tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Evijärven seurakunta

Evijärven seurakunta oli Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan tuomiorovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Evijärven kunnan alueella.
Evijärven seurakunta lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja seurakunta liitettiin osaksi Kauhavan seurakuntaa vuoden 2023 alussa.
Historia.
Evijärvestä tuli Lappajärven seurakunnan kappeliseurakunta vuosien 1758–1760 aikana. Siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1865.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Evijärven kappeliseurakunnan kappalaisina ja Evijärven seurakunnan kirkkoherroina: 
Evijärven seurakunta.
Ylimääräiset papit/seurakuntapastorit:
Kanttorit:
Altered Carbon – Muuntohiili

Altered Carbon – Muuntohiili on yhdysvaltalainen tieteissarja, jonka on luonut Laeta Kalogridis. Se perustuu Richard Morganin "Muuntohiili"-romaaneihin. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-palvelussa 2. helmikuuta 2018.
Juoni.
Tarina sijoittuu vuoteen 2384, jolloin varakkaille ihmisille kuolemattomuus on mahdollista siirtämällä tietoisuus kehosta kehoon. Kloonien luominen on myös mahdollista ja tietoisuuden voi varmuuskopioida pilveen pahan päivän varalle.
Sarjan päähenkilö Takeshi Kovacs (Byron Mann) oli kapinallinen sotilas, jonka tietoisuus sammutettiin muutamaksi vuosisadaksi kunnes hänet herätettiin kuolleen poliisin (Joel Kinnaman) kehoon. Kovacs herätettiin tutkimaan rikkaan Laurens Bancroftin (James Purefoy) kuolemaa.
Tuotanto.
Netflix ilmoitti tilanneensa sarjan tammikuussa 2016, noin 15 vuotta sen jälkeen kuin showrunner Laeta Kalogridis varasi "Muuntohiili"-romaanit muutettavaksi televisiosarjaksi. Kalogridis on sanonut, että sarjan myyminen tuotantoyhtiöille oli vaikeaa, koska romaanit itsessään ovat haastavia ja kiellettyjä alle 17-vuotiailta.
Sarjaa kuvattiin Kanadan Vancouverissa.
Julkaisu.
10-osainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-palvelussa 2. helmikuuta 2018. Virallinen traileri julkaistiin 11. tammikuuta 2018.
Vastaanotto.
Sarja on saanut enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Rotten Tomatoesin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 65 % ja sivuston käyttäjien 90 %. Metacriticin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 64/100 pistettä ja sivuston käyttäjien 8.0/10 pistettä. GameSpotin Michael Rougeau kuvaili Altered Carbonia "hardcore"-scifisarjaksi.
Where Did It All Go Wrong?

Where Did It All Go Wrong? on brittiläisen rockyhtyeen Oasiksen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Standing on the Shoulder of Giants". Kappale julkaistiin Epic Recordsin kautta promosinglenä Yhdysvalloissa 29. helmikuuta 2000.
Kappaleelle kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo. ”Where Did It All Go Wrong?” on Noel Gallagherin kirjoittama ja hän myös laulaa sen. Singlen B-puolena julkaistiin semi-akustinen versio kappaleesta.
Pascagoulan abduktio

Pascagoulan abduktio oli Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 1973 sattunut väitetty ufosieppaus, jolloin humanoidit kaappasivat Charles Hicksonin kertomansa mukaan ufoon pariksi kymmeneksi minuutiksi. Tapaus sattui vilkkaimman ufoaallon aikana Pascagoulassa, Mississippissä. Vaikka tapahtumien kuvaus onkin melko johdonmukainen, on siinä silti luotettavuutta heikentäviä piirteitä.
Tapahtumien kulku.
Väitetyt tapahtumat sattuivat Pascagoulan kaupungissa, joka sijaitsee Mississippin osavaltiossa Meksikonlahden rannikolla. Havaitsijat olivat 42-vuotias Charles Hickson ja 19-vuotias Calvin Parker. Miehet olivat kalastamassa iltayhdeksän aikoihin Pascagoulan taajaman laitamilla Pascagoulajoen länsirannalla. 
Kertomansa mukaan miehet kuulivat viheltävän äänen ja näkivät sen jälkeen lentävän soikean esineen, jonka etupuolella oli kaksi valoa. Ufo oli kymmenkunta metriä pitkä ja kolmisen metriä korkea, ja se laskeutui veteen. Ufon ovi avautui ja sisältä tuli kolme hieman ihmistä muistuttavaa hahmoa. Humanoidit olivat hoikkia, hieman alle kaksi metriä pitkiä ja niiden iho oli norsunnahkamainen, harmaa ja uurteinen. Humanoideilla oli rapumaiset kädet. Luotimainen pää oli ilman niskaa kiinni ruumiissa. Päässä oli kolme porkkanamaista, nenämäistä uloketta ja yksi aukko.
Hicksonin ja Parkerin kuvauksen mukaan humanoidit leijuivat veden päällä ja lähtivät liikkumaan kohti heitä. Miehet pelkäsivät humanoideja. Humanoidit tarttuivat Charles Hicksoniin, jolloin Parker pyörtyi, eikä jälkeen päin muistanut tapauksesta mitään. Humanoidit kantoivat Hicksonin alukseen, jossa suurta silmää muistuttava pallomainen laite kuvasi hänet. 
20 minuutin kuluttua humanoidit veivät Hicksonin takaisin rannalle. Hän näki Parkerin itkemässä ja rukoilemassa. Kun humanoidit olivat palanneet ufoon, se nousi ylöspäin ja katosi. 
Heti tapauksen jälkeen miehet istuivat autossaan noin 45 minuutin ajan. Myöhemmin he ilmoittivat tapauksesta poliisille. 20 vuotta myöhemmin Parker kertoi viestineensä humanoidien kanssa.
Kritiikkiä.
Poliisin tekemän valheenpaljastuskokeen mukaan Hickson todella piti kertomustaan totena. Myös poliisin salakuuntelunauha tukee käsitystä siitä, että miehet todella uskoivat kokeneensa mieltä järkyttäneen ufosieppauksen. 
Toisaalta Hickson ei suostunut toiseen, tarkempaan valheenpaljastuskokeeseen ja muutteli kertomusta tapauksen jälkeen. Hicksonin luotettavuutta vähentäväksi seikaksi on esitetty sitä, että hänet oli kerran erotettu töistä rahan kavalluksen takia. Hickson väitti kirkkaan ufon valon aiheuttaneen hänen silmiinsä muutoksia, joita lääkärin tutkimuksissa ei kuitenkaan havaittu.
Monet epäilevästi tai kieltävästi ufoihin suhtautuvat ovat selittäneet Pascagoulan ufosieppausta esimerkiksi petoksella tai muuntuneella tajunnantilalla ja valveunilla.
Atsoksistrobiini

Atsoksistrobiini (C22H17N3O5) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti fungisidina maataloudessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa atsoksistrobiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännössä liukenematonta veteen, mutta liukenee kohtalaisesti metanoliin ja asetoniin sekä hyvin etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin. Atsoksistrobiinin sienien kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu mitokondrioihin ja estää elektroninsiirtoketjun sytokromi B:n ja sytokromi c1:n välillä. Tämän seurauksena soluhengitys estyy ja solut eivät kykene tuottamaan ATP:tä. Atsoksistrobiini tehoaa useisiin sienipatogeeneihin. Atsoksistrobiinin myrkyllisyys ihmisille ja muille nisäkkäille sekä mehiläisille on vähäistä. 
Valmistus ja käyttö.
Atsoksistrobiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa bentsofuranoni reagoi emäksisissä olosuhteissa metyyliformiaatin ja dimetyylikarbonaatin kanssa muodostaen metoksimetyleenibentsofuranonijohdannaisen. Seuraavassa vaiheessa tämä reagoi vaihtoesteröinnissä natriummetoksidin kanssa. Tässä reaktiossa muodostuva välituote reagoi 4,6-diklooripyrimidiinin kanssa ja viimeisessä vaiheessa tapahtuu emäskatalysoitu reaktio o-syanofenolin kanssa. 
Atsoksistrobiinia käytetään fungisidina muun muassa vilja-, peruna-, hedelmä- ja viiniviljelmillä. Yhdiste on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Intiassa ja Euroopan unionin alueella.
Paolo Macchiarini

Paolo Macchiarini (22. elokuuta 1958 Basel, Sveitsi) on italialainen kirurgi, joka tuli tunnetuksi kehittämästään synteettisestä henkitorvesta. Myöhemmin häntä alettiin epäillä tutkimusvilpistä.
Macchiarini asensi kahdeksalle potilaalle kehittämänsä synteettisen henkitorven vuosina 2011–2014. Kaikki potilaat kuolivat, paitsi yksi, jolta synteettinen henkitorvi oli myöhemmin poistettu. Henkitorvileikkauksista kolme tehtiin Tukholman Karoliinisessa instituutissa. Macchiarini uskotteli, että istuttamalla synteettiseen (muoviseen) henkitorveen ihmisen kantasoluja voitaisiin elin saada toimimaan. Hänellä ei ollut väitteelleen tieteellistä todistetta, sillä yhtään eläinkoetta asiasta ei ollut tehty. 16.1.2016 Ruotsin televisio lähetti ensimmäisen osan Bosse Lindquistin dokumentista Experimenten, jossa paljastettiin Paolo Macchiarinin menettely. Tällöin kävi ilmi, että Macchiarini oli tehnyt samantyyppisiä kokeiluja myös Venäjällä.
Tapauksen johdosta teetettiin selvitys, jonka syyskuussa 2016 julkistamien tulosten mukaan Karoliininen instituutti oli osoittanut piittaamattomuutta lukuisissa asioissa. Yliopiston hallitus varakansleri Anders Hamsten erotettiin. Nobelkomitean lääketieteellisenä asiantuntijana toiminut Urban Lendahl, joka oli osallistunut Macchiarinin palkkaamiseen, luopui Nobelkomitean työstä.
Vuonna 2017 Ruotsin tieteen eettinen neuvottelukunta päätti, että kuusi Macchiarinin aiemmin julkaisemaa tutkimusartikkelia pitää hylätä. Artikkeleista oli löydetty ongelmia jo vuonna 2015, mutta Macchiarinin antaman selvityksen jälkeen Karoliininen instituutti jatkoi hänen sopimustaan. Yliopisto lopetti yhteistyön hänen kanssaan vuoden 2016 alkupuolella.
Kesäkuussa 2018 Karoliininen instituutti tiedotti julkisuuteen, että Paolo Macchiarini oli syyllistynyt vilppiin. Samalla leimatuksi tuli myös ensimmäistä potilasta koskevaan artikkeliin hänen kanssaan osallistunut, mutta sittemmin hänen toimintaansa arvostellut ruotsalainen kirurgi. Lisäksi moitteita saivat Macchiarinin kanssa yhteisjulkaisuun osallistuneet kirurgit. Näiden ratkaisujen oikeudellinen selvittäminen on edelleen kesken.
Macchiarini kihlasi yhdysvaltalaisen televisiotuottajan Benita Alexanderin, joka haastatteli häntä. Macchiarini antoi suurellisia lupauksia häävieraista ja hääjuhlasta, jossa itse paavi tulisi toimittamaan vihkimisen, mutta mies paljastui lopulta huijariksi. Alexander on tehnyt tapauksesta dokumenttiohjelman "Hän valehteli aivan kaikesta".
Paolo Macchiarini toimii tiettävästi yhä kirurgina Turkissa, Espanjassa ja Italiassa.
Sininen (heraldiikka)

Sininen () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Sille ei ole määritetty tarkkaa väriarvoa, mutta se määritellään yleensä tummemmaksi siniseksi kuin bleu celeste (taivaansininen). Sitä kuvastaa vaakunoiden viivapiirroksissa vaakaviivoilla merkitty alue.
Tinktuurin ranskan- ja englanninkielinen nimitys "azure" on luultavasti peräisin arabian kielen sanasta "lazura", joka on ristiretkien myötä tullut Eurooppaan. Sinistä tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Jupiterin ja safiirin väriksi.
Valkoinen Toyota vei vaimoni

Valkoinen Toyota vei vaimoni on oululaiskirjailija Joni Skiftesvikin omaelämäkerrallinen romaani, joka palkittiin Runeberg-palkinnolla vuonna 2014. Kirja voitti myös Runeberg-palkinnon yleisöäänestyksen.
Skiftesvik kuvaa romaanissaan useassa aikatasossa elämäänsä, sen iloja ja tummia hetkiä mm. kymmenvuotiaan Kim-poikansa hukkumista kanoottiretkellä 1985. Kirjaa voikin luonnehtia yhtä hyvin Kimin kuin hänen isänsä elämäkerraksi. Näkyvän ja merkitsevän aseman teoksessa saa kirjailijan Hilkka-puolison sydämensiirtoleikkaus ja sitä edeltävä kriittinen aika, uuden sydämen odottaminen, joka heijastuu koko perheen elämään. Samoihin aikoihin, kun puoliso on sydämensiirtoleikkauksessa, kirjailija sairastuu itse ja molemmat ovat yhtä aikaa tehohoidossa, toinen Oulussa, toinen Meilahdessa.
Skiftesvik kertoi Oulun Akateemisen kirjakaupan yleisötilaisuudessa jouluna 2014 kirjan synnyttämisen alkaneen Oulun yliopistollisen sairaalan teho-osastolla, jossa menneen elämän kuvat alkoivat lipua hänen silmiensä edessä. Kirjan alaotsikko onkin "Elämänkuvia".
Runeberg-palkintoraati perusteli palkintoaan:
"»Joni Skiftesvik on kertojana suuri tyylitaituri ja hänen romaaninsa realistista kerrontaa parhaimmillaan. Skiftesvikin lause on tarkka ja merkitystä täynnä, hänen kielensä väreilee omintakeisella tavalla, dialogit ovat lyhyiksi pelkistettyjä, mutta jännitteisiä. Harvassa ovat ne kirjailijat, joiden tekstin maun tuntee, muistaa ja tunnistaa, kun sitä on kerran päässyt maistamaan. Tästä syystä Skiftesvik on kertojana ohittamaton."
"Valkoinen Toyota vei vaimoni -romaanin alku enteilee kohtalokkaita tapahtumia. Sairastuminen vie vanhan pariskunnan eroon toisistaan ja päähenkilö vajoaa muistoihin, tekee tiliä elämänsä kanssa. Tarina vetoaa tunteisiin, se koskettaa, mutta mikä tärkeintä, kun kirjan on sulkenut, tapahtuu ihme: kirjan painava sisältö jatkaa elämäänsä mielessä ja kasvaa päivä päivältä. Paljon on kirjoitettu hyviä romaaneja, mutta mestaruus tunnetaan jälkivaikutuksesta.»"
Lappajärven seurakunta

Lappajärven seurakunta oli Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan tuomiorovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Lappajärven kunnan alueella.
Lappajärven seurakunta lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja seurakunta liitettiin osaksi Alajärven seurakuntaa vuoden 2023 alussa.
Historia.
Lappajärvi perustettiin Pietarsaaren seurakunnan kappeliksi vuonna 1637. Itsenäinen kirkkoherrakunta siitä tuli 1786, tosin tämä toteutui käytännössä vasta 1816. Lappajärven seurakuntaan on kuulunut moni myöhempi seurakunta, esimerkiksi vuonna 1751 perustettu Alajärven kappeliseurakunta, joka itsenäistyi 1859. Tällöin siihen liitettiin kappelina vuonna 1784 perustettu Soinin rukoushuonekunta sekä Soinin alainen vuonna 1799 perustettu Lehtimäen rukoushuonekunta, jotka siis aiemmin olivat osa Lappajärveä. Kortesjärven rukoushuonekunta perustettiin mahdollisesti jo vuonna 1734, viimeistään 1789. Siitä tuli kappeliseurakunta 1834 ja se itsenäistyi 1865, tosin käytännössä tämä toteutui vasta 1877. Evijärven kappeliseurakunta oli perustettu 1758 ja se itsenäistyi 1865. Vimpelin rukoushuonekunta perustettiin 1806. Siitä tuli kappeliseurakunta 1821 ja se itsenäistyi 1867. Kauhajärvelle perustettiin rukoushuone 1871.
Vuodesta 1938 vuoteen 1971 seurakuntatalona toimi Lappajärven vanha käräjätalo. Uusi seurakuntatalo valmistui vuonna 1971 ja sen vihki käyttöön piispa Eero Lehtinen 29. elokuuta 1971. Seurakuntatalo on arkkitehti Erkko Virkkusen suunnittelema. 
Vuonna 1997 seurakunta osti Kyrönniemessä sijainneen Vanhankodin tontin rakennuksineen ja perusti paikalle Kyrönniemen leirikeskuksen. 
Seurakuntaliitos.
Helmikuussa 2022 Lapuan hiippakunnan tuomiokapituli esitti Alajärven, Lappajärven ja Vimpelin seurakuntien yhdistämistä. Huhtikuussa 2022 Lappajärven seurakunnan kirkkovaltuusto otti seurakuntaliitokseen kielteisen kannan. Kirkkohallitus päätti 25. toukokuuta 2022 Lappajärven seurakunnan pakkoliittämisestä yhdessä Vimpelin seurakunnan kanssa osaksi Alajärven seurakuntaa. Kirkkohallitus katsoi Lappajärven seurakunnalla olevan merkittäviä haasteita erityisesti hallinnossa, myös seurakunnan taloudellinen tila vaikutti huolestuttavalta, seurakunnan arvioidusta 2,7 miljoonan euron metsäomaisuudesta huolimatta seurakunnalla oli rasitteena käytöstä poistetut seurakuntatalo, pappila ja Kyrönniemen leirikeskus. 
Herätysliikkeet.
Lappajärven seurakunta ja sitä ympäröivä järviseutu kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan ja pohjoisen Keski-Suomen kautta kulkevaan yhtenäiseen vanhoillislestadiolaisuuden vahvaan kannatusalueeseen. Kansanlähetyksellä on myös jossain määrin kannatusta Lappajärvellä.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lappajärven kappeliseurakunnan kappalaisina ja Lappajärven seurakunnan kirkkoherroina:
Bleu celeste

Bleu celeste on harvinainen heraldinen tinktuuri, joka ei kuulu heraldiikassa tyypillisesti käytetyn viiden värin joukkoon. Se on vaaleampi kuin heraldiikassa tavallisesti käytetty sininen väri. "Bleu celeste" on tullut englantilaiseen heraldiikkaan maailmansotien aikaan, kun Britannian kuninkaalliset ilmavoimat tarvitsi taivaansinisen tunnuksen. Sille ei ole sovittua lyhennettä tai viivakuvausta.
Vaakunoissa "bleu celeste" on harvinainen, vaikka sitä käytetäänkin esimerkiksi Argentiinan ja Israelin vaakunoissa. Sen sijaan ilmailuun liittyvissä lipuissa ja muissa tunnuksissa "bleu celeste" on laajemmassa käytössä.
Boudofo

Boudofo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa kuusi kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 500 ja kylässä 900 asukasta (vuonna 2009).
Boudofon kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Saboulan ja Djidianin, idässä Kita Nordin, etelässä Kita Ouestin ja lännessä Tambagan ja Toukoton kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka yllä kohoaa Kita Kourou -vuori. Kunnassa sijaitsee Tienkon metsäalue. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on soninkeja ja fulbeja.
Boudofon kautta kulkee Kitan ja Kayesin välinen maantie RR11. Dakarin–Nigerin rautatien junat eivät enää pysähdy kunnan alueella. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lähistöllä toimii puuvillankäsittelylaitos.
Purppura (heraldiikka)

Purppura () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Suomalaisessa heraldiikassa purppuran käyttö on rajoitettua, eikä se sovellu kilven väriksi. Englantilaisessa heraldiikassa se on huomattavasti harvinaisempi kuin muut neljä tyypillistä väriä, mutta on kuitenkin käytössä sadoissa vaakunoissa. Lippuheraldiikassa purppuran käyttö on yleisempää kuin vaakunoissa.
Purppuran tinktuurin väri on vuosien myötä vaihdellut. 1400-luvulta peräisin olevassa maalauksessa purppuraksi kuvattu väri on malvanvärinen. Joidenkin 1500-luvulla myönnettyjen vaakunoiden kuvauksissa puhutaan purppurasta, vaikka väri nimettäisiin nykyheraldiikassa murreyksi (tummanpunertava purppura). Winchesterin markiisin vaakunan kilvenkannattajat vuodelta 1616 ovat jälleen malvanväriset, ja Anne Cranmerille vuonna 1813 myönnetyssä vaakunassa purppura on tummaa violettia.
Purppuraa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Merkuriuksen ja ametistin väriksi.
Ford Taurus

Ford Taurus on neliovinen sedan, jota yhdysvaltalainen Ford Motor Company on valmistanut vuodesta 1985 lähtien. Nykyään auto on seitsemännessä sukupolvessa.
Tikkanen (suku)

Tikkanen on suomalainen suku, johon on kuulunut kulttuurialan ja varsinkin lehdistön vaikuttajia.
Tikkasia on asunut Kiuruvedellä 1600-luvulta alkaen, mutta suvun alkuperä on mahdollisesti Karjalassa. Ylä-Savon seudun lukuisille Tikkanen-suvuille ei toistaiseksi ole löydetty yhdistävää kantaisää. Kuuluisimman Tikkanen-suvun merkittävät edustajat polveutuvat Kiuruveden Hingunniemen tilaa vuodesta 1818 viljelleestä talollisesta Antti (Anders) Tikkasesta (1785–1858), joka tunnettiin lempinimellä ”prokuraattori” ja jonka Kiuruvedellä asuneita esi-isiä on kyetty jäljittämään 1600-luvun alkupuolelle asti. Hänen poikansa oli tunnettu lehtimies Paavo Tikkanen. Suku on alun perin suomenkielinen, mutta Paavo Tikkasen lapset ja jälkeläiset omaksuivat ruotsin kielen varttuessaan hänen vaimonsa suvun Tengströmien piirissä. Hingunniemen tila pysyi suvun omistuksessa vuoteen 1985.
Suvun jäseniä.
Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa historioitsija Carl Magnus Schybergson, taloustieteilijä Henrik Schybergson, näyttelijä Helka-Maria Kinnunen sekä kasvatustieteilijä Tuulikki Kärkkäinen, joka on tutkinut suvun historiaa.
Niantanso

Niantanso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 110 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 5 100 asukasta ja kylässä 2 200 (vuonna 2009).
Niantanson kunta rajoittuu koillisessa Kitan piirin Toukoton kuntaan, kaakossa Kobrin, lounaassa Bafoulabén piirin Bamafélén ja luoteessa Oualian kuntiin. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Bafingjokeen virtaavien vesistöjen varsilla kasvaa bambumetsiköitä.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja kymmenen pikkukylää. Asukkaista 95 prosenttia on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Niantanson kautta kulkee Kitan ja Manantalin välinen maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi, lehmänpapu ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kalastusta. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.
Palveluihin kuuluu neljä alakoulua, yläkoulu, lukutaitokeskus, kunnallinen terveyskeskus, terveysasema ja viljavarasto. Vesihuolto kattaa 65 prosenttia tarpeesta. Neljässä kylässä on sähkö ja yhdessä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Kunta ylläpitää pientä vierasmajaa.
Kobri

Kobri (myös "Kobiri") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 63 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 15 200 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Kobrin kunnan pinta-ala on 1 198 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Niantanson ja Toukoton, idässä Tambagan, etelässä Kokofatan ja lännessä Bafoulabén piirin Bamafélén kuntiin. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaista valtaosa on mandinkoja. Vähemmistönä on fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, pavut ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2018 – naisten normaalimäki

Talviolympialaisten 2018 naisten normaalimäen mäkihyppykilpailu järjestettiin Alpensia Ski Jumping Centressä 12. helmikuuta 2018.
Kilpailun voitti Maren Lundby ja toiseksi hyppäsi Katharina Althaus jääden voittajasta 12 pistettä.
Rokoskoi

Rokoskoi () oli inkeriläinen kylä entisessä Vuoleen seurakunnassa Pohjois-Inkerissä Venäjällä. Kylä syntyi 1700-luvun puolivälissä Vuoleen maa-alueen omistajan kreivi Ragozinskin luvalla. Kylä merkittiin kirkonkirjoihin Uudeksikyläksi, mutta hovin, myöhemmin kunnan, kirjoissa se esiintyi nimellä Rogozinka, josta syntyi suomalainen muunnos Rokoskoi. 
Kylän perustajina oli kaksi talonpoikaa, Särkkinen ja Paavilainen, jotka saivat hovilta luvan rakentaa talonsa ja raivata peltonsa soiden ympäröimään metsäsarakkeseen. He lupasivat maksaa veronsa tervalla ja hiilellä, joita hovi myi Siestarjoen asetehtaaseen. Ajan kuluessa kylään muutti Miikkulaisen ja Vuoleen sukuja, kuten Rautasia, Savisia, Pukosia, Makaroita sekä joukko Suomen kansalaisia. 
Rokoskoin pääelinkeinoja olivat maanviljelys, karjanhoito, ja syrjäisen sijainnin takia metsästys. Vuonna 1905 avattiin suomenkielinen koulu, vuonna 1910 osuuskauppa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana osa kylän maita oli pakkolunastettu tykistön ampumarataa varten.
Vuonna 1926 kylässä oli 32 taloa, joissa asui 136 ihmistä (niistä 124 inkeriläistä). Vuosien 1927–1931 aikana, ampumaradan laajentuessa, kylän talot purettiin ja asukkaat siirrettiin muualle.
Tulenteko

Tulenteko on tulen sytyttämistä jonkin menetelmän avulla. Yleisiä menetelmiä ovat olleet puisella tuliporalla hankaaminen, tuluksilla iskeminen, suurennuslasi, tulitikut, sytytin ja sähkö.
Vanhoja ja uusia tulentekomenetelmiä harjoitellaan paljon partiossa.
Ennen tulenteon oppimista.
Ennen kuin ihminen oppi tekemään tulta itse, tulta saatiin esimerkiksi salaman aiheuttamista metsäpaloista. Tuli otettiin talteen ja liekkiä pidettiin yllä. Jos se sammui, kytyä suojeltiin ja liekki saatiin syttymään uudestaan syöttämällä kydylle sytykettä kuten tuohenpalasia tai tervalastuja sekä puhaltamalla siihen happea.
Menetelmiä.
Hankaamalla.
Tulipora on varhainen tulentekotyökalu. Se on puukeppi, jonka kärkeä pyöritetään toista puukappaletta vastaan. Näin syntyy kitkaa, joka kuumentaa porattavan kolon ja kepin pään. Koloon syntynyt puujauhe alkaa kyteä, ja kydystä voi tehdä liekin lisäämällä sytykettä sen päälle ja puhaltamalla sille happea. Kun tuliporan ympärille kierretään lanka ja sen päistä vedetään, pora saadaan pyörimään nopeammin. Tällaisen tuliporan käyttöön tarvitaan kaksi ihmistä. Kun keppiin kierretty lanka kiinnitetään kaareen ja poraa painetaan alustaa vasten kivellä, pystyy yksi henkilö tekemään tulen.
Tuli saadaan syntymään myös sahaamalla kovemmalla puulla pehmeämpää. Suomessa sahana on käytetty kuivaa koivua ja alustana vähätervaista keloa.
Iskemällä.
Iskemällä kahta kappaletta kuten tuluksia toisiaan vasten saadaan synnytettyä kipinä, joka saa taulan kytemään. Tuluksina on käytetty usein runsashiilisestä teräksestä tauottua tulusrautaa sekä piikiveä tai kvartsia. Nykyisin retkeilijät käyttävät teollisesti valmistettuja magnesiumpuikkoja. Taula voidaan valmistaa monenlaisesta materiaalista. Suomessa taula on valmistettu usein taulakäävästä. Amerikoissa ja Keski-Euroopassa tuluksina käytettiin usein hiillettyä lumppua eli pellavakangasta.
Rautahiukkasten kuumia kipinöitä hyödynnettiin myös varhaisissa ampuma-aseissa, joita kutsuttiin piilukoiksi.
Tulitikuilla.
Tulitikut keksittiin vuonna 1833.
Sytyttimellä.
Sytyttimessä raapaisemalla syntyvä kipinä sytyttää sen säiliössä olevan kaasun.
Suurennuslasilla.
Tulen voi sytyttää kohdistamalla auringonsäteitä suurennuslasilla tai vastaavalla oikeanmuotoisella lasilla kuten vesipullolla.
Tulimännällä.
Tulimäntä on yksinkertainen väline, jossa polttoaine syttyy kokoonpuristetun ilman aiheuttamasta kuumuudesta.
Sähköllä.
Vastuslangan saa hehkumaan kun sitä kuumennetaan sähköllä.
Kemiallisella reaktiolla.
Tulen voi saada aikaan sekoittamalla keskenään tiettyjä kemikaaleja, jolloin syntyy kemiallinen reaktio ja tapahtuu syttyminen.
Com Truise

Seth Haley, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Com Truise (s. 1985), on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin artisti Oneidasta, New Yorkista. Hän asuu nykyään Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen taiteilijanimensä Com Truise on sananmuunnos yhdysvaltalaisen näyttelijän Tom Cruisen nimestä. Alun perin art directorina toiminut Com Truise julkaisi musiikkia aiemmin pseudonyymeillä Sarin Sunday, SYSTM ja Airliner. 
Com Truisen synthwave-musiikki on saanut vaikutteita 1980-luvun musiikkityyleistä. Hän julkaisi esikois-EP:nsä "Cyanide Sisters" vuonna 2010 ja esikoisalbuminsa "Galactic Melt" vuonna 2011.
The Wonder Years (yhtye)

The Wonder Years on yhdysvaltalainen poprock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2005. Yhtye julkaisi debyyttikappaleensa vuonna 2013, ja ensimmäisen EP:nsä myöhemmin samana vuonna. Vuonna 2007 yhtye julkaisi omakustannealbumin, jonka jälkeen he saivat levytyssopimuksen No Sleep -yhtiölle. Toinen studioalbumi julkaistiin tammikuussa 2010. Julkaisun myötä he tekivät levytyssopimuksen suuremman yhtiön, Hopeless Recordsin kanssa, joka julkaisi heidän toisen albuminsa uudelleenpainoksena syyskuussa sisältäen neljä bonuskappaletta. Vuonna 2011 he julkaisivat kolmannen studioalbuminsa ja 2013 seuraavan. Seuraavana vuonna yhtyeen Dan Campbell julkaisi sooloalbumin projektinsa Aaron West &amp; the Roaring Twenties kanssa. Vuonna 2015 The Wonder Years julkaisi viidennen studioalbuminsa.
Raksilan marketit

Raksilan marketit on Oulussa Raksilan kaupunginosassa sijaitseva kauppakeskittymä, johon kuuluvat K-Citymarket ja Prisma (aiemmin myös Euromarket ja sitä seurannut Sale). Kolmen marketin keskittymä on rakennettu vuosina 1975–1976. 
Vuonna 2002 Raksilan marketit nousivat yhteisellä päivittäistavaramyynnillä mitattuna Suomen suurimmaksi ruokakaupaksi ohittaen Helsingin Stockmannin 64,4 miljoonan euron päivittäistavaroiden yhteenlasketulla kokonaismyynnillä. 
Entisen Euromarketin kiinteistössä toimii muun muassa Subway, suutari ja löytötavaratoimisto.
Tammikuussa 2019 lakkautetun, Hallituskadulla toimineen Oulun pääpostin postipalvelut siirtyivät K-Citymarketin tiloihin 28. tammikuuta 2019.
Historiaa.
1975–1976 Markettien valmistuminen.
Marketeista ensimmäisenä avasi E-liikkeeseen kuuluneen Oulun Osuuskaupan Eka-market (myöhemmin Euromarket), jonka avajaisia vietettiin 1. syyskuuta 1976. Sokos-market (myöhemmin Prisma) avattiin lokakuussa 1976. Rakennuksen rakensivät yhdessä Osuuskauppa Arina ja SOK. Arkkitehti Eila Mikkonen toimi rakennuksen pääsuunnittelijana. Viimeisenä valmistui Keskon Citymarket, jossa avajaiset olivat 1. joulukuuta 1976.
Vuosi 2010 Euromarket.
Euromarket lopetti toimintansa Oulussa vuonna 2010. Arina osti kiinteistön ja liiketoiminnan, jolloin kiinteistön alakertaan avattiin S-market, joka muutettiin myöhemmin vuorokauden ympäri avoinna olevaksi Saleksi. Rakennuksen toisessa kerroksessa on ollut Euromarketin jälkeen urheiluliike ja nykyään siellä toimii Pohjois-Pohjanmaan löytötavaratoimisto.
Asemakaavan muutos ja marketien tulevaisuus.
Raksilan kauppa-alueen uudistamista on pohdittu ja suunniteltu jo pitkään. Vuonna 2010 oli suunnitelmissa neljä vaihtoehtoista suunnitelmaa marketalueen kehittämiseksi. Vaihtoehtoina oli muun muassa nykyisen kauppakeskittymän kehittäminen nykyiselle paikalle, Oulun Energia Areenan uudisrakentaminen kauppakeskittymän paikalle tai uuden kauppakeskuksen rakentaminen Oulun rautatieasemalta katsottuna radan toiselle puolelle, Ratakadun ja junaradan väliin, jossa sijaitsee Oulun linja-autoasema ja Matkahuollon toimipiste. 
Osuukauppa Arina osti vuonna 2010 Suomen Lähikaupan Raksilan Euromarketin liiketoiminnan. Tämä merkitsi, että Arina saa tulevasta liikekeskuksesta käyttöönsä kaksi kolmasosaa. Vuonna 2017 saatiin yhteistoimintasopimus, jonka mukaan kauppakeskittymä korvataan uudella liikekeskuksella, joka sijoittuu markettien nykyiselle paikoitusalueelle, Kajaanintien ja Ratakadun varteen. Oulun yhdyskuntalautakunta hyväksyi suunnitelman 18. huhtikuuta 2017. Uuden rakennuksen toteuttaminen kirjattiin tapahtuvan vuosina 2019–2021, jolloin uusi liikekeskus valmistuisi. Nykyisten marketien paikalle, Puu-Raksilan viereen tulisi 20 000 kerrosneliötä asuntorakentamiseen. Rakentaminen on kuitenkin edelleen suunnitteluasteella.
Amazon Prime Video

Amazon Prime Video eli Prime Video on Amazonin omistama yhdysvaltalainen suoratoistopalvelu, joka tarjoaa suoratoistonsa pääasiassa Amazon MGM Studiosin tuottamia elokuvia ja televisiosarjoja. 
Amazon Prime Video tarjoaa yksinoikeudella myös Jeremy Clarksonin, James Mayn ja Richard Hammondin auto-ohjelman "The Grand Tourin".
Suomessa Amazon Prime Video aloitti joulukuussa 2016.
Palvelulla oli vuonna 2018 arviolta 26 miljoonaa käyttäjää Yhdysvalloissa, joka oli noin puolet Netflixin tilaajista samassa maassa.
Alustatuki.
Amazon Prime Video toimii erilaisilla laitteilla ja sovelluksilla: älytelevisioilla, Androidilla, Windowsilla, macOS:lla, PlayStation 3:lla, PlayStation 4:lla, PlayStation 5:lla, Xbox 360:lla ja Xbox Onella.
Leyte

Leyte on saari Visayasin saariryhmässä Filippiineillä. Saarella asuu yli kaksi miljoonaa ihmistä. Saari jakautuu paikallishallinnollisesti Leyten ja Southern Leyten provinsseihin. Suurin kaupunki, Tacloban, sijaitsee saaren pohjoisosassa. Yli kahden kilometrin pituinen San Juanicon silta yhdistää Leyten viereiseen Samarin saareen. Silta on osa Pan-Philippine-valtatietä.
Japanilaisen sotilaan ja kirjailijan Shōhei Ōokan merkkiteos "Tulia tasangolla" tapahtumapaikka on pääasiassa Leyten saari.
Emerson Palmieri

Emerson Palmieri dos Santos (s. 3. elokuuta 1994 Santos) on brasilialaissyntyinen italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Olympique de Marseillea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Emerson pelasi Santosissa 18 Brasilian pääsarjaottelua 2012−2014. Hän pelasi Serie A:n Palermossa lainasopimuksella yhdeksän ottelua kaudella 2014−2015. Hän pelasi seuraavat puolitoista kautta lainalla saman sarjan AS Romassa. Siirto vakinaistettiin kahden miljoonan euron kaupalla tammikuussa 2017. Hän pelasi Romassa kaikkiaan 34 Serie A -ottelua.
Emerson siirtyi 20 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan tammikuussa 2018. Hän pelasi kaksi ottelua Chelsean tiellä FA Cupin voittajaksi 2018. Seuraavan kauden Eurooppa-liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien voitokas finaali Arsenalia vastaan. Valioliigassa hän pelasi ensimmäisen puolentoista kauden aikana vain 15 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 15 valioliigaottelua ja kolme Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi vain kaksi valioliigaottelua, viisi FA Cupin ottelua ja kaksi liigacupin ottelua. Chelsean voittamassa Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joista kahdessa täydet minuutit, mutta ei enää ensimmäisen puolivälierän jälkeisissä pudotuspeleissä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainalla Lyonissa 29 Ligue 1:n ja seitsemän Eurooppa-liigan ottelua.
Emerson siirtyi 15,4 miljoonan euron siirtosummalla Valioliigan West Hamiin kesällä 2022. Hän pelasi debyyttikaudellaan 22 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja viimeisteli yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 31 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 26, ja teki kaksi maalia.
Emerson siirtyi Ligue 1:n Olympique de Marseilleen 700 000 euron siirtosummalla syyskuussa 2025.
Maajoukkueura.
Emerson pelasi kuusi ottelua Brasilian sijoittuessa neljänneksi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen ottelunsa Italian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan syyskuussa 2018. Ensimmäisen varsinaisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Kreikkaa vastaan kesäkuussa 2019. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Italian viimeisessä alkulohko-ottelussa Walesia vastaan, tuli vaihdosta kentälle puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa 74 minuuttia välieräottelussa Espanjaa vastaan. Kaikkiaan hän on elokuun 2025 puoliväliin mennessä pelannut 29 A-maaottelua, joista seitsemän on ollut MM- ja kuusi EM-karsintaotteluja.
Kosovon demokraattinen liitto

Kosovon demokraattinen liitto (albaniaksi: Lidhja Demokratike e Kosovës, LDK) on kosovolainen keskusta-oikeistolainen puolue.
Tavoitteet.
Demokraattinen liitto kannattaa Kosovon hakeutumista Euroopan unionin sekä sotilasliitto Naton jäseneksi, valtion omaisuuden yksityistämistä ja neuvotteluja Serbian kanssa.
Historia.
Vuonna 1989 perustettu Kosovon demokraattinen liitto on Kosovon vanhin puolue. Puolueen perustivat Kosovon itsenäisyyttä ajanut ja pasifismia kannattanut Ibrahim Rugova ja hänen tuttavansa. Jugoslavian viranomaiset kielsivät puolueen. 1990-luvulla LDK kehotti boikotoimaan etnisten albaanien väestölaskentaa ja järjesti vuonna 1992 äänestyksen siitä, pitäisikö Kosovon saada itsemääräämisoikeus. 87 % äänestykseen osallistuneista albaaneista äänesti itsemääräämisoikeuden puolesta.
Rugova, puolueen ehdokas Kosovon presidentiksi, voitti vaalit ja toimi presidenttinä 2002–2006, kunnes kuoli keuhkosyöpään. Rugovan kuoleman jälkeen puolue jakaantui, kun Nexhat Dacin johtama Dardanian demokraattinen liitto (LDD) erosi siitä. LDK:n puheenjohtajaksi valittiin Fatmir Sejdiu, joka toimi Kosovon presidenttinä vuosina 2006–2010.
Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuli toiseksi saaden 27 paikkaa. Se tuli mukaan hallitukseen Demokraattisen puolueen kanssa.
Kansainvälisesti tunnustetun itsenäistymisen jälkeisissä parlamenttivaaleissa vuonna 2010 LDK sai alustavien tulosten mukaan 23,6 prosenttia äänistä ja oli toiseksi suurin puolue Demokraattisen puolueen jälkeen. Äänestysprosentti jäi epäkansanvaltaisesti kuitenkin 47,8 prosenttiin, ja vakavaa vaalivilppiä epäiltiin kahdessa maakunnassa.
Lokakuussa 2009 hallituskumppanien Demokraattisen liiton ja Demokraattisen puolueen välit kiristyivät, osin Pristinan pormestarikampanjan takia ja koska Demokraattinen liitto liittoutui paikallistasolla muiden puoluieden kanssa.
Kesäkuun 2014 parlamenttivaalien jälkeen LDK ja Demokraattinen puolue muodostivat liittouman muutaman pienemmän puoleen kanssa, jotta saivat kokoon enemmistöhallituksen. Elokuussa 2015 hallitus allekirjoitti Serbian kanssa sopimuksen, joka antaisi Kosovon syrjitylle etniselle serbivähemmistölle lisää valtaa. Lokakuussa 2015 hallitus allekirjoitti Euroopan unionin ja Kosovon välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen, joka oli ehtona suuremmalle yhteistyölle EU:n kanssa. Oppositio arvosteli eniten sopimukseen sisältyvää ehtoa, että Kosovo tekisi tiiviimpää yhteistyötä Serbian kanssa. Maaliskuuhun 2016 mennessä oppositio oli heittänyt vastalauseena parlamenttisaliin yhdeksän kertaa kyynelkaasua. Opposition kannattajat järjestivät mielenosoituksia. Osa kannattajista heitti mielenosoituksissa kivenmurikoita ja polttopulloja.
Casa del Fascio (Como)

Casa del Fascio on Comon kaupungissa Italiassa sijaitseva entinen Kansallisen fasistipuolueen paikallinen päämaja, Casa del Fascio.
Comon Casa del Fascio rakennettiin vuosina 1932–1936, ja sen suunnitteli arkkitehti Giuseppe Terragni. Rakennusta pidetään yhtenä 1900-luvun alun arkkitehtuurin merkittävimmistä rakennuksista. Se on hoikkalinjainen valkoiseksi rapattu betonirunkoinen rakennus, jossa on suuria lasipintoja, joista osaan on käytetty lasitiiliä.
Fabrice Herzog

Fabrice Herzog (s. 9. joulukuuta 1994 Frauenfeld, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue EV Zugissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Herzog on EHC Frauenfeldin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin EHC Winterthuriin, joista Herzog jatkoi edelleen kaudeksi 2007–2008 Pikes Oberthurgaun junioreihin. Kaudella 2009–2010 hän toimi seuran U17-junioreiden varakapteenina. Kaudella 2010–2011 Herzog debytoi Pikesin miesten joukkueessa Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligassa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi EV Zugin A-nuoriin.
Kaudella 2012–2013 Herzog debytoi seuran miesten joukkueessa National League A:ssa. Hän pelasi jo harjoituskaudella kolme European Trophy -ottelua, mutta NLA-debyyttinsä vain 17-vuotias Herzog teki 23. marraskuuta 2012 SCL Tigersia vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +1. Seuraavassa ottelussa 24. marraskuuta 2012 vieraissa myös SCL Tigersia vastaan Herzog avasi maalitilinsä liigassa heti kahdella osumalla. Hän keräsi Zugin 2–7-voittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +3. Herzogin maalit jäivät myös hänen kauden ainoiksiin NLA:ssa, jossa hän pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4.
Toronto Maple Leafs varasi Herzogin viidennellä kierroksella 142. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Québec Remparts 42. pelaajana . Herzog siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014, jolloin hän oli Rempartsin toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 32+26=58. QMJHL-kauden päätyttyä, huhtikuussa 2014 Herzog siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin, jossa hän pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2014–2015 Herzog palasi kotimaahansa ja EV Zugiin. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa NLA:ssa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 6+3=9, kuudessa playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä ja kuudessa Mestarien liigan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2015–2016 Herzog siirtyi ZSC Lionsiin, jossa hän voitti kauden aikana Sveitsin Cupin.
Maajoukkueura.
Herzog edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Herzog on pelannut 31 A-maaottelua tehopistein 7+6=13. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 1. huhtikuuta 2015 Klotenissa Suomea vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa, joka jäi Sveitsin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Herzog pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän oli Sveitsin paras maalintekijä kolmella osumallaan. Herzog pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Muuta.
Herzogin lanko Gianluca Hauser pelaa maalivahtina Sveitsin 1. Ligan EHC Bülachissa. Hän on aiemmin torjunut myös seitsemän NLA-ottelua EV Zugissa.
ChiNext

ChiNext on kiinalaisen Shenzhenin pörssin (SZSE) osakelista, jonka on luonnehdittu muistuttavan yhdysvaltalaista teknologiapörssiä Nasdaqia. ChiNext-markkinat avattiin 23. lokakuuta 2009.
Keväällä 2015 jopa 60 prosenttia SZSE:n yrityksistä edusti valmistavaa teollisuutta, 15 % kaivossektoria ja 7 % rahoitusalaa. Toisessa suuressa kiinalaisessa pörssissä eli Shanghain pörssi (SSE) vastaavat osuudet ovat 28 %, alle 3 % ja 32 %.
ChiNext-indeksi.
ChiNextin osakkeiden arvonkehitystä voi seurata esimerkiksi ChiNext-indeksin avulla, ("ChiNext Index", tai "ChiNext Price Index", indeksikoodi 399006). Tässä osakeindeksissä on mukana 100 suurinta ja vaihdetuinta Shenzhenin pörssin ChiNext-markkinoiden A-osaketta. Esimerkiksi helmikuussa 2018 painoarvoltaan kolme suurinta yritystä tässä osakeindeksissä olivat Wen's Foodstuff (Guangdong Wens Foodstuff Group Co., 温氏股份; paino 7,8 %), East Money Information (东方财富; paino 3,2 %) ja Leshi Internet (Leshi Internet Information &amp; Technology Corp., Beijing; 乐视网; paino 3,2 %). On hyvä kuitenkin huomata, että tyypillisesti vain osa ChiNext-indeksissä listattujen yritysten osakkeista on mukana vapaassa pörssivaihdossa (free float capitalization).
Powszechna Kasa Oszczędności Bank Polski

PKO Bank Polski S.A. eli koko nimeltään Powszechna Kasa Oszczędności Bank Polski Spółka Akcyjna ("Yleinen säästöpankki – Puolan pankki") on Puolan suurin liikepankki. Se on perustettu alkujaan säästökassana 8. helmikuuta 1919. Pankin pääkonttori sijaitsee Varsovassa. Pankin osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka suurimpien yhtiöiden WIG20-osakeindeksissä pankin osake oli helmikuussa 2018 painoarvoltaan merkittävin (paino 16,1 % indeksistä).
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 900. Se luokiteltiin tällä listalla Puolan toiseksi suurimmaksi pörssiyritykseksi öljy-yhtiö PKN Orlenin jälkeen. PKO Bank Polskin markkina-arvo oli 10,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 3,81 miljardia USD (2016).
Pankilla oli 1 179 toimipistettä kotimaassaan ja konttori myös Saksassa. Yrityksen henkilökuntaan kuului noin 29 000 ihmistä.
Langobardien hallintokeskukset Italiassa

Langobardien hallintokeskukset Apenniinien niemimaalla on maailmanperintökohteeksi nimetty historiallisten kohteiden kokonaisuus. Langobardit yhdistivät arkkitehtuurissaan roomalaisajan, kristinuskon mystiikan, Bysantin ajan sekä germaanien tyylejä.
Kokonaisuus muodostuu seitsemästä 500–700-luvuilta peräisin olevasta kohteesta eri puolilla nykyistä Italiaa:
Makano

Makano (myös "Makono") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 80 kilometriä Kitasta kaakkoon. Kunnassa on 11 000 ja kylässä 1 300 asukasta (vuonna 2009).
Makanon kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Kassaron, Sébékoron ja Senkon, lännessä Sirakoron ja idässä Koulikoron alueen Katin piirin Nioumamakanan, Sobran ja Bossofalan kuntiin. Maisemaa leimaavat vuorijonot, laaksot ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita, mandinkoja ja soninkeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä, harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Jari Jussila

Jari Jussila on suomalainen tietokirjailija, tietohallintojohtaja ja tietojohtamisen tutkijayliopettaja Hämeen ammattikorkeakoululla . Hän on tutkinut sosiaalisen median käyttöä yrityksissä ja tuo itsekin aktiivisesti esiin tutkimustaan sosiaalisessa mediassa. 
Koulutus ja ura.
Jussila valmistui Hämeen ammattikorkeakoulusta automaatiotekniikan insinööriksi vuonna 2003. Tuotantotalouden diplomi-insinööriksi hän valmistui vuonna 2007 Tampereen teknillisen yliopiston Porin yksiköstä. Vuonna 2010 hän aloitti projektipäällikön tehtävät Tampereen teknillisen yliopiston Tiedonhallinnan ja logistiikan laitoksella, jossa hän alkoi myös tehdä väitöskirjaansa. Jussila toimi projektipäällikkönä Soita-hankkeessa, jossa kehitettiin ja pilotoitiin asiakasymmärryksen luomista sosiaalisin median keinoin. Jussila keskittyi sosiaalisen median käyttöön B2B-yrityksissä vuonna 2015 valmistuneessa Social Media in Business-to-Business Companies’ Innovation -väitöskirjassaan. Tutkimuksen mukaan sosiaalinen media tuo yrityksille paljon hyötyjä innovaatiotoimintaan ja se voi myös lyhentää tuotekehitykseen kuluvaa aikaa. Tutkimuksessa kehitettiin sosiaalisen asiakasoppimisen malli. 
Vuodesta 2016 alkaen Jussila on toiminut tietohallintojohtajana Moodmetric-yrityksessä, joka on kehittänyt stressin mittaamiseen soveltuvan sormuksen ja kännykkäsovelluksen.
Helmikuussa 2018 ilmestyi Jussilan, Isotaluksen ja Matikaisen toimittama Twitter viestintänä -kirja. Kyseessä on ensimmäinen suomenkielinen Twitteriin keskittyvä tieteellinen kirja.
Kassaro

Kassaro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 73 kilometriä Kitasta itään. Kunnassa on 21 600 ja kylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Kassaron kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Kotouban ja Madinan, lännessä Sébékoron, etelässä Makanon ja idässä Koulikoron alueen Katin piirin Bossofalan kuntiin. Kunnassa sijaitsevat Kassaron ja Nafadji-coron metsäalueet. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita, mandinkoja, soninkeja, maureja ja kagoroja.
Kassaron kautta kulkee Kitan ja Katin välinen maantie RN24 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä, puuvilla, maissi ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kaupankäyntiä.
Palveluihin kuuluu seitsemän alakoulua, yläkoulu ja neljä terveyskeskusta. Nähtävyyksiä ovat Kondoun linnoitus, Mossobanin kukkula ja Mogoyobougoun luola.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1997–1998

Saksan jalkapallon 1. Bundesliigan kausi 1997–1998 oli järjestyksessään 35. maan korkeimman sarjatason, 1. Bundesliigan, kausi. Se alkoi 1. elokuuta 1997 ja päättyi 9. toukokuuta 1998. Hallitsevana mestarina kauteen lähti FC Bayern München.
Tulokset.
Lasse Fagerström

Lasse Erik Fagerström (22. joulukuuta 1951 Karjaa – 4. lokakuuta 2016) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki lähes neljän vuosikymmenen mittaisen uran Turun ruotsalaisen teatterin riveissä. Televisiossa hän näytteli muun muassa sarjoissa "Vandrande skugga", "Vihan päivät" ja "Hovimäki".
Elämä ja ura.
Fagerström opiskeli teatteritaiteita vuosina 1973–1977, sitä ennen hän oli opiskellut kaupallisia aineita. Fagerström näytteli Turun ruotsalaisessa teatterissa 1977–1980 ja 1981–1983 sekä edelleen vuodesta 1985 eteenpäin. Vuosina 1983–1985 hän näytteli Helsingin Svenska Teaternissa.
Fagerström teki pitkän uransa aikana rooleja lukemattomissa näytelmissä, joista mainittakoon "Kom igen, Charlie" (1989), "Lyckan kommer sällan ensam" (1997) ja "Sylvi" (2014).
Fagerström näytteli myös lukuisissa televisiotuotannoissa, sekä suomeksi että ruotsiksi. Yle TV2:n epookkidraamassa "Hovimäki" hänellä oli piirilääkäri Johan Ingbergin rooli. Vuonna 1991 hänellä oli kupariseppä Backmanin rooli Åke Lindmanin ohjaamassa tuotannossa "Vihan päivät". Valkokankailla Fagerström teki sivuroolin elokuvissa "Vares – Uhkapelimerkki" ja "Risto Räppääjä ja Sevillan saituri".
Fagerström teki aktiiviuraa aina kuolemaansa asti: hän kuoli sairaskohtaukseen teatterissa 4. lokakuuta 2016. Samaisen syyskauden aikana hän näytteli Canterburyn arkkipiispaa Pekka Sonckin ohjaamassa näytöskappaleessa "Kungens tal".
Leitra

Leitra on tanskalainen yritys, joka valmistaa kinnereitä eli poljettavia ajoneuvoja samalla nimellä.  
Ruotsissa alettiin myymään piirrustuksia Fantom-kinneristä 1930- ja 1940-luvuilla ja piirrustuksia myytiin lähemmäs 100 000 kappaletta. On epäselvää, kuinka monta kinneriä rakennettiin.
1970-luvun lopun energiakriisi inspiroi pilotti ja insinööri Carl Georg Rasmussenia kehittämään modernin version kinneristä. Hän perusti Leitra-yrityksen (nimi tulee sanoista Let individuel transport) ja rakensi ensimmäisen Leitran vuonna 1980. Ero Fantomin kinneriin on Leitran kolme pyörää neljän sijasta ja että Leitrassa on lasikuiturunko Fantomin vanerirunkoon verrattuna.