Kreikan maavoimat

Kreikan maavoimat (, myös Ελληνικός Στρατός Ξηράς, "Ellinikós Stratós Xirás") on yksi Kreikan asevoimien kolmesta puolustushaarasta Kreikan merivoimien ja ilmavoimien ohella.
Maavoimien aktiivisessa palveluksessa on noin henkeä, ja sen sodan ajan vahvuuteen kuuluu noin henkeä. Maavoimilla on käytössä muun muassa panssarivaunua, panssaroitua miehistönkuljetusajoneuvoa, telatykkiä, tavallista tykkiä ja raketinheitintä (vuonna 2019).
Historia.
Kreikan maavoimat syntyi Kreikan vapaussodan alettua vuonna 1821, kun aiemmin hajanaiset osmanivaltaa vastaan kapinoineet joukot keskitettiin järjestäytyneen komennon alaisuuteen. Muiden maiden armeijoissa palvelleet kreikkalaistaustaiset upseerit sekä ulkomaiset vapaaehtoiset auttoivat armeijan organisoinnissa. Ensimmäisen järjestäytyneen yksikön perusti Aléxandros Ypsilántis Moldovassa 3. maaliskuuta 1821. Sitä kutsuttiin nimellä Pyhä joukko ("Ierós Lóchos"). Dimítrios Ypsilántis järjesti armeijaa Kalamátassa kesäkuussa 1821.
Virallisesti armeijan järjestämisestä määräsi Aléxandros Mavrokordátos vuonna 1822. Alussa se koostui jalkaväestä, ratsuväestä, tykistöstä ja pioneereista. Sotilaat käyttivät omia aseitaan, ja lisäksi saatiin joitakin tykkejä. Tämä virallinen armeija oli kuitenkin pitkään lähes toimintakyvytön taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Lopulta armeija perustettiin uudestaan vuonna 1828 Ioánnis Kapodístriaksen käskystä. Kapodístriaksen murhan jälkeen maa oli joutua anarkiaan. Kreikan kuninkaaksi vuonna 1833 valittu Otto toi Baijerista mukanaan miehen joukot, ja Kreikan armeija järjestettiin uudelleen. Uusi hallinto otti tehtäväkseen järjestyksen palauttamisen. Armeija otti kuitenkin usein osaa poliittisiin kiistoihin sekä Oton aikana että tämän syrjäyttämisen jälkeen, uuden kuninkaan Yrjö I:n aikana.
Armeijaa yritettiin kehittää edelleen 1800-luvun lopun vaikeina vuosina, jolloin käytiin sotia Epeiroksesta ja Thessaliasta muun muassa vuoden 1897 sodassa. Erityisesti uudistaminen pääsi vauhtiin vuosina 1904–1912 armeijan kapinoitua. Tämä näkyi sotamenestyksessä vihdoin ensimmäisessä ja toisessa Balkanin sodassa 1912–1913.
Maavoimia uudistettiin jälleen ensimmäisen maailmansodan yhteydessä sekä toisen maailmansodan alla vuonna 1935. Toisessa maailmansodassa maavoimat taisteli ensin Italiaa ja sitten Saksaa vastaan. Kreikan tultua miehitetyksi maavoimat korvautui erilaisilla Kreikan alueilla toimineilla vastarintajoukoilla, siinä missä meri- ja ilmavoimat saattoivat jatkaa taistelua evakuoituina osana brittijoukkoja. Sodan jälkeen armeijaa uudistettiin jälleen, ja perustettiin muun muassa kansalliskaartin joukot. Kreikan liityttyä puolustusliitto Natoon vuonna 1952 maavoimat organisoitiin toimimaan tarvittaessa sen puolustuksen osana.
Organisaatio.
Kreikan maavoimien tärkeimmät ylimmän tason joukko-osastot ja muut yksiköt (vuonna 2019) on lueteltu alla. Yksityiskohtaisempi luettelo, katso: Luettelo Kreikan maavoimien yksiköistä.
Sotilasarvot.
Kreikan maavoimien sotilasarvot (ja niitä Suomessa vastaavat lähimmät sotilasarvot) ovat:
Kalusto.
Maavoimat käyttää muun muassa seuraavaa kalustoa (vuonna 2019):
Panssariajoneuvot.
Panssarivaunut
Panssaroidut miehistönkuljetus- yms. ajoneuvot
Panssaroidut maastoautot
Muut ajoneuvot.
Panssaroimattomat ajoneuvot
Tykistö.
Raketinheittimet
Telatykit
Vedettävät tykit
Tykistön tutkat yms.
Jalkaväen tukiaseet.
Panssarintorjuntaohjukset
Raskaat singot
Kevyet singot
Raskaat kranaatinheittimet
Kevyet kranaatinheittimet
Käsi- ja ryhmäaseet.
Pistoolit ja puoliautomaattiaseet
Rynnäkkökiväärit ja kiväärit
Tarkkuuskiväärit
Haulikot
Konekiväärit
Kraanaattiampumalaitteet
Ilma-alukset.
Helikopterit
Lentokoneet
Miehittämättömät ilma-alukset
Ilmatorjuntajärjestelmät.
Ilmatorjuntaohjukset
Ilmatorjuntatykit
Maalinosoitustutkat