tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vsevolod Bobrov

Vsevolod Mihailovitš Bobrov (, 1. joulukuuta 1922 Moršansky – 1. heinäkuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, jalkapalloilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän oli yksi parhaista molempia lajeja pelanneista venäläisistä urheilijoista.
Palveltuaan Neuvostoliiton armeijassa toisessa maailmansodassa Bobrov liittyi armeijan urheiluseuraan, Moskovan TsDKA:han vuonna 1945. Hän pelasi jalkapalloa TsDKA:ssa vuoteen 1953 asti. Bobrov pelasi myös seuroissa VVS ja Spartak. Hän voitti neljä Neuvostoliiton mestaruutta ja teki 97 maalia 116 pelissä. Hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 24 maalilla vuonna 1945 ja 14 maalilla vuonna 1947. Bobrov oli vieraspelaajana Moskovan Dynamon kiertueella Isossa-Britanniassa. Hän teki kuusi maalia otteluissa Chelseaa, Arsenalia ja Rangersia vastaan.
Bobrov pelasi kolme ottelua Neuvostoliiton maajoukkueessa vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa. Hän teki kisoissa kaikkiaan viisi maalia, joukossa hattutemppu Jugoslaviaa vastaan.
Jääkiekkoilijana Bobrov menestyi vielä jalkapallouraansakin paremmin. Hän aloitti jääkiekon pelaamisen TsDKA:ssa vuonna 1947 ja jatkoi vuoteen 1957. Vuodet 1950–1953 hän edusti VVS Moskovaa. Neuvostoliiton mestaruuden jääkiekossa hän voitti seitsemän kertaa. Bobrov voitti maansa mestaruussarjan maalikuninkuuden vuosina 1948, 1951 ja 1952 sekä teki yhteensä 254 maalia 130 ottelussa. Hän voitti olympiakultaa Neuvostoliiton joukkueessa vuonna 1956 Cortina d'Ampezzon talviolympialaisissa sekä lisäksi maailmanmestaruuden vuonna 1954, jolloin hänet valittiin myös kisojen parhaaksi hyökkääjäksi. Hän teki maajoukkueurallaan 89 maalia 59 maaottelussa. Venäjän kiekkoilussa Bobrov-kerhoon pääsee pelaaja joka tekee vähintään 250 maalia urallaan.
Bobrov toimi peliuransa aikana VVS:n jalkapallojoukkueessa pelaajavalmentajana. Hän jatkoi pelaamisen lopetettuaan molemmissa lajeissa valmentajana. Bobrov valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta vuoden 1972 Summit Series -sarjassa ja maailmanmestaruuteen vuosina 1973 ja 1974.
Bobrovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta.
Savoijin kuningashuone

Savoijin kuningashuone () on hallitsijasuku — alun perin aatelisperhe, sittemmin ruhtinassuku ja lopulta kuninkaallinen dynastia —, jonka ruhtinaskunta oli alkujaan Savoiji. Suvun päämiehet ovat kantaneet arvonimiä Savoijin kreivi (vuodesta 1033) ja herttua (vuodesta 1416), Piemonten ruhtinas, Kyproksen, Jerusalemin ja Armenian kuningas (vuodesta 1460), Sisilian kuningas (1713–1720), Sardinian kuningas (1720–1861) ja viimeksi Italian kuningas (1861–1946).
Historia.
Kuningashuoneen jäsenet polveutuvat Humbert I Valkokädestä (1003–1047/1048). He hallitsivat pitkään Savoijia, joka on nykyään ranskalainen maakunta Italian ja Sveitsin ranskankielisen osan naapurissa Alpeilla. Savoijin vaakunana on ollut hopeinen risti punaisella kentällä jo 1200-luvulta alkaen, perintönä ristiritareilta. Savoijien hallitsijavalta päättyi italialaisten valittua kansanäänestyksellä valtiomuodokseen tasavallan vuonna 1946. Italian viimeiseksi kuninkaaksi jäi Umberto II, joka hallitsi vain 33 päivää.
Kuningashuone nykyään.
Italian perustuslaissa oli vuoteen 2002 asti säännös, jonka mukaan Savoijin kuningashuoneen miespuoliset jälkeläiset eivät saaneet tulla Italian rajojen sisäpuolelle. Perustuslainmuutoksen jälkeen kuninkaallisen perheen jäsenet, mukaan lukien kruununtavoittelija, Napolin prinssi Viktor Emanuel sekä hänen poikansa, Venetsian ja Piemonten prinssi Emanuele Filiberto ovat palanneet Italiaan.
Vaikka Italian tasavallan lainsäädäntö ei anna kuningashuoneen jäsenille erivapauksia, kuningashuone jatkaa muutamien dynastisten ritarikuntien kunniamerkkien jakoa (tasavalta lopetti vanhojen ritarikuntien kunniamerkkien jakamisen ja korvasi ritarikunnat uusilla, mutta vanhojen kunniamerkkien käyttöä ei kielletty) samaan tapaan kuin eräät muut tasavalloiksi muuttuneet Euroopan maat. Samoin kansainvälisen kohteliaisuuskäytännön mukaisesti suvun keskeisistä jäsenistä käytetään myös "prinssien" ja "prinsessojen" titteleitä ja heitä puhutellaan "kuninkaallisiksi korkeuksiksi", vaikka suvun päämiestä ei valtaistuimen puuttuessa enää kutsutakaan "kuninkaaksi" tai "hänen majesteetikseen" eikä Savoijin suvulla ole virallista asemaa Italian tasavallan valtiollisessa protokollassa.
Hallitsijat.
Sardinian kuninkaat.
Savoiji-Carignanon haara
Muuta.
Venetsian ja Piemonten prinssi Emanuele Filiberto lähetti ainoana kuninkaallisena julkisen tervehdyksen Porin kaupungille kaupungin täyttäessä 450 vuotta vuonna 2008. Tapaus ja sen arvokkuus huomioitiin useimmissa paikallisissa tiedotusvälineissä. Prinssin yhteyksien kaupunkiin arveltiin olevan henkilötasolla, vaikka tarkkaa taustaa ei kerrottukaan.
Danzig (yhtye)

Danzig on Glenn Danzigin Samhainin jälkeinen yhtye. Yhtyeen musiikillinen tyylisuuntautuminen on blues-tyylistä heavy metalia, mutta Danzig on kokeillut myös industrial metalia sekä doom metalia. Keulahahmo ja laulaja Glenn Danzig on säveltänyt ja sanoittanut pääosan yhtyeen kappaleista. Danzig on esiintynyt myös Suomessa muutamia kertoja. Viimeksi Danzig esiintyi Suomessa vuoden 2023 Rockfestissä.
The Entire Population of Hackney

The Entire Population of Hackney oli Iron Maidenin kitaristi Adrian Smithin ja rumpali Nicko McBrainin lyhytikäinen musiikillinen sivuprojekti Iron Maidenin pitäessä taukoa "World Slavery Tour" -kiertueensa ja "Somewhere in Time" -albuminsa välissä. 
Projektiyhtye esiintyi salaisessa konsertissa Lontoossa Marquee-klubilla 19. joulukuuta 1985. Adrian Smith ja Nicko McBrain kutsuivat soittamaan muutamia muusikkoystäviään: Adrian Smithin vanhan Urchin-yhtyeen jäsenet Dave Colwell ja Andy Barnett täydensivät kokoonpanon. Yhtye soitti enimmäkseen cover-kappaleita, mutta jäsenet kirjoittivat myös muutaman kappaleen yhdessä. Kappale "Reach Out" päätyi Iron Maidenin Somewhere In Time -albumilta julkaistun singlen Wasted Years B-puolelle. Kappaleet "Juanita" ja "That Girl" päätyivät saman albumin toisen singlen, Stranger in a Strange Landin B-puolelle.
Bootleg.
Yhtyeen esiintyminen on taltioitu bootleg-äänitteelle "The Entire Population Of Hackney". Bootleg on tunnettu myös nimillä "The Whole Population Of Hackney!" ja "Live In London".
Kappaleet:
Naurun lippu

Naurun tasavallan lipussa on sinisellä pohjalla ohut keltainen vaakaviiva ja sen alla, lipun vasemmassa reunassa, valkoinen 12-sakarainen tähti. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Se otettiin virallisesti käyttöön 31. tammikuuta 1968. 
Valkoinen tähti keltaisen viivan alapuolella edustaa Naurun maantieteellistä sijaintia juuri päiväntasaajan eteläpuolella, ja tähden 12 sakaraa edustavat maan kahtatoista alkuperäistä heimoa. Lipun sininen tausta kuvaa Tyyntämerta.
Hammer DeRoburt

Hammer DeRoburt, KBE (25. syyskuuta 1922 Nauru – 15. heinäkuuta 1992 Melbourne, Australia) oli naurulainen poliitikko ja ensimmäinen Naurun presidentti. Hän oli keskeinen hahmo saarivaltion politiikassa yli kolmenkymmenen vuoden ajan.
DeRoburt toimi Naurun paikallishallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1955, ja johti maan itsenäisyyteen 31. tammikuuta 1968. Hän toimi Naurun presidenttinä neljä kertaa vuosien 1968 ja 1989 välillä vain lyhyin tauoin. Kuningatar Elisabet II antoi DeRoburtille kunniaritarin arvon (Knight Commander of the British Empire, KBE) vuonna 1982.
DeRoburtin keskeinen tavoite oli turvata kaivostoiminnan tuotot naurulaisille itselleen. Maan vauraus perustuu fosfaattilouhoksiin, joiden ehtyminen oli ennustettavissa jo DeRoburtin aikana.
Lasse J. Laine

Lasse Juhani Laine (6. helmikuuta 1946 Iitti – 26. elokuuta 2023 Inkoo) oli suomalainen ornitologi, biologi, tietokirjailija ja toimittaja.
Ura.
Laine opiskeli eläintiedettä ja hänen pro gradu -työnsä Helsingin yliopistossa käsitteli kirjokertun ja pikkulepinkäisen pesimäbiologiaa. Valmistumisen jälkeen hän toimi jonkin aikaa opetustehtävissä Helsingin yliopistossa. Hän retkeili laajalti ympäri maailmaa ja näki yli puolet maailman lintulajeista.
Laine kirjoitti toistakymmentä lintu- ja luontokirjaa sekä artikkeleita yli puoleensataan teokseen. "Suomalainen lintuopas" (1996) valittiin vuoden 1996 kauneimmaksi kirjaksi ja siitä tuli alan klassikko. "Suomen luonto-opas" (2000) on laaja Suomen luonnon tuntemuksen perusopas. "Lintuharrastajan opas" (2004) keskittyi lintuihin. "Suomen lasten luontokirja" valittiin vuoden luontokirjaksi 2010. Laineen lintuaiheisia oppaita myytiin lähes 300 000 kappaletta. 
Laine suomensi useita lintukirjoja ja oli mukana useiden teossa yhtenä kirjoittajana. Hän teki paljon yhteistyötä ruotsalaisen Lars Jonssonin kanssa. Laine työskenteli Eläinmaailma-lehden toimittajana vuosina 1979–2001 ja piti Helsingin Sanomien lintupalstaa vuodesta 1977 vuoteen 2013.
Laine toimi pitkään lintuharrastajien rariteettikomitean puheenjohtajana.
Yksityiselämä.
Laine oli naimisissa, ja hänellä on vuonna 1992 syntynyt poika.
GBU-28

GBU-28 () on Yhdysvaltain asevoimien pääasiassa maanalaisten kohteiden tuhoamiseen suunniteltu laser-ohjattu pommi. Yhdysvaltain ilmavoimat kehitti sen lyhyessä ajassa erityisesti Persianlahden sotaa varten, mutta lopulta sodan aikana pudotettiin ainoastaan kaksi GBU-28 -pommia F-111F-pommikoneista. Virallinen lupa pommin valmistamiselle annettiin 14. helmikuuta 1991 ja ensimmäiset kappaleet toimitettiin Yhdysvaltain ilmavoimille jo kaksi päivää myöhemmin. Ilmavoimien testeissä huomattiin, että pommi pystyi tunkeutumaan yli kuusimetrisen betonin tai yli 30 metrin maakerroksen läpi.
GBU-28 on valmistettu tykistön kahdeksan tuuman (8") ylijäämäputkista niiden kestävyyden ja painon vuoksi.
Naurun presidentti

Naurun presidentti (, ) on Naurun tasavallan valtionpäämies ja hallituksen johtaja. Presidentin valitsee 18-jäseninen Naurun parlamentti. Virkakauden pituus on kolme vuotta, ja parlamentti valitsee ensimmäisessä istunnossa puhemiehen, varapuhemiehen ja presidentin. Presidentti nimittää itselleen vähintään nelihenkisen hallituksen. Presidentti toimii myös virkansa puolesta maan poliisi- ja pelastustoimesta sekä ilmastonmuutoksen torjunnasta vastaavien virastojen puheenjohtajana. Vuonna 2016 presidentin vuosipalkka oli 100 032 Australian dollaria.
Maan perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee olla pätevä toimimaan parlamenttiedustajana, eli hänen tulee täyttää seuraavat ehdot:
Parlamentin puhemies tai varapuhemies ei voi toimia presidenttinä.
Nykyinen presidentti on David Adeang. Hän vannoi virkavalansa 30. lokakuuta 2023.
Nicky Cruz

Nicky Cruz (s. 6. joulukuuta 1938 San Juan, Puerto Rico) on yhdysvaltalainen kirjailija ja pastori. Hän toimi nuoruudessaan Mau-Mau-nimisen jengin pelättynä johtajana New Yorkissa. Hän kääntyi kristityksi ja on sen jälkeen kirjoittanut muun muassa kirjan elämästään "Juokse poika juokse". Cruz tuli uskoon saarnaaja David Wilkersonin myötävaikutuksella, mistä kertoo Wilkersonin kirja "Risti ja linkkuveitsi". Cruzin muita teoksia ovat muun muassa kirjat "Sydän tulessa" ja "Pyhä tuli".
Cruzin elämäntarina vaikutti moniin nuoriin ja tuhansia ihmisiä ympäri maailmaa kerääntyi kuuntelemaan hänen kertomuksiaan ja puheitaan. Hän toimi kahdessa kristillisessä järjestössä, jotka pyrkivät auttamaan huumeongelmaisia nuoria.
Nicky Cruz on kertonut vanhempiensa hankkineen tuloja noituudella ja ottamalla yhteyksiä kuolleisiin. Cruz ja hänen äitinsä olivat huonoissa suhteissa. Kerran äiti hakkasi hänet tajuttomaksi. Aamulla Cruz heräsi tajuttomuudestaan verilätäkössä. 15-vuotiaana Cruzin vanhemmat lähettivät hänet kotoa New Yorkiin veljensä Frankin luokse asumaan, mistä hän karkasi kaksi kuukautta myöhemmin. 16-vuotiaana Cruz nousi Mau-mau-nimisen jengin johtajaksi (jengin nimi juontuu afrikkalaiseen sotilaalliseen vapautusjärjestöön Mau Mau). Jengissä ollessaan hän joutui vaikeuksiin niin poliisien kuin muidenkin jengien kanssa ja joutui katsomaan kuolemaa silmiin, kun eräs toinen jengi Piispat surmasi hänen ystävänsä Mannien. Loppuvaiheessa hän tuli uskoon David Wilkersonin ansiosta. Cruz kävi raamattukoulun, minkä jälkeen hän aloitti työnsä. Raamattukoulusta Cruz myös löysi vaimonsa Glorian. 
Cruz on jatkanut puhujamatkoja ulkomaille vielä yli 70 vuoden iässä. Suomessa Cruz on käynyt viimeksi kesällä 2017.
Kirjat.
Omat teokset
Omat teokset, joista ei tiedossa suomennoksia
Cruzista kertovat teokset
Naurun parlamentti

Naurun parlamentti () on Naurun tasavallan yksihuoneinen kansanedustuslaitos. Parlamentissa on 19 jäsentä, jotka valitaan yleisillä vaaleilla kolmeksi vuodeksi kerrallaan.
Parlamentti nimittää joukostaan Naurun presidentin, joka puolestaan muodostaa hallituksen. Lisäksi vaalien jälkeen valitaan myös puhemies. Vuoden 2025 vaalien jälkeen presidentiksi valittiin David Adeang ja puhemieheksi Marcus Stephen. Naurun ainoa rekisteröity ja toiminnassa oleva poliittinen puolue on Nauru First ("Naoero Amo").
Puhemies nimittää parlamentin kirjurin (eng. "Clerk"), joka on vastuussa käytännön järjestelyistä parlamentissa ja johtaa parlamentissa työskentelevän sihteeristön työtä. Perustuslain mukaan kirjuri ei ole parlamentin jäsen.
Vaalipiirit ja äänestäminen.
Parlamenttivaaleja varten Nauru on jaettu kahdeksaan vaalipiiriin, jotka vastaavat osittain maan alueita ("districts"). Vaalipiirit (sulkeissa valittavien edustajien määrä) ovat Aiwo (2), Anabar (2), Anetan (2), Boe (2), Buada (2), Meneng (3), Ubenide (4) ja Yaren (2). Ulkomailla oleskelevat kansalaiset voivat vaihtaa vaalipiiriään hakemuksella ja maksamalla 150 dollarin maksun.
Äänestäminen on pakollista jokaiselle vähintään 20-vuotiaalle Naurun kansalaiselle. Äänestämättä jättäminen on rikos, josta voidaan tuomita sakkoihin. Koska äänestäminen on Naurulla pakollista, valtiovalta järjestää esim. liikkuvan äänestyspaikan tuomisen henkilön luo hakemuksen perusteella. Valtakirjalla voi äänestää, mikäli henkilö on ulkomailla vaalien aikana. Ennakkoäänestys on mahdollista sairaille, viimeisillään raskaana oleville sekä henkilöille, jotka eivät työnsä tai uskonnollisen vakaumuksensa vuoksi voi äänestää itse vaalipäivänä.
The Beast on the Road

The Beast on the Road on Iron Maiden -yhtyeen 180 konsertin maailmankiertue vuodelta 1982. Kiertue käynnistyi Englannista 25. helmikuuta 1982 ja päättyi 10. joulukuuta 1982 Japaniin.
Kiertueen eri konserteista on julkaistu runsaasti bootlegejä, mutta kiertueen virallinen Iron Maiden -livealbumi on "Beast over Hammersmith". Albumi on äänitetty Lontoossa, Hammersmith Odeon -konserttisalissa 20. maaliskuuta 1982.
Iron Maiden toimi kiertueen Yhdysvaltojen osuudella 104 konsertissa lämmittelijänä muille yhtyeille.
René Harris

René Reynaldo Harris (11. marraskuuta 1947 – 5. heinäkuuta 2008) oli naurulainen poliitikko ja liikemies, joka toimi Naurun presidenttinä useaan otteeseen 2000-luvun alussa. Hän edusti Aiwoa Naurun parlamentissa vuodesta 1977 ja toimi myös Nauru Phosphate Corporationin sekä Nauru Pacific Linen johtokunnissa.
Harris toimi Naurun presidenttinä vuosina 1999–2000, 2001–2003 ja 2003–2004. Harrisin hallintokausien aikana Nauru neuvotteli Australian kanssa sopimuksen, jonka ehdoin Naurulle perustettiin keskus käsittelemään Australiaan pyrkiviä pakolaisia.
Harrisin hallintoa syytettiin tuhlaavaisuudesta ja väärinkäytöksistä sekä sekaantumisesta Venäjän mafian rahanpesuun.
Harris sairasti diabetesta ja sai dialyysihoitoa Australian Melbournessa. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.
Ulla Tapaninen

Ulla Maija Tapaninen (s. 19. marraskuuta 1955 Suomussalmi) on suomalainen näyttelijä, laulaja, koomikko ja ääninäyttelijä. Tapaninen tunnetaan vahvana näyttelijänä, joka on esittänyt sekä koomisia että vakavia rooleja. Hän on myös suomalaisen stand up -komiikan edelläkävijöitä. Hän on Nasevien kurttujen keulahahmo.
Elämä ja ura.
Suomussalmella ja Kuhmossa nuoruuttaan viettänyt Ulla Tapaninen jätti lukion kesken ja meni töihin myymäläautoon. Hän pääsi harjoittelijaksi ja sitten kolmeksi vuodeksi vakinaiseksi näyttelijäksi Kajaanin kaupunginteatteriin 1970-luvun lopulla. Hän ei olisi halunnut lähteä Kainuusta, mutta työtovereiden yllyttämänä hän haki Teatterikorkeakouluun, jonne pääsi ja josta valmistui 1982. Opiskeluvuosina Tapaninen näytteli muun muassa Puckin roolia Suomen Kansallisteatterin "Kesäyön unelmassa" 1980. Hänen myöhemmistä teatteritöistään tunnetaan erityisesti Ryhmäteatterin monologinäytelmien sarja "Lava-ammuntaa", joka alkoi 1995 ja sai viidennen osansa vuonna 2017. Hän on myös kirjoittanut monologit yhdessä Raila Leppäkosken kanssa. Vantaan Tikkurilan Silkkisalissa Tapaninen on esittänyt näitä monologeja nimellä "Hämmennystä". Vuonna 2013 Tapaninen oli mukana Helsingin Kaupunginteatterissa vanhenevien naisten bridge-joukkueesta kertovassa komediassa "Vielä ehtii".
Elokuvissa Ulla Tapaninen on nähty muun muassa Pakastaja-Elvin roolissa kolmessa "Risto Räppääjä" -elokuvassa. Ääninäyttelijänä hän on antanut äänensä muun muassa Muumimammalle ja "Pienen merenneidon" (1989) Ursulalle.
Tapaninen on tullut tunnetuksi myös musiikin saralla, sekä kajaanilaisen H-Bandin laulusolistina että teatterikorkeakoululaisten yhtyeprojektista, Kake Singersistä. Hän on esiintynyt 2010-luvulla laulusolistina kokoonpanossa Ulla Tapaninen &amp; Nasevat Kurtut. Häntä säestävässä naiskvintetissä soittaa muun muassa harmonikkataiteilija Merja Ikkelä. Keväällä 2011 Tapaninen osallistui Yle TV1:n "Maestro – tikusta asiaa" -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Tapaninen vietti 30-vuotistaiteilijajuhlaansa vuonna 2005. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Vuonna 2024 Tapaniselle myönnettiin Jenny ja Antti Wihurin rahastosta 30 000 euron arvoinen elämäntyöpalkinto.
Tapaninen on vapaaehtoisesti lapseton.
Tie Avonleaan

Tie Avonleaan (Kanadassa "Road to Avonlea", "Les Contes d'Avonlea", Yhdysvalloissa "Avonlea") on kanadalainen televisiosarja, jonka tuottivat yhteistyössä Kevin Sullivan Entertainment ja Disney Channel. Sarja sijoittuu Prinssi Edwardin saaren maisemiin ja se perustuu löyhästi Lucy Maud Montgomeryn kirjasarjaan "Sara, tarinatyttö". Sarjaa kuvattiin pääasiassa Uxbridgessä ja Torontossa Ontariossa. Siitä tuli eräs kaikkien aikojen suosituimmista kanadalaisista televisiosarjoista, ja se on voittanut lukuisia palkintoja. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Tapahtumapaikat.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääasiassa kuvitteelliseen Avonlean kylään Prinssi Edwardin saarella vuosina 1898–1910, minne montrealilainen rikas mies lähettää kymmenvuotiaan tyttärensä, Sara Stanleyn (Sarah Polley), asumaan tätiensä Hetty ja Olivia Kingin luokse. Vaikka sarja aluksi seuraa Saran elämää tätiensä luona, siirtyy sarjan painopiste pian Kingin perheen elämän kuvaamiseen. Myöhemmin sarjan kerronta painottuu yhä enemmän Avonlean asukkaisiin, jolloin Sarah Polley lähti sarjasta, mutta palasi kuitenkin vierailevana tähtenä.
Muita sarjan tapahtumapaikkoja ovat Charlottetown, Halifax, Montreal, sekä Avonlean ei-kuvitteellinen naapurikaupunki Summerside.
Roolihahmot.
Vierailevia tähtiä.
Sarjassa vieraili useita tunnettuja näyttelijöitä: W. O. Mitchell, Michael York, Madeline Kahn, Christopher Lloyd, Christopher Reeve, Kate Nelligan ja Stockard Channing.
DVD-julkaisu.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa sarja on julkaistu DVD:llä. Yhdysvaltalaisen version nimeksi vaihdettiin DVD-julkaisun myötä "Tales from Avonlea".
Penissyöpä

Penissyöpä on peniksen pahanlaatuinen kasvain. Länsimaissa miehen riski sairastua siihen on noin yksi 100 000:sta. Yli puolet penissyövistä todetaan yli 68-vuotiailla. Penissyöpään sairastuneista miehistä noin puolet on elossa viiden vuoden kuluttua diagnoosin saamisesta. Kivessyöpä ei ole penissyöpä.
Esiintyvyys.
Penissyöpä on Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa yksi harvinaisimmista syöpätyypeistä. Vain 0,2 % kaikista miesten syövistä ovat penissyöpiä ja noin 0,1 % syöpäkuolemista johtuu penissyövästä. Sairaus on kuitenkin yleisempi kehitysmaissa. Osissa Etelä-Amerikkaa ja Afrikkaa penissyöpiä arvioidaan olevan noin 10 % miesten syövistä. Suomessa todetaan joka vuosi keskimäärin kolmetoista penissyöpätapausta.
Riskitekijät.
Penissyöpään sairastumisen riskiä kasvattavat muun muassa papilloomavirustulehdus, esinahan ahtaus ja HIV-positiivisuus. Brasilialaisen tutkimuksen mukaan eläinten kanssa seksiä harrastaneilla miehillä on kaksinkertainen riski.
Hoito.
Penissyövän tavallisimmat hoidot ovat kasvaimen poistaminen kirurgisesti tai peniksen amputaatio.
Espoon hiippakunta

Espoon hiippakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon uusin hiippakunta, jonka toiminta alkoi 1. tammikuuta 2004. Hiippakunnan toiminta-alue kattaa 19 läntisen ja keskisen Uudenmaan suomenkielistä seurakuntaa Hangosta Mäntsälään.
Hiippakunnan tuomiokirkko on Espoon keskuksen Pappilanmäellä sijaitseva Espoon tuomiokirkko ja hiippakunnan tuomiokapituli sijaitsee Espoossa. Hiippakunnan piispa on Kaisamari Hintikka. Hiippakunnan ensimmäinen piispa (2004–2012) oli Mikko Heikka.
Historia.
Tausta.
Ensimmäisen aloitteen Espoon hiippakunnasta teki piispa Aimo T. Nikolainen vuonna 1979. Seuraavan aloitteen tekivät kirkkoherrat Arto Laitinen ja Iivari Rämä vuonna 1989 Espoon rovastikuntakokouksessa. Tuohon aikaan tuomiokapitulit ja piispat olivat valtion kustantamia, eikä valtiolla ollut haluja kirkollisiin lisäkustannuksiin. Aloitteet kaatuivat kirkkohallituksessa.
Espoon kirkkoherrat uusivat aloitteen vuoden 1996 rovastikuntakokouksessa. Aloite eteni jälleen kirkkohallitukseen, mutta jäi kuitenkin vaille välittömiä toimenpiteitä.
Hiippakunnan perustaminen.
Helsingin tuomiokapituli asetti vuonna 1998 työryhmän valmistelemaan hiippakuntajakoa. Esitys eteni kirkkohallitukseen ja sen toimikunta esitti Helsingin hiippakunnan jakamista vuonna 2000. Uuden hiippakunnan keskukseksi esitettiin Espoota. Uusi hiippakunta perustettiin vuoden 2004 alussa. Uudeksi tuomiokirkoksi tuli Espoon 1400-luvulta peräisin oleva kirkko. Samalla Kanta-Espoon seurakunta muuttui Espoon tuomiokirkkoseurakunnaksi ja hiippakunnan ensimmäisenä tuomiorovastina aloitti Marjatta Laitinen. Espoon ensimmäinen piispa Mikko Heikka asetettiin virkaan 6. tammikuuta 2004.
Tuomiokapituli aloitti väliaikaisissa tiloissa osoitteessa Kotikyläntie 10, kunnes siirtyi tammikuussa 2006 nykyisiin toimitiloihinsa Espooseen, osoitteeseen Kirkkokatu 10.
Ystävyyshiippakunnat.
Espoon hiippakunnan ystävyyshiippakuntia ovat:
Killer World Tour

Killer World Tour on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin toinen konserttikiertue ja ensimmäinen maailmanlaajuinen kiertue. Kiertue seurasi albumin "Killers" julkaisua vuonna 1981 kestäen saman vuoden helmikuusta joulukuuhun.
Ennen kiertueen alkua Iron Maidenin kokoonpano oli muuttunut: ex-Urchin Adrian Smith oli korvannut entisen kitaristin Dennis Strattonin. Smith auttoi Iron Maidenia luomaan oman heavy metal -soundinsa. 
Killer World Tourin aikana Iron Maiden alkoi vakiinnuttaa asemaansa klubikonserttien ja muutama tuhat katsojaa vetävien salien pääesiintyjänä. Killer World Tourilla yhtye kuitenkin kiersi maailmaa vielä enimmäkseen suurempien yhtyeiden lämmittelijänä. Japanissa Iron Maiden oli omalla kiertueellaan pääesiintyjä, samoin muutamassa Ison-Britannian konsertissa. Japanin osuudella äänitettiin myös virallinen EP "Maiden Japan", joka sisälsi 4–5 kappaletta riippuen siitä, mistä sen osti.
Kuten Dennis Strattonin kanssa edellisellä kiertueella, yhtye koki ongelmia laulaja Paul Di'Annon kanssa, kun hän alkoi käyttää huumeita. Se johti lopulta Di'Annon korvaamisen Bruce Dickinsonilla.
Ahura Mazda

Ahura Mazda (Ahura Mazdā) on zarathustralaisten tärkein jumala. Uskonto vaikutti muinaisessa Suur-Persiassa erityisesti Akemenidien hallitsijasuvun valtakaudella. Sana "ahura" tarkoittaa jumalallisuutta sekä herruutta, sana "mazda" merkitsee viisautta. Uskonnon perustajan profeetta Zarathustran mukaan kaikki hyvä on jumalallisen viisauden luomaa. 
Zarathustralaisen uskonnon mukaan Ahura Mazda on maailman luojajumala. Uskonnon edustajien mukaan Ahura Mazdalla on vastustaja, paha Angra Mainju (toisinaan myös Ahriman), jota vastaan luojajumala taistelee.
Iiro Seppänen

Iiro Akseli Seppänen (s. 13. heinäkuuta 1975 Helsinki) on suomalainen taikuri ja elokuvatuottaja. Taikuriuransa huipulla Seppänen oli yksi Suomen suosituimmista viihdetaiteilijoista. Hän työskentelee televisio- ja elokuvatuottajana Los Angelesissa Yhdysvalloissa. 
Elämä ja ura.
Seppäsen vanhemmat ovat entinen europarlamentaarikko Esko Seppänen ja nykyisin eläkkeellä oleva toimittaja-kirjailija Kirsti Tulonen-Seppänen. Hän aloitti tv-uransa esiintymällä lapsena äitinsä ohjaamissa Yleisradion Koulutelevision ohjelmissa, kuten "Robotti von Rosenbergin tutkimukset" ja "Kuka minä olen?" Seppänen aloitti taikurinuransa Linnanmäen sirkuskoulussa Solmu Mäkelän oppilaana.
Seppänen on harrastanut extreme-lajeja, kuten base-hyppyä. Hänellä oli Suomen televisiossa ohjelmia, joissa hän teki taikatemppuja ja esitteli extreme-lajeja. Vuonna 2001 hän lopetti hypyt loukkaannuttuaan vakavasti base-hypyssä Yhdysvaltojen Arizonassa.
Seppänen on myös osakkaana Pan Pacific Entertainment -yrityksessä. Yritys toimii siltana Kiinan ja Hollywoodin välillä rahoittamalla Hollywood-elokuvia ja kuvaamalla niitä Kiinassa. Seppänen toimii yhtiössä elokuvatuottajana. Hänen ensimmäinen iso tuotantonsa oli mikro-sarja "The Courier" CBS-kanavalle.
Seppänen ja Hannu Karttunen ovat kumpikin luvanneet maksaa 2 500 euroa Skepsis ry:n 10 000 euron palkinnosta sille suomalaiselle, joka ensimmäisenä tuottaa valvotuissa olosuhteissa paranormaalin ilmiön.
Yksityiselämä.
Seppänen seurusteli pitkään malli-näyttelijä Vera Jordanovan kanssa, mutta he erosivat alkuvuonna 2008. Seppänen kihlautui vuonna 2017 eteläafrikkalaisen Julian kanssa ja heillä on vuonna 2019 syntynyt tytär. Perhe asui aluksi Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa, mutta muutti alkuvuodesta 2020 suur-Lontoon St George's Hillin alueelle Surreyssa. He avioituivat 15. kesäkuuta 2019 Espanjassa.
Angam-päivä

Angam-päivä () on kansallinen juhlapäivä, jota vietetään Naurun tasavallassa 26. lokakuuta. Päivää vietetään sen muistoksi, kun maan väkiluku ensimmäisen kerran ylitti 1 500 vuonna 1932. Sana "angam" tarkoittaa naurun kielessä "juhlimista", "tavoitteen saavuttamista" tai "vaikeuksien voittamista".
Vuonna 1921 Australian armeijan prikaatikenraali Griffiths julisti pidettyään kokouksen paikallisten päälliköiden kanssa Naurun väkiluvun olevan liian pieni. Griffithsin mukaan niin pieni kansa ei voisi selviytyä tulevaisuudessa, ja väkiluvun olisi oltava vähintään 1 500 maan tulevaisuuden turvaamiseksi. Naurulla päätettiin, että päivästä, jolloin 1 500 asukkaan tavoite saavutettaisiin, tehtäisiin kansallinen juhlapäivä nimeltä "angam-päivä", ja että 1 500. asukkaana syntyvää lasta kutsuttaisiin "angam-lapseksi" ja tämä saisi lahjoja sekä kunniaa.
Angam-lapsi, Eidegenegen Eidagaruwo, syntyi lopulta 26. lokakuuta 1932. Kuitenkin toisen maailmansodan aikana Japani valloitti Naurun ja kuljetti 1 200 sen asukkaista orjiksi Chuukin saarille Mikronesiaan. Vain 400 heistä jäi henkiin, ja Naurun väkiluku oli jälleen pudonnut alle 1 500 asukkaan.
Vuonna 1949 raja saavutettiin uudestaan: 31. maaliskuuta syntynyt Bethel Enproe Adam oli toinen angam-lapsi, ja päivää alettiin nimittää toiseksi angam-päiväksi. Virallista angam-päivää juhlitaan Naurulla kuitenkin yhä 26. lokakuuta.
Tiivistymisydin

Tiivistymisydin on pieni hiukkanen (halkaisijaltaan tyypillisesti 0,00002 mm eli sadasosa pilvipisaran koosta), jonka pinnalle tiivistyvä tai härmistyvä vesihöyry osallistuu pilven muodostumiseen. Luonnossa tiivistyminen pilviksi ja sateeksi alkaa aina tiivistymisytimen pinnalta: jos ytimiä on vähän, samasta vesihöyrymäärästä tulee isompia pisaroita kuin jos ytimiä on paljon. Laboratorion puhtaissa oloissa voidaan saada aikaan "ylikylläistä" vesihöyryä, jonka höyrynpaine jo edellyttäisi tiivistymistä; luonnossa näin ei tapahdu, sillä tiivistymisytimiä on aina siellä missä vesihöyryäkin.
Tiivistymisydinten määrä troposfäärissä vaihtelee sadasta tuhanteen kuutiosentissä. Jos tiivistymisytimiksi sopivia hiukkasia on ylen määrin, havaitaan auerta. 
Tyypillisiä tiivistymisytimiä muodostuu maanviljelyn ja eroosion nostattamasta pölystä irronneista savihiukkasista, maastopalojen levittämästä noesta, tehtaiden päästöistä, tulivuorten syöksemistä sulfaattihiukkasista, ja meren pärskeistä kuivuneista suolahiukkasista tai planktonista. Tiivistymisydinten määrä vaikuttaa pilvien säteilyominaisuuksiin ja sitä kautta ilmastonmuutokseen. 
Joskus käännöskirjallisuudessa esiintyvä termi "tiivistymishiukkanen" on sikäli harhaanjohtava, että tiivistymisytimet eivät ole välttämättä kiinteässä muodossa: esimerkiksi sulfaattiaerosoli on hyvä tiivistymisydin.
Unreal Tournament 3

Unreal Tournament 3 (tai lyhyesti UT3), koodinimeltään "Envy" ja entiseltä nimeltään Unreal Tournament 2007 on Epic Gamesin kehittämä FPS-peli, joka on suositun Unreal-pelisarjan viimeisin osa. Sen julkaisi Midway Games. "UT3" julkaistiin Windows-, Linux-, Xbox 360 - ja PlayStation 3 -alustoille ja se hyödyntää Unreal Engine 3 -pelimoottoria. 
Pelaaminen.
Pelin PS3-versio sisältää näppäimistö- ja hiirituen, joten peliä voi pelata PS3:lla myös hiirellä ja näppäimistöllä. Pelaaja voi myös valita moninpelissä, haluaako hän sallia näppäimistötuen vai pelaavatko kaikki normaalilla PS3-ohjaimella.
Pelin PC-versiossa voi tehdä uusia karttoja sekä muuta sisältöä, mutta ne voi myös jakaa PS3-pelaajille PlayStation Networkin kautta. Tämän ansiosta PS3-pelaajat pääsevät pelaamaan sekä kokeilemaan esimerkiksi uusia kenttiä ja asuja. PC-pelaajilla on siis vapaat kädet luoda sen näköisiä kenttiä kuin itse haluavat. Myös Xbox 360-versioon voi asentaa modeja.
Muihin "Unreal-pelisarjan" peleihin verrattuna "UT3" sisältää uuden pelityypin, "Unreal Warfare", jonka pääpiirteenä tulee olemaan ajoneuvot ja suuri määrä pelaajia. Pelin pääsuunnittelija Steve Polgen mukaan pelin ei ole tarkoitus olla paranneltu versio "UT2004:stä", vaan siitä pyritään luomaan täysin uusi peli. Unreal Warfaressa pelaajat liittyvät yhteen kahdeksasta valittavissa olevista joukkueista ja ryhtyvät laajoissa kentissä suorittamaan tehtäviä rajoitetuin varustein. Mitä enemmän joukkue ansaitsee pisteitä, sitä nopeammin se voi valmistaa kalustoa. Warfare yhdistää Unreal Tournament 2004:n Assault- ja Onslaught-pelimuodot, eivätkä ne esiinny Unreal Tournament 3:ssa erillisinä pelimuotoina.
Lagumot Harris

Lagumot Gagiemem Nimidere Harris (1938 – 8. syyskuuta 1999) oli naurulainen poliitikko, joka toimi Naurun presidenttinä kahdesti. Hänen ensimmäinen kautensa oli vuonna 1978 ja se kesti alle kuukauden (19. huhtikuuta – 15. toukokuuta). Toisen kerran hän toimi presidenttinä 22. marraskuuta 1995 – 11. marraskuuta 1996. Harris kuoli Melbournessa, Australiassa, syyskuussa 1999.
Kennan Adeang

Kennan Adeang (23. joulukuuta 1942 – 26. joulukuuta 2011) oli naurulainen poliitikko, joka toimi Naurun presidenttinä yhteensä kolme kertaa. Jokainen hänen kausistaan kesti alle kuukauden. Adeang toimi presidenttinä 17.9.–1.10.1986, joulukuussa 1986 ja 26.11.–19.12.1996.
Kenos Aroi

Kenos Aroi (myös Kenas Aroi, 17. huhtikuuta 1942 – 22. tammikuuta 1991) oli naurulainen poliitikko, joka toimi Naurun presidenttinä hieman alle neljä kuukautta vuonna 1989. Aroin väitettiin olleen Naurun entisen presidentin Hammer DeRoburtin avioliiton ulkopuolinen poika.
Aroi valittiin presidentiksi 17. elokuuta 1989. Hän erosi virasta 12. joulukuuta samana vuonna huonon terveyden vuoksi. Hän kuoli tammikuussa 1991.
Pertti Reponen

Pertti ”Pertsa” Juhani Reponen (20. elokuuta 1941 Joensuu – 31. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen iskelmäsanoittaja ja television viihdeohjelmien käsikirjoittaja sekä tuottaja. Hän käytti oman nimensä lisäksi salanimeä Alan Dorkin.
Reponen syntyi Joensuussa 1941 Armas ja Hilkka (o.s. Ryynänen) Reposelle. Hän opiskeli Lahdessa. Valmistuttuaan 1960-luvulla hän vaikutti suomalaisessa folk-musiikkiliikkeessä ja oli perustamassa Finn Trioa (myöhemmin Finntrio), josta hän siirtyi vuoden 1964 lopulla Hootenanny Trioon.
1960-luvulta lähtien hän teki lauluja muun muassa Dannylle, Katri Helenalle, Tapani Kansalle, Matille ja Tepolle, Paula Koivuniemelle, Tapio Heinoselle, Hortto Kaalolle ja Kirkalle. Toivo Kärjen sävellyksiin Reponen teki neljä levytettyä tekstiä. Hän aloitti 1963 Yleisradiossa kameramiehenä, josta siirtyi 1967 viihdeosastolle ohjaajaksi ja tuottajaksi . 1970-luvun lopulla hän jäi eläkkeelle nivelreuman takia, mutta alkoi vuonna 1982 tehdä MTV:lle viihdeohjelmien käsikirjoituksia oman yhtiön nimissä. Hän jatkoi työtä aina syövästä aiheutuneeseen kuolemaansa asti. Hänelle myönnettiin Juha Vainion sanoittajapalkinto vuonna 1994.
"ÄWPK – Älywapaa palokunta" -sketsisarjan Heikki Kinnusen esittämästä Viljoa kyselevästä hahmosta tehtiin myös Spede Pasasen tuottama elokuva "Onks Viljoo näkynyt" (1988). Käsikirjoittajana Reponen oli myös elokuvissa "Piilopirtti" (1978) ja "Koomikko" (1983), sekä ohjaajana "Pölhölä"-elokuvassa (1981) yhdessä Taavi Kassilan ja Heikki Kinnusen kanssa.
Reponen menehtyi Kirurgisessa sairaalassa Helsingissä 57-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin. Hänen hautakivessään on teksti ”Elämän sait soimaan...”, jolla viitataan Soitinmenot-sarjan tunnussävelmään.
Hertfordshire

Hertfordshire on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Itä-Englannissa. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kymmenen hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Hertfordin kaupunki. Se rajoittuu etelässä Suur-Lontooseen, lännessä Buckinghamshireen, idässä Essexiin ja pohjoisessa Bedfordshireen, Lutoniin ja Cambridgeshireen. Hertfordshireä ei pidä sekoittaa Länsi-Midlandsin Herefordshireen. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Kuningas Edvard Vanhempi rakennutti linnoituksen Hertfordiin vuonna 913. Ensimmäisen kerran nimi Hertfordshire mainitaan Anglosaksien kronikassa vuonna 1011.
Vuoden 1965 hallinnollisessa uudistuksessa Barnet siirtyi kreivikunnasta Suur-Lontooseen, mutta vastaavasti Potters Bar ja South Mimms siirrettiin Middlesexistä Hertfordshireen.
Hertfordshirestä on kaivettu vesiväylä, New River, vuonna 1613 Lontoon juomavesivarojen turvaamiseksi.
Vuonna 2005 alueella sattui valtaisa räjähdysonnettomuus öljyvarastossa.
Hallinto.
Hertfordshiren hallinnollisena keskuksena toimii Hertfordin kaupunki, jossa sijaitsevassa kreivikunnantalossa kreivikunnanvaltuusto kokoontuu. Vuonna 2017 valitussa valtuustossa on 78 valtuutettua, joista 51 kuuluu konservatiivipuolueeseen, 18 liberaalidemokraatteihin ja 9 työväenpuolueeseen. Kreivikunnan vastuulla ovat muun muassa sosiaali- ja terveyspalvelut, peruskoulutus, tiehuolto ja pelastustoimi, kun taas yksittäiset hallintopiirit vastaavat jätehuollosta, kaavoituksesta, pysäköinnistä ja virkistyspalveluista alueellaan.
Lordiluutnantti Robert Voss on edustanut Ison-Britannian kuningatarta Hertfordshiressä elokuusta 2017 lähtien.
Osa-alueet.
Hertfordshiren kreivikunta muodostuu seuraavista kymmenestä hallintopiiristä, jotka toimivat yhteistyössä kreivikunnan hallinnon kanssa:
Hallintopiirit jakaantuvat edelleen 125 kuntaan "(civil parish)", joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kunnat edustavat asukkaitaan paikallishallinnon ylempiin tasoihin nähden, tuottavat paikallisia palveluja ja pyrkivät parantamaan kunnan elintasoa. Ne voivat järjestää asukkailleen esimerkiksi viljelypalstoja, kylätaloja ja hautausmaita.
Väestö.
Vuonna 2020 Hertfordshiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli asukkaan asutuskeskukset:
Tunnukset.
Lippu.
Hertfordshiren lipussa on valkoisella pohjalla viisi sinistä aaltokuviota ja keskellä ruskea saksanhirvi keltaisella kilvellä. Aaltokuviot symboloivat kreivikunnan lukuisia jokia ja saksanhirven taustalla on sanaleikki Hertfordin kaupungin ja eläimen vanhan nimityksen "(hart)" välillä. Lippu suunniteltiin kreivikunnanvaltuuston vaakunan pohjalta ja otettiin käyttöön marraskuussa 2008.
Nimikkokukka.
Vuonna 2004 Hertfordshiren nimikkokukaksi valittiin lännenkylmänkukka Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Hepoasteet

Hepoasteet ovat päiväntasaajan kummallakin puolen leveysasteilla 30–35 sijaitsevat subtrooppiset alueet. Hadleyn kiertoliikkeen vuoksi ilmavirtaus on näillä alueilla laskeva, mikä aiheuttaa lähes pysyvän korkeapaineen. Alueille ovat tyypillisiä kuumuus, kuivuus ja heikot tuulet. Tyynet alueet aiheuttivat purjelaiva-aikakaudella hepoasteita ylittäville laivoille usein huomattavia viivytyksiä. Manneralueilla hepoasteilla sijaitsevat maapallon suuret aavikot.
Hepoasteilta navoille päin vallitsevia tuulia ovat länsituulet, kun taas hepoasteilta päiväntasaajalle vallitsevana on idästä länteen puhaltava pasaati. Hepoasteilta napa-alueille kulkevat tuulivirtaukset aiheuttavat napa-alueilla sykloneja. Hepoasteilta, missä vallitsee yleensä korkeapaine, pasaatituulet virtaavat pohjoisella pallonpuoliskolla koillisesta ja eteläisellä pallonpuoliskolla kaakosta.
Käsitteen alkuperästä.
Hepoasteiden () nimitystä on selvitetty kolmella teorialla. Länsi-Intiaan hevosia kuljettaneille espanjalaislaivoille nämä leveysasteet usein aiheuttivat siinä määrin viivytystä että hevosia jouduttiin teurastamaan vesivarastojen säästämiseksi, painolastin vähentämiseksi ja miehistön ravinnoksi. Nimi olisi siten tullut meressä kelluvista hevosenraadoista.
Toisena selityksenä käsitteen alkuperälle pidetään kuitenkin merimiesten käyttämää ns. kuolleen hevosen (dead horse) seremoniaa. Siinä merimiehet kiertelivät olkihevosella laivan kantta heittääkseen sen lopulta mereen. Miehistö sai usein osan palkastaan pestin alussa ja useilla palkka hupeni nopeasti. Seurasi rahaton niin sanottu "kuolleen hevosen aika", joka usein kesti kuukauden tai pari. Seremonialla juhlistettiin sitä että kuolleen hevosen velka oli kärsitty kun seuraava palkkaerä maksettiin. Usein seremonia sijoittui juuri tyvenille vesille, jolloin niitä alettiin kutsua rituaalin mukaan hepoasteiksi.
Kolmas selitys on englannin termi work like a horse kovalle fyysiselle raatamiselle. Tyypillinen tapa ylittää hepoasteet ja tyven oli laskea laivavene veteen, kytkeä hinausköysi ja komentaa miehet soutamaan. Laivan hinaaminen soutuveneellä soutamalla on ollut kovaa työtä, ja toisaalta laivavene on "valjastettu" työhevosen tavoin vetämään laivaa. Merimiehet ovat tällöin joutuneet "työskentelemään kuin hevonen" hepoasteilla.
Yum! Brands

Yum! Brands on vuonna 1997 perustettu maailman suurin ravintola-alan yritys, jolla on yli 33 000 ravintolaa yli 100 maassa. Se omistaa Pizza Hutin, Kentucky Fried Chickenin (KFC) ja Taco Bellin. Yum! Brands omisti myös aiemmin Long John Silver'sin ja Pohjois-Amerikan vanhimman yhä toimivan pikaruokaketjun All American Food Restaurantin (A&amp;W).
Yum Brands juontaa juurensa 1970-luvun loppupuolelle, jolloin PepsiCo osti ensin Pizza Hutin 1977 ja sitten Taco Bellin 1978. PepsiCon omistukseen tuli vielä Kentucky Fried Chicken vuonna 1986, ja syntyi vähitellen tarve eriyttää ravintolatoiminta virvoitusjuomatoiminnasta 1997 omaksi pörssiyhtiökseen nimeltä Tricon Global Restaurants Vuonna 2002 se hankki omistukseensa Long John Silver's- and A&amp;W All American Food Restaurants -ketjut ja otti käyttöön nimen Yum! Brands.
Aurinkokello

Aurinkokello on ajanmittausväline, joka perustuu auringonvaloon ja Auringon sijaintiin taivaalla. Useimmissa aurinkokelloissa osoitin luo varjon alustaan, josta kellonaika voidaan lukea.
Rakenne ja toimintaperiaate.
Aurinkokello tehdään yleensä vaakasuoralle pohjalle, mutta se voidaan sijoittaa myös pystysuoraan kirkon tai muun rakennuksen seinälle. Yleisimmin aurinkokello osoittaa ajan varjosta, jonka osoitin luo alustaan. Joissain aurinkokelloissa ajan osoittaa valoviiva. Myös peilejä tai linssejä voidaan käyttää. Onton pallon muotoisessa aurinkokellossa varjo lankeaa lävistäjätangosta ekvaattorivyön sisäpuolelle. Jotkin aurinkokellot ovat sylinterien tai kartioiden muotoisia.
Aurinkokellon osoitin eli "gnomon" sijoitetaan leveysasteesta riippuen eri tavoin, jotta vuoden mittaan saadaan yhdenmukainen sarja varjoja. Gnomonin ja vaakatason kulmaksi asetetaan sama kuin leveysaste, jolloin gnomon on yhdensuuntaisesti Maan akselin kanssa. Pohjois- ja etelänavalla gnomon on siis pystysuorassa mutta päiväntasaajalla vaakasuorassa.
Kun osoittimen luoma varjo on lyhimmillään, on keskipäivä. Tämän tiedon perusteella päivä voidaan jakaa lyhyempiin jaksoihin, kuten tunteihin. Kellon alusta jaetaan yleensä 12 osaan, ja kun kepin varjo liikkuu päivän edetessä kepin ympäri, varjo osuu järjestyksessä jokaisen merkityn kellonajan kohdalle. Näin voidaan seurata ajan kulkua. Kesällä päivän pidetessä myös kellon vuorokautinen käyttöaika pitenee ja talvella päivän lyhetessä päinvastoin.
Varhaisin tunnettu aurinkokello rakennettiin Egyptissä noin vuonna 1500 eaa. Aurinkokello toimii vain kun Aurinko paistaa, mutta ei pilvisellä säällä. Siksi aurinkokelloa käytettiinkin yleisimmin eteläisissä maissa, joissa päivän pituus ei vaihtele niin paljoa kuin pohjoisessa ja joissa usein on aurinkoisempaa kuin pohjoisilla leveysasteilla.
Aurinkokelloa voi käyttää myös yöllä, jos Kuu on näkyvissä. Avuksi tarvitaan taskulamppu ja jokin pallo, joka asetetaan kepin kärkeen. Asetutaan paikkaan, jossa sekä pallo että Kuu näkyvät yhtaikaa ja vierekkäin. Haetaan taskulampulle paikka, josta sen valaisema pallo ja Kuu ovat samassa vaiheessa. Taskulampun muodostama kepin varjo osoittaa nyt ajan.
Viktor Emanuel II

Viktor Emanuel II (, 4. maaliskuuta 1820 Torino, Sardinian kuningaskunta – 9. tammikuuta 1878 Rooma, Italian kuningaskunta) oli Piemonten, Savoijin ja Sardinian kuningas vuodesta 1849 vuoteen 1861. 18. helmikuuta 1861 hän otti käyttöön myös arvonimen Italian kuningas, ja hän oli yhdistyneen Italian ensimmäinen kuningas. Viktor Emanuel piti tätä arvonimeä hallussaan kuolemaansa asti.
Elämä.
Viktor Emanuel syntyi Torinossa, Carignanin prinssin Carlo Alberton ja Itävalta-Toscanan arkkiherttuatar Maria Teresian vanhimpana poikana. Kymmenvuotiaana hänestä tuli Sardinian kruununprinssi. Sardinian ja Piemonten kuningaskunnat yhdistettiin hänen isänsä Kaarle Albertin ollessa vallassa. Kaarle Albert soti vuonna 1848 Itävaltaa vastaan, mutta kärsi tappion Novaran taistelussa seuraavana vuonna. Kaarle Albert luopui kruunusta, ja Viktor Emanuelista tuli Sardinia-Piemonten kuningas 24. maaliskuuta 1849.
Viktor Emanuelin ja hänen pääministerinsä Camillo Cavourin toimien ansiosta Sardinian kuningaskunta laajeni koko Italian kokoiseksi vuosien 1860 ja 1870 välillä. Italian yhdistymisen ansiosta Savoijin Viktor Emanuel II:sta tuli Italian kuningas Viktor Emanuel II.
Puoliso ja lapset.
Vuonna 1842 Viktor Emanuel II meni naimisiin serkkunsa Itävallan arkkiherttuatar Maria Adelheidin (1822–1855) kanssa, pari sai kahdeksan lasta:
Rosa Theresa Vercellona Guerrieri (lempinimeltään "La Rosina") oli Viktor Emanuelin rakastajatar. Heille syntyi kaksi lasta. Kuningas Viktor kosi Rosaa kuningattaren kuoleman jälkeen. Italialaiset eivät olisi hyväksyneet Rosaa kuningattareksi, joten he solmivat morganaattisen avioliiton. Tällöin heidän perillisillään ei olisi kruununperimysoikeutta.
Air Åland

Air Åland Ab oli ahvenanmaalainen virtuaalilentoyhtiö. Sen lentoja operoi viimeiseksi ruotsalainen lentoyhtiö NextJet.
Yritys perustettiin lentoyhtiöksi 14. tammikuuta 2005 ja se aloitti lennot 29. lokakuuta 2005 Maarianhamina–Helsinki-reitillä. Yhtiö avasi toisen säännöllisen reittinsä 13. maaliskuuta 2006 Maarianhaminan ja Tukholman (Arlanda) välillä. Air Åland lopetti lentoliikenteen 2012 Helsingin ja Maarianhaminan välillä kannattamattomana, kun Flybe alkoi lentää kyseistä väliä.
Reittiliikenteen lisäksi yhtiö harjoitti myös tilauslentoliikennettä. Air Ålandin lentoja operoi aluksi UAB Nordic Solutions Air Services neljällä Saab 340 -potkuriturbiinikoneella (rekisteritunnukset: LY-DIG, LY-ISR, LY-KXE ja LY-RIK); operaattorin nimeksi tuli omistajanvaihdoksen jälkeen Avion Express. Sittemmin lentoja operoi ruotsalainen Avitrans Nordic. Talvella 2008 Air Åland laajensi toimintaansa yhteistyössä tamperelaisen Wingo xprs -yhtiön kanssa. Wingo xprs avasi reitin Turku–Tampere–Oulu, jonka operoinnista Air Åland vastasi 19. kesäkuuta 2008 saakka.
Nextjet aloitti edestakaiset lennot Maarianhaminasta Turkuun 2. huhtikuuta 2012, jonka jälkeen lennettiin yksi edestakainen lento kaikkina muina viikonpäivinä paitsi sunnuntaina.
Air Åland ajautui konkurssiin syksyllä 2018 muutamaa kuukautta sen liikennöitsijänä toimineen NextJetin konkurssin jälkeen. Air Åland oli yksi NextJetin velkojista.
Erite

Erite on biologisesti syntyvä seka-aines, jossa on pääasiassa jokin väliaine, kuten rasva tai vesi sekä mineraaleja, kuona-aineita ynnä erilaisia vaikuttavia aineita, kuten entsyymejä sekä solu- ja mikrobimateriaalia. 
Osa eritteistä tuotetaan vain jonkin kuona-aineen poistamiseksi elimistöstä. Tällaisia eritteitä on esimerkiksi virtsa, jonka mukana poistuu muun muassa ureaa ja erilaisia ylimääräisiä suoloja sekä vettä. Entsyymipitoisista eritteistä mainitaan maksan tuottama sappi, joka sekä poistaa haitallista bilirubiinia että tuottaa ruoansulatuksessa tarvittavia entsyymejä. Sylki erittyy erityistä sylkirauhasista ja maito nisistä. Maidossa on vauvankin tarvitsemia suoja-aineita. 
Ekskreetio on tieteellinen termi, joka kuvaa prosessia, jossa metabolismin tuottamat haitta-aineet poistetaan elimistöstä. Ekskreetio ei tarkoita pelkästään yleistajuista ulostamista tai virtsaamista, sillä myös uloshengitys, hikoilu ja muut ruumiintoiminnot toimivat ekskreetion reitteinä. 
Sanalle erite jossain määrin synonyyminen käsite on metaboliitti, joka viittaa aineenvaihdunnan tuottamien haitta-aineiden olemukseen ekskreetiossa (esimerkiksi hiki, virtsa).
Euroopan kulttuuripääkaupunki

Euroopan kulttuuripääkaupunki on Euroopan parlamentin ja komission päättämä ohjelma, jossa kaupunkeja valitaan Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi hakemuksista.
Euroopan unioni on valinnut yhden tai useamman kaupungin Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuodesta 1985 lähtien. Kulttuuripääkaupunkiohjelman avulla EU on halunnut lisätä Euroopan kansalaisten vuorovaikutusta sekä esitellä Euroopan kulttuurien rikkautta ja moninaisuutta. Valitussa kaupungissa kulttuuritoiminta kehittyy ja matkailijoiden määrä lisääntyy. Kulttuuripääkaupunki voi olla myös EU:n ulkopuolelta: esimerkiksi Norjasta kulttuuripääkaupunkina oli Bergen vuonna 2000 ja Stavanger vuonna 2008. Lisäksi Puola ja Tšekki eivät kuuluneet vielä EU:hun, kun Krakova ja Praha olivat kulttuuripääkaupunkeina vuonna 2000.
Suomesta kulttuuripääkaupunkeina ovat olleet Helsinki vuonna 2000 ja Turku 2011. Oulu valittiin vuoden 2026 toiseksi kulttuuripääkaupungiksi.
Carla Del Ponte

Carla Del Ponte (s. 9. helmikuuta 1947 Lugano, Sveitsi) on sveitsiläinen juristi ja diplomaatti. Hän toimi entisen Jugoslavian kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICTY) pääsyyttäjänä, ja vuosina 2008–2011 Sveitsin suurlähettiläänä Argentiinassa.
Lapsuus ja nuoruus.
Del Ponte syntyi italiankieliseen perheeseen Luganossa, Sveitsissä 9. helmikuuta 1947. Hän on opiskellut oikeustiedettä Bernissä, Genevessä sekä Englannissa valmistuen vuonna 1972 oikeustieteen maisteriksi ("eng. Master of Laws")
Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli yksityisessä lakitoimistossa Luganossa, mistä hän muutti vuonna 1975 perustaakseen oman yrityksen.
Del Ponte puhuu italiaa, saksaa, ranskaa ja englantia.
Kansallinen ura.
Vuonna 1981 hänet nimitettiin tutkintatuomariksi, ja myöhemmin Luganon syyttäjäksi. Yleisen syyttäjän uran aikana Del Ponte hoiti petos-, rattijuopumus-, terrorismi- ja vakoiluasioita.
Syyttäjän uransa aikana hän ja tutkintatuomari Giovanni Falcone paljastivat yhteyden sveitsiläisen rahanpesun ja italialaisen huumekaupan välillä. Tämän johdosta tutkintatuomari Falcone murhattiin autopommi-iskussa. Del Ponte oli onnekas pelastuttuaan vahingoittumattomana Palermon kotiin kätketyn puolen tonnin räjähteen pommi-iskusta. Hänen vihamiehensä mafiassa tuntevat Del Ponten nimellä "La Puttana" ("Huora").
Del Ponte toimi myös Sveitsin yleisenä syyttäjänä ennen kansainvälistä uraansa.
Kansainvälinen ura.
Del Ponte nimitettiin elokuussa 1999 entisen Jugoslavian (ICTY) sekä Ruandan (ICTR) kansainvälisen sotarikostuomioistuimien syyttäjäksi korvaten edeltäjänsä Louise Arbour'in. Vuonna 2003 YK:n turvallisuusneuvosto päätti siirtää Del Ponten ICTR:n syyttäjän tehtävistä, korvaten hänet Hassan Bubacar Jallow'lla tehostaakseen tuomioistuimien toimintaa. Hänelle jäi vielä ICTY:n pääsyyttäjän tehtävät, jossa hän toimi tammikuuhun 2008 saakka, kunnes hänet nimitettiin Sveitsin suurlähettilääksi Argentiinan, jossa hän oli vuoteen 2011 asti.
Vuosina 2012–2017 hän kuului YK:n turvallisuusneuvoston kolmijäseniseen komiteaan, joka tutki Syyrian konfliktia. Del Ponte erosi komiteasta turhautuneena sen toimintaedellytyksiin.
Yksityiselämä.
Del Ponte on eronnut ja hänellä on yksi poika.