Doggermatalikon taistelu

Doggermatalikon taistelu () oli ensimmäisen maailmansodan meritaistelu 24. tammikuuta 1915 Britannian ja Saksan laivasto-osastojen välillä. Britit voittivat saksalaisen laivastoeskadroonan, jonka tehtävänä oli upottaa brittien kalastusaluksia. Saksalaiseen laivasto-osastoon kuuluivat taisteluristeilijät "SMS Derfflinger", "SMS Moltke" ja "SMS Seydlitz", panssariristeilijä "SMS Blücher" ja kevyt risteilijä "SMS Kolberg", joista "SMS Blücher" upposi vieden 782 miestä mukanaan. Saksan laivaston aluksista ainoastaan "SMS Moltke" säilyi taistelukuntoisena, mutta myös brittien taisteluristeilijään "HMS Lioniin" osui. Doggermatalikon taistelu oli pieni, mutta vahvisti brittilaivaston taisteluintoa. Se paljasti myös brittilaivojen keskinäisessä viestityksessä väärinkäsityksiä aiheuttavia puutteita, jotka tulivat esille myöhemmässä Skagerrakin taistelussa, koska viestitystä ei korjattu asialliseksi.
Taistelun kulku.
Tausta.
Hipperin johtama laivasto-osasto oli merellä 16. joulukuuta 1914 hyökäten rannikkokaupunkeihin, jolloin saksalaisen laivastoeskadroonan tykit surmasivat 18 Scarboroughissa, ja aiheuttivat vaurioita Whitbyssä ja Hartlepoolissa.
Doggermatalikko.
Saksan laivasto lähetti 23. tammikuuta 1915 amiraali Franz von Hipperin laivasto-osaston tuhoamaan Doggermatalikolla mahdollisesti olevat brittiläiset kevyet voimat. Saksalaiset meriupseerit pitivät aluksia mahdollisesti vakoojina, jotka ilmoittaisivat Saksan laivaston liikkeet Amiraliteetille. Tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista, koska ainoastaan muutamissa aluksissa oli radiot. Britannian Amiraliteettii mursi viestin salauksen jo samana päivänä saaden selville saksalaisten suunnitelman, jolloin se antoi määräyksen osaston lähettämisestä merelle.
Amiraali Franz von Hipperin osastoon kuuluivat panssariristeilijä "SMS Blücher" ja taisteluristeilijät "SMS Derfflinger", "SMS Moltke", "SMS Seydlitz" sekä kevyet risteilijät "SMS Kolberg", "SMS Graudenz", "SMS Rostock" ja "SMS Stralsund" sekä 18 torpedovenettä. Saksalaisosasto hyökkäsi Doggermatalikolla olevien brittiläisten kalastusalusten kimppuun. Britit olivat saaneet kuitenkin tästä suunnitelmasta tiedon jo edellisenä päivänä kuuntelemalla Saksan salattua radioliikennettä, jonka brittien laivastotiedustelu ”Huone 40” selvitti.
Aamulla 24. tammikuuta britit havaitsivat Saksan laivaston panssariristeilijä "SMS Blücherin" ja lähestyivät nopeasti saksalaisia, jotka virheellisesti uskoivat laivojensa olevan brittien laivoja nopeampia. Saksalaiset totesivat englantilaisten ylivoiman ja Hipper antoi perääntymiskäskyn välttääkseen yhteenoton. Tämän todettuaan amiraali Beatty antoi takaa-ajokäskyn.
Kello 09:30 "HMS Lion" avasi tulen 15 km:n etäisyydeltä ja osui "SMS Seydlitziin", joka oli panssariristelijä "SMS Blücher"in edessä. Saksalaisaluksen kaksi taaimmaista tykkitornia saivat suoran osuman, jolloin 160 miestä kuoli. Kello 09:50 "SMS Blücher" oli kärsinyt pahoja vaurioita, ja sen vauhti oli hidastunut. 10:18 brittien "HMS Lion" vaurioitui "SMS Derfflingerin" tulitettua ja saaden siihen kolme osumaa, joista yksi osui vesirajan alapuolelle. "HMS Lioniin" osui vauhdin hidastuttua uusia osumia ja se jäi pois taistelusta 11:00. Kontra-amiraali Arthur Moore "HMS New Zealandilla" otti samalla komennon, vaikka Beatty ei sitä koskaan kyennyt virallisesti luovuttamaan "HMS Lionin" viestijärjestelmien lakattua toimimasta.
Saksalaisen laivastoeskadroonan tuho näytti varmalta, mutta 10:50 "HMS Lionista" väitettiin nähdyn saksalaisen sukellusveneen periskooppi, ja britit määräsivät oman laivastoeskadroonansa sukellusveneentorjunta-manööveriin. Koska manööverin vaatimaa 90 asteen käännöstä ei voitu tehdä, brittien komentaja päätti tehdä 45 asteen käännöksen juuri "SMS Blücherin" suuntaan. Väärinkäsityksen vuoksi muut brittien alukset ympäröivät "SMS Blücherin" ja upottivat sen. "SMS Blücher" vei mukanaan 782 miestä. Saksa uskoi brittien saaneen vihiä heidän suunnitelmistaan Doggermatalikolla vakoilijalta, joka oli lähellä heidän ”Jade”-laivastotukikohtaansa.