tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kulttuurimaisema

Kulttuurimaisema on maisema, jossa tavalla tai toisella ilmenee ihmisen vaikutus tai ihmisen vaikutus on siinä hallitseva. Maisemat, joihin ovat vaikuttaneet enimmin luonnon prosessit, ovat luonnonmaisemia. Kulttuurimaisemia ovat niin maaseudun kulttuurimaisemat kuin kaupunkimaisemat. Kulttuurimaiseman käsite itsessään ei ole luonteeltaan arvottava. Maisemansuojelua, maisemanhoitoa tai maisemasuunnittelua varten kulttuurimaisemia voidaan kuitenkin myös arvottaa.
Suomalaisista maaseudun kulttuurimaisemista ympäristöministeriö määritteli vuonna 1992 yhteensä 156 valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta kustakin Suomen maisemamaakunnasta. Vuosina 2010–2014 maisema-alueet inventoitiin uudelleen.
Perinnemaisemat ja arvokkaat kulttuurimaisemat.
Kulttuurimaiseman vanhoissa piirteissä, kuten vanhoissa rakennuksissa ja vanhoilla maatiloilla näkyy merkkejä menneen ajan kulttuurista. Vanhoilla maatiloilla näkyy merkkejä menneen ajan maanviljely- ja karjanhoitotavoista. Vanhoissa rakennuksissa taas ilmentyy menneen ajan arkkitehtuuri ja ihmisten elämänmeno. Maaseudun rakentamistavat ovat kunakin aikakautena olleet riippuvaisia kyseisen ajan maatalouden tarpeista. Kaskiviljelyn aikaan maankäyttö oli erilaista kuin nykyisessä maanviljelyssä. Myös entisaikojen hakamailla sijainneet laitumet vaikuttavat olennaisesti perinteiseen kulttuurimaisemaan. Hakamaista ja hakametsistä on kehittynyt perinnebiotooppeja, joissa on oma lajistonsa. Rakennettu ympäristö on täytynyt sijoittaa riittävän lähelle maanteitä tai muita kulkuväyliä. Maaseudun rakennnukset ja pellot on sijoitettu siten, että niiden keskinäinen sijainti on ollut maatalouselinkeinon kannalta sopiva. Perinnemaisemat tavataan jakaa kahteen luokkaan, jotka ovat varsinaiset perinnemaisemat ja perinnebiotoopit. Perinnebiotoopit ovat tavallaan kulttuurimaiseman ja luonnonmaiseman välimuotoja. Näitä ovat vanhat kaskimaat, hakamaat ja metsähakamaat sekä niityt, kedot ja ahot.
Suomen ympäristöministeriössä 1992 määriteltiin arvokkaiden kulttuurimaisemien lisäksi kansallismaisemat, joita on 27. Jotkut kansallismaisemat ovat suosittuja matkailukohteita.
Kaupunkien kulttuuriympäristö.
Kaupunkialueilla maisemaan vaikuttavia tekijöitä ovat erilaisten toimipaikkojen, kuten palvelupisteiden sijainti sekä uudet rakennusalueet ja erilaiset kehittämishankkeet.
Kaupungeissa huomioitavia kulttuurimaisemallisia alueita ovat muun muassa vanhat ruukkikylät, kuten kansallismaisemaksi luokiteltu Raaseporin Pohjan ruukkien alue. Alueella on entisen rautatien pohja, jota käytetään nykyisin retkeilypolkuna. Kansallismaisemiin kuuluu myös Porvoonjoen laakso ja Vanha Porvoo. Alueella on rantamakasiineja ja koristeellisia taloja, joista osa on puisia ja osa kivisiä. Kokkolassa Neristanin puutaloalueella maisemassa on paljon 1800-luvulla tai aikaisemmin rakennettuja taloja. Alueella näkyy eroja asumuksissa, joissa on asunut eri yhteiskuntaluokkiin kuuluneita ihmisiä. Varallisuus on näkynyt rakennuksen kivijalassa.
Luettelo Duel Masters -korteista

Tässä artikkelissa Duel Masters-kortit on lueteltu pakkauksien mukaan, joissa taas kortit on lajiteltu keräilynumeron, sivilisaation ja melkein aakkosjärjestyksen mukaan.
Deathiger Lion of Chaos
Survivors of the Megapocalypse.
Bolzar dragon
Suomenkielinen Wikipedia

Suomenkielinen Wikipedia on Wikipedian vuonna 2002 avattu suomenkielinen versio, jossa on artikkelia (. ta ). Artikkelimäärältään se oli tuolloin Wikipedian 26. suurin kieliversio. Suomenkielisen Wikipedian artikkelimäärä on melko korkea suhteessa kielen puhujien määrään.
Historia.
Suomenkielinen Wikipedia perustettiin muodollisesti 21. helmikuuta 2002, ja artikkeleita siinä on ollut toukokuusta 2002 lähtien, kun artikkeli ”Kaskinen” luotiin. Vielä vuoden 2002 lopussa suomenkielisiä artikkeleita oli vain vähän yli kymmenen. 
Artikkeleiden toimittaminen pääsi kunnolla vauhtiin helmikuussa 2003, jolloin uusia alkoi kertyä noin 50 kuukaudessa. Wikipedia syrjäytti nopeasti "Otavan suuren enksyklopedian" ja "WSOY:n Ison Tietosanakirjan" kaltaiset arvovaltaiset steadysellerit. 
Tuhannen artikkelin raja ylittyi kesä–heinäkuussa 2003. Maaliskuussa 2003 suomenkielinen Wikipedia oli tuolloin kohonnut artikkelimäärällä mitaten 20 suurimman Wikipedian joukkoon. Parhaimmillaan se on ollut artikkelimäärältään 13. suurin.
Arviointeja.
"Helsingin Sanomat" teki vuonna 2013 selvityksen suomenkielisen Wikipedian luotettavuudesta. Selvityksessä eri alojen asiantuntijat arvioivat 134 artikkelia. Selvityksen mukaan suomenkielisessä Wikipediassa artikkelien laatu vaihtelee enemmän kuin perinteisessä tietosanakirjassa.
Salla-Maaria Laaksonen kirjoitti syyskuussa 2019 Tieteellisten seurain valtuuskunnan julkaisussa "Vastuullinen tiede", että tiedeviestintä nojaa yhä mediajulkisuuteen ja tietokirjoihin, vaikka some-kanavat ovat vahvistuneet. Moni unohtaa silti tärkeän verkkojulkisuuden muodon, Wikipedian.
Ippe Kätkä

Ismo Paavo Matias ”Ippe” Kätkä (s. 19. maaliskuuta 1948 Seinäjoki) on suomalainen rumpali, miksaaja ja äänilevytuottaja. Hän on soittanut muun muassa yhtyeissä Anssi Tikanmäki Filmorchestra, Royals, Pekka Pohjola Group, Ippe Kätkä Band, Krakatau, Woodoo, Heru, Jazzgansters ja Galaxy.
Ippe Kätkä on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut muun muassa Kirkan, Juice Leskisen, Ismo Alangon, Anneli Saariston, Albert Järvisen, Pave Maijasen ja Veltto Virtasen taustayhtyeissä.
Kätkä on tehnyt musiikkia televisio-ohjelmiin, dokumenttielokuviin, kuunnelmiin, näytelmiin ja nykytanssiteoksiin. Hän sai työryhmineen vuoden parhaan radio-ohjelman Koura-palkinnon 1998 kuulokuvasarjasta "Pultava".
Hartwall Jaffa

Hartwall Jaffa on suomalaisen Hartwallin valmistama virvoitusjuomasarja, johon sisältyy 12 erilaista makua. Tunnetuin maku on appelsiini, joka tuli markkinoille jo vuonna 1949. Jaffa on kuulunut pitkään Suomen suosituimpiin virvoitusjuomiin. Ingman valmistaa sekä Hartwall Jaffa -appelsiinilimonadijäätä että -appelsiinikermajäätelöä. Hartwall ei omista käyttöoikeutta "jaffa"-sanaan, joten nimellä myydään muidenkin valmistajien virvoitusjuomia sekä muitakin tuotteita (esimerkiksi jaffakeksit).
Suonio

Suonio on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: 
Suonio on myös kirjailija Julius Krohnin (1835–1888) käyttämä taiteilijanimi.
Galați

Galați [] on satamakaupunki Itä-Romaniassa Tonavan varrella. Kaupungin lounaispuolella sivujoki Siret liittyy Tonavaan pääuomaan. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa asui 249 432 asukasta.
Se on kauppa- ja teollisuuskeskus (tekstiili-, säilyke-, puu-, rauta- ja metalliteollisuutta). Lisäksi kaupungissa on telakoita.
&lt;br clear=left&gt;
Arad (Romania)

Arad on kaupunki Mureșjoen varrella Länsi-Romaniassa. Kaupunki on samannimisen piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2021 väestönlaskennassa siellä asui 145 078 asukasta. Arad on viininviljelyn keskus ja siellä on monipuolista teollisuutta.
Väestösuhteet
Romanialaisten ja unkarilaisten lisäksi kaupungissa asuu huomattava saksalainen ja romanivähemmistö.
Historia.
Arad kuului vuoteen 1920 ja vuosina 1940–1945 Unkarille.
Akun tehdas (televisiosarja)

Akun tehdas (, 1999–2000) oli piirrossarja, jossa esitettiin uusia Disney-piirrettyjä. "Akun tehdasta" on esittänyt Suomessa televisiossa Nelonen vuosina 2000–2001 ja uusintana MTV3 vuonna 2005. Useimmiten vain tutuimmat Disney-hahmot Aku Ankka, Hessu Hopo, Mikki Hiiri, Minni Hiiri, Pluto, Iines Ankka, Tupu, Hupu ja Lupu Ankka ja Taavi Ankka esiintyivät ohjelmassa. Myös Roope Ankka, Musta Pekka, Mustakaapu ja Simo Sisu ovat joskus osallisena tarinan kulkuun. 
Sarjan nimi muutettiin Suomessa "Akun tehtaaksi" alkuperäisen nimen ollessa nimetty Mikki Hiiren mukaan, sillä Suomessa katsottiin Aku Ankan olevan paljon suositumpi hahmo. Sarjan englanninkielisen version alkutunnuksessa on lopussa kohtaus, jossa Aku yrittää sabotoida sarjan nimeä ja lisätä tilalle omansa, mutta yritys kostautuu aina jollain tapaa. Kohtaus on joka jaksossa erilainen. Suomessa tämä kohtaus tunnuksesta on leikattu pois siitä syystä, että Aku kantaa jo ohjelman nimeä. 
Yleensä sarjassa on toilauksia ja epäonnea. Sarjan piirrettyjä on myöhemmin esitetty "Mikin klubi" -sarjassa, jota esitetään Disney Channelilla ja Toon Disneyllä.
Constanța

Constanța ([]; , ) on kaupunki Kaakkois-Romaniassa Mustanmeren rannikolla, Dobrudžan alueella, ja se on Constanțan piirikunnan pääkaupunki. Kaupungissa oli vuonna 2007 noin 304 000 asukasta, ja se oli Romanian viidenneksi suurin kaupunki. Constanțan satama on Romanian tärkein satama, ja sieltä on kanavayhteys Tonavaan (Tonavan–Mustanmeren kanava).
Historia.
Antiikki.
Antiikin kreikkalaiset perustivat 500-luvulla eaa. nykyisen Constanțan paikalle Tomis-nimisen siirtokunnan, ja Constanțaa pidetäänkin Romanian alueen vanhimpana kaupunkina. Keisari Augustus karkotti 8 jaa. Tomikseen runoilija Ovidiuksen, joka kuoli siellä. 
Konstantinus Suuri rakennutti kaupungin uudelleen 300-luvulla jaa. ja antoi sille uuden nimen "Constantiana", mistä nykyisen Constanțan nimi on peräisin.
Ruandan kieli

Ruandan kieli on yksi suurimmista Afrikan bantukielistä.
Ruanda on virallinen kieli Ruandassa, jossa sitä käytetään kaikilla elämänaloilla hallinnosta ja koulutuksesta kaupankäyntiin. Se on lähes kaikkien ruandalaisten, sekä tutsien että hutujen äidinkieli. Lisäksi ruandan puhujia asuu Kongon demokraattisessa tasavallassa erityisesti Pohjois- ja Etelä-Kivun maakunnissa, Ugandan eteläosassa ja Tansaniassa Kigomen seudulla.
Ruandan puhujat jakaantuvat valtioiden kesken seuraavasti:
Kaikkiaan ruandan puhujia on yli 20 miljoonaa, mikä tekee siitä suurimman äidinkielenä puhutun bantukielen. Jos mukaan lasketaan myös rundin puhujat, ruandaa ymmärtää yhteensä yli 26 miljoonaa ihmistä.
Ruandan kielen katsotaan olevan elinvoimainen ja se jaetaan 7 päämurteeseen. 
Kielisukulaiset.
Kinyaruandan läheisimpiä sukulaiskieliä ovat Burundissa puhuttu kirundi, Tansaniassa puhuttu ikiha ja Kongossa Kivun maakunnassa puhuttu mashi. Nämä kielet ovat ainakin jossakin määrin keskenään ymmärrettäviä. Kinyaruandaa ja kirundia voidaan jopa pitää saman kielen eri murteina.
Kielioppi.
Kieliopilliset luokat.
Ruandassa on 16 kieliopillista luokkaa.
Kieliopilliset luokat ilmenevät substantiivien, adjektiivien ja verbien etuliitteinä. Substantiivi määrää etuliitteen ja adjektiivit sekä verbit taipuvat sen mukaan. Vertaa esimerkiksi seuraavia lauseita keskenään: (1) "Umwana ari gusoma igitabo." = Lapsi lukee kirjaa. (2) "Abana bari gusoma ibitabo." = Lapset lukevat kirjoja.
Sanasto.
Alla on joitakin ruandan sanoja, jotka ovat yhteisiä rundin kanssa. Substantiiviluokan etuliite on kursivoitu selkeyden vuoksi.
Taisto Riimukallio

Taisto Riimukallio (vuoteen 2000 "Kai Kalervo Aaltonen", s. 1. huhtikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen luontaishoitaja ja henkinen konsultti. Hän on kirjoittanut kirjoja.
Riimukallio toimi aiemmin Räisälän opiston rehtorina, kunnes opisto menetti toimilupansa ja valtionapunsa ja teki konkurssin.
Antti Törneroos

Antti (Anders) Törneroos, kirjailijanimi Tuokko, (2. maaliskuuta 1835 Iitti – 8. helmikuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja suomentaja.
Törneroos syntyi Iitin Hautalassa. Hän tuli ylioppilaaksi 1858 ja filosofian maisteriksi 1864. Hän oli Helsingin ala-alkeiskoulun opettajana 1864–1871 ja asui sitten Vihdissä 1871–1878. Hän oli jyväskyläläisen "Päijänne"-lehden toimittaja 1878–1882 ja asui elämänsä loppuun kirjallisissa töissä maaseudulla ja Helsingissä.
Törneroos oli ahkera suomentaja. Hän käänsi muun muassa Franz Mikael Franzenin, Esaias Tegnérin ja J. L. Runebergin runoja sekä paljon runomuotoisia näytelmiä ja oopperatekstejä suomenkielistä teatteria varten, esimerkiksi Runebergin "En voi", Friedrich Schillerin "Maria Stuart" ja "Wallenstein", Zachris Topeliuksen "Regina von Emmeritz", useimmat niistä käsikirjoituksina. Hänen alkuperäisistä tuotteistaan on merkittävin "Saul"-niminen, raamatullisaiheinen näytelmärunoelma (1868), joka on rakenteeltaan epädraamallinen mutta runomuodoltaan siro. Lisäksi Törneroos on julkaissut joukon lyyrisiä runoja aikakauslehdissä ja kalentereissa.
Elämäkerta.
Törneroos oli kotoisin Iitin Koskenniskan Hautalasta, hänen isänsä oli talollinen Juho Aataminpoika ja äitinsä Liisa Jaakontytär.
Törneroos oli suomenkielisen kirjallisuuden ensimmäisen nousukauden runoilija ja teatteri- ja oopperatekstien suomentaja. Kotipaikkakunnan pappi kannusti älykästä Anttia Heinolaan kouluun. Koska hänellä ei vielä ollut ruotsinkielistä sukunimeä, joka silloin vaadittiin kouluun menevältä, koulun rehtori antoi hänelle nimen Törneroos. Heinolasta Törneroos siirtyi Porvoon lukioon ja valmistui sittemmin Helsingin yliopistosta maisteriksi pääaineenaan suomen kieli. Törneroos tuli tunnetuksi taitavana suomen kielen runomuodon kehittäjänä. Hän suomensi näytelmiä ja oopperoita ja mahdollisti näin osaltaan suomalaisen teatterin ja oopperan synnyn. Suomalaisen teatterin ensimmäinen esitys 1872 oli Tuokon laatima kuvaelma. Tuokko on sanoittanut "Työväen marssin".
Törneroos kirjoitti näytelmärunoelman "Saul" ja useita runoteoksia sekä suomensi muun muassa Franzénia, Tegnériä, Runebergia ("En voi"), Schilleriä ("Maria Stuart", "Wallenstein") ja Topeliusta ("Regina von Emmeritz").
Törneroos toimi Hämäläis-Osakunnan kuraattorina.
Pro-mia

Pro-mia on lähinnä Internetissä ilmenevä liike, jonka mielestä bulimia ei ole sairaus vaan elämäntapa. Sille rinnakkainen liike on pro-ana. Varsinaisina kansanliikkeinä näitä hajanaisia sivustoja ei kuitenkaan pidetä. Pro-mian mielestä bulimia voi kuulua normaaliin elämään. Oksentaminen ja ahmiminen on osa päivittäistä rutiinia. 
Molempia liikkeitä on kritisoitu siitä, että niiden vuoksi syömishäiriöiset eivät välttämättä hakeudu hoitoon. Kannattajien mielestä kyseessä ei ole kuitenkaan häiriö, joka tarvitsisi hoitoa, vaan normaali elämäntapa ja yksityisasia, johon ulkopuoliset eivät saisi puuttua.
Karl Jacob Gummerus

Kaarle Jaakko (Karl Jakob) Gummerus, yleensä K. J. Gummerus (13. huhtikuuta 1840 Kokkola – 20. maaliskuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjankustantaja.
Henkilötietoja.
Gummeruksen vanhemmat olivat Säämingin kirkkoherra, rovasti Alexander Jakob Gummerus (1807–1891) ja Emilia Nordling ja puoliso vuodesta 1874 Gustava Gummerus. Karl Jacob Gummeruksen veljiä olivat senaattori, tuomari Valentin Gummerus sekä rovastit, valtiopäivämiehet Julius Immanuel Gummerus ja Aleksanteri Gummerus. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1861 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869.
Gummerus toimi Jyväskylän klassillisen lyseon ruotsin ja suomen kielen kollegana 1875-1897. Hän aloitti vaimonsa Gustavan kanssa kustannustoiminnan Jyväskylässä vuonna 1872 perustamalla nimeään kantavan kustantamon K. J. Gummerus Oy:n. He halusivat kantaa kortensa kekoon kansan valistamiseksi ja julkaista painotuotteita ”huviksi ja hyödyksi kaikille Suomen kyläläisille”. Gummerus oli palavasieluinen kansanvalistaja ja hengenmies, josta kansallinen herätys teki myös kirjailijan.
Gummeruksen teos "Ylhäiset ja alhaiset" oli kustantamon ensimmäinen kirja ja ensimmäisiä suomeksi kirjoitettuja romaaneja. Hänen kehittämästään "Kyläkirjastosta" tuli 1800-luvun loppupuoliskolla koko kansan suosikkilukemistoa. Gummerus toimitti myös muita aikakausjulkaisuja kuten "Kyläkirjaston Kuvalehteä" (vuodesta 1878) ja "Lasten Kuvalehteä" sekä sanomalehti "Keski-Suomea" (päätoimittaja vuosina 1876–1877 ja 1880).
Teoksia.
Gummerus julkaisi teokset nimellä K. J. Gummerus.
Apina (kiinalainen horoskooppi)

Apina on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Apinaa kuvaillaan usein vilkkaaksi, omatunnottomaksi ja uteliaaksi. Häntä pidetään hauskana ja hänellä ajatellaan olevan usein paljon ihmissuhteita.
Kiinalaisessa kuukalenterissa kukin horoskooppimerkki vallitsee yhden vuoden kerrallaan ja toistuu 12 vuoden välein. Apinan vuonna uskotaan tapahtuvan paljon muutoksia.
Apinan kuukausi: noin 7. elokuuta – 7. syyskuuta&lt;br&gt;
Apinan tunti: 15–17
Apinan onnennumerot ovat 1, 7 ja 8.
Evald Ferdinand Jahnsson

Evald Ferdinand Jahnsson (22. syyskuuta 1844 Kustavi – 7. syyskuuta 1895 Turku) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja pappi. Hän kirjoitti sekä suomeksi että ruotsiksi.
Henkilötietoja.
Jahnssonin vanhemmat olivat laivuri Simon Jahnsson ja Sofia Wilhelmina Widbom. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1869 oli Kristiina Österman ja toinen vuodesta 1888 Ursula Irene Kurtén. Jahnsson pääsi ylioppilaaksi 1864 Turun lukiosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869. Papiksi hänet vihittiin 1885. Jahnsson toimi opettajana ja pappina useissa eri paikoissa ja Turun suomalaisen klassillisen lyseon ruotsin ja suomen vakinaisena kollegana vuodesta 1887.
Jahnssonin vuonna 1884 ilmestynyt "Hatanpään Heikki ja hänen morsiamensa" oli ensimmäinen suomenkielinen historiallinen romaani.
Rotta (kiinalainen horoskooppi)

Rotta on ensimmäinen kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Rotat ovat opportunisteja, omistautuneita perheelleen (erityisesti lapsilleen) ja he voivat olla päällisin puolin sosiaalisia ja anteliaita, mutta sisimmässään pikkumaisia ja saitoja. Rotilla on taipumusta keräilyyn, mutta he eivät halua maksaa mistään liikoja. Rotan vuonna syntyneitä pidetään älykkäinä, intohimoisina, hurmaavina henkilöinä, jotka luotettavuudestaan huolimatta eivät jätä itselleen hyödyllisiä tietoja käyttämättä. Rottien vuosi on ollut vuonna 1996, 2008 ja 2020.
Rotan vuotta pidetään onnekkaana vuotena, jolloin on hyvä aloittaa uusia projekteja.
Rottien uskotaan sopivan parhaiten yhteen härkien, lohikäärmeiden ja apinoiden kanssa.
Rotan onnennumerot ovat 2 ja 3.
Theodolinda Hahnsson

Sofia Theodolinda Hahnsson (vuosina 1864–1894) myöh.Yrjö-Koskinen (1896–1919), o.s. Limón; 1. helmikuuta 1838 Tyrvää – 20. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Hahnssonin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Magnus Limón ja Maria Kristina Mollin. Hahnsson oli ensimmäinen suomen kielellä kirjoittanut naiskirjailija ja julkaisi aikanaan suosittuja kertomuksia ja seuranäytelmiä, joista useat ilmestyivät sanomalehdissä. Hän oli ensin vuodesta 1864 naimisissa kielentutkija Johan Hahnssonin (1834–1888) kanssa ja sitten vuodesta 1896 Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen kanssa. Kirjailija Hilja Haahti (oik. Hahnsson) oli hänen tyttärensä.
Hahnssonin tuotanto edusti kristillisyyden ja isänmaallisuuden sävyttämää romanttista idealismia. Teoksissa nousee esiin myös yhteiskunnallisia aiheita, kuten köyhyys ja isän valta avioliitosta päättämisessä, mutta ongelmat ratkeavat tavallisesti hyvinä esitettyjen henkilöiden kannalta onnellisesti. Lähimpänä realistisen kirjallisuuden tematiikkaa on Hahnssonin romaani "Huutolaiset", joka kuvaa kahden huutolaistytön elämänvaiheita.
Baškiiri

Baškiiri tarkoittaa seuraavia asiota:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyy läheisesti myös
Superbiken maailmanmestaruussarja

Superbiken maailmanmestaruussarja (FIM Superbike World Championship tai World Superbike, lyhen. WSBK) on ratamoottoripyöräilyn sarja, jossa kilpaillaan huomattavasti muokatuilla tuotantopyörien muunnelmilla (superbike).
Superbike-pyörät ovat 2- tai 4-sylinterisiä ja iskutilavuudeltaan enintään 1000 cm³. Niiden tulee perustua sarjatuotantoisiin pyöriin. Ennen vuotta 2005 superbike-luokassa sallittiin toisaalta enintään 750-kuutioiset nelisylinteriset, toisaalta enintään 1000-kuutioiset kaksisylinteriset. Nykyisin myös nelisylinteriset pyörät saavat olla enintään 1000-kuutioisia. Vuodesta 2008 alkaen kaksisylinteriset pyörät saavat olla enintään 1200-kuutioisia.
MM-sarja.
Maailmanmestaruussarjaa hallinnoi Fédération Internationale de Motocyclisme (FIM).
Monissa maissa ajetaan kansallisen tason superbike-luokan sarjaa. 
Maailmanmestaruudesta on kilpailtu vuodesta 1988 alkaen. Useimmin, 14 kertaa, mestaruus on voitettu Ducatin pyörällä.
Supersportin maailmanmestaruussarja

Supersport (FIM Supersport World Championship, lyh. WorldSSP) on ratamoottoripyöräilyn supersport-luokan maailmanmestaruussarja. Supersport on superbikea pienempien katupyörien luokka.
Supersport-pyörät ovat nelisylinterisiä ja 600-kuutioisia. Luokkaan hyväksytään myös 2-sylinteriset 750-kuutioiset sekä 675-kuutioiset kolmesylinteriset pyörät. Moottorin virittely on rajoitetumpaa kuin superbikessa. Renkaiden täytyi olla katukäyttöön hyväksytyt ennen vuotta 2020, jolloin slicksit renkaat sallittiin. 
Monissa maissa on omat kansalliset supersport-sarjansa. EM-sarjaa on ajettu vuodesta 1990 ja MM-sarjaa vuodesta 1997 lähtien.
Amsterdamin sopimus

Amsterdamin sopimus on 1. toukokuuta 1999 voimaan astunut Euroopan unionin perussopimus, joka määritti muun muassa EU-kansalaisuuden ja perusoikeudet. Sopimus astui voimaan kun kaikki jäsenvaltiot olivat ratifioineet sen omien perustuslakiensa mukaisesti. 
Sopimus kehittää unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena. Sopimus sisältää pykäliä mm. seuraavista aiheista: unionin ja kansalaisten lähentäminen, unionin ulkosuhteiden vahvistaminen (mm. kriisinhallinta – kuten humanitaariset ja pelastustehtävät, rauhanturvaaminen ja rauhanpalauttaminen) sekä lisää määräenemmistöpäätöksiä neuvostossa ja laajentaa Euroopan parlamentin toimivaltaa. Lisäksi lisäpöytäkirjallaan tuo henkilöiden vapaan liikkuvuuden ns. Schengenin sopimus osaksi perussopimuksia.
Eurooppa-neuvoston Torinon kokouksessa 29. maaliskuuta 1996 käynnistettiin hallitustenvälinen konferenssi, joka johti Amsterdamin sopimukseen. Eurooppa-neuvosto hyväksyi sopimuksen Amsterdamin kokouksessaan 16.–17. kesäkuuta 1997, minkä jälkeen EU:n jäsenvaltioiden ulkoministerit allekirjoittivat sopimuksen 2. lokakuuta 1997.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1995

Vuoden 1995 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Thunder Bayssä Kanadassa 9.–19. maaliskuuta 1995.
Miesten maastohiihto.
10 km (p).
Suomen Jari Isometsä oli kilpailussa kahdeksas ja Jari Räsänen 27:s.
10 km (p) + 15 km (v) takaa-ajo.
Suomen Harri Kirvesniemi oli kilpailussa seitsemäs ja Jari Räsänen 17:s.
30 km (p).
Suomen Jari Isometsä oli kilpailussa yhdeksäs ja Karri Hietamäki 14:s.
50 km (v).
Suomen Jari Isometsä oli kilpailussa 11., Jukka Hartonen 30., Sami Repo 43. ja Jari Räsänen keskeytti.
Naisten maastohiihto.
5 km (p).
Suomen Pirkko Määttä oli kilpailussa 12., Virpi Niemi 19., Merja Lahtinen 29. ja Tuulikki Pyykkönen 34:s.
5 km (p) + 10 km (v) takaa-ajo.
Suomen Pirkko Määttä oli kilpailussa 30., Virpi Niemi 31. ja Merja Lahtinen keskeytti. Tuulikki Pyykkönen ei startannut kilpailuun.
15 km (p).
Suomen Pirkko Määttä oli kilpailussa kahdeksas, Merja Lahtinen kymmenes, Tuulikki Pyykkönen 11. ja Marke Rautiala 29:s.
30 km (v).
Suomen Virpi Niemi oli kilpailussa 24., Johanna Ahlstrand 27. ja Marke Rautiala keskeytti.
Yhdistetty.
Normaalikilpailu (normaalimäki K90 + 15 km hiihto).
Suomen Hannu Manninen oli kilpailussa 24. ja Tapio Nurmela 27:s.
Joukkuekilpailu (normaalimäki K90 + 4 × 5 km hiihto).
Suomen joukkue (Jari Mantila, Tapio Nurmela, Topi Sarparanta ja Hannu Manninen) oli kilpailussa yhdeksäs.
Mäkihyppy.
Normaalimäki K90.
Suomen Janne Ahonen oli kilpailussa yhdeksäs, Jani Soininen 18. ja Ari-Pekka Nikkola 23:s.
Suurmäki K120.
Suomen Janne Ahonen oli kilpailussa yhdeksäs, Mika Laitinen 13., Jani Soininen 20. ja Toni Nieminen 36:s.
Pekka Pouta

Pekka Ilmari Pouta (s. 20. toukokuuta 1968 Savonlinna) on suomalainen meteorologi, joka on ennustanut säätä vuodesta 1991 lähtien MTV3-televisiokanavalla.
Aluksi Pouta opiskeli Helsingin yliopistossa teoreettista fysiikkaa. Säätieteilijöille oli kuitenkin tarjolla enemmän kesätyöpaikkoja ja samassa tiedekunnassa oli mahdollista opiskella meteorologiaakin, joten Pouta päätyi nykyiseen ammattiinsa. Pouta keskeytti opiskelun vuoteen 2019 asti, jolloin yliopisto varoitti häntä opintojen vanhenemisesta. Pouta alkoi työstää gradua saman syksyn aikana. Hän sai pro gradu -tutkielmansa valmiiksi kesällä 2020.
Pouta on metallimusiikin suuri ystävä ja onkin jokavuotinen vierailija Helsingissä järjestettävillä Tuska-festivaaleilla.
Pekka Pouta osallistui syksyllä 2018 esitettyyn "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman 11. tuotantokaudelle.
Pouta osallistui keväällä 2020 esitettyyn "Masked Singer Suomi" -ohjelmaan.
Pouta osallistui myös visailuohjelma "" keväällä 2021 ja voitti siellä 10 000 euroa, jonka hän valitsi lahjoitettavaksi.
Poudan puoliso on televisio- ja radiojuontaja Mari Sarolahti. Poudan pienet koirat Sini ja Suvi olivat usein mukana studiossa ja lähetyksessä, kunnes tästä luovuttiin niiden aiheuttamien allergiaoireiden vuoksi MTV:n muutettua Pasilasta Vallilaan..
France 24

France 24 (Chaîne Française d'Information Internationale, CFII, puhekielessä ”France vingt-quatre”) on ranskalainen maailmanlaajuinen, ympärivuorokautinen television uutiskanava, joka aloitti lähetyksensä 6. joulukuuta 2006. Kanavan omistaa France Télévisions -yhtiö.
Ohjelmia lähetetään ranskan, englannin ja arabian kielillä, syyskuusta 2017 alkaen myös espanjaksi. Lähetykset näkyvät Euroopassa, Afrikassa, Lähi-idässä sekä New Yorkissa, ja espanjankielisten lähetysten myötä myös Etelä-Amerikan maissa. Espanjankielinen toimitus toimi alkuvaiheessa 35 journalistin voimin Kolumbian Bogotássa ja lähetti ohjelmaa kuusi tuntia vuorokaudessa. Muunkieliset toimitukset lähettävät ohjelmaa 24 tuntia joka päivä Pariisin lounaisesta esikaupungista Issy-les-Moulineaux’sta.
Ranskan hallitus toivoo kanavan muodostavan vastapainoa Yhdysvaltain ja Ison-Britannian lähettämälle englanninkieliselle uutisvirralle, kanaville kuten CNN ja BBC World News. Hallitus tuki kanavaa 30 miljoonalla eurolla vuonna 2005 ja 65 miljoonalla seuraavana vuonna. Tämänhetkinen budjetti on noin 100 miljoonaa euroa vuodessa.
ANSSI!

ANSSI! oli Radiomafian 1990-luvun alussa lähettämä radio-ohjelma. Sitä juonsi Paska-yhtyeen johtohahmo Ari Peltonen. Ohjelma oli puhelintoivekonserttityyppinen – erityisen persoonalliseksi ohjelman teki toimittaja ”Anssin” juontotyyli, joka poikkesi tavanomaisesta äänenkäytöllään (usein huutamista ja kiroilua). Anssin rooli yhdistettiin Ari Peltosen persoonaan niin kiinteästi, että toimittajaa on myöhemminkin usein erheellisesti kutsuttu Anssi Peltoseksi.
Myöhemmin ohjelmassa oli eri osioita, joihin kuuluivat esimerkiksi arvoitus, empatiaosasto, viikon vihattu biisi, kuuntelijan lähettämä kirje ja kielikoulu (jossa puhuttiin ilman vokaaleita). Lisäksi ohjelmassa oli erilaisia Ari Peltosen tekemiä mainoksia, jotka joko mainostivat itse ohjelmaa tai sitten olivat parodioita muista mainoksista. Empatiaosastossa ihmiset kertoivat ongelmistaan ja Anssi ilkkui heitä.
Suurin ANSSI!-ohjelman aiheuttama kohu syntyi syksyllä 1994, jolloin Peltonen oli kysynyt ohjelmaan soittaneelta hyvin nuorelta tytöltä, suostuisiko tämä poseeraamaan pornolehdessä. Ohjelman aiheena oli ollut, mitä kuuntelijat olisivat suostuneet tekemään rahasta. Seurauksena oli, että Peltosta kohtaan esitettiin syytöksiä lapsipornosta. Peltonen myönsi kysymyksensä olleen virhe, mutta puolustautui sanomalla, ettei hän ollut tiennyt, minkä ikäinen ohjelmaan soittanut tyttö oli. 
Ohjelma hyllytettiin ensin väliaikaisesti ja myöhemmin lopullisesti Radiomafialta.
2000-luvulla Ari Peltonen on juontanut Radio Helsingillä samankaltaisia elementtejä sisältävää Paskalista-ohjelmaa.
Onni Pellinen

Onni Wilhelm Pellinen (14. helmikuuta 1899 Hankasalmi – 30. lokakuuta 1945 Istanbul, Turkki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti sekä painivalmentaja.
Pellinen voitti urallaan kolme olympiamitalia, joista ensimmäisen ja pronssisen hän voitti Pariisissa 1924. Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamin kesäolympialaisista oli jälleen tuomisina pronssinen mitali. Kirkastusta mitalinsa väriin Pellinen sai seuraavissa, Los Angelesin olympialaisissa, joista hän nappasi olympiahopeaa.
Euroopan mestaruuteen Pellinen ylsi kahdesti: Dortmundissa vuonna 1929 hän voitti sarjassa 82,5 kiloa ja Prahasta vuonna 1931 mestaruus tuli 87-kiloisissa.
Suomessa Pellinen edusti Helsingin Visaa, Turun Weikkoja ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti urallaan seitsemän Suomen mestaruutta ja kaksi TUL:n mestaruutta. Lisäksi hän voitti kerran TUL:n mestaruuden nyrkkeilyssä.
Pellinen toimi kymmenen vuotta Turkin painimaajoukkueen päävalmentajana. Hän kuoli Istanbulissa vuonna 1945.
Samuli Suomalainen

Carl Gustaf Samuel ( Karl Gustaf Samuli; Kaarle Kustaa Samuli) Suomalainen (8. helmikuuta 1850 Pietari – 4. toukokuuta 1907 Sortavala) oli suomalainen kirjailija, sanomalehtimies ja opettaja.
Elämänvaiheita.
Suomalaisen vanhemmat olivat kultaseppä Adam Suomalainen ja Eeva Backman. Hän kävi aluksi Pietarin suomalaisen kirkkokoulun ja jatkoi Jyväskylän alkeisopistossa ja pääsi ylioppilaaksi 1868. Suomalainen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873. Hän toimi vuosina 1873–1874 saksan opettajana Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa ja matematiikan opettajana samassa koulussa syyslukukaudesta 1874 vuoden 1876 kevätlukukauden loppuun. Kevätlukukaudella 1875 hän oli suomen opettajana Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa ja opetti 1872–1874 suomea myös Helsingin venäläisessä lukiossa. Suomalainen toimi 1876–1880 aktuaarina Tilastollisen toimiston palveluksessa ja Sortavalan seminaarin matematiikan lehtorina 1880–1906. Suomalainen toimi myös Suomi-yhtiön perustamisesta lähtien yhtiön asiamiehenä.
Kirjallinen toiminta.
Sortavalaan muutettuaan Suomalainen ryhtyi edistämään suomen kielen asiaa ja osallistui suomalaisen seuran perustamiseen. Hän toimi Sortavalan kaupungin kirjaston ja lukusalin esimiehenä vuodesta 1886 kuolemaansa asti ja oli kaupunginvaltuusmiehenä 1895–1897. Sortavalan edustajana hän osallistui kirkolliskokoukseen 1886, jossa hänet valittiin K. A. Waarasen kanssa valmistamaan käsikirjoitusta tuolloin hyväksyttyyn virsikirjan mallipainokseen, joka ilmestyi seuraavana vuonna. "Uuden Suomettaren" avustaja Suomalainen oli lehden alkuaikoina ja aputoimittajana "Suomen wirallisessa lehdessä" vuosina 1868–1879. Sortavalaan muutettuaan hän oli perustamassa "Laatokka"-nimistä sanomalehteä ja toimi sen vastaavana toimittajana 1882–1884. Suomalainen pyrki toiminnallaan lisäämään kansan ymmärrystä luonnontieteiden ja tekniikan saavutuksista. Sen vuoksi hän suomensi sekä koulukirjoja että alan saksankielisiä teoksia. Erityisesti teos "Suuret keksinnöt" ja Suomalaisen siihen tekemät lisäykset osoittavat, mitä tavoitteita Suomalaisella oli 1880-luvulla. Vuonna 1885 Suomalainen kirjoitti puhelimesta:
Perhe.
Suomalainen oli vuodesta 1876 naimisissa Hilma Katarina Charlotta Bährin kanssa. Heidän poikiansa olivat lehtori Lauri Suomalainen ja pankinjohtaja Jaakko Suomalainen.
Tuotanto.
Suomalainen julkaisi teoksensa kirjailijanimillä "K. Suomalainen", "Samuli S." ja "Samuli Suomalainen" ja käytti myös nimimerkkejä "K.G.S.", "K.S." ja "S.S."
Teokset.
Suomalainen kirjoitti seuraavien lisäksi lyhyitä näytelmiä.
Suomennoksia.
Suomalainen suomensi muun muassa Jules Vernen teoksia, kuten "Salaperäinen saari" 1903 ja "Viisi viikkoa ilmapallossa" 1904, Jonathan Swiftin "Gulliverin matkat kaukaisilla mailla" ja Raspen teoksen "Parooni von Münchhausenin retket ja seikkailut" (1903) sekä venäläisiä klassikoita, kuten Ivan Turgenevin "Isät ja lapset" 1906. Hän suomensi myös tietokirjoja vuosina 1880–1888, muun muassa seuraavat:
Suomalainen oli ensimmäisiä nykysuomea käyttäneitä tietokirjailijoita.
Heikki Nousiainen

Heikki Olavi Nousiainen (s. 19. kesäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt pisimpään Suomen Kansallisteatterissa. Hän pyrki ja pääsi Suomen teatterikouluun kaksi kertaa ja valmistui sieltä vuonna 1969 ja sai kiinnityksen ensin Kotkan kaupunginteatteriin, josta siirtyi Tampereen Teatteriin vuosiksi 1973–1975. Sitten Nousiainen aloitti yli 30-vuotiseksi venähtäneen uransa Kansallisteatterissa. 
Kansallisteatterista vuonna 2008 eläkkeelle jäätyään hän on esiintynyt Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Tampereen Komediateatterissa (muun muassa "Kvartetin" Reginald Paget 2013). Syksyllä 2014 hänet nähtiin taas Kansallisteatterissa "Vanja-enon" professori Serebrjakovina. 
Teatterityön ohella Nousiainen on esiintynyt paljon myös radiokuunnelmissa ja elokuvissa. Hän esitti myös Uuno Turhapuron appiukkoa elokuvassa "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies" Tapio Hämäläisen kieltäydyttyä roolista. Nousiaisen tunnetuimpia radiorooleja on ministeriön erikoisosaston vanhempi virkamies Deryck Lennox-Brown sarjassa "Knalli ja sateenvarjo", jonka on käsikirjoittanut englantilainen Edward Taylor. Kyseisen roolin Nousiainen sai edellisen näyttelijän Kauko Helovirran kuoltua. Nousiainen on esiintynyt sarjassa vuodesta 1996, tosin tätä ennen hän kyllä esiintyi sarjassa sivurooleissa. Nousiainen on nähty presidentti Urho Kekkosen roolissa televisiosarjoissa "Vallan miehet" (1986), "Presidentit" (2006) ja "Piru ja peijooni" (2008), sekä Jouko Turkan näytelmässä "Presidentin dementia" (1994).
Nousiaisen vanhemmat olivat karjalaisia evakkoja. Hänen poikansa Mikko Nousiainen, Mikon poika eli Heikin pojanpoika Niila Nousiainen ja vaimonsa Eija Nousiainen ovat myös näyttelijöitä. Hänen tyttärensä Miia Nousianen puolestaan työskentelee Ylessä ohjaajana, apulaistuottajana ja tuotantokoordinaattorina.
Palkinnot.
Nousiainen palkittiin parhaana miesnäyttelijänä Jussi-patsaalla elokuvasta "Postia pappi Jaakobille".
Nousiainen sai Betoni-Jussin elämäntyöstään vuonna Jussi-gaalassa 2022.
Pietari Päivärinta

Pietari Päivärinta (18. syyskuuta 1827 Ylivieska – 26. heinäkuuta 1913 Ylivieska) oli suomalainen kansankirjailija, lukkari ja moninkertainen valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Päivärinnan vanhemmat olivat itsellinen Juho Matinpoika Päivärinta ja Leena Pekantytär Rautio. Päivärinnan ensimmäinen puoliso vuodesta 1850 oli Liisa Tuomikoski (k. 1890) ja toinen vuodesta 1890 Anna Liisa Koskela (k. 1951). Avioliitoista Päivärinnalla oli yhteensä 18 lasta, joista nuorin syntyi 1906, kun Päivärinta oli jo liki 80-vuotias. Päivärinta oppi lukemaan ja kirjoittamaan kotona ja toimi 12-vuotiaasta renkinä, mutta kävi sitten lukkarinopissa. Hän toimi ensin Alavieskan lukkarin apulaisena ja lukkarina 1856–1861, sitten Oulunsalon ja lopulta kotipitäjänsä Ylivieskan lukkarina vuodesta 1868. Kirkolliskokousedustaja Päivärinta oli 1876–1893. Hän oli talonpoikaissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1891. 
Kirjailijanura.
Päivärinta ryhtyi kirjoittamaan 1850-luvulla, ensin lehtiin. Vuonna 1867 hän julkaisi pienen historiallisen kertomuksen, mutta aloitti varsinaisen kirjailijan työnsä vasta 1877. Päivärinta kuvaili kirjoissaan keskipohjalaista kansanelämää. Häntä on pidetty kirjailijana moralistina, mutta hänen teoksensa olivat aikanaan hyvin suosittuja ja niitä on käännettykin ainakin kolmelletoista eri kielelle.
Hans Dittmar

Hans Erik Dittmar (14. marraskuuta 1902 Helsinki – 20. kesäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Pariisin kesäolympialaisissa 1924 12 jalan jolla -luokassa. Se oli Suomen olympiahistorian neljäs purjehdusmitali. Hän osallistui myös Helsingin olympialaisissa 5.5m-purjehdukseen. Siviiliammatiltaan hän oli varatuomari.
Dittmar oli vuosina 1934–1957 espoolaisen pursiseuran ESF:n kommodori ja toi seuralle lukuisat palkintopokaalit, niistä yli 300 kpl Zorn-veneensä kipparina. Ansioittensa johdosta purjehduksen parissa hänelle myönnettiin vuoron perään kaikki seuran ansiomerkit sekä 1962 seuran kunniakommodorin asema loppuiäkseen.
Juho Reijonen

Juho Heikki Reijonen (27. huhtikuuta 1855 Nurmes – 10. huhtikuuta 1924 Valkjärvi) oli suomalainen kirjailija ja pappi. 
Henkilötietoja.
Reijosen vanhemmat olivat maakauppias Henrik Vilhelm Reijonen ja Anna Kristiina Pääkkönen ja puoliso vuodesta 1883 Hilma Johanna Taskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1872 ja hänet vihittiin papiksi 1881. Reijonen toimi apulaispappina Kivennavalla, Hiitolassa ja Jyväskylän maalaiskunnassa. Vuonna 1891 hänet valittiin Virolahden kappalaiseksi, Valkjärven kirkkoherra hän oli 1908–1924. Hän työskenteli myös "Säkkijärven Sanomat" -lehden toimittajana 1905–1907.
Kirjallinen tuotanto.
Reijosen kirjallinen tyyli oli romantiikan ja realismin väliltä.
Kompostikäymälä

Kompostikäymälä on kuivakäymälä, joka muuttaa jätteet lannoittavaksi mullaksi luonnon omalla mikrobitoiminnalla. Kompostoituminen tarvitsee happea, kosteutta, lämpöä ja aikaa. Suomessa käymäläjätteet kompostoituvat hyvissä olosuhteissa ulkoilmassa lannoittavaksi mullaksi noin kolmessa vuodessa. Parhaimmat kompostikäymälät ovat hajuttomia ja helppohoitoisia eivätkä tarvitse lisäaineita tai jälkikompostoimista. Nykyään kompostikäymälöiden käyttöä pyritään edistämään.
Antero Kivi

Lauri Antero Kivi (15. huhtikuuta 1904 Orivesi – 29. kesäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.
Henkilötietoja.
Kiven vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Artturi Kivi ja Hulda Hörtsänä. Antero Kivi suoritti kierto- ja kansakoulun. Rippikouluaikana heräsi voimaurheilun harrastus. Antero Kiven yleisurheilutulokset kertovat jo lapsena alkaneesta monipuolisesta liikuntaharrastuksesta. Kun Kivi oli Tampereen Pellavatehtaan konepajalla töissä, saivat hänen urheiluharrastuksensa kiinteämmän muodon.
Asevelvollisuutensa Kivi suoritti vuonna 1924 Hämeen jääkäritykistörykmentissä. Hän oli jo tuolloin ruumiinrakenteeltaan vahva ja raamikas, ja painoi 91 kiloa. Kun Kivi työskenteli Tampereella Salmisen Nahkatehtaissa varastomiehenä, hän harjoitteli Hippoksen radalla Järvisen veljesten kanssa. Tampereelta hän siirtyi Lahteen Tampereen rykmentin aseteknikoksi. Myöhemmin Antero Kivi toimi siellä aseseppänä ja metallitehtaan johtajana. Hän avioitui Rauha Stålhammarin kanssa.
Urheilu-ura.
Vuonna 1922 Kivi liittyi Oriveden Ponnistukseen. Aiemmin Tampereella asuessaan hän sai innostusta Työväen Urheiluliiton urheilijoilta V. Hellen ja O. Kovero sekä Tampereen Pyrinnön riveissä ohjausta Suomen ensimmäiseltä yleisurheilun olympiavoittajalta Verner "Isä" Järviseltä. Valmentaja Lahtisen avulla Kiven kiekonheiton tekniikka hiottiin olympiaedustuskuntoon.
Antero Kivi sai hopeaa kiekonheitossa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928. Tämä on viimeisin suomalainen kiekonheiton olympiamitali. Suomen mestaruuden Kivi voitti vuosina 1925 ja 1927–1930. Suomen ennätyksen hän heitti kahdesti, joista paremman ennätyksen tulos oli 48,46 metriä.
Kiven urheilu-ura päättyi Suomen Urheiluliiton määräämään kilpailukieltoon.
Saavutuksia.
Alle on koottu saavutuksia urheilun saralta: 
 47,45 metriä (1928)
 48,46 metriä (1931)
Dead

Dead (oik. Per Yngve ”Pelle” Ohlin, 16. tammikuuta 1969 Tukholma – 8. huhtikuuta 1991) oli tunnettu black metal -muusikko. Hän oli norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin laulaja vuodesta 1988 itsemurhaansa asti vuoteen 1991. Ohlin toimi laulajana myös ruotsalaisen death metal -yhtye Morbidin demolla "December Moon".
Kuolemasta lumoutunut Dead tunnetaan parhaiten laulajan taidoistaan ja lavaesiintymisestään, johon kuului usein itsensä viiltelyä ja verenvuodatusta. Toisinaan hän hengitti keikoilla pussista, jossa oli kuollut korppi. Hänen kerrotaan myös haudanneen repaleiset esiintymisvaatteensa maahan viikkoja ennen keikkoja, jotta ne ”huokuisivat kuolemaa”. Euronymouksen mukaan Dead myös piti ruokavalionsa niukkana saadakseen puutosarpia, mutta näitä huhuja ei ole koskaan pystytty osoittamaan täysin todeksi. Dead kertoi halunneensa kuolla jo kolmevuotiaana ja hän uskoi vahvasti, että hän ei ole ihminen, ja että tämä kaikki on vain unta. Dead oli saanut kymmenenvuotiaana kuolemanrajakokemuksen ja uskoi, että hän oli oikeasti kuollut onnettomuuteen ja oli vain kuollut henki toisesta maailmasta, joka oli muuttunut ruumiiksi. Eli toisin sanoen hänellä oli Cotardin oireyhtymä.
Deadin tunnettu motto: ”I am not a human! This is just a dream and soon I will awake! It was too cold and my blood was frozen all the time!” () Motto löytyy Live in Leipzig -livealbumin kansista. Deadilla tiedettiin olevan pahoja mielenterveysongelmia ja hän oli yrittänyt itsemurhaa useasti. 
Dead oli myös Mayhemin tunnetuimman levyn "De Mysteriis Dom Sathanasin" sanoittajana. Deadin sanoitukset kertoivat usein kuolemisesta, esimerkiksi ”Buried by Time and Dust” ja ”Freezing Moon” kuvaavat ensimmäisessä persoonassa jo kuolleen, ihmisiä ravinnokseen käyttävän olennon painajaisia ja näkyjä kun taas Life Eternal on kuolevan, sielunsa toiseen maailman vapautumisesta kuoleman kautta unelmoivan henkilön valitusta.
Itsemurha.
Dead teki vuonna 1991 itsemurhan Mayhemin harjoituskämpässä Kråkstadissa. Hän teki itsemurhan keittiöveitsellä ja yhtyeen kitaristin Euronymouksen haulikolla. Hiljaisena ja sisäänpäinkääntyneenä pidetty Dead jätti jälkeensä pitkän itsemurhaviestin, joka loppui tunnettuihin sanoihin: ”"Excuse all the blood, let the party begin"” (). Dead oli kuollessaan 22-vuotias. 
Euronymous oli tapahtuma-aikaan muualla. Palattuaan harjoituskämpälle hän löysi Deadin kuolleena ja otti ruumiista kuvia, jotka päätyivät myöhemmin Mayhemin live bootleg-kokoelmalevyn, "Dawn of the Black Heartsin", kanteen. Kuvat hävitti lopulta Aarsethin isä, joka löysi ne käydessään poikansa tavaroita läpi tämän kuoleman jälkeen. 
Kuoleman jälkeen syntyi huhu, jonka mukaan Euronymous olisi ruumiin löydettyään myös syönyt Deadin aivoja ja kerännyt tämän kallonsirpaleita ja tehnyt niistä koruja. Euronymous itse kiisti aivojen syönnin, ja molempien asianosaisten kuoltua huhun paikkansapitävyyttä on mahdotonta enää selvittää.
Filetairos

Filetairos (, ; noin 343–263 eaa.) oli attalidien hallitsijasuvun perustaja ja Pergamonin hallitsija.
Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Filetairos joutui mukaan Aleksanterin seuraajien eli diadokkien välienselvittelyihin. Aluksi hän palveli Antigonos I:tä joka hallitsi Vähässä-Aasiassa, mutta hän hyppäsi pian Lysimakhoksen puolelle. Sen jälkeen kun Lysimakhos oli kukistanut Antigonoksen Ipsoksen taistelussa vuonna 301 eaa. hän teki Filetairoksesta Pergamonin päällikön. Lysimakhos säilytti Pergamonissa muun muassa yhdeksäntuhannen talentin edestä rahaa. 
Vuonna 282 eaa. Filetairos petti Lysimakhoksen ja luovutti Pergamonin Seleukokselle. Seleukos kukisti Lysimakhoksen vuonna 281 eaa. Korupedionin taistelussa, mutta kuoli itse pian tämän jälkeen. Vaikka Filetairos olikin periaatteessa tämän jälkeen Seleukidien vallan alla sai hän kuitenkin hallita Pergamonia hyvin itsenäisesti. Suurien rikkauksiensa ansiosta Filetairos saattoi laajentaa valtaansa. Hänen rakennuttamat monet temppelit kasvattivat myös hänen arvovaltaansa ja mainettaansa. 
Filetairos ei koskaan mennyt naimisiin ja esimerkiksi Strabon väittää, että hän olisi ollut eunukki. Filetairos adoptoi kuitenkin veljenpoikansa Eumeneen ja teki hänestä seuraajansa.
Akilles Järvinen

Akilles ”Aki” Eero Johannes Järvinen (19. syyskuuta 1905 Jyväskylä – 7. maaliskuuta 1943 Tampere) oli suomalainen yleisurheilun moniottelija ja olympiamitalisti. Hän menestyi erityisesti kymmenottelijana voittaen lajissa olympiahopeaa Amsterdamissa 1928 ja Los Angelesissa 1932. Järvinen voitti myös EM-hopeaa 400 metrin aitajuoksussa Torinossa 1934. Seuratasolla hän edusti Tampereen Pyrintöä.
Järvinen aloitti kilpailemisen vuonna 1923. Hänen ensimmäinen vahva lajinsa oli kolmiloikka, missä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1925. Hän osallistui vuosina 1925–1936 yhteensä 13 maaotteluun ja edusti niissä Suomea seitsemässä yksilölajissa ja kahdessa eri viestijuokussa. Kymmenotteluun hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 1926. Viipurissa 1930 hän teki kymmenottelussa maailmanennätyspisteet 8255,475 (vanha pistelasku). Hänen viimeinen kymmenottelunsa oli Berliinin olympialaisissa 1936, jolloin hän kuitenkin keskeytti ensimmäisen päivän jälkeen oltuaan viidennellä sijalla.
Järvisen perheessä oli myös muita menestyneitä urheilijoita. Hänen isänsä oli olympiavoittaja Verner ”Isä” Järvinen, jonka kanssa Akilles ajautui välirikkoon alettuaan seurustella Annikki Saulin kanssa. Verner oli hävinnyt Lontoon olympialaisissa 1908 Annikin isälle Jalmari Saulille kuulantyönnössä. Akilles Järvisen nuorempi veli oli Matti Järvinen, keihäänheiton maailmanennätysmies ja olympiavoittaja. Hänen vanhempi veljensä Kalle Järvinen edusti Suomea olympialaisissa kuulantyönnössä. Veljeksistä vanhin, Yrjö Järvinen, oli keihäänheiton SM-pronssimitalisti.
Järvinen menetti henkensä lento-onnettomuudessa Tampereella Pyry-harjoitushävittäjä PY-37:n syöksyttyä maahan 7. maaliskuuta 1943. Hän oli matkustajana kapteeni Erkki Pohjanheimon ohjaamalla koelennolla. Tapahtuman muistolaatta on Tampereen Koivistonkylässä.
400 metrin aitajuoksu

400 metrin aitajuoksu on miesten ja naisten arvokisaohjelmaan kuuluva aitajuoksumatka. Siinä juoksurata kierretään yhden kerran omilla radoilla ja ylitetään kymmenen aitaa.
Laji vaatii tekniikkaa, nopeutta, voimaa, ketteryyttä ja tasapainoa.
Aidat.
Aitoja on kymmenen kappaletta. Miesten aidat ovat korkeudeltaan 91,5 senttimetriä ja naisten aidat 76,2 senttimetriä. Lähtöviivalta ensimmäiselle aidalle on 45 metriä, kahden aidan väli on 35 metriä, ja loppusileä on 40 metriä.
Säännöt.
Lähtö tapahtuu lähtötelineistä. Juoksijat saavat jatkaa kilpailua vaikka kaataisivatkin omia aitojaan vahingossa. Aidan kiertäminen tai sen yläosan vierestä ylittäminen johtaa hylkäykseen. Tuulilukema ei vaikuta tuloksen ennätyskelpoisuuteen.
Historia.
Ensimmäinen 400 metrin aitajuoksukilpailu (tarkemmin sanoen 440 jaardia) järjestettiin Oxfordissa Englannissa noin vuonna 1860. Siinä aitoja oli 12 kappaletta, ja ne olivat metrin korkuisia ja kiinni maassa.
400 metrin aitajuoksu arvokilpailuissa.
400 metrin aitajuoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa miehillä vuodesta 1900 ja naisilla vuodesta 1984. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa laji on ollut vuodesta 1983. Menestynein maa on Yhdysvallat.
Attalos

Attalos (, ) voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Hjalmar Nyström

Hjalmar Eemil Nyström (28. maaliskuuta 1904 Helsinki – 6. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti.
Ensimmäisen olympiamitalinsa Nyström saavutti Amsterdamin 1928 kisojen kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa sarjassa. Hän hävisi ensimmäisessä ottelussaan Ruotsin Rudolf Svenssonille mutta voitti loput ja sai hopeaa.
Berliinin 1936 olympiakisoissa Nyström osallistui molempiin painimuotoihin. Ensin painittiin vapaapainikilpailut, joiden raskaassa sarjassa Nyström voitti ensin Kanadan George Chigan selätyksellä ajassa 10.11 mutta hävisi sitten Ruotsin Nils Åkerlindhille tuomariäänin 2–1. Lepovuoron jälkeen Nyström voitti käsiväännöllä Ranskan Robert Herlandin ajassa 11.05 mutta hävisi Viron Kristjan Palusalulle kiistattomasti pistein 3–0. Näin suomalainen oli pudonnut viiteen miinuspisteeseen eikä päässyt enää ottelemaan Tšekkoslovakian Josef Klapuchia vastaan, joten neljä miinusta kerännyt Klapuch sai hopeaa ja Nyström pronssia. 
Berliinin kisojen kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa sarjassa Nyström voitti ensin tanskalaisen Larsenin selätyksellä ajassa 3.32 ja sitten italialaisen Donatin tuomariäänin 3–0. Kolmannella kierroksella turkkilainen Coban oli kuitenkin suomalaista parempi pistein 2–1, ja neljännellä kierroksella Ruotsin John Nyman selätti Nyströmin ajassa 13.47. Näin Nyström sijoittui 12 osallistujan joukossa viidenneksi. 
Nyström edusti Helsingin Atleettiklubia. Hän oli ammatiltaan veturinlämmittäjä ja -kuljettaja.
Jacob Wolfowitz

Jacob Wolfowitz (19. maaliskuuta 1910 – 16. heinäkuuta 1981) oli puolanjuutalainen professori ja akateemikko. Jacob Wolfowitzin poika Paul Wolfowitz oli Maailmanpankin pääjohtajana v. 2005 - 2007. Jacob Wolfowitz syntyi Puolassa, mutta hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1920. 1930-luvulla Jacob Wolfowitz toimi matematiikan opettajana yläasteella. Jacob Wolfowitzin matematiikan opetus päättyi vuonna 1942, jolloin hän väitteli tohtoriksi New Yorkin yliopistossa. 
Monet Wolfowitzin sukulaiset jäivät Puolaan ja kuolivat holokaustissa. Kirjailija James Mann kertoo kirjassaan "Rise of the Vulcans", että Jacob Wolfowitz oli koko elämänsä ajan sionisti ja oli ollut aktiivinen Neuvostoliiton vastaisessa vähemmistöryhmäorganisaatiossa.
Jacob Wolfowitz työskenteli tiiviisti yhdessä Abraham Waldin kanssa Columbian yliopistossa. Waldin kuoleman jälkeen Wolfowitz työskenteli useissa muissakin yhdysvaltalaisissa yliopistoissa sekä Pariisissa, Heidelbergissä ja Israelin Technionissa. Wolfowitzin tytär muutti myöhemmin pysyvästi Israeliin. 
Jacob Wolfowitz kuoli sydänkohtaukseen Tampassa, Floridassa vuonna 1981.
Dikdikit

Dikdikit, aiemmin "kärsäantiloopit" ("Madoqua"), on pienten gasellien alaheimoon kuuluvien sorkkaeläinten suku. Täysikasvuisten yksilöiden säkäkorkeus on 30–40 senttimetriä ja paino 3–5 kiloa. Naaraat ovat hieman uroksia kookkaampia. Dikdikien tuntomerkkejä ovat vaaleat laikut silmien ympärillä ja pitkulainen kuono. Uroksella on pienet ja pystyt, noin 7,5 cm pitkät sarvet. Dikdikit muistuttavat niitä hieman suurempaa kalliohyppijää. Dikdiknaaraat saavat vuodessa kaksi poikasta. Dikdikejä tavataan itäisessä ja eteläisessä Afrikassa.