tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Walter Jakobsson

Walter Andreas Jakobsson (6. helmikuuta 1882 Helsinki – 10. kesäkuuta 1957 Zürich, Sveitsi) oli suomalainen taitoluistelija.
Luistelu-ura.
Walter Jakobsson voitti yhdessä saksalaissyntyisen vaimonsa Ludovika Jakobssonin kanssa pariluistelun olympiakultaa Antwerpenin kesäkisoissa 1920. Kyseinen olympiavoitto oli itsenäisen Suomen ensimmäinen. Ensimmäisissä talviolympialaisissa Chamonix'ssa 1924 pari otti hopeaa. MM-kilpailuista pari voitti kolme kulta- ja neljä hopeamitalia.
Miesten yksinluistelussa Jakobsson voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1910 ja 1911. Hän toimi vuodet 1931-1949 Kansainvälisen luisteluliiton (ISU) hallituksen jäsenenä. Walter toimi vaimonsa Ludowikan kanssa tuomarointitehtävissä vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa.
Jakobssonit valittiin Suomen urheilun Hall of Fameen vuonna 2010 ja kansainväliseen taitoluistelun Hall of Fameen vuonna 2013.
Siviiliura.
Walter Jakobsson valmistui ylioppilaaksi Nya Svenska Läroverketista vuonna 1902 ja valmistui sen jälkeen diplomi-insinööriksi vuonna 1907. Hän jatkoi opintojaan Saksassa Berliinissä Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1907-1908. Ammatillisen uran Jakobsson teki Kone Oy:n palveluksessa yrityksen pitkäaikaisena teknillisenä johtajana vuosina 1916-1947. Sen jälkeen hän toimi vuodet 1947-1951 eläköitymiseensä asti Kone Oy:n teknillisenä neuvonantajana ja oli samalla Kone Oy:n johtokunnan jäsen.
Walter harrasti valokuvausta ja tallensi myös suomalaisen taitoluistelun historiaa. Hän oli Amatörfotografklubben i Helsingfors -valokuvausseuran jäsen vuodesta 1902.
Luettelo Pokémoneista

Pokémon-tuoteperheeseen kuuluu noin kuvittellista eliölajia, joita tarinoiden päähenkilöt ja pelaajat keräilevät. Otukset on jaettu yhdeksään sukupolveen:
Ihmiskäsitys

Ihmiskäsitys on yksilön tai yhteisön käsitys siitä, mikä on ihminen – mikä on ihmisen olemus, alkuperä ja päämäärä, mikä asema ihmisellä on suhteessa toisiin ja ympäristöön. Eri aatteilla ja uskonnoilla on erilaisia ihmiskäsityksiä, esimerkiksi humanistinen tai kristillinen ihmiskäsitys.
Erilaisia ihmiskäsityksiä.
Ihmiskäsitykset voidaan ryhmitellä eri tavoin.
Filosofi Lauri Rauhala jakaa ihmiskäsitykset monistisiin, dualistisiin, pluralistisiin ja holistisiin (monopluralistisiin) sen mukaan, montako olemassaolon perusmuotoa oletetaan olevan ja mikä niiden suhde tai itsenäisyys on.
Heikki Kanniston mukaan ihmiskäsitykset voidaan ryhmitellä essentialistisiin, kulturalistisiin, eksistentialistisiin ja naturalistisiin. Essentialistisen ihmiskäsityksen mukaan ihmisessä on muuttumaton perusolemus, joka on ihmisen elämisen normi ja kehityksen päämäärä. Kulturalistisen ihmiskäsityksen mukaan ihminen luo itseään osana sosiaalista todellisuutta, ja keskeistä on hänen ympäristönsä ja ympäröivä kulttuuri. Eksistentialistisen ihmiskäsityksen mukaan ihminen on lähtökohtaisesti äärettömän vapaa, mutta tullakseen ihmiseksi hän joutuu tekemään valintoja. Naturalistisen ihmiskäsityksen mukaan ihminen on aineellinen osa luontoa, johon pätevät luonnontieteelliset lainalaisuudet ja syy–seuraussuhteet.
Entombed

Entombed on ruotsalainen death metal -yhtye ja yksi suurimmista skandinaavisen death metalin vaikuttajista.
Yhtye oli alkujansa nimellä Nihilist (1987-1989), mutta hajottuaan ja pian uudelleen noustessaan nimeksi vaihtui Entombed. Kokoonpano oli muuttunut ainakin kahden jäsenen osalta, esimerkiksi Johnny Dordevicin korvasi Dismemberistä tuttu David Blomqvist. Jo perustamisvuonnaan yhtye julkaisi demon, "But Life Goes On". Ennen vuonna 1990 julkaistua debyyttialbumia "Left Hand Path" Blomqvist jätti yhtyeen, joten albumin bassoraidat nauhoitti Nicke Andersson ja Uffe Cederlund. Pian kuitenkin Entombediin liittyi uusi basisti, Lars Roserberg.
Vuonna 1991 vokalisti Lars-Göran Petrov erotettiin yhtyeen riveistä, johtuen jatkuvista riidoista Nicken kanssa. Tulevaa albumia varten tarvittiin siis uusi vokalisti, ja se pian löytyikin, Orvar Säfström. Hän ei kuitenkaan kauan viihtynyt Entombedissa, joten samana vuonna julkaistulla "Clandestine"-albumilla lauloi Nicke Andersson. 
Vuonna 1993 julkaistiin EP, jossa lauloi takaisin Entombediin tullut Lars-Göran Petrov. Samana vuonna julkaistiin yhtyeen kolmas albumi, "Wolverine Blues". Parin vuoden päästä yhtyeeseen liittyi uusi basisti, Jörgen Sandström. Entombed myös jätti levy-yhtiönsä (Earache Records), ja teki sopimuksen East Westin kanssa. Entombed ei kuitenkaan ollut tyytyväinen tämänkään levy-yhtiön toimintaan, joten vaihtoi taas levy-yhtiötä, tällä kertaa Music for Nationsiin. Vuonna 1997 julkaistiin neljäs albumi, "DCLXVI - To Ride, Shoot Straight And Speak The Truth".
Syksyllä 1997 Nicke Andersson jätti yhtyeen, ja hänet korvasi Peter Stjärnvind, joka oli ennen soittanut rumpuja muun muassa yhtyeissä Face Down ja Merciless. Elokuussa 1998 yhtye äänitti albumin "Same Difference", joka julkaistiin vielä samana vuonna. "Same Difference" oli saatavilla myös vinyyli- ja limited edition -versiona. 
Entombedin seuraavat vuodet olivat erittäin aktiivisia. Yhtye julkaisutahti oli albumi vuodessa: vuonna 2000 julkaistiin "Uprising", 2001 "Morning Star", marraskuussa 2002 kokoelma "Sons of Satan Praise the Lord", 2003 "Inferno", vuonna 2004 livealbumi "Unreal Estate", "When In Sodom" EP (2006) ja vuonna 2007 "Serpent Saints".
Torni

Torni on ihmisen tekemä korkea rakennus tai rakennelma tai korkea rakennuksen osa. Tornilla on selvästi enemmän korkeutta kuin leveyttä. Tornit voivat rakenteesta riippuen olla joko rakennuksia tai rakennelmia.
Mastoista torni eroaa siten, että torni on itseään tukeva rakenne, eikä sen pystyssä pitämiseen tarvita haruksia eli tukivaijereita. Korkeista rakennuksista torni eroaa sisätilojensa käyttötarkoituksen mukaan; tornin tilavuudesta suurin osa on ihmisen oleskeluun kelpaamatonta tilaa kuten vartta. Sen sijaan rakennuksessa sisätila on johonkin toimintaan tai oleskeluun tarkoitettua. Tornin määritelmä myös edellyttää korkeudelle jotakin edellytystä, kuten näköalaa tai signaalin kantavuutta. Näillä perusteilla esimerkiksi radiomastot luokitellaan rakennelmiksi sekä tornitalot ja niiden erikoistapaukset pilvenpiirtäjät rakennuksiksi.
Sotilaallisiin tarkoituksiin on tehty torneja, usein kaupungin muuriin tai porttien vierelle, joiden suojasta voitiin pommittaa hyökkääjiä. Korkeat, kauas näkyvät tornit ovat tärkeitä monien kirkkojen arkkitehtuurissa. Torniin nostettu kello kuuluu ja näkyy kauas. Muun muassa Ranskassa ja Saksassa torni kuuluu usein kaupungintalon rakenteeseen. Teräksen käyttö kantavissa rakenteissa teki mahdolliseksi paljon entistä korkeampien tornien rakentamisen.
Vuonna 2017 viisi maailman kymmenestä korkeimmasta tornista oli Kiinassa. Korkein on kuitenkin Japanin 634 metriä korkea Tokyo Skytree.
Carl Gustaf Rehnskiöld

Carl Gustaf Rehnskiöld [rēnʃöld] (kirjoitetaan myös Rehnsköld, kirjoitti itse nimensä Rehnschiöldt; 6. elokuuta 1651 – 29. tammikuuta 1722) oli ruotsalainen kreivi ja kenraali. Hänet nimitettiin Skånen kuvernööriksi 1698, sotamarsalkaksi 1706 ja kuningattaren neuvokseksi 1719.
Rehnskiöldistä tuli Kaarle XII:n sotataidon opettaja kuninkaan ollessa alaikäinen. Suuren Pohjan sodan aikana hän oli tämän lähimpiä neuvonantajia. Hän oli varsinaisena ylipäällikkönä Narvan taistelussa 1700 ja voitti saksilaiset Fraustadtissa 1706. Ylipäällikkönä Pultavan taistelussa hän joutui sotavankeuteen. Hän palasi vankeudesta vuonna 1718 muutamia viikkoja ennen Kaarlen kuolemaa.
Rehnskiöld kruunasi Fredrik I:n tämän kruunajaisissa 1720.
Metsäteollisuuden työsulku 2005

Metsäteollisuuden työsulku vuonna 2005 oli Suomen työmarkkinoilla harvinainen työsulku, jonka taustana olivat Paperiliiton järjestämät pistelakot työehtosopimusneuvotteluiden yhteydessä. Paperiliitto halusi lakoilla pyrkimystä torjua Metsäteollisuus ry:n vaatimukset tehtaiden ulkopuolisen työvoiman käytön laajentamisesta ja paperikoneiden käyttöajan lisäämisestä vuosittain poistamalla joulu- ja juhannusseisokin.
Metsäteollisuus ry:n työsulku alkoi 18. toukokuuta 2005 ja se koski noin 24 000:ta Paperiliiton ja Sähköliiton jäsentä. Kuusi viikkoa kestäneellä työsululla oli merkitystä liike- ja kansantaloudellisesti. Metsäyhtiöiden toisen vuosineljänneksen tulokset heikkenivät voimakkaasti ja kansantalouden kasvu pysähtyi. Myös paperiteollisuuspaikkakuntien kunnallisverokertymä heikkeni niin, että jotkut kunnat hakevat sisäasiainministeriön harkinnanvaraista apua, ns. kuntien köyhäinapua.
Työsulun aikana Suomen sähkönkulutus väheni ennätysalhaiseksi.
Sinfest

Sinfest on lähes päivittäinen verkkosarjakuva, jota piirtää amerikanjapanilainen "Tatsuya Ishida". Sen ensimmäinen strippi julkaistiin 17. lokakuuta vuonna 2000.
Sarjakuva on saavuttanut erittäin suuren suosion verkkosarjakuvana. Norjassa sitä julkaistaan Nemi-sarjakuvalehdessä.
Huygensin periaate

Huygensin periaate tai Huygensin–Fresnelin periaate on aallon etenemisen kuvailuun käytetty tarkastelutapa. Sen mukaan jokainen etenevän aaltorintaman piste toimii uuden aallon, ns. alkeisaallon lähteenä. Periaate on nimetty alankomaalaisen fyysikon Christiaan Huygensin ja ranskalaisen Augustin Jean Fresnelin mukaan.
Huygensin periaate tarkoittaa sitä, että etenevää aaltoa voidaan pitää jokaisesta aaltoliikkeen jo läpäisemästä väliaineen pisteestä lähteneiden alkeisaaltojen summana. Tämä näkökulma auttaa ymmärtämään useita aaltoliikkeen ilmiöitä kuten diffraktiota. Sen avulla voidaan johtaa muun muassa taittumis- ja heijastumislait. 
Huygensin periaate esitetään usein antamalla aaltojen törmätä seinään, jossa on aallonpituuteen verrattuna pienikokoinen reikä. Jos esimerkiksi vedessä kulkevat tasoaallot osuvat tällaiseen seinään, havaitaan toisella puolella reiästä lähteviä puoliympyräaaltoja. Samaa ilmiötä kuvaa tilanne, jossa kahden huoneen välissä on avoin ovi. Jos ääniaalto lähtee liikkeelle huoneen etäisimmästä nurkasta, toisessa huoneessa oleva henkilö kuulee äänen ikään kuin se tulisi ovesta. Hänen näkökulmastaan värähtelevä ilma oviaukossa on äänen lähde.
Kommunistinuoret

Kommunistinuoret on marraskuussa 2019 perustettu Suomen kommunistisen puolueen nuorisojärjestö. Järjestön puheenjohtajana toimii Bex Tapanainen.
Historia.
Vuonna 2000 perustettu Kommunistinen nuorisoliitto lopetti käytännössä toimintansa vuonna 2019. Vaikka KomNl oli itsenäinen nuorisojärjestö, niin se teki tiivistä yhteistyötä SKP:n kanssa ja moni KomNl:n aktiivi toimi myös SKP:ssä. KomNl:n toiminnan päätyttyä puolueessa ryhdyttiin miettimään vaihtoehtoja nuorisotoiminnan kehittämiseksi. SKP:n edustajakokous 15.–16. kesäkuuta 2019 päätti perustaa puolueelle uuden nuorisotyöryhmän, joka alkaa organisoimaan ja järjestämään puolueen nuorisotoimintaa. Työryhmässä ryhdyttiin pian harkitsemaan nuorisojärjestön perustamista muun muassa joukkojärjestöyhteyksien ja kansainvälisen toiminnan vahvistamisen vuoksi. Kommunistinuorten perustamiskokous pidettiin 21. marraskuuta 2019. Yhdistysrekisteriin Kommunistinuoret ry merkittiin 27. tammikuuta 2020.
Kommunistinuorten ensimmäisenä puheenjohtajana toimi vantaalainen Jiri Mäntysalo vuosina 2019–2022. 
Järjestön kolmannessa vuosikokouksessa Kuopiossa 19. maaliskuuta 2022 uudeksi puheenjohtajaksi valittiin tamperelainen Bex Tapanainen. "Tapanainen on valmis väkivaltaan vallankumouksen saavuttamiseksi", Yle kertoi haastattelussaan. Tämä herätti arvostelua, koska haastattelu ei kyseenalaistanut väkivaltaa mitenkään. Aiemmassa HS-haastattelussa Tapanainen sanoi, että tietyn pisteen jälkeen väkivaltaa tarvitaan ja että Suomi on fasismin tiellä, mistä merkkejä ovat kommunismin vastustaminen ja yhteiskunnan militarisoituminen.
Ideologia.
Kommunistinuorten tavoitteena on sosialistiseen yhteiskunta- ja talousjärjestelmään siirtyminen ja tuotantovälineiden yhteisomistus sekä päämääränä kommunistinen yhteiskunta, johon edetään kun sosialistiset yhteiskunnat muodostavat liiton keskenään. Kommunistisessa yhteiskunnassa ei ole enää tarvetta valtioille tai armeijoille. Kommunistinuoret kuvailee itseään poliittisen nuorisotoiminnan kentällä ainutlaatuiseksi toimijaksi, joka ei ole sitoutunut kapitalismiin ja markkinatalouteen. Järjestö haluaa tuoda epäoikeudenmukaisuudet, riiston ja sorron näkyville ja tietoisuuteen sekä toimia aidosti ihmisiä, eläimiä ja ympäristöä alistavien rakenteiden kumoamiseksi.
Albin Stenroos

Oskar Albinus ”Albin” Stenroos (24. helmikuuta 1889 Vehmaa – 30. huhtikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja maratonin olympiavoittaja vuodelta 1924. 
Ura juoksijana.
Albin Stenroos juoksi ensimmäisen maratoninsa SM-kisoissa vuonna 1909 ja sijoittui kolmanneksi. Tämän jälkeen hän keskittyi lyhyemmille matkoille ja juoksi matkan seuraavan kerran vasta Pariisin olympialaisissa 1924. 
Stenroos voitti ensimmäisen SM-kultansa vuonna 1910 10 000 metrin juoksussa ajalla 33.30,6. Tämän jälkeen Hannes Kolehmaisen poissa ollessa Stenroos voitti 5 000 ja 10 000 metrin juoksuissa kahdeksan mestaruutta vuosina 1912 (voittoajat 16.07,7 ja 33.05,4), 1913 (15.52,2 ja 33.15,8), 1915 (15.49,1 ja 32.37,6) ja 1916 (15.38,1 ja 33.15,4). Hän oli myös maastojuoksun mestari 1915, 1916 ja 1917. Hän voitti lisäksi tunnin juoksun mestaruuden 1915 18 038 metrillä ja 25 000 metrin juoksun mestaruuden seuraavana vuonna ajalla 1.32.12,3.
Stenroos voitti myös HKV:n edustajana Suomen-mestaruuksia 5 × 2000 metrin viestissä vuosina 1911, 1915, 1916, 1917, 1918 ja 1923. Hän voitti viestimestaruuden myös 1913 Turun Urheiluliiton juoksijana.
Vuoden 1912 olympialaisissa Stenroos voitti Hannes Kolehmaisen voittamassa 10 000 metrin kilpailussa pronssia ajalla 32.21,8. Hän sijoittui maastojuoksussa kuudenneksi ja oli hopealla joukkuekisassa.
Vuonna 1915 Stenroos juoksi ensimmäisen virallisen maailmanennätyksen 30 000 metrin ratajuoksussa (1.48.06,2), jota Hannes Kolehmainen paransi 1922 aikaan 1.47.13,4. Stenroos paransi vuonna 1924 ennätystä vielä yli minuutilla (1.46.11,6). Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1928, jolloin Väinö Sipilä rikkoi sen. Stenroos teki vuonna 1923 myös 20 000 metrin ennätyksen (1.07.11,2), joka paransi Kolehmaisen ennätystä 29 sekunnilla. Ville Kyrönen rikkoi ennätyksen seuraavana vuonna.
Stenroos jätti vuoden 1920 olympialaiset väliin. Vuonna 1924 Stenroos päätti osallistua maratonille, matkalle jota hän ei ollut juossut 15 vuoteen. Hän voitti kuumissa olosuhteissa käydyn kisan ylivoimaisesti: hopeamitalisti Italian Romeo Bertini hävisi lähes kuusi minuuttia. Myöhemmin hän kadotti kultamitalinsa: hän arveli “sen menneen menojaan sodan pauhuissa, eikä siitä sen jälkeen ole kuulunut mitään”. Olympiavoittajat saivat kuitenkin mitalinsa lisäksi myös maljakon, ja se on Stenroosin lapsenlapsella edelleen tallella.
Stenroos sijoittui toiseksi Bostonin maratonilla 1926, mutta epäonnistuttuaan seuraavana vuonna hän päätti lopettaa uransa 39 vuoden iässä. Hän oli tuolloin harrastanut juoksua 25 vuotta.
Juoksu-uran jälkeen.
Stenroos toimi vuosina 1930–38 Hotelli Kluuvin lämmittäjänä. Helsingin olympiastadionin valmistuttua hän siirtyi sen lämmittäjäksi, ja hänellä oli stadionilla kahden huoneen työsuhdeasunto, joka sijaitsi nykyisen Urheilumuseon alakerrassa. Sodan aikana hän osallistui stadionin pommitusten raivaustöihin. Työ stadionilla loppui, kun se liitettiin kaukolämpöverkkoon. Stenroos jäi eläkkeelle ja muutti Maunulaan 1960-luvun alussa.
Parallaksi

Parallaksi (kreikaksi παράλλαξις, "parallaksis" = vaihtelu, vaihteleva liike) on tähtitieteessä kulma, jossa maapallon radan säde näkyy tähdestä. Se ilmoitetaan tavallisimmin kaarisekunteina tai millikaarisekunteina. 
Parallaksi yleisesti.
Parallaksi tarkoittaa yleisesti sitä, että kun havaitsija liikkuu, niin paikallaan oleva
esine näyttää liikkuvan taustaansa nähden. Parallaksi on yleisesti se kulman muutos, joka
aiheutuu tarkasteltaessa esinettä taustaansa vasten kahdesta eri paikasta. Mitä suurempi kulma
on, sitä pienempi esineen etäisyys on. Parallaksia käytetäänkin kolmiomittauksessa ja
lähimpien tähtien etäisyyden mittauksessa, jolloin maan kiertorata on suurin käytettävissä oleva
kanta. Jos esineiden välille ei muodostu parallaksia, ne ovat samalla etäisyydellä havaitsijasta.
Parallaksi tähtitieteessä.
Parallaksia käytetään tähtitieteessä tähden etäisyyden mittaukseen. 
Kun Maa liikkuu vuoden aikana pitkin kiertorataansa auringon ympäri, näyttää havaittava tähti piirtävän taustatähtien suhteen ympyrän, jos se sijaitsee taivaan navalla, edestakaisen janan, jos se sijaitsee maan ratatasossa ja muulloin ellipsin. Tämän ellipsin isoakselin puolikasta sanotaan vuotuiseksi parallaksiksi ja sitä merkitään tavallisesti π:llä.
Parallaksia voidaan käyttää etäisyydenmittauskeinona vain sellaisille tähdille, jotka sijaitsevat enintään muutamien satojen valovuosien päässä. Tuhansien valovuosien päässä sijaitsevien tähtien parallaksi on niin pieni, että se ei enää erotu. Koska kaikilla tähdillä on myös pieni ominaisliike (todellinen liike avaruuden halki toistensa suhteen), ei täsmällistä liikkumatonta pistettä taustataivaalle voida määrittää.
Parsek on määritelty siksi etäisyydeksi, josta Maan radan keskimääräinen säde näkyy yhden kaarisekunnin suuruisena. Yksi parsek on noin 3,26 valovuotta. Lähimmän tähden Proxima Centaurin parallaksi on 0,77233 kaarisekuntia, jolloin sen etäisyydeksi saadaan 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta. Tähtien ohella parallaksi on huomattavasti selvemmin havaittavissa Kuulla tähtitaivaan suhteen, kun sitä havainnoidaan eri puolilta maapalloa.
Laskeminen.
Parallaksin suuruus kaarisekunteina saadaan kaavalla
formula_1,
jossa AU on astronominen yksikkö ja "d" mitattavan kohteen etäisyys astronomisina yksiköinä. Yksinkertaistetussa muodossa parallaksi voidaan laskea kaavalla
formula_2, jossa "d" on etäisyys parsekeina.
Gnutella

Gnutella on ensimmäinen puhtaasti hajautettu vertaisverkkojärjestelmä. Verkossa ei ole keskuspalvelinta, vaan tiedostoja siirretään suoraan verkon käyttäjien välillä. 
Gnutella-verkkoon pohjautuu esimerkiksi LimeWire.
Gnutellan kehitys.
Nullsoft julkaisi ensimmäisen Gnutella-asiakasohjelman vuonna 2000, mutta lopetti pian ohjelman kehittämisen lainsäädännöllisistä syistä. Muut käyttäjät kuitenkin ottivat selville ohjelman toimintaperiaatteen ja uusia Gnutella-ohjelmistoja julkaistiin nopeaan tahtiin.
Elias Katz

Elias Katz (22. kesäkuuta 1901 Turku – 26. joulukuuta 1947 Palestiina) oli suomenjuutalainen, myöhemmin Palestiinaan muuttanut keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja.
Urheilu-ura.
Katz aloitti urheilu-uransa pelaamalla Turun Makkabé-seurassa jalkapalloa. Hän muutti Helsinkiin 1922 ja liittyi juoksijana helsinkiläiseen Stjärnan-seuraan. Tampereen Pyynikillä kesäkuussa 1922 3 000 metrin estejuoksun ensimmäisessä SM-kilpailussa 21-vuotias Katz oli neljäs Paavo Nurmen, Nestori Järvelän ja Väinö Sipilän jälkeen.
Pariisin olympialaisissa 1924 Elias Katz voitti kultaa 3 000 metrin joukkuejuoksussa yhdessä Paavo Nurmen ja Ville Ritolan kanssa. Nurmi voitti juoksun, Ritola sijoittui toiseksi ja Katz viidenneksi, joten Suomi voitti joukkuekilpailun ylivoimaisesti. Ritola voitti kisoissa myös 3000 metrin estejuoksun olympiaennätyksellä Katzin voittaessa hopeaa. Katz oli parantanut ennätystä alkuerissä (9.43,8). Hopea tuli vaikka Katz ehti viimeisellä kierroksella kaatuakin.
Katz oli mukana kahdesti maailmanennätystä parantaneessa 4 × 1 500 metrin viestijoukkueessa: heinäkuussa 1926 juostiin aika 16.26,2 ja myöhemmin samana vuonna 16.11,4. Jalkavaivat estivät Katzin osallistumisen vuoden 1928 olympialaisiin.
1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Katz asui Saksassa, josta muutti Palestiinaan 1933. Hänet valittiin Israelin yleisurheilun olympiajoukkueen valmentajaksi tavoitteena vuoden 1948 Lontoon kisat. Israel ei kuitenkaan päässyt kisoihin eikä myöskään Katz. Hän sai surmansa Israelin itsenäistymiseen liittyneiden levottomuuksien puhjettua jouluna 1947 Gazan brittiläisessä varuskunnassa arabisissien ampumana.
Auto &amp; Technik Museum Sinsheim

Auto- und Technikmuseum Sinsheim on suuri tekniikan museo Saksassa Sinsheimin kaupungissa. Museo sisältää saksankielisen nimensä mukaisesti suuren määrän autoja ja muuta tekniikkaa sivuavaa esineistöä.
Museon näyttelytila on 30 000 neliömetriä sisätiloissa ja 50 000 neliömetriä ulkona. Näytteillä on yli 3 000 esinettä, muun muassa Air Francen entinen Concorde, neuvostoliittolainen Tupolev Tu-144 ja 50 muuta lentokonetta. Museossa on myös 300 autoa, 200 moottoripyörää, 27 veturia ja muita liikennevälineitä.
Aake Kalliala

Aarne Elis ”Aake” Kalliala (s. 5. lokakuuta 1950 Heinola) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. 
Kalliala on valmistunut Teatterikorkeakoulusta 1980-luvun alussa. Kalliala teki 1980- ja 1990-lukujen taitteessa yhteistyötä Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa. Kalliala aloitti näyttelijänuransa Spede Pasasen elokuvien sivuroolien näyttelijänä 1980-luvun alussa. Hän on toiminut myös laulajana ja levyttänyt muun muassa albumit "Aake presidentiksi" ja "Mikset jätkä itke".
Kallialan oli tarkoitus näytellä veljen rooli 2021 tekeillä olleessa "Mielensäpahoittaja"-elokuvassa, mutta rooli peruuntui hänen loukkaannuttuaan onnettomuudessa.
Kotikadussa Kalliala näytteli Mauri Alhoa.
Konserttimestari

Konserttimestari () on sinfoniaorkesterissa ensimmäisten viulujen äänenjohtaja, jonka tehtäviin kuuluu vastata koko jousiston jousituksista, soittaa orkesterikirjallisuuteen sisältyvät viulusoolot sekä toimia soittajien ja kapellimestarin välisenä yhdyssiteenä. Konserttimestari on osaltaan vastuussa esityksistä, ei vain omassa ryhmässään, vaan käytännössä koko jousiston osalta valitsemalla jousitukset ja muut soittotavat sekä olemalla aloitteellinen kaikissa sisääntuloissa. Osoittamansa musiikillisen aloitekykynsä johdosta konserttimestaria voidaan pitää tavallaan koko orkesterin äänenjohtajana. 
Alun perin konserttimestari johti konsertteja yhdessä cembalistin kanssa, mutta kapellimestarin osuus konsertin johtajana kävi välttämättömäksi Ranskan suuren vallankumouksen jälkeisinä vuosina musiikin monimutkaistumisen ja orkestereiden suurentumisen vuoksi: orkesterin johtaminen siirtyi kokonaan konserttimestarilta varsinaiselle orkesterinjohtajalle. Tämä entisajan johtava asema heijastuu vieläkin Isossa-Britanniassa, missä konserttimestarilla () on tärkeä asema ja hänen nimensä painetaan ohjelmaan erikseen orkesterin kapellimestarin jälkeen. 
Joissakin pienemmissä kokoonpanoissa konserttimestari johtaa edelleen esityksiä. Tällaisia ovat esimerkiksi kamariorkesteri Europa Galante, johtajana viulutaiteilija Fabio Biondi ja Akademie für Alte Musik Berlin.
Anitta Niemi

Anitta Eliisa Niemi (s. 22. lokakuuta 1951 Tampere) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti televisiosarjasta "Kotikatu". 
Opinnot ja ura.
Niemi opiskeli Tampereen yliopiston ammattinäyttelijäkurssilla vuosina 1969–1973. Valmistuttuaan hän sai kiinnityksen Helsingin Kaupunginteatteriin.
Teatterin lisäksi Niemi on näytellyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Ensimmäisen televisioroolinsa hän teki vuonna 1971 elokuvassa "Mareena", jossa hänellä oli pääosa. Niemi on esiintynyt myös elokuvissa "Viu-hah hah-taja" (1974), "Runoilija ja muusa" (1978) ja "Kaikenlaisia karkulaisia" (1981). Vuosina 1994–1997 hän näytteli Seija Viitalaa "Kovaa maata" -sarjassa.
Tunnetuimman roolityönsä Niemi teki televisiosarjassa "Kotikatu" (1995–2012), jossa hän esitti Karin Luotolaa seitsemäntoista vuotta.
Niemi jäi eläkkeelle vuonna 2014.
Aivoverenvuoto.
Niemi sairastui vakavasti joulukuussa 2000, kun hän sai rajun aivoverenvuodon ollessaan Helsingin Kaupunginteatterin harjoituksissa. Niemelle tehtiin kaksi leikkausta, ja hän vietti sairaalassa puoli vuotta. Hänen sairauslomansa aikana "Kotikadun" Karinia näytteli tilapäisesti Virve Larimo. Niemi palasi töihin elokuussa 2001, mutta hänen arkensa oli raskasta vielä pitkään sen jälkeenkin. Niemi on sanonut kärsineensä muistiongelmista, väsymyksestä ja masennuksesta. Toipuminen aivoverenvuodosta vei kaikkiaan kahdeksan vuotta.
Yksityiselämä.
Niemi on ollut aikoinaan naimisissa unkarilaisen Istvan Dechyn kanssa. Heidän esikoisensa syntyi 1982 ja tytär 1984.
Niemen avopuoliso 1970-luvulla oli näyttelijä Ville-Veikko Salminen.
No Rest for the Wicked

No Rest For The Wicked on Ozzy Osbournen viides sooloalbumi ja se julkaistiin syksyllä 1988. Albumi oli Ozzyn ensimmäinen kitaristi Zakk Wylden kanssa. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Miracle Man", "Crazy Babies" sekä '"Bloodbath in Paradise", johon Ozzy äänitti "Suicide Solution" -piiloviestiväitteisiin tympääntyneenä piiloviestin väärin päin. "Bloodbath in Paradise" kertoo joukkomurhaaja Charles Mansonista. Albumin kiertueella Geezer Butler soitti bassoa.
Kappaleet.
Vuoden 2002 painoksen bonuskappaleet:
Luther Arkwright

Luther Arkwright on Bryan Talbotin luoma sarjakuvahahmo. Talbot aloitti tieteissarjakuvan "The Adventures of Luther Arkwright" tekemisen 1978, mutta sai sen loppuun vasta vuosina 1987–1989. Sarjakuvan ensimmäisistä osista koottu albumi ilmestyi suomeksi 1993 nimellä "Luther Arkwrightin seikkailut", mutta myöhempiä osia ei ole suomennettu. Vuonna 1999 julkaistiin sarjakuvalle jatko-osa "Heart of the Empire".
Luther Arkwright seikkailee vaihtoehtoisessa todellisuudessa, jossa Englanti on 1600-luvulta lähtien ollut Oliver Cromwellin hengessä hallittu uskonnollis-fasistinen diktatuuri. Luther Arkwright on useita vaihtoehtoistodellisuuksia valvovan salaisen järjestön huippuagentti. Hänen tehtävänään on etsiä myyttinen ulkoavaruudesta tullut sotakone ennen sen joutumista "entroopeiksi" kutsuttujen arvoituksellisten vihollisten käsiin.
Röykkiöhauta

Röykkiöhauta on kivistä tai kivestä ja maasta rakennettu esihistoriallinen hauta, joita Suomen alueella esiintyy kivikauden lopulta myöhäiselle rautakaudelle saakka. Röykkiöhautoja esiintyy myös monissa muissa maissa, kuten Virossa ja Ruotsissa. 
Vaihtoehtoinen nimitys on "rauniohauta", jota kuitenkin yleensä käytetään kuvaamaan vain pelkästä kivestä kasattuja hautoja. Maasta ja kivestä rakennettuja röykkiöitä kutsutaan maansekaisiksi röykkiöiksi. Hämeessä röykkiöhauta tunnetaan nimellä "kääppä" (joka on kantana sanassa "kääpiö" – siis kääpän asukas eli haltija) ja Lapissa "rova". Suomen eri murteissa röykkiöhautoja on kutsuttu myös kansanomaisilla nimillä hiidenkiuas, "vare" ja "kruunu". Nimitys kruunu tulee siitä, että röykkiö on usein korkean kalliomäen päällä ikään kuin kruununa.
Rauniohaudat kuuluvat pääasiassa pronssikaudelle, joissakin tapauksissa jo kivikauden lopulle. Rauniot ovat usein kooltaan monumentaalisia, ja niissä saattaa olla selkeitä rakenteita (kivikehiä, muurilatomuksia, kiviarkkuja jne.). Ne sijaitsevat yleensä kallioiden laella. Eniten rauniohautoja on rannikolla. Sisämaassa esiintyy lapinraunioita, jotka kuuluvat pääasiassa rautakaudelle. Myös Turunmaan saaristossa ja Etelä-Pohjanmaalla on rautakautisia rauniohautoja. 
Joidenkin raunioiden suuri koko ja niihin tehtyjen hautausten pieni määrä viittaavat siihen, että ainakin varhaispronssikaudella ne olivat yhteiskunnan ylimmän kerroksen hautoja. Oletetaan, että monumentaalisten rauniohautojen sijainnilla viestitettiin sukuyhteisön tai jonkin muun ihmisryhmän oikeuksia ympäröiviin kalavesiin ja rantaniittyihin. Röykkiöhautojen koko vaihtelee paljon, kuten hautojen esineistö, mikä on merkki varallisuuseroista.
Myöhäispronssikaudelta lähtien raunioiden koko on pienentynyt, ja ne ovat muuttuneet maansekaisiksi röykkiöiksi. Maansekainen röykkiö, johon yleensä tehdään polttohautauksia, pysyy tyypillisenä rautakautisena hautamuotona merovingi- tai viikinkiajalle saakka. Maansekaisista röykkiöistä löytyy toisinaan suurehko määrä metalliesineitä, joita pantiin hautaan vainajien mukana.
Tribute (Ozzy Osbourne)

Tribute on Ozzy Osbournen vuonna 1987 julkaisema livealbumi, jonka hän julkaisi 1982 kuolleen kitaristinsa ja ystävänsä Randy Rhoadsin muistoksi. Albumi nousi top-10:neen Yhdysvalloissa ja on myynyt tuplaplatinaa. Albumista on julkaistu remasteroidut cd-painokset vuosina 1995 ja 2002. Kappale "Crazy Train" julkaistiin singlenä ja siitä tehtiin myös promovideo. Alkuperäisen vinyyli-julkaisun levypusseissa on paljon kuvia Rhoadsista ja yhtyeestä sekä myös kuvia Rhoadsin kitaroista ja nuottivihkoista. Kannesta löytyy myös Osbournen ja Rhoadsin äidin Delores Rhoadsin muistokirjoitukset. 
Albumilla Rhoadsin kitaratyöskentely on hyvin esillä mm. "Suicide Solution"-kappaleella olevassa kitarasoolossa sekä klassis-vaikutteisessa akustisessa "Dee"-kappaleessa (studio-otto vuodelta 1980). Materiaalin julkaisua suunniteltiin jo vuonna 1982, mutta Rhoadsin kuoleman johdosta julkaisu hyllytettiin ja Osbourne julkaisi "Speak Of The Devil" -albumin, jolla hän versioi ex-yhtyeensä Black Sabbathin kappaleita.
Nauhoitus.
Kaikki albumin kappaleet on otettu Clevelandin radiota varten nauhoitetulta esiintymiseltä 11. toukokuuta, 1981, mutta Rhoadsin kitarasoolo kappaleessa "Suicide Solution" on nauhoitettu Kanadan Montrealissa 28. heinäkuuta 1981 ja kappaleet "Goodbye To Romance" ja "No Bone Movies" Ison-Britannian Southamptonissa 2. lokakuuta 1980. Kappale "Dee" on varhainen 1980 keväällä nauhoitettu studioversio Osbournen debyyttialbumin "Blizzard Of Ozz"in samannimisestä kappaleesta.
Iron Savior

Iron Savior on saksalainen power metal -yhtye. Yhtyeen jäsenistä Kai Hansen ja Piet Sielck tunsivat toisensa jo 1970-luvun loppupuolella, jolloin he soittivat koulubändissä nimeltä Gentry. Gentrystä tuli Helloween vuonna 1984. Sielck perusti Iron Saviorin tammikuussa 1997, jolloin myös Hansen liittyi yhtyeeseen.
Hansen lähti yhtyeestä vuonna 2001, kun ajat menivät päällekkäin hänen pääyhtyeensä Gamma Rayn kanssa.
Iron Saviorin sanoitukset ovat futuristisia, ja ne sisältävät avaruusteemoja.
Jäsenet.
Nykyiset:
Entiset:
Julkaisut.
Livealbumit
Singlet ja EP:t
Evil Dead

Evil Dead (televisioesityksessä myös Evil Dead – kauhun riivaamat; ) on Sam Raimin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1981. Sen pääosissa ovat Bruce Campbell, Ellen Sandweiss, Hal Delrich, Betsy Baker ja Sarah York. Vaikka elokuva tehtiin pienellä budjetilla, on se kerännyt arvostusta ja nykyisin siitä on tullut kulttiklassikko. Aikanaan sitä pidettiin hyvinkin pelottavana, mutta se sisältää myös runsaasti huumoria. Elokuva oli pitkään kielletty monissa maissa, myös Suomessa, missä se sai elokuvateatteriensi-iltansa vasta vuonna 2003. Elokuva on saanut myös kaksi jatko-osaa; "Evil Dead II" (1987) ja "Pimeyden armeija" (1993), sekä uusintaversion ja televisiosarjan.
Juoni.
Ash, Linda, Cheryl, Shelly ja Scott päättävät lähteä syrjäiselle seudulle mökkireissulle. Nuorten siellä ollessa salaperäinen lattialuukku aukeaa, jonne Ash ja Scott menevät. He tuovat sieltä mukanaan nauhurin, Necronomicon-kirjan, haulikon ja rituaaliveitsen. He kuuntelevat professorin tekemän nauhan, mutta yllättäen sieltä alkaa kuulua manaamista ja ulkoa alkaa nousta sumerilaisen demonin henki. Myöhemmin Cheryl kuulee jonkun kutsuvan häntä ulkona, ja hän menee metsään ottamaan selvää äänestä. Syvällä metsässä puut heräävät henkiin ja käyvät Cherylin kimppuun raiskaten hänet. Hän juoksee takaisin mökille ja pyytää veljeään Ashiä viemään hänet takaisin kaupunkiin, huutaen että "metsä ja puut ovat elossa", mutta häntä ei oteta todesta. He eivät kuitenkaan pääse kaupunkiin, sillä silta on poikki.
Vähän myöhemmin yöllä Cheryl muuttuu lihanhimoiseksi, valkosilmäiseksi sumerilaiseksi demoniksi ja vie viattomia sieluja mukanaan. Siitä alkaa verinen kauhun yö ja kamppailu elämästä ja kuolemasta.
Bruce Campbell

Bruce Lorne Campbell (s. 22. kesäkuuta 1958 Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa pääroolistaan "Evil Dead" -elokuvasarjassa.
Campbellilla on rooleja muun muassa elokuvissa "Pimeyden armeija" (1992), "Bubba Ho-Tep" (2002) ja "Sky High" (2005). Elokuvien lisäksi Campbell on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten "Veijari nimeltä Brisco", "Burn Notice", "Hercules," "Xena ja Ash vs. Evil Dead". Hän on myös tehnyt äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin. Campbell on kirjoittanut kirjat "" (2002) ja "Make Love the Bruce Campbell Way" (2005).
CD-soitin

CD-soitin on laite, jolla toistetaan CD-levyjä. Soittimia on kannettavasta soittimesta aina suuriin stereolaitteisiin, jotka sisältävät muitakin toimintoja. Yleinen yhdistelmä on laite, josta löytyvät CD-soittimen lisäksi radioviritin, kasettisoitin ja vahvistin. Useimmilla nykyaikaisilla CD-soittimilla on mahdollista soittaa myös tietokoneella pakattuja musiikkitiedostoja, kuten esimerkiksi MP3- ja WMA-tiedostoja. Joissakin soitinmalleissa on myös USB-tuki. Ensimmäinen kannettava CD-soitin keksittiin vuonna 1984. Ensimmäinen malli oli Sonyn Discman D-50. 
Soittimen toiminta perustuu lasersäteeseen, joka lukee levyllä olevan digitaalisen tiedon. Digitaalinen signaali muutetaan DA-muuntimessa analogiseksi ja vahvistetaan kuulokkeita tai kaiuttimia varten, jotka toistavat äänen.
Suomessa CD-soittimet yleistyivät 1990-luvulla.
Penn &amp; Teller

Penn &amp; Teller on yhdysvaltalainen taikuri- ja komediakaksikko, jonka jäsenet ovat Penn Fraser Jillette (Penn) ja Teller. He ovat tunnettuja muun muassa siitä, että paljastavat taikatemppujensa salaisuudet tehtyään ne. Kaksikko on esiintynyt useissa TV-sarjoissa ja elokuvissa.
Heidän imagonsa rakentuu ateismin, skeptismin, libertarianismin ja Las Vegasin ympärille.
Esiintyminen.
Penn &amp; Tellerin esiintymisissä Penn on erittäin vuolassanainen kertoja ja Teller ei puhu yleensä lainkaan. 
Heidän ohjelmansa koostuu tavallisesti groteskeista taikatempuista, huijareiden paljastamisesta ja erikoisista jekuista.
Sarjassaan "Penn &amp; Teller: Bullshit!" Penn ja Teller taikovat melko vähän ja keskittyvät käsittelemään skeptisesti eriasteisia taikauskoisia oppeja ja huijauksia, kuten maailmanlopun kultteja, feng shuita, teholaihdutustuotteita ja pullovesimarkkinoita.
Duetto

Duetto on musiikkiteos, joka on sävelletty kahta esittäjää varten.
Renessanssimusiikissa duetosta, joka oli sävelletty harjoituskappaleeksi opettajalle ja oppilaalle, käytettiin nimitystä "bicinium".
Toksinen sokkioireyhtymä

Toksinen sokkioireyhtymä on hengenvaarallinen joidenkin bakteerimyrkkyjen aiheuttama tila. Yleinen toksisen sokkioireyhtymän aiheuttaja on "Staphylococcus aureus", mutta sen voi aiheuttaa myös "Streptococcus pyogenes" -bakteerin myrkyt.
Toksinen sokkioireyhtymä aiheuttaa korkeaa kuumetta, punoittavaa ihotulehdusta ja monielinvauriota, ja sen kuolleisuus on 5–15 prosenttia. Toksinen sokkioireyhtymää hoidetaan tehohoidossa antibiootein.
"Staphylococcus"-bakteerin aiheuttamaa toksista sokkioireyhtymää esiintyy menstruoivilla naisilla sekä vanhuksilla ja lapsilla. "Streptococcus"-bakteerin aiheuttaa tilaa kaikenikäisillä ihmisillä. Riskiä toksiseen sokkioireyhtymään aiheuttavat haavat, palovammat, leikkaukset, virustaudit sekä ehkäisysienten, pessaarien, tamponien ja kuukautiskuppien käyttö. Toksinen sokkioireyhtymä on yleensä liitetty erityisesti tamponien käyttöön, mutta kuukautisiin liittymättömät tapaukset ovat kuitenkin yleisempiä.
Datasähkö

Datasähköllä (myös PLC, "power-line communication" ja BPL, "broadband over power lines") tarkoitetaan datasiirtoa eli tiedonsiirtoa sähköverkossa.
Datasähkön etu moniin kilpailijoihinsa nähden on, että sen kanssa voidaan käyttää olemassa olevia sähköjohtoja eikä näin ollen tarvita uutta kaapelointia. Huonoja puolia ovat kilpailijoihin verrattuna hidas tiedonsiirtonopeus ja säteilyn vuotaminen radiotaajuuksille. Jälkimmäinen johtuu siitä, että tiedonsiirtoon suunnittelemattomia sähkökaapeleita ei ole eristetty lainkaan.
Tekniikkaa vastaan ovat protestoineet massiivisesti mm. radioamatöörit ja DX-kuuntelijat, jotka ovat valittaneet korkeiden taajuuksien tukkeutumisesta datasähkön käyttöalueilla.
Historia.
Datasähkö ei ole mikään uusi tekniikka, mutta nykyisellä nimellään sitä on kutsuttu vasta viime vuosina. Aiemmin sitä käyttivät sähköyhtiöt huoltopuheluiden välittämiseen voimalinjoissa. Tällöin puhuttiin "kantoaaltolaitteesta". Tässä käyttöyhteydessä datasähköä hyödynnettiin 1960-luvulle saakka. Myöhemmin tekniikkaa on käytetty laitteiden kauko-ohjaukseen ja Internet-yhteyksien tarjoamiseen.
Alun perin datasähkö suunniteltiin vain hyvin pienien tietomäärien (kuten vaikkapa sähköerottimen aukaiseminen ja sulkeminen) siirtämiseen, missä se toimi välttävästi. Tätä suuremmilla nopeuksilla haitat ovat kuitenkin olleet liian suuria saavutettuun hyötyyn nähden, joten tekniikka ei ole menestynyt laajakaistayhteyksien tarjoajana. Suomessa datasähköä ei saa toukokuun 2010 jälkeen enää millään paikkakunnalla Turku Energian ja Kuopion Energian luovuttua siihen liittyvästä liiketoiminnasta.
Huojunta

Huojunta on kahden taajuudeltaan vain hieman erilaisen aallon välisestä interferenssistä aiheutuva ilmiö. Tunnetuin se on ääniaalloilla, jolloin huojunta havaitaan kuullun äänen voimakkuuden jaksollisena vaihteluna. Ilmiö esiintyy samanlaisena kuitenkin myös muiden kuin ääniaaltojen tapauksessa.
Otetaan esimerkiksi sähkökitara ja soitetaan yhtä aikaa kaksi selvästi erikorkuista ääntä. Tällöin ihminen havaitsee äänet erillisinä. Aletaan nyt kiristää toista kieltä siten, että äänten välinen taajuusero pienenee. Hiukan ennen kuin taajuudet ovat samat, kuullaan huojunta: ääni kuuluu välillä voimakkaampana, välillä heikompana, eikä kahta säveltä voida enää erottaa toisistaan.
Huojuntataajuus.
Ilmiön syy on fysikaalinen: kaksi eri ääniaaltoa interferoivat eli muodostavat summa-aallon. Interferoivat aallot vahvistavat toisiaan, jos ne ovat samassa vaiheessa; vastakkaisessa vaiheessa ollessaan ne heikentävät toisiaan. Ääni kuullaan voimakkaampana, kun interferenssi on luonteeltaan vahvistavaa eli konstruktiivista. Eri vaiheissa olevat aallot puolestaan sammuttavat toisensa ja ääni kuulostaa heikolta. 
Voidaan todistaa, että äänenvoimakkuuden maksimin ja minimin vaihtelu muodostaa aallon, jonka taajuus on interferoivien aaltojen taajuuksien erotus. Tämä nk. huojuntataajuus on
formula_1
Yksinkertaisimmin ilmiötä voidaan tarkastella laskemalla kahden perusmuotoisen (sinimuotoisen), samalla amplitudilla värähtelevän aallon summa:
formula_2
Jos interferoivien aaltojen taajuudet ovat lähellä toisiaan (ero muutaman hertsin luokkaa) eli formula_3, yhtälössä oikealla olevan kosiniaallon taajuus on kuuloalueen alapuolella, minkä vuoksi sitä ei havaita erillisenä sävelenä. Sen sijaan se ilmenee siniaallon amplitudin eli äänen voimakkuuden jaksollisena vaihteluna; kosinin sanotaan muodostavan ns. verhokäyrän, joka värähtelee hitaasti. Siniaallon taajuus on formula_4 eli interferoivien aaltojen taajuuksien keskiarvo. Tämän aallon amplitudi on formula_5. Kun formula_6 on yksi, aallot ovat samassa vaiheessa ja vahvistavat toisiaan (amplitudi on 2a). Kun se on nolla, aallot sammuttavat toisensa (amplitudi on 0).
Huojuntaa esiintyy myös monimutkaisemmissa tapauksissa, esimerkiksi äänten soidessa eri voimakkuuksilla. Tällöin laskennallinen käsittely on mutkikkaampaa.
Huojunta äänentoistossa.
Huojunta tarkoittaa myös äänen korkeuden hidasta vaihtelua, jota esiintyy analogisissa äänentallennuslaitteissa, tavallisimmin nauhureissa ja vanhoissa elokuvissa. Näissä ilmiö aiheutuu tallennusvälineen epätasaisesta liikkestä. Esimerkiksi nauhaa kuljettavan moottorin pyörimisnopeuden vaihtelut aiheuttavat toistetun taajuuden heilahtelua eli huojuntaa.
Muumio

Muumio on muumioinnin tai muumioitumisen seurauksena mätänemiseltä säästynyt ruumis. Kuuluisimmat muumiot ovat peräisin muinaisesta Egyptistä, missä vainajat oli tapana palsamoida ikuisen elämän takaamiseksi. Suotuisissa ympäristöolosuhteissa ruumis voi muumioitua myös itsestään. Tällaisia muumioita on löytynyt paljon soista, jäätiköiltä ja hautaholveista, myös Suomesta.
Historiaa.
Perun ja Chilen chinchorrot muumioivat vainajiaan eri menetelmillä jo vuonna 5000 eaa. Chinchorrojen muumiot jaetaan eri tyyppeihin, kuten ”mustiin muumioihin”, ”punaisiin muumioihin”, ”sidemuumioihin” ja ”mutamuumioihin”. Chinchorrojen muumioita tutkimalla on saatu tietoa chincorrojen kulttuurista. Etelä-Amerikassa oli monia muitakin kansoja, jotka tuottivat muumioita. Jotkin muumioivat vain kuninkaallisia, toiset muumioivat vain vainajien päät, ja monet pukivat muumionsa vaatteisiin.
Parhaiten tunnettu muumioperinne on muinaisesta Egyptistä, missä muumiointia harjoitettiin 3000 vuoden ajan. Aluksi egyptiläiset vain pyrkivät tehostamaan ruumiiden luontaista muumioitumista maan kuivassa ilmastossa, mutta ajan myötä heidän muumiointitekniikkansa kehittyivät hyvin hienostuneiksi. Egyptiläiset tuottivat myös miljoonia eläinmuumioita, joita käytettiin uskonnollisissa yhteyksissä.
Luonnollisia muumioita syntyy oikeanlaisissa olosuhteissa kaikkialla maapallolla, Egyptin ja Etelä-Amerikan lisäksi myös Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa muumioita löytyy eniten soista, kuten suoruumiit Tollundin mies ja Lindow’n mies. Jäätyneitä muumioita löytyy esimerkiksi Alpeilta, kuten jäämies Ötzi. Myös hautaholveista on löydetty luonnollisia muumioita.
Tunnettuihin suomalaisiin muumioihin kuuluu vuonna 1629 kuollut Kemin kirkkoherra Nikolaus Rungius. Hänen muumioitunut ruumiinsa on näytteillä Keminmaan vanhassa kirkossa. 2000-luvulla julkisuutta sai Maunulan muumio.
Populaarikulttuurissa.
Muumio on ollut suosittu kauhufiktion hirviöhahmo niin kirjallisuudessa, sarjakuvissa kuin elokuvissakin.
Jim Courier

Jim Courier (s. 17. elokuuta 1970) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Hän voitti urallaan neljästi Grand Slam -turnauksen kaksinpelin: Ranskan avoimet kahdesti ja Australian avoimet samoin kahdesti.
Courier aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988 ja teki läpimurtonsa Grand Slam -tasolla vuonna 1991, jolloin hän voitti maanmiehensä Andre Agassin viisi erää kestäneessä Ranskan avointen loppuottelussa. Hän selviytyi samana vuonna myös Yhdysvaltain avointen loppuotteluun, jossa kuitenkin hävisi Stefan Edbergille.
Vuonna 1992 Courierilla oli 25 ottelun mittainen voittoputki ja hän voitti vuoden kaksi ensimmäistä Grand Slam -turnausta, Australian avoimet ja Ranskan avoimet. Saman vuoden helmikuussa hänestä tuli kautta aikojen kymmenes ATP-maailmanlistan kärkeen noussut pelaaja. Hän päätti kauden maailmanlistan kärjessä ja oli myös osa Davis Cupin voittanutta Yhdysvaltain joukkuetta.
Vuonna 1993 Courier uusi Australian avointen voittonsa. Hän pääsi samana vuonna kolmannen kerran peräkkäin Ranskan avointen loppuotteluun, jossa hävisi Sergi Brugueralle, ja uransa ainoan kerran Wimbledonin loppuotteluun, jonka hävisi maanmiehelleen Pete Samprasille.
Courier oli mukana voittamassa Davis Cupia myös vuonna 1995.
Courier voitti urallaan yhteensä 23 kaksinpeli- ja 6 nelinpeliturnausta. Hän oli maailmanlistan kärjessä vuosina 1992 ja 1993 yhteensä 58 viikkoa. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 1992.
Courier lopetti ammattilaisuransa vuonna 2000. Hänet valittiin tenniksen kansainväliseen Hall of Fameen (International Tennis Hall of Fame) vuonna 2005.
Pelaajauransa jälkeen Courier on toiminut muun muassa USA Networkin ja NBC Sportsin tenniskommentaattorina.
Kouvola-pyörä

Kouvola-pyörä on Tykkimäen huvipuistossa sijaitseva maailmanpyörä. Laite oli alun perin Boston-pyöränä, ja sittemmin Helsinki-pyöränä vuosikymmeniä tunnettu Linnanmäen maailmanpyörä, kunnes se myytiin maaliskuussa 2006 Tykkimäen huvipuistolle Kouvolaan. Siellä laite otettiin käyttöön kunnostuksen jälkeen kesällä 2007 ja nimi muutettiin Kouvola-pyöräksi. Linnanmäki osti kesällä 2006 käyttöön otetun uuden Rinkeli-maailmanpyörän.
Maailmanpyörän kehän halkaisija on 21 metriä. Jalustan päälle pystytetty maailmanpyörä nousee noin 25 metrin korkeuteen. Vuoteen 1998 se oli Suomen suurin maailmanpyörä, kunnes Suomen Tivolin hankkima maailman suurin siirrettävä maailmanpyörä vei ennätyksen.
Historiaa.
Maailmanpyörä tunnettiin Linnanmäellä aluksi Boston-pyörän nimellä. Se kantoi samannimisen tupakkamerkin logoa, jota mainostettiin muutenkin laajasti kaupungilla. Nimi muutettiin Helsinki-pyöräksi uuden, tiukemman tupakkalain myötä 1970-luvun alussa.
Rakentamisaikaan 1964 Linnanmäen maailmanpyörää mainostettiin maailman toiseksi suurimmaksi. Vain Itävallan Wienissä sijaitsevan Praterin huvipuiston maailmanpyörän piti olla suurempi. Helsinki-pyörän pystyttäjät tulivat Saksasta. Silloisten lehtitietojen mukaan maailmanpyörä oli rakennettu Hollannissa. Se oli ollut aikaisemmin käytössä Münchenissä, Bremenissä ja Hampurissa. Se oli aikanaan maailman suurin siirrettävä maailmanpyörä.
Vuonna 1964 "Helsingin Sanomat" kertoi, että uuteen maailmanpyörään kiinnitettiin 9 200 lamppua. Maalia pyörään kului peräti 2 500 markan edestä.
Basso continuo

Basso continuo (tai vain continuo) on barokin ajan teosten osuus, joka soi yleensä koko musiikkikappaleen ajan ja joka luo sille harmonisen ja rytmisen pohjan. Soittajia, jotka esittävät tämän osuuden nimitetään basso continuo -ryhmäksi. Continuoryhmä on barokkiyhtyeen kivijalka ja vastaa nykyaikaisen rytmimusiikin "komppisektiota". Basso continuo -osuus on teoksen matalimmalta soiva osuus ja koko ryhmä soittaa yhteistä stemmaa, kukin omalla instrumentillaan. 
Basso continuo -ryhmän kokoonpano on yleensä esittäjien päätettävissä. Aikanaan se vaihteli paljonkin toisaalta saatavilla olevien muusikoiden ja soittimien mukaan ja toisaalta esitettävän musiikin mukaan. Nykyään pyritään kokoamaan nimenomaan esitettävään musiikkiin parhaiten sopiva kokoonpano. Yleensä ryhmään kuuluu ainakin yksi sointusoitin, esimerkiksi cembalo, urut, luuttu tai harppu. Sen lisäksi mukana useimmiten yksi tai useampi matala melodiasoitin, kuten sello, viola da gamba tai fagotti. Soitinten valintaan vaikuttaa esimerkiksi se, onko esitettävä musiikki maallista vai hengellistä. Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että edellisessä käytetään useammin cembaloa ja jälkimmäisessä urkuja.
Continuo-soittoon kuuluu olennaisesti improvisaatio, sillä nuotteihin on merkitty ainoastaan numeroitu bassomelodia. Nuoteissa olevat numerot kertovat intervalleista, soinnuista tai muista lisä-äänistä, joita moniäänisten soittimien soittajien on tarkoitus käyttää suhteessa bassonuotteihin. Sointusoittajan tehtävä on tiettyjen sääntöjen ja käytäntöjen perusteella tulkita tämä pikakirjoitus niin, että syntyy diskanttisoittajia tukeva harmoniapohja. Cembalolla karaktääriä säädellään erityisesti arpeggioiden nopeudella ja laajuudella sekä soitettavien äänten määrällä. Uruilla äänten pituus ja määrä ovat tärkeimpiä ilmaisukeinoja. 
Vaikka basso continuo oli elimellinen ja tunnusomainen osa nimenomaan barokkimusiikissa, sitä käytettiin myös myöhemmin, erityisesti hengellisissä kuoroteoksissa klassismin aikana.
Kustaa Pihlajamäki

Kustaa Kustaanpoika Pihlajamäki (17. huhtikuuta 1902 Nurmo – 10. helmikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Pihlajamäkeä voidaan pitää yhtenä kaikkien aikojen parhaista kevyiden sarjojen painijoista. 
Pihlajamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Pihlajamäki ja Maria Matilda Tervala. Pihlajamäki oli todellisesta painisuvusta, hänen veljensä Paavo ja Arvi olivat molemmat Suomen mestareita ja serkku Hermanni olympiavoittaja. Tuoreimmista painijoista Juha Ahokas on Pihlajamäelle sukua. Pihlajamäen puoliso vuodesta 1926 oli Maija Kaunismäki.
Suomen vapaapainimestaruuden Pihlajamäki voitti ensimmäisen kerran 1924, olympiakultaa hän voitti kahdesti eli 1924 ja 1936. Vuoden 1928 olympialaisissa hän oli hopealla ja Los Angelesissa 1932 hänen sijoituksensa oli viides. Hän voitti olympiamitalien lisäksi kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan mestaruuden seitsemän kertaa ja vapaapainin kahdesti. Suomen mestaruuksia Pihlajamäellä oli 29, viimeisen niistä hän otti höyhensarjassa 61 kg lokakuussa 1943 41-vuotiaana. Maaotteluissa Pihlajamäki edusti Suomea kolmisenkymmentä kertaa, painien niissä yhteensä 41 ottelua, joista hän hävisi vain kolme.
Pihlajamäki oli siviiliammatiltaan poliisi, vuodesta 1925 ylikonstaapeli Helsingin poliisilaitoksessa. Siirryttyään Pohjanmaalta Helsinkiin hän edusti Helsingin Kilpa-Veljiä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Pihlajamäki kuoli vain 41-vuotiaana umpilisäkkeen puhkeamisesta seuranneeseen vatsakalvontulehdukseen.
Gloria

Gloria () viittaa muun muassa seuraaviin
Sukunimenä: