tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kai Kustaa Vähäkallio

Kai Kustaa Vähäkallio (10. maaliskuuta 1940 Orivesi – 20. heinäkuuta 1979 Hyvinkää) oli Kytäjän kartanon omistaja, joka muistetaan vuoden 1972 Kytäjän kolmoissurman tekijänä.
Kai Vähäkallio oli koulutukseltaan ylioppilas ja omisti laajan keräilyaseiden kokoelman. Hän oli arkkitehti Väinö Vähäkallion pojanpoika. Vähäkallion isä Kai Väinö Vähäkallio (1916–1940) kaatui talvisodassa, poikansa syntymäpäivänä. Vähäkallio sai kartanon omistukseensa vuonna 1962, muutama vuosi isoisänsä kuoleman jälkeen. Kai Vähäkallio oli vuodesta 1962 naimisissa Irma Loukolan kanssa ja heillä oli vuosina 1964 ja 1967 syntyneet pojat. Irma ja Kai Vähäkallion avioliitto päättyi eroon vuonna 1975. Avioliitto oli alkanut rakoilla jo vuonna 1972.
Vähäkallio ampui 12. toukokuuta 1972 kolme kartanon mailla luvatta teltaillutta hyvinkääläistä teinipoikaa, Veijo Ilmari Häkkisen, Esa Tapani Hyväkän ja Kai Tapio Hyväkän. Pojat olivat teltassa nukkumassa, kun Vähäkallio ampui heitä revolverilla päähän. Surmatyö tunnetaan Kytäjän kolmoissurmana.
Hyvinkään kihlakunnanoikeus ja Helsingin hovioikeus tuomitsivat Vähäkallion kolmesta täyttä ymmärrystä vailla olevana tehdystä taposta 15 vuodeksi kuritushuoneeseen. Surmattujen poikien omaiset olivat vaatineet Vähäkalliolle rangaistusta kolmesta murhasta. Korkein oikeus alensi tuomion 12 vuodeksi vankeutta.
Vähäkallio vapautui ensikertalaisena ja hyväkäytöksisenä vankina jo vuonna 1978, mutta teki itsemurhan vuotta myöhemmin ampumalla.
Rauni Pekkala

Rauni Pekkala (s. 2. maaliskuuta 1942 Pieksämäki) on suomalainen iskelmälaulaja, joka oli varsin suosittu 1960-luvulla. Hänen uransa alkoi vuonna 1960 hänen sijoituttuaan iskelmälaulukilpailussa Pieksämäellä toiseksi. Hän toimi Herbert Katzin yhtyeen solistina viisi vuotta ja osallistui vuonna 1963 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan. 1960-luvun jälkeen esiintymiset vähenivät selvästi, mutta Pekkala tekee edelleen keikkoja. Harrastuksista mainittakoon lentopallo.
Pekkala on esiintynyt elokuvassa "Käpy selän alla" (1966) laulajana ja elokuvassa "Käyntikorttini" (1964) näyttelijänä sekä ollut mukana MTV3:n BumtsiBum!-ohjelmassa 14. marraskuuta 1998. Myös Rauni Pekkalan sisko "Raili Tuttujew" on levylaulaja ja on esiintynyt nimellä Tutta Jew.
Duudsonit-elokuva

Duudsonit-elokuva () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Duudsonit-aiheinen elokuva. "Duudsonit-elokuvan" maailmanensi-ilta pidettiin Tuurin kyläkaupalla. Itse elokuvan ensi-ilta oli 31. maaliskuuta 2006. Elokuva voitti katsojaäänestyksen tuloksena vuoden parhaan kotimaisen elokuvan tittelin Jussi-gaalassa. 
"Duudsonit-elokuva" esittelee sekalaisen joukon duudsonien stuntteja, piilokamerapiloja sekä itse duudsonit. Ryhmään kuuluu neljä jäsentä: Jukka Hildén, Jarno Leppälä, Hannu-Pekka Parviainen ja Jarno Laasala. 
Elokuvassa esiintyy "Viva La Bam" -viihdeohjelmasta tuttu Bam Margera, Steve-O sekä Bloodhound Gang -yhtyeestä tutut Jimmy Pop ja Jared Hasselhoff. Elokuvassa esiintyy myös katsojille ennestään tuntemattomia henkilöitä, joista kuuluisin on Duudsoneiden entinen naapuri ”Mr. Hitler”.
Elokuvaan on lisätty materiaalia, jota ei ole näkynyt Duudsoneiden televisio-ohjelmissa, mutta pääosin elokuva koostuu suomalaisille katsojille jo tutuiksi tulleista stunteista. Elokuvan yhdysvaltalaisena levittäjänä toimi Warner. Elokuva kuvattiin suurimmalti osin Suomessa, mutta sitä kuvattiin myös ulkomailla: Meksikossa ja eri puolilla Yhdysvaltoja. "Duudsonit-elokuvan" pohjalta Duudsonit alkoivat tehdä kansainvälistä "The Dudesons" -televisio-ohjelmaa, jonka ensimmäinen tuotantokausi pohjautuu pitkälti elokuvaan. Suurin osa elokuvan materiaaleista on kuvattu "Duudsoni Elämää" -televisiosarjan aikana vuonna 2004.
Bergheim

Bergheim on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Kölnistä ja kuuluu Kölnin hallintopiiriin sekä Rhein-Erft-Kreisin piirikuntaan. Vuoden 2022 lopussa siellä oli 62 376 asukasta. Pinta-alaltaan se on 96,34 neliökilometrin suuruinen, ja sen asukastiheys on 647 as./km². Kaupunki on jaettu 15 eri kaupunginosaan.
Bergheimille myönnettiin kaupunginoikeudet vuoden 1300 tienoilla. Sen nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa vallihaudan ympäröimä Paffendorfin linna, Aachener Tor, Niederaußemin voimalaitos ja Sankt-Pankratius-Kirche.
Andraé Crouch

 
Andraé Edward Crouch (1. heinäkuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia – 8. tammikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen gospel-muusikko, sanoittaja ja tuottaja. Hänen serkkunsa on musiikkikriitikko Stanley Crouch.
Kuvaus.
Andraé Crouch oli merkittävä hahmo Jesus movement -nimisessä liikkeessä 1960- ja 1970-luvuilla. Crouch tuli tunnetuksi 1960-luvulla huippulahjakkaana nuorena gospelpianistina. Hänen hengellisiä laulujaan ovat laulaneet niin Elvis Presley, Paul Simon, hipit, kuin myös helluntaiveljensä. Crouchin sävellys I got Confidence päätyi Elviksen gospelrepertuaariin. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi mm. lauluistaan Trough it all ja The blood never loses it's power.
Andraé Crouchille myönnettiin seitsemän Grammy-palkintoa, ja hän oli kerran ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän pääsi Gospel Music Associationin Gospel Music Hall of Fameen vuonna 1998. Crouch toimi myöhemmin Michael Jacksonin, Madonnan (Like A Prayer), Quincy Jonesin, Diana Rossin, Elton Johnin ja Rick Astleyn tuottajana tai järjestäjänä. Hänet on myös kelpuutettu Hollywoodin walk of fameen.
Crouch vieraili viimeisen kerran Suomessa vuonna 2011.
Jäähalli Kristalli

Jäähalli Kristalli eli Pietarsaaren jäähalli on Pietarsaaressa sijaitseva jäähalli. Se on valmistunut vuonna 1988. Jäähallin rakensi ruotsalainen Tilab Ab 12 miljoonalla markalla. Se toimii Jääkiekon II-divisioonassa pelaavan Centersin kotihallina. Lisäksi hallissa on järjestetty myös joitain Suomen nuorten maaotteluja. Hallin katsojakapasiteetti on 2300. Näistä 800 on istumapaikkoja ja 1500 seisomapaikkoja. Nämä puiset katsomot ovat toisella laidalla ja toisessa päädyssä. Urheilutoiminnan lisäksi hallissa on mahdollista järjestää esimerkiksi konsertteja. Lordi esiintyi jäähallissa 10. helmikuuta 2007. Vuoden 2011 remontissa uusittiin katto, kaukalo, sekä pukuhuoneet.
Elsa Rantalainen

Elsa Emilia Rantalainen () oli suomalainen näyttelijä. Rantalainen näytteli useissa Suomi-filmin klassikkoelokuvissa. Kaiken kaikkiaan hän esiintyi kolmessakymmenessä elokuvassa vuosina 1933–1951. Rantalainen oli naimisissa kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen kanssa vuosina 1931–1941. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1954.
Rantalainen näytteli myös Raittiusyhdistys Koiton teatterissa, joka tunnetaan nykyään nimellä Helsingin kaupunginteatteri.
Wesel

Wesel on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueella ja kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin. Wesel on Weselin piirikunnan hallintokaupunki. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa asui 61 330 ihmistä. Sen pinta-ala on 122,56 neliökilometriä ja asukastiheys 500 as./km².
Liittoutuneet pommittivat 1400-luvulla Hansaliittoon kuuluneen Weselin toisessa maailmansodassa maan tasalle. Kaupungin rakennuksista tuhoutui 97 prosenttia. Vuonna 1945 kaupungin asukasluku oli romahtanut 1 900:een vuoden 1939 25 000:sta.
Weselillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Yhdysvaltain Hagerstownin, Britannian Felixstowenin, Puolan Kętrzynin ja Saksan Salzwedelin kanssa.
Johnny Test

Johnny Test on Scott Fellowsin luoma ja Warner Bros. Animationin, Cookie Jar Entertainmentin, Teletoon Productionsin, Collideascope Digital Productionsin, Studio B Productionsin ja Top Draw Animationin tuottama piirrossarja, jota esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Kids' WB -kanavalla 17. syyskuuta vuonna 2005. Siitä tuotettiin aluksi 39 jaksoa, kolmen tuotantokauden verran, mutta toisesta kaudesta eteenpäin tuotannosta vastannut Cookie Jar päätti sarjan suosion myötä tuottaa neljännen tuotantokauden. Myös sarjan pääroolia esittävä James Arnold Taylor kertoi saaneensa kesäkuussa 2009 4. tuotantokauden jaksojen äänittämisen valmiiksi.
Sarjassa edetään tavallisen kaupunkilaispojan Johnny Testin seikkailuja, kun hän yrittää saada nerojen siskojensa tekemään useita kokeita hänen ajankuluksi, kuten luoda leluroboteista oikeita taistelevia robotteja. Yleensä hän kuitenkin aiheuttaa suuria ongelmia saadessaan siskojensa tekemään haluamiaan luomuksia.
Suomessa sarjaa on esitetty Disney XD ja Disney Channel -kanavalla vuodesta 2009 lähtien.
Juoni.
Sarja kertoo nuoresta pojasta nimeltä Johnny Test, joka asuu siskojensa Susan ja Mary Testin luona Porkbellyssä. Siskokset yrittävät saada naapurinsa Gillin huomion tekemällä erilaisia kokeita, mutta käyttävätkin usein Johnnyä koehenkilönä. Päähahmo Johnny on vaaleahiuksinen nuori kaupunkilaispoika, jolla on puhuva koira nimeltä Dukey. Hän joutuu kuitenkin usein naamioimaan puhuvan koiransa pikkupojaksi, jottei kukaan saisi tietää hänen koiransa kykenevän puhumaan. Johnnyn vanhemmat ovat äiti Lila ja isä Hugh Test.
Sarjassa nähdään myös vihollisia, kuten The X-Treme Teen Team, Mole King ja Eugene, joka tunnetaan myös nimellä Bling-Bling poika on ainut useamman kuin yhden esiintymisen tehnyt konna.
Hahmoja sarjassa.
Yli vilkas ja täynnä mielikuvitusta oleva 11-vuotias Johnny on elämänhaluinen ja kunnianhimoinen poika. Hän haluaisi ajaa monsteriautoilla, olla baseball sankari ja olla luokkansa älykkäin oppilas, mutta ennen kaikkea Johnny haluaisi kävellä kuussa. Lisäksi hengittää veden alla ja saada omat supervoimat. Kaiken tämän mahdollistaa Johnnyn kaksoissiskot Susan ja Mary, jotka antavat Johnnyn unelmien käydä toteen pienten vastapalvelusten ja siskosten vastahakoisuuden myötä.
Johnny halusi syntymäpäivä lahjaksi koiran, joten hän valitsi haisevimman, tyhmimmän ja ystävällisimmän koiran eläinkaupasta. Johnny nimesi sen Dukeyksi ja koska hänen siskonsa Susan ja Mary inhoavat tyhmiä ja haisevia koiria, he päättivät geneettisesti muuttaa koiraa, jotta se kykenisi kävelemään, puhumaan ja käymään kylvyssä. Huolimatta sen ainutlaatuisista ihmisten kyvyistä, Dukey on edelleen koira ja kaipaa rotunsa tarpeita tehdä mitä koirat yleensä tekevät.
Supernerot ihmekaksoset, jotka eivät kuitenkaan ole identtisiä. Susan ja Mary ovat vasta 13-vuotiaita ja käyvät joskus tohtorintason teknologia instituutissa Porkbellyssa. Tulevaisuudessa siskokset saattavat voittaa nobelin palkinnon, mutta juuri nyt heitä kiinnostaa miten saada herätettyä Gil -nimisen naapuripojan huomio heitä kohtaan.
Markku Ihonen

Markku Ihonen (s. 1960) on suomalainen kirjallisuustieteilijä. Hän on työskennellyt Tampereen yliopiston tutkimuksen kehittämispäällikkönä vuodesta 2016.
Ihonen valmistui maisteriksi suomen kielen ja kirjallisuuden oppiaineesta Joensuun yliopistossa 1986. Tohtorksi hän väitteli Suomen kirjallisuudesta Tampereen yliopistossa 1992. Ihonen työskenteli tutkija-opettajana Joensuun ja Tampereen yliopistossa 1986–2002. Hän oli Tampereen yliopiston opetuksen kehittämispäällikkö 2002–2015 ja Tampereen yliopiston tutkijakoulun ma. johtaja 2014–2015.
Haute-Corse

Haute-Corse oli Ranskan entinen departementti Siihen kuului Korsikan saaren pohjoisosaan. Departementti oli pinta-alaltaan 4 666 neliökilometriä, ja vuonna 2005 siellä oli noin 149 000 asukasta. Departementin pääkaupunki oli Bastia.
Departementti muodostettiin vuonna 1975 jakamalla Korsikan departementti kahtia. Sama alue on ennenkin ollut oma departementtinsa: vuosina 1793–1811 sen nimi oli Golo.
Korsikan aluevaalien jälkeen 1. tammikuuta 2018 Haute-Corsen departamentti yhdistyi eteläisen Corse-Sudin kanssa yhdeksi Corsen departamentiksi.
Haut-Rhin

Haut-Rhin oli Ranskan departementti numero 68. Se sijaitsi maan itärajalla, Alsacen hallintoalueella, Saksan ja Sveitsin rajalla, Reinjoen varrella. Departementin nimi merkitseekin Ylä-Reiniä. 
Departementin pinta-ala oli 3 525 neliökilometriä, ja vuonna 2011 siellä oli 753 056 asukasta. Departementti oli jaettu kuuteen arrondissementtiin, 31 kantoniin ja 377 kuntaan. Pääkaupunki oli Colmar.
Haut-Rhin ja Bas-Rhin yhdistyivät 1. tammikuuta 2021 Collectivité européenne d’Alsace -nimiseksi alueeksi.
Historia.
Haut-Rhin on yksi Ranskan vallankumouksen ajoilta periytyvistä 83 departementista. Se muodostettiin vuonna 1790 Alsacen provinssin eteläosasta. Vuonna 1871 departementti liitettiin Saksan keisarikuntaan osana Elsass-Lothringenia nimellä "Bezirk Oberelsaß". Tällöin siitä myös erotettiin Ranskalle jäänyt Belfortin alue, josta myöhemmin muodostettiin erillinen Territoire de Belfort -niminen departementti. Ensimmäisen maailmansodan päättymisestä lähtien departementti on jälleen kuulunut Ranskalle lukuun ottamatta toisen maailmansodan saksalaismiehitystä.
1. tammikuuta 2015 lakkautettiin kaksi arrondissementtia Haut-Rhinin departementissa; Guebwiller ja Ribeauvillé. Ne liitettiin Thannin ja Colmarin arrondissementteihin, jolloin muodostettiin uudet arrondissementit Thann-Guebwiller ja Colmar-Ribeauvillé. 
Elinkeinoelämä.
Haut-Rhin on yksi Ranskan rikkaimmista departementeista. Peugeot'n tehtaat sijaitsevat Mulhousessa. Alueella on vähemmän työttömyyttä kuin muualla Ranskassa. Monet departementin asukkaat käyvät myös Sveitsin puolella töissä.
Haut-Rhinin matkailun vetonaulana on talviurheilu, erityisesti laskettelu (11 keskusta) ja murtomaahiihto. Departementin matkailukohteita ovat myös Mulhousen eläintarha ja automuseo. Haut-Rhin on myös tunnettua viinialuetta. Departementista on kolme kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Eguisheim, Hunawihr ja Riquewihr.
Kempten

Kempten on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee Iller-joen varrella Allgäun alueella lounaisessa Baijerissa. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 68 940. Sen pinta-ala on 63,3 neliökilometriä ja asukastiheys 1 089 as./km². Kempteniä pidetään yhtenä Saksan vanhimmista kaupungeista.
Historia.
Antiikin kreikkalainen maantieteilijä Strabon mainitsee noin 50 eaa. kelttiläisen asutuksen nimeltä "Kambodunon". Tätä pidetään vanhimpana kirjallisena lähteenä mistään saksalaisesta kaupungista. Mitään arkeologista todistetta kelttiläisen asutuksen tueksi ei ole kuitenkaan löydetty. 15 eaa. roomalaisen sotapäällikön Nero Claudius Drusuksen ja hänen veljensä Tiberiuksen johtama joukko valtasi ja tuhosi erään kelttiläisen asutuksen. Myöhemmin asutukselle annettiin nimi "Cambodunum". Asutuksesta rakennettiin klassinen roomalainen kaupunki kylpylöineen, foorumeineen ja temppeleineen. Alun perin puusta rakennettu kaupunki rakennettiin uudelleen kivestä tulipalon tuhottua siitä suuren osan vuonna 69.
Vuonna 233 kaupungin tuhosivat alemannit. Cambodunumin alkuperäinen sijainti tuolloin hylättiin ja siirrettiin strategisesti turvallisempaan paikkaan Burghalde-kukkulalle lähelle Iller-jokea. Vuoden 488 tienoilla viimeiset roomalaisjoukot jättivät alueen ja kaupunki päätyi täysin alemannien käsiin. Vuonna 683 kaupungin tuhosivat frankit. Syynä pidettiin kaupungin antamaa tukea frankkien valtakuntaa vastustavalle kapinalle.
Vuoden 747 tienoilla Sveitsin St. Gallenista saapuneet irlantilaismunkit Magnus ja Theodore asettuivat alueelle evankelisoidakseen sen. Vuonna 752 sinne perustettiin luostari. Kaarle Suuren vaimon Hildegardin tuen avulla luostarista tuli yksi huomattavimmista luostareista frankkien valtakunnassa. Vuonna 941 aloitettiin luostarin ja kaupungin jälleenrakentaminen madjaarien ja Augsburgin piispan aiheuttamien hävitysten jäljiltä. Vuonna 1289 kuningas Rudolf I Habsburgilainen myönsi kaupungille valtakunnankaupungin arvon. Napoleonin sotien aikana kaupunki siirtyi Baijerille.
Toisessa maailmansodassa Kemptenissä toimi Dachaun keskitysleirin alaleiri.
Ystävyyskaupungit.
Kemptenillä on viisi ystävyyskaupunkia:
Agnes

Agnes on naisen etunimi. Nimi on latinalainen versio kreikan puhtauteen tai siveyteen viittaavasta nimestä "Hagne". Nimi on liitetty myös lampaisiin, koska latinan saman­kaltainen sana "agnus" merkitsee karitsaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 3 428 Agnes-nimen saanutta naista.
Agnesin nimipäivä on 21. tammikuuta, Pyhän Agnesin muistopäivänä.
Puolalais-suomalainen laulaja Agnieszka Pihlava käyttää nimeä Agnes taiteilijanimenään.
M/S Wilson Star

M/S Wilson Star () on ruotsalaisen Ab Westcon omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1989 J. J. Sietasin telakalla Hampurissa Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 4 017 tonnia. "Wilson Star" on rekisteröity Maltan lipun alle.
Käyttöhistoria.
Vuonna 1989 alus luovutettiin ahvenanmaalaisen Godby Shipping -ryhmään kuuluvan Minicarriers Ab:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Ahvenanmaalla sijaitseva Brändö. Tuolloin laivan nimi oli "Mini Star". Tämän jälkeen Transfennica vuokrasi aluksen.
8. helmikuuta 1999 aluksen omistaja allekirjoitti sopimuksen Mini Starin myynnistä. Uuden omistajan, ruotsalaisen Ab Westcon omistukseen alus päätyi 16. kesäkuuta. Syy myyntiin oli merenkulun kiristyvä kilpailu. Myynti päätti myös Transfennican rahtaussopimuksen. 
Maaliskuussa 2003 alus sai nykyisen "Wilson Star" -nimensä.
Exhumed of the Earth

Exhumed of the Earth (WIHU 9417) on australialaisen doom metal -yhtye Paramaeciumin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. "Exhumed of the Earth" kuuluu sekä doom metalin että kristillisen metallimusiikin merkkiteoksiin.
Äänitys ja yleiskatsaus.
"Exhumed of the Earth" äänitettiin Toybox Studiosissa, Northcoressa, Melbournessa 12. huhtikuuta ja 1. toukokuuta välisenä aikana. Albumin tuotti Paramaecium. Ääniraidat yhdisti Paramaecium ja Mark Tulik, joka vastasi myös studion laitteistosta. Äänityksissä yhtye sovitti muun muassa eeppisen, 17 minuutin "The Unnatural Conception" -kappaleen alkuun taidemusiikin soittimia, joista vastasi kaksi vierailevaa muusikkoa. Rosemary Sutton soitti viulua ja Judy Hellemons huilua. Kitarasäröissä yhtye käytti ainoastaan Marshall-vahvistinta eikä muita tehokeinoja.
Paramaecium julkaisi "Exhumed of the Earthin" itsenäisesti, jonka jälkeen yhtye teki jakelusopimuksen Witchhunt Recordsin kanssa. Myöhemmin yhtye on antanut jakeluoikeuksia useammallekin levy-yhtiölle, mutta "Exhumed of the Earthin" kopioita ei ole nykyisin helppoa löytää. Albumin musiikki on doom metalia, jossa on death metal -vaikutteita. Jälkeen mainittua on kuultavissa Andrew Tompkinsin murinalaulussa, ja esimerkiksi kappaleella "Injudicial". Albumin tyyliä on usein verrattu My Dying Briden vanhaan tuotantoon varsinkin sen vuoksi, että sanoitusten raamatulliset viittaukset on toteutettu aistikkaasti.
"Exhumed of the Earth" sai arvostelijoilta hyvän vastaanoton ja keräsi yhtyeelle ihailijoita eri maista. Albumin musiikki on sen verran arvostettua, että Paramecium julkaisi siitä myöhemmin nuottikirjan.
Peter Yarrow

Peter Yarrow (31. toukokuuta 1938 New York – 7. tammikuuta 2025 New York) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hän oli osa folktrio Peter, Paul and Marya ja oli mukana säveltämässä yhtyeen kappaletta ”Lohikäärme Puff” ().
Yarrow’n vanhemmat olivat Ukrainan juutalaisia. Yarrow valmistui vuonna 1959 Cornellin yliopistosta Bachelor of Artsina pääaineenaan psykologia. Hän aloitti laulamisen Mary Traversin kanssa joulukuussa 1960, ja Peter, Paul and Mary syntyi pian tämän jälkeen. 
Yarrow oli vuosikymmenten ajan poliittisesti aktiivinen. Hän meni lokakuussa 1969 naimisiin tukemansa presidenttiehdokkaan Eugene McCarthyn veljentyttären Mary Beth McCarthyn kanssa. Lokakuussa 1970 Yarrow sai tuomion elokuussa 1969 tapahtuneesta 14-vuotiaan tytön lähentelystä; tuomiosta koitui laulajalle haittaa hänen myöhemmällä urallaan, sillä muun muassa huhtikuulle 2007 kaavailtu esiintyminen Bexley High Schoolissa jouduttiin perumaan opiskelijoiden vanhempien vaatimuksista. 
Myös Yarrow’n tytär Bethany on muusikko.
Mary Travers

Mary Travers (9. marraskuuta 1936 Louisville, Kentucky – 16. syyskuuta 2009 Danbury, Connecticut) oli yhdysvaltalainen laulaja, joka oli 1960-luvulta alkaen yksi Peter, Paul and Mary -folktrion jäsenistä. 
Travers syntyi Louisvillessä, Kentuckyssa ja valmistui Little Red School Housesta. Hän julkaisi 1970-luvun vuosina myös viisi sooloalbumia.
7. joulukuuta 2004 Mary Travers ilmoitti saavansa hoitoa leukemiaan. Hänelle suoritettiin sittemmin luuytimensiirto. Hän kuoli 16. syyskuuta 2009 kemoterapian aiheuttamiin komplikaatioihin.
Noel Stookey

Noel Paul Stookey (s. 30. joulukuuta 1937) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka on yksi folktrio Peter, Paul and Maryn jäsenistä. Hän on valmistunut Michiganin osavaltionyliopistosta. Stookeyn tunnetuin sävellys on "The Wedding Song (There Is Love)", jonka hän omisti Peter Yarrow'lle tämän naimisiinmenon kunniaksi. Hänellä on ollut menestyksekäs sooloura, jolla hän on tehnyt muun muassa gospelia.
Neal Schon

Neal Joseph Schon [ʃɔn] (s. 27. helmikuuta 1954) on yhdysvaltalainen rock-kitaristi.
Schon on saksalaista sukua, nimi on alun perin ollut Schön. Isä Matthew oli jazzmuusikko. Poika aloitti kitaransoiton 10-vuotiaana ja pääsi jo 15 vuoden ikäisenä Carlos Santanan yhtyeeseen vuonna 1970. Ensimmäinen Schonin Santanan kitaristina julkaisema albumi on "Santana III" vuodelta 1971.
Schon ennätti vaikuttaa myös Santanasta irtautuneessa Aztecassa ennen Journey-yhtyeen perustamista 1973. Hän johtaa kyseistä yhtyettä yhä. Schon on Journey-uransa ohella soittanut muun muassa Bad Englishissa ja Hardlinessa sekä Jan Hammerin, Sammy Hagarin ja Paul Rodgersin kokoonpanoissa.
Neal Schonilla on nykyisen neljännen vaimonsa Amberin kanssa viisi lasta. Hän on kärsinyt vuosia tinnituksesta.
Franco Pellizotti

Franco Pellizotti (s. 15. tammikuuta 1978 Latisana) on italialainen maantiepyöräilijä, kilpaili ammattilaisena vuosina 2001−2018. Hän sijoittui vuonna 2009 toiseksi Italian ympäriajossa ja voitti Ranskan ympäriajon mäkikirikilpailun.
Pellizotti jäi sivuun vuoden 2010 Italian ympäriajosta, koska hänen senhetkiset veriarvonsa eivät olleet samanlaiset, kuin Kansainvälisen pyöräilyliiton biologisessa passissa olleet. Kansainvälinen pyöräilyliitto asetti hänet kesällä 2010 kahden vuoden kilpailukieltoon ja asia meni urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka piti kilpailukiellon voimassa.
Väinö Hämäläinen (Mannerheim-ristin ritari)

Väinö Alpiin Hämäläinen (1. maaliskuuta 1920 Kerimäki – 26. lokakuuta 2005) oli suomalainen sotilasmestari ja Mannerheim-ristin ritari. Mannerheim-ristin ritariksi hänet nimitettiin 21. joulukuuta 1944 numerolla 167.
Eversti Adolf Ehnroothin tekemässä ja kenraalimajuri Aarne Blickin puoltamassa nimitysesityksessä todetaan muun muassa seuraavaa: "Heti jatkosodan alussa 1941 tunnettiin II/JR 7:n jääkärijoukkueen korpraali V. Hämäläinen reippaana ja pelkäämättömänä konepistoolimiehenä."
Sama nimitysehdotus jatkaa: "Tyrjän taistelun loppuvaiheissa 2. elokuuta 1941 illalla II/JR 7:n jääkärijoukkue sai tehtävän kiertää Iilampi ja hyökätä korsuihin ja bunkkereihin pesiytyneen vihollisen selkään. Näissä taisteluissa korpraali Hämäläinen haavoittui."
Asemasotavaiheen aikana alikersantiksi ylennetty Hämäläinen osallistui muun muassa niin sanotun Ojasen bunkkerin tuhoamiseen, johon käsky oli tullut kenraali Aarne Blickiltä. Hämäläinen varmisti varsinaisen tuhoamisosaston oikeaa sivustaa tuhoten samalla ryhmineen noin 30 vihollista ja varmistaen noin tunnin ajan tuhoamisosaston vetäytymisen.
Kannaksen suurhyökkäyksen aikana kesällä 1944 alikersantti V. Hämäläinen osallistui puolustustaisteluihin muun muassa Siiranmäessä ja Äyräpään ja Vuosalmen alueella tehden muun muassa vastahyökkäyksiä selustaan murtautuneita vastustajia ja hyökkäysvaunuja (rynnäkkötykkejä) vastaan. Kersantiksi ylennetty Hämäläinen sai sodan lopulla johdettavakseen jääkärijoukkueen.
Galmudug

Galmudug on tunnustettu valtion osa Somalian keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Puntmaahan, lännessä Etiopiaan ja etelässä sekä idässä muuhun Somaliaan, joka tällä hetkellä on YK:n tunnustaman väliaikaishallituksen käsissä. Nimi on yhdistelmä sanoista Galguduud ja Mudug. Galmug on pääosin Mudugin lääni, mutta myös pieni osa Galgaduudistakin kuuluu siihen. 
Toisin kuin Somalimaa, Galmudug ei Puntmaan tavoin pyri hakemaan tunnustusta itsenäisyydelleen kansakuntana. Se pyrkii liittymään yhdistyneeseen Somaliaan omana tasavaltanaan tulevaisuudessa.
Juurikorven rautatieasema

Juurikorpi (, ratakm 224+898) on rautatieliikennepaikka Kotkan radan varrella Kotkan kaupungin Juurikorven kylässä. Asemarakennus on puurakenteinen. Henkilöliikenteen junat eivät enää pysähdy ja kaikki laiturit on purettu. Asemalla on kaikkiaan kolme raidetta, kaikki sähköistettyjä. Ennen asemalla oli enemmänkin sivuraiteita.
Juurikorven aseman eteläpuolelta erkanee vuonna 1984 rakennettu Juurikorpi–Hamina-rata Kotkaan menevästä radasta.
Asemarakennuksen pihalla sijaitsee vuonna 1984 pystytetty Kymin Patteriston muistomerkki.
Agneta

Agneta on naisen etunimi, ruotsalainen muunnos kansainvälisemmästä nimestä Agnesista. Suomessa nimi esiintyy myös muodossa "Agneetta".
Agnes puolestaan on latinalaisversio kreikan puhtauteen tai siveyteen viittaavasta nimestä Hagne. Nimi on liitetty myös lampaisiin, koska latinan samankaltainen sana "agnus" merkitsee karitsaa.
Huhtikuuhun 2025 mennessä Suomessa on rekisteröity Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 406 Agneta-nimen saanutta naista. Samana aikana Agneetta on annettu nimeksi noin 50–70 60 naiselle.
Jevgeni Petrov (pyöräilijä)

Jevgeni Vladimirovitš Petrov (, s. 25. toukokuuta 1978 Ufa, Neuvostoliitto) on venäläinen maantiepyöräilijä, joka ajoi ammattilaisena vuosina 2001–2016.
Ennen ammattilaisuraansa Petrov saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden maantieaika-ajon MM-kilpailussa vuonna 1999. Seuraavana vuonna hän voitti ikäluokan maailmanmestaruuden sekä maantie- että aika-ajossa.
Jimi Matala

Jimi Matala (alkuperäiseltä nimeltä "Earthworm Jim") on yhdysvaltalainen vuosina 1995–1996 valmistunut piirrossarja. Sarjaa tehtiin yhteensä kaksi tuotantokautta, joka koostui yhteensä 23 jaksosta. Sarja perustuu "Earthworm Jim" -videopeleistä tutuksi tulleeseen pelihahmoon.
Suomessa piirrossarjaa esitti televisiokanava Nelonen vuonna 1998 suomenkielisellä tekstityksellä.
Synopsis.
Sarja kertoo Jimi Matala (Earthworm Jim) -nimisestä kastematosupersankarista, joka taistelee pahoja voimia vastaan robottipuvussa. Hänen aisaparinaan on Pete Penikka (Peter Puppy) -niminen koira. 
Ääninäyttelijät.
Luettelossa sarjan pääosanäyttelijät. Luettelo ei myöskään sisällä kaikkia roolihahmoja. Roolihahmojen nimet alkuperäisen englanninkielisen version mukaan. Suluissa mahdollinen hahmon suomennosnimi, jota käytetty televisiokanava Nelosen esityskerralla suomenkielisessä tekstityksessä.
Yläsommee

Yläsommee eli Sverdlovo () on maaseututaajama Johanneksen kaupunkikunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella, Viipurin kaupungin eteläpuolella.
Yläsommeen kylä Suomessa.
Yläsommee kuuluu Suomen Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovuttamiin alueisiin. Suomelle kuuluessaan Yläsommeen kylä sijaitsi Viipurin maalaiskunnan eteläosassa. Se rajoittui etelässä Johanneksen kuntaan ja idässä Kuolemajärven kuntaan. Maalaiskunnan alueella sen naapurikyliä olivat Alasommee, Rikkola, Järvelä ja Korpela–Autio. 
Asutus.
Vuonna 1937 Yläsommeen kylässä oli 748 asukasta. Yläsommeen kylään kuului virallisesti myös Porlampi (nyk. Sveklovitšnoje), joka omine kyläkeskustoineen ja kouluineen, katsottiin usein kuitenkin omaksi kyläkseen. Yläsommeen koulupiiriin kuului myös pieni Järvelän kylä, jossa oli vuonna 1937 vain kolme asukasta. Yläsommeen kyläkeskustan ja Porlammin lisäksi kylän alueella erotettavissa vielä Myllymäen kylänosa. 
Yläsommeella oli Samolan osuuskaupan myymälä sekä Hottisen ja Virolaisen yksityiskaupat. Lisäksi Porlammissa oli myös Samolan osuuskaupan myymälä ja Pesosen yksityiskauppa.
Vuonna 1937 Yläsommee–Porlammin alueella oli 2 899 ha metsää, 1 526 ha peltoa ja 125 ha niittyä. Yläsommee olikin Viipurin maalaiskunnan peltorikkain kylä. Karjataloutta edisti Yläsommeen tarkastusyhdistys. Yläsommeella toimi myös maidonmyyntiosuuskunta, joka myi maitonsa Valiolle Viipuriin.
Yhdistystoimintaa edustivat Yläsommeen ja Porlammin nuorisoseurat, joilla kummallakin oli oma talo sekä Yläsommeen marttayhdistys (per. 1932) ja Porlammin marttakerho (per. 1934). Yläsommeen nuorisoseurantalo oli rakennettu vuonna 1911 ja laajennettu 1927. Porlammin nuorisoseurantalo oli puolestaan rakennettu vuonna 1925.
Kansakoulut.
Yläsommeen koulupiiriin kuului suurin osa Yläsommeen kylää, pieni Järvelän kylä sekä Korpela–Aution kylästä Korpelan kartanon alue. Vuonna 1939 Yläsommeen koulussa oli kolme opettajaa ja 69 oppilasta. 
Yläsommeen länsiosa eli Porlammin alue muodosti oman koulupiirin, johon kuului myös pääosa Savolaisen kylää. Porlammin koulussa oli kolme opettajaa ja 52 oppilasta.
Sota-aika.
Talvisodan loppuvaiheessa neuvostojoukot valtasivat Yläsommeen alueen. Kylän asukkaat oli evakuoitu jo sodan alkuvaiheessa Keski-Suomeen. Moskovan rauhassa Yläsommee luovutettiin Neuvostoliitolle ja yläsommeelaisista tuli kodittomia. Jatkosodassa Suomi valtasi luovutetut alueet takaisin. Takaisinvaltauksen yhteydessä suuri joukko neuvostosotilaita ja sotilaskalustoa jäi mottiin Porlammin aleelle. Takaisinvaltauksen jälkeen yläsommeelaiset pääsivät palaamaan koteihinsa ja aloittamaan jälleenrakennuksen. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä vuonna 1944 ja alue luovutettiin uudelleen. 
Neuvostoliitossa Yläsommee tuli kuulumaan Nuoraan kyläneuvostoalueeseen.
Malaxkallan

Malaxkallan on saari Merenkurkun saaristossa. Se on osa Maalahden kuntaa ja sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Bergön saaresta luoteeseen. Saaren pituus lounas–koillinensuunnassa on noin 240 metriä ja luode–kaakkosuunnassa noin 400 metriä. Malaxkallan on kokonaisuudessaan suojeltu (Natura 2000).
Saarella on kalastajamökkejä sekä suojasatama.
Mario Melchiot

Mario Melchiot (s. 4. marraskuuta 1976 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Wigania. 187 senttimetriä pitkä Melchiot pelaa puolustuksessa, joko oikealla laidalla tai keskellä.
Amsterdamin Ajaxin junioriakatemiasta huipulle noussut Melchiot edusti Ajaxin ykkösjoukkuetta kolmen kauden ajan voittaen seurassa Alankomaiden mestaruuden vuonna 1998 ja KNVB-cupin vuosina 1998 ja 1999. Kesällä 1999 hän siirtyi lontoolaisen Chelsean riveihin bosman-säännön turvin. Chelseassa hänen suurimmaksi saavutuksekseen jäi FA Cupin voitto vuodelta 2000.
Heinäkuussa 2004 Melchiot solmi kaksivuotisen sopimuksen Birminghamin kanssa. Keväällä 2006 seura kuitenkin putosi valioliigasta, ja hän siirtyi Ranskaan, Rennesiin, yhden vuoden sopimuksella. Melchiot kuului joukkueen runkopelaajiin, mutta sopimuksen päätyttyä hän siirtyi takaisin Englantiin; 15. kesäkuuta 2007 Wigan tiedotti hankkineensa Melchiotin ilmaisella siirrolla. Vain noin kuukautta myöhemmin, 24. heinäkuuta, hänet nostettiin joukkueen kapteeniksi Arjan de Zeeuwin siirryttyä Coventryyn.
Alankomaiden maajoukkueessa Melchiot debytoi 11. lokakuuta 2000 Portugalia vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Yhteensä hän on pelannut 17 A-maaottelua.
Gaius (nimi)

Gaius ja sen muunnelma Caius ovat nykyisen Italian alueelta periytyviä kansainvälisiä miehen etunimiä. Antiikin Roomassa ne olivat yleisiä miehen praenomeneja eli nimiä, joita sai antaa vain Rooman kansalaisille. Nimet ovat peräisin etruskeilta, esiroomalaiselta kansalta, mutta niiden merkitystä ei tunneta.
Helmikuuhun 2024 mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut muutamia kymmeniä Gaius-nimisiä miestä ja noin 170 Caiusta. Suomessa yleisin muoto on suomalaistettu Kaius, jolla kantajia on ollut lähes 800.
Leijona Viina

Leijona Viina on suomalainen Anora Groupin valmistama viina. Vahvuudeltaan se on 32-tilavuusprosenttista.
Vuodesta 2018 lähtien Leijona Viina on ollut litramäärältään Alkon myydyin tuotemerkki.
Kaipola (Viipurin mlk)

Kaipola oli kylä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin kylän alue kuuluu Venäjälle, mutta on asumaton. Kaipolan kylä sijaitsi Viipurin maalaiskunnan pohjoisosassa Antrean vastaisella rajalla. Kaipolan naapurikyliä olivat Viipurin maalaiskunnan alueella Kilpeenjoki ja Ihantala sekä Antrean puolella Kavantsaari. Kaipola kuului Ihantalan seurakuntaan. 
Asutus.
Kaipolassa oli 233 asukasta vuonna 1937. Kaipolan läpi kulki kantatie 61, jonka varteen kylän keskusta oli muodostunut. Vuonna 1937 Kaipolassa oli 962 ha metsää, 265 ha peltoa ja 5 ha niittyä. Kaipolan kylä muodosti oman kansakoulupiirinsä. Vuonna 1939 koulussa oli kaksi opettajaa ja 41 oppilasta.
Historia.
Neuvostoliitto ei valloittanut Kaipolan aluetta talvisodan aikana, mutta Moskovan rauhassa alue oli luovutettava. Kaipolan väestö oli evakuoitu muualle Suomeen jo sodan alkuvaiheessa. Jatkosodassa Suomi valtasi luovutetut alueet takaisin. Takaisinvaltauksen jälkeen kaipolalaiset pääsivät palaamaan koteihinsa ja aloittamaan jälleenrakennuksen. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä vuonna 1944 ja alue luovutettiin uudelleen. 
Neuvostoliitossa Kaipolan tuli kuulumaan Kavantsaaren kyläneuvostoalueeseen. Venäjän kunnallishallintouudistuksessa alue tuli osaksi Antrean kunnallishallintoaluetta.
Irmeli Mäkelä

Hellä Muisto Irmeli Mäkelä (nyk. Liikanen; s. 18. lokakuuta 1942 Kotka) on suomalainen laulaja. Hän aloitti iskelmälaulajana, ja hänen suurin menestyksensä ajoittuu 1950-luvun loppuun ja 1960-luvun alkuun. Hän esitti Eurovision laulukilpailun Suomen-karsinnassa vuonna 1963 Börje Sundgrenin säveltämän ja sanoittaman voittajakappaleen ”Muistojeni laulu”, mutta Yleisradio valitsi sen esittäjäksi Englannin loppukilpailuun Laila Halmeen.
Mäkelän tunnetuimmat levytykset ovat Erik Lindströmin ”Liian vähän aikaa” (1959) ja ”Virran viemää” (1959). Mäkelä on mukana elokuvassa "Iskelmäketju" (1959), jossa hän laulaa kappaleet ”Toinen oikealta” ja ”Kultainen ruusu”.
Iskelmälaulajan uransa jälkeen Mäkelä on keskittynyt klassiseen musiikkiin. Hän on esiintynyt muun muassa ooppera- sekä passio- ja oratoriosolistina. Hänen äänialansa on mezzosopraano. Hän muun muassa esitti nimiroolin Kotkan oopperan "Carmenissa" keväällä 1974 ja sai "Helsingin Sanomien" Seppo Heikinheimolta varsin suopean arvion..
Foday Sankoh

Foday Saybana Sankoh (17. lokakuuta 1936 Masang Mayoso, Tonkolilin piirikunta, Brittiläinen Sierra Leone – 29. heinäkuuta 2003 Freetown, Sierra Leone) oli vallankumousrintama Revolutionary United Frontin johtaja kymmenvuotisen Sierra Leonen sisällissodan aikana. Sankoh kuului syntyperältään temnejen ja lokojen etnisiin ryhmiin.
Sankoh oli entinen Sierra Leonen armeijan korpraali ja hän sai sissisotakoulutusta Libyassa. Hänen vuonna 1991 aloittamassaan sisällissodassa Sierra Leonessa kuoli 50 000–200 000 ihmistä. Sankoh vangittiin vuonna 2000 ja hän sai 17 syytettä erilaisista sotarikoksista. Hän kuitenkin kuoli sairauskohtaukseen ennen oikeudenkäyntiä.
Jim Varney

James Albert ”Jim” Varney, Jr. (15. kesäkuuta 1949 – 10. helmikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Varney tunnetaan parhaiten Ernest-sarjan elokuvista, joissa hän esittää Ernest P. Worrellia, uskomattoman tyhmää, mutta hyvätahtoista junttia. Hän toimi myös Slinkyn äänenä elokuvissa "Toy Story – leluelämää" ja "Toy Story 2".
Varhainen elämä.
Varney oli perheensä neljäs lapsi ja ainoa poika. Hän innostui teatterista jo nuorena ja voitti monia palkintoja draamakilpailuissa Lafayetten lukiossa. Hän meni 15-vuotiaana Murrayn yliopistoon, jossa hän esitti Charles Dickensin joulutarinan Ebenezer Scroogea paikallisessa teatterissa. Jo 17-vuotiaana Varney alkoi esiintyä yöklubeissa ja kahviloissa.
Ura televisiomainoksissa.
Varney esiintyi ensimmäisen kerran Ernestinä vuonna 1980, jossa hän kierteli Yhdysvaltojen marketteja kaupaten maitoa, jotta voisi edistää sen tuotantoa. Myöhemmin Ernest esiintyi myös New Orleansin televisiossa mainossarjassa, jossa puhuttiin maakaasuista.
Varney esitti myös kahta muuta henkilöä, kersantti Glorya ja Auntie Neldaa. Kersantti Glory on humoristinen poratyöntekijä, kuka pitä palopuheita edistääkseen jälleen maidon tuotantoa. Auntie Nelda esiintyi myös lukuisissa mainoksissa, ennen kuin Varney pääsi esiintymään elokuviin "Dr. Otto and the Riddle of the Gloom Beam", "Ernest Saves Christmas", ja "Ernest Goes to Jail". 
Myöhemmin Ernest P. Worrelista tuli niin suosittu, että hän pääsi esiintymään televisiosarjassa "Hey, Vern, It's Ernest!".
Muu ura.
Varney esiintyi toistuvana vierailijana televisiosarjassa "Fernwood 2 Night". Myöhemmin hän antoi äänensä Slinky-koiralle elokuvissa "Toy Story" ja "Toy Story 2" sekä "Cookie" Farnsworthille elokuvaan "Atlantis – Kadonnut kaupunki". Lisäksi hän oli vierailevana ääninäyttelijänä "Simpsoneiden" 9. tuotantokaudella jaksossa "Työni on huvini", Rexin äänenä sarjassa "Wilder Napalm", prinssi Carlos Charmainen äänenä sarjassa "Roseanne". Varney näytteli myös vihollista elokuvassa "3 Ninjas: Hign Noon at Mega Mountain". Lisäksi hänet voidaan nähdä Hank Williams, Jr.:n musiikkivideossa "All My Rowdy Friends are Coming Over Tonight." Varneylla oli myös pääosarooli elokuvissa "Juntit Beverly Hillssissä" ja "Snowboard Academy" sekä pieni sivuosarooli elokuvassa "100 Proof".
Yksityiselämä.
Varney oli kahdesti naimisissa, joista molemmat päätyivät eroon. Lisäksi hän oli tunnettu rockfani, joka piti Chuck Berrystä, Little Richardista, ja Smile Islandista. Lisäksi Varney esiintyi Ernestinä sairaaloissa viihdyttäen sairaita lapsia.
Kuolema.
Koko elämänsä raskaasti tupakoineella Varneylla todettiin keuhkosyöpä, minkä seurauksena hän kuoli 20. helmikuuta vuonna 2000 Nashvillessä. Hänet on haudattu Lexingtonin hautausmaalle.
Saarinen

Saarinen on suomenkielinen sukunimi. Se on enimmäkseen nuorehko länsisuomalainen nimi, joka osassa tapauksista on otettu ruotsinkielisen nimen tilalle, osassa perustuu siihen, että talon tai torpan nimestä on -nen-johdinta käyttämällä johdettu sukunimi henkilöille, joiden talon tai torpan nimi on sisältänyt sanan "saari".
Saarinen esiintyy myös järvien nimenä.
Owens-Illinois

Owens-Illinois Inc. on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö (NYSE: OI ), jonka toimialaan kuuluu lasi- ja muovipakkausten valmistaminen. Maailman lasipakkauksista noin puolet on Owens-Illinoisin, sen tytäryhtiöiden tai lisenssinhaltijoiden valmistamia. Yhtiöllä on noin 28 000 työntekijää 22 eri maassa ja sen pääkonttori sijaitsee Perrysburgissa, Ohiossa. Yhtiön liikevaihto oli 7,5 miljardia dollaria vuonna 2006, jolla se kuuluu Fortune 500 -luetteloon.
Yhtiö perustettiin nimellä Owens Bottle Company vuonna 1903 ja se muutti nimensä muotoon Owens-Illinois Glass Company vuonna 1929. Vuodesta 1965 lähtien nimi on ollut Owens-Illinois, Inc. Owens-Illinois kuului Dow Jones Industrial Average -indeksiin 1. kesäkuuta 1959–12. maaliskuuta 1987.
Suomessa Owens-Illinois -konserniin kuului vuosina 1995-2009 Kotkassa sijainnut lasipakkausten valmistaja Karhulan Lasi Oy. Tehdas suljettiin vuodenvaihteessa 2009-2010 lasipullojen tuotannossa olevan ylikapasiteetin vuoksi.
Quakenbrück

Quakenbrück on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa.
Se sijaitsee Hasejoen varrella ja kuuluu Osnabrückin piirikuntaan. Vuoden 2015 lopussa kaupungin asukasluku oli 12 845. Pinta-alaltaan se on 17,95 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys kaupungissa on 715 as./km². Quakenbrück oli aikoinaan Hansaliiton jäsen.
Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa torin () ympäristö kirkkoineen ja raatihuoneineen sekä Stadtmuseum Quakenbrück. Addrupin kylä sijaitsee Quakenbrückin pohjoispuolella. Kaupungilla on ystävyyskaupunkitoimintaa Ranskan Alençonin, Yhdysvaltain Conwayn, Puolan Dobre Miaston ja Saksan Wesenbergin kanssa.
Tulcea (piirikunta)

Tulcea on piirikunta Romanian Dobrudžassa. Piirikunnan pääkaupunki on Tulcea. Sen pinta-ala on 8 499 km² ja siellä on noin 208 242 asukasta (vuonna 2014). 
Maantiede.
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 8 499 km². Pinta-alasta kolmasosa on Tonavan suistoa. Suistoalue kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon ja siitä on tehty Unescon biosfäärialue.
Tulcean piirikunta rajautuu idässä Mustaanmereen, lännessä Brăilan piirikuntaan, luoteessa Galaţin piirikuntaan, etelässä Constanţan piirikuntaan ja pohjoisessa Ukrainan Odessan alueeseen. 
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 201 462 asukasta ja sen väestötiheys oli 23,7 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 89,13 prosenttia, venäläisiä ja lipovaneja 5,41 prosenttia, romaneja 1,87 prosenttia, turkkilaisia ja tataareja 0,93 prosenttia sekä kreikkalaisia 0,65 prosenttia.
Ma’ale Adumim

Ma’ale Adumim () on juutalaissiirtokunta Israelin vuoden 1967 jälkeen miehittämällä Länsirannalla Jerusalemin itäpuolella. Siirtokunta perustettiin vuonna 1975, ja vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 37 670.
Historia.
Adumimmin rinne mainitaan Vanhan testamentin Joosuan kirjassa kohdassa 15:7, jossa kuvaillaan Juudan ja Benjaminin heimon raja-aluetta. Nykyisen siirtokunnan alueella sijaitsee Bysantin valtakunnan aikana rakennettu Martyriuksen luostari.
Israel valtasi Länsirannan Jordanialta kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Maassa syntyi sodan jälkeen siirtokuntaliike, jonka jäsenet pyrkivät asettumaan miehitetyille alueille. Vuonna 1975 Ma’ale Adumimiin asettui 23 juutalaista siirtolaisperhettä ja se tunnustettiin valtion taholta omana paikallisneuvostonaan vuonna 1979. Siirtokunta oli osa Jerusalemia ympäröivien siirtokuntien kehää, joiden tarkoituksena oli vahvistaa Israelin otetta Itä-Jerusalemista. Siirtokunta kasvoi nopeasti ja vuonna 1991 siitä tehtiin Juudean ja Samarian hallintoalueen ensimmäinen kaupunki. Clintonin rauhansuunnitelman mukaan Ma’ale Adumimin oli tarkoitus jäädä Israelille.
Israelissa Ma’ale Adumimin säilyminen Israelin käsissä on pidetty välttämättömänä. Israelissa on ollut esillä myös niin sanottu E1 -suunnitelma, jonka mukaan Ma’ale Adumim yhdistettäisiin Jerusalemiin asuintalorakennuttamisella. Hanke on kuitenkin kohdannut huomattavaa kansainvälistä vastustusta. Tämä eristäisi muun Palestiinan Jerusalemista, jonka itäosaa palestiinalaiset ovat vaatineet maansa pääkaupungiksi. E1 hyväksyttiin virallisesti elokuussa 2025.
Israelin siirtokuntia on pidetty laittomina, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan ”valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään”. Israel kiistää väitteen, koska se ei väitteensä mukaan ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja"."
Väestö.
Ma’ale Adumimin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 37 670. Siirtokunnan asukkaista noin 20 prosenttia on uskonnollisia juutalaisia. Noin 15 prosenttia on siirtolaisia Yhdysvalloista ja toiset 15 prosenttia entisen Neuvostoliiton alueelta.
Tero Föhr

Tero Föhr (s. 1. elokuuta 1980) on suomalainen suunnistaja, MM-mitalisti, joka aktiiviaikanaan kuului suunnistuksen maailman kärkeen. Föhriä edustaa Vehkalahden Veikkoja. Vuonna 2006 hän ankkuroi Vehkalahden Veikot Jukolan Viestin voittoon ja on siten viimeisin Jukolan Viestin voiton ankkuroinut suomalainen suunnistaja. 
Saavutukset.
World Games
Yksityiselämä.
Föhr asuu Jyväskylässä perheensä kanssa. Hän työskentelee Hankasalmen suunnistuslukion päävalmentajana.
Lapin liitto

Lapin liitto on yksi Suomen 18 maakuntaliitosta.
Liitto tukee Lapin kuntien toimintaedellytyksiä ja edistää kuntien välistä yhteistyötä.
Vuonna 2019 liitossa työskenteli vakituisesti 38 ja määräaikaisesti 24 työntekijää.
Lapin liitto on mukana kansainvälisessä yhteistyössä erityisesti arktisilla alueilla ja osallistuu Euroopan unionin ohjelmiin.
Lapin liitossa toimii myös Europe Direct Lappi -tietopiste, joka tarjoaa tietoa Euroopan unionista ja sen toiminnasta.
Lapin liitossa toimii myös Europe Direct Lappi -tietopiste, joka tarjoaa tietoa Euroopan unionista ja sen toiminnasta.
Chicago Sun-Times

Chicago Sun-Times on yhdysvaltalainen sanomalehti, jota julkaistaan Chicagossa. Lehti on perustettu vuonna 1948 ja se ilmestyy päivittäin. Lehden päivittäinen levikki on 368 062 kappaletta ja sunnuntainumeron levikki 324 074.
Toinen Chicagossa ilmestyvä sanomalehti on "Chicago Tribune".
Helen Gallagher

Helen Gallagher (19. heinäkuuta 1926 – 24. marraskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
New Yorkissa vuonna 1926 syntyneellä Gallagherilla oli englantilaisia, irlantilaisia ja ranskalaisia sukujuuria. Hänet tunnettiin vuosikymmenien ajan Broadway-esiintyjänä. Hänellä oli rooleja muiden muassa musikaaleissa "Make a Wish", "Hazel Flagg", "Portofino", "High Button Shoes", "Sweet Charity" ja "Cry For Us All". Hänelle on myönnetty Tony-palkinnot roolista musikaalissa "Pal Joey" vuonna 1952 sekä musikaalissa "No, No, Nanette" 1971. 
Vuonna 1977 Gallagher esiintyi elokuvassa "Roseland". Hänellä oli lisäksi merkittävä televisiorooli sarjassa "Ryan's Hope" vuosina 1975–1989. Hän voitti Maeve Ryanin osallaan Emmy-palkinnot vuosina 1976, 1977 ja 1988. 
Gallagherilla oli vähäisempiä televisiorooleja "Ryan's Hopen" päätyttyä. Hän oli naimisissa Frank Wisen kanssa, mutta erosi jo 1958.
Sundancen elokuvajuhlat

Sundancen elokuvajuhlat () on elokuvajuhla, joka järjestetään vuosittain Park Cityn kaupungissa Utahissa, Yhdysvalloissa. Tapahtuma luetaan merkittävyydeltään samaan joukkoon Cannesin, Venetsian, Berliinin ja Toronton elokuvajuhlien kanssa.
Elokuvajuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 1978 Salt Lake Cityssä, tuolloin nimellä Utah/US Film Festival. Sydney Pollackin puolittain vitsinä esittämän ehdotuksen perusteella vuoden 1980 tapahtumaa päätettiin lykätä tammikuulle 1981 ja järjestää se Park Cityn talviurheilukaupungissa useampien kävijöiden houkuttelemiseksi.
Vuonna 1985 elokuvajuhlien järjestäjätahoksi tuli Sundance Institute, mutta tapahtuman nimi vaihtui Sundancen elokuvajuhliksi vasta vuonna 1991. Robert Redfordin perustama Sundance Institute ja siten myös elokuvajuhlat saivat nimensä Sundance Kidiltä, jota Redford esitti vuoden 1969 elokuvassa "Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat".
Suomalaiset Sundancessa.
Jenni Toivoniemen "Treffit" voitti Sundancen elokuvajuhlien kansainvälisen lyhytelokuvakilpailun vuonna 2013. Saamelaisen Marja Helanderin "Eatnanvuloš Lottit – Maan sisällä linnut" (2018) otti osaa Sundancen lyhytelokuvakilpailuun vuonna 2018. Ohjaaja Teemu Niukkasen ja käsikirjoittaja Antti Toivosen "Saatanan kanit" nähtiin ensi-illassa Sundancen festivaalilla 2017. Niukkasen ja Toivosen lyhytelokuva "Onko sulla nälkä?" otti osaa lyhytelokuvien kilpasarjaan 2019.
Sundancen elokuvajuhlilla esitettiin tammikuussa 2022 kolme suomalaista elokuvaa: Alli Haapasalon "Tytöt tytöt tytöt", Hanna Bergholmin "Pahanhautoja" sekä Tania Andersonin dokumentti "The Mission". Niistä Haapasalon elokuva oli valittu kansainväliseen kilpasarjaan.
Rasmus (satuhahmo)

Rasmus on päähenkilö Astrid Lindgrenin kahdessa satukirjassa. Kirjoissa Rasmus on pieni 9-vuotias poika. Hänellä ei ole vanhempia ja hän asuu lastenkodissa. Hän haluaisi saada kodin, mutta kukaan ei halua suoratukkaista poikaa. Rasmus karkaa ja lähtee kulkurin matkaan. Kulkuri on palaamassa kotiinsa ja Rasmus saa tietää saavansa vanhemmat, mutta haluaakin jäädä mieluummin kulkurin seuraan, josta vaimoineen tuleekin sitten Rasmukselle vanhemmat.
Kirjan "Rasmus, Pontus ja Höpö" Rasmukselle ja kirjan "Rasmus ja kulkuri" Rasmukselle yhteistä on vain se, että Eskil Dalenius näytteli molempia hahmoja 1950-luvun elokuvissa.
Rasmuksesta on tehty myös kolme elokuvaa.
Jarkko Huovila

Jarkko Huovila (s. 15. marraskuuta 1975) on suomalainen suunnistaja, viestin maailmanmestari ja moninkertainen arvokisamitalisti. Tampereen Pyrintöä edustanutta Huovilaa valmentaa Juha Liukkonen. Hän on voittanut kaksi kertaa (2000, 2003) Jukolan viestin norjalaisen Halden SK:n riveissä. Kauden 2012 alussa Huovila siirtyi Kalevan Rastiin. Kolmas Jukolan voitto tuli 2012 Vantaalla käydyssä kilpailussa. Nykyisin Huovila edustaa Kalevan Rastia.