tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naamiokaniinikala

Naamiokaniinikala ("Siganus virgatus") on kaniinikaloihin kuuluva kala.
__notoc__
Ulkonäkö ja koko.
Naamiokaniinikala kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Sen vartalo on vaaleanruskea, selkä ja pyrstö keltaiset. Leuan alta silmän taakse kulkee leveä tummanruskea raita, toinen raita kulkee silmän poikki. Pyrstön ruodoissa on myrkylliset piikit.
Alkuperä.
Naamiokaniinikala on kotoisin Indopasifiselta merialueelta.
Käyttäytyminen.
Naamiokaniinikala on rauhallinen useimpien muiden lajien kaloja kohtaan, mutta aggressiivinen toisia kaniinikaloja ja samankokoisia kaloja kohtaan. Se ei koske koralleihin, joten se käy riutta-akvaarioon. 
Ravinto.
Naamiokaniinikala syö pääasiassa levää ja muuta kasvisruokaa.
Lord President of the Council

Lord President of the Council on brittiläinen hallitusvirka, neljänneksi ylin kruununministereistä (Great Officers of State). Lord President of the Council johtaa Privy Councilia. Nykyaikana arvonimen haltija on aina parlamentin jäsen ja hallituksessa. Asema on yleensä annettu hallituksen nuoremmalle jäsenelle. Pitkään Lord President of the Council oli alahuoneen poliittinen johtaja. Vuodesta 2003 asema yhdistettiin ylähuoneen johtajan (Leader of the House of Lords) toimeen.
1800-luvulla arvonimen haltija oli yleensä opetustoimesta vastaava hallituksen jäsen. Toisen maailmansodan aikana Lord President johti Lord President's Committee'ta, joka vastasi sotataloudesta.
Lord Privy Seal

Lord Privy Seal tai Lord Keeper of the Privy Seal on brittiläinen arvonimi, arvoasteikoissa viides kruununministereistä (Great Officers of State). Arvonimi on yksi vanhimmista, ja nykyisin täysin nimellinen. Alun perin haltijan virallisena tehtävänä on pitää hallussaan monarkin henkilökohtaista sinettiä, kun Valtakunnan suursinetin (Great Seal of the Realm) hallussapito kuuluu Lord Chancellorille. Nykyisin Lord Privy Seal annetaan jollekin hallituksen jäsenelle.
Pääministeri Clement Attleen ajoista lähtien Lord Privy Seal on ollut joko ylä- tai alahuoneen poliittisen johtajan (leader of House of Commons).
Hotelli Merihovi

Hotelli Merihovi on vuosina 1946–1949 rakennettu hotelli Kemissä. Se sijaitsee Sauvosaaren kaupunginosassa keskustan alueella. Merihovi on yksi kaupungin maamerkeistä. Hotellissa on yhdeksän yhden hengen ja 48 kahden hengen huonetta sekä 12 sviittiä, joista yhdeksässä on oma sauna. Hotelli kuului 1980–1990-luvuilla Arctia Hotels -ketjuun.
Historia.
Merihovia alettiin rakentaa sotien jälkeen vuonna 1946. Hotelli rakennettiin käyttäen kierrätysmateriaaleja, koska sotien jälkeisessä Suomessa oli pulaa rakennustarvikkeista. Hotelli valmistui 27. huhtikuuta 1949.
Hotellin ensimmäinen leikekirja, jota säilytetään Kemin historiallisessa museossa, kertoo alkuaikojen tapahtumista ja kävijöistä. Presidentti Urho Kekkonen yöpyi Merihovissa ensi kertaa vuonna 1956 ja sittemmin pitkään vuosittain Lapin kalamatkoilta palatessaan. Avaruuslentäjä Juri Gagarin veti väkeä hotelli Merihoviin, ja sieltä lähetettiin myös kaupungin ensimmäiset televisiolähetykset.
1990-luvun laman vuoksi Merihovi suljettiin vuonna 1997. Päivikki Palosaari osti hotellin yhdessä miehensä Pekka Saaren kanssa kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1999. Hotelli remontoitiin ja avattiin jälleen 30. lokakuuta 1999.
The Divisive

The Divisive oli suomalainen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin Suomussalmella kesällä 1997. Yhtye ehti lähes kymmenen toimintavuotensa aikana soittaa 118 keikkaa 21 eri maassa. Yhtye lopetti toimintansa 5. tammikuuta 2007.
The Divisiven sanoitukset ovat suurelta osin poliittisia, ottaen kantaa muun muassa militarismiin, kapitalismiin, nationalismiin ja homofobiaan.
Historia.
Touko, 14 ja Kalle, 15 perustivat The Divisive-yhtyeen Suomussalmella Juntusrannan kylässä alkuvuodesta 1997. Rumpaliksi löytyi Toukon 12-vuotias pikkuveli Jaska ja saman vuoden kesällä yhtye harjoitteli ensimmäisen kerran yhdessä. Touko muutti syksyllä 1998 Seinäjoelle lukioon, mutta yhtye jatkoi yhdessä soittamista 500 km välimatkasta huolimatta. Syksyllä 2000 Jaska muutti vanhempiensa kanssa Alavudelle jolloin yhtyeen kotimaakunnaksi vaihtui Etelä-Pohjanmaa ja uudeksi basistiksi löytyi seinäjokelainen Heiska. Yhtye päätti lopettaa toimintansa syksyllä 2006 ja soitti viimeisen keikkansa Seinäjoella 5. tammikuuta 2007. The Divisiven lopettaessa kaikki jäsenet asuivat jo eri kaupungeissa; Touko Tampereella, Jaska Helsingissä ja Heiska Jyväskylässä.
Isosceles-tekniikka

Isosceles-tekniikka on yksi eniten koulutetuista ja käytetyistä moderneista revolverien ja pistoolien ampumistekniikoista. Isosceles-tekniikan otetta aseesta kutsutaan Suomessa myös symmetriseksi otteeksi.
Isosceles-tekniikka muodostetaan Isosceles-asennosta ja symmetrisestä ampumisotteesta. 
Ampumisote.
Isosceles-tekniikassa käytetty symmetrinen ote käsiaseesta muodostetaan epäsymmetrisestä Weaver-otteesta poiketen niin, että molemmat kädet puristavat asetta ja työntävät sen eteenpäin muodostaen käsivarsien ja rintakehän väliin symmetrisen tasakylkisen kolmion. Toisin kuin Turret-tekniikassa, kädet tulisi lukita suoriksi. Näin ampuja ei varsinaisesti tarvitse rekyylinhallintaa vaan ase pysyy lukittujen käsivarsien päässä mahdollistaen näin tarkan ja mahdollisesti nopeankin ampumisen.
Ampumisasento.
Isosceles-asento muodostaa otteen kanssa kolmion rintakehän ja käsivarsien väliin, toisin kuin Weaver- ja Turret-tekniikoissa. Asento on tasakylkinen, rintamasuunta eteenpäin. Jalat tulevat samalle leveydelle ja linjalle hartioiden kanssa. Ampujan olisi tarkoitus kyyristyä hivenen eteenpäin. Jotkut ampujat kyyristävät selkäänsä oikein korostetun tarkoituksellisesti.
Kritiikkiä.
Suomen Poliisikoulun apulaisjohtajana toimineen psykologi Erkki Ellosen mukaan kyljittäinen asento, jota Weaver- ja Turret-tekniikoissa käytetään, on stressi- ja uhkatilanteissa huomattavasti luontevampi reaktio kuin Isosceles-tekniikan tasakylkinen asento.
Muita ampumistekniikoita.
Käsiasetekniikoita on kehitelty 1950-luvun jälkeen paljon, ja voikin sanoa että toisen maailmansodan jälkeinen aika on ollut käsiasetekniikoiden kulta-aikaa. Käyttämistekniikat ovat kehittyneet rinta rinnan käsiaseteknologian kanssa. Varteenotettavina vaihtoehtoina sodanjälkeisistä tekniikkamuunnelmista on syytä mainita ainakin Jussilan esittelemät Turret- ja Weaver-tekniikat. Mainitsemisen arvoinen on myös yksi uusimmista ampumistekniikoista, englantilaissyntyisen Paul Castlen kouluttama Center Axis Relock (CAR). Kyse ei CAR:ssa kuitenkaan ole pelkästä ampumistekniikasta, vaan kokonaisesta aseistetun lähitaistelun menetelmästä, jossa CAR-tekniikoiden lisäksi saatetaan harjoitella myös ampujakohtaisesti soveltamaan muita itselle istuvia ampumistekniikoita eri tilanteisiin. Järjestelmä ei liene vielä rantautunut Suomeen laajemmassa mittakaavassa.
Lord High Constable

Lord High Constable on englantilainen arvonimi, arvoasteikossa seitsemäs kruununministereistä (Great Officers of State). Lord High Constable oli alun perin vastuussa armeijoista ja hevosista (Master of the Horse) sekä Earl Marshalin kanssa ritarien ja kunnia-asioiden oikeusistuimen puheenjohtaja.
Matilde antoi tehtävän Milo de Gloucesterille ja se kulkeutui hänen perillisilleen Bohunineille, Herefordin ja Essexin jaarleille. Bohun-suvun toista haaraa se periytyi Staffordeille ja Buckinghamin herttuoille. Henrik VIII:n myötä se palasi hallitsijasuvulle. Siitä lähtien arvonimi ei ole ollut erillinen, vaan Lord High Constable on myönnetty väliaikaisesti kruunajaisia varten. Muissa tilanteissa Earl Marshal hoitaa siihen liittyviä velvollisuuksia. 
Elisabet II:n kruunajaisissa Lord High Constable oli sotamarsalkka varakreivi Alanbrooke.
Skotlannissa on oma Lord High Constablen asemansa, joka on arvoasteikoissa ylin, vain kuningasperheen jäsenten jälkeen.
Ann Blyth

Ann Marie Blyth (s. 16. elokuuta 1928) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt mm. useissa Hollywood-musikaaleissa ja ollut ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Blyth syntyi Mount Kiscossa, New Yorkin osavaltiossa vanhemmille, jotka erosivat pian tyttärensä syntymän jälkeen. Hän sai äidiltään roomalaiskatolisen kasvatuksen. Hän aloitti esiintymisen nimellä "Anne Blyth", mutta otti käyttöön oikean etunimensä (Ann) aloittaessaan elokuvauransa. Hänen Broadway-debyyttinsä tapahtui kaudella 1941–1942.
Blyth sai sopimuksen Universal Studiosilta ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 1944. Hänellä oli tärkeä rooli mm. elokuvassa "Mildred Pierce – amerikkalainen nainen" (1945). 1960-luvulta eteenpäin hän on työskennellyt musiikkiteatterissa, kesäteatterissa ja televisiossa. Hänet nähtiin vielä vuonna 1985 sarjan "Murhasta tuli totta" jaksossa. 
Ann Blyth meni vuonna 1953 naimisiin Dennis Dayn veljen, tohtori James McNultyn kanssa. Pari kasvatti viisi lasta ja eli yhdessä, kunnes mies kuoli vuonna 2007.
Earl Marshal

Earl Marshal of England on englantilainen arvonimi, arvoasteikossa kahdeksas kruununministereistä (Great Officers of State).
Keskiajalla Earl Marshal ja Lord High Constable olivat vastuussa kuninkaan talleista ja hevosista. Ritarien merkityksen vähentyessä Earl Marshal siirtyi vastaamaan ritarihuoneesta (College of Arms), joka piti kirjaa genealogiasta ja heraldiikasta. Lord High Constablen kanssa hän oli ritarihovin (Court of Chivalry) puheenjohtajana, hoitaen sota-asioita kuten lunnasvaatimuksia, jakaen sotasaalista ja sotilaiden palkkoja. Earl Marshalin täytyy myös järjestää kruunajaiset ja parlamentin avajaiset.
Arvonimi oli alun perin "Marshal", aina William Marshaliin, Pembroken jaarliin (Earl of Pembroke) asti (k. 1219). Arvonimen päätyessä Marshalin jaarleilta Norfolkin herttuoiden suvulle, se jäi muotoon "Earl Marshal".
Vuoden 1999 House of Lords Act poisti perinnöllisiltä aatelisilta oikeuden istua ylähuoneessa, mutta Earl Marshal ja Lord Great Chamberlain saivat tästä poikkeuksen seremoniallisten tehtäviensä vuoksi. Arvonimen nykyhaltija on 18. Norfolkin herttua Edward Fitzalan-Howard (vuodesta 2002).
Mike Ribeiro

Mike Ribeiro (s. 10. helmikuuta 1980 Montreal, Quebec) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Ribeirolla on portugalilaisia sukujuuria.
Ura.
Ribeironn ura alkoi QMJHL-liigan Rouyn Noranda Huskiesin joukkueessa. Kahden kauden jälkeen Ribeiro pelasi ensi kertaa AHL:n pudotuspeleissä. Hän edusti Fredericton Canadiensia. Pudotuspelien jälkeen Ribeiro palasi Rouyn Noranda Huskiesin joukkueeseen. Siellä hän pelasi vain kaksi ottelua, kunnes hän siirtyi Quebec Rempartsiin. Puolikkaan kauden jälkeen Ribeiro palasi takaisin AHL:ään, Quebec Citadellesin joukkueeseen, jossa hän pelasi vain kolme ottelua. Citadellesista Montreal Canadiens nosti Ribeiron edustusjoukkueeseensa. 
Canadiensissä Ribeiro pelasi 19 ottelua tehoin 1+1=2. NHL:stä Ribeiro siirtyi Canadiensin farmijoukkueeseen, Hamilton Bulldogsiin. Hamiltonissa Ribeiro pelasi vain kolme ottelua, kunnes Montreal nosti Ribeiron takaisin Canadiensin vahvuuteen. Canadiensissa hän pelasi puolitoista kautta.
Työsulkukaudella Ribeiro siirtyi SM-liigaan vahvistamaan Espoon Bluesia. Bluesissa hän pelasi 17 ottelua tehoin 8+9=17. Työsulkukauden jälkeen Ribeiro siirtyi takaisin Montreal Canadiensin joukkueeseen. Siellä hän pelasi yhden kauden, kunnes Dallas Starsin tekemä vaihtoehdotus sai Ribeiron matkaamaan Dallasiin. Vaihdossa Canadiens sai Janne Niinimaan. Ribeiro kaupattiin yhteydessä Starsista Washington Capitalsiin vaihdossa Cody Eakiniin ja toisen kierroksen varausoikeuteen.
Capitalsissa Ribeiro pelasi täyden tynkäkauden, ja 48 ottelussa hän teki tehopisteitä 13+36=49. Ribeiro sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseksi ja koko NHL:n pistepörssissä kahdenneksitoista. Kesällä 2013 Ribeiron sopimus Capitalsin kanssa päättyi, eikä hänelle tarjottu uutta sopimusta. Kuitenkin Phoenix Coyotes solmi Ribeiron kanssa 4-vuotisen sopimuksen. Sopimuksen arvo on 22 miljoonaa dollaria.
Rev Run

Joseph Lloyd Simmons (s. 14. marraskuuta 1964 Hollis, Queens, New York) on Yhdysvaltalainen rap-artisti ja Run-D.M.C. hip hop ryhmän perustajajäsenistä yhdessä Darryl "DMC" McDanielsin kanssa. Hänet tunnetaan nimillä DJ Run, Joey Simmons ja Rev Run. Hän on Def Jam Recordingsin perustajan, Russell Simmonsin pikkuveli. Hän oli Run-D.M.C:n laulaja yhdessä hyvän ystävänsä Darryl "DMC" McDanielsin kanssa. Hän alkoi käyttää Rev Run nimeä, kun hänestä tuli pastori. Hänen ensimmäinen työ Rev Run nimellä oli vierailu britti pop-yhtye Liberty X:n Song 4 Lovers kappaleessa Syyskuussa 2005. Simmonsin perheellä on myös tosi-tv ohjelma nimeltä "Run's House" MTV-kanavalla. Run-D.M.C.:n jäsenenä Simmons yhdessä muiden jäsenien kanssa on mahdollinen pääsemään Rock and Roll Hall OF Fameen vuonna 2008.
Perhe.
Simmons on entisen MC Justinen kanssa naimisissa. Justine on hänen lapsiensa, Russel Simmonsin (Russy) ja Daniel Simmonsin (Diggy), äiti. Justine on äitipuoli Rev Runin kolmelle vanhimmalle lapsille Vanessa Simmonsille, Angela Simmonsille ja Joseph "JoJo" Simmonsille. Lapset ovat hänen edellisestä avioliitostaan Valerie Vaughnin kanssa. 
Vanessa Simmons on Simmonsin vanhin lapsi. Vanessa on syntynyt 1983 ja hän on malli Ford Modeling Agencyssä ja näyttelijä. Angela Simmons on syntynyt 1987 ja hän on valmistunut Fashion High School of New York Cityssä. Hänestä on tulossa "Word Up!" -lehden editoija.
26. elokuuta 2006 Justine Simmons synnytti Victoria Anne Simmonsin, joka kuitenkin kuoli pian syntymän jälkeen.
He adoptoivat Miley-nimisen tytön Intiasta vuonna 2008.
Uusi albumi.
Tänä vuonna Rev Run ja Kid Rock alkavat nauhoittaa uutta albumia nimeltä 'Running with the Kid'.
Balls to the Wall

Balls to the Wall on saksalaisen heavy metal -yhtye Acceptin vuonna 1983 julkaistu viides studioalbumi. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja sitä pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista.
Albumi aiheutti kohua etenkin Yhdysvalloissa homoseksuaalisuuteen viittavilla teemoilla ja albumin nimi, kansikuva ja kappaleiden "London Leatherboys" ja "Love Child" sanoitukset olivat joidenkin mielestä homoeroottisia.
Nauhoitus.
Accept nauhoitti albumin Dieter Dierksin studiossa Kölnissä kesällä 1983. Rumpali Stefan Kauffmann on kertonut, että nauhoitusten aikaan studio oli vielä keskeneräinen ja hän sekä basisti Peter Baltes soittivat suuressa, kuusi metriä korkeassa huoneessa, jota ei oltu vielä viimeistelty. Valvontahuoneeseen oli kymmenien metrin matka sen sijaitessa rakennuksen toisella puolella. Huoneessa oli vielä käsittelemättömiä betoniseiniä, hiekkaa ja tiiliä, ja äänitysistuntojen jälkeen rummut ja muut instrumentit näyttivät siltä, kuin he olisivat soittaneet autiomaassa. Mutta huone kuulosti hyvältä, koska se oli iso ja materiaalit kovia.
Kitaristi Wolf Hoffmann suoritti nauhoitusten aikana siviilipalvelusta. Hän työskenteli päivisin sairaalassa Solingenissa ja hän pääsi soittamaan omat osuutensa yöllä vasta muiden jo lähdettyä studiosta.
Albumin nauhoitti Louis Austin ja miksasi Michael Wagner.
Kansi.
Levyn kannen kuvasi saksalainen valokuvaaja Dieter Eikelpoth, alkuperäinen idea kuvalle tuli yhtyeen managerilta ja sanoittajalta Gaby Haukelta. Kansikuva aiheutti kohua etenkin Yhdysvalloissa, sillä sen katsottiin olevan homoeroottinen. Kohua lisäsi sisäkannessa oleva valokuva, jossa yhtyeen jäsenet Udo Dirckshneideria lukuun ottamatta esiintyivät ilman paitoja. 
Kansikuvan henkilöstä esitettiin arvailuja, ja monet uskoivat siinä olevan joku yhtyeen jäsenistä. Kuvassa oleva henkilö ei kuitenkaan ollut kukaan jäsenistä vaan entinen nyrkkeilijä ja personal trainer. 
Julkaisu ja vastaanotto.
Albumi julkaistiin Euroopassa 5. joulukuuta vuonna 1983 ja vuodenvaihteen 1984 jälkeen Yhdysvalloissa. Se nousi Ruotsissa listalla sijalle 10, Saksassa sijalle 59 ja Yhdysvalloissa sijalle 74. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja se myi Yhdysvalloissa kultaa. 
"Balls to the Wall" albumia pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista. Kanadalainen toimittaja ja musiikkikriitikko Martin Popoff on nostanut albumin ensimmäiselle sijalle TOP 100 Heavy Metal Albums of the '80s listallaan. Ultimate Classic Rock on listannut albumin 50 parhaan klassisen heavy metal albumin (Top 50 Classic Heavy Metal Albums) listalleen ja kriitikko Eduardo Rivadavia pitääkin albumia "välttämättömänä heavy metal -albumina". Jaclyn Bond on ottanut albumin mukaan kirjaansa 101 Heavy Metal albumia, jotka jokaisen on kuultava vähintään kerran elämässään.
Kappaleet.
Albumista on julkaistu kaksi erilaista remasteroitua versiota, jotka sisältävät seuraavat bonusraidat:
Vuoden 2001 Remasteroitu versio
Vuoden 2002 Remasteroitu versio
Camp Davidin kokous 2000

Camp Davidin kokous 2000 oli epäonnistunut yritys saada aikaan pysyvä rauha Israelin ja palestiinalaishallinnon välille. Tärkeimmät osanottajat olivat Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, Israelin pääministeri Ehud Barak ja palestiinalaishallinnon johtaja Jasser Arafat. Camp Davidin huvilassa Yhdysvalloissa pidetty kokous alkoi 11. heinäkuuta ja päättyi 25. heinäkuuta 2000. Osapuolet eivät päässeet yhteisymmärrykseen. He antoivat kuitenkin kolmenvälisen lausunnon, johon kirjattiin uusien neuvottelujen suuntaviivoja.
Kiistakysymykset.
Valtiorajat.
Palestiinalaisneuvottelijat vaativat täyttä itsemääräämisoikeutta Länsirannalle ja Gazan kaistalle. Barak lupasi muodostettavalle palestiinalaisvaltiolle 73 prosenttia Länsirannasta ja Gazan kokonaan.
Jerusalem ja Temppelivuori.
Pääministeri Barak ehdotti Länsirannalla olevien israelilaiskaupunkien, kuten Ma’ale Adumimin, Giv’at Ze’evin ja Gush Etzionin liittämistä Jerusalemiin. Palestiinalaiset olisivat tällöin saaneet itsehallinnon eräissä pienissä kaupungeissa, jotka liitettiin Jerusalemiin vuoden 1967 kuuden päivän sodan jälkeen. Mahmud Abbas, joka tuolloin oli Arafatin neuvottelijana kokouksessa, vaati koko Itä-Jerusalemin luovuttamista Palestiinan itsehallinnolle. Kiistaa aiheutti myös Jerusalemin Temppelivuoren asema.
Pakolaiset.
Israelin itsenäisyyssodan aikana noin 700 000 pakolaista lähti kodeistaan. Palestiinalaiset ovat vaatineet täyttä paluumuutto-oikeutta. Israel ei ole suostunut tähän, koska silloin juutalaiset todennäköisesti jäisivät vähemmistöön omassa valtiossaan.
Israelin turvallisuus.
Israelin neuvottelijat halusivat sopimukseen seuraavat vaatimukset: Palestiinan ilmatila kuuluu Israelin hallintaan, kriisitilanteessa Israelilla olisi oikeus sijoittaa joukkoja Palestiinan alueelle ja Palestiinan valtion täydellinen demilitarisointi.
Herttuakeijuahven

Herttuakeijuahven ("Pseudochromis paccagnellae ") on keijuahveniin kuuluva värikäs ja aggressiivinen pieni kala, joka elää luonnossa Indopasifisella merialueella. 
Koko ja ulkonäkö.
Herttuakeijuahven kasvaa noin 6–8 senttimetriä pitkäksi. Vartalo on edestä vaaleanpunainen, takaa oranssinkeltainen. Evät ovat tummemmat.
Käyttäytyminen.
Herttuakeijuahven on aggressiivinen laji ja puolustautuu itseään suurempia kaloja vastaan. Se sopii muuten riutta-akvaarioon, mutta syö sieltä katkaravut ja viuhkamadot.
Ravinto.
Herttuakeijuahvenet syövät pieniä äyriäisiä.
Chain Reactor

Chain Reactor – Ketjureaktori on suomalaisten arkkitehtien ja ympäristötaiteilijoiden Marco Casagranden ja Sami Rintalan teos Montrealin nykytaiteen biennaaliin vuonna 2002. Teos on teräsrakenteinen, ketjua, graniittipenkit, kivimurskaa. Teoksen koko on 6,8 × 6 × 6 m. Teoksen keskipisteenä on kivinen tulisija. 
Tekijät toivoivat ihmisten kokoontuvan tulisijan ympärille palatakseen sitten toimistoihinsa savun haju puvuissaan.
Jesús Bonilla

Jesús Bonilla (s. 1. syyskuuta 1955 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. 
Bonilla valmistui nuoruudessaan näyttelijäksi Madridin teatterikorkeakoulusta. Hän on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, joissa hänellä on usein ollut komediallisia rooleja. Hän on ollut kaksi kertaa ehdolla Espanjan näyttelijöiden liiton myöntämän "Paras miessivuosa televisiosarjassa" -palkinnon saajaksi. Suomessa Bonilla tunnetaan Santiago Serranon roolistaan espanjalaisessa televisiosarjassa "Serranon perhe" (2003–2008).
Jane Saville

Jane Saville (s. 5. marraskuuta 1974) on entinen australialainen kävelijä.
Saville kilpaili 1990 Plovdivin nuorten MM-kisoissa, joissa sijoittui 5 000 metrin ratakävelyssä kolmanneksitoista ajalla 23.42,46 ja 1992 Soulin nuorten MM-kisoissa, joissa voitti samalla matkalla hopeaa ajalla 21.58,64. Vuonna 1997 hän käveli kävelyn maailmancupissa 10 kilometrin kävelyssä neljänneksikymmenenneksi ajalla 45.19 ja karsiutui Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyn alkuerissä ajalla 46.12,76. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdeksastoista ajalla 1.31.58 ja Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla seitsemäs. Saville johti Sydneyn olympialaisissa 2000 20 kilometrin kävelyä ylivoimaisesti, mutta juuri ennen maalia hänet hylättiin. Hänet hylättiin myös seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa.
Saville voitti 2002 Kansainyhteisön kisoissa 20 kilometrin kävelyn. Samana vuonna hän voitti lajin maansa mestaruuden ja oli kävelyn maailmancupissa kahdeskymmenesneljäs. Hän uusi Australian mestaruutensa myös vuonna 2003. Pariisin MM-kisoissa samana vuonna hän oli yhdestoista ajalla 1.30.51. Seuraavana vuonna hän käveli neljänneksi kävelyn maailmancupissa ajalla 1.27.44 ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli kahdeskymmenes, mutta seuraavana vuonna Melbournen Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa ennen hopealle sijoittunutta siskoaan Natalieta. Samana vuonna hän voitti Australian mestaruuden ja sijoittui kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi. Vuonna 2008 Saville oli seitsemäs kävelyn maailmancupissa ja kahdeskymmenes Pekingin olympialaisissa.
Saville lopetti uransa alkuvuodesta 2009. Hän on naimisissa pyöräilijä Matt Whiten kanssa.
N-Trance

N-Trance on brittiläinen elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka vaikutti erityisesti 1990-luvulla. 
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita on muun muassa "Set You Free", "Forever" ja alun perin yhtye Bee Geesin vuonna 1977 esittämän "Stayin' Alive" -kappaleen coverversio. Suomessakin kappale pysyi Suomen virallisella listalla kaksi viikkoa sijalla 2. joulukuussa 1995.
Lily Pons

Alice Joséphine ”Lily” Pons (12. huhtikuuta 1898 – 13. helmikuuta 1976) oli ranskalais-yhdysvaltalainen koloratuurisopraano.
Pons syntyi Draguignan’ssa lähellä Cannesia ja opiskeli pianonsoittoa Pariisin konservatoriossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän esiintyi sotilaille Pariisin sairaaloissa. Hän aloitti vuonna 1925 sopraano Dyna Beumerin rohkaisemana laulunopintonsa Albert de Gorostiagan johdolla. 
Pons teki menestyksekkään oopperadebyyttinsä Léo Delibesin "Lakméssa" Mulhousessa 1928. Impresario Giovanni Zenatello tutustui häneen ja vei hänet New Yorkiin tutustumaan Metropolitan-oopperan silloiseen johtaja Giulio Gatti-Casazzaan. 3. tammikuuta 1931 Yhdysvalloissa ennestään tuntematon sopraano teki Metropolitan-debyyttinsä Lucian roolissa Gaetano Donizettin "Lucia di Lammermoorissa". 
Pons osoittautui välittömäksi menestykseksi ja hän toimi Metropolitan-oopperan sopraanona peräti kolmen vuosikymmenen ajan. Hänen yleisimmät roolinsa olivat Lucia, Lakmé, Gilda (Verdi: "Rigoletto") ja Rosina (Rossini: "Sevillan parturi"). Viimeisessä esiintymisessään Metropolitan-oopperassa 14. joulukuuta 1960 hän tulkitsi ”Caro nome” -aarian "Rigolettosta".
Pons teki vierailevia esiintymisiä muun muassa Pariisin Opéra Garnierissa, Lontoon Covent Gardenissa, Brysselin La Monnaiessa ja Buenos Airesissa Teatro Colónissa sekä Chicagon ja San Franciscon oopperoissa. George Gershwin oli säveltämässä hänelle kappaletta, joka kuitenkin jäi kesken säveltäjän kuoltua aivokasvaimeen vuonna 1937.
Pons oli vuosina 1938–1958 naimisissa kapellimestari André Kostelanetzin kanssa. Vuonna 1940 Pons sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän sairastui haimasyöpään ja menehtyi sairauteensa Dallasissa 77 vuoden ikäisenä. Pons oli Légion d'Honneurin jäsen, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Snap!

Snap! on saksalainen elektronista musiikkia ja eurodancea tekevä yhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvulla. Yhtyeen laulajat ovat Michael Münzing ja Luca Anzilott.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat vuonna 1990 julkaistu "The Power" ja vuoden 1992 "Rhythm is a Dancer", jotka nousivat monissa maissa listaykkösiksi.
Lord High Admiral

Lord High Admiral on englantilainen arvonimi, jonka haltija aikanaan vastasi kuninkaallisesta laivastosta, "Royal Navysta". Arvonimi on perustettu vuoden 1400 tienoilla. 
Lord High Admiral vastasi alkujaan laivaston operatiivisesta johdosta, kun merineuvosto ("Council of the Marine") vastasi hallinnollisista asioista. Kuningas Kaarle I siirsi Lord High Admiralin tehtävät 1628 toimikunnan hoidettavaksi ("in commission") ja laivaston hallinta siirtyi amiraliteettilautakunnalle ("Board of the Admiralty"). Tämän jälkeen tehtävä siirtyi edestakaisin toimikunnan ja lordin välillä, mutta vuodesta 1709 laivasto on pysynyt lautakunnan (amiraliteetin) johdon alaisena. Amiraliteettilautakuntaan kuului sekä amiraaleja ("Sea Lords") että siviilipoliitikkoja ("Civil Lords"). Royal Navyn operatiivisen komentajan nimitys on edelleen "First Sea Lord". Amiraliteettilautakunnan puheenjohtaja oli "First Lord of the Admiralty" (meriministeri), joka oli vuodesta 1806 siviili. 
Vuonna 1964 Amiraliteetin tehtävät siirrettiin uudelle Admiralty Boardille puolustusneuvoston alaisuuteen osaksi puolustusministeriötä.
Arvonimi "Lord High Admiral of the United Kingdom" oli vuosikymmenet palautettuna monarkille, kunnes kuningatar nimitti kesäkuussa 2011 tehtävään puolisonsa, Prinssi Philipin tämän 90-vuotispäivänä.
Lisäksi on olemassa arvonimi "Vice-Admiral of the United Kingdom", joka oli alun perin Lord High Admiralin varamies.
3-pentanoni

3-pentanoni on orgaaninen yhdiste (ketoni) ja se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C5H10O ja rakennekaava on CH3CH2COCH2CH3. 3-pentanonista käytetään myös nimityksiä "dietyyliketoni", "dimetyyliasetoni" ja "metasetoni". 
3-pentanonin moolimassa on 86,13 g/mol, sulamispiste −42 °C, kiehumispiste 102 °C, tiheys (25 °C:n lämpötilassa) 0,81 g/cm3, leimahduspiste 13 °C (o.c.), itsesyttymislämpötila 452 °C ja CAS-numero 96-22-0. 3-pentanoni liukenee kohtalaisesti veteen.
3-pentanonin on helposti syttyvää ja sen höyry on ilmaa raskaampaa. Aine reagoi kiivaasti hapettimien kanssa sekä syövyttää monia muoveja. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Valmistus ja käyttö.
3-pentanonia valmistetaan dekarboksyloimalla propaanihappoa. Tässä reaktiossa katalyyttinä käytetään mangaanidioksidia, zirkoniumdioksidia tai toriumdioksidia. Toinen tapa on eteenin hydroformylointi, jota katalysoivat kobolttikompleksit. Yhdistettä käytetään maalien liuottimena ja lätöaineena valmistettaessa orgaanisia yhdisteitä, kuten trimetyylifenolia, E-vitamiinia, väriaineita ja herbisideja. Sitä voidaan käyttää myös hajusteissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikaisessa altistumisessa aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pidempiaikainen ja toistuva altistuminen nesteelle kuivattaa ihoa.
Freddie Prinze

Frederick Karl Pruetzel eli Freddie Prinze (22. kesäkuuta 1954 – 29. tammikuuta 1977) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja stand up ‑koomikko. Hänet muistetaan parhaiten tähtiroolistaan sarjassa "Chico and the Man" vuosina 1974–1977. Hän sai roolistaan Golden Globe ‑ehdokkuuden vuonna 1977.
Prinze meni lokakuussa 1975 naimisiin Katherine Cochranin kanssa. Pari sai yhden pojan, tulevan näyttelijä Freddie Prinze Jr.:n (s. 8. maaliskuuta 1976). Vaimo haki Prinzestä avioeroa tämän jouduttua vuonna 1976 pidätetyksi ratista lääkkeiden päihdyttämänä. Prinzellä oli myös huumeongelmia, jotka saivat hänet näyttämään riutuneelta ja paljon ikäistään vanhemmalta. 
Prinze sai lopulta lähestysmiskiellon. Masennuksen, esiintymispelon ja huumeongelmien vaivaamana hän ampui itseään hotellihuoneessaan, vaikka manageri Marvin ”Dusty” Snyder yritti estää, ja menehtyi sairaalassa 29. tammikuuta. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Rubiinipoma

Rubiinipoma ("Liopropoma rubre") on pomiin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Rubiinipoma kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalo on pitkittäissuuntaan puna-oranssiraitainen; pyrstössä ja selkäevässä on mustat täplät.
Alkuperä.
Rubiinipoma elää luonnossa Karibialla.
Käyttäytyminen.
Rubiinipoma on rauhallinen ja sopii muuten riutta-akvaarioon, mutta syö sieltä pienimmät kalat ja katkaravut.
Vesiolot ja ravinto.
Rubiinipomat syövät lihapitoista ruokaa: pieniä kaloja ja äyriäisiä. Akvaariossa ne huolivat lihapitoista lisäruokaa, mutta ovat herkkiä veden laadulle.
Barbara McDermott

 
Barbara Winifred Anderson McDermott (15. kesäkuuta 1912 – 12. huhtikuuta 2008) oli vanhin elossa oleva "RMS Lusitanian" upottamisesta 7. toukokuuta 1915 pelastunut. Hän oli yhdysvaltalainen. Onnettomuuden jäljiltä on enää elossa vain Audrey Lawson-Johnston, joka oli onnettomuuden sattuessa parin kuukauden ikäinen. 
McDermottilla oli selviä muistikuvia onnettomuudesta kysyttäessä kesällä 2002.
Kuivausrumpu

Kuivausrumpu on kodinkone, jolla kuivataan kosteus pyykistä, esimerkiksi pesukoneen käytön jälkeen. Laitteen toiminta on samankaltainen kuin pyykinpesukoneen, jossa metallinen sylinteri, rumpu, pyörittää tekstiilejä. Rummun sisältämää ilmaa lämmitetään, jotta kosteus vaatteista haihtuu. Kuivausrummun -tai kaapin omistaa noin viidesosa kotitalouksista Suomessa. 
Kosteus yleensä tiivistetään vedeksi (kondensoiva kuivain) ja varastoidaan tyhjennettävään säiliöön tai poistetaan letkua pitkin viemäriin. Kosteus voidaan myös poistaa ulos puhallettavan ilman mukana tuuletusventtiiliin tai ilmanvaihtohormiin. 
Kuivausrumpu saattaa synnyttää hankaussähköä kahden eri aineen hangatessa toisiaan.
Ranskalainen keksijä M. Pochon valmisti ensimmäisen käsin veivattavan kuivausrummun vuonna 1800.
Aldi

Aldi (lyhennys sanoista ALbrecht DIskont) on saksalainen halpakauppaketju, jonka juuret juontavat vuonna 1913 perustettuun elintarvikeliikkeeseen. Aldi on Saksan suurin ja yksi maailman suurimmista halpakauppaketjuista. Sillä on noin 7 600 liikettä yhteensä 15 eri maassa. Aldi-konserni jakautuu kahtia pohjoiseen Aldi-Nordiin (Pohjois-Saksa, Belgia, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Puola, Portugali ja Espanja) ja eteläiseen Aldi-Südiin (Etelä-Saksa, Australia, Itävalta, Irlanti, Slovenia, Sveitsi, Iso-Britannia ja Yhdysvallat). Aldin pääkilpailija on toinen saksalainen halpakauppaketju Lidl.
Ketjun menestyksen luojat olivat veljekset Karl ja Theo Albrecht. Heidän äitinsä Anna Albrecht perusti vuonna 1913 elintarvikeliikkeen. Pojat ottivat sen haltuunsa vuonna 1946 ja ryhtyivät laajentamaan sitä ketjuksi niin, että vuonna 1960 ketjuun kuului jo 1 913 myymälää.
1960-luvulla Theo kontrolloi Pohjois-Saksan myymälöitä ja Karl Etelä-Saksan myymälöitä. Ketju jakaantui kahtia Nord- ja Süd-osiin, koska 1960-luvun puolivälissä veljeksille muodostui kiista savukkeiden myymisestä. Nord myy savukkeita ja Süd ei myy savukkeita.
Aldi pyrkii laajentumaan voimakkaasti Yhdysvalloissa, tavoitteena tulla myymälämäärällä mitattuna kolmanneksi suurimmaksi ruokakauppaketjuksi. Aldilla on Yhdysvalloissa 1800 myymälää ja tarkoituksena avata 800 uutta myymälää. Vuonna 2022 myymälöitä olisi 2500.
Stewart McKinney

Stewart Brett McKinney (30. tammikuuta 1931 – 7. toukokuuta 1987) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen ja istui edustajainhuoneessa Connecticutista vuodesta 1971 saakka.
McKinney oli ensimmäinen AIDSiin kuollut Yhdysvaltain kongressin jäsen. Hänen lääkärinsä uskoi HIVin siirtyneen hänen elimistöönsä vuonna 1979 sydänleikkauksen yhteydessä tehdystä verensiirrosta.
Stewart McKinney oli naimisissa Lucie McKinneyn (o.s. Cunningham) kanssa, jonka kanssa hänellä oli viisi lasta. Myös heidän nuorin lapsensa, John McKinney, on poliitikko.
Luoma-ahon koulu

Luoma-ahon koulu on Alajärven kaupungissa, Luoma-ahon kylässä, noin 13 kilometriä kaupungin keskustasta sijaitseva peruskoulun ala-aste. Luoma-ahon koulupiiri perustettiin 1923, ja seuraavana vuonna valmistui ensimmäinen koulurakennus, jossa silloinen kansakoulu aloitti toimintansa. Koululle valmistui lisärakennus syksyllä 1962. 
Nykyään koulussa on oppilaita noin 30 ja kaksi opettajaa. Koulua uhkasi lakkauttaminen 1. elokuuta 2007 alkaen, mutta Alajärven kaupungin ja Luoma-ahon kyläläisten välillä tehdyn palvelutuottajasopimuksen mukaan koulu jatkaa toimintaansa toistaiseksi.
Kobolttipyöröpää

Kobolttipyöröpää ("Assessor macneilli") on pyöröpäihin kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kobolttipyöröpää kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Se on väriltään koboltinsininen.
Alkuperä.
Kobolttipyöröpää elää luonnossa Korallimerellä. 
Käyttäytyminen.
Kobolttipyöröpää on rauhallinen ja sopii riutta-akvaarioon. Uros valtaa reviirin, ja siksi kaksi urosta ei yleensä sovi samaan akvaarioon. Luonnossa ne elävät jopa sadan yksilön parvissa. Se viihtyy parhaiten altaassa, jossa on piilopaikkoja: luolia ja koloja.
Ravinto.
Kobolttipyöröpäät syövät lihapitoista ruokaa, ja tarvitsevat mielellään kaksi ruokintakertaa päivässä.
Panzerjäger I

Panzerjäger I eli 4.7cm PaK(t) (Sf) auf Panzerkampfwagen I. ("tankin metsästäjä") oli natsi-Saksan ensimmäinen toisessa maailmansodassa käytetty panssarintorjuntavaunu.
Kehitys.
Panzerkampfwagen I oli alun perin tarkoitettu koulutusvaunuksi. Niitä käytettiin kuitenkin Puolassa, koska ei ollut saatavilla raskaampia panssarivaunuja. Koska vaunu oli todella heikosti aseistettu (vain kahdella konekiväärillä), alustaa aiottiin käyttää muihin tarkoituksiin (esimerkiksi panssarintorjuntavaunuiksi ja telatykeiksi, Sturmpanzer I). Ensimmäinen ehdotus oli se, että asetetaan alustalle 37 mm panssarintorjuntatykki, mutta koska tykki oli riittämätön, se vaihdettiin voimakkaampaan tšekkoslovakialaiseen 47 mm tykkiin. Vaunu oli helposti suunniteltu, siinä oli Panzerkampfwagen I:n alusta ja tykki ohuen panssarin suojaama, joka oli avoinna sivulta ja takaa.
Taistelussa.
1940-luvun alussa tykki pystyi tuhoamaan suurimman osan kaikista panssarivaunuista ja sitä käytettiin pohjois-Afrikassa ja operaatio Barbarossan alussa, missä huomattiin, että siinä oli huono suoja ja tykin teho laski raskaampia panssarivaunuja vastaan ja se vedettiin pois rintamakäytöstä, kun saatiin parempia panssarivaunuja. Sitä käytettiin myöhemmin Balkanilla partisaaneja vastaan.
Itärintamalla vaunulta otettiin tykki pois ja alustaa käytettiin erilaisiin kuljetuksiin. Pieni määrä oli käytössä vuonna 1944. 132 vaunua rakennettiin.
Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri

Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri (PPSHP) oli kuntayhtymä, jonka muodostivat Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat lukuun ottamatta Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiriin vuoden 2013 alussa siirtynyttä Reisjärveä. 
Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin väestöpohja oli noin 410 000 ja laajemman, koko Pohjois-Suomen kattavan erityisvastuualueen väestöpohja oli noin 740 000 henkilöä. Sairaanhoitopiirin tehtävänä oli tarjota jäsenkuntiensa asukkaille erikoissairaanhoidon palveluja. 
Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri oli Suomen pohjoisin yliopistollinen sairaanhoitopiiri. Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin lisäksi Oulun yliopistollisen sairaalan (OYS) erityisvastuualueeseen kuuluivat Kainuun sairaanhoitopiiri, Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri, Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri ja Lapin sairaanhoitopiiri.
Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 liittyen Sote-uudistukseen. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue. 
Sairaanhoitopiirin sairaalat.
Lisäksi oli kehitysvammahuollon toimintayksikkö.
Anja Koski-Jännes

Anja Marja-Liisa Koski-Jännes (o.s. Koski; s. 16. joulukuuta 1944 Helsingin mlk) on sosiaalipsykologian professori emerita. Hän oli myös Tampereen yliopiston sosiologian ja sosiaalipsykologian laitoksen johtaja vuoteen 2007 saakka, jolloin johtajana jatkoi professori Matti Alestalo.
Anja Koski-Jännes on paneutunut erityisesti riippuvuuden aihepiiriin. Hän on kirjoittanut artikkeleita kansainvälisiin ja suomalaisiin julkaisuihin ja tehnyt tutkimustyötä vuodesta 1980 lähtien. Koski-Jänneksen tutkimusalat ovat addiktiivinen käyttäytyminen, toipuminen, hoitoprosessit ja tuloksellisuus, sosiaalisen tuen tutkimus sekä narratiivitutkimus.
Tieteelliset ansiot.
Koski-Jännes on toiminut valvojana tai opponenttina seitsemässätoista filosofian tohtorin ja lisensiaatin väitöksessä, vertaisarvioinut alan julkaisuja ja antanut opetusta ja luennoinut tutkimusalallaan sekä Suomessa että ulkomailla. Hän on myös antanut haastatteluja radio- ja TV-ohjelmissa sekä opetusvideoilla. Hän on myös toiminut Suomen Akatemian asiantuntijatehtävissä.
Jam Master Jay

Jam Master Jay (oik. Jason William Mizell 21. tammikuuta 1965 – 30. lokakuuta 2002) oli yksi Run–D.M.C.:n jäsenistä. Hän toimi yhtyeessä DJ:nä.
Ura.
Mizell syntyi Brooklynissä Yhdysvalloissa ja hänen perheensä muutti Queensiin, kun Mizell oli 10-vuotias. Hän soitti bassoa ja rumpuja monissa autotalliyhtyeissä. Mizell perusti Scratch DJ Academyn Manhattanille. Vuonna 1989 Jam Master Jay perusti Jam Master Jay Recordsin. Hän hankki lukuisia artisteja Jam Master Jay Recordsiin. 1990-luvulla Mizell joutui vakavaan auto-onnettomuuteen ja häntä myös ammuttiin, mutta hän selvisi. Hänellä ei ole yhtään omaa albumia. Hän myös auttoi 50 Centin musiikkiuran alkuun.
Kuolema.
Mizelliä ammuttiin 30. lokakuuta 2002 Merrick Boulevard -levytysstudiolla Queensissä, New Yorkissa. Hän kuoli saamiinsa vammoihin välittömästi. Mizell on haudattu Ferncliffin hautausmaalle Hartsdaleen, New Yorkiin.
Suuri luokkakokous

Suuri luokkakokous on vuonna 2000 MTV3:lla lähetetty suomalainen viihdeohjelma. Ohjelma perustui tanskalaiseen formaattiin.
Arja Korisevan juontamassa viihdeohjelmassa kaksi julkisuuden henkilöä muistelivat koulumuistojaan yhdessä entisten luokkatovereidensa kanssa. Molemmat vieraat edustivat koululuokkaansa ja leikkimielisessä kilpailussa suorittivat tehtäviä, joista he saivat pisteitä. Voittajajoukkue pääsi viettämään suurta luokkajuhlaa helsinkiläiseen ravintolaan.
Ohjelmaa esitettiin keväällä 2000 lauantaisin klo 20–21 Bumtsibumin ollessa tauolla. Kaikki jaksot uusittiin saman vuoden kesällä.
Frank K. Edmondson

Frank K. Edmondson (s. 1. elokuuta 1912 – 8. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura.
Edmondson syntyi Milwaukeessa Wisconsinissa ja kasvoi Indianan Seymourissa. Hän valmistui Indianan yliopistosta vuonna 1933 ja pääsi stipendillä Lowellin observatorioon Flagstaffiin, jossa hän toimi vuoteen 1935 Clyde Tombaughin avustajana. Valmistuttuaan Harvardin yliopistosta filosofian tohtoriksi 1937 hän palasi Indianan yliopistoon tähtitieteen osaston henkilökunnan jäsenenä. 
Edmondsonin varhaisiin saavutuksiin kuului niin kutsutun "Indianan asteroidiohjelman" avaaminen vuonna 1949. Hän oli myös mukana perustamassa AURAa ("Association of Universities for Research in Astronomy") ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1962–1965. Jäätyään eläkkeelle yliopistosta hän keskittyi kokoamaan AURAn ja Indianan yliopiston tähtitieteen osaston historioita. 
30. maaliskuuta 1952 löydetty asteroidi 1761 Edmondson on nimetty Frank K. Edmondsonin mukaan.
Yksityiselämä.
Frank K. Edmondson meni vuonna 1934 naimisiin kuuluisan tähtitieteilijä Henry Norris Russellin nuorimman tyttären Emma Margaret Russellin (1914–1999) kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi lasta.
Jokeripokeri

Jokeripokeri on Veikkauksen, aikaisemmin Raha-automaattiyhdistyksen (RAY) rahapeliautomaatti. Jokeripokeri kehitettiin vuonna 1986 valmistuneen Pokerin seuraajaksi. Pelistä on olemassa 50, 75 ja 100 euron päävoittoiset versiot. Pienin päävoitto on pelipisteissä, 75 euron versiota voi pelata anniskeluravintoloissa ja 100 euron versio on käytössä ainoastaan pelisaleissa. Täyspotti-pelisaleille varattu malli on yksi neljästä muusta Jokeripokeri-automaateista, joiden lisäksi peliä voi pelata myös Monipeli-, Monipeli²-, Pokeria- ja Täyspokeri-automaateissa. Ålands Penningautomatföreningenille (Paf) on lisäksi viety 40 euron ja kahta erilaista 200 euron päävoittoista versiota laivojen pelitoimintaa. Tuplauksen palautusprosentit ovat laivapeleissä 94,3396 % ja muissa 98,1132 %.
Vuonna 2011 RAY lanseerasi Jokeripokerin myös Internetiin. Nettiversio poikkeaa fyysisestä Jokeripokeri -pelikoneesta pelipanosten osalta. Netissä Jokeripokerin maksimipanos on 2 euroa ja minimipanos 20 senttiä. Lisäksi nettiversiossa on mahdollista voittaa jokin RAY Jackpotin kolmesta ylimääräisestä voitosta. Jackpotin voitto on täysin satunnainen, eikä se riipu panoksen suuruudesta tai pelikierroksen tuloksesta.
Marta Eggerth

Marta Eggerth (17. huhtikuuta 1912 Budapest, Itävalta-Unkari – 26. joulukuuta 2013 Rye, New York) oli unkarilaissyntyinen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut laulaja ja näyttelijä. Hän aloitti laulamisen 11-vuotiaana ja sai menestystä jo nuorena, mutta joutui vuonna 1938 pakenemaan miehensä, kollega Jan Kiepuran kanssa Euroopasta (molemmilla oli juutalaiset äidit).
Eggerth teki Yhdysvaltoihin asetuttuaan useita rooleja Metro-Goldwyn-Mayerille. Kun sopimusta ei uusittu, hän muutti Kiepuran kanssa New Yorkiin ja kasvatti kaksi poikaa. Hänen elokuviinsa kuuluvat "Zauber" (1937), "Sittenkin sankari" (1942) ja "Tässä tulen minä!" (1943).
Marta Eggerth vieraili Suomessa kesäkuussa 1939 ja piti konsertin Messuhallissa.
Eggerth oli näyttelijänä aktiivinen pääosin 1930- ja 1950-lukujen välisenä aikana. Hän oli Yhdysvaltain kansalainen 1950-luvulta ja jäi leskeksi 1966. Hän oli tunnettu operetin puolestapuhuja ja asui New Yorkin Ryessa. Hän piti konsertteja vielä 2000-luvulla.
Saksan kansallisdemokraattinen puolue

Saksan kansallisdemokraattinen puolue - kansanunioni (, lyh. NPD) on puolue Saksassa. Se perustettiin 1964 Saksan valtakunnanpuolueen () seuraajaksi.
Saksan kansallisdemokraattinen puolue yhdistyi 1. tammikuuta 2011 Saksan kansanunionin (, lyh. DVU) kanssa. Samalla puolueen viralliseksi nimeksi päätettiin ottaa Saksan kansallisdemokraattinen puolue - kansanunioni.
1960-luvulla tehtiin useita yrityksiä julistaa NPD kansallissosialistisen puolueen seuraajaksi ja kieltää se Länsi-Saksan lain perusteella. Viimeisin yritys kieltää puolue tapahtui elokuun 2000 äärioikeiston väkivalta-aallon jälkeen. Yritys epäonnistui korkeimman oikeuden hylätessä päätöksen, sillä monet puolueen kansallisista ja aluejohtajista olivat Saksan kotimaan tiedustelupalvelun agentteja. Tämä herätti epäilyjä, että he toimivat provokaattoreina.
Puolue ei ole koskaan saanut yli 5 % äänistä saadakseen edustajia liittovaltion parlamenttiin. Vuoden 2005 liittovaltion vaaleissa vaaleissa NPD sai 1,6 % äänistä. Puolue on kuitenkin ollut edustettuna osavaltioparlamenteissa. Vuoden 2004 vaaleissa se sai 9,2 % äänistä ja 12 edustajaa Saksin osavaltion parlamenttiin. Sillä on edustajia myös Brandenburgissa. Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiovaaleissa 17. syyskuuta 2006 NPD sai 7,3 % äänistä.
D.M.C.

D.M.C. (oik. Darryl Matthews McDaniels (s. 31. toukokuuta 1964) on yhdysvaltalainen hip hop -muusikko ja Run-D.M.C. -yhtyeen perustajajäsen. Häntä pidetään yhtenäi hip hop -kulttuurin pioneereista . 
Elämä ja ura.
McDaniels syntyi Harlemissa New Yorkissa mutta kasvoi Hollisissa Queensissa. Nuorena hän kiinnostui hip hopista kuunneltuaan Grandmaster Flash &amp; the Furious Fiven musiikkia. Vuonna 1978 McDaniels ryhtyi DJ:ksi vanhempiensa kellarissa ja käytti levysoittimia ja miksauspöytää, jonka sai isoveljeltään Alfordilta. Tällöin hän esiintyi nimellä ”Grandmaster Get High”.
Myöhemmin samana vuonna McDaniels myi omat DJ-laitteensa, kun hänen kaverinsa Joseph ”Run” Simmons hankki itselleen DJ-laitteet. Kun paikallinen DJ Jam Master Jay liittyi joukkoon, Run rohkaisi McDanielsia räppäämään DJ:nä toimimisen sijasta. Vähitellen McDaniels valitsi räppäämisen mixtapeille ja otti käyttöön taiteilijanimen ”Easy D”. Vuonna 1981 hän vaihtoi ”Easy D”:n nimeen ”DMcD”, jolla hän allekirjoitti työnsä koulussa. Sitten lyhensi nimensä ”D.M.C.”:ksi. Vuorotellen D.M.C. tarkoitti sanoja ”Devastating Mic Controller” tai hänen lapsuuden lempinimeään ”Darryl Mac”. Kolmikko perusti Run-D.M.C. -ryhmän.
Vuonna 1984 Run-D.M.C julkaisi debyyttialbuminsa joka nimettiin ryhmän mukaan.
Vuonna 1997 McDaniels alkoi vaipua masennukseen rutiininomaisen kiertuetoiminnan ja perheestään erossa olemisen vuoksi. McDaniels alkoi käyttää alkoholia ja huumeita helpottaakseen oloaan ja sai juopon maineen Run-D.M.C.:ssä. McDaniels pidätettiin kaksi kertaa julkisesta juopottelusta ja rattijuopumuksesta. Kiertueen aikana McDaniels huomasi, että hänen äänensä alkoi pettää. Hänellä on myöhemmin havaittu ääntöhäiriö, joka aiheuttaa kouristuksia kurkunpäässä.
McDaniels oli masentunut ja hautoi itsetuhoisia ajatuksia, kunnes hän kuuli radiossa Sarah McLachlanin kappaleen ”Angel”. Hän liikuttui siitä niin syvästi, että sai uutta voimaa jatkaa elämäänsä ja uraansa. Hän sai uuden näkökulman elämään ja päätti kirjoittaa omaelämäkerran. McDanielsin tutustuessa lapsuusvuosiinsa hänen äitinsä Bannah paljasti totuuden, että hänet adoptoitiin kolmikuisena. Bannahin mukaan hänen oikea äitinsä oli Dominikaanisesta tasavallasta kotoisin oleva Bernada Lovelace. Hän sai myös tietää, että oli kotoisin Harlemista, Manhattanilta, eikä Hollisista, Queensista kuten hän oli aina luullut. Jo lapsena McDaniels oli huomannut, ettei näytä muilta perheensä jäseniltä. Uutiset innoittivat hän etsimään oikeaa äitiään. Hän alkoi työskennellä VH1:n kanssa hänestä kertovan dokumentin parissa. Hänen omaelämäkertansa "King Of Rock: Respect, Responsibility, and My Life with Run-DMC" julkaistiin vuonna 2001.
Syyskuussa 2006 Darryl McDaniels palkittiin Angels in Adoption Award -palkinnolla työstään adoptiolapsien tukemiseksi. Hän perusti kesäleirin 170 lapselle. Kesken nauhoituksen McLachlan kertoi McDanielsille, että hänetkin on adoptoitu.
McDaniels parhaillaan kirjoittaa täydennettyä omaelämäkertaa (koska "King Of Rock: Respect, Responsibility, and My Life with Run-DMC" oli kirjoitettu ennen kuin hän tiesi olevansa adoptoitu) ja toista sooloalbumiaan.
Joss Ackland

Sidney Edmond Jocelyn ”Joss” Ackland (29. helmikuuta 1928 – 19. marraskuuta 2023) oli englantilainen näyttelijä, jolla oli uransa aikana yli 130 elokuvaroolia. 
Ackland syntyi Lontoon North Kensingtonissa ja opiskeli Central School of Speech and Dramassa. Hän esiintyi myös televisiossa, muun muassa televisioelokuvassa "Shadowlands" (1985). Hänet nähdään myös Pet Shop Boysin elokuvassa "It Couldn't Happen Here" (1988) sekä ”Always on My Mind” -kappaleen musiikkivideolla. 
Ackland ja hänen vaimonsa Rosemary olivat naimisissa 51 vuotta ennen kuin vaimo sairastui ja kuoli motoneuronitautiin vuonna 2002. Parilla oli seitsemän yhteistä lasta. Myös Rosemary oli näyttelijä. Vuoden 2001 haastattelussa BBC:lle Ackland myönsi joutuneensa tekemään joitakin ”kammottavia elokuvia” työnarkomanian johdosta.
Muutamia Acklandin elokuvia ovat "Kuninkaan miekkamies" (1975), "Salajuoni" (1988), "Tappava ase 2" (1989), "Billin ja Tedin maailma" (1991), "Kauneuden kohde" (1991) ja "Vuodet Picasson kanssa" (1996).
Ken Nelson (1911)

Ken Nelson (19. tammikuuta 1911 Caledonia, Minnesota – 6. tammikuuta 2008 Somis, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen musiikkialan taustavaikuttaja. Hän toimi Capitol Recordsin country- ja westernosaston johtajana vuosina 1951–1971.
Nelson teki radiodebyyttinsä laulajana vuonna 1925. Teini-ikänsä vuosina hän vaikutti lukuisissa yhtyeissä ja teki muun muassa yhteistyötä Lee Gilletten kanssa. Gillette tutustutti Nelsonin Kaliforniaan, ja tämä sai jo pian merkittävän aseman yhdessä Yhdysvaltain tärkeimmistä levy-yhtiöistä. Hän vetäytyi 1976 ja kuoli Kaliforniassa hieman ennen kuin olisi täyttänyt 97 vuotta. 
Nelsonin panosta countrymusiikkikulttuuriin hänen Capitol-vuosinaan pidetään niin merkittävänä, että hänelle myönnettiin vuonna 2001 paikka Country Music Hall of Famesta, jonka iäkkäin elossa oleva jäsen hän ennen kuolemaansa oli. Hän toimi tuottajana muiden muassa Merle Travisille, Hank Thompsonille, Jean Shepardille, Merle Haggardille, Roy Clarkille, Buck Owensille ja Freddie Hartille ja kiinnitti levy-yhtiöön useita arvostettuja muusikoita.
Taivalkosken kirkko

Taivalkosken kirkko on Taivalkosken seurakunnan toinen kirkko. Taivalkosken kirkonkylässä sijaitsevan kirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno Kallio vuonna 1932. Kirkon vihki elokuussa 1933 silloinen Oulun tuomiorovasti Juho Mannermaa. Hänestä tuli myöhemmin Oulun hiippakunnan piispa. Tyyliltään uusklassisessa kirkossa on noin 400 istumapaikkaa.
Kirkon alttaritaulun "Jeesus Getsemanessa" on maalannut taiteilija Väinö Tiger. Alttaritaulu on vuodelta 1934. Ensimmäiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut saatiin vuonna 1938, nykyiset urut on valmistanut Tuomen urkutehdas vuonna 1990.