tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Zoltán Szécsi

Zoltán ”Szescka” Szécsi (s. 22. joulukuuta 1977 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden Barcelonassa 2003.
Szésci joukkueineen on voittanut myös kultaa kaksissa olympiakisoissa (Sydney 2000, Ateena 2004). Hän teki debyyttinsä maajoukkueessa vuonna 1998.
Sloughi

Sloughi (berberiksi ⵚⴽⴰⵢ, "oṣkay" tai ⵛⵛⴰⵢ, "oššay", ) on pohjois-afrikkalainen vinttikoirarotu. Marokko vastaa rodun FCI rotumääritelmästä.
Yleisimpiä harrastuksia Sloughilla ovat maasto- ja ratajuoksukilpailut sekä koiranäyttelyt.
Ulkonäkö.
Sloughi on linjakas ja tyylikäs vinttikoira. Sillä on kolmionmuotoiset hieman kärjestä pyöristyneet ja riippuvat korvat. Ensivaikutelma on ylväs Sloughista on ainoastaan lyhytkarvainen muunnos. Hyväksyttyjä värejä ovat kaikki hiekan värit tummasta vaaleaan sekä brindle. Sloughilla voi olla musta maski tai musta mantteli. Urosten säkäkorkeus on 66–72 senttimetriä ja narttujen 61–68 senttimetriä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Sloughi on hyvin itsenäinen koira, mutta se kiintyy omaan perheeseensä syvästi ja puolustaa näitä tarpeen vaatiessa. Vieraita kohtaan se voi olla pidättyväinen. Sloughilla on vahva metsästysvietti, joskin sisätiloissa se on rauhallinen ja mukavuudenhaluinen. Sloughi vaatii melko paljon liikuntaa, tärkeimpänä liikuntamuotona on muiden vinttikoirien tavoin vapaana juoksutus. Perustottelevaisuuden opettamisesta tulee huolehtia, vaikkei rotu tottelevaisuuskilpailuihin sovellukaan. Pennusta pitäen se on hyvä totuttaa erilaisiin tilanteisiin, ihmisiin ja kulkuneuvoihin.
Alkuperä.
Sloughin kantarotu oli kotoisin Aasian aroalueilta, mutta kulkeutui Pohjois-Afrikkaan arabien tekemän invaasion myötä. Jotkin lähteet uskovat rodun saapuneen Syyrian ja Libanonin alueelta Afrikan mantereelle foinikialaisten Karthagoon tekemien matkojen aikana, mutta David Hancock uskoo paikallisten berbeerien metsästäneen vinttikoirilla jo kauan ennen kyseistä aikakautta.
Slougheja on ollut Pohjois-Afrikassa jo vuosisatojen ajan, missä niiden alkuperäisiin tehtäviin on kuulunut näön avulla tapahtuva metsästys. Koska niitä esiintyi laajalla alueella, ne tunnettiin aiemmin englanniksi nimellä "Arabian Greyhound" eli "arabianvinttikoira" ilman tarkemman kotimaan määrittämistä. Nykyisin niitä on eniten juuri Marokossa, joka on tämän johdosta nimetty rodun viralliseksi kotimaaksi. Suomessa sloughi on harvinainen, ja ensimmäinen yksilö tuotiin Suomeen vuonna 1970 Ruotsista.
Sekä sloughilla että azawakhilla on ylimääräinen alleeli fosfoglukoosi-isomeraasi-geenilokuksessa, ja sitä ei löydy muilta vinttikoirilta, mutta sitä tavataan sen sijaan sakaalilla, kojootilla ja ketulla. Tämän perusteella kyseisten rotujen alkuperä on erilainen muihin vinttikoiriin verrattuna.
Lyle &amp; Scott

Lyle &amp; Scott on skotlantilainen vaateyritys. Yrityksen perustivat William Lyle ja Walter Scott vuonna 1874 Skotlannin Hawickissa.
Lyle &amp; Scottin vaatteet ovat olleet tunnettujen golfaajien, kuten Greg Normanin, Lee Westwoodin ja Sandy Lylen lisäksi muidenkin julkisuuden henkilöiden suosimia. Muun muassa Sean Connery, Bob Hope, Bing Crosby, Cristiano Ronaldo sekä Razorlight- ja Arctic Monkeys -yhtyeiden jäsenet ovat käyttäneet yrityksen tuotteita.
3rei Sud Est

3rei Sud Est (tunnetaan myös nimillä 3 Sud Est ja 3SE) on romanialainen, vuonna 1997 perustettu, dance-musiikkia esittävä yhtye, jonka muodostavat laulajat Viorel Sipos, Laurenţiu Duţă ja Mihai Budeanu.
Yhtyeen jäsenten yhteistyö alkoi jo vuonna 1993 Duţăn esiintyessä soololaulajana Mamaia Festivalilla, kun kaksi muuta olivat mukana koreografiassa taustatanssijoina. Yhtyeen perustamisvuonna 1997 ilmestyi myös ensimmäinen albumi "Ai plecat".
Landau in der Pfalz

Landau in der Pfalz on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Se toimii kuitenkin Südliche Weinstraßen piirikunnan hallintokaupunkina. Vuoden 2006 lopussa kaupungin asukasluku oli 43 048. Sen pinta-ala on 82,94 neliökilometriä ja asukastiheys 519 as./km². 
Landau koostuu kahdeksasta kaupunginosasta (), Arzheimista, Dammheimista, Godramsteinista, Mörlheimista, Mörzheimista, Nußdorfista, Queichheimista ja Wollmesheimista. Queichheim ja Mörlheim liitettiin kaupunkiin vuonna 1937, muut osat vuoden 1972 hallintouudistuksen yhteydessä. 
Historia.
Landaun perusti Leiningenin kreivi Emich IV. Kreivi rakennutti alueelle linnoituksen linnansa Landeckin turvaksi. Vuonna 1274 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kuningas Rudolf I Habsburgilainen myönsi sille kaupunginoikeudet. Kaupungista tuli vapaa valtakunnankaupunki () vuonna 1291. Speyerin piispa otti kuitenkin kaupungin valtaansa vuonna 1324. Kaupunki sai takaisin vanhat oikeutensa vasta vuonna 1511 keisari Maximilian I:n avulla. 
Vuodesta 1680 vuoteen 1815 Landauta miehitti Ranska. Kaupunki oli kuulunut vuodesta 1521 vuonna 1679 lakkautettuun Dekapolikseen, kymmenen vapaan elsassilaisen kaupungin muodostamaan liittoon. Kaupungin ympärille rakennettiin Ludvig XIV:n sotilasarkkitehdin Vaubanin suunnittelema linnoitus vuosina 1688–1699. Vuonna 1816 Landausta tuli osa Baijeria.
Ruostekanakyyhky

Ruostekanakyyhky ("Phapitreron cinereiceps") on erittäin uhanalainen kyyhky. Se on endeeminen laji Filippiineillä, Sulun saaristossa, jossa sitä tavataan Tawitawin ja Sanga-sangan saarilla.
Ruostekanakyyhky kasvaa 27 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään ruskea. Päälaki on harmaa, hartioilla on violetinsävyinen läikkä ja vatsapuoli on lämpimän ruosteenruskea.
Robert Dudley

Robert Dudley (24. kesäkuuta 1532 – 4. syyskuuta 1588) oli ensimmäinen Leicesterin jaarli, Englannin kuningatar Elisabet I:n ylitallimestari (englanniksi Master of the Horse), valtakunnanneuvoston jäsen ja kuningattaren pitkäaikainen suosikki. Valtakunnanneuvostossa Dudley kannatti suunnitelmia, joiden tavoitteena oli tehdä Englannista meriä hallitseva suurvalta. Vuoden 1559 syksyllä Elisabetin hovissa liikkunut juoru väitti, että Robert Dudley oli kuningattaren rakastaja ja että Elisabet aikoi jopa ottaa Dudleyn puolisokseen.
Elämäkerta.
Robert Dudley syntyi viidentenä poikana Jane (omaa sukua Guildford) ja John Dudleylle, ensimmäiselle Northumberlandin herttualle (the 1st Duke of Northumberland), joka teloitettiin 1553 osallisuudestaan salajuoneen, jolla yritettiin nostaa Lady Jane Grey Englannin valtaistuimelle. Lady Jane oli naimisissa Robertin nuorimman veljen, Guilford Dudleyn kanssa. Robert Dudley oli väliaikaisesti vangittuna isänsä ja veljiensä Guilfordin, Johnin, Ambrosen ja Henryn kanssa Lontoon Toweriin, jossa hän oli samaan aikaan kuin vanha lapsuudenystävänsä, prinsessa Elizabeth Tudor. Elisabetin katolinen sisarpuoli, kuningatar Maria I oli vanginnut Elisabetin vaarallisena kilpailijana. Siihen aikaan Robert Dudley oli naimisissa Amy Robsartin kanssa. 
Kun Elisabet I oli kruunattu vuonna 1558, hän nimitti Robert Dudleyn heti ylitallimestariksi. Huhtikuussa 1559 Dudley pääsi valtakunnanneuvoston ja Sukkanauharitarikunnan jäseneksi. Hänen vaimonsa kuoli syksyllä 1560 pudottuaan alas portaita oudoissa olosuhteissa, ja Dudleytä syytettiin hänen murhansa järjestämisestä. Motiivina olisi ollut järjestää itsensä vapaaksi naidakseen kuningatar Elisabetin. Tapaus tutkittiin, ja jury antoi lausunnon, jonka mukaan kyseessä oli tapaturma. Elisabet ei suostunut suhteeseen, saatikka sitten liittoon. Hän sopi lähettävänsä Dudleyn toiseksi aviomieheksi leskeksi jääneelle Skotlannin kuningattarelle, Marialle. Maria kuitenkin uhmasi Elisabetia, eikä suostunut avioliittoon. 
Elisabet I antoi Robert Dudleylle Leicesterin jaarlin ja paroni Denbigh'n aatelisarvot syyskuussa vuonna 1564. Dudley meni naimisiin vuonna 1578 Walter Devereux'n lesken, Lettice Knollysin, kanssa. Vuonna 1585 Elisabet I lähetti Dudleyn 6000 sotamiehen johdossa Alankomaiden tasavaltaan avustamaan alankomaalaisia Espanjan vastaisessa kapinassa. Dudley kuitenkin epäonnistui, ja hänet kutsuttiin takaisin kotimaahan vuonna 1587. Epäonnistumisesta huolimatta Dudley nimitettiin seuraavana vuonna kenraaliluutnantiksi Espanjan armadaa vastaan lähetettävään armeijaan. Dudley kuoli lähellä Oxfordia syksyllä 1588. Kuoleman syyksi on arvailtu muun muassa vatsasyöpää.
Hampurin päärautatieasema

Hampurin päärautatieasema (, "Hamburg Hbf") on Saksan ja koko Euroopan vilkkaimpia rautatieasemia. Sen kautta kulkee päivittäin noin 500 000 matkustajaa. Nykyinen päärautatieasema avattiin liikenteelle 6. joulukuuta 1906. Aiemmin Hampurin keskustassa oli useita pieniä asemia.
Asemalla on 14 raidetta, joista kahdeksan on kauko- ja lähiliikenteen käytössä ja neljää käyttävät paikallisjunat (S-Bahn). Kaksi on varattu läpikulkuliikenteen käyttöön. Aseman kautta kulkee päivittäin noin 800 kauko- ja lähiliikenteen junaa sekä 1 200 paikallisjunaa. 
Aseman kautta kulkevat kaikki Hampurin S-Bahnin kuusi linjaa sekä metron neljä linjaa. Metron asema on maanalainen ja jaettu kahteen eri asemaan: U1 ja U3 käyttävät eteläistä (Hauptbahnhof Süd) sekä U2 ja U4 pohjoista (Hauptbahnhof Nord) asemaa. Hauptbahnhof Nordin metroasemalla on 2 käyttämätöntä ulompaa laituria, jotka rakennettiin vuosina 1953-1974 suunniteltua U4-linjaa varten, (ei pidä sekoittaa nykyiseen U4-linjaan) jota ei koskaan rakennettu. Rakenteilla olevan U5-linjan on kuitenkin tarkoitus käyttää näitä laitureita.
Negrosinhedelmäkyyhky

Negrosinhedelmäkyyhky ("Ptilinopus arcanus") on äärimmäisen uhanalainen kyyhky. Se on endeeminen laji Filippiineillä. Laji tunnetaan ja lajikuvaus on laadittu yhden Filippiineillä Negrosin saarella vuonna 1953 ammutun naaraslinnun perusteella.
Zweibrücken

Zweibrücken (, ) on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki on noin 34 000 asukkaallaan (2011) Saksan pienin piiritön kaupunki. Sen pinta-ala on 70,64 neliökilometriä ja asukastiheys 484 as./km².
Zweibrücken sijaitsee eteläisen Rheinland-Pfalzin länsiosassa Saarlandin rajalla, noin 36 kilometriä luoteiseen Kaiserslauternista. Zweibrückenin ydinkeskusta sijaitsee 25 kilometrin päässä Pirmasensista, joka sijaitsee Pfalzinlaakson länsilaidalla. Zweibrückenin ympäristössä sijaitsee useita metsiä. 
Historia.
Varhaisin tunnettu maininta nimestä Zweibrücken on peräisin vuodelta 1170. Kaupunki päätyi kreivi Heinrich I:n hallintaan vuonna 1182. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle IV myönsi kaupungille kaupunkioikeudet vuonna 1352. Kreivi Eberhard myi kaupungin linnoineen pfalzilaiselle vaaliruhtinaalle Ruprecht I:lle vuonna 1385. Vuonna 1410 muodostettiin itsenäinen Pfalz-Zweibrückenin herttuakunta. Kaupunki paloi maan tasalle vuoden 1470 suurpalossa, mutta se rakennettiin nopeasti uudelleen. 
Vuodesta 1793 vuoteen 1814 Zweibrückeniä miehittivät ranskalaiset Napoleonin johdolla. Vuonna 1816 sen hallinta siirtyi Baijerille. Vuonna 1834 kaupungin teollistuminen sai alkunsa Dingler'schen Maschinenfabrikin myötä. 
Zweibrückin synagoga tuhottiin useiden muiden saksalaisten synagogien tapaan natsien kristalliyönä vuonna 1938. Kaupunki evakuoitiin toisessa maailmansodassa vuosina 1939–1940. Sodan loppupuolella 14. maaliskuuta 1945 kaupunki tuhoutui täydellisesti liittoutuneiden ilmapommituksissa.
Hornblendiitti

Hornblendiitti on plutoninen kivilaji, joka koostuu pääasiassa sarvivälkkeestä. Se on väriltään tummanvihreää, melkein mustaa. Runsaasti sarvivälkettä sisältävät kivet ovat harvinaisia. Jos sarvivälke on kiven hallitseva mineraali, se luokitellaan hornblendiitiksi. Hornblendiitteihin kuuluu muun muassa granaattihornblendiitti, jossa granaatti on toinen hallitseva mineraali.
Luettelo maista metsäosuuden mukaan

Tämä on luettelo maista metsäosuuden mukaan vuonna 2010.
Suuria maita, joissa on vähiten metsää, ovat Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan aavikkovaltaiset valtiot. Esimerkiksi Omanissa, Qatarissa ja San Marinossa ei ole metsiä lainkaan, Egyptissä ja Libyassa kummassakin metsäpinta-alan osuus on 0,1 prosenttia koko maan alueesta.
Lauri Eskola

Lauri Eskola (s. 14. maaliskuuta 2005 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Eskola on Kiekko-Laserin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin. Kaudella 2022–2023 Eskola oli seuran U18-joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Markus Loposen jälkeen tehoilla 18+34=52, joilla hän jakoi U18 SM-sarjan pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Eskola valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi U18 Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Eskola siirtyi Porin Ässien U20-joukkueeseen, jossa hän voitti kauden päätteksi U20 Suomen-mestaruuden. Huhtikuussa 2024 Eskola teki seuran kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 U20-joukkueessa. Eskola voitti Ässien sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+28=43, joilla hän jakoi U20 SM-sarjan pistepörssin 11. sijan viiden muun pelaajan kanssa. Eskola jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Eeli Äijälän kanssa lukemalla +5. Hän teki liigadebyyttinsä yhdessä Äijälän kanssa 8. tammikuuta 2025 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Eskola merkittiin Ässien kolmosketjun vasempaan laitaan Otso Ylitalon ja Nestor Noivan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.40 minuuttia. Eskola pelasi SM-liigassa kauden aikana kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Maajoukkueura.
Eskola on pelannut neljä nuorten maaottelua.
Muuta.
Eskolan pikkuveli Elias on pelannut maalivahtina U18-ikäiseksi asti.
Jaak Aab

Jaak Aab (s. 9. huhtikuuta 1960 Valga) on virolainen keskustapuolueen poliitikko.
Aab on valmistunut vuonna 1986 Tallinan pedagogisesta instituutista ja on koulutukseltaan venäjän kielen ja kirjallisuuden opettaja. Hän on toiminut Võhman kaupungin pormestarina vuosina 1998–2002 ja Viron kaupunkien liiton johtajana vuosina 2003–2005.
Aabia on pidetty Viron yhtenä arvostetuimpana asiantuntijana aluepolitiikkaan ja maaseudun asioihin liittyvissä kysymyksissä. Hänet nimitettiin Ratasin hallituksen julkishallintoministeriksi kesäkuussa 2017 edeltäjänsä Mihhail Korbin erottua tehtävästä. Tätä ennen Aab oli toiminut urallaan myös sosiaaliministerinä vuosina 2005–2007 ja Riigikogun jäsenenä. Aab jäi kiinni ylinopeudesta ja rattijuopumuksesta huhtikuussa 2018, minkä jälkeen hän ilmoitti eroavansa julkishallintoministerin tehtävistä.
Villa Victor

Villa Victor on Oulun kaupungin monikulttuurikeskus, kaikille avoin matalan kynnyksen kohtaamispaikka. Monikulttuurikeskus järjestää kansainvälisiä kulttuuritapahtumia, erilaisia kerhoja, suomen kielen opetusta, mentorointia ja tulkattuja infotilaisuuksia vieraskielisille oululaisille. 
Villa Victorin nimi juontuu siitä, että vuosina 2007–2014 Oulun kaupungin kansainvälinen toimintakeskus (myöhemmin monikulttuurikeskus) toimi Viktor J. Sucksdorffin suunnittelemassa jugendtyylisessä De Gamlas Hem -nimisessä rakennuksessa. 
Villa Victor muutti vuoden 2014 lopussa Oulun keskustassa sijaitsevaan Kirkkotorin koulutuskeskukseen (Asemakatu 5), jossa se toimi vuoden 2016 elokuuhun saakka. Villa Victor toimi elokuusta 2016 elokuuhun 2020 osoitteessa Torikatu 23. Elokuun 2020 lopusta lähtien Villa Victorin toiminta on sijoittunut Oulu10:iin (Torikatu 10), jossa järjestetään mm. suomen kielen opetusta sekä erilaisia tapahtumia. Monikielinen neuvonta siirtyi keväällä 2023 osaksi samaan aikaan aloittanutta International House Oulu -palvelukonseptia, joka sijaitsee Oulun BusinessAseman tiloissa, Hallituskatu 36 B 
Historia.
Kansainvälinen toimintakeskus aloitti toimintansa vuonna 2000 nimellä "Kansainvälinen toimintakeskus Toppelius". Keskuksen nimi tuli Oulun keskustassa sijaitsevasta vanhasta Toppeliuksen talosta, jossa toiminta aloitettiin. Keskus siirtyi seuraaviin tiloihinsa Hollihakaan vuoden 2007 alussa. Uuden nimen "Villa Victor" toimintakeskus sai uusista toimitiloistaan, jotka sijaitsivat Viktor J. Sucksdorffin suunnittelemassa vanhassa jugendrakennuksessa vuoteen 2015 saakka. Nykyään entinen Kansainvälinen toimintakeskus tunnetaan Oulun kaupungin monikulttuurikeskus Villa Victor -nimellä, ja se sijaitsee samoissa tiloissa Oulun kaupungin keskitettyjen asiakaspalvelujen kanssa Oulu10:ssä (Torikatu 10).
Raivo Järvi

Raivo Järvi (23. joulukuuta 1954 Pärnu ‒ 17. kesäkuuta 2012) oli virolainen kuvittaja, toimittaja ja poliitikko, joka kuului liberaaliin Viron reformipuolueeseen.
Järvi oli jäsenenä X, XI ja XII Riigikogussa. Hän opiskeli Viron taideinstituutissa ja on työstänyt muun muassa kuvituksia kirjoihin. Raivo Järvellä oli urallaan useita suosittuja radio- ja televisio-ohjelmia, joiden ansiosta virolaiset tunsivat hänet lempinimellä ”Onu Raivo” (Raivo-eno).
Järvi opiskeli Viron taideakatemiassa. Vuodesta 1983 vuoteen 2003 hän työskenteli freelanceartistina. Hän kuvitti enemmän kuin 22 kirjaa ja kirjoitti ja kuvitti yhden lastenkirjan.
Järvi esiintyi televisio- ja radio-ohjelmissa, joista tunnetuimmat olivat "Kõige Suurem Sõber" ja "Onu Raivo Jutupliiats" sekä esiintyi Radio Kuku -kanavalla showssaan "Onu Raivo rännakud".
Järvi oli naimisissa Tatjana Järven (ballerina) kanssa, ja hänellä on edellisestä avioliitostaan yksi poika. Hän kuoli lyhytaikaiseen sairauteen 17. kesäkuuta 2012.
Ulrika Bergman

Ulrika Bergman (s. 11. heinäkuuta 1975 Östersund) on ruotsalainen curling-pelaaja. 
Bergman on voittanut kaksi maailmanmestaruutta (2005 ja 2006) ja kaksi Euroopan-mestaruutta (2004, 2005). MM-kilpailuista hän on saavuttanut Ruotsin joukkueessa hopeaa vuonna 2002 ja EM-kisoista hopeaa 1999. Torinon olympialaisissa 2006 hän kuului kultaa voittaneeseen Ruotsin joukkueeseen. Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuista Bergman saavutti 1995 hopeaa, ja pronssia 1994 ja 1996.
Bohol

Bohol on saari Visayasin saariryhmässä Filippiineillä. Se sijaitsee Cebun kaakkoispuolella, Leyten lounaispuolella. Vuodesta 1971 alkaen se muodostaa oman provinssinsa.
Saaren pinta-ala on 3 269 km² ja sen rantaviiva on 261 km pitkä. 
Maantiede.
Bohol on ovaalinmuotoinen, sen pääakseli suuntautuu koillisesta lounaaseen, pohjoisessa Camotesinmeri ja etelässä Mindanaonmeri. Provinssiin kuuluvat myös pääsaarta ympäröivät 81 pienempää saarta ja luotoa. Rantoja reunustavat monin paikoin koralliriutat. Saaren maasto on loivasti kumpuilevaa. 
Sisämaassa maasto muuttuu mäkisemmäksi ja saarella elää runsaasti harvinaisia kasveja ja eläimiä. Saaren korkein kohta on 870 metriä merenpinnan yläpuolella ja paikoitellen mäet putoavat jyrkästi mereen. Saaren sisäosat ovat tärkeitä maatalousalueita. Alueella on myös runsaasti makeaa vettä ja teollisuusmineraaleja kuten kalkkikiveä ja piitä. Saarelta on löydetty yli 100 luolaa, joista suurin sijaitsee saaren itäosassa.
Boholin kalkkikivi muodostaa erilaisia karstimuodostelmia kuten luolia ja Suklaakukkulat. Bohol on Unescon Geopark-luettelossa ja Suklaakukkulat ovat ehdokkaana myös maailmanperintölistalle.
Suklaakukkuloita pidetään yhtenä Filippiinien luonnonihmeistä. Boholiin viitataankin usein nimellä "Filippiinien jalokivet". Kukkulat koostuvat kalkkikivestä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen paikalle jääneistä koralleista. Kukkuloiden nimi johtuu siitä, että ne muuttuvat kesäisin 
ruskeiksi.
Useimmat Boholin hiekkarannoista ovat erittäin hienohiekkaisia ja valkoisia. Hiekkaa viedään myös muualle maailmaan. Saariprovinssin tunnetuimmat rannat sijaitsevat Panglaon saarella.
Saaren läpi kulkee Loboc-joki, joka virtaa itärannikolta saaren keskustaan. Saarella sijaitsee myös useita vesiputouksia.
Toisin kuin suurin osa Luzonista ja Visayasin pohjoisosista, Bohol on suojassa maata koettelevilta pyörremyrskyiltä. Sää on yleensä hyvä vuoden ympäri. Marraskuusta huhtikuuhun vallitsee pohjoismonsuuni "amihan", jolloin lämpötila on päivisin keskimäärin 28 °C ja laskee yöllä 25 °C. Kesäkaudella toukokuusta heinäkuuhun lämpötila on korkeampi ja sää on erittäin kostea lounaismonsuunin, "habagatin", johdosta. Kesäkauden sää ei ole helposti ennustettavissa.
Ellsworthvuoret

Ellsworthvuoret on noin 321 km pitkä ja 48 km leveä pohjois-eteläsuuntainen vuorijono Etelämantereen länsiosassa Ellsworthinmaalla. Se rajoittuu lännessä Weddellinmerta peittävän Ronnen jäähyllyyn. Ellsworth-vuoret ovat Antarktiksen korkein vuorijono, mutta sen syrjäisen sijainnin vuoksi alueelle pääsy on jopa Etelämantereen mittakaavassa vaikeaa.
Vuoriston läheisyydessä mannerjäätikön alla sijaitsee laaja Ellsworthinjärvi.
Rakenne.
Ellsworth-vuoret koostuvat kahdesta erillisestä vuorijonosta. Osia erottaa Minnesotan jäätikkö. Ellsworth-vuorten ikä tunnetaan huonosti. Niiden kiviaines on voimakkasti poimuttunutta sedimenttiä paleotsooiselta maailmankaudelta, mutta vuorten geologia sopii huonosti muuten yhtenäiseen Länsi-Antarktiksen geologiaan. Sen sijaan ne muistuttavat paljon Transantarktisia vuoria.
Sentinel-vuoret.
Jonon pohjoisosan muodostavat Sentinel-vuoret (koordinaatit ). Monet Sentinel-vuorten huipuista nousee yli neljän kilometrin korkeuteen ja jonoon kuuluukin mm. koko Etelämantereen korkein huippu, Vinsonin massiivi (4892m). Muista huipuista mainittakoon suomalaisen Veikka Gustafssonin valloittama Mount Sisu. Vuoriston löysi Lincoln Ellsworth Antarktiksen ylilennollaan vuonna 1935 ja nimesi sen ilmaistakseen vuorten merkityksen maamerkkinä jäätikön keskellä (sana "sentinel" tarkoittaa vartiomiestä). Vuoristo kartoitettiin vuosina 1958–1961.
Heritage-vuoret.
Eteläisen osan muodostavat suhteellisen matalat ja hajanaisesti sijoittuneet Heritage-vuoret (koordinaatit ), joka on noin 160km pitkä ja 48km leveä vuorijono. Vuoriston pohjoisosan näki luultavasti ensimmäisenä Lincoln Ellsworth Antarktiksen ylilennollaan vuonna 1935. Alue ilmakuvattiin ja kartoitettiin vasta vuosina 1961–1966.
Jon English

Jonathan James ”Jon” English (26. maaliskuuta 1949 Lontoo, Britannia – 9. maaliskuuta 2016) oli englantilaissyntyinen australialainen muusikko ja näyttelijä.
English muutti Australiaan vanhempiensa kanssa 12-vuotiaana. Hän oli tunnettu rocklaulaja Australiassa ja näytteli sikäläisessä Jesus Christ Superstar" -tuotannossa Juudas Iskariotin roolin.
Vuonna 1978 English näytteli australialaisessa minisarjassa "Vastatuuleen" Jonathan Garrettia. Minisarjan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun alun brittiläisen imperiumin hallitsemaan Australiaan, jonne Garrett on karkotettu Englannista. English ja Mario Millo sävelsivät 13-osaiseen minisarjaan musiikin. Englishin levyttämä tv-sarjan tunnuskappale ”Six Ribbons” nousi listaykköseksi ainakin kuudessa maassa. Sarjan tunnuskappaleen on levyttänyt suomeksikin usea artisti.
English kuoli leikkauksen jälkeisenä komplikaationa tulleen aortan läpissä ilmenneen ongelman vuoksi.
Renault Caravelle

Renault Caravelle on Renault’n vuosina 1958–1968 valmistama avoauto. Pohjois-Amerikan ulkopuolella sitä myytiin neljänä ensimmäisenä vuonna nimellä Renault Floride.
Floride esiteltiin vuoden 1958 Pariisin autonäyttelyssä. Se oli pieni takamoottorinen cabriolet, jonka oli muotoillut Carrozzeria Ghian Pietro Frua. Floride perustui Renault Dauphine -sedanin tekniikkaan. Tehottoman moottorinsa vuoksi sitä kutsuttiin alkuvuosinaan mediassa ”lampaaksi suden vaatteissa”. Gordinin virittämää mallia, joka tuotti 40 hevosvoimaa vakiomallin 35 hevosvoimaan verrattuna, myytiin myös. Floride esiteltiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa nimellä Renault Caravelle vuosi Euroopan julkaisun jälkeen. 
Auton tehonpuutetta helpotettiin hieman, kun vuonna 1962 Renault Dauphinen kanssa yhteinen voimanlähde korvattiin hiljattain markkinoille tulleesta Renault 8:sta peräisin olevalla 956 kuutiosenttimetrin moottorilla. Vuonna 1962 Floriden nimeksi tuli kaikilla markkinoilla Caravelle. Vuonna 1964 tuli saataville toinen Renault 8 -pohjainen moottori, 56 hevosvoimaa tuottava 1 108 cm3:n moottori.
Smallville (kaupunki)

Smallville on Teräsmiehen kuvitteellinen kotikaupunki. Nimi on esiintynyt Teräsmiehestä kertovista sarjakuvalehdissä vuodesta 1945 alkaen.
Televisiosarja "Smallville" sijoittuu myös samaiseen kaupunkiin.
Musiikkia

Musiikkia on Isokynä &amp; Orfeus -nimellä julkaistu Dave Lindholmin kolmas sooloalbumi, jonka taustabändinä soittaa Orfeus-yhtye. Se julkaistiin kesäkuussa 1974.
Emily Deschanel

Emily Erin Deschanel ([deɪʃə'nɛl]; s. 11. lokakuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisiotuottaja. Hän on näytellyt muun muassa tohtori Temperance Brennanin roolissa televisiosarjassa "Bones".
Nuoruus.
Deschanel syntyi Los Angelesissa Kaliforniassa Oscar-ehdokkaanakin olleelle filmikuvaaja (mm. Titanic) ja ohjaaja Caleb Deschanelille ja näyttelijä Mary Jo Deschanelille (o.s. Weir). Deschanelin äiti on amerikanirlantilainen ja hänen isoisänsä on ranskalainen. Deschanelilla on nuorempi sisar, näyttelijä ja muusikko Zooey Deschanel.
Ura.
Deschanel teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuoden 1994 elokuvassa "It Could Happen To You". Hänen seuraava huomattava roolinsa oli vuonna 2002 Stephen Kingin käsikirjoittamassa minisarjassa "Rose Red". Sen jälkeen hän näytteli elokuvissa "Päämääränä Cold Mountain", "The Alamo" ja "Glory Road". Vuonna 2004 "Interview Magazine" -lehti valitsi Deschanelin kuuden lupaavimman naisnäyttelijän joukkoon.
Näyteltyään pääroolissa vuoden 2005 elokuvassa "Boogeyman" Deschanel sai roolin Temperance Brennanina Foxin televisiosarjassa "Bones", joka perustuu antropologi Kathy Reichsin kirjoihin. Deschanel esitti rooliaan sarjassa 12 tuotantokauden ajan, jonka jälkeen sarja lopetettiin. Roolityöstään "Bonesin" parissa hän on ollut Satellite-ehdokkaana, Teen Choice -ehdokkaana ja saanut Ewwy-palkinnon. Deschanel on toiminut yhtenä "Bonesin" tuottajista sarjan kolmannesta tuotantokaudesta alkaen.
Deschanel liittyi Alyson Hanniganin, Jaime Kingin, Minka Kellyn ja Katharine McPheen FunnyorDie.comin videopyjamabileisiin mainostaakseen säännöllisiä rintasyöpätutkimuksia Stand Up 2 Cancer -yhdistyksen puolesta.
Yksityiselämä.
Deschanel on vegaani ja eläinten oikeuksien puolustaja ja PETA:n jäsen. Deschanel on Access Hollywood -videolla Karen Dawnin kirjan "Thanking the Monkey: Rethinking the Way We Treat Animals" julkaisutilaisuudessa keskustelemassa kasvissyönnin hyödyllisyydestä ympäristölle ja kirjan kotisivujen videolla keskustelemassa eläinten oikeuksien tärkeydestä. Deschanel valmistui Bostonin yliopistosta ammattinäyttelijöiden koulutusohjemasta teatteritaiteen maisteriksi.
Deschanel meni naimisiin David Hornsbyn kanssa Los Angelesissa 26. syyskuuta 2010. Hänellä on kaksi lasta.
Lillan

Lillan on Isokynä &amp; Orfeus -nimellä julkaistu Dave Lindholmin livelevy ja neljäs sooloalbumi. Se jäi viimeiseksi albumiksi Orfeus-yhtyeen kanssa. Levy julkaistiin joulun alla 1974. Se sisältää Orfeuksen toiseksi viimeisen esiintymisen, joka taltioitiin 29.7.1974 Lilla Teaternissa. Venäjänkielisen kappaleen sanoittaja Elisabeth Babitzin on mm. Muskan ja Kirkan äiti. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
CD-bonukset
Aurinkosynkroninen kiertorata

Aurinkosynkroninen rata (SSO, Sun-synchronous orbit) on verraten matala Maa-keskinen kiertorata (LEO, ). Ratakorkeus on tyypillisesti 600–800 km. Radalle on ominaista ratatason siirtyminen yhden asteen verran idemmäksi joka päivä. Tällöin Aurinkoon nähden ratatason kiertymä pysyy paikoillaan eli satelliitti kiertää maata samoissa valaistusolosuhteissa päivästä toiseen. 
Aurinkosynkroninen rata onkin suosittu Maata kiertävien tutkimussatelliittien, kuten sääsatelliittien, käyttämä kiertorata. Esimerkkejä aurinkosynkronisilla radoilla olevista satelliiteista ovat NOAA-satelliitit ja Meteor-satelliitit.
Varsinais-Suomen rykmentti

Varsinais-Suomen rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli kapteeni vapaaherra M. R. Carpelan.
Sodan aikana rykmenttiin ehti muodostua ainoastaan yksi pataljoona ja yksi vapaajoukko.
Rykmentistä muodostettiin sodan jälkeen Turun Vartiopataljoona
Joukko-osastot.
Komentaja: kapteeni kreivi C. E. Ehrensvärd.
Pataljoonan adjutanttina reservin vänrikki Gustav Robert Rothberg.
Komentaja: kapteeni E. Pohjavuori.
Mieslahti

Mieslahti on Paltamon kunnassa sijaitseva kylä.
Mieslahti sijaitsee noin 7 kilometriä kunnan keskustasta itään valtatie 22:n varrella. Kylässä on noin 350 asukasta. Mieslahdesta on matkaa Kontiomäkeen 10 kilometriä, Kajaaniin 28 kilometriä ja Ouluun 150 kilometriä. Mieslahteen laskee pohjoisimpana pengerretty Miesjoki, sen alla pari puroa: Kylmänpuro ja Pitkäpuro. Pitkänperänlahti on matala ja siihen vedet tulevat lännestä lähinnä Hyrynsalmen reittiä pitkin Kiehimästä, Paltamon kirkonkylästä itäsuuntaan. 
Mieslahdessa sijaitseva kansanopisto, Kainuun Opisto on perustettu vuonna 1909.
Mieslahteen laskee itäsuunnasta Miesjoki, johon myydään kalastuslupia. Mieslahden ranta on kalastajien suosima.
Mieslahti on kylärakenteeltaan sellainen, että sen pohjoispuolella sijaitsee varsinainen Mieslahden kylä ja eteläpuolella on Saviranta sekä siitä etelään Kajaanin puoleinen Jormua. 
Mieslahden nähtävyyksiin kuuluu Posti-Kallen reitti, 17 kilometriä pitkä vanhaa Kalle Moilasen 25 kilometrin pituista postireittiä mukaileva polku, jonka varrella on muun muassa geokätköjä.
Talkkiesiintymä.
Mieslahden talkkiesiintymästä on tehty koelouhintaa jo vuonna 1987 Myllykoski Oy:n toimesta. Yhdysvaltalainen Mondo Minerals omistaa nykyään suurimman osan esiintymästä, ja sen tarkoituksena on perustaa alueelle kaivos, josta louhittaisiin talkkia keskimäärin 150 000 tonnia vuodessa 20 vuoden ajan. Pohjois-Suomen aluehallintovirasto hylkäsi Mondo Mineralsin ympäristölupahakemuksen syksyllä 2013. Esiintymän ympäristössä on Natura 2000 -alueita, ja aluehallintoviraston mukaan varovaisuusperiaate huomioon ottaen ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kaivostoiminta vaikuttaisi viitasammakon ja liito-oravan lisääntymis- ja levähdyspaikkoihin. Yhtiö aikoo hakea uudelleen kaivokselle ympäristö- ja vesienkäsittelylupaa muun muassa purkuputkimenettelyin. Purkuputken suuaukko sijaitsee Pitkänperänlahdella, joka on matala ja jossa veden virtaus on usein lännestä itään Kiehimänjoen vaikutuksen sekä tuulien pääsuunnan takia. Suunnitellun suuaukon lähellä on muun muassa yleinen uimaranta.
Mieslahden kylän alueelle on kuulunut myös Maailmankorven kaivospiiri Antinmäen aivan Jormuan metsästysmajan vieressä. Kaivospiiritoimitus kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa maaliskuussa 2017.
Varsinais-Suomen rykmentin 1. pataljoona

Varsinais-Suomen rykmentin 1. pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän Varsinais-Suomen rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli kapteeni kreivi C. A. Ehrensvärd
Joukko-osastot.
Päällikkö: vääpeli L. Lindström.
Päällikkö: reservivänrikki Eero Rydman.
Päällikkö: jääkäri A. Grant.
Päällikkö: vänrikki Reinhold Stackelberg.
MeStarat

MeStarat on Katri Helenan ja Jari Sillanpään vuonna 2004 hetkellisesti muodostama "yhtye". Parivaljakko teki saman nimisen massiivisen konserttikiertueen, joka kiersi loppuvuodesta läpi Suomen isojen esiintymislavojen. Konsertissa Sillanpää ja Katri Helena esittivät tunnetuimmat hittinsä. Konsertissa sirkustaiteilijat ja akrobaatit esiintyivät laulujen aikana. Kiertueen suuren suosion myötä järjestettiin vielä lisäkonsertteja vuoden 2005 puolella, joista Hartwall Areenan konsertti esitettiin Yle TV2:lla.
Vuonna 2007 kaksikko nousi jälleen yhteiselle esiintymislavalle MeStarat Joulushown muodossa.
Syöttöveden esilämmitin

Syöttöveden esilämmitin on voimalaitoksen lämmönsiirrin, jolla kuumennetaan syöttövettä väliottohöyryllä hyötysuhteen parantamiseksi. Kaikkea höyryä ei voida käyttää turbiinissa mekaanisen energian tuottamiseen ilman vesipitoisuuden liian suurta kasvua viimeisillä siipivyöhykkeillä. Osa höyrystä kannattaa ottaa turbiinista pois kesken paisunnan ja käyttää hyödyksi syöttöveden kuumennuksessa. Hyötysuhteen kannalta on optimaalista, että syöttöveden entalpia nousee saman verran jokaisessa esilämmitysasteessa.
Matalapaine-esilämmittimet.
Matalapaine-esilämmittimillä kuumennetaan lauhdevettä, joka on pumpattu lauhdepumpuilla lauhduttimista muutaman baarin paineeseen. Kuumennukseen tarvittava höyry saadaan matalapaineturbiinin väliotoista. Kuumennuksessa tiivistynyt väliottohöyry pumpataan syöttöveden joukkoon.
Syöttövesisäiliö.
Vesi kulkee useiden matalapaine-esilämmitysvaiheiden jälkeen syöttövesisäiliöön, joka toimii yleensä samalla yhtenä avoimena esilämmitysvaiheena. Höyry kulkee säiliössä oleviin putkiin ja sekoittuu suoraan kuumennettavaan veteen.
Korkeapaine-esilämmittimet.
Syöttövesipumppujen jälkeen olevia esilämmittimiä sanotaan korkeapaine-esilämmittimiksi ja niihin saadaan höyry korkea- tai välipaineturbiinin väliotoista.
8. Porin rykmentti 1. pataljoona

N:o 8. Porin rykmentin 1. pataljoona entinen Porin pataljoona oli valkoisten armeijan Satakunan ryhmään kuuluva joukko-osasto, joka sittemmin liitettiin länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 8. Porin rykmenttiin. Pataljoona muodostettiin Pomarkussa, pois lukien pataljoonan 2. komppania. Pataljoonan komentajina olivat kapteeni Allan Aalto, joka kaatui Noormarkun taistelussa 16. maaliskuuta 1918, jääkärikapteeni Gunnar Emil von Hertzen, Pataljoonan komentajan tehtäviä hoiti hetken myös jääkäriluutnantti Väinö Aleksander Alasmaa.
Pataljoona oli osin koottu myös Ikaalisten suojeluskuntalaisista.
Joukko-osastot.
1. komppania.
Päällikkö: eläinlääkäri Åström, jääkärivänrikki Kaino Eino Niemeläinen (30. maaliskuuta alkaen), jääkärivänrikki Aarne Aleksander Peltonen (osallistui Uudenkaupungin suojeluskuntajoukkojen Turun pataljoona) mukana 3. maaliskuuta Ikaalisten valtaukseen, siirrettiin 20. huhtikuuta Porin rykmentin 3. pataljoonaan).
2. komppania.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Yrjö Johannes Ylänkö (haavoittui 30. maaliskuuta 1918 Harjakankaalla) ja jääkärivänrikki Karl Teodard (Tiddy) Nordman. Komppania ryhmittyi muusta pataljoonasta poiketen Lassilassa.
Joukkueenjohtajat: jääkärivääpeli Akseli Rikhard Isopuro (toimi myös sapotööriosaston päällikkönä)
3. komppania.
Päällikkö: jääkärivaravääpeli Sulo Emil Virén myöh. Vireoja (haavoittui 9. maaliskuuta ja siirrettiin 20. huhtikuuta Porin rykmentin täydennyspataljoonaan), luutnantti Arvo Lyytinen.
4. komppania / Konekiväärikomppania.
Päällikkö: jääkärivääpeli Yrjö Ilmari Nikolai Nahi (21. helmikuuta alkaen ja Porin valtaukseen asti), jääkäriluutnantti Väinö Aleksander Alasmaa.
Pataljoonassa palvelleen Saksan jääkärit.
Tiedustelukomppaniassa ja myöhemmin polkupyöräkomppaniassa jääkäri Kauko Ikonen.
Video Disk Recorder

Video Disk Recorder (VDR) on Linux-käyttöjärjestelmälle tarkoitettu ilmainen, avoimen lähdekoodin sovellusohjelma, jonka avulla henkilökohtaista tietokonetta voi käyttää tallentavana digiboksina.
Tyypillisesti VDR-kokoonpano rakennetaan lisäämällä tavalliseen PC-koneeseen yksi tai useampi DVB-viritinkortti. VDR-ohjelmiston avulla käyttäjä voi katsella digitaalisia TV-lähetyksiä, tallentaa niitä (joko ajastetusti tai pikatallennuksena) sekä toistaa aikaisemmin tallennettuja ohjelmia. Sovellusta voidaan ohjata lähiverkossa selainpohjaisesti, PC-näppäimistöllä tai tavallisen kauko-ohjaimen avulla, edellyttäen että tietokoneessa on sopiva kaukosäätimen vastaanotin.
Laajennettavuus.
VDR-sovelluksen suosio perustuu pitkälti sen laajennettavuuteen. Sovellukseen sisältyy laajennos (plugin) -ohjelmointirajapinta, jonka avulla ohjelmiston toiminnallisuutta voidaan lisätä. Sovellukseen on yleisesti saatavilla useita kymmeniä laajennoksia, jotka mahdollistavat muun muassa mediatoistin integraation, selainpohjaisen hallinnan, MP3-musiikkitiedostojen kuuntelun, videotiedostojen (esimerkiksi DivX) katselun, teksti-TV:n selailun ja niin edelleen.
Suomalaiset laajennokset.
VDR yhteisö on ollut Suomessa aktiivinen ja suomalaiset ovat osallistuneet kehitystyöhön aktiivisesti. Yksi keskeisimpiä suomalaisen kehittämiä laajennoksia on Pekka Virtasen kehittämä subtitles-laajennus, joka mahdollistaa Yleisradion käyttämien DVB-tekstitysten esittämisen videokuvan yhteydessä. Sittemmin (versiosta 1.5.10 alkaen) DVB-tekstitysten tuki on lisätty itse VDR-ohjelmistoon.
Historia.
VDR-sovelluksella ja sen laajennuksilla on ollut suhteellisen runsaasti käyttäjiä ja aktiivisia kehittäjiä Suomessa. Sovelluksen suosio perustui osittain tallentavien digiboksien tarjonnan puutteeseen markkinoilla. Vuosina 2002–2004 suomalaisilla kuluttajamarkkinoilla oli tarjolla erittäin niukasti tallentavia digibokseja, ja erityisesti kaapelitalouksiin (DVB-C) tarkoitetut mallit olivat erittäin harvinaisia. Tämä tarjonnan puute osaltaan vaikutti ”omatekoisten” digiboksien ja VDR-sovelluksen suosion syntyyn. Sittemmin markkinoille on tullut eri valmistajilta (esimerkiksi VU+, Topfield) tallentavia digibokseja ja suoratoistopalveluja, jotka tarjoavat pääpiirteissään VDR-sovelluksen ominaisuudet valmiina tuotteena ja sen myötä on VDR-käyttö vähentynyt.
8. Porin rykmentti 2. pataljoona

N:o 8. Porin rykmentin 2. pataljoona alias Kristiinan lentävä pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 8. Porin rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Paavo Juho Talvela (toimi aikaisemmin Kristiinan suojeluskunta-alueen päällikkönä ja perusti Kristiinan lentävat komppaniat)
Pataljoonassa oli myös yksi Turun komppania.
Joukko-osastot.
Päällikkö: jääkärivänrikki Max Josef Lindblom (haavoittui 30 maaliskuuta 1918 Noormarkussa), jääkärivaravääpeli Karl Fredrik Sovelius.
Joukkueenjohtajat: jääkärialiupseeri Antti Porre (toimi myöhemmin joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä komppanian tultua myöhemmin liitetyksi Kristiinan krenatööripataljoonaan), hiihto ja tiedustelupartion päällikkönä jääkärivaravääpeli Albert Penttilä ent. Lindqvist (haavoittui 30. maaliskuuta 1918 Harjakankaalla, myöh. muodosti 11 miehen osaston Aunuksen sotaretkelle). 
Päällikkö: jääkärialiupseeri Kosti Johannes Pollari.
Päällikkö: jääkärivänrikki Karl Arne Särämö (siirrettiin Kristiinan krenatööripataljoonaan 14. maaliskuuta 1918, S. Kanerva, jääkärivänrikki Juho Oiva Sairio (huhtikuusta 1918 alkaen, toimi komppaniassa aikaisemmin joukkureenjohtajana).
Päällikkö: aliupseeri Eero Loimaranta, komppanianpäällikkönä 21. helmikuuta alkaen jääkärialiupseeri Antti Porre (siirrettiin 14. maaliskuuta Kristiinan krenatööripataljoonaan).
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit.
Polkupyöräosaston ja komppanianpäällikkönä jääkärivääpeli Yrjö Artturi Kares, jääkäri Juho Leino Ferdinand Leppälax.
8. Porin rykmentti 3. pataljoona

N:o 8. Porin rykmentin 3. pataljoona entinen Turun pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 8. Porin rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli everstiluutnantti Johan Linsén ja väliaikaisena komentajana jääkärivänrikki Johan Elis Valfrid Koivula. 
Joukko-osastot.
Päällikkö: jääkärivänrikki Aarne Aleksander Peltonen, (24. huhtikuuta 1918 alkaen).
Päällikkö: jääkärivänrikki Paavali Alarik Kaski {toimi aikaisemmeni Turun pataljoonassa).
Päällikkö: jääkärivänrikki Gustaf Runar Renholm (toimi aikaisemmin von Hertzenin hiihto-osastossa).
Joukkueenjohtajat: jääkärivääpeli Gustaf Holger Ramstedt.
Päällikkö: insinööri Torsten Lydecken.
Waterloo (albumi)

Waterloo on ruotsalaisen Abba-yhtyeen maaliskuussa 1974 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin nimikappale ”Waterloo” on yksi Abban tunnetuimmista ja yhtye voitti sillä vuoden 1974 Eurovision laulukilpailun ensimmäisenä ruotsalaisesittäjänä. Albumi oli Ruotsissa listaykkösenä 12 viikkoa ja sitä myytiin vuoden loppuun mennessä 250 000 kappaletta, mikä teki siitä siellä kaikkien aikojen myydyimmän albumin.&lt;ref name="Palm/152"&gt;Palm 2009, s.152.&lt;/ref&gt; Norjassa albumi oli listan kärjessä kuusi viikkoa. 
Levyn päättävä ”Suzy-Hang-Around” on ainoa Abban kappale, jossa Benny Andersson toimii päälaulajana. Andersson pettyi tulkintaansa kutsuen sitä ”puhtaaksi, mutta rumaksi”.&lt;ref name="Palm/152"&gt;Palm 2009, s.152.&lt;/ref&gt;
Albumin kansikuvan Napoleonina toimii basisti Mike Watson.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti 1. pataljoona

N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 1. pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan v.t. komentaja oli majuri Fredrik Ferdinand Järnström.
Joukko-osastot.
Päällikkö: luutnantti A. L. Lindberg ja 30. maaliskuuta 1918 alkaen jääkärivänrikki Kaino Niemeläinen.
Joukkueenjohtajat: jääkärivänrikki Verner Evald Lavast.
Päällikkö: luutnantti E. Liljeberg.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Gunnar Wikström myöh. Visapuu (16. huhtikuuta alkaen).
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti 3. pataljoona

N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 3. pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli kapteeni K. Lilliér.
Aikaisemmalta nimeltään pataljoona oli Virtain pataljoona.
Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen Oulun - Vaasan Vartiopataljoona.
Joukko-osastot.
Päällikkö: aliupseeri G. Wadström, 9. komppaniassa jefreitteri Antti Ahtiainen.
Päällikkö: aliupseeri Åke Amberg, 10. komppaniassa jefreitteri Karl Dahlman.
Päällikkö: aliupseeri M. Kankaanpää.
Päällikkö: Jääkärivänrikki Arvo Kauppinen
Komppaniassa palvelleet Saksan jääkärit: jääkärialiupseeri Juho Heikki Junttila.
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti 2. pataljoona

N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 2. pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Linderin ryhmän N:o 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli majuri Aleksander Pell.
Joukko-osastot.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Aarne Silvio Heikinheimo.
Päällikkö: reserviluutnantti A. Zachari.
Päällikkö: ylioppilas B. Bergdahl.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Ragnar Atle Teodor Heikel
Anthology 2

Anthology 2 on The Beatles -yhtyeen kokoelmalevy, joka kuuluu "The Beatles Anthology" -sarjaan. "Anthology 2" sisältää harvinaisuuksia, konserttitaltiointeja ja vaihtoehtoisia ottoja "Help!"-albumin levytyksistä "Magical Mystery Tour" -albumin ja vuoden 1968 alun levytyssessioihin, ennen kuin yhtye matkusti Intiaan. Sillä on myös vuonna 1995 äänitetty Paul McCartneyn, George Harrisonin ja Ringo Starrin uudelleentyöstämä alun perin John Lennonin kappale "Real Love". Albumi sisältää 45 kappaletta kahdella CD:llä.
Kappaleet.
Kaikkien kappaleiden tekijät John Lennon ja Paul McCartney ellei toisin mainita.
Türkıstanin alue

Türkıstanin alue (; ) on hallintoalue Kazakstanin eteläosassa. Sen hallinnollinen keskus on Türkıstanin kaupunki. Alueen pinta-ala on 116 086 neliökilometriä. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan siellä oli 2 054 021 asukasta. 
Türkıstanin alue käsittää 4,3 prosenttia Kazakstanin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Qyzylordan, pohjoisessa Ūlytaun ja idässä Jambylin alueeseen, kaakkoisnurkassaan Kirgisiaan ja etelässä Uzbekistaniin. Türkıstanin alueen keskellä sijaitsee Şymkentin kaupunkialue.
Alue sijaitsee Turanin alangon itäosassa ja Tienšanin länsirinteillä ja on pinnanmuodoiltaan etupäässä kumpuilevaa tasankoa. Lounaassa on Kyzylkumin ja pohjoisessa Moiynqūmin hiekka-aavikko. Eteläisin osa kuuluu Nälkäaroon ja pohjoisin Betpaqdalan aavikkoon. Keskiosassa kohoavat Qaratauvuoret ja kaakossa Talasin Alataun länsireuna, Qarjantau ja Ögemvuoret. Hyötykaivannaisiin kuuluvat monimetallimalmit, ruskohiili, rautamalmi, uraani, vermikuliitti, talkki, baryytti, kipsi, tulenkestävä savi, marmori ja kvartsi.
Seudulla vallitsee kuiva mannerilmasto. Kesät ovat pitkiä, kuivia ja kuumia ja talvet lyhyitä, leutoja ja lähes lumettomia. Tammikuun keskilämpötila on pohjoisessa –11 ja etelässä –2 astetta. Heinäkuun keskilämpötilat vaihtelevat pohjoisen ja lounaan 26–29 asteesta kaakon 19–25 asteeseen. Vuotuinen sademäärä on tasangolla 100–400, vuorten reuna-alueilla 400–800 ja vuorilla jopa yli 1 000 millimetriä.
Suurin joki on alueen läpi etelästä luoteeseen virtaava Syrdarja, jonka varrella on Şardaran tekojärvi. Syrdarjan ja sen sivujokien vettä käytetään laajasti maatalouden keinokasteluun. Pohjoisessa virtaa Şujoki, joka ehtyy Moiynqūmin hiekkaan. Syrdarjan laaksossa ja Şun alajuoksulla on paljon pieniä järviä, joista jälkimmäisten vesi on suolaista.
Tasangoilla on aavikoiden heinä- ja pensaskasvillisuutta, jokien varsilla niittyjä ja paikoin rantametsiä. Vuorten kasvillisuusvyöhykkeet ulottuvat aavikosta alppiniittyihin ja jäätiköihin. Eläinkuntaan kuuluvat aavikoiden matelijat ja jyrsijät sekä vuorten siperianvuorikauriit, argaalit, karhut ja lumileopardit. Rantametsissä elää susia, kettuja, kärppiä, villisikoja ja fasaaneja.
Etelä-Kazakstanin alueena vuonna 1932 perustettu hallintoyksikkö kuului vuosina 1962–1964 laajempaan Etelä-Kazakstanin aluepiiriin. Se tunnettiin sen jälkeen Şymkentin alueena, kunnes vuonna 1992 se nimettiin jälleen Etelä-Kazakstanin alueeksi. Şymkentin kaupunki erotettiin alueesta vuonna 2018, ja sen hallinnolliseksi keskukseksi tuli Türkıstan. Samalla muutettiin myös alueen nimi.
Alue jakautuu Bäidıbekin, Jetısain, Kelesin, Maqtaaralin, Ordabasyn, Otyrarin, Qazyğūrtin, Sairamin, Şardaran, Saryağaşin, Sauranin, Sozaqin, Tülkıbasin ja Töle Bin piireihin sekä Arysin, Kentaun ja Türkıstanin kaupunkipiirikuntiin. Muut kaupungit ovat Jetısai, Leñgır, Saryağaş ja Şardara.
Kaupunkiväestön osuus on 24,3 prosenttia. Asukkaista 74,9 on kazakkeja, 18,4 prosenttia uzbekkeja, 1,9 prosenttia tadžikkeja, 1,3 prosenttia venäläisiä ja 1,1 prosenttia azereja (vuonna 2025). Uzbekit muodostavat enemmistön Sairamin ja Sauranin piireissä.
Alueen pääelinkeino on maatalous. Kaivosteollisuus tuottaa uraania ja öljyä.
2. krenatöörirykmentti

2. krenatöörirykmentti oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmään kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli everstiluutnantti L. Sarin
Joukko-osastot.
Komentaja: majuri Alexander Procopé haavoittui, v.t. komentaja jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (komentajana 26. maaliskuuta 1918 alkaen).
Komentaja: majuri W. Stjernschantz, v.t. komentaja jääkäriluutnantti Otto Jalmari Iivarinen.
Komentaja: majuri Torsten Aminoff, v.t. komentaja kapteeni B. G. L. Schauman.
Komentaja: insinööri Lindberg, pataljoonan kutsuntapiiri oli Häme ja sijoituspaikka Tampere.
1. krenatöörirykmentti

1. krenatöörirykmentti oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmään kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli everstiluutnantti Torsten Aminoff, jonka haavoituttua virkaa tekevinä komentajina olivat majuri Wilhelm Stjernschantz ja everstiluutnantti Waldemar Appelgren.
Sodan jälkeen rykmentistä muodostettiin Viipurin Vartiopataljoona
Joukko-osastot.
Komentaja: majuri Sixten Öberg.
Komentaja: kapteeni E. Schönberg, v.t. komentaja kapteeni Elis Hultkrantz.
Komentaja: everstiluutnantti Appelgren (haavoittunut), jääkärikapteeni Yrjö Rehnbäck.
Komentaja: insinööri Lindberg, pataljoonan kutsuntapiiri oli Häme ja sijoituspaikka Tampere.
Country rock

Country rock eli kantrirock on musiikin tyylilaji, joka on syntynyt kantrimusiikin ja rockin sulautumisesta. Vaikka nämä tyylit ovat vaikuttaneet toisiinsa jo 1950-luvulta lähtien, country rock -termillä viitataan yleensä 1960- ja 1970-luvun taitteessa alkaneisiin musiikillisiin kokeiluihin, joissa kantri ja rock pyrittiin määrätietoisesti yhdistämään. Esimerkkejä varhaisesta country rockista löytyy muun muassa The Byrdsin albumilta "Sweetheart of the Rodeo" sekä Bob Dylanin ja Buffalo Springfieldin tuotannosta. Tunnetuin country rock -yhtye lienee Eagles. Muita country rock -yhtyeitä ovat Poco, Firefall, The Ozark Mountain Daredevils, Pure Prairie League, Toby Beau, Amazing Rhythm Aces, Outlaws, Nitty Gritty Dirt Band, The Flying Burrito Brothers, International Submarine Band ja The Dillards. Naissolisteista kantrirokkia ovat edustaneet mm. Juice Newton, Emmylou Harris ja Linda Hargrove.
Monet 1960-luvun lopun ja 1970-luvun tunnetut country rock -yhtyeet olivat kotoisin Kaliforniasta, mistä syystä tämä musiikkityyli tunnetaan myös "länsirannikon rockina". 1960-luvun puolivälissä syntynyt folkrock on musiikillisesti läheistä sukua tälle tyylille.
80- ja 90-luvuilla käsite "kantrirock" pitkälti hävisi, mutta sellaiset artistit kuten Green On Red ja Jason &amp; The Scorchers jatkoivat ja kehittivät tyylilajia uusiin suuntiin. Tämän päivän kaupallisestikin menestyksekästä country rockia edustaa esim. Drive-By-Truckers.
Paul van den Broeck

Paul N. van den Broeck (18. syyskuuta 1904 – 1. huhtikuuta1972) oli belgialainen rattikelkkailija. Hän voitti olympiapronssia rattikelkkailun 4 miehen joukkuekilpailussa vuoden 1924 talviolympialaisissa Chamonix’ssa yhdessä Henri Willemsin, René Mortiaux’n, Charles Mulderin ja Victor Verschuerenin kanssa
Broeck osallistui myös vuoden 1924 olympialaisissa jääkiekon kilpailuihin, mutta Belgia hävisi kaikki ottelut kisoissa ja jäi viimeiseksi.
Luettelo Ruotsin sotamarsalkoista

Ruotsissa sai 77 sotilasta sotamarsalkan () arvon 1600-luvun alusta vuoteen 1824. Nykyisin arvo ei ole enää käytössä.