tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo diplomaattisista edustustoista Itä-Timorissa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Itä-Timorissa. Tällä hetkellä Dilissä on 16 suurlähetystöä.
Suurlähetystöt.
Dilissä
Akkreditoidut suurlähetystöt.
Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Jakartassa ellei toisin minita
Mandy Bujold

Mandy Marie Brigitte Bujold (s. 25. heinäkuuta 1987 Cobourg, Ontario) on kanadalainen nyrkkeilijä. Hän ottelee kärpässarjassa eli alle 51-kiloisissa.
Bujold syntyi Cobourgissa, Ontariossa ja asui lapsuudessaan myös Monctonissa, New Brunswickissa. Vuonna 2002 hänen perheensä muutti Ontarioon Kitcheneriin. Hän aloitti nyrkkeilyn harrastamisen 16-vuotiaana vuonna 2004 veljensä harrastuksesta innostuneena. Vuonna 2006 hän voitti Kanadan juniorimestaruuden ja seuraavana vuonna ensimmäisen aikuisten Kanadan-mestaruutensa. Bujold on kaikkiaan yksitoistakertainen Kanadan-mestari, vuosilta 2007–2017. Vuonna 2008 hän osallistui ensimmäisiin maailmanmestaruuskilpailuihinsa. Hän on yltänyt maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kahdeksan parhaan joukkoon, puolivälieriin, Jejussa 2014.
Bujold on kaksinkertainen Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti. Hän voitti ensimmäisen kultamitalinsa Guadalajarassa 2011, jolloin naisten nyrkkeily oli kisaohjelmassa ensimmäistä kertaa, ja uusi mestaruutensa Torontossa 2015. Hän voitti vuoden 2015 loppuottelussa yhdysvaltalaisen Marlen Esparzan, hallitsevan maailmanmestarin. Kansainyhteisön kisojen ohjelmassa naisten nyrkkeily oli ensimmäistä kertaa Glasgow’ssa 2014. Bujold voitti noissa kisoissa pronssia, hävittyään välierissä hallitsevalle olympiavoittajalle Nicola Adamsille. Seuraavissa Kansainyhteisön kisoissa, Gold Coastissa 2018, hän ei ollut mukana, vaikka hänet oli jo valittu Kanadan kisajoukkueeseen. Hän päätti itse vetäytyä kisoista kuukausi ennen niiden alkua.
Olympialaisissa Bujold on ollut mukana kerran, Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella uzbekistanilaisen Yodgoroy Mirzaevan, mutta hävisi puolivälierissä kiinalaiselle Ren Cancanille.
Bujoldia valmensi pitkään romanialaissyntyinen Adrian Teodorescu, Torontossa sijaitsevan Atlas Boxing &amp; Fitness Club -salin omistaja. Teodorescun kuoltua marraskuussa 2016 hän siirtyi harjoittelemaan Guelphissä sijaitsevalle TNT Boxing and Fitness Academy -salille, jossa häntä valmentaa Stevie Bailey.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832 olivat 12:nnet Yhdysvaltain presidentinvaalit. Ne järjestettiin 2. marraskuuta – 5. joulukuuta 1832. Vaaleissa istuva presidentti Andrew Jackson demokraattisesta puolueesta voitti kansallisrepublikaanien Henry Clayn.
Tulokset.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Presidenttiehdokas
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Puolue
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Kotiosavaltio
! rowspan="1" colspan="2" style="text-align:left;" | Kansanäänet
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:center;" | Valitsijamiesäänet
! Määrä
Anik Bissonnette

Anik Bissonnette OC CQ (s. 9. helmikuuta 1962 Montreal) on kanadalainen balettitanssija. Hän tuli laajalti tunnetuksi esiintymisistään Louis Robitaillen kanssa. Vuosina 1989–2007 hän toimi Les Grands Ballets Canadiensin ensitanssijana, ja vuosina 1983–2006 hän esiintyi vuosittain Montrealin Gala des Étoilesissa (Tähtigaala).
Bissonnette toimi Festival des Arts de Saint-Sauveurin taiteellisena johtajana vuosina 2004–14, ja vuonna 2010 hänestä tuli Montrealin nykybalettikorkeakoulun taiteellinen johtaja. Hän on saanut monia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin ja Québecin kansallisen ritarikunnan ritarin arvot sekä Denis Pelletier -palkinnon ja Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinnon elinikäisistä saavutuksista.
Bissonnette oli tanssikumppaninsa Louis Robitaillen kanssa myös naimisissa vuosina 1986–2001. Pari saavutti menestystä etenkin tulkinnoillaan baleteista, joissa esiintyy kansanomaisia teemoja; näiden joukossa on "Rose Latulippe".
Anja Karliczek

Anja Karliczek (s. 29. huhtikuuta 1971) on saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Hänet valittiin liittopäiville 2013 ja oli Angela Merkelin neljännen hallituksen opetusministeri 2018–2021.
Karen Kain

Karen Alexandria Kain CC (s. 28. maaliskuuta 1951 Hamilton, Ontario) on kanadalainen entinen balettitanssija, josta sittemmin tuli baletinjohtaja.
Kain syntyi neljästä sisaruksesta vanhimpana. Hän oli 8-vuotias, kun hänen äitinsä lähetti hänet balettikouluun. Vuonna 1962 hän aloitti opiskelun Kanadan kansallisessa balettikoulussa, jota tuolloin johti Betty Oliphant. Kain opiskeli osittain stipendin turvin, sillä hänen vanhempansa eivät kyenneet täysin kustantamaan koulutusta. 18 vuotta täytettyään Kain sai sopimustarjouksen Kanadan kansallisbaletilta. Tarjouksen esitti baletin perustaja ja taiteellinen johtaja, Celia Franca. Kain hyväksyi tarjouksen ja debytoi tammikuussa 1971 Joutsenkuningattaren vaativassa roolissa "Joutsenlampi"-baletissa. Kain nousi ensitanssijan asemaan jo saman vuoden aikana. 
Kain loi kansallisbaletissa 28-vuotisen uran. Hän saavutti suosiota Frank Augustynin tanssikumppanina. Hän teki pitkäaikaista yhteistyötä Rudolf Nurejevin kanssa. 
Vuonna 2005 Kainista tuli Kanadan kansallisbaletin taiteellinen johtaja. Hän on saanut lukuisia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin (1976) ja "Companionin" (1991) arvot, l'Ordre des Arts et des Lettres'n upseerin arvon (2000) sekä Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinnon (2002). Vuodesta 1998 hänellä on ollut tähti Canada's Walk of Famella.
Jhansi

Jhansi ( ) on kaupunki Pohjois-Intiassa, Uttar Pradeshin osavaltion lounaisosassa. Vuonna 2011 kaupungissa oli noin 505 000 asukasta.
Muurien ympäröimä kaupunki on kehittynyt vuonna 1632 valmistuneen linnoituksen ympärille. Sepoykapinan aikana kaupungissa surmattiin monia brittejä.
Celia Franca

Celia Franca (oik. "Celia Franks"; 25. kesäkuuta 1921 Lontoo, Englanti – 19. helmikuuta 2007 Ottawa, Kanada) oli kanadalainen tanssija, koreografi, baletinjohtaja ja pedagogi. Hän kouluttautui Englannin Guildhall School of Musicissa ja Royal Academy of Dancingissa. Hän aloitti Englannissa uransa niin tanssijana kuin koreografinakin.
Vuonna 1951 Francasta tuli Kanadan kansallisbaletin perustava taiteellinen johtaja. Hän toimi baletin johdossa vuoteen 1974 saakka. Tämän jälkeen hän muutti Ottawaan ja istui kaksi peräkkäistä kautta Kanadan taideneuvoston johtokunnassa. Hän oli aktiivinen opettajana ja ajoittain luennoitsijana. Hän sai erinäisiä tunnustuksia, joiden joukossa ovat Kanadan ritarikunnan "Companionin" arvo (1985) ja Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinto (1994). National Arts Centressä järjestettiin hänen 80-vuotispäivänsä kunniaksi vuonna 2001 erikoisgaala.
HIRLAM

HIRLAM, lyhenne englannin sanoista "High Resolution Limited Area Model" ("tarkka rajatun alan malli") on tietotekninen säämalli, jota käytetään sääennusteiden laatimisessa. Mallin rajattu ala on esimerkiksi Skandinavian, Euroopan tai Pohjois-Amerikan suuruinen. HIRLAM säämallia ajetaan neljä kertaa vuorokaudessa (00, 06, 12 ja 18 UTC), joissa jokaisessa ennustepituus on 54h. Mallissa käytetty vaakasuuntainen hilaväli on 0.068 astetta, joka vastaa n. 7.5 km. Pystysuunnassa mallissa on 65 tasoa, joista 20 on sijoitettu ilmakehän alimpaan 1 000 metriin.
Hirlamin A-versio valmistui vuonna 2006. Myös Suomen ilmatieteen laitos kehittää HIRLAM:ia. Hirlam pystyy ennustamaan kolmen vuorokauden sään 3–16 kilometrin tarkkuudella.
Getaway

Getaway on vuonna 2013 ensi-iltansa Yhdysvalloissa saanut yhdysvaltalainen, Courtney Solomonin ohjaama nopeatempoinen jännityselokuva.
Juoni.
Entisen kilpa-autoilijan Brent Magnan (Ethan Hawke) vaimo (Rebecca Budig) on kidnapattu Sofiassa, Bulgariassa. Tuntematon mies ottaa Brentiin yhteyttä puhelimitse ja alkaa käskyttää tätä aikakriittisissä tehtävissä väittäen, että jättää vaimon henkiin vain mikäli Brent tekee seuraavien tuntien aikana täsmälleen miehen määräämät asiat. Ensimmäisenä eteen tulee erään tietyn ajoneuvon varastaminen ja sen jälkeen nopeaan tahtiin mies alkaa esittää ajoneuvolla suoritettavia tehtäviä ympäri kaupunkia. Mukaan sotkeutuu ajoneuvon alkuperäinen omistaja, paikallisen upporikkaan sijoituspankkiirin tytär, ”The Kid” (Selena Gomez), jonka rooli on myös kidnappaajan tarkoin suunnittelema. 
Vastaanotto.
Elokuva sai tyrmäävät arviot ilmestyessään Yhdysvalloissa. Elokuva-arvioiden aggregaattisivustolla Rotten Tomatoes elokuva on arvioitu erittäin surkeaksi (keskimäärin arvioitu 2.7/10) perustuen selkeään konsensukseen. Kriitikkojen konsensuksen mukaan vapaasti käännettynä: "Monotonisesti väsyttävyyteen asti kiihkeätempoisena Getaway muistuttaa, ettei järkevän leikkauksen, hahmojen kehityskaaren, järkeenkäyvän dialogin ja mielenkiintoisen juonen ohitse kiihdyttäminen ole vaaratonta." Samanlaiseen arvosanaan (22/100) on päädytty toisella aggregaattisivustolla Metacritic.Elokuvasivusto Variety arvioi elokuvan yhdeksi vuoden 2013 surkeimmin menestyneistä elokuvista Yhdysvalloissa elokuvan tuoton jäätyä noin reiluun puoleen sen tuotantokustannuksista.Selena Gomez oli myös ehdolla vuoden 2014 Golden Raspberry Awards -palkintogaalassa huonoimman näyttelijättären kategoriassa. Palkinto meni tuolloin kuitenkin Tyler Perrylle.
Suomessa elokuvalehti Episodi arvioi elokuvan arvosanalla 1/5: "Umpijuntti toimintapökäle, jonka maailmaan kuuluvat itseään toistavat takaa-ajot ja romutetut poliisiautot."
Betty Farrally

Betty Farrally (o.s. "Hey"; 5. toukokuuta 1915 Bradford, Englanti – 9. huhtikuuta 1989 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia) oli balettitanssija, pedagogi ja baletinjohtaja. Hän oli merkittävä toimija baletin kehityksessä Kanadassa sekä Winnipegin kuninkaallisen baletin perustajana että myöhemmän opetustyönsä kautta.
Farrally muutti entisen opettajansa Gweneth Lloydin kanssa vuonna 1938 Kanadaan suoritettuaan tanssiopintonsa Englannissa. Winnipegin kuninkaallisen baletin parissa luomansa uransa lisäksi Farrally myös toimi pitkään yhtenä Banff Centren kesätanssiohjelman johtajista ja sittemmin taiteellisena neuvonantajana. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1981, ja hänelle myönnettiin Dance in Canada -palkinto vuonna 1984.
Brudevælten lurit

Brudevælten lurit (lue venyttämällä: "lūr") tarkoittavat kuutta Brudevælten kuivatetulta suolta kaivettua luria, jotka löytyivät vuonna 1797 Allerødin Tanskasta Pohjois-Sjællannista Lyngestä. Lur tarkoittaa pronssikautista pronssitorvea. Ne ajoitetaan Monteliuksen periodin V jälkipuoliskolle eli 800–700 eaa.
Historiaa.
Lurit löytyivät pareittain kolmesti pieneltä suolta samana vuonna. Niihin törmäsi iäkäs maanviljelijä Ole Pedersen vuonna 1797 nostaessaan turvetta kuivatettavaksi. Nostettuaan lurien suosta hän nimitti niitä ”6 curved brass horns”. Runsaan viikon kuluttua hän löysi niille vielä lurien suuosat yhteen sidotussa nipussa. Pedersen kutsui lureja nimellä ”hedenolds krigstrompeter”, mutta oli lopulta tyytyväinen saatuaan ruhtinaalisen palkkion. Löydetyt lurit olivat ensimmäiset, mutta nykyään niitä tunnetaan kymmeniä. Soittimet toimitettiin sittemmin "Danske oldsagskommissionille", mutta yksi soitin lahjoitettiin vuonna 1845 Venäjän keisarille Nikolai I:lle.
Brudevælten lureilla äänitettiin vuonna 1966 LP-äänilevy "Klange fra Danmark's bronzealderlurer" (Tanskan kansallismuseossa, NM 67-001). Siinä soittivat lureja Palmer Traulsen ja G. A. Wilkenschildt.
Kuvaus.
Lureja on kahdenlaisia. Tanskassa käytetyt olivat S-kirjaimen muotoisia. Brudevælten lurit näyttäisivät esiintyvän erikätisinä pareina, eli kun toinen lur kiertyy vasemmalle, toinen kiertyy oikealle. Lurit ovat noin 2,2 metriä pitkät, ja ne ovat hyvin säilyneitä ja niillä voi edelleen helposti soittaa. Kun niiden sointia verrataan moderniin sävelasteikkoon, niin yksi lur on C-vireessä, yksi lur on D-vireessä, yksi taas E-vireessä ja yksi G-vireessä. Kun vielä on kaksi jäljellä, on niistä Tanskassa sijaitseva Es-vireinen. Mahdollisesti Pietarissa oleva on viimeisen kanssa samassa vireessä.
Näyttelyt.
Soittimista viisi on esillä Tanskan kansallismuseossa Kööpenhaminassa ja yksi on Eremitaašissa Pietarissa.
Agnes Simon

Agnes Simon (o.s. Almási, 21. kesäkuuta 1935 Budapest – 19. elokuuta 2020) oli alun perin unkarilainen mutta myöhemmin myös Alankomaita ja Länsi-Saksaa edustanut pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhden maailmanmestaruuden ja kolme Euroopan-mestaruutta.
Simon menestyi 1950-luvulla Unkarin edustajana mutta hän pakeni miehensä ja valmentajansa Béla Simonin kanssa kotimaansa vuoden 1956 levottomuuksia Ruotsiin. Pöytätennispelaajana hän edusti sittemmin Alankomaita ja vuodesta 1962 Länsi-Saksaa.
Kerttu Rytkönen

Kerttu Rytkönen (1. kesäkuuta 1895 Pielavesi – 22. huhtikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja yksi Suomen ensimmäisitä naisarkkitehdeistä. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopiossa vuonna 1914 ja valmistui arkkitehdiksi 1921.
Rytkönen suunnitteli Helsingin Kaivopuistossa Kalliolinnantie 4:ssä sijainneen Salus-sairaalan. Uusklassillista tyyliä edustanut rakennus valmistui vuonna 1929. Salus-sairaalan perustajat ja omistajat olivat Kettu Rytkösen sairaanhoitajasisaret Ida ja Maria Rytkönen. He olivat perustaneet yksityisen sairaskodin Helsinkiin vuonna 1901. Vuonna 1920 he perustivat Salus-sairaalan, joka oli erikoistunut naistentauteihin ja synnytyksiin mutta myös muita potilaita hoidettiin siellä.
Ida Rytkönen ja Maria Rytkösen perilliset lahjoittivat sairaalan rakennuksineen vuonna 1944 Wihurin rahastolle. Sairaalatoiminta rakennuksessa jatkui vuoteen 1983 saakka, ja sen jälkeen rakennuksessa toimi vielä sydän- ja verisuonitautien perustutkimukseen erikoistunut Wihurin tutkimuslaitos vuoteen 2013 saakka. Tämän jälkeen rakennus peruskorjattiin, ja nykyisin siinä toimii Jenny ja Antti Wihurin rahasto sekä eräitä muita järjestöjä.
Bettine Vriesekoop

Hubertina Petronella Maria "Bettine" Vriesekoop (s. 13. elokuuta 1961 Hazerswoude) on alankomaalainen, 1980- ja 1990-luvuilla Euroopan huippupelaajiin kuulunut pöytätennispelaaja. Hän voitti kolme Euroopan-mestaruutta, joista kaksinpelissä kaksi. Hän osallistui kolmiin olympialaisiin vuosina 1988–1996 ja pääsi parhaimmillaan puolivälieriin, kerran kaksinpelissä ja kahdesti nelinpelissä parinaan Mirjam Hooman-Kloppenburg. Vriesekoop voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuosina 1982 ja 1985.
Vriesekoop valittiin vuoden naisurheilijaksi Alankomaissa vuosina 1981 ja 1985. Hän harjoitteli jo nuorena Kiinassa ja kiinnostui maasta niin, että ryhtyi opiskelemaan sinologiaa ja kirjoittamaan Kiinasta.
Kelluskeiholehti

Kelluskeiholehti ("Sagittaria natans") on sarpiokasvien (Alismataceae) heimoon, keiholehtien ("Sagittaria") sukuun kuuluva kasvilaji. Kelluskeiholehti on vesikasvi, kuten muutkin keiholehtilajit, ja kasvaa usein kokonaan veden alla. Kelluskeiholehti muistuttaa pystykeiholehteä ("Sagittaria sagittifolia") ja lajit voivat myös risteytyä keskenään. Lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien ulkonäön, heteiden ponsien värin sekä hedelmien koon perusteella.
Kelluskeiholehden lehdet ovat pitkäruotisia ja lehtilavat kelluvat veden pinnalla. Lehtilavat ovat muodoltaan soikeita ja tyviltään pyöreitä tai herttamaisia. Joskus lehtilavan tyvellä voi olla lyhyet lehtiliuskat. Veden alla kasvavilla muodoilla lehdet ovat pitkänkapeita ja nauhamaisia. Kelluskeiholehden kukinto on terttumainen ja kukat ovat valkoisia. Heteiden ponnet ovat kirkkaankeltaisia. Kelluskeiholehti kukkii heinä–elokuussa. Hedelmät ovat noin 3–4 mm pitkä pähkylöitä.
Kelluskeiholehteä tavataan Suomessa lähinnä Etelä-Lapissa, Kainuussa sekä etelämpänä Itä-Suomessa.
Kelluskeiholehti on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Luettelo 1970-luvun neuvostoelokuvista

Luettelo 1970-luvun neuvostoelokuvista on luettelo vuosina 1970–1979 ensi-iltansa saaneista Neuvostoliitossa tuotetuista pitkistä elokuvista. Luettelo on hyvin epätäydellinen, sillä Internet Movie Databasen mukaan Neuvostoliitossa julkaistiin vuosina 1970–1979 noin 3 000 elokuvaa, joista noin 1 400 on pitkiä teatterielokuvia. Luettelossa on kuitenkin valtaosa Suomessa suomeksi tekstitettyinä tai dubattuina esitetyistä elokuvista. Mukana on myös dokumenttielokuvia. 
Suomessa esitettiin 1950-luvulta 1980-luvulle neuvostoliittolaisia elokuvia sekä televisiossa, elokuvateattereissa että elokuvakerhoissa ehkä enemmän kuin missään muussa länsimaassa. Teatterielokuvien pääasiallinen maahantuoja oli Kosmos-Filmi Oy, joka oli maailman ainoa neuvostoliittolaisten suoraan hallitsema elokuvien levitysyhtiö Neuvostoliiton ulkopuolella.
Volkswagen SpaceFox

Volkswagen SpaceFox (Typ 5Z6) on Volkswagenin vuosina 2006–2019 valmistama pieni farmariauto, joka perustuu Volkswagen Foxiin. Autoa myytiin SpaceFoxina Brasiliassa ja Perussa. Argentiinassa, Chilessä ja Uruguayssa nimenä oli Suran, Meksikossa SportVan ja Algeriassa Fox Plus.
Normaalin version lisäksi autosta valmistettiin myös maasturimaisemman näköistä versiota, jossa on korkeampi maavara, kattokaiteet ja koria suojaavia muoviosia. Sen nimenä oli SpaceCross tai Suran Cross markkina-alueesta riippuen.
Vuonna 2009 mallin ulkoasua muokattiin vastaamaan uutta Polo V -mallia. Myös kojelauta oli uusi ja toteutettu entistä paremmin materiaalein.
Toisen kasvojenkohotuksensa malli sai syksyllä 2014. Keulan ilmeestä tuli aiempaa terävämpi ja takavalot olivat uudet. Sisäosien näkyvimmät muutokset olivat uusi ohjauspyörä ja tietoviihdejärjestelmä.
Judit Csehák

Judit Csehák (s. 16. tammikuuta 1940 Szekszárd, Unkari) on unkarilainen poliitikko. Csehák kuului "Magyar Szocialista Munkáspárt" MSZMP ja "Magyar Szocialista Párt" MSZP puolueisiin. Hän oli varapääministeri vuodesta 1984 vuoteen 1987. Unkarin kansantasavallan hajottua hän oli yhä useita vuosia parlamentissa ja vuosina 2002–2003 hän terveys-, sosiaaliasian- ja perheministerinä.
Caroline Veyre

Caroline Veyre (s. 4. lokakuuta 1988 Pariisi) on ranskalaissyntyinen kanadalainen nyrkkeilijä. Hän ottelee kevytsarjassa eli alle 60-kiloisissa.
Ura.
Veyre kävi Kanadan Montrealissa ensimmäisen kerran vuonna 2000 ja muutti sinne vuonna 2003. Hän aloitti nyrkkeilyn harrastamisen 18-vuotiaana ja osallistui ensimmäisiin Kanadan-mestaruuskilpailuihinsa 20-vuotiaana. Hän voitti tuolloin, vuonna 2009, pronssia, vuonna 2012 hopeaa ja vuonna 2013 ensimmäisen kerran kultaa. Hän uusi mestaruutensa vuonna 2014 ja on voittanut myöhemmin kultaa myös vuonna 2017.
Vuonna 2015 Veyre voitti kultaa Torontossa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa. Hän voitti turnauksen loppuottelussa argentiinalaisen Dayana Sánchezin hajaäänituomiolla. 
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuihin Veyre osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2014, jolloin ne järjestettiin Jejussa. Hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella walesilaiselle Charlene Jonesille. Vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Astanassa, Veyre voitti kaksi ottelua, mutta hävisi neljännesvälierissä ranskalaiselle Estelle Mosselylle. Samalla hän menetti mahdollisuuden päästä mukaan Rio de Janeiron olympialaisiin. 
Kansainyhteisön kisoihin Veyre osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2018, jolloin ne järjestettiin Gold Coastissa. Hän otteli turnauksessa yhden ottelun, puolivälieräottelun nigerialaista Yetunde Odunugaa vastaan, jonka hän hävisi.
Yksityiselämä.
Veyrella on kaksi sisarusta, kaksoissisar Isabelle ja nuorempi veli François. Hänen äitinsä on kotoisin Brasiliasta.
Veyre on suorittanut käännöstieteen tutkinnon Université de Montréalissa.
Chua Sock Koong

Chua Sock Koong (s. 1956) on singaporelainen yritysjohtaja. Hän on ollut Singapore Telecommunications -yhtiön toimitusjohtaja huhtikuusta 2007 lähtien. Yhtiö on Kaakkois-Aasian suurin tietoliikennepalvelujen tarjoaja. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Aasia, Australia, Afrikka ja Yhdysvallat.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Chuan vuoden 2014 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 74. Talousjulkaisu Fortune nosti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 6. sijalle (2017). 
Chua suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A./B.Sc., kirjanpito) Singaporen yliopistossa. Hän on naimisissa, kaksi lasta.
Alison Cooper

Alison Cooper (s. ) on brittiläinen yritysjohtaja. Hän on toiminut brittiläisen tupakkayhtiö Imperial Brandsin (2/2016 saakka yhtiö tunnettiin nimellä "Imperial Tobacco Group") toimitusjohtajana vuodesta 2010. 
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune luokitteli hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 8. sijalle (2017). Cooperin aikana Imperial Brands, maailman neljänneksi suurin tupakkayhtiö, on yhtäältä ostanut useita yhdysvaltalaisia tupakkabrändejä hallintaansa heinäkuussa 2014 tehdyllä 7,1 miljardin dollarin suurkaupalla. Toisaalta yhtiö on pyrkinyt vahvistamaan johtamansa yrityksen markkina-asemia tupakan terveyshaittojen koskevan tietoisuuden aiheuttamia haasteita vastaan perustamalla esimerkiksi yhteisyrityksen Kiinan valtion omistaman China National Tobaccon kanssa tammikuussa 2017. Kiina on maailman suurin tupakkamarkkina, jossa poltetaan 1/3 maailman tupakoista. 
Cooper syntyi Englannin Surreyn Kingston upon Thamesissa, ja valmistui Bristolin yliopistosta 1988 matematiikka ja tilastotiede pääaineinaan.
Gökay Akbulut

Gökay Akbulut (s. 1982 Pinarbasi, Turkki) on saksalainen Vasemmisto-puolueen poliitikko. Hän on varsinaiselta ammatiltaan yhteiskuntatieteilijä. Hän valmistui ylioppilaaksi kesäkuussa 2003 Hampurin Hamm-lukiosta ja opiskeli lokakuusta 2003 syyskuuhun 2008 Heidelbergin yliopistossa (Ruprecht-Karls). Hän vietti opiskellessaan lukuvuoden Kanadassa ja suoritti harjoittelun Yhdysvalloissa. 
Akbulut tuli valituksi Saksan liittopäiville 275. vaalipiiristä (Mannheim) vuonna 2017 uutena edustajana.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2019

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2019 pelattiin huhti-toukokuussa 2019. A-lohko pelattin Kazakstanissa Astanassa ja B-lohko Virossa, Tallinnassa. 
A-lohkon voittoa juhli isäntämaa Kazakstan, joka nousee seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Samalla Valko-Venäjä nousee vuoden tauon jälkeen takaisin.
Fenyylietyylimalonamidi

 
Fenyylietyylimalonamidi ("PEMA") on primidonin antikonvulsanttina toimiva metaboliitti, joskin sitä muodostuu primodin hajotessa paljon vähemmän kuin sen toista aktiivista metaboliittia: fenobarbitaalia.
Nekopideemi

 
Nekopideemi on imidatsopyridiineihin kuuluva nonbentsodiatsepiini, joka on sukua paremmin tunnetuille tsolpideemille ja alpideemille. 
Sillä on sedatiivinen ja hypnoottinen vaikutus johtuen sen rakenteesta, joka muistuttaa muita nonbentsodiatsepiineja.
Nekopideemi ei ole Suomessa kaupan.
Tōkyō metron Tōzai-linja

Tōzai-linja () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen nimi tarkoittaa ’itä–länsilinjaa’, ja sen reitti kulkeekin itä–länsisuuntaisesti Chiban prefektuurin Funabashin kaupungin Nishi-Funabashin metroasemalta Tokion länsiosaan Nakanon erillisalueen Nakanon metroasemalle. Linjalla on 23 asemaa ja se on 30,8 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 3 571 675 000 matkustajakilometriä, joten se oli Tōkyō metron linjoista käytetyin. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana Kiban ja Monzen-Nakachōn välillä jopa 199 prosenttia kapasiteetista.
Tōkyō metron Chiyoda-linja

Chiyoda-linja () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion lounaisosasta Shibuyan erillisalueen Yoyogi-Ueharan metroasemalta Chiyodan erillisalueen kautta pohjoiseen Adachin erillisalueen Ayasen metroasemalle. Ayasesta johtaa lisäksi 2,1 kilometrin pituinen haara Kita-Ayasen metroasemalle. Linjalla on tämä haaralinja mukaan lukien 20 asemaa ja se on 24,0 kilometriä pitkä.
Chiyoda-linjalta liikennöidään läpiajoliikennettä pohjoisessa JR Higashi-Nihonin Jōban-linjalle ja etelässä Odakyū-rautateiden Odawara-linjalle ja Tama-linjalle.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 3 213 914 000 matkustajakilometriä, mikä tekee siitä Tōkyō metron toiseksi käytetyimmän linjan. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 178 prosenttia kapasiteetista.
Tōkyō metron Yūrakuchō-linja

Yūrakuchō-linja () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee luoteesta Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungin Wakōshin metroasemalta Tokion keskustaan ja Yūrakuchōn metroaseman kautta itään Kōtōn erillisalueen Shin-Kiban metroasemalle. Linjalla on 24 asemaa, mutta Wakōshin ja Kotake-Mukaiharan välillä se jakaa raiteet ja asemat Fukutoshin-linjan kanssa. Linja on 28,3 kilometriä pitkä, josta 8,3 kilometriä on myös Fukutoshin-linjan käytössä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 2 865 578 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 159 prosenttia kapasiteetista.
Chaz Williams

Chaz Williams (s. 6. huhtikuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi kaudella 2018–2019 Puolan pääsarjassa pelaavassa Thor Thorlakshofnissa. Hän pelasi yliopistouransa Hofstran ja Massachusettsin yliopistoissa. Pelipaikaltaan Williams on takamies.
Yliopistoura.
Williams oli kaksinkertainen Vuoden konferenssipelaaja pelatessaan Bishop Fordin lukiossa Brooklynissa. Hän sitoutui läheiseen Hofstran yliopistoon, ja pääsi nopeasti joukkueen aloitusviisikkoon. Ensimmäisellä ja ainoalla kaudella Hofstran yliopistossa Williams teki keskiarvoikseen 9,8 pistettä ja 4,8 syöttöä ottelua kohden. Kesällä 2010 Williams siirtyi Massachusettsin yliopistoon.
Siirron myötä Williams ei pelannut kaudella 2010–2011. 2011–2012 Williams johdatti "UMassin" 25:een voittoon. Williams teki 16,9 pistettä, otti 4,4 levypalloa, antoi 6,2 syöttöä ja otti 2,2 riistoa ottelua kohden ja hänet nimitettiin kauden päätteeksi All-Atlantic 10 Konferenssin ykköstähdistöviisikkoon. Seuraavalla kaudella Williams nimitettiin jälleen tähdistöviisikkoon, kun hän teki 15,5 pistettä ja antoi 7,3 syöttöä per peli.
Kesällä 2013 Williams harkitsi osallistuvansa , mutta UMassin päävalmentaja Derek Kellogg kertoi Williamsille, että hänet tultaisiin varaamaan vasta toisella kierroksella, joten Williams päätti pelata viimeisen kautensa yliopistossa ja johdattaa Massachusetts NCAA:n lopputurnaukseen ensimmäistä kertaa.
Seniorikaudellaan Williams johdatti Massachusettsin kuudennelle sijalle lopputurnauksessa. 13. helmikuuta 2014 Williams nimitettiin 30 finalistin joukkoon, jotka tavoittelisivat Vuoden yliopistopelaaja-palkinnosta.
Pelaajaura.
9. elokuuta 2014 Williams teki sopimuksen turkkilaisen Eskisehir Basketin kanssa.Viiden pelin jälkeen seura ja Williams purkivat sopimuksen 14. marraskuuta 2014.
20. helmikuuta 2015 NBA:n kehitysliigassa pelaava Maine Red Claws hankki Williamsin. 8. maaliskuuta hänet kuitenkin vapautettiin joukkueesta.20. maaliskuuta Williamsin oikeudet hankki Delaware 87ers.
Kauden 2016–2017 Williams pelasi Sveitsin pääsarjassa Lions de Genèven riveissä.
Williams teki sopimuksen Suomeen ja Korisliigassa pelaavaan Korihaihin 2. heinäkuuta 2017 . 23. marraskuuta Williams halusi purkaa sopimuksensa Korihaiden kanssa vedoten perhesyihin. Williams ehti pelata Korihaiden paidassa 11 ottelua ja tehdä niissä 12,6 pistettä, 2,6 levypalloa ja 3,8 syöttöä ottelua kohden. Tammikuussa 2018 Williams teki sopimuksen Islannin pääsarjassa pelaavaan Thor Thorlakshofniin.
Kaudeksi 2018–2019 Williams siirtyi Puolaan King Szczecinin riveihin.
F1 2018

F1 2018 on Codemastersin kehittämä ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2018. Peli julkaistiin PlayStation 4-, Xbox One- ja Microsoft Windows -alustoille 24. elokuuta 2018.
Peli sisältää kaikki kauden 2018 tallit, kuljettajat ja radat. Peliin palaa myös F1 2011 tuttu haastattelu, joka vaikuttaa myös pelaajan uraan.
Jan Rybář

Jan Rybář (s. 22. huhtikuuta 1981) on tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Milan Slavickýn johdolla vuosina 1999–2005 Esittävien taiteiden akatemiassa, Prahassa. Hänestä tuli sitten filosofian tohtorikoulutettava Marek Kopelentin johdolla. Rybář kuului säveltäjäryhmä Konvergenceen vuosina 2002–2013. Hän on maansa vanhimman taiteilijaseuran (Umělecká beseda) jäsen ja johtaa omaa konserttisarjaansa (Hudba v souvislostech). 
Rybář perusti naiskuoron Ensemble Coccinelle, joka on erikoistunut renessanssiohjelmistoon ja nykymusiikkiin. Hän on säveltänyt paljon vokaalimusiikkiteoksia Ensemble Coccinelle ja toiselle naiskuorolle, Buburezalle. Hän on toiminut myös kapellimestarina ja johtanut useita kantaesityksiä sekä Tšekin-ensiesityksiä. Johdettujen teosten joukossa on hänen omiakin sävellyksiään. Vokaalimusiikin ohella Rybář on säveltänyt kamari- ja orkesteriteoksia.
Brändö lågstadieskola

Brändö lågstadieskola koostuu esiopetuksesta ja luokista 1–6, yhteensä noin 130 opiskelijaa. Koulu sijaitsee historiallisessa ympäristössä, jossa on merta, mustikoita ja Korkeasaari kävelyetäisyydellä. Koulun sijainnin ansiosta on tarjolla monipuolisia urheilutoimintoja ja konkreettisia luonnontieteellisiä tutkimuksia.
Linja- ja metroyhteydet ovat hyvät. Koululaitos rakennettiin vuonna 1916 ja samassa ympäristössä toimii ruotsinkielinen lukio Brändö gymnasium. Kouluilla on useita yhteisiä alueita, kuten kuntosali ja ruokasali. Folkhälsan ylläpitää iltapäivän toimintaa kouluissa.
Teemu Sulonen

Teemu Sulonen (s. 7. heinäkuuta 1994) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Sulonen edustaa kaudella 2018–2019 Korisliigassa pelaavaa BC Nokiaa. Sulosen kasvattajaseura on Leppävaaran Pyrintö.
Pelaajaura.
Sulonen pelasi uransa ensimmäiset kolme kautta Tapiolan Hongan I-divisioona-joukkueessa. 
Kaudelle 2013–2014 Sulonen siirtyi Järvenpääläiseen JKS Baskettiin. Kauden 2014–2015 Sulonen jatkoi Järvenpäässä, mutta yhteistyösopimuksen avulla hän pääsi pelaamaan Korisliigassa pelaavaan Helsinki Seagullsiin. Kauden 2015–2016 Sulonen pelasi kokonaan Seagullsin riveissä.
Heinäkuussa 2016 Sulonen palasi I-divisioonaan ja teki sopimuksen Forssan Koripoikien kanssa. Kausi 2016–2017 oli Sulosen tehokkain kausi I-divisioonassa, kun hän heitti 17,9 pistettä per peli ja upotti kolmen pisteen heittonsa 40,6 %:n tarkkuudella.
29. kesäkuuta 2017 Sulonen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavaan uusikaupunkilaiseen Korihaihin. Sulonen teki läpimurtonsa Korisliigassa, kun hän teki 6,8 pistettä per peli ja heitti kolmen pisteen heitot 38,4 %:n tarkkuudella, ollen yksi Korihaiden parhaimmista heittäjistä.
29. kesäkuuta 2018 Sulonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen BC Nokian kanssa.
Mangaanihydroksidi

Mangaanihydroksidi eli mangaani(II)hydroksidi (Mn(OH)2) on mangaani- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus.
Puhtaana mangaanihydroksidi on väriltään valkoista tai punertavaa. Se kuitenkin hapettuu herkästi hapetusluvuille +III ja +IV, minkä vuoksi väri muuttuu ruskeaksi. Mangaanihydroksidi ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja ammoniakkiliuoksiin. Mangaanihydroksidin alkeiskoppi on heksagonaalinen. 
Mangaanihydroksidia valmistetaan liukoisen mangaanisuolan, esimerkiksi mangaani(II)kloridin, vesiliuoksen ja hydroksidiliuoksen avulla, jolloin se saostuu. Reaktio suoritetaan hapettomissa olosuhteissa pelkistimen läsnä ollessa.
Alpideemi

 
Alpideemi (kauppanimi "Ananxyl") on oraalisesti annosteltava anksiolyyttinen imidatsopyridiineihin kuuluva lääkeaine, joka on sukua paremmin tunnetulle tsolpideemille. Tsolpideemista poiketen alpideemilla ei ole sedatiivista vaikutusta normaalilla käyttöannoksella, ja sitä käytetään pääasiassa ahdistuksen hoitoon. Se ei myöskään toimi unilääkkeenä normaaleilla annoksilla, ja sillä on antikonvulsatiivisia vaikutuksia suuremmilla kuin normaalisti ahdistukseen käytettävillä annoksilla.
Alpideemin keihitti Synthélabo (nykyisin osa Sanofi-Aventis-yhtiötä). Se hyväksyttiin käyttöön Ranskassa vuonna 1991, mutta poistettiin markkinoilta vuonna 1994 ja se ei ole enää käytössä missään päin maailmaa.
Käyttö.
Alpideemia määrättiin potilaille jotka kärsivät keskivaikeasta vaikeaan ahdistukseen. Useimmat näistä potilaista olivat joko resistenttejä tai yliherkkiä bentsodiatsepiineille, joten heille määrättiin nonbentsodiatsepiineihin kuuluvaa alpideemia.
Alpideemi kuitenkin poistettiin markkinoilta koko maailmassa vuoteen 1995 mennessä, sillä lääkkeen todettiin aiheuttavan vakavia maksavaurioita.
2-Oksokvatsepaami

 
2-Oksokvatsepaami (Sch 15725) on bentsodiatsepiinijohdannainen, joka on yksi pääasiallisista kvatsepaamin aineenvaihduntatuotteista.
Ristorante Pizzeria Dennis

Ristorante Pizzeria Dennis on Turussa toimiva ravintola, joka on erikoistunut italialaiseen ruokaan ja pizzoihin. Linnankadulla sijaitseva ravintola on perustettu vuonna 1975.
Historia.
Dennis Rafkin avasi ketjun ensimmäisen ravintolan vapunpäivänä 1975 Turun Linnankadulle. Ketjun toinen ravintola sijaitsi Helsingin Bulevardilla. Vuonna 2008 Rafkin myi enemmistön pizzeriaketjustaan sijoitusyhtiölle ja muutamaa vuotta myöhemmin myös hänen poikansa Kim Rafkin luopui omasta osuudestaan. Ketjuun kuului myös leipomo, joka valmisti tuotteita vähittäiskauppaan. Leipomopuolella myytiin pääasiassa tuoreita pizzoja sekä tuotteita ravintola- ja hotelliteollisuudelle. Ketju myi tuotteita koko maassa lähinnä S-ryhmän ja K-ryhmän kautta. Björkstén-perheen omistuksessa olleen Dennis-ryhmän liikevaihto oli vuonna 2018 noin 11 miljoonaa euroa, ja se työllisti noin 120 henkilöä. Vuoteen 2020 mennessä yrityksen työntekijöiden määrä oli vähentynyt noin 20 henkilöön. Yhtiön tulos oli tappiollinen vuonna 2021. Marraskuussa 2022 ketju hakeutui konkurssiin Ukrainan sodan ja koronaviruspandemian aiheuttaman taloudellisen ahdingon vuoksi. Linnankadun ravintola suljettiin konkurssin myötä marraskuussa 2022, jonka jälkeen paikalla toimi Noho Partnersin omistama ravintola. Joulukuun lopussa 2022 perustajasuvun Rafkinien Dennis-yhtiöt Oy osti konkurssipesältä takaisin Pizzeria Dennisin tuotemerkin ja Kim Rafkin avasi Pizzeria Denniksen jälleen Linnankadulla vuonna 2023.
Kivenkeräyskone

Kivenkeräyskone tai kivenkeruukone on traktorivetoinen työkone, jolla kerätään kiviä peltojen pintamaasta. Kivien lisäksi koneella voi kerätä myös puuainesta ja muuta roskaa. Kivenkeräyskonetta käytetään maataloudessa ja joskus myös viherrakentamisessa kuten golf-kenttien ja puistoalueiden rakentamisessa sekä sorateiden perusparannuksessa. 
Kivien kerääminen pelloilta ehkäisee muille peltotyökoneille, kuten leikkuupuimureille, niittokoneille ja paalaimille kivistä syntyviä vaurioita. Kivien poistaminen myös parantaa maan kasvukuntoa. Esimerkiksi nurmirehun sato kasvaa, kun sen voi niittää alempaa pelkäämättä kiviä. Myös juuresten, kuten perunan ja porkkanan sadonkorjuussa kivistä on haittaa. Kivien poistaminen on erityisen tärkeää Suomessa ja muualla pohjoisessa, koska routa nostaa kiviä maan sisältä kohti pintaa. Usein kivenkeruukonetta käytetään myös uusien peltojen raivaamiseen. Kivenkeräyskoneen omistaja voi olla maanviljelijä tai urakoitsija, mutta kivenkeräyskone voi olla myös yhteisomistuksessa ns. kimppakoneena.
Kivenkeräyskoneessa on karhotin, joka kerää kivet tyypillisesti 4–6 metrin leveydeltä sekä nostorumpu, joka nostaa kerätyt kivet säiliöön. Multa seulotaan prosessissa irti kivistä ja puhtaita kiviä voi käyttää maanrakennuksessa. Säiliöstä kivet voidaan kipata joko haluttuun kohtaan maastossa tai esimerkiksi peräkärryyn pois kuljetettavaksi. Voima siirretään traktorista kivenkeräyskoneeseen voimanulosottoakselila ja kivenkeräyskoneen sisällä voima välitetään hihnoilla, jotka myös vaimentavat iskuja. Kivenkeruukoneet voivat tyypillisesti nostaa jopa 50 senttimetriä halkaisijaltaan olevia kiviä.
Egyptin kansalliskirjasto ja -arkisto

Egyptin kansalliskirjasto ja -arkisto ( "Dār al-Kutub wa-l-Waṯāʾiq al-qaumiyya"; "kansallinen kirjojen ja dokumenttien talo"; ) on Kairossa toimiva Egyptin kansalliskirjasto ja kansallisarkisto. Egyptin kansalliskirjasto on Egyptin suurin kirjasto ja vanhin valtiollinen kirjasto.
Dar-al-Kutab perustettiin vuonna 1870 Rifa’a at-Tahtawin (1801-1872) ehdotuksesta, ja se oli Lähi-idän ensimmäinen kansalliskirjasto. Kirjaston kokoelmat kerättiin useasta lähteestä. Mukaan otettiin myös kartta-aineistoa ja alan instrumentaatiota. Kirjaston kansallisaarteeksi luokiteltuun käsikirjoituskokoelmaan kerättiin Koraanin käsikirjoituksia sekä arabian-, persian- ja turkinkielisiä käsikirjoituksia moskeijoista, valtion virastoista ja lahjoituksina. 
Kirjasto avattiin yleisölle 24. syyskuuta 1870. Toiminnan alkuvaiheessa kokoelmat oli sijoitettu Kairoon Mustafa Fadelin palatsiin. Kokoelmien ja kävijämäärien kasvaessa kansalliskirjastolle ja -arkistolle rakennettiin vuosina 1899–1903 uudisrakennus Kairon Bab Al-Khalqin alueelle. Rakennus avattiin helmikuussa 1904. Rakennuksen ensimmäiseen kerrokseen sijoitettiin arabialaisen antiikin kokoelma (nykyinen islamilaisen taiteen museo) ja kahteen ylimpään kerrokseen kansalliskijaston aineistot. Kokoelmien edelleen kasvaessa kansalliskirjastolle rakennettiin Niilin lähelle Kairon Boulaqin kaupunginosaan uudisrakennus, jonne pääosa kokoelmista, mukaan lukien kirjaston käsikirjoituskokoelmat, siirrettiin vuonna 1971. Toisen lähteen mukaan muutto tähän uudisrakennukseen tapahtui vuodesta 1973 lähtien ja tilat avattiin yleisölle vuonna 1977. Kansalliskirjaston päärakennuksessa on seitsemän kerrosta. Viereisessä lisärakennuksessa toimii Egyptin kansallisarkisto. 
Tammikuussa 2014 kansalliskirjaston ja -arkiston aiemman päärakennuksen vastapäätä sijaitsevaa Kairon turvallisuuspoliisin rakennusta vastaan tehtiin autopommi-isku. Pommin seurauksena Kairon islamilaisen taiteen museo sekä Egyptin kansalliskirjaston ja -arkiston rakennus vaurioitui ja osa kokoelmista tuhoutui tai vaurioitui. Tämä kansalliskirjaston ja -arkiston osin käyttämä rakennus on sittemmin korjattu ja toukokuussa 2018 kerrottiin rakennuksen uudelleenavaamisesta yleisölle 33 miljoonan punnan korjausten jälkeen.
Kansalliskirjaston sijasta painotuotteiden nimikkeiden ISSN-numeroinnista vastaa Egyptissä paikallinen tieteellisen tutkimuksen ja teknologian akatemia ().
YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan Egyptin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) lukutaitoisia oli 92,0 prosenttia (vuonna 2013).
Onnen vuodet

Onnen vuodet on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Jonne Aaronin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Levyn on tuottanut Jari Latomaa.
"Onnen vuodet" nojaa vahvasti suomalaiseen iskelmämusiikkiin. Jonne Aaron otti vaikutteita muun muassa Tapio Rautavaaralta, Irwin Goodmanilta ja Rauli Badding Somerjoelta. Kappaleet on säveltänyt Jonne Aaron, ja hän vastaa myös sanoituksista Vexi Salmen kanssa. Levyn nimikkokappaleen on sanoittanut Artturi Ketola, ja sitä tarjottiin alun perin Kari Tapiolle.
"Onnen vuodet" nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen kolmeksi viikoksi, ja se myi lopulta platinaa. Yhteensä listaviikkoja albumille kertyi 25. "Onnen vuodet" oli ehdolla vuoden 2013 iskelmäalbumiksi Emma-gaalassa.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä, joista ”Taivas itkee hiljaa” nousi Suomen lataus- ja radiosoittolistalle.
Kappaleet.
Kaikki san. ja säv. Jonne Aaron ja Vexi Salmi, ellei muuta mainittu.
Mamadou El Béchir Gologo

Mamadou El Béchir Gologo (1924 Koulikoro – 21. maaliskuuta 2009 Bamako) oli malilainen lääkäri, kirjailija ja poliitikko.
Gologo kävi koulunsa Bamakossa ja jatkoi opintojaan William Ponty -koulussa Senegalissa. Hän palveli armeijassa ja valmistui lääkäriksi Dakarissa.
Palvellessaan Office du Nigerin lääkärinä Gologo osallistui Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain -puolueen ammattiyhdistystoiminnan järjestämiseen. Vuonna 1957 hänet nimitettiin Ranskan Sudanin terveysministeriön kabinettipäälliköksi. Seuraavana vuonna Gologosta tuli tiedotuslaitoksen apulaisjohtaja ja vuonna 1959 komissaari. Malin itsenäistyttyä vuonna 1960 hänet nimitettiin tiedotuslaitoksen valtiosihteeriksi, sanomalehti "L’Essorin" johtajaksi ja Malin journalistiliiton puheenjohtajaksi.
Gologon ensimmäinen runokokoelma "Mon coeur est un volcan" ilmestyi Moskovassa vuonna 1961. Sitä seurasi romaani "Le rescapé de l’Ethylos" (1963) ja Kiinan-matkasta kertova "La Chine: un peuple géant au grand destin", joka julkaistiin ranskaksi ja englanniksi Pekingissä vuonna 1965.
Vuonna 1964 Gologosta tuli tiedotus- ja matkailuministeri ja Malin tietotoimiston johtaja. Hän oli yksi Modibo Keïtan hallituksen radikaaleista marksilaisista, joka kannatti Malissa vuonna 1966 alkanutta ”aktiivista vallankumousta”.
Moussa Traorén marraskuussa 1968 johtaman vallankaappauksen jälkeen Gologo pidätettiin ja lähetettiin vankilaan Kidaliin. Hänet vapautettiin vuonna 1971 ja nimitettiin pian sen jälkeen kansanterveyslaitoksen Bamakon aluepäälliköksi. Vuonna 1977 Gologosta tuli Kansallisen sosiaaliturvainstituutin ja sen terveyskeskuksen johtaja. Vuonna 1979 häntä syytettiin yhdessä muiden US-RDA:n veteraanien kanssa Traorén vastaisen vallankaappausyrityksen suunnittelusta. Hänet tuomittiin neljän vuoden vankeuteen, josta hän vapautui vuonna 1982.
Vankilasta pääsyn jälkeen Gologo menetti lääkärinlupansa ja hän keskittyi eläkkeensä turvin perhe-elämään ja kirjallisiin harrastuksiinsa. 1980-luvulla kirjoitettu toinen romaani "Moudaïna" ilmestyi vuonna 1995. Traorén syrjäyttämisen jälkeen vuonna 1991 Gologo valittiin uudelleen perustetun US–RDA:n pääsihteeriksi, vuonna 1996 varapuheenjohtajaksi ja vuonna 1997 kunniapuheenjohtajaksi. Gologon ansiot yhtenä itsenäisen Malin luojista tunnustettiin virallisesti 2000-luvun alussa.
Joukkuevoimistelun arvokisat

Joukkuevoimistelun MM-kilpailut.
Joukkuevoimistelun MM-kisoja on järjestetty vuodesta 2000.
Joukkuevoimistelun EM-kisat.
Joukkuevoimistelun Euroopanmestaruuskisoja on järjestetty vuodesta 2016. 
Joukkuevoimistelun SM-kisat.
Yli 16-vuotiaiden SM-sarja (naiset).
2025
2024
2023
2022
2021
2020
2019
2018
2017
2016 
2015 
2014 
2013 
2012 
2011 
2010
2009 
2008 
2007 
16-18-vuotiaiden SM-sarja (noviisit).
HUOM! Tässä sarjassa ei kilpailla enää. 
2014 (vain kaksi joukkuetta osallistui) 
2013
2012
2011
2010
2009  
2008 
2007
14-16-vuotiaiden SM-sarja (juniorit).
2025
2024
2023
2022
2021
2020
2019
2018
2017 
2016 
2015 
2014 
2013
2012 
2011 
2010 
2009
2008 
12-14-vuotiaiden SM-sarja.
Vuodesta 2012 lähtien 12–14-vuotiaiden (tyttö)mestaruussarja sai SM-arvon ja joukkueiden tulokset annettiin pisteinä kategorioiden sijaan.
2023 kevät 
2022 kevät
2021 Kevät
2020 kevät
2019 syksy (väline) 
2019 kevät
2018 kevät
2017 syksy (vanne)
2017 kevät 
2016 syksy (väline)
2016 kevät
2015 syksy (väline)
2015 kevät 
2014 syksy (väline)
2014 kevät 
2013 syksy (väline) 
2013 kevät 
2012 syksy (väline) 
2012 kevät 
Muita arvostettuja kilpailuja.
10-12-vuotiaiden ikäkausikilpailut (mestaruuskilpailut,"tyttömestikset").
Ennen vuotta 2016 tulokset 10-12-vuotiaiden sarjassa ilmoitettiin aina kategorioina ja kaikki mestaruuskilpailuissa 1. kategorian saavuttaneet joukkueet palkittiin. Kevään ikäkausimestaruuskilpailut järjestetään yleensä Voimistelupäivien yhteydessä kesäkuussa.
2017 syksy (pallo)
2017 kevät 
2016 syksy (naru)
2016 kevät
Kilpasarjojen mestaruuskilpailut.
Joukkuevoimistelun kilpasarja on myös hyvin kovatasoinen, ja keväällä ja syksyllä ratkotaan kilpasarjojen mestaruudet. Uusimmat "mestistulokset" löytyvät Kisapalvelussa.
Hala Sultan Tekke

Hala Sultan Tekke eli Umm Haramin moskeija (, ) on moskeija Kyproksen saarella Dromolaxián kylässä lähellä Lárnakan kaupunkia. Se on yksi islaminuskon pyhimmistä paikoista.
Moskeija on perinteen mukaan perustettu vuonna 648 paikalle, jossa profeetta Muhammedin sukulainen Umm Haram kuoli pudottuaan muulin selästä. Tämä oli mukana saaren arabivalloituksella. Nykyiset rakennukset ovat peräisin noin vuodelta 1787, ja ne on kunnostettu viimeisimpänä vuosina 1816 ja 2002. Moskeijaa pidetään islamin neljänneksi pyhimpänä paikkana Mekan, Medinan ja Jerusalemin Al-Aqsan jälkeen, ja se on saaren merkittävin pyhiinvaelluskohde muslimeille.
Moskeija sijaitsee Lárnakan suolajärven lounaisrannalla noin kuusi kilometriä lounaaseen Lárnakasta. Paikalta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa merkkejä asutuksesta jo neoliittisella kaudella, ja nimi ”Hala Sultan Tekke” voi viitata myös tähän esihistoriallisen ajan löytöpaikkaan.
Lárnakan suolajärvi

Lárnakan suolajärvi (, ) on suolajärvi Kyproksen saarella. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa heti Lárnakan kaupungin eteläpuolella.
Lárnakan suolajärvi on yksi Kyproksen kahdesta suuresta suolajärvestä; toinen on Limassolin suolajärvi. Lárnakan suolajärvi on näistä kahdesta pienempi ja suolaisempi. Se koostuu oikeastaan neljästä erillisestä suolajärvestä, joista kolme on yhteydessä toisiinsa. Suurin järvistä sijaitsee Lárnakan kaupungin ja Lárnakan kansainvälisen lentoaseman välisellä alueella. Pienemmät järvet sijaitsevat lentoaseman eteläpuolella.
Järvialue on merkittävä kosteikkoalue ja se on suojeltu Ramsarin sopimuksella. Suolajärven rannalla sijaitsee merkittävä Hala Sultan Tekken moskeija.
Mamiya

Mamiya on japanilainen vuonna 1940 perustettu kameravalmistaja, joka erikoistui ammattivalokuvaajien tarpeisiin valmistamalla monia rullafilmiä käyttäviä kameramalleja. Nykyisin Mamiya kehittää ammattilaistason digitaalisia kuvauslaitteita, ja yhtiön englanninkielinen nimi on "Mamiya Digital Imaging Co., Ltd." Yritys työllistää noin 200 ihmistä ja sillä on kaksi tehdasta. Mamiyan tytäryritykset Kasco ja USTMamiya valmistavat golfvälineitä. Konsernin on vuodesta 2009 omistanut tanskalainen, ammattikuvaajien digitaaliratkaisuja kehittävä Phase One.
Historiaa.
Mamiya-kamerayhtiön perusti kamerasuunnittelija Seiichi Mamiya yhdessä rahoittajansa Tsunejiro Sugawaran kanssa vuonna 1940. Yritys tuli aluksi tunnetuksi 120-filmikoon kameroista Mamiya Six (1940) ja Linhofin kameroita muistuttavasta lehtikuvauskamerasta Mamiya Press (1960). Läpi 1950-luvun valmistettu Mamiyaflex oli kaksisilmäinen rullafilmikamera, jonka objektiivit (80, 105, 135 ja 180 mm) olivat vaihdettavia. Sen seuraaja oli C Professional -sarja, joka noudatti samaa periaatetta.
Vuosina 1949–1984 yritys valmisti myös kinofilmikoon kameroita, Mamiya-35 (1949), Mamiya Prismat (1961) ja viimeisenä Z-sarja 1970-luvulta 1980-luvulle. Tuotemerkkinä käytettiin ainakin 1960- ja 1970-luvun järjestelmäkameroissa pienellä kirjoitettua tekstiä "mamiya/sekor".
Mamiyan tunnetuimpia keskikoon filmikameroita oli studiokuvausammattilaisten suosioon noussut yksisilmäinen peiliheijastuskamera RB67, jonka kuvakoko oli 6 × 7 cm. Siitä kehittyi sähköisellä sulkimella varustettu RZ67. Vuonna 1975 esitelty, niin ikään yksisilmäinen M645 käytti 6 × 4,5 cm kuvakokoa ja muuttui myöhemmin automaattitarkenteiseksi. 
Rullafilmiä käyttävissä ammattikameroissa Mamiyan kilpailijoita olivat Hasselblad, Bronica, Rollei ja Pentax. Kun useimmat tämän koon kameravalmistajat siirtyivät digitaaliaikaan suunnittelemalla olemassa oleviin kamerarunkoihinsa filmikasetin sijaan kiinnitettäviä ”digiperiä”, Mamiya kehitti ensimmäisen digikameransa ZD:n (2004) puhtaalta pöydältä. Siihen sopivat kuitenkin 645-mallin automaattitarkenteiset objektiivit. Mamiya suunnitteli kameroihinsa myös digiperiä, mutta ne tulivat aluksi markkinoille digitekniikan nopeasta kehityksestä jo valmiiksi jälkeen jääneinä.
Limassolin suolajärvi

Limassolin suolajärvi () eli Akrotírin suolajärvi (Αλυκή Ακρωτηρίου, "Alykí Akrotiríou") on suolajärvi Kyproksen saarella. Se on Kyproksen suurin järvi ja koko itäisen Välimeren tärkeimpiä kosteikkoalueita. Järven pinta-ala on noin 10,65 km².
Limassolin suolajärvi sijaitsee Kyproksen eteläosassa Akrotírin niemimaalla Isolle-Britannialle kuuluvalla Akrotírin tukikohta-alueella. Se on yksi Kyproksen kahdesta suuresta suolajärvestä; toinen on Lárnakan suolajärvi. Limassolin suolajärvi on näistä kahdesta hieman vähäsuolaisempi. Järvi täyttyy talvella ja kuivuu kesällä lähes kokonaan. Suolajärven pinta on noin 2,5 metriä merenpinnan alapuolella. Sen syvyys on suurimmillaankin vain noin metri.
Järvi on merkittävä lintualue erityisesti marras-maaliskuussa. Se on suojeltu Ramsarin sopimuksella.
Ómodos

Ómodos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Ómodoksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen lounaisissa keskiosissa noin 42 kilometriä luoteeseen Limassolin kaupungista. Se on rakennettu noin 810 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on syntynyt bysanttilaisen ajan lopulla tai frankkivallan ajan alkupuolella. Kylän tärkein nähtävyys on Pyhän Ristin luostari ("Tímios Stavrós"). Seutu tunnetaan viininviljelystä ja hedelmäpuista.