tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Durak (korttipeli)

Durak () on venäläinen korttipeli, jossa tavoitteena on päästä kädessä olevista korteista eroon. Pelaaja, jolla on viimeisenä kortteja kädessään, on "durak" eli tyhmyri.
Pelin kulku.
Peli koostuu hyökkäyksistä, joissa yksi pelaaja on "kaataja" ja loput "hyökkääjiä".
Viktor Tšernomyrdin

Viktor Stepanovitš Tšernomyrdin (; 9. huhtikuuta 1938 Tšornyi Otrog, Orenburgin alue, Neuvostoliitto – 3. marraskuuta 2010 Moskova) oli Venäjän pääministeri 1992–1998 ja 2001–2009 Ukrainan-suurlähettiläs.
Tšernomyrdin työskenteli vuodesta 1978 raskaan teollisuuden osastolla kommunistipuolueen koneistossa ja nimitettiin 1985 Neuvostoliiton öljy- ja kaasuteollisuuden ministeriksi. Vuonna 1989 hän muunsi osan ministeriöstä valtionyhtiö Gazpromiksi, jossa hän oli hallituksen ensimmäinen puheenjohtaja. 
Toukokuussa 1992 presidentti Boris Jeltsin nimitti hänet Venäjän federaation varapääministeriksi. Tšernomyrdin tuki epäröimättä Jeltsiniä vuoden 1993 kriisin yhteydessä. Huhtikuussa 1995 hän perusti Gazpromin salaa rahoittaman "Kotimme on Venäjä" -puolueen hallituksen tueksi. Se sai kuitenkin vain 10,1 % äänistä ja hajosi pian Tšernomyrdinin menetettyä pääministerinaseman. Maaliskuussa 1998 Jeltsin erotti hänet selittelemättä mutta nimitti hänet uudelleen vastaavaksi pääministeriksi elokuussa. Duuma kieltäytyi kuitenkin kahdesti vahvistamatta nimitystä, koska piti häntä yhtenä talouskriisin pääsyyllisistä.
Presidentti Vladimir Putin nimitti hänet vuonna 2001 suurlähettilääksi Ukrainaan, jossa Tšernomyrdin otti haltuun suuren osan Ukrainan kaasuinfrastruktuuria maan velkojen vastineeksi. Ukrainassa häntä pidettiin ylimielisenä hänen lausuessaan, että Ukraina ei ole koskaan ollut Venäjästä erillinen valtio, ja tämä pitäisi nyt opetella tunnustamaan. Lausunto oli kuitenkin tarkoitettu pääasiassa venäläisille.
Venäjän ja Ukrainan suhteet kärjistyivät Ukrainan presidentin Viktor Juštšenkon kauden lopulla jopa niin huonoiksi, että kun Tšernomyrdin jäi eläkkeelle kesäkuussa 2009, presidentti Dmitri Medvedev ilmoitti, ettei Tšernomyrdinin seuraaja Mihail Zurabov saavu maahan ennen kuin vuoden 2010 vaalien jälkeen.
Papurikko

Papurikko () (myös papurikkotäpläinen, markanpilkkuinen tai papumus) on hevosen värinimitys, joka viittaa pieniin muuta väriä vaaleampiin, reunoiltaan epäselviin täpliin (papurikkotäplät, markanpilkut) hevosen rungossa, erityisesti kaulalla, kyljillä ja lautasilla. Joskus täplien reunat voivat olla vaaleat ja keskus tumma, jolloin puhutaan käänteisistä papurikkotäplistä. Kyse on kuitenkin esimerkiksi harmaan tai ruskean sävy- tai tummuuseroista, ei värikkäistä pilkuista valkoisella pohjalla kuten tiikerinkirjavilla hevosilla.
Papurikkous on erittäin yleistä harmaantumisvaiheessa olevilla kimoilla, joilla esiintyy vaaleita täpliä harmaalla taustalla; tällaisia hevosia kutsutaan yleisesti papurikoiksi (tai papurikkotäpläisiksi kimoiksi). Selviä papurikkotäpliä näkyy kuitenkin myös monilla muunvärisillä hevosilla, esimerkiksi ruunikoilla ja rautiailla, erityisesti hyväkuntoisen hevosen kiiltävässä lyhyessä kesäkarvassa. Papurikkous on hyvin yleistä myös hopeanmustilla hevosilla.
Pelkkä nimitys "papurikko" ei varsinaisesti kerro hevosen väriä, vaikkakin sanalla nykyään viitataan yleensä nimenomaan kimoon hevoseen.
Peter Kenilorea

Peter Kenilorea (23. toukokuuta 1943 Takataka – 25. helmikuuta 2016 Honiara) oli salomonsaarelainen poliitikko.
Kenilorea syntyi Takatakan kylässä Malaitan saarella. Hän toimi itsenäisten Salomonsaarten ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1978–1981. Hän toimi uudelleen pääministerinä vuosina 1984–1986. Kenilorea oli myös Salomonsaarten ulkoministeri vuosina 1988–1989 ja uudelleen 1990–1993. Hän oli myöhemminkin aktiivinen maansa politiikassa.
Gennadi Zjuganov

Gennadi Andrejevitš Zjuganov (, s. 26. kesäkuuta 1944) on venäläinen kommunistipoliitikko, joka on ollut useasti Venäjän presidentinvaaleissa istuvan presidentin varteenotettavimpana haastajana, tulematta kuitenkaan kertaakaan valituksi. Hän on ollut Venäjän federaation kommunistisen puolueen pääsihteeri vuodesta 1993, duuman jäsen vuodesta 1995 sekä Euroopan neuvoston parlamenttiryhmän jäsen vuodesta 1996.
Zjuganov haastoi Boris Jeltsinin vuoden 1996 presidentinvaalissa, mutta jäi toiseksi (ensimmäisellä kierroksella äänet jakautuivat Zjuganov–Jeltsin 32%–35%). Maaliskuun vuoden 2000 presidentinvaaleissa hän jäi taas toiseksi, tällä kertaa Vladimir Putinille yli 20 prosenttiyksikön erolla. Zjuganov ei asettunut ehdolle 2004 mutta oli mukana Venäjän presidentinvaaleissa 2008 ja sai jälleen toiseksi eniten ääniä (17,8 %).
Toisin kuin Neuvostoliiton kommunistinen puolue vuoden 1956 jälkeen, Zjuganov on pitänyt Josif Stalinia avoimesti arvossa ja julkaissut kirjan "Stalin ja nykyaika".
Sergei Kirijenko

Sergei Vladilenovitš Kirijenko (, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies. 
Elämä.
Kirijenko on kotoisin Suhumista, Abhasiasta ja kasvoi Sotšissa. Koulun jälkeen hän muutti Nižni Novgorodiin, jossa hänen isänsä opetti. Näihin aikoihin hän otti käyttöön äitinsä ukrainalaisen sukunimen juutalaisen "Israitelin" tilalle, mikä oli puolestaan hänen georgianjuutalaisen isänsä nimi. 1980-luvulla hän ryhtyi liikemieheksi ja Komsomolin AMK-yhtiön johdossa ja järjesti arpajaisia. Vuonna 1993 hän sai taloustieteen arvosanan ja oli pian perustamassa Garantija-pankkia. Hän suostutteli kuvernööri Boris Nemtsovin ottamaan haltuunsa konkurssikypsän Norsi-öljy-yhtiön, jonka johtoon tuli 1996. Nemtsov siirtyi 1997 Moskovaan varapääministeriksi ja otti Kirijenkon mukaansa.
Kirijenkosta tuli varaenergiaministeri 1997 ja marraskuussa täysi ministeri. Maaliskuussa 1998 tuntematon ja kokematon Kirijenko nousi pääministeriksi kesken talouskriisin, esitteli kriisintorjuntapakettinsa, mutta hänen pääministerikautensa jäi viiden kuukauden mittaiseksi, kun rupla päästettiin kellumaan 17. elokuuta. Syytä eroon ei annettu. Jeltsin nimitti uudeksi pääministeriksi Viktor Tšernomyrdinin, jota duuma ei hyväksynyt. Hallituskriisin jälkeen pääministeriksi tuli Jevgeni Primakov.
Kirijenko johti oikeistovoimien liiton kohtuulliseen menestykseen duuman vaaleissa. Putin nimitti Kirijenkon toukokuussa 2000 presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi Volgan federaatiopiiriin ja 2001 kemiallisten aseiden hävityksestä vastaavaan komissioon.
Hän on toiminut presidentinhallinnon varajohtajana vuodesta 2016.
Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja.
Kirijenko on asetettu EU:n pakotelistalle Aleksei Navalnyin myrkytyksen takia.
Kirijenko on esittänyt kunnianhimoisen suunnitelman nostaa ydinvoimalla tuotettavan energian osuutta nykyisestä 16–17% neljännekseen vuoteen 2030 mennessä. Tähän tarvitaan 40 uutta reaktoria, joiden hinnaksi tulee 60 miljardia dollaria. Venäjän nostamiseksi "energiasupervallaksi" Kirijenko on ehdottanut kaiken ydinvoimatoiminnan ja tutkimuksen keskittämistä yhteen valtion yhtiöön.
Kirijenko toimi Rosatomin pääjohtajana joulukuusta 2007 lokakuuhun 2016, jolloin Putin nimitti hänet presidentinhallinnon varajohtajaksi.
Yrjö Blomstedt (arkkitehti)

Yrjö Oskari Blomstedt (9. maaliskuuta 1871 Helsinki – 6. joulukuuta 1912 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti ja kansatieteilijä.
Elämä.
Blomstedtin vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Johan Blomstedt ja Ida Wilhelmina Lindqvist. Hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1894 ja hankki seminaarin käsityönlehtorin pätevyyden Sortavalan seminaarista 1895. Blomstedt toimi vuodesta 1896 Rauman seminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon kollegana. Hänellä oli Raumalla myös arkkitehtitoimisto yhdessä Onni von Zansenin kanssa. Blomstedt muutti Jyväskylään 1898. Hän toimi Jyväskylän seminaarissa lehtorina piirustuksessa, käsityössä ja maantiedossa.
Opettajana Blomstedt seurasi Uno Cygnaeuksen oppia työn avulla työhön kasvattamisesta. Tietoon perustuvan oppimisen lisäksi oli tärkeää harjaantua kädentaidoissa. Hän korosti myös kansallisten perinteiden ja estetiikan tärkeyttä. Arkkitehtina Yrjö Blomstedt piirsi lukuisia jugendtyylisiä rakennuksia, jotka antoivat piirteensä kasvavalle Jyväskylän kaupungille. Hän toimi puuhamiehenä uuden ruutukaavasta poikkeavan vapaamman asemakaavan puolesta. Hän toivoi kaupungin kehityksen menevän kohti kansallisromanttista arkkitehtuuria, vaihtelevia katujen verkostoja, pieniä aukioita ja puistoja. 
Blomstedt ansioitui myös rakennusperinteen tallennuksessa ja tutkimustyönsä kautta oli vaikuttamassa kansallisromanttisen suuntauksen syntyyn. Hän teki aikalaistensa tavoin retkiä Karjalaan, josta etsi karelianistista innoitusta uudistaa tyyliään. Yhdessä taiteilija Akseli Gallen-Kallelan kanssa Blomstedt oli ajamassa hävitysuhan alla olleen Niemelän torpan siirtoa Konginkankaalta museoitavaksi Helsingin Seurasaareen 1909 ja vaikutti osaltaan näin saaressa olevan ulkomuseon syntymiseen.
Yksityiselämä.
Yrjö Blomstedt oli naimisissa vuodesta 1899 Paula Lovisa Forsmanin kanssa. Heidän lapsiaan olivat arkkitehdit Aulis Blomstedt ja Pauli Blomstedt, kapellimestari Jussi Jalas sekä Aune Alameri o.s. Blomstedt.
Manasseh Sogavare

Manasseh Sogavare (s. 17. tammikuuta 1955 Oro, Papua-Uusi-Guinea), on salomoninsaarelainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 2000–2001, 2006–2006, 2014–2017 ja 2019–2024.
Sogavare on Salomoninsaarten valtiovarainministeri vuodesta 2024 lähtien. Hän on toiminut tehtävässä myös vuosina 1997–1998 ja 2017–2019.
Helen Clark

Helen Elizabeth Clark (s. 26. helmikuuta 1950) on uusiseelantilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1999–2008. Hän kuuluu Uuden-Seelannin työväenpuolueeseen.
Clark syntyi Hamiltonissa, Waikatossa. Hän opiskeli Aucklandin yliopistossa ja luennoi siellä vuoteen 1981 asti, jolloin hänet valittiin parlamenttiin. Samana vuonna hän meni naimisiin sosiologi Peter Davisin kanssa.
Vuonna 1987 hänestä tuli ministeri David Langen johtamassa Työväenpuolueen hallituksessa. Hän oli myös Geoffrey Palmerin (1989–1990) ja Mike Mooren hallituksissa, ensin asuntoministerinä, sitten ympäristöministerinä, terveysministerinä ja varapääministerinä. Työväenpuolue oli oppositiossa 1993–1999. Clark haastoi Mike Mooren puolueen johtajuudesta ja hänestä tuli Työväenpuolueen ja opposition johtaja 1. joulukuuta 1993.
Clark toimi Uuden-Seelannin pääministerinä 5. joulukuuta 1999 lähtien. Hallitus oli aluksi koalitio Työväenpuolueen ja Alliance-puolueen kanssa vuoteen 2002 asti. Hallituksen kaatumisen jälkeisten vaalien jälkeen hallituskumppaniksi tuli Jim Andertonin johtama Progressive Party. Hallitusta tukivat myös United Future ja Green Party. Vuoden 2005 vaalien jälkeen hallitusyhteistyö Progressive Partyn kanssa jatkui ja pieniksi tulipuolueiksi tulivat New Zealand First ja United Future, joiden johtajat saivat ministeriaseman kabinetin ulkopuolelta.
Ei ruumiita makuuhuoneeseen

Ei ruumiita makuuhuoneeseen on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama jännityselokuva vuodelta 1959. Tarkas näyttelee itsekin elokuvassa, varjostavan konnan pikku roolin.
Juoni.
Kapteeni Kaarna ja luutnantti Honka ovat lomalla Espanjan Malagassa ja törmäävät hotellissa poliisin tuntemaan rahanväärentäjä Sotoon ja hänen koplaansa. Soto on saanut käsiinsä Hitlerin aikoinaan valmistuttamat sadan dollarin painolaatat väärennetyn rahan tekemiseksi. Soto suunnittelee tuovansa laatat Suomeen, koska arvelee voivansa rauhassa painattaa väärää rahaa täällä. 
Kaarnan palatessa Suomeen Soto onnistuu vaihtamaan laatat sisältävän kassinsa hänen kanssaan. Näin hän saa painolaatat rajatarkastuksen läpi Suomeen. Soto ei kuitenkaan onnistu saamaan laattoja takaisin itselleen, ja asia valkenee myös laatat tuoneelle Kaarnalle. Soto yrittää murhata Kaarnan ja Hongan mutta joutuu lopulta poliisien vangitsemaksi.
Arviot.
Aikalaisarvioissa elokuva sai tyrmääviä kommentteja, kuten: ”Filmi on rytmiltään hidaspoljentoinen, kuten sen huumorikin. Tosin siinä on naseviakin repliikkejä ja hauskoja tilanteita, mutta nämäkin ovat enemmän nasevia perusajatukseltaan kuin toteuttamistavaltaan. 'Uskalletut' lempimiskohtaukset ovat kömpelyydessään lähinnä mauttomia.” (Tomira Savtschenko, Kansan Uutiset), ja sitten täysin vastakkaisia: ”Ei ruumiita makuuhuoneeseen on kautta linjan sujuvaa ja reipasta kerrontaa täynnä. Ohjaaja on ollut vireessä ja ilmeisesti myös täysin omalla alallaan” (Jukka Martinkari, Turun Sanomat).
Televisioesitysten yhteydessä elokuvaa on luonnehdittu arvioissa myös pikkunäppäräksi (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat) ja kepeäksi jännärikomediaksi, jonka iskevä alku tosin laimenee elokuvan edetessä (Tv-maailma).. Tappelukohtauksia on sanottu niin hyvin toteutetuiksi, että ne pitävät elokuvan voimissaan.
Foobar2000

foobar2000 on Windows-käyttöjärjestelmälle suunniteltu mediasoitinohjelmisto, jonka on luonut Nullsoftin entinen freelancekoodaaja Peter Pawlowski. Ohjelma toimii XP:tä uudemmilla Windows-versiolla, sekä iOS-, Android- ja Windows 10 Mobile -mobiilialustoilla.
Foobar2000 on muihin mediasoittimiin verrattuna myös erittäin kevyt. Käyttöliittymää helpotettiin ja vähemmän käytettyjä komponentteja poistettiin 0.9-version myötä.
Ominaisuuksia.
Foobar2000 sisältää mukautuvan ja hyvin suunnitellun rajapinnan omien laajennusten kirjoittamiselle. Rajapinta mahdollistaa lähes minkä tahansa ominaisuuden lisäämisen tai muokkaamisen, aina käyttöliittymästä harvinaisten musiikkitiedostojen purkamiseen.
Foobar2000 tukee Applen iPodia ja Last.fm:ää kolmannen osapuolen kirjoittamien laajennusten avulla.
Google-pommi

Google-pommi () on yritys vaikuttaa hakukone Googlen hakutuloksiin siten, että jollakin sopivalla hakusanayhdistelmällä tulee yllättäviä tuloksia. Google-pommit käyttävät hyväkseen Googlen algoritmia, joka ottaa huomioon linkkien ankkuritekstit. Jos monet sivustot kirjoittavat sivulle X johtavan linkin ankkuritekstin täsmälleen samalla tavalla, on todennäköistä, että ankkuritekstiä vastaavalla hakulauseella saadaan tulokseksi sivu X.
Ensimmäinen Google-pommi kohdistui vuonna 1999 Microsoftiin. Haku "more evil than satan himself" () palautti tuloksena Microsoftin kotisivut.
Google ilmoitti 25. tammikuuta 2007 kehittäneensä algoritmin, jolla Google-pommien vaikutuksia hakutuloksiin pyritään minimoimaan, jos ankkuritekstin sanoja ei esiinny myös linkkien kohdesivulla. Sen seurauksena esimerkiksi hakulause ”miserable failure” (suom. "surkea epäonnistuminen") ei palauta enää presidentti George W. Bushin kotisivuja, vaan hakutulosten kärjessä on Google-pommia käsitteleviä sivuja.
Jodensavanne

Jodensavanne oli yritys perustaa autonominen juutalaisten territorio Surinameen Etelä-Amerikassa. Jodensavanne sijaitsi noin 50 kilometriä Paramaribosta etelään Surinamejoen varrella.
Vuonna 1639 Englannin hallitus antoi luvan hollantilaisille, portugalilaisille ja italialaisille sefardijuutalaisille luvan asettua asumaan vanhan pääkaupungin, Torarican, alueelle. Vuonna 1652 lordi Willoughbyn johtama uusi joukko juutalaisia tuli Surinameen ja asettui asumaan Jodensavanneen. Kolmas ryhmä, johtajanaan David Nassy, muutti alueelle saatuaan häädön Brasiliasta ja Ranskan Guayanasta.
Britit antoivat Jodensavannen juutalaisyhteisölle merkittäviä erivapauksia vuonna 1665, ja hollantilaiset jatkoivat niiden voimassaoloa omalla valtakaudellaan. Yhteisö sai poliittisen ja uskonnollisen itsehallinnon ensimmäisenä ja ainoana juutalaisyhteisönä ennen Israelin valtion perustamista. Se sai perustaa esimerkiksi oman hautausmaan ja koulun.
Juutalaisyhteisö sai elantonsa sokeriruokoa viljelemällä. Bereche ve Shalomin seurakunta perustettiin, ja sen ensimmäinen synagoga rakennettiin vuosina 1665–1671. Vanha puinen rakennus korvattiin tiilestä tehdyllä vuonna 1685.
1700-luvun puolivälistä Jodensavanne alkoi rapistua ja suurin osa sen asukkaista muutti Paramariboon. Siirtokunta tuhoutui lopullisesti palossa vuonna 1832.
Kråklund Records

Kråklund Records on vuonna 1991 perustettu suomalainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat ja sitä johtavat Klamydian jäsenet, joilla oli vaikeuksia saada musiikkiaan julkaistuksi muiden yhtiöiden kautta.
Kenties levy-yhtiötoimintaakin merkittävämmäksi Kråklundin yritystoiminnassa muodostui 90-luvulla alkanut levyjen jakelutoiminta, joka mahdollisti monille pienkustantajille julkaisujen saamisen levykauppojen hyllyille. Kaupallisesti menestyneitä jakelutuotteita olivat mm. Kråklundin omat Klamydia-julkaisut sekä levy-yhtiön Apulanta-julkaisut. Kråklund lopetti levyjen jakelutoiminnan syksyllä 2007, jonka jälkeen sen omia ja merkittävää osaa jakelutuotteina olleista julkaisuista on jaellut Supersounds Music.
Kråklund Recordsin alaisuudessa toimii myös metallimusiikkia julkaiseva Woodcut Records.
Viktor Hristenko

Viktor Borisovitš Hristenko (, s. 28. elokuuta 1957) on venäläinen poliitikko, jonka korkein virka oli Venäjän vastaava pääministeri 24. helmikuuta 2004 – 5. maaliskuuta 2004. Hän toimi varapääministerinä presidentti Putinin erottaessa Mihail Kasjanovin. 1. maaliskuuta Putin nimitti Mihail Fradkovin pääministeriksi, minkä duuma vahvisti neljä päivää myöhemmin. 9. maaliskuuta 2004 Hristenko nimitettiin teollisuus- ja energiaministeriksi. Loppuvuodesta 2011 hänet nimitettiin nelivuotiskaudeksi Euraasian talouskomission puheenjohtajaksi.
Hristenko on koulutukseltaan taloustieteilijä. Hän työskenteli Jeltsinin edustajana kotiseudullaan Tšeljabinskissa, kaupungin hallinnossa ja alueen varakuvernöörinä, mistä hänet nostettiin hallitukseen heinäkuussa 1997 varatalousministeriksi ja yllättäen varapääministeriksi Sergei Kirijenkon hallitukseen maaliskuussa 1998.
Hristenkon vaimo Tatjana Golikova on myös poliitikko ja ministeri vuodesta 2002.
Abilenen paradoksi

Abilenen paradoksi ei ole varsinainen paradoksi vaan käsite, joka kuvaa peliteoreettista tilannetta, jossa ryhmä ihmisiä päätyy yhteisestä sopimuksesta tekemään sellaista, jota kukaan ryhmästä ei oikeastaan halua, koska kaikki kuvittelevat siten tekevänsä toisille mieliksi. Paradoksille on antanut nimen Jerry B. Harvey, joka hallintoon liittyvässä kirjassaan "The Abilene Paradox and other Meditations on Management" kuvaa ilmiötä tarinalla perheestä, joka kuumana kesäpäivänä päätyy ajamaan hikisen automatkan Abileneen toisiaan miellyttääkseen, vaikka se ei itse asiassa ole kenenkään toive. Kirjan pohjalta on tehty myös opetuselokuva hallinnon alalle. 
Abilenen paradoksi on esimerkki ryhmäajattelun ja avoimen kommunikaation puutteen huonoista puolista, joita hyvässä yrityshallinnossa on syytä oppia varomaan. Toisten miellyttämisen tarve voi tiimityössä johtaa huonoon päätöksentekoon. Arkisemmassa mittakaavassa ilmiö muistuttaa pariskuntaa, joka vuosikaudet on jakanut aamiaisleipänsä niin, että kantapaloja rakastava antaa kantapalat toiselle, joka itse asiassa inhoaa niitä – ja kumpikin luulee tekevänsä uhrauksen toisen hyväksi.
Tobiano

Tobiano on yleinen, dominoivan geenin aiheuttama hevosen kirjavuuskuvio. Tobianogeeni tuottaa valkokarvaisia, vaaleanpunaihoisia alueita hevosen karvaan. Väritys on näkyvä syntymästä lähtien ja katoaa vain muiden geenien mahdollisesta vaikutuksesta.
Värityksen piirteet.
Tobianokuvioon kuuluvat usein seuraavat piirteet:
Peritytyminen ja genetiikka.
Tobianogeeni TO on dominoiva. Hevonen voi siis olla tobiano-kuvioinen, vaikka se olisi perinyt tobianotekijän vain toiselta vanhemmistaan ja olisi heterotsygootti geenin suhteen. Mikäli hevonen on tobianon suhteen homotsygootti, se periyttää värityksensä kaikille jälkeläisilleen. Kuvio voi kuitenkin hävitä, mikäli hevosella on kimotekijä: tällöin kuvio on näkyvä hevosen ollessa nuori, mutta kimoutumisen edessä värilliset alueet vaalenevat ja lopulta muuttuvat valkoisiksi. Kimontobianoilla hevosilla alun perin värillisten alueiden iho kuitenkin säilyy tummana, mikä saattaa aiheuttaa "haamukuvioita". Diluutioväriä kantava homotsygootti tobiano (kuten voikon- tai ruunivoikontobiano) voi myös saada toisen diluutioväriä kantavan hevosen kanssa kaksoisdiluutiovärisen varsan, jonka hailakasta pohjaväristä valkoiset kirjavuuskuviot eivät välttämättä erotu juurikaan.
Tobianogeeni ei liity lethal white -oireyhtymäan, mutta myös tobianokuvioinen hevonen voi kantaa syndrooman aiheuttavaa frame overo -tekijää, vaikka fenotyyppi ei siihen viittaisikaan. Joissain tapauksissa hevonen, joka kantaa sekä tobiano- että muita kirjavuustekijöitä ("overo"), voi fenotyypiltään viitata sekä tobiano- että ei-tobiano -kuvioon; tällaisia hevosia kutsutaan toveroiksi.
DNA-testit.
Tobiano-geenille on kehitetty DNA-testi. Alun perin tobianoa ei voitu testata suoraan; ensimmäiset tobianotestit tutkivat kuutta markkeria, joiden joukossa oli eräs hevosen 3. kromosomin KIT-geenin markkeri, joka liittyi läheisesti tobianoon, mutta jonka perusteella ei voitu virallisesti määrittää homotsygoottisuutta. Vuonna 2008 Kentuckyn yliopiston tutkittua asiaa joidenkin vuosien ajan todettiin tobianokuvion johtuvan KIT-geenin säätelyjaksoon vaikuttavasta kromosomitason "käännöksestä". Tämä muutos paikannettiin lopulta geneettistä testausta varten, ja nykyään jotkin laboratoriot tarjoavat sitä suorempana keinona todeta tobianogeeni. Tobianotestiä käytetään useimmiten määrittämään onko hevosyksilö homotsygootti, mutta testi on hyödyksi myös tapauksissa joissa hevonen on kimoutunut tai joissa hevoselta selittämättä puuttuu pigmenttiä.
Janaulin piiri

Janaulin piiri (, ) on paikallinen itsehallintnoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Se rajoittuu lännessä Udmurtiaan ja pohjoisessa Permin aluepiiriin. Piirin keskus on Janaulin kaupunki, jonka lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Piiri on perustettu vuonna 1930.
Janaulin piirin pinta-ala on 2 176 km². Piirin asukasluku oli vuonna 1995 noin 23 400 ja asukastiheys 10,8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit (46 %), tataarit, udmurtit ja venäläiset.
Dekasegi

Dekasegi (voidaan kirjoittaa myös Dekasegui tai Dekassegui) on termi, jolla tarkoitetaan etnisyydeltään japanilaisia, jotka ovat muuttaneet Etelä-Amerikasta Japaniin. Suurin osa heistä on lähtöisin Brasiliasta, mutta heitä on muuttanut myös Perusta ja Argentiinasta, sekä muista Latinalaisen Amerikan maista.
Alkuperäinen japaninkielinen sana "dekasegi" (出稼ぎ) tarkoittaa karkeasti käännettynä "työskentelee poissa kotoa". Tämä voi aiheuttaa närää niissä japanilaistaustaisissa henkilöissä, jotka ovat oppineet pitämään Japania pysyvänä kotinaan, mutta ovat silti toisten japanilaisten mielestä "gaijineja" eli muukalaisia.
Japanissa asuu n. 270 000 Brasiliasta muuttanutta japanilaistaustaista ihmistä. Suurin osa heistä on kaksikielisiä, ja puhuu japanin lisäksi portugalia, espanjaa tai englantia.
Splashed white

Splashed white on melko harvinainen hevosen kirjavuuskuvio, jolle on tunnistettu useita erillisiä aiheuttaja-alleeleita. Kuvio ilmenee tyypillisesti yhtenäisenä, selkeäreunaisena valkoisena alueena, joka kattaa tyypillisesti hevosen jalkojen lisäksi takamuksen, mahan ja kaulan alapuolen sekä lähes koko pään. Kuvion ekspressio eli voimakkuus vaihtelee suuresti. Nimensä mukaisesti kuvio näyttää usein siltä, kuin hevonen olisi kahlannut loiskuvassa valkoisessa maalissa pää alhaalla.
Värityksen piirteet.
Minimaalinen ekspressio:
Tavanomainen ekspressio:
Maksimaalinen ekspressio:
Splashed white -kuvio jättää tyypillisesti värillisen laikun hevosen huulien seudulle, vaikka pää olisi muutoin valkoinen.
Geenitekijät.
Splashed white -kuviolle on löydetty toistaiseksi kolme geenitekijää, jotka kaikki voidaan todeta DNA-testissä.
"SW-1" -alleelia esiintyy ainakin quarter-, paint-, trakehnenin-, miniatyyri- ja islanninhevosilla sekä shetlanninponeilla. Alleelin suhteen homotsygoottisia yksilöitä on tavattu, eikä alleeli siis ole homotsygoottina letaali.
"SW-2" - ja "SW-3" -alleeleiden arvellaan esiintyvän harvinaisina vain tietyissä quarter- ja painthevossuvuissa. Näiden alleeleiden mahdollisesta letaaliudesta homotsygoottina ei ole tietoa.
Esiintyminen.
Splashed white on melko harvinainen valkokirjavuustyyppi, jota esiintyy muiden muassa joissakin pohjoisamerikkalaisissa roduissa, islanninhevosella ja gotlanninrussilla, harvinaisena myös suomenhevosella.
Kuurous.
Splashed white -kirjavuuteen liittyy kuuroutta. Kuurous vaikuttaa liittyvän läheisesti sisäkorvan pigmentittömyyteen, eivätkä kaikki splashed white -hevoset ole kuuroja.
Viktor Blinov

Viktor Nikolajevitš Blinov (, 1. syyskuuta 1945 Omsk – 9. heinäkuuta 1968 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Lyhyeksi jääneellä urallaan hän ehti pelata Neuvostoliiton maajoukkueessa 32 maaottelua tehden 10 maalia. Hän pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjassa 190 liigaottelua tehden 42 maalia. Hän pelasi Spartak Moskovassa vuodesta 1964 lähtien. 
Hänet nimettiin vuonna 1968 Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan.
Blinov kuoli sydänkohtaukseen 22-vuotiaana 9. heinäkuuta 1968.
Luettelo Flanderin kreiveistä

Flanderin kreivit hallitsivat kreivikuntaansa 800-luvulta 1300-luvulle, jolloin seurasi lähes sata vuotta kestänyt "Valois"–sukuisten Burgundin herttuoiden kausi, kunnes maat liitettiin Habsburgien dynastian maihin,
Vuoden 1212 heinäkuusta lähtien avioliitossa Bouchard d’Acernesin (1182–1244) kanssa, ja sittemmin avioliiton mitätöimisen 1223 jälkeen Guillaume II de Dampierren kanssa. Ensimmäisen avioliiton lapset: Jean (k. 24. joulukuuta 1257), joka meni naimisiin vuonna 1246 Alix Hollantilaisen kanssa, ja Baudouin (k. 1296). Toisen avioliiton lapset: Guillaume (k. 6. kesäkuuta 1251) ja Gui/Guy/Wido, josta tuli Flanderin kreivi vuonna 1278, tämän tittelin hän sai äitinsä luovuttua hallitsemasta kreivikuntaansa, tehtävän hän vastaanotti 29. joulukuuta 1278.
Louis I:n de Nevers, joka oli Robert III:n vanhin lapsi, avioitui vuonna 1320 Marguerite I Burgundilaisen (Marguerite de France) kanssa, joka oli vain kahdeksan vuoden ikäinen. Marguerite oli Filip V Pitkän, Ranskan kuninkaan tytär. Louis I peri äidiltään vuonna 1325 Réthelin kreivikunnan. Hän sai surmansa 25. elokuuta 1346 käydyssä Crécyn taistelussa.
Ludvig II avioitui vuonna 1347 Brabantin Margareetan kanssa. Hän oli Brabantin Juhana III:n nuorempi tytär. Ludvig peri äidiltään Marguerite de Francelta, Burgundin ja Artois’n kreivittäreltä 9. toukokuuta 1382 Franche-Comtén, Burgundin ja Artoisen kreivikunnat. Hänen tyttärensä Flanderin Marguerite III, joka oli Burgundin Philippe I:n (eli de Rouvres’in) leski vuonna 1361, oli avioituinut uudelleen vuonna 1369 Burgundin herttuan Filip Rohkean kanssa, joka oli saanut isältään Ranskan kuninkaalta Juhana II Hyvältä Läänityksekseen Burgundin herttuakunnan vuonna 1362.
Flanderin kreivit.
Burgundin Valois-dynastia.
1384–1405 : Margareeta III, syntyisin Marguerite de Dampierre, kutsumanimeltään Margareeta de Mâles (1350–1405) Hän oli jo 11-vuotiaana jäänyt leskeksi Burgundin herttuakunnan perillisestä herttua Filip I = Philippe de Rouvresista, joka oli Burgundin prinssin Philippen poika. Marguerite oli Louis II Miehekkään tytär ja hallitsi mm. seuraavia maakunti perintömainaan: Flanderin kreivitär (1383–1405), Neversin kreivitär ja Rethelin kreivitär. Hän avioitui kahdesti:
2) Avioliitostaan Filip I:n kanssa hän sai tittelit: Burgundin herttuatar (1357–1361), Burgundin kreivitär (1357–1361), Artoisin kreivität (1383–1405), Auvergnen kreivitär (1260–1301) sekä Boulognen kreivitär (1360–1361),
3) Toisen avioliittonsa, jonka hän solmi Burgundin herttuan Filip II Rohkean (1369–1404) kanssa hänestä tuli uudestaan Burgundin herttuatar. 
Tämän jälkeen Flanderin perimys siirtyi Habsburgien dynastialle.
Habsburgit, Espanjan kuninkaat.
Tästä alkaen Flanderi ym seurasi Espanjan kruunun periytymistä vuoteen 1700, mutta hallitsijat asuivat Madridissa.
Sterlibaševon piiri

Sterlibaševon piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin eteläosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Sterlibaševon kylä, joka sijaitsee 182 kilometriä pääkaupungista Ufasta etelään. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Se on perustettu vuonna 1930 .
Sterlibaševon piirin pinta-ala on 1 609 km². Piirin asukasluku on noin 22 000 ja asukastiheys 13,5 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit ja tšuvassit.
Ward Cunningham

Howard G. "Ward" Cunningham (26. toukokuuta 1949) on yhdysvaltalainen ohjelmoija. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisen wikin kehittäjänä, jota kutsuttiin WikiWikiWebiksi.
Tert-butanoli

Tert-butanoli (2-metyyli-2-propanoli tai tertiaaributanoli) kuuluu alkoholien aineryhmään. Tert-butanolin rakennekaava voidaan esittää muodossa (CH3)3COH.
Tert-butanolin olomuoto on ympäristön lämpötilasta riippuen joko kiteistä jauhetta tai väritöntä nestettä. Tert-butanolin moolimassa on 74,1 g/mol, kiehumispiste 83 °C, sulamispiste 25 °C, tiheys 0,80 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 11 °C, itsesyttymislämpötila 470 °C ja CAS-numero 75-65-0.
Tert-butanoli on eräs butanolin C4H9OH isomeerisistä muodoista.
Valmistus ja käyttö.
Tert-butanolia valmistetaan rikkihappokatalysoidulla veden ja isobuteenin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu sulfaattiesteri, joka hydrolysoituu. Tert-butanolia muodostuu myös sivutuotteena valmistettaessa propyleenioksidia isopropaanista. Prosessi voidaan muuntaa tuottamaan ainoastaan tert-butanolia käyttämällä molybdeenikatalyyttiä. Tert-butanolia voidaan käyttää liuottimena ja siitä voidaan valmistaa hajusteina käytettäviä estereitä. Tert-butanolin pääasiallinen käyttökohde on kuitenkin bensiinin lisäaineena käytettävän metyyli-tert-butyylieetterin valmistus.
Nurimanovin piiri

Nurimanovin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Ufajoen varrella Baškortostanin tasavallan itäosassa Tšeljabinskin alueen vastaisella rajalla. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa, joissa on 52 asutuskeskusta. Hallintokeskus on Krasnaja Gorkan kylä (Красная Горка). Piiri on perustettu vuonna 1930, ja se on nimetty Bagautdin Nurimanov -nimisen kommunistivallankumouksellisen mukaan.
Nurimanovin piirin pinta-ala on 2 634 km². Piirin asukasluku on noin 22 400 ja asukastiheys 8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit, venäläiset ja marit.
Tuimazyn piiri

Tuimazyn piiri (, ) on hallinnollinen piiri Baškortostanin länsiosassa Tatarstanin vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus on Tuimazyn kaupunki, joka sijaitsee 170 kilometriä Ufasta länteen. Piiriin kuuluu 20 kylähallintoaluetta ja se on perustettu vuonna 1930.
Tuimazyn piirin pinta-ala on 2 364 km². Piirin asukasluku on noin 30 300 ja asukastiheys 13 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit ja venäläiset.
Naomi Campbell

Naomi Elaine Campbell (s. 22. toukokuuta 1970 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen supermalli ja näyttelijä. Hänen on arvioitu ansainneen noin 28 miljoonaa dollaria mallinurallaan, joka alkoi jo hänen ollessaan 15-vuotias. Campbell poseerasi ensimmäisenä tummaihoisena naisena "Voguen" britti- ja ranskalaisversion sekä "Time"-aikakauslehden kansikuvassa. Hän on esiintynyt myös "Playboy"-miestenlehdessä ja rohkeissa kuvissa poplaulaja Madonnan kohutussa "Sex"-valokuvakirjassa. Campbell on 176,5 cm pitkä.
Vuonna 1992 Campbell oli mukana Michael Jacksonin ”In the Closet” -musiikkivideossa.
Campbell oli mukana luomassa vuonna 1994 julkaistua "Swan"-bestsellerkirjaa. Hän on myös lanseerannut oman parfyymimalliston. Hänet tunnetaan tulisen temperamenttisesta luonteestaan, sillä hänen kärkeviä kommenttejaan ja väkivaltaskandaalejaan on usein setvitty julkisuudessa. Campbell on seurustellut muun muassa Flavio Briatoren, Mike Tysonin ja Robert De Niron kanssa. 50-vuotias Cambell sai tyttären toukokuussa 2021.
Campbell on myös kokeillut siipiään musiikkialalla: hänen "Baby Woman" -albumiaan myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.
Veritimanttikohu.
Campbell toimi todistajana Liberian entisen presidentin Charles Taylorin Haagin sotarikosoikeudenkäynnissä elokuussa 2010, jossa hän vahvisti saaneensa lahjaksi ”kiviä” Nelson Mandelan järjestämällä illallisella Etelä-Afrikassa vuonna 1997. Campbell todisti, että hän ei tiennyt, kuka ”kivien” lahjoittaja oli, vaikka arvelikin Taylorin olleen asialla. Alun perin Campbell kieltäytyi todistamasta oikeudenkäynnissä, mutta hänet kuitenkin haastettiin todistajaksi.
Juudan kuningaskunta

Juudan kuningaskunta (myös lyhyemmin Juuda) sijaitsi noin vuosien 920 eaa. ja 597 eaa. välillä Palestiinan eteläosassa Juudean eli Juudan historiallisella alueella. Nimensä kuningaskunta sai Juudan heimosta; Raamatun mukaan sen alue koostui Juudan ja Benjaminin heimojen asuma-alueista. Juudan kuningaskunta oli Israelin kuningaskunnan ohella toinen pääosin juutalaista uskontoa noudattanut valtakunta.
Raamatun kertomuksen mukaan Juudan kuningaskunta syntyi, kun yhtenäisen Israelin kuningas Salomon kuoleman (926–922 eaa.) jälkeen Jerobeam I sai valtakunnan pohjois- ja keskiosat alaisuuteensa ja Salomon poika Rehabeam jäi hallitsemaan vain eteläistä osaa eli Juudaa, jonka pääkaupunki oli Jerusalem. Traditionaalisen kronologian mukaan ajoitettu arkeologinen todistusaineisto ei kuitenkaan kerro yhteisestä israelilaisesta valtakunnasta ennen Jerobeamin aikaa.
Juuda oli kuivempaa ja karumpaa aluetta kuin Israel, joten sen asukasmäärä oli huomattavasti pienempi ja se oli Israelia heikompi. Toisaalta alue oli vuoristoisena ylänkönä paremmin suojassa valloittajilta kuin Israel, ja niinpä Juuda jäi pitempään nauttimaan itsenäisyydestä tai jonkinasteisesta autonomiasta. 
Juudan kuningaskunta tuhoutui, kun Nebukadressar II valloitti Jerusalemin vuonna 597 eaa. ja pakkosiirsi sen väestön yläluokan ja käsityöläiset Babyloniaan. Myöhemmin Persian kuningas Kyyros II Suuri kuitenkin salli heidän palata Juudaan. Persialaisvallan aikana Juuda sai tietynasteisen itsehallinnon.
Kilikiti

Kilikiti (kirikiti, samoalainen kriketti) on yksi kriketin versioista. Se kehittyi 1800-luvulla Samoalla, jossa kriketin olivat tehneet tutuksi brittiläiset lähetyssaarnaajat. Kilikiti levisi pian myös muualle Polynesiaan. Lajia pidetään nykyään Samoan kansallisurheilulajina. Kilikiti on suosittua myös Uudessa-Seelannissa.
Kriketin tavoin kilikitissä on portti eli hila ("wicket"), jota puolustaa kaksi pelaajaa. Kaikkiaan joukkueessa on 10–20 pelaajaa, jotka voivat edustaa eri ikäryhmiä ja sukupuolia. Maila on noin metrin pituinen; sen painava kolmikulmainen pää antaa lyönnille voimaa ja kädensija on päällystetty kookoskuidulla. 
The New Zealand Kilikiti Association on standardisoimassa kilikitin sääntöjä.
Alive III

Alive III on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin livealbumi, ja se on yhtyeen kolmas osa "Alive!"-livealbumin vuonna 1975 aloittamaa "Alive"-konserttitallenteiden sarjaa. Albumi julkaistiin 18. toukokuuta 1993, ja sen on tuottanut jo 1970-luvulla yhtyeen kanssa työskennellyt Eddie Kramer.
Albumi julkaistiin vinyyli- ja CD-levynä, ja se ylitti kultalevyrajan Yhdysvalloissa vuonna 1994. Albumilla vaikuttaa Kissin silloinen kokoonpano, jonka muodostivat laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley, laulaja ja bassokitaristi Gene Simmons, soolokitaristi Bruce Kulick sekä rumpali Eric Singer.
Sergei Stepašin

Sergei Vadimovitš Stepašin (, s. 2. maaliskuuta 1952 Port Arthur, (nyk. Dalian, Kiina), sisäministeriön joukkojen kenraaliluutnantti, oli Venäjän pääministerinä 12. toukokuuta 1999 – 9. elokuuta 1999.
Stepašin työskenteli Neuvostoliiton sisäministeriön (MVD) joukoissa vuoteen 1990 asti. Hän työskenteli sisäministeriön joukoissa ongelma-alueilla Bakussa, Ferganan laaksossa, Vuoristo-Karabahissa ja Suhumissa. Hänet valittiin kadettien nimittämänä Venäjän federaalisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon Leningradista 1990, jossa hän oli valtion puolustuksen ja turvallisuuden komiteassa, kunnes korkein neuvosto korvattiin valtakunnanduumalla 1993. Stepašin erosi kommunistipuolueesta 19. elokuuta 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen.
Presidentti Boris Jeltsin nimitti Stepašinin liittovaltion turvallisuuden varaministeriksi 1991–1993. Stepašin tuki Jeltsinia korkeinta neuvostoa vastaan 1993, kun panssarit hajottivat parlamentin. Hän sai mainetta "haukkana" ja Jeltsinin liittolaisena. Maaliskuussa 1994 Jeltsin nimitti hänet vastavakoilun johtoon (FSK, vuodesta 1995 FSB), missä virassa Stepašin yritti kaataa Džohar Dudajevin separatistisen tšetšeenihallituksen. Jeltsin kuitenkin erotti hänet 1995 tšetšeenijoukkojen hyökättyä Budennovskiin. Vuodesta 1997 maaliskuuhun 1998 hän toimi jälleen Viktor Tšernomyrdinin nimittämänä oikeusministerinä ja nimitettiin sisäministeriksi Primakovin hallitukseen huhtikuussa 1998. Stepašin on ollut 1994–1995 ja 1997– turvallisuusneuvoston jäsen.
Hän oli ensimmäinen varapääministeri ja nimitettiin aluksi vt. pääministeriksi Jeltsinin erotettua toukokuussa 1999 Jevgeni Primakovin. Stepašinia pidettiin kovan linjan kannattajana etenkin talousrikollisia vastaan. Hän johti ensimmäisiä vastatoimia tšetšeenijoukkojen hyökättyä Dagestaniin, mutta Putin korvasi hänet pääministerinä syyskuussa 1999.
Väitetään, että Stepašin oli vuonna 1999 vahva ehdokas Jeltsinin seuraajaksi Venäjän presidenttinä. Putinin sanotaan olleen aluksi vain vaihtoehtona hänelle. Stepašin liittyi pääministerinuransa jälkeen liberaalipuolue Jablokoon ja oli ehdokkaana duuman vaaleissa. Putin nimitti Stepašinin vuonna 2000 valtion auditiokomission (tilintarkastustuomioistuimen) johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 2013 asti. Vuodesta 2014 hän on johtanut valtion korporaatiomuotoista kuntatalouden kehitysrahastoa.
Wee-Man

Jason Bryant Acuña, taiteilijanimeltään Wee-Man ("pieni mies" skotlannin murteella), (s. 16. toukokuuta 1973 Pisa, Italia) on yhdysvaltalainen rullalautailija ja eräs "Jackass"-ohjelmassa esiintyvistä henkilöistä. Ohjelmassa hänet nähdään yleensä skeittaamassa tai juoksemassa karkuun Preston Lacya. Hän esiintyy myös "Wildboyz" -televisio-ohjelmassa ja "Tony Hawk’s Underground 2" -videopelissä. 
Wee-Manilla on akondroplasia, minkä vuoksi hän on lyhytkasvuinen. Hän oli 33-vuotiaana 123 cm pitkä ja painoi 55 kg.
Parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinto

Parhaan kokopitkän animaatioelokuvan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuodesta 2002 lähtien joka vuosi jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaatioelokuvalle. Palkinto on yksi animaatioelokuva-alan arvostetuimmista.
Palkinto otettiin käyttöön vuonna 2002, koska akatemian jäsenet olivat pettyneitä siihen, että suosittu animaatioelokuva "Kananlento" ei ollut vuonna 2001 ehdolla vuoden 2000 parhaaksi elokuvaksi. "Kananlennon" tekijät voittivat vuoden 2005 parhaan animaatioelokuvan palkinnon elokuvasta "".
Palkinto jaetaan ainoastaan, jos Los Angelesin alueen teattereissa on vuoden aikana esitetty ainakin kahdeksaa kokopitkää animaatioelokuvaa. Jos elokuvia on vähintään 16, ehdolle pääsee viisi elokuvaa, mutta jos elokuvia on vähemmän, ehdolla on vain kolme elokuvaa.
Šaranin piiri

Šaranin piiri (, ) on hallinnollinen piiri Baškortostanin länsiosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Šaran kylä, joka sijaitsee 180 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiriin kuuluu 14 kylähallintoaluetta, joissa on yhteensä 109 asutuskeskusta. Piiri on perustettu vuonna 1935.
Šaranin piirin pinta-ala on 1 384 km². Piirin asukasluku on noin 24 570 ja asukastiheys 17,8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, marit, tšuvassit, venäläiset ja baškiirit. 
Piirissä toimii 49 yleissivistävää koulua mukaan luettuna 17 keskiasteen oppilaitosta, 26 kirjastoa ja 4 sairaalaa. Piirin alueella ilmestyy sanomalehti "Lokakuun lippu" venäjäksi (Знамя Октября) ja tataariksi (Октябрь байрагы).
Väinö Bremer

Wäinö Elias (Väinö) Bremer (24. huhtikuuta 1899 Turku – 23. joulukuuta 1964 Kerava) oli suomalainen olympiamitalisti ja 1930-luvun ennätyslentäjä. 
Hän oli mukana Chamonix'n talviolympialaisissa vuonna 1924 sotilaspartiohiihdossa hopeaa voittaneessa Suomen joukkueessa. Pariisin olympialaisissa kesällä 1924 hän osallistui nykyaikaiseen viisiotteluun sijoittuen yhdeksänneksi.
Bremer toimi Suomen ilmavoimissa upseerina ja muun muassa taitolentoryhmän päällikkönä 1920-luvulla. Hän oli mukana Elfvingin sillinkalastuslaivueessa tähystäjänä. Vuonna 1928 hän vastaanotti ansioituneelle suomalaislentäjälle vuosittain luovutettavan Harmon-patsaan. Vuonna 1931 Bremer lensi Euroopan ympäri ja vuonna 1932 Helsingistä Kapkaupunkiin ja takaisin. Vuonna 1933 hän pyrki lentämään maapallon ympäri, mutta Neuvostoliitto ei antanut lupaa lentoon alueensa yli, joka olisi mahdollistanut lennon Alaskan kautta Amerikkaan. Sen vuoksi siirtyminen Japanista Kaliforniaan tehtiin laivalla. Toisaalta Atlantinkin ylitys tapahtui laivalla, koska Junkers A 50 Junior ei pystynyt lentoon Islannin kautta Eurooppaan. Bremer tapasi Yhdysvalloista lähtiessään italialaisen ennätyslentäjän, kenraali Italo Balbon. Etenkin lento Aasiaan, joka alkoi 11. toukokuuta 1933 ja päättyi 13. elokuuta 1933, nosti Suomen profiilia maailmalla. Lennot tehtiin Junkers A 50 -koneella, joka nykyisin on esillä Suomen ilmailumuseossa Vantaalla.
Väinö Bremer ja Sven Palmberg osallistuivat myös vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin Talviolympialaisten yhteydessä järjestettyyn Tähtilentokilpailuun (Sternflug) helmikuussa 1936. He sijoittuivat sijalle 17., koneena Junkers Junior A50 ce, rekisteritunnus OH-ABB.
Väinö Bremer sai surmansa jouluaatonaattona 1964 lento-onnettomuudessa Keravalla, kun hänen ohjaamansa Beechcraft Baron -lentokone oli lähestymässä Seutulan lentokenttää. Bremer teki pimeässä ja huonohkossa säässä kaksi laskeutumisyritystä, joista toinen päättyi koneen syöksymiseen metsään Alikeravalla ja Bremer sekä koneessa matkustajana ollut henkilö saivat surmansa. Tutkimuksissa onnettomuuden syyksi todettiin Bremerin vähäinen mittarilentokokemus. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Väinö Bremerin poika oli ralli- ja rata-autoilija Carl-Otto Bremer ja veljenpoika toimittaja, yrittäjä ja kansanedustaja Klaus Bremer.
De Morgen

De Morgen () on Belgiassa julkaistava hollanninkielinen sanomalehti. Se sai alkunsa vuonna 1978, kun "Vooruit"- ja "Volksgazet" -sanomalehdet yhdistyivät. Lehti ilmestyy päivittäin ja sen levikki on noin 53 860.
Lehteä julkaisee De Persgroep Publishing NV. Muita merkittäviä Persgroepin julkaisemia lehtiä ovat muun muassa flaamilainen Het Laatste Nieuws, edellisen kanssa yhtäläistä julkaisuformaattia käyttävä hollantilainen Algemeen Dagblad, sekä Hollannissa progressiivisvasemmistolaisena julkaisuna tunnettu de Volkskrant.
Utšalyn piiri

Utšalyn piiri (, ) on hallinnollinen piiri Baškortostanin pohjoisosassa Tšeljabinskin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus on Utšalyn kaupunki, joka sijaitsee 360 kilometriä pääkaupungista Ufasta koilliseen. Piiriin kuuluu 23 kylähallintoaluetta, joissa on yhteensä 86 kylää. Suurimmat kylät ovat Ahunovo ja Uralsk. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Utšalyn piirin pinta-ala on 4 510 km². Piirin asukasluku on noin 33 500 ja asukastiheys 16 asukasta/km², mutta maaseudulla vain 7 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, tataarit ja venäläiset. 
Piirissä toimii 65 yleissivistävää koulua, mukaan luettuna 20 keskiasteen oppilaitosta, 33 kirjastoa ja 5 sairaalaa. Piirin alueella ilmestyy baškiirinkielinen (Яйык) ja venäjänkielinen (Серп и молот, "Sirppi ja vasara") sanomalehti.
Kärdla

Kärdla (, ) on epäitsenäinen kaupunki Hiidenmaalla. Se on saaren keskuspaikka ja samalla sekä Hiidenmaan maakunnan että Hiidenmaan kunnan hallinnollinen keskus. Kärdla sijaitsee saaren koillisosassa, Tarestenlahden rannalla. Sen asukasluku on 3 009 (1.1.2015), pinta-ala 4,50 neliökilometriä ja asukastiheys 687 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin ruotsinkielinen nimi merkitsee 'suolaaksoa'; kaupunki sijaitsee alavassa laaksossa.
Hallinnollinen asema.
Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistyivät 1.1.2014 Hiiun kunnaksi. Tällöin Kärdlasta tuli Hiiun kunnan osa, epäitsenäinen kaupunki (), jolla ei ollut itsenäistä hallinnollista asemaa.
Vuonna 2017 Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin Hiidenmaan kunnaksi.
Historia.
Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee 455 miljoonaa vuotta vanha Kärdlan kraatteri. Ensimmäinen kirjallinen maininta Kärdlan kylästä on vuodelta 1564, jolloin se oli ruotsalaisten asuttamana. Kaupunki kasvoi nopeasti, kun sinne perustettiin kangastehdas vuonna 1830 ja satama vuonna 1849. Satama ja tehdas kuitenkin tuhoutuivat toisessa maailmansodassa. Kaupunki Kärdlasta tuli vuonna 1938.
Kaupunki on Paraisten ystävyyskaupunki.
Väestö.
Kärdlan väkiluku on kehittynyt vaihtelevasti:
Vuonna 2011 Kärdlan kaupungissa oli 3 050 asukasta, joista 2 994 (98,2 %) oli virolaisia, 27 (0,9 %) venäläisiä ja 27 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Liikenne.
Kärdlassa sijaitsee Kärdlan lentoasema, joka palvelee koko saarta. Lentoasemalta on kaksi päivittäistä lentoa Tallinnaan.
Pascoal Mocumbi

Pascoal Manuel Mocumbi (10. huhtikuuta 1941 Maputo – 25. maaliskuuta 2023) oli mosambikilainen poliitikko ja lääkäri. 
Mocumbi syntyi Maputossa ja opiskeli 1960-luvulla Portugalissa ja Ranskassa. Hän oli tuolloin myös perustamassa FRELIMO-puoluetta. Vuosina 1987–1994 hän toimi maansa ulkoministerinä ja 1994–2004 pääministerinä. Mocumbi toimi myös terveysministerinä. Hänen seuraajansa pääministerinä oli Luísa Diogo.
Folsom-kulttuuri

Folsom-kulttuuri oli arkeologisten löytöjen perusteellä määritelty muinainen kulttuuri Pohjois-Amerikassa noin 9000–8000 eaa. Folsom-kulttuurille tyypillinen keihäänkärki oli melko pieni, kaksipuolisesti isketty ja lehtimäinen. Sitä käyttäneet ihmiset olivat metsästäjä-keräilijöitä, joiden saaliseläimiin kuului myös nykyisin sukupuuttoon kuollut suurikokoinen biisonilaji. Löytöjä on tehty eniten Suurten tasankojen alueella. 
Folsomin ihmiset olivat ensimmäisiä jotka käyttivät keihäänheitintä eli "atlatlia"..
John Bani

John Bennett Bani (s. 1. heinäkuuta 1941, Pentecost) on vanuatulainen poliitikko ja anglikaanipappi. Hän kuuluu Union des Partis Moderés -puolueeseen. 
Bani toimi Vanuatun presidenttinä 25. maaliskuuta 1999 – 24. maaliskuuta 2004. Häntä edelsi Edward Natapei ja seurasi Roger Abiut.
Ufan piiri

Ufan piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanissa pääkaupungin Ufan ympärillä. Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta), joissa on yhteensä 90 asutuskeskusta. Suurimmat kylät ovat Avdon, Dmitrijevka, Mihailovka ja Aleksejevka. Ufan kaupunki ei kuulu piiriin. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Ufan piirin pinta-ala on 1 513 km². Piirin asukasluku on noin 61 000 (2010) ja asukastiheys 37,5 asukasta/km². Piirissä toimii 40 yleissivistävää koulua, maatalousammattiopisto ja Mihalovkan ammatillinen keskikoulu nro 83.