tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Khalid Skah

Khalid Skah (s. 29. tammikuuta 1967 Midelt, Marokko) on entinen marokkolainen kestävyysjuoksija.
Skah saavutti aluksi menestystä maastojuoksussa. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruudet vuosina 1990 ja 1991. Tokion MM-kilpailuissa 1991 ennakkosuosikkina kilpaillut Skah voitti pronssia 10 000 metrin juoksussa ja sijoittui 5 000 metrin juoksussa kuudenneksi. 10 000 metrin loppukilpailuissa kultaa ja hopeaa voittaneet Kenian Moses Tanui ja Richard Chelimo juoksivat yhteistyössä, joten Skah ei mahtanut heille mitään.
Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa Skah ja Chelimo taistelivat 10 000 metrin olympiakullasta. Kun he ohittivat kierroksella Marokon Hammou Boutayebin, Boutayeb esti kahdesti Chelimoa ohittamasta häntä ja Skah karkasi näin olympiakultaan. Kilpailun jälkeen Skah hylättiin, mutta Marokon joukkueen jättämän protestin ansiosta hän sai myöhemmin olympiakultansa takaisin, sillä estämisen kieltävää sääntöä ei ollut määritelty säännöissä riittävän tarkasti. Palkintojenjaossa yleisö buuasi Skah'lle voimakkaasti.
1993 Skah teki ainoan maailmanennätyksensä kahden mailin juoksussa ajalla 8.12,17. Samana vuonna hän sijoittui Stuttgartin MM-kilpailuissa viidenneksi 5 000 metrillä. 1994 hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän voitti hopeaa 10 000 metrillä. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli kuudes 10 000 metrillä. Vielä 1998 hän saavutti pronssia puolimaratonin MM-kisoista.
Skah'n vaimo on norjalainen ja tämän vuoksi hänellä on ollut myös Norjan kansalaisuus vuodesta 1995 lähtien, mutta hän jatkoi Marokon edustamista tämän jälkeenkin. Skah'n sisko on naimisissa suomalaisen kestävyysjuoksijan Janne Holménin kanssa.
Mikael Niemi

Per Mikael Niemi (s. 13. elokuuta 1959 Tärnaby, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija.
Niemi syntyi Tärnabyssa Västerbottenin läänissä mutta kasvoi Norrbottenin läänissä, Pajalassa, jonne myös hänen vuonna 2000 julkaistu hittiromaaninsa "Populäärimusiikkia Vittulajänkältä" ("Populärmusik från Vittula") sijoittuu. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2001. Hänen muita kirjojaan ovat "Kirkon piru" ("Kyrkdjävulen"), sen itsenäinen jatko-osa "Verenimijät" ("Blodsugarna"), vuonna 2004 ilmestynyt "Nahkakolo" ("Svålhålet"), 2006 ilmestynyt "Mies joka kuoli kuin lohi" ("Mannen som dog som en lax") sekä 2013 ilmestynyt "Veden viemää" ("Fallvatten"). Vuonna 2017 julkaistussa romaanissa "Koka björn" Lars Levi Laestadius selvittää murhaa.
Niemi on kotoisin Pajalan kansanomaisesti "Vittulaksi" kutsutusta osasta. Hänen isänsä oli meänkieltä puhuva länsipohjalainen poliisi ja äiti ruotsia puhuva opettaja; hänen äidinäitinsä oli saamelainen. Niemen äidinkieli on ruotsi, mutta hän sanoo ymmärtävänsä jonkin verran meänkieltä. Nykyisin Niemellä on hollantilaissyntyinen vaimo ja kaksi lasta.
Niemi alkoi 15-vuotiaana kirjoittaa runoja ja novelleja sekä haaveilla kirjailijanurasta. Niemi kävi nelivuotisen elektroniikka-alan koulun, jonka vuoksi hän muutti Luulajaan.
Sovitukset.
Populäärimusiikkia Vittulajänkältä -kirjasta on tehty samanniminen elokuva. Karhun keitto -kirjasta tehdään televisiosarjaa, jota kuvataan Suomessa.
Avovankila

Avovankila on vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka. Se eroaa tavallisesta vankilasta siten, että vankien asuinolosuhteet ovat vapaammat. Rangaistusaika kuluu avovankilassa samalla tavoin kuin tavallisessakin, nk. suljetussa vankilassa.
Nykyisin kaikissa vankiloissa vangit saavat käyttää omia vaatteita; avovankiloissa ja työsiirtoloissa ei ole edes tarjolla laitosvaatetusta. Avovankiloissa maksetaan avolaitospalkkaa, joka on veronalaista tuloa. Siitä peritään valtiolle ylläpitokorvaus sekä mahdolliset, oikeuden vangille määräämät korvaukset ja ulosotot.
Jokainen vanki ei avovankilassa ole välittömässä valvonnassa; määrättäessä tuomittua avovankilaan arvioidaan ensin hänen kykyään sopeutua avovankilaolosuhteisiin. Vankeuslaki määrää, että päätöksen vangin sijoittamisesta tekee aluevankilan yhteydessä oleva arviointikeskus. Tämän oletetaan johtavan paremmin vankien yhdenvertaiseen kohteluun ja heidän todellisten tarpeidensa huomioon ottamiseen kuin vanhan järjestelmän.
Avovankilaan saapuva vanki sitoutuu päihteettömyyteen. Hänen on allekirjoitettava lomake, jossa hän sitoutuu olemaan käyttämättä ja tuomatta laitokseen päihteitä tai huumeita. Päihteettömyyttä valvotaan satunnaisin väliajoin otettavin virtsatestein. 
Avovankila on itsenäinen laitos, joka ei ole minkään toisen vankilan alainen. Avovankilaosasto on hallinnollisesti jonkun toisen vankilan alainen. Työsiirtola on vielä avovankilaakin väljemmin vartioitu vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka.
Ville Laihiala

Villepetteri Laihiala (s. 13. kesäkuuta 1973 Oulu) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan metalliyhtyeistä Sentenced, Poisonblack sekä S-Tool.
Laihiala toimi Sentencedin laulajana "Down"-albumista (1996) yhtyeen uran päättäneeseen "The Funeral Albumiin" (2005). Ennen Sentencediä Laihiala lauloi kaksi demoa tehneessä Breed-yhtyeessä, jonka kokoonpanoon kuului myös myöhemmin Sentencedissä vaikuttanut basisti Sami Kukkohovi. Sentencedissä Laihiala on säveltänyt ja sanoittanut kokonaan itse ainoastaan muutaman kappaleen levyä kohden. Sanoitukset voi tunnistaa Laihialan tekemiksi siitä, että ne käsittelevät melko usein menetettyä rakkautta, toisin kuin Sentencedin useimmissa kappaleissa, joissa teemana on itsemurha.
Toinen Laihialan projekti on hänen itsensä vuoden 2000 lopulla perustama Poisonblack-yhtye. Laihiala toimii yhtyeen kitaristina sekä nykyään myös laulajana Juha-Pekka Leppäluodon jätettyä yhtyeen debyyttialbumi "Escapexstacyn" (2003) jälkeen keskittyääkseen Charon-yhtyeeseensä. Lisäksi Ville on toiminut Poisonblackissa sanoittajana ja suurimman osan Poisonblackin kappaleista hän on myös säveltänyt itse.
Poisonblackin toinen albumi "Lust Stained Despair" julkaistiin 28. elokuuta 2006. Vuonna 2004 Laihiala vieraili myös Negative-yhtyeen "Sweet &amp; Deceitful" -albumilla kappaleessa ”Until You're Mine” sekä Ghost Machineryn "Haunting Remains" -albumin Gary Moore -coverissa ”Out in the Fields”. Vuonna 2010 hän vieraili Catamenian albumilla "Cavalcade" kappaleessa ”Blood Trails”. 
Vuodelta 2002 löytyy Laihialan tulkinta Freemanin kappaleesta ”Ajetaan tandemilla” Professori Heikkerön albumilla "Alkoholistit Areenalla".
Helmikuussa 2010 Laihiala tuomittiin 80 päivän ehdolliseen vankeuteen törkeästä rattijuopumuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta. Hän oli jo aiemmin syyllistynyt vastaaviin tekoihin vuonna 2007 kaksi kertaa. Laihiala ilmoitti vuoden 2010 tuomionsa jälkeen raitistuneen, mutta hän ajoi huhtikuussa 2019 jälleen 2,49 promillen humalassa Oulussa autolla kolarin ja sai törkeästä rattijuopumuksesta, liikennerikkomuksesta ja kulkuneuvon ajamisesta oikeudetta tuomion 23. lokakuuta 2019. Hän on myöntänyt teot.
2016 Ville Laihiala ilmoitti perustaneensa S-Tool-yhtyeen Aksu Hantun (Entwine), Sami Leppikankaan (Lullacry) ja Kimmo Hiltusen (Lullacry) kanssa.
Laihiala julkaisee syksyllä 2022 Saattajat-sooloyhtyeensä debyyttialbumin Sakara Recordsin kautta.
Iroha

Iroha (, myös 伊呂波 tai 色葉) on japaninkielinen runo, jota on käytetty kana-tavuaakkosten järjestämiseen. Kaikki 47 tavuaakkosta esiintyvät siinä kerran, joten se on täydellinen pangrammi. "Iroha" on peräisin Heian-kauden alkupuolelta ja se on kirjoitettu viimeistään vuonna 1079, vaikka se lienee todellisuudessa vanhempi. Samalta aikakaudelta tunnetaan myös kaksi muuta muistiapua: "Ametsuchi no uta" ja "Taini-uta", mutta "Ametsuchi no uta" on käytännössä vain sanaluettelo eikä koherentti runo, toisin kuin "Iroha" ja "Taini-uta". Tutkijat eivät ole yksimielisiä runojen alkuperäisestä tarkoituksesta, mutta niitä käytettiin laajalti muistiapuna kana-aakkoston opettelussa. "Irohan" korvasi lopulta nykyisin käytössä oleva gojūon-järjestelmä Meiji-kauden keskivaiheilla.
Runo.
Varhaisin tunnettu versio "Iroha"-runosta oli kirjoitettu "man’yōgana"-tavustolla, joissa käytetään vain kanji-merkkejä. Seuraavassa taulukossa on viisi muotoa runosta: alkuperäinen, arkaainen muoto hiragana-tavuaakkosilla, sen romanisaatio, runo nykymuotoisella japanin kielellä ja sen romanisaatio sekä suurpiirteinen käännös.
Historia ja merkitys.
"Irohan" laatijaa ei tunneta. Perinteisesti sen kirjoittajana on pidetty munkki Kūkaita (k. 835), jonka nimiin on laitettu myös hiragana-aakkoston kehittäminen, mutta "Irohan" edustama fonologinen järjestelmä on paljon myöhemmältä ajalta, noin 150 vuotta Kūkain kuoleman jälkeen: koska runossa ei ole erillisiä merkkejä tavuille ”e” ja ”ye”, se lienee laadittu noin vuoden 950 jälkeen; myös imayō-runomuodon käyttö on osoitus myöhemmästä alkuperästä. "Irohan" on myös sanottu olevan mukaelma buddhalaisen "Daihatsu nehangyō" -sūtran jakeesta. Ensimmäinen tunnettu maininta "Irohasta" on teoksessa "Konkōmyō saishōō kyō ongi" vuodelta 1079. "Iroha" korvasi nopeasti muut muistirunot ja sitä käytettiin yleisesti kana-aakkosten opetteluun Heian-kauden loppupuolelta lähtien. Koska saman tavun kirjoittamiseen saatettiin useinkin käyttää monia erityyppisiä kanamerkkejä, "Irohan" kaltaisille aakkostoille oli tarvetta. Samalla "Iroha" edisti japanin kielen ortografian selkiytymistä.
"Irohan" ja sen käytön yleistymisen merkitys japanin kielen ja kirjoituksen kehitykselle oli ratkaiseva. Sillä oli huomattava rooli lukutaidon leviämisessä, sillä se oli muuttumattomana ja pienenä kirjainluettelona suurien ihmisjoukkojen opittavissa. Se määritteli vielä nykyäänkin käytössä olevat 47 kirjaintyyppiä, lukuun ottamatta myöhemmin lisättyä kirjainta ”n”, ja se myös varmisti periaatteen, jonka mukaan "seion"- ja "dakuon"-äänteille ei ole erillisiä kirjaimia (esimerkiksi ”ka” vs. ”ga”) . Sillä oli joitakin huonoja puolia: koska "Iroha"-äännejärjestelmä säilyi muuttumattomana, se ei pysynyt puhutun kielen äännemuutosten tahdissa ja ajan kuluessa kirjoitettu ja puhuttu kieli loittonivat toisistaan.
"Irohaa" käytettiin myös länsimaisten aakkosten tavoin. Sitä hyödynnettiin esimerkiksi luetteloissa ja sanakirjoissa sisällön järjestämiseksi. Varhaisimmat "Irohaa" käyttävät sanakirjat laadittiin jo Heian-kauden loppuvaiheilla: niistä ensimmäinen on "Iroha jiruishō", joka kirjoitettiin vuosien 1144–1181 välillä.
Nauru Airlines

Nauru Airlines (tunnettu aikaisemmin nimillä Air Nauru sekä Our Airlines; IATA: ON, ICAO: RON, kutsukoodi: AIR NAURU) on naurulainen lentoyhtiö. Se tekee lentoja muille Tyynenmeren saarille ja Australiaan. Yhtiön kotikenttä on Naurun kansainvälinen lentoasema.
Historia.
Kokonaan valtion omistuksessa oleva Air Nauru perustettiin vuonna 14. helmikuuta 1970. Joulukuussa 2005 lentoyhtiön ainoa kone ulosmitattiin velkojen vuoksi. Seuraavana vuonna yhtiö hankki uuden Boeing 737-300:n ja aloitti lokakuussa uudelleen toimintansa nimellä Our Airline. 15. heinäkuuta 2014 yhtiö ilmoitti uudesta nimenvaihdoksesta uudelleenbrändäyksen vuoksi. Uusi nimi Nauru Airlines otettiin käyttöön 1. elokuuta 2014.
Laivasto.
Vuonna 2019 yhtiön laivasto koostuu viidestä Boeing 737-300 -koneesta, joiden keski-ikä on 22 vuotta. 
Kohteet.
Yhtiö lentää yhteensä yhdeksään kohteeseen. Osa lennoista on ”saarihyppelylentoja”, kuten lentoreitti Nauru–Tarawa–Majuro–Kosrae–Pohnpei–Chuuk.
Nestori

Nestori on suomalainen miehen etunimi.
Nestori on suomalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä "Nestor", joka merkitsee 'kotiin palannutta'. Kreikkalaisessa mytologiassa Nestor oli sankari, joka vielä vanhoilla päivillään osallistui Troijan sotaan ja antoi neuvoja nuoremmille sotureille. Tähän liittyen Nestor tai Nestori merkitsee kuvaannollisesti jonkin ammattikunnan piirissä olevaa kunniavanhusta.
Suomen almanakassa nimi oli 1706–1927 muodossa Nestor ja vuodesta 1929 lähtien se on ollut kirjoitusasussa Nestori. Nestorin nimipäivä on 26. helmikuuta. Ennen vuotta 2000 se oli kuitenkin karkausvuosina 27. helmikuuta, koska karkauspäivä oli 24. helmikuuta ja sen jälkeiset nimipäivät helmikuun lopussa siirtyivät karkausvuosina seuraavaan päivään.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Nestori-nimen on Suomessa helmikuuhun 2025 mennessä saanut noin 5 600 ja Nestor-nimen noin 4 600 henkilöä.
Vincent Lecavalier

Vincent Lecavalier (s. 21. huhtikuuta 1980 L'Île-Bizard, Quebec) on ammattilaisuransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi 17 kautta NHL-liigassa ja hänet muistetaan etenkin Tampa Bay Lightningin ykkösvarauksena ja pitkäaikaisena kapteenina.
Ura.
Kanadanranskalainen Lecavalier oli Tampa Bay Lightningin . Hän pelasi Tampa Bayssa kaudet 1998–2013 lukuun ottamatta , jolloin hän pelasi Ak Bars Kazanissa.
Toisen NHL-kautensa päätteeksi 11. maaliskuuta 2000 Lecavalier nimettiin seuransa kapteeniksi NHL-historian nuorimpana pelaajana, 19 vuoden ja 324 päivän ikäisenä. Aiemmin titteliä piti hallussaan Detroit Red Wingsin Steve Yzerman, josta tuli kapteeni 21 vuoden ja viiden kuukauden ikäisenä. Sittemmin ennätystä ovat pitäneet hallussaan Sidney Crosby sekä Gabriel Landeskog, josta tuli joukkueensa kapteeni 11 päivää Crosbya nuorempana.
Kaudella Lecavalier voitti Tampa Bayssa Stanley Cup -mestaruuden. Syksyllä 2004 Kanadan joukkue voitti jääkiekon maailmancupin ja Lecavalier palkittiin turnauksen arvokkaimpana pelaajana. Hän teki turnauksessa tehot 2+5=7. Lecavalier edusti Kanadaa myös Torinon talviolympialaisissa 2006 tehden turnauksessa kolme syöttöpistettä.
Kaudella Lecavalier voitti Maurice ”Rocket” Richard Trophyn voitettuaan runkosarjan maalipörssin 52 maalilla.
Heinäkuussa 2008 Lecavalier solmi 11-vuotisen, 85 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Tampa Bayn kanssa. Sopimuksen oli määrä päättyä kauteen 2019–2020. Kesällä 2013 Tampa Bay kuitenkin osti Lecavalierin sopimuksen ulos ja hän siirtyi viisivuotisella 22,5 miljoonan dollarin sopimuksella Philadelphia Flyersiin.
Tammikuussa 2016 Lecavalier ja Luke Schenn kaupattiin Los Angeles Kingsiin. Vaihdossa Flyers sai hyökkääjä Jordan Wealin sekä kolmannen kierroksen varausvuoron kesän 2016 varaustilaisuuteen.
 Kauden päätteeksi Lecavalier ilmoitti lopettavansa uransa.
Niklas

Niklas on miehen etunimi. Nimi esiintyy myös kirjoitettuna Niclas tai Nicklas.
Niklas on friisiläis-saksalainen muunnos nimestä "Nikolaus", mutta nimeä on käytetty myös Nikodemuksen puhuttelunimenä.
Suomessa nimi alkoi yleistyä 1970-luvulla, ja Suomen almanakkaan Niklas tuli vuonna 1995 samalle päivälle, 6. joulukuuta, kuin ruotsinkielisessä almanakassa.
Elokuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 11 410 miestä on saanut nimekseen Niklas, noin 1 240 nimen Niclas ja noin 680 nimen Nicklas.
Adam Laxman

Adam Erikovitš Laxman (1766–1806?) oli ensimmäinen Venäjän Japaniin lähettämä tutkimusmatkailija. Hän yritti avata venäläisille kauppatien Japaniin ja sai tätä koskevan sopimuksen kolmantena kansakuntana hollantilaisten ja kiinalaisten jälkeen, mutta käytännössä myöhemmin kauppaa yritettäessä Japani kieltäytyi.
Adam Laxmanin isä Eric Laxmann oli suomalaissyntyinen tutkimusmatkailija, tiedemies ja Venäjän tiedeakatemian jäsen.
Honiaran kansainvälinen lentoasema

Honiaran kansainvälinen lentokenttä on Salomonsaarten ainoa kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Honiarasta. Marraskuuhun 2003 asti lentokentän nimi oli Lofton Hendersonin mukaan Henderson Field.
Historiaa.
Kentän rakensivat alun perin japanilaiset sotilaat vuonna 1942. Amerikkalaiset tiedustelulentäjät havaitsivat sen kentän ollessa juuri valmistumassa. Koska kenttä olisi lisännyt huomattavasti japanilaisten mahdollisuuksia toimia Salomonsaarten alueella päättivät amerikkalaiset yrittää ottaa kentän haltuunsa.
7. elokuuta 1942 Yhdysvaltain merijalkaväki nousi maihin täysin yllättäen ja onnistui valtaamaan lentokentän. Taistelut jatkuivat pitkään kiivaina, mutta amerikkalaiset pitivät kentän hallussaan. Pian maihinnousun jälkeen kentälle annettiin nimi "Henderson Field" Midwayn taistelussa kaatuneen merijalkaväen lentäjämajuri Lofton R. Hendersonin mukaan.
Pertti Virtaranta

Erkki Pertti Ilmari Virtaranta (20. toukokuuta 1918 Karkku – 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, merkittävä itämerensuomalaisen kulttuurin tutkija ja tallentaja ja Helsingin yliopiston suomen kielen professori. Hän liikkui paljon muun muassa lyydiläisten, karjalaisten (mukaan lukien tverinkarjalaisten), vepsäläisten sekä amerikansuomalaisten parissa. Virtaranta oli Suomen Akatemian jäsen. Virtaranta oli myös vuosina 1968–2005 ilmestyneen kuusiosaisen "Karjalan kielen sanakirjan" ensimmäinen päätoimittaja.
Elämä ja ura.
Virtarannan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Vihtori Arvid Virtaranta (1879–1959) ja Sigrid Josefiina Hietaranta (1881–1983). Pertti Virtarannan kotipitäjä oli Karkku, joka on merkitty myös hänen viralliseksi syntymäpaikakseen, vaikka tosiasiassa hän syntyi Raumalla. Virtaranta tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1936 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1943 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1946 sekä osallistui tohtoripromootioon vuonna 1950. Hän toimi suomen kielen lehtorina Lundin yliopistossa Ruotsissa vuosina 1948–1955, Helsingin yliopistossa suomen kielen dosenttina vuosina 1956–1959. Hän oli professori vuosina 1959–1981 ja historiallis-kielitieteellisen osaston dekaani 1969–1975. Hän sai akateemikon arvonimen vuonna 1990.
Nuoruudessaan Virtaranta perehtyi erityisesti satakuntalaisiin murteisiin, joiden historiasta kirjoitti väitöskirjansa "Länsiyläsatakuntalaisten murteiden äännehistoria". Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi lukuisista toimittamistaan teoksista, joissa suomen murteiden ja karjalan puhujat kertovat värikkäästi menneisyydestä ja talonpoikaiselämän kiinnostavista tapahtumista. Monet teoksistaan hän toimitti yhdessä vaimonsa, filosofian maisteri Helmi Virtarannan kanssa, joka myös oli kielen- ja kansanperinteen tuntija. Helmi Virtaranta antoi nimen hyvin monille miehensä teoksille. Toimiessaan Lundin yliopiston lehtorina Virtaranta kävi usein haastattelemassa Ruotsiin paenneita inkeriläisiä.
Helsingin yliopiston professorina Virtaranta perusti Suomen kielen nauhoitearkiston vuonna 1959.
Virtarannan keskeisiin tutkimushankkeisiin kuuluu myös "Karjalan kielen sanakirja", jonka päätoimittajana hän työskenteli lähes kolmekymmentä vuotta, 1955–1983.
Virtaranta oli yksi Sastamalassa vuosittain järjestettävien Vanhan kirjallisuuden päivien aloitteentekijöistä vuonna 1985.
Timo

Timo on Suomessa hyvin yleinen, jonkin verran myös mm. Ruotsissa ja Saksassa esiintyvä miehen etunimi. Timo on lyhentymä kreikkalaisesta nimestä "Timotheus" (Timoteus), joka merkitsee 'Jumalaa kunnioittavaa' ("timao" "kunnioittaa" "theos" "jumala"). 
Suomessa nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908. Timon nimipäivä on 9. toukokuuta.
Timo on Suomen yleisimpiä miesten nimiä. Se oli vuonna 2014 tehdyn tilaston mukaan Suomen toiseksi yleisin kutsumanimi (yleisin oli Matti), ja Timo Virtanen on Suomen yleisin kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Seitsemän veljeksen Timo on voinut edistää nimen käyttöä, joskin Timosta tuli muotinimi vasta noin 70 vuotta Seitsemän veljeksen ilmestymisen jälkeen. Timo oli suosittu nimi viime sota-ajasta lähtien 1970-luvun lopulle. Suosituimmillaan nimi oli 1950- ja 1960-luvulla. 1970-luvun jälkeen Timo ei ole ollut enää muotinimi, mutta vielä 2000-luvun alkuvuosina Timoksi nimettiin noin sata poikaa vuodessa. Toukokuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Timo-nimen on saanut Suomessa 59 983 miestä. Timon lempinimi on usein Timppa.
Nikolai

Nikolai on miehen etunimi.
Nikolai (Николай) on venäläinen muoto kreikkalaisperäisestä nimestä Nikolaus, joka koostuu sanoista "nikē" ('voitto') ja "laos" ('kansa').
Suomessa Nikolai-nimen on elokuuhun 2025 mennessä saanut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 16 657 miestä.
Nimipäivä.
Nikolain nimipäivä on 6. joulukuuta, jota sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa on vanhastaan vietetty Pyhän Nikolauksen muistopäivänä. Suomessa sama päivä on myös itsenäisyyspäivä.
Suomen almanakassa nimi Nikolain nimipäivä oli vuosina 1827–1899 18. joulukuuta, vuoteen 1854 saakka kirjoitusasussa "Nicolai". Venäjällä vietettiin keisari Nikolai I:n nimipäivää 6. joulukuuta, mutta koska Venäjällä noudatettiin tuolloin juliaanista, Suomessa sen sijaan gregoriaanista kalenteria ja niiden välinen ero oli 12 vuorokautta, sijoitettiin nimi Nikolai Suomessa joulukuun 18. päivälle, jotta keisarin nimipäivä olisi Suomessa samaan aikaan kuin Venäjällä. Kun ero kalenterien välillä vuonna 1900, Nikolai II:n hallitsijakaudella, kasvoi 13 vuorokauteen, siirrettiin nimipäivä Suomessa joulukuun 19. päivään, jossa se pysyi vuoteen 1917 saakka. Tämän jälkeen nimi poistettiin almanakasta, mutta palautettiin vuonna 2000, nyt joulukuun 6. päivään, joka ennestään oli Niilon ja Nikon nimipäivä.
Qu Yunxia

Qu Yunxia (; s. 25. joulukuuta 1972 Dalian, Kiina) on kiinalainen entinen keskimatkojen juoksija. Hän on pitänyt hallussaan 1500 metrin juoksun Kiinan ja Aasian ennätystä 11. syyskuuta 1993 lähtien.
Qu voitti vuonna 1990 nuorten maailmanmestaruuden 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän oli matkalla universiadeissa kolmas. Qu voitti Barcelonan olympialaisissa 1992 olympiapronssia 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.57,08. 1993 hän sijoittui Bostonin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kuudenneksi ja 4. huhtikuuta samana vuonna juoksi Tianjinissa maratonin aikaan 2.24.32 (matka kyseenalainen). Myöhemmin 1993 hän voitti Stuttgartin MM-kisoissa 3 000 metrin juoksun ajalla 8.28,71. 11. syyskuuta 1993 hän juoksi maailmanennätyksen 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.50,46 parantaen Tatjana Kazankinan 13 vuotta vanhaa ennätystä yli kahdella sekunnilla. Ennätyksen rikkoi vasta vuonna 2015 Genzebe Dibaba.
Qu on 163 senttimetriä pitkä ja hän painoi urheilu-uransa aikana 55 kilogrammaa.
Julianne Moore

Julianne Moore (alk. Julie Anne Smith, s. 3. joulukuuta 1960 Fort Bragg, Pohjois-Carolina) on yhdys­valtalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänellä on ollut pääosa tai merkittävä sivuosa yli 60 elokuvassa vuodesta 1990 alkaen. Moore palkittiin parhaan nais­pääosan Oscarilla elo­kuvasta "Edelleen Alice" (2014). Hän on lisäksi saanut urallaan neljä Oscar-ehdokkuutta, elo­kuvista "Jutun loppu" (1999), "Kaukana taivaasta" (2002), "Boogie Nights" (1997) ja "Tunnit" (2002).
Ura.
Moore tunnetaan pisamaisesta ihostaan ja punaisista hiuksistaan sekä siitä, että hänen näyttelemänsä hahmot ovat yleensä hankaluuksiin joutuvia, sekavassa tilanteessa olevia naisia.
Mooren ura alkoi televisiosta, kun hän näytteli kaksois­roolissa Frannie ja Sabrina Hughesia CBS:n saippuasarjassa "As the World Turns". Hänet palkittiin roolistaan vuonna 1988 Daytime Emmyllä. Vuonna 2012 hän sai Primetime Emmyn rooli­työstään vara­presidentti­ehdokas Sarah Palinina HBO:n televisio­elokuvassa "Pelin henki".
Näyttelemisen lisäksi Moore on julkaissut muutamia lasten­kirjoja sekä ollut L’Oréalin mainos­kasvona ja brändilähettiläänä.
Yksityiselämä.
Moore on ollut naimisissa yhdys­valtalaisen ohjaajan Bart Freundlichin kanssa vuodesta 2003 lähtien. Hän on sitä ennen ollut avio­liitossa kerran. Freundlichin kanssa hänellä on kaksi lasta; vuonna 1997 syntynyt poika ja vuonna 2002 syntynyt tytär.
Auli Poutiainen

Auli Poutiainen (s. 1939 Kuopio) on suomalainen näyttelijä. Vuonna 1956 alkaneen näyttelijäuransa aikana hän on näytellyt valtaosan Kuopion kaupunginteatterissa, mutta hän ollut vierailevissa rooleissa myös muissa teattereissa. Erityisesti musikaalisista teatterirooleistaan tunnettu Poutiainen on esiintynyt myös useissa suomalaisissa elokuvissa. 
Nykyään Poutiainen on eläkkeellä, mutta hän on edelleen aktiivisesti mukana teatterityössä. Viime vuosien aikana Poutiainen on esiintynyt mm. Leea Klemolan ohjaamassa Jessika – Vapaana syntynyt -näytelmässä ja "Minna"-musikaalissa.
TMNT (vuoden 2007 videopeli)

TMNT on vuoden 2007 maaliskuussa julkaistu videopeli. Se perustuu samannimiseen elokuvaan. Pelin kehittäjänä on toiminut Ubisoft.
Pelattavuus.
"TMNT:n" on otettu vaikutteita toisesta Ubisoftin julkaisemasta pelistä Prince of Persia. Pelissä keskitytään neljään sankariin, jotka yrittävät ratkaista erimielisyytensä ja suurin osa pelin tasoista keskittyy yksinpeliin. Juoni kulkee elokuvan mukaisesti jossa Leonardo aloittaa seikkailunsa Etelä-Amerikassa, jonka jälkeen seikkaillaan New Yorkissa ensin Nightwatcherilla, Raphaelin alter egona ja sen jälkeen Donatellolla viemäreissä ennen Michelangelon seikkailua New Yorkin katoilla. Sittemmin pelissä voi pelata kaikilla neljällä Turtlesilla vuorotellen saman tason aikana. Pelissä on yhteensä 16 tasoa, tarinaa ja lukittuja haastetasoja.
Vastaanotto.
Peli sai kohtuulliset arvosanat eri peleihin perehtyineiltä internetsivuilta ja lehdiltä. Wiin versio sai kuitenkin kritiikkiä pelissä olleen liian vähän käyttöä wiiohjaimen erikoisominaisuuksia. Erityisesti koska ohjaimella olisi kyennyt käyttämään Turtlesien aseita vapaammin johon peli ei antanut mahdollisuutta. Muut käsikonsolit PSP ja Nintendo DS eivät myöskään saaneet hyvää vastaanottoa erityisesti pelattavuuden mekaniikasta.
Pelin ilmestymisestä noin kuukaudessa (26. huhtikuuta 2007) peliä myytiin noin 1.1 miljoonaa kappaletta yhteensä kahdeksalla eri alustalla.
Paul Bitok

Paul Bitok (s. 26. kesäkuuta 1970 Kilibwoni, Nandin piirikunta, Kenia) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Bitok selviytyi vuonna 1992 Kenian Barcelonan kesäolympialaisiin osallistuneeseen joukkueeseen. Olympialaisissa hän voitti hopeaa 5 000 metrin juoksussa häviten Saksan Dieter Baumannille vain 19 sadasosaa. Seuraavina vuosina hän ei yltänyt vuoden 1992 tasolle, mutta olympiavuonna 1996 hän oli jälleen kunnossa. Atlantan olympialaisissa hän voitti jälleen hopeaa 5 000 metrillä ajalla 13.08,16. Bitok voitti hopeaa Etiopian Haile Gebrselassien jälkeen 3 000 metrin juoksussa 1997 sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa sekä 1999 sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa. 
Bitok on juossut 3 000 metriä alle 7.35 17 kertaa, alle 7.40 30 kertaa ja alle 7.45 46 kertaa. 5 000 metriä hän on juossut 60 kertaa alle 13.40.
Takaa-ajettu

Takaa-ajettu ("The Fugitive") on vuonna 1993 valmistunut toimintajännityselokuva, jonka on ohjannut Andrew Davis ja joka perustuu samannimiseen 1960-luvun televisiosarjaan. Elokuvan keskeisimmissä rooleissa ovat Harrison Ford ja Tommy Lee Jones.
Elokuva kertoo Harrison Fordin esittämästä kirurgista nimeltä Richard Kimble, joka joutuu syyttömänä tuomituksi vaimonsa murhasta. Hän onnistuu karkaamaan, kun vankienkuljetusauto suistuu tieltä. Kimble saa peräänsä Tommy Lee Jonesin esittämän Samuel Gerardin ryhmän. Pakomatkallaan Richard Kimble yrittää todistaa syyttömyytensä keräämällä todisteita yksikätisestä miehestä jonka hän alusta asti väittää murhanneen vaimonsa.
Hyvin menestyneelle elokuvalle tehtiin myös jatko-osa "Takaa-ajajat" vuonna 1998. Se keskittyy enemmän Tommy Lee Jonesin henkilöhahmoon, kun hän ajaa takaa Wesley Snipesin näyttelemää karkuria.
"Takaa-ajettu" oli ehdolla seitsemässä Oscar-kategoriassa vuonna 1994 (muun muassa Paras elokuva). Elokuva voitti kuitenkin vain yhden palkinnon, kun Tommy Lee Jonesille myönnettiin parhaan miessivuosan palkinto. Lisäksi Jones voitti Golden Globen ja elokuva äänityksestä BAFTAn.
Tuotanto.
"Takaa-ajettu" kuvattiin suurelta osin Pohjois-Carolinan osavaltiossa.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
BAFTAt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Arvioita.
Ilta-Sanomien Harri-Ilmari Moilasen mukaan tarina kiitää toimintaspesialisti Andrew Davisin ohjauksessa loppuun asti, ja leikkaus on veitsenterävää. Chicagon paikallisväriä on hänestä hyödynnetty aistikkaasti.
Jäähyväiset aseille

Jäähyväiset aseille ("A Farewell to Arms") on Ernest Hemingwayn 1920-luvulla kirjoittama romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat ensimmäiseen maailmansotaan, jossa Hemingway oli myös osallisena. Vuoden 1917 aikana käytiin Caporetton taistelu itävaltalaisten ja italialaisten liittoutumien välillä. Taistelun jälkiselvittelyjä Ernest Hemingway kuvasi myöhemmin kirjassaan.
Hemingway kirjoitti kirjaan 47 erilaista lopetusta ennen kuin löysi oikean. Heinäkuussa 2012 kirjasta julkaistiin painos, jossa on mukana nämä vaihtoehtoiset loput. 
Romaanista on tehty ainakin kolme eri elokuvasovitusta: vuonna 1932 Frank Borzagen, 1957 Charles Vidorin ja viimeisimpänä vuonna 1966 Rex Tuckerin ohjaamana.
Juoni.
Romaanin päähenkilö on Italian armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa palveleva amerikkalainen luutnantti Frederic Henry. Rintamalla Henry tapaa sairaanhoitajana toimivan englantilaisen Catherine Barkleyn ja he rakastuvat pian toisiinsa. Henry haavoittuu kranaatin sirpaleesta ja hänet lähetetään toipumaan sisämaahan, jonne Barkley seuraa häntä. Henry ja Barkley saavat hetken ajan elää onnellista elämää yhdessä ja Barkley tulee raskaaksi. Pian raskaaksi tulemisen jälkeen Henry kuitenkin lähetetään takaisin rintamalle. Pian Henryn paluun jälkeen Italian rintamalinja murtuu ja italialaisten joukot aloittavat sekasortoisen perääntymisen. Perääntymisen aikana Henry teloittaa yhden karkuun yrittävän sotilaan, mutta joutuu myöhemmin itse teloituskomppanian eteen sotapoliisien etsiessä perääntyjien joukosta pakenevia upseereita, joita sotapoliisit pitävät maanpettureina näiden jätettyä asemansa. Henry pääsee kuitenkin pakenemaan teloituskomppaniaa ja matkustaa salaa Barkleyn luokse. Viranomaisten jahtaamana Henry ja Barkley päättävät lopulta paeta soutuveneellä Sveitsiin.
Sveitsissä Henry ja Barkley elävät rauhallista elämää vuoristossa ja odottavat yhteisen lapsensa syntymää. Synnytyksen lähestyessä Henry vie Barkleyn sairaalaan. Synnytyksestä tulee Barkleylle pitkä ja tuskallinen, ja lopulta Henry antaa lääkärille luvan suorittaa synnytys keisarinleikkauksella. Leikkaus vaikuttaa aluksi onnistuneen hyvin, mutta lapsi kuoleekin pian syntymänsä jälkeen ja Barkley alkaa menettää nopeasti verta. Pian myös Barkley kuolee ja Henry lähtee sairaalasta yksin. 
Sensuuri.
Ilmestyessään teos otettiin vastaan kriittisesti, ja kirja joutui joissain maissa sensuurin kynsiin. Esimerkiksi Italiassa kirja kiellettiin sen kuvattua liian tarkasti italialaisten vetäytymistä Caporettosta. Saksassa 1930- ja 1940-luvuilla oli yleistä polttaa "ristiriitaisia teoksia", ja Jäähyväiset aseille joutui pannaan "seksiromaanina".
2,2,4-trimetyylipentaani

2,2,4-trimetyylipentaani eli "iso-oktaani" on eräs oktaanin (C8H18) 18:sta isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön veteen liukenematon neste. Iso-oktaanin rakennekaava on CH3C(CH3)2CH2CH(CH3)2, moolimassa 114,22 g/mol, sulamispiste −107 °C, kiehumispiste 99 °C, tiheys 0,69 g/cm3 , leimahduspiste 4,5 °C, itsesyttymislämpötila 417 °C ja CAS-numero 540-84-1. 
Iso-oktaani on moottoreissa käytettävien polttoaineiden puristuskestävyyttä mittaavan oktaaniluvun toinen peruspiste ja sen oktaaniluku on 100. Toinen peruspiste on heptaani, jolle oktaaniluvuksi on annettu 0. Oktaaniluku kuvaa näiden kahden referenssin tilavuussuhdetta polttoaineessa.
Katso myös muut oktaanin (C8H18) isomeeriset muodot:
Salma Hayek

Salma Valgarma Hayek Pinault (os. Hayek Jiménez; 2. syyskuuta 1966 Coatzacoalcos, Veracruz) on amerikan­meksikolainen näyttelijä ja malli. Hayek on esiintynyt yli 30 elo­kuvassa ja saanut Oscar-ehdokkuuden. Hän on näytellyt myös televisio­sarjoissa "Ruma Betty" ja "30 Rock".
Varhainen elämä.
Hayek syntyi Coatzacoalcosin satamakaupungissa Vera­cruzin osa­valtiossa libanonilaiselle isälleen ja espanjalaiselle äidilleen. Hän varttui katolilaisessa perheessä, ja hänet lähetettiin Yhdys­valtoihin 12 vuoden iässä katolilaiseen sisä­oppi­laitokseen Louisianan New Orleansiin. Käyttäytymis­ongelmat koulua johtaneiden nunnien kanssa johtivat kuitenkin siihen, että hän keskeytti koulun. Hän palasi hetkeksi takaisin Meksikoon, jonka jälkeen hänet lähetettiin tätinsä luo Texasin Houstoniin, jossa hän asui 17-vuotiaaksi asti. Sittemmin Hayek muutti Méxicoon opiskelemaan kansain­välisiä suhteita. Perheensä harmiksi hän kuitenkin jätti opinnot kesken luodakseen näyttelijättären uraa.
Ura.
Hieman yli kahdenkymmenen vuoden iässä Hayek näytteli kahdessa meksikolaisessa televisio­saippua­oopperassa "Nuevo amanecer" ja "Teresa", jotka nostivat hänet tähdeksi hänen koti­maassaan. Myöhemmin vuonna 1994 hän oli pää­roolissa palkitussa meksikolaisessa elo­kuvassa "El callejón de los milagros".
Huolimatta tuolloin rajallisesta englannin kielen taidostaan Hayek muutti vuonna 1991 Los Angelesiin opiskellakseen näyttelemistä. Hänen haaveenansa oli näyttelijän ura Holly­woodissa. Tuottaja Elizabeth Avellan ja hänen miehensä elo­kuva­ohjaaja Robert Rodríguez ja antoivat hänelle toisen pää­roolin elo­kuvasta "Desperado", vasta­näyttelijänään Antonio Banderas. "Desperado" olikin Hayekin läpi­murto, sillä se nosti hänet Holly­woodin ja koko maailman tietoisuuteen.
"Desperadon" menestyksekäs rooli sai jatkoa lyhyessä, mutta muistettavassa roolissa elo­kuvassa "Hämärästä aamunkoittoon" vuonna 1996. Vuonna 1999 Hayek näytteli yhdessä Will Smithin kanssa suuren budjetin elo­kuvassa "Wild Wild West". Samana vuonna hän myös esiintyi Kevin Smithin elo­kuvassa "Dogma".
Hayekin osittain tuottama elo­kuva "Frida" julkaistiin vuonna 2002. Hän näytteli meksikolainen taiteilija Frida Kahlon osaa. Hayek oli ehdolla rooli­työstään parhaan nais­pää­osan Oscariin.
Vuonna 2003 Hayek jatkoi "Desperadosta" tuttua rooliaan elo­kuvassa "Once Upon a Time in Mexico", joka oli ohjaaja Rodriguezin Mariachi-trilogian päätös­osa. Vuonna 2005 Hayek kokeili taitojaan musiikki­video-ohjauksessa, kun hän ohjasi artisti Princen kappaleen ”Te Amo Corazón” musiikki­videon.
Yksityiselämä.
Hayek on naimisissa ranskalaisen liike­miehen François-Henri Pinaultin kanssa. Paris­kunnalla on vuonna 2007 syntynyt tytär.
Obsessed by Cruelty

Obsessed by Cruelty on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Albumista on olemassa kaksi eri versiota, Yhdysvalloissa julkaistu versio ja Euroopassa julkaistu. Euroopan versio on yleisempi. Versiot on nauhoitettu eri sessioissa.
Kappale "After the Deluge" on Yhdysvaltojen julkaisussa levyn ensimmäinen kappale.
Persecution Mania

Persecution Mania on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Tällä albumilla pyrittiin poistamaan saatananpalvonta ynnä muut luulot pois Sodomista, joita oli tullut edellisten levyjen takia (In the Sign of Evil ja Obsessed by Cruelty).
Toisaalta lyriikoiden sotaisat teemat ja kappaleen 'Bombenhagel' sisältämä pätkä Saksan kansallislaulua kirvoitti uusia syytöksiä, joissa yhtyeen jäsenet leimattiin natseiksi.
Kappalelista.
CD:n bonuskappale
Anna Paquin

Anna Helene Paquin (s. 24. heinäkuuta 1982 Winnipeg, Kanada) on kanadalaissyntyinen uusiseelantilainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Kanadassa syntynyt Paquin muutti perheineen nelivuotiaana Uuteen-Seelantiin. Hän esiintyi ensi kerran valkokankaalla vuonna 1993 elokuvassa "Piano". Paquinin osasuoritus sai kaikkialta kiitosta, ja hän sai Oscarin toiseksi nuorimpana henkilönä, kun hänelle ojennettiin parhaan naissivuosan palkinto; nuorin palkittu on Tatum O’Neal.
Paquin palasi maailmanmaineeseen Ryhmä-X-supersankarijoukosta kertovassa elokuvassa "X-Men" (2000), jossa hän esitti Rogueta. Paquin esiintyi roolissa myös elokuvan jatko-osissa "X-Men 2" (2003), ' (2006) ja ' (2014).
Paquin näytteli Elaine Goodalea vuoden 2007 televisioelokuvassa "Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen". Hän sai roolista Emmy-, SAG- ja Golden Globe -ehdokkuuden.
Vuosina 2008–2014 Paquin näytteli HBO:n vampyyriaiheisessa televisiosarjassa "True Blood". Hän voitti hieman yllättäen roolistaan parhaan draamasarjan naispääosan Golden Globen 2009.
Yksityiselämä.
Paquin on naimisissa Stephen Moyerin kanssa, joka on Paquinin vastanäyttelijä "True Bloodissa". He avioituivat 21. elokuuta 2010. Syyskuussa 2012 Paquin ja Moyer saivat ensimmäiset yhteiset lapsensa, kaksoset.
Vuonna 2010 Paquin osana seksuaalivähemmistöjä tukevaa True Colors -kampanjaa kertoi olevansa biseksuaali.
Agent Orange (albumi)

Agent Orange on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Tämä oli Sodomin viimeinen albumi, jossa Frank Blackfire toimi yhtyeen kitaristina. Albumi oli ensimmäinen thrash metal -levy, joka pääsi Saksan myyntilistalle. Levyn korkein sijoitus oli 36.
Darin

Darin, koko nimeltään Darin Zanyar (s. 2. kesäkuuta 1987 Tukholma, Ruotsi), on ruotsalainen R&amp;B- ja poplaulaja. Etniseltä alkuperältään hän on Irakin kurdi.
Darin sai levytyssopimuksen tultuaan toiseksi Ruotsin "Idol 2004" -kilpailussa, "Pop Idol" -ohjelman ruotsalaisessa versiossa. Hän on julkaissut kahdeksan albumia ja yhden kokoelma-albumin. "The Anthem" ja "Darin" ilmestyivät vuonna 2005, "Break the News" vuonna 2006, "Flashback" vuonna 2008, "Lovekiller" vuonna 2010, "Exit" vuonna 2013, "Fjärilar i magen" 2015 ja "Tvillingen" 2017, sekä vuonna 2012 kokoelma-albumi "Det bästa av Darin". Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat singleinäkin julkaistut ”Money for Nothing”, ”Step Up”, ”Who’s That Girl?”, ”Want Ya!”, ”Perfect”, ”Everything but the Girl” ja ”Breathing Your Love”. Viimeksi mainitun kappaleen hän esittää yhdessä Kat DeLunan kanssa. 
Suomalaislaulaja Jonna ja Darin levyttivät vuonna 2006 dueton ”Explain”, joka julkaistiin Jonnan kolmannella, "Lähempänä totuutta" -nimisellä albumilla. Darin sijoittui vuoden 2010 Melodifestivalenissa neljänneksi kappaleella "You're Out of My Life".
Darinista kasvoi ruotsalaisten suursuosikki hänen osallistuessaan vuonna 2012 "Så mycket bättre" -televisio-ohjelmaan, joka vastaa Suomessa "Vain elämää" -sarjaa. Darin esiintyi vuonna 2013 Malmössä pidettyjen euroviisujen toisen semifinaalin väliajalla. Kesällä 2020 Darin ilmoitti olevansa homoseksuaali. 
DVD:t.
Tour Videos Interview
2-metyyliheptaani

2-metyyliheptaani on eräs oktaanin (C8H18) 18 isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. Sen leimahduspiste on 4,4 °C. 
Muut oktaanin (C8H18) isomeeriset muodot ovat:
Phil Read

Phil Read (1. tammikuuta 1939 – 6. lokakuuta 2022) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti urallaan seitsemän maailmanmestaruutta: 500-kuutioisissa vuosina 1973 ja 1974, 250-kuutioisissa vuosina 1964, 1965, 1968 ja 1971 sekä 125-kuutoisissa vuonna 1968. Hän oli Mike Hailwoodin jälkeen toinen kuljettaja, joka voitti maailmanmestaruuden kolmessa eri luokassa. Osakilpailuja Read voitti kaikkiaan 52.
Milja

Milja on suomalainen naisen etunimi. Se on johdettu nimestä Emilia. 
Toukokuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 7 659 tyttöä on saanut nimekseen Miljan.
Ulf Sterner

Ulf Sterner (s. 11. helmikuuta 1941 Deje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Sterner oli Ruotsin parhaimpia jääkiekkoilijoita yhdessä Sven Tumba Johanssonin ja Nisse Nilssonin ja Ronald Petterssonin kanssa 1960-luvulla.
Ulf Sterner pelasi ensimmäisen maaottelunsa 17 vuoden ja 9 kuukauden ikäisenä Ruotsin ja Tšekkoslovakian välisessä maaottelussa. Ulf Sterner pelasi Ruotsin maajoukkueessa 189 A-maaottelua ja teki niissä 91 maalia. Hän aloitti uransa 13-vuotiaana Deje IK:n 3.divisioonan joukkueessa ja pelasi sitten Forshaga IF -joukkueessa. Sterner pelasi Västra Frölundassa vuosina 1961–1964 voittaen Ruotsin mestaruuden. Hän teki 3–0-maalin Kanadaa vastaan vuoden 1962 maailmanmestaruuskisoissa Colorado Springsissä 1962. Ruotsin voittaessa Kanadan 4–1 vuoden 1963 MM-kisoissa Sterner teki kolme maalia. Sterner meni ensimmäisenä eurooppalaisena ja ruotsalaisena pelaajana NHL:ään 1964. Hänen NHL-uransa jäi neljän ottelun mittaiseksi New York Rangers -joukkueessa.
Ulf Sternerin kohutapauksiin kuuluu myös Tappara-hyökkääjä Timo Ahlqvistin sairaalareissu, kun Sterner löi tahallisesti häntä mailalla päähän Tampereen yhteisjoukkueen ja Rögle BK:n ystävyysottelussa. Sternerin mailanisku halkaisi Ahlqvistin kypärän, aiheutti aivotärähdyksen lisäksi ison avohaavan ja johti viiden päivän sairaalamatkaan. Sterner ei pyytänyt jälkikäteen tekoaan anteeksi vaan sanoi rankaisseensa ”vauhkosti ja epäsiististi” pelannutta Ahlqvistia. Ahlqvist olisi tyytynyt kädenpuristukseen, mutta Sternerin asenne vei homman lopulta raastupaan saakka.
Färjestad BK on jäädyttänyt Sternerin ja Thomas Rundqvistin kunniaksi heidän käyttämänsä pelinumeron 9.
Gu

Gu tarkoittaa ainakin seuraavia:
Henkilöt.
Gu on seuraavien henkilöiden nimi:
Merituuli (nimi)

Merituuli, usein myös muodossa Meri-Tuuli on suomalainen naisen etunimi sekä sukunimi.
Väestörekisterikeskuksen mukaan marraskuussa 2013 noin 329 henkilöä on saanut etunimekseen Merituuli, joista kaikki ovat naisia.
Biskupin

Biskupin oli rautakautinen linnoitettu kylä (puolaksi "gród") nykyisessä Żninin pikkukaupungissa, Gąsawkajoen varressa Puolassa. Se oli puisin suoja-aidoin ympäröity kylä, jossa oli noin sata pitkätaloa. 
Paikka on 90 km koilliseen Poznańista, 8 km Zninistä etelään Kujavian-Pommerin voivodikunnassa. Kylä kuuluu Lusatian kulttuurin Biskupinin ryhmään. Kylää kaivettiin vuosina 1936–1939 juuri toisen maailmansodan kynnyksellä ja sitä sanottiin "Puolan Pompeijiksi". Kylä on muuttunut eri asutusvaiheissa.
Natsit väittivät paikkaa germaaniseksi ja antoivat paikalle nimen "Urstädt", ja jatkoivat itse kaivauksia paikalla vuosina 1940–1942.
Biskupinin Arkeopark-ulkomuseossa voi tutustua varhaisrautakauteen ja moniin Biskupinin rekonstruoituihin talotyyppeihin. 
Biskupinin ajoitus.
Biskupin on ajoitettu varhaisrautakauteen, Hallstatt C ja D.
Hallstatt

Hallstatt on kunta Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa Salzkammergutin matkailualueella Hallstätter See -järven rannalla. Vuoden 2019 arvion mukaan kunnassa oli 754 asukasta. Se on myös osa yhtä UNESCOn maailmanperintökohdetta.
Historia.
1800-luvun loppupuolelle saakka Hallstattiin pääsi vain veneellä tai kapeita polkuja pitkin. Maa-alue vuoriston ja järven välissä oli pieni ja alue käytettiin tarkasti. Talosta taloon päästiin vain veneellä tai ullakoilla kulkevaa käytävää pitkin. Ensimmäinen tie rakennettiin vuonna 1890 pitkin länsirantaa osittain räjäyttämällä kalliota.
Syrjäinen alue houkutteli asutusta jo esihistoriallisella ajalla suolaesiintymien ansiosta. Suolaa on kaivettu alueella tuhansia vuosia. Vanhimmat arkeologiset löydöt alueelta ovat ajoitettu 7 000 vuoden taakse. Vuonna 1846 Hallstattin lähettyviltä löydettiin esihistoriallinen kalmisto eli hautausmaa. Lisäksi alueelta on kaivettu esiin yksi vanhimmista sepänpajoista. Vilkas kaupankäynti synnytti kehittyneen kulttuurin, jota kutsutaan Hallstattin kulttuuriksi. Se kukoisti vuosien 800–400 eaa. välisenä aikana. Hallstatt tunnetaan nykyään maailmanlaajuisesti.
Vuonna 1311 Hallstatt sai markkinaoikeudet. Nykyään turismi muodostaa tärkeän osan taloudesta suolantuotannon lisäksi.
Kulttuuri.
Hallstatt ja sen alue nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1997.
Koulutus.
Hallstattissa on vuonna 1873 perustettu teknillinen korkeakoulu. Siellä voi opiskella neljää eri osa-aluetta:
Kista

Kista on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman eli Västerortin alueella ja kuuluu hallinnollisesti Rinkeby-Kistan kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Akallan, Husbyn ja Rinkebyn kaupunginosat sekä Sollentunan ja Sundbybergin kunnat. Kistassa on asukkaita noin 12 000, ja se on maa-alaltaan 4,14 neliökilometrin laajuinen. Kistan alue tunnetaan etenkin informaatioteknologia-alan keskittymänä ja lukuisista maahanmuuttajistaan. 
Historia.
Nykyinen Kistan alue on alun perin rakennettu pääosin 1970-luvun loppupuolella. Vuonna 1975 alkoi valmistua asuinrakennuksia ja Kistan metroasema otettiin käyttöön. Vuonna 1977 vihittiin käyttöön kauppakeskus Kista Galleria, ja vuonna 1980 valmistui läntisen Kistan asuntoalue. Tukholman mellakat 2013 ulottuivat myös Kistan kaupunginosaan. Eräillä Kistan alueilla on senkin jälkeen ollut levottomuuksia, ja alueen rikollisjengit ovat tunnettuja väkivaltaisuudestaan.
Väestö.
Vuonna 2000 alueen väestöstä 59 % oli maahanmuuttajataustaisia. Vuonna 2006 heidän osuutensa oli 67 %.
Talous.
Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Ericssonin pääkonttori sekä IBM:n ja Nokian Ruotsin pääkonttorit. Lisäksi Kistassa on Kungliga tekniska högskolanin ja Tukholman yliopiston haaraosastoja. Maisemia hallitsevat yli 30-kerroksiset Kista Science Tower, joka on valmistunut vuonna 2002, vuonna 2011 valmistunut Scandic Victoria Tower sekä vuonna 2016 valmistunut Kista torn.
Lisbon (New Hampshire)

Lisbon on kunta ("town") Graftonin piirikunnassa, New Hampshiressa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku on 1 587 (2000). Lisbonissa pidetään vuosittaiset Lilac-festivaalit.
Kunta on tunnettu nykyisellä nimellään vuodesta 1824 lähtien.
Roberta Brunet

Roberta Brunet (s. 20. toukokuuta 1965 Aosta, Italia) on italialainen entinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija. 
Brunetin suurin saavutus on pronssimitali 5 000 metrin juoksussa Atlantan olympialaisissa 1996. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän voitti hopeaa 5 000 metrillä ajalla 14.58,29 ja Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän voitti pronssia 3 000 metrillä ajalla 8.46,19. Brunet pitää edelleen hallussaan Italian ennätyksiä 2 000, 3 000 ja 5 000 metrillä ajoillaan 5.32,83, 8.35,65 ja 14.44,50. Hän oli vuosina 1996 ja 1997 kauden kärkitilaston kolmas 3 000 metrillä ja vuonna 1996 kolmas 5 000 metrin tilastossa.
Seemiläiset

 
Seemiläiset ovat seemiläisiä kieliä puhuvia kansoja, joita asuu Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Nimitys on alun perin kielitieteellinen, mutta sitä on käytetty myös oletetuista kansoista, jotka levittäytyivät tuhansia vuosia sitten Lähi-itään luultavimmin Arabian niemimaalta.
Seemiläisten nimitys tulee Raamatun ensimmäisestä Mooseksen kirjasta, missä Seemin kerrotaan olleen yksi Nooan kolmesta pojasta, ja hänen jälkeläisensä Aram, Assur, Eber ja Joktan nimetään aramealaisten, assyrialaisten, heprealaisten ja arabien esi-isiksi. Näitä yhteisen oletetun esi-isän jakaneita kansoja on myöhemmin alettu kutsua seemiläisiksi kansoiksi. Termiä käytti ensimmäisenä saksalainen historioitsija August Ludwig von Schlözer vuonna 1781 kielitieteellisessä merkityksessä viitaten arabian, aramean, assyrian, babylonian ja heprean läheiseen sukulaisuuteen. Seemiläisten kansojen väitetty etninen ja rodullinen yhteys on kuitenkin kiistanalainen, ja monen tutkijan mukaan yhteisnimitystä tulisi käyttää ainoastaan kielitieteessä.
Puhumiensa kielten pohjalta seemiläiset jaetaan useaan ryhmään, kuten itäseemiläisiin, länsiseemiläiseen ja eteläseemiläisiin, joista jälkimmäisiä ovat arabit ja etiopialaiset.
Seemiläisten alkukodista on useita teorioita. Sen sijainniksi on ehdotettu Afrikkaa, Arabiaa, Armeniaa, Mesopotamiaa ja Syyria-Palestiinaa. Yleisesti hyväksytyin teoria on, että seemiläisten alkukoti sijaitsi Arabian niemimaalla, mistä protoseemiläiset levittäytyivät muualle. Koska osa nykyisistä seemiläisistä kansoista on nomadeja ja maanviljelijäkansat eivät palaa nomadeiksi, on arveltu, että protoseemiläiset olivat nomadisia tai seminomadisia paimentolaisia, ja nykyajan nomadiset beduiinit olisivat ehkä alkuperäisiä seemiläisiä.
Yhden teorian mukaan seemiläisten ensimmäinen muuttoaalto Arabiasta tapahtui joskus yhdeksännen ja kolmannen vuosituhannen eaa. välillä Syyriaan ja Mesopotamiaan. Muuton syynä saattoi olla Arabian kuivuminen. Seemiläisistä kansoista on historiallisia mainintoja Mesopotamiassa jo neljännen vuosituhannen eaa. alusta, ja Sumerin prinssien nimissä on seemiläisiä nimiä vuodesta 2900 eaa. alkaen. Jokin seemiläinen kansa nousi Sumerissa valtaan noin 2350 eaa. ja perusti Akkadin dynastian.
Muita seemiläiskansojen muuttoliikkeitä Arabiasta olivat aramealaisten muutto 2500 eaa. tai aikaisemmin, heprealaisten muutto 1400 eaa., etiopialaisten muutto 500 eaa. ja arabien muutto 600-luvulta jaa. alkaen.
Varhaisten seemiläisten historiasta ei tiedetä mitään konkreettista, sillä he elivät ennen kirjoitustaidon keksimistä. Seemiläisten kielten ja nykyajan beduiinien kulttuurin pohjalta on arveltu, että varhaiset seemiläiset tunsivat jousiammunnan ja ehkä myös kaivostoiminnan ja metallien sulatuksen. He olivat monijumalaisia, ja heidän uskontoonsa kuului ainakin uhraaminen ja voitelu.
Kungsholmen

Kungsholmen (lempinimeltään "Västermalm") on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Kungsholmenin kaupunginosa-alueella, Kungsholmenin saaren itäpäässä Tukholman keskustassa. Kungsholmenin kaupunginosa on muodostettu vuonna 1938. 31 joulukuuta 2007 koko Kungsholmenin saarella oli 48 032 asukasta. Kungsholmenin kaupunginosa on maa-alaltaan 1,56 neliökilometrin suuruinen.
Hd

Hd tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: