tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kivikko (Kemi)

Kivikko on yksi Kemin kaupunginosista. Kivikko sijaitsee pääosin Perämerentien itäpuolella ja kaupungin keskustan pohjoispuolella.
Kivikko on pääosin omakotitaloaluetta. Kivikankaan pienalueella sijaitsee Lapin ammattikorkeakoulun tekniikan yksikkö ja sinne on ryhmittynyt uuden teknologian yrityksistä muodostunut keskittymä. Suuri osa alueen työpaikoista on keskittynyt juuri Kivikankaalle.
Słupsk

Słupsk () on kaupunki Pommerin voivodikunnassa Luoteis-Puolassa, 18 km Itämeren rannikolta sisämaahan. Kaupungin asukasluku oli 93 206 vuonna 2015. Kaupunki on syntynyt keskiajalla ja ollut pitkään saksalaisten asuttama. Nykyisin Słupsk on Pommerin teollisuuden keskus. Siellä tuotetaan maatalouskoneita, huonekaluja, kenkiä ja kosmetiikkaa. Se on Vantaan ja Arkangelin ystävyyskaupunki.
Sosnowiec

Sosnowiec () on kaupunki Etelä-Puolassa, Katowicen naapurissa. Vuonna 2010 siellä oli 218 422 asukasta. Sosnowiec on perinteinen kaivoskaupunki jossa on ollut raskasta teollisuutta, mutta viime vuosikymmeninä se on kehittänyt kaupan ja palvelualan työpaikkoja. Kaupungissa toimii Sleesian yliopisto, teknillinen korkeakoulu ja lääketieteellinen yliopisto.
Herttua Siniparran linna

Herttua Siniparran linna ("A kékszakállú herceg vára") on Béla Bartókin vuonna 1911 säveltämä Siniparta-satuun perustuva ooppera, johon libreton on kirjoittanut Béla Balázs. Teos esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1918.
Synopsis.
Näyttämö esittää herttua Siniparran linnan salia, johon ulkoa johtaa pieni rautaovi. Linna on ikkunaton ja pimeä. Siniparta johdattaa Juditin rautaoven kautta saliin. Judit on jättänyt vanhempansa, veljensä ja sulhasensa seuratakseen Sinipartaa ja tullakseen hänen vaimokseen. Herttua kysyy, haluaako Judit jäädä hänen luokseen, ja tämä vastaa hänen vuokseen jo jättäneen kotinsa. Siniparta painaa hänet rintaansa vasten, rautainen ovi sulkeutuu heidän takanaan. Judit pyytää Sinipartaa esittelemään hänelle linnaansa. 
Judit huomaa salin seinässä seitsemän mustaa ovea. Hän koputtaa ensimmäiseen ja kuulee vastaukseksi valittavan huokauksen. Siniparran antamalla avaimella Judit avaa oven, josta tulvii huoneeseen punainen valovirta. Ovi johdattaa kidutuskammioon, jonka seinät ovat verestä punaiset. Judit haluaa avata muutkin ovet. Toisen takana on asehuone julmine sotavarusteineen, jotka loistavat kellanpunaisessa valossa. Kolmas ovi kätkee aarrekammion loistavine kruunuineen, koruineen ja jalokivineen, jotka hehkuva kultaista valoa. Neljäs avautuu sinihohtoiseen puutarhaan, ja viidennen oven takana on Siniparran koko valtakunta niittyineen, metsineen ja vuorineen kimmeltävän auringonvalon loisteessa. Joka huoneessa Judit on nähnyt myös verta. Hän tahtoo herttuan varoituksista huolimatta avata myös kaksi viimeistä ovea. Kuudennen oven avautuessa valoisa sali peittyy varjoihin. Judit näkee tyynen järvenpinnan, joka on muodostunut kyynelistä. 
Judit painautuu Siniparran rintaa vasten, ja tämä suutelee häntä pitkään. Judit kysyy, montako naista Siniparta on rakastanut ennen häntä. Kun tämä ei vastaa, Judit pyytää seitsemännen oven avainta aavistaen, että se kätkee taakseen Siniparran aikaisemmat murhatut vaimot. Oven avautuessa kuun hopeisessa valossa sisään astuu kolme kaunista, kalpeaa naista, jokaisella yllään kruunu, viitta ja loistavat korut. Ensimmäisen Siniparta kertoo kohdanneensa elämänsä aamussa, toisen keskipäivässä ja kolmannen illassa. 
Juditin, vaimoista kauneimman, Siniparta kohtasi elämänsä yössä, ja hänen jälkeensä ei ole muuta kuin ikuinen yö. Siniparta astuu kolmannelle ovelle, ottaa sieltä kruunun, viitan ja kaulakorun ja pukee Juditin yön kuningattareksi. He katsovat toisiaan pitkään. Sitten Judit kääntyy hitaasti ja seuraa aikaisempia vaimoja seitsemännen oven taakse, joka sulkeutuu hänen jälkeensä. Yö kattaa linnansalin, jonka pimeyteen Siniparta häviää.
Jarabe de Palo

Jarabe de Palo oli vuonna 1995 perustettu espanjalainen rockyhtye, jonka keulahahmona Pau Donés toimi kuolemaansa asti (9.7.2020).
Historia.
Aragoniassa syntynyt ja Barcelonassa lapsuutensa viettänyt Pau Donés soitti ja lauloi useammassa yhtyeessä, esimerkiksi "J.&amp; Co.Band" ja "Dentaduras Postizas" ennen kuin perusti nykyisen "Jarabe de Palo" -yhtyeensä.
Jarabe de Palo, saavutukset ja yhteistyö.
Jarabe de Palo on voittanut useita palkintoja, esimerkiksi Premios de la Música ja Premio Ondas. Sen lisäksi yhtye on ollut Grammy-palkintoehdokkaana. Yhteistyötä yhtye on tehnyt esimerkiksi Celia Cruzin, La Vieja Trova Santiagueran, Antonio Vegan ja Vico C:n kanssa. Pau on tehnyt levyn Peretin kunniaksi, säveltänyt joitakin Ricky Martinin kappaleita ja esiintynyt videoclipissä Alanis Morissetten kanssa.
City Airline

City Airline oli ruotsalainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Göteborgissa. Yhtiö oli perustettu vuonna 1997, mutta se aloitti toimintansa vasta 10. syyskuuta 2001.
Huhtikuussa 2011 ilmoitettiin, että City Airline siirtyy toisen ruotsalaisen lentoyhtiön Skywaysin omistukseen. 29. marraskuuta 2011 lähtien City Airline operoi kaikki lentonsa Skywaysin nimellä. Skyways ja City Airline hakeutuivat konkurssiin toukokuussa 2012.
Laivasto.
Heinäkuussa 2011:
Sumy

Sumy () on Psel-joen rannalla Koillis-Ukrainassa sijaitseva kaupunki ja samalla Sumyn alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin läpi virtaa Dneprin sivuhaara Psel. Vuoden 2013 alussa asukasluku oli 269 177.
Historia.
Sumy perustettiin 1652 vuoden paikkeilla kasakoiden linnoitukseksi tarkoituksena suojella Slobodaa Krimin tataareilta. Kun Sumyn alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan, kaupungista tuli tärkeä taloudellinen keskus. Kaupunki kärsi pahoista vaurioista toisen maailmansodan aikana Saksan miehittäessä Ukrainaa ja sodan päätyttyä Sumy rakennettiin uudelleen.
Korkeakouluopetusta antavat muun muassa Sumyn valtionyliopisto, Sumyn kasvatustieteellinen valtionyliopisto, Ukrainan pankkiakatemia ja Sumyn kansallinen maataloustieteellinen yliopisto. 
Saksalainen Cellen kaupunki on ollut vuodesta 1990 Sumyn ystävyyskaupunki.
24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökätessä Ukrainaan, Sumy joutui Venäjän joukkojen hyökkäyksen kohteeksi. Seuraavana päivänä Venäjä valtasi Sumyn.
JHT Kalajoki

JHT on kalajokinen jääkiekkoseura. Se on perustettu vuonna 1992. JHT on lyhenne sanoista Junkkarit Hockey Team ja se onkin peruja vuonna 1930 perustetusta Kalajoen Junkkareista.
Historia.
Sen edustusjoukkue pelaa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Suomi-sarjassa. Kausi 2006-2007 oli kalajokisille neljäs Suomi-sarjassa. Seura sijoittui Pohjoislohkon kahdeksanneksi eli kolmanneksi viimeiseksi. Joukkue keräsi kauden aikana yhteensä 34 pistettä. Joukkueessa oli kuitenkin hyviä tehomiehiä ja JHT:llä olikin kolme miestä pistepörssin kuuden parhaan joukossa. Näistä parhaimpana Sami Markkanen kolmantena. Aikaisemmin seura on pelannut Suomi-sarjaa kausilla 1999-2002. Kaudella 2001-2002 seura JHT sijoittui Pohjoislohkon seitsemänneksi eli viimeistä edelliseksi. Joukkue sai tällä kaudella 16 pistettä. Kaudella 2001-2002 se sijoitui kuitenkin lohkonsa viimeiseksi kerättyään 19 pistettä ja joutui karsintasarjaan. Siinäkin se jäi viimeistä edelliseksi ja putosi näin Suomi-sarjasta.
Kaudet 1992-1996 seura pelasi vanhaa I-divisioonaa, joka oli Suomen toiseksi korkein sarjataso. I-divisioonassa se Junkkarit sijoittui ensimmäisellä kaudellaan viidenneksi. kaksi seuraavaa kautta sijoitus oli kymmenes. Toistaiseksi viimeisellä kaudellaan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla seura sijoittui sijalle 16. Lopun aikaansa eli kymmenisen kautta seura on pelannut II-divisioonassa.
Kaudella 1992-1993 seuran ykköskentällinen, hyökkääjät Kari Jalonen, Tony Arima, Jan Jasko, puolustajat Tapio Levo ja Robert Pukalovic herätti vastustajissa kauhunsekaisia tunteita. Kentällisen olisi voinut laittaa jäälle hyvällä menestyksellä mitä tahansa SM-liigajoukkuettakin vastaan. Maalivahtina pelasi mittavan uran SM-liigassa (TPS, Ässät ja HPK) tehnyt Kari Rosenberg. Myöhemmillä 1-divisioonakausilla seura teki yhteistyötä mm. KalPan kanssa ja pelaajavaihdon myötä JHT:ssa pelasivat mm. Jussi Tarvainen, Jermu Pisto ja Dmitri Zinin.
Junkkareissa vieraili myös kokenut SM-liigapelaaja Kari Kanervo sekä nuorten MM-kisoissa vuonna 1995 Suomea edustanut Mikko Helisten sekä SM-liigassa usealla kaudella pelanneet Markku Takala ja Pasi Nielikäinen.
Myös sittemmin Tapparaa SM-liigassa edustanut maalivahti Tommi Hietala pelasi vuoden Kalajoella.
Maineikkaita pelaajia.
 Lisäksi kaksi muuta pelaajaa on varattu NHL:aan.
Shawn Levy

Shawn Levy (s. 1967 Montreal, Quebec) on kanadalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä, joka on esiintynyt useissa rooleissa televisiossa sekä cameorooleissa ohjaamissaan elokuvissa. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa "Big Fat Liar – valehtelija" (2002), "Just Married" (2003), "Villi tusina" (2003), "Vaaleanpunainen pantteri" (2006), "Night at the Museum 2" (2009), "Free Guy" (2021), "The Adam Project" (2022), "Deadpool &amp; Wolverine" (2024) ja "" (2027). Hän on myös ohjannut useita televisio-ohjelmia kuten "Stranger Things" (2016–), jota hän on myös tuottanut.
Flinch

Flinch on viisihenkinen tamperelainen yhtye, joka on perustettu alkuvuodesta 2003. Alkujaan yhtye toimi kokoonpanolla Ville Liimatainen (laulu), Mikko Häkkilä (kitara), Tuukka Hänninen (basso), Olli Laukkanen (kitara) ja Juuso Valkeala (rummut). Keväällä 2007 muut jäsenet erosivat yhtyeestä, ja Liimatainen jatkoi Flinch-nimisellä yhtyeellä. Patentti- ja rekisterihallituksen mukaan kuitenkin oikeuden Flinch-nimeen omistavat Mice, Hänninen ja Valkeala. Yhtyeen jäsenet ovat nykyään Ville Liimatainen (laulu), Jaakko (kitara), Haiwe (kitara), Tommi (basso) ja Oskari (rummut). Levy ilmestyi alkuvuodesta 2008. Liimataisen isoveli Jonne Aaron on Negative-yhtyeen laulaja ja on ollut tuottamassa veljensä uutta levyä.
Wolfmother

Wolfmother on australialainen rockyhtye Sydneystä. Sen jäseniä ovat Andrew Stockdale (laulu ja kitara), Ian Peres (basso ja koskettimet), Aidan Nemeth (kitara) ja Will Rockwell-Scott (rummut). Yhtyeen soittama musiikki on saanut vaikutteita muun muassa Blue Cheeriltä, Jimi Hendrixiltä, Black Sabbathilta ja Led Zeppeliniltä. Singlejä yhtye on julkaissut kahdeksan, EP:tä kaksi ja kaksi albumia, joista debyytti nousi Australiassa myyntilistojen kolmoseksi vuonna 2005. Tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Woman”, ”White Unicorn”, ”Dimension” ja ”Joker &amp; the Thief”.
Vuonna 2008 Chris Ross (basso ja koskettimet) ja Myles Heskett (rummut) erosivat yhtyeestä jättäen Stockdalen ainoaksi jäseneksi. Lyhyen hiljaiselon jälkeen Stockdale kokosi ympärilleen uuden kokoonpanon, johon kuuluivat muusikot Ian Peres, Aidan Nemeth ja Dave Atkins ja Stockdale itse. Samalla yhtyeen jäsenten lukumäärä kasvoi yhdellä. Vuonna 2009 yhtye äänitti uuden albumin nimeltä "Cosmic Egg".
Will Rockwell-Scott korvasi Atkinsin Wolfmotherin rumpalina huhtikuussa 2010.
Vuonna 2011 yhtye ilmoitti ryhtyvänsä tekemään kolmatta albumia.
Lääketieteen tautiluokitus

Lääketieteen tautiluokitus on kansallinen ja kansainvälinen sopimus tautien nimeämisestä ja luokittelusta. Nykyisin sitä ylläpitää maailmanlaajuisesti Maailman terveysjärjestö WHO ja Suomessa STAKES lääkintöhallituksen loputtua. Pohjoismaat koordinoivat sanastoa ja käytäntöjä myös keskenään. 
Tauteja alettiin luokitella luonnontieteellisen tutkimuksen luokitellessa muitakin eliöitä 1500-luvulta alkaen. Ranskalainen lääkäri ja Carl von Linnén pitkäaikainen kirjeenvaihtotoveri François Boissier de Sauvages de Lacroix julkaisi vuonna 1768 teoksen "Nosologia methodica", jossa sairaudet jaettiin kymmeneen luokkaan, 295 sukuun ja 2 400 lajiin. Suomessa Johan Haartman julkaisi tautiluokituksensa "Sciagraphia morborum" vuosina 1779–1781.
Nykyinen kansainvälinen tautiluokitus periytyy kuitenkin hallinnollisista lähtökohdista: tilastotieteilijöiden 1800-luvun puolivälissä kuolinsyiden tilastoimiseen kehitettämistä luetteloista. Ensimmäinen kansainvälinen kuolinsyyluettelo "International List of Causes of Death" (ICD) vuodelta 1893 sisälsi 161 nimikekoodia. Sen jälkeen luetteloa tarkistettiin noin kymmenen vuoden välein. 1930- ja 1940-luvulla todettiin, että tarvitaan luokitteluperuste myös muita kuin kuolemaan johtaneita tauteja varten. Maailman terveysjärjestö WHO vahvisti vuonna 1948 ensimmäisen tällaisen luokittelun, "International Classification of Diseases, Injuries and Causes of Death" (ICD-6), jossa oli jo 952 nimikettä. Vuonna 1975 luetteloa ja sen rakennetta uudistettiin erikoisasiantuntijoiden vaatimuksesta paljon, ja uudessa luettelossa (ICD-9) oli 6 701 nimikettä. Vuonna 1996 valmistui suomenkielinen versio WHO:n vuonna 1989 vahvistamasta tautiluokituksesta ICD-10, jossa nimikekoodeja on 12 420. 
Ajantasaistettu uusi versio, ICD-11 on laadittu kansainvälisenä yhteistyönä ja tulossa käyttöön ympäri maailman. Koodisto on aiempaa laajempi (noin 17 000 diagnostista nimikettä), julkaistu sähköisesti esimerkiksi englanniksi (2022) ja espanjaksi, ja poikkeaa rakenteeltaan ICD-10-versiosta. Suomessa uuden luokituksen käyttöönottoa valmistellaan (2023–2026). Suomen- ja ruotsinkielinen ICD-11 pyritään ottamaan operatiiviseen käyttöön kesäkuussa 2028.
Sana (lehti)

Sana on Kansan Raamattuseuran lehti, joka perustettiin 1945 Kansan Raamattuseuran syntyyn vaikuttaneen Frank Mangsin ehdotettua kristillisen kuva- ja aikakauslehden perustamista. Sen pitkäaikainen päätoimittaja on ollut Mauri Tiilikainen, joka oli päätoimittajana kahteen otteeseen, vuosina 1955–1964 ja 1966–1971. "Sana"-lehden päätoimittajana on toiminut vuodesta 2022 alkaen Ilkka Enkenberg.
Tabloid-lehtenä viikoittain ilmestynyt "Sana" muuttui vuoden 2021 alusta 60-sivuiseksi aikakauslehdeksi, joka ilmestyy kahdesti kuussa. 
Päätoimittajat ja vastuuhenkilöt.
Päätoimittajat eivät ennen 1980-lukua olleet lehden toimituksellisessa työssä juurikaan mukana; esimerkiksi ensimmäinen päätoimittaja Lennart Pinomaa kirjoitti käytännössä vain pääkirjoituksia. Mauri Tiilikaisen ja Veli-Pekka Toiviaisen aikoihin (1954–1987) oli käytössä malli jossa Kansan Raamattuseuran toiminnanjohtaja oli vastaava päätoimittaja mutta lehden teosta vastasi toimitussihteeri ja muu toimitus.
The Meters

The Meters on yhdysvaltalainen funk-yhtye New Orleansista.
Yhtye perustettiin vuonna 1965. Keskeiset jäsenet olivat kosketinsoittaja ja vokalisti Arthur 'Art' Neville, kitaristi Leo Nocentelli, basisti George Porter Jr. sekä rumpali Joseph 'Zig' Modeliste. Tunnetuimpia The Metersin levyjä ovat 1969 ilmestynyt instrumentaalilevy "Look-Ka Py Py", jossa luodaan tietä 1970-luvun funkille, sekä Nevillen (ja taustalaulajien) laulua sisältävä "Rejuvenation" (1974), joka edustaa täyspainoista 1970-luvun funkia. Muista levyistä debyyttilevy sekä "Fire on the Bayou" (1975) ovat pidetyimmästä päästä. The Meters teki myös työtä eri artistien, kuten Paul McCartneyn, studioyhtyeenä. Yhtye ei koskaan saanut suurta suosiota, mutta on silti edelleen hyvin arvostettu. Yhtyeen musiikkia, etenkin rumpali Zig Modelisten komppeja, on myöhemmin samplattu ahkerasti hip hop -levyille.
Koillismaa (Norja)

Koillismaa () on Norjalle kuuluvan Huippuvuorten saariryhmän toiseksi suurin saari. Nimensä mukaisesti se sijaitsee pääsaaresta Länsimaasta koilliseen. Se on lähes kokonaan jäätikön peitossa; jäättömät osat ovat peurojen asuttamaa tundraa. Rannikoilla elää myös mursuja. Saaren suurin jäätikkö Austfonna on maailman kolmanneksi suurin ja Euroopan suurin jäätikkö, se on paksuimmalta kohdaltaan 560 metriä paksu ja ympärysmitaltaan 200 kilometriä. Koillismaa pinta-ala on 14600,03 neliökilometriä. Saari on asumaton.
Cameo (yhtye)

Cameo oli 1970- ja 1980-luvuilla pinnalla ollut afroamerikkalainen yhtye, joka teki 1970-luvun lopulla funkia ja 1980-luvulla funk-vaikutteista R&amp;B:tä.
Cameo muistetaan parhaiten 1980-luvun R&amp;B-hittikappaleista, joista tunnetuin on listojen kärkeen noussut ”Word Up!” vuodelta 1986. Kappaleesta ovat tehneet cover-kappaleen muun muassa Gun, Korn ja Melanie B. 1970-luvun funk-levyistä voidaan mainita esimerkiksi "Cardiac Arrest" (1977), jonka tunnetuin kappale on ”Rigor Mortis”. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Larry Blackmon.
The Headhunters

The Headhunters on 1970-luvulla aloittanut R&amp;B-yhtye, joka sai nimensä Herbie Hancockin levyn "Head Hunters" (1973) mukaan. 
The Headhuntersissa soittavat multipuhaltaja Bennie Maupin, lyömäsoittaja Bill Summers ja basisti Paul Jackson, jotka olivat Hancockin "Head Hunters" -levyllä. Rumpalina on Mike Clarke ja kitaristina on Melvin Ragin, joka tunnetaan myös nimellä Wah-Wah Watson.
Arvostetuin The Headhunters -nimellä tehty levy on "Survival of the Fittest", joka ilmestyi vuonna 1975. Se kuuluu jazz-funk-tyylin tunnetuimpiin julkaisuihin jatkaen Hancockin aiempien "Head Hunters" ja "Thrust"-levyjen tiellä. Paul Jackson laulaa taustalaulajien kanssa levyn ensimmäisessä kappaleessa ”God Make Me Funky” (jota on samplattu esimerkiksi The Fugeesin hitissä ”Ready or Not”). Levyn muut kappaleet ovat sen sijaan sävyltään Hancockin aiempia levyjä vapaamuotoisempia, ja niissä on pitkiä Maupinin sooloja sekä intensiivisiä afrikkalaisvaikutteisia Summersin ja Clarken luomia rytmejä. Summers vie levyllä etnisten lyömäsoittimien käytön vielä Hancockin jazz-funklevyjä pidemmälle.
Yhtye koottiin 1990-luvulla uudelleen ja vuonna 1998 se äänitti levyn "Return of the Headhunters!"
Earth, Wind &amp; Fire

Earth, Wind &amp; Fire on 1970-luvulla suosionsa huipulla ollut yhdysvaltalainen R&amp;B-yhtye. Earth, Wind &amp; Fire on yksi historian menestyneimmistä yhtyeistä. Sen albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa kappaletta.
Yhtyeen musiikissa näkyvät 1970-luvun R&amp;B:n elementit, soul, funk ja disko.
Yhtyeen ensimmäinen vuonna 1971 julkaistu albumi, yhtyeen itsensä mukaan nimetty "Earth, Wind &amp; Fire", on sen arvostetuimpia julkaisuja. Levy edustaa tyyliltään Sly Stone -vaikutteista, mutta vahvempaan torvisektioon perustuvaa funkia. Ensilevy ei kuitenkaan vielä menestynyt erityisen hyvin kaupallisesti. 
Uusia albumeja ilmestyi joka vuosi, ja erityisesti vuoden 1975 levyä "That's the Way of the World" on pidetty yhtenä yhtyeen uran kohokohdista. Siinä soundit ovat jo debyyttilevyä selvästi pehmeämmät ja levystä noin puolet on balladimateriaalia. Levystä "I Am" (1979) alkaen yhtye on voimakkaasti jo diskon puolella.
Tunnetuimpia listoilla menestyneitä kappaleita yhtyeeltä ovat esimerkiksi ”Shining Star”, ”September”, ”Let's Groove”, ”Fantasy”, ”Boogie Wonderland”, ”Sing a Song”, ”That's the Way of the World” ja ”After the Love Has Gone”. Yhtyeen funkhitteihin kuuluvat esimerkiksi ”Mighty, Mighty”, ”Getaway”, ”Saturday Night”, ”Jupiter” ja ”Serpentine Fire”.
Gustaf Lorentz Sommelius

Gustaf Lorentz Sommelius (19. lokakuuta 1811 Blekinge, Ruotsi – 5. kesäkuuta 1848 Dybbøl, Tanska) oli ruotsalainen runoilija ja Ruotsin armeijan luutnantti.
Sommelius oli lahjakas lyyrillinen runoilija. Hän oli luonteeltaan kiivas ja intohimoisen luomisvoimainen, "byronilainen", joka mielellään käsitteli aiheitaan epäharmonisesti ja vapaamuotoisesti. Hän oli romantikko ja 1800-luvun alkupuolen skandinavististen aatteiden intomielinen kannattaja.
Sommelius vapaaehtoisena Tanskan armeijassa.
Ensimmäisen Saksan–Tanskan sodan sytyttyä Sommelius ilmoittautui 30. toukokuuta monen muun ruotsalaisen tavoin vapaaehtoisena Tanskan armeijan palvelukseen. Kesäkuun 4. hän ilmoittautui 5. rykmenttiin Alsin kylässä. Seuraavana päivänä rykmentti joutui kovaan taisteluun Dybbölin lähistöllä. Kun joukkojen olisi tullut edetä, ne suojautuivat. Sommelius nousi vallin päälle ja komensi: "Eteenpäin - Hurr..." Silloin vihollisen kuula lävisti hänen kaulansa kesken hurraahuudon. Kesäkuun 8. hänet haudattiin Augustenborgin kirkon hautuumaalle. 
Sommeliuksen hautakivessä lukee: 
"Svensk af Födsel faldt han for Danmark".
Paikalle, jossa Sommeliuksen kaatui, pystytettiin vuonna 1926 muistokivi. Siinä lukee: "Her faldt svensk frivillig prmlt. G. L. Sommelius ved 5. bataillon d. 5.6.1848."
Sommelius oli itse romantiikan runouden hengen mukainen sankari, joka kuoli ihanteidensa vuoksi. Hän nousi suureen maineeseen, joskin hänen runoutensa ei ehkä yllä korkeimmalle tasolle.
Sommeliuksen ainoa tytär, "Mathilda Christina", jäi orvoksi, muutti Suomeen ja meni myöhemmin naimisiin suomalaisen tuomarin, Walfrid Waldenin kanssa. G. L. Sommelius oli kenraali Rudolf Waldenin äidinisä.
Julkaisuja.
Sommelius julkaisi teokset salanimillä "Beppo" ja "doktor Dulcamara". Nimimerkit on otettu lordi Byronin runosta "Beppo" ja Gaetano Donizettin oopperasta "Lemmenjuoma".
Jääkiekon Continental Cup

Continental Cup on kansainvälinen jääkiekkoturnaus eurooppalaisille seurajoukkueille. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1997, kun Euroopan Cup lopetettiin. Se oli tarkoitettu joukkueille sellaisista maista, joilla ei ollut edustusta European Hockey Leaguessa. Maiden jääkiekkoliitot valitsivat osallistuvat joukkueet. Lopputurnaus on pelattu vuosina 2005–2007 Unkarin Székesfehérvárissa, mutta vuonna 2008 se pelattiin Riiassa. Vuoden 2009 loppuottelut pelattiin Ranskan Rouenissa.
Suomalaisjoukkueet.
Suomalaisjoukkueita turnaukseen on osallistunut kolme. Tampereen Ilves osallistui heti ensimmäisellä kaudella, jolloin lopputurnaus pelattiinkin Tampereella. Ilves saavutti tuolloin pronssia. Pistepörssin voitti Ilveksen Vesa Viitakoski tehopistein 6 + 0 = 6. Jokerit osallistui turnaukseen kaudella 2002–2003, jolloin se voitti koko kilpailun. Samalla pistepörssin voitti Jokereiden Jukka Voutilainen tehopistein 4 + 1 = 5. Kaiken kaikkiaan suomalaiset sijoittuivat tuolloin pistepörssin neljälle ensimmäiselle sijalle. Jukurit on osallistunut turnaukseen kolmesti ja ollut parhaimmillaan neljäs. Kaudella 2006–2007 Ilves oli jälleen mukana ja saavutti pronssia.
Sijoitukset
Suomalaisvoittajat.
2001
2002
2003
2008
2011
2012
2013
2014
2016
2017
Spagetti

Spagetti on pitkulaista, ohutta pastaa. Sen nimi juontuu italian kielen sanasta "spaghetto", joka merkitsee ohutta nauhanpätkää. Pitkää reikäpastaa kutsutaan myös bucatini- ja zitonepastaksi. Italialainen spagetti valmistetaan yleensä durumvehnästä, mutta sitä voi tehdä muistakin viljalajeista, kuten riisistä, kaura- ja ruissekoituksista sekä täysjyvävehnästä. Länsimaissa spagetti on yksi suosituimmista pastan muodoista; Suomessakin se on hyvin suosittu ruokalaji. Spagettia käytetään ennen kaikkea kastikkeiden lisukkeena, mutta sitä voi käyttää myös makaronilaatikkoon ja paistoksiin. Knorrin vuonna 2010 teettämän kyselyn mukaan spagetti ja jauhelihakastike on suomalaisten suosituin arkiruoka.
Aprillipäivänä 1957 BBC kehitti Spagettipuu-aprillipilan, jossa kerrottiin sveitsiläisten kasvattavan spagettia puussa.
Keltaiset kasvot

Keltaiset kasvot (engl. "The Adventure of the Yellow Face") on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäistä kertaa "Strand Magazine" -lehdessä helmikuussa 1893 ja sen kuvitti Sidney Paget. 1894 se ilmestyi novellikokoelmassa "The Memoirs of Sherlock Holmes". Ensimmäinen suomennos ”Keltainen naama” ilmestyi jo 1898 Pohjalainen-sanomalehdessä.
"Keltaiset kasvot" on yksi harvoja Holmes-tarinoita, jossa Holmes on ollut väärässä. Novellin lopussa Holmes sanookin Watsonille:
”Watson”, sanoi hän, ”jos joskus huomaat että olen saamaisillani liian paljon itseluottamusta ja annan liian vähän arvoa tarpeellisille tutkimuksille, niin kuiskaa korvaani sana ”Norbury”, ja minä olen oleva sinulle hyvin kiitollinen.”
Juoni.
Tarina on harvoja, joissa Sherlock Holmes osittain epäonnistuu. Tarinassa "Keltaiset Kasvot" Holmes tekee väärän johtopäätelmän, vaikkakaan se ei vaikuta ratkaisevasti loppuratkaisuun. Tarinassa erään maaseudulla asuvan miehen naapuriin muuttaa outo perhe, joka vaikuttaa hyvin epäkohteliaalta. Talon ikkunassa mies myös näkee oudot keltaiset kasvot, jotka selvästi kuuluvat ihmiselle, mutteivät näytä ihmisen kasvoilta. Mies alkaa kummeksua, kun hänen vaimonsa alkaa käydä talossa ja kääntyy Sherlock Holmesin puoleen. Holmes päättelee annettujen faktojen perusteella, että talossa asuu vaimon ensimmäinen mies, joka kiristää vaimoa jollain tiedolla. Holmes, mies ja tohtori Watson tunkeutuvat taloon vaimon ollessa siellä ja menevät yläkertaan. Selviää, että talossa asuu vaimon vanha palvelija ja tämän ensimmäisestä avioliitosta syntynyt musta lapsi, joka käyttää keltaista naamiota salatakseen ihonvärinsä naapureilta. Vaimo pelkäsi miehensä hylkäävän tämän ja lapsen, mutta mies otti lapsen syliinsä ja otti tämän samalla perheenjäsenekseen. 
Sovitukset.
Maurice Elvey ohjasi brittiläisen mykkäelokuvaversion "The Yellow Face" 1921. Käsikirjoituksen teki William J. Elliot. Pääosissa olivat Eille Norwood Sherlock Holmesina ja Hubert Willis tohtori Watsonina. Elokuva on kadonnut.
Shannonin lentoasema

Shannonin lentoasema (, ) on Irlannin tasavallan toiseksi vilkkain lentoasema ja koko Irlannin saaren kolmanneksi vilkkain. Shannon sijaitsee Claren kreivikunnassa Irlannin länsipuolella. Useimmin Shannonista lennetään mannertenvälisiä ja Britannian lentoja.
Punatukkaisten säätiö

 
Punatukkaisten säätiö, myös nimillä Punapäiden yhdistys ja Punatukkaisten yhdistys ("The Red-Headed League") on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäistä kertaa Strand Magazine -lehdessä elokuussa 1891, jossa kuvitus on Sidney Pagetin. 
Juoni.
Tarina kertoo punatukkaisesta miehestä, joka sai kuulla järjestöstä nimeltä "Punatukkaisten säätiö" apulaiseltaan. Säätiö on suunnattu punatukkaisille, työnä on vain jäljentää Encyclopedia Britannicaa ja palkka on neljä puntaa viikossa. Mies menee ilmoittautumaan jäseneksi ja pääseekin mukaan järjestöön, kunnes eräänä päivänä hänen työhuoneensa oveen on jätetty lappu, jossa kerrotaan säätiön lakkauttamisesta. Mies kääntyy Sherlock Holmesin puoleen, joka saa selville, että koko järjestö oli pelkkää huijausta, jotta miehen kaupasta voitaisiin kaivaa tunneli pankin kellariholviin. 
Novellin tapahtuma-ajankohta.
Novellissa ilmoitetut päivämäärät eivät täysin vastaa novellissa kulunutta aikaa. Wilson lukee sanomalehti-ilmoituksen 27.4.1890 ja työskentelee kahdeksan viikkoa. Hän saapuu Sherlock Holmesin luo, jolloin tohtori Watson lukee ilmoituksen ja sanoo "Juuri kaksi kuukautta sitten". Wilson siis saapuu pyytämään apua kesäkuun loppupäivinä. Samalla Wilson näyttää tiedotteen, jossa ilmoitetaan Säätiön toiminnan loppuvan vasta 9.10.1890 eli runsaat kolme kuukautta myöhemmin, mikä on ristiriidassa kahden aiemman päiväyksen kanssa. Koska kaksi aiempaa päiväystä ovat loogisia, on tätä lokakuun päivää pidettävä kirjoitusvirheenä.
Dorothy L. Sayers on analysoinut ristiriitaa ja väittää, että päivämäärien on täytynyt olla 4. elokuuta ja 4. lokakuuta.
Sovitukset.
Sherlock Holmesin seikkailut -sarjan viides jakso "Punatukkaisten seura" (1985) perustuu tähän novelliin. Jakso seuraa novellia uskollisesti muuten paitsi, että rikoksen on suunnittelut Holmesin arkkivihollinen professori Moriarty eikä Clay yksin, niin kuin novellissa. 
CBS Radio Mystery Theater esitti novelliin perustuvan kuunnelman 26.4.1977. Kevin McCarthy esitti siinä Holmesia.
Ed McBainin romaanissa "The Heckler" rikollinen käyttää tämän novellin tarinaa hämätäkseen poliisia.
Suomennokset.
Kertomuksesta on ilmestynyt suomennoksia nimillä "Punapäiden yhdistys", "Punatukkaisten yhdistys" ja "Punatukkaisten säätiö":
Musiikinteoria

Musiikinteoria on oppiaine, joka tutkii musiikin monia elementtejä, kuten musiikin analysoinnin, kuuntelemisen, ymmärryksen ja säveltämisen menetelmiä ja kehitystä. Sitä voidaan pitää musiikkitieteen haarana tai itsenäisenä tutkimusalana, joka on osittain päällekkäinen musiikkitieteen kanssa.
Suomessa musiikinteoriaa voi opiskella pääaineena Sibelius-Akatemiassa Sävellyksen ja musiikinteorian aineryhmässä. Musiikinteorian pääaineopiskelijoita on noin kaksikymmentä. Muualla Suomessa musiikinteoriaa voi opiskella paikallisissa musiikki- tai kansalaisopistoissa. 
Musiikinteorian osa-alueita ovat muun muassa muoto-oppi, musiikkianalyysi, rytmioppi, sointuoppi, soitinnus, sävellysoppi ja säveloppi.
Iljušin Il-96

Iljušin Il-96 on neljällä suihkumoottorilla varustettu laajarunkoinen pitkän kantaman venäläinen matkustajalentokone. Se on rungoltaan lyhennetty versio Iljušin Il-86:sta. Muita eroja ovat muun muassa suurempi lentomatka, lasiohjaamo sekä fly-by-wire-ohjausjärjestelmä. Ensilento tapahtui syksyllä 1988. Konetyypistä on olemassa kolme versiota: Il-96-300, Il-96M/T ja Il-96-400.
Il-96 on ensimmäinen venäläinen lentokone, joka on mahdollista varustaa länsimaisilla moottoreilla (Pratt &amp; Whitney PW2000).
Versiot.
Il-96-400M.
Helmikuussa 2017 Venäjän lentokoneyhtiö Russia’s United Aircraft Corporation ilmoitti tehneensä sopimuksen aloittaaksen uuden version kehittelyn ja ruveta rakentamaan sarjatuotantona uutta 2010-luvun venäläistä laajarunkokoneen modernisoitua versiota. Il-96-400M on rakennettu Il-96-400T rahtikoneen pohjalta. Sen pituus 9,65 m pidempi kuin nykyisin liikenteessä olevien Il-96-300 matkustajakoneiden. Suunniteltu matkustajamäärä on jopa 390 matkustajaa.
Koneen ensilento tapahtui 1. marraskuuta 2023.
Il-96-300.
Il-96-300 oli ensimmäinen versio, ja se on varustettu Aviadvigatel (Solovjov) PS-90A -suihkumoottoreilla, joiden työntövoima on 157 kN. Koneen suunnittelu aloitettiin 1980-luvun puolessa välissä ja prototyypin ensilento tapahtui 28. syyskuuta 1988. Kaupallisen liikenteen Il-96 aloitti vuonna 1993 Aeroflotilla.
Koneen kantama 262 matkustajalla ja täydellä polttoainelastilla on noin 11 000 kilometriä, mikä mahdollistaa välilaskuttomat lennot esimerkiksi Moskovasta Yhdysvaltain länsirannikolle. Konetyyppi on myös käytössä Venäjän presidentti Vladimir Putinin yksityiskoneena.
Il-96M.
Il-96M on pidennetty versio Il-96-300:sta. Siinä on 10 metriä pidempi runko ja se on 15 tonnia painavampi kuin Il-96-300. Lisäksi konetyyppi on varustettu länsimaisella avioniikalla sekä Pratt &amp; Whitney PW2337 -suihkumoottoreilla. Il-96M julkistettiin vuonna 1993 ja se aloitti kaupallisen liikenteen vuonna 2000.
Toisin kuin Il-96-300:aa, Il-96M:ää voidaan lentää kahdella ohjaamohenkilöllä.
Il-96T.
Il-96T on Il-96M:stä muutettu rahtiversio.
Iljušin Il-96-400VPU.
Koneen mallista Il-96-400 on suunniteltu rakennettavan edelleenkehitetty, sodanjohtoon myös ydinsodan aikana mahdollisesti sopiva komentokeskuslentokone (Iljušin Il-96-400VPU). Tämäntyyppiseen tehtävään suunnitelluista koneista käytetään toisinaan nimitystä "tuomiopäivän kone". Ensimmäisen edelleenkehitetyn koneen valmistumisajankohtaa on lykätty useaan otteeseen. Maaliskuussa 2022 TASS uutisoi, että konemallin avioniikka valmistuisi vuoden loppuun mennessä. Uusi konemallin tuotannon alkamisajankohta olisi vuosi 2024. Uusi konemalli korvaisi aiemmat Iljušin Il-80 -mallin sodanjohtokoneet.
Gerda Ryti

Gerda Paula Ryti (o.s. Serlachius, 11. lokakuuta 1886 Viipuri – 8. syyskuuta 1984 Helsinki) oli Suomen tasavallan presidenttinä 1940–1944 toimineen Risto Rytin puoliso.
Elämäkerta.
Gerda Serlachiuksen vanhemmat olivat oikeusosaston senaattori ja korkeimman oikeuden jäsen Julian Serlachius ja Paula Emilia Söderhjelm. Hän kuului isänsä puolelta Serlachiuksen sukuun ja äitinsä puolelta Söderhjelmin alkujaan ruotsalaiseen aatelissukuun. Äidinäidin suku von Bienenstamm oli baltiansaksalaista aatelia.
Gerda kävi ruotsinkielisen tyttökoulun ja lähti vuonna 1907 Dresdeniin Saksaan täydentämään piano-opintojaan, minkä ohella hän opiskeli saksaa, taidehistoriaa ja kirjallisuutta Dresdenin yliopistossa. Vuosina 1911 ja 1913 hän opiskeli englantia Lontoossa. Hänellä olikin myöhemmin monipuolinen kielitaito. Kun hänen veljensä Eric J. Serlachius vuonna 1914 perusti lakitoimiston yhdessä Risto Rytin kanssa, Gerda palkattiin sinne konttoristiksi. Hän rakastui pian veljensä yhtiökumppaniin, ja heidät vihittiin tammikuussa 1916. Samana vuonna Gerda lopetti konttoristin työt. Ryteille syntyi kolme lasta: Karl Johan Henrik (1916–2002), Niilo Erik (1919–1997) ja Eva Paula Margareta (Saxén) (1922–2009). Molemmista pojista tuli professoreita.
Ryti tunnettiin vastuuntuntoisena ensimmäisenä naisena, joka raskaina sotavuosina tuki aviomiestään ja koko Suomea. Hän oli myös tunnettu uskonnollisesta ja hiljaisesta luonteestaan. Sota-aikana hän piti useita kansalaisille osoitettuja radiopuheita, joista tunnetuin lienee Kannaksen ratkaisutaisteluiden aikana 16. heinäkuuta 1944 puolen päivän aikaan esitetty vetoomus koko kansalle yhtyä rukoukseen isänmaan puolesta. Radiopuhetta edeltäneestä kellonsoitosta juontaa edelleen jatkuva tapa, jossa Yleisradio soittaa päivittäin radiossa kello 12 Turun tuomiokirkon kellonsoittoa. 
Sylvi Kekkosen kuoltua vuonna 1974 Rytistä tuli ainoa elossa ollut tasavallan presidentin puoliso vuoteen 1982 asti. Hän kuoli vuonna 1984 lähes 98-vuotiaana oltuaan leskenä 28 vuotta.
Gerda Rytistä ei sodan jälkeen poliittisista syistä teetetty virallista presidentin puolison muotokuvaa. Ryti teetti kuitenkin itsestään Linnea Juuselan maalaaman muotokuvan, joka lahjoitettiin tasavallan presidentin kanslialle Rytin kuoltua.
Gerda Ryti oli sattumalta paikalla todistamassa kahta merkittävää suomalaista murhatapausta: Suomen rikkaimpana miehenä tunnetun liikemies Alfred Kordelinin murhaa Mommilassa marraskuussa 1917 ja sisäministeri Heikki Ritavuoren murhaa Helsingin Töölössä vuonna 1922. Hän oli miehensä mukana paikalla myös presidentti Kyösti Kallion kuollessa Helsingin rautatieasemalla joulukuussa 1940.
Ryti oli 1930-luvulta alkaen vakaumuksellinen spiritualisti. Hänellä oli oman uskomuksensa mukaan myös selväkuuloisuuden lahja, ja hän oli jossakin vaiheessa päivittäin puheyhteydessä henkioppaansa kanssa.
Tychy

 Tychy () on kaupunki Etelä-Puolassa, noin 20 kilometriä Katowicesta. Vuonna 2009 siellä oli 129 527 asukasta. Tychy on puolalaisen oluen tuotannon keskus – siellä valmistetulla Tyskie-oluella on 15 prosentin markkinaosuus Puolassa ja laajat vientimarkkinat. Fiat Panda -autot tehtiin vuosina 2003–2012 Tychyssä. Tychyn vanha kaupunki on ollut olemassa ainakin jo vuodesta 1467. Uuden kaupungin keskus rakennettiin 1950-luvulla tahallaan lähemmäs Katowicen rajaa, sillä siitä suunniteltiin varsin epäitsenäistä lähiötä.
Wałbrzych

Wałbrzych [ˈvau̯bʐɨx] () on piirikuntatason kaupunki Ala-Sleesian voivodikunnassa Lounais-Puolassa. Se sijaitsee noin 75 kilometriä Wrocławista lounaaseen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 111 356 asukasta. Wałbrzych on puolalaistettu väännös saksankielisestä metsälinnaa tarkoittavasta sanasta. Kaupungin historia alkaa 1100-luvulta. 1900-luvulla sinne rakennettiin suuret lasi- ja posliinitehtaat. Kaupunki välttyi toisen maailmansodan tuhoilta, joten siellä on enemmän historiallisia rakennuksia kuin monissa muissa samankokoisissa Puolan kaupungeissa.
Włocławek

Włocławek [vwɔt​͡sˈwavɛk] () on kaupunki Kujavia-Pommerin voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee Veikseljoen varrella noin 140 kilometriä Varsovasta luoteeseen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 109 883 asukasta.
Historia.
Alueella on ollut asutusta yli kolmentuhannen vuoden ajan. Vanhin asutus kuului Luzatian kulttuurin piiriin. Pomeranialainen kulttuuri korvasi sen 500 vuotta myöhemmin. Keskiajalla, vuodesta 1123, samassa paikassa toimi piispanistuin. Paikkaa kutsuttiin tällöin nimellä "Wlodzislaw", sittemmin nimellä "Wloclaw" (). Kaupunkioikeudet se sai viimeistään vuonna 1265. 1300-luku oli alueella saksalaisen ritarikunnan mahtiaikaa, ja kaupunki kärsi tuhoja ritarien hyökkäyksissä. Rauha palautui 1460-luvun rauhansopimuksissa Puolan voimistuttua. Tästä alkoi kaupungin kukoistusaika, jota kesti parisataa vuotta. Kolmikymmenvuotinen sota aiheutti alueella suurta tuhoa, ja sen jälkeen vaihtui kaupungin nimi: Włocław muuttui muotoon Włocławek. Uusi kukoistuskausi alkoi 1700-luvun puolimaissa. Puolan jaot johtivat siihen, että alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Tällä oli toisaalta piristävä vaikutus talouselämään. 1800-luvulla kaupunkiin perustettiin paperi- ja selluloosatehdas, ja erityisesti saksalaiset teollisuusmiehet kehittivät useita muitakin teollisuudenaloja.
Kommunismin kaudella vuodesta 1945 teollisuus oli paikkakunnan keskeinen elinkeino. Vuonna 1969 valmistunut pato vähensi Veikselin tulvimisongelmaa. Kommunismin kauden päättyminen oli Puolassa kivulias prosessi, jossa 1980-luvulta alkaen oli mukana Solidaarisuus-ammattijärjestö. Kommunismin vastustajana tunnettu pappi Jerzy Popiełuszko murhattiin Włocławekin padolla vuonna 1984, ja se sai aikaan voimakkaan vastareaktion.
Teollisuus.
Włocławek on perinteinen teollisuuskaupunki, jossa (vuodesta 2012 alkaen) toimii investointeja houkutteleva teollisuus- ja teknologiakeskus.
Puolalainen petrokemian yritys Orlen omistaa Włocławekissa toimivan Anwil S. A. -yrityksen, joka valmistaa typpeä, lannoitteita ja PVC-muovia. Sillä on yli 1 200 työntekijää. Vuodesta 1969 Włocławekissa on ollut vesivoimalaitos ja pato, joka säätelee Veikselin korkeutta. Se on suunnitellun seitsemän padon järjestelmän ainoa toteutettu laitos.
Rakennukset.
Kaupungin rakennuskanta on monenkirjava. Siinä sekoittuvat vanhasta teollisuuskaudesta kertovat tiilitalot ja kommunismin ajan suoraviivainen arkkitehtuuri uusiin, viime vuosikymmenten rakennuksiin. Pääkaduilla on eri-ikäisiä, usein kaksikerroksisia liikerakennuksia. 1970-luvulla poistettiin asuntopulaa rakentamalla kymmeniä 12-kerroksisia asuintaloja, joissa kussakin on parisataa asuntoa. Näitä on kaupungin eri puolilla pieninä ryhminä. Veikselin pohjoispuolen kukkula on arvostettu omakotitalojen alue.
Urheilu.
Kaupungin koripallojoukkue pelaa sponsorinsa mukaan nimellä Anwil Włocławek. Se on sijoittunut useina vuosina mitaleille Puolan mestaruusliigassa (Polska Liga Koszykówki).
Jaakobin luuarkku

Jaakobin luuarkku on vuonna 2002 Israelista löydetty arkeologinen löytö, jota on pidetty todisteena Jeesuksen historiallisuudesta. Luuarkku esitettiin Jeesuksen veljen Jaakobin arkkuna. Luuarkun kylkeen oli kaiverrettu teksti, joka kuului suomeksi "Jaakob, Joosefin poika, Jeesuksen veli". Joidenkin mielestä kaiverruksen loppuosa "Jeesuksen veli" on nykyaikana tehty väärennös, mutta itse arkku on aito arkeologinen löydös. Jerusalemissa käytävä oikeudenkäynti väitetyn loppuosan väärennöksen suhteen on kesken (helmikuussa 2007). Israelin antiikkivirasto on tuominnut raportissaan luuarkun loppuosan väärennöksi, mutta ei selventänyt menetelmiään ja antanut sitä muiden tutkittavaksi.
Zabrze

Zabrze (Sleesian: "Zobrze"; vuosina 1915–1945 ) on kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2009 siellä oli 188 122 asukasta. Zabrze oli pitkään preussilaisen ja saksalaisen vallan alla. Se oli merkittävä kaivoskaupunki 1800-luvun lopusta alkaen. Saksalaiset nimesivät kaupungin Hindenburgiksi 1915 kenraalimarsalkka Paul von Hindenburgin kunniaksi. Vuonna 1945, kun kaupunki liitettiin taas Puolaan, se palautettiin vanhalle puolankieliselle nimelleen.
Kaupungin jalkapallojoukkue Górnik Zabrze voitti Puolan mestaruuden 14 kertaa vuosien 1957 ja 1986 välillä. Vuonna 1970 se pelasi UEFA cupin finaalissa.
Astrofaes

Astrofaes on ukrainalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1996 Harkovassa. Astrofaesin laulaja-kitaristi Thurios soittaa myös Drudkhissa sekä Hate Forestissa. Nokturnal Mortumista ja Lucifugumista tutut Saturious ja Munruthel ovat toimineet yhtyeessä sessiomuusikkoina mm. koskettimien ja rumpujen osilta.
Heti Astrofaesin perustamisesta lähtien yhtye on toiminut hyvin tuotteliaana - vuosien 1996 ja 1997 välille mahtuu kaksi demoa ("Ad Infinitum" ja "The Attraction: Heavens and Earth (live)") ja yksi kokopitkäksikin luokiteltu levy (edellisen demon tyyliin nimetty "The Attraction: Heavens and Earth"). Huolimatta levy-yhtiöiden hankintaongelmista on Astrofaes julkaissut vuoteen 2006 mennessä kahdeksan eri julkaisua.
Aivan kuin moni muukin ukrainalainen black metal -yhtye, käsittelee myös Astrofaesin sanoitukset pääosin slaavilaista mytologiaa, musiikin luodessa enemmänkin tunnelmallista tyyliä aggressiivisen annin sijaan.
Astrofaes -nimisellä metallimusiikin arvostelusivulla ei ole tekemistä itse yhtyeen kanssa.
Urkusinfonia

Urkusinfonia on ranskalaisten urkuri-säveltäjien, pääasiassa Charles-Marie Widorin ja Louis Viernen kehittämä erityisesti Cavaillé-Coll-urkujen mahdollisuuksia hyödyntävä sävellysmuoto. Sävellystä yhdelle soittimelle kutsutaan yleensä sonaatiksi, mutta urkujen toimiessa orkesterina on sinfonia-nimitys myös perusteltavissa. Urkusinfonia ja urkusonaatti ovatkin monesti synonyymeja.
Camille Saint-Saënsin ”Urkusinfoniana” tunnettu sinfonia nro 3 on luonteeltaan orkesteriteos, jossa urkuja käytetään tietynlaisen sointivärin luovana orkesterin soittimena. 
Saksalainen koulukunta.
Bach.
Johann Sebastian Bach kirjoitti useita ei-liturgisia "Preludi (tai Fantasia tai Toccata) ja Fuuga" - tyyppisiä kappaleita, joista monet olivat tarkoitetut uusien urkujen vastaanottotarkastukseen. Suuret Preludit ja Fuugat (C-duuri, c-molli, Es-duuri, e-molli ja h-molli) sekä Doorinen Toccata ja Fuuga ovat täydellä syyllä kaksiosaisia urkusinfonioita.
Mendelssohn.
Felix Mendelssohnin kuusi sonaattia uruille ovat muodoltaan epäyhtenäisiä ja luonteeltaan enemmänkin muistiinkirjoitettuja improvisaatioita. Musiikillisen materiaalinsa ne ottavat osittain koraaliteemoista.
Liszt ja Reubke.
Franz Lisztin fantasia ja fuuga Giacomo Meyerbeerin oopperaan "Le Prophète" sisältyvästä koraalista "Ad nos, ad salutarem undan" laajentaa muotoa preludin ja fuugan välisellä adagiolla. Samaan kategoriaan kuuluu Lisztin oppilaan Julius Reubken "Der 94ste Psalm – Sonate für die Orgel".
Ranskalainen koulukunta.
Franck.
César Franckin "Grande pièce symphonique" otti esikuvakseen Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian erikoispiirteen - tärkeimpien teemojen muistelun finaalin johdannossa. Kappale ei ole perinteistä kirkkomusiikkia vaan muistuttaa Franckin ainoata orkesterille kirjoittamaa sinfoniaa d-molli.
Guilmant.
Alexandre Guilmant kirjoitti kahdeksan sonaattia uruille. Ensimmäisen sonaatin tekstuurin hän kirjoitti myös orkesterille ja nimesi sen sinfoniaksi. Vastaavasti orkesterille kirjoittamansa kahdeksannen urkusonaatin hän nimesi sinfoniaksi järjestysnumerolla toinen. Seitsemännen sonaatin vaihtoehtoinen nimi on sarja.
Widor.
Widor kirjoitti kahdeksan numeroitua urkusinfoniaa sekä numeroimattomat urkuteokset Goottilainen sinfonia, Romaaninen sinfonia ja Latinalainen sarja. Järjestysnumeron kasvaessa sinfonia jatkuvasti hakee muotoaan. Laajennetusta Preludi ja Fuuga -muodosta se lähestyy sonaattimuotoista sinfoniaa, laajenee lähes yli-inhimillisiin mittoihin ja saa lopuksi täyttymyksen varsin omaperäisessä Romaanisesa sinfoniassa.
Vierne.
Louis Vierne oli sekä Franckin että Widorin oppilas ja omaksui eräitä heidän käytäntöjään, mutta säveltäjänä kulki omia teitään. Hän kirjoitti kuusi numeroitua urkusinfoniaa.
Ohjauspyörä

Ohjauspyörä eli ratti on auton tai muun ajoneuvon hallintalaite, jota käytetään ajosuunnan säätämiseen, ohjaamiseen.
Ohjauspyörään kuuluu keskiö, josta se kiinnittyy ohjausakseliin ja puolat, jotka yhdistävät ohjauskehän itse keskiöön. Puolien avulla välitetään voima keskiöön. Nykyaikaisessa autossa ohjauspyörän keskiö sisältää turvatyynyn ja äänimerkin käyttökytkimen. Useissa automalleissa radion ja vakionopeudensäätimen käyttökytkimet sijaitsevat ratissa, jolloin puhutaan monitoimiohjauspyörästä. Kilpa- ja ralliautoissa sekä uusissa henkilöautomalleissa käytetyssä kaksoiskytkinvaihteistossa vaihteen vaihtamiseen tarkoitetut kytkimet voivat sijaita ohjauspyörän yhteydessä. Vanhoissa automalleissa vaihdelaatikon vaihteenvalitsin saattoi sijaita ohjauspyörän yhteydessä, jolloin puhuttiin rattivaihteesta.
Awash

Awash on joki Etiopiassa. Sen lähteet sijaitsevat Warqe-vuoren eteläpuolella hieman länteen Addis Abebasta. Awash virtaa ensin etelään kiertäen Addis Abeban, ja jälkeen uoma kulkee ensin itään ja lopulta koilliseen. Joki ohittaa matkallaan Awashin kansallispuiston ennen kuin päätyy Afarin syvänköön. Siellä Awash laskee vetensä Abhejärveen, joka sijaitsee Djiboutin rajalla noin sadan kilometrin päässä Tadjouranlahdesta.
Awash on noin 1 200 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 112 700 neliökilometriä. Se on keskiosassaan runsas joki. Kuivana kautena Awash on noin 60 metriä leveä ja 1,2 metriä syvä. Sadekautena sen pinta voi olla jopa 20 metriä ylempänä. Awash tulvii tällöin runsaan kilometrin verran kummallekin rannalle.
Awash on historiallisesti merkittävä joki. Se jakoi Etiopian 1500-luvun lopulla kahteen osaan: kristittyjen asuttamaan pohjoiseen ja muslimien etelään. Lisäksi Awashin keskijuoksun laakso on merkittävä palentologinen kohde. Sieltä on löytynyt useita varhaisten ihmisapinoiden fossiileja. Merkityksensä ansiosta Awashin alajuoksun laakso on valittu myös Unescon maailmanperintöluetteloon.
Vuonna 1960 valmistui 75 kilometriä Addis Abebasta Kokan pato, ja siitä tuli alueen tärkein vesivoiman lähde. Syntynyt tekojärvi Gelilajärvi on noin 180 neliökilometrin laajuinen. Sekä järveä että patoa uhkaa kasvava sedimentaatio.
Hammaste

Hammaste on postimerkkien välissä oleva rei'itys, joka mahdollistaa postimerkkien irrottamisen toisistaan repimällä siten, että merkit irtoavat siististi toisistaan.
Hammasteita voi olla eri kokoisia riippuen siitä, kuinka isoja ja kuinka tiheässä reiät ovat. Jos hammaste on sama niin merkin pysty- kuin vaakasivuilla, ilmoitetaan hammastetiheys yhdellä luvulla. Jos hammaste eroaa pysty- ja vaakasivuilla, ilmoitetaan hammastetiheys kahdella luvulla (esimerkiksi 14 1/4 : 14 3/4). Ensimmäinen luku on vaakasivu ja toinen pystysivu.
Hammasteita voidaan mitata hammastemittarilla. Hammasteen aikaansaavaa rei’itystä kutsutaan kirjapainotermillä "perforointi".
Reanimation

Reanimation on Linkin Parkin ensimmäinen remix-albumi, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2002. Sen sisältämät kappaleet ovat uudelleenmiksauksia muista yhtyeen kappaleista, joista suurin osa on edelliseltä albumilta "Hybrid Theorylta". Tyyliltään musiikki on hip hop -vaikutteisempaa kuin mitä alkuperäisten kappaleiden tyyli on.
"Reanimationia" myytiin platinalevyyn oikeuttava määrä Yhdysvalloissa. Miksaukset ovat eri henkilöiden tekemiä ja ne poikkeavat varsin paljon alkuperäisistä kappaleista. Niissä on enemmän räppäystä ja yksityiskohtia. Lisäksi osasta kappaleita laulaja Chester Benningtonin osuuksia on leikattu tai ne on jätetty kokonaan pois. Singlenä julkaistiin albumin kappale ”Pts.Of.Athrty” (miksaus kappaleesta "Points of Authority").
Awashin kansallispuisto

Awashin kansallispuisto sijaitsee Etiopiassa Afarin alueen eteläosassa 225 kilometriä itään pääkaupunki Addis Abebasta. Kansallispuiston eteläraja seuraa Awash-jokea ja se käsittää 752 neliökilometriä akasiametsiä ja ruohomaata. Addis Abeban ja Etiopian toiseksi suurimman kaupungin Dire Dawan yhdistävä valtatie halkaisee puiston eteläiseen Illala Sahan tasankoon ja pohjoiseen Kudun laaksoon.
Awashin kansallispuisto perustettiin vuonna 1966, ja se on Etiopian vanhin kansallispuisto. Päätös perustamisesta hyväksyttiin lopullisesti vasta kolme vuotta myöhemmin. 
Puiston villieläimiin kuuluvat itäafrikanbeisa, soemmerringingaselli, dikdik, sekä pikku- ja isokudu. Alueella elää myös yli 400 lintulajia. Kudun laaksossa kasvaa palmulehtoja, joiden keskellä on kuumia lähteitä.
Kitakieleke

Kitakieleke (lat. "uvula") on kudoksesta muodostunut pitkulainen elin, joka roikkuu kurkun yllä kiinni pehmeässä suulaessa. Kitakielekkeen merkitystä ei tarkkaan tunneta, mutta sillä on tärkeä tehtävä ihmisen puheen muodostuksessa.
Kitakieleke on yksi monista paikoista, joihin voi ottaa lävistyksen. Kitakielekelävistys on kuitenkin lävistyksistä vaarallisimpia mm. turvotuksen ja tukehtumisvaaran vuoksi.
Afarin syvänkö

Afarin syvänkö tai Afarin kolmio on painanne Itä-Afrikassa. Se ulottuu Eritrean, Etiopian ja Djiboutin alueelle.
Painanne on syntynyt maapallon kivikehän kolmen laatan reunakohtaan. Aiemmin toisistaan irtautuneiden Arabian ja Afrikan laattojen lisäksi sen syntyyn on vaikuttanut Afrikan laatasta erkanevan Itä-Afrikan liike. Afarin syvänkö muodostaa Itä-Afrikan hautavajoaman pohjoisen alkukohdan.
Afarin syvängössä sijaitsee Afrikan mantereen matalin kohta: Assaljärvi (-155 metriä). Alue on yksi maailman lämpimimpiä seutuja ympäri vuoden, sillä alueen lämpötila vaihtelee sadekauden 25 °C:n ja kuivan kauden 48 °C:n välillä.
Afar ja etenkin Awashjoen alajuoksun laakso on kuuluisa varhaisten ihmisapinoiden jäännöksistä. Täältä löydettiin muun muassa Lucy-nimen saanut "Australopithecus afarensis" -lajin luuranko.