tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marja Kurki

Marja Leena Kurki (o.s. Ilveskorpi; s. 24. kesäkuuta 1939 Viipuri) on suomalainen itseoppinut muotisuunnittelija ja yrittäjä, joka tunnetaan silkkihuiveihin ja -solmioihin erikoistuneen Marja Kurki Oy:n perustajana. 
Ura.
Ekonomiksi opiskellut Kurki työskenteli yhdeksän vuoden ajan tuotepäällikkönä Kuusisen muotitavaratalossa. Hänen tehtävänään oli suunnitella työasuja. Yrityksensä Marja Kurki Oy:n hän perusti 37-vuotiaana. Ensimmäinen liike perustettiin Katajanokalle ja siellä myytiin esimerkiksi kankaita, neulevaatteita, puutuotteita ja keramiikkaa.
Tuotantoyhteistyön kiinalaisten kanssa hän aloitti jo 1979, ja Kiina oli myös yrityksen tärkein markkina-alue. 
Marja Kurki myi yrityksensä vuonna 1988 Marimekolle. Myyntipäätökseen vaikutti sekä Kurjen uupumus, että hänen äitinsä saama aivoverenvuoto.
Kolmen vuoden Marimekko-omistuksen aikana yhtiön arvo oli kuihtunut ja Kurjen poika Tapani Kurki ehdotti äidilleen sen takaisin ostamista. Kun tämä ei innostunut, hän osti sen Kirsti Paakkaselta itse vuonna 1991. Paakkanen oli kiinnostunut vain Marimekon brändistä ja halusi myydä muut tuotemerkit pois. Paakkanen piti Marja Kurjen mukanaoloa ehtona kaupalle. Tapani Kurki ryhtyi yhtiön toimitusjohtajaksi ja myös hänen vaimonsa Satu Kurki oli mukana yhtiön johdossa. Kun yhtiön talous oli kohentunut, Marja Kurki keskittyi yhtiön tuotteiden suunnitteluun. Tuotteet suunniteltiin Suomessa ja valmistettiin Italiassa, Kiinassa, Etelä-Koreassa sekä Intiassa. 
Yhtiöstä Marja Kurki vetäytyi lopullisesti vuonna 2005. Seuraavana vuonna Marja Kurki Oy:lle myönnettiin Kultainen vaatepuu.
Keväällä 2012 Otava julkaisi Marja Kurjen elämäkertateoksen "Silkkitieni".
Perintö.
Vuonna 2015 Marja Kurki Oy:llä oli Suomessa parikymmentä työntekijää, Kiinassa yli sata. Kiinan tavarataloissa Marja Kurki -brändillä oli kymmeniä shop-in-shopeja, ja 70 prosenttia noin 9 miljoonan euron vuosiliikevaihdosta tuli Aasian maista. Huivien, solmioiden ja taskuliinojen lisäksi tuotteisiin kuuluivat laukut.
Vuoden 2024 alussa Marja Kurki Oy lopetti toimintansa, koska Tapani ja Satu Kurki halusivat vetäytyä eläkkeelle eikä perhepiiristä löytynyt jatkajaa. Samalla Aasiassa toimineet tytäryhtiöt myytiin.
Yksityiselämä.
Marja Kurjen lapsuudenperhe lähti evakkoon Karjalasta, kun hän oli vielä vauva. Perhe muutti sodan jälkeen Helsinkiin ja 1950-luvun puolivälissä Kurki oli vaihto-oppilaana Minnesotassa Yhdysvalloissa. 
Kurjella ja hänen puolisollaan Jaakko Kurjella on kaksi lasta.
NRP Albatroz (P1012)

NRP Albatroz (runkonumero P1012) oli Portugalin laivaston Albatroz-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1973 ja otettiin palvelukseen 9. joulukuuta 1974.
Palvelus.
Alus luovutettiin 2002 Itä-Timorille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Oecusse" ja runkonumerolla P101.
HPP Asianajotoimisto

HPP Asianajotoimisto Oy (ent. Asianajotoimisto Hammarström Puhakka Partners Oy) on vuonna 1975 perustettu liikejuridiikkaan erikoistunut asianajotoimisto.
Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2017 107 henkilöä. Sen erikoistumisalueisiin kuuluvat yritys- ja rahoitusjärjestelyt, työelämä, verot, riidanratkaisu, teknologia ja immateriaalioikeudet, kilpailuoikeus, ympäristö ja kiinteistöt sekä logistiikka.
Toimiston osakkaat ovat Suomen Asianajajaliiton jäseniä.
Andreas Norlén

Andreas Norlén (s. 6. toukokuuta 1973 Bromma) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko, joka on toiminut Ruotsin valtiopäivien puhemiehenä syyskuusta 2018 lähtien.
Elämä ja ura.
Norlén on syntynyt Tukholman Brommassa, mutta kasvanut Itä-Götanmaan Ödeshögissä. Hän meni mukaan Maltillisen kokoomuksen nuorisojärjestön toimintaan vuonna 1988. Lukiossa Norlén suoritti yhteiskuntatieteellisen linjan valmistuen 1992. Norlén muutti Motalaan 1995, missä hän istui kunnanvaltuustossa vuosina 1998–2002 ja 2006–2014.
Suoritettuaan liikejuridiikan maisterintutkinnon Linköpingin yliopistossa vuonna 1996 Norlén jatkoi opintojaan valmistuen oikeustieteen maisteriksi Tukholman yliopistossa vuonna 2000. Norlén on väitellyt myös tohtoriksi liikejuridiikan alalta Linköpingin yliopistossa vuonna 2004. Valtiopäiville hänet valittiin vuoden 2006 vaaleissa.
Norlén oli porvariallianssin, eli Maltillisen kokoomuksen, keskustapuolueen, kristillisdemokraattien ja liberaalien yhteinen ehdokas puhemieheksi. Puhemies valittiin syyskuun vaalien jälkeen ja äänestyksessä Norlén voitti vastaehdokkaansa, sosiaalidemokraattien, ympäristöpuolueen ja vasemmistopuolueen ehdokkaan Åsa Lindestamin äänin 203–145. Norlénia tuki äänestyksessä myös Ruotsidemokraatit.
Norlén on ollut naimisissa Helena Kjellströmin kanssa vuodesta 2013. Yhdessä heillä on vuonna 2016 syntynyt poika.
Hákonarmál

Hákonarmál (”Haakonin laulu”) on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka laati norjalainen skaldirunoilija Eyvindr Skaldienturmelija (isl. "Eyvindr Finnsson skáldaspillir"). Ylistysruno on laadittu 960-luvulla kuningas Haakon Hyvän ("Hákon góði Aðalsteinsfóstri") kunniaksi Haakonin kuoltua Fitjarin taistelussa. "Hákonarmál" kuvaa taistelua sekä kuningas Haakonin vastaanottoa tuonpuoleisessa, Valhallassa. "Hákonarmál" on säilynyt osittain tai kokonaisena 21-säkeistöisenä runona useammassa lähteessä, kuten Snorri Sturlusonin Proosa-Eddassa sekä osana kuningassaagoja, kuten Fagrskinnassa ja Snorrin kuningassaagojen kokoelmassa Heimskringla. "Hákonarmál" on ilmestynyt Aale Tynnin suomentamana teoksessa "Snorri: Norjan kuningassaagat", I (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö 1960).
Runon erityispiirteitä.
Eyvindr on käyttänyt "Hákonarmálissa" skandinaavisesta mytologiasta tunnettua kuvastoa kuvatessaan Haakonin saapumista ja vastaanottoa Valhallassa. "Hákonarmál" on lisäksi saanut vaikutteita sitä vanhemmasta, anonyymiksi jääneestä "Eiríksmálista", joka taas on laadittu Haakonin velipuolen, kuningas Eerik Verikirveen muistoksi. Toisten näkemysten mukaan taas "Hákonarmál" olisi vanhempi ja vaikutteiden lähde. Runojen ilmentämissä maailmankuvissa on yhteyksistä huolimatta kuitenkin eroja. Vaikka Haakon Hyvä olikin muiden lähteiden mukaan tutustunut kristinuskoon, Eyvindr esittää runossa pakanallisen aikakauden menneenä hyvänä aikana ja kristillisen ajan ja Haakonin seuraajan, kuningas Haraldr Harmaaturkin ("Haraldr gráfeldr") aikakauden pikemminkin sen pahana vastakohtana. 
"Hákonarmálin" runomitat.
"Hákonarmálissa" on käytetty useampia eddarunoudelle tyypillisiä runomittoja. "Fornyrðislag"-mitan eli ”vanhan tarinamitan” muunnosta "málaháttr"-runomittaa eli ”puhemittaa” käytetään kerrottaessa taistelukohtauksista. Niissä on havaittavissa myös vaikutteita skaldirunoudessa käytetyistä metaforista ja kenningeistä. "Ljóðaháttr"-runomittaa eli ”laulumittaa” taas on käytetty muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta runon muissa osissa. Käytetystä edda-runomitasta huolimatta "Hákonarmália" käsitellään yleensä skaldirunouden yhteydessä sen teeman ja tyylin vuoksi.
Aiheesta muualla.
Lituya Bayn megatsunami

Lituya Bayn megatsunami oli maanjäristystä seurannut tsunami Alaskan rannikolla 9. heinäkuuta 1958 paikallista aikaa. Sen magnitudi oli 7,9 ja intensiteetti luokkaa XI. Khantaak Islandilla kuoli kolme henkeä, ja kahden kadonneen oletettiin kuolleen heidän huuhtouduttuaan hyökyaallon mukana Lituya Bayssa. Haines-Skagwayn alueella katkesi merenalaisia kaapeleita. Pelicanissa ja Sitkassa raportoitiin lieviä vahinkoja.
Lahdessa tiedetään ennenkin sattuneen vastaavia maanvyöryjä, mutta vuonna 1958 saatiin ensimmäistä kertaa tarkkoja tietoja.
Tsunami.
Järistyksen voima sai lahden reunoilta liikkeelle yli 30 miljoonaa kuutiometriä kiveä. Pudotusta lahteen oli enimmillään noin 900 metriä. Vyöryä seurannut hyökyaalto nousi yli 500 metriin ja tuhosi tieltään kaikki puut ja muun kasvillisuuden. Muita maanvyöryjä havaittiin vielä yli 240 kilometrin päässä järistyksen keskipisteestä.
Lahdessa oli tapahtuma-aikaan kolme kalastusvenettä, joista yksi upposi, mutta sen matkustajat onnistuivat pelastautumaan. Yksi vene ja kaksi siinä ollutta matkustajaa katosi.
Evald Virtanen

Arvid Evald Virtanen (31. elokuuta 1900 Lahti – 31. joulukuuta 1990) oli suomalainen yrittäjä ja toisen polven vaatetustehtailija, joka perusti vuosina 1930–1991 toimineen Ewald Oy:n. Lahdessa, Padasjoella, Valkealassa, Loviisassa ja Kesälahdella toiminut Suomen suurimpiin kuulunut vaatetusyritys työllisti suurimmillaan noin 400 henkeä.
Elämä ja ura.
Vuonna 1900 Lahden Paita- ja Esiliinatehtaan omistaja Helmi Virtanen synnytti lahtelaisen saunan maalattialle pojan, joka sai nimekseen Evald. Poika kävi koulua Lahdessa ja Lapinjärvellä ja liittyi 23-vuotiaana tarinan mukaan juovuspäissään Ranskan muukalaislegioonaan. Siellä vuoden palveltuaan hän pääsi legioonasta pakoon äitinsä järjestämänä. Hän toimi äitinsä yrityksen kaupallisena johtajana ja sitten maanviljelijänä äidin ostamalla maatilalla Orimattilasta. Poika avioitui, sai kaksi lasta ja yritti opetella maanviljelystä kunnes jätti perheensä, muutti Lahteen ja perusti oman vaatetustehtaan, jälleen äitinsä tukemana.
Yrityksellä nimeltä Uusi Paita- ja Esiliinatehdas oli vaikeuksia saada materiaaleja. Niinpä Evald Virtanen matkusti Japaniin ja osti sieltä miljoona metriä hyvää puuvillakangasta. Tämän ja satojen sitä seuranneiden Aasian-matkojen myötä Virtasessa heräsi elinikäinen kiinnostus Kaukoidän kulttuureja kohtaan niin, että hän kääntyi buddhalaiseksi.
Rauhankadun ja Harjukadun kulmauksessa toiminut yritys sai vuonna 1938 nimen Evald Virtanen ja myöhemmin se tunnettiin Ewald Oy:nä. Paitojen ohella tehdas tuotti muun muassa Beat-merkkisiä farkkuja.
Evald Virtanen kuoli 90-vuotiaana Frankfurtin messuilla vuonna 1990. Hän oli loppuun asti mukana yrityksensä toiminnassa, joka päättyi konkurssiin hänen kuolemaansa seuraavana vuonna, kesällä 1991. Viime vaiheissa Ewald oli siirtänyt paitatuotantonsa Portugaliin Piretta-PTA:n kanssa perustamaansa yhteisyritykseen, mutta vaikeudet alkoivat kasautua kun Piretta teki konkurssin ennen Ewaldia. Ewi- ja Ewald-paitojen teettämistä alihankintana jatkoi Hoptio Oy.
Entiseen Ewald Oy:n paitatehtaaseen rakennettiin vuosina 2017–2018 vuokra-asuntoja muun muassa opiskelijoiden tarpeisiin.
Snellmaninpuisto

Snellmaninpuisto (tai joskus "Snellmanin puisto") on Kuopion keskustassa, Vahtivuoren kaupunginosassa Kuopion tuomiokirkon vierisessä korttelissa satamaa kohti mentäessä sijaitseva kaupungin vanhin puisto. Puiston pinta-ala on 1,4 hehtaaria.
Ennen puistovaihetta Snellmaninpuiston alueella sijaitsi nimellä "Kustaantori", "Suurtori" tai "Kirkkotori" tunnettu kaupungin ensimmäinen päätori. Vuodesta 1842 alkaen alueelle ja tuomiokirkon ympärille istutettiin puita, aluksi haapoja. 1850-luvulla torikauppa siirrettiin nykyisen Kuopion torin paikalle ja aiempaa toriaukiota alettiin muuttaa laajemmin puistoksi. Puisto tunnettiin nimellä "Kirkkopuisto". 
Puiston keskellä paljastettiin 3. heinäkuuta 1886 Johannes Takasen veistämä J. V. Snellmanin rintakuva. Tämän johdosta puisto sai nimen "Snellmaninpuisto". Puistoaluetta on muutenkin muokattu useissa vaiheissa. Vuosina 2018–2019 osana puiston peruskorjausta suuri osa vanhemmasta puustosta kaadetaan. Tällöin heikkokuntoisia puita saadaan poistettua ja raivataan riittävästi tilaa valolle, jota uudet puuntaimet tarvitsevat.
Puisto kuuluu ympäristöineen osana laajempaan, loppuvuodesta 2017 perustettuun Kuopion kansalliseen kaupunkipuistoon.
Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Museovirasto luokittelee Snellmaninpuiston ja Kuopion tuomiokirkon ympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetun kulttuuriympäristön kohdealueeksi ("Kuopion Snellmanin puisto, tuomiokirkko ja puukorttelit").
Sulo Santeri Salmensaari

Sulo Santeri Salmensaari, vuoteen 1904 Sundholm (10. marraskuuta 1874 Jyväskylä – 24. joulukuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos ja Suomen Vapaakirkon ensimmäinen johtaja. 
Henkilöhistoria.
Salmensaaren vanhemmat olivat puuseppä Heikki Sundholm ja Amanda Matilda Sandberg. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1900 oli Augusta Maria Hiltunen (k. 1922) ja toinen vuodesta 1928 Tyyne Liisa Thurman (k. 1966). Salmensaari tuli ylioppilaaksi 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi opettajana ja saarnaajana ja opiskeli lähetysopistossa Lontoossa. Suomen Vapaan Lähetyksen – myöhemmin Suomen Vapaakirkko – sihteerinä hän toimi vuoteen 1908. Käyrän kasvatuslaitoksen johtaja Salmensaari oli 1908–1912 ja Kotiniemen 1914–1918. Hän toimi Kouluhallituksen lastensuojeluosastolla kouluneuvoksena 1918–1924. Sosiaaliministeriön lastensuojelun tarkastaja, ylitarkastaja ja lopuksi raittius- ja alkoholiasioiden osaston päällikkö Salmensaari oli 1924–1941. Hän oli Suomen Vapaakirkon esimies eli korkein johtaja vuodesta 1923 aina vuoteen 1954 asti.
Teoksia.
Salmensaari oli "Lastensuojelulehden" toimittaja 1923–1936 ja julkaisi sekä lastensuojeluun että kirkolliseen työhön liittyviä teoksia:
Ui (joki)

Ui ( ja ) on Venäjällä ja Kazakstanissa Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella.
Maantietoa.
Pääuoma.
Joen lähteet sijaitsevat yli 1000 metrin korkeuteen kohoavan Uralvuoriston itärinteillä noin 50 kilometrin päässä kaupungista Miass. Joki alkaa rinteillä 700 metrin korkeudessa ja se alkaa varsin jyrkkänä laskeutumaan kaakkoon päin kohti Länsi-Siperian alankoa. Aluksi se ylittää Sauralskin tasangon ja siirtyy sitten Tšeljabinskin alueelle ja kääntyy sitten kohti itää. Joen ohitettua Troitskin kaupungin, se ylittää Venäjän ja Kazakstanin valtionrajan. Rajan jälkeen se virtaa vielä 50 kilometriä, ennen kuin se yhtyy Toboljokeen 994 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen kokonaispituus on 462 kilometriä. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Sivujoet.
Ui ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 34 400 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen, jonka pinta-ala on 1,2 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Uin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat). Yleisimpänä joennimenä oleva ”Tšernaja” ei ole virhe vaan se esiintyy tietokannassa usean sivujoen nimenä.
Lähteet: 1 = 
Vuodenajat ja virtaamat.
Joki saa vetensä pääasiassa kevään sulavasta lumesta, mutta muulloin vähäisistä sateista. Silloin huhtikuussa on joen virtaama keskimäärin 80,6 kuutiometriä sekunnissa (MHQ, m³/s). Pienimmillään virtaama (MNQ) helmikuussa 1,7 m³/s. Kevättulvan jälkeen laskee virtaama ja sitä ruokkii kesän sateet, jotka kuitenkin vähenevät syksyn edetessä. Vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 13,6 m³/s. Suurin milloinkaan mitattu virtaama (HHQ) on ollut 288 m³/s (huhtikuussa 1970) ja pienin (NNQ) 0,14 m³/s. Virtaamat on mitattu 213 kilometriä joen suistosta Pegel Krutojarskissa vuosina 1967–1988. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.
Marcus Pauli Björneburgensis

Marcus Pauli Björneburgensis (eli "Markus Sadelerus", noin 1610 Pori – 2. syyskuuta 1662 Turku) oli kappalainen ja kielentutkija. 
Marcus Pauli Björneburgensis syntyi Porissa satulasepän poikana, ja hänen käyttämänsä lisänimi Sadelerus merkitseekin satulaseppää. Hänestä tuli ylioppilas Uppsalassa 27. marraskuuta 1631 nimellä Marcus Pauli Biörneburgensis Finno. Hän toimi Oulun kappalaisena vuodesta 1636 (jo ennen papiksi valmistumistaan) sekä Porin triviaalikoulun konrehtorina 1640. Seuraavaksi hänestä tuli Turun katedraalikoulun konrehtori ja Turun suomenkielinen toinen kappalainen. Hän joutui vaikeuksiin alkoholinkäyttönsä ja teräväkielisyytensä vuoksi ja oli pidätettynä virantoimituksesta vuoden 1644. Hänestä tuli Oulun kirkkoherra 1647, mutta vuonna 1655 hänet erotettiin tästäkin virasta. Uudenkaarlepyyn triviaalikoulun rehtorin viran hän sai vuonna 1659, mutta erotettiin siitä 1660. 
Hänen puolisonsa oli Beata Simonsdotter Frosterus ja poikansa kokkolalainen valtiopäivämies Jöran Zadler. 
Ruotsalainen kielitieteilijä Ericus Schroderus alkoi vuonna 1635 laatia ruotsin ja useiden sivistyskielten välistä sanakirjaa. Työssään hän havaitsi, ettei ollut olemassa suomen kielen sanakirjaa, ja otti suomen mukaan vuonna 1637 julkaisemaansa tulkkisanakirjaan "Lexicon Latino-Scondicum". Kirjan esipuheessa hän lausuu kiitokset “oululaisten taitavalle saarnamiehelle ja verrattomalle ystävälleen” Björneburgensikselle. Tämä olikin laatinut suuren osan sanakirjan suomenkielisestä osasta. Useat sanat esiintyvät siinä painettuina ensimmäinen kerran: "aine", "hålffi" (holvi), "cartio", "kruuti", "luocka", "nelikoi" (nelikko), "tundi", "kello", "tobacki", "tutkimus" (merkityksessä 'rangaistus'), "tähdätä", "uppiniscasus", "vuorocausi", "yxtotisus". Sanakirjatyössä Björneburgensis sepitti useita sellaisiakin sanoja, jotka eivät ole yleistyneet, kuten "werhotus" (teltta), "köyhäkylä" (torppa) ja "hahden hammas" (ankkuri).
Pacy-sur-Eure

Pacy-sur-Eure on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee 80 kilometriä Pariisista länteen Eurejoen varrella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, kun Saint-Aquilin-de-Pacy yhdistyi Pacy-sur-Euren kuntaan. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Pacy-sur-Eure.
Nähtävyydet.
Kunnan nähtävyyksiä on Eurejoen laakson rautatie ("Chemin de fer de la vallée de l'Eure"). Se on osa 1800-luvulla rakennettua Rouen - Orléans -rataa ("Ligne de Rouen à Orléans"), joka on suurelta osin lopetettu. Jäljellä olevalla museorautatiellä pääsee matkustamaan entisajan kalustolla Pacy-sur-Euresta joko Breuilpontiin tai Cochereliin.
Fernando Clavijo Batlle

Fernando Clavijo Batlle (s. 10. elokuuta 1971) on espanjalainen poliitikko. Clavijo Batlle oli Kanariansaarten itsehallintoalueen johtaja 2015–2019.
Clavijo Batlle on suorittanut taloustieteen tutkinnon Universidad de La Lagunassa.
Oldsmobile Cutlass Calais

Oldsmobile Cutlass Calais on ylemmän keskiluokan henkilöautomalli, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1984–1991 Oldsmobile-brändin alla. Se on teknisesti samankaltainen Buick Somersetn, Buick Skylarkin, ja Pontiac Grand Amin kanssa. Autot jakavat saman GM N -pohjalevyn.
Jokerien KHL-kausi 2018–2019

Jokerien KHL-kausi 2018–2019 on järjestyksessään jääkiekkoseura Jokerien historian 52:s kausi, ja viides, jonka se pelaa KHL:ssä. Joukkue pelaa läntisen konferenssin Bobrov-divisioonassa. Lauri Marjamäki aloitti joukkueen päävalmentajana Jukka Jalosen sopimuksen umpeuduttua.
"Lopulliset tilastot".
Douains

Douains on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee 80 kilometriä Pariisista länteen. Kunta on entiseltä nimeltään Brécourt.
Nähtävyydet.
Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulla rakennettu linna "Château de Brécourt". Linna ryöstettiin 13. heinäkuuta 1793 Ranskan suureen vallankumoukseen kuuluneessa Brécourtin taistelussa, jota kutsutaan myös nimellä ”taistelu ilman kyyneleitä”. Linna myytiin tämän jälkeen Vallankumouskalenterin mukaan 16. Fructidor-kuuta vuonna VII (2. syyskuuta 1799). Linna vaihtoi 1900-luvulla useasti omistajaa. Viimeiset vuodet se on toiminut hotellina. Linna on myytävänä 4 200 000 € hintaan.
Markku Lehto

Markku Lehto (s. 9. joulukuuta 1941 Uusikaupunki) on suomalainen virkamies. Hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä vuodesta 1994 vuodenvaihteeseen 2006–2007, jolloin jäi eläkkeelle.
Ura.
Lehto on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori, pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1971. Samana vuonna alkoi hänen uransa sosiaali- ja terveysministeriössä, jossa hän ehti toimia erikoistutkijana, suunnittelupäällikkönä ja osastopäällikkönä ennen nimitystään kansliapäälliköksi vuonna 1994. Lehto seurasi tehtävässä Heikki S. von Hertzeniä, jonka sijaisena hän oli jo aiemmin toiminut.
Lehto on puoluetaustaltaan keskustalainen. Hän liittyi puolueeseen opiskeluaikanaan, mutta erosi sen jäsenyydestä 1980-luvulla. Jäätyään ministeriöstä eläkkeelle hän toimi Vanhasen II hallituksen asettaman, sosiaaliturvan kokonaisuudistusta valmistelleen Sata-komitean päätoimisena puheenjohtajana vuosina 2007–2009. Vuosina 2009–2010 Lehto toimi Lahden seudun avustavana kuntajakoselvittäjänä Osmo Soininvaaran ollessa päävastuullinen kuntajakoselvittäjä. Hän on ollut myös Valtakunnallisen terveydenhuollon eettisen neuvottelukunnan ETENEn puheenjohtaja vuosina 2006–2014 ja Vanhustyön keskusliiton valtuuston puheenjohtaja vuosina 2009–2018. Vuosina 1981–1986 ja 1991–1994 hän johti Vanhustyön keskusliiton johtokuntaa.
Lehto on Helsingin ja Turun yliopistojen sosiaalipolitiikan dosentti. Hän on kirjoittanut alalta useita artikkeleita ja kirjoja.
Yksityiselämä.
Lehto on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Valtion Pukutehdas

Valtion Pukutehdas Oy, vuodesta 1995 VPU Pukutehdas Oy, oli Suomen valtion omistama vaatetustehdas Hämeenlinnassa. Se valmisti puolustusvoimien, poliisin ja palokuntien sekä muiden valtion laitosten työntekijöiden univormuja ja muita työasuja, sairaalatekstiilejä sekä äitiyspakkausten vauvanvaatteita tilausten perusteella. Suurimmillaan tehdas työllisti 350 ihmistä.
Valtion Pukutehdas perustettiin vuonna 1922. Suomen liityttyä Euroopan unioniin 1995 valtion vaate- ja varustetilaukset perustuivat kilpailutukseen, ja VPU Pukutehdas Oy:ksi yhtiöitetty tehdas joutui vaikeuksiin hintatasonsa takia. VPU pyrki parantamaan tilannetta keskittymällä vapaa-ajan vaatteiden valmistukseen Boreus-tuotemerkillä, mutta yrityksen toiminta loppui 2004 kun Boreus-toiminta ja myymälät myytiin Moduta Oy:lle ja koko muu henkilöstö irtisanottiin. Seuraavana vuonna VPU teki konkurssin. Moduta perusti Boreus Oy:n, joka hakeutui konkurssiin vuonna 2010 tehtyään koko ajan tappiota. 
Pukutehtaan perinnettä yritti jatkaa Fin Brands -yrityksen omistaja Jaana Paavilainen (nyk. Villanen) tuotemerkillä Suomen Pukutehdas. Hän osti pukutehtaan koneet ja kaavat vuonna 2007, ja hänen yrityksensä valittiin suunnitteilla olleen Mannerheim-elokuvan pukujen valmistajaksi. Sitä varten ehdittiin ostaa kankaatkin, kunnes elokuvahanke yllättäen peruuntui.
VPU:n vanha tehdasrakennus purettiin 2017.
Toby Smith

Toby Grafftey-Smith (29. lokakuuta 1970 – 11. huhtikuuta 2017), taiteilijanimeltään Toby Smith, oli englantilainen Grammy-palkittu muusikko, joka tunnetaan parhaiten Jamiroquai-yhtyeen kosketinsoittajana ja toisena lauluntekijänä vuosina 1992–2002. Smith lähti Jamiroquaista 29. huhtikuuta 2002 yhtyeen Funk Odyssey -kiertueen aikana perheasioiden vuoksi.
Smith toimi myös The Hoosiers -nimisen rockyhtyeen musiikin tuottajana ja managerina. Vuonna 2009 hän toimi tuottajana Absent Elk -nimisen brittiyhtyeen albumilla "Caught in the Headlights". Smith toimi apulaistuottajana sekä kirjoitti osia useisiin kappaleisiin Matt Cradlen "Porcelain"-albumilla vuonna 2013.
Smith omisti Banburyn lähellä sijaitsevan Angelic Recording Studios nimisen äänitysstudion.
Smith kuoli 11. huhtikuuta 2017, 46-vuotiaana. Hänellä oli todettu syöpä kuutta vuotta aiemmin.
Pantolaktoni

Pantolaktoni (C6H10O3) on laktoneihin eli rengasrakenteisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa vitamiinien valmistamiseen ja apuaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Pantolaktoni on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa veteen, etanoliin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja kloorattuihin hiilivetyihin. Pantolaktoni on optisesti aktiivinen yhdiste. R(-)-enantiomeerin kiertokyky vesiliuoksessa on -50 ja S(+)-enantiomeerin kiertokyky vesiliuoksessa on +50. Pantolaktonia muodostuu ihmiselimistössä maksassa pantoteenihapon aineenvaihduntatuotteena.
Pantolaktonin valmistamiseen on useita tapoja. Käytetyin tapa on emäskatalysoitu isobutyraldehydin ja formaldehydin välinen aldoliadditioreaktio. Tässä reaktiossa muodostuu hydroksipivaldehydiä, joka reagoi vetysyanidin kanssa syanohydriiniksi. Tämä syanohydriini syklisoituu happamissa olosuhteissa pantolaktoniksi. Tässä reaktiossa muodostuu pantolaktonin raseeminen seos. Toinen valmistustapa on ketopantolaktonin pelkistys joko vedyttämällä tai bioteknillisesti ja näin voidaan valmistaa tiettyä pantolaktonin enantiomeeria. Ketopantolaktonia valmistetaan 2-okso-3-metyylibutyraattiesterien ja formaldehydin välisellä reaktiolla.
Pantolaktoni reagoi 3-aminopropaanihapon kanssa muodostaen pantoteenihappoa ja 3-aminopropanolin kanssa muodostaen pantenolia. Aineesta valmistetaan myös muita pantoteenihapon johdannaisia. Orgaanisissa synteeseissä pantolaktonia voidaan käyttää kiraalisena lähtöaineena, kiraalisena apuaineena muun muassa Diels–Alder-reaktioissa sekä additioreaktioissa keteeneihin. Pantolaktonia voidaan myös käyttää erotettaessa muiden aineiden enantiomeereja resoluutiolla.
Paddington (elokuva)

Paddington on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut lastenelokuva, jonka on ohjannut Paul King. Elokuva perustuu Michael Bondin luomaan hahmoon Karhuherra Paddington. Tapahtumat sijoittuvat Lontooseen, jonne Karhuherra Paddington saapuu.
Elokuvalle tehtiin jatko-osa "Paddington 2" vuonna 2017.
El Alin lento 402

El Alin lento 402 oli El Alin reittilento Lontoosta Pariisin ja Wienin kautta Tel Aviviin. Lennolla 27. heinäkuuta 1955 käytetty Lockheed L-149 Constellation ammuttiin alas Petritšin pohjoispuolella sen ajauduttua sivuun reitiltä ja eksyttyä Bulgarian ilmatilaan. Koneessa oli 51 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä, jotka kaikki saivat surmansa.
Lento lähti Wienistä kohti Tel Avivia kello 2.53. Se lensi normaalisti Amber 10 -reittiä 18 000 jalan korkeudessa. Jugoslavian yllä miehistö kone kuitenkin kääntyi kohti Jugoslavian ja Bulgarian rajaa. Kone päätyi Bulgarian ilmatilaan, jossa sitä vastaan hyökkäsi kaksi Bulgarian ilmavoimien MiG-15-hävittäjää. Lento 402 alkoi laskeutua alemmas, jolloin hävittäjät hyökkäsivät uudestaan 8 000 jalan korkeudella. Kone syttyi tuleen ja jatkoi laskeutumista. Noin viiden minuutin kuluttua hävittäjät tekivät kolmannen hyökkäyksen. Kone sai osuman oikeaan siipeensä, räjähti ja hajosi kappaleiksi 2 000 jalan korkeudella.
Tutkinnassa selvisi, että kone oli ajautunut sivuun reitiltään, koska alueella ollut ukkosmyrsky oli saanut radiokompassin neulan osoittamaan väärään suuntaan.
Perille

Perille on Suomen kauko- ja lähiliikenteen sekä Tallinnan lähiliikenteen kokoava matkustamisen hakupalvelu ja reittiopas, jonka avulla matkustaja voi suunnitella matkoja, vertailla hintoja sekä ostaa matkalippuja. Maksuttomalla Perille-sovelluksella ja osoitteessa www.perille.fi toimiva palvelu auttaa matkustajaa löytämään sopivimman reitin, kulkuvälineen ja matkalipun Suomessa sekä suositulla Helsinki–Tallinna-reitillä. Palvelun avulla voi verrata bussien, junien, lentojen, laivojen, lauttojen ja taksien hintoja, matkustusaikoja, matkan kestoa ja matkustustapojen ympäristövaikutuksia. Vaihtoehtoja voi verrata myös omaan autoon. 
Perille-palvelu aloitti toimintansa vuonna 2016. Palvelua ylläpitää ja kehittää suomalainen startup-yritys Perille Mobility Services Oy.
Lego Elokuva 2

Lego elokuva 2 () on vuonna 2019 valmistunut animaatioelokuva. Se on jatko-osa vuonna 2014 julkaistuun "Lego Elokuvaan". Elokuva sai ensi-iltansa 8. helmikuuta 2019.
Elokuvassa on eri ohjaaja (Mike Mitchell) mutta samat pääosien ääninäyttelijät kuin sen edeltäjässä. Siinä on monia lauluja. "Episodi"-verkkolehden arvostelussa Maria Lättilä antoi sille neljä tähteä ja kehui elokuvan monitasoisuutta: kepeän rallattelun alla on pohdiskelua sukupuolirooleista.
Juoni.
Palikkalaan hyökkää Lego DUPLO -avaruusolentoja ulkoavaruudesta. Lucy, Batman, Benny ja Unikitty kaapataan leluavaruuteen ja Emmet lähtee heitä pelastamaan.
Eero Lauresalo

Eero Lauresalo (vuoteen 1945 Lindroos; 31. tammikuuta 1908 Tuusula – 3. elokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kontrabasisti ja sousafonisti. 
Lauresalo oli yksi Dallapén vanhimmista jäsenistä.
Elämäkerta.
Lauresalon musiikkiura alkoi 1920-luvun lopulla Jazz Saxophone Bandissa, joka esiintyi ravintola Oprikissa Helsingissä. Lauresalo tunnettiin basistina ja hän liittyi vuonna 1930 Dallapé -yhtyeeseen, jossa hän soitti sousafonia. 
Vuonna 1934 Lauresalo tuli tärkeimmäksi yhtyeen jäseneksi, mutta hän toimi edelleen sousafonistina. Ensimmäisen kerran hänet kutsuttiin levyttämään Martti Jäppilän "Masan Polkka" 1930. Jatkosodan aikana viihdytti Lauresalo Suomen sotilaita, mutta aselevon aikana Lauresalo ja Helge Pahlman kehittivät uutta swing-tyyliä Dallapélle. Kullervo Linnan kutsusta Lauresalo liittyi Humppa-Veikot -orkesteriin, jossa hän viihtyikin sitten kauan. 
Kun Martti Jäppilä kuoli vuonna 1967, Lauresalo tuli Dallapén uudeksi johtajaksi. 
Musiikkineuvos Jukka Haavisto mainitsi Lauresalon kirjassaan "Puuvillapelloilta kaskimaille: Jatsin ja jazzin vaiheita Suomessa".:
Sjarhei Rumas

Sjarhei Mikalajevitš Rumas (, , s. 1. joulukuuta 1969 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko ja taloustieteilijä. Hän oli Valko-Venäjän pääministeri 18. elokuuta 2018–3. kesäkuuta 2020.
Ajat (joki)

Ajat ( ja ) on Venäjällä ja Kazakstanissa Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella.
Maantietoa.
Pääuoma.
Joen alku sijoittuu valuma-alueen kahden latvajoen Aršagly-Ajatin ja Karatalajatin yhtymäkohtaan. Latvahaarat sijaitsevat Venäjän puolella Tšeljabinskin alueella, mutta joen alajuoksu Kazakstanin Qostanayn alueen puolella. Molemmat sivujoet ovat yli 100 kilometriä pitkät, joten joki perinteisesti mitattuna noin 250 kilometriä pitkä. Joen lähteet sijaitsevat Uralvuoriston itärinteillä ja se laskee alas rinteitä kohti Länsi-Siperian alankoa. Joen nimikko-osuuden pituus on 117 kilometriä ja se laskee Toboljokeen 1 257 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Yhtymäkohdassa sijaitsee Karatomarin tekojärvi, joka on saatu patoamalla Toboljoki. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Sivujoet.
Ajat ja sen sivujoet muodostavat alajuoksun osalta 13 300 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen ja jos siihen lisätään vielä latvahaarojen valuma-alueet, saadaan joen kokonaisalaksi 21 500 neliökilometriä. Kazakstanin puoleisista sivujoista ei ole tietoa.
Lähteet: 1 = 2 = 3 = 
Vuodenajat ja virtaamat.
Joki saa vetensä pääasiassa kevään sulavasta lumesta, mutta muulloin vähäisistä sateista. Silloin huhtikuussa on joen virtaama keskimäärin 50,0 kuutiometriä sekunnissa (MHQ, m³/s). Pienimmillään virtaama (MNQ) helmikuussa 0,35 m³/s. Kevättulvan jälkeen laskee virtaama ja sitä ruokkii kesän sateet, jotka kuitenkin vähenevät syksyn edetessä. Vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 4,9 m³/s. Suurin milloinkaan mitattu virtaama (HHQ) on ollut 238 m³/s (huhtikuussa 1957) ja pienin (NNQ) 0,00 m³/s vuoden 1986 heinäkuusta seuraavan vuoden tammikuuhun. Virtaamat on mitattu Varvarinkassa vuosina 1952–1987. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.
Ruusut (albumi)

Ruusut on Ruusut-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2018. Musiikkilehti Rumban kriitikot äänestivät sen vuoden 2018 parhaaksi kotimaiseksi albumiksi. Albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla ensimmäisellä listaviikollaan sijalle 3. Levyn molemmat vinyylipainokset ovat loppuunmyytyjä. Albumi voitti vuoden 2019 Emma Gaalassa Kriitikoiden valinta -palkinnon.
Juho Siirilä

Juho (Juhani, Janne) Siirilä, alkujaan Malmsten tai (Matinpoika) Mikkola (8. tammikuuta 1843 Kälviä – 20. heinäkuuta 1933 Kälviä) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies. 
Siirilä pääsi tutustumaan Jyväskylän seminaariin ja perusti Kälviälle pitäjän ensimmäisen, yksityisen kansakoulun. Hän työskenteli koulun opettajana aina vuoteen 1904 saakka. Siirilä toimi useissa kunnan luottamustehtävissä ja oli muun muassa raittiusseura Tenhon perustaja ja esimies kahdeksan vuoden ajan. Talonpoikaissäädyn jäsenenä Siirilä edusti Kokkolan tuomiokuntaa vuoden 1891 valtiopäivillä. Siirilä oli myös Kälviän emäseurakunnan kirjaston ensimmäinen hoitaja.
Idänparta-agama

Idänparta-agama eli partalisko ("Pogona barbata") on agamien heimoon kuuluva liskolaji, jota tavataan Australian itä- ja kaakkoisosissa. Sillä on piikkinen kaulapussi, jonka se voi pullistaa asettuessaan samanlaiseen uhkausasentoon kuin kauluslisko. Naaras voi munia yhden lisääntymiskauden aikana kolme pesuetta, joista kukin koostuu 14–26 munasta.
Herzliyya

Herzliyya tai Herzliya (hepr. הֶרְצְלִיָּה‎) on kaupunki Israelissa Tel Avivin metropolialueella. Herzliyya perustettiin vuonna 1924 ja se nimettiin Theodor Herzlin mukaan. Se tunnetaan startup- ja yrityskaupunkina. Vuoden 2018 lopussa kaupungin asukasluku oli 95 142.
Maantiede.
Herzliyya on osa Tel Avivin suurkaupunkialuetta ja se sijaitsee varsinaisesta Tel Avivista noin 17 kilometriä pohjoiseen. Kaupunki voidaan jakaa kolmeen alueeseen, korkealuokkaiseen Herzliyya Pituaḥin asuinalueeseen, teollisuusalueeseen ja vanhempaan kaupungin keskustaan. Kaupungin alueella on useita puistoja ja rannikolla on venesatama.
Historia.
Hieman nykyisen Herzliyyan pohjoispuolella sijaitsee hellenistisen Arsufin eli Apollonian rauniot. Kaupunki perustettiin 200-luvulla ja nykyisen nimensä se sai alueen muslimivalloituksen jälkeen 600-luvulla. Paikka tuli tunnetuksi ristiretkien aikana vuonna 1191 käydystä Arsufin taistelusta, jossa Rikhard I Leijonamielen armeija voitti Saladinin joukot. 
Nykyinen Herzliyya perustettiin Zionist Organization of American ostettua paikalta maata, jolle perustettiin moshava vuonna 1924. Nimensä paikka on saanut Theodor Herzlin mukaan. Varhaiset paikalle muuttaneet siirtolaiset koostuivat toisen sukupolven maanviljelijöiden muodostaman Benei Binyamin -järjestön jäsenistä. Maatalous paikalla perustui sitrushedelmien kasvatukselle. Sitrushedelmien vienti loppui toisen maailmansodan aikana, jolloin paikallista maataloutta oli pakko monimuotoistaa. Paikalle alkoi kasvaa myös teollisuutta. Israelin itsenäisyyssodan alkaessa vuonna 1948 Herzliyyan asukasluku oli noin 5 800. Kunnan hallinnollista aluetta laajennettiin merkittävästi sodan jälkeen ja kaupungin aseman Herzliyya sai vuonna 1960.
Talous.
Kaupunki eli alun perin maataloudesta, mutta lähinnä Tel Avivin kasvun takia suurin osa kaupungin alueesta on otettu nykyisin asuinaluekäyttöön. Herzliyya Pituaḥissa kaupungin rannikolla on useita luksushotelleja. Sen teollisuusalueella toimii puolestaan useita korkean teknologian yrityksiä. Kaupungissa toimii myös Israelin suurin elokuva-alan yritys Herzliya Studios.
Väestö.
Herzliyyan asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 95 142. Kaupunki on kasvanut etenkin Tel Avivin läheisyyden takia ja monet kaupunkiin tulleista muuttajista ovat peräisin entisen Neuvostoliiton alueelta.
Vääräjoki

Vääräjoki on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Kalajoen sivu-uoma. Joki on pituudeltaan 107 kilometriä pitkä ja leveydeltään 5–10 metriä leveä. Joen valuma-alue on 940 neliökilometriä. Vääräjoki saa alkunsa Reisjärven kunnassa sijaitsevasta Pitkäjärvestä, josta joki laskee Sieviin ja Kalajoen kaupungin alueelle. Siiponjoki haarautuu Vääräjoesta Typön jälkeen. Vääräjoki yhtyy Kalajoen pääuomaan Tyngän kylässä.
Viheltelevä helsinkiläinen

Viheltelevä helsinkiläinen on kuvanveistäjä Björn Weckströmin Helsingin kaupungille lahjoittama veistos. Veistos sijaitsee Isolla Roobertinkadulla, ja se on paljastettu vuonna 1995.
Veistos on Weckströmin mukaan omistettu hyväntuulisten, auttavaisten ja suvaitsevaisten helsinkiläisten kunniaksi. Abstrahoitu muoto antaa kävelykadulla kulkijoille mahdollisuuden luoda omat mielikuvansa veistoksen sisällöstä.
Veistoksen sijoituspaikan löytäminen kesti noin kaksi vuotta. Pronssinen Veistos on valettu Pietrasantassa, Italiassa.
Yhdessä (veistos)

Yhdessä on Björn Weckströmin suunnittelema puoliabstrakti veistos, jossa kaksi ihmishahmoa syleilevät toisiaan. Veistoksen lahjoitti HYY Yhtymä Flooran päivänä 2018 Helsingin yliopiston ylioppilaskunnalle sen 150-vuotisjuhlan kunniaksi.
Veistos sijaitsee Helsingin keskustassa Kaivopihalla. Kivijalustan kaiverruksessa lukee "Helsingin yliopiston ylioppilaskunta ∙ Tulevaisuuden puolesta ∙ 150-vuotiaan ylioppilaskunnan kunniaksi ∙ 13.5.2018". Alun perin teksti oli kaiverrettu vain suomen kielellä, mutta myöhemmin lisättiin myös ruotsin- ja englanninkieliset kaiverrukset.
Veistos on valettu Pietrasantassa, Italiassa. Patinan Weckström on kehittänyt yhdessä veistoksen pronssista valaneen Fonderia Mariani -valimon kanssa.
Anj Smith

Anj Smith (s. 1978 Blackham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen kuvataiteilija, joka on keskittynyt öljymaalaukseen. Taiteiden maisteriksi hän valmistui vuonna 2005, ja hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä ympäri maailmaa. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 2004 Bangkokissa. Smith yhdistää maalauksissaan perinteistä öljyvärimaalausta nykytaiteen käsitteisiin.
Elämäkerta.
Anj Smith syntyi vuonna 1978 Blackhamin kylässä. Hän oli yksi perheen viidestä tyttärestä. Hän muutti kotoaan opiskelemaan Lontooseen. Smith opiskeli Slade School of Fine Artissa, jossa hän suoritti vuonna 2002 maalaustaiteesta alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi opiskeluitaan Goldsmiths’ Collegessa ja sai kaunotaiteiden maisterin tutkinnon vuonna 2005.
Smithin töitä oli jo hänen opiskeluaikanaan esillä useissa näyttelyissä. Bangkokista hän sai vuodeksi 2004 residenssin ja piti siellä samana vuonna yksityisnäyttelyn. Sen jälkeen hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Vilnassa, Lontoossa, New Yorkissa, Mumbaissa ja Zürichissä. Smithin ensimmäinen yksityisnäyttely Suomessa avautui syyskuussa 2018 Sara Hildénin taidemuseossa.
Tyyli ja teemat.
Smith tekee öljymaalauksia, joissa hän yhdistää Sara Hildénin museon johtajan Päivi Loimaalan mukaan perinteistä öljyvesimaalausta käsitteelliseen nykytaiteeseen. Smithin teoksissa on mukana elementtejä monista perinteisistä maalaustaiteen alalajeista, kuten maisema-, muotokuva- ja asetelmamaalauksesta. Öljyvärejä Smith hän käyttää monipuolisesti ja luo läpikuultavia ja paksuja maalikerroksia, ohuilla siveltimillä yksityiskohtia ja puristaa paikoin väriä myös suoraan tuubista. Smithin maalaukset ovat yksityiskohtaisuuden lisäksi pieniä.
Smith on tutkinut töissään identiteettiä, eroottisuutta, kuolevaisuutta ja herkkyyttä. Hän on käyttänyt lähteinään muun muassa taiteen historiaa, kirjallisuutta, muodin alakulttuureja sekä kasvi- ja eläinkunnan salaperäisyyksiä. Hänen töissään onkin villejä maisemia, moniselitteisiä hahmoja, tekstiilejä sekä harvinaisia ja eksoottisia kasveja sekä eläimiä.
Príncipe-luokka

Príncipe-luokka oli Portugalin laivaston kuuden Yhdysvalloista 1948 hankitun aluksen muodostama partioveneluokka.
Alukset.
Portugalin laivasto sai 1948 kuusi Yhdysvaltain laivaston PC-461-luokan alusta MDAP-ohjelmassa. Aluksi ne olivat ainoastaan pelastusaluksina Portugalin, Azorien ja Madeiran vesillä. Vuonna 1957 alukset aseistettiin vastaamaan Maio-luokan aluksia. Alusten 76 millimetrin tykit ja kaksi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä korvattiin yhdellä 40 millimetrin ja kolmella 20 millimetrin tykillä, Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheittimellä ja neljällä syvyyspomminheittimellä.
Oratop

Oy Oratop Ab (vuoteen 1972 Oy Rönkä Ab) oli turkulainen vaatetustehdas, joka toimi vuosina 1921–2003 erityisesti naisten ja miesten päällystakkien valmistajana. Nykyisin Oratop on käytössä Turo Tailorin miesten päällystakkien tuotemerkkinä.
Historiaa.
Oy Rönkä Ab:n perustivat Turkuun vuonna 1921 Tukholmassa naistenvaatteita valmistanut vaatturimestari Aatu Rönkä (1879–1929) ja kauppias Enok Wilhelm Johansson Frejborg (1886–1958). Rönkä lähti yhtiöstä jo 1925 ja kuoli vuonna 1929, joten hänen nimeään kantavasta yhtiöstä tuli Frejborgien perheyritys. Wilhelm Frejborg oli mukana myös Rönkää pienemmissä yrityksissä Frejborg &amp; Saarinen, Turun Kutomo ja Toimelan Pukimo.
Tunnetuimmaksi tuotemerkiksi muodostui yhtiönimen alkukirjaimista otettu ORA, josta tuli 1950-luvulla yksi Suomen arvostetuimmista vaatemerkeistä. Yritykselle valmistui vuonna 1941 Sirkkalankadulle oma tehdasrakennus, jota laajennettiin usean kerran. Myöhemmin Oratop toimi Piikkiössä.
Vuonna 1972 Oratopiksi muuttunut yhtiö tunnettiin 1980-luvun taitteessa erityisesti ”tyylitietoisten” miesten pukujen ja takkien tekijänä, jota "Helsingin Sanomien" Anna-Liisa Wiikeri kutsui maan parhaaksi miesten takkien tekijäksi.
Vuonna 1997 Oratopin tuotejohtaja Juha Arhi palkittiin Kultainen vaatepuu -palkinnolla.
Vuonna 1999 kuopiolainen Turo Tailor osti Oratopin osake-enemmistön, ja loput osakkeista siirtyivät Oratopin toimivalle johdolle. Muutamaa vuotta myöhemmin Turo lopetti Oratopin tehtaan Piikkiössä ja siirsi takkituotannon Kuopioon. Turon koko tuotanto Kuopiossa siirrettiin ulkomaille vuonna 2009.
Oratopin entisessä tehtaassa Piikkiössä toimi vuodesta 2004 huonekalutehdas Kaani Oy, kunnes tehdas tuhoutui tulipalossa 2010.
Artifact

Artifact on Valve Corporationin kehittämä digitaalinen keräilykorttipeli.
Peli julkaistiin 28. marraskuuta 2018.
Pelin juoni perustuu "Dota 2" -pelin universumiin. Monet pelin sankareista ovat Dota 2 -pelin hahmoja.
Pelin kehitys aloitettiin jo 2014 ja se julkistettiin The 2017 International Dota 2 Championships tapahtumassa elokuussa 2017.
Monista muista keräilykorttipeleistä Artifact eroaa siten, että se oli maksullinen. Lisäksi uusia kortteja ei saa ilman maksullisia lipukkeita. Pelin kortteja on mahdollista myydä ja ostaa Steamin kauppapaikalla.
Pelin julkaisun aikaan sen yhtäaikainen pelaajamäärä nousi 60 000 pelaajaan.
Vain kahdessa kuukaudessa julkaisusta peli oli menettänyt lähes kaikki pelaajansa.
Pelin epäonnistumisen jälkeen Valven tiimi alkoi kehittää uutta versiota, jossa korjattaisiin pelin ongelmia. Tätä "Artifact Foundry" -peliä kehitettiin noin puolitoista vuotta, jonka jälkeen Valve ilmoitti etteivät pelin pelaajamäärät ole sillä tasolla että kehitystä kannattaisi jatkaa.
4. maaliskuuta 2021 Valve ilmoitti sekä Artifactin että Artifact Foundryn kehityksen lopettamisesta. Alkuperäinen peli (Artifact Classic) julkaistiin ilmaispeliksi. Jokainen pelaaja saa kaikki kortit ilmaiseksi eikä pelissä voi tehdä enää ostoja eikä muutakaan maksullista sisältöä ole.
Uudempi Artifact Foundry julkaistiin samoin viimeistelemättömänä tuotteena.
Pelimekaniikat.
Pelin kortit ja sankarit on jaettu neljään eri väriin, punainen, vihreä, musta ja sininen. Tämä mekaniikka vastaan Magicin eriväristä manaa tai muiden pelien hahmoluokkia. Pelissä on julkaisussa 280 eri korttia.
Pelaajan pakkaan valitaan 40 korttia, joista 5 on sankarikortteja. Nämä vastaavat Dota 2:n joukkueen viittä pelaajaa, jotka ohjaavat eri sankareita. Dotan tavoin pelikenttä on jaettu kolmeen kaistaan ("lane"), joille kullekin asetetaan yksi sankari. Jokaisella on kaistalla on 40 osumapisteen torni, jota pelaajan pitää suojella. Jos torni tuhoutuu, se korvautuu Ancient-hahmolla, jonka tuhoaminen voittaa pelin. Jokaisella kaistalla on oma manansa, joka lisääntyy yhdellä joka kierroksella.
Joka kerta pelaajan pelatessa kortin vuoro siirtyy vastustajalle. Kun molemmat ovat lopettaneet korttien pelaamisen, alkaa taisteluosuus, jossa sankarit ja käskyläiset ("creep") ottavat yhteen. Jos kaistalla ei ole vastustajan hahmoja, ne hyökkäävät tornia vastaan. Vihollisen tuhoaminen antaa kultaa, kuten voi käyttää ostosvaiheessa sankarin varustamiseen ase-, panssari- tai lisätarvike-esineillä. 
Valve on toiminut pelin kehittämisessä yhteistyössä Magic The Gathering -pelin kehittäjä Richard Garfieldin kanssa.
Väinö Ossian Anthoni

Väinö Ossian Anthoni (19. helmikuuta 1868 Rauma – 15. maaliskuuta 1933 Toijala) oli suomalainen juristi, joka toimi muun muassa Rauman pormestarina.
Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja opiskeli lakitedettä Helsingin yliopistossa. Hän sai varatuomarin arvon 1894 toimien sen jälkeen Artjärven ja Myrskylän nimismiehenä 1895–1896 sekä Korpilahden nimismiehenä 1896–1904. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Rauman raastuvanoikeuden oikeusneuvosmieheksi. Rauman pormestarina Anthoni toimi 1906–1915, jonka jälkeen hän oli tuomarina Ruoveden tuomiokunnassa 1915–1918 ja Tammelan tuomiokunnassa 1918–1933. Vuonna 1926 hänelle myönnettiin laamannin arvonimi.
Perhe.
Anthonin vanhemmat olivat Rauman kirkkoherra Berndt Johan Anthoni (1833–1905) ja Henrika Eleonora Östman (1837–1892). Hänen veljiään olivat sisällissodan aikana surmattu kihlakunnantuomari Henrik Bernhard Anthoni ja Hämeenlinnan lääninsairaalan alilääkäri Walter Einar Anthoni.
Anthoni avioitui Laelia Sahlbergin (1876–1940) kanssa vuonna 1898. Perheeseen syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat Lentosotakoulun komentajana toiminut kapteeni Armas Anthoni, everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni sekä Valtiollisen poliisin päällikkönä jatkosodan aikana toiminut Arno Anthoni.
Henrik Bernhard Anthoni

Henrik Bernhard Anthoni (25. huhtikuuta 1860 Rauma – 23. helmikuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi, joka toimi muun muassa oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkönä. Hänet surmattiin sisällissodan aikana.
Elämä.
Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1878 ja opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä Helsingin yliopistossa saaden varatuomarin arvon 1885. Hän oli aluksi senaatin virkamiehenä, ja toimi vuosina 1893–1904 nykyistä oikeuskanslerinviraston kansliapäällikköä vastaavassa virassa prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä. Vuodesta 1904 lähtien Anthoni oli Lohjan kihlakunnantuomarina.
Anthoni surmattiin sisällissodan aikana helmikuussa 1918 yhdessä poikansa varatuomari Berndt Arnold Anthonin (s. 1887) kanssa. Punaiset vangitsivat heidät Bondarbyn maatilalta, minkä jälkeen miehet ammuttiin matkalla punakaartin esikuntaan Kirkkonummelle. Surmaajat kuuluivat Helsingin punakaartin pataljoonankomentajan Johan Erik Leivon johtamaan ryhmään, jonka jäsenet tuomittiin yhdeksästä Helsingissä ja Länsi-Uudellamaalla tehdystä murhasta. Anthonien murhista epäiltiin Hauholta kotoisin ollutta levyseppää Johan Salomon Keinoa (s. 1897) ja Uno Pääkköstä, jotka molemmat saivat kuolemantuomion syyskuussa 1918. Keino kuoli myöhemmin Suomenlinnan vankileirillä, mutta Pääkkösen kohtalosta ei ole tietoa.
Perhe.
Anthonin vanhemmat olivat Rauman kirkkoherra Berndt Johan Anthoni (1833–1905) ja Henrika Eleonora Östman (1837–1892). Hänen veljiään olivat laamanni Väinö Ossian Anthoni ja Hämeenlinnan lääninsairaalan alilääkäri Walter Einar Anthoni.
Anthoni avioitui Sigrid Matilda Domanderin kanssa vuonna 1885. Heidän toinen poikansa oli professori Eric Anthoni.
Wollerau

Wollerau on kunta Sveitsissä Schwyzin kantonissa. Kunnassa on runsaat 7 000 asukasta.
Maantiede.
Wollerau sijaitsee Zürichinjärven etelärannalla ja Sihljoen laaksossa. 
Talous.
Huvipuistolaitteita valmistavan Intaminin kotipaikka on Wollerau.
Liikenne.
Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä Sargansiin kulkevat Wolleraun kautta. SOB:n rautatiet Pfäffikonista ja Wädenswilistä Einsiedelniin ja Arth-Goldauhun kulkevat Wolleraun kautta.
Anthoni

Anthoni on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kalle Larsson

Kalle Larsson (s. 1975) on Orimattilan kaupunginjohtaja. Orimattilan kaupunginvaltuusto valitsi Larssonin kaupunginjohtajaksi 23 äänellä toukokuussa 2022. Siikalatvan kunnanjohtajana toiminut Pirre Seppänen sai vaalissa 10 ääntä. Larsson aloitti kaupunginjohtajana 15. elokuuta 2022.
Ennen Orimattilan kaupunginjohtajan virkaa Larsson toimi Tammelan kunnanjohtajana 2014–2022 ja 2012–2014 Toivakan kunnanjohtajana. Tammelan kunnanvaltuusto valitsi Larssonin viiden vuoden määräaikaiseen kunnanjohtajan virkaan elokuussa 2014 äänin 23–2. Vuonna 2019 kunnanvaltuusto valitsi Larssonin toistaiseksi voimassa olevaan virkaan äänin 20–6–1.
Koulutukseltaan Larsson on filosofian maisteri.
Larsson on toiminut kokoomusnuorten pääsihteerinä vuosina 2003–2004.
Välimerellinen trooppinen hirmumyrsky

Välimerellinen trooppinen hirmumyrsky eli välimerellinen hurrikaani eli medikaani on Välimerellä syntyvä hirmumyrsky, jollaiset ovat kuitenkin alueella suhteellisen harvinaisia. Niitä syntyy, kun meri on poikkeuksellisen lämmin ja pohjoisesta virtaa kylmää ilmaa. Tämä ero synnyttää myrskyn tarvitseman energian.
Välimeren hirmumyrskyt eivät kuitenkaan kehity yhtä voimakkaiksi kuin hirmumyrskyt muualla, koska merialue on pienempi eikä veden lämpö ole yhtä korkea kuin varsinaisilla hirmumyrskyalueilla.
Kreikassa medikaani (μεσογειακός κυκλώνας, "mesogeiakós kyklónas") raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1995. Maahan iskivät tuhoja aiheuttaneet medikaanit myös muun muassa vuosina 2018 (medikaani Zormpás, 27. syyskuuta – 1. lokakuuta 2018) ja 2020 (medikaani Ianós, 18.–20. syyskuuta 2020).