Jeesus-seminaari

Jeesus-seminaari on noin parin sadan akateemisen Uuden testamentin eksegetiikan asiantuntijan tutkijaryhmä, joka perustettiin 1985. Seminaarin tarkoituksena on ollut määritellä, mitä Jeesus on historiallisena henkilönä saattanut opettaa tai tehdä. Seminaarin perusti Robert W. Funk, ja se toimii Westar-instituutin suojeluksessa. Vaikka Jeesus-seminaari edustaa vain raamatuntutkijoiden vähemmistön kantaa, se on saanut huomattavaa julkisuutta sensaatiohakuisten ja perinteisestä Jeesus-kuvasta poikkeavien päätelmiensä takia.
Menetelmä.
Seminaariin osallistuvat tutkijat pyrkivät rekonstruoimaan kuvan Jeesuksen elämästä. He yrittävät kysyä, kuka hän oli, mitä hän teki, mitä hän sanoi ja mitä hänen opetuksensa tarkoittivat käyttäen kaikkea saatavilla olevaa todistusaineistoa ja menetelmiä. Rekonstruktio perustuu sosiaaliantropologiaan, historiantutkimukseen ja tekstianalyysiin. Tutkijat ovat käyttäneet kulttuurienvälisiä antropologisia tutkimuksia Jeesuksen yleisen taustan määrittelyyn, määritelleet ensimmäisen vuosisadan Juudean historiallisen ja yhteiskunnallisen tilanteen sekä käyttäneet tekstianalyysiä (yhdessä antropologian ja historiantutkimuksen kanssa) itse Jeesuksen henkilön tutkimiseen. He ovat käyttäneet ensisijaisia lähteitä (alkutekstit ja arkeologinen todistusaineisto) ja toissijaista todistusaineistoa (antropologinen ja historiallinen materiaali).
Todistusaineiston seulomisessa on käytetty erilaisia kriteereitä: Jeesuksen nimiin laitettuja sanoja on pidetty muun muassa sitä aidompina, mitä useammassa lähteessä ne esiintyvät, mitä enemmän ne poikkeavat aikakauden muusta opetuksesta ja mitä enemmän ne vaikuttavat olevan alun perin peräisin suullisesta (enemmän kuin kirjallisesta) lähteestä. Seminaarin voi nähdä omaksuneen raamatullisen minimalismin periaatteen eli ajattelutavan, jonka mukaan kirjoitettu teksti on epäilyksenalaista, ellei sitä osoiteta todeksi myös muilla lähteillä.
Seminaarin tutkimustulokset.
Seminaari alkoi julkaista omaa käännöstään evankeliumeista nykyenglannilla ("Scholars Version"). Se käyttää vapaasti puhekielen ilmaisuja ja muotoiluja tavoittaakseen kirjoittajan tyylin, jotta lukija voisi kuulla viestin niin kuin ensimmäisen vuosisadan kuulija olisi sen kuullut eikä niin kuin nykyisissä raamatunkäännöksissä, joiden kieli on usein vanhahtavaa ja muodoltaan hyvin kirjallista.
Seminaari on käyttänyt äänestystä konsensuksen saavuttamiseksi kokouksissa. Sama menetelmä on yleisesti käytössä myös raamatunkäännöskomiteoissa. Seminaarin jäsenet tapasivat puolivuosittain keskustellakseen esitetyistä tieteellisistä kirjoituksista ja äänestääkseen noin viidensadan opetuksen ja tapahtuman aitoudesta käyttäen eri värisiä helmiä. 
Helmien värit merkitsivät:
Konsensus määritettiin painotetulla keskiarvolla, ei selvällä enemmistöllä. Näin kaikki mielipiteet vaikuttivat lopulliseen päätökseen.
Jeesuksen opetukset.
Seminaarin ensimmäiset löydökset julkaistiin vuonna 1993 teoksessa "The Five Gospels: What Did Jesus Really Say? The Search for the Authentic Words of Jesus" (). Viiteen evankeliumiin on luettu neljän kanonisen evankeliumin lisäksi apokryfinen "Tuomaan evankeliumi".
Seminaarin näkemyksen mukaan näiden viiden evankeliumin sisältämistä Jeesuksen sanoista vain noin 18 prosenttia palautui historiallisen Jeesuksen opetukseen. "Johanneksen evankeliumista" Jeesuksen opetuksiin palautui vain noin yksi prosentti .
Punaisella merkityt opetukset (prosenttimäärällä, joka osoittaa painotetun keskiarvon siitä, kuinka moni tutkijoista oli samaa mieltä):
1. Toisen posken kääntäminen (92%): Matt. 5:39, Luuk. 6:29a
2. Paita ja viitta: Matt. 5:40 (92%), Luuk. 6:29b (90%)
3. Autuaita ovat köyhät: Luuk. 6:20b (91%), Tuomas 54 (90%), Matt. 5:3 (63%)
4. Toinen virsta (90%): Matt. 5:41
5. Rakasta vihollistasi: Lk 6:27b (84%), Matt. 5:44b (77%), Luuk. 6:32,35a (56%) (vertaa "rukoile vihollistesi puolesta": Oksyrhynkhoksen evankeliumi 1224 6:1a; "Didakhe" 1:3; Polykarpos 12:3)
6. Vertaus hapatuksesta: Luuk. 13:20–21 (83%), Matt. 13:33 (83%), Tuomas 96:1–2 (65%)
7. Keisari ja Jumala (82%): Tuomas 100:2b–3, Mark. 12:17b, Luuk. 20:25b, Matt. 22:21c] (myös Egertonin evankeliumi 3:1-6)
8. Anna pyytäjille (81%): Luuk. 6:30a, Matt. 5:42a, "Didakhe" 1:5a
9. Hyvä samarialainen (81%): Luuk. 10:30–35
10. Autuaita ovat nälkäiset: Luuk. 6:21a (79%), Matt. 5:6 (59%), Tuomas 69:2 (53%)
11. Autuaita ovat surulliset: Luuk. 6:21b (79%), Matt. 5:4 (73%)
12. Epärehellinen taloudenhoitaja (77%): Luuk. 16:1–8a
13. Vertaus viinitarhan työläisistä (77%): Matt. 20:1–15
14. Abba, Isä (77%): Matt. 6:9b, Luuk. 11:2c
15. Sinapinsiemen: Tuomas 20:2–4 (76%), Mark. 4:30–32 (74%), Luuk. 13:18–19 (69%), Matt. 13:31–32 (67%)
Viisitoista eniten ääniä saanutta vaaleanpunaisella merkittyä opetusta (yhteensä 75:stä):
16. Jumalan huolenpito (75%): Tuomas 36, Luuk. 12:22–23, Matt. 6:25
17. Vertaus kadonneesta kolikosta (75%): Luuk. 15:8–9
18. Ketuilla on luolansa: Luuk. 9:58 (74%), Matt. 8:20 (74%), Tuomas 86 (67%)
19. Ei kunnioitusta kotona: Tuomas 31:1 (74%), Luuk. 4:24 (71%), Joh. 4:44] (67%), Matt. 13:57 (60%), Mark. 6:4] (58%)
20. Ystävä keskiyöllä (72%): Luuk. 11:5–8
21. Kaksi herraa: Luuk. 16:13a, Matt. 6:24a (72%); Tuomas 47:2 (65%)
22. Kätketyn aarteen vertaus: Matt. 13:44 (71%), Tuomas 109 (54%)
23. Kadonneen lampaan vertaus: Luuk. 15:4–6 (70%), Matt. 18:12–13 (67%), Tuomas 107 (48%)
24. Ihmistä ei saastuta se, mikä menee suusta sisään, vaan se, mikä tulee suusta ulos: Mark. 7:14–15 (70%), Tuomas 14:5 (67%), Matt. 15:10-11 (63%)
25. Epäoikeudenmukainen tuomari (70%): Luuk. 18:2–5
26. Tuhlaajapoika (70%): Luuk. 15:11–32
27. Anna kuolleiden haudata kuolleensa: Matt. 8:22 (70%), Luuk. 9:59–60 (69%)
28. Kastraatio Jumalan valtakunnan tähden (70%): Matt. 19:12a
29. Hedelmistään te heidät tunnette (69%): Matt. 7:16b, Tuomas 45:1a, Luuk. 6:44b (56%)
30. Kuninkaan pojan häät: Tuomas 64:1–11 (69%), Luuk. 14:16-23 (56%), Matt. 22:2-13 (26%)
Jeesuksen elämä.
Vuonna 1998 seminaari julkaisi teoksen "The Acts of Jesus: The Search for the Authentic Deeds of Jesus" (). Seminaarin mukaan Jeesuksen elämästä voidaan tietää lähinnä seuraavat seikat:
Kritiikki.
Useat konservatiiviset eli perinteitä säilyttävät raamattuoppineet erityisesti evankelisen kristillisyyden piirissä ovat kyseenalaistaneet seminaarin menetelmät, oletukset, pyrkimykset ja johtopäätökset.
Dale Allison Pittsburghin teologisesta seminaarista kirjoitti vuonna 1999 julkaistussa teoksessaan "Jesus of Nazareth: Millenarian Prophet" ongelmista, jotka liittyivät hänen mukaansa erityisesti Funkin, Crossanin ja Borgin työhön. Hän väitti, että heidän näkemyksensä perustuvat ainakin osittain heidän henkilökohtaisten poliittisten tavoitteidensa ja teologisen asemansa luomiin ennakko-asenteisiin. Hän osoitti myös heidän oletuksissaan ja menetelmissään olevia rajoituksia. Allison kirjoitti, että seminaarin johtopäätöksistä huolimatta Jeesus oli ollut ennen kaikkea profeetallinen henkilö, joka oli keskittynyt maallisen ajan lopun saarnaamiseen.
Luke Timothy Johnson Emory Universitystä kirjoitti vuonna 1996 julkaistussa teoksessaan "The Real Jesus" seminaarin työtä koskevista huolenaiheistaan. Hän kritisoi seminaarin käyttämiä tekniikoita sanoen niiden olevan rajoittuneempia historiallisten rekonstruktioiden muodostamisessa kuin seminaarin jäsenet itse uskoivat. Johnson väitti, että vaikka monet seminaarin jäsenet ovat tunnustettuja tutkijoita, osa on suhteellisen tuntemattomia. Hän kritisoi seminaaria myös pyrkimyksistä herättää median huomio. Seminaari esiintyi muun muassa ABC Newsin ohjelmassa "The Search for Jesus" vuonna 2000.
Muita tutkijoita, jotka ovat ilmaisseet huolensa seminaarin työskentelytavoista, ovat olleet Richard Hays ("The Corrected Jesus" julkaisussa "First Things" 43, toukokuu 1994), Ben Witherington ("The Jesus Quest: The Third Search for the Jew of Nazareth"), N. T. Wright ("Jesus and the Victory of God"), William Lane Craig ("Will the Real Jesus Please Stand Up?: A Debate Between William Lane Craig and John Dominic Crossan") ja Craig Blomberg, Darrell Bock ja Edwin Yamauchi ("Jesus Under Fire: Modern Scholarship Reinvents the Historical Jesus").
Jeesus-seminaarin jäsenet ovat vastanneet kritiikkiin useissa teoksissa ja keskusteluissa puolustaen sekä menetelmiään että johtopäätöksiään. Vastineisiin lukeutuvat Robert J. Millerin "The Jesus Seminar and Its Critics"; "The Apocalyptic Jesus: A Debate", keskustelu Allisonin, Borgin, Crossanin ja muiden välillä; "The Jesus Controversy: Perspectives in Conflict", keskustelu Crossanin, Johnsonin ja muiden välillä; sekä Borgin ja Wrightin "The Meaning of Jesus: Two Visions".