George Gaynes

George Gaynes (alk. George Jongejans, 16. toukokuuta 1917 Helsinki – 15. helmikuuta 2016 North Bend, Washington) oli hollantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Hän tuli tunnetuksi näyttelijänä niin Broadwaylla kuin monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet muistetaan parhaiten elokuvasta "Tootsie – lyömätön lyyli", jossa hän näytteli John Van Hornia, ja seitsemästä "Poliisiopisto"-elokuvasta, joissa hän näytteli poliisiopiston johtaja Eric Lassardia. Ennen uraa näyttelijänä hän esiintyi monissa oopperoissa sekä Euroopassa että New Yorkin kaupunginoopperassa.
Nuoruus.
George Gaynes syntyi Helsingissä Suomessa. Hänen venäläinen äitinsä Iya De Gay (myöhemmin Lady Iya Abdy) oli taiteilija ja hollantilainen isänsä Gerrit Jongejans liikemies. Hänen enonsa oli muun muassa "Casablancassa" näytellyt Gregory Gaye. George kasvoi Ranskassa, Englannissa ja Sveitsissä. Georgen äidillä oli suomalaisia sukujuuria.
Ura.
Armeijassa.
Gaynes palveli Alankomaiden armeijassa vuosina 1943–1946. Hän oli Alankomaiden kuninkaallisessa laivastossa. Gaynes taisteli toisessa maailmansodassa. 
Oopperalaulajana.
Gaynes tutustui oopperaan äitinsä ystävän venäläisen laulaja Fjodor Šaljapinin kautta. Hän opiskeli alaa Milanossa ja esiintyi Italiassa ja Ranskassa. Toinen maailmansota keskeytti hänen uransa. Sodan aikana Gaynes ylitti Pyreneet Espanjaan, missä hänet internoitiin. Hänet vapautettiin kolmen kuukauden kuluttua. Gaynes muutti Britanniaan ja listautui Alankomaiden merivoimiin.
Sodan jälkeen Gaynes muutti New Yorkiin ja sai paikan New Yorkin kaupunginoopperasta. Hän esiintyi siellä muun muassa Leporellona "Don Giovannissa" sekä Gilbertin ja Sullivanin opereteissa. Gaynes ei kuitenkaan kokenut itseänsä oopperalaulajaksi, vaan hän itsensä mukaan ”näytteli oopperalaulajaa” ja jätti siksi oopperalavat.
Broadwayltä television kautta elokuviin.
Gaynes näytteli 1950-luvulla Broadwayllä. Hän esiintyi muun muassa Cole Porterin musikaalissa "Out of This World" ja "My Sister Eileen" -novellisarjan musikaaliversiossa.
Gaynes siirtyi 1950-luvun puolivälin jälkeen televisiotuotantoihin ja näytteli muun muassa "The Alfred Hitchcock Hour" -sarjassa, "Bonanzassa", "Vaarallisessa tehtävässä", "Hawaii Five-O:ssa", "Kuuden miljoonan dollarin miehessä" ja minisarjassa "Rich Man, Poor Man".
Gaynesin elokuvaura alkoi 1960-luvulla. Hän näytteli muun muassa Sidney Lumetin "Ryhmässä" (1966), Sydney Pollackin romanttisessa elokuvassa "Parhaat vuotemme" (1973), Peter Bogdanovichin komediassa "Viiden pennin leffa" (1976), Ken Russellin tieteiskauhuelokuvassa "Muutostiloja" (1980) ja Steve Martinin komediassa "Kuollut mies ei palttoota kaipaa" (1982).
Uran huipulla 1980-luvulla.
Vuonna 1982 ilmestyi menestyskomedia "Tootsie – lyömätön lyyli", josta myös Gaynes sai runsaasti kehuja kriitikoilta. Sen jälkeen hän alkoi saada huomattavasti enemmän uusia elokuvarooleja, ja hän näytteli komedioissa "Ollakko vai eikö olla – siinä leffa!" ja "Micki &amp; Maude".
Gaynes nousi tähtikaartiin television komediasarjassa "Punky Brewster", jota esitettiin vuosina 1984–1988. Vuonna 1984 ilmestyi myös ensimmäinen "Poliisiopisto"-elokuva, jossa Gaynes näytteli hieman höpsähtänyttä poliisiopiston komentajaa Eric Lassardia. Hän palasi rooliin kuudessa jatko-osassa ja televisiosarjassa "".
Ensimmäisen "Poliisiopiston" jälkeen Gaynesin elokuvia olivat muun muassa Louis Mallen "42. kadun Vanja", Nicholas Hytnerin "Noitavaino" ja poliittinen satiiri "Wag the Dog – häntä heiluttaa koiraa". Gaynes jäi eläkkeelle vuonna 2003.
Yksityiselämä.
Gaynes oli naimisissa Allyn Ann McLerien kanssa vuodesta 1953. Liitosta syntyi kaksi lasta. Gaynes oli alun perin Alankomaiden kansalainen ja myöhemmin hän oli Yhdysvaltojen kansalainen.