tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lysikrateen muistomerkki

Lysikrateen muistomerkki () on Ateenassa Plákan kaupunginosassa Akropoliin itäpuolella sijaitseva pieni korinttilaistyylisen pyörötemppelin tapainen marmorirakennus. Sen pystytti Lysikrates vuonna 334 eaa. johtamansa khoroksen Dionysia-juhlan näytelmäkilpailussa saavuttaman voiton kunniaksi.
Historia.
Muistomerkki oli rakennettu Ateenan antiikin aikaisen Kolmijalkojen kadun eli Tripodien kadun varteen. Katu kulki Dionysos Eleuthereuksen pyhäköltä ja sen Dionysoksen teatterilta Prytaneionille ja oli saanut nimensä siitä, että sen varrelle oli pystytetty näytelmäkilpailuista saatuja palkintoja, jotka olivat yleensä tripodeja eli kolmijalkoja. Kolmijaloille rakennettiin usein näyttävä jalusta. Lysikrateen muistomerkki on ainoa säilynyt esimerkki tällaisesta muistomerkistä. Sen huipulla ollut pronssinen kolmijalka ei kuitenkaan ole säilynyt.
Vuonna 1669 ranskalaiset kapusiinimunkit ostivat muistomerkin osmaneilta ja siitä tehtiin osa sääntökunnan luostaria, joka oli perustettu alueella vuonna 1658. Tämä on osaltaan vaikuttanut rakennuksen säilymiseen nykyaikaan. Se toimi luostarin kirjastona ja lukuhuoneena. Ajan kuluessa muistomerkki hautautui osittain maan alle. École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu kaivoi ja kunnosti muistomerkin 1800-luvulla.
Rakennus.
Muistomerkki edustaa korinttilaista tyyliä ja se on varhaisimpia tunnettuja kyseistä tyyliä käyttäneitä rakennuksia ja ensimmäinen, jossa tyyliä käytettiin rakennuksen julkisivussa. Muistomerkki on rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Siinä on kuusi korinttilaista pylvästä. Pylväät ovat kokonaisia pylväitä, vaikka ne näyttävät olevan osa seinää. Pylväiden välissä on kaarevat erilliset seinälaatat. Seinälaattojen yläosassa pylväiden välissä on friisi, jossa on kolmijalkoja esittäviä reliefejä.
Pylväiden yläpuolella on kolminauhainen arkkitraavi, jossa on omistuskirjoitus:
Arkkitraavin yläpuolella on friisi, jossa on kuvattuna Dionysoksen pako merirosvojen käsistä näiden muuttuessa delfiineiksi ("Homeerinen hymni Dionysokselle" VII). Muistomerkin katto on koristeltu laakerinlehtiä muistuttavalla koristelulla. Huipulla on akanttikasvin muotoinen koriste, jonka päällä kolmijalka oli.
Muistomerkin korkeus on 6,5 metriä ja halkaisija 2,8 metriä. Muistomerkin sisällä on jonkin verran tilaa, mutta sisätilaa ei ilmeisesti ollut alun perin tarkoitettu varsinaisesti käytettäväksi.
Kodros

Kodros oli Ateenan viimeinen tarunomainen kuningas. Hän hallitsi noin vuosina 1089–1068 eaa. Tarun mukaan hän uhrasi henkensä pelastaakseen Attikan joutumasta sinne hyökänneiden doorilaisten valtaan.
Luettelo Ateenan kuninkaista

Ennen Ateenan demokratiaa, tyranneja ja arkontteja Ateenaa hallitsivat kuninkaat. Suurin osa kuninkaista on todennäköisesti myyttisiä tai puoli-historiallisia. Luettelo perustuu Eusebioksen antamaan luetteloon. Sen mukaan Kekropsin hallitsijakausi alkoi 780 vuotta ennen ensimmäisiä Olympian kisoja.
Varhaiset kuninkaat.
Nämä kaksi kuningasta hallitsivat tarujen mukaan ennen Deukalionin tarinan tulvaa:
Erekhthidit ja kekropidit.
Kekropsia pidetään Ateenan ensimmäisenä todellisena kuninkaana, vaikka hän onkin myyttinen henkilö, joka oli puoliksi ihminen ja puoliksi käärme. Luettelon kuninkaiden ajoitukset ovat vuosisatoja myöhemmin tehtyjä oletuksia.
Medontidit, melanthidit ja kodridit.
Vuonna 753 eaa. kuninkuus korvattiin arkontin viralla. Katso Luettelo Ateenan arkonteista.
Luettelo Ateenan arkonteista

Tämä sivu on luettelo Ateenan arkonteista.
Kaikkien vuosien arkontit eivät ole tiedossa. Jotkut vuodet on merkitty anarkian ajaksi, tuolloin kukaan ei ollut arkonttina. Arkonttien kaudet ylsivät kahdelle nykyiselle vuodelle, kausi alkoi keväällä ja päättyi seuraavan vuoden keväällä. Myös "arkhon polemarkhokset" tai "strategokset", "arkhon basileukset" ja "thesmothetekset" (arkonttien kuusi avustajaa) ovat luettelossa, mikäli he ovat tiedossa.
Kymmenvuotiset arkontit.
Vuonna 753 eaa. arkontinvirka rajattiin elinikäisestä kuninkuudesta kymmeneen vuoteen.
Vuosittaiset arkontit.
Vuoden 683 eaa. jälkeen arkontinvirka oli rajoitettu yhteen vuoteen. Arkontit valitsi areiopagin neuvosto.
Länsimaa (Norja)

Länsimaa (, aiemmin "Vestspitsbergen") on Pohjoisella jäämerellä sijaitsevien, Norjalle kuuluvien Huippuvuorten suurin saari. 
Saaren arvioitu pinta-ala on noin 37 673 neliökilometriä. Länsimaa on Karhusaaren ja Hopenin ohella yksi kolmesta Huippuvuorten asutetusta saaresta. Saaren merkittävin asutuskeskus on Longyearbyen, jonka asukasluku on noin 1 600.
NS-23

NS-23 on neuvostoliittolainen 23 mm lentokonetykki, jonka suunnittelivat OKB-16:ssa A. E. Nudelman, A. Suranov, G. Žirnyh, V. Nemenov, S. Lusin ja M. Bundin toisen maailmansodan jälkeiseksi korvaamaan ja standardoimaan lukuisia 20 mm aseita. NS-23 otettiin käyttöön vuonna 1945. 
NS-23 korvasi hävittäjien aseistuksena 20 mm ŠVAK ja Berezin B-20 -tykit. Se otettiin myös käyttöön Il-10-maataistelukoneessa, vaikka NS-23:n 14,5 mm patruunasta kehitetyn 23×115 mm ammuksen panssarinläpäisy oli pienemmän lähtönopeuden vuoksi huomattavasti huonompi kuin Il-2:n ja Il-10:n aiemmin käyttämän VJa-23-tykin 23x152mmB:n, sillä jo VJa-23 oli osoittautunut pettymykseksi panssarintorjunnassa.
Perusmalli oli NS-23KM siipi- ja moottoriasennuksiin.
Synkronoitua versiota, tyyppimerkinnältään NS-23S, käytettiin kiinteänä ampumaan potkurin lapojen lävitse.
Ase testattiin ensimmäisen kerran Jak-9-hävittäjässä.
NS-23:a käytettiin eri tavoin Antonov An-2, Iljušin Il-10, Iljušin Il-22, Lavotškin La-7, La-15, MiG-9, Jak-7, Jak-9U, Jak-15, Jak-17 ja Jak-23 -koneissa. Jossakin varhaisissa MiG-15 -koneissa oli NS-23, tosin se korvattiin pian NR-23-tykillä. 
NS-23 korvattiin Nudelman-Rihter NR-23 -tykillä vuoden 1949 tietämissä.
Golden Globe

Golden Globe (joskus suomeksi Kultainen maapallo) on vuosittain jaettava elokuva- ja televisioalan palkinto.
Vuodesta 2024 alkaen palkinnot on jakanut Golden Globe Foundation. Vuosina 1944–2023 palkintoa jakoi sen edeltäjä Hollywood Foreign Press Association (HFPA), joka koostui Yhdysvalloissa asuvista ulkomaisista toimittajista. Yhdistyksessä oli noin 90 jäsentä.
Palkinnot jaetaan tammikuussa ja niitä pidetään yleensä hyvinä suunnannäyttäjinä myöhemmin järjestettävää Oscar-gaalaa ajatellen.
Palkintogaalan valtakunnallinen televisiointi aloitettiin 1960-luvun puolivälissä.
Palkintoveistos.
Voittajat saavat jalustalla seisovan 24 karaatin kullalla päällystetyn veistoksen, jonka huipulla on filminauhaan kiedottu maapallo. Veistos on 29 senttimetriä korkea ja painaa 3,5 kilogrammaa. Kullatun pinnan alla veistos on sinkkiä, messinkiä ja pronssia.
Nykyinen malli otettiin käyttöön vuoden 2019 gaalaa varten. Se on pitempi, varreltaan kapeampi ja modernimpi kuin edeltäjänsä, ja siinä on enemmän kultaa. Lisäksi uudessa palkinnossa lukee voittajan nimi, kategoria ja vuosi. Elokuva- ja televisiokategorioiden voittajien palkinto on kauttaaltaan kullattu, ja erikoispalkintojen voittajien palkinnossa vain maapallo on kullattu.
Kritiikkiä.
Palkintoa jakavaa HFPA:ta on vuosien varrella arvosteltu. Vuonna 1968 Yhdysvaltain telehallintovirasto syytti järjestöä katsojien harhaanjohtamisesta sen suhteen, miten se valitsi voittajat. Vuonna 1982 palkinnon yllättäen voittaneen Pia Zadoran aviomiehen todettiin voidelleen useita raadin jäseniä ennen äänestystä. Kumpikin skandaali aiheutti monen vuoden tauon palkintogaalan televisiointiin valtakunnallisilla televisiokanavilla.
Palkintoa on kritisoitu myös siitä, että valintaryhmä on muiden vastaavien palkintojen taustaryhmiin verrattuna pieni ja siihen on vaikea päästä. HFPA:n jäsenistö ei myöskään koostu elokuva-alan ammattilaisista vaan ulkomaisista viihdetoimittajista. Myös palkinnosta äänestävien toimittajien riippumattomuuteen suhtaudutaan epäillen. Kriittisimpänä äänenä on Yhdysvalloissa ollut toimittaja Sharon Waxman. Hän on syyttänyt HFPA:ta muun muassa kapea-alaisuudesta ja mustien jäsenten puuttumisesta..
Bofors-skandaali

Bofors-skandaali oli suuren luokan korruptioskandaali Intiassa 1980-luvulla. Useita intialaisia poliitikkoja, myös pääministeri Rajiv Gandhia, syytettiin lahjusten vastaanottamisesta Bofors-yhtiöltä, jotta yhtiö voittaisi tarjouskilpailun Intian 155 mm kenttätykeistä. 
Vuonna 1986 AB Bofors sai Intian hallitukselta jättitilauksen. Intian aikomuksena oli ostaa 1 500 155 mm:n Bofors FH-77B-haupitseja, mutta julkisen kohun vuoksi se ostikin niitä lopulta vain 410 kappaletta.
Korruptio oli laajempaa kuin koskaan aikaisemmin Intian historiassa, ja sen seurauksena Gandhin valtaapitävä Intian kongressipuolue hävisi vuoden 1989 marraskuussa parlamenttivaalit. Joutuminen pois hallituksesta kävi kohtalokkaaksi Rajiv Gandhille, sillä hänen turvallisuusmiestensä määrä pieneni ja hänet salamurhattiin 21. toukokuuta 1991. 5. helmikuuta 2004 Delhin hovioikeus vapautti Rajiv Gandhin kaikista kytköksistä skandaaliin.
Skandaaliin kytketty agentti oli Ottavio Quattrocchi. Delhin tutkimuksia suorittava oikeus haluaisi edelleen hänet kuultavaksi, ja hänet on etsintäkuulutettu Interpolin kautta. Hänen väitetään yrittäneen suhteillaan Intian valtion virkamiehiin ja myös pääministeri Rajiv Gandhiin saada asekaupat Bofors-yhtiölle.
Delhin hovioikeus vapautti 31. toukokuuta 2005 brittiläiset liikemiesveljekset Shrichand, Gopichand ja Prakash Hindujan Bofors-juttuun liittyvistä syytteistä.
Tiibetin kieli

Tiibet on sinotiibetiläisten kielten tiibetiläis-burmalaiseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhuu arviolta kahdeksan miljoonaa ihmistä pääasiassa Tiibetissä. Lisäksi tiibetin eteläisiä murteita puhutaan Bhutanissa, Nepalissa ja Sikkimissä. Tiibetin kieli jakautuu murteisiin, jotka poikkeavat toisistaan niin voimakkaasti, että niiden puhujat eivät välttämättä ymmärrä toisiaan. Kolme päämurretta ovat ngari, tsang ja ü.
Fonologia.
Konsonantit.
Moderniin standardoituun tiibetiin, eli ns. Lhasan tiibetiin, verrattuna klassisesta tiibetistä puuttuvat muun muassa soinnilliset klusiilit [b], [d] ja [g] sekä glottaaliklusiili.
Lähde:
Vokaalit.
Lhasan tiibetissä vokaaleilla voi olla sekä nouseva että laskeva tooni, joka esiintyy vain sanan ensimmäisellä tavulla.
Lähde:
Kielioppi.
Tiibetissä on yhdeksän sijamuotoa. Elollisten substantiivien kohdalla tehdään ero maskuliinin ja feminiinin välille. Verbit eivät taivu persoonamuodoissa.. 
Numerot 1–10 tiibetiksi:
Albatros C.III

Albatros C.III oli saksalainen, kaksipaikkainen, kaksitasoinen ja puurakenteinen yksimoottorikone kangasverhouksella. Valmistaja oli Albatros Flugzeugwerke ensimmäisen maailmansodan aikoihin. C.III oli uudelleensuunniteltu versio menestyksekkäästä Albatros C.I-tyypistä ja tyyppiä rakennettiin enemmän kuin muita C-tyyppejä. Konetta käytettiin monissa tehtävissä kuten tiedustelussa ja pommituksessa.
Käyttö Suomessa.
Suomen ilmavoimille hankittiin vuonna 1919 Saksasta kaksi Albatros C.III-konetta. Koneiden tunnukset olivat 2B 360 ja 2B 361, valmistusnumerot 12069/17 (OAW) ja 5178/17 (LVG). Koneet vastaanotettiin syksyllä 1919. 2B 360 tuhoutui 11. maaliskuuta 1920 kaarrosta metsään Utissa surmaten lentäjän, 2B 361 tuhoutui hallipalossa Santahaminassa 2. lokakuuta 1921.
Tyyppi oli Suomessa käytössä vuosina 1919 - 1921.
Robert Grosseteste

Robert Grosseteste (n. 1175 – 9. lokakuuta 1253) oli englantilainen valtiomies, teologi ja Lincolnin piispa. A. C. Crombie on kutsunut häntä ”keskiaikaisen Oxfordin tieteellisen ajattelun todelliseksi perustajaksi, ja jossain määrin jopa koko modernin Englannin älyllisen perinteen perustajaksi”.
Elämä.
Grosseteste syntyi vaatimattomaan perheeseen Suffolkissa. Hänen elämästään ennen vuotta 1230 tiedetään vain vähän. Hän on saanut yleistävää koulutusta jossain Englannissa, mahdollisesti Lincolnissa, ja jatkanut opintojaan mahdollisesti Herefordissa, joka oli tuohon aikaan tieteellisen oppineisuuden keskus. Hän opiskeli teologiaa 1200-luvun alussa, mutta on kiistanalaista, tapahtuiko se Oxfordin yliopistossa vai muualla.
Vuonna 1235 Grossetestesta tuli Lincolnin piispa, ja hän pysyi virassa kuolemaansa asti.
Teokset.
Grosseteste kirjoitti joukon varhaisia teoksia latinaksi ja ranskaksi toimiessaan kirjurina. Näihin kuuluivat muun muassa "Chasteua d’amour", joka oli allegorinen runo maailman luomisesta ja kristillisestä lunastuksesta, sekä joukko muita runoja sekä tekstejä taloudenpidosta ja hovietiketistä. Hän kirjoitti myös joukon teologisia teoksia, mukaan lukien vaikutusvaltainen "Hexaëmeron" 1230-luvulla.
Grosseteste tunnetaan nykyään kuitenkin lähinnä omintakeisena ajattelijana, jonka työt käsittelivät sitä mitä nykyään kutsuttaisiin luonnontieteeksi tai tieteelliseksi metodiksi.
Vuodesta 1220 vuoteen 1235 hän kirjoitti lukuisia tieteellisiä tutkielmia, kuten:
Hän kirjoitti myös joukon kommentaareja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien länsimaailman ensimmäisen kommentaarin "Toiseen analytiikkaan" sekä kommentaarin "Fysiikkaan". Grosseteste myös käänsi kirjallisuutta. 1200-luvun puolivälin jälkeen alettiin arvostaa kääntämistä suoraan kreikasta. Grosseteste teki tällöin korjattuja käännöksiä Aristoteleen teoksista.
Team Ahma

Team Ahma on vuosina 1998–2007 valmistunut suomalainen komediasarja. Sarjaa tehtiin yhteensä kolme tuotantokautta, joka koostui yhteensä 36 jaksosta.
Sarja sai alkunsa jo vuonna 1996 MTV3-kanavan "Akkaa päälle" -nimisen komediasarjan jaksosta "Team Ahma eli kertomus ystävyydestä, sankaruudesta ja rakkaudesta"
Tuotanto ja esitysajat.
Vuonna 1997 aloittanut televisiokanava Nelonen tilasi Team Ahma -sarjan ja se oli kanavan ensimmäinen suomalainen draamasarjatuotanto. Sarjan tuotti Pirkka-Pekka Peteliuksen silloinen tuotantoyhtiö Pee Pee Visio (myöhemmin Tuotanto Oy Säihky). Sarjan ensimmäinen kausi, joka käsitti 15 jaksoa ensiesitettiin tammi-huhtikuussa 1998. Toinen tuotantokausi joka käsitti jälleen 15 jaksoa ensiesitettiin lokakuun 1998 ja helmikuun 1999 välisenä aikana. Vuonna 2005 sarjan DVD-julkaisua varten kuvattiin yksi uusi jakso nimeltään "Koeajotesti". Vuonna 2007 sarja sai jatkoa viiden uuden jakson verran. Sarjaa on esitetty ensiesityksensä jälkeen useampaan otteeseen uusintana televisiokanavilla Nelonen ja Jim.
Sarjan juoni.
Sarja kertoo kahden ystävyksen, Jarno Ahman (Pirkka-Pekka Petelius) sekä Alpo Kurkisen (Taneli Mäkelä), vapaaehtoisesta maantiepalvelusta, jonka he nimeävät Team Ahmaksi. "Akkaa päälle" -sarjan jaksossa kaksikolla on käytössään Wartburg 353W Tourist -mallin auto. Nimikkosarjassaan he ajelevat sinisen värisellä Saab 95 -mallin autolla. Perustettuaan vapaaehtoisen maantiepalvelun he kohtaavat erilaisia asiakkaita ja joutuvat erilaisiin kiintoisimpiin ja ennalta arvaamattomimpiin tilanteisiin.
Näyttelijät.
Muissa rooleissa.
Sarjassa on esiintynyt useita suomalaisia näyttelijöitä, muun muassa:
Cajetanus

Thomas Cajetanus (20. helmikuuta 1469 Gaeta – 9. elokuuta 1534 Rooma) oli italialainen katolinen kardinaali ja skolastikko.
Cajetanuksen oikea nimi oli Jacopo Vio. Hän otti luostarinimen Thomas, ja sukunimen hän otti syntymäpaikkansa mukaan. Viisitoistavuotiaana hän liittyi dominikaaniveljistöön ja omistautui tomistisen filosofian opiskelulle. Hän oli sen huomatuimpia opettajia jo ennen kuin hän täytti kolmekymmentä. Sääntökunnan kenraaliprokuraattori hänestä tuli vuonna 1507 ja kenraali vuotta myöhemmin.
Tomistisen filosofian alueella hän osoitti huomattavaa itsenäisyyttä ja ilmaisi vapaamielisen käsityksensä avioliitosta ja avioerosta. Hän kielsi aineellisen helvetin olemassaolon ja kannatti julkisten rukousten lukemista kansankielellä. Sorbonnen yliopisto totesi osan näistä ajatuksista harhaoppisiksi, ja kiistanalaiset kohdat poistettiin hänen kiitetyn Tuomas Akvinolaisen "Summa theologiaen" kommentaarionsa vuoden 1570 painoksesta.
Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava

Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava on Niccolò Tartaglian keksimä kaava ratkaista yhtälöt muotoa 
formula_1 missä formula_2. Kun yhtälö jaetaan "a":lla ja sijoitetaan "x=y-b/3a", saadaan yhtälö muotoon "y3+py+q=0." Jos "p=0" nähdään, että yhtälöllä on ratkaisuna "y=-q^(1/3)". Siten "y3+py+q=0" on jaollinen polynomilla "y-q^(1/3)" ja saatu toisen asteen yhtälö on helppo ratkaista. Keskitytään siis tapaukseen, missä formula_3
Sijoittamalla "y=u+v" yhtälöön "y3+py+q=0" saadaan yhtälö muotoon 
formula_4 Nyt voidaan valita "u" ja "v" siten, että "3uv=-p". Tällöin saadaan 
formula_5 Tämä näennäisesti kuudennen asteen yhtälö palautuu sijoituksella "t=u3" toisen asteen yhtälöksi. Kun nämä arvot on saatu, voidaan päätellä edellisten sijoituksessa saatujen muuttujien arvot ja lopulta polynomin juuret saadaan selville.
Ratkaisut.
Suoraan yhtälön kertoimista juuret saadaan kaavoilla:
formula_6
Lauseketta
formula_7 
kutsutaan yhtälön diskriminantiksi. Jos kaikki kertoimet "a", "b", "c" ja "d" ovat reaalilukuja ja diskriminantti positiivinen, on yhtälöllä vain yksi reaalinen ratkaisu, josta on edellä käytetty merkintää "x"1. Ratkaisut "x"2 ja "x"3 ovat tällöin kompleksilukuja, jotka ovat toistensa liittolukuja. Mikäli diskriminantti on negatiivinen, on neliöjuuresta saatu luku imaginääriluku. Tällöin molempien ratkaisukaavassa esiintyvien kuutiojuurten sisällä on kompleksiluku, jonka juuren ratkaisemiseksi tarvitaan De Moivren kaavaa. Nämä kuutiojuuret ovat kuitenkin toistensa liittolukuja, minkä vuoksi niiden summa on reaaliluku. Tässä tapauksessa yhtälöllä on siis kolme reaalista ratkaisua (edellyttäen, että kertoimet ovat reaalilukuja).
Yksisoluinen eliö

Yksisoluiset eliöt ovat eliöitä, jotka koostuvat vain yhdestä solusta. Ne lisääntyvät jakautumalla. Yksisoluiset eivät ole taksonomisesti yhtenäinen ryhmä. Niihin kuuluu edustajia monista eliökunnista kuten Chromalveolata-kunnasta piilevät ja tohvelieläimet, omasta kunnastaan amebat ja sieniä kuten hiivat. Aitobakteerit ja arkeonit ovat yksisoluisia eliöitä.
Monisoluinen eliö

Monisoluinen eliö on eliö, joka koostuu useammasta kuin yhdestä solusta. Kaikki eläimet ja versokasvit ovat monisoluisia. Myös sienistä ja levistä suuri osa on monisoluisia.
Rakenne.
Yksinkertaisimpia nykyisin eläviä monisoluisia eliöitä ovat sienieläimet. Ne koostuvat syöjäsoluista, tukisoluista, kaulussiimasoluista ja pintasoluista. Nämä solut ovat erikoistuneita omaan tehtäväänsä mutta ovat toisistaan riippuvaisia ja tekevät yhteistyötä.
Useimpien monisoluisten eliöiden solut ovat järjestäytyneet elimiksi, jotka suorittavat erilaisia tehtäviä. Nisäkkäiden elimet ovat hyvin erikoistuneita, mutta myös kaikkein alkeellisimmillakin monisoluisilla eliöillä on elimet.
Monisoluinen eliö kasvaa ja uudistaa kudoksiaan solunjakautumisen avulla.
Synty.
Monisoluisen elämän syntytapaa tai ajankohtaa ei tiedetä varmasti. Todennäköisimpänä pidetään selitystä, että monisoluinen eliö kehittyi samantyyppisten yksisoluisten eliöiden yhteiskunnasta. Monisoluisuuden on arvioitu syntyneen eliökunnan historiassa ainakin 25 kertaa. Kasveilla, eläimillä ja sienillä on kolme eri yksisoluista esivanhempaa ja erilaisilla levillä ainakin viisi.
Vuonna 2017 julkaistu tutkimus antoi viitteitä siitä, että monisoluinen elämä olisi syntynyt jo vähintään 1,6 miljardia vuotta sitten. Ajoitusta vaikeuttaa se, että ensimmäiset monisoluiset eliöt koostuivat pehmeistä kudoksista, minkä vuoksi niistä on löytynyt vain harvoja fossiileja. On löydetty muun muassa 1,2 miljardia vuotta vanhojen monisoluisten levien fossiileja sekä 540 miljoonaa vuotta vanhoja hyvin säilyneitä kalkkikuoristen eläinten fossiileja.
Monisoluisuuden edut ja haitat.
Monisoluiset eliöt ovat menestyneet hyvin ja kukoistavat kaikkialla maapallolla. Ne toimivat yksisoluisia eliöitä tehokkaammin, koska niiden yksittäiset solut tai elimet ovat erikoistuneet suorittamaan tiettyjä tehtäviä. Monisoluiset eliöt voivat myös kasvaa yksisoluisia suuremmiksi, mikä parantaa niiden mahdollisuuksia tyydyttää valontarpeensa, kilpailla uusista ravinnonlähteistä sekä vaeltaa paremmille elinalueille. Toisaalta monisoluisuus altistaa eliön syövälle eli solujen hallitsemattomalle jakautumiselle, mikä ei yksisoluisia vaivaa.
Arto Lahti

Arto Henrikki Lahti (s. 3. toukokuuta 1949 Merikarvia) on suomalainen Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun yrittäjyyden professori. Hän oli puolueisiin sitoutumattomana presidenttiehdokkaana vuoden 2006 presidentinvaalissa ja kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2007.
Lahti on suorittanut ylioppilastutkinnon Porin lyseossa 1973, maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa 1977 ja väitellyt sieltä kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1984.
Hän on toiminut korkeakoulussa tutkijana 1980–1982, markkinoinnin, yrittäjyyden ja pienyritystoiminnan professorina 1983–1990 ja yrittäjyyden professorina vuodesta 1990 lähtien. Hän on myös ollut teollisuusekonomistina Metalliteollisuuden keskusliitossa 1977–1979 ja toiminut sekä yrittäjänä että useiden yritysten työntekijänä, hallituksen jäsenenä tai neuvonantajana.
Poliittinen ura.
Presidenttiehdokkuus 2006.
Arto Lahden valitsijayhdistys ilmoitti 22. marraskuuta 2005 keränneensä 20 000 kannattajakorttia voidakseen asettaa Lahden ehdokkaakseen Suomen vuoden 2006 presidentinvaalissa. Lahti luonnehtii itseään klassisen liberalismin kannattajaksi ja näkee esikuvanaan arkkipiispa Mikko Juvan.
Hänen vaaliteemojaan olivat pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytysten parantaminen, vahvan moraalin tuominen politiikkaan, Karjalan palauttamisen ja muiden Suomen historian kipupisteiksi kutsumiensa aiheiden, kuten sotasyyllisten ja asekätkijöiden tuomioiden, nostaminen keskusteluun, ylivelkaantuneiden aseman korjaaminen, lasten, perheiden, naisten ja miesten oikeuksien turvaaminen sekä avoin keskustelu Suomen sotilaallisesta liittoutumisesta.
Karjalan palautuksen Lahti näkee keinona nostaa Suomen talous nousuun. Tekemiensä laskelmien mukaan Karjalan infrastruktuurin, kuten teiden ja asuntojen rakentamiseen, kuluisi kymmenen vuoden aikana kaikkineen 28 miljardia euroa. Arvionsa hän jakaa siten, että 20 miljardia euroa tulee yksityisiltä tahoilta ja kahdeksan miljardia euroa julkiselta taholta. Lahden arvion mukaan palautus toisi 200 000 vakituista työpaikkaa.
Arto Lahti jäi viimeiselle sijalle, ja hänen äänisaaliinsa vaalien ensimmäisellä kierroksella jäi 0,4 prosenttiin (12 989 ääntä).
Eduskuntavaalit.
Lahti oli kokoomuksen ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi 681 äänellä. Hän asettui ehdolle myös vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Helsingin vaalipiiristä kristillisdemokraattien listoilta ja jäi valitsematta 354 äänellään.
Yksityiselämä.
Lahti on naimisissa Beatrice Lahden kanssa. Heillä on kolme lasta.
Norfuk

Norfuk eli norfolk on Norfolkinsaarella puhuttava kreolikieli. Se on sekoitus tahitia ja 1700-luvun englantia. Kielen toivat saarelle pitcairniläiset, jotka asuttivat Norfolkinsaaren vuonna 1856 ja kielet on perinteisesti niputettu yhdeksi kieleksi (pitcairn-norfolk). Norfukin kieli ei ole nykyään pitcairnin kielen kanssa keskenään täysin ymmärrettävää. Norfukin kielessä on kuitenkin enemmän vaikutteita englannista kuin pitcairnin kielessä. Norfuk on englannin ohella Norfolksaaren virallinen kieli.
Lisääntyvä matkailu saarelle on luonut paineita saaren asukkaille käyttää englantia, ja tämä aiheuttaa osaltaan kielen säilymiselle vaaran. Tämän vuoksi on käynnistetty useita hankkeita, joiden tarkoituksena on kielen säilymisen turvaaminen. Yhdistyneet kansakunnat listaa kielen vaaraantuneeksi. Kieli on puhekieli, ja sillä ei ole juurikaan kirjoitettu kirjallisuutta. Kielen standardisoimiseksi on tehty paljon työtä, mutta tyydyttävää lopputulosta ei ole vielä saatu aikaan. Ensimmäinen kielioppi ja sanakirja julkaistiin vuonna 1988.
Fonologia.
Vokaalit.
Osa vokaaleista voi esiintyä vain pitkänä tai vain lyhyinä. Difrongeja ovat [aɪ], [aʊ], [eɪ] ja [oʊ].
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kielioppi ja sanasto.
Norfukin kielioppi noudattelee englannin kielioppia, mutta poikkeaa siitä jonkin verran. Esimerkiksi muodollinen subjekti on useimmiten "that" eikä "it": "that's raining= sataa". 
Silmiinpistävää on se, että monet negatiivisia ja ei-toivottuja asioita kuvaavat sanat ovat peräisin tahitista: "hoowi-hoowi" (hyvin likainen), "iwi" (pätkä; rääpäle), "hawa" (uloste) ja "nunu" (kateellinen).
Persoonapronomineissa erotellaan englannin tavoin sukupuoli, ja tahitin tavoin kategorioita ovat duaali sekä inklusiivi-eksklusiivi -erottelu. Persoonapronominit norfukiksi:
Barbuda

Barbuda on saari Karibianmerellä. Se on osa Antigua ja Barbudaa ja sijaitsee Antiguan saaresta pohjoiseen. Barbudan asukasluku on noin 1 500. Asukkaista suurin osa elää Codringtonin kaupungissa.
Syyskuussa 2017 hurrikaani Irma tuhosi saaren rakennuskannan ja infrastruktuurin lähes kokonaan, ja kaikki asukkaat siirtyivät asumaan Antiguan saarelle. Korjaustöiden arvellaan vievän vuosia.
Maantiede.
Bardudan pinta-ala on 161 neliökilometriä. Saarella vallitsee trooppinen meri-ilmasto, jossa on pienet kausittaiset lämpötilavaihtelut. Maaperä on suurimmaksi osaksi korallia ja kalkkikiveä. Barbudan korkein kohta on Highland Housen luona noin 40 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto.
Tammikuu ja helmikuu ovat vuoden viileimmät kuukaudet. Tuolloin päivän korkein keskilämpötila on 27 °C. Vuoden lämpöisimmät kuukaudet ovat heinäkuu ja elokuu, jolloin päivän korkein keskilämpötila on 30 °C.
Antigua

Antigua on saari Karibianmerellä. Se on osa Antiguaa ja Barbudaa. Antiguassa on noin 65 000 asukasta, joista yli 24 000 elää pääkaupungissa, St. John’sissa. Antigua sijaitsee Barbudan saaresta etelään.
Maantiede.
Saaren pinta-ala on 280 km². Saarella vallitsee trooppinen meri-ilmasto, jossa on pienet kausittaiset lämpötilavaihtelut. Maaperältään Antigua on alavaa kalkkikivimaastoa ja korallisaaria. Saarella on myös korkeampia vulkaanisia alueita. Saaren korkein kohta on Boggy Peak 402 m.
Nähtävyydet.
Tunnetuin nähtävyys lienee St. John’sin katedraali, joka sijaitsee St. John’sissa, Antiguan saarella. Katedraali on rakennettu vuonna 1845, kun 1600-luvun katedraali oli tuhoutunut maanjäristyksessä vuonna 1843.
Chewbacca-puolustus

Chewbacca-puolustus on väittelytaktiikka, jossa häviöllä oleva osapuoli sekoittaa väittely- tai keskustelutilanteen tarkkailijoiden tai voitolla olijan pään mitä omituisimmilla yksityiskohdilla, jotka eivät mitenkään liity käsiteltävään asiaan, ja vetoaa niihin jatkuvasti. Menetelmää nimitetään myös latinan termillä Ignoratio elenchi, joka tarkoittaa ”asian sivuuttamista”. Kyse on loogisesta virhepäätelmästä; muita samanlaisia käsitteitä ovat muun muassa savuverho ja sanahelinä.
Termi Chewbacca-puolustus on lähtöisin animaatiosarjasta "South Park". Sille tyypilliseen yliampuvaan tyyliin sarja teki satiiria O. J. Simpsonin murhaoikeudenkäynnin puolustusasianajaja Johnnie Cochranin loppupuheenvuorosta.
Chewbacca-puolustus () esiintyi ensi kerran "South Parkin" jaksossa "Chef Aid", joka sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 1998 toisen tuotantokauden neljäntenätoista jaksona.
Jaksossa Chef huomaa, että Alanis Morissetten hitti "Stinky Britches" on sama laulu, jonka hän oli säveltänyt jo vuosia sitten. Chefin otettua yhteyttä suureen levy-yhtiöön, tämä haastoi Chefin oikeuteen häirinnästä. Yhtiö palkkasi puolustusasianajajakseen Johnnie Cochranin, joka sekoittaa valamiehistön pään loppupuheevuorossaan vetoamalla ("Tähtien sota" -elokuvissa esiintyvään) ”Kashyyyk-planeetalla asuvaan Chewbaccaan”.
 "Why would a Wookiee, an eight-foot tall Wookiee, want to live on Endor, with a bunch of two-foot tall Ewoks? That does NOT MAKE SENSE! But more important, you have to ask yourself: What does this have to do with this case? Nothing. Ladies and gentlemen, it has nothing to do with this case! It does NOT MAKE SENSE! Look at me. I'm a lawyer defending a major record company, and I'm talkin' about Chewbacca! Does that make sense? Ladies and gentlemen, I am not making any sense! None of this makes sense! And so you have to remember, when you're in that jury room deliberatin' and conjugatin' the Emancipation Proclamation, does it make sense? No! Ladies and gentlemen of this supposed jury, it does NOT MAKE SENSE! If Chewbacca lives on Endor, you must acquit! The defense rests.
Käännös:
 "Miksi wookie, kaksi- ja puolimetrinen wookie haluaisi elää Endorissa puolimetristen ewokien kanssa? SIINÄ EI OLE MITÄÄN JÄRKEÄ! Teidän tulisi kuitenkin kysyä itseltänne, mitä tekemistä tällä on käsiteltävän tapauksen kanssa. Ei mitään. Arvoisat naiset ja herrat, sillä ei ole mitään tekemistä tapauksen kanssa. SIINÄ EI OLE MITÄÄN JÄRKEÄ! Katsokaa minua. Olen juristi, ja puolustan suurta levy-yhtiötä, ja puhun Chewbaccasta. Onko siinä järkeä? Arvoisat naiset ja herrat: siinä, mitä sanon, ei ole mitään järkeä! Missään tässä ei ole mitään järkeä! Joten pitäkää mielessänne, arvoisat valamiehistön jäsenet, jotka olette täällä tulkitselemassa itsenäisyysjulistusta [lähestyy ja pehmentää ääntään], onko siinä järkeä? Ei! Arvoisat tämän niin sanotun valamiehistön naiset ja herrat, SIINÄ EI OLE MITÄÄN JÄRKEÄ! Jos Chewbacca asuu Endorissa, teidän täytyy päätyä vapauttavaan päätökseen! Puolustus päättää puheenvuoronsa."
Jukka Tilsa

 
Jukka Tilsa (s. 4. tammikuuta 1961 Eräjärvi) on suomalainen sarjakuvataiteilija. Tilsan piirtämiä ja muun muassa Pauli Kallion käsikirjoittamia sarjoja "Postimies Niilo" ja "Sekametsä" on julkaistu "Helsingin Sanomissa". Vuonna 2001 Tilsa sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinnon.
Tilsan tuotanto alkoi vuonna 1980 julkaistusta "Zärpä"-omakustannelehdestä. Jo varhaisissa sarjoissa Tilsan tyyliksi vakiintuivat naivistinen piirrostyyli, absurdit juonenkäänteet sekä hillitön kielenkäyttö, jossa ”nuorisokielen” tapaan esimerkiksi kirjainpari ”ks” korvataan x-kirjaimella, ja kirjainpari ”ts” z-kirjaimella. 
Ura.
Siviiliammatiltaan Tilsa on maanviljelijä. Hän on myös soittanut klarinettia ja muita soittimia muun muassa Jahnukaiset-nimisessä jazz-yhtyeessä.
"Zärpä"-lehtien jälkeen Tilsa vetäytyi vuosikymmeneksi maanviljelyn ja maalaustaiteen pariin. 1990-luvun alussa Tilsa palasi piirtämään sarjakuvia – omien sanojensa mukaan tienatakseen rahaa vannesahaan. Sarjakuvaseura Suuri Kurpitsa kokosi "Zärpä"-sarjoista kokoelma-albumin "Zärmikkäimmät" vuonna 1994.
Strippisarjakuva "Pätkittäin käy kateeksi" ilmestyi "Helsingin Sanomien" Nyt-viikkoliitteessä. Sarjakuvassa muun muassa katsotaan jalkapalloa televisiosta (siis sen sisältä).
Coimbra

Coimbra on kaupunki Keski-Portugalissa. Se sijaitsee 120 kilometriä Portosta etelään ja 195 kilometriä Lissabonista pohjoiseen. Se sijaitsee sisämaassa, Mondego-joen varrella. Coimbra oli Portugalin pääkaupunki ennen Lissabonia vuosina 1139–1260. Kaupungin väkiluku on pienentynyt 2000-luvulla; vuonna 2008 kaupungissa oli enää noin 92 000 asukasta ja koko seudulla noin 435 000. 
Vanhimmat kaupungin julkiset rakennukset ovat 1100-luvulta. Vanha katedraali "Sé Velha" on vuosisadan loppupuolelta ja kaupungin puolustukselle tärkeä Almedinan torni "Torre de Almedina" on vanhimmalta osaltaan jopa 1000-luvulta. Jesuiitoilla on ollut vahva vaikutus kaupungissa. Alueen inkvisition pyhä istuin toimi kaupungissa uuden ajan alusta vuoteen 1821 saakka. Kaupungissa on vuonna 1290 perustettu yliopisto, joka on yksi Euroopan vanhimmista. Se perustettiin Lissabonissa 1290 ja siirrettiin Coimbraan vuonna 1537. Coimbrassa yliopisto sai käyttöönsä entisen kuninkaallisen palatsin tilat. Yliopisto on yksi eurooppalaisten tutkimusyliopistojen Coimbra-ryhmän perustajajäsenistä.
Salote Tupou III

Salote Tupou III (13. maaliskuuta 1900–15. joulukuuta 1965) oli Tongan kuningatar vuosina 1918–1965. Hänestä tuli kuningatar hänen isänsä George Tupou II:n kuoltua. 
Varhainen elämä.
Salote syntyi vuonna 1900 Tongan kuninkaallisessa palatsissa ja oli isänsä George Tupou II:n ja tämän vaimon Lavinia Veiongon ainoa lapsi. Hän lähti vuonna 1909 Aucklandiin, Uuteen-Seelaantiin opiskelemaan ja vietti Tongalla vain joulut.
Veiongo kuoli tuberkuloosiin Saloten ollessa 2-vuotias. Kuningas Tupou II meni uusiin naimisiin ja liitosta synti Salotelle kaksi sisarpuolta, joista vain toinen selviytyi aikuisikään. Salote ei ollut nuorena kovinkaan suosittu, sillä hänen vanhempiensa ei alun perin ollut tarkoitus mennä naimisiin johtuen Saloten äidin alemmasta sosiaalisesta statuksesta.
Avioelämä ja lapset.
Vuonna 1917 Salote meni naimisiin Viliami Tungī Mailefihin kanssa.
Salotelle ja Viliamille syntyi kolme poikaa. Salote Tupou III kuoli Aotean sairaalassa, Aucklandissa pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Salote Tupou III:n jälkeen hänen pojastaan Taufa’ahau Tupou IV:stä tuli Tongan kuningas. Salote on haudattu Mala’e Kulan kuninkaalliselle hautapaikalle Tongalle.
Salote kärsi myös kolmesta keskenmenosta.
Kuningattarena.
Kuningas Tupou II kuoli huhtikuussa 1918, ja Salote peri tämän kruunun. Saloten kruunajaiset järjestettiin 11. lokakuuta 1918. Hänen miehensä toimi Tongan pääministerinä aina kuolemaansa asti vuonna 1941. Vuonna 1953 Salote teki ainoan valtiovierailunsa Eurooppaan, kun hän osallistui Elisabet II:n kruunajaisiin. Kruunajaisissa Salote aiheutti kohun, kun kesken kruunajaissaattueen alkoi sataa: tongalaisen tavan mukaan ei ole sopivaa imitoida henkilöä, jota on tarkoitus kunnioittaa, minkä vuoksi Salote kieltäytyi hevoskärryjen päälle asennettavista sateensuojista. Salote, ja Kelantanin sulttaani Ibrahim Petra, kastuivat kaatosaateessa, mikä hämmästytti katojia.
Samana vuonna Elisabet II ja hänen miehensä Philip tekivät valtiovierailun Tongalle, jossa Salote otti heidät vastaan.
Salote avusti myös tongalaista kulttuuria tutkivia antropologeja, ja oli itsekin erittäin tietoinen kotimaansa kulttuurin piirteistä. Hän oli myös Tongan perinteitä ylläpitävän komitean puheenjohtaja vuodesta 1954 alkaen. Ollakseen mahdollisimman helposti lähestyttävä kuningatar piti palatsissaan myös avoimia ovia.
Viimeiset vuodet.
Salote kuoli aucklandilaisessa sairaalassa 16. joulukuuta 1965 puolen päivän aikaa. Uuden-Seelannin ilmavoimat lennätti hänen ruumiinsa takaisin Tongalle. 
Kunnianosoituksia.
Trinidadtobagolainen muusikko Edmundo Rosin tekemä kappale "The Queen of Tonga" kertoo Salote Tupousta ja hänen osallistumisestaan kuningatar Elisabet II:n kruunajaisiin.
KWord

KWord on vapaa tekstinkäsittelyohjelma, joka on osa KDE:n KOffice-toimisto-ohjelmistoa. KWordin kehitys loppui 2012, kun KOfficen kehitys loppui. Ohjelmaa julkaistiin LGPL-lisenssillä. KWordin kehitys alkoi vuonna 1998.
KWordin seuraaja on Calligra Suite -paketin Calligra Words.
Luettelo korean kielen murteista

Tämä on luettelo korean kielen murteista, joita on laskennallisesti kymmenen.
Livius Andronicus

Lucius Livius Andronicus (; n. 284–204 eaa.) oli kreikkalais-roomalainen runoilija. Hän syntyi todennäköisesti Taraksen eli latinalaisittain Tarentumin kreikkalaissiirtokunnassa. Hän tuli Roomaan sotavankina tai hänet myytiin orjaksi sen jälkeen, kun Rooma 272 eaa. valloitti Taraksen.
Andronicuksen isäntä vapautti hänet pian, ja hän ryhtyi työskentelemään koulumestarina ja omaksui roomalaisen nimen. Hänen onnistui levittää hellenismiä Rooman varakkaan nuorison keskuuteen. Samalla hän ryhtyi uraauurtavaan työhön roomalaisen runouden perustajana. Caton mukaan ”roomalaiset eivät tunteneet minkäänlaista kunnioitusta runoutta kohtaan”.
Ennen Andronicusta roomalaisilla oli vain joitakin kansanomaisia loruja ja niitäkin melko vähän. Häntä voi pitää roomalaisen kirjallisuuden alkuunpanijana, sillä hän käänsi "Odysseian" latinaksi saturnista mittaa käyttäen sekä mukailemalla kreikkalaisia näytelmiä. Hänen teoksistaan on säilynyt ainoastaan fragmentteja.
Antiikin aikana Andronicuksen teokset kuuluivat koululaisten pakolliseen lukemistoon. Hänen teoksiaan ei juuri myöhemmin arvostettu ja todettiin, että niitä ei kukaan lue kouluaikojensa jälkeen omasta halustaan.
Jovinus

Jovinus () oli gallialainen aristokraatti joka julistautui keisariksi vuonna 411. Tämä tapahtui pian sen jälkeen kun Länsi-Rooman keisarin Honoriuksen joukot olivat kukistaneet usurpaattori Konstantinus III:n. Jovinus kaappasi vallan Mainzissa ja sai tukea Gallian aristokraateilta. Vuonna 412 gootit saapuivat Ataulfin johdolla Galliaan. Ataulf kääntyi pian Honoriuksen puolelle ja alkoi piirittää Jovinusta Valentiassa vuonna 413. Jovinus vangittiin, teloitettiin ja hänen päänsä lähetettiin keisarille Ravennaan.
Jovinuksella oli veli, Sebastianus, josta hän teki keisarin vuonna 412, sen jälkeen kun Jovinus ei saanut aikaan sopua goottien kanssa. Sebastianuksesta ei tiedetä paljon mitään muuta kun että hänen kohtalonsa oli sama kun hänen veljensä.
Naurun paikka

Naurun paikka oli suomalainen vuosina 1995–1998 valmistunut ja esitetty Yleisradion tuottama viihdeohjelma. Ohjelmassa esitettiin pääasiassa Yhdysvalloista peräisin olevia tavallisten ihmisten kuvaamia hauskoja kotivideoita. Myöhemmin ohjelmassa esitettiin myös suomalaisia kotivideoita. Ohjelman juontajana toimi Markus Kajo.
Ohjelmaa esitettiin Yle TV2-kanavalla perjantai-iltaisin kello 21.00–21.30.
"Naurun paikka" ja Markus Kajo palkittiin Venla-palkintogaalassa 1996 Yleisö-Venlalla.
Naevius

Gnaeus Naevius (n. 264 - 194 eaa.) oli roomalainen runoilija ja dramatisti. Hänen tiedetään syntyneen Campaniasta ja tunteneen kreikkalaista kulttuuria.
Naevius osallistui ensimmäiseen puunilaissotaan (264-241 eaa.), mutta omistautui sittemmin runojen kirjoittamiselle. Hänen merkittävin teoksensa on kertomaruno "De bello punico" ("Puunilaissota"). Runoteoksensa hän kirjoitti tyylillisesti Homerosta jäljitellen, mutta onnistui tekemään sen kansanomaisesti. Naevius onnistui vapauttamaan latinankielisen runouden jäykästä muotosidonnaisuudestaan, hänellä säe alkoi elää.
Näytelmiensä aiheet Naevius ammensi roomalaisesta maailmasta ja roomalaisten elämästä.
Almaz

Almaz (Алмаз, ) -avaruusohjelma oli sarja sotilasavaruusasemia, jotka Neuvostoliitto laukaisi avaruuteen käyttäen Saljut-ohjelmaa peitteenä. Kolme Almaz-asemaa laukaistiin: Saljut 2, Saljut 3 ja Saljut 5. Saljut 2:n laukaisu epäonnistui pian maan kiertoradan saavuttamisen jälkeen, mutta sekä Saljut 3 että 5 suorittivat onnistuneesti miehitettyjä testejä. Saljut 5:n jälkeen Neuvostoliiton sotilasjohto katsoi, ettei aseman ylläpitoon kuluva aika ole suhteessa saatuihin hyötyihin.
Almazia ajoi Vladimir Tšelomei vastineeksi USAFin MOL-projektille ("Manned Orbiting Laboratory"). Alkuperäisessä suunnitelmassa Almaz ja MOL olivat hyvin samankaltaisia ja asema olisi laukaistu Proton-kantoraketilla kahden hengen miehistöllä, jotka olisivat palanneet laskeutumisaluksella kuukauden sotilasoperaatioiden jälkeen. Sojuz-ohjelman viivästymisen vuoksi Almazin tehtäviin otettiin myös sotilassatelliittien torjunta. Kiertoradalla Almazia huollettiin TKS-moduulilla, joka myös laukaistiin Proton-kantoraketilla.
Tiedustelulaitteiston lisäksi Almazissa oli 23 mm Nudelmann-Rihter lentokoneisiin tarkoitettu konetykki (joissakin lähteissä Nudelman-Rihter NR-30 30 mm tykki). Saljut 3 -asemalta suoritettiin onnistunut testiammunta maalina olleeseen satelliittiin.
Miehitetyn Almaz-ohjelman lakkauttamisen jälkeen ylijääneet asemien rungot käytettiin kymmenen vuotta myöhemmin miehittämättöminä tutkasatelliitteina. TKS-moduuli oli pohjana Mir-avaruusaseman moduuleille ja ISS-avaruusaseman komponenteille.
Plautus

Titus Maccius Plautus (254–184 eaa.) oli roomalainen näytelmäkirjailija. Häntä pidetään Terentiuksen ohella roomalaisen kirjallisuuden huomattavimpana komedioiden kirjoittajana ja attikalaisen komedian muokkaajana roomalaiseen muotoon. Roomalaisten makutottumukset komedioissa olivat huomattavasti karkeammat kuin kreikkalaisten. Kaikkiaan Plautuksen arvellaan kirjoittaneen 130 näytelmää, joista 21 on säilynyt nykyaikaan saakka.
Elämä.
Plautuksen oletetaan olleen alhaissyntyinen, syntyjään Umbriasta Sarsinan pikkukaupungista ja saaneen melko vähäisen koulutuksen. Hänen tiedetään yrittäneen luoda uraa legioonalaisena ja kauppiaana. Kauppiaan ura päättyi vararikkoon. Sen jälkeen Plautus oli rahaton ja koditon ja kulki ovelta ovelle pienen käsimyllyn kanssa ja pyysi päästä tekemään jauhatuksia ihmisten koteihin. Teatteriuransa hän aloitti kiertelevissä näyttelijäseurueissa, jotka esittivät roomalaisia kansannäytelmiä, joissa esiintyivät tietyt vakihahmot. Hahmoja olivat kyttyräselkäinen huijari, vanha höperö ukkeli, suursyömäri ja lörpöttelijä. Tärkeintä oli saada yleisö nauramaan.
Teokset.
Plautuksen komediat, jotka ovat yksiä vanhimpia kokonaisia latinankielisiä teoksia, ovat suurimmaksi osakseen käännöksiä kreikkalaisista, varsinkin Menandroksen näytelmistä. Ne ovat täynnä elämäniloa, vuorosanat ovat voimakkaita ja tapahtumat eläviä. Kieli on kansanomaista ja se on kaukana Naeviuksen ja Enniuksen ylevyyteen pyrkivästä latinasta.
Useimmat Plautuksen komediosta ovat juonellisia. Hänen komediaansa "Mostellaria" käytti Ludvig Holberg esikuvanaan kirjoittaessaan teostaan "Abradakabra". Hänen luonnekomedioitaan ovat käyttäneet esikuvinaan William Shakespeare ja Molière. Molière käytti Plautuksen komediaa "Aulularia" näytelmänsä "Saituri" esikuvana. Aululariassa saituri on kätkenyt kaikki rahansa suureen ruukkuun ja joutuu lopulta huijatuksi. "Miles Gloriosus" kertoo sotasankaruudellaan kerskuvasta miehestä joka uskoo olevansa suuri naistenmies, mutta päätyy pahoinpidellyksi. Kolmas Plautuksen käyttämä lajityyppi on tilannekomedia. Komedia "Menaechimi" kertoo identtisistä kaksosista, jotka ovat joutuneet eroon toisistaan hyvin varhain. Toinen kaksosista saa asiasta vihiä ja lähtee etsimään kadonnutta veljeään ja sen jälkeen tapahtuukin monia hupaisia sattumuksia.
Plautuksen näytelmiä vaivaa tietyllä tapaa se, että niiden komiikka on niin repivää ja alleviivaavaa. Jos hän olisi malttanut kehitellä henkilöhahmojaan ja tehdä huumoriaan hienovaraisemmaksi, ne olisivat huomattavasti parempia. Toisaalta, Plautuksen aikana Roomassa ei vielä ollut kiinteitä teattereita ja näytelmiä esitettiin markkinoilla ja suurina juhlapäivinä. Tuolloin niiden täytyi kilpailla huomiosta hevoskilpailujen, nyrkkeilyotteluiden ja muun markkinahumun kanssa. Jos yleisöä ei naurattanut, se lähti pois. Plautus keksi liittää näytelmiinsä myös musiikkia ja tanssia, mutta näytelmiin liittyneet sävellykset ja koreografiat ovat aikaa sitten kadonneet.
Nykyaikana Plautuksen komediat "Miles Gloriosus" ja "Pseudolus" olivat pohjana vuoden 1962 musikaalille "A Funny Thing Happened on the Way to the Forum". Musikaalista on myös elokuvaversio.
Lopputyö

Lopputyö, opinnäytetyö tai muu vastaava tutkielma on oppilaitoksen tutkintovaatimuksiin kuuluvan työn yleisnimi. Yliopistoissa lopputyö on pro gradu ja yliopistojen teknillisillä aloilla diplomityö. Ammattikorkeakouluissa lopputyöstä käytetään nimitystä opinnäytetyö.
Lukioissa ei vastaavaa ole, sillä siellä opinnäyte annetaan ylioppilaskirjoituksissa. Poikkeuksena tästä on IB-tutkinto, jonka tutkintovaatimuksiin kuuluu Extended Essay -lopputyö. 
Lopputyö on usein luonteeltaan tutkielma. Taidekorkeakouluissa lopputyö voi olla taiteellinen suoritus, johon liittyy kirjallinen työ. Ammattikorkeakouluissa opinnäytteet tehdään lähes aina tilaustyönä yritykselle tai yhteisölle. Yliopistossa toimeksiannosta tehtävien opinnäytteiden määrä vaihtelee paljon aloittain.
Historia.
Käytännön ammattiin valmistuminen on ennen tapahtunut mestarin opissa. Oppilaan oli annettava kisällinnäyte päästäkseen kisälliksi ja mestarinnäyte valmistuakseen itsenäiseksi ammattilaiseksi, mestariksi.
Luettelo swahilin murteista

Tämä on luettelo swahilin murteista. Swahili jaetaan 13 päämurteeseen.
Ignoratio elenchi

Ignoratio elenchi (joskus myös savuverho) on argumentaatiovirhe, joka liittyy asian vierestä puhumiseen. Siinä tarkoitus on ikään kuin luoda verbaalinen savuverho, joka harhauttaa keskustelun sivupoluille niin, että argumentoijan alkuperäinen argumentti jää kohtaamatta. Savuverhon yleinen kaava on seuraava:
"Ryöstöt ja varkaudet ovat lisääntyneet huolestuttavaa tahtia. Kuolemantuomio ratkaisisi ongelman välittömästi."
"Naisten vähäinen päätäntävalta on ollut historiallisesti suuri ongelma tasa-arvon kannalta. Naiset ovat nykyäänkin vähemmistössä eduskunnassa ja yhtiöiden hallituksissa. Sukupuolikiintiöt ovat tähän paras ratkaisu."
Franco Modigliani

Franco Modigliani (s. 18. kesäkuuta 1918 – 25. syyskuuta 2003) oli italialais-yhdysvaltalainen ekonomisti. Modigliani sai Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon vuonna 1985 työstään säästämisen ja rahoitusmarkkinoiden tutkimuksessa. Hän toimi vuodesta 1962 kuolemaansa asti professorina MIT:ssä.
Modigliani syntyi Italiassa, josta hän muutti Yhdysvaltoihin koska hänen juutalainen syntyperänsä ja antifasistiset mielipiteensä aiheuttivat hänelle ongelmia Italiassa. Modiglianista tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1946.
Akateemisesti Modiglianin tärkeimmät tutkimukset liittyvät rahoitusteoriaan ja säästämiseen. Rahoitusteoriassa hän kehitti yhteistyössä Merton Millerin kanssa irrelevanttiusteoreeman, jonka mukaan tiettyjen ehtojen vallitessa yrityksen arvo ei riipu siitä, että rahoitetaanko yritystä omalla pääomalla (eli laskemalla osakkeita liikenteeseen) vai vieraalla pääomalla (eli lainaamalla yritykselle rahaa). 
Säästämiskäyttäytymistä kuvaamaan Modigliani kehitti nk. elinkaarihypoteesin, jonka mukaan ihmiset pyrkivät saavuttamaan vakaan tulotason koko elämänsä aikana esimerkiksi säästämällä työvuosiensa aikana ja kuluttamalla säästönsä eläkeaikanaan.
James Mirrlees

James Alexander Mirrlees (5. heinäkuuta 1936 Minnigaff, Skotlanti – 29. elokuuta 2018 Cambridge, Iso-Britannia) oli skotlantilainen ekonomisti ja vuoden 1996 taloustieteen Nobel-palkinnon saaja.
Mirrlees opiskeli sekä Edinburghin yliopistossa että Cambridgen yliopistossa. Vuosina 1969–1995 hän opetti Oxfordin yliopistossa. Oxfordista Mirrlees siirtyi opettamaan Cambridgeen. Oxfordin-aikanaan Mirrlees kehitti taloustieteelliset mallinsa, joista hän myöhemmin sai Nobel-palkinnon. Mirrleesin mallit tutkivat tilannetta, jossa informaatio on joko epäsymmetristä tai epätäydellistä, ja tämän tilanteen vaikutusta talouden optimaaliseen säästämisasteeseen. Mirrleesin tutkimus osoitti muun muassa optimaalisen tuloveron pääperiaatteet. Mirrlees on todennut, että ekonomistikunnassa vallitsee laaja yksimielisyys työtulojen korkeiden marginaaliverojen haitoista
Virallisen eläkeiän jälkeenkin Mirrlees jatkoi Cambridgen yliopiston emeritusprofessorina. Lisäksi Mirrleesillä oli vierailevan tutkijan paikkoja eri puolilla maailmaa, kuten Melbournen yliopistossa 2004, MIT:ssä, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Yalen yliopistossa. Hänellä oli professuuri myös Hongkongin yliopistossa vuodesta 2002 alkaen.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
Max &amp; The Crooners

Max &amp; The Crooners oli 1990-luvun alussa toiminut porilainen rockabilly-yhtye. Yhtye koottiin vuonna 1990 alun perin yhtä hääkeikkaa varten. Yhtyeen esikoisalbumi "Crooner’s Paradise" julkaistiin vuonna 1992, minkä jälkeen yhtye hajosi.
Merton Miller

Merton Howard Miller (16. toukokuuta 1923 Boston – 3. kesäkuuta 2000 Chicago) oli yhdysvaltalainen ekonomisti, jonka tieteellinen tutkimus keskittyi pääasiassa rahoitusteoriaan. Miller sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 1990.
Miller työskenteli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain valtiovarainministeriössä verotutkijana ja suoritti tohtorintutkintonsa Johns Hopkinsin yliopistossa vuonna 1952.
Vuonna 1958 Miller julkaisi yhdessä Franco Modiglianin kanssa tutkimuksen yrityksen pääoman kustannuksista. Tässä tutkimuksessa Miller ja Modigliani vastustivat ajalle tyypillistä näkemystä, jonka mukaan yritys voi alentaa pääomakustannuksiaan toimimalla optimaalisella oman ja vieraan pääoman yhdistelmällä. Millerin ja Modiglianin mukaan tällaista optimaalista yhdistelmää ei ole, ja yritysjohdon tulisikin keskittyä minimoimaan yrityksen verot ja maksimoimaan yrityksen arvo.
Miller osallistui kaikkiaan kahdeksan kirjan kirjoittamiseen. Hän opetti Chicagon yliopistossa vuodesta 1961 lähtien.
Miller kuoli imukudossyöpään vuonna 2000.
Kattegat

Kattegat (, ) on Tanskan Jyllannin niemimaan ja Ruotsin länsirannikon välinen merialue. Kattegat on osa Pohjanmerta ja Itämerta erottavaa salmien ketjua pohjoisemman Skagerrakin ja eteläisempien Tanskan salmien välissä. Se voidaan lukea Skagerrakin jatkeena osaksi Pohjanmerta, tai joissain tapauksissa osaksi Itämerta; hydrografisesti ja biologisesti se pikemmin kuuluu edelliseen.
Kattegatin pohjoisraja vedetään yleensä Jyllannin pohjoiskärjen ja Ruotsin Pater Noster -luotojen välille. Etelässä raja Juutinraumaan on Gillelejen ja Kullenin niemen välillä, 
Kattegatin suurimmat saaret ovat Læsø, Samsø ja Anholt. Pienempiin saariin kuuluu esimerkiksi Fynin pohjoispuolella sijaitseva Æbelø.