tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hiroyuki Enoki

Hiroyuki Enoki (; s. 14. syyskuuta 1979 Akita, Japani) on japanilainen korsisarjan nyrkkeilijä. Enoki on voittanut urallaan Japanin, ja OPBF-sarjan mestaruuden.
Ammattiura.
Enoki debytoi korsisarjassa elokuussa 1998 Jokohamassa. Debyyttiottelussaan Enoki voitti Koyu Nakajiman ensimmäisen erän tyrmäyksellä. 
Voitettuaan 21 otteluaan Enoki voitti Akinori Kanain Japanin korsisarjan titteliottelussa tammikuussa 2005.
Vuoden 2008 huhtikuussa Enoki otteli ratkaisemattoman Takahiro Aohia vastaan ottelussa jonka panoksena olivat Enokin OPBF liiton mestaruus, japanin korsisarjan mestaruus ja karsinta WBA liiton titteliotteluun. Vaikka karsintaottelu päättyi ratkaisemattomaan, pääsi Enoki ottelemaan senhetkistä WBA liiton mestari Crish Johnia vastaan mutta kärsi tappion kaikin tuomariäänin. 
Enoki palasi kehään vuoden 2009 maaliskuussa tyrmäten kokemattoman Ardi Diegon kolmannessa erässä.
Enoki pääsi OPBF sarjan mestaruusotteluun 10. lokakuuta 2009 mutta hävisi Satoshi Hosonolle kaikin tuomariäänin 12 eräisen ottelun päätteeksi.
Toistaiseksi viimeisen kerran urallaan Enoki on otellut 23. huhtikuuta 2010. Tällöin käydyssä ottelussa hän hävisi Alberto Garzalle teknisellä tyrmäyksellä 9 erässä.
Hudson Leick

Heidi Hudson Leick (s. 9. toukokuuta 1969 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Calliston roolista televisiosarjassa "", jossa hän esiintyi vuosina 1996–2000.
Leick on nähty myös muissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Luettelo Irwin Goodmanin kappaleista

Tämä on luettelo Irwin Goodmanin kappaleista.
Asrai

Asrai on hollantilainen yhtye, jonka musiikki on goottirockin ja metallin rajamailla. Ryhmä perustettiin vuonna 1985, mutta tuolloin se tunnettiin vielä toisella nimellä — nykyisen nimityksen bändi otti käyttöön vuonna 1988. Useat Asrain jäsenet ovat soittaneet musiikkia lukuisissa punk- ja new-wave -yhtyeissä.
Clem McSpadden

Clem Rogers McSpadden (9. marraskuuta 1925 – 7. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneessa Oklahoman toisesta vaalipiiristä vuosina 1973–1975.
McSpadden oli vuosina 1944–1946 Yhdysvaltain laivastossa palvellut toisen maailmansodan veteraani.
McSpadden tuli valituksi Oklahoman osavaltiolliseen senaattiin jo vuonna 1954. Hänet valittiin uudelleen useita kertoja, ja hänestä tuli jopa kaksinkertainen "pro tempore" -puhemies. Hän pyrki vuonna 1974 Oklahoman kuvernööriksi, mutta jäi puolueensa esivaalissa toiseksi David Borenin jälkeen. Molemmat voittivat esivaalin ensimmäisellä kierroksella silloisen istuvan kuvernöörin David Hallin. 
Poliitikonuransa lisäksi McSpadden teki pitkän uran rodeotapahtumien selostajana. Hän toimi myös 18 vuotta National Finals Rodeon toiminnanjohtajana, kun tapahtuma järjestettiin Oklahoma Cityssä. Hänet valittiin Pro Rodeo Hall Of Fameen vuonna 1990. McSpadden oli myös lobbausfirma McSpadden &amp; Associatesin perustaja.
McSpadden oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta, kaksi poikaa ja tytär.
Uplink

Uplink on Introversion Softwaren vuonna 2001 julkaisema hakkerointiin perustuva tietokonepeli.
Tarina.
Pelaaja on hakkeri, joka liittyy Uplink Corporationin agenttirivistöihin vuonna 2010. Uplink Corporation on yhtiö, joka antaa hakkereille ja krakkereille töitä ympäri maailmaa. Pelaaja hyväksyy erilaisia tehtäviä (tiedostojen poistamisesta ja varastamisesta aina pörssikurssien romahduttamiseen ja virusten estämiseen), joiden onnistuneesta suorituksesta hän saa sekä alamaailman arvostusta että krediittejä, paikallista rahaa. Krediiteillä voi ostaa uusia ohjelmistoja ja komponentteja.
Pelin alussa pelaaja saa sähköpostin kuolleelta huippuluokan Uplink-agentilta, koskien Andromeda Research Corporationin tekemää tutkimusta luodakseen "Revelation"-nimisen viruksen, jonka olisi tarkoitus tuhota Internet. Toinen yhtiö, Arunmor, koettaa pysäyttää nämä aikeet luomalla "Faith"-nimisen ohjelmiston, joka pystyy tuhoamaan "Revelationin". Pelaaja voi valita kumpaa yhtiötä haluaa auttaa, tai hän voi vain olla välittämättä tarinasta, jolloin virusten taistelu tapahtuu taustalla ilman pelaajan osallistumista.
Jakke Hallikainen

Jari "Jakke" Hallikainen (1. lokakuuta 1965 – 29. marraskuuta 2007) oli suomalainen laulaja ja sanoittaja, joka oli jäsenenä Kaaos-, Kuolleet kukat- ja Positive Negative -punk-yhtyeissä. Hän kuoli äkilliseen sydänpysähdykseen.
Vuonna 2016 "Helsingin Sanomat" uutisoi Hallikaisen niittitakista, joka oli päätynyt arvovaltaisen amerikkalaisen GQ-aikakauslehden muotikuviin.
Adpositio

Adpositio eli suhdesana on yhteisnimitys postpositioille ja prepositioille. Adpositiot ovat sanoja, jotka ilmaisevat olion tai asian suhdetta johonkin toiseen olioon tai asiaan.
Tiettyyn adpositioon liittyvä sana on aina tietyssä sijamuodossa. Esimerkkejä:
Nimitys adpositio ei ota kantaa siihen, onko täydennys edussanan edessä vai jäljessä. Eräillä suomen kielen adpositioilla onkin molemmat mahdollisuudet, eli ne voivat olla lauseesta riippuen pre- tai postpositioita: "ennen ensi maanantaita", "sitä ennen". Adpositio täydennyksineen muodostaa pre- tai postpositiolausekkeen (PP:n) eli adpositiolausekkeen.
Indoeurooppalaisissa kielissä adpositiot ovat yleensä prepositioita (esimerkiksi "bakom huset"). Sen sijaan suomessa postpositiot ovat yleisempiä (esimerkiksi "talon takana"). Suomen kielessä samaa adpositiota voidaan usein käyttää sekä prepositiona että postpositiona, voidaan sanoa ja kirjoittaa "joen yli" tai "yli joen". Suomessa suhdesana vaatii pääsanansa partitiiviin tai genetiiviin. Monesti suomi ilmaisee kuitenkin sijapäätteellä saman kuin indoeurooppalainen kieli prepositiolla (esimerkiksi suom. "kaupungissa", ).
Monet adpositioina käytettävät sanat esiintyvät myös adverbeina (lähellä, keskelle), substantiiveina (jäljessä, rinnalla) ja verbin infiniittimuotona (johtuen, huolimatta). (→ § 687–.)
The Knickerbocker

The Knickerbocker eli New-York Monthly Magazine oli New Yorkissa ilmestynyt kirjallisuuslehti, jonka perusti Charles Fenno Hoffman 1833. Lehti ilmestyi vuoteen 1865 eri nimillä, kuten "The Knickerbocker" tammi–kesäkuu 1833, "The Knickerbocker, or, New-York monthly magazine" 1833–1862, "The Knickerbocker monthly: a national magazine", 1863–helmikuu 1864, "The American monthly knickerbocker", maalis–joulukuu 1864, "The American monthly", tammi–kesäkuu 1865, ja "The Fœderal American monthly" heinä–lokakuu 1865. Sen päätoimittaja oli Lewis Gaylord Clark, jonka kolumni oli kunkin lehden painavin puheenvuoro.
Lehteä avustanutta ja sen kulttuurimiljöötä kansoittanutta kirjoittajapiiriä on usein kutsuttu nimellä "Knickerbocker writers." Ryhmään kuuluivat esimerkiksi kirjailijat Washington Irving, Fitz Hugh Ludlow, William Cullen Bryant, Henry Wadsworth Longfellow, Oliver Wendell Holmes, James Russell Lowell, Bayard Taylor, George William Curtis, Richard Henry Stoddard, Elizabeth Clementine Stedman, John Greenleaf Whittier, Horace Greeley ja James Fenimore Cooper. Myös Frederick Swartwout Cozzens kuului avustajiin.
Prepositio

Prepositio eli etusana on ennen nominia käytettävä sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa tms. (vrt. adverbi). Suomen kielessä prepositioita on vähän, ja niiden asemesta käytetään useimmiten sijamuotoja ja postpositioita. Koska monesti samaakin sanaa voidaan käyttää sekä pre- että postpositiona, niistä käytetään usein yleisnimitystä adpositio. Prepositioina niitä käytetään usein vakiintuneissa sanonnoissa tai arkaaisessa, runollisessa kielessä. Sitä vastoin prepositiot ovat yleisiä esimerkiksi germaanisissa ja romaanisissa kielissä. Monia vieraiden kielten prepositioita vastaavat suomen kielessä myös sijapäätteet. 
Suomen eri prepositioiden yhteydessä pääsana on yleensä partitiivissa tai myös genetiivissä. Esimerkiksi latinassa ja saksassa joidenkin prepositioiden yhteydessä käytetään pääsanan akkusatiivia, toisten yhteydessä taas datiivia.
Esimerkkejä suomen kielen prepositioista:
Alojz Rebula

Alojz Rebula (21. kesäkuuta 1924 – 23. lokakuuta 2018) oli slovenialainen kirjailija. Hän loi monipuolisen tuotannon, johon kuuluu lukuisten romaanien lisäksi muun muassa näytelmäkirjallisuutta. Teoksia on käännetty useille kielille. 
Rebula voitti Prešeren-palkinnon vuonna 1995. Hän kuului Slovenian tiede- ja taideakatemiaan.
Martha’s Vineyard

Martha's Vineyard on saari Cape Codin etelärannikolla Yhdysvalloissa. Saaren pinta-ala on 231,7 km², ja sillä asuu noin 15 000 ihmistä. Arkipuheessa siitä käytetään nimitystä "The Vineyard". Chappaquiddick Island sijaitsee Martha's Vineyardin itäpuolella.
Saari kuuluu Massachusettsin osavaltioon ja muodostaa suuren osan Dukesin piirikuntaa, loppuosan muodostavat Cuttyhunk Island ja Elizabethinsaaret sekä Nomans Land -saari. Martha's Vineyardilla asui varhaisin tunnettu kuurojen yhteisö, joka kehitti oman viittomakielen murteen. Nykyisin saari tunnetaan kesäasukkaista, mutta kiinteä asutus on lisääntynyt huomattavasti 1960-luvulta alkaen, vaikka saarelle pääsee vain veneellä tai lentäen.
Steven Spielberg kuvasi saarella elokuvan "Tappajahai".
Iskolan vankila

Iskolan vankila oli Vankeinhoitolaitoksen Sukevan vankilaan kuulunut 48-paikkainen avovankila Sonkajärven kunnan Sukevan kylässä. Vankila kuului myös Itä-Suomen aluevankilaan. Alun perin vankila oli suunniteltu 75:n vangin osastoksi ja parhaimmillaan vankeja oli ollut 150 vuonna 1925. Vuonna 2006 vankeja oli keskimäärin 35. Vankila toimi vuodesta 1925 ja sen toiminta lakkautettiin syksyllä 2008, jolloin toiminnot yhdistettiin Sukevan vankilaan Kalliosuolla. Vankilan viimeinen johtaja oli Teuvo Heikkinen. Vankilan rakennukset ja maa-alueet myytiin vuonna 2008 kolmen sonkajärveläisen ja kahden vieremäläisen maanviljelijän omistamalle yhteenliittymälle.
Iskolan vankilan päärakennus on linnamainen betonirakennus. Nelikerroksinen rakennus on rakennettu vuonna 1925 ja sen on suunnitellut vankeinhoitohallituksen arkkitehti Uno Sjöholm. Rakennus edustaa barokkiklassista tyylisuuntaa ja on rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas. Päärakennuksessa on 36 yhden tai kahden miehen selliä ja lattiapinta-alaa noin 2000 m². Rakennus on peruskorjattu vuonna 1977 ja siihen on lisätty eteläpäähän paloportaikko.
Iskolan vankilaan kuuluu yhteensä 25-30 rakennusta, joista suurin osa on Museoviraston suojelemia. Päärakennuksen itäpuolella, pääty kohti päärakennusta, on kaksi varastoa. Tiilirunkoinen navetta, pihan itäsivulla täydentää pihan pitkänomaiseksi suorakaiteeksi. Navetan pohjoispuolella on puurakenteinen puimala vuodelta 1928 ja eteläpuolella vuonna 1928 valmistunut tiilirunkoinen talli. Tallia on käytetty kuritushuoneena ("tallipytty") 1950-luvulla. Tallipytyssä olivat opiskelijat vielä 80- luvun alkupuolella. Tallia ei ole käytetty 1970-luvun jälkeen. Puimala ja siihen liittyvä höyrykoneen konehuone toimivat nykyään rehuvarastona. Puimalan yhteyteen on rakennettu suuri sikalarakennus vuonna 1978. 
Aluetta kiertää puoliympyrän muotoinen tie, jonka ympärille on sijoitettu viisi 1920-luvulla rakennettua asuinrakennusta pihapiireineen sekä sauna, joka on valmistunut vuonna 1926. Asuinrakennukset on rakennettu kahden perheen asunnoiksi, mutta ne on myöhemmin muutettu yhden perheen käyttöön. Vapo tuottaa entisen vankila-alueen tarvitseman lämpöenergian pelleteillä. 
Iskolan vankilassa harjoitettiin maataloustoimintaa. Maataloustoimintaan kuuluivat nautakarja- ja metsätalous sekä peltoviljely. Vankilassa on vuonna 1928 rakennettu ja vuonna 1984 peruskorjattu noin 2500 m² navettarakennus. Iskolassa oli nautakarjaa, joka koostui itä- ja länsisuomalaisesta karjasta. Sukevan vankila toimi kyyttökarjan säilyttäjänä eli geenipankkina. Vankilan toiminnan loputtua kyyttökarja sijoitettiin Seppälän maatalousoppilaitokseen Kajaaniin ja Ahlmannille Tampereelle.
Vankilan mukana myytyjä rakennuksia oli yhteensä 25-30 (yhteensä 9500 m²) ja maa-alueita noin 300 hehtaaria. Myytyjen rakennusten joukossa oli 5 henkilökunnan asuintaloa saunarakennuksineen ja 2 erillistä omakotitaloa. Osa henkilökunnan entisistä asuinrakennuksista on edelleen kylmillään ja huonokuntoisia. Myytyyn kokonaisuuteen kuului myös vuonna 1999 suljettu Sukevan vankilan tiilitehdas koneistoineen (peruskorjattu 1980-luvun puolivälissä).
Anneliese Rothenberger

Anneliese Rothenberger (19. kesäkuuta 1924 – 24. toukokuuta 2010) oli saksalainen sopraano. Hänen ohjelmistoonsa kuului niin liedejä kuin oopperaroolejakin, ja säveltäjävalikoima kattaa useita nimiä varhaisbarokista nykymusiikkiin.
Rothenberger sai kiinnityksen Koblenzin kaupunginteatteriin jo 17-vuotiaana. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuz.
Aleksandr Medvedev

Aleksandr Ivanovitš Medvedev (, 14. elokuuta 1955 Šahtjorsk, Sahalinin saari, Neuvostoliitto) on venäläisen kaasuyhtiö Gazpromin hallituksen varapuheenjohtaja, Gazprom Exportin pääjohtaja ja KHL:n toimitusjohtaja . Hän on RosUkrEnergon johtokunnan jäsen ja Nord Stream AG:n osakkeenomistajien johtokunnan jäsen.
Vuodesta 2008 Medvedev on toiminut KHL-liigan toimitusjohtajana. Hän on myös SKA Pietarin toimitusjohtaja ja edustaa Venäjää IIHF:ssä.
Jimmy Sangster

Jimmy Sangster (2. joulukuuta 1927 – 19. elokuuta 2011) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän erikoistui kauhuelokuviin Hammer Film Productionsille työskennellessään.
Sangsterin elokuvien joukossa ovat "Frankensteinin kirous" (1957), "Dracula" (1958), "Dracula – pimeyden ruhtinas" (1966), "The Horror of Frankenstein" (1970) ja "Vampyyrin himo" (1971).
Edgartown

Edgartown on kunta Martha's Vineyardilla Dukesin piirikunnassa Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 3 779. Se on piirikuntansa hallinnollinen keskus. Kuntaan kuuluu viereinen Chappaquiddick Island.
Tilastotietoja.
Keskimääräinen työmatkaan käytetty aika on yli 16-vuotiailla asukkailla 15,6 minuuttia. Talouksien keskimääräiset tulot vuonna 1999 olivat 50 407 dollaria. Kunnassa asuu kaksi Tyynenmeren saarilta kotoisin olevaa henkilöä.
Tasapaino

Tasapaino tarkoittaa yleisesti tilaa, jossa eri suuntiin vaikuttavat muutosta aiheuttavat tekijät kumoavat toisensa.
Tasapainon käsite esiintyy monilla matematiikan ja luonnontieteen aloilla, esimerkiksi:
Henkilöt:
Skandaali (elokuva)

Skandaali on vuonna 1950 ensi-iltansa saanut mustavalkoinen japanilainen elokuva. Sen on ohjannut Akira Kurosawa. Elokuva kertoo paparazzien vainoamista taiteilijasta ja laulajasta, ja suhtautuu kriittisesti juorulehdistön valtaan.
Kurosawan luottonäyttelijä Toshirô Mifune esittää taiteilijaa, joka tarjoaa viattomasti moottoripyöräkyydin laulajattarelle (Yoskio Yamaguchi). Juorulehti julkaisee heistä kuvan, taiteilija pyrkii katkomaan huhuilta siipiä, mutta häikäilemätön kustantaja (Sakae Ozawa) näkee mahdollisuuden takoa rahaa ja levikkilukuja. Taiteilija palkkaa juristin (toinen Kurosawan luottomies, Takashi Shimura).
Pride

Pride tai gay pride tarkoittaa maailmanlaajuista liikettä ja ajattelua, jonka mukaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt voivat olla ylpeitä seksuaalisesta suuntautumisestaan ja sukupuoli-identiteetistään. Pride-liike puolustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen yhtäläisten oikeuksien ja etujen puolesta tehtyä työtä.
Historia.
Vuonna 1965 uutiset Kuuban homojen vankityöleireistä innoittivat yhdysvaltalaisen homo-oikeusjärjestön järjestämään YK:n päämajan ja Valkoisen talon edessä mielenosoitukset. Ne olivat ensimmäisiä homomielenosoituksia Yhdysvalloissa, neljä vuotta ennen Stonewallin mellakoita, joista pride-liike sai alkunsa. Vuosi 1969 oli käänteentekevä, sillä muutaman vuoden sisällä Stonewallin mellakoista homojen oikeuksia ajavia liikkeitä oli perustettu ympäri Yhdysvaltoja ja maailmaa. 28. kesäkuuta 1970 ensimmäiset gay pride -marssit pidettiin New Yorkissa ja Los Angelesissa mellakoiden vuosipäivän kunniaksi. Samantyyppisiä marsseja järjestettiin myös muissa kaupungeissa; nykyisin pride-tapahtumia pidetään vuosittain ympäri maailmaa kesäkuun lopun tienoilla Stonewallin mellakoiden kunniaksi.
Maailman ensimmäinen alkuperäiskansojen pride-tapahtuma järjestettiin Ruotsin Kiirunassa lokakuussa 2014.
Periaatteet.
Liikkeellä on kolme päälähtökohtaa: ihmisten tulisi olla ylpeitä seksuaalisesta suuntautumisestaan ja sukupuoli-identiteetistään, seksuaalinen monimuotoisuus on lahja ja sukupuoli-identiteetti on synnynnäinen eikä sitä voi tarkoituksellisesti muuttaa.
Pride-kulkueet.
Pride-kulkueilla ("pride parade") juhlistetaan pridea ympäri maailmaa ja levitetään hyvää mieltä sateenkaaripiireissä. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen pride-symboleihin kuuluvat sateenkaarilippu, kreikkalainen lambda-symboli sekä pinkki ja musta kolmio, jotka on otettu haltuun niiden aiemmasta käyttötarkoituksesta.
Pride-liike Suomessa.
Suomessa pride-tapahtumia on järjestetty vuodesta 1975 lähtien. Aluksi tapahtumasta käytettiin nimeä Vapautuspäivät ja samalla vietettiin myös Setan vuosijuhlia. Vapautuspäivät järjestettiin alun perin vuosittain Helsingissä. Ensimmäistä kertaa Vapautuspäivät järjestettiin Helsingin ulkopuolella vuonna 1990, Turussa. Vuonna 1995 ne pidettiin Jyväskylässä ja 1997 Oulussa. Vuonna 2000 tapahtuman nimeksi vakiintui Pride. Seta järjesti Priden aluksi vuorovuosin Helsingissä ja jossakin muualla Suomessa (Jyväskylässä 2001, Vaasassa 2003 ja Tampereella 2005). Vuodesta 2006 lähtien Helsingin seudun Seta, nykyään Helsinki Pride -yhteisö, on järjestänyt Helsinki Pride -tapahtuman joka vuosi. Muut Setan jäsenjärjestöt ovat järjestäneet pride-tapahtumia omilla paikkakunnillaan satunnaisemmin.
Suomalaista pride-kulttuuria:
Heikki Sankari

Heikki Sankari (s. 8. toukokuuta 1968 Kaarina) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterituottaja. 
Sankarin teatteriura alkoi jo ennen Teatterikorkeakoulua kotikaupungin Kaarina-teatterista. Hän on ollut valmistumisestaan 1994 lähtien kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hän on tehnyt kymmeniä rooleja, muun muassa näytelmissä "Albert Speer – Hitlerin arkkitehti" (2003), "Kerjäläisooppera" (2007), "The Producers" (2007) ja "Ladykillers – Sarjahurmaajat" (2014).
Näyttelemisen lisäksi Sankari on tehnyt tuottajan, ohjaajan ja käsikirjoittajan töitä etenkin turkulaisessa Samppalinnan kesäteatterissa. Kesäksi 2007 hän ohjasi sinne Stephen Sondheimin musikaalin "Forum, eli sattuipa hassusti" ("A Funny Thing Happened on the Way to the Forum"), kesäksi 2008 Suomen-kantaesityksen Chad Bequelin, Tim Herlihyn ja Matthew Sklarin musikaalista "Hääkeikka" ("The Wedding Singer") ja kesäksi 2009 Euroopan-kantaesityksen Elvis Presleyn lauluihin perustuvasta "All Shook Up" -musikaalista. 2010-luvulla hänen ohjauksiaan Samppalinnassa ovat olleet "Blondi – Legally Blonde" (2011), "Housut pois!" ("The Full Monty", 2012), "Five Guys Named Moe" (2013) sekä "Matti ja Teppo – The Turku Brothers" (2014), jonka Sankari myös käsikirjoitti.
Sankarin ääni on tuttu monista piirretyistä.
Heikki Sankari omistaa vaimonsa Pia-Liisan kanssa Turun Kakolanmäellä entisen vankilanjohtajan talon. He pitävät siinä kesäkahvilaa.
Korsikan ralli

Korsikan ralli ("Tour de Corse – Rallye de France") on rallikilpailu, joka ajetaan Ranskalle kuuluvalla Korsikan saarella. Se ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1956, ja nykyään kilpailu on osa rallin maailmanmestaruussarjaa. Kilpailu koostuu eri puolilla Korsikan saarta sijaitsevista, mutkaisilla asfalttiteillä ajettavista erikoiskokeista ja niiden välisistä siirtymätaipaleista.
Kilpailun historiaa varjostavat useat kuolonuhreja vaatineet onnettomuudet. 1980-luvulla kuolemantapauksia sattui kolmena peräkkäisenä vuonna. Vuonna 1985 Italian Attilio Bettega kuoli rallin neljännellä erikoiskokeella. Vuotta myöhemmin Henri Toivonen ja hänen kartanlukijansa Sergio Cresto saivat surmansa kilpailun 18. erikoiskokeella Corte–Taverna. Vuonna 1987 kartanlukija Jean-Michel Argenti kuoli ulosajossa.
Ensimmäisen Korsikan rallin voitti belgialainen naiskuljettaja Gilberte Thirion Renault Dauphine -autolla. Kaksi kuljettajaa on onnistunut voittamaan kilpailun ennätykselliset kuusi kertaa: ranskalainen Bernard Darniche (1970, 1975, 1977–79 ja 1981) ja hänen maanmiehensä Didier Auriol (1988–90, 1992 ja 1994–95). Ei-ranskalaisiin kuljettajiin, jotka ovat onnistuneet voittamaan kilpailun vähintään kahdesti kuuluvat Italian Sandro Munari, Suomen Markku Alén, Skotlannin Colin McRae ja Belgian Thierry Neuville. 
Kilpailu on kuulunut rallin MM-sarjaan sarjan perustamisesta 1973 lähtien lukuun ottamatta vuosia 2009–2014. Kilpailu kuului IRC-sarjaan vuosina 2011-2012 ja rallin EM-sarjaan vuosina 2013-2014. Vuodesta 2010 alkaen sen paikan MM-kalenterissa otti Alsacen alueella, Saksan ja Ranskan rajan tuntumassa, ajettu Ranskan ralli. Vuonna 2015 Korsikan ralli palasi MM-kalenteriin.
Ѣ

 eli jat on käytöstä poistunut varhaiskyrillisen kirjaimiston 32. kirjain.
Kirjaimen nimi on muinaiskirkkoslaavissa (lausuttiin []) tai ıать ([]), bulgariassa ят [] tai е двойно [] "tupla-e", venäjässä ja ukrainassa ять [], serbiassa јат/jat, kroatiassa jat. Muinaisslaavilaisten kielten translitteraatiossa kirjainta kuvataan yleensä hattupäisellä e-kirjaimella: ě.
Jat kuvasi muinaisslaavilaista pitkää vokaalia. Sen alkuperäinen äännearvo lienee []. Eri slaavilaisissa kielissä jat-vokaali korvautui eri vokaaleilla. Esimerkiksi muinaisslaavilainen juuri * [] ’valkoinen’ sai seuraavia muotoja: venäjässä белый [], ukrainassa білий [], bulgariassa бял [], puolassa biel / biały, tšekissä bílý.
Koska jat-vokaalilla ei ollut sellaista omaa äännearvoa, jota ei samalla olisi ollut jollakin toisella vokaalilla, kirjain kävi tarpeettomaksi ja poistui vähitellen oikeinkirjoitusuudistuksissa: serbiasta Vuk Karadžićin reformissa 1800-luvun alussa, makedoniasta saman reformin vaikutuksesta hieman myöhemmin, venäjästä, valkovenäjästä ja ukrainasta suurin piirtein lokakuun vallankumouksen aikoihin, ja lopulta bulgariasta ja ruteenista 1945. Nykyisin jat on käytössä ainoastaan kirkkoslaavissa.
Ohilentoanomalia

Ohilentoanomalia on pieni lisäys avaruusluotaimen kokemaan kiihtyvyyteen sen hakiessa nopeudenlisäystä Maan ohilennolla. Anomalian suuruus on muutamia mm/s ja se tulee esille perigeumin ohituksen jälkeen. Ilmiötä ei toistaiseksi osata selittää. Sillä saattaa olla jonkinlainen yhteys Pioneer-anomaliaan.
Havainnot.
Ensimmäinen havainto ohilentoanomaliasta tehtiin vuonna 1990, jolloin Jupiteriin matkalla ollut Galileo-luotain teki 8. joulukuuta ensimmäisen Maan ohilennon käyden alimmillaan 959,9 kilometrin korkeudella maanpinnasta. Ohilennon jälkeen luotainta seuraneet NASAn Deep Space Networkin tutkat havaitsivat luotaimen signaalissa 66 millihertzin suuruisen Doppler-siirtymän, joka vastaa 3,92 ± 0,08 mm/s suuruista ylimääräistä nopeudenlisäystä. Ilmiötä ei kuitenkaan havaittu toisen ohilennon yhteydessä joulukuussa 1992, sillä ohilento tapahtui vain 303,1km korkeudelta jolloin ohuen ilmakehän aiheuttama kitka peitti mahdollisen anomalian.
NEAR Shoemaker -luotain suoritti Maan ohilennon 23. tammikuuta 1998. Alimmillaan sen korkeus maanpinnasta oli 538,8 kilometriä. Ohilennon jälkeen luotaimen nopeudessa ilmeni 13,46 ± 0,13 mm/s suuruinen anomaalinen nopeudenlisäys.
Saturnusta tutkiva Cassini-Huygens-luotain suoritti ohilennon elokuussa 1999 ja sai 0,11 mm/s suuruisen ylimääräisen nopeudenlisän. Seuraavana ohilennon vuonna 2001 tehnyt Stardust-luotain käytti rakettimoottoreitaan ohituksen aikana. Näiden aiheuttama epätarkkuus nopeudenmuutoksessa on paljon suurempi kuin anomalia, eikä sen mahdollista vaikutusta siksi voitu Stardustin tapauksessa havaita.
Rosetta-luotain sai 1,82 ± 0,05mm/s ylimääräisen nopeudenlisäyksen ohittaessaan Maan 1 954 kilometrin korkeudelta maaliskuussa 2005.
Merkuriusta tutkiva Messenger-luotain suoritti elokuussa 2005 ohilennon 2 347 kilometrin korkeudelta. Minkäänlaista poikkeavaa nopeudenlisäystä ei yrityksistä huolimatta havaittu. Aikaisemmista ohilennoista poiketen Messengerin rata oli hyvin symmetrinen Maan päiväntasaajan suhteen: se lähestyi maata 31 asteen kulmasta pohjoiselta pallonpuoliskolta ja jatkoi matkaansa 32 asteen kulmassa eteläiseltä pallonpuoliskolta. Tämä viittaa vahvasti siihen, että ohilentoanomalia liittyy jollakin tavalla Maan pyörimisliikkeeseen.
Mahdollisia selitysmalleja.
Toisin kuin Pioneer-anomalia, ohilentoanomalia on varmasti todellinen fysikaalinen ilmiö ja sellaisena sille on oltava jokin selitys. Toistaiseksi mitään mahdollista selitystä ei kuitenkaan ole löydetty. Käytännössä jo poissuljettuja aiheuttajia ohilentoanomalialle ovat:
Myös pimeän aineen vaikutus on hyvin epätodennäköinen. Ilmiölle on kehitetty koko joukko "uutta fysiikkaa" sisältäviä selitysmalleja. Eräs mielenkiintoisimmista liittyy yleisen suhteellisuusteorian ennustamaan niin kutsuttuun torsiovaikutukseen. Joidenkin tutkijoiden mukaan torsiovaikutus voisi jopa selittää ohilentoanomalian kokonaisuudessaan. Torsiovaikutuksella on kuitenkin havaintojen kanssa ristiriitaisia vaikutuksia planeettojen ratadynamikkaan.
Brädi

Brädi, oikealta nimeltään Kari Olavi Härkönen, (s. 9. huhtikuuta 1979 Lahti) on suomalainen hip hop -artisti, joka tunnetaan soolomateriaalinsa lisäksi yhtenä lahtelaisen 5th Element -hiphop-yhteisön perustajajäsenenä sekä yhtenä rap-yhtye Herrasmiesliigan MC:nä.
Ura.
Brädi on tehnyt musiikkia yksin ja erilaisissa ryhmissä suomeksi ja englanniksi. Englanninkielistä materiaaliaan hän esittää nimellä Brad Spitt. Hän on osa Herrasmiesliiga-yhtyettä, johon kuuluvat hänen lisäkseen Cheek ja TS. Brädin voikin nähdä usein Cheekin keikalla lavalla ns. "tuplaamassa" eli kakkos-solistina. Brädi on nähty myös muutamilla Cheekin musiikkivideoilla, "Huligaani", "Raplaulajan vapaapäivä", "Täältä sinne", "Liekeissä", "Jos mä oisin sä", "Viihdyttäjä" ja "Maanteiden kingi". Cheekin kappaleiden lisäksi Brädi on vieraillut muun muassa Näkökulman, Maajoukkueen, A04:n ja MGI:n levyillä. Hän on myös mukana 5th Elementin julkaisemilla kokoelma-albumeilla. Brädi on ollut Namika Lahden pääkuuluttajana kotiotteluissa Lahden urheilutalolla.
Brädin ensimmäinen sooloalbumi "Repullinen hiittiä" julkaistiin toukokuussa 2010. Albumin tuotannosta vastaa kokonaan MGI ja sillä vierailee muun muassa Sami Saari.. Brädi juonsi myös Radio Voimalla Oskarin ja Martinin kanssa ohjelmaa nimeltään Summerupfm. 6. kesäkuuta 2012 julkaistiin Brädin toisen sooloalbumin ensimmäinen single, "Lämpöö", jolla vierailee Redrama. DJ Luoman tekemä "Repullinen hiittiä" -albumin kappaleiden remixejä sisältävä mixtape "Repullinen remixejä" julkaistiin ilmaiseksi internetissä 4. elokuuta 2012. Toinen single, "Happee" julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Kappaleella vierailee Illi. Brädin toinen "Näis kengis" -niminen albumi julkaistiin 7. joulukuuta 2012. Albumilla vierailevat Redraman ja Illin lisäksi muun muassa SP ja Kalle Kinos. "Näis kengis" sijoittui Suomen virallisen albumilistan sijalle 39. Vuonna 2013 Brädi vieraili kristillisen Immanuelin albumilla "Jumalanmiehii" kappaleessa "Matkalla". Brädin kolmas pitkäsoitto "III" julkaistiin 16. toukokuuta 2014. Se nousi Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle.
Yksityiselämä.
Brädin isä on yleisurheiluvalmentaja ja -manageri Jukka Härkönen. Brädi on pelannut koripalloa II-divisioonassa ja harrastanut myös jalkapalloa ja jääkiekkoa. Koripallon parissa hän on toiminut myös Namika Lahden otteluiden kuuluttajana ja Lahti Basketballin hallituksen jäsenenä.
Brädi meni kesällä 2013 naimisiin Mira Räsäsen kanssa ja he jättivät yhteisen avioerohakemuksen lokakuussa 2018. Brädi kihlautui helmikuussa 2020.
USB-modeemi

USB-modeemi eli nettitikku (joissakin yhteyksissä myös mokkula) on USB-liitäntäinen, ulkoinen, langattomaan matkapuhelinverkkoon kytkeytyvä modeemi tai laajakaistaverkkosovitin, joka esimerkiksi UMTS-verkossa käyttää HSPA-yhteyttä ja GSM-verkossa EDGE-yhteyttä. Mokkula -nimitystä käyttää nykyisin lähinnä DNA, jolla se on kämmenenkokoisen modeemin markkinointinimi. Muut teleyhtiöt käyttävät termiä "nettitikku" ja tietotekniikan termitalkoot -projekti suosittaa termiä "USB-modeemi". 
Tulee kuitenkin nähdä ero termin "USB-modeemi" ja 3G-modeemin välillä. Termi "USB-modeemi" kertoo vain sen, että modeemi liitetään tietokoneeseen USB-tekniikalla, kun taas 3G-modeemi on modeemi joka yksinkertaisesti ilmaistuna käyttää tiedonsiirtoon matkapuhelinverkkoa. Myös nykyaikaisissa kiinteän verkon laajakaistamodeemeissa on USB-liitäntä.
DNA jätti hakemuksen Mokkula-tavaramerkistä 2007 lokakuussa, mutta patentti- ja rekisterihallitus katsoi mokkulan olevan yleisnimi eikä tavaramerkki, eikä siten rekisteröitävissä tavaramerkiksi.
QPR Software

QPR Software Oyj on vuonna 1991 Oulussa perustettu suomalainen pörssiyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Helsingissä ja sillä on toimipiste Oulussa. QPR Software tarjoaa asiantuntijapalveluja ja ratkaisuja toiminnan johtamiseen ja kehittämiseen sekä muutoshankkeiden ja operatiivisen toiminnan tukemiseen. QPR toimittaa yli 50 maassa strategian toimeenpanon, tulos- ja prosessijohtamisen, prosessien louhinnan sekä kokonaisarkkitehtuurin ratkaisuja tukevia ohjelmistoja.
QPR Software Oyj:n osake noteerataan Nasdaq Helsingin päälistalla informaatioteknologia -toimialaluokan Pienet yhtiöt –sarjassa. Kaupankäynti osakkeella alkoi 8. maaliskuuta 2002. Listautumisannissa osakkeita merkitsi vain 20 sijoittajaa ja yritys joutui antamaan tulosvaroituksen. 
Tuotteet.
Yhtiön tuotteita ovat:
Hämmästyttävät tarinat

Hämmästyttävät tarinat eli Steven Spielbergin hämmästyttävät tarinat ("Amazing Stories") on yhdysvaltalainen, NBC-yhtiölle vuosina 1985–1987 tuotettu televisiosarja. Sarjan 45 jakson komediaa, kauhua, draamaa ja jännitystä sisältävät tarinat kertovat yliluonnollisista tapahtumista. Rakenteeltaan sarja muistuttaa "Hämärän rajamailla" -sarjaa, mutta sillä ei ollut Rod Serlingin tapaista juontajaa.
Sarjan tuottanut ja ideoinut Steven Spielberg ohjasi itse kaksi jaksoa, muita ohjaajia olivat muun muassa Clint Eastwood, Martin Scorsese, Joe Dante ja Tobe Hooper. Käsikirjoittajista mainittakoon Frank Deese ja Rockne S. O'Bannon.
Sarjaa esitettiin Suomessa vuonna 1987. Jaksot olivat myös 8:ssa episodielokuvissa, joita esitettiin Filmnet-maksu-tv:ssä noin vuonna 1990.
Gianluca Bortolami

Gianluca Bortolami (s. 28. elokuuta 1968) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän voitti muun muassa Flanderin ympäriajon vuonna 2001, Züri-Metzgeten 1994 ja yhden etapin Ranskan ympäriajossa 1994. 
Bortolami jäi kiinni kortisonista vuonna 2003.
Franz Josef Jung

Franz Josef Jung (s. 5. maaliskuuta 1949) on saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän toimi Saksan puolustusministerinä 2005–2009 ja työministerinä loka-marraskuussa 2009.
Suoritettuaan asepalveluksensa Jung opiskeli lakia Mainzin yliopistossa. Ammatiltaan hän on asianajaja ja notaari. Poliittisella urallaan hän on toiminut useissa viroissa Hessenin osavaltiossa. Saksan liittopäiville hänet valittiin vuoden 2005 vaaleissa.
Angela Merkelin ensimmäisessä hallituksessa Jung oli puolustusministerinä. Hänestä tuli Merkelin II hallituksen työministeri. Jung joutui eroamaan tehtävästä 27. marraskuuta 2009 ja työministeriksi nimitettiin Ursula von der Leyen. Jungin ollessa puolustusministerinä Saksan joukot johtivat Afganistanissa Kunduzin iskua, jossa kuoli 69 talibania ja 30 siviiliä. Jung kielsi pitkään tienneensä siviiliuhreista. Vasta 26. marraskuuta 2009 hän myönsi puheessaan parlamentille nähneensä raportin, joka vahvisti siviilien kuolemat.
David Scarboro

David Timothy Scarboro (3. helmikuuta 1968 – 27. huhtikuuta 1988) oli brittiläinen näyttelijä. Hän tuli 1980-luvulla tunnetuksi roolistaan (Mark Fowler) televisiosarjassa "EastEnders".
Scarboro kuoli 20-vuotiaana pudottuaan Beachy Headilta. Vaikka hänen tiedetään kärsineen masennuksesta, on epäselvää, oliko tapahtunut onnettomuus vai itsemurha.
Olavi Lahtela

Olavi Aleksanteri Lahtela (3. kesäkuuta 1915 Kemijärvi – 29. joulukuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja maalaisliittolainen (myöh. keskustalainen) ministeri ja kansanedustaja.
Henkilöhistoria.
Lahtelan vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Matti Lahtela ja Briita Kaisa Heikkilä. Hän suoritti kadettikoulun 1941, palveli puolustusvoimissa ja jäi sotien jälkeen kapteenina reserviin. Hän toimi pioneerikomppanian päällikkönä ja prikaatin pioneerikomentajana. Vuonna 1965 hänet ylennettiin majuriksi. Hän oli avioliitossa vuodesta 1936 kirjailija Meeri Kyllikki Kallaksen (1917–1979) kanssa. Kirjailija Markku Lahtela sekä elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Atro Lahtela ovat hänen poikiaan. SDP:n entinen puoluesihteeri Mikael Jungner on hänen tyttärenpoikansa. Kirjailija Silvo Lahtela ja näyttelijä Johannes Lahtela ovat hänen pojanpoikiaan.
Olavi Lahtelan puoliso Kyllikki Kallas herätti 1950-luvun lopulla huomiota Maalaisliiton silloista puoluesihteeriä Arvo Korsimoa ja eräitä muitakin puolueen näkyviä henkilöitä parodioineella näytelmällään "Herra puoluesihteeri". Näytelmän ensiesitys oli Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958. 
Poliittinen ura.
Lahtela toimi kansanedustajana 22.7.1958–29.12.1968 sekä ministerinä 1.11.1963–17.12.1963 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä. Lisäksi hän toimi presidentin valitsijamiehenä neljä kertaa. Eduskunnan täysistunnossa Olavi Lahtela sai dramaattisesti kesken puheen pitämisen sairauskohtauksen, joka johti paikalla olleiden lääkärikansanedustajien antamasta ensiavusta huolimatta kuolemaan.
Daytonin rauhansopimus

Daytonin rauhansopimus tai Dayton-Pariisi-sopimus on rauhansopimus, joka solmittiin marraskuussa 1995 Wright-Pattersonin tukikohdassa Yhdysvalloissa Ohiossa lähellä Daytonia ja allekirjoitettiin 14. joulukuuta 1995 Pariisissa. Sopimus päätti kolme ja puoli vuotta kestäneen Jugoslavian hajoamissotiin kuuluneen Bosnian sodan.
Vaikka Daytonin rauhansopimuksen pääkohdista oli keskusteltu jo vuodesta 1992 asti, neuvottelut käynnistyivät vasta sen jälkeen kun kroaatit ja bosniakit olivat toteuttaneet Operaatio Myrskyn ja hallituksen joukot hyökänneet Serbiaan Naton operaatio Deliberate Forcen tukemana. Neuvotteluja varjostivat Srebrenican verilöyly ja syytökset Bosnian serbijohtajia kohtaan. Syyskuun ja lokakuun 1995 aikana erityisesti Yhdysvallat ja Venäjä alkoivat painostaa osapuolten johtajia osallistumaan neuvotteluihin Daytonissa.
Neuvotteluja käytiin 1.–21. marraskuuta 1995. Niihin osallistuivat Jugoslavian liittotasavallan presidentti Slobodan Milošević (Bosnian serbien edustajana Radovan Karadžićin poissaolosta johtuen), Kroatian presidentti Franjo Tuđman, Bosnia ja Hertsegovinan presidentti Alija Izetbegović ja ulkoministeri Muhamed Sacirbey.
Rauhankonferenssin johtajana oli Yhdysvaltain ulkoministeri Warren Christopher, neuvottelijana Richard Holbrooke ja edustajina EU:n erityisedustaja Carl Bildt ja Venäjän varaulkoministeri Igor Ivanov. Konferenssiin osallistuivat myös tuolloinen Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentaja yhdysvaltalaiskenraali Wesley Clark ja brittieversti David Leakey.
Syrjäinen neuvottelupaikka valittiin paitsi turvallisuussyistä, myös siksi että osallistujat neuvottelisivat neuvottelupöydässä eivätkä median välityksellä.
Sopimus allekirjoitettiin muodollisesti 14. joulukuuta 1995 Pariisissa. Sen allekirjoittivat myös Ranskan presidentti Jacques Chirac, Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri John Major, Saksan liittokansleri Helmut Kohl ja Venäjän pääministeri Viktor Tšernomyrdin.
Bosnian ja Hertsegovinan nykyisenen poliittinen jako ja sen hallitusmuoto määriteltiin perustuslailla. Olennaisin osa sopimusta oli maan jako kahteen poliittiseen kokonaisuuteen, Bosnia ja Hertsegovinan federaatioon ja Serbitasavaltaan.
Sopimuksen mukaan kansainvälisiä järjestöjä tulisi tarkkailemaan, valvomaan ja soveltamaan sopimuksen noudattamista. Nato-johtoiset IFOR-joukot asetettiin vastaamaan sopimuksen sotilaallisista kohdista. Joukot ottivat rauhanturvaamisvastuun YK-johtoisilta UNPROFOR-joukoilta 20. joulukuuta 1995.
Kritiikkiä ja seurauksia.
Rauhaa pidettiin Bosniassa laihana kompromissina ja ulkovaltojen saneluna. Bosniakit katsoivat rauhan vahvistaneen etnisen puhdistuksen. Elämä palautui Bosniassa normaaliksi, mutta etniset ryhmät pysyttelivät erillään. Bosniakkien, serbien ja kroaattien väliset avioliitot olivat harvinaisia. Lisäksi poliittinen yhteistyö kansanryhmien välillä oli hyvin takkuista ja vaikeaa. Siksi korruptio, nepotismi ja työttömyys leimasivat arkea ja politiikkaa. Serbien entiteetin johto väläytteli alueen irtautumista Bosniasta.
Hair (elokuva)

Hair on suosittuun "Hair"-musikaaliin (1967) perustuva elokuva vuodelta 1979. Elokuvan ohjasi Miloš Forman ja pääosissa ovat John Savage (maalaispoika Claude), Treat Williams (hippijoukon johtaja Berger), Beverly D’Angelo (hippeihin liittyvä ylhäisötyttö Sheila) ja Annie Golden (raskaana oleva hippityttö Jeannie). 
Forman jätti tiettyjä musikaalin lauluja pois ja muutti juonta. Tärkeimmät muutokset koskevat Claude Bukowskin taustaa ja elokuvan loppuratkaisua.
Myöhemmin tuotantoyhtiö leikkasi elokuvasta rajusti lyhennetyn version ja levitti sitä televisiossa ohjaajan vastustuksesta huolimatta.
Juoni.
Maalaispoika Claude tulee New Yorkiin muutamaksi päiväksi ennen lähtöään koulutusleirille ja sieltä Vietnamin sotaan. Hän tutustuu hippijoukkoon, joka esittelee hänelle elämää, huumeita ja maailmankatsomustaan. Joukkoon liittyy myös varakkaan perheen Sheila-tytär. Vaiheikkaiden päivien jälkeen Claude lähtee joukon vastusteluista huolimatta sotilasleirille. Hipit lähtevät tapaamaan häntä, ja Berger ja Claude vaihtavat paikkoja, jotta Claude voisi vielä kerran tavata Sheilan. Näiden tapaillessa tulee lähtökäsky, Berger joutuu Vietnamiin ja saa surmansa.
Vastaanotto.
"Hair" sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaan musikaali- tai komediaelokuvan sarjassa, minkä lisäksi Treat Williams oli ehdolla vuoden miestulokkaan sarjassa.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kehui uutuuselokuvaa viihdyttävän raisuksi ja railakkaaksi mutta ihmetteli, miksi se on tehty vain 10 vuotta hippiaikojen jälkeen, aikana jolloin rock oli jakaantumassa viihteelliseen diskoon ja ”uusrahvaanomaiseen” punkiin, kahteen suuntaan poispäin "Hairin" linjoilta. Ainoa yritys ratsastaa 1970-luvun lopun elokuvatrendillä, Vietnamin sotaan joutumisen muistelulla, epäonnistuu Yläsen mielestä pahasti: ”Kuljetuskone Herkuleksen kitaan marssivat pelokkaat sotilaat ja loppunäkymät sankarihaudoilla laulavista jälkeenjääneistä ovat tyylillisesti liian raskas lasti näin kevyen elokuvan kantaa.” "Iltalehden" Heikki Eteläpään mukaan "Hair" on tepsivää viihdettä, mutta myös räiskyvää satiiria ja kansantajuista sosiologista historiankirjoitusta 1960-luvun lopun Amerikan jakautuneisuudesta porvarilliseen yltäkylläisyyteen ja kukkaislasten idealismiin. Asko Alanen piti elokuvan finaalivaiheita kaikkien aikojen tunnekuohuisimpina musiikkielokuvakohtauksina. Hän kuvasi "Video-oppaassa" elokuvan musiikkisovituksia kankeiksi, mutta kehui Twyla Tharpin tanssikoreografioita ja antoi "Hairille" neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Hairin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Dancing with the Stars (yhdysvaltalainen televisiosarja)

Dancing with the Stars on yhdysvaltalainen televisiosarja, jossa julkisuuden henkilöt opettelevat tanssimaan ammattilaisten johdolla. Sarja perustuu brittiläisperäiseen "Dancing with the Stars" -formaattiin.
Sarjan juontajina ovat toimineet vuodesta 2006 Tom Bergeron ja Samantha Harris. Bergeron on toiminut juontajana jokaisella kaudella, mutta Harrisin sijasta hänen parinaan ensimmäisellä tuotantokaudella toimi Lisa Canning. Myös entinen kilpailija Drew Lachey on toiminut juontajana Harrisin ollessa äitiyslomalla viidennen tuotantokauden aikana. Len Goodman, Carrie Ann Inaba ja Bruno Tonioli ovat toimineet tuomareina sarjan alusta saakka.
1. tuotantokausi.
1. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 2005
2. tuotantokausi.
5. tammikuuta – 26. helmikuuta 2006
3. tuotantokausi.
12. syyskuuta – 22. marraskuuta 2006
4. tuotantokausi.
19. maaliskuuta – 22. toukokuuta 2007
5. tuotantokausi.
24. syyskuuta – 27. marraskuuta 2007
6. tuotantokausi.
17. maaliskuuta – 20. toukokuuta 2008
7. tuotantokausi.
22. syyskuuta – 25. marraskuuta 2008
8. tuotantokausi.
9. maaliskuuta – 19. toukokuuta 2009
9. tuotantokausi.
21. syyskuuta – 24. marraskuuta 2009
10. tuotantokausi.
22. maaliskuuta – 25. toukokuuta 2010
11. tuotantokausi.
20. syyskuuta – 23. marraskuuta 2010
12. tuotantokausi.
21. maaliskuuta – 24. toukokuuta 2011
13. tuotantokausi.
19. syyskuuta – 22. marraskuuta 2011
14. tuotantokausi.
19. maaliskuuta – 22. toukokuuta 2012
15. tuotantokausi.
24. syyskuuta – 27. marraskuuta 2012
Sarjan 15. tuotantokaudella kaikki kilpailijat olivat jo tuttuja sarjan aiemmilta tuotantokausilta.
16. tuotantokausi.
18. maaliskuuta – 21. toukokuuta 2013
17. tuotantokausi.
16. syyskuuta – 6. marraskuuta 2013
18. tuotantokausi.
17. maaliskuuta – 20. toukokuuta 2014
19. tuotantokausi.
15. syyskuuta – 25. marraskuuta 2014
20. tuotantokausi.
16. maaliskuuta – 19. toukokuuta 2015
21. tuotantokausi.
14. syyskuuta – 24. marraskuuta 2015
22. tuotantokausi.
21. maaliskuuta – 24. toukokuuta 2016
23. tuotantokausi.
12. syyskuuta – 22. marraskuuta 2016
24. tuotantokausi.
20. maaliskuuta – 23. toukokuuta 2017
25. tuotantokausi.
18. syyskuuta – 21. marraskuuta 2017
26. tuotantokausi.
30. huhtikuuta – 21. toukokuuta 2018
Sarjan 26. tuotantokaudella kaikki kilpailijat olivat urheilijoita.
Kalevankangas (Mikkeli)

Kalevankangas on Mikkelin kolmas kaupunginosa. Sen nimi vahvistettiin vuonna 1951. Kaupunginosassa toimii Kalevankankaan koulu. 
Kalevankankaalla sijaitsevat Mikkelin merkittävimmät urheilun mahdollistavat paikat, kuten Saimaa Stadiumi -monitoimiareena, Kalevankankaan kaksi jäähallia, useiden kilometrien pituiset pururadat, joissa on talvisin hiihtoladut, Mikkelin ravirata, jossa sijaitsee myös kaksi jalkapallokenttää, sekä tennis-, salibandy-, squash- ja kuplahalli.
Brigitte Zypries

Brigitte Zypries (s. 16. marraskuuta 1953 Kassel) on saksalainen sosiaalidemokraatti (SPD). Hän toimi sekä Gerhard Schröderin toisen hallituksen että Merkelin I hallituksen oikeusministerinä vuosina 2002–2009. Saksan liittopäiväedustajana Zypries on toiminut vuodesta 2005.
Koulutukseltaan Zypries on juristi. Hän opiskeli lakia vuosina 1972–1977 Gießenissä.
Keho aseena

Keho aseena ("Human Weapon") on yhdysvaltalainen kamppailulajeihin ja niiden historiaan perustuva ohjelma, jota juontavat MMA-vapaaottelija Jason Chambers ja painija/henkivartija Bill Duff. Nämä kaksi taistelulajeihin perehtynyttä miestä kiertelevät ympäri maailmaa esitellen yleisiä, toisinaan varsin erikoisia kamppailulajeja. Sarjaa esitettiin Suomessa lauantai-iltaisin JIM-kanavalta. Ohjelmaa esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2007.
Loeb Classical Library

Loeb Classical Library on Harvard University Pressin julkaisema kirjasarja, jossa julkaistaan merkittäviä antiikin kreikkalaisia ja latinankielisiä teoksia. Tekstit on julkaistu niin, että kreikan- tai latinankielinen alkuteksti löytyy jokaisen aukeaman vasemmanpuoleiselta sivulta, ja sananmukainen englanninkielinen käännös oikeanpuoleiselta sivulta.
Julkaisusarjan perusti ja sitä rahoitti alun perin James Loeb. Ensimmäiset niteet toimittivat T. E. Page, W. H. D. Rouse ja Edward Capps, ja ne julkaisi William Heinemann and company vuonna 1912. Tämän jälkeen on julkaistu kymmeniä uusia niteitä, ja vanhempia käännöksiä on myös uusittu useita kertoja. Harvard University Press on julkaissut sarjaa vuodesta 1989. Viime vuosina on julkaistu vuosittain neljästä viiteen uutta tai uudelleen toimitettua nidettä.
Sarja on tarkoitettu antiikin aikaisten tekstien saattamiseksi suuren yleisön saataville. Se ei kuitenkaan ole varsinaisesti tarkoitettu tutkijoille, koska alkuteksteistä puuttuu kriittinen apparaatti, eikä myöskään aivan tavallisille lukijoille, koska tekstien kieliasussa on pyritty enemmän sananmukaisuuteen kuin kielen sujuvuuteen.
Sarjassa kreikankielisten niteiden kannet ovat vihreät ja latinankielisten niteiden punaiset. Vuonna 2001 Harvard University Press alkoi julkaista lisäksi "I Tatti Renaissance Library" -nimistä sinikantista sarjaa, jossa julkaistaan alkukielisiä (yleensä latinankielisiä) teoksia keskiajalta ja renessanssiajalta.
Electric Funeral

Electric Funeral on B-puolen avauskappale Black Sabbathin levyllä "Paranoid".
Kappale alkaa raskaalla, naukuvalla riffillä jossa käytetään paitsi kitarassa myös bassossa normaalia enemmän wahwah-pedaalia. 
Sanoitus on Geezer Butlerin kolkkoa näkyä tulevaisuudesta. Kappale on aikakaudelleen eli jo lähestyvälle hippiajan lopulle (1970) tyypillinen näkemys ydintuhosta, jonka pelättiin - ei niin vahvasti kuin kymmenisen vuotta aiemmin - odottavan aivan nurkan takana: luottamus siihen, että korkeampi mahti estää tuhon viime hetkellä, paistaa viimeisestä säkeistöstä vahvana - aivan kuin ydinkauhu paistaa ensimmäisestä. 
Aiheesta muualla.
Black Sabbath - Electric Funeral - Live 1999 YouTubessa
Oxford Classical Texts

Oxford Classical Texts eli Scriptorum Classicorum Bibliotheca Oxoniensis on Oxford University Pressin julkaisema teossarja, jossa julkaistaan antiikin kreikkalaisia ja latinankielisiä teoksia alkukielillä kriittisellä apparaatilla varustettuna. Sarjassa ei kuitenkaan yleensä ole julkaistu luonnontieteellisiä ja matemaattisia teoksia.
Koska teossarja on tarkoitettu ennen kaikkea tutkijoille ja klassillista filologiaa vakavasti opiskeleville, kirjojen esipuheet ovat olleet perinteisesti latinaksi, eikä teoksissa ole käännöksiä eikä selityksiä, niin että kirjat ovat klassisilla kielillä alusta loppuun saakka. Joissakin uudemmissa niteissä, alkaen Sofokles-niteestä (1990), perinteestä on poikettu ja niteissä on myös englanninkielinen johdanto.
Radosław Sikorski

Radosław Tomasz "Radek" Sikorski (s. 23. helmikuuta 1963 Bydgoszcz) on puolalainen konservatiivipoliitikko, toimittaja ja Puolan ulkoministeri vuodesta 2023. Hän on aiemmin toiminut Puolan puolustusministerinä 2005–2007 ja ulkoministerinä 2007–2014. Hänet valittiin Vuoden 2019 vaaleissa Euroopan parlamenttiin, jossa hän toimi vuoteen 2023.
Elämä ja ura.
Sikorski toimi nuoruudessaan Solidaarisuus-liikkeessä. Vuonna 1981 hän jäi Puolan poliittisen ilmapiirin vuoksi työ- ja lomamatkaallaan Britanniaan. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Pembroke Collegessa filosofiaa, valtio-oppia ja taloustiedettä 1983–1986 suorittaen kandidaatin tutkinnon. Hän sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1984.
Vuosina 1986–1989 Sikorski toimi The Observerin, The Spectatorin ja The Sunday Telegraph -lehtien sotakirjeenvaihtajana Afganistanissa ja Angolassa. Sikorski haastatteli muiden muassa Jonas Savimbia ja Gulbuddin Hekmatyaria. Hän voitti Afganistanissa ottamastaan valokuvasta vuoden 1988 World Press Photo -palkinnon Spot news -sarjassa. Vuosina 1988–1990 hän oli myös National Review’n ulkomaankirjeenvaihtaja.
Vuonna 1990 Sikorski toimi Rupert Murdochin neuvonantajana Puolassa tehdyissä investoinneissa. Hän palasi Puolaan vuonna 1992. Sikorski oli tukenut Lech Wałęsaa presidentiksi. Hän pääsi varapuolustusministeriksi Jan Olszewskin hallitukseen ja oli varaulkoministerinä Jerzy Buzekin hallituksessa.
Vuosina 2002–2005 Sikorski oli tutkijana yhdysvaltalaisessa American Enterprise Institutessa Washingtonissa sekä New Atlantic Initiativen johtajana. Hän palasi Puolaan puolustusministeriksi 2005. Hän erosi tehtävästä 5. helmikuuta 2007. Eron syyksi arveltiin erimielisyyksiä pääministeri Jaroslaw Kaczyńskiin ja sotilastiedustelun päällikön Antoni Macierewiczin kanssa. Sikorski erosi Laki ja oikeus -puolueesta ja siirtyi Kansalaisfoorumiin vuoden 2007 vaaleissa. Vaalien jälkeen hänestä tuli Donald Tuskin hallituksen ulkoministeri.
Sikorski tunnetaan Yhdysvaltain ystävänä ja Venäjän arvostelijana. Hän tuki Puolan jäsenyyttä Natossa ja Euroopan unionissa. Sikorski vertasi puolustusministerinä kirjoituksessaan Financial Times -lehdessä 29.5.2007 Venäjän–Saksan kaasuputkihanketta Molotov–Ribbentrop-sopimukseen. Venäjä, Saksa ja Euroopan komissio tuomitsivat väitteet. 20. elokuuta 2008 Sikorski allekirjoitti sopimuksen Puolaan sijoitettavasta Yhdysvaltain ohjuspuolustuksen ohjustukikohdasta.
Yksityiselämä.
Sikorski on naimisissa yhdysvaltalaisen historioitsija-toimittaja Anne Applebaumin kanssa.