Jussi Hakulinen

Jussi Pekka Hakulinen (21. joulukuuta 1964 Pori – 9. elokuuta 2022 Pori) oli suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hakulinen tuli tunnetuksi Yö-yhtyeen alkuperäisjäsenenä. Erottuaan yhtyeestä 1985 hän aloitti soolouran ja toimi myös säveltäjänä ja sanoittajana sekä musiikinopettajana. Vuodesta 1990 vuoteen 2011 yhteistyö Yön kanssa jatkui satunnaisesti. 
Jussi Hakulinen kirjoitti useita suomirockin klassikkokappaleita, joista tunnetuimpiin kuuluvat Yön albumilta "Nuorallatanssija" löytyvä ”Joutsenlaulu”, debyyttialbumilta "Varietee" löytyvät ”Likaiset Legendat I” ja ”Särkynyt enkeli” sekä 2003 julkaistun albumin "Rakkaus on lumivalkoinen" nimikappale. Myöhemmän uran pääteoksiin kuuluu tuntemattomampi ”Kun nuoruus katoaa”.
Ura.
Porin Reposaaressa syntynyt Hakulinen aloitti uransa Strix-yhtyeessä, joka lopetti toimintansa jo ennen hänen Yöhön liittymistään.
Kun Yö vuonna 1983 nousi suomirockin kärkeen, Hakulinen oli vasta 18-vuotias. Hän toimi yhtyeessä kosketinsoittajana, säveltäjänä ja sanoittajana. Hän myös lauloi itse muutaman Yön kappaleista, tunnetuimpina "Joutsenlaulu" ja "Yhden illan varietee". Samanaikaisesti Hakulinen vaikutti myös yhtyeessä Appendix Yön kitaristin Jani Viitasen ollessa armeijassa, jonka takia Yö ei voinut jatkaa aktiivista toimintaansa. Hän sanoitti Appendixin tunnetuimmaksi nousseen kappaleen "Ei raha oo mun valuuttaa", mutta erosi yhtyeestä jo ennen ensimmäistä keikkaa.
Henkilösuhteet Hakulisen ja Yön muiden jäsenien välillä olivat vaikeat, joten Hakulinen jätti myös tämän yhtyeen 1985. Hän lähti soolouralle ja julkaisi jo samana vuonna albumin "Vaaleanpunainen majatalo". Hän myös perusti Kinsky-yhtyeen, joka hajosi vain parin vuoden jälkeen 1987. Tuossa vaiheessa musiikki jäi hetkeksi kokonaan, ja Hakulisella oli vaikeuksia uskoa enää uuteen nousuun. Hän keskittyi yksinomaan säveltämään ja sanoittamaan.
1990-luvun alussa Olli Lindholm halusi pyytää Hakuliselta anteeksi menneitä, minkä jälkeen tämä alkoi jälleen kirjoittaa Yölle kappaleita. Hän aloitti myös satunnaiset esiintymiset yhtyeen kanssa. 2000-luvun alussa Hakulinen osallistui Yön 20-vuotiskonserttikiertueelle ja oli siitä asti mukana kaikilla Yön kiertueilla ja paljon myös festivaaleilla. Hakulinen kirjoitti suuren osan Yön 2000-luvun hiteistä, ja 2000-luvun myötä yhtyeen suosio on taas noussut korkeaksi. Hakulinen lauloi 2000-luvulla kaksi laulua Yön levyille: "Nousevan auringon valoon" ("Kuolematon" 2005) ja "Hän katoaa" ("Loisto" 2009).
Vuonna 2011 Hakulisen ja Yön tiet erkanivat jälleen riidan takia. 1990-luvun alkupuolelta lähtien Hakulinen julkaisi myös neljä sooloalbumia.
Hakuliselle myönnettiin Pro Iskelmä -palkinto Iskelmä Gaalassa 14. helmikuuta 2010.
Kuoleman jälkeen.
Hakulisen kesken jäänyt kappale tehtiin loppuun ja julkaistiin YouTubessa sekä cd-singlenä helmikuussa 2024. Kappaleen ovat tehneet Hakulisen lisäksi Juha Mäkkeli ja Hakulisen hyvä ystävä Iku Tukiainen. Kappale kantaa nimeään Talven viimaa.
Yön kataloogi tuli takaisin Spotifyyn keväällä 2024, sillä Yö-yhtye pääsi sopuun biiseistä Hakulisen lähipiirin kanssa.
Yksityiselämä.
Jussi Hakulinen oli naimisissa Sari Hakulisen kanssa vuoteen 2011. Hakulisen vanhin tytär Ellinoora Hakulinen on myös muusikko ja esiintyi myös yhdessä isänsä kanssa keikoilla ja Yö-yhtyeen "Loisto"-albumilla.
Hakulinen toimi Porin eri kouluissa mm. musiikinopettajana kahdenkymmenen vuoden ajan 1980-luvun lopusta alkaen.
Hakuliselta leikattiin eturauhassyöpä syyskuussa 2017. Hänet löydettiin kotoaan sairauskohtaukseen kuolleena 9. elokuuta 2022.