tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Korkeakoulujen arviointineuvosto

Korkeakoulujen arviointineuvosto (lyh. KKA; ) oli suomalainen riippumaton asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli avustaa korkeakouluja ja opetus- ja kulttuuriministeriötä korkeakoulujen arvioinneissa. Arviointineuvosto perustettiin vuonna 1995 jatkamaan korkeakouluneuvoston työtä. Arviointineuvosto toimi opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä. Toimikaudeksi kerrallaan nimitetyn neuvoston jäsenet edustivat yliopistoja, ammattikorkeakouluja, opiskelijoita ja työelämää. Neuvoston päätökset valmisteli ja toimeenpani sihteeristö, jota johti pääsihteeri. Pääsihteerinä toimi fil. tri Helka Kekäläinen.
Vuodesta 2014 Kansallinen koulutuksen arviointikeskus jatkoi korkeakoulujen arviointineuvoston toimintaa, kun arviointitoiminnot keskitettiin Kansalliseen koulutuksen arviointikeskukseen (Karviin).
Tehtävät ja tavoitteet.
Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät säädettiin asetuksessa 794/2009. Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät:
Arviointineuvosto hoiti lisäksi Ahvenanmaan maakunnassa suoritetuista ammattikorkeakoulututkinnoista annetussa tasavallan presidentin asetuksessa (548/2005) sille säädetyt tehtävät. Arviointineuvosto voi ottaa vastaan muita arviointiin liittyviä toimeksiantoja kotimaisilta ja ulkomaisilta toimijoilta.
Arviointineuvoston oli osallistuttava säännöllisesti oman toimintansa kansainväliseen arviointiin. Arviointineuvoston oli laadittava vuosittain kertomus omasta toiminnastaan ja arviointien keskeisistä tuloksista.
Korkeakoulujen arviointineuvoston tavoitteena oli korkeakoulujen pitkäjänteinen kehittäminen arvioinnin ja riippumattoman asiantuntijatiedon avulla. Siksi arviointineuvosto tuki korkeakouluja niiden rakentaessa omia laadunvarmistusjärjestelmiään ja tuottaa valtakunnallista, kansainvälisen vertailun mahdollistavaa tietoa korkeakoulujen toiminnasta korkeakoulupolitiikasta päättäviä, opiskelijoita ja työ- ja elinkeinoelämää varten.
Korkeakoulujen arviointineuvoston jäsenet.
Neuvostossa oli 12 jäsentä. Viimeistä edellisen neuvoston toimikausi oli 2010–2013.
Velho (sarjakuva)

Velho () on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka Brant Parker ja Johnny Hart loivat vuonna 1964. Nykyään se ilmestyy yli tuhannessa sanomalehdessä ympäri maailmaa. Hart tunnetaan myös "Pulteri"-sarjakuvan luojana.
"Velhoa" pidetään yhtenä aikansa suosituimmista sanomalehtisarjakuvista. Sen tapahtumat sijoittuvat keskiaikaiseen kuningaskuntaan nimeltä Id, jonka nimi juontaa freudilaisen psykologian käsitteestä ”id”. Sarjakuvan alkukielinen nimi "The Wizard of Id" on väännös klassikkoelokuvan "Ihmemaa Oz" (1939) alkuperäisestä nimestä "The Wizard of Oz". 
"Velho" on satiirinen sarjakuva, jonka yksinkertaisen pelkistetty tyyli tarjoaa mahdollisuuden nauttia siitä monella eri tasolla. Taustat ovat hyvin pelkistettyjä. Hahmot ovat karikatyyrimaisia tyyppejä, joilla yleensä on ristiriita ulkoisen ja sisäisen olemuksensa välillä (pituuskompleksinen kääpiökuningas, rehvasteleva mutta pelkurimainen ritari, pirttihirmumaisen vaimonsa tossun alla elävä mahtava velho). He eivät tunne lämpöä toisiaan kohtaan ja huumori kohdistuu aina johonkin henkilöistä. Ympäristönä on linna, valtaistuinsali, parveke, vartiotorni, etäinen horisontti, kaupungin aukio, vallihauta, vankikoppi, viinikellari ja joskus taistelukenttä.
"Velho" ilmestyy yhä ja se on saanut National Cartoonists Societyn parhaan huumoristripin palkinnon vuosina 1971, 1976, 1980, 1982 ja 1983. "Velhoa" on käännetty myös Kainuun murteelle: Paavo Romppaisen kainuuntama ja Egmontin kustantama albumi "Näläkämoan Noeta" julkaistiin 2001. ”Noeta” kumppaneineen seikkaili myös "Kainuun Sanomissa" vuosina 2002–2010.
David Galen elämä

David Galen elämä () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Alan Parker. Elokuvan pääosissa esiintyvät Kevin Spacey ja Kate Winslet.
Elokuva kertoo filosofian professori David Galesta, joka on omistanut elämänsä kuolemanrangaistuksen vastustamiselle. Hän saa kuitenkin syytteen raiskauksesta ja murhasta. Nuori toimittaja alkaa haastatatella kuolemaantuomittua Galea viimeistä kertaa ennen teloitusta.
Mika Nisula

Mika Nisula (s. 1978 Teuva) on suomalainen tenori. Teuvalla syntynyt Nisula opiskeli laulua vuosina 2000–2005 Panula-opistossa ja vuoden 2005 syksystä lähtien Etelä-Pohjanmaan opistossa Seinäjoella. Hänen opettajanaan on toiminut koko ajan puolalaissyntyinen baritoni Romuald Podlesny. Hän on myös säännöllisesti osallistunut professori Ryszard Karczykowskin mestarikursseille vuodesta 2004 lähtien.
Nisula on saavuttanut menestystä useissa kotimaisissa laulukilpailuissa. Hänellä on 3. sija Kangasniemen laulukilpailuissa ja Jyväskylän kansainvälisissä tenorikilpailuissa, 2. sija Lohjan tenorikilpailuissa; nämä kaikki vuonna 2005. Seuraavana vuonna hän voitti Savonlinnassa Timo Mustakallio -laulukilpailun. Kansainvälisistä sijoituksista mainittakoon finaalipaikka Stanislaw Moniuszko -laulukilpailuissa Varsovassa 2007. Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa 2010 Nisula sai toisen palkinnon.
Marraskuussa 2011 Nisula sai toisen palkinnon kansainvälisissä Altamura/Caruso-laulukilpailussa New Yorkissa. Nisula on esiintynyt omin konsertein sekä orkesterisolistina eri puolilla Suomea, Puolassa, Ranskassa, Italiassa (lokakuussa 2015 Vatikaanissa) ja Yhdysvalloissa. Kesällä 2008 Nisula piti Jouni Someron kanssa soolokonsertin Savonlinnan Oopperajuhlilla. Itä-Savo otsikoi konsertin arvostelun "Tenorivelho valloitti Savonlinna-salissa".
Nisula on debytoinut New Yorkissa laulaen Canion roolin I Pagliaccista sekä Turiddun roolin oopperasta Cavalleria Rusticana maestro Anton Coppolan johtamana. Tampereella Mozartin Don Giovannissa (Don Ottavio), Vaasassa Offenbachin Orfeus Manalassa (Orfeus) sekä Seinäjoella Mozartin Röystö Lakeurelta (Belmonte). Kaudella 2014–2015 Nisula debytoi Suomen Kansallisoopperassa Pajatso-oopperassa Peppen roolissa Marco Boemin johdolla.
Mika Nisula on äänittänyt soololevyjä yhdessä pianisti Jouni Someron kanssa FC-Records-merkillä: "Storia D'amore" (FCRCD-9721) "Armolaulu" (FCRCD-9725) "Taas kaikki kauniit muistot" (FCRCD-9726) ja "Schumann &amp; Liszt Lieder" (FCRCD-9734). Levyt ovat keränneet hyvin positiivisia arvioita. "Nisulan ääni on vahva, sointuva ja täyteläinen, vailla joskus tenoreille tyypillistä kapeutta."
Maalausneste

Maalausneste on taidemaalauksessa käytettävä ohennusaine. 
Öljymaalauksessa neste koostuu ranskalaisesta tärpätistä, pellavaöljystä ja dammarhartsivernissasta. Jos maalin kuivumista halutaan nopeuttaa, voi mukaan lisätä myös vernissaa. Maalausnesteen käyttö mahdollistaa työn jatkamisen, kun edellinen kerros on kuivunut. Periaatteena on, että öljyn määrää nesteessä lisätään kerros kerrokselta.
Akryylimaalauksessa maalauksen ohentamiseen käytetään paitsi vettä myös mediumeita, jotka vastaavat maalausnestettä.
Marjatta Kurenniemi

Lea Marjatta Kurenniemi (o.s. "Mikkola"; 7. toukokuuta 1918 Helsinki – 14. marraskuuta 2004 Taipalsaari) oli tuottelias suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän myös suomensi useita lastenkirjoja kuten Tammen kultaisia kirjoja.
Kurenniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1938 ja opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa. Sodan aikana hän toimi lottana. Kurenniemen esikoisteos oli vuonna 1946 ilmestynyt saturomaani "Pukke Punamuurahaisen seikkailut". Hänet tunnetaan etenkin "Onneli ja Anneli" -kirjoistaan. Niiden taustalla on Topeliuksen kahdesta pikkutytöstä kertova satu "Punainen tupa", jolle Kurenniemi halusi kirjoittaa erilaisen lopun. Saara Cantell on ohjannut kirjojen pohjalta elokuvat "Onneli ja Anneli" (2014), "Onnelin ja Annelin talvi" (2015), "Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen" (2016) ja "Onneli, Anneli ja nukutuskello" (2018).
Kurenniemen tuotanto käsitti erityisesti luontosatuja ja oli tyyliltään usein kielellä leikittelevää nonsenseä. Maija Karma on kuvittanut suuren osan Kurenniemen tuotannosta.
Kurenniemi sai Topelius-palkinnon vuosina 1954, 1967 ja 1984. Hän sai myös valtion kirjallisuuspalkinnon vuosina 1976 ja 1981 ja Pro Finlandia -mitalin 1970. Tirlittan-palkinto Kurenniemelle myönnettiin 1999 ja taiteen valtionpalkinto 2003.
Kurenniemen puoliso oli vuodesta 1940 filosofian tohtori Tauno Kurenniemi. He saivat viisi lasta. Futurologi ja suomalaisen elektronisen musiikin pioneeri Erkki Kurenniemi (1941–2017) oli heidän esikoisensa. Muut lapset ovat arkkitehti Marja Kurenniemi (s. 1942–2023), kirjastonhoitaja Leena Kurenniemi (s. 1943), Lauri Kurenniemi (s. 1945–1972) ja lavastaja Mikko Kurenniemi (s. 1953). Kurenniemen vuonna 1665 perustettu sukutila sijaitsee Taipalsaarella, jossa Marjatta Kurenniemi kirjoitti monet teoksistaan.
Trail

Trail on pikkukaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Trail kuuluu Kootenayn alueeseen ja Kootenayn raja-alueen piirikuntaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 7 575 asukasta ja asukastiheys 217,8 as./km².
Kaupungista on lähtöisin moni kuuluisa NHL-pelaaja, esimerkiksi Adam Deadmarsh ja Shawn Horcoff. Kaupungin motto on "Home of Champions" (Mestareiden koti).
Maantiede.
Trail sijaitsee leveyspiirillä 49°5'42" N ja pituuspiirillä 117°42'36" W, noin 9 kilometrin päässä Yhdysvaltain rajasta. Columbia-joki virtaa kaupungin halki. Kaupungin pinta-ala on 34,78 km².
Olympus (yritys)

Olympus Corporation () on japanilainen optiikkaan ja kuvantamiseen erikoistunut yritys. Olympus perustettiin vuonna 1919, ja sen pääkonttori sijaitsee Shinjukussa, Tokion prefektuurissa, Japanissa. Yhtiön Yhdysvaltain toiminnot on keskitetty Allentowniin, Pennsylvaniaan, Euroopan toiminnot puolestaan Hampuriin, Saksaan.
Historia.
Yhtiö on perustettu vuonna 1919 ja se aloitti valmistamalla mikroskooppeja. Ensimmäisen kameransa yhtiö valmisti vuonna 1936.
2010-luvun alussa Olympus jäi kiinni yli 20 vuotta jatkuneesta 1,5 miljardin dollarin sijoitustappioiden piilottelusta ja oli vähällä tulla poistetuksi Tokion pörssistä.
Kesäkuussa 2020 Olympus ilmoitti luopuvansa 84 vuotta jatkuneesta kameratuotannostaan. Se myytiin Japan Industrial Partnersille. Kaupan arvoa ei kerrottu. Yhtiön mukaan markkinat ovat nopeasti pienentyneet älypuhelimien kehityksen myötä. Alkuvuodesta 2022 uusi yhtiö toi markkinoille Micro Four Thirds -koon uuden kameramerkin nimeltä "OM System". Sen ensimmäinen kamerarunko on nimetty 50 vuotta aiemman kameran mukaisesti "Olympus OM-1", mutta oikeus Olympus-nimen käyttöön ei tule jatkumaan. 
Nykyään suurin osa yhtiön tuloista on peräisin lääketieteellisten ja tieteellisten laitteiden kuten mikroskooppien ja endoskooppien valmistuksesta. 
Ääninauhureiden valmistus kuului vuoteen 2020 saakka kameroita valmistavaan liiketoimintayksikköön. Yhtiön valmistamia Zuiko-objektiiveja suunnitellaan jatkossa käytettäväksi jonkin toisen yrityksen valmistamissa kameroissa.
Lääketieteelliset tuotteet.
Olympus valmistaa endoskooppeja, ultraäänilaitteita sekä puhdistus- ja desinfiointivälineitä. Maailman ensimmäinen endoskooppi oli Olympuksen suunnitelema ja valmistama.
Tieteelliset kojeet.
Olympus on perustamisestaan lähtien valmistanut mikroskooppeja ja muita optisia laitteita esimerkiksi lääketieteellisiin tarkoituksiin.
Kamerat.
Olympus valmisti pitkään kameroita ja objektiiveja. Yhtiö esitteli ensimmäisen kameransa, Semi-Olympus I:n, vuonna 1936. PEN-kamerasarja oli Olympuksen ensimmäinen innovatiivinen malli, ja se julkaistiin vuonna 1959. Sillä pystyi kuvaamaan tavalliselle 36 kuvan filmille 72 kuvaa 18 x 24 mm:n koossa.
Kesäkuussa 2020 uutisoitiin Olympuksen myyvän kameraliiketoimintansa Japan Industrial Partnersille. Kaupan arvoa ei kerrottu. JIP muodosti uuden yhtiön nimeltä OM Digital Solutions. Alkuvuodesta 2022 uusi yhtiö toi markkinoille Micro Four Thirds -koon uuden kameramerkin nimeltä "OM System". Sen ensimmäinen kamerarunko on nimetty 50 vuotta aiemman kameran mukaisesti "Olympus OM-1", mutta oikeus Olympus-nimen käyttöön ei tule jatkumaan. Marraskuussa 2022 OMDS poisti Olympuksen merkin kaikista tuotteistaan ja korvasi sen OM Systemin merkillä.
Digitaaliset järjestelmäkamerat.
Olympuksen järjestelmäkamerat perustuivat Four Thirds- ja enenevässä määrin Micro Four Thirds -standardiin. Olympuksen valmistamia kameraobjektiiveja myydään nimellä Zuiko.
Filmikauden järjestelmäkamerat.
1970- ja 1980-luvuilla Olympus oli parhaiten tunnettu pienikokoisista ja laadukkaista OM-sarjan järjestelmäkameroista.
Ansassa (vuoden 2002 elokuva)

Ansassa ("Trapped") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut jännityselokuva.Sen pääosia näyttelevät Kevin Bacon, Charlize Theron, Stuart Townsend, Courtney Love sekä Dakota Fanning. Elokuvan on ohjannut Luis Manoki.
Elokuva perustuu Greg Ilesin Best-seller-romaaniin "24 Hours". Elokuvan ensi-ilta oli 20. syyskuuta 2002.
Tarina.
Elokuva alkaa esittelemällä Joe Hickeyn, miehen, joka on mukana bisneksessä jossa ryöstetään rikkaiden lapsia lunnaista. Tämän jälkeen esitellään tyypillinen onnellinen perhe, jonka isä/aviomies on tutkiva lääkäri, joka on tehnyt läpimurtonsa patentoimalla uuden lääkkeen. Hickey ja hänen apulaisensa nappaavat parin tyttären ja vaativat tästä lunnaita. Tilannetta pahentaa tyttären astma. Myöhemmin paljastuu Hickeyn todelliset syyt kidnapata perheen tytär ja hänen todelliset suunnitelmansa.
Ken Thompson

Kenneth Lane Thompson (s. 4. helmikuuta 1943 New Orleans) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja tietotekniikan kehittäjä.
Hän loi B-ohjelmointikielen ja Unix-käyttöjärjestelmän yhdessä Dennis Ritchien kanssa Bell Labsissa. Thompson on myös tutkinut tietokoneshakkia, muun muassa luoden vuoden 1980 WCCC-mestaruuden voittaneen Belle-shakkitietokoneen ja loppupelitietokannan kaikille 6 nappulan ja alle loppupeleille. 
Thompson oli mukana kehittämässä Multics-käyttöjärjestelmää ja kehitti Bon-ohjelmointikielen ennen B-kielen kehittämistä.
1970-luvun puolivälissä Thompson lähti hetkeksi Bell Labsilta ja opetti Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella (UCB).
Thompson valmistui elektroniikan ja tietojenkäsittelytieteen maisteriksi Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä vuonna 1966. Hän työskenteli lähes koko työuransa ajan Bell Labs -yhtiössä, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. Tämän jälkeen hän on ollut mukana Google Researchin ryhmissä. 
Thompsonille myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1983 yhdessä Dennis Ritchien kanssa. Thompsonille ja Ritchielle on myönnetty Japani-palkinto vuonna 2011.
Joey Didulica

Joseph Anthony "Joey" (Joe) Didulica (s. 14. lokakuuta 1977 Geelong, Victoria, Australia) on australialaissyntyinen Kroatiaa edustava jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 2003 pelannut itävaltalaisessa FK Austria Wienissä.
Didulican isä on kroaatti Luka, joka muutti Australiaan Policnikista ja äiti Mary, joka on Australian kroaatteja. Didulica olisi voinut pelata myös Australian maajoukkueessa, mutta päätti edustaa Kroatiaa. Hänen isoveljensä John, joka on lakimies ja entinen jalkapalloilija, työskentelee nykyisin Australian pelaajayhdistyksen toimitusjohtajana.
Didulica aloitti pelaajauransa North Geelong Warriorsissa. Vuonna 1996 hän siirtyi Melbourne Knightsiin, seuraan, jonka pelaajista suuri osa on Australian kroaatteja. Knightsista hän siirtyi vuonna 1999 Amsterdamin Ajaxiin, josta vaihtoi nykyiseen seuraansa Wieniin vuonna 2003.
Didulica pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. huhtikuuta 2004 Makedoniaa vastaan. Hän oli mukana EM-kisoissa 2004 ja MM-kisoissa 2006, mutta ei päässyt kummassakaan lopputurnauksessa pelaamaan. Didulica on pelannut neljä maaottelua . 
24. huhtikuuta 2006 Didulica tuomittiin oikeudessa 60 000 euron sakkoihin lyötyään toukokuussa 2005 ottelussa Rapid Wienin Axel Lawareeta. Lawaree kieltäytyi hyväksymästä Didulican anteeksipyyntöä. Tämä joutuu lisäksi maksamaan Lawareelle 1 000 euroa vahingonkorvauksena. Tuomio ei ole kuitenkaan vielä lainvoimainen. Jo aiemmin Itävallan jalkapalloliitto oli langettanut Didulicalle kahdeksan ottelun pelikiellon.
Arvo (nimi)

Arvo on suomalainen miehen etunimi, joka on käytössä myös Virossa. Arvon nimipäivä on vuodesta 1908 lähtien ollut 3. heinäkuuta.
Arvo kuuluu suomalaisuuskauden nimistöön, jonka käyttöönottoon on saattanut vaikuttaa Jaakko Juteinin vuonna 1816 julkaistu runo ”Arvon mekin ansaitsemme”. Nimimerkki Arvo Moittivainen ehdotti Arvoa ristimänimeksi "Sanomia Turusta" -lehdessä vuonna 1856. Paikoin Arvo on tosin ollut jo vanhastaan käytössä myös skandinaavisperäisen Arvi-nimen varianttina. 1900-luvun alussa Arvo-nimi lainattiin Suomesta Viroon.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla kesäkuun 2025 loppuun mennessä 27 988 Arvo-nimistä miestä ja muutama nainen. Selvä enemmistö Arvo-nimisistä on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.
Tunnettuja Arvoja.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Benjamin

Benjamin on miehen etunimi. Nimi on peräisin hepreasta ja tarkoittaa "oikean käden poikaa" tai "onnenpoikaa". Raamatun Vanhassa Testamentissa Benjamin on laajan suvun kantaisä, joka syntyi Beetelin eteläpuolella. Benjamin oli patriarkka Jaakobin ja Raakelin nuorin poika sekä heistä polveutunut Israelin heimo. Benjaminin vanhempi veli oli Joosef, jonka historiaan Benjamin on läheisesti yhteydessä.
Benjaminin nimipäivä on 20. joulukuuta, jolloin on myös Kerkon nimipäivä. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä Benjaminiksi nimetty 12 363 miestä ja muutama nainen. Nimi on viime vuosikymmeninä huomattavasti yleistynyt, ja suurin osa Suomen Benjamineista on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Perämeren valashavainto 2006

Perämerellä havaittiin kesäkuussa 2006 nuori ryhävalas. Valas oli enintään 10 metriä pitkä nuori yksilö. Yksilön arveltiin olevan kotoisin Atlantilta.&lt;ref name="SL8/06"&gt;&lt;/ref&gt;
Valas oli saapunut Itämerelle mahdollisesti talvella, sillä vastaavankokoinen ryhävalas nähtiin Puolan Sopotissa jo huhtikuussa. Ruotsissa uutisoitiin 13. kesäkuuta ryhävalashavainto. Valas takertui kalaverkkoon Örnsköldsvikin edustalla mutta onnistui vapautumaan.&lt;ref name="SL12/2006"&gt;&lt;/ref&gt; Sen jälkeen yksilö nähtiin merellä Luulajan edustalla. Suomessa ryhävalas havaittiin Himangan edustalla 2. heinäkuuta ja myöhemmin Uudenkaupungin edustalla. Riianlahdelta löydettiin 24. heinäkuuta läheltä Duntea arviolta noin kaksi viikkoa aikaisemmin kuolleen valaan raato, joka preparoitiin Latvian maatalousyliopistossa. Tarkemmissa tutkimuksissa tämä kuollut ryhävalas osoittautui nuoreksi, 10-metriseksi ja 10 tonnin painoiseksi yksilöksi. Se oli pahoin vahingoittunut, joten se oli oletettavasti kuollut törmättyään johonkin alukseen.
Valaasta käytettiin Suomessa lehdistössä nimeä Veeti. Nimen antoi valaan havainnut ylivieskalainen opettaja Juha Mäkelä, joka nimesi sen venematkalla mukana olleen 3-vuotiaan poikansa mukaan.
Hetulavalaat ovat harvinaisia Itämerellä ja erityisesti sen pohjoisosissa. Ryhävalas on tavattu Suomen rannikolla tätä ennen varmuudella ainoastaan kerran, vuonna 1978 ("Valpuri"). Valpuri vaelteli Itämerellä yli puoli vuotta eikä löytänyt enää takaisin Atlantille vaan kuoli talvella todennäköisesti nälkään. Virossa Tallinnan itäpuolella pyydystettiin ryhävalas vuonna 1851.
Vahva ja heikko tyypitys

Vahva ja heikko tyypitys on ohjelmointikielien tyyppijärjestelmän ominaisuus, joka määrittelee miten erityyppisten muuttujien väliset muunnokset käsitellään keskenään. Kieli voi käyttää joko vahvaa tai heikkoa tyypitystä.
Vahvan ja heikon tyypityksen karkeaksi eroksi voidaan sanoa, että heikko tyypitys tekee muunnokset toisiinsa liittymättömien tyyppien välillä "implisiittisesti", kun taas vahva tyypitys ei salli muunnosta. Vahvasti tyypitetty kieli vaatii "eksplisiittisen" muunnoksen tyyppien välillä kuten cast-operaattorin käytön. Toisiinsa liittymättömillä tyypeillä tarkoitetaan eri "perhettä": lyhyt ja pitkä kokonaisluku voivat liittyä samaan mutta merkkijono ja kokonaisluku eivät.
Huomaa, että joistakin kielistä kuten C-kielestä on esitetty ristiriitaisia tietoja vahvan ja heikon tyypityksen suhteen. Osoittimen käytöllä tyyppijärjestelmän voi ohittaa kokonaan.
Eri ohjelmointikielet käyttävät joko vahvaa tai heikkoa tyypitystä.
Vahvan tyypityksen ansiosta ohjelmointikielen kääntäjä huomaa jotkin ohjelmointivirheet automaattisesti.
Matti Paavilainen

Matti Kalevi Paavilainen (12. elokuuta 1932 Helsinki – 23. joulukuuta 2017 Kotka) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko, joka asui Kotkassa.
Matti Paavilainen oli Suomen ensimmäinen kirjallisuuden läänintaiteilija; hän hoiti virkaa kahdentoista vuoden ajan entisessä Kymen läänissä 1972–1984, toimipaikkanaan Kotka. "Uuden Suomen" kirjallisuuskriitikkona hän toimi 1979–1991.
Kirjallisuuden professori Juhani Niemi on teoksessaan "Kirjailijoita ja epäkirjailijoita" (1983) arvioinut, ettei Paavilainen vastaa vallitsevaa kuvaa suomalaisesta runoilijasta, vaan kulki vastavirtaan jo debytoidessaan 1960-luvulla. Etenkin palkitussa kokoelmassa "Unohduksen huvilat" hän yhdistelee muistikuvia, myyttejä ja todellisuutta. 1970-luvulla runoutta kirjoitettiin paljolti konkreettisten visioiden kautta visuaalisesti hahmotettavaksi, mutta Paavilainen harrasti silloinkin sanoilla ja käsitteillä leikkimistä ja teki koukeroista kulttuurirunoutta: 
Paavilainen sai J. H. Erkon palkinnon 1964 ja valtion kirjallisuuspalkinnon 1982.
Škoda Felicia

Škoda Felicia on Škoda Auton vuosina 1994–2001 valmistama pieni automalli, joka korvasi edeltäneet Škoda Favorit- ja Forman-mallit. Auto kehitettiin edeltäjiensä pohjalta, mutta siinä hyödynnettiin myös vuonna 1991 emoyhtiöksi tulleen Volkswagen Groupin tekniikkaa. Felician seuraajaksi tuli Škoda Fabia.
Korimalleina olivat viisiovinen hatchback, farmarimalli Combi ja lava-autoversio Škoda Pickup, jota myytiin myös Volkswagen Caddyna. Lisäksi lava-autosta tehtiin myös Felicia Fun -avoautoversio, jossa on kaksi istuinta lavaosassa ohjaamon takana. Alastaittamisen lisäksi Felician takapenkit oli mahdollista helposti irrottaa kokonaan, jolloin käytössä oli auton kokoon nähden pitkä ja korkea yhtenäinen tavaratila.
Moottorivaihtoehtoina olivat Škodan vanhanaikainen 1,3-litrainen työntötankomoottori sekä Volkswagenilta peräisin olevat 1,6-litrainen SOHC-bensiinimoottori ja 1,9-litrainen diesel. Voimansiirtona oli aina viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Vuonna 1998 keulan ilmettä uudistettiin vastaamaan suurempaa Octavia-mallia. Esimerkiksi etusäleikkö ja ajovalot olivat uudet.
Škoda Superb

Škoda Superb on Škoda Auton vuosina 1934–1949 ja uudelleen vuodesta 2001 lähtien valmistama automalli. Uuden Superbin kaksi ensimmäistä sukupolvea sijoittuvat ylempään keskiluokkaan ja kolmas, vuonna 2015 esitelty kolmas sukupolvi edustusluokkaan. Superb on Škoda-malliston lippulaivamalli.
Havaintokehä

Kognitiivisessa psykologiassa havaintokehällä tarkoitetaan Ulrich Neisserin esittelemän havaintokehäteorian mallia, joka koskee ihmisen tekemiä havaintoja. Havaintokehän mukaan havaitsemisen eri osavaiheet toistuvat kehämäisesti.
Havaitsemisessa toistuvat vaiheet:
Kurt Masur

Kurt Masur (18. heinäkuuta 1927 Brieg, Ala-Šleesia, Saksa – 19. joulukuuta 2015 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli saksalainen kapellimestari. 
Masur opiskeli Leipzigin konservatoriossa pianonsoittoa, säveltämistä ja orkesterinjohtoa. Vuonna 1955 hänestä tuli Dresdenin filharmonisen orkesterin kapellimestari. Vuosina 1970–1996 hän oli Leipzigin Gewandhaus-orkesterin ylikapellimestari. 
Vuonna 1989 Masurilla oli keskeinen osa mielenosoituksissa, jotka johtivat Saksojen yhdistymiseen. Käänteentekevä oli 9. lokakuuta 1989 järjestetty rauhankokous ja mielenosoitusmarssi, johon osallistui yli 250 000 ihmistä. Ennalta tilaisuuden pelättiin kääntyvän väkivaltaiseksi, sillä lähistölle oli koottu turvallisuusjoukkoja ja ruumissäkkejä. Itse leipzigilainen Masur toimi ratkaisevalla tavalla tilanteen rauhoittamiseksi. Hän kutsui asuntoonsa hallitsevan Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) pääsihteerit ja sopi heidän kanssaan, että radiossa korostetaan ennalta mielenosoituksen rauhanomaista luonnetta. Mielenosoituksesta ei tullut väkivaltaista. Leipzigin tapahtumasta tuli esikuva Saksan demokraattisen tasavallan rauhanomaiselle kumoukselle.
Vuosina 1991–2002 Masur toimi New Yorkin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Häntä arvosteltiin yksinvaltaisista otteista, mutta hänen kautensa päätyttyä häntä kiitettiin laajalti orkesterin tason noususta. Masur oli yksi ensimmäisistä kapellimestareista, joilla oli merkittävä kiinnitys molemmin puolen Atlanttia, kun hän yhtäaikaisesti New Yorkin kanssa oli ylikapellimestarina ensin Gewandhaus-orkesterissa, sittemmin Lontoon filharmonikkojen johdossa.
Päätettyään kautensa Ranskan kansallisorkesterin johdossa vuonna 2008 Masur ei ottanut vastaan uutta ylikapellimestarikiinnitystä, vaan hän keskittyi opettamiseen ja vierailujohtamiseen. Suomalainen kapellimestari Sasha Mäkilä on opiskellut Masurin johdolla ja toiminut hänen assistenttinaan Ranskan kansallisorkesterissa.
Masurin levytystuotanto käsittää yli 100 nimekettä. Vuonna 1998 hän juhli 50. vuotta urallaan kapellimestarina.
Noutaja

Noutajat ovat koirarotuja, jotka ovat erikoistuneet pienriistan talteenottoon sekä maalla että vedessä. Niillä on synnynnäinen vietti ottaa kiinni ja kuljettaa esineitä, ja koulutuksen avulla tämä vietti voidaan ohjata tarkoituksenmukaiseen toimintaan metsästäjän apuna. FCI tunnustamat kuusi noutajarotua ovat kultainennoutaja, labradorinnoutaja, sileäkarvainennoutaja, novascotiannoutaja, chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja.
Noutaja työskentelee vasta laukauksen jälkeen. Sen tehtävä on etsiä ja tuoda ammuttu saalis ohjaajalleen sitä vaurioittamatta. Muut lintukoirat avustavat metsästäjää noutamisen lisäksi eri tavoin esimerkiksi ilmaisemalla saaliin tai ajamalla sen esiin. Poikkeuksen tekee novascotiannoutaja, joka noutamisen lisäksi houkuttelee liikehdinnällään vesilintuja lähemmäs itseään ja kiinnittää niiden huomion tarjoten ohjaajalle laukaustilaisuuden, mutta joka silti luetaan noutajaksi.
Noutajia käytetään nykyään enemmän seura- kuin metsästyskoirina, ja maailmanlaajuisesti suosituimmat seurakoirat ovat kultainennoutaja ja labradorinnoutaja. Niistä on lisäksi tullut suosittuja opaskoirarotuja. Suuren suosionsa vuoksi kultaisennoutajan ja labradorinnoutajan populaatiot ovat jakautuneet alatyypeiksi: raskaampiin, kauneus- ja seurakoiraominaisuuksien perusteella jalostettaviin näyttelylinjaisiin, ja solakampiin työskentelyominaisuuksien perusteella jalostettaviin metsästyslinjaisiin. Maasta ja rodusta riippuen tyyppien eriytymistä pyritään estämään vaatimalla koiralta hyväksytty metsästyskoesuoritus ennen kuin sille myönnetään näyttelyvalion arvo. Novascotiannoutaja ja sileäkarvainennoutaja ovat viime vuosien aikana myös yleistyneet, mutta ne ovat yleensä metsästys- ja harrastuskoiria. Chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja ovat suhteellisen harvinaisia, mihin saattaa osasyynä vaikuttaa niiden kovuus ja itsepäisyys.
Noutajarodun koira on tyypillisesti vakaahko, seurallinen, oppivainen, ihmisistä kiinnostunut ja urheilullinen, minkä ansiosta noutajat soveltuvat metsästyksen lisäksi monenlaisiin harrastuksiin. Noutajien rodunomaisia koemuotoja ovat taipumuskokeet (NOU) ja noutajien metsästyskokeet (NOME). Noutajat ovat hyvin monipuolisia koiria, joten niille sopivat hyvin myös muut lajit, kuten TOKO, agility, MEJÄ, VEPE, PK ja niin edelleen.
Folksonomia

Folksonomia () on yhteisöllisesti tuotettu, avoin luokittelujärjestelmä, jonka avulla internet-käyttäjät voivat luokitella sisältöä, kuten www-sivuja, valokuvia ja linkkejä. Etymologisesti folksonomia on peräisin sanojen "folk" (suom. väki) ja "taxonomy" (suom. taksonomia) leikkimielisestä yhdistelmästä. 
Vapaasti määritellyt avainsanat tai tunnisteet (), auttavat tiedon järjestelemisessä ja parantamaan hakukoneiden tehokkuutta, koska sisältö on luokiteltu käyttäen tuttua, saavutettavaa ja jaettua sanastoa. Avoimen asiasanoituksen edelläkävijöistä tunnetuimpia ovat Flickr ja Del.icio.us -verkkopalvelut.
Oleellista avoimissa asiasanoituksissa on, että niiden varaan rakentuvat sanastot eivät rakennu hierarkkisesti. Avoimissa asiasanoituksissa ei siis ole täsmällisesti määriteltyjä ylä- ja alakäsitteitä tunnisteille. Sen sijaan niiden välille luodaan automaattisesti assosiatiivisia viittauksia merkittyjen sisältöjen perusteella. Lähestymistapa avoimissa asiasanoituksissa sanastojen rakentumiseen on siis eri kuin taksonomisessa luokittelussa: sen sijaan, että luokittelusta pyrittäisiin tekemään mahdollisimman täsmällinen, sen annetaan rakentua käyttäjien määräämällä tavalla.
Käsitteenä folksonomiaa voidaan kritisoida epätäsmälliseksi: Vander Walin määritelmän pohjalta folksonomian voidaan tulkita tarkoittavan sekä yhden että usean käyttäjän yhtäaikaista tunnisteiden lisäämistä.
Pertuska

Pertuska-sanaa on käytetty Karjalankannakselta Tornionjoen seudulle ulottuvalla alueella. Sanalla on tarkoitettu toisaalta sotakirvestä, toisaalta vesakon raivaamiseen taikka suon tai ojan raivaamiseen käytettyä kirvestä. Sanan oletetaan johtuneen venäjän kielen sanasta "berdyš".
Venäjän "berdyš" tarkoittaa sotakirvestä, jonka varsi on pidempi kuin veistokirveessä. Terä lienee tavallisesti ollut pitkä, kuunsirpin muotoinen ja keskeltä sekä alapäästä varteen kiinnitetty, mutta samaa nimeä on käytetty myös toisenlaisesta pitkävartisesta aseesta, hilparista. Kirveen varsi ei juuri voi olla pidempi kuin 180 cm, jos kirvesterää on tarkoitus käyttää lyömiseen, mutta päällikkyyttä osoittamaan on tehty ”aseita”, joiden varsi on pidempi ja terä tylppä. 
Venäläisen nimityksen oletetaan johtuvan puolan sanasta "berdysz", jonka varhaisempina lähtökohtina voivat olla saksan "barte" (veistossa tai sodassa käytetty leveäteräinen kirves) ja "bart" (parta), joka sopii yhteen sen kanssa, että terän alakulma on pitkäksi venytetty.
Vuoden 1909 tietosanakirja kuvaa pertuskan toisenlaiseksi kuin edellä on sanottu: saksalaistyyppiseksi aseeksi, nimeltä "Partisane" tai "Kurzgewehr", jota käytettiin päällikön aseman merkkinä. Uusi tietosanakirja antaa lähtökohdaksi sanan "bardisan", joka tarkoittaa päällikön merkkiä mutta toisenlaista kuin edellä kuvatut. Ruotsin kielessä venäläisestä "berdyš"-kirveestä käytetään nimeä "skäggyxa", ja tämä on käännetty suomen kieleen sanalla "partakirves". (Sen sijaan ruotsin kielen "pålyxa" voi sen sijaan tarkoittaa toisenlaista asetta: "polaxe", "Mordaxt").
Mickaël Landreau

Mickaël Landreau (s. 14. toukokuuta 1979) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura pelaajana.
Landreau aloitti ammattilaisuransa FC Nantes'issa 1996. Hän edusti seuraa kaikkiaan 10 vuoden ajan ja vakiinnutti nopeasti paikkansa seuran ykkösmaalivahtina. Hän oli voittamassa "Kanarialinnuille" Ranskan mestaruutta 2000/01 sekä kahta Coupe de Francen mestaruutta.
Toukokuussa 2006 jo Ranskan maajoukkueessakin debytoinut Landreau ilmoitti siirtyvänsä kauden jälkeen Paris Saint-Germainiin. PSG:ssä hän oli ehdoton ykkösmaalivahti ja piti torjunnoillaan seuraa pystyssä myös vaikeina aikoina, kun seuraa uhkasi putoaminen Ligue 2:een. 
Kesäkuussa 2009 Landreau ilmoitti jättävänsä PSG:n ja siirtyvänsä Lille OSC:n tolppien väliin. LOSC hankki miehen korvaamaan pitkäaikaisen ykkösmaalivahtinsa Grégory Malickin, joka siirtyi Dijoniin. Landreau lunasti odotukset ja syksyn loukkaantumisista huolimatta torjui hyvän debyyttikauden seurassa. Kaudella 2010/11 Landreau oli avainroolissa, kun LOSC juhli liigamestaruutta. Kaudella 2011/12 Landreaun peliesitykset olivat edelleen hyviä, vaikkakaan eivät enää mestaruuskauden veroisia. Kiristyneet välit päävalmentaja Rudi Garciaan ja eritoten manageri Frédéric Paquet'hen johtivat lopulta siihen, että Landreau ilmoitti marraskuun alussa 2012 jättävänsä LOSCin. 
Joulun alla 2012 Landreau allekirjoitti puolivuotisen sopimuksen korsikalaisseura SC Bastian kanssa. Landreau edusti Bastiaa 50 ottelussa. Joulukuussa 2013 hän rikkoi Jean-Luc Ettorin ennätyksen eniten Ligue 1 -otteluita pelanneena pelaajana esiinnyttyään 603. kerran Ranskan pääsarjatasolla. Landreau lopetti pitkän pelaajauransa vuonna 2014 pelattuaan urallaan 618 pääsarjaottelua.
Ranskan maajoukkueessa Landreau on ollut mukana jo pitkään, mutta peliaikaa on tullut niukasti. Kokeneet Fabien Barthez ja Grégory Coupet veivät aikaisempina vuosina ykkösmaalivahdin paikan, ja heidän lopetettuaan Landreau ei ole täysin pystynyt vastaamaan haasteisiin, sillä nuoret Hugo Lloris ja Steve Mandanda ovat hieman yllättäen saaneet suurta luottoa päävalmentaja Raymond Domenechilta. Landreau ei yllättäen kelvannut Domenechille edes kolmosvahdin paikalle EM-kisoissa 2008 tai MM-kisoissa 2010.
Ura valmentajana.
Elokuussa 2016 Landreausta tuli Paris FC:n apuvalmentaja. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi Ligue 2:een pudonneen FC Lorientin päävalmentajaksi. Landreaun debyyttikausi Lorientissa päättyi Ligue 2:ssa seitsemänteen sijaan. Kaudella 2018/19 Lorient taisteli paikasta nousukarsintoihin, mutta jäi lopulta kuudenneksi heikomman maalieronsa vuoksi ulos nousukarsinnoista. Kauden jälkeen seura ilmoitti, ettei Landreau jatka seuran päävalmentajana.
Fulani

Fulani (myös "fulfulde") on Länsi-Afrikassa asuvien fulbejen puhuma atlantinkongolainen kieli. Se on levinnyt laajalle alueelle, johon kuuluvat Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Mali, Ghana, Burkina Faso, Niger, Togo, Benin, Nigeria ja Kamerun. Kielellä on 14,4 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä maailman 79. puhutuimman kielen.
Kielen puhujat käyttävät siitä lännessä nimitystä "pulaar" tai "pular" ja muualla nimeä "fulfulde". Nimitys "fulani" on lainattu englantiin hausasta. Fulanin lähimmät sukukielet ovat wolof ja serer. Perinteisesti karjanhoitoa harjoittavien ja islamin levittämiseen osallistuneiden fulbejen lisäksi kieltä puhuvat myös monet naapurikansat. Fulania kirjoitettiin 1800- ja 1900-luvuilla arabialaisella kirjaimistolla. Nykyinen ortografia perustuu latinalaiseen kirjaimistoon.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.
Lähde:
Ortografia.
Fulanilla ei ole yhtä vakiintunutta kirjoitusjärjestelmää, vaan sitä voidaan kirjoittaa latinalaisilla, arabialaisilla kirjaimilla tai sitten adlam-kirjoituksella.
Esimerkiksi Guineassa käytetään latinalaista aakkostoa, johon on lisätty kirjaimet ɓ, ɗ, ŋ, ɲ ja ƴ ja josta puuttuvat q, v, x ja z, joita kuitenkin käytetään lainasanoissa. Aakkosiin kuuluvat digrafit mb, nd, ng ja nj. Heittomerkillä on äännearvo.
Muissa maissa käytettävät aakkostot poikkeavat toisistaan vain vähän. Muualla kuin Guineassa käytetään nb:n asemesta mb:tä. voidaan merkitä ñ tai ny.
Jean-Alain Boumsong

Jean-Alain Boumsong (s. 14. joulukuuta 1979 Douala, Kamerun) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan liigassa pelaavaa Panathinaikosia.
Ura.
Boumsong aloitti uransa Le Havressa, josta hän siirtyi Auxerreen 20-vuotiaana. Boumsong murtautui nopeasti Ranskan liigan valiopuolustajien joukkoon, ja lopulta kesällä 2004 hän siirtyi Skotlannin Valioliigaan Rangersiin. Boumsong ehti pelata Skotlannissa kuitenkin vain puoli vuotta, kun hänet jo kaupattiin 8 miljoonan punnan siirtosummalla Newcastleen.
Newcastlessa miehen otteet eivät vakuuttaneet, ja miestä pidettiin jopa yhtenä Valioliigan huonoimmista puolustajista. Boumsong on kuitenkin Ranskan maajoukkueen päävalmentajan Raymond Domenechin suosiossa, ja siten hän sai myös kutsun vuoden 2006 MM-kisoihin.
Syksyllä 2006 Boumsong siirtyi italialaiseen Juventukseen, joka aloitti historiansa ensimmäisen kauden Serie B:ssä. Serie B:n kaksi ensimmäistä ottelua menivät Boumsongilta penkin alle, mutta jo kolmannessa hän teki 3–0-voittomaalin Crotonea vastaan, ja puolustaja sai hyvin peliaikaa myös jatkossa.
28. tammikuuta 2008 Boumsong palasi Ranskaan kun Juventus oli hyväksynyt Olympique Lyonnaisin 3 miljoonan euron siirtokorvauksen Boumsongista. Boumsong teki Lyonin kanssa kolmen ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen. Boumsong edusti Lyonia kahden ja puolen vuoden ajan pelaten seurassa 51 liigaottelua. Kesällä 2010 hän siirtyi Kreikkaan Panathinaikosin riveihin 750 000 euron siirtosummalla.
Rudimentit

Rudimentit () ovat rumpujensoiton ja 4 peruslyönnin harjoittelussa hyödynnettäviä rytmiharjoituksia, iskusarjoja ja liikeratoja. Rudimenttien käyttö on erityisesti Yhdysvalloissa yleistä. Jokaiselle rudimentille on olemassa nimi, (esimerkiksi "Flamacue" ja "Paradiddle)." Rudimentit ovat kehittyneet sotilasmusiikista.
Rudimentit muodostavat käsiä kehittävän osan rumpuharjoittelussa. Tarkoituksena on toistaa erilaisia iskusarjoja aloittaen hitaalla tempolla, lisäten tempoa vähitellen, kunnes saavutetaan maksimi, ja tempoa aletaan vastaavasti vähentää. Iskusarjojen harjoittavaa vaikutusta tehostetaan lisäämällä iskusarjoihin "aksentteja" (kovempia iskuja) tai jakamalla iskuja myös bassorummulle ja/tai hi-hatille.
Rudimentaalisen rummunsoiton perinteitä vaalii Yhdysvalloissa N.A.R.D. (National Association Of Rudimental Drumming). 21.10. 2018 N.A.R.D.:in hyväksynnällä perustettiin N.A.R.D. - Finland, ensimmäisenä Yhdysvaltojen ulkopuolisena alajaostona. N.A.R.D. - Finlandin perustajajäsenet: ovat Oskari Auramo, Ville Koppanen, Risto Skrikberg, Tomi Kauppila ja Teemu Leppänen.
Stjepan Tomas

Stjepan Tomas (s. 6. maaliskuuta 1976, Bugojno, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Tomas on edustanut vuodesta 2009 venäläistä FK Rubin Kazania. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Tomasin ura alkoi vuonna 1994 Istra Pulassa, josta hän siirtyi Kroatian suurimpaan seuraan Dinamo Zagrebiin vuosiksi 1996–2000. Tämän jälkeen seurasi kolme kautta Italiassa, ensin Vicenzassa sitten Comossa. Italiasta Tomas siirtyi Turkkiin, aluksi Fenerbahçeen ja sitten Galatasarayhyn. Vuonna 2007 Tomas suuntasi Venäjälle Rubin Kazaniin.
Tomasin ensimmäinen maaottelu oli 22. huhtikuuta 1998 Puolaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua vuoden 2002 MM-kisoissa. Hän oli myös mukana vuoden 2004 EM-kisoissa, mutta ei mahtunut pelaavaan kokoonpanoon. Vuoden 2006 MM-kisoissa Tomas pelasi yhdessä ottelussa 82 minuuttia. Tomas on pelannut 49 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin .
Palírna u Zeleného stromu - Starorežná Prostějov

Palírna U zeleného stromu - Starorežná on tšekkiläinen absinttimerkki. Se valmistetaan pienessä tislaamossa Prostějovissa joka on samanniminen, nimi on suomeksi käännettynä "Vihreän puun tislaamo". Stromun maku on vahva, mutta ei kovin kitkerä. Stromu on melko harvinaista Tšekin ulkopuolella, mutta esimerkiksi Prahassa sitä myydään lähes kaikissa ruokakaupoissa ja kioskeissa. Tujonia Stromu sisältää 9,6 mg/kg ja alkoholipitoisuus on 70 %.
Painepesuri

Painepesuri on laite, jolla ruiskutetaan vettä paineella. Kun kone on käynnistetty, käsikahvan liipaisinta painamalla tulee suuttimesta vesisuihku ja veden paine on koneen tehosta riippuen yleensä 85 barista ylöspäin. Useimmissa nykyaikaisissa pesureissa on pysäytysautomatiikka, eli moottori pysähtyy, kun liipaisinta ei paineta.
Isommissa malleissa on mahdollista ruiskuttaa pesuainettakin paineella, pienemmissä pesuaineen levitys on matalapaineella.
Painepesuriin liitetään vesiverkostosta letku. Moni malli on myös itseimevä, eli voi imeä vettä esimerkiksi järvestä tai kaivosta. Tällöin on hankittava erillinen syöttövesisuodatin tai veden mukana tulevat hiukkaset rikkovat pumpun. 
Käyttökohteita.
Painepesureita käytetään kattojen, rakennusten julkisivujen, uimahallien, sikaloiden ja navetoiden, pihalaattojen, portaiden, työkoneiden ja autojen pesuun. Myös teollisuudessa on monia käyttökohteita. Painepesuria käytetään joissain kohteissa myös kiertovesipumppuna.
Vikash Dhorasoo

Vikash Dhorasoo (s. 10. lokakuuta 1973 Harfleur) on ranskalainen jalkapalloilija, joka lopetti uransa kauden 2006–2007 jälkeen. Hän edusti pisimpään Le Havrea ja Lyonia. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Italiassa. Hän pelasi yleensä keskikentällä.
Dhorasoo pelasi Ranskan maajoukkueessa 18 ottelua vuosina 1999–2006. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki lokakuussa 2005 MM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan. MM-kilpailuissa 2006 hän pelasi muutaman minuutin Ranskan kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa.
Père Kermann’s

Père Kermann’s on ranskalainen absintti, jota valmistaa Slauer Chauvet -niminen tislaamo. Juoman alkoholipitoisuus on 60 % ja tujonipitoisuus 3 mg/kg.
Grzegorz Lato

Grzegorz Bolesław Lato (s. 8. huhtikuuta 1950 Malbork, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä ja hänet tunnettiin erittäin nopeana juoksijana. 
Lato muistetaan Puolan maajoukkueesta, jossa hän pelasi 100 maaottelua ja teki 45 maalia sekä toimi myös kapteenina. Vuoden 1974 MM-kilpailuissa Lato voitti turnauksen maalikuninkuuden seitsemällä maalilla ja oli johdattamassa Puolaa MM-pronssille tehden pronssiottelussa Brasiliaa vastaan ottelun ainoan maalin. Hän pelasi myös vuosien 1978 ja 1982 MM-kisoissa, joista jälkimmäisissä Puola saavutti myös pronssia. Olympiakisoissa Lato voitti kultaa vuonna 1972 ja hopeaa 1976.
Seurajoukkueessa Lato pelasi kotimaassaan Stal Mielecissä, Belgiassa KSC Lokerenissa ja Meksikossa CF Atlantessa.
Hänestä tuli demokraattisen vasemmiston liiton edustajana Puolan senaatissa vuonna 2001. Vuonna 2005 hän osallistui senaatinvaaleihin, mutta häntä ei valittu. Hän toimi Puolan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 2008–2012.
Slaur Sardet

Slaur Sardet on ranskalainen alkoholijuomien valmistaja. Se on osa La Martiniquaise -alkoholiyhtiötä, johon kuuluu myös Bardinet. 
Yhtiön historia ulottuu 1800-luvulle, mutta nykymuodossaan yhtiö perustettiin nimellä "Slaur Chaudet" vuonna 1972, kun kaksi suurta alkoholintuottajaa yhdistyi. Slaur Chaudet ja Sardet Deribaucourt yhdistyivät vuonna 2011 ja yhtiö otti nimekseen Slaur Sardet.
Tuotteita:
Comrat

Comrat (gagauziksi Komrat, ) on Gagauzian autonomisen alueen pääkaupunki Moldovassa. Sillä on kaupunkipiirin asema ("Municipiul Comrat"). Kaupunki sijaitsee 92 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta etelään.
Vuonna 2004 kaupungissa oli 23 327 asukasta. Vuonna 2014 väkiluvuksi arvioitiin 26 000 ja koko Gagauzian väkiluvuksi 161 000. Comratin väestö on pääosin turkinsukuista gagauzin kieltä puhuvia gagauzeja. Kaupunki on näiden kulttuurillinen keskus, jossa sijaitsee muun muassa yliopisto.
Talous.
Kaupunki on merkittävä viiniteollisuuden keskus.
Uutissuomalainen

Uutissuomalainen (USU) on 21 suomalaisen sanoma- ja kaupunkilehden yhteinen uutistoimitus. Toimitus on perustettu 1. helmikuuta 2017. Toimituksen tuottamia uutisia julkaisevat sanomalehdet "Aamuposti", "Etelä-Saimaa", "Etelä-Suomen Sanomat", "Hämeen Sanomat", "Iisalmen Sanomat", "Itä-Häme", "Itä-Savo", "Karjalainen", "Keskisuomalainen", "Keski-Uusimaa", "Kouvolan Sanomat", "Kymen Sanomat", "Länsi-Savo", "Länsi-Uusimaa", "Savon Sanomat" ja "Uusimaa" sekä kaupunkilehdet "Helsingin Uutiset", "Länsiväylä", "Tamperelainen", "Turkulainen" ja "Vantaan Sanomat". Lehdet tavoittavat yhteensä noin 1,47 miljoonaa suomalaista. 
Uutissuomalainen Oy syntyy 1. tammikuuta 2026, kun Etelä-Suomen Media, Savo-Karjalan Media, Mediasepät ja Väli-Suomen Media fuusioituvat Päijänne Mediaan.
Uutissuomalaisessa on kahdeksan toimittajaa. He työskentelevät eri puolilla Suomea. 
Kaikki Uutissuomalaisessa mukana olevat lehdet kuuluvat Keskisuomalainen-konserniin. Uutissuomalainen toimii sanomalehtien yhteisesti omistamassa tuotantoyhtiössä Väli-Suomen Media Oy:ssä, joka on Keskisuomalainen Oyj:n tytäryhtiö. Yhtiöön kuuluvat Uutissuomalaisen lisäksi Sunnuntaisuomalainen ja Teemasuomalainen.
Uutissuomalainen on ollut kahdesti ehdolla Suuren journalistipalkinnon saajaksi. Vuonna 2018 toimitus oli ehdolla kategoriassa Vuoden journalistinen teko ja vuonna 2020 uutispäällikkö Matti Pietiläinen oli ehdolla kategoriassa Vuoden journalistinen pomo.
Historia.
Uutissuomalaista edelsi sanomalehtien yhteistyöverkosto, joka tunnettiin nimellä Väli-Suomen sanomalehdet. Siinä olivat mukana "Etelä-Suomen Sanomat", "Ilkka", "Karjalainen", "Keskisuomalainen", "Pohjalainen" ja "Savon Sanomat". Väli-Suomen sanomalehtien aikana yhteistyö oli Uutissuomalaista löyhempää ja perustui yksittäisten juttujen vaihtoon. Työntekijät olivat kukin oman lehtensä palkkalistoilla. "Ilkka" ja "Pohjalainen" irtautuivat Väli-Suomen sanomalehtien yhteistyöstä vuonna 2014, kun ne liittyivät Lännen Mediaan . 
Vuosina 2009–2013 Väli-Suomen sanomalehdillä oli myös Helsingissä sijainnut lähinnä talouden ja politiikan uutisia tuottanut toimitus, joka oli yhteinen "Turun Sanomien" ja "Kalevan" kanssa. Lisäksi Väli-Suomen sanomalehdillä, "Turun Sanomilla", "Kalevalla" ja "Etelä-Suomen Sanomilla" oli 2010-luvun alussa yhteinen ulkomaantoimitus, jonka toimittajat työskentelevät eri paikkakunnilla.
Uutispäälliköt ja toimitusjohtajat.
Uutissuomalaisen uutispäällikön ja Väli-Suomen Media Oy:n toimitusjohtajan tehtävä on määräaikainen. Tähän mennessä tehtävässä ovat toimineet:
Muut sanomalehtien yhteistoimitukset.
Uutissuomalaisen kanssa vastaava sanomalehtien valtakunnallinen yhteistoimitus on Lännen Media.
Kiovan alue

Kiovan alue () on hallinnollinen alue Ukrainan pohjoisosassa pääkaupunki Kiovan ympärillä.
Kiovan alue rajoittuu pohjoisessa Valko-Venäjän Homelin ja Ukrainan Tšernihivin alueeseen, idässä Pultavan, etelässä Tšerkasyn, lounaassa Vinnytsjan ja lännessä Žytomyrin alueeseen. Alueen pinta-ala edustaa 4,7 % osuutta koko Ukrainan pinta-alasta.
Kiovan alueen väkiluvuksi arvioitiin vuoden 2021 alussa 1,79 miljoonaa.
Aluehallinto ja kaupungit.
Alueen hallintokeskus on Kiova ja siellä sijaitsee Kiovan alueen rada. Kiova on kuitenkin hallinnollisesti erillinen valtiollinen subjekti.
Kuntatasolla alue oli vuoden 2021 alussa jaettu 7 piiriin. Kaupunkeja oli 26 ja kaupunkityyppisiä taajamia (смт = селище міського типу) 30 ja kyliä 1 126. Kiovan alueen suurimmat, vuonna 2021 yli 30 000 asukkaan kaupungit ovat: Bila Tserkva (208 737 as.), Brovary (109 473 as.), Boryspil (63 674 as.), Irpin (62 456 as.), Fastiv (44 841 as.), Vyšneve (42 480 as.), Vasylkiv (37 310 as.), Butša (36 971 as.), Bojarka (35 312 as.), Obuh’iv (33 443 as.) ja Vyšhorod (32 396 as.).
Suoraan Kiovan aluehallinnolle alisteisiin kaupunkeihin kuuluvat Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden läheisyyden takia tyhjennetyt Tšernobyl (Tšornobyl) ja Pripjat (Prypjat) maakunnan pohjoisosassa.
Piirit.
Taulukossa on lueteltu Kiovan alueen seitsemän piiriä perustietoineen (2020 aluejaon mukaan).
Väestö.
Kiovan alueen väkiluvuksi arvioitiin vuoden 2021 alussa 1 788 530. Tästä 62,0 prosenttia asui kaupungeissa tai kaupunkityyppisissä taajamissa ja 38,0 prosenttia maaseudulla. Alueen väkiluku oli 4,3 prosenttia siitä osasta Ukrainaa, joka ei ollut vuoden 2021 alussa Venäjän miehittämänä (Krimin niemimaa) tai Venäjän nukkehallinnon alaisuudessa (Ukrainan itäosia). Venäjän miehittämillä tai muuten hallitsemilla alueilla asui yli 5 prosenttia Ukrainan väestöstä vuonna 2014. Väestö on vähentynyt jonkun verran 2000-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana, koska alueen asukasluku oli vuoden 2001 virallisessa väestönlaskennassa vielä 1 827 894.
Etniseltä taustaltaan ukrainalaisia oli 92,5 %, venäläisiä 6 %, valkovenäläisiä 0,5 %, puolalaisia 0,2 %, armenialaisia 0,1 % ja muita kansallisuuksia 0,7% (2010).
Talous.
Kiovan alueen osuus Ukrainan bruttokansantuotteen kertymisestä oli vuonna 2011 yhteensä 59,154 miljardia UAH, eli 5,74 miljardia euroa (reaalisin hinnoin) tai 4,5 prosenttia koko Ukrainan BKT:stä vuonna 2011. Jokainen alueen asukas kerrytti kansantuotetta keskimäärin 34 420 UAH eli 3 342 euroa tuona vuonna. Alhaisesta määrästään huolimatta tämä oli 121 prosenttia Ukrainan keskiarvosta. Keskimääräinen kuukausipalkka vuonna 2013 oli 3 351 UAH eli vuoden lopun vaihtokurssia käyttäen eurooppalaisittain hyvin vaatimaton 303 euroa.
EPIC

Embedded Platform for Industrial Computing (EPIC) on teollisuustietokoneisiin suunniteltu yhden piirilevyn tietokoneen emolevymuoto (). EPIC sijoittuu EBX:n ja PC/104:n väliin.
Se on suunnattu lähinnä sulautettuihin järjestelmiin ja sallii tehokkaammat suorittimet kuin aikaisemmat standardit ja mahdollistaa PCI Express -väylän käytön.
EPIC-standardi on luotu viiden lähinnä yhdysvaltalaisen tietotekniikka-alan yrityksen – WinSystems, Ver-saLogic, Octagon Systems, Micro/sys ja Ampro – yhteistyönä. EPIC on avoin standardi, josta ei tarvitse maksaa lisenssimaksuja.
Mitat.
EPIC on kooltaan 115 mm × 165 mm (4.5” × 6.5”). EPIC tukee myös PC/104:n kaltaisia kerroksittaisia moduuleja.