Karl Fredrik Mennander

Karl Fredrik Mennander (19. heinäkuuta 1712 Tukholma – 22. toukokuuta 1786 Uppsala) oli Turun piispa vuosina 1757–1775. Ennen tätä hän toimi fysiikan professorina Turun Akatemiassa. Hän oli Uppsalan (Ruotsin) arkkipiispa 1775–1786. 
Karl Mennander oli kahdesti naimisissa ja toisessa avioliitossa syntyi poika Carl Fredrik, joka sittemmin sai aatelisarvon ja otti nimen Fredenheim..
Suvun taustaa ja isä Andreas Mennander.
Suku oli alun perin saksalainen Brücker, jonka Mynämäen kappalaisena toiminut Sigfrid Brücker (kuoli 1585) muutti sukunimensä Mennanderiksi Uudellakirkolla olleen Männäisten talon mukaan.
Karl Mennanderin isä Andreas Mennander syntyi 1672 Männäisten tilalla Kalannissa. Turussa Andreas valmistui papilliselle uralle ja sai paikan 1694 Tallinnan tuomiokirkon ruotsalaisessa ja suomalaisessa seurakunnassa apulaisena. 1708 Andreaksesta tuli Vigalan () seurakunnan kirkkoherra (Viro) Anders Mennander nai tuomiorovasti Abraham Ruuthin tyttären Margareta Elisabethin. 
1710 Virossa raivoava rutto hävitti Andreas Mennanderin seurakunnan ja kaikki hänen kolme lastaan kuolivat. Tallinnan antauduttua venäläisille 1710 Ruotsin valta Virossa päättyi ja Mennander vaimonsa kanssa pakeni ensin Turkuun ja sieltä välittömästi Tukholmaan. Karl Mennander syntyi Tukholmassa ja jo 1713 perhe muutti Laihialle Andreaksen tultua nimitetyksi Laihian kirkkoherraksi. Andreas toimi Ilmajoen kirkkoherrana vuodesta 1724 kuolemaansa asti 1734.
Elämäntarina.
Mennander sai kotiopetusta ja kotiopettajana oli mm. Gabriel Peldan, joka oli Vaasan triviaalikoulun johtaja. Karl Mennander aloitti Vaasan triviaalikoulussa 1925 ja jo vuonna 1728 Uudenkaupungin rauhan jälkeen hänet katsottiin kypsyneeksi akateemisiin opintoihin yliopistoon triviaalikoulun ensimmäisenä oppilaana. Suoritettuaan ”cum applausu” päästötutkinnon, rehtori Johan Thorwöste kirjoitti hänet ”varsin ansiollisena jäsenenä” akadeemisten kansalaisten luetteloon. 
Vuosina 1732–1734 hän opiskeli myös Uppsalan yliopistossa, missä hän tutustui Carl von Linnén työskentelyyn, ja minkä seurauksena hän kiinnostui luonnontieteistä. Turun akatemiassa vuonna jo 1736 hän luennoi Linnén mukaisesta kasvitieteen järjestelmästä. Mennander ja Linné olivat kirjeenvaihdossa koko ikänsä ja kumpikin nautti luottamuksellisesta ja hyvästä ystävyydestä. 
Vuosina 1741-1743 Mennander oli Uppsalassa ja filosofisen tiedekunnan myönnytyksellä hän sai pitää julkisia luentoja eri tieteen aloilta. Mennander oli kutsuttu Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi jo 1744.
Turussa Mennander pääsi luonnontieteiden opettajaksi ja sai luennoida fysiikkaa. Vakinaisen opettajan Johan Browalliuksen siirryttyä jumaluusopilliseen tiedekuntaan Mennander sai vakinaisen viran. "Nykyään suositaan tieteitä, joista on odotettavissa välitöntä hyötyä valtion hyvinvoinnille", hän sanoi. 1746 Hänelle luovutettiin Piikkiö palkkapitäjäksi. Fysiikan professorina hänelle luovutettiin Maarian pitäjä anneksiksi. Mennander luopui Piikkiöstä kun 1752 hänestä tuli jumaluusopin tohtori ja professori 1753. Turun yliopiston rehtorina Mennander toimi 1753-1754. 
Turun piispana 1757-1775.
Johan Browalliuksen jälkeen Mennanderista tuli Turun piispa. Ensimmäisiä tehtäviä piispana oli julkaista Browalliuksen Clewbergin kääntämän ja Antti Lizeliuksen tarkastaman vuoden 1758 raamatunkäännöksen. Muita tärkeitä asioita olivat sairaailain ja hospitaalien saattaminen hyvään kuntoon, sekä ruumiiden kirkkoihin hautaamisen kielto. Hänen hiippakuntansa seurakunnat saivat kokonaan uudet tai hyvin korjatut kirkot. Piispantarkastuksen tärkeimpiä tehtäviä oli lukutaidon ja kristillisyyden tutkiminen sekä kouluolojen parantaminen. Voimaan tuli asetus 1762 kiertokoulujen perustamisesta ja rippikouluopetus tuli 1763 yleiseksi säännöksi. Mennander antoi myös luonnontieteelle ja sen taloudelliselle puolelle koulun opetuksessa suuren merkityksen.
Säätyvaltiopäiväedustajana.
Mennander oli valtiopäivämiehenä Ruotsin säätyvaltiopäivillä 1755–1756, 1760–1762, 1765–1766, 1769–1770, 1771–1772 ja 1778–1779. Vuoden 1786 säätyvaltiopäiviltä hän jäi pois heikentyneen terveydentilan takia. 
Arkkipiispa ja prokansleri Uppsalassa 1775-1786.
Mennander oli koko ikänsä puolustanut puhdasoppisuutta, jota hän teki myös arkkipiispana Uppsalassa.
Arkkipiispana hän johti kirkon tuomiokapitulia, johti hiippakunnan kokouksia papiston kanssa, vihki teologian tohtoreita ja teki pitkiä matkoja hiippakunnassaan. Arkkipiispa myös päätti lähetyssaarnaajien asettamista ulkomaan pääkaupunkeihin, joissa oli Ruotsin lähetystö.
Arkkipiispallisiin tehtäviin kuului myös rukouspäivä- ja valtiopäivätekstien ehdottaminen. Suuri tehtävä oli johtaa ruotsalaisen Raamatun käännöstyötä. Samanaikaisesti Ruotsin kirkko teki myös myös uutta parannettua virsikirjaa.
Pro fide et Christianismo –seuran synnyttyä Mennander teki sitä tunnetuksi ja suositti sitä hiippakunnan papistolle. Mennanderin johdolla Uppsalassa muodostui Theologico-Homiletiska Sällskapet, joka harrasti saarnataidon kohottamista teoreettisesti ja käytännöllisesti. 
Arkkipiispa Karl Fredrik Mennander on haudattu Uppsalan tuomiokirkon Stenbockin hautaholviin. Mennanderin poika tilasi omalla kustannuksellaan hautamuistomerkin italialaiselta kuvanveistäjältä Giuseppe Angelinilta.
Kunniamerkit.
Kruununprinssi Kustaa Aadolfin (kuninkaana Kustaa IV Aadolf) synnyttyä kuningas Kustaa III ilmoitti säädyille, että kruununprinssin kummeiksi tuli valita 49 henkilöä eri säädyistä; 18 ritaristosta ja aateleista, yhdeksän papistosta, yhdeksän porvareista ja yhdeksän talonpojista sekä jokaisen säädyn puhemiehet eli neljä henkilöä. Kummeille lyötettiin erityinen kummimitali, joka oli kaulalla pidettävä kaksirivinen seppelemäinen kultalinkkiketju. Arkkipiispan kummimerkin seppele kokonaisuudessaan oli koristeltu ruusukivillä.
Mennanderin arvokkaita kokoelmia.
Mennanderin tieteen ja kirjallisuuden kirjastoluettelossa oli yli 7000 numeroa, enimmäkseen jumaluusopin ja historian alalta.
Lahjoituksia 
Turun yliopiston kirjasto sai kirjalahjoituksia vuosina 1766 ja 1772. Ensimmäisellä kerralla noin 150 ja toisella kerralla noin 350 nidettä. Yksi kirjoista oli harvinainen ”Missale Aboënse” vuodelta 1488. Yliopiston konsistori istuntosaliin hän lahjoitti kuningatar Kristiinan ja Arvid Hornin muotokuvat. 
Turun yliopisto sai Mennanderilta myös ainoan tunnetun kappaleen Medelplanin kuuluisasta kirjasta ”Lasten paras tawara” . Kirja tuhoutui Turun palossa.
Turun yliopisto sai myös Mennanderin rahakokoelman, jossa oli saksalaisia ja anglosaksalaisia Suomessa löydettyjä rahoja. Yliopisto sai myös Arckenholtzin ison tuhatlukuisen rahakokoelman. 
Harvinaisuuksia
Karl Mennanderin väitöskirjoja.
Mennander käsitteli väitöskirjoissaan luonnontieteellisiä ja taloudellisia kysymyksiä. Hänellä oli lukuisia väitöskirjoja ja opinnäytteitä. Tässä niistä muutama. 
Ala-Lemun kartano.
Piispa Mennander huusi Kaarinassa olevan Ala-Lemun rälssitilan itselleen 1763-1764. Ennen uusjakoa Greulan rusthollin omistaja Anders Mondelin ja piispa olivat sopineet Ala-Lemun rälssitalon siirron nykyiselle paikalleen. Mennander rakennutti arkkitehti Friedrich Schröderin suunnitelman mukaan Ala-Lemun kartanon. 
Puutarhan perustamista ja hoitoa valvoi Mennanderin hyvä ystävä, kasvitieteilijä ja professori Pehr Kalm. Kartanon edessä vielä 2023 kasvaa Kalmin istuttama Metsälehmus. Mennander myi rakastamansa kartanon 1777.