tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Świdnikin piirikunta

Świdnikin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 71 840. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Mełgiew, Piaski, Rybczewice ja Trawniki.
Świdnikin piirikunnalla on yhteistä rajaa Lublinin kaupunkipiirikunnan sekä Lublinin, Łęcznan, Chełmin ja Krasnystawin piirikuntien kanssa.
Vuoden 2019 lopussa Świdnikin piirikunnan asukkaista 51,9 prosenttia oli naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,8 prosenttia ja eläkeikäiset 24 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 638 lasta. Świdnikin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 59 607 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Märit

Märit on ruotsalainen naisen etunimi, jota on käytetty varsinkin Jämtlandissa. Se on muunnelma Margaretasta ja sen lyhentymästä Märta.
Märit lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Sen mukaan Märit ja Märta viettävät nimipäivää 26. elokuuta. Ruotsin almanakassa nimipäivä on 11. toukokuuta.
Suomessa Märit on jäänyt hyvin harvinaiseksi etunimeksi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on ollut joulukuun 2024 loppuun mennessä virallisena nimenä noin 10–25 naisella. 1970-luvun jälkeen tätä nimeä ei ole tiettävästi annettu Suomessa yhdellekään lapselle.
Vaahtopäät

Vaahtopäät on Ensio Musicin vuonna 1980 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin CD-formaatissa 23. toukokuuta 2009.
Dorothy Dene

Dorothy Dene, alkuperäiseltä nimeltään Ada Alice Pullen (11. huhtikuuta 1859 – 27. joulukuuta 1899) oli englantilainen taidemalli ja näyttelijä. Hän oli useiden Frederic Leightonin teosten mallina.
Elämänvaiheita.
Dene ja Leighton tapasivat ensi kertaa vuonna 1879. Dene oli seuraavina vuosina mallina useissa Leightonin teoksissa, kuten "Bianca", "Desdemona" ja "Clytie".
Leighton yritti edistää myös Denen näyttelijän uraa. Sen esteenä pidettiin vaatimattomista oloista lähteneen Denen cockneyn-murretta. Huomiota herättävästä kauneudestaan huolimatta hän ei menestynyt näyttelijänä.
Dene ja Leighton olivat usein nähty pari erilaisissa seurapiiritapahtumissa. Lehdissä kirjoitettiin, että he vaikuttivat läheisiltä ja että he viihtyivät yhdessä. Dene muutti sisarineen vain muutaman minuutin kävelymatkan päähän Leightonista. Hän myös vietti paljon aikaa Leightonin asunnolla. Leighton kiisti sisarilleen, että hänellä olisi suhde Denen kanssa. Arvellaan, että pariskunnan tuntenut George Bernard Shaw olisi käyttänyt pariskuntaa "Pygmalion"-näytelmänsä esikuvana.
Denen perheessä oli kaikkiaan neljä tytärtä, ja myös hänen nuorempi siskonsa Lina oli mallina yhdessä Leightonin maalauksista. Leighton suositteli myös ystäväänsä George Frederick Wattsia pyytämään Deneä mallikseen. Linasta tuli myöhemmin taiteilija Herbert Gustave Carmichael Schmalzin vaimo.
Dene kutsuttiin vierailemaan Leightonin kuolinvuoteen äärelle. Leighton testamenttasi Denen perheelle huomattavan rahasumman. Pian myös Denen terveys alkoi heiketä, ja hän kuoli kolmen vuoden kuluttua.
Richard Saunders Dundas

Richard Saunders Dundas (11. huhtikuuta 1802 Melvillen linna, Skotlanti – 3. kesäkuuta 1861 Lontoo) oli brittiläinen vara-amiraali.
Dundasin isoisä oli skotlantilainen valtiomies Henry Dundas ja isä meriministerinä toiminut poliitikko Robert Saunders Dundas, joilla molemmilla oli Melvillen varakreivin arvo. Dundas liittyi kuninkaalliseen laivastoon vuonna 1817 ja sai kapteenin arvon vuonna 1824. Vuoden 1841 ensimmäisessä oopiumisodassa hän tuhosi Kiinan rannikolla sijainneet Boguen linnoitukset. Hän oli amiraliteetin johtokunnan jäsenenä eli merilordina vuosina 1852–1855 ja 1857–1861. Dundas komensi Krimin sodan aikana Britannian Itämeren-laivastoa helmikuusta joulukuuhun 1855. Hän korvasi tehtävässä amiraali Charles Napierin, jonka toimintaan oltiin tyytymättömiä. Dundas johti Viaporin pommitusta elokuussa 1855. Hän sai 1853 kontra-amiraalin ja 1858 vara-amiraalin arvon. Vuosina 1857–1858 ja 1859–1861 hän oli ensimmäinen merilordi ("First Naval Lord") eli Britannian merivoimien komentaja.
Janet Craxton

Janet Craxton (17. toukokuuta 1929 Lontoo – 18. heinäkuuta 1981 Lontoo) oli brittiläinen oboisti.
Craxton oli pianisti, pedagogi Harold Craxtonin tytär ja perheen kuudesta sisaruksesta nuorin sekä ainoa tytär. Vuosina 1945–1948 hän opiskeli Helen Gaskellin johdolla Royal Academy of Musicissa ja sitten vuoteen 1949 Pierre Bajeux'n johdolla Pariisin konservatoriossa.
Craxton toimi ensioboistina Hallé-orkesterissa (1949–1952), London Mozart Playersissä (1952–1954), BBC:n sinfoniaorkesterissa (1954–1963) ja London Sinfoniettassa (1969–1981). Uransa loppuvaiheissa hän soitti lisäksi Royal Opera Housen orkesterissa. Usein Craxton esiintyi solistina ja piti resitaaleja. Tenori Wilfred Brownin kanssa Craxton kantaesitti Ralph Vaughan Williamsin teoksen "Ten Blake Songs". Monet muutkin säveltäjät, kuten Lennox ja Michael Berkeley, Elisabeth Lutyens, Priaulx Rainier, Francis Routh ja Elizabeth Maconchy tekivät sävellyksiä Craxtonia varten. Craxton teki useita levytyksiä. 
Craxton perusti 1960-luvun loppupuolella London Oboe Quartetin viulisti Perry Hartin, alttoviulisti Brian Hawkinsin ja sellisti Kenneth Heathin kanssa. Kokoonpano esiintyi säännöllisesti ja tilasi lukuisia uusia teoksia. Craxton työskenteli vuodesta 1958 kuolemaansa saakka Royal Academy of Musicin oboensoiton professorina. Hän oli vuodesta 1961 naimisissa pianisti, säveltäjä Alan Richardsonin kanssa. Pariskunta esiintyi duona, ja Richardson laati vaimolleen useita teoksia. Craxtonin oppilaisiin kuului Nicholas Daniel, joka äänitti Craxtonin kunniaksi Harmonia Mundi -levymerkille tribuuttilevyn "A Tribute to Janet".
La Roquette-sur-Var

La Roquette-sur-Var on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 30 kilometriä Nizzasta pohjoiseen.
Kunnan vanha keskusta sijaitsee 380 metriä korkean kukkulan laella. Sen nähtävyyksiä on 1600-luvulta peräisin oleva barokkityyliä edustava Saint-Pierren kirkko, ja erityisesti sen kullattu puinen alttaritaulu.
Saint-Martin-du-Var

Saint-Martin-du-Var on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 26 kilometriä Nizzasta pohjoiseen.
Kunta perustettiin vuonna 1867. Tällöin La Roquette-Saint-Martinin kunta jaettiin kahdeksi uudeksi kunnaksi, La Roquette-sur-Var ja Saint-Martin-du-Var.
Pyrolyysiöljy

Pyrolyysiöljy on orgaanisen materiaalin kuivatislauksessa syntyvä nestemäinen alite. Kun se valmistetaan biomassasta, sitä kutsutaan bioöljyksi tai puuöljyksi raaka-aineesta riippuen. Raaka-aineena voidaan käyttää mitä tahansa soveltuvaa biomassaa, Suomessa esimerkiksi hakkuutähteitä ja metsäteollisuuden sivutuotteita kuten sahanpurua.
Ominaisuudet.
Puuöljy on ruskeaa, tervamaista öljyä. Se on hapanta (pH 2–3), lämpöarvoltaan matalaa (13–18 MJ/kg, vrt. polttoöljyjen n. 40 MJ/kg), ja siinä on runsaasti vettä ja happea, mikä lisää sen syövyttävyyttä.
Bioöljy on kevyttä polttoöljyä paksumpaa, mutta huomattavasti notkeampaa kuin raskas polttoöljy. Korkeasta vesipitoisuudesta johtuen puuöljy voi erkautua vesi- ja öljypohjaisiin faaseihin, mikä hankaloittaa varastointia ja käyttöä.
Valmistus.
Bioöljyä valmistetaan kaasuttamalla biomassaa hapettomissa tai niukkahappisissa olosuhteissa, yleensä ns. nopeassa pyrolyysissä. Tällöin raaka-aine kaasutetaan ja vapautuvat kaasut lauhdutetaan nopeasti. Prosessin etuja ovat sen yksinkertaisuus ja korkea saanto, monien raaka-aineiden soveltuminen siihen, ja tarvittavan lämmön tuottaminen prosessin tähteillä.
Käyttö.
Toistaiseksi puuöljyä käytetään lähinnä polttoöljyn korvikkeena sähkön ja kaukolämmön tuotannossa. Tulevaisuudessa siitä toivotaan saatavan myös polttoainetta raskaalle liikenteelle ja laivoille, sekä kemianteollisuuden raaka-ainetta.
Abby Johnson (aktivisti)

Abby Johnson (s. 10. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen abortinvastainen aktivisti, joka aiemmin toimi Planned Parenthood -järjestön aborttiklinikan johtajana. Hän erosi tehtävästä syksyllä 2009 nähtyään raskaudenkeskeytyksen kaikukuvauksella. Hän on kirjoittanut "Unplanned"-nimisen elämäkerran. Kirjasta tehtiin elokuva vuonna 2019.
Turengin kirkko

Turengin kirkko on Janakkalan kuntakeskuksessa Turengissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Janakkalan seurakunnan kirkko. Marraskuussa 1965 käyttöön vihityn kirkkorakennuksen ja sen viereisen seurakuntarakennuksen suunnitteli arkkitehti Keijo Petäjä. 
Kirkon ilme on muuttunut muutos- ja korjaustöiden seurauksena huomattavasti alkuperäisestä. Ensimmäinen peruskorjaus tehtiin vuosina 1983–84. Vuosina 2007–2010 tehtiin suurempi peruskorjaus, jonka suunnitteli arkkitehti Kari Tuominen yhdessä arkkitehti Keijo Kaltevan kanssa. Kirkko saatiin uudelleen käyttöön jouluksi 2009. 
Kirkossa on istumapaikka noin 130 henkilölle, sivusalilla laajennettuna yhteensä noin 160 henkilölle. Seurakuntasalissa on tilaa noin 100 ihmiselle.
Kim André Arnesen

Kim André Arnesen (s. 28. marraskuuta 1980) on norjalainen säveltäjä.
Arnesen varttui Trondheimissa. Hän aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja liittyi Nidarosin tuomiokirkon poikakuoroon 10-vuotiaana. Myöhemmin hän suoritti konservatorio-opintonsa Trondheimissa. Arnesen on säveltäjänä erikoistunut kuoromusiikkiin. Hänen tyylilleen ominaisia ovat olleet saavutettava melodinen tyyli ja ekspressiivisyys. Arnesenin ensimmäinen suurimuotoinen teos "Magnificat" kantaesitettiin vuonna 2010. Esitys johti useisiin uusiin sävellystilauksiin. Vuonna 2014 kantaesitettiin Arnesenin "Requiem", jonka Yhdysvaltain-ensiesitys pidettiin huhtikuussa 2015 Länsi-Virginiassa. Denveriläinen Kantorei-kuoro ja sen taiteellinen johtaja Joel Rinsema kutsuivat Arnesenin residenssisäveltäjäkseen kaudelle 2015–2016. USA:ssa Arnesenin musiikkia on esitetty myös muun muassa Carnegie Hallissa ja Barack Obamalle Valkoisessa talossa.
Charlottenlundin ravirata

Charlottenlundin ravirata on Tanskan raviurheilun päärata. Rata sijaitsee Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan pohjoispuolella Gentoften kunnan Charlottenlundin kaupunginosassa.
Rata on perustettu vuonna 1891 ja sen tärkein kilpailu on Copenhagen Cup, jonka voittajiin kuuluu myös suomalaistamma Charme Asserdal.
Hartolan terveysasema

Hartolan terveysasema on Hartolan kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun terveysasema. Terveysasemalla oli vuonna 2020 lääkäripäivystys maanantaisin virka-aikaan, muina arkipäivinä päivystys tapahtui päivisin Sysmässä. Ennalta sovittuja lääkärin ja terveydenhoitajan vastaanottoja Hartolan terveysasemalla on maanantaista perjantaihin.
Hartola on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja yhtymä vastaa Hartolan sosiaali- ja terveyspalveluista. Terveysaseman toiminnan toteutus on kuitenkin käytännössä annettu yksityiselle terveyspalvelujen tuottajalle (Attendo, käytännössä Terveystalon tytäryhtiö). 
Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Leo Lindblom

Leo Lindblom (20. toukokuuta 1927 Helsinki – 9. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen muusikko. 
Helsingin Kruununhaassa syntynyt Lindblom alkoi soittamaan rumpuja teini-iässä ja ryhtyi myöhemmin johtamaan omaa yhtyettään. Vuonna 1949 Leo Lindblomin Orkesteri voitti orkesterien SM-kilpailut. 1970-luvun puoliväliin saakka toimineen yhtyeen solisteina lauloivat muun muassa Kai Lind, Markus Allan, Seija Simola ja Sammy Babitzin. Lindblom järjesti myös Suomen ensimmäiset rock’n’roll-laulajakilpailut sekä ensimmäiset kitarayhtyeiden SM-kilpailut.
Vuonna 1973 Lindblom avasi Tampereelle nykyisen Särkänniemen huvipuiston edeltäjän Neulan huvipuiston yhdessä Lauri Seiterän kanssa. Orkesterinsa lopetettuaan Lindblom työskenteli tennisvalmentajana ja oli yksi "Tennislehden" perustajista.
Leo Lindblomin veli oli ministeri Olavi Lindblom.
Timo Pukkala

Timo Pukkala (s. 15. helmikuuta 1954 Joensuu) on suomalainen metsäntutkija ja Itä-Suomen yliopiston metsätalouden suunnittelun professori. Hän on ollut julkisissa tiedotusvälineissä esillä esimerkiksi metsän jatkuvan kasvun puolestapuhujana sekä metsänkasvun ja metsän sitoman ilmakehän hiilidioksidin (metsän hiilitaseen) asiantuntijana. Jatkuvassa kasvussa metsän nuoremmat puut saavat kasvaa rauhassa varttuneen puuston suojassa, eikä metsää hakata paljaaksi. Pukkala oli vuonna 2020 Scopus-julkaisutietokannan pohjalta tehdyn vertailun mukaan eräs maailman viitatuimmista metsätieteilijöistä.
Pukkala on valmistunut Helsingin yliopistosta ensin metsänhoitajaksi, ja vuonna 1982 maatalous- ja metsätieteen kandidaatiksi. Joensuun yliopistosta hän tuli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi (1988). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1988) käsitteli mäntyjen alueellisen jakauman vaikutusta puun paksuuskasvuun. Tutkimus oli otsikoitu "Studies on the effect of spatial distribution of trees on the diameter growth of Scots pine". 
Työurallaan hän on toiminut Joensuun yliopiston assistenttina (1983–85) ja Suomen akatemian tutkijana (1985–89). Tohtoriksi valmistumisen jälkeen hän oli Joensuun yliopiston metsänhoitotieteen yliassistentti (1989–92) ja professorin viransijainen (1990–91). Metsätalouden suunnittelun professori hän on ollut vuodesta 1992 Joensuun yliopistossa ja sen seuraajassa Itä-Suomen yliopistossa.
Pukkala on kirjoittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa laatimien tieteellisten raporttien ja artikkelien ohella useita oppi- ja tietokirjoja metsätalouden alalta. Näihin kuuluvat muun muassa:
Edgar Quinet

Edgar Quinet (1803–1875) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli perehtynyt saksalaiseen kirjallisuuteen ja käänsi sitä ranskaksi ja myös kirjoitti aiheesta artikkeleita, muun muassa Johann Gottfried von Herderistä. Hän kävi Kreikassa tieteellisen ryhmän mukana 1928 ja julkaisi sen jälkeen Kreikkaa käsittelevän teoksen "De la Grèce moderne et de ses rapports avec l’antiquité" (1830). Hän kirjoitti aikakausjulkaisuun "Revue des deux mondes" kirjallisuushistoriasta ja filosofiasta artikkeleita, jotka myöhemmin julkaistiin koottuina. Niitä on myöhemmin pidetty alallaan uraauurtavina. Hän kirjoitti myös runoteoksia, kuten sankarirunoelmat "Napoléon" (1836) ja "Prométhée" (1838), joita ei kuitenkaan ole pidetty erityisen merkittävinä.
Quinet nimitettiin 1838 Lyoniin ulkomaisen kirjallisuuden professoriksi ja 1842 professoriksi Collège de Franceen, mutta hänet erotettiin Charles Louis Napoléon Bonaparten vuoden 1851 vallankaappauksen jälkeen jesuiittoja kritisoivien luentojensa ja poliittisten näkemystensä vuoksi ja karkotettiin maasta. Keisarivallan kaaduttua Quinet palasi 1870 Pariisiin, ja hänet valittiin 1871 kansalliskokoukseen. Hän kirjoitti omaelämäkerran, ja myös hänen kirjeenvaihtoaan on julkaistu.
Quinet oli toisaalta mielipiteiltään radikaali, toisaalta haaveileva, hämäräsanainen mystikko. Hänen tunnetuin teoksensa on allegorinen runoelma "Ahasvérus" (1833).
Hirmut hallitsijat – 52 diktaattoria

Hirmut hallitsijat – 52 diktaattoria on vuonna 2020 ilmestynyt suomalainen tietokirja. Kirjaan kirjoitetut elämäntarinat kertovat siitä, kuinka ihmisen kyvyllä pahuuteen ei ole rajoja.
Kirja on sorvattu korttipakan muotoon. Kaikkien maiden numerot 2–4 kertovat maailmaa järisyttäneiden kulttijohtajien elämäntarinat. Numerot viitosesta ässään kertovat diktaattoreista, jotka olivat tai ovat aina valmiita antamaan kaikkensa saadakseen lisää. Jokereina ovat kahden legendaarisen kokaiiniparonin huimat tarinat. Tyykiluoto myös toimittaa Yleisradiolla "12 diktaattoria" -podcastia, jossa Tyykiluoto käy läpi maailmahistorian diktaattoreiden raskainta sarjaa asiantuntijoiden kanssa.
Manuel José Quintana

Manuel José Quintana (1772 Madrid, Espanja – 1857) oli espanjalainen runoilija ja poliitikko, innokas isänmaanystävä. Hän toimitti tieteellis-kirjallis-taiteellista aikukauskirjaa sekä poliittista sanomalehteä, joka oli suunnattu vierasta hallitusvaltaa vastaan. Poliittisten olojen vaihdellessa maassa hän joutui useita kertoja vankilaan, mutta hänet vapautettiin jälleen, ja 1855 kuningatar Isabella seppelöi hänet runoilijaksi.
Quintanan parhaita runoja ovat oodit, joissa hän ylistää merta ja isänmaataan ja kuvaa sen vaihtelevia vaiheita. Quintana oli vakavamielinen sankarirunoilija, joka haltioitui isänmaanrakkaudesta ja vapaudenhaaveista ja esitti teoksissaan voimakkaita mielipiteitä Ranskaa ja Napoleonia vastaan vaikka oli kirjalliselta olemukseltaan ranskalainen. Hän oli klassikko, joka ei osallistunut aikansa romanttisiin kiistoihin.
Quintanan runon "Espanjalle, vuoden 1808 maaliskuun vallankumouksen jälkeen" on suomentanut Helvi Vasara, ja se sisältyy antologiaan "Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 7: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja" (WSOY, 1954).
Simsalabim

Simsalabim voi viitata johonkin seuraavista:
LED Tailor

LED Tailor Oy on siniseen LED-valoon perustuvia, kemikaalittomia desinfiointiratkaisuja kehittävä ja valmistava suomalaisyritys. Fotonidesinfiointiin perustuvilla ratkaisuilla parannetaan pintahygieniaa ja ilmanlaatua muun muassa terveydenhuollossa, teollisuudessa ja sisäilmaongelmakohteissa. LED Tailor on Euroopan ensimmäinen siniseen valoon perustuvia desinfiointiratkaisuja toimittava yritys. 
Teknologia.
LED Tailor Oy:n kehittämillä ratkaisuilla desinfioidaan erilaisia tiloja ja esineitä: menetelmät toimivat myös antibioottiresistenttejä bakteereja vastaan (mm. MRSA, VRE, ESBL). Teknologialla voidaan vaikuttaa puhtaamman ja turvallisemman ympäristön puolesta, sekä saavuttaa yhteiskunnallisesti merkittäviä säästöjä muun muassa kemikaalien ja veden kulutuksessa, sairaspoissaolojen kustannuksissa, sairaanhoitokuluissa, sekä energiankulutuksessa.
Elizabeth Maconchy

Elizabeth Maconchy DBE (19. maaliskuuta 1907 Broxbourne, Hertfordshire – 11. marraskuuta 1994 Norwich) oli brittiläinen säveltäjä.
Maconchy varttui Irlannin maaseudulla ja aloitti pianonsoiton sekä musiikinteon harrastamisen 6-vuotiaana. Hän opiskeli Charles Woodin ja Ralph Vaughan Williamsin johdolla Royal College of Musicissa. Stipendin avulla hän pääsi Prahaan, jossa vuonna 1930 teki julkisen debyyttinsä säveltäjänä pianokonserttonsa esityksellä. Kuukausia myöhemmin Henry Wood johti Maconchyn kantaatin "The Land" kantaesityksen Promenade-konserteissa.
Maconchy sairasti pitkään tuberkuloosia, ja hänen uraansa varjosti epäluuloinen suhtautuminen naissäveltäjiä kohtaan, mutta hän sai teoksiaan usein esitetyiksi sekä kotimaassaan että muualla. Hänelle myönnettiin monia palkintoja, kuten "The Daily Telegraphin" kamarimusiikkipalkinto (1933), Worshipful Company of Musiciansin mitali kamarimusiikkiansioista (1970) ja Edwin Evans -palkinnot (1948, 1969). Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Damen arvon hän sai vuonna 1987. Maconchy toimi Composers' Guildin varapuheenjohtajana. Maconchyn tuotantoon kuuluu muun muassa kamari- ja orkesteriteoksia, laaja valikoima vokaalimusiikkia, kolme balettia, viisi oopperaa ja operetti. Erityisen arvostetun aseman Maconchy on saavuttanut kolmellatoista jousikvartetollaan.
Kefmetatsoli

Kefmetatsoli (C15H17S3N7O5) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö.
Kefmetatsoli on niin sanottu toisen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Lääkeaine on suhteellisen laajakirjoinen ja tehoaa moniin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Teho on samankaltainen kefoksitiinin kanssa ja käyttökohteetkin ovat samoja. Kefmetatsolin sisältämä N-metyylytiotetratsolirakenne voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan verenvuotoa.
Sanna Saarinen

Sanna Saarinen voi viitata johonkuhun seuraavista:
Kissin kieli

Kissi (myös "kisi") on Guineassa, Sierra Leonessa ja Liberiassa asuvien kissien puhuma mel-kieli.
Kissiä puhutaan Guineassa varsinkin Guéckédoun ja Kissidougoun prefektuureissa sekä rajaseudulla Sierra Leonessa ja Liberiassa. Kissin puhuma-aluetta ympäröivät mandelaiset kielet mende, loma, bandi, kono, koranko ja maninka. Sen keskellä puhutaan mandelaista lelen kieltä.
Kissiä puhuu Guineassa vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 4,1 prosenttia maan väestöstä eli noin 431 500 henkeä. Sierra Leonessa on vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 154 300 kissin puhujaa. Liberiassa kissejä on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 168 000 henkeä.
Kissin katsottiin aikaisemmin kuuluvan atlanttisten kielten eteläryhmään. Nykyään mel-kieliä pidetään erillisenä nigeriläis-kongolaisten kielten ryhmänä. Kissi kuuluu mel-kielten eteläiseen alaryhmään ja jakautuu edelleen pohjois- ja etelämurteisiin, joiden välillä on suuria eroja. Sen lähimmät sukukielet ovat Atlantin rannikolla puhutut bullom-kielet bom (krim) ja sherbro, mikä tukee käsitystä, jonka mukaan kissit ovat muuttaneet sisämaahan meren läheisyydestä.
Kissi on yksi Guinean kansalliskielistä, mutta sen status on melko alhainen. Puhujat käyttävät toisena kielenään maninkaa, ranskaa ja englannin kielen variantteja ja monet ovat sulautuneet mandinkoihin, mendeihin ja muihin naapurikansoihin. Kissiä yritettiin käyttää kouluopetuksen välineenä Ahmed Sékou Tourén Guineassa, mutta kokeilusta luovuttiin vuoden 1984 vallankaappauksen jälkeen. Kielellä on julkaistu uskonnollista ja oppikirjallisuutta.
Harmaalakkimuura

Harmaalakkimuura ("Percnostola arenarum") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaalakkimuuraa tavataan Perussa Loreton alueella, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 33 800 km2. Vuonna 2018 sen kannaksi arvioitiin 1 000–2 499 yksilöä. Pienen populaation vuoksi laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Cuzconlaulumuura

Cuzconlaulumuura ("Hypocnemis subflava") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Cuzconlaulumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 697 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaalealaulumuura

Vaalealaulumuura ("Hypocnemis flavescens") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vaalealaulumuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Guyanassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 746 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laulumuura

Laulumuura ("Hypocnemis cantator") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Laulumuuraa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 250 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tummalaulumuura

Tummalaulumuura ("Hypocnemis peruviana") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tummalaulumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 500 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rondonianlaulumuura

Rondônianlaulumuura ("Hypocnemis ochrogyna") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rondônianlaulumuuraa tavataan Boliviassa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 518 000 km2. Vuonna 2017 lajin populaatioksi arvioitiin 500 000–999 999 aikuista yksilöä. Lajia uhkaavat metsien hakkuut, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Sivustakatsojaefekti

Sivustakatsojaefekti tai sivustakatsojavaikutus on väitetty sosiaalipsykologinen ilmiö, jossa ihmiset tarjoavat hätätilanteessa apuaan sitä epätodennäköisemmin, mitä suurempi joukko sivullisia on paikalla.
Ilmiötä alettiin tutkia 1960-luvulla. Sitä on kauan pidetty psykologian piirissä todellisena, mutta ilmiön todellisuus on myös kyseenalaistettu.
Mekanismit.
Sivustakatsojaefektin on esitetty johtuvan muun muassa siitä, että kun paikalla on paljon ihmisiä, kaikki silminnäkijät ajattelevat, että joku toinen kyllä auttaa, eivätkä siksi itse ryhdy toimeen. Muita esitettyjä mekanismeja ovat ihmisten epäilykset omasta arviointitarkkuudestaan ja pelko naurunalaiseksi joutumisesta, sekä kuvitelma siitä ettei itse ymmärrä tapahtumaa yhtä hyvin kuin muut todistajat. On myös ehdotettu ihmisten punnitsevan tilanteeseen puuttumisen hyötyjä ja kustannuksia. Myös ihmisen ensiaputaitojen puute voi selittää hänen haluttomuuttaan puuttua tilanteeseen, jos silminnäkijä olettaa jonkun toisen osaavan auttaa paremmin.
Tutkimuksen historia.
Sivustakatsojaefektiä alettiin tutkia sen jälkeen, kun nuori nainen Kitty Genovese puukotettiin kuoliaaksi kotinsa edustalla New Yorkissa vuonna 1964. "The New York Timesin" artikkelissa väitettiin, että 38 naapuria olisi havainnut murhan, mutta kukaan heistä ei olisi hälyttänyt apua. Väite osoittautui myöhemmin valheelliseksi, mutta se oli synnyttänyt käsityksen sivustakatsojaefektistä. Yhdysvaltalaiset sosiaalipsykologit John Darley ja Bibb Latané julkaisivat vuonna 1968 tutkimuksen, jossa he totesivat omiin kokeisiinsa perustuen, että onnettomuuden uhrin auttamisen todennäköisyys on kääntäen verrannollinen paikalla olleiden ihmisten lukumäärään.
Alkuperäisen tapauksen kaltaisia tapauksia sivullisten välinpitämättömyydestä on raportoitu uutisissa useasti myöhemminkin.
"American Psychologist" -lehden vuonna 2019 julkaiseman kansainvälisen tutkimuksen mukaan käsitys sivustakatsojaefektistä olisi kuitenkin virheellinen. Valvontakameramateriaalin perusteella hätätilanteissa on tyypillisempää, että sivulliset rientävät apuun, kuin että he eivät niin tekisi, ja avun todennäköisyys myös kasvaa paikalla olijoiden määrän kasvaessa.
Aripuananlaulumuura

Aripuananlaulumuura ("Hypocnemis rondoni") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Aripuananlaulumuuraa tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 102 000 km2. Lajin kanta on vakaa, eikä sillä ole tunnettuja uhkia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Paranlaulumuura

Paranlaulumuura ("Hypocnemis striata") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Paranlaulumuuraa tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 410 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Korankon kieli

Koranko tai kuranko on Sierra Leonessa ja Guineassa asuvien korankojen puhuma mandelainen kieli. 
Korankoa puhuu Sierra Leonessa vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan ensimmäisenä kielenään 277 400 henkeä. He asuvat etupäässä Koinadugun ja Tonkolilin piirikunnissa. Guineassa puhujia on noin 200 000 Faranahin, Kissidougoun ja Kérouanén piirikunnissa.
Koranko kuuluu mandekielten länsihaaran mokole-ryhmään. Maninka on vaikuttanut voimakkaasti sen eräisiin murteisiin ja sankarinmaninkassa on molempien kielten piirteitä. Koranko on yksi Sierra Leonen kirjakielistä.
Wilhelm Raabe

Wilhelm Raabe, kirjailijanimi Jakob Corvinus (8. syyskuuta 1831 Eschershausen, Braunschweig – 15. marraskuuta 1910 Braunschweig) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli lyhyen aikaa Berliinissä ja keskittyi sen jälkeen pelkästään kirjallisuuteen. Hänen esikoiskirjansa, idylli "Die chronik der Sperlingsgasse" (1857) sai nopeasti suosion, jollaista mikään myöhempi teos ei onnistunut saamaan. Hän kirjoitti runsaasti romaaneja ja kertomuksia.
Raaben lähtökohtana oli se romaanilaji, jonka loivat Jean Paul, E. T. A. Hoffmann ja Karl Immermann. Hänen sankarinsa ovat usein rakastettavia, kovia kokeneita luonteita, jotka ajautuvat vastoinkäymisiin ja epätoivoon: "elämä on vihollinen". Liikuttavan huolellisesti hän piirtää kuvaa elämän lapsipuolista, ja kasvavalla pessimismillä hän sallii kerta hyvien voimien vihollisten toisensa jälkeen voittaa ja polkea jalkoihinsa jalot, epäitsekkäät ihmiset. Siinä hän on siis Jean Paulin vanavedessä, ja tämän tavoin hän kirjoitti alati näkyvällä, väliin suorastaan päällekäyvällä subjektiivisuudella, koskaan unohtamatta asettua erilaisin kommentein lukijan ja kuvattavien hahmojen väliin.
Raabe ihannoi menneisyyttä ja sen oloja. Uuteen aikaan hän suhtautui kylmästi, ehkä jopa vihamielisesti, ja ironisella katseella hän tarkastelee toiminnan ihmisiä ja menestyneitä miehiä. Lyyrikkona ja humoristina Raabe loi teoksissa rikkaita kuvia todellisen elämän kirjavista, usein synkistä ja ikävistä kokemuksista.
Elisabeth Lutyens

Elisabeth Lutyens (9. heinäkuuta 1906 Lontoo – 14. huhtikuuta 1983 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä.
Lutyens oli yksi arkkitehti Edwin ja Emily Lutyensin viidestä lapsesta. Hän pääsi vuonna 1922 École normale de musique de Parisiin, mutta lähti äitinsä mukana Intiaan vuonna 1923. Palattuaan kotimaahansa Lutyens jatkoi opiskelua Royal College of Musicissa Harold Darken johdolla vuosina 1926–1930. Säveltäjänä hän omaksui Arnold Schönbergin kaksitoistasäveljärjestelmän ja vaikutti sarjallisuuden kehitykseen brittiläisessä musiikissa. Hän käytti myös itse kehittämäänsä "neljätoistasäveljärjestelmää". Häntä on usein pidetty ensimmäisenä Ison-Britannian 1900-luvun sarjallisia tekniikoita käyttäneistä säveltäjistä.
Lutyens laati runsaasti konserttimusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös useita oopperoita ja elokuvamusiikkia. Elokuvia, joihin hän sävelsi musiikin, ovat esimerkiksi "Lapsi on murhattu" ("Never Take Sweets from a Stranger", 1960), "Lukitun kammion salaisuus" ("Paranoiac", 1963) ja "Pääkallo" ("The Skull", 1965).
Lutyens oli kahdesti naimisissa ja sai neljä lasta. Hänen johdollaan opiskelleisiin kuuluu Robert Saxton.
Ágios Konstantínos (Aitolia-Akarnania)

Ágios Konstantínos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίου Κωνσταντίνου, "Dimotikí Koinótita Agíou Konstantínou"). Kaupungin väkiluku on 6 534 (vuonna 2011).
Ágios Konstantínoksen pieni kaupunki sijaitsee noin 1,7 kilometriä luoteeseen Agrínion keskustasta, ja se on Agrínion esikaupunki. Kaupunki on nimetty Pyhän Konstantinoksen (Konstantinuksen) ja tälle omistetun kirkon mukaan.
Ágios Vasíleios (Akhaia)

Ágios Vasíleios (; myös transl. "Ágios Vasílios") on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίου Βασιλείου, "Dimotikí Koinótita Agíou Vasileíou"). Kaupungin väkiluku on 2 662 (vuonna 2011).
Ágios Vasíleioksen pieni kaupunki sijaitsee Korintinlahden etelärannalla Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin kymmenen kilometriä koilliseen Patraksen kaupungista. Kaupungin eteläpuolelta kulkee A8-valtatie. Kaupungissa on myös Patraksen proastiakós-paikallisjunien asema.
Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla tai lähellä sijaitsi Panormoksen kaupunki. Nykyinen kaupunki on nimetty Pyhän Basileioksen ja tälle omistetun kirkon mukaan. Aiemmin kaupunki kuului Ríon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Ríon kunnallisyksikköön.
Aléa (Arkadia)

Aléa () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αλέας, "Topikí Koinótita Aléas"). Kylän väkiluku on 188 (vuonna 2011).
Aléan kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometriä kaakkoon Trípolin kaupungista, samalla paikalla kuin antiikin ajan Tegean kaupunki. Sen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa kylälle nimensä antaneet Athene Alean temppelin rauniot sekä Tegéan arkeologinen museo.
Aiemmin kylä kuului Tegéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Tegéan kunnallisyksikköön.
Chalkiópouloi

Chalkiópouloi () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Amfilochían kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 53 (vuonna 2011).
Chalkiópouloin kylä sijaitsee Manner-Kreikan länsiosissa Kremastán tekojärven länsipuolella noin 58 kilometriä pohjoiseen Agríniosta. Chalkiópouloi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χαλκιοπούλων, "Topikí Koinótita Chalkiopoúlon"), johon kuuluvat varsinaisen Chalkiópouloin kylän lisäksi kylät Ágioi Theódoroi, Ágios Minás, Ágios Vlásios, Agrapidókampos, Néo Chalkiópoulo, Prosília ja Xomerí. Koko yhdyskunnan väkiluku on 827.
Aiemmin kylä kuului Ínachoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Amfilochían kunnan Ínachoksen kunnallisyksikköön.
Deménika

Deménika () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se on osa Saraválin kyläyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 783 (vuonna 2011).
Deménikan pieni kaupunki sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Patraksen keskustasta, ja se voidaan lukea Patraksen eteläisiin esikaupunkeihin. Aiemmin kaupunki kuului Messátidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Messátidan kunnallisyksikköön.
Kainoúrgio (Aitolia-Akarnania)

Kainoúrgio (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 790 (vuonna 2011).
Kainoúrgion pieni kaupunki sijaitsee Trichonída-järven pohjoisrannalla linnuntietä noin seitsemän kilometriä itäkaakkoon Agrínion kaupungista. Kainoúrgio muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Καινουργίου, "Dimotikí Koinótita Kainourgíou"), johon kuuluvat varsinaisen Kainoúrgion kaupungin lisäksi kylät Áno Vlochós, Kakavás ja Karraíika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 857.
Aiemmin kaupunki kuului Thestieísin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Agrínion kunnan Thestieísin kunnallisyksikköön.
Kastrí (Arkadia)

Kastrí () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καστρίου, "Topikí Koinótita Kastríou"). Kylän väkiluku on 335 (vuonna 2011).
Kastrin kylä sijaitsee Párnonas-vuoren rinteessä noin 950 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna, noin 28 kilometriä kaakkoon Trípolista. Kylä on tunnettu aiemmin myös nimellä "Ágios Nikólaos" (Άγιος Νικόλαος). Kastrín lähellä on suuria rotkoja, ja seudulta saa alkunsa Tános-joki.
Kastrí sekä lähikylät Élatos, Karátoulas, Mesorráchi, Néa Chóra, Oriá (Orgiá) ja Perdikóvrysi on tunnettu perinteisesti nimellä "Kastritochória" (Καστριτοχώρια) tai vain "Kastrí", sillä se on kylistä suurin. Perdikóvrysin lähellä sijaitsee Johannes Kastajan luostari ("Moní (Timíou) Prodrómou").
Kastrí

Kastrí (, ”Pieni linna”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Kástro

Kástro (, ”Linna”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Have a Nice Day (Roxetten albumi)

Have a Nice Day on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 22. helmikuuta 1999.
Katochí

Katochí () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κατοχής, "Dimotikí Koinótita Katochís"). Kaupungin väkiluku on 2 829 (vuonna 2011).
Katochín pieni kaupunki sijaitsee Achelóos-joen varrella noin kymmenen kilometriä länteen Aitolikón kaupungista ja noin 26 kilometriä länteen Mesolóngin kaupungista.
Aiemmin kaupunki kuului Oiniádeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mesolóngin kunnan Oiniádeen kunnallisyksikköön.
Kopanáki

Kopanáki (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trifylían kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 931 (vuonna 2011).
Kopanákin kylä sijaitsee Meligalán tasangolla noin 11 kilometriä sisämaahan Peloponnesoksen niemimaan länsirannikosta eli Joonianmeren rannasta ja noin 18 kilometriä itäkoilliseen Kyparissíasta. Kopanáki muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοπανακίου, "Topikí Koinótita Kopanakíou"), johon kuuluvat varsinaisen Kopanákin kylän lisäksi kylät Agiánnis, Ágios Dimítrios, Rizochóri ja Troupakéika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 042.
Aiemmin kylä kuului Aetóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trifylían kunnan Aetóksen kunnallisyksikköön.
Kylän läheltä on löydetty helladisen kauden asutuksen jäänteet.
Lyhyträpylälepakko

Lyhyträpylälepakko ("Philetor brachypterus") on Kaakkois-Aasiassa ja Melanesiassa elävä siippojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se on sukunsa ainoa laji.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on lyhyträpylälepakko.
Ulkonäkö ja koko.
Lyhyträpylälepakko on pienikokoinen, ruumiin pituus on 9,8–11,3 cm, josta hännän osuus on 2,7–3,5 cm, kyynärvarren pituus on 3,3–3,8 cm. Laji painaa 11–15 grammaa. Väriltään se on tummanruskea, turkki on lyhyttä ja silkkistä. Ruumis on tanakka ja siivet ovat huomattavan kapeat. Pää on melko litteä ilman huomattavaa otsaa. Kuono on leveä ja tylppä, se näyttää turvonneelta. Korvat ovat leveät, mutta alas asettuneet.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan Filippiinien, Indonesian, Malesian ja Papua-Uusi-Guinean alueilla, viimeisen alueelta lajista on tosin vain hajanaisia havaintoja.
Lyhyträpylälepakko elää sekä luonnontilaisissa, että häirityissä metsissä koko elinalueellaan, sitä on tavattu myös metsien viereisillä kookosviljelmillä. Ainakin Melanesiassa se viettää päivänsä ontoissa puissa. Laji ruokailee yleensä melko avoimilla alueilla ruohomailla ja metsissä latvuston alapuolella, lentäen tyypillisesti nopeasti.
Lepenoú

Lepenoú () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 090 (vuonna 2011).
Lepenoún pieni kaupunki sijaitsee Ozerós-, Amvrakía- ja Kastráki-järvien välissä linnuntietä noin 14 kilometriä luoteeseen Agrínion kaupungista. Lepenoú muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Λεπενούς, "Dimotikí Koinótita Lepenoús"), johon kuuluu varsinaisen Lepenoún kaupungin lisäksi Lagkádin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 131.
Aiemmin kaupunki kuului Strátoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Agrínion kunnan Strátoksen kunnallisyksikköön.
Mintilógli

Mintilógli (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 120 (vuonna 2011).
Mintilóglin pieni kaupunki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen Patraksen keskustasta. Mintilógli muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μιντιλογλίου, "Topikí Koinótita Mintiloglíou"), johon kuuluu varsinaisen Mintilóglin kaupungin lisäksi Chantziliákon kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 363.
Aiemmin kaupunki kuului Paralían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Paralían kunnallisyksikköön.
Néa Manoláda

Néa Manoláda (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νέας Μανολάδος, "Topikí Koinótita Néas Manoládos"). Kaupungin väkiluku on 2 006 (vuonna 2011).
Néa Manoládan pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 23 kilometriä pohjoiskoilliseen Andravídasta ja noin 45 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Aiemmin kaupunki kuului Vouprasían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Vouprasían kunnallisyksikköön.
Néo Chalkiópoulo

Néo Chalkiópoulo () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Amfilochían kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se on osa Chalkiópouloin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 569 (vuonna 2011).
Néo Chalkiópoulon kylä sijaitsee Manner-Kreikan länsiosassa Amvrakikóslahden ja Krematán tekojärven välisellä alueella noin 50 kilometriä pohjoiseen Agrínion kaupungista. Se on rakennettu noin 374 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Aiemmin kylä kuului Ínachoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Amfilochían kunnan Ínachoksen kunnallisyksikköön.
Gottlieb Wilhelm Rabener

Gottlieb Wilhelm Rabener (1714–1771) oli saksalainen satiirikko, aikansa Saksan suosituimpia kirjailijoita. Hänen satiiriensa kohteena ovat lähes pelkästään porvari- ja virkamiespiirit, joita hän kuvaa taitavasti varsinkin päästäessään kuvaamansa henkilöt itse puhumaan, kuten esimerkiksi teoksessa "Satirische Briefen".
Rabener toimi reviisorina Dresdenissä ja oli omana aikanaan maineikas kirjailija satiiriensa ansiosta, jotka ilmestyivät enimmäkseen "Bremer Beiträge" -lehdessä vuodesta 1744 kirjoitettuina milloin minkinlaiseen muotoon, niin kirjeeksi, tutkimukseksi, kiitospuheeksi, henkilökuvaksi kuin sananlaskun selitykseksi. Ne kuvastavat hänen mutkatonta ajatteluaan ja rauhallista hyväntuulisuuttaan mutta ovat myös melko kuivia. Rabener jätti etuoikeutetut luokat rauhaan ja suuntasi satiirinsa yksinomaan keskiluokan pieniin hullunkurisuuksiin ja moraalin puutteellisuuksiin. Hänen kirjoituksensa ilmestyivät kokoelmana "Sammlung satirischer schriften" 1751–1755 ja kirjein lisättyinä 1777.
Neochóri (Aitolia-Akarnania)

Neochóri (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 827 (vuonna 2011).
Neochórin pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi kylä”, sijaitsee Achelóos-joen varrella noin 20 kilometriä länteen Mesolóngin kaupungista ja kahdeksan kilometriä länteen Aitolikón kaupungista. Neochóri eli Neochóri Mesolongíou muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νεοχωρίου Μεσολογγίου, "Dimotikí Koinótita Neochoríou Mesolongíou"), johon kuuluvat varsinaisen Neochórin kylän lisäksi kylät Magoúla ja Mármara. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 454.
Aiemmin kaupunki kuului Oiniádeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mesolóngin kunnan Oiniádeen kunnallisyksikköön.
Ovryá

Ovryá (), myös Ovriá (), on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Οβρυάς/Οβριάς, "Dimotikí Koinótita Ovryás/Ovriás"). Kaupungin väkiluku on 6 308 (vuonna 2011).
Ovryán pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin kuusi kilometriä etelään Patraksen keskustasta. Aiemmin kaupunki kuului Messátidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Messátidan kunnallisyksikköön.
Room Service

Room Service on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 3. huhtikuuta 2001.
Panaitólio

Panaitólio (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Παναιτωλίου, "Dimotikí Koinótita Panaitolíou"). Kaupungin väkiluku on 2 935 (vuonna 2011).
Panaitólion pieni kaupunki sijaitsee Trichonída- ja Lysimachía-järvien välissä noin viisi kilometriä kaakkoon Agrínion kaupungista. Aiemmin kaupunki kuului Thestieísin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Agrínion kunnan Thestieísin kunnallisyksikköön.
Pappadátes (Aitolia-Akarnania)

Pappadátes (, myös "Papadátes", Παπαδάτες; ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 1 077 (vuonna 2011).
Pappadátesin kylä sijaitsee Trichonída-järven lounaispuolella noin 16 kilometriä etelään Agríniosta. Antiikin aikana lähellä sijaitsi oletettavasti Akrain kaupunki. Pappadátes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παππαδατών, "Topikí Koinótita Pappadatón"), johon kuuluu varsinaisen Pappadátesin kylän lisäksi Loléikan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 098.
Aiemmin kylä kuului Arákynthoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Agrínion kunnan Arákynthoksen kunnallisyksikköön. Se oli lakkautetun Arákynthoksen kunnan kuntakeskus.
Rododáfni

Rododáfni () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ροδοδάφνης, "Dimotikí Koinótita Rododáfnis"). Kaupungin väkiluku on 2 564 (vuonna 2011).
Rododáfnin pieni kaupunki, suomeksi ”Oleanteri”, sijaitsee Korintinlahden etelärannalla noin neljä kilometriä luoteeseen Aígion kaupungista ja noin 28 kilometriä itään Patraksesta. Asutuksen aikaisempi nimi oli vuoteen 1928 saakka "Mourlá" (Μουρλά). Kaupungin eteläpuolelta kulkee A8-valtatie.
Aiemmin kaupunki kuului Sympoliteían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aigiáleian kunnan Sympoliteían kunnallisyksikköön.
Saraváli

Saraváli (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 735 (vuonna 2011).
Saraválin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin seitsemän kilometriä eteläkaakkoon Patraksen keskustasta. Se on saanut nimensä Reginaldo de Saravalesta (Serravalle), joka hallitsi aluetta keskiajalla. Kylässä on vanhan linnan jäänteet.
Saraváli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σαραβαλίου, "Dimotikí Koinótita Saravalíou"), johon kuuluvat varsinaisen Saraválin kylän lisäksi Deménikan pieni kaupunki sekä kylät Ágios Stéfanos, Bákari ja Kefalóvryso. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 202.
Aiemmin kylä kuului Messátidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Messátidan kunnallisyksikköön.
Várda

Várda () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 291 (vuonna 2011).
Várdan pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 20 kilometriä pohjoiskoilliseen Andravídasta ja noin 48 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Várda muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βάρδας, "Dimotikí Koinótita Várdas"), johon kuuluvat varsinaisen Várdan kaupungin lisäksi kylät Kómi, Kougaíika, Psári ja Sympánio. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 070.
Aiemmin kaupunki kuului Vouprasían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Vouprasían kunnallisyksikköön.
Ruotsin urheilun valtakunnanliitto

Ruotsin urheilun valtakunnanliitto (ruots. Sveriges Riksidrottsförbund (RF)) on Ruotsin urheilun sateenvarjo-organisaatio, johon kuuluvat lajikohtaiset keskusjärjestöt. Liitto perustettiin 31. toukokuuta 1903 nimellä Svenska gymnastik- och idrottsföreningarnas riksförbund. Keskeinen henkilö järjestön syntymisessä oli eversti Viktor Balck, joka itse toimi Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisjäsenenä. Nykyisen nimensä Sveriges Riksidrottsförbundet (RF) keskusjärjestö otti käyttöön vuonna 1947. RF:n jäsenmäärä on kaikkiaan kolme miljoonaa ja 22 000 erillistä urheiluyhdistystä.
Suurimpia urheilulajeja ja niiden jäsenliittoja ovat:
Puolan valkovenäläiset

Puolan valkovenäläiset ovat Puolan alueella asuvia valkovenäläisiä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa valkovenäläistä kansallista ja etnistä identiteettiä tunnustaneiden henkilöiden määrä oli noin 46 800, joista noin 30 200:lla oli ainoastaan valkovenäläinen kansallinen ja etninen identiteetti. Valkovenäläisiä asui 2011 väestönlaskennassa enimmäkseen Podlasian voivodikunnan alueella. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa 26 448 henkilöä ilmoitti valkovenäjän kotikielekseen ja 3 950 henkilöä ilmoitti valkovenäjän ainoaksi kotikielekseen.
Valkovenäläisillä on Podlasian kunnista suhteellinen enemmistö Hajnówkan, Dubicze Cerkiewnen, Czyżen ja Orlan kuntien väestöstä, ja valkovenäjä on määritelty viralliseksi avustavaksi kieleksi Hajnówkan kaupunkikunnassa sekä Narewkan, Hajnówkan, Czyżen ja Orlan kunnissa.
Vlachiótis

Vlachiótis () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Evrótaksen kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Sen väkiluku on 2 080 (vuonna 2011).
Vlachiótisin pieni kaupunki sijaitsee noin neljä kilometriä itään Skálasta, 42 kilometriä kaakkoon Spártista ja kuusi kilometriä sisämaahan Lakonianlahden rannasta. Vlachiótis muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βλαχιώτη, "Dimotikí Koinótita Vlachióti"), johon kuuluu varsinaisen Vlachiótisin kaupungin lisäksi Ágios Andréaksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 104.
Aiemmin kaupunki kuului Éloksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Evrótaksen kunnan Éloksen kunnallisyksikköön.
Vracháti

Vracháti (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Βραχατίου, "Dimotikí Koinótita Vrachatíou"). Kaupungin väkiluku on 3 338 (vuonna 2011).
Vrachátin pieni kaupunki sijaitsee Korintinlahden etelärannalla noin 13 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista. Aiemmin kaupunki kuului Vóchan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vélo-Vóchan kunnan Vóchan kunnallisyksikköön.
Neomeoneurites

Neomeoneurites on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja Carnidae-heimoon kuuluva hyönteissuku. Sen tyyppilaji on "Neomeoneurites chilensis". Sukuun luetaan seuraavat kaksi lajia:
The Ballad Hits

The Ballad Hits on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten kokoelma-albumi. Se julkaistiin 4. marraskuuta 2002.