tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dauntless (yhtye)

Dauntless oli helsinkiläinen death/thrash metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1991 nimellä "Maniax". Yhtye julkaisi vuonna 2007 ensimmäisen albuminsa "Execute the Factin" Firebox Recordsin kautta.
Skotlannin Valioliiga -kausi 2006–2007

Skotlannin Valioliiga-kausi 2006-2007 on yhdeksäs nykyisellä nimellään pidetty Skotlannin Valioliiga-kausi. Kausi alkoi 29. heinäkuuta 2006. 
Liigan 12 joukkuetta kohtaavat kauden aikana jokainen kolme kertaa toisensa, minkä jälkeen kuusi parasta ja kuusi viimeistä pelaavat keskenään yhden kierroksen. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigaan, toiseksi sijoittunut karsintoihin ja kolmanneksi sijoittunut UEFA-cupiin. Viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa ykkösdivisioonaan.
Sarjataulukko.
Täydellinen taulukko löytyy osoitteesta, klikkaa tästä ."
Fedora Barbieri

Fedora Barbieri (4. kesäkuuta 1920, Trieste – 4. maaliskuuta 2003, Firenze) oli italialainen mezzosopraano. 
Barbierin virallinen debyytti oli Firenzessä vuonna 1940. Hän tuli tunnetuksi mm. varhaisten oopperasäveltäjien, kuten Claudio Monteverdin ja Giovanni Battista Pergolesin tuotannon tulkinnoistaan. Hän esiintyi La Scalassa ensimmäistä kertaa vuonna 1942, jolloin hän lauloi Ludwig van Beethovenin yhdeksännessä sinfoniassa.
Metropolitan-oopperassa Barbieri debytoi 6. marraskuuta 1950, jolloin hänellä oli rooli Giuseppe Verdin oopperassa "Don Carlos". Hän ei koskaan lopettanut oopperalaulajan uraansa virallisesti, vaikka esitykset harvenivat mezzosopraanon ikääntyessä.
Koentsyymi A

Koentsyymi A (KoA) on koentsyymi, jolla on tärkeitä tehtäviä metaboliassa. Se osallistuu rasvahappojen synteesiin ja hapettamiseen ja pyruvaatin hapettamiseen sitruunahappokierrossa. Se koostuu adenosiinitrifosfaatista (ATP), beta-merkaptoetyyliamiiniosasta ja pantoteenihappo-osasta. Kun koentsyymi-A:han liitetään asetyyliryhmä, muodostuu asetyylikoentsyymi-A, joka on yhteinen välivaihe glukoosin ja rasvahappojen hapetuksessa.
Koentsyymi-A osallistuu rasvahappojen kuljettamiseen sytoplasmasta mitokondrioihin, jolloin muodostuu asyyli-koentsyymi A.
Koentsyymi A:n kemiallinen kaava on C21H36N7O16P3S, moolimassa 767,535 g/mol ja CAS-numero 85-61-0.
Koentsyymi A:n eristämisestä ja muusta siihen liittyvästä tutkimuksesta sai Fritz Lipmann puolet Nobelin lääketieteen palkinnosta 1953.
Type 98

Type 98 eli ZTZ-98 on kiinalainen taistelupanssarivaunu. Vaunua tuotettiin lopulta vain vähäisiä määriä ja se korvattiin Type 99 -vaunulla. Kansan vapautusarmeijalla on käytössään muutama kymmenen Type 98 -vaunua.
Kehitys.
Kiina aloitti uuden taistelupanssarivaunun kehittelyn ilmeisesti 1970-luvulla. Vastuussa sen kehittelystä olivat tehdas 617 ja instituutti 201. Alkuperäinen projektinimi oli 1224, jota seurasi 1226 ja 1226F. Alkuperäisiin suunnitelmiin kuului saksalainen dieselmoottori ja 120 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna. Lopulta tehtiin kuitenkin päätös siitä, että uusi panssarivaunu pohjautuisi venäläisen T-72-vaunun alustalle. Uusien suunnitelmien kehittely aloitettiin vuonna 1989, ja tehdas 617 sai valmiiksi vaunun ensimmäisen prototyypin seuraavana vuonna. Neljä muuta prototyyppiä rakennettiin vuoteen 1992 mennessä. Kehitystyön edistyessä vaunun etuosan suojausta paranneltiin ja vaunun kanssa kokeiltiin useita erilaisia ammunnanhallintajärjestelmiä. Kehitystyö jäädytettiin vuonna 1998 ja samoihin aikoihin vaunusta tilattiin rajoitettu tuotantoerä. Julkisuudessa vaunu esiteltiin ensimmäisen kerran sotilasparaatissa lokakuussa 1999. Vaunua tuotettiin kaikkiaan ilmeisesti alle 100 kappaletta. Tuotanossa Type 98 -vaunun korvasi nopeasti Type 99. Kansan vapautusarmeijan maavoimilla oli vuonna 2014 käytössään arviolta 40 Type 98A -vaunua.
Piirteet.
Type 98 -vaunussa oli useita parannuksia panssaroinnin, liikekyvyn ja tulivoiman saralla verrattuna aikaisempiin kiinalaisiin taistelupanssarivaunuihin. Sen alusta on hyvin samankaltainen T-72-vaunun kanssa. Vaunun ajajan tilat ovat vaunun etuosassa, muun miehistön tilat ja tykkitorni keskellä, sekä moottori vaunun takaosassa. Type 98 on hieman pidempi kuin T-72 ja sen etuosassa on komposiittipanssarointi. Vaunun pääase on 125 mm sileäputkinen automaattilataajalla varustettu panssarivaunukanuuna, joka on ilmeisesti tuotantonimeltään ZPT-98. Kanuunalla voi ampua laserohjattuja panssarintorjuntaohjuksia. Automaattilataaja on identtinen T-72-vaunujen lataajan kanssa ja se mahdollistaa kanuunan ampumisen noin 8 kertaa minuutissa. Manuaalisesti ladattaessa tulinopeus on 1–2 laukausta minuutissa. Voimanlähteenä toimii 150HB883kW dieselmoottori, joka tuottaa 1 200 hevosvoimaa. Eri lähteiden mukaan vaunu painaa 48–50 tonnia. Huippunopeus vaihtelee samoin lähteen mukaan 65–75 km/h.
Monomi

Monomi on matematiikassa polynomin yksinkertaisin muoto, joka sisältää vain yhden termin. Esimerkiksi 3"x"a ja 7"x"a"y"b"z"c ovat monomeja.
Siihen kuuluu kerroinosa () ja kirjainosa, jossa voi olla eksponentteja. 
Jos monomeissa on sama kirjainosa, niin monomit ovat samanmuotoisia. Esimerkiksi 3"x"a ja 7"x"a ovat samanmuotoisia. 
Monomin aste on sen kirjainosan eksponenttien summa. Monomin 7"x"2"y"3 aste on viisi.
Polynomin muodostavia monomeja sanotaan polynomin termeiksi tai jäseniksi.
Monomien yhteen- ja vähennyslasku
Samanmuotoiset termit voidaan laskea yhteen ja vähentää toisistaan, siten että kerroinosat lasketaan yhteen. 
Esimerkiksi 10"x"2"y" - 3"x"2"y" = 7"x"2"y" ja 10"x"2"y" + 3"x"2"y" = 13"x"2"y".
Monomien kertolasku
Samanmuotoiset termit kerrotaan keskenään siten, että kerroinosat kerrotaan keskenään ja kirjainosat kerrotaan keskenään yleisen potenssilaskusäännön mukaan: "am"∙"an"="am+n", missä "m" ja "n" ovat positiivisia kokonaislukuja. Esimerkiksi kun kerrotaan keskenään monomit 2"x"2"y"4 ja 3"x"3"y"5 saadaan 2"x"2"y"4 ∙ 3"x"3"y"5 = (2 ∙ 3) "x"2+3"y"4+5 = 6"x"5"y"9
Monomien jakolasku
Samanmuotoiset termit jaetaan keskenään siten, että jaettavan kerroinosa jaetaan jakajan kerroinosalla ja jaettavan kirjainosa jaetaan jakajan kirjainosalla noudattaen yleistä potenssilaskusääntöä "am" / "an" = "am-n", missä "m" ja "n" ovat positiivisia kokonaislukuja ja "m" ≥ "n".
Monomit kantoina.
Jokainen polynomi on sen monomien lineaarikombinaatio, joten monomit voivat toimia polynomien vektoriavaruuksien kantavektoreina.
Merkintä.
Monomeja tarvitaan osittaisdifferentiaaliyhtälöitä ratkaistaessa. Moni-indeksiesitys on hyödyllinen: kun merkitään
α = ("a", "b", "c"),
voidaan määritellä, että
"x"α = "x"1"a" "x"2"b" "x"3"c", 
ja näin säästää paljon tilaa.
Binomi

Binomi on algebrassa polynomi, joka koostuu kahdesta termistä. Binomi on siis kahden monomin summa.
Määritelmä.
Binomi on tasan kahden monomin summa.
Yhden muuttujan binomi voidaan kirjoittaa muodossa
formula_1,
missä formula_2 ja formula_3 ovat vakioita, formula_4 ja formula_5 ovat ei-negatiivisia kokonaislukuja ja formula_6 on muuttuja.
Yleisempi, usean muuttujan binomi voidaan kirjoittaa aina muodossa:
formula_7,
missä formula_8,formula_9, ... ja formula_10 ovat muuttujia, formula_2 ja formula_3 ovat edelleen vakioita; ja formula_13,formula_14, ... ja formula_15 sekä formula_16,formula_17, ... ja formula_18 ei-negatiivisia kokonaislukuja. 
formula_24
formula_25
formula_28.
Itä-Saksa (yhtye)

Itä-Saksa on suomalainen yhtye, joka soittaa avantgarde-vaikutteista elektroa. Aiemmin yhtyettä on yritetty mahduttaa muun muassa industrialin kategoriaan.
Das Monument -albumi.
Vuonna 2017 ilmestyneellä "Das Monument" -albumilla mukana ovat laulaja Jarkko Soikkeli, kitaristi Kalle Sundström ja koneista sekä tuotannosta vastaava Hiili Hiilesmaa. Lisäksi mukana on jälleen joukko vierailijoita, muun muassa experimental-artisti Timo van Luijk ja Don Huonot -yhtyeessä soittanut Jukka Puurula. "Das Monument" on yhtyeen ensimmäinen albumi 16 vuoteen. Sen on julkaissut Concorde Music Company.
Historia.
Itä-Saksa on perustettu 1989 Berliinin muurin murtumisen aikoihin. Yhtyeen perustivat Keravalla naapurukset laulaja Jarkko Soikkeli ja tuottaja Hiili Hiilesmaa. Alussa toimintaan kuului muutakin kuin musiikin tekemistä. Syntyi undergroundelokuvia, muun muassa "Zock ja Harmin kansa", "Zockin pojan kosto ja paluu", sekä portugalinkielinen western "Branco De Neve".
Mukana oli myös performanssitaidetta, ja Itä-Saksa osallistui nuorten tanssikilpailuun teoksella "Ydinlintu". Yhtye kuitenkin hylättiin kilpailusta, sillä tuomaristo totesi, ettei esitys ollut tanssia ja että oli kuitenkin mukavaa että pojat olivat liikkeellä. 
Heti alusta lähtien mukana on ollut visuaalinen puoli. Jo ensimmäisissä duona tehdyissä esiintymisissä yhtyeellä oli diaprojektori ja C-kasetille tehtyjä taustanauhoja mukana. Mukana oli muun muassa "Limav***u" ja "Minulta on revitty tylsät sakset perseestä" -nimisiä kappaleita.
Kitaristi Kalle Sundström liittyi Itä-Saksaan 1994, ja tuottaja Mikko Karmila otti yhteyttä 1995 nähtyään yhtyeen kuvan "Rumbassa" demoarvion yhteydessä. Ratkaiseva askel kohti esikoisalbumin tekoa otettiin, kun yhtye voitti "Rumban" demokilpailussa studioaikaa Ylen M1-studiolta.
Itä-Saksan konsertit ovat spektaakkelimaisia. Yhtyeellä onkin aina ollut kaksi erilaista kokoonpanoa: studiokokoonpano ja livekokoonpano. Mukana on ollut noin 10 hengen ryhmä soittajineen ja teknikoineen. Erityistä on muun muassa ollut videotaiteilija Antti Kuivalaisen luomat videot, jotka pyörivät esiintymisen taustalla suurella näytöllä. Jokainen konsertti on ollut visuaaliselta ilmeeltään erilainen.
Itä-Saksa on esiintynyt edellisen kerran 17. toukokuuta 2013. Silloin yhtye julkaisi myös coverversion Falcon kappaleesta "Amadeus".
NHL Plus/Minus Award

NHL Plus/Minus Award oli NHL-liigan vuosittain jakama palkinto sille pelaajalle, jonka plus/miinus-tilasto oli runkosarjan parhain kuluneella kaudella. Plus/miinus-tilastoa on ylläpidetty vuodesta 1968 lähtien, mutta voittajalle annettiin palkinto vasta vuodesta 1983 lähtien, aluksi Emery Edge Award -nimellä. NHL Plus/Minus Award lakkautettiin kauden 2007–2008 jälkeen.
Palkinnon nimi vaihteli vuosien mittaan sponsoreiden vaihduttua. Palkinnon voittaja sai palkinnon sponsorilta 5 000 dollaria valitsemalleen hyväntekeväisyyskohteelle. Lisäksi jokaisen joukkueen plus/miinus -tilaston voittaja sai samaan tapaan 1 000 dollaria.
NHL Plus/Minus Awardin voittajat.
Voittajat maittain: (1983-2008)
 Kanada 18, Tšekki 4, USA 4, Venäjä 2, Ruotsi 1, Itävalta 1
Nimihistoria.
NHL Plus/Minus Award on kantanut seuraavia nimiä historiansa aikana (suluissa yrityksen nimi):
Plus/miinus-tilaston voittajat 1968–1982.
NHL Plus/Minus Awardin myöntämisperusteena oleva plus/miinus-tilasto oli aloitettu jo 1968. Ennen vuotta 1983 voittajalle ei kuitenkaan jaettu palkintoa.
Tefheinä

Tefheinä eli tef tai teff ("Eragrostis tef", syn. "Eragrostis abyssinica") on afrikkalainen viljakasvi, jonka pienistä siemenistä saadaan leivontaan käytettäviä jauhoja.
Tefheinä kehittyi Pohjois-Etiopian ylängöillä noin 4000 eaa. ilmeisesti "Eragrostis pilosasta". Tefin sadot ovat suurimmillaan 1800–2000 metrin viljelykorkeudessa, 450–500 millimetrin sadannassa ja 10–27 celsiusasteen lämpötilassa.
Maailman tefistä noin 90 prosenttia viljellään Etiopiassa ja Eritreassa. Lisäksi kasvia viljellään Intiassa, Australiassa, Saksassa, Espanjassa ja Yhdysvalloissa. Tefin vuosituotanto on kasvanut 2000-luvulla 7–10 prosentin vuosivauhdilla, ja sen viljely yleistyy Afrikan ulkopuolella.
Tefin siemenet ovat läpimitaltaan vain noin yhden millimetrin kokoisia, ja niiden väri vaihtelee valkoisesta ruskeanpunaiseen. Pienen kokonsa vuoksi tefjyviä ei kuorita, joten tefjauho ja -hiutaleet ovat yleensä kokojyväisiä. Tefjyvät ovat nopeampia kypsentää kuin niitä muistuttavat mutta suurikokoisemmat hirssi ja kvinoa.
Tefissä on kuitua 8 prosenttia ja runsaasti kalsiumia. Etiopiassa tef on tärkein proteiinin lähde.
Tefjauhot maistuvat hiukan pähkinältä. Niistä voidaan valmistaa monenlaisia ruokia, kuten leipiä ja kakkuja. Etiopialaisessa keittiössä tefistä tehdään muun muassa injeraa, joka on juureen leivottu hapanleipä. Tefistä tehdään myös puuroa, ja sitä voidaan käyttää suurustukseen tai leivittämiseen. Afrikkalaiset kestävyysjuoksijat nauttivat tefistä tehtyjä energiapatukoita pitkillä juoksulenkeillään.
Gluteeniton vilja.
Tefin viljelyn suosion kasvuun liittynee se, että teff-jauho on gluteenitonta. Näin ollen se sopii myös keliakiaa sairastavien ihmisten ruokavalioon.
Kyttäyskeikka

Kyttäyskeikka ("Stakeout") on John Badhamin ohjaama yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva vuodelta 1987.
Kahden poliisin pitää tarkkailla naista ja toinen heistä rakastuu häneen. Pääosissa ovat Richard Dreyfuss, Emilio Estevez ja Madeleine Stowe. 
Arthur B. Rubinstein voitti BMI Film Music Awardin elokuvaan säveltämänsä musiikin ansiosta.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen kehui elokuvan hauskaa dialogia ja yllättäviä juonenkäänteitä ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "Helsingin Sanomien" tv-elokuvakriitikko Mikael Fränti näki ohjauksessa Hitchcock-vaikutteita mutta kirjoitti, ettei elokuva oikein pysy koossa loppuun asti Badhamin sortuessa ”turhaan räiskyttelyyn ja väkivallan pyöritykseen”.
Shing-Tung Yau

Shing-Tung Yau (, s. 4. huhtikuuta 1949 Shantou, Kiina) on kiinalainen matemaatikko. Hän on tutkinut muun muassa differentiaaligeometriaa ja topologiaa. Yau on tällä hetkellä Harvardin yliopiston professorina.
Yau on opiskellut matematiikkaa Hongkongin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa. Tämän jälkeen hän toimi apulaisprofessorina New Yorkin yliopistossa kahden vuoden ajan, kunnes 1974 hän sai nimityksen Stanfordin yliopiston professoriksi.
Vuonna 1976 Yau todisti Calabin konjektuurin, joka on nyt perustana fyysikkojen säieteorialle. Hän on saanut lukuisia palkintoja matemaattisista töistään, muun muassa 1982 Fieldsin mitalin osittaisdifferentiaaliyhtälöstä.
Yau on saanut Wolfin palkinnon matematiikassa vuonna 2010.
Dustin Penner

Dustin Penner (s. 28. syyskuuta 1982 Winkler, Manitoba, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Pennerin pelipaikka oli hyökkääjä.
Ura.
Penner, jota ei koskaan varattu NHL:ään, pääsi pelaamaan Mighty Ducks of Anaheimissa 19 runkosarjan ottelua kaudella . Pelit sujuivat hyvin ja tehopisteitä kertyi tulokkaalle seitsemän. Pudotuspeleissä hän oli yksi Ducksin tehokkaimpia hyökkääjiä, mutta joukkue putosi jatkosta konferenssifinaalissa. Kausi oli Pennerin läpimurtokausi. Hän oli Ducksin toiseksi paras maalintekijä 29 osumallaan. Hän pelasi kaikki runkosarjan 82 ottelua. Kauden päätteeksi Penner pääsi juhlimaan Stanley Cup -mestaruutta. 
Penner siirtyi Edmonton Oilersiin viiden vuoden sopimuksella elokuussa 2007. Hän pelasi seurassa kolmen täyden kauden ajan ja suurimman osan neljännestä. Hän oli kausina ja Oilersin paras maalintekijä. 
Helmikuussa 2011, kesken kauden , Penner siirtyi NHL:n siirtotakarajapäivänä Los Angeles Kingsiin. Oilers sai vaihdossa puolustaja Colten Teubertin ja kaksi varausvuoroa. Los Angelesissa Penner voitti toisen Stanley Cupinsa vuonna 2012. Kaudeksi Penner siirtyi Anaheim Ducksiin.
Showaddywaddy

Showaddywaddy oli 1970-luvun suosittu popryhmä, kotoisin Leicesteristä, Englannista. He pukeutuivat samankaltaisiin asuihin kuin 50-luvun "teddy-pojat". Heillä oli 23 hittiä Englannin listoilla vuosina 1974–1982. Listaykköseksi pääsi single "Under The Moon Of Love" ja albumipuolella "Greatest Hits 1976–1978".
Historia.
Bändi perustettiin vuonna 1973. Se oli yhdistelmä kahdesta eri bändistä: Choise ja The Golden Hammers.Tämä johti 8-jäseniseen bändiin, jossa oli kaksi vokalistia, muutama rumpali ja kaksi basistia. Heidän ensimmäinen singlensä, "Hey Rock 'n' Roll" (bändin itsensä tekemä), julkaistiin toukokuussa 1974. Se ylsi heti kakkoseksi Britannian singlelistalla. Showaddywaddy teki sitten peräti 22 hittiä vuoteen 1982. Suurin osa heidän hiteistään oli versioita 1950-luvun lauluista. Tunnettuja biisejä olivat cover-versiot "Three Steps To Heaven", "Heartbeat", "Under The Moon Of Love", "You Got What It Takes", "Blue Moon" (perustuen The Marcelsin esitykseen), ja "I Wonder Why".
Kokoonpano.
Malcolm Allured lähti bändistä 1984, Russ Field liittyi 1985, ja Buddy Gask 1987. Jäljelle jääneet viisi jäsentä lisättynä Danny Wilsonilla, (jonka veli Ricky Willson, oli bändissä Diesel Park West) jatkoivat kuusimiehisenä kokoonpanona.
Françoise Claustre

Françoise Claustre (8. helmikuuta 1937 Pariisi – 3. syyskuuta 2006) oli ranskalainen arkeologi. Claustre kuoli syyskuussa 2006 kotonaan Montauriolissa Pyrénées-Orientalesissa Ranskassa 69 vuoden iässä.
Panttivanki-tapaus.
Claustre otettiin panttivangiksi Tšadissa. Hissène Habrén johtamat sissit sieppasivat hänet 20. huhtikuuta 1974 Bardaïssa, Tibestivuoristossa Pohjois-Tšadissa. Myös saksalainen tohtori Christophe Staewen ja ranskalainen tohtori Marc Combe vangittiin. Sissit, jotka olivat lähinnä tougou-heimon jäseniä ja kuuluivat FROLINAT-järjestöön halusivat kiristää panttivangeilla itselleen aseita. Claustre vapautettiin 31. tammikuuta 1977. Hän oli panttivankina lähes neljä vuotta. 
Combe onnistui pakenemaan kesäkuussa 1975. Staewan vapautettiin 11. kesäkuuta 1974, kun Saksan liittotasavallan hallitus maksoi kahden miljoonan Saksan markan lunnaat. Ranska ei suostunut maksamaan tai antamaan aseita pantiksi, vaan lähetti kapteeni Pierre Galopin neuvottelijaksi. Galop edusti sekä Ranskan että Tšadin hallituksia. Kapinalliset kidnappasivat hänet elokuussa 1974 ja hänet teloitettiin, koska Ranskan hallitus ei suostunut aselähetyksiin. 
Françoise Claustren aviomies Pierre ei ollut Bardaïssa, kun sissisotilaat hyökkäsivät sinne. Hän jopa yritti neuvotella sissien kanssa, mutta hänet otettiin panttivangiksi elokuussa 1975. Habré uhkasi tappaa Claustret, jos Ranskan hallitus ei maksaisi isoa rahasummaa. Ranska antoi Habrélle 10 miljoonalla Ranskan frangilla ei-sotilaallista tavaraa ja Claustret vapautettiin. Myöhemmin tuli diplomaattipiireissä ilmi, että Libyan johtaja Muammar Gaddafi olisi auttanut Claustret vapaiksi. Gaddafi kutsui Pierre ja Françoise Claustren Tripoliin 1. helmikuuta 1977. Françoise Claustre toimi vapautuksen jälkeen arkeologina Ranskassa. Eräässä "Paris Match -"lehden haastattelussa hän halusi säilyä nimettömänä.
Vuonna 1990 Claustren panttivankikaappauksesta tehtiin elokuva. Sen ohjasi Raymond Depardon. Sandrine Bonnaire näytteli pääosassa. Depardon toimi lehtimiehenä kaappauksen aikaan ja kävi haastattelemassa Françoise Claustrea Tšadissa.
Bardaï

Bardaï on keidaskaupunki Pohjois-Tšadin Tibestivuoristossa. Se on Tibestin alueen ja siihen kuuluvan Itä-Tibestin departementin keskus. Paikkakunnalla on 2 854 asukasta (vuonna 2009).
Bardaï tuli kansainvälisen median tietoon vuonna 1974 kun Hissène Habrén johtamat kapinalliset kaappasivat joukon eurooppalaisia arkeologeja, joiden joukossa oli ranskalainen arkeologi Françoise Claustre.
Rolf Stommelen

Rolf-Johann Stommelen (11. heinäkuuta 1943 – 24. huhtikuuta 1983) oli saksalainen Formula 1 -ajaja. Urallaan hän osallistui 62:een Grand Prix'iin, ja saavutti yhden palkintokorokesijan Itävallan GP:ssä 1970 ja 14 yhteensä pistettä. Aika-ajoissa Stommelen oli parhaimmillaan seitsemäs Belgian GP:ssä 1970. Hän otti osaa myös moniin F1-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Stommelen menestyi hyvin kestävyysajoissa 60- ja 70-luvuilla, ja pääsi Brabham-talliin. Hänen F1-uransa ei kuitenkaan ollut yhtä menestyksellinen. Hän tuli surullisen kuuluisaksi vuoden 1975 Espanjan Grand Prix'ssa. Kierroksella 26 Stommelen menetti autonsa hallinnan takasiiven hajottua, jonka seurauksena hän syöksyi katsomoon Montjuïcin radalla. Onnettomuudessa kuoli viisi katsojaa. Stommelenilta murtui jalka, ranne ja kaksi kylkiluuta.
Onnettomuuden jälkeen hän palasi kilpa-autojen rattiin, voittaen Daytonan kestävyysajot. Hän jatkoi muissa kilpa-auto luokissan mm. NASCARissa ja Deutsche Rennsport Meisterschaftissa, ja menestyi mainiosti. 
Stommelenin ura päättyi, kun hän menehtyi vakavassa onnettomuudessa Riverside International Racewayllä vuonna 1983. Stommelenin ajaman auton moottorisuojus ja takasiipi irtosivat nopeassa mutkassa joka johti auton pyörimiseen.
Stommelen valittiin vuonna 2005 International Motorsports Hall of Fameen.
Valtakunnankanslia

Valtakunnankanslia () oli vuosina 1871–1945 Saksan valtakunnankanslereiden pääkanslia. Nimellä viitataan usein kanslian toimipaikkana olleeseen rakennukseen, joka sijaitsi Berliinissä hallintokatuna tunnetun Wilhelmstrassen varrella Potsdamer Platzin ja Brandenburgin portin välisellä alueella.
Vanha valtakunnankanslia.
Vanhan valtakunnankanslian rakennus oli valmistunut yksityiseksi palatsiksi vuonna 1739. Se tuli vuonna 1869 Preussin kanslerin Otto von Bismarckin käyttöön ja muutettiin vuonna 1875 virallisesti Saksan valtakunnankansliaksi. Weimarin tasavallan aikana rakennusta laajenettiin Vossstrassen ("Voßstraße") kulmaan tehdyllä uudella siivellä, joka valmistui vuonna 1930.
Uusi valtakunnankanslia.
Vuoden 1938 tammikuun loppupuolella Adolf Hitler määräsi suosikkiarkkitehtinsa Albert Speerin rakennuttamaan uuden rakennuksen valtakunnankanslialle, ehdottaen että rakennus voitaisiin rakentaa valmiiksi vuodessa. Hitlerin mielestä vanha valtakunnankanslia ei ollut sopiva ja oikeanlainen Saksan valtakunnan pääkansliaksi. Uusi valtakunnankanslia maksoi yli 90 miljoonaa Reichsmarkia. Tyyliltään se oli sekoitus art decoa ja funktionalismia. Sen rakennustöiden parissa työskenteli yli 4 000 ihmistä. Se rakennettiin vanhan valtakunnankanslian jatkeeksi Vossstrassen puolelle korttelia. Hitlerin vastaanottogalleriaan johtanut huoneiden kirjo sisustettiin materiaali- ja väririkkaasti, ja se oli yli 220 metrin pituinen. Vastaanottogalleria itse oli pituudeltaan 145 metriä. Hitlerin oma toimisto puolestaan oli pinta-alaltaan 400 neliömetriä.
Toisen maailmansodan aikana Hitler rakennutti valtakunnankanslian ja sen pihan alle Führerbunkerina tunnetun bunkkerin, jossa hän myöhemmin teki itsemurhan. Uusi valtakunnankanslia vaurioitui merkittävästi Berliinin taistelussa vuonna 1945. Sodan jälkeen uuden valtakunnankanslian rippeet joutuivat neuvostoliittolaisten miehitysjoukkojen tuhoamiksi. Osaa rakennuksen marmoriseinistä käytettiin Moskovan palatsimaisten metroasemien rakentamiseen. Sodassa raunioitunut vanha valtakunnankanslia purettiin sekin vuonna 1950. Alue, jossa valtakunnankanslia oli sijainnut, tuli kuulumaan Itä-Berliiniin, mutta se sijaitsi aivan rajan pinnassa siten, että myöhemmin Berliinin muuri kulki sen entisen tontin läntisimmän osan kautta. Alueelle rakennettiin 1980-luvulla asuinkerrostaloja.
Santa Costanza

Santa Costanza on Roomassa sijaitseva kirkko. Konstantinus Suuri rakennutti sen mausoleumiksi tyttärilleen Constantinalle ja Helenalle. Myöhemmin, kun Constantina julistettiin pyhimykseksi, mausoleumi muutettiin katoliseksi kirkoksi ja pyhitettiin hänelle.
Historia.
Santa Costanzan rakennetti Konstantinus Suuri Sant'Agnese fuori le mura -basilikan kylkeen. Saint Agnes, jonka väitetään parantaneen Constantinan, oli haudattu sinne. Constantinuksen tyttäret Constantina ja Helena haudattiin myös sinne. Kun Constantina julistettiin pyhimykseksi, paavi Aleksanteri IV muutti mausoleumin kirkoksi vuonna 1253. Kardinaali Fabrizio Veralli antoi kunnostaa kirkon vuonna 1620.
Sijainti ja rakenne.
Santa Costanza sijaitsee Roomassa, kolmisen kilometriä pohjoiseen Aurelianuksen muurin portista, lähellä Via Nomentanaa. Se on rakennettu Sant'Agnese fuori le mura -basilikan kalmistoon. Pyöreän rakennuksen läpimitta on 29 metriä ja sen keskellä on 11,5 metriä leveä kupolilla katettu kammio. Kammiota reunustaa kaksitoista paria vihreästä ja punaisesta marmorista tehtyä korinttilaista pylvästä, jotka rajaavat sen ympäröivästä holvatusta käytävästä.
Santa Costanza on ulkopuolelta lähes alkuperäisessä asussaan. Ainoastaan uloin katettu käytävä puuttuu. Sisäosat on koristeltu suurilta osin hyvin säilynein marmori- ja keramiikkamosaiikein, joiden aiheet käsittelevät elonkorjuuta ja varhaiskristillisiä aiheita.
Yu-Gi-Oh! GX

Yu-Gi-Oh! GX ("Yu-Gi-Oh! Duel Monster GX") on spin-off alkuperäisestä "Yu-Gi-Oh!" -animesta.
Juoni.
Sarja kertoo Jaden Yuki -nimisestä pojasta, joka ystäviensä Syrus Truesdalen, Bastion Misawan ja Alexis Rhodesin kanssa pyrkivät tulevaisuuden uusiksi huippuottelijoiksi. Hän aloittaa tarinansa yrittäessään päästä Kaiba-yhtymän omistamaan Otteluakatemiaan. Juostessaan myöhästyneenä kohti pääsykoetta Jaden törmää itse Pelien Kuninkaaseen, Yugi Mutoon. Tämä näkee hänen korttipakkansa ja päättelee Jadenin olevan ottelija, jonka Jaden myöntää sanomalla myös olevansa matkalla Otteluakatemian pääsykokeeseen. Yugi päättää antaa hänelle "Winged Kuriboh" -kortin, sanoo uskovansa sen kuuluvan Jadenille ja toivottaa tälle onnea.
Jaksot.
Suluissa on jaksojen ensimmäiset esityspäivät Suomessa.
Äänirooleissa.
Suomeksi.
Suomenkielisen version dubbauksesta vastasi Oy PVP Voice Ab.
Werner Heider

Werner Heider (s. 1. tammikuuta 1930, Fürth, Baijeri) on saksalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän opiskeli Willy Spillingin johdolla Nürnbergissä sekä Münchenin musiikkikorkeakoulussa. 
Heiderille on myönnetty mm. Nürnbergin kaupungin kulttuuripalkinto 1990 ja Wolfram von Eschenbachin palkinto 1985.
Vimma (Turku)

Vimma on vuonna 2006 toimintansa aloittanut nuorille tarkoitettu taide- ja toimintatalo. Se sijaitsee Aurakadulla Turun keskustassa. Vimmassa järjestetään nuorisotoimintaa kuten erilaisia kursseja, taidepajoja ja konsertteja. Talossa toimii kahvila Kafé Vimma.
Taide- ja toimintatalo Vimman rakennus suunniteltiin vuonna 1906 Turun suomalaiseksi tyttökouluksi. Se edustaa tyyliltään uusgotiikkaa ja kansallisromantiikkaa keskiaikaisin vivahtein. Tilat kunnostettiin vuosina 2004–2006. Vimma toimii rakennuksen neljään kerrokseen sijoittuvissa tiloissa, jotka ovat kooltaan yhteensä noin 1 700 neliömetriä.
Witching Hour (albumi)

Witching Hour on englantilaisen elektropop-yhtye Ladytronin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Kappaleet "Sugar" ja "Destroy Everything You Touch" on lisäksi julkaistu singleinä.
Execute the Fact

Execute the Fact on helsinkiläisen death/thrash metal -yhtye Dauntlessin ensimmäinen albumi, ja sen julkaisi Firebox Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 40.
Softcore Jukebox

Softcore Jukebox on englantilaisen elektropop-yhtye Ladytronin kokoama kokoelmalevy. Ladytronin jäsenet ovat valinneet sille musiikkia oman makunsa mukaan. Näiden valintojen lisäksi levyllä on kaksi Ladytronin omaa kappaletta: ""Blue Jeans 2.0", joka on uusi versio kappaleesta "Blue Jeans", sekä "Oops, Oh My"", joka on cover Tweetin kappaleesta. Levy julkaistiin vuonna 2002.
Elektronipari

Elektronipari on kovalenttisten sidosten yhteydessä käytetty termi, joka kuvaa molekyylin muodostavien epämetallien yhteisiä elektroneja. Ionisidoksessa suolan muodostava alkuaine, jonka elektronegatiivisuus on suurempi, "kaappaa" tietyn määrän elektroneja omalle radalleen toiselta, jonka elektronegatiivisuus on pienempi. Kovalenttisen sidoksen yhteydessä elektronit ovat yhteisiä eli eivät kuulu kummallekaan epämetallille. Molekyylin molemmat epämetalli-atomit antavat siis yhden elektronin yhteiseen käyttöön, näitä yhteisiä elektroneja kutsutaan elektronipariksi ja nämä muodostavat molekyylin sidoksen.
Elektroniparit hybridisaatiossa.
Elektronit sijaitsevat atomissa orbitaaleilla. Kun kaksi ainetta muodostavat sidoksen saman atomin orbitaalit on todettu yhtyneen keskenään. Malli on matemaattinen eikä todellista tilannetta voida saada selville. Elektronit, jotka sijaitsevat hybridisoituneilla orbitaaleilla muodostavat σ-sidoksen. Sidos tunnetaan parhaiten yksinkertaisena sidoksena. Edellä mainittua termiä käytetään kun piirretään orgaanisen aineen rakennekaavaa. σ-sidoksen muodostavat aineet ovat sp3-hybridisoituneita. Poikkeuksena on vety, joka ei hybridisoidu. σ-sidos on pyörähdyssymmetrinen.
Kaksoissidos syntyy kun kaksi sp2-hybridisoitunutta atomia muodostaa σ-sidoksen ja tämän lisäksi hybridisoitumattomat p-orbitaalit muodostavat keskenään π-sidoksen. Sidos ei ole pyörähdyssymmetrinen. Kolmoissidosessa on kyseessä vastaava tilanne kuin kaksoissidoksessa, mutta tällöin sidoksen muodostavien aineiden yksi s- ja yksi p-orbitaali ovat hybrisdisoituneet. Tällöin hiilen tapauksessa se voi muodostaa kaksi π-sidosta ja yhden σ-sidoksen. π-sidokset muodostavat tason suhteen 90° kulman.
Ansamies

Ansamies (esiintynyt Suomessa myös nimellä Ansaaja ja Imppari-Pete) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Ansamiehen loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa "Strange Tales"-lehden numerossa 104 (tammikuu 1963). Ansamies on pääasiallisesti Ihmenelosten vihollinen ja yksi Kauhunelosten alkuperäisjäsenistä.
Ansamiehen aseina ovat erilaatuiset liimapistoolit; ne ovat hänen itse kehittämiään ja voivat ampua erilaisia liimapanoksia. Hän osaa myös luoda niiden avulla eräänlaisia liimaköysiä, joilla voi vetää esineitä luokseen. Samoin liimat ovat hänen itse kehittämiään.
Aikaisemmin hän käytti irrallisia käsiaseita, joissa oli joko oma säiliö tai jotka yhdistettiin letkulla isompaan; nykyisin hänen aseensa ovat edistyneempiä ranneaseita.
Ruumiilisesti Ansamiehellä on normaalin ikäisensä miehen voimat; hän on harjoitellut jonkin verran.
Liekki pitää Ansamiestä jatkuvasti pilkkanaan nimitellen tätä "Liimanhaistelijaksi" ja että tämä on sekoittanut päänsä aineillaan; temppu yleensä tepsiikin ja Ansamies menettää malttinsa häviten kaksinkamppailut säännöllisesti. Ansamiehelle keksimiensä liima-aseiden ylivertaisuus on kuitenkin sen tasoinen pakkomielle, että hän yrittää aina vain uudelleen - häviten yhtä vakituisesti.
Turun Nuori Teatteri

Turun Nuori Teatteri () on Turussa toimiva ammattijohtoinen harrastajateatteri. Aiemmin myös nimillä Turun Lapsi- ja Nuorisoteatteri ja Turun Lapsiteatteriyhdistys toiminut teatteri on perustettu vuonna 1972.
Teatterin esityksiä järjestetään Ursininkadun teatteritilan lisäksi mm. Ravintola Samppalinnan terassilla, Kakolanmäellä (vuoteen 2009 asti) sekä kesästä 2012 myös ravintola Teinin sisäpihalla.
Toiminta.
Teatteri tekee vuosittain 5–8 produktiota erilaisille yleisöille päiväkoti-ikäisistä aikuisiin. Teatterin vuosittainen katsojamäärä 20 000–25 000. Teatterin toiminnassa on vuositasolla mukana yli 300 lasta ja nuorta, ja toiminta on kaksikielistä. Esitysten lisäksi Turun Nuori Teatteri järjestää taiteen perusopetusta peruskouluikäisille.
Palkinnot.
Teatteri on saanut Turun kaupungin taidepalkinnon ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton Varsinais-Suomen piirin ITU-palkinnon. Lisäksi teatteri on saanut lukuisia kunniamainintoja teatterialan tapahtumissa. Turun Nuorelle Teatterille myönnettiin vuoden 2012 Thalia-gaalassa vuoden harrastajateatteripalkinto.
Argentiinan Grand Prix 1995

Argentiinan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. huhtikuuta 1995 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden toinen, ja ensimmäinen Argentiinan Grand Prix F1-sarjassa sitten kauden 1981. Ratavarikot uudistettiin kautta varten, mutta rata oli nopeudestaan huolimatta ahdas ja mutkitteleva.
Kilpailun voitti Damon Hill, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Nopeimman kierroksen ajoi Michael Schumacher aikaan 1,30.522.
Tarton raatihuone

Tarton raatihuone () sijaitsee Viron toiseksi suurimmassa kaupungissa Tartossa Raatihuoneentorin ("Raekoja plats") laidalla. Se on rakennettu 1789, ja se on Tarton keskeinen symboli. Se edustaa tyyliltään barokkivaikutteista varhaista uusklassismia. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti J. H. B. Walther. Rakennus on kolmas raatihuone samalla paikalla. 
Historia.
Nykyisen raatihuoneen paikalla on seissyt useampi aiempi raatihuone. Raatihuoneentorilla eli Suurtorilla on ollut raatihuone keskiajan lopulta lähtien, mutta rakennus kärsi vahinkoja tulipalossa vuonna 1601. Vanhan raatihuoneen viereen rakennettiin kaksikerroksinen uusi raatihuone. Rakennuksessa järjestettiin Tarton yliopiston avaamisen jälkeen pidetty juhlavastaanotto vuonna 1632, mutta muuten vaatimaton rakennus ei kuitenkaan riittänyt Tarton kaupungille. Vuonna 1684 määrättiin rakennettavaksi uusi raatihuone, johon oli saatu rahoitusta kuninkaalta. Uusi rakennus nousi keskiaikaisen raatihuoneen paikalleja se otettiin käyttöön vuonna 1693. Rakennus kärsi useampaan otteeseen vahinkoja tulipaloissa, ensimmäisen kerran se paloi osittain suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1708 ja vuoden 1775 Tarton suurpalon jälkeen alettiin kerätä rahaa jälleen uutta raatihuonetta varten. Nykyisen raatihuoneen peruskivi laskettiin vuonna 1782 ja rakennus vihittiin käyttöön vuonna 1786. Raatihuoneen kellarissa oli vankilatiloja ja sen sokkelissa vaakahuone.
Raatihuone on nykyisin Tarton kaupunginvaltuuston ja -hallituksen kokoustila. Ensimmäisessä kerroksessa on apteekki ja Tarton Vierailukeskus. Aikoinaan ensimmäisessä kerroksessa on ollut vankila ja vaakahuone, ylemmissä kerroksissa istui kaupungin asioista päättävä raati.
Rakennus.
Tarton raatihuone edustaa tyyliltään uusklassismia. Muodoltaan rakennus on kuutiomainen ja se on aumakattoinen.
Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema

Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema (aikaisemmin Embakasin lentoasema ja Nairobin kansainvälinen lentoasema) on Kenian suurin lentoasema. Se on Afrikan seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Lentoasema on nimetty Kenian ensimmäisen presidentin, Jomo Kenyattan, mukaan.
Lentoaseman saapuvien lentojen terminaali tuhoutui tulipalossa vuonna 2013. Uuden 635 miljoonaa dollaria maksaneen terminaalin rakennustöiden arveltiin kestävän kolme vuotta.
Tyynenmeren Grand Prix 1995

Tyynenmeren Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. lokakuuta 1995 Tanaka International Circuit -radalla Aidassa. Kilpailu oli kauden 15:s. Sen voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden kahdeksas. Kilpailu oli viimeinen F1-sarjan Tyynenmeren Grand Prix. Michael Schumacherin toinen mestaruus varmistui kisassa.
Jan Magnussen ajoi ensimmäisen kilpailunsa korvaten McLarenin Mika Häkkistä, joka oli sivussa umpilisäkkeen leikkauksen takia.
Johann Caspar Ferdinand Fischer

Johann Caspar Ferdinand Fischer (1656? tai myöhemmin – 27. elokuuta 1746) oli saksalainen barokkisäveltäjä. Hän oli mahdollisesti böömiläistä alkuperää, vaikkakin elämän yksityiskohdat ovat paljolti hämärän peitossa.
Fischer sai tuotantoonsa vaikutteita mm. aikansa ranskalaisilta säveltäjiltä, kuten Jean-Baptiste Lullyn musiikista. Hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisien cembalosarjojen lisäksi esimerkiksi orkesterimusiikkia ja urkukappaleita. Hänen oletetaan säveltäneen myös kadonneita teoksia, kuten italialaistyylisen oopperan ja sekalaista kamarimusiikkia.
Fischerin tiedetään kuolleen Rastattissa vuonna 1746.
Tarton yliopiston päärakennus

Tarton yliopiston päärakennus () on vuonna 1632 perustetun Tarton yliopiston nykyinen päärakennus Tarton kaupungissa, Virossa. Se edustaa tyylisuunnaltaan uusklassismia, ja sen suunnitteli professori Johann Wilhelm Krause. 
Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1804 ja ne saatiin lopulta päätökseen vuonna 1809. Rakennusluvan se oli saanut jo vuoden 1799 toukokuussa. Päärakennuksen fasadia hallitsee kuusi doorilaista pylvästä. Vuosina 1928–1950 yliopiston pihamaalla sijaitsi yliopiston perustajan Kustaa II Aadolfin patsas. Vuonna 1993 patsas pystytettiin uudelleen ruotsalaisten avulla.
Isabel Sanford

Eloise Gwendolyn Sanford eli Isabel Sanford (29. elokuuta 1917 – 9. heinäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla oli rooleja muun muassa sarjoissa "Perhe on pahin" ja "The Jeffersons". Hän vieraili lisäksi esimerkiksi "Simpsoneissa".
Sanford syntyi New Yorkissa ja voitti vuonna 1981 Emmy-palkinnon. Hänen elokuvadebyyttinsä oli vuonna 1967 Oscar-palkitussa "Arvaa kuka tulee päivälliselle" -elokuvassa. 
Isabel Sanfordilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Kaija Saarikettu

Kaija Helena Saarikettu (s. 17. toukokuuta 1957 Tammisaari) on suomalainen viulisti ja viulumusiikin professori.
Saarikettu valmistui Sibelius-Akatemiasta 1977. Hän jakoi Kuopion viulukilpailun voiton Pyry Mikkolan kanssa vuonna 1980, ja tuli samana vuonna Jean Sibelius -viulukilpailussa seitsemänneksi. 
Saarikettu toimi viulumusiikin professorina 1995-2021 Sibelius-Akatemiassa, jossa hän on opettanut vuodesta 1985 alkaen. Vuosina 1996–97 hän opetti myös Tukholmassa Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun alaisessa Edsbergin kamarimusiikki-instituutissa.
Saarikettu on esiintynyt laajasti koti- ja ulkomailla, levyttänyt ja esittänyt muun muassa kaikkien Sibeliuksen viuluteosten lisäksi paljon nykymusiikkia ja hänelle ovat omistaneet teoksiaan mm. Einar Englund, Paavo Heininen, Eero Hämeenniemi, Juha T. Koskinen, Jyrki Linjama (Omaggio-teos) ja Pehr Henrik Nordgren.
Nina Foch

Nina Foch (20. huhtikuuta 1924 Leiden, Alankomaat – 5. joulukuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1955 Oscar- ja vuonna 1980 Emmy-ehdokkaana.
Foch oli vuosina 1954–1959 naimisissa James Liptonin kanssa. Hän opetti 1960-luvulta asti USC School of Cinema-Televisionissa, ja hänellä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella.
Giovanni Berlinguer

Giovanni Berlinguer (9. heinäkuuta 1924 Sassari – 6. huhtikuuta 2015 Rooma) oli italialainen poliitikko. Hän syntyi lakimies Mario Berlinguerin pojaksi ja oli poliitikko Enrico Berlinguerin veli.
Berlinguer valittiin Italian kommunistisen puolueen edustajaksi Italian edustajainhuoneeseen 1972, 1976 ja 1979 sekä senaattiin 1983 ja 1987. Hän oli vuonna 2001 ehdolla Vasemmistodemokraattien puoluesihteeriksi, mutta hävisi Piero Fassinolle prosentein 61,8 % – 34,1 %. 
Berlinguer oli myös Euroopan parlamentin jäsen 2004-2009.
Põltsamaa (kunta)

Põltsamaa oli kunta Virossa Jõgevamaalla. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Põltsamaan kunta, Põltsamaan kaupunki sekä pääosa Pajusin ja Puurmanin kunnista yhdistettiin uudeksi Põltsamaan kunnaksi.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Põltsamaan kunnassa oli 3 871 asukasta, joista 3 732 (96,4 %) oli virolaisia, 90 (2,3 %) venäläisiä ja 48 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Arsenaatti

Arsenaatti on jokin yhdiste, joka sisältää arsenaatti-ionin, AsO43−. Arsenaatit muistuttavat hyvin paljon fosfaatteja. Oikeissa olosuhteissa voi muodostua arseenihappoa, H3AsO4, divetyarsenaatti-ioni H2AsO4− tai vetyarsenaatti-ioni HAsO42−. 
Arsenaatti-ionin moolimassa on 138.919 g/mol ja sen muodollinen varaus on -3.
Kosteuspyyhe

Kosteuspyyhe on pieni, esimerkiksi paperista tehty kosteutettu kertakäyttöliina, jolla voi tilapäisesti korvata pesun. Kosteuspyyhkeet ovat tavallisesti yksittäispakattuja. Kosteuspyyhkeet voivat olla myös suljettavassa pakkauksessa toimitettavia, uudelleen käytettäviä ja paperia kestävämmästä kuitu- tai kangasmateriaalista valmistettuja. Tällaisia pyyhkeitä ovat esimerkiksi joidenkin valmistajien oshibori-kosteuspyyhkeet.
Kosteuspyyhkeitä on eri tuoksuisia, WC-paperin jälkeen käytettäviä, kutinaa ja kirvelyä lievittäviä, puhdistavia ja ehostuksen poistoon tarkoitettuja.
Kosteuspyyhkeen happamuus eli pH-arvo on tavallisesti sama kuin ihon eli noin 5,5.
Daniel Akaka

Daniel Kahikina Akaka (11. syyskuuta 1924 Honolulu, Havaiji – 6. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja senaattori. Hän syntyi Honolulussa ja oli etnisesti havaijilainen. Hänen isoisänsä oli kiinalainen. Akaka oli ensimmäinen Havaijin alkuperäisväestöä edustanut senaattori.
Tausta ja yksityiselämä.
Akaka syntyi honolulussa vuonna 1924. Hän kävi aluksi koulu julkisella puolella mutta suoritti high schoolinsa Kamehameha-koulussa, josta hän valmistui vuonna 1942. Tämän jälkeen hän pestautui Yhdysvaltain maavoimiin.
Akaka palveli toisen maailmansodan aikana United States Army Corps of Engineersin riveissä muun muassa Saipanilla ja Tinianilla. Sodan jälkeen hän opiskeli veteraanien kotiutumislain (ns. G.I. Bill) turvin Havaijin yliopistossa ja valmistui kasvatustieteden kandidaatiksi vuonna 1952 ja maisteriksi vuonna 1966. Vuosina 1953–1960 Akaka työskenteli opettajana honolululaisen high schoolissa ja toimi tuona aikana myös vararehtorina.
Akaka oli naimisissa Mary Mildred Chongin kanssa. Parille syntyi viisi lasta. Akaka on kertonut, että pitää havaijia äidinkielenään.
Poliittinen ura.
Akaka valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1976. Hän istui edustajainhuoneessa 13 vuotta edustaen Havaijin 2. vaalipiiriä.
Havaijin kuvernööri John Waihee nimesi Akakan huhtikuussa 1990 Yhdysvaltain senaattiin tilapäisesti Spark Matsunagan kuoltua eturauhassyöpään. Akaka astui virkaansa 16. toukokuuta, ja hänet valittiin vaaleissa saman vuoden marraskuussa senaattiin jatkamaan loppuun Matsunagan kesken jääneen kauden neljä vuotta.
Akaka vastusti asevoimien lähettämistä Irakiin vuonna 2002.
Senaatissa Akaka pyrki myös puolustamaan Havaijin alkuperäisväestön oikeuksia. Tähän kuului mm. laki, jolla havaijilaiset saisivat tasavertaisen kohtelun liittovaltion puolesta kuin muutkin Yhdysvaltain alkuperäisasukkaat. Laista käytetään nimitystä Akaka Bill. Vuonna 2005 Akaka myönsi NPR:n haastattelussa, että lain hyväksyminen saattaisi johtaa Havaijin itsenäisyyden palauttamiseen.
Vuonna 2006 "TIME" kritisoi Akakaa nostamalla tämän viiden huonoimman senaattorin listalleen. Perusteena oli se, että suurin osa Akakan alulle panemista aloitteista oli vähäpätöisiä julkilausumia, jotka hylättiin jo valiokunnissa.
Akaka istui Yhdysvaltain senaatissa yhtäjaksoisesti vuoteen 2011 asti, jolloin hän ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää vuoden 2012 vaaleissa.
Kuolema.
Akaka kuoli 6. huhtikuuta 2018 ollessaan 93-vuotias. Hän oli ollut saattohoidossa jo edellisen vuoden marraskuusta lähtien.
Dmitri Mironov

Dmitri Olegovitš Mironov (, s. 25. joulukuuta 1965 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkopuolustaja.
Mironov pelasi Neuvostoliitossa seitsemän kautta SKA Pietarin joukkueessa. NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi hänet vuonna , ja hän pelasi joukkueessa vuosina 1991–1994. Hän pelasi sitten lyhyen aikaa Pittsburgh Penguinsissa, ennen liittymistään Mighty Ducks of Anaheimiin. Kaudella 1997–1998 Mironov pelasi ssa. Ennen kuin kausi oli ohi, Anaheim myi hänet Detroit Red Wingsiin, jossa hän voitti Stanley Cupin. Mironov liittyi Washington Capitalsiin kaudella 1998–1999 ja pelasi siellä NHL-uransa viimeiset kolme kautta. Mironov pelasi NHL-urallaan 556 ottelua ja teki 260 tehopistettä.
Mironov voitti jääkiekon olympiakultaa vuonna 1992 Itsenäisten valtioiden yhteisön joukkueessa ja olympiahopeaa vuonna 1998 Venäjän joukkueessa.
Eero Ahre

Eero Antero Juhani Ahre (s. 25. maaliskuuta 1955 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. 
Opiskelu.
Alkuperäiseltä koulutukseltaan Ahre on lastentarhanopettaja. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja draamakirjallisuutta. Vuosina 1983–1986 Ahre opiskeli Teatterikorkeakoulun nukketeatterikursseilla. Hän on opiskellut myös Ranskassa Institut International de la Marionette -nimisessä oppilaitoksessa 1988-89.
Näyttelijänä.
Ahre on näytellyt paljon teattereissa, muun muassa Nukketeatteri Sampossa vuosina 1981–1983. Vuodesta 1983 Ahre on työskennellyt Teatteri Hevosenkengässä, ensin vierailusopimuksella opiskellessaan Teatterikorkeakoulun pitkällä nukketeatterikurssilla ja vuodesta 1984 kiinnityksellä. 
Ahre on myös esiintynyt joissain elokuvissa ja tv-sarjoissa, joista mainittakoon elokuvat "Uppo-Nalle" (1991), "Kauhea murhamies Lalli" (1981), ja "Gourmet" (2009). Vuonna 1991 Ahre palkittiin parhaan miespääosan esittäjänä Montecatinin 42. lyhytelokuvajuhlilla Italiassa elokuvasta "Alaska" (1990).
Ahre on myös työskennellyt ääninäyttelijänä, mm. "Muumilaakson tarinoiden" Nipsuna. Edellä mainitussa tv-sarjassa Ahren rooleja olivat Nipsun lisäksi Hosuli, Reippailija-Hemuli, Majakkasaaren kummitus, Vanginvartija, Lampun henki ja Taiteilija Umbra. Ahre on myös toiminut äänikirjojen lukijana ja lukenut kuvailutulkkauksia kotimaisiin elokuviin.
Muuta.
Näyttelijätöidensä lisäksi Ahre on kirjoittanut näytelmiä. Hän soittaa myös kitaraa. Ahren kielitaitoihin kuuluvat suomi, ruotsi, englanti ja ranska. Vuoden 2012 presidentinvaalien ennakkoäänestyksen vuoksi Näkövammaisten Kulttuuripalvelu ry tuotti äänikuvailun presidenttiehdokkaista, jossa Ahre toimi kuvailijana.
Eero Ahren 40-vuotinen ura oli vuonna 2023 esillä Teatteri Hevosenkengän juhlanäyttelyssä Espoossa. Hänet on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Näytelmiä.
Näytelmiä on esitetty seuraavissa teattereissa: Teatteri Hevosenkenkä, Komediateatteri Arena, Suomen Kansallisteatteri, Porin Teatteri, 
Svenska Teatern i Helsingfors ja Åbo Svenska Teater.
Televisiosovitus näytelmästä "Gitarrgubbarna" on esitetty Yle TV1:ssä.
Harold Stassen

Harold Edward Stassen (13. huhtikuuta 1907 – 4. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen ja toimi vuosina 1939–1943 Minnesotan osavaltion 25. kuvernöörinä. 
Stassen tuli kuvernöörikautensa jälkeen tunnetuksi lukuisista ehdokkuuksistaan Yhdysvaltain presidentinvaaleissa. Hän oli menestyksettä ehdolla virkaan kaikkiaan yhdeksässä presidentinvaalissa vuosien 1948–1992 välisenä aikana. 
Stassen oli vuonna 1945 jäsenenä Yhdysvaltojen valtuuskunnassa Yhdistyneiden kansakuntien perustamiskokouksessa San Franciscossa. Hän edusti USA:ta sittemmin muissakin kansainvälisissä kokouksissa. Hän toimi yliopistonopettajana ja Pennsylvanian yliopiston presidenttinä sekä oli mukana kansainvälisessä uskontoja toisiinsa yhdistävässä liikkeessä.
Stassen kuoli Minnesotassa 93-vuotiaana ja tuli haudatuksi Acacia Park Cemeteryyn. Hänen aviopuolisonsa Esther kuoli 94-vuotiaana 7. lokakuuta 2000.
Kuuppavaunu

Kuuppavaunu on irrallisen materiaalin, kuten hiilen, hiekan, turpeen, kalkkikiven ja vastaavien aineiden kuljetukseen tehty, etupäässä kapearaiteisilla rautateillä käytetty tavaravaunu.
Vaunu käsittää yleensä avoimen alustakehikon, jonka päädyissä keskikohdalla on tukipisteet, joiden varaan on asetettu yleensä allasmainen metallilevystä tehty kuljetustila. Tätä allasta voidaan kallistaa sivusuunnassa lastin purkamista varten. 
Vaunut ovat yleensä niin kevytrakenteisia, että niitä voi tyhjänä liikutella miesvoimin. 
Näitä vaunuja oli lähes kaikilla kapearaiteisilla rautateillä ja niitä on säilynyt erittäin runsaasti. Turveradoilla ne olivat jopa pääasiallinen vaunukalusto. 
Äänekosken tehtailla kapearaiteisia kuuppavaunuja käytettiin happotornin kalkkikiven kuljetukseen aina 1980-luvulle eli haponvalmistuksen loppuun asti. Nämä nimenomaiset vaunut romutettiin yhdessä palvelemansa laitoksen kanssa, koska ne olivat aivan loppuun käytettyjä.
Birch Bayh

Birch Evans Bayh II (22. tammikuuta 1928 Terre Haute, Vigon piirikunta, Indiana – 14. maaliskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän istui vuosina 1963–1981 Yhdysvaltain senaattorina Indianasta.
Bayh syntyi Terre Hautessa. Hän pyrki Yhdysvaltain demokraattisen puolueen ehdokkaaksi vuoden 1976 presidentinvaaleihin, mutta ehdokkaaksi valittiin lopulta Jimmy Carter.
Entinen Indianan kuvernööri ja senaattori Evan Bayh (s. 1955) on Birch Bayhin poika.
Levänuoliainen

Levänuoliainen ("Gyrinocheilus aymonieri") on Aasiasta kotoisin oleva jokikala, jota on tavattu Intiasta, Thaimaasta ja lähiseuduilta.
Levänuoliaisesta on kehitetty akvaariokala, ja josta on luotu muutamia värimuunnoksia kuten esimerkiksi laikullinen ja kokokeltainen. Tämä kookas nuoliainen on melko suosittu levänsyöjä vaikkei sovellukaan useimpiin seura-akvaariohin luonteensa ja kokonsa vuoksi, levänuoliainen tarvitsee oman reviirin.
Koko ja vaatimukset.
Levänuoliainen saattaa elää jopa 10-vuotiaaksi, ja pituutta sille voi kertyä 27 senttimetriä. Tälle suhteellisen lämpimän veden (24-28○C) kalalle on todettu hyväksi 6,0-8,0 pH-arvo ja altaan kokoa pitäisi olla vähintään 250 litraa. Altaassa tulisi olla juurakoita tai luolia piiloiksi. Aikuisena kalasta tulee usein erakko, eikä se siedä samanlajista seuraa.
Ruokinta.
Levänuoliainen on pääosin pohjaltasyöjä, mutta kala on lähes kaikkiruokainen. Nuorena laji on erittäinkin tehokas levien syöjä.
Luonne.
Lajia ei suositella laitettavaksi samaan altaaseen pienten, heikkojen kalojen kanssa. Vain suuret kalat ovat hyvää seuraa levänuoliaiselle. Nuorena lajille kelpaa saman lajin seura, mutta aikuiseksi kasvettuaan voi ruveta hyvinkin häijyksi ja jopa tappaa muita kaloja.
Lisääntyminen.
Lisääntyminen kotiakvaariossa on erittäin epätodennäköistä. Kutuhalut voi ehkä laukaista runsailla vedenvaihdoilla, lämpötilan muutoksilla ja monipuolisella ruokinnalla. Kudettamiseen tarvitaan kaikenlisäksi suuri akvaario voimakkaalla virtauksella. Joka tapauksessa suurin piirtein kaikki kaupoissa olevat levänuoliaiset ovat viljeltyjä.