Isaac Hayes

Isaac Lee Hayes Jr. (20. elokuuta 1942 Covington, Tennessee, Yhdysvallat – 10. elokuuta 2008 Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen soul-laulaja, näyttelijä, lauluntekijä ja sovittaja. Hän myös antoi äänensä koulun keittäjä Chefille animaatiosarjassa "South Park" sen jälkeen, kun toinen matalaääninen soul-legenda Barry White kieltäytyi roolista.
Elämä ja ura.
Hayes syntyi Covingtonissa, Tennesseessä. Hänen vanhempansa kuolivat pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hän kasvoi isovanhempien hoivissa. Hayes aloitti laulamisen viisivuotiaana kotikirkossaan, ja pian tämän jälkeen hän opetteli soittamaan pianoa, urkuja ja saksofonia.
Levytysura alkoi vuonna 1962 yhtyeessä The Mar-Keys, jossa Hayes soitti saksofonia. Pian Hayes julkaisi esikoislevynsä "Presenting Isaac Hayes", joka ei kuitenkaan menestynyt erityisemmin. Hayesin varsinainen läpimurtoalbumi oli vuonna 1969 ilmestynyt "Hot Buttered Soul", ja kyseinen albumi myös vakiinnutti Hayesin omaperäisen ulkoasun, johon kuului muun muassa suuret aurinkolasit ja kultaketjut. Isaac Hayes itse asiassa edelsi 1980- ja 1990-luvuilla noussutta gangsta rap -muotia, johon kuului samantapaisia pukeutumisen osatekijöitä.
Elokuvan "Shaft – kivikova dekkari" soundtrackin nimikappale on Hayesin tunnetuin kappale, ja hän sai siitä Oscarin. Sen jälkeiset vuodet olivat hänen uransa parhaita. "Black Moses" (1971) oli kaupallisesti lähes yhtä suuri menestys kuin edeltäjänsä. Vuonna 1975 Hayes perusti oman Hot Buttered Soul Records -levy-yhtiön, mutta huonosti menestyneet albumit aiheuttivat vararikon vuonna 1976. 1970-luvun lopulla Hayes yritti comebackia, mutta levy "A Man and a Woman" (1977) ei myynyt erityisen hyvin. 
Hip hopin suosion myötä myös Hayesin ura sai jälleen vauhtia, mutta varsinainen paluu tapahtui vuonna 1998 "South Park" -sarjassa Jerome ”Chef” McElroyn ääniroolissa. Hayesin laulama Chocolate Salty Balls -single nousi Britannian singlelistan ykköseksi.
Hayes nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2002. Vuonna 2013 "Shaft"-elokuvan soundtrack-albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä. Se ja albumi "Hot Buttered Soul" (1969) pääsivät vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Hayes näytteli yli 60 elokuvassa ja tv-ohjelmassa, usein itseään mutta myös itseään muistuttavissa rooleissa. 1970- ja 1980-luvuilla Hayes esiintyi joissain televisio-ohjelmissa, kuten "The Rockford Files" ja "The A-Team". Pääosaa hän esitti elokuvassa "Truck Turner" (1974) ja sivuosaa elokuvassa "Pako New Yorkista" (1981) sekä esiintyi sivurooleissa monissa muissa elokuvissa. Vuonna 2004 Hayes esiintyi pienessä roolissa Jaffa Tolokina "Tähtiportissa". Seuraavana vuonna hänellä oli rooli kriitikoiden suosimassa elokuvassa "Hustle &amp; Flow".
Hayes kuoli 10. elokuuta 2008. Hänen vaimonsa löysi hänet kotoa lattialta juoksumaton vierestä. Hänet vietiin sairaalaan, jossa hänet todettiin kuolleeksi. Hänellä oli ollut sydänvaivoja, mutta kuolinsyyksi on ilmoitettu aivohalvaus. Hayes oli ennen kuolemaansa saanut valmiiksi oman roolinsa elokuvassa "Soul Men" ja oli tekemässä uutta albumia Stax-merkille.
Hayes oli tunnettu skientologi. Hän jätti "South Park" -sarjan, koska sarja oli satirisoinut skientologian oppeja.
Hayes on esiintynyt Suomessa ja viimeinen esiintyminen oli Pori Jazzissa 1996.