tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Queensland

Queensland on pinta-alaltaan Australian toiseksi suurin osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen koillisosassa, ja sen pääkaupunki on Brisbane. Queenslandin väkiluku oli 4 703 193 vuoden 2016 väestönlaskennassa ja pinta-ala 1 852 642 km². Pinta-alaltaan se on noin 5,1 kertaa Suomen kokoinen.
Maantiede.
Osavaltion pääkaupunki Brisbane sijaitsee rannikolla 100 kilometriä Uuden Etelä-Walesin rajalta pohjoiseen. Queenslandissa sijaitsee myös yksi pinta-alaltaan (43 310 km²) maailman suurimmista kaupungeista Mount Isa (pääkatu 188 km) sekä viisi Unescon maailmanperintökohdetta, joista yksi on kuuluisa Iso valliriutta. Ilmasto Queenslandissa on pääosin trooppinen.
Queenslandin pohjoisosan tunnettu turistikaupunki on Cairns.
Suurimmat kaupungit Brisbanen lisäksi ovat Gold Coast ja Sunshine Coast.
Hallinto.
Queensland on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Australian parlamentissa Queenslandilla on 12 edustajaa ylähuoneessa ja 30 edustajaa alahuoneessa.
Queenslandilla on yksikamarinen 89 paikkainen parlamentti. Parlamentin edustajat valitaan osavaltion 89 vaalipiiristä suorilla vaaleilla noin kolmen vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen johtajasta tulee pääministeri ja hän kokoaa hallituksen. Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka allekirjoittaa osavaltion lait ja muut viralliset asiakirjat.
Osavaltion tuomiovalta on tuomioistuimilla. Alimpia tuomioistuimia ovat maistraatit (), niiden yläpuolella ovat käräjäoikeudet ("District Courts"). Queenslandin korkein oikeus ("Supreme Court") on osavaltion korkein tuomioistuin. Tuomioistuimet ovat liittovaltion tuomioistuinten alapuolella.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita Queenslandissa on 73. Paikallishallintoalueet vastaavat kuntia ja niillä on pieni verotusoikeus jotta ne voivat ylläpitää tehtäviään kuten kirjastoja, tiestöä tai jätehuoltoa.
Talous.
Queenslandin pääelinkeinot ovat kaivosteollisuus, vehnänviljely sekä karjankasvatus.
Everstiluutnantti

Everstiluutnantti (lyhenne ev.luutn. tai sotilaskäytössä evl; ruots. "överstelöjtnant") on Suomen puolustusvoimissa käytettävä maa- ja ilmavoimien upseerinarvo. Merivoimissa sitä vastaa komentaja.
Everstiluutnantin arvoon voidaan ylentää reservissä tai vakinaisessa palveluksessa oleva majuri, joka on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon tai upseerin tutkinnon ja esiupseerikurssin ja palvelee sotilasarvoa vastaavassa tehtävässä. 
Reserviläinen voi poikkeustapauksessa saavuttaa everstiluutnantin arvon. Yleneminen on mahdollista, jos koulutettava havaitaan sopivaksi sodan ajan tehtävään puolustusvoimissa. Ylennyksen edellytyksenä on yleensä korkeakoulututkinto. Eräitä puolustusvoimien korkeissa siviiliviroissa toimineita on ylennetty reservissä everstiluutnanteiksi. Tällaisia ovat mm. puolustusministeriön ylijohtaja Pauli Järvenpää, puolustusvoimien teknillisen tutkimuslaitoksen osastonjohtajana toiminut professori Lasse Salonen ja puolustusvoimien pääasessorin virkaa hoitanut varatuomari Kalervo Artema. Politiikan saralla ansioitunut keskustalainen kansanedustaja ja moninkertainen puolustusministeri Arvo Pentti sai myös vastaavan ylennyksen 1960-luvulla. Hänellä oli tosin taustalla kadettiupseerin tutkinto sotavuosilta ja lisäksi Pentti oli myös Mannerheim-ristin ritari.
Vakinaisessa palveluksessa toimiva upseeri toimii everstiluutnantin sotilasarvossa joukkoyksikön komentajana, mutta pääsääntöisesti Pääesikunnan, puolustushaaraesikunnan, Pääesikunnan alaisten laitosten ja joukko-osastojen vanhempana osastoesiupseerina tai erikoistutkijan tehtävissä. Sodan ajan tehtävä on esimerkiksi prikaatin komentaja ja ylempien johtoportaiden esiupseerin tehtävät.
Everstiluutnantin arvomerkissä maavoimissa kauluslaatassa on kaksi isoa heraldista ruusua. Everstiluutnantista lähinnä ylempi arvo on maa- ja ilmavoimissa eversti.
Pöllöt

Pöllöt (Strigidae) on pöllölintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Heimoon kuuluu 220 lajia 26 suvussa. Suurin osa pöllöistä asuu metsässä ja ne ovat pääosin yöeläimiä, mutta jotkut lajit liikkuvat myös päivällä. Suomessa pesii pääosin 10 pöllölajia.
Anatomia ja elintavat.
Pöllöille on tyypillistä suhteellisen suuri pää, lyhyt kaula ja koukkumainen lyhyt nokka. Siivet ovat keskipitkät, leveät ja pyöreäpäiset. Lyhyissä jaloissa on terävät kaarevat kynnet. Pöllöillä on tuuhea, elinympäristöön sopiva höyhenpuku. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta naaras on usein koirasta suurikokoisempi.
Pöllöt tunnetaan hyvästä hämäränäöstä, lähes äänettömästä lennosta sekä noin 270 astetta kääntyvästä päästä. Pöllöillä on usein matalan suppilon mallinen naamakiehkura, joka kerää ääniä korva-aukkoon siten tehostaen sen kuuloa. Pöllöt ovat lihansyöjiä ja niiden pääasiallista ravintoa ovat myyrät sekä muut pikkunisäkkäät ja linnut. Ne saalistavat yleensä öisin ja paikantavat uhrinsa kuulonsa avulla. Ravinnon sulamattomat osat pöllöt oksentavat niin kutsuttuina oksennuspalloina.
Kansanperinteessä ja symboliikassa.
Pöllöä on vanhoista ajoista asti pidetty viisaana eläimenä. Minervanpöllö on viisauden ja filosofian perinteinen symboli.
Pöllöä on monissa perinteissä pidetty kuoleman lintuna, niin muinaisessa Egyptissä kuin Roomassakin. Suomessa sitä on pidetty paholaisen lintuna, Pohjoismaissa myös ukkosen jumalan Ukon lintuna. Sen silmiä on syöty koska on uskottu hämäränäön paranevan. Sydän on tuonut rahaa, metsästysonnea ja sodassa rohkeutta. Pöllönmunan ja sydämen keitoksesta tehdyllä juomalla uskottiin olevan parantavaa vaikutusta alkoholismiin, kaatumatautiin ja hinkuyskään. Intiassa pöllönlihan on uskottu kiihottavan sukupuoliviettiä mutta myös tekevän hulluksi. Kun naisen vasemmalle rinnalle asetettiin pöllön sydän, naisen uskottiin paljastavan kaikki salaisuutensa.
Pöllö on ollut paitsi viisauden myös tyhmyyden symboli. Sen kansanomainen nimi hyypiö sisältää myös omituisen olion merkityksen. Myös hyypiä-muotoa on käytetty, ja molemmat ovat yhä käytössä sukuniminä. Pöllö sen sijaan ei enää ole sukunimenä käytössä.
Pöllöstä on tullut myös muoti-ilmiö. Taika-astiastossa on pöllön kuva, ja koru- ja tatuointimuotikin on ottanut pöllön omakseen. Kaupunkipöllöt, kuten Bubi ja Helsingin Forum-korttelin huuhkajat vuonna 2011 edistivät pöllön myönteistä kuvaa.
Nalle Puhissa pöllö on vanha ja viisas. Tiedon symbolina se on muun muassa yliopistoissa, kirjastoissa. Kreikkalaisilla se oli mukana sodassa suojelemassa. ”Mainospöllö” oli MTV:n (myöh. MTV3:n) pitkäaikaisin symboli.
ʻOkina

ʻOkina on havaijissa ja eräissä muissa polynesialaisissa kielissä käytettävä kirjain, joka ääntyy glottaaliklusiilina . Se on konsonantti, joka voi esiintyä vain joko sanan alussa jonkin vokaalin edessä, kuten itse kirjaimen nimessä, tai sanan sisällä kahden vokaalin välissä, kuten Havaijin omakielisessä nimessä "Hawai‘i" . ʻOkina on nimenomaan havaijinkielinen nimi, joka kirjaimellisesti tarkoittaa erotinta. ʻOkina muuttaa paitsi äänneasua mutta myös merkityksiä (esim. "moa" vs "moʻa"; kana vs. keitetty). 
Tongassa vastaavan kirjaimen nimi on "fakauʻa", wallisissa "fakamoga", tahitissa "ʻeta" ja rarotongassa "ʻamata", joista kukin tavalla tai toisella viittaa kurkussa ääntyvään, kovaan tai glottaaliseen äänteeseen. Samoan kielen "koma liliu" ’pilkku ylösalaisin’ luonnehtii merkin ulkoasua. 
Vuonna 2012 Samoa päätti palauttaa ʻokinan osaksi virallista kirjaimistoa. 
Ulkoasustaan huolimatta ʻokina ei ole heittomerkki eikä ylipäätään välimerkki, vaan kirjain tai joidenkin luonnehdintojen mukaan tarke. Aakkosena ʻokina on yksilajinen, joten sillä ei ole erikseen suur- ja pienaakkosmuotoa; tarvittaessa suuraakkosena kirjoitetaan ʻokinaa seuraava vokaali.
Kirjaimen perusulkoasu on havaijin ja tongan oikeinkirjoituksessa vakioitu, ja Unicode-merkistössä sitä vastaa "tarkkeenomainen ylösalainen pilkku" (U+02BB), joka ei kuitenkaan sisälly kaikkiin fontteihin. Tavallisesti samannäköinen on ylösalainen puolilainausmerkki (U+2018), jota usein käytetäänkin ʻokinan korvikkeena, mutta se voi joissain fonteissa näyttää "käänteiseltä" puolilainausmerkiltä. Myös heittomerkkiä tai jopa gravisaksenttia saatetaan käyttää ʻokinan korvikkeena, vaikka kumpikin on tähän tarkoitukseen periaatteessa väärän muotoinen.
Päästäiset

Päästäiset (Soricidae) ovat pieniä samettiturkkisia nisäkkäitä, joiden kuono on pitkä ja suippo. Ne muistuttavat ulkonäöltään hiiriä, mihin viittaa niiden kansanomainen nimitys nokkahiiret. Niitä on kutsuttu myös supiaisiksi ja karjapiekoiksi.
Päästäisten kuono on hyvin liikkuva, ja kaiken aikaa touhuava eläin nuuhkii sillä alinomaa ympäristöään. Päästäisten ulkokorvat ja silmät ovat hyvin pienet ja joko kokonaan tai osaksi turkin suojassa. Kupeilla on hajurauhasia, joiden erite on vahvatuoksuista.
Päästäiset ovat hyvin aktiivisia, ja niiden aineenvaihdunta on erittäin vilkas. Niinpä päästäinen voi syödä kuudessa tunnissa jopa kaksi kertaa painonsa verran. Ravinnon puutteessa se myös kuolisi nälkään alle päivässä. Vilkas aineenvaihdunta ja alituinen liikkuminen aiheuttavat sen, etteivät päästäiset muutenkaan elä vanhoiksi. Varhaiskeväällä syntyneet eläimet tulevat sukukypsiksi ja voivat lisääntyä jo ensimmäisen kesänsä aikana. Ne poikaset, jotka selviytyvät talven yli, lisääntyvät seuraavana kesänä ja kuolevat yleensä saman vuoden syksyllä, siis noin puolitoistavuotiaina. Päästäisiä on vaikea tarkkailla, koska ne elävät tiheän kasvuston suojassa, kaivamissaan käytävissä tai myyrien koloissa. Suuri osa vapaana ulkoilevista kissoista pyydystää ja tappaa päästäisiä, mutta jättää saaliin syömättä päästäisen myskirauhasten erittämän pahan hajun takia.
Päästäisten yksi erikoisimmista piirteistä on valtavat aivot suhteutettuna ruumiin muuhun painoon. Aikuisen päästäisen aivot painavat lajista riippuen keskimäärin kymmenesosan ruumiinpainosta. Useimpien nisäkkäiden keskuudessa tällainen suhde on harvinainen.
Päästäiset kuuluvat almikkien, kontiaisten ja siilien kanssa Eulipotyphla-lahkoon. Suuren lahkon lajeista 85 prosenttia on päästäisiä. Molekyylimallien perusteella siilit ovat päästäisten läheisempiä sukulaisia, ja niiden linjat erosivat 71–61 miljoonaa vuotta sitten. Päästäiset on aiemmin luokiteltu hyönteissyöjiin ja lahkoon Soricomorpha.
Päästäisten heimo jaetaan kolmeen alaheimoon: Myosoricinae, Crocidurinae (kotipäästäiset) ja Soricinae (varsinaiset päästäiset). "Mammal Species of the World" -julkaisun mukaan päästäisiin kuuluu yhteensä 26 sukua ja 376 lajia.
Suomessa elävät päästäislajit.
Suomessa elää kuusi päästäislajia:
Ctrl+Alt+Del

Ctrl+Alt+Del (CAD) on englanninkielinen pelaamisesta ja pelikulttuurista kertova verkkosarjakuva. Sarjakuvaa piirtää ja käsikirjoittaa Tim Buckley. Internetissä hänet tunnetaan nimimerkillä Absath. Sarjakuvan nimi viittaa PC-tietokoneista tuttuun näppäinyhdistelmään Control-Alt-Del. Sarjakuvan tunnuslause on ”Tragically l337”.
Sarjakuva alkoi ilmestyä 23. lokakuuta 2002. Nykyään se ilmestyy maanantaina, keskiviikkona, perjantaina ja lauantaina.
Darius

Darius on alkujaan Persian muinaisten kuninkaiden nimen "Dareios" latinalaistettu muoto, jota käytetään myös englannin kielessä. Tämän nimiset kuninkaat on lueteltu sivulla Dareios.
Darius -nimisiä henkilöitä ovat myös muun muassa:
Diplomityö

Diplomityö on diplomi-insinöörin, arkkitehdin tai maisema-arkkitehdin tutkinnon päätteeksi tehtävä itsenäinen opinnäytetyö, joka tehdään pää- tai sivuaineeseen liittyvästä aiheesta. Vastaava opinnäytetyö muissa ylemmissä korkeakoulututkinnoissa on nimeltään pro gradu -tutkielma. Englannin kielellä diplomityöstä ja pro gradu -töistä käytetään nimitystä "master's thesis". Työn laajuus on 30 opintopistettä, ennen vuoden 2005 tutkintouudistusta 20 opintoviikkoa. Diplomityö toteutetaan usein jollekin yritykselle tai oman yliopiston laitokselle työsuhteessa tai stipendillä. Jonkin verran diplomitöitä tehdään myös "omarahoitteisesti" opintotuella. Näin tehtyjen töiden määrä vaihtelee kulloisenkin alan työtilanteen mukaan, mutta on suhteellisen pieni.
Koska tarkastettavaksi jätetty diplomityö on julkinen asiakirja, pyritään yritystenkin toimeksiannosta tehtävät diplomityöt kirjoittamaan siten, ettei niissä ole sellaista materiaalia, jota ei voi julkaista. Osa yliopistoista hyväksyy diplomitöille perustellusta hakemuksesta määräaikaisen luottamuksellisuusaseman. Näissäkin tapauksissa työn nimi ja tiivistelmä ovat aina julkisia.
Diplomityön aihetta haetaan opintojen loppuvaiheessa. Aiheen ja työn kielen vahvistaa teknillisen yliopiston tiedekunta tai sitä vastaava elin, ja samalla nimitetään työlle tarkastaja, joka on yleensä työn aihetta vastaavan alueen professori. Tarkastajan (joskus käytetään nimitystä valvoja) lisäksi on lähes aina erillinen ohjaaja, joka käytännössä ohjaa työn tekemistä. Ohjaajaa ei asetus vaadi, joten hänelle ei ole asetettu muodollisia pätevyysvaatimuksia. Pääsääntöisesti pyritään siihen, että hänellä olisi vähintään diplomi-insinöörin tutkintoa vastaava tutkinto.
Koska diplomityöt tehdään usein yritysten toimeksiannosta, ne ovat usein konstruktiivisia. Tyypillisesti yrityksellä on konkreettinen ongelma tai tehtävä, jonka ratkaisijaksi tai tekijäksi diplomityön tekijä palkataan. Tämän takia tyypillinen diplomityö sisältää tehtävän kuvauksen, ympäristön tai yrityksen asettamat rajoitukset ja tavoitteet, ratkaisuvaihtoehdot, ratkaisun valinnan, toteutuksen kuvauksen ja arvioinnin. Diplomityö voi olla myös perinteinen tutkielma, mutta tällaiset ovat harvinaisia yritysrahoituksen takia. Näiden kahden ääripään väliin asettuvat teknologian evaluointityöt, jossa diplomityön tavoitteena on antaa käsitys kulloisestakin "state of the art" -tilanteesta jollain alueella. Viimeksi mainittuja töitä teettävät sekä yritykset että yliopistot: yritykset arvioidessaan mihin suuntaan tuotekehitystä pitäisi suunnata ja yliopistot opetus- ja tutkimustehtäviensä tueksi.
Diplomityöhön kuuluu myös työtä esittelevä seminaariesitelmä tai muu vastaava esittelytilaisuus. Lisäksi opiskelijan on suoritettava diplomityöhön liittyen kypsyysnäyte, jolla opiskelijan tulee osoittaa perehtyneisyyttä diplomityön alaan sekä suomen tai ruotsin kielen taitoa. Mikäli kypsyysnäyte on annettu jo alemman tutkinnon yhteydessä, kielitaitoa ei tarkasteta enää diplomityön yhteydessä.
Tekniikan lisensiaatti

Tekniikan lisensiaatti (TkL, ) on teknis-tieteellisen alan tieteellinen jatkotutkinto. Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto, useimmiten diplomi-insinöörin tutkinto. Nykyään lisensiaatintutkinto jätetään kuitenkin usein suorittamatta ja tähdätään maisterintutkinnosta suoraan tohtorintutkintoon. Lisensiaatintutkintoon kuuluvat lisensiaatintyö sekä sitä tukevat syventävät opinnot. Näitä tutkintoon liittyviä maisterintutkinnon jälkeisiä syventäviä opintoja tarvitaan yhtä paljon kuin tohtorintutkintoon (aiemmin noin 60 opintopistettä, vuoden 2013 alusta 40 opintopistettä lähes kaikissa yliopistoissa), joten lisensiaatti voi valmistua tohtoriksi tekemällä vain väitöskirjan. Lisensiaatin tutkinnolla ei kuitenkaan ole selkeätä sijaa Bolognan prosessin mukaisessa tutkintoluokittelussa.
Victoria (Australia)

Victoria on Australian toiseksi pienin ja tiheimmin asutettu osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen kaakkoisnurkassa, ja sen pinta-ala on 237 629 km² ja väkiluku oli 5 926 624 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Victorian pääkaupunki on Melbourne, joka on väkiluvultaan Australian toiseksi suurin kaupunki.
Historia.
Uuden Etelä-Walesin siirtokunnan perustamisen (1788) jälkeen Australian manner jaettiin kahtia itäiseen Uuteen Etelä-Walesiin ja läntiseen Uuteen-Hollantiin. Victorian ensimmäiset asukkaat asettuivat Portlandiin nykyisen Victorian länsirannikolle. Melbournen kaupungin perusti John Batman vuonna 1835.
Vuonna 1851 Ballaratista ja myöhemmin eri puolilta Victoriaa löydettiin kultaa, minkä johdosta alueen väkiluku ja talous alkoivat kasvaa hyvin nopeasti. Samana vuonna siirtokunta sai itsenäisyyden Uudesta Etelä-Walesista, ja vuonna 1901 Victoriasta tuli Australian liittovaltion osavaltio. Melbourne oli maan pääkaupunki vuosina 1901–1927 Canberran ollessa vasta rakenteilla.
Hallinto.
Victoria on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Victorialla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 37 edustajaa alahuoneessa.
Victorialla on oma kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 40 paikkaa ja alahuoneessa on 88 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein, joita varten osavaltio on jaettu 88 vaalipiiriin. Osavaltiossa on käytössä painotettu vaalitapa. Vaalien voittajapuolueen puheenjohtajasta tulee Victorian pääministeri ja hän kokoaa hallituksen.
Osavaltion toimeenpanovalta on kruunun edustajalla eli Victorian kuvernöörillä. Hän vahvistaa osavaltion lait ja viralliset asiakirjat sekä kutsuu valtiopäivät koolle. Tarvittaessa hän voi hajottaa hallituksen ja määrätä uudet vaalit. Lähinnä kuvernöörin valta on kuitenkin seremoniallinen ja hän edustaa osavaltiota ulospäin.
Tuomiovalta on jaettu tuomioistuimille, joita on kolmessa eri tasossa. Alimmalla tasolla ovat maistraatit (), joiden alla on eri aloihin, kuten lastensuojelu- tai talousasioihin, erikoituneita alioikeuksia. Toisella tasolla ovat piirioikeudet (engl. "County Court"), ja ylimpänä on korkein oikeus (engl. "Supreme Court"). Osavaltion tuomioistuinten yläpuolella ovat vielä liittovaltion tuomioistuimet.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita on 79. Alueet vastaavat kuntia, ja niiden tehtävänä Victorian osavaltiossa on ylläpitää tiestöä, kunnallistekniikkaa ja vapaa-ajan palveluja kuten kirjastoja ja puistoja. Alueilla on myös vaikutusvaltaa paikallisesti joihinkin osavaltion järjestämiin asioihin kuten kaavoitukseen, ympäristönsuojeluun ja terveyspalveluihin. Victorian hallinto on jakanut osavaltion myös viiteen alueeseen, joilla on lähinnä merkitystä tilastoinnissa ja alueellisessa suunnittelussa. Alueet ovat Barwon South West, Gippsland, Grampians, Hume ja Loddon Mallee.
Filosofian tohtori

Filosofian tohtori (fil. tri, FT) on tieteellinen jatkotutkinto yliopistossa sekä humanistisella että luonnontieteellisellä alalla. Lähes kaikilla kyseisillä aloilla suoritettava tohtorintutkinto on filosofian tohtori.
Tohtorin tutkintoja on suoritettu filosofian alalta saksalaisissa yliopistoissa jo 1500-luvulla, mutta ne eivät ole olleet valtiollisesti tunnustettuja. Preussissa on myönnetty virallisesti tunnustettu filosofian tohtorin arvo vuonna 1771, mutta kyseessä ei ole ollut tutkijapätevyys vaan osoitus opinalan tiedollisesta hallinnasta ja oppineisuudesta. 
Ensimmäinen naispuolinen filosofian tohtori oli Elena Lucrezia Cornaro Piscopia (1646-1684), joka suoritti tutkintonsa 25. kesäkuuta 1678 Padovan yliopistossa. 
Suomen ensimmäinen naispuolinen filosofian tohtori oli Lydia Maria Sesemann, joka sai filosofian tohtorin arvon 15. toukokuuta 1874.
Luxorin temppeli

Luxorin temppeli on muinaisen Egyptin aikainen temppeli keskellä Luxorin kaupunkia Egyptissä. Temppeli on 254 metriä pitkä ja portin kohdalta 65 metriä leveä. Siinä on peräkkäisiä rakennuksia, joissa on pihoja, pylväikköjä, kappeleita ja patsaita. Egyptiläiset pitivät Luxorin temppelialuetta alkukummun paikkana ja jumala Amon-Ran eteläisenä asuntona. Heidän erilaisissa juhlissaan, kuten Opet-juhlassa ja vuosikymmenjuhlassa, Amon-Ra siirtyi sinne läheisestä Karnakin temppelistä uudistuakseen ja luomisen jatkuvuuden varmistamiseksi.
19. dynastian Ramses II:n rakennuttaman porttipylonin edustalla on jäljellä kolme Ramses II:n alkuperäisestä kuudesta patsaasta ja toinen kahdesta alkuperäisestä obeliskista. Toinen obeliski lahjoitettiin Ranskalle, ja se on nykyisin Pariisissa Place de la Concorde -aukiolla. Porttien jälkeen on Ramses II:n piha, sitten pylväikkö, 18. dynastian Amenofis III:n piha, ja eteläpäädyssä useita pienempiä saleja. Temppelialueelle oli rakennettu ensimmäinen temppeli viimeistään Thutmosisten aikana. Jotkin sen vanhimmista kivistä ovat Hatšepsutin ajalta. Amenofis III rakennutti oman rakennuksensa Thutmosiksen temppelin tilalle. Myöhemmin Ramses II rakennutti temppeliin oman suuren kolossaalipatsaiden reunustaman pihansa (57 × 51 metriä), jonka pylväikkö yhdistää Amenofis III:n rakennukseen. Sen pituusakseli on hiukan vinossa vanhempiin rakennuksiin nähden, sillä se kohdistettiin Karnakin temppeliin, ja sen poikkiakseli kohdistettiin joen länsirannan kuolintemppeleihin.
Temppeli oli aikoinaan katettu sekä sivuilta että päältä, ja valo tuli suurista ikkunoista. Seinien koristelusta on jäljellä muun muassa pylonien kuvaus Ramses II:n sotaretkestä Kadeshiin.
Lisensiaatti

Lisensiaatti ( &lt; "licentiare" 'saada lupa', lyhenne "lis.") on yliopistollisen jatkotutkinnon nimitys. "Lisensiaatti" on alun perin tarkoittanut sitä, joka on saanut luvan luennoida yliopistossa. Suomen lisäksi lisensiaatin oppiarvo myönnetään eräissä muissakin maissa, mutta esimerkiksi Yhdysvaltojen korkeakoulujärjestelmässä on vain kandidaatin ("bachelor"), maisterin ("master") ja tohtorin ("doctor") arvot.
Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto (useimmissa tapauksissa maisterintutkinto). Nykyään lisensiaatintutkinto jätetään kuitenkin usein suorittamatta ja tähdätään maisterintutkinnosta suoraan tohtorintutkintoon. Tässäkin tapauksessa tohtorin arvoon vaaditaan hyväksytyn väitöskirjan lisäksi maisterintutkinnon jälkeisiä syventäviä opintoja saman verran kuin lisensiaatintutkintoon (yleensä 60 opintopistettä). Lisensiaatintutkintoon kuuluvat lisensiaatintyö sekä sitä tukevat syventävät opinnot.
Lääketieteen, hammaslääketieteen ja eläinlääketieteen alalla lisensiaatti on ylemmän korkeakoulututkinnon nimitys. Nämä tutkinnot ovat tavanomaista maisterintutkintoa laajempia.
Tim Skold

Tim Skold (syntymänimeltään Thim Sköld) on ruotsalaissyntyinen muusikko.
Skold syntyi 14. joulukuuta 1966 Skövdessä, Ruotsissa, mutta asuu nykyään Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Hän on naimisissa Erin-nimisen naisen kanssa ja on Marilyn Manson -yhtyeen entinen kitaristi/basisti. Hän on aikaisemmin soittanut myös yhtyeissä KMFDM, MDFMK, Ohgr, Shotgun Messiah ja Kingpin sekä julkaissut useamman sooloalbumin.
Syksyllä 2008 ilmestyi Skoldin "Behind the Player" DVD jossa hän kertoo musiikki urastaan ja opettaa soittamaan Marilyn Mansonin "Putting Holes in Happiness"in bassolla ja kitaralla.
2009 huhtikuussa ilmestyi Skold vs. KMFDM:än ensimmäinen albumi.
Poliisiopisto

Poliisiopisto () on yhdysvaltalainen komediaelokuvasarja, jonka seitsemän osaa valmistuivat vuosina 1984–1994. Lisäksi aiheesta on tehty televisiosarja sekä piirrossarja. Elokuvissa on usein nähty asetelma, jossa joukko surkimuksia (tässä tapauksessa poliisialokkaat) yrittävät todistaa olevansa jotain ja stereotyyppiset auktoriteettihahmot pyrkivät lyttäämään heidät.
Elokuvien näyttelijäkatras vaihteli vuodesta toiseen. Eräs suosituimmista hahmoista oli Larvell Jones, jota näytteli Michael Winslow. Hahmon suosio perustui Winslow’n uskomattomaan kykyyn tehdä mitä ihmeellisimpiä ääniefektejä suullaan. "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen nosti esiin George Gaynesin esittämän rehtori Lassardin, ”kiltin, riettaan vanhan herrasmiehen, hauraan unissakävelijän”. Hahmo ei Yläsen mielestä koskaan käske eikä moiti vaan on aina ihastunut, korkeintaan hivenen kiusaantunut, ja tuo näin uskottavuutta tarinan perusasetelmalle, poliisioppilaiden merkilliselle kunnioitukselle rehtoriaan ja opinahjoaan kohtaan.
Kaksoistutkinto

Kaksoistutkinto tarkoittaa Suomessa yleensä ammatillisen perustutkinnon sekä ylioppilastutkinnon suorittamista rinnakkain. Käytännössä lukion kurssit luetaan hyväksi ammatillisen perustutkinnon vastaavia ammattitaitoa täydentäviä tutkinnon osia eli nk. yhteisiä opintoja korvaavina. Kaksoistutkintoon tähtäävistä opinnoista käytetään myös nimeä "ammattilukio". Kaksoistutkinto on suosittua etenkin kaupan alan ammatillisissa perustutkinnoissa, kuten merkonomi tai datanomi, mutta järjestely on mahdollista kaikissa ammatillisissa perustutkinnoissa.
Opiskelun rakenne.
Kaksoistutkintoa suorittavan oppilaan pääasiallinen oppilaitos on ammatillinen oppilaitos, jossa hän opiskelee suurimman osan ajastaan ammatilliseen perustutkintoon vaadittuja ammattiaineita. Lukion kurssien opetus voidaan järjestää joko lukion tai ammatillisen oppilaitoksen tiloissa. Opiskelu kestää kurssien määrästä ja suoritustahdista riippuen 3–4 vuotta.
Lukion osalta opiskelija suorittaa ylioppilastutkintoon vaaditun oppimäärän, eli kirjoitettavien aineiden pakolliset kurssit sekä kaksoistutkinnon suorittajille tarjottavan määrän syventäviä kursseja. Lukujärjestysteknisistä seikoista johtuen syventävien kurssien määrä jää yleensä selvästi pienemmäksi kuin normaalissa lukio-opiskelussa. Myös muut ammatillisen perustutkinnon yhteiset opinnot voidaan mahdollisuuksien mukaan suorittaa lukion kursseina.
Ammatillisesta oppilaitoksesta riippuen yhteiset opinnot voidaan sijoittaa omille jaksoilleen, mikäli opinnot suoritetaan lukiolla. Näin vältytään vaihtamasta opiskelupaikkaa kesken koulupäivän, jolloin opiskelu tapahtuu koko jakson samoissa tiloissa.
Kaksoistutkinnon suorittaminen vaatii opiskelijalta hyvää motivaatiota, itsekuria ja oma-aloitteisuutta. Omatoimista opiskelua on runsaasti ja joitain kursseja voi joutua suorittamaan aikuislukiossa tai itsenäisesti opiskellen. Esimerkiksi pitkän matematiikan ja fysiikan opinnot ovat niin laajat, että opinnot saattavat venyä neljän vuoden mittaisiksi.
Viimeisenä vuonna oppilas osallistuu lukion oppimäärää suorittavien opiskelijoiden tavoin ylioppilaskirjoituksiin ja saa hyväksytystä suorituksesta ylioppilastutkintotodistuksen, mutta ei lukion päättötodistusta.
Myös kahden ammatillisen tutkinnon suorittaminen on mahdollista. Esimerkiksi sähköalan perustutkintoa opiskeleva voi suorittaa sekä automaatioasentajan että elektroniikka-asentajan tutkinnot.
Kolmoistutkinto.
Kolmoistutkinnossa opiskelija suorittaa ammatillisen perustutkinnon ohessa koko lukion oppimäärän. Tällöin hän saa myös lukion päättötodistuksen. Kolmoistutkinto kestää yleensä hieman pidempään kuin pelkkä kaksoistutkinto.
Stubb

Stubb on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Agora

Agora () oli tori antiikin kreikkalaisessa kaupungissa. Sana tarkoittaa kreikaksi toria, avointa kokoontumis- ja markkinapaikkaa. Agorat olivat usein kaupunkien taloudellisia, hallinnollisia, sosiaalisia ja intellektuaalisia keskuksia. Tunnetuin agora, Ateenan Agora, sijaitsi Ateenassa Akropoliin ja Kerameikoksen välissä, ja toimi useiden antiikin kreikkalaisten filosofien ja sofistien kokoontumispaikkana. Roomalaisessa arkkitehtuurissa agoraa vastasi forum.
Yleislakko

Yleislakko on kaikkia tai ainakin useimpia ammattialoja koskeva lakko. Yleislakko pyrkii kaiken työnteon lamauttamiseen tietyllä seudulla tai koko maassa. Tavoitteiltaan yleislakko on ensisijaisesti joko ammatillinen, työntekijöiden etuvaatimuksia tukeva tai poliittinen. Muita poliittisia vaikutuskeinoja, joita ei tule sekoittaa lakkoiluun, voivat olla esimerkiksi työnseisaukset tai ulosmarssit. 
Poliittisilla yleislakoilla pyritään yleensä painostamaan maan hallitusta. Varsinkin tietyissä maissa ne ovat usein demonstratiivisia ja lyhytkestoisia, mutta voivat myös jatkua etukäteen määräämättömän ajan tai kunnes tavoitteet saavutetaan.
Eräät sosialistiset suuntaukset, varsinkin syndikalismi, painottavat yleislakon merkitystä vallankumouksen välineenä. Useisiin modernin ajan merkittäviin vallankumouksiin onkin liittynyt yleislakko, esimerkiksi Venäjän vuoden 1905 vallankumoukseen.
Yleislakot Suomessa.
Suomen historiaan kuuluu kolme varsinaista yleislakkoa. Vuoden 1905 suurlakko (30. lokakuuta – 6. marraskuuta 1905) ja osin myös marraskuun 1917 yleislakko (14.–19. marraskuuta 1917) olivat luonteeltaan poliittisia lakkoja, joilla ajettiin muun muassa äänioikeuden laajentamista ja muita laajoja yhteiskunnallisia tavoitteita. Vuoden 1956 yleislakko (1.–20. maaliskuuta 1956) oli sen sijaan perinteisempi työtaistelu, joka pantiin toimeen työnantajajärjestöjen torjuttua ammattijärjestöjen uhkavaatimuksen hintatason palauttamisesta ennalleen ja yleisen palkankorotuksen toteuttamisesta.
Lisäksi maaliskuussa 1986 SAK järjesti kaksi päivää kestäneen lähes kaikkia teollisuusaloja koskeneen lakon, josta käytettiin nimitystä yhteislakko.
Lähteet.
Bushidō

Bushidō () oli japanilaisten samurai-sotureiden elämäntapaohjeistus.
Siinä soturin tien harjoittamiseen liitettiin eettisiä ja kunniakäsityksiä.
Bushidō ei ollut kirjoitettu lakikokoelma vaan kokoelma elämänohjeita, jotka siirtyivät perimätietona sukupolvelta toiselle. 
Näin bushidō kasvoi ja kehittyi pitkien sodankäynnin vuosisatojen aikana. Bushidōlla ei siis ole tarkkaa ilmaantumisvuotta, vaan se on pidemmän prosessin tulos.
Bushidō oli tie, jota samuraiden oli noudatettava jokapäiväisessä elämässään, mitä heiltä odotettiin ja mihin heidät koulutettiin. 
Bushidō - moraalioppia soturille.
Feodaaliajan Japanissa eurooppalaista ritaria vastaava käsite ("bushi") oli olemassa jo ennen "samurai"-käsitteen vakiintumista. "Bu-shi-dō" tarkoittaakin kirjaimellisesti käännettynä "soturiherrasmiehen tietä". Bushidō syntyi sodankäyntitaitojen kehittyessä samalla kun Japanissa omaksuttiin mannermaalta, lähinnä Kiinasta levinneitä filosofisia, eettisiä ja uskonnollisia aineksia. Japanin kansallisella tasolla se huomioitiin Minamoto no Yoritomon perustaessa Kamakura-kaudella shogunaatin ja raivatessa tiensä Japanin johtoon ja ensimmäiseksi shōguniksi. Koska "bushin" omat sotataidot olivat erittäin tehokkaita ja kuolettavia, bushidō antoi hänelle selkeät säännöt siitä, milloin hänen toimintansa oli "oikein" ja milloin "väärin".
Jyväsjärvi

Jyväsjärvi on järvi Jyväskylässä. Jyväskylän keskusta sijaitsee sen pohjoispuolella. Järven eteläpuolella on Kuokkalan kaupunginosa. Järven yli keskustasta Kuokkalaan johtaa kaksi siltaa: Kuokkalan silta ja Ylistön silta.
Jyväsjärven pinta-ala on 330 hehtaaria ja järven pinnan korkeus merenpinnasta 78,3 metriä. Suurimman osan vesistään järvi saa Tourujoen kautta, jota pitkin järveen laskevat muun muassa Tuomiojärven, Palokkajärven ja Alvajärven vedet, mutta Jyväsjärveen laskee myös Köyhänoja Köhniönjärvestä. Jyväsjärvi on yhteydessä Päijänteeseen kapean ja noin 700 metriä pitkän Äijälänsalmen kautta.
Jyväsjärven rannalla sijaitsevat muun muassa Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen ja Ylistön kampusalueet. Järvi on Ylistöllä sijaitsevan bio- ja ympäristötieteiden laitoksen keskeinen tutkimusjärvi: järven tilaa seurataan moderneilla mittalaitteilla ja järven historiasta sekä nykykunnosta on tehty useita selvityksiä ja opinnäytetöitä.
Jyväsjärven rantaa myötäilee Rantaraitti, jalankulun ja pyöräilyn väylä, joka palkittiin Vuoden tie 2005 -arvonimellä Suomen Kuntaliiton, Suomen Tieyhdistyksen ja Tiehallinnon järjestämässä ”Tie paikallaan - katu kohdallaan" -kilpailussa. Väylä kiertää koko Jyväsjärven. Myös järven jää on talvisin suosittu ulkoilupaikka. Sinne aurataan talvisin pitkä retkiluistelurata.
Historia.
Ennen 1800-luvulla suoritettuja ruoppauksia, jotka laskivat Jyväsjärven vedenpinnan Päijänteen pinnan tasoon, nykyisen Äijälänsalmen tilalla oli Äijälänjoki, jota pitkin Jyväsjärven vedet virtasivat Päijänteeseen. Vielä aikaisemmin Jyväsjärvi laski Päijänteen Pohjanlahteen Pohjanjokea, jota ei enää ole olemassa. Vedenpinnan lasku johti siihenkin, että Lutakon edustalla sijainneen Vasikkasaaren rantaviiva kuroutui mannerrantaviivaan kiinni.
Jyväsjärveä on täytetty useita kertoja. Yhdellä kerroista järveä täytettiin Lutakon kohdalla niin, että alueen tehdasrakentamisen tilalle saatiin pääasiassa asumista ja muodostettua uusi kaupungin osa.
Järven saastuminen ja puhdistuminen 1900-luvulla.
Jyväskylän kaupunkiin rakennettiin viemäriverkosto 1900-luvun alussa. Tästä lähtien kaupungin jätevesi laskettiin puhdistamattomana Jyväsjärveen. Kaupungin kaatopaikka sijaitsi Mattilanniemessä järven rannalla. Viemäriverkoston lisäksi Tourujokea pitkin järveen valui teollisuuden jätevesiä. Erityisesti Kankaan paperitehdas laski jätevetensä suoraan jokeen. Tämän johdosta Jyväsjärvestä tuli hyvin saastunut. Huonoimmillaan järven tila oli 1970-luvun alussa, jolloin Jyväsjärven kaloja kuoli joukoittain.
Kuokkalaan valmistui vuonna 1974 jätevedenpuhdistamo, jonne päätyivät kaikki kaupungin jätevedet vuodesta 1977 alkaen. Järven vesi on tämän jälkeen puhdistunut. Jyväsjärven kalat ovat olleet rajoituksetta syömäkelpoisia vuodesta 1997 alkaen ja järvessä voi jälleen uida.
Luettelo hedelmistä

Tämä on luettelo ihmisen ravinnokseen käyttämistä hedelmistä "gastronomisen" määritelmän mukaan. Vertaa hedelmän "kasvitieteellinen" määritelmä. 
Y.
Yuzu Japanin sitruuna
Muusa

Muusat () eli runottaret olivat kreikkalaisessa mytologiassa taiteiden ja tieteiden jumalattaria. Muusa on nykyään taiteellisen innoituksen symbolihahmo.
Mytologia.
Hesiodoksen "Jumalten synnyn" mukaan muusat olivat ylijumala Zeuksen ja muistin jumalattaren Mnemosynen tyttäriä. Heidän johtajanaan toimi itse Apollon, "Apollōn Mūsagetēs" ("Muusain Apollon"). Heidän syntymäpaikkansa oli Pierian lähde tai virta lähellä Olymposvuorta. Muusat olivat nymfejä, jotka elivät alkuaan vuorilla ja puroissa. Myöhemmin heidän asuinpaikkansa tarkentui Parnassos- ja Helikon-vuoriksi sekä Kastalian ja Hippokrenen lähteiksi. Helikonin itäpuolella sijaitsi Muusien laakso, joka oli merkittävä muusille omistettu pyhäkköalue. Siellä vietettiin näiden kunniaksi Museia-juhlaa.
Muusien määräksi vakiintui yhdeksän. He olivat:
Klassisissa kouluissa opeteltiin muusien nimet niiden alkutavuista muodostetun hokeman avulla: “Klio–Me–Ter–Thal / Eu–Er–Ur–Po–Kal”.
Maalaustaiteella, kuvanveistolla ja arkkitehtuurilla ei ollut omaa muusaa. Muusat kuvastavatkin aikansa kulttuuriarvoja.
Museo-sana juontuu kreikkalaisesta sanasta "museion", joka tarkoitti yhdeksälle muusalle omistettua paikkaa. Myöhemmin on käytetty sanaa muuso kuvaamaan miespuolista muusaa.
Dynamo

Dynamo on sähkögeneraattori, joka muuttaa mekaanisen pyöritysenergian sähköksi. Sähkötekniikan historiassa dynamoilla on tarkoitettu tasavirtaa tuottavia generaattoreita, kuten Grammen konetta tai magneettoa. Suomen kielessä on yleiseksi käytöksi tullut kutsua polkupyörän ajovalojen sähkön tuottamiseen käytettyjä generaattoreita dynamoiksi.
Polkupyörässä ajovalon sähköä tuottava dynamo toimii useimmin vaihtovirtageneraattorin periaatteella. Dynamon sisällä on kestomagneetti, joka pyörii käämin sisällä tuottaen sähköä sähkömagnetismin periaatteiden mukaan. 
Dynamon periaatteen esitteli Michael Faraday. Perinteisen mallinen dynamo pyörii kumirengasta vasten olevan rullan avulla. Tämä rakenne on kuitenkin alttiina kuralle ja jäälle, jotka saattavat renkaaseen ja rullaan kerääntyessään estää dynamon pyörimisen. Nykyaikaisissa polkupyörissä käytetään varmatoimisempaa napadynamoa, joka nimensä mukaisesti sijaitsee renkaan navassa.
Mäkimeirami

Mäkimeirami ("Origanum vulgare") on vanha antiikin ajoilta asti käytössä ollut mausteyrtti, joka on alun perin kotoisin Italian alueelta mutta tiettävästi levinnyt lähes koko Eurooppaan. Lajia kutsutaan myös oreganoksi, joka tarkoittaa täsmällisesti vain lajiketta 'Prismaticum'.
Mäkimeirami on monivuotinen, hoikkajuurakkoinen noin 20–80 cm korkea kasvi ja voimakas tuoksultaan. Lehdet ovat lyhytruotisia ja muodoltaan puikeita, matalahampaisia tai ehytlaitaisia ja vaaleakarvaisia. Kasvi viihtyy lehtoniityillä, kallioilla ja kivikkoisilla rinteillä. Mäkimeirami on suosittu mauste italialaisessa keittiössä (erityisesti pizzassa) ja kreikkalaisessa keittiössä, mutta vanha kansa käytti mäkimeiramia kalamausteena erityisesti silakan seurana. Maustehyllyjen oregano on sekoite, johon käytetään mäkimeiramin versojen ohella lähisukuisia maustemeiramia ("Origanum majorana") ja turkinmeiramia ("Origanum onites"). 
Kasvin haihtuva öljy sisältää pääasiassa tymolia ja karvakrolia.
Viljely.
Suomen oloissa mäkimeirami joudutaan kylvämään sisällä jo maaliskuussa. Kylvöstä kastellaan säännöllisesti vähällä vedellä, niin että se ei tule märäksi mutta pysyy kosteana. Taimet on syytä istuttaa ulos vasta sitten, kun pakkasöitä ei enää tule. Istutus on syytä suorittaa kuohkeaan ja hiekkaperäiseen maahan, jota voi kalkita kevyesti. Keväällä taimet leikataan noin 6 cm:n korkuisiksi tyngiksi. Kasvi on monivuotinen, ja se talvehtii Suomessa ongelmitta. Talvella varsi lakastuu mutta kasvaa varsin nopeasti heti kasvukauden alussa noin 30 cm:n korkuiseksi.
Muuta.
Kreikkalaisessa mytologiassa Kyproksen kuninkaan Cinyrasin palvelija kaatui, kun hän oli kantamassa valtavaa parfyymiastiaa. Tietäen isäntänsä tulisen luonteen palvelija järkyttyi niin, että pyörtyi ja muuttui mäkimeiramiksi.
Eversti

Eversti (lyhenne ev.; ruots. "överste") on Suomen Puolustusvoimissa käytettävä maa- ja ilmavoimien upseerinarvo. Merivoimissa sitä vastaa kommodori. Everstin arvoon voidaan ylentää reservissä tai vakinaisessa palveluksessa oleva everstiluutnantti. Ylennyksen edellytyksenä on kuitenkin aina vakinainen palvelu puolustusvoimissa ja yleisesikuntaupseerin tutkinto. Upseerin perustutkintoja ovat sotatieteiden kandidaatin tutkinto ja sotatieteiden maisterin tutkinto. Jatkotutkintoja ovat yleisesikuntaupseerin tutkinto ja sotatieteiden tohtorin tutkinto. 
Vain muutamia upseereita on ylennetty everstiksi ilman yleisesikuntaupseerin tutkintoa. Jatkosodan aikana Itä-Karjalan sotilashallinnon komentaja V. A. Kotilainen ja Päämajan valvontaosaston päällikkö Kustaa Rautsuo ylennettiin eversteiksi.
Everstin tehtävät.
Everstin normaaliajan tehtäviä ovat joukko-osaston komentajatehtävät ja puolustushaaraesikuntien osastopäällikkötehtävät.
Everstin tyypillisiä poikkeusolojen tehtäviä ovat esimerkiksi rykmentin tai prikaatin komentajana toimiminen sekä ylimpien esikuntien komentajatehtävät. Everstin arvomerkissä maavoimissa kauluslaatassa on kolme isoa heraldista ruusua, merivoimissa (kommodori) käytettävissä hihamerkeissä taasen neljä keskikokoista viivaa. Everstiä seuraava ylempi arvo on maa- ja ilmavoimissa prikaatikenraali ja merivoimissa kommodoria ylempi lippueamiraali. 
Eversti-sanan historia.
Nimitys "eversti" tarkoittaa ylempää eli tässä tapauksessa pataljoonaa komentanutta majuria ylempää henkilöä, joka sai aikanaan vastuun rykmentin komentamisesta. Venäjän kielessä sana "eversti" (полковник, polkovnik) ei tarkoita "ylempää" niin kuin saksassa "Oberst", vaan rykmentin (polk) komentajaa (polkovnik). Englannin ja ranskan kielissä eversti on puolestaan "colonel". Varhaisella uudella ajalla palkkasoturirykmentit olivat liikeyrityksiä, joiden toimitusjohtamisesta eversti vastasi myös talouden ja huollon osalta.
Etelä-Australia

Etelä-Australia () on Australian kolmanneksi suurin osavaltio. Sen pääkaupunki on Adelaide. Etelä-Australian pinta-ala on 1 043 514 km² ja väkiluku oli 1 676 653 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Nimestään huolimatta Etelä-Australia ei ole Australian eteläisin osavaltio.
Etelä-Australia on harvaan asuttua aluetta, siellä asuu alle kymmenen prosenttia koko mantereen väestöstä. Pääosa asukkaista keskittyy Adelaiden kaupunkiin, loput asuvat viljavilla mailla Murrayjoen varrella tai etelärannikolla.
Etelä-Australian merkittävimmät vientituotteet ovat viini, vehnä ja villa. Yli puolet Australian viineistä tuotetaan tämän osavaltion alueella.
Hallinto.
Etelä-Australia on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Etelä-Australialla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 11 edustajaa alahuoneessa.
Etelä-Australialla on oma kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 22 paikkaa ja alahuoneessa 47 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen puheenjohtajasta tulee pääministeri ja hän kokoaa hallituksen ja valitsee sen ministerit. Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka allekirjoittaa osavaltion lait ja muut viralliset asiakirjat. Hänellä on myös oikeus hajottaa parlamentti mikäli hallitusta ei saada muodostettua.
Osavaltion tuomivalta on tuomioistuimilla. Osavaltion korkein tuomioistuin on korkein oikeus (engl. "Supreme Court"). Tämän alapuolella ovat käräjäoikeudet (engl. "District Courts") ja niiden alapuolella maistraatit (engl. "Magistrates Courts"). Osavaltiolla on myös neljä erikoistunutta alaoikeuslaitosta, jotka ovat erikoistuneet tiettyihin oikeustoimiin kuten alaikäisiin, työpaikkoihin, ympäristöön ja perinkirjoituksiin.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita osavaltiossa on 74. Alueet vastaavat kuntia ja niiden tehtävänä on ylläpitää kunnallistekniikka. Kunnat saavat myös tarjota lisärahoitusta ja -resursseja paikallisille palveluille kuten esimerkiksi terveydenhuollolle, palokunnalle, poliisille tai kouluille, joiden ensisijainen toiminnasta vastaa osavaltio. Paikallishallintoalueet saavat tulonsa osavaltiolta minkä lisäksi niillä on pieni verotusoikeus.
Islay

Islay (; , ) on saari Hebridien eteläosassa, Skotlannin länsirannikolla. Nimi pohjautuu gaelin kielen sanaan "ìle". Saaren koillispuolella sijaitsee Juran saari. Saaren pääkaupunki on Bowmore ja toinen suurempi kaupunki on Port Ellen. Pienempiä asutuskeskuksia ovat mm. Port Charlotte, Portnahaven, Bridgend, Port Askaig ja Bruichladdich. Saarella elää noin 3 400 asukasta ja sen pinta-ala on noin 620 km². Se on noin 40 km pitkä ja leveimmillään 32 km leveä. Islay'lle pääsee lentämällä Glasgow’sta sekä Edinburghista tai lautalla Kennacraigin satamasta. Lauttayhtedet ovat Port Elleniin ja Port Askaigiin.
Saaren päätulonlähde on viskin tislaus. Saarella tuotetaan ainoastaan mallasviskejä useissa eri tislaamoissa. Voimakkaan turpeinen ”Islay-viski” onkin käsite viskiharrastajien keskuudessa.
Islay'lla sijaisevat seuraavat tislaamot:
Toinen merkittävä tulonlähde on matkailu. Saari on tunnettu kauniista ja vielä varsin koskemattomasta luonnostaan. Tämä houkuttelee viskimatkailijoiden lisäksi myös linnuista ja luonnosta kiinnostuneita matkailijoita. Golfvirran ansiosta saaren ilmasto on miellyttävämpi kuin muualla Skotlannissa. Saarella on myös merkkejä pronssikautisesta asutuksesta ja muita muinaismuistoja.
Tunnetuin saaren kasvatti lienee George Robertson, joka on toiminut Naton pääsihteerinä ja Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministerinä. George Orwell kirjoitti kuuluisan romaaninsa "Vuonna 1984" Islayn naapurisaarella Juralla.
Port Askaigin lounaispuolella sijaitsi keskiajalla Donaldin klaanin hallinnollinen keskus, josta hallittiin laajoja alueita rannikolla ja sisämaassa.
Conrad Schumann

Hans Conrad Schumann (1942 – 20. kesäkuuta 1998) oli itäsaksalainen sotilas, joka muistetaan kuuluisasta lehtikuvasta, jossa hän loikkasi rakenteilla olevan Berliinin muurin yli. Hän oli yksi kuuluisimmista Itä-Saksasta länteen paenneista henkilöistä. 
Schumann palveli Itä-Saksan kansanarmeijassa Dresdenissä, josta hän päätyi vapaaehtoisena Potsdamin kautta Berliiniin. 15. elokuuta 1961 19-vuotias Schumann oli vartioimassa Berliinin muurin kolmatta rakennuspäivää Ruppinerstraßen ja Bernauerstraßen kulmassa. Tähän aikaan muuri ei ollut kuin matala piikkilanka-aita. Nähtyään tilaisuutensa tulleen hän päätti hypätä aidan yli länsipuolelle, jossa hänet otettiin poliisiauton kyytiin. Paikalla ollut valokuvaaja Peter Leibing onnistui saamaan hänestä valokuvan juuri, kun hän on hyppäämässä aidan yli. Tästä kuvasta tuli yksi kuuluisimmista kylmää sotaa kuvaavista valokuvista.
Myöhemmin Schumannin sallittiin poistua Länsi-Berliinistä, josta hän muutti Baijeriin, jossa hän avioitui ja eli lopun elämäänsä. Schumann työskenteli Baijerissa Audin kokoonpanolinjalla 27 vuoden ajan. Hän sai perheeltään useita kirjeitä, joissa häntä pyydettiin palaamaan takaisin Itä-Saksaan. Schumann ei kuitenkaan tiennyt, että Stasi oli painostanut hänen perhettään pyytämään häntä palaamaan takaisin kotiin, minkä vuoksi hän vakavissaan harkitsi perheensä luona käymistä. Lopulta hän kuitenkin tapasi Itä-Saksan puolelle jääneen perheensä ja ystävänsä ensimmäisen kerran vasta muurin murtumisen jälkeen. Schumannin mukaan osa hänen läheisistään ei vielä tuolloinkaan ollut antanut hänelle anteeksi sitä, että hän oli loikannut länteen.
Schumann hirtti itsensä 20. kesäkuuta 1998. Hän ei jättänyt jälkeensä itsemurhaviestiä.
Yykeänperä

Yykeänperä (kveeniksi "Yykeänperä", , ) on kylä ja taajama Omasvuonon kunnassa, Tromssan läänissä, Norjassa. Se sijaitsee Yykeänvuonoon kuuluvan Storfjorden-vuonon rannalla. Kylän asukasluku on 479 (vuonna 2006). Kylässä on kolme kylänosaa: Markkina, Outa ja Apaja.
Maantiede.
Maastonmuutos Yykeänperän ja Kilpisjärven välillä.
Vain 50 kilometrin välimatkasta Kilpisjärvelle huolimatta ero esimerkiksi maastonmuodoissa on Norjan ja Suomen välillä huomattava. Yykeänperä sekä läheinen Yykeän alue ovat keskellä Kölivuoria. Verrattain Suomen puolella sijaitseva Kilpisjärvi sijaitsee puolestaan Kölivuorten reunalla. Matkalla Kilpisjärveltä Norjanmerelle maastonmuodot jyrkkenevät, ja korkeuserot laaksonpohjien, vuonojen sekä vuorten välillä kasvavat nopeasti, vaikkakin jo Kilpisjärven maastossa on muuhun Suomeen verrattuna selvästi vuoristomaisempia piirteitä.
Yleisesti.
Maastollisesti Yykeänperä sijaitsee laaksossa vuonon rannalla ja sitä ympäröivät vuorenhuiput, jotka pääsääntöisesti nousevat 1,5 kilometrin korkeuteen. Yykeänvuono on lähes pohjois–etelä-suuntainen ja Yykeänperä sijaitsee sen itärannalla. Kylä sijaitsee E8- ja E6-teiden risteyksessä. Lähellä on Naton bunkkereiden suuaukkoja kallioseinissä aivan kylään johtavan tien kupeessa. 
Vuonon länsirannalla olevien huippujen, esimerkiksi Nállangáisin ja Imagáisin välinen Steindalsbreen, Bálggesvárrin viereinen Sydbreen ja Storfjelletin huipun katveessa oleva Fornesbreen ovat kesälläkin pysyviä jäätiköitä, joilla järjestetään retkeilijöille muun muassa jäätikkövaelluskursseja. Ikijää antaa mahdollisuuksia jäätikköharjoitteluun, kuten myös muuhun teknisempäänkin kiipeilyyn sekä jo hieman alppimaiseen vuoristovaellukseen. Retkeilijät, kiipeilijät ja vapaalaskijat suosivatkin Yykeänperän seutuja.
Liikenne.
Yykeänperä sijaitsee Eurooppatie 8:n ja Eurooppatie 6:n risteyksen lähettyvillä. Näistä Eurooppatie 8 toimii tieyhteytenä Suomeen, Kilpisjärvelle, ja näiden kahden kylän välimatka on 50 kilometriä. Toisessa suunnassa E8 johtaa Tromssan kaupunkiin asti. Eurooppatie 6 puolestaan vie koko manner-Norjan läpi Kirkkoniemestä aina Oslon eteläpuolelle, Ruotsissa sijaitsevaan Trelleborgiin. Näin ollen Yykeänperä on eräs monista tien varrella sijaitsevista kylistä. Lähin lentokenttä on Tromssassa. 
Tromssalla on muutenkin merkittävä vaikutus Yykeänperään, sillä esimerkiksi Tromssan yliopistolla on paljon toimintaa Yykeänperässä, muun muassa observatorio.
Tunnettuja asukkaita.
Kirjailija ja taiteilija Nils-Aslak Valkeapää asui Yykeänperässä rakennuttamassaan Lásságámmi-talossa. Nimi tarkoittaa kalliomajaa. Nykyisin talo on kesäisin museona ja talvisin sitä vuokrataan saamelaistaiteilijoille ja saamelaisen kulttuurin tutkijoille.
Stroh

Stroh on itävaltalainen alkoholijuomamerkki. Se kehitettiin alun perin kotimaiseksi korvikkeeksi rommille, koska Itävalta-Unkarilla ei ollut siirtomaita, joissa olisi voinut tuottaa ruokosokeria aitoa rommia varten. Sitä markkinoidaan nimellä "Inländer Rum" ("kotimainen rommi"). Vuodesta 2008 "Inländer Rum" on määritetty tehtäväksi 100% Itävallassa, eli se on maantieteellisesti suojattu tuote.
Stroh’ta valmistetaan alkoholipitoisuudeltaan 38-, 40-, 54-, 60- ja 80-tilavuusprosenttisina versioina. Suomessa Stroh’ta saa vain Alkosta 54- ja 60-prosenttisena.
Muita Stroh-tuotteita ovat Stroh Jagertee ja Stroh Punsch.