne &amp; Shirley". Sarjaa "Laverne &amp; Shirley" esitettiin 1976–1983, ja se oli todella suosittu. Marshall näytteli siinä Cindy Williamsin kanssa päärooleja, ja hän ohjasi myös joitakin sarjan jaksoista. Marshall oli kolmesti sarjasta ehdolla Golden Globeen.
Marshallin ensimmäinen pitkä ohjaustyö oli "Jumpin’ Jack Flash" (1986), jonka ohjaajana hän korvasi Howard Zieffin. Marshallin seuraavat työt olivat menestyneitä. Komedia "Big" (1988) tuotti maailmanlaajuisesti 151 miljoonaa dollaria ja oli ilmeisesti ensimmäinen yli 100 miljoonaa dollaria tuottanut naisen ohjaama elokuva. "Heräämisiä" (1990) oli puolestaan kriitikoiden ylistämä, ja se sai toisena naisen ohjaamana elokuvana parhaan elokuvan Oscar-ehdokkuuden. "Omaa luokkaansa" (1992) menestyi vielä hyvin, mutta "Päätään pidempi" (1994) sai murska-arviot. Tämän jälkeen Marshall ohjasi vielä elokuvat "Rakastuin enkeliin" (1996) ja "Miehet elämässäni" (2001).
Marshall myös tuotti joitakin elokuvia ja vieraili ääninäyttelijänä "Simpsoneissa". Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hän oli 1970-luvulla naimisissa Rob Reinerin kanssa.
Marshall kuoli diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin 75-vuotiaana 17. joulukuuta 2018.
Tim Connolly

Tim Connolly (s. 7. toukokuuta 1981 Baldwinsville, New York) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Connolly pelasi urallaan 12 kautta NHL-liigassa edustaen New York Islandersia, Buffalo Sabresia ja Toronto Maple Leafsia.
Connolly oli nuorempana kovakin lupaus ja New York Islanders varasikin hänet jo koko varaustilaisuuden viidentenä vuonna 1999. Hän aloitti NHL:ssä heti kaudella ja pelasi kaksi kautta Islandersissa, ennen kuin siirtyi Buffalo Sabresiin kaudelle . Kauden runkosarjassa Connolly pystyi pelaamaan vain kaksi ottelua aivotärähdyksen vuoksi. Connolly pelasi Sabresissa lopulta kahdeksan kautta ja teki kesällä 2011 kahden vuoden sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Työsulkukaudella 2004–2005 Connolly kiekkoili Sveitsissä Langnaun joukkueessa.
Cindy Williams

Cindy Williams (22. elokuuta 1947 Van Nuys – 25. tammikuuta 2023 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli Shirleyn rooli televisiosarjassa "Laverne &amp; Shirley" (1976–1983), mutta hän esiintyi myös lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa olivat "Tädin kanssa maailmalla" (Cukor, 1972), "Svengijengi '62" (Lucas, 1973) ja "Keskustelu" (Coppola, 1974).
Myöhemmän uransa aikana Williams esiintyi muun muassa lyhytikäisessä televisiosarjassa "Getting By" (1993–1994) ja vieraili tilannekomediasarjassa "Teinitytön kasvatusopas" (2002–2005). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella osoitteessa 7021 Hollywood Boulevard, ja hän on ollut ehdolla Baftan sekä Golden Globen saajaksi.
Williams oli vuosina 1981–2000 naimisissa muusikko Bill Hudsonin kanssa. Parille syntyi kaksi lasta: Emily ja Zachary.
Geber

Abu Musa Jābir ibn Hayyān al-Bariqi al-Azdi (arabiaksi جابر بن حيان) (n. 721–n. 815), tunnettu lännessä latinalaistetulla nimellään Geber oli persialaissyntyinen yleisnero, jota on kutsuttu "kemian isäksi". Geber oli myös alkemisti, astrologi, tähtitieteilijä, filosofi, fyysikko ja apteekkari.
Geber syntyi Umaijadien hallitsemassa nykyisessä Iranissa noin vuonna 721 tai 722. Hänen isänsä tuki abbasideja, jäi kiinni ja teloitettiin. Perhe pakeni Jemeniin, missä Jābir ibn Hayyān kasvoi ja opiskeli Koraania, matematiikkaa ja muita tieteitä. Abbasidien noustua valtaan Jabir palasi Kufaan, missä hän vietti pääosan elämästään. Hän kehitti monia kemian menetelmiä, ja kirjasi muun muassa ensimmäisenä typpihapon synteesin noin vuonna 800.
Tislaaminen.
Islamin saavutuksia esittelevä näyttely "1001 Inventions" kertoo, että Jabir ibn Hayyan keksi tislaamisen vuoden 800 tienoilla, muutti alkemian kemiaksi ja löysi monia kemiallisia perusasioita, jotka ovat edelleen käytössä. Todellisuudessa tislaaminen ilmeisesti tunnettiin jo Babyloniassa 1 200 vuotta ennen ajanlaskun alkua. 
Geberin identiteetti.
Monet asiat, jotka ovat menneet Jabir ibn Hayyanin nimiin ovat todellisuudessa peräisin Espanjassa 1300-luvulla eläneeltä henkilöltä, joka otti käyttöönsä Jabarin latinisoidun nimen Geber saadakseen ajatuksilleen enemmän arvovaltaa. William Newman arvelee, että Geber oli Paulus Tarentolainen, italialainen fransiskaanimunkki.
George Steinbrenner

George Michael Steinbrenner III (4. heinäkuuta 1930 – 13. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen liikemies ja "Forbesin" tunnustama miljardööri. Hän oli baseballjoukkue New York Yankeesin omistaja.
Steinbrenner syntyi Ohion Rocky Riverillä ja opiskeli Culver Military Academyssa, Williams Collegessa sekä Ohio State Universityssa. 
Steinbrenner osti Yankeesin vuonna 1973. Hän sai 19. tammikuuta 1989 Ronald Reaganin presidentillisen armahduksen vanhasta rikoksesta, Richard Nixonin vilpillisestä tukemisesta, josta Steinbrenner oli tuomittu aikanaan sakkoihin. 30. heinäkuuta 1990 hänelle langetettiin elinikäinen porttikielto baseballmaailmaan, kun oli käynyt ilmi, että hän oli maksanut uhkapelurille Dave Winfieldin maineen lokaamisesta tiedotusvälineissä. Kielto kuitenkin purettiin 1993.
Steinbrennerille myönnettiin NCAA:n The Flying Wedge Award. Hänen arvioitu pääomansa määrä vuonna 2007 oli 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hänet on nähty "Seinfeldissä" Larry Davidin ääninäyttelemänä, ja minisarjassa "The Bronx Is Burning" häntä esitti Oliver Platt.
Steinbrenner kuoli 80-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Louis Bertrand de Sivray

Louis Bertrand de Sivray (23. elokuuta 1766 Luc (Var) – 3. heinäkuuta 1859) oli ranskalainen paroni ja ensimmäisen keisarikunnan kenraali.
Taustaa.
Bertrand de Sivray syntyi provencelaiseen aatelisperheeseen. Hän aloitti opintonsa 1782 aatelisnuorukaisille tarkoitetussa Lorient'n kadettikoulussa Bretagnessa. Hän valmistui kadetiksi 1785 ja astui Charles de Bourbonin rykmentin palvelukseen. Hänet nimitettiin luutnantiksi 1788. Sotilasyksikkö liitettiin osaksi Pondichéryn rykmenttiä vuonna 1789.
Nuori upseeri Bertrand se Sivray otti tilanteesta ja ajankohdasta vaarin. Hänet valittiin edustajaksi Kansalliskokoukseen 21. syyskuuta 1791, ja hän matkusti Pariisiin. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kapteeniksi. Hän pelasti sapelinkäytöllään kuningasmielisen Vincent-Marie Viénot de Vaublanc'n hengen vuonna 1782, kun Pariisin vallankumoukselliset aikoivat murhata tämän.
Nuori upseeri kohosi vallankumouksen aikana everstiksi. Napoleonin noustua konsuliksi Sivraylle myönnettiin Ranskan kunnialegioonan kunniamerkki, ja vähän myöhemmin hänestä tehtiin saman ritarikunnan upseeri. 
Hän saavutti urallaan upseerina merkittäviä voittoja Italiassa, ja kotimaassa hän sai osakseen keskeisiä sotilaallisia tehtäviä. Hän joutui kuitenkin jäämään pois sotilaspalveluksesta olosuhteiden jyrkästi muututtua, mutta hän ehti kuitenkin ennen kuolemaansa olla vielä pitkään eläkkeellä.
Tour Down Under

Tour Down Under on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Adelaiden ympäristössä Etelä-Australiassa. Kuusi etappia sisältävä miesten kilpailu alkaa tavallisesti tammikuun kolmantena tiistaina. Kolmen tai neljän etapin mittainen naisten kilpailu ajetaan sitä edeltävinä päivinä.
Miesten kilpailu.
Miesten Tour Down Under on järjestetty vuodesta 1999 lähtien. Kansainvälinen pyöräilyliitto nosti kilpailun luokitusta vuonna 2005 siten, että siitä tuli merkittävin Euroopan ulkopuolella käytävä maantiepyöräilyn etappikilpailu. Vuonna 2008 Tour Down Under pääsi ensimmäisenä Euroopan ulkopuolisena kilpailuna mukaan ProTour-sarjaan. Vuodesta 2011 se on kuulunut UCI World Tour -sarjaan. Vuosien 2021 ja 2022 kilpailu peruutettiin koronavieruspandemian vuoksi
Voittajat.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailu.
Naisten Tour Down Under on ajettu nykymuodossaan vuodesta 2016 lähtien. Kilpailun luokitus nousi 2.1.:een 2018 ja UCI Pro-tasolle 2020. Vuodesta 2023 se on kuulunut UCI Women's World Touriin.
Voittajat.
Lähde: Pro Cycling Stats
Jean René Constant Quoy

Jean René Constant Quoy (10. marraskuuta 1790 Maillé – 4. heinäkuuta 1869 Rochefort) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
Vuonna 1814 Quoy väitteli lääketieteen tohtoriksi Montpellier’ssa. Vuonna 1815 hän sai lääkärin viran Rochefortin laivastosairaalassa.
Quoy palveli yhdessä Joseph Paul Gaimardin kanssa lääkärinä ja luonnontieteilijänä "L’Uraniella" Louis Claude de Saulces de Freycinetin johtamalla maailmanympäripurjehduksella (1817–1820). He palvelivat myös "Astrolabella" (1826–1829) Jules Dumont d’Urvillen alaisuudessa. He kuvailivat nykyisin sukupuuttoon kuolleen ("tonganjättiläiskaivajaliskon") ("Tachygia microlepis") viimeksi mainitulla matkalla. Sukupuuttoon kuollut uudenseelanninviiriäinen ("Coturnix novaezelandiae") on myös heidän kuvailemansa.
Vuonna 1830 Quoy valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. Vuosina 1848–1858 hän toimi laivaston ylitarkastajana.
Quoyn kunniaksi on nimetty mustahuiluvaris ("Cracticus quoyi").
Sillikuningaskalat

Sillikuningaskalat (Chimaeriformes) on koppapäisiin kuuluva pieni rustokalojen lahko. Se on koppapäisten ainoa elossa oleva lahko, ja se käsittää kolme heimoa ja yhteensä noin 30 lajia; näistä tunnetuin on sillikuningas. Sillikuningaskalat ovat melko kookkaita syvänmeren kaloja, jotka saalistavat pohjaeläimiä herkän kuononsa avulla.
Sillikuningaskaloilla on tyypillisesti suuri pää sekä pitkä ja kapea pyrstö. Etummainen selkäevä on lyhyt ja korkea, taempi taas pitkä ja matala. Etummaisen selkäevän ensimmäinen ruoto on muuntunut erilliseksi piikiksi, jonka tyvellä on myrkkypussi.
Toisin kuin useimmat muut kalat sillikuningaskalat eivät niinkään ui pyrstöään vaan suuria rintaeviään liikuttamalla. Ne vaikuttavat ylipäätään kömpelöiltä.
Toisin kuin hailla, koppapäisten hampaat ovat talttamaiset ja yhteen kasvaneet kuin nokaksi, jolla kala murskaa ravintonaan käyttämänsä pohjan nilviäiset ja äyriäiset.
Sillikuningaskalat ottavat hengityksessä tarvitsemansa veden sieraintensa kautta, toisin kuin hait, jotka hengittävät suun kautta. Kidukset sijaitsevat yhdessä kiduskammiossa.
Muiden rustokalojen tapaan sillikuningaskaloilla on sisäinen hedelmöitys. Koiraan vatsaevä on muotoutunut eväsiittimeksi. Koiraat ovat naaraita pienempiä ja niillä on usein otsassaan nuijamainen uloke, jolla koiras tarttuu naaraaseen paritellessaan. Naaras munii munansa parittain. Ne ovat suuria ja ne asetetaan pohjalle munakoteloissa, joissa on jopa 20 senttimetrin mittainen kova nahkamainen kuori. Poikaset kuorituvat noin kolmen kuukauden kuluttua.
Sillikuningaskalojen liha mainitaan maukkaaksi ja sitä syödään Kiinassa ja Uudessa-Seelannissa. Euroopassa sillikuningaskaloja on pyydetty niiden maksan takia, jonka öljyä on käytetty voiteluaineena ja lääkintärasvana.
Lahkon nimi Chimaeriformes viittaa kreikkalaisen mytologian khimaira-taruhirviöihin, joiden rakenne oli leijonan, vuohen ja käärmeen yhdistelmä. Oudon näköisten kalojen nimet liittyvät sekasikiörakenteeseen myös muissa kielissä, niitä kutsutaan merikissoiksi, merikaniineiksi, merikoiriksi ja merilouhikäärmeiksi.
Lahkon suomenkielinen nimi sillikuningaskalat tulee vastaavasta ruotsinkielisestä termistä.
Viilakalat

Viilakalat (Monacanthidae) on jäykkäleukakalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, jota tavataan Atlantilla, Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä. Siihen kuuluu noin 105 lajia, jotka jaetaan 27 sukuun. Viilakalat luokitellaan joskus säppikalojen heimoon (Balistidae). Säppikalojen etumaisessa selkäevässä on kolme ruotoa, kun taas viilakaloilla niitä on tavallisesti kaksi. Viilakalojen ensimmäinen ruoto on pitkä ja yleensä piikikäs, kun taas toinen ruoto on paljon ensimmäistä pienempi ja voi puuttua kokonaan. Lisäksi viilakalat eroavat säppikaloista siitä, että niiden eväruodot eivät ole haarautuneet kärjistä. Kaikilta viilakaloilta puuttuvat vatsaevät ja niiden ruumis on karkeiden suomujen peitossa. Heimo onkin saanut nimensä lajien litteästä muodosta ja karheasta ihosta.
Viilakalat ovat trooppisissa vesissä eläviä rantakaloja, jotka elävät usein runsaan leväkasvillisuuden seassa. Useimmat lajit syövät pieniä selkärangattomia, mutta jotkut ovat erikoistuneet korallinsyömiseen, toiset taas eläinplanktoniin. Heimon suurikokoisin laji viuhkaviilakala ("Aluterus scriptus") voi kasvaa yli metrin mittaiseksi, mutta useimmat lajit ovat pieniä, alle 30-senttisiä.
Joitakin viilakalalajeja pidetään merivesiakvaarioissa, mutta riutta-akvaariossa on vaara, että viilakala syö korallia tai selkärangattomia. Niitä käytetään pitämään lasiruusuja kurissa.
Laura Bell Bundy

Laura Bell Bundy (s. 10. huhtikuuta 1981) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka on esiintynyt useissa Broadway-rooleissa, televisiossa ja elokuvissa.
Ura.
Bundy teki teatteridebyyttinsä yhdeksänvuotiaana off-Broadway-näytelmässä "Ruthless! The Musical", jossa hän esitti Tina Denmarkia. Hän sai roolistaan Drama Desk -ehdokkuuden. Bundy teki Broadway-debyyttinsä vuonna 2002 Tony-palkitussa musikaalissa "Hairspray", jossa hän esitti Amber Von Tusslea. Hairsprayn jälkeen hän toimi Kristin Chenowethin sijaisnäyttelijänä musikaalissa "Wicked". Hän on esittänyt myös Elle Woodsia "Blondin kosto" musikaalissa.
Bundy on myös esiintynyt "Sound of Musicin" Yhdysvaltain-kiertueella ja Los Angelesin tuotannossa musikaalista "Rock of Ages".
Bundy on esiintynyt elokuvissa "Huckleberry Finnin seikkailut" (1993), "Tenavatähdet" (1993), "Jumanji" (1995) ja "Dreamgirls" (2005).
Televisiossa Bundy on esiintynyt saippuaoopperassa "Guiding Light", jossa hän esitti Marah Lewisiä kaksi vuotta (14. lokakuuta 1999 – 29. lokakuuta 2001). Hän on myös esiintynyt muissa sarjoissa kuten "Veronica Mars", "Happy Hour", "Modern Men", "Todistettavasti syyllinen", "Strangers with Candy" ja "Ensisilmäyksellä".
Bundy on julkaissut country-levyn "Longing For a Place Already Gone" ja joululevyn "I’ll Be Home For Christmas".
Louis Augustin Guillaume Bosc

Louis Augustin Guillaume Bosc d'Antic (29. tammikuuta 1759 Pariisi – 10. heinäkuuta 1828 Pariisi) oli ranskalainen kasvitieteilijä ja eläintieteilijä.
Boscin isä oli lääkäri ja kemisti Paul Bosc d'Antic (1726–1784), ja hänen poikansa Joseph-Antoine Bosc d'Antic (1764–1837) oli myös lääkäri ja kemisti.
Bosc julkaisi Buffonin ensyklopediassa nilviäisten, matojen ja äyriäisten luonnonhistoriaa käsittelevät teokset "Histoire naturelle des coquilles, contenant leur description, les mœurs des animaux qui les habitent et leurs usages" (5 osaa, 1801); "Histoire naturelle des Vers" (2 osaa, 1801) ja "Histoire naturelle des Crustacés" (3 osaa, 1802).
Hän matkusti Yhdysvalloissa 1797–1800 ja toimi varakonsulina Wilmingtonissa sekä konsulina New Yorkissa. 1806 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. 1825 hän sai professorin viran Pariisin kansallisesta luonnonhistoriallisesta museosta.
Boscin hyönteiskokoelma on jaettu kolmen luonnonhistoriallisen museon kesken: Geneven, Pariisin ja Lontoon (Louis Alexandre Auguste Chevrolat -kokoelma).
Bosc nimesi myös lintuja, muiden muassa suoviiriäisen ("Coturnix ypsilophora") ja punatopaasikolibrin alalajin "Topaza pella smaragdulus".
Dave Winfield

David Mark ”Dave” Winfield (s. 3. lokakuuta 1951 St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 19. kesäkuuta 1973 ja viimeisensä 1. lokakuuta 1995.
Winfield sai vuonna 1969 stipendin Minnesotan yliopistoon. Hän oli yliopistolla Golden Gophersin tähti sekä baseballissa että koripallossa, mutta valitsi lopulta lajikseen baseballin. Hänen ensimmäinen ammattilaisjoukkueensa oli San Diego Padres, josta hän siirtyi vuonna 1981 New York Yankeesiin. Lähdettyään Yankeesista vuonna 1990 hän pelasi vielä neljässä eri joukkueessa ennen vetäytymistään juuri ennen 44-vuotispäiväänsä.
Winfield sai Babe Ruth Awardin vuonna 1992, jolloin hän pelasi Toronto Blue Jaysissa. Hänet kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 2001. Hän on kuulunut vuodesta 2006 myös vähemmän tunnettuun College Baseball Hall of Fameen.
Avoin standardi

Avoin standardi () on standardi, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla ja hyödynnettävissä. Edellytyksenä on myös käyttää avointa lisenssiä, syrjimättömyys ja laajennettavuus. Tyypillisesti kehitykseen pääsee myös vapaasti osallistumaan.
Esimerkkejä avoimista standardeista:
Määritelmä.
Avoimelle standardille on useita määritelmiä. Keskeisiä tekijöitä useimissa ovat standardin avoin saatavuus, avoin lisenssi, laajennettavuus, avoin kehitysprosessi ja läpinäkyvyys kehitystyössä sekä yhteistyö standardia hyödyntävien toimijoiden kanssa. Standardi ei saisi suosia tai syrjiä ketään standardia hyödyntävää toimijaa.
Sosialismi yhdessä maassa

Sosialismi yhdessä maassa on teoria, joka omaksuttiin Neuvostoliitossa Josif Stalinin valtakaudella kommunistisen puolueen viralliseksi opiksi. Teorian mukaan Neuvostoliitosta oli mahdollista rakentaa menestyksekkäästi sosialistinen yhteiskunta, vaikka muu maailma pysyisi toistaiseksi kapitalistisena. Tämä poikkesi perinteisestä marxilaisesta käsityksestä, jonka mukaan sosialismin toteuttaminen edellyttäisi maailmanvallankumousta.
Teorian kehittäminen liittyi Stalinin valtataisteluun Lev Trotskin ja tämän johtaman vasemmisto-opposition kanssa. Koska Trotskin oppien mukaan jatkuva vallankumous oli välttämätön, Stalin kehitti vastakkaisen opin, jonka mukaan myös ilman sitä pärjättäisiin. Stalin julkisti teoriansa sosialismista yhdessä maassa joulukuussa 1924 julkaisemassaan kirjasessa "Oktjabrskaja revolutsija i taktika russkih kommunistov" (”Lokakuun vallankumous ja venäläisten kommunistien taktiikka”). Vielä muutamaa kuukautta aiemmin julkaisemassaan teoksessa "Ob osnovah leninizma" (”Leninismin perusteet”) Stalin oli julistanut sosialistisen tuotannon järjestämisen yhdessä maassa mahdottomaksi.
Ajatus sosialismin toteuttamiskelpoisuudesta yhdessä maassa on alkujaan Venäjän vallankumousta vanhempi. Idea on peräisin saksalaiselta sosiaalidemokraatilta Georg von Vollmarilta. Myös marxilainen sosiaalidemokraatti Karl Kautsky ehdotti autarkkista sosialistista valtiota selittäessään Erfurtin ohjelman sisältöä. Venäjän bolševikit omaksuivat idean sosialistien toisen internationaalin kautta.
Toisen maailmansodan jälkeen kommunistinen hallinto pystytettiin myös useaan muuhun maahan, minkä jälkeen Neuvostoliitto ei enää ollut ainoa sosialistisena pidetty valtio.
Elokuvavuosi 2004

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 2004 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat Suomessa.
Nämä elokuvat olivat kaksikymmentä katsotuinta Suomessa vuonna 2004:
Jack Morris

John Scott ”Jack” Morris (s. 16. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi suurimman osan Major League -uransa ajasta Detroit Tigersissä.
Morris syntyi St. Paulissa, Minnesotassa, ja opiskeli Brigham Young Universityssa. Hän voitti Babe Ruth Awardin vuosina 1984 ja 1991. Hän vetäytyi vuonna 1994 ja teki enää lyhyen paluun St. Paul Saints -joukkueessa MLB:n ulkopuolella vuonna 1996. 
Morris harrastaa metsästystä ja kalastusta.
Anne Francis

Anne Francis (16. syyskuuta 1930 – 2. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan rooleistaan tieteiselokuvassa "Kielletty planeetta" (1956) ja televisiosarjan "Hunajapupu" ("Honey West") (1965–1966) yksityisetsivä Honey Westin pääroolista. 
Francis syntyi Ossiningissa New Yorkin osavaltiossa. Hän työskenteli mallina jo lapsena auttaakseen perhettään suuren laman aikana ja teki Broadway-debyyttinsä yksitoistavuotiaana. Edellä mainittujen tunnetuimpien roolien ohella hän on esiintynyt muun muassa Alyssa Cooperina menestyssarjassa "Dallas".
Francis oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Vuonna 1966 hän ei pelkästään voittanut Golden Globea, vaan oli myös ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Burrito

Burrito on meksikolainen ruokalaji, jossa meksikolainen ohutleipä tortilla on rullattu täytteen ympärille. Burriton täytteenä käytetään yleensä jauhelihaa, joka on keitetty tomaatin, sipulin ja chilin kanssa, sekä paistettuja papuja, hapankermaa ja tuoreita vihanneksia. Täytteet asetetaan tortillalle, joka rullataan niiden peitoksi sylinterin muotoon. Rullan reunat taitellaan puolivälin kohdalta sisäänpäin, jotta täyte ei valu ulos. Lopuksi burritolle levitetään sulatejuustoa tai kastiketta. Burrito on suosittua ruokaa etenkin Pohjois-Meksikossa ja Yhdysvalloissa.
Börje Lampenius

Tor Börje Lampenius (18. joulukuuta 1921 Helsinki – 3. marraskuuta 2016) oli suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä-laulaja. Hän teki mittavan uran Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa. Hänen kuuluisia roolejaan ovat olleet muun muassa "Kauppamatkustajan kuoleman" päärooli ja tavaramerkiksi muodostunut Freddyn osa näytelmässä "My Fair Lady". Lampenius on levyttänyt useita iskelmiä ja näytellyt elokuvissa sekä Suomessa että Ruotsissa. Vuonna 2000 Lampeniukselle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.
Teatteriura.
Börje Lampeniuksen kiinnostus teatteriin heräsi jo kuusivuotiaana. Rintamapalveluksen jälkeen vuosina 1944–1946 hän suoritti Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun. Lisäksi hänellä oli lauluopintoja Klosters Röstskolassa. Hän työskenteli Ruotsalaisessa teatterissa vuodesta 1946 ohjaajana ja näyttelijänä ja toimi myös lavastajana. Lampeniuksen merkittäviä rooleja olivat muun muassa Hertig Adam ("Tiggarstudenten"), Freddy ("My Fair Lady") ja Theseus ("Theseus"). Ohjauksista mainittakoon "Kort möte", "Åtta kvinnor" ja "Swedenhjelms". Lisäksi hän ohjasi revyitä ja lastennäytelmiä. Lampenius jäi eläkkeelle 1987. Sen jälkeen hän näytteli muun muassa Robert Alftanin revyyssä "På hemmafrontet intet nytt" Ruotsalaisessa teatterissa. Hänen viimeiseksi esiintymisekseen jäi Riko Eklundhin ohjaama muisteluesitys "Thalias trotjänare" helmikuussa 2016.
Elokuvat ja iskelmät.
Lampeniuksen ansioihin kuuluu sivuosia 1950-luvun suomalaisissa elokuvissa, esimerkiksi Filip von Schantzin rooli elokuvassa "Mä oksalla ylimmällä" vuonna 1954. Vuonna 1978 hänellä oli sivuosa ruotsalaisessa elokuvassa "Lakeuden laulu".
Lampenius levytti 1950-luvulla yli kaksikymmentä iskelmää, esimerkiksi "Vanha riimu", "Istanbul", "Nainen – mies" (Brita Koivusen kanssa) ja "Erämaajärven mökki". Myöhemmällä iällä Lampenius on harrastanut muun muassa maalausta ja pianonsoittoa.
Yksityiselämä.
Börje Lampeniuksen vanhemmat olivat Karl Wilhelm Lampenius ja Berta Maria Sandberg. Vuosina 1951–1970 hän oli naimisissa näyttelijä Gunvor Sandkvistin kanssa. Liitosta syntyivät lapset Lili Charlotte (s. 1955) ja Bo Harald (s. 1962). Viulisti Linda Lampenius on Börje Lampeniuksen ja näyttelijä Ulla Eklundin tytär.
George Reeves

George Reeves (oik. "George Keefer Brewer"; 5. tammikuuta 1914 Woolstock, Iowa, Yhdysvallat – 16. kesäkuuta 1959 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Teräsmiehen roolissa 1950-luvun televisiosarjassa "Adventures of Superman". Hänen kuolemansa 45 vuoden ikäisenä on jäänyt epäselväksi.
Reevesin alkuperäinen sukunimi oli Brewer, mutta isäpuoli adoptoi hänet ja hän sai tältä nimen Bessolo. Nimen Reeves hän otti taiteilijanimeksi aloittaessaan näyttelijänuraa. 
Näyttelijänura.
Reevesin ensimmäinen Teräsmies-rooli oli elokuvassa "Superman and the Mole Men", joka oli samalla televisiosarjan pilottijakso. Sen valmistuttua aloitettiin heti jaksojen kuvaaminen, ja kun ne esitettiin kaudella 1952–1953, hänestä tuli kansallinen kuuluisuus.
Kuolema.
Los Angelesin poliisin raportin mukaan George Reeves kuoli 16. kesäkuuta 1959 noin kello 1.30–2.00 saatuaan luodin päähänsä asuntonsa yläkerrassa makuuhuoneessa Benedict Canyonin asuinalueella. Hän oli 45-vuotias. Koska hälytys tehtiin vasta 45 minuuttia kuoleman jälkeen, poliisi saapui tunnin päästä, ja tämä on yksi kuolemantapauksen ristiriitaisuuksista. Talossa olivat tuolloin paikalla Leonore Lemmon, William Bliss, Robert Condon, Carol Van Ronkel ja Rip Van Ronkel.
Silminnäkijöiden mukaan Reeves ja Lemmon olivat aikaisemmin päivällä olleet syömässä ravintolassa ja riidelleet. Illalla Reeves meni aikaisin nukkumaan, mutta tuli myöhemmin valittamaan melusta ja jäi hetkeksi vieraiden luo juomaan. Myöhemmin hän lähti vihaisena nukkumaan. Sen jälkeen vieraat kuulivat yhden aseenlaukauksen, jolloin William Bliss juoksi hänen huoneeseensa ja löysi Reevesin makaamassa kuolleena sängyssään alasti, selällään, jalat maassa, 9 mm:n Luger-pistooli maassa jalkojensa välissä.
Reevesin elämästä valmistui vuonna 2006 näytelmäelokuva "Hollywoodland", jossa häntä esitti Ben Affleck.
Smart Formore

Smart Formore oli Smart-autovalmistajan suunnittelema nelivetoinen crossover-henkilöautomalli, jonka piti tulla markkinoille vuonna 2006. Se olisi perustunut Mercedes-Benz C-sarjaan, ja se olisi ollut sisarmalli Mercedes-Benz GLK-maasturille. Moottoreina olisivat toimineet bensiini- ja dieselmoottorit 1.8-litraisesta nelisylinterisestä 3.0-litraiseen V6-moottoriin.
Valmistuksen oli tarkoitus alkaa Daimler AG:n Brasilian tehtaalla Juiz de Forassa, eikä Ranskassa Smartville-tehtaalla, missä Fortwo-mallia valmistetaan, tai Alankomaissa NedCar-tehtailla, jossa Forfour-mallia valmistettiin.
Daimler AG suunnitteli että Formore olisi ollut ensimmäinen Yhdysvalloissa myytävä Smart-malli. Smart tuli Yhdysvaltain markkinoille lopulta vasta vuonna 2008 Fortwo-mallilla.
Formoren kehitys lopetettiin huhtikuussa 2005 Smart-merkin jatkuvan, pääasiassa Forfour-mallin huonosta menestyksestä johtuneen tappion takia.
Marie Braun

Marie Johanna Philipsen-Braun (22. kesäkuuta 1911, Rotterdam − 23. kesäkuuta 1982, Gouda) oli alankomaalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti 100 metrin selkäuinnin olympiakultaa Amsterdamissa 1928. Hän voitti kyseisissä kilpailuissa myös hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Hän voitti urallaan neljä Euroopan mestaruutta ja kaksi hopeaa.
Vuonna 1980 hänet valittiin International Swimming Hall of Famen jäseneksi.
Seututie 950

Seututie 950 on Kuusamosta, Kantojoen kylän tuntumasta Käylän, Oulangan, Hautajärven ja Kallungin kautta Sallaan johtava seututie. Tien pituus on 79 kilometriä, ja se on kokonaan päällystetty. Tie on osa Runon ja Rajan tietä ja kulkee Oulangan kansallispuiston sekä Sallatuntureiden ohitse.
Tien muuttamista kantatieksi on esitetty Pohjois-Pohjanmaan ja Itä-Lapin maakuntakaavoissa.
Lähteet.
Viitteet.
h
Kvadrantidit

Kvadrantidit eli bootidit ovat meteoriparvi, jonka suurin aktiivisuus osuu 1.–5. tammikuuta väliselle ajalle. Niitä voi kuitenkin havaita Joulukuun lopulta noin Tammikuun puoliväliin. 
Meteorit näyttävät tulevan Karhunvartijan tähdistön yläosista, kymmenkunta astetta Otavan kauhan varren päästä vasemmalle. Parven meteorien nopeus on n. 37 km/s. Kvadrantideja voi näkyä tunnissa kymmeniä tai enemmän. Varsinainen maksimi on lyhytaikainen kestäen vain joitakin tunteja.
Kvandrantidien nimi juontuu Quadrans Muralis- eli Seinäkvadrantti-nimisestä tähdistöstä, jonka tähtitieteilijä J. J. de Lalande hahmotteli alueelle, mutta jota ei enää ole tähtitaivaan kartoissa.
Parvi on liitettävissä 2003 EH1 -nimiseen asteroidiin. Sen radassa on havaittu huomattavia yhtäläisyyksiä komeettaan C/1490 Y1, ja pidetään mahdollisena, että 2003 EH1 on muodostunut tästä komeetasta sen hajotessa. Itse komeettaa havaittiin vuonna 1490 Kiinassa, Japanissa ja Koreassa, minkä jälkeen havaintoja komeetasta ei ole tehty.
Metal Is Forever – The Very Best of Primal Fear

Metal Is Forever – The Very Best of Primal Fear on Primal Fearin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2006.
Kappaleet.
CD 2.
Suluissa alkuperäinen esittäjä.
GOD TV

GOD TV (alun perin Christian Channel Europe) on maailmanlaajuinen kristillinen tv-kanava. Sen perustivat Rory ja Wendy Alec Englannissa tammikuussa 1995. Tammikuussa 2002 lähetykset siirrettiin Israeliin, jolloin näkyvyysalueen arvioitiin olevan 15 satelliitin avulla 80 % maapallosta. Israelista se lähettää kuutta kanavaansa eri puolille maailmaa ympäri vuorokauden: GOD TV USA; the GOD Channel UK; GOD Europe; the GOD Channel, Africa; the GOD Channel, Asia; and the GOD Channel, Australasia.
GOD TV:n pääkonttori on Washingtonissa ja maailmanlaajuisen ohjelmiston lähetyskeskus on Jerusalemin keskustassa. Kanavalla on studioita myös Englannissa, Yhdysvalloissa ja Israelissa. Toimistoja yhtiöllä on Englannissa, Saksassa, Tanskassa, Etelä-Afrikassa, Intiassa, Hongkongissa, Floridassa ja Norjassa. Vuonna 2007 yhtiön vuosibudjetti oli 20 miljoonaa puntaa, josta 68 % tuli lahjoituksina ja 19 % sponsoroituna ohjelma-aikana. Sen on sanottu olevan kolmanneksi suurin kristillinen TV-yhtiö Trinity Broadcasting Networkin ja texasilaisen Daystar Television Networkin jälkeen.
GOD TV:n vakituisia sisällöntuottajia ovat muun muassa Mike Bickle, Reinhard Bonnke, Benny Hinn, T. D. Jakes, Joyce Meyer, Nathan Morris, Hillsong-seurakunta, Brian Houston, David Pawson ja Andrew Wommack. Suomessa GOD TV näkyy Internetin lisäksi neljän satelliitin kautta maksuttomana kanavana.. Suomalainen Taivas TV7 on esittänyt aikaisemmin GOD TV:n ohjelmia.
Kanavaa on kritisoitu menestysteologiasta (Prosperity Gospel). "The Daily Telegraph" -lehdessä James Hall kirjoitti kriittisen artikkelin kanavasta otsikolla "Halo to Christian Profits".
Smart Crosstown

Smart Crosstown oli Smartin vuoden 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä esittelemä konseptiauto. Se oli fortwo-malliin pohjautunut hybridiauto. Autossa oli irrotettava tuulilasi sekä sähkötoiminen katto. Hopeanvärinen tridion-turvarunko on tuttu Fortwosta.
Hayden Fry

John Hayden Fry (28. helmikuuta 1929 – 17. joulukuuta 2019) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on kuulunut College Football Hall of Fameen vuodesta 2003.
Fry on texasilainen. Hänen synnyinkaupunkinsa on Eastland, mutta hän muutti kahdeksanvuotiaana perheensä kanssa suurempaan Odessaan. Hän loi lyhyen peliuran Odessa High Schoolissa sekä vuodesta 1947 Baylorin yliopistossa, josta hän valmistui oppiarvolla psykologiasta vuonna 1951. Hän opetti historiaa ja työskenteli avustavana jalkapallovalmentajana Odessa High Schoolissa ennen palvelustaan merijalkaväessä vuosina 1952–1955.
Fry palasi merijalkaväestä vielä Odessaan, josta ura vei lopulta Eteläiseen metodistiyliopistoon, Pohjois-Texasin yliopistoon ja Iowan yliopistoon. Fryn menestyksekäs ura kesti vuosikymmeniä, kunnes hän ilmoitti vetäytymisestään 22. marraskuuta 1998 saatuaan raskaita hoitoja eturauhassyöpään.
Scion xA

Scion xA on Toyotan Scion-merkin alla Yhdysvalloissa myymä pikkuauto, jota myydään Japanissa nimellä Toyota ist. Se perustuu ensimmäisen sukupolven Toyota Yarisiin.
Auton myynti alkoi ensin Kaliforniassa keväällä 2004, ja siitä tuli Toyotan odotuksista poiketen Scionin huonoiten myyvä malli. Täyttääkseen koko tuotantokapasiteetin Toyota on alkanut myydä autoa Lähi-idässä nimellä Toyota xA.
Mallivuodeksi 2006 xA sai kevyen faceliftin.
xA:n tuotanto päättyi joulukuussa 2006. xA:n korvaaja, xD tuli myyntiin elokuussa 2007.
Bezalelin taide- ja muotoiluakatemia

Bezalelin taide- ja muotoiluakatemia () on Israelin kansallinen taidekorkeakoulu, joka on nimetty Bezalelin mukaan, jonka Mooses määräsi johtamaan ilmestysmajan rakentamista (2. Moos. 35:30). Se perustettiin vuonna 1903, mutta oli suljettuna rahanpuutteen vuoksi vuodesta 1929 vuoteen 1935.
Akatemia sijaitsee Skopusvuorella, Jerusalemissa ja siellä on 1500 opiskelijaa. Opiskeltavia aineita ovat animaatiotekniikka, arkkitehtuuri, elokuva, estetiikka, keramiikka, multimedia, taidehistoria, teollinen muotoilu ja valokuvaus.
Elokuvavuosi 2003

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 2003 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat.
Nämä elokuvat olivat Suomen viisitoista katsotuinta vuonna 2003:
Eva Gyldén (kuvanveistäjä)

Eva Maria Gyldén (19. heinäkuuta 1885 Viipuri – 1. tammikuuta 1973) oli suomalainen kuvanveistäjä. Viipurin rautatieaseman karhuveistokset suunnitellut Gyldén tunnettiin 1940-luvun lopulla Pohjoismaissa myös kameetaiteilijana.
Gyldén aloitti opintonsa Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa vuonna 1900 ja jatkoi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuodesta 1903 alkaen. Hän kävi myös pari vuotta Helsingin yliopiston piirustussalilla ja Taideteollinen keskuskoulussa sekä opiskeli Viktor Malmbergin johdolla. Myös Berliinin Königliche Kunstgewerbeschulessa (Unterrichtsanstalt des Kunstgewerbemuseums Berlin) hän opiskeli pari vuotta ja Pariisissa Académie de la Grande Chaumièressa 1920-luvulla.
Gyldén piti näyttelyitä harvakseltaan. Hän toimi myös Riihimäen lasitehtaan piirtäjänä pari vuotta ja Lallukan taiteilijakodin emännöitsijänä vuosina 1939–1946. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Gyldénin vanhemmat olivat lääninagronomi Axel Gyldén ja Antonia (Toni) Sofia o.s. Hausen.
Viipurin rautatieaseman veistokset 1913.
Eva Gyldén suunnitteli Viipurin rautatieasemalle kaksi seppelettä kannattelevaa naishahmoa, jotka seisovat kumpikin kahden karhun vartioimana. Rautatieasema tuhoutui räjäytyksessä elokuussa 1941, mutta osa veistoksista on säilynyt. Karhuista kaksi on sijoitettu Viipuriin.
Veistokset tehtiin todennäköisesti Granit Oy:n kiviveistämöllä, kuten useimmat veistokset ja julkisivut tuohon aikaan.
Sekä Helsingin että Viipurin rautatieasemat suunniteltiin samana vuonna, ja niissä on yhteisiä piirteitä, kuten julkisivun iso kaari ja ikkuna pääsisäänkäynnin päällä, ja kaksi korkealle sijoitettua graniittiveistosta molemmin puolin sisäänkäyntiä. Aluksi Lyhdynkantajien paikalle oli tulossa samantyyppiset karhuveistokset kuin Viipurissa. Emil Wikström oli tehnyt jo yhden karhun Kansallismuseon portaille. Kansallisaihe karhu vaihtui kuitenkin art deco -henkisiin mieshahmoihin Wikströmin matkailtua Euroopassa.
5. Etelä-Pohjanmaan rykmentti

N:o 5 Etelä-Pohjanmaan rykmentti oli Bergströmin ryhmään kuuluva joukko-osasto valkoisen armeijan länsiarmeijassa.
Komentaja: everstiluutnantti Maximilian Spåre, v.t. komentaja everstiluutnantti J. A. K. Renvald
Komentaja: everstiluutnantti Renvald, v.t. päällikkö luutnantti Hultkrantz
Komentaja: kapteeni Hjalmar Alexander Söderman
Komentaja: majuri E. Colliander
Clyde Lovellette

Clyde Edward Lovellette (7. syyskuuta 1929 Petersburg, Indiana – 9. maaliskuuta 2016 North Manchester, Indiana) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi NBA:ssa vuosina 1953–1964. Lovellette oli ensimmäinen NCAA:n yliopistomestaruuden, olympiakullan ja NBA:n mestaruuden voittanut pelaaja ja edelleen yksi harvoista, joka tähän on yltänyt.
Urheilu-ura.
Yliopisto, AAU ja NBA.
Lovellette syntyi Petersburgin pikkukaupungissa Indianassa ja pelasi yliopistotasolla Kansasissa, johon hän pääsi vuonna 1948. Hänen ammattilaisjoukkueensa olivat Minneapolis Lakers, Cincinnati Royals, St. Louis Hawks ja Boston Celtics. Lovellette voitti yhteensä kolme NBA-mestaruutta, Lakersissa vuonna 1954 ja Celticsissä vuosina 1963 ja 1964. Hänet valittiin un vuosina 1956, 1957, 1960 ja 1961. Vuonna 1956 hänet valittiin .
Maajoukkue.
Yhdysvaltain koripallomaajoukkueessa Lovellette voitti kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Hän pelasi seitsemässä ottelussa tehden yhteensä 97 pistettä, niistä 27 välierässä Argentiinaa vastaan.
Pelaajauran jälkeen.
Lovellette työskenteli peliuransa jälkeen kotikaupunkinsa seriffinä. Hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1988. Lovellette toimi myöhemmin Munisingin kaupunginvaltuutettuna Michiganissa.
Lovellette kuoli 86-vuotiaana kotikaupungissaan Indianan North Manchesterissa 9. maaliskuuta 2016. Hän oli sairastanut syöpää.
Sandokai

Sandokai ry on budolajien harrastajien seura, joka perustettiin vuonna 1979 Keravalla. Seura keskittyi aluksi aikidoon, judoon ja karateen eli kolmeen budolajiin. Tämän vuoksi seura sai nimekseen Sandokai - "san" merkitsee japaniksi kolmea. Nykyään Sandokaissa harrastetaan aikidoa, jujutsua, taidoa ja taijiquania. Seuralla on harjoituksia sekä Keravalla että Järvenpäässä.
Aikidotoiminta Sandokaissa.
Sandokain Aikidojaoksen pääopettajana toimii Kari Tamminen. Tammisen johdolla Sandokai on harjoittanut yhteistoimintaa Endo-shihanin kanssa vuodesta 1987.
Sandokai ry:n Aikidoharjoitukset pidetään Keravalla sijaitsevalla harjoitussalilla eli dojolla osoitteessa Eerontie 1. Harjoituksia on joka ilta ja lisäksi useana aamuna viikossa. Myös junioreille löytyy omat harjoitusaikansa.
Sandokain aikidojaos on saanut Suomessa ensimmäisenä aikidotoiminnasta Sinetin. Sinetti on Nuori Suomi -järjestön myöntämä laatutae laadukkaasta lasten ja nuorten parissa tehdystä työstä heidän liikuntaharrastuksensa hyväksi.
Sandokai on järjestänyt jo usean vuoden ajan Keravan perinteisen kesäleirin, joka pidetään heinäkuun alussa.
1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona

1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona oli länsiarmeijan Bergströmin ryhmän N:o 5 Etelä-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Vaasan piirin miehistä ja se järjestettiin Vilppulaan 19. maaliskuuta 1918 ja siirrettiin rintamalle 31. maaliskuuta 1918. Komppania käsitti 500–600 miestä. 
Komentaja: everstiluutnantti A. Renvald, v.t. päällikkö luutnantti Hultkrantz. Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen Kuopion jalkaväkirykmentti N:o 4.
Joukko-osastot.
Päällikkö: jääkärivänrikki Viktor Granlund.
Päällikkö: vääpeli E. Torkko, vääpeli Esa Sippola.
Päällikkö: vääpeli T. H. Palomäki
Slater Martin

Slater Nelson Martin nuorempi (22. lokakuuta 1925 – 18. lokakuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa toistakymmentä vuotta.
Texasissa syntynyt Martin opiskeli Jefferson Davis High Schoolissa ja Austinin Texasin yliopistolli. Pelattuaan yliopistotason koripalloa Texas Longhornsissa hän eteni Minneapolis Lakersiin (1949–1956) ja lopulta St. Louis Hawksiin (1956–1960).
Aktiivisen peliuransa päätyttyä Martin työskenteli valmentajana. Hän pääsi Springfieldin Basketball Hall of Fameen Massachusettsissa vuonna 1982.
2. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona

1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona oli länsiarmeijan Bergströmin ryhmän N:o 5 Etelä-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Vaasan piirin miehistä ja se järjestäytyi Vilppulassa 19. maaliskuuta 1918 - 23. maaliskuuta 1918 ja se siirrettiin rintamalle 31. maaliskuuta 1918. Tällöin pataljoona käsitti 500 miestä. Pataljoonan komentaja oli kapteeni Hjalmar Alexander Söderman.
Joukko-osastot.
Päällikkö: vänrikki Kari Pelo
Päällikkö: vääpeli A. Hukkinen.
Päällikkö: vääpeli U. Saloranta
Päällikkö: vääpeli A. Johansson
3. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona

1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona oli länsiarmeijan Bergströmin ryhmän N:o 5 Etelä-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Vaasan piirin miehistä ja se järjestettiin Kolhossa 23. maaliskuuta 1918 ja lähetettiin rintamalle 27. maaliskuuta 1918. Tässä vaiheessa pataljoona käsitti 419 miestä.
Komentaja: majuri E. Colliander
Joukko-osastot.
Päällikkö: aliupseeri Erik Kamis
Päällikkö: aliupseeri Erik Nylund.
Päällikkö: aliupseeri G. Degestedt
Päällikkö: aliupseeri Matti Aittoniemi
Harvoin tarjolla

Harvoin tarjolla on Yle TV1:n kevään 2008 12-osainen kausisarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin 14. tammikuuta 2008. Sarja kuvaa kuvitteellista omakotitaloaluetta Lyytinmäkeä. Sarja on kuvattu Helsingin Tapanilassa. Sarjan on käsikirjoittanut Johanna Hartikainen ja ohjannut Veikko Aaltonen.
27. helmikuuta julkaistiin sarjan soundtrack "Harvoin tarjolla".
Kesällä 2011 kuvattiin sarjan tarinalle jatkoa oleva kuusiosainen sarja "Maailma on valmis", joka esitettiin Yle TV2:lla syksyllä 2012.
Nakkelit

Nakkelit eli vanhalta nimeltään pähkinänakkelit (Sittidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina pohjoiselta pallonpuoliskolta ympäri maailmaa. Nakkelit elävät usein metsissä, tosin muutamat lajit ovat sopeutuneet elämään kivisilläkin paikoilla. Nakkelit pystyvät kävelemään puuta alaspäin pää edellä, mitä esimerkiksi tikat eivät osaa. Nakkeleilla on iso pää, lyhyt pyrstö ja voimakas nokka ja jalat. Niiden muoto on nakkeleille luonteenomainen, nakkelin pystyy tunnistamaan, jos tuntee yhdenkin nakkelilajin. 
Nakkelit syövät pääosin hyönteisiä, pähkinöitä ja siemeniä. 
Pesä on yleensä kolossa tai lohkeamassa, ja jotkut lajit pienentävät koloaan rakentamalla mudasta petolintujen varalta.
Heimoon kuuluu 28 lajia ja 3 sukua. Nakkeleiden sukuun kuuluu 25 lajia, helmikiipijöihin 2 lajia ja kalliokiipijä muodostaa oman sukunsa.
Saksin Sveitsi

Saksin Sveitsi () on hiekkakivivuoristo Saksin osavaltion kaakkoisosassa Saksassa. Se sijaitsee Elben varrella lähellä Dresdeniä ja jatkuu Tšekin puolelle Böömin Sveitsinä. Saksin Sveitsin korkein huippu on 562 metrin korkeuteen yltävä Große Zschirnstein. Luonnonmuodostumien ohella alueen suurimpia nähtävyyksiä on Königsteinin linnoitus, yksi Euroopan suurimmista vuorilinnoituksista.
Kansallispuisto.
Saksin Sveitsin kansallispuisto () muodostettiin vuoden 1990 syyskuussa. Se on pinta-alaltaan 93,5 neliökilometrin suuruinen.
Golden Globe 2008

Golden Globe 2008&lt;br&gt;
13. tammikuuta 2008
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
Sovitus
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
Mad Men
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
Extras
Paras minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
Longford
Golden Globe 2008 oli järjestyksessään 65. Golden Globe -palkintojen jakotilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2007 elokuvia ja televisiosarjoja. Käsikirjoittajien lakon vuoksi perinteinen palkintogaala jätettiin järjestämättä ja palkinnot jaettiin lehdistötilaisuudessa 13. tammikuuta 2008.
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.