Léopold Sédar Senghor

Léopold Sédar Senghor (9. lokakuuta 1906 Joal, Ranskan Länsi-Afrikka – 20. joulukuuta 2001 Verson, Ranska) oli Senegalin tasavallan ensimmäinen presidentti, senegalilainen poliitikko ja runoilija, syntyjään Joalin kaupungin kristittyjä sereerejä. Hän oli muun muassa frankofonia- ja négritude-aatteiden ajattelija ja kehittäjä.
Nuoruus.
Senghor oli pikkukaupungin varakkaan kauppiaan poika, jonka haaveena oli tulla papiksi tai opettajaksi. Hän kävikin katolista pappisseminaaria, kunnes katsoi, ettei pappisura soveltunut hänelle. Hän siirtyi opiskelemaan oppikouluun Dakariin, jossa hän tottui tuleman toimeen eri heimoja ja uskontoja edustavien ihmisten kanssa. Hän myös vakuuttui afrikkalaisen kulttuurin voimasta ja mustan rodun sivistysliikkeen tarpeellisuudesta. Saamansa stipendin ansiosta Senghor saattoi jatkaa opintojaan Pariisissa muun muassa Sorbonnen yliopistossa, jossa hän ystävystyi Ranskan tulevan presidentin Georges Pompidoun kanssa. Vuonna 1935 Senghorista tuli ensimmäinen afrikkalainen, joka sai lehtoraatin Ranskan koululaitoksessa. Ranskan kansalaisena hän osallistui toiseen maailmansotaan, jossa hän joutui saksalaisten vangiksi ja kahdeksi vuodeksi keskitysleirille. 
Kirjailijana.
Senghor aloitti kirjallisen tuotannon vuonna 1945 runokokoelmalla "Chants d'Ombre", jonka runoja hän oli kirjoittanut vankeudessa. Sen jälkeen hän julkaisi useita runokokoelmia ja négritude-aatetta käsitelleitä esseitä ja kokoelman "L'Anthologie de la nouvelle poésie nègre et malgache de langue française" (1948), joka toi Euroopassa tunnetuksi toisen maailmansodan jälkeisiä afrikkalaisia runoilijoita. Hänestä tuli 1983 Ranskan akatemian ensimmäinen afrikkalainen jäsen tuolille numero 16.
Poliitikko ja presidentti.
Senghor valittiin toisen maailmansodan jälkeen Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi afrikkalaisten sosialistien RDA -puolueen jäsenenä. Hän kuitenkin hylkäsi puolueen sen liiallisena pitämänsä vasemmistolaisuuden vuoksi ja perusti senegalilaispuolueen Bloc Démocratique Sénégalais (BDS). Hän esitti joulukuussa 1959 Ranskan presidentille Charles de Gaullelle kaunopuheisen anomuksen Senegalin itsenäistämiseksi.
Senghor toimi Senegalin ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1960–1980. Senghor oli Bloc Démocratique Sénégalais’n puoluejohtaja, mutta hän kehitti itsenäistyneeseen Senegaliin monipuoluejärjestelmän. Senghor sanoitti Senegalin kansallislaulun Pincez Tous vos Koras, Frappez les Balafons'n. Vuoden 1962 lopulla Senegalin pääministeri ja Senghorin pitkäaikainen ystävä Mamadou Dia yritti kaapata vallan mutta epäonnistui. Senghor luopui presidentin tehtävästä vuonna 1980, ja hänen seuraajakseen Senegalin presidenttinä tuli Abdou Diouf. Senghor kuoli 95-vuotiaana vuonna 2001 Ranskan Versonissa. Hänet haudattiin Senegaliin synnyinkaupunkiinsa Joaliin.
Senghor sai vuonna 1975 Makedoniassa Strugan runoiltojen kultaisen seppeleen. 
Senghor ja Suomi.
Senghor vieraili Suomessa presidentti Urho Kekkosen vieraana vuosina 1970 ja 1973. Kekkonen palkitsi Senghorin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristillä ketjuineen vuonna 1973. Senghor palkitsi Kekkosen Senegalin Leijonan kansallisen ritarikunnan suurristillä ja rintatähdellä vuonna 1973.
Merkitys.
Senghor oli elämänvaiheiltaan paradoksaalinen: Hän oli heimoltaan sereri ja uskonnoltaan katolilainen, hän johti maata, jonka väestön enemmistö on islamilaisia wolofeja. Hän oli huomattava intellektuelli mutta sai vahvaa kannatusta maanviljelijöiltä. Hänessä yhtyivät runoilijan ja valtionjohtajan kyvyt. Vaikka hän oli voimakkaasti oman négritude-aatteensa edistäjä, hän luotti silti yhteistyöhön eurooppalaisten kanssa.