tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shigeru Mizuki

Shigeru Mizuki (; 8. maaliskuuta 1922 – 30. marraskuuta 2015) oli japanilainen mangaka. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1959 alkanut "Gegege no Kitarō", joka esitteli kokonaan uusille sukupolville japanilaisen kansanperinteen henkiolennot, yōkait.
Sakaiminatossa syntynyt Mizuki päätyi toisessa maailmansodassa armeijan mukana Uuden-Britannian saarelle Papua-Uuteen-Guineaan. Hän sairastui malariaan, menetti toisen kätensä ja joutui sotavangiksi. Sodan jälkeen hän työskenteli elokuvateatterissa ja kamishibai-esitysten kuvitusten piirtäjänä. Sarjakuvan pariin hän siirtyi monen muun kamishibai-piirtäjän tapaan 50-luvulla, kun televisio alkoi tehdä kamishibaista katoavaa kansanperinnettä.
Mizukille on myönnetty useita palkintoja, kuten Kōdanshan mangapalkinto. Hänet on saanut myös Shiju hoshō -kunniamerkin. Hän on tehnyt mangan Adolf Hitlerin elämästä, ja hänen maalauksiaan on ollut näyttelyissä.
John Marshall (uimari)

John Birnie Marshall (29. maaliskuuta 1930 – 31. tammikuuta 1957) oli australialainen uimari. Hän voitti vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 19.31,3 ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.47,7.
Marshall osallistui myös seuraaviin kesäolympialaisiin 1952 ja 1956, mutta jäi mitaleitta. Hänen elämänsä päättyi maaliikenneonnettomuuteen vain 26 vuoden iässä.
Akwa Ibom

Akwa Ibom on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee Atlantin rannikolla maan kaakkoisosassa. Akwa Ibomin pinta-ala on 7 081 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Akwa Ibomissa oli noin 3 920 000 asukasta. enemmistö asukkaistaon kristittyjä. 
Akwa Ibomin pääkaupunki on Uyo. Se on satama- ja yliopistokaupunki. Eket on merkittävä öljyntuotannon keskus. 
Akwa Ibom on raakaöljyn ja -kaasuntuotantoaluetta. Kuitenkaan öljyn tuoma varallisuus ei ole levinnyt osavaltion omille kansalaisille. Vuodesta 1999 alkaen osavaltion johto on äänekkäästi vastustanut öljyrahojen ohjautumista liittovaltion hallituksen käyttöön, ja 2000-luvulla Akwa Ibomiin onkin saatu matkapuhelinverkko, uusia teitä, tekniikkapainotteinen yliopisto, voimalaitos ja maatalouden ja turismin kehittämisohjelmia. Myös lentokenttää suunnitellaan.
Outlawzin diskografia

Tämä on diskografia sivu rap-ryhmä Outlawzeista.
Albumit.
"Katso myös" Tupac Shakurin diskografia
Tulitaide

Tulitaide on tulen käyttämistä estraditaiteen apukeinona. Tulitaide luokitellaan osaksi uutta sirkusta (), vaikka tulta on käytetty sirkuksessa ja esitystaiteissa erittäin kauan. Tunnetuimpia tulitaiteen muotoja ovat tulenpyöritys, tulitanssi ja tuliveistokset. 
Tulenpyörityksessä käytetään apuna muun muassa poita (ketjun päässä oleva pallo), tulikeppejä, soihtuja, diaboloja, vanteita, köysiä ja devil-stickejä, joissa on polttonesteeseen kastettuja palopäitä.
Yobe

Yobe on Nigerian 36 osavaltiosta pinta-alaltaan kuudenneksi suurin. Se sijaitsee maan koillisosassa. Yoben pinta-ala on 45 502 neliökilometriä. Vuonna 2006 Yobessa oli noin 2 321 000 asukasta.
Yoben pääkaupunki on Damaturu. 
Yobe on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat arabikumi maapähkinät, puuvilla ja pavut. Myös karjankasvatus on tärkeä elinkeino. Osavaltion alueella on myös mineraalivaroja: kipsiä, kaoliinia ja kvartsia, mutta niitä ei ole hyödynnetty vielä kovin paljoa. Pohjoisosa on kuumaa savannialuetta, eteläosassa on miellyttävämpi ilmasto.
Erkki Kansanaho

Erkki Kalervo Kansanaho (vuoteen 1937 "Kansanen," 11. heinäkuuta 1915 Jyväskylä – 7. joulukuuta 2003 Helsinki) oli Tampereen hiippakunnan neljäs piispa. Hänet valittiin virkaan vuonna 1966 ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1981. Ennen piispaksi tuloaan hän toimi Kulosaaren yhteiskoulun rehtorina 1945–1955 ja Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa käytännöllisen teologian vt. professorina vuosina 1953–1957 ja virkaan nimitettynä 1957–1966. Kansanaho oli yliopiston teologisen tiedekunnan varadekaani 1964–1966. 
Erkki Kansanaho tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1933, suoritti sacri ministerii candidatus -tutkinnon Helsingin yliopistossa 1936 ja vihittiin papiksi 1937. Teologian lisensiaatiksi Kansanaho valmistui 1947 ja teologian tohtorin arvon hän sai 1948. Kansanaho sai riemutohtorin arvonimen vuonna 2000. Kansanaho oli Helsingin yliopiston dosentti 1951–1957. Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi hänet kutsuttiin 1963.
Kansanaho oli koululaiva Suomen Joutsenen pastorina 1937–1938 ja laivaston pastorina 1939–1944. 
Kansanaho oli Suoman pappisliiton sihteeri 1946–1955, Suomen teiniliiton kuraattori 1948–1951, Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtaja 1957–1959, Suomen merimieslähetysseuran puheenjohtaja 1969–1985. Hän oli vuodesta 1983 Suomen kirkkohistoriallisen seuran kunniajäsen.
Luettelo vuoden 2004 miehittämättömistä avaruuslennoista

Vuoden 2004 miehittämättömät avaruuslennot.
Onnistuneet laukaisut.
Näiden lisäksi: 8.11.2004 Oblik-malline Sojuz-2-1a:n koelaukaisulla Plesetskistä.
1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot

1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot koostuvat 22 satelliitin laukaisusta 26 kuukauden aikana 4. lokakuuta 1957 eli Sputnik 1:n avaruuslennosta alkaen.
Kaikki Yhdysvaltain laukaisemat piensatelliitit, lähinnä mikrosatelliitteja, laukaistiin matalille Maan kiertoradoille (200–600 km) tai sellaisille elliptiselle radoille, joille vaaditaan yhtäsuuri kantoraketin aikansaama loppunopeus kuin matalille radoille. Neuvostoliitto pystyi voimakkaammalla kantoraketillaan (R-7) nostamaan raskaita satelliitteja ja lähettämään kuuluotaimia. Sen kuuluotaimissa ei ollut radankorjausmoottoreita ja täten niiden suuntauksen tarkkuus riippui täysin kantoraketin laukaisun suuntatarkkuudesta. Neuvostoliiton avaus Kuun tutkimuksessa oli laukaiseva tekijä Kennedyn Apollo-ohjelman syntyyn.
1950-luvulla kaikkiaan 35 kantoraketin laukaisuyritystä epäonnistui, niistä vain viisi tapahtui Neuvostoliitossa. Epäonnistuneet laukaisut toivat hetkeksi yhdysvaltalaisen median etusivujen ostikkojen käyttöön sanat flopnik (korkeushypyn floppaus + Sputnik) ja kaputnit (saksan sana Kaputt + Sputnik) kuvaten Yhdysvaltain laukaisujen epäonnistumisia.
Vain muutama vuosi myöhemmin esimerkiksi James Bond -elokuvassa "Salainen agentti 007 ja tohtori No" esitettiin suurelle yleisölle ajatus, että kommunistiset tahot häiritsisivät Floridasta tehtyjä rakettien laukaisuja.
Yhdysvaltain ongelmat liittyivät kuitenkin liian pienten rakettien virittämiseen kantoraketeiksi eli niiden rakettimoottoreiden räjähdyksiin tai ohjausjärjestelmän virhetoimintoihin. Nämä tekniset epäonnistumiset lisäsivät Yhdysvaltain rakettiohjelmien rahoitusta, joka puolestaan lisäsi Neuvostoliiton satelliittiohjelmien rahoitusta - syntyi avaruuskilpa. Yhdysvaltain presidentti Eisenhowerin jäähyväispuhe "sotateollisen kompleksin" toiminnan vaaroista liittyy osin Yhdysvaltain ohjusteollisuuteen, mahdollisesti kahden maan ohjusteollisuuksien saamiin synergioihin varustelu- ja avaruuskilvoissa.
Epäonnistuneet laukaisut.
Vuosi 1957.
Vuonna 1957 tehtiin yksi Yhdysvaltojen laukaisu, joka epäonnistui:
Vuosi 1958.
Vuonna 1958 tehtiin 21 epäonnistunutta laukaisua, joista 18 oli Yhdysvaltojen:
Yhdysvaltain maavoimat oli selkeästi häviämässä avaruuskilvan Yhdysvaltain aselajien välisessä kilvassa. Von Braunin ryhmä Yhdysvaltain armeijan Alabaman arsenaalilla oli vuonna 1958 siirtymässä juuri perustetulle NASAlle.
Vuosi 1959.
Vuonna 1959 tehtiin 13 epäonnistunutta laukaisua, joista 11 oli Yhdysvaltojen:
Fitna

 
Fitna on hollantilaisen konservatiivipuolueen Partij voor de Vrijheidin (PVV) johtajan Geert Wildersin käsikirjoittama 17-minuuttinen lyhytelokuva. Elokuva arvostelee islamia ja Koraania.
Wilders julkaisi elokuvansa puolueensa kotisivulla 27. maaliskuuta 2008. Geert Wilders -niminen käyttäjä julkaisi videon myös videopalvelu LiveLeakissa.
Sisältö.
Elokuva näyttää otteita suurista, Koraanin luvuista, joiden yhteyteen on liitetty lehtileikkeitä sekä videoleikkeitä. Elokuvan taustamusiikkina soi Edvard Grieg ja Pjotr Tšaikovski. Lyhytelokuva alkaa tanskalaisen Jyllandspostenin pilakuvalla profeetta Muhammadista, jonka turbaanin paikalla tikittää pommi.
Wilderin mukaan lyhytelokuva näyttää, kuinka Koraanin tekstejä käytetään nykyisin lietsomaan väkivaltaa ja antidemokraattista käytöstä.
Elokuvaa on myös arvosteltu erilaisista virheistä. Esimerkiksi elokuvan kohdassa, jossa viitataan Theo van Goghin murhaajaan Mohammed Bouyeriin, ruudulla näkyy todellisuudessa hollantilainen hip hop -artisti Salah Edin. Kuva, jossa Salah Edin poseeraa Mohammed Bouyerina, oli otettu musiikkialbumia varten. Salah Edin nosti syytteen kuvansa luvattomasta käytöstä.
Tammikuussa 2008 Wilders joutui syytteeseen vihan ja syrjinnän lietsomisesta. Elokuvassaan hän muun muassa kutsuu Koraania fasistiseksi ja vertaa sitä Adolf Hitlerin Taisteluni-kirjaan.
Reaktiot.
Kurt Westergaard, joka on yksi Jyllands Postenin Muhammed-pilakuvien piirtäjistä, oli närkästynyt siitä, että hänen kuviaan käytettiin elokuvassa ilman hänen lupaansa. Hänen mukaansa hänen piirtämiensä pilakuvien tarkoitus ei ollut vastustaa islamia, vaan ainoastaan islamilaista terrorismia.
Videopalvelu LiveLeak poisti videon sivuiltaan, koska sen henkilökunta sai vakavia uhkauksia videon vuoksi, eikä videopalvelu uskaltanut riskeerata työntekijöidensä turvallisuutta. LiveLeak palautti kuitenkin videon sivuilleen 30. maaliskuuta.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Islamia arvostelevat dokumenttielokuvat]]
[[Luokka:Alankomaalaiset lyhytelokuvat]]
[[Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat]]
[[Luokka:Alankomaalaiset dokumenttielokuvat]]
Kim Wilson

 
Kim Wilson (s. 1951 Detroit) on yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja roots rock -huuliharpisti ja laulaja.
Wilson perusti 1970-luvulla ystäviensä kanssa Fabulous Thunderbirds -yhtyeen. Hän on yhtyeen johtohahmo, mutta on menestynyt myöhemmin myös soolouralla. Muddy Waters on ylistänyt Wilsonia sanoen, että tämä on päässyt lähemmäs Little Walterin huuliharppusoundia kuin kukaan muu.
Jupiter (harmonikka)

Jupiter () on venäläinen bajan-harmonikkamerkki ja soitinvalmistaja, jonka soittimet ovat maailmanlaajuisesti arvostettuja konserttiharmonikansoittajien instrumentteja.
Historia.
Bayan Jupiter JSK -yhtiö perustettiin huhtikuussa 1994 jatkamaan Moskovan kokeellisen musiikki-instrumenttitehtaan (MEMIF) toimintaa, joka oli neuvostoaikoina Puna-armeijan alainen kehitysyksikkö. Perustajina oli ryhmä tunnettuja MEMIF:issä aiemmin työskennelleitä bajan-harmonikansoittajia. Yrityksen perustamista tuki Venäjän musiikkimestarien liitto sekä A. K. Ginzburg.
MEMIF:in arvostetuimman "Jupiter"-bajanmallin tekijänä oli suunnittelija ja insinööri Juri Volkovitš (1927–1981). "Jupiter" -malli sai kultamitalin ja ensipalkinnon Leipzigin soitinnäyttelyssä 1974 sekä muitakin kansainvälisiä tunnustuksia. Useat tunnetut konserttiharmonikkataiteilijat käyttävät tehtaan malleja.
Kary Mullis

Kary Banks Mullis (28. joulukuuta 1944 Lenoir, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 7. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1993 polymeraasiketjureaktion keksimisestä. Mullis jakoi palkinnon Michael Smithin kanssa.
Mullis suoritti alemman korkeakoulututkinnon Georgian teknologiainstituutissa valmistuen vuonna 1966. Filosofian tohtorin arvon hän sai Kalifornian yliopistosta Berkeleystä vuonna 1973 tutkimuksestaan, joka kohdistui proteiinien rakenteeseen ja synteesiin. Saavutettuaan tohtorin arvon Mullis siirtyi Kansasin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan tutkimuskohteenaan kardiologia. Kansasista hän siirtyi Kalifornian yliopistoon San Franciscoon päättämään lääkeainekemiaa koskevaa post doc-työtään.
Vuonna 1979 Mullis aloitti työt Cetus Corporationin palveluksessa. Siellä hän toimi seitsemän vuotta DNA:han erikoistuneena kemistinä. Syntetisoidessaan oligonukleotideja hän kehitti vuonna 1983 teknologian, joka tunnetaan nimellä polymeraasiketjureaktio. Vuonna 1986 hän siirtyi työskentelemään Xytronyx-yhtiöön. Siellä hänet nimitettiin molekyylibiologian tutkimuksen johtajaksi.
Mullis on myös kehittänyt UV-valoa kestävän muovin, joka vaihtaa väriä riippuen valosta.
William S. Rosecrans

William Starke Rosecrans (6. syyskuuta 1819 – 11. maaliskuuta 1898) oli keksijä, öljy-yhtiön johtaja, diplomaatti, poliitikko, Yhdysvaltain armeijan upseeri ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Rosecrans syntyi Little Taylor Runissa Delawaren piirikunnassa Ohiossa. Hän valmistui West Pointista 1842. Ennen sisällissotaa hän oli öljy-yhtiön johtaja ja 1859 paloi pahoin öljylampun räjähdettyä. Hän toipui vammoistaan juuri kun sisällissota alkoi, ja hän liittyi Unionin armeijaan George B. McClellanin kenttäadjuntattina, ja kohosi pian 23. jalkaväkirykmentin komentajaksi. Hänet ylennettiin sodan alussa prikaatinkenraaliksi ja myöhemmin kenraalimajuriksi.
Rosecrans sai komentoonsa Unionin Mississippin armeijan vasemman sivustan toukokuussa 1862. Hän saavutti mainetta kenraalina, ja voitti useita taisteluita läntisellä taistelunäyttämöllä, kuten toisen Corinthin taistelun, jossa hän saavutti verisen voiton Konfederaation kenraali Earl Van Dornista, Stones Riverin taistelun ja Tullahoma-sotaretken. Hänen sotilasuransa päättyi Chickamaugan taisteluun 1863, jossa hän kärsi tappion ja vetäytyi Chattanoogaan, jonne Braxton Braggin Tennesseen armeija piiritti hänet. Tämän jälkeen Ulysses S. Grant siirsi hänet pois komennosta. Hän siirtyi Missouriin, jossa taisteli Sterling Priceä vastaan tämän ryöstöretkellä. Sodan jälkeen hän palveli ministerinä Meksikossa ja Ohion kuvernöörinä 1869.
Rosecrans kuoli Redondo Beachissä Kaliforniassa ja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaahan.
Koskisen konserni

Koskisen on vuonna 1909 perustettu, kansainvälisesti toimiva suomalainen puutuoteyhtiö. Koskisen Oyj on listattu Helsingin pörssin päälistalla. 
Koskisen valmistaa ja markkinoi puutuoteteollisuuden tuotteita muun muassa rakennus-, huonekalu- ja kuljetusvälineteollisuudelle. Koskisen liiketoiminta-alueet ovat levyteollisuus ja sahateollisuus. Puunhankinta- ja bioenergiatoiminnot ovat osa Sahateollisuus-liiketoimintaa.
Levyteollisuus-liiketoiminta valmistaa koivuvaneria, ohutvaneria ja -viilua sekä lastulevyä Suomen ainoassa lastulevytehtaassa. Sahateollisuus-liiketoiminta valmistaa vakiosahatavaraa sekä mitallistettua ja lujuuslajiteltua sahatavaraa kuusesta ja männystä.
Koskisen vaneri- ja lastulevytehdas sekä saha sijaitsevat Järvelässä, ohutvaneri- ja viilutehdas Hirvensalmella sekä kevyiden hyötyajoneuvojen sisustusratkaisuja Kore-brändin alla valmistava tuotantoyksikkö Toporówissa Puolassa. Uuden Järvelässä sijaitsevan sahan tuotanto käynnistyi heinäkuussa 2023. Uusi saha on yhtiön historian suurin investointi, noin 50 miljoonaa euroa. Ensivaiheessa uusi saha kasvattaa tuotantokapasiteettia nykyisestä 300 000 kuutiometristä 400 000 kuutiometriin havusahatavaraa.
Konserni työllistää noin 900 henkilöä. Sen liikevaihto vuonna 2022 oli noin 318 miljoonaa euroa. Vuoden 2016 lopussa Markku Koskisen tilalle toimitusjohtajaksi palkattiin Jukka-Pekka Pahta.
Koskisen perusti sittemmin teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Kalle Koskinen vuonna 1909.
Vuoden 1972 onnettomuus.
Yritys nousi julkisuuteen, kun 1987 paljastui, että sahan tulipalon yhteydessä vuonna 1972 Järvelän maaperään ja pohjaveteen pääsi kloorifenolia sisältävää Ky-5-valmistetta, jota käytettiin sahatavaran sinistymisenestoon. Koskisen aloitti kloorifenoleilla saastuneen pohjaveden puhdistuksen vapaaehtoisesti vuonna 2012. Vuosina 2012–2014 puhdistustyössä tehtiin läpimurto; Koskisen Oy:n ja Pöyry Finland Oy:n kehittämällä menetelmällä on puhdistettu laskennallisesti jo noin 90 prosenttia alueen pohjavedestä. 
Puhdistustoimintaa jatketaan, jotta loputkin pohjavedestä saadaan puhdistettua. Vuonna 2023 puhdistuksen suunnittelu ja tutkimukset ovat keskittyneet mahdollisiin maaperään jääneiden päästöjen etsintään. Asiasta annettiin KHOn päätös 2008, jonka mukaan saastuminen tutkitaan. Yritystä syytettiin rikoksesta, mutta oikeuden päätöksen mukaan saastuminen johtui tulipalosta.
Rutherford Appleton Laboratory

Rutherford Appleton Laboratory (RAL) on Englannissa Chiltonissa sijaitseva tiedekeskus. Laboratoriossa on 1200 työntekijää. 
RAL toimii Science and Technology Facilities Council eli STFC-neuvoston alaisuudessa ja rahoituksella. Se on nimetty Ernest Rutherford ja Edward Appletonin mukaan. 2000-luvulla nimi oli hetken DRAL, mutta se ei jäänyt pysyväksi. D tuli Daresbury Laboratorystä.
Rutherford High Energy Laboratoryn perustettiin vuonna 1957 RAFin Harwellin lentotukikohtaan. Se yhdistyi vuosina 1975 ja 1979 ensin Atlas Computer Laboratory-laboratorioon ja sitten Appleton Laboratory-laboratorioon.
Laboratorio tekee mm. ydintekniikan ja hiukkaskiihdytintutkimusta ja tutkii lasereita. Se on merkittävä avaruustutkimuslaboratorio.
Hossein Amanat

Hossein Amanat (, s. 1942) on iranilais-kanadalainen bahá'í-arkkitehti. Hän nousi kuuluisuuteen voittamalla Azadi-tornin suunnittelukilpailun Iranissa vuonna 1966. Voiton myötä Amanat pääsi suunnittelemaan lukuisia modernia arkkitehtuuria edustavia rakennuksia Iraniin: hän suunnitteli muun muassa Sharifin teknillisen yliopiston (1975), Teheranin Persian Heritage Centerin (1984) ja Iranin Kiinan-suurlähetystön (Peking, 1983).
Amanat muutti Kanadaan vuonna 1980, minkä jälkeen hänen toimistonsa on ottanut vastaan yhä monipuolisempia tehtäviä. Niihin lukeutuvat esimerkiksi bahá'í-uskonnon keskuspaikka Israelin Haifassa, bahá'í-pyhäkkö Samoalla ja lukuisat erityyppiset rakennukset Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Kiinassa.
SRON

SRON Stichting Ruimte Onderzoek Nederland on Alankomaiden avaruustutkimusorganisaatio, joka koordinoi osaa Alankomaiden avaruustoiminnasta. Vuonna 2004 sen virallinen nimi on englantilaistettiin muotoon SRON Netherlands Institute for Space Research.
SRON perustettiin vuonna 1983. Se toimii Alankomaiden kansallisen tutkimusneuvoston (Nederlandse Organisatie voor Wetenschappelijk Onderzoek) alaisuudessa.
. Sitä hallitsee tiedeyhteisöstä koottu johtokunta.
Sillä on kaksi toimipaikkaa: Utrechtissa ja Groningenissa.
Osastot.
Laitoksella on kolme temaattista osastoa joiden lisäksi sillä on kaksi teknistä osastoa. Tekniset osastot ovat Sensoritutkimus ja Tekninen suunnittelu.
Suurenergia-astrofysiikka.
Tämä yksikkö perustettiin Utrechtiin vuonna 1994, syntyen leidenilaisesta tutkimusyksiköstä. Siinä toimii 35 ihmistä. 
Matalan energian astrofysiikka.
Tämän osaston tutkimus kohdistuu infrapuna-astronomiaan. Siinä toimii 45 ihmistä. 
Maa ja planeetat.
Vuonna 1991 SRON perusti kaukokartoitusosaston, joka myöhemmin muunnettiin "Earth and Planetary Sciences"-osastoksi.
Osallistuminen avaruusalusten rakentamiseen.
SRON on osallistunut seuraavien avaruusalusten toteuttamiseen, lähinnä tieteellisten sensoreiden toimittajana:
Islamin musta kirja

Islamin musta kirja: 1914–2006: Sorto, fundamentalismi, terrori on italialaisen toimittajan ja Lähi-idän kriisien tuntijan Carlo Panellan (s. 1948) kirja islamilaisesta sorrosta, fundamentalismista ja terrorista. Kirja käsittelee islamilaisia vallanpitäjiä ja uskonnollisen hallinnon vaikutuksia. Kirja on ilmestynyt Italiassa 2006 ja sen julkaisi suomeksi WSOY vuonna 2009.
Panellan mukaan jihadismi, pyhää sotaa eli jihadia koskeva oppi, on määrännyt ja määrää edelleen Lähi-idän politiikan tärkeät päätökset Israel-suhteista öljytulojen käyttöön. Jihadismi vastustaa poliittista sovittelua ja lietsoo väkivaltaa.
Teos kertoo islamin historiasta ja sen vaikutuksesta Euroopan historiaan. Teoksessa käsitellään Iranin vallankumousta, ensimmäistä ja toista intifadaa, Persianlahden sotia ja Iranin panttivankikriisiä. Panella selvittää myös islamilaisten keskinäistä valtataistelua, maltillisten ja fundamentalistien välistä ristiriitaa.
Johan Mjällby

Johan Mjällby (s. 9. helmikuuta 1971) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja ja keskikenttäpelaaja. 
Mjällby pelasi Ruotsin maajoukkueessa 49 maaottelua ja teki neljä maalia. EM-kisoissa hän pelasi vuosina 2000 ja 2004 sekä MM-kisoissa vuonna 2002, jolloin hän oli joukkueen kapteeni. Mjällby lopetti aktiiviuransa toukokuussa 2006 vammojen takia. Hän on nykyään Viasat Sportin jalkapalloasiantuntija.
Vladimir Gontšarov

Vladimir Aleksejevitš Gontšarov (, s. 4. toukokuuta 1977 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen pistooliampuja.
Gontšarov on saavuttanut kaksi henkilökohtaista MM-pronssia, 10 m ilmapistoolilla Zagrebissa 2006 ja 50 m pistoolilla Lahdessa 2002. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa useita joukkuemitaleita ja yhden joukkuemaailmanmestaruuden 10 m ilmapistoolilla Lahdessa 2002.
Uppiniskaisuuden kronikka

Uppiniskaisuuden kronikka ("Kolme katku vahel", 1–4) on virolaisen kirjailijan Jaan Krossin pääteoksena pidetty neliosainen romaani, joka sijoittuu 1500-luvun jälkipuolen Tallinnaan ja kertoo talonpoikaisen nousukkaan, papin, kirkkoherran ja kronikoitsijan Balthasar Russowin elämäntarinan. Teos on myös ilmeikäs kuvaus Tallinnasta ja Liivinmaan sodasta 1500-luvun jälkipuoliskolla. "Uppiniskaisuuden kronikka" ilmestyi viroksi vuosina 1970–1980 ja suomeksi vuonna 2003.
Teoksen ovat suomentaneet Jouko Vanhanen ja Kaisu Lahikainen, jotka saivat teoksen suomentamisesta kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 2004.
Revolution 909

Revolution 909 on Daft Punkin vuonna 1997 julkaisema kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan "Homework" sekä omana singlenä. Kappale kestää yli 5 minuuttia. Kappaleen tyylilaji on pääasiassa housea. 
Kappale julkaistiin singlenä vasta vuonna 1998.
Michael Hofmann

Michael Hofmann (s. 25. maaliskuuta 1982) on sveitsiläinen pistooliampuja.
Michael Hofmann saavutti MM-kilpailuissa Zagrebissa 2006 pronssia 25 m isopistoolissa. Hän sai tuloksekseen 585 ja pääsi uusimaan hopeasta Mihail Nestrujevin kanssa. Uusinnassa Hofmann on ampui 49 pistettä, mutta Nestrujev ampui täydet 50 pistettä ja voitti MM-hopeaa.
There Must Be an Angel (Playing with My Heart)

There Must Be an Angel (Playing with My Heart) on brittiläisen Eurythmicsin vuonna 1985 julkaistu kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan" Be Yourself Tonight". Kappale saavutti valtaisan suosion ja se on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Se on ollut usein mukana 1980-luvun hittikappaleita sisältävillä kokoelmalevyillä. Kappaleen tyylilajit ovat pop, rock ja R&amp;B.
Stevie Wonder on mukana kappaleella soittaen huuliharppusoolon.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle.
Luuhauki

Luuhauki ("Lepisosteus osseus") on luuhaukien heimon yleisin laji, jota tavataan laajalla alueella Pohjois-Amerikassa aina Suurilta järviltä Floridaan ja New Mexicoon. Se viihtyy järvissä ja hitaasti virtaavissa joissa vaikka onkin vahva uimari. Se pystyy elämään myös vähähappisissa vesissä käyttämällä uimarakkoaan lisähengityselimenä, jolla se pystyy hengittämään ilmakehän happea.
Koko ja ulkonäkö.
Luuhauki on n. 1,5 metrin pituinen, solakka ja kapeakuonoinen kala, jonka selkä- peräevät ovat vastatusten lähellä pyrstöevää. Selkäpuoli on tummanruskea ja vatsapuoli vaaleampi. Evät ovat ruskeiden täplien kirjomat ja suu on täynnä teräviä hampaita. Se muistuttaa huomattavasti haukea ("Esox lucius"), vaikka ei olekaan tälle sukua. Lisäksi se erottuu hauesta toisiinsa niveltyneiden paksujen kiillesuomujensa ansiosta mikä on kaikille heimon lajeille yhteinen piirre.
Ravinto.
Luuhauki on ahnas peto, joka vaanii muita kaloja kasvillisuuden seassa ja ampaisee nopeasti niiden kimppuun. Suurena petona sen ainoa luontainen vihollinen on mississippinalligaattori ("Alligator mississipiensis").
Lisääntyminen.
Kutu tapahtuu keväällä matalassa vedessä. Naaras laskee kerralla n. 30 000 mätimunaa, jotka tarttuvat vesikasveihin. Munia ei vartioida, sillä ne sisältävät myrkyllistä ainetta, joka suojaa niitä mädinsyöjiltä.
Vigilio Fait

Vigilio Fait (s. 14. lokakuuta 1962 Rovereto Italia) on italialainen pistooliampuja.
Vigilio Fait voitti MM-kilpailuissa Zagrebissa vuonna 2006 50 m pistoolissa henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia. Hän on voittanut myös joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolilla Milanossa 1994.
Fait edusti maataan olympialaisissa Pekingissä 2008. Hän oli yhdeksäs 10 m ilmapistoolissa, jääden tuloksella 580 pisteen päähän finaalipaikasta, ja 27. 50 m pistoolissa, jääden tuloksella 551 kahdeksan pisteen päähän finaalista.
Shadowgrounds Survivor

Shadowgrounds Survivor on suomalaisen Frozenbyten kehittämä ja vuonna 2007 julkaistu isometrisestä kuvakulmasta kuvattu ammuntapeli. Peli on spin-off-osa vuonna 2005 julkaistulle "Shadowgrounds"-videopelille. Pelin musiikin on säveltänyt suomalainen Ari Pulkkinen.
"Shadowgrounds Survivorissa" on edeltäjäänsä verrattuna tarkempi grafiikka ja parempi fysiikanmallinnus. Lisäksi pelissä on roolipelityylinen päivitysjärjestelmä aseille ja pelihahmoille. Pelin kehityksessä on panostettu erityisesti modattavuuteen. Pelissä on työkaluja, joiden avulla omien modien ja karttojen tekeminen peliin on tavallista helpompaa. "Shadowgroundsin" tapaan peli on käännetty myös Linuxille yhteistyössä jyväskyläläisen Igioksen kanssa.
Vastaanotto.
Metacritic -kerääjäsivustolla pelillä on 79/100 pistettä.
Tuholaismyrkky

Tuholaismyrkky voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Airco D.H.4

 
Airco D.H.4 oli englantilainen Aircraft Manufacturing Companyn (AIRCO) valmistama kaksitasoinen, ensimmäisen maailmansodan kaksipaikkainen kevyt pommikone. D.H.4 oli Geoffrey de Havillandin suunnittelema ja se lensi ensilentonsa elokuussa 1916, kone esiteltiin maaliskuussa 1917. Kone oli enimmäkseen käytössä Englannissa (RAF, RNAS), jossa sitä valmistettiin 1 449 kappaletta, sekä Yhdysvaltojen ilmavoimissa, jonka käyttöön tiedetään valmistettaneen ainakin 1 885 konetta. Konetta kutsuttiin toisinaan "Liekehtiväksi ruumisarkuksi", sillä sen suuri polttoainesäiliö oli sijoitettu vaarallisesti lentäjän ja tähystäjän väliin. Liikanimestään huolimatta kone suoriutui tehokkaan moottorinsa ja hyvän aseistuksensa ansiosta hyvin ensimmäisessä maailmansodassa.
Versiot.
DH9, DH9A, Dayton-Wright Cabin Cruiser
Uusi Elämä

Uusi Elämä on riippumaton yhteiskristillinen herätyslehti, joka ilmestyy kerran kuukaudessa.&lt;ref name="3/2008"&gt;&lt;/ref&gt;
Se määrittelee itsensä yhteiskristilliseksi, evankelioivaksi, seurakuntia tukevaksi, opettavaksi, profeetalliseksi ja Israelia siunaavaksi julkaisuksi, joka korostaa Jumalan Sanaa ja Pyhän Hengen voimaa. Lehti ilmoittaa pyrkivänsä palvelemaan kaikkia seurakuntia luterilaisesta kirkosta helluntaiherätykseen asti.
Lehden päätoimittajana toimii Pauli Kemi.
Lehti jaetaan 17 000 talouteen Rovaniemellä, minkä lisäksi kristilliset järjestöt, seurakunnat ja yksityiset henkilöt levittävät lehteä. Suurimmillaan lehden painos on ollut noin 45 000 kappaletta ja pienimmillään 10 000 kappaletta. Vuosina 2008-2013 painokset ovat olleet keskimäärin 10 000 kappaletta ja useita kymmeniä tuhansia kun lehti on tehnyt evankelioivia suurpainoksia.
Carey Price

Carey Price (s. 16. elokuuta 1987 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen toisen polven jääkiekkoilja, jonka pelipaikka on maalivahti. Hän edustaa NHL-liigassa pelaavaa San Jose Sharksia.
Price oli Montrealin 5. varaus vuodelta 2005. Price on pelannut myös kolmessa muussa seurassa: Quesnel Millionairesissa 2002–2003, Tri-City Americansissa 2002–2007 ja Hamilton Bulldogsissa 2006–2008. Carey Price voitti nuorten maailmanmestaruuden Kanadan paidassa vuonna 2007. Hän voitti kaikki kuusi pelaamaansa ottelua ja valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Samana vuonna Price voitti Calder Cupin ja palkittiin AHL:n pudotuspelien parhaana pelaajana.
Price on pelannut ssa vuosina 2009, 2011, 2012, 2015 ja 2017. Vuoden 2017 All Star -tapahtumassa hän toimi Atlantin divisioonan kapteenina.
Price oli Kanadan ykkösmaalivahti Sotšin olympialaisissa 2014, jossa hän torjui torjuntaprosentilla 97,2 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 0,59. Price valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Syyskuussa 2025 Canadiens kauppasi Pricen ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa San Jose Sharksiin lähinnä palkkakattoteknisistä syistä vaihdossa Gannon Laroqueen. Price ei ole pelannut sitten kevään 2022 polvivamman vuoksi.
Yksityiselämä.
Carey Pricen isä Jerry Price pelasi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa juniorisarja WCHL:ssa ja USA:n alasarjoissa. 21 kautta NHL:ssä pelannut Shane Doan on Carey Pricen serkku.
Carey Price on kotoisin Anahim Laken intiaanireservaatista, ja hän kuuluu Kanadan alkuperäisväestöön.
CrazyMonkeyGames

CrazyMonkeyGames.com on internetsivusto, joka tarjoaa Flash-pelejä. Sivuston käyttäjät ovat pääosin nuoria, niukka enemmistö on naisia.
Boxhead.
Boxhead on päähahmo viidessä CrazyMonkeyGamesin internet-pelissä.
Pelit julkaisujärjestyksessä ovat:
Kaikissa Boxhead-peleissä lukuun ottamatta Boxhead Halloweenia on tavoitteena tappaa mahdollisimman paljon zombeja ennen kuin kuolee itse. Zombien tappamisesta saa pisteitä, ja pistetuloksen voi lähettää highscore-taulukkoon. Pelisarjan tekijä on Sean Cooper.
Boxhead
Boxhead on yksi suosituista nettipeleistä. Boxhead pelejä on 7. Ne ovat: Boxhead Halloween special, Boxhead the rooms, Boxhead Even more rooms, Boxhead Bounty hunter, ja Boxhead Zombie wars. Viholliset: Zombit, Devilssit (iskee tulta) Vampyyrit, Muumiot, Juoksevat zombit. Tasoja on Beginner, Indermiate, Expert, ja Nightmare. Boxhead 2playssa voit pelata toista pelaajaa vastaan Deatchmatchissa, tai toisen pelaajan kanssa zombeja vastaan Cooperactivessa. Aseet: Pistooli (1) UZI (2) Shotgun (3) Barrels (räjähtäviä tynnyreitä) (4) Claymore (5) Gharge pack (6) Airstrike (7) Rocket/sinko (8) Railgun (9) Minigun (10) Barricades (11) Turret gun (12) Turret mortor (13) Uudistetaan kun tietoa tulee!
Boxhead: The Rooms.
Boxhead: The Rooms on Boxhead-pelisarjan toinen osa. Pelin tavoite on puolustaa itseään, kun zombit hyökkäävät pelaajan kimppuun. Asevalikoimaan on lisätty räjähtävät tynnyrit, miinat, rakettiheitin ja lasersäteitä ampuva pistooli. Peliin on sisällytetty viisi erilaista kenttää. Lisäksi peliin on lisätty aseiden parannuksia. Parannuksia ja uusia aseita saa, kun saavuttaa tarpeeksi suuren zombikertoimen, joka laskee koko ajan, mutta jota voi nostaa tappamalla zombeja. Peli julkaistiin 24.12.2006.
Pekka Mellavuo

Petter "Pekka" Mellavuo (alk. Menschakoff, 27. tammikuuta 1913 Suojärvi – 27. tammikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen painija.
Mellavuo edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten vapaapainikilpailuissa. Hänet oli alun perin valittu raskaaseen sarjaan, mutta Veikko Peräkorven loukkaannuttua hän paini raskaassa keskisarjassa (alle 87 kg) pääsemättä palkintosijoille. Painin johtoryhmä käski hänen laihduttaa alempaan sarjaan päädyttyään siihen tulokseen, että hän oli tarpeeksi hyvässä kunnossa selviytyäkseen noinkin suuresta painonpudotuksesta. Se olisikin voinut onnistua ellei arpaonni olisi osunut tämän sarjan ehdottomaan voittajaan, joka ei hävinnyt yhtään ottelua.
Seuratasolla Mellavuo edusti Suojärven Urheilijoita ja Viipurin Voimailijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vapaapainissa neljä ja kreikkalais-roomalaisessa painissa kolme kertaa. SM-mitaleja hänellä oli yhteensä 15.
The Kids Are Alright (soundtrack)

The Kids Are Alright on The Whon kesäkuussa 1979 julkaistu soundtrack samannimisestä dokumenttielokuvasta. Sen kappaleet ovat pääosin ennenjulkaisemattomia konserttiäänityksiä.
Kappaleet.
LP 1.
A-puoli
B-puoli
LP 2.
A-puoli
B-puoli
Klitoriksen hupun lävistys

Klitoriksen hupun lävistys (engl. "clitoral hood piercing") on yksi yleisimmistä naisten genitaalialueen lävistyksistä. Lävistys voidaan tehdä joko pysty- tai vaakasuunnassa, ja se menee klitoriksen suojahupun lävitse. Pystysuuntainen lävistys on yleisempi. Lävistys paranee nopeasti, noin kahdessa kuukaudessa.
Liikunta saattaa ensimmäisinä päivinä tuntua hieman epämiellyttävämmältä, mutta asia korjaantuu nopeasti. Mikäli lävistys tuntuu ärsyyntyvän seksistä, sitä voi venyttää hieman. Tällöin myös uloskasvun/repeytymisen riski pienenee.
Clarke Scholes

Clarke Currie Scholes (25. marraskuuta 1930 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 5. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti 100 metrin vapaauinnin olympiakultaa Helsingistä vuonna 1952 ja saavutti kultaa myös Pan-Amerikan kisoissa 1955. 
Scholes oppi uimaan nelivuotiaana. Hän opiskeli Michigan Staten yliopistossa ja sai valmennusta olympiakultaan Matt Mannilta. Scholes kelpuutettiin uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1980.
Fender Cyclone

Fender Cyclone on Fenderin vuodesta 1997 vuoteen 2006 valmistama sähkökitaramalli.
Rakenne ja tekniikka.
Fender Cyclone on kokopuurunkoinen sähkökitara, jonka mensuuri on 629 mm (24.75″). Perus-Cyclonessa on lepästä tai poppelista valmistettu runko, vaahterakaula ja kaulassa ruusupuinen otelauta (radius 9.5 tuumaa), Cyclonessa oli yksikelainen "Tex-Mex Strat" -tallamikrofoni ja Fenderin "Atomic-Humbucker"-kaulamikrofoni ja niiden vaihtoon kolmiasentoinen kytkin.
Cyclone on muodoiltaan paljon Fender Mustangin kaltainen. Cyclonen runko on vain neljäsosatuuman paksumpi kuin Mustangin. Lisäksi Cyclonen lapa on samankaltainen kuin Fender Jazzmasterin.
Alamallit.
Cyclonesta on valmistettu Fender Cyclone II- ja Fender Cyclone HH -alamallit. 
Cyclone II tuli myyntiin vuonna 2002. Siinä oli yhden yksikelaisen mikrofonin ja humbuckerin sijasta kolme yksikelaista MIA Jaguar-mikrofonia. Sen lisäksi Cyclone II -mallin kytkimetkin olivat samanlaiset kuin Fender Jaguarin.
Fender Cyclone HH tuli myyntiin vuonna 2003. Nimestäkin päätellen Cyclone HH:ssa on mikrofoneina Fender "Santa Ana"- ja "Atomic II" -humbuckerit.
Cyclonen ja sen alamallien valmistus lopetettiin samoihin aikoihin, vuosien 2006 ja 2007 aikana.
Per-Erik Förars

Per-Erik ”Pärre” Förars (4. lokakuuta 1924 Vaasa – 14. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen iskelmälaulaja ja viulisti. Förars oli mukana Toivo Kärjen yhtyeessä jo vuonna 1946, myöhemmin lukuisilla Kärjen levytyksillä sekä tämän kiertueyhtyeessä . Förars oli monitaitoinen muusikko: laulamisen lisäksi hän soitti muun muassa kitaraa, viulua, klarinettia ja kaikkia eri saksofoneja.
Förarsin ensimmäinen levytys laulajana oli duetto Vieno Kekkosen kanssa: käännösiskelmä ”Kaksi unista ihmistä” levytettiin huhtikuussa 1956. Sitä seurasivat vuonna 1957 ”Marianne” ja ”Naurava kulkuri”. Toivo Kärjen-Reino Helismaan kappaleita hän levytti kolme vuosina 1958-1962, mm. "Kuljemme katsellen kuuta" . 
Parhaiten Förarsin levytyksistä menestyi ”Kerro, kultainen kuu”, joka oli vuoden 1959 alussa Suomen listakolmosena. Televisiossa Förars oli mukana "Kuukauden suositut" -musiikkiohjelmassa. Erkki Melakosken orkesterin laulusolistina hän oli 1960-luvulla yhdessä Laila Kinnusen kanssa. Hänen viimeisiä levytyksiään on ”Niin kuin ruusu”, jolla hän osallistui Suomen vuoden 1963 euroviisukarsintoihin. Kaikkiaan levytyksiä laulajana kertyi noin 60 . 
Förars valmistui juristiksi ja toimi lähes 29 vuotta Helsingin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä (nyk. käräjätuomari). Hän istui Helsingin valtuustossa valittuna SDP:stä.
Walter Ris

Walter Stephen ”Wally” Ris (4. tammikuuta 1924 Chicago, Illinois – 25. joulukuuta 1989 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa kultaa 100 metrin vapaauinnissa ajalla 57,3 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. 
Ris pääsi uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1966.
One More Time

 
One More Time on Daft Punkin vuonna 2000 julkaisema kappale, joka julkaistiin vuonna 2001 heidän albumillaan "Discovery". Kappale on tyyliltään enimmäkseen pop-musiikkia. Kappale kestää yli 5 minuuttia ja on "Discoveryn" yksi menestyskappaleista.
Mustakaijat

Mustakaijat ("Coracopsis") on kaijasuku. Suvun lajit elävät Intian valtameren saarilla ja Madagaskarilla. Ne ovat nimensä mukaisesti sulkapuvultaan mustia tai liki mustia.
Lajit.
Sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kolme lajia:
Jotkut lähteet tunnustavat myös pikkumustakaijasta erotetun neljännen lajin, "Coracopsis" "sibilans".
Fritz Lipmann

Fritz Albert Lipmann (12. kesäkuuta 1899 Königsberg, Saksa – 24. heinäkuuta 1986) oli amerikansaksalainen biokemisti ja koentsyymi A:n löytäjä 1947. Tästä ja muista koentsyymi A:han liittyvistä tutkimuksista hän sai puolet Nobelin lääketieteen palkinnosta 1953, toinen puoli myönnettiin Hans Krebsille.
Lipmann syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä Königsbergin, Berliinin ja Münchenin yliopistossa. Hän valmistui Berliinissä 1924. Hän palasi Königsbergiin opiskelemaan kemiaa professori Hans Meerweinin ohjauksessa. 1926 hän meni Otto Meyerhofiin ohjaukseen Berliinin Kaiser Wilhelm -instituuttiin valmistelemaan väitöskirjaansa. Sen jälkeen hän lähti Meyerhofin perässä Heidelbergiin Kaiser Wilhelmin lääketieteelliseen tutkimuslaitokseen.
Vuodesta 1939 hän asui ja työskenteli Yhdysvalloissa. 1949–1957 hän toimi biokemian professorina Harvardin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Vuodesta 1957 alkaen hän opetti ja johti tutkimusta Rockefellerin yliopistossa New Yorkissa. Hänelle myönnettiin National Medal of Science -palkinto 1966.
Jon Henricks

Jo(h)n Malcolm Henricks (s. 6. kesäkuuta 1935) on australialainen uinnin kaksinkertainen olympiavoittaja. 
Henricks voitti kaksi kultamitalia vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Hän voitti 100 metrin vapaauinnin olympiaennätyksellä 55,4 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin maailmanennätyksellä 8.23,6. Voitto 100 metrin vapaauinnissa oli hänen 56. peräkkäinen voittonsa sillä matkalla kolmen vuoden aikana. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vielä vuonna 1960 mutta ei menestynyt.
Kansainyhteisön kisoissa vuonna 1954 Henricks voitti kultaa 110 jaardin vapaauinnissa, 4 × 220 jaardin vapaauintiviestissä sekä sekauintiviestissä.
Myös Australian-mestaruuskilpailuissa lukuisia kultamitaleja voittanut Henricks kelpuutettiin uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1973.
Apemosyne

Apemosyne () oli kreikkalaisessa mytologiassa Kreetan kuninkaan Katreuksen tytär. Hänen isänsä saatua oraakkelilta ennustuksen, jonka mukaan yksi hänen omista lapsistaan surmaisi hänet, hänen veljensä Althaimenes päätti kauhuissaan paeta Apemosynen kanssa Kreetalta välttääkseen ennustusta toteutumasta. He päätyivät Rodokselle, jossa Hermes ihastui Apemosyneen. Hermes ei kuitenkaan kyennyt sieppaamaan Apemosyneä, koska tämä oli häntä nopeampi jaloistaan. Niin Hermes levitti tuoreita vuotia polulle, ja kun Apemosyne oli palaamassa lähteeltä, hän liukastui ja Hermes riisti hänen neitsyytensä.
Kun Apemosyne kertoi tapahtuneesta Althaimeneelle, hänen veljensä piti jumalaa vain tekosyynä ja potki hänet sisarensa kuoliaaksi.
Toivesarja

Toivesarja on suomalaisen Aku Ankkuli -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1993. Se sisältää covereita Kari Peitsamon kappaleista sekä käännöksen Wigwamin "Nuclear Nightclub" -kappaleesta.
Rocket Records julkaisi levystä uuden painoksen 21. toukokuuta 2008. Sillä on bonuksena seitsemän ennenjulkaisematonta Aku Ankkuli -kappaletta.
1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään

1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään () on "1001 edes kerran eläessään" -sarjaan kuuluva Robert Dimeryn toimittama musiikkikirja, joka julkaistiin vuonna 2006.
Kirjan englanninkielisessä painoksessa on listattu 90 kansainvälisen musiikkikriitikon valitsemat 1001 merkittävintä populaarimusiikin albumia vuodesta 1955 vuoteen 2005. Albumit ovat kirjassa aikajärjestyksessä alkaen Frank Sinatran "In the Wee Small Hoursista" päättyen The White Stripesin "Get Behind Me Sataniin". Albumeista on lyhyt tietopakkaus, jossa on albumin kansikuva, kappalelista, kappaleiden kesto, suositellut kappaleet, tuottaja, levy-yhtiö ja muuta tietoa levystä. 
Kirja painottuu vahvasti Pohjois-Amerikan ja Britannian rockiin ja jazziin, ja mukana on kultakin vuosikymmeneltä vain muutamia ei-englanninkielisiä albumeja.
Suomenkielisessä painoksessa esitellään ulkomaisten albumien lisäksi 80 suomalaista albumia. Albumivalinnoista ja esittelyistä vastaavat Jake Nyman sekä Pekka Laine ja Tero Liete.
Tadeusz Ślusarski

Tadeusz Ślusarski (19. toukokuuta 1950 Żary – 17. elokuuta 1998 tie E65 lähellä Ostromicea) oli puolalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Ślusarski selviytyi Münchenin 1972 olympialaisissa seiväshypyn loppukilpailuun mutta jäi siinä ilman tulosta. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 520 cm. Toukokuussa 1976 hän hyppäsi maanmiehensä Władysław Kozakiewiczin kanssa Euroopan ennätyksen 562 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 550 cm. Seuraavissa olympialaisissa Moskovassa 1980 hän saavutti hopeaa tuloksella 565 cm. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 545 cm ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983 neljänneksi tuloksella 555 cm.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Ślusarski voitti kultaa Göteborgissa 1974 tuloksella 535 cm sekä Milanossa 1978 tuloksella 545 cm.
Ślusarski menehtyi yhdessä toisen puolalaisen olympiavoittajan Władysław Komarin kanssa auto-onnettomuudessa elokuussa 1998.
Siveydenpuu

Siveydenpuu eli munkinsiveydenpuu ("Vitex agnus-castus") on verbena- eli rautayrttikasveihin kuuluva pensasmainen kasvi, joka tunnetaan myös nimellä munkinpippuri.
Ulkonäkö.
Siveydenpuu on pienen puun tai suuren pensaan kokoinen. Se kasvaa noin 3–6 metriä korkeaksi ja suurin piirtein yhtä leveäksi. Lehdet ovat halkaisijaltaan 7,5–10 senttimetriä ja niissä on 5–7 sormimaista haaraa. Se muistuttaa melko paljon kannabiksen lehteä. Kukinta-aikana violetteja kukkia tuottava siveydenpuu saatetaan sekoittaa kukkien samankaltaisuuden takia syyssyreeniin.
Levinneisyys.
Siveydenpuun levinneisyysalue käsittää Välimeren alueen. Sitä tavataan Pohjois-Afrikassa, Itä- ja Keski-Aasiassa sekä Etelä-Euroopassa.
Käyttö.
Siveydenpuun merkittävin käyttö on lääketieteessä. Sitä on käytetty gynekologisiin ongelmiin jo 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Hippokrates suositteli siveydenpuun marjoja punaviinissä naisten sukuelinten hyvinvointiin vuonna 400 eaa.
Siveydenpuu sopii moniin naisten vaivoihin. Se käy kuukautisvaivojen hoitoon hormonijärjestelmän tasapainottamiseen. Se lievittää myös premenstruaalista oireyhtymää.
Siveydenpuuta on käytetty myös mausteena, esimerkiksi marokkolaisen keittiön ras el hanout -maustesekoituksessa on siveydenpuu yhtenä ainesosana. Lisäksi kasvin kukista tehdään parfyymiä, nuoria oksia käytetään korinvalmistuksessa ja lehdistä, siemenistä sekä juurista saadaan keltaista väriainetta.
Saintvincentinamatsoni

Saintvincentinamatsoni ("Amazona guildingii") on värikäs amatsonien sukuun kuuluva papukaijalintu. Sen aiempi suomenkielinen lajinimi oli stvincentsaarenamatsoni.
Se elää vain Saint Vincentin saarella.
Koko ja ulkonäkö.
Saintvincentinamatsoni kasvaa 40–46 cm pitkäksi. Aikuisilla saintvincentinamatsoneilla on joko keltaisen- ja ruskeankirjava tai vihreä perusvärimuoto, mutta kahta täysin samanväristä lintua ei ole. Vihreässä värimuodossa höyhenet niskasta pyrstön alkuun ovat likaisenvihreitä. Pyrstö on pääosin sininen, mutta siinä on vihreää ja keltaista. Niska on vihreä, ja päässä on valkoinen ja sininen puolikas. Ruskeassa värimuodossa selkä on ruskea, siivet ovat ruskeat, siniset ja oranssit, pyrstön yläosa on sininen ja alaosa keltainen. Niska on vihreä, pää silmien takana on sininen ja silmien edessä oranssi ja keltainen. Nuoret linnut muistuttavat väreiltään aikuisia mutta ovat himmeämpiä.
Esiintyminen.
Saintvincentinamatsonia tavataan vain Saint Vincentilla. Saintvincentinamatsonit elävät pienissä parvissa ennen parittelun alkua.
Elinympäristö.
Saintvincentinamatsoni asuu kosteissa metsissä 350–600 metrin korkeudessa.
Lisääntyminen.
Saintvincentinamatsonit pariutuvat tammi–helmikuussa. Ne pesivät mielellään sopivissa suurissa puissa olevissa pesäkoloissa. Naaras hautoo yksin kahta munaa.
Ravinto.
Saintvincentinamatsonit syövät hedelmiä, siemeniä ja kukkia.
Uhkia.
Saintvincentinamatsoni on kärsinyt suuresti metsästyksestä ja metsien raivauksesta. Aikaisemmin se oli välittömässä vaarassa kuolla sukupuuttoon, mutta vuonna 1998 aloitetun tarhausohjelman avulla sen kanta on nykyään 450–500 yksilöä. Laji on siis ainakin toistaiseksi turvassa.
Edward Cook

Edward Tiffin Cook (27. marraskuuta 1888 Chillicothe, Ohio – 18. lokakuuta 1972 Chillicothe, Ohio) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa yhdessä toisen yhdysvaltalaisen Alfred Gilbertin kanssa olympiaennätyksellä 371. Charles Dvorakin edellinen olympiaennätys parani 21 senttimetriä.
Alfred Gilbert

Alfred Carlton Gilbert () oli yhdysvaltalainen keksijä, yleisurheilija, leluvalmistaja ja liikemies. 
Gilbert opiskeli Pacific Universityssä ja jatkoi opintojaan Yalen yliopistossa. Hän rahoitti urheilulääketieteen opintonsa toimimalla taikurina. Hän oli myös menestyksekäs seiväshyppääjä ja voitti olympiakultaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa yhdessä Edward Cooken kanssa olympiaennätyksellä 371. He paransivat Charles Dvorakin edellistä olympiaennätystä 21 senttimetrillä.
Valmistumisensa jälkeen Gilbert perusti taikurien välineitä valmistavan yrityksen A. C. Gilbert Companyn. Hänet tunnetaan "Erector Set" -nimisen rakennussarjan keksijänä.
Murray Rose

Iain Murray Rose (6. tammikuuta 1939 Nairn, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 15. huhtikuuta 2012 Sydney) oli australialainen uimari. Hän voitti vuosien 1956 ja 1960 kesäolympialaisissa kaikkiaan kuusi mitalia, joista neljä kultaa.. 
Ison-Britannian Skotlannissa syntynyt Rose muutti lapsuudessaan Australiaan, jota hän edusti kilpaurallaan. Hän valmistui Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian yliopistosta (USC). Hän asui Yhdysvalloissa 30 vuotta ja palasi 1990-luvulla Australiaan. Hän työskenteli uintiuran jälkeen menestyksellisesti urheilumarkkinoinnin parissa.
Rose oli yksi Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisten avausseremonian lipunkantajista. Hän kuoli leukemiaan Sydneyssä huhtikuussa 2012.
Erikoisjoukkue

Erikoisjoukkue ("Spooks") on BAFTA-palkintoja kerännyt brittiläinen sarja, jota tuottaa itsenäinen tuotantoyhtiö "Kudos" BBC Onen alaisena. Suomessa sarjaa ovat esittäneet sekä Yle TV2 että MTV3. Sarja keskittyy seuraamaan Britannian tiedusteluyksikkö MI5:n vakoojia ja heidän työtehtäviään. Sarja tunnetaan Amerikassa ja Ranskassa nimellä "MI-5". Kanadassa se tunnettiin alun perin nimellä MI5, mutta kulkee nyt alkuperäisnimellään, Spooks. Britanniassa sarja on ollut erittäin suosittu, niin yleisön kuin kriitikoidenkin keskuudessa.
Tekijät.
Sarjan luojana toimii käsikirjoittaja David Wolstencroft ja sarjassa on vieraillut monia tunnettuja näyttelijöitä, kuten Hugh Laurie, Robert Hardy, Tim McInnerny, Bruce Payne, Ian McDiarmid, Ewen Bremner, Jimi Mistry, Andy Serkis, Andrew Tiernan, Anton Lesser, Anupam Kher, Alexander Siddig ja Anthony Head.
Vaikka sarjassa onkin usein kohtauksia MI5:n päämajasta Thames Housesta, ne kuvattiin todellisuudessa Lontoossa sijaitsevassa Freemasons' Hallissa.
Sarja on tunnettu vaihtuvasta näyttelijäkaartistaan ja siitä, ettei se pelkää tapattaa päähahmojaan.
Roy Saari

Roy Allen Saari (26. helmikuuta 1945 Buffalo – 30. joulukuuta 2008 Mammoth Lakes) oli yhdysvaltalainen, sukujuuriltaan suomalainen uimari. Hän voitti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja saavutti hopeaa 400 metrin sekauinnissa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Myös Pan-Amerikan kisoissa menestynyt Saari pääsi vuonna 1976 uinnin kansainväliseen Hall of Fameen.
Jean Boiteux

Jean Boiteux (20. kesäkuuta 1933 Marseille, Ranska – 11. huhtikuuta 2010) oli ranskalainen uimari. Hän voitti 400 metrin vapaauinnin kultamitalin vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Boiteux'n isä innostui kultamitalista niin paljon, että hyppäsi poikansa maaliintulon jälkeen altaaseen vaatteet päällä onnittelemaan poikaansa. Boiteaux saavutti samoissa kisoissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Boiteux voitti useita mitaleita myös Euroopan-mestaruuskilpailuissa (1950, 1954). Hän kilpaili olympialaisissa myös vuonna 1956.
Boiteux kelpuutettiin uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1982. Hän kuoli 11. huhtikuuta 2010 pudottuaan kotipihansa puusta.
Christina von Saltza

 
Susan Christina ”Chris” von Saltza (s. 3. tammikuuta 1944 San Francisco) on yhdysvaltalainen uimari. 
Saltza voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kolme kultamitalia (400 metrin vapaauinti, 4 × 100 metrin vapaauintiviesti, 4 × 100 metrin sekauintiviesti) ja yhden hopean (100 metrin vapaauinti).
Saltza kelpuutettiin uinnin kansainväliseen Hall of Fameen vuonna 1966.