tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leena Peisa

Leena Maria Peisa (s. 16. maaliskuuta 1979 Vantaa) on suomalainen kosketinsoittaja ja laulaja. Hän soittaa Dingossa kosketinsoittimia. Aiemmin Peisa on soittanut yhtyeissä Dolchamar, Punaiset Messiaat ja Lordi.
Punaiset Messiaat -yhtyeessä hänen taiteilijanimensä oli Lende Mielihyvä ja Dolchamarissa Lenja. Kuuluisuuteen hän nousi Lordi-yhtyeessä, taiteilijanimellä Awa (Lady Awa de Paysant). Hän toimi yhtyeissä myös taustalaulajana.
Elämä.
Leena Peisa syntyi Vantaalla, mutta asui lapsuutensa Porvoossa. Hän on soittanut lapsesta lähtien ja meni kuusivuotiaana musiikkiopistoon. Yhtyeissä soittaminen alkoi 15-vuotiaana. Peisa soitti koskettimia Punaiset Messiaat -yhtyeen kolmella albumilla vuosina 1995–1997.
Peisa alkoi opiskella vuonna 2000 Helsingin yliopistossa sosiaalipolitiikkaa. Opiskeluidensa vuoksi Peisa joutui eroamaan yhtyeistä, joissa hän tuolloin vaikutti. Pro gradu -työtä tehdessään hän pääsi töihin Sosiaali- ja terveysturvan keskusliittoon ja siirtyi sieltä Erilaisten oppijoiden liittoon tapahtumanjärjestäjäksi.
Peisa soitti Dolchamar-yhtyeen albumilla "Rebela Sono" vuonna 2005.
Vuonna 2005 Peisa tapasi vanhan tuttavansa Arska Tiaisen, jonka kanssa hän oli tehnyt yhteistyötä vaikuttaessaan porvoolaisissa yhtyeissä. Tiainen esitteli Peisan Sampsa Astalalle ja myöhemmin Astala pyysi Peisaa liittymään Lordi-yhtyeen kosketinsoittajaksi. Peisa liittyi yhtyeeseen syksyllä 2005.
Awa erosi Lordi-yhtyeestä heinäkuussa 2012. Peisa tapasi miesystävänsä Cosimon vuonna 2006 Lordin Euroopan kiertueella, ja he asuivat yhdessä Italiassa, kunnes erosivat vuonna 2015 ja Peisa muutti takaisin Helsinkiin. Sen jälkeen Peisa liittyi soittamaan koskettimia muutamia singlejä julkaisseessa Sampsa Astala ja Qma -yhtyeessä, mutta soittaa myös muissa projekteissa. Sampsa Astala oli aiemmin Lordin rumpali.
Peisa liittyi helmikuussa 2018 Dingoon kosketinsoittajaksi.
Chelsea Quinn Yarbro

Chelsea Quinn Yarbro (15. syyskuuta 1942 Berkeley, Kalifornia – 31. elokuuta 2025) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän toimi kirjailijana yli 30 vuoden ajan, kirjoitti yli 70 kirjaa ja myös sävelsi. Opiskelujensa jälkeen hän työskenteli useita vuosia kartanpiirtäjänä, kunnes alkoi kirjoittaa ammatikseen. Hän piirsi usein karttoja teoksiaan varten.
Yarbro tunnetaan erityisesti vampyyrihahmostaan kreivi Saint-Germainesta. Vampyyritarinoiden lisäksi hän kirjoitti salapoliisiromaaneja, historiallisia teoksia, science fictionia, westernejä, okkultistisia teoksia ja niin edelleen. Suomennetut teokset kuuluvat viimeksi mainittuun ryhmään.
Hiirolinnut

Hiirolinnut (Coliiformes) tai hiirilinnut on lintujen lahko, johon kuuluu vain yksi heimo, hiirot (Coliidae). Sen lajeja tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, ja se on ainoa täysin afrikkalainen lintujen lahko. On mahdollista, että hiirilintujen sukulaisia on aiemmin elänyt muillakin mantereilla.
Hiirolinnut ovat hoikkia harmaanruskeita lintuja, joiden vartaloa peittää karvamainen höyhenpeite. Ison osan ajastaan ne vilistävät metsänpohjalla lehtien ja karikkeen seurassa etsimässä marjoja, hedelmiä ja nuoria kasvinversoja. Nimensä ne ovat saaneet tästä hiirimäisestä käytöksestä ja ulkonäöstä.
De Stijl

De Stijl (hollantia = 'tyyli') oli pääasiassa hollantilainen taidesuuntaus ja taiteilijaryhmä, jonka perusti vuonna 1917 Leidenissä Alankomaissa taidemaalari ja arkkitehti Theo van Doesburg. Ryhmän muut jäsenet olivat taidemaalarit Piet Mondrian, Vilmos Huszár ja Bart van der Leck sekä arkkitehdit Gerrit Rietveld, Robert van 't Hoff ja J. J. P. Oud.
Ryhmä vaikutti 1920-luvun ajan ja hajosi van Doesburgin kuoltua vuonna 1931. Maalaustaide perustui aluksi neoplastisismille eli uusplastisismille, myöhemmin elementarismille. De Stijl suosi perusmuotoja, erityisesti kuutioita, pysty- ja vaakasuuntia. Esseessään "Uusplastisismi" (1920) Piet Mondrian esitti, että abstrakti taide ilmaisee parhaiten henkisiä arvoja. Se vaikutti funktionalismiin ja modernismiin.
Ryhmän piirissä julkaistiin myös lehteä "De Stijl", vuodesta 1917.
Nuojua

Nuojua on kylä Vaalan kunnassa, Oulujoen ja Oulun–Kontiomäen rautatien välisellä alueella. Kylältä on matkaa valtatielle 22 noin seitsemän kilometriä ja Vaalan kirkonkylälle noin yhdeksän kilometriä. Kylän alueella sijaitsee Nuojuan vesivoimalaitos. 
Oulujoen voimalaitospatojen rakentaminen Nuojualle ja Jylhämään 1940–50-lukujen vaihteessa oli kylän asukasluvun kannalta kulta-aikaa. Sittemmin kylän asukasluku on ollut laskussa.
Kylässä on aikoinaan ollut rautatieasema. Rautatieaseman miehitys lopetettiin 1980-luvun puolivälissä, ja lopullisesti liikennepaikka poistettiin käytöstä talvella 2004, kun pääraiteen vaihteet purettiin. Muu raiteisto purettiin seuraavana vuonna. Entinen asemarakennus toimii nykyisin kylätalona.
Monsteriser

Monsteriser on muun muassa Mokoman keikkamiksaajana toimivan Miitri Aaltosen yhtye. Yhtyeen jäsenten omien sanojen mukaan heidän musiikkiaan voi kutsua heavy-grungeksi. Itäsuomalaisen yhtyeen musiikissa korostuvat synkät kitarariffit, vahvat rummut ja erityisesti Miitri Aaltosen laulu.
Yhtye aloitti toimintansa vuoden 2005 alussa, jolloin Miitri Aaltosen, Tommi Suonpään ja Janne Hynysen mukaan liittyi kitaristi Antti Toiviainen. Levy-yhtiönä toimii Playground Music Scandinavia.
Kismet

Kismet on turkinkielinen muunnos arabian kielen sanasta "gismah", joka tarkoittaa islamin mukaan ihmiselle määrättyä osaa, kohtaloa. Se voi tarkoittaa myös:
Kamjanske

Kamjanske (), vuosina 1936–2016 Dniprodzeržynsk () on teollisuuskaupunki ja Kamjansken piirin (7/2020-) hallintokeskus Dnipropetrovskin alueella Ukrainassa, Dneprin lounaisrannalla. Sen asukasluvuksi arvioitiin 241 880 (2013).
Vuoteen 1936 saakka kaupunki tunnettiin nimellä Kamenskoje (, ), mutta nimettiin silloin uudelleen Dneprjoen ukrainankielisen nimimuodon ja neuvosto-Venäjän salaisen poliisin Tšekan perustajan Feliks Dzeržinskin mukaan. Vanha nimi palautettiin vuonna 2016.
Kaupungin luoteispuolelle rakennettiin Dneprin suuri pato (1956–1965), ja sinne 1963-1965 Keski-Dneprin vesivoimalaitos (myös neuvostovuosina nimellä Dniprodzeržynskin vesivoimalaitos 352 MW). Patoamalla syntyi jokeen Kamjansken tekojärvi. Joidenkin lähteiden mukaan Neuvostoliiton aikana nimellä Dniprodzeržynsk tunnettu kaupunki olisi ollut suljettu kaupunki. Siellä toimi koko Neuvostoliiton suurin uraanin jalostuslaitos.
Neuvostoliiton johtaja Leonid Brežnev syntyi kaupungissa.
Johnny Forsell

John ”Johnny” Forsell (12. kesäkuuta 1939 Helsinki – 10. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen laulaja.
Johnny Forsell oli tunnetun laulajasuvun vesa. Isoisä John Forsell oli tunnettu ruotsalainen oopperalaulaja, joka toimi myös Jussi Björlingin laulunopettajana, isä Björn Forsell oli niin ikään tunnettu oopperalaulaja ja äiti Birgit Kronström 1930- ja 1940-lukujen Suomi-Filmin musiikkielokuvien tähti, jonka lauluista lienee tunnetuin "Katupoikien laulu".
Ura.
Forsellin ura musiikin parissa alkoi koululaisena koulun tanssiyhtyeen laulajana ja rumpalina. Ammattilaisura alkoi rumpalina Erkki Junkkarisen yhtyeessä. 1960 kykyjenmetsästäjä pani merkille Forsellin laulajantaidot, ja tie vei Toivo Kärjen puheille. Levytyssopimus solmittiin Decca-levymerkin kanssa, ja ensisinglenä tehtiin ”O Sole Mio”.
Syksyllä 1960 Forsell pääsi mukaan Suomen Filmiteollisuuden "Tähtisumua"-elokuvaan, jossa hän laulaa ensilevytyksensä ja pääsee vähän näyttelemäänkin. Vuoden 1961 Forsell-levytyksiä olivat muun muassa Toivo Kärjen-Reino Helismaan svengaava foxtrot ”Kohtalon hetki” ja käännöskappale ”No niin, Mary Lou”, jonka Forsell levytti samassa sessiossa myös ruotsiksi. Molemmat kieliversiot julkaistiin samanaikaisesti.
Forsellin elokuussa 1961 ilmestynyt levy ”Tango Hawaiilla” / ”Syksyn tango” oli viimeinen Suomessa niin kutsutulla ”savikiekolla” eli gramofonilevyllä julkaistu äänite.
Vuonna 1962 Forsell osallistui Euroviisu-karsintoihin kappaleella ”Anna Angelina” ja seuraavana vuonna Kärjen-Helismaan kappaleella ”Kaikessa soi blues”, jonka hän myös tuoreeltaan levytti, joskin tunnetummaksi on tullut Lasse Märtensonin versio. Vuoteen 1964 kestäneeseen levylaulajan uraan mahtui myös sellaiset kappaleet kuin käännöskappale ”Johnny, mua muistathan”, Kärjen-Helismaan erikoislaatuinen tango ”Kahvila Flamenco” ja Marion Rungin kanssa duettona esitetty käännöskappale ”Hei Paula”. Kaikkiaan Forsell levytti noin 60 kappaletta, joista 16 oli Kärjen-Helismaan vuosina 1961-1963. 
Levysopimuksen päätyttyä 1964 Deccan kanssa Forsell jatkoi vielä vuosikymmeniä keikkamuusikkona muun muassa Dallapéssä. 1970-luvulla hän palasi vielä muutaman kerran studioon tekemään kokoelmalevyille joitakin kappaleita, muun muassa "Katupoikien laulun". Sittemmin Forsell siirtyi hoitamaan äitinsä perustamaa ravintolaa. Vaikea sairaus vaikeutti hänen viimeisiä vuosiaan.
Rebecca Loos

Rebecca Loos (s. 19. kesäkuuta 1977 Madrid, Espanja) on entinen jalkapalloilija David Beckhamin yksityissihteeri. Hän syntyi Madridissa, Espanjan pääkaupungissa, hollantilaiselle diplomaatti-isälleen ja englantilaiselle äidilleen. Hän osallistui nuoruudessaan yksityisopetukseen. Ennen yksityissihteerin uraansa hän työskenteli muun muassa yhdysvaltalaisessa investointipankissa.
Nousu julkisuuteen.
Biseksuaaliksi tunnustautunut Loos nousi julkisuuteen vuonna 2004, kun maailmalle levisi huhu hänen ja Beckhamin seksisuhteesta. Suhde nousi median otsikoihin ympäri maailmaa, Beckhamin tiedottajien kuitenkin kiistäessä sen olemassaolon. Loos väitti voivansa todistaa suhteen olemassaolon muun muassa videon ja tekstiviestien avulla. Suhteen paljastuessa lopulta aidoksi, Beckhamin ja hänen vaimonsa Victorian väitettiin joutuneen sen vuoksi aviokriisiin.
Rebecca sai potkut työstään välittömästi, mutta ansaitsi nopeasti suuren omaisuuden haastatteluilla ja muilla esiintymisillä. Helsingin Sanomien mukaan Loos nettosi News of the Worldin haastattelusta 750 000 puntaa eli 1,1 miljoonaa euroa ja televisiohaastattelusta yli miljoona euroa.
Sami Seliö

Sami Mikael Seliö (5. toukokuuta 1975 Lohja) on suomalainen F1-veneilijä ja vuosien 2007 ja 2010 maailmanmestari. Tällä hetkellä Seliö kilpailee Sharjah F1 Team -tallissa.
Formula 1 -veneura.
Seliö osallistui ensimmäiseen F1-venekisaansa Tampereella 1998 ja hän sijoittui kuudenneksi. Ensimmäisen F1-paalupaikan hän saavutti 27. toukokuuta 2006 Portugalissa. Vajaa vuosi myöhemmin hän sai uransa avausvoiton Ranskan LaRochellessä.
Kaudella 2005 Seliö saavutti MM-sarjassa toisen sijan. Kaudella 2007 Seliö lähti viimeiseen F1-kisaan MM-sarjan toiselta sijalta ollen 16 pistettä jäljessä Guido Cappellinia. Arabiemiraattien Sharjahissa ajetussa päätöskisassa lähes varmana mestarina pidetty Cappellini keskeytti kymmenen kierrosta ennen maalia ja Seliön ajaessa voittoon nousi hän maailmanmestariksi neljän pisteen erolla. Seliöstä tuli historian ensimmäinen suomalainen F1-veneiden maailmanmestari. Kaudella 2007 Seliö voitti kolme MM-osakilpailua. Kaudella 2008 Seliö sijoittui MM-sarjassa toiseksi ja kaudella 2009 hän sijoittui kolmanneksi. 
Kaudella 2010 Seliö voitti F1-uransa toisen maailmanmestaruuden.
2. lokakuuta 2011 Seliö oli onnettomuudessa Kiinan Liuzhoussa järjestetyssä osakilpailussa, jossa Seliö menetti veneen hallinnan n. 200 km/h:n vauhdissa . Onnettomuudessa Seliö sai aivotärähdyksen, mursi kylkiluita ja häntäluunsa sekä hänen oikea silmänsä sai verenpurkautuman kovan rysäyksen johdosta . 
Seliön isä Niilo Seliö on venevalmistaja Seliö Boatsin perustaja.
Oulun kaupungintalo

Oulun kaupungintalo sijaitsee Maria Silfvanin puistossa Pokkisen kaupunginosassa Oulun keskustassa. Johan Erik Stenbergin (1845–1923) suunnittelema kivirakenteinen uusrenessanssirakennus toimi valmistuessaan Oulun Seurahuoneena, ja se otettiin käyttöön Pohjanmaan radan valmistumisen kunniaksi järjestetyillä juhlaillallisilla 29. lokakuuta 1886.
Nykyisen rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin puurakenteinen seurahuonerakennus sekä kaupungin ainoa juhlasali. Rakennus tuhoutui Oulun suurpalossa 1882.
Oulun kaupunginvaltuusto on kokoontunut nykyisin kaupungintalona toimivassa rakennuksessa 21. joulukuuta 1921 alkaen, ja kaupunginhallituksen ensimmäinen kokous pidettiin 3. tammikuuta 1931.
Rakennus on nelikerroksinen.
Rakennus on ollut pois käytöstä 20. joulukuuta 2019 alkaen sisäilmaongelmien vuoksi. Kaupungintalossa aloitettiin laaja peruskorjaus vuonna 2021, ja sen on tarkoitus valmistua vuoden 2023 loppuun mennessä. Peruskorjauksessa uusitaan välipohja- ja kattorakenteita, ja sisäpihat katetaan lasilla. Remontin aikana rakennuksesta on löytynyt muun muassa lasitaidetta ja sanomalehtiä 1920-luvulta.
Taideteokset.
Kaupungintalon Torikadun puoleisella seinustalla sijaitsee kuvanveistäjä Sanna Koiviston patsas "Ajan kulku", joka paljastettiin 30. elokuuta 2005. Veistos ja sen pronssifiguurit kuvaavat Oulun kehittymistä 1600-luvulta nykyaikaan.
Lakeuksien lukko (ooppera)

Lakeuksien lukko on sanomalehti Ilkan satavuotisjuhlien tilausteos Ilmajoen Musiikkijuhlilta. Ooppera perustuu Ilkan päätoimittajana toimineen Artturi Leinosen vuonna 1920 julkaistuun romaaniin "Lakeuksien lukko". Oopperan on säveltänyt Pekka Kostiainen.
Tapahtumapaikka ja -aika.
Etelä-Pohjanmaa 1800-luvun puolivälissä.
Trans-Kanadan valtatie

Trans-Kanadan valtatie (engl. "Trans-Canada Highway") on useista maanteistä koostuva järjestelmä, joka yhdistää kaikki Kanadan kymmenen provinssia ja ulottuu Atlantin rannikolta Tyynenmeren rannikolle. Se vahvistettiin vuonna 1948, avattiin vuonna 1962 ja valmistettiin loppuun vuonna 1970. Maantiejärjestelmän tunnistaa sen reittimerkeistä, joissa on valkea vaahteranlehti vihreällä pohjalla.
Provinssit huolehtivat valtatien reittien numeroinnista. Lännen provinssit ovat järjestäneet reittien numerot niin, että järjestelmän pääreitti käyttää numeroa 1 koko alueella. Kuitenkin Manitoban ja Ontarion välisen rajan itäpuolella teiden numerot vaihtuvat provinssien rajoilla. Koska järjestelmä koostuu monin paikoin muiden tärkeiden teiden – jotka on rakennettu jo ennen Trans-Kanadan valtatietä – osista omilla erillisillä nimikkeillään, on epätodennäköistä, että provinssit vaihtaisivat maantieteseen pohjautuvaa reitinnumerointiaan yhdenmukaistaakseen sen muun Kanadan kanssa. Näin ollen valtatiellä ei tule todennäköisesti olemaan yhtenäistä nimijärjestelmää. Läntisessä Kanadassa sijaitseva vaihtoehtoinen Yellowhead Highway -tie on koko matkaltaan merkitty Manitobasta Brittiläiseen Kolumbiaan numerolla 16.
Vaikka Trans-Kanadan valtatiellä ei ole valtakunnallisesti vahvistettua alkamispistettä, St. John’s on ottanut käyttöön tämän nimityksen tienpätkälle, joka kulkee kaupungin läpi. Järjestelmän virallinen länsipää sijaitsee Victoriassa, mutta myös Tofinon pikkukaupunki väittää olevansa sen ”Pacific Terminus”, Tyynenmeren puoleinen pää.
Spartan armeija

Spartan armeija oli antiikin Kreikan ylivoimaisesti parhaiten koulutettu armeija. Aina 500-luvulta eaa. 300-luvun eaa. puoliväliin asti Spartan armeija aiheutti pelkoa ja kunnioitusta vastustajissaan. Sparta oli ainoa kreikkalaisista kaupunkivaltioista, joka ylläpiti pysyvää armeijaa. Spartan yhteiskunta oli järjestetty kansalaisten sotilaskoulutuksen ympärille. Spartan omalaatuinen yhteiskuntajärjestys johtui siitä, että Spartan kansalaisia oli verrattain vähän Lakonian ja Messenian orjaväestöön eli helootteihin verrattuna, ja spartalaiset pelkäsivät aina heloottien kapinoita.
Kokoonpano.
Spartan armeijaan kuuluivat kaikki 20–60-vuotiaat miehet. Sparta koostui viidestä kylästä, jotka kaikki järjestivät yhden rykmentin. 400-luvulla tätä järjestystä muutettiin ja rykmentit koostuivat eri kylien asukkaista. Yleensä Spartan armeijaa johti yksi Spartan kahdesta kuninkaasta. Armeija jaettiin pienempiin yksikköihin, joita johtivat omat upseerinsa:
Nuorten miesten (20–29-vuotiaat) keskuudesta valittiin 300 ”ritaria” ("hippeis") valioyksikköön, joka toimi kuninkaan henkivartiostona taistelussa.
Muut joukot.
Itse Spartan kansalaisten lisäksi Spartan armeijaan kuului joukkoja myös muista Spartan kansanluokista. Tärkeimpiä näistä olivat perioikit, jotka taistelivat Spartan armeijassa omissa yksiköissään. Perioikit taistelivat luultavasti etupäässä hopliitteina ja olivat myös spartalaisten tapaan hyvin koulutettuja. Vuoristoisesta Skiritis-maakunnasta kotoisin olleet "skiritait" taistelivat omassa yksikössään. He olivat kevyesti varustettuja ja heidän tehtävänään oli turvata armeija vasen siipi taistelun aikana. Öisin he toimivat vartiotehtävissä.
Liittolaiset.
Spartan johtaman peloponnesolaisliiton jäsenten oli sodan aikana alistettava joukkonsa Spartan johdettaviksi. 
Tärkeimmät taistelut.
Luettelo tärkeimmistä taisteluista, joihin Spartan armeija otti osaa.
Lhotse

Lhotse (Kiinassa virallisesti "Lhozê", kiinaksi: 洛子峰, pinyiniksi: "Luòzǐ Fēng") on maailman neljänneksi korkein vuori, jonka korkein huippu on 8 516 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Vuoren kaksi muuta huippua ovat Lhotse Middle (8 414 metriä) ja Lhotse Shar (8 383 metriä). Lhotse sijaitsee Himalajalla Kiinan ja Nepalin rajalla.
Maantiede.
Lhotse on osa Everestin massiivia ja sen yhdistää Mount Everestiin korkea sola, jota kutsutaan Eteläsolaksi (). Sola ei missään kohdassa laskeudu 8 000 metrin alapuolelle. Vuorta onkin pidetty joskus virheellisesti Mount Everestin eteläisenä huippuna. Koska Lhotsen prominenssi on 610 metriä, joka on enemmän kuin itsenäisiltä vuorilta yleisesti vaadittu 500 metrin prominenssi Lhotse kuitenkin lasketaan omaksi vuorekseen.
Vuorikiipeily.
Lhotseen ei kiinnitetty huomiota itsenäisenä kiipeilykohteena ennen ensimmäistä nousua Mount Everestille. Lhotsen päähuippu valloitettiin ensimmäistä kertaa 18. toukokuuta 1956, kun sveitsiläiset Ernst Reiss ja Friz Luchsinger kiipesivät sen huipulle pyrkiessään Eteläsolaa pitkin Mount Everestille.
Lhotsen toiseksi korkein huippu Lhotse Middle oli pitkään korkein kiipeämätön nimetty huippu maailmassa. Sen kiipesi vasta vuonna 2001 venäläinen kiipeilijäryhmä, johon kuuluivat Eugeny Vinogradsky, Sergei Timofeev, Alexei Bolotov ja Petr Kuznetsov. Lhotsen 3 300 metriä korkea pystysuora eteläseinämä on yksi kiipeilyn vaikeimmista haasteista. Sen kiipesivät ensimmäisinä vuonna 1990 neuvostoliittolaisen retkikunnan Sergey Bershov ja Gennadiy Karataev. Eteläseinämän kiipeily-yrityksessä oli 1989 kuollut Jerzy Kukuczka, joka kiipesi toisena ihmisenä maailmassa kaikki yli 8 000 metriä korkeat huiput.
Vuoteen 2012 mennessä Lhotsen oli onnistunut saavuttamaan 461 kiipeilijää ja 13 kiipeilijää oli kuollut yrityksessä. Kuolleiden osuus huipulle päässeistä oli noin 3%.
Suomalaisista kiipeilijöistä huipun ovat saavuttaneet Veikka Gustafsson vuonna 1995, Samuli Mansikka vuonna 2008, Mia Graeffe vuonna 2012 ja Anne-Mari Hyryläinen vuonna 2013.
Lontoon eläintarha

Lontoon eläintarha () on yksi Euroopan vanhimmista eläintarhoista. Se sijaitsee Lontoon Regent's Parkissa ja perustettiin vuonna 1828. Singaporen perustajan Thomas Stamford Rafflesin ehdotuksesta perustettu tarha oli aluksi vain Lontoon eläintieteellisen yhdistyksen jäsenten tutkimuskäytössä, mutta varainhankinnan takia se avattiin yleisölle 1847.
Eläintarhassa on esimerkiksi kirahveja, kääpiövirtahepoja, tapiireja, ihmisapinoita, kissaeläimiä, pingviinejä ja pelikaaneja. 
Eläintarhan tunnetuimpia eläimiä ovat olleet Jumbo-norsu, joka eli siellä vuodesta 1865 vuoteen 1882, Guy-gorilla ja Nalle Puhille nimensä antanut karhu nimeltä Winnie.
Jasperin kansallispuisto

Jasperin kansallispuisto () on 10 878 neliökilometrin pinta-alallaan Kanadan Kalliovuorten suurin kansallispuisto. Se sijaitsee Albertassa, Banffin kansallispuistosta pohjoiseen ja Edmontonista länteen.
Puistoon kuuluu muun muassa Columbia Icefieldin jäätiköt, kuumia lähteitä, järviä, vesiputouksia, ja vuoria. Kansallispuistossa asuvia eläimiä ovat muun muassa hirvi, vuorivuohi, paksusarvilammas, karhut ja karibu. Puiston tunnetuin kohde on kuvauksellinen Malignejärvi. Puistossa sijaitsee myös Marmot Basinin laskettelualue.
Jasperin kansallispuisto nimettiin Jasper Hawesin mukaan, joka piti alueella North West Companyn kauppa-asemaa. Aikaisemmin siihen viitattiin nimellä "Fitzhugh".
Kansallispuisto pääsi Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1984 vuortenhuippuja, jäätiköitä, järviä, vesiputouksia, kanjoneita ja kalkkikiviluolia sisältävien vuorimaisemien, sekä alueelta löydettyjen fossiilien johdosta.
Puujalka (urheiluvamma)

Puujalka on lihasruhje. Etureiden lihasruhjeen kudosvaurion laajuutta kuvaa yleensä hyvin se, miten paljon potilas ontuu ja miten vähän hän saa taivutettua polveaan. Ruhje voi syntyä voimakkaasta iskusta, esimerkiksi konktaktiurheilussa tai kaatumisessa.
Puujalka on jalan vamma, joka johtuu kovasta iskusta reiden etupuolelle tai pohkeeseen. Se on yleinen vamma monissa urheilulajeissa, erityisesti jalkapalloilijoilla. Puujalkaa hoidetaan kylmähoidolla parin tunnin välein. Myös vuorotellen kylmän ja kuuman veden alla kipukohdan pitäminen voi auttaa. Venyttely auttaa heti, kun pystyy taivuttamaan jalkaa kunnolla. Puujalan paranemista ei juuri pysty nopeuttamaan, mutta se paranee levossa itsestään noin viikon kuluessa.
Reiden puujalka.
Reiden kontuusiossa (puujalka, en. dead leg) useimmiten lihaksen ulkoreuna vahingoittuu. Usein vammasta tulee ongelma vasta lihaksen jäähdyttyä pelin jälkeen. Jotkin lihassyyt repeytyvät, mikä aiheuttaa sisäistä verenvuotoa. Jos lihaskalvo on rikkoutunut, veri voi valua ulos ja levitä. Tämä vähentää painetta reidessä, jolloin usein tulee vähemmän kipua ja eikä jalan liike rajoitu niin pahasti. Jos ei, vamma on siis usein vakavampi.
Mitä laajempi liikerata on 24 tuntia vamman syntymisen jälkeen, sitä lievempi vamma todennäköisesti on.
Paraneminen.
Ruhjeet yleensä paranevat 1-2 viikossa. Paranemisaika riippuu siitä, onko lihaksia ympäröivä lihaskalvo vahingoittunut.
Useimmissa tapauksissa urheiluun voi palata muutamassa päivässä, mutta vakavasta reiden kontuusiosta paraneminen voi kestää 2-3 viikkoa. Pitkäkestoiset seuraukset ovat harvinaisia.
Hoito.
Tärkeintä on rajoittaa verenvuotoa. Lisäksi kehitetään kivutonta liikerataa ja asteittain palataan urheilemaan.
Reiden puujalan verenvuotoa voi rajoittaa lukitsemalla reiden liikkumattomaksi asentoon, jossa polvi on niin taivutettu kuin onnistuu ilman kipua. Polven voi lukita tähän asentoon kiinnittämällä reiden sääreen painesiteellä.
Kipulääkkeitä voi käyttää ensi päivinä, mutta tulehduskipulääkkeitä (NSAID), kuten Neurofen, Voltaren ja Naprosynm pitää välttää ensimmäiset 24 tuntia, koska ne voivat ohentaa verta ja siten lisätä verenvuotoa.
Lyhyen liikkumattomuusjakson jälkeen kannattaa aloittaa varovaiset liikeharjoitukset, kuten kivuton pyöräily.
Broad Peak

Broad Peak on maailman 12. korkein vuori, jonka huippu on 8 051 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuori sijaitsee Karakorum-vuoristossa Pakistanin ja Kiinan rajalla.
Broad Peak tunnetaan varsinkin vuorikiipeilykohteena. Ensimmäisen nousun vuorelle teki 9. kesäkuuta 1957 itävaltalainen ryhmä.
Nimi.
Thomas George Montgomerie mittasi vuoren 1856 osana brittiläisen siirtomaaimperiumin suurta trigonometrista mittausprojektia. Tähän Karakorumin vuoriston osaan ei ole suoraa näköyhteyttä ihmisen pysyvästi asuttamilta alueilta, joten alueen vuorilla ei ollut paikallisia nimiä. Montgomerie nimesi osan vuorista numeroimalla, ja Broad Peak sai nimen "K3", eli Karakorumin kolmas vuori. 
Nykyisin käytetyn englanninkielisen nimen "Broad Peak" antoi vuonna 1892 brittiläinen tutkimusmatkailija Martin Conway. Nimi viittaa vuoren poikkeuksellisen laajaan, lähes kaksi kilometriä leveään huipun harjanteeseen. 
Maantiede.
Broad Peak on Karakorum-vuoristossa Pakistanin ja Kiinan rajalla sijaitsevan Gasherbrumin massiivin toiseksi korkein huippu. Massiivin muut yli 8 000 metriä korkeat huiput ovat Gasherbrum I (8 068 metriä) ja Gasherbrum II (8 034 metriä). Broad Peak on vain noin kahdeksan kilometrin päässä maailman toiseksi korkeimmasta vuoresta K2:sta (8 611 metriä). 
Vuorenhuippujen lisäksi Broad Peakia ympäröivää ylänköä hallitsevat kymmeniä kilometrejä pitkät jäävirrat, jotka saavat alkunsa K2:n ja Gasherbrumin massiiveilta, ja joiden vesi valuu lopulta Indus-joen vesistöön. Broad Peakin juurella kulkee Godwin-Austenin jäätikkö.
Broad Peakiin huipun leveään harjanteeseen kuuluu kolme huippua, ja varsinkin vuorikiipeilijöiden keskuudessa on keskusteltu tulisiko vuoren toiseksi korkein huippu "Central summit" (8 016 metriä) laskea omaksi yli 8 000 metriä korkeaksi vuorekseen. 
Kiipeilyn historiaa.
Broad Peakia pidetään yhtenä helpoimmista yli 8 000 metriä korkeista huipuista. Vuoteen 2012 mennessä Broad Peakin huipulle oli päässyt 404 vuorikiipeilijää, kun yrityksessä oli kuollut 21 ihmistä. Kuolleiden osuus huipulle päässeistä oli 5 %. Maailman korkeimman vuoren Mount Everestin vastaava suhdeluku oli vuoteen 2012 mennessä 4 %. 
Ensimmäisen nousun Broad Peakille teki 9. kesäkuuta 1957 itävaltalainen ryhmä, jota johti Marcus Schmuck. Muut ryhmän jäsenet olivat Fritz Wintersteller, Kurt Diemberger ja Hermann Buhl. Ryhmä nousi vuorelle sen lounaispuolelta alppityyliin ilman lisähappea kantaen omat varusteensa. Kiipeilijät olivat nousseet jo 29. toukokuuta toiselle huipulle, mutta näkivätkin sen takana muutamia kymmeniä korkeamman aidon huipun.
Puolalainen kiipeilijäryhmä nousi 28.5.1975 ensimmäisenä vuoren toiseksi korkeimmalle huipulle Central Summitille. Viidestä huipulle päässeestä kiipeilijästä kolme menehtyi paluumatkalla.
Suomalaisista vuorikiipeiljöistä Broad Peakille on kiivennyt Veikka Gustafsson ilman lisähappea vuonna 2008.
Manaslu

Manaslu on maailman kahdeksanneksi korkein vuori. Se sijaitsee Himalajan vuoristossa Nepalin Läntisellä kehitysalueella, Gandakin vyöhykkeellä, 61 kilometriä Gorkhan kaupungin pohjoispuolella. Myös "Kutang"-nimellä tunnetun vuoren huippu on 8 163 metriä merenpinnan yläpuolella.
Nimi "Manaslu" tulee sanasta "Manasa", joka on sanskritia ja tarkoittaa "Hengen vuorta".
Ensimmäisen nousun sille tekivät T. Imanishi ja Gyalzen Norbu vuonna toukokuun 9. päivänä 1956.
Manaslu on osa 1 663 km2 laajuista Manaslun suojelualuetta.
Paikalliset asukkaat kutsuvat Manaslua ”tappajavuoreksi”, koska yli 70 vuorikiipeilijää on menehtynyt sitä valloittaessaan. Kaikkia halukkaita ei päästetä kiipeämään vuorelle, vaan hakijoiden on täytettävä tarkat kriteerit.
Cho Oyu

Cho Oyu (myös Cho Oyo tai Mount Zhuoaoyou) on maailman kuudenneksi korkein vuori. Sen huippu on 8 201 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuori sijaitsee Himalajalla, noin 30 kilometriä Mount Everestistä länteen. Vuori sijaitsee Nangpa La -solan, Tiibetin ja Khumbun laakson välisen kauppareitin pohjoispuolella. Nepalin Solukhumbun piirikunnan ja Kiinan Tiibetin autonomisen alueen rajalla.
Vuoren nimi "Cho Oyu" on tiibetin kieltä ja tarkoittaa "turkoosijumalatarta".
Ensimmäisen dokumentoidun nousun vuorelle teki 19. lokakuuta 1954 itävaltalaisen retkikunnan jäsenet Herbert Tichy, Sepp Jochler ja Pasang Dava Lama (paikallinen sherpa). Nousu tehtiin ilman lisähappea.
Monia kiipeijöitä on kuollut vuorella.
Ford GT

Ford GT on Fordin vuosina 2004–2006 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien valmistama keskimoottorinen coupé-korinen superauto. Sen inspiraation lähteenä on kilpa-auto Ford GT40, jolla voitettiin Le Mansin 24 tunnin ajo neljänä peräkkäisenä vuotena 1966–1969.
Ford GT I (2004–2006).
Uuden Ford GT:n konseptimalli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2002 Fordin tulevan satavuotisjuhlan kunniaksi. Tuotantomallin toimitukset alkoivat syksyllä 2004. Autosta valmistettiin Heritage Edition -erikoismallia, joka vastasi väritykseltään Gulf Oil -tallin Ford GT40 -kilpa-autoa.
Auton moottorina on mekaanisesti ahdettu 5,4-litrainen V8 teholtaan 550 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto ja takaveto. 
Ford GT II (2016–).
Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2015 Ford esitteli toisen sukupolven GT:n esituotantomallin. Tuotanto alkoi joulukuussa 2016, ja mallia valmistetaan 250 kappaletta vuodessa. Syksyllä 2018 esiteltiin jälleen Gulf-väreillä maalattu Heritage Edition -erikoismalli. 
Moottorina on kaksoisturboahdettu 3,5-litrainen EcoBoost V6, jonka teho on 656 hevosvoimaa. Voima välitetään takapyörille seitsemänportaisella kaksoiskytkinvaihteistolla. Kiihtyvyys nollasta sataan kestää 2,8 sekuntia ja auton huippunopeus on 357 km/h.
Gasherbrum II

Gasherbrum II (, ; myös K4) on maailman 13. korkein vuori, jonka huippu on 8 035 metriä merenpinnan yläpuolella. Karakorum-vuoristossa Pakistanissa sijaitseva Gasherbrum II on Gasherbrumin massiivin kolmanneksi korkein huippu. 
Vuori tunnetaan varsinkin vuorikiipeilykohteena. Sen kiipesi ensimmäisenä 7. heinäkuuta 1956 itävaltalainen kiipeilijäryhmä, johon kuuluivat Fritz Moravec, Josef Larch ja Hans Willenpart.
Etymologia.
Vuonna 1856 brittiläinen Thomas George Montgomerie mittasi vuoren osana suurta trigonometrista mittausprojektia. Tähän Karakorumin vuoriston osaan ei ole suoraa näköyhteyttä ihmisen pysyvästi asuttamilta alueilta, joten alueen vuorilla ei ollut paikallisia nimiä. Montgomerie nimesi osan vuorista numeroimalla, ja Gasherbrum II sai nimen "K4", eli Karakorumin neljäs vuori. Vuoren nykyisin käytetty nimi "Gasherbrum" tulee baltinkielisistä sanoista "rgasha" ("kaunis") ja "brum" ("vuori").
Maantiede.
Gasherbrum II sijaitsee Pakistanin Gilgit–Baltistanin ja Kiinan Xinjiangin alueiden rajalla. Se on osa Himalajaan kuuluvaa Karakorum -vuoristoa. Vuoren alla sijaitsee 63 kilometrin pituinen Baltoron jäätikkö. 8 034 metriä korkea Gasherbrum II on Gasherbrumin massiivin kolmanneksi korkein huippu. Sitä korkeampia ovat Gasherbrum I (8 080 metriä) ja Broad Peak (8 051 metriä). Lähistöllä sijaitseva Gasherbrum III -huippu lasketaan usein Gasherbrum II -vuoren alahuipuksi.
Geologia.
Karakorumin vuoristo ja Gasherbrum II ovat syntyneet tektonisissa liikkeissä Intian mannerlaatan törmätessä ja työntyessä Euraasian mannerlaatan alle. Vuorten alla kulkee Karakorumin siirtymä, jonka yläpuolelle työntynyt ja poimuttunut kiviaines muodostaa maailman toiseksi korkeimman vuoristoalueen. Alueelle ovat tyypillisiä korkeiden vuorenhuippujen lisäksi erittäin syvät joki- ja jäätikkörotkot. Mannerlaattojen liike ja vuoristojen kohoaminen jatkuu edelleen ja Karakorum on seismisesti aktiivista aluetta. Gasherbrumin massiivin huiput koostuvat paleotsooiselta ja mesotsooiselta kaudelta peräisin olevilta sedimenttikivilajeista, kuten kalkkikivestä ja mustasta liuskekivestä.
Vuorikiipeilyn historiaa.
Gasherbrum II:n huippu saavutettiin ensimmäisen kerran 7. heinäkuuta 1956. Itävaltalaiset Fritz Moravec, Josef Larch ja Hans Willenpart kiipesivät huipulle sen lounaista harjannetta pitkin. Nykyisin Gasherbrum II on maineeltaan yksi helpoimmin saavutettavista yli 8 000 metriä korkeista vuorista.
Suomalaisista kiipeilijöistä huipun ovat saavuttaneet Veikka Gustafsson vuonna 2009 ja Samuli Mansikka vuonna 2010.
Longueuil

Longueuil on Saint Lawrencen joen etelärannalla Lounais-Québecissa Kanadassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on 239 700 (2016). Se kuuluu Montrealin esikaupunkialueeseen, ja merkittävä osa sen asukkaista käy töissä Montrealissa. Seudulle vuonna 1657 muuttanut kauppias Charles le Moune nimesi alueen äitinsä ranskalaisen kotikylän mukaan. 
Longueuiliin liitettiin 1. tammikuuta 2002 Bouchervillen, Brossardin, Greenfield Parkin, LeMoynen, Saint-Bruno-de-Montarvillen, Saint-Hubertin ja Saint-Lambertin kaupungit, joista tuli sen borough’ja. Vuonna 2004 Boucherville, Saint-Lambert, Saint-Bruno-de-Montarville ja Brossard päättivät kuitenkin erota Longueuilista ja niistä tuli jälleen itsenäisiä kaupunkeja 2006. Nykyisin Longueuiliin kuuluu siis kolme borough’ta, joita ovat Greenfield Park, Saint-Hubert ja Vieux-Longueuil. Vieux-Longueuil muodostuu entisistä Longueuilin ja LeMoynen kaupungeista.
Saint-Hubertissa sijaitsee Kanadan avaruusviraston päämaja ja Longueuilin lentokenttä. Kaupungin huomattavimpia työllistäjiä on kanadalainen Bombardier-yhtiö, joka valmistaa raidekulkuneuvoja.
Olomouc

Olomouc (lausunta: , , , ) on kaupunki Määrissä Tšekissä Moravan varrella kohdassa, jossa joki yhtyy Bystřiceen. Sen asukasluku on 100 373 (2009).
Historia.
Olomouc on mahdollisesti alun perin roomalainen linnoitus, jonka nimestä "Mons Julii" nykyinen nimi on lähtöisin. Olomouc sai piispanistuimen 1063 ja istuin korotettiin arkkipiispan istuimeksi vuonna 1777. Kuningas Ladislaus V pysähtyi 1306 kaupungissa matkallaan Puolaan. Hänet murhattiin ja koko Přemyslidien suku sammui. Olomoucin rauhassa 1476 Määri luovutettiin Unkarille. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1640-luvulla ruotsalaiset miehittivät kaupunkia kahdeksan vuotta. Tämän jälkeen se oli raunioina ja menetti asemansa Määrin pääkaupunkina Brnolle. Ruton raivottua kaupungissa sen poistumisen kunniaksi Olomouciin rakennettiin 1700-luvun alkupuoliskolla Pyhän kolminaisuuden pylväs, joka kuuluu vuoodesta 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Maria Teresia linnoitti Olomoucin, ja Frederik Suuri piiritti sitä seitsemän viikkoa vuonna 1758, muttei saanut sitä haltuunsa. Vuonna 1848 keisari Ferdinand luopui kruunusta kaupungissa ja Olomoucin arkkipiispan linnassa kokoontuivat Itävallan ensimmäiset perustuslailliset valtiopäivät 1848–1849. Vuonna 1850 Olmützissa pidettiin tärkeä Preussin ja Itävallan valtiomiesten kokous ("Olmützer Punktation"), jossa Saksan liitto palautettiin ja Preussi luovutti sen johdon Itävallalle.
Olomoucin Pyhän Ladislauksen tuomiokirkko rakennettiin uudelleen 1800-luvun lopulla uusgoottilaiseen tyyliin, mutta säilytti osia moneen kertaan uudelleenrakennetusta kirkosta. Kellotorni on satametrinen. Kirkon lähellä on piispan palatsi, jota kutsutaan joskus Přemyslidien palatsiksi. Muista kirkoista merkittäviä ovat Pyhän Mauritiuksen ja Mikaelin kirkot ja uusbarokkinen Pyhän Johannes Sarkanderin kappeli. Hänet julisti pyhäksi Johannes Paavali II käydessään Olomoucissa 1995. Sarkanderin kidutuslaitteet ja hautakivet sijaitsevat edelleen kappelissa.
Kaupungin raatihuone on vuodelta 1378. Olomoucissa on myös kuusi barokkisuihkulähdettä, viisi nimetty roomalaisten jumalien ja yksi Julius Caesarin mukaan, joka tarinan mukaan perusti kaupungin.
Yliopisto perustettiin 1573 ja lakkautettiin 1860, mutta avattiin uudelleen 1946 František Palackýn mukaan nimettynä.
Talous ja liikenne.
Kaupungissa valmistettavia tuotteita ovat teräs, työstökoneet, kaasulaitteet, jääkaapit, suola, sokeri, suklaa, mallas ja olut.
Olomoucista on hyvät yhteydet eri puolille Tsekkiä ja naapurimaihin. Prahasta Olomouciin on nopea maantieyhteys Brnon kautta. Olomouciin pääsee helposti autolla myös Wienistä, Puolasta tai Slovakiasta. Olomouc on myös tärkeä rautatieliittymä, jonka päärautatieasema on lähellä kaupungin keskustaa. Siellä pysähtyy pikajunia, InterCity- ja EuroCity-junia sekä matkustajajunia. Prahaan ja Ostravaan kulkee Pendolino-juna, jolla matka Prahaan kestää kaksi ja puoli tuntia. Seutuliikennettä hoitavat RegioJetin "keltaiset" junat. Kaupungin sisäistä julkista liikennettä hoidetaan busseilla ja raitiovaunuilla.
Ystävyyskaupungit.
Olomoucin ystävyyskaupunkeja ovat:
Matku

Matku on kylä, joka sijaitsee Forssan kaupungin pohjoisosassa entisen Koijärven kunnan alueella. Se sijaitsee Turku–Toijala-rautatien varrella valtatien 9 läheisyydessä. Matkun rautatieasema purettiin vuonna 2000.
Matkun postinumeroalueella (31110 Matku) on 582 asukasta. Matku on aikaisemmin ollut myös taajama, mutta vuoden 2011 taajamarajauksen mukaan sitä ei enää pidetä taajamana. Kylän keskustassa aiemmin toimineet peruspalvelut ovat siirtyneet pääasiassa Forssaan.
Koijärven entinen kuntakeskus Koijärven kylä sijaitsee Matkusta itään. Lähimmät taajamat ovat Humppilan ja Urjalan keskustaajamat.
Historia.
Kreivilän kurssikeskus on Matkun kartanon entinen rakennuskokonaisuus. Kartano siirtyi vuonna 1904 valtion omistukseen, joka jaettiin 70 omistustilaan ja 30 palstatilaan.
Vuosina 1992–2011 kylässä toimi Finlandia Sahti -pienpanimo. Yritysjärjestelyn myötä se siirtyi Sastamalaan.
Kita

Kita voi tarkoittaa:
Paikkakunnat.
Japanissa.
Kita (yleensä , "pohjoinen") on useiden paikkakuntien ja kaupunkien suuralueiden nimi Japanissa.
Tuzla

Tuzla (Тузла) on kaupunki Koillis- Bosnia ja Hertsegovinassa. Kaupungin nimi viittaa alueen suolaesiintymiin. Kaivostoiminnan ohella Tuzla on historiallisesti tunnettu teollisena keskuksena. Vuoden 2013 väestönlaskennassa Tuzlan kunnassa asui 110 979 henkilöä.
Maantiede.
Tuzla sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan koillisosassa. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 232 metriä. Kaupungissa sijaitsevat Eurooppalaisittain harvinaiset suolajärvet (Panonska jezera).
Tuzlan ilmanlaatua huonontaa hiilivoimala, joka rakennettiin 1960-luvulla tuottamaan ison osan maan energiantarpeesta. Tuzla on pidetty Euroopan ilmanlaadultaan huonoimpana kaupunkina, vaikkakin pääkaupunki Sarajevo on aika ajoin ohittanut Tuzlan savusumun määrässä. Tuzlan ilmassa on vaarallisia PM2,5-hiukkasia 65 mikrogrammaa ilmakuutiossa, kun esimerkiksi Ruotsissa vastaava luku on keskimäärin 6 mikrogrammaa kuutiometrissä. Hiukkasten suuri määrä johtuu etenkin talvisesta hiilen ja puun polttamisesta. Tuzlan ilmansaasteista 90 % tulee kyseisestä hiilivoimalasta.
Historia.
Tuzlan perustamisen tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta paikalla on ollut asutusta jo pitkään. Seudulla on hyödynnetty sen suuria suolaesiintymiä. Vielä keskiajalla koko lähialue tunnettiin nimellä Soli suolaan viitaten. Nykyinen kaupunginnimi on johdettu suolaa tarkoittavasta turkinkielisestä sanasta "tuz". Suolan lisäksi alueella on hiiliesiintymiä, mikä teki Tuzlan alueesta tärkeän jo osmanien kaudella. Paikka oli heidän alaisuudessaan tärkeä sotilaallinen ja hallinnollinen keskus. 1800-luvun alkupuolella se tunnettiin Osmanien valtakunnan uudistusten vastaisesen liikehdinnän keskuksena.
Tuzla oli yksi harvoista Bosnia ja Hertsegovinan suuremmista kaupungeista, joissa kommunistien onnistui voittaa vielä vuoden 1990 vaaleissa. Kun Jugoslavian hajoamissodat ja Bosnian sota alkoivat, Tuzla pysyi Sarajevon muslimienemmistöisen hallinnon käsissä. Sodan aikana kaupunki säästyi pahimmilta etnisiltä väkivaltaisuuksilta. Kuitenkin 25. toukokuuta 1995 serbijoukkojen tykkituli surmasi 71 ja haavoitti 150 henkilöä ammuksen osuessa paikalliseen kahvilaan kaupungin sodanaikaisista tapahtumista verisimmässä. Myöhemmin itenäisessä Bosnia ja Hertsegovinassa kaupunki oli sosiaalidemokraattien tärkeä tukialue.
Talous ja liikenne.
Tuzla on muodostanut yhden Bosnia ja Hertsegovinan teollistuneimmista alueista. Seudulla on ruskohiileen liittyvää kaivostoimintaa ja esimerkiksi kaivosopisto. Kaupunki on myös ympäröivän maaseudun maataloustuotteiden kuljetuksen keskus. Tuzlassa sijaitsee lisäksi lämpövoimaloita. Vuosina 1959–1978 rakennettu Tuzlan lämpövoimala käyttää polttoaineena hiiltä.
Tuzlasta on hyvät maantie- ja rautatieyhteydet. Sitä palvelee myös Tuzlan kansainvälinen lentoasema.
Väestö.
Bosnia ja Hertsegovinan vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan Tuzlan asukasluku oli 110 979. Heistä bosniakkeja oli 80 774, kroaateja 15 396, serbejä 3 378 ja muita 9 143.
Vuonna 1991 asukkaita oli noin 131 000. Heistä 47,6 % oli bosniakkeja, 15,6 % kroaateja, 15,5 % serbejä, 16,5 % "jugoslaaveja" ja 4,7 % muita.
Tisza

Tisza (, , , , , , "Tisia" tai "Pathissus") on Tonavan suurin sivujoki ja Unkarin toiseksi pisin joki. Joen pituus on 966 kilometriä ja sen valuma-alue on 157 186 neliökilometriä, joka on noin 20 prosenttia Tonavan valuma-alueesta. Tizsa virtaa Ukrainassa, Romaniassa, Unkarissa ja Serbiassa. Joen mukaan on nimetty myös myöhäisneoliittinen Tiszan kulttuuri.
Tisza alkaa Ukrainassa Taka-Karpatian alueella Rah'ivin kaupungin koillispuolella kohdassa, jossa idästä saapuva "Valkoinen Tisza" ja pohjoisesta laskeva toinen alkujoki "Musta Tisza" yhdistyvät. Virrattuaan runsaat 20 kilometriä kohti etelää Tisza toimii Ukrainan ja Romanian rajajokena sekä hieman myöhemmin Ukrainan ja Unkarin rajajokena. Se kulkee vielä Unkarin ja Slovakian rajallakin viiden kilometrin matkan ja kääntyy sitten etelälounaaseen. Ukrainan kaupungeista sen varrella sijaitsevat muun muassa Velykyi Bytškiv, Hust, Vynohradiv ja Tšop, Romaniassa Sighet.
Tiszan pituus on nykyään 966 kilometriä. Alun perin se oli 1 419 kilometriä ja joki mutkitteli huomattavasti nykyistä enemmän. Mutkaisuudesta seuranneiden useiden tulvien takia unkarilaiset suoristivat Tiszaa vuosina 1846–1880. Tästäkin huolimatta tulvat ovat edelleen aiheuttaneet aika ajoin tuhoja. Suurimpia kaupunkeja Tiszan varrella ovat Tokaj, Tiszafüred, Szolnok, Csongrád ja Szeged. Szegedin lähellä Tisza ylittää Unkarin ja Serbian rajan ja virtaa eteläsuunnassa Vojvodinaan, jossa se laskee Tonavaan hieman Novi Sadista itään.
Jokea kohtasi 31. tammikuuta 2000 luonnonkatastrofi, kun eräässä romanialaisessa kultakaivoksessa sattuneen onnettomuuden seurauksena jokeen pääsi Someş-sivujoen kautta syanidia. Tämän seurauksena joesta kuoli melkein kaikki elollinen, mikä luonnollisesti merkitsi katastrofia myös joenvarren kalastajille.
Peg Entwistle

Lillian Millicent ”Peg” Entwistle (5. helmikuuta 1908 Port Talbot, Wales – 16. syyskuuta 1932 Hollywood, California, Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijä. Hän teki itsemurhan hyppäämällä Hollywood-kyltin H-kirjaimen päältä vuonna 1932.
Kun hän oli syntynyt Walesissa niin perhe muutti pian sen jälkeen Lontooseen. Hänen elämänsä oli täynnä tragedioita, hän oli teini-ikäinen kun hänen äitinsä kuoli ja hän muutti isänsä kanssa New Yorkiin 1920-luvulla. Isä meni uudestaan naimisiin, ja sai kaksi poikaa, mutta sitten hänen isänsä kuoli jäätyään kuorma-auton alle. Entwistle muutti leski-isänsä kanssa Walesista New Yorkiin vuonna 1922.
Hän kärsi masennuksesta isänsä kuoltua auto-onnettomuudessa. Entwistle kuitenkin unelmoi viihdyttäjän urasta ja pyrki määrätietoisesti haaveeseensa. Hän teki teatteridebyyttinsä repertoaariteatterissa Bostonissa 17-vuotiaana näytelmässä "Hamlet". Myöhemmin Entwistle pääsi myös sivuosaan kahteen Broadway-näytelmään.
Entwistle solmi vuonna 1927 näyttelijä Robert Keithin kanssa avioliiton, joka kesti kaksi vuotta. Jo muutaman kuukauden kuluttua paljastui että Keith oli ollut naimisissa aiemmin ja että hänellä oli 6-vuotias poika.
Suuri lama iski pahasti Broadwayhin, eikä yleisöllä ollut enää varaa käydä katsomassa kalliita näytelmiä. Entwistlen viimeisimmät näytelmät olivat pahoja floppeja. Hän päätti muuttaa Hollywoodiin, sillä elokuvateollisuus kukoisti. Hänen ainoaksi elokuvakseen jäi pahasti kriitikoiden kynsiin jäänyt "Thirteen Women". Tämän jälkeen RKO-elokuvayhtiö ei uudistanut Entwistlen sopimusta. Hän jatkoi haaveitaan elokuvanäyttelijän urasta ja kävi useissa valintatilaisuuksissa, muttei saanut lisää rooleja. Vain viisi kuukautta Hollywoodiin saapumisensa jälkeen hän oli menettänyt itsetuntonsa ja rahansa.
16. syyskuuta 1932 Entwistlen masennus oli saavuttanut huippunsa. Hän lähti juopuneena setänsä asunnosta, jossa asui, sanoen sedälleen kävelevänsä läheiseen alkoholiliikkeeseen. Entwistle ei kuitenkaan mennyt kauppaan vaan Hollywood-kyltille Mount Leelle. Hän kiipesi huoltotikkaita pitkin H-kirjaimen päälle ja hyppäsi kuolemaansa. Hänen ruumiinsa löydettiin vasta kahden päivän kuluttua. Väitetään että kyltillä olisi hänen kuolemansa jälkeen kummitellut valkoisiin puettu nainen.
Flamingot

Flamingot (Phoenicopteridae) on lintujen heimo, joka toisinaan lasketaan haikaralintujen (Ciconiiformes) lahkoon, toisinaan omaan flamingolintujen lahkoonsa (Phoenicopteriformes). Jälkimmäisessä luokituksessa Phoenicopteridae on lahkonsa ainoa heimo. Flamingojen heimoon kuuluu kuusi lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun: "Phoenicopterus" (flamingot), "Phoenicoparrus" (andienflamingot) ja "Phoeniconaias", jonka ainoa laji on pikkuflamingo ("Phoeniconaias minor").
Flamingot elävät parvissa veden äärellä. Ne syövät äyriäisiä ja levää, joita ne kahlatessaan siilaavat nokallaan matalasta vedestä.
Flamingojen höyhenpeite on luonnossa punertavansävyinen. Väri syntyy ravinnosta saadusta karotenoidista. Karotenoidia sisältävät eniten katkaravut, joita flamingot syövät.
Suomessa on havaittu chilen-, pikku- ja tavallisia flamingoja, mutta kaikki yksilöt on tulkittu tarhakarkulaisiksi.
Alcorcón

Alcorcón on kaupunki Madridin alueella Espanjassa, 13 kilometriä pääkaupunki Madridista lounaaseen. Sen asukasluku oli vuonna 2015 noin 170 000. Kaupunki on kasvanut nopeasti. Vielä vuonna 1955 siellä asui 1 370 asukasta, mikä kolminkertaistui vuoteen 1960 mennessä. Vuonna 1975 väkiluku oli 112 616.
Alcorcónissa on Universidad Rey Juan Carlosin lääketieteen kampus (vuodesta 1998) ja Universidad San Pablo-CEU:n Montepríncipen kampus. Kaupunki on liitetty Madridin metroverkkoon.
Kaupungissa on vanha kirkko nimeltä Santa María la Blanca, jonka vanhimmat osat ovat peräisin 1500-luvulta. 1900-luvun alussa rakennettiin Valderasin markiisien kolme linnaa. Suurin niistä on entisöity kunnallismuseoksi ja toiseksi suurimmassa on työväenopisto.
Alcorcónista on kotoisin jalkapalloseura AD Alcorcón.
Karel Poborský

Karel Poborský (s. 30. maaliskuuta 1972 Třeboňissa) on entinen tšekkiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. 
Poborský aloitti ammattilaisuransa SK České Budějovicessa 1980-luvun lopulla. Välissä hän kävi pelaamassa Viktoria Žižkovissa, Slavia Prahassa, Manchester Unitedissa, Benficassa, Laziossa ja Sparta Prahassa ennen palaamistaan Budějoviceen pelaajauransa päätteeksi. 
Maansa maajoukkueessa Poborský debytoi vuonna 1994. Hän pelasi EM-kisoissa vuosina 1996, jolloin joukkue saavutti hopeaa, 2000 ja 2004 sekä MM-kisoissa vuonna 2006. Poborský oli 118 maaottelullaan pitkään eniten maaotteluita pelannut tšekkiläispelaaja kunnes Petr Čech ohitti hänet vuonna 2016.
Dos Hermanas

Dos Hermanas on Sevillan kaakkoinen esikaupunkilähiö Andalusiassa Espanjassa. Se sijaitsee Guadaíra- ja Guadalquivirjokien välissä. Sevillaan on matkaa 10 km. Kaupungissa on 131 317 asukasta (2015). Kaupunki on kasvanut nopeasti, vielä 1981 asukasluku oli 50 727.
Kaupungin nimi "kaksi sisarta" on annettu Ferdinand III:n luutnantti Gonzalo Nazarenon sisarten Elvira ja Estefanía Nazarenoan mukaan, jotka legendan mukaan valloituksen jälkeen löysivät luolasta kellon ja Pyhän Annan kuvan ja päättivät rakentaa kirkon. Kaupungin asukkaasta käytetään nimitystä "nazareno" tai "nazarena" (fem).
Liikenne.
Dos Hermanasin rautatieasemalla pysähtyvät Sevillasta Cádiziin, Málagaan ja Granadan kautta Almeríaan kulkevat kaukojunat. Lisäksi Cercanías-lähijunajärjestelmän linja C-1 kulkee kaupungin halki. Dos Hermanasin pohjoista Montequinton kaupunginosaa palvelee myös Sevillan metron linja 1.
Verenkiertohäiriö

Verenkiertohäiriö on ihmisen normaalin verenkierron häiriytymistä tai estymistä. Verenkiertohäiriöt voivat aiheuttaa jopa pysyviä elimellisiä vammoja. Tilapäiset verenkiertohäiriöt ovat vaarallisia vain, jos ne sijaitsevat aivoihin verta vievissä verisuonissa.
Verenkiertohäiriön oireita.
Aivojen verenkiertohäiriöstä voi seurata huimausta, pahoinvointia sekä liike-, näkö- ja puheen häiriöitä. Aivojen verenkiertohäiriö voi aiheuttaa myös lihaskouristuksia. Verenkiertohäiriö korvan alueella voi aiheuttaa äkillisen kuulonmenetyksen. Selkäytimen verenkiertohäiriö aiheuttaa tavallisimmin halvauksen. Alaraajojen verenkiertohäiriöt voivat johtaa katkonaiseen kävelyyn (klaudikaatio). Pahimmillaan verenkierron katkettua raajaan syntyy kuolio (nekroosi).
Verenkiertohäiriöt voivat aiheuttaa myös puutumista ja kihelmöintiä.
Syitä.
Verenkiertohäiriöihin ovat syynä esimerkiksi verisuonten ahtautumat (ateroskleroosi). Niitä syntyy, kun veren korkea kolesterolipitoisuus aiheuttaa tukkeutumia verisuoniin. Verisuonien kalkkeutumat aiheuttavat myös tukoksia.
Verenkiertohäiriöitä voi aiheuttaa myös luun tai nikaman painautuminen verisuonta vasten. Tästä seuraa normaalin verenkierron hidastuminen. Esimerkiksi niskanikaman painama verisuoni voi estyä toimittamasta hapekasta verta aivoihin.
Myös jotkin lääkeaineet ja päihteet voivat heikentää verenkiertoa.
Castellón de la Plana

Castellón de la Plana (valenciaksi: Castelló de la Plana) on Castellónin maakunnan pääkaupunki Valenciassa Costa del Azaharilla Välimeren rannalla. Sen asukasluku oli noin 172 000 vuonna 2015.
Kaupunki perustettiin alun perin La Magdalenan kukkulalle, jonka Jaakko I valloitti maureilta 1233. Asukkaiden pyynnöstä se siirrettiin 1251 nykyiselle paikalleen tasangolle. Siitä tuli pääkaupunki 1833 ja kaupunginoikeudet se sai 1873. Nähtävyyksiin kuuluvat 1300-luvun goottilainen Santa Marían kirkko ja 1600-luvun kaupungintalo.
Universitat Jaume I perustettiin 1991.