tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eetu Vento

Eetu Aleksi Vento (s. 5. kesäkuuta 1994 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinassa. Hän osaa pelata myös hyökkääjänä. Vento laukoo oikealta. 
Ura.
Vento on Turun Palloseuran kasvatti. Kaudella 2009–2010 hän toimi Tepsin C-nuorten kapteenina. Vento voitti koko C-nuorten I-divisioonan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+25=33. Kaudella 2010–2011 hän oli B2-nuorten SM-karsinnoissa TPS:n paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 2+15=17. Kauden 2011–2012 päätteeksi Vento voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi TuTon A-nuorten Mestisjoukkueeseen. Kaudella 2013–2014 Vento nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 10+28=38 koko sarjan puolustajien pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Vertti Virtaniemen ja Blues II:n Tuomas Suomisen kanssa edellään vain Jukureiden Elmeri Laamanen.
Kaudeksi 2014–2015 Vento siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuraan. Hänen tulokaskautensa toi 24 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Vento pelasi osan kaudestaan vielä myös FoPS:n A-nuorissa. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi jatkamaan Suomi-sarjan pelejään HC Indians Kaarinan riveihin. Vento oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+18=25, joilla hän sijoittui koko sarjan puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi. Helmikuussa 2017 Vento palasi kuitenkin loppukauden kattavalla lainasopimuksella FPS:ään runkosarjan viimeiseen otteluun.
Elokuussa 2017 Vento siirtyi kuukauden mittaisella try-out -sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin. Saman kuun lopulla hän sai joukkueeseen kauden 2017–2018 kattavan jatkosopimuksen. Tammikuussa 2018 Vento vaihtoi samassa liigassa pelaavaan Rødovre Mighty Bullsiin. Kaikkiaan hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 3+17=20. Vento pelasi Blue Foxissa alkukaudella myös yhden Metal Cupin ottelun. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Marseille Hockey Clubiin. Vento oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 1+18=19, joilla hän jakoi sarjan puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Nantes AHG:n Martin Obuchin kanssa.
Syyskuussa 2019 Vento palasi Suomeen ja siirtyi try-outille TuTon Mestis-joukkueeseen. Samassa kuussa, kauden 2019–2020 kynnyksellä hän sai joukkueeseen vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2020–2021 Vento palasi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinaan.
Muuta.
Venton isä Jouni pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 200 SM-liigaottelua Porin Ässissä, minkä lisäksi hän loi pääsarjauraa myös Tanskassa ja Saksassa. Jouni Vento on myöhemmin valmentanut Eetua TPS:n junioreissa.
Eetu Vento valmistui ylioppilaaksi Turun Suomalaisen Yhteiskoulun lukiosta keväällä 2013.
Kanadan parlamenttivaalit 2019

Kanadan 43. parlamenttivaalit (virallisesti ja ) järjestettiin maanantaina 21. lokakuuta 2019. Niissä valittiin Kanadan 43. parlamentin edustajainhuoneen jäsenet. Ennakkoäänestys alkoi perjantaina 11. lokakuuta ja päättyi maanantaina lokakuun 14. päivä. Vaaleissa yksikään puolue ei voittanut 170 paikan enemmistöä. Eniten edustajia 157 paikalla saanut Kanadan liberaalipuolue muodostaa vähemmistöhallituksen. Pääministerinä jatkaa liberaalipuolueen Justin Trudeau.
Michael Kremer

Michael Robert Kremer (s. 12. marraskuuta 1964) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Kremer on taloustieteen professori Harvardin yliopistossa. Hänen tutkimuksensa ovat keskittyneet erityisesti köyhyyden vähentämiseen kehitysmaissa. Kremerille myönnettiin Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinto Alfred Nobelin muistoksi vuonna 2019 yhdessä Abhijit Banerjeen ja Esther Duflon kanssa heidän empiirisestä lähestymistavastaan köyhyyden vähentämiseksi.
Koulutus ja ura.
Kremer suoritti yhteiskuntatieteiden kandidaatintutkinnon Harvardin yliopistossa vuonna 1985. Tohtorinarvon hän sai taloustieteestä vuonna 1992 Harvardin yliopistosta. Hän on ollut "Gates Professor of Developing Societies" -professuurin haltija Harvardin yliopistossa vuodesta 2003 alkaen.
Kremer on tullut tunnetuksi empiiristen tutkimusmenetelmien käytöstä köyhyyden tutkimisessa. Hän on muun muassa selvittänyt 1990-luvun puolivälissä Kenian koululaisten oppimistuloksien parantamistapoja. Hän on tehnyt vastaavia kokeita erilaisten ongelmien parissa myös muissa maissa yhdessä Abhijit Banerjeen ja Esther Duflon kanssa. Kremer, Banerjee ja Duflo saivat Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon vuonna 2019.
Sulli

Choi Jinri (, 29. maaliskuuta 1994 Busan – 14. lokakuuta 2019 Seongnam), paremmin tunnettu nimellä Sulli, oli eteläkorealainen laulaja-lauluntekijä, malli ja näyttelijä. Hän kuului F(x)-yhtyeeseen, joka debytoi vuonna 2009. Choi jätti yhtyeen vuonna 2015 keskittyäkseen näyttelijän uraansa. Hänet löydettiin kuolleena kotonaan Seongnamissa 14. lokakuuta 2019.
Lapsuus.
Choi Jinri syntyi 29. maaliskuuta 1994 Busanissa Korean tasavallassa. Hänen alkuperäinen nimensä tarkoittaa koreaksi "totuutta". Choin äiti laittoi tyttärensä jo aikaisin näyttelijäkouluun. Choi kävi Jungbun alakoulua Busanissa, Soul Cheongdamin alakoulua ja Cheongdamin yläkoulua.
Ura.
Alakoulun neljännellä luokalla Choi koe-esiintyi SM Entertainmentille, ja hänestä tuli levy-yhtiön harjoittelija. Vuonna 2005 Choi teki esikoisroolinsa "Ballad of Seodong" -draamasarjassa. Ennen Choin näyttelijädebyyttiä hänen esiintymisnimensä vaihdettiin Sulliksi, sillä hänen nimensä oli liian "uskonnollinen". Choi esiintyi muun muassa seuraavissa elokuvissa ja draamasarjoissa: "Vacation" (2006), "Punch Lady" (2007), "The Flower Girl is Here" (2007) ja "Babo" (2008).
Choi debytoi 5. syyskuuta 2009 SM Entertainmentin tyttöyhtyeessä F(x).
Elokuussa 2012 Choi sai pääroolin "To the Beautiful You" -draamasarjasta, joka perustui kuuluisaan japanilaiseen mangasarjaan. Choi näytteli Gu Jaeheeta ja leikkasi rooliansa varten 60 cm hiuksistaan. Hän voitti Uuden näyttelijän palkinnon "SBS Drama Awardseissa" roolinsa ansioista.
Vuonna 2013 Choi toimi Etude House -kosmetiikkabrändin kasvokuvana yhdessä yhtyekaverinsa Krystal Jungin kanssa.
Elokuussa 2014 Choi näytteli "The Pirates" -sarjassa yhdessä Son Yejinin ja Kim Namgilin kanssa. Lisäksi hän näytteli sarjassa "Fashion King" (2014) ja elokuvassa "Real" (2017), jossa hänellä oli päärooli.
29. kesäkuuta 2019 Choi debytoi sooloartistina ja julkaisi singlen "Goblin".
Kuolema.
Choi löytyi kotoaan Seongnamissa kuolleena 14. lokakuuta 2019 kello 15.20 Korean aikaa. Choin löysi hänen managerinsa, joka kertoi soittaneensa edellisenä päivänä Choille, mutta Choi ei ollut vastannut puheluun. Poliisi tutki tapausta epäiltynä itsemurhana, sillä tapaus ei täyttänyt tapon merkkejä. Choin päiväkirjasta löytyi tämän kirjoittama katkelma, mutta poliisi vahvisti, ettei se ollut itsemurhakirje. Viranomaiset ilmoittivat myöhemmin kuolintavaksi hirttäytymisen. Choin hautajaiset pidettiin perhepiirissä. Choin tiedettiin kärsineen vaikeasta masennuksesta. Media yhdisti hänen kuolemansa pitkään jatkuneeseen nettikiusaamiseen. Korean kansalaiset alkoivat vaatia tapahtuneen jälkeen kovempia rangaistuksia nettikiusaamiselle.
Realme

Realme on kiinalaisen BBK Electronicsin tytäryhtiö, joka valmistaa enimmäkseen älypuhelimia.
Garven rautatieasema

Garven rautatieasema () on rautatieasema Skotlannissa Ylämaan hallintoalueella Garven kylässä. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema avattiin 19. elokuuta 1870. Kaudella 2017–2018 sitä käytti 4 302 matkustajaa.
Michael Brandon

Michael Brandon (alk. Feldman; s. 20. huhtikuuta 1945 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalais-brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten 1980-luvun brittisarjasta "Taistelupari", jossa hän esitti pääosaa Glynis Barberin kanssa.
Yksityiselämä.
Brandonin puoliso on hänen "Taistelupari"-kollegansa Glynis Barber. He tutustuivat sarjan kuvauksissa ja solmivat myöhemmin avioliiton. Heillä on yksi lapsi.
1970-luvulla Brandon oli muutaman vuoden naimisissa näyttelijä Lindsay Wagnerin kanssa.
Bertie Mee

Bertram "Bertie" Mee, OBE (25. joulukuuta 1918 – 21. lokakuuta 2001) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hänen johdollaan Arsenal voitti ensimmäisen tuplamestaruuden 1971.
Ura.
Ennen toista maailmansotaa Mee pelasi ammattilaisena Derby Countyn reseveissä ja Mansfield Townissa. Sodan aikana vieraili myös Southamptonissa, mutta ura päättyi loukkaantumiseen. Mee palveli Britannian armeijan lääkintäjoukoissa ja työskenteli kuntoutusupseerina vuodesta 1948 alkaen. Hän erikoistui jalkapallovammojen hoitoon ja vuonna 1960 hänestä tuli Arsenalin fysioterapeutti.
Vuonna 1966 Arsenalia valmentanut Billy Wright sai potkut ja kaikkien yllätykseksi päävalmentajaksi hänen tilalleen valittiin Mee. Mee palkkasi avukseen Dave Sextonin ja ryhtyi rakentamaan joukkuetta uudestaan. Sextonin lähdettyä hän sai avukseen Don Howen ja heidän johdollaan Arsenal kehittyi hiljalleen. Vuosina 1968 ja 1969 Arsenal ylsi liigacupin loppuotteluun, mutta hävisi molemmat. Seuraavalla kaudella Arsenal sai Meen johdolla ensimmäisen pokaalin 17 vuoteen, kun se voitti Anderlechtin Messucupin finaalissa.
Kaudella 1970–1971 Arsenal pelasi Meen johdolla erinomaisesti organisoitua peliä ja onnistui voittamaan mestaruuden yhden pisteen erolla ennakkosuosikki Leeds Unitediin. Kausi huipentui FA Cupin loppuotteluun, jossa Arsenal kukisti Liverpoolin 2–1. Meen Arsenal oli vasta toinen tuplamestaruuden Englannissa voittanut seura 1900-luvulla. Seuraavalla kaudella Arsenal ylsi uudestaan FA Cupin finaaliin ja sijoittui sarjassa toiseksi 1973, minkä jälkeen menestys hiipui. Tylsän pelitavan arvosteluun kyllästynyt Mee ei enää nauttinut työstään ja erosi 1976.
Vuoden tauon jälkeen Mee työskenteli hetken Watfordin apulaisvalmentajana, minkä jälkeen hän vastasi seuran pelaajatarkkailusta ja myöhemmin toimi seuran johtajana.
Mee valittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) ansioistaan jalkapallossa. Hänet valittiin myös English Football Hall of Fameen 2008.
Enoplolaimus strandi

Enoplolaimus strandi on "Enoplolaimus"-sukuun ja Enoplidae-heimoon kuuluva sukkulamato. Sen kuvasi ensimmäisenä Allgen vuonna 1940.
Enoplolaimus

Enoplolaimus on Enoplidae-heimoon kuuluva sukkulamatojen suku. Siihen kuuluu 16 lajia.
Enoplidae

Enoplidae on Enoplida-lahkoon kuuluva sukkulamatojen heimo. Siihen kuuluu 23 sukua.
Enoplida

Enoplida on Adenophorea-luokkaan kuuluva sukkulamatojen lahko. Siihen kuuluu 20 heimoa.
Adenophorea

Adenophorea on sukkulamatojen pääjaksoon kuuluva eläinten luokka. Siihen kuuluu kymmenen lahkoa.
Elophos caelibaria intermedia

Elophos caelibaria intermedia on "Elophos"-sukuun ja mittarien heimoon kuuluva perhonen. Sen kuvasi ensimmäisenä Kautz vuonna 1930. Se on lajin "Elophos caelibaria" alalaji.
Elophos

Elophos on mittarien heimoon kuuluva perhosten suku. Siihen kuuluu 12 lajia.
Navahopus coyoteensis

Navahopus coyoteensis on "Navahopus"-sukuun ja Navahopodidae-heimoon kuuluva dinosaurus. Luokittelussa on kuitenkin huomattava se, että lajista on saatu tietoa vain fossiilisten jälkien avulla, minkä vuoksi se ja sen suku ovat niin kutsuttuja iknotaksoneita. Sen kuvasi ensimmäisenä Milàn ynnä muut vuonna 2008. Se on kuollut sukupuuttoon.
Navahopus

Navahopus on Navahopodidae-heimoon kuuluva dinosaurusten suku. Luokittelussa on kuitenkin huomattava se, että suvun lajeista on saatu tietoa vain fossiilisten jälkien avulla, minkä vuoksi se ja siihen kuuluvat lajit ovat niin kutsuttuja iknotaksoneita. Siihen kuuluu kaksi lajia.
Neoathyreus latecavatus

Neoathyreus latecavatus on "Neoathyreus"-sukuun ja Bolboceratidae-heimoon kuuluva kovakuoriainen. Sen kuvasi ensimmäisenä Boucomont vuonna 1932.
Neoathyreus

Neoathyreus on Bolboceratidae-heimoon kuuluva kovakuoriaisten suku. Siihen kuuluu 69 lajia.
Bolboceratidae

Bolboceratidae on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva hyönteisten heimo. Siihen kuuluu 50 sukua.
Helmipaksuvarsi

Helmipaksuvarsi ("Graptopetalum paraguayense") on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon ja paksuvarsien ("Graptopetalum") sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä kasvaa luonnonvaraisena Tamaulipasin osavaltiossa Koillis-Meksikossa, mutta sitä tavataan vieraslajina myös Portugalissa ja Australian Queenslandissa.
Austin Maxi

Austin Maxi on vuosina 1969–1981 valmistettu 5-ovinen hatchback jota valmisti ensin Austin Motor Company ja myöhemmin British Leyland. Se oli ensimmäinen 5-vaihteinen brittiläinen hatchback.
Dancing with Strangers

Dancing with Strangers on Chris Rean yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumi tuli Rean ensimmäinen suuri menestys ja saavutti toisen sijan Isossa-Britanniassa. ”Let’s Dance” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä ja saavutti 12. sijan Isossa-Britanniassa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
De Havilland Heron

de Havilland DH.114 Heron oli pieni brittiläinen potkurilentokone, joka lensi ensimmäisen kerran 10. toukokuuta 1950. Se oli kaksimoottorisen de Havilland Dove koneen jatkokehitys, jossa oli venytetty runko ja kaksi moottoria lisää. Se suunniteltiin kestäväksi, tavanomaiseksi matalasiipiseksi yksitasoksi, jota voidaan käyttää alueellisella sekä lähiliikenteen reitillä. Konetta rakennettiin 149 kappaletta, ja sitä vietiin noin 30 eri maahan.
Bernardine Evaristo

Bernardine Evaristo (s. 1959 Lontoo, Britannia) on nigerialais-brittiläinen kirjailija. Evaristo sai teoksestaan "Tyttö, nainen, toinen" ("Girl, Woman, Other") yhdessä Margaret Atwoodin kanssa vuoden 2019 Booker-palkinnon. Evaristosta tuli Reni Eddo-Lodgen kanssa ensimmäinen tummaihoinen kirjailija, jonka teos nousi Britanniassa myydyimmäksi kirjaksi, kun hänen Booker-palkittu romaaninsa "Tyttö, nainen, toinen" oli kesäkuussa 2020 ensimmäisellä sijalla myydyimpien taskukirjojen listalla.
Evaristolta on "Tyttö, nainen, toinen" -teoksen lisäksi suomennettu romaani "Keisarin kullanmuru", joka sai The Timesissa arvion "Loistava!".
Happy Death Day

Happy Death Day on vuonna 2017 ilmestynyt kauhukomediaelokuva. Elokuvan ohjasi Christopher Landon ja sen pääosia näyttelevät Jessica Rothe, Israel Broussard ja Ruby Modine. Elokuvassa syntymäpäivänään murhattu opiskelija herää yhä uudestaan kuolinpäiväänsä ja yrittää selvittää kuka hänen tappajansa on ja estää kuolemansa.
Elokuvalle ilmestyi jatko-osa "Happy Death Day 2U" vuonna 2019.
Kremer

Kremer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Banerjee

Banerjee on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
John Antill

John Henry Antill OBE (8. huhtikuuta 1904 Sydney – 29. joulukuuta 1986 Caringbah) oli australialainen säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa on laajalti esitetty ja levytetty aboriginaalien musiikin innoittama "Corroboree", jonka johti ensin menestyksekkäästi Eugene Goossens konserttisarjana vuonna 1946. Koko baletti, jona Antill teoksensa aloitti, esitettiin vuonna 1950. Antill viehättyi aboriginaalimusiikista ensimmäistä kertaa vuonna 1913 osallistuessaan aitoon corroboree-rituaalitanssiseremoniaan La Perousessa, Botany Baylla. 
Antill sai varhaista musiikkikasvatusta Pyhän Andreaksen tuomiokirkon kuorokoulussa. Vuonna 1920 hän liittyi Uuden Etelä-Walesin hallituksen rautatieyhtiön palvelukseen. Vuonna 1925 hän aloitti päätoimisen opiskelun Uuden Etelä-Walesin musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajanaan toimi Alfred Hill. Vuosina 1932–1934 Antill kiersi J. C. Williamsonin oopperayhtiön kanssa tenorina ja harjoittelukapellimestarina, jonka ohjelmistoon kuului 18 oopperaa.
Antill aloitti vuonna 1936 uran Australian Broadcasting Corporationissa (ABC; alun perin "Australian Broadcasting Commission"), jossa hän toimi vuodesta 1949 liittovaltiollisena musiikkitoimittajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1968. Antill oli ABC:ssa toimintansa aikana arvossa pidetty tuomari sen kilpailuissa. Vuonna 1972 Fidžin hallitus kutsui Antillin Suvaan valmistelemaan esityksiä ensimmäiseen Festival of Pacific Artsiin.
"Corroboree"-teoksen ohella Antillin tuotantoon kuuluu muun muassa "Symphony on a City" (1959), jonka tilasi Newcastlen kaupunki. Suurimman osan hänen tuotannostaan muodostavat näyttämöteokset (baletti, ooppera) sekä orkesterille, laulajille ja kuoroille sävelletyt teokset. Hän laati myös musiikkia moniin dokumenttielokuviin. Hänen balettinsa "Snowy" oli ensimmäinen maassaan televisioitu australialaisbaletti. Hänen oopperoidensa joukossa on vuonna 1953 kantaesitetty "Endymion". Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon Antill sai vuonna 1971.
Saana Tyni

Saana Tyni (s. 4. elokuuta 1988 Taivalkoski) oli vuosina 2011–2023 Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Ura.
Saana Tyni perusti vuonna 2011 siivousalan perheyrityksen Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n ja työskenteli yrityksen toimitusjohtajana.
Saana Tyni perusti 2018 Saana Tyni -säätiön, joka tukee nuorten työllistymistä ja ammattitaitoa siivousalalla. Säätiö jakaa vuosittain stipendirahaa rohkaistakseen ja palkitakseen siivousalalta uran valinneita nuoria.
Vuonna 2019 Saana Tyni sai toimitusjohtajana kutsun Linnan juhliin missä hän oli entisen aviopuolisonsa kanssa.
Vuonna 2022 Saana Tyni perusti Avustus Pisteen Suomeen tulleille ukrainalaisille pakolaisille. Avustus Pisteen kautta tuhannet ukrainalaiset saivat arkeen tarvitsemiaan hygieniatarvikkeita, ruokaa, vaatteita ja muuta apua. 
Vuonna 2023 Saana Tyni myi omistamansa Koti Puhtaaksi Oy:n Freska Group:ille. 
Yksityiselämä.
Saana on yksi Tynin lestadiolaisperheen 15 lapsesta. Hän erosi lestadiolaisuudesta 2008. Tynillä on kaksi lasta.
Sinisäiläkolibri

Sinisäiläkolibri ("Heliomaster furcifer") on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Sinisäiläkolibri kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Koiras on päästään ja selästään vihreä ja otsa on kiiltävän sinivihreä. Kurkussa on violetti tai vaaleanpunainen laikku ja niskassa on pitkiä sinisiä sulkia. Rinta ja vatsa ovat väriltään siniset. Naaras on selästään ruskehtavan vihreä ja päälaki on punaruskea. Vatsa naaraalla on valkoinen ja harmaantuu alaperää kohden. Linnun pyrstö on pitkä, haarautunut ja väriltään vihreä. Naaraalla pyrstön kärjet ovat valkoiset. Nokka on pitkä, hieman alaspäin kaartuva ja väriltään musta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sinisäiläkolibria tavataan Brasilian etelä- ja keskiosista, Paraguaysta, Uruguaysta ja Argentiinasta. Satunnaisia havaintoja on myös Kolumbiasta ja Ecuadorista. Sen elinympäristöä ovat pääasiassa kosteat metsät ja metsien reunamaat, mutta sitä voidaan tavata myös savanneilta ja pensaikkomailta. Sinisäiläkolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi. Lajin pesimäkausi kestää marraskuulta maaliskuulle. Sinisäiläkolibri rakentaa kuppimaisen pesän kasvimateriaaleista ja naaras munii kaksi munaa.
St. Jakobshalle

St. Jakobshalle on Münchensteinissa Sveitsissä, sijaitseva monitoimihalli, joka on ollut käytössä vuodesta 1976 alkaen. Halli sijaitsee aivan Baselin rajalla ja sen katuosoite on Baselissa; usein puhutaankin Baselissa sijaitsevasta hallista. 
St. Jakobshallessa järjestetään muun muassa urheilutapahtumia (tenniskilpailut kuten Swiss Indoors, jääkiekko, hevosurheilu, pyöräily), messuja, konsertteja ja muita viihdetapahtumia sekä konferensseja .
St. Jakobshalle toimi yhtenä 1998 jääkiekon MM-kilpailujen näyttämönä. Hallissa järjestetään myös vuoden 2025 Eurovision laulukilpailu.
Thompson shell

Thompson shell (codice_1) oli Unixin alkuperäinen komentotulkki, jonka Ken Thompson kirjoitti PDP-7:lle. sh:n ja eräiden apukomentojen myötä Unixia voitiin suorittaa ja kehittää itsellään. 
Varhaisessa versiossa oli alkuun useita rajoitteita. Komentotulkkiin lisättiin pian IO:n uudelleenohjaus sekä Unix-putket. Komentotulkin IO:n uudelleenohjaus oli yksinkertaisempaa käyttää kuin Multicsin codice_2. Myöhemmän kehityksen kannalta oli merkittävää että komentotulkki oli toteutettu käyttäjäsovelluksena eikä osana itse käyttöjärjestelmää.
Thompsonin tulkki oli lyhyt (noin 20 sivua C-kielistä ohjelmakoodia) ja useat tulkin tukemista komennoista olivat riippumattomia ohjelmia. J. R. Mashey laajensi Thompsonin tulkkia PWB/Unix-julkaisua varten (nk. Mashey shell).
Thompsonin tulkki oli yksinkertainen mutta liian rajoittunut kun käyttöjärjestelmää käytettiin sovelluskehitykseen.
Thompsonin tulkin ohjelmoitavuus oli rajoittunutta ja ainoa kontrollirakenne oli codice_3-lause.
Stephen Bourne kehitti myöhemmin Thompsonin tulkin korvaajaksi Bourne shellin.
Huhtsaaret (Kuhmoinen, Sarvisalo)

Huhtsaaret on Päijänteen saariryhmä Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa.
Huhtsaaret on paikannimenä kolmen saaren ryhmälle, joilla ei ole erikseen omia karttanimiä. Saaret sijaitsevat rivissä lähes pohjois-etelä-suuntaisesti Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristoisessa lahdessa. Lähin matka mantereelle tulee pohjoisessa sijaitsevalle Sarviniemenkärkeen, jonne on matkaa 250 metriä. Idässä sijaitsevat Lampsalo ja Sarvisalo, etelässä Hökänsaaret ja lännessä Hunkerinsaaret. Pohjoisin saari on 380 metriä pitkä ja 360 metriä leveä. Keskimmäinen saari on 460 metriä pitkä ja 370 metriä leveä. Eteläisin saari on muodoltaan pyöreä ja sen halkaisija on yli 100 metriä. Saarien välimatkat ovat pieniä. Suurten saarien välissä on 20–60 metriä leveä salmi. Pienestä saaresta on matkaa 50 metriä keskimmäiseen saareen. Pohjoisen saaren pinta-ala on 9,9 hehtaaria, keskimmäisen on 9,4 hehtaaria ja saarien yhteispinta-ala on noin 19,3 hehtaaria . Pohjoisella saarella on kolme mäkeä, jotka kaikki kohoavat 22 metrin korkeuteen Päijänteestä. Keskimmäinen saari on korkein, kun sen suurin mäki kohoaa 27 metrin korkeuteen. Pienin saari on alle 5 metriä korkea. Kaikissa saarissa on vapaa-ajan asutusta. Pohjoissaaressa on kaksi mökkiä, keskimmäisessä on seitsemän ja pienimmässä yksi.
Historiaa.
Vuonna 1938 julkaistussa talouskartassa on keskimäiseen saareen merkitty asuintila, jonka pelto on raivattu saaren pohjoisosiin. Sama tila näkyy myöhemmin vuoden 1965 peruskartassa. Molemmissa kartoissa saarten karttanimi on ”Huhtainsaaret”. Pohjoissaaressa on tuolloin yksi ja keskimmäisessä neljä mökkiä. Pienin saari on vielä autio. Vuoden 1985 peruskartassa on saarten nimi ”Huhtsaaret”. Keskimmäiseen saareen on nyt rakennettu seitsemän mökkiä. Viimeisessä vuoden 1996 kartassa on pohjoisessa saaressa kaksi mökkiä ja pienemmässä saaressa yksi.
Pikkuparatiisikala

Pikkuparatiisikala ("Pseudosphromenus cupanus") on guramien (Osphronemidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota voidaan hyvin pitää akvaariossa.
Pikkuparatiisikalan pääväri on yleensä ruskea. Kutuaikana koiraat muuttuvat punaisiksi ja naaraat mustiksi. Pyrstöevän päässä on yleensä pidentynyt eväruoto, jonka toiset kalat saattavat tosin joskus purra pois. Pikkuparatiisikala voi kasvaa jopa 7,5 senttimetrin mittaiseksi.
Pikkuparatiisikalan ravintoa on hyönteiset ja eläinplankton. Akvaariossa sille suositellaan annettavaksi valmisruokia, kuten hiutaleita. Ne pitävät myös elävästä ruuasta, ja akvaariolevät täydentävät niiden ruokavaliota.
Pikkuparatiisikalaa tavataan villinä Aasiassa Intiassa, Sri Lankassa, Myanmarissa, Malakan niemimaalla, Indonesiassa ja Bangladeshissa.
Pikkuparatiisikala sijoittaa mätimunansa kuplapesään juurakkoon tai kivirakennelmaan.
Torenia

Torenia eli toreeni ("Torenia fournieri") on Linderniaceae-heimoon kuuluva kasvilaji, jota monesti pidetään amppeli- tai ruukkukukkana sen helppohoitoisuuden johdosta. Se on tavallisesti 20–30 senttimetrin korkuinen, mutta rennot versot voivat kasvaa jopa 50 senttimetrin mittaisiksi. Se kukkii kesä-syyskuussa. Torenia on kotoisin Vietnamista, ja se on kylmän- ja hallanarka kasvi. Torenian taimille kannattaa jättää 25 senttimetrin kasvuväli. Torenia on monivuotiskasvi, mutta sitä pidetään usein Suomessa yksivuotisena.
Joe Dziedzic

Joseph Walter Dziedzic (s. 18. joulukuuta 1971 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan 130 NHL-ottelua Pittsburgh Penguinsissa ja Phoenix Coyotesissa tehoin 14+14=28. Pittsburgh Penguins varasi Dziedzicin .
NHL-uransa jälkeen Dziedzic edusti AHL-seura Springfield Falconsia kaudella 1998–1999. Hän teki 61 ottelussa yhteensä 45 pistettä.
Perttu Jussila

Perttu Jussila (s. 16. maaliskuuta 1991) on suomalainen poliitikko ja entinen ammattikeilaaja. Jussila on vihreän aluevaltuustoryhmän puheenjohtaja Pirkanmaan hyvinvointialueella. 
Tausta.
Jussila on entinen ammattikeilaaja, joka voitti MM-joukkuekultaa vuonna 2013. Lisäksi hän on voittanut useita EM-mitaleita. Jussila toimi Suomen Keilailuliiton puheenjohtajana vuosina 2017–2019. Vuonna 2018 hän oli ehdolla lajin maailmanjärjestön puheenjohtajaksi mutta hävisi äänestyksessä kuwaitilaiselle sheikki Talal Mohammad al-Sabahille. 
Jussila on keilailu-uransa jälkeen kertonut kuuluvansa seksuaalivähemmistöön. Hänen mukaansa vähemmistöihin kuuluminen on edelleen urheilun piirissä tabu, jota pitäisi purkaa. Hän on kritisoinut kansainvälisten urheilukisojen järjestämistä maissa, jotka eivät ole turvallisia vähemmistöihin kuuluville.
Politiikka.
Jussila on Pirkanmaan aluevaltuuston jäsen. Aiemmin hän on toiminut vihreiden puoluehallituksen jäsenenä sekä Pirkanmaan Vihreiden puheenjohtajana. Hän oli ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019 ja kuntavaaleissa 2021 muttei tullut valituksi. 
Jussila on keskittynyt politiikassa erityisesti päihde- ja mielenterveyspalveluihin. Hän on kritisoinut esimerkiksi huumehoitoon pääsyn hankaluutta ja palveluverkon repaleisuutta sekä tehnyt aloitteen huumeiden käyttöhuoneen kokeilusta Tampereella. 
Jussila on "Ehjänä syntynyt – loppu ”eheytyshoidoille”" -kansalaisaloitteen alullepanija. Hänen mukaansa ”eheytyshoidoissa” on kyse vakavasta väkivallasta, joka voi traumatisoida syvästi. Aloite saavutti eduskuntaan etenemiseen vaadittavan 50 000 allekirjoittajan rajan reilussa kuukaudessa. 
Jussila oli ehdolla vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa. Hän sai 17 977 ääntä eikä tullut valituksi.
Hamming-koodi

Hamming-koodi on Richard Hammingin mukaan nimetty virheenkorjauskoodi.
Koodilla voidaan havaita ja korjata tiedonsiirrossa tapahtuva virhe. Jos bittijonot codice_1 ja codice_2 ovat sallittuja arvoja ja lähettäessä codice_1 tulee kahden bitin siirtovirhe codice_2, tarvitaan koodausmenetelmä virheen havaitsemiseen. Käyttämällä seitsemää bittiä neljälle bitille (kolme tarkistusbittiä) voidaan yhden bitin virhe "korjata" ja käyttämällä kahdeksaa bittiä neljälle bitille (neljä tarkistusbittiä) voidaan kahden bitin virhe "havaita".
Kissan kouluttaminen

Tämä artikkeli kertoo kissojen kouluttamisesta. Yleisin tarkoitus kouluttaa kissa on saada siitä hyvin käyttäytyvä seuraeläin tavalliseen talouteen. Myös elokuviin tai muuhun viihdeteollisuuteen käytettävät kissat pitää kouluttaa. Tavallisesti kissoille ei opeteta juurikaan uusia temppuja, vaan niiltä vain kitketään huonot tavat pois. Viihdeteollisuudessa esiintyville kissoille pitää yleensä myös opettaa uusia temppuja ja tapoja.
Kissoja kouluttaessa kannattaa välttää liian pitkäkestoisia koulutushetkiä, jotta kissa ei pitkästy. Tärkeää on myös opettaa kissalle tottelemisen ja palkinnon syy-seuraus-suhde.
Kotikissojen kouluttaminen.
Hiekkalaatikolle totuttaminen.
Yleensä kissat on helppo totuttaa pentuna tekemään tarpeensa hiekkalaatikkoon, sillä se on lähellä niiden luontaista käyttäytymismallia, miten ne houkuttelevat luonnossa vähemmän saalistajia jäljilleen. Monille kissoille tätä ei edes tarvitse erikseen opettaa, koska niiden luontainen vaisto kehottaa tekemään tarpeensa hiekkaan tai soraan. Tällaisten pentujen kanssa uuden omistajan on yleensä vain näytettävä kissalle, missä hiekkalaatikko sijaitsee ja miten sinne päästään sisälle. Toisinaan uusien kissojen kanssa tarvitaan hieman koulutusta, mutta useimmat kissanpennuista aloittaa hiekkalaatikon itsestään noin 3 viikon ikäisenä. Jos kissa tekee laatikon ulkopuolelle, jätös kannattaa siivota ja desinfioida välittömästi hajun poistamiseksi. Pentu kannattaa myös viedä välittömästi hiekkalaatikolle, jotta se yhdistäisi ulostamisen hiekkalaatikkoon. Jos asunnossa on useampi kerros, kannattaa sijoittaa jokaiseen yksi hiekkalaatikko jotta kissa varmasti löytää hiekkalaatikolle.
Naksutinkoulutus.
Kissoja voidaan kouluttaa tarkoitusta varten valmistetuilla naksuttimilla. Aina kun kissa tekee oikein, voi naksuttimen avulla ilmaista sen vaikkei ehtisikään antaa herkkua samalla hetkellä. Näin kissa yleensä oppii yhdistämään oikean menettelyn naksutukseen ja naksutuksen herkkupalaan. Kun kissa on oppinut, että yhdellä tempulla saa yhden naksauksen ja herkun, siltä voi vaatia tekemään useamman tempun ennen kuin naksauttaa. Naksutinkoulutuksen avulla kissa voi esimerkiksi oppia istumaan tai antamaan tassua.
Ristijärven Suojeluskunta- ja lottanäyttely

Ristijärven Suojeluskunta- ja lottanäyttely on Ristijärvi-Seuran ylläpitämä museonäyttely, jonka yhteydessä on myös vanha koululuokka 1950-luvulta. Näyttely on sijoitettu Katvela-nimiseen vanhaan koulurakennukseen, joka on rakennettu vuonna 1896. 
Näyttelyssä kerrotaan suojeluskunta- ja lottatyöstä, sotilaspojista sekä lottatytöistä ja ristijärveläisten isänmaallisuudesta. 1950-luvun koululuokassa kerrotaan koululaitoksen historiasta tekstein, valokuvin ja vanhoin esinein, joukossa muun muassa laaja käsityöluokan esineistö.
Slaavilainen marssi

Slaavilainen marssi (Op. 31) on Pjotr Tšaikovskin vuonna 1876 säveltämä orkesteriteos.
Tšaikovski sävelsi slaavilaisen marssin vuonna 1876. Hän sävelsi teoksen hyväntekeväisyyskonserttiin, joka pidettiin serbialaisten rinnalla turkkilaisia vastaan taistelleille haavoittuneille venäläisille. Se on isänmaallinen teos, joka perustuu serbialaisiin ja venäläisiin kansansävelmiin. 
Teos sisältää lyhyestä kestostaan huolimatta useita selkeästi erilaisia tunnelmia, jossa kirkkaat, juhlavat kohtaukset ovat ristiriidassa pahaenteisten tunnelmien kanssa. Aluksi jouset esittelevät marssimaisen pääteeman, joka on johdettu slaavilaisesta valituslaulusta. Tšaikovski yhdistelee teoksessa myös muita kansallissävelmiä, jotka yhtyvät Venäjän keisarikunnan kansallishymniin. Teoksen edetessä orkesterin eri osiot soittavat samanaikaisesti omia melodioitaan. Kun marssi etenee alun valittavasta marssisävelmästä kohti lopun voitonlaulua, musiikin voimakkuus kasvaa ja pääteema muuttuu vähitellen puupuhaltimista ja jousista vaski- ja lyömäsoittimiin.
Tuppivita

Tuppivita ("Stuckenia vaginata", syn. "Potamogeton vaginatus") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon ja kaitavitojen ("Stuckenia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, ruohovartinen vesikasvi, joka kasvaa täysin upoksissa, kokonaan vedenpinnan alapuolella. Tuppivita on tunnistettavissa tylppäkärkisten lehtiensä sekä pitkien lehtituppiensa myötä. Tuppivita muistuttaa jonkin verran hapsivitaa ("Stuckenia pectinata", syn. "Potamogeton pectinatus"), mutta lajit ovat erotettavissa lehtien, lehtituppien sekä hedelmien ulkonäön perusteella. Hapsividan lisäksi tuppivita muistuttaa hieman myös merivitaa ("Stuckenia filiformis", syn. "Potamogeton filiformis"), mutta siitä tuppividan voi erottaa lehtituppien pituuden perusteella.
Tuppividan varsi kasvaa noin metrinpituiseksi ja se on runsaasti haarova. Lehdet ovat noin 3–4 cm pitkiä, 1 mm paksuja ja tylppäkärkisiä. Lehtien tyvillä on sekä lehtitupet että kielekekorvakkeet. Kielekekorvakkeet saattavat tosin puuttua alimpien lehtien tyviltä, mutta niissäkin on kuitenkin lehtitupet. Tuppividan kukat ovat pieniä ja sijaitsevat kiehkuroina siten, että kukinto muistuttaa harvahkoa tähkää. Kukintolapakko voi kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Tuppividan hedelmät ovat noin 3 mm pitkiä ja lyhytotaisia.
Tuppivita kasvaa vedessä melko syvällä. Suomessa tuppivitaa on havaittu lähes pelkästään Pohjanlahden rannikolta. Ruotsissa lajia on tavattu Pohjanlahden Ruotsin puoleiselta rannikolta sekä joistakin järvistä.
Huhtsaari

Huhtsaari tarkoittaa seuraavia asioita:
Luontokohteita.
Yksikössä:
Monikossa:
Manfred Stahnke

Manfred Stahnke (s. 1951 Kiel) on saksalainen säveltäjä. Hän valmistui musiikin teorian ja sävellyksen opinnoistaan Freiburgissa vuonna 1973 ja sai tohtorinarvonsa Hampurissa vuonna 1979 Constantin Florosin ohjauksessa. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Pierre Boulez'n kolmas pianosonaatti. Stahnken sävellysopettajina toimivat Wolfgang Fortner, Klaus Huber, Brian Ferneyhough, Ben Johnston, John Chowning ja vuodesta 1974 ensisijaisesti György Ligeti.
Stahnke on työskennellyt Hampurin musiikki- ja teatteriyliopistossa sekä Stanfordin yliopistossa, Yhdysvalloissa. Hän on kansainvälisesti pitänyt luentoja, osallistunut symposiumeihin, johtanut seminaareja ja kirjoittanut teoreettisia esseitä. Hänen musiikkitieteellisten julkaisujen aiheina ovat olleet hänen itsensä ohella sellaiset säveltäjät kuin Harry Partch, Ligeti, Boulez ja Gérard Grisey. Hän on saanut useita palkintoja, kuten vuoden 1989 Ligeti-palkinnon. 
Vuonna 1991 Stahnke perusti Peter Niklas Wilsonin kanssa Hampurin uuden musiikin seuran ja vuonna 1992 Ligetin johdolla opiskelleiden ystäviensä kanssa Chaosma-kokoonpanon. Vuonna 1999 hänestä tuli Goethe-instituutin musiikin neuvoa-antavan lautakunnan jäsen, ja samana vuonna hänet valittiin Hampurin vapaan taideakatemian jäseneksi.
Stahnke on käyttänyt avukseen tietokoneita mikrotonaalisen musiikin tekemisessä. Hänen teoksiinsa kuuluu kolme oopperaa, joista kaksi on mikrotonaalisia ("Usher", 1981; "Heinrich", 1987) ja yksi ("Orpheus Kristall", 2001) toteutettu kahtaa mediaa eli näyttämöä ja internetiä käyttäen. Hänen muita teoksiaan ovat lukuisat kamarimusiikkisävellykset ja orkesteriteokset, joista jälkimmäisiin kuuluvat "Der Mandelbrotbaum" (1992), "Trace des sorciers" (1997) ja "De Danzbodnlock" (2006).
Daburiyya

Daburiyya (arab. دبورية‎; hepr. דַבּוּרִיָּה‎) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukkaiden enemmistö on islaminuskoisia arabeja. Vuoden 2018 lopussa kylän asukasluku oli 10 402.
Maantiede.
Daburiyya sijaitsee Israelissa Taborvuoren juurella.
Historia.
Nykyinen Daburiyya on yhdistetty Raamatussa mainittuun Daberatiin. Paikannimi on puolestaan liitetty tarinoissa profeetta Deboraan. Paikalla tehdyissä arkeologisissa tutkimuksissa on löydetty esimerkiksi vanhan linnoituksen ja kirkon jäänteet. Alueella on myös hautoja ja vesisäiliöitä. Historiallisissa lähteissä paikannimi "Daburiyya" mainitaan arabi-maantieteilijän teoksessa 1200-luvulta. Osana Israelia Daburiyyasta tuli oma kuntansa vuonna 1961. 
Väestö.
Daburiyyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10 402. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 7 690 ja vuonna 1968 2 590. Kylän asukkaat ovat lähinnä arabeja ja uskonnoltaan muslimeja.
Hessenin vaaliruhtinaskunta

Hessenin vaaliruhtinaskunta () oli alun perin Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuulunut vaaliruhtinaskunta. Se oli olemassa vuosien 1803–1807 ja 1814–1866 aikana. Vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkina toimi Kassel.
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkautettiin vuonna 1806. Tällöin myös vaaliruhtinaan asema menetti alkuperäisen merkityksensä, koska keisarinvaaleja, joihin vain vaaliruhtinaat osallistuivat, ei enää järjestetty. Kuitenkin Hessenin hallitsijat käyttivät ainoina saksalaisista ruhtinaista vielä tämän jälkeen vaaliruhtinaan arvonimeä vuoteen 1866 saakka.
Reed–Solomon-koodit

Reed–Solomon-koodit (RS) ovat lohkopohjaisia virheenkorjauskoodeja, jotka ovat BCH-koodien alajoukko. Ne perustuvat äärellisen kunnan sisällä toimiviin polynomeihin.
Käyttökohteita ovat muun muassa tallennusmediat kuten CD-ROM, satelliittiliikenne sekä ADSL-modeemit.
Irving S. Reed ja Gustave Solomon esittelivät koodit vuonna 1960, mutta systemaattisen purkualgoritmin löysi vasta vuonna 1968 Elwyn Berlekamp. Berlekampin ja James Masseyn menetelmä tunnetaan nimellä Berlekamp–Massey-algoritmi.
RS-koodit ilmoitetaan symboleilla "k" (ulottuvuus) ja "n" (pituus) muodossa "(n, k)".
Jish

Jish (, ) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaiden enemmistö on maroniitteja ja vähemmistö islamilaisia ja ortodoksisia arabeja. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 090.
Maantiede.
Jish sijaitsee Israelin pohjoisosassa Safedin kaupungin luoteispuolella Ylä-Galileassa.
Historia.
Nykyinen Jish on yhdistetty historialliseen Giscalan kaupunkiin. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty merkkejä kanaanilaisista ja juutalaisista pronssi- ja rautakaudelta. Historiallisissa lähteissä Giscala mainitaan ensimmäisen kerran ensimmäiseen juutalaissodan yhteydessä. Selootit puolustivat muurien suojaamaa kaupunkia roomalaisia vastaan, mutta lopulta puolustajat pakenivat Jerusalemiin ja kaupunki antautui. Sittemmin kylässä oli juutalainen yhteisö ainakin 1200-luvulle saakka. Myöhemmin sen asukkaat olivat kristittyjä ja muslimeja.
Israelin asevoimat valtasivat kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana lokakuussa 1948. Monet kylän alkuperäisista asukkaista pakenivat etenevien israelilaisten tieltä. Paikalle muutti sittemmin maroniitteja läheisestä Kafr Birʿimin kylästä.
Väestö.
Jishin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 090. Vuonna 1968 vastaava lukema oli 1 650. Kylän asukkaiden enemmistö on kristittyjä maroniitteja. Kylässä on myös kaksi vähemmistöä; muslimit muodostavat noin 35 % väestöstä ja ortodoksit noin 10 %.
Jish on Israelin maroniittien tärkein keskus. Maroniitit eivät välttämättä miellä itseään Israelin arabeiksi. Vuodesta 2014 israelilaiset ovat voineet ilmoittautua myös aramelaisiksi. Jish on ollut yksi aramealaisen liikkeen keskuksista, ja kylässä on järjestetty myös esimerkiksi aramean opetusta.
Eda Ahi

Eda Ahi (s. 1990 Tallinna) on virolainen runoilija ja kielenkääntäjä. Hän sai ensimmäisellä kokoelmallaan ("Maskiball") Betti Alver -palkinnon.
Ahi kasvoi kaksikielisessä (viro, venäjä) perheessä. Hänen tuotantoonsa ovat vaikuttaneet sekä venäläinen kirjallisuus että Betti Alver. Hän sai kandidaatin arvon romaanisissa kielissä sekä kulttuureissa Tallinnan yliopistosta ja sitten maisterin arvon Euroopan unionin sekä Venäjän tutkimuksessa Tarton yliopistosta. Hän on työskennellyt diplomaattina Ukrainassa. 
Ahi on käyttänyt runoissaan loppusointuja ja runsaasti sanaleikkejä. Hän on saanut kriitikoilta myönteistä palautetta tyylinsä ja rytminsä omaperäisyydestä. Hänen debyyttikokoelmaansa luonnehdittiin klassiseksi runoudeksi, jossa on kuitenkin myös leikkisyyttä ja ilkikurisuutta. Kokoelmissa "Julgeolek" (2014) ja "Sadam" (2017) on paikoitellen surumielisiä ja vakavia sävyjä. Ahi on käsitellyt runoudessaan muun muassa Venäjän sotatoimia Ukrainassa.
Ahi on kääntänyt kirjallisuutta italian ja venäjän kielistä viroksi.
D.O.

Do Kyung-soo , myös D.O., (kor. 도경수; s. 12. tammikuuta 1993 Goyang, Gyeonggi, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Exo-yhtyeen päävokalistina. Sen lisäksi Do on näytellyt monissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten "Pure Love" (2016), "My Annoying Brother" (2016), "Positive Physique" (2016), "Room No.7" (2017), "100 Days My Prince" (2018), "Along with the Gods" ja "Swing Kids" (2018).
Lapsuus.
Do Kyung-soo syntyi 12. tammikuuta 1993 Korean tasavallassa Goyangissa Gyeonggiissa. Hän kävi Goyang Poongsanin alakoulua, Baekshinin yläkoulua ja Baekseokin lukiota. Hän alkoi laulaa lapsena ja osallistui teini-ikäisenä moniin laulukilpailuihin. Hänellä on kolme vuotta vanhempi isoveli, Do Seung-soo.
Ura.
Do voitti paikallisen laulukilpailun, minkä jälkeen häntä suositeltiin koe-esiintymään SM Entertainmentille. Hän läpäisi koe-esiintymiset, ja hänestä tuli levy-yhtiön harjoittelija 2010.
Do virallistettiin SM Entertainmentin Exo-yhtyeen jäseneksi tammikuussa 2012 ja esiintyi yhtyeen kanssa ensi kerran 8. huhtikuuta 2012 EP-levyllä "Mama".
Do sai esikoisroolinsa "Cart" (2014), jossa hän oli sivuosassa. Do sai myöhemmin myös roolin draamasarjassa "It's Okay, That's Love" (2014), jossa hänellä oli myös sivurooli. 
Do näytteli draamasarjassa "Hello Monster" (2015). Hän oli palkintoehdokkaana monissa draamagaaloissa.
Do sai ensimmäisen pääroolinsa saippuasarjassa "Pure Love" (2016). Hän näytteli samana vuonna Samsunginin verkkosarjassa "Be Positive" (2016). Sarjasta tuli Korean katsotuin verkkosarja. Hän sai 2016 pääroolin "My Annoying Brother" (2016) -elokuvaan. Do sai roolista uuden tulokkaan -palkinnon.
Do näytteli pääroolissa komedia-trillerielokuvassa "Room No.7" (2017) sekä sivuroolissa "Along with the Gods: The Two Worlds" (2017). Do näytteli pääroolissa elokuvassa "Swing Kids" (2018) ja draamasarjassa "100 Days My Prince" (2018). Hän voitti 2018 Kuuluisimman näyttelijän -palkinnon 55th Baeksang Arts Awardsissa.
Do oli armeijan palveluksessa heinäkuusta 2019 tammikuuhun 2021.
Don esikois-EP "Empathy" julkaistiin 26. heinäkuuta 2021 yhdessä singlen ”Rose” kanssa.
Lincoln City FC

Lincoln City Football Club on englantilainen jalkapalloseura Lincolnista, Lincolnshiren alueelta. Seura pelaa Englannin sarjajärjestelmän kolmannella tasolla, Ykkösliigassa.
Historia.
Lincoln City perustettiin amatööriseurana 1884. Siitä tuli ammattilaisseura 1891 ja vuonna 1892 seura oli yksi Englannin 2. divisioonan perustajajäsenistä. 1900-luvun alussa Lincoln City putosi ja palasi 2. divisioonaan useita kertoja. Kun 3. divisioona perustettiin, Lincoln City oli yksi sen perustajista. Vuonna 1932 seura nousi 2. divisioonaan, mutta putosi jälleen kaksi kautta myöhemmin.
1950-luvulla Lincoln pelasi yhdeksän kautta toisella sarjatasolla, mutta putosi kahdesti peräkkäin 1961 ja 1962 päätyen 4. divisioonaan. Lincoln palasi 3. divisioonaan 1976 ja seuraavan 10 vuoden aikana heilui 3. ja 4. divisioonan välillä useita kertoja. Vuonna 1986 Lincoln putosi Konferenssiin, mutta nousi heti takaisin. Tämän jälkeen seura pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta neljännellä sarjatasolla, kunnes putosi liigasta 2011. 2000-luvun alussa seura joutui selvitystilaan ja oli lähellä konkurssia, mutta selvisi lopulta.
Lincoln pelasi Konferenssissa kunnes voitti sarjan 2017 ja nousi Kakkosliigaan. Kaudella 2018–2019 Lincoln voitti sarjan ja nousi Ykkösliigaan.
Bone Tomahawk

Bone Tomahawk on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhu- ja lännenelokuva, jonka on ohjannut ja kirjoittanut S. Craig Zahler. Pääosissa esiintyvät Kurt Russell, Patrick Wilson, Matthew Fox, Richard Jenkins, Lili Simmons ja David Arquette.
Juoni.
Kannibaaliheimon jäsenet sieppaavat Bright Hopen pikkukaupungista kolme ihmistä. Yksi siepatuista on jalkavammaisen karjanajajan Arthur O'Dwyerin (Patrick Wilson) vaimo Samantha (Lili Simmons). Kaupungin sheriffi Franklin Hunt (Kurt Russell) kokoaa pelastusretkikunnan, johon kuuluvat hänen lisäkseen vanha apulaissheriffi (Richard Jenkins), keikarimainen pyssysankari (Matthew Fox) sekä epätoivoinen, rampa cowboy. Alkaa rasittava matka erämaan halki brutaalin kannibaaliheimon maille, jossa etsintäpartio kohtaa maanpäällisen helvetin.
Vastaanotto.
Elokuva sai kriitikoilta pääosin myönteisen vastaanoton.
"Bone Tomahawk" sai Elokuvauutisten arvostelussa viisi tähteä. Arvostelijan mukaan se on "omaperäinen yhdistelmä John Fordin "Etsijöitä" (1956) ja Wes Cravenin "The Hills Have Eyesia" (1977): kauhu- ja lännenelokuva, joka on kummankin lajityypin valioyksilöitä ja taatusti vastenmielisimpiä filmejä pitkään aikaan". Elokuvan "roolihahmot ovat hyviä, mutta käsikirjoitus dialogeineen vieläkin parempi".
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston arvostelussa "Bone Tomahawk" sai neljä tähteä. Arvostelun mukaan "Russell, western ja kumarrus 1970- ja 80-luvun italialaisille kannibaalielokuville... ovat yhdistelmä, josta voi syntyä vain jotain hyvin rujoa ihmeteltävää". Kriitikon mukaan "tymäkkä lajityyppileikittely tarjoaa varsin näppärän ja monitulkintaisen elokuvakokemuksen".
Vasovaara

Vasovaara on vaara ja entinen pikkukylä Venäjällä Vienan Karjalassa Kostamuksen kaupunkipiirissä rajavyöhykkeellä noin viiden kilometrin pässä Suomen rajasta. Vaaran yli kulkee Raatteentien jatke kohti Vuokkiniemeä. Siinä on sijainnut Neuvostoliiton kasarmi ja kenttävartio. 
Raatteen tien taistelualue talvisodassa ulottui Vasovaaraan, joka oli puna-armeijan saapumisreitillä. Jatkosodassa suomalaiset valtasivat Vasovaaran kasarmin saksalaisten Stuka-pommittajien tukemana 1. heinäkuuta 1941 ja pystytti kasarmin katolle Suomen sotalipun. Tähän aikaan Vasovaara kuului hallinnollisesti Kalevalan piiriin. Nykyään vaaralla on talvisodan veljeshautamuistomerkki kaatuneiden neuvostosotilaiden muistolle.
Puskalentäminen

Puskalentäminen () on yleisilmailukoneilla tapahtuvaa ilmailua syrjäisillä seuduilla. Puskalentäminen tapahtuu usein varsinaisten lentokenttien ulkopuolella, ja siihen käytetäänkin usein kellukkeilla tai suksilla varustettuja lentokoneita, jotka eivät tarvitse kiitotietä laskeutuakseen.
Puskalentäminen on tärkein ja joskus ainoa liikkumistapa muun muassa Kanadan syrjäseuduilla, Alaskassa, monilla alueilla Afrikassa ja Australian takamailla. Yksityisen lentotoiminnan lisäksi puskalentäminen voi olla myös yritysten tai esimerkiksi lähetysjärjestöjen harjoittamaa. Kaupallisessa puskalentämisessä kuljetetaan ihmisiä ja tarvikkeita syrjäisille seuduille. Toimeksiantajia voivat olla esimerkiksi matkailu- ja luonnonvara-alan yritykset sekä julkiset virastot.
Puskalentämisessä käytetyt lentokoneet ovat usein ylätasoisia, jotta esimerkiksi kasvillisuus ja pyörien nostattama irtosora eivät osu siipiin. Monesti puskalentämisessä suositaan kannuspyörällisiä lentokoneita, sillä ne nousevat nopeammin ilmaan kuin nokkapyörällä varustetut. Yleisiä konetyyppejä ovat muun muassa Piper J-3 Cub, Cessna 208 Caravan, de Havilland Canada DHC-2 Beaver ja DHC-3 Otter. Puskalentokäytössä näkee myös vanhempia konetyyppejä, jotka eivät muualla enää ole aktiivikäytössä. Esimerkiksi kanadalaisen Buffalo Airwaysin laivastoon kuuluu vanhoja mäntämoottorikäyttöisiä konetyyppejä, kuten Douglas DC-3, Curtiss C-46 ja Lockheed L-188 Electra.
Kirjoituspuikko

Kirjoituspuikko on terävä väline, jolla kirjoitetaan tai tehdään merkintöjä jollekin alustalle kuten vahalle. Vahataululle kirjoitettu teksti voidaan helposti tasoittaa pois esimerkiksi puikon tylpällä päällä ja taulua käyttää uudelleen. Kirjoituspuikkoja ja vahatauluja käytettiin Euroopassa jo antiikin aikoina. Keskiajalla niitä käytettiin vielä paljon kouluissa kuten myös koulun ulkopuolella tilapäisten muistiinpanojen tekemiseen. Mesopotamiassa nuolenpääkirjoitus paineltiin savialustoille kirjoituspuikoilla, jotka valmistettiin kaislasta.
Ingrid Söderström

Ingrid Erika Antoinette Söderström (21. marraskuuta 1898 Somero – 21. maaliskuuta 1974 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, filosofian kandidaatti ja maanviljelijä. 
Perhe.
Söderströmin vanhemmat olivat filosofian kandidaatti Knut Salomon Söderström ja Fanny Olivia Forsström. Knut Salomon Söderström omisti Someron Hirsjärvellä Söderkullan eli Seeterin kartanon, jonka hänen isänsä maakauppias Erik Johan Torkkomäki (myöhemmin Söderström) oli hankkinut omistukseensa 1844. Särkisalossa syntynyt Fanny Olivia Forsström oli Förbyn kalkkikivikaivoksen perustajan Karl Forsströmin tytär ja Lohjan kalkkitehdas Oy:n toimitusjohtajan Petter Forsströmin sisar. Kun Knut Salomon Söderström myi Seeterin kartanon vuonna 1920, perhe hajaantui eri puolille.
Opinnot.
Söderström valmistui ylioppilaaksi Heurlinska skolanista Turusta. Isänsä toivomuksesta hän oli valinnut opintojensa alaksi maatalouden ja suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan kotieläinoppi. Samalla hän opiskeli kuvataiteita Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella Eero Järnefeltin johdolla. Kuvataiteilijana Söderström omaksui opettajansa naturalistisen taidekäsityksen, jopa tätä ehdottomammin. 1920-luvulla hän jatkoi opintojaan Académie de la Grande Chaumièressä Ranskassa.
Taiteellinen ura.
Söderström järjesti Suomessa kymmenkunta yksityisnäyttelyä ja osallistui yhteisnäyttelyihin Pariisissa 1964 ja Malmössä 1965. Kuvataiteilijana hän erikoistui etenkin muotokuvamaalaukseen ja työskenteli ajoittain muotokuvatilausten takia myös Ruotsissa. Muotokuvien ohella hän maalasi kotiseutunsa maisemia ja pariisilaisnäkymiä. Näyttelyssään Pariisissa 1964 hän sai kiitosta etenkin talvimaisemistaan ja pariisilaisaiheisista tuokiokuvistaan. Söderströmin muistonäyttely järjestettiin Strindbergin taidesalongissa 1975, ja vuonna 2011 hänen töitään oli näytteillä Somerolla.
Muu toiminta.
Söderström toimi maanviljelijänä Somerniemen Härjänojan Kaupinkulmalla, josta hän oli ostanut pientilan. Siellä hän harjoitti ainakin jo 1960-luvulta alkaen luonnonmukaista maataloutta erikoistuen puutarhatuotteisiin ja jatkoi samalla maalaustyötään. 1920-luvulla hänellä oli ollut autoliike Helsingissä.