Thomas Malthus

Thomas Robert Malthus (14. helmikuuta 1766 – 23. joulukuuta 1834) oli englantilainen pappi, väestötieteilijä ja taloustieteilijä. Hänet tunnetaan väestönkasvua koskevasta ennusteestaan.
Elämä.
Malthus syntyi varakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä oli filosofi David Humen ystävä. Nuori Malthus sai aluksi kotiopetusta, ja vuodesta 1784 hän opiskeli Cambridgen yliopiston Jesus Collegessa. Malthus suoritti loppututkinnon matematiikassa, mutta hän opiskeli innokkaasti myös latinaa ja kreikkaa ja muita kieliä. Hän valmistui maisteriksi 1791, ja 1797 hänet vihittiin anglikaanisen kirkon papiksi.
Malthus meni naimisiin Harriet Eckersallin kanssa vuonna 1804, ja he saivat kolme lasta. Vuonna 1805 hänestä tuli Britannian ensimmäinen kansantaloustieteen professori East India Company Collegessa, joka sijaitsi Haileyburyssa. Taloustieteen professorina toimiessaan Malthus kehitti teorian kysyntään vastaavan tarjonnan ongelmista. Teoriaa ei tuolloin pidetty arvossa, mutta se nousi uudestaan esille suuren laman ja John Maynard Keynesin kehittämän taloustieteen myötä. Malthus kuoli vuonna 1834 lähellä Bathia, Somersetissa.
Malthusin edelläkävijänä on pidetty ranskalaista yhteiskuntatieteilijää Pierre-Paul Lemercier de La Rivièreä.
Teoria väestönkasvusta.
Malthusin näkemykset kehittyivät enimmäkseen vastauksena hänen isänsä ystäväpiirin edustajien, kuten William Godwinin ja Jean-Jacques Rousseaun, optimistisiin näkemyksiin. Vuonna 1798 Malthus julkaisi väestötieteellisen pääteoksensa "An Essay on the Principle of Population", jossa hän ennusti väestönkasvun johtavan ravinnon vähentymiseen henkeä kohden. Ennustus perustui ajatukseen, jonka mukaan väestö kasvaa rajoittamattomana geometrisen sarjan mukaan (kuten 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128...) kun taas ravintovarat kasvavat aritmeettisessa sarjassa (kuten 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7...). Malthus ei hyväksynyt ehkäisyä vaan kehotti ihmisiä rajoittamaan syntyvyyttä vain seksuaalisen pidättäytymisen ja myöhäisen avioitumisen avulla. Malthusin teoriassa kasvavan väestön ongelman nähdään koskevan lähinnä työläisiä ja köyhälistöä, ja myös syntyvyyden säätely piti hänen näkemyksensä mukaan kohdistaa vain näihin luokkiin.
Malthusin aikana tuotannon kasvu oli rahoittanut väestönkasvua: reaalipalkat eivät olleet nousseet tai olivat jopa laskeneet. Vasta 1820-luvulta alkaen myös reaalipalkat alkoivat nousta vakaammin. 1860-luvulla rakennustyöläisten reaalipalkat olivat jo 82 % korkeammat kuin 1770-luvulla. Feinsteinin estimaatti oli vain 47 prosentin nousu, koska hän oli arvioinut elinkustannukset korkeammiksi.
Malthusin myöhempi vaikutus.
Malthusin teorialla oli suuri vaikutus myöhempään väestöteoriaan. Ennen Malthusia korkea syntyvyys oli nähty taloudellisesti vain positiivisena seikkana, sillä se lisäsi kansantaloudessa työvoiman tarjontaa. Malthus tarkasteli asiaa uudesta näkökulmasta ja sai useimmat aikansa taloustieteilijät vakuuttuneeksi, että korkea syntyvyys vähentäisi tuotantoa asukasta kohden, vaikka lisääkin tuotantoa absoluuttisessa mielessä. 
1830-luvulla Malthusin kirjoituksilla oli suuri vaikutus whig-puolueen suorittamiin uudistuksiin, joilla karsittiin sosiaaliavustuksia (Köyhäin lakien muutos, 1834). Jo vuonna 1801 Britanniassa aloitettu väestönlaskenta liittyi niin ikään Malthusin kirjoituksiin. Malthusin teoria vaikutti myös evoluutioteorian tärkeimpiin kehittäjiin, Charles Darwiniin ja Alfred Russel Wallaceen. Darwin selitti pääteoksensa olevan sovellus Malthusin opeista ei-inhimillisen toiminnan alueelle. Samoin vastaavan evoluutioteorian Darwinista tietämättä kehittänyt Wallace myönsi Malthusin vaikutuksen olleen ratkaisevan tärkeä omalle teorialleen. Vaikka Malthus itse oli vastustanut ehkäisyvälineitä, hänen teoriansa innoitti Francis Placea (1771-1854), joka johti ehkäisyvälineiden käyttöä puolustavaa uusmalthusilaiseksi kutsuttua liikettä.
Edelleen on huomattavasti uusmalthusilaisiksi kutsuttuja väestötieteilijöitä, joiden mukaan rajoittamaton väestönkasvu johtaa lopulta suureen katastrofiin. Samoin väestönkasvua on säädelty paljon myös käytännössä. Esimerkiksi Kiinassa oli 1970-luvun lopulta vuoteen 2015 voimassa väestönkasvua säätelevä yhden lapsen politiikka. Malthusin huomattavimpia seuraajia oli 1960-luvulla "The Population Bomb" -nimisen kirjan julkaissut Paul Ehrlich, joka ennusti suuren väestöräjähdyksen koittavan 1970-luvulla. Nykyään tunnetuimpia uusmalthusilaisia on esimerkiksi Worldwatch-instituutin johtaja Lester Brown.