tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dagerrotypia

Dagerrotypia tai daguerrotypia on 1830-luvulla kehitetty varhainen valokuvausmenetelmä. Dagerrotypiassa kuva muodostuu valoherkälle hopeapinnoitteiselle huolellisesti kiillotetulle kuparilevylle. Valotetulle levylle tallentunut kuva saadaan näkyviin elohopeahöyryillä, ja se kiinnitetään suolaliuoksella. Menetelmän kehittivät ranskalaiset Louis Daguerre ja Joseph Nicéphore Niépce.
Ominaisuudet.
Dagerrotypiassa kuva muodostuu valoherkälle hopeapinnoitteiselle huolellisesti kiillotetulle kuparilevylle. Valotetulle levylle tallentunut kuva saadaan näkyviin elohopeahöyryillä, ja se kiinnitetään suolaliuoksella. Dagerrotypiakuvat eli "dagerrotyypit" ovat positiiveja, eikä prosessissa synny negatiivia, josta voisi ottaa vedoksia. Kuvattu kohde tallentuu peilikuvana. 
Dagerrotypiakuvat ovat kosketusherkkiä, minkä vuoksi ne suljetaan yleensä lasikantiseen koteloon, joka on täytetty suojakaasulla (typellä) hapettumisen estämiseksi. Oikein suojattu dagerrotypiakuva kestää hyvin aikaa. Kuvan katselukulma on pieni, ja dagerrotyyppi näkyykin oikeassa positiivimuodossaan vain tietystä suunnasta tarkasteltuna. 
Dagerrotypiamenetelmä vaatii paljon valoa, ja käytettyjen kuvalevyjen herkkyys oli huono, mikä johti pitkiin, jopa minuuttien valotusaikoihin. Kuvattaessa muotokuvia käytettiin usein erityistä tuolia, joka oli varusteltu niskatuella liike-epäterävyyden estämiseksi. Valokuvausvälineiden koon ja kemikaalien vaativuuden takia dagerrotyyppejä otettiin useimmiten sisätiloissa, joissa valaistusta voitiin kontrolloida, mutta menetelmän kehittyessä huippuunsa myös maisema- ja kaupunkinäkymiä kuvattiin.
Historia.
Dagerrotypian kehittivät yhteistyössä ranskalaiset Louis Daguerre ja Joseph Nicéphore Niépce. Niépcen kuoltua vuonna 1833 Daguerre jatkoi kehitystyötä yksin ja julkisti keksintönsä lopulta 19. elokuuta 1839. Daguerren lanko Alphonse Giroux valmisti samana vuonna maailman ensimmäisen kaupallisesti valmistetun dagerrotypiakameran. Pian dagerrotypian julkistamisen jälkeen Edmond Becquerel kehitti turvallisen kehitystavan, jossa ei tarvita terveydelle vaarallista elohopeahöyryä. 
Ranskan tiedeakatemia osti Daguerrelta oikeudet keksintöön ja vapautti sen koko maailman käyttöön. Louis Daguerre ja Niépcen poika saivat kumpainenkin palkkiokseen valtioneläkkeen. Patenttivapaa menetelmä levisi nopeasti ympäri maailman, myös Suomeen, jossa Henrik Cajander otti ensimmäisen dagerrotyypin Turussa vuonna 1842. Eugène Delacroix julisti: ”Tästä päivästä lukien maalaustaide on kuollut.”
Dagerrotypiamenetelmä oli laajassa käytössä Euroopassa (ei Britteinsaarilla), ja Yhdysvalloissa toistakymmentä vuotta 1800-luvun puoliväliin saakka, minkä jälkeen sen korvasivat muut halvemmat tai monistettavissa olevat menetelmät, kuten "kalotypia" (1841), "ambrotypia" (1854), "ferrotypia" (1856) tai "kollodiomenetelmä" (1851). Nämä kaikki poistuivat käytöstä, kun Kodak kehitti nykyaikaisen nitroselluloosapohjaisen gelatiiniemulsiofilmin vuonna 1889.
Dagerrotypiamenetelmä elää harvalukuisen valokuvausharrastajien joukon keskuudessa edelleen.
Ähtärin eläinpuiston rautatie

Ähtärin eläinpuiston rautatie oli kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti toisiinsa Ähtärin eläinpuiston sekä Kotieläinpuiston. Sen raideleveys oli 600 millimetriä, ja rata avattiin liikenteelle 1980-luvun alussa. Liikennettä hoidettiin muutaman veturin ja vaunun voimin. Liikennepaikkoja noin kahden kilometrin mittaisella radalla oli kolme: Eläinpuistossa, Moksun kotieläinpuistossa ja pysäköintialueella. Ratalinja oli ns. "point–to–loop"-rata, eli radan toisessa päässä oli pieni kolmiraiteinen ratapiha ja toisessa päässä paluusilmukka.
Radan liikenne ei kuitenkaan ollut kovin kannattavaa, ja 1990-luvun lopulla liikenne väheni. Kesällä 1999 rautatiellä ei liikennöity lainkaan, ja toiminta loppui kokonaan vuonna 2002. Tämän jälkeen rata katkaistiin Seikkailumaan pysäköintialueen kohdalta, ja rata kalustoineen pantiin myyntiin.
Vuonna 2005 närpiöläinen Robert Sand hankki omistukseensa rautatien raidemateriaalin, ja rautatie purettiin lopullisesti. Raidemateriaali siirrettiin maantiekuljetuksena Närpiön Pirttikylään Sandin maatilalle, johon Sand oli rakentamassa yksityistä kapearaiteista rautatietä. Vuonna 2008 Sand hankki omistukseensa myös Ähtärin liikkuvan kaluston. Uusi Robert Sands Järnväg eli RSJ valmistui vielä saman vuoden aikana Närpiöön.
Kalusto.
Moottorivetureita oli kolme:
Viimeksi mainittua käytettiin varaveturina ja joskus satunnaisesti vaihtotyöhön. Vetureihin asennettiin höyryveturia muistuttava erillinen ulkokuori.
Pedershaab-veturi palautettiin Jokioisten Museorautatielle ja varastoitiin. Veturiin Ähtärissä lisätty ja sen mukana Museorautatien omistukseen tullut höyryveturia matkinut lisäkuori luovutettiin eräälle harrastajalle samaan tarkoitukseen. Veturi on kuorta poistettaessa tullutta muutamaa sähkövikaa ja perushuoltoa vaille ajokuntoinen. Radan vaunut sijoitettiin muutamaksi vuodeksi leikkimökeiksi eläinpuiston alueelle.
Talvella 2010 koko Ähtärin eläinpuiston rautatien alkuperäinen oma kalusto on Robert Sandin hallussa, vain Jokioisten museorautatieltä lainattu Haukkasuon Pedershaab oli pitkään Humppilassa. Nykyisin (2014) veturi on kunnostettu ajokuntoon ja siirretty Aitonevan turvetuotantomuseoon jonne ollaan rakentamassa museorataa.
Jaakko Kailajärvi

Jaakko Rafael Kailajärvi (s. 1. heinäkuuta 1941 Tampere) on suomalainen entinen painonnostaja.
Kailajärvi oli ensimmäinen suomalainen painonnostaja, joka teki maailmanennätyksen. Hän nosti 1. heinäkuuta 1962 tempauksessa 143,5 kg ja paransi 82,5 kg:n sarjan maailmanennätystä 1,0 kilogrammalla. Myöhemmin saman vuoden syksyllä hän paransi ennätystä 146,5 kilogrammaan. Kailajärvi osallistui uransa aikana neljiin olympiakisoihin, mutta olympiamitaleita hän ei saavuttanut. Sijoitukset olivat Tokiossa 1964 yhdeksäs (82,5 kg:n sarja), Méxicossa 1968 viides (90 kg:n sarja) ja Münchenissä 1972 kahdeksas (90 kg:n sarja). Montréalissa 1976 hän jätti urakkansa kesken. MM-kisoissa hän voitti 90 kg:n painoluokassa tempauksen hopeaa Münchenin olympialaisten yhteydessä 1972 ja pronssia Manilassa 1974.
EM-kisoissa Kailajärvi voitti 90 kg:n sarjassa tempauksen Euroopan mestaruuden vuonna 1968. Lisäksi hän voitti vuonna 1962 yhteistuloksen pronssia sekä 1972 tempauksen hopeaa ja työnnön pronssia. Pohjoismaiden mestaruuksia hän voitti neljä vuosina 1962–1975 ja Suomen mestaruuksia yhdeksän vuosina 1960–1976. Hän teki uransa aikana yhteensä 27 SE-tulosta.
Tampereen Kisaveikkoja ja Tampereen Pyrintöä urallaan edustanut Kailajärvi on toiminut Suomen Painonnostoliiton päävalmentajana vuosina 1976–1992 sekä johtokunnan jäsenenä toistakymmentä vuotta. Hänen veljistään Jouni ja Jorma Kailajärvi ovat myös menestyneet painonnostajina. Pro Urheilu-palkinnon Kailajärvi sai vuonna 2009.
Nykyään Kailajärvi on jääkiekkojoukkue Tapparan fysiikka- ja voimavalmentaja. Hän on toiminut tehtävässä yli 20 vuotta, 1990-luvulta lähtien.
Ebeneser

Ebeneser, myös eben-ezer, apu-kivi, oli israelilaisten leiripaikka, kun he taistelivat filistealaisia vastaan. Tapahtumaa on kuvattu Raamatussa 1. Samuelin kirjan 4. luvussa. Sanaa on nykyisin käytetty lastenseimien ja erilaisten kristillisten armeliaisuuslaitosten nimissä, ja se on myös henkilönimi.
Esimerkkejä:
Kalajoen Hiekkasärkkien rautatie

Kalajoen Hiekkasärkkien rautatie ("Kalajoen Rantajuna Oy") oli kapearaiteinen rautatie Kalajoen Hiekkasärkkien alueella. Ratalinjan pituus oli noin 700 metriä, ja raideleveys oli 600 millimetriä.
Rautatie rakennettiin 1980-luvulla Hiekkasärkkien leirintäalueen ja viihdekeskus Merisärkän välille kuljettamaan leirintäalueen ja JukuJukumaan välillä. Ratalinja alkoi leirintäalueen laidalta ja kulki JukuJukuMaan aitaa seuraillen, päättyen noin 200 metrin päähän pääportilta.
Rautatien liikkuva kalusto käsitti ainakin yhden höyryveturiksi naamioidun dieselveturin ("Musta-Pekka") sekä kaksi henkilövaunua. Henkilövaunuissa oli ovet vain toisella puolella vaunua, sillä radan kaikki laiturit sijaitsivat samalla puolella rataa.
Rantajunan toiminta päättyi 1990-luvun lopulla tai 2000-luvun alussa, ja rata purettiin keväällä 2004. Nykyisin ratalinjan paikalla on osittain asvaltoitu jalankulun ja pyöräilyn väylä, joka jatkuu puukantisena kävelytienä leirintäalueelle.
IK Start

Idrettsklubben Start on vuonna 1905 perustettu jalkapalloseura Kristiansandista, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla OBOS-ligaenissa. 
Start on voittanut Norjan mestaruuden kahdesti ja vuonna 2005 hopeaa noustuaan liigaan kauden 2004 päätteeksi. Kotiottelunsa Start pelaa vuonna 2007 valmistuneella Sør Arenalla, jota ennen seura pelasi ottelunsa vanhalla Kristiansandin stadionilla. Kotiottelun yleisöennätys on 16 516 katsojaa ottelussa Fredrikstadia vastaan vuonna 2005. 
Kaudella 2012 Start voitti Adecco-liigan ja palasi takaisin pääsarjatasolle.
Martin Mutumba

Martin Mutumba (s. 15. kesäkuuta 1985) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Superettanissa pelaavaa Väsby Unitedia. 177 senttimetriä pitkän Mutumban pelipaikka on hyökkääjä.
Mutumban ensimmäinen seura oli Vasalands IK, jonka juniorijoukkueesta hän siirtyi AIK:hon vuonna 1999. Kuuden AIK-kauden aikana hän sai kuitenkin peliaikaa vain kymmenen ottelun verran, ja siirtyi Suomeen, FC Interiin, vuonna 2005. Ensimmäisellä Suomen kaudellaan hän pelasi 16 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Toisella kaudella Mutumba sai enemmän vastuuta liigan häntäpäässä taistellessa Interissä. Tehot eivät kuitenkaan parantuneet. Mutumba teki yhden maalin 17 ottelussa. Kaudella 2007 Mutumba teki neljä liigamaalia 25 ottelussa. Maaleista kolme hän teki kotiottelussa FF Jaroa vastaan. Kauden päättymisen jälkeen Mutumba etsi uutta seuraa ollen espanjalaisen huippuseura Deportivo de La Coruñan, Hibernianin ja AIK:n testissä. Loppujen lopuksi uusi seura löytyi Ruotsin Superettanin Väsby Unitedista.
Mutumba on pelannut Ruotsin juniorimaajoukkueissa 11 ottelua.
Vålerengens IF

Vålerengens Idrettsforening (lyh. "VIF") on urheiluseura Norjassa Oslon Vålerengassa. Seuran eri lajijaostot järjestävät toimintaa jalkapallossa, jääkiekossa, koripallossa, käsipallossa, amerikkalaisessa jalkapallossa, salibandyssä ja hiihdossa. Vålerengens IF perustettiin vuonna 1913 ja sillä oli vuonna 2016 noin 3 590 jäsentä.
Piirrosanimaatio

Piirrosanimaatio on tekniikka, jossa nopeasti peräkkäin esitetyt yksittäiset piirroskuvat näyttävät muodostavan liikkuvan kuvan. Animaation historiassa piirrosanimaatio oli suosituin menetelmä ennen tietokoneanimaation yleistymistä. 
Piirrosanimaatiossa jokainen kuva piirretään erikseen. Tavallisesti piirrosanimaatiossa näytetään 12 piirrosta sekunnissa, kun kuvataajuus on 24 kuvaa sekunnissa eli jokaista piirrosta kuvataan kahden ruudun verran.
Animaation tuotantoprosessi.
Storyboard-vaihe.
Useimpien piirrosanimaatioiden suunnittelu aloitetaan luonnoksilla, niin sanotulla storyboardilla, jossa kunkin kohtauksen tapahtumat näytetään sarjakuvan tapaan yksittäisillä kuvilla ja teksteillä. Tämä antaa animaatioryhmälle aikaa miettiä juonen ja animaation toimimista kohtauksessa. Storyboardeja hiotaan ja niistä tehdään useita versioita ennen kuin ryhdytään tekemään varsinaista animaatiota.
Äänitys.
Monissa animaatioelokuvissa hahmojen puheäänet äänitetään nykyisin etukäteen, sillä animaatio on silloin helpompi synkronoida näyttelijöiden puheen mukaan. Repliikit voidaan kuitenkin myös jälkiäänittää, ja tämä tapa on yleensä käytössä Japanissa.
Animaatio.
Animaation piirrosten piirtäminen on koko tuotannon työläin vaihe. Perinteisessä piirrosanimaatiossa pääanimaattori piirtää liikkeen päävaiheet, ja muut animaattorit täydentävät liikkeen tekemällä väliin jäävät piirrokset. Joskus jokaisella tärkeimmällä hahmolla on oma pääanimaattorinsa tai kokonainen animaattorien ryhmä.
Kuvaus.
Kuvausvaiheessa piirrokset kuvataan filmille tai videolle. Jos on kysymyksessä kalvoanimaatio, yhdistetään taustat ja kalvoille piirretyt hahmot ja esineet kuvaamalla ne monitasokameralla. 
Jälkituotanto.
Jälkituotannossa elokuva leikataan ja kuvamateriaali ja ääniraidat yhdistetään.
Solidus (faasimuutokset)

Kemiassa, fysiikassa ja materiaalitieteissä solidus on faasidiagrammin viiva, jonka alapuolella (lämpötila matalampi) aineen kiinteä faasi on stabiili. Solidusviiva voi olla joko suora tai käyrä. Solidusta käytetään useimmiten binäärisissä systeemeissä kuten kiinteissä liuoksissa ja metalliseoksissa.
Solidusta käytetään yleensä siirtymälämpötilojen yhteydessä. Solidus ja likvidus eivät välttämättä ole sama viiva, vaan niiden väliin voi jäädä aukko: niin sanottu puuroalue. Viivojen välisellä alueella aine ei ole stabiili kiinteänä eikä nesteenä. Tällöin aineen eräät komponentit ovat yleensä kiinteässä ja toiset sulassa tilassa.
Ristikoe

Sopivuus- eli ristikoe on verikoe, jolla todetaan, ettei verenluovutuksessa saajan veriseerumissa ole luovuttajan punasoluja tuhoavia vasta-aineita. Sopivuuskokeessa käytetään agglutinaatio- ja Coombsin tekniikkaa.
Coombsin kokeen kehittivät toisen maailmansodan aikana R. Coombs, R. Race ja A. Mourant.
Prince Otoo

Prince Kwesi Otoo (s. 4. tammikuuta 1985 Mankessim, Ghana) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Ghanalaissyntyinen Otoo muutti Suomeen 10-vuotiaana.
Otoo pelasi FC Interin edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran jo kaudella 2002, jolloin hän pelasi yhden Veikkausliiga-ottelun. Sen jälkeen peliaikaa kuitenkin tuli vain Ykkösessä reservijoukkue VG-62:n riveissä, kunnes hän teki vuonna 2005 läpimurtonsa pelaten 24 liigaottelua ja tehden niissä kaksi maalia. Urallaan Otoo pelasi kaikkiaan 44 liigaottelussa, joissa hän teki kaksi maalia.
Hagar

Hagar (, ) oli Raamatun Vanhan testamentin ensimmäisessä Mooseksen kirjassa kuvattu henkilö. Hän on Abrahamin vaimon Saaran egyptiläinen orjatar. Saara ei voinut enää tulla raskaaksi, joten hän antoi Hagarin miehelleen sivuvaimoksi.
Hagar tuli raskaaksi ja alkoi ylenkatsoa Saaraa, jonka luota tämä pakeni. Kertomuksen mukaan enkeli saa Hagarin palaamaan ja synnyttämään Abrahamille Ismael-pojan. Ismaelin syntymän aikaan Abrahamin kerrotaan olleen 86-vuotias. Saaran saatua myöhäisellä iällä oman pojan Iisakin sanoi hän Abrahamille "Aja pois tuo orjatar ja hänen poikansa. Orjattaren poika ei saa periä yhdessä minun poikani Iisakin kanssa". Ja Abraham ajoi Hagarin ja tämän pojan leivän ja vesileilin kera Beerseban erämaahan.
Hagar islamissa.
Hagarilla on islamissa paljon tärkeämpi rooli kuin juutalaisuudessa tai kristinuskossa. Islamiuskossa katsotaan, että arabit polveutuvat Hagarin pojasta Ismaelista. Nämä seurasivat Abrahamia, joka vaelsi Arabian autiomaassa sijaitsevaan laaksoon ja rakensi sinne - tai rakensi uudelleen - Kaaban temppelin. Islamissa katsotaan myös, että Abraham ei edustanut juutalaisuutta, vaan hän oli monoteismiin uskova "hanif," ja todellisuudessa muslimi. 
R. M. Kerr on esittänyt teorian, jonka mukaan kreikkalaiset kutsuivat Syyrian arabeja "hagareeneiksi" eli kaupunkilaisiksi, ja arabit ottivat tämän nimityksen käyttöönsä yhdistäen sanan virheellisesti Abrahamin jalkavaimoon Hagariin, josta he sitten katsoivat polveutuvansa. Reynoldsin mukaan 300-luvulta alkaen Syyrian arabit olivat jo omaksuneet kristityiltä saamansa nimityksen "ismaeliitit", ja alkoivat sen mukaisesti pitää itseään "Abrahamin lapsina". Asia muuttui entistä ilmeisemmäksi, kun Koraanissa profeetta Abraham esiintyy peräti 98 kertaa.
Asahi Shimbun

Asahi Shimbun () on yksi Japanin kolmesta johtavasta sanomalehdestä. Sen levikki oli 4,68 miljoonaa kappaletta vuonna 2021, jolloin se oli Japanin toiseksi suurin "Yomiuri shimbunin" jälkeen.
"Asahi Shimbun" on liitossa "International Herald Tribunen" kanssa, joka on puolestaan kytkeytynyt "New York Timesiin". Ne julkaisevat yhdessä englanninkielistä iltapäivälehteä "The Asahi Shimbun". 
Lehti on ilmestynyt 25. tammikuuta 1879 alkaen. Se perustettiin Osakassa, ja oli Murayaman sekä Uenon perheiden käsissä aina vuoteen 1881 asti. Osakan lisäksi lehdellä on nykyään toimipaikkoja myös Tokiossa, Seibussa, Nagoyassa, Hokkaidossa ja Fukuokassa. Kahden tärkeimmän kilpailijansa, Yomiurin ja Mainichin, tavoin myös Asashi painottaa uutisoinnissaan ulkomaan uutisia enemmän kuin vastaavassa markkina-asemassa olevat länsimaalaiset lehdet.
Poliittiselta sitoutuneisuudeltaan "Asashi Shimbunia" on luonnehdittu keskusta-vasemmistolaiseksi. Lehden lukijakunta painottuu ylä- ja keskiluokkaan. Vuonna 2024 julkaistun kyselyn mukaan 44 % japanilaisista pitää Asashi Shimbunia luotettavana ja 20 % ei.
Haakon

Haakon on miehen etunimi, skandinaavisen Håkan-nimen norjalainen mukaelma. Nimi on ollut useilla Norjan kuninkailla ja prinsseillä, keskialalla joskus Ruotsinkin kuninkailla. Nykyisin nimestä esiintyy myös kirjoitusasu Håkon. 
Suomessa nimi Haakon on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 194 henkilölle, muunnos Håkon noin 40:lle.
Grigori Grabovoi

Grigori Petrovitš Grabovoi (; s. 14. marraskuuta 1963 Kazakstan) on venäläinen maagi, joka on harjoittanut magiaa Boris Jeltsinin ajoilta lähtien. Hänet pidätettiin huijauksesta epäiltynä 5. huhtikuuta 2006.
Grabovoi pyrki Venäjän presidentiksi vuoden 2004 vaaleissa. Hänet pidätettiin, kun hän lupasi elvyttää henkiin Beslanin koulukaappauksessa kuolleita lapsia hintaan 39 500 ruplaa jokaisesta henkiinheräämisestä. Maksu oli symbolinen, ja sitä tarvittiin, koska Grabovoin mukaan raha on energian korkein keskittymä. Hänet tuomittiin heinäkuussa 2008 11 vuoden vankeuteen.
Maaliskuussa 2008 sanomalehti "Novaja Gazeta" kertoi, että Grabovoilla ja hänen Drugg-järjestöllään oli tukijoita korkeissa poliittisissa asemissa ja hänen pidättämiseensä pyydettiin lupaa itse presidentti Vladimir Putinilta.
Bill Brown

Bill Brown (s. 1969 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen säveltäjä. 
Ura.
Brown on tehnyt ja tuottanut musiikkia moneen elokuvaan, kuten "Ali" ja "Minä päivänä tahansa". Hän on myös tehnyt musiikkia peleihin, kuten "Return To Castle Wolfenstein", "Rainbow Six" ja ".
Hän on myös tehnyt musiikkia ohjaajille ja tuottajille, kuten Steven Spielberg, Oliver Stone, Clive Barker, Michael Crichton, Gus Van Sant, Michael Mann ja Tom Clancy.
Kesällä 2005 hän sävelsi musiikit televisiosarjaan ".
Lyn Fotball

Lyn Fotball on oslolaisen Ski- og Fotballklubben Lyn -urheiluseuran jalkapallojaoston Lyn Fotballin miesten edustusjoukkue, joka pelaa maan pääsarjassa Tippeligaenissa. Se oli vuonna 1902 eräs Norjan jalkapalloliiton perustajaseuroista. Joukkue on voittanut Norjan mestaruuden kaksi kertaa ja cup-mestaruuden yhdeksän kertaa. Kotiottelunsa Lyn pelaa Oslon Ullevaal stadionilla, mistä se omistaa noin 13 % osuuden.
Kaudella 2009 talousvaikeuksista kärsinyt seura putosi Tippeligaenista. Joulukuussa 2009 seura ajautui konkurssiin ja sen tulevaisuus on epävarma. Sen paikan Adeccoligaenissa otti Hamarkameratene, joka putosi kolmannelle sarjatasolle kauden 2009 päätteeksi.
Olmi

Olmi ("Proteus anguinus") on sokea salamanteri, joka elää Dinaaristen Alppien karstimaiden maanalaisissa vesistöissä ja järvissä. Sitä tavataan Sloveniassa, Kroatiassa ja Bosnia ja Hertsegovinassa. Olmin pituus on 25–30 senttimetriä. Sen ruumis on pitkulainen ja raajat ovat heikosti kehittyneet. Eturaajoissa on kolme sormea ja takaraajoissa kaksi varvasta. Olmilla on kolme ulkoista kidusparia, ja sen kidukset ovat punaiset. Väriltään se on valkeankeltainen, mutta se tummenee auringonvalossa. Olmin ruokavalioon kuuluvat kaikki pienet eläimet, jotka ovat ajautuneet ulkoa virran mukana, kuten esimerkiksi madot ja pienet äyriäiset. Yleensä olmi synnyttää eläviä poikasia, mutta yli 15 asteen lämmössä se voi myös munia. Vesien saastuminen ja keräilijöiden toimet ovat vähentäneet lajin kantaa. Olmi on sukunsa ainut laji.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut olmin vaarantuneeksi lajiksi.
Granma (provinssi)

Granma on yksi Kuuban 15 provinssista. Sen pääkaupunki on Bayamo. Muita kaupunkeja ovat Manzanillo ja Pilón. Seutu on vuoristoista: Sierra Maestran korkein huippu on Pico Turquino (1972 m).
Vuoden 2012 laskennassa provinssissa oli 834 380 asukasta, arvio vuodelle 2015 on noin 835 000.
Fidel Castron voitettua Kuuban sisällissodan ja vakiinnutettua valtansa tuli tarve ikonisoida kapinan alussa käytetty Granma-laiva lohkaisemalla osa entistä Orienten provinssia omakseen. Vuoden 1976 uudistuksessa aiempi nimitys hävisi kartalta kokonaan. Orienten alue kuuluu nykyään Santiago de Cuban provinssiin. 
Alue yhdistetään lähtemättömästi Fidel Castron johtamaan Kuuban vallankumoukseen. Castron sodanaikainen tukikohta "la Plata" sijaitsee täällä.
Metsäalan kymmenluokittelu

Metsäalan kymmenluokittelu (FDC) on Metsäntutkimusjärjestöjen kansainvälinen liiton (IUFRO) ylläpitämä kirjastoluokittelu.
Historiaa.
IUFRO ("International Union of Forest Research Organizations]") käynnisti metsäbibliografian ja siihen liittyvän luokittelun valmistelutyön jo vuonna 1903. IUFRO otti luokittelun käyttöön 1933 ja siitä käytettiin UDC-luokittelussa tunnusta 634.9F, koska sen jaottelu poikkesi hieman UDC:n jaottelusta. Luokittelua kutsuttiin ns. metsäalan "Flury"-systeemiksi, koska suuren osan valmistelusta teki sveitsiläinen "Philipp Flury".
Tieteenalan kehityksestä johtuen luokittelun uudistustyö käynnistyi lähes välittömästi ja uudistettu luokitus esiteltiin 1948 Zürichissä pidetyssä kokouksessa. Tämän version valmistelutyöstä suuri osa tehtiin Commonwealth Forestry Bureaussa (CFB) Englannissa.
1950-luvulla IUFRO ja FAO perustivat yhteisen bibliografisen komitean uudistamaan luokittelua. Tämän komitean puheenjohtajana toimi Helsingin yliopiston professori Eino Saari. Uusi versio julkaistiin IUFROn kongressissa Roomassa 1953 ja CABI julkaisi tämän ns. Oxfordin metsäalan kymmenluokittelun 1954 ("Oxford System of Decimal Classification for Forestry", ODC). 
Vuosina 1981-1989 luokittelua täydennettiin kahdeksalla lisävihkolla. Vuonna 1990 IUFRO julkaisi päivitetyn lyhennetyn kolmikielisen (englanti, ranska, saksa) version luokittelusta ja täydellisenä saksaksi 1992.
Yleinen kymmenluokittelu UDC.
FDC muodostaa käytännössä tarkennetun jaottelun yleisen kymmenluokittelun UDK-luokkaan 630. 
Kymmenluokittelussa aihe jaetaan kymmeneen luokkaan, jotka voidaan edelleen jakaa kymmeneen jne. Kutakin luokkaa kuvataan numerosarjalla. Luokan tunnisteen numeroiden määrä ei kuitenkaan kerro hierarkiatasoa eli samalla numeromäärällä voidaan kuvata hyvin eri tasoisia aihekokonaisuuksia.
GFDC.
IUFRO julkaisi keväällä 2006 "World Series" -julkaisusarjassaan uuden täydellisen englannin- ja saksankielisen version FDC-luokittelusta nimellä Global Forest Decimal Classification. Luokitteluun sisältyy myös hakemisto.
Pääluokat.
Main headings
Huom. Luokka 0 on yleinen eikä sitä pidä jakaa alaluokkiin paitsi lisänumeroiden avulla eli luokat 01/09 ovat kiellettyjä, mutta yhdistelmät, kuten 0--011 (= metsäterminologia) ja 0(031) (= metsätietosanakirjat) ovat sallittuja. Lisänumerot on julkaistu luokittelun liitteenä. Myös UDK-lisänumeroita voidaan käyttää.
GFDC suomeksi.
Helsingin yliopiston Metsäkirjasto, sittemmin Viikin kampuskirjasto on julkaissut lyhennettyjä versioita Metsäalan kymmenluokituksesta. FDC luokitusta ei ole aiemmin käännetty, mutta GFDC-luokittelusta ilmestyy suomenkielinen käännös vuonna 2016. Käännöksen luonnos on saatavilla Luonnonvarakeskuksen kirjastosta.
Huom. 2. Sekä "2 Silviculture" että "6 Forest management" voidaan molemmat kääntää suomeksi termillä metsänhoito. Ensiksi mainittu painottuu puiden ja metsien käsittelyyn, kun taas jälkimmäinen metsänhoitotyön suunnitteluun ja organisointiin. Tässä käytetään jälkimmäiselle termiä metsätalous.
Värialkanna

Värialkanna eli alkanna ("Alkanna tinctoria") on värjäykseen käytettävä kasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Välimeren ympäristössä sekä Unkarissa ja Turkissa. Sitä myös viljellään värjäystarkoitukseen.
Alkanna on noin 30 cm korkea pieni pensas tai varpu, jonka lehdet ovat karhean nukan peitossa.
Alkannan juurista tehdään väriainetta alkanniini, jota on käytetty laajasti sekä tekstiilien että muun muassa puun, rasvojen ja elintarvikkeiden värjäämiseen.
Hedelmöitys

Hedelmöitys tarkoittaa sukusolujen yhdistymistä, jossa uusi yksilö saa alkunsa. Eläimillä kyseessä on munasolun ja siittiön yhdistyminen, joko naaraan kehon sisällä tai ulkopuolella. Uuden yksilön kehittymisprosessia kutsutaan lisääntymiseksi. 
Hedelmöittyminen ihmisillä.
Ihmisillä hedelmöitys tapahtuu yleensä munanjohtimen yläpäässä sijaitsevassa ampullassa. Siemensyöksyssä eli ejakulaatiossa emättimeen vapautuu jopa satoja miljoonia siittiöitä, mutta tyypillisesti vain muutama sata niistä saavuttaa ampullan. Siittiöt etenevät emättimestä kohtuun ja sieltä munanjohtimiin. Kohdunkaulan ja kohdun sileiden lihasten liikkeet avustavat niiden etenemistä. Ampullassa siittiöt säilyvät hedelmöittämiskykyisinä yhdestä kolmeen päivään. Hedelmöitys on mahdollinen mikäli ne tänä aikana kohtaavat munasarjasta irronneen munasolun. 
Kapasitaatio.
Ihmisen siittiöt eivät kykene hedelmöittämään munasolua välittömästi ejakulaation jälkeen, vaan niiden on ensin läpikäytävä kapasitaatio, joka tapahtuu siittiön ollessa naisen sukupuoliteiden sisällä. Kapasitaation aikana siittiön solukalvosta, tuman kohdalla olevalta alueelta, poistuu glykoproteiinivaippa ja sytoplasman proteiineja. Kapasitaation läpikäynyt siittiö pääsee vapaasti korona radiatan läpi.
Akrosomireaktio ja zona pellucidan läpäiseminen.
Akrosomireaktio tapahtuu sen jälkeen kun siittiö on kiinnittynyt munasolua ympäröivään zona pellucidaan. Reaktiossa siittiön akrosomista vapautuu entsyymejä, jotka auttavat sitä läpäisemään zona pellucidan, kuten akrosiinia ja trypsiinin kaltaisia aineita. Siittiön pään läpäistessä zona pellucidan sen solukalvo pääsee kosketuksiin munasolun solukalvon kanssa.
Munasolun ja siittiön solukalvojen sulautuminen.
Siittiön ja munasolun solukalvojen yhdistymisen aloittavat munasolun tuottamat integriinit ja niiden ligandit, siittiön tuottamat disintegriinit. Sitä seuraa siittiön ja munasolun solukalvojen yhdistyminen. Kun siittiö on päässyt munasolun sisälle tapahtuu kolme muutosta munasolun toiminnassa:
Tsygootin muodostuminen.
Munasolun sisään päästyään siittiö liikkuu kohti munasolun prenukleusta, siittiön pronukleus kasvaa, sen häntä irtoaa ja tuhoutuu. Sekä munasolun että siittiön pronukleuksien kasvaessa tapahtuu molemmissa DNA:n replikaatio. Sen jälkeen ne sulautuvat yhteen ja muodostavat hedelmöityneen munasolun, eli tsygootin.
New Kids on the Block

New Kids on the Block on yhdysvaltalainen poikabändi Bostonista, Massachusettsista. Yhtyeeseen kuuluvat veljekset Jordan ja Jonathan Knight, Joey McIntyre, Donnie Wahlberg sekä Danny Wood. New Kids on the Block menestyi hyvin 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alussa, ja se on myynyt maailmanlaajuisesti yli 80 miljoonaa levyä, sekä oheistuotteita 400 miljoonalla dollarilla. Yhtye voitti kaksi American Music Awards -palkintoa 1990-luvulla kategorioissa ”Suosituin pop- / rockyhtye, duo tai ryhmä” sekä ”Suosituin pop- / rockalbumi”. Yhtye hajosi vuonna 1994, minkä jälkeen sitä yritettiin useasti saada takaisin yhteen, menestyksettä.
Vuonna 2007 yhtye yhdistyi uudelleen salaa ja levytti CD:n, minkä jälkeen albumi julkaistiin ja yhtye lähti kiertueelle vuonna 2008. Kyseinen albumi, "The Block", julkaistiin 2. syyskuuta 2008. Yhtye oli kiertueella Backstreet Boysin kanssa 2011–2012 yhteisnimellä NKOTBSB. Tämä yhteistyöbändi esiintyi ensimmäisen kerran yhdessä 21. marraskuuta 2010 ABC-kanavan American Music Awards -gaalassa ja uudestaan ABC:n Dick Clark / Ryan Seacrest Show -ohjelmassa vuoden 2011 uudenvuoden aattona. Vuonna 2011 julkaistu albumi "NKOTBSB" nousi Billboard 200 -albumilistalla seitsemänneksi.
Yhtye sai Hollywood Walk of Fame -tähden 9. lokakuuta 2014
Yhtyeen perustaja ja taustavaikuttaja oli tuottaja Maurice Starr.
Kotimaassaan yhtyeen suosio perustui erityisesti levyyn "Hangin’ Tough", mutta Suomessa New Kids -mania liittyi enemmän myöhempään "Step by Step" -albumiin. Yhtye esiintyi myös Suomessa, Lahden mäkimontussa, vuonna 1991.
Donnie Wahlbergin pikkuveli,
myöhemmin myös Marky Markina tunnettu Mark Wahlberg kuului yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon, mutta erosi siitä kolmen kuukauden jälkeen, jolloin hänen tilalleen tuli Joey McIntyre.
Yhtye on myös tehnyt The Pussycat Dolls -yhtyeen kanssa kappaleen ”Lights, Camera, Action”.
Luettelo Kanadan sadasta suurimmasta kaupungista

Tämä on luettelo Kanadan 100 suurimmasta kaupungista tai kunnasta väkiluvun mukaan. Tiedot pohjautuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan.
Tässä luettelossa kaupungin väkilukuun lasketaan vain sen rajojen sisällä asuvat ihmiset. Jotkin kaupungit muodostavat kuitenkin metropolialueita, joihin kuuluu myös kaupungin ympärillä olevia pienempiä kaupunkeja tai kuntia.
Ohjaamo

Ohjaamo on huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta esimerkiksi tehtaassa. Ohjaamossa ovat kulkuvälineen tai koneen ohjauslaitteet sekä mittaristo. Mittaristo antaa informaatiota kulkuvälineen tai koneen tilasta ja ohjauslaitteilla ohjataan niitä, jotta haluttu tila säilytetään tai haluttuun tilaan päästään.
Auton ohjaamosta löytyvät kaikki perinteiset auton hallintalaitteet, kuten ohjauspyörä, polkimet, vaihdekeppi ja mittarit.
Lentokoneen ohjaamossa on ohjaussauvan lisäksi iso taulu, josta löytyvät kaikki navigointiin tarvittavat instrumentit, moottoreiden valvontaan tarvittavat mittarit ja katkaisimet. Lentokoneen ohjaamossa istuu yleensä kaksi ihmistä, kapteeni ja perämies.
Kulkuväline

Kulkuväline tai kulkuneuvo on paikasta toiseen kulkemiseen tarkoitettu laite. Se kuljettaa matkustajia, tavaroita tai molempia. Kulkuvälineitä ovat muun muassa polkupyörät, rullaluistimet, moottoripyörät, autot, veneet, laivat, lentokoneet, helikopterit, junat ja raitiovaunut. Kulkuvälineillä tapahtuvaa liikkumista kutsutaan liikenteeksi.
Luokittelu.
Kulkuvälineet jaotellaan vesikulkuneuvoihin, ilma-aluksiin, avaruusaluksiin sekä maakulkuneuvoihin. Vedessä kulkevat erotellaan edelleen veden pinnalla ja veden alla kulkeviin. Ilma-alukset jaetaan ilmaa raskaampiin ja ilmaa kevyempiin kulkuneuvoihin. Maalla kulkevat kulkuneuvot jaotellaan kiskoilla kulkeviin sekä muihin eli ajoneuvoihin.
Avaruusalukset.
Kulkuvälineet jaotellaan myös moottorikäyttöisiin ja moottorittomiin. Moottorittomat kulkuvälineet voivat kulkea esimerkiksi lihasvoimalla tai purjein ja niitä koskeva lainsäädäntö on usein vapaampaa kuin moottoroituja kulkuvälineitä koskeva. Lisäksi kulkuneuvoja voidaan jaotella sen mukaan, kuljettavatko ne matkustajia vai tavaroita.
Haakon IV Haakoninpoika

Haakon IV Haakoninpoika tai Haakon Vanha (, ); (1204–1263) oli Norjan kuningas vuosina 1217–1263.
Haakonista tuli 
kuningas hänen voitettuaan muut vallantavoittelijat. Haakon oli Norjan kuningas 46 vuoden ajan, ja hänen kaudellaan Norjan maa-alue oli suurimmillaan.
Suku.
Hänen äitinsä Inga väitti, että Haakon oli kuningas Haakon Sverrenpojan poika, joka oli syntynyt isänsä kuoleman jälkeen. Inge Bårdinpojan kuoltua birkebeini-liikkeen mahtimiehet tunnustivat Haakonin Haakon Sverrenpojan pojaksi ja nostivat hänet valtaan. Varsinkin kirkon piirissä epäiltiin Haakonin syntyperää, mutta epäilykset saatiin vaiennettua, kun Haakonin äiti läpäisi tulikokeen eli käveli tulisilla hiilillä, mikä ajan uskomusten mukaan todisti hänen puhuvan totta.
Haakonin äiti Inga synnytti Haakonin noin kuusi kuukautta Haakon Sverrenpojan kuoleman jälkeen vuonna 1204. Baglien saagan mukaan Haakon vietiin turvaan birkebeinien luo Trondheimiin. Kuningas Inge II Bårdinpoika tunnusti nuoren Haakonin kuningas Haakon Sverrenpojan perilliseksi, ja poika sai kasvaa hovissa. Ingen kuoleman jälkeen birkebeinit julistivat nuoren Haakon Haakoninpojan kuninkaaksi, ja hänet huudettiin kuninkaaksi myös Øretingin käräjillä vuonna 1217. 
Kuningas Ingen velipuoli, Skule Bårdsson, jolla myös oli vaatimus kruunuun, määrättiin Haakonin holhoojaksi, kunnes tämä olisi täysi-ikäinen. Skulesta tuli jaarli ja valtakunnan tosiasiallinen hallitsija, ja hänelle kuului kolmasosa maista ja veroista. Baglien asettama vastakuningas Filippus Simonsson kuoli samana vuonna kun Haakon Haakoninpoika oli huudettu kuininkaaksi. Suurin osa bagleista hyväksyi Haakonin kuninkuuden, mutta osa oli tyytymättömiä, ja he nostattivat kapinoita Opplandissa useiden vuosien ajan. Heidän johtajansa Knut Haakoninpoika antautui vasta vuonna 1227.
Avioliitto.
Vuonna 1225 Haakon avioitui jaarli Skulen tyttären Margrét Skúladóttirin kanssa.
Kuningas.
Muutaman vuoden ajan kuninkaan ja jaarlin suhde säilyi hyvänä, mutta ristiriidat heidän välillään kasvoivat vähitellen ankaraksi valtataisteluksi. Haakon antoi Skulelle herttuan arvonimen vuonna 1237, mutta samalla Skulen valtaoikeudet kuitenkin kaventuivat. Tyytymätön Skule aloitti vuonna 1239 avoimen kapinan. Skule hävisi ratkaisevan taistelun Oslossa ja joutui pakenemaan Nidarosiin, jossa birkeibeinien soturit tappoivat hänet.Kuningas Haakonin voitto lopetti samalla Norjaa yli sata vuotta riivanneet perimyssodat. Haakon sääti uuden perimyslain, jonka mukaan vanhimman naimisissa olevan pojan tulisi olla ainoa laillinen kuningas. Haakonista tuli myös Islannin ja Grönlannin kuningas, ja niiden asukkaat pakotettiin maksamaan veroa Norjalle.
Perintö.
Haakonin hallinnolle oli ominaista aktiivisuus sekä sisä- että ulkopolitiikassa. Hän rakensi ja vahvisti useita linnoja, kirkkoja ja kuninkaallisia kartanoita, mukaan lukien Håkonshallen Bergenissä. Vuonna 1263 hän sairastui ja kuoli Kirkwallissa Orkneysaarilla 17. joulukuuta 1263.
Lapset.
Suhteesta Kanga nuoremman kanssa:
Avioliitosta Margrét Skúladóttirin kanssa:
Keskinäisinduktanssi

Keskinäisinduktanssi (tunnus "M") on sähkömagnetiikassa suure, joka mittaa kahden johtimen, esimerkiksi kahden johdon tai kelan, välisen magneettisen vuorovaikutuksen voimakkuutta. Keskinäisinduktion vaikutuksesta toisessa johtimessa kulkevan virran muutoksen aiheuttama magneettikentän muutos indusoi toiseen johtimeen sähkömotorisen voiman. Keskinäisinduktanssin yksikkö on henry.
Lähekkäin olevat kelat.
Jos kaksi kelaa: kela A (formula_1 kierrosta) ja kela B (formula_2 kierrosta) ovat lähellä toisiaan ja keloissa kulkevat virrat ovat formula_3 ja formula_4, voidaan keskinäisinduktanssi laskea yhtälöllä 
formula_5,
missä formula_6 on kelan B läpi kulkevan virran formula_4 synnyttämä magneettivuo kelan A yksittäisen kierroksen läpi. Vastaavasti formula_8 on kelan A aiheuttama magneettivuo, joka läpäisee kelan B yksittäisen kierroksen. Keskinäisinduktanssi riippuu vain kelojen rakenteesta ja geometriasta. Kelojen toisiinsa indusoimat jännitteet virran muutoksen suhteen voidaan laskea yhtälöistä 
formula_9,
formula_10,
Missä siis formula_11 on kelan B kelaan A aiheuttama jännite ja formula_12 on kelan A kelaan B aiheuttama jännite.
Lippalakki

Lippalakki on päähine, jossa on edessä lippa. Sen tarkoituksena on suojata silmiä auringonvalolta. Suomessa nimitystä "lippalakki" käytetään useista erilaisista päähineistä. 
Baseball-lakki.
Baseball-lakki, jota kutsutaan usein lippikseksi, on kehittynyt baseball-pelaajien käyttämästä lakista. Siinä on pyöreä kupu ja jäykkä, usein kaareva, lippa. Edessä on yleensä joko kirjailtu tai painettu kuvio. Alun perin se oli jonkin baseball-joukkueen logo; nykyään se on usein myös lakin valmistajan tunnus, tai jonkin yrityksen tai yhteisön mainos. Lippikset ovat ensisijaisesti kesäpäähineitä, ja valmistettu ohuesta, kovitetusta tai pehmeästä kankaasta, tai verkosta. Useimpien baseball-lakkien kokoa voi säätää lakin takapuolelta.
Flat cap.
Flat cap eli lätsä on litteä, lyhytlippaisempi ja hattumaisempi päähine. Se on kehittynyt Isossa-Britanniassa vanhoista villakankaisista myssyistä. Koska valtio halusi lisätä villan kotimaista käyttöä, villakankaiset hatut määrättiin 1571 pakollisiksi sunnuntaina ja juhlapyhinä muille kuin yläluokalle. 1800-luvulla se oli tyypillinen työväen päähine, mutta yläluokkakin käytti sitä maaseudulla mm. metsästäessään. Tämän seurauksena nykyään flat capilla ei ole Britanniassa selvää luokka-assosiaatiota. Villakankaasta, esim. tweedistä tehdyt versiot ovat yhä yleisiä, mutta kesäkäyttöön tehdään kevyempiä lakkeja puuvilla- ja pellavakankaasta tai näiden sekoituksesta.
Kipparilakki.
Kipparilakkina tunnettu päähine polveutuu kalastajien ja merimiesten käyttöön 1800-luvulla tehdyistä. Ne muistuttavat muodoltaan ylioppilaslakkia, ovat perinteisesti väriltään tummia ja materiaaliltaan lämmintä, hengittävää ja kosteutta hylkivää villahuopaa. Suomessa ja Ruotsissa kipparilakeissa on yleensä punottu koristenauha lipan yläpuolella ja mahdollisesti koristeltu lippa.
Alfredo Hernandez

Alfredo Hernandez on yhdysvaltalainen rumpali, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Kyuss ja Queens of the Stone Age. Hän soitti myös vähän aikaa Chessä.
Hän liittyi Kyussin riveihin vuoden 1994 lopulla, korvaamalla Brant Bjorkin yhtyeen kiertueen aikana. Hän pääsi soittamaan ainoastaan Kyussin viimeisellä albumilla "...And The Circus Leaves Town". Herdandez soitti myös Queens Of The Stone Agen debyyttialbumilla "Queens Of The Stone Age", joka julkaistiin vuonna 1998.
Lauricochan kulttuuri

Lauricochan kulttuuri oli varhaisten metsästäjä-keräilijöiden luoma kivikautinen intiaanikulttuuri Perussa noin 8000–2500 eaa. Siihen liittyvät löydöt on tehty Lauricochan luolasta, joka sijaitsee Andeilla metrin korkeudessa meren pinnasta Huánucon lähettyvillä Amazonin alkulähteillä. Lauricochan löytöjä on pidetty Perun vanhimpina ihmislöytöinä.
Ensimmäiset ihmiset asuttivat lähellä Marañónjoen latvoja sijaitsevan Lauricochan luolan noin 9 500 vuotta sitten, kun jääkauden jäät olivat sulaneet. Paikka sijaitsee alkulähteillä. Lauricochan ensimmäinen vaihe on ajoitettu noin vuosille 8000–6000 eaa. Varhaisimmasta kerroksesta on löytynyt muun muassa ihmisten luurankoja ja keihäitä, joiden kärjet ovat lehdenmuotoisia. Löydetyt kohteet edustavat kausittaisia metsästysmajoja. Lauricochan kulttuurin toinen jakso on ajoitettu vuosille 6000–4200 eaa. ja kolmas jakso ulottui noin vuoteen 2500 eaa. Kulttuurin jaksot erottuvat erilaisten keihäänkärkien perusteella. Viimeisen jakson aikana Perun rannikolla oli jo varhaisia maanviljelyskulttuuria, joista on löytynyt jäänteitä myös Lauricochan kulttuurin keihäänkärjistä.
Haakon V Maununpoika

Haakon V Maununpoika, Haakon Pitkäsääri (muinaisnorja: "Hákon Magnússon"; norja: "Håkon 5. Magnusson") ; (10. huhtikuuta 1270 – 8. toukokuuta 1319) oli Norjan kuningas vuosina 1299–1319.
Suku.
Haakon oli Norjan kuningas Maunu Lainparantajan ja Tanskan prinsessa Ingeborg Eriksdotterin nuorempi poika, ja häntä pidetään Kaunotukka-suvun viimeisenä kuninkaana. Äitinsä kautta hän oli Tanskan kuningas Erik IV Plovpenningin jälkeläinen.
Vuonna 1273 hänen vanhempi veljensä Eirik Magnusson nimettiin nuoremmaksi kuninkaaksi isänsä hallitusaikana. Kolmivuotias Haakon sai samalla tittelin "Norjan herttua", ja hän hallitsi vielä alaikäisenä isänsä kuolemasta vuonna 1280 asti laajaa aluetta Oslossa Itä-Norjassa ja Stavangerissa lounaassa (Opplandene, Oslosysla, Ryfylke, Färsaaret ja Hjaltland Shetlandinsaarilla) veljensä holhouksessa.
Kuningas.
Haakon seurasi vanhempaa veljeään Eerik II Maununpoikaa valtaistuimelle vuonna 1299 tämän kuoltua ilman miespuolista perillistä. Hän oli Sverre-suvun viimeinen hallitsija. 
Haakon jatkoi veljensä sotaisaa politiikkaa Tanskaa vastaan, mutta vuonna 1309 hän solmi rauhan tanskalaisten kanssa, mikä oli Tanskan ja Norjan välisten sotien loppu. Sisäpolitiikassaan hän pyrki tarmokkaasti vahvistamaan kuninkaan valtaa rajoittamalla menestyksekkäästi valtaherrojen valtaa. 
Oslo otti Haakonin aikana vähitellen Norjan pääkaupungin tehtävät Bergeniltä, ​​vaikka siitä ei koskaan annettu virallista lausuntoa. Haakon liittyy myös Akershusin linnoituksen ja Båhusin linnoituksen rakentamiseen. 
Avioliitot ja perilliset.
Haakonilla oli avioton tytär suhteesta Gro Sigurdsdatterin kanssa, joka oli Sigurd Lodinssonin ja Baugeid Steinarsdatterin tytär
Koska Haakon ei ollut virallisesti naimisissa prinsessa Agnesin äidin kanssa, päätettiin lopulta, että poliittisista syistä prinsessa Ingeborgin jälkeläiset siirrettiin yhden askeleen ylemmäksi perimysjärjestyksessä ja prinsessa Agnesin jälkeläiset siirrettiin yhden askeleen alaspäin. Tämä tarkoitti, että Norjan valtaistuin siirtyisi ensin nuoremman sisaren Ingeborg Håkonsdatterin kautta, mutta prinsessa Agnes ja hänen jälkeläisensä jäivät silti valtaistuimen laillisiksi perillisiksi, jos Ingeborgin sukulinja sammuisi. 
Perintö.
Haakonin seuraaja oli hänen lapsenlapsensa, Ruotsin prinssi Maunu Eerikinpoika. Kuninkaan aviottoman tyttären Agneksen puoliso paroni Havtore Jonsson Roos af Hjelmsäter oli ritari ja valtaneuvos. Hän oli kuningas Haakon V Maununpojan kuoltua vuonna 1319 yksi kolmivuotiaan kruununperillisen Maunu Eerikinpojan holhoojista. Haakonin tytär Ingeborg tunnustettiin poikansa viralliseksi valtionhoitajaksi. Havtore Jonsson asetettiin holhoushallitukseen, kunnes hän itse kuoli seuraavana vuonna.Haakon V haudattiin Pyhän Marian kirkkoon (Mariakirken) Osloon. Kahden ihmisen jäännökset, joiden katsottiin olevan Haakon ja Eufemia, löydettiin kirkon raunioiden kaivauksissa vuonna 1868 ja haudattiin uudelleen Akershusin linnan kuninkaalliseen mausoleumiin.
Chinchan kuningaskunta

Chinchan kuningaskunta (Ica-Chincha-kulttuuri) oli esikolumbiaaninen valtakunta nykyisen Perun alueella. Se hallitsi Chinchan jokilaaksoa noin vuosina 1300–1450.
Valtakunta sijaitsi Chinchan laaksossa nykyisen Perun alueella runsaat 200 kilometriä Limasta etelään. Laakso on matala mutta joen suulla hyvin leveä, ja sen maaperä on eteläisen Perun rannikkolaaksojen hedelmällisintä. La Centinelan arkeologinen kohde lienee ollut pääkaupunki.
Chinchan laaksossa on ollut asutusta tuhansien vuosien ajan. Chincha-valtakuntaa edeltäneellä ajalla laaksossa vallitsivat Paracasin ja Nascan kulttuurit. Chincha-valtakunta sai koko jokilaakson hallintaansa vuoteen 1300 mennessä, ja alueen väkiluku kasvoi. Inkat liittivät sen valtakuntaansa noin vuonna 1450. Suhde oli ilmeisesti rauhanomainen, ja chinchojen hallitsija matkusti inkakeisari Atahualpan seurassa, kun tämä jäi espanjalaisten vangiksi Cajamarcassa vuonna 1532. Siirtomaa-ajalla väkiluku laski ja alkuperäiskansojen asutuskeskukset autioituivat.
Väestö jakautui maanviljelijöihin, kalastajiin ja kauppiaisiin. Veneisiin perustuvan valtamerikaupan ansiosta Chinchalla oli siirtomaa-ajan alkuun saakka käytännössä monopoli rannikon kaukokaupassa. Andien ylänköalueelta tuotuja metalleja vaihdettiin Ecuadorin rannikolta kerättyihin "Spondylus"-simpukan kuoriin, joita pidettiin suuressa arvossa. Humboldtin merivirta pitää Perun rannikon viileänä, ja "Spondylus" menestyy alueella vain El Niño lämpimien ja kosteiden kausien aikaan. "Spondyluksen" ilmeisesti uskottiin tuovan mukanaan sateita, mikä selittää sen uskonnollisen merkityksen.
Maatalous perustui keinokasteluun. Sisämaan jokilaaksosta on löydetty useita viljelijöiden asutuskeskuksia. Inkojen kirjanpidon mukaan Chinchan alueella oli miespuolista veronmaksajaa: maanviljelijää, kalastajaa ja kauppiasta.
Eliel Aspelin-Haapkylä

Eliel Aspelin-Haapkylä, nimimerkki "Ellei" (9. lokakuuta 1847 Veteli – 11. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen professori, valtioneuvos ja kulttuurintutkija. Hän toimi Helsingin yliopiston estetiikan professorina ja Tiedeakatemian ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän oli fennomaani, suomalaisen kirjallisuudentutkimuksen ja taiteen tutkimuksen kehittäjä sekä kirjallisuuskriitikko.
Eliel Aspelin-Haapkylän vanhemmat olivat Maalahden kirkkoherra Bror Henrik Reinhold Aspelin (1806–1869) ja Gustava Snellman (k. 1880). Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Vaasan kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofina kandidaatiksi 1871, filosofian maisteriksi 1873, filosofian lisensiaatiksi 1878 ja filosofian tohtoriksi 1879.
Aspelin-Haapkylä oli Helsingin yliopiston estetiikan ja uudemman kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1892–1901 ja varsinaisena professorina 1901–1908. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1908.
Aspelin-Haapkylän laajin kirjallinen työ oli neliosainen "Suomalaisen teatterin historia" (1906–1910). Hän kirjoitti myös useita elämäkertoja ja julkaisi ensimmäisen suomenkielisen taidehistorian alan väitöskirjan. Aspelin-Haapkylä toimi "Valvojan", "Ajan" ja "Uuden Suomettaren" avustajana. Hän suomensi nimimerkillä Ellei Charles Dickensin romaanin "Kotisirkka" ja Henrik Ibsenin näytelmän "Kuninkaan-alut".
Vuonna 1890 Aspelin-Haapkylä oli mukana perustamassa kustannusosakeyhtiö Otavaa. Hän oli Aleksis Kiven henkilökohtainen tuttu ja tukija ja toi esille myös muun muassa Minna Canthin ja Jalmari Finnen teoksia. Hän keräsi merkittävän kokoelman suomalaista kuvataidetta, jonka lahjoitti Ateneumin taidemuseolle.
Aspelin-Haapkylä osti vuonna 1893 Kalvolan pitäjän Heinun kylästä Ranta-Vihtilän maatilan, jolle hän antoi nimeksi Rauhalahti. Vuonna 1911 hän lahjoitti Heinun kylän kansakoulua varten tontin, rakennutti sinne omalla kustannuksellaan koulutalon ja varusti sen kalusteilla. Vuonna 1912 valmistunut koulu tuhoutui tulipalossa 1929 mutta rakennettiin uudelleen.
Eliel Aspelin-Haapkylä oli naimisissa vuodesta 1877 Ida Gustava Rewellin kanssa. Aspelin-Haapkylän veljiä olivat arkeologi Johannes Reinhold Aspelin ja opettaja, päätoimittaja Henrik Emanuel Aspelin. Eliel Aspelin-Haapkylän kasvattipoika oli luutnantti Yrjö Lennart Aspelin-Haapkylä (1896–1941) ja tämän poika oli kontra-amiraali Jorma Haapkylä. Yrjö Aspelin-Haapkylä surmasi humalassa puukolla 2. lokakuuta 1930 Rauhanlahden tilansa pehtorin Martti Järvisen riidan jälkeen. Kihlakunnanoikeus tuomitsi hänet maaliskuussa 1931 tahallisesta taposta ja poliisin vastustamisesta 10 vuodeksi kuritushuoneeseen. Turun hovioikeus alensi tuomion toukokuussa 1931 4 vuoteen 4 kuukauteen. Yrjö Aspelin-Haapkylä myi Rauhalahden tilan kesällä 1934.
Nick Oliveri

Nick Oliveri (s. 21. marraskuuta 1971) on yhdysvaltalainen muusikko Palm Desertistä, Kaliforniasta. Hän oli tunnetun Kyuss-yhtyeen basisti. Parhaiten tunnetuksi hän tuli Queens of the Stone Agen basistina. Hän oli myös mukana The Desert Sessionsissa. Oliveri lauloi muun muassa QOTSA:n kappaleissa "Autopilot", "Six Shooter" ja "Gonna Leave You", joissa hänen laulutaitonsa näkyi erityisen hyvin.
Oliveri liittyi Queens of the Stone Ageen vuonna 1998 pian Queens of the Stone Agen esikoislevyn nauhoitusten jälkeen. Oliverin puhelinviesti Joshua Hommelle, jossa hän ilmoittaa tälle liittyvänsä Queens of the Stone Ageen, kuullaan ensialbumin viimeisessä kappaleessa "I Was A Teenage Hand Model". Oliveri soitti bassoa ja lauloi joissakin kappaleissa seuraavalla kahdella Queens of the Stone Agen studioalbumilla. Oliveri ja Homme soittivat myös molemmat Masters of Realityn albumeilla "Deep In The Hole" (2001) ja live-albumilla "Flak'n Flight" (2003). Oliveri soitti vielä seuraavalla epävirallisella mini-cd:llä "Stone Age Complications", joka sisälsi cover-kappaleita ja harvinaisuuksia. Mini-cd ei kuitenkaan ollut Queens of the Stone Agen itsensä julkaisema, vaan yhtyeen levy-yhtiön Interscope Recordsin julkaisema. Nick erosi QOTSA:sta vuonna 2004 hänen ja Josh Hommen riidan vuoksi. Josh Homme ei pitänyt Nick Oliverin jatkuvasta huonosta käytöksestä.
Oliveri oli tunnettu siitä, että hän usein soitti keikoilla ilman paitaa ja joskus jopa alastomana. Hänet jopa pidätettiin keikan jälkeen QOTSA:n soittaessa Rio de Janeirossa, sillä hän esiintyi alasti.
Nick oli vierailevana laulajana Turbonegron albumilla "Party Animals".
Kesäkuussa 2006 Oliveri viimeisteli uuden Mondo Generator -albumin "Dead Planet (Sonic Slow Motion Trails)" Los Angelesissa, Kaliforniassa Dave Grohlin studiolla. Albumi nauhoitettiin Ben Perrierin ja Ben Thomasin kanssa. Albumi julkaistiin vuoden 2006 lopulla Isossa-Britanniassa ja hieman myöhemmin Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Hannes Alfvén

Hannes Olof Gösta Alfvén (30. toukokuuta 1908 Norrköping – 2. huhtikuuta 1995 Djursholm) oli ruotsalainen plasmafyysikko. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1970 magnetohydrodynamiikan teorian kehittämisestä.
Alfvén väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 1934. Vuonna 1940 hänestä tuli Tukholman Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun teoreettisen sähkötekniikan professori, vuonna 1946 elektroniikan professori ja vuonna 1963 plasmafysiikan professori.
Alfvén keksi vuonna 1947, että Maan magnetosfäärin plasmassa etenee aaltoja, jotka on nimetty hänen mukaansa Alfvénin aalloiksi.
Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun Alfvénlaboratoriet on nimetty hänen mukaansa, samoin asteroidi 1778 Alfvén.
Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1970 plasmafysiikan tutkimuksista.