Giugliano in Campania

Giugliano in Campania (lyhyemmin Giugliano) on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 10 kilometriä Napolin keskustasta luoteeseen. Kaupungin historia alkaa roomalaisvallan ajalta. Keskiaikana se tunnettiin nimellä Iulianum ja sitä hallitsivat suvut Trotta, Minutolo, Cardona, d’Aquino ja Colonna, kukin vuorollaan. Ranskan joukot voittivat Napolin kuninkaan Ferdinando II:n joukot Giuglianossa 8. lokakuuta 1495. Giugliano in Campania on Napolin jälkeen metropolialueen väekkäin kunta.
Maantiede.
Giugliano in Campania sijaitsee Napolin metropolikaupungin luoteisosassa ja rajoittuu lännessä Tyrrhenanmereen, kaupungin keskusta sijaitsee sisämaassa noin viisitoista kilometriä rannikolta. Rannikolla on Varcaturon merellinen frazione. Giugliano on osa Campanian tasankoa (Pianura Campana), jonka pinta-ala on noin 1 500 km².
Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Giugliano in Campania on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio-alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan.
Rannikon tuntumassa Lago Patrian frazionessa sijaitsee järvi Lago di Patria, jonka pinta-ala on noin kaksi neliökilometriä.
Historia.
Giuglianon aluetta asuttivat ennen ajanlaskun alkua oskit. He elivät Lago Patrian ympäristössä. Vuonna 194 eaa. roomalaiset perustivat järven rannalle Liternumin, joka kehittyi voimakkaasti Augustuksen aikakaudella. Erityisesti Via Domitianan rakentaminen avitti kehitystä, sillä se yhdisti Liternumin muihin siirtokuntiin. 300-luvulla kansainvaellukset ja tulvat johtivat päinvastaiseen kehitykseen, ja Liternumin väestö alkoi muuttaa kohti nykyisen Giuglianon historiallista keskustaa.
Keskiajalla Giugliano oli vähäinen maalaiskylä, jonka historiassa vuosi 1207 on merkittävä: tuolloin napolilaiset tuhosivat Cumaen kaupungin, josta oli kehkeytynyt rikollisten tyyssija. Cumaesta muutti pakolaisia Giuglianoon, papisto mukaan lukien. Giuglianon hallitsijasuvuista viimeinen oli Colonnan suku, jonka jälkeen hallinto siirtyi kaupunkilaisten omiin käsiin.
Giuglianon väkiluku kaksinkertaistui 1960-luvun alusta 1990-luvun alkuun, jolloin se oli noin 60 000. Seuraavan kolmenkymmenen vuoden aikana väkiluku niin ikään kaksinkertaistui, ja 2020-luvun alussa se oli noin 120 000.
Giuglianon useista historiallisista kirkoista merkittävimpiä on barokkityylinen Chiesa di Santa Sofia, jota alettiin rakentaa 1600-luvulla. Chiesa dell'Annunziatan historia puolestaan alkaa 1500-luvulta. Barokkia edustava kirkko sijaitsee Piazza dell'Annunziatan reunalla. Chiesa di Sant'Annan historia alkaa 1300-luvulta; Sant'Annan restauroinnin yhteydessä löydettiin 1100-luvulla rakennettu kappeli. Maallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa Palazzo Pinelli 1500-luvulta.
Talous ja liikenne.
Giuglianon merkittäviä elinkeinoja ovat vihannesten ja hedelmien viljely, elintarviketeollisuus, elektroniikkateollisuus, kemianteollisuus ja puuntyöstö. Kaupungin liikanimi, "La città della mela annurca", viittaa paikalliseen omenalajikkeeseen.
Giuglianon keskustan rautatieasema, Stazione di Giugliano, on paikallisrata Napoli–Giugliano–Aversan varrella. Toinen rautatieasema, Stazione di Giugliano-Qualiano, on 36-kilometrisellä rataosuudella Villa Literno–Napoli Gianturco keskustan länsipuolella. Keskeisiä maantieyhteyksiä ovat Strada statale 162 NC Asse Mediano ja Circumvallazione Esterna di Napoli. Valtakunnallinen moottoritie Autostrada del Sole kulkee Giuglianon itäpuolitse.
Urheilu.
Giugliano in Campanian jalkapallojoukkue on Associazione Sportiva Dilettantistica Football Club Giugliano 1928 (ASD FC Giugliano 1928), lyhyemmin Giugliano, joka pelaa sarjatasolla Serie D. Joukkueen kotistadion on Stadio Alberto De Cristofaro.
Kuuluisuuksia.
Kirjailija ja satujenkertoja Giambattista Basile (1566–1632) oli syntynyt Giugliano in Campaniassa. Liikanimi "La città della Fiaba", "Sadun kaupunki", on viittaus Basileen. Myös piispa Arcângelo Cerqua oli syntyisin Giuglianosta. Sotapäällikkö Scipio Africanus kuoli Liternumissa nykyisen Giuglianon alueella.