Suomen II armeijakunta (talvisota)

II armeijakunta (II AK) oli Suomen armeijan sotatoimiyhtymä talvisodassa. II armeijakunta sekä III armeijakunta ja myöhemmin II armeijakunnasta irrotettu I armeijakunta muodostivat Kannaksen armeijan. Armeijakuntaa komensi kenraaliluutnantti Harald Öhquist, jonka johtamana se osallistui kiivaisiin taisteluihin Mannerheim-linjalla Summassa ja Viipurin puolustuksessa.
Tehtävä ja organisaatio.
Armeijakunnan tehtävänä oli sodan alkaessa viivyttää neuvostojoukkojen etenemistä kohti pääasemaa (jota ryhdyttiin myöhemmin kutsumaan Mannerheim-linjaksi) ja pysäyttää puna-armeijan hyökkäys pääasemassa Suomenlahden ja Vuoksen välisellä alueella. Armeijakunnan 75 kilometriä leveän vastuualueen arvioitiin olevan neuvostojoukkojen tärkein hyökkäyssuunta.
Organisaatio sodan alkaessa.
Ryhmittymistä suojanneet ja vain pääpuolustuslinjalle vetäytymisen ajan toiminnassa olleet Suojajoukot:
Suojajoukkotaistelut.
Talvisodan alkaessa Suomen alueelle Karjalankannaksella hyökkäsi 2. luokan armeijakomentaja V. Jakovlev komentama Neuvostoliiton 7. armeija, johon kuului yhteensä yhdeksän divisioonaa ja panssariarmeijakunta eli määrävahvuuksien mukaan laskettuna lähes 200 000 miestä, noin 1 500 panssaroitua ajoneuvoa sekä noin 900 tykkiä ja kranaatinheitintä. Puna-armeijan Karjalankannaksella toimineiden joukkojen tavoitteena oli talvisodan aikana lyödä Suomen puolustusvoimat taistelualueellaan. Hyökkäyksen painopisteeksi oli määrätty Viipurin ja Leningradin välisen rautatien suunta.
II AK:n vastahyökkäys.
Armeijakunta aloitti 23. joulukuuta kello 6.30 laajan vastahyökkäyksen peitenimeltään "Verhous". Hyökkäystä varten armeijakunnalle alistettiin jo siihen kuuluneiden divisioonien lisäksi Kannaksen armeijan reservidivisioona ja Päämajan reservidivisioona:
Armeijakunnan komentajan Harald Öhquist suunnittelema ja johtama hyökkäys ei kuitenkaan saavuttanut tavoitteitaan, vaan Öhquist keskeytti hyökkäyksen iltapäivällä kello 14.30 raskaiden tappioiden jälkeen. Hyökkäyksessä kaatui 361, haavoittui 777 ja katosi 190 miestä eli tappiot olivat yhteensä 1 328 miestä.
Uudelleenorganisointi.
Helmikuussa 1940 Kannaksen armeija uudelleen organisoitiin ja armeijakuntaan liitettiin täydennysjoukoista muodostettu divisioona, mutta 25. helmikuuta armeijakunnasta siirrettiin kaksi divisioonaa muodostettavaan I armeijakuntaan. II AK:n kokoonpanoksi jäi:
Rauha 13. maaliskuuta 1940.
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.
II armeijakunta vetäytyi uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 19. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään seitsemän kilometriä vuorokaudessa. Päämajan 16. maaliskuuta antaman toimintaohjeen mukaan II armeijakunta oli vetäytymisen jälkeen ryhmitettävä puolustukseen Virolahden–Luumäen välille.
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin muun muassa maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.