Ruokatorvi

Ruokatorvi () on ruoansulatuselimistön osa, jota pitkin syöty ruoka kulkee suusta mahalaukkuun. Ruoka kulkee ruokatorvessa automaattisesti ruokatorven peristaltiikan avulla. Ruokatorvi sijaitsee keuhkojen muodostamassa välikarsinassa henkitorven takana. Se on yleensä sulkeutuneena ja avautuu vain nieltäessä, koska sen seinämässä ei ole sitä auki pitäviä rustorakenteita. Ruokatorvi koostuu useasta kerroksesta, joita ovat limakalvo, limakalvonalaiskudos, lihaskerros ja ulkokalvo.
Ruokatorven sijainti.
Ruokatorvi alkaa nielusta rengasruston dorsaalipuolelta, josta se kulkee kohti rintaonteloa. Kaulan alueella ruokatorvi kulkee hieman keskiviivan vasemmalla puolella ja lähes henkitorven lateraalipuolella. Rintaontelossa ruokatorvi kulkee ensin henkitorven takana, jonka jälkeen se kulkee välikarsinassa henkitorven haarautumiskohdan sekä sydämen tyven dorsaalipuolelta. Tämän jälkeen se jatkaa kulkuaan kohti vatsaonteloa laskevan aortan ventraalipuolelta. Palleassa on ruokatorviaukko (), josta ruokatorvi kulkee yhdessä kiertäjähermojen kanssa vatsaontelon puolelle. Ruokatorvi päättyy heti pallean toisella puolella mahansuuhun.
Ruokatorven rakenne.
Ruokatorven seinämän kerrokset.
Ruokatorven sisin kerros on limakalvo (), joka muodostuu pintaepiteelistä, sen alaisesta tyvikalvosta, limakalvon tukikerroksesta () sekä limakalvon lihaskerroksesta (). Limakalvon pintaepiteeli on useimmilla eläimillä, kuten myös ihmisellä, kerrostunutta keratinisoitumatonta levyepiteeliä. Mutta koiralla levyepiteeli ei ole muodostanut useampaa kerrosta vaan se on yhtenä kerroksena. Märehtijöillä puolestaan limakalvon epiteeli on muiden eläinlajien tapaan kerrostunutta levyepiteeliä, mutta se on keratinisoitunutta. Limakalvon tukikerros on muodostunut löyhästä sidekudoksesta eli se toimii limakalvon epiteelin diffuusiotienä hapen ja ravinteiden kulkiessa verisuonista verisuonettomaan epiteeliin sekä diffuusiotienä epiteelistä verisuoniin poistuville hiilidioksidille ja kuona-aineille. Limakalvon tukikerroksesta voidaan löytää myös rauhasia ja imukudosta. Limakalvon lihaskerros mahdollistaa limakalvon poimujen liikkeet.
Limakalvon ulkopuolella on limakalvonalaiskudosta (), joka on muodostunut löyhästä sidekudoksesta ja se sisältää runsaasti verisuonia sekä hermoja.
Limakalvonalaiskudoksesta seuraava kerros ulospäin mentäessä on lihaskerros (), joka on useimmilla eläimillä, kuten myös ihmisellä, muodostunut ruokatorven puoleen väliin asti poikkijuovaisesta lihaskudoksesta, jonka jälkeen se muuttuu sileäksi lihaskudokseksi. Siinä osassa ruokatorvea, jossa on sileää lihaskudosta, lihaskerros on jakautunut rengasmaiseen ja pitkittäiseen lihaskerrokseen rengasmaisen lihaskerroksen ollessa sisempi. Näiden kerrosten väliin jää ohut kerros sidekudosta, jossa kulkee lihaskerroksen autonomisia hermoja. Lihaskerros on kokonaan poikkijuovaista märehtijöillä ja koirilla. Sialla vain aivan lyhyt loppuosa lihaskerroksesta muodostuu sileästä lihaskudoksesta.
Ulkokalvo () kiinnittää ruokatorven ympäröiviin kudoksiin välikarsinassa.
Ruokatorven sulkijalihakset.
Ruokatorvessa on kaksi ruokatorven sulkijaa. Ruokatorven ylempi sulkijalihas sijaitsee nielun ja ruokatorven liittymäkohdassa. Se on poikkijuovaista lihaskudosta ja se estää hengitysilmaa kulkeutumasta mahalaukkuun. Alempi ruokatorven sulkijalihas on sileää lihaskudosta ja sijaitsee pallean kohdalla. Alempi sulkijalihas estää happamaa mahan sisältöä nousemasta ruokatorveen. Molemmat ruokatorven sulkijalihakset ovat suurimman osan ajasta kiinni ja ne aukeavat vain nielemisen ajaksi. Alemman sulkijalihaksen häiriöt huomataan muun muassa röyhtäyksessä, jolloin hapanta ruokasulaa pääsee takaisin ruokatorveen.
Ruoan kulkeminen ruokatorvessa.
Ruoka kulkee ruokatorvessa rengasmaisen lihaskerroksen aiheuttaman peristaltiikan avulla. Peristaltiikan käynnistää ruokapalan aiheuttama paineärsyke nielun painereseptoreihin. Ruoan kulkemista ruokatorvessa helpottaa rintaonteloon syntyvä alipaine kurkunkannen sulkeutuessa. Alipaine saa aikaan ruokatorven laajentumisen. Ruokatorvea pitkin etenevä peristalttinen aalto vaikuttaa ruokatorven alempaan sulkijalihakseen siten, että se avautuu ruokapalan lähestyessä.
Märehtijöiden erityispiirteenä on märepalan nouseminen pötsistä ruokatorvea pitkin nieluun ja sieltä suuonteloon. Juuri ennen märepalan nousua pötsistä ruokatorveen kurkunkansi sulkeutuu, jolloin rintaonteloon ja ruokatorveen syntyy alipaine. Alipaineen sekä ruokatorven käänteisen peristaltiikan avulla märepala liikkuu ruokatorvea pitkin suuhun.