Mankinjoki

Mankinjoki () on Uudellamaan Espoossa ja Kirkkonummella virtaava 7 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa alajuoksulla kolme kilometriä pitkän osuuden 29 kilometriä pitkästä Mankinjoen valuma-alueen pääuomasta.
Joen nimi.
Joen ruotsinkielinen nimi Mankån on pohjana suomenkieliselle nimelle. Mankån on ollut vanhastaan paikallisten asukkaisen käytössä. Se tulee viimeistään 1540-luvulta peräisin olevan kylän nimen ”Mankgyn” mukaan, kun nimen alkuosan "Mank" perään on liitetty "å" tai "ån", jokea merkitsevästä liitteestä.
Joen kulku.
Mankinjoki alkaa Loojärven kaakkoispäästä, jossa järven luusua kuuluu Kirkkonummelle. Vajaa 400 metrin jälkeen Espoon vastainen kuntaraja seuraa joen uomaa 200 metrin verran. Joki jää sitten kokonaan Espoon puolelle. Kilometrin jälkeen se saapuu Järvikylään, jossa se ohittaa ensin suuren sähköaseman, alittaa sitten kaksi kylätietä. Joki siirtyy seuraavaksi Mossenin peltoaukealle, jonka takana on Espoonkartano ja jonka Kartanonkosken patorakenteita sijaitsee kartanon pihapiirin eteläpuolella kosken itäpuolella (Myllykoski , Espoonkartanonkoski ). Kartanolla joki alittaa yhdystien 11310 kaksi vanhaa siltaa ja yhtyy sen jälkeen vasemmalta tulevaan Gumbölenjokeen. Gumbölenjoki on Mankinjokea valuma-alueeltaan hieman suurempi, jolloin sen virtaama kasvattaa Mankinjoen vesimäärää yli kaksinkertaiseksi.
Mankinjoki suuntautuu nyt peltolaakson pohjalla suoraan kohti etelää pystytellen Kauklahden länsipuolella. Joen toinen, ja välillä molemmatkin puolet, on loppuosuudella kuitenkin metsän peitossa. Se alittaa aluksi Kehä III:n ja Hansakallion kohdalla yhdystien 1130. Jokeen yhtyy oikealta Nyfinnsbäcken. Seuraavaksi se alittaa entisen ja uuden rautatien linjaukset. Vasemmalle puolelle jää kaakkoon Kurttilassa Lasilaakson asuinalue. Viimeiset 1,5 kilometriä se virtaa peltomaiden reunaa seuraten ilman jokea ylittäviä siltoja Espoonlahden leveään kaislikkoiseen rantavyöhykkeeseen. Joki laskee lahden pohjoisrantaan, jossa se toimii 400 metrin matkalla Espoon ja Kirkkonummen välisenä kuntarajana.
Luontoarvoja.
Mankinjoki on yläjuoksulla jokityypiltään ”pieni savimaiden joki” ja alajuoksulla ”keskisuuri savimaiden joki”. Joki on rehevä ja samea ympäri vuoden. Sen valuma-alue on suurimmalta osin metsää, suota tai peltomaata. Järvien ja lampien osuus on runsaat kahdeksan prosenttia eli noin viisitoista neliökilometriä. Mankinjoen valuma-alue käsittää lukuisia arvokkaita virtavesikohteita. Virtavesissä on joitakin vaelluskalojen lisääntymis- ja elinalueita sekä luonnontilaisiakin koskia ja varsinkin yläjuoksulla kirkkaita puroja.
Vesistösuhteita.
Mankinjoki sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueen (vesistöaluetunnus 81) Mankinjoen valuma-alueella (81.057). Joen valuma-alueen pinta-ala on 175,05 neliökilometriä (tai 175,84 km² ) ja järvisyys 8,4 %. Mankinjoen yläjuoksun valuma-alue on 82,13 neliökilometriä . Laajasta valuma-alueestaan huolimatta sitä ei lueta Suomen päävesistöihin. Valuma-alue sijaitsee Espoossa, Kirkkonummella ja Vihdissä.
Historiaa.
Espoonkartanon kartanonkoskessa on ollut pieniä vesimyllyjä, useitakin kerrallaan, kartanon mylly ja vesivoimainen sahalaitos 1500-luvulla. Koski on perattu 1756 vesimyllyjen tehostamiseksi. Vuonna 1904 perusti kartano koskeen sähkölaitoksen. Tämän jälkeen on Mankinjokea perattu peltomaiden kuivattamiseksi. Kokonaan kuivattu järvi on yläjuoksulla Kauhalanjoella sijaitseva Lillträsket ja osittain kuivatettu Nyfinnsbäckenin Igelträsk. Vuonna 2004 suoritettiin Kartanonkoskessa patoaltaan tyhjäksi ruoppaaminen ja samalla kerralla purettiin kosken läntisen haaran patorakenteet pois. Tilalle tuotiin kiveä, jolla rakennettiin tekokoski. Koski soraistettiin taimenille kutusoraksi.