tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Memmiuksen muistomerkki

Memmiuksen muistomerkki oli antiikin aikainen muistomerkki Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Muistomerkki rakennettiin myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 50–25 eaa. Se oli rakennuksessa olleen kreikan- ja latinankielisen piirtokirjoituksen mukaan omistettu Gaius Memmiukselle, joka oli Sullan tyttärenpoika ja vuoden 34 eaa. konsuli. Nykyisin muistomerkin jäänteet ovat Efesoksen harvoja joten kuten jäljellä olevia hellenistisen kauden rakennelmia. Muistomerkin kaivaukset suoritettiin vuosina 1959–1960. Nykyisin sitä on ennallistettu.
Muistomerkki sijaitsi lähellä Kuretes-kadun ja Domitianuksen kadun risteystä. Se oli pohjakaavaltaan lähes neliönmuotoinen, ja muistutti tornimaista hellenististä hauta- ja kunniamuistomerkkiä. Erään ennallistuksen mukaan siinä olisi ollut terävä huippu. Rakennuksen seinissä oli syvennykset etelä-, itä- ja länsisivuilla. Niiden päällä oli kaaret, joita tukivat karyatidiveistokset. Rakennus oli koristeltu myös Memmiuksen perheenjäsenten patsailla sekä hänen hyveidensä henkilöitymillä.
Muistomerkin lähellä sijaitsi Hydreion-lähdekaivo, joka rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 200-luvulla jaa. Sen edessä oli Diocletianuksen ja tetrarkkien patsaat.
Adina Vălean

Adina Vălean (s. 16. helmikuuta 1968) on romanialainen poliitikko. Hän toimi Von der Leyenin I komissiossa liikennekomissaarina. Europuolueista hän edustaa Euroopan kansanpuolue EPP:tä, Romaniassa kansallisliberaalia puoluetta.
Vălean on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2007, ja hän oli sitä ennen vuoden tarkkailijana ennen kuin Romania liittyi Unioniin.
Unkarin kansallissymbolit

Unkarin kansallisiin symboleihin kuuluvat liput, ikonit tai ilmaisut, jotka kuvastavat ja edustavat tyypillisesti Unkaria ja Unkarin kulttuuria. Erityisesti arvostetut unkarilaiset tuotteet ja symbolit tunnetaan nimellä Hungaricum. 
Unkarin kansalliskasvi on voikukka.
Unkarin lippu on vaakasuuntaisesti kolmivärinen - punainen, valkoinen sekä vihreä. Árpád-dynastian vaakuna on myös tunnettu.
Kansallishymni.
Hymni Himnusz otettiin käyttöön 1800-luvulla, ja virallisissa seremonioissa lauletaan ensimmäinen säkeistö. Sanat on kirjoittanut kansallisesti arvostettu runoilija Ferenc Kölcsey vuonna 1823, ja sen nykyisen virallisen sävelmän on säveltänyt romanttinen säveltäjä Ferenc Erkel vuonna 1844, vaikkakin muita, vähemmän tunnettuja musiikkiversioita on olemassa. Sen virallinen asema kansallislauluna vahvistettiin 1989 perustuslain muutosten yhteydessä omana pykälänään (75 §).
Neitsyt Marian talo

Neitsyt Marian talo ( tai "Meryem Ana Evi", ”Äiti Marian talo”) on katoliseksi kappeliksi muutettu kivitalo Bülbüldağı-vuorella Turkissa, noin yhdeksän kilometrin päässä antiikin Efesoksen kaupungin paikasta ja nykyisestä Selçukista. Paikka on liitetty Neitsyt Mariaan, joka perimätiedon mukaan eli viimeiset vuotensa Efesoksessa yhdessä apostoli Johanneksen kanssa.
Alkuperäinen talo oli kaksikerroksinen ja siinä oli neljä huonetta. Rakennuksen ajoitus on epäselvä. Sen on arveltu olevan varhaiselta bysanttilaiselta kaudelta 500-luvulta, mutta sen ydin saattaa olla jo ensimmäiseltä vuosisadalta.
Rakennuksen yhteyttä Mariaan ei voida vahvistaa historiallisesti. Efesoksen seudulla itsellään on vahva perinne, joka liittää kaupungin Marian myöhempiin vaiheisiin, jotka ajoittuisivat noin vuosiin 37–45 jaa. Neitsyt Marian taloksi kutsuttu rakennus on muodostunut pyhiinvaelluspaikaksi, koska sitä pidetään saksalaisen nunna Anne Catherine Emmerichin 1800-luvulla näkemien näkyjen perusteella Marian viimeisenä asuinpaikkana. Emmerich ei ollut koskaan käynyt itse paikalla, mutta antoi siitä kuvauksen, jonka perusteella paikalliset papit löysivät paikalta vanhan talon. Se on sittemmin muutettu katoliseksi kappeliksi.
Katolisessa kirkossa kappelin asemaa on vahvistettu 1980-luvulta lähtien, vaikka sitä ei olekaan koskaan virallisesti vahvistettu Marian kodiksi. Paikkaa kunnioittavat myös monet muslimit. Talon lähellä on lähde, jonka veden sanotaan olevan parantavaa.
Olympieion (Efesos)

Olympieion (, ) oli antiikin aikainen keisari Hadrianukselle Zeus Olympioksena omistettu temppeli Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Olympieion rakennettiin Hadrianuksen aikana roomalaisella kaudella noin vuonna 130 jaa. Se rakennettiin paikalle, joka oli ollut joitakin satoja vuosia aiemmin merenpohjaa ja sitten rannikkohetteikköä, ja muuttunut vapaaksi rakennusmaaksi.
Koko pyhäkköalueen koko oli noin 350 × 225 metriä. Temppeli oli keskellä aukiota, joka oli reunustettu pylväiköillä kaikilta neljältä sivulta. Temppelirakennus edusti korinttilaista tyyliä. Sen oletetaan olleen pseudodipteraalitemppeli, jossa oli yhteensä 74 pylvästä. Temppelin perustusten pituus oli noin 85 metriä ja peristasiksen pituus noin 60 metriä. Perustusten leveys oli noin 57 metriä.
Temppeli tuhottiin noin vuonna 400, todennäköisesti kristittyjen toimesta. Tämän jälkeen sen marmoriosat poltettiin kalkiksi. Myöhemmin perustuksetkin purettiin metalliosien talteenottamiseksi.
Prytaneion (Efesos)

Efesoksen prytaneion oli antiikin aikainen prytaneion Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Prytaneion rakennettiin alun perin Lysimakhoksen aikana, hellenistisen kauden alkupuolella 200-luvun alussa eaa. Se uusittiin roomalaisella kaudella keisari Augustuksen aikana, toisin sanoen ajanlaskun alun tienoilla, jolta ajalta ovat peräisin rakennuksen nykyaikaan säilyneet jäänteet. Prytaneion oli kaupungin johtavien virkamiesten käytössä, ja siellä vietettiin kaupunkivaltion viralliset juhlat.
Prytaneion sijaitsi Efesoksen Hallinnollisen agoran pohjoislaidalla. Se edusti doorilaista tyyliä, ja sen julkisivussa oli kuusi pylvästä. Rakennuksen julkisivun puolella oli peristyylipiha, jonka koko oli noin 26 × 22 metriä. Sen pohjoispylväikkö toimi sisäänkäyntinä varsinaiseen rakennukseen. Prytaneionin keskussalia ympäröi joukko pienempiä huoneita. Prytaneion oli omistettu Hestia Bulaian kultille ja myöhemmin myös Demeter Karpoforoksen ja Apollon Manteioksen kulteille. Pyhäkkötilassa oli kulmissa kompositapylväät, jotka lisättiin 200-luvulla jaa. Tilassa sijaitsi kaupungin pyhä "hestia"-tuli.
Prytaneionin tuhoutui maanjäristyksessä 300-luvulla jaa. Sen raunioista on löydetty kolme Efesoksen Artemiin patsasta, jotka oli haudattu raunioihin rituaalisesti. Patsaat ovat nykyisin Efesoksen museossa. Lisäksi paikalta on löydetty lukuisia piirtokirjoituksia, jotka valottavat kaupungin kultteja. Muutamia rakennuksen doorilaisia pylväitä on pystytetty uudelleen.
Prytaneionin eteläpuolella sijaitsi niin kutsuttu Basilika-stoa ja sen takana Hallinnollinen agora, itäpuolella Rhodoslaiseksi peristyyliksi kutsuttu temenos ja sen itäpuolella Buleuterion, jota kutsutaan myös Odeioniksi.
Pyhän Johanneksen basilika

Pyhän Johanneksen basilika ("Pyhän Johannes Teologin basilika", ) oli myöhäisantiikin aikainen basilikakirkko Efesoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Selçukissa Turkissa. Se oli rakennettu apostoli Johanneksen perimätiedon mukaiselle hautapaikalle.
Nykyisin basilika on raunioina. Raunioita on kunnostettu, ja sen ympäristö muodostaa arkeologisen puiston.
Historia.
Basilikakirkko rakennettiin myöhäisantiikin aikana 400-luvulla. Sen paikalla oli vanhastaan ollut hauta, jota perinteessä pidetään Efesoksessa toimineen Johannes Teologin hautana. Tämä taas yhdistettiin evankelista ja apostoli Johannekseen viimeistään 100-luvulla. Basilika uusittiin 500-luvun puolessa välissä keisari Justinianuksen rahoituksella. Kun asutus siirtyi bysanttilaisella keskiajalla antiikin Efesoksen paikalta idemmäksi nykyisen Selçukin paikalle, kirkosta tuli kaupungin katedraali eli piispanistuin.
Rakennus.
Kirkko sijaitsi nykyisen Ayasolukin kukkulan eli Selçukin bysanttilais-osmaniaikaisen linnavuoren etelärinteessä. Lähellä sijaitsee linnoitusmuurin niin kutsuttu Vainojen portti. Sisäänkäynti kirkkoon oli länsipäästä nartheksin kautta. Länsipuolella nartheksin edessä oli myös kirkon atrium, jonka koko oli noin 34 × 37 metriä. Se mukaan lukien kirkon kokonaispituus oli noin 130 metriä. Kirkko oli pohjakaavaltaan ristinmuotoinen, ja sen katossa oli ristinmuodossa kuusi suurta kupolia. Niistä ristin keskellä, Johanneksen hautana pidetyn kohdan yläpuolella, ollut kupoli oli suurin ja korkein. Kirkon alla olleesta kryptasta on löydetty kolme hautaa, joista yhtä sanotaan apostolin haudaksi.
Bowen Stassforth

Bowen Dow Stassforth (7. elokuuta 1926 Los Angeles, Kalifornia – 22. marraskuuta 2019 Rancho Palos Verdes, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän menestyi rintauinnissa ja teki uransa huippuvuosina 1950-luvun alussa 100 metrin rintauinnissa epävirallisen maailmanennätyksen pitkällä radalla.
Stassforth saavutti 200 metrin rintauinnissa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja päätti kilpauintiuransa olympialaisten jälkeen. Hän ui 100 metrin rintauinnissa epävirallisen maailmanennätyksen. Stassforth kuoli kotonaan Kalifornian Rancho Palos Verdesissa 93-vuotiaana 22. marraskuuta 2019.
Jiřina Čermáková

Jiřina Čermáková (17. marraskuuta 1944 Praha – 17. marraskuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Čermáková pelasi Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa ja teki kolme maalia, kaikki ottelussa Itävaltaa vastaan. Čermáková kuoli 75-vuotissyntymäpäivänään 17. marraskuuta 2019.
Hariprasad Chaurasia

Hariprasad Chaurasia (s. 1. heinäkuuta 1938 Allahabad) on intialainen bansurihuilun soittaja ja säveltäjä. Hän on saanut uransa aikana useita palkintoja, kuten Padma Bhushanin (1992) ja Padma Vibhushanin (2000). Hän on säveltänyt hindinkielisiin elokuviin musiikkia yhdessä Shivkumar Sharman kanssa yhteisnimellä Shiv-Hari.
Chaurasia ei syntynyt muusikkosukuun. Hänen isänsä oli painija, ja hän itse opiskeli isänsä toivomusten mukaisesti painia sekä pikakirjoitusta. Hän kuitenkin otti perheeltään salaamiaan laulutunteja. Kuultuaan Bholanath Prasannan huilunsoittoa Chaurasia aloitti soitonopiskelun tämän johdolla. Lisäksi häntä opetti surbaharinsoittaja Annapurna Devi. Hän on työskennellyt aktiivisesti musiikin parissa sekä konserteissa että elokuvateollisuudessa.
Yhdessä Shivkumar Sharman ja Brij Bhushan Kabran kanssa levytetty "Call of the Valley" (1967) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Bbno$

bbno$ (lausutaan "baby no money") (oik. Alexander Leon Gumuchian, s. 30. kesäkuuta 1995 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan parhaiten kappaleistaan "Lalala" ja "edamame". 
Varhainen elämä.
Gumuchian syntyi Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Hänen isänsä on armenialainen ja äiti sveitsintanskalainen.
Catherine Potter

Catherine Potter (1957 Guelph, Ontario – 3. joulukuuta 2010) oli kanadalainen muusikko. Hänen soittimensa oli intialainen bambuhuilu bansuri, jonka soittoa hän opiskeli Intiassa Hariprasad Chaurasian johdolla.
Potter sai maisterin arvon etnomusikologiassa Montrealin yliopistosta ja kandidaatin arvon jazzissa Concordia-yliopistosta. Hän sai useita stipendejä Conseil des arts et des lettres du Québecilta sekä Canada Councililta ja Jon Higgins -palkinnon vuonna 1999. Potter teki yhteistyötä muiden muassa Boubacar Diabatén, Simon Shaheenin, Ramasutran ja Ganesh Anandanin kanssa. Häneltä julkaistiin vuonna 1997 ensialbumi "Bansuri". Vuonna 2002 hän perusti maailmanmusiikkiyhtye Duniya Projectin, jonka nimilevy ilmestyi vuonna 2006.
Potter kuoli 52-vuotiaana rintasyöpään.
Kudeb

Kudeb (, , ) on Latvian Alūksnen kunnasta alkava ja pääasiassa Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku.
Joki virtaa kahden valtion läpi. Se kulkee ensimmäiset 17 kilometriä Haanjan ylängön reunaa eli Alūksnen ylänköä alas Pededzesin pitäjässä, joka kuuluu Latvian puolella Alūksnen kuntaan. Joki on kuitenkin 4,9 kilometrin matkalla raja-jokena, joten loput 82 kilometristä eli 60–65 kilometriä jäävät Venäjän puolelle. Siellä joki käy Petserin piirissä, mutta pysyy alajuoksulla Palkinon piirissä loppumatkan kohti Velikajan alangolle.
Joki saa alkunsa ylängön ojitetun alueen ojista, jotka sijaitsevat rajan tuntumassa Zaicevan kylän lähellä. Oja virtaa kohti Venäjän rajaa ja seuraa rajaa aluksi pohjoiseen päin. Rajaa seuratessaan siihen yhtyvät (ei ehkä tässä järjestyksessä) Berzupite, Isanka, Šepika ja Ilvoka. Sitten Venäjän puolella oja kääntyy rinnettä alas ja kaartuu samalla kohti itää, jolloin siihen yhtyvät Mesguška, Lidva, Vruda ja Nalitsa. Äkkiä joeksi kasvanut uoma kääntyy edellen kohti etelää, kunnes se käännähtää siellä itään päin. Puolivälissä siihen yhtyy Glubotšenka, mutta joki säilyttää suunnan Velikajalle saakka. Alussa joki laskeutuu nopeasti alaspäin kaltevuuden ollessa 4,5 metriä kilometrille. Velikaajan alangolla joen kaltevuus on enää alle 0,5 metriä kilometrille.
Valuma-alue ja sivujoet.
Kudeb sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Kudebin valuma-alueen pinta-ala on 760 neliökilometrin (km²) suuruinen, josta 730 km² kuuluu Venäjälle ja yläjuoksulla oleva 30 km² osa kuuluu Latvialle. Latvian puoleiset ja Venäjän rajaosat osat ovat Alūksnen ylänköä. Kudebin suurimpia sivujokia tai -ojia on esitelty alla taulukossa. Ne joet, jonka yhtymäkohta Kudebaan on ”60+”, ovat Latvian puolelta.
Lähteet: 1 = , 2 = 
Joen valuma-alueella on joitakin järviä, mutta niitä ei ole juurikaan joenuomassa. Useimmat järvet laskevat ojansa sivujokiin tai suoraan Kudebiin vasta sen keskijuoksulla (kuten esimerkiksi Mogilnoje).
Hallintoalue.
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000028921 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Pöyliön mylly

Pöyliön mylly on Rovaniemellä, Pöyliöjärven pohjoispuolella sijaitseva vesimylly. Se on alun perin rakennettu 1600-luvulla kotitarvemyllyksi, ja lupa teolliseen myllytoimintaan haettiin vuonna 1852. Myllyn omistajina ovat aikanaan olleet useat Lapin teollisuuden historian merkkihenkilöt, kuten Anders Kurth, Hugo R. Sandberg ja Jarl Sundqvist. Mylly paloi vuonna 1944, mutta rekonstruoitiin alkuperäiseen asuunsa Lapin sodan jälkeen. Nykyisin mylly toimii vesi- ja sähkövoimalla. Myllyä pidetään Rovaniemen vanhimpana teollisuusrakennuksena.
Historia.
Antti Kurtti (Tornioon muutettuaan käytti nimeä Anders Kurth) osti Pöyliön myllyn vuonna 1879 ja haki Rovaniemen käräjillä 21.3.1879 § 225:n kohdalla lupaa myllytullin eli jauhatusmaksun korottamiseen, mihin suostuttiin sillä ehdolla, että hän rakentaa myllylle ympäri vuoden kuljettavan tien. KO:n ptk:ssa on m.m.merkinnät ruotsiksi:
Hän osti myllyn Erkki Laurinpoika Oinas eli Kiviniemeltä (tai luultavammin tämän jälkeläisiltä), joka oli rakentanut myllyn teolliseksi laitokseksi 1852 ja saanut luvan Pöyliöjärven säännöstelyyn ja tullimyllyyn Oulun kuvernööriltä 5. toukokuuta 1855. 
Anders Kurthin jälkeläisiltä Pöyliön mylly siirtyi metsäpäällikkö Hugo Rikhard Sandbergille vuonna 1904. Iso-Samperin tytär asessorska Ingeborg Sjöblom puolestaan myi myllyn vuonna 1939 Kemiyhtiön metsäpäällikölle Jarl Julius Sundquistille. Sundquistin jälkeläisiltä myllykartanon osti varatuomari Tuomo Pekkala 19. kesäkuuta 1972. Mylly jauhoi viimeisen virallisen kerran 8.12.1975. Vielä toukokuussa 1976 kuitenkin jauhettiin ilman korvausta isännille kylvöpäätösten jälkeisiä jäännösviljoja.
Päivi Heikkilä-Halttunen

Päivi Heikkilä-Halttunen (s. 20. syyskuuta 1966 Jokioinen) on suomalainen filosofian tohtori sekä lasten- ja nuortenkirjallisuuden tutkimiseen ja edistämiseen keskittynyt tietokirjailija, tutkija ja vapaa kirjallisuuskriitikko. Hän on tutkinut ja puolustanut lastenkirjallisuutta 1980-luvulta saakka. Heikkilä-Halttunen on Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen. Vuodesta 2018 lähtien hän on toiminut myös Lastenkirjainstituutin Onnimanni-lehden päätoimittajana.
Kirjassaan "Lue lapselle! Opas lasten kirjallisuuskasvatukseen" (Atena, 2015) Heikkilä-Halttunen korostaa lukemisen tärkeyttä lapsen kehityksen kannalta.
Vuodesta 2009 alkaen Heikkilä-Halttunen on ylläpitänyt Lastenkirjahylly-blogia, josta hän sai Onnimanni-palkinnon vuonna 2017. Tämä Lastenkirjainstituutin myöntämä tunnustus myönnettiin palkintoraadin mukaan siksi, että "Heikkilä-Halttunen on edistänyt kotimaista lasten- ja nuortenkirjallisuuden tutkimusta merkittävällä tavalla niin kirjoittajana kuin artikkelikokoelmien toimittajanakin", ja "on onnistunut toiminnallaan yhdistämään lasten- ja nuortenkirjallisuuden tieteellisen tutkimuksen ja käytännön kirjavinkit avuksi lapsia kasvattaville vanhemmille sekä kaikille lasten ja nuorten parissa työskenteleville."
Heikkilä-Halttunen on saanut työstään myös Kalle Kaiharin Kulttuurisäätiön palkinnon tammikuussa 2016.
Special Activities Center

Special Activities Center (SAC) (vuoteen 2016 asti Special Activities Division, SAD) () on Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun Central Intelligence Agencyn salaisista operaatiosta ja puolisotilaallisista operaatioista vastaava erikoisjoukko. Yhdysvaltain presidentti tai Yhdysvaltojen kansallinen turvallisuusneuvosto presidentin ohjauksessa antavat SAC:ille käskyjä suoraan, mikä ei ole mahdollista Yhdysvaltojen muiden erikoisjoukkojen kohdalla. 
SAC koostuu kahdesta ryhmästä. SAC/SOG (Special Operations Group, "erityisoperaatioiden ryhmä") keskittyy taktisiin puolisotilaallisiin operaatioihin, joiden ei haluta olevan avoimesti Yhdysvaltain hallinnon suorittamia. SOG-ryhmän jäsenet ("Paramilitary Operations Officers" tai "Specialized Skills Officers") eivät käytä univormuja, eikä heillä ole operaatiossa mukanaan mitään, minkä perusteella heidät voisi yhdistää Yhdysvaltoihin. SOG-ryhmän tehtäviin voivat kuulua mm. tiedustelu, yllätyshyökkäykset, väijytykset, sabotaasi, salamurhat ja vierasmaalaisten sissijoukkojen kouluttaminen ja johtaminen. Ryhmään rekrytoidaan jäseniä yleensä Yhdysvaltojen asevoimien erikoisjoukoista, kuten Delta Force, Green Berets ja SEAL Team 6. Ryhmään liittymisestä kiinnostuneilta odotetaan yliopistotutkintoa, vähintään kahdeksan vuotta asepalvelusta, mukaanluettuna sotaolosuhteissa johtotehtävissä, laskuvarjo- ja sukelluskokemusta ja vieraiden kielten ja kulttuurien tuntemusta. 
SAC/PAG (Political Action Group, "poliittinen toimintaryhmä") keskittyy salaiseen poliittiseen toimintaan, muun muassa poliittiseen vaikuttamiseen, psykologisiin operaatioihin, taloudelliseen sodankäyntiin ja kybersodankäyntiin. Ryhmän tehtävänä on saada aikaan poliittisia muutoksia vieraissa maissa osana Yhdysvaltojen ulkopolitiikkaa. 
SAC-ryhmien operaatiot ovat keskustiedustelupalvelu CIA:n johtamia, eivätkä ne ole Yhdysvaltain puolustusministeriön ohjauksessa vaan toimivat puolustushallinnosta irrallaan. Ryhmien operaatiot voivat rikkovat kansainvälistä lakia tai sotalakia, ja puolustusvoimien erikoisjoukkojen odotetaan noudattavan näitä lakeja. CIA:n ja puolustushallinnon erikoisjoukkojen välit ovat toisinaan olleet huonot.
Historia.
Kylmän sodan aikana CIA:n salaisista operaatioista vastaavat ryhmät tukivat muun muassa Chilen sosialistisen presidentin Salvador Allenden syrjäyttänyttä sotilasvallankaappausta ja Fidel Castron hallinnon kumoamiseen pyrkinyttä Sikojenlahden maihinnousua. 2000-luvulla SAD/SAC on toiminut erityisesti Afganistanissa ja Irakissa Yhdysvaltojen terrorisminvastaisessa sodassa.
Neitoset

Neitoset on viidestä naismuusikosta koostuva tanssiorkesteri, joka on perustettu vuonna 2019. Yhtye voitti heinäkuussa 2019 Tanssiorkestereiden SM-kilpailun (SMORK), ja on ensimmäinen pelkästään naismuusikoista koostuva voittajaorkesteri kilpailun historiassa. Kilpailu käytiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Marraskuussa 2019 Neitoset sai Kullervo Linnan säätiön palkinnon tunnustuksena ansioista kotimaisessa viihde- ja tanssimusiikissa. Syyskuussa 2020 Neitoset palkittiin vuoden tanssittaja -tunnustuksella.
Aiheesta muualla.
https://polartuotanto.fi/esiintyjat/neitoset
Al Dalin piirikunta

Al Dalin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 80 213.
Al Azariqin piirikunta

Al Azariqin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 37 295.
Al Hushan piirikunta

Al Hushan piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 60 178.
Al Husseinin piirikunta

Al Husseinin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 37 118.
Aš-Šuaybin piirikunta

Aš-Šuaybin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 38 261.
Damtin piirikunta

Damtin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 60 944.
Jahafin piirikunta

Jahafin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 22 897.
Jubanin piirikunta

Jubanin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 42 397.
Qa'atabahin piirikunta

Qa'atabahin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 91 206.
Lutšno (järvi)

Lutšno () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Porhovin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 2,9 kilometriä pitkä, 1,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,99 neliökilometriä eli 299 hehtaaria. Se sijaitsee Sudomskajan ylängöllä, jossa on muitakin järviä. Järven ympäristössä on metsämaata, niittyjä ja peltomaata, sekä lounaispuolella olevan kylän Travino (Травино) asuinalue. Toinen alueen kylistä Mahnovka (Махновка) sijaitsee hieman edellisestä erillään. Kylien kautta kulkee kaakosta päin Sorokinosta alkava tie. Järvi on vaihtelevan muotoinen, sillä rannoilla lahdet ja niemet vuorottelevat toisiaan. Lahtia on kuusi ja lahtien välissä on yleensä pitkä niemi. Järven eteläpuoliskossa on kuusi metsäistä saarta.
Luontoarvoja.
Lutšnon rannat voivat olla mataliaja paikoin jyrkkiä. Matalat rannat ovat soistuneet, jyrkkiin rantoihin ulotuu metsää, niittyjä ja peltomaata. Järven pohja on mutainen, mutta rannat ovat hiekka ja silttiä, jossa on kivikkoa ja makaa veteen kaatuneita puita. Sen kalakanta on runsas. Eri lajeja ovat esimerkiksi hauki, ahven, pasuri, suutari, lahna, pasuri, karppi, made, törö ja mutakala, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-sukujen kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Lutšno sijaitsee Listvenkan valuma-alueella, joka on osa Tšerjohan valuma-aluetta. Tšerjoha on puolestaan Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Lutšnoon tulee ainakin kaksi ojaa, josta toisen kautta laskee kahden lammen vedet. Lutšnon laskuoja on Lutšinka (Лучинка), yhtyy alempana Listvenkaan. Järven valuma-alueen koko on 32,8 neliökilometriä.
Godfrey Gao

Godfrey Gao (; 22. syyskuuta 1984 – 27. marraskuuta 2019) oli taiwanilais-kanadalainen malli ja näyttelijä.
Elämä.
Gao syntyi vuonna 1984. Hän asui Kanadassa, mutta oli syntynyt Taipeissa, Taiwanissa. Hän aloitti uransa elokuvien parissa vuonna 2007. Niiden lisäksi hän menestyi mallina ja oli ensimmäinen aasialainen malli, joka nähtiin luksusbrändi Louis Vuittonin kampanjassa 2011. Gaon viimeisin tyttöystävä oli Bella Su. Suurelle yleisölle Gao on tuttu vuoden 2013 Hollywood-elokuvasta . Elokuva perustuu Cassandra Clare kirjoittaman Varjojen kaupungit -kirjasarjan ensimmäiseen osaan. Kiinassa Gao oli kuuluisa "Remembering Lichuan" -tv-sarjasta. Hänen piti tähdittää vuonna 2020 ensi-iltansa saavaa "The Wedding Bible" -elokuvaa.
Kuolema.
Traaginen tapaus sattui "Chase Me" -nimisen kiinalaisen tosi-tv-sarjan kuvauksissa. Gao menetti tajuntansa kesken kuvausten, ja hänet vietiin sairaalaan. Useita tunteja kestäneen elvytyksen jälkeen hänet todettiin kuolleeksi. Hänen kuolinsyynsä on vielä epäselvä. "Taiwan News" -sivuston mukaan Gao olisi kuollut sydänkohtaukseen juostessaan. Hänen kuolemansa vahvisti hänen asioitaan hoitava JetStar Entertainment -toimisto.
Patson Daka

Patson Daka (s. 9. lokakuuta 1998 Chingola) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Leicester Cityä.
Daka siirtyi kotimaastaan pelaamaan Eurooppaan vuonna 2017, ensin lainalle FC Lieferingiin ja kesällä 2017 sen emoseuran Red Bull Salzburgin omistukseen. Hän pelasi Red Bull Salzburgissa kaudella 2017–2018 Itävallan Bundesliigaa kahdeksan ottelua ja seuraavalla kaudella 15 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella 2018–2019 neljä ottelua ja teki kaksi maalia Club Bruggea vastaan. Kaudella 2019–2020 Daka teki 31 liigaottelussa 24 maalia ja oli liigan toiseksi paras maalintekijä. Mestarien liigan lohkovaiheessa hän teki maalin vierasottelussa Genkiä vastaan. Kaudella 2020–2021 Daka teki 28 bundesliigaottelussa 27 maalia ja oli ylivoimaisesti liigan paras maalintekijä. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua mutta ei tehnyt maaleja. Hän voitti Itävallan-mestaruuden neljä kertaa peräkkäin 2018–2021 ja Itävallan cupin kolmesti 2019–2021.
Kesällä 2021 Daka siirtyi englantilaisseura Leicester Cityyn. Hän voitti heti FA Community Shieldin. Englannin Valioliigassa hän pelasi kaudella 2021–2022 kaikkiaan 23 ottelua ja teki viisi maalia. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän teki viisi maalia sekä Konferenssiliigan neljässä ottelussa yhden maalin. Seuraavan kauden 30 valioliigaottelussa hän onnistui maalinteossa neljä kertaa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 20 mestaruussarjaottelua ja teki seitsemän maalia. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 23 ottelua, joista kuudessa hän oli avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.
Daka pelasi alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2017. Jälkimmäisellä kerralla hän voitti mestaruuden ja teki turnauksen viidessä ottelussaan neljä maalia: alkulohkossa Guineaa vastaan yhden ja Egyptiä vastaan kaksi sekä loppuottelussa Senegalia vastaan yhden. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2017 hän pelasi joukkueensa kaikki viisi ottelua, joista neljässä ottelussa avauskokoonpanossa ja kolmessa viimeisessä täydet minuutit. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Irania ja jatkoaikatappioon päättyneessä puolivälieräottelussa Italiaa vastaan.
Daka on pelannut Sambian A-maajoukkueessa vuodesta 2015 alkaen. Hän on elokuun 2025 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Maaleistaan kaksi hän teki Afrikan-mestaruusturnauksen karsintaottelussa Algeriaa vastaan maaliskuussa 2021 ja kaksi samaan karsintaan kuuluneessa ottelussa Zimbabwea vastaan neljä päivää myöhemmin. Hän on tehnyt kaksi maalia myös Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnassa Lesothoa vastaan maaliskuussa 2023, maaottelussa Ugandaa vastaan saman vuoden lokakuussa sekä MM-karsintaottelussa Kongon tasavaltaa vastaan marraskuussa 2023. Hän pelasi Sambian kaikki kolme ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023, ja teki yhden maalin.
Li Ling (kuulantyöntäjä)

Li Ling (, s. 7. helmikuuta 1985) on kiinalainen kuulantyöntäjä.
Li on voittanut kultaa Aasian kisoissa 2006 ja 2010. Lisäksi hän on saanut pronssia Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Aasian-mestaruuskisoissa 2005. Li sijoittui alun perin viidenneksi Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksella 19,62, mutta Nadzeja Astaptšukin ja Jevgenija Kolodkon positiivisten dopingnäytteiden myötä hän nousi pronssille.
Lin ennätys on 19,95, jonka hän työnsi Wiesbadenissa heinäkuussa 2012.
Chase Me

Chase Me on kiinalainen Zhejiang Television luoma tositelevisiosarja, jossa kaksi julkkista ja kaksi ei-julkkista kilpailevat keskenään. Sarja on saanut suurta huomiota, koska kanadantaiwanilainen näyttelijä ja malli Godfrey Gao kuoli kuvausten aikana mitä luultavimmin sydänkohtaukseen. Moni on raivoissaan ja peloissaan tapahtuneesta ja kannattaa ohjelman hyllytystä.
Juoni.
Sarjassa kaksi julkkiksista ja tavallisista työläisistä koostuvaa joukkuetta kilpailevat yöaikaan erilaisissa haasteissa. Ohjelmaa alettiin kuvata 8. marraskuuta 2019, ja vaikuttaa siltä, että se lopetetaan kansan vaatimuksesta traagisen tapahtuman takia. Esityskieli on mandariinikiina.
Billy Cox

Billy Cox (s. 18. lokakuuta 1941 Wheeling, Länsi-Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. The Jimi Hendrix Experiencen hajottua Cox soitti Hendrixin uudessa yhtyeessä Band of Gypsys.
Yrjö Järvenkylä

Yrjö Tapio Järvenkylä (31. maaliskuuta 1909 Viipuri – 25. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä. Hän oli Teknos Group Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Järvenkylä oli koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän väitteli Helsingin yliopistosta 1942. Järvenkylä perusti Teknos-Tehtaat vuonna 1948 ja työskenteli siellä eläköitymiseensä saakka. Hän vastasi yhtiön tutkimuksesta ja teki useita maaleihin liittyviä keksintöjä. Järvenkylä perusti myös taidetta käsittelevää kirjallisuutta kustantaneen Kustannusyhtiö Tulen ja toimi aktiivisesti useassa taideyhdistyksessä kuten esimerkiksi Nykytaide-yhdistyksen johtokunnassa. Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkki vuonna 1970.
Järvenkylän puoliso oli oopperalaulaja Malmi Vilppula. Heille syntyi kolme lasta: dosentti Sirkka-Liisa Valle, professori Marjatta Rautio ja tutkimusjohtaja Jyri Järvenkylä.
Al Hadan piirikunta

Al Hadan piirikunta sijaitsee Dhamarin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 143 100.
Al Manarin piirikunta

Al Manarin piirikunta sijaitsee Dhamarin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 49 390.
Anssin piirikunta

Anssin piirikunta sijaitsee Dhamarin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 119 124.
Li Ling

Li Ling voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Li Ling (kenraali)

Li Ling (, k. 74 eaa.) oli kiinalainen kenraali Han-dynastian aikaan. Hän oli keisari Wun palveluksessa kunnes loikkasi Xiongnujen puolelle hävittyään suuren taistelun vuonna 99 eaa. 
Han-dynastia kävi sotaa Xiongnuja vastaan, ja vuonna 99 eaa. Li Ling johti keisarin käskystä noin 30 000 sotilaan joukkoa sotaretkelle Xiongnujen alueelle. Moninkertainen Xiongnujen armeija kuitenkin kukisti Li Lingin joukot, ja hän antautui. Li Lingin uskottiin aluksi kuolleen, mutta pian sen jälkeen levisi tieto, että hän olikin elossa ja koulutti Xiongnujen armeijaa. Keisari Wu määräsi Li Lingin perheen teloitettavaksi. On epävarmaa, loikkasiko Li Ling ennen teloituksia vai olivatko levinneet ensitiedot vain huhuja ja vasta teloitukset sysäsivät hänet loikkaamaan.
Milton Cruz

Milton Cruz (s. 1. elokuuta 1957 Cubatão) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Milton kuului Brasilian joukkueeseen kesäolympialaisissa 1984.
Davi Cortes da Silva

Davi Cortes da Silva (s. 19. marraskuuta 1963 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Davi kuului Brasilian joukkueeseen kesäolympialaisissa 1984.
Kōki Anzai

Kōki Anzai (; s. 31. toukokuuta 1995 Hyōgo) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Anzai debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Daichi Kamada

Daichi Kamada (; s. 5. elokuuta 1996 Ehime) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea.
Kamada siirtyi Japanista saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin kesällä 2017. Kauden 2018–2019 hän pelasi lainalla belgialaisseura Sint-Truidenissa. Ensimmäisellä kaudellaan Frankfurtissa Kamada pelasi Bundesliigassa vain kolme ottelua, mutta Belgiassa hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä 15 maalia, ja Saksaan paluunsa jälkeen hän pelasi kausittain 28, 32 ja 32 bundesliigaottelua ja teki niissä vastaavasti kaksi, viisi ja neljä maalia. Kahdella Eurooppa-liigan kaudella, joista jälkimmäinen kausi 2021–2022 päättyi Frankfurtin mestaruuteen, Kamada teki 23 ottelussa 11 maalia. Kaudella 2022–2023 hän teki 32 bundesliigaottelussa yhdeksän maalia ja kahdeksassa Mestarien liigan ottelussa kolme maalia. Elokuussa 2023 Kamada teki kaksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla Lazion kanssa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 29 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Hän siirtyi ilmaissiirrolla Englannin Valioliigan Crystal Palaceen kesällä 2024. Hän pelasi avauskaudellaan 34 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 15, ilman maali- ja syöttömerkintöjä. Palacen voittamassa FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua, ja oli avauskokoonpanossa myös loppuottelussa Manchester Cityä vastaan.
Kamada debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän on pelannut 17. kesäkuuta 2025 mennessä 42 maaottelua, joissa hän on tehnyt yksitoista maalia: lokakuussa 2019 MM-karsintaottelussa Mongoliaa, maaliskuussa 2021 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa ja MM-karsintaottelussa Mongoliaa, toukokuussa 2021 MM-karsintaottelussa Myanmaria, kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Paraguayta, syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja, marraskuussa 2023 MM-karsintaottelussa Myanmaria, lokakuussa 2024 MM-karsintaottelussa Saudi-Arabiaa ja maaliskuussa 2025 MM-karsintaottelussa Bahrainia vastaan sekä kaksi maalia kesäkuussa 2025 MM-karsintaottelussa Indonesiaa vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa Japanin kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2022.
Saavutukset.
Päivitetty 18. kesäkuuta 2025.
Muuta.
Daichi Kamadalla on pikkuveli nimeltä Hiromu Kamada (s. 2001) joka pelaa jalkapalloa Japanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Kento Hashimoto

Kento Hashimoto (; s. 16. elokuuta 1993 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hashimoto debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Shinnosuke Hatanaka

Shinnosuke Hatanaka (; s. 25. elokuuta 1995 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hatanaka debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Takefusa Kubo

Takefusa Kubo (; s. 4. kesäkuuta 2001 Kawasaki) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Kubo solmi 14. kesäkuuta 2019 viisivuotisen sopimuksen Real Madridin kanssa. Kubo liittyi seuran edustusjoukkueen harjoituskaudelle heinäkuussa 2019, mutta myöhemmin kesällä hänet lainattiin kaudeksi 2019–2020 sarjanousija Mallorcaan.
Elokuussa 2020 Kubo siirtyi vuoden mittaiseksi sovitulla lainasopimuksella Villarrealiin. Tammikuussa 2021 hänen lainapestinsä vaihtui kuitenkin toiseen seuraan, Getafeen. Kauden 2021–2022 hän pelasi lainalla Mallorcassa. Heinäkuussa 2022 Real Madrid myi Kubon Real Sociedadiin.
Maajoukkueura.
Kubo debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen Copa Américassa 2019. Hän on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä 19 maaottelua ja tehnyt yhden maalin kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Kubo pelasi neljänneksi sijoittuneen Japanin kaikki kuusi ottelua avauskokoonpanossa ja teki maalin kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa, joissa vastustajina olivat Etelä-Afrikka, Meksiko ja Ranska.
Kō Itakura

Kō Itakura (; s. 27. tammikuuta 1997 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Alankomaissa ja Saksassa. Hän on pelannut Japanin maajoukkueessa vuodesta 2019 alkaen.
Itakura siirtyi Japanista Eurooppaan tammikuussa 2019, kun hän teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Hän pelasi kuitenkin Cityn sijasta lainalla runsaat kaksi kautta Alankomaissa Eredivisie-joukkue FC Groningenissa ja yhden kauden Saksan 2. Bundesliigassa Schalke 04:n joukkueessa. Heinäkuussa 2022 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavan Borussia Mönchengladbachin omistukseen. Hän pelasi Mönchengladbachissa kolmen kauden aikana yhteensä 75 bundesliigaottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti kolme maalia. 
Elokuussa 2025 Itakura siirtyi alankomaalaisseura AFC Ajaxiin 10,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Ajaxin kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Itakura debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019 Copa América -turnauksessa. Hän on pelannut elokuun alkuun 2025 mennessä 37 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia: ensimmäisen toukokuussa 2021 MM-karsintaottelussa Myanmaria vastaan ja toisen marraskuussa 2024 MM-karsintaottelussa Kiinaa vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit joukkueensa kolmessa alkulohko-ottelussa mutta ei saanut pelata tappiollisessa neljännesvälieräottelussa otettuaan aiemmissa otteluissa kaksi varoitusta. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Itakura pelasi neljänneksi sijoittuneen Japanin kaikki kuusi ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut useissa Japanin nuorisomaajoukkueissa ja oli mukana muun muassa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017.
Keisuke Ōsako

Keisuke Ōsako (; s. 28. heinäkuuta 1999 Kagoshima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōsako debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Teruki Hara

Teruki Hara (; s. 30. heinäkuuta 1998 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hara debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Yūta Nakayama

Yūta Nakayama (; s. 16. helmikuuta 1997 Ryūgasaki, Ibaraki) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Nakayama siirtyi kotimaansa Kashiwa Reysol -seurasta Eurooppaan tammikuussa 2019. Hän edusti 3,5 kautta Alankomaiden Eredivisiessa pelaavaa PEC Zwollea. Kesällä 2022 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Huddersfield Towniin.
Maajoukkueura.
Nakayama debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen Copa Américassa 2019. Hän pelasi Japanin neljänneksi sijoittuneessa olympiajoukkueessa Tokion olympialaisissa 2021. Hänet valittiin Japanin joukkueeseen vuoden 2022 MM-kilpailuihin mutta hän joutui akillesjännevamman vuoksi jäämään kisoista pois.
Yūgo Tatsuta

Yūgo Tatsuta (; s. 21. kesäkuuta 1998 Shizuoka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Tatsuta debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Kōji Miyoshi

Kōji Miyoshi (; s. 26. maaliskuuta 1997 Kawasaki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Miyoshi debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019. Hän on pelannut kolme maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Daiki Sugioka

Daiki Sugioka (; s. 8. syyskuuta 1998 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sugioka debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Ayase Ueda

Ayase Ueda (; s. 28. elokuuta 1998 Mito) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ueda siirtyi Hosein yliopiston joukkueesta Kashima Antlersiin vuonna 2019 ja pelasi ensimmäisen J1 League -ottelunsa heinäkuussa 2019. Hän pelasi neljänä kautena 86 liigaottelua ja teki niissä 38 maalia. Kaudella 2021 hän oli 14 maalillaan liigan neljänneksi paras maalintekijä. Hän siirtyi heinäkuussa 2022 belgialaisseura Cercle Bruggeen.
Ueda debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän pelasi tuona vuonna Copa Américassa ja Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän pelasi Japanin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän palasi A-maajoukkueeseen keväällä 2022 ja on MM-kilpailujen 2022 alkaessa pelannut 11 A-maaottelua, joissa hän on ollut viisi kertaa avauskokoonpanossa.
Daizen Maeda

Daizen Maeda (; s. 20. lokakuuta 1997 Taishi, Osaka) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituudeltaan 173-senttimetrinen.
Seurajoukkueura.
Maeda on pelannut kotimaansa lisäksi Portugalissa CS Marítimossa lainalla kaudella 2019–2020 ja Skotlannissa Celticissä vuoden 2022 alusta alkaen, sielläkin ensimmäiset puoli vuotta lainasopimuksella.
Maajoukkueura.
Maeda debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019. Hän on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä kahdeksan A-maaottelua, joissa kaksi kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan. Hän kuului Japanin olympiajoukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa Tokion olympialaisissa, joissa Japani sijoittui neljänneksi, ja tuli kolmessa ottelussa vaihdosta kentälle; hän teki maalin alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan.
Tomoki Iwata

Tomoki Iwata (; s. 7. huhtikuuta 1997 Ōita) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Iwata debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Kōta Watanabe

Kōta Watanabe (; s. 18. lokakuuta 1998 Kawasaki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Watanabe kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Tatsuya Itō

Tatsuya Itō (; s. 26. kesäkuuta 1997 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Itō kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Ryōsuke Kojima

Ryōsuke Kojima (; s. 30. tammikuuta 1997 Aichi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kojima kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Daiki Suga

Daiki Suga (; s. 10. syyskuuta 1998 Hokkaido) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Suga kuului Japanin joukkueeseen myös Copa América 2019 -turnauksessa.
Taishi Matsumoto

Taishi Matsumoto (; s. 22. elokuuta 1998 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Matsumoto kuului Japanin joukkueeseen myös Copa América 2019 turnauksessa.
Kyōgo Furuhashi

Kyōgo Furuhashi (; s. 20. tammikuuta 1995 Ikoma) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Celticiä.
Furuhashi pelasi FC Gifussa 68 J2 Leaguen ottelua ja teki 17 maalia vuosina 2017–2018. Hän siirtyi 150 000 euroa vastaavalla summalla Vissel Kobeen elokuussa 2018. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 95 J1 Leaguen ottelua, joissa hän teki 42 maalia ja antoi 17 maalisyöttöä. Aasian Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki kolme maalia. Hän voitti Japanin Cupin kaudella 2019–2020 ja Japanin Supercupin 2020.
Furuhashi siirtyi Skotlannin Valioliigan Celticiin 5,4 miljoonalla eurolla heinäkuussa 2021. Avauskaudellaan hän pelasi 20 liigaottelua ja teki 12 maalia. Eurooppa-liigan viidessä ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Kaudella 2022–2023 hän voitti Skotlannin Valioliigan maalikuninkuuden tehtyään 36 ottelussa 27 maalia. Hänet valittiin Celticin kauden pelaajaksi. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua maaleitta. Kaudella 2023–2024 hän teki 38 liigaottelussa 14 maalia. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Hän on voittanut Skotlannin liigamestaruuden 2022, 2023 ja 2024, Skotlannin cupin 2023 ja 2024 sekä Skotlannin liigacupin 2022 ja 2023.
Jalkapallomaajoukkue.
Furuhashi debytoi Japanin maajoukkueessa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan marraskuussa 2019. Ensimmäiset kaksi maajoukkuemaaliaan hän teki MM-karsintaottelussa Mongoliaa vastaan maaliskuussa 2021. Hän on pelannut 20. elokuuta 2024 mennessä 21 maaottelua ja tehnyt viisi maalia. MM-karsintaotteluita hän on pelannut yhdeksän ja tehnyt niissä kolme maalia.
Mayu Ikejiri

Mayu Ikejiri (; s. 19. joulukuuta 1996 Kumamoto) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ikejiri debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2019. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Risako Ōga

Risako Ōga (; s. 4. tammikuuta 1997 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōga debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2019.
Riko Ueki

Riko Ueki (; s. 30. heinäkuuta 1999 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Tokyo Verdy Belezaa.
Maajoukkueura.
Ueki debytoi Japanin maajoukkueessa huhtikuussa 2019. Hän on ennen MM-kilpailujen 2023 alkua pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Arisa Matsubara

Arisa Matsubara (; s. 1. toukokuuta 1995 Hokkaido) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Matsubara debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2019. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Hana Takahashi

Hana Takahashi (; s. 19. helmikuuta 2000 Kawaguchi) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Urawa Redsiä.
Maajoukkueura.
Takahashi debytoi Japanin maajoukkueessa lokakuussa 2019. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua pelannut 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Katolinen kirkko Liettuassa

Katolinen kirkko Liettuassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä.
Katolinen kirkko Liettuassa jakautuu hallinnollisesti 8 hiippakuntaan. Näihin kuului vuoden 2016 lopussa 712 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 2 590 000, 79,9% väestöstä.
Namibiantrappi

Namibiantrappi ("Heterotetrax rueppelii") on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan eteläisestä Afrikasta. Namibiantrappi on läheistä sukua mustakurkkutrapin (Heterotetrax vigorsii) kanssa ja toisinaan sitä pidetään samaan lajiin kuuluvana.
Koko ja ulkonäkö.
Namibiantrappi voi kasvaa 50–60 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan hieman ulkonäöltään. Namibiantrappikoiraan pitkä kaula ja päälaki ovat väriltään harmaat ja kaulasta kurkkuun ulottuu musta pystyviiru. Naama on valkoinen ja siinä on musta viiksiraita, joka puuttuu naaraalta. Namibiantrapin selkä ja siipien yläpinnat ovat ruskeat ja siipien alapinnat ovat kellertävät. Vatsa on väritykseltään kellertävä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Namibiantrappia tavataan Angolasta ja Namibiasta. Sen elinympäristöä ovat kuivat aavikoiden sora-alueet, joilla kasvaa heinikkoa ja pensaikkoa. Laji elää pareittain tai pienissä ryhmissä. Namibiantrapin ravintoa ovat selkärangattomat eläimet ja kasvit. Linnun pesimäkausi kestää syyskuusta helmikuulle.
Hypernatremia

Hypernatremia tarkoittaa kohonnutta veren natriumpitoisuutta. Veriseerumin normaali natriumpitoisuus on 135–145 millimoolia per litra seerumia (mmol/l). Joskus pitoisuuden merkitsemiseen käytetään ekvivalenssiyksikköä mEq/l, joka merkitsee samaa kuin mmol/l. Lievänä hypernatremiana voidaan pitää pitoisuutta 146–150 mmol/l, keskivaikeana pitoisuutta 151–155 mmol/l ja vakavana pitoisuutta, joka on yli 155 mmol/l. Hypernatremian oireet riippuvat sen aiheuttajasta ja hypernatremian vakavuudesta. Oireina voi olla muun muassa janoisuus, turvotus, väsymys, sekavuus, kouristukset ja jopa kooma.
Oireet.
Huonosti nesteytyneillä (hypovoleemisilla) tai normaalisti nesteytyneillä (euvoleemisilla) potilailla voi ilmetä epänormaali ihon palautuminen muotoonsa painettaessa ihoa. Liikaa nesteytyneillä (hypervoleemisilla) potilailla voi ilmetä turvotusta ja muun muassa kaulan verisuonten pullistumista. Pääosa oireista on hermostollisia: aluksi ilmenee väsymystä, ärtymystä ja sekavuutta. Tämä voi edetä kouristelukohtauksiin ja koomaan. Voi myös ilmetä runsasta virtsaamista ja janoisuutta (polydipsia), joita ilmenee myös vesitystaudissa. Vesitystautia potevat voivat potea hypernatremiaa, mutteivät välttämättä. Muita hypernatremian oireita ovat lihasheikkous, ruokahaluttomuus, pahoinvointi ja oksentelu. Eritoten lapsilla voi ilmetä verenvuotoja esimerkiksi pään verisuonissa.
Syyt.
"Hypovoleemista hypernatremiaa" potevalla kehon vesi- ja natriumpitoisuus on laskenut, mutta vesipitoisuus on laskenut enemmän, jolloin natriumia on kehossa tavallista enemmän. Yleensä tähän liittyy oireena pystyasentoon liittyvä verenpaineen lasku (ortostaattinen hypotensio).
"Euvoleemista hypernatremiaa" potevalla kehon natriumpitoisuus on normaali, mutta kehon vesipitoisuus on laskenut.
"Hypervoleemista hypernatremiaa" potevalla kehon natriumpitoisuus on kohonnut ja kehon vesipitoisuus on normaali tai kasvanut. Tämä on harvinainen hypernatremian ilmenemismuoto. Sen syynä voi olla esimerkiksi liian runsas suonensisäinen suolaliuoksen antaminen lääketieteellisissä oloissa tai liian runsas natriumkloridin tai muiden natriumsuolojen syöminen. Syynä voi olla myös liian suuri mineralokortikoidien (esimerkiksi aldosteronin) pitoisuus veressä.