tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Virnasinisiipi

Virnasinisiipi ("Glaucopsyche alexis") on niityillä viihtyvä, alkukesän sinisiipilaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö.
Koiraiden siipien yläpinta on kirkkaansininen ja siipien tumma reunus levenee siiven kärkeä kohti. Takasiiven etureuna on leveästi tumma. Myös naaraan siipien yläpinta on sininen, mutta reunoista laajalti tummanruskea. Etusiipien alapinnat ovat harmaat, mutta takasiivet tyvestä ulospäin laajalta alueelta ja voimakkaasti turkoosikehnäiset. Mustia, valkoreunaisia täpliä on vain vähän ja takasiivissä ne ovat selvästi pienempiä tai saattavat puuttua kokonaan. Oranssi väri puuttuu alapinnoilta täysin. Etusiiven alapinnan täplät ovat kookkaita. Siipiväli 27–36 mm.
Virnasinisiipi muistuttaa paatsamasinisiipeä, mutta eroaa siitä muun muassa takasiipien alapinnan selvästi etusiivistä eroavan värin ja takasiipien alapinnan vähäisen täplityksen perusteella.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Turkin, Kaukasuksen ja Siperian kautta Pohjois-Kiinaan. Virnasinisiipi on Suomessa nykyisin harvinainen ja eteläinen laji, joskin sitä on aikaisemmin tavattu Etelä-Lapissa saakka. Nykyisin virnasinisiipeä esiintyy runsaammin vain lounaisrannikolla, etenkin Turusta Paraisille. Muualla perhosia tavataan pääasiassa yksitellen. Laji on lentoaikansa puolesta ensimmäisiä sinisiipiä ja perhoset lentävät toukokuun loppupuolelta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Virnasinisiipi viihtyy lämpimillä niityillä, kedoilla ja teiden varsilla, mutta on hyvin paikoittainen ja ilmeisen vaativa elinympäristön suhteen. Elinympäristöltään se vaatii runsasta lajistoa erilaisia hernekasveja, jotka kasvavat valoisalla paikalla. Lisäksi maaperän tulee olla hyvin vettä läpäisevää ja mieluiten kalkkipitoista.
Toukan löytää varmimmin hernekasvien kukinnoista tai hedelmystöistä, joihin naaras laskee munat yksitellen. Toukat kuoriutuvat noin viikon kuluttua ja kykenevät vaihtamaan väriään ympäröivän kukinnon värin mukaan. Toukka on myrmekofiili, joka erittää makeaa nestettä ja elää jonkinlaista yhteiselämää muurahaisten kanssa. Toukkakehitys kestää 2–4 viikkoa, mikä päätteeksi koteloituminen tapahtuu kivien tai sammalen alle. Laji talvehtii kotelona ja vanhemmasta kirjallisuudesta löytyvät maininnat toukan talvehtimisesta ovat ilmeisesti virheellisiä.
Ravintokasvi.
Toukat käyttävät ravinnokseen virnoja ("Vicia") ja nätkelmiä ("Lathyrus").
The Turtles

The Turtles on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Los Angelesissa. Yhtyeen keulakuvat ovat Howard Kaylan ja Mark Volman. The Turtlesin tunnetuin kappale on ”Happy Together” vuodelta 1967. Yhtye on ollut toiminnassa vuosina 1965–1970 ja uudelleen vuodesta 1983 eteenpäin.
Young Talkmore Nyongani

Young Talkmore Nyongani (s. 2. syyskuuta 1983 Makonde, Zimbabwe) on zimbabwelainen yleisurheilija, joka on erikoistunut 400 metrin juoksuun.
Nyonganin ennätys 400 metrillä on 44,96 s ja 200 metrillä 20,85 s.
Nyongani kiertää ahkerasti Euroopan kentillä GP-kisoja ja silloin tällöin on kisoja voittanutkin.
Tarzanin paluu

Tarzanin paluu on Edgar Rice Burroughsin seikkailuromaani. Se on suora jatko-osa kirjalle "Tarzan, apinain kuningas" ja kertoo Tarzanin kasvu- ja avioliittotarinan. Kuten kaikki Burroughsin sankarit, myös Tarzan joutuu käymään pitkän kamppailun ansaitakseen rakkautensa. Tarzanin paluu on Burroughsin toinen Tarzan-kirja. Se julkaistiin ensimmäisen kerran "New Story Magazine" -viihdejulkaisun jatkokertomuksena kesä-joulukuun numeroissa vuonna 1913. A. C. McClurg julkaisi kertomuksen kirjamuodossa vuonna 1915.
Costa Concordia

Costa Concordia oli Costa Crocieren omistama vuonna 2006 valmistunut risteilyalus, joka risteili Välimerellä, Atlantilla ja Etelä-Amerikassa. Laivan sisaraluksia ovat "Costa Serena", "Costa Pacifica", "Costa Favolosa", "Costa Fascinosa" ja "Carnival Splendor". Ennen vuoden 2012 onnettomuutta Costa Concordia tunnettiin suurimpana italialaisena risteilyaluksena. Laivassa oli muun muassa neljä uima-allasta, elokuvateatteri, kasino, tenniskenttiä ja 13 baaria.
Miehistö.
Aluksen normaalimiehistöön kuului 1 090 henkeä, mutta suurimmalla osalla miehistöstä ei ollut varsinaisia merimieskoulutusta, vaan se oli palkattu huolehtimaan matkustajien viihtyvyydestä, kuten huolehtimaan laivan ravintoloista, baareista, uima-altaista, teattereista ja kasinoista sekä puhtaanapidosta. Tätä osaa miehistöstä oli verrattu maalla sijaitsevan hotellin henkilökuntaan. Suuri osa tästä miehistöstä ei osannut puhua italiaa ja englantiakin vain vähän.
Onnettomuudet.
Törmäys laituriin 2008.
Laiva törmäsi laituriin 22. marraskuuta 2008 Palermossa, mutta henkilövahingoilta vältyttiin.
Karilleajo 2012.
Laiva ajoi karille 13. tammikuuta 2012 Toscanan rannikolla lähellä Giglion saarta ja kääntyi kyljelleen. Vuoden 2013 tietojen mukaan 32 ihmistä menehtyi. Alus oli karille ajettaessa väärässä kurssissa, koska aluksen kapteeni halusi tervehtiä saarta epävirallisen käytännön mukaisesti. Italiassa vaarallisesta lähestymistervehdyksestä käytetään nimitystä "inchino", ’niiaus’, ’kumarrus’. Aluksen päällikkö Francesco Schettino ojensi vastuun onnettomuudesta varustamolle, joka oli hänen mukaansa määrännyt hänen suorittamaan "inchinon". Vuonna 2015 oikeus tuomitsi Schettinon 16 vuoden vankeuteen kuolemantuottamuksesta, haaksirikon aiheuttamisesta sekä matkustajien heitteillejätöstä. 
Onnettomuudesta on tehty vuonna 2022 julkaistu dokumenttielokuva "Costa Concordia: The Chronicle of a Disaster".
Nosto.
Laivan jättämistä paikalleen harkittiin, sillä nosto-operaatio on kallis.
Ennen laivan nostoa aluksesta poistettiin poltto- ja voiteluaineet. Urakan hoitivat tanskalainen Smit Internationale ja italialainen Neri SpA. 
"Costa Concordia" nostettiin ensin kokonaisena kellumaan ja hinattiin sitten romuttamolle. Nosto-operaation hoitivat amerikkalainen Titan Salvage ja italialainen Micoperi. Aluksi noston arveltiin olevan valmis keväällä 2013, mutta tammikuussa 2013 työn ennustettiin olevan valmis ”kesän loppuun mennessä”. Alus saatiin käännettyä pystyasentoon 17. syyskuuta 2013.
Nostaminen kellumaan ja siirto romutettavaksi siirtyi kesään 2014. Heinäkuun lopulla 2014 hylky hinattiin Genovaan, missä se romutettiin. Romutustelakalla laivan kahdeksannen kannen hytistä kalusteromun alta löytyi 3. marraskuuta 2014 laivalla työssä olleen intialaisen tarjoilijan Russel Rebellon jäänteet. Hän oli onnettomuuden viimeinen kateissa ollut uhri.
Costa Magica

Costa Magica on Costa Crocieren Italiassa 2004 valmistunut risteilyalus. Alus risteilee Välimerellä, Atlantilla, Etelä-Amerikassa ja Pohjois-Euroopassa.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Fincantierin Sestri Ponenten telakalta Genovasta Italiasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 6087 ja alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 2003. Marraskuussa 2004 alus luovutettiin Costa Crociere SpA:lle Genovaan.
Käyttöhistoria.
Alus astettiin risteilemään kaikilla merillä. Se ajoi matalikolle 3. kesäkuuta 2011 lähdettyään Kööpenhaminasta. Seuraavana päivänä hinaajat irrottivat aluksen hiekkapohjasta.
Costa Fortuna

Costa Fortuna on Costa Crocieren vuonna 2003 Italiassa valmistettu risteilyalus. Se risteilee Pohjois-Euroopassa Välimerellä, Atlantilla sekä Karibialla.
Rakentaminen.
Aluksen keulaosa laskettiin vesille 11. heinäkuuta 2002 Palermossa ja peräosa samana vuonna 11. marraskuuta Genovassa. Aluksella syttyi 14. huhtikuuta 2003 tulipalo sen ollessa viimeisteltävänä Genovassa. Tulipalo saatiin kuitenkin nopeasti hallintaan ja se sammutettiin pian sen jälkeen. Aluksen kastoi 22. marraskuuta italialainen näyttelijätär Maria Grazia Cucinotta "Costa Fortunaksi" Genovan risteilijäterminaalissa. Alus luovutettiin 31. lokakuuta genovalaiselle Costa Crociere SpA:lle.
Frederick Schule

Frederick William "Fred" Schule (27. syyskuuta 1879 – 4. syyskuuta, 1962) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, 110 metrin aitajuoksun olympiavoittaja St. Louisissa 1904.
Schule syntyi Fairfieldissä, Ohiossa ja opiskeli Michiganin yliopistossa. Hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden 120 metrin aidoissa 1903.
Mestaruudestaan huolimatta Schule ei ollut ennakkosuosikki olympialaisissa. Etukäteen parhaina pidettiin vuosien 1903 ja 1904 yliopistomestari Edwin Clappia, joka ei kuitenkaan ilmestynyt paikalle alkueriin, ja Thaddeus Schideleriä, joka oli juossut vain kuukautta ennen olympialaisia 15,0, Alvin Kraenzleinin epävirallista maailmanennätystä 15,2 paremmin. Aika oli epävirallinen, koska se oli otettu vain kahdella kellolla. Olympialaisissa Schule voitti alkueränsä helposti ja voitti finaalissa Schidelerin kahdella metrillä ajalla 16,0. Schule kilpaili myös 200 metrin aitajuoksussa sijoittuen viidenneksi.
Frederick Schule kuoli 82-vuotiaana Poughkeepsiessä, New Yorkin osavaltiossa, jonne hän oli muuttanut kaksi vuotta aiemmin saman osavaltion De Ruyterista.
Saukkosuon kapearaiteinen rata

Saukkosuon kapearaiteinen rata (yleisemmin vain Saukkosuon rata tai Saukkosuon savirata) oli kapearaiteinen rautatie Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa. Rata alkoi Sukevan Keskusvankilan tiilitehtaalta, ja jatkui Saukkosuon savenottoalueelle. Radan pituus oli noin 2,5 km ja raideleveys 600 mm. 
Historia.
Sukevan Keskusvankilan ensimmäinen savirata avattiin 1940-luvulla tiilitehtaan läheisyyteen ja sen pituus oli noin 400–500 m. Uusi savenottoalue avattiin Saukkosuolle 1950-luvun lopulla ja radan pituus Tiilitehtaalta sinne oli noin 2,5 km. 
Aluksi käytettiin vaunujen vetäjinä hevosvetovoimaa, mutta 1950-luvulla hankittiin 2 veturia. Vuonna 1969 liikenne radalla päättyi ja siirryttiin saven kuorma-autokuljetuksiin. Kuorma-autojen käyttö jatkui tiilitehtaan lopettamiseen (1999) saakka. Rata purettiin ja kalusto jätettiin alueelle 1970-luvulla. Ratapohjat löytyvät kuitenkin vielä maastosta. Myös kalusto (veturi, vaunuja, vaihteita jne.) on pääosin radan alueella hylättynä. Ainakin toisesta veturista käytettiin lempinimeä "Pässi".
Kalusto.
Kalustona radalla on ollut parikymmentä vaunua ja kaksi veturia. Vanhempi veturi oli avomalli ja uudempi katettu. 
Lisäksi Sukevan Keskusvankilalla on ollut noin 300 metrin mittainen rata turvetuotantoalueella. Siellä vaunujen siirtely tapahtui miesvoimin ja vaunut vedettiin vinssillä lastaussillalle. Turvetta tuotettiin vuosina 1946-1949. Vankilan alkuvuosina siellä oli myös lyhyitä tilapäisiä maansiirtoratoja.
Kotingat

Kotingat (Cotingidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä elää luonnonvaraisina Keski- ja Etelä-Amerikassa. Kotingat syövät pääosin hedelmiä, mutta jotkin lajit syövät myös hyönteisiä. Kotingoilla on vahvat jalat ja pyöreäkärkiset siivet, muuten heimon lajit ovat ulkonäöltään hyvin erilaisia. Monien kotingojen koiraat ovat kirkkaan värisiä tai niillä on koristeellisia sulkia tai koristeellinen heltta. Useimpien kotingalajien koirailla on monia naaraita, ja naaraat huolehtivat munista ja poikasista. Pesien koko, muoto, rakennusmateriaali ja rakennustekniikat vaihtelevat suuresti lajeittain.
Kotingoihin kuuluu 25 sukua ja 65 lajia. Suurin suku on viherkotingojen suku, johon kuuluu 11 lajia.
Khaled Ayari

Khaled Ayari (, s. 17. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa Angersia.
Ura.
Ayari aloitti ammattilaisuransa AS Arianan riveissä kaudella 2007–2008, josta hän siirtyi Tunisian menestyneimpään seuraan Espéranceen tammikuussa 2008.
11. tammikuuta 2013 Ayari siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Angersiin. Ayari pelasi avauskaudella neljätoista sarjaottelua Ligue 2:ssa, joissa hän onnistui maalinteossa neljästi. Kaudella 2013–2014 Ayari sai enemmän vastuuta ja teki yhdeksän maalia pelaamissaan 32 sarjaottelussa.
Seattle Sounders FC

Seattle Sounders FC on yhdysvaltalainen jalkapalloseura Seattlesta Washingtonista. Se perustettiin vuonna 2007 ja sen joukkue on pelannut Major League Soccer -sarjassa kaudesta 2009 alkaen.
Soundersin kotistadion on Lumen Field, jonka yleisökapasiteetti on jalkapallo-otteluissa 37 722. Seuralla on sponsorisopimus Microsoftin ja sen Xbox 360 -brändin kanssa, jotka näkyvät muun muassa pelipaidoissa ja stadionilla. Seuran pääomistaja on elokuvaohjaaja ja -tuottaja Joe Roth, ja jäsenyhdistyksen puheenjohtajana toimii näyttelijä Drew Carey.
Seattle Sounders -nimellä on aikaisemmin pelattu vuosina 1974–1983 North American Soccer Leaguessa ja vuosina 1994–2008 USL First Divisionissa. Uuden MLS-seuran nimivaihtoehtoina olivat alun perin Seattle Alliance, Seattle FC ja Seattle Republic, mutta yleisön suuren kannatuksen vuoksi seura päätyi lopulta vanhaan perinteikkäämpään nimeen. Seattlella on pitkäaikainen kilpailu muiden Pacific Northwest -seurojen Portland Timbersin ja Vancouver Whitecaps FC:n kanssa, joiden kanssa se kilpailee Cascadia Cupista. Seuran tunnuksessa esiintyy Seattlen näkyvin maamerkki, Space Needle -torni. Tunnuksessa seuraa ja sen kannattajia kuvastavat kaksi kilpeä yhdistyvät seuran nimeä kantavan banderollin alle. Värit viittaavat Seattlea ympäröiviin vesiin, metsiin ja vuoristoihin. Nimi "Sounders" viittaa Seattlen viereiseen vesialueeseen nimeltään Puget Sound.
Sounders pärjäsi esikoiskaudellaan 2009 hyvin. Joukkue pääsi heti ensimmäisellä yrittämällä MLS:n pudotuspeleihin sijoituttuaan läntisen konferenssin kolmanneksi. Cup-kilpailu Lamar Hunt U.S. Open Cupissa joukkue eteni mestaruuteen asti. Kilpailun loppuottelussa se voitti D.C. Unitedin maalein 2–1. Samaisiin saavutuksiin on MLS:n laajennusjoukkueista yltänyt vain Chicago Fire. Sounders uusi U.S. Open Cupin mestaruuden kaudella 2010, jolloin loppuottelussa kukistui Columbus Crew maalein 2–1, ja kaudella 2011, jolloin se voitti loppuottelussa Chicagon Firen maalein 2–0. Joukkue voitti MLS Cupin ensimmäistä kertaa vuonna 2016. Joukkue voitti loppuottelussa Toronto FC:n 0–0 (p. 5–4) rangaistuspotkukisan jälkeen. Hyvin menestykkään vuoden jälkeen joukkue voitti myös MLS Cupin vuonna 2019 Toronto FC:tä vastaan maalein 3–1.
Sounders on ensimmäinen MLS-joukkue, joka on voittanut CONCACAF Champions Liigan ja ansainnut paikan FIFA Club World Cupissa.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 31. maaliskuuta 2025"
Nationalsozialistisches Fliegerkorps

Nationalsozialistisches Fliegerkorps ("Kansallissosialistiset lentojoukot", lyhenne NSFK) oli Saksassa 1930-luvulla perustettu puolisotilaallinen organisaatio. Se muodostettiin kansallissosialistien valtaannousua seuranneessa yhdenmukaistamisohjelmassa lakkautettujen entisten ilmailukerhojen tilalle. NSFK oli osa kansallissosialistisen puolueen organisaatiota.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen Versailles’n rauhansopimus oli kieltänyt Saksalta moottorilentämisen. NSFK:n toiminta keskittyi purje- ja liitolentokoulutukseen, joka sellaisenaan ei ollut kiellettyä mutta joka oli sopiva peite tulevien sotilaslentäjien koulutukselle. 
Saksassa oli Hitler-Jugendin jäsenyys kaikille pojille ja tytöille pakollinen. Palvelus NSFK:ssa oli yksi tapa suorittaa se.
Lentokalusto ja toimintamuodot.
Alkeiskoulutukseen käytettiin yleisimmin alkeisliitokonetta Schulgleiter SG-38, joka oli rakenteeltaan yksinkertainen ja suunniteltu nimenomaan koulutuskäyttöön sekä helposti saatavilla olevista materiaaleista rakennettavaksi. Se oli avokone, jossa ei ollut kuomua, mittareita eikä lentojarruja. Korkeusperäsimen liikkumavara oli turvallisuussyistä tehty pieneksi, jotteivät kokemattomat oppilaat saisi konetta vahingossa sakkaamaan. 
Alkeisliitokoneet laukaistiin lentoon pitkällä kumiköydellä, jonka noin tusinan verran kurssilaisia jännitti kireäksi maahan ja päästi sen irti lennonopettajan antamasta merkistä. Ensimmäiset lennot olivat yleensä vain kymmenien sekuntien pituisia. Jokainen oppilas pääsi lentämään omalla vuorollaan, osoitettuaan ensin riittävää koneen ohjaamisen tuntemusta. Tämäntyyppinen lentotoiminta vaati koko ryhmältä korkeaa kuria ja täsmällisyyttä, mikä oli sopusoinnussa kansallissosialistisen kasvatuksen kanssa.
Myöhemmin kurssilaiset saivat lennettäväkseen muitakin, kehittyneempiä purjekonetyyppejä. Lentämisen lisäksi NSFK:n jäsenet myös rakensivat liitokoneita piirustusten pohjalta. 
Koulutus.
Purjelentokoulutus jakautui eritasoisiin luokkiin ja samanlainen järjestelmä oli tuohon aikaan käytössä muuallakin, myös Suomen purjelentokoulutuksessa.
Nalle Puh – yhtä juhlaa

"Nalle Puh – yhtä juhlaa" ("Winnie the Pooh Seasons of Giving") on vuonna 1999 valmistunut Disneyn piirroselokuva. Pääosissa alkuperäisessä versiossa ovat muun muassa Peter Cullen ja Jim Cummings.
Videolle on koottu kolme kylmän vuodenajan tarinaa.
Emil Andersson

Emil Andersson (s. 14. marraskuuta 1979) on ruotsalainen riistamaaliampuja ja maailmanmestari.
Andersson on voittanut urallaan henkilökohtaisen maailmanmestaruuden 10 m liikkuvassamaalissa Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009. Lisäksi hänellä on useita muita MM-mitaleita.
Graduation

Graduation on hip hop -tuottaja-artisti Kanye Westin kolmas studioalbumi vuodelta 2007. Albumi voitti Grammy-palkinnon parhaana rap-albumina vuonna 2007. Albumia myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikollaan 957 000 kappaletta. Yhteensä albumia on myyty Yhdysvalloissa 2,9 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 4,5 miljoonaa kappaletta.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Suomessa se nousi virallisen albumilistan sijalle 16.
Kansitaide.
Albumin kannen on suunnitellut japanilainen nykytaiteilija Takashi Murakami. Albumin kantta, kuten Kanye Westin kahden aikaisemmankin albumin "The College Dropoutin" ja "Late Registrationin", sekä Westin livealbumin "Late Orchestrationin" kansia koristaa Kanye Westin maskotti Dropout Bear.
Mainonta.
Heinäkuussa 2007 West vaihtoi albumin julkaisupäivän 18. syyskuusta 11. syyskuuhun, eli samaan päivämäärään, jolloin 50 Centin kolmas studioalbumi "Curtis" julkaistaisiin. 50 Cent sanoi lopettavan uransa, jos hänen albuminsa myisi huonommin kuin Westin. Näin kävi, mutta hän ei kuitenkaan lopettanut uraansa.
Bob Wilber

Bob Wilber (15. maaliskuuta 1928 New York – 4. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen jazzklarinetisti ja -saksofonisti. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten maailmanluokan bandleadereiden kanssa ja perustanut omiakin yhtyeitään. Hän oli Sidney Bechet'n varhainen suojatti. Muita jazzmuusikoita, joiden kanssa Wilber on työskennellyt, ovat muiden muassa Eddie Condon, Bobby Hackett ja Kenny Davern.
Wilber oli yksi "Cotton Club" -elokuvan (Coppola, 1984) musiikin tekijöistä. Työstään siinä hän sai John Barryn kanssa Grammy-palkinnon.
Wilberiltä on ilmestynyt muistelmateos "Music Was Not Enough". Hänestä tehtiin vuonna 1998 Hamilton Collegen musiikin kunniatohtori Clintonissa, New Yorkin osavaltiossa.
Stefan Petzner

Stefan Petzner (s. 17. tammikuuta 1981) on itävaltalainen poliitikko ja entinen Itävallan tulevaisuuden liitto -puolueen puheenjohtaja.
Petzner nousi yksimielisesti puolueen puheenjohtajaksi lokakuussa 2008 auto-onnettomuudessa kuolleen Jörg Haiderin seuraajaksi. Samassa kuussa Petzner kertoi, että hänellä oli Haiderin kanssa vuosia kestänyt suhde, jonka tämän vaimo hyväksyi. Pian tämän jälkeen Petzner erotettiin puheenjohtajan tehtävistä. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Josef Bucher, jonka avustajana Petznerin on määrä toimia.
Keijo Kousa

Keijo Kousa (s. 27. heinäkuuta 1959 Myrskylä) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi keskushyökkääjänä tai keskuspuolustajana.
Kousa pelasi koko SM-sarjauransa Kuusysissä vuosina 1982–1993. Urallaan hän voitti viisi Suomen mestaruutta sekä neljä SM-hopeaa. Liigaotteluita hänelle kertyi kaikkiaan 251 ja niissä hän teki 55 maalia. Kousa on voittanut Kuusysissä myös Suomen Cupin kahdesti vuosina 1983 ja 1987.
Maajoukkueessa Kousa debytoi 24. toukokuuta 1981 MM-karsintaottelussa Saksaa vastaan. Urallaan hän pelasi yhteensä 18 maaottelua, joissa hän teki 4 maalia.
Kousa on tunnettu myös siitä, että hän sai vuonna 1989 UEFA:lta viiden vuoden pelikiellon eurocupeihin kiitettyään tuomaria ja sylkäistyään kenttään protestiksi ulosajostaan.
Kousan lapset Jenni ja Mikko ovat menestyneet myös urheilun saralla.
Dick Hyman

 
Richard "Dick" Hyman (s. 8. maaliskuuta 1927) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä. Hän on tyylillisesti monipuolinen muusikko, joka on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Red Norvon, Benny Goodmanin, Arthur Godfreyn, Leonard Featherin ja Ruby Braffin kanssa. Hän on myös säveltänyt musiikkia televisioon ja elokuviin. Jälkimmäisiin kuuluu Woody Allenin ohjauksia.
Hyman oli Bafta-ehdokkaana työstään Norman Jewisonin elokuvassa "Kuuhullut" (1987). Hän voitti vuonna 1981 Emmy-palkinnon.
Sigebert III

Sigebert III (n. 630 – 1. helmikuuta 656) oli Austrasian kuningas 634–656. Hän oli Dagobert I:n vanhin poika. Sigebert oli ensimmäisiä merovingikuninkaita, jolla ei enää ollut todellista valtaa. Hänen sijastaan kuningaskuntaa hallitsivat ylimystö ja mahtavat käskynhaltijat, major domukset.
Sigebertin isä, koko frankkien valtakunnan kuningas Dagobert I teki hänestä Austrasian kuninkaan vuonna 634. Lapsikuninkaan puolesta hallitsivat ensin Kölnin piispa Chunibert ja herttua Adalgisel. Dagobertin kuoltua valtaa pitivät Chunibert ja major domus Pipin I. Pipinin kuoltua valta siirtyi Pipinin pojalle Grimoaldille, josta tuli major domus 643. Grimoald sai myös suostuteltua tuolloin vielä ilman perillistä olleen Sigebertin adoptoimaan oman poikansa Kildebertin. Myöhemmin Sigebert sai kuitenkin pojan, Dagobert II:n.
Kun Sigebert III kuoli, Grimoald lähetti Dagobertin luostariin Irlantiin ja julisti poikansa Kildebertin Austrasian kuninkaaksi.
Rantahaka

Rantahaka on Kotkassa lähellä Haminan rajaa sijaitseva asuinalue. Lähimmät naapurikaupunginosat ovat Kotkan puolella Saksala ja Haminassa Neuvoton. Palveluihin ja alueella toimiviin yrityksiin kuuluvat Hotelli Leikari sekä Kyösti Suutari Oy:n ja V. A. Suutarin puutarhat.
Liikenne.
Rantahaassa on osittain Haminan puolella sijaitseva tieliikenteen liittymä, jossa risteävät Helsingin ja Vaalimaan välinen valtatie 7, Helsingin ja Haminan välinen seututie 170 sekä Kotkan keskustan, Kouvolan ja Mikkelin välinen valtatie 15. Kotkan Kyminlinnan ja Rantahaan välillä valtatie 15 kulkee samassa väylässä valtatie 7:n kanssa moottoritienä.
Rantahaan pikavuoropysäkin kautta ajetaan Helsingin, Haminan, Lappeenrannan ja Joensuun välisiä vuoroja, yhteyksiä Kotkasta ja Haminasta Kouvolaan ja Lahteen sekä Kotkan ja Haminan välisiä seutulinjoja.
Kouvolan ja Kotkan sataman väliset taajamajunat pysähtyvät Tavastilan seisakkeella, josta on Rantahakaan noin viisi kilometriä matkaa. Noin 500 metriä Rantahaasta länteen sijaitsee Tavastilan tienhaara eli seututie 170:n ja Tavastilantien risteys, josta on paikallisbussilla yhteys Tavastilan seisakkelle.
Carson (Kalifornia)

Carson on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2009 väestölaskennan mukaan kaupungissa on 92 255 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 49,12 neliökilometriä. Carson sijaitsee 20 kilometriä Los Angelesin keskustan eteläpuolella.
Carsonin alueella sijaitsee StubHub Center, joka on kahden Major League Soccer -seuran, Los Angeles Galaxyn ja Chivas USA:n, kotikenttä.
Carsonin väestö on monikulttuurista. Enemmistö alueen väestöstä on etniseltä taustaltaan latinoja, afroamerikkalaisia ja aasialaisia.
Himmennin (kamera)

Himmennin on kameran osa, jonka avulla säädetään filmille tai digitaalikameran ollessa kyseessä kuvakennolle pääsevän valon määrää aikayksikössä.
Tekniseltä kannalta himmennin on aukko, jonka halkaisija on yleensä säädettävissä - puhekielessä himmennintä tai sen suhteellista kokoa ilmaisevaa numeroarvoa kutsutaankin usein yksinkertaisesti "aukoksi".
Titian Ramsay Peale

Titian Ramsay Peale (2. marraskuuta 1799 Philadelphia – 13. maaliskuuta 1885 Philadelphia) oli huomattava yhdysvaltalainen luonnontieteilijä, maalari ja valokuvaaja.
Titianin isä oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä Charles Willson Peale. Titian oli perheen kuudestoista ja nuorin lapsi. Jo nuorena hän avusti isäänsä tämän monilla tutkimus- ja keräysretkillä, joilla he keräsivät aineistoa Peale Museumiin. Perhe muutti Philadelphian lähelle Germantowniin, missä Titian opetteli keräämään ja piirtämään perhosia ja muita hyönteisiä. Vanhempien veljiensä tavoin Titian auttoi museonäytteiden säilömisessä ja varastoinnissa. Hän opiskeli anatomiaa Pennsylvanian yliopistossa.
Titianin piirustuksia julkaistiin Thomas Sayn "American Entomology"ssa jo vuonna 1816, ja pian tämän jälkeen hänet äänestettiin "Academy of Natural Sciences"-seuran jäseneksi. 1817 Titian otti osaa ANS:n retkelle Floridaan ja Georgiaan yhdessä Sayn, George Ordin ja William Macluren kanssa. Hän toimi Sayn apulaisena myös Rocky Mountains-retkellä 1819. Jälkimmäisen retken antina Peale luovutti 122 piirrostaan ANS:lle.
Peale tuotti piirroksia Sayn "American Entomology" (1824-28) ja Charles Lucien Bonaparten "American Ornithology" (1825-33) teoksiin. Hän teki keräysmatkan Floridaan myös Bonaparten kanssa.
1831 Peale julkaisi pamfletin nimeltä "Circular of the Philadelphia Museum: Containing Direction for the preservation and preparation of objects of natural history". Peale Museumin maine kasvoi maailmanlaajuiseksi. Titian kehitteli tehokkaan menetelmän perhosten varastointiin, jossa näyte suljettiin tiiviiseen lasikantiseen laatikkoon.
Vuosina 1838–1942 Peale osallistui luonnontieteilijöiden johtajana "Peacock"-laivalla tehtyyn "United States Exploring Expedition" -tutkimusretkeen, jota johti luutnantti Charles Wilkes. Retkellä Peale keräsi ja säilöi suuren määrän luonnonhistoriallisia näytteitä ja toimitti niitä museoonsa. Peale kirjoitti matkastaan raportin "Mammalia and Ornithology" (1848). Raportti oli kuitenkin keskentekoinen ja sai tyrmäävän vastaanoton Wilkesin ja John Cassinin taholta. Cassin palkattiin laatimaan täydellinen raportti, joka julkaistiin 1858.
1. toukokuuta 1843 taloudelliset vaikeudet pakottivat Pealen myymään vararikkoisen museonsa Isaac Brown Parkerille. Näihin aikoihin hänen vaimonsa ja Florida-niminen tyttärensä kuolivat. Peale sai viran Yhdysvaltain patenttitoimistosta (U.S. Patent Office) Washingtonissa ja hänestä tuli yhdysvaltalaisen valokuvauksen pioneeri. Hän alkoi myös maalata öljyväreillä.
Peale kuvaili ja nimesi toistakymmentä tieteelle uutta lintulajia, muun muassa havaijinviirumesikon ("Chaetoptila angustipluma") ja australiansuohaukan ("Circus approximans").
Paul Motian

Stephen Paul Motian (25. maaliskuuta 1931 Philadelphia, Yhdysvallat – 22. marraskuuta 2011 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali ja -säveltäjä. Hän vietti lapsuutensa Providencessa ja soitti alun perin kitaraa, mutta siirtyi rumpuihin jo lapsena. Uransa varrella hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Thelonious Monkin, Bill Evansin, Paul Bleyn ja Keith Jarrettin kanssa. Näiden ja erityisesti Evansin kanssa työskennellessään hän kehitti omaa tyyliään ja nosti omalta osaltaan rumpalin pianistin säestäjän roolista tasavertaiseksi muusikoksi. Evansin jälkeen hän työskenteli Jarretin kanssa, ja tänä aikana hänen tyylinsä vapautui entisestään.
Motian on myös orkesterinjohtaja. Hänen kanssaan ovat tunnetussa triossa soittaneet Bill Frisell ja Joe Lovano. Hän teki nelisenkymmentä omaa levyä, joista ensimmäisen vuonna 1972. Hän kävi Suomessa esiintymässä kymmenkunta kertaa.
Motian kuoli myelodysplastiseen oireyhtymään, joka on harvinainen verisairaus.
Diskografiaa.
Orkesterinjohtajana.
Tethered Moon (Trio yhdessä Masabumi Kikuchi ja Gary Peacock kanssa)
Cestiuksen pyramidi

Cestiuksen pyramidi (, ) on antiikkinen hautamuistomerkki Roomassa.
Egyptin pyramideja jäljittelevä, mutta esikuviaan huomattavasti suipompi monumentti rakennettiin roomalaisen virkamiehen ja kansantribuunin Gaius Cestius Epulon viimeiseksi leposijaksi 18–12 eaa. Se on rungoltaan tiilellä päällystettyä betonia, joka on verhottu marmorilaatoin. Perustukset ovat travertiinia. Sisällä on holvattu yksinkertainen hautakammio mitoiltaan (pituus) 5,95 m × (leveys) 4,10 m × (korkeus) 4,80 m. Hautamuistomerkin korkeus on 27 metriä. Pyramidi sijaitsee Ostian satamakaupunkiin johtavan ulosmenotien Via Ostiensiksen varrella lähellä Porta San Paolon kaupunginporttia, protestanttisen hautausmaan ("Cimitero acattolico") kupeessa. Pyramidi on säilynyt erinomaisesti, koska se liitettiin osaksi Rooman puolustusjärjestelmää Aurelianuksen muuria.
Monumentissa on piirtokirjoitus, joka kuuluu:
OPVS · APSOLVTVM · EX · TESTAMENTO · DIEBVS · CCCXXX | ARBITRATV | PONTI · Publii · Filii · CLAudia tribu · MELAE · HEREDIS · ET · POTHI · Liberti
"Rakennustyöt saatettiin loppuun testamentin mukaisesti 330 päivässä niin kuin perijä [Lucius] Pontius Mela, Publiuksen poika Claudiusten suvusta, ja vapautettu Pothus hyväksi näkivät."
C · CESTIUS · L · F · POB · EPULO · PR · TR · PL | VII · VIR · EPULONUM
"Gaius Cestius, Luciuksen poika Pobilian suvusta, epulones-pappiskollegion jäsen, preettori, kansantribuuni, septemvir epulonum (virallisten juhlapitojen toimitsija)."
Costa Luminosa

Costa Luminosa on italialaisen Costa Crociere -yhtiön risteilyalus, joka valmistui toukokuussa 2009.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Fincantierilta Porto Margherasta Venetsiasta. Sen köli laskettiin 5. lokakuuta 2007 telakkanumerolla 6155 ja alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 2008. Se luovutettiin genovalaiselle Costa Crociere SpA:lle 1. toukokuuta 2009.
Laiva kastettiin virallisesti 5. kesäkuuta 2009 kello 22.00 Genovassa, Pohjois-Italiassa yhdessä "Costa Pacifican" kanssa ja ne pääsivät Guinnessin ennätysten kirjaan otsikolla ”Eniten saman varustamon aluksia kastettu saman päivän aikana”.
Aluksella oli viisi ravintolaa, 13 baaria, 4D-elokuvateatteri, kolmikerroksinen teatteri, casino ja neljä uima-allasta.
Liikennöinti.
"Costa Luminosa" aloitti liikennöinnin Venetsiasta Bariin 5. toukokuuta 2009. Nykyään se risteilee Välimerellä, Pohjois-Euroopassa ja Lähi-idässä.
Costa Pacifica

Costa Pacifica on Costa Crocieren vuonna 2009 valmistunut risteilyalus. Laivan teemana on musiikki.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. joulukuuta 2005 Fincantierin Sestri Ponenten telakalta Genovasta Italiasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 6148. Aluksen keulaosa laskettiin 24. heinäkuuta 2007 vesille Fincantierin Palermon telakalla ja se hinattiin Genovaan, jossa se liitettiin Genovassa valmistettuun peräosaan. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 2008 ja se oli koeajoissa maaliskuussa 2009. Alus luovutettiin 29. toukokuuta Costa Crociere SpA:lle Genovassa Italiassa, jossa se kastettiin 5. kesäkuuta 2009 kello 23.00 Suomen aikaa yhdessä Costa Luminosan kanssa kumminaan artisti Noa ja ne pääsivät Guinnesin ennätystenkirjaan.
Palvelus.
Alus aloitti risteilyt 5. kesäkuuta 2009. Vuoden 2011 syksyllä alus siirrettiin tekemään risteilyitä Brasiliasta.
Costa Mediterranea

Costa Mediterranea on Costa Crocieren omistama risteilyalus. Se risteilee Välimerellä, Atlantilla, Karibialla, Etelä-Amerikassa ja Pohjois-Euroopassa.
Rakentaminen.
Alus on tilattu Suomesta Kværner Masa-Yardsin Helsingin Uudella Telakalta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 502 ja alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 2002. Se oli koeajoissa Itämerellä 27.–30. huhtikuuta 2003. Alus luovutettiin Helsingissä Costa Crociere SpA:lle Genovaan Italiaan 22. toukokuuta.
Käyttöhistoria.
Alus lähti 23. toukokuuta 2003 Helsingistä Genovaan. Matkalla alus poikkesi Hampurissa 26. toukokuuta, Doverissa 28. toukokuuta, Le Havressa 30. toukokuuta ja Barcelonassa 4. kesäkuuta. Kaikissa satamissa alusta editeltiin matkatoimistoille, lehdistöille ja paikallisille. Se saapui 6. kesäkuuta Napoliin, jossa seuraavana päivänä kastettiin "Costa Mediterraneaksi" kumminaan espanjalainen näyttelijätär Ines Sastre. Alus saapui 9. kesäkuuta Genovaan, jossa se esiteltiin Italian lehdistölle ja matkanjärjestäjille. Se aloitti neitsytmatkansa 16. kesäkuuta Genovasta kiertäen kahdeksan vuorokautta Välimerta poiketen Espanjassa, Marokossa ja Portugalissa. Suuren kysynnän vuoksi järjestettiin toinen ”neitsytmatka”, joka kesti viisi vuorokautta 24. kesäkuuta alkaen. Alus vieraili tällä kertaa Napolissa, Tunisissa, Palma de Mallorcalla ja Barcelonassa. Ensimmäisen kesän alus teki seitsemän vuorokauden risteilyitä Välimerellä.
Costa Atlantica

Costa Atlantica on Costa Crocieren omistama risteilyalus. Sisaralus on "Costa Mediterranea". Laiva on rakennettu Suomessa Kværner Masa-Yardsin Helsingin Uudella Telakalla. Alus risteilee Pohjois-Euroopassa, Välimerellä, Karibialla, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Kvaerner Masa Yardin Hietalahden telakalta Helsingistä. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 498 ja alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1999 nimettynä "Costa Atlanticaksi". Alus läpäisi koeajot 15.–20. toukokuuta 2000 ja se luovutettiin Genovaan Italiaan Costa Crociere SpA:lle 30. kesäkuuta.
Käyttöhistoria.
Alus saapui 4. heinäkuuta 2000 Venetsiaan, mistä se aloitti 16. heinäkuuta ensimmäisen risteilynsä itäisellä Välimerellä. Alus on risteillyt tämän jälkeen pääsääntöisesti kesät Välimerellä ja talvet Karibialla.
Hugh Whistler

Hugh Whistler (1889 Mablethorpe, Englanti–7. heinäkuuta 1943) oli englantilainen lintutieteilijä.
Hugh Whistlerin isä oli majuri Fuller Whistler. Whistler opiskeli Aldenham Schoolissa. Hän palveli Intian poliisivoimissa Punjabissa 1909–1926. Täällä hän tutki ja keräsi lintuja. Palattuaan Englantiin hän jatkoi intialaisten lintujen tutkimista. Hän suoritti keräilymatkoja myös Espanjaan ja Albaniaan, usein Claud Buchanan Ticehurstin seurassa.
Whistler avioitui 2. lokakuuta 1925 Margaret Joan Ashtonin kanssa ja heille syntyi kaksi lasta: Benedicta ja Ralf Ashton.
Whistler julkaisi "Popular Handbook of Indian Birds" 1928. Hän toimitti kirjasta kaksi uusintapainosta ja kolmas ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen.
Eläkkeelle jäätyään Whistler asui Battlessa, Itä-Sussexissa, ja toimi rauhantuomarina. Hän liittyi British Ornithologists' Unioniin 1913 ja toimi seuran varapuheenjohtajana 1940. Sussexin yliopiston "Whistler Prize", joka myönnetään parhaasta luonnonhistoriallisesta tai arkeologisesta esseestä, on nimetty hänen kunniakseen. Hänen 17 000 linnunnahan kokoelmansa on sijoitettu Natural History Museumiin.
Whistler kuvaili ja nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa pyrstötiaisen alalajin "aremoricus".
Lode

Lode (myös von Lode) on vanha baltiansaksalainen aatelissuku, jonka suomalainen haara introdusoitiin myös Ruotsin ja Suomen ritarihuoneisiin. Suku on lähtöisin Bremenistä, Ala-Saksista ja vaikutti tanskalaiskaudella Vironmaalla. Suku rakennutti 1200-luvulla Kalvin kartanon Viroon, Suomenlahden rannalle ja hallitsi kartanoa 1600-luvun lopulle. Ruotsiin suku siirtyi ”Liivinmaalta” ja introdusoitiin vuonna 1631 Ruotsin ritarihuoneeseen sen järjestäytyessä sukuna numero 173, nimellä Lode från Livland. Suomen Ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 10. Aiemmin suku on käyttänyt nimestään myös muotoja "Loth", "Logde" ja "von Lode".
Adoraatio

Adoraatioksi (, palvoa) kutsutaan katolisessa kirkossa vietettävää sakramentin palvontaa, missä messussa pyhitetty ehtoollisleipä eli hostia asetaan alttarille tai vastaavaan paikkaan julkista kunnioitusta varten.
Pyhitettyä ehtoollisleipää säilytetään adoraation aikana erillisessä astiassa, monstranssissa. Adoraation lopuksi pappi siunaa seurakunnan kohottamalla sitä kohti monstranssin, jossa siis siunattu ehtoollisleipä on.
Katolisen kirkon lisäksi Pyhän Eukaristian adoraatiota vietetään useissa anglokatolisissa seurakunnissa ja joissain korkeakirkollisissa luterilaisissa ryhmissä kuten aKF.
Pilkka

Pilkka on puun runkoon kuorta leikkaamalla tehty merkki. Pilkka voi olla esimerkiksi rajan tai myytäväksi tai kaadettavaksi tarkoitetun puun merkki, mutta myös muistomerkki, kuten karsikkopuussa. 
Myytäväksi tarkoitetun metsän pilkat voitiin tehdä "pilkka-" eli "leimakirveellä". Ensin terällä lyötiin rungosta kuorta pois, eli tehtiin pilkka, ja sitten pilkkaan lyötiin hamarapuolella leima. Hamarapuoli toimi leimasimen tavoin jäljentäen puuhun tietyn, erotettavissa olevan merkin, jonka perusteella tiedettiin puun omistaja tai ostaja. Sana "leimikko" on tullut leimakirveillä lyödyistä leimoista, vaikka nykyisin leimikoita ei enää leimatakaan. Kaadettuihin puihin leima lyötiin pölkyn päähän. 
Sana pilkka on muunnos sanasta "pilkku" eikä siis ole läheistä sukua sanalle "pilkkoa", vaikka sen tekemisessä kirvestä käytetäänkin. Toisinaan sanaa pilkka käytetään myös joistakin muista pilkuista kuin puun runkoon tehdyistä.
Tarzanin pedot

Tarzanin pedot ("The Beasts of Tarzan") on Edgar Rice Burroughsin kolmas Tarzan-romaani vuodelta 1914. Sen tapahtumat sijoittuvat pari vuotta edellisen kirjan jälkeen. Tarzan on naimisissa ja asuu Englannissa Greystoken kartanossa Lontoossa. Perheessä on noin vuoden ikäinen Jack-poika.
Ahtme

Ahtme on Kohtla-Järven kaupunginosa Itä-Virumaalla Virossa. Ahtme sijaitsee muiden Kohtla-Järven kaupunginosien tavoin erillään muista kaupunginosista. Asukkaita Ahtmessa on 18 418 (1. tammikuuta 2010). Linnuntietä Ahtmen keskustasta on matkaa Ridakülaan 1,3 kilometriä, Puruun 1,3 km, Tammikuun 1,9 km, Jõhviin 3,7 km, Pajualuseen 2 km, Pargitaguseen 2,1 km ja Kukruseen 8,8 km.
Ahtme sai kaupunkioikeudet vuonna 1953, ja piti niitä vuoteen 1960, jolloin se liittyi Kohtla-Järveen.
Ahtmessa toimii nykyisin muun muassa Ahtmen vastapainevoimalaitos ().
Osat.
Ahtme jakautuu lisäksi seuraaviin ”osiin” ():
Carnifex

Carnifex on vuonna 2005 perustettu viisihenkinen deathcore -yhtye. Se on kotoisin Kalifornian San Diegosta, Yhdysvalloista.
Historia.
Carnifexin perustivat vuonna 2005 San Diegossa, Kaliforniassa yhtyeen nykyiset jäsenet Scott Lewis, Cory Arford ja Shawn Cameron, sekä entiset jäsenet Steve McMahon ja Travis. Kahden demonsa jälkeen he allekirjoittivat sopimuksen This City Is Burning Records -levy-yhtiön kanssa ja julkaisivat debyyttialbuminsa "Dead in My Armsin" 20. kesäkuuta 2007. Albumi menestyi kohtuullisesti.
Carnifex allekirjoitti myöhemmin sopimuksen Victory Recordsin kanssa vuonna 2008, jonka kautta julkaistiin yhtyeen toinen albumi "The Diseased and The Poisoned".
Ihanne

Ihanne on ihmisten luoma ideaalimielikuva jostain tilanteesta tai oliosta. Yleensä nämä tilanteet ovat myös tavoittelemisen arvoisia ellei jopa saavuttamattomia. Ihanteilla ei sinänsä tarvitse olla minkäänlaista materialistista vastinetta, vaan ne voivat olla täysin mielikuvituksen tuotetta. Ihanteet voidaan nähdä ihmisen toiminnan ohjaajana tai päämääränä, jota tulisi jäljitellä. Ihanteet kuvailevat usein olioihin liitettäviä positiivisia ominaisuuksia.
Ihanteiden ajatellaan usein olevan subjektiivisia: jokaisella ihmisellä on omat mielikuvansa mm. ihanneihmisestä (ks. hyve-etiikka) tai vaikkapa mieluisimmasta elämäntilanteesta.
Klassisessa filosofiassa esiintyviä kardinaalihyveitä voidaan pitää ihanneominaisuuksina, joita elämässä tulisi noudattaa. Tällaiset ihanteet muotoiltiin objektiivisiksi. Myös perinteisesti uskonnot luovat selkeitä ihannemalleja.
Yhteiskuntafilosofian alalla on yritetty jo kauan luoda mallia siitä, millainen on ihanneyhteiskunta. Muun muassa Karl Marx on luonut teorian yhteiskuntaideaalista, joka päättyy utopiaan.
Tarzanin poika

Tarzanin poika ("The Son of Tarzan") on Edgar Rice Burroughsin neljäs Tarzan-romaani. Burroughsin 21. tammikuuta - 11. huhtikuuta 1915 välisenä aikana kirjoittaman tarinan julkaisi ensimmäisenä "All-Story Weekly" -lehti kuusiosaisena jatkosarjana 4. joulukuuta 1915 - 8. tammikuuta 1916. Kirjana sen julkaisi ensimmäisenä "A. C. McClurg &amp; Co." maaliskuussa vuonna 1917. 
Suomeksi kirjan julkaisi Karisto Valfrid Hedmanin suomentamana vuonna 1923. Seppo Ilmarin suomennoksen ovat julkaisseet Taikajousi vuonna 1966, Kauppakirjapaino vuonna 1971, WSOY vuonna 1974 ja Kirjayhtymä vuonna 1990.
Kirjan tarinaan pohjautuu elokuva "Tarzanin poika" vuodelta 1939. Siinä pääosia esittävät Johnny Weissmuller ja nuori Johnny Sheffield.
Maksimaalinen projektio

Maksimaalisella projektiolla tarkoitetaan äänteiden välistä mahdollisimman suurta foneettista erilaisuutta. Eli sitä kuinka tietyt äänteet äännetään suhteessa toisiinsa.
Kielen prosessointia vaikeuttaa, mikäli kielessä esiintyvät äänteet ovat liian samanlaisia. Maksimaalisen projektion mukaan kun kielen äännejärjestelmää aletaan kartoittaa, on syytä olettaa ensin toisistaan foneettisesti kaukaiset äänteet (esim. "k" ja "r") ja vasta tämän jälkeen siirtyä äänteiden pienempiin eroihin ("i" ja "j").
Katso myös.
Lähde: Kaisa Häkkinen, Kielitieteen perusteet
Myllykylä (Hamina)

Myllykylä (ruots. "Kvarnby") on Haminan kylä, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Haminan keskustasta pohjoiseen. Kylä kuului Vehkalahden kuntaan vuoteen 2002 saakka. Alueen läpi kulkee Haminan ja Luumäen Taavetin välinen valtatie 26. Myllykylän pikavuoropysäkki palvelee kaukoliikenteen yhteyksiä Helsingin, Haminan ja Lappeenrannan välillä. Helsingin ja Joensuun välinen yöpikavuoro liikennöi päivittäin molempiin suuntiin Myllykylän kautta.
Pyhältö

Pyhältö on kylä Haminan kaupungissa, Kymenlaakson maakunnassa. Pyhältö kuului Vehkalahden kuntaan vuoden 2003 alkuun asti, jolloin Vehkalahti ja Hamina yhdistyivät. Kylä sijaitsee valtatie 26:n varrella noin 25 kilometriä Haminan keskustasta pohjoiskoilliseen. Pyhältö on Haminan pohjoisosien keskus, muita alueen kyliä ovat Ihamaa, Lankila ja Turkia.
Historia.
Pyhällön koulu aloitti toimintansa vuonna 1886 ja oli Vehkalahden vanhimpia kouluja. Kylän urheiluseura Pyry perustettiin vuonna 1933, mutta jo 1890-luvulla kylässä toimi Vehkalahden ensimmäinen urheiluseura Yritys. Pohjois-Vehkalahden metsästysyhdistys perustettiin Pyhällössä vuonna 1948. Suunnistuskilpailu Jukolan viesti järjestettiin Pyhällön ja Turkian kylien alueella vuonna 1971.
Palvelut ja vapaa-aika.
Kylässä toimii Pyhällön koulu, jossa annetaan opetusta peruskoulun 1–6-luokkalaisille sekä esikoululaisille. Myös päiväkoti toimii koulun yhteydessä. Kylän keskustasta löytyy lisäksi Kymen Seudun Osuuskaupan Sale-myymälä sekä urheilukenttä ja jääkiekkokaukalo. 
Urheilutoimintaa Pyhällössä järjestää Vehkalahden Veikkojen kyläosasto Pyhällön Pyry, ja metsästystoimintaa harjoittaa Pohjois-Vehkalahden metsästysyhdistys. Pyhällössä toimii myös oma kylätoimikunta. Matkailijoita kylässä palvelevat Mustaniemen leirintäalue ja rosvopaistiravintola POP-Cafe. Lisäksi viereisessä Turkian kylässä sijaitsevat tanssilava Turkian lava sekä Heinälammin luontopolku.
Liikenne.
Pyhällön kylän läpi kulkee Haminan ja Luumäen Taavetin välinen valtatie 26. Pyhällön pikavuoropysäkki palvelee kaukoliikenteen yhteyksiä Helsingin, Haminan ja Lappeenrannan välillä. Helsingin ja Joensuun välinen yöpikavuoro liikennöi päivittäin molempiin suuntiin Pyhällön kautta. Kylästä on myös paikallisbussiyhteys Haminan keskustaan.
Opar

Opar on kuvitteellinen muinaiskaupunki Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa.
Opar rakennettiin Atlantiksen aikakautena. Se jäi olemaan kun varsinainen valtakunta tuhoutui.
Asukkaita oli aluksi paljon, mutta he halveksivat mustia afrikkalaisia ja lisääntyivät vain keskenään. Tästä seurasi että sukusiitos alkoi rappeuttaa vähin erin väkeä, ja lopulta edessä oli väistämättä se että uutta verta oli pakko saada. Koska ihmiset oli karkotettu lähiseuduilta, ainoa vaihtoehto olivat apinat. Tästä seurasi että oparilaiset muuttuivat vähä vähältä yhä enemmän apinoiden näköisiksi. Muinainen kielikin on unohtunut ja tilalla on suurten apinoiden alkeellinen kurkkuääninen murahtelu. 
Oparissa on suuria rikkauksia, ja siksi monet himoitsevatkin niitä. Espanjalainen seikkailija Esteban Miranda onnistuukin ryöstämään suuren erän kultaa - joka kuitenkin monen mutkan jälkeen päätyy Tarzanin haltuun. Samoin kaksikin oparilaista jalokivipussia kokee kirjavia vaiheita eri käsissä ennen paluutaan oikealle omistajalleen eli Tarzanille. 
Oparia hallitsee ylipapitar La. Hän on ylpeä ja kaunis nainen, joka on onnistunut pitämään sukuhaaransa puhtaana apinanverestä. Hän rakastuu Tarzaniin eikä missään välissä tahdo ymmärtää että tämä ei ole vapaa mies. Tästä seuraa omat mielenkiintoiset tilanteensa. 
Oparilaiset palvovat aurinkoa, "Liekehtivää Jumalaa", ja uhraavat tälle ihmisiä. Uhriveitsi on tehty Atlantiksessa ja se onkin äärimmäisen pyhä. Kerran veitsi joutuu Tarzanin uhrialttarilta pelastaman miehen käteen ja oparilaiset pakenevat veistä kauhun vallassa. Myöhemmin ylipapitar kokoaa takaa-ajojoukon hakemaan veistä takaisin, mutta tämä yritys päättyy siihen että Tarzan pelastaa hänet lemmenkaipuun hulluksi tekemän urosnorsun hyökkäykseltä. 
Tarinoiden loppuun asti Opar on keskeinen: jopa itse Stalin lähettää ryöstöretkikunnan kaupunkiin mutta tulos on surkea: apinan näköiset oparilaiset saavat hyökkääjät pakenemaan taikauskoisen kauhun vallassa ja retkikunnan johtaja Pjotr Zveri kuolee. 
Zwerin kuolemaa kostamaan lähetetään kirjassa "Urhea Tarzan" koulutettu salamurhaaja - mutta tämä saa huomata että viidakko on liian kova vastustaja ja jää tehtävälleen.
Pyhäjokiseutu

 Pyhäjokiseutu on suomalainen Oulun Eteläisen alueella ilmestyvä tilattava sanomalehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa, torstaisin. Lehden pääkonttori sijaitsee Oulaisissa. Lehden päätoimittaja on Sirpa Kortet.
Elokuussa 2017 Alma Media myi Pyhäjokiseudun Kaleva Oy:n tytäryhtiö Kaleva365 Oy:lle. Kauppa astui voimaan 1. lokakuuta 2017.
Denis Johansson

Denis Severus Johansson (8. huhtikuuta 1928 Parainen – 17. tammikuuta 1991) oli suomalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka oli 1 500 metrin juoksu. Hän edusti Turun Urheiluliittoa.
Johansson sijoittui kahdenneksitoista 1 500 metrillä Lontoon olympialaisissa 1948. Neljä vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa hän oli samalla matkalla kymmenes ajalla 3.49,8. Bernin EM-kilpailuissa 1954 Johansson sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi ajalla 3.47,7. Hän voitti uransa aikana kaikkiaan kuusi maaottelujuoksua 1 500 metrillä. 
Johansson voitti 1 500 metrin Suomen mestaruuden Kotkassa 1949, Helsingissä 1951, Seinäjoella 1952 ja Turussa 1954. Saman matkan SM-hopeaa hän saavutti Tampereella 1947 ja Jyväskylässä 1950. Hän voitti lisäksi 5 000 metrin Suomen mestaruuden Helsingissä 1951. 800 metrillä hän saavutti SM-hopeaa Porissa 1953 sekä SM-pronssia Jyväskylässä 1950 ja Turussa 1954.
Urheilu-uran jälkeen.
Johansson opiskeli 1950-luvun alussa Purduen yliopistossa Yhdysvaltojen Indianassa, työskenteli makeistehdas Hellaksen myyntiedustajana ja palveli 1960-luvulla Kyproksella YK:n rauhanturvajoukoissa. Hän muutti 1960-luvun lopussa Ruotsiin, jossa hän työskenteli pitkään Södertäljessä muun muassa siirtolaisviraston päällikkönä ja kunnan tiedotussihteerinä. Eläkevuosikseen hän palasi Turkuun. Juuri ennen kuolemaansa hän oli laatimassa väitöskirjaa Suomen urheiluelämän rikkonaisuudesta Åbo Akademihin.
Denis Johansson tunnettiin urheilijapiireissä boheemina taiteilijaluonteena, joka poltti sikareita ja joi alkoholia. Hän kirjoitti dekkarin "Operaatio Berliini" (1964) ja urheiluaiheisen pamfletin "Turvenuijat" (1972).
Ylipapitar La

Ylipapitar La on henkilöhahmo Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa.
La on puhdasverinen atlantislaista rotua oleva nainen. Hän on Oparin valtakunnan kuningatar ja ylipapitar. Arvonimi on Oparin La.
Kun sukurasitus ja sittemmin apinoiden kanssa parittelu alkoivat rappeuttaa muuta Oparin väestöä, ylipapittaret onnistuivat pitämään sukulinjansa puhtaana. 
La tapaa Tarzanin varsin varhain ja rakastuu. Tästä seuraakin koko kirjasarjan ajan monta mielenkiintoista tilannetta, kun apinamies yrittää kaikin mahdollisin keinoin muuttaa tätä käsitystä; hän tekee selvääkin selvemmäksi, että hänellä on jo puoliso jota rakastaa – mutta mustasukkainen ylipapitar ei tahdo millään uskoa tätä.
Ainoa lopputulos on joka kerta, että La putoaa valtaistuimeltaan joksikin aikaa – ja Tarzan nostaa hänet sinne takaisin.
Kukruse

Kukruse on kylä Toilan kunnassa Itä-Virumaalla Virossa. Asukkaita kylässä on 69 (1. tammikuuta 2010). 
Kukrusessa sijaitsee kartano (), joka kuului vuoteen 1919 saakka baltiansaksalaiselle von Tollin aatelissuvulle. Kartanon viimeinen omistaja oli Hermann von Toll.
Furosemidi

Furosemidi on diureetteihin eli nesteenpoistolääkkeisiin kuuluva lääkeaine. Furosemidin vaikutusmekanismina on munuaisen Henlen lingon nousevassa osassa olevan Na+-K+-2Cl--symporttereiden esto, jolloin natriumin reabsorptio estyy ja virtsaan jää enemmän vettä takaisinimeytymisen vähentymisen seurauksena.
Furosemidin käyttötarkoituksina voivat olla esimerkiksi verenpainetaudin, sepelvatimotaudin ja sydämen vajaatoiminnan hoito.
Furosemidi kuuluu Maailman terveysjärjestön (WHO) välttämättömien lääkeaineiden listalle sekä myös urheilussa kiellettyjen doping-aineiden listalle.
Aineenvaihdunta.
Furosemidin metabolia tapahtuu pääasiassa munuaisissa ja pienemmässä määrin maksassa. Munuaiset vastaavat noin 85% furosemidin kokonaispuhdistumasta, jossa noin 40% liittyy biotransformaatiota. Furosemidin kaksi päämetaboliittia ovat furosemidiglukuronidi, joka on farmakologisesti aktiivinen, ja saluamiini (CSA) tai 4-kloori-5-sulfamoyyliantraniilihappo.