tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Säieteoria

Säieteoria () on hiukkasfysiikan malli, jonka mukaan alkeishiukkaset eivät ole pistemäisiä, vaan 1-ulotteisia säikeitä. Säieteorian on tarkoitus kuvata kaikki perusvuorovaikutukset: sähkömagneettinen vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus, heikko vuorovaikutus ja painovoima. Näistä painovoima on ollut erityisenä ongelmana, koska gravitonia, kvanttigravitaatioteorian mukaan painovoimaa välittävää hiukkasta ei ole pystytty havaitsemaan. Perusvuorovaikutusten yhdistämisen lisäksi säieteorioilla voitaneen päästä alkuräjähdyksen singulariteetin ongelmasta. Teoria syntyi 1960-luvun lopulla.
Konsistenteissa säieteorioissa on korkeilla energioilla (esimerkiksi alkuräjähdyksen hetkellä) 9–11 (supersäieteoriat ja M-teoria) tai jopa 26 (bosoniset säieteoriat) aika-avaruuden ulottuvuutta, joista osa kompaktifioitui matalammilla energiaskaaloilla. Ihmisen havaintomaailmaan kuuluu vain neljä ulottuvuutta (pituus, leveys, syvyys ja aika). Maailmankaikkeuden massa ei säieteorian perusteella olisi kutistunut täydellisesti singulariteettiin, vaan sillä olisi ollut tiettyjä lenkkimäisiä ulottuvuuksia myös ennen alkuräjähdystä, joten aika-avaruuden äärettömästä kaareutumisesta eli singulariteetista päästäisiin eroon.
Säieteorioita on useita: M-teoria, F-teoria ja useita eri supersäieteorioita. Yhtäkään näistä teorioista ei ole todistettu paikkansa pitäviksi.
Aineen koostumus.
Perinteisesti ajatellaan alkeishiukkasten, kvarkkien ja elektronien, olevan pistemäisiä. Säieteorian mukaan tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, vaan sen mukaan perinteinen pistemäisten hiukkasten teoria on likiarvo hienommasta esityksestä, jossa todellisuudessa kukin hiukkanen on pieni värähtelevä säie. Säikeillä on vain yksi ulottuvuus. Säikeiden pituuden arvellaan olevan noin 10−35 m (Planckin pituus). Tämä johtaa siihen, että säikeet näyttävät pistemäisiltä hiukkasilta.
Aineen rakenneosaset koostuvat säieteorian mukaan vain säikeistä. Eri hiukkasilla havaitut erilaiset ominaisuudet johtuvat säikeiden erilaisesta värähtelystä, mutta kaikki koostuvat samanlaisista säikeistä. Vuonna 1974 John Henry Schwarz ja Joël Scherk osoittivat, että tietyllä värähtelyn muodolla on gravitaation ominaisuudet. Tämä havainto sisällytti gravitaatiovoiman säieteorian kvanttimekaaniseen malliin.
Imola

Imola on kaupunki ja kunta Pohjois-Italiassa Emilia-Romagnan alueella Bolognan metropolikaupungissa. Sen asukasluku on noin 70 000.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin roomalaisena kaupunkina nimellä "Forum Cornelii", ”Corneliuksen markkinapaikka”. Sen perusti diktaattori Sulla noin vuonna 82 eaa., ja se sai nimensä hänen sukunimestään Cornelius. Varhaisella kristillisellä kaudella Forum Corneliista tuli piispanistuin.
Myöhempi historia.
Varhaisella keskiajalla paikalla oli linnoitus, jota kutsuttiin nimellä "Imolas", mistä nykyinen kaupunki on saanut nimensä. Nimen sanotaan olevan esiroomalaista alkuperää, ja se herätettiin uudelleen henkiin nykyisen kaupungin nimeksi keskiajalla.
Moottoriurheilu.
Kaupunki tunnetaan Autodromo Enzo e Dino Ferrari -moottoriurheiluradasta, jolla ajettiin Formula 1:n San Marinon Grand Prix vuosina –. Vuonna radalla ajettiin Italian Grand Prix. Kolminkertainen Formula 1 -mestari Ayrton Senna kuoli Imolassa.
&lt;mapframe align="left" margin-right="55 px" width="250" height="250" longitude="11.712" latitude="44.353" zoom="14" text="Imola"&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "geomask",
 "ids": "Q50195",
]
&lt;/mapframe&gt;
Nähtävyyksiä.
Imolan nähtävyyksiin kuuluu Rocca Sforzesca, vaikuttava nelitorninen linnoitus, jonka perustukset ovat 1200-luvulta. Linnassa sijaitsee myös Imolan kansainvälisesti tunnettu pianoakatemia (Accademia Pianistica "Incontri col maestro"), jossa ovat opiskelleet monet maailman parhaista nuorista pianisteista. Myös Palazzo Tozzoni sisältää kiinnostavan 1700-luvulle sijoittuvan, aatelisperheen elämää heijastelevan museon.
Trehaloosi-intoleranssi

Trehaloosi-intoleranssi eli "sienisokerin imeytymishäiriö" on harvinainen vaiva, jonka syy on ruoansulatuselimistön kyvyttömyys hajottaa trehaloosia eli sienisokeria. Trehaloosi-intoleranssi aiheuttaa yleisimmin sieniaterian jälkeen ilmeneviä vatsavaivoja. Taudin syyt ja oireet ovat samankaltaiset kuin laktoosi-intoleranssissa.
Oireet.
Trehaloosi-intoleranssi aiheuttaa sieniaterian jälkeen ilmeneviä vatsavaivoja kuten turvotusta, ilmavaivoja, löysiä ulosteita ja ripulia. Oireet alkavat joidenkin tuntien kuluttua sienten nauttimisen jälkeen, ja voivat kestää parikin päivää.
Patofysiologia.
Trehaloosi on disakkaridi jota esiintyy luontaisesti sienissä, levissä ja hyönteisissä. Kuten muutkin disakkaridit, trehaloosi ei imeydy suoraan, vaan se pilkotaan entsymaattisesti monosakkarideiksi suolen uumenissa ennen imeytymistä. Normaalisti trehaloosia pilkkoo ohutsuolen trehalaasientsyymi. Pilkkoutumisessa muodostuu kaksi glukoosimolekyyliä jotka imeytyvät ohutsuolen seinämän läpi elimistöön. Trehalaasientsyymin pitoisuuden ollessa alhainen tai sen puuttuessa kokonaan trehaloosi ei pilkkoudu, vaan kulkee ruokamassan mukana paksusuoleen. Bakteerien fermentoidessa trehaloosia muodostuu suolistokaasua, ja lisäksi imeytymätön sokeri sitoo vettä aiheuttaen osmoottista ripulia.
Trehalaasientsyymiä koodaava TREH-geeni sijaitsee kromosomissa 11 ja periytyy siten autosomaalisesti. Yhden emäksen monimuotoisuudet kyseisessä geenissä on liitetty trehalaasientsyymin aktiivisuuden vaihteluun, ja trehalaasi-intoleranssin uskotaan olevan seuraus kyseisen geenin mutaatiosta.
Geneettisten syiden lisäksi on havaittu trehalaasientsyymin aktiivisuuden laskevan joillain hoitamatonta keliakiaa sairastavilla potilailla. Aktiivisuus kuitenkin palasi useimmilla potilailla normaalille tasolle heidän noudatettuaan gluteenitonta ruokavaliota kuuden kuukauden ajan.
Diagnosointi.
Usein diagnoosi voidaan tehdä pelkästään oireiden perusteella. Vaihtoehtoisesti voidaan suorittaa rasituskoe, jossa potilas nauttii trehaloosia ja elimistön reaktioita seurataan. Joissakin tapauksissa trehaloosi-intoleranssin voi sekoittaa mannitolin aiheuttamiin oireisiin.
Hoito.
Varsinaista hoitoa ei ole, mutta oireet vältetään karttamalla trehaloosipitoisia ruokia.
Epidemiologia.
Trehaloosi-intoleranssin yleisyydestä on vain vähän tutkimustietoa mutta sen uskotaan olevan hyvin alhainen. Esiintyvyys suomalaisessa väestössä on tuntematon. Sveitsiläisessä tutkimuksessa havaittiin kaksi tapausta sadan tutkitun potilaan joukossa. Englantilaisessa julkaisussa löydettiin 400:ssa tutkitussa tapauksessa vain yksi potilas jolla epäiltiin geneettisistä syistä johtuvaa trehaloosi-intoleranssia, ja 31 potilasta joilla trehalaasientsyymin aktiivisuus oli laskenut hoitamattoman keliakian seurauksena. Grönlannissa trehaloosi-intoleranssin esiintyvyydeksi on toisaalta arvioitu jopa noin 8 % väestöstä.
Silverstone

Silverstone on kylä ja kunta ("civil parish") Northamptonshiressä, Englannissa. Kylän asukasluku on 2 000.
Noin vajaan kilometrin päässä kylästä sijaitsee Silverstone Circuitin moottorirata, jolla on perinteisesti järjestetty Britannian Grand Prix. Radan paikalla oli aiemmin Britannian ilmavoimien lentokenttä. Midland F1 Racingin päämaja sijaitsi Silverstonessa.
Historia.
Keskiajalla Silverstonen kylä toimi kauppapaikkana lähinnä läheisistä metsistä kaadetulle puutavaralle. Kylä oli tunnettu pienestä Linnell Bros. -nimisestä yrityksestä, jolla on yhä toimintaa kylässä. Kirkkomaan pohjoispuolella on keskiaikaisten kalalammikoiden jäänteet. Kylä on mainittu "Domesday bookissa".
Monza

Monza on kaupunki Pohjois-Italiassa Monza e Brianzan maakunnassa Lombardian alueella. Monza on pinta-alaltaan 33 neliökilometriä ja siellä on noin 120 000 asukasta.
Monza on väkiluvultaan Lombardian kolmanneksi suurin kaupunki ja Brianzan alueen tärkeä taloudellinen, teollinen ja hallinnollinen keskus. Kaupungissa on tekstiiliteollisuutta ja julkaisutoimintaa. Se tunnetaan erityisesti moottoriradastaan, Autodromo Nazionale Monzasta.
Maantiede.
Kaupunki sijaitsee Pojoen sivuhaaran Lambron varrella noin 15 kilometriä Milanosta koilliseen. Kaupungin halki kulkee Lambron lisäksi myös toinen vesiväylä, Villoresin kanava, joka yhdistää Ticino- ja Addajoet ja rakennettiin 1800-luvun lopulla kastelutarkoituksiin.
Nähtävyydet.
Kaupungin tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu keskiaikainen Duomo di Monza, Monzan tuomiokirkko. Kirkon yhteydessä toimii museo, jonka tunnetuin esine on Rautakruunu. Rautakruunua käyttivät Italian kuninkaat keskiajoilta 1800-luvulle asti, ja sen valmistukseen on legendan mukaan käytetty naulaa, jolla Jeesus ristiinaulittiin. Muita nähtävyyksiä ovat vanha paikallishallinnon rakennus Arengario, jossa nykyisin järjestetään erilaisia näyttelyitä sekä kuninkaallinen huvila (Villa Reale) ja sitä ympäroivä puutarha. Huvilan puutarhasta alkaa Monzan puisto (Parco di Monza), jonka toisella laidalla moottorirata sijaitsee. Puisto on Euroopan kolmanneksi suurin aidattu puistoalue ja se on suosittu ulkoilualue.
Liikenne.
Monza on Milanosta pohjoiseen kulkevan rautatieliikenteen risteyspaikka. Italian toinen rautatie Milanosta Monzaan valmistui vuonna 1840.
Milanon metron 1. linjaa ollaan pidentämässä kohti Monzaa. Yhteys valmistunee vuonna 2019.
Urheilu.
Kaupungin jalkapalloseura AC Monza pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa, jonne se nousi 2022.
Kaupunki tunnetaan kuitenkin erityisesti moottoriradastaan, Autodromo Nazionale Monzasta, jolla järjestetään lukuisia moottoriurheilutapahtumia, kuten joka vuosi Formula 1 -kalenteriin kuulunut Italian Grand Prix.
Ismi

Ismi tarkoittaa suuntaa, aatetta tai virtausta. Itsenäisenä sanana ”ismi” on melko harvinainen ja kevyttä tyyliä. Sanan päätteenä ”-ismi” tarkoittaa myös monenlaisia muita ilmiöitä (esimerkiksi terrorismi, alkoholismi, anglismi, islamismi, autismi, kapitalismi).
Vastaava henkilöä tarkoittava johdin on -isti, mutta jos -ismi ei tarkoita aatetta tai oppia, saattaa vastaava -isti-johdos puuttua tai sen merkitys vaihtelee tapauksittain. (Esimerkiksi taidesuunnista puhuttaessa -isti tarkoittaa kyseistä suuntaa edustavaa taiteilijaa) Vastaava adjektiivijohdin on -istinen, ja se on ymmärrettävä -ismiin, ei -istiin liittyväksi. Esimerkiksi ”anglistinen” tarkoittaa ”anglismin sisältävää, englannin kielelle ominaista tai siitä peräisin olevaa”.
-"ismi"-loppuisilla sanoilla on usein suomalaisempia vastineita, kuten -"uus"-loppuiset nimet.
Levikki

Levikki on sanoma- tai aikakauslehden tilausten, irtomyynnin ja määrättyjen vapaakappaleiden keskimääräinen summa jollain tarkastetulla aikajaksolla. Suomessa lehtien levikintarkastusta hoitaa Media Audit Finland (ent. Levikintarkastus Oy). 
Levikkitiedolla on merkitystä mainostajille. Suurempilevikkinen lehti tavoittaa useampia mainostetun tuotteen potentiaalisia ostajia.
Levikin tilalle on kehitetty myöhemmin muita keinoja ilmaista julkaisun lukijakuntaa.
MediaAuditFinland on julkaissut 2012 lähtien myös "kokonaislevikin", joka koostuu julkaisun levikin lisäksi "levikkikelpoisista yhdistelmätilauksista" ja digitaalisen version levikistä ilman päällekkäisyyksiä.
MediaAuditFinland tekee myös Kansallisen Mediatutkimuksen (KMT) jonka toteuttaa TNS Gallup Oy. Tästä saadaan ns. lukijaestimaatti, joka ilmaisee kuinka monta tuhatta lukijaa kunkin lehden keskimääräisellä numerolla on. Toinen selvitettävä arvo on kokonaistavoittavuusluku, joka kuvaa painetun lehden ja saman lehden digitaalisten versioiden lukemista. KMT toteutetaan puhelinhaastatteluna lehtien osalta ja nettikyselynä.
Moninpeli

Moninpelillä () tarkoitetaan peliä tai pelitapahtumaa, johon voi ottaa osaa useampi kuin yksi pelaaja. Pelaajat voivat pelata joko kaikki kaikkia vastaan tai muodostaa joukkueita, joilla on sama päämäärä pelissä. Videopelejä pelattaessa jokaisella pelaajalla voi olla oma peliohjain liitettynä samaan pelikoneeseen, jolloin useita henkilöitä voi pelata samanaikaisesti, tai kukin suorittaa pelivuoroonsa liittyvät toimet samalla koneella yksi kerrallaan, jolloin pelimuodosta käytetään nimitystä hotseat. Moninpelejä ovat myös usealla tietokoneella tai pelikonsolilla joko lähiverkossa tai Internetin välityksellä pelattavat verkkopelit. Verkkomoninpelillä viitataan Internetin välityksellä pelattavaan moninpeliin.
Massiivinen moninpeli.
Massiivisesti moninpelattava peli eli MMO ("massively multiplayer online game") on peli, jossa internetin välityksellä voivat yhdessä pelata suuret määrät ihmisiä. Samassa pelimaailmassa voi vuorovaikuttaa toistensa ja ympäristön kanssa samaan aikaan jopa kymmeniä tuhansia ihmisiä, kuten EVE Online -pelissä. MMO:lle tyypillistä on yhteistyön tarve muiden pelaajien kanssa suurissa ryhmissä. MMO:lle on myös tyypillistä että ne sisältävät toisilleen samankaltaisesti osia, joissa pelaaja voi pelata yksin tietokonetta vastaan ("player versus environment", PvE), ryhmässä tietokonetta vastaan ("group PvE"), yksin muita pelaajia vastaan ("player versus player", PvP) tai ryhmässä muita pelaajia vastaan ("group PvP", GvG, FvF). Pelaavat ryhmät, joita usein kutsutaan killoiksi (engl. "guild") tai ryhmittymiksi (engl. "faction") kilpailevat usein muita pelaavia ryhmiä vastaan (esim. "guild versus guild", GvG tai "faction versus faction", FvF). 
Yhteistyöpeli.
Yhteistyöpelissä eli "co-opissa" pelaajat voivat pelata yhteistyössä toistensa kanssa tietokoneen ohjaamia hahmoja vastaan.
Gyrobussi

Gyrobussi on sähkömoottorilla toimiva linja-auto, joka saa energiansa johdinautoista poiketen ilman johtimia ja akkua vauhtipyörästä (kreikaksi "gyros"). Pääteasemilla vauhtipyörä kiihdytetään sähkömoottorin avulla uudestaan maksiminopeuteensa.
Ominaisuudet.
Gyrobussin etuja ovat hiljaisuus ja ympäristöystävällisyys. Riippumattomuus johtimista mahdollistaa liikennöinnin vaihtelevilla reiteillä. Haittana on paino: Noin 20 henkilön bussissa, jonka toimintasäde on 20 kilometriä, täytyy olla noin 3 000 kilogramman painoinen vauhtipyörä. 3 000 kierrosta minuutissa pyörivä vauhtipyörä vaatii erityisen kiinnityksen ja turvallisuusvarustuksen. Vauhtipyörän takia myös kaarreajo gyrobussilla poikkeaa normaalista.
Historia.
Gyrobussiliikennettä on kokeiltu muun muassa Sveitsissä vuosina 1953–1960 reitillä Yverdon-les-Bains–Grandson. Linjan pituus oli 4,5 kilometriä; bussit kulkivat kerran tunnissa paitsi ruuhka-aikana puolen tunnin välein.
Gyrobussilinjoja on ollut myös muun muassa Belgiassa linjalla Gent Zuid – Merelbeke (1956–1959) ja Leopoldvillessä (nykyinen Kinshasa), joka sijaitsee nykyisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Useimmat gyrobussikokeilut ovat päättyneet huonoon menestykseen, kun bussit usein eivät ehtineet ajoissa latauspisteeseensä.
Gent

Gent (, ) on Itä-Flanderin () maakunnan pääkaupunki Belgiassa. Se on asukasluvultaan Belgian suurin kunta ja kaupunkialueena maan kolmanneksi suurin Brysselin ja Antwerpenin jälkeen. Maantieteellisesti kaupunki sijaitsee Schelde- ja Leiejokien yhtymäkohdassa. Sen lempinimi on ”ylpeä kaupunki” (flaamiksi "de fiere stede"). 
Gentin kaupungin nykyisellä alueella on ollut tiettävästi asutusta jo pronssikaudella johtuen alueen hedelmällisestä maaperästä sekä jokien läheisyydestä. Kaupungin historia lasketaan useimmiten alkaneen 500-luvulla, kun nykyisen keskustan alueelle perustettiin katolisia luostareita. Luostareiden ympärille alkoi kasvaa tiheämpää asutusta, ja nämä aluksi erilliset asutuskeskittymät kasvoivat hiljalleen yhteen suuremmaksi kokonaisuudeksi. Gent oli noin vuodesta 1000 aina 1200-luvun lopulle Euroopan toiseksi suurin kaupunki Pariisin jälkeen. Tuohon aikaan muun muassa Lontoo ja Moskova olivat vielä pienempiä. Historiallisesti Gent tunnetaan muun muassa keisari Kaarle V:n syntymäpaikkana sekä Gentin rauhan allekirjoituspaikkana.
Gent on tunnettu myös monitieteellisestä yliopistostaan, joka sijoittuu säännöllisesti kansainvälisissä vertailuissa maailman 150 parhaan yliopiston joukkoon Belgian toiseksi parhaana yliopistona Leuvenin yliopiston jälkeen. Gentin yliopisto on historiallisesti ensimmäinen yliopisto Belgiassa, jossa alettiin antaa opetusta vain hollannin kielellä vuodesta 1916 alkaen. Gentin yliopistossa kartoitettiin vuonna 1972 ensimmäistä kertaa maailmassa yhden geenin perimä, eli sekvensoitiin M2-bakteriofagin kuoriproteiinin geenin nukleotidijärjestys.
Kilpi (yhtye)

Kilpi on turkulainen suomenkielistä heavy metalia 1980-luvun otteella soittava yhtye.
Historia.
Kilpi oli alun alkaen Pete Kilven yksityinen yritys. Hän rakensi kotiinsa äänitysstudion, jossa hän äänitti kokeilunluontoisesti erilaisia sävellyksiään. Sävelmien teksteinä hän käytti silloisen vaimonsa suomenkielisiä runoja. Koska ensimmäiset yritykset tuntuivat lupaavilta, Pete Kilpi otti yhteyttä ystäväänsä Taage Laihoon, joka lauloi sävelmät uudelleen demolle. Jonkin ajan kuluttua Kilpi ja Laiho muodostivat yhtyeen Janne Karttilan, Aleksi Summeen, Juha Kukkolan ja Janne Laaksosen kanssa.
Yhtyeen ensimmäisen singlen oli ensin tarkoitus olla omakustanne. Yhtye solmi kuitenkin levytyssopimuksen kustannusyhtiö MTG:n kanssa. Kilven ensimmäinen single "Nerokasta Ikävää " nousi listoilla sijalle 16., tehden yhtyeen tunnetuksi. Helmikuussa 2003 yhtyeen ensimmäisen pitkäsoiton äänitykset alkoivat Pete Kilven vanhempien mökillä. Albumi "Sähkönsinistä sinfoniaa" julkaistiin 28. toukokuuta 2003. Se nousi listoilla sijalle 32. Samana kesänä yhtye järjesti myös ensimmäiset live-esiintymiset.
Keväällä 2004 ilmestyi seuraava single "Sielut Iskee Tulta". Se nousi listalla parhaimmillaan sijalle seitsemän, sijoittuen edeltäjäänsä paremmin. Kesällä 2004 alkoivat yhtyeen seuraavan LP:n "II taso" äänitykset. Se julkaistiin 29. syyskuuta 2004 ja nousi albumien top ten -listalle. Samassa yhteydessä yhtye teki ensimmäisen maanlaajuisen kiertueensa.
Kilpi julkaisi kolmannen albuminsa "Kaaoksen kuningas" 8. helmikuuta 2006. Kilpi osallistui Eurovision laulukilpailun vuoden 2006 Suomen karsintoihin kahdella albumin kappaleella "Toinen Minä" ja "Katharsis". Näistä viimeksi mainittu saavutti karsinnoissa 6. sijan. Suomen edustajaksi valittiin toinen hevirockyhtye Lordi, joka voitti vuoden 2006 Euroviisut kappaleellaan "Hard Rock Hallelujah".
Albumeilla "Sähkönsinistä sinfoniaa" ja "II Taso" kokoonpanossa rumpuja soittanut Janne Karttila halusi vuonna 2005 vetäytyä yhtyeen toiminnasta ja uudeksi rumpaliksi tuli Jussi "Juzzy" Kattelus. 2007 yhtye julkaisi oman levy-yhtiönsä Killbee Recordsin kautta Down By The Laituri -festivaaleilla äänitetyn livealbumin "Kaaos – Live" ja pian sen jälkeen samassa yhteydessä kuvatun DVD:n "Kuningas". 2. huhtikuuta 2008 ilmestyi yhtyeen neljäs studioalbumi "IV".
Kosketinsoittaja Juha "Kukkis" Kukkola vetäytyi yhtyeestä vuonna 2009, yhtye jatkoi ilman kosketinsoittajaa. Samana vuonna Kilveltä ilmestyi viides studioalbumi "Pirun merta". Vuonna 2012 ilmestyi kaksi uutta singleä "Lautta" ja "Rakkaus vapauttaa". Kuudes albumi "Juggernautti" julkaistiin toukokuussa 2015. 
Kilven sanoitukset käsittelevät muun muassa nyky-yhteiskuntaa, rakkautta ja oikeudenmukaisuutta. Suurimman osan kappeleista on sanoittanut Taage Laiho, mutta kaikki yhtyeen jäsenet osallistuvat sävellystyöhön.
Jorma Palo

Jorma Heikki Ilari Palo (10. heinäkuuta 1936 Käkisalmi – 4. kesäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen neurologian professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä kirjailija. 
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Palon isä oli kaaderiupseeri, kapteeni Teemu Palo, joka kaatui jatkosodassa vuonna 1941. Palo tuli perheensä mukana talvisodan evakkoon ensin Tornion Kivirannalle, isänsä syntymäkotiin Juneksen kartanoon, ja sieltä jatkosodan alla äitinsä Mailan, omaa sukuaan Mankin, kotitaloon Valkealan Tirvalle. Palon puoliso vuodesta 1961 oli Leena-Maija Leino. Ylioppilaaksi Palo tuli Mikkelin lyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Hän toimi Helsingin yliopiston neurologian apulaisprofessorina 1975–1980, professorina 1980–2001, HYKSissä neurologian klinikan ylilääkärinä 1978–1994 ja HYKSin johtajaylilääkärinä 1990–1992 sekä Stakesin tutkimusprofessorina 1993–1994. Eläkkeelle Palo jäi vuonna 2001.
Palo harrasti kirjallisuutta, elokuvia ja työmatkapyöräilyä. Hän kuoli 4. kesäkuuta 2006 melanoomaan, joka oli todettu joulukuussa 1990. Hän oli kuollessaan 69-vuotias.
Tunnustuksia.
Palo sai työstään huomattavia tunnustuksia, hänet palkittiin mm. WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnolla 1995 sekä Suomen tietokirjailijoiden tunnustuspalkinnolla 1997. Vuonna 1994 Jorma Palo oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana teoksellaan "Suomalainen lääkärikirja" (WSOY). Kirjasta on myöhemmin julkaistu uudistettuja laitoksia nimellä "Jorma Palon lääkärikirja" ja sitä on myyty yli 100 000 kappaletta. Palo sai vuonna 1993 Vapaa-ajattelijain liiton Väinö Voipio -palkinnon humanistista etiikkaa esittelevistä kirjoistaan. Näitä ovat erityisesti vuonna 1992 ilmestynyt "Saanko elää, saanko kuolla: Hoidon rajat" sekä palkinnon myöntämisen jälkeen vuonna 1996 kirjoitettu "Sängyssä vai kylppärissä: Arjen etiikkaa".
Julkaisut.
Palo julkaisi paitsi useita lääketieteellisiä teoksia, oppikirjoja ja tietokirjoja, myös kaunokirjallisia teoksia, joista viimeisiksi jäivät Bodominjärven murhia käsittelevät "Bodomin arvoitus" (WSOY, 2003), "Hans Assmannin arvoitus" (Tammi, 2004, yhdessä entisen rikospoliisin Matti Paloaron kanssa) sekä "Nils Gustafsson ja Bodomin varjo" (WSOY), joka julkaistiin 2006 muutama päivä Palon kuoleman jälkeen. Jorma Palo tunnetaan myös kansantajuisista lääketiedettä käsittelevistä teksteistään, joita on julkaistu kirjojen lisäksi lehdissä, muun muassa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1983–2001.
Bouquet garni

Bouquet garni on kimppu yhteen sidottuja yrttejä, joita käytetään pääasiassa keittojen ja liemien maustamisessa.
Mitään yhtenäistä käsitystä tai sääntöä siitä, mitä yrttejä bouquet garnissa tulisi olla, ei ole, mutta ainakin laakerinlehti, persilja ja timjami kuuluvat tavallisesti käytettyihin. Muita sopiva yrttejä ovat basilika, lehtiselleri, kirveli, rosmariini ja rakuuna. Myös vihannekset, kuten porkkana, selleri, purjo, sipuli ja piparjuuri sopivat bouquet garniin.
Yleensä käytettävät yrtit sidotaan langalla pieneksi kimpuksi tai tähän tarkoitukseen sopivaan verkkoon. Jotkut käyttävät myös metallisia teesiivilöitä. Bouquet garni otetaan keitosta ja liemestä aina pois ennen liemen suurustamista tai tarjoilua.
Rosmariini

Rosmariini eli rohtorosmariini ("Rosmarinus officinalis") on ainavihanta yrtti, jonka neulasmaisia lehtiä käytetään ruoanlaitossa ja yleensä maustamisessa. Rosmariinin alkuperä on Välimeren alueella, jossa rosmariinipensaat saattavat kasvaa kahden metrin korkuisiksi. Rosmariini kuuluu huulikukkaiskasvien heimoon ("Lamiaceae"), johon kuuluu paljon mintun sukuisia yrttejä. Rosmariinin nimi tulee latinasta "rosmarinus", joka tarkoittaa meren kastetta tai merenruusua, mutta nimen tulkintavirheen vuoksi se saavutti keskiajalla aivan erityisen aseman, kun yrtin nimen arveltiin viittaavan Neitsyt Mariaan.
Rosmariinin runko on puumainen, ja kasvumuotoja on matalista lajeista aina yli metrin korkuisiin pensaisiin. Rosmariinin kukkia on monen värisiä, valkoisista vaaleanpunaisiin ja sinisiin. Tuoreita tai kuivattuja rosmariinin lehtiä käytetään mausteena ennen kaikkea Välimeren keittiössä. Kasvista tislataan myös eteeristä rosmariiniöljyä. Rosmariinin eteerinen öljy sisältää muun muassa 1,8-sineolia, kamferia ja pineeniä. Rosmariini sopii erityisesti lampaan-, porsaan-, vasikanlihan sekä kanapatojen mausteeksi. Hienonnettuna sitä voi ripotella kalan ja lihan pinnalle ennen parilointia.
Suomessa rosmariinia voi kasvattaa kesäisin ulkona ruukussa tai maassa, mutta pohjoisen kylmää talvea se kestää kehnosti. Yrtin voi antaa talvehtia sisätiloissa noin 10 °C:n lämmössä. Talvehtimisen aikana rosmariinia tulee kastella normaaliakin kevyemmin, vaikka muutenkaan kasvi ei viihdy märässä maassa.
Shakespeare viljelee rosmariinia näytelmissään tavan takaa, esimerkiksi "Perikleessä". Platina mainitsee rosmariinin siemenet, kukat ja juuret lehtien ohella kasvin käyttökelpoisiksi osiksi
Rosmariinilla kerrotaan olevan muistia parantavia vaikutuksia ja sitä pidetäänkin muiston ja muistamisen symbolina. Lehdissä on esimerkiksi rosmariinihappoa, jolla on tulehduksia hillitsevä vaikutus.
Rosmariiniuutteen E-koodi on E392, jossa se on luokiteltu hapettumisenestoaineeksi.
Kilpi

Kilpi on hyökkäysten pysäyttämiseen tarkoitettu suojausväline, jota pidetään useimmiten kädessä. Poikkeuksia on, kuten turnajaiskilvet.
Kilpi on yleensä melko litteä ja hieman ulospäin kupera, mutta muuten muodot ovat hyvin vaihtelevia. On pisaran-, ympyrän-, ja vaakunakilven muotoisia kilpiä, mutta muotoja voi olla rajattomasti. Kuuluisimpia kilpiä olivat ritarien kilvet, roomalaisten legioonalaisten kilvet ja antiikin kreikkalaisten kilvet.
Koristeelliset kilvet lienevät lähtökohtana vaakunoille ja heraldiikalle.
Kilpityypit.
Rooman legioonan kilpi.
Antiikin Rooman legioonalaisten kilpi "scutum" on yksi tunnetuimmista kilpityypeistä. Se oli soikea ja kaareva. Kilven mitat olivat noin 130 x 65 cm ja se oli lähes sentin paksuinen. Kilpi oli tehty puusta ja nahasta kiinnittämällä kolme puukerrosta päällekkäin ja suojaamalla puu vasikannahalla. Myöhemmin kilvestä tehtiin suunnikkaan muotoinen. Kilpeä pienennettiin lähes joka suunnasta. Se oli enää vain noin puoli senttimetriä paksu ja lyhyempi sekä kevyempi.
Etenkin piirityksissä legioonalaiset käyttivät niin sanottua "kilpikonnamuodostelmaa" eli "testudoa", jossa tiiviisti seisova sotilasjoukko muodosti kilvistä yhtenäisen rivistön kaikille sivustoille ja kannen päidensä yläpuolelle. Näin voitiin suojautua piiritettävän linnoituksen muurilta heitettäviä ja ammuttavia esineitä vastaan.
Zulukilpi.
Zulut käyttivät perinteisiä zulukilpiä satoja vuosia taisteluissa. Nykyään niitä käytetään vain erilaisissa seremonioissa ja hautajaisissa. Kaikki zulukilvet on tehty kovaksi parkitusta lehmän nahasta. Harvinaisen värinen kilpi viestitti yleensä omistajansa korkea-arvoisuudesta. On olemassa viisi erilaista zulukilpeä:
Mellakkakilpi ja muut nykyaikaiset kilvet.
Erilaiset viranomaiset, kuten mellakkapoliisit ja poliisin erityisyksiköt (esim. Karhu-ryhmä) ynnä muut käyttävät vielä nykyaikanakin erilaisia kilpiä tehtävän sitä vaatiessa. Niinpä ballistiset rynnäkkökilvet, miinanraivauskilvet, mellakkakilvet sekä kevyet polykarbonaatista valmistetut kilvet hoitohenkilökunnalle kuuluvat edelleen em. ryhmien varustukseen. Kilpi on joko läpinäkyvä tai siinä on tähystysikkuna.
Kilpi (täsmennyssivu)

Kilpi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Kilpi on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Passionate Kemp

Passionate Kemp (s. 30. maaliskuuta 2001) on suomalainen lämminveriravuri. Sen omistaa Talli Hietsut ja sitä valmensi Markku Nieminen 2007 syksyyn asti, jonka jälkeen se siirtyi Ruotsiin Stig H. Johanssonin valmennukseen. Passionate Kemp valittiin Suomessa vuoden hevoseksi vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Hevonen juoksi kolmivuotiaiden tammojen yli 2000 metrin matkan SE-tuloksen (13,9) heinäkuussa 2004. Passionate Kemp on juossut kolmivuotiaiden lämminveritammojen kilometrin ratojen mailin matkan maailmanennätyksen, joka on 11,6aly. Passionate Kemp on kolmas Suomessa syntynyt lämminverihevonen, joka on voittanut yli miljoona euroa.
Kaudella 2004 Passionate Kemp voitti monia suuria kilpailuja, mm. Italiassa ajettavan Orsi Mangellin. Kaudella 2005 tamma voitti muun muassa Suuren Suomalaisen Derbyn (100 000 euroa) ja Roomassa Gran Premio Tino Triossi -kilpailun (138 000 euroa). Kaudella 2006 Passionate ravasi kolmanneksi Kymi GP -kisassa huippuajalla 11,7ake, joka alittaa tammojen täyden matkan maailmanennätyksen, mutta tappioaikana se ei kelpaa maailmanennätykseksi. Suur-Hollola-ajon se voitti ajalla 13,2 ja ansaitsi lähdöstä (karsinta &amp; loppukilpailu) runsaat 100 000 euroa. Kausi 2007 ei sujunut toivotulla tavalla ja hevonen jäi lukemiin 42 000€ ja 13.7ake. Kauden alkua viivästytti julkista keskusteluakin herättänyt loukkaantuminen. Kaudella 2008 se keräsi suomalaishevosista eniten palkintorahoja, yli 230 000 euroa.
Passionate Kemp varsoi ensimmäisen jälkeläisensä kesäkuussa 2010. Ruotsin rekisteriin merkityn orivarsa Rock On Roofin isä on Going Kronos.
Yleiskaava

Yleiskaava on kunnan koko maantieteellisen alueen maankäytön suunnitelma. Yleiskaava sijaitsee kaavoituksen tasoissa maakuntakaavan ja asemakaavan välissä. Yleiskaava sovittaa yhteen ja ohjaa yksityiskohtaisempien asemakaavojen laatimista. Yleiskaavalla ohjataan kaava-alueen käyttöä yleispiirteisesti määrittelemällä ja sovittamalla yhteen esimerkiksi asuin- ja virkistysalueiden, työpaikkojen, palvelujen ja liikenneväylien sijainnit.
Yleiskaavassa voidaan myös merkitä ennallaan säilyvät alueet ja ne alueet, joihin tulee joko pienempiä tai suurempia muutoksia. Koko kuntaa käsittelevää kaavaa kutsutaan yleiskaavaksi ja rajattua aluetta koskevaa kaavaa taas "osayleiskaavaksi". Osayleiskaava voidaan tehdä vaikkapa ranta-alueille ja se voi olla tarkempi kuin yleiskaava muuten.
Yleiskaava ohjaa asemakaavoitusta. Asemakaavaa laadittaessa siis tarkistetaan, minkälaisia ohjeita yleiskaavassa annetaan maankäytölle. Jos asemakaavaa ei ole, rakennetaan yleiskaavan mukaan. Yleiskaavan vahvistaa kunnanvaltuusto.
Yleiskaavan sisältövaatimukset määritellään Maankäyttö- ja rakennuslain pykälässä 39.
Asemakaava

Asemakaava on maankäytön suunnittelussa eli kaavoituksessa yksityiskohtaisin kaava. Asemakaavassa keskitytään johonkin tiettyyn kunnan osaan. Asemakaavassa osoitetaan kunnan osa-alueen käytön ja rakentamisen järjestäminen ja siten luodaan perusta maanomistajien ja kunnan välisten suhteiden muotoutumiselle. Kunnan yleiskaava ohjaa asemakaavojen laadintaa. Vanhoissa teksteissä käytetään sanaa asemakartta.
Asemakaavan merkinnät.
Asemakaavan laadinnassa otetaan huomioon kunnan kehitys ja ajanmukaisuus. Siinä määritellään yksityiskohtaisesti tietyn alueen käyttötarkoitus sekä ohjataan rakentamista. Siinä esitetään yleensä rakennusten muoto ja sijoittuminen, leikkipaikkojen ja pysäköintialueiden sijainti ja mitoitus, kerrosala, rakennustapaa koskien esimerkiksi julkisivumateriaalit, ääneneristysmääräykset, väestönsuojelutapa ja tontin huleveden käyttö. Kaavamerkinnät on määritelty Suomen rakentamismääräyskokoelmassa, mutta asemakaavalla pyritään määräämään vain välittömästi maankäyttöön liittyvistä kysymyksistä. Kaavaan merkitään myös tonttien tehokkuusluku.
Asemakaavassa voidaan määrittää ja määrätä alueen suojelukohteet.
Asemakaavan hyväksyminen.
Keskikokoisessa suomalaisessa kaupungissa voi olla laadittu satojakin asemakaavoja. Kaavan hyväksymisen jälkeen alue on rakennuskiellossa, kunnes kaava on saanut lainvoiman. 
Uuden asemakaavan hyväksyy kunnanvaltuusto, vähäisen muutoksen voi hyväksyä kunnanhallitus tai lautakunta.
Vuosittainen kaavoituskatsaus.
Kunnan tulee vähintään kerran vuodessa laatia katsaus kunnassa vireillä olevista kaava-asioista. Kaavoituskatsauksessa selostetaan lyhyesti kaava-asiat ja niiden käsittelyvaiheet, sekä sellaiset päätökset ja muut toimet, joilla on välitöntä vaikutusta kaavoituksen lähtökohtiin, tavoitteisiin, sisältöön ja toteuttamiseen.
Moulin Rouge

Moulin Rouge () on Boulevard de Clichyllä Pariisissa sijaitseva tunnettu kabaree. Siitä on muodostunut ranskalaisen kulttuurin ja vuosisadan vaihteen pariisilaisen boheemielämän symboli. Nykyään se tarjoaa yhä tanssiesityksiä.
Moulin Rougen rakennutti vuonna 1889 Joseph Oller. Se sijaitsee Pigallen punaisten lyhtyjen alueella Pariisin kahdeksannessatoista kaupunginosassa ("arrondissement") lähellä Montmartrea. Kabaree on tunnettu suuresta punaisesta tuulimyllystä katollaan. Pariisin Moulin Rougen nimen ovat ottaneet käyttöönsä useat muutkin yökerhot ympäri maailmaa.
Henri de Toulouse-Lautrec on maalannut useita näkymiä kabareen yöelämästä. Merkittäviä esiintyjiä Moulin Rougessa ovat olleet muun muassa La Goulue, Yvette Guilbert, Jane Avril, Mistinguett ja Le Pétomane. Kabaree on antanut nimen ainakin kuudelle elokuvalle ja yhdelle kirjalle.
Elokuvat.
Nimellä "Moulin Rouge" on tehty kuusi elokuvaa:
Euroopan vapaakauppajärjestö

Euroopan vapaakauppajärjestö eli EFTA () on valtioiden välistä vapaakauppaa edistävä kansainvälinen järjestö, johon kuuluvat nykyisin Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi. EFTA ja Euroopan unioni (EU) muodostavat yhdessä Euroopan talousalueen (ETA), johon Sveitsi ei kuulu.
Historia.
EFTA perustettiin alun perin Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla vastavedoksi EEC:lle, josta myöhemmin kehittyi EU. Britannian sen aikainen Konservatiivipuolueen johto vastusti Euroopan yhdentymiskehitystä, joka näytti johtavan ylikansallisten instituutioiden pikemminkin kuin vain maiden välisen yhteistyön suuntaan. Toisaalta Ranska ei halunnut Britanniaa EEC:hen. EFTAn oli tarkoitus olla löyhempi yhteisö ja sen toimialan rajoittua vain vapaakauppaan ilman poliittisempia ulottuvuuksia.
EFTAn perustivat Britannia, Norja, Itävalta, Portugali, Ruotsi, Sveitsi ja Tanska vuonna 1960. Islanti liittyi EFTAan vuonna 1970.
Suomi liittyi EFTAan liitännäisjäseneksi vuonna 1961 FINEFTA-sopimuksella. Vuonna 1986 Suomesta tuli EFTAn täysjäsen.
Suomen lähentyminen EEC:hen alkoi vuoden 1973 vapaakauppasopimuksella, kun EFTA menetti painoarvoaan Britannian liityttyä EEC:n jäseneksi vuoden 1973 alusta Edward Heathin pääministerikaudella. Suomelle Britannia on ollut perinteisesti merkittävä vientimaa, erityisesti paperiteollisuudelle. Britannian mukana EEC:n jäseneksi siirtyi Tanska. Portugali siirtyi EFTAsta EY:hyn vuonna 1986. EFTAan liittyi vuonna 1991 Liechtenstein, joka halusi tällä tavoin päästä mukaan EFTAn ja EU:n väliseen kauppapoliittiseen järjestelyyn eli Euroopan talousalueeseen (ETA) sen jälkeen kun Sveitsi oli kansanäänestyksessä hylännyt ETA-jäsenyyden. Norjan, Islannin ja Liechtensteinin suhteet Euroopan talousalueeseen järjestyvät EFTAn kautta, kun taas ETAsta kansanäänestyksellä kieltäytynyt Sveitsi on solminut EU:n kanssa kahdenvälisiä sopimuksia. Liechtenstein käyttää rahanaan Sveitsin frangia ja sen ulkomaanedustuksen hoitaa Sveitsi, jolloin se on yhdentynyt Sveitsiin. Islanti ei ole harkinnut EU:hun liittymistä, mikä on Norjassa torjuttu toistaiseksi. Norjassa EU-jäsenyyttä pelätään yhteisen maatalouspolitiikan, aluetukien ja energiapolitiikan vuoksi.
Neuvostoliitto suhtautui kriittisesti EEC:hen siksi, että sen jäsenet olivat pääasiassa Nato-maita. Tämän vuoksi Suomessa Neuvostoliiton kanssa käytävän bilateraalikaupan turvaamiseksi yhdentymistä länteen harjoitettiin pienin askelin. Neuvostoliitolle bilateraalikauppa- ja kauppapolitiikka oli ulkopolitiikan elimellinen jatke, mikä edellytti Suomelta puolueettomuuden korostamista.
Timjami

Timjami eli tarha-ajuruoho ("Thymus vulgaris") on huulikukkaiskasveihin ("Lamiaceae") kuuluva, keskiajalta lähtien yrttinä ja lääkkeenä tunnettu ja käytetty puolipensas. Timjami kasvaa villinä Välimeren ympäristössä. Suomessa se on avomaanviljelyssä yleensä yksivuotinen. Kasvin latinankielinen suvun nimi "thymus" viittaa rohkeuteen ja voimaan. Myös tuoksuvaa uhria tarkoittava kreikan sana "thymon" liitetään joskus kasviin.
Ruoanlaittoon timjami sopii erinomaisesti, sillä sen maku ei juurikaan häviä kuumennettaessa. Timjami sopii erityisesti viinipohjaisiin patoihin ja kastikkeisiin. Sitä voi käyttää myös yrttiteessä ja esimerkiksi juuston marinoinnissa. Timjamin pienet kukat sopivat salaatteihin ja ruuan koristeluun.
Timjami sisältää runsaasti haihtuvia öljyjä ja aromeja, joista pääainesosana on tymoli (50–60 %). rohdoskasvina timjamia käytetään kurkunpään ja hengitystieoireiden hoidossa mutta myös ruoansulatusvaivojen sekä haavojen ja tulehdusten hoidossa. Lisäksi sitä käytetään aromiaineena yrttilikööreissä ja hajusteena monissa kosmetiikkatuotteissa.
Timjamin lähisukulainen kangasajuruoho ("Thymus serpyllum") kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Suomen kuivilla, hiekkaisilla kangasmailla paikoitellen yleisesti.
Historiaa.
Keskiajalta on säilynyt kuvaus teestä, jossa yhtenä ainesosana käytetään timjamia. Tarkkaa reseptiä ei ole kirjattu ylös, mutta teen vaikutuksista sanotaan, että ne jotka teetä juovat, kykenevät näkemään ympärillään olevat keijut ja nymfit. Yhtenä ainesosana oli siis timjami, ja muut olivat yrttejä.
Sacré-Cœur

Sacré-Cœurin basilika (, Pyhän Sydämen basilika) on Pariisissa Montmartrella sijaitseva katolinen kirkko ja kaupungin suosituimpia turistikohteita.
Basilikan suunnitteli arkkitehti Paul Abadie. Sen rakentaminen aloitettiin 1875 mutta saatettiin päätökseen vasta 1914. Kirkko vihittiin käyttöön vielä myöhemmin, ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1919. Siitä tuli Ranskan–Preussin sodan ja Pariisin kommuunin aikana kuolleiden ranskalaisten muistomerkki. 
Kirkko sijaitsee Pariisin korkeimmalla kukkulalla ja näkyy sen takia yli koko kaupungin. Perimätiedon mukaan paikalla teloitettiin Pariisin ensimmäinen piispa Pyhä Dionysius. Sen sisäänkäyntiä vartioivat Ranskan suojeluspyhimysten Jeanne d'Arcin ja kuningas Ludvig IX Pyhän patsaat. Kirkon kello, "la Savoyarde", on yksi maailman suurimmista: se painaa 19 tonnia. Kello valettiin ensimmäisen maailmansodan päättymisen kunniaksi. Se oli vaiti koko toisen maailmansodan aikaisen miehityksen ajan, mutta se alkoi ensimmäisten joukossa kumahdella, kun ensimmäiset Vapaan Ranskan panssarivaunut (yksi Sherman-joukkue, luutnantti Henry Dronne) saapuivat kaupunkiin.
Sisäänpääsy kirkkoon on ilmainen. Lisäksi järjestetään maksullisia kierroksia, joihin kuuluu vierailu kirkon kryptassa.
Myös Belgiassa Brysselissä on samanniminen basilika.
Janne Halmkrona

Janne Matias Halmkrona (s. 29. huhtikuuta 1968) on suomalaisen CMX-yhtyeen kitaristi vuodesta 1990. Hän on kitaristina myös Black Sabbath -tribuuttiyhtye Sapattivuodessa, joka on julkaissut kolme albumia 2003–2009. Halmkrona työskentelee musiikkialalla freelancer-tuotantopäällikkönä.
Halmkrona valmistui vuonna 1996 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan musiikkitiede ja sivuaineena tietojenkäsittelyoppi. Hän työskenteli ohjelmoijana ja ohjelmistokehittäjänä 1996–2004. Hän toimi myös Radio Helsingin juontajana 2000–2005 ja piti asemalla "Sabotaasi"-nimistä musiikkipainotteista viikoittaista ohjelmaa. Halmkrona toimi Sony Music Entertainment Finland -levy-yhtiön kotimaisen rockin ja popin tuotantopäällikkönä 2005–2012. Nykyisin Halmkrona on muun muassa Lordi-yhtyeen tuotantopäällikkö.
Monrovia

Monrovia on Liberian pääkaupunki. Sen asukasluku vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan oli noin miljoona. 
Maantiede ja kaupunkikuva.
Monrovia sijaitsee niemimaalla Atlantin valtameren ja Mesuardo-joen välissä.
Monrovia on Liberian koulutuksen keskus, siellä on jo 1850-luvulla perustettu yliopisto, Sinkorin yhtenäiskoulukeskus ja monia kirkkojen ylläpitämiä oppilaitoksia.
Historia.
Portugalilaiset merimiehet tunsivat alueen jo 1560-luvulla nimellä "Cape Mesurado", mutta kaupunkia ei perustettu ennen huhtikuuta 1822, jolloin alueelle perustettiin American Colonization Societyn avulla Yhdysvalloista ja Länsi-Intian saaristosta vapautettujen värillisten orjien siirtokunta. Kaupunki nimettiin tuolloin "Christopolikseksi". Nykyisen nimensä kaupunki sai vuonna 1824 James Monroen, tuolloisen Yhdysvaltain presidentin mukaan.
Monroviassa alkoi ilmestyä sanomalehti jo 1820-luvulla. Vuonna 1851 kaupungissa avattiin korkeinta opetusta antava "Liberia College", joka nimettiin vuonna 1951 Liberian yliopistoksi ("University of Liberia").
Kaupunki vaurioitui 1990-luvun alussa pahoin Liberian sisällissodassa.
Talous.
Kaupungin taloudelle merkittävä on sen satama, jota Yhdysvaltain joukot laajensivat merkittävästi toisen maailmansodan aikana. Sen päävientituotteet ovat lateksi ja rautamalmi. Myös paikan päällä valmistetaan materiaaleja, kuten sementtiä, jalostettua maaöljyä, elintarvikkeita, tiiliä, huonekaluja ja kemikaaleja. Satamalla on käytössään myös paljon varastointitilaa ja tilat laivojen korjausta varten.
Robert M. Pirsig

Robert Maynard Pirsig (6. syyskuuta 1928 Minneapolis, Minnesota – 24. huhtikuuta 2017 South Berwick, Maine) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on 1974 julkaistu esikoiskirja "Zen ja moottoripyörän kunnossapito", jossa hän tarkasteli laadun metafysiikkaa matkakertomuksen muodossa.
Robert M. Pirsig kirjoitti myös teoksen "Lila" sekä "Lila’s Child"-kirjan kommentit.
Pirsigillä oli poika Chris, jonka nimeä "Zen ja moottoripyörän kunnossapito" -teoksen päähenkilön 11-vuotias poika kantaa. Chris Pirsig murhattiin 17. marraskuuta 1979. Pirsigillä oli myös Nell-niminen tytär.
Guinness World Records

Guinness World Records (lyhennetään GWR; aiemmin nimellä The Guinness Book of Records, tunnettu myös suomeksi nimillä Guinnessin ennätystenkirja ja Guinnessin suuri ennätyskirja) on vuosittain julkaistava tietokirja, jossa esitellään erilaisia ennätystuloksia ja ennätyksellisiä tapahtumia. Ensimmäisen teoksen julkaisi irlantilainen Guinness-panimo vuonna 1955. Guinness World Records on myydyin tekijänoikeudellinen teos.
Guinness World Records sisältää useita eri kategorioita, ja niiden alla on alakategoriat. Esimerkiksi "Ihminen" -&gt; "syntymästä kuolemaan"
Ajatus ennätyksiä kokoavan kirjan tarpeesta syntyi eräällä metsästysretkellä Irlannissa vuonna 1951. Panimon johtaja Hugh Beaver oli tähdännyt kapustarintaa kohti, mutta ampunut laukauksensa ohi. Tämän johdosta hän arveli sen olevan Euroopan nopein riistalintu, jolloin seurueen kesken syntyi asiasta väittely. Beaver keksi, että samankaltaisia väittelyitä käytiin varmasti myös pubeissa, jolloin erilaisia ennätyksiä listaava lähdeteos olisi niissä tarpeen.
Beaver sai kirjan julkaisuun apua identtisiltä kaksosilta Ross ja Norris McWhirteriltä, jotka pyörittivät omaa faktantarkistuspalveluaan Dublinissa. Alkuaikoina esimerkiksi seksiin liittyviä ennätyksiä ei lueteltu ja populaarimusiikkiaiheisia ennätyksiä oli vähän, koska Norris ei pitänyt niistä. Ross kuoli vuonna 1975 Irlannin tasavaltalaisarmeijan murhaamana, mutta Norris jatkoi työtään kirjan parissa vuoteen 1996 asti.
Hiivat

Hiivat on yleisnimitys yksisoluisille sienille, jotka eivät muodosta rihmastoja tai itiöemiä. Nimitys viittaa nykyisin ulkomuotoon ja elintapaan, ei tiettyyn yksittäiseen taksoniin eli tieteellisesti luokiteltuun eliöryhmään. Elintavoiltaan hiivamaisia sieniä esiintyy nimittäin useissa itsenäisissä sienikunnan kehityslinjoissa. 
Aitohiivoiksi kutsutaan nykyisin Ascomycota-kaaren Saccharomycetales-lahkon lajeja. Muutamaa lajia käytetään leivän kohottamiseen ja alkoholijuomien käymisprosessiin. Jotkin tämän ryhmän hiivat, kuten "Candida albicans", voivat aiheuttaa ihmiselle tulehduksen. Aitohiivalajeja on kuvattu yli tuhat. Yleisimmin käytetty hiiva on leivinhiiva ("Saccharomyces cerevisiae"), jota alettiin käyttää viinin, leivän ja oluen valmistuksessa jo tuhansia vuosia sitten. 
Tieteellisesti katsoen erityisen mielenkiintoinen laji on halkihiiva ("Schizosaccharomyces pombe"), jonka lisääntymistä ja genetiikkaa on tutkittu runsaasti etenkin DNA-tutkimusten myötä.
Myös kantasieniin kuluu taudinaiheuttajahiivoja. Esimerkiksi savipuoli-ihottumaa aiheuttaa "Malassezia furfur" -niminen hiiva.
Kombuchajuoma valmistetaan laktobasillien ja hiivasienten muodostaman kompleksin viljelmällä.
IP-luokitus

IP-luokitusjärjestelmä on kansainvälisesti käytössä oleva järjestelmä sähkölaitteiden ja laitekoteloiden tiiviyden määrittämiseksi. Luokitus kertoo laitteen suojauksen ulkoisia uhkia, kuten pölyä ja vettä vastaan. Luokituksen sisältö on esitetty standardissa SFS-EN 60529 (IEC 60529). Erilaisista asennustilamääräyksistä kertoo artikkeli sähkökomponenttien IP-luokitusvaatimukset.
Merkintä koostuu tekstistä IP (lyhennys termistä , suom. ’kansainvälinen suojausluokka’), kahdesta numerosta ja lisäkirjainmerkinnöistä. IP voi viitata myös termiin (suom. ’sisäänmenon suojaus’). Ensimmäinen numero kertoo laitteen suojauksen vieraita esineitä ja pölyä vastaan, toinen numero kertoo laitteen suojauksen vettä ja kosteutta vastaan. Suojaustaso voidaan testata vakioiduilla testijärjestelyillä.
Lyhenteen alkuperä.
IP-luokat määrittelevän kansainvälisen standardin (IEC 60529:2013) mukaan (s. 12) koodikirjaimet IP tarkoittavat International Protection. Sähköalan standardointijärjestö Seskon mukaan sama määritelmä löytyy myös standardin vanhemmista painoksista vuosilta 1999 ja 1989. Standardin aivan ensimmäisessä painoksessa vuodelta 1976 puolestaan ei selitetä kirjaimien merkitystä mitenkään, vaan kirjaimet otetaan käyttöön sellaisenaan. IEC:n verkkosivuilla puolestaan käytetään sanoja ingress protection (suojaus sisääntunkeutumiselta). On myös mahdollista, että lyhenne on yhdistelmä englannin kielen ingress ja ranskan kielen sanasta pénétration, jotka molemmat tarkoittavat sisääntunkeutumista.
Toinen numero.
Asennusmääräyksissä tai asiakkaan asettamissa laitevaatimuksissa voidaan käyttää numeron tilalla kirjainta X, jolloin asennuspaikka ei aseta kyseiselle ominaisuudelle erityisiä vaatimuksia. Esimerkiksi kuivissa sisätiloissa riittää IP2X, jolloin ainoa asetettu vaatimus on kosketussuoja 12,5 mm tai suurempia esineitä vastaan.
Aiemmin käytettyjä iskunkestotietoja.
Kolmas numero – mekaaninen iskunkesto.
Aiemmin oli käytössä myös kolmas numero, joka ilmaisi laitekotelon mekaanista kestävyyttä. Nykyisin kotelon mekaaninen iskunkesto ilmoitetaan erikseen IK-luokkana standardin IEC 62262 mukaisesti.
Satyros

Satyros (, 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hänet tunnetaan parhaiten ateenalaisen näytelmäkirjailijan Euripideen elämäkerran kirjoittajana. Teoksesta tunnetaan lähes täydellinen versio, joka löytyi Oksyrhynkhoksesta Egyptistä. Satyros kirjoitti myös Filippos II Makedonialaisen elämäkerran, josta on säilynyt osia.
Domenico Cimarosa

Domenico Cimarosa (17. joulukuuta 1749 Aversa – 11. tammikuuta 1801 Venetsia) oli italialainen säveltäjä, joka saavutti elinaikanaan suuren maineen koomisilla oopperoillaan.
Elämäkerta.
Cimarosa syntyi köyhään perheeseen Aversan pikkukaupungissa, lähellä Napolia. Hänen musiikillinen lahjakkuutensa huomattiin varhain, ja hän pääsi opiskelemaan Santa Maria di Loreton konservatorioon, jossa häntä opetti mm. arvostettu oopperasäveltäjä Niccolò Piccinni.
Cimarosan ura oopperasäveltäjänä alkoi vuonna 1772, kun hänen koominen oopperansa "Le Stravaganze del Conte" esitettiin Napolissa. Seuraavat kymmenen vuotta hän sävelsi ahkerasti lisää oopperoita, asuen Napolissa, Roomassa ja Firenzessä. Vähitellen hänen maineensa kasvoi niin suureksi, että Venäjän keisarinna Katariina II kutsui hänet vuonna 1787 Pietariin ja nimitti hänet hovisäveltäjäkseen. Cimarosa ei viihtynyt pohjoisen kylmässä ilmastossa, mutta sinnitteli silti Pietarissa neljän vuoden ajan, vuoteen 1791 asti.
Pietarin jälkeen Cimarosa asettui Wieniin, jossa hän sai arvokkaan nimityksen keisarilliseksi kapellimestariksi. Vuonna 1792 hän saavutti Wienissä suurimman menestyksensä koomisella oopperallaan "Il matrimonio segreto" (suomeksi "Salainen avioliitto"). Itävallan keisari Leopold II viihtyi tuon oopperan ensi-illassa jopa niin hyvin, että hän vaati välittömästi uusintaesitystä. (Tämä on ehkä ainoa kerta oopperan historiassa, kun ooppera on esitetty kahdesti ensi-iltapäivänään.) Keisari kuoli kolme viikkoa ensi-illan jälkeen, ja Cimarosa menetti näin tärkeimmän tukijansa Wienissä. Niinpä hän päätti palata takaisin synnyinseudulleen Napoliin, jossa hänelle oli tarjolla virka Napolin kuninkaan hoviurkurina. 
Elämänsä kenties suurimman virhearvion Cimarosa teki vuonna 1799, kun hän lähti mukaan politiikkaan, tukien ranskalaisten miehittäjien perustamaa Napolin tasavaltaa. Kun ranskalaiset poistuivat ja vanhat vallanpitäjät palasivat, tuomittiin Cimarosa kuolemaan. Tuomio muutettiin kuitenkin maastakarkotukseksi, lähinnä siitä syystä, että valtaapitävän yläluokan keskuudessa oli yhä paljon Cimarosan musiikin ystäviä.
Elämänsä kaksi viimeistä vuotta Cimarosa asui Venetsiassa, jatkaen oopperoiden säveltämistä kuolemaansa asti. Hänen viimeinen oopperansa "Artemisia" jäi kesken.
Cimarosa sävelsi koomisten oopperoiden () lisäksi myös vakavia oopperoita (), kirkkomusiikkia ja orkesterimusiikkia. Hänen musiikkinsa on melodista, viehättävää ja välitöntä. "Il matrimonio segretoa" pidetään yhä koomisen oopperan helmenä.
Eudemos Rhodoslainen

Eudemos Rhodoslainen (, ; 350–290 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Aristoteleen oppilas ja Theofrastoksen ystävä. Hän olisi halunnut Lykeionin peripateettisen koulun johtoon Aristoteleen jälkeen, mutta tehtävään valittiin Theofrastos. 
Eudemos täydensi yhdessä Theofrastoksen kanssa Aristoteleen filosofiaa entistä systemaattisemmaksi järjestelmäksi. Hänen teoksistaan, kuten "Fysiikasta" ja "Analytiikasta", säilyneet katkelmat osoittavat, että teosten sisältö on ollut rinnakkaista Aristoteleen tuotannon kanssa. Eudemos myös tarkasti ja korjasi Aristoteleen "Eudemoksen etiikan", joka on tämän vuoksi nimetty hänen mukaansa.