tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Novachord

Novachord tai novakordi on 1930-luvulla kehitetty sähköinen kosketinsoitin, jota usein pidetään maailman ensimmäisenä polyfonisena syntetisaattorina. Sen kehitti Hammond-sähköurkujen keksijä Laurens Hammond yhdessä John M. Hanertin ja C. N. Williamsin kanssa, ja Hammondin yritys myös valmisti sitä..
"Helsingin Sanomat" uutisoi maaliskuussa 1939 Washingtonista: ”Uutta monipuolista sähkösoitinta, joka on paljon vanhanaikaisen spinetin näköinen, esiteltiin täällä äskettäin. Siitä lähtee pianon, viulun, havaijilaisen kitaran, harpsikordin, klavikordin, trumpetin ja ranskalaisen torven ääni.”
Muiden tuon ajan uusien sähkösoitinten tavoin, kuten thereminin, ondes Martenot’n ja trautoniumin, Novachordin erikoista ääntä käytettiin joidenkin kauhuelokuvien ääniraidalla, mutta muuten soitin jäi varsin tuntemattomaksi. Sitä ehdittiin valmistaa tuhatkunta kappaletta, kunnes toisen maailmansodan aiheuttama materiaalipula keskeytti tuotannon 1942. Valmistusta oli tarkoitus jatkaa sodan jälkeen, mutta aie jäi toteutumatta.
Create with Garfield!

Create with Garfield! on Developmental Learning Materialsin (DLM) julkaisema Karvinen-sarjakuvahahmoon perustuva tietokoneohjelma jolla voi tehdä sarjakuvamaisia kuvia valmiista taustakuvista ja yhdistelemällä niihin muita valmiita kuvaelementtejä. Ohjelmasta on julkaistu versiot Apple II, Commodore 64 ja IBM PC -tietokoneille. 
Alkuperäinen versio on julkaistu vuonna 1986 ja vuotta myöhemmin Create with Garfield! Deluxe Edition, jossa on mukana laajempi kuvakirjasto. Ohjelman kehittäjä on Ahead Designs ja IBM PC -version tekijä on Chris Lamb.Vuonna 1988 julkaistu IBM PC -versio Create with Garfield! Deluxe Edition julkaistiin kahdella 5,25" 360 kilotavun levykkeellä. IBM PC DOS-version ensimmäisellä levykkeellä on kopiosuojausraita levykkeen lopussa, mutta DOS-version ohjelmasta on olemassa myös kopiosuojaamaton versio. Ohjelmasta on myös olemassa 3,5" versio yhdellä 720 kilotavun levykkeellä ja myös tässä versiossa on kopiosuojausraita levykkeen lopussa. 
Ohjelman käynnistyessä soi aloitusnäkymän aikana lyhyt melodia PC:n sisäisellä kaiuttimella. Ohjelmassa on mukana eri taustakuvavaihtoehtoja, esimerkiksi uima-allas, aavikko, huone, kaupunki, stadion, keittiö, laskettelurinne jne. 
Taustakuvien päälle valitaan muista valikoista Karvinen-sarjakuvan hahmoja (esimerkiksi Karvinen, Esko, Osku jne) ja erilaisia esineitä tai muita kuvaelementtejä. 
Valikosta voi myös valita puhekuplia ja niihin voi kirjoittaa lyhyitä lauseita. Valmiit kuvat pystyy tallentamaan erilliselle datalevykkeelle tai tulostamaan paperille.
Laitteistovaatimukset.
Ohjelman IBM PC -versio vaatii CGA-yhteensopivan näytönohjaimen, 256 kilotavua näyttömuistia ja 3,5" tai 5,25" kokoisen levykeaseman. Ohjelman kopiosuojauksesta johtuen, ohjelma ei toimi mikäli ohjelman yrittää kopioida tietokoneen kiintolevylle.
Ejvind

Ejvind on alkuperältään norjalainen miehen etunimi. Nimen merkitys on epävarma, mutta todennäköisimmin se on yhdistetty "onnea" ja "taistelua" tarkoittavista sanoista. Nimi esiintyy myös kirjoitusasuissa Eivind, Ejwind ja Eyvind, norjassa myös Øyvind tai Øivind.
Suomessa nimi Ejvind on harvinainen ja on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä vain muutamalle kymmenelle henkilölle. Se esiintyy kuitenkin suomenruotsalaisessa kalenterissa, jonka mukaan Ejvindin nimipäivä on 3. heinäkuuta. Samalla päivällä esiintyy kalenterissa myös nimen muunnos Öjvind, joka sekin on Suomessa ollut alle 70 henkilöllä.
Ominaistaajuus

Ominaistaajuus eli luonnollinen värähtelytaajuus on taajuus, jolla järjestelmä pyrkii värähtelemään ilman ajo- tai vaimennusvoimaa. Järjestelmällä on yleensä useita eri ominaistaajuksia.
Ominaistaajuudellaan värähtelevän järjestelmän liikekuviota kutsutaan normaalitilaksi (jos järjestelmän kaikki osat liikkuvat sinimuotoisesti samalla taajuudella). 
Jos värähtelevään järjestelmään vaikuttaa ulkoinen voima taajuudella joka on lähellä järjestelmän ominaistaajuutta, syntyy resonanssi. Ominaisvärähtelytaajuutta kutsutaan tässä tapauksessa "resonanssitaajuudeksi". Yleensä järjestelmä on helppo saada värähtelemään ominaistaajuudellaan, mutta vaikea saada värähtelemään muilla taajuuksilla. Esimerkiksi lasten keinussa on tietty taajuus tai rytmi, jolla se pyrkii keinumaan, ja vauhdin antaminen onnistuu vain samassa rytmissä.
Yleiskatsaus.
Elastisen rungon vapaata värähtelyä kutsutaan "luonnolliseksi värähtelyksi" esiintyessään taajuudella jota kutsutaan luonnolliseksi taajuudeksi. Luonnollinen värähtely poikkeaa pakotetusta tärinästä, joka tapahtuu käytetyn voiman taajuudella (pakotettu taajuus). Jos pakotettu taajuus on yhtä suuri kuin luonnollinen taajuus, värähtelyn amplitudi kasvaa moninkertaiseksi. Tätä ilmiötä kutsutaan resonanssiksi.
Massajousijärjestelmässä, jonka massa on "m" ja jousen jäykkyys "k", luonnollinen taajuus voidaan laskea seuraavasti: 
formula_1 
Virtapiireissä, "s 1" on luonnollinen taajuus muuttujassa "x," jos nollatulovasteen "x" sisältää termin formula_2, missäformula_3 on vakio, joka riippuu piirin alkutilasta, verkon topologiasta ja elementtien arvoista. Verkossa "s k" on verkon luonnollinen taajuus, jos se on tietyn jännitteen tai virran luonnollinen taajuus verkossa. Luonnolliset taajuudet riippuvat "vain" verkon topologiasta ja elementtien arvoista, mutta eivät syötöstä. Voidaan osoittaa, että verkossa olevien luonnollisten taajuuksien joukko voidaan saada laskemalla verkon kaikkien impedanssi- ja vastaanottotoimintojen pylväät. Kaikki verkonsiirtofunktion navat ovat myös vastaavan vastemuuttujan luonnollisia taajuuksia; voi kuitenkin olla joitakin luonnollisia taajuuksia, jotka eivät ole verkkosiirtofunktion napoja. Nämä taajuudet tapahtuvat joissakin erityisissä alkutiloissa.
LC- ja RLC-piireihin piirin luonnollinen taajuus voidaan laskea seuraavasti: 
formula_4
Mazda 626 (CB)

Mazda 626 CB on Mazda 626:n ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin 1978–1982. Se korvasi edeltäneet 616-, 618- ja RX-2-mallit, ja sen seuraajaksi tuli Mazda 626 GC. Japanissa mallin nimenä oli Mazda Capella. 
Korimalleina olivat kaksiovinen coupé ja neliovinen sedan.
"Tekniikan Maailma" kirjoitti, että 160 miljoonaa dollaria vaatinut automallin kehitys on tuonut hyviä tuloksia. Korin ilmanvastus on pieni, mikä merkitsee pientä polttoaineen kulutusta. Lehden mielestä Mazda 626 oli suorituskykynsä ja varustelunsa puolesta isojen autojen tasoa, mutta hinnaltaan ja kulutukseltaan pienempien autojen luokassa. 
Mallille tehtiin vuonna 1981 uudistus, jossa sen ulkonäkö viritettiin lähemmäs uutta etuvetoista Mazda 323 -mallia. Ulkonevat muovipuskurit lisäsivät auton pituutta kymmenellä senttimetrillä ja jatkuivat kyljissä kapeampina mustina muovilistoina. Moottori ja perustekniikka säilyivät, mutta varusteeksi tulivat etuistuinten lämmittimet. Myös lämmityslaitetta tehostettiin ja matkustamon melutasoa saatiin alennettua merkittävästi.
Jo vuosi tämän kasvojenkohotuksen jälkeen Mazda 626 uudistui täysin, 323:n tavoin etuvetoiseksi malliksi Mazda 626 (GC).
Mazda 626 (GC)

Mazda 626 GC on Mazda 626:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1982–1987. Se korvasi edeltäneen CB-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 626 GD. Japanissa mallin nimenä oli Mazda Capella.
Tämän uudistuksen kohdalla Mazda 626 muuttui takavetoisesta etuvetoiseksi, samoin kuin pienempi Mazda 323 samoihin aikoihin. Korimalleina olivat kaksiovinen coupé, neliovinen sedan ja viisiovinen hatchback.
"Helsingin Sanomien" Matti Janssonin mielestä uusi 626 kilpaili tasaveroisesti D-segmentin tuoreimpien eurooppalaismallien rinnalla ja oli ”huolella suunniteltu ja toteutettu etuvetoinen, josta on vaikea löytää moitittavaa”.
Mazda 626 (GD)

Mazda 626 GD on Mazda 626:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1987–1992. Se korvasi edeltäneen GC-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 626 GE. Japanissa mallin nimenä oli Mazda Capella.
Korimalleina olivat kaksiovinen coupé, neliovinen sedan, viisiovinen hatchback ja viisiovinen farmari.
Tästä mallista tuli ensimmäinen japanilaisauto, joka voitti saksalaisen "Auto, Motor und Sport" -lehden vertailutestin. Sille hävisivät paremmuusjärjestyksessä Audi 80, Ford Sierra, Peugeot 405 ja Renault 21. Saman lehden lukijat äänestivät Mazda 626:n sen vuoden parhaaksi tuontiautoksi kokoluokassaan, jossa toiseksi tuli uusi Peugeot 405 ja kolmanneksi 3. sukupolven Honda Accord. Suomessa Mazda 626 menestyi "Tuulilasi"-lehden 3/1988 talvitestissä.
Schwinger-vaikutus

Schwinger-vaikutus on ennustettu fysikaalinen ilmiö, jonka mukaan aine on syntynyt vahvan sähkökentän vaikutuksesta. Sitä kutsutaan myös nimillä "(Sauter-) Schwinger-vaikutus", "Schwinger-mekanismi" tai "Schwinger-parin tuotanto" . Se on kvantti­elektro­dynamiikkaan (QED) perustuva ennuste, jonka mukaan elektroni-positroniparit muodostuvat spontaanisti sähkökentän läsnä­ollessa, mikä aiheuttaa sähkökentän hajoamisen. Fritz Sauter ehdotti vaikutusta alun perin vuonna 1931 , ja Werner Heisenberg ja Hans Heinrich Euler tekivät myös tärkeää työtä vuonna 1936 , vaikka vasta 1951 Julian Schwinger antoi täydellisen teoreettisen kuvauksen .
Matemaattinen kuvaus.
Schwingerin parien tuotanto jatkuvassa sähkökentässä tapahtuu vakionopeudella yksikkötilavuutta kohti, jota yleisesti kutsutaan nimellä formula_1 . Suhde on ensin laskettu Schwingerin ja pääjärjestyksen mukaan formula_2 , elektronin varauksen neliö on yhtä suuri
 formula_3
missä formula_4 on elektronin massa ja formula_5 on sähkökentän voimakkuus. Tätä kaavaa ei voi laajentaa Taylor-sarjoihin formula_2 , joka osoittaa tämän vaikutuksen ei- houkuttelevan luonteen. Feynman-kaavioiden mukaan Schwinger-parin tuotannon nopeus voidaan laskea summaamalla alla esitetty ääretön joukko kaavioita, jotka sisältävät yhden elektronisilmukan ja minkä tahansa määrän ulkoisia fotonijalkoja, joista jokaisella on nollaenergiaa.
Kokeelliset näkymät.
Schwingerin vaikutusta ei ole koskaan havaittu, koska vaaditut erittäin voimakkaat sähkökentän vahvuudet tarvitaan. Parin tuotanto tapahtuu eksponentiaalisesti hitaasti, kun sähkökentän voimakkuus on paljon alle Schwingerin raja-arvon, joka vastaa suunnilleen formula_7 . Nykyisillä ja suunnitelluilla laserlaitteilla tämä on epätarkoituksenmukainen vahvan sähkökentän voimakkuus, joten on ehdotettu erilaisia mekanismeja prosessin nopeuttamiseksi ja siten havainnon edellyttämän sähkökentän voimakkuuden vähentämiseksi.
Parin tuotannon nopeus voi kasvaa merkittävästi aikariippuvaisissa sähkökentissä , ja sellaisenaan pyritään korkean intensiteetin laserkokeilla, kuten Extreme Light Infrastructure . Toinen mahdollisuus on sisällyttää korkeasti varautunut ydin, joka itse tuottaa vahvan sähkökentän .
Mazda 626 (GF)

Mazda 626 GF on Mazda 626:n viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1997–2005. Se korvasi edeltäneen GE-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda6. Japanissa mallin nimenä oli Mazda Capella. Auton keulassa nähtiin ensi kerran Mazdan uusi M-merkki.
Korimalleina olivat neliovinen sedan, viisiovinen hatchback ja Suomen markkinoille muutamaa kuukautta edellisiä myöhemmin tullut viisiovinen farmari.
"Helsingin Sanomien" autotoimittaja Olli Hakkarainen valitteli, ettei uudesta 626:sta löydy enää sitä ripaustakaan ylellisyyttä, mitä oli aiemmissa sukupolvissa. Hän näki sen eurooppalaistyylisessä muotoilussa pientä samannäköisyyttä Mazdan Xedosin ja 323:n ohella BMW:n ja uuden Škoda Octavian kanssa. Auto on 12 cm lyhyempi, 4 cm kapeampi ja hieman korkeampi kuin aiempi 626. Ajo-ominaisuudet ja muut asiat olivat hänestä toimivia: ”Kaiken kaikkiaan Mazda on valmistanut tuotteen, jossa oikeastaan kaikki on kunnossa – niin on monessa muussakin nykyautossa.” Hänestä autosta puuttui ”se jokin”, joka auttaisi sitä kilpailussa Opel Vectran, Ford Mondeon, Toyota Carina E:n ja Nissan Primeran kanssa.
Olavi Neuvo

Väinö Olavi Neuvo (21. syyskuuta 1914 Marttila – 9. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai professorin arvonimen.
Olavi Neuvon vanhemmat olivat konstaapeli Anselm Neuvo ja Hilma Alina Näppäri ja puoliso vuodesta 1942 Aune Tellervo Väisälä, professori Yrjö Väisälän tytär. Tekniikan tohtori, professori Yrjö Neuvo on heidän poikansa. Olavi Neuvo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1933 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1942.
Neuvo loi työuransa Strömbergin palveluksessa Vaasassa, vuodesta 1944 suunnitteluinsinöörinä, vuodesta 1947 käyttöinsinöörinä ja moottoritehtaan päällikkönä, vuodesta 1949 Vaasan-tehtaiden teknisenä johtajana, vuodesta 1965 tehtaiden johtajana, vuodesta 1966 yhtiön keskusjohdon johtajana ja vuodesta 1973 tuotannosta ja tuotekehityksestä vastaavana varatoimitusjohtajana. Professorin arvonimen Neuvo sai 1980, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Neuvolla oli useita alansa luottamustehtäviä, mutta hän osallistui myös muun muassa Vaasan Oopperan toimintaan ja oli perustamassa Suomen oopperaliittoa, jonka ensimmäisenä asiamiehenä hän toimi.
Solex

Solex oli ranskalainen tuotemerkki ja toiminimi. Sen rekisteröi 10. kesäkuuta 1910 Société Goudard et Mennesson-yhtiö, jonka olivat perustaneet lokakuussa 1906 opiskelijat ja koulutoverit Maurice Goudark (1881-1948) ja Marcel Mennesson (1884-1976) jälkimmäisen isoäidiltä saadun alkupääoman turvin. Aluksi Solex oli tuotemerkki, ja vuonna 1920 siitä tuli myös tuotenimi. Nimeen päädyttiin, koska se oli lyhyt, keinotekoinen eli vailla merkitystä, ja kaikenkielisten kansalaisten helposti lausuttavissa.
Yhtiö valmisti aluksi keskipakoisvoimaa käyttäviä jäähdyttimiä, joiden patenttihakemus oli jätetty 5.7.1906, mutta niiden sylinterimäinen muoto sopi huonosti aikakauden automobiileihin, eli tuote meni huonosti kaupaksi. Toimintaa jatkaakseen yhtiö valmisti mm. rännejä, putkia, kastelukannuja ja säiliöitä. Jäähdyttimen jatkokehittelyn jälkeen sen toimivampaa, pumpulla varustettua versiota koekäytettiin vuoden 1909 CGO-yhtiön ("Compagnie générale des omnibus", eräs nykyisen Suur-Pariisin liikennelaitos RATP:n edeltäjistä) järjestämän kilpailun pohjalta eräässä neljästä kokeellisesta linja-autosta. Tuote voitti kilpailun, ja pelasti näin Goudard&amp;Mennesson-yhtiön vararikolta. Vuoteen 1923 mennessä kaikki CGO:n ja sen seuraajayhtiön kulkuvälineet olisivat varustettja Goudard&amp;Mennesson-tyyppisillä jäähdyttimillä. 
Yhtiö laajeni jo vuonna 1910 ostamalla perustajien kahden koulutoverin Jouffret`in ja Renéen kaasuttimia valmistavan yhtiön. Toverit jäivät pian pois yhteisyrityksestä, joka jo ensimmäisen maailmansodan aikaan luopui alkuperäisen jäähdyttimensä jatkokehittelystä, ja keskittyi sen sijaan kaasuttimiin sekä tavanomaisempiin jäähdytinkennoihin. Vuoden 1914 toukokuussa yhtiö muutti toimitiloihin Neuilly-sur-Seine:ssä, missä toiminta jatkuisi aina yhtiön purkautumiseen asti. Sodan päättyessä Solex oli vaikeuksissa, sillä sen ainut asiakas tilasi vain 200 kaasutinta kuukaudessa: pelastukseksi koitui, että André Citroën lupautui käyttämään yhtiön valmistamia kaasuttimia autoissaan. Tämä lupaus piti myös autoyhtiön vararikon ja perustajan kuoleman jälkeen. Vuoden 1920 lopulla Goudard&amp;Mannesson-yhtiö otti "Solex"-tuotemerkkinsä myös yhtiön toiminimeksi.
Yhtiö patentoi vuonna 1917 Marcel Mennessonin kehittelemän polkupyörän apumoottorin (napamoottori takapyörässä), josta kehittyi vuosina 1940-1941 prototyyppi varustettuna eturenkaaseen kitkarullan avulla vaikuttavalla polttomoottorilla. Tämä prototyyppi loi pohjaa sittemmin tunnetuksi tulleelle, periranskalaiselle, suurmenestykseksi vuosina 1946-1988 muodostuneelle polkupyörälle etupyörään vaikuttavalla apumoottorilla, mikä käytti VéloSoleX-tuotemerkkiä, ja jonka kaltaisia tarjotaan yhä nykyäänkin sähkömoottorilla varustettuina esimerkiksi nimellä"e-Solex". 
Kaasuttimia valmistava haara tuotemerkkeine siirtyi vuonna 1973 Matra-monialayhtiölle, sittemmin 1994 osaksi Fiat-yhtymän "Magneti Marelli S.p.A.":n kaasutin- ja sytytyslaitteistoja valmistavaa osaa, johon kuuluivat myös mm. Weber-kaasuttimet. Solex-tuotemerkki siirtyi yrityskaupasta 22.10.2018 lähtien japanilaisen "Calsonic Kansei"- eli KKR-suuryhtiön hallintaan.
Veikon Kone (entinen yritys)

Veikon Kone Oy oli vuonna 1962 perustettu kodintekniikan myyntiin erikoistunut kauppaketju, joka oli vuodesta 2006 osa TeliaSonera-konsernia. Veikon Kone lopetti liiketoimintansa kannattamattomana vuonna 2012.
Veikon Kone -nimi otettiin uudelleen käyttöön syksyllä 2014 itsenäisten Expert Finland -kauppiaiden ja Soneran yhteistyössä luomassa kodintekniikkaketjussa.
Historia.
Veikon Kone sai alkunsa vuonna 1962, kun kauppias Veikko Pakarinen ryhtyi myymään televisioita lehti-ilmoitusten perusteella. Tilaukset otettiin vastaan puhelimitse, ja televisiot toimitettiin kotiinkuljetuksella. Toiminta oli niin kannattavaa, että Helsingin Hermanniin avattiin ensimmäinen Veikon Kone -myymälä.
Veikko Pakarinen jätti yrityksen 1980-luvulla kahdelle pojalleen ja tyttärelleen. Vuonna 1999 yritys myytiin puhelinoperaattorille, Loimaan Seudun Puhelin Oy:lle, ja Pakaristen perhe jäi perustamansa kodintekniikkayrityksen vähemmistöosakkaaksi. TeliaSonera Oyj:n omistama Auria Oy oli hankkinut vähitellen Loimaan Seudun Puhelin Oy:n osakkeita itselleen ja lopulta sulautti sen itseensä maaliskuussa 2006. Veikon Kone kuului Expert-ketjuun vuoteen 2006 asti. Syksyllä 2006 yritys irtautui Expert-ketjusta omaksi valtakunnalliseksi ketjukseen.
Vuonna 2012 Veikon Koneella oli 16 myymälää 15 paikkakunnalla. Veikon Koneella oli liikkeet muun muassa Turussa, Espoossa Kauppakeskus Liilassa, Vantaalla, Helsingissä, Raumalla, Oulussa, Seinäjoella, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lohjalla, Jyväskylässä, Tampereella, Joensuussa, Haapajärvellä, Rovaniemellä sekä Raisiossa.
Kilpailun kova kiristyminen elektroniikka- ja kodintekniikkakaupassa sai TeliaSoneran ilmoittamaan toukokuussa 2012, että se aikoo myydä tappiollisen Veikon Koneen. Alun perin tavoitteena oli ketjun myyminen yhtenä osana, mutta koska kokonaisuudelle ei löytynyt ostajaa, alettiin ketjua myydä osina. Viisi myymälää Helsingissä, Turussa, Lohjalla, Raisiossa ja Tampereella myytiin norjalaisen Expert-konsernin suomalaiselle tytäryhtiölle. Lopuille myymälöille ei löytynyt ostajaa, ja ne suljettiin. Myös Veikon Koneen verkkokauppa lopetettiin. Lopettamisen myötä työnsä menetti noin sata työntekijää. Veikon Koneen viimeisenä toimitusjohtajana toimi Markku Saranpää.
Nimi Veikon Kone otettiin markkinointikäyttöön uudelleen syksyllä 2014.
Siuntion suomalainen seurakunta

Siuntion suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Siuntion kunnassa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Siuntion seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Mirja Miettinen. Vuonna 2020 seurakunnassa oli 2 661 jäsentä, joka vastasi noin 64% Siuntion kunnan suomenkielisestä väestöstä. Vuonna 2024 jäsenmäärä oli laskenut 2 442:n henkeen, joka vastasi noin 59 % kunnan suomenkielisestä väestöstä.
Siuntion seurakunta päätettiin jakaa Siuntion suomenkieliseen seurakuntaan ja Sjundeå svenska församlingiin vuonna 1998. Siuntion kirkkoneuvosto valitti päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen, mutta ero kävi toteen vuonna 2000. Ennen tätä jakoa oli olemassa vain yksi Siuntion seurakunta.
Tilat.
Lista Siuntion seurakuntayhtymän omistamista tiloista, joita seurakunta käyttää:
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Siuntion suomalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
Leena Jokinen

Leena Hannele Jokinen (o.s. Korhonen, 3. toukokuuta 1956 Tuusula – 3. heinäkuuta 2019 Hyvinkää) oli suomalainen urheilutoimittaja. Jokinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1975 ja kävi kolme vuotta myöhemmin Sanoman toimittajakoulun. "Ilta-Sanomien" palvelukseen Jokinen tuli vuonna 1982 ja työskenteli lehden palveluksessa vuoteen 2015, jolloin jäi eläkkeelle.
Jokinen tunnettiin erityisesti hiihtolajien ja taitoluistelun asiantuntijana ja lukuisten arvokilpailujen kävijänä. Kesälajeista läheisiä olivat yleisurheilu ja pyöräily. Hän oli työtehtävissä kuusissa talviolympialaisissa sekä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Muita arvokisatapahtumia ja tapahtumia kertyi kymmenittäin. Jokinen erikoistui 2000-luvulla dopingkysymyksiin ja osallistui Maailman antidopingtoimiston järjestämiin tilaisuuksiin.
Jokinen sai tunnustusta työstään muun muassa Kansainväliseltä hiihtoliitolta, joka myönsi hänelle toimittajapalkinnon vuonna 2008. Hän oli ehdolla urheilujournalistipalkinnon saajaksi Urheilugaalassa 2016.
Paloisten koulu

Paloisten koulu oli Lapinlahden koillisosassa toimiva pieni alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulu sijaitsi linnuntietä runsas 27 kilometriä Lapinlahdelta itäkoilliseen. 
Vuonna 2016 kyläkoulua kävi Tilastokeskuksen mukaan yhteensä 24 peruskoululaista. Lisäksi koululla oli esiopetuksen oppilaita.
Fazliddin Gʻoibnazarov

Fazliddin Gʻoibnazarov (s. 16. kesäkuuta 1991 Bekobod) on uzbekistanilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Gʻoibnazarov saavutti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 kevyessä välisarjassa eli 64 kg painoluokassa. Hän osallistui jo olympialaisiin Lontoossa 2012 kevytsarjassa (60 kg), mutta putosi puolivälierissä. Hän saavutti hopeaa vuoden 2015 MM–kilpailuissa sekä saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuissa. Gaibnazarov siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2017. Ensimmäisen ammattilaisottelun hän ottelu huhtikuussa 2017, kun hän voitti yhdysvaltalaisen Victor Vazquezin. Heinäkuuhun 2019 mennessä hän oli otellut kahdeksan ammattilaisottelua, joista hän oli voittanut seitsemän. Näistä neljä oli tullut tyrmäyksellä. Ensimmäisen tappionsa Gʻoibnazarov kärsi toukokuussa 2019 yhdysvaltalaiselle Mykal Foxille.
Karkkilan seurakunta

Karkkilan seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Karkkilan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Hannu Bogdanoff. Vuoden 2024 heinäkuussa seurakuntaan kuului 5 308 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut viime vuodet laskussa: vuoden 2010 lopussa jäseniä oli 6 866 ja vuoden 2020 lopussa 5 771.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Karkkilan (Pyhäjärven Ul.) seurakunnan kirkkoherroina:
Murodjon Ahmadaliyev

Murodjon Ahmadaliyev (s. 2. marraskuuta 1994 Namangan) on uzbekistanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Ahmadaliyev saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 kääpiösarjassa eli 56 kg painoluokassa. Ahmadaliyev voitti hopeaa vuoden 2015 MM–kilpailuissa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2017 ja hopeaa 2015. Ahmadaliyev siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2018. Ensimmäisen ammattilaisottelunsa hän otteli maaliskuussa 2018, jolloin hän voitti argentiinalaisen David Michel Pazin. Heinäkuuhun 2019 mennessä hän oli otellut kuusi ammattilaisottelua, jotka kaikki hän on voittanut. Näistä viisi oli tullut tyrmäyksellä.
Shahram Gʻiyosov

Shahram Gʻiyosov (s. 7. heinäkuuta 1993 Buhara) on uzbekistanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Gʻiyosov saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 välisarjassa eli 69 kg painoluokassa. Gʻiyosov voitti hopeaa vuoden 2017 MM–kilpailuissa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2017. Gʻiyosov siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2018. Ensimmäisen ammattilaisottelunsa hän otteli maaliskuussa 2018, jolloin hän voitti argentiinalaisen Nicolas Atilio Velazquezin. Heinäkuuhun 2019 mennessä hän oli otellut kahdeksan ammattilaisottelua, jotka kaikki hän on voittanut. Näistä kuusi oli tullut tyrmäyksellä. Gʻiyosov saavutti WBA:n ylemmän välisarjan maailmanmestaruuden huhtikuussa 2019.
Vuorelan koulu

Vuorelan koulu on Siilinjärven eteläosassa Vuorelan alueella toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulu sijaitsee linnuntietä lähes 11 kilometriä Siilinjärven keskustasta etelään, Kallaveden äärellä. Koulua käy noin 280 oppilasta. 
Samalla tontilla toimivat myös Vuorelan päiväkoti ja kirjasto. Vanha koulu purettiin ja uusi koulu valmistui joulukuussa vuonna 2020. Koulu purettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Vuonna 2018-2020 Vuorelan koulun kentän kohdalla oli 2 viipalerakennusta. Nimitykset oli Kenttäviipale ja Rantaviipale. Koululaiset kävi syömässä normaalisti ruokalassa, koska ruokalaa ei purettu. Koulun valmistumisen jälkeen viipaleet siirrettiin ja viipaleiden kohdalla on kenttä ja koulun pihaa.
Wimbledonin tennisturnaus 2019 – sekanelinpeli

Alexander Peya ja Nicole Melichar olivat puolustava mestaripari, mutta Peya ei pelannut tänä vuonna. Melichar pelasi Bruno Soaresin kanssa.
Ivan Dodig ja Latisha Chan voittivat mestaruuden.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Otsikkotiedosto

Otsikkotiedosto () on ohjelmointikielissä tiedosto, johon sijoitetaan jaettua tietoa: otsikkotiedosto on menetelmä yhtenevän tiedon määrittelyyn käännösyksiköiden välillä. Esikääntäjän codice_1-mekanismi liittää lähdekoodin osat yhteen käännöstä varten.
Otsikkotiedostoon sijoitettavia tietoja ovat esimerkiksi:
C-ohjelmointikielen otsikkotiedostojen tiedostopääte on tyypillisesti .h. C++-ohjelmointikielessä tiedostopääte on tyypillisesti .h, .hh tai .hpp.
Ina Colada

Ina Colada (oik. Inga Peters; s. 1986 Bottrop, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Ina Colada edustaa hyväntuulisia, helposti omaksuttavia pop-kappaleita esittävää viihdyttäjää: hänet määritellään termillä "Partysängerin". Tyylilaji ilmenee usein jo kappaleiden nimissä: "Dass wir auf Malle sind", "Wodka mit irgendwas" ja "Auf Malle sind wir so".
Ina Colada aloitti uransa Mallorcalla 2008. Ensimmäinen single, "Schöner fremder Mann", julkaistiin 2009. Seuraavana vuonna julkaistu "Alle Kinder lernen lesen" saavutti suuren suosion. Laulun melodia on yhdysvaltalaisesta klassikkosävelmästä "The Battle Hymn of the Republic". Ina Colada on esittänyt uusia versioita myös saksalaisista ja italialaisista klassikkoiskelmistä, kuten "Sieben Tränen muss ein Mädchen weinen" ja "Tränen lügen nicht" ("Soleado"). Hän on versioinut myös Nicolen 1980-luvun menestysiskelmän "Allein in Griechenland".
Ina Colada on voittanut Ballermann-Award-musiikkipalkinnon kahdesti.
Cori Gauff

Cori "Coco" Gauff (s. 13. maaliskuuta 2004 Delray Beach, Florida) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan 3. sijalla syyskuussa 2023. Junioreiden maailmanlistalla hän saavutti ykkössijan heinäkuussa 2018. Vuonna 2017 Gauff eteni Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpelin finaaliin. Vuonna 2018 hän saavutti mestaruuden Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelissä vain 14-vuotiaana.
Gauff pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2019, missä hän yllätti ensimmäisellä kierroksella viisinkertaisen Wimbledonin mestarin, Venus Williamsin. Hän eteni turnauksessa lopulta neljännelle kierrokselle, missä hävisi seitsemänneksi sijoitetulle Simona Halepille. Yhdysvaltain avoimissa 2019 Gauff eteni kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi maailmanlistan ykköselle, Naomi Ōsakalle. Vuonna 2023 Gauff voitti Yhdysvaltain avoimet lyömällä loppuottelussa valko-venäläisen Aryna Sabalenkan erin 2–1 (2–6, 6–3, 6–2).
Stensvikin tiilitehdas

Stensvikin tiilitehdas oli suomalainen tiilien ja ojitusputkien valmistaja. Kauppaneuvos Feodor Tschetschulinin vuonna 1861 perustama tehdas toimi vuoteen 1939. Tehtaan huippuaikaa oli 1860-luvun loppu ja 1870-luvun alku.
Stensvikin tiilitehdas eli Stensvik Tegelbruk työllisti enimmillään 120 ihmistä ja tuotti kolmisen miljoonaa tiiltä vuodessa. Tehtaan valmistamista tiilistä on rakennettu muun muassa Uspenskin katedraali.
Stensvikin tiilitehdas sijaitsi Espoon Kivenlahdessa nykyisen ostoskeskuksen paikalla. Tehtaan työntekijöiden lapsille rakennettiin koulu vuonna 1881. Puutalo on säilynyt, ja nykyisin se on asuinkerrostalojen ympäröimänä. Sitä kutsutaan Kahvi-Kaisan taloksi.
Feodor Tschetschulin

Feodor Tschetschulin (11. marraskuuta 1818 Tornio – 1. heinäkuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen tiilitehtailija, laivanvarustaja ja kauppias. Hänen mukaansa on nimetty Espoon Ruukinhuhdalta Kiviruukinaukiolle johtava alikulku, Tschetschulininportti.
Tschetschulinin vanhemmat olivat samanniminen isä kauppias Feodor Tschetschulin ja Palagea Ikonekoff. Hänen puolisonsa vuodesta 1850 oli Hilda Axelina Maria Eckstein. Suomen ja samalla Pohjoismaiden ensimmäinen naispuolinen ylioppilas (1870) Maria Tschetschulin oli heidän tyttäreensä, samoin kuin viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi Agnes Tschetschulin. Feodor Tschetschulin aloitti itsenäisen liiketoimintansa 1844 ja seuraavana vuonna hän hankki omistukseensa helsinkiläisen värimyllyn. Vuonna 1850 hän sai ruudinmyyntioikeuden, hän piti ruutivarastoa Helsingin Punavuoressa aina vuoteen 1866. Tschetschulin alkoi 1860-luvulla suuntautua teolliseen toimintaan ja rakennusmateriaalien kauppaan. Hänen merkittävin yrityksensä oli Stensvikin tiilitehdas, jonka hän perusti 1861. Juuri ennen Krimin sotaa Tschetschulin oli Helsingin toiseksi merkittävin laivanvarustaja. Hänen onnistui säilyttää kauppalaivastonsa myös sodan aikana. Sodan jälkeen hän oli Helsingin suurin laivanvarustaja. Tschetschulin myi laivastonsa 1860-luvun alussa. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1868.
Bektemir Meliqoʻziyev

Bektemir Meliqoʻziyev (s. 8. huhtikuuta 1996 Kokand) on uzbekistanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Meliqoʻziyev saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 keskisarjassa eli 75 kg painoluokassa. Hänellä on myös hopeaa vuoden 2015 MM–kilpailuissa sekä pronssia vuoden 2017 MM–kilpailuissa. Näistä ensimmäinen tuli keskisarjassa ja jälkimmäinen kevyessä raskassarjassa. Hän on voittanut kahdesti Aasian mestaruuden: vuonna 2015 hän voitti 75 kg sarjan ja 2017 81 kg painoluokan.
Rustam To‘laganov

Rustam To‘laganov (s. 8. lokakuuta 1991 Taškent) on uzbekistanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. To‘laganov saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 raskassarjassa eli 91 kg painoluokassa. To‘laganovilla on myös hopeaa Aasian–mestaruuskilpailuista vuodelta 2015.
Danijar Jeleusinov

Danijar Maratuly Jeleusinov (; s. 13. maaliskuuta 1991 Berezino) on kazakstanilainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Jeleussinov voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 välisarjassa eli 69 kg painoluokassa. Hän oli mukana jo neljä vuotta aikaisemmin Lontoon olympialaisissa, mutta putosi tuolloin kevyen välisarjan kilpailussa puolivälierissä. Jeleussinov on voittanut kahdesti maailmanmestaruuden. Ensimmäisen kerran hän saavutti mestaruuden Almatyssa vuonna 2013. Toisen mestaruuden hän saavutti Dohassa 2015. Jeleussinovilla on myös kaksi Aasian mestaruutta. Nämä ovat vuosilta 2013 ja 2015.
Maaliskuussa 2018 Jeleussinov siirtyi ammattilaiseksi. Hän liittyi Eddie Hearnin omistamaan Matchroom Sportiin. Ensimmäisen ammattilaisottelunsa Jeleussinov otteli huhtikuussa 2018 yhdysvaltalaista Noah Kiddia vastaan. Heinäkuuhun 2019 mennessä Jeleussinov on otellut seitsemän ammattilaisottelua, jotka hän on voittanut kaikki. Kolme otteluista on päättynyt tyrmäykseen.
Adilbek Nijazymbetov

Ädilbek Säbituly Nijazymbetov (; s. 19. toukokuuta 1989 Nukus) on kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Nijazymbetov on voittanut sekä Lontoossa 2012 että Rio de Janeirossa 2016 olympiahopeaa kevyessä raskassarjassa. Nijazymbetov on saavuttanut myös kahdesti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa. Hopeat ovat vuosilta 2011 ja 2013. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on kultaa Bangkokista 2015 ja hopeaa Ammanista vuodelta 2013.
Nasti

Nasti on naisen etunimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 300 henkilöä saanut etunimekseen Nasti. 
Nimen alkuperä ja muunnelmat.
Nasti on karjalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Anastasia, joka merkitsee kuolleista herännyttä tai ylösnoussutta.
Slaavilaisissa kielissä nimen Nasti vastineita ovat Nastja, Nastya ja Nastia (ven. Настя).
Saamelaisilla nimi esiintyy myös muodossa Násti. Nástin nimipäivä on saamelaisen kalenterin mukaan 16. lokakuuta. Näin kirjoitettuna nimi kuitenkin on annettu Suomessa alle 10 henkilölle. Pohjoissaamen kielessä "násti" merkitsee "tähteä".
Nimipäivä.
Nasti esiintyy ortodoksisessa kalenterissa seuraavilla päivillä:
Vasili Levit

Vasili Aleksejevitš Levit (; s. 24. helmikuuta 1988 Fjodorovka) on kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Levit saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 raskassarjassa eli 91 kg. Hänellä on myös MM–kilpailuista pronssia vuodelta 2017. Levit on kolminkertainen Aasian mestari raskassarjassa. Hänellä on mestaruudet vuosilta 2009, 2015 ja 2017. Hänellä on myös Aasian-mestaruuskilpailuista pronssia vuodelta 2019.
Ivan Dytško

Ivan Fjodorovitš Dytško (; s. 11. elokuuta 1990 Rudny) on kazakstanilainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Dytškolla on pronssia sekä Lontoon olympialaisista 2012 että Rio de Janeirosta 2016 superraskaassa sarjassa. Hänellä maailmanmestaruuskilpailuista hopeaa vuosilta 2013 ja 2015. MM–pronssia hän saavutti 2011. Dytško on voittanut Aasian mestaruuden vuonna 2013.
Dytško ilmoitti helmikuussa 2017 alkavansa ammattilaiseksi. Ensimmäisen ammattilaisottelunsa hän otteli syyskuussa 2017 yhdysvaltalaista Aubur Wrightia vastaan. Heinäkuuhun 2019 mennessä Dytško on otellut kahdeksan ammattilaisottelua, jotka hän on voittanut kaikki. Kaikki voitot ovat päättyneet tyrmäykseen.
Dariga Šakimova

Dariga Oralkyzy Šakimova (, ; s. 20. marraskuuta 1988 Petropavl) on kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiaprossnia keskisarjassa Rio de Janeirossa 2016. Hänellä on myös kaksi Aasian mestaruutta vuosilta 2010 ja 2015. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on myös kolme pronssia vuosilta 2008, 2017 ja 2019.
Dorjnyambuugiin Otgondalai

Dorjnyambuugiin Otgondalai (s. 28. tammikuuta 1988) on mongolialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Otgondalai saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 kevytsarjassa. Otgondalailla on MM–kilpailuista pronssia vuodelta 2017. Aasian mestaruuden hän saavuttanut Bangkokista 2015. Hänellä on myös Aasian-mestaruuskilpailuista hopeaa vuodelta 2011 ja pronssia vuodelta 2017.
Valkjärvi (kylä, Nurmijärvi)

Valkjärvi on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee Perttulan eteläosassa samannimisen järven rannalla. Kylän pohjoisosassa Sahamäellä kulkee Kuhakoski. Kylän läpi kulkee Valkjärventie, jonka eteläinen pää ulottuu Klaukkalan ja Lepsämän väliselle Lepsämäntielle ja pohjoinen pää Lopentielle.
Kylässä oli vuonna 1923 rakennettu koulu, jossa on ollut 68 oppilasta. Maanantaiyönä 28. lokakuuta 2019 koko koulurakennus tuhoutui täysin tulipalossa. Paikalliset koululaisille järjestetään koulukyyditystä Uotilaan. Pari päivää aiemmin lauantaiyönä naapurikylässä Lepsämässä paloi Lepsämän koulun vuonna 2002 valmistunut uusi rakennus. Kaksi paikkakuntalaista otettiin kiinni tiistaina 3. joulukuuta tuhopoltoista epäiltyinä.
Mäntyharjun lukio

Mäntyharjun lukio on Mäntyharjun kunnan kirkonkylässä toimiva suomenkielinen lukio. Sen vieressä sijaitsee Mäntyharjun kirjasto, minkä lisäksi naapurustossa ovat Mäntyharjun yhtenäiskoulu ja Mäntyharjun terveyskeskus Mäntyharjuntien pohjoispuolella. 
Mäntyharjun lukio on pärjännyt hyvin esimerkiksi STT:n vuoden 2019 lukiovertailussa.
Vuonna 2018 Mäntyharjun lukiota kävi 105 oppilasta. Oppilasmäärä kasvoi syksyllä 2020, koska Mikkelin kaupungin päätettyä sulkea Ristiinan lukion toiminnan, suuri osa Ristiinan lukion oppilaista valitsi Mäntyharjun lukion uudeksi opinahjokseen.
Hiekanpään koulu

Hiekanpään koulu on Pieksämäen ainoa yläkoulu (luokka-asteet 7–9). 
Hiekanpään koulu on oppilasmäärältään Pieksämäen suurin peruskoulu. Vuonna 2023 koulua kävi noin 430 oppilasta.
Hiekanpään koululle rakennettiin Hiekanpään alueelle uudisrakennus, joka valmistui keväällä 2020. Koulu rakennettiin eri tontille kuin aiempi koulurakennus. Koulun lähipiirissä toimivat muun muassa Valona lastenkoti, STEP-koulutus, museo, Diakonia-ammattikorkeakoulu, Hiekanpään päiväkoti ja vanhusten palvelukoti, Ammattiopisto Spesia, urheilutalo, uimahalli ja jäähalli sekä Pieksämäen vanha kirkko.
Moision koulu (Mikkeli)

Moision koulu on toimintansa lopettanut alakoulu (luokka-asteet 1–6), joka toimi Mikkelin Annilan kaupunginosassa valtatien 13 eli Lappeenrannantien varrella, Tuukkalan ABC-aseman vieressä. Koulu lakkautettiin vuonna 2024 ja oppilaat siirrettiin uuteen Saimaanportin yhtenäiskouluun. 
Vuonna 2016 Moision koulua kävi 145 oppilasta.
Anna-Maija Korpijaakko-Huuhka

Anna-Maija Korpijaakko-Huuhka (s. 1955 ) on logopedian professori emerita Tampereen yliopistossa.
Pirjo Korpilahti

Pirjo Korpilahti (s. 1951) on logopedian professori emerita Turun yliopistossa.
Hannele Dufva

Hannele Dufva on soveltavan kielitieteen professori emerita Jyväskylän yliopistosta erikoisalanaan kielen oppiminen ja opettaminen. Hänen teoreettinen näkökulmansa pohjautuu Mihail Bahtiniin ja Valentin Vološinoviin palautuvaan dialogiseen kielikäsitykseen sekä hajautuneeseen kognitioon.
Anu Klippi

Anu Klippi (s. 1951 ) on logopedian professori emerita Helsingin yliopistossa.
Kazakstanin Cup

Kazakstanin Cup on Kazakstanin jalkapalloilun cupmuotoinen turnaus. Turnausta on pelattu vuodesta 1992 alkaen. Menestynein seura on almatylainen FK Kairat yhdeksällä mestaruudellaan. Vuonna 2019 turnauksessa pelasi 26 joukkuetta. Näistä kuusi oli kolmanneksi korkeimmalta sarjatasolta Kazakstanin 2. divisioonasta, kahdeksan Kazakstanin 1. divisioonasta ja 12 pääsarjasta. Kahden alemman sarjatason joukkueet pelasivat aluksi lohkovaiheen, jossa joukkueet oli jaettu kahteen neljän joukkueen ja kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkojen voittajat etenivät neljännesvälieriin, joihin Valioliigan joukkueet pääsivät suoraan. Tämän jälkeen turnaus pelattiin cupmuotoisena.
Mestarit.
Lähde:
Kazakstanin 1. divisioona

Kazakstanin 1. divisioona () on Kazakstanin jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Vuonna 2019 sarjassa pelasi 14 joukkuetta. Nämä pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Kauden päätteeksi kaksi parasta joukkuetta nousevat suoraan pääsarjaan Kazakstanin Valioliigaan ja kolmas pelaa karsintasarjan pääsarjassa kolmanneksi viimeiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa. Sarjassa viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Kazakstanin 2. divisioonaan.
Diyorbek O‘rozboyev

Diyorbek O‘rozboyev (s. 17. elokuuta 1993 Harezm) on uzbekistanilainen judoka ja olympiamitalisti. O‘rozboyev saavutti olympiapronssia Rio de Janeironn olympialaisissa 2016 60 kg painoluokassa. Hänellä on myös vuoden 2017 MM–kilpailuista pronssia 60 kg sarjasta. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on hopeaa vuodelta 2016.
Rishod Sobirov

Rishod Sobirov (s. 11. syyskuuta 1986 Boʻribogʻi) on uzbekistanilainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Sobirov on saavuttanut olympiapronssia Pekingissä 2008, Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Näistä kahdessa ensimmäisessä mitali on 60 kg sarjassa ja Rio de Janeirossa 66 kg sarjassa. Hänellä on kaksi maailmanmestaruutta. Mestaruudet ovat vuosilta 2010 ja 2011 60 kg painoluokasta. Vuoden 2015 MM–kilpailuissa Sobirov saavutti pronssia 66 kg sarjassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa Sobirov on ollut parhaimmillaan toisena Kuwaitissa 2007.
Lošarik

Projekti 210 eli AS-12 eli Lošarik on Venäjän laivaston ydinsukellusvene., jonka uskotaan pystyvän sukeltamaan 6 km syvyyteen.
Pitkiä matkoja varten "Lošarik" kiinnittyy emäalukseensa, Delta IV -luokan sukellusveneeseen "Podmoskovjeen".
On arvioitu, että se on Venäjän sotilastiedustelun GRU:n käytössä. Sen tehtäviin arvellaan kuuluvan merenalaisten tietoliikennekaapeleiden sabotointi ja pohjoisten merten pohjien kartoitus. 
Valmistus.
Aluksen rakentaminen alkoi 1980-luvulla. Sen pituus on 70 metriä. Sen sisällä uskotaan olevan seitsemästä titaanipallosta muodostuva painerunko. Miehistön normaali määrä on 25.
Palvelus.
Batymetrisiä mittauksia suorittaneella aluksella syttyi 1. heinäkuuta 2019 Barentsinmerellä tulipalo, jossa sai surmansa 14 henkeä. Surmansa saaneista osa oli korkea-arvoisia upseereita. Tulipalo syttyi tilassa, jossa akut ovat, ja puolustusministeri Sergei Šoigun mukaan ydinreaktori ei kärsinyt vaurioita, sillä se on eristetyssä tilassa. Alus siirtyi tai siirrettiin Kuolanvuonossa sijaitsevaan Severomorskiin.
Betsy Ross -lippu

Betsy Ross -lippu on Yhdysvaltain lipun varhainen versio. Se on nimetty philadelphialaisen lipuntekijän ja verhoilijan Betsy Rossin mukaan, mutta hänen osallistumisestaan lipun suunnitteluun ei ole varmoja todisteita. Tarinan mukaan George Washington tapasi Rossin vuonna 1776 ja esitteli tälle idean Yhdysvaltain lipusta, johon Ross ehdotti pieniä muutoksia. Lipussa on vierekkäin seitsemän punaista ja kuusi valkoista vaakasuuntaista raitaa sekä kolmetoista valkoista tähteä sinisellä pohjalla ympyrän muotoon järjestettynä. Tähdet ja raidat symboloivat kolmeatoista siirtokuntaa. 
”Betsy Ross” ei koskaan ollut Yhdysvaltain virallinen lippu, jossa tähdet olivat vaakariveissä, mutta sitä käytettiin vuosina 1777–1795, ja sen jälkeen se on ollut seremoniallisessa käytössä esimerkiksi Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaisissa.
Anttolan yhtenäiskoulu

Anttolan yhtenäiskoulu on Mikkelin kaakkoisosassa Anttolan pitäjässä sijaitseva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9 +esikoulu). Koulu toimi vuoteen 2019 asti väestötiloissa parakeissa sisäilmaongelmien takia.
Anttolaan valmistui uusi koulu vuonna 2019, kun edellinen koulu jouduttiin purkamaan sisäilmaongelmien takia vuonna 2016. Koulun vieressä sijaitsee myös liikuntasali.
Vuonna 2016 Anttolan yhtenäiskoulua kävi 167 peruskoulun oppilasta. Lisäksi koulussa on esikoululaisten opetusta.
Niinistö-Jokelantörmä

Niinistö-Jokelantörmä on Kouvolan kaupungin pienalue Niinistön kaupunginosassa, Valkealan suuralueella. Se kattaa Niinistön tilastoalueella sijaitsevat Valkealan taajamaan kuuluvat taajama-alueet Valtatie 15:n pohjoispuolella.
Pienalue rajautuu Lappalanjärveen, Jokelanjokeen, Valkealanväylään (Valtatie 15), Lukkarinmäen pellon halkovaan soratiehen ja Pekkolantiehen.
Niinistö-Jokelantörmän pienalueella sijaitsee Niinistön ja Jokelantörmän asuinalueet.
Alueella sijaitsee Niinistön koulu, Jokelan päiväkoti, Marja-Ahon päiväkoti, Valkealan mailapelihalli sekä Kouvolan skeittihalli, Jokelan paloasema ja Jokelan S-Market.
Saarenmaa (Kouvola)

Saarenmaa on kylä ja asuinalue Kouvolassa Niinistön kaupunginosassa, Valkealan suuralueella. Se rajautuu pohjoisessa Valkealanväylään (Valtatie 15), lännessä Jokelanjokeen, lounaassa Käyrälampeen, etelässä Käyräjokeen ja idässä Jyrääntiehen.
Saarenmaassa sijaitsee vanha Valkealan sairaala. Sairaalantien varrella sijaitsee Saarenmaan omakotitalovaltainen kylä.
Semen Radulov

Semen Radulov (s. 30. elokuuta 1989) on ukrainalainen vapaapainija. Hän on edustanut maataan kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa; Las Vegasissa 2015, Pariisissa 2017 ja Nur-Sultanissa 2019. Radulov on kilpaillut myös neljissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa; Vantaalla 2014, Riiassa 2016, Novi Sadissa 2017 ja Bukarestissa 2019. Riian EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti pronssia.
M2-Kodit

Kiinteistö Oy M2-Kodit (vuoteen 2016 Kiinteistö Oy Y-Asunnot ) on suomalainen vuokra-asuntoyhtiö, jonka omistaa Y-Säätiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2003, ja sen tarkoituksena on tarjota laadukkaita vuokra-asuntoja kohtuulliseen hintaan. M2-Kodeilla on yhteensä yli 10 000 vuokra-asuntoa Espoossa, Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Iisalmessa, Imatralla, Jyväskylässä, Järvenpäässä, Kangasalla, Keravalla, Kirkkonummella, Kotkassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Nokialla, Nurmijärvellä, Oulussa, Pirkkalassa, Porvoossa, Raumalla, Riihimäellä, Rovaniemellä, Salossa, Tampereella, Turussa, Tuusulassa, Uudessakaupungissa, Vantaalla, Vihdissä ja Ylöjärvellä.
Hermann Eberhard

Hermann Eberhard (27. helmikuuta 1852 Oława, Sleesia – 30. toukokuuta 1908) oli saksalainen merikapteeni ja tutkimusmatkailija, joka löysi huomattavia alueita Patagoniasta, Chilestä. Hänen tutkimusmatkansa kulkivat etenkin Última Esperanza -vuonon () reittiä.
Vuonna 1896 Eberhard löysi Puerto Natalesin lähellä olevasta Cueva del Milodón -luolasta jättiläislaiskiaisen nahka- ja luujäänteitä.&lt;ref name="GEO-10/2010"&gt;Löwer, Hajo: "Tulen ja jään Patagonia". GEO-lehti, 10/2010, sivu 29&lt;/ref&gt;
Aspach (bei Backnang)

Aspach on kunta Rems-Murr-Kreisin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Stuttgartista koilliseen. Kesäkuun 2022 lopussa kunnassa oli 8 286 asukasta.
Maantiede.
Aspach sijaitsee osavaltionsa pohjoisosassa Löwensteinin vuorimaalla. Kunnan matalimmat alueet ovat 254 metriä merenpinnan yläpuolella, korkeimmat puolestaan 516 metriä mpy. Aspachin keskustaa ympäröi laaja viljelysalue, kunnan pohjoisosa on metsämaata. Aspach, kuten koko Rems-Murr-Kreis, on osa Stuttgartin suurkaupunkialuetta, jolla asuu kolmisen miljoona ihmistä.
Backnangin kaupunki sijaitsee Aspachin kaakkoispuolella. Rems-Murr-Kreisin pääkaupunki Waiblingen sijaitsee puolestaan Aspachin eteläpuolella.
Historia.
Aspach perustettiin 1. helmikuuta 1972 seuraavista aiemmin itsenäisistä maalaiskunnista: Allmersbach am Weinberg, Großaspach, Kleinaspach ja Rietenau. Uuden kunnan väkiluku oli perustamisvuotenaan noin 6 400.
Aspachin nykyisistä osa-alueista suurin on Großaspach. Ensimmäiset kirjalliset maininnat Aspachista ovat vuosilta 856–864. Nimen taustana saattaa olla aspe/espe, eli metsähaapa, joka olisi alkuaan tarkoittanut asutusta haapametsässä, Siedlung im/am Espenwald. Pieni ja suuri Aspach, eli Groß- ja Kleinaspach, täsmentyivät paikannimiksi 1300-luvulla. Großaspachin omistajasuvut vaihtuivat vuosisatojen aikana.
Kleinaspachista varhaisin asiakirjamaininta on vuodelta 1357, jolloin paikkakunta myytiin Württembergin ruhtinaskunnalle. Rietenau mainitaan ensi kerran vuonna 1103 muodossa Rietenowa. Allmersbach am Weinbergista on varhaisin asiakirjamaininta vuodelta 1247. Kleinaspachin tavoin se päätyi Württembergin hallintaan 1357.
Aspachin kirkkoja on muun muassa evankelinen Pfarrkirche St. Juliana, jonka nykyinen ulkoasu on vuodelta 1780. Vanha raatihuone, Das Alte Rathaus, edustaa tyypillistä 1500-luvun ristikkotaloarkkitehtuuria.
Talous.
Palveluiden ja pienteollisuuden ohella Aspachissa harjoitetaan maanviljelystä, mukaan luettuna viininviljely. Paikkakunta on sijaintinsa johdosta vahvasti sidoksissa Stuttgartin suurkaupunkialueen talouselämään.
Urheilu.
Aspachin jalkapalloseura on 1920 perustettu SG Sonnenhof Großaspach. Se nousi 3:nteen Ligaan kaudella 2013/14.
Kuuluisuuksia.
Aspachissa ovat syntyneet muun muassa Mercedes-AMG:n perustaja Hans Werner Aufrecht ja laulaja Vanessa Mai. Paikkakunnalla vaikuttaa myös reininmaalainen iskelmätähti Andrea Berg.
Vartiomäki

Vartiomäki on muinaislinnaa keveämpi varustus, minkä tarkoituksena on ollut valvoa aluetta viholliselta ja tiedottaa eteenpäin asiasta savumerkein, mitä on suomen puhekielessä kutsuttu vainovalkeiksi. Sana "valkea" tarkoittaa murteissa myös tulta.
Haplochromis vonlinnei

Haplochromis vonlinnei on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tieteellinen nimi on annettu ruotsalaisen luonnontieteilijä Carl von Linnén kunniaksi. Laji on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokituksen mukaan äärimmäisen uhanalainen laji. Kalalajia ei kuitenkaan ole tavattu 1980-luvun jälkeen, ja se saattaa olla kuollut sukupuuttoon.