tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ernst Neizvestny

Ernst Neizvestny (9. huhtikuuta 1925 Sverdolsk, Neuvostoliitto – 9. elokuuta 2016 New York, Yhdysvallat) oli amerikanvenäläinen kuvanveistäjä, syntyperältään juutalainen.
Neizvestny lähti Neuvostoliitosta 1976 siinä vaiheessa, kun juutalaisille sallittiin maastamuutto. Hän muutti ensin Sveitsiin ja sieltä vuoden kuluttua Yhdysvaltoihin.
Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov arvosteli ankarasti Neizvestnyn töitä tämän näyttelyssä 1962: "Saastaa! Paskaa! Häpeällistä!" mihin Neizvestny vastasi: ”Voitte olla pääministeri ja puheenjohtaja, mutta ette täällä minun töitteni edessä. Täällä minä olen pää.” Kiistasta huolimatta Hruštšovin sukulaiset pyysivät Neizvestnyltä muistomerkin Hruštšovin haudalle. Muistomerkki paljastettiin monien vaiheiden jälkeen 1974 Novodevitšin hautausmaalla.
Neizvestnyn tunnettuja töitä on Gulag-vankileirien muistomerkki "Surun naamio", joka paljastettiin 1996 Venäjällä Magadanissa.
Presidentti Urho Kekkonen sai 1965 pääministeri Aleksei Kosyginilta lahjaksi Neizvestnyn veistoksen "Äiti maa". Vuonna 1975 Neizvestny lähestyi Kekkosta epävirallisesti kirjeellä, jossa hän pyysi Kekkosen apua maastapoistumisluvan saamiseksi. Kun Neizvestny julkisti kirjeen kansainväliselle lehdistölle, Kekkosen silmissä siitä tuli propagandakirje.
Storträsk-Bakträsk

Storträsk – Bakträsk on noin kolmen neliökilometrin laajuinen järvi Kirkkonummella. Järvi sijaitsee Kirkkonummen länsiosassa Humaljärven luoteispuolella ja Juusjärven länsipuolella. Storträsk – Bakträskin muita lähijärviä ovat muun muassa Stora Lonoks, Lilla Lonoks ja Karhujärvi. Etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin seitsemän kilometriä luoteeseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 32 kilometriä länteen.
Storträsk – Bakträsk on pinta-alaltaan Kirkkonummen kolmanneksi suurin järvi. Se on ruskeavetinen ja runsasravinteinen. Muodoltaan se on erittäin vaihteleva: niemiä, lahtia ja poukamia on lukuisia. Storträsk on järven läntisen selän nimi, Bakträsk on puolestaan järven itäisen selän nimi. Selkiä jakaa Lövnäsin niemi. Bakträskin eteläisen osan muodostaa kaakkoon työntyvä kapea lahti nimeltään Nydalsviken.
Storträsk – Bakträskin pohjoisrannoilla on asutusta ja viljelyksiä. Bakträskin rannalla sijaitsee Kurkgårdin kartanomaisema, joka on määritelty kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi.
Fröknarna

Fröknarna on kahden drumliinisaaren muodostama ryhmä Espoon itäsaaristossa. Suurempaa kutsutaan nimellä Stora Fröken, ja se sijaitsee aivan Länsiväylän pohjoispuolella. Pienempää kutsutaan nimellä Lilla Fröken, ja se sijaitsee välittömästi Keilalahden venesataman kaakkoispuolella. Virallisessa kaupunginosajaossa Fröknarna kuuluu Otaniemeen.
Fröknarna-saaret ovat mannerjäätikön pohjalla muodostuneiden virtaviivaisten selänteiden lakia. Niiden luoteisosassa sijaitsevien kalliokohoumien kaakkoispuolelle muodostui aikoinaan moreenia, kun jäätikkö siirtyi kohden kaakkoa.
Pieniä saaripareja on nimetty Fröknarnan tapaan myös muualla Uudellamaalla. Tavallisimpia ovat Bröderna ja Systrarna.
Mahón-Menorca

Mahón-Menorca on espanjalainen Menorcan saarelta peräisin oleva lehmänmaidosta valmistettava juusto.
Historia.
Mahón-Menorca-juustoa valmistetaan Espanjan Baleaareihin kuuluvalla Menorcan saarella. Saari on tunnettu lehmistään jo pitkään. Antiikin kreikkalaiset kutsuivat saarta nimellä "Meloussa", joka viittaa lehmien maahan. Ensimmäinen maininta historiallisissa lähteissä saaren juustosta on vuodelta 417. "Mahón"-nimen juusto sai Menorcan brittivallan aikana 1700-luvulla ja se viittaa Menorcan pääkaupunki Mahóniin. Juusto sai espanjalaisen suojatun alkuperänimityksen vuonna 1985 ja juuston nimi on ollut virallisesti "Mahón-Menorca" vuodesta 1993. Menorca lisättiin juuston nimeen, kun sen säännösten mukainen tuotantoalue laajennettiin käsittämään koko saari.
Valmistus.
Nykyisin Mahón-Menorca-juustoa tuotetaan teollisesti sekä perinteisemmin käsityönä. Se valmistetaan lehmänmaidosta. Sekaan saatetaan lisätä korkeintaan 5 % lampaanmaitoa. Juustoa valmistettaessa maitoon muodostuva juustomassa pilkotaan ja kuivataan herasta harsokankaisiin ("fogasser") käärittynä ja kulmista ripustettuna. Seuraavassa vaiheessa harsokangas sidotaan langalla, minkä jälkeen juusto puristetaan. Harsokangas jättää juustoa puristettaessa Mahón-Menorca-juustolle tyypilliset painaumajäljet ("mamella") juuston yläpintaan.
Juustoa kypsytetään kolmeksi eri tyypiksi. Nuorin tyyppi kypsyy 20–60 päivää, kevyesti kypsytetty kahdesta viiteen kuukautta ja vanha juusto yli viisi kuukautta. Juustoa kypsytettäessä juustoon levitetään voita tai oliiviöljystä ja paprikoista tehtävää seosta. Menettely ehkäisee juuston kuivumista ja suojelee esimerkiksi hyönteisiltä.
Espanjalaisista juustoista Mahón-Menorca on toiseksi suosituinta heti Manchego-juuston jälkeen. Vuonna 2013 juustoa tuotettiin teollisesti 2 200 tonnia.
The Hows of Us

The Hows of Us ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Cathy Garcia-Molina.
Gestodeeni

Gestodeeni (C21H26O2) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn yhdessä estrogeenin kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö.
Gestodeeni on vaikutukseltaan progestiini. Toisin kuin monet muut progestiinilääkkeet, gestodeeni ei ole aihiolääke. Gestodeeniä käytetään yhdistelmäehkäisytableteissa yhdessä etinyyliestradiolin kanssa. Yhdiste sitoutuu myös mineralokortikoidireseptoreihin.
Haittavaikutukset.
Gestodeeni voi lisätä veritulpan muodostumisen riskiä. Lisäksi elimistön glyseridi- ja kolesterolitaso saattaa kohota.
Valmistus.
Gestodeenin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 18-etyyliestradiolin metyylieetteri pelkistetään Birch-pelkistyksellä ja muodostuvan tuotteen hydrolyysi happamissa olosuhteissa muodostaa α,β-tyydyttymättömän ketonin. Yhdisteen 17-aseman hydroksyyliryhmä hapetetaan karbonyyliryhmäksi kromitrioksidilla. Seuraavassa vaiheessa "Penicillium raistrickii"-home hapettaa yhdisteen ja reaktion seurauksena 15-asemaan muodostuu hydroksyyliryhmä. Seuraavaksi ketoni suojataan asetaalina ja 15-aseman hydroksyyliryhmästä muodostetaan mesylaattiesteri. Mesylaattiryhmä eliminoituu emäksisissä olosuhteissa ja muodostuu alkeeni. Seuraava vaihe on reaktio litiumasetylidin tai etynyylimagnesiumbromidin kanssa ja viimeinen vaihe on asetaalisuojauksen purkaminen happamissa olosuhteissa.
Roland le Peteur

Roland le Peteur oli Englannin kuningas Henrik II:n hovin narri, joka tunnettiin myös nimellä "Roland the Farter", eli "Roland Piereskelijä". Roland le Peteur oli tunnettu juhlapäivien ohjelmanumerostaan, jossa hän osasi hypätä ilmaan, viheltää ja pieraista yhtaikaa.
Henrikin kerrotaan olleen niin tyytyväinen Rolandin esityksiin, että hän myönsi narrilleen palkkioksi huomattavan maa-alueen (lähteestä riippuen 99–110 eekkeriä) Suffolkissa.
Manor Solomon

Manor Solomon (s. 24. heinäkuuta 1999 Kfar Saba, Israel) on israelilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Primera Divisiónin Villarrealia lainasopimuksella Englannin Valioliigan Tottenham Hotspurista.
Seurajoukkueura.
Solomon pelasi kotimaansa pääsarjassa Ligat ha’Alissa kausina 2016–2019 Maccabi Petah Tikvan joukkueessa 67 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Tammikuussa 2019 hän siirtyi ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin, jossa hän pelasi kaksi Eurooppa-liigan ottelua helmikuun 2019 puolivälissä ja ensimmäisen Ukrainan liigan ottelunsa saman kuun lopulla. Lokakuussa 2019 hän teki toisessa Mestarien liigan ottelussaan maalin vierasottelussa italialaista Atalantaa vastaan. Hän pelasi kauden 2021–2022 loppuun mennessä Ukrainan liigassa 70 ottelua, joissa hän teki 16 maalia, Mestarien liigassa 16 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän voitti Ukrainan-mestaruuden 2019 ja 2020, Ukrainan Cupin 2019 ja Ukrainan supercupin 2021.
Kaudella 2022–2023 Solomon pelasi lainalla englantilaisseura Fulhamissa 19 valioliigaottelua, joissa hän teki neljä maalia. Elokuussa tullut polvivamma piti hänet poissa kentiltä vuoden 2022 loppuun saakka, minkä jälkeen hän pääsi pelaamaan lähes kaikissa liigaotteluissa mutta vain neljä kertaa avauskokoonpanossa. FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin voitokkaassa viidennen kierroksen ottelussa Leeds Unitedia vastaan.
Solomon siirtyi Valioliigan Tottenhamiin ilmaissiirrolla kesällä 2023. Hän pelasi alkukaudella viisi valioliigaottelua, mutta joutui lokakuun alussa tulleen nivelkierukkavamman vuoksi olemaan koko loppukauden kentiltä sivussa.
Elokuussa 2024 Solomon siirtyi Tottenhamista sarjatasoa alemmas Leeds Unitediin kauden 2024–2025 loppuun ulottuneella lainasopimuksella. Leedsin mestaruuteen ja samalla sarjanousuun päättyneellä Mestaruussarjan kaudella 2024–2025 Solomon pelasi 39 ottelua, joissa hän teki 10 ja syötti 12 maalia.
Maajoukkueura.
Solomon on pelannut useissa Israelin juniorimaajoukkueissa. Ensimmäisen maaottelunsa Israelin A-maajoukkueessa hän pelasi syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Albaniaa vastaan. Ensimmäisen kerran hän pelasi avauskokoonpanossa neljännessä maaottelussaan kesäkuussa 2019, kun Israel pelasi vieraskentällä EM-karsintaottelun Puolaa vastaan. Kahdessa seuraavassa EM-karsintaottelussa syyskuussa 2019 Solomon pelasi täyden ajan ja syötti molemmissa yhden maalin. Hän on pelannut syyskuun 1. päivään 2025 mennessä 44 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: marraskuussa 2020 Kansojen liigassa Skotlantia vastaan, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan, kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan, kesäkuussa 2022 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Albaniaa vastaan ja kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan.
Jeanne-Marie Conquer

Jeanne-Marie Conquer (s. 1965) on ranskalainen viulisti. Hän voitti Pariisin konservatorion ensipalkinnon viulunsoitossa 15-vuotiaana ja eteni jatko-opintoihin Pierre Amoyalin ja Jean Hubaeun johdolla. Hänestä tuli vuonna 1985 Ensemble InterContemporainin jäsen. Conquer on kehittänyt läheisiä taiteellisia yhteistyösuhteita nykysäveltäjien, kuten György Kurtágin, György Ligetin, Péter Eötvösin ja Ivan Fedelen kanssa. Hän on levyttänyt Deutsche Grammophonille. 
Conquer oli Pierre Boulez'n "Anthèmes II" -teoksen solisti Luzernin festivaalilla vuonna 2002 ja ensimmäinen Latinalaisessa Amerikassa esittänyt solisti Buenos Airesissa vuonna 2006. Conquer myös toimi Ligetin viulukonserton esityksen solistina säveltäjän 80-vuotispäivän kunniaksi Pariisin Cité de la Musiquessa vuonna 2003. Hän on solistisen uransa ohella opettanut Pariisin konservatoriossa ja W. A. Mozart -kunnalliskonservatoriossa.
Lehvänokkalude

Lehvänokkalude eli lehtolude ("Anthocoris nemorum") on nokkaluteiden ("Anthocoridae") heimoon kuuluva laji. Aikuinen lehvänokkalude on kooltaan 4–4,5 mm ja se on rakenteeltaan litteä. Lajin pää ja etuselkä ovat väriltään mustat ja takaruumiissa on isoja mustia, punaruskeita ja vaaleita laikkuja. Imukärsä on pitkä ja ohut. Peitinsiivet ovat ruskean ja harmaan kirjavat. Lehvänokkaluteen toukat ovat kiiltävän punertavan mustia tai mustia ja niillä on vaaleita siiventynkiä. Lajin munat ovat väriltään ruskahtavia, ulkomuodoltaan pullomaisen soikeita ja pituudeltaan 0,8 mm. Lehvänokkalude munii kasvien lehtiin. Talvehtii aikuisena.
Lehvänokkaluteita voi tavata kesällä toukokuusta marraskuun loppuun. Laji suosii elinympäristönään reheviä puu- ja pensaskasvustoja, mutta viihtyy myös metsänreunojen läheisyydessä.
Lehvänokkalude on vilkasliikkeinen saalistava peto, jota käytetään hyväksi myös tuholaisten biologisessa torjunnassa. Lehvänokkalude pyydystää kirvoja, ripsiäisiä, kehrääjäpunkkeja ("Tetranychidae") ja pieniä hyönteistoukkia.
Lehvänokkalude on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi, ja se on Suomen yleisimpiä ludelajeja. Laji elää Euroopassa ja palearktisella metsäalueella. Laji voi pistää ihmistä kivuliaasti.
Karim Haddad

Karim Haddad (s. 1962 Beirut) on libanonilaissyntyinen säveltäjä. Hän opiskeli klarinetinsoittoa maan kansallisessa konservatoriossa, kunnes se lopetti toimintansa vuonna 1975 sodan johdosta. Haddad opiskeli Libanonissa myös filosofiaa ja kirjallisuutta. Hän sai sittemmin Pariisin konservatoriosta sävellysdiplomin ja kuusi palkintoa. Pariisin konservatoriossa suorittamiensa teoria- ja sävellysopintojen ohella Haddad opiskeli musiikkitiedettä Pariisin yliopistossa vuodesta 1982.
Haddad osallistui vuosina 1992 ja 1994 Karlheinz Stockhausenin, Klaus Huberin, Emmanuel Nunesin ja Brian Ferneyhoughin johdolla Darmstadtin kursseille sekä vuonna 1995 tietokonemusiikin kurssille IRCAM:ssa. Jälkimmäisestä lähtien hän on tehnyt musiikkinsa vain tietokoneen avulla. Hän opetti vuosina 2008–2014 tietokoneavusteista orkestrointia Pariisin konservatoriossa. Hän on myös toiminut IRCAM:ssa teknisenä neuvonantajana ja uusien ohjelmien kehittäjänä. 
Haddadin teosten joukossa on lyhytooppera "Seven Attempted Escapes from Silence" (libretto: Jonathan Safran Foer), joka kantaesitettiin Berliinin valtionoopperassa vuonna 2005.
Brandon Starc

Brandon Starc (s. 24. marraskuuta 1993) on australialainen korkeushyppääjä. Starcin ennätystulos 236 cm on Australian ja Oseanian ennätys. Hän hyppäsi tuloksen 26. elokuuta 2018. Starc on Kansainyhteisön kilpailujen mestari vuodelta 2018 ja hopeamitalisti 2022. Hän on voittanut neljä Timanttiliigan osakilpailua. Hän saavutti hopeaa nuorten olympialaisissa 2010.
Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa Starc sijoittui korkeushypyn finaalissa viidenneksi tuloksella 235 ja Dohan MM-kisoissa 2019 kuudenneksi tuloksella 230 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kahdeksas, Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kahdestoista ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 viidestoista.
The Curse of Blondie

The Curse of Blondie on Blondie-yhtyeen vuonna 2003 julkaisema kahdeksas albumi. Sen tuotti Steve Thompson.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – seka 4 × 400 m

4 × 400 metrin sekaviestijuoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 28.–29. syyskuuta 2019. Sekaviesti järjestettiin ensimmäistä kertaa. Viestissä jokaista maata edusti kaksi naista ja kaksi miestä, osuusjärjestyksen ollessa vapaa. Kuitenkin suurin osa maista juoksi järjestyksessä mies-nainen-nainen-mies. Loppukilpailussa Yhdysvallat juoksi uuden maailmanennätysajan 3.09,34.
"Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3)."
Tulokset.
Alkuerät.
Erien kolme parasta (Q) ja seuraavat kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun.
Loppukilpailu.
Loppukilpailu järjestettiin 29. syyskuuta kello 22.35.
Resiprookki

Valokuvauksessa resiprookki on valon voimakkuuden ja keston välinen käänteinen suhde, joka määrää valoherkän materiaalin reaktion. Esimerkiksi filmin normaalin valotusalueen sisällä filmin vasteen vastavuoroisuuslaki määritetään kokonaisvalotuksella, jonka määre on intensiteetti × aika. 
Resiprookilla tai resiprookkivirheellä yleensä puhekielessä tarkoitetaan ilmiötä, jossa valokuvausfilmiä tarvitsee valottaa laskettua, normaalia valotusaikaa pidempään. Yleensä tämä on tehtävä yli sekunnin valotusajoilla. Filmivalmistajat julkaisevat filmien resiprookkikorjauksen ja tämä vaihteleekin eri filmien välillä.
Lohjan Huoneteatteri

Lohjan Huoneteatteri on kuuden lohjalaisen teatteriaktiivin muodostama kollektiivi, joka tuottaa intiimejä ja omaehtoisia teatteriesityksiä vaihtuviin ympäristöihin, tiloihin ja miljöihin. Lisäksi teatteri tarjoaa yksityishenkilöille, yrityksille ja julkisille toimijoille viihdepalveluita erilaisiin tilaisuuksiin. 
Lohjan Huoneteatterin toiminta-ajatuksena on tuoda teatteri katsojien keskelle ja murtaa ajatus siitä, että näytelmiä tulisi aina esittää etäännytettynä ja loppuun asti valaistuna sekä lavastettuna. Teatterin filosofian mukaan esityksen keskiössä ovat hahmot ja teksti. Lohjan Huoneteatterilla ei ole omaa näyttämöä, vaan se esiintyy esimerkiksi paikallisissa kahviloissa, seuraintaloilla tai asiakkaidensa toimitiloissa ja kotona, sekä erilaisissa tapahtumissa.
Lohjan Huoneteatterissa on kuusi jäsentä: Minna Hakala, Marja Koski, Hannamaija Nikander, Kari Heinonen, Jaakko Kivistö ja Niko T. Mikkonen. He muodostavat myös Lohjan Huoneteatteri Ry:n jäsenistön ja hallituksen. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Niko Mikkonen, sihteerinä Jaakko Kivistö ja taloudenhoitajana Minna Hakala. Yhdistys ei ota uusia jäseniä, vaan toimii kuuden nykyisen jäsenensä muodostamana vahvana kollektiivina. Kaikilla Lohjan Huoneteatterin näyttelijöillä on vuosien tai osin vuosikymmenien kokemus Lohjan ja sen lähiympäristön teattereista ja harrastajateatteriryhmistä.
Ystäväni krokotiili

Ystäväni krokotiili () on Fred Bernardin kirjoittama ja kuvittama lastenkirja. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2007 ja sen on kääntänyt ranskasta Pirkko Talvio-Jaatinen.
Kirjan pohjalta on tehty myös samanniminen animaatioelokuva "Ystäväni krokotiili".
Ganga Prasad

Ganga Prasad (s. 8. heinäkuuta 1939) on intialainen poliitikko, joka toimi Sikkimin kuvernöörinä vuosina 2018–2023. Aikaisemmin hän oli Intian kansanpuolueen edustaja Biharin osavaltiopolitiikassa 18 vuotta. Liikemiehenä ennen poliittista uraansa työskennellyt Prasad liittyi Bharatiya Jana Sangh -puolueeseen vuonna 1967.
Prasad aloitti vuonna 2017 Meghalayan kuvernöörinä. Toimiessaan virassa hän sai osakseen kritiikkiä pitäessään puheensa osavaltion taloudesta hindiksi eikä englanniksi. Opposition mielestä Prasadin kielivalinta oli Intian kansanpuolueelle tavallista hindin suosimista paikallisten kielten kustannuksella. Prasad vastasi kritiikkiin, että hän on käyttänyt hindiä Meghalayassa useasti eikä kukaan ole asiasta valittanut aikaisemmin. Hän myös totesi, että hindiä tulisi käyttää maanlaajuisena yhdistävänä kielenä. 
Prasad toimii hindunationalistisesta Rashtriya Swayamsevak Sanghista innoituksen saaneen "Dadhichi Dehdaan Samiti" -kansalaisjärjestön puheenjohtajana. Hän on myös Arya Samaj -uudistusliikkeen johtaja Biharissa. 
Prasadilla on kolme poikaa, joista yksi toimii poliitikkona.
Zodiac Mindwarp and the Love Reaction

Zodiac Mindwarp and the Love Reaction on Mark Manningin johtama brittiläinen hard rock -yhtye, jonka ensialbumi "Tattooed Beat Messiah" sekä sen kappaleista tehdyt musiikkivideot olivat suosittuja 1980-luvun lopulla.
Alkuvuodet ja lyhyt menestyskausi.
Mark Manning toimi graafisena suunnittelijana ja toimitti Flexipop!-nimistä lehteä ja myöhemmin Metal Furyä. Samalla hän kehitti itselleen Zodiac Mindwarp -alter egon ja kokosi Love Reaction -yhtyeen.
Yhtye julkaisi vuonna 1986 EP:t “Wild Child” ja “High Priest of Love”. Seuraavana vuonna sen ”Prime Mover” -single ylsi Britannian singlelistalla 18. sijalle. Myös singlet “Planet Girl” ja Backseat Education" nousivat listalle. Adrian Edmondsonin ohjaamaa ”Prime Mover”-videota ja muita näytettiin etenkin MusicTV:n Headbangers Ball -ohjelmassa. Esikoisalbumi "Tattooed Beat Messiah", jonka tuottivat Bill Drummond ja yhtyeen manageri David Balfe, oli parhaimmillaan maaliskuussa 1988 Britannian listan sijalla 20. Zodiac Mindwarp kiersi vuonna 1988 Alice Cooperin ja Guns N’ Rosesin kanssa Yhdysvaltoja. Albumi ei kuitenkaan myynyt USAssa toivotusti ja levy-yhtiö Phonogram hylkäsi yhtyeen.
Estetiikka.
Zodiac Mindwarpin musiikki oli hard rockia, sanoitukset sekä esiintyminen samoin kuin musiikkivideot olivat lähinnä loukkaavia, seksistisiä mutta 1980-luvun useimmista yhtyeistä poiketen itseironisia. Puvustuksessa oli Mad Max -henkistä motoristityyliä, nahkaa, turkiksia, hakaristejä, koppalakkeja ja psykedeliaa. Toimittaja Ari Väntäsen mukaan Manningilla oli paitsi pakkomielteisiä rock-fantasioita myös taideopintojen tuoma kulttuurintuntemus. Hän otti vaikutteita tv-sarjoista, eksploitaatioelokuvista ja underground-sarjakuvasta. Videoilla mennään panssarivaunulla tyttökoulun seinästä esiintymään neitseelliselle yleisölle ja toisella toistetaan kungfu-elokuvien kuvastoa.
Myöhemmät vaiheet.
Phonogramilta lähdön jälkeen yhtye ei saanut levytyssopimusta merkittävän yhtiön kanssa. "Hoodlum Thunder" kuten muutkaan myöhemmät albumit eivät ole myyneet kovin hyvin. Alice Cooper kuitenkin levytti Zodiac Mindwarpin "Feed My Frankenstein" -laulun albumilleen "Hey Stoopid" vuonna 1991, ja single ylsi Britannian listan sijalle 27.
Kirjat.
Mark Manning on kirjoittanut useita kirjoja. Mike Drummondin kanssa kirjoitettu "Bad Wisdom: The Lighthouse at the Top of the World" (1996) kuvaa matkaa Pohjoisnavalle uhraamaan Elvis Presleyn kuva maailmanrauhan hyväksi. Vuonna 2005 ilmestyi Drummondin kanssa tehty "Wild Highway", jossa miehet matkaavat sisällissodan runtelemaan Zaireen etsimään Joseph Conradin "Pimeyden sydämen" Kurtzin haamua.
Omaelämäkerralliset kirjat "Crusify Me Again" (2000), "Get Your Cock Out (2000), Fucked by Rock: The Unspeakable Confessions of Zodiac Mindwarp" (2001) sekä "Collateral Damage: The Zodiac Mindwarp 2001 American Tour" (2002) ovat tunnustuksellisia rock-elämän kuvauksia. "Psycho Pets: Just When You Thought it Was Safe to Go Home" (2006) on kuvitettu kirja eläimistä, kun ne eivät ole söpöjä.
Studioalbumit.
Albumit:
Marionin piirikunta (Indiana)

Marionin piirikunta () on Yhdysvaltojen Indianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 954 670 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1 043,8 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Indianapolis on myös sen suurin kaupunki. Indianapolisin kaupungin ja Marionin piirikunnan hallinnot on yhdistetty, ja piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (). Tätä yhdistettyä hallintoa kutsutaan paikallisesti nimellä Unigov.
Piirikunta perustettiin 1. huhtikuuta 1822 ja se sai nimensä Francis Marionilta.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 55,3 prosenttia on valkoisia, 27,3 prosenttia mustia ja 10,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 92,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 34,4 vuotta.
Alina Ibragimova

Alina Ibragimova MBE (s. 28. syyskuuta 1985 Polevskoi, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen viulisti. Hän saavutti laajaa suosiota jo teini-iässään ja on toiminut erityisen näkyvästi kamarimusiikin esittäjänä.
Ibragimova syntyi muusikkovanhemmille. Hän aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana, aloitti jo seuraavana vuonna opiskelun Moskovassa Gnesin-musiikkiakatemiassa ja esiintyi vuosi tämän jälkeen Bolšoi-teatterin orkesterin kanssa. Hänen isänsä sai vuonna 1996 paikan Lontoon sinfoniaorkesterin ensimmäisenä kontrabasistina, ja samaan aikaan hänen äitinsä aloitti opettamisen Jehudi Menuhin -koulussa, jossa Alina aloitti opiskelun. Hän pääsi esittämään Nicola Benedettin kanssa Johann Sebastian Bachin kaksoisviulukonserton (d-molli, BWV 1043) Jehudi Menuhinin johdolla ja soitti pian osan teoksesta tämän hautajaisissa. 
Ibragimova jatkoi opintojaan Guildhall School of Music and Dramassa ja sitten Royal College of Musicissa. Hän sai yksityisopetusta Christian Tetzlaffilta. 2000-luvun alussa hän voitti useita kansainvälisiä kilpailuja. Vuonna 2005 hän soitti viulua Kremerata Baltica -orkesterin kanssa ja johti sitä Wolfgang Amadeus Mozartin konserttoesityksessä. Hänet valittiin BBC:n "New Generation Artistiksi" vuosiksi 2005–2007, ja tästä lähtien häntä on kuultu laajasti solistina ja kamarimuusikkona. Hän on esittänyt konserttoja useiden suurten brittiläisten ja ulkomaisten orkesterien kanssa. Hän on myös ollut aktiivinen pianisti Cédric Tiberghienin kanssa muodostamassaan duossa. Hän esitti tulkintansa kaikista Ludwig van Beethovenin viulusonaateista Wigmore Hallissa ja on lisäksi esiintynyt muissa merkittävissä paikoissa, kuten Wienin Musikvereinissa, Carnegie Hallissa ja Brysselin Palais des beaux-arts de Bruxellesissa. Kapellimestareita, joiden kanssa Ibragimova on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Bernard Haitink, John Eliot Gardiner, Valeri Gergijev, Paavo Järvi, Yannick Nézet-Séguin, Vladimir Jurowski, Rafael Frühbeck de Burgos, Charles Mackerras, Mark Elder, Philippe Herreweghe, Osmo Vänskä, Hannu Lintu, Sakari Oramo, Ilan Volkov, Tugan Sohijev, Jakub Hrůša, Ludovic Morlot, Edward Gardner ja Gianandrea Noseda.
Ibragimova on käyttänyt esiintymisissään sekä moderneja että periodisoittimia. Hän perusti periodisoittimin esiintyvän jousikvartetti Chiaroscuron muiden Royal College of Musicin opiskelijoiden kanssa. Hän on levyttänyt Hyperion-levymerkillä muiden muassa Karl Amadeus Hartmannin teoksia, Mozartin kaikki viulusonaatit ja Johannes Brahmsin kaikki viulusonaatit. Ibragimovan ohjelmisto on ulottunut barokkiteoksista uusiin tilaustöihin. Hän on ollut näkyvästi edustettuna BBC:n Promsissa vuodesta 2015. Vuonna 2018 hän kantaesitti Promsissa Rolf Wallinin viulukonserton Edward Gardnerin johtamien Bergenin filharmonikkojen kanssa.
Ibragimova on saanut Royal Philharmonic Societyn Young Artist Awardin (2010), Borletti-Buitonin säätiön palkinnon (2008) ja Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyyden (2016). Hän soittaa noin vuodelta 1775 peräisin olevaa Anselmo Bellosion viulua, jonka hänen käyttöönsä on antanut Georg von Opel.
Zollikofen

Zollikofen on kaupunki Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on runsaat 10 000 asukasta.
Sijainti.
Zollikofen sijaitsee Aarejoen pohjoispuolella. Bern on kaupungin eteläinen naapurikaupunki.
Liikenne.
Moottoritie A1/A6 ohittaa Zollikofenin itäpuolitse.
RBS:n rautatie Bernistä Solothurniin kulkee kaupungin kautta. SBB:n rautatiet Bernistä Biel/Bienneen sekä Burgdorfin ja Grauholztunnelin kautta Olteniin kulkevat Zollikofenin kautta.
Münchenbuchsee

Münchenbuchsee on kaupunki Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on runsaat 10 000 asukasta.
Sijainti.
Münchenbuchsee sijaitsee kymmenkunta kilometriä Bernistä pohjoiseen.
Liikenne.
Moottoritiet A1 ja A6 ohittavat kaupungin itäpuolitse.
SBB:n rautatie Bernistä Lyssin kautta Bieliin kulkee Münchenbuchseen kautta.
Tampereen ateljeetalo

Tampereen ateljeetalo on kuvataiteilijoiden asuin- ja työskentelytalo, joka sijaitsee Kiovanpuiston laidalla Tampereen Kalevassa. Kaksikerroksisen rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Olavi Suvitie ja Taito Uusitalo, ja se on valmistunut 1961. Sisällä on kymmenen ateljeeta, joista kuuteen liittyy myös erillinen asunto.
Ateljeetalo edustaa tyyliltään 1950-luvun pehmeää funktionalismia. Kadulta tarkasteltuna se muistuttaa tavallista pienkerrostaloa, mutta puiston puolella ateljeiden suuret ikkunat antavat sille julkisen rakennuksen ilmettä.
Ateljeetalossa ovat asuneet esimerkiksi Aira Hellaakoski, Unto Hietanen, Tauno Hämeranta, Kimmo Kaivanto, Raimo Kanerva, Teuvo Kotilainen, Toimi Laaksonen, Heli Ryhänen, Taisto Toivonen ja Reino Viirilä. Nykyisiin asukkaisiin kuuluvat muun muassa Anna Alapuro ja Ilkka Väätti.
Quentin Bigot

Quentin Bigot (s. 1. joulukuuta 1992 Hayange, Moselle) on ranskalainen moukarinheittäjä.
Hän saavutti hopeaa Dohan MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 78,19. Kaksi vuotta aiemmin Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 77,67 ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 jälleen neljänneksi tuloksella 80,24. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli viides. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011 ja sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän oli seitsemäs.
Bigot heitti ennätyksekseen 79,70 Turussa 8. kesäkuuta 2021 ja ylitti seuraavana vuonna 80 metrin rajan heittämällä ensin 29. toukokuuta Forbachissa tuloksen 80,14 ja parantamalla sitten 5. kesäkuuta Chorzówissa tuloksekseen 80,55.
Bigot jäi 21. kesäkuuta 2014 tehdyssä dopingtestissä kiinni anabolisten steroidien käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Grant Holloway

Grant Holloway (s. 19. marraskuuta 1997) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija. Hän voitti kultaa 110 metrin aitajuoksussa Dohan MM-kilpailuissa 2019 ajalla 13,10. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 13,09. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän voitti 60 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden. Toisen ulkoratojen maailmanmestaruutensa Holloway otti Eugenessa 2022 ajalla 13,03 ja kolmannen Budapestissa 2023 ajalla 12,96. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 60 metrin aitajuoksussa Glasgow'ssa 2024 ajalla 7,29. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti 110 metrin aitajuoksun kultaa ajalla 12,99. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen maailmanmestaruuden kolmannen kerran Nanjingissa 2025 ajalla 7,42. Tokion MM-kilpailuihin 2025 Holloway osallistui hallitsevana maailmanmestarina, mutta hän karsiutui välierissä.
Yhdysvaltain yliopistourheilun (NCAA) mestaruuskisoissa Holloway on voittanut kahdeksan mestaruutta. Hän voitti ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksun vuosina 2017, 2018 ja 2019 ja 4 × 100 metrin viestissä vuonna 2019 ja sisäradoilla 60 metrin juoksun mestaruuden 2019 ja 60 metrin aitajuoksun vuosina 2017, 2018 ja 2019. Hän on NCAA-historiassa ainoa miesurheilija joka on voittanut pika-aitojen mestaruuden kolmesti peräkkäin sekä ulko- että sisäradoilla. Vuonna 2019 hänestä tuli Willie Gaultin (1983) ja Terrence Trammellin (2000) jälkeen kolmas miesurheilija joka voitti samana vuonna sekä 60 metrin sileän juoksun että 60 metrin aitajuoksun NCAA-mestaruuden. Hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa 110 metrin aitajuoksun 2021 ja 2024 sekä sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa 2022 ja 2025.
Holloway on voittanut Timanttiliigassa 110 metrin aitajuoksun Monacossa ja Zürichissä 2022, Firenzessä, Pariisissa ja Lontoossa 2023 sekä Eugenessa, Chorzówissa, Monacossa ja Zürichissä 2024.
Helmikuussa 2021 Holloway rikkoi 60 metrin aitajuoksussa Colin Jacksonin lähes 27 vuotta vanhan maailmanennätyksen (7,30) yhdellä sadasosasekunnilla juostuaan Madridissa ajan 7,29. Hän sivusi maailmanennätystään 7,29 maaliskuussa 2022 Belgradissa MM-hallikilpailuiden välierässä. Hän paransi ennätyksen lukemiin 7,27 Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailujen alkuerissä Albuquerquessa 16. helmikuuta 2024. Hän juoksi 50 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen ennätyksen 6,30 Liévinissä 13. helmikuuta 2025.
110 metrin aitajuoksun ennätyksensä 12,81 s Holloway juoksi Eugenessa kesäkuussa 2021. Korkeushypyssä hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 2014 ja pituushypyssä 817 cm vuodelta 2018.
Takumi Minamino

Takumi Minamino (s. 16. tammikuuta 1995 Izumisano) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Monacoa.
Seurajoukkueura.
Minamino pelasi kotimaassaan Cerezo Osakan joukkueessa ja siirtyi Itävaltaan Red Bull Salzburgiin tammikuussa 2015. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän pelasi Itävallan Bundesliigassa 136 ottelua ja teki niissä 42 maalia. Kauden 2019–2020 Mestarien liigassa hän teki maalin toisessa alkulohko-ottelussa Liverpoolia ja viidennessä alkulohko-ottelussa Genkiä vastaan. Minamino voitti viisi Itävallan liigamestaruutta ja neljä kertaa Itävallan cupin.
Minamino siirtyi Liverpooliin 1. tammikuuta 2020. Hän pelasi Liverpoolin mestaruuteen päättyneellä kaudella 2019–2020 kymmenessä valioliigaottelussa kaikkiaan 242 minuuttia ilman maaleja. Hän pelasi syyskaudella 2020 yhdeksän liigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kevätkauden 2021 hän oli lainalla Southamptonissa, jossa teki kymmenessä valioliigaottelussa kaksi maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Liverpoolissa 11 liigaottelua, ja viimeisteli kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljässä alkulohko-ottelussa. Liverpoolin voittamissa FA Cupissa ja liigacupissa hän pelasi yhteensä yhdeksän ottelua, muttei kumpaakaan finaalia.
Kesäkuussa 2022 Minamino siirtyi Ranskan liigassa pelaavaan Monacoon nelivuotisella sopimuksella. Hän teki ensimmäisen maalinsa Monacon pelaajana 18. syyskuuta 2022 pääsarjaottelussa Reimsiä vastaan.
Maajoukkueura.
Minamino on pelannut useissa Japanin juniorimaajoukkueissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin. Japanin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2015, kun hän pääsi kentälle viime minuuteiksi ottelussa Irania vastaan. Viisi viikkoa myöhemmin hän pelasi toisen kerran maajoukkueessa, mutta kolmannen ottelun hän sai tililleen vasta syyskuussa 2018, jolloin hän teki myös ensimmäisen maaottelumaalinsa Costa Ricaa vastaan. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Minamino pelasi kuusi ottelua ja teki joukkueensa ainoan maalin tappiollisessa loppuottelussa Qataria vastaan. MM-kilpailuissa 2022 Minamino tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Saksaa ja Costa Ricaa sekä tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Kroatiaa vastaan. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2023 hän pelasi kaikki Japanin viisi ottelua ja teki alkulohko-ottelussa Vietnamia vastaan kaksi maalia. Elokuun 26. päivään 2025 mennessä hän on pelannut 67 maaottelua ja tehnyt niissä 24 maalia. MM-karsintaotteluita hän on pelannut 28 ja tehnyt niissä 14 maalia.
Jaso Sasaki

Jaso Sasaki (s. 1976 Kuopio) on suomalainen viulisti.
Sasaki aloitti viulunsoittoon tutustumisen vanhempiensa kanssa. Tätä seurasivat yksityisopinnot Anu Jalkasen johdolla, Kuopion musiikkiopistossa Seija Mönkkösen johdolla suoritetut opinnot ja Kuhmon viulukoulussa opiskelu Zinaida Gilelsin, Pavel Vernikovin ja Ilja Grubertin johdolla. Päästyään Sibelius-Akatemian nuorisokoulutukseen Sasaki sai opettajikseen Pertti Sutisen ja Zoja Istominan.
Korkeakouluopintonsa Sibelius-Akatemiassa Sasaki aloitti vuonna 1995 Igor Bezrodnyn ja Mari Tampere-Bezrodnyn johdolla. Hän suoritti viuludiplominsa keväällä 2001, täydensi opintojaan Guildhall School of Music &amp; Dramassa (Lontoo) Yfrah Neamanin sekä Jack Glickmanin johdolla ja sai musiikin maisterin oppiarvon syksyllä 2002. Hän suoritti myöhemmin tohtorikoulutuksen Sibelius-Akatemiassa ja sai musiikin tohtorin oppiarvon keväällä 2012. 
Sasaki toimi Hallé Orchestran ensimmäisenä viulistina vuosina 2004–2009 ja on sittemmin työskennellyt muun muassa toisen viulun äänenjohtajana Lappeenrannan kaupunginorkesterissa. Hän on konsertoinut solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla maailmaa. Sasaki on tehnyt yhteistyötä pianisti Marko Hilpon kanssa. Vuonna 2017 duo julkaisi "Finnish Violin Classics" -levyn Toivo Kuulan, Armas Järnefeltin ja Jean Sibeliuksen teoksista. Tutkijana hän on perehtynyt viulunsoiton esityskäytäntöjen historiaan. Sasaki on soittanut myös Stroh-viululla.
Sasaki sijoittui viidenneksi sekä vuoden 1995 että vuoden 2000 Kuopion viulukilpailussa.
Marko Hilpo

Marko Hilpo on suomalainen pianisti ja kapellimestari. Hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa resitalistina, yksinlaulujen säestäjänä ja kamarimuusikkona.
Hilpo opiskeli Sibelius-Akatemiassa Hamsa al-Wadi Jurisin ja Ilmo Rannan johdolla. Madridin Kuningatar Sofían koulussa hän sai opetusta Claudio Martínez Mehneriltä ja Dmitri Baškirovilta. Vuoden 2010 Maria Canals -pianokilpailussa Barcelonassa Hilpo sai kolmannen palkinnon ja erikoispalkinnon parhaasta Isaac Albénizin teoksen tulkinnasta. 
Hilpo on soittanut solistina Radion sinfoniaorkesterin, Kuopion kaupunginorkesterin ja Vallèsin sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on työskennellyt Sibelius-Akatemiassa, Teatterikorkeakoulussa ja Helsingin kaupunginteatterissa.
Meira Kumar

Meira Kumar (; s. 31. maaliskuuta 1945) on intialainen poliitikko, joka toimi maansa parlamentin alahuoneen ensimmäisenä naispuolisena puhemiehenä vuosina 2009–2014. Aikaisemmin hän toimi sosiaaliministerinä 2004–2009 ja alle vuoden mittaisen kauden vesiministerinä. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli diplomaattina. 
Kumar aloitti poliittisen uransa vuonna 1985, jolloin hän liittyi kongressipuolueeseen ja hänet valittiin Intian parlamenttiin Lok Sabhaan ensimmäistä kertaa. Tuolloin hän voitti vaaleissa tunnetut dalitjohtajat Mayawatin ja Ram Vilas Paswanin, jotka olivat ehdolla samassa vaalipiirissä.
Vuonna 2009 Kumarin valinta Lok Sabhan ensimmäiseksi naispuoliseksi puhemieheksi oli yksimielinen. Hän sai tuolloin tukea myös pääoppositiopuolueelta Intian kansanpuolueelta. Kumar erosi vesiministerin tehtävistä vastaanottaessaan puhemiehen tehtävän. 
Kumar oli kongressipuolueen johtaman vaaliliiton ehdokkaana vuoden 2017 presidentinvaaleissa.
Perhe.
Kumar syntyi kastittomaan sukuun. Hänen isänsä oli Intian varapääministeri Jagjivan Ram. Hänen äitinsä oli kirjailija ja vapaustaistelija Indrani Devi. 
Kumar on naimisissa asianajaja Manjul Kumarin kanssa. Liitosta on syntynyt poika ja kaksi tytärtä.
Finntown

Finntownit olivat amerikansuomalaisten asuttamia kortteleita Yhdysvaltain kaupungeissa ja suurissa kylissä. Niitä oli Yhdysvalloissa parhaimmillaan kymmeniä. Finntowneissa oli suomalaisten ylläpitämiä palveluita, vähintään osuuskauppa, kirkko ja haali. Suurimmissa finntowneissa oli myös esimerkiksi suomalaisia saunoja, ravintoloita, hotelleja, räätäleitä, suutareita, partureita ja levykauppoja.
Suurimpia amerikansuomalaisten keskittymiä, joita finntowneiksikin kutsuttiin, oli esimerkiksi New Yorkin Brooklynissa (Brooklynin Finntown) ja Harlemissa, Michiganin Hancockissa, Minnesotan Duluthissa ja monessa muussa kaupungissa, Montanan Buttessa, Oregonin Astoriassa, Chicagossa, Kalifornian Berkeleyssa sekä Ohion Ashtabulassa ja Clevelandissa.
Finntownit kukoistivat 1950-luvulle asti, minkä jälkeen ne alkoivat kadota.
Matthias Alexander Rath

Matthias Alexander Rath (s. 2. elokuuta 1984) on saksalainen kouluratsastaja. Hän edusti Saksaa ja kilpaili vuoden 2010 maailman hevosurheilun kisoissa ja kolmessa Euroopan mestaruuskilpailussa (2009, 2011 ja 2015).
Kaiken kaikkiaan Rath on voittanut neljä joukkuemitalia eri mestaruuskilpailuissa (yksi hopea ja kolme pronssia). Samaan aikaan hänen paras henkilökohtainen mestaruuskilpailunsa tulos on 4. sija freestyle-kouluratsastuksessa vuoden 2011 Euroopan mestaruuskilpailuissa, jossa hän ratsasti kuuluisalla orilla Totilaksella. 
Hän kilpaili myös vuonna 2010 järjestetyssä Dressage World Cup -finaalissa Den Boschissa, jossa hän sijoittui kahdeksannelle sijalle.
Nykyään Rathilla on omistuksessaan huippukouluori Totilas (Moorlands Totilas).
Pikkulaahuskolibri

Pikkulaahuskolibri ("Lesbia nuna") on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkulaahuskolibrikoiras voi kasvaa 15–19 cm pitkäksi ja naaras on pienikokoisempi ja voi kasvaa 10–12 cm pitkäksi. Koiraan pituudesta jopa kaksi kolmasosaa voi olla pyrstöä. Pikkulaahuskolibrikoiras on väriltään kauttaaltaan kimaltelevan smaragdinvihreä lukuun ottamia muutamia harmaita pyrstöhöyheniä. Pyrstö on kapea, hyvin pitkä ja voimakkaasti haarautunut. Naaras on päästään, selästään, siivistään ja pyrstöstään vihreä. Vatsa on valkoinen ja siinä on vihreitä pisteitä. Pyrstö on pitkä, mutta ei yhtä pitkä kuin koiraalla. Pikkulaahuskolibrin nokka on suora ja moniin muihin kolibrilajeihin verrattuna lyhyt. Pyrstön pituus ja väritys vaihtelee alalajeittain.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pikkulaahuskolibria tavataan alueelta, joka ulottuu Kolumbiasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat metsien reunamaat, pensaikot ja metsät tyypillisesti noin 1 900–3 200 metrin korkeudella. Pikkulaahuskolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi. Linnun pesimäkausi on marraskuulta huhtikuulle ja pesä on kuppimainen ja rakennetaan sammalista ja muista kasvimateriaaleista. Pikkulaahuskolibrikoiras houkuttelee naaraita parittelemaan kanssaan tekemällä naksahtavia ääniä pitkällä pyrstöllään.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 800 m

Miesten 800 metrin juoksussa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 31. heinäkuuta – 4. elokuuta 2021. 800 metrin juoksu kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat.
800 metrin juoksuun osallistuu 48 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan saa osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja on 1.45,20. Jos 48 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021.
Aikataulu.
1. kierros kilpaillaan 31. heinäkuuta. Välierät juostaan 1. elokuuta ja loppukilpailu 4. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 5. elokuuta.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – naisten 800 m

Naisten 800 metrin juoksussa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 3. elokuuta 2021. 800 metrin juoksu kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat.
800 metrin juoksuun osallistuu 48 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan saa osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja on 1.59,50. Jos 48 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021.
Aikataulu.
1. kierros kilpaillaan 30. heinäkuuta. Välierät juostaan 31. heinäkuuta ja loppukilpailu 3. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 4. elokuuta.
Gondoli 2000

Gondoli 2000 on Kittilän Sirkassa sijaitseva gondolihissi, joka vie Levin huipulle. Se oli Suomen ensimmäinen gondolihissi.
Levin gondollihissillä kestää noin 5 minuuttia ja 10 sekuntia päästä huipulle. Se on yksi tunnetuimmista Levin tuntomerkeistä.
Hissi palvelee talviaikaan muun muassa vieressä sijaitsevaa Levi Black -rinnettä, joka on yksi Suomen jyrkimmistä rinteistä. Siinä järjestetään perinteisesti jokavuotinen alppihiihdon maailmancupin pujottelukilpailu. Kesäaikaan se toimii maisemahissinä ja palvelee Levi Bike Parkin alamäkipyöräilyreittejä.
Se täytti 20 vuotta kesä-heinäkuun vaihteessa 2020.
Helalia Johannes

Helalia Johannes (s. 13. elokuuta 1980) on namibialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti maratonilla pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019. Olympiamaratonilla hän on sijoittunut 11:nneksi sekä Lontoossa 2012 että Tokiossa 2021. Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti maratonilla kultaa vuonna 2018 ja pronssia 2022 sekä sijoittui samalla matkalla viidenneksi vuonna 2014. Afrikan kisoissa hän saavutti puolimaratonilla pronssia vuonna 2011 ja sijoittui samalla matkalla viidenneksi vuonna 2007.
Johannesin ennätysaika maratonilla on joulukuussa 2020 Valenciassa juostu 2.19.52. Maratonin lisäksi hänellä on maansa ennätys puolimaratonilla (1.07.49) ja 5 000 metrin juoksussa (15.14,23).
Kalliolampi

Kalliolampi -nimisiä järviä ja lampia ovat: :
lisämäärellä
Álex Quiñónez

Álex Leonardo Quiñónez Martínez (11. elokuuta 1989 Esmeraldas – 22. lokakuuta 2021 Guayaquil) oli ecuadorilainen pikajuoksija. Hän saavutti 200 metrin juoksussa pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019 ajalla 19,98. Aiemmin samana vuonna Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 20,27. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi. Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 2013 kultaa 100 metrillä ja 200 metrillä, 2015 puolestaan kultaa 200 metrillä ja pikaviestissä sekä hopeaa 100 metrillä.
Quiñónezin ennätysajat ovat 100 metrillä 10,09 toukokuulta 2013, 200 metrillä 19,87 heinäkuulta 2019 ja 400 metrillä 46,28 kesäkuulta 2019 ja ne kaikki ovat Ecuadorin-ennätyksiä.
Quiñónez sai vuonna 2021 vuoden kilpailukiellon kun häntä ei ollut kolmesti tavoitettu dopingtestiin kesäkuun 2020 ja toukokuun 2021 välisenä aikana.
Quiñónez kuoli ammuskelussa Guayaquilissa 22. lokakuuta 2021.
Pieni Pyhävesi

Pieni Pyhävesi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Huhtamäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Pieni Pyhävesi on 2,4 kilometriä pitkä, 2,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 177 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä. Pieni Pyhävesi sijaitsee Mäntyharjulla Poitinniemen kylässä.
Järvellä on kartan mukaan 20 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,39 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00539 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,0 metriä. Sen syvänteessä on 11,5 metriä syvää ja syvänne sijaitsee Hemmoselällä Laukolahden suulla . Järven rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Pyhäveden lähialueeseen (14.971) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,5 metriä mpy.
Pieni Pyhävesi on Kymijoen vesistön latvajärvi ja se yhdistyy kaakkoiskulmasta suurempaan Pyhäveteen, jonka vedenpinta on samalla tasolla. Poitinjoki yhdistää järven Kapiaveden ja Petkelsalmen kautta Pyhäveteen, jonka pinnankorkeus on samalla tasolla (81,5 m merenpinnasta).
Esiagricolalaiset tekstit

Esiagricolalaiset tekstit ovat sellaisia vanhan kirjasuomen kauden tekstejä, jotka on laadittu ennen Mikael Agricolan tekemiä käännöksiä ja julkaisuja. Tekstit ovat reformaatioaikaisia käsikirjoituksia. Niiden kääntäjiä tai kopioijia ei Westhin koodeksia lukuun ottamatta tiedetä, mutta eräissä tutkimuksissa Agricolaa vanhemmaksi kääntäjäksi arvellaan ensimmäisenä Wittenbergiin opiskelemaan lähtenyttä Thomas Keijoita. Tarve suomenkielisille jumalanpalvelusteksteille oli ilmeinen jo ennen Agricolan teosten julkaisua, joten seurakunnissa piti turvautua omiin käännöksiin. Esiagricolalaisiin teksteihin voidaan katsoa kuuluvan myös Uppsalan koodeksin suomenkielinen messu, vaikka siinä viitataan Agricolan teksteihin.
Esiagricolalaisia tekstejä on yhteensä neljä:
Uppsalan koodeksi

Uppsalan koodeksi on 1500-luvulta oleva käsikirjoitus, joka sisältää ruotsinkielisen kirkkokaaren ja lakitekstejä, mutta sen loppupuolella on suomenkielinen messu ja käsikirja, jotka tunnetaan nimellä Uppsalan käsikirjan messu. Ne ovat säilyneet puutteellisesti. Käsikirjoituksen suomenkielinen osuus kuuluu varhaisimpien suomenkielisten tekstien joukkoon.
Koodeksin kirjoittaja on tuntematon, samoin sen täsmällinen ajoitus, mutta käsikirjoituksessa viitataan Mikael Agricolan teoksiin, "Abckiria" ja "Rucouskiria". Tästä on voitu päätellä, että koodeksin suomenkieliset osat on siis kirjoitettu vuoden 1544 jälkeen. On arvioitu, että suomenkieliset osat on kirjoitettu vuosina 1544–1548. Kirjoitusajankohta viittaa siihen, että Agricolan teokset eivät olleet kovin nopeasti kaikkien halukkaiden saatavilla. Myös muut kääntäjät kuin Agricola joutuivat tekemään omia käsikirjoituksiaan, jotka mahdollistivat suomenkielisten messujen ja muiden hengellisten tilaisuuksien järjestämisen. Suomenkielinen "Isä meidän" -rukous on ainoastaan koodeksin messuosiossa, sillä käsikirjaan rukouksen kohdalle on kirjoitettu vain alkusanat "Jsæ meiden etc".
Ortografialtaan ja kielellisiltä piirteiltään Uppsalan käsikirjan suomenkielinen messu muistuttaa eniten Agricolan varhaisia teoksia ja sisältää runsaasti vanhalle kirjasuomelle ominaisia lounaismurteisina pidettyjä äänne- ja muotopiirteitä. Myös ruotsin kielen lauseopillisten rakenteiden vaikutus näkyy selvästi Uppsalan käsikirjan messussa. Uppsalan käsikirjan messu perustuu pääasiassa vuoden 1541 ruotsalaiseen "Messuun". Tutkimuksissa on todettu, että käännöksen tekijä on halunnut noudattaa Turun hiippakunnan omia perinteitä ja on siksi hyödyntänyt Agricolan "Abckirian" ja "Rucouskirian" tekstejä.
Uppsalan koodeksi on julkaistu myös Kotimaisten kielten keskuksen Kaino-aineistopalvelussa.