tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
S-chanf

S-chanf on kunta Itä-Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä on vajaat 700 vakinaista asukasta.
Sijainti.
S-chanf sijaitsee Innjoen laaksossa, Ylä-Engadinissa. Laakson eteläpuolella kohoavat Livignon Alpit ja pohjoispuolella Albulan Alpit. S-chanf on varsin vuoristoinen kunta. Sen alimmat osat Innjoen varrella ovat runsaan puolentoista kilometrin korkeudessa ja korkeimmat vuorenhuiput kohoavat yli kolmeen kilometriin. Kunnan korkein vuori on Davosin rajalla kohoava Chüealphorn, jonka huippu on 3 077 metrin korkeudessa.
Liikenne.
Inniä seurailevat valtatie 27 St. Moritzista Itävallan-rajalle ja Rhätische Bahnin rautatie St. Moritzista Sagliainsiin ja Scuoliin kulkevat S-chanfin poikki.
Magnus Samuelsson

Magnus Samuelsson (s. 21. joulukuuta 1969 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä. Samuelsson on vaihdellut aktiviteettejaan vuosien varrella. Miehen intohimoihin kuuluu muun muassa kädenvääntö, kilpa-autoilu, voimamieslajit sekä maanviljely. Hän on naimisissa Kristin Samuelssonin kanssa.
Ura.
Samuelsson on tehnyt pitkän uran viihdealalla ja urheilun parissa. Voimamieslajit ja kädenvääntö ovat vieneet hänet kymmenen kertaa Maailman vahvin mies -kilpailuun. Voimamiesuran hiivuttua Samuelsson keskittyi enemmän näyttelemiseen. Vuonna 2020 Samuelsson näytteli BBC:n televisiosarjassa "The Last Kingdom". Sen lisäksi Samuelsson on näytellyt monissa muissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa.
Drepanon

Drepanon (, ) tai Drépano () voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Nymfaion

Nymfaion (, ) voi viitata seuraaviin:
Lars Ivarsson

Lars Ivarsson (s. 21. lokakuuta 1963 Västerås) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, joka pelasi puolustajana. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Calgaryn olympialaisissa 1988, missä hän saavutti pronssia mutta pääsi pelaamaan vain kaksi ottelua ja teki niissä yhden maalin ja sai kaksi syöttöpistettä, Hän pelasi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1980 ja 1981 ja saavutti molemmilla kerroilla pronssia.
Ivarsson edusti kotimaansa pääsarjassa Elitserienissä Brynäs IF:ää, HV71:tä ja Västerås IK:ta. Hän pelasi Elitserienissä kaikkiaan 494 runkosarjaottelua, joissa hän teki 50 maalia ja sai 175 syöttöpistettä, sekä 26 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. Kaudet 1997–1999 Ivarsson pelasi ulkomailla ja edusti Suomessa Kalevan Palloa, Itävallassa Kapfenberger SV:tä ja Italiassa HC Bolzanoa.
Ivarsson on toiminut Tanskan pääsarjassa Frederikshavn White Hawksin joukkueen päävalmentajana kausina 2012–2014 ja Ruotsin pääsarjassa Örebro HK:n joukkueen apuvalmentajana kausina 2015–2017. Lisäksi hän on ollut päävalmentajana Ruotsin kakkostasolla Allsvenskanissa.
August Blomberg

Johan August Blomberg (10. kesäkuuta 1867 Turku – 1. kesäkuuta 1950 Turku) oli suomalainen Turussa vaikuttanut voimistelunopettaja ja urheilujohtaja. 
Blombergin vanhemmat olivat kauppias Johan Wilhelm Blomberg ja Ida Sofia Almark. Hän kävi kolme luokkaa Turun ruotsalaista klassillista lyseota 1877–1881 ja Haminan kadettikoulua 1882–1886. Blomberg pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1887 ja hän opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa 1887–1893. Hän valmistui voimistelunopettajaksi 1889 ja suoritti vielä täydennyskurssin 1895 ja kasvatusopin tutkinnon 1902.
Blomberg oli voimistelunopettajana Turun suomalaisessa klassillisessa lyseossa vuodesta 1890 alkaen aina vuoteen 1934 saakka, vuodesta 1914 alkaen hän oli koulussa voimistelun nuorempana lehtorina. Hän toimi voimistelunopettajana samanaikaisesti myös Turun ruotsalaisessa reaalilyseossa 1890–1895, Turun suomalaisessa reaalilyseossa 1903–1904, Turun ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1904–1909 ja Turun kuuromykkäinkoulussa 1904–1912.
Blomberg toimi urheilukauppiaana Turussa vuodesta 1895 alkaen ja hän oli urheiluliike "Brandt &amp; Blombergin" osakkaana Otto Brandtin kanssa 1895–1904. Hän oli urheilutoimittajana Turun Sanomissa 1906 sekä Åbo Underrättelser -lehdessä 1907–1914 ja 1929–1933. Blomberg oli mukana perustamassa Turun Urheilupuistoa ja hän toimi puiston isännöitsijänä 1893–1943. Blomberg oli perustamassa vuonna 1900 Suomen Lyseoiden Urheilijain Turun osastoa, ja hänestä tuli vuonna 1906 Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) Turun piirin puheenjohtaja ja vuonna 1907 perustetun Suomen Palloliiton Turun piirin edustaja. Blomberg oli Åbo Turnförening -voimisteluseuran voimistelunjohtajana 1909–1931 ja vuonna 1933 hänestä tuli seuran kunniajäsen ja kunniajohtaja.
August Blombergin muistolaatta sijaitsee Turun Urheilupuistossa. Hänen entinen huvilansa toimii nykyisin urheilupuiston isännöitsijän asuinrakennuksena. 
August Blomberg oli naimisissa 1892–1935 Julie Melanie Sethin (1869–1945) kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1936 näyttelijä ja yleisurheilija Elisabeth Eugenie (Lizzie) Nyströmin (1890–1966) kanssa.
Koululiikuntaliitto

Koululiikuntaliitto (KLL) liikunnallista materiaalia oppilaille ja opetusryhmälle tuottava liitto. Järjestön tarkoituksena on huolehtia suomenkielisten koulujen ja lukioiden vapaaehtoisesta liikunnan harrastustoiminnasta. Liitto on toiminut vuodesta 1946.
Koululiikuntaliitto järjestää monipuolisia tapahtumia ja kilpailuja koululaisille sekä opettajille. Lisätietoja tapahtumista nettisivuilta www.kll.fi 
Koululiikuntaliiton yksilölajejien kilpailutapahtumia ovat muun muassa golf, maastohiihto, maastojuoksu, paini, suunnistus, tanssi ja jalkapallo.
Koululiikuntaliiton Sankarit innostavat jokaista liikkumaan omista lähtökohdistaan. Juoksu-, Pallo-, Pyörä-, Temppu- ja Vesisankarit materiaaleista löytyy monipuolisia harjoituksia perusliikuntataitojen kehittämiseen. 
Talous.
Koululiikuntaliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 896 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut 316 000 euroa.
Yhdystie 6015

Yhdystie 6015 on yhdystie joka kulkee Jyväskylän Könkkölästä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Savelaan. Tien pituus on 4 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Vesangantie" koko matkan.
Yhdystie 6016

Yhdystie 6016 kulkee Jyväskylän Kukkumäestä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Rautpohjaan. Yhdystien pituus on 4 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Länsiväylä" valtateiden 18 ja 23 eritasoliittymältä Keskussairaalantien sekä Savelankadun risteykseen ja "Keskussairaalantie" koko loppumatkan.
Yhdystie 6019

Yhdystie 6019 on yhdystie joka kulkee Jyväskylän Keljosta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Tikkaan. Tien pituus on 2 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Keuruuntie" Keljonlahdentien sekä Salontaipaleentien kiertoliittymään ja "Tikanväylä" koko loppumatkan.
Magnus von der Pahlen

Gustaf Magnus von der Pahlen (noin 1590 Liivinmaa, Sepp küll, Viro – noin 1648 Kangasniemi, Suurola, Liukkola (58), oli balttiansaksalainen Von der Pahlen -suvun aatelinen, maaneuvos ja everstiluutnantti. Hän asettui vuonna 1615 Ruotsi-(Suomen) aikana Kangasniemelle Etelä-Savoon. Asettuen Ruotsin palvelukseen ratsumestari Henrik Rehbinderin viiden hevosen lippueessa, noin vuodesta 1610 taistellut Magnus sai kuningas Kustaa II Adolfilta Inkerin Pihkovan sotaleirissä 5.10.1615 lahjoituksen Vuolingon neljänneskunnan Mikkelin pitäjässä tunnustuksena erinomaisesta miehuullisuudesta.
Perhe.
Gustavin jälkeläiset:
Elämäkertatietoja.
Elämäkertatietoja: Baltiansaksalaista sukujuurta ollut Magnus asettui asumaan Suomeen vuonna 1615. Ruotsin palveluksessa ratsumestari Henrik Rehbinderin viiden hevosen lippueessa noin vuodesta 1610 taistellut Magnus sai kuningas Kustaa II Adolfilta Inkerin Pihkovan sotaleirissä 5.10.1615 lahjoituksen Vuolingon neljänneskunnan Mikkelin pitäjässä tunnustuksena erinomaisesta miehuullisuudesta. Lahjoitus uusittiin 5.9.1624. Rälssin hallintopaikka oli Kangasniemen Suurolassa.
Mikkelin vuoden 1638 jousiveroluettelossa Magnuksen palveluksessa kirjurina mainitaan olleen Klaus Sipinpoika. Myöhemmin hänet mainitaan aatelisvoutina eli verojen kerääjänä.
Vuolingon neljänneskunta oli luonteeltaan ns. Norrköpingin rälssiä, joka periytyi alkuperäisen rälssimiehen miespuolisille jälkeläisille. Lahjoitus oli mahdollinen, kun sen edellinen haltija venäjänkielen tulkki Fredrik Tatz menehtyi ilman miespuolisia jälkeläisiä. Vuosina 1622-1624 Magnus ei kantanut Vuolingolta veroja. Läänitys uusittiin 5.9.1624.
Kerrotaan, että Magnus teki vuonna 1645 talonpoikien kanssa verosopimuksen sen jälkeen kun nämä olivat valittaneet verojensa epäsäännöllisyyttä ja halusivat niihin kiinteän säännön, jotta päästäisiin eroon varsinkin ylimääräisistä parseleista. Sopimus oli talonpojille sangen epäedullinen, sillä Magnuksen määräämä vero oli 15 % korkeampi kuin Pietari Brahen talonpojilla. Verojen lisäksi talonpoikien tuli huolehtia Suurolan kartanon rakennuksista.
Yhdystie 6111

Yhdystie 6111 on yhdystie, joka kulkee Muuramen Kinkomaalla sijaitsevasta yhdystien 6110 risteyksestä Kinkomaan sairaalan edustalla sijaitsevaan Kinkorannan risteykseen. Tien pituus on 550 metriä. Tien osoitenimenä on "Parantolantie" koko matkan ja se kulkee koko matkan katuverkolla. Tien varrella ei sijaitse lainkaan palveluja, mutta sen varrella sijaitsee kuitenkin kohtalaisesti kerrostaloja.
Yhdystie 6113

Yhdystie 6113 on yhdystie joka kulkee Muuramen Syrjälästä Jyväskylän Keljonkankaalle. Tien pituus on 3 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Vanha nelostie" kuntarajalle, "Muuramentie" Keljonkankaan taajaman rajalle ja "Keljonkankaantie" koko loppumatkan.
Yhdystie 6112

Yhdystie 6112 on yhdystie joka kulkee Jyväskylän Halssilanrinteestä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kuokkalaan. Tien pituus on 2 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensimmäisellä 180 metrillä "Vaajakoskentie" ja "Kuokkalantie" koko loppumatkan.
Tapio Varmola

Tapio Varmola (s. 6. huhtikuuta 1953, Lapinjärvi) on suomalainen kasvatustieteiden tohtori, korkeakouluneuvos ja dosentti. Varmola toimi Seinäjoen ammattikorkeakoulun rehtorina sen perustamisesta syyskuuhun 2020 saakka.
Henkilöhistoria.
Varmola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1972 ja valmistui peruskoulun luokaopettajaksi vuonna 1975 ja kasvatustieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1977. Vuonna 1985 Varmola valmistui filosofian lisensiaatiksi Joensuun yliopistosta ja kasvatustieteiden tohtoriksi vuonna 1996 Tampereen yliopistosta. Varmolan väitöskirjan aihe oli "Markkinasuuntautuneen koulutuksen aikakauteen?". Vuonna 2003 Varmola nimitettiin Tampereen yliopiston dosentiksi.
Ammattikorkeakoulun rehtorina.
Varmola nimitettiin uuden Seinäjoen ammattikorkeakoulun ensimmäiseksi rehtoriksi vuonna 1992. Varmola tuli ammattikorkeakoulun palvelukseen Tampereen yliopiston ja sitä ennen Joensuun yliopiston palveluksesta. Vuosina 1992–1995 Varmola toimi väliaikaisen ammattikorkeakoulun johtavana rehtorina ja vakinaistamispääötksen jälkeen vuodesta 1995 ammattikorkeakoulun rehtorina. Rehtorin viran ohella Varmola on toiminut Seinäjoen koulutuskuntayhtymän johtajana vuosina 1995–2014 sekä vuodesta 2014 Seinäjoen ammattikorkeakoulu Oy:n toimitusjohtajana. Varmola jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2020.
Korkeakouluhallinnon vaikuttaja.
Ammattikorkeakoulun ja maakunnallisen korkeakoulukonsortion ohella Varmola on ollut merkittävä ja aktiivinen vaikuttaja opetus- ja korkeakouluhallinnossa. Varmola on toiminut opetushallinnon asiantuntijatehtävissä 1970-luvulta lähtien. Varmolan tärkeimpiä luottamustehtäviä ovat olleet Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ARENEn hallituksen jäsenyys vuosina 1996–1999, sen puheenjohtajuus vuosina 2000–2004 ja edelleen vuodesta 2016 lähtien sekä Korkeakoulujen arviointineuvoston varapuheenjohtajuus vuosina 1996–1999.
Huomionosoitukset.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Varmolalle korkeakouluneuvoksen arvonimen 23. kesäkuuta 2018.
Muu toiminta.
Varmola on ollut aktiivinen kulttuurin saralla luottamustehtävissä. 60-vuotisjuhlakirjassaan Varmolan läheiseksi harrastukseksi mainitaan Etelä-Pohjanmaan Mieslaulajat Jussit -kuoron riveissä laulaminen. Eläköitymisensä jälkeen Varmola asettui ehdolle ja tuli valituksi Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon SDP:n edustajana.
Kyösti Karjalainen

 Kyösti Karjalainen (s. 19. kesäkuuta 1967 Gävle) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi kotimaansa Ruotsin Elitserienissä vuosina 1986–1990 ennen lähtöään Pohjois-Amerikkaan. Los Angeles Kings oli varannut hänet 7. kierroksella vuonna 1987. 
Kaudelle 1990–1991 Karjalainen siirtyi pelaamaan IHL-liigan Phoenx Roadrunnersin joukkueeseen. Seura oii Kingsin farmiseura. 70 pelissä syntyi 14 maalia ja 49 pistettä. Kauden päätteeksi Karjalainen pelasi vielä IHL:n pudotuspeleissä kuusi ottelua joissa teki viisi tehopistettä.
Kaudella 1991–1992 Karjalainen pelasi Roadrunnersin lisäksi Kingsin NHL-joukkueessa 28 runkosarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, ja kolme pudotuspeliä, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. IHL:ssa Karjalainen teki 14 maalia ja antoi 22 syöttöä pelaamissaan 43 ottelussa.
Seuraavalle kaudelle Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin Luulajan joukkueeseen. Siellä hän pelasi kaksi kautta varsin heikoilla tehoilla ja siirtyi sitten etelämmäs MoDo:n joukkueeseen, jossa pelasi kaksi keskimäärin viidentoista pisteen kautta. Kaudelle 1996–1997 Karjalainen siirtyi alemmalle sarjatasolle Timrån joukkueeseen. Siellä hän pelasi 32 ottelua tehden tehot 17+26. Hyvä kausi Timråssa auttoi saamaan pelipaikan seuraavaksi kaudeksi Södertäljestä. Södertäljen kauden jälkeen Karjalainen suuntasi Saksaan Augsburger Panthersin riveihin. Ensimmäinen kausi oli loistava ja Karjalainen oli liki piste per peli -vauhdissa. Toisella kaudella tehot olivat kateissa ja 43 otteluun syntyi vain 9 maalia ja 16 pistettä. Kahdessa pelaamassaan pudotuspeliottelussa Karjalainen jäi pisteittä.
Uuden vuosituhannen aluksi Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin, tukholmalaisen Djurgårdenin joukkueeseen, jossa pelasi kahden kauden ajan. Kaudelle 2002–2003 Karjalainen palasi takaisin Brynäsiin paketoimaan uransa pääsarjatasolla.
Brynäsin vuoden jälkeen Karjalainen jatkoi vielä uraansa alasarjoissa Ruotsissa ja Itävallassa kunnes päätti uransa kevääseen 2008.
Patrik Sundström

Patrik Sundström (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden Kanada-cupin hopean ja yhden MM-hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981, ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi hyökkääjäksi.
Sundström edusti kotimaassaan IF Björklöveniä kausina 1978–1982 ja 1992–1994. NHL-seura Vancouver Canucks varasi hänet vuoden 1980 yhdeksännellä kierroksella 175. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kymmenen kautta. Hän edusti kaudet 1982–1987 Vancouveria ja sen jälkeen toiset viisi kautta New Jersey Devilsiä. Kaudella 1983–1984 hän teki NHL:n runkosarjassa yhden kauden maali- (38), syöttö- (53) ja piste-ennätyksensä (91). Kaudella 1987–1988 hän pelasi New Jerseyssä 18 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai 13 syöttöpistettä, millä hän oli Stanley Cupin välieriin edenneen joukkueensa paras pistemies. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 676 runkosarjaottelua, joissa hän teki 219 maalia ja antoi 369 maalisyöttöä, sekä 37 pudotuspeliä, joissa hän teki yhdeksän maalia ja sai 17 syöttöpistettä.
Sundström palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1982 sekä Pohjois-Amerikan parhaana ruotsalaispelaajana Viking Awardilla vuosina 1984 ja 1989.
Patrik Sundströmin kaksosveli Peter Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959. Patrikin pojista Alexander Sundström on myös pelannut Ruotsin pääsarjassa.
Peter Sundström

Peter Sundström (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden maailmanmestaruuden ja yhden Kanada-cupin hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981.
Sundström edusti kotimaansa pääsarjassa IF Björklöveniä kausina 1978–1983 ja 1986–1987 sekä Malmö IF:ää kausina 1990–1995. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1987, 1992 ja 1994. NHL-seura New York Rangers varasi hänet vuoden 1981 kolmannella kierroksella 50. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kuusi kautta. Hän edusti kaudet 1983–1986 New York Rangersia, kaudet 1987–1989 Washington Capitalsia ja kauden 1989–1990 New Jersey Devilsiä. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan hän teki NHL:n runkosarjassa 44 tehopistettä, joihin ensimmäisellä kaudella sisältyi 22 maalia ja toisella 26 syöttöpistettä. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 335 runkosarjaottelua, joissa hän teki 61 maalia ja antoi 84 maalisyöttöä, sekä 23 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai kolme syöttöpistettä.
Peter Sundströmin kaksosveli Patrik Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959.
Peter Andersson (jääkiekkoilija, 1965)

Peter Andersson (s. 29. elokuuta 1965 Örebro) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Albertvillen olympialaisissa 1992 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1982. 
Andersson edusti kausina 1981–1983 Örebro IK:ta ja siirtyi sitten pääsarjajoukkue Färjestad BK:hon, jossa hän pelasi kuusi kautta ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1986 ja 1988. Kausina 1989–1992 Andersson edusti Malmö IF:ää, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1992. NHL-seura New York Rangers oli varannut Anderssonin jo vuoden 1983 neljännellä kierroksella 73. varausvuorolla, ja kausina 1992–1994 Andersson pelasi Rangersissa ja Florida Panthersissa yhteensä 47 runkosarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Tämän jälkeen hän pelasi Malmö IF:ssä, saksalaisseura Düsseldorfer EG:ssä, italialaisessa HC Bolzanossa ja sveitsiläisseura HC Luganossa. Hän voitti Saksan-mestaruuden vuonna 1996, Italian-mestaruuden vuonna 1997 ja Sveitsin-mestaruuden vuonna 1999. Hänen viimeinen täysi pelikautensa oli Malmössä kaudella 2004–2005.
Andersson toimi Malmö Redhawksin general managerina kausina 2005–2008. Seuraavalla kaudella hän toimi Malmön apulaisvalmentajana ja siirtyi kesken kauden Örebro HK:n päävalmentajaksi, missä tehtävässä hän pysyi kauden 2012–2013 loppuun saakka. Seuraavina kolmena kautena hän oli Sveitsissä HC Luganon apuvalmentajana. Kaudet 2016–2020 hän oli Malmö Redhawksin päävalmentaja. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Brynäs IF:n päävalmentajaksi mutta sai potkut ennen kauden viimeisiä otteluita. Hän on toiminut lokakuusta 2022 alkaen sveitsiläisseura Lausannen apuvalmentajana.
Peter Anderssonin pojista Rasmus Andersson on pelannut NHL:ssä ja Calle Andersson on myös pääsarjatason jääkiekkoilija.
Vapaussodan muistomitali

Vapaussodan muistomitali on 10. syyskuuta 1918 perustettu raudasta valmistettu suomalainen ansiomitali. Sen on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela.
Mitalia jaettiin Suomen sisällissodan jälkeen kaikille hallituksen eli valkoisten puolella taistelleille. Virallisesti merkkiä jaettiin vuoteen 1937 saakka ja luvan kanssa vielä 1960-luvulle saakka. Mitali voitiin myöntää myös kunniamerkkinä henkilölle, jolle ei sota-ansioista ollut myönnetty Vapaudenristin ritarikunnan kunniamerkkejä. Tuolloin mitalin nauhaan kiinnitettiin hopeinen heraldinen ruusu.
Mitalin etupuolelle on kuvattu Vapaudenristi, ja pystysakaran molemmin puolin on Karjalan vaakunan miekkoja pitelevät haarniskoidut kädet. Alasarjassa on vuosiluku 1918 ja takapuolella Suomen leijona. Mitalista on olemassa pienin muutoksin runsaasti eri variaatioita, sillä mitalia valmistivat useat eri valmistajat eri aikoina ja eri paikoissa.
Per Olof Sundman

Per Olof Sundman (4. syyskuuta 1922 Vaxholm – 9. lokakuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja poliitikko.
Sundman oli keskustapuolueen edustajana Ruotsin valtiopäivillä 1969–1979. Ensimmäisen kirjansa, novellikokoelman "Jägarna", Sundman julkaisi vuonna 1957. Pian sen jälkeen hänestä tuli kansainvälisesti menestynyt kirjailija. Hänen teoksiaan on verrattu Ernest Hemingwayn teoksiin. Vuonna 1968 hän sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon novellistaan "Ingenjör Andrées luftfärd". Vuonna 1975 hänestä tuli Ruotsin akatemian jäsen.
Sundmanin novellin "Jägarna II" pohjalta on tehty elokuva "Jakten" (1965).
Wolter Magnus von der Pahlen

Wolter Magnus von der Pahlen (n. 1644 Heinola – 24. helmikuuta 1714 Isokyrö) oli suomalainen aatelinen ja upseeri.
Henkilöhistoria.
Von der Pahlen oli Heinolan Paason kartanon isäntä. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni, ja hän osallistui suuren Pohjan sodan Napuen taisteluun, jossa hän kaatui. Paaso jäi von der Pahlenin kuoleman jälkeen tyhjilleen, ja sen hallinta siirtyi hetkellisesti hänen veljelleen Cristian von der Pahlenille, joka jäikin myöhemmin riitelemään kartanosta ja sen tiluksista Odert Reinhold von Essenin kanssa. 
Perhe.
Puolisot: Anna Maria von der Pahlen (o.s. von Schildt) (1644–1688), aatelisrouva.
Lapset:
Victor von Stedingk

Victor Carl Ernst Berend Heindrich von Stedingk (1751 Pinnow, Saksa – 1823 Tukholma) oli ruotsalainen upseeri ja merisotilas ja kuului ruotsalaiseen vapaaherralliseen aatelissukuun. Hänen veljensä oli sotamarsalkka Curt von Stedingk.
Victor von Stedingk meni armeijaan jo 11-vuotiaana. Hän tuli Amiraliteetin kadetiksi vuonna 1765 ja suoritti upseeritutkinnon 1768. Hän palveli ensin ulkomailla ja sekä Ruotsin avomerilaivastossa. Vuonna 1777 hän siirtyi Ruotsin saaristolaivastoon ruotsalaisen eskaaderin tykistömajuriksi.
Vuosina 1778–1783 von Stedingk palveli Ranskan laivastossa. Hän osallistui silloin Grenadan ja Saint-Martinn taisteluihin vuonna 1779 ja sai Pour le mérite militaire -kunniamerkin.
Von Stednigk palasi Ruotsiin takaisin vuonna 1784 armeijan laivaston everstiluutnantiksi. Kustaan sodassa hän osallistui Suursaaren meritaisteluun vuonna 1788, ja hyökkäsi vuonna 1789 venäläisten Porkkalan-tukikohtaan Turun eskaaderin komentajana. Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa hän johti hämeenmaa-luokan Styrbjörn-fregattia.
Victor von Stedingk oli aikalaisten keskuudessa tunnettu pahasuisuudestaan ja huumorintajustaan.
Birger Selin

Kurt Birger Robert Selin (28. helmikuuta 1918 Turku – 30. lokakuuta 1992 Tukholma) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja graafikko.
Tolvanen maalasi paljon muotokuvia, mutta myös useita monumentaalimaalauksia. 
Taidemaalariksi halunnut Birger Selin lähetettiin 14-vuotiaana harjoittelijaksi sahalle, jossa hän muun muassa piirsi muotokuvia työtovereistaan. Sahalla ollessa hän tapasi myäs Eero Järnefeltin, joka rohkaisi häntä taideuralle.
Selin alkoikin pian opiskella Suomen taideakatemiassa Helsinkiin vuosina 1934–1937 ja 1940-luvun alussa, sekä Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa Tukholmassa vuosina 1946–1947. Selinin ensimmäinen näyttely oli 1939.
Sodan jälkeen Selin toimi joitakin vuosia Ruotsissa muotokuvamaalarina ja kuvittajana. Hän teki myös opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Englantiin, Ranskaan ja Italiaan.
Selin on maalannut muotokuvan oopperalaulaja Set Svanholmista ja kenraali Nils Swedlundista.
Selinin vanhemmat olivat kaupunginviskaali Alho Rainer Selin ja Margaretha Furstenborg ja hän oli vuosina 1939–1971 naimisissa Elsa Helena Pihlin kanssa.
Yhdystie 6042

Yhdystie 6042 on yhdystie joka kulkee Keuruun Haapamäellä sijaitsevasta yhdystien 3481 risteyksestä Haapamäen rautatieasemalle. Tien pituus on 850 metriä. Tien osoitenimenä on "Asematie" koko matkan ja se kulkee koko pituudeltaan katuverkolla. Tien varrelle sijoittuviin palveluihin lukeutuvat muun muassa paikallinen päiväkoti ja elektroniikkamyymälä.
Dr19

Dr19 on VR:n dieselveturi, joita yhtiö tilasi 60 kappaletta Stadlerilta vuonna 2019 noin 200 miljoonalla eurolla. Tilaukseen kuuluu myös optio 100 veturin lisätilauksesta ja vetureiden kunnossapidosta. Dr19-veturit tulevat korvaamaan pääosin VR:n vanhemmat dieselveturit, mutta ne eivät akselipainonsa vuoksi sovellu kevyen kiskopainon radoille.
Tekniikka.
Uusissa vetureissa on kaksi 950 kilowatin tehoista dieselmoottoria, joiden polttoaineena voidaan käyttää biodieseliä. Dieselmoottorit pyörittävät generaattoria, joka antaa virran teleihin sijoitetuille sähköisille ajomoottoreille.
Vetureita voidaan tarvittaessa käyttää ainoastaan yhdellä dieselmoottorilla ja ne on varusteltu start/stop-tekniikalla. Vetureiden huippunopeus on 120 km/h, paino noin 88 tonnia ja akselipaino noin 22 tonnia. Niiden vetokyky on 2 500 tonnia, ja ne on räätälöity toimimaan Suomen talvisissa olosuhteissa. Veturit on suunniteltu toimimaan 40 asteen pakkasessa ja suunnittelussa on kiinnitetty huomiota muun muassa siihen, ettei alustaan kerry jäätä tai lunta. Vetureiden modulaarinen rakenne mahdollistaa myös tulevaisuudessa esimerkiksi käyttövoiman muutoksen ympäristöystävällisempään vaihtoehtoon. Veturit valmistetaan Stadlerin tehtaalla Valenciassa Espanjassa ja niiden käyttöiäksi on arvioitu vähintään 30–40 vuotta. Vetureita tullaan käyttämään ratapihojen vaihtotöissä, tavarakuljetusten kuormaus- ja purkupaikoilla sekä sähköistämättömien rataosien junaliikenteessä. Vaihtotöissä veturin tärkein ominaisuus on kehittynyt radio-ohjaus, jonka ansiosta vaunujen järjestely sujuu entistä nopeammin ja tarkemmin.
Toimitukset.
Sarjan ensimmäinen veturi 2831 saapui 1. helmikuuta 2022 Hangon satamaan, josta veturi kuljetettiin Tampereelle 2. helmikuuta 2022. Toinen veturi 2832 kuljetettiin Tampereelle 19. huhtikuuta 2022 ja kolmas veturi 2833 12. heinäkuuta 2022. Kolmas veturi kävi pakkastesteissä Wienissä ennen Suomeen tuontia. Neljäs veturi 2834 ja viides veturi 2835 toimitettiin 1. joulukuuta 2022. Vuonna 2022 veturit kävivät läpi laajan testiohjelman. Koeajoja tehtiin pääasiassa Tampereen seudulla. Kaupallinen liikenne vetureilla alkoi 3. toukokuuta 2023. Veturit 2836, 2837 ja 2838 toimitettiin 5. syyskuuta 2023. Veturit 2839, 2840 ja 2841 tuotiin 8. marraskuuta 2023. Veturit 2842, 2843 ja 2844 tuotiin 8. joulukuuta 2023 ja veturi 2845 18. tammikuuta 2024. Veturit 2846, 2847 ja 2848 tuotiin 11. kesäkuuta 2024. Veturit 2849–2852 toimitettiin 13. syyskuuta 2024. Veturit 2853–2855 tuotiin 5. joulukuuta 2024. Kaikkien vetureiden on määrä olla käytössä vuoteen 2026 mennessä.
Teknisiä tietoja.
Moottori, Dr19 2831–2890
Yhdystie 6043

Yhdystie 6043 on yhdystie joka kulkee Keuruun Haapamäellä sijaitsevasta yhdystien 3481 risteyksestä Haapamäen rautatieaseman tavara-asemalle. Tien pituus on 350 metriä. Tien osoitenimenä on "Tavaratie" koko matkan ja se sivuaa koko pituudeltaan Kangaslammen itäisiä rantoja. Tien varrella ei sijaitse lainkaan kaupallisia palveluja.
Yhdystie 6044

Yhdystie 6044 on yhdystie joka kulkee Keuruulla sijaitsevasta kantatien 58 ja valtatien 23 kiertoliittymästä Lapinsalmen ylittävän sillan juurelle. Tien pituus on 900 metriä.
Tien osoitenimenä on "Kangasmannilantie" koko matkan.
Kim So-hyun

Kim So-hyun (, s. 4. kesäkuuta 1999 Australia) on korealainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä vuonna 2006 ja sai alun perin yleisön huomion näyttelemällä nuorta tulevaa kuningatarta elokuvassa "Moon Embracing the Sun" (2012) ja nuorta tragediaan joutuvaa tyttöä elokuvassa "Missing You" (2013). 
Kimin ensimmäinen päärooli oli teinidraamassa ' (2015), minkä jälkeen hän on näytellyt muun muassa musikaalissa "Page Turner" (2016), historiallisessa melodraamassa ' (2017) ja romanttisessa komediassa "Radio Romance" (2018). Hän näyttelee vuonna 2025 alkaneessa JTBC:n toimintakomediasarjassa "Good Boy".
Yhdystie 6045

Yhdystie 6045 on yhdystie joka kulkee Keuruun Pohjoisjärveltä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kalettomaan. Tien pituus on 4 kilometriä.
Tien osoitenimenä on "Kalettomantie" koko matkan.
Håkan Nordin

Håkan Nordin (s. 15. tammikuuta 1961 Venjan, Mora) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sarajevon olympialaisissa 1984 ja saavutti olympiapronssia, Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Nordin siirtyi Mora IK:sta vuonna 1980 pääsarjaseura Färjestad BK:hon, jota hän edusti kahdeksan kautta ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1981, 1986 ja 1988. Kaudet 1988–1992 hän edusti Västra Frölunda HC:ta ja viimeisellä pelikaudellaan 1992–1993 Arvika HC:ta. NHL-seura St. Louis Blues varasi Nordinin vuoden 1981 toisella kierroksella 36. varausvuorolla mutta Nordin ei koskaan pelannut NHL:ssä.
Tiheikön väki

Tiheikön väki () on englantilaisen Jill Barklemin lastenkirjasarja, joka kertoo Englannin maaseudulla elävästä hiiriyhteiskunnasta. Sen neljä ensimmäistä osaa julkaistiin vuonna 1980 ja vuoteen 2017 mennessä teoksia oli myyty maailmanlaajuisesti yli seitsemän miljoonaa kappaletta. Niiden pohjalta tehtiin televisiosarja vuonna 1996. Kirjasarjaan kuuluvia teoksia on suomennettu kymmenen.
Tausta.
Jill Barklem kehitti "Tiheikön väen" maailman vastaamaan omaa unelmiensa maailmaa, jossa eletään luonnonmukaisessa yhteisössä ja nautitaan elämästä. Barklemin asuinpaikan lähettyvillä sijaitseva Epping Forest inspiroi monia Tiheikön paikoista. Todellisen elämän vastine erään hiiriperheen kotipuulle löytyi vielä vuonna 2023 metsäalueelta. Valkopyökin iäksi arvioitiin tuolloin 400 vuotta. Barklemin poika on kertonut vierailleensa lapsena monesti puun luona.
Barklem yritti luoda hiirten maailmasta mahdollisimman todenmukaisen ja yksityiskohtaisen. Hän poisti ihmisyyteen viittaavia asioita esimerkiksi korvaamalla jalat ja tuumat hännillä ja käpälillä. Barklem myös kokeili kaikkia kirjoissa esiintyviä reseptejä selvittääkseen, onnistuuko ruokien valmistaminen mainituilla raaka-aineilla.
Barklem kehitteli kirjat matkustaessaan oppilaitokseensa Central linella 1970-luvulla. Hän kertoi ideastaan HarperCollins-kustannusyhtiölle vuonna 1978. Alun perin Barklem oli suunnitellut tekevänsä neljä kirjaa: yhden jokaisesta vuodenajasta. Kun ne julkaistiin vuonna 1980, hän päätti jatkaa sarjaa ja julkaisi vuodenaikakirjojen lisäksi vielä toiset neljä kirjaa.
Werner Böhm

Werner Böhm, tunnettiin taiteilijanimellä Gottlieb Wendehals (5. kesäkuuta 1941 Toruń – 2. kesäkuuta 2020 Gran Canaria), oli saksalainen laulaja ja muusikko.
Jan Erixon

Jan Erixon (s. 8. heinäkuuta 1962 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1981 sekä vuosien 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Erixon edusti Skellefteå AIK:ta vuoteen 1983 saakka. NHL-seura New York Rangers varasi Erixonin vuoden 1981 toisella kierroksella 30. varausvuorolla, ja vuonna 1983 Erixon siirtyi Rangersiin, jossa hän sitten pelasi kymmenen kautta. Parhaat kausikohtaiset tehopisteensä NHL:n runkosarjassa hän keräsi heti avauskaudellaan, kun hän teki viisi maalia ja sai 25 syöttöpistettä eli yhteensä 30 tehopistettä. Parhaaseen maalimääräänsä, kahdeksaan, hän ylsi kausina 1986–1987 ja 1991–1992, ja viimeksi mainitulla kaudella hän teki pudotuspelien piste-ennätyksensä 2 + 3 = 5. Kaikkiaan Erixon pelasi NHL:ssä 556 runkosarjaottelua, joissa hän teki 57 maalia ja antoi 159 maalisyöttöä, sekä 57 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä. Erixon päätti pelaajauransa kaudella 1993–1994 Skellefteå AIK:n joukkueessa.
Jan Erixonin poika Tim Erixon on pelannut jääkiekkoa NHL:ssä ja Ruotsin maajoukkueessa.
Clear (EP)

Clear on yhdysvaltalaisen progressiivisen metalliyhtye Peripheryn toinen EP. Se julkaistiin 28. tammikuuta 2014. EP on kokeellinen: avauskappaletta lukuun ottamatta yhtyeen jokainen jäsen on säveltänyt jokaisen kappaleen, vastaten itse sen luovasta suunnasta.
Tausta.
Jake Bowen kertoi EP:stä: Clear on kokeilu, jolla tutkitaan kaikkia bändin erilaisia sävellystyylejä. On harvinaista, että on bändi, jossa jokainen jäsen voi säveltää ja tuottaa musiikkia. Kun jokainen jäsen hallitsi omia kappaleitaan, äänittäminen antoi meille mahdollisuuden mennä tyylin ja saundin osalta minne halusimme. Jokaisella kappaleella on myös melodinen teema joka esitellään "Overture"-introkappaleessa. Tämä yhdistää kaikki kappaleet toisiinsa vaikka ne kuulostavat rajusti erilaisilta.EP:llä ei ole kansitaidetta yhtyeen päätöksestä.
Esiversio kappaleesta "Feed the Ground" paljastui vuonna 2012 Spencer Sotelon ja Matt Halpernin The Mothership -projektin demona.
Indian Riverin piirikunta

Indian Riverin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 159 923 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Vera Beachin kaupunki. Piirikunta perustettiin 30. toukokuuta 1925.
Jan Eriksson

Jan Eriksson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Rillimupinia

Rillimupinia ("Chrysomma sinense") eli aiemmalta nimeltään kultasilmätimali on kerttuihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Itä-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Rillimupinia voi kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Rillimupinia on väriltään ruskea päästään, selästään, siivistään ja pitkästä pyrstöstään. Silmäkulmajuova on valkoinen ja silmien ympärillä on keltainen rengas. Lajin kurkku ja rinta ovat väriltään valkoiset ja vatsa ruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Rillimupiniaa tavataan laajalta alueelta Pakistanista Intiaan ja Sri Lankaan sekä Kaakkois-Aasian läpi Kiinan eteläosiin. Lajin elinympäristöä ovat erityisesti ruovikot ja pensaikot, mutta sitä tavataan myös avointen metsien alakerroksista. Lintua tavataan niin alangoilta kuin vuoriltakin. Rillimupinia liikkuu pareittain tai pieninä ryhminä. Sen ravintoa ovat hyönteiset.
Osceolan piirikunta (Florida)

Osceolan piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 375 751 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Kissimmeen kaupunki. Piirikunta perustettiin 12. toukokuuta 1887.
Teemapuisto Walt Disney World sijaitsee Osceolan ja sen naapuripiirikunnan Orangen alueilla. Walt Disney Worldilla oli aiemmin hallinnollinen erityisasema, jonka Floridan kuvernööri Ron DeSantis kumosi vuonna 2022. Osceolassa sijaitsee myös Disney-yhtiön 1990-luvulla aloitettu kaupunkihanke Celebration.
Polkin piirikunta (Florida)

Polkin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 724 777 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bartowin kaupunki. Piirikunta perustettiin 8. helmikuuta 1861.
Boogaloo (liike)

Boogaloo on löyhästi järjestäytynyt militantti äärioikeistolainen liike, jonka tavoitteena on sytyttää Yhdysvaltoihin sisällissota. Liike koostuu pääosin hallitusta ja kaksipuoluejärjestelmää vastustavista jäsenistä, mutta koska se on löyhästi järjestäytynyt, siinä on myös mukana valkoisia nationalisteja ja vasemmistolaisia anarkisteja. Boogaloo siis koostuu monista eri ideologioista, mutta kaikki sen jäsenet jakavat tavoitteen sisällissodan aloittamisesta.
Boogaloo-liikkeen jäsenet yleensä pukeutuvat kirkkaisiin vaatteisiin ja havajipaitoihin, ja he ovat raskaasti aseistuneita esimerkiksi rynnäkkökiväärein. Liike nousi suuren yleisön tietoisuuteen COVID-19-taudin rajoitustoimia vastustavissa mielenosoituksissa.
Liikkeen nimi tulee pääosin huonoja arvosanoja saaneesta "" -elokuvasta.
George Floydin kuolemaan liittyvät mielenosoitukset.
Yhdysvaltain liittovaltion poliisi pidätti kolme liikkeen jäsentä George Floydin kuolemaan liittyvissä mielenosoituksissa. Jäsenten tavoitteena oli lietsoa mielenosoituksissa väkivaltaisuuksia. Boogaloo-liikkeen jäseniä on nähty muissakin mielenosoituksissa. Yhdysvaltain keskusrikospoliisin raporttien mukaan osa liikkeen jäsenistä kannattavat mielenosoituksia ja toimivat vastavoimana poliisille, kun jotkut taas pyrkivät väkivaltaiseen ekstremismiin.
Scania PGRT-sarja

Scania PGRT-sarja (tunnetaan myös nimellä LPGRS-sarja) on Scanian vuodesta 2004 lähtien valmistama kuorma-automallisto, joka korvasi Scania 4-sarjan. Kirjaimet PGRT tulevat ensimmäisen mallisukupolven mallisarjoista. Vuonna 2016 esitellyssä toisen sukupolven mallistossa on mallisarjat L, P, G, R ja S.
Ensimmäinen sukupolvi (PGRT, 2004–2018).
Ensimmäisen sukupolven mallistosta ensimmäisenä esiteltiin kaukoliikenteeseen tarkoitettu R-sarja keväällä 2004. Noin 65 prosenttia osista oli samoja kuin edeltäneessä 4-sarjassa, mutta hytti ja sisustus olivat uudet ja myös teknisiä parannuksia oli tehty. Malli valittiin Vuoden kuorma-autoksi 2005. Myöhemmin samana vuonna esiteltiin lähinnä jakeluliikenteeseen suunniteltu P-sarja ja nokallinen T-sarja, joka kuitenkin poistui mallistosta jo syksyllä 2005, sillä se ei mennyt kaupaksi odotetulla tavalla. T-sarja jäi viimeiseksi eurooppalaisen kuorma-autonvalmistajan tarjoamaksi nokalliseksi malliksi. Syksyllä 2007 Scania esitteli G-sarjan, joka sijoittuu P- ja R-sarjojen väliin. 
Vuonna 2009 mallistoa uudistettiin, näkyvimmin keulan ilmeen osalta. Ohjaamoon tuli uudet mittaristot, ja asiakkaalla oli nyt mahdollisuus valita erilaisten vaihtoehtojen väliltä. Uudistettu R-sarja valittiin jälleen Vuoden kuorma-autoksi 2010. 
Toinen sukupolvi (LPGRS, 2016–).
Toisen sukupolven mallistossa on täysin uudelleen suunniteltu hytti ja ohjaamo. Elokuussa 2016 esiteltiin ensimmäisinä kaukokuljetuksiin tarkoitetut R-sarja ja S-sarja, joista jälkimmäisessä on täysin tasainen ohjaamon lattia. Täysin uusi mallisarja on erittäin matala L-sarja, joka esiteltiin vuoden 2017 lopulla. Se on suunniteltu ruuhkaiseen kaupunkiympäristöön, missä kuljettaja joutuu usein nousemaan ulos ohjaamosta.
Moottorivaihtoehtoina ovat kuusisylinteriset 6,7- ja 12,7-litraiset, viisisylinterinen 9,3-litrainen ja 16,4-litrainen V8, joiden saatavuus vaihtelee mallisarjasta riippuen. Voimansiirroksi on valittavissa 8- tai 8+1 (lisäryömintävaihde) -vaihteinen aluevaihteisto tai 12- tai 12+2 (kaksi lisäryömintävaihdetta) -vaihteinen aluejakajavaihteisto. Kahdeksanvaihteinen aluevaihteisto ja molemmat aluejakajavaihteistot ovat saatavana myös automatisoituina "Opticruise"-vaihteistoina.
Ensimmäisenä kuorma-autonvalmistajana maailmassa Scania esitteli uuden mallistonsa yhteydessä sivuturvatyynyverhon. Se on suunniteltu antamaan lisäsuojaa erityisesti kuorma-auton kaatumistilanteessa, joka on kuorma-auton matkustajille erityisen vaarallinen onnettomuustyyppi auton ja maan väliin puristuksiin jäämisen riskin vuoksi. Sivuturvaverho on saatavana joko pelkästään kuljettajan puolelle tai molemmille puolille ohjaamoa.
Henrik Björkqvist

Henrik Felix Björkqvist (15. huhtikuuta 1880 Kaskinen – 30. syyskuuta 1947 Kaskinen) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa ja Suomen armeijassa palvellut eversti, joka toimi sittemmin Kaskisten kaupunginjohtajana.
Björkqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Adolf Fredrik Björkqvist ja Anna Evelina Fagerholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Haminan kadettikoulusta ja hänestä tuli venäläisen rakuunarykmentin kornetti 1902. Björkqvist palveli Venäjän armeijassa erityisesti Kaukasian alueella ja hän yleni vuoteen 1916 mennessä everstiksi.
Björkqvist palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa Tiflisissä Nižni Novgorodin rakuunoissa. Hän jäi välillä reserviin mutta palasi sitten palvelukseen maailmansodan alettua. Vuonna 1915 hän palveli itärintamalla Bukovinassa Kaukasian alkuperäiskansojan Villissä divisioonassa aliratsumestarina. Vuonna 1917 Tšerkessien ratsurykmentissä everstinä palvellut Björkqvist jäi Venäjän armeijan hajottua Ukrainaan ja pakeni sieltä tšerkessivaimonsa perheen luokse Pohjois-Kaukasiaan. Helmikuussa 1918 Björkqvist liittyi valkoisten venäläisten Vapaaehtoiseen armeijaan ja osallistui armeijan pakoretkeen pohjoiseen kohti Donin aluetta. Donilla Björkqvist jätti armeijan ja lähti palaamaan kohti Suomea. 
Vuonna 1918 Björkqvist palasi Suomeen ja hän palveli everstinä valkoisten armeijassa Suomen sisällissodan aikana. Hän oli sitten Mannerheimin edustajana diplomaattisissa tehtävissä Kaukasian alueella. Vuonna 1922 Björkqvist oli Suomen kauppa-asiamiehenä Bakussa. Myöhemmin Björkqvist toimi Kaskisten kaupunginjohtajana ja Alkon paikallisen liikkeen johtajana. Hän teki itsemurhan ampumalla syyskuussa 1947. Lehtitietojen mukaan Björkqvist oli kavaltanut Alkosta 3 000 pulloa alkoholijuomia yhteisarvoltaan 930 000 markkaa.
Henrik Björkqvist oli naimisissa ruhtinatar Anna Elvira Gabareffin kanssa.
Merita (nimi)

Merita on naisen etunimi. Se pohjautuu latinan verbiin "mereo, mereor", josta se on feminiinisukuisen partisiipin yksikkömuoto. Nimen voi tulkita merkitsevän ’ansioitunutta naista’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Merita on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 780 naisella. Vaikka nimi on suhteellisen yleinen, se ei ole päässyt mukaan suomalaiseen almanakkaan. Kirjassaan "Nimipäivättömien nimipäiväkirja" Pentti Lempiäinen ehdottaa Meritan epäviralliseksi nimipäiväksi syyskuun 22. päivää. Vanhoissa roomalaisissa marttyyriluetteloissa se on ollut Merita-nimisen marttyyrin muistopäivä.
Kastéllin lentoasema

Kastéllin lentoasema (, ICAO: LGTL, YPA: ΚΑΤΛ), myös "Kastéllin sotilaslentokenttä" (), on yhdistetty sotilas- ja siviililentokenttä, joka sijaitsee Minóa Pediádan kunnassa Kreetalla Kreikassa lähellä Kastéllin kylää, noin 40 kilometriä Iraklionista. Lentokenttä avattiin vuonna 1940.
Lentokenttä sijaitsee noin 360 metrin korkeudella meren pinnasta laskettuna. Kentällä on yksi kiitotie, joka on metriä pitkä. Lentoasemaa käyttävät Kreikan ilmavoimien F-16 -sotilaskoneet. Lentoasemalle suunnitellaan laajennusprojektia, jonka on määrä valmistua vuonna 2025.
Laajennus.
Suunniteltu uusi lentoasema sijaitsee nykyisen lentoaseman lounaispuolella. Ensimmäistä kertaa aiheesta puhui Kreikan pääministeri Andréas Papandréou vuonna 1986. Lentokentän on suunniteltu korvaavan nykyisen Iraklionin kansainvälisen lentoaseman. Kenttää varten on jo rakennettu uusia valtateitä Chersónisoksen kaupungista etelään. Lentoaseman rakennustyöt julistettiin alkaneeksi helmikuussa 2020 Iraklionissa pidetyssä tiedotustilaisuudessa. Rakentaminen tulee maksamaan yli miljardi euroa. Rakentamiselle on varattu yhteensä 60 kuukautta, ja rakennustöiden olisi tarkoitus olla valmiit vuonna 2025.
Uudelle lentoasemalle rakennetaan metriä pitkä kiitotie vanhan kiitotien viereen. Terminaalirakennuksen kooksi tulee neliömetriä ja koko lentokenttäalueen koko tulee olemaan noin 600 hehtaaria. Etäisyys Iraklionin vanhalta lentoasemalta uuteen paikkaan on noin 35 kilometriä.
Kujavia

Kujavia () on historiallinen alue Puolassa. Se kuuluu nykyisin Kujavia-Pommerin voivodikuntaan. Se sijaitsee Keski-Puolan pohjoisosassa Veikselin vasemmalla rannalla.
Wiki Loves Earth

Wiki Loves Earth (WLE) on joka vuosi järjestettävä kansainvälinen valokuvauskilpailu. Kaikki kilpailuun osallistuvat kuvaavat oman maansa paikallista luontoa, ja lataavat kuvansa Wikimedia Commonsiin. Vuonna 2020 Wiki Loves Earth järjestettiin kahdeksannen kerran.
Kilpailu eri vuosina.
Wiki Loves Earth on järjestetty vuodesta 2013 lähtien. Vuodesta 2017 lähtien yli 30 maata on osallistunut kilpailuun.
Volusian piirikunta

Volusian piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 553 284 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on DeLandin kaupunki. Piirikunta perustettiin 29. joulukuuta 1854.
The Florida Project

The Florida Project on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut slice of life -tyylinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Sean Baker. Sen pääosia esittää Willem Dafoe, Brooklynn Prince, Bria Vinaite, Valeria Cotto, Christopher Rivera, ja Caleb Landry Jones. Dafoe sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-, Golden Globe-, SAG- ja Bafta-ehdokkuudet.
Jill Barklem

Jill Barklem () oli englantilainen lastenkirjailija ja lastenkirjojen kuvittaja. Hänet tunnetaan "Tiheikön väki" -kirjasarjastaan, jonka neljä ensimmäistä osaa julkaistiin vuonna 1980. Kirjoja on sittemmin myyty yli seitsemän miljoonaa kappaletta ja niitä on käännetty 13 kielelle.
Jill Barklem avioitui David Barklemin kanssa vuonna 1977. He saivat kaksi lasta. Jill Barklem kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 2017.
Jamskovitsa

Jamskovitsa () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 2,5 kilometriä Opoljasta lounaaseen. Kylässä on 87 asukasta (vuonna 2017).
Jamskovitsan länsipuolella on sijainnut muinainen kumpuhautaryhmä, joka ei ole säilynyt. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä "Jamskaja Ves". Sen 64 maatilaa olivat tuolloin jaamalaisten yhteisomistuksessa.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Jamskovitsassa asui 386 venäläistä ja 36 savakkoa. Venäläiset kuuluivat Opoljan ortodoksiseen ja savakot Novasolkan luterilaiseen seurakuntaan. Kyläläiset olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Jamskovitsassa oli ortodoksinen tsasouna.
1800-luvun lopussa Jamskovitsa kuului Opoljan volostiin. Vuonna 1899 kylässä oli 284 asukasta, joista 265 oli venäläisiä, 13 virolaisia ja 6 suomalaisia. Luterilaisia oli 17 henkeä. Jamskovitsan kyläkuntaan kuului myös lähellä sijainnut Juhkomon uudiskylä, joka oli suomalaisten asuttama.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jamskovitsa muodosti kyläneuvoston, joka kuului Opoljan ja sitten Jastrebinon volosteihin. Vuonna 1924 se liitettiin Opoljan, vuonna 1928 Kuurlan (ven. "Gurlevo") ja toisen maailmansodan jälkeen uudestaan Opoljan kyläneuvostoon. Kylässä oli 343 asukasta vuonna 1928 ja 234 vuonna 1958.
Hierapolis

Hierapolis (, ”Pyhä kaupunki”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Mary Lloyd Jones

Mary Lloyd Jones (s. 1934 Devils Bridge, Cardiganshire) on walesilainen kuvataiteilija. Lloyd Jones tähtäsi jo lapsuudessaan kuvataiteilijaksi ja pääsi taidekouluun heti perusopintojensa jälkeen. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1966 ja täysipäiväiseksi taiteilijaksi hän ryhtyi vuonna 1989. 
Inspiraatioita töihinsä Lloyd Jones on saanut lapsuusmaisemastaan jota luonnehtivat vanhat lyijykaivokset. Hänen omaelämäkertansa, nimeltään "No Mod Cons", ilmestyi vuonna 2014.
Lloyd on työskennellyt residensseissä ympäri maailmaa ja hänellä on ollut 2000-luvulla säännöllisesti näyttelyitä.
Rae (etunimi)

Rae on Suomessa käytetty etunimi, jota pidetään sukupuolineutraalina nimenä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on kesäkuuhun 2020 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 130 naisella ja noin 30–50 miehellä.
Suomen Rae-etunimi perustuu mahdollisesti suomen kielen "rae"-sanaan. Sen voi kuitenkin tulkita myös vierasperäiseksi nimeksi, sillä Rae-nimisiä on muuallakin kuin Suomessa. Juutalainen nimi Rae pohjautuu naisennimeen Raakel, joka useissa kielissä tunnetaan muodossa Rachel. Suomen Rae-nimi voi olla myös tätä perua.
Ville Majava

Ville Majava (s. 23. huhtikuuta 1991 Raahe) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Majava pelasi kaudet 2013 ja 2016–2017 Superpesistä Pattijoen Urheilijoissa. Ykköspesistä Majava pelasi Haapajärven Pesä-Kiiloissa, Kempeleen Kirissä ja Ylivieskan Kuulassa. Majava pelasi ulkokentällä polttolinjassa tai kopparina ja sisäpelissä vaihtajana.
Majava pelasi urallaan 64 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi neljä kunnaria ja kymmenen tavallista juoksua, toi 37 juoksua ja keräsi 213 kärkilyöntiä. Majava pelasi urallaan myös seitsemän Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on löi yhden juoksun. Majava on pelannut urallaan viisi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kahdeksan juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä.
Kuutta

Kuutta () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 8 kilometriä Opoljasta koilliseen. Kylässä on 56 asukasta (vuonna 2017).
Opoljan pogostaan kuulunut Kuutta mainitaan Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 siellä asui 150 venäläistä ja 31 savakkoa. Venäläiset kuuluivat Kerstovan ortodoksiseen ja savakot Novasolkan luterilaiseen seurakuntaan. Kyläläiset olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia.
1800-luvun lopussa Kuutta kuului Opoljan volostin Läylikän kyläkuntaan. Vuonna 1899 kylässä oli 284 asukasta, joista 135 oli venäläisiä, 10 suomalaisia ja 9 ”sekoittuneita”. Luterilaisia oli 10 henkeä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Kuutta muodosti kyläneuvoston, joka kuului ensin Opoljan ja sitten Jastrebinon volostiin. Vuonna 1924 se liitettiin Kuurlan (ven. "Gurlevo") ja toisen maailmansodan jälkeen Opoljan kyläneuvostoon. Kuutassa oli 187 asukasta vuonna 1928 ja 76 vuonna 1958.
Kylän läpi kulkee Pietarista Viron rajalle johtava valtatie M-11 Narva.