Kreikka Eurovision laulukilpailussa

Kreikka on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta lähtien, joskin se jätti välistä vuosien , , , , ja kilpailut. Maa voitti kilpailun ensimmäistä kertaa vuonna Élena Paparízoun kappaleella ”My Number One”. Sen johdosta Eurovision laulukilpailu 2006 järjestettiin Kreikan pääkaupungissa Ateenassa. 
Ennen vuoden 2005 voittoa Kreikan korkein sijoitus oli kolmas, jonka Antique saavutti kappaleella ”(I Would) Die for You” ja jälleen Sákis Rouvás vuonna kappaleella ”Shake It”. 
Kreikka on nykymuotoisten, semifinaalin sisältävien kilpailujen menestynein maa: se on sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon joka kerta vuodesta , jolloin semifinaali otettiin mukaan kilpailuun. Sen menestysputki kuitenkin katkesi vuonna , kun Elefthería Eleftheríou ja laulu ”Aphrodisiac” jäi finaalissa sijalle 17. Kreikka on myös koko 2000-luvun toiseksi menestynein maa yhdellä voitolla ja kolmella kolmossijalla. Ainoastaan Venäjä on pärjännyt paremmin, tosin se on jäänyt useamman kerran kymmenen parhaan ulkopuolelle. Vuonna Kreikka jäi ensimmäistä kertaa semifinaalijärjestelmän aikana finaalin ulkopuolelle. Toisen kerran Kreikka tippui finaalista vuonna .
Kielisäännön vapautumisen jälkeen Kreikka on esittänyt kappaleensa useimmiten englannin kielellä, ja kreikan kielellä vain viiteen otteeseen, osittain vuonna ja sekä kokonaan ja (nimilause tosin on englanninkielinen) ja . Vuonna kappaleen nimi oli kreikankielinen, mutta se laulettiin englanniksi.
Kilpailut ja sijoitukset.
Vanha pistejärjestelmä.
Kreikan osallistuessa ensimmäistä kertaa kullakin televisioyhtiöllä oli käytössään yhteensä 10 pistettä. Minimi oli 1, maksimi 5.
Nykyinen pistejärjestelmä.
Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Kaksivaiheinen loppukilpailu.
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Kaksi semifinaalia.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Uusi pisteidenlaskujärjestelmä.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1–8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Kapellimestarit.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Kreikan kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuoden 1998 kilpailussa.