tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Josua Ruotsala

Josua Ruotsala (15. marraskuuta 1893 Lohtaja – 9. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja. 
Josua Ruotsalan vanhemmat olivat maanviljelijä Aaprami Ruotsala ja Kreeta Annanolli ja puoliso vuodesta 1921 Hanna Maria Nikupaavo. Ruotsala toimi Keskipohjanmaan kirjapaino -yhtiön toimitusjohtajana 1930–1944 ja oli yksi "Keskipohjanmaan" perustajista. Lehden taloudenhoitaja hän oli 1930–1945 ja päätoimittaja 1945–1963. "Maalaiskodin" päätoimittaja Ruotsala oli vuodesta 1948. Ruotsalalla oli useita atteellisten ja taloudellisten yhdistysten ja järjestöjen luottamustehtäviä, kuten Suomen Nuorison Liiton johtokunnan jäsenyys ja talous- sekä liikuntakasvatusvaliokuntien puheenjohtajuus. Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1957–1963 ja presidentin valitsijamies kahdesti. Ruotsala vaikutti osaltaan merkittävästi Keski-Pohjanmaan kansanopiston perustamiseen Kälviälle.
Shovel Knight

Shovel Knight on Yacht Club Gamesin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, Wii U:lle ja Nintendo 3DS:lle kesäkuussa 2014, OS X:lle ja Linuxille syyskuussa 2014, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, PlayStation Vitalle and Xbox Onelle huhtikuussa 2015 ja Nintendo Switchille maaliskuussa 2017. Shovel Knightin pelattavuuden ja grafiikan inspiraation lähteenä toimii Nintendo Entertainment Systemin tasohyppelypelit.
Pelattavuus.
"Shovel Knight" on 2D side-scrolling tasohyppely 8-bittisellä graafisella tyylillä, jossa pelaaja ohjaa samannimistä protagonistiä hänen keräillessään aarteita ja taistellessaan Order of No Quarteria vastaan. Shovel Knight käyttää lapiota, jolla hän voi iskeä vihollisia, kaivaa aarteita tai pompata alla olevista vihollisista. 
Päätehtävän lisäksi, jossa pelaajat pyrkivät pääsemään maailmankartan läpi taistellen jokaisen tason läpi ja tuhoamalla pomovastuksen tason lopussa, pelaajia kannustetaan keräämään mahdollisimman paljon aarteita. Aarteita voidaan hankkia tappamalla vihollisia, etsimällä arkkuja, kaivamalla ympäristöä ja löytämällä muistilehtiä, jotka myös avaavat musiikkikappaleita. Ansaitut rahat voidaan tuhlata kylissä erilaisiin esineihin, kuten terveyden ja magian päivityksillä, myyntimiehen myymillä toissijaisilla tuotteilla ja panssari- ja lapiopäivityksillä. Vaikka pelaajalla on loputtomasti elämiä, kuolemisesta pelaaja menettää osan rahastaan, mutta pelaaja voi palauttaa ne keräämällä lentävät säkit, jotka ilmestyvät paikkaan, jossa pelaaja viimeksi kuoli. Lisähaastetta halutessaan pelaajat voivat myös tuhota tallennuspisteitä ansaitakseen enemmän aarteita sillä riskillä, että heidät lähetetään taaksepäin, jos he kuolevat.
Tarina.
Ennen pelin tapahtumia, seikkailijat Shovel Knight ja Shield Knight matkasivat kahdestaan ympäri maailmaa, mutta heidän tutkiessaan Tower of Fatea, kirottu amuletti ottaa haltuunsa Shield Knightin ja hän hylkää Shovel Knightin sinetöidyn tornin juurelle. Surressaan rakastettuaan, Shovel Knight lopettaa seikkailemisen ja lähtee itseaiheutetulle maanpaolle. Hänen poissaollessaan Enchantress nousee valtaan levittäen pahaa maan yli. Kuultuaan, että Enchantress on purkautunut kohtalon tornista, Shovel Knight aloittaa matkansa takaisin sinne ja toivoo löytävänsä ja pelastavan Shield Knightin. Tätä varten Shovel Knight joutuu taistelemaan "The Order of No Quarterin" jäseniä vastaan, jotka Enchantress on lähettänyt estämään häntä.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. Peli on saanut Nintendo Lifen arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista (2008–2009)

Tämä on luettelo Yhdistyneiden kansakuntienturvallisuusneuvoston päätöslauselmista 1801–1900, jotka hyväksyttiin 20. helmikuuta 2008 ja 16. joulukuuta 2009 välisenä aikana.
Naisten kansainvälinen rauhan ja vapauden liitto

Naisten kansainvälinen rauhan ja vapauden liitto (, lyh. WILPF) on vuonna 1915 perustettu kansainvälinen naisten rauhanjärjestö. Sen päämaja sijaitsee Genevessä ja järjestöllä on toimisto myös New Yorkissa. WILPF:llä on neuvoa-antava asema YK:n alaisissa toimielimissä ECOSOC, UNCTAD ja UNESCO. 
Järjestö Suomessa.
Järjestön Suomen osaston perusti Maikki Friberg vuonna 1926. Sen nykyinen puheenjohtaja on Sirkku Järvelä.
Maricica Țăran

Maricica Titie Țăran Iordache (s. 4. tammikuuta 1962 Gherța Mică, Satu Mare) on romanialaissyntyinen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti, joka uransa loppupuolella edusti Saksaa. Hän on pituudeltaan 179 cm.
Țăran voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Hän saavutti MM-kilpailuissa Romanian pariaironelosessa hopeaa 1986 ja pronssia 1985. Saksan edustajana hän sai yksikössä MM-pronssia 1990 ja oli neljäs 1989.
Erik Gustaf Granholm

Erik Gustaf Granholm (3. helmikuuta 1807 – 17. joulukuuta 1872) oli suomalainen soittimien valmistaja ja pianotehtailija. Granholmin Helsingissä sijainnut pianotehdas valmisti vuosina 1835–1866 ainakin 600 taffelipianoa jotka olivat aikanaan arvostettuja. Taffelipiano oli pöytämallinen, rautarunkoinen kosketinsoitin jonka kielet olivat vaakasuunnassa. Nykytyyppiset pysytykieliset pianot alkoivat syrjäyttää taffelipianoja 1900-luvun alusta lähtien. 
Granholm tuli oppiin Olof Granfeltin vuonna 1822 perustamaan pianotehtaaseen Turkuun. Turun palon jälkeen hän muutti Olof Granfeltin mukana Tukholmaan jatkamaan ammattiopintojaan. Granholm siirtyi seuraavaksi Pietariin jossa hän oli työssä Grassen pianotehtaassa tullen 1833 tehdaskisälliksi. Vuonna 1835 mestarinkirjan saanut Granholm muutti Helsinkiin jonne hän perusti pianotehtaansa.
Granholmin tehtaassa oli työssä 12–20 eri maista kotoisin ollutta työntekijää. Tehdas valmisti pianojen ohella myös noin 500 kitaraa ja viulua ja Elias Lönnrotin innostamana Granholm lienee valmistanut myös kanteleita. Granholmin kotona vieraili Helsingissä käyneitä musiikkitaiteilijoita ja he käyttivät usein esityksissään Granholmin valmistamia soittimia. Yksi vieraista oli säveltäjä Fredrik Pacius joka myös suositteli lehti-ilmoituksissa Granholmin soittimia.
Granholm oli naimisissa Eva Elisabeth Forssin (1798–1879) kanssa. Heidän poikansa oli yleisten rakennusten ylihallituksen päällikkö, arkkitehti Florentin Granholm. Erik Gustaf Granholm on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Karin Stolpe

Karin Maria Stolpe, o.s. "von Euler-Chelpin" (4. huhtikuuta 1907 Tukholma, Ruotsi – 1. tammikuuta 2003) oli ruotsalainen kääntäjä ja kirjailija.
Stolpen vanhemmat olivat Augsburgissa syntynyt professori Hans von Euler-Chelpin, joka sai Nobelin kemianpalkinnon, ja merkittävä luonnontieteilijä Astrid Cleve. Vanhemmat erosivat kymmenen vuoden avioliiton jälkeen saatuaan viisi lasta. Stolpe meni vuonna 1931 naimisiin kirjailija Sven Stolpen kanssa. He saivat neljä lasta, jotka ovat Benkt Stolpe (s. 1933), kääntäjä Monica Rennerfelt (1935–1996), kirjailija Staffan Stolpe (s. 1943) ja televisiojuontaja Lisette Schulman (1951–2015).
Stolpen pariskunta seurusteli kirjallisuuspiireissä, ja Karin Stolpella oli kiihkeä suhde Olof Lagercrantzin kanssa, mutta avioliitto kuitenkin kesti.
Stolpe kirjoitti itse ainoastaan yhden kirjan, "Pigg och Pettan: barnsaga" (kuvitus: Birgit von Euler, Bonnier, 1934), mutta sitä ahkerammin hän käänsi. Hän käänsi myös yhdessä Sven Stolpen kanssa, muun muassa Hermann Hessen "Arosuden" ja Roger Martin du Gardin romaanisarjan "Thibault’n suku". Hän käänsi viitisenkymmentä kirjaa ainakin kuudesta kielestä.
Stolpe joutui sairaalaan lähes vuodeksi kotona sattuneen talousspriiräjähdyksen seurauksena. Hän tutustui siellä venäläiseen naiseen, joka oli kääntynyt roomalaiskatolisuuteen, ja nainen teki häneen syvän vaikutuksen. Pian kotiin paluunsa jälkeen hän kääntyi katoliseksi, samoin Sven Stolpe. Kääntymisensä jälkeen hän käänsi enää lähes yksinomaan katolista asiaproosaa, kun sitä ennen hän oli kääntänyt laatukaunokirjallisuutta ja lastenkirjoja. Hänelle merkittävä oli kansansivistäjä Danilo Dolci, ja hän käänsi useita tämän teoksia ja oli tämän kanssa kirjeenvaihdossakin. Monissa Stolpen käännöksissä ei ole ilmoitettu kääntäjän nimeä, ja hänen yhdessä Sven Stolpen kanssa tekemissä on usein vain tämän nimi.
Tunnetuimpia Stolpen kääntämästä asiaproosasta on C. G. Jungin "Människan och hennes symboler" (suom. "Symbolit: piilotajunnan kieli"), josta Jung tosin kirjoitti vain ensimmäisen luvun. Käännöksen kieltä pidetään jo vanhahtavana, sillä Stolpe oli saanut koulutuksensa ennen toista maailmansotaa, jolloin ruotsin kielessä oli monia piirteitä, jotka sittemmin ovat jääneet käytöstä. Hän oli kuitenkin luova ja huolellinen kääntäjä, ja paikoin teksti on selkeämpää kuin alkukielinen.
Karin ja Sven Stolpe on haudattu Vadstenan uudelle hautausmaalle.
Digambara

Digambara eli ilmapukuiset tai "taivaan vaatettamat" on pienempi jainalaisuuden kahdesta pääsuuntauksesta, joista toinen on nimeltään svetambara. Digambara on svetambaraan verrattuna vanhoillisempi ja radikaalimpi suuntaus, jonka ihanteen mukaan munkkien tulee kulkea alasti. Digambara levisi erityisesti Etelä-Intiaan kun svetambara menestyi Intian Gujaratin osavaltiossa. Digambaroilla on oma kaanoninsa, joka eroaa osittain svetambarojen vastaavasta, mutta näiden lisäksi on olemassa yhteistä kirjallisuutta. Digambarat uskovat, että jainalaisuuden alkuperäiset pyhät kirjoitukset ja Mahaviran opetukset ovat kadonneet.
Digambarat eivät usko, että nainen voi saavuttaa täydellisyyttä. Tämä johtuu siitä, että naisten alastomuus houkuttelisi miehiä seksuaalisesti ja turmelisi heidän hengelliset pyrkimyksensä, digambarat eivät myöskään usko että naiset kehtaisivat kulkea alasti julkisesti.
Anișoara Sorohan

Anișoara Sorohan-Minea (s. 9. helmikuuta 1963 Târgu Frumos, Iași) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 177 cm.
Sorohan voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Hän saavutti olympiapronssia pariaironelosessa Soulissa 1988. MM-kilpailuissa hän sai pariaironelosessa hopeaa 1986 ja pronssia 1985 sekä oli neljäs 1987. Kahdeksikossa hän sijoittui viidenneksi 1983. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden pariairokaksikossa 1981.
Ioana Badea

Ioana Badea (s. 22. maaliskuuta 1964 Odobești, Dâmbovița) on romanialainen soudun olympiavoittaja. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Badea voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. MM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksikoissa viidenneksi 1983.
Sofia Corban

Sofia Corban-Banovici (s. 1. elokuuta 1956 Drăgănești-Vlașca, Teleorman) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Sorohan voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samassa veneluokassa neljänneksi Moskovan olympialaisissa 1980. MM-kilpailuissa hän saavutti perämiehellisessä pariaironelosessa pronssia 1979, 1981 ja 1982 sekä sijoittui neljänneksi 1983 ja kuudenneksi 1978.
Ellen Wilkinson

Ellen Cicely Wilkinson (8. lokakuuta 1891 Manchester – 6. helmikuuta 1947 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko. Hän oli Britannian parlamentin jäsen 1924–1931 ja 1935–1947, ja toimi Ison-Britannian opetusministerinä 1945–1947. Vuosina 1944–1945 Wilkinson oli myös Työväenpuolueen toimeenpanevan komitean puheenjohtaja.
Astmaa sairastanut Wilkinson kuoli keuhkokuumeeseen 55-vuotiaana helmikuussa 1947.
Ecaterina Oancia

Ecaterina Oancia (s. 25. maaliskuuta 1954 Sângeorgiu de Pădure, Mureș – 3. joulukuuta 2024) oli romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli pituudeltaan 157 cm. Urheilu-uransa jälkeen Oancia työskenteli sihteerinä jalkapalloseurassa sekä soutuvalmentajana että -tuomarina.
Oancia voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti hopeaa kahdeksikossa ja pronssia perämiehellisessä nelosessa. Hän voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1987 sekä kahdeksikossa 1987 ja 1989. MM-pronssia hän saavutti perämiehellisessä pariaironelosessa 1981 ja 1982 sekä kahdeksikossa 1985. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä pariaironelosessa 1983.
Prinimai menja

Prinimai menja () on venäläisen televisiojuontaja Olga Buzovan toinen albumi. Se julkaistiin 5. lokakuuta 2018 levymerkillä Archer Music Production.
Sanda Toma

Sanda Toma, myöh. Urichianu (s. 24. helmikuuta 1956 Ștefănești, Botoșani) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 176 cm.
Toma voitti olympiakultaa yksikössä Moskovassa 1980. Hän voitti yksikön maailmanmestaruuden 1979 ja 1981. Pariairokaksikossa hän sijoittui viidenneksi MM-kilpailuissa 1978.
Johan Erik Engström

Johan Erik Engström (1846–1893) oli suomalainen soittimien rakentaja ja piano- ja flyygelitehtailija. 
Engström harjoitteli neljän vuoden ajan Pietarissa hankkien siellä kisällinkirjansa. Hän hankki sitten lisäoppia ensin Tukholmassa, sitten Düsseldorfissa ja viimeksi Pariisissa jossa hän oli Erard-tehtaan palveluksessa. Engström joutui olemaan mukana Pariisin piirityksessä Saksan ja Ranskan välisen sodan aikana ja sen jälkeen todistamaan Pariisin kommunardikapinaa 1871 ja sen kukistamista.
Engström palasi Suomeen 1871 ja perusti Helsinkiin pianoja ja flyygeleitä valmistaneen tehtaan. Tehtaan valmistmat pianot ja flyygelit tulivat hyvän laatunsa vuoksi hyvin suosituiksi. Tehtaassa oli työssä keskimäärin 14–16 työntekijää ja se ehti valmistaa 500–600 pianoa ja flyygeliä toiminta-aikanaan. Engströmin tehtaassa aloitettiin myös pianonvirittäjien koulutus erikoisen Axel Christenssonin rakentaman harjoittelukoneen avulla. Engströmin tehtaassa valmistettiin myös kanteleita. 
Engströmin tehtaan tuotteet saivat ensimmäisen palkinnon Helsingin ensimmäisessä taide- ja teollisuusnäyttelyssä vuonna 1876 ja vuonna 1885 tehtaalta tilattiin pianino lahjaksi keisarinna Maria Fjodorovnalle Aleksanteri III:n Suomen vierailun edellä. Tämä pianino sijoitettiin myöhemmin keisariperheelle lahjoitettuun Langinkosken huvilaan ja siirrettiin sieltä presidentinlinnaan. Nykyisin pianino on Sibelius-museossa.
Engströmin tehdas joutui talousvaikeuksiin 1880-luvun lopulla ja se lopetti toimintansa 1889. Viimeiset vuotensa hän toimi pianojen korjaajana ja virittäjänä.
Kalevi (lehti)

Kalevi oli suomalainen miestenlehti, jota julkaistiin 2017–2020. "Kalevi" oli Suomen viimeinen painettu pornografinen aikakauslehti. Lehden nimi on kunnianosoitus "Kalle"-lehdelle. Viimeinen numero oli 06/2020. 
"Kalevi" on suunnattu heteroseksuaalisille miehille, mutta siinä on mukana homoseksuaaleille suunnattu osio.
Lehden julkaisija ja päätoimittaja on Eero Meronen. Lehden painosmäärä oli noin 2 000 kappaletta, ja se ilmestyi kahden kuukauden välein.
W Series

W Series oli vuonna 2018 perustettu ainoastaan naiskuljettajille tarkoitettu autourheilusarja, jonka tarkoituksena oli kannustaa naisten osallistumista moottoriurheiluun. Sarjaa ajettin Formula 3 -autoilla, ja sen ensimmäinen osakilpailu ajettiin 4. toukokuuta 2019 Saksan Hockenheimissa.
Historia.
W Series julkistettiin alun perin 10. lokakuuta 2018. Se luotiin vastauksena naispuolisten kuljettajien vähäisyyteen eri moottoriurheilulajeissa ja varsinkin Formula 1:ssä. Sarjaa ovat tukeneet useat merkittävät autourheiluyhteisön jäsenet, mukaan lukien entinen F1-kuljettaja David Coulthard ja insinööri Adrian Newey. 
Osallistuminen sarjan ensimmäisellä kaudella 2019 oli kuljettajille maksutonta, ja ensimmäisen kauden palkintosumma oli yhteensä 1,5 miljoonaa euroa. Tästä 500 000 euroa jaettiin kilpailun voittajalle ja miljoona euroa muiden kilpailijoiden kesken. Sarjan toimitusjohtana toimii Catherine Bond Muir. 
Kausi 2020 peruttiin maailmalla vallinneen koronavirustilanteen vuoksi. Marraskuussa 2020 uutisoitiin, että W Seriesistä tuli Formula 1-sarjan oheissarja kaudesta eteenpäin ja sen osakilpailuja ajetaan F1-osakilpailujen yhteydessä.
Sarjan on voittanut kaikkina kolmena kautena kun se on ajettu (2019, 2021 ja 2022) britti Jamie Chadwick. Lokakuussa 2022 kerrottiin kesken kauden ettei sarjan kolmea viimeistä osakilpailua ajeta rahoitusongelmien vuoksi. Sarja on tunnettu siitä, että kuljettajat eivät joudu maksamaan mistään. Kesäkuussa 2023 sarja päätyi selvitystilaan rahoittajien puutteen vuoksi.
Kritiikki.
Sarjaa on kritisoitu sen julkistamisesta saakka. Pelkona on ollut, että sarja erottaa nais- ja mieskuljettajat ja -autoilusarjat yhä vahvemmin toisistaan. Esimerkiksi brittiläinen Indycar- kuljettaja Pippa Mann vastasi sarjan julkistamiseen viestipalvelu Twitterissä kirjoittamalla "Kuinka surullinen päivä autourheilulle." Entinen Formula E -kuljettaja ja Sauberin F1-testikuljettaja Simona de Silvestro puolestaan sanoi, että 1,5 miljoonan dollarin palkintorahat olisi voitu käyttää paremmin esimerkiksi moottoriurheilun stipendiohjelmaan.
Kilpailuviikonloppu.
Perjantaina ajettiin kahdet 45 minuuttia kestävät vapaat harjoitukset ja lauantaina 30 minuuttia kestävät aika-ajot ja kilpailu. Kilpailut ajettiin DTM-sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä.
Pisteet jaettiin kilpailun kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille.
Auton tekniset tiedot.
W Seriesissä käytettiin italialaisen Tatuusin valmistamia F3 T-318-autoja, jotka Kansainvälinen autourheiluliitto oli hyväksynyt käytettäväksi Formula 3 -sarjassa. Autossa oli 1,8-litrainen turboahdettu moottori ja sen ohjaamon ympärillä on turvarengas.
Dănuț Dobre

Dănuț Dobre (s. 20. helmikuuta 1967 Fetești, Ialomița) on romanialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 192 cm.
Dobre saavutti olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Soulissa 1988 ja kahdeksikossa Barcelonassa 1992. Hän sai MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa 1987 ja perämiehellisessä nelosessa 1991. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi kahdeksikossa 1991. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa 1985.
Patrick Kosk

Patrick Kosk (s. 20. maaliskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, joka tunnetaan elektronisen ja konkreettisen musiikin tekijänä. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin yliopiston musiikkitieteen laitoksen studiossa Jukka Ruohomäen johdolla 1976–1980 ja Yleisradion kokeilustudiossa sekä Pariisissa ("Groupe des Recherches Musicales").
Kosk on säveltänyt kuunnelma- ja näytelmämusiikkia sekä radiofonisia teoksia.
Patrick Koskin puoliso on runoilija Agneta Enckell.
Rajani Palme Dutt

Rajani Palme Dutt (19. kesäkuuta 1896 Cambridge – 20. joulukuuta 1974 Lontoo) oli brittiläinen toimittaja ja poliitikko. Hän oli yksi Ison-Britannian kommunistisen puolueen perustajajäsenistä, ja Britannian johtavia kommunistisia teoreetikkoja. Ennen toista maailmansotaa Palme Dutt vaikutti myös Kominternissä.
Palme Duttin isä oli intialainen kirurgi Upendra Dutt ja äiti ruotsalaiseen Palmen sukuun kuulunut Anna Palme. Hänen puolisonsa oli suomalaisen kommunistipoliitikon Eino Pekkalan entinen puoliso virolainen Salme Murrik, joka oli Hella Wuolijoen sisar.
Dragoș Neagu

Dragoș Neagu (s. 28. helmikuuta 1967 Bukarest) on romanialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 198 cm.
Neagu saavutti olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Soulissa 1988. Hän sai MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa 1987, perämiehellisessä kaksikossa 1989 ja perämiehellisessä nelosessa 1991 sekä MM-pronssia kahdeksikossa 1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1990 ja kahdeksikossa 1991 sekä viidenneksi perämiehettömässä kaksikossa 1989. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa perämiehellisessä kaksikossa kultaa 1984 ja hopeaa 1985.
Ioan Șnep

Ioan Gabor Snep (s. 12. heinäkuuta 1966 Negrești-Oaș, Satu Mare) on romanialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 192 cm.
Snep saavutti olympiahopeaa perämiehellisessä nelosessa Soulissa 1988. Hän sai MM-hopeaa perämiehellisessä kaksikossa 1989 ja perämiehellisessä nelosessa 1991. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1990 ja kahdeksikossa 1991 sekä viidenneksi perämiehettömässä kaksikossa 1989. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehellisessä kaksikossa 1984.
Vihreä säde (elokuva)

Vihreä säde ("Le Rayon vert") on Éric Rohmerin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1986. Se on viides Rohmerin kuuden novellimaisen elokuvan sarjassa ”Komedioita ja sananlaskuja” ("Comédies et proverbes"). Sarjan muut elokuvat ovat "Lentäjän nainen" (1981), "Ihana avioliitto?" (1982), "Pauline rantatyttö" (1983), "Täysikuu Pariisissa" (1984) ja "Ystävättäreni poikaystävä" (1987). Niissä kaikissa päähenkilönä on nuori, rakkautta etsivä ja etsinnässään epäonnistuva nainen.
Elokuvan nimi tulee auringonnousun ja -laskun yhteydessä joskus nähtävästä valoilmiöstä nimeltä vihreä välähdys, jota päähenkilöt tarinassa yrittävät nähdä.
Vastaanotto.
"Vihreä säde" voitti Venetsian elokuvajuhlilla 1986 Kultaisen leijonan.
"Helsingin Sanomien" Helena Yläsen mielestä "Vihreä säde" on apein ”Komedioita ja sananlaskuja” -sarjan elokuvista. Sen teemoina ovat itseinho, toivottomuus ja yllättävä toivo. ”"Vihreä säde" ei puutu muissa sarjan filmeissä keskeiseen nykyelämän ulkonaiseen väliaikaisuuteen. Se tyytyy vain toteamaan ihmisten lomanviettotavat hyvin ilottomiksi.”
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Luettelo Helsingin muistolaatoista

Luettelo Helsingin muistolaatoista sisältää Helsingissä olevia muistolaattoja. Ensimmäisessä luettelossa on kuvallisia muistolaattoja ja jälkimmäisessä luettelossa tekstilaattoja. 
Helsingin julkiset patsaat ja muistomerkit ovat artikkelissa Luettelo Helsingin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. 
Kuvalliset muistolaatat.
Tässä luettelossa mainitaan sellaisia pysyvästi julkisissa paikoissa olevia muistolaattoja, joissa on tekstin lisäksi kuva, ornamentti tai reliefi. Muistolaatan tulee olla tilassa, johon kaikilla on koko ajan pääsy. Sisätiloissa tai hautausmailla hautojen yhteydessä olevia muistolaattoja ei oteta luetteloon. Laatan pitää olla asennettu jonkun asian tai henkilön muistoksi. Sellaisia muistolaattoja, joissa on pelkkä teksti mainitaan jälkimmäisessä luettelossa.
Tekstilaatat.
Tässä luettelossa on sellaisia muistolaattoja Helsingissä, joissa on pelkästään tekstiä. Laatan pitää olla pysyvästi kiinnitettynä paikalla, jonne kaikki voivat päästä koko ajan. Sisätiloissa tai hautausmailla hautojen yhteydessä olevia muistolaattoja ei oteta luetteloon. Laatan pitää olla asennettu jonkun asian tai henkilön muistoksi. Sellaisia muistolaattoja, joissa on kuva tai reliefi mainitaan ensimmäisessä luettelossa.
Vasile Tomoiagă

Vasile Tomoiagă (s. 20. tammikuuta 1964 Vișeu de Sus, Maramureș) on romanialainen soudun olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 197 cm.
Tomoiagă saavutti olympiahopeaa perämiehellisessä kaksikossa Los Angelesissa 1984 ja perämiehellisessä nelosessa Soulissa 1988. Hän sijoittui Soulissa lisäksi neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa.
Tomoiagă voitti perämiehellisen nelosen maailmanmestaruuden 1989. Perämiehellisessä kaksikossa hän saavutti MM-hopeaa 1985 ja MM-pronssia 1987 sekä sijoittui neljänneksi 1986. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi kahdeksikossa 1991 ja kuudenneksi perämiehellisessä nelosessa 1990.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2019

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2019 käytiin 5. toukokuuta Janakkalan Kiipulassa. Järjestävinä seuroina toimivat Janakkalan Jana ja Karkkilan Pojat.
Mitalistit.
Lähde
Vihreä säde

Vihreä säde voi tarkoittaa seuraavia:
Kabir

Kabir (1440?-1518) oli intialainen mystikkorunoilija, joka saavutti suurta arvostusta hindujen, muslimien ja sikhien keskuudessa. Hänen tarkka syntymäaikansa ei ole tiedossa kuten eivät hänen vanhempansakaan, mutta hänen tiedetään olleen muslimi varhaisessa elämässään. Kabirin nimi, joka tarkoittaa arabiaksi suurta, todistaa hänen islamilaisesta taustastansa. Nuoruudessaan hän liittyi hindulaisen askeetikko Ramanandan seuraajaksi. Kabirin nimissä on kolme kirjaa, jotka ovat Bijak, Granthavali ja kokoelma, joka on osa sikhiläistä Adi-Granthia. Hänen ympärilleen on muodostunut pohjois- ja keski-intialainen yhteisö ja filosofia nimeltä "Kabir panth" (suom. Kabirin polku), joka vetää puoleensa erityisesti daliteja.
Rabindranath Tagore on kääntänyt englanniksi sata Kabirin runoa vuonna 1915 kirjassa "The Songs of Kabir".
Marioara Trașcă

Marioara Trașcă (vuodesta 1989 Curelea, s. 29. lokakuuta 1962 Bukarest) on romanialainen soudun kolminkertainen olympiamitalisti ja kuusinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 172 cm.
Trașcă saavutti olympiahopeaa kahdeksikossa Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Hän sai olympiapronssia perämiehellisessä nelosessa 1988.. 
Trașcă voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1986 ja 1987, perämiehettömässä nelosessa 1990 sekä kahdeksikossa 1987, 1989 ja 1990. MM-hopeaa hän saavutti perämiehettömässä kaksikossa 1989 sekä MM-pronssia kahdeksikossa 1985 ja 1991. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä pariaironelosessa 1983 ja kuudenneksi perämiehettömässä nelosessa 1991.
Luettelo Helsingin entisistä julkisista patsaista ja muistomerkeistä

Tässä luettelossa on lueteltu Helsingin julkisilla paikoilla olleita patsaita ja muistomerkkejä, jotka ovat tuhoutuneet, jostain syystä poistettu pysyvästi, varastettu, varastoitu väliaikaisesti, siirretty sisätiloihin tai johonkin muuhun kuntaan.
Giles Martin

Giles Martin (s. 9. lokakuuta 1969) on brittiläinen musiikkituottaja, lauluntekijä, säveltäjä ja multi-instrumentalisti. Muun muassa hänen studiolevytyksensä sekä televisio- ja elokuvatyönsä ovat saaneet suosiota maailmanlaajuisesti. Hän on The Beatlesin tuottajan George Martinin poika ja näyttelijä Gregory Paul Martinin velipuoli. 
Martin on saanut kaksi Grammy-palkintoa, molemmat vuonna 2007 The Beatlesin kokoelma-albumin "Love" tuottajuudesta.
Bertil Schütt

Bertil Schütt (11. kesäkuuta 1909 Tukholma – 6. heinäkuuta 1983 Tukholma) oli absurdista huumoristaan tunnettu ruotsalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänelle myönnettiin Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto vuonna 1952.
Tukholmassa varttuneen Bertil Schüttin venäjänjuutalainen äiti oli ompelija ja tupakkakauppias, joka myi myös lain kieltämiä kondomeja. Schütt on muistellut lapsuuttaan teoksessa "En skuggboxares memoarer" (1972) ja hänen veljensä Roland Schütt romaanissaan "Kådisbellan" (1989), josta Åke Sandgren ohjasi elokuvan "Ritsakauppias" (1993). 
Bertil Schütt toimi aluksi turkiskauppiaana vuoteen 1937 asti ja tuli sitten tunnetuksi absurdin humoristista romaaneista ja näytelmistään, jotka eivät kuitenkaan saaneet kovin suurta suosiota. Schütt valitti itse syntyneensä väärään maahan, koska hänen temperamenttinsa ei sovi Ruotsiin.
Suomessa Schütt tuli tunnetuksi 1950-luvun puolestavälistä alkaen Helsingin pikkuteattereissa näytelmistään "Tarzan" (Lilla Teatern, 1955), "Kissa ja kannukset" (Inomhuslek, 1952, suomeksi Teatteri Jurkka 1961 ja ruotsiksi Lilla Teatern) sekä rikosfarssistaan "Naurumurhaaja" (Skrattmördaren), joka sai maailmankantaesityksensä Teatteri Jurkassa tammikuussa 1963 Rolf Sandqvistin ohjaamana. 
Ruotsin televisioteatterin tuottama Schüttin farssi "Leski" (Änkan, 1958) nähtiin Yle TV1 -kanavalla ruotsalaisena tv-näytelmänä elokuussa 1969. Tv-näytelmä "Nainen ja suruharso" (Den beslöjade damen, 1977) esitettiin Suomen televisiossa heinäkuussa 1977. "Helsingin Sanomien" tv- ja teatterikriitikko Jukka Kajava ei oikein ymmärtänyt, mistä tässä avioliiton tasa-arvosta kertovassa farssissa oli kyse, vaikka kehuikin teosta melko hauskaksi ja huippunäyttelijöiden (Margaretha Krook ja Ernst-Hugo Järegård) suorituksia hyviksi. Huhtikuussa 1984 esitettiin Schüttin tekstiin perustuva tv-elokuva "En enää koskaan juo olutta" (Jag ska aldrig mer dricka öl, 1984). Schütt on toisena käsikirjoittajana Erik Strandmarkin ohjaamassa ruotsalaisessa elokuvassa "Sköna Susanna och gubbarna" (1959).
Schüttin kirjoittamia romaaneja ei ole suomennettu eikä hänen käsikirjoittamiaan elokuvia ole esitetty Suomen teattereissa.
80 (luku)

80 (kahdeksankymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 79 ja seuraa luku 81.
90 (luku)

90 (yhdeksänkymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 89 ja seuraa luku 91.
Mykolihapot

Mykolihapot ovat ryhmä pitkäketjuisia rasvahappoja. Niitä esiintyy mykobakteerien ja muiden niille läheistä sukua olevien bakteerien soluseinissä. Mykolihapot tekevät näiden bakteerien soluseinistä vastustuskykyisen kuivumiselle, hapoille ja useille muille kemikaaleille ja heikentävät antibioottien tehoa. Rakenteeltaan erilaisia mykolihappoja tunnetaan yli 500.
Rakenne ja ominaisuudet.
Mykolihappoja eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1938 tuberkuloosia aiheuttavasta bakteerista "Mycobacterium tuberculosis". Tämän jälkeen niitä on tavattu myös kaikista muista "Mycobacterium"-suvun lajeista sekä monista lähisukulaisista esimerkiksi "Rhodococcus"-, "Gordonia"-, "Dietzia"-, "Nocardia"-, "Corynebacterium"- ja "Segniliparus"-sukujen lajeista. Mykolihappojen rakenne koostuu haarautuneesta hiilivetyketjusta. Ketju haarautuu karboksyylihapporyhmään nähden ensimmäisestä hiiliatomista katsottuna lyhyemmäksi α-ketjuksi ja pidemmäksi ß-ketjuksi, jota kutsutaan myös meromykonaattiketjuksi. Yhdisteissä on karboksyylihapporyhmään nähden β-asemassa hydroksyyliryhmä. Meromykonaattiketjussa on vähintään yksi syklopropyyliryhmä ja lisäksi siinä voi olla myös metyyli-, metoksi-, ketoni- tai esteriryhmiä sekä tyydyttymättömiä kaksoissidoksia. Mykolihapoissa hiiliatomien lukumäärä vaihtelee välillä 20–100. Mykolihapot esiintyvät soluseinissä joko vapaina tai sitoutuneena arabinogalaktaanipolysakkaridiin. 
Mykolihapot parantavat soluseinän rakennetta ja lisäävät virulenssia sekä stabiilisuutta kuivumista sekä happoja, emäksiä ja muita kemikaaleja vastaan. Myös antibioottien on vaikea tunkeutua mykolihappoja sisältävän soluseinän läpi, mikä lisää näiden bakteerien vastustuskykyä antibiooteille. Mykolihappoja tuottavat bakteerit muodostavat erikoistuneita rasvahapposyntaaseja, jotka muodostavat mykolihappojen komponentteja koentsyymi-A:n ja rasvahappojen komplekseista. Eräät antibiootit vaikuttavat estämällä mykolihappojen biosynteesiä ja tällaisia ovat isoniatsidi, etionamidi ja delamanidi
Suomen urheilu 2001

Suomen urheilu 2001 käsittelee vuoden 2001 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden naisurheilijaksi valittiin hiihdon maailmanmestari Pirjo Manninen ja vuoden valmentajaksi suunnistusvalmentaja Torsten Smedslund.
Keski-Afrikan keisari

Keski-Afrikan keisari (ransk. "Empereur de Centrafrique") oli Keski-Afrikan keisarikunnan hallitsijan titteli vuosina 1976–1979. Keski-Afrikan presidentti Jean-Bédel Bokassa julisti itsensä keisari Bokassa I:ksi 4. joulukuuta 1976, ja piti 4. joulukuuta 1977. Kruunajaisseremonia, jonka arvioitiin maksavan 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (80 miljoonaa dollaria nykyrahassa). Vaikka Bokassa hallitsi nimellisesti perustuslaillisena hallitsijana, hän käytti absoluuttista valtaa. Bokassa otti vallan vuoden 1966 vallankaappauksessa.
Keisarin titteli oli virallisesti "Hänen keisarillinen korkeutensa [nimi] rauhan apostoli, Jeesus Kristuksen palvelija Keski-Afrikan keisarikunnan keisari ja marsalkka".
Bokassa yritti perustella toimiaan väittäen, että monarkian luominen auttaisi Keski-Afrikkaa "erottumaan" muualta mantereesta ja ansaitsemaan maailman kunnioituksen. Kruunajaisiin kului kolmanneksen maan vuosittaisesta budjetista ja koko Ranskan kehitysavusta sinä vuonna, mutta suurista kutsuista huolimatta ulkomaalaisia päämiehiä ei osallistunut tapahtumaan. Monet ajattelivat, että Bokassa oli suuruudenhullu, ja verrattiin hänen egotistista luonnetta naapurimaan diktaattorin, Ugandan presidentti Idi Aminiin.
Joseph Bell

Joseph Bell (2. joulukuuta 1837 – 4. lokakuuta 1911) oli brittiläinen lääkäri ja kirurgi.
Bell valmistui Edinburghin yliopistosta vuonna 1859 ja toimi sen jälkeen Royal Infirmary of Edinburgh -sairaalan kirurgina. Hänestä tuli sairaalan pääkirurgi vuonna 1872. Hän aloitti sairaalassa Skotlannin ensimmäiset kirurgien opetuskurssit ja yritti saada myös naisille mahdollisuuden lääketieteellisiin opintoihin. Vuodesta 1873 vuoteen 1896 hän toimi "Edinburgh Medical Journal" -lehden päätoimittajana.
Bell tunnettiin tarkkanäköisenä ja loogisena miehenä, joka saattoi tehdä yksityiskohtaisia päätelmiä potilaistaan tarkastelemalla näissä sellaisia piirteitä, joita useimmat muut eivät panneet merkille. Bellin alaisuudessa vuonna 1877 opiskellut Arthur Conan Doyle käytti häntä myöhemmin esikuvana kuvitteelliselle Sherlock Holmesin salapoliisihahmolleen, minkä tunnusti myöhemmin myös Bellille itselleen kirjeitse. Bellin itsensä on sanottu olleen ylpeä Sherlock Holmesista kertovien tarinoiden suosiosta.
Bell on vaimonsa Edith Murrayn ohella haudattu Edinburghiin Deanin hautausmaalle.
Golden Tour

Golden Tour on australialaisen laulaja Kylie Minoguen viidestoista konserttikiertue. Kiertue markkinoi hänen "Golden" (2018) albumiaan ja alkoi 18. syyskuuta 2018 Newcastlessa, Englannissa.
Soittolista.
Act 1: Desert Sunrise
Act 2: The High and Dry
Act 3: Nothing Behind Me, Everything Ahead of Me
Act 4: At the Biker Rally
Act 5: At the Picnic After the Biker Rally
Act 6: Studio 54
Encore: The Nashville Rider
Chelonoidis

Chelonoidis on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, joka sisältää aiemmin "Geochelone"-sukuun luettuja lajeja. Se sisältää neljä elossa olevaa lajia, jotka ovat galápagoksenjättiläiskilpikonna ("Chelonoidis niger"), hiilikilpikonna ("Chelonoidis carbonarius"), chilenkilpikonna ("Chelonoidis chilensis") ja viidakkokilpikonna ("Chelonoidis denticulatus"). Vielä noin vuonna 1400 jKr. suvun lajeja tavattiin myös Karibialla, mutta ne kuolivat sukupuuttoon saarten alkuperäisasukkaiden metsästyksen myötä.
Suvun taksonomia on muuttunut useita kertoja, ja keskustelu jatkuu. Vuonna 2006 julkaistun tutkimuksen perusteella joukko aikaisempia "Chelonoidis niger" -lajin alalajeja kohotettiin itsenäisen lajin asemaan vuonna 2014. Vuoden 2021 lajiluettelossaan kansainvälinen kilpikonnien tutkimusryhmä päätti siirtää ne takaisin alalajeiksi.
Lajit.
Suku sisältää seuraavat lajit:
Galápagoksenjättiläiskilpikonnan ("Chelonoidis niger") alalajit, jotka on välillä luokiteltu lajeiksi.
Archie Mountbatten-Windsor

Archie Harrison Mountbatten-Windsor (s. 6. toukokuuta 2019 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on prinssi Harryn, Sussexin herttuan ja hänen puolisonsa Meghanin, Sussexin herttuattaren ensimmäinen lapsi. Hän on Charles III:n lapsenlapsi ja kuudentena kruununperimysjärjestyksessä.
Prinssi esiteltiin julkisuudessa ensi kerran 8. toukokuuta ja lapsen nimi Archie Harrison Mountbatten-Windsor julkistettiin. Archiella on yksi nuorempi sisarus Lilibet.
A Wonderful Life

A Wonderful Life on belgialaisen laulaja Lara Fabianan 6. studioalbumi. Se julkaistiin 2004.
XOXO (albumi)

XOXO on eteläkorealaisen poikabändi EXOn ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2013.
Thomas Biskup

Thomas Biskup (s. 2. heinäkuuta 1971) on saksalainen ohjelmistotuottaja ja IT-alan ammattilainen. Hän on "Ancient Domains of Mystery" -roguelike-tietokonepelin luoja ja kehittäjä.
Biskup on saksalaisen QuinScape-ohjelmistoyhtiön toimitusjohtaja ja asuu Wittenissä.
Dorothea Dunckel

Maria Dorothea Dunckel,o.s. "Altén" 13. maaliskuuta 1799 Tukholma, Ruotsi – 30. marraskuuta 1878 t. 1879) oli ruotsalainen runoilija, näytelmäkirjailija ja kääntäjä. 
Hänen isänsä oli sihteeri Martin Altén ja äiti saksalaissyntyinen Kristina Dorotea Landwertz, johon Martin Altén tutustui ollessaan yksityisopettajana Pommerissa sotilaspalveluksen jälkeen. Molemmat vanhemmat olivat pappissukua. Dorothea Altén kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä 1808 ja auttoi äidin kuoltua isäänsä kääntämisessä. Vuonna 1813 hän julkaisi käännöksen komediasta "Receptet" ja 1817 kirjoitti näytelmän "Förlofningen".
Pari Dunckelin näytelmää esitettiin tukholmalaisissa teattereissa. Lisäksi hän kirjoitti isänmaallisia ylistysrunoja kuninkaallisille. Hän ryhtyi opettajaksi, mutta avioitui 1821 saksalaissyntyisen papin David Wilhelm Dunckelin kanssa. David Dunckel sai papin tehtävän ensin saksalais-hollantilaisesta seurakunnasta Tukholmasta ja sitten Göteborgin saksalaisesta seurakunnasta. Muutto Göteborgiin oli kuitenkin hankala Dorothea Dunckelille, ja hänen kirjallinen uransa hiipui. Hän julkaisi siellä 1824 runokokoelman "Förstling", jonka kirjallisuuspiirit panivat merkille. Seurasi kaksi kirjemuotoon kirjoitettu kertomusta "Marie, en liten gåfva i brev" 1830 ja "Wilhelms brefvexling" vuodelta 1835. Hänen maanläheinen runotyylinsä pääsi oikeuksiinsa vasta 1865 ilmestyneessä kokoelmassa "Gammalt och nytt ur min portfölj", jossa oli Fredrika Bremerin kirjoittamat alkusanat. Dunckelin kirjallinen ura oli kuitenkin jo ohi.
Avioliitto päättyi eroon, ja Dunckel palasi Tukholmaan. Eron jälkeiseen tuotantoon kuuluu käännöksiä ja muutama kertomus suosituissa vihkosarjoissa. Romaani Pensions-vännerna ilmestyi 1842. "Två systrar i Östergötland" ilmestyi kahden vuoden kuluttua, ja sen teemat olivat jo harkitumpia. Hän pyrki kirjailijana sopeutumaan vallitseviin kirjallisiin oloihin. Nimimerkillä D. D. hän yritti turhaan murtaa naiselle asetettuja konventioita siitä mille nainen voi omistautua tai hänen pitää omistautua, kuten eräs hänen romaanihenkilönsä asian ilmaisee. Myöhemmin hän teki käännöksiä Lars Johan Hiertan julkaisemalle Nytt Läsebibliothekille. Hänen käännöksensä Gotthold Ephraim Lessingin "Nathan den visestä" (suom. "Nathan viisas") ilmestyi samoihin aikoihin kuin Esaias Tegnér teki sairaana Schleswigissä oman käännöksensä, joka tosin pysyi käsikirjoituksena vuoteen 1946.
Viimeiset vuosikymmenensä Dunckel asui tyttärensä Emilien luona, joka huolehti hänen elannostaan. Dunckel teki käännökset saksasta, joka lienee ollut hänen äidinkielensä ja myös keskustelukieli avioliiton aikana.
Rafael Saartio

Ragnar Rafael Saartio, vuoteen 1933 Ström (1. lokakuuta 1892 Helsinki – 8. toukokuuta 1970 Lahti) oli suomalainen rovasti ja pappi, joka julkaisi useita tietoteoksia ja suunnitteli Hollolaan punaisten muistomerkin sekä sankarihautausmaan alueen.
Henkilöhistoria.
Saartion vanhemmat olivat kirkkonummelaiset maatyömies Johan Viktor Ström (s. 26.10.1845 Vårnäs, Kirkkonummi, k. 15.2.1895 Herttoniemi, Helsinki) ja Hulda Wilhelmina Bäckström (s. 21.10.1857 Honskby, Kirkkonummi, k. 6.12.1895 Tali, Helsinki) ja hänen toinen puolisonsa vuodesta 1937 alkaen oli agronomi Maija-Liisa Hyvärinen (s. 18.7.1916 Hollola, k. 24.1.2006 Lahti). Saartio tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta (Norssi) 1912 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1918. Hänet vihittiin papiksi 11.6.1918 Savonlinnan tuomiokirkossa, jossa alkoi pitämään myös päiväsaarnoja ruotsiksi. Hän toimi sotilaspappina ympäri Suomea 1919–1926, Hollolan kappalaisena 1926–1943 ja kirkkoherrana 1943–1964. Rovastin arvonimen hän sai 1947. Hän oli erittäin aktiivinen kotiseutumies ja hänet kutsuttiin Hollolan kotiseutuyhdistyksen ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Hän oli Suomen Valkoisen Ruusun 1. lk ritari (SVR R1), aktiivinen valokuvaaja ja säveltäjä. Saartio julkaisi muun muassa useita teoksia Hollolan kirkosta.
Agneepath (vuoden 1990 elokuva)

Agneepath on vuonna 1990 ilmestynyt Mukul S. Anandan ohjaama intialainen toimintaelokuva.
Lintujen suojelu

Lintujen suojelu on lintuihin kohdistuvaa luonnonsuojelua.
Lintujen uhat.
Nykyisin lintuja uhkaavat ilmastonmuutos, elinympäristön muutokset rakentamisen takia, tehomaatalous, joka vie sekä elinympäristöä että ravintoa, vesistöjen rehevöityminen, ravinnon puute, metsästys ja ihmisen aiheuttama vaino.
1800-luvun lopussa eksoottisten lintujen höyheniä ja nahkoja käytettiin muotiasuissa. Tätä vastustamaan perustettiin naisryhmiä kuten Englannin Royal Society for the Protection of Birds (RSPB, perustettu 1889) Ja Yhdysvalloissa Audubon Naturalist Society (1893).
Lainsäädäntö ja direktiivit.
Euroopan unionissa vanhin luonnonsuojeluun liittyvä tarkoittava direktiivi oli vuoden 1979 direktiivi 79/409/EY, jota sanotaan usein lintudirektiiviksi. Direktiiviä päivitettiin vuonna 2009.
Lintudirektiivin I liite määrittelee 181 uhanalaista villiä lintua, joista Suomessa esiintyy 63 lajia.
Suojelualueet.
EU-maiden on perustettava uhanalaisille lajeille ja muuttolinnuille erityisiä suojelualueita, joilla on niiden selviytymiselle suotuisat olosuhteet ja jotka sijaitsevat lintujen luonnollisella levinneisyysalueella (niiden luontaisessa elinympäristössä). Erityistä huomiota on kiinnitettävä kosteikkoihin. Erityiset suojelualueet ovat osa ekologisten suojelualueiden muodostamaa Natura 2000 -verkostoa.
Suomessa BirdLife Suomi seuraa jäsenyhdistyksineen erityisesti uhanalaisten ja harvalukuisten lajien tilaa ja toimii vähentyneiden lajien suojelutilanteen parantamiseksi.
Zanjeer

Zanjeer on vuonna 1973 ilmestynyt Prakash Mehran ohjaama intialainen toimintaelokuva.
Niklaus Stump

Niklaus Stump (23. joulukuuta 1920 Toggenburg, Sankt Gallen – 30. huhtikuuta 2005 Wildhaus, Sankt Gallen) oli sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä ja maastohiihtäjä.
Stump sijoittui Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 yhdistetyssä neljänneksi. 18 kilometrin hiihdossa, joka oli samalla yhdistetyn hiihto-osuus, hän oli 20:s. Hän kuului lisäksi viidenneksi sijoittuneeseen Sveitsin 4 ×10 kilometrin viestihiihtojoukkueeseen.
Stump sijoittui Holmenkollenin kisojen yhdistetyssä toiseksi 1947.
Abila (Dekapolis)

Abila (, myös , ”Dekapoliin Abila”), myös Seleukeia (, ), oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Jordanian alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista. Nykyisin kaupungin paikka tunnetaan nimellä "Quwaylibah/Q(u)weilbeh" (‎), ja siellä on kaksi telliä eli rauniokumpua, "Tell al-Abila" ja "Khirbet Umm el 'Amad". Kaupunki sijaitsi noin 14 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Irbidistä.
Maantiede.
Abila sijaitsi noin 25 kilometriä itään Gennesaretinjärvestä ja noin neljä kilometriä etelään Jarmukjoen uomasta, noin 440 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Eusebios kuvaa kaupungin sijainneen 12 roomalaista mailia Gadarasta. Kaupunki oli tärkeällä tiellä, joka johti Damaskoksesta nabatealaisten alueelle.
Kaupungin koko oli noin 1,5 kilometriä pohjois-eteläsuunnassa ja noin 600 metriä itä-länsisuunnassa. Noin kilometri Abilan eteläpuolella sijaitsee Ain Quweilbeh -joenuoma. Sen vedet virtaavat Jarmukjokeen ja edelleen Jordanjokeen. Abilan eteläpuolella sijaitsi myös Dekapoliihin luettu Kapitolias (Beit Ras).
Historia.
Abilan paikalla on ollut asutusta jo neoliittisella kaudella ja edelleen varhaisella pronssikaudella (n. 3200 eaa.), rautakaudella ja antiikin aikana. Abilan kaupungin nimi on peräisin seemiläisten kielten sanasta "Abel", joka tarkoittaa vuodenaikaisjokea ja viittaa Ain Quweilbehiin. Kaupungin mainitsevat muun muassa Josephus ja Plinius vanhempi. Kaupunki tunnettiin ”Dekapoliin Abilana” erotukseksi seudun muista Abila-nimisistä kaupungeista.
Abila ei esiinny Pliniuksen esittämässä yleisimmässä Dekapoliin kaupunkien luettelossa, mutta se luetaan kuitenkin usein yhdeksi Dekapoliin kaupungeista; ainakin se sijaitsi samalla alueella. Lisäksi eräs piirtokirjoitus vuodelta 133/134 jaa. käyttää siitä nimitystä ”Dekapoliin Abila”. Bysanttilaisella kaudella 500-luvulla Abila oli piispanistuin. Kaupunki säilyi asuttuna ainakin arabikauden alun eli Umaijadien kauden, ja pienempänä vielä tämän jälkeen aina noin vuoteen 1100 saakka.
Abila on aiemmin tulkittu usein samaksi kaupungiksi kuin Dekapoliin kaupunkeihin myös luettu Rafana. Toisaalta Rafana on yhdistetty myös Kapitoliakseen ja nykyään kokonaan muihin paikkoihin. Abilan arkeologinen alue on vuodesta 2001 ehdolla Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennukset ja löydökset.
Abilan rakennuslöydöksiin lukeutuu muun muassa kaupunginmuuria portteineen, roomalainen teatteri, roomalaisia kylpylöitä, kivettyä katua sekä wadin ylittävä silta. Kaupunkiin johti useita akvedukteja tai vesitunneleita, jotka olivat oletettavasti osa yli 100 kilometriä pitkää niin kutsuttua Gadaran akveduktia (Qanat Fir'aun). Rakennusten lattioista on löydetty useita lattiamosaiikkeja. Kaupungissa on ollut pyhäköt ainakin Athenelle, Dionysokselle, Herakleelle ja Tykhelle. Bysanttilaiselta kaudelta Abilasta on löydetty viisi kirkkoa, joista ainakin osa on basilikakirkkoja, sekä luostarikokonaisuus.
Kaupunkia ympäröivillä kukkuloilla on sadoittain kallioon kaiverrettuja hautoja roomalaiselta islamilaiselle kaudelle saakka.
Hippos (Palestiina)

Hippos (, tai "Hippum", aram./‎) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista.
Maantiede.
Hippos sijaitsi vuorella Gennesaretinjärven itäpuolella vastakkaisella puolella Tiberiaasta katsottuna ja parin kilometrin päässä järven rannasta. Se oli rakennettu noin 350 metrin korkeudelle järven pinnasta laskettuna, ja täytti vuoren laen ollen pituudeltaan itä-länsisuunnassa noin 600 metriä ja leveydeltään pohjois-eteläsuunnassa noin 200 metriä. Hippoksella oletetaan olleen satama järven rannalla. Kaupungin ympäristöstä käytettiin nimitystä "Hippēnē" ().
Historia.
Hippos oli alkuperältään hellenistinen kaupunki. Se perustettiin Seleukidien aikana noin 200 eaa. sen jälkeen, kun nämä olivat vallanneet alueen Ptolemaioksilta. Kaupungin alkuperäinen nimi oli "Hippoksen Antiokheia" (). Nimi "Hippos" tarkoittaa ”hevosta”. Hippoksen väestö oli pääosin ei-juutalaisia. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Hippēnos" ().
Keisari Augustus luovutti Hippoksen Herodes Suuren hallintavaltaan. Tämän kuoleman jälkeen se kuului Syrian provinssiin. Roomalaisella kaudella Hippos luettiin osaksi Dekapolista. Se näyttäytyi monella tavoin Tiberiaan, jonka väestö oli pääosin juutalaista ja muuta seemiläistä väestöä, kilpailijana. Juutalaiset tuhosivat kaupungin ensimmäisessä juutalaissodassa, mutta sen asukkaat kapinoivat lopulta, ja surmasivat monia juutalaisia.
Varhaisella kristillisellä kaudella 300-luvulla jaa. Hippos oli piispanistuin, ja sen piispat mainitaan kirkolliskokouksissa Seleukeiassa vuonna 359 ja Jerusalemissa vuonna 536. Bysanttilaisella kaudella Hippos luettiin Palaestina secundan eli ”toisen Palestiinan" provinssiin. Kaupunki tuhoutui maanjäristyksessä 18. tammikuuta 749, ja jäi tämän jälkeen lopullisesti asumattomaksi.
Hippoksen paikka löydettiin vuonna 1883. Paikalla suoritettiin ensimmäisiä arkeologisia kaivauksia vuosina 1951–1955. Alue suojeltiin vuonna 1964. Kaupungin laajamittaiset kaivaukset alkoivat vuonna 2000.
Rakennukset ja löydökset.
Hippos oli ympäröity kaupunginmuureilla, joissa oli eteläsivulla suuri bastioni. Kaupungin decumanus maximus -pääkatu oli pituudeltaan noin 600 metriä ja kulki kaupungin poikki itä-länsisuunnassa. Kaupunginmuureissa oli portti pääkadun kummassakin päässä. Katu oli reunustettu pylväiköillä. Kaupungin keskellä oli kivetty forum, joka oli ympäröity kolmelta sivulta pylväshalleilla. Forumin laidalla olivat myös keisarikultille omistettu temppeli, joka on ajoitettu 200- tai 300-luvulle, sekä hellenistinen pyhäkkö ja kylpylärakennus. Toinen kylpylärakennus, johon kuului myös palaistra, on löydetty kaupungin eteläosasta. Forumin koillispuolella sijaitsi roomalainen basilika. Kaupungin itäosassa sijaitsi odeion.
Maan alta on löydetty holvattuja vesisäiliöitä. Varhaiskristilliseltä ajalta kaupungista on löydetty ainakin seitsemän kirkkoa, joista monet oli rakennettu pakanallisten pyhäköiden paikalle. Kaupungin nekropoliit eli hautausmaat on löydetty sen etelä- ja kaakkoispuolelta.
Alaa Al-Aswani

Alaa Al-Aswani (; s. 26. toukokuuta 1957) on egyptiläinen kirjailija.
Elämänvaiheita.
Alaa al-Aswani syntyi egyptiläiseen yläluokkaan. Hänen äitinsä oli vanhaa aristokratiaa ja isänsä oli ollut opetusministeri ennen vuotta 1952. Al-Aswani kävi Kairon ranskalaista koulua ja opiskeli sen jälkeen hammaslääkäriksi ensin Kairon yliopistossa ja jatkoi opintojaan Chicagossa, Yhdysvalloissa.
Al-Aswanin tuotannosta on suomennettu romaani "Yacoubian-talon tarinat" (2009). Romaani kertoo kairolaisen kerrostalon asukkaista, rikkaista ja köyhistä ja heidän risteilevistä elämäntarinoistaan. Taustalla on Egypti ongelmineen: köyhyys, korruptio ja läpimätä politiikka. Oman lisänsä tuo uskonnollinen kaksinaismoralismi, suljettujen ovien takana tehdään asioita, jotka julkisessa puheessa kielletään ja tuomitaan.
Alaa Al-Aswani on poliittisesti aktiivinen ja on ottanut osaa arabikevään mielenosoituksiin, jotka syöksi vallasta Egyptiä pitkään hallinneen presidentti Hosni Mubarakin.