Kreikan kommunistinen puolue

Kreikan kommunistinen puolue () (lyh. ΚΚΕ, "KKE") on kreikkalainen kommunistinen puolue. Se on perustettu vuonna 1918, ja se on Kreikan vanhin edelleen olemassa oleva puolue. Puolue oli osapuolena Kreikan sisällissodassa 1946–1949, missä Kreikan kansan vapautusarmeijan (ELAS) komentajina toimivat puolueaktiivit Márkos Vafeiádis
ja Níkos Zachariádis.
Vuonna 1998 puolue perusti kansainvälisen yhteistyöjärjestön nimeltä Maailman kommunistiset ja työväenpuolueet. Kommunistinen puolue noudattaa marxilais-leniniläistä politiikkaa, ja sillä on suhteellisen vakaa kannatus. Puolueella on 21 (heti vaalien jälkeen 20) paikkaa Kreikan parlamentissa kesäkuun 2023 parlamenttivaalien jälkeen ja kaksi paikkaa Euroopan parlamentissa vuoden 2024 europarlamenttivaalien jälkeen.
Historia.
Varhaishistoria.
Kreikan kommunistinen puolue perustettiin Thessalonikissa 4. marraskuuta 1918 nimellä "Kreikan sosialistinen työväenpuolue" (Σοσιαλιστικό Εργατικό Κόμμα Ελλάδας, "Sosialistikó Ergatikó Kómma Elládas", "SEKE"). Perustaja oli kreikanjuutalainen opettaja ja työväenliikkeen aktivisti Avraám Benarógia. SEKE vastusti vuosien 1919–1922 Kreikan ja Turkin sotaa pitäen sitä imperialistisena ja kehotti sotilaita kääntämään aseensa kuningasta vastaan.
Toisessa kokouksessaan huhtikuussa 1920 puolue päätti hakea kolmannen internationaalin jäsenyyttä ja muutti nimensä muotoon "Kreikan sosialistinen työväenpuolue (Kommunistinen)" (Σοσιαλιστικό Εργατικό Κόμμα Ελλάδας (Κομμουνιστικό), ΣΕΚΕ(Κ), "Sosialistikó Ergatikó Kómma Elládas (Kommounistikó)", "SEKE(K)"). Kolmannessa ylimääräisessä puoluekokouksessa marraskuussa 1924 puolue otti ohjenuorakseen marxismi-leninismin ja sen nimi muutettiin Kreikan kommunistiseksi puolueeksi. Vuonna 1934 puolue tunnusti itsenäisen Makedonian, mikä vähensi sen suosiota. Puolue kiellettiin Ioánnis Metaxásin diktatuurin aikana, ja monet sen jäsenistä vangittiin tai karkotettiin eristyneille saarille.
Vastarintaliike ja sisällissota.
Saksan hyökättyä Kreikkaan toisessa maailmansodassa kommunistit perustivat maahan Kreikan kansan vapautusarmeijan (ELAS), johon liittyi myös runsaasti muita vasemmistolaisia ja ei-poliittisia kreikkalaisia. Vuonna 1944 ELAS hallitsi kolmea viidesosaa maasta. Sodan lähestyessä loppuaan ELAS ja muut vastarintaliikkeet, kuten EDES, kääntyivät toisiaan vastaan, sillä kukin niistä pyrki hallitsevaan asemaan sodanjälkeisessä Kreikassa.
Sodan jälkeen ELAS:in ja Kreikan hallituksen välillä syntyi taisteluja ELAS:in kieltäydyttyä luopumasta aseistaan. ELAS:ia tukivat naapurimaiden kommunistit ja Kreikan armeijaa brittihallitus. Taistelut johtivat vuonna 1946 Kreikan sisällissotaan. Siinä ELAS muodosti uuden Kreikan demokraattisen armeijan (DSE). Sisällissodasta tuli raaka ja se johti suurin tappioihin. Sota päättyi vuonna 1949 kommunistien tappioon. Sisällissodan lopussa KKE julistettiin laittomaksi ja sen merkittävimmät jäsenet lähtivät maanpakoon. Tämän jälkeen KKE toimi osana Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto (EDA) -puoluetta, joka oli käytännössä KKE:n peitejärjestö.
Sotilasjuntan kausi.
21. huhtikuuta 1967 joukko armeijan everstejä kaappasi vallan Geórgios Papadópouloksen johdolla ns. everstien vallankaappauksessa, jolloin kaikki puolueet kiellettiin. Tämän Kreikan sotilasjuntan aikana KKE:ssa syntyi kriisi suhtautumisessa Varsovan liiton Tšekkoslovakian miehitykseen. Osa Kreikan kommunisteista jätti neuvostomyönteisen KKE:n ja seurasi eurokommunistista linjaa muodostaen Sisäisen KKE:n (ΚΚΕ Εσωτερικού, "KKE Esoterikoú"). Sen kannattajat kutsuivat jäljelle jäänyttä KKE:tä ”Ulkoiseksi KKE:ksi” (ΚΚΕ Εξωτερικού, "KKE Exoterikoú"), mikä viittasi siihen, että Neuvostoliiton uskottiin sanelevan sen päätökset.
Kreikan kolmas tasavalta.
Kreikan palatessa demokratiaan vuonna 1974 Konstantínos Karamanlís teki historiallisen päätöksen ja laillisti KKE:n, mahdollisesti tunnustuksena sen juntan vastaiselle toiminnalle. Vuoden 1974 vaaleissa KKE liittoutui Sisäisen KKE:n ja EDA:n kanssa Yhdistyneeksi vasemmistoksi, joka sai 9,36 % äänistä. Vuosien 1977–1989 vaaleissa KKE sai säännöllisesti noin kymmeneksen äänistä. Vuoden 1993 jälkeen se on saanut 4,53 % – 5,9 % äänistä parlamenttivaaleissa, mutta vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa 9,48 % ja vuoden 2007 parlamenttivaaleissa 8,15 %.
Vuonna 1989 KKE ja Sisäinen KKE muodostivat yhdessä muiden vasemmistolaisten puolueiden kanssa Vasemmiston ja edistyksen liitto (Synaspismós, SYN) -nimisen koalition, joka sai kesäkuun vaaleissa 13,1 % äänistä. Synaspismós liittyi lyhytaikaiseen hallitukseen keskusta-oikeistolaisen Uuden demokratian kanssa. Hallitusyhteistyö päättyi, kun Uusi demokratia sai seuraavissa eli vuoden 1990 vaaleissa tarpeeksi ääniä muodostaakseen hallituksen yksin.
Vuonna 1991 KKE vetäytyi Synaspismóksesta, kun Neuvostoliiton hajoaminen aiheutti hajaannusta vasemmiston parissa. Jäljelle jääneestä Synaspismóksesta muodostettiin puolue, johon jäi myös osa KKE:n jäsenistä. Tämä Synaspismós-puolue kehittyi myöhemmin Syriza-puolueeksi. KKE puolestaan on ollut Syrizan äänekkäimpiä kriitikoita.
Vaalitulokset.
Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat (Kreikan kolmannen tasavallan aikana eli vuodesta 1974):