tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Stauroliitti

Stauroliitti on jalosilikaatteihin kuuluva mineraali. Se on kidejärjestelmältään monokliininen, ja sen kovuus on 7–7,5. Stauroliitilla on verrattain monimutkainen kemiallinen kaava: (Fe,Mg,Zn)2Al9(Si,Al)4O22(OH)2. Raudan, magnesiumin ja sinkin määrä stauroliitissa vaihtelee. Väriltään stauroliitti on punaruskea, mustanruskea tai kellanruskea, ja se on yleensä samea.
Stauroliitin erikoisominaisuus on se, että siinä esiintyy usein ristin muodostavia kaksoskiteitä. Näytteissä makroskooppisesti näkyvissä olevat stauroliittikiteet ovat muodoltaan prismoja. Ne ovat usein suurempia kuin ympäröivät mineraalit, ja niitä kutsutaan sen tähden porfyroblasteiksi.
Ohutnäytteissä stauroliitti on yleensä kaksoiskiteistä ja näyttää kvartsin kaltaista kahtaistaitteisuutta, jossa kaksoiskide esittää optista jatkuvuutta. Stauroliitti voidaan havaita metamorfisissa kivissä sen emmental-juustoa muistuttavan ulkonäön ansiosta. Sitä esiintyy kiilleliuskeissa ja gneisseissä seuranaan usein kyaniitti, granaatti ja andalusiitti. Suomessa sitä esiintyy mm. Tohmajärvellä, Puolangalla ja Sodankylässä.
Stauroliitin nimi on johdettu kreikasta; "stauros" ’risti’ ja "lithos" ’kivi’, viittaamaan yleiseen kaksoiskiteytymistapaan. Stauroliitti on alueellinen metamorfinen mineraali. Sitä esiintyy almandiinigranaatin, kiilteen, kyaniitin ja muiden metamorfisten mineraalien läheisyydestä.
Stauroliitti on osoitin- eli indeksimineraali, jota käytetään arvioitaessa, missä lämpötilassa, syvyydessä ja paineessa kivi metamorfoituu. Sillä on vähäistä käyttöä korukivenä.
Notos

Notos () oli kreikkalaisessa mytologiassa etelätuulen henkilöitymä ja jumaluus, yksi kahdeksasta anemoksesta. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa oli "Auster", sirokkotuuli, joka toi mukanaan tiiviin pilvipeitteen, sumun ja kuumankostean sään.
Notoksen vanhemmiksi nimetään Astraios ja Eos kuten muillekin kolmelle pääilmansuuntien tuulten jumaluudelle; nämä kolme hänen veljeään olivat Boreas, Zefyros ja Euros. 
Notos oli enimmäkseen leuto ja lauha tuuli, mutta syksyisin se muuttui puuskittaiseksi ja toi mukanaan myrskyjä, jotka aiheuttivat usein sadon menetystä.
Modulor-mittajärjestelmä

Modulor oli arkkitehti Le Corbusier’n luoma kaanon, eli ihmisruumiin suhteisiin perustuva mittajärjestelmä. Järjestelmä perustui kultaiseen leikkauksen avulla ihmistä kuvaavan Modulor-hahmon pituudesta saatavaan lukujonoon. Modulorin avulla voidaan määrittää monipuolinen mittalukusarja suhdeharmonian kuitenkin säilyessä samana.
Le Corbusier ryhtyi tutkimaan mittajärjestelmää vuonna 1942, ja julkaisi Modulorin ensimmäisen version vuonna 1948. Toinen, korjailtu versio "Modulor 2" julkaistiin vuonna 1955.
 43 + 70 = 113
113 + 70 = 183
113 + 70 + 43 = 226
140 + 86 = 226
Le Corbusier sitoi luvut ihmisen mittoihin Modulor-hahmon avulla: 113 cm on hahmon navan korkeus, 183 cm pituus ja 226 cm ylös ojennetun käden korkeus. 
Ensimmäisessä Modulor-versiossa perusmitan 113 cm tilalla oli 108 cm, ja mitan 226 cm tilalla 216 cm.
Moduloria arvosteltiin perusmitoista, jotka eivät vastanneet ihmisten – etenkään naisten – keskimääräisiä mittoja. Tämän vuoksi järjestelmälle oli itse asiassa hankalaa suunnitella hyvin mitoitettuja toimintaympäristöjä, tai mukavia huonekaluja.
Modulor pyrki ratkaisemaan teollisen rakentamisen ja standardoinnin piirissä syntyneitä ongelmia. Sen käyttö ei kuitenkaan aikanaan yleistynyt, vaan mittajärjestelmäksi valittiin esimerkiksi Suomessakin käytössä oleva 3M-moduulijärjestelmä.
Ted Nolan

Ted Nolan (s. 7. huhtikuuta 1958 Garden River 14, Ontario, Kanada) on ojibway-kansaan kuuluva entinen jääkiekkoilija. Pelaajaurallaan hän pelasi kolme kautta NHL:ssä ja on uransa jälkeen toiminut sarjassa myös valmentajana. Myös hänen poikansa Jordan Nolan on jääkiekkoilija.
Jääkiekkoilijaura.
Jääkiekkouransa Nolan aloitti kotipaikkakunnallaan OHA-liigan Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, tuloksena 126 ottelussa 22 maalia ja 46 syöttöä. Detroit Red Wings varasi hänet numerolla 78 vuonna 1978. Hän päätyi pelaamaan lukuisissa eri Red Wingsin farmiseuroissa: CHL:n Kansas City Red Wings, AHL:n Adirondack Red Wings ja Rochester Americans. Nolan sai ensimmäisen ammattilaispelinsä kaudella 1981–1982, jonka jälkeen pitkän farmikomennuksen jälkeen nousi uudelleen Detroitin kokoonpanoon loppukaudeksi 1983–1984.
Nolan siirtyi Detroit-sopimuksensa loputtua Pittsburgh Penguinsiin. Ainoa kausi jäi kuitenkin tyngäksi. Hän pelasi kymmenen ottelua farmijoukkue Baltimore Skipjacksissa AHL:ssä ja 18 Pittsburghissa. Kausi 1985–1986 jäi Nolanin uran viimeiseksi.
Valmentajaura.
Ensimmäisen valmentajantehtävänsä Nolan sai OHL-liigaan siirtyneestä vanhasta kotijoukkueestaan Sault Ste. Marie Greyhoundsista vuonna 1988 kesken kauden. Hän toimi joukkueen valmentajana vuoteen 1994 asti, ja hänen aikanaan Sault Ste. Marie eteni kolmesti Memorial Cup -turnaukseen, jonka se voitti vuonna 1993.
Kaudeksi 1994–1995 Nolan palkattiin Hartford Whalersin apulaisvalmentajaksi. Jo seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Buffalo Sabresin päävalmentajaksi, jona pysyi kauden 1996–1997 loppuun saakka. Toisena päävalmentajakautenaan Nolan sai Jack Adams Awardin eli NHL:n parhaan valmentajan palkinnon.
Sabres-pestin jälkeen Nolanille tarjottiin päävalmentajan paikkaa Tampa Bay Lightningissa ja apuvalmentajan paikkaa New York Islandersissa. Nolan kieltäytyi molemmista. Hänestä oli määrä tulla Toronto Torosin valmentaja uuteen WHA-liigaan, mutta hanke kaatui WHA-liigan perustamisen peruuntumiseen. Nolanista tuli Moncton Wildcatsin valmentaja QMJHL:ään. Joukkueen oli tarkoitus isännöidä Memorial Cup -ottelua, mutta julkisuudessa sattuneiden sanaharkkojen takia Nolan lopetti pestinsä.
Ongelmiin ajautunut New York Islanders tarvitsi uutta valmentajaa NHL:ssä, ja Nolan otti päävalmentajan paikan vastaan, vaikka oli aluksi kieltäytynyt siitä. Kaikkien yllätykseksi Islanders ylsi heti ensimmäisellä Nolanin kaudella 2006–2007 pudotuspeleihin. 
Heinäkuussa 2008 hän jätti New York Islandersin päävalmentajan tehtävän. Tämän jälkeen hän on toiminut vuosina 2009–2011 AHL-seura Rochester Americansin jääkiekkotoiminnan varapuheenjohtajana (Vice President of Hockey Operations) ja vuodesta 2011 Latvian jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana.
Clayhills

Clayhills on skotlantilainen aatelissuku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet myös Venäjällä, Baltiassa ja Suomessa.
Andrew Clayhills toimi uskonpuhdistuksen ajan pappina Jedburghissa vuodesta 1586 ja Morebattlessa, lähellä Kelsoa vuosina 1593–1598. sekä myöhemmin Monifiethissä, lähellä Dundeetä.
Vuonna 1617 kauppias Andrew Clayhills, mahdollisesti edellisen poika, toimi laivanvarustajana Dundeessa Skotlannissa, tuoden maahan mm. tervaa Helsingøristä. Robert Clayhills of Baldovie sai vuonna 1615 Invergowrien paronin arvon. Hänen jäkeläisensä omistivat maata Invergowrien kylässä Dundeen naapurissa.
Britannian aatelistossa suvun päärin arvoa kantaa nyt David Clayhills-Henderson.
Baltia ja Suomi.
Thomas Clayhills of Baldovie saapui Riikaan noin vuonna 1639. Hänen kolme poikaansa muuttivat Tallinnaan.
Pojista Johan Thomasinpoika Clayhills nai von Drentelnin aatelissukuun kuuluvan Gertrautin ja peri appensa vuonna 1633 perustetun kauppahuoneen. Johan Thomasinpoika Clayhills ja hänen vaimonsa kuolivat Tallinnassa ruttoon vuonna 1710 ja haudattiin molemmat samana päivänä Pyhän Olavin kirkkoon. 
Kauppahuone siirtyi Johanin pojalle Thomas Clayhillsille, Tallinnan pormestarille. Hänen poikansa Hermann Johann Clayhills (1719–1770) nimesi kauppahuoneen uudestaan nimelle "Thomas Clayhills and Son". Tallinnan vanhin kauppahuone toimi tällä nimellä vuoteen 1940 saakka.
Suomessa Clayhillsin suku hallitsi yhteensä viiden sukupolven ajan Kymenkartanon kartanoa nykyisen Kotkan alueella. Thomas Clayhillsin veli, Carl Johaninpoika Clayhills asui Viipurissa, mutta muutti suuren Pohjan sodan jälkeen Haminaan. Vuonna 1738 hän sai Kymenkartanon haltuunsa panttina maksamattomista veloista. Hän omisti myös sahan Kymijoen varrella ja perusti yhdessä Jacob Johan Teschen kanssa Helsingin Vanhaankaupunkiin vesisahan vuonna 1734. 
Hänen poikaansa, vuonna 1740 syntynyt Niklas Clayhills opiskeli Turun ja Uppsalan yliopistoissa. Vuonna 1791 hänet ”introdusoitiin” Viipurin ritarihuoneeseen vanhan skotlantilaisen aatelissuvun jäsenenä. Hänen poikansa kollegiasessori Anton Nikolajevitš Klaigils (Clayhills) toimi Kymenkartanon maakomissaarina eli kruununvoutina.
Sotilaat.
Suomalainen sukuhaara tuotti yhteensä viisi kenraalia Venäjän keisarilliselle armeijalle.
Suomen sisällissodassa jääkäri Allan Wilhelm Clayhills toimi 10. jääkäripataljoonan kolmannen komppanian päällikkönä. Hänen isänsä oli tamperelainen apteekkari Thomas Wilhelm Clayhills.
Karri O.

Karri O. (oikealta nimeltään Karri Ojanen, s. 1977), on suomalais-kanadalainen, Torontossa, Kanadassa asuva elektronisen musiikin tekijä, tuottaja ja DJ. Hänen musiikkiaan on julkaistu mm. saksalaisilla Plong!- ja Resopal-levymerkeillä sekä belgialaisella Toys for Boys -levymerkillä. Myöhemmin, vuodesta 2024 lähtien Ojanen musiikkia on ilmestynyt digitaalisesti Ajaton-levymerkin kustantamana suoratoistopalveluissa. Tampereen seudulta kotoisin oleva Karri asui pitkään Helsingissä ennen muuttoaan Torontoon vuoden 2007 lopulla. Ojanen tunnettiin 1990-luvun puolivälissä Tampereella pari vuotta toimineesta Mono Records -levykaupasta.
Klas Ingesson

 
Klas Ingesson (20. elokuuta 1968 Ödeshög – 29. lokakuuta 2014 Ödeshög) oli ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän kuoli syöpään lokakuussa 2014.
Ura.
Ingesson aloitti uransa vuonna 1984 tehtyään neljän vuoden sopimuksen ruotsalaisen IFK Göteborgin kanssa, jossa hän teki yhdeksän maalia ja pelasi 53 ottelua. Sen jälkeen hän edusti KV Mecheleniä, PSV Eindhovenia, Sheffield Wednesday FC:tä, AS Baria, Bologna FC:tä, Olympique de Marseilleita ja US Lecceä. Maajoukkueessa Ingesson debytoi vuonna 1989, hän pääsi edustamaan maajoukkuetta kolmissa arvokisoissa ja oli mukana muun muassa voittamassa Ruotsille MM-pronssia vuonna 1994. Hän kuului Ruotsin paitaan myös EM-kisoissa 1992 ja MM-kisoissa 1990. Yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 57 ottelua ja teki 13 maalia. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2001.
Valmennusuransa Ingesson aloitti IF Elfsborgin organisaatiossa juniorivalmentajana. Syyskuun lopussa 2013 hän nousi Elfsborgin edustusjoukkueen päävalmentajaksi Jörgen Lennartssonin saatua potkut. Elfsborg sijoittui Ingessonin johdolla kuudenneksi. Joulukuussa 2013 Eflsborg ilmoitti uudistavansa seuran valmennusjärjestelmän. Ingesson jatkoi edustusmiehistön vastuullisena valmentajana managerin roolissa ja hänen paikkansa valmentajana otti Jan Mian. He luotsasivat Elfsborgin Ruotsin cupin mestaruuteen toukokuussa 2014. Ingesson jatkoi Elfsborgin valmentajana syövästään huolimatta, kunnes menehtyi sairauteen 46-vuotiaana 29. lokakuuta 2014.
Jim Rhodes

James Allan Rhodes (13. syyskuuta 1909 – 4. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä yhteensä neljän kauden ajan.
Rhodes toimi Ohion kuvernöörinä kaksi kautta vuosina 1963–1971. Hän pyrki saamaan talouden vauhtiin laskemalla pienten yritysten veroprosenttia, ja aloitti suuria rakennushankkeita kuten kouluja ja lentokenttiä. 4. toukokuuta 1970 hän lähetti kansalliskaartin joukkoja rauhoittamaan mielenosoitusta, mikä aiheutti neljän ihmisen kuolemaan johtaneen Kentin osavaltionyliopiston verilöylyn. Hän toimi kuvernöörinä toiset kaksi kautta 1975–1983.
Hän oli ehdolla republikaanien presidenttiehdokkaaksi 1964 ja 1968, mutta ei tullut valituksi.
Richard Brooks

Richard Brooks (18. toukokuuta 1912 – 11. maaliskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä kirjailija. Hänet tunnettiin lukeneena miehenä, jonka elokuvat perustuivat esimerkiksi Fjodor Dostojevskin, F. Scott Fitzgeraldin, Joseph Conradin, Tennessee Williamsin ja Truman Capoten teksteihin. Hän oli myös tarkka itsenäisyydestään eikä antanut studion johtoportaan vaikuttaa elokuviinsa.
Philadelphiassa, Pennsylvaniassa syntynyt Brooks opiskeli Templen yliopistossa, mutta lopetti opintonsa kesken. Hän aloitti uransa laman aikana sanomalehtitoimittajana ennen kuin siirtyi radioon. Hän johti teatteria Long Islandilla hetken, kunnes muutti Hollywoodiin. Alkuun Brooks kirjoitti ja luki lyhyitä radiokuunnelmia. Universal palkkasi hänet kirjoittamaan uudestaan käsikirjoituksen, josta tuli lopulta "Etelämeren valkoinen vanki" (1943).
Toisessa maailmansodassa Brooks palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä ja kirjoitti kokemuksiinsa perustuen vuonna 1945 julkaistun kirjan "The Brick Foxhole", josta sovitettiin elokuva "Oikeutettu kosto" (1947)"." Hänen muita kirjojaan ovat "The Boiling Point" (1948) ja "The Producer" (1951). Brooksin esikoisohjaus oli vuoden 1950 poliittinen trilleri "Lavastettu ”paratiisi”". Hän teki elokuvansa MGM:lle, kunnes siirtyi itsenäiseksi tuottajaksi vuonna 1965.
Brooks sai ainoan Oscar-palkintonsa käsikirjoituksestaan vuoden 1960 elokuvaan "Huijarisaarnaaja", jonka hän myös ohjasi. Vuonna 1990 Yhdysvaltain ohjaajien ja käsikirjoittajien ammattiliitot DGA ja WGA myönsivät yhdessä Brooksille elämäntyöpalkinnon.
Brooks oli naimisissa Jean Brooksin (1941–1944) ja Jean Simmonsin (1960–1977) kanssa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 79-vuotiaana Beverly Hillsissä, Kaliforniassa.
Carlos Thompson

Carlos Thompson (oikeasti "Juan Carlos Mundin Schaffter"; 7. kesäkuuta 1923 Buenos Aires – 10. lokakuuta 1990 Buenos Aires) oli argentiinalainen näyttelijä. Hänen elokuviensa joukossa on Richard Brooksin "Intohimon liekki" (1954). Hän esiintyi runsaasti myös saksalaisissa elokuvissa.
Thompson oli naimisissa Lilli Palmerin kanssa vuodesta 1957 tämän kuolemaan 1986. Hän itse teki itsemurhan 67-vuotiaana.
Luettelo Viipurin kauppiassuvuista

Tämä on luettelo Vanhan Suomen kauppiassuvuista.
Useat viipurilaiset kauppiassuvut ovat lähtöisin Saksasta ja Itämeren alasaksin kielisiltä alueilta. Merkittävä määrä saksalaisporvareita asui myös Haminassa.
Saksalaiset ja saksankieliset suvut.
Viipurin kauppa, erityisesti tukku ja ulkomaankauppa, sekä kaupungin hallinto oli keskiajalta alkaen saksalaisten sukujen hallussa. Saksankielisen väestön määrä pysyi kaupungin kasvaessa noin 300 henkilössä, ja oli suurimmillaan vuonna 1939 noin 1 000 henkeä. Avioliitot solmittiin suurelta osin tämän ryhmän sisällä. Merkittävä määrä saksalaisia asui lisäksi läänin kartanoissa sekä Haminassa ja Vehkalahdella, jonne Viipurin porvareita muutti isonvihan jälkeen. Valtakielenä säilyi saksa 1800-luvun puoleen väliin saakka, jonka jälkeen ruotsi alkoi vallata alaa. Merkittäviä saksalaissukuja olivat mm. seuraavat:
Virka-aateli.
Saksalaiset kauppiassuvut muodostivat merkittävän osan Vanhan Suomen virka-aatelia. Suomen ritarihuoneen järjestäydyttyä vuonna 1818 Viipurin virka-aatelisista anomuksesta introdusoitiin neljän suvun edustajia, nimittäin von Daehn (1834), Stewen (~1840), von Winther ja von Wulffert (1855). Lisäksi aatelissäätyyn kohosivat Bröijer (1647, nimellä Rosenbröijer) ja Cröell (1653, nimellä Rosencröell) sekä von Boisman (1808), Thessleff (1812), Bützow (1832), von Tesche (1854) ja Bruun (1863).
Ruotsinkieliset suvut.
Viipurin ruotsinkieliset säätyläissuvut toimivat pääosin virkamiehinä ja pappeina. Merkittävinä kauppiassukuina mainitaan kuitenkin seuraavat:
Sven Högström

Sven Axel Högström (8. lokakuuta 1908 Hanko – 12. marraskuuta 1995 Tammisaari) oli suomalainen poliitikko ja juristi. Hän oli RKP:n kansanedustaja vuosina 1954–1966. Högström toimi Suomen oikeusministerinä kolme kertaa; Kekkosen kolmannessa ja neljännessä hallituksessa vuosina 1951–1953 sekä Fagerholmin kolmannessa hallituksessa vuosina 1958–1959. Hän oli lisäksi Ruotsalaisen kansanpuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 1961–1963.
Högström kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1927. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1935 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1937.
Keskiyön lapset

Keskiyön lapset () on Salman Rushdien vuonna 1981 julkaistu romaani. Se oli Rushdien kansainvälinen läpimurtoteos ja se sai ilmestymisvuotenaan Booker-palkinnon. Vuosina 1993 ja 2008 romaani sai erityisen ”Bookerien Booker” -palkinnon, eli se valittiin parhaaksi Booker-palkituksi kirjaksi palkinnon 25- ja 40-vuotisjuhlien kunniaksi. Suomeksi teos julkaistiin 1982 Arto Häilän suomentamana. 571-sivuisen kirjan kustansi WSOY.
"Keskiyön lasten" tapahtumat sijoittuvat Intiaan, Rushdien synnyinmaahan, ja tarina nivoutuu humoristisesti Intian poliittisiin tapahtumiin. Tarinan päähenkilö on isonenäinen ja telepaattisia kykyjä omaava Saleem Sinai, joka syntyy keskiyöllä 15. elokuuta 1947, eli samalla hetkellä kun Intia itsenäistyy. Samalla Sinain kohtalo kietoutuu Intian vaiheisiin.
Herman Franks

Herman Louis Franks (4. tammikuuta 1914 – 30. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -valmentaja. Hän syntyi Pricessä, Utah'ssa, ja opiskeli Utah'n yliopistossa.
Franks pelasi ensimmäisen Major League Baseball -ottelunsa 27. huhtikuuta 1939 ja viimeisensä 28. elokuuta 1949. Hänet osti St. Louis Cardinalsilta vuonna 1940 Brooklyn Dodgers, ja hän päätti uransa Philadelphia Athleticsissa.
Franks aloitti valmentajanuransa heti pelaajana lopetettuaan. Hän pääsi Leo Durocherin avustajaksi New York Giantsissa ja nousi myöhemmin San Francisco Giantsin sekä Chicago Cubsin joukkueenjohtajaksi.
Tommy Henrich

Thomas David ”Tommy” Henrich (20. helmikuuta 1913 – 1. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka vaikutti koko MLB-uransa (1937–1950) New York Yankeesissa.
Henrichin uran keskeytti tilapäisesti palvelu toisessa maailmansodassa vuosina 1943–1945. Hän palasi vuonna 1946. Hän oli sarjan all star -pelaaja vuosina 1942 ja 1947–1950.
Henrich toimi myöhemmin valmentajana New York Yankeesissa, New York Giantsissa ja Detroit Tigersissä.
MTV Unplugged (Ricky Martin)

MTV Unplugged on Ricky Martinin livealbumi, joka sisältää 12 hänen 17. elokuuta 2006 Yhdysvaltain Miamissa, Floridassa, pitämässään akustisessa "MTV Unplugged" -konsertissa nauhoitettua kappaletta. Samanaikaisesti konsertti julkaistiin myös samannimisenä DVD-tallenteena, jossa kappaleet tosin ovat eri järjestyksessä.
Albumilla on kolme kappaletta, joita Ricky Martin ei ole aikaisemmin levyttänyt; ne ovat "Tu Recuerdo", jossa vierailevat La Mari ja Tommy Torres, "Pégate" ja "Con Tu Nombre".
King of Disco

King of Disco on romanialaisen danceyhtye Akcentin vuonna 2007 julkaistu albumi.
Albumi sisältää kappaleita, jotka on aikaisemmin julkaistu yhtyeen ensimmäisellä kansainväliseen levitykseen menneellä albumilla "French Kiss with Kylie". Nämä kappaleet ovat ”Phonesex”, ”4 Seasons in One Day”, ”I Swear” ja ”Last Summer”.
Albumin kappaleista singleinä on julkaistu nimikappaleen lisäksi ”Let’s Talk About It”, ”Phonesex” ja ”I Swear”.
Ranskan ympäriajo 1987

Ranskan ympäriajo 1987 oli järjestyksessään 74. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se kilpailtiin 1. – 26. heinäkuuta 1987. Kilpailu muodostui 25 etapista, joiden yhteispituus oli 4231 kilometriä. Voittaja Stephen Rochen keskinopeus oli 36,645 km/h. Kärkikolmikon aikaero oli Ranskan ympäriajon historian pienin aina vuoden 2007 kilpailuun saakka. 
Vuoden 1986 Ranskan ympäriajon voittaja Greg LeMond ei ollut puolustamassa voittoaan metsästysonnettomuuden vuoksi.
Kosti Vehanen

Keijo Kosti Vehanen (31. elokuuta 1887 Turku – 13. maaliskuuta 1957 Turku) oli suomalainen pianisti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1905 ja opiskeli vuosina 1907–1910 Helsingin musiikkiopistossa Sigrid Schnéevoigtin oppilaana. Vehanen jatkoi opintojaan Berliinissä, Pariisissa ja Roomassa, jossa häntä opetti Giovanni Sgambati.
Vehanen piti ensikonserttinsa Turussa ja Helsingissä 1912, minkä jälkeen hän konsertoi ja esiintyi orkesterien solistina kotimaan lisäksi Skandinaviassa ja Britanniassa. Vehanen tuli tunnetuksi monien laulajien herkkänä ja taitavana säestäjänä. Tunnetuimpia laulajia olivat Marian Anderson, Aino Ackté, Maikki Järnefelt, Aune Antti, Helge Lindberg ja Titta Ruffo. Vehanen esiintyi yli 3 000 konsertissa neljässä maanosassa.
Marian Anderson ja Kosti Vehanen esittivät yhdessä myös negrospirituaaleja, joiden ei vielä 1930-luvulla yleisesti katsottu sopivan taidelaulajien ohjelmistoon. Toimittaja ja musiikintutkija Minna Lindgrenin mukaan Vehanen toimikin mustaihoisen Andersonin esitaistelijana niin rotu- kuin naiskysymyksissäkin. Lisäksi Vehanen opetti Andersonin laulamaan suomalaisia kansanlauluja suomeksi. Andersonin ja Vehasen yhteisen uran huipentuma oli esiintyminen noin 70 000 kuulijalle Lincoln Memorial -muistomerkin luona Washingtonissa pidetyssä ulkoilmakonsertissa vuonna 1939. Radio ja filmiryhmät välittivät konsertin vielä suuremmalle kuulijakunnalle ympäri maailman.
Vehanen sävelsi pianokappaleita, kansanlaulusovituksia, yksinlauluja, kaksi balettia, viulufantasian ja sellofantasian. Lisäksi Vehanen kirjoitti useita muistelmateoksia.
Kosti Vehasen puoliso vuosina 1924–1929 oli sopraano Signe Liljequist (1876–1958).
Kaarle Henrikinpoika Horn

Kaarle Henrikinpoika Horn, Kankaisten herra () (n. 1550 – 16. toukokuuta 1601) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen sotapäällikkö. Hänestä tuli sotamarsalkka vuonna 1580 ja valtaneuvos 1588. Hän oli Henrik Klaunpoika Hornin poika. 
Horn puolusti pitkän vihan aikana Tallinnaa venäläisiä vastaan vuosina 1570–1571 ja 1577. Hän valtasi Läänemaan 1581 ja toimi Narvan käskynhaltijana vuosina 1581–1582 ja 1588–1590. Valtaneuvos hänestä tuli vuonna 1588. Horn joutui Juhana III:n epäsuosioon jouduttuaan luovuttamaan Kaprion, Jaaman ja Iivananlinnan venäläisille. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin viime hetkellä mestauspaikalla. Horn asettui kuningas Sigismundia vastaan sisällissodassa, tämän isä oli ollut Juhana III, ja yritti Suomessa Kaarle-herttuan lähettiläänä vaikuttaa Klaus Flemingiinkin. 
Horn oleskeli Virossa 1500-luvun viimeisinä vuosina ja vaikutti osaltaan siihen, että porvaristo siellä kääntyi Kaarle-herttuan puolelle. Kaarle-herttua nimitti hänet komentajaksi ja käskynhaltijaksi Liivinmaalle. Kaarle-herttualta Horn sai vuonna 1600 Pohjois-Suomen laamanninviran. Oli herttuan mukana tämän piirittäessä Virossa Pärnun linnoitusta. Hornista tuli herttuan asettama ylikäskynhaltija Viroon ja Liivinmaalle vuonna 1600, ja vuonna 1601 hän valloitti Piebalgan linnoituksen puolalaisilta, ottaen sen komentajan voivodi Matias Dembinskin vangiksi. Tämä jäi Hornin viimeiseksi sotasaavutukseksi, sillä hän kuoli jo samana vuonna taistelussa Sigismundin puolalaisia vastaan Burtniekin linnan taistelussa Pohjois-Latviassa.
Cyllene (kuu)

Cyllene on Jupiteria retrogradiseen suutaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2003 J 13.
Cyllene on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 396 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 731,099. Radan inklinaatio on 140° ja eksentrisyys 0,4116.
Kuu sai nykyisen nimensä maaliskuussa 2005 kreikkalaisen mytologian Kyllene-nymfistä.
Joseph Bonanno

Joseph Charles Bonanno (syntyään Giuseppe Carlo Bonanno, 18. tammikuuta 1905 Castellammare del Golfo, Italian kuningaskunta – 11. toukokuuta 2002 Tucson, Yhdysvallat) oli merkittävä ja vaikutusvaltainen, lähinnä New Yorkissa vaikuttanut amerikanitalialainen mafiapomo. Bonanno johti Bonannon mafiaperhetta, joka on yksi New Yorkin viidestä perheestä.
Bonanno syntyi Sisiliassa ja muutti perheensä mukana Yhdysvaltoihin kolmivuotiaana, mutta kymmenen vuotta myöhemmin hänet lähetettiin takaisin vanhaan kotimaahansa. Bonanno joutui kuitenkin vuonna 1924 monen muun mafioson kanssa pakenemaan Benito Mussolinia Yhdysvaltoihin ja alkoi siellä työskennellä järjestäytyneelle rikollisuudelle Salvatore Maranzanon alaisuudessa. Kun New Yorkin alue jaettiin viiden mafiaryhmän etupiireihin vuonna 1931, nousi Bonanno alle 30-vuotiaana niistä yhden pomoksi ja oli tässä asemassa yli 30 vuotta. Myös Bonannon poika Salvatore Bonanno työskenteli mafiaperheelle. Huhujen mukaan useat mafiosot kävivät yhä kysymässä Bonannolta neuvoja tämän ollessa reilusti yli 90-vuotias.
Bonannosta käytettiin lempinimeä "Joe Bananas", jota hän itse vihasi. Hän rikastui ainakin koronkiskonnalla ja uhkapeleillä. Viranomaisten mukaan hän oli sotkeutunut myös prostituutioon ja huumekauppaan vaikka sanoikin itse niitä epämiehekkäiksi aloiksi. Hän sijoitti rahojaan myös laillisiin vaate- ja elintarvikealan yrityksiin ja kiinteistöihin. Hän katosi pariksi vuodeksi julkisuudesta vuonna 1964, kun hänen piti todistaa oikeudessa. Hän väitti tulleensa tuolloin kidnapatuksi ja menetti asemiaan mafiaryhmien välisessä sodassa. Vankilaan hän joutui vasta 1980-luvulla pariksi vuodeksi vaikeutettuaan poikiinsa Salvatoreen ja Joseph Jr:iin kohdistunutta rikostutkintaa.
Bonannon omaelämäkerta "A Man of Honor" julkaistiin vuonna 1983. Hänestä kerrotaan myös hänen poikansa Salvetore "Bill" Bonannon kirjassa "Bound by Honor" ja tv-minisarjassa "A Godfather's Story", molemmat vuodelta 1999.
Joseph Bonanno kuoli arizonalaisessa vanhainkodissa 97-vuotiaana. Bonanno oli tiettävästi viimeinen 1930-luvulla vaikuttanut mafiapäällikkö.
Luis Herrera

Luis Alberto "Lucho" Herrera (s. 4. toukokuuta 1961 Fusagasugá) on entinen kolumbialainen maantiepyöräilijä, Espanjan ympäriajon voittaja.
Herrera voitti ensimmäisenä kolumbialaisena etapin Ranskan ympäriajossa oltuaan paras Alpe d'Huez'lle päättyneellä 17. osuudella vuonna 1984. Kolme vuotta myöhemmin hän voitti ensimmäisenä eteläamerikkalaisena "Grand Tourin", Espanjan ympäriajon. Hän voitti mäkikilpailun ja etappeja kaikissa kolmessa suuressa ympäriajossa. Herrera voitti lisäksi kahdesti Dauphiné Libérén sekä neljä kertaa kotimaansa etappikilpailut Kolumbian ympäriajon ja Clásico RCN:n.
Saavutuksia.
Ranskan ympäriajo:
Italian ympäriajo:
Espanjan ympäriajo:
Dauphiné Libéré:
Katalonian ympäriajo:
Kolumbian ympäriajo:
Clásico RCN:
Aragonian ympäriajo:
Mike van de Goor

Mike Willem Frank van de Goor (s. 14. maaliskuuta 1973) on hollantilainen lentopalloilija. 
Van de Goor oli mukana voittamassa Hollannille olympiakultaa arvokisadebyytissään Atlantasta 1996. Hän oli mukana myös kaksissa muissa olympialaisissa (Sydney 2000, Ateena 2004). Jossa sijoitukset olivat viides ja yhdeksäs. Vuonna 1997 hän joukkueineen voitti Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan.
24 (4. tuotantokausi)

Televisiosarjan 24 neljäs tuotantokausi (tunnetaan myös nimellä Päivä 4) käynnistyi Yhdysvalloissa 9. tammikuuta 2005 ja päättyi 23. toukokuuta 2005.
Yleiskatsaus.
Jack Bauer työskentelee nykyään puolustusministeri James Hellerille, koska Erin Driscoll erotti hänet CTU:sta. Terroristit sieppaavat Hellerin ja hänen avustajansa, Hellerin tyttären Audrey Rainesin. Jackin täytyy työskennellä yhdessä CTU:n kanssa jotta hän voi selvittää tämän. CTU:ssa on jälleen kerran myyrä (Marianne Taylor), joka kertoo terroristeille kaiken mitä siellä tapahtuu. Lopuksi selviää että kaikki päivän tapahtumat ovat olleet vain osa yhtä suurempaa suunnitelmaa. 
Aikajana.
Päivä 4 alkaa kello 7:00 (7.00 am), 18 kuukautta päivän 3 jälkeen ja noin 6 vuotta päivän 1 jälkeen.
Ki (kana)

き hiraganalla tai キ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen seitsemännellä sijalla ka- ja ku-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana き ja katakana キ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 幾.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぎ ja ギ, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « ki », ja niiden soinnilliset vastineet « gi ».
Kirjoitus.
Hiragana き kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana キ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Chi (kana)

ち hiraganalla tai チ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 17. sijalla ta- ja tsu-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ち on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 知 ja katakana チ kanjista 千.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぢ ja ヂ, jotka lausutaan tai . Modernissa japanissa nämä merkit ovat harvinaisia ja ne on suureksi osaksi korvattu merkeillä じ ja ジ. Niitä käytetään pääosin kirjoittamaan soinnilliseksi muuttunutta äännettä yhdyssanan keskellä (rendaku).
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan eri tavoin Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä ne latinisoidaan « chi » ja niiden soinnilliset vastineet « ji ». Kunrei-järjestelmässä vastaavat muodot ovat « ti » ja soinnillisena « zi ». Nihon-shikissä kanat latinisoidaan « ti » ja niiden soinnilliset vastineet « di ».
Kirjoitus.
Hiragana ち kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana チ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Ha (kana)

は hiraganalla tai ハ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 26. sijalla no- ja hi-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana は johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 波 ja katakana ハ kanjista 八.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ば ja バ, jotka lausutaan , tai handakuten, jolloin muodostuvat tavut ぱ ja パ, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: は ja ハ latinisoidaan « ha », ば ja バ latinisoidaan « ba » ja ぱ sekä パ latinisoidaan « pa ».
Kirjoitus.
Hiragana は kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana ハ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Ma (kana)

ま hiraganalla tai マ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 31. sijalla ho- ja mi-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ま on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 末 ja katakana マ kanjista 万.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ma ».
Kirjoitus.
Hiragana ま kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana マ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Diabolical Fullmoon Mysticism

Diabolical Fullmoon Mysticism on Immortal -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se valmistui vuonna 1992.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Abbath ja Demonaz, sanoittanut Demonaz.
Aoede

Aoede on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikseksi nimekseen S/2003 J 7.
Aoede on halkaisijaltaan noin 4 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 044 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 714,657 päivää. Radan inklinaatio on 160° ja eksentrisyys 0,6012.
Nykyisen nimensä kuu sai maaliskuussa 2005 kreikkalaisesta mytologiasta yhdestä kolmesta alkuperäisestä boiotialaisesta muusasta, Aoidesta.
N (kana)

ん hiraganalla tai ン katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Kanat ovat aakkostojensa viimeisellä sijalla. Ne ovat myös ainoat konsonanttiin päättyvät kanat.
Alkuperä.
Hiragana ん ja katakana ン on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 无.
Lausuminen.
Hiragana ん ja katakana ン voidaan lausua usealla eri tavalla, jotka kaikki muistuttavat nasaalikonsonanttia. Kanat eivät voi lähes koskaan esiintyä sanan alussa tai yksinään. Poikkeuksia ovat esimerkiksi jotkin lainasanat, kuten Ngorongoron japanilainen kirjoitusasu "ンゴロンゴロ", ja hymähdys "ん!".
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « n ». Usein vokaalin tai y:n edessä olevan kanan perään laitetaan latinisoidussa tekstissä heittomerkki, ettei n-kana sekoittuisi n:llä alkavaan tavuun.
Kirjoitus.
Hiragana ん kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Katakana ン kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakanat ン ja ソ ovat lähes samanlaisia, eikä niitä pidä sekoittaa toisiinsa.
Saago

Saago (aiemmin myös sago) on hiilihydraattipitoista jauhoa, jota saadaan saagopalmujen ytimestä. Saagopalmulajeja on useita, mutta kaksi käytetyintä niistä ovat "Metroxylon sagu" ja "Metroxylon rumphii". Saago on tärkeä osa Uuden-Guinean ja Molukkien asukkaiden perinteistä ruokavaliota. Siitä paistetaan rieskankaltaisia leipäsiä, joita syödään kalamuhennoksen kanssa. Saago muistuttaa maniokkikasvista saatavaa tapiokaa. Saagoa muistuttavia perunasta tehtyjä helmiryynejä on kutsuttu myös perunasaagoksi.
Saagopalmut.
Saagopalmujen kaksi käytetyintä lajia ovat "Metroxylon"-sukuun kuuluvat "M. sagu" ja "M. rumphii". Muita saagopalmusukuja ovat "Arecastrum", "Arenga", "Caryota", "Corypha", "Eugeissona", "Mauritia" ja "Roystonea". Kaikkiaan saagopalmulajeja on noin 15, ja niitä esiintyy sekä itäisellä että läntisellä pallonpuoliskoilla. Merkittävin näistä, "M. sagu", esiintyy lähinnä Malaijien saaristossa ja Uudessa-Guineassa. Saago on koko maailman mittakaavassa kuitenkin suhteellisen merkityksetön ravinnon lähde. Koko saagontuotanto vastaa vain 1,5 prosenttia maailman tärkkelyksen tuotannosta. Saagoa saadaan 27-metrisestä palmusta 130–180 kiloa.
Ravintosisältö.
Raaka saago "Metroxylon"-suvun palmusta sisältää 285–355 kaloria 100 grammaa kohti. 70–90 prosenttia siitä on hiilihydraatteja, 0,3 prosenttia kuituja ja 0,2 prosenttia proteiineja. Se sisältää myös useita mineraaleja, kuten kalsiumia, fosforia ja rautaa.
Historia.
Saagon käytön historia on epäselvä. Joidenkin tutkijoiden mukaan saago on ollut osa Tyynenmeren saarten asukkaiden ruokavaliota esihistoriallisista ajoista lähtien, ehkä jo jopa neoliittiselta kivikaudelta lähtien. Jotkut tutkijat sijoittavat saagon käyttöönoton vasta paljon myöhemmälle ajalle. Saagopalmut olivat todennäköisesti joka tapauksessa varhaisten Kaakkois-Aasian asukkaiden tärkeimpiä ravintokasveja. Maantieteilijä Carl O. Sauerin mukaan saagopalmujen viljely alkoi tältä alueelta. Sittemmin saagolla on ollut tärkeä osa ravintona osittain myös muuallakin. Sitä tiedetään käytetyn laajasti esimerkiksi Tang-dynastian aikaisessa Kiinassa. Läntisellä pallonpuoliskolla saagon käyttö on ollut selvästi harvinaisempaa. Tosin esimerkiksi kolmoisliiton sodan jälkeen paraguaylaisten maanviljelijöiden on sanottu selvinneen nälänhädästä paljolti saagon avulla. Myös eräät intiaaniheimot, kuten Venezuelan waraot, käyttävät saagoa ravintonaan.
Gyula Madarász

Gyula Madarász (1858 Pest – 29. joulukuuta 1931 Budapest) oli unkarilainen lintutieteilijä ja taidemaalari. Hänen nimensä kirjoitettiin myös muodossa Julius von Madarász.
Madarász väitteli filosofian tohtoriksi Budapestin yliopistossa vuonna 1880. Hän työskenteli Unkarin kansallismuseon eläinkokoelmien parissa ja pääsi museon lintukokoelmien johtajaksi. Hänen tieteelliset tutkimuksensa koskivat ensisijaisesti lintuja. Tutkimuksiensa vuoksi hän matkusti paljon, niin kotimaassaan Unkarissa kuin Länsi-Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Amerikoissa. Vuosina 1896–1897 hän tutki ja keräsi lintuja Intiassa ja Ceylonilla. Hän johti tutkimusmatkoja Egyptiin, Nubiaan ja Sudaniin 1911–1912. Hän havainnoi lintujen muuttoa lähellä Fertőjärveä Unkarissa.
Madarászin havaintoja ja tutkimustuloksia julkaistiin lintutieteellisissä aikakauslehdissä Unkarissa ja ulkomailla. Hänen taideopintojaan ohjasi Antal Ligeti. Hänen maisema- ja lintumaalauksiaan oli esillä näyttelyissä Budapestin taidegalleriassa (Art Gallery of Budapest) ja Kansallisessa salongissa (National Salon).
Madarász nimesi ja kuvaili noin 150 eläinlajia, muun muassa metsälumipyyn ("Tetraophasis szechenyii") 1885. Hänen kunniakseen on nimetty viherraitakaija ("Psittacella madaraszi").
Kotkan vaakuna

Kotkan vaakuna on Kotkan kaupungin tunnus. Kaupunki perustettiin vuonna 1879 ja ensimmäinen vaakuna vahvistettiin vuonna 1881. Kotkan kaupunginvaltuusto joutui kuitenkin uudistamaan vanhaa vaakuna vuonna 1954, koska se ei täyttänyt heraldisia vaatimuksia. Uuden vaakunan suunnitteli Olof Eriksson vuonna 1957, Eriksson säilytti uudessa vaakunassa kaupungin nimeen viittaavan kotkan päätunnuskuvana. Nykyisen vaakunan kuvista ankkuri kuvastaa Kotkan merkitystä satamakaupunkina ja Merkuriuksen sauva kauppaa, teollisuutta ja liikennettä.
Vaakunaselitys: ”Sinisessä kentässä kultainen luonnollinen kotka siivet koholla, seisoen ristikkäin olevalla ankkurilla ja Merkuriuksen sauvalla, jotka molemmat ovat hopeisia.” 
Aikaisemman vaakunan selitys: ”Halkoisen kilven yläkenttä on sininen, alakenttä hopeanvärinen. Kilven keskiosassa luonnonvärinen kivi. Kiven päällä kullanvärinen kotka. Alakentässä ankkuri ja Merkuriuksen sauva vinoon ristissä, molemmat sinisiä.”
Chōonpu

Chōonpu () tai bōsen () on japanin kielessä käytetty typografinen merkki, joka ilmaisee pitkää vokaalia. Sitä käytetään erityisesti katakana-tavuaakkosilla kirjoitettaessa. Se on yhden kanan tai kanjin pituinen vaaka- tai pystyviiva tekstin korkeuden tai leveyden keskikohdassa: vaakatekstissä se kirjoitetaan vaakaviivana ja pystytekstissä pystyviivana. Latinisoidussa japanissa chōonpu korvataan yleensä pituusmerkillä eli makronilla vokaalin yläpuolella, mutta sirkumfleksiä käytetään myös. JSL-romanisaatiossa käytetään kaksoisvokaalia. Chōonpu on eri merkki kuin viiva, ja se onkin yleensä erotettavissa siitä helposti.
Historia.
Chōonpun käyttö yleistyi Edo-kaudella. Sen sanotaan saaneen alkunsa 引-kanjimerkin (”vetää”) oikeanpuolisesta viivasta.
Käyttö.
Symbolia käytetään joskus myös hiragana-kirjoituksessa. Esimerkiksi "rāmen"-ravintoloiden kyltit kirjoitetaan välillä hiraganalla らーめん. Yleensä pitkää vokaalia ilmaisemaan käytetään hiraganalla kirjoitettaessa kuitenkin toista vokaalimerkkiä. Seuraavassa taulukossa on esitetty pitkän vokaalin kirjoittaminen hiraganalla ja katakanalla.
Japanese Industrial Standards -järjestelmässä chōonilla on paikka 213C, ja Unicodessa sillä on paikka 30FC.
Mi (kana)

み hiraganalla tai ミ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 32. sijalla ma- ja mu-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana み on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 美 ja katakana ミ kanjista 三.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « mi ».
Kirjoitus.
Hiragana み kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ミ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Wi (kana)

ゐ hiraganalla tai ヰ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat molemmat jääneet pois käytöstä. On oletettu, että ne olisi lausuttu Kamakura-kauden ja Taishō-kauden välillä, kunnes niiden lausuminen muuttui muotoon . Vuonna 1946 ne korvattiin merkeillä い ja イ.
Alkuperä.
Hiragana ゐ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 為 ja katakana ヰ kanjista 井.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « wi ».
Kirjoitus.
Hiragana ゐ kirjoitetaan yhdellä pitkällä vedolla:
Katakana ヰ kirjoitetaan neljällä vedolla:
Käyttö.
Merkkejä käytetään nykyään harvoin. Eräs tapaus on Nikka-viskin nimi, joka kirjoitetaan ニッカウヰスキー ("Nikka uwisukī"). Myös esimerkiksi komediapari Yoikon nimi kirjoitetaan よゐこ ("Yowiko").
Wa (kana)

わ hiraganalla tai ワ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 44. sijalla ro- ja wo-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana わ ja katakana ワ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 和.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « wa ».
Kirjoitus.
Hiragana わ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ワ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Yu (kana)

ゆ hiraganalla tai ユ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 37. sijalla ya- ja yo-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ゆ ja katakana ユ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 由.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « yu ».
Kirjoitus.
Hiragana ゆ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ユ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Käyttö.
Kanojen pieniä muotoja, ゅ ja ュ, käytetään i:hin loppuvien kanojen kanssa muuttamaan niiden ääntämystä (Hepburn-latinisaatiolla):
Metsälumipyy

Metsälumipyy ("Tetraophasis szechenyii") on aasialainen kanalintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 64 cm.
Esiintyminen.
Metsälumipyy elää Kiinassa ja Intiassa Arunachal Pradeshin osavaltiossa, jossa se on vaarantunut. Se elää 100 000–1 000 000 nelikökilometrin laajuisella alueella ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Metsälumipyy elää havumetsissä.
S/2003 J 23

S/2003 J 23 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2004 kuvista, jotka oli otettu vuonna 2003.
S/2003 J 23 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 22 740 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 700,538 päivää. Radan inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,3931.
Mu (kana)

む hiraganalla tai ム katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 33. sijalla mi- ja me-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana む on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 武 ja katakana ム kanjista 牟.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « mu ».
Kirjoitus.
Hiragana む kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana ム kirjoitetaan kahdella vedolla:
Euroopan kendoliitto

Euroopan kendoliitto (, (virallinen lyhenne EKF)) toimii läheisessä yhteistyössä Kansainvälisen kendoliiton () ja Japanin kendoliiton () tai () kanssa edistääkseen kendoa Euroopassa. 
Euroopan kendoliiton tavoitteet.
Euroopan kendoliiton tavoitteena on toimia kendon ja siihen läheisesti sukulaisuhteessaolevien jodon, iaidon ja naginatan sekä näihin liittyvien vanhojen koulukuntien koryū harjoittelua Euroopassa järjestäen seminaareja, leirejä, graduointeja, tuomarikoulutusta ja Euroopanmestaruus- sekä muita kisoja. Promotoida sekä edistää edelläminittujen kamppailulajien harjoittelua Euroopassa.
Euroopan kendoliitto on voittoa tavoittelematon järjestö joka pyrkii toimimaan jäsenmaidensa ja jäsenistönsä eduksi. EFK:ssa on jäseninä myös Euroopan "ulkopuolisia" kansallisia kendoliittoja joilla ei ole ollut omassa maanosassaan vastaavaa kendon kattojärjestöä.
Euroopan kendoliiton hallitus.
Pekka Nurminen (kendo 5.dan) valittiin 4. toukokuuta 2011 Euroopan kendoliiton hallitusvirkaan, pääsihteeriksi () Gdyniassa EKF:n vuosikokouksessa.
Euroopan kendoliiton tasokoesäännöt ja -vaatimukset.
Seuraavat graduointi- eli tasokoevaatimukset ovat voimassa Euroopan kendoliiton kendo, iaido ja jodo tasokokeissa.&lt;ref name="VK/1-4"&gt; European Kendo Federation (EKF)/ Dan grading exams / "Vihreä kirja" 2004, sivu 1-4. &lt;/ref&gt; Tasokoeraadeissa tulee olla pariton määrä jäseniä. 
Kendōn tasokokeessa raadille suoritettavat näytöt.
ZNKR jōdōn tasokokeessa raadille suoritettavat näytöt.
ZNKR iaidōn tasokokeessa raadille suoritettavat näytöt.
Euroopan kendoliiton jäsenet.
Euroopan kendoliitolla oli vuoden 2004 kirjanpidon mukaan vuonna yli neljäkymmentä jäsentä. (Alla olevat jäsenet "eurooppalaisessa" aakkosjärjestyksessä EFK:n laskutavan mukaan). 
EKF:n jäsenmaiden ZNKR jōdōn tasokokeessa dan-arvon suorittaneet 2006 asti.
Dan-arvoja ja Shōgō-arvoja Euroopan kendoliittojen jäsenmaissa on ZNKR jōdōssa suoritettu seuraavasti. Tilastot ovat elävistä henkilöistä vuoteen 2006 asti.
NX

NX on 3D-suunnitteluohjelmisto tuotekehityksen, suunnittelun ja valmistuksen tarpeisiin. Se on kehitetty yhdistämällä I-DEAS ja Unigraphics-ohjelmistojen toiminnallisuuksia. 
Modulaarisuus.
NX sisältää valikoiman toiminnallisia työkalumoduleita, joita voidaan ottaa käyttöön tarpeen mukaan. Integroituun kokonaisuuteen voidaan liittää osioita tuotekehitys-, suunnittelu- tai valmistusprosessin tarpeisiin. Esimerkkejä moduleista ovat:
NX:ssä oleva "Active mockup" -teknologia tehostaa suurten kokoonpanojen hallintaa. Aikaisemmissa versioissa ohjelma tallensi kevennetyt kokoonpanot kolmioituina pintamalleina omassa tiedostomuodossaan. JT-teknologian avulla NX5:ssä voidaan avata yhä suurempia kokoonpanoja ja latausajat ovat lyhentyneet. JT-teknologian avulla voidaan kokoonpanossa paikoittaa komponentteja, mallintaa uusia komponentteja ja tehdä piirustuksia. Yksittäinen komponentti ladataan muistiin ainoastaan sitä muokattaessa. 
Teamcenter-dokumentinhallintaosion avulla NX pystyy avaamaan myös joillakin muilla CAD-ohjelmilla tuotettuja JT-osia ja -kokoonpanoja, joita voidaan käyttää samoin kuin NX:llä suunniteltuja osia. Design Freedom -osiolla myös näiden kappaleiden geometriaa pystytään muokkaamaan; voidaan esimerkiksi muuttaa reiän kokoa tai paikkaa, tai osan pituutta.
Uusimmassa NX-versiossa on mukana myös Synchronous-teknologia, joka antaa mahdollisuuden yhdistää piirrepohjainen ja "historiaton" mallinnustekniikka ensimmäistä kertaa maailmassa. Siemens julkisti sen huhtikuussa Hannoverin messuilla.
NX-järjestelmää käyttäviä yrityksiä.
Autoteollisuus:
Kuluttajatuotteet:
Konepajateollisuus:
Su (kana)

す hiraganalla tai ス katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 13. sijalla shi- ja se-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana す on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 寸 ja katakana ス kanjista 須.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ず ja ズ, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « su », ja niiden soinnilliset vastineet « zu ».
Kirjoitus.
Hiragana す kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ス kirjoitetaan kahdella vedolla:
Leväkotilo

Leväkotilo ("Theodoxus fluviatilis") on makeassa ja murtovedessä viihtyvä pienikokoinen kotilo. Se kaipaa sen verran kovaa vettä, ettei sitä juurikaan tavata Suomen joissa ja järvissä. Sen sijaan Itämeressä se on melko yleinen. Leväkotiloa tavataan myös muualla Euroopassa.
Leväkotilo kasvaa halkaisijaltaan noin sentin mittaiseksi. Sen kuori on pitkulainen, kuorispiraalin sisimmät kierteet ovat tiukkoja, uloin paljon isompi. Väritykseltään leväkotilo on tumman ja vaalean ruskean kuviollinen.
Itämeressä leväkotilo viihtyy rakkolevän suojissa.
Cessna CitationJet

Cessna CitationJet tai Cessna CJ on Cessnan valmistama sarja liikelentokoneita. Cessnan CitationJet-sarjaan kuuluvat koneet CJ1, CJ1+, CJ2, CJ2+, CJ3, CJ4 ja X.
CitationJet-sarjan yksityiskoneet ovat järjestelmiltään samanlaisia, mutta eri pituisia rungoltaan; CJ1 on lyhyin ja CJ4 pisin.
Cessna Citation CJ1.
Cessna Citation CJ1 on Cessna Citation CJ -sarjan pienin liikesuihkukone. Koneeseen mahtuu viisi matkustajaa, kaksi lentäjää sekä 1,27 m3 rahtia. Sen suurin mahdollinen lentomatka täysillä tankeilla ja normaalilla kuormalla on 2 408 kilometriä. Koneen siipiväli on 14,30 metriä, korkeus 4,18 metriä ja pituus 12,98 metriä. Moottoreina CJ1:ssä käytetään kahta FJ44-1AP-mallin suihkumoottoria, joiden työntövoima on 8,74 kN normaalissa lentoonlähtötilanteessa. Normaalissa matkalentokorkeudessaan, noin 9 500 metrissä, koneen matkalentonopeus on 720 km/h ilmannopeutta. Kone voi maksimissaan lentää noin 12 500 metrin korkeudessa. Kone on hyväksytty operoitavaksi myös yhdellä lentäjällä.
Re (kana)

れ hiraganalla tai レ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 42. sijalla ru- ja ro-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana れ ja katakana レ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 礼.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « re ».
Kirjoitus.
Hiragana れ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Hiragana muistuttaa kanaa ね.
Katakana レ kirjoitetaan yhdellä vedolla:
We (kana)

ゑ hiraganalla tai ヱ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat molemmat jääneet pois käytöstä. On oletettu, että ne olisi lausuttu aiemmin . Vuonna 1946 ne korvattiin muilla merkeillä.
Alkuperä.
Hiragana ゑ ja katakana ヱ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 恵.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « we ».
Kirjoitus.
Hiragana ゑ kirjoitetaan yhdellä pitkällä vedolla:
Katakana ヱ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Käyttö.
Nykyisin merkkejä käytetään harvoin. Eräs käyttökohde on Yebisu-olut, jonka nimi kirjoitetaan ヱビス tai ゑびす.