Kätkytkuolema

Kätkytkuolema merkitsee täysin terveenä pidetyn vauvan selittämätöntä äkkikuolemaa. Se on yleisin imeväisikäisten kuolinsyy Pohjoismaissa. Kätkytkuoleman syytä ei tiedetä, mutta teorioita on lukuisia. Kaikille äkillisesti sairaalan ulkopuolella kuolleille imeväisille tehdään oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus. Jos lapsen kuolinsyy jää tuntemattomaksi, kuolinsyyksi merkitään kätkytkuolema. Ilmiö on ainakin Yhdysvalloissa ja Suomessa harvinaistunut selvästi viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana.
Syy.
Vuonna 2016 julkaistussa australialaisessa tutkimuksessa havaittiin, että kätkytkuoleman kokeneiden vauvojen aivoissa oli tavallista vähemmän oreksiini-hormonia, jonka tehtävänä on auttaa ihmistä heräämään, mikäli hengitys katkeilee unen aikana. Vuonna 2010 JAMAssa julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan kätkytkuolemien syy saattaa olla serotoniinin puute aivoissa. Pieneen ryhmään perustuva tulos näytti, että kuolleiden vauvojen aivorungossa oli vähemmän serotoniinia kuin vertailuryhmässä. Serotoniin synteesiin liittyvää tryptofaanihydroksylaasia (TPH2) oli 20 prosenttia vähemmän. Myöhemmät tulokset ovat vahvistaneet serotoniinivajeen todennäköisesti aiheuttavan kätkytkuolemia, mutta tutkimuksen pienuuden takia tulokset pitää varmistaa lisätutkimuksissa. Serotoniinivajeen ei kuitenkaan yksin uskota aiheuttavan vauvojen kuolemaa, vaan laukaisevaksi tekijäksi tarvittaisiin esimerkiksi nukkuminen vatsallaan.
Australialainen lääkäri Archie Kalokerinos on esittänyt, että C-vitamiinin määrällä olisi merkitystä. Eri tutkimusten mukaan vauvojen rokotuksilla vaihtelevasti joko ei ole tai on erittäin vähän merkitystä kätkytkuoleman kannalta. Muita teorioita ovat muun muassa immuunijärjestelmän häiriöt, aineenvaihduntahäiriöt tai jokin vika sydämen toiminnassa. On havaittu, että kätkytkuoleman uhreilla on esiintynyt tavallista useammin nuhaa tai hengitystietulehduksia. Näiden mahdollisesta yhteydestä kätkytkuolemaan ei kuitenkaan ole tarkempaa tietoa. Lisäksi uskotaan, että kätkytkuolema on tavallista yleisempää erityisten nuorten tai raskauden aikana alkoholia ja heroiinia käyttävien äitien vauvojen kohdalla. Myös alhaisella syntymäpainolla ja odottavan äidin tupakoimisella epäillään olevan osaa kätkytkuolemiin.
Ehkäiseminen ja riskiryhmä.
Koska kätkytkuoleman syytä ei tunneta, sen ehkäiseminen on hyvin vaikeaa. Tilastollisten seikkojen perusteella kuitenkin suositellaan muun muassa vauvan nukuttamista selällään.
Kätkytkuolemaa ei voida ennustaa, mutta tilastollisesti se on hieman harvinaisempaa tytöillä, kylkinukutuksessa ja selällään nukkuneilla imeväisillä. Kätkytkuolemia tapahtuu Suomessa alle 20 vuodessa. Suomessa vauvojen nukutusohjeet muutettiin 1980-luvun lopulla. Uusissa ohjeissa vauvat kehotettiin nukuttamaan selällään toisin kuin vanhoissa ohjeissa, joissa suosittiin vatsallaan nukuttamista. Kätkytkuolemat vähenivät neljännekseen.
Kätkytkuolemia voidaan ehkäistä myös sillä, että lapsi nukkuu samassa huoneessa kuin vanhemmat mutta eri pedissä.
Tyypillisimmin kätkytkuoleman uhreiksi joutuvat vauvat, joiden ikä on noin kahdesta neljään kuukautta. Kätkytkuolema on alle kuukauden ja yli vuoden ikäisillä äärimmäisen harvinainen mutta ei mahdoton kohtalo. Yleensä vauva on unitilassa, kun kätkytkuolema tapahtuu. Kuolema on täysin äkillinen eikä sen uskota aiheuttavan vauvalle tuskia. Kätkytkuoleman kokevan vauvan elvyttämistä pidetään lähes mahdottomana. Vaikka vanhemmat monesti pelkäävät kuoleman ilmettyä syyn olleen tukehtuminen, kyse ei kätkytkuoleman kohdalla ole siitä.
Perinnöllisyys.
Kätkytkuoleman ei tiedetä kulkevan suvuittain. Jos perheen yksi lapsi on joutunut kätkytkuoleman uhriksi, tulevien lasten kätkytkuolemariski ei ole sen suurempi kuin muillakaan.
Vertaistuki.
KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry on perustettu syksyllä 1991.