tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pono

Jussi Vainikainen (s. 1983 Forssa), joka tunnetaan taiteilijanimellä Pono, on forssalainen räp-artisti, muusikko ja sanoittaja. Pono on julkaissut kolme kokopitkää albumia sekä yhden EP:n ja on myös osa Kokopääkipsi-yhtyettä. Hän on julkaissut musiikkia omakustanteena sekä Tunneli Viihde, Monsp Records, 54Records ja oman Sokerii Records -levymerkin kautta.
Hänen musiikkiuransa alkoi vuonna 2001, Hookbackin suomihiphop-kokoelmalla esiintyneellä FnT Possen "Päänavaus" -kappaleella. Hänen debyyttisoolojulkaisunsa Köyhä, Laiska &amp; Hyödytön EP (2002) oli myynnissä Helsingin legendaarisessa The Funkiest -levykaupassa. Tämän jälkeen Pono julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, Puoliksi Matkalla, ja toimi myös Ville Kalliosta -keikoilla tuplaajana, jonka ansiosta hän alkoi saamaan kansallista tunnettuutta. Vuosina 2007–2012 Pono keikkaili aktiivisesti ja vuonna 2013 solmi levytyssopimuksen Monsp Recordsin kanssa, joka julkaisi Ponon seuraavan albumin, Ei Näillä Kilsoilla. Hänen kolmas kokopitkä albuminsa, Turhan Makeeta Sokerii, julkaistiin Ponon oman Sokerii Records -levymerkin ja 54Recordsin yhteistyönä.
Abdalla Hamdok

Abdalla Hamdok (; s. 1956) on sudanilainen virkamies. Hän toimi maansa pääministerinä elokuusta 2019 lähtien. 24. lokakuuta 2021 hänet pidätettiin vallankaappauksen aikana ja hänen irtisanomisestaan ​​ilmoitettiin myöhemmin. Vajaa kuukausi vallankaappauksen jälkeen, 21. marraskuuta, hän palasi pääministeriksi. Hamdok kuitenkin erosi tehtävästä tammikuussa 2021 protestien seurauksena.
Elokuussa 2019 Sudan otti pitkään jatkuneiden mielenosoitusten jälkeen askeleen kohti siviilivaltaa. Afrikan unionin välittämissä neuvottelussa opposition ja maata hallitsevien sotilaiden kesken sovittiin, että Sudan saa siviilihallituksen ja pääministeriksi tuli YK:n Afrikan talouskomission entinen johtaja Abdalla Hamdok. Hallituksen ja parlamentin työtä valvoo erillinen presidenttineuvosto (Sovereign Council), jonka jäseninä on kuusi siviiliä ja viisi sotilasta. Sotilasjuntan johtaja Abdel Fattah al-Burhan nimitettiin presidenttineuvoston johtoon 21 kuukauden ajaksi, minkä jälkeen neuvoston johdossa jatkaa siviilien edustaja. Vapaita vaaleja kaavaillaan pidettäväksi vuonna 2023.
Teknokraattinen aikaisempi virkamies ja taloustieteilijä Abdalla Hamdok on onnistunut pääministerinä herättämään toivoa siitä, että Sudan oikeasti olisi demokratisoitumassa. Hän on pykinyt saamaan Yhdysvaltoja poistamaan Sudanin terrorismia tukevien maiden listaltaan, sillä muutoin Sudanin on hyvin vaikea saada ulkomaisia investointeja ja päästä jaloilleen.
Commodianus

Commodianus oli roomalainen runoilija ja ensimmäinen kristitty runoilija. Hän vaikutti noin vuonna 250 jaa. Hän kirjoitti kristinuskon innostamana kaksi runoteosta, "Carmen apologeticum" ja "Instructiones", joissa hän teroitti pakanoille kääntymyksen välttämättömyyttä. Teokset on julkaissut Bernhard Dombart Wienissä (1887).
Dino Compagni

Dino Compagni (k. 1324) oli italialainen kronikoitsija, Danten aikalainen. Hän osallistu Danten tavoin Firenzen puoluetaisteluihin ghibelliinien puolella. Hän oli kaksi kertaa kaupungin priorina ja tuli 1293 lipunkantajaksi (gonfalonieeri). Compagni on tullut kuuluisaksi kronikastaan "Cronaca delle cose occorrenti ne’ tempi suoi", jossa hän hyvin omintakeisesti esittää Firenzen valtiollista historiaa vuosina 1280-1312. Kysymys tämän teoksen aitoudesta herätti vuodesta 1858 lähtien oppineitten kesken pitkällisen kiistan. Myöhemmin pääsi vallalle mielipide, että kronikka on pääosissaan Compagnin kirjoittama.
Vittoria Colonna

Vittoria Colonna (1492–1547) oli Pescaran markiisitar, italialainen runoilija. Hänet kihlattiin lapsena Pescaran markiisille Ferrante d’Avalokselle, jonka kanssa meni naimisiin 1509. Colonna rakasti miestään saavuttamatta vastarakkautta. Mies kuoli 1525. Colonna suri häntä ja kirjoitti runoja hänen ylistyksekseen. Hän asui vuodesta 1544 Roomassa. Hän ystävystyi Michelangelon kanssa, joka myös ylisti häntä runoissaan. Colonnan sonetit ovat enimmäkseen uskonnollisia. Niiden ensimmäinen laitos "Rime" ilmestyi 1538. Colonnan kirjeenvaihdon julkaisivat Ermanno Ferrero ja Giuseppe Müller (Torino 1889), ja sen täydensi Domenico Tordi (Torino 1892).
Domenico Comparetti

Domenico Comparetti (7. kesäkuuta 1835 Rooma, Italia – 20. tammikuuta 1927 Firenze, Italia) oli italialainen kirjallisuudentutkija, joka tutki myös "Kalevalaa". Hän tuli kreikan kirjallisuuden professoriksi Pisaan 1859 ja Firenzeen 1872, otti täysin-palvelleena virkaeron 1883, oli sittemmin senaattorina eli ylähuoneen jäsenenä Roomassa.
Tieteellisen maineensa Comparetti saavutti alkujaan teoksellaan "Virgilio nel medio evo" ('Vergilius keskiajalla') 1872. Ryhtyessään tutkimaan kysymystä homeeristen runojen kokoonpanosta hän tuli Suomeen ensi kerran 1886 ja kävi sittemmin Suomessa useita kertoja tutustuakseen "Kalevalan" tutkimukseen. Vuonna 1891 hän julkaisi Julius Krohnin muistolle omistamansa teoksen "Il Kalevala", joka ilmestyi myös saksan- ja englanninkielisenä. Teos jakautuu kahteen osaan. Edellisen tarkoituksena on johdattaa ulkomaista lukijaa aiheeseen. Sen ensi luvussa tehdään selkoa suomalaisten kansanrunojen keräämisestä, runon rakenteesta ja heimolaiskansojen runoudesta; toisessa esitetään "Kalevalan" sisällys ja kolmannessa Elias Lönnrotin työ "Kalevalan" runojen kokoajana. Jälkimäisessä osassa, joka samoin jakautuu kolmeen lukuun (jumalaistaru, sankaritarina ja runo), hän perustelee erästä August Ahlqvistin esiin tuomaa mielipidettä, että suorasanaisesta samanistisesta loitsimisesta olisi muodostunut suomalainen runolaulu skandinaavisen vaikutuksen alaisena, ja täydentää tätä siihen suuntaan, että loitsurunoista olisi syntyrunojen välityksellä kehittynyt kertomaruno. Comparettin teoksen pysyvänä ansiona on, että se on ensimmäisenä tehnyt "Kalevalan" kysymyksen koko laajuudessaan tunnetuksi ulkomailla ja että se panemalla vireille uusia kysymyksiä uusine näkökohtineen on vaikuttanut "Kalevalan" tutkimuksen edistymiseen.
Lattapyrstökäärme

Lattapyrstökäärme ("Laticauda colubrina") on myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) heimoon ja lattapyrstökäärmeiden (Laticaudinae) alaheimoon kuuluva käärmelaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lattapyrstökäärmeen pää on enimmäkseen musta. Huulta pitkin kummankin silmän alla kulkee keltainen juova. Kuono on myös keltainen ja keltainen juova on myös silmien yläpuolella. Myös käärmeen hännänpäässä on U-kirjaimen muotoinen keltainen kuvio, joka kulkee hännän reunaa pitkin, joka rajoittaa leveää mustaa juovaa. Käärmeen ruumis on suomutettu, sileä, ja sen pohjaväri on sininen tai harmaa. Ruumiin ympärillä on 20–65 mustaa rengasmaista juovaa. Käärmeen vatsa on tavanomaisesti keltainen tai kermanvärinen. Naaraat ovat yleensä noin 150 senttimetrin mittaisia ja painavat noin 1,8 kilogrammaa, kun taas koiraat ovat vain 75–100 senttimetrisiä ja painavat keskimäärin vain 600 grammaa. Erään jättiläismäisen yksilön on raportoitu olevan kooltaan 3,6 metriä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lattapyrstökäärme elää kotoperäisenä Papua-Uusi-Guinean pohjoisosissa, mutta sen lisääntymisalue kattaa myös Australian ja itäiset valtameret. Koska ne elävät koralliriutoilla pääosin pienten saarien rannikolla, niiden maantieteellinen levinneisyys on hajanainen. Ne ovat yleisiä enimmäkseen Malaijien saaristossa, Bengalinlahdella, Thaimaassa, Malesiassa ja Singaporessa. Lattapyrstökäärmettä tavataan enimmäkseen trooppisten valtamerten rannikkovesillä. Yleensä ne elävät pienten saarten rannalta. Niiden ensisijainen elinympäristö on matalat koralliriutat. Lattapyrstökäärme viettää suuren osan elämästään valtameressä, mutta elää myös kallioisilla luodoilla jopa 25–55 prosenttia elämästään esimerkiksi lisääntymisen, munimisen, ruoan sulattelun ja nahkojen vaihtamisen ajan. Lajia elää myös mangrovealueilla.
Ravinto ja elintavat.
Lattapyrstökäärme piiloutuu usein pieniin rakoihin tai kivien alle. Niiden pääasiallista ravintoa ovat ankeriaat. Naaraat syövät isompia ankeriaita syvemmältä, koiraat taas pienempiä matalammasta vedestä. Se on sopeutunut monin tavoin sukeltamiseen, esimerkiksi sen keuhkot ovat pussimaiset, joten se voi sukeltaa jopa 60 metrin syvyyteen etsimään ravintoa. Se pystyy kiipeämään puihin. Koiraat saavuttavat sukukypsyyden keskimäärin 1,5 vuoden iässä, naaraat 1,5–2,5-vuotiaina. Poikasia on kerralla neljästä kahteenkymmeneen kappaletta.
Suomusilli

Suomusilli ("Harengula jaguana") on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva Länsi-Atlantin lämpimissä murto- ja merivesissä elävä pienikokoinen sillikalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Suomusillin tavallinen pituus on 12 senttimetriä, enimmillään 21 senttiä. Vatsassaan sillä 28–31 suomun muodostama erillinen kölievä. Selkäevä sijaitsee hieman ruumiin keskipisteen edessä. Melko pitkän rintaevän takaosa sijaitsee pystysuunnassa melko tarkkaan samassa kohdassa selkäevän tyven kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Suomusiliä tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Yhdysvaltain rannikkolla New Jerseyn eteläosasta etelään, Bahamassa, koko Meksikonlahdella ja Karibianmerellä sekä Etelä-Amerikan rannikolla Brasilian eteläosiin asti. Meksikonlahdella laji on paikoin runsas rannikkoympäristöissä kuten meriruohopenkeillä, mangrovealueilla ja estuaareilla. Suomusilli on ulappa-alueen pohjakala. Sitä tavataan rannikkovesissä hiekka- ja mutapohjilla, usein estuaarien lähellä ja joskus hypersuolaisissa laguuneissa.
Ravinto ja elintavat.
Suomusillin ravintoa ovat kalat ja pohjaeläimet. Lisääntymisaika on tammikuusta syyskuuhun ja kutu tapahtuu yöaikaan. Lisääntymisen huippukausi on huhtikuusta elokuuhun paikasta riippuen. Sukukypsyys saavutetaan yleensä yksivuotiaana ja 8–13 senttimetrin mittaisena, ja viimeistään kaksivuotiaana. Mätimunia on 5 500–52 000 kappaletta. Floridan rannikoilla suomusillit elävät tavallisesti vain vähän yli yksivuotiaaksi. Korkeintaan kala elää kolmen vuoden ikäiseksi.
Harengula

Harengula on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva sillikalasuku, jossa on neljä lajia:
Illumos

Illumos (tyyliteltynä illumos) on OpenSolaris-projektista haarautunut käyttöjärjestelmä ja sen kehitysprojekti. Käyttöjärjestelmästä julkaistaan jakelupaketteja, jotka voivat olla joko x86- tai SPARC-suorittimille.
Suuri osa projektista on julkaistu Common Development and Distribution License (CDDL) lisenssillä, mutta mukana on myös MIT-lisenssillä ja BSD-lisenssillä julkaistuja osia, sekä GNU GPL ja GNU LGPL lisensseillä julkaistuja ohjelmia.
Käyttöjärjestelmässä on joitakin ohjelmistokomponentteja, joihin ei ole lähdekoodia saatavilla.
Projektia on kritisoitu sen tavasta seurata Solaris-käyttöjärjestelmän kehitystä ja hylätä siihen tehdyt muutokset mikäli Oracle tekee epäyhteensopivia muutoksia omaansa.
Al-Ghab

Al-Ghab on pohjoisesta etelään noin 80 kilometriä pitkä vajoama Syyrian pohjoisosassa Orontesjoen varrella. Historiallisesti soistaan tunnettu alue on otettu sittemmin 1900-luvulla maatalouskäyttöön. 
Maantiede.
Al-Ghabin vajoama sijaitsee Syyriassa Orontesjoen varrella Haman kaupungista luoteeseen. Sillä on pituutta noit 80 kilometriä pohjoisesta etelään ja leveyttä idästä länteen noin 15 kilometriä. Vajoamaa reunustaa idässä Zawiyavuoret ja lännessä Jabal Ansariyya. Alueen korkeus merenpinnasta on vain noni 200 metriä. Historiallsiesti soisena ja malarian vaivaamana alueena tunnettu on nykyisin kuviatettu ja suuri osa alueesta on nykyisin maatalouskäytössä.
Historia.
Al-Ghab tunnettiin antiikin aikana vauraana alueena. Alueella sijaitsi seleukdien perustama Apameia ja ympäröivällä alueella kasvatettiin esimerkiksi hevosia ja seleukdien käyttämiä sotanorsuka. Osa alueesta lienee myös kuviatettu, mutta kuivatusjärjestelmän tarkemmista piirteistä tiedetään vain vähän. Sama järjestrelmä toimi kuitenkin aina keskiajalle saakka.
Ristiretkeläiset valtasivat alueen, joka liitettiin ristiretkeläisten perustamiin valtioihin. Nur al-Din valtasi alueen joukkoineen vuonna 1149. Myöhemmin aluetta halltisivat Osmanit, jotka rakennuttivat esimerkiksi vanhan Apameian lähettyville karavaaniseraljeja. Alue alkoi kuitenkin soistua. Etenkin malaria aiheutti sen, että huomattava osa alueesta muuttui hyvin harvaan asutetuksi. Jäljelle jääneiden pienten kylien asukkaat kasvattivat vesipuhveleita ja harjoittivat kalastusta. Vuonna 1954 Syyriassa aloitettiin hanke alueen kuivattamiseksi ja ottamiseksi maatalouskäyttöön.Orontesin varrelle rakennettiin pato peltojen kastelua varten. Hanke valmistui vuonna 1968.
Väestö.
Al-Ghab on nyykisin tiheään asuttua seutua. Vuonna 2010 alueen asukasluku oli erään arvion mukaan noin 300 000 ja alueella oli 134 kylää. Paikalliset kasvattavat esimerkiksi riisiä, puuvillaa, vehnää, ohraa ja sokeriruokoa.
Ferry Graf

Ferry Graf (14. joulukuuta 1931 Ternitz – 26. heinäkuuta 2017 Jyväskylä) oli itävaltalaissyntyinen suomalainen laulaja. Hän edusti Itävaltaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Der K und K Kalypso aus Wien”. Se sai neljä pistettä ja sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle tasapistein ruotsalaisen Brita Borgin kappaleen kanssa.
Graf esiintyi vuonna 1969 "ZDF Hitparaden" -musiikkiohjelmassa.
Graf muutti Suomeen 1970-luvulla ja perusti oman yhtyeen. Hän sai myös Suomen kansalaisuuden.
Jan-Roman Pikula

Jan-Roman Pikula (s. 7. maaliskuuta 1983 Enschede, Alankomaat) on alankomaalainen Aku Ankka-sarjakuvien tekijä, joka piirtänyt sarjakuvatarinoita vuodesta 2006 lähtien. Yhteensä Pikula on tuottanut Disneylle 163 sarjakuvatarinaa, joista 29 on julkaistu Suomessa. Hän on tehnyt yli puolet sarjakuvistaan Jos Beekmanin ja/tai Bas Schuddeboomin kanssa yhteistyössä. Vuodesta 2012 lähtien Pikula on myös työskennellyt taideohjaajana alankomaalaisessa Breinstein-yrityksessä.
Valkealinna (Oulu)

Valkelinna on asuntojen lisäksi lukuisia liikehuoneistoja, ravintoloita ja toimistoja sisältävä seitsenkerroksinen funktionalistinen rakennus, joka sijaitsee Hallituskadun varrella Otto Karhin puiston reunalla Pokkisen kaupunginosassa Oulussa.
Valkealinna on yksi Oulun merkittävimmistä funktionalistisista rakennuksista, jossa tunnetuimpana toimijana on ollut rakennuksen käyttöönotosta vuodesta 1941 alkaen aina vuoteen 1974 Tervahovi Oy:n hotelli-ravintola Tervahovi, jonka tilat on myöhemmin muutettu pääosin toimistokäyttöön. Hotellitoiminta käynnistyi Valkealinnan talon 3.–6. kerroksissa, joissa oli yhteensä 52 hotellihuonetta. Samana vuonna avattiin juhlava, kattopeileillä varustettu ruokaravintola rakennuksen seitsemännessä kerroksessa. Jatkosodan aikana vuonna 1942 avasi ovensa Tervahovin maineikas ravintola Sarkka. Yläkerran ravintola Tervahovin ollessa ensimmäisen luokan paikka oli Sarkka ns. kansanravintola. Nykyisin Sarkka on vanhin yhtäjaksoisesti toiminnassa ollut oululaisravintola. Vuonna 1982 Tervahovi Oy avasi rakennuksen katutasossa Oulun ensimmäisen etnisen ravintolan, venäläisiä herkkuja tarjoavan Zakuskan. Vuonna 1996 Tervahovi Oy avasi vielä Tervahovin Bistron, joka sijaitsee samoissa tiloissa kuin aiemmin vuosina 1958–1974 toiminut Tervahovin baari.
Tietokonekieli

Tietokonekieli voi tarkoittaa seuraavia:
Afšaridit

Afšaridi-dynastia oli nykyisen Iranin aluetta 1700-luvulla hallinnut dynastia. Afšaridien valtaannousu ajoittuu 1700-luvun alkuvuosikymmenille, jolloin Persiaa hallinneen safavididynastian valta oli rapistumassa paštujen saadessa jalansijaa Persiassa. Afšaridi-dynastian ensimmäinen hallitsija oli Nadir Šah. Tämä tarjosi palveluksiaan Safavidien šaahi Tahmasp II:lle tilanteen rauhoittamiseksi ja paštujen kukistamiseksi. Nadirin johtamien sotajoukkojen avulla paštut kukistettiin ja persialaisvalta laajeni. Kun Nadir Šah koki asemansa olleen tarpeeksi vahva, hän syrjäytti Tahmasp II:n ja julisti itsensä šaahiksi ja ensimmäiseksi afšaridihallitsijaksi.
Tämä ei riittänyt Nadir Šahille, vaan hän jatkoi sotaretkiään Intiaa hallinneeseen Mogulivaltakuntaan. Laajimmillaan afšaridivalta ulottui Kaukasukselta Indusjoelle asti. Vähitellen alkoi korostua Nadirin ahne ja suvaitsematon luonne. Myöskin hänen armeijansa ylläpito aiheutti suuremman taloudellisen taakan, kuin mitä persialaiset pystyivät kantamaan. Niille, jotka eivät kyenneet maksamaan määrättyjä veroja, määrättiin kuolemanrangaistus. Suuri osa sotaretkien ryöstösaaliista varattiin vain Nadirin omaan käyttöön, eikä hän kantanut huolta maan yleisestä hyvinvoinnista. Hän keskitti kaiken vallan omiin käsiinsä ja hän alkoi muuttua yhä vainoharhaisemmaksi. Lopulta hänen omat upseerinsa surmasivat hänet hänen nukkuessaan vuonna 1747, ennen kuin he itse kokisivat saman kohtalon.
Nadir Šah oli etevä sotapäällikkö, mutta huono hallinto johti siihen, että heti hänen kuoltuaan valtakunnan itäosat alkoivat irtaantua afšaridivallasta. Nykyisen Afganistanin alueelle syntyi Dorrani-valtakunta, jonka perusti Nadirin entinen sotapäällikkö Ahmad Šah Dorrani. Persian sydänmailla afšaridivalta säilyi vielä joitakin vuosikymmeniä. Nadirin jälkeen valtakuntaa hallitsivat hänen jälkeläisensä. Voimakkaaksi mahdiksi Persiassa alkoi nousta Lorestanista kotoisin ollut Zand-dynastia, joka hallitsi valtakunnan luoteisia osia. 1700-luvun lopulla Persian hallitsijaksi nousi Qajar-dynastia, joka syrjäytti viimeisetkin afšaridivallan rippeet.
Ceiba ventricosa

Ceiba ventricosa on malvakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kuuluu kapokkipuiden suvussa seitsemän lajia sisältävään "Ceiba insignis" -ryhmään, jonka muita lajeja ovat esimerkiksi valkokapokkipuu ("Ceiba insignis") ja pullokapokkipuu ("Ceiba speciosa"). "C. ventricosa" on 12–26 metriä korkeaksi kasvava ikivihreä puu, jolla on piikikäs, pullistunut runko ja suuri, pallomainen latvus. Se kukkii koristeellisesti maaliskuusta huhtikuuhun. Kaikkien kapokkipuiden siemenet ovat puuvillamaisen kuidun eli kapokin peitossa, ja joillakin lajeilla kuitua hyödynnetään esimerkiksi tyynyissä ja leluissa, mutta "C. ventricosalla" tällaista käyttöä ei tiettävästi ole. "C. ventricosa" on nopeakasvuinen laji, jota hakataan joskus luonnosta matalalaatuiseksi puutavaraksi. Sitä tavataan Brasilian itä- ja kaakkoisosien kuivista, osittain ikivihreistä rannikkosademetsistä.
Paco Sery

Paco Sery (s. 1958 Abidjan) on norsunluurannikkolaissyntyinen rumpali. 
Sery syntyi suurperheeseen; hänellä on 17 sisarusta. Hän on itseoppinut ja aloitti rumpujensoiton 10-vuotiaana. Hän jatkoi soittoa Norsunluurannikolla, kunnes matkusti vuonna 1980 Ranskaan, johon asettui. Kutsu Ranskaan oli tullut Eddy Louissilta levytyssessiota varten. Sery työskenteli genrerajojen yli lukuisten artistien, kuten Manu Dibangon, Claude Nougaron ja Nina Simonen kanssa. 1990-luvulla hän soitti Joe Zawinulin Syndicate-yhtyeessä. Zawinul on luonnehtinut häntä suurimmaksi rumpaliksi, jonka kanssa hän on koskaan soittanut.
Syksyllä 1998 Sery lähti The Zawinul Syndicatesta. Hän siirtyi levyttämään Eddy Louissin Sentimental Feeling - ja Flavio Boltron Road Runner -yhtyeiden kanssa. Pian tämän jälkeen hän kuitenkin alkoi johtaa omaa yhtyettään, jonka kanssa esiintyi pitkin Eurooppaa. Kesällä 2000 Sery esiintyi useilla jazzfestivaaleilla Pariisissa, Tabarkassa ja Brignolesissa. Debyyttialbumilleen leaderina hän kutsui vierailijoiksi Dianne Reevesin ja Angélique Kidjon. Vuonna 2003 Sery vei yhtyeensä festivaaliesiintymistä varten Etelä-Afrikkaan. Hän on vasenkätinen ja soittaa myös kalimbaa.
Leevi Karjalainen

Leevi Karjalainen (s. 4. maaliskuuta 2000 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Karjalainen on Helsingin Kojoottien kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin. Karjalainen oli kaudella 2015–2016 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 3+8=11 joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Roope Partasen kanssa. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli Jokereiden tehokkain puolustaja tehoilla 3+17=20. Kaudella 2017–2018 Karjalainen oli kuudella osumallaan seuran B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Kaudeksi 2018–2019 Karjalainen siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Kaudella 2019–2020 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Karjalainen oli SaiPan tehokkain puolustaja tehoilla 2+15=17 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Karjalainen debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa. Hän teki liigadebyyttinsä 27. helmikuuta 2020 vieraissa Tapparaa vastaan. Karjalainen merkittiin SaiPan kolmospuolustajapariin Jere Seppälän viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.44 minuuttia ja Karjalainen keräsi teholukeman –1. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kuusi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Kaudella 2020–2021 Karjalainen pelasi SaiPan SM-liigajoukkueessa 16 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 3. huhtikuuta 2021 vierasottelussa Porin Ässiä vastaan. Karjalainen keräsi ottelusta teholukeman +2. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Imatran Ketterässä.
Huhtikuussa 2021 Karjalainen teki SaiPan kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Kesäkuussa seura lainasi hänet koko kauden 2021–2022 kattavalla sopimuksella Ketterän Mestis-joukkueeseen. Karjalainen voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Hän voitti myös Suomen Cupin.
Kaudeksi 2022–2023 Karjalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin. Joukkuetta valmensi hänelle SaiPan organisaatiosta tuttu Kari Martikainen. Kaudeksi 2023–2024 Karjalainen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaan joukkueeseen.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2024–2025 vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Aigles de Niceen.
Neuengammen keskitysleiri

Neuengammen keskitysleiri oli Natsi-Saksan keskitysleiri Hampurin liepeillä. Maantieteellisesti on sen sijainti Lyypekin ja Hampurin välillä, ja se oli Hitlerin ajan Saksan pohjoisimpia keskitysleirejä. Neuengammen alaleiri oli Alderney. Sivuleirejä olivat Borkum, Helgoland, Norderney ja Sylt. Neuengammessa on esitetty surmatun arviolta 700 henkeä, ja leirin ihmismäärän olleen arviolta 6 000.
Neuengammen keskitysleiri oli toiminnassa vuosien 1938–1945 välillä.
Kyselykieli

Kyselykieli on tietokannan tai tietojärjestelmän sisältämien tietojen noutamiseen tarkoitettu täsmäkieli.
Kyselykielet eivät yleensä ole Turing-täydellisiä.
Keskeinen käsite kyselykielissä on tarve toimia osittaisella tiedolla, joka on tallennetun tiedon osajoukko. Edgar F. Coddin esiteltyä relaatiomallin monet havaitsivat että todellisissa sovelluksissa kaikki arvot eivät välttämättä ole olemassa (null-arvot).
Varhaisissa hierarkisen ja verkkomallin tietokannoissa kysely perustui pitkälti proseduraaliseen navigaatioon.
Tunnettuja esimerkkejä kyselykielistä ovat SQL ja XQuery, mutta useat SaaS-sovellukset ovat toteuttaneet omansa.
Verkossa toimiviin sovelluksiin suunnattuja ovat esimerkiksi SPARQL. NoSQL-järjestelmiin on kehitetty omia SQL:stä poikkeavia kyselykieliä kuten Apache Cassandran CQL ("Cassandra Query Language"). GQL ("Graph Query Language") on ISO-standardi graafitietokantojen kyselyille.
Big data -ympäristöön on kehitetty korkean tason kyselykieliä MapReduce-tekniikan päälle.
Järjestelmäohjelma

Järjestelmäohjelma on tietokonejärjestelmän sisäistä toimintaa ohjaava tietokoneohjelma tai ohjelmisto kuten käyttöjärjestelmä.
Järjestelmäohjelman vastakohta on sovellusohjelma.
Käyttöjärjestelmän mukana asennettuja järjestelmäohjelmia kutsutaan "hyötyohjelmiksi", jotka voivat olla sidoksissa käyttöjärjestelmään.
Järjestelmäohjelmiin voidaan laskea esimerkiksi käyttöjärjestelmän ydin, laiteajurit sekä daemon-palvelut.
Matemaattinen merkintäkieli

Matemaattinen merkintäkieli on tietotekniikassa käytetty merkintäkieli, joka perustuu matemaattiseen merkintään ja käytetään matemaattisten |kaavojen ja yhtälöiden esittämiseen.
Suosituimpia ovat TeX/LaTeX ja MathML (). Useissa tietokoneohjelmissa (muun muassa Macsymassa, Mathematicassa, Maplessa ja Matlabissa) on myös omansa.
Muita vastaavia ovat muun muassa OpenMath, jossa on kaksi muotoa: verkossa esitettävä XML-pohjainen ja suurten tietomäärien siirtoon tarkoitettu binääritiedosto.
Muita matemaattiseen merkintään käytettäviä kieliä ovat AsciiMath ja OMDoc.
Chillianwalan taistelu

Chillianwalan taistelu oli yhteenotto sikhien ja brittien välillä toisen sikhisodan aikana 13. tammikuuta 1849. Taistelu päättyi brittien häviöön ja suuriin tappioihin. Itse sota päättyi kuitenkin myöhemmin heidän voittoonsa.
Tausta.
Toisen sikhisodan sytyttyä brittijoukkoja Intiassa kenraaliluutnantti Hugh Gough johti 13 000:n sotilaan ja 60:n tykin joukkoa Šere Singhin johtamaa 30 000–40 000:n miehen ja 62:n tykin sikhiarmeijaa vastaan. Goughin oli tarkoitus saada vielä täydennyksiä ennen lähtöään, mutta hän päätti lopulta olla odottamatta niitä. Sikhit olivat hieman aikaisemmin vallaneet Attockin ja Gough pelkäsi Attockin piirittäjien liittyvän Singhin sikhiarmeijaan.
13. tammikuuta 1849 Goughin brittijoukot olivat edenneet pienelle Chillianwala-nimiselle kylälle Lahoren luoteispuolella. Läheisellä kukkulalla britit ajoivat tiehensä pienen sikhien etujoukon ja kukkulan laelta he havaitsivat puolikuun muotoiseen muodostelmaan järjestäytyneen sikhiarmeijan läheisen viidakon reunalla. Gough päätti toteuttaa hyökkäyksen sikhejä vastaan seuraavana päivänä ja komensi joukkonsa perustamaan leirin yötä varten.
Taistelu.
Sikhiarmeija otti aloitteen briteiltä ennen, kuin nämä toteuttivat omat suunnitelmansa. Vielä samana päivänä sikhien tykistä alkoi tulittaa brittien asemia. Gough joutui määräämään omat joukkonsa nopeasti muodostelmaan. Molempien osapuolten tykistön vaihdettua tulta suurin piirtein tunnin ajan. Päivän kuluessa häämötti jo auringonlasku ja Gough päätti toimia ennen hämärän saapumista. Jalkaväki mäöärättiin kiinnittämään pistimet&lt;pistimensä ja etenemään viidakon läpi kohti sikhien asemia. Ilman riittävää tiedustelua ja koordinointia etenevä jalkaväki menetti 497 sotilasta kaatuneina ja haavoittuneina. Lopulta yö laskeutui ilman, että brittien olisi onnistunut vallata hurjasti vastaan taistelevien sikhien asemia. Britit päättivät lopulta irtaantua ja joukkojen vielä eksyttyä pimeässä heidän onnistui kuitenkin lopulta vetäytyä kohti etelää.
Seuraukset.
Chillianwalan taistelu tuli tunnetuksi brittien kärsimistä suhteellisen suurista tappioista ja itse taistelua alettiin pitää malliesimerkkinä sotilaallisesta kyvyttömyydestä. 602 sotilasta oli kaatunut, 1 651 haavoittunut ja 104 kadonnut. Menetysten määrä vastasi noin 15 % koko taisteluun osallistuneesta brittijoukosta. Sikhien tappiot lienevät olleet korkeimmillaan yhteensä 8 000 miestä. Gough joutui brittien kärsimien tappioiden takia kritiikin kohteeksi Britanniassa. Hänet päätettiin vapauttaa tehtävistään ja hänen seuraajakseen nimitettiin kenraali Charles J. Napier. Ennen Napierin saapumista Intiaan Goughin onnistui kuitenkin saavuttaa vielä joukkoineen voitto sikheistä Gujeratin taistelussa, joka päätti myös itse sodan.
August Lindell

August Aleksander Lindell (10. maaliskuuta 1880 Merikarvia – 9. joulukuuta 1933 Tampere) oli suomalainen toimittaja sekä ammattiyhdistysliikkeen ja sosiaalidemokraattisen puolueen aktiivi.
August Lindellin vanhemmat olivat talollinen Johan Lindell ja Amanda Forsbacka. Hän jäi varhain isättömäksi ja karkasi sukulaisten luota Poriin, jossa hän ryhtyi maalarinoppiin. Lindell kävi kansakoulun Merikarvialla ja ylemmän käsityöläiskoulun Porissa. Kisällinäytteensä suoritettuaan hän sai apurahan ja matkusti oppimaan koristemaalausta Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Saksaan. Lindell suoritti myös kurssit Tukholman ja Kööpenhaminan taideteollisuuskouluissa.
Ruotsalaisen sosiaalidemokratian aatemaailman omaksunut Lindell palasi perheensä kanssa Suomeen vuonna 1910. Hän toimi Suomen Ammattijärjestön puhujana ja asettui vuonna 1913 Tampereelle, jossa hän ryhtyi Suomen Kutomateollisuustyöväen Liiton sihteeriksi ja sen äänenkannattajan "Kutomatyöläisen" toimittajaksi.
Lindell siirtyi "Kansan Lehden" toimittajaksi vuonna 1917 erikoistuen ammattiyhdistysliikkeen asioihin. Hänet mainitaan myös lehden vastaavana toimittajana vuosina 1916–1917. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Lindell vapautui vankileiriltä ja palasi "Kansan Lehteen" vuonna 1920. Hän osallistui Suomen Ammattijärjestön suuntataisteluun ja kirjoitti pakinoita nimimerkillä Severi.
Lindell toimi Suomen Sosialidemokraattinen Puolueen luottamustehtävissä ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1921–1925. Hän kuului myös Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton, Osuusliike Voiman ja Tampereen Työväen Teatterin johtoelimiin. Lindell oli perustamassa Tampereen Orkesteriyhdistystä ja toimi sen taloudenhoitajana.
William Congreve

William Congreve (1670–1729) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti useita huvinäytelmiä, joissa on kekseliäs dialogi ja hyvä luonteenerittely, esimerkkeinä "The Old Bachelor" (1693), "The Double-Dealer" (1693) ja "Love for Love" (1695). Lisäksi Congreve on kirjoittanut murhenäytelmän "The Mourning Bride" (1697). Hänen näytelmänsä "The Way of the World" (1700) yleisö otti vastaan kylmästi, jolloin hän melkein kokonaan hylkäsi draamatuotannon.
Krom-Kamputsea

Krom-Kamputsea (, ) on alue nykyisen Vietnamin lounaisessa osassa. ”Krom” on khmerin kieltä ja tarkoittaa ”alapuolella”; nimi tarkoittaa Krom-Kamputsean olevan Kambodžan eteläpuolella oleva alempi alue. Se oli Khmerien valtakunnan eteläinen osa ja tunnettiin Ranskan siirtomaakaudella nimellä Kotšinkiina. Vietnamin viranomaiset ovat muuttaneet Krom-Kamputsean kaikkien kylien, alueiden, kaupunkien ja provinssien nimet khmeristä vietnamiksi.
Krom-Kamputsea on 67 700 km² suuruinen alue, joka rajautuu pohjoisessa Kambodžaan, lännessä Siaminlahteen, etelässä Etelä-Kiinan mereen ja koillisessa Champan alueeseen.
Krom-Kamputsean alkuperäisväestöä ovat krom-khmerit, jotka ovat Funanin kuningaskunnan väestön jälkeläisiä. Arkeologisten tutkimuksen perusteella alueella asui khmerejä jo 100-luvulla eaa.
Hendrik Conscience

Hendrik Conscience (3. joulukuuta 1812 Antwerpen − 10. syyskuuta 1883 Bryssel) oli flaamilainen novellisti, uusflaamilaisen kirjallisuuden perustajia. Hän toimi ensin opettajana ja liittyi sitten vapaaehtoisena armeijaan. Sotapalveluksen päätettyään hän liittyi 1836 flaamilaisen kieliliikkeen kannattajiin ja toimi siinä aktiivisesti.
Conscience julkaisi 1837 ensimmäinen romaaninsa "In’t wonderjaer 1566", joka ensimmäisenä uuden kirjallisuuskauden teoksena herätti suurta huomiota. Vuonna 1840 hän sai kuninkaallisen eläkkeen, ja muutamia vuosia myöhemmin hänet nimitettiin Antwerpenin taideakatemian sihteeriksi. Kertomus "Hoe men schilder wordt" (1843) aloitti sarjan niitä pieniä hollantilaisen elämän kuvauksia, joiden alalla hän on mestari. Parhaita niistä ovat "Siska van Roosemael" (1844), "De loteling" (1850), "Rikke-tikke-tak" (1851) ja "Het geluk van rijk te zijn" (1855). Conscience nimitettiin 1868 Brysselissä olevan Wiertzin museon johtajaksi. Conscience on kirjoittanut myös romaaneja. Kootut teokset ilmestyivät 1867−1880.
Zainab Bangura

Zainab Hawa Bangura (s. 1959) on sierraleonelainen poliitikko ja aktivisti. Hän toimi maansa hallituksessa ulkoministerinä ja kansainvälisen yhteistyön ministerinä (2007–2010) sekä terveys- ja sanitaatioministerinä (2010–2012). Hän oli maansa toinen naispuolinen ulkoministeri. Bangura on lisäksi toiminut Sierra Leonen presidentin pääneuvonantajana kahdenvälisissä ja kansainvälisissä suhteissa. Vuonna 2002 hän oli presidenttiehdokkaana, mutta sai vain alle prosentin äänistä.
Bangura aloitti uran YK:ssa vastaamalla sen Liberiassa toteuttaman rauhanturvaamisoperaation siviilipuolen hoidosta. Vuosina 2012–2017 hän toimi YK:n pääsihteerin erikoisedustajana konflikteissa käytettävän seksuaalisen väkivallan vastaisessa toiminnassa. 30. joulukuuta 2019 Bangura sai nimityksen YK:n Nairobin-toimiston johtajaksi. Hän on myös tehnyt kansainvälistä työtä Länsi-Afrikassa harjoitettavaa naisen sukupuolielinten silpomista vastaan.
Bangura on saanut humanitaarisesta työstä lukuisia palkintoja, ja hänellä on neljä kunniatohtorin arvoa. Vuonna 2014 hänet nimettiin yhdeksi "Foreign Policyn" "sadasta globaalista ajattelijasta". Vuonna 2015 "New African" -lehti sisällytti hänet sadan vaikutusvaltaisimman afrikkalaisen listaukseensa.
Elämä.
Bangura varttui Yonibanassa. Hänen äitinsä oli luku- ja kirjoitustaidoton, mutta päätti lapsensa menevän kouluun. Banguran isä oli imaami, joka ei kannattanut tyttöjen kouluttamista kahdentoista ikävuoden jälkeen. Isä halusi tyttären menevän naimisiin, mutta äiti sai tahtonsa läpi, vaikkakin vanhempien avioliitto päättyi eroon.
Bangura sai kandidaatinarvon Fourah Bay Collegesta (Sierra Leone) ja sitten diplomit City University Business Schoolista (Lontoo) sekä Nottinghamin yliopistosta.
Bangura aloitti uran vakuutusten parissa. Tämän uran hän hylkäsi Sierra Leonen sisällissodan alettua. Hänestä tuli maan johtava sosiaalinen aktivisti. Hän on perustanut maassaan Women Organised for an Enlightened Nation - ja Campaign for Good Governance -järjestöt.
Banguralla on avioliitostaan kaksi lasta.
Victor Considerant

Victor Prosper Considerant (1808−1894) oli ranskalainen sosialistinen kirjailija. 
Considerant syntyi Salinsissa (Jura), kävi koulua Besançonissa ja opiskeli "École Polytechniquessa." Kouluaikanaan Besançonissa Considerant kuuli Charles Fourierista, joka oli käynyt samaa koulua. Opiskeluaikanaan Pariisissa Considerant tutustui Henri-Claude de Saint-Simonin ajatuksiin. Valmistuttuaan insinööriksi hän liittyi sotilaalliseen insinöörikuntaan vuonna 1830.
Considerant erosi 1831 kapteenina sotapalveluksesta ja alkoi edistää utopistisosialisti Charles Fourierin oppeja. Hänestä tulikin pian Fourierin koulukunnan johtaja. Hän esitteli oppi-isänsä aatteita luennoissa ja sanomalehdissä (muun muassa aikakauskirjassa "La Phalange"). Vuonna 1843 Considerant muokkasi "La Phalangen" päivittäin ilmestyväksi sosialistiseksi sanomalehdeksi nimeltään "La Démocratie pacifique." Siinä julkaistiin hänen kirjoittamansa Demokraattinen manifesti. 
Kahden rikkaan oppilaansa avustuksella Considerant perusti sekä Ranskaan että ulkomaille Fourierin ihanteen mukaisia yhdyskuntia, jotka kuitenkin pian hajosivat. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Considerant oli 1848−1849 jäsenenä kansalliskokouksessa, jossa hän kuului äärimmäiseen vasemmistoon. Hän otti kesäkuussa 1849 osaa kapinayritykseen, minkä vuoksi hän joutui pakenemaan Ranskasta. Hän lähti Pohjois-Amerikkaan ja perusti sittemmin Texasiin "La Réunion" -nimisen yhdyskunnan, joka jäi lyhytikäiseksi. Hän palasi vuonna 1869 Ranskaan. 
Considerant julkaisi muun muassa teokset "Destinée sociale" (1834−1844), joka on selkeä Fourierin aatteiden esitys, "Théorie de l’éducation naturelle et attrayante" (1845), "Principe du socialisme" (1847) ja "La solution, ou le gouvernement direct du peuple" (1851).
Considerant erosi Fourierista siinä, että hän uskoi tieteen lisäksi myös ihmisen hyvyyteen ja Jeesuksen opetuksiin rakkaudesta. Considerant ei myöskään ollut yhtä radikaali feministi kuin Fourier.
Lappträsk (Siuntio)

Lappträsk on noin 0,9 neliökilometrin laajuinen järvi Siuntion itäosassa. Järvi on rannoiltaan mutkitteleva, joten lahtia, poukamia ja niemiä on runsaasti. Järven itäosassa on isohko saari, Storholmen. Eteläosassa on pieni saari, Lillholmen. Järven koillisosan pitkänomainen, muusta järvestä hieman erillään oleva lahti on nimeltään Mörtvik. Lappträskin lähimpiä itäisiä naapurijärviä ovat Långträsk, Stora Bladträsk ja Lilla Bladträsk. Edellisiä kauempana lounaassa on Vikträsk. Lappträskin etäisyys Helsingin keskustasta on noin 35 kilometriä länteen.
Lappträsk on matala ja vähähumuksinen. Sen ekologinen tila on arvioitu hyväksi. Järvi on osa Siuntion ja Kirkkonummen rajaseudun Natura-aluetta.
Lasten polku

Lasten polku on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) julkaisema kristillinen lastenlehti. Lehti on 32–40-sivuinen ja ilmestyy kerran kuukaudessa. Levikki on noin 12 500. Aiemmin lehden nimenä on ollut Lasten Siioni (1931–1978) ja Siionin kevät (1978–2019). SRK on evankelis-luterilaisen kirkon suurimman herätysliikkeen, vanhoillislestadiolaisuuden keskusjärjestö.
Lasten polku kertoo lapsentajuisesti Jumalasta, Raamatusta ja kristityn elämästä. Lehdessä on muun muassa uutisia, haastatteluja, puuhatehtäviä, lasten kirjeitä ja piirroksia sekä sarjakuva. Lehden tavoitteena on hoitaa lapsen uskonelämää ja tukea kasvattajia kristillisen kasvatuksen kysymyksissä.
Culex hepperi

Culex hepperi on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasivat tieteelle ensimmäisen kerran Casal ja Garcia vuonna 1967. Lajia tavataan Argentiinasta ja Uruguaysta. Sillä ei ole alalajeja.
Asyyli

Asyyliryhmä on eräs orgaanisen yhdisteen funktionaalinen ryhmä. Se muodostuu kun karboksyylihaposta poistetaan hydroksyyliryhmä. Se sisältää karbonyyliryhmän ja alkyyliryhmän (R-C=O). Orgaanisessa kemiassa asyyliryhmän nimi (-nimi: alkanoyyli) johdetaan yleensä karboksyylihaposta ja sitä esitetään kaavalla RCO–, jossa R tarkoittaa alkyyliryhmää. Tunnettuja asyyliyhdisteitä ovat asyylikloridit, kuten asetyylikloridi (CH3COCl) ja bentsoyylikloridi (C6H5COCI). Asyyliklorideista saadaan asyliumkationeja, jotka ovat hyviä reagensseaja asyyliryhmien liittämiseksi erilaisiin substraatteihin. Amidit (RC(O)NR2) ja esterit (RC(O) ovat asyyliyhdisteitä, kuten myös ketonit (RC(O)R) ja aldehydit( RC(O)H).
Kaaja

Kaaja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Love Aaj Kal

Love Aaj Kal (suom. ”Rakkaus nykyään”) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut intialainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Imtiaz Ali. Päärooleja näyttelivät Saif Ali Khan ja Deepika Padukone.
Vastaanotto.
Box Office India julisti elokuvan ”hitiksi”.
Uudelleenfilmatisointi.
"Love Aaj Kalin" telugunkielinen versio "Teen Maar" sai ensi-iltansa vuonna 2011.
Wabbit

Teemu ”wabbit” Hiilinen on suomalainen e-urheiluselostaja ja -vaikuttaja . Lisäksi Hiilinen on vasemmistolainen poliittinen toimija ja ammattiyhdistysliike- sekä ihmisoikeusaktivisti. Hän on selostanut etenkin Counter-Strikeä ja Quakea. Hän oli myös selostamassa Virtuaalijääkiekon suomenmestaruuskilpailuja 2016. 
Hiilinen tunnetaan parhaiten Yle e-urheilulähetyksistä, joissa hän on ollut mukana muun muuassa Assembly winter ja Assembly Summer -tapahtumien lähetyksissä. Hän on ollut myös esimerkiksi Telia esports series -sarjan selostajana .
Pelinimi "wabbit" tulee Väiski Vemmelsääri -animaatiosta. Hiilisen juontajaparina ovat toimineet muun muuassa Juha Kurppa ja Laura Kyntäjä. Hän voitti GameXpo Award -palkinnon vuonna 2019 GameXpo-messuilla.
Politiikassa Hiilinen on ollut vasemmistoliiton ehdokkaana aluevaaleissa Vantaa-Keravan hyvinvointialueella kahdesti, vuosina 2022 ja 2025. Hän vastustaa oikeistolaista leikkauspolitiikkaa ja kannattaa vahvaa julkista sektoria, jonka tulisi turvata hyvinvointivaltio. Lisäksi Hiilinen on profiloitunut Palestiina-aktivistina ja puhuu Gazan sodasta palestiinalaisia puolustaen.
Sighere

Sighere, myös Sigehere tai Sigher (k. 683) oli Essexin kuningaskunnan kuningas noin 663–683. William Malmesburylainen mainitsee kuningas Swithelmin seuraajiksi "Sigher Sigebertin pojan ja Sebbi Sewardin pojan". Hänen mukaansa Sighere kuoli ennen Sæbbia. Myös Beda Venerabilis mainitsee heidät Swithelmin seuraajiksi ja lisää, että he hallitsivat Mercian kuninkaan Wulfheren alaisuudessa ja että Sighere sortui pakanaksi ruton vaivatessa maata, mutta Wulfhere järjesti hänen kääntymisensä takaisin kristityksi. Roger Wendoverilaisen mukaan Sighere ja Sæbbi asettivat Erkenwaldin Lontoon piispaksi ja pian tämän jälkeen Sæbbi hallitsi yksin kuninkaana.
Machine Headin diskografia

Machine Head on vuonna 1992 Kalifornian Oaklandissa perustettu metalliyhtye.
DVD:t.
Zanjeer (vuoden 2013 elokuva)

Zanjeer (kuvattiin samaan aikaan teluguksi nimellä Thoofan) on vuonna 2013 ilmestynyt Apoorva Lakhian ohjaama intialainen toimintaelokuva. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1973 elokuvasta.
Unto the Locust

Unto the Locust on groove metal -yhtye Machine Headin seitsemäs levy, joka julkaistiin vuonna 2011.
Hopeajuovasardelli

Hopeajuovasardelli ("Anchoa hepsetus") tai raitasardelli on sardellien (Engraulidae) heimoon ja Engraulinae-alaheimoon kuuluva subtrooppisissa murto- ja merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Hopeajuovasardellin tavallinen pituus on 11 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 15,3 senttimetrin mittaan. Sen kuono on terävä ja pituudeltaan noin kolme neljäsosaa silmän pituudesta. Yläleuka on pitkä. Peräevän alkukohta on suunnilleen keskikohdassa selkäevän tyven kanssa samassa kohdassa. Peräaukko on lähempänä peräevän alkukohtaa kuin vatsaevien kärkeä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Hopeajuovasardellia tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Yhdysvaltain rannikkoa pitkin Massachusettsista etelään, koko Meksikonlahdella ja Karibianmerellä sekä Etelä-Amerikan rannikkoa pitkin Uruguayyn asti. Se harhailee toisinaan pohjoiseen Maineen tai Nova Scotiaan. Se on laajalti levinnyt ja yleinen siellä, missä sitä tavataan matalissa rannikkovesissä, kuten murtovesilahdissa ja estuaareissa, mitkä ovatkin sen tavallisimpia elinympäristöjä, mutta sitä on kuitenkin havaittu jopa 70 metrin syvyydestä. Se muodostaa usein suuria parvia. Se sietää monenlaisia ​​suolapitoisuuksia hypersuolaisesta lähes makeaan veteen.
Ravinto ja elintavat.
Nuorena hopeajuovasardelli syö pääjalkaisia ja hieman myöhemmin myös kotiloita, huokoseläimiä, raakkuäyriäisiä ja toisinaan nivelmatoja. Aikuisena sen ravintoa ovat pienet planktoniset pohjaeläimet. Lisääntyminen tapahtuu kevään ja kesän aikana satamissa, estuaareissa, salmissa mutta myös rannikkojen ulkopuolella. Naaras tuottaa kerralla 1300 mätimunaa jokaista painogrammaansa kohden. Yhdysvalloissa kutu ajoittuu maaliskuusta elokuuhun, mutta esimerkiksi Meksikon Campechessa sitä tapahtuu ympäri vuoden. Vuoden 1998 tutkimusten perusteella naaraat saavuttavat sukukypsyyden 4,8 senttimetrin ja koiraat 4,3 senttimetrin mittaisina. Hopeajuovasardelli on Meksikonlahden pohjoisosassa tärkeä saalis okamakrillille ("Rachycentron canadum").
Kalastus ja käyttö.
Hopeajuovasardellia pyydetään ranta- ja venenuotilla sekä myös hienojakoisilla trooleilla ja heittoverkoilla. Sitä käytetään ruokakalana Karibian pohjoisosissa. Lajia käytetään todennäköisesti syöttikalateollisuudessa, mutta sitä ei kuitenkaan kalasteta juurikaan tähän tarkoitukseen.
Bloodstone &amp; Diamonds

Bloodstone &amp; Diamonds on groove metal -yhtye Machine Headin kahdeksas levy, joka julkaistiin vuonna 2014.
François Coppée

François Coppée (1842−1908) oli ranskalainen runoilija. Hän liittyi parnassolaisiin ja tuli tunnetuksi runoelmallaan "Grève des forgerons" (1869), jossa hän puoltaa työväen asiaa, sekä yksinäytöksisellä runonäytelmällään "Le Passant" (1869), jossa Sarah Bernhardt esiintyi ensi kerran ja herätti huomiota. Coppéen myöhäisemmistä näytelmistä menestyivät "Severo Torelli" (1883), "Les Jacobites" (1885) ja "Pour la Couronne (1895)". Pysyvä kirjallinen arvo on hänen kaksinäytöksisellä draamallaan "Le luthier de Crémone" (1876). Coppée on julkaissut lyyrilliset runokokoelmat "Le Reliquaire" (1866), "Les Intimités" (1868), "Les Humbles" (1872), "L’Arriére-saison" (1890) sekä runollisia kertomuksia ja romaaneja. Coppéesta tuli 1884 Ranskan akatemian jäsen.
Benoît Constant Coquelin

Benoît Constant Coquelin eli Coquelin vanhempi eli Coquelin aîné (1841–1909) oli ranskalainen näyttelijä. Hän sai opetuksensa Pariisin konservatoriossa. Hän esiintyi ensi kerran Théâtre-Français’ssa René Gros’n osassa ("Dépit amoureux") ja liittyi jo 1863 teatteriin vakinaiseksi näyttelijäksi. Hän oli kooltaan pieni, ulkomuodoltaan ruma. Hänen äänensä oli laaja mutta samalla terävä. Kaikesta huolimatta hän oli aikansa nerokkaimpia näyttelijöitä. Lämpö ja luonnollisuus pulppuilivat esiin kaikista hänen roolitöistään. Hän kirjoitti muun muassa teokset "L’art et le comédien" (1880) ja "L’art de dire le monologue" (1884). Hän kävi Helsingissä 1906.
Myös Coquelinin nuorempi veli Alexandre Honoré Ernest Coquelin eli Coquelin Cadet (1848–1909) oli näyttelijä. Hänen erikoisalansa olivat nuorekkaat koomiset osat.
Dirck Volkertszoon Coornhert

Dirck Volkertszoon Coornhert (etunimi myös muodossa: Dirk, Dieryck) (1522−1590) oli alankomaalainen runoilija ja oppinut poliitikko. Hänen teoksensa ilmestyivät 1630 Amsterdamissa kolmena folionidoksena. Niistä on merkittävä "Zedekunst, dat is wellevens kunst" (1586). Coornhertia pidetään hollannin kielen uudistajana. Coornhert on kirjoittanut runoja kokoelman "Liedboeck" (1575) sekä useita retorisia draamoja, jotka eivät ole erityisen arvokkaita. Hän käänsi hollannin kielelle Boccaccioa, Ciceroa ja Homerosta.
Tutkimusohjelmayksikkö

Tutkimusohjelmayksikkö (TOY), Englanniksi "Research Programs Unit" (RPU), on yksi kolmesta Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan yksiköstä. Se on omistettu lääketieteelliseen tutkimukseen ja on osa Helsingin Akateemisestä lääketiedekeskuksesta AMCH, joka sijaitsee Helsingin yliopiston Meilahden kampuksella.
Ulkoinen ja kansainvälinen tieteellinen neuvosto valitsee tutkimusohjelmat ja niiden tukimusryhmät 4-6 vuoden välein kilpaillun haun kautta. Tällä hetkellä RPU koostuu yhdeksästä tutkimusohjelmasta: Soveltavan kasvaingenomiikan tutkimusohjelma, Kliinisen ja molekulaarisen metabolian tutkimusohjelma, Ihmisen mikrobiomit tutkimusohjelma, Yksilöllisen lääkehoidon tutkimusohjelma, Unen ja stressin tutkimusohjelma, Systeemisen onkologian tutkimusohjelma, Translationaalisen syöpälääketieteen tutkimusohjelma, Translationaalisen immunologian tutkimusohjelma, Kantasolujen ja metabolian tutkimusohjelma. Nykyiset ohjelmat toimivat vuoden 2025 loppuun asti. Suurin osa TOY:n laboratorioista ja tiloista sijaitsee Biomedicum Helsingin tutkimuskeskuksessa. TOY:n nykyinen johtaja on Henna Tyynismaa.
Dan Labraaten

Dan Labraaten (s. 5. syyskuuta 1951 Arvika) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja neljä MM-pronssia. Vuoden 1975 MM-turnauksessa hän teki yhdeksän maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä.
Labraaten siirtyi vuonna 1969 Grums IK:sta pääsarjajoukkue Leksands IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1973, 1974 ja 1975. Hän pelasi kuusi kautta Pohjois-Amerikassa. Kausina 1976–1978 hän edusti WHA:ssa Winnipeg Jetsia ja voitti liigan mestaruuden vuonna 1978. Tämän jälkeen hän siirtyi NHL:ään ja edusti 2,5 kautta Detroit Red Wingsia sekä 1,5 kautta Calgary Flamesia. Hän pelasi NHL:ssä 268 runkosarjaottelua, joissa hän teki 71 maalia ja sai 73 syöttöpistettä, sekä kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän teki yhden maalin. Kaudet 1982–1988 Labraaten pelasi jälleen kotimaassaan Leksandin joukkueessa.
Per-Olov Brasar

Per-Olov Brasar (s. 30. syyskuuta 1950 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kolme MM-pronssia. Brasar edusti kotimaassaan Leksands IF:ää, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1973, 1974 ja 1975, sekä viimeisen kautensa 1983–1984 Mora IK:ta. Hän pelasi kausina 1977–1982 Pohjois-Amerikassa, jossa hän edusti NHL:ssä 2,5 kautta Minnesota North Starsia ja 2,5 kautta Vancouver Canucksia. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 348 runkosarjaottelua ja 13 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki 64 maalia ja sai 142 syöttöpistettä.
Dan Söderström

Dan Söderström (s. 5. huhtikuuta 1948 Horndal) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia, ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Söderström siirtyi vuonna 1966 Leksands IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1969, 1973, 1974 ja 1975 ja jota hän edusti pelaajauransa loppuun kauteen 1982–1983 saakka. Sittemmin hän on toiminut valmentajana ja oli vuonna 1986 apuvalmentajana Ruotsin maajoukkueessa sen saavuttaessa MM-hopeaa.