tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
PerformanceSirkus

PerformanceSirkus on helsinkiläinen, vuonna 1996 näyttelijä-ohjaaja, teatteritaiteen maisteri Vesa-Petteri Asikaisen perustama monitaiteellinen ammattiteatteriryhmä, joka yhdistää esityksissään puhe- ja musiikkiteatteria, tanssia ja sirkustaidetta, tarjoten ainutlaatuista monitaiteellista teatteria, jollaista ei muualla Suomessa nähdä. Ainutlaatuisuus perustaa pohjansa poikkitaiteellisuuteen; eri taiteenlajeja sulavasti yhdistelevään ja yhteen nitovaan esitystaiteen genreen.
PerformanceSirkus on profiloitunut myös aktiiviseksi kiertueteatteriksi, joka on vaikuttanut esitystoiminnallaan sekä alueellisesti että valtakunnallisesti.
PerformanceSirkusyhdistys on teatterin, sirkusteatterin ja musiikin moniosaaja, joka on perustamisestaan lähtien vaikuttanut laaja-alaisesti, ainutlaatuisesti ja aktiivisesti näyttämötaiteen kentällä. 
Lisäksi PerformanceSirkusyhdistys on tehnyt pitkäjänteistä taide- ja ympäristökasvatustyötä sekä verkostoitunut ja esiintynyt lukuisissa tapahtumissa myös kansainvälisesti.
PerformanceSirkusyhdistyksen osaamisessa yhdistyvät pedagoginen ammattitaito ja laaja kokemus useista monivuotisista kulttuuriyhteistyöhankkeista.
Teatterin toimintaa ovat vuosien varrella tukeneet mm. Helsingin kulttuurikeskus, Taiteen edistämiskeskus ja Opetus- ja kulttuuriministeriö.
PerformanceSirkuksen toimitilat sijaitsevat Kaapelitehtaalla Helsingissä.
Siniraitapiikkimakrilli

Siniraitapiikkimakrilli ("Caranx sexfasciatus") on piikkimakrillien (Carangidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Siniraitapiikkimakrillin tavallinen pituus on 60 senttimetrin luokkaa, mutta maksimipituus on jopa 120 senttimetriä. Suurin lajilla tavattu paino on 18 kilogrammaa.
Siniraitapiikkimakrillia tavataan indopasifisella merialueella ja itäisellä Tyynellämerellä.
Siniraitapiikkimakrilli saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 42 senttimetrin mittaisena. Aikuiset siniraitapiikkimakrillit elävät riutoilla meri- ja rannikkovesissä 0–146 metrin syvyisessä vedessä. Nuoria yksilöitä voidaan tavata estuaareissa. Ne muodostavat tiheitä parvia saalistakseen kaloja, kuten kardinaaliahvenia. Siniraitapiikkimakrillit ajavat saaliskalaparven koralliriuttaa päin, ja kun ne menevät paniikkiin, on piikkimakrillien helppoa napata ne. Lajin ravintoa ovat kalojen lisäksi kalmarit ja äyriäiset.
Satayksivuotias, joka jätti laskun maksamatta ja katosi

Satayksivuotias, joka jätti laskun maksamatta ja katosi () on ruotsalainen komediaelokuva vuodelta 2016. Se on suoraa jatkoa vuonna 2013 ensi-iltansa saaneelle "Satavuotias, joka karkasi ikkunasta ja katosi" -komedialle, joka perustuu Jonas Jonassonin samannimiseen romaaniin.
Elokuvassa päähenkilö Allan (es. Robert Gustafsson) päätyy uuteen seikkailuun etsiessään arvokkaan neuvostoliittoaikaisen limsan reseptiä. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa ja Ruotsissa 25. joulukuuta 2016.
Juoni.
Elokuva jatkuu siitä mihin edellinen päättyi. Allan on elänyt vuoden verran leppoisaa elämää Balilla mutta nyt rahat alkavat olla lopussa. 101-vuotissyntymäpäiväjuhlissaan hän tarjoaa ystävilleen punaista juomaa, limonadia nimeltä kansansooda, jonka kehittämisessä hän auttoi venäläisiä työskennellessään kylmän sodan aikana vakoojana sekä venäläisille että amerikkalaisille. Allan ystävineen aikoo rikastua juoman avulla ja he päättävät matkustaa Berliiniin, jonne Allan muistelee jättäneensä reseptin. Matkalla Allan muistelee menneitä. Peräänsä he saavat kostonhimoiset gangsterit, vanhat tutut Venäjältä sekä Amerikan keskustiedustelupalvelu CIA:n.
Lintulampi (Espoo)

Lintulampi () on noin 30 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Lintulammen länsipuolella ja Bodominjärvi itäpuolella. Edellisiä lähempänä pohjoisessa on muun muassa Hynkänlampi ja Sultingsträsk; myös etelässä on useita pieniä vakavesiä, kuten Pikku Sorlampi, Sorlampi ja Malmilampi.
Lintulampi sijaitsee Espoonjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä.
Lintulampea ei pidä sekoittaa ruotsinkielisen nimensä perusteella Kakarlampeen, joka sijaitsee nelisen kilometriä Lintulammesta lounaaseen.
Christoph Arnold

Christoph Arnold (1650 Sommerfeld Leipzigin lähellä − 1695) oli tähtitieteellisistä havainnoista kuuluisa saksalainen talonpoika. Hän perusti omin varoin havaintotornin taloonsa ja oli ensimmäinen, joka käänsi huomion vuosien 1683 ja 1686 pyrstötähtiin ja teki havaintoja Merkuriuksen kulusta Auringon ohi 31. lokakuuta 1690. Hänen havaintonsa on julkaistu.
Formula 2 -kausi 2020

Formula 2 -kausi 2020 oli FIA:n järjestämä mestaruussarja Formula 2 -autoille. Kausi on kokonaisuudessaan 54., vaikkakin vasta neljäs nykyisellä nimellään.
Nyck de Vries voitti kauden 2019 kuljettajien maailman mestaruuden. Valmistajien mestaruuden voitti DAMS. Kaudella 2020 kuljettajien maailmanmestaruuden voitti Mick Schumacher ja tallien mestaruuden Prema Racing.
Sopimukset.
Alla olevat tallit ja kuljettajat kilpailivat kaudella 2020. Uusin tulokas talleissa oli Hitech Grand Prix. HWA Racelab korvasi sarjassa aiemmin ajaneen Arden International -tallin.
Tiimien renkaat toimitti edellisten kausien tapaan Pirelli, mutta rengaskoko muuttui 18 tuuman kokoiseksi.
Tasavertaisuuden takaamiseksi kaikki ajavat identtisillä Dallara F2 2018 -autoilla ja V6 turbomoottoreilla.
Kilpailukalenteri.
Kauden alku ja kilpailukalenteri muuttuivat maailmalla vallinneen koronavirusepidemian vuoksi. Epidemian aikana järjestettiin katsojille virtuaalisia eSports-kilpailuja, joihin F2-kuljettajat osallistuivat. Uusia kilpailuja oli muun muassa Mugello Circuit -radalla järjestetty Toscanan osakilpailu, joka ajettiin syyskuussa samana viikonloppuna kuin Formula 1 -sarjan samanniminen osakilpailu.
Edwin Arnold

Edwin Arnold, Sir (1832–1904) oli englantilainen runoilija ja orientalisti. Hän oleskeli jonkun aikaa Intiassa, Hän oli Daily Telegraphin toimittaja ja tunnettu teoksestaan "The Light of Asia" (1898), jossa hän käsitteli Buddhan elämää ja oppia. Teoksen on kuvittanut Jessie M. King.
Hän on kirjoittanut muitakin runoja sekä proosaa.
Tania Mallet

Tania Mallet (19. toukokuuta 1941 – 30. maaliskuuta 2019) oli englantilainen malli ja näyttelijä. Hän esiintyi vuonna 1964 Sean Conneryn kanssa James Bond -elokuvassa "007 ja Kultasormi" Tilly Mastersonina. Mallet oli Helen Mirrenin serkku, Malletin äiti ja Mirrenin isä olivat sisaruksia. Hän työskenteli jo ennen elokuvaosaansa mallina, ja palasi mallin uralle. Hän myös mainitsi, että mallina ansaitsi paremmin kuin elokuvaroolista.
Beckman

Beckman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jääpallon Elitserien-kausi 2019–2020

Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2019-2020 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kuusi parasta joukkuetta selviytyivät suoraan pudotuspelien neljännesvälieriin, sijoille 7-10 karsivat pääsystä neljännesvälieriin ja sijoille 12-13 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. 
Sarjaan olivat nousseet Åby/Tjureda IF ensikertalaisena ja AIK 54 vuoden jälkeen edellisen esiintymisen päättyessä pääsarjassa keväällä 1965. AIK:n miesten joukkue aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2004 lähes 20 vuoden jääpallotoiminnankeskytyksen jälkeen.
Tällä kaudella Elitserienissä pelasi 22 suomalaispelaajaa, joiden lisäksi päävalmentajana toimi edelleen kaksi suomalaisvalmentajaa. IFK Vänersborgin päävalmentajana toimii Ari Holopainen ja IK Siriuksen päävalmentajana toimi Esa Määttä. Venäjältä tuli kokeneita pelaajia. Muita ulkomaalaisvalmentajia oli Neuvostoliittoa ja Kazakstania aikanaan pelaajana edustanut Sergei In-Fa-Lin, joka valmensi sarjanousija Åby/Tjureda IF:ää. Uusia ulkomaalaispelaajia tuli myös Elitserieniin. Elitserieniin nousseessa AIK:ssa pelasivat Pavel Rjazantsev (entinen seura Neftyanik), Dimitri Loginov (Vodnik), Aleksei Šižov (Baikal) ja Aleksandr Kim (Neftyanik). Åby/Tjureda IF:ssä venäläisenä oli Jevgeni Šadrin (Baikal Energy). Uusia suomalaisia Elitserienin pelaajia olivat AIK:n Kalle Lempinen (Kampparit), Vetlandan Santtu Nurmi (Veiterä) ja Brobergin Tatu Ässämäki (JPS). 
Elitserien sai kauden alussa uuden hallipaikkakunnan, kun sarjaan nousseen Åbo/Tjuredan halli valmistui kauden alussa lokakuussa 2019. Tällä sarjakaudella kahdeksan Elitserien-joukkuetta 14:stä pelasi kotiottelunsa hallissa eli Västerås SK, IFK Vänersborg, Sandvikens AIK, Vetlanda BK, Villa-Lidköping, Edsbyns IF, Åby/Tjureda IF ja Broberg/Söderhamn Bandy.
Pudotuspelit.
Loppuottelu.
Uppsalan Studenternas Idrottsplanilla pelatussa loppuottelussa pelasivat edellisvuoden loppuottelijat eli Edsbyn IF ja Villa Lidköping. Ottelussa ei ollut yleisöä koronavirusepidemiasta johtuen. Mestarijoukkue Edsbynissä pelasi suomalaisista veljekset Tuomas ja Tommi Määttä. Edsbyns IF otti 3-0 - johdon ensimmäisellä puoliajalla ensin kokeneen Jonas Edlingin ja sen jälkeen kahdella Mattias Hammarströmin maalilla, joista 2-0 - maali tuli rangaistuslyönnistä. Toisella puoliajalla Edsbyn lisäsi johtoaan Tuomas Määtän maalilla ennen kuin Villan Martin Andreasson teki joukkueen ainokaisen. Loppunumerot 5-1:een viimeisteli Hammarström kolmannella maalillaan. Edsbyn siis uusi yhden välivuoden jälkeen mestaruuden, joka oli nyt seuran 12.
Karsinnat.
Karsinnat pelattiin neljän joukkueen sarjana. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin toiseksi ja kolmanneksi viimeinen ja Allsvenskanin toiseksi ja kolmanneksi paras joukkue. Kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Frillesås BK ja IK Sirius säilyttivät Elitserien-paikkansa.
Parihanhikit

Parihanhikit ("Argentina") on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Eräät tutkijat luokittelevat sukuun 70 lajia, kun taas toiset luokittelevat koko suvun lähisukuisten sormihanhikkien eli hanhikkien ("Potentilla") sektioksi "Leptostylae".
Richard Appel

Richard Appel (s. 21. toukokuuta 1963 New York) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on tehnyt animoituja tilannekomediasarjoja "Simpsonit", "Kukkulan kuningas", "Family Guy", "American Dad!" ja "The Cleveland Show".
Appel on alkuperäiseltä koulutukseltaan lakimies. Hän työskenteli "Simpsonien" käsikirjoittajana sarjan 6.–9. tuotantokausilla vuosina 1994–1997 ja kirjoitti sarjaan kuusi jaksoa. Hän loi sarjaan Mona Simpson -hahmon, jonka hän nimesi vaimonsa, kirjailija Mona Simpsonin mukaan. Sen jälkeen Appel on ollut "Kukkulan kuninkaan" vastaavana tuottajana (showrunner) 1997–2001, "Family Guyn" tuottajana (co-executive producer) vuodesta 2008 ja "American Dad!" -sarjan tuottajana (executive producer) 2008–2009. Hän kehitti "The Cleveland Show" -sarjan yhdessä Seth MacFarlanen ja Mike Henryn kanssa ja oli siinä sekä showrunner että executive producer yhdessä Henryn kanssa.
Appel on ollut myös tuottajana "The Bernie Mac Show" -sarjassa (ei animaatio) ja näytellyt elokuvassa "I Heart Huckabees".
Meriketohanhikki

Meriketohanhikki ("Argentina anserina" subsp. "groenlandica") on ruusukasvien heimoon ja parihanhikkien sukuun kuuluvan ketohanhikin alalaji. Alalajista käytetään myös nimeä merihanhikki. Omana lajinaan pidetty "Argentina egedii" tai "Potentilla egedei" luetaan nykyisin kuuluvaksi meriketohanhikkiin.
Ulkonäkö ja koko.
"Argentina egedei" on matalakasvuinen, monivuotinen ruohokasvi, jonka suikertavat punaiset rönsyt voivat olla jopa 80 senttimetriä pitkiä. Kasvin 10–40 senttimetrin pituiset lehdet ovat tasaisesti jakautuneet nyhälaitaisiin, 3–5 senttimetrin pituisiin ja kahden senttimetrin levyisiin lehdyköihin, joiden pinnalla on ohut kerros valkoisia, silkkimäisiä karvoja. "Argentina egedei" -lajin erottaa läheisestä sukulaisestaan ketohanhikista ("Argentina anserina") juuri karvojen avulla, sillä jälkimmäisellä karvat ovat tiheämmässä.
"Argentina egedei" -lajin keltaiset, viisiteräiset kukat kasvavat yksittäin 5–15 senttimetrin pituisen kukkavarren päässä; kukkien halkaisija on 2–3,5 senttimetriä. Hedelmä on lukuisista kuivista pähkylöistä koostuva kertohedelmä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Argentina egedei" on suolankestävä kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla ja viileänlauhkeilla rannikkoseuduilla, erityisesti suolamarskissa. Lajin levinneisyysalueen eteläraja sijaitsee Pohjois-Amerikassa Kaliforniassa, Long Islandilla ja New Yorkissa, Euraasiassa Itämeren rannoilla ja Itä-Siperian rannikolla. Englanniksi lajia kutsutaan nimellä "Eged's silverweed", mutta joskus siitä käytetään virheellisesti myös nimitystä "Pacific silverweed". Nimitys "Pacific silverweed" viittaa tosin tavallisemmin lähisukuiseen "Argentina pacifica" -lajiin.
Luokittelu.
"Argentina egedei" on aiemmin luokiteltu sormihanhikkien ("Potentilla") sukuun nimellä "Potentilla egedei". Lajia pidetään osana "Argentina anserina" -lajikompleksia; jotkut kasvitieteilijät pitävät lajia vaihtoehtoisesti "Argentina anserina" -lajin alalajina.
Robert Shwartzman

Robert Shwartzman (, s. 16. syyskuuta 1999 Tel Aviv, Israel) on israelilais-venäläinen rata-autoilija.
Shwartzman kuuluu Ferrarin nuorten kuljettajien koulutusohjelmaan.
Ura.
Shwartzman aloitti kartingin vuonna 2004, viiden vuoden ikäisenä. Kartingammattilaisena hän vietti seitsemän vuotta, voittaen useita mestaruuksia ympäri Eurooppaa.
Vuonna 2014 hän siirtyi Formula 4 -sarjaan. Vuosina 2016 ja 2017 hän kisasi Formula Renault -sarjassa. Hän voitti vuonna 2018 Toyota Racing Seriesin mestaruuden.
Shwartzman voitti kauden 2019 FIA Formula 3 -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili kausina 2020–2021 FIA Formula 2 -sarjassa.
Kaudella 2022 hän toimi Formula 1 -sarjassa Ferrarin varakuljettajana.
Vuonna 2022 Shwartzman siirtyi ajamaan Venäjän sijasta Israelin lisenssillä Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022.
ICNIRP

ICNIRP (International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection) eli Kansainvälinen ionisoimatonta säteilyä käsittelevä suojelutoimikunta on Saksassa vuonna 1992 perustettu tieteellinen yhdistys. Sen on perustanut Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistys (IRPA) edistämään ionisoimattomalta säteilyltä suojautumista ihmisten ja ympäristön hyväksi. Järjestöllä on tässä aihepiirissä tunnustetun NGO-organisaation asema Maailman terveysjärjestön (WHO) ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) piirissä.
Yhdistys koostuu enintään 14-jäsenisestä toimikunnasta, jonka jäsenet ovat edellisen toimikunnan valitsemia. Toimikunta valitsee itselleen 25 ulkoista tutkimusalan neuvonantajaa ja sillä on apunaan Saksan Münchenissä sijaitseva kaksijäseninen tieteellinen sihteeristö, joka suorittaa hallinnollisia, tieteellisiä ja tiedotustehtäviä sekä vastaa yhdistyksen yhteiskuntasuhteista.
ICNIRP perustettiin jatkamaan Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistyksen (IRPA) asettaman kansainvälisen inonisoimattoman säteilyn komitean (INIRC) työtä.
Toiminta.
ICNIRP toimii Kansainvälisessä sähköisten ja magneettisten kenttien hankkeessa (International EMF Project), jonka muina osallistujatahoina ovat Maailman terveysjärjestö WHO, WHO:n kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC, YK:n ympäristöohjelma UNEP, Kansainvälinen työjärjestö ILO, Kansainvälinen telekommunikaatiounioni ITU, Euroopan komissio, Kansainvälinen sähkötekninen komissio IEC sekä Pohjois-Atlantin puolustusliitto NATO
Gomphidiaceae

Gomphidiaceae on Boletales-lahkoon kuuluva sieniheimo, joka sisältää kolme tai neljä sukua. Suomessa esiintyy kaksi sukua, limanuljaskat ("Gomphidius") sekä rusakkonuljaskat ("Chroogomphus"). Nämä kaksi sukua tunnetaan yhteisellä nimellä nuljaskat. Suurin osa Gomphidiaceae-lajeista on helttasieniä. Tämän vuoksi ne luokiteltiin ennen lahkoon Agaricales.
Andreas Gursky

Andreas Gursky (15. tammikuuta 1955 Leipzig) on saksalainen valokuvaaja. Hänet tunnetaan digitaalisesti muokatuista valokuvistaan, jotka tarkastelevat kriittisesti kulutusta sekä nykyelämän haittoja.
Historia.
Hän syntyi vuonna 1955 Leipzigissa Itä-Saksassa. Hänen perheensä kuitenkin muutti Länsi-Saksaan Esseniin hänen ollessaan pieni. Vuoden 1957 loppupuolella he muuttivat edelleen Düsseldorfiin, missä hän myös vietti nuoruutensa. Hänen vanhemmillaan oli valokuvausstudio, mutta nuori Gursky ei ollut kuitenkaan silloin kiinnostunut alasta. Vuosina 1977 - 1980 hän opiskeli Folkwangin taideyliopistossa ("Folkwang Universität der Künste") Essenissä. Tämän jälkeen hän aloitti vuonna 1980 opinnot valokuvaaja Thomas Struthin kannustamana maineekkaassa Düsseldorfin taideakatemiassa, jossa hän opiskeli vuoteen 1987 saakka. Opettajina hänellä oli muun muassa Bernd ja Hilla Becher. Vuosina 2010 – 2018 hänellä oli professuuri samassa oppilaitoksessa. 
Valokuvat.
Gurskya arvostetaan metodisesta lähestymistavastaan suurikokoisissa värivalokuvissa, joissa kuvataan usein arkkitehtuuria ja maisemaa yläperspektiivistä. Myös hänen räikeä digitaalisen manipulaation käyttö muuttaa katsojan käsitystä todellisuudesta, ja se on mullistanut modernia valokuvausta. Gurskyn teokset tunnetaan suuren koon lisäksi myös kalliista hinnasta. Vuonna 2011 hänen "Rhein II" -teoksestaan tuli kallein huutokaupassa myyty valokuva, jonka hinta oli yli 4,3 miljoonaa euroa.
Eurooppalainen rikosrekisteritietojärjestelmä

Eurooppalainen rikosrekisteritietojärjestelmä (, ECRIS) on huhtikuussa 2012 käyttöön otettu hajautettu tietojenvaihtojärjestelmä, joka mahdollistaa tehokkaan tietojenvaihdon annetuista rikostuomioista Euroopan unionin jäsenvaltioiden kesken. Järjestelmän avulla tuomarit, syyttäjät ja hallintoviranomaiset voivat saada kattavat tiedot kaikkien unionin kansalaisten rikostuomioista riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa tuomiot on annettu. Kukin jäsenvaltio tallentaa omien kansalaistensa rikosrekisteritiedot kansalliseen tietokantaansa, ja pyydettäessä toimittaa ne muille jäsenvaltioille.
Järjestelmä oli aiemmin kolmansien maiden kansalaisten osalta puutteellinen, joten huhtikuussa 2019 siihen päätettiin lisätä keskitetty tietokanta, johon on koottu tietoja kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden rikostuomioista (ns. ECRIS-TCN-järjestelmä). Järjestelmän avulla voidaan tehokkaammin selvittää, onko jollain EU-maalla rikosrekisteritietoja EU:n ulkopuolisen maan kansalaisesta, joka on parhaillaan rikosoikeudellisen menettelyn tai taustatarkastuksen kohteena.
Järjestelmä luotiin, koska oli tarve parantaa rikosrekistereitä koskevaa EU:n laajuista tietojenvaihtoa. ECRIS-järjestelmää käytetään noin kolme miljoonaa kertaa vuodessa tietojen vaihtamiseksi aiemmista rikosoikeudellisista tuomioista.
Limanuljaskat

Limanuljaskat ("Gomphidius") on sienisuku, johon kuuluu kolme Suomessa esiintyvää lajia. Vuonna 1821 suvulle annettiin nimi "Gomphus", mutta vuonna 1825 se vaihdettiin nykyiseen nimeen. Limanuljaska oli ensimmäinen sukuun luokiteltu laji.
Stupid Girl

Stupid Girl on brittiläisen rockyhtyeen The Rolling Stonesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta "Aftermath". Kappale oli "Aftermathin" Yhdysvaltain version ”Paint It, Black” -singlen B-puoli. Mick Jagger ja Keith Richards tekivät kappaleen.
Avoin puolue

Avoin Puolue r.p. (lyhenne AP, ruotsiksi "Öppna Partiet") on maaliskuussa 2021 rekisteröity suomalainen puolue. Yhdistys aloitti puolueeksi rekisteröimiseen vaadittujen paperisten kannattajakorttien keräämisen 3.6.2020 ja sähköisten kannatusilmoitusten keräämisen 14.1.2021. Tarvittava 5 000 kannatusilmoituksen määrä saavutettiin 24.2.2021, ja oikeusministeriö lisäsi yhdistyksen puoluerekisteriin 1.3.2021.
Piraattipuolueen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon valittu Petrus Pennanen perusti vuonna 2019 oman valtuustoryhmän kesken kauden. Muita valtuustopaikkoja puolueella ei ole ollut.
Puolueen ensimmäiset vaalit olivat kuntavaalit 2021, mutta se ei saanut yhtäkään paikkaa kunnanvaltuustoihin.
Avoin puolue oli mukana aluevaaleissa 2022 muttei saanut yhtäkään paikkaa aluevaltuustoihin. Puolue asetti ehdokkaita Vantaa–Keravan, Pirkanmaan, Pohjois-Karjalan ja Lapin hyvinvointialueilla.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2019

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2019 käytiin 25. elokuuta – 1. syyskuuta Tokiossa, Japanissa. Kisoihin osallistui 143 maata ja 828 judokaa. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa sekä miehille että naisille ja yhteinen joukkuekilpailu, johon osallistui 15 joukkuetta.
Japani oli kisojen menestynein maa. Se voitti henkilökohtaisissa luokissa neljä kultaa, kuusi hopeaa ja viisi pronssia sekä lisäksi joukkuekilpailussa kultaa. Ranska oli kolmella kultamitalillaan mitalitilaston kakkonen. Kaikkiaan mitaleille ylsi 25 maata.
Miesten henkilökohtaisen maailmanmestaruden voittivat Georgian Lukhumi Chkhvimiani (60 kg), Japanin Joshiro Maruyama (66 kg), Japanin Shohei Ono (73 kg), Israelin Sagi Muki (81 kg), Alankomaiden Noël van 't End (90 kg), Portugalin Jorge Fonseca (100 kg) ja Tšekin Lukáš Krpálek (yli 100 kg). Naisten henkilökohtaiset maailmanmestarit olivat Ukrainan Darja Bilodid (48 kg), Japanin Uta Abe (52 kg), Kanadan Christa Deguchi (57 kg), Ranskan Clarisse Agbegnenou (63 kg), Ranskan Marie-Ève Gahié (70 kg), Ranskan Madeleine Malonga (78 kg) ja Japanin Akira Sone (yli 78 kg).
Joukkuekilpailussa Japanin kultamitalijoukkueeseen kuuluivat miehistä Hisayoshi Harasawa, Soichi Hashimoto, Kokoro Kageura, Shoichiro Mukai, Sanshiro Murao ja Shohei Ono sekä naisista Chizuru Arai, Shori Hamada, Yoko Ono, Akira Sone, Momo Tamaoki, Tsukasa Yoshida.
Rusakkonuljaskat

Rusakkonuljaskat ("Chroogomphus") on Gomphidiaceae-heimoon kuuluva sienisuku, johon kuuluu viisi Suomessa esiintyvää lajia. Jotkut lajeista ovat syötäviä. Suvun lajeja esiintyy Pohjois-Amerikassa, Karibialla, Euroopassa sekä Aasiassa.
Jukka Käyhkö

Jukka Antero Käyhkö (s. 22. heinäkuuta 1964 Helsinki) on suomalainen maantieteilijä ja Turun yliopiston maantieteen professori. Suomen ilmastopaneelin jäsen (2020–2023) painopistealueenaan maantiede ja ilmasto-opetus. Vuosina 2024–2025 Käyhkö toimii Opetus- ja kulttuuriministeriön johtaman Peruskoulun tulevaisuustyö -hankkeen neuvottelukunnassa kestävyysteemaryhmän puheenjohtajana. Häntä on haastateltu tiedotusvälineissä muun muassa ilmastokokouksiin ja muuttuvaan ilmastoon liittyvissä uutisaiheissa.
Käyhkö tuli ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta (1983). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi (maantieteen ja biologian aineenopettaja, 1991) ja lisensiaatiksi (1994). Hän suoritti tohtorintutkintonsa Readingin yliopistossa Britanniassa (Ph.D., 1997). Hänen luonnonmaantieteen ja sedimentologian alaan kuuluva väitöstutkimuksensa "Aeolian activity in subarctic Fennoscandia - distribution, history and modern processes" käsitteli tuulieroosion levinneisyyttä, historiaa ja nykyisiä prosesseja Suomen, Ruotsin ja Norjan Lapissa. Turun yliopiston dosenttina hän oli ennen professuuriaan vuosina 2002–2004.
Työurallaan hän on toiminut muun muassa kustannustoimittajana (Weilin+Göös, 1991), Turun yliopiston assistenttina (1996–2003) ja Suomen Akatemian Globaalimuutoksen tutkimusohjelman (Figare) ohjelmajohtajana (Turun yliopisto, 1998–2002) sekä Helsingin yliopiston yliopistonlehtorina ja vs. professorina (2003–2004). Turun yliopiston maantieteen professori hän on ollut vuodesta 2004 lähtien.
Tutkimustyössään Käyhkö on keskittynyt luonnonmaantieteeseen sekä globaaleihin ympäristö- ja kestävyyskysymyksiin. Keskeisiä tutkimusaiheita ovat ilmastonmuutos, kaupunkien ilmastot, tuulen kulutus-, kuljetus- ja kasausprosessit sekä jokitulvat. Tutkimusalueet ulottuvat Islannista eteläiseen Afrikkaan. Hän on toiminut Suomen Maantieteellisen Seuran puheenjohtajana 2004–2005 ja Seuran kansainvälisen Fennia-aikakauskirjan toimitussihteerinä ja päätoimittajana 2005–2012. 
Käyhkö on laatinut yhdessä hydrologi Esko Kuusiston kanssa teoksen "Globaalimuutos: Suomen Akatemian Figare-ohjelma" (Otava, 2004). Vuonna 2024 julkaistiin akateemikko Olavi Granön (1925–2013) elämäkerta "Maantieteen rannoilla – tiedepolitiikan saaristossa" (Turun Yliopistosäätiö ja Suomen Maantieteellinen Seura), jonka Käyhkö kirjoitti yhdessä Pekka Kanerviston, Timo Niitemaan, Timo Tarmion ja Keijo Virtasen kanssa. Käyhkö toimi "Turun Sanomien" kolumnistina 2019–2022.
Harri Kalimo

Harri Kalimo (s. 1969) on suomalainen oikeustieteilijä ja Itä-Suomen yliopiston osa-aikainen oikeustieteen, erityisesti kiertotalousoikeuden professori. Tämän ohella Kalimolla on eurooppalaisen taloushallinnon tutkimusprofessuuri Belgian Brysselissä sijaitsevassa Vrije Universiteit Brusselissä, jossa hän myös johtaa juristien maisterikoulua. 
Kalimo on valmistunut Turun kauppakorkeakoulusta kauppatieteen maisteriksi 1994 sekä Turun yliopistosta oikeustieteen maisteriksi 1998 ja edelleen oikeustieteen tohtoriksi 2004. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2004) käsitteli elektroniikan kierrätystä ympäristöä ja vapaakauppaa koskevan lainsäädännön näkökulmista. Väitöskirjatutkimus oli otsikoitu "Recycling electronics : at the crossroads of contemporary environmental and free trade law". Hän on ollut Turun yliopiston kauppakorkeakoulun dosentti vuodesta 2007 ja Tampereen yliopiston dosentti vuodesta 2015. 
Työurallaan hän on toiminut Nokian lakimiehenä ja oikeudellisena neuvonantajana (EU-toimisto) ja muissa tehtävissä (1995–2006). Hän on työskennellyt belgialaisen Vrije Universiteit Brusselin Institute for European Studies (IES):n professorina vuodesta 2006. Lisäksi hän oli Yalen yliopiston vieraileva tutkija (2005–2010) ja belgialaisen Université libre de Bruxellesin vieraileva professori (2005–2006). Heinäkuusta 2019 lähtien hän on ollut Itä-Suomen yliopiston oikeustieteen, erityisesti kiertotalouden sekä eurooppalaisen ja kansainvälisen talousoikeuden professori yliopiston Joensuun kampuksella. Kalimon professuurinimike Itä-Suomen yliopistossa on merkkimäärältään Suomen historian pisin oikeustieteen professuurinimike.
Teoksia.
Kalimo on yksin tai yhdessä työtovereittensa kanssa julkaissut useita kestävää taloutta ja talousoikeutta käsitteleviä teoksia ja monia muita tieteellisiä julkaisuja.
Basettitorvi

Basettitorvi on klarinetteihin kuuluva, bassoklarinettia muistuttava puupuhallin. Basettitorvea kutsutaan toisinaan myös tenoriklarinetiksi. Se on F-vireinen.
Anqa

Anqa on arabialainen tarulintu. Sen nimi on feminiininen muoto sanasta "ʾaʿnaq", joka tarkoittaa pitkää kaulaa. Nimeen liittyy myös toinen sana, "ʿanāq", joka tarkoittaa epäonnea ja vastoinkäymistä. Anqa on siis melko määritelmällisesti pahanilmanlintu.
Keskiajalla elänyt tähtitieteilijä Zakariya al-Qazwini kertoi anqan elävän karkotettuna kaukaisella saarella, jossa se syö norsuja. Qazwinin mukaan anqa elää 1700 vuotta, pariutuu 500-vuotiaana ja poikanen kuoriutuu munasta 125-vuotiaana.
Anqan kanssa jossain määrin samantyyppisiä tarulintuja ovat esimerkiksi iranilainen simurgh, bysanttilainen kotka, rok-lintu sekä feeniks.
Côn Sơnin vankila

Côn Sơnin vankila oli Ranskan siirtomaavallan aikana perustettu ja sittemmin Etelä-Vietnamin kaudella toimintaansa jatkanut vankila Côn Sơnin saarella nykyisessä Vietnamissa. Vankila tuli kuuluisaksi sen vankien erittäin huonoista olosuhteista ja se suljettiin Vietnamin yhdistyttyä vuonna 1975. Nykyisin vankila on avoin matkailijoille.
Sijainti.
Côn Sơn on Côn Đảon saariston suurin saari noin 100 kilometriä Vietnamin Cà Maun rannikosta merelle päin. Itse vankila käsitti suurimmillaan 11 vankileiriä, joista sittemmin pahamaineisimmaksi tuli Phú Hàin vankileiri.
Historia.
Côn Sơnin vankilan perustivat alueen ranskalaiset siirtomaaisännät vuonna 1862 ja saarelle tuotiin poliittisia vankeja mantereelta. Vankilasta käytettiin joskus lempinimeä Kaakkois-Aasian Pirunsaarena viittauksena toiseen pahamaineiseen ranskalaiseen saarivankilaan. Pirunsaaren esimerkin mukaan vuonna 1939 rakennettiin myös vankilan niin sanotut tiikerihäkit. Tiikerihäkit olivat betonista rakennettuja sellejä, jotka olivat noin puolitoista metriä leveitä ja pari metriä korkeita monttuja, joiden katolla oli kalterit. 1930- ja 1940-luvuilla saarella vankeina oli useita vietnamilaisia kansallismielisiä, kuten Phạm Văn Đồng ja Lê Ðức Thọ. Ranskalaiset luovuttivat vankilan hallinnan Etelä-Vietnamille vuoden 1954 Geneven sopimuksen mukaisesti.
Etelä-Vietnamissa Côn Sơnin vankila oli sotavankileirejä lukuun ottamatta maan suurin vankila. Vankilassa oli noin 9 000 vankia kerrallaan ja se tunnettiin huonoista olosuhteistaan, kidutuksista ja muista laiminlyönneistä. Vuosien 1954 ja 1975 välillä arviolta noin 20 000 vankilassa ollutta kuoli. Vankilassa kuolleita haudattiin viereiselle Hàng Dươngin hautuasmaalle. Viranomaisten kannalta hankalimpia vankeja pistettiin tiikerihäkkeihin, joissa oli viisikin vankia kerrallaan. Tiikerihäkeissä vangit kahlittiin vielä erikseen lattiaan. Monet niiden vangit menettivät kävelykykynsä ja monet kuolivat etenkin tuberkuloosiin. Vietnamin sodan aikana heinäkuussa 1970 vankilalla vierailivat Yhdysvaltain kongressin jäsenet Augustus Hawkins ja William Anderson. Walton kuvaili vankilan toimintaa positiiviseen sävyyn. Mukana oli kuitenkin myös apulaisena toiminut Tom Harkin, jonka ottamia kuvia vankilasta julkaistiin Life-lehden artikkelissa 17. heinäkuuta 1970. Kuvista selvisi vankilan todelliset olosuhteet ja artikkeli loi Yhdysvalloissa yleisen mielikuvan Etelä-Vietnamin hallituksen epäeettisestä ja epädemokraattisesta luonteesta. 
Vietnam yhdistyi sodan jälkeen vuonna 1975 ja yhdistyneen Vietnamin viranomaiset sulkivat vankilan. Suuri osa Côn Sơnin saaresta liitettiin sittemmin Côn Đảon kansallispuistoon, jolloin vankilasta tuli nähtävyys saarelle saapuville matkailijoille.
Kimia Alizadeh

Kimia Alizadeh Zonouzi (; s. 10. heinäkuuta 1998 Karaj, Iran) on iranilainen taekwondo-urheilija ja Iranin ainoa olympiamitalistinainen. Hän sai pronssia lajissaan Rion olympialaisissa
Alizadeh voitti vuonna 2014 nuorten maailmanmestaruuden 52 kg:n painoluokassa sekä kultaa nuorten olympialaisten 63-kiloisten sarjassa.
Alizadeh saavutti Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 2015 pronssia 57 kg:n sarjassa. Hän sai samassa painoluokassa pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hävittyään välieräottelussa espanjalaiselle Eva Calvolle pistein 7−8, hän kukisti pronssiottelussa Ruotsin Nikita Glasnovicin 5−1. Seuraavana vuonna hän saavutti Mujun MM-kilpailuissa hopeaa 62-kiloisissa hävittyään loppuottelussa Norsunluurannikon Ruth Gbagbille pistein 9−19. Hän saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia 62 kg:n sarjassa 2018.
Alizadeh poistui Iranista tammikuussa 2020 tuntemattomaan paikkaan vastalauseena Iranin yhteiskunnalliselle tilanteelle. Some-ilmoituksessaan hän sanoi, että hänen voittoaan on käytetty propagandistisesti hyväksi ja häntä on nöyryytetty naisena. Uutislähteiden mukaan hän harjoittelee Alankomaissa.
Alizadeh sijoittui Tokion olympialaisissa vuonna 2021 neljänneksi 57 kg:n sarjassa. Hän osallistui kisoihin pakolaisten olympiajoukkueen väreissä.
Argentina pacifica

Argentina pacifica on ruusukasvien heimoon ja parihanhikkien sukuun kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko.
"Argentina pacifica" on monivuotinen, matalakasvuinen ruohokasvi, jonka lehdyköihin jakautuneiden vihreiden lehtien alapinnat ovat hopeanvärisiä. Kasvin keltaiset, lautasmaiset kukat ilmestyvät loppukeväällä tai kesällä.
Elinympäristö.
Kosteilla seuduilla "Argentina pacifica" on erittäin nopeakasvuinen. Kasvupaikana laji suosii suolamarskia, jokisuistoja ja rantaviivoja; usein se kasvaa samoissa paikoissa "Trifolium wormskioldii"-apilalajin kanssa. "Argentina pacifica" vaatii auringonpaistetta ja säännöllistä sadetta.
Luokittelu.
"Argentina pacifica" on osa nimellä "Argentina anserina" eli "Potentilla anserina" tunnettua lajikompleksia.
Käyttö.
"Argentina pacifica" on tärkeä ravintokasvi monille Tyynenmeren luoteisrannikon alkuperäiskansoille. Koska kasvi on tärkeä vihannes, alkuperäiskansoihin kuuluvat perheet säilyttivät potlatch-lailla oikeuden päästä kasvin luo. Kasvi kykenee lisääntymään suvuttomasti pienistä juurenpätkistä, ja jonkin verran liioitellen perheet voivat vakuuttaa kasvin säilyneen samoilla kasvupaikoilla useita sukupolvia, "satojen, jopa tuhansien vuosien ajan".
Tyynenmeren luoteisrannikon kansat ovat kaivaneet maasta kasvin syömäkelpoisia juuria marjakuusesta valmistetuilla lapioilla; tämän jälkeen juuret on keitetty tai kiehautettu kynttiläkuoreesta ("Thaleichthys pacificus") saatavalla rasvalla. Keitetyillä juurilla on hieman kitkerä, bataattimainen maku. Alkuperäiskansat ovat käyttäneet juuria myös peseytymiseen, survoneet niitä kakuiksi ja kuivanneet talveksi.
Jacek Czerniec

Jacek Czerniec (s. helmikuu 1967) on puolalainen karateka ja ottelutuomari. Hän on Lublinin Kyokushin karateseuran johtaja. Czerniec on vyöarvoltaan 6. dan.
Karateura.
Czerniec kiinnostui karatesta nuorella iällä luettuaan "Żołnierza Polskiego" lehteä. Koska hän asui pienessä kylässä Czerniec joutui odottamaan lukioon pääsyä, jotta voisi harrastaa kamppailulajeja. Hän harjoitteli aluksi 14-vuotiaana Lublinissa eri kamppailulajeja, kunnes päätyi harrastamaan Kyokushinia. Czerniec kuvitteli aluksi harrastavansa lajia vain kaksi vuotta.
Czerniecista tuli Lublinin Kyokushin-seuran johtaja 1991 ja hän siirsi seuran isompiin tiloihin 1999. Hän on sittemmin valmentanut useita nuorten ja ikämiesten ottelijoita menestyksekkäästi Puolan mestaruuskisoissa, kuten Katarzyna Daniluk ja Konrad Kozłowski. Hän on valmentanut myös Maria Jaskon naisten Euroopan mestariksi 2019. Valmentamisen lisäksi Czerniec opettaa karatea seminaareissa ja on ottelutuomarina eri turnauksissa.
Czerniec suoritti 5. danin vyöarvon tammikuussa 2011.
2013 Czerniecin tekemä Kyokushin karaten käsikirja "Vademecum Karate Kyokushin" julkaistiin kirjana 2018 Epistemen kustantamana.
Syyskuussa 2019 Czerniec saavutti 6. danin arvon.
Arnold Lyypekkiläinen

Arnold Lyypekkiläinen (noin 1150 – 27. kesäkuuta 1211 t. 1214) oli saksalainen kronikankirjoittaja. Hän oli Lyypekin Johanneksen luostarin apotti ja kirjoitti jatkon Helmoldin tekemään niin sanottuun Slaavilaiskronikkaan. Se on painettu kokoelman "Monumenta Germaniæ historica" 21. osaan.
Betar Illit

Betar Illit () on Israelin siirtokunta Palestiinan Länsirannalla lähellä Israelin vastaista rajaa. Siirtokunta on perustettu vuonna 1985 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 746. Siirtokunnan asukkaat ovat pääasiassa ortodoksijuutalaisia. 
Maantiede.
Betar Illit sijaitsee Juudean ja Samarian hallintoalueella eli Israelin miehittämällä Palestiinan Länsirannalla eli Palestiinan Betlehemin kuvernoraatissa. Betlehemin kaupunki sijaitsee siirtokunnasta itään. Hallinnollisesti Betar Illit on yksi harvoista kaupungeiksi määritellyistä siirtokunnista. Siirtokunta on osa suurempaa Gush Etzionin siirtokuntien ryhmää. Israelin ja Länsirannan varsinainen raja kulkee alle kilometrin päässä Betar Illitistä.
Historia.
Nimensä Betar Illit sai Vanhan testamentin Beterin mukaan, jonka nimi säilyi sittemmin vanhan Beterin raunioiden viereisessä palestiinalaisessa Battirin kylän nimessä. Betar Illit on perustettu vuonna 1985. Ennen 1990-lukua siirtokunta koostui vain muutamista väliaikaisista asumuksista. Sittemmin siirtokunta on ollut kuitenkin yksi nopeimmin kasvavista Länsirannan siirtokunnista.
Israelin siirtokuntia on väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään.""" Israel kiistää väitteen, koska se ei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja.
Väestö.
Betar Illit in asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 746. Siirtokunnan asukkaat ovat pääasiassa ortodoksijuutalaisia.
Trondhjem

Trondhjem tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Anders Christensen Arrebo

Anders Christensen Arrebo, myös "Arröbo", "Ærøbo", (2. tammikuuta 1587 – 12. maaliskuuta 1637) oli tanskalainen runoilija. Hänestä tuli 31-vuotiaana piispa Trondhjemiin, jossa hän varomattomalla esiintymisellään joutui syytteeseen pahennusta tuottavasta elämästä, ja hänet erotettiin virasta. Vuodesta 1626 alkaen hän toimi pappina Vordingborgissa. Hänen pääteoksensa on "Hexaëmeron", joka on vapaa mukaelma ranskalaisen Du Bartas’n runoelmasta "La première semaine" (’Luomisviikko’).
Arrebon rukouskirjasta on peräisin vuoden 1986 virsikirjan virren n:o 54 ”Käykäämme nyt Jerusalemiin” sävel, jonka sanotaan olevan kansansävel. Sanat ovat Anna-Maija Raittilan.
Hubert Minnis

Hubert Minnis (s. 16. huhtikuuta 1954) on bahamalainen poliitikko, joka on toiminut toukokuusta 2017 Bahaman pääministerinä. 
Minnis on toiminut aiemmin Bahaman terveysministerinä ja häntä on kutsuttu lempinimellä "Doc".
Bahaman parlamenttivaaleissa toukokuussa 2017 Minnisin johtama oppositiossa ollut FNM-puolue sai murskavoiton. Se sai 35 parlamentin 39 paikasta ja hallitusvallassa ollut pääministeri Perry Christien johtama PLP sai vain neljä paikkaa. Vaalien jälkeen oppositiojohtaja Hubert Minnisistä tuli Bahaman neljäs pääministeri sen jälkeen, kun saariryhmä itsenäistyi Britannian alaisuudesta vuonna 1973.
Inflammable Material

Inflammable Material on pohjoisirlantilaisen punkyhtyeen Stiff Little Fingersin esikoisalbumi. Albumin julkaisi Rough Trade Records -levy-yhtiö vuonna 1979. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, ”Alternative Ulster” ja ”Suspect Device”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Jake Burns ja Gordon Ogilvie ellei toisin mainita.
Arzamas (täsmennyssivu)

Arzamas tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Connor Clifton

Connor Clifton (s. 28. huhtikuuta 1995) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelaava Clifton edustaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsia.
Clifton on Phoenix Coyotesin viidennen kierroksen varaus vuoden 2013 varaustilaisuudesta. Hän ei koskaan tehnyt tulokassopimusta Coyotesin kanssa, vaan teki vapaana pelaajana toukokuussa 2018 sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. 
Kesäkuussa 2025 Sabres kauppasi Cliftonin ja toisen kierroksen varausvuoron saman vuoden varaustilaisuudessa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Conor Timminsiin ja Isaac Belliveauun.
Aleksandr Šiškov

Aleksandr Semjonovitš Šiškov (1754–1841) oli venäläinen amiraali.
Hän vastusti kirjoituksillaan aikansa uudistusharrastuksia kielen ja kirjallisuuden alalla. Levittääkseen konservatiivisia mielipiteitään Šiškov perusti 1810 Venäjän kielen ystävien seuran (ven. Беседа любителей русского слова, "Beseda ljubitelei russkogo slova"), jonka tarkoituksena oli herättää isänmaallisuutta vanhassa aitovenäläisessä ja kirkkoslaavilaisessa hengessä vastapainoksi ranskalaisille kulttuurivaikutuksille. Vierasperäisten lainasanojen ottamista venäjän kieleen tuli hänen mukaansa vastustaa. Hänen nimekkäimpiä tukijoitaan olivat hovirunoilija Gavrila Deržavin ja eläinsatujen mestari Ivan Krylov. 
Šiškov sai Mihail Speranskin jälkeen valtiosihteerin viran vuonna 1812. Šiškov kirjoitti Napoleonin sodan aikana isänmaallisia julistuksia. Hänestä tuli vuonna 1815 Venäjän akatemian presidentti ja vuonna 1824 kansanvalistusministeri. Šiškovin kootut teokset ilmestyivät vuosina 1813−1839.
Šiškovin perustaman vuoteen 1816 asti toimineen Beseda-kulttuuriseuran vastapainoksi syntyi vuonna 1815 uudistusmielinen kirjallisuusseura Arzamas.
Avenue Foch

Avenue Foch on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Ranskan marsalkka Ferdinand Fochin mukaan. Avenue Foch alkaa Place Charles de Gaullelta ja ulottuu Bois de Boulognen puistoalueelle saakka. Katu on 140 metriä leveä. Sen keskellä on ajokaistat, ja niiden kummallakin puolella hiekkakäytävät sekä leveät puukujat, joiden laidoilla on sivukadut. Avenue Foch on Pariisin kalleimpia ja vauraimpia katuja.
Avenue Fochin varrella sijaitsee aasialaiseen taiteeseen keskittynyt taidemuseo, Musee d’Ennery. Museon kokoelman ovat keränneet Clemence ja Adolphe Philippe Ennery. Kadulla ovat myös Angolan, Päiväntasaajan Guinean ja Irakin suurlähetystöt. Avenue Fochin sivukaduilla on lukuisten muiden maiden suurlähetystöjä.
Historiaa.
Avenue Foch luotiin Napoleon III:n ja paroni Haussmannin Pariisin uudistustöiden aikana. Napoleon III sai innoituksen puistokatuun Lontoosta, jossa hän oli asunut ollessaan maanpaossa. Avenue Fochin niminä olivat aiemmin "Avenue de l'Impératrice" ja "Avenue du Bois". Vuonna 1929 katu nimettiin ensimmäisen maailmansodan sotasankarin, marsalkka Fochin mukaan.
Nikkeliasetaatti

Nikkeliasetaatti ((CH3COO)2Ni) on nikkeli- ja asetaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään metallien pinnoittamiseen, katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja muiden nikkeliyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa nikkeliasetaatti on vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja metanoliin tai etanoliin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen tetrahydraatti ((CH3COO)2Ni·4H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa alhaisessa paineessa. Voimakkaasti kuumennettaessa nikkeliasetaatti hajoaa. Nikkeliasetaatti on muiden nikkeliyhdisteiden tavoin myrkyllistä ja todennäköisesti syöpää aiheuttavaa. 
Nikkeliasetaattia valmistetaan liuottamalla nikkelihydroksidia tai -karbonaattia etikkahappoon.
Ni(OH)2 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Ni + 2 H2O
NiCO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Ni + H2O + CO2
Nikkeliasetaattia käytetään päällystettäessä metalleja nikkelikerroksella elektrolyyttisesti. Muita käyttökohteita on katalyyttinä toimiminen vedytyksissä, isomeroitumisissa ja kondensaatiossa, tekstiilien värjäys ja muiden nikkeliyhdisteiden valmistaminen.
Jänönnuljaska

Jänönnuljaska ("Chroogomphus mediterraneus") on rusakkonuljaskojen sukuun kuuluva sienilaji. Laji havaittiin ensimmäisen kerran Iberian niemimaalla. Jänönnuljaskalla on huomattavasti samanlaisia piirteitä läheisen sukulaisensa rusakkonuljaskan ("Chroogomphus rutilus") kanssa; sitä pidetäänkin usein osana rusakkonuljaskan lajiryhmää.
Ignaz Schuppanzigh

Ignaz Schuppanzigh (20. heinäkuuta 1776 Wien – 2. maaliskuuta 1830) oli itävaltalainen viulisti, joka toimi Ludwig van Beethovenin opettajana ja sitten yhteistyökumppanina.
Schuppanzigh syntyi italian kielen professorin pojaksi. Hän aloitti uransa alttoviulistina, mutta siirtyi teini-ikäisenä viulun pariin. Hän työllistyi myös kapellimestarina. Schuppanzigh ryhtyi Beethovenin viulunsoiton opettajaksi vuonna 1794. Beethovenin tiedetään käyneen hänen tunneillaan kolmesti viikossa, mutta opetussuhteen kestoa ei tiedetä. Schuppanzigh ystävystyi Beethovenin kanssa nopeasti, ja Joseph Franz von Lobkowitzin säveltäjältä tilaamat jousikvartetot op. 18 olivat Schuppanzighin kvartetin kantaesittämiä. Schuppanzighin prinssi Karl Lichnowskyn palveluksessa johtama kokoonpano oli ensimmäinen ammattimainen jousikvartetti. Kreivi Andrei Razumovskin vuonna 1808 tekemästä tilauksesta Schuppanzigh kokosi uudessa muodossa kvartettinsa, josta oli määrä tulla "Euroopan hienoin jousikvartetti". 
Schuppanzighin ja Beethovenin välit ilmeisesti heikkenivät välillä, sillä Beethoven sävelsi vuonna 1801 Schuppanzighille lyhyen kuoroteoksen "Lob auf den Dicken" (Lihavan miehen ylistys, WoO 100), jonka sanoissa pilkataan Schuppanzighille aikuisiällä kertynyttä huomattavaa lihavuutta. Tämän ylipaino oli muutenkin pilkan kohteena, sillä wieniläinen kustantaja julkaisi miehestä liu'utusmekanismilla varustetun pahvikarikatyyrin. Schuppanzigh valitti Beethovenille useampaan otteeseen tämän myöhäisten jousikvartettien teknisistä haasteista, jotka vaativat esittäjiltä suurta omistautumista. Kaikesta huolimatta hän ja Beethoven pysyivät ystävyksinä jälkimmäisen kuolemaan saakka.
Schuppanzighin muihin yhteistyökumppaneihin lukeutui Franz Schubert, joka omisti tälle Rosamunde-kvartettonsa. Schuppanzigh esiintyi kansainvälisestikin; hän asui vuosien ajan Pietarissa, josta matkusti esiintymään Puolaan, Preussiin ja Pohjois-Saksaan. Vuonna 1823 hän palasi Wieniin, jossa jatkoi yhteistyötä Beethovenin kanssa.
Österreichische Galerie Belvederessä on Josef Danhauserin Schuppanzighistä maalaama muotokuva.
Englishman in New York

"Englishman in New York" on englantilaisen artistin Stingin laulu hänen toiselta studioalbumiltaan ...Nothing Like the Sun, joka julkaistiin lokakuussa 1987. Englishman in New York julkaistiin albumin kolmantena singlenä helmikuussa 1988. Singlen B-puolena oli "If You There".
Musiikkivideo.
David Fincherin ohjaama video on kuvattu mustavalkoisena ja se sijoittuu talviseen New Yorkiin. Videon kohtauksissa näkyy Sting bändinsä kanssa sekä englantilaissyntyinen kirjailija ja homoikoni Quentin Crisp. Sting kirjoitti kyseisen laulun Crispin kokemuksien inspiroimana. 
Kappaleen muut versiot.
2010 ilmestyneellä "Symphonicities"-levyllä on kappaleesta Royal Philharmonic Orchestran kanssa levytetty sinfoninen versio. 2019 ilmestyneellä "My Songs" -levyllä on kappaleen uudelleenlevytetty versio.
Cover-versiot.
Englannissa syntynyt ja Bronxissa kasvanut reggae/hiphop-muusikko Shinehead (Edmund Carl Aiken) levytti 1993 uudelleensanoitetun versionsa kappaleesta nimeltä "Jamaican in New York".
Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Anneli Saaristo vuonna 1992 nimellä "Aina eilinen" (sanat Petri Kaivanto), Vilperin Perikunta vuonna 1993 nimellä "Turkulainen Helsingis" (sanat Ari Varjus) sekä Chip ja Dale nimellä "Suomalainen Tallinnassa" (sanat Juha Lanu).
Samsung Gear Live

Samsung Gear Live on Samsungin kesäkuussa 2014 esittelemä ja heinäkuussa julkaisema älykello, joka käyttää Wear OS -käyttöjärjestelmää. Siihen sisältyy Google Now. Kellossa on 1,63 tuuman näyttö ja 300 milliampeeritunnin akku. Laitteen IP-luokitus on 67.
Oscar-gaala 2020

Oscar-gaala 2020 oli 92. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi vuotuiset Oscar-palkinnot vuoden 2019 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin perinteiseen tapaan Los Angelesissa Hollywoodin Dolby-teatterissa sunnuntaina 9. helmikuuta 2020. Gaalassa ei ollut varsinaista juontajaa edellisen vuoden tapaan. Yhdysvalloissa gaalan esitti ja tuotti televisiokanava ABC. Suomessa Oscar-gaala esitettiin suorana lähetyksenä Yle Teemalla ja Yle Areenassa.
Oscar-ehdokkaat julkistettiin 13. tammikuuta 2020. Eniten ehdokkuuksia, 11 kappaletta, sai Todd Phillipsin ohjaama "Joker". Toiseksi eniten ehdokkuuksia saivat "Once Upon a Time in Hollywood", "Taistelulähetit – 1917" sekä "The Irishman", jotka olivat ehdolla kymmeneen palkintoon. 
Eniten palkintoja sai eteläkorealainen "Parasite", joka palkittiin historiallisesti sekä parhaan elokuvan että parhaan kansainvälisen elokuvan Oscareilla. "Parasite" palkittiin myös parhaan ohjauksen (Bong Joon-ho) ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen palkinnoilla. Joaquin Phoenix palkittiin parhaasta miespääosasta elokuvasta "Joker" ja Renee Zellweger parhaasta naispääosasta elokuvasta "Judy". "Taistelulähetit – 1917" sai kolme palkintoa ja kaksi Oscaria saivat elokuvat "Le Mans 66 – täydellä teholla", "Joker" ja "Once Upon a Time in Hollywood".
Hirsimäki (Riihimäki)

Hirsimäki on kaupunginosa Riihimäellä, noin parin kilometrin päässä keskustasta. Kaupunginosa asemakaavoitettiin 1951. Kaupunginosa on pääosin omakotitaloaluetta ja sen palveluihin kuuluvat mm. päiväkoti ja lähikauppa. Asukasluku oli vuonna 2015 noin 2 700. Hirsimäellä sijaitsevat mm. Suomen lasimuseo, Suomen metsästysmuseo sekä Riihimäen hautausmaa ja Kappelikirkko. Hirsimäellä toimii myös Lasitehtaan koulu. Riihimäen puistoista Hirsimäellä sijaitsevat Ilvespuisto, Lasitehtaanpuisto, Luotilinjanpuisto, Maikkilanpuisto, Messupuisto, Palomiehenpuisto, Roopenpuisto ja Vuorineuvoksenpuisto sekä leikkipaikat Hirsimäenpuisto ja Lehtolantien leikkipuisto. 
Vuosina 1910–1990 toiminnassa ollut Riihimäen lasitehdas sijaitsi Hirsimäellä.
Marttilan kunnankirjasto

Marttilan kunnankirjasto on varsinaissuomalaisessa Marttilan kunnassa sijaitseva yleinen kirjasto. Se on auki arkipäivisin ja viikonloppuisin suljettu. 
Marttilan kirjasto kuuluu Loimaan seutukunnan kunnankirjastojen muodostamaan Loisto-kirjastokimppaan. Tämä tuo marttilalaisten käyttöön yksittäisen kunnankirjaston omaa tarjontaa laajemman aineiston. Kirjoja ja muuta aineistoa voi lainata ja palauttaa missä tahansa kirjastoverkon kirjastossa. 
Kirjastonhoitajana toimii Taina-Jurttila Nurminen ja kirjastovirkailijana Satu Juntunen.
Historiaa.
Marttilan kirjasto toimi aiemmin samalla kiinteistöllä sijaitsevassa rakennuksessa, joka keväällä 2014 nimettiin Huvilaksi ja josta tehtiin nuorisotalo.