tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koulouba

Koulouba on 404 metriä korkea kukkula ja kaupunginosa Malin pääkaupungissa Bamakossa. Kukkulalle Ranskan siirtomaavallan aikana rakennetussa hallintokeskuksessa sijaitsee muun muassa Malin presidentin virka-asunto.
Ranskalaisten Point F:ksi kutsuman kukkulan hallintorakennusten suunnittelun aloitti Ranskan Sudanin varakuvernööri Edgard de Trentinian vuonna 1896. Hän rakennutti sinne vuonna 1899 valmistuneen residenssin, jota ei otettu koskaan käyttöön.
Bamakoon johtavan rautatien valmistuessa vuonna 1904 siirtomaan pääkaupunki päätettiin siirtää Kayesista Nigerjoen varrelle. Varakuvernööri William Ponty antoi uuden hallintokeskuksen suunnittelun pataljoonanpäällikkö Louis Diguen tehtäväksi, ja tämä päätti sijoittaa sen Koulouban kukkulalle. Sijainnin valintaan vaikuttivat kukkulan terveellinen ilmanala, sotilaalliset puolustustarpeet ja sen Nigerjoen alankoa hallitseva näköala. Osittain samoista syistä sen itäpuolella sijaitsevalle kukkulalle rakennettiin Point G:n sairaala-alue. Kukkuloiden eteläpuolelle kehittyi Bamakon ”eurooppalainen” liikekeskusta.
Hallintokeskuksen rakennussuunnitelmaan kuului kukkulan reunalla sijaitseva kuvernöörinpalatsi, joukko hallinto- ja asuinrakennuksia, vesilaitos torneineen sekä Katin varuskuntaan johtava tie. Kapteeni Lepoivren johtamat työt alkoivat vuonna 1905, mutta ne valmistuivat Senegaljoen tulvan ja keltakuume-epidemian takia vasta vuonna 1908. Samana vuonna silloisen Ylä-Senegalin ja Nigerin hallinto siirrettiin Kouloubaan.
Vuonna 1960 Kouloubasta tuli itsenäisen Malin tasavallan presidentin asuinpaikka. Modibo Keïtan aikana rakennettiin muun muassa presidentinpalatsin lisäkerros. Alpha Oumar Konaré rakennutti kaksi uutta kokoustilaa ja vuonna 2007 valmistui uusi presidentin sihteeristön rakennus. Alueella on myös useita muistomerkkejä.
Akropolismainen vallan keskus muodostaa ainutlaatuisen kokonaisuuden Afrikan kaupunkisuunnittelussa. ”Espanjalais-maurilaista” tyyliä edustava presidentinpalatsi restauroitiin vuosina 2015–2017 arkkitehti Sébastien Philippen johdolla. Se määriteltiin osaksi Malin kansallista kulttuuriperintöä vuonna 2019.
Kouloubaan johtavan tien länsipuolella on kolme esihistoriallista luolaa, jotka ovat kärsineet niiden käytöstä asevarastona ja sairaalajätteiden kaatopaikkana. Luolissa on nykyään lähellä sijaitsevan Malin kansallismuseon näyttely.
Litiumasetaatti

Litiumasetaatti (CH3COOLi) on litium- ja asetaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa tekstiilien värjäyksessä ja katalyyttinä. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa litiumasetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Vesiliuokset ovat heikosti emäksisiä. Litiumasetaatista tunnetaan vedettömän yhdisteen lisäksi kidevedellinen dihydraatti (CH3COOLi·2H2O).
Litiumasetaatti valmistetaan liuottamalla litiumhydroksidia tai -karbonaattia etikkahappoon. Yhdistettä käytetään polyestereiden kuten polyetyleenitereftalaatin valmistuksessa katalyyttinä, tekstiilien peittaukseen, korroosionestoaineena ja lääkkeenä.
Li2OH + CH3COOH → CH3COOLi + H2O
Li2CO3 + 2 CH3COOH → 2 CH3COOLi + CO2 + H2O
Islannin joet

Islannin jokia on noin 250 ja ne jaotellaan syntytapansa perusteella jäätikköjoiksi (), tavallisiksi joiksi () ja lähteistä alkaviksi joiksi (). Jäätikköjoet saavat alkunsa jäätiköiden sulaessa, joten niiden virtaamat riippuvat voimakkaasti vuodenajasta. Jos jäätikön alla on voimakkaasti purkautuva tulivuori, sulaa jäätikkö äkisti ja aiheuttaa jäätikköjokitulvan (). Jäätikköjokien vesi on ruskehtavaa johtuen veteen liukenevista mineraaleista. Saaren pienestä koosta huolimatta ovat Islannin joet suhteellisen pitkiä ja niiden valuma-alueet ovat suhteellisen suuria.
Alle on koottu taulukkoon joitakin suurempia jokia :
Zoramthanga

Zoramthanga (s. 13. heinäkuuta 1944) on intialainen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2018 alkaen Mizoramin pääministerinä. Nykyinen pääministeri kausi on hänelle kolmas, vuosina 1998–2008 hänet valittiin kahdeksi peräkkäiseksi kaudeksi samaan virkaan.
Nuoruudessaan Zoramthanga opiskeli englantilaista kirjallisuutta ja liittyi 22-vuotiaana sissisotaan Intian armeijaa vastaan. Häntä innoitti mizokansan separatistijohtaja Laldenga, jonka johtaman Mizo National Front (MNF) -järjestön Intian hallitus oli julistanut rikollisjärjestöksi. Hän joutui sissisodan aikana vankilaan ja osallistui Laldengan kanssa rauhanneuvotteluihin Intian kanssa. Vuonna 1986 mizokapinalliset ja Intia päätyivät sopimukseen, minkä seurauksena Laldengasta tuli Mizoramin pääministeri ja Zoramthangasta ministeri. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin talous- ja opetusministeriksi osavaltiohallitukseen.
Laldengan kuoltua vuonna 1990 Zoramthanga valittiin hänen seuraajakseen, puolueeksi muuttuneen, Mizo National Frontin puheenjohtajaksi. Vuoden 1998 osavaltiovaaleissa MNF saavutti voiton, minkä seurauksena hänestä tuli pääministeri ensimmäisen kerran. Pääministeriksi päästyään hän ilmoitti ensimmäisen tavoitteensa olevan osavaltion muuttaminen taloudelliseksi omavaraiseksi. Hän sanoi hallituksensa myös pyrkineen taistelemaan huumeita ja alkoholia vastaan sekä pyrkineen parantamaan naisten asemaa mizojen keskuudessa.
Zoramthanga on poliittisen uransa ohessa kirjoittanut kirjoja. Vuonna 2017 hän kirjoitti kirjan mizojen kansallisliikkeen historiasta. Vuotta myöhemmin hän kirjoitti kaksiosaisen omaelämäkerran, jossa hän muun muassa kuvaili Kiinan ja Pakistanin antamaa tukea mizojen kapinaliikkeelle.
Vuonna 2018 tultuaan uudestaan valituksi Mizoramin pääministeriksi hän ilmoitti alkoholismin ja huumeiden vastustamisen olevan hallituksensa tärkeimpiä tehtäviä. Samassa yhteydessä hän ilmoitti, että Mizo National Front -puolue ei aio poistua Intian kansanpuolueen johtamasta vaaliliitosta vaikka asia on kerännyt vastustusta kristillisessä Mizoramissa. Vuotta myöhemmin hän kritisoi Intian uutta kansalaisuuslakia siitä, että se ei huomioi MNF:n ja Intian rauhansopimusta vuodelta 1986. Hän ilmoitti, että hänen puolueensa on valmis jättämään vaaliliittonsa jos kansalaisuuslakia ei kumota.
Walter Egan

Walter Eugene Egan (2. kesäkuuta 1881 Chicago – 12. syyskuuta 1971 Monterey) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja.
Egan osallistui Saint Louis´n kesäolympialaisiin 1904, missä hän voitti joukkuepelin kultaa. Yksinpelissä hän oli karsinnan neljäs, mutta hävisi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Albert Lambertille ja sijoittui jaetulle 16:nnelle sijalle.
Eganin serkku Chandler Egan pelasi myös Saint Louisin kesäolympialaisten kultaa voittaneessa joukkueessa.
Oulun lääninhallituksen talo

Oulun lääninhallituksen talo on vuonna 1890 valmistunut uusrenessanssityyliä edustava entinen Oulun läänin hallintorakennus ja maaherran virka-asunto, joka sijaitsee Oulussa Linnankadulla, Franzéninpuiston reunalla. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Johan Jacob Ahrenberg ja Ludvig Isak Lindqvist. Nykyisin päärakennuksessa toimii Pohjois-Suomen aluehallintovirasto ja kahdessa lisärakennuksessa sen muita toimintoja, kuten ympäristölupavastuualue ja pelastustoimen ja varautumisen vastuualue.
Rakennuksessa on Suomen Kansallisgallerian kokoelmiin kuuluvia taideteoksia, joista vanhimmat ovat 1800-luvun puolivälistä.
Historiaa.
Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1887 ja rakennus valmistui vuonna 1890 kuvernöörin (myöhemmin maaherra) residenssiksi ja lääninhallituksen tiloiksi. 
Tehtyjä korjauksia.
Lääninhallituksen päärakennukseen tehtiin peruskorjaus vuonna 1995. 14,6 miljoonaa markkaa maksaneen peruskorjauksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Laatio Oy. Remontissa rakennuksen ensimmäisen kerroksen virastotilat remontoitiin lähemmäksi alkuperäistä muotoaan, toiseen kerrokseen tehtiin juhla- ja vastaanottotilat sekä vierashuoneisto ja kellariin tehtiin kokous- ja koulutustilat. Peruskorjaushanke valittiin vuoden 1995 valtion parhaaksi rakennushankkeeksi.
Rakennuksen ikkunat kunnostettiin vuoden 2013 kesän aikana.
Lisärakennukset.
Päärakennuksen vieressä sijaitseva, Ernst Lohrmannin suunnittelema ja vuonna 1859 valmistunut entinen läänin maanmittauskonttorin rakennus toimii aluehallintoviraston lisärakennuksena. Kivirakennukseen tehtiin vuonna 1910 Victor Sucksdorffin suunnittelema laajennus, jossa rakennettiin lisäkerros ja porrashuoneet. Myöhemmin rakennukseen on tehty laajennuksia ja peruskorjaus. Lisärakennuksiin kuuluu myös 1970-luvun alussa rakennettu punatiilinen rakennus. Tontilla sijaitsee Julius Basilierin suunnittelema ja vuonna 1889 valmistunut puinen vaunuvaja.
Helsinki Outlet

Helsinki Outlet on Vantaan Kuninkaalan Porttipuistossa, aivan Kehä III:n eteläpuolella ja Lahdenväylän länsipuolella sijaitseva ostoskylä. Siellä on noin 45 tunnettujen vaatetuksen ja sisustusalan tuotemerkkien tehtaanmyymälää ja muutamia näitä kauppoja tukevia oheispalveluja kuten kahviloita ja leikkipuisto. Kaikki myymälät ovat tiloissa vuokralla. Ostoskylän bruttopinta-ala on 15 500 neliömetriä ja kerrospinta-ala 10 000 neliötä. 
Outlet sijaitsee osoitteessa Tatti 17 aivan Helsingin ja Vantaan rajalla; rakennus on Vantaan puolella, mutta ainoa tieyhteys sinne kulkee Helsingin Heikinlaakson kautta. 
Hanke.
Helsinki Outletin perustanut kiinteistösijoittaja on aiemmin rakentanut samantapaisen tehtaanmyymälöistä koostuvan outlet-kylän Oslon seudulle. Kesällä 2017 sijoitusyhtiö myi rakentamansa norjalaisen Outlet Oslo:n eteenpäin 120 miljoonalla eurolla.
Rakentaminen.
Marraskuun 2019 alussa avattu outlet-kauppojen keskittymä on norjalaisen sijoitusyhtiö Fortus AS:n rakennuttama. Rakentaminen maksoi noin 50 miljoonaa euroa. Perustusvaihe kesti alkujaan suunniteltua pidempään, koska maapohja on entistä turvesuota ja savikkoa. Tästä syystä rakennukset on tuettu teräsbetonipaaluilla peruskallioon, jopa 25 metriä maanpinnan alapuolelle. Kaikkiaan rakentamiseen kului viisi vuotta. 
Porttipuiston ostoskylän länsipuolelle rakennettiin myös elintarvikemyymälä ja tankkausasema. 
Laajennus.
Ostoskylää on tarkoitus laajentaa. Laajennuksen yhteyteen suunnitellaan myös pysäköintitaloa.
Kävijämäärät.
Ensimmäisen toimintavuoden tavoite Fortus AS:llä oli miljoona kävijää. Viidentenä toimintavuotenaan tähdätään jo Pohjoismaiden suurimmaksi kahdella miljoonalla kävijällä. Vuonna 2022 kaikki liiketilat olivat vuokrattuina ja kävijämääräksi ilmoitettiin yli miljoona.
Golden Globe 2020

Golden Globe 2020 oli järjestyksessään 77. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2019 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa, Kaliforniassa 5. tammikuuta 2020. Gaalan juonsi viidettä kertaa Ricky Gervais.
Ehdokkaat julkistettiin 9. joulukuuta 2019 ja eniten ehdokkuuksia sai Netflixin draamakomedia "Marriage Story". 
Eniten palkintoja sai Quentin Tarantinon draamakomedia "Once Upon a Time in Hollywood", joka palkittiin parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, käsikirjoituksesta (Tarantino) sekä miessivuosasta (Brad Pitt). Sotadraama "Taistelulähetit – 1917" palkittiin parhaasta draamaelokuvasta ja ohjauksesta (Sam Mendes). 
Tom Hanks palkittiin Cecil B. DeMille -palkinnolla elämäntyöstään elokuvissa. Koomikko Ellen DeGeneres palkittiin Carol Burnett -palkinnolla elämäntyöstään televisiossa.
Henry Potter

Henry tai Harry Potter (4. lokakuuta 1881 Saint Louis – 24. tammikuuta 1955 New York) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiamitalisti.
Potter osallistui Saint Louis´n kesäolympialaisiin 1904, missä hän voitti joukkuepelin hopeaa. Yksinpelissä hän oli karsinnan 15., mutta hävisi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Simpson Foulisille ja sijoittui jaetulle 16:nnelle sijalle.
Potterin veli Clarkson Potter pelasi myös Saint Louisin kesäolympialaisten henkilökohtaisessa kilpailussa, mutta jäi karsintaan.
Tupasalot

Tupasalot ovat Päijänteen ryhmä saaria Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa.
Kohde on saariryhmä, jossa on kuuden saaren muodostama tiivis kokonaisuus. On myös mahdollista, että nimellä viitataan vain kahteen suurimpaan pääsaareen. Suurin ja samalla eteläisin saari on 800 metriä pitkä, 430 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 22 hehtaaria. Pohjoisin saari on 600 metriä pitkä, 270 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 10 hehtaaria. Saarien yhteispinta-ala on 32 hehtaaria . Saarien välissä on kapea ja matala salmi, joka on kivikkoinen. Saariryhmä sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja Varpusenlinnanselän pohjoispuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsee Koukku ja Virpila yhdessä muutaman muun luodon kanssa. Noin puolentoista kilometrin etäisyydellä sijaitsee Sarvisalon saariryhmän saaria. Tupasalojen kaakkoispuolella kilometrin päässä alkaa Lehtisten saariryhmän ensimmäiset saaret. Eteläinen saari on korkein ja se yltää 17 metrin korkeuteen Päijänteestä. Pohjoissaari on sitä noin viisi metriä matalampi. Pohjoissaareen on rakennettu kaksi mökkiä ja eteläsaaressa niitä on kuusi. Saaren kaakkoisrannassa on kalliojyrkänne, joka aukeaa järvelle.
Historiaa.
Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1939 saaret on merkitty metsäsaariksi, jotka ovat autiot . Saari on autio vielä vuoden 1965 peruskartassa, mutta seuraavassa vuoden 1985 kartassa on kummallekin saarelle ilmaantunut mökki ja seuraavassa vuoden 1996 kartassa on kummassakin saaressa kaksi mökkiä.
John Cady

John Deere Cady (26. tammikuuta 1866 New York – 12. marraskuuta 1933 Chicago) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiamitalisti.
Cady osallistui Saint Louis´n kesäolympialaisiin 1904, missä hän voitti joukkuepelin hopeaa. Yksinpelissä hän oli karsinnan 27., mutta hävisi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella olympiakullan voittaneelle George Lyonille ja sijoittui jaetulle 16:nnelle sijalle.
Cadyn isoisä perusti John Deeren ja isoisoisä Linus Yale Sr. kehitti sylinteri- eli tappihaittasylinterilukon.
Salman bin Hamad Al Khalifa

Prinssi Salman bin Hamad bin Isa Al Khalifa (; s. 21. lokakuuta 1969) on Bahrainin kruununprinssi ja maan nykyinen pääministeri vuodesta 2020 lähtien. Prinssi Salman oli vuosina 2013-2020 myös Bahrainin hallituksen ensimmäinen varapääministeri.
Prinssi Salman on Bahrainin kuninkaan Hamad bin Isa Al Khalifan vanhin poika ja hän on ollut Bahrainin kruununprinssi vuodesta 1999 lähtien, jolloin hänen isänsä astui valtaan oman isänsä kuoltua. Hän kuuluu Al Khalifan dynastiaan, joka on ollut vallassa Bahrainissa vuodesta 1783
Hallituksen sisällä oli kuitenkin jonkinlainen valtataistelu prinssi Salmanin ja erittäin pitkäaikaisen, vaikutusvaltaisen edellisen pääministerin Khalifa bin Salman Al Khalifan välillä. Entinen pääministeri oli kruununprinssi Salmanin isosetä.
David Leitch

David Leitch (s. 16. marraskuuta 1975 Kohler, Wisconsin) on yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja ja näyttelijä.
Leitch teki debyyttinsä ohjaajana elokuvassa "John Wick" (2014), jonka hän ohjasi yhdessä Chad Stahelskin kanssa.
"John Wickin" jälkeen hän ohjasi Charlize Theronin tähdittämän elokuvan "Atomic Blonde" (2017), sekä Ryan Reynoldsin tähdittämän elokuvan "Deadpool 2" (2018).
Vuonna 2019 hän ohjasi "Hurjapäät"-elokuvasarjan spin-offin "".
Raudoja–Aavoja kanal

Raudoja–Aavoja kanal eli Soodla–Aavoja kanal on kanava Anijan kunnassa Harjumaalla Virossa. Kanava alkaa Raudojan tekojärvestä () ja se laskee Aavojan tekojärveen. Kanava on yksi osa Tallinnan vesihuoltojärjestelmää.
Kanavan kulku ja ominaisuudet.
Kanavalla siirretään vettä Soodla jõesta Jägala jõgeen yhtyvään Aavojaan, jonne on rakennettu Aavojan tekojärvi. Sieltä vesi siirretään edelleen Kaunissaaren tekojärveen (), joka on rakennettu Jägala jõgeen.
Kanava on ensin rakennettu virtaamaan kohti etelää 1,3 kilometriä, sitten se kääntyy länteen ja parin kilometrin jälkeen se kääntyy taas etelään. Kanava tekee useita eriasteisia käännöksiä ja laskee sitten Aruojan kohdalla Aruojan tekojärven pohjoispää. Aikoinaan Aruoja oli Aavojan sivuoja, mutta nyt sen tekojärvi pumpataan Aavojan tekojärveen.
Historiaa.
Kanava on rakennettu 1984.
Quds-joukot

Quds-joukot () ovat Iranin vallankumouskaartin eli Pasdaranin yksikkö, joka on erikoistunut epätavanomaiseen sodankäyntiin ja sotilastiedusteluun. Quds-joukkojen johtajalla on suuri vaikutusvalta Iranin harjoittamaan ulkopolitiikkaan varsinkin Lähi-idässä.
Käytännössä Iranin Quds-joukot tukevat ja kouluttavat Iranin liittolaisjoukkoja monissa maissa. Näistä tunnetumpia ovat Hizbollah ja Irakissa toimivat shiiamilitiat. Arviot joukkojen vahvuudesta ovat liikkuneet 3 000 ja 50 000 sotilaan välillä.
Quds-joukot perustettiin vuonna 1980 alkaneen Irakin–Iranin sodan alussa. Niiden ensimmäinen tehtävä oli etsiä Irakin sisältä liittolaisia Saddam Husseinia vastaan. Joukkoja johti vuosina 1980–1998 kenraali Ahmad Vahidi ja vuodesta 1998 kuolemaansa vuoden 2020 aluessa Qassem Suleimani. Yhdysvallat surmasi Suleimanin ilmaiskussa tammikuussa 2020. Yhdysvallat on julistanut Qudsin terroristijärjestöksi ja koko vallankumouskaartinkin äskettäin. Tämän vuoksi Yhdysvaltain presidentti Donald Trump ei katsonut tarvitsevansa kongressin lupaa Suleimanin eliminoimiseen. Suleimanin seuraajaksi nousi Esmail Ghaani.
Kanada, Saudi-Arabia, Bahrain ja Yhdysvallat on luokitelleet Quds-joukot terroristijärjestöksi.
Electronic Intifada

Electronic Intifada (EI) on vuonna 2001 perustettu verkkojulkaisu, joka keskittyy Palestiinaa koskevaan uutisointiin. Electronic Intifada on taloudellisesti riippumaton ja voittoa tavoittelematon julkaisu, jonka rahoitus koostuu pääosin lukijoiden lahjoituksista. Electronic Intifadan toimitus sijaitsee Yhdysvalloissa Chicagossa, mutta julkaisulla on kirjoittajia useista maista. Electronic Intifada sai alkunsa toisen intifadan aikaan Ali Abunimahin ja muiden aktivistien toivoessa monipuolisempaa uutisointia Israel-Palestiinan tilanteesta. Uutisten lisäksi verkkolehti julkaisee myös Palestiinaa käsitteleviä analyysejä, podcasteja ja videoita.
Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki

Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki ( eli "BCEAO") on Länsi-Afrikan rahaliitto UMOA:an kuuluvien kahdeksan maan yhteinen emissiopankki. Sen päätoimipaikka sijaitsee Senegalin pääkaupungissa Dakarissa. Rahaliiton jäsenmaita ovat Länsi-Afrikan CFA-frangia käyttävät Benin, Burkina Faso, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Norsunluurannikko, Senegal ja Togo.
Vuonna 1962 perustettu keskuspankki laskee liikkeelle rahaliiton jäsenmaissa käytettävät setelit ja kolikot. Niiden luomisesta, liikkeelle laskusta ja mitätöimisestä päättää rahaliiton ministerineuvosto. 
Keskuspankin tehtäviin kuuluvat:
Keskuspankki koostuu viidestä elimestä:
Pankin pääjohtaja on vuonna 2011 nimitetty norsunluurannikkolainen Tiémoko Meyliet Koné.
Angran diskografia

Angra on brasilialainen power metal -yhtye.
Born to Be Blue

Born to Be Blue on kanadalaisen Robert Budreaun käsikirjoittama ja ohjaama kanadalais-brittiläinen, väljästi tosipohjainen draamaelokuva jazztrumpetisti ja -laulaja Chet Bakeristä. Vuonna 2015 ensi-iltansa saanessa elokuvassa Bakeriä näyttelee Ethan Hawke ja hänen naisystäväänsä Carmen Ejogo.
Juoni.
Valtaosin vuoteen 1966 sijoittuva tarina kertoo uransa aallonpohjaa elävästä, heroiinikoukkuun jääneestä Bakeristä, joka palkataan näyttelemään nuorta itseään uransa alkuvaiheesta kertovaan elokuvaan. Asiat mutkistuvat, kun huumevelkojen perijät lyövät Bakerin etuhampaat irti niin, että hän joutuu opettelemaan puhallustekniikkansa uudelleen.
Tuotanto.
Elokuva kuvattiin pääosin Kanadan Ontarion provinssin Sudburyssä syksyllä 2014.
Vastaanotto.
"The Guardian" -lehden arvostelija Peter Bradshaw kehui Hawken roolityötä ja monia muitakin osatekijöitä, mutta piti elokuvaa rakenteeltaan hieman liian lineaarisena. "Helsingin Sanomien" Tuomo Yrttiaho arvosti kritiikissään sitä, että käsikirjoittaja-ohjaaja Robert Budreau ei nosta kohdettaan jalustalle, vaan näyttää Bakerin paikoin epämiellyttävänäkin sekoilijana. Suuri ansio tässä onnistumisessa on Yrttiahon mielestä roolia näyttelevällä Ethan Hawkella.
Pohjantuomipihlaja

Pohjantuomipihlaja ("Amelanchier bartramiana") on ruusukasvien heimoon ja tuomipihlajien sukuun kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Kuten muutkin tuomipihlajien sukuun kuuluvat lajit, pohjantuomipihlaja on kesävihanta, yksikotinen pensas tai pieni puu. Pohjantuomipihlajan lehdet ovat vihreitä tai ruskehtavia, soikeita ja suippotyvisiä; kummassakin päässä on hienoa hammastusta. Lehtilaidassa on 6–12 hammasta; 10–16-pariset lehtisuonet ovat lateraalisia. Lehtiruodit ovat pituudeltaan 2-10 millimetriä.
Valkoiset, viisiteräiset kukat esiintyvät yksittäin tai korkeintaan neljän kukan muodostamissa tertuissa. Kukista kypsyvät omenan kaltaiset, päärynänmuotoiset epähedelmät ovat aluksi punaisia, mutta muuttuvat kypsyessään tummanvioleteiksi.
Levinneisyys.
Pohjantuomipihlaja on luonnonvarainen Kanadan itäosassa ja Yhdysvaltojen koillisosassa.
Käyttö.
Pohjantuomipihlajan tummanvioletit hedelmät ovat syömäkelpoisia sekä raakoina että kypsennettyinä.
Aleksandr Kusikov

Aleksandr Borisovitš Kusikov () (1896 Armavir, Venäjän keisarikunta – 20. kesäkuuta 1977 Pariisi, Ranska) oli venäläinen runoilija. 
Hän kuului imaginistiseen koulukuntaan yhdessä Sergei Jeseninin, Anatoli Mariengofin ja Vadim Šeršenevitšin kanssa.
Kusikov eli lapsuutensa Armavirin kaupungissa, josta hän muutti Moskovaan vuonna 1917. Hän liittyi imaginisteihin, joiden kanssa hän julkaisi ja esitti runoja ja piti yllä ryhmän kustannustoimintaa. Kusikovin tuotannossa vakituisia aiheita olivat hänen lapsuusmaisemansa Kubanjoella, tšerkessit, sekä Koraanin ja persialaisen runouden teemat.
Kusikov muutti vuonna 1922 Berliinin kautta Pariisiin, jossa hän kuoli vuonna 1977.
Länsi-Afrikan rahaliitto

Länsi-Afrikan rahaliitto ( eli "UMOA") on Länsi-Afrikan CFA-frangia käyttävien kahdeksan maan muodostama rahaliitto. Rahayksikön liikkeelle laskemisesta vastaa Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki BCEAO.
Vuonna 1962 perustetun rahaliiton jäsenmaita ovat Benin, Burkina Faso, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Norsunluurannikko, Senegal ja Togo. Sen ylin päättävä elin on maiden valtionpäämiesten konferenssi. Rahaliiton raha- ja luottopolitiikasta päättää jäsenmaiden ministerineuvosto. Pankkitoiminnan valvonnasta ja yhtenäistämisestä vastaa pankkikomissio, jonka sihteeristö toimii Abidjanissa osana keskuspankkia.
Rahapolitiikkaan keskittynyttä UMOA:a ei tule sekoittaa samojen maiden vuonna 1994 muodostamaan Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto UEMOA:an, jonka tehtävänä on alueen taloudellisen integraation edistäminen.
Oskari Parviainen

Oskari Parviainen (s. 7. marraskuuta 2001 Lahti) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuja.
Ura.
Parviainen on Pelicansin kasvatti. Ensimmäisellä A-juniorikaudellaan 2019–2020 hänet valittiin A-nuorten SM-liigan toiseen tähdistökentälliseen. Parviainen debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa hän puki kuuteen otteluun ja sai peliaikaa kahdessa ottelussa. Parviainen teki liigadebyyttinsä 4. tammikuuta 2020 vieraissa JYPiä vastaan, kun Atte Tolvanen joutui sivuun. Hän lähti otteluun kakkosmaalivahtina Riku Heleniukselle, mutta Parviainen vaihdettiin Pelicansin maalinsuulle ajassa 31.53, kun JYP siirtyi ottelussa 3–1-johtoon. Hän torjui noin puolentoista erän aikana 12 kertaa ja päästi yhden maalin. Pelicans hävisi ottelun lopulta lukemin 5–3. Parviainen puki kauden aikana myös Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen paidan lainalle kolmeen otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Parviainen teki huhtikuussa 2020 Pelicansin SM-liigajoukkueen 3+1-vuotisen juniorisopimuksen. Kauden 2020–2021 hän pelasi suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Parviainen pelasi kauden aikana yhden erän SM-liigassa. Hän pelasi miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kauden 2021–2022 Parviainen pelasi lähes kokonaan lainalla Peliitoissa, jossa hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 39 runkosarja- ja seitsemän karsintasarjan ottelua. Parviainen puki Pelicansin paidan kauden aikana kuuteen runkosarjaotteluun ja hän sai peliaikaa yhdessä ottelussa 24 minuutin verran.
Kauden 2022–2023 Parviainen aloitti yli-ikäisenä Pelicansin U20-joukkueessa, kunnes lokakuussa 2022 seurasi lainasi hänet 16. joulukuuta asti ulottuvalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Parviainen pelasi siellä syyskauden aikana kolme ottelua, kunnes joulukuun lopulla hänen lainasopimustaan jatkettiin toistaiseksi voimassa olevana. Parviainen pelasi KeuPassa kauden aikana 18 runkosarjaottelua. Hän puki kauden aikana Pelicansin paidan 17 SM-liigan runkosarjaotteluun, mutta hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa.
Parviainen siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Tammikuussa 2024 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä ja Parviainen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän toimi pääasiassa joukkueen kakkosmaalivahtina Tapparan lainamaalivahti Paavo Kohoselle. Parviainen pelasi suurimman osan IPK:n pudotuspeleistä, kun Kohonen loukkaantui puolivälierävaiheessa. Hän oli itsekin sivussa kaksi välieräottelua, jolloin joukkueen maalilla torjui KalPan U20-joukkueesta lainattu Patrik Kerkola. Kohonen kuitenkin kuntoutui seitsemänteen finaaliotteluun, jossa Parviainen toimi IPK:n kakkosmaalivahtina. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Toukokuussa 2024 Parviainen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Smell Freaks

Smell Freaks on sarja pieniä keräiltäviä muovisia figuureita, jotka haisevat puristettaessa. Sarjaa valmisti FunZept ApS 2000-luvun puolivälissä. Hahmoilla voi myös pelata samankaltaisia pelejä kuin keräilysarja Gogoilla.
Smell Freaks -hahmoja ei tule sekoittaa vastaavanlaiseen Hajuhemmot-sarjaan ("Stink Blasters"), jota valmisti Morrison Entertainment Group.
Smell Freaks -hahmot.
Hahmot kuuluvat neljään erilaiseen perheeseen. Suomen markkinoilla julkaistiin hahmojen englanninkielisille nimille sekä suomen- että ruotsinkieliset käännökset.
Stailarit / Trendiga Familjen (Trendy Family)
Rasvikset / Smutsiga Familjen (Dirty Family)
Kummajaiset / Konstiga Familjen (Strange Family)
Dillet / Knäppa Familjen (Crazy Family)
Niimi

Niimi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Takahashijoen yläjuoksulla Chūgokuvuorilla ja Kibin ylängöllä. Se rajautuu lännessä Hiroshiman ja pohjoisessa Tottorin prefektuuriin. Lähes koko kaupungin alue on metsäistä vuoristoa; sen keskusta sijaitsee pienellä tasangolla Takahashijoen varrella. Niimissä on 29 060 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 793,29 neliökilometriä.
Niimi kehittyi keskiajalla Kioton Tō-jin temppelin läänityksenä ja myöhemmin Edo-kaudella jokisatamana ja Seki-klaanin linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella sen pohjoisosassa Chiyan seudulla harjoitettiin raudan valmistusta magnetiittihiekasta "tatara"-uunein. Kun kaupunkiin johtava rautatielinja avattiin vuonna 1928, sinne perustettiin sementtitehdas ja myöhemmin sinne syntyi muun muassa kalkin ja kalsiumkarbonaatin valmistusta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös metsätalous, maanviljely ja "wagyū"-karjan kasvatus. Kaupunkiin on sijoittunut myös korkeateknologista teollisuutta. Niimi sai kaupunkioikeudet vuonna 1954, kun silloiseen Niimin maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän ympäristön kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Ōsan, Shingōn, Tessein ja Tettan maaseutukaupungit.
Niimin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Rashōmonin suuri kalkkikivimuodostelma ja muut kalkkikiviluolat, kuten Ikuran rotkossa sijaitseva Ikuran luola ja Makin luola. Koigakubon suo on nimitetty kansalliseksi luonnonmuistomerkiksi. Kaupungin alueelle Takahashijoen sivujokiin on rakennettu useita patoja. Niimiä palvelevat JR Nishi-Nihonin Geibi-linja, Hakubi-linja ja Kishin-linja.
Whamageddon

Whamageddon on internet-meemi tai peli, jossa joulua edeltävänä aikana pyritään välttämään Wham!-yhtyeen kappaleen ”Last Christmas” kuuleminen. Jos meemiin osallistuva kuulee joulukuussa ennen joulua laulun, hän on ulkona pelistä ja yleensä kirjoittaa sosiaaliseen mediaan ”#whamageddon” osoituksena siitä, että on ”hävinnyt” pelin.
Etenkin Britteinsaarilla pelistä on versio, jossa lahjoitetaan jouluiseen hyväntekeväisyyskohteeseen saman verran rahaa kuin on öitä jouluun.
Yleisesti pelin säännöt ovat helpot:
Yksi ensimmäisistä maininnoista pelistä oli GTPlanet-foorumilla vuonna 2010 nimellä GTPlanet vs. Wham! - Last Christmas.
Suomessa pelille on kehitetty kotimainen vastine "Loirigeddon", jossa pyritään olemaan kuulematta Vesa-Matti Loirin ”Sydämeeni joulun teen” -esitystä.
Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto

Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto ( eli "UEMOA") on Länsi-Afrikan CFA-frangia käyttävien maiden taloudellinen yhteistyöjärjestö.
Vuonna 1994 perustetun talous- ja rahaliiton jäsenmaita ovat Benin, Burkina Faso, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Norsunluurannikko, Senegal ja Togo. Sen tehtävänä on maiden välisen taloudellisen integraation edistäminen yhteisen talousalueen ja vapaan liikkuvuuden avulla. 
Liiton päättäviä elimiä ovat maiden valtioiden ja hallitusten päämiesten konferenssi sekä ministerineuvosto. Toimeenpaneva elin on komissio, joka sijaitsee Burkina Fason pääkaupungissa Ouagadougoussa. Komission puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2017 lähtien nigeriläinen Abdallah Boureima.
Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto UEMOA:a ei tule sekoittaa samojen valtioiden muodostamaan Länsi-Afrikan rahaliitto UMOA:an, joka on keskittynyt yksinomaan rahapolitiikkaan.
Rehtori (televisiosarja)

Rehtori on suomalainen komediasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat suomalaiseen yläkouluun. Sarjan keskiössä on Terhi Suorlahden esittämä rehtori Sari Valjakka, joka on epätoivottu pomo ja joka yrittää liikaa. Hänellä on paljon suunnitelmia koulunsa suhteen, mutta niiden toteutus harvemmin onnistuu. Sarja julkaistiin marraskuussa 2019 C More -suoratoistopalvelussa ja se esitettiin televisiossa MTV3-kanavalla tammikuusta 2020 alkaen.
Sarjan tapahtumat ajoittuvat koulun syyslukukaudelle, elokuusta joulu­juhlaan.
"Rehtori" perustuu Anna Brotkinin ja Paula Korvan samannimiseen lyhytelokuvaan, jonka he tekivät vuonna 2016 Aalto-yliopistoon lopputyönään.
Pravind Jugnauth

Pravind Kumar Jugnauth (s. 25. joulukuuta 1961) on mauritiuslainen poliitikko. Hän on Mauritiuksen entisen presidentin ja pääministerin Anerood Jugnauthin poika, josta tuli Mauritiuksen pääministeri tammikuussa 2017, kun isä-Jugnauth ilmoitti eroavansa 86-vuotiaana pääministerin virasta ja nimesi seuraajaksi poikansa. 
Pravind Jugnauth johtaa isänsä seuraajana myös isä-Jugnauthin vuonna 1982 perustamaa MSM-puoluetta (Militant Socialist Movement)
Mauritiuksen parlamenttivaaleissa marraskuussa 2019 Pravind Jugnauthin johtama koalitio sai selkeän vaalivoiton ja Jugnauth jatkoi Mauritiuksen pääministerinä.
Gerhard Hüsch

Gerhard Heinrich Wilhelm Fritz Hüsch (2. helmikuuta 1901 Hannover – 23. marraskuuta 1984 München) oli saksalainen ooppera- ja liedlaulaja, äänialaltaan baritoni.
Hüsch opiskeli Hans Emgen johdolla Hannoverissa. Hän teki oopperadebyyttinsä Liberaun roolissa Albert Lortzingin "Der Waffenschmiedin" esityksessä Osnabrückissä vuonna 1925. Hän pääsi laulajaksi oopperataloihin Kölnissä ja Berliinissä. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Bayreuthin festivaalilla (1930–1931) ja Covent Gardenissa (debyytti 1930, paluut 1931 ja 1938). Hänen merkittävien rooliensa joukossa olivat Papageno ("Taikahuilu"), Wolfram ("Tannhäuser") ja Falke ("Lepakko"). 
Hüsch oli ensimmäinen, joka levytti kokonaisuudessaan Franz Schubertin laulusarjat "Winterreise" ja "Die schöne Müllerin". Hüsch tulkitsi lisäksi muiden muassa Richard Straussin, Hans Pfitznerin, Paul Graenerin ja Yrjö Kilpisen liedohjelmistoa. Konserttiesiintyjänä hän tulkitsi myös esimerkiksi Kristuksen roolin Johann Sebastian Bachin "Matteus-passiossa". Hän esiintyi paitsi Euroopan maissa, myös Japanissa. Hüsch vetäytyi aktiiviselta laulu-uraltaan vuonna 1945 ja asettui Müncheniin. Hän kuitenkin työskenteli opettajana, myös Lontoossa. Hän oli saanut jo vuonna 1937 nimityksen professoriksi Münchenin musiikkiakatemiaan. Mestarikursseja hän piti Englannissa, Sveitsissä ja Suomessa.
Hüsch oli natsivaikuttaja Baldur von Schirachin sisaren, sopraano Rosalind von Schirachin rakastaja. Myös Hüschistä itsestään tuli kansallissosialisti. Myöhemmin hän kertoi olleensa eri mieltä puolueen rotuajattelusta ja painotti uransa kansainvälisyyttä.
Sinkkipikolinaatti

Sinkkipikolinaatti on suola, joka on muodostunut sinkki-ionista ja siihen liittyneistä kahdesta orgaanisesta pikolinaatti-ionista. Sinkkipikolinaatin kemiallinen kaava on Zn(C6H4O2N)2, joskin yleensä suolan kiderakenteessa on myös vettä. Sinkkipikolinaatti muodostaa värittömiä kidevedellisiä tetrahydraatteja Zn(C6H4O2N)2 · 4H2O.
Sinkkipikolinaattia käytetään ravintolisänä sinkin puutoksen hoitoon.
Jean Périer

Jean Alexis Périer (2. helmikuuta 1869 Pariisi – 3. marraskuuta 1954 Pariisi) oli ranskalainen baritoni. Hän muun muassa tulkitsi Pelléasin roolin Claude Debussyn "Pelléas et Mélisande" -oopperan kantaesityksessä Opéra-Comiquessa 30. huhtikuuta 1902. Hänen lauluaan on tallennettuna seitsemällä noin vuodelta 1905 peräisin olevalla äänitteellä. Vuosina 1900–1938 hän esiintyi useissa elokuvissa.
Périer oli ensisijaisesti operettiin erikoistunut laulaja. Hän suoritti opintonsa Pariisin konservatoriossa Émile-Alexandre Taskinin ja Romain Bussinen johdolla. Debyyttinsä hän teki vuonna 1892 Opéra-Comiquessa Monostatoksen roolissa "Taikahuilun" esityksessä. Hänen uransa selkeä pääpaino pysyi Pariisin musiikki- ja teatterimaailmassa, mutta hän esiintyi myös Monte-Carlossa ja Yhdysvalloissa Manhattanilla.
Otto Hallamaa

Otto-Elias Hallamaa on suomalainen musiikkituottaja, ääniteknikko ja muusikko. Hänen omia yhtyeitään ovat olleet muun muassa Feedback, Cream Crackers ja Moonmadness. Hän on toiminut studioteknikkona muun muassa Juice Leskisen, Pate Mustajärven, Apulannan ja Topi Sorsakosken levyillä. Hän on tuottanut Absoluuttisen Nollapisteen levyn "Olos". 
Lähteet.
https://www.discogs.com/artist/459064-Otto-Hallamaa
Tatra KT8D5

Tatra KT8D5 on kaksisuuntainen pikaraitiovaunu, jota liikennöi nykyisin (kesäkuussa 2016 eikä sen odoteta poistuvan lähiaikoina) Euroopassa ja Aasiassa. Tšekkiläinen raitiovaunuvalmistaja ČKD Tatra suunnitteli sen ja valmisti sitä useina muunnelmina vuodesta 1984 vuoteen 1999 yhteensä 206 kappaletta. Vaunun muotoilu on kulmikas ja samanlainen kuin Tatra T6A5:ssä ja KT4:ssä sekä sisältä että ulkoa. Raitiovaunua myytiin useina muunnelmina. 
Historia.
Tšekkoslovakiassa syntyi 1970-luvun lopulla tarve hankkia uuden sukupolven kulkuneuvoja. Alkuperäinen päämäärä oli tehdä pikaraitiovaunu, jonka suurempi kuljetuskyky täyttäisi kasvavan joukkoliikenteen tarpeet. Uuden mallin suunnittelu- ja valmistushanke alkoi vuonna 1982. 
Ensimmäinen koekappale valmistui vuonna 1984. Ensimmäiset vaunut tulivat liikenteeseen vuonna 1986 Brnossa, Mostissa ja Košicessa. 
Muotoilu ja rakenne.
Tatra KT8D5 on suuri raitiovaunu, jossa on paljon matkustajapaikkoja. Se koostuu kolmesta korin osasta, joiden välissä on nivelet ja neljästä telistä. Keskiosan alla on kaksi Jacobsin teliä. Raitiovaunu on kaksisuuntainen, joten siinä on ohjaamot molemmissa päissä, ovet molemmilla puolilla ja saksivirroittimet molemmissa päissä. Matkustajapaikkoja on 231, ja nämä vaunut liikennöivätkin ruuhkaisimmilla linjoilla ja ruuhka-aikaan; kaksisuuntaisuuden ansiosta niitä käytetään säännöllisesti myös linjoilla, joilla ei ole kääntösilmukoita, ja ratatöiden aikaan voidaan liikennöidä molempiin suuntiin samaa raidetta pitkin.
Romain Bussine

Romain Bussine (1830–1899 Pariisi) oli ranskalainen baritoni, musiikkipedagogi ja runoilija.
Bussinen rooleihin kuului Ylipappi Camille Saint-Saënsin oopperassa "Simson ja Delila". Vuonna 1871 hän perusti useiden Pariisin musiikkipiirien johtohahmojen kanssa Société nationale de musiquen, jonka tehtävänä oli edistää ranskalaista kamari- ja orkesterimusiikkia. Bussine toimi yhtenä puheenjohtajista, kunnes vuonna 1886 erosi tehtävistään seuran laajentaessa toimintaansa myös ulkomaisen musiikin pariin. 
Bussine sekä kirjoitti että käänsi runoja. Osaa hänen runoistaan käytti laulujen sanoituksina hänen ystävänsä Gabriel Fauré. Hän opetti laulua Pariisin konservatoriossa. Hänen oppilaisiinsa kuului Jean Périer.
Sinkkisitraatti

Sinkkisitraatti on kolmesta sinkki-ionista ja niihin liittyneistä kahdesta orgaanisesta sitraatti-ionista muodostunut yhdiste. Sinkkisitraatin kemiallinen kaava on C12H10O14Zn3. Sinkkisitraattia käytetään ravintolisänä sinkin puutoksen hoitoon. Apteekeissa on saatavilla flunssan hoitoon tarkoitettuja sinkkisitraattia sisältäviä imeskelytabletteja. Helsingin yliopiston dosentin Harri Hemilän mukaan ne ovat kuitenkin tehottomia, sillä niissä sinkki on liian tiukasti sitoutuneena sitraattiin jotta se vapautuisi nielussa. Hemilän mukaan sinkkiasetaatti soveltuu paremmin flunssan hoitoon.
Länsi-Afrikan kehityspankki

Länsi-Afrikan kehityspankki ( eli "BOAD") on Länsi-Afrikan rahaliitto UMOA:n jäsenmaiden kehityshankkeiden rahoituslaitos. Rahaliiton jäsenmaat ovat Benin, Burkina Faso, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Norsunluurannikko, Senegal ja Togo.
Kehityspankki perustettiin vuonna 1973 ja se aloitti toimintansa vuonna 1976. Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto UEMOA:n vuonna 1994 solmima sopimus määrittelee sen liiton erikoistuneeksi ja autonomiseksi instituutioksi. Pankki on kansainvälinen julkinen laitos, jonka tehtävänä on edistää jäsenmaiden tasapainoista kehitystä ja Länsi-Afrikan taloudellista integraatiota.
Pankin valtuutettu pääoma oli vuoden 2017 lopussa 1 155 000 miljoonaa CFA-frangia (2 310 000 Yhdysvaltain dollaria). A-sarjan osakkeenomistajiin kuuluu rahaliiton jäsenmaiden lisäksi Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki BCEAO. B-sarjan osakkeenomistajia ovat Ranska, Saksaa edustava KfW, Euroopan unionia edustava Euroopan investointipankki, Afrikan kehityspankki, Belgia, Intiaa edustava Exim Bank, Kiinaa edustava Kiinan kansanpankki ja Marokko. Merkitystä pääomasta 93,39 prosenttia kuuluu A-sarjan ja 6,61 B-sarjan omistajille.
Kehityspankin toiminta-alueita ovat talouden ja rahamarkkinoiden integraation, julkisen ja yksityissektorin kumppanuuden sekä yksityisten, pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen. Se osallistuu elintarviketurvallisuus-, energia- ja ympäristöhankkeisiin sekä ilmastonmuutoksen torjuntaan.
Länsi-Afrikan kehityspankin pääjohtaja on vuonna 2011 nimitetty beniniläinen Christian Adovelande. Sen päätoimipaikka sijaitsee Togon pääkaupungissa Loméssa.
André Messager

André-Charles-Prosper Messager (30. joulukuuta 1853 Montluçon – 24. helmikuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän tuli opereteillaan suosituksi Ranskassa ja Englannissa.
Messager vakiinnutti maineensa operetilla "La béarnaise", joka esitettiin Pariisissa vuonna 1885 ja Lontoossa 1886. Hänen muiden operettiensa joukossa ovat "Madame Chrysanthème" (1893), "Mirette" (1894) ja "Monsieur Beaucaire" (1919). Hänen baleteistaan erityisen tunnetuksi tuli "Les deux pigeons" (1886), jonka tyyliä on luonnehdittu kevyeksi, elegantiksi ja Pariisille luonteenomaiseksi. 
Messager nousi Opéra-Comiquen johtoon vuonna 1898. Myöhemmin hän toimi myös Covent Gardenin Royal Operan taiteellisena johtajana (1901–1906) ja Pariisin oopperan avustavana johtajana. Messager johti Claude Debussyn oopperan "Pelléas et Mélisande" kantaesityksen. Hänen puolisonsa oli irlantilainen säveltäjä Hope Temple.
Georg Hugo Bonsdorff

Georg Hugo Bonsdorff (27. huhtikuuta 1844 Hartola – 26. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut tykistönkenraali.
Bonsdorffin vanhemmat olivat Hartolan kirkkoherra Nils Robert Bonsdorff ja Augusta Isabella Gustafva Gustavson ja puolisot 1876–1907 Leontine Adelaide Bloum ja vuodesta 1907 Augusta Helena Gustavson. Bonsdorff tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1856 ja määrättiin valmistuttuaan vänrikiksi ylennettynä palvelukseen tykistöprikaatiin 1862. Mihailovin tykistöakatemiassa Pietarissa hän aloitti opinnot 1867. Ne suoritettuaan hänet ylennettiin alikapteeniksi ja määrättiin vuonna 1870 palvelukseen ensin tykistön päähallintoon ja myöhemmin samana vuonna tykkitehtaalle Pietariin. Seuraavasta vuodesta hän työskenteli luutnanttina tykkitehtaan palveluksessa, mutta sijoitettuna asevarikolle Brjanskiin. 
Kapteeniksi 1876 ylennettynä Bonsdorffista tuli seuraavana vuonna tykkitehtaan osastopäällikkö Pietariin. Everstiluutnantiksi Bonsdorff ylennettiin 1878, jolloin hän toimi armeijan tykkien hankinnan yhteyshenkilönä Kruppin terästehtailla Saksassa. Everstiksi vuonna 1880 ylennettynä Bonsdorff oli tykistön ampumakoulun yleisesikuntaupseeriksi opiskelevien esimies vuodesta 1882. Tykistöprikaatin patterinpäällikkö hänestä tuli 1887 ja vuonna 1891 tykistön koeampumalaitoksen päällikkö, jolloin hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Vuonna 1897 Bonsdorff nimitettiin tykistöjoukkojen komentajaksi Tatarstaniaan. Kenraaliluutnanttina hänet siirrettiin armeijakunnan tykistön komentajaksi vuonna 1901 ja Vilnan sotilaspiirin tykistöjoukkojen komentajaksi vuonna 1904. Bonsdorff erosi sotapalveluksesta tykistönkenraalina vuonna 1908.
Bonsdorffia pidetään yhtenä merkittävimmistä suomalaisista tykistöupseereista Venäjän keisarikunnan armeijassa 1800-luvulla. Hänen maineensa tykistöteoreetikkona perustuu paitsi hänen uraansa, myös hänen laatimiinsa useisiin julkaisuihin sekä siihen, että hän toimi muiden tehtäviensä ohella usean vuoden ajan tykistöopin opettajana.
Tatra K5

 Tatra K5AR oli ČKD Tatran valmistama nivelraitiovaunu. Se oli yksi niistä ČKD Tatran raitiovaunumalleista, joita vietiin Itä-Euroopan ulkopuolelle, ja se suunniteltiin erityisesti Egyptin Kairoa varten; kaupunkiin hankittiin 200 raitiovaunua. K5AR oli kaksisuuntainen, vaunuissa oli kolme ovea ja sähkölaitteet oli suunniteltu kestämään Egyptin subtrooppinen ilmasto. Alle vuosikymmenen liikennöinnin jälkeen suurin osa raitiovaunuista oli todella huonossa kunnossa ylikuormittamisen ja huonon huollon vuoksi, ja vain pieni osa vaunuista oli ajossa 1980-luvun puoleenväliin saakka.
Täydellinen joulu

Täydellinen joulu on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Taru Mäkelä. Elokuva kertoo suurperhejoulusta, jossa ex-puolisot, lapset ja ex-puolisoiden uudet kumppanit kokoontuvat yhteen, ja tällä porukalla syntyy monenlaisia tapahtumia ja tunteita. Elokuvan pääosia näyttelevät Elena Leeve (Outi) ja Antti Luusuaniemi (Janne). Elokuvan ensi-ilta oli 25. lokakuuta 2019. Elokuva perustuu ruotsalaiseen komediaan "Joulupukki vieraissa" (1999).
"Täydellinen joulu" oli Suomen kolmanneksi katsotuin kotimainen elokuva vuonna 2019: se keräsi elokuvateattereissa 123 208 katsojaa. Elokuvalle ei myönnetty Elokuvasäätiön tuotantotukea useista anomuksista huolimatta, ja se onkin ensimmäinen sadantuhannen katsojan rajan ylittänyt, ilman tuotantotukea tehty kotimainen live action -elokuva sitten vuoden 1988 "Tupla-Uunon".
Marielle Nordmann

 
Marielle Nordmann (s. 24. tammikuuta 1941 Montpellier) on ranskalainen harpisti.
Nordmann aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana, mutta siirtyi harppuun tavattuaan 10-vuotiaana Lily Laskinen, jonka harppuluokalta Pariisin konservatoriosta valmistui vuonna 1958. Nordmann on esiintynyt muiden muassa Laskinen, Jean-Pierre Rampalin, Juri Bašmetin, Claude Bollingin, François-René Duchâblen, Patrice Fontanarosan ja Emmanuel Pahudin kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä myös genrerajojen ja taiteenalojen yli näyttelijä Michel Duchaussoyn, rapartisti MC Solaarin ja televisiojuontaja, ohjaaja Pierre Tchernian kanssa. Nordmann on soittanut johtavien orkesterien kanssa sellaisten kapellimestareiden kuin Serge Baudon, Roberto Benzin, Michel Corbozin, Theodor Guschlbauerin, Leopold Hagerin, Marek Janowskin, Armin Jordanin, Alain Lombardin, Jehudi Menuhinin ja John Neschlingin johdolla.
Nordmann piti ensimmäisen esityksen Elias Parish-Alvarsin c-mollikonsertosta Israelissa Avi Ostrowskyn johtaman Israel Sinfoniettan kanssa. Hän on kantaesittänyt myös Jacques Charpentierin, Edison Denisovin, Gerald Finzin, Jean Françaix'n, Philippe Hersantin, Marcel Landowskin, Laurent Petitgirard'n, Einojuhani Rautavaaran ja Alexandre Benéteaun teoksia. Vuonna 2010 hän perusti bandoneontaiteilija Eduardo Garcian kanssa Encuentro-duon. Nordmann on toteuttanut muun taiteellisen toimintansa ohella musiikkinäytöksiä, joissa musiikkia on yhdistetty mimeen, tanssiin sekä komediaan ja joissa hän on itse esiintynyt myös kertojana. Nordmann on levyttänyt ensisijaisesti Erato-levymerkille.
Nordmann perusti lapsille suunnattuja mestarikursseja Pariisin konservatorioon. Hän opetti vuosikymmenen ajan Argentiinassa ja perusti maan ensimmäisen kansallisen harppukilpailun. Hän on ollut myös mukana perustamassa Journées internationales de la harpe -tapahtumaa Arlesissa ja kansainvälistä Lily Laskine -harppukilpailua Pariisissa. Nordmann sai vuonna 1998 Kunnialegioonan ritarin arvon.
Lunetti

Lunetti on arkkitehtuurissa puoliympyrän tai ympyräsegmentin muotoinen rajattu alue seinässä. Sana tulee ranskan kielen sanasta, joka on deminutiivimuoto sanasta ’kuu’, ’lune’. Lunettissa voi olla ikkuna, tai se voi toimia seinässä paikkana, johon voidaan sijoittaa ormanentteja tai patsaita. Lunetti voi olla myös yksinkertaisesti seinän osa, jota kaari tai holvi raja, jolloin lunetti saatetaan koristella muraalilla.
Joachim Kunz

Joachim Kunz (s. 9. helmikuuta 1959 Stollberg, Karl-Marx-Stadt, Itä-Saksa, nykyinen Saksi, Saksa) on itäsaksalainen painonnostaja, joka oli aktiivinen vuosina 1978–1989. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1980 ja 1988 ja saavutti 1980 hopeaa ja 1988 kultaa.
Tatra K1

Tatra K1 oli ČKD Tatran vuosina 1964 ja 1965 valmistama kokeellinen nivelraitiovaunu. 
Historia.
Tatran aiemmissa raitiovaunuissa oli keskitytty yksittäisen vaunun suurimman mahdollisen kuljetuskyvyn saavuttamiseen, ja Tatra pyrki ratkaisemaan ongelman kehittämällä ensimmäisen nivelraitiovaunun, K1:n. Se perustui suurelta osin aiemmin julkaistuun T3:een, mutta joitakin sähkölaitteita muunnettiin K1:tä varten. Lyhyen Prahassa suoritetun koejakson jälkeen kulkuneuvon koekappaleet tulivat liikenteeseen Ostravassa, jossa ne pysyivät ajossa kolme vuotta vuoteen 1968 asti, jolloin ne palautettiin valmistajalle. Koeajoissa paljastui ongelmia K1:n sähkölaitteiden kanssa, ja näiden ongelmien vuoksi koekappaleet olivat tyypin ainoat vaunut, jotka valmistettiin. 
Tuotanto.
Huomaa: Tässä luettelossa on vaunujen ensimmäiset omistajat. Kalustoa on voitu jälleenmyydä luettelon ulkopuolisiin kaupunkeihin.
Montenegron kuningaskunta

Montenegron kuningaskunta () oli historiallinen valtio Kaakkois-Euroopassa nykyisen Montenegron alueella ensimmäistä maailmansotaa edeltävinä vuosina ja sen aikana. Montenegro oli virallisesti perustuslaillinen, mutta käytännössä hallitsijalla oli absoluuttinen valta. Vuonna 1918 Montenegron hallituksen ollessa sodan jäljiltä vielä maanpaossa, kilpaileva Podgorican hallitus julisti Montenegron osaksi Serbiaa, joka liittyi kolme päivää myöhemmin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaan.
Historia.
Montenegron ruhtinaskunta oli saavuttanut itsenäisyyden 1878. Ruhtinas Nikola I julisti maan kuningaskunnaksi 28. elokuuta 1910. Montenegro liittyi Balkanin liittoon, joka julisti sodan Osmanien valtakunnalle 1912. Montenegro saavutti Balkanin sodissa menestystä, mutta sai vain pienehkön aluelaajennuksen Bukarestin rauhassa 1913.
Ensimmäisessä maailmansodassa Montenegro tuki Serbiaa. Itävalta-Unkari miehitti Montenegron vuonna 1916 ja kuningas pakeni Ranskaan. Sodan päätyttyä keskusvaltojen tappioon Serbia miehitti alueen. Maahan muodostettiin niin sanottu Podgorican hallitus, joka julisti 28. marraskuuta 1918 Montenegron liittyvän osaksi Serbiaa. Kolme päivää myöhemmin Serbia muodosti uuden Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan.
Nikola I:n tukijat ja Montenegron itsenäisyyden kannattajat aloittivat vuonna 1919 joulukapinana tunnetun vastarinnan, joka jatkui vuoteen 1926 saakka. Nikola I asui loppuelämänsä maanpaossa Ranskassa.
Night Flights

Night Flights on unkarilaisen kirjailijan Philip Reeven novellikokoelma.
Tatra T1

 
Tatra T1 oli ensimmäinen tšekkoslovakialaisen ČKD Tatran valmistama raitiovaunu, joka perustui amerikkalaiseen PCC-konseptiin (Presidents' Conference Committee). Sitä valmistettiin 287 vaunun verran vuodesta 1952 vuoteen 1958. Suurin osa niistä liikennöi Tšekkoslovakiassa, mutta 22 vietiin ulkomaille: kaksi Varsovaan ja loput 20 Donin Rostoviin. 
Ensimmäinen T1:n koekappale eli T1 TW 5001, jota pidetään nykyisin kaikkien Tatran raitiovaunujen esi-isänä, tuli liikenteeseen Prahassa 22. tammikuuta 1951. Se on kykyisin esillä Prahan museovarikolla (Muzeum Vozovna Střešovicessa), joka sijaitsee Střešovicen kaupungissa. T1-raitiovaunut olivat käytössä 1960-luvulle asti, jolloin ne muutettiin T3-vaunuiksi. Viimeinen T1 poistui liikenteestä 4. huhtikuuta 1987 Plzeňissä. 
Tuotanto.
Uutta Tatra T1:tä toimitettiin seuraaviin kaupunkeihin: