tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rover 600-sarja

Rover 600-sarja on ylellinen perheauto, jota Rover valmisti vuosina 1993–1999.
Rover 600 oli Roverin uudelleen muotoilema Honda Accord, jota Honda myös valmisti Britanniassa, Swindonissa. Auton pohjarakenteesta suuri osa oli peräisin Hondalta, mutta autot kehitettiin samaan aikaan, ja Roverilla oli ryhmä suunnittelijoita paikan päällä Japanissa. Myös varustelu erotti Roverin Hondasta. 1,8-, 2,0- ja 2,3-litraiset rivi-4-bensiinimoottorit tulivat Hondalta. 2-litrainen turbodiesel ja turboahdettu bensiinimoottori olivat Roverin itse kehittämiä, muunnelmia muiden Rover-mallien moottoreista.
Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä 600 sai tulokseksi yksi ja puoli tähteä viidestä.
600-sarjan sisuksessa oli jalopuu- ja kromikoristeita, ja varustelutaso oli muutenkin korkea, mutta takajalkatilat arvioitiin pieniksi. Sisustus oli peräisin Japanissa myydystä Honda Ascot Innovasta, ainoana erona oli joissakin malleissa ollut matkustajan turvatyyny. Innovasta poiketen kojelaudan alaosassa ei ollut kangasverhoilua. 
Hondasta johdettua alustaa pidettiin mukavana muttei erityisen urheilullisena. Roverin hinta oli varusteluun nähden kilpailukykyinen ja selvästi edullisempi kuin esimerkiksi BMW 3-sarjan tai Mercedes-Benz C-sarjan vastaavien mallien.
Kuuden vuoden jälkeen Rover 600:n tuotanto päättyi keväällä 1999. Sen korvasi retrotyylisesti muotoiltu Rover 75, joka kehitettiin BMW:n johdon alaisena. 75 korvasi myös suuremman 800-sarjan.
Eeva Andersson

Eeva Katriina Andersson (s. 12. tammikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut fantasiaromaanin "Tiikerien tytär" (Jalava, 1998). Vuonna 2001 Andersson oli kirjoittamassa kirjaan jatko-osaa nimeltä "Viimeinen papitar", mutta se ei ole ilmestynyt.
Unión Española

Unión Española on chileläinen jalkapalloseura, joka on perustettiin 18. toukokuuta 1897 Santiago de Chilessä. Joukkue on pelannut kotiottelunsa vuodesta 1922 lähtien Santa Lauran -stadionilla, joka valmistui kyseisenä vuonna.
Joukkue on voittanut Chilen mestaruuden seitsemän kertaa, viimeisin vuodelta 2013. Joukkue on voittanut myös Copa Chilen neljä kertaa ja 1. divisioonan kerran: vuonna 1999.
Saavutukset.
Primera División
Copa Chile
Primera División B
Janet Asimov

Janet Asimov (Janet Opal Jeppson, 6. elokuuta 1926 – 25. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen psykoanalyytikko ja kirjailija. Janet Asimov alkoi kirjoittaa nuorten tieteiskirjallisuutta 1970-luvulla nimellä J. O. Jeppson. Hän oli naimisissa kirjailija Isaac Asimovin kanssa vuodesta 1973 aina Isaac Asimovin kuolemaan saakka 1992. He kirjoittivat yhdessä useita nuorille suunnattuja tieteiskirjoja, mukaan lukien "Norby"-sarjan. Vuonna 2002 Janet Asimov paljasti, että Isaac oli saanut HIV-tartunnan vuonna 1983 sydämenohitusleikkauksessa tehdystä verensiirrosta ja lääkärit olivat kieltäneet Asimoveja kertomasta tuloksesta julkisuuteen.
Philipp Franz von Siebold

Philipp Franz Balthasar von Siebold (17. helmikuuta 1796 Würzburg Saksa – 18. lokakuuta 1866 München, Saksa) oli saksalainen lääkäri, luonnontieteilijä ja japanologi. Hän aloitti uransa Saksassa, mutta päätyi Hollantiin ja sitä kautta sen siirtomaahan, nykyiseen Indonesiaan.
Siebold opetti 1820-luvulla länsimaista lääketiedettä Japanissa. Opiskelijoiden joukossa oli Keisuke Ito. Siebold perehtyi samanaikaisesti paikalliseen luontoon; hän tutki laajalti alueen floraa ja faunaa.
Palattuaan Eurooppaan vuonna 1830 Siebold alkoi julkaista matkoiltaan keräämiään kokoelmia. Myöhemmällä iällään hän saavutti mainetta johtavana Japanin asiantuntijana. 
Siebold palasi Japaniin vasta 1850-luvun lopulla. Hän kuoli Münchenissä 70-vuotiaana. Lukuisat Japanissa esiintyvät kasvit ovat saaneet tieteellisen nimensä juuri häneltä. 
Sieboldin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Siebold.
Austin Montego

Austin Montego on brittiläinen keskikokoinen sedan, jota valmisti British Leylandin ja sen seuraajien tytäryhtiö Austin Rover, vuodesta 1984 vuoteen 1994. Montego korvasi Morris Italin, ja näin British Leyland sai modernin kilpailijan Ford Sierralle ja Vauxhall Cavalierille.
Tullessaan markkinoille Montegoa myytiin Austin- ja MG-merkeillä, mutta vuonna 1991 koko mallistoa myytiin Rover-merkin alla.
Montego oli aluksi neliovinen sedan-versio projekti LC10:stä. Austin Maestro oli viisiovinen hatchback-versio. Projekti kuitenkin jakautui, "Montego"sta tuli projekti LM11 ja Maestrosta LM10. Montego perustui pidennetylle LC10-pohjalevylle. Montegon muotoilu oli täysin erilaista kuin Maestron, sillä Montegon suunnitteli David Bachen sijaan Roy Axe. Montegon ja Maestron myöhäinen ja alun perin ajateltua suurempi eriyttäminen aiheutti British Leylandin toiminnassa kustannusten nousua, aikataulujen viivästymistä ja kannattavuuden heikkenemistä.
Myöhemmin markkinoille tuli kaksi farmariversiota, joista toinen, Countryman, oli seitsemänpaikkainen. Vuonna 1989 malli sai kevyen kasvojenkohotuksen. Vuonna 1994 Montegon korvasi Rover 600-sarja.
Montego sai brittiläisessä "Which?"-kuluttajalehdessä hyvin kriittisiä arvioita. Sitä arvosteltiin vikaherkkyydestä, alitehoisesta moottorista, ohjaamomelusta, ajotuntumasta ja ohjauksesta verrattuna sen pääkilpailijoihin Vauxhall Cavalieriin ja Ford Sierraan. Vuonna 1985 myös Honda Accord nousi Montegon ohi "Which?"-lehden ”Best Buy” -listalle.
Keisuke Itō

Keisuke Itō (; 18. helmikuuta 1803 – 20. tammikuuta 1901) oli japanilainen lääkäri ja biologi. Hän opiskeli 1820-luvulla länsimaista tiedettä Philipp Franz von Sieboldin johdolla.
Itō kehitti uransa aikana muun muassa erään rokotteen isorokkoa vastaan. Hän tutki laajalti myös Japanin floraa ja faunaa. "Rhododendron keiskei" -kasvi nimettiin hänen mukaansa.
Itōsta tehtiin Tokion yliopiston professori vuonna 1888. Hän oli varsinkin aikansa mittapuilla äärimmäisen pitkäikäinen; hän eli lähes vuosisadan.
Michael Avallone

Michael Angelo Avallone (27. lokakuuta 1924 New York – 26. helmikuuta 1999 Los Angeles) oli tuottelias rikoskertomusten ja agenttitarinoiden kirjoittaja. Hän teki myös televisiosarjoihin ja elokuviin perustuvia romaaneja ja toimitti lehtiä. Avallone julkaisi yli 220 kioskikirjaa ja käytti ainakin neljäätoista salanimeä. Avallonelta on suomennettu yksi teos, muutama novelli ja salanimillä kirjoitettuja kioskikirjoja.
Hauhon vaakuna

Hauhon kunnanvaakuna on saanut aiheensa paavin hauholaisille vuonna 1329 antamasta pannasta. Kirkonkirous langetettiin pitäjälle sen jälkeen, kun sen asukkaat olivat kieltäytyneet suorittamasta kirkolle veroina neljää oravannahkaa.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä neljä juoksevaa hopeaoravaa alatusten”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 30. marraskuuta 1951.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2009 Hauhon liityttyä Hämeenlinnaan.
Mistä tytöt tykkää

Mistä tytöt tykkää ("What a Girl Wants") on vuonna 2003 tehty komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Dennie Gordon.
Juoni.
Yksinhuoltajaäitinsä kasvattama newyorkilaistyttö, 17-vuotias Daphne (Amanda Bynes) lähtee Englantiin tapaamaan isäänsä (Colin Firth), joka on tuttu vain vanhoista valokuvista ja äidin kertomuksista. Kun rehti ja konstailematon jenkkineito vapaine tapoineen ilmaantuu yläluokkaisen sukunsa kartanoon, ei kommelluksilta voida välttyä. Isän uusi morsian koppavine tyttärineen koettaa heitellä kapuloita Daphnen rattaisiin, mutta hyväsydäminen luonnonlapsi hurmaa ennen pitkää kankeat britit. Söpöä romantiikkaakin on tarjolla, kun kiva lontoolaispoika (Oliver James) ihastuu reipasotteisen neitoon ja kauan sitten eronneet isä ja äiti kohtaavat uudelleen.
John Stephenson

August John Stephenson (9. elokuuta 1923 Kenosha, Wisconsin, Yhdysvallat – 15. toukokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa äänirooleissa.
Ura.
Stephenson esiintyi ensi kerran televisiossa 1950-luvulla ja jatkoi useimmiten vierasesiintymisiään aina 1970-luvulle asti, jonka aikana hän vieraili sarjoissa, kuten Cavalcade of America, Treasury Men in Action, 77 Sunset Strip ja Bonanza. Hän oli myös vuosina 1979–1980 Päivien viemää saippuasarjassa Terry Gilbertin roolissa. Lisäksi Stephensonin teki pieniä rooleja elokuviin, kuten Hylynryöstäjät ("1955"), Kuolin tuhat kertaa ("1955"), Murrosikäisen kapina ("1956"), Yöllinen murha ("1957"), Nuoruuden huuma ("1957") ja Riemukupla rullaa taas ("1974").
Ääninäyttelijänä.
1960-luvulla Stephenson siirtyi ääninäyttelemisen pariin, jolloin hänen ääntään kuultiin useimmiten aina 1980-luvulle asti Hanna-Barberan tuotamissa animaatiosarjoissa. Näihin lukeutuivat muun muassa Kiviset ja Soraset, Scooby-Doo, Where Are You!, Topi-katti, Kasper-kummitus, Jetsonit, Dynomutt, Dog Wonder ja Smurffit. Hän oli kuitenkin jo 1950-luvulla tehnyt muutamia radiokuunnelmia. Huolimatta siitä, ettei Stephensonilla ollut monipuolinen äänivalikoima hänet siitä huolimatta palkattiin useisiin animaatioihin. Vuonna 1978 Stephenson toimi Tohtori Doomin äänenä The Fantastic Fourissa ja 1980-luvulla hän oli muun muassa Thundercrackerin äänenä The Transformersissa. 1990-luvulla ja 2000-vuosikymmenellä Stephenson teki pieniä äänirooleja vielä Hanna-Barberan, sekä Walt Disney Television Animationin ja Warner Bros. Animationin tuottamiin animaatioihin, kuten Pilipalipilotit, Varjoankka, Hollyrock-a-Bye Baby, The Flintstones Christmas in Bedrock ja Scooby-Doo.
Sirusho Harutyunyan

Sirusho (koko nimi Sirusho Harutyunyan, , s. 7. tammikuuta 1987 Jerevan, Armenia) on armenialainen laulaja. Hän edusti maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Qele Qele", sijoittuen neljänneksi.
Sirusho esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle Kanadassa seitsemänvuotiaana. Hän otti pianotunteja Sayat-Novan mukaan nimetyssä musiikkikoulussa ja nykyään hän opiskelee Jerevanin valtiollisessa yliopistossa.
Sirushon ensimmäinen albumi "Sirusho" julkaistiin vuonna 1999, toinen "Sheram" 2005, kolmas "Hima" 2007 ja neljäs "Havatum em" vuonna 2010. Sirusho toimi vuoden 2007 Euroviisuissa Armenian pisteiden julkistajana.
Joseph Gerhard Zuccarini

Joseph Gerhard Zuccarini (10. elokuuta 1797 München, Saksa – 18. helmikuuta 1848 München, Saksa) oli saksalainen kasvitieteilijä. Zucc. on hänestä kasvitieteellisissä julkaisuissa ja hänen nimeämiensä kasvien tieteellisen nimen perässä käytettävä auktorilyhenne.
Zuccarini teki laajaa yhteistyötä Japanin floraa tutkineen Philipp Franz von Sieboldin kanssa. Vuonna 1826 Zuccarini nimitettiin kasvi- ja metsätieteen apulaisprofessoriksi ja edelleen professoriksi 1835 Münchenin yliopistossa. Hänet nimitettiin vuonna 1836 Münchenin kasvitieteellisen puutarhan konservaattoriksi.
Hän alkoi 1820-luvulla järjestämään ja luetteloimaan Carl Friedrich Philipp von Martiuksen Brasiliasta keräämiä kasveja sekä Philipp Franz von Sieboldin Japanista keräämiä kasveja.
Hänen mukaansa on nimetty "Zuccarinia"-suku.
Mysłowice

Mysłowice on teollisuuskaupunki Sleesiassa Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 75 037 vuonna 2015. 
Kaupunki sai kaupunginoikeudet jo vuonna 1360, joten se on yksi Sleesian vanhimmista kaupungeista. Mysłowice on merkittävä koulu- ja teollisuuskaupunki. Kaupunki on osa Ylä-Sleesian suurkaupunkialuetta.
Michael Redgrave

Michael Scudamore Redgrave (20. maaliskuuta 1908 Bristol, Englanti – 21. maaliskuuta 1985 Buckinghamshire, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä.
Ura.
Redgrave teki merkittävän teatteriuran Britanniassa. Hänellä oli monia Shakespeare-rooleja. Maineikas on erityisesti rooli Tšehovin "Vanja-enossa" (1962). Hän esiintyi myös New Yorkin Broadwaylla. 
Redgraven ensimmäinen elokuvapäärooli oli Alfred Hitchcockin elokuvassa "Nainen katoaa" (1938). Yhdysvalloissa hän debytoi vuonna 1947 Dudley Nicholsin elokuvassa "Mourning Becomes Electra" (perustuu O’Neillin näytelmään "Murheesta nousee Elektra"). Yhteensä Redgrave esiintyi ainakin 70 elokuvassa vuosina 1936−1975. 
Redgrave kirjoitti neljä kirjaa, joista 1983 ilmestynyt "In My Mind’s Eye" oli omaelämäkerta. 
Redgrave aateloitiin vuonna 1959. Hän kuoli Parkinsonin tautiin juuri 77 vuotta täytettyään.
Perhe.
Redgraven vanhemmat olivat Roy Redgrave (1871−1922) ja Margaret Scudamore (1884−1958). He kumpikin olivat näyttelijöitä. Redgrave ei oppinut tuntemaan isäänsä, joka lähti Australiaan luodakseen uran mykkäelokuvassa. 
Redgrave oli biseksuaali, mutta meni naimisiin vuonna 1935 näyttelijä Rachel Kempsonin kanssa, tämän tietäen sen. Avioliitto päättyi Redgraven kuolemaan puoli vuosisataa myöhemmin. Pariskunnan kaikista kolmesta lapsesta − Vanessasta, Corinista ja Lynnistä − tuli näyttelijöitä. Myös seuraavassa polvessa on neljä alalle seurannutta: Natasha ja Joely Richardson, Jemma Redgrave sekä Carlo Gabriel Nero. Redgraven suku tunnustetaan yhdeksi Britannian merkittävistä näyttelijäsuvuista.
Jean Froissart

 
Jean Froissart (1333–1337 välillä – vuoden 1405 jälkeen Chimay) oli ranskalainen keskiajan kronikoitsija. 
Froissart työskenteli Edvard III:n puolison, kuningatar Philippa de Hainaultin alaisuudessa vuosina 1361–1369.
Hänen useissa vaiheissa vuodesta 1369 alkaen kirjoitetut kronikkansa, "Chroniques", kattavat vuosien 1322–1400 historiaa. Hän käsittelee niissä muun muassa satavuotisen sodan kehitystä. 
Froissart'n taiteellisesti herkät allegoriset runot ja pastoraalit ovat jääneet kronikoiden varjoon. Froissart'n omista elämänvaiheista tiedetään, että hän matkusteli ainakin Skotlannissa, Englannissa ja Italiassa ja hyödynsi kokoamaansa tietoa kirjoituksissaan.
Tekstinäytteitä Froissart'n tuotannosta on antologiassa "Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja" (WSOY 1934).
Rover 800-sarja

Rover 800 on suuri, ylellinen auto, jonka Austin Rover Group esitteli 1986. Sitä myytiin myös Sterling-nimellä Yhdysvalloissa. Aluksi sitä oli saatavana ainoastaan sedanina; Fastbackiksi kutsuttu liftback-versio tuli markkinoille vuonna 1988.
Rover 800 suunniteltiin korvaajaksi Rover SD1-mallille. Auton suunnittelu alkoi 1981 yhteistyössä Hondan kanssa. 800-sarjasta käytettiin koodinimeä XX; Hondan vastaava malli oli Honda Legend, koodinimeltään HX. Kehitys tapahtui sekä Roverin Canleyn että Hondan Tochigin kehityskeskuksissa. Euroopan markkinoille Legendit valmisti Austin-Rover samalla linjalla 800-sarjan kanssa entisellä Morriksen tehtaalla Cowleyssa, Oxfordshiressa. Yhdysvaltain markkinoille tarkoitetut Acura Legendit valmistettiin Japanissa.
Vuoden 1992 alussa 800 uudistui koodinimen R17 alla. Malli sai perinteisen Rover-maskin ja kurvikkaammat muodot. Uudelleenmuotoilua rajoitti se, että autossa jouduttiin säästösyistä käyttämään mm. aiempaa ovirakennetta.
Myöhemmin samana vuonna esiteltiin myös kaksiovinen coupé-malli. Se oli alun perin kehitetty Amerikan markkinoille mutta sitä ei koskaan myyty siellä, koska Rover vetäytyi USA:n markkinoilta vuotta ennen coupén julkaisua. Autoa kuitenkin myytiin muille vientimarkkinoille. Coupé-malli viimeisteltiin 80-prosenttisesti käsin.
Auto sai vielä vuonna 1996 kevyen faceliftin, ja vuonna 1999 sen korvasi hieman pienempi Rover 75.
Logiikkasynteesi

Logiikkasynteesi tarkoittaa elektroniikan suunnitteluautomaation () osa-aluetta, jossa digitaalipiirin käyttäytymistä kuvaava abstrakti malli muunnetaan mahdollisimman automaattisesti esimerkiksi logiikkaporteista tai suuremmista logiikkalohkoista koostuvaksi fyysisesti toteuttamiskelposeksi toteutukseksi. Koska mikropiirien monimutkaisuus kasvaa Mooren lain mukaisesti, suunnittelukapasiteettia lisäävä logiikkasynteesi on nykyään tärkeä osa digitaalisuunnittelua. Logiikkasynteesin ansiosta voidaan automaattisesti suorittaa useat työläät suunnitteluvaiheet, jotka ennen jouduttiin tekemään käsin. Jotta suunnittelun tuottavuus pysyisi samana vaikka kompleksisuus kasvaa, on synteesin lähtökohtana olevaa abstraktiotasoa pyritty kasvattamaan. Tällöin suunnittelijat pystyvät keskittymään yhä suurempiin kokonaisuuksiin.
Synteesin kulku.
Yleensä laitteistosynteesin lähtökohtana on laitteistokuvauskielellä kirjoitettu malli. Synteesityökaluksi kutsuttua ohjelmistoa käyttämällä tätä mallia muokataan enemmän tai vähemmän automaattisesti kohti kuvausta, joka voidaan fyysisesti toteuttaa käytössä olevalla piiritekniikalla. Vaiheiden välillä voidaan muun muassa arvioida täyttyvätkö pinta-alalle, tehonkulutukselle, ajoituksille ja suorituskyvylle asetetut vaatimukset, ja verifioida piirin toiminta käytössä olevien tarkentuvien toteutukseen liittyvien tietojen valossa. Synteesityökalut ovat yleensä monimutkaisia, ja käyttäjä pystyy antamaan työkalulle ohjeita esimerkiksi siitä minkälaisia ominaisuuksia työkalun tulisi pyrkiä optimoimaan (esimerkiksi pinta-ala, nopeus) ja mitkä lohkot ovat kaikkein kriittisimpiä. Piiriteknologiaan liittyvä teknologiakirjasto kertoo työkalulle minkälaiset rakenteet ovat fyysisesti toteutettavissa. Mukaan voidaan liittää myös kolmannelta osapuolelta ostettuja IP-lohkoja(). Synteesityökalusta voidaan lopulta saada ulos esimerkiksi piirustukset ASIC-piirille, tai ohjelmointitiedosto ohjelmoitavalle logiikkapiirille () kuten FPGA:lle.
Li Houzhu

Li Yu eli Li Houzhu (; 937 Nanjing– elokuu 978 Kaifeng) oli kiinalainen runoilija ja valtiomies. Hän toimi eteläisen Tangin viimeisenä hallitsijana Song-dynastian vuosina 961–975. Song Taizun vallattua eteläisen Tangin, Li Houzu vietiin Song-dynastian pääkaupunkiin Kaifengiin. Song Taizun seuraaja myrkytti Li Houzhun. 
Nykypäiviin on säilynyt muutama kymmenen teksti Li Houzun tuotannosta.
Hänestä tehtiin postuumisti Wun prinssi.
Oxfam

Oxfam on Oxfordissa, Englannissa perustettu lähinnä kehitysapuun keskittyvä hyväntekeväisyysjärjestö, joka on levinnyt maailmanlaajuiseksi ja toimii 98 maassa. Oxfamin lähettiläinä ovat toimineet muun muassa näyttelijä-malli Helena Christensen, näyttelijät Gael Garcia Bernal ja Helen Mirren, Coldplay-yhtye sekä rauhannobelisti Desmond Tutu.
Vuoden 2014 tammikuussa Oxfam julkisti laajalti uutisoidun raportin, jossa todettiin että maailman 85 rikkainta ihmistä ovat vauraampia kuin maailman koko köyhempi puolisko. Vuoden 2016 julkaistussa uudessa raportissa todettiin rikkaimpien varallisuuden lisääntyneen viidessä vuodessa jopa 44 prosenttia niin, että vain 65 rikkainta omistaa yhtä paljon kuin koko maailman köyhempi puolisko, eli 3,5 miljardia ihmistä yhteensä. Köyhimpien varallisuus oli samana ajanjaksona vähentynyt yhteensä biljoonan dollarin verran.
Toiminta.
Se toimii kolmella tavalla: 
Historia.
Oxfam perustettiin vuonna 1942, ja sen ensimmäinen tavoite oli saada liittoutuneet tekemään poikkeus kauppasaartoon, jotta natsien valloittamaan Kreikkaan olisi voitu toimittaa ruoka-apua.
Rahoitus.
Vuodesta 1948 alkaen Oxfamilla on ollut käytetyn tavaran myymälöitä, joissa se myy lahjoitustavaraa toimintansa rahoittamiseksi. Britannian Oxfamin tuloista kolmannes tulee näistä myymälöistä, kolmannes yksityisiltä lahjoittajilta ja kolmannes hallituksen, Euroopan unionin ja YK:n järjestöjen avustuksista.
Arvostelua.
"Helsingin Sanomien" mukaan Oxfamin köyhyysraportti oli kohtuuton ja turvautui osatotuuksiin. Järjestön moittima talousliberalismi on nostanut äärimmäisestä köyhyydestä satoja miljoonia ihmisiä. Luultavasti talouskasvu on tehnyt enemmän hyvää kuin kehitysapu: nälästä kärsiviä oli 2015 puolet vähemmän kuin vuonna 1990. Lapsikuolleisuus ja lukutaidottomuus vähenivät ja äärimmäinen köyhyys romahti.
Seksin ostoskandaali.
Vuoden 2018 helmikuussa tuli julkisuuteen, että Oxfamin työntekijät olivat ostaneet seksiä Haitissa vuonna 2010. Myös Tšadissa työskennelleitä työntekijöitä kohtaan oli esitetty syytöksiä. 
Juhlissa saattoi olla mukana alaikäisiäkin prostituoituja. Oxfam ei varsinaisesti kiellä prostituoitujen käyttöä, mutta kehottaa välttämään tätä. Oxfam suoritti asiasta sisäisen tutkinnan vuonna 2011 ja erotti neljä työntekijäänsä ja kolme erosi. "The Times" muun muassa syytti Oxfamia siitä, ettei se varoittanut muita avustusjärjestöjä erotettujen työntekijöiden toimista ja että se salaili työntekijöidensä epäeettistä käytöstä. Tämä johti alussa ainakin varajohtajan eroon. Iso-Britannia ja EU uhkasivat katkaista järjestön rahoituksen.
Heinolan maalaiskunnan vaakuna

Heinolan maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa vuonna 1934 Tuusjärven kylästä Viikinäisistä löydetystä reenjalaksesta. Jalas on ajoitettu 9000 vuoden ikäiseksi, ja se on tiettävästi maailman vanhin säilynyt reenjalas maailmassa. Jalas on näytteillä Kansallismuseossa Helsingissä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä paaluittain kaksi reenjalasta, joita yhdistää kaksi päällikkäistä poikkipuuta; kaikki hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 1. lokakuuta 1968. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1997 Heinolan maalaiskunnan ja Heinolan kaupungin kuntaliitoksen yhteydessä.
Zauvijek volim te

Zauvijek volim te () on Stefan Filipovićin esittämä musiikkikappale, jolla hän edusti Montenegroa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa. Kappale valittiin edustuskappaleeksi sisäisesti ammattilaisraadin toimesta. Sen ensiesitys tapahtui 8. maaliskuuta 2008, jolloin Filipović esitti kappaleen ensimmäistä kertaa julkisesti. Kun 17. maaliskuuta 2008 arvottiin esiintymisnumero, sai Montenegro ensimmäisen esiintymispaikan semifinaalissa. Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa 20. toukokuuta 2008, mutta ei selvinnyt finaaliin.
Eurovision laulukilpailussa.
Montenegron edustuskappale arvottiin esiintymään 20. toukokuuta 2008 pidettyyn laulukilpailun ensimmäiseen semifinaaliin. Arvalla ratkaistun esiintymisjärjestyksen mukaisesti Filipović esitti kappaleen semifinaalinsa ensimmäisenä kilpailuesityksenä. Kappaleen jälkeen esiintyi Israelin edustaja Boaz kappaleellaan "The Fire in Your Eyes". Lavalla Filipovićin kanssa olivat Amira Hidić, Ana Kabalin, Martina Majerle ja Mateja Majerle.
Semifinaalin tulosten julkistuksessa Montenegroa ei mainittu kymmenen jatkoon menevän maan joukossa, joten kappale karsiutui finaalista. Kappale sijoittui 14. sijalle 23 pisteellä. Pisteet tulivat kolmesta maasta: täydet kaksitoista pistettä Bosnia ja Hertsegovinasta, kymmenen pistettä Sloveniasta ja yksi piste San Marinon raadilta.
René Cattarinussi

René Cattarinussi (s. 12. huhtikuuta 1972 Tolmezzo) on italialainen entinen ampumahiihtäjä.
Cattarinussi saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa saavutettuaan pronssia sprintistä Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 1996. Ampumapaikat puhtaasti selvittänyt Cattarinussi hävisi yhden sakon pystypaikalta ampuneelle Vladimir Dratševille 38,7 sekuntia. Hopealle sijoittunut Viktor Maigurov selvitti ammunnan puhtaasti - kukisti Cattarinussin 29 sekunnilla ja hävisi Dratšoville 9,7 sekuntia.
Seuraavissa MM-kilpailuissa Brezno-Osbrliessä hän saavutti hopeaa Ruhpoldingin tapaan sprinttikilpailusta. Cattarinussi ampui yhden sakon makuupaikalta - hän hävisi ampumapaikat puhtaasti selvittäneelle voittajalle, maanmiehelleen Wilfried Pallhuberille 16,8 sekuntia. Pronssimitalisti Oleg Rytšenkov ampui kaksi ohi pystypaikalta - hävisi voittaja Pallhuberille 18,3 sekuntia ja Cattarinussille 1,5 sekuntia. Samoissa kisoissa hän hiihti avausosuuden Italian viestijoukkueessa, joka sai pronssia.
Holmenkollenin MM-kilpailuissa 2000 Cattarinussi saavutti pronssia, tälläkin kertaa sprintistä. Puhtaasti ampunut Cattarinussi hävisi yhden sakon ampuneelle voittajalle Frode Andresenille 19,2 sekuntia - hopealle sijoittunut Pavel Rostovtsev ampui Cattarinussin tapaan ampumapaikat puhtaasti - voitti Cattarinussin 9,7 sekunnilla ja hävisi voittajalle 9,5 sekuntia.
Seuraavana vuonna Pokljukan MM-kisoissa hän saavutti jälleen sprinttihopeaa. Hän hävisi maailmanmestari Pavel Rostovtseville 46,6 sekuntia - molemmat selvittivät ampumapaikat ilman sakkokierroksia. Yhden sakon makuupaikalta ampunut pronssimitalisti Halvard Hanevold hävisi voittajalle 47,9 sekuntia - Cattarinussille vain 1,3 sekuntia.
Olympialaisiin Cattarinussi osallistui kahdesti: Naganoon 1998 ja Salt Lake Cityyn 2002 - parhaana sijoituksensa Naganon viestikisan yhdeksäs sija - henkilökohtaisesti Salt Lake Cityn takaa-ajokilpailun kahdeskymmenes sija.
Maailmancupissa Cattarinussi voitti urallaan kaksi osakilpailua: sprinttikilpailun Anterselvassa kaudella 1998–1999 ja yhteislähtökilpailun Hanti-Mansijskissa kaudella 1999-2000. Neljän henkilökohtaisen MM-mitalin lisäksi hän sijoittui maailmancupin palkitosijalle viisi kertaa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993-1994.
Taizong

Zhao Kuangyi eli Song-dynastian keisari Taizong () (20. marraskuuta 939 – 8. toukokuuta 997) oli Kiinalaisen Song-dynastian toinen keisari vuodesta 976. Häntä edelsi hänen veljensä, keisari Taizu.
Taizongia keisarina seurasi hänen poikansa Zhenzong.
Amira Casar

Amira Casar (s. 1. heinäkuuta 1971) on ranskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi elokuvasta "La Vérité si je mens" (1997), josta oli ehdolla parhaan nuoren naisnäyttelijän Césarin saajaksi.
Casar alkoi uransa mallina jonka jälkeen hän opiskeli Cours Florent draamakoulussa. Muita elokuvia, joissa Casar on esiintynyt, ovat muiden muassa "Minä myös" (1999), "Sylvia" (2003), "Himon anatomia" (2004) ja "Peindre ou faire l'amour" (2005).
Valikoitu filmografia.
Lähtde:
Victor Jacquemont

Venceslas Victor Jacquemont (8. elokuuta 1801 Pariisi, Ranska – 7. joulukuuta 1832 Bombay (nykyisin Mumbai), Intia) oli ranskalainen kasvitieteilijä ja geologi. Hän lähti vuonna 1828 Intiaan, jossa hän kuoli 31-vuotiaana.
Useita kasveja on nimetty Jacquemont’n mukaan, esimerkiksi himalajankoivun alalaji "Betula utilis" var. "jacquemontii" ja "Arisaema jacquemontii".
Jacquemontin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Jacquem.
A Pup Named Scooby-Doo

A Pup Named Scooby-Doo on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama animaatiosarja. Alun perin sarjan loi myöhemmin Animaanisista tuttu Tom Ruegger ja siitä tuotettiin yhteensä 29 jaksoa, jotka esitettiin vuosien 1988–1991 aikana.
Sarja jatkoi alkuperäisen Scooby-Doo, Where Are You! sarjan tapaan Scooby-Doon ja mysteeripoppoon seikkailuja mysteereiden ratkomisessa, mutta tällä kertaa hahmot olivat lapsia teini-ikäisten sijaan. Ääninäyttelijöistä ainoastaan Casey Kasem ja Don Messick jatkoivat hahmojensa rooleissa, kun taas muut päähahmot saivat uudet äänet. Alun perin Fred Jonesin äänenä ollut Frank Welker vieraili sarjassa Fredin setänä Eddie Jonesina. Sarja oli samalla viimeinen kerta jossa Scooby-Doon alkuperäisenä äänenä toiminut Don Messick oli mukana.
Taidekasvatus

Taidekasvatus on oppimisen ja opettamisen ala, joka keskittyy taiteen ilmiöihin. Kuvataideopettaja koulussa on tunnetuin taidekasvatusalan ammatti, mutta taidekasvatuksen ammattilaisia työskentelee myös muun muassa museoissa ja viestintäaloilla ja taiteen perusopetuksessa.
Suomessa voi opiskella kuvataidekasvatusta ja saada kuvataideopettajan pätevyyden Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa ja Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Lisäksi taiteilijat voivat hankkia pedagogisen pätevyyden monissa paikoissa, kuten Taideyliopistossa, Aalto-Yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa ja Lahden muotoiluinstituutissa.
Lisäksi Jyväskylän yliopiston Musiikin, taiteen ja kulttuurin tutkimuksen laitoksella voi opiskella taidekasvatusta teoreettisempana ja muitakin taiteita kuin kuvataidetta käsittelevänä. Koulutus painottuu myös visuaalisen kulttuurin ilmiöihin. Tämä oppiaine ei kuitenkaan anna pätevyyttä toimia peruskoulun ja lukion kuvataiteen opettajana. Pätevyyden muun oppilaitoksen kuin peruskoulun tai lukion kuvataiteen opettajaksi voi suorittaa erillisinä pedagogisina opintoina.
Austin Maestro

Austin Maestro on keskikokoinen 5-ovinen hatchback, jota valmisti ensin British Leylandin tytäryhtiö Austin Rover Group vuodesta 1983 vuoteen 1988, ja sen jälkeen sen seuraaja Rover Group vuoteen 1994 asti. Myös pakettiautoversiota valmistettiin. Autoa ei tuotu Suomeen.
Maestroa valmistettiin Morrisin entisellä tehtaalla Cowleyssa, Oxfordissa. Sitä myytiin aluksi Austin- ja MG-merkeillä. Myöhemmät mallit tunnetaan nimellä Rover Maestro vaikka autoa ei koskaan virallisesti myyty Rover-merkkisenä.
Maestrossa British Leyland luopui pitkään kehittelemästään kaasu-nestejousituksesta, joka tunnettiin loppuvaiheessa nimellä Hydragas, ja varusti auton saksalaistyyppisellä kierrejousituksella.
Maestron lanseeraukseen sisältyi suuria toiveita Britannian autoteollisuuden uudesta tulemisesta modernin perheauton myötä. Autoon oli tarjolla ajotietokone joka puhui näyttelijä Nichola Mackenzien äänellä. Auto oli tilava ja mukava, ja Volkswagenilta hankittu vaihteisto oli paljon parempi kuin mihin Austin-asiakkaat olivat tottuneet. Maestrosta julkaistiin pian sporttinen versio MG Maestro EFI kaksilitraisella moottorilla. Odotuksissa jouduttiin kuitenkin pettymään, sillä British Leylandin työn laatu osoittautui taas kerran huonoksi, auton jo vuonna 1977 lukkoon lyöty muotoilu vaikutti heti alkuun hieman vanhahtavalta, eikä British Leyland kyennyt kilpailemaan Britannian yritysautojen markkinoilla isoja määräalennuksia tarjonneen Fordin ja sen suosikkimallin Escortin kanssa. Maestron muita kilpailijoita olivat Vauxhallin Vauxhall Astra ja Cavalier sekä myöhemmin myös Ford Orion.
Grimaldi

Grimaldi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Grimaldi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rover 416i

Rover 416i oli Roverin useista malleista käyttämä mallimerkintä.
Osana Hondan ja Roverin silloisen emoyhtiön British Leylandin yhteistyötä 416i oli Hondan Japanissa valmistama kompakti auto, jota myytiin 1985-1989 Australian markkinoilla. Se oli uudelleen nimetty Honda Integran viisiovinen hatchback-malli (Honda myi itse ainoastaan kolmeovista mallia Australiassa).
416i:tä myytiin alun perin yhtenä ainoana mallina, mutta paremmin SE- ja Vitesse-mallit tulivat myöhemmin myyntiin. Vitesse-mallissa oli mm. sähköikkunat, vakionopeudensäädin, ilmastointi ja nahkaistuimet. 1988-1990 myydyssä mallissa oli 96-kilowattinen (129 hv) 1.6-litrainen moottori. Rover 416i oli etuvetoinen. 
1990-luvulla Rover valmisti Honda Concerto- ja Civic-malleihin perustuvia malleja koti- (Ison-Britannian) ja vientimarkkinoille. Nämä muodostivat Rover 200- ja 400-sarjat, joista myöhemmän mallistossa 416i-merkintää käytettiin.
Menthol-savuke

Menthol-savuke eli mentolisavuke on savuke, johon on lisätty mentolia itse tupakkaan, paperiin tai suodattimeen ja jonka nikotiinipitoisuus on noin 0,6 mg. Mentolisavukkeet eivät aiheuta yhtä paljon ärsytystä limakalvoille kuin tavalliset savukkeet, koska mentoli toimii paikallispuudutteena. Monissa mentolisavukkeissa on myös vähemmän tervaa kuin tavallisissa savukkeissa..
Mentolisavukkeiden kielto tuli EU:ssa voimaan 20. toukokuuta 2020.
Historiaa ja merkkejä.
Ensimmäisen mentolisavukkeen toi Yhdysvalloissa vuonna 1926 markkinoille Axton-Fisher-tupakkayhtiö. Tuote perustui ohiolaisen Lloyd Hughesin pari vuotta aiemmin tekemään keksintöön maustaa tupakkaa raikkaan tuntuisella mentolilla. Axton-Fisher oli seitsemän vuotta mentolisavukkeiden ainoa valmistaja.
Mentolisavukkeet kasvattivat suosiotaan 1950-luvun lopulta lähtien. Myydyimpiin mentolisavukemerkkeihin kuuluu R. J. Reynoldsin alun perin valmistama "Salem", joka on saman yhtiön "Winston"-savukkeiden tavoin saanut nimensä yhtiön kotikaupungista, Pohjois-Carolinan Winston-Salemista. Vuonna 1961 Salem oli Yhdysvaltojen viidenneksi eniten myyty savukemerkki ja myydyin mentolisavuke. Muita USA:n myyntitilaston eniten myytyjä mentolisavukemerkkejä olivat tuolloin Brown &amp; Williamsonin "Kool", Lorillard-yhtiön "Alpine" ja "Oasis" sekä Philip Morrisin "Belair" ja "Newport", jonka kerrottiin 2010-luvun alussa olevan Yhdysvaltojen suosituin mentholsavuke, nyt Lorillardin valmistamana. "Helsingin Sanomien" jutussa maaliskuussa 1962 hämmästeltiin mentolisavukkeiden suurta 13,8 prosentin markkinaosuutta Yhdysvalloissa, kun se Suomessa oli tuolloin vain 1,8 prosenttia. Suomalaiset kuitenkin mieltyivät mentolisavukkeisiin muita eurooppalaisia enemmän niin, että vuonna 2012 kerrottiin niiden markkinaosuudeksi Suomessa noin 24 prosenttia. 1980-luvun lopun Yhdysvalloissa mentolisavukkeiden osuus oli keskimäärin 27 prosenttia, mutta mustan väestönosan keskuudessa 69 prosenttia.
Suomessa myytyjä mentolisavukkeita ovat olleet amerikkalaismerkkien "Newport" ja "Kool" ohella Amer-Tupakan vuonna 1959 markkinoille tuoma "Menthol Meil" ja Suomen Tupakan "Jet". Lisäksi monilla tavallisilla savukebrändeillä on rinnakkaisvaihtoehtona mentoliversio, kuten ”vihreä Marlboro”.
Vuonna 2008 "Journal of Public Health" -lehden paljastaman tupakkateollisuuden salaisen raportin mukaan savukevalmistajat ovat käyttäneet mentolia nuorten houkuttelemiseksi tutkittuaan, että se lieventää tupakansavun epämiellyttävää vaikutusta aloittelevan tupakoijan keuhkoissa. Mentolisavukkeiden markkinaosuus olikin Yhdysvalloissa tuolloin 44 prosenttia ikäryhmässä 12–17-vuotiaat ja 36 prosenttia ikäryhmässä 18–24-vuotiaat.
Atlanta Flames

Atlanta Flames oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi Pohjois-Amerikan NHL-liigassa vuosina 1972–1980. Atlantan kaupungista kotoisin ollut seura siirrettiin kahdeksan vuoden olemassaolon jälkeen Kanadan puolelle Calgaryn kaupunkiin, ja se muutti nimensä Calgary Flamesiksi.
Atlantan kaupunki sai uuden NHL-seuran 19 vuoden tauon jälkeen, kun Atlanta Thrashers liitettiin liigaan kaudelle 1999–2000. Vuonna 2011 kaupunki menetti tämänkin NHL-seuran, kun myös Thrashers siirrettiin Kanadan puolelle ja se vaihtoi nimensä Winnipeg Jetsiksi. 
Joukkueen nimi juontui Atlantan kaupungin polttamisesta Yhdysvaltain sisällissodan aikana vuonna 1861.
Tilastot kausittain.
"Huom: O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, P = Pisteet,TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit, J =Jäähyt"
Alli Walli

Alli Walli (oik. Alli Matilda Aarnipohja, o.s. Wendelin) (29. syyskuuta 1904 Pyhäjärvi UI – 17. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. 
Henkilöhistoria.
Wallin vanhemmat olivat Kustaa Wendelin ja Sofia Tallgren ja puoliso vuodesta 1936 Veikko Aarnipohja. Hän kävi viisi luokkaa tyttölyseota ja työskenteli sen jälkeen toimistotehtävissä. Walli oli päätoimisesti valtion virkailija.
Kirjallinen tuotanto.
Walli julkaisi yhteensä 12 teosta, joista romaani "Toukokuusta toukokuuhun" (1942) voitti Arvi A. Kariston Ajanromaani-kilpailun ja oli myyntimenestys. Kirjasta otettiin kolmetoista painosta ja se käännettiin ruotsiksi. Romaanien lisäksi Wallin tuotantoon kuuluivat novellikokoelma, näytelmä, lastenkirja sekä kuunnelmia.
Tavarafetisismi

Tavarafetisismi (i"smus") on saksalaisen yhteiskuntateoreetikon Karl Marxin (1818–1883) esittämä käsite. Se määritellään vuonna 1867 ilmestyneessä kirjassa "Pääoma I".
Marxin työnarvoteorian mukaan tavaran vaihtoarvo määräytyy sen valmistamiseen käytetyn yhteiskunnallisesti välttämättömän työmäärän mukaan. Ihmisistä kuitenkin näyttää siltä kuin vaihtoarvo sisältyisi tavaroihin itseensä. Marx jatkaa: "Tätä minä sanon tavarafetishismiksi, joka takertuu työntuotteisiin, mikäli niitä tavaroina tuotetaan."
Michel Wieviorka

Michel Wieviorka (s. 23. elokuuta 1946, Pariisi) on ranskalainen sosiologi, joka on International Sociological Associationin puheenjohtaja kaudella 2006–2010. Hän on tällä hetkellä Pariisissa professorina.
Wieviorka on 1970-luvulta lähtien tutkinut kansalaisliikkeitä. Hänen mukaansa kansalaisaktivismi antaa ihmisille tunteen, että asioihin voi vaikuttaa, ja ehkäisee näin terrorismia ja levottomuuksia. Lisäksi hän on tutkinut terrorismia, rasismia, kulttuurisia eroja ja väkivaltaa. 2000-luvulla Wieviorka on tutkinut sosiologian uusia paradigmoja.
Wieviorka on sanonut, että sosiologien tulisi esiintyä mediassa ja käyttää selkeää yleiskieltä, jotta enemmistökin ymmärtäisi sosiologiaa. Hän onkin itse ollut kansainväliselle medialle asiantuntija, jolta kysyttiin lausuntoja etenkin vuoden 2005 lähiömellakoiden aikaan. Wieviorkan teoksia on käännetty muun muassa englanniksi, espanjaksi, saksaksi ja japaniksi, mutta ei suomeksi.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2009.
Pekka Lintu

Matti Pekka Lintu (s. 3. tammikuuta 1947 Pori) on suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Ateenan suurlähetystössä Kreikassa 2011–2014. Hänet oli akkreditoitu Ateenasta käsin myös Albaniaan. Vuosina 2006–2011 Lintu toimi suurlähettiläänä Washingtonissa Yhdysvalloissa. Vuosina 1994–2001 hän oli suurlähettiläänä Tokiossa, Japanissa.
Lintu astui ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1972. Hän työskenteli vuosina 1975–1979 Suomen pysyvässä edustustossa Genevessä. Vuosina 1984–1987 hän oli lähetystöneuvos Suomen OECD-edustustossa Pariisissa. Lisäksi hän on toiminut ulkoasiainministeriössä useissa kauppapoliittisissa tehtävissä ja kehityspoliittisella osastolla.
Koulutukseltaan Lintu on oikeustieteen lisensiaatti.
Ilmastonmuutos vuosina 536–545

Ilmastonmuutos vuosina 536–545 oli kymmenen vuoden mittainen äkillinen ilmaston viileneminen pohjoisella pallonpuoliskolla. Jo antiikin aikaiset lähteet kertoivat, että sumuharso pimensi auringon Euroopassa yli vuodeksi. Ilmastonmuutos aiheutti epätyypillistä säätä, nälänhätää ja sadon menetyksiä. 
Bysanttilainen historioitsija Prokopios kirjoittaa teoksessaan "Sotien historia", että vuonna 536 ”Aurinko antoi valonsa ilman kirkkautta, kuten Kuu, koko vuoden ajan, ja se muistutti tavattomasti Aurinkoa pimennyksen aikana.” Cassiodorus vuorostaan kirjoitti: ”Miten outoa on, ettei omaa varjoaan näe edes keskipäivällä. Aurinko sinertää, Kuu ei loista lainkaan, eikä vuodenaikojen välillä ole eroa.”
Mahdollisia selityksiä.
Tulivuorenpurkaukset.
Grönlannin jääkairauksista on löytynyt kahdesta eri kerrossarjasta vuoden 536 tienoille ajoittuvat happokerrostumat. Tämä viittaa pohjoisella pallonpuoliskolla tapahtuneeseen tulivuorenpurkaukseen, jonka vaikutuksesta Euroopan kesälämpötilat olisivat laskeneet 2–3 astetta ilmastollisesta keskiarvosta. Sekä Grönlannin että Antarktiksen jääkairauksista on myös löytynyt vuoden 540 tienoille ajoitetut happokerrostumat, joiden taustalla on luultavimmin jokin trooppisen vyöhykkeen tulivuori, mahdollisesti El Salvadorissa sijaitseva Ilopango. Tämä sai Euroopan kesälämpötilat putoamaan jälleen vuosina 541–550.
Halleyn komeetta.
Ilmastonmuutoksen syyksi on arveltu myös vuoden 530 Halleyn komeetasta irronneiden palasten syöksymistä Maahan, jolloin komeetta kävi lähellä Aurinkoa ja oli kiinalaisten lähteiden mukaan poikkeuksellisen kirkas. Halleyta seuraa yleensä kaksi meteorisuihkua. Ne ovat voineet osua maahan vuosien 530 ja 540 välissä ja olla poikkeuksellisen rajuja. 
Geofyysikko Dallas Abbot on esittänyt todisteita siitä, että vuoden 536 tienoilla Maan merialueille olisi osunut yksi tai useampi meteoriitti, joiden nostattama aines olisi syynä tapahtumiin. Hänen ryhmänsä löysi Grönlannin jääkairausnäytteistä epänormaalin korkeita klooripitoisuuksia ja parin mikrometrin kokoisia pisaroita, jotka olivat rautaoksidia ja piiyhdisteitä. Nämä ja muut heidän löytämänsä mineraalit todistavat Abbotin mukaan sen, etteivät ne voi olla muodostuneet tulivuorenpurkauksessa tai avaruudessa vaan peräisin yhden tai useamman meteoriitin iskeytymisestä Maahan.
Mahdollisina putoamispaikkoina Abbot on esittänyt ainakin Australian Carpentarianlahden ja Pohjanmeren. Carpentarianlahteen osuneen isoimman kappaleen läpimitta olisi ollut arviolta 640 metriä. Iskeytymät mereen selittäisivät myös jäänäytteistä löydetyt pienenpienet merelliset fossiilit.
Kesätön vuosi 1816

Kesätön vuosi 1816 koettiin Länsi-Euroopassa, Koillis-Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuonna 1816. Kylmät ilmat veivät sadon, ja monilla alueilla oli laaja nälänhätä. Heinäkuussa Luoteis-Yhdysvalloissa oli lumimyrskyjä. Joet ja järvet jäätyivät elokuussa Pennsylvaniassa asti. Québecissa oli tällöin noin 30 senttimetriä lunta.
Kesättömän vuoden aiheuttajat.
Ilman viilenemisen uskotaan johtuneen indonesialaisen Tamboran tulivuoren 10. huhtikuuta 1815 tapahtuneesta purkauksesta, joka nosti ilmakehään valtavat määrät auringon säteilyä pois heijastavia purkaustuotteita. Auringon säteily oli tuolloin muutenkin heikkoa niin sanotun Daltonin minimin ja pienen jääkauden vallitessa. Samoihin aikoihin myös Karibian Saint Vincentin saaren La Soufrière ja Indonesian Awu olivat purkautuneet 1812, Suwanosejima Riukiusaarilla Japanissa 1813 ja Filippiinien Mayon 1814.
Kuwae

Kuwae, Kueae eli Karua on nykyään merenalainen tulivuori Australian ja Papua-Uusi-Guinean itäpuolella sijaitsevan Vanuatun saarilla. Kuwaen räjähdyspurkaus noin vuonna 1453 hajotti suuren saaren nykyisiksi Epin ja Tongoan saariksi.
Räjähdys synnytti 12 × 6 kilometrin läpimittaisen ja 1,1 kilometriä syvän kalderan eli kattilalaakson. Räjähdyksen seurauksena purkautui 32–39 km3 magmaa.
Räjähdys nosti ylempään ilmakehään valtavat määrät Auringon säteilyä himmentäviä purkaustuotteita, mikä johti ilmaston tilapäiseen viilenemiseen Pohjois-Euroopassa, viljasatojen epäonnistumiseen ja nälänhätään. Näihin aikoihin Bysantin viimeinen jäänne, Konstantinopoli romahti.
Myöhemmin Kuwaen kohdalla on esiintynyt lyhytikäisiä tuliperäisiä saaria.
Sergei Suhorutšenkov

Sergei Nikolajevitš Suhorutšenkov (, s. 10. elokuuta 1956) on venäläinen pyöräilijä, joka edusti Neuvostoliittoa. Hän voitti maantieajon olympiakultaa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Suhorutšenkov on myös Rauhanajon kaksinkertainen voittaja vuosilta 1979 ja 1984.
Kladistiikka

Fylogeneettinen systematiikka eli kladistiikka on eliöiden tieteellisen luokittelun lähestymistapa, jossa luokituksen on tarkoitus heijastaa eliöiden evolutiivista polveutumishistoriaa. Polveutumishistorian selvittämiseksi eliöiden nykyisten tuntomerkkien perusteella pyritään käyttämään objektiivisia päättelysääntöjä.
Biologisen systematiikan tehtävänä on eliöiden nimeäminen ja luokittelu sekä eliömaailman monimuotoisuuden jäsentäminen. Perinteisesti, esimerkiksi linnéläisessä systematiikassa, luokittelu on perustunut lähinnä lajien (morfologisiin) samankaltaisuuksiin riippumatta siitä, miten ja milloin nämä samankaltaisuudet ovat syntyneet. 1900-luvun jälkipuolella käyttöön tulleen, erityisesti Willi Hennigin ajatuksiin perustuvan, fylogeneettisen systematiikan tarkoituksena on luokittelu, jossa taksonit vastaavat yksikäsitteisesti evoluutiopuun haaroja, monofyleettisiä ryhmiä eli kladeja (kehityslinjoja). Informaatio siitä, mitkä eliöt muodostavat monofyleettisen ryhmän, sisältyy vain niihin ominaisuuksiin tai tuntomerkkeihin, jotka ovat syntyneet kyseisessä kehityslinjassa sen eriydyttyä muista kehityslinjoista. Kladistinen analyysi pyrkii tunnistamaan tällaiset "synapomorfiset" tuntomerkit ja rekonstruoimaan evoluutiopuun niiden perusteella. Sen sijaan jo ajalta ennen kyseessä olevan ryhmän eriytymistä periytyvät samankaltaisuudet, "synplesiomorfiat", eivät kerro linjan historiasta.
Kladogrammit.
Biologisessa systematiikassa eliöille voidaan laatia niiden keskinäisiä samankaltaisuuksia kuvaava puumainen, kaksiulotteinen kuva. Tällaista kaaviokuvaa kutsutaan dendrogrammiksi. Fylogeneettisen systematiikan menetelmät tuottavat kladogrammeiksi kutsuttuja kaavioita, jotka ovat dendrogrammin erikoistapauksia. Kladogrammi on puumainen kaavio, joka pohjautuu havaintoihin eliöiden rakenteesta ja geneettisistä ominaisuuksista, taustaoletuksiin evoluution mekanismeista ja tiettyyn tieteenfilosofiseen lähtökohtaan, "parsimoniaan", eli yksinkertaisten ja selkeiden selitysten tavoitteluun. Analyysin tuloksena löytyy usein enemmän kuin yksi kladogrammi. Metodiikka ei nykyisin tarjoa selvää ratkaisua siihen, mikä löytyneistä kladogrammeista olisi juuri se oikea, joten tutkijan on kyettävä löytämään jonkinlainen "konsensuspuu" vaihtoehtoisten mallien väliltä.
Kladogrammi on parsimoniaperiaatteella tehty dendrogrammi, joka kuvaa käytettävissä olevan tietoaineiston avulla tutkittavan lajiryhmän ("sisäryhmän") taksonien lajiutumisjärjestyksen. Se on myös analyysin tulos, jota voi parantaa vain lisäämällä aineistoa. Kladogrammi voi esimerkiksi kertoa, että ihminen ja simpanssi ovat lähempää sukua toisilleen kuin kumpikaan on gorillalle. Tämä lajiutumisjärjestyksen kuvaus voi sisältää monia erilaisia evolutiivisia kehityspolkuja varsinkin silloin, kun voidaan tehdä oletuksia vielä tuntemattomista lajien esi-isistä.
Viktor Kapitonov

Viktor Arsenjevitš Kapitonov (, 25. lokakuuta 1933 Tver – 5. maaliskuuta 2005) oli neuvostoliittolainen pyöräilijä. Hän voitti maantieajon olympiakultaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän voitti samoissa kisoissa myös 100 kilometrin joukkueajossa pronssia.
Kati Fors

Kati Fors (syntyjään Kati Sorsa, s. 29. elokuuta 1979 Jyväskylä) on suomalainen iskelmälaulaja, joka voitti Kiuruvedellä Vihreät Niityt -tapahtuman Toivo Kärki -laulukilpailun vuonna 2000. Sen jälkeen hän kuului usean vuoden ajan Vihreitten Niittyjen vakiolaulajakaartiin ja muun muassa ensiesitti useita Toivo Kärjen sodanaikaisia sävellyksiä kuten "Muistojen vanki", "Turvapaikka" ja "Pyyhi rakkahin kyynelees nuo". Fors kruunattiin vuoden 2005 Tangokuningattareksi. Sittemmin hän on siirtynyt tanssilavoilta teatteriin, lähinnä musikaaleihin. Fors on valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Metropolia-ammattikorkeakoulusta vuonna 2008. Hänen isänsä on pappi ja äitinsä sairaanhoitaja.
Fors on esiintynyt hyväntekeväisyyskonsertissa 2005 Ronn Mossin kanssa esittäen kappaleen "It's So Easy", se on julkaistu Mossin albumilla "Uncovered". Duetto julkaistiin singlenä vuoden 2005 loka-marraskuun vaihteessa. 
Forsin ensimmäinen iso rooli teatterissa oli Satu Silvon kanssa jaettu naispäärooli näytelmässä "Muukalaisia yössä" Seinäjoen kaupunginteatterissa. Joulukuun 2006 alussa ensi-iltansa saanut näytelmä kertoo Frank Sinatran ja Ava Gardnerin myrskyisestä avioliitosta.
Fors esitti myös Laila Kinnusta Varkauden Teatterin kauden 2009 musikaalissa. Siinä eletään nykyhetkeä, joka sijoittuu 1960-luvulle. Ajassa liikutaan kuitenkin vuosien 1955-1970 välillä.
Kati Fors on avioliitossa muusikko-fysioterapeutti Jukka Spetsin kanssa vuodesta 2006. Heillä on vuonna 2009 syntynyt lapsi.
André Noyelle

André Noyelle (29. marraskuuta 1931 Ieper – 4. helmikuuta 2003 Poperinge) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka voitti olympiakultaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Hän voitti sekä henkilökohtaisen maantieajon että maantieajon joukkuekilpailun. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1953–1966.
 Olympialaiset, kultaa maantieajon henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa
 MM-kilpailut, hopeaa amatöörien maantieajossa
 Gent–Wevelgem, toinen
 GP de Fourmies, voitto
 Pariisi–Tours, kolmas
 Züri-Metzgete, kolmas
 GP Pino Cerami, voitto
Pony Express

Pony Express oli yhdysvaltalainen postiyhtiö, joka toimitti postia ratsain Pohjois-Amerikan mantereen poikki Missourin Saint Josephista Kalifornian Sacramentoon vuosina 1860−1861. Lyhyen toimintansa aikana Pony Express oli reitillään nopein postikuljetus, kunnes uusi lennätinyhteys syrjäytti sen. Pony Express -ratsastajan matka oli hengenvaarallinen, ja reitti kulki vaikeassa maastossa.
Historia.
Pony Express aloitti toimintansa vuonna 1860. Sen perusti Russell, Majors &amp; Waddell, joka kilpaili tuottoisista valtionpostin jakelusopimuksista ja päätti aloittaa postinkuljetuksen ratsain, mikä oli aiempaa nopeampaa. Koko reitti oli 3 000 kilometrin mittainen. Yhtiö rakensi hevosten vaihtoasemia 25 kilometrin välein Missourin Saint Josephin ja Kalifornian Sacramenton välille.
Keväällä 1860 yhtiö alkoi etsiä ilmoituksilla 200 harmaata tammaa sekä ratsastajiksi ”laihoja, jänteviä, enintään 18-vuotiaita nuorukaisia”, joiden täytyi olla paitsi kokeneita ratsastajia, myös valmiita antautumaan kuolemanvaaraan päivittäin. Lähettien palkka oli suhteellisen korkea, 25 dollaria viikossa.
Ensimmäinen kuljetus lähti liikkeelle 3. huhtikuuta 1860. Kirjetaksa oli viisi dollaria per unssi. Posti käärittiin satulanpäällyksen lukittaviin taskuihin.
Ratsastajan matka oli vaarallinen vihamielisten intiaanien, maantierosvojen, autiomaan ja vuoriston johdosta. Aluksi ratsastajat kantoivat aseenaan Colt Navy -revolvereita ja joskus Coltin rullakarbiinia, mutta painon vuoksi he kantoivat myöhemmin vain yhtä revolveria ja ladattua vararullaa.
Pony Expressiä kuvaileva näytös oli Buffalo Billin suositun Villin Lännen Näytös -sirkuksen avausnumerona useiden vuosikymmenien ajan. Buffalo Bill kertoi itsekin ratsastaneensa Pony Expressiä 14-vuotiaana, mutta nykyisin jotkut ovat kyseenalaistaneet tämän tarinan paikkaansapitävyyden.
Alkuperäisen Pony Expressin toiminta päättyi lokakuussa 1861, kun Western Union loi suoran lennätinyhteyden itärannikolta San Franciscoon. Syrjäseuduilla jatkoi kuitenkin senkin jälkeen toimintaansa linjoja, jotka käyttivät samaa nimeä.
Suzanne Flon

Suzanne Flon (28. tammikuuta 1918 – 15. kesäkuuta 2005) oli ranskalainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan César-palkinnot vuosina 1984 ja 1990.
Flon esiintyi muiden muassa elokuvissa "Punainen mylly" (1952), "Juna" (1964) ja "Varjojen vanki" (1976).
Varhaisella urallaan Flon työskenteli Édith Piafin sihteerinä. Hän kuoli vatsasairauteen Pariisissa 87-vuotiaana.