tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bikaner

Bikaner on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa, vajaat 200 kilometriä Delhistä länteen. Vuonna 2011 siellä oli 647 804 asukasta, mikä teki siitä osavaltion neljänneksi suurimman kaupungin.
Bikaner oli aikaisemmin Bikanerin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Sen perusti Rao Bika vuonna 1486. Se sijaitsee keskellä Tharin autiomaata, joten lämpötilaolot ovat äärevät (kesällä yli 50 astetta, talvella pakkasta) ja sademäärät vähäiset.
Alueelle 1900-luvulla vedetyt kastelukanavat ovat kuitenkin tehneet alueesta merkittävää maanviljelysseutua, jossa kasvaa sinappia, puuvillaa ja vehnää. Lisäksi seudulla tuotetaan villaa ja louhitaan teollisuusmineraaleja.
Jodhpur

Jodhpur () on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa Tharin autiomaan laidalla. Vuonna 2011 siellä oli 1,03 miljoonaa asukasta, ja se oli osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Kaupungin perusti Rao Jodha vuonna 1459. Sen aiempi nimi on Marwar.
Jodhpur on suosittu turistikohde ja siellä on paljon historiallisia rakennuksia. Näihin kuuluvat marmorinen Umaid Bhawan palatsi, Mehrangarhin linnoitus, Jaswant Thadan muistomerkki ja Osiyan temppeli. Kaupungissa on omaleimaisia sinisen sävyisiä taloja, jotka on kalkittu indigonsekaisella kalkilla. Aluksi sininen väri erotti bramiinit muista yhteiskuntaluokista, mutta värin sanottiin viilentävän ja karkottavan kärpäsiä, ja tyyli levisi muidenkin käyttöön. Vanhaa kaupunkia kiertää tukeva kivimuuri.
Käsityöt on vielä matkailuakin suurempi työllistäjä. Maatalouden päätuotteet alueella ovat vehnä ja chili.
Jodhpurissa on ilmavoimien lentokenttä ja koulutuskeskus, oma yliopisto ja Rajathstanin yliopiston lääketieteellinen yksikkö. Delhiin pääsee yöjunalla (11 t matka)
Udaipur

Udaipur () on kaupunki Rajasthanin osavaltion eteläosassa Intiassa, 625 kilometriä Mumbaista pohjoiseen. Vuonna 2001 siellä oli 389 438 asukasta, mikä teki siitä osavaltion kuudenneksi suurimman kaupungin. Kaupunki sijaitsee vuoristojärvien rannalla Aravalli-vuorten juurella noin 600 metrin korkeudessa, Tharin aavikon reunalla. 
Nähtävyyksiä.
Udaipur on ollut oman ruhtinaskuntansa pääkaupunki, ja siellä on jäljellä upeita palatseja ja hindutemppeleitä, jotka houkuttavat turisteja. Kaupunki on ympäröity muurilla. Kukkuloiden juurella, keinotekoisen järven rannalla on 1500-luvulla rakennettu maharadžan palatsi. Toinen palatsi, "Järvipalatsi" (jossa kuvattiin osia Octopussy-elokuvasta) on muutettu ylelliseksi hotelliksi.
Kota (Intia)

Kota () on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Kaupunki on osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki asukasluvultaan, siellä asui 1 001 694 ihmistä vuonna 2011. 
Kaupunki sijaitsee Chambaljoen rannalla, Delhistä Gujaratiin kulkevan reitin varrella. Se on perinteinen kauppapaikka, missä maataloustuotteet, tekstiilit ja metalliesineet ovat vaihtaneet omistajaa.
Niko Luoma

Niko Luoma ("Mikael Luoma"; s. 20. lokakuuta 1970 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija.
Luoma on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta 2003. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Bostonissa School of the Museum of Fine Artsissa 1998 ja New England School of Photographyssa 1995. Hänellä on ollut yksityis- ja yhteisnäyttelyjä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1995, muun muassa Saksassa Galerie Haus Schneiderissa vuodenvaihteessa 2007–2008.
Hänen töitään on julkisissa kokoelmissa muun muassa Suomen ja Ruotsin valtioiden kokoelmissa, Kiasman kokoelmassa, Kourin kokoelmassa, Emil Aaltosen museossa Tampereella, sekä yksityiskokoelmissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt myös levynkansitaidetta, muun muassa Alamaailman vasarat -yhtyeen albumien kuvat ovat Luoman käsialaa.
Hänen kuviaan oli vuonna 2008 Kiasman näyttelyssä "Kuvan jälkeen".
Nebelwerfer

Nebelwerfer () on saksalainen raketinheitin, joka kehitettiin 1930-luvulla ja jota käytettiin toisessa maailmansodassa erityisesti jalkaväkeä vastaan.
Ensimmäisessä versiossa Nebelwerfer 41:ssä oli kuusi putkea, joista jokainen ampui 150 mm:n Wurfgranate 41 -raketteja enintään 6 800 metrin päähän. Myöhemmässä versiossa, Nebelwerfer 42:ssa oli 5 kappaletta 210 mm:n putkea, ja sen kantama oli 8 000 metriä. Pienikokoinen ja heikko Nebelwerfer ei vaikuttanut panssaroituihin kohteisiin, joten sitä käytettiin pääasiassa panssaroimattomia ajoneuvoja ja jalkaväkeä vastaan. Rakettien aiheuttama melu ja taivaalle piirtämä ”tulivana” toimivat tehokkaana psykologisena aseena.
Nebelwerfer Suomessa.
Suomeen hankittiin Saksasta jatkosodan lopulla vuonna 1944 viisitoista kappaletta Nebelwerfer 41:tä, mutta niitä ei ehditty saada rintamakäyttöön jatkosodassa eikä Lapin sodassakaan muun muassa vetäjien puutteen vuoksi. Nykyään näistä viidestätoista Nebelwerferistä on jäljellä enää yksi, ja se on esillä Museo Militariassa Hämeenlinnassa.
Sankt Pauli

Sankt Pauli on kaupunginosa Hampurissa Saksassa. Siellä sijaitsee Saksan ehkä tunnetuin katu Reeperbahn, joka on Hampurin yöelämän keskus ja punaisten lyhtyjen alue. Sankt Paulissa on noin 27 000 asukasta (2002). Se sijaitsee aivan Elbe-joen rannalla Hampurin sataman läheisyydessä.
1600-luvun alussa alkoi Hampurin lähelle kehittyä esikaupunkiasutusta alueelle, jota kutsuttiin nimellä "Hamburger Berg". Se sijaitsi Hampurin ja nykyisin siihen liitetyn Altonan kaupungin välissä. Vähitellen alueelle siirtyi Hampurin keskusta-alueelta teollisuutta, josta oli aiheutunut melu- ja hajuhaittoja. Myös köysiteollisuus siirtyi alueelle koska sen oli vaikeaa löytää kaupungista tilaa tuotannolleen. Tästä tulee Sankt Paulissa sijaitsevan Reeperbahnin nimi, suomeksi "Köydenpunojankatu". Kaupunginosan nimeksi tuli myöhemmin Sankt Pauli siellä sijaitsevan kirkon mukaan.
Sankt Paulilla on vuosisataiset perinteet yöelämän keskuksena, sillä läheinen satama toi paikalle lukemattomia merimiehiä. Aikoinaan laivojen lastaus saattoi kestää viikkoja jolloin merimiehillä oli runsaasti aikaa kulutettavanaan maissa. Tämän johdosta alueella prostituutio sai korostuneen aseman.
Sankt Paulilla on huomattavat musiikilliset perinteet. Muun muassa The Beatles asui ja esiintyi siellä ennen kuuluisuuttaan ja alue tunnetaan muun muassa saksalaisen punk-liikkeen tyyssijana.
Suomalaisessa populaarikulttuurissa Sankt Paulin on tehnyt tunnetuksi Irwin Goodman kappaleellaan ”St. Pauli ja Reeperbahn”.
Sankt Pauli on myös tunnettu kulttimaineeseen nousseesta jalkapalloseurastaan FC St. Pauli.
Satahanka

Satahanka on 4–6 vuoden välein järjestettävä kansainvälinen meripartiotapahtuma, jonka järjestää Suomen Partiolaiset — Finlands Scouter ry. Satahanka-leirit kestävät tyypillisesti viikon. Vuodesta 1955 järjestetty tapahtuma on meripartiolaisille tärkeä ja keskeinen tapahtuma.
Vuonna 2008 järjestetyn Satahanka XI -leirin teemana oli merelliset ammatit. Leiriläiset pääsivät merelle isoilla purjeveneillä, kevytveneillä, kanooteilla ja moottorialuksilla. Satahanka leireillä toimitaan Suomen Partiolaisten ikäkausissa: Tarpojissa, Samoajissa ja Vaeltajissa. 
Suomen Partiolaisten valtakunnallinen Satahanka XII -leiri järjestettiin vuonna 2013 Kustavissa, Lootholman leirintäalueella, noin 70 km Turusta. 
Kansainvälinen Satahanka XIII järjestetään kesällä 2018 Loviisan merellisessä Rönnäsissä Suomenlahden rannalla. Leiriä korostetaan nyt vahvasti myös ei vielä partiossa oleville. Leiriohjelmaa on luvassa niin merellä kuin maalla.
Felix Leiter

Felix Leiter on kuvitteellinen CIA-agentti James Bond -elokuva- ja kirjasarjoissa. Leiter auttaa usein Bondia tämän tehtävissä. Hänet tunnetaan Bondin parhaana ystävänä. 
Rooli.
Ensimmäistä kertaa Leiter esiintyy elokuvassa "Salainen agentti 007 ja tohtori No", jossa hahmoa esittää Jack Lord. Elokuvassa "007 ja lupa tappaa" Leiter on lähellä kuolemaa, mutta Bond pelastaa tämän. Pierce Brosnanin James Bond -elokuvissa Felix Leiter ei esiinny ollenkaan, vaan häntä tuuraa CIA-agentti Jack Wade, jota esittää Joe Don Baker. Leiter tekee paluun elokuvassa "Casino Royale", jossa häntä esittää Jeffrey Wright. Elokuvassa "007 No Time to Die" Leiteriä ammutaan kuolettavasti ja hänen ruumiinsa uppoaa mereen laivan mukana.
Henri Häkkinen

Henri Mikael Häkkinen (s. 16. kesäkuuta 1980 Joensuu) on suomalainen kapteeni, kivääriampuja ja olympiamitalisti. Hän edustaa Joensuun Ampujia. Häkkinen on koulutukseltaan sotatieteiden maisteri ja toimii upseerina Riihimäen Viestirykmentissä (1. Viestikomppanian päällikkönä).
Olympialajissa 10 metrin ilmakiväärissä Häkkinen ampui EM-hopeaa Deauvillessa 2007. Hän hävisi kultaa voittaneelle Konstantin Prihodtšenkolle reilun pisteen. Häkkinen ampui peruskilpailussa tuloksen 596, jolla varmisti olympiapaikan Pekingiin 2008.
Pekingissä Häkkinen sai olympiapronssimitalin 10 metrin ilmakivääriammunnassa. Hän johti peruskilpailun jälkeen mutta putosi pronssille finaalikierroksilla. Kymmenen laukausta sisältäneessä finaalissa intialainen Abhinav Bindra ohitti Häkkisen seitsemännellä kierroksella ja voitti kultaa. Viimeisellä kierroksella Häkkisen ohitti vielä Kiinan Zhu Qinan. Häkkisen mitali on Suomen 20. ammunnan olympiamitali.
Häkkinen palkittiin Läpimurto-kategoriassa vuoden 2009 Suomen urheilugaalassa.
Mikael Konttinen

Mikael Konttinen (s. 23. helmikuuta 1984 Sollentuna, Ruotsi) on suomalainen laulaja.
Konttinen syntyi Ruotsissa mutta varttui Suomen Pylkönmäellä. Nykyisin hän asuu Helsingissä. Konttinen on harrastanut musiikkia ja laulamista pienestä pitäen ja opiskellut Helsingin ammattikorkeakoulun pop/jazz-musiikin koulutusohjelmassa. Vuonna 2006 Konttinen lauloi Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaalissa. Varusmiespalvelusaikanaan hän esiintyi solistina useissa Puolustusvoimien varusmiessoittokunnan esityksissä, ja tätä kautta hänet löydettiin laulamaan Suomen itsenäisyyspäivän linnanjuhliin vuonna 2006. Hän teki tällöin vaikutuksen linnan kutsuvieraisiin ja yli kahteen miljoonaan televisionkatselijaan. Juhlien jälkeen Konttinen sai levytyssopimuksen, ja hänen debyyttialbuminsa ilmestyi keväällä 2008. Konttisen musiikkityylissä on elementtejä iskelmästä ja popmusiikista, ja häntä kiinnostaa vanha tanssiorkesteritraditio. Kaksi jo julkaistua singleä "Pilvet" ja "Kerran" ovat menestyneet radiokanavilla hyvin.
Konttinen oli mukana vuoden 2008 Euroviisu-karsinnoissa Kerkko Koskisen säveltämällä kappaleella ”Milloin”. Hän pääsi alkukarsinnoista Suomen finaaliin, muttei tullut valituksi loppukilpailuun Belgradiin.
Konttinen valmistui tammikuussa 2011 liikennelentäjäksi Suomen Ilmailuopistosta.
Konttinen on myös ryhtynyt lauluntekijäksi, sillä osa soolotuotannon kappaleista on Mikaelin säveltämiä. Lisäksi hän on säveltänyt joitakin kappaleita myös Gugille.
Lisäksi Mikael on tehnyt yhteistyötä myös naisartistien kanssa, esimerkiksi Mikaelilla oli oma musiikkisarja nimeltään Mikaelin Naiset, jossa eri naisartistit esittävät Mikaelin kanssa itselleen tärkeitä kappaleita.
Adolf Fischer

Adolf Fischer (23. heinäkuuta 1893 Schwerte/Ruhr – 1947 Belgrad) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Hän liittyi keisarillisen Saksan armeijaan 2. elokuuta 1914 ensimmäisen maailmansodan alussa. Ennen toista maailmansotaa hän palveli Wehrmachtin 88. jalkaväkirykmentissä ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. kesäkuuta 1938. 
Vuonna 1941 hänet ylennettiin everstiksi, ja hän toimi sodan alettua ensin 1. jalkaväkirykmentin ja sitten 459. jalkaväkirykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan ritariristillä ja kultaisella Saksan ristillä. Vuonna 1944 hän sai komentoonsa 367 jalkaväkidivisioonan, ja 1. syyskuuta samana vuonna hän oli koko taisteluryhmä Sud-Ostin kenraalimajuri. Hän otti joukkoineen osaa taisteluun Titon partisaaneja vastaan Balkanilla. Sodan jälkeen hän joutui Jugoslaviaan sotavankeuteen, jossa hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista. Hänet teloitettiin ampumalla Belgradissa vuonna 1947.
Mega Man (Game Boy)

Mega Man I (myös "Mega Man: Dr. Wily's Revenge", Japanissa "Rockman World", ) on Capcomin vuonna julkaisema tasohyppelypeli Game Boylle. Peli sisältää paljon samaa materiaalia kuin Nintendo Entertainment System -konsolin "Mega Man"- ja "Mega Man 2" -pelit, vaikkakin hieman pienemmässä mittakaavassa laitteen rajoitetun kapasiteetin vuoksi.
Mega Man 2 (Game Boy)

Mega Man 2 (Japanissa "Rockman World 2") on Capcomin vuonna julkaisema tasohyppelypeli Game Boy -pelikonsolille. Peli muistuttaa Nintendo Entertainment System -pelikonsolin "Mega Man 2"- ja "Mega Man 3" -pelejä.
Kansallissosialistinen black metal

Kansallissosialistinen black metal () on black metalin alasuuntaus, jonka sanoitukset perustuvat kansallissosialismiin ja aatteen mukaisiin ihanteisiin. NSBM-käsitettä käytetään yleensä niistä yhtyeistä, joiden sanoituksiin sisältyy antisemitismiä, rotuerottelun kannatamista, diktatuurin ja arjalaisuuden ihannointia kansallissosialistien käyttämässä mielessä.
NSBM:n ajatellaan useimmiten saaneen alkunsa Burzum-yhtyeestä. Yhtyeen ainut jäsen Varg Vikernes ei pidä itseään kansallissosialistina, mutta hän on todennut sillä olevan parempi sanoma kuin "seksiä, huumeita ja rock'n'rollia".
NSBM pitää kansallissosialismia vaihtoehtona liberaalille yhteiskunnalle. NSBM-yhtyeet vastustavat sanoituksissaan kaikkea juutalais-kristillistä ja painottavat antisemitismiä.
Rhein-Sieg-Kreis

Rhein-Sieg-Kreis on piirikunta Nordrhein-Westfalenin osavaltion eteläosassa Saksassa. Piirikunta kuuluu Kölnin hallintopiiriin, ja sen keskuskaupunkina toimii Siegburg. Piirikunta on pinta-alaltaan 1 153 neliökilometrin suuruinen, ja sen asukasluku oli 608 335 vuoden 2022 lopussa. Piirikunta ympäröi Bonnin kaupunkia.
Hallinnollinen jako.
Rhein-Sieg-Kreisiin kuuluu 19 kuntaa, joista 11 on kaupunkeja.
Gerhard Flesch

Gerhard Friedrich Ernst Flesch (8. lokakuuta 1909 – 28. helmikuuta 1948) oli natsien poliisijohtaja Norjassa toisen maailmansodan aikana. Hänet teloitettiin norjalaisten vastarintamiesten tappamisesta ja kiduttamisesta.
Hän oli arvoltaan SS-Obersturmbannführer. Hän oli syntynyt Posenissa, Posenin provinssissa Saksan keisarikunnassa. Hänestä tuli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen vuonna 1933. Vuonna 1934 hän valmistui lakiopinnoistaan ja 1936 Reinhard Heydrich nimitti hänet Gestapoon missä hän hallinnoi natsi-Saksan uskonnollisia salaisuuksia. Vuonna 1938 hän otti osaa natsien marssille Sudeettimaahan, ja 1939 Böömin ja Määrin miehitykseen, ja hänet nimitettiin myöhemmin gauleiter Fritz Sauckelin poliittiseksi neuvonantajaksi Thüringeniin. Sodan sytyttyä syyskuussa 1939 hänestä tuli Einsatzkommandon johtaja Poznańiin (Saksaksi Posen). 1940 hän liittyi 3. SS-divisioona Totenkopfiin heidän marssiessaan Ranskaan.
Hän oli arvoltaan Regierungsrat ja SS-Sturmbannführer huhtikuussa 1940, kun hänet lähetettiin Norjaan. Hänen ensimmäinen työnsä Norjassa oli SIPO:n ja SD:n komentajan virka Bergenissä. 11. lokakuuta 1941 hänet nimitettiin Sicherheitspolizein SD:n komentajaksi Trondheimiin. Alueen komentajana hän oli myös Falstadin keskitysleirin päällikkö Trondheimin ulkopuolella sekä Trondheimin vankiloiden johtaja. Hän sai Obersturmbannführerin arvon ja sai Oberregierungsratin tittelin ansioistaan. Hänen lähin esimiehensä oli Heinrich Fehlis. 8. toukokuuta 1945 hän pakeni Trondheimista kultaharkko laukussaan. Hänen pakonsa epäonnistui ja hänet saatiin kiinni sekä tuotiin poliisisaattuessa takaisin.
Hänet tunnettiin pahamaineisena kiduttajana, ja hän teloitti monia vastarintamiehiä ilman mitään oikeudenkäyntiä. Sodan jälkeen vuonna 1946 hänet tuomittiin oikeudessa teloitettavaksi ampumalla kidutuksista ja murhista. Teloitus toimeenpantiin keskiyöllä Kristianstenin linnoituksessa 28. helmikuuta 1948. Ennen teloitusta Flesch huusi viimeisiksi sanoikseen ”Heil Hitler”.
Ajmer

Ajmer () on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä oli 542 580 asukasta, mikä teki siitä osavaltion viidenneksi suurimman kaupungin. Kaupunki sijaitsee Aravallivuorten keskellä noin 500 metrin korkeudessa. 
Ajmer on rautateiden risteyasema ja vilkas kauppapaikka.
Hægebostad

Hægebostad on Norjan kunta Agderin läänin sisämaassa. Sen rajanaapureita ovat lännessä ja pohjoisessa Kvinesdal, idässä Åseral ja etelässä Lyngdal.
Kunnan puolentoistatuhannen asukkaan lisäksi siellä on noin 800 huvilaa. Kunnan läpi kulkee etelä-pohjoissuunnassa Lygna-joki, minkä lisäksi siellä sijaitsee 988 pientä järveä ja lampea. Kunnan luonnossa voi törmätä hirviin, majaviin, peuroihin, jäniksiin, riekkoihin, kotkiin ja ilveksiin. Kunnan pohjoisosassa on Norjan eteläisin villiporokanta.
Tie numero 42 menee kunnan läpi itä-länsisuunnassa ja 43 yhdistää kunnan E 39-tiehen. Snartemon rautatieasema on osa Sørlandsbanen-rautatietä. Se sijaitsee kahden maan pisimmän rautatietunnelin välissä, jotka ovat Kvinesheitunnelen ja Hægebostadtunnelen.
Nykyinen kunta koostuu aiemmista Hægebostadin ja Eikenin kunnista, jotka yhdistyivät 1963. Ne olivat yhdessä myös 1837–1915, mutta omia kuntiaan 1916–1962.
Hægebostadissa sijaitsee Norjan ilmatieteen laitoksen säätutka.
Balmerin sarja

Balmerin sarja tai Balmerin viivat on yksi kuudesta nimetystä sarjasta, jotka kuvaavat vetyatomin emissiospektrin spektriviivoja. Balmerin sarja on näistä ainoa, jossa aallon­pituudet ovat näkyvän valon aallon­pituus­alueella.
Balmerin sarja käsittää sen spektrin, joka aiheutuu elektronin siirtymisestä vetyatomin korkeammilta viritystiloilta toiseen stationaariseen tilaan. Tällöin vetyatomi emittoi fotonin, jolloin näkyvän valon alueella vedyn lähettämä spektri sisältää neljää aallonpituutta (410 nm, 434 nm, 486 nm, 656 nm). Mitä ylemmältä energiatasolta elektroni "tippui", sitä pienempi on emittoituneen fotonin aallonpituus. 
Sarja lasketaan Balmerin lain avulla, joka on Johann Balmerin vuonna 1885 keksimä empiirinen kaava. Kun vetyatomissa elektroni laskeutuu energiatasolta formula_1 energiatasolle formula_2, voidaan emittoituneen fotonin aallonpituuden formula_3 suhteen esittää yhtälö
formula_4,
missä formula_5 on Rydbergin vakio. 
Balmerin sarja sai teoreettisen selityksensä, kun Niels Bohr vuonna 1913 esitti Bohrin atomimallin. Sen mukaan tämä säännön­mukaisuus johtuu elektronin energian kvantittumisesta. 
Balmerin sarjaan kuuluvien lisäksi vety­atomilla on todettu olevan muitakin spektri­viivoja, mutta ne ovat näkyvän valon aallon­pituus­alueen ulko­puolella. Niissä kaikissa aallonpituudet saadaan lausekkeesta
­:formula_6,
missä "n1" ja "n2" ovat kokonaislukuja. Luvun n1 mukaan nämä ryhmitellään nimettyihin sarjoihin, jotka ovat:
Lymanin sarjan spektriviivojen aallonpituudet ovat ultraviolettialueella, Balmerin sarjan näkyvän valon alueella, muiden infrapuna-alueella.
Muumipeli

Muumipeli () on Tove Janssonin Muumi-maailmaan perustuva lautapeli. Muumipelin suunnitteli alun perin Lars Jansson 1950-luvun lopulla, ja Tove Jansson piirsi alkuperäisen pelilaudan. Koska alkuperäinen piirros katosi myöhemmin, Lars Jansson piirsi pelilaudan uudelleen 1970-luvun lopulla julkaistuun toiseen versioon. Kolmas versio ilmestyi 1980-luvun lopussa. Muumipelistä julkaistiin vuonna 1998 uusi versio.
Pelin tarkoitus on löytää Muumitalon hillokellarin avain, jonka Muumimamma on kadottanut. Pelin mukaan ”voittajan tulisi saada oikeudenmukaisuuden nimissä hillovoileipä”.
Rohtak

Rohtak (, ) on kaupunki Haryanan osavaltiossa Intiassa. Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä luoteeseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa asui 373 133 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.
Rohtakin liepeillä on raunioita, jotka viittaavat asutukseen Indus-kulttuurin ajoilta asti. Rohtak on yhdistetty myös Mahabharatassa mainittuun Rohitikan kaupunkiin. Kušana-valtakunnan ajoilta on löydetty taitavasti kaiverrettu leijonien koristama pylvään pää.
Kaupungissa toimii Maharshi Dayanand -yliopisto, joka on perustettu 1976.
M/S Jan Heweliusz

M/S Jan Heweliusz oli puolalaisen Polskie Linie Oceaniczne -yhtiön omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus oli rakennettu vuonna 1977 Trosvik Verkstedin telakalla Brevikissä Norjassa. Laivan matkustajakapasiteetti oli 36, ja kaikille matkustajille oli oma hyttipaikka. "Jan Heweliusz" kaatui ja upposi 14. tammikuuta 1993 Itämerellä Puolan Świnoujścien ja Ruotsin Ystadin välillä. Onnettomuudessa kuoli 54 ihmistä. 
"Jan Heweliuszin" sisaralus on vuonna 1974 rakennettu M/S "Mikolaj Kopernik".
Käyttöhistoria.
29. tammikuuta 1977 alus laskettiin vesille, ja heinäkuussa se luovutettiin puolalaisen Polskie Linie Oceanicznen omistukseen, joka rekisteröi sen Puolan lipun alle. Alus sai nimen "Jan Heweliusz" astronomi Johannes Heveliuksen () mukaan. Kotisatamaksi tuli Gdynia. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Świnoujście–Ystad. Elokuussa 1977 alus törmäsi laituriin Ystadissa. Törmäyksestä aiheutui laituriin vaurioita noin kymmenen metrin matkalta. Elokuussa 1978 alus sai 45 asteen kallistuman ja ajoi karille mutta pelastui. Maaliskuussa 1982 aluksen ollessa merellä tuli aluksen koneisiin vikaa. 
19. elokuuta 1982 "Jan Heweliusz" kaatui Ystadin satamassa lastinaan muun muassa seitsemän vaunullista sementtiä. Onnettomuudessa loukkaantui kolme miehistön jäsentä. Alus saatiin seuraavien päivien aikana pelastettua ja hinattua telakalle korjaustöitä varten. Marraskuussa alus palasi jälleen liikenteeseen, mutta vielä saman kuukauden aikana se törmäili jälleen; tällä kertaa Ystadin aallonmurtajaan. Jälleen alus joutui telakalle muutamaksi päiväksi. 23. tammikuuta 1983 kaksi huonosti kiinnitettyä rekkaa pääsi kaatumaan aluksella, ja miehistö joutui kamppailemaan aluksen vakauttamiseksi. 8. syyskuuta 1986 erään rekan kylmäkone syttyi palamaan, ja tuli pääsi leviämään viiteen muuhunkin rekkaan, minkä jälkeen 23 matkustajaa ja osa miehistöstä pelastautuivat aluksesta pelastusveneellä. Osa miehistöstä jäi sammuttamaan paloa, ja lopulta palo sammui ja alus meni telakalle korjattavaksi. 
Uppoaminen.
13. tammikuuta 1993 kello 23.30 "Jan Heweliusz" lähti Świnoujściesta kohti Ystadia mukanaan muun muassa 34 matkustajaa, 29 miehistön jäsentä ja 29 rekkaa. Yöllä 14. tammikuuta alkoi myrsky. Itämerellä olivat tänä tammikuuna vallinneet hyvin vaikeat sääolot. Kello 3.28 alus lähetti radioviestin, jossa kerrottiin, että aluksella oli ongelmia lastin kanssa. Kello 4.35 "Jan Heweliusz" sai 30 asteen kallistuman, minkä jälkeen matkustajat saapuivat pelastautumisasemille. Päällikkö päätti yrittää ajaa aluksen kohti Saksan Kap Arkonaa. Kello 4.37 alus lähetti hätäsanoman. Kello 4.45 aluksen kallistuma oli jo 70 astetta. Kello 5.50 alus kaatui ympäri, ja kello 11.00 se upposi. Onnettomuudessa kuoli 54 ihmistä, joista kuusi oli ruotsalaisia.
Nykyisin "Jan Heweliuszin" hylyllä harrastetaan urheilusukellusta.
Panipat

Panipat (, ) on kaupunki Haryanan osavaltiossa Intiassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 294 292 ja suuremman metropolialueen 444 524. Kaupunki tunnetaan esimerkiksi sen lähellä käydyistä kolmesta Intian historiaan vaikuttaneesta taistelusta vuosina 1526, 1556 ja 1761.
Maantiede.
Panipat sijaitsee Haryanan osavaltiossa Intian luoteisosassa historiallisen Punjabin alueella.
Historia.
Panipat sijaitsee historiallisesti merkittävällä hyökkäysreitillä luoteesta Afganistanin suunnalta kohti Pohjois-Intian tasankoa. Rajputanan aavikot etelässä ja Himalajan vuoristo pohjoisessa tekevät seudusta pullonkaulan, jonka kautta hyökkäävän armeijan on kuljettava Gangesin ja Jamunan laaksoon. Strategisen sijantinsa takia Panipatilla on ollut merkitystä jo pitkään. Se mainitaan jo "Mahdbhdratassa" ja myöhemmin Delhin sulttaanikunnan aikaisissa lähteissä.
Panipat on tullut tunnetuksi kolmesta Intian historian kannalta merkittävästä taistelusta, jotka köäytiin kaupungin tuntumassa. Panipatin ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 1526 Delhin sulttaani Ibrahim Lodiin ja Timur Lenkin jälkeläisen Baburin armeijoiden välillä. Babur voitti Lodin joukot, mikä johti jälkimmäisen dynastian romahtamiseen. Taistelun muistoksi rakennutettiin Kabuli Baghin moskeija. Baburin jälkeläinen Akbar kävi puolestaan vuonna 1556 Panipatin toisen taistelun, jonka aikana hän kukisti kapinoineen hindupäällikkö Hemun ja alkoi rakentaa Suurmogulien valtakunta. Panipatin kolmas taistelu käytiin vuonna 1761 ja tällä kertaa osapuolia olivat marathat ja Afganistanista hyökkäävä Ahmad Šah Dorrani. Ahmad Šah vetäytyi alueelta voitettuuaan taistelun, mutta se mahdollisti esimerkiksi brittien varmistaa asemansa Bengalissa marathojen häiritsemättä.
Brittiläisen Intian kaudella Panipat oli osa Karnalin piirikuntaa. Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 se jäi Intian hallitsemaan osaan Pakistanin kanssa jaettua Punjabia myöhemmin muodostetun Haryanan osavaltion alueella.
Väestö.
Panipatin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 294 292. Suuremman metropolialueen asukasluku oli 444 524. Varsinaisen kaupungin asukkaista hinduja oli 260 206 eli 87,92 %. Suurimpia vähemmistöjä olivat muslimit (21 157, 7,15 %), sikhit (10 513, 3,55 %) ja jainit (2 964, 1 %).
Katie Harman

Katie Marie Harman-Ebner (s. 1980 Gresham, Oregon) (o.s. Katie Harman) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja missi. Hän voitti "Miss Oregon" -kilpailun vuonna 2001 ja "Miss America" -kilpailun vuonna 2002 ollessaan 22-vuotias. Hän on valmistunut Portland State University -yliopistosta viestinnän koulutusohjelmasta. Harman meni vuonna 2003 naimisiin Tim Ebnerin kanssa, ja parilla on yhteinen lapsi.
Harman julkaisi vuonna 2007 ensimmäisen musiikkialbuminsa nimeltä "Soul of Love". Levy sisältää kevyttä klassista musiikkia.
Jalandhar

Jalandhar on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa, 375 km Delhistä ja noin 90 km Amritsarista. Vuonna 2011 siellä laskettiin olevan 874 412 asukasta. Tämä tekee siitä osavaltion kolmanneksi suurimman kaupungin. 
Jalandharissa tuotetaan urheiluvälineitä nahkasta ja kumista. Suuret yhtiöt kuten Adidas ja Reebok ovat ulkoistaneet sinne tuotantoaan. Niitä on syytetty lapsityövoiman käytöstä.
Alueen tärkeimpiä viljelykasveja ovat vehnä, riisi, maissi ja helmihirssi eli bajra. Maanviljely perustuu suurelta osin keinokasteluun.
Schatelowitz

Schatelowitz, (, myös "Schatelowitsch") on suomalainen suku, jonka ainakin yksi sukuhaara on aateloitu. Gustaf Erik Schatelowitzin poika Johan Gustaf Schatelowitz aateloitiin vuonna 1863 ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 235. Tämä sukuhaara sammui Johan Gustafin pojan Gustaf Woldemar Schatelowitzin kuollessa vuonna 1913.
Suvun vanhin varmuudella tunnettu jäsen on majoitusmestari, kornetti, Jääsken Hyppälän Kartanon omistaja "Jonas Schatelowitz" (s. 1660-1665, k. 1736). Suvun alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Sukuperinteen mukaan suku on lähtöisin Puolasta. Jonas Schatelowitzin pojan poika "Hans Henrik Schatelowitz" vanhemman pojat "Gustaf Erik Schatelowitz" ja "Hans Henrik Schatelowitz nuorempi" on merkitty yliopiston matrikkeliin puolalaisen aatelisuvun edustajaksi ("Szatyłowicz"). Nykyajan sukututkijat pitävät kuitenkin todennäköisempänä, että suku on kotoisin Ruotsin Skatelövin pitäjästä. Jonas Schatelowitzin isän esitetään olevan Dädesjön kirkkoherra "Petrus Andreae Schatelovius" (162?-1676)
Stockforsin kartano.
Ruotsalainen "Hans Henrik Schatelowitz vanhempi" († 1779) avioutui rajan yli Venäjälle Vanhaan Suomeen ja osti vuonna 1769 appensa Erik Niceliuksen avustuksella Stockforsin ratsutilan Pyhtäältä Kymijoen varrelta. Hän sai Venäjän kansalaisuuden samana vuonna.
Hans Henrikin poika Gustaf Erik Schatelowitz toimi isänsä tapaan kapteenina Venäjän armeijassa ja kunnostautui Tavastilan taistelussa .
Gustaf Erik Schatelowitzin kasvattipoika Fredrik Wilhelm Baeckman (aiemmin Bäckman, † 1853) kohosi Venäjän armeijassa everstiluutnanttiksi. Hän osallistui Napoleonin sodissa muuna muassa Leipzigin taisteluun vuonna 1813. Pariisista palattuaan hän nai Gustaf Erikin tyttären Sophia Elisabeth Schatelowitzin ja hankki omistukseensa Harjun hovin läntiseltä Virolahdelta.
Gustaf Erikin poika maanviljelysneuvos Johan Gustaf Schatelowitz kunnostautui maatalouden kehittäjänä. Hän joutui kuitenkin ottamaan lainaa lunastaakseen kolmen sisarensa perintöosuuden kartanoon ja ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Johan Gustafin ajauduttua konkursiin vuonna 1869 myytiin Stockforsin tila pakkohuutokaupalla 190 000 markan hintaan kalastusoikeuksien vuokraaja Terikoffille.
Stockforsin tila koskineen siirtyi vuonna 1898 norjalaisille sahanomistajille "Olaf Bülow"ille ja "Ole Nerdrum"ille, jonne he perustivat 1903 puuhiertämön. Perustettu Aktiebolaget Stockfors siirtyi vuonna 1984 Enso-Gutzeit Oy:lle.
Schatelowitz-suvun jäsenet ovat hallinneet 1700-luvulla myös Lapilan kartanoa Keravalla.
Daniela Alvarado

Daniela Alvarado (s. 23. lokakuuta 1981 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa vuonna 2002 venezuelalaisessa telenovelassa "Ihmeiden aika". Hänen isänsä on näyttelijä Daniel Alvarado ja äitinsä on näyttelijä Carmen Julia Álvarez.
Audnedal

Audnedal oli Norjan kunta entisessä Länsi-Agderin läänissä sisämaassa. Audnedalilla oli kunnan asema vuodesta 1964 vuoteen 2020 saakka, kunnes se liitettiin läntiseen naapuriinsa Lyngdalin kuntaan. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Audnedalin kunnassa oli 1 728 asukasta.
Historia.
Vuosina 1837–1843 Audnedal tai "Undal" toimi "formannskapsdistriktinä" Vigmostadille, Konsmolle, Spangereidille ja Vallelle. Vuonna 1844 Vigmostad ja Konsmo muodostivat Nord-Audnedalin kunnan ja Spangereid ja Valle yhdistyivät Sør-Audnedalin kunnaksi.
Vuonna 1875, jolloin väkiluku oli korkeimmillaan, nykyisen Audnedalin alueella oli 2 159 asukasta. Sen jälkeen väkiluku laski tasaisesti ja vuonna 1930 se oli 1 622. Väkiluku laski, koska maanviljely tuntureilla tuli vaikeammaksi ja ainakin 50 tunturimaatilaa autioitui 1890–1940. Monet muuttivat Amerikkaan. Vuosina 1877–1907 rekisteröitiin 1 200 siirtolaista, jotka olivat merkinneet synnyinpaikakseen "Undalin". Ennen toista maailmansotaa arvellaan 2 500 audnedalilaisen matkustaneen Amerikkaan joko pysyvästi tai lyhyemmäksi ajaksi.
Vuonna 1910 Nord-Audnedal jakautui uudelleen Vigmostadin ja Konsmon kunniksi. Vuonna 1964 Konsmo, Grindheim ja osa Bjellandin kuntaa yhdistyivät Audnedalin kunnaksi. Audnedal liitettiin puolestaan osaksi Lyngdalin kuntaa 1. tammikuuta 2020.
Marnardal

Marnardal on entinen Norjan kunta Länsi-Agderin läänin sisämaassa. Kunnassa ei ollut selkeää keskustaa, mutta siellä olivat Øyslebøn, Marnardalin, Laudalin ja Bjellandin taajamat. Kunnan hallinto sijaitsi Heddelandissa. Marnardalin rajanaapureita olivat lännessä Lindesnes ja Audnedal, pohjoisessa Evje og Hornnes, idässä Vennesla ja Songdalen sekä etelässä Søgne ja Mandal. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Marnardalin kunnassa oli 2 292 asukasta.
Vuonna 2020 Marnardal ja Mandal liitettiin Lindesnesin kuntaan.
Historia.
Marnardal kattoi alueita aiemmista Bjellandin, Grindheimin, Laudalin ja Øyslebøn kunnista. Bjelland ja Grindheim muodostivat yhdessä oman kunnan 1837–1901 ja jakautuivat erillisiksi kunnikseen 1902. Laudalin kunta perustettiin 1899, jolloin se irtautui Øyslebøstä. Vuonna 1964 Grindheim ja osa Bjellandia yhdistyi Konsmon kanssa Audnedalin kuntaan, jolloin muu osa Bjellandista tuli mukaan perustettuun Marnardalin kuntaan. Pääosan Marnardalia muodostivat tuossa yhteydessä Laudal, Øyslebø sekä osa Finslandin kuntaa (josta osa liittyi samaan aikaan perustettuun Songdalenin kuntaan).
Ilet

Ilet (, tat. latinalaisilla İllät ja kyrillisillä Илләт, mariksi Элнет, "Elnet") on 204 kilometriä pitkä Volgaan (ja edelleen Kuibyševin tekojärveen) laskeva joki Marin ja Tatarstanin tasavalloissa Venäjällä. Iletiin laskevista joista suurimmat ovat Ašit, Jušut, Vontša ja Petjalka.
Joki on jäässä noin marraskuun puolivälistä huhtikuun puoliväliin. Alajuoksu on navigoitavissa. Marin tasavallassa joki virtaa alajuoksullaan Mari Tšodran kansallispuiston läpi.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1963

Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1963 olivat historian neljännet Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Ghanassa. Ottelut pelattiin maan pääkaupungissa Accrassa sekä Kumasissa. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat selviytyivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun. Maanosan mestaruuden voitti Ghana.
Karsinnat.
Karsintoihin osallistui kahdeksan joukkuetta. Karsinnoista lopputurnaukseen selviytyivät Tunisia, Yhdistynyt arabitasavalta, Sudan ja Nigeria. Isäntämaa Ghana ja hallitseva mestari Etiopia pääsivät lopputurnaukseen ilman karsintoja.
Maalipörssi.
5 maalia
4 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
Alan van der Merwe

Alan van der Merwe (s. 31. tammikuuta 1980 Johannesburg) on eteläafrikkalainen autourheilija ja entinen F1-testikuljettaja. Hän on toiminut Honda-tallin testikuljettajana. 
Ura.
Hän on voittanut Formula Ford -festivaalin vuonna 2001 ja Britannian Formula 3 -mestaruuden 2003. Van der Merve on ajanut Super Nova Racing -tallissa International Formula 3000 -sarjaa vuonna 2004. Van der Merve on ollut BAR-tallin nuorten kuljettajien kehitysohjelmassa. Sen jälkeen hän on toiminut Hondan testikuljettajana Bonneville 400 -projektissa vuosina 2005–2006 ja ajanut Etelä-Afrikan väreissä A1-sarjaa.
Vuodesta 2009 alkaen hän on toiminut virallisena lääkäriauton kuljettajana Formula 1- kilpailuissa. Hänen apuna toimii FIA:n lääketieteellisen edustajan tohtori Ian Roberts. Vuoden 2021 Turkin osakilpailun hän joutui jättämään väliin, koska hänellä todettiin positiivinen koronavirustestitulos.
Helmisulkahirssi

Helmisulkahirssi eli helmihirssi eli purppurasulkahirssi, untuvaheinä tai neekerinhirssi ("Pennisetum glaucum") on hirssin laajimmalti viljelty laji. Sitä on kasvatettu Intiassa ja Afrikassa esihistoriallisista ajoista alkaen. Se on ilmeisesti kotoisin Sahelin alueelta, mistä se on levinnyt niin muualle Afrikkaan kuin Intiaankin 2000 eaa. mennessä.
Helmihirssi pärjää olosuhteissa, joissa maaperä on kuivaa ja vähäravinteista ja lämpötilat nousevat korkeiksi. Sitä voi kasvattaa alueilla, missä vehnä ja maissi eivät menesty. Noin puolet maailman hirssintuotannosta on helmihirssiä.
Helmihirssi kasvaa 60–90 cm korkeaksi, sillä on punertavansävyiset lehdet ja kukinnot. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina.
.hack – Taru iltahämärän rannerenkaasta

.hack – Taru iltahämärän rannerenkaasta () on Tatsuya Hamazakin käsikirjoittama ja Rei Izumin piirtämä manga. Suomeksi käännettynä sarja koostuu neljästä pokkarista.
Juoni.
Kaksoset Shuugo ja Lena pelaavat ”The Worldia”, maailman suurinta nettiroolipeliä. He voittavat kilpailussa legendaaristen pelaajien Kiten ja BlackRosen hahmot. Kokeillessaan hahmoja he kohtaavat voimakkaan hirviön, joka tappaa Shuugon hahmon. Toisin kuin kuolleet pelihahmot normaalisti, Shuugo joutuu omituiseen paikkaan, jossa saa mystisen rannerenkaan oudolta naiselta. Shuugo alkaa selvittää rannerenkaan salaisuuksia, ja kohtaa matkallaan sekä uusia ystäviä että vastustajia.
Muotkatakka

Muotkatakka on Enontekiöllä, valtatie 21:n varrella sijaitseva Suomen maanteiden korkein kohta. Muotkatakka on 565,8 metrin korkeudella merenpinnasta.
Alueella ammuttiin Lapin sodan viimeiset tykinlaukaukset huhtikuussa 1945. Viimeisten laukausten muistomerkki sijaitsee maanteiden korkeimman kohdan levähdyspaikalla.
Anytime You Need

"Anytime You Need" oli Armenian edustuskappale vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa Helsingissä. Sen esitti Hayko. 
Kappale on tyyliltään balladi. Se kertoo Haykosta ja hänen rakastetustaan Haykon sanoessa, että heidän suhteensa tulee kestämään, vaikka muiden loppuvat. Hän kertoo, että "mitä ikinä teenkään, niin katson perääsi". Hän lupaa rakastetulleen, että hän tulee olemaan hänen kanssaan aina kun hän sanoo "itkeä bluesin kanssa" ja Hayko lupaa "kuivata kyyneleesi kun itket".
Esityksessä käytettiin kahta taustalaulajaa sekä punertavaa tekopuuta keskellä lavaa. BBC:n kommentaattori Terry Wogan kuvaili toista taustalaulajaa "kuin intiaaniksi".
Koska Armenia oli selviytynyt edellisessä kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon eli kahdeksanneksi, pääsi se nyt suoraan finaaliin. Finaalissa se esiintyi 23:tena Turkin ja Moldovan edustajien välissä. Kappale sai 138 pistettä ollen lopputuloksissa taas kahdeksas. Armenia ei tosin enää ensi vuonna päässyt suoraan finaaliin, koska uusien viisusääntöjen mukaan ensi vuonna Euroviisujen neljän suurimman rahoittajamaan eli Espanjan, Ison-Britannian, Ranskan ja Saksan lisäksi automaattisesti finaalissa oli vain vuoden 2007 kisojen voittaja, seuraavien isäntämaa, Serbia. Vuodesta 2008 alkaen semifinaali on ollut kaksiosainen, joista kummastakin pääsee kymmenen parasta maata finaaliin.
Lähteet.
Kokugaku

Kokugaku (, "kansallinen oppi") oli japanilainen filosofinen koulukunta, joka syntyi 1700-luvun lopulla. Kokugakun juuret olivat kangakun eli "kiinalaisen opin", käytännössä kungfutselaisten klassikoiden vastustamisessa: kokugaku-oppineet nostivat niiden sijaan tutkimuksen keskiöön varhaisimmat japanilaiset klassikot, jotka olivat heidän mukaansa säästyneet ulkopuoliselta vaikutukselta. Klassikoihin kuuluivat "Kojiki", "Nihonshoki" ja "Man'yōshū". Huomattavimman kokugaku-oppineen Motoori Norinagan mukaan klassikot paljastivat Japanin yhteiskunnan muinaisen harmonian, jossa kungfutselaista etiikkaa ei vaadittu säätelemään alamaisten, hallitsijan ja jumaluuksien välisiä suhteita. Keskeiseksi kokugakussa nousi myös Japanin ja Kiinan sekä myöhemmin lännen välisten erojen tutkiminen.
1800-luvulla kokugaku-liikkeellä, erityisesti Hirata Atsutanen koulukunnalla, oli rooli bakufu-sotilashallituksen kaatamisessa ja keisarin palauttamisessa valtaan. Nämä kokugaku-oppineet näkivät keisarin Japanin jumalallisena hallitsijana, minkä muinaiset tekstit paljastivat. Niinpä Meiji-restauraation jälkeen kokugakun aatteilla oli merkittävä osa uuden keisarillisen valtaideologian luomisessa. Keisarillisen Japanin kaatumisen jälkeen sodanjälkeisenä aikana kokugaku on kuitenkin nähty laajalti ideologisena lähtökohtana Japanin 1930- ja 1940-lukujen fasismin ja militarismin synnylle.
Signs of Existence

Signs of Existence on vuonna 2008 julkaistu MyGrain-yhtyeen albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 32.
Stolberg (televisiosarja)

Stolberg () on ZDF:n vuosina 2006–2013 tuottama saksalainen poliisisarja.
Düsseldorfiin sijoittuvan sarjan pääroolissa nähdään rikosylikomisario Martin Stolberg (Rudolf Kowalski) apunaan rikoskomisario Nico Scheiber (Wanja Mues) sekä rikoskomisario Catharina Brandt (Annett Renneberg). Oikeuslääkärinä toimii Hannah Vorskot (Eva Scheurer). Sarjan ohjaajina toimivat mm. Matti Geschonneck, Peter Keglevic ja Michael Schneider.
Stolberg on luottamusta herättävä ihminen, johon sekä rikoksen uhrit että tekijät tukeutuvat synninpäästöä hakiessaan. Hän on konstailematon ja suoraviivainen mies jolla on apunaan kaksi nuorta uskollista työtoveria. Sarjassa esiintyivät myös rikoskomisario Sofia Lechner (Victoria Mayer) jaksoissa 1–22 ja rikoskomisario Florian Glade (Aurel Manthei) jaksoissa 1–30. Jaksosta 23 eteenpäin jaoksessa työskentelee rikoskomisario Catharina Brandt, jaksossa 31 sarjaan tulee uusi henkilö rikoskomisario Nico Scheiber.
Stolbergia on kuvattu kaikkiaan kahdeksan kautta ja 50 jaksoa. Sarjan viimeinen jakso esitettiin Saksassa 2.3.2013. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV2 ja 1.2.2015 lähtien Yle TV1. Viimeinen jakso esitettiin 6.9.2015.
Kroda

Kroda () on ukrainalainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuoden 2003 keväällä. Krodan sanoitukset viittaavat historiaan, luontoon ja pakanallisuuteen. Yhtye toimii tällä hetkellä Purity Through Fire -nimisen levy-yhtiön alaisuudessa.
Historia.
Vuoden 2003 keväällä Eisenslav ja Viterzgir perustivat yhtyeen, osin tarkoituksenaan levittää omaa ideologista ja historiallista näkemystään.
14. helmikuuta 2004 yhtye julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, jonka englanninkielinen otsikko oli "Cry to me, River", venäläisen Stellar Winter Recordsin sekä ukrainalaisen Rarog Productionin kautta. Myöhemmin saman vuoden huhtikuun 26. päivä ilmestyi venäläisen Orich'n kanssa yhteistuumin tehty split-levy, "Legend / Wolfen Loyalty". Vain kolme kuukautta tämän jälkeen, 20. kesäkuuta, julkaistiin järjestyksessä jo toinen kokopitkä, "Towards the Firmaments Verge of Life...", Ancient Nationin kautta. Tämän jälkeen kesäkuussa, vuonna 2006 ulos tuli venäläisen Velimorin kanssa tehty split levy, "By a Hammer of Spirit and Identity of Blood", joka rajoitettiin 1000:n painokseen. 29. tammikuuta 2007 julkaistiin viimeisin levy, "Fimbulvinter", Hammermark Artin kautta. Suurin osa Krodan levyjen ensimmäisistä painoksista on rajoitettu 1000:n kappaleeseen, joskin monet levy-yhtiöt ovat julkaisseet uusintapainoksia albumeista. Yhtye osallistui myös vuonna 2007 julkaistulle venäläiselle Burzum-tribuuttilevylle, "Lost Freedom", kappaleen "Jesus' Tod" ukrainankielisellä versiolla.
Yhtye oli alun perin tarkoitettu vain studioon, mutta yhtye luopui tästä päätöksestä soittamalla vuoden 2007 elokuussa ensimmäisen live-esiintymisen Krimissä pidetyissä "Svarogove Kolo" -nimisillä festivaaleilla. Esiintyminen jäi kuitenkin lyhyeksi virkavallan keskeyttäessä soittamisen vain puolentoista kappaleen jälkeen. Yhtyeen toinen esiintyminen oli joulun alla Harkovassa pidetyissä "Kolovorot" -festivaaleilla. Ensimmäisestä esiintymisestä kehkeytyneistä negatiivisista kokemuksista huolimatta yhtye aikoo jatkaa live-esiintymisiä tulevaisuudessakin.
Bonfire (yhtye)

Bonfire (vuoteen 1986 asti Cacumen) on vuonna 1976 perustettu saksalainen hard rock -yhtye. 
Hans Ziller perusti yhtyeen Cacumen vuonna 1972 ollessaan lukiossa. Yhtye vaihtoi nimensä Bonfireksi vuonna 1986 ja se julkaisi debyyttialbuminsa, "Don't Touch The Light," samana vuonna. Yhtye oli muutaman vuoden tauolla yhdeksänkymmentäluvulla mutta palattuaan vuonna 1996, se on julkaissut eri kokoonpanojen kanssa lähes vuosittain uuden albumin. Kitaristi Ziller on yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen laulaja Claus Lessmanin lähdettyä yhtyeestä vuonna 2015.
Tribuuttiyhtye

Tribuuttiyhtye tai tribuuttibändi on yhtye, joka on kunnianosoitus jollekin yhtyeelle tai artistille. Tribuuttiyhtyeet soittavat esikuvansa kappaleita tai muokkaavat niistä omia versioitaan (esimerkiksi suomentavat kappaleita).
Suomalaisia tribuuttiyhtyeitä.
Listalla on sekä nykyään toimivia että toimintansa lopettaneita tribuuttiyhtyeitä.
Mitsui

Mitsui Group () on yksi Japanin suurimmista yritysryppäistä eli keiretsuista ja yksi maailman suurimmista osakeyhtiöistä. 
Yrityksen perusti Mitsui Takatoshi (1622–1694), joka syntyi Matsusakassa nykyisen Mien prefektuurin alueella. Hänen isänsä myi alun perin misoa ja piti panttilainaamoa. Myöhemmin perhe avasi toisen kaupan Edoon. Vuonna 1673 Takatoshi avasi uuden haaraosaston, suuren kimonokaupan Nihonbashiin Edon sydämeen. Ajan kuluessa tämä haara erosi Mitsuista ja muodosti nykyisen Mitsukoshin. Vuonna 1876 perustettiin Mitsui-pankki, Japanin ensimmäinen yksityinen pankki. 1900-luvun alussa Mitsui nousi yhdeksi suurimmista zaibatsu-ryhmistä, ja sillä oli liiketoimintaa lukuisilla aloilla. 
Toisen maailmansodan ja zaibatsujen hajottamisen jälkeen Mitsui jäi hieman jälkeen kilpailijoistaan Mitsubishistä ja Sumitomosta rakenteensa uudelleenjärjestelyssä. Monet aiemmin Mitsuihin kuuluneet yrityksen ovat itsenäistyneet tai sitoutuneet muihin ryhmiin, esimerkiksi Toshiba, Toyota ja Suntory. 
Nykyinen Mitsui &amp; Co., Ltd. on virallisesti perustettu 25. heinäkuuta 1945. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tokiossa Chiyodan erillisalueella. Mitsuin pääjohtaja on Shōei Utsuda, yrityksellä on lähes 48 000 työntekijää ja sillä on 159 toimistoa 68 maassa.
Evje og Hornnes

Evje og Hornnes on Norjan kunta Agderin läänin sisämaassa. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Bygland, idässä Froland ja Birkenes, etelässä Iveland, Vennesla ja Lindesnes, sekä lännessä Lyngdal ja Åseral. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli 3 653 asukasta.
Evje og Hornnes tunnetaan kallioperässään esiintyvistä mineraaleista, joita käytetään muun muassa koruissa. Kunnassa toimi myös suuri nikkelikaivos vuosina 1872–1946.
Historia.
Aikaisemmat Evjen ja Hornnesin kunnat yhdistyivät vuonna 1960. Pieni alue Birkenesin kunnasta liitettiin Evje og Hornnesiin vuonna 2020.
Doro

Doro AB on ruotsalainen pörssiyhtiö, joka kehittää, markkinoi ja myy televiestintälaitteita sekä niiden ohjelmistosovelluksia. Doron puhelimia myydään yli 30 maassa ja viidessä eri maanosassa. Yhtiön osake on listattu Tukholman pörssissä.
Doron tuotevalikoimaan kuuluvat kiinteän verkon puhelimet sekä erityisesti senioreille suunnitellut lanka- ja matkapuhelimet, ohjelmistot ja muut hoivaelektroniikan tuotteet. Dorolla on yli 40 vuoden kokemus televiestintäalalta. Doro on viime aikoina keskittynyt erityisesti kasvavalle senioriväestölle suunnattujen tuotteiden kehittämiseen, ja sillä on markkinoiden laajin valikoima senioripuhelimia.
Cella

Cella (lat., ”pieni huone”, ”kammio”) eli naos () oli antiikin ajan temppeleissä, kuten kreikkalaisissa ja roomalaisissa temppeleissä, temppelin sisin osa, jonne jumalankuva oli sijoitettu.
Termiä "naos" käytetään erityisesti kreikkalaisista temppeleistä puhuttaessa. Laajemmin "naos" voi kuitenkin viitata myös koko temppelin ydinrakennukseen cella, pronaos ja opisthodomos mukaan lukien. Termiä "cella" voidaan käyttää sekä kreikkalaisista, roomalaisista että muista temppeleistä puhuttaessa, ja myös kirkkoarkkitehtuurissa.
Cella oli yleensä yksinkertainen, pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen ja ikkunaton huone. Kreikkalaisissa temppeleissä cella oli yleensä rakennuksen keskellä, roomalaisissa temppeleissä puolestaan rakennuksen takaosassa. Cella saattoi olla jaettu pylväsriveillä laivoihin. Mikäli cellassa oli pylväitä, ne olivat usein eri tyylisuuntaa kuin temppelin peristasiksen pylväät. Ainoa sisäänkäynti cellaan oli yleensä itäpäästä pronaoksen tai muun portiikin kautta. Mikäli temppelissä oli cellan takana sijainnut adyton, sinne pääsi vain cellasta.
Uuskungfutselaisuus

Uuskungfutselaisuus (, usein lyhyemmin 理學, "lǐxué") on kungfutselaisen filosofisen, uskonnollisen ja poliittisen ajattelun elpynyt muoto, joka syntyi Kiinassa 800-luvun puolivälissä ja hallitsi Kiinan poliittista kulttuuria 1200-luvulta 1800-luvulle saakka. 
Kiinnostus kungfutselaisuuteen elpyi pitkän, useita vuosisatoja kestäneen buddhalaisen ajattelun valtakauden jälkeen. 1000–1100-luvuilla uuskungfutselaisuuden ydinkäsitteitä kehittelivät lukuisat klassisia kungfutselaisia tekstejä tulkinneet ja niistä väitelleet ajattelijat, joista merkittävimmäksi nousi Zhu Xi (1130–1200). Hän virtaviivaisti ja systematisoi uuskungfutselaista ajattelua: Zhu Xin näkemyksistä tuli 1200-luvulla valtion virallinen oppi, jonka tekstejä esimerkiksi virkamiehiksi haluavien tuli opetella. Sen haastoivat myöhemmin useat filosofit, erityisesti Ming-dynastian aikaan elänyt Wang Yangming (1472–1529), mutta lopullisesti se erotettiin keisarillisesta virkamieskokeesta vasta 1900-luvun alussa.
Uuskungfutselaiset mestarit ottivat abstraktin filosofisen ajattelun lisäksi kantaa moraalikysymyksiin ja yksilön kehitykseen. Uuskungfutselaisesta näkökulmasta filosofinen tieto tuli aina yhdistää eettiseen itsetutkiskeluun, jonka tarkoituksena on moraalinen, oikeanlainen käytös. Uuskungfutselaiseen liikkeeseen kuului filosofien lisäksi taiteilijoita, runoilijoita, lääkäreitä, historioitsijoita, virkamiehiä ja niin edelleen. Se kansainvälistyi ja levisi myös muualle Itä-Aasiaan: merkittävä osa uuskungfutselaisesta ajattelusta 1500-luvulta lähtien onkin Korean ja Japanin ansiota. Japanissa uuskungfutselaisuudesta tuli Edo-kaudella valtion virallinen aatesuunta, jolla oli syvä vaikutus koulutetun luokan ajatteluun. Se painotti vallitsevan yhteiskunnallisen järjestyksen säilymistä: ylempien oikeudenmukaisuutta alamaisiaan kohtaan ja vuorostaan alamaisten tottelevaisuutta.
Uuskungfutselaisuutta ei tule sekoittaa uuteen kungfutselaisuuteen, joka on yritys kehittää kungfutselaista ajattelua nykyajan tarpeita vastaavaksi. Kiinnostus kungfutselaisuuteen on lisääntynyt Kiinassa 1980-luvulta lähtien.