tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kyberseksi

Kyberseksi eli nettiseksi tarkoittaa internetin kautta tapahtuvaa seksuaalista kanssakäymistä. Se tapahtuu puhumalla ja tilannetta kuvailemalla ilman ja yleensä ilman, että osapuolet näkevät toisiaan. Tapahtumaan voi liittyä esimerkiksi roolileikkejä, jossa osapuolet sopivat keskenään, keitä he olisivat oikeasti. Siihen saattaa liittyä myös tosielämän masturbointia. Kyberseksiä harrastavat sekä oikeat parit, jotka ovat maantieteellisesti erossa toisistaan, että henkilöt, jotka eivät ole tavanneet toisiaan oikeassa elämässä. Kyberseksiä esiintyy chatin lisäksi myös erilaisten pikaviestintävälineiden välityksellä (kuten Messengerin) ja webkameroiden sekä mikrofonien avustuksella.
Nettiseksin laskeminen uskottomuudeksi on tulkinnanvarainen asia ja riippuu siitä, onko toiminalle yhteiset säännöt parisuhteessa.
Vuonna 2011 julkaistiin tutkimus siitä, miten heteroseksuaaliset opiskelijat määrittelevät termin "kyberseksi". Monille se on ennen kaikkea interaktiivista toimintaa, mutta tarkka määritelmä riippui haastateltavien omista kokemuksista ja yhteiselle kyberseksin määritelmälle nähtiin tarve.
Vuonna 2018 julkaistu dokumentti "A Cam Life" kertoo nettiseksiä tekevien ihmisten taustoista ja motiiveista. Monille nettiseksin tekeminen liiketoimintaa, jolla esimerkiksi työssäkäyvät äidit täydentävät liian pieneksi jääneitä palkkatulojaan.
Druidismi

Druidismi eli uusdruidismi on uuspakanallinen uskonto. Druidismi perustuu kelttiläisistä tietäjistä eli druideista nykyaikaan välittyneeseen kuvaan. Druidismin juuret ovat 1700-luvulla, ja nykymuotonsa se sai 1960-luvun Britanniassa. Druidismin aktiivisia harjoittajia on koko maailmassa eri arvioiden mukaan noin 15 000–50 000, joista Britanniassa 6 000 ja Yhdysvalloissa vuoden 2001 arvion mukaan 33 000.
Opetukset.
Druidismin opetukset edustavat luonnonmystiikkaa. Monet heidän opetuksistaan on omaksuttu nykyisiltä luonnonkansoilta tai ne perustuvat harjoittajien omaan omatuntoon, koska historiallisten druidien ajattelusta tiedetään yhä vain vähän. Eri druidiseurojen opetukset voivat erota toisistaan paljonkin, eivätkä kaikki liitä omaa druidismiaan edes kelttiläiseen perintöön.
Druidismissa on kolme keskeistä opetusta:
Tasot.
Druidismin harjoittajat jaetaan "bardeihin", "näkijöihin" ja "druideihin". Usein opinnot aloitetaan bardista ja edetään lopuksi druidiin, mutta opiskelija voi usein myös valita suoraan itseään kiinnostavimman linjan. Bardit keskittyvät menneisyyden perinnön jatkamiseen, musisointiin ja tarinankerrontaan. Näkijät katsovat tulevaisuuteen, ennustavat ja opettavat. Druidit ovat ryhmien ja niiden toiminnan johtajia sekä joskus myös opettajia.
Rituaalit.
Druidismin harjoittajat viettävät neljää vuodenaikajuhlaa: "samhain" (kesän lopun juhla loka-marraskuun vaihteessa), "imbolc" (kevään alun juhla helmikuun alussa), "beltaine" (kevään juhla vapun tienoilla) ja "lugnasad" (sadonkorjuun juhla elokuun alkupuolella); lisäksi druidit juhlistavat talvi- ja kesäpäivänseisauksia sekä kevät- ja syyspäiväntasauksia.
Historiallisuus.
Nykyajan druidismi ei noudata entisajan todellisten druidien tapoja tai pukeutumista täysin tarkasti, sillä niistä ei ollut saatavilla uusdruidismin synnyn aikaan, tai aina edelleenkään, kovin tarkkoja tietoja. Esimerkiksi nykyajan druidien tavat pukeutua valkoisiin kaapuihin tai omia Stonehenge-monumentti eivät perustu historiaan. Lisäksi nykyajan druidit suorittavat rituaalejaan luonnossa ja kivikehissä, kuten druidien aiemmin uskottiin tehneen, mutta entisajan druidien tiedetään nyt käyttäneen rituaaleihinsa temppeleitä.
Järjestöt.
Tunnetuimpia druidijärjestöjä perustamisvuosineen ovat muun muassa:
Brittiläinen hyväntekeväisyyskomissio Charity Commission for England and Wales rekisteröi vuonna 2010 The Druid Networkin, koska se kerää 350 jäseneltään jäsenmaksua. Se sai siten vastaavan aseman kuin kristinuskolla ja muilla valtavirtauskontojen yhteisöillä on.
Druidiryhmien toiminta ja rituaalit ovat yleensä avoimia kaikille, ja ne toimivat mielellään julkisesti. Druidijärjestöt ovat avoimia myös naisille, mutta druidien historian johdosta jäsenistä miehiä on suhteellisesti enemmän kuin muissa uuspakanallisissa liikkeissä.
Salud

Salud (oikealta nimeltään "Bodega Salud") on espanjalais-latinalaisamerikkalainen ravintola, jonka perusti Hannu Wiss vuonna 1974. Ravintola sijaitsee Tampereen Kyttälässä Tuomiokirkonkadulla. Se on erikoistunut liharuokiin, mutta sillä on alusta saakka ollut salaattipöytä, mikä oli aikoinaan Suomessa uutta. Wiss toi ruokalistalle monia tämänhetkisiä klassikoita, kuten Saludin pippuripihvin, joka valittiin "Ilta-Sanomien" äänestyksessä Suomen parhaaksi ravintolaruuaksi vuonna 2005. Ruokalistan erikoisuuksiin ovat kuuluneet muun muassa alligaattori, pässinkivekset, kalkkarokäärme ja kenguru. 
Ravintola vaihtoi omistajaa vuonna 2016, jolloin Restamax osti sen. 
Salud on myös yksi Suomen vanhimpia Chaîne des Rôtisseurs -kilparavintoloita. Espanjan valtio on myöntänyt ravintolalle Placa al Mérito Turistico -kunnia­laatan tunnustuksena espanjalaisen ruokakulttuurin tunnetuksi tekemisestä.
Ravintolan yhteydessä on Tapas Café, jonka toinen kahvila on Tampereen kauppahallissa.
BBCode

BBCode on lyhenne sanoista "Bulletin Board Code". BBCode on merkintäkieli ja sitä käytetään usein keskustelupalstoilla. BBCode toimii yleensä HTML:än (tai XHTML:än) tavoin, mutta taulukot yms. suuret elementit ovat yleensä estettyjä sivuston luettavuuden parantamiseksi. Keskustelupalsta tulkkaa BBCoden yleensä HTML:äksi tai XHTML:äksi.
BBCode eroaa HTML -koodista myös siten, että &lt; ja &gt; -merkkien sijaan käytetään [ ja ] -merkkejä, joilla aloitetaan ja suljetaan koodit.
Macromedia

Macromedia oli ohjelmistoyritys, joka keskittyi graafisten sovellusten kehittämiseen. Macromedia tunnettiin parhaiten Shockwave ja Flash-tekniikoiden kehittämisestä. Macromedian kilpailija Adobe Systems osti yrityksen joulukuussa 2005, ja otti useita Macromedian tuotteita valikoimiinsa. Esimerkiksi Adoben GoLive html-editori korvattiin Macromedian Dreamweaverilla, joka sai uuden nimen Adobe Dreamweaver. Adoben Creative Suite 3 -ohjelmistokokoelman myötä Macromedian tuotteista tuli kiinteä osa Adoben ohjelmistoja.
Anssi Virén

Anssi Virén (s. 10. huhtikuuta 1977 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja.
Virén on pelannut aikaisemmin useissa eri seuroissa pääsarjatasolla: FC Kuusysi (1995), PK-35 (1998), FC Jokerit (1999 ja 2003), FC Lahti (2000), FC Hämeenlinna (2002) ja FC KooTeePee (2004–2007). Kauden 2011 päätteeksi hän päätti uransa mutta teki paluun kaudelle 2013 solmien JJK:n kanssa vuoden sopimuksen.
Virén oli Veikkausliigan aktiivipelaajista eniten otteluita ilman maalia pelannut henkilö ennen kautta 2006. Hän teki ensimmäisen Veikkausliiga-maalinsa 17. syyskuuta 2006 ottelussa IFK Mariehamn–FC KooTeePee, joka oli hänen 185. ottelunsa Veikkausliigassa.
ZIP

ZIP on tiedon pakkaukseen käytetty tiedostomuoto. Siihen liittyvä tiedostopääte on .zip.
Historiaa.
ZIP-formaatin kehitti PKWARE-yhtiön perustaja Phil Katz. Hän julkaisi ensimmäisen version ZIP-formaatista uuden PKZIP-pakkausohjelman yhteydessä vuonna 1989. Nimi "zip" viittaa nopeuteen, ja sitä ehdotti Katzin ystävä Robert Mahony. Nimellä he halusivat kertoa, että PKZIP oli paljon nopeampi kuin muut silloin markkinoilla olleet pakkausohjelmistot.
1990-luvulla julkaistiin graafisella käyttöliittymällä varustettu WinZip. PKWARE julkaisi myös oman versionsa. Uudet versiot olivat paljon edellisiä helpompia käyttää.
Tekniikka.
Zip käyttää verrattain yksinkertaista pakkausmenetelmää, joka pakkaa jokaisen tiedoston erikseen. Tämä nopeuttaa tiedostojen lukua, kun yhtä tiedostoa etsiessään ei tarvitse ladata muiden tiedostojen dataa. On kuitenkin mahdollista, että varsin pieniä tiedostoja pakatessa tiedoston koko voi kasvaa. Tieto paketin sisältämistä tiedostoista on tallennettu paketin loppuun, mikä tekee paketin jakamisesta moneen tiedostoon vaikeaa.
Zip osaa monia erilaisia pakkausalgoritmeja, mutta yleensä se käyttää Katzin kehittämää Deflate-algoritmia. Se tukee myös yksinkertaista salasanasuojausta, joka on tosin osoittautunut helpoksi murtaa.
Ohjelmat.
Zip-tiedostoja voi pakata ja avata nykyään monilla eri ohjelmilla. Niitä ovat muun muassa PeaZip, WinZip, PicoZip, Info-Zip, WinRar, IZArc ja 7-Zip. Myös Microsoftin Windows XP ja Vista-käyttöjärjestelmissä, sekä Applen OS X -käyttöjärjestelmässä on integroitu Zip-pakkaaja. Linux-jakeluissa on yleensä mukana Info-Zipin "zip" ja "unzip"-työkalut. Lisäksi ainakin Linux Mint 17:ssä zip-tiedostot voidaan avata Pluma-ohjelmalla .txt-muodossa.
Zipiä on yleisenä ja avoimena pakkausmuotona sovellettu myös muihin tarkoituksiin. Esimerkiksi Javan JAR-ohjelmapaketit, OpenOfficen ODF ja sähköisten kirjojen jakeluformaatti EPUB ovat itse asiassa Zip-tiedostoja.
Bogatyr

Bogatyr () on keskiajan myyttinen venäläinen sankari. Sana juontuu todennäköisesti altailaisten kielten arvonimenä käytetystä sanasta "baghatur", joka on ehkä lainautunut slaaveille mongolihyökkäyksen aikana 1200-luvulla.
Venäläiset bylinat eli kansanperinteen eeppiset runot sisältävät kertomuksia näistä sankareista. Kukin bogatyr tunnettiin jostakin ominaispiirteestä: Aljoša Popovitš rohkeudestaan, Dobrynja Nikititš urheudestaan ja Ilja Muromets fyysisestä ja henkisestä voimastaan ja oikeamielisyydestään sekä omistautumisestaan kotimaansa suojelemiseen. Ilja Murometsia pidetään bogatyreista kuuluisimpana ja suurimpana. Näiden kolmen tärkeimmän lisäksi bogatyreja olivat esimerkiksi Svjatogor, joka siirsi voimansa kuollessaan Ilja Murometsille, ja Peresvet, joka omistautui tataarien voittamiseen.
Bogatyr-perinnettä voidaan pitää venäläisenä vastineena länsieurooppalaisille kertomuksille vaeltavista ritareista.
Bruce Ames

Bruce Ames (16. joulukuuta 1928 New York – 5. lokakuuta 2024 Berkeley) oli yhdysvaltalainen biokemian ja molekyylibiologian professori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. Hän keksi bakteereihin perustuvan Amesin testin, jolla voidaan helposti ja halvalla selvittää aineiden alttius aiheuttaa perimän muutoksia tai syöpää.
Ames tutki syöpää ja ikääntymistä. Ames teki tutkimusta muun muassa Lois Swirsky Goldin kanssa. Hän julkaisi yli 500 artikkelia ja on maailman parin sadan viitatuimman tutkijan joukossa; hänellä on 198 445 sitaattia (5.5.2025). Ames oli kiinnostunut mutageeneistä, jotka liittyvät syövän ehkäisyyn ja vanhenemiseen.
The Blueprint

The Blueprint on Jay Z:n vuonna 2001 julkaisema albumi. Se on Jay Z:n kuudes albumi.
Ilmestyessään "The Blueprint" sai innostuneen vastaanoton niin medialta kuin yleisöltäkin. "The Blueprint"in tuotanto nojaa vahvasti vanhoihin soul- ja r&amp;b-sampleihin ja levyn suuria tähtiä ovatkin Jay Z:n lisäksi tuottajat, ennen kaikkea Kanye West ja Just Blaze. Albumi on eittämättä yksi 2000-luvun tärkeimmistä hiphop-albumeista ja sen vaikutukset moneen myöhempään julkaisuun ovat huomattavat. Vaikka levyn julkaisu tapahtui 11. syyskuuta 2001, oli levy kaupallinen menestys ja on myynyt Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa. Levy on julkaistu sekä CD:nä että vinyylinä.
Albumi valittiin vuonna 2018 mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Kappalelista.
Piiloraidat:
Alkonost

Alkonost () on venäläisessä kansanperinteessä esiintyvä paratiisin lintu, jolla on naisen pää. Se on yksi kolmesta venäläisen kansanperinteen hahmosta, jotka ovat puoliksi naisia, puoliksi lintuja.
Alkonost munii munansa meren rannalle ja panee ne sitten veteen tyynnyttäen meren kuudeksi tai seitsemäksi päiväksi. Kuudentena tai seitsemäntenä päivänä alkonostin poikaset kuoriutuvat ja myrsky alkaa. Alkonostilla on hyvin kova ja lempeä ääni; ne jotka sen kuulevat unohtavat kaiken mitä tietävät ja toivovat.
Nimi alkonost tulee kreikkalaisen mytologian puolijumalattaresta Alkyonesta, jonka jumalat muuttivat kuningaskalastajaksi. Ortodoksiselle kirkolle alkonost kuvasi Jumalan tahtoa. Se asuu paratiisissa, mutta lähtee maailmaan viestinviejänä. Toisin kuin sirin lintuun, alkonostiin ei liity mitään pahaa.
Kiinalainen paviljonki

Kiinalainen paviljonki () on yksi Ruotsin kuninkaallisista linnoista. Se sijaitsee Drottningholmin linnanpuistossa Ekerön kunnan Lovönin saarella Tukholman läänissä. Se toimii Ruotsin kuninkaallisten kesänviettopaikkana.
Alun perin paviljongin paikalla sijaitsi pienempi puinen versio samaisesta rakennuksesta, joka oli kuningas Aadolf Fredrikin syntymäpäivälahja hänen puolisolleen, kuningatar Loviisa Ulriikalle vuonna 1753. Nykyinen pysyvä versio Kiinalaisesta paviljongista, joka korvasi sitä edeltäneen puupaviljongin, on arkkitehti Carl Fredrik Adelcrantzin suunnittelema. Rakennustyöt aloitettiin 1763 ja saatiin päätökseen kuusi vuotta myöhemmin 1769. Rakennuksen sisustus ja sen muu arkkitehtuuri yhdistelee rokokoo-tyylisuuntaa sekä chinoiserie-tyyppistä eksotiikkaa. 
Paviljonki kuuluu yhdessä Drottningholmin linnan ja -teatterin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
March On, Bahamaland

March on, Bahamaland (”Marssios, Bahamamaa”) on Bahamasaarten kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Timothy Gibson. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä 10. heinäkuuta 1973. God Save the Queen on vieläkin maan kuningashymni.
Lift up your head
to the rising sun,
Bahamaland;
March on to glory 
your bright banners 
waving high.
See how the world 
marks the manner 
of your bearing! 
Pledge to excel 
through love and unity. 
Pressing onward, 
march together 
to a common loftier goal;
Steady sunward,
tho' the weather 
hide the wide and treachrous shoal. 
Lift up your head 
to the rising sun, Bahamaland, 
'Til the road you've trod 
lead unto your God, 
March On, Bahamaland.
Amerika Samoa

Amerika Samoa on Amerikan Samoan alueellinen kansallislaulu. Amerikan Samoa on Yhdysvaltain territoria Polynesiassa Tyynellä valtamerellä. Alueen virallinen kansallislaulu on siten Yhdysvaltain kansallislaulu The Star-Spangled Banner, mutta sillä on kuitenkin myös oma kansallislaulu, samoankielinen "Amerika Samoa". Laulun on säveltänyt Napoleon Andrew Tuiteleleapaga, ja sen on sanoittanut Mariota Tiumalu Tuiasosopo. Laulu otettiin virallisesti käyttöön 1950.
Samoankieliset sanat.
Amerika Samoa &lt;br&gt;
Lo’u Atunu’u pele ‘oe&lt;br&gt;
Oute tiu I lou igoa&lt;br&gt;
O ‘oe o lo’u fa’amoemoe&lt;br&gt;
O ‘oe ole Penina ole Pasefika&lt;br&gt;
E mo’omia e motu e lima&lt;br&gt;
E ua ta’uta’ua au aga I fanua&lt;br&gt;
Ma ou tala mai anamua&lt;br&gt;
Tutuila ma Manu’a&lt;br&gt;
Ala mai ia tu I luga &lt;br&gt;
Tautua ma punou I lou Malo&lt;br&gt;
Ia manuia ia ulu ola&lt;br&gt;
Amerika Samoa&lt;br&gt;
Ole Malo ole sa’olotoga &lt;br&gt;
"(toista)"&lt;br&gt;
Tautua ma punou I lou Malo&lt;br&gt;
Ia manuia ia ulu ola&lt;br&gt;
Amerika Samoa&lt;br&gt;
Ole Malo ole sa’olotoga &lt;br&gt;
Soifua ma ia manuia,&lt;br&gt;
Teine Samoa
William James

William James (11. tammikuuta 1842 – 26. elokuuta 1910) oli yhdysvaltalainen psykologi ja filosofi sekä pragmatismin perustaja yhdessä C. S. Peircen kanssa. James toimi Harvardin yliopiston professorina vuodesta 1876 lähtien kuolemaansa saakka. Häntä pidetään modernin psykologian isänä. William Jamesin veli Henry James oli eräs Yhdysvaltain tunnetuimpia kirjailijoita. William James Sidis oli hänen kummipoikansa.
James oli empiristi ja asetti perustaksi sen, mikä sisältyy välittömään kokemukseen. Filosofiassa jamesläinen ontologia oli pluralismia. Filosofisesti Jamesia pidetään idealismin ja Peirceä realismin kannattajana. Jamesin mukaan pragmatismi on panteistinen filosofia.
William Jamesin uskontotiede.
Jamesia pidetään nykyaikaisen psykologian ja eritoten uskontopsykologian perustajana. James kirjoitti muun muassa amerikkalaisen psykologian perusteoksena pidetyn "The Principles of Psychology", joka ilmestyi vuonna 1890. Teoksillaan "The Will to Believe" (1897), "The Varieties of Religious Experience" (1902, suom. "Uskonnollinen kokemus"), "Pragmatism" (1907, suom. "Pragmatismi") ja "The Meaning of Truth" (1909) James loi maineen yhtenä aikansa merkittävimmistä filosofeista. Jamesin vuonna 1896 pitämän esitelmän ”The Will to Believe” mukaan uskonnollinen usko on äärettömän riskin ottamista. Se on kuin vuorikiipeilijän hengenvaarallinen loikka, joka ei voi toteutua ilman vankkaa uskoa hypyn onnistumiseen. 
James käsittelee teoksessaan "The Varieties of Religious Experience" uskonnollista kokemusta vertailevasta uskontopsykologisesta näkökulmasta. Hän esittää teoksessaan lukuisia esimerkkejä uskonnollisista tai mystisistä kokemuksesta ja kuvailee niitä yleisellä tasolla. Hänen mukaansa kaikissa uskonnoissa tavattava pyhyyden idea käsittää seuraavat piirteet:
Jamesin mukaan nämä pyhyyden piirteet tulevat esiin erityisesti uskonnollisen kokemuksen tai kääntymyksen kokeneilla ja johtavat vielä a) jonkinasteiseen asketismiin b) sielun lujuuteen c) henkiseen puhtauteen ja d) lähimmäisenrakkauteen.
Mystistä kokemusta hän luonnehtii seuraavasti: 
Jamesin mukaan uskonnolliset kokemukset liittyvät alitajunnan toimintaan ja alitajunnan tai alitajuisen minuuden ”ryntäämiseen tajuntaan”. Tästä huolimatta hän ei kuitenkaan pidä niitä vähäarvoisina, vaan kirjoittaa että ”"mystisten tilojen todellisuus ehdottomasti kumoaa sen kuvitelman, että epämystiset tilat olisivat ainoat uskottavat tilat ja määräisivät lopulta, mitä saamme uskoa"” ja lisäksi ”"Minusta tuntuu, ettei mikään filosofia anna meille oikeutta kutsua näkymätöntä eli mystistä maailmaa epätodelliseksi"”. 
Jamesin mukaan uskontokritiikissä on tehtävä tarkka ero henkilökohtaisen uskontoelämän ja järjestäytyneen, laitostuneen (institutionaalisen) uskonnonharjoituksen välillä. Hän käsittelee muun muassa uskonnollisia vainoja ja toteaa, että "”kaikesta huolimatta emme voi pitää hurskautta enempää tämän kuin muidenkaan julmuuksien syynä"”. Hänen mukaansa uskonnollisellakin ihmisellä voi olla ”"epäpyhiä, häiritseviä ajatuksia ja mielleyhtymiä"” ja lisäksi ”"halpamaisuudet kuuluvat uskonnon turmeltuneelle seuralaiselle, hallitsevalle yhteiskuntahengelle"”.
Gidon Kremer

Gidon Kremer (; s. 27. helmikuuta 1947 Riika) on latvialainen viulisti ja kapellimestari. Gidon Kremer on sukujuuriltaan saksanjuutalainen.
Kremer aloitti viulunsoiton nelivuotiaana, ja hänen opettajinaan toimivat aluksi hänen isänsä ja isoisänsä, jotka molemmat olivat ammattiviulisteja. Hän jatkoi opintojaan Riian musiikkikoulussa ja Moskovan konservatoriossa David Oistrahin johdolla. Vuonna 1967 hän sai kolmannen palkinnon kuningatar Elisabetin viulukilpailussa Brysselissä ja vuonna 1970 hän voitti kansainvälisen Tšaikovski-viulukilpailun Moskovassa. Kremer on perustanut Lockenhausiin Itävaltaan kamarimusiikkifestivaalin, joka on vuodesta 1992 ollut nimeltään Kremerata Musica. Vuonna 1996 hän perusti myös kamariorkesterin Kremerata Baltican.
Kremer on tunnettu laajasta ohjelmistostaan, joka sisältää musiikkia Johann Sebastian Bachista aina nykysäveltäjiin, kuten Kaija Saariahoon, jonka viulukonserton "Graal theatre" Kremer kantaesitti. Kremer on levyttänyt myös muun muassa Astor Piazzollan, Philip Glassin, Alfred Schnittken ja Arvo Pärtin musiikkia. Kremer levyttää Deutsche Grammophon -levy-yhtiölle mutta on julkaissut levyjä myös Melodija-, ECM-, Philips- ja Decca-levymerkillä.
Pallomeri

Pallomeri on lapsille tarkoitettu leikkipaikka, jonka lattiaa peittää paksu kerros muovipalloja. Pallomeriä voi olla esimerkiksi ravintoloissa, kauppakeskuksissa tai kotona.
Pallomeri on yleensä muutaman neliömetrin kokoinen, laidoilla ja verkolla tai seinällä erotettu tila. Pallomeren lattialla on muovista valmistettuja palloja, jotka ovat halkaisijaltaan noin kymmensenttisiä, onttoja, kevyitä ja erivärisiä. Pallomereen voi johtaa pieni liukumäki ja portaat tai porrasaskelma.
Yleensä pallomeren ylläpitäjä laatii sen käytölle säännöt. Säännöissä voidaan muun muassa kieltää pallojen heittely sekä laatia yläikäraja.
Hygieenisyys.
Pallomeriä pidetään yleisesti epähygieenisinä leikkipaikkoina, joissa tartuntataudit leviävät helposti mikrobien avulla. Kuitenkin esimerkiksi seikkailupuistoketju Hoplop tiedottaa, että sisäpuistojen pinnoilla käytetään itsedesinfioivaa pinnoitetta.
Kani (Nalle Puh)

Kani on A. A. Milnen Nalle Puh -kirjojen fiktiiviseen maailmaan kuuluva eläinhahmo.
Kani asuu omassa luolapesässään Puolen hehtaarin metsässä. Hän käyttää paljon aikaa puutarhanhoitoon. Kani on luonteeltaan vastuuntuntoinen ja ahkera. Ajoittain neuroottisen oloinen Kani hermostuu ystäviinsä. Kani on sukupuoleltaan poika.
Kirjojen hahmoista Kani, samoin kuin Pöllö, näyttävät eläviltä eläimiltä; muut ovat pehmoleluja. Tämän voi päätellä kirjojen kuvituksesta sekä Kanin kommentista Pöllölle, että muilla eläimillä on päässään vanua, siinä missä heillä on aivot. Kani ja Pöllö ovat eläinhahmoista selvästi älykkäimmät.
Disneyn animaatioelokuvissa Kanin turkki on keltainen.
Nalle Puh -elokuvien alussa, jossa näytetään Risto Reippaan huonetta, Kani kuvataan pehmoleluksi.
Elokuvassa "Risto Reipas ja Nalle Puh" Kani muistuttaa oikeaa kaniinia ja on väriltään ruskea.
Kanin suomenkielisinä ääninäyttelijöinä toimivat näyttelijät Matti Ranin vuonna 1984, Jarno Hiilloskorpi vuonna 1985, Matti Olavi Ranin vuosina 1989–1990, Aarre Karén vuosina 1990–2011 ja Pekka Autiovuori vuonna 2018.
John Gribbin

John Gribbin (s. 19. maaliskuuta 1946) on englantilainen astrofyysikko ja kirjailija, joka on käsitellyt muun muassa elämän syntyä elottomasta. Gribbinin mukaan elämän syntyyn vaikuttavat yksinkertaiset luonnonlait kuten kaaos, itseorganisoituminen, kompleksisuus eli monimutkaisuus, systeemit sekä takaisinkytkentä.
Esimerkiksi sähkömagnetismi on Gribbinin mukaan viidennessä ulottuvuudessa toimiva gravitaatio.
Gribbin opiskeli astrofysiikkaa Cambridgen yliopistossa ja on opettanut tähtitiedettä Sussexin yliopistossa. Tieteellisen työnsä ohella Gribbin on kirjoittanut yleistajuisia tiedekirjoja, elämäkertoja, lasten tiedekirjoja ja scifiä. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat "In Search of Schrödinger's Cat", "Stardust" sekä "Science: A History and Deep Simplicity".
Travis

Travis on Glasgow’ssa, Skotlannissa perustettu rockyhtye, joka on nimetty Wim Wendersin ohjaaman "Paris, Texas" -elokuvan päähenkilön mukaan.
Yhtyeelle on myönnetty kahdesti BRIT Award vuoden parhaasta levystä, ja sitä on pidetty tienraivaajana yhtyeille kuten Coldplay, Keane tai Snow Patrol. Travis on julkaissut seitsemän studioalbumia, joista ensimmäinen on vuonna 1997 julkaistu "Good Feeling" ja viimeisin elokuussa 2013 ilmestynyt "Where You Stand". Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerkiksi ” Turn”, ”Driftwood”, ”Sing”, ”Writing to Reach You”, ”Side” ja ”Why Does It Always Rain on Me?”.
Historia.
Vuonna 2000 yhtye herätti kohua Britanniassa ja Yhdysvalloissa coveroimalla Glastonbury Festivaleilla Britney Spearsin kappaletta "...Baby One More Time". Kappale julkaistiin "Turn"-singlen B-puolena, kuten yhtyeen monet muutkin muualla julkaisemattomat kappaleet. Travisilla onkin enemmän singlejen B-puolia kuin albumilla olevia kappeleita, mikä johtuu siitä että yhtye julkaisee jokaisesta singlestään kaksi versiota, joilla on eri B-puolet.
Vuonna 2002 yhtye lähes hajosi rumpali Neil Primrosen jouduttua vakavaan onnettomuuteen. Primrose kuitenkin toipui ja jatkoi uraansa Travisin rumpalina.
Kuten monet muutkin brittiyhtyeet, Travis on ottanut kantaa maan politiikkaan niin sanoituksissaan, keikoillaan kuin muissakin tempauksissa. 2. heinäkuuta 2005 Travis esiintyi Lontoon Live 8 -konsertissa. 6. heinäkuuta yhtye esiintyi myös "Long Walk to Justice" -projektin päätöskonsertissa Edinburghissa, jossa G8-maiden johtajat kokoontuivat.
Karvalakkiooppera

Karvalakkiooppera on alun alkaen pilkallinen Korvat auki -yhdistyksen piirissä syntynyt termi, jolla tarkoitettiin erityisesti Aulis Sallisen ja Joonas Kokkosen säveltämien oopperoiden aihevalintoja ja ajan modernistien paheksumaa varsin perinteistä sävelkieltä. Termi viittasi alun perin takapajuisuuteen, karuuteen, metsäläisyyteen, maalaismaisuuteen ja tyylilliseen konservatiivisuuteen: tonaalisuuteen ja yksinkertaisuuteen erityisesti vastakohtana ajan modernistisille eurooppalaisille avant-garde-suuntauksille. Myöhemmin termiin on liitetty myös positiivisia mielikuvia, kuten alkuperäisyys, aitous, luonnollisuus, tuoreus, maanläheisyys. Esimerkkejä karvalakkioopperoista ovat "Viimeiset kiusaukset" ja "Punainen viiva". Karvalakkiooppera-termin keksijänä pidetään säveltäjä Jouni Kaipaista.
David Douillet

David Douillet (s. 17. helmikuuta 1969 Rouen) on ranskalainen judoka ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen raskaan sarjan judoka, joka on voittanut kolme olympiamitalia. 
Douillet'n ensimmäinen arvokisavoitto tuli vuoden 1988 nuorten Euroopan mestaruuskisoista. Vuonna 1991 Douillet voitti ensimmäisen Ranskan mestaruutensa ja sijoittui EM-kisoissa kolmanneksi sekä MM-kisoissa viidenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti pronssia. Maailmanmestaruuden Douillet saavutti 1993 Hamiltonissa Kanadassa, hän uusi mestaruutensa vuosina 1995 ja 1997.
Atlantan olympialaisissa 1996 hänestä tuli olympiavoittaja. Sen jälkeisistä loukkaantumisista huolimatta hän teki paluun huipulle Sydneyssä vuonna 2000, jolloin hän voitti toisen olympiakultansa.
Aktiivisen urheilu-uransa jälkeen Douillet on toiminut hyväntekeväisyydessä "Pièces Jaunes"-hankeen kummisetänä. UNESCO on nimennyt hänet yhdeksi urheilun mestareistaan ("Champion for Sport").
Aleksei Gusarov

Aleksei Vasiljevitš Gusarov (, s. 8. heinäkuuta 1964 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Gusarov aloitti uransa SKA Pietarissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1984. Tämän jälkeen hän liittyi Puna-armeijan joukkueeseen eli TsSKA Moskovaan. Quebec Nordiques varasi hänet NHL:ään vuoden 1988 varaustilaisuuden 11. kierroksella numerolla 213. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1990. Hän pelasi Quebecissä ja myöhemmin Colorado Avalancheksi muuttuneessa joukkueessa aina joulukuuhun 2000 saakka, kunnes siirtyi New York Rangersiin. Rangers kauppasi hänet saman kauden aikana vielä St. Louis Bluesiin. Hän lopetti uransa keväällä 2001.
Gusarov pelasi urallaan NHL:n runkosarjassa 607 ottelua, joissa hän keräsi 39 maalia ja 128 syöttöä eli yhteensä 167 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 68 ottelussa 14 syöttöä. Maajoukkueurallaan hän pelasi Neuvostoliiton paidassa 1988 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiakultaa. Hän oli mukana myös 1984, 1987 sekä 1991 Kanada Cupissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1989, 1990 ja 1991 MM-kilpailuissa, missä hän keräsi yhteensä kolme MM-kultaa, yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Colorado Avalanchen voittaessa Stanley Cupin vuonna 1996 Gusarovista, Peter Forsbergista ja Valeri Kamenskista tuli neljäs, viides ja kuudes pelaaja, jotka olivat saavuttaneet MM-kultaa, olympiakultaa sekä Stanley Cupin voiton. Gusarov pelasi Venäjän maajoukkueessa vielä 1998 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiahopeaa.
Juha (ooppera)

Juha op. 25 on Aarre Merikannon (1893–1958) vuonna 1922 säveltämä ooppera, joka kantaesitettiin näyttämöllä vasta vuonna 1963 Lahdessa. Vain teoksen kolmas näytös ennätettiin radioida joulukuussa 1957 säveltäjän vielä eläessä, ja koko teoksen musiikki kuultiin radiossa joulukuussa 1958, kolme kuukautta säveltäjän kuoleman jälkeen. Kansallisoopperan ohjelmistoon "Juha" otettiin syksyllä 1967. Oopperan esittämättä jäämistä säveltäjän elinaikana pidetään yhtenä suomalaisen musiikkielämän suurista tragedioista. Ensiesityksensä jälkeen "Juhasta" on tullut suomalaisen oopperan esikuva, ja se vaikutti merkittävästi Joonas Kokkosen ja Aulis Sallisen karvalakkioopperoihin.
Merikannon varsin nuorena säveltämä "Juha" on orkesterinkäytöltään erittäin värikäs teos. Säveltäjä Paavo Heiniselle ""Juha" oli niin totaalinen suurtapaus, että sen merkitys koskee kaikkea, mitä olen tehnyt. En voi edes kuvitella, mitä Suomen kulttuurielämä olisi ilman "Juhaa". Merikanto-renessanssi sai samalla aikaan nykymusiikki-innostuksen".
Juhani Ahon vuonna 1911 julkaistu romaani "Juha" oli suuri myynti- ja arvostelumenestys ja myös Aino Ackté ihastui siihen ja havaitsi, että romaanin Marja soveltuisi hänelle oopperaroolina. Ackté muokkasikin romaanista libreton, jota hän tarjosi muun muassa Jean Sibeliukselle. Libretto päätyi lopulta Aarre Merikannon käsiin vuonna 1919, ja hän sai oopperan valmiiksi vuonna 1922. Vaikka Suomalaisen oopperan johtokunta päätti ottaa teoksen ohjelmistoon jo vuonna 1922, esittäminen kuitenkin lykkääntyi vuosi vuodelta, kunnes siitä lopulta luovuttiin kokonaan. Merikannolle oopperan esittämättä jääminen oli suuri isku erityisesti siksi että Leevi Madetojan samaan librettoon säveltämä ooppera pääsi ohjelmistoon vuonna 1935. Merikanto ei säveltänyt "Juhan" jälkeen enää yhtään oopperaa.
Roger Penrose

Roger Penrose (s. 8. elokuuta 1931 Colchester, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen fyysikko ja matemaatikko Oxfordin yliopistosta. Hän on etsinyt fysiikan, biologian ja tietoisuuden riippuvuussuhteita ja kirjoittanut tekoälystä. Hän on myös opettanut Stephen Hawkingia. Penrose sai Nobelin fysiikanpalkinnon mustia aukkoja koskevista tutkimuksistaan vuonna 2020.
Penrose suoritti tohtorin tutkinnon algebrallisessa geometriassa Cambridgen yliopistossa vuonna 1957. Sen jälkeen hän on työskennellyt useissa yliopistoissa. Hänet aateloitiin palveluksistaan tieteen hyväksi vuonna 1994.
Penrosen nuorempi veli Jonathan voitti shakin Britannian mestaruuden kymmenen kertaa vuosina 1958–1969.
Roger Penrosen mukaan ovat saaneet nimensä Penrosen laatat ja Moore-Penrose -käänteismatriisi. Lionel ja Roger Penrosen mukaan on nimetty myös Penrosen kolmio ja Penrosen portaat.
Hän on esittänyt myös teorian, jonka mukaan alkuräjähdystä edelsi toinen maailmankaikkeus.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2019.
Paavo Pylkkänen

Paavo Pylkkänen (s. 1959) on suomalainen mielenfilosofi ja filosofian tohtori, joka toimii filosofian kandiohjelman johtajana, teoreettisen filosofian yliopistonlehtorina ja kognitiotieteen filosofian dosenttina Helsingin yliopistossa. Hän on myös teoreettisen filosofian yliopistonlehtori Skövden korkeakoulussa Ruotsissa.
Pylkkäsen erikoisaloja ovat mielenfilosofia, mieli–ruumis-ongelma, kognitiotieteen perusteet, fysiikan filosofia, David Bohmin luonnonfilosofia ja kvanttiteorian perusteet. Hän väitteli vuonna 1992 Bohmin kvanttiteoriatulkinnan merkityksestä mielenfilosofialle ja kognitiotieteelle.
Sigh

Sigh on japanilainen Tokiosta kotoisin oleva metalliyhtye, joka on perustettu vuonna 1989. Yhtyeen ensimmäiset kaksi albumia olivat melko perinteistä black metalia, mutta vuoden 1997 "Hail Horror Hailista" asti musiikki on ollut kokeellista avant-garde metalia, jossa on vaikutteita esimerkiksi jazzista ja klassisesta musiikista, mutta black metalilla on edelleen hallitseva osuus Sighin kappaleissa. Jokainen Sighin albumi on oman tyylisensä, vaihdellen aina perinteisestä black metallista psykedeeliseen avant-garde metaliin ja sinfoniseen black metaliin.
Yhtyeellä oli sopimus Euronymouksen, Mayhem-yhtyeen kitaristin levy-yhtiön Deathlike Silence Productionsin kanssa, joka julkaisi yhtyeen ensimmäisen albumin vuonna 1993, pian Euronymouksen kuoleman jälkeen. Kuolemantapauksen ja levy-yhtiön lopettamisen johdosta yhtye teki sopimuksen Cacophnous Recordsin kanssa.
Yhtye esiintyy vuoden 2008 dokumentissa "Global Metal".
Sami Pitkämö

Sami Petteri Pitkämö (s. 6. marraskuuta 1973 Kauhajoki) on suomalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, sovittaja, kapellimestari ja tuottaja. 
Pitkämö on esiintynyt ja levyttänyt useiden eri artistien kanssa, kuten Preeria, UMO, Hemma Beast, Jean S., Sami Saari, Lenni-Kalle Taipale ja Boston Promenade. Pitkämö johtaa myös omaa nimeään kantavaa orkesteria, joka toimii MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman yhtyeenä. Hänellä on myös jazz-kokoonpano, The Sami Pitkämö Quintet, joka esittää Pitkämön oman musiikin lisäksi standardeja sekä pophittejä uudelleensovitettuina. Pitkämö on valittu Jazzrytmit-lehden arvostelijaäänestyksessä vuosien 2004, 2005 ja 2008 mieslaulajaksi, ja hän on esiintynyt kahdesti tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolla. Pitkämö johtaa myös Suo, kuokka &amp; Jussi -kollektiivia. Pitkämö toimi syksyllä 2006 alkaneen televisiosarjan "Nevada" kapellimestarina sekä syksyllä 2010 musiikkiohjelma "Obladiin" kapellimestarina. Pitkämön bändi on nähty musisoimassa myös "Putous"-sketsisarjassa. Keväällä 2011 hän toimi tuomarina Nina Tapion ja Jone Nikulan kanssa "Idols"-televisiosarjan viidennellä tuotantokaudella. Syksyllä 2014 Sami Pitkämö isännöi The Sami Pitkämö Quintet -yhtyeensä kanssa Play it Again, Sami! -nimistä klubia. Klubin paikkana toimii ravintola Storyville, Helsingissä.
Pitkämön ensimmäinen soololevy "Lauluja rakkaudesta ja vähän muustakin" ilmestyi toukokuussa 2008. Mukana levyllä ovat Pitkämön ja hänen oman orkesterinsa jäsenten lisäksi UMO Jazz Orchestra, Maarit Hurmerinta ja Jukka Perko.
Suomen lisäksi Pitkämö on esiintynyt eri kokoonpanoissaan useissa maissa kuten Yhdysvalloissa, Australiassa, Kiinassa, Etelä-Afrikassa, Namibiassa, Kirgisiassa ja Kazakstaninssa sekä monissa Euroopan maissa.
Studiomuusikkona ja tuottajana Pitkämö on esiintynyt muun muassa Jari Sillanpään, Aki Sirkesalon, Johanna Kurkelan, Anna Erikssonin, Juha Tapion, Antti Tuiskun ja Heikki Helan albumeilla. Lisäksi hän on muun muassa tehnyt cover-musiikkia Syke-televisiosarjan neljälle ensimmäiselle tuotantokaudelle (Ylellä esitetyt kaudet).
Pitkämö asuu Helsingin Töölössä ja on kertonut kannattavansa Helsingin Jalkapalloklubia.
TYPO3

TYPO3 on avoimeen lähdekoodiin perustuva WWW-sivujen sisällönhallintajärjestelmä "(engl. CMS, Content Management System)" pienten ja keskisuurten yritysten nettiportaaleihin ja intranet-palvelimiin. Se perustuu PHP-ohjelmointikieleen ja MySQL-tietokantajärjestelmään. Tanskalainen Kasper Skårhøj aloitti TYPO3:n kehitystyön vuonna 1997. TYPO3 on saatavilla ilmaiseksi GPL-lisenssillä.
Cathy Freeman

Catherine Astrid Salome ”Cathy” Freeman (s. 16. helmikuuta 1973 Mackay, Queensland) on australialainen pikajuoksija, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Aboriginaalina hänestä on tullut kansansa roolimalli ja monet ei-aboriginaalit pitävät häntä alkuperäisasukkaiden ja ei-alkuperäisasukkaiden välisen sovinnonteon symbolina.
Freeman nousi pikamatkojen kansainväliselle tasolle 1990-luvun alussa. Ensimmäisen aikuisten Australian mestaruutensa hän voitti vuonna 1990 ja oli samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa voittaneessa viestijoukkueessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli seitsemäs 4 × 400 metrin viestissä. 
Vuosi 1994 oli Freemanin kansainvälinen läpimurtovuosi. Silloin hän voitti Kansainyhteisön kisoissa sekä 200 että 400 metriä. IAAF:n Grand Prix -finaalissa Pariisissa hän oli 400 metrillä toinen. Ensimmäinen maailmanmestaruusmitali tuli seuraavana vuonna Göteborgin MM-kisoista, joista hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä Freeman oli neljäs.
Vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa Freeman voitti 400 metrillä hopeaa häviten vain huippukuntoiselle olympiaennätyksen juosseelle Marie-José Pérecille. Seuraavissa kaksissa MM-kisoissa: Ateenassa 1997 ja Sevillassa 1999 Freeman voitti matkan maailmanmestaruuden. Maebashin MM-hallikisoissa 1999 hän saavutti 4 × 400 metrin viestistä hopeaa maansa joukkueessa.
Kotikisoihin Sydneyssä 2000 Freeman tuli ennakkosuosikkina 400 metrille. Kisojen avajaisissa hän toimi olympiatulen sytyttäjänä ja voitettuaan kisoissa hänestä tuli toistaiseksi ainoa olympiatulen sytyttäjä, joka on samoissa kisoissa voittanut kultaa.
Olympialaisten jälkeen Freeman vetäytyi radoilta, mutta palasi vuonna 2002, jolloin oli Kansainyhteisön kisoissa voittamassa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2003 hän voitti vielä Australian mestaruuden, mutta ilmoitti heinäkuussa lopettavansa kilpaurheilun. Syynä olivat kunto- ja motivaatio-ongelmat: hän oli alkanut toistuvasti hävitä Australian tulevalle 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarille Jana Pittmanille. Samaten hän jäi viidenneksi kansainvälisessä kisassa toukokuussa 2003 häviten pahasti Meksikon Ana Guevaralle.
Kansainyhteisön kisoissa 1994 Freeman aiheutti kohua heiluttamalla aboriginaalilippua yhdessä Australian lipun kanssa kunniakierroksella. Tavallisesti tällöin heilutetaan vain kansallista lippua. Sama temppu Sydneyn olympialaisissa 2000 ei enää aiheuttanut sellaista hämmästelyä, vaikka ei-kansallisten lippujen käyttö olympialaisissa onkin virallisesti kiellettyä.
Freemanilla oli pitkäaikainen suhde managerinsa Nick Bideaun kanssa. Se päättyi riitoihin muun muassa Freemanin raha-asioista. Vuodet 1999–2003 Freeman oli naimisissa Niken johtajan Sandy Bodeckerin kanssa. Vuodesta 2009 Freeman on ollut naimisissa pörssimeklari James Murchin kanssa. Heillä on tytär Ruby.
Isomorfismi

Matematiikassa isomorfismi on algebrallisten rakenteiden välinen kuvaus, joka säilyttää laskutoimituksen tai -toimitukset. Epämuodollisesti kuvaten kaksi isomorfista rakennetta ovat sama asia eri tavalla nimettynä.
Matemaattisesti sanoen isomorfismi on bijektiivinen kuvaus "f", jolle sekä "f" että "f−1" ovat homomorfismeja. 
Esimerkkejä.
Tyyppiesimerkki on reaalilukujen yhteenlaskun ja positiivisten reaalilukujen kertolaskun välinen yhteys eksponenttifunktiolla, "tulon logaritmi on tekijöiden logaritmien summa". Täsmällisesti määritellen formula_1 ja formula_2 ovat ryhmiä. Valitaan funktiota formula_3 varten jokin kantaluku, vaikkapa 10. Tällöin formula_4 ja formula_5. Nyt
formula_6
ja
formula_7
eli esimerkiksi formula_8. Ryhmät ovat sama asia sikäli, ettei niitä voi erottaa toisistaan näkemällä pelkästään millä tavalla laskutoimitus operoi ryhmän sisällä.
Äärellinen esimerkki: Olkoon joukko formula_9 kokonaisluvut väliltä 1-10 ja laskutoimitus formula_10, jonka arvo on luvuista suurempi. Olkoon joukko formula_11 kokonaisluvut väliltä 11-20 ja laskutoimitus formula_12, jonka arvo on luvuista pienempi. Nyt formula_13 ja formula_14 ovat algebrallisia rakenteita, tarkemmin sanoen vaihdannaisia monoideja. Olkoon funktio formula_15. Se on samalla itsensä käänteisfunktio. Tämä funktio on bijektio ja mainittujen monoidien välinen isomorfismi.
Määritellään ensin kolmen ja kahden alkion ryhmät formula_16 ja formula_17. Laskutoimitus formula_18 tarkoittaa yhteenlaskua, jonka tuloksesta otetaan jakojäännös ryhmän koolla. Taulukkomuodossa ryhmät näyttävät tältä:
Laaditaan sitten pareittainen yhteenlaskutaulukko, jossa alkiot ovat pareja 3- ja 2-alkioisesta ryhmästä. Verrataan tätä ryhmään formula_19, mutta ei merkitä alkioita 0-5 järjestyksessä. Värjätään alkioiden (2,0) ja 2 tausta keltaiseksi, jolloin osa rakennetta tulee selvemmin esille.
Ryhmät ovat keskenään isomorfiset. Esimerkiksi lukuja 0, 1 ja 2 vastaavat parit (0,0), (1,1) ja (2,0).
Käyttö.
Matemaatikot käyttävät isomorfismia usein säästääkseen työtä. Jos kahden ennestään tuntemattoman matemaattisten struktuurien välille löydetään sopiva isomorfismi, voidaan monet lauseet siirtää toista struktuuria koskevaksi. Samoin uudessa ympäristössä ongelmaan voidaan löytää uusia ratkaisukeinoja ja käyttää hyväksi alkuperäisen struktuurissa hyväksi havaittuja ratkaisukeinoja.
Alamut

Alamut oli keskiaikainen vuoristolinnoitus, joka sijaitsi nykyisen Iranin alueella Elburz-vuoristossa Kaspianmerestä etelään, noin 100 kilometriä nykyisestä Teheranista. Nykyisin Alamutista on jäljellä vain raunioita. 
Ensimmäinen linnoitus rakennettiin iranilaishistorioitsija Hamdollah Mostowfin mukaan 840-luvulla ja se sijaitsi 2100 metrin korkeudessa. Sinne oli vain yksi kulkureitti, joten linnakkeen valloittaminen oli äärimmäisen vaikeaa. Alamutin tunnetuimmat hallitsijat olivat assassiinit, jotka ottivat sen haltuunsa vuonna 1090. Mongolikaani Hülegü-kaani tuhosi linnoituksen ja assassiinit 15. joulukuuta 1256 osana mongolien hyökkäystä Lähi-itään. Linnoitus itse säilyi valloittamattomana, mutta assassiinien viimeinen johtaja Ruknuddin Khor-shah luovutti sen lähes ilman taistelua toivoen mongolien olevan armollisia. 
Vuonna 2004 maanjäristys vahingoitti linnakkeen rapautuvia raunioita entisestään.
Slovenialaiskirjailija Vladimir Bartol julkaisi vuonna 1938 assassiineista kertovan historiallisen romaanin nimeltä "Alamut", joka on käännetty useille kielille. Romaani sai julkisuutta vuoden 2001 terrori-iskujen jälkeen. Siitä on tekeillä elokuva ja kirjan suomennos ilmestyi 2008.
Stuart Hameroff

Stuart Hameroff (s. 1943) on yhdysvaltalainen anestesiologi ja Arizonan yliopiston anestesiologian sekä psykologian emeritusprofessori. Hän on tullut tunnetuksi tietoisuuden mekanismin selityksistä ja yhteistyöstään fyysikko Roger Penrosen kanssa.
Orkesterialkusoitto 1812

Orkesterialkusoitto "Vuosi 1812" op. 49 () on Pjotr Tšaikovskin ohjelmallinen orkesteriteos sinfoniaorkesterille, kuorolle, sotilassoittokunnalle, kirkonkelloille ja kanuunoille. Teos valmistui vuonna 1880, ja se kantaesitettiin Moskovassa 1882 Kristus Vapahtajan katedraalissa. Alkusoitto on sävelletty vuonna 1812 käydyn Borodinon taistelun muistoksi, jossa venäläiset puolustivat Moskovaa Napoleonin armeijalta. Ranskalaisten epäonnistunut sotaretki ja sitä seurannut Napoleonin armeijan vetäytyminen merkitsivät käännekohtaa Napoleonin sodissa.
Suurellinen orkesteriteos tunnetaan parhaiten loppuhuipennuksen kanuunanlaukauksista, jotka voidaan esittää ulkoilmaesityksissä oikeilla kanuunoilla. Jakso kuuluu taidemusiikin tunnetuimpiin teoskatkelmiin, sillä sitä käytetään monissa yhteyksissä, kuten piirroselokuvissa, tykkitulen yhteydessä. Teoksessa lainataan myös "Marseljeesia" kuvaamaan ranskalaisia joukkoja, samoin kuin keisarillisen Venäjän kansallishymniä "Bože, Tsarja hrani".
Vaikka teoksella ei ole yhteyttä Englannin ja Yhdysvaltojen väliseen vuoden 1812 sotaan, sitä soitetaan Yhdysvalloissa kansallispäivänä.
Abstrakti taide

Abstrakti taide (myös ei-esittävä tai nonfiguratiivinen tai non-objektiivinen taide) tarkoittaa taidetta, joka ei pyri esittämään mitään luonnollisen maailman kohteita. Abstrakti taide on todellisuutta jäljittelemätöntä taidetta. Aikaisemmin, 1900-luvun alussa nimitys kattoi myös kubismin, surrealismin ja muut sellaiset taidesuunnat, jotka ottivat aiheensa luonnosta mutta eivät enää pyrkineet yhdennäköisyyteen sen kanssa.
Abstraktin taiteen vastakohtana pidetään tavallisesti figuratiivista, esittävää tai naturalistista taidetta.
Abstrakti taide voi kehittyä taiteilijan tuotannossa abstrahoimalla, joka tarkoittaa todellisuuden pelkistämistä, yleistämistä tai käsitteellistämistä niin, että kuvattavasta aiheesta tulee lopulta abstrakti. Esimerkiksi Piet Mondrianin taide kehittyi abstraktiksi näin.
Maalaustaiteessa voidaan karkeasti erottaa geometrinen abstraktio, joka perustuu suorien ja käyrien viivojen rajoittamiin värikenttiin sekä maalauksellinen abstrakti maalaus, jota edustaa muun muassa abstrakti ekspressionismi.
Historia.
Wassily Kandinskya ja Kazimir Malevitšia pidetään yleisesti ensimmäisinä modernia abstraktia maalaustaidetta näyttelyihin tuoneina taiteilijoina. Myös ruotsalainen taidemaalari Hilma af Klint (1862–1944) teki jo varhain henkistynyttä abstraktia taidetta. Abstrakti kuvanveisto syntyi samanaikaisesti abstraktin maalaustaiteen kanssa.
Abstraktin taiteen harjoittajat eivät usein itse jyrkästi erottaneet esittävää ja ei-esittävää taidetta. Monet abstraktin taiteen tekijät, kuten Kazimir Malevitš, saattoivat palata takaisin tekemään myös esittäviä teoksia.
Abstraktia taidetta kehitettiin pitkälle Venäjällä 1900-luvun alussa. Ajatukset abstraktista taiteesta levisivät Venäjältä Eurooppaan 1920-luvulla. Sitä kehitettiin muun muassa Bauhausin piirissä, jossa toimivat Paul Klee ja myöhemmin Yhdysvaltoihin muuttanut Josef Albers. Münchenissä taidekoulunsa 1932 lopettanut Hans Hofmann oli myös keskeinen vaikuttaja Yhdysvalloissa, jonka opit vaikuttivat muun muassa Clement Greenbergin ajatuksiin.
Abstrakti taide, kuten muutkin modernismin suuntaukset, kiellettiin niin kansallissosialistisessa Saksassa kuin Neuvostoliitossa. Natsien mielestä abstrakti taide oli ”rappiotaidetta”. Neuvostoliitossa valtion tarkastajien oli vaikea luokitella abstraktia taidetta mihinkään olemassa olevaan kategoriaan, joten taiteen tunnistamisen helpottamiseksi kehitettiin yksiselitteinen sosialistisen realismin kaanon.
Vuonna 1936 perustettiin Yhdysvaltain abstraktien taiteilijoiden yhdistys, American Abstract Artists (AAA), joka pyrki edistämään abstraktin taiteen asemaa ja laajentamaan sen ajatuksia ja ymmärtämistä.
Suomessa.
Suomessa abstraktia taidetta on esitetty 1900-luvun alusta asti. Se tuli laajemman yleisön tietoisuuteen 1950-luvulla muun muassa Birger Carlstedtin konkretismin ansiosta. Abstrakti taide eli voimakkaasti Suomessa myös 1960-luvun alussa informalismin vaikutteiden alaisena, sekä kukoisti 1970-luvun konstruktivismin piirissä. Vaikka esittävästä taiteesta on tullut nykytaiteen valtaväylä, abstrakti taide on säilynyt osana eri taidesuuntia.
Tämän maailman ruhtinaan hovi

Tämän maailman ruhtinaan hovi on Mokoma-yhtyeen neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2004. Kannen on suunnitellut Ville Pirinen. Levyllä ei ole mukana varsinaista basistia, koska nykyinen basisti Santtu Hämäläinen ei äänitysten alkaessa vielä kuulunut yhtyeen kokoonpanoon. Levyn bassoraidoista vastaavat kitaristit Kuisma Aalto ja Tuomo Saikkonen.
Albumi sisältää Mokoman nopeimpia hyvinkin grindcoremaisia kappaleita.
Albumi valittiin Suen vuoden kotimaiseksi albumiksi vuonna 2004 yhdessä Ruudolfin "Doupeimmat Jumala seivaa" -albumin kanssa. 
Albumista julkaistiin vuonna 2005 vinyyliversio, joka sisältää yhden bonuskappaleen, "Uusi Aatami, uusi Eeva". Vinyyliversion 500 ensimmäisellä painoksella on mukana juliste yhtyeen nimikirjoitusten kera. 
Kappaleista "Minä elän!" ja "Haudan takaa" julkaistiin musiikkivideot sekä "Hiljaisuuden julistaja"-single julkaistiin yhtyeen kotisivuilla digitaalisessa muodossa. "Uni saa tulla" sai jonkin verran radiosoittoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Mokoma.
Suopursut

Suopursut eli pursut ("Ledum") on alppiruusujen ("Rhododendron") sukuun kuuluva alasektio ("Rhododendron" subsect. "Ledum"). Aikaisemmin suopursut olivat oma sukunsa kanervakasvien (Ericaceae) heimossa, mutta myöhemmin geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet niiden kuuluvan alppiruusuihin. Tutkimuksen tekijät Kathleen Kron &amp; Walter Judd antoivat 1990-luvun alussa lännenpursulle alppiruusujen suvun tieteellisen nimen ja Harri Harmaja muille lajeille.
Suopursut ovat ainavihreitä pensaita tai varpuja, joita kasvaa luonnonvaraisena pohjoisella havumetsävyöhykkeellä. Lajeja on kahdeksan. Joillakin lajeilla on otettu käyttöön uudet tieteelliset lajinimet, koska entiset nimet olivat jo käytössä laajassa alppiruusujen suvussa.
Lajit.
Entiset "Ledum"-suvun lajien nimet ja niiden nykyiset "Rhododendron"-suvun nimet:
Yksi luonnollinen risteytymä tunnetaan:
Gil Young-Ah

Gil Young-Ah (s. 11. huhtikuuta 1970 Ansan) on eteläkorealainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja.
Gil saavutti suurimmat menestyksensä nelinpelissä. Yhdessä Shim Eun-Jungin kanssa hän voitti pronssia MM-kisoissa 1991 ja Barcelonan olympialaisissa 1992. Vuonna 1993 MM-kisoista tuli pronssia Chung So-Youngin kanssa ja kultaa vuonna 1995 Jang Hye-Ockin parina. Atlantan olympialaisissa 1996 Gil oli hopealla nelinpelissä Jang Hye-Ockin kanssa, mutta sekanelinpelissä hän voitti kultaa yhdessä Kim Dong-Moonin parina lyöden finaalissa toisen Etelä-Korean parin Ra Kyung-Min ja Park Joo-Bong.
Jimmy Johnstone

James Connelly ”Jinky” Johnstone (30. syyskuuta 1944 Bothwell, Skotlanti – 13. maaliskuuta 2006) oli skotlantilainen jalkapalloilija.
Johnstone tuli tunnetuksi pelatessaan Celticissä. Hän debytoi joukkueessa vuonna 1963 ja voitti seurassa yhdeksän Skotlannin-mestaruutta, neljä Skotlannin cupia ja viisi Skotlannin liigacupia. Hän oli mukana vuonna 1967 Lissabonissa, kun Celtic voitti ensimmäisenä brittiseurana Euroopan cupin.
Hän menehtyi maaliskuussa 2006 marraskuussa 2001 todettuun lihashermoston sairauteen.