tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adelaide Ferreira

Adelaide Ferreira (s. 23. syyskuuta 1959 Milde, Alcanena) on portugalilainen laulaja. Hän aloitti uransa 1970-luvun lopulla ja hänen varhaisimpiin hitteihinsä kuuluu muun muassa "Baby suicida". Vuonna 1985 Ferreira edusti Portugalia Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Penso em ti (eu sei)".
Limoges

Limoges [limɔʒ] on 136 539 asukkaan (2006) kaupunki Keski-Ranskassa Haute-Viennen departementissa Limousinin alueella ("région"), jonka pääkaupunki Limoges on. Limogesin metropolialueella asuu yhteensä yli 260 000 asukasta. 
Kaupunki on kuuluisa posliiniteollisuudestaan, joka on syntynyt alueen suurten kaoliinivarojen myötä. Limogesissa on myös paljon jalkine- ja autoteollisuutta, ja alueella louhitaan uraania.
Maantiede.
Limoges sijaitsee Viennejoen varrella Ranskan keskiylängön länsilaidalla noin 150 kilometrin päässä Atlantin valtamerestä. Ilmasto on merellinen, ja vuorten takia sademäärä on jopa 910 mm vuodessa. Kaupungin läpi virtaa Vienne-joki. Junamatka Pariisiin kestää noin kolme tuntia.
Historia.
Kaupungin perustivat roomalaiset vuonna 10 eaa. nimellä "Augustoritum". Keisari Augustus teki kaupungista lemoviikkien pääkaupungin. Paikka valittiin, koska se sijaitsi Välimeren ja Bretagnen rannikot yhdistävän tien sekä Lyonin (Lugdunum) ja Saintesin (Mediolanum) yhdistävän reittien risteyksessä. Kaupungissa on roomalaisten ensimmäisellä vuosisadalla rakentaman amfiteatterin sekä toisella vuosisadalla rakennetun kylpylän rauniot. 200-luvun loppupuolella asukkaat vähitellen hylkäsivät kaupungin germaanien hyökkäysten takia.
1000-luvun alkupuolella Augustoritum oli jakaantunut kahteen osaan, kaupunkiin ("cité") ja linnaan. Kaupunki tuhoutui hyökkäyksessä vuonna 1370. Keskiajalla linnan ympärille kohosi esikaupunkeja.
Cité yhdistettiin linnan alueeseen 1792 ja kaupunki otti nimekseen Limoges. Ranskan suuri vallankumous sai Limogesissa paljon kannatusta ja vuonna 1792 Saint-Martialin luostari tuhottiin kuudessa päivässä. 1700-luvun lopulla kaupunkiin syntyi posliini- ja emaliteollisuutta. Teollisuus synnytti kaupunkiin myös Ranskan ensimmäisen ammattiyhdistysliikkeen vuonna 1895.
Laura Pausini

Laura Pausini (s. 16. toukokuuta 1974 Faenza, Ravennan maakunta, Italia) on italialainen pop/rock laulaja-lauluntekijä. 
Pausini syntyi Faenzassa ja vietti lapsuutensa Solarolossa. Hän alkoi laulaa isänsä kanssa paikallisissa baareissa kahdeksan vuoden iässä. Pausini voitti vuonna 1993 San Remon musiikkifestivaalien nuorten kategorian laulullaan "La Solitudine" ("Yksinäisyys"), josta on sittemmin tullut yksi italialaisen musiikin suurimmista klassikoista. Ensimmäinen albumi Laura Pausini julkaistiin samana keväänä. 
Vuonna 1994 Laura palasi San Remoon uudella kappaleellaan "Strani Amori". Kappale oli yksi myöhemmin samana vuonna julkaistun toisen italiankielisen albumin "Laura" kappaleista. 
Hän on levyttänyt musiikkia italiaksi, espanjaksi, portugaliksi, ranskaksi ja englanniksi. Vuodesta 1996 lähtien kaikille italiankielisille albumeille on levytetty espanjankielinen vastine. Maailmanlaajuisesti Pausinin levyjä on myyty yli 70 miljoonaa kappaletta. 
Pausini on uransa aikana voittanut yhden Grammy-palkinnon sekä useita Latin Grammy -palkintoja. Hän oli vuonna 2007 ensimmäinen nainen, joka esiintyi kuuluisalla San Siron stadionilla Milanossa. 
Pausini on haluttu duettokumppani ja yhteisiä lauluja löytyykin jo mm. Andrea Bocellin, Kylie Minoguen, James Bluntin, Luciano Pavarottin, Gianna Nanninin, Miguel Bosén, Juanesin, Thalian ja Luis Fonsin kanssa.
Pausini juonsi vuoden 2022 Eurovision laulukilpailun yhdessä Alessandro Cattelanin ja Mikan kanssa.
Christina Rosenvinge

Christina Rosenvinge Hepworth (s. 29. toukokuuta 1964, Madrid) on espanjalainen laulaja-lauluntekija.
Hän on toiminut pop/rock/indie muusikkona 1980-luvulta tähän päivään pääosin Espanjassa, mutta myös Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa Hans Jørgen Christian Rosenvinge ja Daphne Ankerstjerne Hepworth muuttivat Espanjaan 1950-luvulla. Hän oli jäsenenä useissa espanjalaisyhtyeissä ennen soolouraansa. Rosenvingen ensimmäinen sooloalbumi oli vuonna 1997 julkaistu "Cerrado". Rosenvinge on asunut New Yorkissa ja julkaissut kolme albumia englanninkielisenä.
EyeToy

EyeToy on PlayStation 2 -pelikonsolin lisälaite, jossa on kamera ja mikrofoni. EyeToyta käytetään sille suunniteltujen pelien ohjaamiseen.
EyeToy-lisälaitetta käyttäviä pelejä ei ohjata pelikonsolin ohjaimella, vaan pelaajan omalla vartalolla. Kamera kuvaa pelaajaa ja välittää hänen kuvansa konsolille. Kamera tunnistaa pelaajan liikkeet, joiden avulla pelejä ohjataan. Monet EyeToy-pelit ovat kokoelma pikkupelejä, joissa muun muassa soitetaan ilmakitaraa, pestään ikkunoita tai pelataan jalkapalloa.
EyeToyta voi käyttää myös henkilökohtaisen tietokoneen web-kamerana erillisten epävirallisten ajurien asentamisen jälkeen.
EyeToy-pelejä.
2003
2004
2005
2006
Pelit joissa EyeToy-toimintoja.
Näissä peleissä on EyeToy-kameraa hyödyntäviä toimintoja. Näiden pelien kansissa on "EyeToy Enhanced" -merkki.
Huom! Ei mini!
Jalmari Eskola

Jalmari Lauri Johannes Eskola (16. marraskuuta 1886 Karinainen – 7. tammikuuta 1958 Turku) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Tukholman vuoden 1912 olympiakisojen maastojuoksun joukkuekilpailussa yhdessä Albin Stenroosin ja Hannes Kolehmaisen kanssa. Hän sijoittui Hannes Kolehmaisen voittamassa juoksussa neljänneksi - ruotsalaiset voittivat kuitenkin joukkuekisan yhden sijalukupisteen erolla Suomeen.
Malaysia Airlines

Malaysia Airlines (lyh. MAS, malaijiksi: Penerbangan Malaysia Berhad, yksinkertaistetuksi kiinaksi: 马来西亚航空公司, 马航 (lyhennettynä)) on malesialainen lentoyhtiö. Malaysia Airlines on Kaakkois-Aasian suurin lentoyhtiö. Yhtiön päälentoasema on Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema. Kuala Lumpurissa sijaitsee myös yhtiön päämaja.
Malaysia Airlines perustettiin vuonna 1937 Malayan Airwaysina.
Kohteet.
Malaysia Airlinesilla on kohteita Aasiassa, Australiassa, Euroopassa, Afrikassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Malaysia Airlines on ainoa kaakkoisaasialainen lentoyhtiö, joka lentää Latinalaiseen Amerikkaan.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Lokakuussa 2022 Malaysia Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,1 vuotta.
Urho Peltonen

Urho Pellervo Peltonen (15. tammikuuta 1893 Nurmes – 4. toukokuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Suomea kolmissa kesäolympiakisoissa (1912, 1920 ja 1924). Hänen nimissään oli maailmanennätys molempien käsien yhteistuloksissa vuodelta 1913 (57,96+51,97=109,93 m).
Elämä.
Urho Peltonen syntyi Pohjois-Karjalan Nurmeksessa, jossa hänen isänsä Erkki Peltonen (s. 1861) toimi kansakoulunopettajana. Kirjailija Johannes Linnankoski oli Peltosen setä. Peltonen kävi aluksi Nurmeksen yhteiskoulua, mutta muutti 1910-luvun alussa Tampereelle, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1913. Hän jatkoi opintojaan Teknillisessä korkeakoulussa Helsingissä ja valmistui insinööriksi 1918. Suomen sisällissodan aikana Peltonen toimi Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin ylipäällikkönä ja osallistui sodan alkuvaiheessa myös Värtsilän taisteluun.
Urheilu-uransa jälkeen Peltonen oli mukana vuosien 1928 ja 1932 olympialaisissa Suomen Olympiakomitean johtotehtävissä. Lisäksi hän oli Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n kongresseissa Suomen edustajana ja kuului myös IAAF:n sääntövaliokuntaan vuosina 1928–1934. Suomen Urheiluliiton johtokuntaan Peltonen kuului vuodet 1923–1930. Peltonen edusti aluksi Suomen Lyseoiden Urheilijoiden Tampereen osastoa, josta hän siirtyi Tampereen Urheilijoihin ja myöhemmin Helsinkiin muutettuaan Helsingin Kisa-Veikkoihin. Sisällissodan jälkeen Peltonen edusti Tampereen Pyrintöä.
Peltonen toimi tervatehtaan johtajana ja hän kirjoitti useita Suomen rationalisoimistyön edistämisyhdistyksen julkaisusarjassa ilmestyneitä kirjoja. 
Peltonen kuoli 57-vuotiaana toukokuussa 1950. Hänet haudattiin isänsä syntymäpaikkakunnalle Askolaan, jossa Peltosen äiti Hilma Kinnunen myös asui tuolloin.
Merlot

Merlot [merlo] on viiniköynnöslajike, jota käytetään pääasiassa punaviinin tuotantoon. Merlot tuottaa tavallisempiin Cabernet Sauvignonin tummiin rypäleisiin verrattuna vaaleampia, ohutkuorisempia ja isompia rypäleitä. Merlot on suhteellisen sopeutuvainen ja nopeasti kypsyvä, runsassatoinen lajike, ja sitä viljellään kaikilla merkittävillä viinintuotantoalueilla. Rypäleet sisältävät myös vähemmän tanniinia, ja niinpä pelkästä Merlot'sta tehdyt viinit kypsyvät nopeasti ja niitä pidetään ”helppoina juotavina”. 
Bordeaux'ssa ja bordeaux'laista viinityyliä noudattavilla viinitiloilla Merlot'ta sekoitetaan muiden rypäleiden, kuten Cabernet Sauvignonin ja Cabernet Francin, kanssa. Bordeaux'n Pomerolin ja Saint-Émilionin viinialueilla Merlot'n osuus voi olla jopa 70–80 %. Esimerkiksi Pomerolin alueen kuuluisa Château Pétrus on valmistettu lähes yksinomaan savimaalla kasvaneiden Merlot-köynnösten rypäleistä. Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa tuotetaan paljon pelkästään Merlot'sta tehtyjä viinejä. Chilessä Merlot-viineihin voidaan sekoittaa myös Carmenère-rypäleiden mehua.
Merlot'n tunnusmerkkinä pidetään luumumaista aromia; vahvan hedelmäisyyden vuoksi sitä käytetään tanniinisen ja hapokkaan Cabernet Sauvignonin kanssa. Cabernet Sauvignonin sanotaan luovan viinin ”selkärangan” ja Merlot'n ”lihakset” selkärangan ympärille.
Johan Olin

Johan Fredrik Olin (30. kesäkuuta 1883 – 3. joulukuuta 1928) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Tukholman kesäolympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa yli 82,5 kiloa vuonna 1912.
Olympialaisten jälkeen Olin matkusti Yhdysvaltoihin jossa hän kilpaili ammattipainijana käyttäen nimeä John Olin. Olinin ammattilaisuran merkittävin saavutus oli hänen voittonsa Joe Strecheristä Massachusettsin Springfieldissä 12. joulukuuta 1916. Tällä voitollaan Olin sai WWF:n mestaruuden jonka hän menetti 2. toukokuuta 1917 Ed "Strangler" Lewisille Chicagossa pidetyssä ottelussa. Worchesteriin Massachusettsiin asettunut Olin paini vielä muutamia vuosia tämän jälkeen mutta lopulta hän palasi noin kymmenen vuoden poissaolon jälkeen takaisin Suomeen.
Sir Kay

Kay tai Sir Kay on yksi pyöreän pöydän ritareista, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Kay on Arthurin kasvatusisän Sir Ectorin poika. Kay esiintyy useissa tarinoissa, mutta ei koskaan päähenkilönä. Walesilaisessa kansanperinteessä häntä kutsutaan myös nimellä Cei tai Kei.
Nuorena Arthur oli Kayn aseenkantaja. Kun Arthur veti miekan kivestä ja todisti siten olevansa Englannin kruunun lainmukainen perijä, yritti Kay ottaa kunnian teosta. Ector kuitenkin näki poikansa valehtelevan. Tämän jälkeen Ector ja Kay vannoivat ensimmäisinä uskollisuudenvalan Arthurille ja pysyivät uskollisina hänelle loppuun asti. Arthur nimitti myöhemmin Kayn senesalkikseen.
Parma Calcio 1913

Parma Calcio 1913 on parmalainen jalkapalloseura, joka pelaa kaudella 2025–2026 Italian pääsarjassa Serie A:ssa. Joukkue perustettiin vuonna 1913 nimellä "Verdi FC" Giuseppe Verdin mukaan, mutta nimi vaihdettiin jo saman vuoden lopussa kauden päätteeksi Parma FC:ksi. Nimi vaihtui AC Parmaksi vuonna 1970, kun kaksi parmalaisjoukkuetta yhdistyi. Vuoden 2004 talousvaikeuksien jälkeen seuralle tuli uusi omistaja ja nimi vaihtui jälleen Parma FC:ksi. Seuran lempinimiä ovat mm. "Gialloblu" (keltasiniset) ja "Crociati" (ristiretkeläiset).
Seura oli vajonnut 1960-luvulla puoliammattilaissarjoihin, kun se vuoden 1970 seurafuusion jälkeen palasi takaisin ammattilaissarjoihin. Serie A:han se nousi kuitenkin ensimmäisen kerran vasta kauden 1989–1990 päätteeksi. Samoihin aikoihin "Tanzin" perheen omistama "Parmalat"-yhtiö alkoi investoida seuraan merkittäviä summia. Tämän jälkeen Parma FC nousi poikkeuksellisen nopeasti Serie A:n huipulle. Se kuului koko 90-luvun ajan Serie A:n kärkijoukkueisiin, mutta mestaruutta se ei onnistunut voittamaan. Paras saavutus oli toinen sija kaudella 1996–1997. Eroa mestariin jäi vain yksi piste. Erilaisissa cup-kilpailuissa Parma FC kuitenkin menestyi hyvin. Kauden 2003–2004 aikana Parmalatin taloudelliset ongelmat heijastuivat myös seuraan ja näytti siltä, että se saattaisi ajautua konkurssiin. Taloudelliset ongelmat näkyivät myös pelikentällä ja kaudella 2004–2005 Parma FC oli pudota Serie B:hen. Sen onnistui säilyttää sarjapaikkansa vasta uusintaottelussa Bologna FC 1909:a vastaan. Kauden 2005–2006 päätteeksi Parma FC sijoittui Serie A:ssa kymmenenneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi sijoitus nousi lopulta seitsemänneksi ja seura pääsi UEFA Cupiin. Kaudella 2006–2007 seuran sijoittui Serie A:ssa 12:nneksi ja kauden 2007–2008 päätteeksi se putosi Serie B:hen sijoituttuaan pääsarjassa 19:nneksi.
Visiitti Serie B:ssä jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi, ja kakkossijan myötä seura palasi keväällä 2009 pääsarjatasolle.
Maaliskuussa 2015 Parma FC julistettiin konkurssiin. Seura on ollut koko kauden taloudellisissa vaikeuksissa, eikä se ole pystynyt osallistumaan kahteen vierasotteluun rahojen puutteen takia. Tämän jälkeen seura perustettiin uudelleen ja se pelasi kaudella 2015–2016 Serie D:ssä. Kolmen suoran sarjanousun myötä joukkue nähtiin taas Serie A:ssa kaudella 2018–2019.
Baltian rautatieasema (Tallinna)

Baltian rautatieasema () on Tallinnan vilkkain rautatieasema. Se sijaitsee aivan vanhankaupungin vieressä, osoitteessa Toompuiestee 37.
Historia.
Rautatieliikenne käynnistyi Baltian asemalta 24. lokakuuta 1870, jolloin Narvassa avattiin rautatielinja Paldiskista Tallinnan, Tapan, Narvan ja Iivananlinnan kautta Hatsinaan. Vuonna 1872 valmistui Hatsinan ja Krasnoje Selon välinen, 23,5 kilometriä pitkä rataosuus, joka mahdollisti liikennöinnin Tallinnasta Pietarin Baltian rautatieasemalle asti. Vuonna 1876 käynnistyi junaliikenne Tarttoon, kun Tapan ja Tarton välinen rautatie valmistui. Vuonna 1887 rataa jatkettiin Valgaan, jossa se yhdistyi Riian ja Pihkovan väliseen rautatiehen.
Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Otto Rudolf von Knüpffer. Rakennustöitä ei saatu päätökseen vielä liikennöinnin alkaessa vuonna 1870, vaan niitä jatkettiin vielä seuraavanakin vuonna. Asemarakennus kärsi pahoja vaurioita vuonna 1941, kun Neuvostoliiton joukot sytyttivät sen tuleen. Korjaustöitä tehtiin jo osittain vuonna 1945, mutta täydellinen peruskorjaus tehtiin vasta 1960–1966.
Liikenne.
Baltian rautatieasemalta liikennöi yksi rautatieyhtiö: Elron hoitaa sähköjunaliikennettä Tallinnasta Aegviiduun, Riisipereen ja Paldiskiin sekä dieseljunilla hoidettavaa kaukojunaliikennettä Tarttoon, Valgaan, Viljandiin, Narvaan ja Pärnuun. Toukokuuhun 2015 asti asemalta oli myös GoRailin matkustajaliikennettä Moskovaan ja Pietariin.
Palvelut.
Asemarakennuksessa on palveluja kahdessa kerroksessa. Pohjakerroksessa ovat lipunmyynti, valuutanvaihto, pankkipalvelut sekä WC-, suihku- ja lastenhoitotilat. Asemalla on lisäksi hotelli-, matkatoimisto-, parturi-, optikko-, valokuva- ja ravintolapalveluja sekä kioskimyyntiä. Kesällä 2020 rautatieaseman tiloissa aloitti toimintansa yksi Viron ensimmäisistä Burger King-ravintoloista.
Katolikos

 
Katolikos (, "katholikos" 'yleinen', 'kaikkia koskeva') on korkea kirkollinen arvonimi, jota käyttävät muiden muassa Armenian ja Syyrian orientaaliortodoksiset kirkot korkeimmasta piispastaan.
Katolikos on käytössä myös eräiden ortodoksisten patriarkkojen toisena arvonimenä. Näin esimerkiksi Georgian patriarkalla.
Katolikos vastaa ortodoksisen ja katolisen kirkon käyttämää kirkon arvonimeä patriarkka.
D’Entrecasteaux’nsaaret

D’Entrecasteaux’nsaaret () ovat saariryhmä Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saaren itäisen kärjen pohjoispuolella. Saarten yhteispinta-ala on 3 142 neliökilometriä ja asukasluku 185 000 vuonna 2021.
Saaristoon kuuluu kolme pääsaarta, Goodenough, Fergusson ja Normanby. Saariryhmään kuuluu myös pienemmät Sanaroa ja Dobu sekä monia luotoja. D’Entrecasteaux’nsaarten suurimmat saaret ovat tuliperäisiä ja kohoavat 1 500 – 2 400 metriin. Saaristo on nimetty ranskalaisen merenkulkijan Bruni d’Entrecasteaux’n mukaan, joka vieraili niillä etsiessään kadonnutta tutkimusmatkailijaa Jean-François de La Pérousea. "HMS Basiliskilla" purjehtinut John Moresby kartoitti saaria 1873.
D’Entrecasteaux’nsaarilla asui vuonna 2021 Papua-Uuden-Guinean tilastokeskuksen arvion mukaan noin 185 000 ihmistä. Valtaosa väestöstä elää omavaraistaloudessa pienissä yhdyskunnissa. Perinteisesti alueella on tuotettu saviastioita vaihtokauppaa varten, ja asukkaat ovat osallistuneet myös kulaan, esineiden kuten simpukankuorten seremonialliseen vaihtojärjestelmään eri heimojen välillä. Talouden kannalta merkittävämpää on kopran tuotanto. Lisäksi alueella on viime vuosina etsitty mineraaliesiintymiä.
Paavo Jaale

Pekka ”Paavo” Jaale (alun perin Johansson, 21. lokakuuta 1895 Helsinki – 5. joulukuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen monipuolinen urheilija, joka tunnetaan parhaiten yleisurheilusta päälajeinaan keihäänheitto ja kymmenottelu. Keihäänheitossa hänestä tuli olympiamitalisti, kun hän saavutti olympiapronssia Antwerpenissa 1920. Lisäksi Jaale oli jalkapallossa maajoukkuepelaaja, hänen oltuaan mukana yhdessä maaottelussa vuonna 1919. Muita urheilulajeja hänellä olivat uinti ja telinevoimistelu.
Hugo Lahtinen

Hugo Jalmari Lahtinen (29. marraskuuta 1891 Tampere – 29. joulukuuta 1977 Tampere) oli suomalainen viisiottelija, pituushyppääjä ja olympiamitalisti. 
Valmentajaura.
Seuratasolla Lahtinen edusti Tampereen Pyrintöä. Hän toimi Suomen yleisurheilujoukkueen valmentajana Amsterdamin olympiakisoissa 1928 ja Los Angelesin olympiakisoissa 1932, joissa Suomi saavutti yhteensä 25 mitalia. Hän piti myös 400 metrin juoksun Suomen ennätystä silloin hallussaan ajalla 51,7. Hän on ensimmäinen suomalainen seitsemän metrin ylittäjä pituushypyssä.
Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1958.
Siviiliura ja sukulaiset.
Lahtinen työskenteli Tampereen yhteiskoulun voimistelunopettajana vuosina 1928–1946. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1915 Jenny o.s. Lahtinen. Heidän poikansa Esa Lahtinen oli pesäpalloilija ja pesäpallovalmentaja, ja Esan pojista Timo ja Juha olivat jääkiekkoilijoita ja Timo menestyi myös jääkiekkovalmentajana.
Louisiadesaaret

Louisiadesaaret on saariryhmä Papua-Uudessa-Guineassa 200–400 kilometriä Uuden-Guinean saaren itäkärjestä kaakkoon. Saaristo koostuu kymmenestä tuliperäisestä tai korallisaaresta sekä lähes 90 pienemmästä luodosta tai riutasta. Sideia ja Basilaki sijaitsevat lähinnä Uutta-Guineaa; Misima, Vanatinai ja Rossel sijaitsevat kauempana idässä. Suurin saarista on Vanatinai, joka tunnetaan myös eurooppalaisten antamilla nimillä "Sudest" ja "Tagula". Saarten kokonaispinta-ala on noin 2 200 neliökilometriä. Suurimmat saaret ovat tuliperäisiä ja useat pienemmät saaret ovat muotoutuneet koralliriutoista.
Louisiadesaarilla oli asukkaita 47 000 vuonna 2014. Suurin asutuskeskus on Bwagoia Misiman saarella. Saarilta on löydetty kultaesiintymiä. Louisiadesaarten sademetsät muodostavat oman ekoalueensa, jossa on useita endeemisiä puulajeja (suvuista "Pandanus", "Diospyros" ja "Hopea"), viisi endeemistä sammakkolajia, kaksi endeemistä liskolajia ja viisi endeemistä lintulajia.
Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta

Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Moldavian SNT (, , ) oli nykyisen Moldovan alueen käsittänyt neuvostotasavalta.
Neuvostotasavalta muodostettiin 2. elokuuta 1940 Romanian Neuvostoliitolle luovuttamille alueille. Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta lakkautettiin 27. elokuuta 1991, jolloin Moldavia itsenäistyi Neuvostoliitosta ja muutti nimensä Moldovaksi.
Moldovan kommunistisen puolueen ensimmäiset sihteerit.
Ensimmäinen sihteeri toimi neuvostotasavallan tosiasiallisena johtajana. Muodollinen johtaja oli korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja, mutta tällä ei ollut todellista valtaa.
Geraldine Apponyi de Nagy-Apponyi

Kreivitär Geraldine Margit Virginia Olga Maria Apponyi de Nagy-Apponyi (6. elokuuta 1915 – 22. lokakuuta 2002) oli Albanian kuningatar, kuningas Zogu I:n puoliso. Hänen kuninkaallinen nimensä oli "Kuningatar Geraldina".
Suku.
Kuningatar Geraldina syntyi Budapestissä, Unkarissa. Hän kuului Apponyin vanhaan aatelissukuun. Hänen isänsä oli kreivi Julius (tai Gyula) Apponyi de Nagy-Apponyi (1873–1924) ja äitinsä yhdysvaltainunkarilainen Gladys Virginia Stewart (1891–1947), jonka isä oli miljonääri Virginiasta. Geraldinen isoisä oli Ludwig (tai Lajos) Apponyi (1849–1909) ja äidinisä diplomaatti John Henry Stewart (1831–1892), joka palveli Yhdysvaltain konsulaatissa Antwerpenissä. Geraldinen vanhemmat tapasivat Pariisissa vuonna 1912 Itävalta-Unkarin suurlähetystön lounaspöydässä. He avioituivat vuonna 1914.
Kun Itävalta-Unkari hajosi, perhe muutti Sveitsiin. Vuonna 1921 he palasivat Unkariin. Kun Geraldinen isä kuoli, hänen äitinsä päätti muuttaa Ranskaan. Kun Geraldinen äiti meni naimisiin ranskalaisen upseerin kanssa, Geraldinen isän sukulaiset vaativat, että lapset muuttavat Unkariin saadakseen siellä koulutuksensa.
Albanian valtaistuin ja maanpako.
27. huhtikuuta 1938 Geraldine meni naimisiin Albanian kuninkaan Zogu I:n kanssa Tiranassa ja otti nimekseen "Kuningatar Geraldina". Geraldine oli katolilainen ja Zogu I oli muslimi. Zogu I:llä ja Kuningatar Geraldinalla oli yksi lapsi, kruununprinssi Leka Zogu (s. 1939). Zogu I:n hallinto loppui, kun fasistinen Italia miehitti Albanian huhtikuussa vuonna 1939. Geraldine ja muutaman päivän ikäinen lapsi lähetettiin ambulanssilla Kreikkaan, isä seurasi heitä päivää myöhemmin mukanaan 115 henkeä hovista. 
Perhe muutti tilapäisesti Egyptiin, ja sieltä Englantiin. Englannista perhe muutti Yhdysvaltoihin 1950-luvulla ja jälleen myöhemmin Ranskaan. Zogu I:n kuoltua Ranskassa kuningatar Geraldine asui Kreikassa, Turkissa, Englannissa, Egyptissä, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Rhodesiassa ja Espanjassa.
Espanjassa Geraldinen poika Leka keräsi aseita huvilaansa ja koulutti pientä vallankumouskaartia. Kenraali Franco hyväksyi tämän, mutta Francon kuoltua Lekaa pyydettiin poistumaan maasta ja hän muutti Etelä-Afrikkaan. Geraldine jäi asumaan huvilaansa Madridiin.
Vuonna 2002 Albanian hallitus kutsui Kuningatar Geraldinan ja Leka Zogun takaisin Albaniaan. Kuningatar Geraldina kuoli 87-vuotiaana Tiranassa vuonna 2002.
Donavia

Donavia () oli venäläinen lentoyhtiö ja Aeroflotin tytäryhtiö. Se lensi säännöllistä matkustaja- ja rahtiliikennettä Venäjältä Lähi-itään. Tärkeimmät yhtiön käyttämät lentoasemat olivat Rostov-na-Donun lentoasema, Šeremetjevon lentoasema sekä Vnukovon lentoasema.
Historia.
Yhtiö perustettiin ja se aloitti toimintansa 13. huhtikuuta 2000. Se toimi aluksi "Donavia"-nimellä, mutta Aeroflotin ostaessa yhtiön nimi vaihdettiin Aeroflot-Doniksi. Nimi vaihdettiin takaisin Donaviaksi vuonna 2009. Se liitettiin toiseen Aeroflotin tytäryhtiöön, Rossiya Airlinesiin, alkuvuonna 2016.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
Reittikohteet.
Donavia lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin (heinäkuu 2015):
Steve Porcaro

Steve Porcaro (s. 2. syyskuuta 1957 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän on rockyhtye Toton alkuperäisjäsen. Porcaro oli mukana Toton kuudella ensimmäisellä albumilla. Vuonna 1986 julkaistu "Fahrenheit" oli yhtyeen viimeinen albumi Porcaron ollessa jäsenenä. Hän ehti kirjoittaa yhtyeelle kolme kappaletta ja hänen tavoitteenaan olikin siirtyä kokopäiväiseksi lauluntekijäksi ja säveltäjäksi. Porcaron sävellyksiin kuuluu myös Michael Jacksonin albumin "Thriller" kappale ”Human Nature”.
Porcaro on avustanut eroamisensa jälkeenkin Totoa kosketinsoittimien, rumpulooppien, syntetisaattorin ja sovitusten kanssa. Hän on toiminut myös sessiomuusikkona muun muassa yhtyeiden Yes ja Jefferson Airplane albumeilla. Porcaro on mukana myös Toton vuoden 2006 albumilla "Falling In Between".
Steven veljistä vuonna 1992 kuollut Jeff Porcaro oli Toton rumpali ja vuonna 2015 kuollut Mike Porcaro Toton basisti.
Robert Tikkanen

Toivo Robert Tikkanen (15. huhtikuuta 1888 Rooma – 1. kesäkuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja ammunnan olympiamitalisti. Hän voitti vuosien 1920 ja 1924 kesäolympialaisista kolme mitalia. Tikkanen pelasi myös jääkiekkoa vuosina 1908–1911 Akademischer Sport Club Dresden-joukkueessa.
Tikkasen isä oli taidehistorioitsija Johan Jakob Tikkanen ja äiti Augusta Emilia Westzynthius. Kirjailija ja piirtäjä Henrik Tikkanen (1924–1984) oli hänen poikansa. Hänellä oli myös kolme muuta poikaa Jarl, Ted ja Ulf.
Tikkanen oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli vuodesta 1912 Ingrid Fazer (1888–1920), toinen Asikkalassa syntynyt Kyllikki Ingeborg Vitali (1901–1963) vuodesta 1921 lähtien ja kolmas Marga Hertell (1910–2004).
Töitä.
Robert Tikkanen on suunnitellut ainakin seuraavat rakennukset Helsingissä.
Urbano Lazzaro

Urbano Lazzaro (1924 – 3. tammikuuta 2006) oli italialainen mies, joka kuului toisessa maailmansodassa Benito Mussolinin vastaiseen kommunistiliikkeeseen ja tunnetaan paremmin myös nimellä Partisaani-Bill. Lazzaro kuului Garibaldin partisaaniprikaateihin ja hän otti 27. huhtikuuta 1945 toisen maailmansodan viime vaiheilla kiinni Benito Mussolinin Dongossa, jossa tämä oli paossa lähimpien kollegojensa kanssa pukeutuneena saksalaiseksi sotilaaksi. Lazzaro löysi saattueesta myös Mussolinin rakastajattaren, Clara Petaccin sekä useita korkeita fasistihallituksen virkamiehiä. 
Lazzaro kuoli 3. tammikuuta 2006. Hän oli kuollessaan 81-vuotias.
Papua-Uuden-Guinean kina

Papua-Uuden-Guinean kina (valuuttatunnus PGK) on Papua-Uuden-Guinean rahayksikkö. Yksi kina jakautuu sataan toeaan. Kina otettiin käyttöön 19. huhtikuuta 1975 hieman ennen maan itsenäistymistä, jolloin se korvasi aiemmin käytetyn Australian dollarin. Tosin Australian dollarit olivat hyväksyttävää valuuttaa vuoteen 1976 asti. Lain mukaan valuutan liikkeelle laskeminen on Papua-Uuden-Guinean keskuspankin yksinoikeus.
Tammikuussa 2025 yhdellä kinalla sai noin 0,4 Australian dollaria, mutta kinaa ei ole sidottu mihinkään toiseen valuuttaan, minkä vuoksi sen tarkka arvo vaihtelee. Osa setelirahoista on valmistettu polymeeristä. Paperisten setelien käyttö lopetettiin vuonna 2012, mutta maan keskuspankki vaihtoi niitä polymeerisiin vuoden 2014 loppuun asti. 
Käyttörahat.
Kolikot.
Papua-Uudessa-Guineassa on käytössä seitsemän eriarvoista kolikkoa. Kaikki kolikot on julkaistu vuonna 1975 paitsi 50 toean kolikko.
Setelit.
Papua-Uudessa-Guineassa on käytössä kuusi eriarvoista seteliä:
Anti-Libanon

Anti-Libanon on Libanonvuorten suuntaisesti ja niiden vieressä koillisesta lounaaseen kulkeva vuoristo. Anti-Libanonin huippujen korkeus merenpinnasta mitattuna on keskimäärin 2 000 metriä ja sen korkeimmat huiput kohoavat 2 400 metrin korkeuteen. Anti-Libanonin osaksi luetaan joskus myös Hermonvuori, joka kohoaa puolestaan 2 814 metrin korkeuteen. Anti-Libanonin alue on asuttu vain harvakseltaan ja siellä harjoitetaan lähinnä paimentolaisuutta.
Lähteet.
Legião Urbana

Legião Urbana on brasilialainen rock-yhtye. Se perustettiin vuonna 1982 ja se toimi laulaja Renato Russon kuolemaan vuonna 1996 asti. 
Legião Urbanan ensimmäinen albumi "Legião Urbana" ilmestyi vuonna 1985. Yhtye oli hieman aiemmin tehnyt levytyssopimuksen EMI:n kanssa. Legião Urbana piti viimeisen konserttinsa marraskuussa 1995. Laulaja Renato Russo kuoli aidsiin kuukauden kuluttua "A Tempestade" -albumin julkaisusta vuonna 1996. Laulajan kuoleman jälkeen yhtye hajosi. Yhtye lauloi koko tuotantonsa portugaliksi.
Tomoyasu Hotei

Tomoyasu Hotei () (s. 1. helmikuuta 1962 Takasaki, Japani) on japanilainen muusikko, tuottaja ja näyttelijä.
Tomoyasu aloitti uransa Boøwy-yhtyeen kitaristina 1980-luvulla. Boowy oli merkittävä uranuurtaja japanilaisessa rockmusiikissa. Vuonna 1985 he esiintyivät Marqueella Lontoossa ja 1986 rikkoivat miljoonan myydyn levyn rajan "Beat Emotion" -levyllään.
Boøwyn hajottua vuonna 1988 Hotei julkaisi ensimmäisen soololevynsä "Guitarhythm" ja samalla perusti ystävänsä, Kōji Kikkawan kanssa Complex-yhtyeen, joka toimi seuraavat kaksi vuotta tehden kaksi albumia, jotka molemmat nousivat Japanin listaykkösiksi.
Hotei on myös esiintynyt elokuvissa. Hän näytteli Hiroyuki Nakanon Samurai Fictionissä sekä Junji Sakamoton Shin jingi naki tatakaissa. Molempiin elokuviin hän teki myös musiikin. Hänen kappaleensa "Battle without Honor or Humanity" soi Quentin Tarantinon elokuvassa Kill Bill. 
Tomoyasu Hoteita pidetään yhtenä Japanin merkittävimmista esiintyjistä. Vaikka hän esiintyykin pääosin Japanissa, on hänet nähty useaan kertaan myös ulkomailla, mm. Belfotissa ja Roskildessa. Hän esiintyi myös vuoden 1996 Atlantan olympialaisten aloitusseremoniassa sekä vuoden 1998 olympialaisten loppujuhlassa Michael Kamenin kanssa. Myöhemmin hän julkaisi levyn "Guitar Concerto" Kamenin kanssa. 
Hotei on ollut suuri tähti Japanissa jo 20 vuotta, hänen levyjään on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta ja hänen maineensa alkaa olla tunnettu ympäri maailman. Hänen vuoden 2000 albuminsa "Supersonic Generation" julkaistiin useissa Euroopan maassa. Levyllä esiintyivät myös Ofra Haza ja Apollo 440.
Vuonna 1999 Hotei avioitui kuuluisan näyttelijän ja laulajan, Miki Imain kanssa. Hotei on ollut aikaisemmin naimisissa Kumiko Yamashitan kanssa vuosina 1986–1999.
Hän on tehnyt Apocalyptican kanssa kappaleen nimeltä "Grace" albumille "Worlds Collide".
Gabriel Batistuta

Gabriel Omar Batistuta, lempinimeltään Batigol, (s. 1. helmikuuta 1969 Reconquista, Santa Fe, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi merkittävimmän osan urastaan Fiorentinassa. Batistuta oli Argentiinan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä vuoteen 2016 asti kunnes Lionel Messi ohitti hänet tuossa tilastossa.
Batistuta on Pelén laatimalla FIFA 100 -listalla maailman parhaista jalkapalloilijoista.
Pelaajaura.
Nuorempana koripalloa pelannut Batistuta aloitti ammattilaisuransa argentiinalaisessa Newell’s Old Boys -joukkueessa ja hän ehti pelata kotimaassaan vielä River Platessa ja Boca Juniorsissa ennen siirtymistään italialaisseura Fiorentinaan. Siirtoon vaikutti merkittävästi se, että kesällä 1991 Argentiina oli voittanut Copa American Batistutan ollessa turnauksen maalikuningas. Batistustan toinen kausi Italiassa päättyi seuran putoamiseen Serie B:hen, mutta hän voitti firenzeläisten luottamuksen jatkamalla seurassa putoamisesta huolimatta ja osittain tämän ansiosta hänelle pystytettiin patsas seuran stadionin ulkopuolelle (myöhemmin patsas on tosin poistettu). Nostettuaan seuran takaisin pääsarjaan Fiorentina voitti Batistutan ansiosta Italian Cupin ja Italian Super Cupin. Serie A:n maalikuninkaaksi Batistuta kruunattiin kaudella 1994-95. Kausien 1991/92 ja 1999/2000 välillä Batistuta pelasi Fiorentinassa 269 ottelua, joissa hän viimeisteli 169 maalia, seuran kaikkien aikojen parhaaksi maalintekijäksi pääsarjassa Batistuta nousi viimeisessä ottelussaan.
Fiorentinasta Batistuta siirtyi AS Romaan, jossa hän oli voittamassa ensimmäisellä kaudellaan Scudettoa. Romassa argentiinalainen pelasi kaksi ja puoli kautta, kunnes hänet lainattiin Interiin. Uransa Batistuta päätti Qatarissa Al Arabi -joukkueessa. Kahdella viimeisellä kaudellaan al-Arabissa 2003–2005 Batistuta pelasi 21 ottelua ja teki 25 maalia.
Argentiinan maajoukkueessa "Batigol" esiintyi ensimmäisen kerran 27. kesäkuuta 1991 Brasiliaa vastaan ja teki jo toisessa maaottelussaan kaksi maalia Venezuelaa vastaan. Argentiinan paidassa Batistuta teki kolmesti hattutempun, joista kaksi MM-kisoissa. Hän pelasi yhteensä 77 maaottelua ja teki 54 maalia (0,7 maalia/peli). Viimeinen maali syntyi Nigeriaa vastaan MM-kisoissa 2002.
Yksityiselämä.
Batistuta syntyi Santa Fen provinssissa, Argentiinassa vuonna 1969. Hänen isänsä Omar Batistuta oli töissä teurastamossa ja äitinsä Gloria Batistuta oli koulun sihteeri. Batistutalla on kolme nuorempaa sisarta Elisa, Alejandra ja Garbriela.
Batistusta tapasi tulevan vaimonsa Irina Fernándezin 16-vuotiaana. He menivät naimisiin 28. syyskuuta 1990. Pariskunnalla on neljä poikaa Thiago (s.1992), Lucas (s.1997), Joaquín (s.1999) ja Shamel (s.2000).
Jääkiekko kesäolympialaisissa 1920

Jääkiekko oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa vuonna 1920 Antwerpenin kesäolympialaisissa. Jääkiekkoturnaus oli määrä järjestää jo vuoden 1916 olympialaisissa, mutta kisat peruttiin ensimmäisen maailmansodan takia. Talviolympialaisia ei vielä vuonna 1920 järjestetty. Olympialaisten jääkiekkoturnaus pelattiin jo huhtikuussa, jolloin jäätä voitiin vielä ylläpitää kisojen peliareenalla. Varsinaiset olympialaiset alkoivat vasta elokuussa.
Jääkiekon tulo Eurooppaan.
Kanadalaisin säännöin pelattava jääkiekko oli tullut tunnetuksi Euroopassa 1900-luvun alussa, Pohjoismaissa laji sen sijaan oli vielä melko tuntematon. Ruotsin maajoukkue koostuikin pääasiassa jääpalloilijoista. Ajatuksen Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen perustamisesta keksi yhdysvaltalainen Raoul Le Mat, joka oli tutustunut Ruotsissa jääpalloon. Hän oli vakuuttunut ruotsalaisten jääpalloilijoiden taidoista myös kanadalaisessa jääkiekossa, ja hän toimi myös Ruotsin maajoukkueen valmentajana.
Turnausjärjestelmä ja säännöt.
Koska kisoihin osallistui seitsemän joukkuetta, turnaus pelattiin Bergvallin karsintajärjestelmällä, joka on nimetty ruotsalaisen Erik Bergvallin mukaan. Loppuottelun jälkeen pelattiin vielä kaksiosaiset ottelut hopea- ja pronssimitaleista. Ottelusäännöt poikkesivat nykyisistä säännöistä, sillä kentällä oli kerrallaan seitsemän pelaajaa joukkuetta kohden, eikä vaihtoja tunnettu. Ottelut pelattiin kahdessa 20 minuutin jaksossa. Kussakin joukkueessa yksi seitsemästä kenttäpelaajasta pelasi niin sanottuna roverina.
Turnaus oli ensimmäinen Euroopassa järjestetty jääkiekkoturnaus, jossa Yhdysvallat ja Kanada olivat mukana. Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF antoi jälkikäteen turnaukselle maailmanmestaruuskisojen arvon.
Historiallisen ensimmäisen jääkiekon olympiakullan voitti Kanada, jossa jääkiekko oli kansallisurheilun asemassa. Ainoastaan Yhdysvallat pystyi haastamaan Kanadan tasaväkisesti. Pohjoisamerikkalaiset olivat ylivoimaisia eurooppalaisiin nähden. Kanadaa edusti turnauksessa seurajoukkue Winnipeg Falcons.
Turnauksen kulku.
Puolivälierät.
Ranska ei pelannut ensimmäisellä kierroksella.
Lopputulokset.
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
5. 
5.
Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwe

Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwe (s. 26. maaliskuuta 1982 Sandton, Etelä-Afrikka) on Albanian kruununprinssi Leka Zogun ja tämän australialaisen vaimon Susan Cullen-Wardin ainoa lapsi. Hänen isoisänsä oli Albanian viimeinen kuningas Zogu I. Isänsä kuoltua marraskuussa 2011 Leka Zogu nuoremmasta tuli entisen kuningassuvun päämies.
Lekan ensimmäinen nimi on hänen isänsä mukaan, mutta nimi "Anwar" tulee Egyptin entisen presidentin Anwar Sadatin mukaan, nimi "Reza" tulee Persian entisen shaahin Mohammad Reza Pahlavin mukaan ja nimi "Baudouin" tulee Belgian entisen kuninkaan Baudouin I:n mukaan. "Msiziwe" on zulu-nimi.
Leka Zog nuorempi syntyi Sandtonissa Etelä-Afrikassa. Sairaalan yksityinen vuodeosasto, jossa hän syntyi, muutettiin virallisesti Albanian maaperäksi 24 tunniksi, koska Leka Zogu nuoremman piti syntyä Albanian maaperällä. Leka asuu yksityisessä talossa Tiranassa, mutta hän on vaatinut, että Albanian hallitus luovuttaa kuninkaallisen palatsin hänen käyttöönsä. Leka Zog puhuu sujuvasti albaniaa, ranskaa, englantia, zulua ja italiaa.
Ura.
Leka on toiminut Albanian ulkoministeriön neuvonantajana 2006–2009 ja sisäministerin neuvonantajana 2009–2012.
Magnus Wegelius

Karl Magnus Wegelius (20. elokuuta 1884 Hattula – 9. joulukuuta 1936 Englanti) oli suomalainen diplomi-insinööri, voimistelija, yleisurheilija, ampuja ja viisinkertainen olympiamitalisti. Wegelius on harvoja suomalaisia, jotka ovat voittaneet olympiamitalin kahdessa täysin erilaisessa lajissa. Hän menehtyi lento-onnettomuudessa Englannissa. Seuratasolla Wegelius edusti Suomen Metsästysyhdistystä, Porin Tarmoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja.
Wegelius voitti SM-tasolla Suomen-mestaruuden hirviammunnassa vuosina 1914, 1921, 1922 ja 1926–1928.
Wegeliuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Uno Wegelius ja Helena Charlotta Wirzenius. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1905 Tampereen reaalilyseosta. Wegelius valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1909 ja opiskeli sitten Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa parin vuoden ajan aineenkoestusta sekä höyrykattiloiden ja polttomoottorien rakentamista ja käyttöä.
Wegelius oli aluksi konepajainsinöörinä Porissa ja vuonna 1912 hän tuli Suomen Höyrykattilayhdistyksen palvelukseen aluksi apulaisinsinööriksi ja vuodesta 1914 johtajaksi. Wegelius toimi vuodesta 1918 alkaen aina kuolemaansa saakka SOK:n tuotantolaitosten johtajana ja hän oli vuodesta 1919 SOK:n johtokunnan varajäsenenä. Hän menehtyi lento-onnettomuudessa 9. joulukuuta 1936 Lontoon Croydonin lentokentän lähellä Englannissa ollessaan työmatkalla. Hollantilaisen KLM-lentoyhtiön Douglas DC-2 matkustajakone PH-AKL syöksyi maahan kohta kentältä nousun jälkeen. Onnettomuudessa kuoli 15 henkilöä ja siinä menehtyivät myös Ruotsin entinen pääministeri Arvid Lindman ja espanjalainen autogiron keksijä Juan de la Cierva.
Wegelius oli kymmenen vuoden ajan Suomen Ampujainliiton rahastonhoitajana ja varapuheenjohtajana. Hän oli Kotimaisen Työn Liiton hallituksen jäsen ja useiden valtion komiteoiden jäsenenä.
S.O.D.

S.O.D. eli Stormtroopers Of Death oli yhdysvaltalainen thrash metal- ja punk-vaikutteinen projektiyhtye.
Yhtyeen perustivat vuonna 1985 Anthraxin jäsenet Scott Ian ja Charlie Benante sekä Anthraxin entinen basisti Dan Lilker. Laulajaksi he hankkivat New Yorkista kotoisin olevan Psychos- ja M.O.D.-yhtyeissä vaikuttaneen Billy Milanon.
Lähdemuunnos

Lähdemuunnoksella tarkoitetaan sähkötekniikassa jännitelähteen ja impedanssin sarjaankytkennän muuntamista virtageneraattori ja impedanssin rinnankytkennäksi tai päinvastoin.
Lähdemuunnoksessa impedanssin suuruus säilyy samana, ja uuden lähteen arvo ratkaistaan Ohmin lain avulla. Molemmat laatikon sisällä olevat piirit käyttäytyvät ulkoisesti samalla tavalla, mikäli formula_1.
Lähdemuunnos on hyödyllinen esimerkiksi piirin yksinkertaistamisessa laskutoimituksia varten. Lähdemuunnosta on käytettävä myös, mikäli silmukkamenetelmää halutaan käyttää piiriin, jossa on virtageneraattoreita.
Kazahstanin sosialistinen neuvostotasavalta

Kazahstanin sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Kazahstanin SNT (, ) oli nykyisen Kazakstanin alueen käsittävä neuvostotasavalta. Se oli pinta-alaltaan Neuvostoliiton toiseksi suurin neuvostotasavalta. Kazahstanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta itsenäistyi Venäjän federatiivisesta sosialistisesta neuvostotasavallasta sen kanssa Neuvostoliitossa tasa-arvoiseksi itsenäiseksi neuvostotasavallaksi 5. joulukuuta 1936 Neuvostoliiton uudella, niin sanotulla "Stalinin perustuslailla".
Kazahstanin sosialistinen neuvostotasavalta julistautui itsenäiseksi viimeisenä kaikista täysivaltaisista viidestätoista neuvostotasavallasta 16. joulukuuta 1991, ja sen ero toteutui virallisesti Neuvostoliiton purkautuessa 26. joulukuuta 1991. Kazahtanin sosialistisen neuvostotasavallan viimeinen puoluejohtaja, Nursultan Nazarbajev, jatkoi itsenäistyneen Kazakstanin tasavallan ensimmäisenä presidenttinä.
Historia.
Kazakkien sosialistisen neuvostotasavallan alue muodosti vuosina 1920–1925 pääosin Kirgiisien autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan. Aivan eteläisimmät osat kuuluivat vuoteen 1924 asti Turkestanin autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan, jolloin ne liitettiin Kirgiisien ASNT:aan. 
Sekä Kirgiisien ASNT että Turkestanin ASNT kuuluivat Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan. Vuonna 1925 Kirgiisien autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan nimi muutettiin muotoon Kazakkien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. 
Tähän asti venäläiset olivat käyttäneet termiä kirgiisit sekä kazakeista että kirgiiseistä, tosin viimeksi mainittuja oli kutsuttu myös kara-kirgiiseiksi erotukseksi kazakeista. Venäjän neuvostotasavaltaan kuuluneesta Kazakkien ASNT:stä muodostettiin erillinen Kazakkien sosialistinen neuvostotasavalta 5. joulukuuta 1936.
Harvaan asuttua Kazakstania käytettiin Neuvostoliiton aikana ydinaseiden testaukseen Semipalatinskin koealueella (1949–) ja rakettien laukaisuun Baikonurin kosmodromilla (1957–). Neuvostoliitto yritti myös asuttaa Kazakstania Hruštšovin aikana vuodesta 1954: Pohjois-Kazakstaniin ja Altain alueelle raivattiin ensimmäisenä vuonna 190 000 km² peltoa, jota viljemään saapui 300 000 maanviljelijää pääasiassa Ukrainasta. Ensimmäinen sato 1956 oli ennätyksellinen, eikä sitä pystytty varastoimaan ja osa oli heitettävä pois. 1960-luvulle mennessä maa oli kuitenkin köyhtynyt ja eroosio söi ruokamullan ja Neuvostoliitto joutui turvautumaan viljan tuontiin.
Kazakkien sosialistinen neuvostotasavalta lakkautettiin 16. joulukuuta 1991, jolloin Kazakstan itsenäistyi Neuvostoliitosta Kazakstanin tasavallaksi.
Sarjaan- ja rinnankytkentä

Sarjaankytkentä ja rinnankytkentä ovat sähköopin peruskäsitteitä. Kaksi piirielementtiä (tai useampi) on kytketty sarjaan, mikäli niiden läpi kulkee yhteinen virta. Rinnankytkennässä puolestaan komponenttien yli vaikuttaa sama jännite.
Sarjaankytkentä.
Vastukset.
Sarjaan kytkettyjen vastusten yhteinen resistanssi saadaan laskemalla yhteen vastusten resistanssit:
formula_1 
Tämä voidaan nähdä helposti seuraavalla tarkastelulla: sarjaan kytkettyjen vastusten yhdessä kuluttama teho on niiden kuluttamien tehojen summa. Koska vastusten läpi kulkee sarjaankytkennässä sama virta, teholle saadaan lauseke
formula_2
Jakamalla formula_3:lla saadaan haluttu tulos.
Kondensaattorit.
Sarjaan kytkettyjen kondensaattorien yhteinen kapasitanssi on yksittäisten kapasitanssien käänteislukujen summan käänteisluku:
formula_4
Kelat.
Sarjaan kytkettyjen kelojen yhteinen induktanssi saadaan laskemalla yhteen kelojen induktanssit:
formula_5
Rinnankytkentä.
Vastukset.
Rinnan kytkettyjen vastusten yhteinen resistanssi on yksittäisten resistanssien käänteislukujen summan käänteisluku: 
formula_6 
Tämä nähdään siitä, että rinnan kytkettyjen vastusten yli on sama jännite. Ohmin lain mukaisesti saadaan
formula_7,
joten i:nnen vastuksen läpi kulkeva virta on formula_8. Kirchhoffin piirilakien mukaan tulee olla
formula_9,
josta seuraa haluttu tulos.
Kondensaattorit.
Rinnan kytkettyjen kondensaattorien yhteinen kapasitanssi saadaan laskemalla yhteen kondensaattorien kapasitanssit:
formula_10
Kelat.
Rinnan kytkettyjen kelojen yhteinen induktanssi on yksittäisten kelojen induktanssien käänteislukujen summan käänteislukujen summa:
formula_11
Veli Nieminen

Heikki Veli Nieminen (1. joulukuuta 1886 Tyrväntö – 1. huhtikuuta 1936 Hämeenlinna) oli suomalainen ampuja, voimistelija ja olympiamitalisti. Joukkuetoverinsa Magnus Wegeliuksen lailla Nieminen voitti olympiamitalin sekä voimistelussa että ammunnassa.
Veli Niemisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juho Heikki Nieminen ja Justiina Nieminen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Hämeenlinnan lyseosta ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja filosofian maisteriksi 1910. Nieminen oli 1918–1924 SOK:n osastopäällikkönä ja sen jälkeen muun muassa suojeluskuntien Riihimäen asepajan teknillisenä johtajana.
Nieminen kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa. Lontoossa 1908 hän voitti Suomen joukkueessa joukkuevoimistelun pronssimitalin. Antwerpenissä 1920 hän osallistui kuuteen ammuntakilpailuun, joista miesten 300 metrin sotilaskivääriammunnan makuuasennon joukkuekilpailussa hän voitti olympiapronssia. Miesten 300 metrin vapaakiväärin asentojen joukkuekilpailussa Nieminen sijoittui neljänneksi. Pariisissa 1924 hän kilpaili kahdessa lajissa ja oli miesten 400, 600 ja 800 metrin vapaakivääriammunnan joukkuekilpailussa viides.
Riihimäen Ampumaseuraa ja Hämeenlinnan Metsästysseuraa urallaan edustanut Nieminen toimi Suomen Ampujainliiton sihteerinä 1927–1936 ja liittohallituksen jäsenenä 1919–1933.
Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta

Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, lyhyemmin Transkaukasian SFNT tai TSFNT (, lyh. Закавказская СФСР tai ЗСФСР, "Zakavkazskaja Sovetskaja Federativnaja Sotsialistitšeskaja Respublika", lyh. Zakavkazskaja SFSR tai ZSFSR) oli vuosina 1922–1936 olemassa ollut neuvostotasavalta, joka jaettiin vuonna 1936 Armenian sosialistisen neuvostotasavallan, Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan ja Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan kesken. Tasavallan pääkaupunki oli Tbilisi. 
Neuvostotasavallan juuret olivat Venäjän keisarikunnan hajoamisessa vuonna 1917, jolloin Kaukasuksen alueen provinssit erosivat Venäjästä ja muodostivat oman liitovaltionsa, Transkaukasian demokraattisen federatiivisen tasavallan. 
Kansalliset intressit ja sota Osmanien valtakunnan kanssa johtivat kuitenkin liittovaltion hajoamiseen jo puolen vuoden jälkeen huhtikuussa 1918. Seuraavina vuosina Neuvosto-Venäjä onnistui valtaamaan kaikki kolme Kaukasuksen tasavaltaa, ja maaliskuussa 1922 alueesta tehtiin sosialistinen neuvostotasavalta, josta tuli saman vuoden joulukuussa osa Neuvostoliittoa. Vuonna 1936 alue kuitenkin jaettiin kolmeksi neuvostotasavallaksi.
Voitto V. Kolho

Voitto V. Kolho, ent. "Saxberg" (6. helmikuuta 1885 Keuruu – 4. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, ampuja ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia sotilaskiväärin 300 metrin makuuammunnan joukkuekilpailussa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
Kolho kävi lyseon Vaasassa ja kirjoitti ylioppilaaksi 1905. Hän valmistui diplomi-insinööriksi 1912. Hän oli ensin Hietalahden telakalla, sitten Jämsänkosken selluloosatehtaan tekninen johtaja 1916–1921, Kajaani Puutavara Oy:n yli-insinööri 1921–1926. Hän oli Enson sulfiittiselluloosatehtaan tekninen johtaja 1926–1935 ja Enso-Gutzeitin yli-insinööri 1935–1950. Vuonna 1935 hänet nimitettiin Enso-Gutzeitin johtokuntaan, ja hän jäi eläkkeelle 1950. Kunniatohtoriksi hänen promovoitiin 1949 Teknillisessä Korkeakoulussa.
Kolho voitti vuonna 1919 vapaakiväärin pystyammunnan Suomen-mestaruuden. 150 metrin radalla hänen voittotuloksensa oli 222. Seuraavana vuonna hän voitti sekä vapaakiväärin 3 × 20 laukauksen pistein 503 että pystyasennon SM-kultaa tuloksella 232. Kolho uusi vapaakiväärin pystyasennon Suomen-mestarutensa vielä vuonna 1921, jolloin hänen tuloksensa oli 221.
Kolho teki vuonna 1912 Suomen-ennätyksen 300 metrin radalla ammutulla vapaakiväärin 3 × 40 laukauksen sarjassa. Hänen ennätyksensä 951 pysyi voimassa kaksi vuotta, kunnes Frans Nässling ampui vuonna 1914 1 005. Kolho teki vapaakiväärissä Suomen-ennätyksen myös 3 × 20 laukauksen sarjassa vuonna 1920, kun hän ampui 503. Tämä ennätys rikottiin yhdeksän vuoden päästä, kun Feliks Könönen ampui 515 pistettä.
Olympiaedustukset.
Tulokset olympialaisissa: