Lindow’n mies

Lindow’n mies (virallinen nimi Lindow II) on rautakautinen suoruumis, joka löydettiin 1. elokuuta 1984 Lindow’n turvesuolta, Cheshirestä Luoteis-Englannista. Lindow’n miestä on kuvailtu yhdeksi 1980-luvun tärkeimmistä arkeologisista löydöistä. Lindow’n miehen kuolinsyytä ei tiedetä varmasti, mutta kyseessä on epäilty olleen rituaalimurha. Ruumis on ollut näytteillä British Museumissa, mutta sitä on lainattu ajoittain lähelle sen alkuperäistä löytöpaikkaa Manchesterin museoon.
Löytyminen.
Lindow’n miehen ruumiin löysi alun perin turpeennostoyhtiön työntekijä Lindow Moss -nimisen suon reunalta. Hän nosti puunpalalta näyttäneen esineen maasta ja pudotti sen, jolloin sitä peittänyt turvekerros karisi ja se paljastui ihmisen jalkaluuksi. Löydön jälkeen paikalle tuotiin paikallinen arkeologi Rick Turner. Hän huomasi maasta törröttävän ihonpalan ja 6. elokuuta paikalla oli jo joukko arkeologeja. Joukko leikkasi turpeesta kolme sivua ja sen jälkeen palan alle liu’utettiin pala vaneria, jonka avulla ruumis nostettiin maasta. Ruumis vietiin paikallisen sairaalan ruumishuoneelle, sillä poliisi tutki lähellä sattunutta murhatapausta. Radiohiiliajoituksen avulla saatiin kuitenkin nopeasti selville, että ruumis oli vähintään tuhat vuotta vanha. Tämän jälkeen ruumis luovutettiin British Museumille.
Tutkimukset.
Syyskuun aikana British Museumin tutkijat poistivat turpeen käyttäen käsiään sekä erilaisia puisia ja muovisia työkaluja. Mätänemisen estämiseksi ruumis pidettiin jatkuvasti 4 °C:n lämpötilassa. Ruumiin puhdistamisen jälkeen kävi ilmi, että se koostui päästä, käsistä ja yläruumiista ja että ruumis kuului noin 25-vuotiaana kuolleelle miehelle. Radiohiiliajoituksella miehen kuolinajankohdaksi on määritelty 2 eaa.–119 jaa. Ruumis oli alaston, mutta vasempaan käsivarteen ja miehen kaulan ympärille oli kiedottu köyttä. Turpeen leikkaamiseen käytetty kone oli vahingoittanut navan alapuolista vartaloa, mutta vahingot saatiin korjattua. Ruumiin hyvän säilymisen takia Lindow’n miehestä tuli sensaatio. Kohuun vaikutti myös miehen väkivaltainen kuolintapa. Lindow’n mies oli säilynyt hyvin suon hapettoman ja happaman ympäristön takia. Tämän kaltainen ympäristö onkin tavallisin ruumiiden säilymiseen vaikuttava tekijä Euroopassa. Tutkimusten jälkeen ruumis kylmäkuivattiin ja pantiin esille erityisesti suunniteltuun näyttelytilaan. Lindow’n miehen jälkeen noin 15 kilometrin päässä sen löytöpaikasta löydettiin Lindow IV -nimellä tunnettu miehen reiden jäännökset. On mahdollista, että kyseessä on itse asiassa Lindow’n miehen reisi.
Lindow’n mies.
Tukirangan ja takahampaiden tutkimuksen perusteella pääteltiin, että Lindow’n mies oli nuori ja hyvin ravittu. Kuolinhetkeä edeltävistä vammoista tai sairauksista ei ollut merkkejä, vaikkakin miehellä oli suolistomatoja ja hän kärsi lievästä nivelrikosta. Miehen kynnet olivat hyvin hoidetut. Näistä seikoista on päätelty, että mies ei ollut tehnyt raskasta ruumiillista työtä. Pituudeltaan mies oli 168 senttiä ja hän painoi 60–65 kiloa. Hänen viimeinen ateriansa sisälsi happamatonta leipää, joka oli tehty vehnästä ja ohrasta ja paistettu tulella..
Kuolema.
Lindow’n miehen kuolema oli ollut väkivaltainen. Miestä oli isketty kolmesti päähän kapeateräisellä kirveellä, mutta hän ei ollut kuollut näihin vammoihin, sillä haava oli turvonnut, mikä osoittaa sydämen sykkineen vammojen jälkeenkin. Mies oli saanut myös kovan iskun selkäänsä, mikä oli murtanut yhden kylkiluun. Iskun aiheuttaja oli mahdollisesti jonkun toisen polvi. Päähän tehtyjen iskujen jälkeen miehen kaulan ympärille sidottiin köysi ja sen taakse pistettiin keppi. Tämän jälkeen hänet kuristettiin kaularaudan tapaan. Miehen niska murtui kuristamisen yhteydessä. Niskan murruttua mies kuoli, mutta vielä kuoleman jälkeen hänen surmaajansa katkaisivat miehen kaulan. Tämän jälkeen ruumis upotettiin suonsilmäkkeeseen.
Todennäköistä on, ettei miestä tapettu sattumanvaraisesti. Tappajien motiiveja ei kuitenkaan tunneta. Surmatavan monimutkaisuus ja ruumiin upottaminen suohon viittaisivat kuitenkin siihen, että Lindow’n mies oli ihmisuhri. Miehen tappotapa viittaisi siihen, ettei uhrille haluttu tuottaa ylimääräisiä kärsimyksiä. Mies oli nimittäin menettänyt tajuntansa päähän kohdistuneiden iskujen jälkeen. Mies saattoi olla vapaaehtoinen uhri, mutta sitä ei pystytä todistamaan. Miehen vatsasta löytyi mistelin siitepölyhiukkasia, ja misteli puolestaan liitetään usein druideihin. Siksi onkin arveltu, että uhraus olisi liittynyt druidien johtamiin uskonnollisiin menoihin.