Le Mans Prototype

Le Mans Prototype eli LMP on ainoastaan kilpa-autoilutarkoitukseen suunniteltujen rata-autojen luokka. LMP-autoja käytetään Ranskan Le Mansin 24 tunnin ajoissa, Euroopan Le Mans Series -sarjassa, Pohjois-Amerikan American Le Mans Series -sarjassa sekä FIA World Endurance Championship -sarjassa. Autojen keskinäisen tunnistamisen helpottamiseksi ja järjestyksen tiedottamiseen autoihin on kiinnitetty LMP1:iin punaiset kilpailunumerot ja johtoauton lamput, LMP2:iin vastaavasti siniset. Kilpailuissa mukana olevilla GT-luokan autoilla on vihreät (GT1) tai keltaiset (GT2) väritunnisteet.
Protyyppiautoja pidetään maailman kalleimpina urheiluautoina pois lukien Formula 1 -autot, ja niissä on hyödynnetty uusinta teknologiaa, kuten hybridit.
Historia.
LMP-luokka tuli vuonna 1995 aikaisemman 1980-luvulta peräisin olevan C-ryhmän tilalle.
C tuli englannin kielen sanasta "consumption", kulutus, sillä C-ryhmän autojen polttoaineenkulutusta oli rajoitettu siten, että C-ryhmän autojen tuli 1 000 kilometrin kilpailuissa tehdä 5 välitankkausta ja 24 tunnin ajoissa 25 tankkausta. Toisin kuin LMP-luokassa, C-ryhmän autojen säännöt olivat väljemmät ja moottorin virittäminen oli vapaampaa. Muun muassa turboahdin oli sallittu.
C-ryhmän autot olivat erittäin nopeita, ja kehityksen jatkuessa kuljettajien turvallisuus vaarantui. Vuonna 1988 Circuit de la Sarthe -radan Mulsannen suoralla saavutettiin 405 km/h nopeus ja FIA:n vaatimuksesta Le Mansin 24 tunnin ajot järjestävä Automobile Club de l’Ouest joutui lisäämään pitkälle suoralle kaksi shikaania nopeuksien rajoittamiseksi. Viimeisen kerran C-ryhmän autoilla ajettiin Le Mansin 24 tunnin kilpailussa vuonna 1994.
Vuonna 2006 tehtiin moottoriurheilun historiaa kun Audi voitti Le Mansin 24 tunnin ajon 5,5-litraisella dieselmoottorisella Audi R10:lla.
Alaluokat.
LMP-luokkia ovat:
LMP2- ja LMP3-luokissa käytetään maksimihintaa autoille.
FIA WEC -sarja korvasi LMP1-luokan Hypercar-luokalla vuonna 2021. Uusia luokkia ovat LMH (Le Mans Hypercar) ja LMDh (Le Mans Daytona h). LMH säännöt tulivat aluksi viiden vuoden elinkaarella, jota jatkettiin kahdella vuodella kun LMDh tuli mukaan vuonna 2023. Vuonna 2024 kerrottiin, että LMH ja LMDh sääntöjenn elinkaarta on jatkettu kahdella vuodella vuoden 2029 loppuun asti.
LMDh-luokassa käytetään LMP2-luokan runkoa, jolle on neljä lisensoitua valmistajaa: Oreca, Dallara, Ligier ja Multimatic. Moottorivalmistaja on vapaa sääntöjen mukaan, mutta autossa on oltava hybridijärjestelmä, jonka valmistavat yhdessä Bosch (invertteri), Williams Advanced Engineering (moottori) ja Xtrac (vaihteisto).
American Le Mans Series -sarjassa LMP-luokka jaettiin LMP900-, LMP675- ja LMGTP (katetut autot) -luokkiin.
Formula Le Mans (FLM) tai LMPC-luokka (American Le Mans Series -sarjassa) oli lähtötason luokka. Luokka oli peräisin Le Mans Series -sarjan ohella ajettavasta Le Mans Prototype Challenge -sarjasta, jota kutsuttiin myös Formula Le Mans -sarjaksi ennen vuotta 2012.
LMPC-luokan korvasi LMP3-luokka. IMSA jätti pois LMPC-luokan, koska sen kustannukset olivat verrattavissa LMP2-luokkaan: runko oli noin ja varaosien kanssa kyseessä oli miljoonan dollarin auto.
European Le Mans Series -sarjassa kaudelle 2015 hyväksyttiin kuusi valmistajaa LMP3-luokan autoille. Autojen sääntöjä muutettiin myöhemmin toisen sukupolven autoille, joissa aerodynamiikkaa on muutettu, turvallisuutta on kehitetty ja tehoa on 50 hevosvoimaa enemmän.