tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Álvaro Odriozola

Álvaro Odriozola Arzallus (s. 14. joulukuuta 1995 San Sebastián, Gipuzkoa) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelaa oikeana laitapuolustajana ja edustaa espanjalaisseura Real Sociedadia.
Odriozola on Real Sociedadin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 16. tammikuuta 2017 Primera Divisiónin ottelussa Málagaa vastaan. Hän pelasi kahden kauden aikana 50 ottelua La Ligassa ja kuusi ottelua Eurooppa-liigassa, jossa hän teki yhden maalin. Kesällä 2018 hän siirtyi Real Madridiin, jossa hän on pelannut kahden kauden aikana La Ligassa 18 ottelua ja Mestarien liigassa neljä ottelua. Kevätkaudella 2020 hän pelasi lainalla saksalaisseura Bayern Münchenissä kolme ottelua Bundesliigassa sekä yhden cup-ottelun ja yhden Mestarien liigan pelin. Bayern voitti kaikki nämä kilpailut.
Odriozola kuului alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa saavuttaneeseen Espanjan joukkueeseen vuonna 2017. Miesten maajoukkueessa hän debytoi 6. lokakuuta 2017 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Hänet nimettiin Espanjan 23 pelaajan miehistöön kesän 2018 MM-kilpailuihin mutta hän ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua.
Pétra tou Romioú

Pétra tou Romioú (, ”Kreikkalaisen kivi”) on ranta ja joukko kalliomuodostelmia Kyproksen saarella. Ranta esiintyy tarinoissa jumalatar Afroditen synnyinpaikkana tai oikeammin paikkana, jossa tämä rantautui Kyprokselle synnyttyään meren vaahdosta. Pétra tou Romioún alue muodostaa kansallispuiston nimellä Pétra tou Romioún kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Πέτρα του Ρωμιού, "Ethnikó Dasikó Párko Pétra tou Romioú").
Pétra tou Romioún ranta sijaitsee Kyproksen lounaisrannikolla noin 22 kilometriä kaakkoon Páfoksesta. Se on lähellä Koúklian kylää, jonka paikalla antiikin aikana sijaitsi Afroditeen yhdistetty ja Afroditen pyhäköstä tunnettu Palaipafoksen kaupunki. Pétra tou Romioún kansallispuiston pinta-ala on 349,2 hehtaaria.
Paikalla meressä on useita huomiota herättäviä kalliomuodostelmia. Myöhemmän legendan mukaan kivet olisivat päätyneet mereen bysanttilaisella ajalla, kun paikallinen sankari Digenes Akritas heitti ne sinne estääkseen arabien rantautumisen saarelle. Tästä kallio sai nimen ”Kreikkalaisen kivi” ("Romiós" eli ”roomalainen” viittasi keskiajalla bysanttilaiseen eli kreikkalaiseen).
Sendlingin murhan yö

Sendlingin murhan yö (Saksaksi: Sendlinger Mordweihnacht) oli vuonna 1705 Sendlingissä kaksi kilometriä lounaaseen Munchenissa tapahtunut verilöyly. Baijerin kansannousun aikana Itävallan valtaa vastustava talonpoikaisarmeija oli marssinut Müncheniin mutta joutui petetyksi ja teurastetuksi. 
Noin 1 100 talonpoikaa sai surmansa.
Tapahtumasta on tullut tunnettu aihe saksalaisessa kulttuurissa.
Pimeyden valtias

Pimeyden valtias (engl. "Prince of Darkness") on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen yliluonnollinen kauhuelokuva. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut John Carpenter. Pääosissa esiintyvät Donald Pleasence, Lisa Blount, Victor Wong, Dirk Blocker ja Jameson Parker. Pienessä sivuroolissa nähdään myös rockmuusikko Alice Cooper. Elokuva on toinen osa Carpenterin niin kutsuttua apokalypsi-trilogiaa. Trilogian ensimmäinen osa on "The Thing – ”se” jostakin" (1982) ja sen päätösosa "Hulluuden syövereissä" (1995). 
Juoni.
Kaksituhatta vuotta salassa pidetyn uskonlahkon, Unen veljeskunnan, pappi kuolee jättäen jälkeensä päiväkirjan ja avaimen salaiseen kammioon kirkon kellarissa. Pappi, joka saa käsiinsä päiväkirjan, huolestuu ja ottaa yhteyttä teoreettisen fysiikan guruun, professori Birackiin (Victor Wong). Tämä tulee etevämpine oppilaineen kirkkoon tekemään tieteellisiä kokeita kammiossa olevasta salaperäisestä lieriöstä. Muinaisen kirjoituksen mukaan lieriössä on Saatanan poika, jonka tarkoituksena on vapauttaa isänsä pimeältä puolelta. Tiedemiehet eivät aluksi suostu uskomaan tätä, mutta joutuvat muuttamaan kantaansa tapahtumien edetessä.
Gustav Willman Borvik

Gustav Willman Borvik (s. 8. joulukuuta 1998 Lillehammer, Norja) on norjalais-ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Willman Borvik osaa pelata myös laidassa.
Ura.
Seuraura.
Willman Borvik on Lillehammer IK:n kasvatti. Hän siirtyi jo hyvin nuorena Ruotsiin ja IFK Oren junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Willman Borvik siirtyi Mora IK:n J18-junioreihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Orsa IK:n J18-junioreissa. Kaudella 2015–2016 Willman Borvik oli Moran paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niklas Sandberg Örnmarkerin jälkeen. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin.
Lincoln Stars varasi Willman Borvikin 362. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän jatkoi kaudella 2017–2018 uraansa kuitenkin Luulajassa. Willman Borvik nousi seuran J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 12+19=31 Luulajan sisäisen pistepörssin toisen sijan Lucas Jideniuksen kanssa edellään vain Christoffer Björk. Willman Borvik debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kuusi runkosarjaottelua. Willman Borvik teki SHL-debyyttinsä 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan.
Kaudeksi 2018–2019 Willman Borvik siirtyi 1+1-vuotisella ja elokuun 2018 loppuun asti ulottuvan try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Willman Borvik pelasi SM-liigassa 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Valtaosan kaudestaan Willman Borvik pelasi Sportin A-nuorissa, jossa hän voitti SM-pronssia. Seura ei kauden päätteeksi käyttänyt Willman Borvikin sopimuksessa ollutta optiota.
Willman Borvik siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Kristianstads IK:hon.
Maajoukkueura.
Willman Borvik edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton seitsemän muun pelaajan kanssa lukemalla +1. Willman Borvik on toiminut myös Norjan kapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Willman Borvik toimi Norjan varakapteenina. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Muuta.
Willman Borvikin isoveli Robert on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Gustave Comte

Gustave Comte (30. maaliskuuta 1874 Montreal, Kanada – 14. helmikuuta 1932 Montreal, Kanada) oli kanadalainen musiikkikriitikko ja -pedagogi sekä libretisti. Hän jätti oikeustieteelliset opintonsa kesken omistautukseen musiikki- ja teatterijournalismille, jota hän harjoitti useissa lehdissä Montrealissa ja Ottawassa. Hän opetti musiikin historiaa Montrealin konservatoriossa (Conservatoire de musique du Québec) vuodesta 1905. Hänen kirjoituksensa ovat arvokkaita tietolähteitä Montrealin muusikoista ja musiikkielämästä 1800-luvun lopusta 1930-luvun alkuun. Hän kirjoitti aktiivisesti vähemmän tunnetuista esiintyjistä ja säveltäjistä, jotka olisivat ansainneet hänen mielestään laajemman suosion, ja hän edisti musiikkia suosineiden salien ja teatterien rakentamista.
Comte kirjoitti joitain librettoja operetteihin, muun muassa Émiliano Renaud'n "Sandwichiin". Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Jean A. Duquetten tytär ja Calixa Lavalléen sisaruksen tytär Blanche Duquette.
Ulosottomiehet (televisiosarja)

Ulosottomiehet () on brittiläinen tosi-tv-dokumenttisarja. Sarjassa seurataan ylioikeuden () ulosottomiesten työtä, kun he menevät ihmisten luo ulosottamaan heiltä esimerkiksi tavaroita tai talon, koska he eivät ole maksaneet velkojaan ja/tai ovat muutoin kieltäytyneet luovuttamasta omaisuuttaan.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa sarjaa esittää Channel 5. Suomessa sarjaa esittää Sub.
Ancient Bards

Ancient Bards on italialainen vuonna 2006 perustettu sinfonista metallia soittava yhtye.
Historia.
Yhtyeen perusti vuonna 2006 kosketinsoittaja Daniele Mazza. Yhtyeeseen liittyivät basisti Martino Garattoni, laulaja Sara Squadrani, rumpali Alessandro Carichini, sekä kitaristit Claudio Pietronik ja Fabio Balducci. Carichinin tilalle tuli Federico Gatt kun Carichini lähti yhtyeestä henkilökohtaisten syiden vuoksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi "The Alliance of the Kings" julkaistiin vuonna 2010.
Tōkyō metron Hanzōmon-linja

Hanzōmon-linja () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee lounaasta Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalta keisarillisen palatsin pohjoispuolitse Hanzōmonin metroaseman kautta itään Sumidan erillisalueen Oshiagen metroasemalle. Linjalla on 14 asemaa ja se on 16,8 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 932 168 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 170 prosenttia kapasiteetista.
Tōkyō metron Nanboku-linja

Nanboku-linja () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen nimi tarkoittaa ’etelä–pohjoislinjaa’, ja sen reitti kulkeekin etelä–pohjoissuuntaisesti Shinagawan erillisalueen Meguron metroasemalta keisarillisen palatsin länsipuolitse pohjoiseen Kitan erillisalueen Akabane-Iwabuchin metroasemalle. Linjalla on 19 asemaa ja se on 21,3 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 198 287 000 matkustajakilometriä, joten se oli Tōkyō metron linjoista vähiten käytetty. Tästä huolimatta sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 153 prosenttia kapasiteetista.
Jean A. Duquette

Jean (myös "John") Alfred Duquette (15. maaliskuuta 1853 Oswego, New York, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 1902 Montreal, Kanada) oli kanadalaistunut viulisti, alttoviulisti ja musiikkipedagogi. Saavuttuaan Montrealiin vuoden 1865 paikkeilla hän opiskeli vuosina 1865–1871 viulunsoittoa Jules Honen johdolla. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Bostonin konservatoriossa, josta sai diplominsa.
Duquette opetti eri opinahjoissa viulun-, pianon- ja mandoliininsoittoa sekä säestämistä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Albert Chamberland ja Camille Couture. Duquette oli ensimmäinen viulisti jousikvartetissa, jonka perustivat vuonna 1890 hänen kanssaan viulisti Isaac Silverstone, alttoviulisti Cathcart Wallace ja sellisti Louis Charbonneau. Duquette oli mukana perustamassa Montrealin sinfoniaorkesteria, jossa hän soitti alttoviulistien sektiossa. Hän toimi orkesterin puheenjohtajana vuosina 1894–1896. Hän oli myös Montrealin musiikkiliiton puheenjohtaja. Vuosina 1899–1901 hän osallistui kamarimusiikkikonsertteihin, joissa hän esiintyi kvartetissa Otto Zimmermannin, Herbert Spencerin ja Charbonneaun kanssa. 
Kesäkuussa 1878 Duquette meni naimisiin pianisti-laulaja Cordélia Lavalléen kanssa, joka oli Calixa Lavalléen sisko. Duquetten ja hänen vaimonsa tytär Blanche Duquette oli pianisti, joka meni vuonna 1900 naimisiin musiikkikriitikko Gustave Comten kanssa. Jean A. Duquetten veli oli Ellsworth Duquette, ja hänen poika oli Raoul Duquette.
Herbert Spencer (muusikko)

Herbert Spencer (28. helmikuuta 1875 Liverpool – 24. joulukuuta 1945 Montreal) oli kanadalaistunut viulisti, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa Henry Lawsonin, pianonsoittoa Helen Beerin ja musiikin teoriaa W. J. Doranin johdolla. Hän muutti vuonna 1891 Kanadaan, jossa häntä opettivat Montrealissa Horace Reyner ja Charles O'Neill. 
Spencer loi pitkän uran teatterin ja hotelliorkesterin johdossa. Hän oli myös orkesteriesitysten radiolähetysten pioneeri 1920-luvulla. Hän toimi parin vuosikymmenen ajan teatterituottajapari Sparrow ja Jacobsin musiikillisena johtajana. 
Spencer perusti vuonna 1899–1904 Montrealissa toimineen pianotrion, jossa hän soitti viulua, Louis Charbonneau selloa ja Mrs. Turner pianoa. Hänen omien teostensa käsikirjoituksia on säilyttänyt CBC. Joitain hänen kappaleistaan ja sovituksistaan kuultiin CBC:n radiossa. Teosten joukossa on julkaisematon operetti "The Cavaliers" (W. A. Tremayne). Laulun "The Wreck of the Julie Plante" (William Henry Drummond) lauloi Pauline Donalda Russell-teatterissa Ottawassa vuonna 1915.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Lohko A

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2019 A-lohkossa pelasivat Kanada, Yhdysvallat, Suomi, Saksa, Slovakia, Tanska, Ranska ja Iso-Britannia.
Sarjataulukko.
&lt;section begin="alohko"/&gt;&lt;section end="alohko"/&gt;
"Mainitut kellonajat ovat paikallista aikaa (UTC+2)."
Ottelut.
Suomi vs. Kanada.
&lt;section begin="Suomi vs. Kanada"/&gt;&lt;section end="Suomi vs. Kanada"/&gt;
Slovakia vs. Suomi.
&lt;section begin="Slovakia vs. Suomi"/&gt;&lt;section end="Slovakia vs. Suomi"/&gt;
Yhdysvallat vs. Suomi.
&lt;section begin="Yhdysvallat vs. Suomi"/&gt;&lt;section end="Yhdysvallat vs. Suomi"/&gt;
Suomi vs. Tanska.
&lt;section begin="Suomi vs. Tanska"/&gt;&lt;section end="Suomi vs. Tanska"/&gt;
Suomi vs. Iso-Britannia.
&lt;section begin="Suomi vs. Iso-Britannia"/&gt;&lt;section end="Suomi vs. Iso-Britannia"/&gt;
Ranska vs. Suomi.
&lt;section begin="Ranska vs. Suomi"/&gt;&lt;section end="Ranska vs. Suomi"/&gt;
Suomi vs. Saksa.
&lt;section begin="Suomi vs. Saksa"/&gt;&lt;section end="Suomi vs. Saksa"/&gt;
Raoul Duquette

Raoul Duquette (1879 Montreal, Kanada – 9. toukokuuta 1962 Montreal, Kanada) oli kanadalainen sellisti ja musiikkipedagogi. Hän sai musiikin perusteiden opetusta isältään Jean A. Duquettelta ja opiskeli sellonsoittoa Gustave Labellen johdolla. Sittemmin hän jatkoi sellonsoittoa Édouard Jacobsin opettamana Ghentin konservatoriossa (1901–1904). 
Duquette oli Covent Gardenin orkesterin jäsenenä vuosina 1904–1910. Palattuaan Montrealiin hän esiintyi solistina ja orkesterisoittajana sekä opetti McGillin yliopistossa. Hän oli Montrealin orkesterin perustajajäsen, yksi César Franck -trion perustajista yhdessä Leon Kofmanin ja Blanche Hardy-Laurendeaun kanssa vuonna 1917 sekä Chamberland-jousikvartetin jäsen (1920–1925). Hän levytti "Annie Laurie" -laulun sellosovituksen.
Duquetten setä oli Ellsworth Duquette.
François Joseph Clozel

Marie François Joseph Clozel (29. maaliskuuta 1860 Annonay – 10. toukokuuta 1918 Rabat) oli ranskalainen upseeri ja siirtomaavirkailija.
François Joseph Clozel opiskeli arabiaa Pariisin Itämaisten kielten koulussa ja suoritti asepalveluksensa Algeriassa. Vuonna 1892 hän osallistui tutkimusmatkaan Tšadiin ja Kongoon, ja vuosina 1894–1895 hän johti tutkimusretkikuntaa Kongon pohjoisosaan.
Vuonna 1896 Clozel lähetettiin siirtomaaupseeriksi Norsunluurannikolle, jossa hän johti afrikkalaisten vastarinnan kukistamista Anyin ja Ndenyen alueella. Hänet nimitettiin vuonna 1899 kuvernööri Henri Roberdeaun sihteeriksi, joka käytännössä johti aluetta seuraavan kolmen vuoden ajan. Clozelista tuli Norsunluurannikon väliaikainen kuvernööri vuonna 1902, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin kuvernööriksi. Clozel kehitti alueensa liikenneyhteyksiä, taloutta ja kaupankäyntiä ja pyrki lisäämään sen kansojen tuntemusta ranskalaisten keskuudessa.
Vuonna 1908 Clozel nimitettiin William Pontyn jälkeen Ranskan Sudanin kuvernööriksi. Hän toimi myös Pontyn sijaisena Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörinä alkuvuodesta 1912. Clozel oli Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörinä vuosina 1915–1917. Hän kehitti alueen historiallista ja tieteellistä tutkimusta ja kirjoitti myös itse kansatieteellisistä aiheista.
Gabriel Louis Angoulvant

Gabriel Louis Angoulvant (8. helmikuuta 1872 Longjumeau – 15. lokakuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen siirtomaavirkailija ja kansalliskokouksen edustaja.
Angoulvant valmistui Pariisin Siirtomaakoulusta ja opiskeli kiinaa Itämaisten kielten koulussa. Hän palveli virkailijana Tonkinissa, Kiinassa ja Djiboutissa ja teki virkamatkoja Ranskan eri siirtomaihin.
Vuonna 1908 Angoulvant nimitettiin François Joseph Clozelin seuraajana Norsunluurannikon kuvernööriksi. Hän tuli tunnetuksi alueen ”rauhoittajana”, joka kävi tuhoamissotia varsinkin baulekansaa vastaan. Angoulvantin väkivaltaiset toimintatavat herättivät arvostelua kotimaassa ja jopa armeijan keskuudessa.
Vuonna 1917 Angoulvant nimitettiin Ranskan Keski-Afrikan kenraalikuvernööriksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Joost van Vollenhovenin seuraajana Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööriksi.
Angoulvant palasi Ranskaan vuonna 1920. Hän toimi Ranskan Intian edustajana Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1924–1928 ja osallistui aktiivisesti maan siirtomaapolitiikkaan.
Jules Hone

Jules (alun perin "Gilles-Joseph") Hone (7. huhtikuuta 1833 Liège – 15. syyskuuta 1913 Montreal) oli viulisti, pedagogi, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli vuosina 1846–1854 viulunsoittoa Liègen konservatoriossa Joseph Dupontin ja vuosina 1854–1856 Brysselin konservatoriossa Hubert Léonardin johdolla. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1856 ja asettui siellä New Yorkiin, jossa toimi vuoteen 1865 Niblo's Gardenin teatteriorkesterissa, joka piti konsertteja ja oopperaesityksiä.
Noin vuonna 1865 Hone muutti Montrealiin, jossa hän omistautui lähinnä opetustyölle luostareissa. Vuosina 1881–1884 hän opetti Collège Sainte-Mariessa ja lisäksi yksityisesti. Hänen oppilaidensa joukossa olivat François Boucher, Oscar Martel, Charles Reichling, Jean Duquette ja poikansa Émile Hone (k. merellä 1883).
Hone perusti amatööriorkesterin ja piti julkisia konsertteja Montrealissa. Hänen kutsustaan belgialaisviulisti Frantz Jéhin-Prume kävi Montrealissa vuonna 1865 ensimmäistä kertaa. Honen teoksia ovat ooppera "The Grande" (1899), Notre-Damen kirkossa esitetty messu, "La Canadienne" (fantasia viululle ja pianolle) ja "Marche militaire nationale chinoise" (1913, omistettu Sun Yat-senille). 
Hone oli Cécile Honen isä.
Hoitoresistentit sieni-infektiot

Hoitoresistentit sieni-infektiot ovat sieni-infektioita, joita ei voi hoitaa tunnetuilla sienilääkkeillä. Toukokuussa 2018 tutkijat varoittivat, että hoitoresistentit sieni-infektiot yleistyvät maailmalla. Resistenssi antifungaalisia aineita vastaan on kasvanut 30 tai 40 vuotta. Laajasti käytetyt atsolit ovat menettämässä tehoaan. Tutkijat sanovat, että yksi syy voi olla antifungaalisten aineiden käyttö maanviljelyssä.
Yhdysvaltojen CDC:n mukaan hoitoresistenteistä sieni-infektioista on tulossa kansanterveysongelma. CDC:n mukaan resistenssi koskee erityisesti "Candida"-hiivaa, joka aiheuttaa suun ja nielun hiivatulehduksia sekä emättimen hiivatulehdusta. Tiedemiesten mukaan noin 20 prosentilla naisista on jatkuvasti "Candida"-hiivaa vaginassaan ilman oireita. Sieni-infektion leimahtaminen liittyy usein antibioottikuuriin, mutta myös riskiä kasvattavia ovat raskaus, ehkäisypillereiden käyttö, diabetes ja heikentynyt immuunipuolustus esimerkiksi johtuen kemoterapiasta tai HI-viruksesta. Yhdysvalloissa invasiivisen "Candida"-hiivatulehduksen saa 46 000 ihmistä joka vuosi. Erään arvion mukaan kuolleisuus on noin 30 prosenttia, mutta siihen vaikuttaa se, että hiivatulehdus iskee herkemmin ennestään sairaisiin. Erään tutkimuksen mukaan kuolleisuus on yksinomaan hiivatulehduksen osalta 19–24 prosenttia.
Yhdysvalloissa verenkiertoon päässyt "Candida"-infektio on yleisin verenkiertoinfektio. Verenkiertoon päästessään se aiheuttaa 3–13 lisäpäivää vuodeosastolla ja hoitaminen tulee maksamaan 6 000 – 29 000 Yhdysvaltain dollaria.
Lisäksi "Aspergillus"-bakteerit ovat tulleet yhä resistentimmiksi atsoleille. "Aspergillus"-infektioihin liittyy myös korkea kuolleisuus. Hoitoresistentti "Aspergillus"-infektio voi kehittyä ihmiselle joka on käyttänyt aikaisemmin antifungaalisia lääkkeitä.
Tsinebi

Tsinebi eli zinebi ((C4H6S4N2Zn)n) on sinkin ja etyleenibistiokarbamiinihapon suola. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina, mutta esimerkiksi Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella tsinebin käyttö on kiellettyä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tsinebi on kellertävää kiteistä ainetta. Rakenteeltaan se on polymeerimäinen suola. Tsinebi on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta se liukenee muun muassa pyridiiniin, kloroformiin ja bentseeniin sekä rikkihiileen. Tsinebin fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää niiden soluhengityksen. Yhdiste hajoaa aktiivisiksi metaboliiteiksi esimerkiksi etyleenitiuraamimonosulfidiksi. Tsinebi on aktiivinen useita sieniä ja homeita vastaan.
Valmistus ja käyttö.
Tsinebiä voidaan valmistaa sinkkisulfaatin ja etyleenibistiokarbamiinihapon tai sen natriumsuolan eli nabaamin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään sienitauteja vastaan muun muassa kasvis-, hedelmä-, viini- ja koristekasviviljelmillä. Yhdiste levitetään jauheena. Tsinebi on sallittu käytettäväksi muun muassa Kanadassa, Intiassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Yhdysvalloissa tsinebin käyttö muuten kuin viiniviljelmillä kiellettiin vuonna 1993 ja myös viininviljelyssä vuonna 1997. Euroopan unionin alueella yhdisteen käyttö kiellettiin vuonna 2001.
Northrop Grumman B-21 Raider

Northorp Grumman B-21 Raider on suunniteltu uusi pommikonetyyppi Yhdysvaltain ilmavoimille. Nimi "Raider" on kunnianosoitus toisen maailmansodan aikaiselle Doolittle Raid -operaatiolle.
Kone on seuraaja Northrop Grumman B-2 Spirit -pommikoneelle, ja se tulee korvaamaan ilmavoimien nykyisen B-1- ja B-2-kaluston. Vanhoja vielä käytössä olevia B-52-koneita ei korvata vaikka ne vähitellen poistuvat palveluksesta.
Kone voi kantaa tavanomaisin räjähtein ja ydinkärjin varustettuja pommeja tai risteilyohjuksia.
Kehitys.
Toukokuussa 2022 Northrop Grumman ilmoitti koneen esittelyn tapahtuvan vuoden 2022 aikana. Ensilento on siirtynyt vuodelle 2023.
Northrop Grumman esitteli koneen yleisölle 2. joulukuuta 2022. Kone on malliltaan lentävä siipi kuten edeltäjänsä B-2, jonka pienempää versiota se muistuttaa. Koneen esittelyssä se oli nähtävillä lyhyesti vain edestäpäin, jonka jälkeen se vietiin takaisin hangaariin suojaan. Aiemmin B-2 -koneen esittelyssä alueella ei ollut lentokieltoa ja se voitiin kuvata ylhäältä päin.
Konetta on kuvailtu maailman ensimmäiseksi "kuudennen sukupolven" sotilaslentokoneeksi mm. kehittyneen häiveteknologiansa ansiosta.
Kone on suunniteltu pitkälle kantamalle, kyvylle selviytyä ja tunkeutua taistelukentälle. Koneessa on kehittynyt verkottumiskyky eri puolustushaarojen tukemiseen. Koneessa on uutta häiveteknologiaa, uusia valmistustapoja ja materiaaleja jotta se voi läpäistä ilmatorjuntajärjestelmät. Koneen arkkitehtuuri on suunniteltu muutoksiin ja uuden tekniikan kehitykseen.
Yhdysvaltain ilmavoimien odotetaan tilaavan vähintään 100 kappaletta uutta konetta, joka maksaa noin 692 miljoonaa dollaria vuoden 2022 dollareilla. Edeltävä B-2 maksoi 737 miljoonaa dollaria vuoden 1997 dollareissa, mutta konetta valmistettiin vain 21 kappaletta.
Koneen ensilento oli 10. marraskuuta 2023 Kaliforniassa.
Woo Do-hwan

Woo Do-hwan (Hangul: 우도환; s. 12. heinäkuuta 1992 Anyang, Gyeonggi, Etelä-Korea) on eteläkorealainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan tv-sarjoissa "Save Me "ja "Mad Dog".
Varhainen elämä ja koulutus.
Woo syntyi 12. heinäkuuta 1992. Hän valmistui Dankook Universitystä.
Risteyksessä (albumi)

Risteyksessä on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Jonne Aaronin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2014. Levyn on tuottanut Jimmy Westerlund.
Jonne Aaronin ensimmäinen sooloalbumi "Onnen vuodet" otti vaikutteita suomalaisesta iskelmämusiikista. "Risteyksessä" sen sijaan on paluu Jonne Aaronin suomirock-juurille, koska hän ei halunnut levyttää kahta iskelmäalbumia peräkkäin.. Jonne Aaron vastaa kaikista albumin sävellyksistä ja sanoituksista ”Ei tää rakkautta oo” -kappaletta lukuun ottamatta, jonka on sanoittanut Mariska. Levyn sanoitukset käsittelevät muutosta ja eroa. Aluksi Jonne Aaron koki kappaleiden olevan liian henkilökohtaisia hänen esitettäväkseen, joten osaa tarjottiin "Idols"-finalisti Tiina Puskalle. Lopulta Jonne Aaron muutti mielensä ja päätti levyttää kappaleet itse. Puska kuitenkin vierailee kappaleella ”Aika vie sut pois”.
"Risteyksessä" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle, ja se myi kultaa. Yhteensä listaviikkoja levylle kertyi 29.
Albumilta julkaistiin neljä singleä. ”Yksin” nousi neljäksi viikoksi Suomen kaupallisten radiokanavien soitetuimmaksi kappaleeksi, ja se pysyi radiosoittolistalla 36 viikkoa. Kappale nousi myös latauslistan toiselle sijalle ja striimasi kultaa. ”Ota mut” nousi radiosoittolistan sijalle kolme ja striimasi myös kultaa.
Kappaleet.
Kaikki san. ja säv. Jonne Aaron, ellei muuta mainittu.
Sudanin liitto

Sudanin liitto ( eli US–RDA) oli poliittinen puolue Malissa.
Mamadou Konatén ja Modibo Keïtan vuonna 1946 perustama Sudanin liitto oli osa Ranskan Länsi-Afrikassa ja Ranskan Keski-Afrikassa toiminutta Rassemblement démocratique africain -järjestöä. Vuoden 1956 vaaleissa Sudanin liitto löi kilpailijansa Sudanin edistyspuolueen, joka yhdistyi siihen vuonna 1959. Vuoden 1968 vallankaappaukseen saakka Sudanin liitto oli Malin ainoa puolue. Sen johtajana toimi maan presidentti Modibo Keïta. Vuoden 1962 puoluekokouksessa Sudanin liiton ideologiseksi perustaksi julistettiin tieteellinen sosialismi ja tavoitteeksi maan kehittäminen ei-kapitalistista tietä pitkin.
Sudanin liitto kiellettiin Moussa Traorén johtaman vallankaappauksen jälkeen. Puolueen veteraanit kuten Seydou Badian Kouyaté, Mamadou El Béchir Gologo ja Mamadou Madeira Keita perustivat sen uudelleen Traorén hallinnon kaaduttua vuonna 1991. Linjaltaan marksilainen puolue sai vuoden 1992 parlamenttivaaleissa kahdeksan edustajanpaikkaa. Tiéoulé Mamadou Konatén johtama siipi erosi Sudanin liitosta vuonna 1994 ja perusti uuden puolueen Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine (BDIA). Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa kumpikin puolue sai yhden edustajan. Vuosien 2002 ja 2007 presidentinvaaleissa Sudanin liitto tuki Amadou Toumani Touréa.
Sudanin liitto ja BDIA yhdistyivät jälleen vuonna 2010 muodostaen uuden puolueen Union malienne du rassemblement démocratique africain.
Acherítou

Acherítou (, ) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän väkiluku Pohjois-Kyproksen tilastoissa on 911 ja Kyproksen tasavallan tilastoissa (2011).
Acherítou sijaitsee Kyproksen itäosissa Ison-Britannian Dekéleian sotilastukikohta-alueeseen kuuluvan Ágios Nikólaoksen alueen länsipuolella, linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länsilounaaseen Famagustan kaupungista.
Áchna

Áchna (, ) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Pohjois-Kyproksen hallinnon puitteissa se kuuluu Gazimağusan alueeseen. Sen väkiluku on (2011). 
Áchnan kylä sijaitsee Kyproksen itäosissa. Kylän alkuperäinen nimi on "Áthna" (Άθνα), mikä on mahdollisesti peräisin Athene-jumalattaren nimestä. Varsinainen Áchnan kylä on nykyisin autiokylä ja Turkin miehittämän Pohjois-Kyproksen puolella vuodesta 1974. Asukkaat ovat perustaneet uuden kylän, joka tunnetaan myös nimellä Dasáki Áchnas (Δασάκι Άχνας). Se sijaitsee vanhan kylän lähellä Ison-Britannian Dekéleian tukikohta-alueen puolella ().
Agía Varvára (Nikosia)

Agía Varvára () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kylän väkiluku oli . 
Agía Varváran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on rakennettu noin 310 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä sen Pyhän Barbaran ("Agía Varvára") kirkosta ja ikonista.
Ágioi Trimithiás

Ágioi Trimithiás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Ágioi Trimithiáksen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 18 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimi on yhdistelmä kahdesta nimestä, "Ágioi" (”Pyhät”) ja "Trimithiás", toisin sanoen se ei viittaa suoraan johonkin kyseisen nimiseen pyhään (tai pyhiin).
Akáki

Akáki () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Akákin kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 22 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on ollut olemassa viimeistään bysanttilaisella ajalla, ja se on oletettavasti saanut nimensä maiden alkuperäisesti Akakios-nimisestä omistajasta.
Alámpra

Alámpra () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Alámpran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen sanotaan viittaavan ”tuleen” (Kyproksen murteella "a lámpra") ja liittyvän legendaan, jonka mukaan kylä pelastui tulipalolta ihmeen kautta.
Alethrikó

Alethrikó () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Alethrikón kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisissa sisäosissa noin 14 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista. Kylän nimen on selitetty tulleen joko seudun maat alun perin omistaneesta samannimisestä henkilöstä tai seudun jauhomyllyistä ("aléfri" = 'jauho').
Anágeia

Anágeia () eli Anágyia (Ανάγυια) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Anágeian kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 15 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen selitetään tarkoittavan ”Ylempää tietä” eli vuoristotietä Nikosiaan. Kylän nimi esiintyy kirjoitettuna kahdessa muodossa, mutta kumpikin lausutaan samalla tavalla.
Anglisídes

Anglisídes () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Anglisídeen kylä sijaitsee Kyproksen eteläisissä sisäosissa noin 17 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista. Kylä on ollut olemassa viimeistään keskiajalla. Sen nimen alkuperä on epävarma.
Anthoúpoli (Nikosia)

Anthoúpoli (, , virallisesti Συνοικισμός Ανθούπολης, "Synoikismós Anthoúpolis") on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Anthoúpolin kylä, suomeksi ”Kukkakaupunki”, sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 12 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on osa Lakatámeiaa ja syntyi vuoden 1974 jälkeen Pohjois-Kyproksen alueelta muuttaneiden evakkojen majoittamiseksi.
Argáka

Argáka () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Argákan kylä sijaitsee lähellä Kyproksen luoteisrannikkoa, noin kahdeksan kilometriä koilliseen Póli Chrysochoún kylästä. Kylä jakautuu kahteen osaan, jotka ovat vanhempi yläkylä eli Páno Argáka (Πάνω Αργάκα) ja alakylä eli Káto Argáka (Κάτω Αργάκα).
Astromerítis

Astromerítis () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Astromerítiksen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa Mesaorían tasangolla noin 30 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta, aivan saaren jakavan Vihreän linjan eteläpuolella. Kylä on ollut olemassa jo keskiajalla ja esiintyy venetsialaisissa kartoissa nimimuodossa "Astromoriti". Kylän nimeä on selitetty useilla tavoilla; erään version mukaan se liittyisi Peloponnesoksella sijaitsevaan Ástrokseen, josta seudulle olisi tullut asuttajia.
Ergátes

Ergátes () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Ergáteen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa Pediaíos-joen varrella noin 17 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on rakennettu noin 340 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Kylän kirkot on omistettu apostoli Tuomaalle ("Apóstolos Thomás") ja Pyhälle Paraskevalle ("Agía Paraskeví").
Erími

Erími () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Erímin kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa noin 12 kilometriä länteen Limassolin kaupungista. Kylässä toimii Kyproksen viinimuseo.
Song Hyeong-cheol

Song Hyeong-cheol (s. 28. tammikuuta 1996 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Asia Leaguen HL Anyangissa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Song aloitti jääkiekon pelaamisen 7-vuotiaana isänsä perustamassa joukkueessa ja pelasi juniorina myös Suomessa. Hän pelasi kaudella 2009–2010 Kisa-Eaglesin C-nuorissa ja siirtyi kaudeksi 2010–2011 Tapparaan. Hän pelasi sekä seuran B-, B2- että C-nuorissa yhdessä Lee Chong-hyunin kanssa. Song voitti kauden 2011–2012 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Gyeongseong High Schoolin lukiojoukkueeseen. Tämän jälkeen Song pelasi vuoteen 2017 asti Yonsei Universityn yliopistojoukkueessa.
Valmistuttuaan yliopistosta Song siirtyi kaudeksi 2017–2018 Asia Leaguen ammattilaisjoukkue Anyang Hallaan. Hän teki ensimmäisen ammattilaiskautensa aikana viidessä runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Song voitti kauden päätteeksi Asia Leaguen mestaruuden. Toisen mestaruutensa hän voitti vuonna 2023 joukkueen varakapteenina.
Maajoukkueura.
Song edusti Etelä-Koreaa MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. 
Song pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Song toimi Etelä-Korean kapteenina ja johdatti joukkueen hopeaan. Hän jakoi neljällä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Lee Chong-hyunin ja Cho Seong-sikin kanssa. Song valittiin Etelä-Korean turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Song pelasi myös talviuniversiadeissa vuonna 2017.
Kvatsepaami

 
Kvatsepaami (tuotenimillä "Doral" ja "Dormalin") on suhteellisen pitkävaikutteinen bentsodiatsepiini, jonka kehitti Schering Corporation 1970-luvulla.
Se on tehokas unilääke, jota käytetään sekä unettomuuteen että unen laadun parantamiseen.
Kvatsepaami on trifluoroalkyylibentsodiatsepiini, samoin kuten fletatsepaami, halatsepaami, triflubatsaami ja triflunordatsepaami.
Sen toimintamekanismi on hyvin samankaltainen tsolpideemin ja tsaleplonin kanssa, ja sitä on eläinkokeiden perusteella mahdollista käyttää näiden kahden korvikkeena.
Harald Heide Steen

Harald Heide Steen (11. marraskuuta 1911 – 4. tammikuuta 1980) oli norjalainen elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi 32 elokuvassa vuosina 1933–1977.
Heide Steenin vanhemmat olivat näyttelijät Signe Heide Steen ja Harald Steen.
Voitto Kantokorpi

Voitto Harras Johannes Kantokorpi (vuoteen 1936 "Grönmark", 12. helmikuuta 1935 Helsinki – 25. marraskuuta 2021 Alavus) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän käytti veistoksissaan usein löytämiään valmisesineitä.
Kantokorpi asui lapsena Ruotsissa ja Tanskassa. Hän opiskeli vuosina 1951–1954 Helsingin Taideteollisessa oppilaitoksessa ja sitten Suomen Taideakatemian koulussa.
Alavudella 1960-luvun alusta asunut Kantokorpi oli Pohjalaisen Taiteilijaliiton ja Seinäjoen Taiteilijaseuran jäsen. Hän oli mukana myös Suomen Kuvanveistäjäliiton, Suomen mitalitaiteen killan ja Kuvataiteilijaseniorien toiminnassa. 1970-luvun puolestavälistä lähtien hän oli Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton hallituksen, Suomen Taiteilijaseuran edustajiston ja "Taide"-lehden toimitusneuvoston jäsenenä. Hän piti toistakymmentä yksityisnäyttelyä eri puolilla Etelä-Pohjanmaata ja neljä Helsingissä, muun muassa Galleria Ortonissa helmikuussa 2015.
Kantokorvelle myönnettiin vuonna 1998 valtion taiteilijaeläke.
Yksityiselämä.
Voitto Kantokorven puoliso oli kuvataiteilija ja kuvataideopettaja Janne (Kaarina) Kantokorpi (s. 1935). Heidän lapsiaan ovat kuvataiteilija Hanna Kantokorpi ja taidekriitikko Otso Kantokorpi (k. 2018).
Carrot

Carrot Palvelut Oy on suomalainen henkilöstövuokraus-, rekrytointi- soveltuvuustestausyritys. Carrot on toiminut vuodesta 1998, ja sen pääomistaja on Panostaja Oyj. 
Carrotin toimitusjohtaja on Mika Peltoniemi ja hallituksen puheenjohtaja Minna Telanne.
Panostaja Oyj ilmoitti huhtikuussa 2018 ostavansa Carrot Palvelut Oy:n.
Lee Chong-hyun

Lee Chong-hyun (s. 11. heinäkuuta 1996 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Yonsei Universityn yliopistojoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Chong-hyun siirtyi jo varhain juniorina Suomeen. Hän pelasi kaudella 2011–2012 Tapparan B-, B2- ja C-nuorissa sekä Ruoveden Seurakunnan Atleettien B2-nuorissa. Chong-hyun voitti Tapparassa kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Sun Duck High Schoolin joukkueeseen. 
KHL:n laajennusjoukkue Admiral Vladivostok varasi Chong-hyunin 64. pelaajana . Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa KHL:ään varattu eteläkorealaispelaaja. Kaudella 2014–2015 Chong-hyun toimi Sun Duck High'n kapteenina. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Coulee Region Chilliin. Samalla kaudella Chong-hyun jatkoi sieltä edelleen NA3HL-junioriliigan La Crosse Freezeen.
Kaudeksi 2015–2016 Chong-hyun siirtyi Kanadaan PIJHL-junioriliigan Port Moody Panthersiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 15+13=28, vaikka Chong-hyun siirtyikin kesken kauden, tammikuussa 2016 BCHL-junioriliigan Prince George Spruce Kingsiin. Hän pelasi siellä kokonaan kauden 2016–2017.
Chong-hyun palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa ja siirtyi Yonsei Universityn yliopistojoukkueeseen.
Maajoukkueura.
Chong-hyun edusti Etelä-Koreaa MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Chong-hyun voitti hopeaa. Hän pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin Chong-hyun voitti hopeaa. 
Chong-hyun pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Etelä-Korean paras syöttäjä kuudella syöttöpisteellään. Chong-hyun pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina ja voitti hopeaa. Chong-hyun voitti tehoilla 4+7=11 koko turnauksen pistepörssin sekä hän jakoi syöttöpörssin voiton Liettuan Deivid Cetvertakin ja Alankomaiden Max Hermensin kanssa.
Poika ja meri

Poika ja meri on kuvanveistäjä Simo Heleniuksen tekemä pronssipatsas. Se sijaitsee As. Oy Auranrannan sisäpihalla Turussa osoitteessa Linnankatu 34. Patsas julkistettiin vuonna 2005. 
Teoksessa poika istuu kivellä, jonka edessä on kaarnavene. Pojan leikit ovat vaihtumassa miehen unelmiin ja kaarnavene alkaa jäädä taka-alalle. Heleniuksen lähtökohtana teokselle oli mereen laskeva Aurajoki ja merellinen Turku.
Tupsalejäkälä

Tupsalejäkälä ("Lobaria amplissima") on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on yläpinnalta kuivana harmaa, kosteana vihreä. Tupsalejäkälän halkaisija voi olla jopa 30 senttimetriä. Se kasvaa vanhoilla sammalpeitteisillä puilla, mutta myös kivialustoilla. Suomessa sitä on tavattu vain tunturikallioden raoissa. Laji on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi. Tupsalejäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy skrobikuliinia (C22H26O8).
Tunturikeuhkojäkälä

Tunturikeuhkojäkälä ("Lobaria linita") on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on ruskea, kiiltävä ja kuoppainen. Alapinta on ruskea ja nukkakarvainen. Kasvaa sammalikoissa tunturikankailla ja tunturikoivikoissa. Suomessa tavattu harvinaisena Lapin tuntureilla. Laji on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi. Tunturikeuhkojäkälä muistuttaa raidankeuhkojäkälää ("Lobaria pulmonaria"). Lajin jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10) ja steroideja.
Capannori

Capannori on kunta Italiassa Toscanan alueella. Se sijaitsee Luccan maakunnassa.
Maantiede.
Capannori sijaitsee Piana di Lucca -nimisellä tasangolla Toscanan luoteisosassa noin 25 kilometriä Välimeren rannikolta sisämaahan. Pohjoisessa sen alue rajoittuu Altopiano delle Pizzornen ylänköön ja etelässä puolestaan Monte Pisanon ylänköön.
Capannori on monikeskuksinen maalaiskunta. Sen osa-alueet ovat Badia di Cantignano, Camigliano Santa Gemma Galgani, Carraia, Castelvecchio di Còmpito, Colle di Cómpito, Colognora di Cómpito, Coselli, Gragnano, Guamo, Làmmari, Lappato, Lunata (Villa Banchierin sijaintipaikka), Marlia, Massa Macinaia, Matraia, Pagànico, Parezzana, Petrognano, Pieve di Cómpito, Pieve San Paolo, Ruota, San Colombano, San Gennaro, San Ginese di Cómpito, San Giusto di Cómpito, San Leonardo in Treponzio, San Martino in Colle, San Pietro a Marcigliano, Santa Margherita, Sant'Andrea di Cómpito, Sant'Andrea in Caprile, Segromigno in Monte, Segromigno in Piano, Tassignano, Tofori, Toringo, Valgiano, Verciano, Vorno ja Zone. Väestömäärältään suurin on noin viiden tuhannen asukkaan Marlia kunnan pohjoisosassa.
Luccan kaupunki sijaitsee Capannorin länsipuolella.
Liikenne.
Capannorin rautatieasema on Tassignano-Capannori (Stazione di Tassignano-Capannori). Se sijaitsee rataosuudella Viareggio–Firenze. Capannorin halki kulkee Autostrada A11 (Firenze–Mare; moottoritie, joka vie Firenzestä Välimeren rannalle). Capannorin liittymä sijaitsee 57 kilometriä Firenzestä länteen ja 24 kilometriä Pisasta itään.
Historia.
Capannorin alueelta Frizzone-nimisestä paikasta löydettiin vuonna 2004 noin kolmen sadan metrin osuus etruskien muinaisesta kulkuväylästä nimeltään Via etrusca del ferro. Väylä yhdisti Tyrrhenanmeren rannalla sijaitsevan Pisan Adrianmeren rannalla sijaitsevaan Spinaan. Se kulki Gonfientin (Prato) ja Kainuan (Marzabotto) kautta.
Capannorin kunnan alueella sijaitsevien kylien historia on pitkä, joten historiallisia kerrostumia on runsaanlaisesti, kuten kaikkialla Italiassa. Eräitä villoja ja kirkkoja (suluissa kylän nimi, jossa kohde sijaitsee):
Pyöräsaari

Pyöräsaari on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Pyöräsaari kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on parisen kilometriä.
Pyöräsaaren itä- ja lounaisosassa on jonkin verran huvila-asutusta. Saaren länsi- ja keskiosa on Uudenmaan välisaaristolle tavanomaista havumetsikköä, joka kohoaa korkeimmillaan noin kymmenen metriä merenpinnan yläpuolelle. Paljasta kalliorantaa on luoteessa ja etelässä.
Pyöräsaaren naapurisaaria ovat Pukkisaari pohjoisessa ja Långholmen kaakossa. Miessaari sijaitsee idässä, saaria erottaa noin sadan metrin levyinen salmi. Saarten välissä sijaitsee pieni Knekten-saari. Pyöräsaaren ruotsinkieliseen nimeen temaattisesti liittyvät Lilla Julholm ja Julholmsklackarna sijaitsevat Pyöräsaaren lounaispuolella.
Pyöräsaari sai suomenkielisen nimensä 1900-luvulla, jolloin se käännettiin pyörää tarkoittavasta hjul-sanasta. Ammoisina aikoina saaren nimi kirjoitettiin hjul-alkuisena. Myöhemmin on arveltu, että saaren ruotsinkielisen nimen taustalla on pyörän sijaan jokin historian hämäriin jäänyt sana; Kurt Zilliacus ehdotti iilimatoa tarkoittavaa sanaa igel, jonka vanha kirjoitusasu on ighul. Pyöreä kuin pyörä ei Zilliacuksen mukaan ole uskottava selitys.
Chinon (yritys)

Chinon oli japanilainen kameravalmistaja, joka tuli 1970-luvulta alkaen tunnetuksi edullisista, harrastajille tarkoitetuista järjestelmä-, kompakti- ja kaitafilmikameroistaan. Chinon-tehdas valmisti kameroita myös muille yhtiöille muun muassa Agfa-, Alpa-, Porst-, Revueflex-, Sears- ja Wittner-merkeillä. 1990-luvulla Chinon Industries valmisti myös tietokoneiden levyasemia, skannereita ja laskimia. Vuonna 1997 yhtiön osti Kodak, ja sen tehtäväksi tuli kehittää emoyhtiölleen valokuvauksen digitaaliratkaisuja nimellä "Kodak Digital Product Center, Japan Ltd." Vuonna 2004 Kodak osti loputkin Chinonin osakkeet. Vuonna 2006 yksikkö myytiin sopimusvalmistaja Flextronicsille.
Historiaa.
Chinon Industries juontaa juurensa Chino Hiroshin vuonna 1948 perustamaan yritykseen Sanshin Seisakusho, joka valmisti aluksi objektiivien tarkennusrenkaita ja kiinnitysosia muun muassa Olympus-, Ricoh- ja Yashica-kameroihin. 1950-luvun puolivälissä yritys alkoi kehittää omia kaitafilmikameroiden objektiiveja ja onnistui vuonna 1959 esittelemään ensimmäisen 8 millimetrin filmille soveltuvan zoom-objektiivin. Läpi 1960-luvun yritys toimi nimellä Sanshin Optics Industrial Co. Ltd. ja valmisti kaitafilmikameroita monille tuotemerkeille. 1970-luvun alussa nimeksi otettiin Chinon Industries ja yritys alkoi valmistaa kaitafilmikameroita myös omalla merkillään sekä kinofilmiä käyttäviä valokuvauskameroita. Vuosikymmenen puolivälissä Chinon oli maailman suurin kaitafilmikameroiden valmistaja ja esitteli ensimmäisenä japanilaisvalmistajana ääntä tallentavan kaitafilmikameran. 1980-luvulla Chinon laajensi tuotevalikoimaansa videokameroiden objektiiveihin, kehitti infrapunaan perustuvia automaattitarkenteisia objektiiveja ja alkoi valmistaa Kodakille kameroita alihankintana. Vuonna 1997 Kodak osti Chinonin osake-enemmistön. 
Valokuvakamerat.
Chinon-järjestelmäkameroissa käytettiin objektiivin kiinnityksessä joko M42-kierrettä tai Pentaxin K-bajonettia.
Chinonin kompaktikameroita olivat Chinon 35 EE, jota myytiin muillakin tuotemerkeillä, sekä Chinon Bellami objektiivin suojaksi kääntyvine ”pariovineen”.
Kaliumferrisyanidi

Kaliumferrisyanidi eli kaliumheksasyanoferraatti(III) (K3[Fe(CN)6]) on kalium- ja ferrisyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pigmenttien valmistukseen, teräksen lisäaineena, valokuvauskemikaalina ja orgaanisen kemian synteeseissä. Kaliumferrisyanidin vanha yleiskäyttöinen nimi oli punainen verilipeäsuola.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kaliumferrisyanidi on tummanpunaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuokset ovat väriltään keltaisia. Lisättäessä kaliumferrisyanidin liuokseen happoa, muodostuu ruskehtava saostuma, joka on ferrisyaanihappoa H3[Fe(CN)6]. Erittäin voimakkaat happoliuokset reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen myrkyllistä vetysyanidia. Kaliumferrisyanidi ei itsessään ole erityisen myrkyllistä ja on lähinnä ärsyttävää iholle, silmille ja hengitysteille.
Valmistus ja käyttö.
Kaliumferrisyanidia valmistetaan hapettamalla kaliumferrosyanidia joko kloorin tai bromin vesiliuosten avulla tai elektrolyyttisesti. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistukseen, esimerkiksi reaktiolla rauta(II)suolojen kanssa muodostuu niin kutsuttua preussinsinistä. Yhdistettä käytetään myös lisäämään teräksen lujuutta, metallien pinnoitusprosesseissa, tekstiilien värjäyksessä, valokuvausreagenssina ja sinikopioiden valmistamiseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään hapettimena, eräissä kytkentäreaktioissa ja asymmetrisissä alkeenien dihydroksyloinneissa.
Juhani Ahon patsas

Juhani Ahon patsas on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen toteuttama kirjailija Juhani Ahon pronssinen näköispatsas, josta on kaksi valosta, toinen Helsingin Eirassa ja toinen Ahon synnyinseudulla Iisalmessa. Molemmat on pystytetty vuonna 1961.
Kyseessä on realistinen kokovartalomuotokuva seisovasta Ahosta. Pronssiveistoksen korkeus on 2,8 metriä. Helsingin patsas sijaitsee Eiran Engelinaukion rantaa kohti viettävässä rinteessä, katse merelle päin. Saman aukion vierellä olevassa talossa (Armfeltintie 6) Aho asui vuosina 1911–1919. Iisalmen patsas on keskustan Kirkkopuistossa Louhenkadun ja Riistakadun välisellä osuudella.
Aloitteen patsaiden pystyttämiseksi Aholle teki Juhani Ahon Seura. Tukiainen valmisti patsaan pienoismallin jo vuonna 1954, sen lopullisen version toteutuksessa häntä avustivat nuoret kuvanveistäjät Kain Tapper ja Antti Neuvonen. Ahon patsas oli Aimo Tukiaisen ”realistisen kauden” viimeinen julkinen työ, sillä hän hylkäsi 1960-luvulle tultaessa realistisen taiteen ja siirtyi informalistiseen tyyliin. Ahon patsaasta otettiin kaksi valosta, jotka paljastettiin samanaikaisesti Helsingissä ja Iisalmessa Ahon syntymän satavuotispäivänä 11. syyskuuta 1961. Helsingin paljastustilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Samana päivänä paljastettiin myös Tukiaisen suunnittelema muistolaatta Ahon syntymäkodin Väärnin pappilan seinällä Lapinlahdella.