Charles Magnante

Charles Magnante (7. joulukuuta 1905 New York City, New York, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 1986 Westchester, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen harmonikkataiteilija, sovittaja ja säveltäjä, jolla oli merkittävä rooli soittimen imagon kehittämisessä rahvaanomaisena pidetystä kansansoittimesta monien musiikkityylien instrumentiksi.
Tausta.
Charlesin isä oli suosittu harrastajasoittaja, jota tilattiin usein muun muassa italialaisiin häihin muusikoksi. Jo viiden vanhana Charles lauloi isänsä mukana, ja seitsenvuotiaana hän opetteli korvakuulolta soittoa isänsä instrumentilla, tältä salaa. Jäätyään yhdeksänvuotiaana kiinni harjoittelusta poika yllättyi, kun isä rohkaisikin poikaa soittamaan ja alkoi antaa tälle soittotunteja. Magnante kertoi isänsä olleen myös hänen ainut opettajansa; muutoin hän oli muusikkona itseoppinut. Ensimmäisen klubiesiintymisensä hän teki 17-vuotiaana Elks Clubilla New Yorkissa. Kiertävä taikuri tarjosi hänelle paikkaa kiertueellaan 75 dollarin kuukausipalkalla. Magnante kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta ja jatkoi mieluummin harjoittelemista.
Charles Magnante kävi koulua vain kuusi luokkaa, ja sen jälkeen hän avusti perheen elatuksessa soittamalla harmonikkaa Manhattanin ja Staten Islandin välillä kulkevilla lautoilla. Lautoilla esiintyessään hänet huomasi "majuri Bowesina" tunnettu radiopersoona Edward Bowes, joka otti nuoren soittajan suojiinsa.
Ura.
Magnante soitti 1920- ja 1930-luvuilla useissa New Yorkista radiolähetyksiä tehneissä musiikkiryhmissä, joita johtivat muun muassa Paul Whiteman, Eddie Duchin ja Joe Venuti. Radion välityksellä Magnante alkoi saavuttaa maanlaajuista suosiota, ja hänestä alettiin käyttää nimitystä "maailman paras harmonikansoittaja". Magnante esiintyi ensimmäisenä harmonikansoittajana Carnegie Hallissa vuonna 1933. Radiouransa alkuvaiheissa hänellä saattoi viikon aikana olla enimmillään kolmekymmentäyksi suoraa radiolähetystä ja kahdeksan studiosessiota.
Charles Magnante oli 1940-luvulla yhdessä kitaristi Tony Mottolan ja urkuri George Wrightin kanssa CBS-yhtiön vakiomuusikkoja. Hän toimi studiomuusikkona ja konserttimuusikkona, ja huipentuma lienee esiintyminen Buffalon Civic Stadiumilla 40 000:lle katsojalle. 1940- ja 1950-lukujen radioura kattoi aikansa parhaimpina pidettyjä musiikkiohjelmia, kuten "Manhattan Merry-Go-Round", "Hit Parade" ja "Firestone Hour". Hänen trionsa esiintyi kymmenen vuotta maanantaista perjantaihin NBC:n "Jack Berch Show'n" vakio-orkesterina. Hän teki yhteistyötä myös useiden kuuluisien orkesterinjohtajien ja säveltäjien kanssa sekä sooloesiintyjänä että orkesterimuusikkona.
Uransa loppupuolella 1960- ja 1970-luvuilla Magnante jatkoi levyttämistä ja konserttikiertueita. Vielä vuonna 1984, 78-vuotiaana, hän jatkoi työskentelyä musiikin parissa sovittaen ja äänittäen harmonikkamusiikkia.
Charles Magnante toimi kolme kautta vuonna 1938 perustetun American Accordionists' Associationin puheenjohtajana, ja hän oli yksi järjestön kahdestatoista perustajajäsenestä.
Tuotanto.
Magnante julkaisi useita harmonikansoiton oppikirjoja. Hän teki myös lukuisia sovituksia aikansa iskelmämusiikista sekä klassisista teoksista, joista monia pidetään edelleen harmonikansoittajien standardiohjelmistona. Esimerkiksi Harrington luettelee 198 Charles Magnanten julkaistua harmonikkasovitusta. Magnanten ehkäpä tunnetuin sävellys on sooloteos "Accordiana", jonka hän sävelsi vain kahdessakymmenessä minuutissa. Hänen sovituksensa ja sävellyksensä edustavat useita musiikkityylejä, viihdemusiikkia, klassista musiikkia, jazzia ja boogie-woogieta.
Yksityiselämä.
Magnante oli naimisissa kahdesti. Hänellä on poika ja tytär eroon päättyneestä ensimmäisestä avioliitosta. Hänen toinen vaimonsa Charlotte oli myös ammattimuusikko, jonka hän tapasi tämän esiintyessä Atlantassa.
Magnante oli innokas suurriistanmetsästäjä, jolla oli lukuisia täytettyjä eläinten päitä muistoina retkiltä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Meksikossa. Hän kirjoitti metsästyslehtiin artikkeleita matkoistaan ja kokemuksistaan. Charles Magnante halvaantui selkärankaongelmien seurauksena tammikuussa 1986 ja kuoli saman vuoden joulukuussa.
Diskografia.
Hän julkaisi sooloäänitteitä useille levymerkeille ja hänen levytyksiään on myös julkaistu uudelleen erilaisina kokoelmina.
Mukana muun muassa seuraavilla useiden artistien levytyksistä kootuilla levyillä:
Magnante oli mukana myös muusikkona useiden kuuluisten artistien, kuten Marlene Dietrichin levyillä, esimerkiksi: