tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gigi D’Agostino

Gigi D’Agostino (oikealta nimeltään Luigino Celestino di Agostino, s. 17. joulukuuta 1967 Torino, Italia) on italialainen DJ ja musiikkituottaja. Vuonna 1986 hän aloitti uransa italodisko-DJ:nä, ja julkaisi ensimmäisen miksauksensa "Psychodelic". Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluvat mm. cover -versio englantilaisen Nik Kershawin kappaleesta The Riddle, sekä kappaleet L'amour Toujours (I'll Fly With You) ja La Passion.
Werner Israel

Werner Israel (4. lokakuuta 1931 Berliini, Saksa – 18. toukokuuta 2022 Victoria, Kanada) oli kanadalainen fyysikko. 
Israel syntyi Saksassa, mutta hän kasvoi pääosin Etelä-Afrikan Kapkaupungissa ja opiskeli Kapkaupungin yliopistossa. Filosofian tohtoriksi hän valmistui Dublinin Trinity Collegesta. Ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1996 hän työskenteli myös fysiikan professorina Albertan yliopistossa Kanadassa. 
Israel kirjoitti kollegansa Stephen Hawkingin kanssa kaksi oppikirjaa: "General Relativity: An Einsteinian Centenary Survey" ja "300 Years of Gravity". 
Israel oli Royal Society of Canadan sekä brittiläisen Royal Societyn jäsen, minkä lisäksi hänellä on arvonimi Order of Canadassa.
Over the Hills and Far Away (Led Zeppelinin kappale)

”Over the Hills and Far Away” on Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin albumilla "Houses of the Holy" vuonna 1973. Samana vuonna se esitettiin Madison Square Gardenissa konsertissa, joka taltioitiin ja julkaistiin myöhemmin DVD:nä.
Kappaleen rakenne.
Kappale alkaa kitaristi Jimmy Pagen kitarasoitolla. Kohdassa 1:27 alkaa kertosäe, jossa basso ja rummut tulevat mukaan. Kappale rakentuu vähän ajan kuluttua matalaan sooloon, joka päättyy kitarasoittoon. Kappale palaa sen jälkeen takaisin kertosäkeeseen ja sen jälkeen kerrostalon rappukäytävässä soitettuun päätöselementtiin.
Juho Jokinen (jääkiekkoilija, 1976)

Juho Jokinen (s. 23. helmikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka on pelannut jääkiekon SM-liigan 1994–1995 JYPssä, mutta siirtyi sen jälkeen TPS:ään Turkuun
Jokinen on aloittanut peliuransa Jyväskylän JYP:ssä. Jokinen on edustanut Suomea myös 18- ja 20-vuotiaiden nuorten maajoukkueissa. Hän on JYP:n jälkeen pelannut Kiekko-67:ssa Turussa, TPS:ssä, Porin Ässissä, Pelicansissa, Kuopion Kalpassa, kunnes kaudella 1999–2000 hän siirtyi Ranskaan.
Kaisu Koivisto

Kaisu Koivisto (s. 8. kesäkuuta 1962 Seinäjoki) on suomalainen kuvataiteilija. Helsingissä asuva ja työskentelevä Koivisto on tullut tunnetuksi ennen kaikkea eläinmateriaaleista tekemistään installaatioista. Hänen työskentelyssään on kaksi juonnetta – kierrätysmateriaalien ja esineiden fyysisyys ja toisaalta valokuvan ja videon etäännyttävä ominaisuus. Hän käyttää valokuva- ja videoteoksissaan usein materiaaleja, joita on konkreettisesti hänen installaatioissaan ja esineteoksissaan. Tunnusomaista niille on ihmisen ja eläimen tai luonnon suhteen pohtiminen.
Ura.
Koivisto käsittelee teoksissaan aiheita, jotka liikkuvat historian, ekologian, turismin ja estetiikan rajapinnoilla. Hän tarkastelee luonnon ja kulttuurin liitoskohtia: tapoja, joilla ihminen pyrkii valjastamaan luontoa omiin tarpeisiinsa. Eläintematiikka on kulkenut pitkään mukana Koiviston tuotannossa. Hän on hyödyntänyt teoksissaan muun muassa teurasjätettä, kuten lehmän sarvia.
Koiviston teoksissa on surrealistinen pohjavire: esineet eivät ole sitä, miltä ensi silmäyksellä näyttävät. Yllättävät aiheen ja materiaalin yhdistelmät ja ambivalentti kauneus ovat leimallisia Koiviston teoksille: samanaikainen houkuttelevuus ja vastenmielisyys, synteettinen ja orgaaninen, henkisyys ja materiaalien korostunut fyysisyys. ”Elämme esineiden ja materiaalien maailmassa. Kasvun ja hajoamisen prosessit näkyvät materiaaleissa, joita käytän teoksissani: naarmut, tahrat ja kulumat. Kierrätettyjä ja löydettyjä materiaaleja kuten vanhoja nahkatakkeja työstäessäni niihin tulee yksi elinkaaren osa lisää,” kertoo Koivisto.
Kaisu Koivisto valittiin vuonna 1996 Vuoden nuoreksi taiteilijaksi, jolloin hänellä oli Tampereen taidemuseossa laaja näyttely. Koiviston teoksia on useissa kokoelmissa. 
Koivisto on valmistunut Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1982 ja Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi vuonna 2009.
Koiviston teoksia on ollut esillä muun muassa Venetsian biennaalissa, taidemuseo Kumussa, Kiasmassa, Wäinö Aaltosen museossa ja Turun taidemuseossa. Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Galleria Brondassa, Galleria Heinossa ja Galleria Sculptorissa. Hänen näyttelynsä "New Yorkin lehmät: lajin palauttaminen" (Cows in New York City: Reintroducing the Species) kiersi muun muassa New Yorkissa, Australiassa ja Porin taidemuseossa.
Richard Lynn

Richard Lynn (20. helmikuuta 1930 – 2023) oli Ulsterin yliopiston professori, joka tutki erityisesti älykkyyttä, rotujen ja sukupuolten välisiä eroja sekä eugeniikkaa. Lynn väitteli tohtoriksi psykologian alalta Cambridgen yliopistosta.
Lynn julkaisi lukuisia kirjoja älykkyydestä. Teoksissa "IQ and the Wealth of Nations" (2002) ja "IQ and Global Inequality" (2006) hän esittää yhdessä professori Tatu Vanhasen kanssa valtioiden varallisuuserojen olevan selitettävissä väestön älykkyysosamäärällä. Vuonna 2006 Lynn julkaisi kirjan "", johon on koottu eri väestöjen keskimääräiset älykkyysosamäärät. Hän myös yhdisti uskovaisuuden ja uskonnollisuuden alhaisempaan älykkyysosamäärään. Tätä hän perusteli muun muassa sillä, että tieteenharjoittajat ovat muita useammin ateisteja. Vuonna 2012 Lynn julkaisi pseudotieteenä pidetyn tutkimuksen, jossa hän todisti rotujen älykkyyden ja penisten pituuden välillä olevan yhteyden.
Lynn on tunnettu myös eugeniikan vankkana puolestapuhujana. Kirjassaan "Eugenics: A Reassessment" (2001) hän ennusti, että Kiina ajaa länsimaiden ohi, koska länsimaiden yksilönoikeuksien korostus ei mahdollista tehokasta eugeniikkaa. 
Vuonna 2004 Lynn julkaisi tohtori Paul Irwingin kanssa tutkimuksen, jonka mukaan miesten älykkyysosamäärä on keskimäärin viisi pistettä naisia korkeampi. "Nature"-lehti arvosteli Lynnin tutkimuksia naisten ja miesten välisistä älykkyyseroista kovin sanoin. "Naturen" mukaan Lynnin ja Irwingin tutkimuksen metodologia oli kelvoton, sillä he olivat valinneet aineiston tarkoitushakuisesti.
A Whole New World

”A Whole New World” on kappale Disneyn vuoden 1992 elokuvasta "Aladdin". Sen on säveltänyt Alan Menken ja sanoittanut Tim Rice. Kappale on balladi elokuvan päähenkilöiden, Aladdinin ja prinsessa Jasminen, yhteisestä matkasta uuteen maailmaan. Elokuvan kohtauksessa kappaleen laulavat Aladdinin ja Jasminen ääninäyttelijät Brad Kane ja Lea Salonga. He esittivät kappaleen myös vuoden 1993 Oscar-gaalassa. Kappaleen singlejulkaisulla sen esittävät Peabo Bryson ja Regina Belle.
"Aladdinin" suomenkieliseen jälkiäänitykseen kappaleen käänsi Pekka Lehtosaari nimellä ”Se on kuin yö”.
Palkintoja.
”A Whole New World” voitti vuoden 1992 parhaan laulun Oscar-palkinnon ja Golden Globe -palkinnon parhaasta kappaleesta. Kappale voitti myös Grammyn.
Julkaisut ja listasijoitukset.
Kappaleen singlejulkaisu ilmestyi 5. marraskuuta 1992 ja se saavutti ensimmäisen sijan Billboard Hot 100 -listalla 6. maaliskuuta 1993 ohittaen Whitney Houstonin kappaleen ”I Will Always Love You”, joka oli pitänyt listan kärkisijaa 14 viikkoa.
”A Whole New World” on ainoa Disney-kappale, joka on saavuttanut ensimmäisen sijan Yhdysvaltain singlelistalla. Kappale on julkaistu myös Sonyn vuonna 1999 julkaisemalla albumilla "All Time Greatest Movie Songs".
Kansainvälisesti.
Kuten useimmat Disney-kappaleet, myös ”A Whole New World” on käännetty useille eri kielille sitä mukaa, kun elokuva on julkaistu eri maissa.
Läkerol

Läkerol on alkujaan ruotsalainen makeispastilli, jota valmistaa Cloetta. Pastilleja on saatavilla useissa mauissa.
Historia.
Läkerol-tuotemerkin perusti gävleläinen myyntimies Adolf Ahlgren vuonna 1909. Nimi tulee ruotsin sanasta ”läker” (). Alun perin tuotemerkillä myytiin antiseptistä nestettä. Pastilleihin on kuvattu A-kirjain Ahlgrenin mukaan.
Läkeroleja alettiin myydä Ruotsissa vuonna 1909 ja Suomessa vuonna 1912.
Vuonna 2001 Läkerol Plus -pastilli seurasi Xylifresh-purukumin jäljissä toiseksi suomalaiseksi valmisteeksi, joka sai Elintarvikkeiden tutkimussäätiön hyväksynnän funktionaaliseksi eli terveysvaikutteiseksi elintarvikkeeksi. Tuotteen ominaisuudet arvioi tieteellinen professorineuvosto. Leaf Oy:n kehittämä pastilli oli aikaisemmalta nimeltään Xylitol Plus. Makeisen sisältämä ksylitoli alentaa hampaiden reikiintymisen riskiä ja pastillin pureskelu lisää syljeneritystä suussa. Läkerol Plus oli Suomen kolmanneksi myydyin pastilli Mynthonin ja Sisun jälkeen, sen markkinaosuus oli 13 prosenttia. Vuonna 2002 Läkerol Plus -tuotteen uudeksi nimeksi tuli Läkerol Dents.
2000-luvun alussa Läkeroleja ei ollut myynnissä Suomessa, mutta Leaf toi sen vuonna 2007 takaisin manner-Suomeen, ja sitä alettiin markkinoida 18–39-vuotiaille.
Markkinointi.
Läkeroleja on myyty Skandinavian lisäksi Sveitsissä, Alankomaissa, Belgiassa, Pohjois-Euroopassa ja Aasiassa kuten Singaporessa ja Hongkongissa. Läkerol-tuotteita on muitakin kuin makeispastilleja. Läkerol Classic oli kansainvälisesti yksi Leafin isoimpia brändejä.
Harri Sailas

Harri Sailas (s. 12. joulukuuta 1951) on suomalainen ekonomi ja työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen entinen toimitusjohtaja. Hän aloitti Ilmarisen toimitusjohtajana vuoden 2007 alussa, kun edellinen toimitusjohtaja Kari Puro jäi eläkkeelle. Vuodesta 2016 lähtien Sailas on toiminut Solidiumin hallituksen puheenjohtajana.
Sailas on toiminut Alkon hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014, Finavian hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2015 ja FinnHEMSin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2020.
Sailas valittiin Linnanmäen huvipuistoa hallinnoivan Lasten Päivän Säätiön hallituksen puheenjohtajaksi joulukuussa 2022.
Harri Sailas ilmoitti joulukuussa 2012 jatkavansa Ilmarisen toimitusjohtajana kevääseen 2015 asti. Samana vuonna hän täytti 64 vuotta.
Ennen Ilmarista Sailas toimi Nordea Pankin varatoimitusjohtajana. Hänellä on takanaan yli 30 vuoden mittainen pankkiura Nordea Pankissa ja sen edeltäjissä Merita Nordbankenissa, Merita Pankissa ja Kansallis-Osake-Pankissa.
Vuoden 2008 alusta Sailas on toiminut Helsingin seudun kauppakamarin puheenjohtajana. Hän on ehdottanut Helsingin seudun kuntien Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisen yhdistämistä. 
Lisäksi Sailas on lentokenttäyhtiö Finavian hallituksen puheenjohtaja.
Sailaksen asema oli esillä eduskunnan hallituksen kyselytunnilla helmikuussa 2012, jossa Finnairin valtion omistajaohjauksesta vastaava ministeri Heidi Hautala kyseenalaisti Sailaksen toiminnan Finnairin ja Ilmarisen johdossa asiassa, joka koski Mika Vehviläisen asuntokauppaa. 
Sailas asuu Ilmarisen omistamassa asunnossa, ja asuntoetu kuuluu hänen 487 228,62 euron peruspalkkaansa.
Sailas on kotoisin Nivalasta, jossa hän syntyi monilapsiseen perheeseen. Yksi hänen sisaruksistaan on valtiosihteeri Raimo Sailas. Veljekset ovat olleet Suomessa vaikuttavassa yhteiskunnallisessa asemassa, ja heillä on muun muassa kuntauudistuksesta ollut yhteinen näkemys. Kuntien palvelurakennetyöryhmässä istunutta Raimo-veljeään Harri Sailas neuvoi veljesten yhteishaastattelussa 2006 näin: ”Esityksen kannattaisi olla niin raju, jotta se olisi riittävän hyvä vesittyneenä.”
Roberto Di Donna

Roberto Di Donna (s. 8. syyskuuta 1968 Rooma) on italialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Di Donna voitti Atlantassa 1996 olympiakultaa 10 metrin ilmapistoolissa dramaattisten vaiheiden jälkeen. Ennen viimeistä laukausta johdossa ollut Kiinan Wang Yifu ampui vain 6,5 ja näin italialainen voitti kultaa 0,1 pisteen erolla. Wang pyörtyi tämän jälkeen ampumaradalle. Di Donna sai myös Atlantassa pronssia 50 metrin pistoolissa. Lisäksi hän on saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa henkilökohtaista pronssia 10 metrin ilmapistoolissa Milanossa 1994 ja joukkue hopeaa samassa lajissa Milanossa ja Sarajevossa 1989.
Eero Somervuori

Eero Somervuori (s. 7. helmikuuta 1979 Järvenpää) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on voittanut urallaan kaksi Suomenmestaruutta ja yhden Ruotsinmestaruuden. 
Ura.
Seuraura.
Somervuori debytoi Jokereiden SM-liigajoukkueessa vasta 16-vuotiaana kaudella 1995–1996, ja hänestä odotettiin jopa Teemu Selänteen manttelinperijää. Keväällä 1997 Somervuori voitti Jokereissa Suomen-mestaruuden. Tampa Bay Lightning varasi Somervuoden NHL:ään . Jokereissa pelatessaan mies ei kuitenkaan saanut vakiinnutettua kovin suurta roolia, joten hän lähti kevään 2000 jälkeen hakemaan peliaikaa HPK:sta. Hämeenlinnassa hänen kaksi parasta kautta sujuivat samassa ketjussa Tommi Santalan ja Antti Miettisen kanssa. Kyseinen kolmikko nousi yhdessä pelatessaan SM-liigan huipulle.
Somervuori lähti kaudeksi 2003–2004 Tampa Bay Lightningin organisaatioon yhden vuoden sopimuksella. Kausi meni kuitenkin farmissa Hamilton Bulldogsin riveissä, eikä näyttöpaikkaa NHL:stä tullut. Pohjois-Amerikan visiitti jäi vuoden pituiseksi, ja Somervuori palasi SM-liigaan Kärppien riveihin. Kausi 2004–2005 päättyi Kärppien mestaruusjuhliin, ja Somervuori voitti toisen kerran SM-kultaa.
Kärpistä Somervuori siirtyi Sveitsin pääsarjaan HC Ambrì-Piottaan, jossa pelasi kaksi kautta. Sveitsistä Somervuori siirtyi jatkamaan uraansa Ruotsiin. Kaudet 2007–2009 hän pelasi Elitserien-seura Färjestadissa. Keväällä 2009 hän voitti joukkueessa Ruotsin-mestaruuden. Somervuori oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies, muttei ollut tyytyväinen saamaansa peliaikaan, joten hän jätti joukkueen kauden jälkeen. Färjestadista Somervuori siirtyi Brynäsiin. Vuonna 2011 Eero Somervuori palasi Suomeen Helsingin IFK:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Pelattuaan HIFK:ssa lopulta kolme kautta hän siirtyi HPK:hon kaudeksi 2014–2015.
Somervuori teki elokuun 2017 lopussa maajoukkuetaukoon asti kestävän pätkäsopimuksen loukkaantumisista kärsineen Rauman Lukon kanssa, mutta ei kuitenkaan kerennyt pelaamaan kuin muutaman ottelun, kun hän loukkaantui itsekin. Lukko ei näin ollen enää jatkanut Somervuoren sopimusta vaan päästi hänet vapaille markkinoille.
Maajoukkueura.
Somervuori edusti Suomea useissa ikäkausimaajoukkueissa nuorten tasolla. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1996 ja 1997. Suomi voitti kultaa vuonna 1997 ja hopeaa 1996. Nuorten MM-kilpailuissa Somervuori edusti Suomea 1997, 1998 ja 1999. Vuonna 1998 Suomi voitti MM-kultaa, ja Somervuori valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Suomen aikuisten maajoukkueessa Somervuori ei ole pelannut yhtään arvoturnausta, mutta hän on edustanut Suomea kuitenkin monissa maaotteluissa ja Euro Hockey Tourin peleissä.
Tony Moore

Tony Moore on brittiläinen muusikko. Hän oli brittiläisessä heavy metal -yhtyeessä Iron Maidenissä vuonna 1977, mutta vain yhden konsertin ajan, koska Iron Maidenin perustajan Steve Harrisin mielestä koskettimet eivät sopineetkaan Iron Maidenin musiikkityyliin.
Moore aloitti Iron Maidenissä, mutta liittyi myöhemmin Cutting Crew -yhtyeeseen. Hän tuli tunnetuksi Kashmir Klub -musiikki-illan perustamisesta vuonna 1997. Vuonna 2010 hän sai Bascan Gold Badge -palkinnon.
Muonion kirkonkylä

Muonion kirkonkylä on Muonion kunnan kuntakeskus. Muonio sijaitsee Muonionjoen rannalla. Valtatie 21 (E8) ja kantatie 79 (Kittilään) risteävät Muonion kirkonkylällä. Kylältä on myös siltayhteys Ruotsiin, jossa ensin Muodoslompoloon, mistä tie nro 99 yhdistää pohjoiseen Karesuvantoon ja etelään Pajalaan.
Vuoden 2021 lopussa Muonion kirkonkylän taajaman väkiluku oli 1 179, ja sen pinta-ala oli 4,80 neliökilometriä.
Muonion kirkonkylällä on peruskoulu, lukio ja ammattikoulu. Lisäksi on ”hiihtolukio”, johon tulee oppilaita ympäri Suomea ja Suomen rajojen ulkopuoleltakin. Hiihtolukio on samassa rakennuksessa toimivien Muonion lukion ja Ammattiopisto Lappian yhteinen hiihtovalmennusryhmä "Ski College".
Karjasillan seurakunta

Karjasillan seurakunta on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Seurakunta toimii Oulun kaupungin Kaakkurin, Kastellin, Kaukovainion, Karjasillan ja Maikkulan alueilla. Seurakunnassa oli vuoden 2021 lopulla 32 588 jäsentä.
Historiaa.
Karjasillan seurakunta aloitti toimintansa vuonna 1966. Oulun ja Oulujoen kunnan kuntaliitoksessa Oulun tuomiokirkkoseurakunta kasvoi, lisäksi Haukiputaan Pateniemen alue liitettiin siihen. Seurakuntaa pidettiin liian suurena, niinpä tuomiokirkkoseurakunnan ja Oulujoen seurakunnan yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että nämä kaksi seurakuntaa jaettaisiin neljäksi seurakunnaksi. Yksi näistä neljästä oli Karjasillan seurakunta. Kirkkohallitus ja valtioneuvosto vahvistivat päätöksen kesällä 1965 ja jako astui voimaan vuoden 1966 alusta.
Herätysliikkeet.
Vanhoillislestadiolaisuuden ydinkannatus on keskittynyt erityisesti Oulun ympäristöön. Oulu on vanhoillislestadiolaisen suunnan luonnollinen keskuspaikka. Suhteessa kaupungin väkimäärään kannatus on ympäristöä vähäisempi. Myös muilla lestadiolaissuuntauksilla on Oulussa omat kannattajaryhmänsä. Muista herätysliikkeistä Oulussa toimivat myös kansanlähetys ja herännäisyys sekä jossain määrin evankelinen herätysliike.
Papisto.
Seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra oli Aarno Seppo. Karjasillan seurakunnan nykyinen kirkkoherra on Juhani Lavanko, joka toimii myös Oulun seurakuntayhtymän yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtajana. 
Kirkkoherrat.
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Karjasillan seurakunnan kirkkoherroina:
Nylands Svenska Ungdomsförbund

Nylands Svenska Ungdomsförbund on Uudellamaalla sijaitsevien suomenruotsalaisten nuorisoseurojen keskusjärjestö. Se perustettiin Helsingissä 13. marraskuuta 1905.
NSU:ta edelsi uusimaalaisten nuorisojärjestöjen yhteistyöelin Centralutskottet, joka toimi vuosina 1898-1905. Centralutskottet perustettiin 11. kesäkuuta 1898 Porvoossa samaan aikaan pidettyjen laulu- ja musiikkijuhlien yhteydessä. Vanhimmat Uudellamaalla yhä toimivat nuorisoseurat perustettiin jo 1890-luvulla, kuten esimerkiksi Hembygdens Vänner, joka perustettiin 1892 ja toimii yhä Snappertunassa. Suomessa nuorisoseuratyö on valtion tukemaa toimintaa, jota harjoitetaan jokaisessa Suomen kunnassa.
Nuorisoseuratoiminnassa keskeisellä sijalla ovat olleet useissa kylissä sijaitsevat nuorisoseuratalot. Opetusministeriö on tukenut nuorisoseuratalojen korjauksia ja ylläpitoa vuodesta 1978 alkaen. Kyseinen valtion tuki on kanavoitu 1990-luvulta alkaen Suomen Kotiseutuliiton vuosittain antamaksi avustukseksi.
NSU:n jäsenmäärä on kasvanut vuoden 1970 noin kymmenestä tuhannesta jäsenestä ennätykseensä 22 152 jäseneen vuonna 1992. Sittemmin jäsenmäärä on hiukan laskenut mutta on yhä noin 20 000 henkilöä. NSU:hun kuuluu jäsenyhdistyksinä 110 paikallista nuorisoseuraa. Luku on myös hiukan laskenut aiemmista 120:stä jäsenseurasta.
NSU tukee myös alueellista amatööriteatteritoimintaa ja yhdistyksen tuen alaisuudessa on tällä hetkellä viisi kesäteatteria Uudellamaalla:
Jani Nieminen

Jani Ensio Nieminen (s. 28. heinäkuuta 1987 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti viimeksi Suomi-sarjassa pelaavaa Kiekko-Espoota.
Ura.
Nieminen oli jo 17-vuotiaana ensimmäisen kerran mukana HIFK:n liigajoukkueen luukkuvahtina. Läpimurtonsa hän teki kauden 2007–2008 lopussa, kun hän pääsi pelaamaan kuusi runkosarjaottelua sekä seitsemän pudotuspeliottelua. Nieminen on historian ensimmäinen SM-liigamaalivahti, joka on pelannut nollapelin sekä ensimmäisessä runkosarja- että playoff-ottelussaan. Lisäksi hän johti kaudella 2008–2009 maalivahtitilastoa samaan aikaan sekä Mestiksessä että SM-liigassa. Kaudet 2010–2012 Nieminen pelasi Tapparassa ja kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi SaiPaan.
Nieminen aloitettua kauden 2012-2013 SaiPassa hyvin, KHL-joukkue Ak Bars Kazan hankki hänet tammikuussa 2013. Nieminen pelasi kauden aikana Kazanissa vain kaksi runkosarjaottelua. Hänen sopimuksensa purettiin kauden jälkeen. Syyskuussa hän teki vuoden sopimuksen Bluesin kanssa. Sopimuksessa oli myös optio kaudesta 2014-2015, jonka Blues myöhemmin käytti. Kaudella 2013-2014 Nieminen pelasi kahdeksan nollapeliä.
Juuso Oinonen

Juuso Oinonen (s. 28. joulukuuta 1988 Joensuu) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, jonka nykyinen seura on Mestis-joukkue SaPKo.
Oinonen on Jokipoikien kasvatti. Oinonen pelasi HIFK-urallaan lähinnä joukkueen a-junioreissa, mutta on myös muutaman kerran käväissyt SM-liigajoukkueen vaihtopenkillä luukkuvahtina. Syksyllä 2006 Oinonen torjui jopa puoli ottelua ottelussa Pelicansia vastaan. HIFK:sta hän siirtyi Jokipoikiin ja sieltä edelleen SaPKoon.
Oinonen oli ilmoittanut vuonna 2012 lopettavansa uransa, mutta jatkoi silti vielä pelaamista II divisioonan Kiekkokoplissa. Hän palasi kuitenkin tammikuussa 2013 SaPKoon loppukauden kestävällä sopimuksella, kun joukkue etsi maalivahtia Antti Pesosen siirryttyä HPK:n harjoitteluvahvuuteen.
Austen-konepistooli

 
Austen (lyh. "Australian Sten") on Australiassa toisen maailmansodan aikana valmistettu konepistooli. Austenin rakenne on yhdistelmä brittiläisen Sten- ja saksalaisen MP-40 -konepistoolin rakenteesta.
Australialaisten joukkojen Pohjois-Afrikassa sotasaaliiksi saamia MP-40 -konepistooleja kuljetettiin Lithgowin asetehtaalle Austenin kehittelyjä varten. Asetta valmistettiin vuosien 1942 - 1944 aikana Mk I -mallina 19 914 ja Mk II -mallina 200 kappaletta. 
Australialaiset joukot eivät pitäneet aseesta ja suosivat sen sijaan Owen-konepistoolia.
Piirakka

Piirakka on suolainen tai makea leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori ja täyte. Piirakan täyte voi sisältää esimerkiksi hedelmiä, lihaa, kalaa, kasviksia, juustoa, kermaa, suklaata, pähkinöitä tai muita makeita tai suolaisia aineksia. Piirakat voivat olla avonaisia, jolloin vuoka peitetään taikinalla ja täyte asetetaan sen päälle, tai kuorellisia, jolloin vuokaan asetetun täytteen päälle tehdään taikinakuori tai täyte asetetaan kokonaisuudessaan kuoren sisään.
Joissakin kielissä erotetaan eri piirakkalajit nimellä, esimerkiksi ruotsin kielessä "paj" ja "pirog". Piirakkaa muistuttavia ruokia on Ranskalainen "pâté", murekeruoka, joka on joskus on tehty taikinakuorella, melkein kuin monet piirakat. Piirakoihin kuuluvat myös pasteijat, joita ovat Espanjasta tuleva "empanada" ja Intiasta tuleva "samosa". . Piirakka voi olla pienoismuoto voileipäkakusta, jolloin puhutaan voileipäpiirakasta tai salaattipiirakasta. Tällainen on esimerkiksi italialaiseen tyyliin tehty salaattipiirakka, joka sisältää pestoa, basilikanlehtiä, tomaattia ja mozzarellajuustoa. Piirakoita on moneen lähtöön. Suolaisia piirakoita on brunsseihin sopivista juhannusjuhliin sopiviin ja kasvispiirakoista lihapiirakoihin. Kasvispiirakoita ovat porkkanapiirakka, perunapiirakka ja kaalipiirakka, joka on Suomessa perinneruoka ja josta Etelä-Karjalassa ja inkeriläisten keskuudessa tunnetaan umpinainen versio. Kaalipiirakka on Venäjällä suosituimpia ja tunnetuimpia piirakoita. Myös makeita piirakoita on monenlaisia. Niissä on marja- ja hedelmäpiirakoita sekä rahka-, suklaa-, tosca- ja kinuskipiirakoita.
Lanchester (konepistooli)

 
Lanchester oli vuosina 1940-1944 valmistettu brittiläinen kopio saksalaisesta MP28 -konepistoolista. "Sterling Armament Company" valmisti George Herbert Lanchesterin suunnittelemaa asetta ensin kerta- ja sarjatulta ampuvana Mk I ja myöhemmin pelkkää sarjatulta ampuvana Mk I* malleina.
Ruusutarha

Ruusutarha (myös rosario tai rosarium) tarkoittaa puutarhaa tai puistoa, jossa kasvaa useita erityyppisiä ruusuja. Mukana on sekä jalostettuja lajikkeita että jalostamattomia luonnonlajeja. Ruusutarhat ovat usein avoinna yleisölle. 
Suomalaisia ruusutarhoja.
Suomalaisia ruusutarhoja ovat muun muassa:
Jaakko Lepola

Jaakko Lepola (s. 14. maaliskuuta 1990 Espoo, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Pelaajaurallaan hän on edustanut muun muassa FC Honkaa ja FC Lahtea. Kaudesta 2022 alkaen Lepola on edustanut FC Pelifiilistä.
Pierre Claude François Daunou

Pierre Claude François Daunou (18. elokuuta 1761, Boulogne-sur-Mer, Departement Pas-de-Calais – 20. kesäkuuta 1840 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, historioitsija ja arkistonhoitaja. 
Vuonna 1792 Danou valittiin kansalliskonventtiin, jossa hän muun muassa äänesti Ludvig XVI:n kuolemantuomiota vastaan ja joutui girondisti-suhteidensa vuoksi vankilaan. Myöhemmin hän oli yksi tärkeimmistä Ranskan vuoden III perustuslain kirjoittajista, valittiin viidensadan neuvostoon ja toimi useaan otteeseen sen puhemiehenä. Danou oli luomassa Ranskan instituuttia, jonka rakenteen hän suunnitteli. 1800-luvulla hän toimi keisarikunnan arkistonhoitajana. Vuodesta 1819 alkaen hän hoiti 1530 perustetun Collège de Francen historian ja estetiikan professuuria. 
Daunoun luennot koottiin hänen kuolemansa jälkeen ja julkaistiin 1842–1846 20-osaisena teoksena nimellä "Cours d’études historiques", (Historian tutkimuskurssi). Pääasiallisina aiheina ovat lähdekritiikki ja historian kirjoittamisen oikeat työtavat.
Matt Hussey

Matt Hussey (28. toukokuuta 1979 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi uransa alkuvuosina lähinnä AHL-liigassa ja suuntasi sitten Eurooppaan, ossa pelasi Suomessa, Saksassa, Slovakiassa ja Ranskassa.
Pelaajaura.
Hussey aloitti uransa Wisconsinin yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Pittsburgh Penguins varasi hänet ensimmäisen yliopistokauden jälkeen viimeisellä kierroksella numerolla 254 1998. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Pittsburghin farmijoukkueeseen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin, jossa pelasi kauden 2005–2006 loppuun asti. Hussey sai kokeilla kahdesti pelaamista NHL:ssä kausina ja , jolloin sai yhteensä 16 ottelua peliaikaa. Tuolta ajalta ovat hänen ainoat NHL:ssä tehdyt pisteet.
Kaudeksi Hussey teki sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa, ja pelasi joukkueessa tehottomat viisi ottelua. Pääosan kaudesta hän pelasi Detroitin farmissa Grand Rapids Griffinsissä. Hussey jatkoi AHL-liigassa seuraavankin kauden Lake Erie Monstersin joukkueessa.
Hussey siirtyi SM-liigaan kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi Jokereissa. Lyhyen Jokerit-visiitin jälkeen Hussey lähti kaudeksi 2008–2009 DEL-liigassa pelaavaan Straubing Tigersiin. Vuonna 2009 hän siirtyi saman liigan ERC Ingolstadtiin.
J. M. DeMatteis

John Marc DeMatteis (s. 15. joulukuuta 1953) on sarjakuvakäsikirjoittaja, jonka töitä on nähty Suomessakin supersankarisarjakuvissa. DeMatteis on intialaisen gurun Meher Baban seuraaja.
Mike Ploog

Mike Ploog (s. 1942 Minnesota, Yhdysvallat) on kuvakäsikirjoittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka on tehnyt kuvasuunnitelmia elokuviin, piirtänyt Marvel Comicsin kauhusarjakuvia ja kuvittanut Joulupukin elämästä kertovan sadun. Hän on ollut mukana luomassa monia Marvelin kauhuteemaisista hahmoista, kuten Otuksen, Aaveajajan ja Ihmissuden yössä.
Dundeen yliopisto

Dundeen yliopisto on Dundeessa, Skotlannissa sijaitseva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1881. Maineeltaan yliopisto on yksi Skotlannin parhaita, ja sille onkin myönnetty kunniamainintoja esimerkiksi opetuksen tasosta. 
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Dundeen yliopisto ylsi vuonna 2016 sijalukuluokkaan 201–300. Tämä tarkoitti Ison-Britannian 22.–28. parhaiten sijoittuneen yliopiston asemaa.
Yliopisto on jakautunut neljään collegeen, jotka puolestaan jakautuvat eri alojen laitoksiin. Se tarjoaa monipuolista opetusta niin tieteen, taiteen kuin tekniikankin saralla.
Yliopistossa ovat opiskelleet tai työskennelleet muiden muassa lääketieteen Nobelilla palkittu James W. Black, kirjailija Kate Atkinson, BBC:n toimittaja Alan Johnston sekä joukko muita merkittäviä brittiläisiä henkilöita. Opiskelijoiden valitsemina rehtoreina ovat toimineet esimerkiksi Clement Freud (1974–1980) ja Stephen Fry (1992–1998).
Erik Söderblom

Erik Arne Söderblom (s. 14. elokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen teatteri- ja oopperaohjaaja. Hän toimi Helsingin juhlaviikkojen toiminnanjohtajana 2009–2015 ja aloitti Espoon kaupunginteatterin johtajana elokuussa 2017.
Söderblom aloitti taiteellisen työskentelynsä muusikkona ja orkesterinjohtajana Helsingin kamarijousissa. Hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja oopperaohjausta Münchenissä. Teatteriohjaajaksi hän valmistui Teatterikorkeakoulusta. 
Vuosina 1988–1990 hän toimi ohjaajana Turun Kaupunginteatterissa ja vuodesta 1991 lähtien Q-teatterissa Helsingissä. 1995–2001 hän vaikutti Q-teatterin hallituksen puheenjohtajana sekä myös yhdessä tuottaja Jukka Hytin kanssa perustamansa Q-teatterin Baltic Circle -teatterifestivaalin taiteellisena johtajana. 
Hän on toiminut Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisen laitoksen näyttelijäntyön määräaikaisena professorina vuosina 2001–2010 sekä 2005–2009 myös koulun vararehtorina.
Erik Söderblomin veli on kapellimestari Jan Söderblom. Heidän isänsä oli kapellimestari Ulf Söderblom.
Sylvia Louise Engdahl

Sylvia Louise Engdahl (s. 1933 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Engdahl oli vakuuttunut siitä, että avaruusmatkailu oli tarpeellista ihmiskunnan säilymisen kannalta, joten hän päätti ryhtyä kirjoittamaan avaruuskirjoja nuorille. Hänen esikoisteoksensa "Enchantress from the Stars" ilmestyi vuonna 1970, ja sen uusittu laitos julkaistiin 2001. Suomeksi se on julkaistu nimellä "Lumotar" (Tammi, 2003). Sen uutta tulemista auttoi vuonna 1990 saatu Phoenix-palkinto. Kyseinen palkinto myönnetään 20 vuotta aiemmin julkaistulle erinomaiselle teokselle, joka ei julkaisuajankohtanaan ole saanut palkintoa.
Engdahl ei painota kirjassaan tekniikkaa, vaan teos on luonteeltaan pohdiskeleva satu. Kirjailija hyödyntää perusasetelmassaan lohikäärmeen surmaamiseen liittyviä taruja.
Pelipeitto

 Pelipeitto Oy Kustannus on turkulaisen Harri Kumpulaisen pienkustantamo. Yritys julkaisee kirjallisuutta nimellä Turbator.
Harri Kumpulainen on julkaissut nimellä Harri Erkki useita humoristisesti painottuneita scifinovelleja. Näitä on koottu kokoelmaan "Pitkä jauntti" (Turbator / Pelipeitto Kustannus, 2007.) Hän on julkaissut myös muun muassa kuvitteellisen elämäkerran "Mahdollinen elämä" ja kirjoittanut näytelmiä.
Kumpulaisen mukaan spekulatiivinen fiktio tarjoaa kirjoittajille hyvät mahdollisuudet nykyajan erittelyyn – etäännyttämällä voi tehokkaasti käsitellä kipeitäkin aiheita kiihkottomasti. Paras tieteis- ja fantasiakirjallisuus käsittelee aina ihmistä ja ihmisen ongelmia, vaikka viekin tarinan avaruuteen tai rinnakkaismaailmaan. Kumpulaisen mukaan fantasian ja sadun lajityypit valitettavasti sotketaan usein keskenään. Aidossa fantasiassa tulee olla tarttumapinta todellisuuteen.
Kumpulaisen lausunnon mukaan Turbator ei tavoittele kirjamyynnillä taloudellista voittoa vaan kulttuurista voittoa. Sähkökirjojen julkaisuun Turbator ei aio ryhtyä.
Pellon seisake

Pellon seisake ("Pelto", ) oli Espoossa Espoon ja Kauklahden rautatieasemien välissä sijainnut rautatieliikennepaikka. Se avattiin 2. tammikuuta 1931. Seisaketta suunniteltiin lakkautettavaksi jo 1978, mutta läheisen pitkäaikaissairaalan toiveesta se säilyi paikallaan. L-juna pysähtyi Pellossa vain jos matkustaja kävi ilmoittamassa konduktöörille. Myös Y-juna pysähtyi tarvittaessa Pellon seisakkeella ennen vuotta 1988. Seisake lakkautettiin lopulta 28. toukokuuta 1995 vähäisten matkustajamäärien takia. Nykyisin Pellon seisakkeesta ei ole jäljellä juuri mitään, myös Pellon seisakkeella sijainnut tasoristeys poistettiin vuonna 2006. Muistona seisakkeesta oli vieressä oleva bussipysäkki, jossa pysähtyivät bussilinjat 168, 213 ja 242. Pysäkki poistui käytöstä 15.5.2023.
Jeppe Kofod

Jeppe Sebastian Kofod (s. 14. maaliskuuta 1974 Kööpenhamina) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Tanskan ulkoministerinä vuosina 2019–2022. Aiemmin hän toiminut meppinä sekä kansankäräjäedustajana. Hänellä on yhteiskuntatieteellinen koulutus Roskilden yliopistosta. Hänellä on myös hallintotieteellinen tutkinto Harvardista.
Vuonna 2008 Kofod joutui eroamaan kansankäräjien ulkopoliittisen komitean johdosta, kun oli paljastunut, että hän oli sosiaalidemokraattien nuorisojärjestön juhlissa sekaantunut 15-vuotiaaseen tyttöön.
Michel Faber

Michel Faber (s. 1960 Alankomaat) on kirjailija. Hän muutti lapsena vanhempiensa mukana Hollannista Australiaan, missä hän asui 25 vuotta. Nykyisin hän asuu Skotlannissa. Hän nousi kuuluisuuteen esikoisromaanillaan "Lihaa ja verta" (Under the Skin, 2000), joka yhdistää tieteiskirjallisuuden ja kauhukirjallisuuden elementtejä. "Veripunainen, lumivalkoinen" (The Crimson Petal and the White, 2002) on laaja romaani 1800-luvun lopun Lontoosta.
Sovitukset.
Vuoden 2001 teoksesta "Veripunainen, lumivalkoinen" tehtiin samanniminen neliosainen televisiosarja vuonna 2011. Sarjan tuotti BBC ja sen pääosissa ovat Romola Garai, Chris O'Dowd, Richard E. Grant ja Gillian Anderson.
Vuoden 2000 teoksesta "Lihaa ja verta" on tehty skotlantilainen elokuva "Under the Skin" vuonna 2013. Sen ohjasi Jonathan Glazer ja elokuvan pääosassa on Scarlett Johansson. Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 2013.
Androgeos

Androgeos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Kreetan kuninkaan Minoksen ja Pasifaen poika. Androgeos osallistui Panathenaian kisoihin, jossa hän voitti kanssakilpailijansa kaikissa lajeissa. Yleisimmän version mukaan Aigeus, Ateenan kuningas, juoni tämän vuoksi hänen kuolemansa; joko lähettämällä tätä vastaan Marathonin härän tai järjestämällä tämän taisteluun. Vaihtoehtoisen muunnelman mukaan hänet tappoivat hänen kanssakilpailijansa.
Minos epäili ateenalaisten järjestäneen poikansa kuoleman ja hyökkäsi Attikaan tehden suurta tuhoa. Rauhan ehtona Minos vaati ateenalaisia lähettämään hänelle joka yhdeksäs vuosi seitsemän nuorukaista ja seitsemän neitoa uhrattaviksi Minotaurokselle. Ateena kärsi tästä kunnes Theseus surmasi Minotauroksen.
Gamelan Hanuman

Gamelan Hanuman on vuonna 1986 perustettu suomalainen indonesialaista gamelan-musiikkia soittava orkesteri.
Yhtyeen perusti musiikkitieteilijä Reijo Lainela. Orkesterin nimi tulee Intian kansalliseepos Ramayanassa esiintyvän apinapäisen Hanuman-jumalan nimestä. Orkesteri harjoittelee Indonesian Helsingin suurlähetystössä.
Gamelan Hanuman on vuosien varrella kokenut useita muusikkovaihdoksia. Soittajia orkesterissa on vajaa parikymmentä. Yhtyeen johtaja Reijo Lainela on opiskellut gamelan-musiikkia indonesiassa. Hän on myös orkesterin ainoa alkuperäisjäsen.
Orkesterin käyttämät instrumentit ovat viisisävelisessä sléndro-vireessä sekä seitsemänsävelisessä pelog-vireessä olevia riippu gongeja ja gongisarjoja sekä metallofoneja neljässä oktaavissa. Soittimistoon kuuluu myös käsirummut, piikkiviulu, huilu ja sitrantapainen kielisoitin.
Vuodesta 1991 Gamelan Hanuman on myös esittänyt klassista indonesialaista Wayang Kulit -varjonukketeatteria kertojanäänen säestämänä.
Jari Sara

Jari Sara (s. 25. huhtikuuta 1989 Pattijoki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Sara debytoi FF Jaron edustusjoukkueessa Veikkausliigassa 2006. Paikkansa Jaron avauskokoonpanossa hän vakiinnutti kaudella 2011. 
Sara on pelannut 11 poikien maaottelua.
Vuolingon rautatieasema

Vuolingon rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelin Vuolingolla. Vuolinko avattiin liikenteelle 9. helmikuuta 1906. Asemarakennus valmistui 1925 ja sen on suunnitellut todennäköisesti Thure Hellström. Vuolingosta tuli Suomen ensimmäinen rautateiden kauko-ohjattu liikennepaikka vuonna 1955. Sinne asennettiin releasetinlaite, ja asemaa kauko-ohjattiin Mikkelistä. Onnistuneen kokeilun myötä Mikkeli–Pieksämäki-rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön huhtikuussa 1962. Henkilö- ja tavaraliikenne Vuolingolla lakkautettiin 1975 ja koko liikennepaikka lakkautettiin 1976. Se avattiin myöhemmin uudelleen, mutta lakkautettiin 2001, jolloin myös sivuraiteet suljettiin. Asema-alueen rakennukset siirtyivät Senaatti-kiinteistöille 2007.
Alan Dean Foster

Alan Dean Foster (s. 1946) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Foster kirjoitti George Lucasin käsikirjoituksen pohjalta ensimmäisen Tähtien sota -aiheisen kirjan, "Tähtien sota" -elokuvan (1977) romaaniversion, joka ilmestyi 1976, puoli vuotta ennen elokuvaa. Kirjailijaksi merkittiin George Lucas.
Foster kirjoitti myöhemmin romaanin "Mustan lordin paluu" (1978), joka oli ensimmäinen Tähtien sota -kirja, joka ei suorasti pohjautunut elokuviin. Teos perustui George Lucasin luonnoksiin siitä, millainen olisi ollut Tähtien sodan suoraan televisiolle tehty jatko-osa siinä tapauksessa, että ensimmäinen elokuva ei olisi menestynyt.
Odds &amp; Sods

Odds &amp; Sods on The Whon syyskuussa 1974 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen aiemmin julkaisemattomia kappaleita.
Polydor Records julkaisi vuonna 1998 albumin remasteroituna CD-versiona, jolle oli lisätty lisää ennenjulkaisemattomia tai muuten harvinaisia kappaleita.
Kappaleet.
Alkuperäinen vinyyliversio.
A-puoli
B-puoli
Cyrill Demian

Cyrill Demian (myös "Cyril" tai "Zyrill" "Dämian" tai "Damian", 1772–1847) oli armenialaissyntyinen piano- ja urkurakentaja, joka patentoi ensimmäisen "Akkordion"-nimellä kulkeneen harmonikan vapaalehdykkäkielisen esimuodon Wienissä 23. toukokuuta 1829.
Demianin Akkordion koostui sarjasta aeolinoja eli kahdesta huuliharpusta, jotka oli järjestetty puiseen laatikkoon ja varustettu palkeella ja koskettimistolla. Paljetta käytettiin oikealla kädellä. Näppäintä painettaessa saatiin aikaan sointu, eri sointu paljetta vedettäessä kuin työnnettäessä. Nimi Akkordion juontaa juurensa juuri kyseisestä sointuominaisuudesta.
Ägläjärvi

Ägläjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Loimolan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 10,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 88,6 neliökilometriä ja keskisyvyys 5,3 metriä.
Ägläjärvi on kapeikon kautta yhteydessä Kyläjärveen ja laskee Aittojoen kautta Salonjärveen. Kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, seipi, made, ahven ja kiiski.
Ägläjärvi kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaan Raja-Karjalaan. Suomelle kuuluessaan se sijaitsi Korpiselän kunnan itäosassa.
Ägläjärveä ympäröi aikaisemmin myös samanniminen kylä. Suomalaiset joukot valloittivat sen takaisin neuvostoliittolaisilta 22. joulukuuta 1939.
Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII

Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII () on Square Enixin kehitteillä oleva "Final Fantasy" -sarjan kokoelma, joka käsittää toistaiseksi viisi roolipeliä: "Final Fantasy XIII", "Final Fantasy XIII-2", "", "Final Fantasy Type-0" ja "Final Fantasy XV". Pelit perustuvat samaan mytologiaan, vaikka hahmonsa, juonensa ja ympäristönsä puolesta ne eivät liity toisiinsa (paitsi "Final Fantasy XIII" ja "XIII-2"). "Fabula Nova Crystalliksen" latinasta tuleva nimi tarkoittaa ”kristallin uutta tarinaa”.
Kehitys.
Projektin nykyisistä peleistä "Final Fantasy XIII" julkaistaan PlayStation 3:lle sekä Xbox 360:lle, "Final Fantasy XIII-2" ja "Final Fantasy Versus XIII" niin ikään PlayStation 3:lle ja "Final Fantasy Type-0" PlayStation Portablelle. "Fabula Nova Crystallikseen" on tarkoitus sisällyttää lähitulevaisuudessa julkistettavia nimikkeitä muillekin alustoille. Pelien ohella myös muut tuotteet ovat mahdollisia.
Kutakin peliä kehittävät kokoonpanoltaan toisistaan poikkeavat tuotantoryhmät, joilla on esimerkiksi eri ohjaajat, tuottajat ja säveltäjät. "Final Fantasy Versus XIII":a ohjaava Tetsuya Nomura tosin vastaa hahmosuunnittelusta kaikissa neljässä pelissä. Pelit ovat erilaisia myös mekaniikaltaan: "Final Fantasy XIII" edustaa edeltäjiensä tavoin vuoropohjaista konsoliroopeliä, kun taas "Final Fantasy Versus XIII" on painotukseltaan toiminnallisempi.
Yōichi Wada on ilmoittanut, että "Fabula Nova Crystallikseen" käytetään suunnilleen 100 miljardin jenin budjettia, joka on noin kaksinkertainen "Compilation of Final Fantasy VII":lle varattuun rahamäärään nähden. Wadan mukaan alasarjaa myös tuotettaisiin vuosikymmenen ajan.
Carl Friedrich Uhlig

Carl Friedrich Uhlig (1789 Chemnitz, Saksin herttuakunta – 1874) oli saksalainen klarinetisti ja soitinrakentaja.
Uhlig on tullut tunnetuksi rakennettuaan ensimmäisen saksalaisen "Konzertinan" 1834. Hän oli tutustunut Cyrill Demianin rakentamaan "Akkordioniin" matkallaan Wieniin. Koska hän ei pitänyt soittimen ominaisuuksista, hän päätti rakentaa oman.
Uhligin "Konzertina" oli neliönmuotoinen ja siinä oli viisi painiketta molemmilla puolilla. Kukin painike tuotti eri äänen riippuen palkeen käyttösuunnasta, joten sillä saatiin aikaan yhteensä 20 säveltä. Vuoteen 1840 mennessä Uhlig oli kasvattanut sävelten määrää 56:een, ja myöhemmin hän valmisti 60, 64 ja 76 säveltä tuottamaan kykeneviä soittimia. Hänen soitinmalliaan tuotettiin lähes muuttumattomana aina vuoteen 1900 saakka.
Uhligin työ loi perustaa saksilaiselle huuliharppu- ja harmonikkateollisuudelle, joka levisi myös Waldheimin, Klingenthalin ja Carlsfeldin kaupunkeihin. Hänen concertinamallistaan kehitettiin myöhemmin myös argentiinalaisen tangon soitin bandoneón. Soitinvalmistaja "Harmonikafabrik Lange/Uhlig" toimi Chemnitzissä yli 100 vuotta.
Owen-konepistooli

 
Owen on Australiassa toisen maailmansodan aikana valmistettu, Evelyn Owenin (1915–1949) vuonna 1939 suunnittelema konepistooli. Se on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum/Luger -kaliiperinen. 
Owenin rakenteen näkyvin erikoisuus on lippaan sijoittaminen pystyyn aseen päälle hiukan eteenpäin ja vasemmalle kallistettuna. Aseet naamiomaalattiin tehtaalla keltaisella ja vihreällä maalilla, myöhemmin tehdaskunnostetut aseet pinnoitettiin parkerisoinnilla.
Owen -konepistoolia valmistettiin Lysaghts Newcastle Worksin tehtaalla Port Kemblassa vuosien 1942–1944 välillä Mark 1-42-, Mark 1-43- (tai Mark 1 Wood butt (puutukki)) ja Mark 2 -malleina 45 433 kappaletta.
Australian joukot käyttivät Oweneita toisen maailmansodan jälkeen vielä sekä Korean että Vietnamin sodissa. Australian armeija korvasi sen 1960-luvulla F1-konepistoolilla.
F1-konepistooli

 
F1 on australialainen konepistooli. F1 -konepistoolia valmistettiin Lithgow Small Arms Factoryn tehtaalla vuosien 1963 - 1976 välillä yli 400 000 kappaletta.
F1 on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum/Luger kaliiperinen. Sen rakenteen näkyvin erikoisuus on kaarevan lippaan sijoittaminen pystyyn aseen päälle hiukan vasemmalle kallistettuna. 
Australian armeija korvasi F1-konepistoolit vuonna 1991 F88 -rynnäkkökivääreillä.
Rick Salomon

Richard Allan "Rick" Salomon (s. 24. tammikuuta 1968 Asbury Park, New Jersey) on yhdysvaltalainen yrittäjä, elokuvatuottaja ja pokerinpelaaja, joka parhaiten tunnetaan suhteistaan julkisuuden henkilöiden kuten Shannen Dohertyn, Paris Hiltonin ja Pamela Andersonin kanssa.
Salomon oli naimisissa ääninäyttelijä Elizabeth Dailyn kanssa vuosina 1995–2000. Pariskunnalla on kaksi tytärtä (Hunter, s. 1996 ja Tyson, s. 1998). Julkisuuteen Salomon nousi lyhyen ja kiivaan avioliittonsa näyttelijä Shannen Dohertyn myötä. Liitto kesti tammikuusta 2002 vuoteen 2003.
Vuonna 2003 internetiin vuosi seksivideo, jolla olivat mukana perijätär Paris Hilton ja Salomon. Salomon haastoi oikeuteen sekä nauhoitusta levittäneen yhtiön, että Hiltonin perheen. Muutama kuukausi tämän jälkeen Salomon alkoi itse levittää nauhoitusta aikuisviihdeyhtiö Red Light District Videon kautta. DVD "1 Night in Paris" oli myyntimenestys ja se voitti kolme pornoteollisuuden AVN-palkintoa. 
6. lokakuuta 2007 Salomon avioitui Pamela Andersonin kanssa. Avioliitto särkyi vain 10 viikkoa myöhemmin Andersonin haettua avioeroa. Pian tämän jälkeen julkisuudessa ilmoitettiin Andersonin peruuttaneen erohakemuksen, mutta helmikuussa 2008 Foxnewsin mukaan Anderson kuitenkin haki avioliiton mitätöimistä uskottomuuden takia. Maaliskuussa 2008 myös Salomon liiton peruuttamista samoin perustein. 25. maaliskuuta 2008 liiton purku vahvistettiin oikeudessa.
Pokerinpelaajana.
Rick Salomon on saavuttanut jonkin verran menestystä pokerinpelaajana. Hän sijoittui rahoille WSOP:n pääturnauksessa vuonna 2006 ja voitti Bellagio Cup II 1000 dollarin no limit turnauksen heinäkuussa 2006. Salomon on mukana PokerStarsin The Big Game -tv-pokeriohjelman toisella tuotantokaudella. Salomon tunnetaan myös suurten panosten kotipelien järjestäjänä. Peleihin ovat osallistuneet monet julkisuuden henkilöt kuten Tobey Maguire ja Ben Affleck.
Liperin Taimi

Liperin Taimi on Liperissä toimiva urheilun yleisseura, jonka keskeisiä lajeja ovat yleisurheilu, lentopalloilu, jousiammunta (Liperin Jousiampujat -nimellä) ja kuntourheilu. Painijaosto irtautui itsenäiseksi yhdistykseksi vuoden 2014 alussa nimellä Liperin Taimi Paini ry. Vastaavasti suunnistusjaosto toimii itsenäisenä yhdistyksenä nimellä Liperin Taimi Suunnistus ry. Suunnistusseura on rekisteröity 17. maaliskuuta 2014.
Liperin Taimi on perustettu vuonna 1911. Alkuperäinen nimi oli "Voimistelu- ja urheiluseura Liperin Taimi". Suosituimpia urheilulajeja olivat aluksi joukkuevoimistelu, kolmiottelu, 5 000 metrin juoksu ja hiihto. Sotien jälkeen seurasta tuli koko Liperin urheilun keskusseura. Nimi muutettiin Liperin Urheilijoiksi, mutta vuonna 1952 nimeksi palautettiin Liperin Taimi.
Suomen Palloliiton Joensuun piirin jäsen seurasta tuli vuonna 1966.
Taimi omistaa Liperin Lavan kirkonkylän kupeessa. Seura on mukana Liperin Suvisoutujen ja Karelia-Soudun järjestelyissä.
Seuran tunnetuimpia urheilijoita ovat olleet maratoonarit Yrjö Pesonen ja Jukka Toivola sekä lentopalloilija Kari Lehtola.
Liperin lava.
Liperin Taimi omistaa Liperin lavan, joka sijaitsee kirkonkylän läheisyydessä. Tanssilava on valmistunut 1963 ja sinne mahtuu yli tuhat ihmistä. Lavalla on ollut myös kesäteatteriesityksiä.
Taimi on vuokrannut lavan yrittäjälle vuodesta 1986 lähtien mutta huolehtii edelleen lavan järjestysmiestehtävistä.
Riisiposliini

Riisiposliini on vanha keraaminen valmistusmenetelmä n. 1000-luvulta. Posliinin seinämään kaiverretaan reikiä jotka täytetään myöhemmässä vaiheessa lasitteella. Lasituspoltossa lasite sulaa reikään muodostaen ohuen pinnan reiän kohdalle. Poltetussa esineessä lasitetut reiät hohtavat valoaukkoina. Riisiposliinia on valmistanut Suomessa ainakin Friedl Kjellberg Arabian tehtaalla. 
Englanniksi riisiposliinia kutsutaan nimellä "rice grain porcelain".
Enrique Fernández

Enrique Fernández Viola (10. kesäkuuta 1912 Montevideo, Uruguay – 6. lokakuuta 1985) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Fernández on Radomir Antićin ohella ainoa valmentaja, joka on valmentanut sekä Barcelonaa että Real Madridia, ja ainoa valmentaja, joka on voittanut Espanjan liigamestaruuden molempien kanssa.
Peliura.
Fernández edusti suurimman osan peliurastaan uruguaylaista Nacionalia. Hän kuului myös Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1935 voittaneeseen Uruguayn maajoukkueeseen. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi Espanjaan Barcelonan joukkueeseen, jossa hän voitti kahdesti Katalonian-mestaruuden ja ylsi Espanjan cupin loppuotteluun.
Barcelonan-vuosinaan Fernández pelasi myös muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa. Espanjan sisällissodan alkaessa Fernández oli vierailemassa kotimaassaan, jonne seura kehotti häntä jäämään. Peliura päättyi lopulta vakavaan polvivammaan.
Valmennusura.
Päätettyään peliuransa Fernández ryhtyi valmentajaksi, ja vuonna 1946 hän luotsasi Nacionalin Uruguayn liigamestariksi. Seuraavana vuonna hän palasi Barcelonaan ja johti joukkueen kahteen peräkkäiseen liigamestaruuteen vuosina 1948 ja 1949. Kesällä 1949 joukkue voitti myös Espanjan, Italian, Portugalin ja Ranskan mestarijoukkueiden välillä ensimmäistä kertaa pelatun Copa Latinan. Kaudella 1949–1950 sijoitus Espanjan liigassa oli vasta viides ja aiemmasta menestyksestä huolimatta Fernández sai lähteä kauden loputtua. Hänen alaisuudessaan Barcelonassa pelasivat muun muassa vuoden 1950 MM-kilpailuihin osaa ottaneet Basora, César, Gonzalvo II, Gonzalvo III ja Ramallets. Fernándezin korvasi Ferdinand Daučík.
Vuosina 1950–1952 Fernández valmensi jälleen Nacionalia, ja tuloksena oli Uruguayn liigamestaruus vuonna 1950. Kaudeksi 1953–1954 hänet nimitettiin Real Madridin valmentajaksi, ja hän sai johdettavakseen joukkueen, johon kuuluivat muun muassa Di Stéfano, Gento, Muñoz ja Molowny sekä myöhemmin liittynyt Rial. Fernándezin johdolla Real Madrid voitti ensimmäisen liigamestaruutensa sitten vuoden 1933. Hän valmensi joukkuetta vielä 14 ottelun ajan kauden 1954–1955 alussa kunnes José Villalonga korvasi hänet.
Kaudella 1959–1960 Fernández valmensi kolmatta espanjalaisjoukkuetta Real Betisiä kymmenen ottelun ajan. Hän valmensi myös Uruguayn maajoukkuetta ainakin kahdessa Boliviaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa vuonna 1961.