Herra, kädelläsi

Herra, kädelläsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 517. Sanat virteen on kirjoittanut Anna-Mari Kaskinen ja sävelen Pekka Simojoki. Virsi syntyi kun työpari huomasi sattumalta valmiiksi tehtyjen tekstin ja sävelmän sopivan hyvin yhteen. Virsi on suosittu niin kaste- ja konfirmaatiotilaisuuksissa kuin häissä ja hautajaisissakin.
Historia.
Sanat virteen on kirjoittanut Anna-Mari Kaskinen ja sävelen Pekka Simojoki. Kaskinen ja Simojoki ovat kirjoittaneet yhdessä useita virsiä ja muuta hengellistä musiikkia. "Herra, kädelläsi" oli työparin ensimmäinen yhteinen laulu. Simojoki oli esitellyt uutta melodiaansa Kaskiselle, kun tämä esitteli kirjoittamaansa runoa. Yhdessä he huomasivat niiden yllättäen sopivan hyvin yhteen. Kun Simojoki vielä ehdotti, että kertosäkeeksi tulisi "Minun onneni on olla Jumalaa lähellä" (vrt. ), oli virsi saanut muotonsa. Aluksi virsi päätyi opiskelijailtaan. Vuonna 1981 se laulettiin Kotkassa vietetyn Afrikkalaisen gospelmessun saarnalauluna. Sittemmin se julkaistiin "Nuoren seurakunnan veisukirjassa" vuonna 1985 ennen päätymistään virsikirjaan vuonna 1986. Virren lisääminen virsikirjaan oli varsin toivottua sekä seurakuntien että muiden tahojen palautteissa ja siitä tuli hyvin suosittu.
Alun perin virressä oli vain kolme säkeistöä, joiden teemat ovat asuminen, ilo ja suru. Neljäs säkeistö, joka kertoo kuolemasta, lisättiin virteen jotta sen sanoma kattaisi koko ihmisen elämänkaaren. Neljäs säkeistö laulettiin ensimmäisen kerran Aaro Hellaakosken lesken Lempi Hellaakosken, joka oli Kaskinen vuokraemäntä, hautajaisissa vuoden 1984 kesällä. Virsikirjaan ensimmäisen säkeistön "Se on turvallisin käsi päällä maan" lyheni virsikirjavaliokunnan aloitteesta muotoon "turvallisin käsi päällä maan". Kirkolliskokous oli jo ehtinyt hyväksyä virren alkuperäiset sanat, ja virsikirjavaliokunnan olisi pitänyt yksilöidä tekemänsä muutos asianmukaisella tavalla. Näin ei kuitenkaan käynyt. Valiokunnan "unohduksesta" huolimatta virsi on virsikirjassa sen ehdottamilla sanoilla.
Virsi kirjoitettiin alun perinkin juuri nuortenvirreksi, ja sellaiseksi se on luokiteltu myös virsikirjassa. Virren kantava voima ovatkin nuoren ihmisen ajatukset elämästä ja uskosta. Ihmiselämän nähdään olevan Jumalan antamalla perustalla, Jumalan kämmenellä. Koko elämä eletään Jumalan silmien alla ja Jumalalta saadaan kaikki elämässä. Kovin monitulkintaiseksi virttä ei voi kutsua. Anna-Mari Kaskinen on kutsunut sitä "eräänlaiseksi uskontunnustukseksi".
Teologian opiskelijoiden keskuudessa tehdyn kyselytutkimuksen mukaan se on teologien suosituin virsi. Virren sanat sopivat moneen tilanteeseen ja sitä lauletaan niin kaste- kuin konfirmaatiotilaisuuksissakin sekä häissä ja hautajaisissa. Kanttoreille tehdyssä kyselytutkimuksessa se osoittautui siunaustilaisuuksien viidenneksi käytetyimmäksi alkuvirreksi. Muulla kuin alkuvirren paikalla se oli seitsemänneksi suosituin. Ruotsalainen "Kyrkans Tidning" -lehti teki vuonna 2018 tutkimuksen virsien käytöstä kirkollisissa toimituksissa. Kyselyyn vastasi 1500 pappia ja kirkkomuusikkoa. Vastaajista monet vastasivat että "Herra, kädelläsi" -virsi kuului Ruotsin kirkon virsikirjan ”kätkettyihin aarteisiin”, ja se oli toiseksi suosituin virsistä, joita vastaajien mukaan tulisi käyttää useammin.
Suomen ruotsinkieliseessä virsikirjassa virsi on Per Harlingin kääntämänä numerolla 914: "". Sama versio on myös Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa numerolla 769. Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi on niin suomen- kuin ruotsinkielisenä numerolla 738. Tanskankielinen käännös "Gud, i dine hænder er det godt at bo" on virsirunoilija Holger Lissnerin tekemä. Saksaksi virren on kääntänyt nimellä "". Se löytyy laulukirjasta "Durch Hohes und Tiefes" (numerolla 307) ja kokoelmasta "Ich sing dir mein Lied". Jälkimmäinen sisältää myös Harlingin tekemät englanninkieliset sanat. Saksankielinen käännös on käytössä ainakin Saksan suomalaisissa seurakunnissa. Lisäksi virsi on käännetty ainakin espanjaksi (") ja portugaliksi (").