Behrouz Boochani

Behrouz Boochani () (s. 23. heinäkuuta 1983 Ilam, Iran) on kurditoimittaja, ihmisoikeuksien puolustaja, runoilija ja elokuvatuottaja. Hän on ohjannut yhdessä Arash Kamali Sarvestanin kanssa dokumenttielokuvan "Chauka, Please Tell Us the Time", julkaissut runsaasti artikkeleita eri maiden johtavissa lehdissä Australian Manussaarella olevien pakolaisten kärsimyksistä ja julkaissut kirjan "No Friend But the Mountains: Writing from Manus Prison" (2018). Häntä pidettiin vuodesta 2013 marraskuuhun 2019 saarella olevalla Manuksen vankileirillä.
Boochani on suorittanut Tarbiat Modaresin yliopistossa poliittisen maantieteen ja geopolitiikan maisterintutkinnon. Hän työskenteli freelancetoimittajana iranilaisille sanomalehdille "Kasbokar Weekly", "Qanoon", ja "Etemaad", joissa hän julkaisi artikkeleita, jotka käsittelivät Lähi-idän politiikkaa, vähemmistöoikeuksia ja kurdikulttuurin kriisiä. Hän on perustanut yhdessä muiden kanssa ja toiminut tuottajana kurdinkielisessä aikakauslehdessä "Weryassa". "Weryan" toimitukseen hyökkäsi helmikuussa 2013 islamilainen vallankumouskaarti Pasdaran. Boochani piiloutui kolmeksi kuukaudeksi, ja 23. toukokuuta 2013 hän pakeni Iranista. Hänen yrittäessään toisen kerran päästä meren yli Indonesiasta Australiaan hänet otettiin kiinni, vangittiin Joulusaarelle, ja kuukauden kuluttua elokuussa 2013 hänet siirrettiin Manuksen vankileirille. Hän pääsi pois saarelta marraskuussa 2019 ja sai turistiviisumin Uuteen-Seelantiin voidakseen osallistua kirjallisuustapahtumaan. Hänelle on aiemmin myönnetty turvapaikka Yhdysvaltoihin Australian ja Yhdysvaltojen turvapaikkasopimuksen perusteella, mutta hän pitää pääsyä sinne epävarmana. Turistiviisumin päätyttyäkin hän on jäänyt Uuteen-Seelantiin, ja oletettavasti hän hakee turvapaikkaa.
Manussaarella ollessaan Boochani julkaisi useissa sanomalehdissä artikkeleita, esimerkiksi artikkelit "The Day My Friend Hamid Kehazaei Died" "The Guardianissa" ja "Life on Manus: Island of the Damned" "The Saturday Paperissa". Hän on julkaissut myös runoja, ja hän kertoo tarinansa palkitussa dokumenttielokuvassa "Nowhere Lines: Voices of Manus Island". Boochani on aiheena näytelmässä "Manus", jonka on kirjoittanut näytelmäkirjailija Nazanin Sahamizadeh.
Elokuvan "Chauka, Please Tell Us the Time" Boochani kuvasi puhelimella Manusin vankileirillä. Esittelyn elokuvasta "Chauka, Please Tell Us the Time" on kirjoittanut palkittu kirjailija Arnold Zable. Parlamenttiedustaja Adam Bandt nosti maaliskuussa 2017 Boochanin vaikeudet esille Australian parlamentissa. 
Boochanin muistelmateos "No Friend But the Mountains: Writing from Manus Prison" (alkuteos farsiksi, kääntäjä Omid Tofighian) ilmestyi englanniksi heinäkuussa 2018, julkaisijana Pan Macmillan Australia. Hän kuvaa kirjassa venematkaansa Indonesiasta ja eritystä Manussaarella. Hän limittää tekstiin runomuotoisia muistikuviaan ja rakentaa analyyttisen kehyksen, josta hän käyttää nimitystä Manusin vankilan "kyriarkaalinen järjestelmä" (termin hän on lainannut Elisabeth Schüssler Fiorenzalta). Hän analysoi tarkasti sitä, kuinka vankila toteuttaa järjestelmällisesti kidutusta, jolla vangeilta riistetään inhimillisyys ja ajetaan heidät epätoivoon.
Palkinnot.
Boochani on Index on Censorshipin ilmaisuvapauden palkintoehdokkaana journalismin sarjassa. Hän sai vuonna 2017 Amnesty Internationalin palkinnon Manus-päiväkirjoistaan. Vuonna 2018 hän sai poissaolevana Anna Politkovskajan journalismipalkinnon.
Boochanille myönnettiin vuonna 2019 kaksi Australian merkittävintä kirjallisuuspalkintoa teoksesta "No Friends but the Mountains". Palkinnot ovat The Victorian Premier's -tietokirjapalkinto ja Victorian kirjallisuuspalkinto. Hän ei päässyt vastaanottamaan palkintoja, sillä hän on turvasäilössä odottamassa turvapaikkaa Australiaan.