Cabriolet

Cabriolet () on auton korimalli, jossa on taittuva tai kokoonvetäytyvä katto. Tämä tehdään yleensä joustavasta kankaasta tai vinyylistä. Cabrioletit ovat joitain poikkeuksia lukuun ottamatta kaksiovisia. Coupé-cabriolet -mallissa kokoontaitettava katto on tehty jäykemmästä materiaalista, kuten teräksestä. Amerikanenglannissa avoautosta käytetään nimitystä "convertible". Eräät autovalmistajat (esimerkiksi Mazda, Fiat ja Citroen) ovat käyttäneet cabriolet-nimitystä markkinointikikkana myös umpiautoista, johon on asennettu haitarikatto.
Myös termejä "spider" tai "spyder" käytetään tarkoittamaan kulkuneuvoa ilman kattoa ohjaamon yllä: termi on peräisin hevosten vetämistä vaunuista. 
Kaksipaikkaisia avoautoja kutsutaan toisinaan roadster-malleiksi, joissa voi olla pehmeä kokoontaittuva katto tai irrotettava kovakatto.
Toisinaan käytetään myös termiä phaeton kun tarkoitetaan nelipaikkaista autoa, jossa on kokoontaitettava katto. Drophead on Rolls-Roycen käyttämä termi.
Avoautojen historiaa.
Autoteollisuuden varhaisvuosina, kun automallit vielä jäljittelivät hevosvaunuja, kankainen kuomu oli kovaa kattoa yleisempi sadekate autossa. Vasta 1920-luvun lopulla umpiautot alkoivat käytännöllisyytensä vuoksi syrjäyttää kuomulla varustetut, minkä jälkeen kuomulla varustetusta avoautosta tuli nopeasti oma urheilullinen ja ylellisen ”hauska” autoluokkansa. Vuonna 1927 kahdeksan yhdysvaltalaista autonvalmistajaa esitteli omat "convertible"-mallinsa, ja 1930-luvulla avoautoista alkoi tulla eräänlainen vaurauden, nuorekkuuden ja vapauden symboli.
Avoautojen kulta-aikaa Yhdysvalloissa olivat vuodet 1957–1967, ja vuosina 1962–1966 "convertible"-mallien markkinaosuus ylitti 6 prosenttia. 1970-luvulle tultaessa osuus oli laskenut alle prosenttiin. Syinä olivat ilmastoinnin yleistyminen umpiautoissa, kangaskattojen huono kestävyys sekä avoautojen pienet tavara- ja matkustamotilat ja isompi bensiininkulutus. Henkilöautojen tiukentuvat turvallisuusnormit vähensivät osaltaan autovalmistajien kiinnostusta avoautojen rakentamiseen. Vuoden 1976 Cadillac Eldoradoa mainostettiin ”Amerikan viimeisenä convertiblena”. 1970-luvun alkuvuosista 1980-luvun alkuun sen lisäksi ainoat Yhdysvalloissa myydyt avoautot olivat kalliita eurooppalaismalleja: Rolls-Royce Corniche, Alfa Romeo Spider ja Mercedes-Benzin mallit 450SL, 380SL ja 560SL.
1980-luvun alussa Chryslerin pääjohtaja Lee Iacocca toi "convertiblen" takaisin Buickin mallistoon, ja pian Chevrolet, Ford, Pontiac ja Cadillac seurasivat esimerkkiä. Vuonna 1980 esitellystä Volkswagen Golfiin perustuvasta, Karmannin valmistamasta VW Cabrio -mallista tuli 1980-luvulla hyvin suosittu sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Muita ei-amerikkalaisia malleja maailman uudelleen virinneille avoautomarkkinoille olivat 1980-luvulla Suomessakin valmistettu Saab 900 Cabriolet sekä 1990-luvulla japanilaisen Mazdan esittelemä roadster Mazda MX-5.
Avoauton rakenne.
Useimmissa nykyisissä avoautoissa on itsekantava kori, jossa katto, kattopylväät ja joskus myös etu- ja takaikkunakin kuuluvat korin kantaviin rakenteisiin. Tästä syystä avoautot suunnitellaan eri tavoin kuin saman mallin umpiautot, ja niiden rungon kantava rakenne on erilainen. Ns. "rälläkkä-cabriolet" eli umpiauton muuttaminen avoautoksi leikkaamalla tästä katto pois, vaikkapa kulmahiomakoneella, ei siksi ole Suomessa luvallinen konversio, vaan tällaiset omavaltaiset auton korimallin muuttamiset voivat olla hyvin vaarallisia onnettomuustilanteita silmällä pitäen. Tavallisissa autoissa ei esimerkiksi ole vahvistettuja A-pilareita eikä ympäriajosuojaa.