tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ville Kormilainen

Ville Kormilainen (s. 23. kesäkuuta 1980) on suomalainen tietokirjailija ja viestintäammattilainen. 
Ura.
Kormilainen aloitti uransa toimittajana "7 päivää" -lehdessä heti lukion ja armeijan jälkeen. 
Neljän "Seiska"-vuoden jälkeen hän työskenteli "Iltalehdessä" ja "Katso"-lehdessä. Kormilainen toimi "Suosikki"-lehden päätoimittajana tammikuusta 2008 alkaen. Tammikuussa 2009 Kormilaisesta tuli Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n lasten- ja nuortenlehtiryhmän päätoimittaja. "Suosikin" lisäksi ryhmään kuuluivat "Koululainen", "Lemmikki", "Villivarsa", "Leppis" ja "Tom &amp; Jerry".
Vuonna 2012 Otavamedia päätti lopettaa "Suosikki"-lehden julkaisun kannattamattomana. Aluksi ilmoitettiin, että Kormilainen jatkaa muiden lehtien parissa, mutta viikkoa myöhemmin hän irtisanoutui. Joulukuun alussa hän siirtyi Universal Music Finlandin markkinointijohtajaksi. 
Syyskuussa 2013 Kormilainen perusti koiramediasivusto Kuono.fi:n ja seuraavana vuonna kissasivusto Maumau.fi:n. Lokakuussa 2014 hänestä tuli kolmas osakas Otto Aallon ja Pasi Kiviojan rinnalle viestintätoimisto Luotsiin, jossa hän työskenteli sosiaalisen median ja markkinointiviestinnän parissa.
Kahden yrittäjävuoden jälkeen Kormilainen aloitti viestintäkonsulttina Tekir Oy:ssä heinäkuussa 2015. Marraskuussa 2016 Tekir perusti uuden yksikön, Tekir Kuhinan, joka keskittyi sisältömarkkinointiin ja sosiaaliseen mediaan. Kormilaisesta tuli yksikön vetäjä. Vapaa-ajallaan hän teki sisältöä Snapchatiin ja YouTubeen nimimerkillä Esko Mörkö. 
Vuonna 2022 Kormilainen aloitti viestintätoimisto Kaiun liiketoimintajohtajana.
Yksityiselämä.
Kormilainen on toiminut vuodesta 2018 myös stand up -koomikkona.
Kormilainen omisti aiemmin Glory Morning -kennelin, joka oli nimetty Oasis-yhtyeen kappaleen mukaan. Kesällä 2014 Noel Gallagherin 14-vuotias tytär Anaïs toivoi, että se luopuisi koiranjalostuksesta. Hän oli aktivoitunut jalostuksen vastustajana, kun hänen terrierillään oli terveysongelmia.
Vitas Gerulaitis

Vytautas Kevin ”Vitas” Gerulaitis (26. heinäkuuta 1954 – 17. syyskuuta 1994) oli liettualaisille vanhemmille New Yorkin Brooklynissä syntynyt yhdysvaltalainen tennispelaaja. 
Gerulaitis johti vuonna 1975 Pittsburgh Triangles -joukkueen joukkuetenniksen maailmanmestaruuteen. 
Gerulaitisin huomattavin saavutus oli miesten kaksinpelin mestaruus Australian avoimissa 1977. Hän voitti lisäksi Sandy Mayerin kanssa miesten nelinpelin Wimbledonissa 1975. Hän selviytyi Wimbledonissa kaksinpelin välieriin vuosina 1977 ja 1978. Hän oli parhaimmillaan ATP-maailmanlistalla sijalla 3. 
Gerulaitis oli Yhdysvaltain joukkueen jäsen sen voittaessa Davis Cupin 1979. Samana vuonna Gerulaitis hävisi John McEnroelle Yhdysvaltain avointen kaksinpelissä erin 7–5, 6–3, 6–3. Vuonna 1980 hän hävisi Ranskan avointen kaksinpelifinaalissa Björn Borgille erin 6–4, 6–1, 6–2.
Hänen vanhempansa muuttivat Liettuasta II maailmansotaa pakoon ja päätyivät Yhdysvaltoihin. Gerulaitis tunnettiin myös värikkäästä tenniskenttien ulkopuolisesta elämästä. Hän ajeli keltaisella Rolls-Royce Cornichella, oli muun muassa Andy Warholin ystävä, soitti sähkökitaraa ja oli vakiovieras sen ajan huippuyökerhoissa New Yorkissa ja Lontoossa. Hän käytti turnaustauoilla myös kokaiinia. Gerulaitis osti tennistuloillaan kartanon Long Islandilta, New York Cityn itäpuolelta, ja asusteli siellä yhdessä vanhempiensa sekä Ruta-siskonsa kanssa. 
Gerulaitis vetäytyi ammattilaisuraltaan 1986 ja kuoli vain 40-vuotiaana häkämyrkytykseen.
Arthur Larsen

Arthur David Larsen (17. huhtikuuta 1925 Hayward, Kalifornia – 7. joulukuuta 2012 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti miesten kaksinpelin Yhdysvaltain avoimissa 1950 ja sai paikan International Tennis Hall of Famesta 1969.
Larsen saavutti vuonna 1955 kultaa miesten kaksinpelissä Pan-Amerikan kisoissa Méxicossa. Hän päätti uransa vammauduttuaan marraskuussa 1956 vaikeasti skootterionnettomuudessa Kaliforniassa.
Reunantunnistus

Reunantunnistus on joukko erilaisia konenäön ja kuvankäsittelyn alaan kuuluvia menetelmiä, jossa etsitään digitaalisesta kuvasta sellaisia pisteitä, joissa valon intensitetti muuttuu terävästi. Näiden pisteiden voidaan olettaa kuvaavan kuvassa olevien objektien reunoja.
Reunantunnistusmenetelmien tarkempi kuvaus.
Reunantunnistusmenetelmät voivat tunnistaa kuvasta
Reunantunnistusmenetelmin on vaikea erottaa kuvasta kohina ja todelliset reunat. Siksi useat menetelmät edellyttävätkin kohinan poistamista kuvasta ennen varsinaista reunanetsintää. 
Kuvan informaatiosisällöstä merkittävä osa on ilmaistavissa sen sisältämillä reunoilla. Näin kuvien sisältämä informaatio voidaan myös pakata hyvin pienempään tilaan ja antaa esimerkiksi syötteeksi erilaisille hahmontunnistusalgoritmeille.
Reunantunnistusmenetelmät voidaan karkeasti jakaa kahteen pääluokkaan, joista toinen perustuu gradienttien paikallisten maksimien etsimiseen ja toinen toisen asteen derivaattojen nollakohtien etsimiseen (). 
Gradienttimenetelmä.
Olkoon koordinaateissa "{i,j}" sijaitsevan pikselin intensiteetti formula_1. Yleisessä muodossa gradientin suuruus voidaan esittää seuraavasti:
formula_2
Yksinkertainen menetelmä on verrata pikselin molemmilla puolilla sijaitsevia intensiteettiarvoja toisiinsa:
formula_3
Paikallisten maksimien etsimiseen käytetään erilaisia konvoluutiosuodattimia, esimerkiksi Sobelin suodatinta. Lopuksi on valittava kynnysarvo (), jonka avulla päätetään, että mitkä suurimmat gradientit edustavat reunoja ja mitkä eivät.
Toisen asteen derivaattoihin perustuva menetelmä.
Tässä menetelmässä pyritään löytämään ne kuvan pisteet, joiden kohdalla intensiteettiarvojen toinen derivaatta saa arvoja läheltä nollaa.
formula_4
Tässäkin menetelmässä käytetään konvoluutiosuodattimia ja kynnysarvoja reunapikseleiden valitsemisessa.
Tsingis Khan (albumi)

Tsingis Khan on suomalaislaulaja Ilkka Sysimetsän eli Frederikin seitsemäs, vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”Linda Linda” sekä nimikkokappale ”Tsingis Khan”, joka ylsi parhaimmillaan Suomen jukebox-listan neljänneksi ja singlemyyntilistan 14. sijalle. Juice Leskisen kirjoittama ”Ii (siellä on se joki)” ylsi puolestana jukebox-listan yhdeksänneksi.
Albumi menestyi hyvin ja Frederik sai siitä ensimmäisen kultalevynsä levymyynnin ylitettyään kultalevyrajan jo ilmestymisvuonnaan. Sitä on myyty noin 34 000 kappaletta ja on täten Frederikin myydyin levy.
Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 1991 albumi julkaistiin Safir-levymerkillä uudelleen vinyylilevynä ja ensimmäistä kertaa CD-levynä samoissa kansissa "Kolmekymppinen"-albumin (1980) kanssa.
Filippiinienkiipijät

Filippiinienkiipijät ("Rhabdornis") on ainoastaan Filippiineillä esiintyvä pienenkokoisten kottaraisiin kuuluvien varpuslintujen heimo. Filippiinienkiipijöillä on ohut, terävä ja alaspäin kaartuva nokka, jolla ne pyytävät hyönteisiä kaarnan alta. Linnut syövät myös mettä, jota ne lipovat kielellään. Pesä on puun kolossa. 
Aikaisemmin filippiinienkiipijöitä pidettiin omana heimonaan Rhabornithidae. Mitokondriohin ja solujen tumiin perustuvien tutkimusten perusteella filippiienienkipuajien on todettu kuuluvan kottaraisten heimoon.
Sukuun kuuluu kaksi lajia, jotka ovat filippiinienkiipijä ("Rhabdornis inornatus") ja pikkufilippiinienkiipijä ("Rhabdornis mystacalis").
"Rhabdornis grandis"ta pidetään joskus filippiinienkiipijän alalajina ja joskus omana lajinaan.
Kookakot

Kookakot (Callaeidae, aiemmin Callaeatidae) eli aiemmalta nimeltään helttavarikset on pieni heimo melko pienikokoisia varpuslintuja. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Uudesta-Seelannista. Kookakot tuntee helposti nokan juuren molemmilla puolilla olevista heltoista. Lintujen pääväri on musta, heltat ovat yleensä punaiset ja erottuvat helposti muusta vartalosta.
Heimoon kuuluu neljä lajia, ja kolme sukua.
Näistä neljästä lajista, huia on kuollut sukupuuttoon 1900-luvun alussa, ja elossa olevia lajeja on jäljellä enää kolme. Oranssihelttakookako on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi ja tiiki on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Kivi-kynttilälyhty

Kivi-kynttilälyhty on Heikki Orvolan vuonna 1988 Iittala Oy:lle suunnittelema lasiesine. Kivi-lyhty on lähes sylinterin muotoinen, tosin se kapenee hieman ylhäältä alas. Tuotetta on valmistettu lukuisina väriversioina. Sinisen, punaisen, keltaisen ja vihreän eri sävyjen lisäksi on kehitetty muun muassa kirkas ja mattavalkoinen versio. Lyhtyä on valmistettu sekä 60 millimetrin että 80 millimetrin korkuisina versioina, joista 80-milliset poistuivat tuotannosta vuonna 2014.
Kivi-kynttilälyhty on Mariskoolin ohella toinen tunnettu Iittalan ja Marimekon yhteistuote. Sen värivaihtoehdot on sovitettu molempien yritysten tuotteiden väriskaalaan.
Timo Linnus

Timo Linnus (18. maaliskuuta 1962 – 27. joulukuuta 2007) oli suomalainen muusikko ja taksiautoilija. Linnus aloitti harmonikan soiton kuusivuotiaana, ja lähes 20 vuotta kestäneellä muusikon urallaan hän ehti säestää Pasi Kaunistoa, Rainer Frimania, Marita Taavitsaista ja lukuisia muita Suomen eturivin iskelmälaulajia. Vuoden 1993 Syksyn sävel -voittaja Pelimannet ja Linnus tekivät menestyksekästä yhteistyötä, joka palkittiin kultalevyllä. Linnus oli vuonna 1972 perustetun Nokian miniharmonikkojen perustajajäsen ja johtaja. Aktiivikeikkailun jälkeen Linnus ajoi taksia, kunnes kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Nokialla 27. joulukuuta 2007.
Linnus haudattiin Nokian hautausmaalle tammikuussa 2008.
Travelling Without Moving

Travelling Without Moving on Jamiroquain kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996. Albumi sisältää hittisinglen "Virtual Insanity", ja siinä on enemmän instrumentaalikappaleita kuin yhtyeen aikaisemmilla albumeilla. Albumiin on vaikuttanut elektroninen musiikki, johon on sekoittunut acid jazz. 
Albumin kannessa on Ferrari-tyyppinen logo, joka kertoo laulaja Jay Kayn suuresta rakkaudesta urheiluautoja kohtaan, ja kappaleen "Travelling Without Moving" taustalla kuuluu moottorin ääniä.
"Travelling Without Moving" on myynyt noin 11,5 miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti, mikä tekee siitä kaikkien aikojen parhaiten myyneen funkalbumin. "Virtual Insanityn" musiikkivideota esitettiin paljon, ja yhtye voitti kappaleella Grammy-palkinnon ja neljä MTV Awards -palkintoa. Albumi on myynyt Britanniassa kolminkertaista platinaa ja platinaa Yhdysvalloissa.
Alpine (automerkki)

Alpine (myös Alpine-Renault tai Renault Alpine) on ranskalainen urheilu- ja kilpa-automerkki, jonka omistaa Renault. Jean Rédélé perusti valmistajayhtiön "Société des Automobiles Alpine" vuonna 1955 Dieppessä. Yhtiö siirtyi Renaultin omistukseen vuonna 1973.
Alpinen tuotanto lakkautettiin alun perin 1995. Renault herätti merkin uudelleen henkiin 2017.
Lokakuussa 2022 yhtiö esitteli Alpine Alpenglow vetyauton. Auto on yksipaikkainen konseptiauto, jonka inspiraation sanotaan olevan peräisin Formula 1- ja FIA World Endurance Championship -sarjoista. Auto on suunnattu ratakäyttöön. Yritys ei ole kertonut yksityiskohtia sen moottorista, mutta yritys viittaa hybridijärjestelmään ja vetyä käyttävään polttomoottoriin.
Moottoriurheilussa.
Yrityksen Alpine A110 menestyi rallissa 1970-luvulla ja Alpine voitti valmistajien mestaruuden rallin maailmanmestaruussarjassa vuonna 1973.
Merkki esiintyy Formula 1 -sarjassa nimellä Alpine F1 Team.
Vuonna 2013 merkki osallistui European Le Mans Series (ELMS) -sarjaan nimellä Signatech Alpine. Seuraavana vuonna merkki osallistui FIA WEC -sarjaan ja Le Mansin 24 tunnin ajoon LMP2-luokassa.
Filip Meirhaeghe

Filip Meirhaeghe (s. 5. maaliskuuta 1971 Gent) on belgialainen pyöräilijä. Hän kilpailee pääasiassa maastopyöräilyssä, mutta on osallistunut myös cyclo-cross- ja maantiekilpailuihin. Hän voitti olympiahopeaa maastopyöräilyssä vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Lisäksi hän on voittanut 4 mitalia maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa. 
Doping.
9. heinäkuuta 2004, Ateenan olympialaisten alla, Meirhaeghe myönsi käyttäneensä EPO-hormonia. Hän antoi positiivisen dopingnäytteen maailmancupin osakilpailussa Mont Saint Annessa, Kanadassa ja toisin kuin useimmat pyöräilijät, hän ei kiistänyt näytteen oikeellisuutta. Lehdistötilaisuudessa hän myönsi käyttäneensä EPOa, koska halusi voittaa kultaa olympialaisissa. Samalla hän ilmoitti lopettavaansa uransa. Meirhaeghe kirjoitti omaelämäkerrallisen kirjan "Positief", jossa hän kuvaa elämäänsä urheilijana ja dopingin käyttöön johtaneita syitä.
Uran jatko.
Meirhaeghe sai kilpailukiellon, joka päättyi 14. tammikuuta 2006. 1. tammikuuta 2006 hän ilmoitti jatkavansa kilpailemista ja allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen maantiepyöräilytalli Landbouwkrediet-Colnagon kanssa ja Versluys-Landbouwkrediet-Sportstech -tallin kanssa maastopyöräilyssä. Hän lopetti uransa 2009. Viimeisinä kilpailuvuosinaan hän ajoi Specializedin valmistamalla pyörällä.
Tiiki

Tiiki ("Philesturnus carunculatus") on Uudessa-Seelannissa esiintyvä 25 sentin pituinen varpuslintu. Tiiki lentää vain lyhyitä matkoja kerrallaan ja on paikkalintu. Tiikin tunnistaa helpoiten selän ruskeasta laikusta.
Ravinto.
Tiiki syö pääasiassa hyönteisiä, hedelmiä ja mettä.
Lisääntyminen.
Tiiki tekee kuppimaisen pesän pensaaseen tai puunkoloon.
Bringing It All Back Home

Bringing It All Back Home on maaliskuussa 1965 julkaistu Bob Dylanin viides studioalbumi. Albumi on jaettu akustiseen ja elektroniseen puoleen. Alkuperäisen LP-levyn A-puolella soitetaan rock and rollia sähkökitaroilla, kun taas B-puolella on rauhallisia, akustisia kappaleita. 
Albumin on sanottu synnyttäneen folkrockin. Sitä on myös luonnehdittu yhdeksi Dylanin uran parhaista albumeista.
Albumi nousi 6. sijalle Billboardin popalbumilistalla ollen Dylanin ensimmäinen albumi kymmenen parhaan joukossa. Vielä suurempi menestys albumi oli Britanniassa, jossa se nousi listaykköseksi. Lisäksi singlestä ”Subterranean Homesick Blues” tuli Dylanin ensimmäinen single, joka pääsi listoille Yhdysvalloissa. Se sijoittui 39. sijalle.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan.
A-puoli
B-puoli
Talvimerenkulku

Talvimerenkulku on pohjoisilla, jäätyvillä merialueilla harjoitettavaa merenkulkua. 
Suomen talvimerenkulku.
Suurin osa Suomen satamista jäätyy useimpina talvina. Vuodesta 1973 on ollut voimassa päätös, että 50 satamasta on pidetään talvisin auki 23. Pohjanlahdella reitti pidetään auki jäänmurtajilla yhteistyössä Ruotsin kanssa. Yhteistyötä harjoitetaan myös muilla merialueilla. Suomessa on yhdeksän jäänmurtajaa, joista uusimmat on monitoimimurtajia ja siten käytössä ympäri vuoden.
Aluksilla on oltava jääluokitus, jotta ne saavat purjehtia Suomeen. Parhaan jääluokituksen, 1A- tai 1A Super -luokkien, alukset eivät juuri tarvitse avustusta, heikompia avustetaan jäänmurtajilla tai hinaajilla. Suomen merialueilla talvimerenkulun avustamisesta vastaa Liikennevirasto.
Radiodread

Radiodread on Easy Star All-Starsin albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Easy Star All-Stars koostuu monista eri reggae- ja ska-artisteista. Yhtye on julkaissut aikaisemmin yhden albumin "Dub Side of the Moon", joka on reggae-versio Pink Floydin "The Dark Side of the Moonista". "Radiodread" on taas uusi versio Radioheadin "OK Computerista", ja siinä on versio kaikista albumin kappaleista.
Kappaleet ovat samat kuin "OK Computerissa", eikä kappaleita ole muutettu, paitsi kappaleita "Fitter Happier" ja "Paranoid Android", joissa sanat ovat samat, mutta ne on lausuttu erityyliin (esimerkiksi "God loves his children" on muutettu muotoon "Jah loves his children".)
Kappaleet.
Kappaleet ovat samat kuin "OK Computerissa", mutta mukana on kaksi bonusraitaa:
Jacques Marinelli

Jacques Marinelli (15. joulukuuta 1925 – 3. heinäkuuta 2025) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän piti vuoden 1949 Ranskan ympäriajossa Maillot jaunea kuuden etapin ajan ja sijoittui lopulta kokonaiskilpailun kolmanneksi. Edelle ylsivät italialaiset Fausto Coppi ja Gino Bartali. 
Marinellin muihin saavutuksiin lukeutuu Dauphiné Libérén kuudennen ja seitsemännen etapin voitot vuodelta 1950. Kilpauransa jälkeen hän toimi Melunin pormestarina.
Ashikaga Yoshimitsu

Ashikaga Yoshimitsu (1358-1408) oli Ashikaga-shōgunaatin kolmas shōgun, joka hallitsi Japania vuosina 1368-1394. Hän rakennutti asuinsijansa Muromachin kaupunginosaan Kiotoon vuonna 1378, ja tämän mukaan koko aikakautta kutsutaan Muromachi-kaudeksi, ja Ashikaga-šogunaattia joskus Muromachi-shogunaatiksi. 
Ashikaga Yoshimitsu yhdisti eteläisen ja pohjoisen hovin vuonna 1392, mihin päättyi Nanboku-chō:n aikakausi. Hovien yhdistäminen lisäsi shogunin valtaa ja vähensi paikallisten daimioiden valtaa.
Vuonna 1394 Yoshimitsu jäi eläkkeelle, ja hänen poikansa Yoshimochi nousi muodollisesti valtaan. Yoshimitsu jatkoi kuitenkin politiikan voimakkaana taustavaikuttajana.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1931

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1931 kolmannen kerran. Kilpailut pidettiin Ranskan Pariisissa 23.–30. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Talonki

Talonki on talonkilehden kantalippu eli emälippu. Talonkilehti on paperiseen osakekirjaan tai obligaatioon liittyvä irrallinen kuponkiarkki. Talonkiin on painettu sama numero kuin osakekirjaankin. 
Osakekirjan talonkilehdellä on osinko- ja osakeantikuponkeja. Kupongit leikataan irti osinkoa nostettaessa tai osakeantiin osallistuttaessa. Kun kupongit on käytetty, talonki oikeuttaa saamaan uuden talonkilehden. 
Myös obligaation kuponkilehteen voi liittyä talonki. Obligaatiossa kupongit ovat korkolippuja, joita vastaan maksetaan obligaation korko kuponkiin merkityltä ajalta. Obligaation talonki oikeuttaa saamaan uuden kuponkilehden siinä tapauksessa, että korkokupongit on käytetty, mutta itse obligaatiota ei ole vielä lunastettu. Kupongit ovat voineet loppua siksi, että obligaation laina-aika ei välttämättä ole ennalta määrätty, vaan lunastushetki on voitu määrittää tapahtuvaksi arpomalla lunastettavien obligaatioiden numerot. 
Pörssiosakkeiden talongit ovat Suomessa jääneet historiaan. Noin vuodesta 1984 alkaen pörssiyhtiöt ottivat käyttöön yksiosaiset osakekirjat, joissa kupongit olivat samalla arkilla varsinaisen osakekirjan kanssa. Pörssiyhtiöt ovat myöhemmin kokonaan luopuneet paperisista osakekirjoista siirryttyään arvo-osuusjärjestelmään.
Roadstar

Roadstar on Frederikin vuonna 1983 julkaistu albumi. Se on hänen perustamansa Reetu Recordsin ensimmäinen levy. Albumilta löytyy muun muassa menestyskappale ”Kasakkapartio”. "Roadstar" myi timanttilevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Markku Pulli

Markku Antero Pulli (s. 27. tammikuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi saippuasarjasta "Salatut elämät", jossa hän näyttelee Joonatan Sievistä. 
Yksityiselämä.
Pulli on valmistunut ammattikoulusta kirvesmieheksi. Pulli suoritti varusmiespalveluksen Kaartin Jääkärirykmentissä, Santahaminassa, jossa hän aloitti heinäkuussa 2010. Sotilasarvoltaan Pulli on alikersantti. Hän toimi Kaartin Jääkäritoimikunnan (KJTK) puheenjohtajana. Pulli suoritti yksityislentäjän lentolupakirjan PPL (A) joulukuussa 2019.
Pulli oli avoliitossa näyttelijä Venla Savikujan kanssa, joka myös on näytellyt "Salatut elämät" -televisiosarjassa. Vuoden 2021 "Big Brother Suomi" -ohjelmassa Pulli kertoi olevansa siviilisäädyltään sinkku.
Filmografia.
Pulli esiintyi "Salatuissa elämissä" vuodesta 2007 alkaen, joskin hän oli poissa sarjan kuvauksista asepalveluksensa ajan vuosina 2010–2011. Pullin roolihahmo palasi sarjaan syksyllä 2011 ja poistui sarjasta keväällä 2015. Pulli näytteli vuonna 2008 Mikael-nimistä lukiolaispoikaa Yle TV2:lla esitetyssä nuorille suunnatussa sarjassa "Lukio". Pulli oli mukana vuoden 2021 Big Brother Vip -ohjelmassa sijoittuen toiseksi.
Pulli on esiintynyt rap-artisti Matin musiikkivideoilla "Hulk", "BULK" ja "Roju", joista viimeisimmässä hän myös räppää nimellä "Roinatan". Rojuun tehtyä musiikkivideota oli katsottu YouTubessa toukokuuhun 2021 mennessä yli kolme miljoonaa kertaa. Pulli on myös ohjannut ja käsikirjoittanut kyseisen videon.
Kingdom of the Night

Kingdom of the Night on saksalaisen heavy metal -yhtyeen Axxisin debyyttialbumi.
Järjestelymestari

 
Järjestelymestari on henkilö joka vastaa rautatieliikennepaikalla rautatiekaluston järjestelyyn liittyvistä töistä. 
Järjestelymestari vastaa siis junien oikeasta kokoonpanosta ja antaa vaihtotyömiehistölle vaihtotöitä koskevat ohjeet. Veturitalleilla ja varikoilla järjestelymestaria vastaavat työt hoitaa tallipäivystäjä, joka huolehtii vetokaluston ja veturinkuljettajien kiertoon liittyvät asiat. 
Yleensä järjestelymestari hoitaa työnsä lanka- ja radiopuhelimien sekä kuulutusjärjestelmän avulla toimistostaan käsin; pienellä Loviisan rautatiellä järjestelymestari osallistui vaihtotyöhön henkilökohtaisesti. 
Nykyään tehtävän toimistopainotteisuus on korostunut. Kentällä järjestelymestari nähdään vain erikoistilanteissa, kuten onnettomuustutkintojen yhteydessä. 
Pienillä liikennepaikoilla ei järjestelymestaria ole ollut vaan tehtävistä huolehti asemapäällikkö tai junasuorittaja omiensa ohella. 
Hierarkiassa järjestelymestari kuului vuoden 1950 käskykirjeen mukaan yhdeksänteen virkapukuluokkaan eli samaan kuin yleisöä palveleva asemakirjuri ja ylikonduktööri. Myös hihalaatta on sama eli yksinkertainen ristikkonauha ja sen alla yksi puolileveä nauha. Järjestelymestarin virkalakissa on muista selvästi erottuva tunnus eli parretta kiertävä kultainen ristikkonauha. Hatun punos on hopeanvärinen.
Andrej Jerman

Andrej Jerman (s. 30. syyskuuta 1978 Tržič) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka on parhaimmillaan vauhtilajeissa.
Jerman on päässyt neljä kertaa palkintokorokkeelle maailmancupin syöksylaskukilpailuissa. Hän voitti Garmisch-Partenkirchenin osakilpailun 23. helmikuuta 2007, oli seuraavana päivänä samassa rinteessä toinen ja 26. tammikuuta 2008 Chamonix'ssa kolmas. 29. joulukuuta 2009 hän voitti Bormion syöksylaskun. Hän sijoittui alppiyhdistetyn cup-pisteissä kolmanneksi kaudella 2001–2002 sekä syöksycupissa kuudenneksi kaudella 2006–2007.
Jerman saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen supersuurpujottelussa Ranskassa helmikuussa 1998. Aikuisten arvokilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kolmastoista syöksylaskussa ja superalppiyhdistetyssä Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009. Yhdistetyn kilpailuissa hän on ollut lisäksi viidestoista St. Moritzin 2003 ja Bormion 2005 MM-kisoissa.
Marco Sullivan

Marco Sullivan (s. 27. huhtikuuta 1980 Truckee, Kalifornia) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka on parhaimmillaan vauhtilajeissa.
Sullivan on päässyt maailmancupin syöksylaskukilpailuissa neljä kertaa palkintokorokkeelle. Hän sijoittui toiseksi Lake Louisessa 24. marraskuuta 2007 ja voitti Chamonix'n osakilpailun 26. tammikuuta 2008. Kolmas hän on ollut Wengenissä kaudella 2008–2009 sekä Lake Louisessa kaudella 2012–2013. Hän sijoittui neljänneksi syöksylaskun maailmancupissa kaudella 2007–2008.
Sullivan saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen pujottelussa Kanadan Lac Beauport'ssa vuonna 2000. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi.
Titans Wheel

Titans Wheel on suomalaisen Wigwam-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002.
Kardiologia

Kardiologia on sydämen ja verenkiertoelimistön toimintaa ja sairauksia tutkiva lääketieteen ala. Tavallisimpia sairauksia ovat sepelvaltimotauti, rytmihäiriöt ja sydämen vajaatoiminta. Suomessa kardiologia on sisätautiopin suppea erikoisala ja käytännössä kaikki kardiologit ovat sisätautien erikoislääkäreitä, lastenkardiologit lastentautien erikoislääkäreitä. Sydänkirurgeja ei ole tapana kutsua kardiologeiksi.
Kardiologian historia.
Antiikin aika ja keskiaika.
Kardiologian juuret juontavat antiikin aikaan. Antiikin Kreikan lääkärit, kuten Hippokrates, Aristoteles ja Galenos, tekivät varhaisia havaintoja sydämen toiminnasta ja verenkierron perusteista. He uskoivat, että sydän oli tärkeä elin ja että veri oli sen keskeinen osa.
Keskiajalla kardiologiaan liittyvä tieto säilyi, mutta ei juuri kehittynyt. Sydänsairauksien hoito oli vielä varsin rajallista ja usein uskonnollisiin tai maagisiin käytäntöihin perustuvaa.
Renessanssi ja varhaismoderni aika.
Renessanssin aikana anatominen tutkimus alkoi edistyä merkittävästi. Leonardo da Vinci piirsi tarkkoja sydämen anatomisia piirroksia, ja William Harvey esitti 1600-luvulla verenkierron teorian, joka mullisti käsitykset sydämen toiminnasta.
1800-luku ja 1900-luvun alkupuoli.
1800-luvulla lääketieteellinen teknologia kehittyi nopeasti. Stetoskooppi ja verenpaineen mittauslaitteet tulivat käyttöön. Sydän- ja verisuonitaudit tunnistettiin yhä tarkemmin, ja ensimmäiset sydänäänten kuuntelutavat kehitettiin.
1900-luvun alkupuolella kardiologian tutkimus sai merkittävän sysäyksen. Eindhoven Kemphanen kehitti vuonna 1901 elektrokardiogrammin (EKG), joka mahdollisti sydämen sähköisen toiminnan tarkemman tutkimisen.
Nykykardiologia.
Nykyään kardiologian diagnosoinnissa käytetään eri kuvantamistekniikoita, kuten ultraääntä, angiografiaa ja magneettikuvausta. Sydänsairauksien hoitoon on kehitetty tehokkaita lääkkeitä, ja sydänkirurgiset toimenpiteet ovat yhä kehittyneempiä.
Altona

Altona on hallinnollinen osa-alue Hampurissa Saksassa. Se on Hampurin osa-alueista () läntisin ja sijaitsee Elbejoen pohjoispuolella.
Altonaan kuuluu 13 kaupunginosaa (): Altona-Altstadt, Altona-Nord, Ottensen, Bahrenfeld, Groß Flottbek, Iserbrook, Lurup, Osdorf, Blankenese, Nienstedten, Othmarschen, Rissen ja Sülldorf.
Historia.
Altona kuului aikoinaan Tanskan Holsteiniin. Se perustettiin 1535 kalastajakyläksi. Vuonna 1664 Tanskan kuningas Fredrik III myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuoteen 1864 Altona oli Tanskan valtakunnan tärkein satamakaupunki. Tanskan ensimmäinen rautatie, Kristian VIII Østersø Jernbane, Altonasta Kieliin avattiin vuonna 1844. Vuonna 1867 Holsteinista ja näin ollen myös Altonasta tuli osa Preussia. Vuonna 1937 Altona yhdistettiin muiden läheisten vapaa- ja hansakaupunkien mukana Hampurin kaupunkiin.
Jon Vickers

Jonathan Stewart (Jon) Vickers CC (29. lokakuuta 1926 Prince Albert, Saskatchewan – 10. heinäkuuta 2015 Ontario) oli kanadalainen laulaja (draamallinen tenori). Hän syntyi Prince Albertissa perheensä kahdeksasta lapsesta kuudenneksi. 
Vuonna 1950 Vickers pääsi stipendillä opiskelemaan Toronton Royal Conservatory of Musiciin. Vuonna 1957 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Royal Opera Housessa ja vuonna 1960 Metropolitan-oopperassa. Hänestä tuli maailmankuuluisa laaja-alaisesta saksalaisista, ranskalaisista ja italialaisista rooleista. Vickers:in iso voimakas ääni ja vankka ääni teki vaikutuksen moniin ranskalaisiin, saksalaisiin ja italialaisiin rooleihin. Häntä arvostettiin myös voimakkaasta lavastuksesta ja harkittavista ominaisuuksista. (Sitä vastoin häntä kritisoitiin joskus siitä, että hän oli hakenut sanaa, joka oli pikiäänen alapuolella ja sitten liu'uttamalla oikeaan pisteeseen) 
Vickers esiintyi Bayreuthin juhlilla ensimmäistä kertaa vuonna 1958. Hän kuului Order of Canadaan (arvo "Companion") vuodesta 1968. Hänen ohjelmistoonsa kuului vuosien varrella muiden muassa sellaisia säveltäjiä kuin Wagneria, Verdiä, Berliozia, Händeliä, Tšaikovskia, Saint-Saënsia ja Britteniä.
Tony Roche

Anthony Dalton ”Tony” Roche (s. 17. toukokuuta 1945) on australialainen tennispelaaja. Hän on lisäksi tullut tunnetuksi valmentamalla useita lajin myöhempiä huipputaitajia. 
Roche voitti vuonna 1966 miesten kaksinpelin mestaruuden Ranskan avoimessa tennisturnauksessa finaalivastustajanaan unkarilainen István Gulyás. Hän pääsi Ranskan avointen finaaliin myös kahdesti muulloin, mutta hävisi vuonna 1965 Fred Stollelle ja vuonna 1967 Roy Emersonille.
Roche hävisi vuonna 1968 Wimbledon-finalistina Rod Laverille. Yhdysvaltain avoimissa hänet voitti vuonna 1969 jälleen Laver, vuonna 1970 Ken Rosewall.
Nelinpelissä Roche voitti kaikkiaan kaksitoista Grand Slam -turnausta vuosina 1965–1976. Pelitoverina oli joka kerralla John Newcombe, jonka kanssa Roche pääsi vuonna 1986 Rhode Islandin International Tennis Hall of Fameen. Hän edusti maataan myös Davis Cupissa.
Eckeröhallen

Eckeröhallen on sisäurheiluhalli, joka sijaitsee Eckerössä noin puolen kilometrin päässä Berghamnin lauttasatamasta. Kaarihalli valmistui vuonna 2000 ja se on Ahvenanmaan suurin rakennus. 
Hallissa on täysimittainen jalkapallon hallikenttä, joita Suomessa on yhteensä noin 25. Eckeröhallenin jalkapallokentän koko on 102 × 64 metriä, pelialustana on Saltex-jalkapallonurmi. Hallin suurin korkeus on 21 metriä ja lattiapinta-ala yli hehtaarin. Yleisökapasiteetti on 5000 henkeä, kiinteissä katsomorakenteissa on tilaa 1 200 henkilölle.
Hallista löytyvät myös yleisurheilun suorituspaikat: kuusi 110 metrin juoksusuoraa sekä hyppy- ja heittopaikat. Lisäksi hallin yhteydessä on voimailusali, pukuhuoneet, pesutilat, kahvio ja kokoustila.
AllMusic

AllMusic (aikaisemmin All Music Guide tai AMG) on internetissä toimiva musiikkiin keskittyvä tietokanta, joka aloitti toimintansa vuonna 1995. Sivustolla on muun muassa albumeita, artisteja, yhtyeitä ja säveltäjiä. Web-sivusto kuuluu All Media Guide -brändiin, johon kuuluvat myös sivustot AllMovie ja AllGame. Sen pääkonttori sijaitsee Ann Arborissa Michiganissa. AllMusicin omistajayritys on vuodesta 2015 ollut RhythmOne, joka tunnettiin aiemmin nimellä Blinkx.
Kapverdenkerttunen

Kapverdenkerttunen ("Acrocephalus brevipennis") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
__notoc__
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 13,5 cm, siipien kärkiväli 17–19 cm ja paino noin 15–17 g. Se on keskikokoinen, yläpuolelta harmaanruskea ja alapuolelta harmahtavanvalkoinen, ilman erityisiä tuntomerkkejä. Se muistuttaa suuresti rytikerttusta mutta on hiukan suurempi ja käyttäytyy ennemminkin kuin kultarinnat ("Hippolais"). Sukupuolet ovat samanvärisiä. Kutsuääni on rastaskerttusmainen.
Esiintyminen.
Kapverdenkerttunen on Kap Verden kotoperäinen laji. Sitä esiintyy kolmella Kap Verden saarista, Santiagolla, Fogolla ja hyvin harvinaisena São Nicolaulla, jossa se 100 vuotta sitten eli yleisenä. Se pesi aikaisemmin myös Braballa. Lajin luokiteltiin 2017 vaarantuneeksi, kun sitä aiemmin pidettiin erittäin uhanalaisena. Luokitusta vaihdettiin, kun 2010-luvulla tehdyissä tutkimuksissa havaittiin, että vuonna 2004 löydetty Fogon kanta onkin oletettua vahvempi saaren pohjoisosissa.
Elinympäristö.
Lajin alkuperäistä elinympäristöä ovat olleet jättiruokojen ("Arundo donax") muodostamat kasvustot, jotka ovat nykyisin lähes kadonneet. Laji on sopeutunut maanviljelyyn ja elää sokeriruoko-, banaani-, appelsiini-, kahvi- ja maniokkikasvustoissa laaksoissa ja jopa kilometrin korkeuteen vuoristossa.
Lisääntyminen.
Pesä sijaitsee kasvillisuudessa 0,6–5 m maanpinnasta. Se on syvä kuppimainen rakennelma, joka on rakennettu ruohoista. Naaras munii 2–3 munaa (vain 2 pesää tutkittu). Usein 2 pesuetta kesän aikana.
Ravinto.
Kapverdenkerttunen etsii hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia enimmäkseen puiden latvustoista mutta myös läheltä maata. Syö myös viikunoita.
Nina Honkanen

 Nina Honkanen (s. 4. helmikuuta 1968 Pori) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. 
Ura.
Honkanen on työskennellyt vuonna 1992 Radio Cityn uutistoimituksessa, vuonna 1993 MTV3-kanavalla ja vuosina 1993–2000 Yleisradiossa. Hän on toimittanut ja käsikirjoittanut radio- ja televisio-ohjelmia kuten Radiomafian Herätysjuhla, Sirkus&amp;Ooppera, TV 1/Lista Top 40, "Tosi tarina" -dokumenttisarjan ja henkilökuvan Toivo Kärjestä. Hän on myös käsikirjoittanut TV-sarjan "Mökki" (ohj. Johanna Vuoksenmaa) ja kuunnelmia Ylen Radioteatterille Lisäksi hän on kirjoittanut viisi romaania, tietokirjoja sekä Remu Aaltosen elämäkerran. Vuonna 2015 Honkanen valmistui seksuaalikasvattajaksi.
1980-luvun alkupuolella Laila Snellman löysi teini-ikäisen Nina Honkanen vasta perustamansa Paparazzi-mallitoimiston listoille. Honkanen teki mallin töitä Suomen lisäksi Ranskassa, Italiassa ja Saksassa.
Yksityiselämä.
Porissa syntynyt Honkanen on viettänyt lapsuutensa ja nuoruutensa Raumalla. Vuosina 1986–1994 hän oli naimisissa muusikko Asko Kallosen kanssa, sitten avoliitossa muusikko Ufo Mustosen kanssa. Vuosina 2009–2016 Honkanen oli naimisissa muusikko Timo Kiiskisen kanssa ja käytti tuolloin sukunimeä Kiiskinen. Honkanen on seurustellut näyttelijä Hannu-Pekka Björkmanin kanssa vuoden 2019 keväästä lähtien. Nina Honkasella on neljä poikaa, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1987 ja toinen vuonna 1989. Kolmas lapsi on syntynyt 1998 ja kuopus vuonna 2009.
Honkanen on useasti kertonut julkisuudessa 19-vuotiaana tehdystä lainan takauksesta, joka suisti hänet yli 33 vuotta kestäneeseen ulosottoon ja luottotietojen menetykseen.
Teokset.
Tv-käsikirjoituksia:
Kuunnelmia:
Näytelmiä:
Huiluvarikset

Huiluvarikset (Cracticinae) on leijujen heimoon kuuluva alaheimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Australiasta ja Uudesta-Guineasta ja Borneolta. Huiluvariksen höyhenpeite on enimmäkseen musta, harmaa tai valkoinen. Linnuilla on voimakas koukkumainen nokka, jota se käyttää saaliiden nappaamiseen. Huiluvaristen pääravinto koostuu hyönteisistä, selkärangattomista ja hedelmistä. Koiraiden ja naaraiden välillä ei ole suuria eroja, mutta joillain lajeilla sukupuolet ovat erinäköisiä.
Huiluvariksiin kuuluu 4 sukua, ja 13 lajia.
Juha Järvenpää (lentopalloilija)

Juha Järvenpää (s. 16. lokakuuta 1986) on suomalainen lentopalloilija. Hän on 208cm pitkä. Tällä hetkellä hän pelaa Nurmon Jymyssä, 1-sarjassa.
Nuoruusvuodet.
Järvenpää aloitti lentopallouransa perinteisessä Seinäjoen Maila-Jussien riveissä juniorina yhdessä sisarustensa kanssa. Hän pelasi Maila-Jusseissa aina kuusitoistavuotiaaksi asti kunnes hän esiintyi lentopallon kakkossarjassa naapuriseura Nurmon Jymyn riveissä. Samalla kaudella Jymy nousi 1-sarjaan. Hän opiskeli myös puolivuotta Kuortaneella yhdessä nuorten maajoukkueen kanssa 17-vuotiaana.
1-sarja.
Järvenpää jatkoi kauden jälkeen ykköseen nousseessa Nurmon Jymyn riveissä 1-sarjassa, ja joukkue sijoittui 7-sijalle. Hän nousi kauden aikana joukkueen pääkeskitorjujaksi. Seuraavalla kaudellaan 1-sarjassa Jymy eteni aina viiden parhaan joukkoon, ja Järvenpää oli suuressa roolissa. Kauden jälkeen hän sai yhteydenottoja muun muassa Salon Piivolleysta, ja meni myös Saloon pelaamaan tunnettua Salo-Volley turnausta. Hänen polvensa kuitenkin vääntyi heti ensimmäisissä harjoituksissa, mutta hän säästyi kuitenkin leikkaukselta. Polven vääntymisestä huolimatta Järvenpää pelasi uransa parhaimman kauden 1-sarjassa. Loppukaudesta hän joutui jättämään väliin muutamia pelejä armeijan vuoksi. Hän kävi myös pelaamassa kauden lopuksi Muuramen Lentopallon riveissä, SM-liigassa. 
SM-liiga.
Vapauduttuaan armeijasta kesällä 2006 Järvenpää teki sopimuksen SM-liigan, Muuramen Lentopallon kanssa. Muuramessa Järvenpää kuitenkin loukkasi jalkansa kahden pelatun kuukauden jälkeen. Polvi vaati välittömästi leikkausta, ja hän oli sivussa loppukauden pudotuspeleihin saakka. Kauden jälkeen hän palasi syntymäkaupunkiinsa Seinäjoelle, ja teki sopimuksen 1-sarjaan Nurmon Jymyn kanssa. Nurmo sai loistavan vahvistuksen, sillä Järvenpäätä oltiin haviteltu moniin SM-liigaseuroihin. Hän oli muun muassa esiintynyt vahvasti SM-liigajoukkue Raision Loimun paidassa harjoitusottelussa Norjan maajoukkuetta vastaan harjoitusottelun ennen kauden alkua. 
Loppukaudesta 2008 hän teki myös kehityspelaajasopimuksen SM-liigassa pelaavan Vaasan Kiiston kanssa. Sopimus kattoi runkosarjan viimeiset pelit, sekä runkosarjan jälkeiset jatkopelit. 
Kaudella 2008–09 Juha Järvenpää jatkaa uraansa Nurmon Jymyn riveissä yksivuotisella sopimuksella. Hän ei tarttunut lukuisiin SM-liigasta tulleisiin rahakkaisiin sopimuksiin vaan halusi jäädä kotikonnuilleen. Kaudella 2008–09 Järvenpää pelasi hyvän kauden ykkössarjassa Nurmon Jymyn riveissä. Hänet valittiin muun muassa kertaalleen kuukauden tähdistöjoukkueeseen. Nurmolaisseuran kanssa hän eteni aina lohkon neljänneltä sijalta puolivälieriin asti.
Nuorten maajoukkue.
Järvenpää on kuulunut nuorten maajoukkueeseen vuosina 2003–2005. Nuorten maaotteluita hänellä on takanaan hieman yli kymmenen. Hänen kanssaan samassa maajoukkueessa pelasi muun muassa Mikko Oivanen, Matti Oivanen, Simo-Pekka Olli sekä Konstantin Shumov.
Muuta.
Järvenpää on 208 senttimetriä pitkä. Hänen seitsemän vuotta nuorempi veljensä Antti Järvenpää pelaa myös 1-sarjassa Nurmon Jymyssä.
Trøndelagin lääni

Trøndelagin lääni (norjaksi "Trøndelag fylke", eteläsaameksi "Trööndelagen fylhke") on Norjan lääni, joka sijaitsee maan keskiosissa. Se muodostettiin 1. tammikuuta 2018 yhdistämällä Pohjois- ja Etelä-Trøndelagin läänit.
Läänin hallinnollinen keskus on Steinkjer, mutta väkiluvultaan suurin kaupunki on Trondheim, jossa toimii osa hallinnosta.
Trøndelagia kutsutaan joskus Keski-Norjaksi, erityisesti siinä yhteydessä, kun kolmesta eteläisimmästä maan alueesta, Østlandetista, Sørlandetista ja Vestlandetista, käytetään Etelä-Norja-nimitystä. Alueen tärkein kaupunki on Trondheim. Alueelta kotoisin olevia henkilöitä sanotaan "trønder"eiksi ja sillä on oma tunnusomainen kielimurteensa.
Piirit.
Trøndelagiin on perinteisesti kuulunut kuusi piiriä:
Felice Beato

Felice Beato (1832 Venetsia – 29. tammikuuta 1909 Firenze), tunnettu myös nimellä Felix Beato, oli brittiläis-italialainen valokuvaaja. Lapsuutensa hän vietti Korfun saarella, joka oli tuolloin brittiläinen protektoraatti. Hän oli ensimmäisiä Itä-Aasiassa valokuvanneita ja varhaisimpia sotavalokuvaajia. Hänen laatukuviaan, muotokuviaan sekä näkymiään ja panoraamojaan Aasian ja Välimeren alueen arkkitehtuurista ja maisemista pidetään merkittävinä. 
Beaton matkat eri maissa soivat hänelle mahdollisuuden luoda voimakkaita ja kestäviä kuvia maista, ihmisistä ja tapahtumista, jotka olivat tuntemattomia ja kaukaisia suurimmalle osalle eurooppalaisista ja pohjoisamerikkalaisista. Nykyaikaan saakka hänen työnsä ovat muodostaneet keskeiset kuvat sepoykapinan ja toisen oopiumisodan kaltaisista tapahtumista. Hänen valokuvansa edustavat ensimmäisiä, myöhemmin valokuvajournalismiksi kutsuttuja töitä. Hänellä oli merkittävä vaikutus muihin valokuvaajiin, ja Beaton vaikutus Japanissa, jossa hän työskenteli ja opetti lukuisia muita valokuvaajia ja taiteilijoita, oli erityisen syvä ja kestävä.
Suomalaisten punakaartilaisten muistomerkki

Suomalaisten punakaartilaisten muistomerkki () on Suomen sisällissodassa keväällä 1918 teloitetuille suomalaisille punaisille vuonna 1961 pystytetty muistomerkki Viipurissa Venäjällä. Se on samalla toiminut myös teloitettujen Suomen punaisia tukeneiden venäläisten sotilaiden muistomerkkinä. Muistomerkki on kaupungin keskustasta neljä kilometriä Pietarin suuntaan.
Historia.
Suomalaiset valkoiset valtasivat Viipurin punaisilta Viipurin taistelussa huhtikuun lopussa 1918. Vangeiksi saatuja punaisia ja venäläisiä sotilaita ryhdyttiin ampumaan joukoittain, kun voitonriemuisten valkoisten sotilaskuri höltyi. Teloitettuja oli lähes 600. Tappaminen tapahtui aluksi kaupungin keskustan tuntumassa, mutta myöhemmin toiminta siirtyi kuolleiden eläinten, kuten koirien hautauspaikkaan lähelle Ristimäen hautausmaata ja tästä johtuu nimitys "koirien hautausmaa".
Sisällissodan aikana Viipurissa kaatuneiden punaisten ruumiit laskettiin sankarihautaan Papulanmäelle. Sodan jälkeen sen olemassaolo oli mahdottomuus valkoisille, joten he komensivat punavankeja kaivamaan ruumiit ylös ja siirtämään ne "koirien hautausmaalle". Tarkoituksena oli myös osoittaa punaisille heidän paikkansa vallan vaihduttua kaupungissa. Teloitettujen omaiset suunnittelivat muistomerkkiä, jota rahoitettiin muun muassa postikorteilla. Suomen viranomaiset kuitenkin kielsivät muistomerkin pystyttämisen eikä teloitusten tai paikan olemassaolon muisteluun uskallettu vielä 1930-luvullakaan.
Viipurin siirryttyä Neuvostoliitolle leningradilainen arkkitehti Aleksandr Schwer suunnitteli ja tambovilainen kuvanveistäjä Viktor Tšebotarev muokkasi kivipaaden, jonka etupuolella on vuosiluku 1918 sekä suomalainen ja venäläinen työläinen kuvattuna alas laskettuine punalippuineen. Lisäksi venäläisen laskeman lipputangon kärjessä on kommunismin tunnus, sirppi ja vasara. Paaden vieressä sijaitsevaan graniittilaattaan on kirjoitettu venäjäksi ja suomeksi: "Tällä paikalla uinuvat suomalaisten valkokaartilaisten ja saksalaisten interventtien huhti- ja toukokuussa 1918 ampumat suomalaiset punakaartilaiset, jotka ovat miehuullisesti taistelleet Suomen työkansan asian puolesta. Ikuinen kunnia sankareille!" Patsaan takana lukee teksti venäjäksi ja suomeksi: "Merkkinä proletaarisesta solidaarisuudesta Suomen työkansan kanssa Neuvostoliiton työläisiltä. Huhtikuu 1961."
John Gerrard Keulemans

Johannes Gerardus Keulemans (8. kesäkuuta 1842 Rotterdam – 29. maaliskuuta 1912 Ilford, Essex) oli alankomaalainen lintutieteilijä ja lintumaalari.
Keulemans osti Afrikasta itselleen maatilan tarkoituksenaan jäädä sinne asumaan, mutta rahojen loppuessa hän joutui palaamaan Eurooppaan. Hermann Schlegel työllisti hänet ja tämän järjestämän rahoituksen turvin hän meni 1864 keräämään lintuja Kap Verdelle ja Länsi-Afrikkaan. Hän palasi 1866 ja muutti sittemmin Englantiin.
Keulemans työskenteli British Museumissa Lontoossa vuodesta 1869. Hän kuvitti muun muassa British Ornithologists' Unionin (BOU) julkaisua "The Ibis" ja "The Proceedings of the Zoological Society" julkaisuja. Hän osallistui monien huomattavien lintukirjojen kuvittamiseen, kuten George Ernest Shelleyn "Monograph of the Nectarinidae" (1876), Walter Lawry Bullerin "A History of the Birds of New Zealand" (1873), William Vincent Leggen "History of the Birds of Ceylon" (1880), Daniel Giraud Elliotin "Monograph of the Bucerotidae" (1887-1892), Richard Bowdler Sharpen "Monograph of the Alcedinidae" (1868-1871), Henry Seebohmin "Monograph of the Turdidae" (1902), Osbert Salvinin "Biologia Centrali-Americana" (1879-1904), Walter Rothschildin "The Avifauna of Laysan and the Neighbouring Islands" (1893–1900), Rothschildin "Extinct Birds" (1907) ja Henry Eeles Dresserin "History of the Birds of Europe" (1871-1896).
Eräs hänen viimeisistä suurista teoistaan oli hänen osuutensa yli 100 kuvataulun laatimisessa Frederick Du Cane Godmanin teokseen "Monograph of the Petrels" (1907-1910). Hän maalasi sittemmin sukupuuttoon kuolleista linnuista muun muassa töyhtöpyykyyhkyn ("Microgoura meeki"), huian ("Heteralocha acutirostris"), siivetönruokin ("Pinguinus impennis"), isovilistäjän ("Xenicus lyalli"), havaijinkiharapyrstön ("Moho nobilis"), mauinkiharapyrstön ("Moho bishopi"), guadalupenkeijun ("Oceanodroma macrodactyla") ja kirkupöllön ("Sceloglaux albifacies").
Keulemans oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli yhteensä joko 9 tai 14 lasta. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi 1867 Engelina Johanna Spoorin kanssa. Tämän kuoltua 1876 hän avioitui Lontoossa 1878 Irin Arabella Mileyn kanssa.
Keulemans nimesi ja kuvaili linnuista kapverdenkerttusen.
Tanegashima

Tanegashima () on Ōsumisaariin kuuluva saari Kagoshiman prefektuurissa Kyūshūn eteläpuolella Japanissa. Sen pinta-ala on 453,83 neliökilometriä. Kyūshūn eteläisimmästä kärjestä on Tanegashimalle matkaa 40 kilometriä, Kagoshiman kaupungista noin 115 kilometriä. Saarella on sekä mäki- että tasankoalueita, ja sen korkein kohta on 282,3 metriä merenpinnan yläpuolella. 
Pohjois-eteläsuunnassa pitkänomainen saari jakautuu kolmeen kuntaan: pohjoisimpana sijaitsee Nishinoomoten kaupunki, keskellä Nakatanen maaseutukaupunki ja etelässä Minamitanen maaseutukaupunki. Maaseutukaupungit kuuluvat Kumagen piirikuntaan. Asukkaita saarella on noin 30 000. Tanegashima on läheisen Yakushiman jälkeen toiseksi suurin Ōsumisaarista.
Tanegashimaa on perinteisesti pidetty paikkana, jossa eurooppalaiset tuliaseet saapuivat Japaniin portugalilaisten mukana. Tuliaseet tunnettiinkin Japanissa esimodernilla ajalla myös lempinimellä ”tanegashima”. Saari tunnetaan myös perinteisten veitsien ja saksien tuotannosta. Nykyisin Japanin avaruusjärjestön Tanegashiman avaruuskeskus sijaitsee saaren eteläosassa.
Peter Hain

Peter Gerald Hain (s. 16. helmikuuta 1950) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa Työväenpuolueen edustajana uransa luonut poliitikko. Hän syntyi eteläafrikkalaisille vanhemmille Nairobissa Keniassa. Hän muutti perheineen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vuonna 1966.
Hain on ollut parlamentin jäsenenä vuodesta 1991 ja alahuoneen johtajana 2003–2005. Hän toimi Pohjois-Irlannin asioiden ministerinä vuosina 2005–2007.
Hain oli vuodesta 2002 Walesin asioiden ministerinä ja 28. kesäkuuta 2007 alkaen lisäksi kuningaskunnan työ- ja eläkeministerinä. Hän erosi molemmista viroistaan 24. tammikuuta 2008.
Katja Küttner

Katja Sisko Küttner (o.s. Kukkola, 18. elokuuta 1971 Oulainen) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt useissa sarjoissa ja elokuvissa. Eräs hänen tunnetuimmista rooleistaan on "Eläville ja kuolleille" -draamaelokuvan surevan äidin osa Marja. Küttner on näytellyt myös MTV3-kanavalla esitetyssä draamasarjassa "Sydänjää", jossa hän oli mukana kaikilla kolmella tuotantokaudella vuosina 2007–2010.
Küttner muutti lukion jälkeen Helsinkiin, jossa työskenteli päiväkodissa. Hän opiskeli lastentarhanopettajaksi kaksi vuotta ja pyrki joka vuosi Teatterikorkeakouluun, kunnes viidennellä kertaa pääsi 1994. Küttner valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1998 ja hän on työskennellyt freelancerina näytellen muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Kansallisteatterissa, Q-teatterissa, Ryhmäteatterissa sekä monessa elokuvassa ja tv-ohjelmassa. Hän on myös osa Teatteri Takomon ensembleä.
Küttner sai parhaan naispääosan Jussin elokuvasta "Prinsessa". Hänet on palkittu "Prinsessa"-elokuvan Anna Lappalaisen roolista myös Suomen näyttelijäliiton vuoden 2010 elokuvanäyttelijän palkinnolla sekä Tallinnassa järjestetyn Black Night Film Festivaalin EurAsia-kilpailusarjassa parhaan näyttelijättären palkinnolla.
Katja Küttner on naimisissa käsikirjoittaja Iiro Küttnerin kanssa.
Jakub Koreis

Jakub Koreis (s. 26. kesäkuuta 1984 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Kaudella 2023–2024 Koreis pelaa Tšekin neljännellä sarjatasolla KHL Meteor Třemošnássa.
Koreis aloitti ammattilaisuransa HC Plzeňin joukkueessa kotimaansa Extraligassa kaudella 2001–2002, jonka päätteeksi Phoenix Coyotes hänet NHL:ään. Kaudet 2003–2007 hän pelasi Pohjois-Amerikassa Guelph Stormin OHL-joukkueessa sekä Utah Grizzliesin ja San Antonio Rampagen AHL-joukkueissa. Kaudella 2007–2008 Koreis pelasi Suomen SM-liigassa Ilveksen riveissä.
Koreis siirtyi Ilveksestä takaisin Extraligaan ja HC Sparta Prahaan, jossa pelasi kolmella kaudella. Loppukaudesta 2010–2011 hän siirtyi HC Kometa Brnohon.
Koreis edusti Tšekkiä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 sekä alle 20-vuotiaiden turnauksessa kahtena seuraavana vuotena.
Chikamatsu Monzaemon

Chikamatsu Monzaemon (), alkuperäiseltä nimeltään Sugimori Nobumori (, 1653 Echizenin provinssi, nykyinen Fukuin prefektuuri – 6. tammikuuta 1725 Amagasaki, Settsun provinssi?) oli japanilainen draamakirjailija, joka kirjoitti myöhemmin bunraku-nimellä tunnettuja jōruri-nukkenäytelmiä ja kabukia. Häntä pidetään yhtenä Japanin merkittävimmistä dramatisteista. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä tunnetaan yli 100.
Chikamatsu syntyi samuraiperheeseen, mutta hänen isänsä lopetti samuraina toimimisen ja muutti 1660-luvun loppupuolella Kiotoon, jossa Chikamatsu palveli keisarillisen hovin jäsentä. Ensimmäinen varmasti hänen kirjoittamansa näytelmä "Yotsugi Soga" julkaistiin vuonna 1683. Vuonna 1705 Chikamatsu muutti Osakaan työskennelläkseen näyttelijä Takemoto Gidayūn teatterille ja toimi siellä kuolemaansa saakka.
Chikamatsun työt voidaan jakaa historiallisiin romansseihin ("jidaimono") ja hänen omaan aikaansa sijoittuviin tragedioihin ("sewamono"). Jälkimmäisten näytelmien hahmoihin kuuluu kaikentyyppisiä osakalaisia hahmoja: kauppiaita, rikollisia, kotivaimoja, palvelijoita, prostituoituja ja niin edelleen. Monet niistä käsittelevät todellisia tapahtumia, kuten vuonna 1703 julkaistu "Sonezaki shinjū" (”Sonezakin rakkausitsemurhat”), jonka Chikamatsu kirjoitti kahden viikon kuluessa itsemurhien tapahtumisesta. Hänen kaikkein suosituimpiin näytelmiinsä kuuluvat kiinalais-japanilaisen seikkailijan elämään pohjautuva melodraama "Kokusen’ya kassen" (1715) ja kaksoisitsemurhasta kertova "Shinjūten no Amijima" (1720), jota esitetään nykyäänkin yleisesti.
Miikka Tuominen

Miikka Kalevi Tuominen (s. 20. maaliskuuta 1978 Hollola) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muiden muassa MTV3:n draamasarjoissa "Helppo elämä", "Sydänjää" ja "Salatut elämät". Hänet on nähty myös kotikatsomoelokuvassa "Väärät kengät" ja draamaelokuvassa "Espoon viimeinen neitsyt".
Koulutukseltaan Tuominen on teatteritaiteen maisteri. Hän on kiinnityksellä Jyväskylän kaupunginteatterissa, ja nähty muun muassa Pohjolan prinssi Florestanin, Tapparin ja Simon Striden rooleissa. Tällä hetkellä Tuominen näyttelee Hoikkaa "Peter Pan" -musikaalissa.