tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heidi Brühl

Heidi Rosemarie Brühl (30. tammikuuta 1942 München – 8. kesäkuuta 1991 Starnberg) oli saksalainen iskelmälaulaja ja näyttelijä.
Brühl aloitti tanssimisen 5-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran kameran edessä 12-vuotiaana. Ohjaaja Harald Braun havaitsi hänen lahjakkuutensa ja palkkasi hänet sivurooliin elokuvassa "Der letzte Sommer als kleine Schwester", jossa hänen kanssaan esiintyi Liselotte Pulver. Brühl tuli tunnetuksi Dallin roolista 1950-luvun elokuvissa "Die Mädels vom Immenhof", "Hochzeit auf Immenhof" ja "Ferien auf Immenhof". Hän jatkoi esiintymistä elokuvissa ja alkoi osoittaa kyvykkyyttä myös laulajana. Hän harjoitteli intensiivisesti tanssia, laulamista ja näyttelemistä viiden vuoden ajan. Tämän sivussa hän oppi englannin ja ranskan kielet. Brühlin isän lähetettyä demon Philips Records solmi levytyssopimuksen Brühlin kanssa vuonna 1959. Brühl alkoi esiintyä laulajana Carina Kortenin parina, mutta eteni pian soolouralle. Hänen soolokappaleensa "Chico Chico Charlie" ylsi viidennelle sijalle saksalaislistoilla. Brühl teki tulevina vuosina monia hittejä, joista todennäköisesti suosituimmaksi nousi "Wir wollen niemals auseinander geh'n".
Eurovision laulukilpailun esikarsinnoissa vuonna 1960 Brühl jäi toiseksi, mutta vuonna 1963 hänen onnistui päästä maansa euroviisuedustajaksi. Hän jäi yhdeksännelle sijalle kappaleella "Marcel", jonka oli säveltänyt ja sanoittanut Charly Niessen. Esityksessä kapellimestarina toimi Willy Berking. Brühl menetti 20-vuotiaana isänsä ja managerinsa Friedrich Brühlin. Tytär lähti vuonna 1964 etsimään uutta alkua Roomasta, jossa hän meni naimisiin näyttelijä Brett Halseyn kanssa. Pariskunta muutti vuonna 1970 Yhdysvaltoihin, jossa Brühl pääsi muun muassa esiintymään Hollywoodiin ja Sammy Davis Jr.n kanssa Las Vegasiin. Yhdysvaltalaisiin elokuviin, joissa hän uransa aikana esiintyi, kuuluivat seikkailuelokuva "Kapteeni Sindbadin seikkailut" (1963) ja toimintatrilleri "Tehtävä Alpeilla" (1975). Vuonna 1973 Brühl esiintyi Michael Schanzen kanssa silloin suositussa ZDF:n show'ssa "Hätten Sie heut' Zeit für mich?".
Brühl sai kaksi lasta (Nicole, Clayton), mutta palasi Saksaan avioliiton päätyttyä. Vuonna 1980 hän esiintyi "Playboy"-lehden kuvissa. Brühl teki myös paluun laulajana ja ryhtyi tuottajaksi oman yhtiönsä kautta. Hän teki yhä dubbauksia elokuviin (esimerkiksi "Hei, kuka puhuu") ja esiintyi televisiolähetyksissä.
Brühlin myöhäistä uraa Saksassa varjosti hänen jäämisensä yhä lapsinäyttelijän maineeseen. Hän aloitti uuden suhteen Franz Beckenbauerin kanssa. Kahden viimeisen elinvuotensa ajan Brühl kärsi rintasyövästä, muttei suostunut rinnan amputoimiseen vaan tyytyi kasvaimen poistoleikkaukseen. Aluksi terveys näytti kehittyvän parempaan suuntaan ja Brühl antoi jopa haastatteluja. Hän kuoli kuitenkin operaation jälkeen, ja kuolemansyyksi ilmoitettiin sydämen ja verenkiertoelimistön toiminnan häiriöt. Brühl haudattiin Münchenin Waldfriedhofiin.
Pääkaupunkialue (Papua-Uusi-Guinea)

Papua-Uuden-Guinean pääkaupunkialue (, lyh. "NCD") on maan pääkaupungin, Port Moresbyn, ympärille keskittyvä paikallistason hallintoalue.
Alueella on aiemmin sijainnut motujen kylä, jonka yhteyteen brittiläinen kapteeni John Moresby perusti tukikohdan 1873. Nykyisessä muodossaan pääkaupunkialue perustettiin 1974.
Pääkaupunkialueen pinta-ala on 240 km2 ja vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 364 125 ihmistä.
Pääkaupunkialueella on ollut vuodesta 1995 oma kuvernöörinsä:
Eizo

Eizo on japanilainen elektroniikkavalmistaja, joka kehittää, valmistaa ja myy näyttölaitteita. Yhtiö on perustettu vuonna 1968 ja sijaitsee Hakusanissa Japanissa. 
Historia.
Yhtiö on perustettu vuonna 1968 nimellä Hakui Electric Corporation Hakuin kaupungissa ja aloitti valmistamalla musta-valko televisioita. Vuonna 1973 yhtiö muutti nimeksi Nanao Corporation. Vuonna 1984 yhtiö aloitti näyttöjen valmistamisen henkilökohtaisille tietokoneille ja perusti Hitec Association yhtiön. Yhtiö myi näyttöjä Nanao- ja Eizo-merkeillä kunnes myöhemmin yhdisti ne Eizo-merkin alle.
Eizo hankki Irem-yhtiön vuonna 1980.
Eizō

Eizō on seuraavien henkilöiden nimi:
Partido Liberal Radical Auténtico

Partido Liberal Radical Auténtico (suom. Autenttinen radikaali liberaalipuolue, lyh. PLRA) on paraguaylainen liberaalinen puolue. Tämän lisäksi puolueella on vahva nationalistinen tausta. Puolue on perustettu alkujaan vuonna 1891. Nykyisessä muodossaan toiminta alkoi kuitenkin 1977 kun se nousi vastustamaan perustuslain uudistusta. Vuotta myöhemmin se tunnustettiin viralliseksi puolueeksi diktaattori Alfredo Stroessnerin vallasta syöksemisen jälkeen..
Puolueen nykyinen puheenjohtaja on Efraín Alegre.
Masocore

Masocore on teoreettinen videopelien alalaji, joka tähtää pelaajien turhauttamiseen yhdistämällä monimutkaisia pelimekaniikkoja näennäisesti mahdottomiin ”yritys ja erehdys” -tilanteisiin. Usein lajityypin edustajat ovat tasohyppelyitä tai bullet hell -räiskintäpelejä. Usein peleissä on rajoittamaton määrä ”elämiä”, jolloin vastusta voi haastaa loputtomasti uudelleen.
Lajityypin pelejä on julkaistiin jo 1980- ja 1990-luvuilla, mutta termi masocore yleistyi vuonna 2008 julkaistun blogikirjoituksen jälkeen. 1980-luvulla kolikkopelien vaikeustaso vaikutti myös Nintendon kehittämiin peleihin ja syntyi käsite "Nintendo hard" kuvaamaan "Mega Manin" kaltaisia pelejä. Nintendon Satoru Iwata on myöhemmin kommentoinut näiden pelien olleen kohtuuttoman vaikeita. Iwatan mukaan kehittäjät testasivat pelejä pelaamalla niitä paljon, joten he tulivat niissä niin taitaviksi, että alkoivat pitää niitä liian helppoina. Korkea vaikeusaste ei johtunut oudosta pelimekaniikasta tai kenttäsuunnittelusta, vaan pelattavuus oli lähtökohtaisesti hyvä. Erään artikkelin mukaan vanhat Nintendo-pelit ovat myös laskennan vaativuusteorian mukaan vaikeita (ks. P=NP).
Tuoreempia lajityypin edustavia ovat esimerkiksi "Spelunky" (2009) ja "Super Meat Boy" (2010).
Palohapero

Palohapero ("Russula aurantioflammans") on haperolaji. Se kuvattiin vuonna 1998.
Palohaperon lakki on oranssinpunainen tai oranssi ja usein keskeltä keltainen. Lakki on 4–12 senttimetriä leveä ja muodoltaan aluksi kupera ja myöhemmin laakeneva. Lakin pintakelmu on osin nyljettävissä. Sienen heltat ovat vaaleat ja melko tiheät. Itiöpöly on kellertävää ja malto valkoista. Jalka on valkoinen ja 4–9 senttimetriä pitkä. Maultaan sieni on kirpeä. Se soveltuu ruokasieneksi keittämisen jälkeen. Palohaperoa tavataan harvinaisena koko Suomessa lehdoissa, puronvarsilla, laidunmailla, puistoissa ja tunturikoivikoissa. Se kasvaa kuusen ja koivun seuralaisena. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Koivunlehtohapero muistuttaa palohaperoa.
Puuarkkitehtuuripuisto

Puuarkkitehtuuripuisto sijaitsee Lahdessa Vesijärven sataman ja Sibeliustalon ympäristössä. Puistossa on rakennuksia ja rakennelmia, jotka ovat pääasiassa suunnitelleet Spirit of Nature -puuarkkitehtuuripalkinnon voittajat.
Lahden sataman alueella käsiteltiin menneinä vuosikymmeninä puuta. Puuarkkitehtuuripuisto kertoo historiasta, lahtelaisesta puuosaamisesta ja nykyaikaisesti puurakentamistavasta.
Puiston perustivat Lahden kaupunki ja Puu kulttuurissa ry, joka toimi vuosina 1998–2016.
Teokset.
Puuarkkitehtuuripuisto täydentyy myös uusilla teoksilla.
Mohammed Ahmed

Mohammed Ahmed (s. 5. tammikuuta 1991 Mogadishu, Somalia) on kanadalainen kestävyysjuoksija. Hän voitti 10 000 metrin juoksussa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 2015 ja saavutti 5 000 metrin juoksussa pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja hopeaa vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa.
Kanadaan 11-vuotiaana muuttanut Ahmed sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 neljänneksi 10 000 metrillä. Hän kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Lontoossa 2012 ja sijoittui 10 000 metrillä sijalle 18. Jo saman vuoden huhtikuussa hän oli juossut silloiseksi ennätyksekseen 27.34,64. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi ennätyksestään runsaan sekunnin ja sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2014 hän paransi 5 000 metrin ennätystään yli 15 sekuntia aikaan 13.18,88 ja sijoittui Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi 5 000 metrillä ja kuudenneksi 10 000 metrillä. Vuonna 2015 hän voitti Kanadassa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa kultaa 10 000 metrillä. Saman vuoden MM-kilpailuissa Pekingissä hän sijoittui 5 000 metrillä 12:nneksi oltuaan kovavauhtisen alkueränsä tasaisessa joukossa kolmas ajalla 13.19,58. Syyskuussa 2015 Timanttiliigan kilpailussa Brysselissä hän rikkoi 17 vuotta vanhan Kanadan-ennätyksen ajallaan 13.10,00. Toukokuussa 2016 Eugenessa hän paransi ennätystä aikaan 13.01,74. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ahmed sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi ajalla 13.05,94 ja 10 000 metrillä 32:nneksi.
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Ahmed sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi ja 10 000 metrillä kahdeksanneksi ajalla 27.02,35, millä hän alitti Cameron Levinsin aiemman Kanadan-ennätyksen. Huhtikuussa 2018 hän saavutti Kansainyhteisön kisoissa hopeaa sekä 5 000 että 10 000 metrillä. Saman vuoden Continental Cupissa hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa toiseksi. Kesäkuussa 2019 Ahmed juoksi Roomassa 5 000 metrillä Kanadan-ennätyksen 12.58,16. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti 5 000 metrillä pronssia ja sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi Kanadan-ennätyksellä 26.59,35. Heinäkuussa 2020 Portlandissa hän paransi 5 000 metrillä ennätyksensä aikaan 12.47,20, millä hän nousi maailman kaikkien aikojen tilastossa kymmenenneksi edellään seitsemän etiopialaista ja kaksi kenialaista.
Ahmed saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 5 000 metrillä ajalla 12.58,61 ja sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Hän juoksi 5 000 metrin sisäratojen Kanadan ennätyksen 12.56,87 Bostonissa helmikuussa 2022. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ja 10 000 metrillä kuudenneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 10 000 metrillä kuudes ja 5 000 metrillä seitsemäs. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi ja karsiutui 5 000 metrilä alkuerissä.
Pitkämäen liikennepaikka

Pitkämäen liikennepaikka () on rautatieliikennepaikka Joensuu–Kontiomäki-radalla Nurmeksessa. Liikennepaikka avattiin 15. lokakuuta 2018, ja siellä on raakapuuterminaali. Liikennepaikalla ei ole henkilöliikennettä.
Liikennepaikan ja raakapuuterminaalin rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 2018 ja ne valmistuivat saman vuoden lokakuussa. Rakennustyöt maksoivat noin neljä miljoonaa euroa, josta Nurmeksen kaupunki maksoi noin miljoona euroa. Pitkämäki avattiin 15. lokakuuta 2018. Avautuessaan se korvasi Porokylän raakapuuterminaalin.
Martti Castrén

Martti Erik Olavi Castrén (8. elokuuta 1940 Helsinki – 20. maaliskuuta 2017) oli Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori.
Martti Castrénin vanhemmat olivat professori Erik Castrén ja Elli Tuokko. Castrén tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1959, valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1963, lisensiaatiksi 1965 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1973 (väitöskirja "Liikesalaisuuksien oikeussuojasta"). Hän työskenteli patentti- ja rekisterihallituksessa 1965–1966, Espoon tuomiokunnan notaarina 1967 ja sitten Helsingin yliopistossa siviilioikeuden assistenttina, yliassistenttina, vs. ja varsinaisena apulaisprofessorina ja kauppaoikeuden apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1988. Castrénilla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Suomalaisen lakimiesyhdistyksen palkinnon hän sai vuonna 1974. Castrén julkaisi alaltaan sekä tutkimuksia että tietoteoksia.
Rhonex Kipruto

Rhonex Kipruto (s. 12. lokakuuta 1999) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti 10 000 metrin juoksussa pronssia ajalla 26.50,32 Dohan MM-kilpailuissa 2019. Tampereella 2018 hän voitti samassa lajissa kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän voitti Timanttiliigan osakilpailun Tukholmassa toukokuussa 2019 ennätysajallaan 26.50,16. Hänen ennätyksensä 5 000 metrin juoksussa on Lontoossa heinäkuussa 2019 juostu 13.07,40.
Nopon rautatieasema

Nopon rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää-radalla Hyvinkäällä. Se avattiin 1913 Rajamäen alaisena laiturivaihteena. 1. lokakuuta 1952 se muutettiin miehittämättömäksi ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1970. Tavaraliikenne ja samalla koko liikennepaikka lakkautettiin 1. lokakuuta 1976. Laiturirakennus purettiin ilmeisesti lakkauttamisen jälkeen. Noppo avattiin uudelleen keväällä 1981, mutta se lakkautettiin uudelleen kaksi kuukautta kestäneen kokeilun jälkeen. Noposta johti lounaaseen noin kilometrin mittainen sivuraide tiilitehtaalle. Raide purettiin 1980-luvun puolivälissä.
Amos Kipruto

Amos Kipruto (s. 16. syyskuuta 1992) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti maratonilla pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019 ajalla 2.10.51. Hän voitti vuonna 2016 Rooman maratonin ajalla 2.08.12 ja vuonna 2017 Soulin maratonin silloisella ennätyksellään 2.05.54. Hänen ennätyksensä on 2.03.13, jonka hän juoksi sijoittuessaan Tokiossa toiseksi maaliskuussa 2022.
Rõugen järvialue

Rõugen järvialue (tai ) on Virossa Valgamaalla Rõugen kunnassa Rõuge jõen laaksoon muodostunut seitsemän järven kokonaisuus.
Maantietoa.
Järvialue sijaitsee Haanjan ylängöllä Rõugen keskustaajaman kautta kulkevassa laaksossa, joka on syntynyt viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön sulamisvesien kuluttamana. Tällaisia laaksoja on Virossa muutama ja niitä kutsutaan "alkulaaksoiksi" (). Jäätikköjoki kuljetti lopuksi laaksosta pois suuren osan moreenista. Laakso on eteläosastaan 75 metriä syvä ja sen syvyys pienenee pohjoista kohti. Koska laakso ei ole pohjastaan tasainen, kertyi sen painaumiin heti vettä muodostaen 6,5 kilometriä pitkän järvien ketjun. Järvien kautta alkoi virrata vettä etelästä pohjoiseen ja virtaavan veden kulutus on tasoittanut hieman järvien korkeuseroja. Rõuge jõen läpivirtausjärviä ovat yläjuoksulta alkaen lueteltuna: Liinjärv, Suurjärv, Ratasjärv, Tõugjärv ja Kahrila järv. Sekä Valgjärv että Kaussjärv ovat jokilaakson järviä, jotka laskevat molemmat Suurjärveen. Järvet ympäristöineen muodostavat 12,1 neliökilometrin kokoisen alueen Haanajan luonnonpuistosta.
Luontoarvoja.
Järvialueen kaikissa järvissä on runsaasti lähteitä. Niistä pulppuaa vettä laakson rinteistä ja vedenpinnan alta. Vedenalaiset lähteet erottuvat rypäsmäisinä väriläikkinä jään alla. Runsaslähteisin järvi on Liinjärv. Lähteistä johtuu myös järvissä on keskivahva mineraalipitoisuus, sillä alueen kallioperä on devonikauden karbonaattipitoista hiekkakiveä. Mineraalit koventavat veden ja sen happamuustaso on yleensä emäksinen (pH 7,0–8,5). Laaksoon tulevat ojat tuovat vesikuorman mukana hiekkakivestä irronnutta hienojakoista kiintoainesta, joka on vajonnut järvien pohjaan sedimentiksi. Kertynyt sedimenttipatja on muodostunut jääkausen jälkeisenä aikana, mutta se on siitä huolimatta varsin paksu. Liinjärvestä on mitattu yli 21 metriä paksu patja. Ojat virtaavat usein syvissä kanjonimaisissa uomissaan. Järvissä elää pääasiassa ahventa, särkeä ja pasuria. Jääkauden jälkeiseltä ajalta elää Liinjärvessä ja Suurjärvessä reliktina okakatkaa (Pallasea quadrispinosa).
Mä silmät luon ylös taivaaseen

Mä silmät luon ylös taivaaseen () ovat alkusanat virressä numero 490 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa. Virsi tunnetaan myös säkeestä "Mä taimi olen sun tarhassas", joka aloittaa virren neljännen säkeen. Virren on säveltänyt Rudolf Lagi, ruotsiksi sanoittanut Johan Ludvig Runeberg ja sanat suomentanut Julius Krohn. Virren vanhin suomennos on vuodelta 1863 ja suomenkieliseen Virsikirjaan se on tullut 1886. 
Runebergin virsi on myös Ruotsin kirkon virsikirjoissa. Ruotsinkielisessä kirjassa Den svenska psalmboken se on 210. Suomenkielisessä virsikirjassa Ruotsin kirkon virsikirja virrestä on kaksi käännöstä, osastossa "Rukous" numerolla 210 Anna-Mari Kaskisen 1998 uudistama teksti "Nyt kohti taivasta katselen" ja numerolla 647, osastossa "Virsiä muilla pohjoismaisilla kielillä" Niilo Rauhalan vuonna 1984 uudistama teksti.
Ken Flach

Kenneth Eliot ”Ken” Flach (24. toukokuuta 1963 Saint Louis, Missouri – 12. maaliskuuta 2018 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen nelin- ja sekanelinpelissä menestynyt tennispelaaja, olympia- ja Grand Slam -voittaja.
Flach oli nelinpelissä Robert Seguson parina 1980-luvun parhaimmistoa. Pari voitti olympiakultaa Soulissa 1988 ja neljä Grand Slam -turnausta: kaksi Wimbledonissa ja kaksi US Openissa. Hän oli myös Yhdysvaltain Davis Cup -joukkueen jäsen. Flach voitti urallaan 34 nelinpeliturnausta, viimeisen vuonna 1994. Myös sekanelinpelissä hän voitti Grand Slam -mestaruuksia: yhden Wimbledonissa ja yhden Ranskan avoimissa. Kaksinpelissä Flachin paras rankingsijoitus oli 56:s joulukuussa 1985. Flach kuoli verenmyrkytykseen 54-vuotiaana 12. maaliskuuta 2018: hän oli saanut keuhkokuumeen pelattuaan 36-väyläisen golfradan.
Ohto Heiskanen

Ohto Heiskanen on suomalainen lapsinäyttelijä ja ääninäyttelijä. Hänen ensimmäinen roolityönsä oli Helsingin kaupunginteatterin musikaalissa "Myrskyluodon Maija" (2017). Vuoden 2021 nuortensarjassa "Erityiset" Heiskanen näyttelee Stefania, joka on yksi sarjan kuudesta päähenkilöstä. Heiskanen on ääninäytellyt muun muassa "The Grinch" -elokuvassa (2018) sekä toisen päärooleista elokuvassa "Mary ja noidankukka" (2018). Heiskanen ääninäytteli myös pääroolin elokuvassa "Vili ja kissojen taikalaakso" (2018) sekä Finiaksen roolin elokuvassa (2020).
Pol de Mont

 Karel Marie Polydoor ("Pol") de Mont (1857–1931) oli flaamilainen runoilija, etevä muototaituri. Hän julkaisi runokokoelmia, muun muassa "Gedichten" (1880), "Lentesotternijen" (1881), "Fladderende Vlinders" (1885), "In Noord en Zuid" (1887). Mont kirjoitti myös esteettis-kriittisiä teoksia. Hän oli flaamilaisen liikkeen huomattavimpia edustajia.
Wilbert London

Wilbert London (s. 17. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti viestijuoksussa kaksi maailmanmestaruutta Dohan MM-kilpailuissa 2019.
London voitti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja saavutti hopeaa 400 metrin juoksussa. Vuonna 2017 hän saavutti viestissä hopeaa ja karsiutui 400 metrin välierissä aikuisten MM-kilpailuissa Lontoossa. Vuonna 2019 hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa viestissä ja sijoittui neljänneksi 400 metrillä. Samana vuonna Dohan MM-kilpailuissa hän voitti kultaa miesten viestissä ja sekajoukkueiden viestissä.
Londonin ennätys 400 metrin juoksussa on 44,47, jonka hän juoksi kesäkuussa 2017 Sacramentossa sijoittuessaan Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi.
Henry Monnier

Henry-Bonaventure Monnier (6. kesäkuuta 1799 Pariisi, Ranska – 3. tammikuuta 1877 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen karikatyyripiirtäjä, näyttelijä ja kirjailija. Hänen tunnetuimpia karikatyyrihahmojaan on "Joseph Prudhomme", jota hän on esittänyt myös näyttämöllä.
Rudolf Mang

Rudolf Mang (17. kesäkuuta 1950 Bellenberg – 12. maaliskuuta 2018 Bellenberg) oli saksalainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Länsi-Saksaa kilpaurallaan edustanut ja yli 110-kiloisten painoluokassa kilpaillut Mang teki urallaan kaksi maailmanennätystä. Hän saavutti olympiahopeaa Münchenissä 1972 ja MM-hopeaa Havannassa 1973 ja kilpaili usein pahimpana kilpakumppaninaan Neuvostoliiton Vasili Aleksejev. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Mang sijoittui viidenneksi, ja EM-kilpailuista hän saavutti kolme mitalia. Mang kuoli sydäninfarktiin 67-vuotiaana 12. maaliskuuta 2018.
Marc Monnier

Marc Monnier (1829–1885), ranskalainen kirjailija. Hän oleskeli pitkät ajat Italiassa. Hän on kirjoittanut näytelmiä ("Théâtre de marionettes", 1871), runoja ("Poésies", 1871; "Vers bellettriens", 1888), novelleja ("Les amours pernises", 1861; "Nouvelles napolitaines", 1879), teokset "Les aîeux de Figaro" (1868), "Genève et ses poètes du XVI. siècle" (2. p. 1885), "La renaissance" (1884), "La réforme" (1885).
Marc Monnierin poika oli kirjailija Philippe Monnier.
Michael Cherry

Michael Cherry (s. 23. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti viestijuoksussa kaksi maailmanmestaruutta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja olympiakullan Tokion 2020 kisoissa.
Cherry voitti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2017 hän voitti 400 metrin juoksun Timanttiliigan kilpailussa Lontoossa ja saavutti samassa paikassa viestihopeaa MM-kilpailuissa. Vuonna 2018 hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuissa hopeaa 400 metrillä ja viestissä. Vuonna 2019 hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa viestissä ja voitti Eurooppa–Yhdysvallat-ottelussa 400 metrin juoksun. Samana vuonna Dohan MM-kilpailuissa hän voitti kultaa miesten viestissä ja sekajoukkueiden viestissä.
Cherry juoksi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa avausosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä hän sijoittui neljänneksi ennätyksellään 44,21. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Philippe Monnier

Philippe Monnier (1864–1911) oli ranskalais-sveitsiläinen kirjailija, jonka kaunokirjallisia teoksia ovat viehättävä runokokoelma "Rimes d’écoliers" (1891) sekä useita nidoksia novellistisia skitsejä, kuten "Vieilles femmes" (1895), "Jeunes ménages" (1899), "Le livre de Blaise" (1904) ja niin edelleen. Ranskan akatemia palkitsi Monnierin kriittiset teokset "Le quattrocento, essai sur l’histoire littéraire du XV siècle" ja "Venise au XVIII siècle".
Philippe Monnierin isä oli kirjailija Marc Monnier.
Christian Molbech

Christian Molbech (1783–1857) oli tanskalainen kirjallisuudentutkija ja kriitikko. Hän tuli ylioppilaaksi 1802 ja sai jo 1805 viran kuninkaallisesta kirjastosta, jossa sitten palveli kuolemaansa asti. 1829 hän sen ohessa tuli kirjallisuushistorian professoriksi yliopistoon.
Molbech oli ahkera ja monipuolinen tutkija ja liikkui historian, kielitieteen ja yleensä kirjallisuuden tutkimuksen alalla. Arvostelijana hän oli ankara ja kiivas, joten joutui moniin kirjallisiin taistoihin. Loppuiällään hän otti osaa poliittiseenkin keskusteluun konservatiiviselta kannalta. Hänen teoksiaan ovat muun muassa "Breve fra Sverige i aaret 1812" (1814–1817), "Forelæsninger over den danske poesie" (1831–1832), "Fortællinger og skildringer af den danske historie" (1837–1840), "Historiens philosophie" (1840–1841), "Dansk ordbog" (1833), "Dansk dialectlexicon" (1833–1841), "Danske ordsprog, tankesprog og riimsprog" (1850).
Molbechin poika oli kirjailija Christian Knut Frederik Molbech.
Frank Schepke

Frank Schepke (5. huhtikuuta 1935 Königsberg – 4. huhtikuuta 2017 Kiel) oli saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Schepke voitti Saksojen yhdistyneessä joukkueessa kahdeksikkojen olympiakultaa Roomassa 1960. Länsi-Saksan edustajana hän voitti Euroopan mestaruuden kahdeksikoissa vuonna 1959 ja perämiehellisissä nelikoissa vuonna 1961. Schepke kuoli Kielissä päivää ennen 82-vuotissyntymäpäiväänsä 4. huhtikuuta 2017. Myös Schepken veli Kraft Schepke oli samaan aikaan veljensä kanssa kilpaillut soudun olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Baubau

Baubau on kaupunki Indonesiassa Kaakkois-Sulawesin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 155 000.
Bima (kaupunki)

Bima on kaupunki Indonesiassa Läntisen Nusa Tenggaran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 159 000.
Bitung

Bitung on kaupunki Indonesiassa Sulawesin saarella Pohjois-Sulawesin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 205 000.
Blitar

Blitar on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 138 000, joista suurin osa on jaavalaisia. Blitar sijaitsee 113 kilometriä provinssin pääkaupunki Surabayasta lounaaseen. Kaupungissa on useita muinaisia temppeleitä ja Indonesian ensimmäisen presidentin Sukarnon hauta. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi rauta- ja kuparitavaroita, laattoja, renkaita ja tekstiilejä.
Sumbawanvuoririlli

Sumbawanvuoririlli ("Heleia dohertyi") on rilleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Sumbawanvuoririlli on pienehkö lintu ja voi kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Sumbawanvuoririllin päälaki on harmaa ja siinä on harja, joka erottyy erityisesti alalajilla "H. d. dohertyi". Lajilla on valkoinen silmäkulmajuova ja kurkku ja vatsa ovat keltaiset. Sumbawanvuoririllin selkä ja siivet ovat harmahtavan vihreät.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sumbawanvuoririlliä tavataan Indonesialle kuuluvilta Sumbawan ja Floresin saarilta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät aina 1 400 metrin korkeuteen. Lintu liikkuu tyypillisesti pareittain tiheiköissä.
Ford Bronco (2020)

Ford Bronco on Fordin vuodesta 2020 lähtien valmistama katumaasturimalli. Se palasi mallistoon 24 vuoden tauon jälkeen, sillä alkuperäisen Broncon valmistus lopetettiin vuonna 1996. Samaan aikaan uuden Broncon kanssa valmistaja esitteli myös kevytrakenteisemman crossover-malli Bronco Sportin, joka kuitenkin jakaa muotoilun piirteitä suuremman auton kanssa.
Bronco on saatavana sekä kaksi- että neliovisina versioina. Moottorit kuuluvat Fordin EcoBoost-sarjaan. Tarjolla olevat vaihtoehdot ovat nelisylinterinen 2,3-litrainen (270 hv) ja 2,7-litrainen V6 (310 hv). Pienemmän moottorin yhteydessä on seitsemänvaihteinen manuaalivaihteisto, jonka ensimmäinen vaihde on ryömintävaihde. Suuremman moottorin yhteydessä on aina 10-portainen automaattivaihteisto. Vetotapana on aina neliveto.
Ford Bronco Sport

Ford Bronco Sport on Fordin vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se esiteltiin yhdessä suuremman katumaasturimalli Broncon kanssa. Bronco Sport lainaa paljon muotoilun piirteitä suuremmasta mallista, mutta perustuu itsekantavalle korille. Perusrakenne on sama kuin esimerkiksi Ford Kugassa.
Moottorivaihtoehtoina ovat nelisylinteriset 1,5- (180 hv) ja 2,0-litraiset (245 hv) bensiinimoottorit. Molempien yhteydessä voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Kaur

Kaur on intialainen nimi, joka tarkoittaa ”prinsessaa”. Nimi kuuluu kaikkien sikhinaisten nimeen.
Tunnettuja Kaur-nimisiä ovat:
Bengtsson

Bengtsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Napoléon Alexandre Berthier

Napoléon Alexandre Louis Joseph Berthier, Wagramin 2. ruhtinas (1810 – 9. helmikuuta 1887) oli ranskalainen aatelinen ja poliitikko. Hänen isänsä oli Ranskan marsalkka Louis Alexandre Berthier ja äitinsä Baijerin prinsessa Maria Elisabet.
Napoléon Alexandre Berthier peri isänsä kuollessa vuonna 1815 Wagramin ruhtinaan arvonimen, joka oli perustettu tätä varten 15. elokuuta 1809, ja Grosbois’n linnan, jonka keisari Napoleon I oli lahjoittanut tälle vuonna 1805. Hänen äitinsä kuoli koleraan 1. heinäkuuta 1849 Pariisissa. Hänellä oli kaksi sisarta, Caroline (1812–1905) ja Elizabeth (1815–1878).
Berthier avioitui 30. kesäkuuta 1831 Zénaïde Françoise Claryn (1812–1884) kanssa. Vaimolla oli suvun kautta yhteyksiä Espanjan ja Tanskan kuningashuoneisiin sekä Bonaparten sukuun. Pariskunnalle syntyivät tytär Malcy (1832–1884) ja poika Alexandre (1836–1911).
Isästään poiketen Berthier ei koskaan lähtenyt merkittävälle sotilaalliselle tai poliittiselle uralle, vaan keskittyi maanomistuksiensa hoitoon. Hän toimi toisen keisarikunnan aikana Boissy-Saint-Légerin kunnanjohtajana, kuten maanomistajilla oli kauan ollut tapana tehdä, useita kertoja. Vuosina 1863–1866 hän uudisti kunnan kirkkorakennusta merkittävästi sekä koristutti Grosbois’n kappelia.
Berthieriä seurasi Wagramin ruhtinaana hänen poikansa Alexandre (1838–1911), joka vuonna 1882 oli avioitunut Mayer Carl von Rothschildin tyttären Bertha Claran (1862–1903) kanssa. Hänen pojanpoikansa oli taiteenkerääjä Alexandre Louis Philippe Marie Berthier.
Bury Tomorrowin diskografia

Bury Tomorrow on melodinen metalcore-yhtye Englannin Southamptonista.
Eliminator (videopeli)

Eliminator on Segan kehittämä ja vuonna 1981 julkaisema moneen suuntaan liikkuva ammuntapeli. Peli on samankaltainen kuin yksivärinen "Star Castle", mutta "Eliminator" sisältää moniväristä vektorigrafiikkaa. Peli on ainoa nelinpelattava vektorigrafiikka sisältävä peli. Pelin päätavoite on tuhota Eliminator.
Aiheesta muualla.
https://archive.org/details/arcade_elim2
Ville Pietinen

Ville Pietinen (s. 4. joulukuuta 1993 Varkaus) on suomalainen pesäpalloilija. Pietinen edustaa Superpesiksessä pelaavia Imatran Pallo-Veikkoja. on edustanut Superpesiksessä myös Siilinjärven Pesistä. Pietinen pelaa sisäpelissä vaihtajana tai etenijänä ja ulkopelissä kopparina. Pietisen kasvattajaseura on Puurtilan Kisa-Pojat. Pietinen on 4. elokuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 37 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä on lyönyt neljä tavallista juoksua, tuonut 25 juoksua ja kerännyt 162 kärkilyöntiä. Pietinen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 24 kärkilyöntiä. Pietinen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt 17 kärkilyöntiä.
Apistogramma acrensis

Apistogramma acrensis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa pohjavesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Acre- ja Purus-joista Brasiliasta.
Ranskankanankaali

Ranskankanankaali ("Barbarea intermedia") on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, kanankaalien ("Barbarea") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen ruohovartinen kasvi, joka on ulkonäöltään ikään kuin peltokanankaalin ("Barbarea vulgaris") ja rantakanankaalin ("Barbarea stricta") välimuoto. Ranskankanankaali on kuitenkin erotettavissa niistä ylälehtien ulkonäön perusteella.
Ranskankanankaali voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi ja sen varsi on kasvutavaltaan pysty. Varressa on useita syvään pariliuskaisia lehtiä. Varren tyvellä olevissa lehdissä on kolmesta viiteen liuskaparia. Ranskankanankaalin kukat ovat kalvaankeltaisia ja kukkien terälehdet ovat noin 5 mm pitkiä. Ranskankanankaali kukkii touko–kesäkuussa. Hedelminä olevat lidut ovat pystyjä ja noin 3 cm pitkiä.
Theo Meijer

Theodorus Johannes "Theo" Meijer (s. 18. helmikuuta 1965 Amersfoort) on alankomaalainen judoka. Hän kilpaili 95 kilogramman sarjassa.
Meijer osallistui kaksiin olympialaisiin. Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui 10:nneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 Meijer sai pronssia.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Meijer sai hopeaa vuonna 1987 Essenissä. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti Prahassa 1991 ja sijoittui pronssille Helsingissä 1989.
Alankomaiden mestaruuden Meijer voitti eri painoluokissa yhteensä kuusi kertaa.
Apistogramma similis

Apistogramma similis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan ainoastaan Boliviasta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Apistogramma tucurui

Apistogramma tucurui on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sitä tavataan Tocantins-joen altaalta Brasiliasta.
Kari Sinisalo

Kari Jouko Sinisalo (6. heinäkuuta 1938 Turku – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen lainsäädäntöjohtaja ja Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden apulaisprofessori, joka menehtyi Rissalan lentoturmassa.
Sinisalo tuli ylioppilaaksi 1957 Kotkan yhteislyseosta, lainopin kandidaatiksi hän valmistui 1962 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1966. Oikeustieteen tohtoriksi Sinisalo väitteli Turun yliopistossa 1971 (väitöskirja "Poliisin toimivallan määräytyminen: tutkimus poliisin vallasta ylläpitää yleistä järjestystä ja turvallisuutta"). Sinisalo toimi 1962–1972 Turun yliopiston assistenttina, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos hänestä tuli 1972 ja lainsäädäntöjohtaja 1974. Hoidettuaan Tampereen yliopistossa julkisoikeuden apulaisprofessorin ja professorin virkoja Sinisalosta tuli myös Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden apulaisprofessori 1974. Sinisalolla oli useita asiantuntijatehtäviä ja hän julkaisi sekä tutkimuksia, tietoteoksia että selvityksiä.
Giganthias

Giganthias on heloahventen heimoon (Anthiadidae) kuuluva Tyynessämeressä ja Intian valtameressä tavattava ahvenkalasuku, josta tunnetaan kaksi lajia:
Meijer

Meijer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eric Hänni

Eric Hänni (19. joulukuuta 1938 Delémont – 25. joulukuuta 2024) oli sveitsiläinen judoka.
Hänni osallistui Tokion olympialaisiin 1964, jossa hän saavutti olympiahopeaa alle 68 kilogramman sarjassa. Finaalissa hän hävisi japanilaiselle Takehide Nakatanille.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Hänni sijoittui Berliinissä 1964 pronssille 68 kilogramman sarjassa.
Sveitsin-mestaruuden Hänni voitti eri painoluokissa yhteensä kuusi kertaa.
Perienglantilainen skandaali

Perienglantilainen skandaali on kolmiosainen brittiläinen komediallinen draamasarja, joka perustuu John Prestonin vuonna 2016 julkaisemaan "A Very English Scandal" -kirjaan. Sarja sai ensi-iltansa BBC One -kanavalla 20. toukokuuta 2018 ja Amazon Prime -suoratoistopalvelussa 29. kesäkuuta 2018. Se on dramatisointi vuosina 1976–1979 tapahtuneesta skandaalista, joka liittyi poliittikko Jeremy Thorpeen. Sarjassa kuvataan myös yli 15 vuoden ajanjaksolle sijoittuvia tapahtumia, jotka johtivat skandaalin syntyyn. Sarja perustuu tositapahtumiin. 
Juoni.
Sarja kertoo 1960-luvun Britanniassa elävästä Jeremy Thorpesta, joka on ansioitunut poliitikko. Thorpe on myös homoseksuaali mies ja yrittää kaikin keinoin salata seksuaalisen suuntautumisensa. Thorpen mainetta uhkaa kuitenkin entinen rakastaja, Norman Scott, joka ei ole tyytyväinen siihen, miten Thorpe on kohdellut häntä. Tilanne etenee niin pitkälle, että Thorpe päätyy suunnittelemaan Scottin murhaamista. 
Vastaanotto.
Minisarja sai erittäin myönteiset arvostelut. Vuonna 2019 "The Guardian" listasi 2000-luvun 100 parasta televisio-ohjelmaa, joista "Perienglantilainen skandaali" oli sijalla 76. 
Todellinen Norman Scott ei ollut tyytyväinen siihen kuvaan, joka hänestä annettiin sarjassa. Scottin mukaan hänet kuvattiin neuroottisena ja säälittävänä surkimuksena, jollainen hän ei ole koskaan ollut. Scott on kertonut kuitenkin arvostaneensa sarjassa Ben Whishaw´n tulkintaa hänestä.
Palkinnot.
Televisiosarja on palkittu Kultainen ruusu -palkinnolla vuonna 2018. Sarjan näyttelijä Ben Whishaw voitti vuonna 2019 roolistaan Norman Scottina Emmy-, Golden Globe-, Critics´ Choice Television Awards- sekä Bafta-palkinnot. Lisäksi sarja on voittanut vuonna 2019 Bafta -palkinnot pukusuunnittelusta, ohjauksesta ja editoinnista.
Ahvenanmaan kansanäänestys 1919

Ahvenanmaan vuoden 1919 kansanäänestys oli epävirallinen kansanäänestystä muistuttava nimien keräys adressiin, jolla pyrittiin liittämään Ahvenanmaa osaksi Ruotsia. Aloite kansanäänestyksen järjestämisestä tuli Ruotsin vaatimuksesta. Tapahtumat johtivat Suomen ja Ruotsin välien kiristymiseen.
Tausta.
Ahvenanmaan kuntien edustajat esittivät vuonna 1917 vaatimuksen maakunnan liittämisestä osaksi Ruotsia. Tätä vaatimusta ajamaan perustettiin salaisessa kokouksessa ns. Ahvenanmaa-liike (ruot. "Ålandsrörelsen") kesällä 1917.
Samana vuonna järjestettiin laiton kansanäänestys Ahvenanmaan kohtalosta: sen mukaan 95 prosenttia ahvenanmaalaisista kannatti Ahvenanmaan siirtymistä osaksi Ruotsin kuningaskuntaa. Tulos oli käytännössä adressi, joka toimitettiin Ruotsin kuningas Kustaa V:lle 3. helmikuuta 1918. Samana vuonna, Suomen sisällissodan aikana, laittomat maakuntapäivät kokoontui ensimmäistä kertaa.
Versailles'n rauhanneuvottelut ja kansanäänestys.
Ahvenanmaan asemaan otettiin kantaa Versailles'n rauhanneuvotteluissa ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Ahvenanmaata edustivat tuolloin Johannes Eriksson, Julius Sundblom ja Johan Jansson, jotka paluumatkallaan julkaisivat manifestin Ruotsiin liittymisen puolesta. Kesäkuussa Suomi torjui Ruotsin ehdotuksen kansanäänestyksestä. 
Kansanäänestys järjestettiin tästä huolimatta samana vuonna. Äänioikeutettuja oli maakunnassa yhteensä 10 196, joista 9735 halusi alueen liittyvän Ruotsiin. 
Ratkaisu ja jälkipyykki.
Kansanäänestys oli osa Ahvenanmaan kysymystä, johon saatiin ratkaisu vasta 1921 Kansainliiton väliintulon jälkeen. Sen seurauksena Ahvenanmaa jäi osaksi Suomea, mutta maakunnalle myönnettiin laaja itsehallinto. Ahvenanmaalla kansanäänestyksen näkyviä taustavaikuttajia olivat Julius Sundblom ja Carl Björkman, jotka joutuivat myöhemmin syytteeseen maanpetoksesta.
Eemeli Paldanius

Eemeli Paldanius (s. 3. syyskuuta 1997 Vantaa) on suomalainen pesäpalloilija. Paldanius edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden 2020 loppuun saakka. Paldanius pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä polttolinjassa. Paldanius on edustanut Superpesiksessä myös Joensuun Mailaa. Joensuun Mailassa pelatessaan Paldanius on saavuttanut kaksi SM-pronssia kausilla 2015 ja 2016. Paldanius on pelannut urallaan 4. elokuuta 2020 mennessä 37 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut 14 juoksua ja kerännyt 92 kärkilyöntiä. Paldanius on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 16 kärkilyöntiä. Paldanius on pelannut urallaan 11 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kahdeksan juoksua js kerännyt 43 kärkilyöntiä.
Ålands Liberala Ungdomsgrupp

Ålands Liberala Ungdomsgrupp (lyh. ÅLU) on ahvenanmaalainen liberaali poliittinen nuorisojärjestö, jonka emopuolue on Liberaalit. Järjestö on perustettu vuonna 2010. 
Järjestön nykyinen puheenjohtaja on Jannik Svensson.
ÅLU:lla on edustus Nuorten Pohjoismaiden neuvostossa.
Kisarazu

Kisarazu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Bōsōn niemimaalla Tokionlahden rannikolla. Kaupunki on rakentunut Obitsujoen alajuoksulle. Sisämaassa siihen kuuluu alueita Shimōsan ylängön reunamilta. Kisarazussa on 136 058 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 138,95 neliökilometriä.
Asutus Kisarazun alueella on vanhaa: kaupungista on löydetty lukuisia "kofun"-hautakumpuja hautalahjoineen. Edo-kaudella Kisarazu kehittyi satamapaikkakuntana suoraan Tokugawa-bakufun hallinnassa; se sai sotilashallinnolta erioikeuksia, koska kisarazulaisia oli osallistunut Osakan saartoon 1600-luvun alussa. Myöhemmin 1930-luvulla Kisarazuun rakennettiin keisarillisen Japanin laivaston lentotukikohta ja uusi satama, joiden ansiosta kaupunki vilkastui merkittävästi. Kaupunkioikeudet Kisarazu sai vuonna 1942, kun Kisarazun maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin sijoittui terästeollisuutta osana laajempaa Keiyōn teollisuusvyöhykettä. Se on kasvanut myös yhtenä Suur-Tokion esikaupungeista. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan karjankasvatusta.
Kisarazun nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Ōdayaman puisto näkötorneineen, Kisarazun kaupunginmuseo Kinnosuzu ja "Shōjō-ji no tanukibayashi" -lastenlaulusta kuuluisa Shōjō-jin buddhalainen temppeli. Kaupungin rannikko tunnetaan simpukoiden poimimisalueena ("shiohigari"). Edo-kauden kuuluisa kabukinäytelmä "Kirare Yosaburō" sijoittuu kaupunkiin. Kisarazua palvelevat JR Higashi-Nihonin Uchibō-linja ja Kururi-linja. Kaupungista johtaa silta- ja tunneliyhteys Tōkyōwan Aqua Line Tokionlahden vastarannalle Kawasakiin.
Getting Over It with Bennett Foddy

Getting Over It with Bennett Foddy, yleensä pelkästään Getting Over It, on Bennett Foddyn kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin 6. lokakuuta .
Foddy tunnetaan aiemmista pelijulkaisuistaan "QWOP" ja "GIRP", joita myös "Getting Over It" muistuttaa. Pelaaja ohjaa pelissä pataan juuttunutta paidatonta miestä, jolla tämän on kiivettävä erikoisen näköistä ja erikoisten esineiden peittämää vuoren rinnettä sen huipulle. Pelaajahahmon ainoa apuväline kiivettäessä on leka. Jos pelaaja tekee virheen, hän suurella todennäköisyydellä putoaa alas takaisin vuoren juurelle. Foddyn virallisilla verkkosivuilla lukee, että hän teki pelin ”tietynlaista ihmistä varten satuttaakseen tätä”. Huipulle päästyään pelaaja pääsee sisään verkkokeskusteluun, jossa hän voi keskustella muiden pelin läpäisseiden ja Foddyn itsensä kanssa.
"Getting Over It" saavutti julkaisemisensa jälkeen suuren suosion internetissä, sillä useat tunnetut tubettajat ja internet-persoonat menettivät sitä pelatessaan malttinsa pelin vaikeuden vuoksi. Erityisesti Kiinassa pelille syntyi suuri määrä lempinimiä ja sen pelaamista katsovien keskuuteen näiden omia traditioita.
Peli on vaikeudestaan huolimatta mahdollista myös pelata läpi nopeasti. Huhtikuussa 2023 nimimerkki Blastbolt the Bolt läpäisi pelin vain 59 sekunnissa. Peliä ei oltu aiemmin läpäisty alle minuutissa.
Kysyttäessä miksi pelihahmo on juuttuneena pataan Foddy rinnasti tämän morttelissa liikkuvaan mytologiseen Baba Jagan hahmoon sekä antiikin Kreikan filosofi Diogenes Sinopelaiseen, joka asui saviastiassa.
Ann Simons

Ann Simons (s. 5. elokuuta 1980 Tongeren) on belgialainen judoka. Hän kilpaili 48 kilogramman sarjassa.
Simons osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000. Hän saavutti olympiapronssia.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Simons oli pronssilla Bratislavassa 1999, Pariisissa 2001 ja Düsseldorfissa 2003.
Belgian mestaruuden Simons voitti viisi kertaa.
Ungcentern

Ungcenter (virallisesti Åländsk ungcenter) on Ahvenanmaan keskustapuolueen nuorisojärjestö. Se perustettiin vuonna 1977. 
Ungcentern on Pohjoismaiden keskustanuorten jäsenjärjestö. Lisäksi sillä on edustus Nuorten Pohjoismaiden neuvostossa.
Myyräkyyt

Myyräkyyt (Atractaspididae) on uuskärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, joka sisältää 69 lajia. Niitä tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Lähi-idässä. Ne ovat kokonaan tai osittain sopeutuneita kaivamiseen, ja ne elävät maan alla. Useimmat lajit elävät savannien ja pensasaavikoiden hiekkaisessa maaperässä, toiset taas kosteassa maassa alankometsissä.
Ulkonäkö ja koko.
Myyräkyiden pää ja silmät ovat pienet ja kuono on yleensä pyöristynyt. Pään suomut ovat usein yhdistyneet toisiinsa, mikä auttaa niitä kaivamisessa. Niillä on kiiltävät suomut, ja ne ovat usein yksivärisen ruskeita tai mustia. Pituutta myyräkyillä on 30–102 senttiä.
Elintavat.
Myyräkyyt elävät maan alla joko muiden eläinten koloissa tai kaivautuen itse karikkeeseen tai löysään hiekkaan. Useimmat lajit syövät muita kaivavia matelijoita, kuten sokkokäärmeitä, matoliskoja tai jalattomia liskoja, mutta joillakin lajeilla on erikoistuneempi ruokavalio. Esimerkiksi "Aparallactus"-lajit syövät lähes ainoastaan juoksujalkaisia. Useimmat myyräkyyt lisääntyvät munimalla, ja ne laskevat kerralla 2–15 munaa. Yksi laji, "Aparallactus jacksonii", kuitenkin synnyttää kaksi tai kolme poikasta kerralla.
Luokittelu.
Myyräkyyt jaetaan kahteen alaheimoon, joista Aparallactinae sisältää lähinnä takamyrkkyhampaisia mutta myös myrkkyhampaattomia lajeja, kun taas Atractaspidinae sisältää etumyrkkyhampaisia lajeja. Atractaspidinae-alaheimossa on kaksi sukua, maakyyt ("Atractaspis") ja "Homoroselaps", jotka eroavat toisistaan siten, että maakyiden hampaat muistuttavat enemmän kyykäärmeiden (Viperidae) hampaita ja "Homoroselaps"-suvun enemmän myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) hampaita. Tämän takia maakyyt luokiteltiin pitkään kyykäärmeiden heimoon, kun taas "Homoroselaps"-sukua pidettiin primitiivisinä myrkkytarhakäärmeinä. Aparallactinae-alaheimo puolestaan luokiteltiin tarhakäärmeisiin (Colubridae).
Nykyisessä molekyylitutkimuksiin perustuvassa luokittelussa maakyyt ja "Homoroselaps" muodostavat monofyleettisen alaheimon Atractaspidinae, joka Aparallactinaen kanssa muodostaa myyräkyiden heimon. Heimo kuuluu Elapoidea-yläheimoon, joka sisältää muun muassa myrkkytarhakäärmeet, muttei kyykäärmeitä tai tarhakäärmeitä.
Alaheimot ja suvut:
Väinö Rankka

Väinö Rankka, sukunimi aik. "Krank" (5. elokuuta 1875 Tammela – 22. syyskuuta 1952 Janakkala) oli suomalainen rautatieinsinööri.
Rankan vanhemmat olivat Janakkalan kirkkoherra, rovasti Adolf Krank ja Kristina Sofia Hedström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Jyväskylän lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1901.
Rankka oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa ylimääräisenä insinöörinä vuodesta 1901, nuorempana insinöörinä vuodesta 1908 ja vanhempana insinöörinä vuodesta 1919. Viimeksi hän oli valtionrautateiden rakennusinsinöörinä ja 1. ratajakson päällikkönä 1924–1944.
Rautatierakennustyömailla muun muassa Pieksämäen-Savonlinnan ja Joensuun-Nurmeksen radoilla työskennellyt Rankka kehitti harjapohjaisen itsetyhjentyvän Ma-soravaunun havaittuaan, että tasapohjaisilta M- ja Mp-vaunuilta kesti noin tunnin verran purkaa vaunun soralasti miesvoimin ratapenkereelle. Harjapohjaisen soravaunun sivulaidat oli saranoitu yläreunoistaan ja kun laitojen lukitus avattiin soralasti työnsi sivulaidat ulospäin ja purkautui sitten ratapenkereelle. Pitkän sorajunan vanunujen purkamiseen tarvittiin enää kaksi miestä. Ma-soravaunujen rakentaminen alkoi 1912 ja niitä rakennettiin vuoteen 1927 mennessä 432 kappaletta.
Vuonna 1924 valmistuneen Aurejärven kirkon seinäratkaisu perustui Väinö Rankan kehittämään ja patentoimaan ratkaisuun.
Väinö Rankka oli naimisissa vuodesta 1902 Eva Elisabet Hirvosen kanssa.
Aiheesta muualla.
Väinö Rankan kirjoittamia artikkeleita:
Simons

Simons on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexandre Louis Philippe Marie Berthier

Alexandre Louis Philippe Marie Berthier, Wagramin 4. ruhtinas (1883 – 30. toukokuuta 1918) oli ranskalainen aatelinen, linnanomistaja ja sotilas. 
Suku.
Hänen vanhempansa olivat Alexandre Berthier (1838–1911) ja Bertha Clara von Rothschild (1862–1903), joka kuului Rothschildin suvun saksalaiseen haaraan ja jonka isä oli Mayer Carl von Rothschild. Perhe asui Grosbois’n linnassa Boissy-Saint-Légerissä lähellä Pariisia. Perheeseen kuului lisäksi kaksi tytärtä, Elisabeth (1885–1960) ja Marguerite (1887–1966). Jälkimmäinen avioitui de Broglien sukuun kuuluneen Jean Victor de Broglien kanssa. Hånen isoisänsä isoisä oli Napoleonin marsalkka Louis Alexandre Berthier, joka sai ruhtinaan arvon menestyksensä esikuntapäällikkönä Wagramin taistelussa ansiosta vuonna 1809. Hänen isoisänsä isä oli poliitikko Napoléon Alexandre Berthier. 
Isänsä kuoltua 14. heinäkuuta 1911 Alexandre Louis Philippe Marie peri Wagramin ruhtinaan arvonimen – on tosin huomattava, että tasavallassa arvonimellä ei ollut käytännön merkitystä.
Taiteenkerääjä.
Alexandre Louis Philippe Marie Berthier keräili modernia taidetta ja omisti teoksia muun muassa Alfred Sisleyltä, Camille Pissarrolta, Claude Monet’lta ja Pierre-Auguste Renoirilta. Testamentissaan Berthier luovutti Ranskan valtiolle 17 omistamaansa Renoirin teosta.
Ennen armeijaan liittymistään ja lähtöään ensimmäiseen maailmansotaan 1. elokuuta 1914 Berthier jätti Grosbois’n linnan sisarelleen. Hän yleni kapteeniksi ja johti omaa komppaniaansa Aisnen kolmannessa taistelussa, kun sai 28. toukokuuta 1918 vammoja tykkitulessa ja kuoli vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin 30. toukokuuta 35-vuotiaana. 
Perintö.
Hänellä ei kuollessaan ollut laillisia jälkeläisiä, joten Wagramin ruhtinaan arvo lakkasi hänen kuollessaan olemasta. Isänsä Alexandren ja isoisänsä Napoléon Alexandren tavoin hänet haudattiin Grosbois’n linnaan.
Alexandre Berthier oli esikuva sivuhenkilölle Marcel Proustin romaanisarjassa "Kadonnutta aikaa etsimässä" (3. osa Le côté de Guermantes). Hänen äitinsä mainitaan useammin Iénan prinsessana (Princesse d' Iéna), 1. osa "Swannin rakkaus."
Stora Grötholmen

Stora Grötholmen on noin 1,7 hehtaarin laajuinen saari Espoon Suvisaariston kaakkoisosassa. Se sijaitsee Lehtisaarten länsipuolella; Stora Grötholmenin ja Ison Lehtisaaren välissä on Lilla Grötholmen. Noin puoli kilometriä Stora Grönholmenista etelään sijaitsee Gåsgrund.
Stora Grötholmenin etäisyys Helsingin keskustasta on noin kolmetoista kilometriä lounaaseen.
Annette Bergbo

Annette Bergbo (s. 13. marraskuuta 1953) on ahvenanmaalainen eläköitynyt toimittaja ja poliitikko. Hän on edustanut Hållbart initiativ -puoluetta, ja oli sen toinen puheenjohtaja. Bergbo erosi puolueesta vuonna 2024.
Bergbo valittiin maakuntapäivien edustajaksi vuonna 2019, kun Alfons Röblom nousi maakuntahallitukseen kehitysministeriksi. Hän oli maakuntapäivien laki- ja kulttuurivaliokunnan jäsenenä sekä itsehallintopoliittisen lautakunnan varajäsenenä vuoteen 2023. Lisäksi Bergbo on ollut mm. Euroopan alueiden komitean varajäsenenä 2020–2025.
Simonsen

Simonsen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lilla Grötholmen

Lilla Grötholmen on noin 0,6 hehtaarin laajuinen saari Espoon Suvisaariston kaakkoisosassa. Se sijaitsee Lehtisaarten länsipuolella ja Stora Grötholmenin itäpuolella. Noin puoli kilometriä Lilla Grönholmenista etelään sijaitsee Gåsgrund.
Lilla Grötholmenin etäisyys Helsingin keskustasta on noin kolmetoista kilometriä lounaaseen.