tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
NHL-kausi 1917–1918

NHL-kausi 1917–1918 oli historian ensimmäinen NHL-kausi. Kaudella pelasi yhteensä neljä eri joukkuetta; Ottawa Senators, Toronto Arenas, Montreal Canadiens ja Montreal Wanderers. Joukkueista Wanderers luopui sarjapaikastaan kesken kauden tulipalon tuhottua sen kotihallin Westmount Arenan. Tuolla kaudella NHL:n pääpalkinto ei ollut Stanley Cup, vaan O'Brien Trophy, joka annettiin parhaalle NHL-joukkueelle. Stanley Cup oli tuolloin jääkiekkoilun pääpalkinto, josta taistelivat NHL:n voittanut joukkue sekä PCHA:n ("Pacific Coast Hockey Association") mestari. Historian ensimmäisen O'Brien Trophyn ja samalla Stanley Cupin voitti Toronto Arenas, jonka nimi on nykyään Toronto Maple Leafs.
Runkosarjan maalipörssi.
Ensimmäisen NHL-kauden maalintekijätilaston voitti Canadiensin Joe Malone. Hän jäi historiaan myös ensimmäisen hattutempun tekijänä.
O'Brien Trophy -finaali.
Koska Montreal Canadiens voitti ensimmäisen puolen ja Toronto Arenas toisen, kohtasivat ne näin O'Brien Trophy finaalissa, missä voittaja ratkaistaisiin tehtyjen yhteismaalien perusteella. Toronto Arenas voitti mestaruuden ja O'Brien Trophyn yhteismaalein 10-7.
Viisi sivistynyttä heimoa

Viisi sivistynyttä kansaa () on termi, jolla tarkoitettiin viittä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansaa, joita valkoiset siirtolaiset pitivät suhteellisen sivistyneinä. Nämä kansat olivat cherokeet, chickasawit, choctawit, creekit ja seminolit. Nämä intiaanit olivat omaksuneet useita siirtolaisten tapoja ja käytäntöjä, ja olivat rauhallisissa väleissä näiden kanssa. Näillä kansoilla oli myös plantaaseja ja mustia orjia. Viisi sivistynyttä kansaa asuivat Yhdysvaltain kaakkoisosissa ennen pakkosiirtoja.
Nykyisin "viisi sivistynyttä kansaa" koetaan rasistisena käsitteenä, etenkin niiden intiaanikansojen keskuudessa, jotka eivät kuulu näihin viiteen kansaan. Heimojen "sivistyneisyys" viittaa siihen, että intiaaniheimojen taloudelliset suhteet valkoisiin amerikkalaisiin olivat kiinteät ja heimot olivat osittain assimiloituneet valtaväestöön angloamerikkalaisia normeja seuraamalla. "Sivistyksen" merkkejä olivat mm. englannin puhuminen, avioliitot valkoihoisten kanssa, järjestäytynyt hallinto, kristinuskon harjoittaminen, patrilineaalinen perimys ja orjien omistaminen.
Intiaanit siirrettiin monessa erässä 1800-luvulla muihin osiin maata, varsinkin nykyisen Oklahoman alueelle. 
Yhdysvaltain sisällissodassa choctaw- ja chickasaw-intiaanit taistelivat etelävaltioiden puolella. Creekit, seminolit ja cherokeet taas olivat hajaantuneet kummankin sisällissodan osapuolen kannattajiin. Cherokee-kansan keskuudessa oli sisäisiä taisteluita eri puolten kannattajien välillä.
Yhdysvaltain hallitus lupasi, että uudella alueella intiaanit saisivat maata, jolle valkoisia ei muuttaisi. Siirtolaiset kuitenkin pettivät lupauksen, ja intiaanien maiden valtaus jatkui.
Katalonian kansanäänestys itsehallintolaista 2006

18. kesäkuuta 2006 järjestettiin Espanjaan kuuluvassa Kataloniassa kansanäänestys alueen uudesta autonomialaista, joka lisää alueen itsehallintoa. Äänestäneiden osuus oli alhainen: 49 %. Lain puolesta äänesti 73,9 % ja vastaan 20,8 %. Uusi laki korvaa vanhan, vuodelta 1979 peräisin olevan lain. Äänioikeutettuja oli yli viisi miljoonaa.
Laki takaa Katalonialle muun muassa enemmän sananvaltaa siirtolaisuutta sekä satamien ja lentokenttien hallintoa koskevissa kysymyksissä ja oikeuslaitoksessaan. Myös katalaanin kielen asema vahvistui. Alun perin katalaanit tavoittelivat muun muassa laajaa veronkanto-oikeutta. Monilta muiltakin osin äänestyksen kohteena ollut versio laista on eräänlainen sopuratkaisu Espanjan hallituksen kanssa laajaa itsehallintoa tavoitelleen Katalonian alueparlamentin esityksestä.
Katalonian itsehallinto ei uudenkaan lain seurauksena ole yhtä laaja kuin Baskimaalla ja Navarralla. Tuloksen kuitenkin uskotaan rohkaisevan muita itsehallintoalueita tarkistamaan Francisco Francon valtakauden kukistumisen jälkeisiltä Espanjan demokratian alkuvuosilta peräisin olevia itsehallintolakejaan. Katalonia on voimakkaasti teollistunut ja eräs Espanjan vauraimmista alueista. Katalonian talous vastaa lähes viidennestä koko Espanjan kansantulosta.
Itsehallinnon laajentamisen puolesta kampanjoivat tällä hetkellä maassa vallassa olevat sosialistit, joita Espanjan pääministeri José Luis Rodríguez Zapatero tuki, sekä maltilliset kansallismieliset piirit. Uutta itsehallintolakia vastaan voimakkaimmin oli oppositiossa oleva konservatiivinen kansanpuolue, jonka mukaan laki merkitsee Espanjan "lopun alkua". Myös Katalonian itsenäisyyttä kannattava ERC-puolue oli lakia vastaan, koska se ei sen mielestä lisännyt itsemääräämisoikeutta riittävän paljon.
Samuel Fuller

Samuel Michael Fuller (12. elokuuta 1912 Worcester, Massachusetts − 30. lokakuuta 1997 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Fuller syntyi Worcesterissa, Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat Euroopasta muuttaneita juutalaisia, jotka Amerikkaan saavuttuaan vaihtoivat sukunimensä Rabinovitšista Fulleriin. Samuel Fuller aloitti uransa lehtialalla. 17-vuotiaana hän toimi rikostoimittajana "New York Evening Graphic" -lehdessä. 1930-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti pulp-romaaneja ja elokuvakäsikirjoituksia. Toisen maailmansodan alkaessa Fuller liittyi armeijaan, jonka kokemuksia hän käytti hyödykseen elokuvien tekemisessä. 
Fullerin elokuvat kuvaavat usein petoksia ja vääryyttä. Hänen kuvaamansa maailma on julma ja moraaliton, ja hän tuo esille kulttuurieroja amerikkalaisen yhteiskunnan ytimessä.
Samuel Fuller oli vieraana ensimmäisillä Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 1986. Myöhemmin erästä katua Sodankylän keskustassa on alettu nimittämään Samuel Fullerin kaduksi. Hän myös näytteli Mika Kaurismäen elokuvissa "Helsinki Napoli All Night Long" ja "Tigrero – elokuva joka ei valmistunut" sekä Aki Kaurismäen elokuvassa "Boheemielämää".
Los Angelesin elokuvakriittikkojen liitto antoi Fullerille elämäntyöpalkinnon vuonna 1986.
Välikylä (Oulu)

Välikylä on kaupunginosa Oulussa, Jäälin suuralueella entisen Kiimingin kunnan alueella. Kylä sijaitsee valtatien 20 varrella, ja se rajoittuu Korvenkylän kaupunginosaan sekä Jäälin taajamaan. Jäälinjärvestä Kalimeenojaan laskeva Jäälinoja virtaa kylän lävitse. Kiimingin Yrityspuisto sijaitsee Välikylässä.
Kylän rakennuskanta on pääasiassa omakoti- sekä maataloja. Lisäksi kylässä on pienimuotoista yritystoimintaa. Asutus on keskittynyt enimmäkseen Jäälinojan ja valtatien väliselle alueelle. Yrityspuiston alue sekä ajoharjoittelurata sijaitsevat valtatien länsipuolella.
Spineshank

Spineshank on yhdysvaltalainen grammy-palkittu metalliyhtye, jonka tyyli on industrial metalia ja alternative metalia. Yhtye perustettiin Los Angelesissa helmikuussa 1996. Yhtye on tehnyt kolme levyä, joista ensimmäinen oli vuoden 1998 "Srtictly Diesel". Toinen levy "The Height Callousness" julkaistiin vuonna 2000 ja kolmas levy "Self Destructive Pattern" vuonna 2003. Yhtyeen kappaleita ovat muun muassa ”New Disease” ja ”Synthetic”. 
Laulaja Jonny Santos on myös metalcore-yhtye Silent Civilianin solisti. Elokuussa 2008 Spineshank ilmoitti palanneensa jälleen yhteen sekä äänittävänsä joitakin demoja.
Aivoverenkiertohäiriö

Aivoverenkiertohäiriö eli AVH on aivojen verenkierron häiriötila, joka voi olla ohimenevä (englanniksi ”transient isch(a)emic attack” eli TIA ja virallisemmalta nimeltään suomeksi ”aivoiskemia”) tai josta voi seurata aivoinfarkti eli aivohalvaus. Aivoinfarkti ilmenee tahdonalaisten lihasten halvaantumisena sekä pysyvänä toiminnanvajavuutena aivoissa. Taustalla olevan aivoverenkiertohäiriön voi aiheuttaa joko "aivovaltimotukos" tai "aivoverenvuoto". Verenkiertohäiriö tai aivohalvaus voi johtua myös aivokasvaimesta, tulehduksesta tai aivovammasta.
Aivoverenkiertohäiriöt ovat erittäin vaarallisia ja yleisiä, Suomessa aivoverenkiertohäiriöön sairastuu noin 38 ihmistä joka päivä. Yli kolmasosa verenkiertohäiriön saaneista kuolee, aivoverenkiertohäiriöt ovat kolmanneksi yleisin kuolinsyy. Ainoastaan sydänsairaudet ja erilaiset syövät ovat sitä yleisempiä. Yleisimmin sairautta esiintyy vanhoilla ihmisillä. Aivoverenkierron häiriöt aiheuttavat massiivisen tulehdusreaktion keskushermostossa.
Luettelo aivoverenkiertohäiriöistä.
Aivoverenkiertohäiriöitä ovat esimerkiksi:
Oireet.
Ensimmäisinä oireina havaitaan akuuttia eli äkillistä heikkoutta toispuolisen kasvon tai ylä- tai alaraajan alueella, puutuneisuutta, tunnottomuutta, hämärtymistä näössä, puhekyvyn tai puheenymmärtämisen huonontumista, akuuttia ja kivuliasta päänsärkyä, huimausta sekä kävelyvaikeuksia. Vakavampia oireita ovat toispuolinen raajahalvaus, tuntohäiriö, puhevaikeuksia, näön menettäminen tai hetkellinen toisen silmän pimeneminen.
Jos verenkiertohäiriö on nikamavaltimossa, oireet ovat aivorungossa. Tällaisia oireita ovat huimaus, pahoinvointi, kankeus puheessa, kaksoiskuvat ja raajojen halvaukset eriasteisina.
Verenvuodon ollessa lukinkalvonalaisena ensioireina ovat akuutti päänsärky, tajunnantason aleneminen, niskajäykkyys, oksentaminen sekä mahdolliset, tosin ei kovin yleiset halvaukset. Myös henkinen suorituskyky voi laskea, jolloin on afasiaa eli kielellisiä häiriöitä, muistihäiriöitä, mielialamuutoksia (masennus) sekä tuttujen paikkojen muistamisen ja tahdonalaisten liikkeiden suorittamisen vaikeuksia.
Hoito.
Aivoverenkierron häiriöiden hoidolla pyritään lähinnä välttämään uusien komplikaatioiden syntymistä. Kuntoutuksella pyritään aivokudosvauriosta aiheutuneen toiminnanvajavuuden korjautumiseen.
Aivoinfarktin jälkeen käytetään aivoverisuonen tukoksen liuotushoitoa, jolla pyritään avaamaan tukkeutunut verisuoni. Sairautta hoidetaan myös verenohennuslääkkeillä, jottei uusia verihyytymiä syntyisi. Uusien tukosten syntymistä pyritään välttämään aspiriinilla.
Aivoverenvuodossa syntynyt verenpurkauma voidaan poistaa kirurgisesti. Leikkaus tehdään vain, jos potilaan kunto on riittävän hyvä ja purkauma on sopivassa paikassa. Ennalta ehkäisevä leikkaus voidaan tehdä, jos epäillään aivojen alueella valtimopullistumaa eli aivoaneurysmaa.
Sibeliustalo

Sibeliustalo on konsertti- ja kongressikeskus Lahdessa Ankkurin kaupunginosassa Vesijärven rannalla. Sibeliustalo on nimetty säveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan.
Yleistä.
Vuoden 2000 keväällä valmistunut rakennuskokonaisuus koostuu neljästä osasta: suuresta salista, saneeratusta ja punatiilisestä entisestä puusepäntehtaasta, kongressisiivestä ja suuresta Metsähalli-lämpiöstä. Pääsalin ulkopinta on lasia, joten pääsalin vaaleita puisia seinärakenteita voi katsella myös ulkoa.
Uusien osien kantavien rakenteiden materiaali on puu, ja talolle saatiin tukea osana merkittävää puuarkkitehtuurina. Talon ovat suunnitelleet Hannu Tikka ja Kimmo Lintula. Akustiikan on suunnitellut amerikkalainen Russel Johnson ja Artec Consultants Inc.
Tiilinen osa on vuosina 1907–1908 rakennettu Lahden vanhin säilynyt teollinen rakennus. Alun perin rakennus toimi sulfaattiselluloosatehtaana kapteeni August Fellmanin omistaman Lahden Höyrysaha Osakeyhtiön yhteydessä. Useaan otteeseen laajennetussa rakennuksessa ovat toimineet myös lasitehdas, puujauho-, puusepän- ja puutalotehdas. Sibeliustalon sisäänkäynnin tiilinen osuus on jäännös alkuperäisestä rakennuksesta.
Australialainen lehti "The Sydney Morning Herald" valitsi vuonna 2009 Sibelius-talon yhdeksi kymmenestä maailman parhaasta konserttitalosta. Sibeliustalo sisältyi myös "The Guardianin" kymmenen parhaan konserttitalon listaan vuonna 2015, ja "The Wall Street Journalin" nimeämien Euroopan viiden parhaimman konserttisalin joukkoon.
Johto.
Sibeliustalon johtajina ovat toimineet:
Vuoden 2015 marraskuussa uutisoitiin Sibeliustalon ja Lahden messujen toiminnan yhdistämisestä. Tavoitteena on myynnin ja markkinoinnin yhdistäminen, yhtiöiden vahvistaminen ja synergia. Uudeksi yhdistyneiden tapahtumatalojen toimitusjohtajaksi valittiin tammikuussa 2016 Emilia Mäki.
Tilaisuuksia.
Sibeliustalossa järjestettiin EU-maiden epävirallinen huippukokous Suomen EU-puheenjohtajuuskaudella lokakuussa 2006.
Lahden kansainvälinen urkuviikko järjestetään Ristinkirkon lisäksi osaksi Sibeliustalolla. Sibeliustalolle on hankittu tätä varten ranskalaisromanttista tyyliä edustavat urut, jotka otettiin käyttöön vuonna 2007. Sibeliustalo on Sinfonia Lahden kotisali.
Eduskuntavaalien 2011 ääntenlaskentailtana Sibeliustalossa järjestettiin kantahämäläistyyppiset vaalivalvojaiset, jossa mukana olivat kaikki eduskuntapuolueet.
Kesäkuussa 2014 Sibeliustalossa järjestettiin kokoomuksen puoluekokous, jossa valittiin kokoomuksen puheenjohtaja.
Punch-Out!!

Punch Out!! on Nintendon kehittämä nyrkkeilyaiheinen urheilupelisarja, jonka ensimmäiset osat "Punch-Out!!" ja "Super Punch-Out!!" julkaistiin vuonna 1984 kolikkopelinä. Pelisarjan seuraavat osat julkaistiin NES:ille nimellä "Mike Tyson’s Punch-Out!!" vuonna 1987 ja SNES:ille nimellä "Super Punch-Out!!" vuonna 1994. Uusin peli on "Punch-Out!!" Wiille, joka julkaistiin 2009. Pelissä ohjataan aloittelevaa nyrkkeilijää Maailman videonyrkkeilyseuran (World Video Boxing Association) turnauksessa.
Pelin kulku.
Pelaaminen tapahtuu ohjaamalla nyrkkeilijää kehässä, voittamalla vastustajan pääsee ottelemaan vaikeampaa nyrkkeilijää vastaan. Pelihahmo osaa lyödä suoran ja koukun vasemmalla ja oikealla kädellä, suojata ja väistää iskuja. Uudemmista kamppailupeleistä poiketen pelihahmoa ei voi kävelyttää pitkin kehää, vaan ottelijat kamppailevat naamatusten samoissa asemissa koko ottelun ajan.
Vastuksien taidot kasvavat pelin myötä hyvin helposta erittäin vaikeaan. Vaikeimmat vastustajat antavat hyvin vähän vinkkejä tulevista iskuista ja pelaajalta vaaditaan nopeita refleksejä selviytyäkseen heistä.
Punch-Out!!
Ensimmäinen Punch-Out!! -peli pysyi suosittuna videopelihalleissa läpi 80-luvun. Uudentyyppinen pelinkulku ja kommentteja äänen ja puhekuplan avulla heittelevät vastustajat olivat tekijöitä menestyksen takana. Pelaaja kohtaa kuusi vastustajaa, jotka saa vastaansa uudelleen vaikeampina versioina voitettuaan viimeisen vastuksen, Mr. Sandmanin. 
Super Punch-Out!!
Ensimmäisen Punch-Out!! -pelin rinnakkaisversio sisältää viisi uutta vastustajaa. Pelin vaikein vastus on Super Macho Man, joka esiintyy myös myöhemmissä NES- ja SNES-versioissa.
Mike Tyson's Punch-Out!! (NES).
"Punch-Out!!" -pelin NES-porttaus vuodelta 1987. Little Mac -niminen, aloitteleva nyrkkeilijä kamppailee tiensä läpi neljän ottelusarjan, joissa hän kohtaa yhteensä 14 vastustajaa. Erotuomarina toimii Mario. Pelistä tehtiin vuonna 1990 uusi versio (pelkällä "Punch-Out!!" -nimellä), jossa ei ole mitään muuta eroa kuin viimeisen vastustajan Mike Tysonin tilalla on Mr. Dream. Tämä ottelee täysin samalla tavalla kuin Mike Tyson, mutta on vain erinäköinen hahmo.
Super Punch-Out!! (SNES).
SNES-pelin tapahtumat sijoittuvat NES-version jälkeen. Nimetön, aloitteleva nyrkkeilijä kohtaa uusia ja vanhoista peleistä tuttuja vastustajia neljässä ottelusarjassa. Vastuksia on yhteensä 16 kappaletta. Maailmanmestarina toimii aiemmista peleistä tuttu Super Macho Man, mutta pelin vaikein vastus on Maailman videonyrkkeilyseuran ulkopuolella otteleva Nick Bruiser.
Doc Louis's Punch-Out!!
"Doc Louis's Punch-Out!!" on vuonna 2009 Wiille julkaistu sarjan peli.
Punch-Out!! (Wii).
Sarjan uusin peli julkaistiin vuonna 2009 Wiille ja Wii U:lle. Little Macin vastustajina on vanhoja hahmoja NES- ja SNES peleistä, sekä kolme uutta hahmoa. Pelissä on myös ura- ja moninpelimoodi. Päävastustaja on suosittu Donkey Kong.
Kalimeenoja

&lt;mapframe latitude="65.060551" longitude="25.549393" zoom="3" width="200" height="100" align="right" /&gt;
Kalimenjoki tai Kalimeenoja tai Kalimenoja on valjastamaton ja lähes luonnontilainen keskisuuri joki, joka virtaa Oulun kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla.
Joki alkaa Rekikylästä Vesalan kaupunginosasta ja Ahmasjärvestä. Kalimeenlammella se laajenee, ja jatkuu laskuojana, virraten länteen halki Saviharjun, Korvenkylän, Kalimeenkylän sekä Kellon kaupunginosien, laskien Perämeren Kuivasmereen Kellon Kiviniemessä.
Kalimenjoen valuma-alueen pinta-ala on 224 km² ja järvisyys 2 %. Joen kokonaispituus on noin 35 km ja joessa on pudotuskorkeutta noin 60 m (Kalimenjoen perusselvitys 2011). Joen keskivirtaama on 2 m3/s. Valuma-alueella sijaitsee yhteensä 27 järveä, joista suurimmat ovat Hämeenjärvi 104,8 ha, Jäälinjärvi 93,1 ha, Lylykkäänjärvi 44,4 ha, Kalimenlampi 20,5 ha, Saarisenjärvi 22,9 ha ja Valkiaisjärvi 32,0 ha.
Valuma-alueesta 66,2 % on metsää, 14,7 % harvapuustoista metsää, pensastoa tai avoimia kankaita, 5,1 % kosteikkoja ja avosoita, 3,5 % asuinalueita, 3,5 % viljelysmaata, 2,5 % teollisuuden palveluiden ja liikenteen alueita, 1,8 % sisävesiä, 1,7 % maa-ainesten ottoalueita, kaatopaikkoja ja rakennustyöalueita, 0,6 % heterogeenisiä maatalousvaltaisia alueita sekä 0,4 % virkistys- ja vapaa-ajan toiminta-alueita.
Kalimenjokeen laskee useita pienempiä uomia. Suurimmat laskuojat ovat Jäälinjärvestä laskeva Jäälinoja sekä Hekkalanlahti-nimisestä järvestä laskeva Himottuoja–Lahdeoja. Myös Huutilampi Heikinharjussa laskee Kalimenjokeen.
Kalimenjoki luokitellaan keskisuureksi joeksi, ja se kuuluu Oulujoen–Iijoen vesienhoitoalueeseen. Joessa on useita koski- ja suvantopaikkoja. Kalimeenoja on määritelty arvokkaaksi pienvesistöksi.
Kalimenjoki on koko matkaltaan virkistys- ja kotitarvekalastuskäytössä. Melontakohteeksi se soveltuu alajuoksunsa osalta korkean veden aikaan. Uoman yli on kaatuneita puita Alakylän tien eteläpuolella, mutta Alakylän tien pohjoispuoli soveltuu melomiseen ja korkean veden aikana myös veneilyyn. Joen vesi on tummaa ja sameaa, johtuen pääosin raudan huuhtoutumisesta jokiveteen.
Mirja Jaako Oulun yliopistosta kartoitti vuonna 1972 Haukiputaan paikannimistöä, ja tallensi joen nimen muodossa Kalimenoja. Varmaa tietoa ei ole, milloin ja miksi nimen loppuosa muuttui joesta ojaksi. Maanmittauslaitoksen kartoissa joen nimenä näkyy myös toistaiseksi Kalimenoja. Nykyään nimitys Kalimenjoki on kuitenkin vakiintumassa, esimerkiksi uusimmissa tutkimuksissa sitä kutsutaan tällä nimellä. Aikaisemmin joki on tunnettu nimillä Kalimenjoki, Kellonjoki, Kalewanjoki ja Kallisenjoki.
Joen nykyistä tilaa pidetään huonona tai tyydyttävänä korkeiden fosforipitoisuuden ja ajoittaisen happamuuden vuoksi. Joen vesi soveltuu teollisuuden käyttöön prosessivetenä ja jossain määrin kasteluun.
Blue Sky Studios

Blue Sky Studios oli vuonna 1987 perustettu yhdysvaltalainen elokuva- ja tietokoneanimaatiostudio. Yhtiön omia tuotantoja ovat animaatioelokuvat "Ice Age – jäätikön sankarit" (2002), "Robots" (2005), "Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa" (2006), "Horton" (2008), ' (2009), "Rio" (2011), ' (2012), "Salainen valtakunta" (2013), "Rio 2" (2014), "Tenavat-elokuva" (2015), "" (2016), "Ferdinand" (2017) ja "Vakoojat valepuvuissa" (2019). Näiden lisäksi yhtiö teki animaatioita elokuviin kuten "Fight Club" (1999) ja "Alien – ylösnousemus" (1997).
Helmikuussa 2021 Disney ilmoitti sulkevansa Blue Sky Studiosin saman vuoden huhtikuussa.
Kalevi Haapoja

Matti Kalevi Haapoja (s. 14. elokuuta 1932 Ylihärmä) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on naimisissa kauhavalaisen Eila Haapojan (o.s. Hirsimäki s. 1933) kanssa. Haapojan näyttelijäura alkoi 1950-luvulla, jolloin hän oli aktiivisesti mukana Ylihärmän nuorisoseuran toiminnassa. Myös hänen ensimmäiset ohjaustyönsä syntyivät 1950-luvulla. Vuonna 1962 Haapoja valittiin Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseura ry:n vakinaiseksi ohjaajaksi. Vuonna 1963 hän ohjasi 11 kokoillan näytelmää, kolme ulkoilmanäytelmää ja kuusi pienoisnäytelmää. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Seinäjoen kaupunginteatteriin 1967. Haapoja on toiminut freelancernäyttelijänä 1970-luvun alusta, muun muassa vuosina 1971–1972 "Seitsemän veljeksen" Juhanina Tampereen työväenteatterissa. Hän näytteli 1990-luvulla useita elokuvarooleja, kuten Häjyt-elokuvan vanhaa Karhua. Isoo-Anttia Haapoja näytteli puolestaan Häjyt -tv-elokuvassa 1978. Samalla hän ohjasi harrastajateattereissa useita näytelmiä kuten "Isänmaan miehet" Lapualla sekä "30 hopearahaa" ja "Härmän käräjät" Alahärmässä. Vuosina 1979–1993 Kalevi toimi Suomen Harrastajateatteriliiton ohjaajana, jolloin hän teki ohjaustöitä ympäri Suomea. 1980-luvulta hän on näytellyt useissa televisiorooleissa, kuten "Kulkurin taivas", sekä 2000-luvun dokumentti- Pariisin matkasta. Haapoja tunnetaan myös runonlausunnasta ja yhden miehen teatteriesityksistä, kuten 1960-luvulla talonpoikais-aiheisesta lausuntaesityksistä, 1980-luvulla Heikki Klemetin teksteihin pohjautuvista esityksistä ja 1990-luvulla Kalevi ja Kapsäkki -esityksistä.
Haapoja on palkittu uransa aikana useilla palkinnoilla, vuonna 1974 hän sai kulttuuri-Jussi-patsaan ja vuonna 1988 Maaseudun sivistysliiton myöntämän kulttuuripalkinnon, 1978 Vaasan Jaakko -patsaan, 1982 Suomen harrastelijaliiton kultaisen ansiomerkin, 1993, Antti-patsaan, 1999 Kauhava-mitalin ja Suomen Nuorisoliiton Hermanni-patsaan. Vuonna 1999 Kalevi sai Jussi-patsaan suorituksestaan "Häjyt"-elokuvassa.
Kalevi Haapoja vietti 50-vuotistaiteilijajuhlaansa 13. heinäkuuta 2007. Samana vuonna hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke.
Kalevi Haapoja valittiin eteläpohjalaisen elokuvan Hall of Fameen 21. helmikuuta 2015.
Näyttelijäntyön ohella Kalevi viljeli vaimonsa kanssa tämän sukutilaa Kauhavan Hirsimäellä vuodesta 1966 vuoteen 1992. Myös Haapojan vaimo on ollut aktiivisesti mukana harrastajanäyttelijänä.
Haapojan äiti Laina (o.s. Kurki 1895–1999) oli kotoisin Ylihärmästä, isä Matti Oskari Haapoja (1892–1969) oli syntynyt Ylihärmässä.
Hänen tyttärensä Susanna Haapoja (1966–2009) toimi Keskustan kansanedustajana.
Oshare kei

Oshare kei () on eräs japanilaisen musiikin tyylisuunta. Oshare tarkoittaa ”tyylikästä” tai ”muodikasta”. Genreä pidetään visual kei -tyylin alalajina. 
Oshare kei -tyylisuunnan ensimmäiset edustajat ilmestyivät markkinoille vuonna 2001. Oshare kei -yhtyeisiin on vaikuttanut moderni pop-punk, mutta tyylillisesti musiikki on kuitenkin lähellä visual keitä. Varsinaista musiikkia enemmän oshare keitä määrittää genren yhtyeiden pukeutumistyyli. Tästä syystä yhtyeiden vaatetuksessa on paljon vaikutteita eri katumuoti-ilmiöistä. Muodin muuttuessa etenkin ID Japan onkin ryhtynyt käyttämään muitakin värejä kuin mustaa visual kei -yhtyeille suunnittelemissaan vaatteissa.
Joomla

Joomla! on WWW-sivujen hallintaan tarkoitettu vapaa avoimeen lähdekoodiin perustuva sisällönhallintajärjestelmä, jonka avulla voidaan lisätä ja päivittää WWW-sivujen sisältöä.
Historia.
Joomla! pohjautuu Mambo-ohjelmaan, ja kehitystyöstä vastaa sama tiimi, joka vastasi Mambon kehityksestä aina elokuuhun 2005 saakka. Tuolloin nykyinen Joomla!-kehitystiimi erosi Mambo-projektista ja perusti uuden projektin. Se sai myöhemmin nimen Joomla!.
Joomla! 1.5 julkaistiin 22. tammikuuta 2008. Vuonna 2011 ilmestyi uudempi 1.7 versio, jonka kehittäminen päättyi helmikuussa 2012. Joomla!-sisällönhallintajärjestelmän version 1.5 kehittäminen päättyi virallisesti uuden 2.5 version julkaisun jälkeen keväällä 2012. Joomlan 2.5 version virallinen tuki päättyi vuoden 2014 lopussa. Syyskuussa 2012 julkaistiin Joomla 3. Uusin versio Joomla 3.6.5. julkaistiin joulukuussa 2016.
Toiminta.
Joomla! asennetaan WWW-palvelimelle ja sen ylläpitoliittymää käytetään internet-selaimen avulla. Ylläpitoliittymän kautta voidaan luoda uusia sivuja sekä lisätä tekstiä ja kuvia. Kaikki kirjoitettu teksti tallennetaan tietokantaan, josta se noudetaan käytön aikana. Joomla tukee monikielisyyttä ja siihen on saatavissa lähes 70 eri kieltä. Joomla! tarvitsee Apachen, PHP:n ja MySQL:n toimiakseen.
Ominaisuudet.
Joomla!-sisällönhallintajärjestelmän ominaisuuksia ovat :
Episiotomia

Episiotomia eli välilihan leikkaus on kirurginen toimenpide, jossa emätintä laajennetaan synnytyksen helpottamiseksi. Episiotomia tulee kysymykseen, kun väliliha ei jousta riittävästi lapsen synnyttämiseksi tai kudoksen arvellaan repeävän.
Toimenpide tehdään paikallispuudutuksessa saksilla. Leikkaustapoja on kaksi: kohti peräaukkoa tai viistosti kohti pakaraa. Haava ommellaan synnytyksen jälkeen.
Episiotomia on yleinen toimenpide Latinalaisessa Amerikassa, mutta muualla sen määrä on vähentynyt.
Toivala

Toivala on kylä Siilinjärvellä, lähellä Kuopion rajaa. Valtatie 5:n ja rautatien varrella sijaitsevassa Toivalassa toimii neljä koulua: Toivalan koulu, Suininlahden koulu, Ingmanin käsi- ja taideteollisuusoppilaitos sekä Savon ammatti- ja aikuisopiston Metsä- ja luonto-opetuksen koulutusyksikkö, jota vanhastaan nimitetään Metsäkouluksi. Ala- ja yläkoulujen oppilasmäärät ovat kasvussa uusia asuinalueita asuttavien lapsiperheiden ansiosta. Alakoulussa (Toivalan koulu) on noin 200 oppilasta ja yläkoulussa (Suininlahden koulu) noin 340 oppilasta.
Kylästä on noin 14 kilometriä matkaa Kuopioon ja noin 9 kilometriä Siilinjärven kirkonkylään, joten se kuuluu molempien työssäkäyntialueisiin. Toivalassa on muun muassa metalli- ja lääkealan teollisuutta. Toivalan läheisyydessä osana Toivala-Vuorelan taajamaa sijaitsevat Vuorelan ja Haaparinteen asuinalueet ja Kuopion lentoasema.
Toivalan Urheilijat on perinteikäs toivalalainen urheiluseura. Nykyään ToU:lla on jalkapallossa suuri määrä junioripelaajia ja olosuhteet jalkapallon pelaamiseen ovat Toivalassa hyvät kesällä 2011 rakennetun valaistun tekonurmikentän ansiosta. Toivalassa sijaitsee myös Tuplajäät, jossa esimerkiksi KalPan juniorijoukkueet harjoittelevat säännöllisesti.
Toivalasta ovat kotoisin muun muassa Suburban Tribessä laulanut Jouni Markkanen ja taidemaalari Mikko Hallikainen.
Toivalassa sijaitsee valaistu tsasouna, joka on yksi Kuopion ortodoksisen seurakunnan pyhäköistä. Toivalassa sijaitsi myös pitkään Suomen sodassa 1808–1809 käydyn Toivalan taistelun muistomerkki, joka kuitenkin siirrettiin paikallistien tieltä moottoritien toiselle puolelle Vuorelaan Kunnonpaikan eteen. Toivalassa on myös rautatieasema, jolla matkustajajunat eivät kuitenkaan ole pysähtyneet vuosiin.
Kraaselin kaivanto

Kraaselin kaivanto (myös Sudenväylä, Sudenreikä, Suenväylä, Suenreikä ja Kraaselinkanava) on Oulussa Perämerellä entisen Haukiputaan kunnan alueella sijaitseva huviveneväylä, joka erottaa Kellon Kraaselin ja Rapakarin saaret. Koneellisesti kaivetun väylän nimellissyvyys on 1,8 metriä, ja se yhdistää Kuivasmeren Kellonlahteen. Väylä tunnetaan Sudenväylänä tai Sudenreikänä suunnittelijansa, silloisen Oulu-osakeyhtiön liikennepäällikön, Sulo V. Suden mukaan. 
Väylä kaivettiin vuonna 1950 helpottamaan tukkilauttojen hinaamista Oulun pohjoispuolen jokisuilta Pateniemen sahalle, Toppilan tehtaalle ja Oulu oy:n tehtaalle. Ennen väylän rakentamista tukkilautat jouduttiin hinaamaan pidempää ja suojattomampaa reittiä, joka kulki Löyhän saaren länsipuolelta Hailuodon pohjoispuolelta Ouluun johtavalle väylälle. 
Nykyisin väylää käyttävät lähinnä huviveneilijät. Väylän kautta matka Kuivasmeren kolmesta pienvenesatamasta Kellonlahdelle ja Kiviniemen venesatamaan sekä edelleen Oulun ja Kemin väliselle väylälle lyheni merkittävästi, kun Kellon Kraaselia ei tarvitse kiertää. Varsinaiselle laivaliikenteelle Kraaselin kaivanto on liian matala.
Kaarloman

Kaarloman tai Karloman (751 – 4. joulukuuta 771) oli frankkien kuningas. Hän oli Pipin Pienen nuorempi poika.
Pipinin kuoltua vuonna 768 kuningaskunta jaettiin Kaarlomanin ja hänen veljensä Kaarle Suuren kesken. Veljesten välinen jännitys johti siihen, että kun Kaarloman kuoli vuonna 771, hänen vaimonsa pakeni lapsineen langobardien kuninkaan Desideriuksen luo.
Kaarlomanin veli Kaarle, joka sittemmin tuli tunnetuksi Kaarle Suurena, otti valtakunnan haltuunsa, ja antoi siitä osia Kaarlomanin pojille.
Emo (musiikki)

Emo on 1980-luvulla kehittynyt punkmusiikin tyylilaji. Emo-musiikkia luonnehtii syvä tunteellisuus ja melankolisuus.
Historia.
Varhaisvaiheet.
Emo-musiikki on kehittynyt hardcore punkin pohjalta, ja sen katsotaan yleisesti syntyneen 1980-luvulla sellaisten washingtonilaisten punkyhtyeiden kuin Rites Of Spring ja Embrace myötä. Nämä yhtyeet erosivat useimmista tuon ajan muista hardcore-yhtyeistä kokeellisemmalla tyylillään ja sanoituksillaan, jotka käsittelivät henkilökohtaisia aiheita kuitenkin säilyttäen punkmusiikkiin yleensä yhdistetyn energian ja vimman.
Emo-termin alkuperä on epävarma, mutta Rites of Springin jäsenet ovat kertoneet, että yhtyeen ihailijat käyttivät sitä kuvaamaan yhtyeen musiikkia. Termistä käytetään myös muunnelmaa "emo-core", kirjaimellisesti "emotive hardcore". Versio "emotional hardcore" yhdistetään virheellisesti suoraan sanaan emo.
Varhaisen emo-musiikin vaikutus kuului myöhemmin esimerkiksi Moss Iconin ja Heroinin musiikissa. 1990-luvun puolella oli jo tyypillistä, että termi "emo" yhdistettiin useisiin toisistaan suurestikin eroaviin yhtyeisiin. 1990-luvun puolessavälissä yleistynyt niin sanottu toisen aallon emo esimerkiksi käsittää indie rock-vaikutteisia yhtyeitä, kuten Sunny Day Real Estate, Jawbreaker, Texas Is The Reason ja The Get Up Kids. Tämä niin sanottu toisen aallon emo ei kuitenkaan mitenkään liity emoon. Screamo on emon alalaji, ja on yleisesti nopeampaa, kaoottisempaa ja rajumpaa.
Screamoyhtyeitä ovat esimerkiksi Orchid, Pg.99, Funeral Diner, Saetia, Neil Perry, Jerome's Dream ja Raein.
2000-luvulla.
2000-luvulla emo-termin käyttö kasvoi räjähdysmäisesti, ja voidaankin puhua suoranaisesta emo-trendistä. Samalla emo-termin määritelmä on hämärtynyt vielä entisestäänkin, ja sitä käytettiin valtamediassa usein yhtyeistä, jotka edustivat enemmänkin poppia kuin emon alkuperäistä määritelmää. Uudelle emo-musiikin tyylisuunnalle muodostui alakulttuuri.
2000-luvun emoyhteitä ovat esimerkiksi Yage, Life At These Speeds ja Lumber Lung.
2010-luvulla.
Pop-vaikutteisen emo-musiikin suosio alkoi hiipua 2000-luvun lopulla, mutta vuosikymmenen vaihtuessa alkoi "emo revival" -tyylisuunta, joka otti vaikutteita math rockista, indie rockista ja toisen aallon emo-musiikista. Tätä tyylisuuntaa edustaa mm. Algernon Cadwallader, The Front Bottoms, Tiger's Jaw, The Hotelier tai Tiny Moving Parts.
Elokuvastudio

Elokuvastudio on elokuvan tekemiseen tarkoitettu sisä- tai ulkotila, jonka olosuhteita voidaan hallita. Tavallisesti elokuvastudio on suuri ulkovaloilta suojattu hallimainen rakennus. Ikkunattoman rakennuksen valaistusta voidaan säätää tarkalleen halutuksi. Samoin erilaisia sääoloja, kuten sadetta ja sumua, voi olla mahdollista luoda tarpeen mukaan. Lavasteilla saadaan kuvaan haluttu miljöö. Elokuvastudioon kuuluvaksi voidaan laskea myös ulkolavasteet sekä muut kuin kuvauspaikat kuten leikkaustilat, jos ne sijaitsevat samassa yhteydessä.
Näytelmäelokuvat kuvataan joko studiossa tai lokaatiossa eli luonnollisessa kuvauspaikassa, kuten kaupungin kadulla tai aidon rakennuksen sisällä.
Historiaa.
Mykkäelokuvien alkuaikoina sisäkohtaukset kuvattiin päiväsaikaan rakennuksessa, jossa oli suuret avattavat kattoikkunat luonnonvalon säätelemiseksi. Pian kehitettiin niiden tilalle tehokkaita ja siirreltäviä sähkövalaisimia. Äänielokuvien myötä 1920-luvulla tuli tarve eristää kuvausstudio ulkopuolisilta ääniltä, mutta myös ikkunoiden ja säänvaihtelun aiheuttamilta valaistuksen muutoksilta ja muilta häiriöiltä, kuten uteliailta sivullisilta. Särisevien kaarilamppujen tilalle oli löydettävä äänettömiä valaisimia. Kameroihin oli kehitettävä niiden käyntiääntä eristäviä koteloita ja äänettömiä dolly-laitteita, ja myös elokuvatyöryhmän tuli äänielokuvan myötä oppia pysymään hiljaa aina kameran käydessä.
Sähkövaloilla valaistua, äänielokuvia varten kehitettyä elokuvastudiota alettiin Hollywoodissa kutsua nimellä "sound stage". Siinä ikkunattomassa hallissa sijaitsevaa kuvaustilaa ympäröi metallinen pilari-palkkikehikko eli trussi, johon on kiinnitetty siirreltäviä, teholtaan ja valaisukulmaltaan säädettäviä elokuvavalaisimia ja varsien päässä riippuvia siirreltäviä mikrofoneja. Trussirakenteissa kulkee siltoja ja ramppeja (), joita pitkin työntekijät voivat kiipeillä valaisimia ja mikrofoneja säätämässä. Trussi mahdollistaa myös kameran sijoittamisen kutakin kuvaa varten tarkalleen haluttuun kuvakulmaan. Tukirakennelma ja muut studion varusteet on yleensä pinnoitettu mattamustiksi, ettei niistä aiheudu tahattomia heijastuksia näyttelijöihin eikä lavasteisiin.
Ulkopuolisilta häiriöiltä suljettu elokuvastudio helpottaa tuotantohenkilöstön työtä, sillä he voivat suunnitella ja rakentaa lavasteet ja muut kuvausolosuhteet juuri halutunlaisiksi ja säilyttää ne sellaisina koko kuvausvaiheen ajan. Toisaalta valaistusta, kameran kuvakulmaa ja lavastuksen yksityiskohtia voidaan säätää vapaasti jokaista otosta varten erikseen.
Digitaalinen lavastus.
Digitaalisia lavasteita käyttävän elokuvan näyttelijät kuvataan chroma key -studiossa. Tällaisessa studiossa kokonainen tausta tai erikokoisia pintoja on maalattu yhdellä kirkkaalla värillä (yleensä vihreä tai sininen [green-, blue screen], koska näitä värejä ei esiinny ihmisen kehossa). Jälkituotantovaiheessa voidaan värilliset osat korvata esimerkiksi maisemalla tai toisella kuvalla.
Runon ja Rajan tie

Runon ja Rajan tie on osa Via Karelia -matkailutietä. Vuonna 1966 perustettu Runon ja Rajan tie on Suomen vanhin matkailutie. Se on 1 080 kilometrin pituinen. Se kulkee Suomen itärajaa seuraten Suomenlahdelta Lappiin.
Etelässä reitin varrella on järviä ja pieniä kaupunkeja, pohjoisemmaksi mentäessä näkymät muuttuvat metsäisiksi ja vaaraisemmaksi. Ilomantsin kunnan alueella tie seuraa Venäjän ja Suomen rajaa. Saavuttaessa Kainuuseen, maiseman valtaavat korpimaisemat ja suuret joet, kunnes lopulta Lappiin tultaessa tunturit. Tie on merkitty ruskeapohjaisilla matkailutien viitoilla ja RR-tunnuksilla.
Geoff Nicholls

Geoffrey James (Geoff) Nicholls (29. helmikuuta 1944 Birmingham – 28. tammikuuta 2017) oli englantilainen muusikko. Hänet tunnettiin parhaiten Black Sabbath -yhtyeen pitkäaikaisena kosketinsoittajana.
Geoff Nicholls aloitti kitaristina 1960-luvun lopulla yhtyeessä World Of Oz. 1970-luvun alkupuolella hän liittyi birminghamilaiseen Bandy Legs -yhtyeeseen. Bandy Legs lämmitteli usein myös birminghamilaista Black Sabbathia. 1970-luvun puolivälissä yhtye muutti nimensä Quartziksi lähinnä sen vuoksi, että yhtyeen musiikki oli muuttunut raskaampaan rockiin suuntautuneeksi ja Bandy Legs -nimi ei sopinut musiikkiin. Yhtyeen jäsenet ystävystyivät Black Sabbathin jäsenten kanssa, ja Black Sabbathin kitaristi Tony Iommi lupautui tuottamaan yhtyeen ensimmäisen albumin. Erityisesti Geoff Nichollsista ja Tony Iommista tuli hyvät ystävät, ja Iommi pyysikin Nichollsia avustamaan Black Sabbathia vuonna 1977, kun Ozzy Osbourne erosi ensimmäisen kerran yhtyeestä ja Dave Walker tuli hetkellisesti uudeksi laulajaksi.
Seuraavan kerran Iommi kutsui Nichollsin mukaan vuonna 1979, kun Ozzy Osbourne ja basisti Geezer Butler lähtivät yhtyeestä ja Ronnie James Dio tuli uudeksi laulajaksi. Hänen piti alun perin liittyä toiseksi kitaristiksi, mutta Butlerin eron vuoksi hän alkoi soittaa bassoa. Butlerin palattua yhtyeeseen ja Iommin todettua toisen kitaristin tarpeettomaksi Nicholls siirtyi kosketinsoittajaksi. Hän toimikin yhtyeen kosketinsoittajana aina vuoteen 2004 asti välillä enemmän ja välillä vähemmän täysivaltaisena jäsenenä. 
Nicholls oli mukana myös rumpali Cozy Powellin sooloyhtyeessä. Lisäksi hän sävelsi filmimusiikkia ja teki kappaleita myös Ozzy Osbournelle (levyllä "Down To Earth"). Viimeisinä vuosinaan hän oli mukana entisen Black Sabbath -laulajan Tony Martinin sooloyhtyeessä.
Nicholls kuoli 72-vuotiaana tammikuussa 2017. Hän oli sairastanut keuhkosyöpää.
Loimaan rautatieasema

Loimaan rautatieasema () on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosuudella . Liikennepaikka sijaitsee lähes tarkalleen rataosan puolivälissä, ja sijaintinsa vuoksi se on liikenteellisesti tärkeä paikka. Loimaa on myös Turusta Toijalaan johtavan rataosuuden suurin välipaikkakunta.
Loimaan asema otettiin käyttöön Turun radan ainoana III luokan rautatieasemana rataosan valmistuessa vuonna 1876. Asema sijoitettiin rautatien ja Loimaan kirkolta Ypäjälle menevän maantien risteykseen Loimijoen läheisyyteen, noin kuuden kilometrin päähän kirkosta. Paikka oli silloin metsäaluetta Vesikosken ja Peltoisten kylien välillä. Asemarakennuksen on todennäköisesti suunnitellut Knut Nylander, joka toimi tuolloin Valtionrautateiden rakennussuunnittelijana. Aseman piirustuksia ei kuitenkaan ole signeerattu. Aseman alkuperäinen veturitalli siirrettiin vuonna 1902 Humppilaan ja sen tilalle rakennettu talli on myöhemmin purettu. Aseman ensimmäinen vesitorni räjäytettiin kansalaissodan aikana ja uusi torni rakennettiin samoilla piirustuksilla kuin Humppilan vastaava. Loimaan aseman ympärille syntyi nopeasti asutuskeskus, joka oli Suomen itsenäistymisen aikoihin jo varsin merkittävä kauppoineen, pankkeineen, rukoushuoneineen ja sähkövalaistuksineen. Asemanseudusta ja Vesikosken kylästä muodostettiin itsenäinen Loimaan kauppala vuonna 1921 (vuodesta 1969 kaupunki), ja Loimaan maalaiskunnan keskukseksi jäi kirkonkylä Hirvikoski, kunnes kunnat yhdistettiin vuonna 2005.
Loimaasta suunniteltiin 1800-luvun lopulla risteysasemaa, kun rautatiekomitean rataverkkoehdotuksessa esitettiin Porin oikoradan suunnaksi reittiä Helsingistä Loimaan kautta Kokemäen Risteelle tai Peipohjaan. Radan eteläosaa Loimaalle pidettiin yhtenä ensisijaisesti rakennettavista radoista pääkaupungin elintarvikehuollon kannalta. 1920-luvulla Loimaalle suunniteltiin edellisen lisäksi vielä ratayhteyttä Riihimäeltä. Ratahankkeet kuitenkin hautautuivat seuraavalla vuosikymmenellä linja-autoliikenteen merkityksen kasvaessa.
Loimaan asemalta rakennettiin sivuraide viljavarastolle vuonna 1951. Asema muutettiin kauko-ohjatuksi vuonna 2000. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007 ja lipunmyynti asemalla loppui seuraavana vuonna. Asemarakennuksen ulkonäköä on myöhemmin muutettu joitakin kertoja, mutta muutoksista huolimatta se edustaa omaa rakennustyyliään viimeisenä jäljellä olevana rakennuksena. 
Asema sijaitsee Loimaan kaupungin keskustaajamassa, rautatien ja seututien 213 risteyskohdassa. Asemalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat, ja siellä on myös tavaraliikennettä. Kaikki henkilöjunat liikennöivät raiteelta yksi, paitsi illan viimeinen juna Turkuun, joka käyttää raidetta 2.
Museovirasto on määritellyt Loimaan rautatieaseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Höyryveturikauden muistomerkiksi Loimaalla on säilytetty rautatien vesitorni vesiviskureineen.
Koblenz

Koblenz on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Rein- ja Moseljokien liittymäkohdassa, ja on osavaltionsa kolmanneksi suurin kaupunki Mainzin sekä Ludwigshafenin jälkeen. Kaupunki on myös Saksan viini­teollisuuden keskus.
Vuoden 2013 väestönlaskennassa Koblenzissa oli 110 643 asukasta.. Kaupunki on pinta-alaltaan 105,02 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys noin 1016 asukasta neliökilometriä kohden. Maanpinnan keskimääräinen korkeus alueella on 60 metriä.
Koblenz oli yksi roomalaisen sotapäällikön Nero Claudius Drusuksen vuonna 8 ennen ajanlaskun alkua perustamista sotilasasemista, tuolloin nimeltään "Castellum apud Confluentes", "Linna jokien yhtymäkohdassa"; kaupungin nykyinen saksankielinen nimi on mukaelma Confluentes-sanasta. Kaupunki viettikin vuonna 1992 2000-vuotisjuhlapäiväänsä. Kaupunginoikeudet Koblenz sai kuitenkin virallisesti vasta vuonna 1214.
Nähtävyyksiä ovat muun muassa Stolzenfelsin linna ja Vaaliruhtinaallinen linna. Reinin toisella rannalla olevalla kukkulalla on Ehrenbreitsteinin linnoitus eli "Festung Ehrenbreitstein", joka on preussilaisten rakentama vuosina 1817–1832, eikä joutunut koskaan hyökkäyksen kohteeksi.
Reinin ja Moselin yhtymäkohdassa olevaa niemenkärkeä kutsutaan nimellä Deutsches Eck ().
Tom Selleck

Thomas William Selleck (s. 29. tammikuuta 1945 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten pääroolistaan pitkään esitetyssä "Magnum" -televisiosarjassa.
Selleckille tarjottiin "Magnum"-sarjan pääosaa vuonna 1981. Hän otti roolin vastaan, vaikka oli jo sitoutunut esittämään Indiana Jonesia "Kadonneen aarteen metsästäjät" -elokuvassa. Selleck hylkäsikin elokuvaroolin muutamia viikkoja ennen elokuvan kuvausten alkua.
Selleck oli myös ehdolla Mitch Buchannonin rooliin Baywatch-sarjassa.
Selleck on esiintynyt sekä "Magnumin" aikana että sen jälkeen useissa elokuvissa kuten "Karkuri" , Kolme miestä ja pikkuneiti ja "Kolme miestä ja baby". Hän esitti pääosaa elokuvassa "Australian villi länsi". Sen lisäksi hän näytteli Monica Gellerin pitkäaikaista poikaystävää Richardia televisiosarjassa "Frendit". Viime vuosina Selleck on näytellyt poliisipäällikkö Jesse Stonea useissa televisioelokuvissa, joista ensimmäinen on "". Viimeisin merkittävä TV-sarja, jossa hän on pääesiintyjä on "Blue Bloods". Siinä hän näyttelee New Yorkin poliisikomentajaa (ylin arvonimi), jonka perhe on vahvasti mukana isänsä toimessa (pojat ovat poliisivoimissa, tytär apulaissyyttäjä ja isoisä on eläkkeellä oleva entinen poliisikomentaja - ennen poikaansa).
Selleckillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Yksityiselämä.
Tom Selleck on ollut kaksi kertaa naimisissa, vuosina 1971-1982 Jaqueline Rayn kanssa. Vuonna 1987 Selleck meni naimisiin Jillie Mackin kanssa. Tom Selleckillä on kaksi lasta.
The Jester Race

The Jester Race on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin toinen studioalbumi vuodelta 1996. "The Jester Race" nosti In Flamesin julkisuuteen etenkin Euroopassa ja Japanissa. Albumi on ensimmäinen, jossa laulajana toimii Anders Fridén. Levyltä on julkaistu myös video kappaleesta ”Artifacts of the Black Rain”.
Kappaleet.
Sanoitukset: Niklas Sundin ja Anders Fridén, ellei toisin mainita.
Krefeld

Krefeld ("Crefeld" vuoteen 1929) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee lounaiseen Ruhrin metropolialueesta, muutamia kilometrejä länteen Reinjoesta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 222 247 asukasta. Kaupunki on pinta-alaltaan 137,68 neliökilometrin suuruinen, asukastiheyden ollessa noin 1 726 asukasta yhtä neliökilometriä kohden. Keskivertokorkeus on 39 metriä.
Krefeld mainittiin ensimmäisen kerran tekstissä vuonna 1105. Tuolloin se tunnettiin nimellä "Krinvelde". Kaupunginoikeudet sille myönsi vuonna 1373 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle IV. Kaupunki alkoi kasvaa 1600-luvulla, jolloin se oli yksi niistä harvoista kaupungeista, jotka säästyivät Kolmikymmenvuotisen sodan kauheuksilta.
Kaupunki tunnettiin pitkään silkin ja sametin valmistamisesta, jonka aloittivat sinne paenneet Mennoniitat. Ensimmäisessä maailmansodassa liittoutuneet valloittivat sen, ja toisessa maailmansodassa sitä pommitettiin rajusti.
Lunar Strain

Lunar Strain on ruotsalaisen death metal -yhtye In Flamesin ensimmäinen albumi vuodelta 1994. Levy-yhtiönä toimi tuolloin Wrong Again Records.
Kappaleet.
Sävellykset: Jesper Strömblad ja Glenn Ljungström, sanoitukset: Mikael Stanne, ellei toisin mainita.
Jaime Bergman

Jaime Bergman (s. 23. syyskuuta 1975 Salt Lake City, Utah Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka oli tammikuussa 1999 "Playboyn" Playmate of the Month. Hän on myös esiintynyt useilla Playboyn videoilla. Vuosina 2000–2002 Bergman näytteli "B. J. Cummingsia" Howard Sternin "Baywatch"-parodiassa "Rantojen kunkku".
Hän avioitui "Angel"-sarjan tähden David Boreanazin kanssa 24. marraskuuta 2001. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika ja vuonna 2009 syntynyt tytär.
Kansallislippu

Kansallislippu on lippu, joka toimii valtion tai maan kansallissymbolina.
Historiaa.
Alun perin liput olivat käytössä hallitsijasukujen symboleja. Kansa omaksui lippujen käytön Ranskan vallankumouksen myötä 1700-luvulla. Tällöin syntyivät kansallisliput ja lippujen kuviointi yksinkertaistui. Kolme neljäsosaa nykyisistä kansallislipuista on toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta ja vain 12 valtiolla on lippu, joka on otettu käyttöön ennen vuotta 1800. Vanhin kansallislippu on Tanskalla, joka on 1200-luvulta.
Muoto.
Kansallisliput ovat lähes aina suorakaiteen muotoisia, toisin kun niitä edeltäneet keskiajan armeijoiden liput, jotka olivat muodoltaan vaihtelevampia. Nykyisin Nepalin lippu on ainoa kansallislippu, joka ei ole suorakaiteen muotoinen.
Värit.
Kansallislipun väreillä on yleensä jokin määrätty symbolinen merkitys:
Ainoa yksivärinen kansallislippu oli Libyan kokovihreä lippu, jota maa käytti vuosina 1977–2011. Sen jälkeen ei ole ollut kansallislippua, jossa ei olisi joko valkoista, punaista tai keltaista väriä.
Symbolit.
Joidenkin valtioiden lipuissa on hallitsijasuvun vaakuna. Joskus lipun symboli edustaa jotain poliittista tai uskonnollista ideologiaa, tai se liittyy maatalouteen tai merenkulkuun, tai se voi edustaa jopa kansanluonnetta.
Uskontoon liittyvät symbolit ovat kansallislipuissa yleisiä. Monen kristityn maan lipussa on kristinuskon risti, Israelin lipussa on juutalaisuutta edustava daavidintähti, ja monen islamilaisen valtion lipussa on kuunsirppi. Neuvostoliiton lipussa oli kommunismia edustavat sirppi ja vasara.
Yhdysvaltain lipun 13 raitaa edustavat maan alkuperäisiä 13 osavaltiota, ja sen 50 tähteä edustavat nykyisiä osavaltioita. Ison-Britannian lipussa yhdistyvät maan osien, Englannin, Skotlannin ja Irlannin kansallispyhimysten ristit.
Lippuperheet.
Jotkin kansallisliput muistuttavat toisiaan silloin kun mailla on joitain kulttuurisia yhteyksiä. Tällaisia kansallislippujen ryhmiä ovat esimerkiksi pohjoismaiset ristiliput sekä liput, joiden osana on Ison-Britannian lippu, kuten Australian ja Uuden-Seelannin liput.
Panafrikkalaiset värit punainen, keltainen, vihreä ja musta yhdistävät monia afrikkalaisia lippuja, ja panarabialaiset värit musta, valkoinen, vihreä ja punainen yhdistävät arabilippuja.
Merkitys ja käyttö.
Valtion kansalainen näkee kansallislippunsa usein oman kansalaisuutensa tärkeänä merkkinä ja voi tuntea uskollisuutta lipulleen.
Kansallislipulla liputetaan puolitangossa surun merkkinä.
Könkämäeno

Könkämäeno (, yläjuoksulla, "Geaggáneatnu" alajuoksulla) on Ruotsin ja Suomen rajajoki Enontekiön ja Kiirunan kuntien välillä Käsivarressa. 
Joki saa alkunsa Kilpisjärvestä ja laskee alas Käsivartta saaden seurakseen Käsivarren koillisrajalta Lätäsenon. Tämän vesien yhtymän jälkeen joki muuttuu Muonionjoeksi. Könkämäeno on urheilukalastajien suosima perhokalastusjoki yhdessä Lätäsenon kanssa.
Joen kalakannat ovat huvenneet viime vuosien saatossa voimakkaasti, mihin syynä paikalliset pitävät liiallista turismikalastusta. Lausunto on kiistanalainen, koska paikallisten verkkokalastus vaikuttaa myös kalakantoihin mittavasti. Myös Kilpisjärven jätevedenpuhdistamon päästöongelmat ja laulujoutsenen runsas määrä syksyisin ovat voineet vaikuttaa kalakantaan heikentävästi. 
Historiallisesti Könkämäeno on osa saamelaisaluetta, ja se on ollut saamelaisen elinkeinon yksi tärkeä tuki.
Naturalismi (tietoteoria)

Naturalismi menetelmällisenä tai tietoteoreettisena käsitteenä tarkoittaa näkemystä, jonka mukaan luonnossa havaittavat ilmiöt ovat parhaiten selitettävissä luontoon pohjautuvilla syillä. Naturalistisen näkemyksen mukaan tietoteoria ei ole itsenäinen filosofian alue, vaan se tukeutuu empiirisen tutkimuksen tietoon, jonka tiede voi tarjota. Kysymyksiä näkemykselle asettaa muun muassa se kuinka naturalisti suhtautuu tietoteorian normatiiviseen luonteeseen, jos tieto ylipäätään käsitetään normatiivisena.
Ontologinen naturalismi.
Kysymyksiä naturalismille asettaa muun muassa se kuinka suhtaudutaan tietoteorian normatiiviseen luonteeseen, jos tieto ylipäätään käsitetään normatiivisena.
Kaikki eivät pidä erottelua metodologiseen ja ontologiseen naturalismiin onnistuneena. Filosofi Sami Pihlström on todennut, että naturalismi näyttäisi edellyttävän paitsi luottamusta tieteen menetelmiin, myös jonkinlaista näkemystä todellisuuden luonteesta, siitä, että todellisuus on todella luonnollinen ja sellaisena tieteen menetelmin tutkittavissa. Esimerkiksi teoksessa "Naturalism. A Critical Analysis" (2000) monet naturalismin arvostelijat esittävät, ettei naturalismia voida tulkita puhtaasti menetelmälliseksi kannaksi vaan se on omaleimainen filosofinen näkemys vain ontologisessa (palauttavassa tai karsivassa) muodossaan, jossa kaikki yliluonnolliset tai muut luonnontieteen maailmankuvaan sopimattomat oliot poistetaan järkiperäisen ajattelijan todellisuuskäsityksestä.