Rautalammin reitin valuma-alue

Rautalammin reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.7) on Kymijoen vesistössä (14) sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue. Sen pääuoma muodostaa suuren osan Rautalammin reitin pääuoman yläjuoksusta, kun 49 kilometriä pääreitin alajuoksusta kuuluu Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) vesistöalueeseen. Valuma-alueen alin järvi on Konnevesi, jolla on kaksi lasku-uomaa. Niistä Kellanvirta muodostaa pääuoman ja se laskee Liesveteen. Toinen lasku-uoma on Pohjois-Konnevedellä sijaitseva Neiturin kanava, joka laskee Keiteleeseen.
Yleistä.
Vesistöalueen sijainti.
Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 5 767,79 neliökilometriä, mikä tekee noin 16 % koko vesistöalueesta, ja sen järvisyys on 20,83 %. Se on noin 130 kilometriä pitkä ja yli 60 kilometriä leveä. Valuma-alueen alarajana on Konneveden Siikakoski, josta vedet virtaavat Kellanvirtaa myöten Leppäveden–Kynsiveden alueelle (14.3). Alarajaksi voidaan vielä mainita Neiturin kanava, josta on yhteys Keiteleeseen. Valuma-alue sijaitsee pääosin Keski-Suomen, Pohjois-Savon ja Etelä-Savon maakunnissa. Pohjoisessa vedenjakaja kulkee pohjoisessa kuitenkin hieman Pohjois-Pohjanmaan puolella. Rautalammin reitin valuma-alue sijaitsee Kymijoen vesistön koillisreunalla. Idässä ja pohjoisessa sen vedenjakajan takana levittäytyy suuri Vuoksen vesistö (04) ja pohjoisessa Pyhäjoen vesistö (54). Lännessä ja etelässä on Kymijen vesistöön kuuluvat vesistöalueita. Lännessä se on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4), lounaassa ja etelässä Leppäveden–Kynsiveden alue (14.3), etelässä Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9).
Pääuoma.
Pääuoman nimityksen rinnalla käytetään Järvi-Suomessa termiä ”reitti”, tai tarkentaen ”pääreitti”. Kymijoen vesistöalueella pääuomaan kuuluu Kymijoen alueella (14.1), Suur-Päijänteen alueella (14.2), Leppäveden–Kynsiveden alueella (14.3) ja Viitasaaren reitin valuma-alueella kulkeva reitti (14.4). Rautalammin reitti on näihin nähden ”sivureitin” asemassa. Kymijoen vesistön pääuoma on perustellen selostettu sen omassa artikkelissa ja Rautalammin sivureitin osalta toimitaan vastaavasti tässä artikkelissa.
Kuten nimikin kertoo, tulisi Rautalammin reitti käydä Rautalammilla. Sinne se päätyykin, kunhan Kymijoen vesistön pääuomasta haaraudutaan ensin Konnevedelle. Kymijoen vesistön pääuoma eli pääreitti kulkee Saraaveden kautta pohjoiseen. Rautalammin reitti yhtyy pääreittiin Saraaveteen Tarvaalankoskessa. Ennen sitä se on tullut seuraavien järven kautta (lueteltu alhaalta ylös): Kuusvesi, Kynsivesi-Leivonvesi, Korholankosket, Vanginvesi, Liesvesi ja Kellanvirta. Tästä kohdasta ylöspäin ollaan jo Rautalammin reitin valuma-alueella. Sen alimmat järvet ovat Konnevesi ja Hankasvesi, joihin tulee virtaus Kattilavirran, Lonkarin, Tyyrinvirran, Koskeloveden ja Miekkaveden kautta. Edelliset vesistöt kuuluivat Konneveden alueeseen (14.71). Seuraavat neljä vesistöaluetta ovat peräkkäisiä siinä mielessä, että ne laskevat toisiinsa, kun taas neljä muuta vesistöaluetta ovat pieniä ja ne laskevat näihin peräkkäisiin vesistöalueisiin. Miekkaveteen laskevan Nokisenkosken yläpuolinen Virmasveden alueen pinta-ala on 4 205 neliökilometriä. Peräkkäiset vesistöalueet ovat (alhaalta lukien): Virmasveden alue (14.72), Nilakan alue (14.73, 2 156 km²), Pielaveden alue (14.74, 1 129 km²) ja ylinnä Koivujärven valuma-alue (14.75, 230 km²). Koivujärven valuma-alueella noustaan Koivujoen alueita (14.751 ja 14.752) ylös Koivujärven-Kolunjärven alueelle (14.753), johon kaikki muut valuma-alueet laskevat. Niiden valuma-alueiden pinta-alat vaihtelevat 9–26 neliökilometriä, mutta seuraavilla kolmella on valuma-alue laajuus 23–26 neliökilometriä: Tikkasenjoen valuma-alue, Haahkarinjoen valuma-alue ja Lehmipuron valuma-alue. Kun pääuomaan valitaan haarautumiskohdassa virtaamaltaan suurin uoma eli jonka valuma-alueen pinta-ala on suurin, osuu valinta Lehmipuron valuma-alueeseen (14.759).
Rautalammin vesistöreitin pääuoma eli pääreitti voidaan katsoa alkavan Tarvaalankoskelta, joka laskee Kuusvedestä Saraaveteen. Reitin alajuoksu kuuluu Leppäveden–Kynsiveden alueeseen (14.3) ja yläjuoksu Rautalammin reitin valuma-alueeseen (14.7). Pääuoman pituus voidaan arvioida yhdistämällä Karttapaikasta tehtyjä järvenselkien yli tehtyjä mittauksia viranomaistietoihin perustuvia jokien pituuksia. Silloin saadaan pääuoman osuuksien pituuksiksi alajuoksulla Tarvaalankoskelta Siikakoskelle 54 kilometriä, Konneveden alueella Siikakoskelta Nokisenkoskelle 49 kilometriä ja Virmasveden alueella Nokisenkoskelta Äyskoskelle 39 kilometriä. Äyskoskelta jokea ylös ja sitten Nilakan yli Säviänvirralle on 27 kilometriä, Säviänvirralta Koivujoen suulle 24 kilometriä, osuus Koivujoken ja Kolunjärven ylitys on yhdessä 13 kilometriä, Koivujärven selkä 8 kilometriä ja Lehmipuron pääuoma on 4 kilometriä. Rautalammin reitin pääuoman kokonaispituus on silloin 218 kilometriä ja Rautalammin reitin valuma-alueen pääuoman pituus, josta on alajuoksun osuus vähennetty, on silloin 164 kilometriä.
Vesistöalueen jako.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen esitetyssä järjestyksessä. Lihavoidut linkit kuuluvat Rautalammin reitin valuma-alueen pääreittiin, joka yhtyy Konneveden alueella Kymijoen vesistön pääreittiin Leppäveden–Kynsiveden alueella :
* Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
* Virmasveden alue (14.72)
* Kerkonjoen valuma-alue (14.76)
* Tallusjärven valuma-alue (14.77)
* Suonenjoen valuma-alue (14.78)
* Nilakan alue (14.73)
* Pielaveden alue (14.74)
* Koivujärven valuma-alue (14.75)
Vesivoimalaitoksia.
Rautalammin reitillä on kuusi vesivoimalaitosta. Ne sijaitsevat yleensä reitin alajuoksuilla, mutta yksi liittyy Rautalammin reitin valuma-alueeseen. Haapakosken vesivoimalaitos sijaitsee Pieksänjärvestä laskevassa Haapajoessa. Sen omistaa viereinen tehdas ja voimalan tehoksi ilmoitetaan 0,15 megawattia (MW). Muut vesivoimalaitokset ovat Kellankosken vesivoimalaitos Kellanvirrassa (1,3 MW), Venekosken vesivoimalaitos Venejoessa (0,3 MW), Ylämyllykosken- ja Alamyllykosken vesivoimalaitos Halttulanjoessa (kotitarvevoimalat) ja Jauholankosken vesivoimalaitos Jauholanjoessa.
Vesistöalueen rakenne.
Alla on kahdessa taulukossa lueteltu suurimpia Rautalammin reitin pääreitille laskevia jokia ja ojia. Ensimmäinen taulukko sisältää Rautalammin reitin Leppäveden–Kynsiveden alueelle kuuluvan osuuden, ja toinen taulukko Rautalammin reitin valuma-alueelle kuuluvan osuuden. Ne on järjestetty niin, että taulukko alkaa lasku-uomilla, jotka sijaitsevat reitin alajuoksulla, ja loppuu reitin yläjuoksun lasku-uomilla.
Rautalammin reitin alkuosan sivu-uomia.
Sarakkeessa ”Etäisyys Tarvaalankoskelle” olevat luvut esittävät pääreitin kohtaa kilometreinä mitattuna Saraaveden itärannasta Tarvaalankoskelta. Matkaa Kymijoen suistoon merelle voidaan laskea matkasta Kymijoen lyhintä reittiä pitkin Päijänteen Kalkkistenkoskelle 184 kilometriä, sieltä Päijännettä pitkin Vaajanvirralle 116 kilometriä, ja sieltä Saraaveden Tarvaalankoskelle 28 kilometriä. Tämä tekee yhteensä 328 kilometriä.. ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman kokonaispituutta. Jos arvon edessä on tähti (*), on kyseessä vain lasku-uoman alajuoksun pituus. Virtaamalla tarkoitetaan sivu-uoman keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty viimeisen taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti.
Lähteet: 1 = tieto luettu joen omasta artikkelista, 2 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet , 3 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 4 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 6 = mittaamiseen käytetty Paikkatietoikkunaa ja Karttapaikkaa yhdessä
Valuma-alueen pääuoman sivu-uomia.
&lt;section begin="rautalammin_reitin_va_alku" /&gt;Sarakkeessa ”Etäisyys Siikakoskelle” olevat luvut esittävät pääreitin kohtaa kilometreinä Konneveden luusuasta Kellanvirran Siikakoskelta. Matkaa Kymijoen suistoon merelle on 328 kilometriä ja lopuksi Konneveden luusualle Siikakosken niskalle 54 kilometriä lisää. Merelle on siten yhteensä 382 kilometriä . ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman kokonaispituutta. Jos arvon edessä on tähti (*), on kyseessä vain lasku-uoman alajuoksun pituus. Virtaamalla tarkoitetaan sivu-uoman keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty viimeisen taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti.&lt;section end="rautalammin_reitin_va_alku" /&gt;&lt;section begin="rautalammin_reitin_va_taul_otsikko" /&gt;
Lähteet: 1 = tieto luettu joen omasta artikkelista, 2 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet , 3 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 4 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 6 =mittaamiseen käytetty Paikkatietoikkunaa ja Karttapaikkaa yhdessä &lt;section end="rautalammin_reitin_va_taulukon_loppu" /&gt;
Järviä.
Rautalammin reitille Leppäveden–Kynsiveden alueelle kuuluvia järviä ovat (alhaalta lukien) Kuusvesi, Leivonvesi, Kynsivesi, Vanginvesi, Liesvesi ja Kellanvirta. Rautalammin reitin valuma-alueen pääreitillä sijaitsevia järviä ovat vastaavasti Konnevesi, Hankavesi, Lonkari, Koskelovesi, Miekkavesi, Niinivesi, Iisvesi, Rasvanki, Nilakka, Pielavesi, Kolunjärvi ja Koivujärvi. 
Rautalammin reitin valuma-alueen sivureittien suuria järviä ovat esimerkiksi Pieksämäen reitillä sijaitseva Pieksänjärvi, Suonenjoen reitillä Suontienselkä, Kerkonjoen valuma-alueella sijaitsevat Kiesimä ja Sonkari, Iisveteen laskevat Virmasvesi, Kuttajärvi, Hirvijärvi ja Tallusjärvi.