tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Joseph Mascolo

Joseph Mascolo (13. maaliskuuta 1929 West Hartford, Connecticut – 8. joulukuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti rooleistaan "Kauniiden ja rohkeiden" Massimo Maronena ja "Päivien viemää" -sarjan Stefano DiMerana.
Mascolo kuoli 87-vuotiaana 8. joulukuuta 2016 sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.
MVS (autovalmistaja)

MVS (Manufacture des Voitures de Sport, Venturi) on ranskalainen pienehkö autonvalmistaja, joka ennen oman tuotantonsa aloittamista toimi yhteistyössä Peugeot'n, Alpinen, Rondeaun ja Heuliezin kanssa. 80-luvun puolivälissä yhtiö asetti tavoitteekseen valmistaa täysiverinen ranskalainen urheiluauto. Venturiksi nimetyn 2+2 paikkaisen urheiluauton valmistus aloitettiin alkuvuodesta 1988.
Venturi Cabrioletin lujitemuovinen kori kätkee sisälleen Renault'lta lainatun 2.9-litraisen turboahdetun V6-moottorin, joka tuottaa 147 kW:n tehon. Moottori on aitojen urheiluautojen tapaan sijoitettu taka-akseliston yläpuolelle.
Venturi autourheilussa.
Venturi valmisti autot ja toimi sponsorina Larrousse -tallille kaudella . Nykyään Venturi-nimeä käyttää Formula E -sarjassa Venturi Grand Prix.
Nokoreach

Nokoreach on Kambodžan kansallislaulu. Kambodžan vanhaa kuningaskuntaa ylistävä laulu otettiin alun perin käyttöön Japanin protektoraatiksi syntyneessä ja Norodom Sihanoukin hallitsemassa Kambodžan kuningaskunnassa vuonna 1941. Laulun on sanoittanut Chuon Nat ja sen ovat säveltäneet F. Perruchot ja J. Jekyll vanhan kambodžalaisen kansanlaulun pohjalta. Laulu säilyi itsenäistyneen Kambodžan kansallislauluna aina vuoteen 1970, jolloin USA:n tukema kenraali Lon Nol kaappasi maassa vallan ja julisti maan Khmerin tasavallaksi. Punaisten khmerien kaapattua maassa vallan 1975 he ennallistivat maan kuningaskunnaksi eräänlaiseksi sosialistisen vallankumouksen kulissiksi. Kuningas Sihanouk kutsuttiin maanpakolaisuudesta takaisin maahan, ja Nokoreach otettiin taas maan kansallislauluksi. Jo seuraavana vuonna, 1976, Punaiset khmerit ottivat kuitenkin käyttöön oman - mahdollisesti itsensä Pol Potin laatiman -, omaa ideologiaansa voimakkaasti tukevan kansallislaulun. Punakhmerien ja Vietnamin välisen sodan seurauksena muodostettu vietnamilaismyönteinen Kamputsean kansantasavalta käytti vuosina 1979–1989 väliaikaista kansallislauluaan ja maanpakoon joutuneet punakhmerit säilyttivät omansa. Nokoreachista tuli jälleen maan kansallislaulu vuonna 1993, jolloin maahan saatiin kuningasmielisen Funcinpehin tukema hallitus YK:n valvonnassa. 
Laulu on saanut nimensä alueella sijainneesta vanhasta kuningaskunnasta, nykyisen Kambodžan edeltäjästä.
Som pouk tepda rak sa moha khsath yeung
Oy ben roung roeung doy chey monkol srey soursdey
Yeung Khnom preah ang som chrok Krom molup preah Baromey
Ney preah Noropdey vong Khsattra del sang preah sat thm­r
Kroup Kraung dèn Khmer borann thkoeung thkann.
Prasath séla kombang kan dal prey
Kuor oy sr­may noeuk d­l yuos sak Moha Nokor
Cheat Khmer dauch Thmar kong vong n­y l­ar rung peung chom hor.
Yeung sang Khim por pheap preng samnang robuos Kampuchea.
Moha r­th koeut mien you ang veanh hey.
Kroup vath aram lu tè so sap thoeur
Sot doy am no rom lik koun poth sasna
Chol yeung chea neak thioeur thiak smos smak tam bep donnta
Kong tè thévoda nùng chuoy chrom chrèng phkot phkang pra yoch oy
Dol prateah Khmer chea Moha Nokor 
Taivas suojelee Kuningastamme
antaa hänelle onnea ja kunniaa
hallitsemaan sielujamme ja kohtaloitamme.
Ainoa, itsenäisyyden rakentajien perijä,
ohjastaa ylpeää vanhaa kuningaskuntaa.
Temppelit uinuvat metsässä,
Muistavat Moha Nokorin loiston.
Kuin kivi on khmer-rotu ikuinen.
Uskokaamme Kambodžan kohtaloon.
Imperiumin, joka haastaa aikakaudet.
Laulut nousevat pagodeista
ylistäen pyhää buddhalaista uskoa.
Olkaamme uskollisia esi-isiemme uskolle,
Jolloin taivas antaa meille hedelmänsä,
ikivanhalle khmer-maalle, Moha Nokorille.
SAS (ohjelmisto)

SAS on SAS Institute Inc.:n kehittämä ohjelmisto tilastolliseen analyysiin. Alkuperäisen SAS-ohjelmiston toiminnallisuudet liittyivät tilastolliseen analyysiin, mutta nykyisellään voidaan puhua pikemminkin SAS-alustasta ja SAS-ratkaisuista, joiden eräs osa on tilastollisen analyysin tuote SAS/STAT®. 
SAS:n kehitys aloitettiin 1966 Pohjois-Carolinan osavaltionyliopistossa. Vuonna 1976 kehitys siirtyi yksityiselle SAS Institutelle, joka jatkoi 1980- ja 1990-luvuilla kehitystyötä lisäämällä tilastollisia analyysityökaluja.
Joly Braga Santos

José Manuel Joly Braga Santos (14. toukokuuta 1924 Lissabon – 18. heinäkuuta 1988 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuusi sinfoniaa.
Santos syntyi Lissabonissa ja opiskeli siellä viulunsoittoa ja sävellystä. Toisen maailmansodan jälkeen hän opiskeli ulkomailla. Hän sävelsi neljä ensimmäistä sinfoniaansa 22–27-vuotiaana. Sinfonioiden lisäksi hän sävelsi muun muassa kolme oopperaa ja kamarimusiikkia. Santos kuoli aivohalvaukseen vuonna 1988.
Aileen Riggin

Aileen Riggin Soule (2. toukokuuta 1906 Newport, Rhode Island – 17. lokakuuta 2002 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen uimari, uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Riggin oppi uimaan kuusivuotiaana ja aloitti uimahyppäämisen vuonna 1919. Vuoden 1920 olympialaisissa Antwerpenissa hän voitti 14-vuotiaana kultaa naisten 3 metrin ponnahduslautakilpailussa, ollen kautta aikojen nuorin yhdysvaltalainen olympiavoittaja. Hän oli myös kisojen pienikokoisin urheilija: 140-senttinen Riggin painoi vain 29,5 kiloa.
Vuoden 1924 kisoissa Pariisissa Rigginistä tuli ensimmäinen urheilija, joka voitti mitalin sekä uinnissa että uimahypyissä: hän oli hopealla 3 metrin ponnahduslaudalla ja pronssilla 100 metrin selkäuinnissa.
Amatööriuransa jälkeen Riggin alkoi esiintyä Billy Rosen Aquacade-vesinäytöksissä. Hänestä tuli myös yksi ensimmäisistä amerikkalaisista naisurheilukirjoittajista. Riggin menestyi myös veteraaniurheilijana. 82-vuotiaana hän rikkoi yhdeksän eri ikäluokkien kansallista ennätystä. 86-vuotiaana Masters-uintien MM-kisoissa hän voitti kuuden ikäluokan mestaruudet.
Kuollessaan 96-vuotiaana Riggin oli pisimpään elänyt yhdysvaltalainen olympiavoittaja.
David Burghley

David George Brownlow Cecil, Exeterin kuudes markiisi (tunnetaan myös nimellä David Burghley ja vuoteen 1956 asti nimellä Lordi Burghley, 9. helmikuuta 1905 lähellä Stamfordia – 22. lokakuuta 1981) oli brittiläinen aitajuoksija, urheiluvaikuttaja ja olympiavoittaja.
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Burghley voitti 400 metrin aitajuoksun lyöden toiseksi ja kolmanneksi tulleet yhdysvaltalaiset 0,2 sekunnilla. Ensimmäisissä kansainyhteisön kisoissa 1930 hän voitti molemmat aitamatkat ja oli mukana voittamassa 4×400 metrin viestiä.
Vuonna 1931 Burghley valittiin parlamenttiin. Vuoden 1932 olympialaisissa hän oli neljäs 400 metrin aidoissa ja voitti hopeaa 4×400 metrin viestissä, jossa hänen epävirallinen osuusaikansa oli 46,7.
Burghley oli värikäs persoona. Hänen sanotaan juosseen RMS Queen Maryn yläkannen ympäri arkivaatteissa 57 sekunnissa. Hän harjoitteli aitajuoksua laittamalla tulitikkurasioita aitojen päälle – aitaa ylittäessä etummainen jalka ei pudottanut rasiaa. Urheiluaiheisen elokuvan "Tulivaunut" henkilöhahmon Lord Andrew Lindsayn esikuvana on Lordi Burghley.
Urheilu-uransa jälkeen Burghley toimi British Amateur Athletic Associationin puheenjohtajana 40 vuotta, IAAF:n puheenjohtajana 30 vuotta ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä 48 vuotta. Hän oli myös vuoden 1948 olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtaja.
Burghley oli parlamentin jäsen vuosina 1931–1943. Toisen maailmansodan loppuvuosina Burghley toimi Bermudan kuvernöörinä.
Liquiçá

Liquiçá (tetumiksi Likisá) on rannikkokaupunki Itä-Timorilla. Se sijaitsee 32 kilometriä Dilistä, Itä-Timorin pääkaupungista länteen. Kaupunki on Liquiçán alueen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 5 005. Suurin osa asukkaista puhuu tokodedeä.
Telemark-alastulo

Telemark-alastulo on mäkihypyssä käytetty alastulotyyli, joka on peräisin Telemarkista. Sitä pidetään yleisesti tyylikkäimpänä alastulona. Telemark eroaa tasajalka-alastulosta siten, että siinä sukset tömähtävät maahan aavistuksen peräkkäin ja toinen jalka on hitusen edellä toista. Se on saanut nimensä laskettelua muistuttavasta asennostaan. Alastulo saa olla enintään kaksi mäkihyppysuksen paksuutta leveä, muuten tyylipisteet vähenevät.
Laplacen matriisi

Verkkoteoriassa Laplacen matriisi eli Kirchhoffin matriisi on verkon matriisiesitys. Tätä voidaan käyttää verkon virittäjäpuun laskemiseen. 
Määritelmä.
Verkon "G" Laplacen matriisi on määritelmän mukaan
formula_1
missä "D" on "G":n astematriisi ja "A" on "G":n vierusmatriisi.
Tarkemmin, olkoon "G" annettu "n"-solmuinen verkko. Tällöin
formula_2
Suunnatuille verkoille voidaan käyttää joko särmien sisä- tai ulkoastetta tilanteesta ja sovelluksesta riippuen.
Giulio Gaudini

Giulio Gaudini (28. syyskuuta 1904 Rooma – 6. tammikuuta 1948) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. 
Gaudini osallistui neljiin olympialaisiin 1924-1936. Pariisissa 1924 hän ei menestynyt, mutta kolmissa seuraavissa kisoissa hän voitti kolme kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Vuoden 1928 Amsterdamin kisoissa Italian florettijoukkue voitti kultaa ylivoimaisesti: se otti 30 voittoa ja hävisi vain 2 ottelua. Kaksi päivää myöhemmin Gaudini oli kolmas floretin yksilökilpailussa. Seuraavissa vuoden 1932 olympialaisissa Gaudini osallistui sekä floretti- että säiläkilpailuihin. Floretilla tuloksena oli joukkuehopeaa (Italia hävisi Ranskalle) ja yksilötasolla pronssia. Säilällä hän oli molemmissa hopealla. Vuonna 1936 Berliinissä Gaudini otti florettikultaa sekä joukkueessa että yksilönä. Säilällä tuloksena oli hopeaa joukkuekilpailussa ja henkilökohtaisessa kisassa kuudes tila.
Euroopan mestaruuden Gaudini voitti floretilla vuosina 1930 ja 1934.
Dennis Haysbert

Dennis Dexter Haysbert (s. 2. kesäkuuta 1954 San Mateo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan presidentti David Palmerina televisiosarjassa "24". Haysbert on pituudeltaan 194 senttimetriä.
Myöhäisjurakausi

__Notoc__
Myöhäisjurakausi eli yläjura ("malm", "valkea jura") on jurakauden loppuvaihe 161,2–145,5 miljoonaa vuotta sitten. Kausi oli matelijoiden valtakautta, erityisesti sauropodi-kasvinsyöjädinosaurusten kukoistusaikaa. Sauropodit olivat valtavia nelijalkaisia, pitkähäntäisiä ja -kaulaisia maaeläimiä. Kaudelta kuuluisia hirmuliskoja olivat muun muassa sauropodisuvut "Brachiosaurus, Diplodocus" ja "Camarasaurus". Kaudella eli myös harjalisko "Stegosaurus". Petoliskoista kaudella kukoistivat mm. "Allosaurus"-lajit ja "Ceratosaurus" . Kaudella eli myös lentoliskoja, ja merissä eli pitkäeväisiä valasta muistuttavia pliosauruksia sekä merikrokotiili "Teleidosaurus".
Varhaiset nisäkkäät ja hyvin varhaiset linnut olivat jo olemassa mutta eivät vielä merkittävänä ryhmänä. Liskolintu "Archaeopteryx" eli tällä kaudella Euroopassa.
Maantiede.
Myöhäisjurakaudella Pangea jakautui kahdeksi supermantereeksi, pohjoisen Lauraasiaksi ja etelän Gondwanaksi. Niiden väliin syntyi varhainen Atlantti, joka tuolloin oli vielä aika kapea.
Keskijurakausi

Keskijurakausi ("Dogger", ruskea jura) oli geologinen ajanjakso 175,6–161,2 miljoonaa vuotta sitten. Keskijurakaudella jättimanner Pangea alkoi hajota. Uusia dinosauruslajeja kehittyi maalla, muun muassa megalosaurit ja cetiosaurit. Merissä olivat kalaliskot, "Ichthyosaurukset", vielä tavallisia, mutta niiden rinnalle olivat jo kehittyneet pliosaurukset (Pliosaurus, Liopleurodon).
Keskijurakauden vaiheet.
Vaiheet on nimetty paikkakuntien latinalaisten nimimuotojen mukaan (Englannin Kellaways ja Bath, Ranskan Bayeux ja Saksan Aalen).
Georges Miez

Georges Miez, myös Georg tai Giorgio, (2. lokakuuta 1904 Töss, nykyisin osa Winterthuria, St. Gallenin kantoni, Sveitsi – 21. huhtikuuta 1999 Savosa, Ticino, Sveitsi) oli sveitsiläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Miez voitti urallaan kaikkiaan kahdeksan olympiamitalia. Hän aloitti olympiauransa 19-vuotiaana Pariisin olympialaisissa 1924 osallistumalla yhdeksään eri lajiin (mukaan lukien muun muassa köysikiipeily), joista tuloksena oli pronssia voimistelun joukkuekilpailussa ja viides sija rekillä. Seuraavissa, vuoden 1928 kisoissa Miez oli paras telinevoimistelija: hän voitti moniottelun sekä rekin ja oli voittamassa joukkuekultaa. Hevosella hän voitti hopeaa. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 Miez oli ainoa sveitsiläinen voimistelija ja osallistui vain permannolle voittaen hopeamitalin. Viimeisissä olympialaisissaan Berliinissä 1936 Miez otti kultaa permannolla ja hopeaa joukkuekisassa.
MM-kilpailuista Miez voitti kaksi kulta- ja yhden hopeamitalin.
Kilpauransa jälkeen Miez jatkoi työtään telinevoimistelun, etenkin nuoriso- ja naisvoimistelun parissa. Miez kuoli vuonna 1999 Savosassa, Luganon lähellä 94-vuotiaana.
Varhaisjurakausi

Varhaisjurakausi (myös "alajura", "Lias", "musta jura") oli jurakauden aloittanut geologinen ajanjakso 199,6 - 175,6 miljoonaa vuotta sitten. Kausi on tunnistettu merialueille psiloceratidi-ammoniiteista, jotka melkein sukupuuttoon kuoltuaan kehittyivät nopeasti suureksi määräksi uusia muotoja. Ammoniittien kehitys oli niin nopeaa, että niistä voi laatia vyöhykefossiilistoja.
Merissä aikaisemmat Raetia-vaiheen kalaliskotyypit jatkoivat, mutta ilmestyi myös uusia tyyppejä "Ichthyosaurus" ja "Temnodontosaurus" ja plesiosauruksista (joutsenliskoista) "Eurycleidus, Macroplata" ja "Rhomaleosaurus", kaikki Rhomaleosauridae-heimoa (jossa on luultavasti monta samankaltaista kehityslinjaa). Varhaisjurakauden lopuilla Toarcis-vaiheessa ilmestyivät thalattosaurit, merikrokotiilit ja myös uusia sukuja kalaliskoista ("Stenopterygius, Eurhinosaurus", ja jatkuvasti alkeellinen "Suevoleviathan") ja plesiosauruksista (pitkäkaulaiset elasmosaurit " Microcleidus" ja "Occitanosaurus", ja pliosaurus "Hauffiosaurus").
Maalla ilmestyi monia uusia dinosaurustyyppejä. Heterodontosaurit, scelidosaurit, stegosaurit ja tetanurat. Podokesaurit, prosauropodit ja sauropodit jatkoivat maalla. Saalistajia olivat sfenosukidit ja protosukidit, krokotiilimaiset matelijat. Triaskauden lopulla hävinneiden tilalle kehittyi myös uusia lentäviä pterosauruslajeja. Kuivalla maalla eli monia varhaisia nisäkäslajeja, ja myös tritylodontteja, nisäkäsmäisiä matelijoita ja sphenodontteja ja nykyisen tyyppisiä sammakkoeläimiä (Lissamphibia).
Fuad II

Fuad II (arab. فؤاد الثاني‎, turk. "II. Fuat tai Ahmet Fuat"; s. 16. tammikuuta 1952 oikealta nimeltään prinssi Ahmad Fuad) oli Egyptin nimellinen kuningas vuosina 1952–1953.
Kun kuningas Faruk syöstiin vallasta eversti Gamal Abdel Nasserin johtamassa sotilasvallankaappauksessa, hän luopui kruunusta vasta puolivuotiaan kruununprinssi Ahmad Fuadin hyväksi. Tämä julistettiin Egyptin ja Sudanin kuninkaaksi 26. heinäkuuta 1952 nimellä Fuad II. Faruk oli toivonut vallanvaihdoksen lepyttävän kuninkaan vastaista liikehdintää, mutta erehtyi. Koska Fuad II oli alle vuoden vanha noustessaan valtaistuimelle, häntä ei kruunattu. Syrjäytetty Faruk joutui pian lähtemään perheineen maanpakoon ja Egyptiin asetettiin Farukin sedän, prinssi Muhammad Abdel Moneimin johtama holhoojahallitus, joka nimellisesti edusti ulkomailla ollutta kuningas Fuadia. Egypti julistettiin 18. heinäkuuta 1953 tasavallaksi, jonka ensimmäiseksi presidentiksi tuli Muhammad Nagib.
Fuad varttui Ranskassa ja Sveitsissä. Tällä hetkellä hän asuu Sveitsissä Genevenjärven lähellä. Vuonna 1976 hän nai Dominique-France Picardin (o.s. Loeb). Tämä kääntyi islamiin ja otti nimen kuningatar Fadila. Heillä on kolme lasta, joista prinssi Muhammad Ali (s. 1979) on isänsä virallinen seuraaja. Aviopari erosi 1996.
Egyptin presidentti Anwar Sadat palautti myöhemmin Fuad II:lle Egyptin kansalaisuuden, ja hän pystyi siten vierailemaan Egyptissä useita kertoja. Toukokuussa 2010 hän antoi haastattelun ONTV-televisiokanavalle ja puhui vierailuistaan Egyptiin ja kuinka hän tunsi yhteyden Egyptin kansaan ja heidän näkemyksensä hänen edesmennestä isästä. 
Fuad tuki Abdel Fattah el-Sisin ehdokkuutta Egyptin presidentiksi lokakuussa 2013.
Marcin Bachleda

Marcin Bachleda (s. 4. syyskuuta 1982, Zakopane, Puola) on puolalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa AZS AWF Katowicea.
Bachledan paras henkilökohtainen arvokisasaavutus on 26. tila Lahden MM-kisoissa 2001. Oberstdorfin MM-kisoissa 2005 hän sijoittui Puolan joukkueen mukana normaalimäen joukkuekilpailussa kuudenneksi. Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Bachleda on päässyt 25 kertaa pisteille, ja paras saavutus on 11. sija Kuusamon kisassa 30. marraskuuta 2002 (tilanne 22.04.2022).
Ura mäkihyppääjänä.
Marcin Bachleda kiinnostui mäkihypystä jo lapsena ja liittyi 11-vuotiaan WKS Zakopane –seuraan. Hän osallistui jo nuorena erilaisiin kansainvälisin kilpailuihin ja ensimmäiseen FIS:in järjestämään kilpailuun vuonna 1999. Ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa Bachleda hyppäsi vuonna 2001 Willingenissä.
Parhaita saavutuksia Bachledan uralta on vuonna 2009 Kiinan Yabulissa järjestetyissä Universiade-kilpailuissa saatu normaalimäen hopea. Vuoden 2001 Lahden MM-kilpailuissa Bachleda oli 26:s ja se on hänen paras henkilökohtainen arvokilpailusaavutuksensa. Lisäksi hän oli mukana hyppäämässä Oberstdorfin MM-kilpailuiden joukkuemäen kuudetta sijaa vuonna 2005. Bachledan paras maailmancupin osakilpailusijoitus on 11. sija Kuusamosta vuodelta 2002. Vuonna 2005 hän voitti kesän continentalcup-kiertueen. Puolanmestaruuskisoissa hän oli parhaimmillaan toinen vuonna 2007 ja hänen henkilökohtainen pituusennätyksensä on 201,5 metriä Slovenian Planicasta vuodelta 2010.
Marcin Bachleda kuului vuosikausia Puolan maajoukkueeseen ja hänen uransa päättyi vuonna 2013 tulleeseen loukkaantumiseen. Viimeiseksi FIS-kilpailuksi jäi vuoden 2013 Zakopanen continentalcupin osakilpailu ja 54. sija.
Ura valmentajana.
Mäkihyppyuransa lopettamisen jälkeen Bachleda aloitti huoltomiehenä Puolan maajoukkueessa. Hän kävi myös fysioterapeutin kurssin. Kaudella 2016/2017 hän alkoi työskennellä apuvalmentajana Puolan B-maajoukkueessa. Päävalmentajana oli tuolloin Robert Mateja. 
Kaudelle 2018/2019 hän siirtyi Puolan naisten maajoukkueen päävalmentajaksi. Kautta pidetään yleisesti Puolan naisjoukkueen läpimurtokautena, sillä tuolloin naiset saivat ensimmäiset maailmancup-pisteensä. Paras hyppääjä oli Kinga Rajda, joka oli maailmancupin kokonaistilanteessa 28. Kaudelle 2019/2020 Marcin Bachledasta tehtiin kuitenkin apuvalmentaja kun päävalmentajan paikan otti Łukasz Kruczek.
Yksityiselämä.
Marcin Bachleda on naimisissa ja hänellä on poika nimeltään Adam. Hän pitää matkustamisesta ja eri kulttuureihin tutustumisesta. Lisäksi hän on kiinnostunut extreme-urheilusta, moottoriurheilusta, tietokoneista ja musiikista. Hänen lempiartistinsa on Eminem.
Uransa aikana maajoukkueen muut urheilijat antoivat Bachledalle lempinimen Diabelek, joka tarkoittaa paholaista. Se juontaa juurensa nuoren Bachledan energiseen hyppäämiseen ja ulkonäköön. Bachledalla oli noihin aikoihin mustat hiukset ja pieni parta.
Talal

Talal bin Abdullah (26. helmikuuta 1909 – 7. heinäkuuta 1972) oli Jordanian kuningas 20. heinäkuuta 1951 – 11. elokuuta 1952. Hänet syrjäytettiin terveyssyistä, sairastettuaan skitsofreniaa.
Talal syntyi Mekassa 1909. Vuonna 1934 hän nai Zein al Sharaf Talalin. Talal opiskeli Royal Military Academyssa Sandhurstissa Englannissa, josta hän valmistui 1939.
Talal nousi valtaistuimelle, kun hänen isänsä Abdullah ibn Husain murhattiin Jordanian puoleisessa Jerusalemissa. Lyhyen valtakaudensa aikana Talal ehti ottaa käyttöön uuden perustuslain, joka teki ministereistä vastuullisia parlamentille. Lisäksi hänen kaudellaan Jordaniasta tuli ensimmäinen Arabimaa, jossa peruskoulu oli pakollinen ja maksuton. Hän myös sovitteli maansa välejä Egyptin ja Saudi-Arabian kanssa. Hänen poikansa Hussein oli hänen seuraajansa, muttei hallinnut heti, koska oli alaikäinen.
Peter Osgood

Peter Leslie Osgood (20. helmikuuta 1947 – 1. maaliskuuta 2006, Slough, Englanti) oli englantilainen jalkapalloilija.
Osgood pelasi parhaat vuotensa Chelsean riveissä. Hän oli 1970-luvulla seuran tärkeimpiä pelaajia, ja voitti joukkueessa FA Cupin vuonna 1970 ja cup-voittajien cupin vuonna 1971. Chelseassa hän pelasi 380 ottelua, joissa teki 150 maalia. Hän on seuran kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä. Chelseasta Osgood siirtyi vuonna 1974 Southamptoniin 275 000 punnalla, mikä oli tuolloinen ennätyssumma. Southamptonissa hän saavutti toisen FA Cupin voittonsa vuonna 1976. Southamptonissa Osgood pelasi 157 ottelua, joissa teki 36 maalia.
Englannin maajoukkueessa hän pelasi neljä ottelua.
Peliuransa jälkeen Osgood toimi Chelsean taustahenkilönä useiden vuosien ajan aina kuolemaansa saakka. Osgood menehtyi 59-vuotiaana sydäninfarktiin ollessaan itse vieraana hautajaisissa. Hänen kunniakseen pidettiin hiljainen hetki kuolinpäivänä pelatussa Englanti–Uruguay -harjoitusmaaottelussa.
Varhaisliitukausi

Varhaisliitukausi oli liitukauden ensimmäinen epookki 145,5–99,6 miljoonaa vuotta sitten. 
Kaudelta on säilynyt varsin vähän fossiileita, mutta on ilmeistä, että dinosaurusten valtakausi jatkui. Kasvillisuus oli aluksi samanlaista kuin jurakaudella: käpypalmuja, neidonhiuspuiden ja havupuiden edeltäjiä ja saniaisia. Kukkakasvit ilmestyivät ja muuttuivat yleisemmiksi kauden loppupuolella.
Varhaisliitukauden aikana syntyneet kerrostumat ovat liitukautisista syvimmällä maanpinnan alapuolella, siksi niitä sanotaan joskus alaliitukauden kerroksiksi.
Abdullah I (Jordania)

Abdullah ibn Husain (; 2. helmikuuta 1882 – 20. heinäkuuta 1951) oli brittiläisen Transjordanian emiiri vuosina 1921–1946 ja Jordanian kuningas vuosina 1946–1951. Abdullah oli Hašimidien suvun Husain ibn Alin, Mekan šarifin ja Mekan emiirin vuodesta 1908, poika.
Abdullah taisteli brittien puolella ensimmäisessä maailmansodassa ja sai Transjordanian läänityksekseen brittien suojeluksessa 1921. Hän neuvotteli brittien kanssa, ja maasta tuli itsenäinen emiraatti 25. toukokuuta 1923. Hänen veljestään Feisal ibn Husseinista tuli Irakin kuningas.
Abdullah oli arabijohtajista yksin suhteellisen länsimielinen ja olisi solminut rauhan Israelin kanssa, mutta Arabiliiton jyrkkä vastustus esti tämän. Abdullah haaveili myös Jordanian, Syyrian, Irakin ja osia Palestiinasta käsittävästä hašemiittisesta kuningaskunnasta, mistä syystä etenkään saudit eivät luottaneet häneen.
20. heinäkuuta 1951 Abdullah vieraili Jordanian puoleisessa Itä-Jerusalemissa pojanpoikansa prinssi Husseinin kanssa.. Abdullahin mennessään Al-Aksan moskeijaan Temppelivuorella palestiinalainen räätäli Mustapha Shukri Usho ampui hänet. Salaliittolaiset pelkäsivät kuninkaan tekevän erillisrauhan Israelin kanssa. Pääepäillyt pakenivat Egyptiin.
Abdullahia seurasi hänen poikansa Talal ja vain vuoden kuluttua prinssi Hussein.
Stromatoliitti

Stromatoliitti on kupumainen kivimuodostuma, joka on syntynyt mineraalien ja sedimenttien kertyessä syanobakteereiden muodostamiin yhdyskuntiin. Varhaisimpien stromatoliittien uskotaan syntyneen noin 2,7 miljardia vuotta sitten, ja näin ne ovat todisteita varhaisimmasta yksinkertaisesta elämästä maapallolla. Ne ovat tyypillinen fossiililöydös prekambrikautisissa kivimuodostumissa, jolloin monisoluista elämää ei vielä ollut.
Suomessa yli kaksi miljardia vuotta vanhoja stromatoliittiesiintymiä on löydetty esimerkiksi Rantamaan louhokselta Meri-Lapista. Kilometrien laajuinen löydös on Suomen vanhin lajissaan ja osoittaa seudun kuuluneen muinoin trooppiseen alueeseen. Etelä-Lapin karbonaattikivet ja niiden stromatoliittirakenteet ovat peräisin ajalta 2 100–2 060 miljoonaa vuotta sitten, jolloin pieneliöt (lähinnä syanobakteerit) sitoivat ja saostivat matalalle vuorovesirannikolle tai ajoittain kuivuvalle tulvatasangolle kalkkiliejua. Arvokkaimmat Kemin, Tornion, Ylitornion ja Rovaniemen lounaisosan rajaaman alueen stromatoliittikohteet on suojeltu esimerkiksi luonnonsuojelualueina.
Stromatoliitit ovat monimuotoisia: ne voivat olla esimerkiksi tyynymäisiä, pylväsmäisiä tai kartiomaisia. Joistakin stromatoliiteistä on löydetty mikroskooppisia jäänteitä yksisoluisista eliöistä, mutta stromatoliittimäisiä muodostumia tiedetään kehittyvän myös kokonaan geologisten prosessien tuloksena. Eräs geologian aktiivisia tutkimusaloja onkin selvittää luotettavasti, onko löydetty stromatoliittifossiili muodostunut eliöiden ympärille vai onko se abioottinen kivimuodostuma.
Ylesin stromatoliitteja muodostanut syanobakteerisuku kautta maan historian on "Collenia".
Stromatoliittifossiileja esiintyy käytännössä koko elämän historian ajalta ja niitä muodostuu myös nykyään. Eniten stromatoliitteja syntyi noin 1250 miljoonaa vuotta sitten, jolloin ei ollut vielä liikkuvia monisoluisia eläimiä.
Näiden fossiilien määrä kuitenkin vähenee hyvin voimakkaasti kambrikaudelle tultaessa. Kambrikauden alussa stromatoliittien määrä putosi 20 %:iin huipustaan, kun stromatoliitteja syövät monisoluiset eläimet yleistyivät rajusti. Näin hitaasti kasvavia stromatoliittejä pääsi muodostumaan enää vain poikkeuksellisissa oloissa. Stromatoliitit yleistyivät sen jälkeenkin massasukupuuttojen aikaan muun muassa ordovikikauden ja permikauden lopussa.
Tätä teoriaa tukee se, että nykyään stromatoliitteja löydetään vain erittäin suolaisista järvistä sekä joistakin merenrantojen suolaisista laguuneista, joiden korkea suolapitoisuus tekee muiden eliöiden elämän mahdottomaksi ja syanobakteeriyhdyskunnat voivat kasvaa rauhassa.
Kärkölä (Pusula)

Kärkölä on kylä Pusulassa Lohjalla. Valtatien 2 varrella sijaitseva Kärkölä on Pusulan pohjoisin kylä.
Kärkölässä on vuonna 1842 valmistunut puinen Kärkölän kirkko. Kyläyhteisön omistuksessa on Kärkölän kylätalo, entinen Kärkölän koulu. Kärkölässä on myös Myllymäen torppa. Suurin työnantaja kylässä oli Stena (Metalliyhtymä). Loukun tienhaarassa toimii lounasravintola Loukku.
Ghazi I

Ghazi (2. toukokuuta 1912 – 4. huhtikuuta 1939) oli Irakin kuningas 1933–1939.
Ghazi syntyi Mekassa, nykyisessä Saudi-Arabiassa. Hänen isänsä oli Faisal, Irakin ensimmäinen kuningas. Vanhimpana poikana hän sai pitää huolta isoisästään, Mekan emiiri Husain ibn Alista. Ghazi ja muut hašimidit pakenivat Hijazista Jordaniaan Ibn Sa’udin hyökkäyksen jälkeen. Ghazi asetettiin samana vuonna Bagdadissa kruununprinssiksi. Koulutuksensa kruununprinssi sai brittiläisessä Harrow School -sisäoppilaitoksessa. Hänet kruunattiin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen 1933 Bagdadissa.
Valtaan noustessaan Ghazi oli poliittisesti kokematon. Hänellä oli sekä nopeiden autojen ystävän että playboyn maine. Kuninkaan kokemattomuus luovia Irakin sisäpolitiikassa aiheutti levottomuutta. Ilmapiiri oloi täynnään skandaaleja ja lyhytikäisiä hallituksia. Pääministeri vaihtui vuonna 1934 ja maassa tapahtui sotilasvallankaappaus vuonna 1936. Lisämausteensa toi perinteisten heimopäälliköiden kilpailu vallasta. 
Ghazi oli vannoutunut arabinationalisti ja vastusti brittijoukkojen läsnäoloa maassaan. Hän tuki kenraali Bakr Sidqia, joka lokakuussa 1936 syrjäytti Yasin al-Hašimin siviilihallituksen ja asetti valtaan Hikmat Sulaimanin. Hän otti myös vaatimuksekseen Kuwaitin liittämisen Irakiin. Lisäksi hänen väitettiin tunteneen sympatioita Natsi-Saksaa kohtaan. 
Sisäpoliittisesta epävakaudesta huolimatta Irak kehittyi Ghazin valtakaudella. Al-Kut-niminen öljyputki valmistui vuonna 1934 ja maahan alkoi tulla öljytuloja. Rautatielinja Persianlahdelle valmistui vuonna 1935 ja samana vuonna rautatiet kansallistettiin. Myös koulutussektorille annettiin enemmän rahaa. Ulkopolitiikassa saatiin onnistuminen kun aluekiista Syyrian kanssa ratkaistiin Irakin eduksi.
Ghazi kuoli vuonna 1939 selvittämättömässä auto-onnettomuudessa. Kuningas lähti ajamaan autoa itse vietettyään ensin juhlaillan. 
Nykyaikana spekuloidaan yhä, oliko kuninkaan kuolemassa kysymys onnettomuudesta, vai oliko kyseessä murha. 
Ghazia seurasi hänen poikansa Faisal, joka oli vielä alaikäinen. Ennen Faisalin täysi-ikäisyyttä valtionhoitajana toimi Ghazin veli Abdulilah.
Seinäjoen keskussairaala

Seinäjoen keskussairaala (SEKS), aiemmin Etelä-Pohjanmaan keskussairaala, on Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen ylläpitämä sairaala Etelä-Pohjanmaan maakuntakeskuksessa Seinäjoella. 
Seinäjoen keskussairaala on rakennettu 1970-luvulla Seinäjoen Kyrkösjärven kupeeseen Huhtalan kaupunginosaan ja sijaitsee korkealla merenpinnan ja kaupungin yläpuolella. 
Keskussairaalan rakentamisesta järjestettiin kolmen arkkitehdin kutsukilpailu 1970–1971, ja sairaala päätettiin rakentaa arkkitehti Veijo Martikaisen suunnitelman pohjalta. Viereisen Törnävän sairaalan ja keskussairaalan yhteinen lämpökeskus rakennettiin ensin. Varsinaisen sairaalan ensimmäinen rakennusvaihe valmistui vuonna 1977 ja muut vaiheet 1970-luvun lopussa. Henkilökunnan kolme asuinkerrostaloa valmistuivat 1978–1979. Henkilökunnan lapsille rakennettiin 120-paikkainen päiväkoti vuonna 1979. Sairaalaa on sittemmin laajennettu ja muutettu monesti, muun muassa päiväkirurgian rakennus valmistui keväällä 2007. Syksyllä 2012 otettiin käyttöön uusi Y-talo Kyrkösjärven rannalla, johon sijoittuu keskussairaalan toimintojen lisäksi osa Seinäjoen terveyskeskuksen palveluja (mm. ensiapupäivystys ja hallinto) ja Seinäjoen ammattikorkeakoulun toimintoja. Seinäjoen keskussairaalassa on Y-talon käyttöönoton myötä henkilöstöä noin 3000. 
Sairaalan yhteydessä on helikopterikenttä potilaskuljetuksia varten.
Husain ibn Ali (Mekan šarif)

Husain ibn Ali al-Hashimi (; 1. toukokuuta 1854 – 4. kesäkuuta 1931) oli Mekan šarif, vuodesta 1908 Mekan emiiri ja vuodesta 1917 Hijazin kuningas. Vuonna 1924 hän julistautui kaikkien muslimien kalifiksi. Hän hallitsi Hijazia vuoteen 1924, jolloin Abdulaziz Al Sa’ud voitti hänet, minkä jälkeen hän luovutti maalliset arvonimensä pojalleen Alille. Hänen pojistaan tuli Irakin ja Jordanian kuninkaita.
Elämäkerta.
Husain ibn Ali syntyi Istanbulissa, Osmanien valtakunnassa. Suku katsoi olevansa profeetta Muhammedin tyttären Fatiman jälkeläisiä. Suvulle oli vuodesta 1201 kuulunut arvo Mekan ja Medinan šarif, pyhien paikkojen suojelija. Vuonna 1517 šarif oli tunnustanut osmanien yliherruuden.
Šarif Husain ibn Ali kapinoi vuonna 1916 osmanien valtaa vastaan suuressa arabikapinassa. Hän liittoutui ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan ja Osmanien valtakunnan kanssa, mutta kun brittien komissaari McMahon lupasi arabeille itsenäisen Egyptistä Persiaan ulottuvan valtakunnan, Husain nousi kapinaan turkkilaisia vastaan.
Husain oli arabikapinan nimellinen johtaja. Sodan jälkeen Kansainliitto järjesti osmanien entiset maat Ranskan ja Britannian alaisuuteen mandaateiksi, mistä syystä hän ei suostunut ratifioimaan Versaillesin rauhansopimusta.
Kesäkuussa 1916 Husain julisti olevansa profeetta Muhammedin jälkeläisenä islaminuskoisten todellinen johtaja. Julistuksella hän pyrki syrjäyttämään sulttaanin Mehmed V:n, joka hänen silmissään oli nuorturkkilaisten käskyläinen. Husain julistautui lokakuussa 1916 kaikkien arabien kuninkaaksi. Seurauksena oli konflikti Ibn Sa’udin kanssa, jota vastaan Husain oli taistellut ennen maailmansotaa osmanien puolella. Suurvallat eivät tunnustaneet kuin Hijazin kuninkuuden. 
Turkin suuri kansalliskokous julisti kalifaatin puretuksi maaliskuussa 1924, jolloin Husain julisti itsensä kalifiksi Mekassa. Häntä ei otettu vakavasti, ja saudit ajoivat hänet Arabian niemimaalta samana vuonna. Husain pakeni Kyprokselle ja asettui myöhemmin Jordaniaan, missä hänen poikansa Abdullah ibn Husain hallitsi. Hänen poikansa Ali ibn Husain otti 1924 lyhyeksi aikaa Hijazin valtaistuimen, mutta joutui pakenemaan Ibn Sa’udia ja wahhabiitteja ja luopui asemastaan seuraavana vuonna.
Husain ibn Ali käytti kalifin arvonimeä asuessaan Ammanissa. Hän kuoli 1931.
Lapset.
Husain ibn Alilla oli neljä vaimoa, ja hän sai viisi poikaa ja kolme tytärtä:
Jamie Korab

Jamie Korab (s. 28. marraskuuta 1979 Harbour Gracessa, Newfoundland ja Labradorissa, Kanadassa) on kanadalainen curling-pelaaja. Hän toimi Kanadan ykkösheittäjänä joukkueen voittaessa olympiakultaa 2006 Torinon kisoissa.
Korab pelasi kaksissa Kanadan nuorten mestaruuskisoissa ja kolmissa aikuisten mestaruuskisoissa. 1997 juniorien kisassa hän toimi Randy Turpinin joukkueen kolmosheittäjänä. Vuonna 2000 hän liittyi Brad Gushuen joukkueeseen, joka eteni loppuotteluun saakka, mutta hävisi Brittiläisen Kolumbian Brad Kuhnin joukkueelle. Saman vuoden jälkeen Korab joutui ikänsä takia jättämään juniori-ikäisten joukkueen, mutta palasi takaisin vuonna 2003 aikuisten mestaruuskilpailuihin. Vuonna 2005 joukkue voitti Kanadan olympiakarsinnat ja olympialaisissa voitti kultaa voitettuaan loppuottelussa Markku Uusipaavalniemen kipparoiman Suomen.
Mark Nichols

Mark Nichols (s. 1. tammikuuta 1980 Labrador City, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen curling-pelaaja. Hän toimi Kanadan joukkueen kolmosheittäjänä 2006 Torinon olympiakisoissa, missä joukkue voitti kultaa.
Nichols on pelannut Brad Gushuen joukkueen kolmosheittäjänä vuodesta 1999 lähtien. Hän on pelannut kolmissa Kanadan juniorien mestaruuskisoissa ja voittanut mestaruuden kerran (2001). Aikuisten mestaruuskilpailuissa Nichols on pelannut kolmesti. Vuonna 2001 Nichols voitti Gushuen joukkueessa nuorten maailmanmestaruuden. Samoissa kisoissa hänet valittiin kolmosheittäjänä kilpailujen all-stars -joukkueeseen. Torinon olympialaisten loppuottelussa Markku Uusipaavalniemen kipparoimaa Suomea vastaan Nichols esitti toistuvasti täydellisiä poistoheittoja. Hän sai voimakkaita suosionosoituksia varsinkin kuudennen pään kaksoispoistollaan, joka antoi Kanadalle kuusi pistettä ja ratkaisi koko ottelun ja olympiakullan kohtalon.
Vuonna 2005 Nichols toimi joukkueensa kapteenina Kanadan sekajoukkueiden mestaruuskilpailuissa.
Catriona LeMay Doan

 
 
Catriona Ann LeMay Doan O.C. (s. 23. joulukuuta 1970 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen, 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa menestynyt pikaluistelija, joka oli suuntautunut erityisesti sprinttimatkoille. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja viisi maailmanmestaruutta.
LeMay Doan luisteli 22. marraskuuta 1997 Calgaryssä ensimmäisenä naisena 500 metriä alle 38 sekunnin, aikaan 37,90. Hän paransi ennätystä kaikkiaan seitsemän kertaa, lopulta joulukuussa 2001 aikaan 37,22, mikä säilyi maailmanennätyksenä yli viisi vuotta. Yhteensä hän piti maailmanennätystä hallussaan yli yhdeksän vuotta, lokakuusta 1997 maaliskuuhun 2007.
LeMay Doan voitti 500 metrillä olympiakultaa sekä Naganossa 1998 että Salt Lake Cityssä 2002. Hän saavutti lisäksi Naganossa pronssia 1 000 metrillä ja sijoittui Salt Lake Cityssä sillä matkalla yhdeksänneksi. Hän kilpaili olympialaisissa jo Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994 mutta ei yltänyt kymmenen parhaan joukkoon.
Sprintterien MM-kisoista LeMay Doan voitti kultaa Berliinissä 1998 ja Hamarissa 2002, hopeaa Calgaryssä 1999 sekä pronssia Inzellissä 2001. Maailmancupissa hän voitti 500 metrillä kokonaiskilpailun neljästi (1998, 1999, 2001 ja 2002), 1 000 metrillä kerran (1998) ja 100 metrillä kerran (2003). Matkakohtaisissa MM-kisoissa LeMay Doanilla on 500 metriltä kolme kultaa (1998, 1999 ja 2001) ja pronssi (2000) sekä 1 000 metriltä hopeaa (1998) ja kaksi pronssia (1999 ja 2001).
LeMay Doan lopetti aktiiviuransa vuonna 2003. Hän on naimisissa rodeoratsastajan ja Calgaryn pikaluisteluhallin jäänhoitajan Bart Doanin kanssa. Vuonna 2004 hän synnytti tyttären. Hän on toiminut myös televisiokommentaattorina CBC:n kanaville. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Order of Canada -kunniamerkki.
Covenant

Covenant on ruotsalainen EBM-yhtye, joka perustettiin virallisesti vuonna 1992. Yhtyeeseen kuuluvat Joakim Montelius (koskettimet), Eskil Simonsson (laulu) ja Daniel Myer (koskettimet). Yhtyeen entisiä jäseniä on Clas Nachmanson, joka jätti yhtyeen vuonna 2007. Yhtyeen jäsenet vastaavat myös sävellyksestä, efekteistä ja ohjelmoinnista. Yhtyeen musiikkia on kuvattu myös synthpopiksi ja futurepopiksi.
Live-albumi
Live-albumi
500 kappaleen rajoitettu vinyylijulkaisu
Sisältyy boxijulkaisuun "United States of Mind"
Rajoitettu boxijulkaisu
Rajoitettu boxijulkaisu
Toni Polster

Anton "Toni" Polster (s. 10. maaliskuuta 1964 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Polster on Itävallan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 44 maalillaan. Maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1982–2000 kaikkiaan 95 maaottelua. Hän pelasi MM-kisoissa Italiassa 1990 ja Ranskassa 1998.
Seurajoukkuetasolla Polster pelasi Austria Wienissä 1982–1987 ja voitti joukkueessa kolmesti Itävallan mestaruuden (1984–1986) ja 1986 myös Itävallan cupin, pelasi välissä 1982 1. Simmeringer SC:n joukkueessa, 1987–1988 Torinossa, 1988–1991 Sevillassa, 1991–1992 Logroñésissa, 1992–1993 Rayo Vallecanossa, 1993–1998 1. FC Kölnissä, 1998–2000 Borussia Mönchengladbachissa ja 2000 Austria Salzburgissa.
Polster valittiin Itävallan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1986 ja 1997.
Ricardo Lavolpe

Ricardo Antonio Lavolpe Guarchoni (s. 6. helmikuuta 1952) on argentiinalainen maalivahtina pelannut jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on valmentanut Meksikon ja Costa Rican maajoukkueita.
Argentiinassa Lavolpe pelasi seurajoukkueurallaan Club Atlético Banfieldissa ja Club Atlético San Lorenzo de Almagrossa ja Meksikossa Atlantessa ja Oaxtepecssa. Hän toimi Argentiinan maajoukkueen varamaalivahtina maan voittaessa maailmanmestaruuden MM-kotikisoissa 1978.
Lavolpe valmensi Meksikossa monia seurajoukkueita, Pueblaa, Atlantea (missä voitti mestaruuden vuonna 1992), Chivas de Guadalajaraa, Querétaroa, Américaa, Atlasta ja Tolucaa. Maajoukkueessa Lavolpe on esittänyt vakuuttavia otteita ja hänen alaisuudessaan joukkue selviytyi 2006 Saksan MM-turnaukseen. Syyskuusta 2010 elokuuhun 2011 hän toimi Costa Rican maajoukkueen päävalmentajana.
Nery Pumpido

Nery Alberto Pumpido (s. 30. heinäkuuta 1957) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Pumpido toimi Argentiinan maajoukkueen maalivahtina joukkueen voittaessa maailmanmestaruuden Meksikon MM-kisoissa 1986. Italian MM-kisoissa 1990 hän pelasi vain kaksi ottelua, koska loukkaantui ottelussa Neuvostoliittoa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 38 maaottelua vuosina 1983–1990. Seurajoukkueurallaan Pumpido pelasi Unión de Santa Féssä, River Platessa ja Espanjassa Real Betisissä.
Peliuransa jälkeen Pumpido on valmentanut Unión de Santa Fé'tä, Olimpia Asunciónissa, missä voitti Copa Libertadoresin vuonna 2002 ja Meksikossa UANL Tigresiä. Nykyään hän valmentaa Newell's Old Boysia.
Gianni Rivera

Giovanni (Gianni) Rivera (s. 18. elokuuta 1943 Alessandria, Italia) on italialainen jalkapalloilija.
Ura.
Seurajoukkue.
Rivera debytoi Alessandria Calcion riveissä Serie A:ssa 15-vuotiaana 2. kesäkuuta 1959 Internazionalea vastaan. Alessandriassa Rivera pelasi 21 ottelua joissa teki kuusi maalia. 16-vuotiaana hän siirtyi AC Milaniin silloisella ennätyssummalla, 200 000 dollarilla. 1962 Rivera voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa Milanin riveissä. 1962 Rivera voitti Milanin riveissä myös Euroopan Cupin. Kaudella 1967–1968 Rivera voitti Milanossa toisen scudettonsa lisäksi myös Cup-voittajien Cupin. 
Seuraavana vuonna Rivera voitti jälleen Milanin riveissä Euroopan Cupin ja hänet valittiin lisäksi Euroopan parhaaksi pelaajaksi. Vielä 1973 Rivera voitti Milanissa toisen Cup-voittajien cupinsa, ja myös seuraavana vuonna hän pelasi finaalissa. Kolmannen ja viimeisen Italian mestaruutensa Rivera saavutti Milanissa vuonna 1979. Kaikkiaan hän pelasi joukkueessa 501 ottelua ja teki 122 maalia.
Maajoukkue.
13. toukokuuta 1962, 18-vuotiaana, hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Italian maajoukkueessa Saksan liittotasavaltaa vastaan 0–0 päättyneessä kamppailussa.
EM-kisoissa 1968 Rivera voitti Italian riveissä EM-kultaa. Vuoden 1970 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa.
Riveran maajoukkueuran viimeiseksi peliksi jäi MM-kisojen 1974 ottelu Argentiinaa vastaan. Alkulohkon viimeisessä ottelussa Puolaa vastaan Rivera ei enää pelannut ja hävittyään tuon ottelun Italia jäi alkulohkoon. Maajoukkueessa Rivera pelasi 60 ottelua ja teki 14 maalia.
Urheilu-uran jälkeen.
Peliuransa jälkeen Rivera on ollut poliittisesti aktiivinen ja istunut myös Italian parlamentissa. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2005–2009.
Ihor Bjelanov

Ihor Ivanovytš Bjelanov (, s. 25. syyskuuta 1960 Odessa) on ukrainalainen entinen jalkapalloilija.
Seurajoukkuetasolla Bjelanov pelasi 1979–1980 SKA Odessassa, 1981–1984 Tšornomorets Odessassa ja 1985–1989 Kiovan Dynamossa, missä voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1985 ja 1986, Neuvostoliiton cupin vuosina 1985 ja 1987 sekä Cup-voittajien Cupin vuonna 1986. Vuosina 1989–1990 Bjelanov pelasi Borussia Mönchengladbachissa ja 1991–1995 Eintracht Braunschweigissa, mistä hän palasi takaisin Tšornomoretsiin 1995–1996. Bjelanov pelasi vielä 1996–1997 Metallurg Mariupolissa.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Bjelanov pelasi 33 ottelua ja teki kahdeksan maalia. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1986.
Tasainen jatkuvuus

Tasainen jatkuvuus on matemaattisen analyysin käsite. Karkeasti ilmaistuna tasainen jatkuvuus tarkoittaa sitä, että pientä muutosta "x":ssä vastaa pieni muutos funktion arvossa "f"("x"), ja tämän muutoksen suuruus riippuu vain "x":n muutoksen suuruudesta, mutta ei itse pisteestä "x".
Funktion jatkuvuus on paikallinen ominaisuus: funktio "f" on jatkuva (tai epäjatkuva) tietyssä pisteessä. Jos funktion sanotaan olevan jatkuva jollakin välillä, sen tarkoitetaan olevan jatkuva jokaisessa välin pisteessä. Sitä vastoin tasainen jatkuvuus on funktion globaali ominaisuus: se on määritelty joukossa, ei pisteessä. Funktio voi olla jatkuva jokaisessa välin pisteessä olematta kuitenkaan tasaisesti jatkuva tällä välillä. 
Määritelmä.
Olkoon D R:n osajoukko, formula_1.
Kuvaus formula_2 on tasaisesti jatkuva jos ja vain jos
formula_3.
Tärkeää on, että toisin kuin tavallisen jatkuvuuden määrittelyssä δ riippuu ainoastaan ε:sta.
Yleistys metrisiin avaruuksiin.
Määritelmä yleistyy metrisiin avaruuksiin seuraavasti:
Olkoot (X, dx) ja (Y, dy) metrisiä avaruuksia. Kuvaus formula_4 on tasaisesti jatkuva, jos kaikille reaaliluvuille ε &gt; 0 on olemassa luku δ &gt; 0 siten, että kaikkien joukon X pisteiden "x"1 ja "x"2, joiden välinen etäisyys on pienempi kuin δ, kuvapisteiden etäisyys toisistaan on pienempi kuin ε, toisin sanoen
formula_5
Ominaisuuksia.
Jokainen tasaisesti jatkuva funktio on jatkuva, mutta käänteisesti väite ei päde. Esimerkiksi funktio "f"("x") = 1/"x", jonka lähtöjoukko on positiivisten reaalilukujen joukko, on jatkuva mutta ei tasaisesti jatkuva, sillä kun "x" lähestyy nollaa, muutokset arvossa "f"("x") kasvavat rajatta.
Todistus.
Olkoon formula_6. Tällöin formula_7, kun formula_8 ja
formula_9
formula_10, kun formula_8. Täten valittiinpa formula_12 miten pieneksi
tahansa, niin silti löydetään luvut formula_6 ja formula_14, joilla formula_15 ja joilla formula_16 saadaan mielivaltaisen
suureksi. Siispä formula_17 ei ole tasaisesti jatkuva. formula_18
Kuitenkin jos funktio on jatkuva jokaisessa kompaktin välin pisteessä, se on tasaisesti jatkuva tällä välillä.
Kaukainen rakkaus

Kaukainen rakkaus () on Kaija Saariahon Salzburgin musiikkijuhlilla vuonna 2000 ensi-iltansa saanut ooppera, joka perustuu löyhästi lyhyeen oksitaaninkieliseen keskiaikaiseen ”Vida”-runoon. Runo kertoo Ranskassa Bordeaux’n alueella eläneen trubaduurin, Blaien prinssi Jaufré Rudelin elämästä ilmeisesti fiktiivisen tarinan. Muutamia Jaufré Rudelin lauluista on säilynyt, ja yksi niistä, ”Languan li jorn son lonc en may”, on otettu osaksi oopperan librettoa. 
"Kaukainen rakkaus" on saanut runsaasti kansainvälistä huomiota. Ooppera toi Saariaholle vuoden 2003 Grawemeyer-palkinnon, joka on maailman suurin sävellyspalkinto. Ooppera sai Suomen ensi-iltansa 16. syyskuuta 2004 Suomen Kansallisoopperassa. 
Yleisradio tallensi esityksen samana syksynä ja esitti sen vuoden lopulla. 
Päähenkilöt.
Saariahon ooppera noudattaa modernista sävelkielestään huolimatta monia oopperan traditioita. Ooppera alkaa alkusoitolla, jossa esitellään teoksen musiikilliset aiheet, siinä on viisi näytöstä ja aiheena on perinteisesti rakkaus ja kuolema. Oopperassa on myös selkeästi päähenkilöitä ja kuoro, jotka puuttuvat monista moderneista oopperoista. Teoksen musiikilliset esikuvat juontavat juurensa Ranskaan. Teoksessa on vaikutteita Claude Debussyn "Pelléas et Mélisande" -oopperan fragmentaarisuudesta ja toistoon perustuvasta rakenteesta. Saariaho itse on sanonut, että hän sai lopullisen sysäyksen teoksen säveltämiseen kuultuaan Olivier Messiaenin oopperan "Pyhä Fransiskus Assisilainen" Salzburgissa vuonna 1995. 
Teoksen musiikki koostuu kahdenlaisesta materiaalista: vähitellen kehittyvistä tekstuureista, jotka muuttuvat eteerisiksi sointimassoiksi ja toisaalta vokaalilinjoista, jotka ovat pääsääntöisesti modaalisia ja joissa on vaikutteita säilyneestä trubaduurimusiikista, erityisesti Jaufrén "”Languan li jorn”"-laulusta. Jaufrén hahmoon kiinnittyvissä aiheissa on muutenkin vaikutteita trubaduurimusiikista: häneen liittyy muun muassa luutun näppäilyä muistuttava harpulla soitettu arpeggio-sointu. Clémencen vokaalilinjoille ovat tyypillisiä suuret intervallihypyt ja melodian alaspäin kulkeva liike. Pyhiinvaeltaja on androgyyninen hahmo ja roolina "travesti", eli housurooli. Pyhiinvaeltaja toimii myös musiikillisena välittäjänä Jaufrén ja Clémencen välillä, ja hänen musiikkinsa muuttuu ympäröivien henkilöiden ja tapahtumien mukana.
Vastaanotto.
Teosta ”runolliseksi mestariteokseksi” kuvannut "The New York Times" ja "BBC Music Magazine" arvioivat Kaukaisen rakkauden vuoden 2000 parhaaksi uudeksi teokseksi. Saksalainen "Die Zeit"-lehti käsitteli oopperaa kokonaisen sivun verran mainiten, että Saariaho on saavuttanut tavoitteensa: puhtaan äänen. Lehti löytää yhteyksiä Gyorgy Ligetin, Maurice Ravelin, John Adamsin ja Olivier Messiaenin teoksiin.
Saariaho sai oopperasta vuonna 2003 Grawemeyer-palkinnon, joka on maailman suurin sävellyspalkinto.
Oopperasta vuonna 2005 tehdylle DVD-videolle (Deutsche Grammophon) myönnettiin 2006 BBC:n palkinto parhaasta klassisen musiikin DVD-taltioinnista.
Heartbreaker (Led Zeppelinin kappale)

Heartbreaker on rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla "Led Zeppelin II" lokakuussa 1969. Kappale alkaa Jimmy Pagen kitarariffillä. Siinä on myös hyvin tunnettu kitarasoolo, josta esimerkiksi Eddie Van Halen on ottanut omaan soittotyyliinsä vaikutteita. Myös grungeyhtye Nirvana on ottanut kappaleesta vaikutteita ja on soittanut sen monissa esiintymisissään. Yksi näistä julkaistiin Nirvanan "With The Lights Out" -boksilla.
”Heartbreaker” esitettiin ensimmäistä kertaa livenä 10. lokakuuta 1969 Pariisin Olympia-teatterissa pidetyssä konsertissa.
Kappaleen rakenne.
Kappale alkaa Pagen kitarariffillä ja jatkuu samalla teemalla jonkin aikaa, kunnes Page aloittaa kitarasoolon. Kappale saa uuden ilmeen ja nopeamman tempon, joka kuljettaa sitä kohti loppua. Lopuksi kappale päätetään samalla hitaammalla teemalla, joka kuultiin alussa.
ImageMagick

ImageMagick on joukko grafiikan käsittelyyn tarkoitettuja ohjelmia, ja niiden toiminnallisuuden toteuttava kirjasto. Sitä levitetään GPL-yhteensopivan ImageMagick Licensen alla, ja se toimii lukuisissa ympäristöissä (Unix, Windows, Linux, OS X jne.)
Paketti koostuu useista työkaluista, joita voidaan käyttää komentoriviltä. Sitä ei juuri ole tarkoitettu interaktiiviseen käyttöön (kuten esimerkiksi Photoshop tai GIMP), vaan sillä on tarkoitus helpottaa rutiininomaisia toimenpiteitä, esimerkiksi kuvien muuntoa tiedostomuodosta toiseen tai pienempien versioiden luomista sadoista kuvista. Tärkeimpiä ImageMagickin työkaluista on muun muassa "convert", joka muuntaa grafiikan toiseen muotoon tehden sille tarpeellisia muutoksia. Esimerkiksi:codice_1
muuttaa kuvatiedoston GIF-muodosta PNG-muotoon, jacodice_2
pienentää kuvan maksimissaan 100x100 pikselin kokoiseksi siten, että sen mittasuhteet säilyvät.
Paketin varsinainen ydin on ImageMagick-kirjasto, joka mahdollistaa grafiikan käsittelyn C-kielisissä ohjelmissa. Kirjastoon on saatavilla lisäksi rajapinnat monille muille kielille, kuten C++:lle, Javalle, Perlille, PHP:lle ja Rubylle. Hyvän skriptikielituen takia kirjastoa käytetäänkin usein WWW-sovelluksissa, esimerkiksi kuvagalleriasovelluksissa (kuten Coppermine).
GD Library

GD Library (jäljempänä GD) on avoimeen lähdekoodiin perustuva C-kielellä kirjoitettu ohjelma, jolla voi luoda ja muokata yleisimpiä kuvaformaatteja (esimerkiksi JPEG). GD on useimmiten Linux-palvelimissa ajettava ohjelma, jonka päätarkoituksena on toimia esimerkiksi kuvagalleria-ohjelmien yhtenä "pääkomponenttina". Tämän tarkoituksena on siis muuntaa kuvat peukalonkynsi-kuviksi, eli pieniksi esikatselukuviksi.
Pitkään ImageMagickia pidettiin suuremmassa arvossa kuin GD:tä, sillä tämä tuki enemmän formaatteja. Vuoden 2004 lopussa GD:stä kuitenkin ilmestyi uusi versio, johon lisättiin muun muassa toimiva GIF-kuvien tuki.