tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Now He Sings, Now He Sobs

Now He Sings, Now He Sobs on jazzpianisti Chick Corean trioalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 1968. Levy nauhoitettiin New Yorkissa A&amp;R studioilla. Rumpuja levyllä soittaa pitkän linjan jazz-rumpali Roy Haynes, ja bassossa on myöhemmin esimerkiksi Weather Reportissa soittanut nuori tšekkiläinen, Miroslav Vitous.
Alkuperäisellä vinyylilevyllä oli viisi raitaa, mutta Blue Noten uudelleenjulkaisun myötä studiosession kahdeksan muuta raitaa otettiin mukaan levylle. Alkuperäinen levy koostui lähinnä verrattain pitkistä otoista, mutta myöhemmin mukaan otetut kappaleet ovat lyhyempiä. Standardia "My One and Only Love" ja Monkinin "Pannonicaa" lukuun ottamatta kaikki kappaleet ovat Corean omia sävellyksiä. Kappale "Windows" nousi myöhemmin standardiksi, ei kuitenkaan tämän trioversion vaan samana vuonna huilisti Hubert Lawsin kanssa tehdyn luonteeltaan melodisemman levytyksen ansiosta. Samoin kappaletta "Matrix" on joissakin lähteissä pidetty standardina. Jälkipuoli kappaleesta "Steps - What Was" on varhainen versio Corean myöhemmästä sävellyksestä nimeltä "La Fiesta". Viimeistään tämä levy nosti 26-vuotiaan Corean maineeseen jazz-yleisön keskuudessa. Levyn on kuvattu olevaan tyyliltään hard boppia, joka kurottautuu free jazzin suuntaan. Osa kappaleista on selvemmin melodisia ja toiset taas vapaamuotoisempia.
Vuonna 1999 albumille myönnettiin Hall of Fame -Grammy-palkinto. 1980-luvun alussa Corea, Haynes ja Vitous tekivät kiertueen ja julkaisivat livelevyn nimeltä "Trio-music".
Salaisuuksien talo

Salaisuuksien talo on vuonna 1994 ilmestynyt Hectorin albumi. "Helsingin Sanomissa" Ilkka Mattila kirjoitti uutuusalbumin sisältävän akustisempaa ja roots-henkisempää musiikkia kuin edellinen albumi "Ensilumi tulee kuudelta". Hän sanoi kaipaavansa Hectorin aiempaa paatosta ja dramatiikkaa. Parhaana raitana hän piti Värttinä-yhtyeen kanssa tehtyä kansansävelmää ”Velisurmaaja”, mutta totesi levyn sisältävän ”jo liian monta liian lupsakkaa ja keski-ikäisen ponnetonta esitystä”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainittu.
Bodhgaya

Bodhgaya (joskus myös Bodh Gaya) on Biharin osavaltiossa Intiassa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui 30 857 ihmistä vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan. 
Bodhgaya on yksi buddhalaisten pyhimmistä paikoista, sillä Buddha Gautama saavutti siellä valaistumisen. Valaistumispaikalla sijaitsee Mahabodhi-temppeli, joka rakennettiin noin 2 500 vuotta sitten. Se on yksi tärkeimmistä kohteista buddhalaisilla pyhiinvaellusmatkoilla. Se kuuluu myös Unescon maailmanperintöluetteloon. Temppelin takana kasvaa pyhä bodhipuu. Samalla paikalla kasvaneen puun luona Buddha meditoi valaistuessaan.
Kaupungissa on runsaasti eri kansallisuuksien, muun muassa bhutanilaisten, kiinalaisten, japanilaisten, myanmarilaisten, nepalilaisten, sikkimiläisten, srilankalaisten, thaimaalaisten, tiibetiläisten ja vietnamilaisten rakentamia buddhalaisia temppeleitä ja luostareita, jotka antavat kaupungin ulkoasulle vaihtelevuutta noudattaessaan rakentajiensa rakennuskulttuuria.
Kultaiset lehdet

Kultaiset lehdet on Hectorin vuonna 1995 ilmestynyt albumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainittu.
Lynkkaus

Lynkkaus () on teloitus, jossa ihminen surmataan hänen jostakin rankaisemisekseen ilman laillisen tuomioistuimen langettamaa tuomiota. Joskus lynkkaus tapahtuu laittoman tuomioistuimen antaman tuomion johdosta. Osassa tapauksista lynkkaukseen liittyy epäillyn kidutusta.
Etymologia.
Sana "lynkata", englanniksi "lynch", on peräisin sukunimestä "Lynch". Virginiassa eli 1700-luvulla kaksi tuon nimen kantajaa, jotka kumpikin erikseen harjoittivat toimintaa, jollaista myöhemmin alettiin tuon sukunimen mukaan sanoa lynkkaukseksi. Toinen näistä Lyncheistä oli maanviljelijä Charles Lynch (1736–1796), joka otti tehtäväkseen laittomasti rangaista, osassa tapauksista jopa teloituksella, epäsosiaalisuudesta ja rikoksista epäiltyjä henkilöitä. Toinen oli kapteeni William Lynch (1742–1820). Hän perusti jopa kokonaisen epävirallisen, laittoman tuomioistuimen ja alkoi sen "tuomarin" ominaisuudessa antaa laittomia tuomioita. Niistä osa oli kuolemantuomioita.
Syyt.
Lynkkauksen perusteena on tavallisesti jokin vakava rikos, kuten murha, raiskaus tai tuhopoltto. Vaikka lynkkaukset ovatkin laittomia, ne ovat yhteisön hyväksymiä ja niiden tarkoitus on hyödyttää yhteisöä. Syytetty surmataan, koska häntä pidetään uhkana yhteisölle. Lynkkauksia on myös sanottu käytetyn Yhdysvaltojen etelävaltioissa mustan väestön pelotteluun ja hallintaan. Ihmisiä ei lynkata summittaisesti johonkin ryhmään kuulumisen vuoksi, kuten esimerkiksi Venäjän pogromeissa tehtiin. Myöskään tavanomaisia kostomurhia ei kutsuta lynkkauksiksi.
Menetelmät.
Lynkkaus yhdistetään usein hirttämiseen, mutta myös muita vastaavissa tilanteissa käytettyjä surmaamistapoja kutsutaan lynkkaukseksi. Esimerkiksi Etelä-Afrikassa mustat väkijoukot lynkkasivat 1990-luvun taitteen vuosina yli 500 epäiltyä rikollista palavilla autonrenkailla.
Historia.
Lynkkaukset ovat yleismaailmallinen ilmiö. Lynkkauksia ja samankaltaisia väkivaltatekoja on tapahtunut etenkin epävakaissa maissa, joissa oikeusjärjestelmää ei ole ollut. Yhdysvalloissa mustia lynkattiin suhteellisen paljon. Vuosien 1882–1951 välillä maassa lynkattiin tilastojen mukaan 4 730 ihmistä, joista 3 437 oli mustia ja 1 293 valkoisia. Vielä vuosina 1882–1885 lynkattiin enemmän valkoisia kuin mustia, mutta sen jälkeen mustista tuli uhrien enemmistö. Mustat lynkkasivat myös toisiaan, samoin kuin valkoiset, jotka lynkkasivat etenkin italialaisia ja sisilialaisia siirtolaisia. Yhdysvaltojen ulkopuolella lynkkaukset ovat yleensä kohdistuneet omanrotuisiin ihmisiin.
Lynkkauksia tapahtuu edelleen joissakin maissa. Esimerkiksi Guatemalassa väkijoukot surmasivat 240 ihmistä vuosien 1996–2002 aikana.
Mahabodhi-temppeli

Mahabodhi-temppeli on buddhalainen temppeli Bodhgayassa Intiassa, paikassa, jossa Buddhan uskotaan saavuttaneen valaistumisen. Temppeli on rakennettu noin 2 500 vuotta sitten. Temppelin vieressä kasvaa pyhä bodhipuu.
Temppeli on yksi buddhalaisten pyhimmistä paikoista ja tärkeimpiä pyhiinvaelluskohteita. Unesco lisäsi temppelin maailmanperintöluetteloon vuonna 2002.
Eduard Dietl

Eduard Wohlrath Christian Dietl (21. heinäkuuta 1890 Bad Aibling, Saksa – 23. kesäkuuta 1944 Steiermark, Saksa (nyk. Itävaltaa) oli saksalainen sotilaskomentaja toisen maailmansodan aikana, arvoltaan kenraalieversti.
Dietl oli jo varhain kansallissosialismin kannattaja, kansallissosialistisen puolueen jäsen ja eräs Adolf Hitlerin lempikenraaleista. Dietl johti Saksan 3. vuoristodivisioonaa Norjan maihinnousun aikana 9.–10. huhtikuuta 1940. Norjan valloituksen jälkeen natsipropaganda nosti Dietlin julkisuuteen "Narvikin sankarina" ja hän oli ensimmäinen kenraali, jolle myönnettiin rautaristi tammenlehvillä, 19. kesäkuuta 1940. Dietl sai johtaakseen vuoristoarmeijakunta Norjan, joka toimi Suomen ja Norjan alueella itärintaman pohjoisimmassa osassa. Kesäkuussa 1942 armeijakunnan nimeksi muutettiin 20. vuoristoarmeija ().
Eduard Dietl Suomessa.
Dietl toimi Suomessa armeijakuntansa esikunnassa Rovaniemellä. Hän oli Suomessa ollessaan varsin pidetty, Suomen ystäväksi mielletty saksalaisupseeri. Vaikka Dietl oli kotoisin Baijerista, häntä pidettiin usein itävaltalaisena, alppijääkäreiksi kutsuttujen 20. Vuoristoarmeijan itävaltalaisjoukkojen mukaan. Dietl oli innokas laskettelija ja rakennutti Rovaniemelle Ounasvaaran ensimmäisen pujottelurinteen vuonna 1943. Suomessa olo aikanaan hän oppi muutaman sanan suomeakin esimerkiksi "ryssä matalaksi, onnea".&lt;ref name="linkomies/108"&gt;Linkomies (1970), s. 108.&lt;/ref&gt; Dietl tuli hyvin toimeen suomalaisten upseerien ja virkamiesten kanssa, ja ystävystyi tärkeimpien yhdyshenkilöidensä yhteysesikunta Roin päällikön eversti Oiva Willamon ja Lapin läänin maaherra Kaarlo Hillilän kanssa. 
Huolimatta siitä, että Dietl oli vakaumuksellinen kansallissosialisti, omien sanojen mukaan ”hänelle ei tulisi mieleenkään ryhtyä tätä oppia Suomessa saarnaamaan”. Toisin kuin Saksalle, Dietl piti Suomelle demokratiaa sopivimpana yhteiskuntamuotona.
Kuolema lento-onnettomuudessa.
Jatkosodan ratkaisutaistelujen aikaan kesäkuun 1944 puolivälissä Dietl kiersi tapaamassa Suomen poliittista ja sotilaallista johtoa. Saksan sodanjohdolle Dietl painotti Suomen tarvitsevan kaiken mahdollisen materiaaliavun. Osittain tätä tarkoitusta varten hän matkusti 17. kesäkuuta Saksaan, jossa 22. kesäkuuta keskusteli tilanteesta kahdenkeskisissä neuvotteluissa Adolf Hitlerin kanssa. Dietl kuoli lento-onnettomuudessa lennolla Grazista Wiener Neustadtiin Voraun vuoristossa Retteneggin lähellä seuraavana päivänä, 23. kesäkuuta 1944 aamulla kello 7.42.
Dietlin seuraajaksi Jugoslaviasta komennettu Lothar Rendulic määräsi myöhemmin saksalaisjoukkojen vetäytymisvaiheessa loka–marraskuussa 1944 Lapin hävitettäväksi. Pohjois-Suomessa arveltiin yleisesti, ettei Dietl olisi voinut antaa samanlaista hävityskäskyä, ja lento-onnettomuutta arveltiin jopa järjestetyksi. Todellisuudessa Dietl oli allekirjoittanut vastaavanlaisen tuhoamisen sisältävän peräytymisvaiheen toimintasuunnitelman jo vuonna 1943.
Yksi Dietlin kesäasetakki kunniamerkkeineen ja kenttälakkeineen jäi hänen Helsingin asuntoonsa ja on nykyään Sotamuseossa.
Eri Klas

Eri Klas (7. kesäkuuta 1939 Tallinna – 26. helmikuuta 2016) oli vironjuutalainen kapellimestari.
Eri Klasin äiti oli pianisti ja opettaja Anna Klas. Klas opiskeli Tallinnan konservatoriossa Gustav Ernesaksin oppilaana sekä vuodet 1964–1967 Leningradin konservatoriossa Nikolai Rabinovitšin johdolla.
Ura kapellimestarina.
Lisäksi hän toimi orkesteri- ja oopperakapellimestarina yli 40 maassa ja johti merkittävimpiä sinfoniaorkestereita. Suomen Kansallisoopperassa Eri Klas vieraili kapellimestarina vuodesta 1983. Klas teki monia levytyksiä, muun muassa Arvo Pärtin musiikista.
Yksityiselämä.
Klas syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän identifioitui juutalaiseksi virolaisen sijaan. Klas osasi lapsena hepreaa, mutta toistaalta Klas ei harjoittanut elämänsä aikana juutalaista uskoa eikä tapoja.
Vuosina 1966–1968 Eri Klas oli naimisissa oopperalaulaja ja näyttelijä Nieves Lepan kanssa. Avioliitosta on tytär Diana Klas (s. 1967), josta tuli näyttelijä. Eri Klas oli 20 vuotta naimisissa näyttelijä ja tanssija Ülle Ullan (s. 1934) kanssa. Eri Klas oli vuodesta 1992 naimisissa pianisti ja liikkeenharjoittaja Ariel Klasin kanssa, jolla on edellisestä avioliitosta tyttäret Angelika Klas-Fagerlund ja Marion Melnik. Molemmat ovat suomalaisia oopperalaulajia.
Foxtrot

Foxtrot eli fokstrotti (suomen kielessä usein "foksi") on paritanssi, joka esiteltiin ensi kertaa Yhdysvalloissa vuonna 1914. Isoon-Britanniaan tanssi tuli juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa, ja siitä kehkeytyi muotitanssi. Se on tätä nykyä yleisin seuratanssi ja myös kilpalaji vakiotansseissa. Foxtrotia tanssitaan tavallisimmin tasajakoiseen musiikkiin, sitä varten sävellettyihin foxtrot-kappaleisiin. Myös beatmusiikki tanssitaan usein foksina, ja uusista suomalaisista iskelmistä iso osa on beatmusiikkia. Foxtrotia tanssitaan suomalaisilla tanssilavoilla myös cha cha-, bossanova-, jive-, slovari-, trioli-, bolero- ja tango-musiikkeihin. 
Suositun legendan mukaan Harry Fox keksi foxtrotin nähdessään hölkkäävän ketun puiston reunassa Meadowbrookissa. Harry matki ketun ravia ("trot", suom. ravi) ja keksi "foxtrot"-tanssin. 
Suomalainen seuratanssifoksi.
Perusaskel hidas–hidas–nop–nop:
Viejä ottaa ensimmäisen askeleen vasemmalla jalalla. Kokeneet tanssijat muuntelevat askelia mielensä mukaan, seuraaja seuraa viejän vientiä, joka voi tulkita musiikkia ottamalla useampia hitaita tai nopeita askelia ja muuten rytmiikkaa muuttamalla. Peruskuvioita ovat neljänneskäännös, oikea käännös ja vasen käännös. Foksi tanssitaan suljetussa tanssiotteessa: Viejän oikea kämmen on seuraajan selässä, lapaluiden seudulla, viejän vasen käsi seuraajan oikeassa kädessä ja seuraajan vasen käsi viejän oikealla olkapäällä tai käsivarrella.
Musiikkia tulkitaan esimerkiksi liikenopeudella, vartalonkäytöllä ja joustolla ("bounce"). Ilmeet ja eleet vaikuttavat tanssin kokonaiskuvaan ja tunnelmaan.
Tunnettuja foxtrot-kappaleita.
Seuraavat kappaleet sopivat myös kilpatanssikappaleiksi, eli niiden tempo on noin 30 tahtia, eli 120 iskua, minuutissa:
Kilpafoxi.
Kilpafoxi on enimmäkseen Suomessa harrastettu joukkuelaji. Kilpatanssissa noudatetaan Suomen tanssiurheiluliiton sääntöjä, joissa on määritelty erikseen eri taitoluokissa sallitut kuviot.
Imukuppi

Imukuppi on laite, joka tarttuu tasaisiin pintoihin alipaineen avulla. Imukupit valmistetaan useimmiten kumista tai silikonista.
Kun imukuppi on painettu tasaiseen pintaan, ilmanpaine kupin sisällä laskee. Korkeampi ilmanpaine kupin ulkopuolella pakottaa sen pysymään kiinni pinnassa. Esimerkiksi joystickien pohjissa käytetään imukuppeja ohjainten pöytään kiinnittämistä varten.
Imukuppeja käytettiin ensimmäisen kerran 300 eaa. Ne valmistettiin kurpitsasta. Niitä käytettiin pahan veren imemiseen pois sairaista ihmisistä. Hippokrateen uskotaan kehittäneen tämän menetelmän.
Houston Laukko

Houston Laukko (27. maaliskuuta 1988 – 6. elokuuta 2012 ) oli eräs Suomen tunnetuimmista ravihevosista. Houston Laukon isä Choctaw Brave puolestaan oli eräs Suomen kuuluisimpia siitosoreja. Houston Laukon emänisä Express Pride polveutuu eräästä maailman kuuluisimmasta ravurista Nevele Pridesta. Hevosen kasvattaja oli vesilahtelainen Juhani Lagerstam. 
Kilpailu-urallaan Houston Laukko oli Laukon Nmky -nimisen suuren omistajaryhmän omistuksessa. Hevonen siirtyi siitokseen Laukon kartanoon vuonna 1997 ja sen suurin ikäluokka 72 hevosta syntyi 2003. Houston Laukon viimeinen ikäluokka syntyi vuonna 2007. Houston Laukon jälkeläisistä yli 100 000 euroa ovat ansainneet Kriterium-voittaja Hot Looking, Even Steven ja Bart Hip. Even Steven on jälkeläisistä nopein, sen autolähtöennätys on 12,0.
Houston Laukko lopetettiin elokuussa 2012 vatsaan levinneen kasvaimen takia. 
Saavutuksia.
Houston Laukko voitti Suomessa Derbyn, Suur-Hollola-ajon ja Suomen mestaruusajon. Ruotsissa ori voitti muun muassa Åby Stora Prisin, Hugo Åbergs Memorialin ja Kultadivisioonan finaalin, Ranskassa Grand Criterium de Vitessen, Grand Prix du Sud-Oustin, Prix de Cote d´Azurin ja Prix de Chateadun, Italiassa Premio Costa Azurran ja Saksassa Grosser Preis von Bildin. Euroopan mestaruuden ori voitti 1995 toistaiseksi ainoana suomalaissyntyisenä hevosena. Kilpailun voittoseremoniat järjestettiin Pariisin Disneylandissa. Tapaus sai myös Suomessa paljon huomiota, kun muun muassa Tasavallan presidentti Martti Ahtisaari sekä MM-kultaa voittaneet lätkäleijonat lähettivät Houston Laukolle onnittelusähkeet. Kaikkiaan Houston Laukko juoksi 103 kilpailua, joissa se saavutti 33 voittoa, 20 kakkostilaa ja 12 kolmostilaa.
Hurghada

Hurghada () on Punaisenmeren länsirannalla Egyptissä sijaitseva kaupunki, jossa on noin 160 000 asukasta. Kaupunki perustettiin 1900-luvun alussa, ja se alkoi laajentua pienestä kalastajakylästä lomakohteeksi 1980-luvulla, kun eurooppalaiset, amerikkalaiset ja arabisijoittajat ottivat sen sijoituskohteekseen.
Hurghadan pääelinkeino on nykyään matkailu. Kaupunki houkuttelee etenkin vesiurheilun harrastajia; tarjolla on hyviä mahdollisuuksia muun muassa sukelluksen, purjelautailun tai purjehduksen harrastamiseen.
Monet matkailijat tulevat seudulle Hurghadan lentoaseman kautta.
Hurghadan kaupunki on jakautunut kolmeen suurempaan alueeseen Sakkalaan, El-Dahariin ja Mamshaan. Sakkala on vilkas katu täynnä pieniä kauppoja ja ravintoloita. El-Daharin alueelta löytyy basaari alueen lisäksi muun muassa koptikristittyjen kirkko ja vihannestori. El Mamsha on neljän kilometrin mittainen kävelykatu, jonka varrelta löytyy kauppoja ja ravintoloita. 
Liikkuminen Hurghadassa on hyvin edullista. Taksimatka kaupungin osasta toiseen maksavat alle kaksi euroa (noin 20-40 Egyptin puntaa). Takseja parempi vaihtoehto liikkumiseen on Uber tai paikallinen Careem-sovellus. Hinnat ovat yhtä edulliset, mutta hinnasta ei tarvitse tapella.
Lisa Batiašvili

Lisa Batiašvili (; s. 1979 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen viulisti.
Lisa Batiašvili on opiskellut Ana Chumachenkon johdolla Münchenissä ja Mark Lubotskin oppilaana Hampurin musiikkikorkeakoulussa. Hän sijoittui toiseksi Sibelius-viulukilpailuissa vuonna 1995. Batiašvili on sittemmin konsertoinut aktiivisesti muun muassa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän on naimisissa ranskalaisen oboistin François Leleux’n kanssa ja asuu Münchenissä. Hän soittaa Nippon-musiikkisäätiön omistamalla vuoden 1709 Engleman-Stradivariuksella. Batiašvili muutti 2000-luvulla etunimensä Elisabeth taiteilijanimensä mukaan Lisaksi.
Batiašvili sai vuonna 2003 Schleswig-Holstein-musiikkijuhlien Leonard Bernstein -palkinnon. Hänet tunnetaan myös kamarimuusikkona, joka on esiintynyt tunnetuilla festivaaleilla muun muassa Edinburghissa, Kuhmossa, Marlborossa ja Tanglewoodissa. Batiašvili soittaa myös nykymusiikkia. Elokuussa 2006 hän kantaesitti Magnus Lindbergin hänelle säveltämän viulukonserton New Yorkissa Mostly Mozart -festivaalilla. Batiašvili levyttää yksinoikeudella Sony BMG Masterworks -levy-yhtiölle.
Rhône

Rhône (, paikallisesti Valais’ssa tai , , retorom. "Rodan") on joki Ranskassa ja Sveitsissä. Sillä on pituutta 812 km, josta 231 km on Sveitsin ja 581 km Ranskan puolella. Rhône on koko Välimeren alueen merkittävin joki Niilin jälkeen. Rhônen varrella sijaitsevista kaupungeista huomattavimmat ovat Sion, Geneve, Lyon, Valence, Avignon ja Arles.
Rhône Sveitsissä.
Rotten saa alkunsa Sveitsistä, Rhônen jäätiköltä, ja laskee Valais’n kantonin läpi Genevenjärveen, josta joki jatkaa Geneven kaupungin läpi Ranskan puolelle. Rhônen sivujokia Sveitsin alueella ovat muun muassa Massa, Saltina, Vispa, Lonza, Dala, Navisence, Borgne, Drance, Trient, Arve sekä Saônen sivujoki Doubs. Rhônen pituus Sveitsin alueella on yhteensä 264 km, josta 73 km on Genevenjärveä.
Rhône Ranskassa.
Ranskassa Rhône virtaa aluksi länteen tai lounaaseen, mutta kääntyy Lyonissa kohti etelää. Se kulkee Rhône-Alpesin alueen läpi ja Provence-Alpes-Cote d'Azurin alueen länsirajaa pitkin, ja laskee lopulta Välimereen. Arlesissa se jakaantuu kahteen päähaaraan, joiden väliin jää laaja suistoalue, Camargue. Rhône on yksi Ranskan pisimmistä joista.
Rhônen suurin sivujoki on Saône, joka laskee siihen pohjoisesta ja yhtyy Rhôneen Lyonissa. Muita huomattavia Rhôneen Ranskan alueella virtaussuuntaan nähden oikealta puolelta laskevia sivujokia ovat Juravuorilta alkava Ain sekä Ranskan keskiylängöltä alkavat Ardèche, Cèze ja Gardon. Vasemmalta puolelta siihen laskevat monet Alpeilta alkavat sivujoet, joista suurimpia ovat Isère, Drôme, Ouvèze ja Durance.
Muirheadin epäyhtälö

Matematiikassa Muirheadin epäyhtälö yleistää aritmeettisen ja geometrisen keskiarvon välisen epäyhtälön. Sen mukaan jos reaaliluvuille 
formula_1
formula_2
on voimassa
formula_3
formula_4
formula_5
formula_6
formula_7
formula_8
niin tällöin
formula_9, missä σ käy läpi kaikki lukujen 1...,"n" permutaatiot. 
Proschan ja Seutherman ovat yleistäneet Muirheadin epäyhtälön muotoon
formula_10
missä "f" on logaritmisesti konveksi funktio "x":n suhteen.
Fagosytoosi

Fagosytoosi eli solusyönti on alempien eliöiden menetelmä ottaa ravintoa sisäänsä – ylemmillä eliöillä menetelmä toimii tiettyjen immuunijärjestelmän solujen mekanismina tuhota vieraita kappaleita, kuten bakteereja, tomuja tai pigmenttejä. Bakteerien fagosytoiminen eli fagosyyttien (syöjäsolujen) sisälle ottaminen perustuu bakteerien pintaan kiinnittyneisiin vasta-ainemolekyyleihin, joiden vakioisen Fc-osan fagosyytin solukalvon reseptorit tunnistavat. Tapahtumaa nimitetään myös opsonisaatioksi. Ääritapauksessa fagosytoosi mahdollistaa erittäin suurten rakenteiden, kuten kokonaisten bakteeri- tai hiivasolujen, sisäänoton immuunijärjestelmän makrofagisoluihin.
Elimistössä on kahdenlaisia syöjäsoluja. Neutrofiilit eli neutrofiiliset granulosyytit ehtivät nopeimmin infektioalueelle ja aloittavat mikrobien fagosytoosin. Monosyytit kypsyvät makrofageiksi siirryttyään kudoksiin. Makrofagit ovat suuria syöjäsoluja, joilla on tärkeä asema erityisesti pitkäaikaisissa infektioissa. 
Fagosytoosi-ilmiön havaitsi venäläinen eläintieteilijä Ilja Metšnikov, joka kehitti siitä laajan biologian teorian.
Berezina

Berezina, Beresina tai Bjarezina (, ) on Valko-Venäjän keskiosien läpi virtaava, 561 kilometriä pitkä Dneprin sivujoki. Joen valuma-alue kattaa 24 500 km².
Berezina on navigoitava Barysausta alavirtaan ja merkittävä kuljetusväylä. Esimerkiksi puutavaraa siirretään jokea pitkin. Berezina ja sen sivujoki Bóbr sopivat myös vesiretkeilyyn esimerkiksi meloen.
Joen yläjuoksulla sijaitseva Bjarezinan biosfäärialue on yksi Valko-Venäjän tärkeimmistä ympäristönsuojelualueista.
Taajamia ja keskeisimpiä siltoja.
Näiden lisäksi joen pääuoman yli pääsee ainakin parista kohtaa lossiyhteydellä.
Joen koko valuma-alueen piirissä asuu merkittävä osa Valko-Venäjän väestöstä. Esimerkiksi maan pääkaupunki Minsk sijaitsee joen valuma-alueella, koska Berezinan sivuhaara Svislatš () virtaa kaupungin läpi.
Historiaa.
Joki tunnetaan Napoleonin sotajoukkojen siellä venäläisille kärsimistä raskaista tappioista niiden perääntyessä Moskovasta vuonna 1812.
Berezinasta on kanavayhteys Itämeren valuma-alueelle Väinäjoen vesistöön.
Uman

Uman (, ) on kaupunki Keski-Ukrainassa, Tšerkasyn alueella. Kaupungin asukasluvuksi vuoden 2013 alussa arvioitiin 87 111 asukasta. Se on Umanin piirin hallintokeskus.
Kaupunki sijaitsee Karnenka- ja Umanka-jokien yhtymäkohdassa siellä sijaitsee myös rautateiden risteysasema. Kaupungin ympäristö on viljavaa maaseutua. Umanin kaupungista tuli osa Venäjän keisarikuntaa vuonna 1739 ja monet aateliset rakensivat sinne palatsinsa ja kaupungin maamerkiksi muodostunut Sofijivkan puisto, jonka rakennutti puolalainen kreivi Stanisław Szczęsny Potocki vuonna 1796. Puistossa on lukuisia suihkulähteitä ja kapeita puroja ylittäviä kivisiä kaarisiltoja. Kaupungissa oli 1700- ja 1800-luvulla suuri juutalainen vähemmistö. Toisen maailmansodan aikana kesällä 1941 aikana alueella käytiin tärkeä Umanin taistelu, jossa saksalaiset joukot motittivat 100 000 puna-armeijan sotilasta.
Mikko Franck

Mikko Ilmari Franck (s. 1. huhtikuuta 1979 Helsinki) on suomalainen kapellimestari.
Franck aloitti viulunsoiton opiskelun viisivuotiaana ja opiskeli Sibelius-Akatemian lisäksi myös Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Israelissa. Orkesterinjohtamisen opinnot hän aloitti ensin yksityisesti Jorma Panulan johdolla ja vuosina 1996–1997 Sibelius-Akatemiassa muun muassa Eri Klasin ja Atso Almilan johdolla. Franck keskeytti opintonsa vuonna 1998 suorittamatta koskaan kapellimestaridiplomia.
Franckin kapellimestariura on ollut vahvassa nousussa: hän on johtanut Pohjoismaisten sinfoniaorkestereiden lisäksi muun muassa Berliinin filharmonikkoja, Münchenin filharmonikkoja, Chicagon sinfoniaorkesteria, New Yorkin filharmonikkoja, Lontoon sinfoniaorkesteria ja Los Angelesin filharmonikkoja. Franck toimi Belgian kansallisen orkesterin taiteellisena johtajana vuodesta 2002 kesään 2007 asti. Kangasniemen Musiikkiviikkojen taiteellisena johtajana Franck on toiminut syksystä 2002.
Elokuussa 2006 Franck aloitti Suomen Kansallisoopperan ylikapellimestarina, mutta irtisanoutui yllättäen 14. helmikuuta 2007. Irtisanoutumisen syyksi Franck ilmoitti näkemyserot talon johdon kanssa. Vuoden irtisanomisajasta johtuen Mikko Franckin töiden Kansallisoopperassa piti päättyä 14. helmikuuta 2008. Franckin irtisanoutumisen jälkeen Kansallisoopperan hallintoneuvosto, hallitus, pääjohtaja ja säännöt vaihtuivat. Pääjohtaja Erkki Korhosen eron jälkeen Franck toimi oopperan taiteellisen toimikunnan puheenjohtajana. Kansallisoopperan hallitus päätti marraskuussa 2007 valita Franckin oopperan taiteelliseksi johtajaksi ja uudelleen ylikapellimestariksi. Lopullisen nimityksen oopperan säätiön hallitus teki joulukuussa 2007. Franck aloitti uudessa tehtävässään vuoden 2008 alussa ja hänen sopimuksensa oli määrä olla voimassa vuoden 2011 heinäkuun loppuun asti. Sopimus sisälsi option kahden vuoden jatkoajasta. Franck vastaa oopperan ohjelmiston ja konserttien taiteellisesta suunnittelusta pääjohtaja Päivi Kärkkäisen alaisuudessa. Toukokuussa 2011 ilmoitettiin, että Franck ei jatka Kansallisoopperassa vuoden 2013 jälkeen.
Syyskuussa 2015 Franck aloitti Ranskan radion filharmonikkojen ylikapellimestarina.
Funafutin suojelualue

Funafutin suojelualue (, FCA) eli Funafutin merensuojelualue () on luonnonsuojelualue Funafutin atollin länsiosissa, Tuvalulla, Tyynellämerellä. Sen pinta-ala on 33 km². Alueella on kuusi asumatonta luotoa ja noin 20 % Funafutin riutoista. 
Päätös suojelualueen perustamisestä tehtiin vuonna 1999. Sitä rahoittaa Etelä-Tyynenmeren alueellinen ympäristöohjelma. Alueen eläimistöä ovat muun muassa kilpikonnat, delfiinit ja paholaisrauskut.
Rajpe

Raimssi (myös Rajpe, s. 22. elokuuta 1988 Tampere) on suomalainen hip hop -artisti. Hän kuului tamperelaisen Turnin' Records (nyk. Open Records) -levy-yhtiön artistikatraaseen vuodesta 2003 lähtien.
Raimssi aloitti räppäämisen jo vuonna 1999 ollessaan vasta ala-asteikäinen.
Julkaistuaan aluksi kappaleitaan vain internetissä ja vietyään ensimmäisen konkreettisen levynsä, "Pyhiinvaeltaja"-omakustanteen, suositun The Funkiest -levykaupan hyllylle myyntiin vuonna 2002 artisti päätti yrittää myös levytyssopimuksen saamista kolme biisiä kattaneella demollaan. Silloin Open Records -nimellä kulkenut levy-yhtiö osoitti kiinnostusta nuorta lahjakkuutta kohtaan, ja Raimssi saikin kyseiselle, nykyään Turnin' Recordsina tunnetulle, yhtiölle levytyssopimuksen ollessaan vasta 13-vuotias.
Hänen ensimmäinen virallinen pitkäsoittonsa "Kotiinpäin" ilmestyi vuonna 2003. Tamperelaisen Big Vilin tuottama debyyttialbumin ensimmäinen single "Koti" ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle viisi ja oli kyseisellä listalla yhteensä kahdeksan viikkoa putkeen vuonna 2003. Albumin toinen single "Äänen kuulen" viihtyi samaisella listalla hieman lyhyemmän ajan (kuusi viikkoa), mutta toisaalta kohosi parhaimmillaan sijalle 4. Jälkimmäisenä mainitusta kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Näihin aikoihin Raimssi vieraili myös Rockin da North -kollektiivin "Star Warz" -albumilla Pikku G:n kanssa tehdyssä kappaleessa ”Nuoret ritarit”.
Toinen albumi "Neron taakka" ilmestyi kolme vuotta myöhemmin vuonna 2006. Kyseiseltä albumilta julkaistiin single "Syntynyt Tampereelle", josta ohjasi mustavalkoisen musiikkivideon Henry ”Skem” Kaprali.
Raimssin järjestyksessä kolmas albumi "Yllättävä vainu!" julkaistiin ilmaiseksi Internetissä.
Elokuussa 2012 Raimssi julkaisi SoundCloud-palvelussa pitkän tauon jälkeen uuden kappaleen ”Tempaus” uudella "Rajpe"-taiteilijanimellä. Tämän jälkeen hän julkaisi Avaruusmatka nimisen kappaleen ja myös musiikkivideon molemmista kappaleista.
Täydellinen kilpailu

Täydellinen kilpailu on teoreettinen taloustieteellinen malli, joka kuvaa markkinamuotoa, jossa yhdelläkään kuluttajalla tai tuottajalla ei ole sellaista markkinavoimaa, että ne pystyisivät vaikuttamaan hyödykkeen hintaan. Jokainen yksittäinen ostaja ja myyjä vain havaitsee markkinahinnan, mutta on liian pieni tekijä markkinoilla voidakseen yksin vaikuttaa siihen. Kukin ostaja ja myyjä kykenee vain reagoimaan vallitsevaan hintaan.
Koska täydellisen kilpailun markkinoilla hyödykkeen hinta on alin taloudellisesti kannattava hinta (eli hyödykkeen hinta vastaa täsmälleen sen tuotantokustannuksia) ja hyödykettä tuotetaan suurin mahdollinen määrä, perinteisen taloustieteellisen ajattelun mukaan täydellinen kilpailu johtaa tehokkaimpaan mahdolliseen taloudelliseen lopputulokseen. Valtavirtataloustiede siis pitää kilpailun täydellisyyttä yhteiskunnallisesti optimaalisena. Tämä lienee tärkeimpiä syitä siihen, miksi kilpailun edistämistä usein pidetään tärkeänä talouspolitiikan tavoitteena, ja miksi esimerkiksi yritysten kartellit on useimmissa maissa kielletty.
Talouselämästä on vaikea löytää esimerkkejä, joissa kaikki täydellisen kilpailun vaatimukset täyttyisivät. Kilpailu vaikuttaa kuitenkin melko täydelliseltä mm. suuressa osassa rahoitusmarkkinoita. Edes suurimmat pankit eivät pysty vaikuttamaan eniten vaihdettujen arvopapereiden hintoihin, joten kilpailu näillä markkinoilla on ainakin melkein täydellistä. Ennen nykyistä maatalouspolitiikkaa monien maataloustuotteiden markkinat olivat suhteellisen täydelliset. Monien raaka-aineiden maailmanmarkkinat ovat myös melko lähellä täydellisen kilpailun tilannetta.
Sen sijaan lienee mahdotonta löytää esimerkkiä yhdestäkään monimutkaisesta teollisuustuotteesta, jolla olisi täydellisen kilpailun markkinat.
Täydellisen kilpailun aksioomat kehitti ranskalainen taloustieteilijä ja matemaatikko Gérard Debreu julkaisussaan "Theory of Value: An Axiomatic Analysis of Economic Equilibrium". Tässä tutkielmassa hän rakensi täydellisten markkinoiden teorialle aksiomaattisen perustan. Hän osoitti uudella lähestymistavalla välttämättömät ja riittävät ehdot markkinoiden tasapainolle.
Täydellisen kilpailun vaatimukset.
Taloustieteellisen teorian mukaan täydellisen kilpailun markkinat syntyvät, kun seuraavat ehdot toteutuvat:
Christina Ricci

Christina Ricci (s. 12. helmikuuta 1980 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsena ja tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Äitini on merenneito" (1990), "The Addams Family – Perhe Addams" (1991), "Addams Family II" (1993) ja "Casper" (1995). Ricci jatkoi uraansa pyrkien jättämään taakseen lapsitähtimaineensa ja on esiintynyt myöhemmin muun muassa elokuvissa "Buffalo '66", "Jäämyrsky", "Päätön ratsumies", "Prozac Nation" ja "Monster – Aileen Wuornos". 
Ricci oli sivuosassa vuonna 2002 televisiosarjassa "Ally McBeal" ja esiintyi vuonna 2001 artisti Mobyn musiikkivideolla "Natural Blues". Hän vieraili myös televisiosarjassa "Greyn anatomia" ja näytteli myös "Pan Amissa" vuonna 2012. 
Ricci on myös esiintynyt Louis Vuittonin, valmisvaateketju Gapin ja urheiluvaatevalmistaja Reebokin mainoksissa.
Ricci on mukana ranskalaisen Guy de Maupassantin kirjaan "Bel Ami" perustuvassa samannimisessä elokuvassa, joka ilmestyi vuonna 2012. Siinä hänen vastanäyttelijänään on Robert Pattinson. Samana vuonna Ricci näytteli kiinalaisessa alkuperäistuotannossa "War Flowers".
Palkinnot.
Ricci sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle 6. maaliskuuta 2025. Tähden osoite on 6258 Hollywood Boulevard, Los Angeles.
I. M. Pei

Ieoh Ming Pei (; 26. huhtikuuta 1917 Kanton, Kiinan tasavalta – 16. toukokuuta 2019 New York, New York) oli amerikankiinalainen arkkitehti. Pei sai Pritzker-palkinnon vuonna 1983. Pei käytti töissään kiveä, betonia, lasia ja terästä. Pei oli yksi 1900-luvun johtavista arkkitehdeista. 
Varhainen elämä ja koulutus.
Ieoh Ming Pei varttui varakkaan pankkiirin poikana Kantonissa, Guangdongin maakunnassa, Kiinassa. Pei aloitti opintonsa Shanghaissa, minkä jälkeen hän opiskeli Hongkongissa. Sieltä hän muutti 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin opiskelemaan arkkitehtuuria. Pei opiskeli Pennsylvanian yliopistossa ennen kuin valmistui Massachusettsin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1940. Pei sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1954. 
Ura.
Pei avasi vuonna 1955 oman arkkitehtitoimiston I.M. Pei &amp; Partners. Vuonna 1989 yrityksen nimi vaihdettiin muotoon Pei Cobb Freed &amp; Partners. James Ingo Freed ja Henry N. Cobb ovat yrityksen merkittäviä arkkitehteja.
Yksityiselämä.
Peillä on kolme poikaa: T'ing Chung Pei, Chien Chung Pei (Didi) ja Li Chung Pei (Sandi) sekä tytär: Liane Pei. Chien Chung Pei auttoi isäänsä suunnittelemaan Louvren pyramidia vuosina 1989–1993. Li Chung Pei auttoi isäänsä taas suunnittelemaan Bank of China Towerin Hongkongiin vuonna 1989. Li Chungista ja Chien Chungista tuli arkkitehteja, kuten isästään, ja he perustivat vuonna 1990 yrityksen nimellä Pei Partnerships.
Pei kuoli 102-vuotiaana kotonaan New Yorkissa 16. toukokuuta 2019.
One (Metallican kappale)

One on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1988 levyttämä kappale albumilta "...And Justice for All". Kappale julkaistiin singlenä. Se on albumin ja Metallican tunnetuimpia kappaleita, sillä kappale on soitettu lähes jokaisessa yhtyeen konsertissa sen julkaisun jälkeen. ”Onen” kitarasoolo on äänestetty "Guitar World" -lehden äänestyksessä kaikkien aikojen seitsemänneksi parhaaksi. Kappaleen ovat kirjoittaneet James Hetfield ja Lars Ulrich.
Julkaisu ja suosio.
Kappaleen julkaisuvuonna sille tehtiin Metallican ensimmäinen musiikkivideo, johon otettiin lainauksia Trumbon kirjaan perustuvasta vuonna 1971 julkaistusta elokuvasta "Johnny Got His Gun". Musiikkivideo esitettiin muun muassa MTV-musiikkikanavalla. Yhtye sai kappaleellaan myös ensimmäisen Grammy-palkintonsa.
”One” on mukana myös "Guitar Hero 3" ja "" -videopeleissä.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Rakenne ja tyyli.
Kappale on rauhallinen ja balladimainen aina toiseen kertosäkeeseen asti, jonka jälkeen alkaa Metallican aggressiivisimpiin kuuluva tunnettu tuplabasarikohta, jossa soitetaan raskasta, sahaavaa kitara- ja bassokuviota. Tämän jälkeen tulee kitarasoolo, jonka jälkeen kappale loppuu.
Kappaleen teema perustuu Dalton Trumbon vuonna 1938 kirjoittamaan sodanvastaiseen kirjaan "Sotilaspoika", joka kertoo ensimmäisessä maailmansodassa kaikki raajansa ja tuntoa lukuun ottamatta myös aistinsa menettäneestä nuorukaisesta. Yhtye kiteytti musiikkivideon sanoman kirjassa "Metallica – omin sanoin": "Biisi kertoo skidistä joka on menettänyt raajansa sodassa, ei sen kummempaa."
Loh’vytsja

Loh’vytsja (, , ) on historiallinen kaupunki Pultavan alueen Myrhorodin piirissä. Kaupunki sijaitsee noin 180 kilometriä aluekeskus Pultavasta luoteeseen, Dneprin vesistöön kuuluvan Sulajoen ja Loh’vytsjajoen yhtymäkohdassa. Ukrainan tilastokeskukus arvioi Loh’vytsjan väkiluvuksi 11 014 vuonna 2022. Eräs Kiovan ja Sumyn välinen maantie (R60; eli ) kulkee kaupungin kautta. Lähin rautatieasema (Sula) on naapurikaupunki Zavodskessa Sulajoen toisella puolella 12 kilometrin päässä. Lisäksi Piskyn kylässä Zavodsken lounaispuolella toimii rautatieasema nimellä Loh’vytsja.
Vuoden 2013 arvio kaupungin asukasluvuksi oli 11 863. Koko silloisessa Loh’vytsjan piirissä arvioitiin asuvan tällöin 44 516 henkeä. Vuonna 2001 väkiluku oli 12 389, ja väestön enemmistö oli etnisesti ukrainalaisia. Väliluku oli laskusuunnassa; vuoden 1989 väestönlaskennassa kaupunkiin oli kirjattu 13 549 asukasta. Kaupunki ja sitä ympäröinyt aiempi Loh’vytsjan piiri ovat kesän 2020 aluehallinnollisen uudistuksen jälkeen kuuluneet Myrhorodin piiriin.
Kaupungin alueelta on arkeologisissa tutkimuksissa löydetty neljä varhaista asutusta, jotka ovat roomalaiselta aikakaudelta (700-900 -luvuilta jaa.) tai Kiovan Rusjin ajalta (900-1200 -luvuilta jaa.). Ensimmäinen kirjallinen maininta pienestä asutuksesta on vuodelta 1320, ja sen kuulumisesta Liettuan suurruhtinaskuntaan. 1600-luvun asiakirjassa paikkakuntaa kutsutaan jo kaupungiksi ja siillä oli suojavarustus. Magdeburgin kaupunginoikeudet paikkakunta sai 1644.
Kaupungin ja joen nimi tulevat vanhasta slaavilaisesta lohta tarkoittavasta sanasta "lohve". Kaupungin lähistöltä on löydetty kaasua ja öljyä.
Heikki Haavisto

Heikki Johannes Haavisto (20. elokuuta 1935 Raisio – 22. heinäkuuta 2022 Raisio) oli suomalainen keskustalainen poliitikko ja yhteiskunnallinen vaikuttaja sekä maanviljelijä. Hän toimi Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK:n puheenjohtajana vuosina 1975–1994 ja Suomen ulkoasiainministerinä Ahon hallituksessa vuosina 1993–1995.
Tausta ja ura.
Haavisto syntyi talousneuvos Urho Haaviston ja Alli Svenssonin ainoaksi lapseksi Raision Hintsan tilalla. Hänen enonsa oli jääkärikenraalimajuri Antero Svensson. Haaviston talonpoikaiseen järjestötoimintaan osallistunut isä ja Maalaisliiton aatesisältö vaikuttivat hänen ajatteluunsa. Hän oli aktiivinen toimija muun muassa Maaseudun Nuorten Liitossa ja eteni sen johtotehtäviin.
Haavisto valmistui ylioppilaaksi vuonna 1953, agronomiksi vuonna 1957 ja lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1962. Hän suoritti myös poliittisen historian ja kansantaloustieteen sivuaineopintoja. Vuodesta 1962 Haavisto toimi maanviljelijänä Raision sukutilallaan Hintsan kartanossa. Vuodesta 1966 Haavisto työskenteli MTK:ssa, ensin yleissihteerinä (1966–1967), sitten toiminnanjohtajana (1967–1975) ja lopulta puheenjohtajana (1975–1994). Samanaikaisesti hän toimi keskustan puoluehallituksen työvaliokunnassa (1966), maatalouspoliittisessa toimikunnassa (1967–1986) ja talouspoliittisessa toimikunnassa (1987–1995).
Paavo Väyrysen erottua toukokuussa 1993 Esko Ahon hallituksen ulkoministerin paikalta kesken Suomen EU-jäsenyysneuvotteluiden Haavisto valittiin hänen seuraajakseen. MTK:n puheenjohtajana ollessaan Haavisto tuomittiin 29.5.1991 liikenteen vaarantamisesta, ruumiinvamman tuottamisesta ja liikennepaosta 72 000 markan sakkoon. Tästä syystä hänen kelpoisuutensa ministeriksi kyseenalaistettiin laajasti.
Ulkoministerinä Haavisto oli keskeisessä roolissa neuvottelemassa Suomen liittymisestä Euroopan unioniin. Alkuvuonna 1995 Haavisto jätti ministerin tehtävät saatuaan halvaantumiseen johtaneen aivoverenvuodon.
Haavistolla oli useita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Pellervo-Seuran valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 1979, Metsäliiton hallintoneuvoston puheenjohtaja 1982–1993 ja Raision tehtaat Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja 1988–1996 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1997. Myöhemmin myös hänen poikansa Antti ja Erkki Haavisto ovat toimineet Raisio-yhtymän hallituksessa.
Perhe.
Haavisto avioitui 1964 kotitalousopettaja Maija Helena Rihkon kanssa. Heillä syntyi kolme poikaa: Antti, Erkki ja Ilkka.
Morioka

Morioka () on Iwaten prefektuurin pääkaupunki Japanissa, Honshūn saarella. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889. Siellä on 299 264 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 886,47 neliökilometriä. Morioka on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Maantiede.
Morioka on Iwaten keskiosan läpi virtaavan Kitakamijoen laaksossa, aivan joen rannalla. Jokilaakso on prefektuurin tiheimmin asuttua aluetta. Kaupunki sijaitsee 2 041 metriä korkean Iwatevuoren varjossa. Vuori on hyvin lähellä kaupunkia, ja sitä kutsutaan myös nimellä "Iwate-Fuji". Se on tunnettu talviurheilukeskus, ja siellä järjestettiin vuoden 1993 alppihiihdon maailmanmestaruuskisat. Iwaten parhaat viljelysmaat ovat melko lähellä Moriokaa, ja kaupungissa on paljon leipomoita ja olutpanimoita, jotka hyödyntävät maaseudun tuotteita. 
Historia.
Ainujen ja sittemmin emishien asuma-alueena muun Tōhokun alueen tavoin ollut Morioka joutui 800-luvulla etelästä levittäytyvien japanilaisten tukikohdaksi heidän hitaasti mutta varmasti liittäessä aluetta valtakuntaansa. Moriokaan rakennettiin linnake, ja myöhemmin, kun japanilaisten valta oli varmistunut, oli se eri klaanien hallinnassa. 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa Nanbun ruhtinassuku rakennutti Moriokan paikalle linnansa, josta nykyään ovat jäljellä enää ulkomuurit. Nanbu on myös vanha nimitys Iwatelle sekä Aomorin prefektuurin itäosalle. Morioka on edelleenkin tunnettu rautatavaroistaan, joita kutsutaan nimellä "Nanbu tetsubin". 
Moriokaa ja Iwatea hallinneista klaaneista oli Heian-kaudella vallassa Ōshū-Fujiwaran klaani. Tämän klaanin tuhosi shōgun Minamoto no Yoritomo, ja tilalle tuli Ōshū-Kudōn klaani. Muromachi-kaudella Nanbu-klaani sitten levittäytyi alueelle ja rakennutti nykyisen kaupungin paikalle linnansa. Linna oli aluksi nimeltään Kozukata, mutta nimi Morioka tuli pian käyttöön.
Liikenne ja nähtävyydet.
Morioka on merkittävä liikennekeskus Pohjois-Tōhokussa. Sen asema parani entisestään 1970-luvulla, kun Japanin suurnopeusjuna Shinkansenin pohjoinen linja Tōhoku Shinkansen sai rakennusluvan. Vuonna 1982 valmistuneen radan pohjoinen päätepysäkki oli juuri Morioka. Rataa jatkettiin Aomorin prefektuurin puolelle vasta 2002. Lisäksi 1997 Moriokasta avattiin toinen linja Akita Shinkansen, joka kulkee sieltä Akitan prefektuurin pääkaupunkiin Akitaan. 
Kaupungin merkittävin nähtävyys on vanha kirsikkapuu, joka on halkaissut kivenlohkareen. Puu on aikoinaan lähtenyt kasvamaan kiven halkeamasta, ja kasvaessaan se on halkaissut suurta kiveä yhä enemmän ja enemmän. Iältään kirsikkapuu on noin 300 tai 400 vuotta. Vuonna 1923 se julistettiin kansalliseksi suojelukohteeksi. 
Nanbun ruhtinassuvun linna, jonka rakentaminen alkoi 1597, on myös turistikohde. Linna hajotettiin 1800-luvun Meiji-restauraation aikana, joten siitä on jäljellä enää perustukset ja jonkin verran muureja. Meiji-kauden arkkitehtuurin kiintoisin ilmentymä kaupungissa on 1911 pystytetty pankki, jonka punavalkoinen julkisivu tuo hyvin esiin kauden tyylilliset ihanteet. 
Moriokan ystävyyskaupunkina on vuodesta 1985 ollut Victoria Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa.
Lockheed AC-130

Lockheed AC-130 on yhdysvaltalaisten lentokonevalmistajien Boeingin ja Lockheedin valmistama sotilaslentokone. Se on maataisteluun ja tulitukeen kehitetty versio Lockheed C-130 Hercules -kuljetuskoneesta. Lentokoneesta on kehitetty vuonna 2025 operatiivisessa käytössä olleeseen versioon AC-130J mennessä viisi eri sukupolven versiota.
Yhdysvaltain ilmavoimien AC-130H Spectreä ja AC-130U Spookya käytetään maajoukkojen tulitukeen ja maakohteitten, kuten tukikohtien tai saattueiden suojaamiseen tai tuhoamiseen.
Historia.
Tulitukilentokoneiden ideana on, että niiden sivulle suunnattu aseistus mahdollistaa sen, että kone voi kiertää maaliaan jatkuvasti tulittaen.
Ensimmäiset AC-130-koneet otettiin käyttöön jo Vietnamin sodassa, missä ne korvasivat tehtävään aiemmin käytetyt AC-47- ja AC-119-koneet. Lentokoneen versioita ovat:
Timo Marjamaa

Timo Tapio Marjamaa (s. 27. kesäkuuta 1976 Lahti) on Veikkausliigan nykyinen toimitusjohtaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Marjamaa on lahtelaisen FC Kuusysin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa ja Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa kaudella 1995. Hän edusti Suomessa myös fuusioseura FC Lahtea, FC Jokereita, AC Allianssia, jossa hän toimi kapteenina seuran tuhoon johtaneella kaudella 2005, ja Helsingin Jalkapalloklubia. Vuonna 2002 hän kävi Turkissa Yimpas Yozgatsporin joukkueessa.
Marjamaa saavutti SM-hopeaa Jokereissa, Allianssissa ja HJK:ssa sekä jälkimmäisessä myös Suomen cupin. Hänen pelaajauransa päättyi polvivamman vuoksi kauteen 2007. Kaikkiaan hän pelasi 199 liigaottelua, joissa hän teki 13 maalia.
Suomen maajoukkueissa Marjamaa pelasi kuusi A-maaottelua ja kaksi nuorten maaottelua.
Marjamaa on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Pelaajauransa jälkeen hän on työskennellyt Sampo Pankin palveluksessa. Marraskuussa 2010 hän aloitti työn Veikkausliigan toimitusjohtajana. Hän on toiminut myös kolumnistina Veikkaajassa ja kommentaattorina Urheilukanavalla.
Läntinen Litsa (joki)

Läntinen Litsa eli Läätsijoki eli "Litsajoki" () on 107 km:n pituinen Barentsinmereen laskeva joki Venäjän Murmanskin alueella, Petsamon ja Murmanskin välimailla. Joki laskee Litsanvuonoon, jonka rannoilla sijaitsee yksi Venäjän tärkeimmistä ydinsukellusvenesatamista, Zapadnaja Litsa.
Toisessa maailmansodassa kesällä 1941 Saksan vuoristoarmeijan operaatio Platinaketun tarkoitus oli vallata lännestä edeten Murmanskin kaupunki. Saksalaisten eteneminen pysäytettiin kuitenkin Läntisen Litsan varteen. Siihen muodostui neuvostojoukkojen pitkäaikainen pääpuolustuslinja, jossa käytiin ankaria taisteluja. Sodan aikana se sai Neuvostoliitossa nimityksen "Kuoleman laakso" (Долина смерти, "Dolina smerti"), myöhemmin "Kunnian laakso" (Долина славы, "Dolina slavy"). Alueella on suuria sodanaikaisia joukkohautoja.
Iiro Aalto

Iiro Aalto (s. 19. heinäkuuta 1977 Rauma) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja. Aalto on Suomen-mestari ja kolminkertainen Suomen Cupin voittaja.
Aalto on Pallo-Iirojen kasvatti, joka nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 1995. Kaudeksi 2001 hän siirtyi Veikkausliigaan tehtyään sopimuksen Hakan kanssa. Aalto oli voittamassa Suomen Cupia 2002. Hakasta hän siirtyi HJK:hon kaudeksi 2003 ja voitti ensimmäisellä HJK-kaudellaan sekä liigan että Suomen Cupin.
Aallolla on maalittomien liigaotteluiden Suomen ennätys, 161 ottelua. Hän teki ensimmäisen liigamaalinsa 27. lokakuuta 2007 rangaistuspotkusta TPS:aa vastaan kauden viimeisessä ottelussa. Aalto siirtyi alun perin kaudeksi 2008 TPS:aan, mutta sopimuksessa ollut ulkomaansiirtopykälä mahdollisti vapaan siirtymisen Olympiakos Nikosiaan puolivuotisella sopimuksella. Aalto pelasi Kyproksella kuusi sarjaottelua tekemättä maalia.
Aalto pelasi tammikuusta maaliskuuhun asti Kyproksella, mutta sopimus purkaantui seuran pudottua sarjasta. Hän oli maaliskuusta 2008 asti ilman seuraa, kunnes hallitseva Suomen mestari Tampere United solmi loppukauden kestävän sopimuksen hänen kanssaan. Aallon loukkaannuttua sopimus kuitenkin purettiin ja Aalto palasi TPS:aan. Aalto pelasi vuosina 2001–2009 Veikkausliigassa yhteensä 200 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Kaudeksi 2010 Aalto siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Pallo-Iiroihin yksivuotisella sopimuksella. Kauden lopun hän pelasi kuitenkin lainasopimuksella Porin Palloilijoissa. Joulukuussa 2010 Aalto jatkoi sopimustaan P-Iirojen kanssa kahdella vuodella. Aalto lopetti uransa Pallo-Iiroissa kauteen 2015.
Myös Aallon nuorempi veli Jussi on Veikkausliigassa pelannut jalkapalloilija.
Saavutukset.
Haka
HJK
Pentanoli

Pentanoli (C5H11OH) on alkoholi, joka koostuu hiilestä, vedystä ja hapesta. Sillä on kahdeksan rakenteellista isomeeristä muotoa:
Orjol

Orjol (, vanhentunut translitterointi Orel) on Orjolin alueen pääkaupunki Venäjällä Okajoen varrella noin 360 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kurskin kaupunki on 135 km Orjolista etelään. 
Kaupungin nimi tarkoittaa venäjäksi "kotkaa". Vuonna 2002 siellä oli 333 000 asukasta. Toisen maailmansodan aikana kaupunki tuhoutui lähes täysin Kurskin taistelun yhteydessä. Orjolin suomalainen ystäväkaupunki on Nokia.
Historia.
Orjol on perustettu vuonna 1564 linnoitukseksi tataarien hyökkäyksiä vastaan. Kaupungin alue koki raskaita taisteluita toisen maailmansodan aikana. Kaupungin keskustassa on rengaskatuja ja säteittäisiä katuja, joista monet on nimetty kaupungissa asuneiden tai syntyneiden kirjailijoiden ja runoilijoiden mukaan kuten Ivan Turgenev, Leonid Andrejev, Ivan Bunin ja Nikolai Leskov. Turgenevin asuintalo on nykyään museona. 
Orjolin tuomioistuin julisti ensimmäisenä Venäjällä Jehovan todistajat -uskonnollisen liikkeen ekstremistiseksi organisaatioksi vuonna 2016. Seuraavana vuonna Venäjän korkein oikeus julisti sen kielletyksi koko Venäjällä. Turvallisuuspoliisi teki tarkastuksen liikkeen tiloihin Orjolissa. Silloin pidätettiin tanskalainen Dennis Christensen. Hän oli ensin tutkintavankeudessa ja sai helmikuussa 2017 kuuden vuoden vankeustuomion. Hän pääsi vapaaksi toukokuussa 2022.
Talous ja koulutus.
Orlik-joen eteläpuolella ja Oka-joen vastarannalla sijaitsevat uudet asuinalueet ja teollisuusalue, jossa on teknistä-, vaate- ja elintarviketeollisuutta. Orjolissa on opettajankoulutuslaitos ja tekninen oppilaitos.
Uotilan hiidenkirnu

Uotilan hiidenkirnu on Rauman kaupungin Uotilan kaupunginosassa, entisen Rauman maalaiskunnan alueella sijaitseva hiidenkirnu.
Uotilassa sijaitseva hiidenkirnu on noin 60 senttimetrin syvyinen ja halkaisijaltaan 1,3 metriä. Uotilan asukasseura ry teki vuonna 2004 kaupungin ympäristölautakunnalle aloitteen hiidenkirnun rauhoittamisesta luonnonmuistomerkiksi. Aloite hyväksyttiin lautakunnan kokouksessa 11. tammikuuta 2005.