tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kansainvälisesti tärkeä lintualue

Kansainvälisesti tärkeä lintualue eli Important Bird and Biodiversity Area (IBA) on BirdLife Internationalin perustama hanke, jossa tunnistetaan ja suojellaan tärkeitä lintukohteita. IBA-alueita on määritelty noin 10 000, ja alueista 100 sijaitsee Suomessa. 
Yleistä IBA:sta.
IBA-alueen valintakriteerit.
IBA-alueet määritellään kansainvälisesti hyväksyttyjen kriteerien mukaan. IBA-alueen tulee täytyy yksi kolmesta seuraavista vaatimuksista.
Suomen tärkeät lintualueet (FINIBA).
Suomen tärkeät lintualueet eli Finnish Important Bird Areas (FINIBA) ovat kansallisesti tärkeitä lintualueita Suomessa. Niitä on yhteensä 411 ja kaikki Suomen 97 IBA-aluetta kuuluu niihin. Suomessa hanketta tekee BirdLife Suomen ohella yhteistyönä Suomen ympäristökeskus. Yksittäisten laskijoiden lisäksi aineistoa on saatu muun muassa Metsähallitukselta ja Luonnontieteelliseltä keskusmuseolta.
Japanin talousihme

Japanin talousihme () tai Japanin ihme on termi, jolla kuvataan Japanin vahvaa taloudellista nousua toisen maailmansodan jälkeen aina 1980-luvun loppuun asti.
Historia.
Japanin keisarikunta oli sodan jälkeen raunioina ja yhdysvaltalaisten miehitysjoukkojen hallinnassa. Maasta alettiin kehittää länsityylistä demokratiaa. Japani alkoi kuitenkin taloudellisesti nopeasti toipua 1950-luvulla ja 1970-luvulle tultaessa maa oli jo noussut maailman suurimpien talouksien joukkoon. Vuosina 1961–1980 Japanin talous kasvoi vuosittain keskimäärin kuusi prosenttia, ja vielä 1980-luvullakin noin neljä prosenttia vuodessa.
Japanin ilmiömäinen talouskasvu jatkui aina 1990-luvun alkuun asti, jonka jälkeen maa on kärsinyt pitkästä taantumasta. Vuosien 1991–2000 keskikasvu oli enää 1,5 prosenttia, ja 1990-luvun julkisen talouden elvytysyritykset nostattivat julkisen sektorin velan teollisuusmaiden ennätykseen.
Syyt.
Syitä Japanin nopeaan nousuun oli useita. Japania oli modernisoitu runsaasti jo ennen toista maailmansotaa, muun muassa kouluttamalla väestöä ja uudistamalla hallintoa ja puolustuslaitosta. Täysin tyhjästä ei siis tarvinnut lähteä liikkeelle. Japanilaisten työmoraali oli tunnetusti korkea ja työnantajaan uhrautuvasti suhtautuva. Japanilaiset yritykset olivat nopeita oppimaan ja kopioimaan länsimaisilta yrityksiltä muun muassa valmistusmenetelmiä ja kehittelemään niitä edelleen. Kaiken lisäksi Korean sota auttoi pääsemään talouskasvun alkuun niin Japanissa kuin samaan aikaan nousevassa Länsi-Saksassa ("Wirtschaftswunder"). Tämän lisäksi oli suuret kotimarkkinat, joiden ostovoimaan Japanin talous perustuu pääosin nykyäänkin. Sen lisäksi Yhdysvallat oli kylmän sodan takia suopea niin Japanin kuin Länsi-Euroopankin talouksien kehittymiselle ja takasi niin Japanin kuin Länsi-Euroopankin turvallisuuden. Koska Japani oli luopunut asevoimista sodan jälkeen ja sille oli kehitetty pasifistinen perustuslaki, maa pystyi pysymään ulkona asevarustelukilpailusta ja käyttämään nämäkin rahat yhteiskuntansa ja taloutensa kehittämiseen.
Japanin talousihme on ollut esimerkkinä monille muille Aasian nouseville talouksille (Aasian tiikerit).
Vartiolaiva Tiira

Vartiolaiva Tiira oli Länsi-Suomen merivartiostolle kuulunut vartiolaiva. Tiiran kotisatama oli Vaasa ja se toimi pääasiassa Pohjanlahdella. Henkilöstöä aluksella oli 13. Tiiralla oli kyky toimia myös tarpeen vaatiessa öljy- ja kemikaalionnettomuudessa.
VL Tiirasta ja muista Telkkä-luokan aluksista luovuttiin syksyllä 2014, koska niitä ei voi käyttää talviolosuhteissa, eikä niiden käytölle ole saatu määrärahoja. Ne korvattiin yhdellä suuremmalla laivalla (VL Turva) joka rakennettiin STX Finlandin Rauman telakalla.
Tehtävät.
Tiiran tehtäviin kuuluu muun muassa seuraavia asioita:
Muuta.
Tiira laitettiin julkiseen myyntiin tammikuussa 2013.
Kirsi Valasti

Kirsi Eva Marika Valasti (ent. Valasti-Koski, s. 12. marraskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan vuoteen 1989 asti Helsingin Kisa-Veikkoja, vuodesta 1990 lähtien Viipurin Urheilijoita ja vuosina 2000–2014 Turun Weikkoja.
Valasti juoksi vuoden 1988 Kalevan kisoissa 3 000 metrin juoksun kolmanneksi ajalla 9.22,03. Hän osallistui seuraavana vuonna maastojuoksun MM-kisoihin, joissa sijoittui 80:nneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti SM-hopeaa Kalevan kisoissa 3 000 metrillä ajalla 9.03,74. Vuoden 1990 Kalevan kisoissa hän uusi 3 000 metrin SM-hopeansa. Vuonna 1992 hän voitti 3 000 metrillä pronssia ja 10 000 metrin juoksussa hopeaa ajalla 33.16,07.
Valasti ei kilpaillut vuoden 1992 jälkeen ollenkaan. Hän palasi kilpakentille vuonna 2000. Kalevan kisoissa 2001 hän voitti SM-kultaa 10 000 metrillä ja hopeaa 5 000 metrin juoksussa. 2002 hän voitti sisäratojen SM-pronssia 3 000 metrillä ja Kalevan kisoissa 2003 SM-kultaa sekä 10 000 että 5 000 metrillä ajalla 15.56,47. Hän voitti Vaasan Kalevan kisoissa 2004 5 000 metrin kilpailun ajalla 15.40,43 ja selvisi Suomen joukkueeseen Ateenan olympialaisiin. Olympiakisoissa Valasti karsiutui alkuerissä.
Valasti juoksi vuonna 1991 alle 23-vuotiaiden naisten maratonin Suomen-ennätyksen 2.41.45. Hän on Suomen kaikkien aikojen tilastossa seitsemäs 3 000 metrillä, kolmas 5 000 metrillä ja kymmenes 10 000 metrillä.
Lähde: Tilastopaja
Australiankeuhkokala

Australiankeuhkokala eli "käärmekala" tai "barramunda" ("Neoceratodus forsteri") on Australian Queenslandin Burnett- ja Mary-joissa luonnonvaraisena elävä 100–150 senttiä pitkä keuhkokalalaji. Sitä on siirretty myös muihin lähijokiin, muun muassa Brisbanejokeen.
Australiankeuhkokala on sukunsa ja heimonsa (Neoceratodontidae) ainoa laji, ainoa australialainen keuhkokalalaji ja yksi kaikkiaan kuudesta tunnetusta keuhkokalojen lahkon lajista. Australiankeuhkokala on elävä fossiili, sillä täysin samanlaisina pidettyjen kalojen fossiileita tunnetaan 100 miljoonan vuoden takaa.
Laji elää hitaasti virtaavien jokien syvännepaikoissa muta-, hiekka- tai sorapohjilla. Joen kuivuessa se voi pysytellä hengissä vähähappisissa lammikoissa, kun se 30–60 minuutin välein nousee pintaan hengittämään happea keuhkoillaan. Toisin kuin eräät muut keuhkokalat, se ei kuitenkaan kestä koko lammikon kuivumista. – Normaalioloissa se kuitenkin hengittää kiduksilla.
Australiankeuhkokala on pääasiallisesti peto, joka saalistaa sammakoita ja niiden toukkia sekä selkärangattomia eläimiä, mutta ilmeisesti joskus myös syö kasvisravintoa.
Aerosani

Aerosani () oli neuvostoliittolainen työntöpotkurin voimin liikkuva lumikelkka, myös moottorireeksi, kiitoreeksi ja lentoreeksi sanottu.
Neuvostoliiton mittaamattomat lakeudet muuttuivat talvisin lähes kulkukelvottomiksi paksujen lumikinosten muutettua kulkureitit upottaviksi tai tukittua ne kokonaan. Myös partiointi muuttui niin hankalaksi, että armeijalle oli luotava erityisesti talvisten olosuhteiden mukainen kulkuväline. Tuo kulkuväline oli erityinen lumikiituri, joka tunnettiin Neuvostoliitossa nimellä "aerosani". Kiiturin voimalähteenä toimi lentokoneen moottori potkureineen. Itse reki oli tehty kevyestä vanerista, mutta keula saatettiin panssaroida sentin vahvuisella teräslevyllä.
Aerosanien ensimmäinen kehittäjä oli Igor Sikorski. Hän valmistutti ensimmäisen lumikiiturin 1910-luvun alussa, mutta sotilaskäyttöön tarkoitetut mallit ilmestyivät puna-armeijan arsenaaliin vasta 1920-luvulla. Niitä suunnitteli Sikorskin tapaan etevänä lentokoneiden suunnittelijana tunnettu Andrei Tupolev. Lumikiitureita käytettiin menestyksekkäästi tundralla partioimiseen ja kuljetustehtäviin. 
Kiiturit taistelussa.
Aerosanit saivat varsinaisen tulikasteensa Suomea vastaan käydyssä talvisodassa. Niitä ei käytetty varsinaisiin hyökkäyksiin, koska ne olivat liian haavoittuvia. Erityisesti kranaatinheitinten tuli ja sen aiheuttamat sirpaleet olivat Aerosaneille kohtalokkaita. Muutamia raskaammin panssaroituja ja tehokkaimmalla moottoreilla varustettuja malleja käytettiin kyllä antamaan hiihtojoukoilla tulitukea. 
Aerosani toimi samalla hiihtojoukkojen juhtana, joka saattoi hinata miehiä eteenpäin pitkillä taipaleilla ja säästää täten niiden voimia. Talvisodassa rintamalla liikkui pääasiassa malleja KM-5 ja OSAGA-6, mutta myöhemmin venäläiset alkoivat tuottaa huomattavankin erilaisia lumikiiturimalleja, joista osa pysyi palveluksessa vielä pitkään toisen maailmansodan jälkeenkin. Niistä huomattavampia olivat kaksipaikkainen, kevyt RF-8 ja raskaampi, 10 mm panssarilevyllä vahvistettu NKL-26. Molemmat saatettiin aseistaa 7,62 mm DT-konekiväärillä, muusta mahdollisesta raskaammasta aseistuksesta ei ole tietoa.
A Little More Personal (Raw)

A Little More Personal (Raw) on yhdysvaltalaisen laulaja ja näyttelijä Lindsay Lohanin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 6. joulukuuta 2005. Levyn tuotti Casablanca Records. Albumi myi yhdysvaltalaisen Billboard 200:n mukaan ensimmäisellä viikolla 82 000 kappaletta. Albumi myi kultaa ja sitä myytiin yhteensä 500 000 kappaletta. Se ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin kuin edellinen albumi Speak, joka myi platinaa.
"Confessions of a Broken Heart" oli ensimmäinen single A Little More Personal albumilta ja se julkaistiin lokakuussa 2005. Musiikkivideo oli kaikkien suosikki Total Request Live TV -show’ssa. 
Videossa Lohan oli perheen riitojen keskellä eikä hänen perheellään mene hyvin. Musiikkivideolla oleva lapsi on Lindsayn pikkusisko Aliana Lohan.
Sven Tuuva

Sven Tuuva on Edvin Laineen ohjaama suomalainen historiallinen sotaelokuva vuodelta 1958. Se perustuu Johan Ludvig Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" runoon ”Sven Dufva”. Elokuvan syntyä siivitti Laineen aiemmin ohjaaman "Tuntemattoman sotilaan" suurmenestys. "Sven Tuuvan" käsikirjoittivat "Tuntematon sotilas" -romaanin kirjoittanut kirjailija Väinö Linna ja sen elokuvaksi muokannut Juha Nevalainen, ja päähenkilöä Sven Tuuvaa näyttelee Veikko Sinisalo, joka oli mukana myös "Tuntemattoman sotilaassa".
Elokuvan tapahtumat ovat vuosien 1808–1809 Suomen sodan ajoilta, ja se kertoo iäkkään kersantin yksinkertaisesta pojasta Sven Tuuvasta, jolla on kova halu armeijaan, vaikka on täysi säheltäjä. Elokuvan lopussa hän tekee Koljonvirran taistelussa suuren sankariteon ja saa kaaduttuaan kaksinkertaiset kunnialaukaukset. Juonta on laajennettu huomattavasti Runebergin runosta, ja siihen on lisätty paljon uusia hahmoja ja tapahtumia, kuten Svenin onneton romanssi. Elokuvassa Sven on kotoisin Ristiinasta ja puhuu Savon murretta, vaikka runossa ei tällaista mainita.
Elokuvan alkuteksteissä sen ruotsinkielinen nimi on "Sven Duva" ja myös alkuun liitetyssä suomenkielisessä runositaatissa päähenkilön sukunimi on lähdeteoksesta poiketen "Duva" (suom. ”Kyyhky”) eikä "Dufva". Elokuvan julisteessa ruotsinkielinen nimi on kuitenkin "Sven Dufva".
Julkaisu.
Sven Tuuvan ensi-ilta oli Helsingin Rexissä ja Tuulensuussa 19. joulukuuta 1958. Ensimmäisen kerran se esitettiin televisiossa Tv1:llä 1964. Se esitettiin 107 minuuttiin lyhennettynä Ruotsissa keväällä 1959, ja se edusti Suomea vuoden 1959 Berliinin elokuvajuhlilla. Elokuva julkaistiin DVD:nä vuonna 2007.
Arviot.
Aikalaiskriitikoilla oli elokuvan suhteen suuret odotukset, ja siksi pettymys oli suuri. Huomiota kiinnitettiin erityisesti keskeisen päähenkilön ylinäyteltyyn yksinkertaisuuteen. Monet muut osatekijät saivat kyllä kiitosta. 
Erässä myöhemmässä "TV-maailman" kritiikissä on todettu, että vaikka elokuvassa on onnistuneita jaksoja, varsinkin loppukohtauksissa Koljonvirran sillalla, sankarirunoelman yhdistäminen realismiin ei tuottanut onnistunutta tulosta, vaan syntyi komeasti lavastettu sotilasfarssi, jonka päähenkilön ilmeily on kovin teatraalista. Arto Pajukallio on todennut "Helsingin Sanomien" arviossa myös Sinisalon teatraalisuuden, mutta pitää roolisuoritusta kuitenkin vahvana. Kerronta tavoittaa paikoin ilmaisullista puhuttelevuutta. Kiitosta Pajukallio antaa myös elokuvan tekniselle osaamiselle.
Edvin Laine sanoi muistelmakirjassaan "Tuntematon sotilas ja Pylvässänky" pitävänsä "Sven Tuuvaa" yhtenä parhaista elokuvistaan.
Käsilläseisonta

Käsilläseisonta on asento, jossa henkilö seisoo suorana käsiensä varassa, jalat ylöspäin. Yleisimpänä käsilläseisonnan muotona voidaan pitää suoraa seisontaa. Käsilläseisonnassa voi seistä myös yhdellä kädellä. Onnistunut asento edellyttää hyvää tasapainoa ja ylävartalon voimakkuutta. Käsilläseisonnasta voi myös lähteä kävelemään käsillä. Liikettä voi harjoitella seinänkin avulla.
Käsilläseisonnasta eteenpäin kuperkeikkaan.
Jos käsilläseisonnassa tasapaino pettää ja tekijä on vaarassa kaatua selälleen maahan, voi hän laskeutua kuperkeikalla. Liike on hyvä osata horjahtamisen varalta. Ennen kuperkeikkaa on suositeltavaa katsoa ylös varpaisiin pitäen leukaa rinnassa ja pitää kädet "lukossa". Kun tasapaino pettää eteenpäin, käsillä pitää varovasti laskeutua puoliksi niskalleen pitäen yhä leukaa kiinni rinnassa ja sen jälkeen mennä kerään, joka seuraa hyvään, liukuvaan kuperkeikkaan.
Koivisto (kauppala)

Koivisto (, vanhimmissa lähteissä "Berkö") oli Suomeen kuulunut kauppala Viipurin läänissä Karjalankannaksella. Vuonna 1927 perustettu kauppala sijaitsi Suomenlahden rannalla, Viipurinlahden suulla. Koiviston alue luovutettiin sotien jälkeen Neuvostoliitolle, ja kauppalan alueella sijaitsee nykyään Leningradin alueeseen kuuluva Koiviston eli Primorskin kaupunki (ven. nimi muutettu 1948).
Koiviston kauppalan pinta-ala oli 24 km² (1936) ja sitä ympäröi joka puolelta Koiviston maalaiskunta, josta kauppala oli lohkottu. Koivisto oli Rannan kihlakunnan keskus. Väkiluku oli noin 2 200 henkeä.
Koiviston kauppalan alueella sijaitsi Koiviston kirkko, sairaala, 5-luokkainen yhteiskoulu, merikylpylä, pankkeja sekä monenlaisia liike- ja teollisuusyrityksiä.
Lukuvuonna 1937–1938 kauppala oli jaettu 2 koulupiiriin.
Koivistolla ja Koiviston maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta.
Nimi.
Koiviston vanha ruotsinkielinen nimi "Berkö" on oletettavasti peräisin muinaisruotsin sanasta "berk", "birk" = kauppa ja siis merkinnyt "Kauppasaarta". Se viittaa paikan ikivanhaan tärkeyteen kauppapaikkana.
Liikenne.
Koiviston kauppalan alueella Möllikänniemessä oli Itä-Suomen paras merisatamapaikka, joka mainitaan ensimmäisen kerran jo 1268 "Berjozovskoje"-nimellä.
Sataman paikka on ihanteellinen. Mantereen edustan saaristo suojasi sitä tuulilta ja aallokolta ja merivirrat pitivät sen sulana muita Itä-Suomen satamia pitempään ja sinne johti 9 m syvä väylä. Koiviston kauppalan satama muodostikin yhdessä Koiviston maalaiskunnan puolella sijainneen Makslahden sataman kanssa Suomen kuudenneksi suurimman sataman ja viidenneksi suurimman vientisataman vuonna 1933, jolloin vienti ja tuonti olivat yhteensä 387 250 tonnia.
Koivisto yhdistettiin Suomen rataverkkoon vuonna 1916, jolloin Terijoen–Koiviston-rata valmistui. Vuonna 1925 puolestaan valmistui rataosa Koivistolta Viipuriin
Syntyperäinen koivistolainen Toivo Tommola (s. 1892) aloitti linja-autoliikenteen harjoittamisen vuonna 1928. Yhtiö muutti vuonna 1940 Lahteen, mutta kotipaikkakunta elää vielä nykyäänkin yhtiön nimessä. Koiviston Auto Oy on nykyisin Suomen suurimpia linja-autoyhtiöitä.
Historia.
Kauppalan perustaminen.
Koiviston kirkonkylästä ja Kotterlahden kylästä suunniteltiin taajaväkistä yhdyskuntaa jo vuonna 1916. Tuolloin katsottiin, että kyseinen alue oli satamaliikenteen ja tiheän asutuksen johdosta muusta kunnasta taloudellisesti ja sosiaalisesti erillinen, minkä takia sen asioita ei pystytty ratkomaan parhaalla mahdollisella tavalla Koiviston kunnan yhteydessä. Ensimmäinen maailmansota kuitenkin aiheutti suunnitelman toteuttamatta jättämisen. Uudelleen asiaa lähdettiin ajamaan 1920-luvun puolivälissä ja vuonna 1927 Koiviston kirkonkylästä ja Kotterlahden kylästä muodostettiin kauppala.
Britannian sotavoimat Koivistolla.
Vuonna 1919 Iso-Britannia toi Suomen pyynnöstä joukkoja Koivistolle, jotka hyökkäsivät sittemmin Neuvosto-Venäjälle. Koivistolaiset kävivät kauppaa britannialaisten kanssa. Briteiltä ostettiin viskiä ja tupakkaa, vaikka kieltolaki oli voimassa. Suomen ja Britannian hyökkäys Pietariin tyrehtyi, mutta punalaivasto lamautettiin.
Vuosaaren silta

Vuosaaren silta yhdistää Vuosaaren kaupunginosan Vartiokylään (Puotilaan) Helsingissä. Sen pituus on 415,7 metriä ja leveys 18,5 metriä. Valmistuessaan se oli 597-metrisen Lapinlahden sillan ohella Suomen pisimpiä siltoja, Helsingin Kaupunkiympäristön toimialan ylläpitämistä silloista se on pisin. Itäväylältä alkunsa saava Meripellontie johtaa 2+2 kaistaisena sillalle jonka Vuosaaren puoleisessa päässä Meri-Rastilassa tien nimi muuttuu Vuotieksi.
Sillan ja metrosillan väliin valmistui vuonna 2018 jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu silta, Raittisilta. Vuosaaren silta peruskorjattiin samaan aikaan Raittisillan rakentamisen kanssa. Peruskorjauksessa sillan pohjoispuolella oleva kävely- ja pyörätie poistettiin ja kaistoja levennettiin. Sillan peruskorjaus valmistui joulukuussa 2019.
Historia.
Vuosaaren Asuntosäästäjät aloittivat sillan rakennuttamisen huhtikuussa 1965, jolloin Vuosaari kuului vielä Helsingin maalaiskuntaan. Silta avattiin 1. heinäkuuta 1966. Vuosaari oli liitetty 1. tammikuuta samana vuonna Helsinkiin. Helsingin maalaiskunta ja Helsingin kaupunki olivat olleet haluttomia suuriin investointeihin ennen alueliitoksen toteutumista ja Asuntosäästäjät näkivät sillan rakentamisen itse ainoana keinona välttää vuosikausien odottelun siltakysymyksessä. Kaupunki lunasti sillan myöhemmin itselleen.
Sillan pohjoispuolelle valmistui 1990-luvulla metroliikenteelle oma siltansa ja niiden väliin jalankulun ja pyöräilyn silta 2018.
Laiton kilvanajo.
Vuosaaren silta toimi erityisesti 1970- ja vielä 1980-luvullakin yöllisten, "laittomien" kiihdytyskilpailujen näyttämönä. Tähän oli vaikuttamassa seikka, että sillan pituus liikuntasaumojen välissä lähes tarkalleen amerikkalaisen varttimailin.
Fabrizio Barbazza

Fabrizio Barbazza (s. 2. huhtikuuta 1963 Monza, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän starttasi urallaan kahdeksaan kilpailuun saavuttaen niistä kaksi maailmanmestaruuspistettä.
Ura.
Barbazza aloitti kilpailu-uransa ajamalla Motocrossia vuoteen 1982 saakka, jonka jälkeen hän vaihtoi kilpa-autoihin. Kaudeksi 1983 hän siirtyi Italian Formula 3 -sarjaan, sijoittuen seuraavana vuonna kuudenneksi. Kaudella 1985 hän voitti neljä kilpailua ja sijoittui lopulta sarjassa kolmanneksi.
Seuraavaksi kaudeksi Barbazza lähti kilpailemaan Yhdysvaltoihin uuteen American Racing -sarjaan. Neljän osakilpailuvoiton turvin hän saavutti mestaruuden heti ensimmäisella kaudellaan. Kaudeksi 1987 Barbazza siirtyi CART-sarjaan, jossa hänen parhaaksi saavutuksekseen jäi kolmas sija Indianapolisista. Kauden päätteeksi hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.
Kaudella 1990 hänet palkattiin ajamaan Formula 3000 -sarjaan, mikä sai hänet vaihtamaan CART-sarjan Formula ykkösiin. Barbazza debytoi kuninkuusluokassa Imolassa 1991 AGS-tallin autolla. Kausi oli kuitenkin suuri pettymys, sillä hän ei selvittänyt karsintoja kertaakaan, johtuen siitä, että AGS ei pystynyt tarjoamaan kilpailukykyistä kalustoa.
Barbazza teki paluun CART-sarjaan vuonna 1992, mutta palasi takaisin Eurooppaan heti seuraavana vuonna. Formula 1 -talli Minardi tarjosi hänelle paikan kaudella 1993. Hän saavutti uransa ainoat pisteet sijoittumalla kahdesti kuudenneksi.MM-pisteissä hän oli 19.
Vuonna 1995 Barbazza kolaroi rajusti Yhdysvalloissa Jeremy Dalen kanssa, joka johti vakaviin pää- ja rintavaurioihin, joiden seurauksena hän oli kriittisessä tilassa ja vaipui koomaan. Hän kuitenkin toipui täysin onnettomuudesta, mutta ei enää palannut kilparadoille. Myöhemmin hän perusti mikroautoradan Monzaan ja alkoi suunnitella törmäysaitoja.
Xander Berkeley

Xander Berkeley (s. 16. joulukuuta 1955 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Berkeley on esittänyt televisiosarja "24":n ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella CTU:n Los Angelesin paikallisjohtajaa George Masonia. Hän esitti vuosina 2010–2012 Percy Rosea draamasarjassa "Nikita" ja vuosina 2008–2013 Seriffi Thomas MacAllisteria menestyssarjassa "Mentalist". Vuodesta 2016 Berkeley on näytellyt "The Walking Deadissä".
Berkeley on esiintynyt myös "C.S.I":ssa, lyhytelokuvissa, televisioelokuvissa ja pitkissä elokuvissa. Hän on toiminut myös ääninäyttelijänä monissa animaatiosarjoissa ja -elokuvissa.
Berkeley on naimisissa näyttelijä Sarah Clarken kanssa.
Wabi-sabi

Wabi-sabi () on japanilaisen estetiikan käsite. Se yhdistetään läheisesti zenbuddhalaisuuteen, ja kehityksensä alkuaikoina wabi-sabiin yhdistetyt henkilöt olivatkin jossain muodossa zenin harjoittajia. Käsitettä kuvataan monesti epätäydellisyydessä, keskeneräisyydessä ja häviävyydessä olevaksi kauneudeksi sekä yksinkertaisuuden ja vaatimattomuuden ihannoimiseksi. Käsite muodostuu kahdesta erillisestä sanasta, "sabi" ja "wabi", joilla molemmilla on omat merkityksensä. Sanoja voidaan käyttää myös erillään, mutta nykyisin japanilaiset tarkoittavat sanojen muodostamaan kokonaisuutta myös puhuessaan vain toisesta.
Wabi-sabi liitetään yleensä japanilaiseen teeseremoniaan, jossa se ilmenee sekä itse seremoniassa että siihen liittyvissä osatekijöissä, kuten teeastioissa ja teehuoneessa. Se on kuitenkin olennainen osa myös monia muita Japanin taiteenlajeja, kuten ikebanaa, japanilaista puutarhataidetta sekä keramiikkaa. Myös japanilainen käsityöperinne kintsugi, jossa keramiikkaan tulleita säröjä korostetaan kultamaalilla, edustaa wabi-sabia.
Trikoo

Trikoo (, "kudontatyö") on koneellisesti tai käsin valmistettu tekstiilituote. Se muodostuu toisiinsa kiedotuista lankasilmukoista. Jos langat kulkevat tuotteessa pituussuunnassa, on kyseessä loimitrikoo. Jos langat kulkevat poikkisuunnassa, on kyseessä kudetrikoo.
Trikoo poikkeaa muista tekstiilikudoksista siinä, että se valmistetaan käyttämällä vain yhtä lankajärjestelmää. Trikookudoksen sidontatapa saa aikaan joustavuutta ja huokoisuutta, minkä takia trikoota käytetään erityisesti alusvaatteiden ja sukkien valmistukseen.
Antti Vaheri

Antti Ilmari Vaheri (s. 24. syyskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen lääketieteen tutkija. Hän toimi vuosina 1986–2003 Helsingin yliopiston virusopin professorina. Vuonna 1980 Vaheri ja Markus Brummer-Korvenkontio löysivät Puumala-viruksen Suomesta. He myös keksivät menetelmän, jolla viruksen aiheuttama sairaus varmistetaan. 
Vaheri valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1963 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1964. Hän on toiminut kliinisen virologian apulaisprofessori vuodesta 1974 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1979–1984. Hän on myös toiminut monien tieteellisten julkaisusarjojen toimitusneuvostoissa ja seitsemän pohjoismaisen virologian/mikrobiologian professuurin asiantuntijana. Hän on ollut Euroopan Molecular Biology Organizationin jäsen vuodesta 1979 lähtien. Vaheri on toiminut virustautien tutkimussäätiön puheenjohtajana vuodesta 1992 lähtien. Hän on ohjannut lukuisia väitöskirjoja, ja hänellä on myös monia julkaisuja virustutkimuksen, muun muassa hantavirusten, retrovirusten ja virusdiagnostiikan sekä solu- ja syöpätutkimuksen alalta.
Vaheri sai vuonna 2010 Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnon. Hän sai Matti Äyräpään palkinnon vuonna 1985 ja Medix-palkinnon vuonna 1997.
Antti Vaherin isä oli korva-, nenä- ja kurkkutautiopin apulaisprofessori Eino Vaheri (1905–1991).
The Motors

The Motors oli englantilainen pub rock/punk -yhtye. Se toimi vuosina 1977–1980.
Historia.
The Motors sai alkunsa vuonna 1977. Perustajana olivat entiset Ducks Deluxe -yhtyeen jäsenet Nick Garvey ja Andy McMaster sekä kitaristi Rob Hendry (joka korvattiin toukokuussa 1977 Bram Tchaikovskylla) ja rumpali Ricky Slaughter. Suurin hitti oli kappale "Airport" joka nousi Englannin singlelistalle sijalle (4) vuonna 1978. Suomenkielisen version siitä teki Tinni vuonna 1979 nimellä "Lentoon" ja kappale löytyy myös Yön versiona "Kuolematon"-albumin platinapainokselta.
Zoltán Kővágó

Zoltán Kővágó (s. 10. huhtikuuta 1979) on unkarilainen kiekonheittäjä.
Kővágó voitti 1998 Annecyssä nuorten maailmanmestaruuden kiekonheitossa tuloksella 59,36. Hän osallistui Edmontonin MM-kisoihin 2001, mutta karsiutui. Seuraavana vuonna hän heitti seitsemänneksi Münchenin EM-kisoissa tuloksella 63,63. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui, mutta seuraavana vuonna Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiahopeaa tuloksella 67,04. Kauden lopussa hän oli toinen. Kővágó sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 kymmenenneksi ja myöhemmin samana vuonna kolmanneksi.
Kővágó sijoittui Osakan MM-kilpailuissa 2007 yhdeksänneksi, mutta karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 loppukilpailusta. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kuudes tuloksella 65,17. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui alun perin kolmanneksi tuloksella 66,42, mutta hänet hylättiin myöhemmin dopingrikkomuksen takia.
Kővágó kieltäytyi dopingtestistä ennen vuoden 2012 Lontoon olympialaisia, ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Kővágó karsiutui loppukilpailusta Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui 2016 kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa ja seitsemänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Club de Regatas Vasco da Gama

Club de Regatas Vasco da Gama eli Vasco Da Gama eli Vasco on Brasiliassa Rio de Janeirossa toimiva urheiluseura, pääasiassa jalkapalloseura.
Mestaruudet.
Kansainväliset mestaruudet.
(1): 1998
(1): 2000
Kotimaiset mestaruudet.
(4): 1974, 1989, 1997 ja 2000
(1): 2011
(3): 1958, 1966 ja 1999
Osavaltiomestaruudet.
(24): 1923, 1924, 1929, 1934, 1936, 1945, 1947, 1949, 1950, 1952, 1956, 1958, 1970, 1977, 1982, 1987, 1988, 1992, 1993, 1994, 1998, 2003, 2015, 2016
Komitea

Komitea ( ’uskoa jonkun tehtäväksi’) on väliaikainen toimielin. 
Komiteoita ovat muun muassa toimikunta ja neuvottelukunta eli delegaatio, joka on pysyvämpi. Euroopassa niitä on kutsuttu myös komissioiksi.
Komitean työn perinteinen tulos on mietintö. 1990-luvun lopulta alkaen eri maissa on komiteoiden julkisella rahoituksella toteutettavien hankkeiden edistämistöitä on annettu selvitysmiesten ja viisaiden miesten (esimerkiksi EU:n ilmailu- ja avaruustutkimuksessa, mukana muun muassa Carl Bildt) tai ryhmien (esimerkiksi EU:n turvallisuusasioissa, mukana muun muassa Martti Ahtisaari) kirjoitettavaksi.
Komiteoiden toimintaa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa sääntelevät kirkkohallituksen hyväksymät komiteaohjeet.
Marinin hallitus asetti maaliskuussa 2020 viisi parlamentaarista komiteaa: kriisinhallintakomitea, asevelvollisuuskomitea, maakuntaverokomitea, lapsistrategiakomitea ja sosiaaliturvakomitea
Gustaf Ranin

Gustaf Emanuel Ranin, aik. "Kustaa Raninen" (2. syyskuuta 1825 Sääminki – 30. lokakuuta 1896 Kuopio) oli Kuopion ensimmäisiä tukkukauppiaita ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen (1875).
Henkilöhistoria.
Gustaf Ranin syntyi posteljooni Lars Ranisen ja hänen vaimonsa Henrikan (toisissa lähteissä Fredrika) o.s. Mahlbergin perheeseen Säämingissä nykyisen Savonlinnan-Punkaharjun alueella. Ranin harjoitti kauppaa aluksi ostamalla maaseudun tuotteita – voita, talia ja tervaa – ja kokoamalla niitä tukkueriksi, jotka hän toimitti Viipuriin ja Pietariin, missä ne vaihdettiin maaseudulla tarvittuihin hyödykkeisiin kuten suolaan, sokeriin ja kahviin. Hänen nimeään kantava kauppahuone perustettiin vuonna 1852. 
Ranin aloitti teollisen viinanpolton 1859. Hänen kumppaninaan siinä oli toinen kauppias, Rurik Kellgren. ”Gust. Raninin”, kuten hänen nimensä kirjoitettiin liikkeen nimessä, toimialoihin kuuluivat myöhemmin erityisesti myllyt, polttimoteollisuus sekä panimot. Pääomat ja perusta teollisuudelle tulivat maalaistavaran välityksestä ja tukkukaupasta. 
Mestari-, Rautakoura-, Puijo- ja Torni-olutta valmistanut Raninin olut- ja virvoitusjuomatehdas Kuopiossa päätyi vuonna 1972 Valiolle, joka lopetti 112 vuotta toimineen panimon kannattamattomana 1977. Sen osuus Suomen olutmarkkinoista oli tuolloin yhden prosentin luokkaa.
O. Y. Gust. Ranin oli myös laivanvarustaja. Sen lipun alla purjehtivat "Aino, Wellamo, Wipunen, Panu" ja "Koljonniemi. S/S Wipunen" on edelleen yhtiön omistuksessa liikennöintikuntoisena.
Gustaf Raninin veli Lars Gustav eli Lassi oli näyttelijä Helge Raninin isä ja Matti Raninin isoisä.
Teatterineuvos Matti Ranin kertoo isosetänsä Gustaf Raninin yrityksen tuotteiden joutumisesta savolaisen huumorin kohteeksi: "Raninin olut oli kuuluisaa vähän kauempanakin. Olutpullon etiketissä luki . Savolaiset antoivat oluelle lempinimen ’valmist kust’.”
Willem de Sitter

Willem de Sitter (6. toukokuuta 1872 Sneek – 20. marraskuuta 1934 Leiden) oli alankomaalainen astronomi, matemaatikko ja fyysikko.
Willem de Sitter syntyi vuonna 1872 Friisinmaan provinssissa sijaitsevassa Sneekin kunnassa. De Sitter opiskeli matematiikkaa Groningenin yliopistossa ja liittyi Groningenin astronomiseen laboratorioon. De Sitter työskenteli Etelä-Afrikassa observatoriossa vuosina 1897–1899, jonka jälkeen hänelle tarjottiin työpaikkaa Leidenin yliopistosta. Hän johti Leidenin observatoriota aina kuolemaansa asti.
De Sitter vaikutti erityisesti kosmologiaan. De Sitter väitteli Albert Einsteinin kanssa siitä, onko olemassa materiaalia, jota ei voida havaita sähkömagneettisella säteilyllä. Nykyään tällainen aine tunnetaan pimeänä aineena. Hän kehitti myös de Sitterin avaruuden, joka on eräs yleisen suhteellisuusteorian ratkaisu. Lopputuloksena on eksponentiaalisesti kasvava maailmankaikkeus.
De Sitter tutki paljon Jupiteria.
Live at the Ritz ’89

Live at the Ritz ’89 on Ian Gillanin Garth Rockett &amp; The Moonshiners -yhtyeen video sekä ainoaksi jäänyt julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1989, ja uudelleen CD-formaatissa vuonna 2000. Gillan kokosi yhtyeen ystäviensä kanssa Deep Purplen "The House of Blue Light" -kiertueen jälkeen ja alkoi tehdä muutamia keikkoja Englannissa. Pian tämän jälkeen hän sai kuulla, että hänet on erotettu Deep Purplesta, minkä jälkeen Gillan teki yhtyeensä kanssa kiertueen Englannissa.
Pamfile

Pamfile () (n. 100 jaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli kotoisin Epidauroksesta ja vaikutti Roomassa. Hän erottuu antiikin aikaisten historioitsijoiden joukosta naispuolisena.
Pamfilen pääteos on "Muistiinpanot" (, "Hypomnēmata"), joka käsitti 33 kirjaa. Sen lähteenä hän käytti muun muassa Ktesiaan kirjoittamaa Persian historiaa. Diogenes Laertios käytti Pamfilen teosta lähteenä omille filosofielämäkerroilleen. Teoksesta on säilynyt katkelmia myös Fotioksella.
Hussein Chalayan

Hussein Chalayan (tai Hüseyin Çağlayan, s. 1970 Nikosia) on brittiläis-turkkilais-kyproslainen muotisuunnittelija. Usein minimalistista tyyliä suosiva Chalayan on opiskellut suunnittelua Lontoossa sijaitsevassa Central St. Martin’s School of Artissa. Englantiin hän muutti perheensä kanssa 1982.
Chalayan on valittu vuoden brittiläiseksi muotisuunnittelijaksi kaksi kertaa. Lontoon lisäksi hän työskentelee erityisen aktiivisesti İstanbulissa. Vuonna 2006 Chalayanille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi Brittiläisen imperiumin jäsen (MBE).
Alexander McCall Smith

Alexander (R.A.A.) ”Sandy” McCall Smith (s. 24. elokuuta 1948 Bulawayo, Rhodesia) on skotlantilainen kirjailija ja Edinburghin yliopiston oikeustieteen emeritusprofessori. McCall Smith on arvostettu oikeuslääketieteen ja bioetiikan asiantuntija. Kansainvälisesti hän on kuitenkin tunnettu erityisesti kirjailijana ja Mma Ramotswe tutkii -kirjasarjan kirjoittajana. 
Elämäkerta.
Alexander McCall Smith on syntynyt Rhodesiassa, nykyisessä Zimbabwessa. Nuoruutensa hän asui Bulawayossa, lähellä Botswanan rajaa. Myöhemmin hän muutti Skotlantiin, jossa opiskeli oikeustieteen tohtoriksi. Valmistumisensa jälkeen McCall Smith palasi vuosiksi takaisin Afrikkaan ja oli mukana perustamassa oikeustieteen opetusta Botswanan yliopistoon. McCall Smith on luennoinut ympäri maailmaa useissa eri yliopistoissa, esimerkiksi Italiassa ja Yhdysvalloissa. Afrikasta hän palasi takaisin Skotlantiin, jossa toimi Edinburghin yliopistossa oikeustieteen professorina.
McCall Smith on toiminut oman alansa järjestöjen johtotehtävissä. Hän on arvostetun brittiläisen lääketieteellisen julkaisun (British Medical Journal) eettisen komitean entinen puheenjohtaja. Lisäksi McCall Smith on Human Genetics Commission of the United Kingdomin entinen varapuheenjohtaja sekä Unescon kansainvälisen bioeettisen lautakunnan entinen jäsen.
McCall Smith nimitettiin joulukuussa 2006 Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan (CBE). Kesäkuussa 2007 hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvonimi Edinburghin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kolmesataavuotisjuhlissa.
Harrastuksenaan McCall Smith soittaa kontrabassoa sekä sousafonia perustamassaan orkesterissa nimeltä The Really Terrible Orchestra. Hänen vaimonsa Elisabeth on orkesterin huilisti.
Kirjailijanura.
Alexander McCall Smith on kirjoittanut tai toimittanut yli 60 teosta, joista osa käsittelee hänen erikoisalaansa lääketieteen etiikkaa. Hän on julkaissut myös novellikokoelmia, humoristisia romaaneja sekä lastenkirjoja. Kaiken kaikkiaan McCall Smithin kirjoja on tähän mennessä käännetty 40 kielelle ja myyty yli 14 miljoonaa kappaletta.
McCall Smith aloitti kirjailijan uransa lastenkirjailijana 1980-luvulla. Hänen kansainvälisesti tunnetuimpia kirjojaan ovat Mma Ramotswe -romaanit, joissa McCall Smith tutustuttaa lukijan lämminhenkisesti botswanalaiseen arkipäivään. Ensimmäinen Mma Ramotswe -romaani, "The No.1 Ladies' Detective Agency" (suom. Naisten etsivätoimisto nro 1, 2003), ilmestyi vuonna 1998. Kirja sai kaksi Booker Judges' Special Recommendationia ja valittiin Times Literary Supplementin äänestyksessä yhdeksi vuoden merkittävimmistä kirjoista.
Tähän mennessä Mma Ramotswe -sarjaa on ilmestynyt 22 osaa, joista 20 on julkaistu suomeksi. McCall Smithiltä on ilmestynyt suomeksi myös Akimbo-pojasta kertovia lastenromaaneja.
Mma Ramotswe -sarjan lisäksi McCall Smith on kirjoittanut useita muita romaanisarjoja, mm. Professor Dr. von Igelfeld Entertainments -sarja (2003-), The Sunday Philosophy Club -sarja (2004-), The 44 Scotland Street -sarja (2005) ja Detective Varg -sarja (2019-).
Cherkazoo and Other Stories

Cherkazoo and Other Stories on Ian Gillanin vuosien 1972–1975 soolosessioista koottu levy. Ensimmäiset kahdeksan kappaletta on julkaisemattomalta soundtrackilta Cherkazoo joka oli Gillanin tekemä lastentarina 70-luvun alkupuolelta.
Pohjoisen liitto

Pohjoisen liitto eli Yhdistynyt islamilainen rintama Afganistanin pelastamiseksi (, "Jabha-yi Muttahid-i Islami-yi Milli bara-yi Nijat-i Afghanistan") oli sotilaallis-poliittinen sateenvarjojärjestö, jonka Afganistanin islamilainen valtio loi vuonna 1996.
Järjestö yhdisti useita afganistanilaisia ryhmiä, jotka aiemmin taistelivat keskenään, taistelemaan yhdessä Talibania vastaan. Sen nimellinen johtaja oli syrjäytetty Afganistanin islamilaisen valtion presidentti Burhanuddin Rabbani. Rabbani oli Afganistanin presidentti vuosina 1992–1996 kunnes Taliban miehitti Kabulin, mutta sen jälkeenkin YK ja useat maat tunnustivat hänet Afganistanin presidentiksi. Sotajoukkojen komentaja oli Ahmad Šah Masud, joka murhattiin syyskuussa 2001. Hänen tilalleen nousi Mohammed Fahim Ahmad Šah Masudin kuoleman jälkeen. Hän oli aiemmin toiminut Pohjoisen liiton tiedustelupäällikkönä.
Pohjoinen liitto oli ryhmittymä, johon kuului lähinnä muita kansallisuuksia kuin pataaneita eli afgaaneja: tadžikkeja, uzbekkeja ja hazaroita. Heitä yhdisti lähinnä afgaaneja edustaneiden talibanien vastustaminen. Armeijan ytimessä toimi noin 15 000 miehen joukko.
Ufokontakti

Ufokontaktit ovat tapauksia, joissa yksittäiset ihmiset väittävät matkustaneensa ufojen kyydissä, käyneensä vierailla planeetoilla ja niin edelleen.
Kontaktien historiaa.
Jo 1758 Emanuel Swedenborg väitti saaneensa psyykkisen yhteyden toisiin planeettoihin. 
George Adamski julkisti 1952 kirjansa, jonka innoittamana syntyi tyypillinen ufokontaktin muoto, jossa ihmisen näköiset ystävälliset humanoidit liikkuivat emäaluksesta lähtevillä lentävillä lautasilla. Ufojen kyytiin päässeet ihmisvieraat matkustivat Maan kiertoradalla, Kuuhun, Venukseen ja Marsiin. 
1950-luvun lopulla monet kontaktihenkilöt väittivät olleensa avaruusolentojen kanssa psyykkisessä kontaktissa, ”kanavoinnissa”, sen sijaan että olisivat fyysisesti matkustaneet avaruusaluksilla. Tämä yleistyi taas 1960-luvun lopulla.
Suomessa väitetyistä ufokontakteista ovat kertoneet Aino Kassinen, Helge Lindroos, Tapio Kaitaharju, Markus Räsänen, Osmo T. Liene, Toivo Kovanen, Aarno Heinonen, Arvi Saarentaus, Helena Gustafsson, Raili Lehtonen, Sinikka Oinonen, Pauli Aalto ja monet muut.
Vadims Vasiļevskis

Vadims Vasiļevskis (s. 5. tammikuuta 1982 Riika) on latvialainen keihäänheittäjä.
Vasiļevskis karsiutui 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän heitti Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa kahdeksanneksi tuloksella 68,14. Hän osallistui Münchenin EM-kisoihin 2002, mutta karsiutui heitettyään 78,20. Hän voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 tuloksella 84,95. Myöhemmin samana vuonna hän oli kahdeksas. Seuraavana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa. 
Vasiļevskis sijoittui vuonna 2006 neljänneksi Göteborgin EM-kisoissa ja . Kesällä 2007 hän heitti omaksi ennätyksekseen 90,73, ja oli MM-kisoissa jälleen neljäs. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti tuloksella 86,65. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän heitti karsintakilpailun pisimmän heiton 86,69 m ja sijoittui loppukilpailussa neljänneksi tuloksella 82,37 m. Hän oli neljäs myös . Barcelonan EM-kilpailuissa 2010, Daegun MM-kilpailuissa 2011, Helsingin EM-kisoissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta.
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 88,81"
Whitley Strieber

Whitley Strieber (s. 1945) on yhdysvaltalainen kirjailija ja ufologi. Strieberin tunnetuimpia teoksia ovat "The Wolfen" (1978) ja "The Hunger" (1981), joista molemmista on myös tehty elokuvat, Wolfen (1981) ja Verenjano (1983). Hänen yhdessä Art Bellin kanssa kirjoittamansa "The Coming Global Superstorm" (1999) on ollut elokuvan The Day After Tomorrow (2004) pohjana.
Strieberillä on takanaan mittava ura fantasia- ja tieteiskirjallisuuden saralla. Elokuva "Yhteys tuntemattomaan" (1989) pohjautuu Strieberin kirjaan "Communion" (1987).
Vuonna 1988 hän kirjoitti teoksen "Ne ovat täällä", jossa kertoi luonaan vierailleista olennoista, jotka hänestä saattoivat olla ulkoavaruuden humanoideja.
Beast Machines

Beast Machines on spin-off -sarja "" -animaatiolle, jonka tuotti Mainframe Entertainment. Se on myös samalla viimeinen spin-off -sarja alkuperäisessä "Transformers"-animaatiouniversumissa, jonka aloitti "The Transformers". Sarja kesti kahden tuotantokauden verran, ja siinä oli yhteensä 26 jaksoa.
Vastaanotto ja arvostelu.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Beast Machinesin sijalle 96 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Propyleenioksidi

Propyleenioksidi kuuluu epoksidien eli oksiraanien aineryhmään ja on heterosyklinen yhdiste. Aineen kemiallinen kaava on C3H6O ja rakennekaava CH3CHCH2O. Siitä käytetään myös nimiä "1,2-epoksipropaani", "metyylioksiraani", "metyylietyleenioksidi" ja "propeenioksidi".
Propyleenioksidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan erittäin helposti syttyvää, haihtuvaa, väritöntä nestettä, jolla tunnusomainen haju. Propyleenioksidin moolimassa on 58,08 g/mol, sulamispiste −104 °C, kiehumispiste 34 °C, tiheys 0,8 g/cm3, leimahduspiste −37 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 449 °C ja CAS-numero 75-56-9. Aine liukenee veteen 40,5 g/100 ml lämpötilan ollessa 20 °C.
Propyleenioksidi voi polymeroitua kiivaasti emästen, happojen ja metallikloridien vaikutuksesta aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran.
Propyleenioksidia käytetään elektronimikroskooppinäytteiden valussa. Sitä käytetään muun muassa valmistettaessa maissitärkkelyksestä isoglukoosia. Se on nestemäinen polttoaine, jota käytetään aerosolipommeissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikaisessa altistumisessa propyleenioksidi ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pidempiaikainen altistuminen voi aiheuttaa ihon herkistymistä. Propyleenioksidi on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3) sekä perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi aineeksi. Propyleenioksidin LD50-arvoksi rotalle ja hiirelle on raportoitu 380–1 140 mg/kg välillä olevia arvoja ja marsulle 660–690 mg/kg (nieltynä).
Billy Meier

"Billy" Eduard Albert Meier (s. 3. helmikuuta 1937) on sveitsiläinen ufokontaktihenkilö, joka on ottanut 1000 valokuvaa ufoista. Meier väittää tavanneensa säännöllisesti muukalaisia Seulasten tähdistöstä. Meierin tapaus on saanut ufotutkijoilta kovaa kritiikkiä, vaikka hänellä on myös tukijoita. Tunnetun ranskalaisen ufotutkija Jacques Valléen mielestä Meierin ufokuvat olivat väärennöksiä. Monet muutkin avoimet ufotutkijat ovat esittäneet jonkin asteista kritiikkiä Meierin havaintoja kohtaan.
Paljastuksia.
Eräs reportteri kertoi löytäneensä negatiivin, joka esittää ufojen pienoismalleja Meierin pöydällä. Meierin mukaan kyse on kokeesta, jolla hän halusi näyttää, ettei ufokuvia pysty tekemään väärentämällä. Meier väitti myös ottaneensa valokuvia ufojen naispuolisista matkustajista nimiltään Asket ja Nera. Myöhemmin kävi ilmi, että valokuvat oli otettu filmikameralla television ruudulta Dean Martin Show’n lähetysaikaan 1970-luvulla. Esimerkiksi Asket Seulasten tähdistöstä olikin todellisuudessa showtanssija- ja laulaja Michelle DellaFave, jolla on muun muassa omat Facebook-sivut internetissä.
Gornyin ulus

Gornyin ulus (, ) on jakuuttivaltainen piiritason kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Viljuiskin ja Kobjain uluseihin, idässä Namin ulusiin ja Jakutskin kaupunkipiirikuntaan, etelässä Hangalassin ja Oljokminskin uluseihin sekä lännessä Verhneviljuiskin ulusiin (piiriin).
Luonto.
Gornyin ulus on pääasiassa ylänköä. Tammikuun keskilämpötila on ulusin länsiosassa −36 °C ja itäosassa −40 °C. Heinäkuun keskilämpötila vaihtelee +16 ja +17 °C:n välillä. Vuotuinen sademäärä on 200–250 mm. Alueen suurimaat joet ovat Sinja ja Sitte, jotka molemmat laskevat Lenaan.
Kuntajako.
Gornyin ulusin (piirin) hallinnollinen keskus on Berdigestjahin kylä. Piirissä on yhdeksään maalaiskuntaa (naslegia), joissa on yhteensä 16 asutuskeskusta.
Väestö.
Vuonna 1989 alueella oli 10 034 asukasta, joista 93,5 prosenttia oli jakuutteja, 3,6 prosenttia venäläisiä, 0,3 prosenttia eveenejä, 0,4 prosenttia evenkejä ja muita 2,2 prosenttia. Kaikkiaan väestö koostui tuolloin 28 eri kansallisuudesta. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat maatalous sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus. 
Asukasluvun kehitys:
Romeo (rap-artisti)

Romeo, oik. Percy Romeo Miller, Jr., (s. 19. elokuuta 1989, New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen rap-artisti, näyttelijä ja koripalloilija. Hän on viihdemoguli, yrittäjä ja rap-artisti. Hän on Master P:n poika sekä C-Murderin veljenpoika.
Musiikkiura.
Hän menestyi (R&amp;B/Hip-Hop-lauluilla) niin hyvin että rikkoi Michael Jacksonin nuorimman henkilön ennätyksen ensisinglellänsä "My Baby". Hän levytti albumin yksin kotistudiossaan, jota esiteltiin MTV Cribsissä. Romeo julkaisi kolmannen albumin nimeltään "Romeoland", jonka hän teki yhdessä isänsä Master P:n sekä Rich Boyzin ja Nick Cannonin kanssa. Lil' Romeo sanoi, että ei tee enää musiikkilevyjä tai näyttele koripallouransa takia.
Koripalloura.
Romeo kutsuttiin kesällä 2006 Reebok-sponsored ABCD Campille. Se oli ensimmäinen suuri koripalloleiri johon hän on osallistunut. Leirillä oli suuria nimiä kuten Tracy McGrady, Kobe Bryant, Stephon Marbury, Carmelo Anthony ja LeBron James. Romeo oli leirillä tulevien NBA-pelaajien kuten O. J. Mayon, Derrick Rosen ja Kevin Loven ympäröimänä. Sonny Vaccaro, ABCD Campin pitkäaikainen johtaja kutsui Romeo Millerin vuoden 2006 leiriin, etupäässä, suosionosoituksena, Percy Millerille, jonka hän tunnisti klubin koripallo-kierroksesta. 
13 huhtikuuta 2007 Miller sitoutui suullisesti University of Southern Californiaan (USC) ja allekirjoitti aiesopimuksen 19 marraskuuta 2007. Neljäntenä vuonna lähettäjällä oli 13.9 pistettä syöttöä kohti.
Näyttelijänura.
Miller aloitti näyttelijänuransa vuoden 2003 elokuvassa Honey, jossa hän esitti itseään etsivää nuorta Bennyä. Tässä elokuvassa hän oli toisessa pääosassa Jessica Alban, Mekhi Phiferin ja Zachary Isaiah Williamsin kanssa. Vuoden 2003 toisessa elokuvassa Max Keeble's Big Move hän teki cameo-roolin ja esitti itseään. Myös vuonna 2003 hän esiintyi pääosassa omassa TV-ohjelmassansa, jota kutsutaan nimellä "Romeo!" ja ohjelmaa näytettiin Nickelodeonilla. Hän oli toisessa pääosassa isänsä kanssa elokuvassa, "Uncle P", vuonna 2005. Hän myös esiintyi pääosassa toisessa elokuvassa, God's Gift joka julkaistiin vuonna 2006. 2005 hän teki cameo-roolin Ned's Declassified School Survival Guidessa (2004–2007).
Jacques Vallée

Jacques Vallée (s. 24. syyskuuta 1939) on alkuaan ranskalainen tietokoneasiantuntija, joka on toiminut tähtitieteilijänä. Vallée tunnetaan ufotutkijana, joka on tutkinut laajalti ufo- ja humanoidi-ilmiötä eri näkökulmista. Kimmokkeen hän sai 1950-luvulla tekemästään ufohavainnosta. Vallée yritti 1960-luvulla todistaa oikeaksi väitteen, että ufot ovat avaruusvierailijoita, mutta ei myöhemmin 1969 ollut tästä niin varma.
Hänen näkökantansa tulee esiin kirjassa "Anatomy of a Phenomenon" jonka Vallée julkaisi 1966. Hän peräänkuulutti teoksessa tieteen ennakkoluulotonta suhtautumista ufo-ilmiöön ja järjestelmällisten tutkimusmenetelmien luomista ja käyttöä. Hän viittaa samalla aiemmin kehittämänsä ja "Flying Saucer Review" -lehdessä esittelemäänsä ufojen luokitusjärjestelmään. Teoksessa Vallée suhtautuu harrastajien innostuksen pohjalta perustamiin ufo-organisaatioihin pääasiassa kriittisesti.
Vallée ja yhdysvaltalainen ufotutkija J. Allen Hynek ehdottivat 1966 Project Blue Bookin ollessa toiminnassa kerättyjen raporttien muuntamista tietokoneelle tilastoimisen ja analysoimisen helpottamiseksi, mutta ehdotus hylättiin.
Kirjassaan "Passport to Magonia – from folklore to flying saucers" (1969) Vallée toi esiin ufo- ja humanoidi-ilmiön yhtäläisyydet kansanperinteen tarinoiden kanssa. Erityisesti hän kiinnitti huomiota yliluonnollisilta näyttäviä voimia hallitseviin olentoihin (keijuihin, menninkäisiin yms.) ja tapahtumiin niiden seurassa kuten ajan kulumisen muuttuminen tai oudot siirtymiset paikasta toiseen.
Hän johti lopulta teorian rinnakkaisesta maailmasta tai ulottuvuudesta. Hän muun muassa esitti, että rinnakkaismaailman olennot näkyisivät ihmisille näiden odottamassa hahmossa ja selitti tällä tavoin ufo- ja humanoidi-ilmiön monimuotoisuutta. Vallée myös epäilee mahdollisuutta, että ilmiön ymmärtäminen tieteellisin keinoin olisi mahdollista, koska ilmiön todellista motiivia ja tarkoitusperää ei pystytä hahmottamaan, mikäli näkyvällä ilmiöllä yleensä on tarkoituksellinen alkuperä.
Teoria oli radikaali vallitsevan ajatussuunnan ollessa niin sanottu rautalaivateoria, jonka mukaan ufoilmiön aiheuttajana voisivat olla konkreettiset, muualta tulevat rakennetut alukset miehistöineen. Tämä aiheutti sen, että Valléesta tuli "kerettiläinen kerettiläisten joukossa". Hän on pohtinut rinnakkaisten todellisuuksien mahdollisuutta edelleen kirjoissaan.
Hynek alkoi pitää ajatusta paranormaalein keinoin piiloutuvasta rinnakkaismaailmasta mahdollisena 1970-luvulla, vaikka suhtautui erityisesti kontakti-ilmiöön kriittisesti.
Puolalainen ufo-tutkija ja -kirjailija Piotr Cielebiaś on teorian kannattaja. Hänen perustelunsa on myös ufo- ja humanoidi-ilmiön monimuotoisuus.
Vallée on kiinnittänyt huomiota ufo-ilmiön ympärille syntyneisiin kultteihin ja muihin lieveilmiöihin, joita hän käsitteli kirjassa "Messengers of Deception: UFO Contacts and Cults" 1979. Hän huomauttaa ilmiön hyväksikäytöstä kultistisena ilmiönä myös teoksessaan "Passport."
Valléen teoksia ei ole käännetty suomeksi. Kirjaa "Passport to Magonia" pidetään humanoidi-ilmiön tutkimuksen merkittävänä teoksena.
ET-hypoteesi

ET-hypoteesi (, maanulkoinen hypoteesi) on väite, jonka mukaan ulkoavaruudessa on elämää. Jos UFO:t hyväksytään todellisiksi, yleensä väitetään ufojen tulevan ulkoavaruudesta.
Tämä vaatisi nykyistä huomattavasti edistyneempää tekniikkaa.
Ainakin pinnalta katsoen monet ufohavaintojen piirteet sopivat ET-hypoteesiin. Silti johtavat UFO-tutkijatkin ovat arvostelleet ET-hypoteesia liian kapeana, maneerinomaisena selityksenä. ET-hypoteesin kanssa kilpailevia teorioita ovat luonnollisen selityksen teoria, jonka mukaan Ufoja ei ole olemassa. Eräs kilpaileva teoria on Jacques Valléen Interdimensional hypothesis, jonka mukaan UFO:t saattavat olla aikakoneita tai tulla rinnakkaismaailmoista, jotka ovat meille tuntemattomissa avaruusulottuvuuksissa.