tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jussi Hakasalo

Jussi Hakasalo (s. 28. kesäkuuta 1979 Tornio) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Hakasalo on ammatiltaan palomies.
Ura.
Hakasalo on Tornion Pallo -47:n kasvatti ja on pelannut seuran riveissä myös Veikkausliigaa kausina 2004 ja 2005. 
Hän siirtyi kaudeksi 2006 Torniosta Jyväskylän Jalkapalloklubiin ja kaudeksi 2007 Kuopion Palloseuraan. Kaudeksi 2008 hän siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa TP-47:ään. 
Hakasalo on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa vuosina 2003–2005, esiintyen 12 ottelussa ja onnistuen maalinteossa kerran.
Space Crusade

Space Crusade (joissain Euroopan maissa StarQuest) on yhdysvaltalaisen Milton Bradleyn julkaisema lautapeli, joka pohjaa britannialaisen Games Workshopin Warhammer 40,000 -maailmaan. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1990. Space Crusade on samantapainen peli kuin MB:n ja Games Workshopin aikaisempi yhteistuotantopeli HeroQuest. Peli muistuttaa hieman Space Hulk -peliä, mutta on pelimekaniikaltaan paljon yksinkertaisempi ja tarkoitettu nuoremmille pelaajille. Pelistä julkaistiin myös suomenkielinen laitos.
Peli on tarkoitettu 2–4 pelaajalle. Yksi pelaajista edustaa kaaoksen voimia ja ohjaa pelialueella olevia hirviöitä. Muut edustavat avaruusmerijalkaväkeä (suomenkielisessä versiossa "universumisotureita"): punainen pelaaja edustaa Blood Angels -joukkoa, sininen Ultramarineja ja keltainen Imperial Fists -joukkoa; suomenkielisessä versiossa eri nimillä, "Blood Angels", "Sky Terminators" ja "Space Judges". Pelin tarkoituksena on, että avaruusmerijalkaväki suorittaa erilaisia tehtäviä avaruusalusten hylyissä, jotka ovat täynnä kaaoksen hirviöitä. Kaaospelaaja koettaa voittaa avaruusmerijalkaväen ja toimii pelinjohtajana. Pelaajan ohjaamat yksiköt voivat vuorollaan liikkua ja taistella.
Avaruusmerijalkaväen ryhmässä on komentaja, raskasta asetta kantava sotilas ja boltereita kantavia sotilaita. Pelaaja voi valita komentajan aseistuksen ja raskaan aseen. Ampumisen lisäksi kaikki yksiköt kykenevät myös lähitaisteluun. Pelaajalla on käytössään komento- ja varustekortteja, joita käytetään tarvittaessa, ja kaaospelaajalla on käytössään tapahtumakortteja, joita käytetään joka pelivuorolla.
Pelilauta, joka koostuu neljästä osasta, voidaan koota tehtävän mukaan eri tavoilla. Hahmot liikkuvat ruutu kerrallaan. Näkymättömissä olevat kaaospelaajan yksiköt kuvataan pahvineliöinä, ja näkyvissä ollessaan varsinaisella pelinappulalla.
Kaaoksen puolella taistelee monia hirviöitä, kuten örkkejä, gretchineitä ja genestealereitä. Kaaoksen avaruusmerijalkaväen lisäksi heillä on käytössään dreadnought (suomenkielisessä versiossa "Destructor"). Peliin on tullut monta lisäosaa kuten Eldar Attack ja Mission Dreadnought.
Pelistä on julkaistu myös videopeli "Space Crusade" vuonna .
Linkkipyydys

Linkkipyydys () on verkkosivustolla oleva sisältö tai toiminnallisuus, joka houkuttelee kävijöitä linkittämään siihen omilta sivustoiltaan. Linkkipyydyksiä yritetään usein luoda osana hakukoneoptimointia, koska sivustolle osoittavat linkit nostavat sen sivujen sijoituksia hakukoneiden hakutuloksissa. Linkkipyydys voi onnistuessaan olla tehokasta markkinointia, koska tieto siitä leviää "viraalisesti" eli ihmisten suositusten kautta.
Linkkipyydyksen toimiminen edellyttää yleensä sen markkinoimista sosiaalisen median palveluissa, jotta tieto pyydyksestä lähtisi leviämään. Jotkut pitävät tätä eettisesti kyseenalaisena, jos markkinoitava verkkosivu ei ole tarpeeksi laadukas tai sitä markkinoidaan liian aggressiivisesti yleisölle, joka ei ole siitä kiinnostunut. Kuitenkin korkealaatuista ja kohdennetusti markkinoitua linkkipyydystä pidetään yleensä eettisesti hyväksyttävänä hakukoneoptimoinnin muotona.
Seija Ridell

Seija Ridell (s. 1959) on suomalainen professori. Hän toimii tiedotusopin professorina Tampereen yliopistossa Informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnassa. Aiemmin Ridell oli Turun yliopistossa viestinnän professori huhtikuusta 2008 ja sitä ennen mediatutkimuksen professori vuodesta 2002. Hän oli myös Tampereen yliopiston tiedotusopin dosentti.
Arvo Ahola

Arvo Ahola (14. marraskuuta 1908 Sippola – 9. toukokuuta 1998 Turku) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli everstiluutnantti.
Ahola palveli lähes koko jatkosodan ajan eversti Adolf Ehrnroothin komentaman Jalkaväkirykmentti 7:n komppanianpäällikkönä sekä II pataljoonan komentajana. 9. kesäkuuta 1944 Ahola siirrettiin Erillinen Pataljoona 12:n komentajaksi, jossa tehtävässä hän palveli sodan loppuun asti. Majuri Ahola nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944 numerolla 164. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa Aholan lannistumaton hyökkäyshenki sekä kylmäverinen ja taitava johtaminen. Sotien jälkeen Ahola toimi muun muassa kuljetuspäällikkönä ja varatoimitusjohtajana. Ahola toimi myös Mannerheim-ristin ritarien säätiön hallituksen varajäsenenä vuosina 1959–69 ja jäsenenä 1969–81. 
Ahola on haudattu Turun hautausmaalle.
Ylennykset: Reservivänrikki 1.7.1932, vänrikki 16.5.1934, luutnantti 16.5.1936, kapteeni 20.9.1940, majuri 6.8.1942, everstiluutnantti 21.11.1958.
Harald Storbacka

Harald Storbacka (8. syyskuuta 1915 Ähtävä – 1. helmikuuta 1990 Ähtävä) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli.
Storbacka palveli talvisodassa Jalkaväkirykmentti 9:ssä ryhmänjohtajana, osallistuen taisteluihin muun muassa Summassa. Jatkosodan aikana Storbacka palveli Jalkaväkirykmentti 61:n tykkikomppaniassa joukkueenjohtajana. Mannerheim-ristin ritariksi Storbacka nimitettiin 8. helmikuuta 1943 numerolla 109. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa Storbackan rohkeus ja taitavuus syöksyryhmän- ja lähitorjuntajohtajana. Sotien jälkeen Storbacka toimi konttoripäällikkönä.
Teemu Mäntysaari

Teemu Mäntysaari (s. 1987 Tampere) on suomalainen kitaristi. Mäntysaari on soittanut vuodesta 2005 lähtien metallimusiikkiyhtye Wintersunissa. Hän soitti kitaraa myös Imperanon-yhtyeessä, joka on sittemmin lopettanut toimintansa. Mäntysaari aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Hän on tähän mennessä kirjoittanut monta julkaisematonta kappaletta Imperanonille ja osallistunut Wintersunin jo ilmestyneen "Time I -"albumin äänityksiin. Hän on myös yksi Smackbound-yhtyeen perustajajäsenistä. Syksyllä 2023 Mäntysaari soitti Megadethin kiertueella Kiko Loureiron tilalla. Marraskuussa 2023 Megadethin Dave Mustaine ilmoitti, että yhtye jatkaa Mäntysaaren kanssa.
Mäntysaari on myös opettaja. Hän on kotoisin Pälkäneeltä.
Hermann Prey

Hermann Prey (11. heinäkuuta 1929, Berliini – 22. heinäkuuta 1998, Krailling) oli saksalainen baritoni.
Prey opiskeli Berliinissä ja teki oopperadebyyttinsä Wiesbadenissa vuonna 1952. Vuonna 1953 hän liittyi Hamburger Staatsoperiin, jossa lauloi vuoteen 1960 saakka. Hän alkoi myös vierailla muualla, muun muassa Salzburgin musiikkijuhlilla. 1960-luvulla Prey lauloi säännöllisesti Metropolitan-oopperassa ja teki debyyttinsä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1965. 
Preyn kepeä baritoni soveltui erityisen hyvin Figaron osaan Mozartin oopperassa Figaron häät ja muihinkin italialaistyylisiin koomisiin oopperoihin. Hän oli lahjakas Schubertin ja myös muiden säveltäjien liedien tulkitsija. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös konserttiesiintymisiä esimerkiksi Johann Sebastian Bachin passioissa ja Brahmsin Ein deutsches Requiemissa sekä operetin esittäminen. Michael Endres toimi monia vuosia Preyn pianistina.
Preyn levytystuotanto käsittää suuren määrän teoksia liedeistä oopperaan ja oratorioon.
Pascual Pérez

Pascual Nicolás Pérez (4. toukokuuta 1926 Tupungato, Mendozan provinssi, Argentiina – 22. tammikuuta 1977 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja kärpässarjan maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Pérezin läpimurto tapahtui Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän voitti kärpässarjan kultamitalin. Ammattilaisena hän otteli 92 kertaa, joista hän saavutti 84 voittoa, näistä 58 tyrmäyksellä. Tappioita hän kärsi vain seitsemän. Kärpässarjan maailmanmestaruuden hän sai 26. marraskuuta 1954 voittamalla japanilaisen Yoshio Shirain, jonka kanssa oli samana vuonna otellut ainoan tasapelinsä. Tittelin hän menetti Bangkokissa 16. huhtikuuta 1960 thaimaalaiselle Pone Kingpetchille. 
Pérez on haudattu Buenos Airesiin.
Martin Irungu Mathathi

Martin Irungu Mathathi (s. 25. joulukuuta 1985 Nyahururu, Kenia on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Mathathi sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 viidenneksi 10 000 metrin juoksussa ajalla 27.12,51. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti MM-pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.12,17. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi ajalla 27.08,25 ja Daegun MM-kisoissa 2011 viidenneksi ajalla 27.23,87.
Lähde: IAAF
Richard Kipkemboi Mateelong

 
Richard Kipkemboi Mateelong (s. 14. lokakuuta 1983 Narok) on kenialainen estejuoksija. 
Mateelong voitti hopeaa 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa 3 000 metrin esteissä ajalla 8.26,34. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui esteissä viidenneksi ajalla 8.14,22. Seuraavana vuonna hän oli kymmenes ja 2006 toinen ajalla 8.08,62. Hän keskeytti Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa 2007, mutta voitti myöhemmin samana vuonna esteiden MM-pronssia Osakan MM-kisoissa. hän oli toinen. Estepronssia hän saavutti myös vuotta myöhemmin Pekingin olympialaisista. Samana vuonna hän voitti estejuoksun Afrikan-mestaruuden ja oli kolmas .
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Mateelong juoksi toiseksi ennätysajallaan 8.00,89. Hän hävisi maanmiehelleen Ezekiel Kemboille 0,46 sekuntia. hän oli kahdeksas. Hän sijoittui seitsemänneksi maastojuoksun MM-kilpailuissa 2010 ja kuului Kenian kultajoukkueeseen joukkuekilpailussa. Samana vuonna hän voitti estejuoksukilpailun Afrikan-mestaruuskilpailuissa, maanosien cupissa ja Delhin Kansainyhteisön kisoissa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Mateelong sijoittui seitsemänneksi ajalla 8.19,31.
David Payne

David Payne (s. 24. heinäkuuta 1982) on yhdysvaltalainen aitajuoksija.
Payne voitti Osakan MM-kisoissa 2007 110 metrin aidoissa MM-pronssia ennätysajallaan 13,02. Osakan MM-kisoihin hän matkusti viime hetkillä, korvaamaan loukkaantuneen Dominique Arnoldin. Payne saapui Osakaan tiistai-iltana 28. elokuuta ja osallistui jo seuraavana päivänä lajinsa alkueriin. Kauden lopussa hän juoksi toiseksi. Pekingin olympialaisissa 2008 Payne nousi hopealle, kun hän kurotti maaliviivalla paremmin kuin maanmiehensä David Oliver. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia ajalla 13,15. Hän hävisi kultaa voittaneelle Ryan Brathwaitelle yhden sadasosasekunnin ja juoksi saman ajan kuin hopeamitalisti Terrence Trammell.
Marek Plawgo

Marek Plawgo (s. 25. helmikuuta 1981 Ruda Śląska, Puola) on puolalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu.
Plawgo voitti 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 49,23. Seuraavana vuonna hän voitti matkan Puolan mestaruuden ja juoksi Euroopan cupissa toiseksi ajalla 48,98. Hän karsiutui saman vuoden Edmontonin MM-kisoissa välierissä, mutta sijoittui kauden lopussa Universiadeissa kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Wienin sisäratojen EM-kisoissa 400 metrin sileällä ajalla 45,39, sekä pitkässä viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän oli matkan kolmas Euroopan cupissa ja neljäs Münchenin EM-kisoissa. Vuonna 2003 hän voitti Euroopan sisäratojen cupin 400 metrin sileällä ja karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa matkan välierissä. Birminghamissa hän juoksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa alun perin neljänneksi sijoittuneessa Puolan joukkueessa. Myöhemmin joukkue nousi kuitenkin Jerome Youngin ja Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen kolmanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Puolan mestaruuden 400 metrin aidoissa.
Plawgo sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Puolan mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupissa toiseksi. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän voitti hopeaa ajalla 48,71 ja myöhemmin samana vuonna hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti MM-pronssia ajalla 48,12. Hän oli samoissa kisoissa mukana Puolan joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa MM-pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi kuudenneksi 400 metrin aitajuoksussa ja Puolan joukkueessa pitkässä viestissä seitsemänneksi.
Neturei Karta

Neturei Karta on palestiinalaisen rabbi Amram Blaun 1938 perustama haredijuutalainen liike, joka vastustaa sionismia ja Israelin valtiota pitäen niitä Tooran ja Talmudin vastaisina.
Liike kannattaa Israelin valtion rauhanomaista lakkauttamista ja maan luovuttamista palestiinalaisille itsenäisen Palestiinan valtion luomiseksi. Järjestön mukaan sionismi on militaristinen ja rasistinen ideologia, joka on juutalaisen lain vastainen.
Liikkeen nykyinen johtaja on rabbi Yisroel Dovid Weiss. 
Teologinen perusta.
Neturei Kartan mukaan juutalaiset eivät saa omatoimisesti perustaa juutalaisvaltiota eivätkä missään tapauksessa sortaa toista kansaa, vaan heidän on odotettava messiasta, joka perustaa juutalaisille valtion rauhanomaisesti sortamatta mitään toista kansaa. Järjestön mukaan juutalaisten on elettävä diasporassa, kunnes Messias tulee, seurauksena siitä, että juutalaiset hylkäsivät Jumalan lain.
Liikkeen mukaan Israel sortaa palestiinalaisten lisäksi myös juutalaisia. Se arvostelee sionismia ja Israelia juutalaisuuden maallistamisesta ja juutalaisten aiemmin hyvien suhteiden pilaamisesta arabeihin ja muslimeihin.
Kritiikki.
Sionistit pitävät ryhmää ääriliikkeenä, joka tukee antisemitismiä. Järjestö itse taas väittää puolustavansa juutalaista uskoa ja sionistien tukevan toiminnallaan antisemitismiä.
Järjestö on puolustanut monia sionistien vastustamia henkilöitä ja järjestöjä, kuten Mahmud Ahmadinejadia, Jasser Arafatia ja Louis Farrakhania. Se myös tuki Hizbollahia vuoden 2006 sodassa ja onnitteli Hamasia vaalivoitosta Palestiinalaishallinnon parlamenttivaaleissa.
Intianleipäpuu

Intianleipäpuu eli jakkipuu ("Artocarpus heterophyllus") on mulperikasvien heimoon kuuluva puumainen kasvi, joka tuottaa jakkihedelmäksi kutsuttuja hedelmiä.
Levinneisyys ja viljely.
Intianleipäpuu on kotoisin Intiasta ja Malesiasta, mistä se on levinnyt Filippiineille, Sri Lankaan, Etelä-Kiinaan, Kaakkois-Aasiaan sekä trooppiseen Afrikkaan. Kasvi on edelleen hyvin tärkeä alueen omavaraisviljelijöille, jotka käyttävät sitä ruokana, rakennusaineena ja lääkkeenä.
Intianleipäpuu kasvaa lämpimässä ja kosteassa ilmastossa alle 1 500 metrin korkeudessa, 16–22 celsiusasteen keskilämpötilasta ja 1 500 millimetrin vuotuisesta sadannasta ylöspäin. Kasvi kärsii alle 5 celsiusasteen lämpötilassa ja kuivissa tuulissa.
Puu.
Intianleipäpuu kasvaa jopa 25 metrin korkuiseksi. Runko on suora ja oksia kasvaa matalalla. Kupolinmuotoinen latvusto on 3,5–7 metriä leveä. Harmaanruskean rungon halkaisija on 30–80 senttimetriä, ja siitä kasvaa pieniä karvoja. Juuri tunkeutuu syvälle.
Lehdet ovat 4–25 senttimetrin pituisia ja 2–12 senttimetrin levyisiä, yleensä karvaisia, yläpuolelta tummia, alapuolelta vaaleita. Kukat kasvavat puun rungosta ja vanhoista oksista. Kukinto on 5–15 senttimetriä pitkä.
Jakkihedelmä kasvaa 5–10 senttimetrin pituisen ruodin päässä. Yksi hedelmä painaa 10–30 kilogrammaa. Raaka hedelmä on vaalean- tai tummanvihreä, kypsä kellanvirheä, keltainen tai ruskehtava. Hedelmässä voi olla jopa 500 kappaletta 2–4 senttimetrin pituista siementä.
Puu alkaa tuottaa hedelmää 4–14 vuoden ikäisenä. Suotuisissa olosuhteissa se tuottaa hedelmää vuoden ympäri, mutta vaihtelevassa ilmastossa se kukkii vain kuivan kauden ensimmäisten kahden kuukauden aikana. Hedelmä kypsyy nopeimmillaan 3–4 kuukaudessa, viileässä ilmastossa hitaammin. Kasvia lisätään pääasiassa siemenillä.
Yksi intianleipäpuu voi tuottaa vuosittain hedelmää 20–250 kilogrammaa, joskus jopa 500 kilogrammaa. Hehtaariatuotto on esimerkiksi Malesiassa keskimäärin 17 000 kilogrammaa.
Hedelmän käyttö.
Jakkihedelmä voidaan syödä vihanneksen tavoin raakana, jolloin se poimitaan 25–50 prosentin kokoisena täysikasvuisesta hedelmästä. Kypsänä jakkihedelmää syödään hedelmän tavoin.
Vihanneksen tavoin käytettävä hedelmä viipaloidaan, keitetään, maustetaan ja joskus nautitaan muuhun ruokaan sekoitettuna. Jakkihedelmäcurry on suosittua ruokaa Etelä-Intiassa ja Malesiassa. Malto säilötään sokeriliemeen, tai siitä valmistetaan hilloa, hyytelöä tai jäätelöä. Jakkihedelmästä voidaan valmistaa myös kuivattuja ruokia ja lastuja. Siemenet keitetään tai paahdetaan.
Jakkihedelmässä on runsaasti hiilihydraattia ja A-vitamiinia sekä kohtalaisesti proteiinia. Hedelmä tuottaa käsiteltäessä runsaasti tahmeaa lateksia.
Nuortenkirjallisuus

Nuortenkirjallisuus on kirjallisuutta tai teoksia, jonka kohderyhmäksi on rajattu nuoriso. Lajityyppi rinnastetaan monesti lastenkirjallisuuteen, jolloin siitä puhutaan lasten- ja nuortenkirjallisuutena.
Joitakin alan toimijoita.
Suuri osa lasten- ja nuortenkirjoja on julkaistu sarjoina, esimerkiksi Enid Blytonin "Viisikko", Astrid Lindgrenin "Peppi Pitkätossu" ja J. K. Rowlingin "Harry Potter" -sarja. 
Jossakin määrin nuortenkirja supistui alalajina 1970-luvun puolivälistä eteenpäin ja nuoret siirtyvät lastenkirjoista aikuisten viihdekirjoihin, sota-, jännitys- ja romantiikkateemoihin. Nuorten kirjallisuudeksi tuli kansallinen sarjakuva sekä kauhukirjallisuus. Tieteiskirjallisuus teki – muun muassa Jules Vernen 1800-luvun lopun tarinoiden kiinnostuksen hiipumisen jälkeen – paluun 1980-luvun lopulla eri maiden kansallisten tieteiskirjoittajien saatua myönteisiä kustannuspäätöksiä kustantamoilta. Japanilaiset sarjakuvat tulivat suosituksi 2000-luvun alussa ja nuortenkirjallisuus koki uuden nousun.
Historiaa.
1940-luvulla markkinoinnin helppous sai kaupallisen edun voittamaan kirjallisen laadun. Koti- ja ulkomaisia pinnallisia nuorisokirjoja tehtiin paljon sarjatuotantona ja nuorisokirjallisuuden katsottiin rihkamatuotannon takia joutuneen 1940-luvun puolivälissä lamaan. Nuorisokirjallisuuden ja kirjailijoiden etua ja laatua valvomaan perustettiin 1946 Nuorten Kirja ry, jonka toimintaa jatkaa nykyisin Suomen Nuorisokirjailijat ry.
1960-luvulla yhteiskunnallinen perusvaade koski kaikkia kirjoja ja realistiset nuortenkirjat saivat uusia ilmeitä. Yhteiskunnallisviritteistä ja arkirealistista nuorisokirjallisuutta kirjoittivat esimerkiksi Eve Garnett, Eleanor Estes ja Mary Stoltz.
José Luis Arrieta

José Luis Arrieta Lujambio (s. 15. kesäkuuta 1971 San Sebastian) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1993–2010. Hän edusti Banesto / Illes Balears -tallia vuoteen 2005, jonka jälkeen ammattilaisuransa loppuun Ag2r-joukkuetta. Kaudesta 2011 hän on toiminut johtotehtävissä Team Movistar -joukkueessa.
Arrieta sijoittui kolmanneksi Subida a Urkiola -kilpailussa vuonna 1994. Hän voitti Asturian ympäriajon ensimmäisen etapin sekä Metas Volentes -kilpailun Grande Premio M. R. Cortez/Mitsubishi -kilpailussa vuonna 2002. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Espanjan ympäriajon 18. osuudella. 
Arrietan uran suurin saavutus on vuoden 2006 Espanjan ympäriajon 19. etapin voitto.
Valvojaoppilas

Valvojaoppilas () on brittiläisissä ja amerikkalaisissa sisäoppilaitoksissa toimiva yleensä ylimpien luokkien oppilas, jonka tehtävä on olla oppilaskunnan vanhimpana ja yleisvalvojana, erityisesti asuntolassa. Jos oppilaitoksessa on poikia ja tyttöjä, tehtävään valitaan molempia. Valvojaoppilaiden lukumäärä riippuu oppilaitoksen koosta, mutta yleensä heitä on vähintään kaksi. Monissa oppilaitoksissa valvojaoppilailla on rinnassa kannettava metallinen tehtävätunnus. Valvojaoppilailla on tietty hyvin rajallinen kurinpitovalta. 
Suomessa triviaalikoulun aikana ennen itsenäisyyttä oli vastaava tehtävä, jota kutsuttiin nimellä "Ostiarius"; tehtävään viikoksi kerrallaan valittu ylimmän luokan oppilas piti kuria ennen opettajien saapumista ja sivalteli tarvittaessa notkeista koivunoksista punotulla "klopa"-patukallaan vallattomia ja meluavia. Tämä vanhempien oppilaiden harjoittama kurinpito sai joskus mielivallan piirteitä. 
Ostiariuksen tehtävä katosi virallisesti triviaalikoulujen myötä vuoden 1843 koulu-uudistuksen jälkeen, joskin merkkejä siitä nähtiin vielä ensimmäisen maailmansodan aikoihin asti.
Valvojaoppilas fiktiossa.
Harry Potter -kirjoissa valvojaoppilaat ovat olennaisessa asemassa tarinan kuljetuksen kannalta; monet tarinan avainhenkilöt - Hermione Granger, Ron Weasley ja Draco Malfoy - ovat juuri valvojaoppilaita.
Emmanuelle Arsan

Emmanuelle Arsan eli Marayat Rollet-Andriane (synt. "Marayat Bibidh" 1932 Bangkok, Thaimaa – 12. kesäkuuta 2005 Chantelouve, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, joka tuli kuuluisaksi julkaistuaan vuonna 1957 kohutun eroottisen romaanin nimeltä "Emmanuelle". Romaanista tehtiin useita jatko-osia poikinut menestyselokuva "Emmanuelle", joka sai ensi-iltansa vuonna 1974.
Arsan avioitui 16-vuotiaana ranskalaisen Unesco-diplomaatin Louis-Jacques Rollet-Andrianen kanssa, jota pidetään Emmanuelle-romaanin todellisena kirjoittajana.
Baugnez’n risteys

Baugnez’n risteys on Malmedyn kaupungin alueella Liègen provinssissa Belgiassa sijaitseva viiden tien risteys. Kolme suurempaa tietä johtavat Malmedyyn, Ligneuvilleen ja Waimesiin. Risteys sijaitsee noin neljä kilometriä Malmedysta kaakkoon, ja lähin kylä on Thirimont risteyksestä kaakkoon.
Toisen maailmansodan aikana risteyksellä oli strategista merkitystä etenkin Ardennien taistelussa. Amerikkalaiset kutsuivat sitä nimellä ”Five Points” risteyksestä lähtevien viiden tien mukaan. 
Baugnez’n risteyksen ja siinä sijaitsevan kahvilarakennuksen Café Bodarwén eteläpuolella olevalla pellolla tapahtui Kampfgruppe Peiperiin kuuluneiden SS-miesten suorittama noin 80 amerikkalaisen sotavangin joukkomurha 17. joulukuuta 1944. Sotarikos tunnetaan Malmedyn verilöylynä. Noin 60 metrin päähän tapahtumapaikasta on pystytetty verilöylystä kertova muistomerkki.
Vasikan häntä

Vasikan häntä eli suomalaisen ylioppilaan kolttonen asuintoverilleen on järjestyksessä toinen suomalainen näytelmäelokuva. Elokuva kuvattiin Tampereella ja sen ensi-ilta oli 11. toukokuuta 1908 Tampereella Ympäri Maailman -elokuvateatterissa, joka sijaitsi Hämeenkatu 8:ssa. Elokuvan tuottajana oli tamperelainen kauppaneuvos Isak Julin (1879–1950), jolla oli muun muassa kirjakauppa, kirjankustantamo ja kirjapaino Tampereella.
Muuta.
Elokuvan kuvamateriaali ja käsikirjoitus ovat tuhoutuneet . Komediallisen juonen sisältö oli Elokuva-Aitta-lehdessä vuonna 1933 ilmestyneen muistelman mukaan seuraava:
"Kaksi miestä rakasti samaa naista. Toinen oli kunnon mies, toinen koiranleuka. Kunnon mies kävi ostamassa paakari Heliniltä laatikollisen paakelsia, koiranleuka sen sijaan satulamaakari Sundellilta vasikanhännän."
"Sillä aikaa kun kunnon mies pukeutui juhlatamineisiin mennäkseen tapaamaan rakastettuaan, vaihtoi koiranleuka leivokset vasikanhäntään. Sankari ja sankaritar kuhertelivat Espiksen penkillä ja Pyynikin rinteellä ja lopuksi avattiin leivosrasia. Minkä jälkeen sankari sai sankarittarelta korvilleen rasiasta löydetyllä vasikanhännällä. Loppu."
Kuvauksen Espis viittasi nähtävästi Hämeenpuistoon, ja paakari Helin oli todennäköisesti leipuri Oskari Helin, jolla oli konditorialiike Hämeen­kadun ja Kuninkaankadun kulmassa sijainneessa Pulla-Helinin talossa (nykyisen Sokoksen tavaratalon paikalla).
Annette Obrestad

Annette "Annette_15" Obrestad (s. 18. syyskuuta 1988) on norjalainen pokerinpelaaja. Hän voitti syyskuussa 2007 pelatun ensimmäisen World Series of Poker Europen pääturnauksen. Voitollaan 18-vuotiaasta Obrestadista tuli kaikkien aikojen nuorin WSOP-turnausvoittaja (Yhdysvalloissa kasinoilla ikäraja on 21 vuotta). Miljoonan punnan ykköspalkinto (noin 1,45 miljoonaa euroa) oli suurin naispelaajan koskaan voittama pokeriturnausvoitto. Samalla Obrestadista tuli toinen yli miljoona dollaria WSOP-turnauksissa voittanut nainen. Ennen häntä Annie Duke oli ensimmäisenä naispelaajana voittanut yhdessä turnauksessa yli miljoona dollaria, samoin Duke oli eniten WSOP-turnauksissa ansainnut naispelaaja. 
Obrestad aloitti nettipokerin 15-vuotiaana (mistä tulee hänen pokerinimimerkkinsä "Annette_15"). Hän aloitti pelaamisen leikkirahalla (pelimuotona seitsemän kortin avopokerin hi/lo -muoto) ja ilmaisturnauksissa, koska hänen äitinsä kieltäytyi antamasta hänelle rahaa. Muutamaa vuotta myöhemmin Obrestadista oli tullut internetpokeriturnausten menestyjiä ja tunnetuimpia nimimerkkejä. Marraskuuhun 2008 mennessä hän oli voittanut PokerStarsin ja Full Tilt Pokerin online-turnauksissa yli 1,5 miljoonaa dollaria ja yli 50 turnausta.
Ennen WSOPE-voittoaan Obrestad oli sijoittunut rahoille neljässä livepokeriturnauksessa. Lokakuussa 2007 hän oli EPT:n Dublinin osakilpailussa toinen ansaiten 297 800 euroa.
WSOPE:n aikana Obrestad solmi sponsorisopimuksen brittiläisen vedonlyönti- ja pokeriyhtiö Betfair.comin kanssa. Sittemmin hän oli Full Tilt Pokerin sponsoroima pelaaja, joka loppui Pokerin mustaan perjantaihin. Häntä on sponsoroinut myös Lock Poker -sivusto. Marraskuussa 2019 Obrestadin pokeriuran liveturnausansiot ylittivät 3,9 miljoonaa dollaria
Nykyisin Annette Obrestadilla on meikkausaiheinen YouTube-kanava.
Kyriákos Ioánnou

Kyriákos Ioánnou (, s. 26. heinäkuuta 1984 Limassol, Kypros) on kyproslainen korkeushyppääjä.
Ioánnou karsiutui 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa tuloksella 190. Seuraavana vuonna hän karsiutui Kingstonin nuorten MM-kisoissa hypättyään 212. Tampereen alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 hän oli kuudes tuloksella 215. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 225. Seuraavana vuonna hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisoissa, mutta Helsingin MM-kisoissa hän selviytyi loppukilpailuun, jossa sijoittui kymmenenneksi. Hän voitti kultaa Välimeren kilpailuissa Almeriassa tuloksella 224 ja sijoittui neljänneksi Erfurtin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2006 hän sijoittui kolmanneksi Kansainyhteisön kisoissa.
Osakan MM-kisoissa 2007 Ioánnou voitti MM-pronssia tuloksella 235, joka oli uusi Kyproksen ennätys. Mitali oli ensimmäinen kyproslaisen voittama mitali yleisurheilun MM-kisoissa. Bangkokin universiadeissa hän sai hopeaa. Maaliskuussa 2008 hän saavutti pronssia sisäratojen MM-kisoissa Valenciassa tuloksella 230. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2009 hän saavutti hopeaa Torinon EM-hallikilpailuissa tuloksella 229 sekä Berliinin MM-kilpailuissa hypättyään 232. Pescaran Välimeren kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 230.
Ioánnou sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 neljänneksi tuloksella 228. Vuonna 2012 hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin EM-kilpailuissa ja sijoittui 13:nneksi Lontoon olympialaisissa. Hän sai hopeaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 tuloksella 228. Hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta sekä Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 että Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi.
Ioánnou on voittanut Kyproksen-mestaruuden 2004, 2005, 2009, 2012, 2011, 2012 ja 2014. Kreikan sisäratojen mestaruuden hän on voittanut 2005, 2006, 2007 ja 2009 sekä ulkoratojen mestaruuden 2005 ja 2007.
Maria Letonmäki

Maria Alina Letonmäki (o.s. Kurkela, 2. marraskuuta 1882 Keuruu – 15. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1917. Sisällissodan jälkeen hän pakeni puolisonsa Lauri Letonmäen kanssa Neuvosto-Venäjälle ja joutui myöhemmin teloitetuksi Stalinin vainojen aikana.
Elämä.
Keuruun Haapamäellä syntyneen Maria Letonmäen vanhemmat olivat torppari Manu Kurkela (s. 1853) ja Maria Matilda Mähönen (s. 1853). Hän oli Haapamäen työväenyhdistyksen jäsen 1900-luvun alkuvuosista lähtien ja toimi muun muassa sen naisosaston puheenjohtajana. Letonmäki työskenteli myös sosialidemokraattisen puolueen Vaasan läänin itäisen vaalipiirin kiertävänä puhujana Keski-Suomessa. Vuonna 1910 hän avioitui "Kansan Lehden" toimittajana Tampereella työskennelleen Lauri Letonmäen kanssa.
Letonmäki valittiin eduskuntaan vuoden 1916 vaaleissa Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Eduskunta kokoontui vasta huhtikuussa 1917, ja sen hajottamisen jälkeen lokakuussa 1917 pidetyissä vaaleissa Letonmäki jäi varasijalle.
Sisällissodan aikana Letonmäki toimi punaisten siviilihallinnossa. Sodan loppuvaiheessa hän pakeni miehensä kanssa Neuvosto-Venäjälle, jossa hän toimi Pietarissa SKP:n keskuskomitean huoltoryhmässä vuoteen 1923 saakka. Muutettuaan vuonna 1924 Petroskoihin Letonmäki työskenteli muun muassa lastentarhanopettajana. Hän sai myös Neuvostoliiton kansalaisuuden ja oli NKP:n jäsen. 
Puolisonsa vuonna 1935 tekemän itsemurhan jälkeen Letonmäki jäi eläkkeelle. Elokuussa 1937 hänet vangittiin syytettynä vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta ja tuomittiin kuolemaan. Letonmäki ammuttiin Petroskoin lähellä 15. marraskuuta 1937. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Perhe.
Maria ja Lauri Letonmäellä oli vuosina 1911 ja 1915 syntyneet tyttäret.
Schulman (suku)

Schulman on vanhaa aatelia ("uradel") edustava suku, joka on tullut Suomeen ja Ruotsiin 1600-luvulla. Sukunimi esiintyi ensimmäisen kerran Itä-Preussissa 1300-luvun puolivälissä. Suvun juuret ovat 1400-luvun Saarenmaalla. Schulmanien tarkempi alkuperä ei ole tiedossa, todennäköisesti suku on peräisin Itä-Preussista ja saapunut Baltiaan saksalaisen ritarikunnan mukana. Mahdollisesti suku saapui Saarenmaalle 1200-luvun alussa kuningas Valdemar II Sejrin sotajoukkojen mukana. 
Schulmanien sukuvaakuna on musta kolmio kultaisella pohjalla. Ikonografiassa kultainen tausta viittaa Jumalan valtakuntaan ja kolmio Pyhään kolmiyhteiseen Jumalaan eli Isään, Poikaan ja Pyhään henkeen. Ottaen huomioon, että luostarilaitos toimi Europpassa keskiajan alussa ainoana kouluna ja papit opettajina, voidaan olettaa Schulman/Koulumies-nimen ja uskonnollista symboliikkaa sisältävän sukuvaakunan viittaavan tällaiseen taustaan.
Everstiluutnantti Otto Schulman introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1634 sukuna numero 176. Suku introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen sen järjestäytyessä vuonna 1818 numerolla 13. Osa suvun suomalaisista jäsenistä on suomentanut nimen muotoon Koulumies.
Suvun jäseniä.
Nuorempi sukuhaara.
Schulmanien nuorempi suku
Schulmanien suvun nuorempi sukuhaara käyttää nykyään nimeä Koulumies. Sukuhaara sai alkunsa Otto Christopherin pojan Gustaf Robertin nuoremmasta pojasta. Tämän sukuhaaran huomattavia jäseniä ovat:
Pemmikaani

Pemmikaani on talin ja jauhetun kuivalihan tiivis sekoitus, joka voidaan maustaa kuivatuilla marjoilla. Pohjois-Amerikan kantaväestö käytti pemmikaania aiemmin matkaeväänä ja ravitsevana hätäravintona. Nykyisin pemmikaani-nimisiä tuotteita valmistetaan evääksi retkeilijöiden käyttöön.
Pemmikaanin nimi on juonnettu creenkielisestä sanasta "pimîhkân". Pemmikaani valmistettiin perinteisesti vähärasvaisesta biisonin, hirven,peuran tai muun riistaeläimen lihasta. Liha paloiteltiin ohuiksi viipaleiksi ja kuivattiin rapeaksi auringossa tai pienellä tulella. Sen jälkeen se jauhettiin kivillä lähes jauhemaiseksi, ja siihen sekoitettiin puolet sulaa talia. Joskus mukaan pantiin kuivattuja ja hienoksi jauhettuja mustikoita, puolukoita, marjatuomipihlajan tai virginiantuomen marjoja. Valmis sekoitus pakattiin nahkapussiin. Nykyään pemmikaania valmistetaan myös naudanlihasta.
Runsaan energiapitoisuuden ohella pemmikaani tunnetaan säilyvyydestään. Se voi pysyä käyttökelpoisena vuosia tai jopa vuosikymmeniä.
Pemmikaanin tapaista ovat alkujaan olleet Britanniassa tehty "mincemeat" ja eteläafrikkalaista alkuperää oleva "Biltong". Kasvispohjaista pemmikaania sanotaan "granolaksi".
Pemmikaaniin turvautuivat matkoillaan mm. kuuluisat etelänavan tutkijat Roald Amundsen ja Robert Scott. Suomessa pemmikaani on tullut tutuksi muun muassa "Tex Willer" -sarjakuvista ja Juhani Peltosen romaanihenkilön Elmon suosikkiruokana omenoiden ja rommin ohessa.
Louie Bellson

Louie Bellson, joskus Louis Bellson, (oik. Luigi Paulino Alfredo Francesco Antonio Balassoni, 6. heinäkuuta 1924 Rock Falls, Illinois, Yhdysvallat – 14. helmikuuta 2009 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali. Hän oli ensimmäisiä soittajia, jotka ottivat käyttöön kaksi bassorumpua. Hän on julkaissut useita rumpujensoittoa käsitteleviä kirjoja ja oli myös tuottelias säveltäjä.
Bellson on työskennellyt useiden musiikinhistorian tunnetuimpiin kuuluvien jazzmuusikoiden kanssa. Näiden joukossa ovat Duke Ellington, Count Basie, Benny Goodman, Harry James, Sarah Vaughan, Art Tatum, Oscar Peterson, Pearl Bailey, Dizzy Gillespie, Tommy Dorsey, Mel Tormé ja Tony Bennett. Hänen uransa kesti 1940-luvulta syksyyn 2008, jolloin hän soitti vuosittain järjestettävillä omilla perinnepäivillään. Ura sai lentävän lähdön, sillä hän sai 1942 kiinnityksen rumpaliksi Benny Goodmanin orkesteriin. Hänellä oli myös omia yhtyeitä, ja hän julkaisi omalla nimellään noin 50 albumia. Hän oli tunnettu erityisesti big band -rumpalina, mutta soitti myös pienissä yhtyeissä.
Bellson syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen. Hänen isällään oli kotikaupungissa soitinkauppa. Bellson oli naimisissa laulaja-näyttelijä Pearl Baileyn kanssa tämän kuolemaan vuoteen 1990 saakka. Hän avioitui parin vuoden kuluttua uudestaan, ja MITistä valmistuneesta Francine Bellsonista tuli hänen managerinsa. Hänellä on kaksi tytärtä ensimmäisestä avioliitosta.
Diskografiaa.
Orkesterinjohtaja
Kokoelmat
Sessiomuusikkona
James Brown
Dizzy Gillespie
Stephane Grappelli
Oscar Peterson
Sarah Vaughan
Filmografia.
Orkesterinjohtaja
Peter Weller

Peter Frederick Weller (s. 24. kesäkuuta 1947 Stevens Point, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-ehdokkaana ollut näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "RoboCop"-elokuvissa.
Elämäkerta.
Weller syntyi Stevens Pointissa Wisconsinissa kesällä 1947. Perhe oli keskiluokkainen ja katolilainen, äiti Dorothy kotiäiti ja isä Frederick lakimies ja tuomari sekä entinen armeijan helikopterilentäjä. Kun isä vielä palveli armeijassa, Peter vietti lapsena useita vuosia ulkomailla. Perhe asui monta vuotta muun muassa Saksassa, ennen kuin muutti takaisin Yhdysvaltoihin Texasiin. San Antoniossa Peter kävi Alamo Heights High Schoolia, josta hän siirtyi valmistuttuaan opiskelemaan Pohjois-Texasin yliopistoon. Weller suoritti teatteritaiteen tutkinnon ja aloitti näyttelijänuran heti valmistuttuaan American Academy of Dramatic Artsista.
Weller väitteli vuonna 2014 taidehistorian tohtoriksi Kalifornian yliopistosta.
Näyttelijänura.
Wellerin näyttelijänura alkoi 1970-luvulla teatterissa, ja hän esiintyi myös Broadwaylla. Samoihin aikoihin hänestä tuli Actors' Studion jäsen. Pitkän uransa aikana hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Superässä – Buckaroo Banzai", "RoboCop", "RoboCop 2", "Rakkauden jumalatar", "Sirius 6B – Tuhon planeetta", "Odyssey 5, Sons of Anarchy" ja "24".
Martti Mäki

Martti Sakari Mäki (s. 16. elokuuta 1947 Oulu) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1965–1969 ja Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1969–1971.
Mäki debytoi taiteilijana Oulussa vuonna 1964. Kotimaisten näyttelyiden lisäksi hänen töitään on ollut näytteillä muun muassa Tukholmassa, Odessassa, Bodenissa, Oslossa, Rostockissa, Monacossa ja Leverkusenissa.
Suomesta Mäen teoksia löytyy muun muassa Suomen valtion, Ateneumin, Helsingin kaupungin ja Oulun taidemuseon kokoelmista. Mäen suurin yksittäinen maalaus oli hänen Oulun keskustan Vaaran kaupunginosaan Pakkahuoneenkadulle toteuttamansa ulkoseinämaalaus "Elämä on palamista", jonka koko oli yhteensä yli 100 neliömetriä. Rakennus, jonka seinässä maalaus oli, purettiin vuonna 2007.
Mäki sai Valtion kuvataidepalkinnon vuonna 1969. Seinämaalausten, pienoistilataideteosten, kineettisten töiden ja julisteiden lisäksi Mäki on kunnostautunut myös julkisten muotokuvamaalausten tekemisessä.
Martti Mäki on Suomen Taidemaalariliiton jäsen ja hän työskentelee Oulun Pikisaaressa. Hän on naimisissa näyttelijä Liisa Toivosen kanssa.
Mäki sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2008.
Aiheesta muualla.
__notoc__
Boyd Bennett

Boyd Bennett (7. joulukuuta 1924 – 2. kesäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Muscle Shoalsissa, Alabamassa ja tuli tunnetuksi etupäässä hiteillään "Seventeen" (1955) sekä """My Boy – Flat Top" (1955). 
77-vuotiaana keuhkofibroosin komplikaatioihin kuollut Bennett kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.
Lantmännen

Lantmännen on ruotsalainen maatalousosuuskunta. Sen omistaa yli 18 000 ruotsalaista maanviljelijää. Osuuskunta muodostaa yhden Pohjoismaiden suurimmista elintarvike- ja energiateollisuuden sekä maatalouden konserneista. Toimintaa osuuskunnalla on yli 20 eri maassa ja vuonna 2017 sillä oli noin 10 000 työntekijää.
Toimialat.
Konsernin liiketoiminta oli organisoitu viiteen divisionaan (tilanne 2017): Maatalous, Koneet, Energia, Elintarvikkeet ja Kiinteistöt. Liiketoiminta-alojen alla toimii suuri joukko tytäryhtiötä.
Liiketoiminta-alueille ja tytäryhtiöille yhteisiä tukipalveluita ovat "Ekonomi &amp; Finans", "Information &amp; Kommunikation", "Juridik &amp; Ägarrelationer", "Human Resources" sekä "Internrevision".
Historia.
Ensimmäiset ruotsalaiset maatalousyhdistykset perustettiin 1800-luvun jälkipuoliskolla, ensimmäinen Skaraborgin läänissä 1880. Tavoitteena oli parantaa laatuvalvontaa, alentaa sisäänostohintoja ja kuljetuskustannuksia sekä parantaa kokemuksien vaihtoa maanviljelijöiden kesken. Paikalliset yhdistykset havaitsivat pian hyödylliseksi muodostaa isompia alueellisia kaupantekoyhdistyksiä.
Nykyinen Lantmännen-osuuskunta perustettiin 1. tammikuuta 2001 korvaamaan fuusioituneita alueellisia organisaatioita, jolloin yhteen liittyivät Gotlands Lantmän, HBK Lantmän, Jönköpings Lantmän, Odal, Skånska Lantmännen, Värmlands Lantmän, Örebro Lantmän, Västerbottens Lantmän sekä Lantmännens riksförbund ja osa aiemmasta NNP:stä. Vuonna 2006 Norrbottens Lantmän liittyi konserniin. Tämän lisäksi mukana on pienempiä organisaatiojäseniä ja yhdistyksiä.
Tammikuussa 2015 ilmoitettiin, että pohjoismainen elintarvikejätti Lantmännen ostaa Vaasan Groupin sijoitusyhtiö Lion Capitalilta. Kesko myi K-maatalouden liiketoiminnan ruotsalaiselle Lantmännenille vuonna 2017, ja yritys jatkaa nimellä Lantmännen Agro. Sponsor Capital myi Myllyn Parhaan Lantmännenille syksyllä 2021.
24 Online

24 Online (virallisesti IS-Line Oy) oli suomalainen vuonna 2003 perustettu pääkaupunkiseudulla toiminut internet-operaattori. 24 Onlinen omistajia olivat suomalaiset piensijoittajat sekä yrityksen toimiva johto.
24 Online toimi pääkaupunkiseudun kattavassa runkoverkossa (ent. Saunalahden SaunaVerkko). Päätuotteina olivat yrityksille tarjottavat G.shdsl- ja ADSL-yhteydet, sekä kuluttajaliittymät. 24 Online ei sensuroinut Internetsivustoja poliisin sulkulistoilla. Liittymien tarjoaminen Etelä-Suomen Dataliikenne -nimellä aloitettiin syksyllä 2011. Kuluttajavirasto oli aiemmin huomauttanut yritystä harhaanjohtavasta markkinoinnista. Yhtiö haettiin konkurssiin vuonna 2013.
Carl Gustaf von Essen

Carl Gustaf von Essen (20. maaliskuuta 1815 Oravainen – 22. heinäkuuta 1895 Hiitola) oli suomalainen pappi ja herännäisyysliikkeen vaikuttaja. Hänen vanhempansa olivat luutnantti Otto Mauritz von Essen ja Brita Kristina o.s. Thodén.
Opinnot ja ura.
Von Essen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1830 Helsingissä. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1840 ja samana vuonna hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa. Von Essen meni naimisiin vuonna 1841 itseään yhdeksän vuotta vanhemman leskirouva Catalina Sofia o.s. Arppen kanssa. Catalinan ensimmäinen aviomies oli ollut sahanomistaja, raatimies Johan Fabritius. Vuonna 1864 von Essen valmistui teologian tohtoriksi. Papin virkaa hän toimitti Espoossa, Tenholassa, Ylihärmässä ja Laihialla. Vuosina 1863–1864 ja 1872 von Essen toimi pappissäädyssä valtiopäivämiehenä. Vuodesta 1866 von Essen oli Aleksanterin Yliopistossa käytännöllisen teologian professorina, kunnes erosi 1875. Samana vuonna hän osti itselleen Herniäisten kartanon Hattulassa ja asettui sinne eläkepäivikseen.
Von Essen vietti villin nuoruuden mutta tuli myöhemmin uskoon ja lähti opiskelemaan teologiaa. Hän lähti mukaan körttiläisyysliikkeeseen ja oli osa liikkeen ydinryhmää, kunnes ajautui riitoihin liikkeen johtohahmon, Nils Gustav Malmbergin, kanssa. Von Essen väitti Malmbergin syyllistyneen juopotteluun ja naisseikkailuihin. Vuonna 1843 Espoon Histan tilalla pidettiin historiasta tunnetut kaksoishäät, joihin herännäisjohtaja Paavo Ruotsalainen osallistui. Häissä oli morsiamina Histan tilan silloisen omistajan Carl Gustaf von Essenin lähisukulaisia.
Jouni Kesti

Jouni Veli Kesti (21. syyskuuta 1946 Oulu – 21. huhtikuuta 2015 Oulu) oli suomalainen kuvataiteilija, säveltäjä, rumpali, kolumnisti ja poleemikko. Musiikillisen koulutuksensa Kesti hankki Oulun konservatoriossa opiskelemalla puoli vuotta lyömäsoitinten soittamista 1960-luvulla, minkä lisäksi hän toimi tanssi- ja jazzrumpalina monissa orkestereissa 1960- ja 1970-luvuilla. Kuvataidetta Kesti opiskeli Juhani Hakalahden yksityisoppilaana vuosina 1980–1984.
Kesti debytoi kuvataiteilijana vuonna 1983. Hän oli Suomen Taidemaalariliiton ja Suomen Säveltäjät ry:n jäsen. Hänen teoksiaan löytyy muun muassa Helsingin kaupungin taidemuseon, Oulun taidemuseon, Wäinö Aaltosen museon, Turun kaupungin, Rovaniemen taidemuseon, Kuusamon kaupungin ja Sanomalehti Kalevan kokoelmista.
Kestin musiikkia on kuultu esimerkiksi Avanti! -orkesterin konserteissa ja hän sävelsi Suomen Kansallisoopperaan Jorma Uotisen pyynnöstä baletin "Petroolitaivas".
Oulun taidemuseon entinen johtaja Ullamaria Pallasmaa kuvasi Kestiä ”yltiöyksilölliseksi” taiteilijaksi, joka ”ei mahdu mihinkään asialliseen lokeroon”.
Kuvataiteilijan ja säveltäjän töidensä ohella Kesti kirjoitti myös kolumneja, pakinoita ja kritiikkejä muun muassa Taide-lehteen ja Oulu-lehteen. Hänen kirjansa, kolumnikokoelma "Musameduusan Sepalus-akatemia" ilmestyi Liken kustantamana vuonna 2002.
Kesti työskenteli Oulun Pikisaaressa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2008.
Terry Griffiths

Terry Griffiths (16. lokakuuta 1947 – 1. joulukuuta 2024) oli walesiläinen snooker-ammattilainen, joka on peliuransa jälkeen toiminut valmentajana ja tv-kommentaattorina. Griffiths voitti maailmanmestaruuden vuonna 1979 ollen ensimmäistä kertaa tässä turnauksessa mukana.
Ura lyhyesti.
Terry Griffiths pelasi amatöörivuosinaan upeasti, mutta hänen ei odotettu tekevän niin suurta vaikutusta ammattilaispiireissä kuin mitä hän lopulta teki. Griffiths oli kahdesti maailmanmestaruuskisoissa finaalissa, joista hän voitti ensimmäisen vuonna 1979, mutta hävisi 1980-luvun hallitsijalle Steve Davisille vuonna 1988. Vuonna 1979 Griffiths voitti mestaruutensa "sijoittamattomana" pelaajana, eli hän tuli turnaukseen karsintojen kautta. Maailmanmestaruuden lisäksi Griffiths voitti myös toiseksi arvostetuimman (nykyään myös ranking-turnauksen) "UK Championshipin" sekä useita muita ammattilaisturnauksia. Griffiths lopetti pelaajauransa vuonna 1997.
Pelaajauran jälkeen Griffiths on toiminut ammattipelaajien Stephen Hendryn, Mark Williamsin, Marco Fun, Allister Carterin sekä Mark Allenin valmentajana. Selkeästi parhaiten näistä on menestynyt Stephen Hendry, joka on kaikkien aikojen menestyksekkäin snooker-ammattilainen. Valmentamisen lisäksi Griffiths toimii myös "BBC" "Sport" -kanavan kommentaattorina.
Armand-Gaston Camus

Armand-Gaston Camus (2. huhtikuuta 1740 – 2. marraskuuta 1804) oli ranskalainen vallankumouksellinen. Ennen Ranskan suurta vallankumousta hän oli menestyvä asianajaja. Vuonna 1789 Pariisin kolmas sääty valitsi hänet säätyvaltiopäiville ja hän sai huomiota yhteiskunnallista epätasa-arvoa vastustavilla puheillaan. 
Kun hänet oli valittu kansalliskokoukseen Haute-Loiren departementista, hänet nimitettiin yleisen turvallisuuden neuvoston jäseneksi.
14. elokuuta 1789 perustuslakia säätävä kokous valitsi Camus'n arkistonhoitajaksi, ja tässä tehtävässä hän järjesti kansallisarkiston. Hän pysyi tiukkana tasavaltalaisena eikä osallistunut Napoleonin aikaiseen hallintoon.
Rondônianmuura

Rondônianmuura ("Clytoctantes atrogularis") on Brasiliassa elävä lintu.
Väriltään koiraat ovat mustia ja naarat ruosteenvärisiä. Kovin paljoa ei tiedetä tämän lajin elintavoista. Linnut elävät trooppisissa metsissä. Lajin luultiin olevan kuollut sukupuuttoon, mutta niitä löydettiin Rondôniasta. Suurin lajiin kohdistuva uhka on maan raivaus viljelyyn, jolloin rondônianmuurien elinympäristö tuhoutuu.
Atro

Atro on suomalainen miehen nimi, Hadrianus-nimen suomalainen muunnelma. Atro viettää nimipäivää 4. maaliskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Atro on Suomessa annettu noin 270 henkilölle.
Monte Cummings

Monte Cummings (s. 18. syyskuuta 1975 Chapel Hill, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelaavalla Cummingsilla on pituutta 193 cm.
Cummings on voittanut Suomen mestaruuden Hongan riveissä kaudella 2006–2007. Vuoden 2008 alussa hän jäi kiinni kannabiksen käytöstä ja joutui sen vuoksi kolmen kuukauden kilpailukieltoon.
Pelaajaura.
Yliopistosta valmistumisen jälkeen Cummings tuli joulukuussa 2002 koeajalle Suomeen SM-koriksessa pelaavan Namika Lahden riveihin. Kahden koeajalla pelatun ottelun otteet miellyttivät seurajohtoa ja Cummings teki loppukauden mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2002–03 aikana Lahden joukkueessa 21 runkosarjan ottelua. Pisteitä otteluissa kertyi 22,8 keskiarvolla, jolla Cummings oli joukkueensa paras pisteiden tekijä.
Cummings pelasi myös kaudet 2003–04 ja 2004–05 Namika Lahden joukkueessa. Kaudella 2003–04 Lahti sijoittui sarjassa hopealle ja Cummings oli jälleen joukkueensa paras pistemies. Runkosarjassa pisteitä syntyi 19,7 pisteen keskiarvolla ja pudotuspeleissä pisteitä kertyi keskimäärin 19,5 ottelua kohti.
Kaudella 2004–05 Cummings valittiin heti lokakuussa Sparliigan kuukauden pelaajaksi. Lokakuun peleissä hän teki koreja 22,0 pisteen keskiarvolla. Koko runkosarjassa Cummingsin pistekeskiarvoksi muodostui 20,8. Koriin johtaneita syöttöjä hän antoi ottelua kohti keskimäärin 2,8, jolla hän sijoittui liigan syöttötilastossa viidenneksi.
Martti Wuori

Martin (Martti) Alexius Bergh-Wuori, kirjailijanimeltään Martti Wuori (7. joulukuuta 1858 Jaakkima – 5. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen virkamies, maaherra, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkejä "-i.-i.", "M. W., M. Wuori" ja "M. Vuori".
Wuoren vanhemmat olivat henkikirjoittaja Adolf Fredrik Bergh ja Ida Alexia Palander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1884 ja maisteriksi 1890. Hän harjoitti kieliopintoja Moskovassa 1880–1884. Bergh toimi Pietarissa keisarin Suomen asiain kansliassa arkistonhoitajana ja kirjaajana 1885–1896, toimitussihteerin apulaisena 1896–1898 sekä toimitussihteerinä 1896–1903. Hän oli Kuopion läänin maaherrana 1903–1905 mutta joutui eroamaan ja sai todellisen valtioneuvoksen arvon 1905.
Wuori suomensi venäläistä ja ranskalaista kirjallisuutta, muun muassa Mihail Lermontovin, Leo Tolstoin, Guy de Maupassantin, Alfred de Mussetin ja Marcel Prevostin teoksia. Wuoren oma kirjallinen tuotanto koostui pääasiassa seuranäyttämöille tarkoitetuista huvinäytelmistä. Hän oli myös kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana.
Wuori oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen avioliitto vuosina 1886–1923 Aina Laura Olga Adolfina Appelbergin kanssa päättyi avioeroon. Vuonna 1923 hän meni naimisiin Amanda Ingeborg Dahlströmin kanssa.