Filokalia

Filokalia eli "Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia" () on viisiosainen kokoelma 300–1400-luvuilla eläneiden munkkien kirjoituksia. Se on tärkeä osa ortodoksista hartauskirjallisuutta. Kokoelman nimi tulee kreikan kielen sanoista "fileō" ’rakastaa’ ja "kalos" ’kauneus’, ’hyvyys’, ”kauneuden rakastaminen”. "Filokaliassa" painotetaan hiljentymisen ja sisäisen kilvoituksen merkitystä uskonnollisessa elämässä.
Teoksen koko nimi on "Raitishenkisten pyhien rakkaus kauneuteen: kokoelma pyhien jumalankantajaisien kirjoituksia, joiden käytännöllisen ja kontemplatiivisen eettisen filosofian kautta mieli puhdistuu, kirkastuu ja täydellistyy" ().
"Filokalia" tai sen osia on käännetty useille kielille, ainakin kirkkoslaaviksi, venäjäksi, romaniaksi, serbiaksi, ranskaksi, saksaksi, englanniksi, italiaksi ja suomeksi.
Historia.
"Filokalian" alkuperäiset tekstit ovat koonneet pyhät Makarios Korinttilainen (Makários Notarás, 1731–1805) ja Nikodemos Athosvuorelainen (Nikólaos Kallivroútsis, 1749–1809). He edustivat Athoksella 1700-luvulla alkunsa saanutta kollybadeiksi kutsuttua liikettä, joka pyrki palauttamaan ortodoksisen kirkon käytäntöjä alkuperäiseen muotoon puhdistamalla niitä myöhemmin tulleista läntisistä vaikutteista. Tämän vuoksi he paneutuivat kirkon varhaisempien pyhien isien opetuksiin. Merkittävimpiä heidän ajamiaan uudistuksia oli liturgian palauttaminen todelliseksi ehtoollisjumalanpalvelukseksi, jossa ehtoolliseen osallistuu myös koko kirkkokansa.
Makarios ja Nikodemos muodostuivat kollybadien johtajiksi. Kolmantena johtohenkilönä toimi Athanasios Paroslainen. Kollybadit kokosivat erityisesti Athoksen luostareissa säilyneitä askeesia ja hesykasmia koskevia kirjoituksia, jotka olivat joutuneet paljolti unohduksiin. Makarios antoi niiden toimittamisen Nikodemoksen tehtäväksi. Nikodemos vertaili eri käsikirjoituksia, tarkisti ja korjaili tekstiä sekä kirjoitti teoksen esipuheen. Lähteenään hän käytti muun muassa Fotioksen teosta "Bibliotheke".
Makarios ja Nikodemos lainasivat kokoelman nimen Basileios Suurelta ja Gregorios Nazianzilaiselta, jotka kokosivat 300-luvulla "Filokalia"-nimisen Origeneen opetuksia sisältäneen teoksen. Nykyaikana nimeä on käytetty useissa muissakin erikielisissä ortodoksisissa hengellisissä kokoomateoksissa muun muassa Kreikassa ja Venäjällä. Makarioksen ja Nikodemoksen "Filokalia" ilmestyi Venetsiassa vuonna 1782. Sen kustantamisessa mesenaattina toimi Ioánnis Mavrokordátos. Alkuperäisessä julkaisussa oli yksi osa ja 1207 sivua.
Kollybadien toimintaa vastustettiin Athoksella pitkään, sillä jotkut erehtyivät pitämään heidän ajatuksiaan harhaoppisina. Osa kollybadeista karkotettiin Athokselta, ja seurauksena kollybadien ajatukset levisivät eri puolille Kreikkaa. Kollybadit saivat hyväksynnän Athoksella lopulta vuonna 1807, jolloin Makarios oli jo kuollut ja Nikodemos eli viimeisiä vuosiaan.
"Filokalia" julkaistiin uudestaan Ateenassa kaksiosaisena vuonna 1893. Kolmas kreikankielinen julkaisuhanke toteutettiin viisiosaisena vuosina 1957–1976. Kaikki nämä julkaisut olivat pyhien isien käyttämää vanhaa kreikkaa. "Filokalian" nykykreikaksi käännetty laitos julkaistiin 1984–1988, kääntäjänä Antónios Galítis. Kirkkoslaaviksi "Filokalia" julkaistiin vuonna 1793 Paisi Velitškovskin kääntämänä. Venäjäksi se ilmestyi vuonna 1877 Feofan Erakon kääntämänä ("Dobrotoljubije").
Sisältö.
"Filokalia" voidaan nähdä tiivistelmäksi idän kirkon luostaripyhien vuosisataisesta hengellisestä, askeettisesta ja hesykastisesta kokemuksesta. Eri kielisissä käännöksissä on seurattu alkuperäistä kokoelmaa suoremmin tai löyhemmin. Joissakin käännöksissä joitakin kirjoituksia on lisätty ja poistettu. Seuraavassa sisältöä käsitellään suomenkielisen käännöksen mukaisesti. Nimistö on kuitenkin translitteroitu Wikipediassa käytettyjen periaatteiden mukaisesti, ja eroaa jonkin verran suomennoksissa käytetyistä muodoista.
Kirjoittajat.
"Filokalian" suomenkieliseen laitokseen valitut tekstit ovat peräisin 28 eri kirjoittajalta. Näistä 24 on voitu varmasti tunnistaa, kun taas neljä jää nimettömiksi. Kirjoittajista 18 kirkko on tunnustanut pyhiksi, viisi on ”kunnioitusta nauttivaa” ja on joukossa yksi harhaoppinenkin. Kaikki kirjoittajat ovat munkkeja. Kokoelman tekstien ajatusmaailmassa erakkoelämä on hengellinen korkeakoulu, mysteeri, jossa ihminen elää jo tämän- ja tuonpuoleisen rajalla.
Kirjoittajista varhaisin on Jesaja Erakko 300-luvulta, kotoisin Egyptin Thebasta ja alun pitäen orja. Hänen aikalaisensa on myös "Filokalian" harhaoppinen eli Euagrios Pontoslainen, joka vietti nuoruutensa kappadokialaisten isien vaikutuspiirissä ja eli myöhemmin autiomaassa. Euagrios kehitti erämaan demonologiaa. Johannes Cassianus syntyi vuoden 350 paikkeilla varakkaaseen perheeseen ja asui Betlehemissä ja Egyptissä. Hän perusti ensimmäiset Gallian luostarit. Cassianus on tunnettu erityisesti arvostelukykyä käsittelevästä opetuksestaan.
"Filokalian" toisen osan kirjoittaja on pyhä Maksimos Tunnustaja, joka syntyi vuonna 580 Konstantinopolissa aatelisperheeseen. 82-vuotiaana häneltä leikattiin kieli, ettei hän pystyisi puhumaan, ja hänet kuljetettiin korissa keikkuen muulin selässä Skemaronin linnoitukseen. "Filokaliassa" on hänen tuotannostaan ”400 kohtaa rakkaudesta” ja kreikkalaisessa "Filokaliassa" myös 700 kohtaa teologiasta.
Kolmannen ja neljännen osan kirjoittajien joukossa on Simeon Uusteologi (949–1022), joka syntyi Vähän-Aasian Paflagoniassa maalaisaateliin. Hän oli aikansa moderni nuori mies, joka halusi löytää henkilön, joka auttaisi häntä hänen etsiessään yhteyttä Jumalaan. Kerrotaan, että eräänä iltana hän seisoi rukoilemassa ja unohti täysin ajan ja paikan. Kaikkialla hän näki valoa eikä tuntenut maata jalkojensa alla. Hän ei pelännyt putoavansa ja täyttyi ilolla. Valokokemukset uusiutuivat myöhemmin. ”Älkää sanoko, ettei Jumala näyttäydy ihmisille!”