tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anjalankosken suuralue

Anjalankosken suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Anjalankosken suuralue käsittää kokonaan entisen Anjalankosken kaupungin alueet. Anjalankosken suuralueella oli 15 000 asukasta vuonna 2015. Anjalankoski on Kouvolan väkiluvultaan kolmanneksi suurin ja pinta-alaltaan toiseksi suurin suuralue. 
Suuralueen suurin taajama on Myllykoski, jossa oli 5 883 asukasta 31.12.2017. Muita taajamia on Inkeroinen (4 892 asukasta) ja Kaipiainen (241 asukasta). Myllykoskeen kuuluvat yhteenkasvaneina myös Keltakangas ja Ummeljoki sekä Inkeroisiin Anjalan kirkonkylä.
Trimetyleenidiamiini

Trimetyleenidiamiini eli 1,3-diaminopropaani tai 1,3-propaanidiamiini (C3H10N2) on diamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena muiden orgaanisten kemikaalien synteeseissä. Trimetyleenidiamiini on propyleenidiamiinin isomeeri.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa trimetyleenidiamiini on väritöntä nestettä ja sillä on kalamainen ja ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin.
Trimetyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,3-propaanidiolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Tyypillisempi tapa on kuitenkin akryylinitriilin ja ammoniakin välinen reaktio. Tässä reaktiossa muodostuu aminopropionitriiliä ja bis(syanoetyyli)amiinia. Nämä pelkistetään trimetyleenidiamiiniksi vedyttämällä ja katalyyttinä käytetään nikkeliä tai kobolttia.
Trimetyleenidiamiinista valmistetaan heterosyklisiä yhdisteitä, joita käytetään muun muassa tekstiiliteollisuudessa. Lisäksi siitä valmistetaan kelatoivia yhdisteitä korroosionestoaineiksi ja valokuvauskemikaaleiksi.
Jaalan suuralue

Jaalan suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Jaalan suuralue käsittää kokonaan entisen Jaalan kunnan alueet. Jaalan suuralueella oli 1 703 asukasta vuonna 2015. Jaala on Kouvolan väkiluvultaan pienin ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin suuralue. 
Suuralueen suurin ja samalla ainut taajama on Jaalan kirkonkylä, jossa oli 610 asukasta 31.12.2017.
Vahvikerengas

Vahvikerengas tai öljetti (, ) on kankaaseen, nahkaan tai muuhun ohueen materiaaliin tehtyä reikää ympäröivä ja sitä vahvistava rengas. Reikien läpi voi näin pujottaa ja liu’uttaa kiinnitysnaruja tai -hihnoja ilman, että reikä kuluu suuremmaksi tai materiaali rikkoutuu. Vahvikerenkaita käytetään esimerkiksi kengännauhojen pujotusreikien ympärillä sekä purjeiden, telttakankaiden, verhojen ja pressujen reunojen rei’issä.
Vahvikerenkaiden perinteinen materiaali on pelti, ja perinteinen kiinnitystapa on puristaa kahdesta osasta koostuva vahvikerengas reiän ympärille erityisillä pihdeillä niittien tavoin. Vahvikerenkaita tehdään myös muovista, ja ne voidaan hitsata kiinni muovimateriaalista tehtyyn pressuun tms. Muovisia tarrakiinnitteisiä vahvikerenkaita käytetään asiakirjojen mapituksessa estämään paperiarkkien reikien repeäminen rengaskansiota selattaessa.
Muita samaa tarkoittavia sanoja ovat läpivientirengas ja lävistysrengas. Yksiosaista vahvikerengasta voidaan kutsua sirkaksi tai sirkkarenkaaksi ja kaksiosaista purjerenkaaksi.
Läpivientirengas.
"Läpivientirenkaiksi" tai vain "läpivienneiksi" kutsutaan myös kumisia, metallisia ja muovisia renkaita, joilla kehystetään sähköasennuksissa läpivientireiät vedettäessä johtoja erilaisten kovien ja teräväreunaisten levymateriaalien läpi. Niillä estetään sähköjohtojen ja niiden eristekerrosten kulumista.
Jaalan kirkonkylä

Jaalan kirkonkylä on taajama Kouvolassa, entisen Jaalan kunnan alueella. Taajama oli entisen Jaalan kunnan keskustaajama, suurin ja ainut taajama. Taajamassa asuu noin 600 ihmistä. Sen pinta-ala on 2,38 km² ja väestöntihys 233,6 as./km².
Palvelut.
Jaalassa on kirkon ja hautausmaan lisäksi muun muassa päiväkoti, alakoulu, kirjasto, liikuntahalli ja muita liikuntapaikkoja, palvelukeskus, S-market, apteekki ja terveysasema. Entisessä kunnantalossa on vuodesta 2024 toiminut kymmenen huoneen hotelli, ja talossa on myös vuokrattava kokoustila. Aiemmin taivasalla toimineesta kesäteatterista tunnettu Liikasenmäki sai 2020-luvun puolivälissä katetun puurakenteisen tapahtumarakennuksen Jaala-Areenan, jossa on noin 500 paikan nouseva katsomo.
Riigikogun vaalit 2019

Riigikogun vaalit 2019 järjestettiin 3. maaliskuuta 2019 ja niissä valittiin 101 jäsentä Riigikoguun vaalikaudeksi 2019–2023. Suurimpana puoleena vaaleissa pysyi Kaja Kallaksen johtama Viron reformipuolue, kun taas eniten lisäpaikkoja sai Viron konservatiivinen kansanpuolue.
Puolueet.
Kannatusmittaukset olivat näyttäneet aina vuoden 2018 lopulta hallitsevan Keskustapuolueen olevan edellä Reformipuoluetta, mutta vaaleja lähestyttäessä mittaukset arvioivat kahden pääpuolueen eron kaventuneen ja olleen ennen vaaleja hyvin tasaisia. Kannatusmittaukset ennakoivat Vapaapuolueen putoamista Riigikogusta, kun taas kansalliskonservatiivisen Konservatiivinen kansanpuolueen (EKRE) arvioitiin lisäävän kannatustaan huomattavasti. Jüri Ratasin uusi hallitus astui voimaan 29.4.2019
Vaalipiirit.
Viro on jaettu 12 vaalipiiriksi. Käytetty vaalipiirijako oli seuraava:
Tulokset.
Riigikogun vaaleissa on käytössä 5 %:n äänikynnys.
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="35"|+/–
! width="30"| Paikat
! width="35"|+/–
Päivät joina kukat kukkivat

Päivät joina kukat kukkivat ("De dagar som blommorna blommar") on Jonas Gardellin käsikirjoittama ja Simon Kaijserin ohjaama ruotsalainen television minisarja vuodelta 2019. Kolmiosaisessa draamassa kerrotaan kolmen keskiluokkaisen perheen vaiheita 1970-luvulta nykypäivään perheen poikien näkökulmasta. Pojat ovat parhaita ystäviä koulussa, mutta erkanevat sitten omille teilleen omine ongelmineen ja ihmiskohtaloineen. Sarja ensiesitettiin tammikuussa 2019 sekä Ruotsin televisiossa että Yle Fem -kanavalla ja Yle Areenassa.
Juoni.
Sarjassa kolmea tarinaa seurataan limittäin. Törnbladin perheessä Mikael ja hänen äitinsä kärsivät huumeisiin sortuneen väkivaltaisen esikoispojan ja saamattoman isän varjossa. Aikuisenakin Mikael on yhä itsekkään isonveljen Torbjörnin vietävissä. Munksåsin perheessä varttuvan Erikin on toivuttava juutalaisen isoisänsä kuolemasta ja tutustuttava tarkemmin oman sukunsa juuriin 1990-luvun uudelleen itsenäistyneessä Virossa, kohtalokkain seurauksin autolautta Estonian turmayönä. Tunnetuksi teatterintekijäksi edennyt Benny Elofsson on jäänyt pohtimaan vanhempiensa avioeroa ja ohjaa aiheesta kirjoittamaansa komediallista näytelmää.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Leena Virtanen kirjoittaa Gardellin taidon vedota häpeilemättä katsojan tunteisiin näyttäytyneen jo tämän edellisessä minisarjassa ja sen pohjana olevassa romaanitrilogiassa "Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin" (2012). Nyt Gardellin näkökulma Ruotsin lähihistoriaan on Virtasen mukaan laajempi. Nopeat siirtymät tarinasta ja perheestä toiseen vaikeuttavat hänestä varsinkin aloitusjakson seuraamista.
Harry Donner

Harry Otto Donner (4. toukokuuta 1889 Hausjärvi – 18. elokuuta 1954 Ahdenkallio Hyvinkää) oli suomalainen tilanomistaja, sukututkija ja päätoimittaja.
Henkilöhistoria.
Harry Donnerin vanhemmat olivat senattori Otto Donner ja Wilhelmina (Minette) Sofia Charlotta Munck ja puoliso vuodesta 1925 Anna Dido Constance Armfelt. Donner tuli ylioppilaaksi 1909 ja teki opintomatkoja Ruotsiin ja Keski-Eurooppaan. Hän julkaisi useita suku- ja historiallisia tutkimuksia, oli Suomen Sukututkimusseuran aktiivi ja sukututkijoiden aikakauslehden "Genoksen" päätoimittaja 1930–1940. Hän harrasti myös taidehistoriaa ja sosiaalipolitiikkaa.
Mäntänvuori

Mäntänvuori on metsäalue Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa aivan Mäntän keskustaajaman kaakkoispuolella. Alue on ulkoilualuetta, mutta se on myös rauhoitettu Natura 2000-ohjelmassa luonnonsuojelualueeksi (FI0331002). Natura-alueen pinta-ala on 284 hehtaaria. Vuoren huippu yltää 190 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolella, jolloin se kohoaa yli 90 metriä Kuoreveden yläpuolelle.
Alueen läpi kulkee kantatie 58, joka jakaa sen kahtia. Kaakkoisosassa suojelualue päätyy Kuoreveden rantaan Atilanlahdella ja Riihosjärvellä. Alueen sisälle jää pieni Atilanlampi, joka laskee Kuoreveteen. Riihossalmella rannoille on rakennettu siirtolapuutarha, joka oli olemassa ennen suojelualueen perustamista. Jämsän vastainen kuntaraja kulkee Riihossalmessa. Suojelualueen länsirajana toimii yhdystie 14332.
Ulkoilualue.
Ulkoilualueen pysäköintipaikat sijaitsevat Mäntän Sillanpäässä Vuorenkentällä. Siellä alkavat viitoitetut luontopolut, jotka kiertävät koko vuoren ja samalla nousevat useasta kohdin vuoren päällä. Hiihtomajalta nousee rinnettä ylös Vuorentornille portaat. Toinen pysäköintialue sijaitsee vuoren rinteessä ja sinne pääsee Vuorentaustan kautta. Se sijaitsee Vuorenmajan yhteydessä, jossa toimii Viinitupa Vuorenmaja. Alueella on myös käymälä. Vuorenmajan ja Vuorentornin puolivälissä on Vuorenkirkko.
Ulkoilualuetta on kehitetty viime aikoina. Vuonna 2005 valmistui vuoren lakialueella sijaitseva näkötorni. Vuonna 2006 rakennettiin ylemmältä pysäköintipaikalta alkava Ilves-polku, joka on tarkoitettu erityisesti liikuntarajoitteisille. Vuonna 2018 uusittiin Vuorenkentältä alkavat puuportaat.
Luontoarvoja.
Alue sisältää Natura-alueena erilaisia metsätyyppejä ja kasvuympäristöjä. Noin 10 % metsistä sisältää vanhaa mäntymetsää, joista vanhimmat puut ovat noin 200 vuotta vanhoja. Suuri osa metsästä (60 %) on harjujen metsätyyppiä, mutta alempana on myös puolilehtoja, puronvarsilehtoa ja lehtokorpea. Alueella elää muun muassa pikkusieppo ja viirupöllö. Alue on rauhoitettu omistajan hakemuksesta.
Maaperämuodostumana Mäntänvuori kostuu harjuaineksesta. Maantieteilijä Toive Aartolahti on arvioinut Mäntänvuoren kasautuneen deltamuodostumana jäätikön keskelle syntyneeseen, silloisen merivaiheen pintaa korkeammalla sijainneeseen, pieneen erilliseen jääjärveen jäätiköitymisen loppuvaiheessa, kun jäätikkö on ollut rikkonaista. Tähän rikkonaisuuteen viittaa Aartolahden mukaan myös Näsijärven–Jyväskylän reunamoreenin rikkonaisuus samalla alueella.
Vuorenmaja.
Vuorenmaja rakennettiin Mäntänvuorelle hiihtomajaksi vuonna 1928. Mänttäläinen paperiteollisuusyhtiö G. A. Serlachius Oy rakennutti Vuorenmajan juhlistaakseen yhtiön 60-vuotisjuhlavuotta. Maja toimi paikallisten asukkaiden virkistyspaikkana ja tehtaan edustustilana. Vuorenmajan on suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist. Vuorenmaja siirtyi vuonna 2013 sen silloiselta omistajalta Finsilvalta yksityiseen omistukseen, ja maja remontoitiin. Vuodesta 2015 alkaen Vuorenmajalla on toiminut keskieurooppalaistyylinen viini- ja ruokaravintola Viinitupa Vuorenmaja.
Historiaa.
Mäntänvuoressa oli 1900-luvulla hyppyrimäki, jossa kilpailtiin säännöllisesti.
Gamelion

Gamelion (), aiemmin Lenaion (), oli antiikin kreikkalainen kuukausi, joka tunnetaan ennen kaikkea Ateenassa käytetystä attikalaisesta kalenterista. Se oli saanut nimensä Gamelia-juhlasta. Kuukaudessa oli 29 tai 30 päivää ja se sijaitsi suunnilleen nykyisen tammi-helmikuun aikoihin. Kuukalenterin kuukautena sen paikassa oli kuitenkin vaihtelua jopa 60 päivän verran. Kuukauden 29. päivä jätettiin pois tarvittaessa, jotta seuraavan kuun alku osuisi uudenkuun kohdalle.
Päivät ja juhlat.
Attikalaisessa kalenterissa jokaisen kuukauden kahdeksan ensimmäistä päivää oli omistettu jumalille muun muassa näiden syntymäpäivinä, joita vietettiin siis kerran kuussa, ei kerran vuodessa. Muut juhlat olivat vuosittaisia ja vaihtelivat siis kuukausittain. Kuukaudelle nimensä antanut Gamelia oli hääjuhla, ja kuukauden aikana vietettiin usein häitä. Kuukaudelle sijoittui myös muun muassa Lenaia-juhla, josta sen vanhempi nimi oli peräisin.
Kuukauden päivät ja juhlat olivat:
Selitykset:
Helmiripsimonni

Helmiripsimonni, aikaisemmalta nimeltään täpläselkäuimari ("Synodontis angelicus") on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Aikuiset kalat ovat 9–18 senttiä pitkiä. Niiden pohjaväri on ruskea tai violetti, ja siinä on kellertäviä pyöreähköjä läikkiä. Nuoret, 4–9 senttiä pitkät yksilöt ovat erityisen kauniita: niillä hohtavan valkoiset läikät erottuvat selvästi punertavanvioletilta pohjalta.
Elinympäristö.
Helmiripsimonnit elävät Kongojoen sekä sen sivujokien Kasain ja Ubangin vesistössä. Niille sopii ympäristö, joissa on kivikkoa, puunjuuria ja luolia.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Helmiripsimonnit ovat aktiivisia lähinnä öiseen aikaan.
Ne muodostavat lisääntymistä varten pareja. Akvaariokauppaa varten kaloja on kudetettu hormonien avulla.
Koruripsimonni

Koruripsimonni ("Synodontis decorus") on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Koruripsimonneilla on vaalean kermanvärisellä pohjalla suuria tummia läikkiä. Vatsapuoli on valkoinen. Erityispiirre on selkäevän takareunasta lähtevä siimamainen uloke, joka voi ulottua kalan pyrstöön asti. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on 25 cm.
Elinympäristö.
Koruripsimonnit elävät Kongojoen sekä sen sivujokien Kasain ja Ubangin vesistössä, mutta ei Luvuassa ja Luapulassa.
Käyttäytyminen.
Akvaarioharrastajien mukaan koruripsimonni on yksi aroimmista monnilajeista. Se on liikkeellä lähinnä yöaikaan.
Amurinkitasampi

Amurinkitasampi ("Huso dauricus") on sampikalojen Huso-sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Sitä on tavattu Amurjoessa Venäjän ja Kiinan puolella.
Amurinkitasampi tulee sukukypsäksi noin 180 cm:n pituisena, pisimmillään sen on raportoitu kasvavan yli viisimetriseksi. Sen selässä on kovia kilpiä viidessä rivissä. Amurinsampi ei lisäänny joka vuosi: koiraat kutevat joka kolmas tai neljäs vuosi ja naaraat joka neljäs tai viides vuosi.
Amurinsammen mätiä käytetään yhtenä osana tai kokonaan Kaluga Beluga -kaviaarissa. Mätimunien koko on iso (3,2 mm), ja kaviaarin alkuperämaa on usein Kiina. Kaviaarissa käytetty nimi Beluga Kaluga viittaa usein Kiinan – jossa sitä viljellään – tuontiin. Mätiä saadaan yli 15-vuotiaista kaloista.
Agathos Daimon

Agathos Daimon () tai Agathodaimon () eli ”Hyvä henki”, joskus myös Agathos Deos () eli ”Hyvä jumala”, oli antiikin kreikkalaisessa uskonnossa hyvä suojelushenki, joka esiintyy vain vähän mytologiassa, mutta jolla oli tärkeä asema kansanuskossa. Agathos Daimon esitetään usein yhdessä Agathe Tykhen (”Hyvä onni”) kanssa tai muiden suojelushenkien tavoin käärmeenä.
Agathos Daimonin uskottiin suojelevan yksilöitä ja perheitä. Tälle tarjottiin juomauhrina sekoittamatonta viiniä jokaisissa pidoissa. Tälle oli omistettu oma temppeli, joka sijaitsi Arkadiassa Megalopoliista Mainalokseen johtaneella tiellä. Myös muualla tälle oli tapana omistaa pieniä temppeleitä. Agathos Daimonia vastasi hyvänä henkenä Eudaimon tai Tykhodaimon, ja näiden vastavoimana toimi paha henki eli Kakodaimon. Pausanias piti Agathos Daimonia pelkkänä Zeuksen epiteettinä.
Muun muassa Ateenassa käytössä olleessa attikalaisessa kalenterissa jokaisen kuukauden toinen päivä eli kasvavan kuun toinen päivä oli omistettu Agathos Daimonille. Sitä edelsi Numenia eli uudenkuun pyhäpäivä, ja Numeniaa edeltävän kuun viimeinen päivä, joka tunnettiin nimellä ”vanha ja uusi päivä” ("henē kai nea") tai Hekaten deipnon ("Hekatēs deipnon"). Nämä muodostivat yhdessä kolmen kotijumalille omistetun päivän ryhmän.
Numenia

Numenia ( tai "Noumenia") oli antiikin Ateenassa vietetty uudenkuun juhla. Sitä vietettiin attikalaisen kalenterin kunkin kuukauden ensimmäisenä päivänä, sillä kuu-aurinkokalenterina sen jokainen kuukausi alkoi uudestakuusta.
Numenia sijoittui päivään, jolloin tehtiin ensimmäinen havainto uudenkuun jälkeen kasvavasta kuusta. Päivälle ei koskaan osunut mitään muita juhlia, ja siksi Plutarkhos viittaa siihen ”pyhimpänä kaikista päivistä”. Numenia-päivänä muun muassa uhrattiin suitsuketta kotijumalten alttareilla. Numenia oli myös suosittu markkina- ja kaupantekopäivä.
Numenia-päivää edelsi edeltävän kuun viimeinen päivä, joka tunnettiin nimellä ”vanha ja uusi päivä” () tai Hekaten deipnon (), jolloin kuu oli pimeimmillään, ja sitä seurasi kasvavan kuun toisena päivänä Agathos Daimonin (”Hyvän hengen”) päivä. Nämä muodostivat yhdessä kolmen kotijumalille omistetun päivän ryhmän.
Boedromia

Boedromia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Apollon Boedromiokselle eli ”Apollon Auttajalle”. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Boedromion-kuun 7. päivä eli nykyisen syys-lokakuun aikoihin.
Apollonin epiteetti Boedromios (”Auttaja” &lt; , ”hädässä auttava”), jota käytettiin muun muassa Boiotiassa, antaa ymmärtää, että Apollonia kunnioitettiin juhlassa jonkinlaisena sodanjumalana joko omasta ansiostaan tai siksi, että Apollonin oraakkelien katsottiin antaneen hyödyllisiä neuvoja. Juhlalle itselleen esitetään kreikkalaisessa mytologiassa kuitenkin useita selityksiä. Plutarkhoksen mukaan Theseus uhrasi Apollonille ennen amatsoneja vastaan käymäänsä taistelua, joka käytiin Boedromion-kuussa. Ateenalaiset viettivät Boedromia-juhlaa voitokkaan taistelun kunniaksi vielä myöhempinäkin aikoina. Euripideen ja "Sudan" mukaan juhlan alkuperä oli kuitenkin taistelussa, joka seurasi, kun Ksuthos tai tämän poika Ion tuli apuun Eumolpoksen hyökättyä Ateenaan.
Juhlasta itsestään ei tiedetä paljoakaan, lukuun ottamatta sitä seikkaa, että silloin uhrattiin Apollonin lisäksi myös Artemiille.
Elafebolia

Elafebolia (, ) oli antiikin kreikkalainen juhla, joka oli omistettu Artemis ”Kauriinmetsästäjättärelle”. Ateenassa juhlaa vietettiin siitä nimensä saaneen Elafebolion-kuun 6. päivä eli nykyisen maalis-huhtikuun aikoihin.
Muinaisina aikoina Artemiille oli todennäköisesti uhrattu saaliiksi saatuja kauriita (). Kauriiden käytyä harvinaisemmiksi jumalattarelle alettiin uhrata "elafos"-nimisiä kakkuja, jotka nimestä päätellen oli tehty kauriin muotoon. Juhla tunnettiin monissa kreikkalaisissa kaupungeissa. Ateenassa sitä ei välttämättä kuitenkaan vietetty juurikaan enää klassisella kaudella; oletettavasti juhla alkoi menettää kaupungissa merkitystään 400–300-luvuilta eaa. lähtien muutama päivä sitä myöhemmin vietetyn kaupunki-Dionysian merkityksen kasvaessa.
Hyampoliissa samannimistä juhlaa vietettiin thessalialaisista saadun voiton kunniaksi. Kalydonissa ja Patraissa samankaltainen juhla tunnettiin Artemis Lafrian juhlana nimellä Lafria.
Gamelia

Gamelia () eli Theogamia (, ”Jumalten avioliitto”) eli Hieros gamos (, ”Pyhä avioliitto”) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka juhlisti Zeuksen ja Heran pyhää avioliittoa. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Gamelion-kuun 27. päivä eli nykyisen tammi-helmikuun aikoihin.
Juhla oli omistettu Zeukselle Zeus Teleioksena eli perheenpäänä ja Heralle Hera Teleiana. Yhdessä nämä toimivat avioliittojen suojelijoina. Juhlasta tiedetään vain vähän, mutta siihen kuului juhlapidot. Koko Gamelion-kuukautta pidettiin sen ansiosta otollisena hääjuhlille. On kuitenkin mahdollista, että kuukausi oli alun perinkin yleinen hääkuukausi, koska kevät saapui pian sen jälkeen, ja juhla kehittyi tämän perusteella myöhemmin.
Jermo Laosmaa

Jermo Pauli Johannes Laosmaa, sukunimi aik. "Lindholm" (16. huhtikuuta 1911 Helsinki – 12. marraskuuta 1962) oli suomalainen Helsingissä asunut arkkitehti. 
Laosmaan isä oli kansakoulujohtaja Alex I. Lindholm. Hän opiskeli Saksassa ja valmistui arkkitehdiksi Strelitzin teknillisestä opistosta vuonna 1935. Laosmaa työskenteli SOK:n rakennusosastolla 1937, Arkkitehtitoimisto Aalto &amp; Kokon palveluksessa 1938–1939, Insinööritoimisto Alfred A. Palmbergilla 1939–1950 ja vuodesta 1950 alkaen hän oli Valion rakennusosaston hoitajana.
Jermo Laosmaa oli naimisissa vuodesta 1939 arkkitehti Marjatta Gestrinin kanssa. He suunnittelivat yhdessä monia asuinrakennuksia.
Hekatombaia

Hekatombaia () tai Hekatomboia () () oli antiikin kreikkalainen juhla, joka sai nimensä silloin suoritetusta hekatombiuhrista eli sadan härän uhraamisesta.
Juhla tunnetaan muun muassa Ateenasta, jossa se oli omistettu Apollonille. Ateenassa juhlaa vietettiin siitä nimensä saaneen Hekatombaion-kuun 7. päivä eli heinä-elokuun aikoihin. Hekatombaion-kuu oli attikalaisessa kalenterissa vuoden ensimmäinen kuukausi, ja Hekatombaia vuoden ensimmäinen suurempi juhla.
Juhla tunnetaan myös muun muassa Aiginalta ja Argoksesta, jossa se oli omistettu Heralle, sekä Delfoista, Delokselta, Lakoniasta (Spartasta) ja Tegeasta.
Metageitnia

Metageitnia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Apollon Metageitniokselle. Sitä vietettiin Metageitnion-kuussa eli nykyisen elo-syyskuun aikoihin, mutta sen tarkempaa päivää ei tunneta.
Metageitnia oli hyvin vanha naapurustojuhla, joka juhlisti jollakin tavalla asuinpaikan vaihdoksia. Kreikkalaisessa mytologiassa juhla kytkettiin Theseuksen muuttoon Meliten demoksesta Diomeian demokseen. Myöhemmin se liitettiin muun muassa Joonian siirtokuntien perustamisen aikaan. Apollon Metageitnios toimi siirtokuntien perustamisen suojelijana. Vilkkaimman siirtokuntien perustamisen vaiheen jäätyä taakse juhlan merkitys väheni, ja klassiselle kaudelle tultaessa se oli muuttunut lähinnä nimeksi.
Lasiahven

Lasiahven ("Parambassis ranga") on lasiahventen heimoon kuuluva pienikokoinen kala.
Kuvaus.
Lasiahvenilla on läpinäkyvä ja litteähkö ruumis. Sen luut voidaan nähdä selvästi, kuten myös jotkut elimet. Kala on väriltään hieman kellertävä ja hopeanhohtoisa. Se voi kasvaa kahdeksan senttimetrin pituiseksi. Se on parvikala. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan laji on elinvoimainen. 
Ravinto.
Lasiahven on lihansyöjiä ja ne syövät muun muassa hyttystentoukkia ja Glycera matoja. Ne syövät myös pakastettuja ja kuivatettuja ravintoeläimiä. Lajin kalat ovat innokkaita syömärejä.
Elinalue.
Lasiahvenet elävät joissa, puroissa, kanavissa ja lammikoissa. Kalat elävät parvissa. Lasiahvenia elää Pakistanissa, Intiassa, Bangladeshissa, Myanmarissa, Thaimaassa, Malesiassa ja Nepalissa.
Lisääntyminen.
Lasiahvenet lisääntyy 24–28 celsiusasteisessa vedessä. Naaras tekee noin 150 mätimunaa kasvillisuuden sekaan. Poikaset kuorituvat 24 tunnin sisällä.
Käyttäytyminen.
Lasiahvenet ovat rauhallisia ja ujoja. Ne eivät ole aggressiivisia.
Jinan-Yaoqiangin kansainvälinen lentoasema

Jinan-Yaoqiangin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema Shandongin maakunnan pääkaupunki Jinanissa, Kiinassa. Se sijaitsee Yaoqiangin suurkunnassa Lichengin kaupunkipiirissä Jinanissa. Matka Jinanin keskustaan linnuntietä on noin 30 kilometriä.
Vuonna 2017 se oli Kiinan 25:nneksi vilkkain lentoasema noin 14,3 miljoonalla matkustajalla.
Mokkaripsimonni

Mokkaripsimonni ("Synodontis afrofischeri") on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Mokkaripsimonnit ovat marmorikuvioisia, kellanruskeita.
Sukukypsiksi tullessaan ne ovat 10-12 cm pitkiä, ja harvoin kasvavat yli 15 cm pitkiksi.
Elinympäristö.
Mokkaripsimonnit elävät Afrikassa Victoria-, Nabugabo- ja Kyoga-järvien vesistöissä, Niilissä, Rukwa-järvessä ja Malagarazi-joessa. Se viihtyy mieluummin joissa kuin järvissä, parhaiten kasvillisuuden seassa jokien rantavesissä.
Miki Núñez

Miguel Núñez Pozo (s. 6. tammikuuta 1996 Terrassa, Espanja), tunnettu myös taiteilijanimellään Miki Núñez tai Miki, on espanjalainen laulaja. Hän edusti Espanjaa kappaleella "La venda" vuoden 2019 Euroviisuissa Tel Avivissa.
Vuonna 2018 Miki osallistui "Operación Triunfo" -laulukilpailun kymmenennelle tuotantokaudelle ja sijoittui kilpailussa kuudenneksi.
Ura.
2018–.
Ennen "Operación Triunfo"a Miki soitti kitaraa ja pianoa sekä suoritti hallinnon ja johtamisen tutkinnon. Hän toimi myös laulajana cover-bändissä nimeltä Dalton Bang, jonka kanssa hän kävi kiertueella ympäri Kataloniaa. Vuonna 2018 hän koe-esiintyi "Operación Triunfo" -laulukilpailun kymmenennellä tuotantokaudella ja oli yksi kahdeksastatoista kilpailijasta, jotka valittiin kilpailun avajaisgaalaan. Kilpailussa hän selviytyi semifinaaleihin asti ja sijoittui kuudenneksi.
Miki oli myös yksi kolmestatoista "Operación Triunfo" -kilpailijasta, joille annettiin kappale formaatin sivukilpailuun, jossa valitaan Espanjan edustaja Eurovision laulukilpailuun. Mikille annettiin yhteensä kolme kappaletta: "Nadie se salva" (duetto Natalia Lacunzan kanssa), "El equilibrio" sekä "La venda". Mikin kappaleista kaksi valittiin kilpailuun: "La venda" sekä "Nadie se salva". Tämä teki Mikistä ja Nataliasta ainoat kilpailijat jotka kilpailivat kilpailussa kahdella kappaleella. "La venda" valittiin yleisöäänestyksellä edustamaan Espanjaa 20. tammikuuta 2019. Eurovision laulukilpailun finaalissa Miki esiintyi viimeisenä 26:sta kilpailijasta. Hän sijoittui lopputuloksissa 22:seksi saaden 54 pistettä.
Eurovision laulukilpailun jälkeen Miki julkaisi "Celébrate"-singlen 28. kesäkuuta 2019. Hän julkaisee esikoisalbuminsa syksyllä 2019.
Aarno Raveala

Aarno Brynolf Raveala, sukunimi aik. "Reimann" (16. elokuuta 1911 Helsinki – 15. heinäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Raveala pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1943. Hän toimi opiskeluaikanaan SOK:n rakennusosaston piirtäjänä ja valmistuttuaan arkkitehdiksi hän oli siellä toimistoarkkitehtina 1944–1950. Hän perusti sitten oman arkkitehtuuri- ja insinööritoimiston vaimonsa Terttu Ravealan kanssa. Raveala oli Uudenmaan läänin lääninrakennustoimiston lääninarkkitehdin viransijaisena vuodesta 1954 ja hän toimi Uudenmaan läänin kaavoitus- ja rakennustoimen tarkastajana 1968–1974, kunnes jäi eläkkeelle. Hän sai yliarkkitehdin arvonimen 1974. 
Raveala osallistui 1950-luvulla Tammen "Joka Kodin tietokirjan" ja Kirjamiehen "Talonrakennustekniikan käsikirjan" toimitustyöhön. Hän laati myös rakennusopin alalta kirjekursseja.
La venda

La venda on Mikin esittämä kappale, jolla hän edusti Espanjaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 54 pistettä ja saavutti sijan 22.
Lähteet.
Plectroglyphidodon johnstonianus

Plectroglyphidodon johnstonianus on koralliahventen heimoon kuuluva kalalaji. Se kasvaa enimmillään noin 14 senttimetriä pitkäksi, ja sitä tavataan Intian valtameressä ja Tyynessämeressä Afrikan itärannikolta Havaijille, Madquesassaarille ja Pitcairnille.
Sukukypsät "P. johnstonianus" -yksilöt liikkuvat usein koralliriuttojen ulkoreunan rinteillä. Laji käyttää ravinnokseen levää ja todennäköisesti korallien polyyppeja.
Lisääntymiskaudella laji muodostaa pareja. Laji kiinnittää munansa alustaan, ja koiraat vartioivat munia.
Keltakersanttikala

Keltakersanttikala ("Abudefduf troschelii") on koralliahveniin kuuluva kalalaji, jota tavataan Amerikan rannikolla Tyynenmeren itäosissa Kalifornian eteläosista, Kalifornianlahdelta Perun keskiosiin asti sekä alueen saarien ympäristössä.
Keltakersanttikala on yleinen laji, eikä siihen tiedetä kohdistuvan suuria uhkia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää sitä elinvoimaisena lajina. Se on monissa tutkimuksissa havaittu olevan elinympäristönsä yleisempiä lajeja. Esimerkiksi Galápagossaarilla se oli vuonna 2004 julkaistussa raportissa tutkimusalueen toiseksi yleisin laji.
Sukukypsät keltakersanttikalat elävät kallio- ja koralliriutoilla. Ne syövät planktonia, selkärangattoia ja levää. Lisääntymiskaudella laji muodostaa pareja, ja koiraat vartioivat alustaan kiinnitettyjä munia.
Koomikon lapsuus

Koomikon lapsuus ("En komikers uppväxt") on ruotsalainen tv-minisarja ja siitä leikattu elokuva vuodelta 1992. Se perustuu Jonas Gardellin omaelämäkerralliseen romaaniin "Koomikon synty". Sarjan on ohjannut Gardellin oman käsikirjoituksen pohjalta Jonas Cornell. Gardellia muistuttavaa hahmoa, standup-koomikko Juha Lindströmiä aikuisena näyttelee Björn Kjellman ja lapsena David Boati.
Kolmiosaisesta 135-minuuttisesta sarjasta on Suomessa esitetty 105-minuuttinen elokuvaversio Yle TV2 -kanavalla 28. lokakuuta 1995.
Juoni.
Suomalaisäidin ja ruotsalaisisän poika Juha on varttunut 1970-luvun lapsesta 1990-luvun koomikoksi, joka kiertää esiintymässä ravintoloissa ja tekee pilaa myös omasta lapsuudestaan. Takaumien kautta alkaa selvitä, että seitsemäsluokkalainen Juha oli jo lapsena luokan pelle, joka halusi saada kaikki pitämään itsestään. Koulun ulkopuolella hän viettää aikaa samanluokkalaisen nätin naapurintytön Jennyn kanssa, mutta koulussa hän haluaa olla yksi koulun koviksista. Vähitellen esiin nousee Juhan lapsuudentrauma, hänen aiheuttamansa koulukiusaaminen luokan erilaista poikaoppilasta kohtaan, joka päätyy tekemään itsemurhan hirttäytymällä. Eräällä keikalla Juha tapaa uudelleen Jennyn, joka ei muista Juhaa hyvällä.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Leena Virtanen kirjoitti elokuvaversion tv-esityksen alla 1995 tarinan kehittyvän alun lempeästä nostalgiasta yllättävänkin rajuksi ja kyyniseksi kuvaukseksi lasten julmuudesta ja vanhempien ymmärtämättömyydestä.
Uusintaversio 2019.
Vuonna 2019 tuli ensi-iltaan uusi elokuva kirjan pohjalta, "Koomikon synty", jonka on ohjannut Rojda Sekersöz.
Aila Airo

Aila Airo-Paul (15. huhtikuuta 1926 – 27. huhtikuuta 2005) oli suomalainen kosmetologi ja yrittäjä. Hänen isänsä oli kenraali A. F. Airo.
Aila Airo opiskeli alaa Suomen ainoassa kosmetologikoulussa Académie Scientifique de Beautéssa, josta hän valmistui vuonna 1946. Hän perusti kotinsa yhteyteen pienen vastaanoton, vaikka sodan jälkeisessä Suomessa hoitotuotteita tai -laitteita oli saatavilla varsin rajoitetusti. Airo piti tärkeänä välittää oikeata tietoa kosmetologin työstä, ja hän kirjoitti artikkeleita ja antoi haastatteluja jo 1960-luvulta alkaen.
Liiketoiminta.
Aila Airo piti ensimmäisenä Suomessa ihonhoito- ja meikkikursseja kuluttajille. Hän etsi itse ratkaisuja muun muassa herkän ihon erityisongelmiin, ja niin liiketoiminta laajeni jo 1960-luvulla ammattikosmetiikan maahantuontiin. Airo otti omalle allergiselle iholleen hyväksi havaitsemansa ammattikosmetiikkasarjan Doctor Eckstein käyttöön omaan kauneushoitolaansa ja verkostojensa kautta kollegoille. Verkostoituminen myös ulkomaille oli tuohon aikaan iso ponnistus.
Airo perusti Helsinkiin Aleksanterinkadulle vuonna 1964 Suomen ensimmäisen selektiivisen kosmetiikan erikoisliikkeen Beautyboxin, jossa työskenteli ammattikosmetologeja. Erityisesti nuorille, ”meikkileikkimielisille”, suunnatun Meikkipussin Airo perusti vuonna 1973.
Aila Airo-Paulin kuoltua hänen tyttärensä, yrittäjät SKY-kosmetologi Anitra Airo-Pimiä ja kauppatieteen maisteri Satu Söderlund jatkavat kauneudenhoitoalan perheyritystä ja Anitran tyttäret muotoilija (AMK) Katja Kemppi ja SKY- ja CIDESCO-kosmetologi Nunnu Järvilehto työskentelevät yrityksessä.
Järjestötyö.
Aila Airo-Paul toimi aktiivisesti myös alansa järjestötyössä, muun muassa Kosmetologien yhdistyksen varapuheenjohtajana, Kosmetologien yhdistyksen opiston johtokunnassa, Helsingin kemikalikauppiasyhdistyksen ja Kemikalikauppiasliiton hallituksissa ja alan järjestöjen erilaisissa toimikunnissa ja työryhmissä. Hänelle myönnettiin työstään kunniamerkkejä ja -jäsenyyksiä.
Rengasripsimonni

Rengasripsimonni ("Synodontis ocellifer") on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Rengasripsimonnien pohjaväri on kellanharmaa, ja siinä on tummia kuvioita. Nuoren yksilön kuviot ovat pilkkuja, mutta aikuisilla ne muuttuvat renkaiksi. Rasvaevä (takimmainen selkäpuolen evä) on huomattavan suurikokoinen. Kala kasvaa 18 cm pitkäksi.
Sukukypsiksi tullessaan ne ovat noin 12 cm pitkiä.
Elinympäristö.
Rengasripsimonnit elävät Afrikassa Senegal-, Gambia-, Niger-, Volta-jokien ja Tšadjärven vesistöissä. Akvaariokauppaa varten kaloja kasvatetaan kaukoidässä.
Antti Granlund

Antti Granlund on suomalainen toimittaja ja radiojuontaja. Hän juontaa tamperelaisen Radio 957:n iltapäivälähetyksiä arkisin kello 13−18. Granlund kirjoittaa myös rocklehti Soundiin ja on Antti X Antti -musiikkipodcastin toinen tekijä.
Granlund on aikaisemmin työskennellyt Iskelmä-radion aamujuontajana ja tuottajana sekä SBS Median Cityradiot-ketjun juontajana Radio 957:ssa, Radio Sadassa, Radio Megassa ja Radio Jyväskylässä. Hän on toiminut myös tamperelaisen improvisaatioteatteri Snorkkelin muusikkona ja esiintynyt Elisan tv-mainoksissa.
Brahim Díaz

Brahim Abdelkader Díaz (s. 3. elokuuta 1999 Málaga, Espanja) on espanjalais-marokkolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia. Brahim on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Brahimin mahdollinen siirto pois Manchester Citystä nousi puheenaiheeksi, kun hänen silloinen sopimuksensa oli päättymässä kesällä 2019 eikä uutta sopimusta seuran kanssa ollut onnistuttu solmimaan. 6. tammikuuta 2019 Brahim palasi takaisin kotimaahansa ja teki 6,5-vuotisen sopimuksen Real Madridin kanssa. Hänestä maksettiin noin 17 miljoonan euron siirtokorvaus, joka voi myöhemmin nousta 24 miljoonaan euroon, mikäli menestysehdot täyttyvät.
Hän teki ensiesiintymisensä uudessa seurassaan 9. tammikuuta 2019 Copa del Reyn ottelussa Leganésia vastaan. Kevätkaudella 2019 Brahim pelasi yhdeksän La Ligan ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kaudella 2019–2020 Brahim pelasi Real Madridissa kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä kymmenen ottelua joukkueen voittaessa Espanjan mestaruuden.
Syyskuussa 2020 Brahim siirtyi yhden vuoden mittaisella lainasopimuksella italialaisseura AC Milaniin. Kaudella 2020–2021 Brahim pelasi Serie A:ssa 27 ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Kahdeksassa Eurooppa-liigan ottelussa hän viimeisteli kolme maalia. 
Heinäkuussa 2021 Brahimin lainasopimusta AC Milanin kanssa pidennettiin kahdella vuodella. Kaudella 2021–2022 Brahim voitti Milanin riveissä Italian mestaruuden. Hän pelasi kaudella 31 pääsarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia ja syötti kolme. Seuraavalla kaudella hän pelasi 33 pääsarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi 10 ottelua ja teki yhden maalin Milanin edetessä välieriin asti.
Brahim palasi Real Madridiin kesällä 2023 kolmen AC Milanissa pelatun lainakauden jälkeen. Kaudella 2023–2024 Brahim pelasi La Ligassa 31 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja syötti seitsemän. Mestarien liigassa hän teki yhdeksässä ottelussa kaksi maalia ja antoi yhden maalisyötön. Brahim voitti paluukaudellaan Real Madridissa Espanjan mestaruuden, Espanjan supercupin sekä Mestarien liigan.
Maajoukkueura.
Brahim edusti juniorimaaotteluissa synnyinmaataan Espanjaa. Hän pelasi vuonna 2016 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa kaikki kuusi ottelua Espanjan saavuttaessa EM-hopeaa.
Brahim pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen ja ainoaksi jääneen maaottelunsa 8. kesäkuuta 2021 Liettuaa vastaan. Hän teki ottelussa yhden maalin. Brahim oli Espanjan joukkueen mukana myös marraskuussa 2021 kahdessa MM-karsintaottelussa Kreikkaa ja Ruotsia vastaan, mutta ei saanut otteluissa peliaikaa.
Maaliskuussa 2024 Brahim ilmoitti halustaan edustaa maajoukkuetasolla Espanjan sijaan isänsä kotimaata Marokkoa. Brahim debytoi Marokon maajoukkueessa 22. maaliskuuta 2024 ystävyysottelussa Angolaa vastaan.
Hugh Lewin

Hugh Lewin (3. joulukuuta 1939 Lydenburg, Etelä-Afrikka – 16. tammikuuta 2019 Killarney, Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen rotuerottelua vastustava aktivisti, toimittaja ja kirjailija. Hän oli juutalainen.
Lewin tuomittiin sabotaasiin osallistumisesta seitsemäksi vuodeksi vankilaan, jossa häntä kidutettiin. Hän muutti pois Etelä-Afrikasta vuonna 1971 ja asui kymmenen vuotta Lontoossa ja vuodesta 1980 Zimbabwessa. Hän palasi Etelä-Afrikkaan 1990-luvulla. Hänen teoksensa "Bandiet: Out of Jail" on kuvittanut Harold Strachan. Se perustuu hänen vankilassa kirjoittamaansa salaiseen päiväkirjaan. Teos sai vuonna 2003 Olive Schreinerin palkinnon. Teoksesta "Stones against the Mirror" hän sai vuonna 2011 Sunday Timesin Alan Patonin palkinnon.
Lewinilta on julkaistu suomeksi runot "Kosketus" ja "Sireenit, nyrkit, saappaat".
Lewin oli naimisissa asianajaja Pat Davidsonin kanssa ja myöhemmin toimittaja Fiona Lloydin kanssa. Hänellä oli kaksi tytärtä.
Värväämö

Värväämö Oy on suomalainen henkilöstöpalvelualan yritys, jonka palveluita ovat mm. henkilöstövuokraus, suorarekrytointi ja resurssointipalvelut. Yrityksen päätoimialoina ovat logistiikka, teollisuus ja rakentaminen. Värväämön toimipisteet löytyvät Helsingistä, Turusta, Tampereelta, Oulusta, Porista, Lappeenrannasta, Kouvolasta ja Lahdesta.
Lindö (täsmennyssivu)

Lindö voi tarkoittaa:
Philipsburg (Sint Maarten)

Philipsburg on Sint Maartenin pääkaupunki. 
Philipsburgista tuli Sint Maartenin pääkaupunki vuonna 1768. Se tunnetaan laajalti siirtomaa-aikaisesta arkkitehtuuristaan. Philipsburg perustettiin Alankomaiden kauppapaikkana ja sen linnoitukset muistuttavat kaupungin aiemmasta strategisesta tärkeydestä.
Dendrocnide

Dendrocnide on nokkoskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu yli neljäkymmentä lajia tropiikin puita ja pensaita. Samaan heimoon kuuluvien nokkosten tavoin "Dendrocnide"-puiden lehdet, varret ja hedelmät ovat pienten poltinkarvojen peittämiä. Ihmisen tai eläimen koskettaessa kasvia poltinkarvan kärki katkeaa, jolloin jäykkä ja ontto karva pistää polttavaa nestettä ihon alle injektioneulan tavoin. Australiassa nimellä "gympie-gympie" tunnettua lajia "Dendrocnide moroides" pidetään poltteeltaan erityisen vaarallisena.
Lajit.
Sukuun kuuluu yli neljäkymmentä lajia.
YA naturae

YA naturae on sertifioitu luonnonkosmetiikkasarja, johon kuuluu ihonhoitotuotteita kasvoille ja vartalolle. Tuotteet sisältävät suomalaisia raaka-aineita, kuten ihoa uudistavaa koivunmahlaa sekä mustaherukka- ja puolukansiemenöljyä. Kaikilla tuotteilla on Ecocert Organic- tai Ecocert Cosmos Organic -sertifikaatti. YA naturae -tuotesarja valmistetaan Suomessa, ja sen tuotteita on saatavilla yksinoikeudella Yliopiston Apteekeista.
Dendrocnide moroides

Dendrocnide moroides on nokkoskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, jota esiintyy Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa, missä se tunnetaan nimellä gympie-gympie. Myrkyllisyydestään tunnetun kasvin koskettaminen aiheuttaa jopa useita kuukausia kestävää voimakasta kipua.
Tuntomerkit.
"Dendrocnide moroides" on ainavihanta pensas tai pieni puu. Se alkaa kukkia ja kantaa hedelmää noin 1–3-metrisenä ja kasvaa enimmillään noin 5-metriseksi. Soikean tai leveän herttamaiset lehdet ovat lavaltaan 12–22 senttimetriä pitkiä ja 11–18 leveitä. Lehtilavan kanssa suunnilleen yhtä pitkä lehtiruoti kiinnittyy lapaan altapäin antaen lehdille hieman kilpimäisen olemuksen. Lehtien varhain karisevat korvakkeet ovat noin 20 millimetriä pitkä ja 5 leveitä. Kasvin varret, kukintovarret, lehtiruodit, lehdet ja hedelmät ovat poltinkarvojen peittämiä. Hyvin pienet kukat ovat suurissa, enimmillään 15 senttimetriä pitkiksi kasvavissa huiskilomaisissa kukinnoissa. Hedelmä on pähkylä, jota ympäröi mehukkaaksi turvonnut purppuranpunainen tai vaalea kukkapohjus.
Levinneisyys.
Lajia esiintyy luontaisena Kaakkois-Aasian Malaijien saaristossa ja Australian itärannikolla, missä se on yleinen erityisesti Queenslandin pohjoisosassa. Sitä kasvaa Australiassa merenpinnan tasosta noin 900 metrin korkeuteen.
Myrkyllisyys.
Kasvia peittävät poltinkarvat aiheuttavat kivuliaan polttaman ihmisen tai eläimen koskettaessa kasvia. Kosketettaessa poltinkarvan kärki katkeaa, jolloin jäykkä ja ontto karva pistää polttavaa nestettä ihon alle kuin injektioneula. Kasvin polttama aiheuttaa ihmisillä voimakasta kipua, joka saattaa kestää kuukausia. Polttamaa voidaan hoitaa laimennetulla suolahapolla sekä ihoon tarttuneita poltinkarvoja irrottavalla vahauksella. Kasvien ympäristössä oleskelu saattaa ärsyttää nenän limakalvoja sekä aiheuttaa aivastelua ja nenän vuotoa. Useat linnut, nisäkkäät ja hyönteiset käyttävät kasvia ravinnokseen sen myrkyllisyydestä huolimatta.
YA-tuotesarja

YA-tuotesarja on Yliopiston Apteekin oma tuotesarja, johon kuuluu lähes 150 hyvinvointituotetta, kuten vitamiineja, kosmetiikkaa ja hygieniatuotteita. Valtaosa tuotteista valmistetaan Suomessa.
Chevrolet Corsica

Chevrolet Corsica on etuvetoinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1987–1996 Chevrolet-brändin alla. Kanadassa mallia myytiin nimellä Pontiac Tempest. Corsicaa valmistettiin Delawaressa ja New Jerseyssa.
MM-rallikausi 2019

MM-rallikausi 2019 oli rallin maailmanmestaruussarjan 47. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla tammikuussa ja päättyi Katalonian ralliin lokakuussa. Kauden aikana ajettiin yhteensä 13 rallia. 14. eli Australian kilpailu peruttiin Australian metsäpalojen vuoksi.
Ott Tänak varmisti ensimmäisen mestaruutensa Katalonian rallissa päättäen ranskalaiskuskien vuodesta 2004 alkaneen mestaruusputken. Tänak voitti kuljettajien mestaruuden ensimmäisenä virolaisena. Valmistajien mestaruuden voitti Hyundai, joka oli ensimmäinen kerta kun valmistajien mestaruus meni Etelä-Koreaan.
Puoliksi kätketyt

Puoliksi kätketyt ("De halvt dolda") on Jonas Gardellin käsikirjoittama ja Simon Kaijser da Silvan ohjaama ruotsalainen television minisarja vuodelta 2009. Neliosainen draama kertoo limittäin useita tarinoita Tukholman alueen neljästä erilaisesta perheestä 1970- ja 1990-luvulla. Erityisesti seurataan perheiden lasten ja nuorten varttumista 2000-luvun aikuisuuteen. Sarja voitti ruotsalaisen Kristallen-palkinnon vuoden 2009 parhaana draamasarjana.
Juoni.
Teini-ikäiset Henrik ja Lennart sekä pieni Ragnar varttuvat 1970-luvun alun ankaran kristillisessä perheessä ja vapaakirkon yhteisössä. Ragnar syyttää itseään äitinsä hukkumisesta heikkoihin jäihin heidän yhteisellä luisteluretkellä. Isotveljet alkavat kapinoida isäänsä ja uskonnollisuutta vastaan.
Linus on 1990-luvun alkupuolen uusnatsi, alkoholisoituneen yksinhuoltajaäidin teinipoika joka välillä hakkaa ihmisiä kadulla ja välillä huolehtii pikkuveljistään äidin taas sammuttua. Samalla luokalla oleva David on keskiluokkaisen omakotitaloperheen sulkeutunut ja änkyttävä ainoa lapsi, joka piilottelee homouttaan ja jota Linus skinikavereineen vainoaa.
Tarinan neljäs perhe on 1970-luvun veljespari Calle ja Abbe. Calle on äkkipikainen toimihenkilömies, joka alistaa raskaana oleva kotirouvapuolisoaan.
Sarjan nimen merkitys selitetään jokaisen jakson alussa. Näytetään vanhaa maalausta perheestä, jonka kuolleetkin lapset ovat mukana kuvassa, mutta puoliksi piilossa tai selin kääntyneinä: ”Vanhoissa tauluissa poisnukkuneet kuvataan poispäin kääntyneinä. Aivan samalla tavoin ovat kuolleet läsnä koko ajan.”
Tuotanto.
Jonas Gardell kertoi sarjan saaneen alkunsa puhelusta, jossa Sveriges Television tilasi häneltä uuden tv-sarjan ja antoi täysin vapaat kädet sen tekoon.
Vastaanotto.
"Puoliksi kätketyt" sai Ruotsissa ensiesityksen tammikuun alussa 2009. Sarja sai hyvät arvostelut ja paljon katsojia. Osarahoittajana oli Yleisradio, ja sarja esitettiin Yle FST -kanavalla vuoden 2009 syksyllä ja uusintana tammikuussa 2011.
Sarja palkittiin Ruotsin televisioalan Kristallen-palkinnolla.
Gardell oli itse erittäin tyytyväinen lopputulokseen ja sanoi sarjan olevan parasta mitä hän on koskaan 
kirjoittanut ja mitä tulee koskaan kirjoittamaan.
Nikolai van der Pals

Nikolai (Nicolaus) Ferdinand van Gilse van der Pals (19. toukokuuta 1891 Pietari – 22. huhtikuuta 1969 Porvoo) oli alankomaalais-venäläis-suomalainen musiikkitieteilijä ja kapellimestari.
Nikolai van der Palsin isä Hendrik van der Pals oli alankomaalainen liikemies ja kunniakonsuli ja äiti tanskalainen. Perhe asui Pietarissa, ja isä hankki Suomesta kesäpaikaksi Paloniemen tilan jo vuonna 1887. Pietarissa van der Palsin opettajiin kuului Aleksandr Ziloti. Hän väitteli tohtoriksi Leipzigin yliopistossa vuonna 1914 Nikolai Rimski-Korsakovin musiikista ja palasi Pietariin dosentiksi, mutta perhe pakeni vallankumousta Suomeen vuonna 1918. Isä perusti sittemmin Savion Gummitehdas Oy:n.
Van der Pals työskenteli "Hufvudstadsbladetin" musiikkiarvostelijana 1920–1939 sekä Helsingin Orkesteriyhdistyksen kapellimestarina 1921–1941. Hän vieraili myös ulkomailla ja johti muun muassa Berliinin, Wienin ja Münchenin filharmonikkoja sekä muita eurooppalaisia sinfonia- ja oopperaorkestereita.
Toisen maailmansodan aikana van der Pals julkaisi Tšaikovski-tutkielman ja työskenteli Alankomaiden Tukholman-suurlähetystössä. Hän johti Ruotsin radion sinfoniaorkesteria ja esitteli Ernest Pingoud’n ja Jean Sibeliuksen musiikkia. Sodan jälkeen hän palasi Helsinkiin ja johti edelleen sinfoniakonsertteja. Eläkevuotensa hän vietti Porvoossa ja johti musiikinharrastajien orkesteria.
Nikolai van der Palsin isoveli Leopold van der Pals (1884–1966) oli säveltäjä, joka asui Saksassa ja Sveitsissä. Toinen veli maanviljelysneuvos Max H. van Gilse van der Pals (1885–1966) viljeli Laakspohjan kartanoa vuodesta 1911.
Kirjallisuudentutkijain Seura

Kirjallisuudentutkijain Seura ry on vuonna 1927 perustettu Helsingissä toimiva yhdistys. Seuran tehtävänä on toimia kirjallisuudentutkijoiden välisenä tiedottajana ja yhdyssiteenä sekä edistää kirjallisuuden tutkimusta Suomessa.
Toimintamuodot.
Seuran tärkeimpiä toimintamuotoja ovat neljä kertaa vuodessa ilmestyvä "Kirjallisuudentutkimuksen aikakauslehti Avain" sekä vuotuinen seminaari. Vuosina 1929–2003 Seura julkaisi "Kirjallisuudentutkijain Seuran vuosikirjaa".
Arrheforia

Arrheforia (myös "Arreforia", , ) eli Herseforia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle. Se sijoittui Skiroforion-kuuhun eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin, mutta sen tarkempaa päivää ei tunneta.
Arrheforia-nimi perustuu sanaan "arrhēta" (), 'ääneen lausumaton', mikä viittaa juhlassa kannettuihin salaperäisiin esineisiin. Toinen nimi Herseforia viittaa Ateenan kuninkaan Kekropsin tyttäreen Herseen, jonka kultti liittyi läheisesti Atheneen.
Juhla oli ennen kaikkea naisten tai tyttöjen viettämä. Kaupungin ylhäisösuvuista valittiin vuosittain neljä (tai kaksi) 7–11-vuotiasta tyttöä, joista käytettiin nimitystä "arrheforoi" (, myös tai ), joiden tehtävänä oli Athenen papittaren avustaminen. Valinnan suoritti kuningasarkontti. Kahden tytön tehtävänä oli uuden peploksen kutominen Athenelle Panathenaia-juhlaa varten, mikä aloitettiin Khalkeia-juhlassa. Kahden muun tytön (tai samojen tyttöjen) tehtävänä oli kantaa Arrheforia-juhlassa joitakin esineitä, joiden luonteesta ei ole tietoa.
Kun juhlan aika koitti, Athenen papitar laittoi tyttöjen pään päälle kannettavaksi korit tai muut astiat, joissa esineet olivat. Sen enempää papitar kuin tytötkään eivät tienneet, mitä esineet olivat. Tytöt laskeutuivat Akropoliilta salaista uloskäyntiä pitkin kukkulan rinteessä olleelle Afroditen puutarhapyhäkölle. Salainen uloskäynti oletetaan niin kutsutun Mykeneläisen lähteen portaiksi, ja pyhäkkö oli mahdollisesti Afroditen ja Eroksen pyhäkkö. Tytöt jättivät esineet pyhäkölle, ja kantoivat takaisin jotakin muuta, joka oli myös peitetty. Tytöillä oli yllään valkoiset vaatteet, jotka oli koristeltu kullalla. Muutoin juhlasta ei tiedetä paljoakaan.
Arrheforoi-tyttöjen rakennuksena Akropoliilla toimi Arrheforeion.
Mogul Pitch

Mogul Pitch on laskettelurinne Canada Olympic Parkissa Calgaryssa Albertassa Kanadassa.
Mogul Pitch -rinteeseen tehdyllä kumpareikolla järjestetään freestylehiihdon maailmancupin kumparelaskukilpailuja.
Asklepieia

Asklepieia (, ) oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Asklepioksen kunniaksi useissa paikoissa, joissa oli kyseiselle jumalalle omistettuja temppeleitä eli Asklepieioneita.
Tunnetuimmat Asklepieia-juhlat järjestettiin Epidauroksen Asklepieionilla joka neljäs vuosi, yhdeksän päivää Isthmian kisojen jälkeen eli nykyisen huhti-toukokuun aikaan. Niihin kuului musiikki- ja urheilukilpailut. Ateenassa Asklepieiaa vietettiin Elafebolion-kuun 8. päivä eli nykyisen maalis-huhtikuun aikoihin. Samana päivänä oli myös kaupunki-Dionysian valmistuspäivä ja esikilpailu ("proagōn"). Juhla tunnetaan myös muun muassa Lampsakoksesta.
Bendideia

Bendideia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Bendikselle. Sitä vietettiin Thargelion-kuun 19. päivä eli nykyisen touko–kesäkuun aikoihin.
Bendis oli Traakiasta tuotettu jumaluus, jonka kultin keskus Attikassa oli Pireuksessa. Ateenalaiset yhdistivät jumalattaren Artemiihin. Jumalattaria pidettiin kuitenkin erillisinä, sillä Bendiksellä oli Pireuksessa erillinen temppeli eli Bendideion (), joka sijaitsi lähellä Artemis Munikhian temppeliä. Kultti tuotiin Attikaan Sokrateen aikana noin vuonna 429 eaa., sillä Platon sanoo "Valtion" alussa juhlaa vietetyn tuolloin ensimmäisen kerran.
Bendideia muistutti luonteeltaan Dionysoksen kunniaksi vietettyjä juhlia. Siihen kuului muun muassa Pireukseen asettuneiden traakialaisten järjestämä kulkue sekä toinen kulkue, jonka järjestivät pireuslaiset itse. Illalla järjestettiin soihtukilpailu ratsain.