Nykyaikaa

Nykyaikaa on suomalaislaulaja Kirkan vuonna 1972 julkaistu studioalbumi. Albumilla on käännöskappaleita Neil Youngin, Rod Stewartin ja Van Morrisonin materiaalista, mutta myös uusia lauluja, joita sävelsivät Jukka Tolonen, Frank Robson ja Rauli Badding Somerjoki. Osan kappaleista Kirka laulaa englanniksi. Taustayhtyeenä on Tasavallan Presidentti täydennettynä Hasse Wallilla ja Måns Groundstroemilla sekä Pepe &amp; Paradise.
Rock-tyylisellä "Nykyaikaa"-albumilla Kirka yritti ensimmäisen kerran kaventaa ristiriitaa hänen esiintymistensä ja levyjensä materiaalin välillä. Nimensä mukaisesti se pyrki olemaan kiinni ajan hengessä. Levyllä luovuttiin aiemmasta single- ja hittihakuisuudesta, ja se erosi selvästi Kirkan aiemmin levyttämästä musiikista, kun mukana oli progressiivisia vaikutteita ja totuttua pidempiä kappaleita. Myöhemmin Kirka kuvasikin albumia käänteentekeväksi urallaan. Ilmestyessään se sai kuitenkin kaksijakoisen vastaanoton, sillä osa kriitikoista antoi albumista hyvää palautetta, mutta sitä ei myyty toivotusti. "Nykyaikaa" nousi Suomessa listasijalle 18.
CD-levynä "Nykyaikaa" julkaistiin vuonna 2007. Svart Records julkaisi kaksi uutta vinyylipainosta helmikuussa 2016.
Työstö.
Valmistautuminen.
Levy-yhtiö Scandia-Musiikin silloisen tiedotuspäällikön Matti Laipion mukaan albumi oli hänen ideansa. Ajatuksen taustalla oli se, ettei Scandia tuottanut tuolloin lainkaan suomalaisia rockalbumeja. Siksi Laipio ehdotti yhtiölle alkuvuodesta 1972, että Kirkan kanssa tehtäisiin ”kunnollinen rock-LP”. Kirka innostui, ja myös Scandia hyväksyi idean. Rockista ja soulista pitänyt Kirka halusi itsekin levyttää käännöspopin sijaan itselleen mieluisampaa musiikkia, jota hän esitti keikoillaan ja radioesiintymisissään. Tarkoituksena oli tehdä albumillinen trendikästä nuorisomusiikkia, jossa Kirkaa säestäisivät Suomen parhaat muusikot. Kirkan tulkittavaksi kaavailtiin aiempaa syvällisempää materiaalia, jota joko poimittaisiin hyvällä maulla muualta tai sitten sävellettäisiin ja sanoitettaisiin suoraan Kirkalle. 
Kirkan kanssa työskennelleet Jaakko Salo ja Olli Heikkilä eivät halunneet osallistua levyn tekemiseen, vaan ehdottivat albumille ulkopuolista tuottajaa. Lopulta tuottajaksi tuli Måns Groundstroem. Groundstroemin mukaan hänet ”pyydettiin tuomaan albumille rockia”. Hän oli soittanut bassoa Tasavallan Presidentissä ja monissa 1960-luvun helsinkiläisyhtyeissä, minkä ansiosta hänellä oli kontakteja lukuisiin kyseisten piirien muusikoihin.&lt;ref name="Lahti/146"&gt;Lahti 2022, s. 146.&lt;/ref&gt;
Äänitykset.
"Nykyaikaa" äänitettiin Scandian studiossa, Kulttuuritalon alakerrassa Helsingissä. Nauhoitukset alkoivat maaliskuussa 1972. Laipio on muistellut, että studiossa oli vain neljä raitaa, minkä vuoksi jouduttiin tekemään välimiksauksia. 
Pitkälti tuottaja Groundstroemin ansiosta levyn taustamuusikoiksi saatiin Tasavallan Presidentti- ja Pepe &amp; Paradise -yhtyeet sekä Hasse Walli. Pääosin albumilla soittavat Tasavallan Presidentin muusikot, Pepe &amp; Paradise esiintyy ainoastaan kappaleissa ”Love is All You Really Need” ja ”The Old Woman”. Soittajiin lukeutuvat muun muassa Jukka Tolonen (kitara), Vesa Aaltonen (rummut ja lyömäsoittimet), Pekka Pöyry (saksofoni), Pave Maijanen (bassokitara), Pepe Willberg (kitara), Ande Päiväläinen (rummut) ja Heikki Hietanen (kosketinsoittimet). Tuottaja Groundstroem soitti itse joissakin kappaleissa bassoa, urkuja ja sähköpianoa. Laipion mukaan taustojen äänitykset sujuivat ”varsin kivuttomasti”.
Sanoittajaksi puoleen albumin kappaleista saatiin runoilija Jarkko Laine.&lt;ref name="Lahti/147"&gt;Lahti 2022, s. 147.&lt;/ref&gt; Kirkan lauluosuuksien äänittäminen oli myöhästyä, koska Laineen sanoituksia jouduttiin odottamaan, ja lopulta Laipio matkusti hakemaan niitä Laineen luota Turusta. Tekstit saatiin, mutta yhteen vajaaksi jääneeseen sanoitukseen Laipio joutui kirjoittamaan yhden säkeistön lisää.
Laipion mukaan Kirkaa hermostutti se, että mukana oli myös Frank Robsonin sanoittamia englanninkielisiä kappaleita. Robsonin tekstit olivat totuttua monimutkaisempia, eivätkä ne olleet iskelmämusiikille tyypillisesti puhtaasti fraasipitoisia.&lt;ref name="Lahti/149"&gt;Lahti 2022, s. 149.&lt;/ref&gt; Robsonin ehdotuksesta Kirka harjoitteli niiden ääntämistä etukäteen.
Kun albumin kaikki kymmenen kappaletta oli äänitetty, juuri valmistunut masternauha putosi studion lattialle. Lehdistössä väitettiin, että nauha olisi tuhoutunut ja koko albumi jouduttu äänittämään uudelleen, minkä Groundstroem ja Laipio ovat kiistäneet. Groundstroemin mukaan ainoastaan joitakin päällekkäisäänityksiä saatettiin tehdä.
Albumin kansikuvan otti Jarmo Santavuori. Matti Laipio tummensi Kirkan toista pupillia mustalla tussilla, koska valo oli taittunut tämän silmään voimakkaasti ja vaalentanut kohtaa.
Musiikki.
Matti Laipion keksimä nimi "Nykyaikaa" viittasi siihen, että levyn tavoite oli olla ajassa kiinni. Albumin musiikki on hyvin eri tyylistä kuin Kirkan singleillä. Sillä on progressiivisia sävyjä ja aiempaa vähemmän tarttuvia kertosäkeitä, mutta myös helpommin lähestyttävää materiaalia. Osa musiikista ei ollut Kirkan aiempiin levytyksiin tottuneille välttämättä helppoa kuultavaa, ja mukana on kestoiltaan Kirkalle poikkeuksellisen pitkiä kappaleita. Kappaleista neljä on englanninkielisiä.
"Nykyaikaa"-albumilla Kirka yritti ensimmäisen kerran kaventaa ristiriitaa esiintymistensä ja levyjensä materiaalin välillä. Kirka kuvasi myöhemmin albumia hänen kannaltaan käänteentekeväksi – ”ensimmäiseksi, jossa oli vähän kapinaa”. Hän piti albumia irtiottona muotista, johon hänet oli pakotettu kaupallisista syistä. "Nykyaikaa" onkin Matti Laipion ja Måns Groundstroemin yritys muuttaa Kirkan musiikin suuntaa samalla, kun levy-yhtiö Scandian johto jatkuvasti etsi hänelle myyvää käännösmateriaalia ulkomailta. 
Groundstroem pyysi Frank Robsonia ja Jukka Tolosta tekemään albumille kappaleita. Laipio puolestaan valitsi levylle sellaisia ulkomaisia lauluja, joiden hän uskoi sopivan Kirkan esittämäksi. Mukaan tuli alun perin Neil Youngin (”Cinnamon Girl” eli ”Kanelipuun alla”), Van Morrisonin (”Tupelo Honey” eli ”Apilan mesi”) ja Rod Stewartin (”Maggie May”) levyttämiä lauluja. Kappaleen ”It’s All Over Now” on levyttänyt muun muassa The Rolling Stones, mutta Kirkan version esikuvana toimi soul-duo The C &amp; C Boysin levytys, joka löytyi Laipion levyhyllystä. Levytyslupien saamisen jälkeen Laipio tilasi niihin suomennokset underground-runoilijana tunnetulta Jarkko Laineelta. Kappaleen ”Itke pois kyyneleesi” sävelsi Rauli Badding Somerjoki.
Matti Laipion mielestä "Nykyaikaa" jäi ”jotenkin hajanaiseksi levyksi”. Studiossa oltiin sitoutuneita, soittaminen laadukasta ja Kirkan englannin ääntäminen riittävän hyvää, mutta albumi ei muodostunut ”täysosumaksi”. Laipio olisi myös kaivannut Kirkalta selvempää näkemystä levylle päätyvästä materiaalista, kun nyt kappaleet valitsivat hän ja Måns Groundstroem. Petri Lahti kirjoittaa "Kirka – Hetki lyö" -kirjassaan, että "Nykyaikaa" oli yhtä paljon muusikkojen ja taustavoimien näkemys 1970-luvun alun musiikkivirtauksista kuin itse laulajan. Groundstroemin mukaan Kirka oli sittenkin parhaimmillaan esittäessään suomenkielistä ja iskelmällisempää musiikkia.
Julkaisu ja vastaanotto.
Myynti ja julkaisut.
"Nykyaikaa" ilmestyi vuonna 1972. Tiedottamisen ammattilaisena Matti Laipio väitti albumin julkistamisen aikaan "Helsingin Sanomissa" sen olevan Kirkan ensimmäisen vakavasti otettava levy. Albumin kaupallinen menestys jäi toivottua vaisummaksi, ja Kirkan ihailijat vierastivat sitä. "Nykyaikaa" nousi Suomessa listalle toukokuussa 1972 ja oli korkeimmillaan sijalla 18. Se pysyi listalla 12 viikkoa. Matti Laipion mukaan albumia myytiin tuoreeltaan 2 000 – 3 000 kappaletta, kun kultalevyyn olisi vaadittu paljon enemmän.
Alun perin albumin julkaisi Scandia vinyylilevynä ja C-kasettina. C-kasetissa on erilainen kappalejärjestys. Albumista ilmestyi Warner Music Finlandin julkaisema CD-painos Kirkan kuoleman jälkeen vuonna 2007. Svart Records puolestaan julkaisi kaksi erilaista vinyylipainosta 5. helmikuuta 2016: mustan väristä vinyyliä on painettu 300 kappaletta ja keltaista 200 kappaletta.
Arvioita.
Aikalaisarviot.
Nimekkään tekijäkaartin vuoksi albumia hehkutettiin lehdistössä ennen sen julkaisua. "Pointti"-lehti kirjoitti, että ”luvassa on tosi kova Kirka-pakkaus, josta luultavasti tulee kova myyntimenestys”. Lehti kertoi myös, että albumi on Kirkan siihenastisen uran kunnianhimoisimpia yrityksiä ja ettei hän ole enää mikään ”pikkutekijä” pop-maailmassa – eikä varsinkaan sen jälkeen kun levy on kaikkien kuultavana. "Ilta-Sanomat" kuvasi tekeillä olevaa levyä ”superalbumiksi”, joka syntyy ”ensimmäisen suomalaisen supersession” tuloksena. Supersessioiksi kutsuttiin suosittujen artistien yhteishankkeita. Kirka kommentoi, että hänen olisi pitänyt päästä tekemään vastaava levy jo vuosia sitten.
Albumin ilmestyttyä jotkut kriitikot antoivat siitä hyvää palautetta, vaikkakin pitivät sen musiikkia rajuna Kirkalle.&lt;ref name="Babitzin&amp;Kinnunen/118"&gt;Babitzin &amp; Kinnunen 2007, s. 118.&lt;/ref&gt; "Etelä-Suomen Sanomissa" Timi Varhama kirjoitti, että Kirkan oli ”luultu jo kangistuneen listalaulajan kaapuun, mutta levy on positiivinen yllätys”. Toisaalta hän kritisoi, kuinka Kirkalta nuorempana kuultujen ”rajujen rypistysten” jälkeen hän ei ole ”mieheksi vartuttuaan löytänyt ainakaan vielä tämänkaltaisen materiaalin vaatimaa lämpöä ja kypsyneisyyttä ääneensä”. "Hufvudstadsbladetin" Mösse Riskan mielestä albumi osoittaa, että suomalainen levytuotanto on ottanut reippaita ja rajuja askeleita eteenpäin. Hän kehui enemmän albumin muusikoita kuin Kirkaa. "Uudessa Suomessa" Markku Jokipii kiitteli hänkin soittajia, mutta kiinnitti huomiota Kirkan laulamiseen. Jokipiin mielestä Kirka tulkitsee jotkin kappaleet erinomaisesti mutta ei kykene käyttämään raidoilla ”säästeliäästi voimaa ylärekisterissä vaan pyrkii tavan takaa falsettiin”. Jokipiin mukaan kyseessä on ”kokemuksen puute varsinaisen laulutaiteen alueella”.
Tuottaja Laipio arvosteli albumin itse "Intro"-lehden kesäkuun 1972 numerossa. Hän kehui albumin olevan niin vahvaa tekoa, että voi puhua Kirkan uudelleenheräämisestä. Laipio sanoi albumin eroavan muista menestyvien suomalaisten tähtiesittäjien levyistä siten, että se on tehty todellisena ryhmätyönä. Laipion mukaan monipuolisuutensa ansiosta "Nykyaikaa" myös todistaa vääriksi väitteet Kirkasta ”yksipuolisena rääkyjänä” ja tämän ammattitaidottomuudesta, ja Laipion mielestä kukaan muu Suomessa ei olisi pystynyt esittämään levyn kappaleita. Laipio uskoi albumin vauhdittavan kotimaisten sävellysten etsimistä, koska levyn alkuperäissävellykset kuulostavat huomattavasti paremmilta kuin sen käännöskappaleet.
Myöhempiä näkemyksiä.
Esko Lehtonen kuvaa vuonna 1983 ilmestyneessä "Suomalaisen rockin tietosanakirja 1" -teoksessaan "Nykyaikaa"-albumia ”hieman kunnianhimoisemmaksi LP:ksi”. Lehtonen kehuu albumin käännöskappalevalintoja ja nimittää Frank Robsonin, Jukka Tolosen ja Rauli Somerjoen sävellyksiä ”levyn todellisiksi helmiksi”. Muusikoista hän nostaa esiin Jukka Tolosen, Hasse Wallin, Pekka Pöyryn ja Heikki Virtasen ”mainion työskentelyn”.
Petri Lahden mielestä albumi on rohkea irtiotto Kirkan aiemmasta single- ja hittihakuisuudesta. Progressiivisesta otteesta, kunnianhimoisista sävellyksistä ja koukeroisista sanoituksista huolimatta hän pitää onnistuneimpina levytyksinä lainakappaleita ”Kanelipuun alla” ja ”Maggie May”. Suurimmaksi epäonnistumiseksi Lahti nimeää kankeana pitämänsä päätöskappaleen ”Kaikki nyt ohi on”. Lahti mainitsee albumilla olevan myös kiinnostavia yrityksiä vaativampaankin makuun, kuten mietteliäs ”Sinä tahdoit rakastaa”. Kirkan laulusuorituksia Lahti ei pidä täysin tasalaatuisina, mutta ”ei albumi niihin kaadu”.&lt;ref name="Lahti/293"&gt;Lahti 2022, s. 293.&lt;/ref&gt;
Kappaleet.
LP-painos.
A-puoli
B-puoli
C-kasettipainos.
A-puoli
B-puoli