tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Xanadu (elokuva)

Xanadu on romanttinen musikaali elokuva vuodelta 1980. Se perustuu vuoden 1947 elokuvaan "Tanssin jumalatar" (), jonka pääosassa oli Rita Hayworth. 
Elokuvassa mystinen Kira ilmestyy tukemaan ja auttamaan nuorta lahjakasta taiteilijaa Sonny Malonea, ja tutustuttaa tämän varakkaaseen Danny McGuireen. Yhdessä Danny ja Sonny perustavat klubin nimeltä Xanadu, josta tulee taiteellinen ja taloudellinen menestys.
Elokuvan tunnussävelmästä tuli Electric Light Orchestran ja Olivia Newton-Johnin hitti, joka elää edelleen muun muassa matkapuhelinten soittoäänenä ja yhtenä Einin tunnetuimmista käännöshiteistä.
Vastaanotto.
"Iltalehden" Aune Kämäräisen mielestä tämä aikuisten satu operoi kimalluksella, yhtenään vaihtuvilla puvuilla, koreilla lavastuksilla ja sähköisillä efekteillä. Sisältö taas on hänestä tavanomaista tyhjää lemmenluritusta, mutta tanssikohtauksissa on kekseliästä koreografiaa ja sykettä. Silti Gene Kellyä olisi voinut hyödyntää vieläkin paremmin. "Helsingin Sanomissa" Helena Ylänen luonnehti "Xanadua" komeasti rahaa roiskien tehdyksi nykymusikaaliksi, jossa vahvasti käsitelty diskomusiikki jää taustalle, elokuvan henkilöt ovat ohuita kuin paperinuket, eivätkä muut näyttelijät kuin ikääntynyt Gene Kelly hallitse musiikkiteatterin konsteja.
Kuurin kieli

Kuurin kieli viittaa kahteen keskenään sukua olevaan balttilaiseen kieleen. 
Vanhaa kuurin kieltä puhuttiin Kuurinmaalla kuurien balttilaisen heimon keskuudessa. Kieli hävisi 1600-luvun paikkeilla. Kirjoituksia ei kielestä ole säilynyt, mutta kieli jätti vaikutteita liettuan kielen ja latvian kielen länsimurteisiin. Vanha kuurin kieli on yritetty rakentaa uudelleen latvian, liettuan ja muinaispreussin kielien pohjalta. Se on vaikuttanut substraattitasolla myös liiviin, joka on suomen lähisukukieli. 
Uutta kuurin kieltä puhuttiin Kuurinhaffin alueella. Uuden kuurin puhujat periytyvät vanhan kuurin puhujista, jotka muuttivat haffille 1300–1600-luvuilla. Heidät tunnetaan nimellä kurseniekit. Kieleen tuli paljon vaikutteita saksan kielestä. Noin 60 % uuden kuurin kielen sanoista oli yhteneviä latvian kielen kanssa, 27 % saksan kielen kanssa sekä 13 % liettuan kielen kanssa. Kieli oli käytössä lähinnä niin sanottuna kyökkikielenä eli sitä puhuttiin vain kotona. Kieli kuoli toisen maailmansodan jälkeen, tosin joitakin puhujia saattaa edelleen elää Saksassa, jonne heidät evakuoitiin puna-armeijan edetessä Itä-Preussiin.
Kielinäyte.
Isä meidän -rukous uudeksi kuuriksi&lt;br&gt;
"Teve mūses, kur tu es danguj,"&lt;br&gt;
"Garbiets ir taue vards."&lt;br&gt;
"Lai nāke taue karelīste."&lt;br&gt;
"Taue vale nuoase duoade ka is dange, ta ir us zeme."&lt;br&gt;
"Mūse diene maize duoade mums šuoadiene."&lt;br&gt;
"Ir paduoade mums mūse kalte,"&lt;br&gt;
"Ka ir mes paduoadame mūsams kaltejams."&lt;br&gt;
"Ir nevede mums is pajundijuma,"&lt;br&gt;
"Islidze mums nu piktume."&lt;br&gt;
"Tad taue ir ta kareliste un ta sile un ta šviesibe"&lt;br&gt;
"Nu amžu lidz amžu. Amen."
Wieringen

Wieringen on entinen kunta Pohjois-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Asukkaita kunnassa oli 8 668 (30.6.2008) ja väestötiheys oli 324 as./km². Kunnan pinta-ala oli 212,5 neliökilometriä, josta vettä oli 185,73 km². Wieringenin pormestarina toimi M. van Kampen. Kunnan keskuspaikkakunta oli Hippolytushoef, jossa muun muassa kunnantalo sijaitsi.
Wieringenin naapurikunnat olivat Wûnseradiel koillisessa (Afsluitdijkin kautta), Wieringermeer etelässä ja Anna Paulowna lännessä.
Vuoden 2012 alussa Wieringen, Wieringermeer, Niedorp ja Anna Paulowna yhdistyivät uudeksi kunnaksi, jonka nimeksi otettiin Hollands Kroon.
Asutuskeskukset.
Wieringen muodostui seuraavista osista:
Politiikka.
Wieringenin pormestarina toimi M. van Kampen. Wieringenin kunnanvaltuustossa oli 13 paikkaa, ja ne olivat jakaantuneet seuraavasti:
Walter Kaaden

Walter Kaaden (1. syyskuuta 1919 – 3. maaliskuuta 1996) oli saksalainen insinööri ja kaksitahtimoottorin kehittäjä. Vastoin yleistä väärinkäsitystä, Walter Kaaden ei työskennellyt Wernher von Braunin (V2) alaisuudessa ollessaan lyhyen aikaa Peenemündessa, eikä hänellä ole ollut V1:kään, eli lentävän pommin kanssa mitään tekemistä. Kaaden jatkoi samassa tehtävässä missä oli ollut jo Berliinin aikoina, eli kehitteli Herbert A. Wagnerin alaisuudessa Henschel Hs 293 radio ohjattavaa rakettikäyttöistä ohjusta. Myöhemmin hän työskenteli DDR:ssä MZ-moottoripyörien parissa. Kaadenin uran merkittävimpiä keksintöjä oli tarkkojen tutkimusten perusteella kehitetty, huomattavasti tehoa parantava paisuntakammio , jollaisen hän suunnitteli tehtaan kilpapyörille. Tehtaan kilpa-ajajan Ernst Degnerin loikattua 1961 länteen Kaadenin salaisuudet vuotivat Suzukille . Walter Kaadenin työ palkittiin kahdesti valtionpalkinnolla, 1958 "Vaterländische Verdienstorden" -arvonimellä ja 1965 "Verdienter Techniker des Volkes" -palkinnolla.
She Loves You

She Loves You oli The Beatles -yhtyeen neljännen singlen A-puoli ja yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Sen tekijät ovat John Lennon ja Paul McCartney.
”She Loves You” oli aikanaan poikkeuksellinen popkappale sikäli, että se alkaa suoraan kertosäkeellä. Introna kappaleessa on rumpusoolo, mikä sekin oli erikoista.
Saukki käänsi kappaleen suomeksi nimellä ”Hän sinun on”. Ensimmäisen suomenkielisen levytetyn version lauloi Hounds-yhtye. Seuraavaksi sen levytti Teijo Joutsela. Joutselan versio on erikoinen, sillä kappale on sovitettu parodiamielessä humpaksi. 1990-luvulla levylle lauloi oman versionsa Nylon Beat.
Valkosilmäkuha

Valkosilmäkuha ("Sander vitreus") on pohjoisamerikkalainen kuhalaji. Sen lähisukulaisia ovat kuha ja ahven. Laji on urheilukalastajien suosiossa. Kala saattaa kasvaa jopa 11 kilon painoiseksi ja elää vuosikymmeniä. Vanhin tunnettu valkosilmäkuha oli 29-vuotias. Valkosilmäkuha on petokala. Kala on Minnesotan osavaltion kansalliskala.
Valkosilmäkuhan saalistajia luonnossa ovat ihmisen lisäksi ainakin: isobassi ("Micropterus salmoides"), pikkubassi ("Micropterus dolomieu"), jättihauki ("Esox masquinongy"), kelta-ahven ("Perca flavescens"), amerikanbassi ("Morone americana"), Noturus flavus, valkoimukarppi ("Catostomus commersonii"), Pomoxis nigromaculatus, Pomoxis annularis, Alosa psuedoharengus ja merimetsot ("Phalacrocoracidae").
Userkara

Userkara eli "Ran sielu on voimakas" (tunnetaan myös nimellä Userkare) hallitsi 2323–2321 eaa. Egyptiä kuningas Tetin jälkeen. Hänen valtaannousuunsa ajatellaan liittyvän juonittelua. Epäillään että Userkara olisi Tetiin kohdistuneen henkivartijoiden suorittaman salamurhan takana, sillä on ajateltu Userkaran olevan 5. dynastian perillisiä ja Tetin pitkäaikainen kilpailija.
Userkaran hallituskausi kesti muutaman vuoden, jonka jälkeen valtaistuimelle nousi Pepi I, Tetin poika. Userkaralle omistettua hautamonumenttia ei ole löydetty. Vassil Dobrevin mukaan Userkaran monumentti voi olla vielä hautautuneena Saqqaran aavikolle. Monumentin epäillään kuitenkin olevan vain perustuksiltaan ja muutamalta kivikerrokseltaan valmis Userkaran hallituskauden lyhyyden vuoksi. Papit Khnum-Hotepin ja Hau-Neferin haudat ovat löytyneet tyhjähköltä alueelta Saqqarasta jonka lähistölle voisi mahtua pyramidin jäänteet. Heidän hautojensa seinistä on irrotettu tietyt laatat, joissa mahdollisesti on voinut esiintyä Userkaran nimi.
Joidenkin lähteiden mukaan Userkaran olemassaolosta ei ole varmuutta. Toisten lähteiden mukaan Userkarasta on jäänyt merkkejä mm. rakennuksissa.
Lähteet.
Muut lähteet.
Kirjallisuus:
Televisio:
Frisk Bris

Frisk Bris on vuonna 1899 perustettu, suomenruotsalainen saaristoa ja purjehdusta käsittelevä aikakauslehti. Lehteä julkaisee Tuulimedia Oy ja sen päätoimittajana on vuodesta 2022 toiminut Fredrik Eriksson.
Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Axel Söderlund. Hän oli kokeillut purjehdusta käsittelevän lehden julkaisemista eri nimillä silloisen sensuurin vuoksi. Nykyinen nimi kuitenkin vakiintui, ja lehdellä on lukijoita nykyisin niin suomenkielisten piirissä kuin Ruotsissakin. Lehden päätoimittajiin ja avustajiin on kuulunut moni Suomen eturivin purjehtija ja vaikuttaja mm. ministeri Henrik Ramsay. Lehden levikki on noin 2 000, ja se on Pohjoismaiden vanhin yhä ilmestyvä veneilyaiheinen lehti.
Linos

Linos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.
Bardi.
Linos oli boiotialainen bardi, joka opetti Heraklesta soittamaan. Herakles kuitenkin tappoi Linoksen tämän omalla lyyralla Linoksen huomautettua Heraklesta virheistä. Lähteestä riippuen Linoksen kerrotaan olleen Apollonin ja joko Uranian tai Kalliopen poika. Tosin hänet nimetään myös Amfimaroksen ja Uranian, Hermeen ja Uranian tai Oiagroksen ja Kalliopeen pojaksi. 
Argoksen prinssi.
Linos oli Apollonin ja Psamathen poika ja Argoksen prinssi. Hänen äitinsä hylkäsi hänet pelätessään isänsä Krotopoksen reaktiota ja jätti hänet paimenten kasvatettavaksi. Koirat repivät hänet kappaleiksi ja kun Krotopos surmasi myös tyttärensä, lähetti Apollon lapsia surmaavan kulkutaudin Argokseen.
Kelta-ahven

Kelta-ahven ("Perca flavescens") on pohjoisamerikkalainen ahvenlaji. Sitä tavataan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Laji muistuttaa suuresti eurooppalaista serkkuaan ahventa. Lajit on joskus luettu yhdeksi ja samaksi, mutta nykyisin ne luetaan eri lajeiksi. Kala on urheilukalastajien suosioissa. Suurin tunnettu kelta-ahven on painanut 1,91 kiloa. Kalan luuranko eroaa euraasialaisesta ahvenesta vain yhden luun perusteella. Evissä on vähemmän punaväriä ja yleisväritys on keltaisempi. 
Kelta-ahvenia tavataan järvissä ja joskus suurissa joissa. Ne viettävät talvensa syvänteissä, ja siirtyvät keväällä matalikoille kutemaan. Kelta-ahven on bassin tärkeä ravintokala.
Kelta-ahvenen luontaisia saalistajia ihmisen lisäksi ovat: hauki ("Esox lucius"), jättihauki ("Esox masquinongy"), amerikanharmaalokki ("Larus smithsonianus"), Pomoxis suvun kalat, Salvelinus confluentus, harmaanieriä ("Salvelinus namaycush") ja valkosilmäkuha ("Sander vitreus").
Taharqa

Taharqa on muinaisen Egyptin 25. dynastian neljäs hallitsija. Hänen valtaistuinnimensä on Nefertem-khu-re, "Nefertum on hänen suojelijansa". Valtaistuimella Taharqa oli veljensä Shebitkun seuraaja. Molemmat olivat nubialaista, kushilaista syntyperää. 
Taharqa nousi valtaan noin 690 eaa., ja hän määräsi melko mittavia rakennustöitä ympäri valtakuntaa, mm. Karnakissa Amunin temppelialueella nykyisessä Luxorissa. Taharqan valtakaudella oli jonkun verran yhteenottoja assyrialaisten kanssa, mutta Taharqan sotilasvoimat eivät riittäneet torjumaan assyrialaisten hyökkäystä ja kuningas pakeni Napataan pääkaupunkiinsa Ylä-Egyptiin.
Taharqa määritti perillisekseen ja seuraajakseen serkkunsa Tanutamunin. Taharqa kuoli pian tämän jälkeen vuonna 664 eaa. ja hänet haudattiin Nuriin.
Alex Federley

Aleksander (Alex) Thiodolf Federley (12. heinäkuuta 1864 Turku – 17. marraskuuta 1932) oli suomalainen pilapiirtäjä ja taidemaalari, jota on sanottu suomalaisen pilakuvataiteen ensimmäiseksi mestariksi. Hän signeerasi piirroksensa nimikirjaimilla AFley. Federley piirsi poliittisia pilapiirroksia, julisteita ja kirjankuvituksia sekä maalasi akvarelleja ja postikortteja.
Elämänvaiheita.
Federleyn vanhemmat olivat sotatuomari Axel Thiodolf Federley ja Ida Josefina o.s. Thomé. Federleyn puoliso oli vuodesta 1898 taidemaalari Sanny Hagelstam-Federley.
Federley opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa vuosina 1882–1885, Helsingissä vuosina 1885–1888 ja Académie Julianissa Pariisissa vuosina 1890–1893. Hän osallistui useasti Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1800–1900-lukujen vaihteessa. Federley debytoi taiteilijana vuonna 1885.
Federley teki ahkerasti poliittisia pilakuvia, ensin 1880-luvulta alkaen ruotsinkieliseen "Spets" -pilalehteen ja sitten nuorsuomalaisten suomenkieliseen "Velikultaan", mutta erityisesti vuonna 1898 perustettuun, ruotsalaista puoluetta tukeneeseen "Fyreniin", jonka johtava piirtäjä hän oli 1920-luvulle asti. Hän tuki lehden aatteellista linjaa ja toteutti huolellisesti toimituksen ideoita. Federley oli Suomen ensimmäisiä pilapiirtäjiä, joka otti tavakseen signeerata piirroksensa. Hänen tärkein esikuvansa oli saksalaisen "Fliegende Blätter" -pilalehden piirtäjä Adolf Oberländer.
Federley toimi Helsingin poikien valmistavassa ammattikoulun piirustuksenopettajana vuosina 1900–1932, varajohtajana 1905–1909 ja johtajana 1909–1932. Hän oli Suomessa piirtäjänä ja kuvittajana alansa uranuurtaja Albert Gebhardin ohella. Hän kuvitti muun muassa osan Zachris Topeliuksen "Välskärin kertomuksista". Federley oli ensisijaisesti piirtäjä, mutta teki myös akvarellimaalauksia ja maalasi useita Suomi-aiheisia postikortteja. Hän oli vuosina 1894–1916 Suomen taiteilijaseuran intendentti ja vuodesta 1924 sen kunniajäsen.
Federley suunnitteli vuonna 1907 Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) eduskuntavaalijulisteeseen klassikoksi muodostuneen kuvan rannalla seisovasta leijonalippua pitelevästä miehestä. RKP käytti kuvaa vaalijulisteissaan kuudella eri vuosikymmenellä, viimeisen kerran vuonna 1966.
Federley kuului 1920-luvulla Haagan kauppalan ensimmäiseen kauppalanvaltuustoon RKP:n edustajana, ja hänen kiinnostuksensa painopiste siirtyi taiteesta Haagan historian keräämiseen.
Valkovatsa-aratit

 
Valkovatsa-aratit ("Pionites") on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku.
Beaujolais

Beaujolais on ranskalainen AOC (suojattu alkuperänimitys) viinintuotantoalue. Monet Beaujolaisviinit ovat erittäin kevyitä ja yleensä Gamay-rypäleestä valmistettuja.
Beaujolais-alue sijaitsee Lyonin pohjoispuolella kattaen osin Rhônen departementin pohjoisosia ja Saône-et-Loiren eteläosia.
Beaujolais-alueella on kolme AOC-merkintää:
Beaujolais'sa tuotetaan myös Beaujolais Nouveau-viiniä, joka tuodaan myyntiin aina tuotantovuotensa marraskuun kolmantena torstaina.
Populaarikulttuuriviittaukset.
Viinin kutsumanimi on suomalaisten suussa taipunut muotoon "pusolee". Sana esiintyy mm. Ismo Alangon levyn "Kun suomi putos puusta" nimikkokappaleessa.
Anna Paulowna

Anna Paulowna on lakkautettu kunta Pohjois-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Asukkaita kunnassa oli 14 171 (30.6.2008) ja väestötiheys oli 190 as./km². Kunnan pinta-ala oli 78,81 neliökilometriä, josta vettä oli 4,38 km². Anna Paulownan pormestarina toimi Arnoud-Jan Pennink. Kunnan keskuspaikkakunta on samanniminen, kuin kuntakin.
Vuonna 2012 kunnat Anna Paulowna, Niedorp, Wieringen ja Wieringermeer yhdityivät uudeksi kunnaksi Hollands Kroon.
Anna Paulownan naapurikunnat olivat Wieringen ja Wieringermeer idässä, Niedorp etelässä, Zijpe lounaassa ja Den Helder luoteessa.
Kunta oli saanut nimensä Anna Paulownapolder -nimiseltä polderilta, joka kuivattiin vuonna 1846 kuningas Vilhelm II:n valtakaudella. Tämä polderi nimettiin Vilhelm II:n vaimon Anna Pavlovnan mukaan ().
Politiikka.
Anna Paulownan pormestarina toimi Arnoud-Jan Pennink. Anna Paulownan kunnanvaltuustossa oli 15 paikkaa ja ne olivat jakaantuneet seuraavasti:
Vuoriaratit

 
Vuoriaratit ("Bolborhynchus") on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku.
Sukuun kuului ennen vuotta 2006 myös ylänköaratti (entiseltä lajinimeltään vuoriaratti) ja harmaa-aratti, jotka nykyään kuuluvat omaan ylänköarattien sukuunsa.
Kiinteäpolttovälinen objektiivi

Kiinteäpolttovälisen objektiivin polttoväli on vakio ja siten sillä ei ole mahdollista zoomata. Kiinteäpolttovälinen objektiivi on kameroiden ensimmäinen objektiivityyppi ennen muuttuvapolttovälisen objektiivin (zoom-objektiivi) kehittämistä.
Ennen zoom-objektiiveja kameroiden polttoväliä saatettiin muuttaa esimerkiksi laatikkokameroissa palkeen avulla, jolla objektiivin ja valotettavan filmin välinen etäisyys muuttui niiden välissä olevan palkeen supistuttua tai pidennyttyä siksi, että objektiivia liikuteltiin kiskoja pitkin eteen- tai taaksepäin.
Kiinteäpolttovälisten objektiivien etuna on mm. rakenteen yksinkertaisuus ja nykyään useissa valokuvaamisen lajeissa suositaan kiinteäpolttovälisiä objektiiveja. Kiinteäpolttovälisissä objektiiveissa on myös yleensä parempi valovoima kuin muuttuvapolttovälisissä. Suurimmilla valotusaukoilla varustetut objektiivit ovat kiinteäpolttovälisiä.
Aleksi Vuorinen

Aleksi Risto Johannes Vuorinen (s. 11. maaliskuuta 1980 Helsinki) on suomalainen hiukkasfyysikko ja professori Helsingin yliopistossa. Vuorinen sai vuonna 2008 Alexander von Humboldt -säätiön noin 1,2 miljoonan euron arvoisen Sofja Kovalevskaja -palkinnon ja vuonna 2016 Euroopan tutkimusneuvoston ERC:n 1,34 miljoonan euron Consolidator Grant -rahoituksen vuosiksi 2017–2022. Vuoriselle on myönnetty myös arvostettu Magnus Ehrnroothin säätiön tiedepalkinto vuonna 2022.
Vuorinen valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1998. Samana vuonna hän aloitti opinnot Helsingin yliopistossa. Filosofian maisteriksi hän valmistui 2001. Väiteltyään filosofian tohtoriksi teoreettisesta fysiikasta 20. joulukuuta 2003 Vuorinen sai vuonna 2004 Suomalaisen tiedeakatemian väitöskirjapalkinnon. Vuorisen väitöskirjan aihe oli ”"The Pressure of QCD at Finite Temperature and Quark Number Density"” eli ”Kvanttikromodynamiikan paine äärellisissä lämpötiloissa ja kvarkkien lukumäärätiheydessä”. Valmistumisensa jälkeen Vuorinen työskenteli Washingtonin yliopistossa vuosina 2004–2007 ja vuoden 2007 syksyllä Wienin teknillisessä yliopistossa Lise Meitner -stipendiaatin turvin. Vuonna 2008 Vuorinen teki tutkimusta CERNissä. Hän sai Helsingin yliopistosta dosentin arvon vuonna 2009.
Sofia Kovalevskajan mukaan nimetty palkinto myönnettiin Vuoriselle ja seitsemälle muulle nuorelle tutkijalle virallisessa jakotilaisuudessa 25. marraskuuta 2008 Berliinissä. Palkinto jaetaan erityisen ansioituneille nuorille tutkijoille ja sillä rahoitetaan viisivuotinen tutkimuskausi ja -ryhmä jossain saksalaisessa yliopistossa. Palkinnon rahoitus tulee Saksan koulutus- ja tutkimusministeriöltä. Vuorinen perusti rahoilla tutkimusryhmän Bielefeldin yliopistoon.
Vuonna 2013 Vuorinen palasi Helsingin yliopistoon akatemiatutkijaksi sekä johtamaan yhtä Fysiikan Tutkimuslaitoksen teoriaprojekteista. Hänet nimitettiin teoreettisen hiukkasfysiikan apulaisprofessoriksi vuonna 2017 ja edelleen täydeksi professoriksi vuonna 2021.
Venäjän jalkapallon amatööriliiga

Venäjän jalkapallon amatööriliiga () on Venäjän jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Liigan järjestää Venäjän jalkapalloliitto yhteistyössä alueittenvälisten liittojensa, jotka kokoavat yhteen kaikkiaan 79 alueliittoa, kanssa. Liiga perustettiin vuonna 2003.
Sarjat.
Liiga on jaettu kymmeneen alueelliseen sarjaan:
Objektiivin kiinnitys

Objektiivin kiinnitys on mekaaninen standardi, jolla järjestelmäkameroissa on määritelty mahdollisuus kiinnittää objektiiveja kamerarunkoihin. Yleensä jokaisella järjestelmäkameran valmistajalla on oma muiden valmistajien kameroihin sopimaton tapa kiinnittää objektiivit järjestelmäkameran runkoon, jolloin toisten valmistajien objektiiveja ei voida käyttää toisten valmistajien järjestelmäkamerarungoissa. On myös mahdollista, että uusien mallien myötä samankaan valmistajan aikaisemmat objektiivit eivät sovi uudempiin kamerarunkoihin eivätkä rungot aikaisemmin valmistettuihin objektiiveihin.
Aikaisemmin objektiivit ruuvattiin kierteellä kameranrunkoon kiinni, mutta jo 1950-luvulla kehitettiin bajonettikiinnitys, jossa objektiivi sovitettiin rungossa oleviin loviin ja kierrettiin vain noin kolmasosakierrosta ääriasentoonsa, jolloin lukitusnasta lukitsi objektiivin asentoonsa. Bajonettikiinnitys yleistyi 1970-luvulla lähes kaikkiin kameramalleihin.
Kierre- ja bajonettikiinnitykset.
Ensimmäiset objektiivien kiinnitysmenetelmät olivat kierrekiinnityksiä, joissa objektiviin kierteet ruuvattiin ruuvin tapaan kameran rungon kierteisiin.
Myöhemmin ryhdyttiin suosimaan bajonettikiinnitystä, jossa objektiivin kielekkeet sovitettiin kameran rungon loviin ja noin kolmasosakiertämisen jälkeen lukitusnasta lukitsi objektiivin paikoilleen. Bajonettikiinnitys on kierrekiinnitystä nopeampi tapa vaihtaa objektiivi.
Hips Don’t Lie

Hips Don’t Lie on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kuudennelta, "Oral Fixation Vol. 2" -studioalbumiltaan, jolla vierailee myös haitilaisräppäri Wyclef Jean. Kappaleen julkaisi Epic Records 28. helmikuuta 2006 albumin kolmantena singlenä. Sen ovat sanoittaneet sekä tuottaneet Shakira, Wyclef Jean ja Jerry 'Wonder' Duplessis sekä LaTravia Parker. "Hips Don’t Lie" on salsa- ja reggaeton-kappale, joka sisältää voimakkaasti sampleja Jeanin aiemmista singleistä "Dance Like This" sekä "Amores Como el Nuestro", jotka on sanoittanut Omar Alfanno.
Julkaisunsa jälkeen kappale on saanut pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta. Se sai muutamia ehdokkuuksia, kuten People's Choice Awardin, MTV Latin America Video Music Awardin sekä MTV Video Music Awardin. "Hips Don’t Lie" saavutti listan ensimmäisen sijan ainakin 20 eri listalla, kuten Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla, muodostuen artistin ensimmäiseksi Yhdysvalloissa listan ensimmäisen sijan saavuttaneeksi singleksi. Kappale myös rikkoi Yhdysvaltain viikon radiosoittoennätyksen. Record Industry Association of America (RIAA) palkitsi kappaleen tuplaplatinalla yli kolmen miljoonan kopion myynnistä. Kappale saavutti listan kärjen esimerkiksi Australiassa, Italiassa ja Isossa-Britanniassa. Vuosikymmenen vaihteeseen mennessä kappaletta oli myyty yli kymmenen miljoonaa kopiota, mikä teki siitä 2000-luvun myydyimmän kappaleen jos singlelevyjen ja digitaalisten latausten tilastot yhdistetään. Se on laajalti tunnettu yhtenä Shakiran nimikkokappaleista.
Kappalelista.
CD single
Maxi CD single
2-tracks Maxi single
Japanese release
Ringle
FK Tšernomorets Novorossijsk

Tšernomorets on jalkapalloseura Novorossijskin kaupungista, Venäjältä. Joukkue pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kakkosdivisioonassa, jonne se putosi kaudeksi 2010.
Historia.
Seura perustettiin alun perin vuonna 1907. Se on tunnettu historiansa aikana lukuisilla eri nimillä: "Olimpija" (1907—1930), "Dynamo" ( 1931—1941), "Stroitel" (1945—1957), "Tsement" (1960—1969), "Trud" (1970), "Tsement" (1978—1991), "Gekris" (1992—1993), "Tšernomorets" (1993—2004), "Novorossijsk" (2005) ja "Tšernomorets" (2006—).
Neuvostoliiton sarjoihin Tšernomorets osallistui ensi kerran vuonna 1960. Suurimman osan historiastaan se pelasi Neuvostoliiton kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Venäjän itsenäistyttyä Tšernomorets pelasi pääsarjatasolla kaudet 1995–2001 ja 2003, mutta menetti vuonna 2005 ammattilaislisenssinsä. Seura jatkoi toimintaa hetken aikaa "Novorossijsk"-nimellä, ja nousi takaisin ammattilaisliigatasolle kakkosdivisioonaan kaudeksi 2006, ja parin kauden kuluttua ykkösdivisioonaan. Kaudeksi 2010 joukkue putosi sarjatasoa alemmas.
Aalsmeer

Aalsmeer on kunta Pohjois-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Asukkaita kunnassa on 29 073 (30.11.2009) ja väestötiheys on 1 413 as./km². Kunnan pinta-ala on 32,24 neliökilometriä, josta vettä on 11,75 km². Aalsmeerin pormestarina toimii Pieter Litjens. Aalsmeerin vanha osa on maaperältään turpeista ja se sijaitsee suunnilleen merenpinnan tasolla. Tätä osaa ympäröivät polderit, joiden maaperä on savista ja ne sijaitsevat 3–5 metriä merenpinnan alapuolella.
Aikoinaan Aalsmeer tunnettiin ankeriaistaan, joista se on saanut nimensäkin: ”"aal"” = ankerias ja ”"meer"” = järvi. Nykyisin Aalsmeerissä on lukuisia taimistoja ja maailman suurin kukkahuutokauppa. Aalsmeeristä viedään paljon kukkia myös ilmateitse. Lisäksi paikkakunnalla on televisiostudioita. Aalsmeerille matkailu on tärkeä elinkeino.
Aalsmeerin naapurikunnat ovat Amstelveen idässä, Uithoorn kaakossa, Jacobswoude lounaassa ja Haarlemmermeer lännessä. Alankomaiden pääkaupunkiin Amsterdamiin on Aalsmeeristä matkaa 13 kilometriä.
Politiikka.
Aalsmeerin pormestarina toimii Pieter Litjens. Aalsmeerin kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa ja ne ovat jakaantuneet seuraavasti:
ChangesOneBowie

ChangesOneBowie on brittiläisen muusikko David Bowien toukokuussa 1976 julkaistu ensimmäinen virallinen kokoelma-albumi. Se sisältää tunnetuimpia kappaleita vuosilta 1969–1976.
Jo vuoden 1972 "Ziggy Stardust" -albumilla ilmestynyt kappale ”Suffragette City” julkaistiin singlenä. Tarkoitus oli promotoida kokoelma-albumia. Kappale ei noussut listalle Britanniassa.
Vuonna 2003 Rolling Stone -musiikkilehti valitsi "ChangesOneBowien" sijalle 425 listatessaan kaikkien aikojen 500 parasta albumia.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Fleksopaino

Fleksopaino on kohopainomenetelmä, jossa painolaattana käytetään joustavaa materiaalia. Fleksopaino oli pitkään varsin karkea painomenetelmä, jota käytettiin muun muassa aaltopahvipakkausten painamiseen, mutta 1900-luvun loppuvuosina tekniikkaa kehitettiin monin tavoin. Tänään fleksopainon voi sanoa olevan nykyaikainen versio vanhasta kohopainomenetelmästä, ja sillä voi painaa hyvin monenlaisille materiaaleille, mukaan lukien metalli- ja muovilevyt. Painettava materiaali voi olla sileä tai karhea, päällystetty tai päällystämätön.
Fleksopainatuksen edut korostuvat pitkissä sarjoissa nykyaikaisten fotopolymeerilaattojen kestävyyden vuoksi. Levyvaihtoja ei tarvita pitkissäkään ajoissa. Digitalisoitumisen ja kehittyneen reprotekniikan myötä fleksopainatus on saavuttanut nykyaikaisissa pakkauspainatuksissa kilpailukykyisen laatutason verrattuna muihin käytössä oleviin painatusmenetelmiin. 
Nykyisin fleksolla painetaan myös sanomalehtiä, kuten brittiläiset Daily Mail, Mail on Sunday, Evening Standard ja London Metro.
Historiaa.
Fleksopainaminen on kehittynyt yksinkertaisista kumileimasimista. 1860-luvulla Yhdysvalloissa myönnettiin patentti kumista valmistetulle painolevylle. Menetelmää kutsuttiin aluksi "aniliinipainatukseksi" siinä käytettyjen aniliinia sisältävien painovärien mukaan. 1950-luvun alussa menetelmää alettiin kutsua fleksoksi. 1940-luvulla keksittiin käyttää painovärin siirrossa sileiden tilojen sijasta niin sanottuja "anilox-teloja", joiden pinta on täynnä pieniä, säännöllisen muotoisia rasterikuppeja. Tämä oli ensimmäinen merkittävä parannus fleksopainatuksen laadussa. 1970-luvulla kumisia painolaattoja alettiin kaivertaa laserin avulla, ja samalla vuosikymmenellä alkoi yleistyä valoherkkien fotopolymeerien käyttö painolaattamateriaalina, mikä mahdollisti kuvan valottamisen painolaatalle negatiivifilmiltä. 1980- ja 1990-luvuilla fleksopainatusta kehitettiin muun muassa raakelin käyttöönotolla värimäärän tasoittamisessa anilox-telalla sekä vesipohjaisten ja ultraviolettivalon avulla kuivuvien painovärien kehittämisellä. Negatiivifilmiä vaativan painolaatan valotuksen on yhä enemmän korvannut tietokoneohjattu laservalotus (-tekniikka).
Fleksopainon etuja muihin painomenetelmiin verrattuna ovat erilaisten painomateriaalien lisäksi suuret nopeudet, nopea aloitus ja oikean värimäärän saavuttaminen, nopea jälkikäsittely, eri kokoisten painotelojen käyttömahdollisuus ja jatkuvien kuvioiden painomahdollisuus.
Valotusaukko

Valotusaukko (yleisesti aukko) on kameran objektiiveissa himmentimen säätelemän reiän koko sellaisena kuin miltä se näyttää katsottaessa linssiä edestä päin. Kyse ei siis ole varsinaisesti itse aukon mekaanisesta koosta. Aukko kuvastaa objektiivin valonkeräyskykyä. 
Valokuvauksessa ilmoitetaan aukon koko (millimetrien sijaan) suhteessa objektiivin polttoväliin "f", esim. f/2 - tästä johtuen pieni f-numero viittaa suureen aukkoon ja päinvastoin. Tämän aukkosuhteen merkintätapa riippuu kameran valmistajasta.
Vaikutukset valokuvauksessa.
Aukon koko yhdessä näkökentän ja kohteen kirkkauden kanssa määrittävät, kuinka paljon valoa objektiivin läpäisee. Aukon koko määrittää myös kuvaan piirtyvän hyväksyttävän syvyysterävyyden määrän. Suurentamalla aukon kokoa hyväksyttävä syvyysterävyys pienenee.
Koska sama näkökenttä saavutetaan eri kameraformaateissa eri polttoväleillä, on aukon koko samalla f-numerolla eri formaateissa eri kokoinen. Siksi sama f-numero synnyttää erilaisen tuloksen erilaisissa formaateissa, ja se heijastuu niin kuvan laatuun kuin syvyysterävyyteenkin.
FED (kamera)

FED on neuvostoliittolainen Harkovassa sijaitseva tehdas, joka valmisti kameroita vuosina 1934–1941 ja 1946–1990.
Kameroita tuotti aluksi "Feliks E. Dzeržinskin mukaan nimetty Ukrainan neuvostotasavallan NKVD:n Lasten työkommuuni".
Tehdas sai alkunsa orpolasten työllistämisajatuksesta, joita oli Ukrainassa nälänhädän vuoksi runsaasti. Se kuului alun perin NKVD:lle, jonka edeltäjäorganisaation, Tšekan, oli Dzeržinski perustanut. Tehdasta johti Anton Makarenko, joka oli neuvostoliittolainen pedagogi.
Tehdas tunnetaan nykyisin nimellä Harkovan koneenrakennustehdas "FED" ().
Tehtaan ensimmäiset mallit olivat saksalaisen Leica II:n kopioita. Ukrainan valtakunnankomissariaatin aikana 1941 tuotanto keskeytyi ja tehdas tuhoutui. Tuotanto alkoi uudelleen 1946.
M42 (objektiivikiinnitys)

M42 on vuonna 1949 esitelty kameroiden objektiivin kierrekiinnitysmenetelmä, joka levisi myöhemmin maailmalla laajaan käyttöön 1950- ja 1960-luvuilla, kunnes erilaiset bajonettikiinnitykset vähitellen korvasivat sen ammattilaismalleista alkaen. M42-kiinnitystä käytettiin 1970-luvun lopulle asti monen harrastajakuvaajille suunnatun järjestelmäkameramerkin kamerarungoissa (mm. Cosina, Fujica, Mamiya, Pentax, Petri, Porst, Praktica, Yashica ja Zenit).
M42:sta käytettiin nimityksiä "Praktica-kierre", "Pentax-kierre" tai "P-kierre" johtuen sekä itäsaksalaisesta alkuperästä että sen käyttämisestä Asahi Pentax -kameroissa.
M42-kierre jäi vanhanaikaiseksi, koska sillä ei pystytty helposti toteuttamaan kameran ja objektiivin väliseen mekaaniseen tai sähköiseen tiedonsiirtoon perustuvia uudistuksia. Ensimmäinen kompastuskivi oli valotuksen mittaus täydellä aukolla niin, että objektiivin himmennin asettuisi valitulle aukolle vain lyhyesti laukaisuhetkeksi. Eri valmistajat yrittivät kehittää tähän omia ratkaisujaan, jotka kuitenkin vaativat paitsi runkojen, myös kierrekiinnitteisten objektiivien uudistamista. Kierrekiinnitys oli myös hidas käytössä verrattuna vain kolmasosakierroksen verran kääntyviin bajonetteihin ja saattoi löystyä ja kiristyä lämpötilan mukaan.
Pentax ja Praktica kehittivät 1980-luvun taitteessa kierrekiinnityksen tilalle molemmat oman bajonettinsa. Vuonna 1975 esitelty Pentaxin K-bajonetti sai nopeasti suosiota, kun monet muutkin kamera- ja objektiivivalmistajat siirtyivät käyttämään sitä. 1980-luvun keskivaiheilla monille kamerakiinnityksille objektiiveja valmistaneista yrityksistä enää Sigma ja Tamron tarjosivat tuotteitaan myös M42-kierteellä. Markkinoilla on yhä vanhoja laadukkaitakin kierrekiinnitysobjektiiveja, joita voi käyttää bajonettikiinnitteisissä filmi- ja digirungoissa erityisten sovitteiden avulla.
National Bank of Canada

National Bank of Canada () on kanadalainen liikepankki ja pörssiyritys. Se on suurin pankki ja toiseksi suurin rahoitusalan yritys osuustoiminnallisen Desjardins-ryhmän jälkeen Quebecin provinssissa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Montrealissa. Sillä oli päätoiminta-alueellaan Kanadassa 450 konttoria ja yli 930 pankkiautomaattia. Lisäksi yhtiö toimii rajoitetummin Yhdysvalloissa, Euroopassa ja muualla maailmassa.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla National Bank of Canada oli vuonna 2017 sijalla 560. Se oli samalla listalla Kanadan 16. suurin pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 14,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 6,21 miljardia USD (2016). Vuoden 2016 lopussa suurpankin henkilökuntaan kuului yli 21 700 työntekijää.
Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli pankin maailman 43. ja Kanadan 7. turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Samalla maailmanlistalta silloin ruotsalainen Nordea oli sijalla 15 ja suomalainen OP-osuuspankkiryhmä sijalla 31.
Teuvo Mällinen

Teuvo Sakari Mällinen (16. syyskuuta 1940 Sievi – 16. huhtikuuta 2001) oli suomalainen toimittaja. Hän oli sanomalehti Kalevan päätoimittaja vuodesta 1977 kuolemaansa saakka.
Ennen siirtymistään Kalevaan Mällinen työskenteli muun muassa kustannusyhtiö Otavassa sekä Viikkosanomien ja Helsingin Sanomien toimittajana. Kalevaan hän siirtyi vuonna 1974 ja toimi aluksi artikkelitoimittajana ja politiikan osaston johtavana toimittajana, kunnes aloitti päätoimittajana Erkki Teikarin jälkeen vuonna 1977. Mällinen on lehden historian pitkäaikaisin päätoimittaja. Hänen oli määrä jäädä tehtävästä työkyvyttömyyseläkkeelle kesäkuussa 2001, mutta hän menehtyi äkilliseen sairauteen huhtikuussa 2001.
Mälliselle myönnettiin Suomen Kuvalehden journalistipalkinto vuonna 1994 ja valtion journalistipalkinto vuonna 1999.
Mällinen kokosi kaksi valokuvateosta, vuonna 1989 julkaistun "90 vuotta kuvia Pohjois-Suomesta ja Kalevasta" ja vuonna 1993 julkaistun "Muistoja pohjolasta 1917–1992: valokuvia Pohjois-Suomesta ja pohjoissuomalaisista". Hän toimitti myös kirjat "Kaleva 1899–1979: 80 vuotta sanomalehteä ja maailmanmenoa" (julkaistu 1981) ja "Nuoren Suomen ytimessä : näkökulmia nuorsuomalaisuuteen ja Nuori Suomi -albumiin" (1994) sekä oli toimittamassa kirjaa "Kulttuuri, politiikka, historia, koulutus ja lehdistö" (1994) Aarno Arokylän ja Peerit Tähtisen kanssa. 
Mällinen oli kirjojen keräilijä, ja hänelle kertyi vuosikymmenten aikana kaikkiaan 6 000–7 000 niteen kokoelma. Vuonna 2004 hänen leskensä Riitta Mäkelä lahjoitti noin 2 100 Mällisen kokoelmaan kuulunutta kirjaa ja aikakauslehteä Oulun yliopiston kirjastolle. Mällinen keräsi myös mitaleja, joita kertyi hänen kokoelmaansa 300 kappaletta. 
Teuvo Mällisen poika Jarno Mällinen on kirjailija, toimittaja ja Radiopuhelimet-yhtyeessä soittava muusikko.
Jäteauto

Jäteauto on jätteiden kuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo. Sillä kuljetetaan jätettä keräysastioista kaatopaikalle tai kierrätykseen. 
Jäteautotyyppejä.
Pakkaava jäteauto.
Pakkaava jäteauto on umpikorinen ja erityisillä kuormauslaitteilla varustettu jäteauto. Sillä kerätään jätesäkkejä, normaaleja jäteastioita ja pikakontteja. Jäte kuormataan auton perässä olevaan kaukaloon josta hydraulinen levypuristin puristaa sen jäteauton kuormatilaan. Pakkaava jäteauto on Suomen yleisin jäteautotyyppi.
Edestä kuormattava jäteauto.
Edestä kuormattavassa jäteautossa jätekontti nostetaan ohjaamon yli sen takana sijaitsevaan aukkoon. Työturvallisuus paranee, kun kuljettajan ei tarvitse poistua autosta. Samalla kuormausaika lyhenee. Hankaluutena on se, että edestä kuormattava jäteauto voi käyttää vain sille tarkoitettuja kontteja. Menetelmä sopii erilaisille teollisuus-, yritys- ja liikekiinteistöille, joissa syntyy paljon jätettä. 
Vaihtolavalaittein varustettu kuorma-auto.
Vaihtolavalaittein varustetulla kuorma-autolla kuljetetaan sekä avonaisia että umpinaisia ilman puristinlaitetta olevia ja puristinlaitteella varustettuja jätesäiliöitä. Vaihtolavajärjestelmän haittoja ovat suuri kuormaustilan tarve pihalla ja epätaloudellisuus.
Puominosturilla varustettu kuorma-auto.
Puominosturilla varustettua kuorma-autoa käytetään jätteiden tyhjennys- ja kuljetusvälineenä syväkeräyssäiliöiden tyhjennyksessä sekä säiliössä olevan kertakäyttöisen jätesäkin kuljetuksessa. 
Lähteet.
GarbageX
Januarius

Pyhä Januarius () oli Beneventon piispa, joka kuoli marttyyrinä Rooman keisari Diocletianuksen vainoissa noin vuonna 305. Hän on pyhimys, jonka juhlapäivä on ortodokseilla 21. huhtikuuta ja katolisilla 19. syyskuuta. Hän on Napolin kaupungin suojelupyhimys.
Manhattanin Little Italyssa New Yorkissa vietetään vuosittain syyskuussa San Gennaron eli Pyhän Januariuksen juhlaa, joka kestää yksitoista päivää. 
Januariuksen pyhäinjäännöksiä säilytetään Napolissa. 
1700-luvulla perustettiin pyhimyksen mukaan nimetty Pyhän Januariuksen ritarikunta, joka on säilynyt tähän päivään.
Veri-ihme.
Januarius tunnetaan "veri-ihmeestä", jossa hänen kuivuneen verensä väitetään kolmesti vuodessa muuttuvan nestemäiseksi. Ensimmäinen säilynyt maininta ihmeestä on vasta 1300-luvulta. Kyseistä reliikkiä säilytetään umpinaisessa metallikehykseen kiinnitetyssä lasiampullissa, ja sitä hoitaa Napolin kardinaali, joka myös suorittaa palvelukset, joiden aikana nesteytyminen voidaan todeta. Nesteytymisen nopeus vaihtelee suuresti, se voi tapahtua melkein heti tai kestää jopa päiviä. Jos ilmiötä ei tapahdu, sitä pidetään huonona enteenä.
Ilmiölle on tarjottu useita, myös uskonnosta riippumattomia, selityksiä. On esitetty, että kyseessä olisi tietyssä lämpötilassa nesteytyvä seos. Tällaisten seosten sulamislämpötila on kuitenkin vakio, ja nesteytymisseremonia on onnistuttu suorittaa vaihtelevissa lämpötiloissa eri vuodenaikoina.
On myös arveltu, että lasiampullissa oleva seos olisi tiksotrooppinen eli muuttuisi juoksevaksi sitä liikuteltaessa. Seremonian aikana pyhäinjäännöstä liikutellaan toistuvasti. Kerrotaan myös, että aine olisi nesteytynyt muutamia kertoja, kun pyhäinjäännöksen sisältävää koteloa on liikuteltu korjaustöiden yhteydessä. Pyhäinjäännöksessä olevan seoksen näköinen tiksotrooppinen seos on kyetty valmistamaan 1300-luvulla saatavilla olevista aineista. Katolinen kirkko ei kuitenkaan ole suostunut luovuttamaan ampullissa olevaa ainetta analysoitavaksi.
Katolinen kirkko on tutkinut ainetta vuosina 1902 ja 1989 spektroskooppikokein. Kokeiden tekijät ovat ilmoittaneet löytäneensä seoksesta hemoglobiinia. Tutkimuksissa käytettyjä menetelmiä, laitteita ja tulosten tulkintaa on kuitenkin arvosteltu.
Allen Woodring

Allen Woodring (15. helmikuuta 1898 – 15. marraskuuta, 1982) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja 200 metrin olympiavoittaja Antwerpenissa 1920.
Woodringin elämästä tiedetään varsin vähän. Hän ei itse asiassa edes selvinnyt olympiajoukkueeseen jäätyään karsinnoissa viidenneksi, vaan oli matkassa vain varamiehenä. Hänelle annettiin kuitenkin mahdollisuus osallistua kilpailuun neljänneksi sijoittuneen tilalla. Antwerpeniin tulonsa jälkeen hänen piikkarinsa hajosivat eikä hän löytänyt uusia. Lopulta hän sai lainattua kengät toiselta juoksijalta kilpailun ajaksi.
Woodring voitti välieränsä ja loppukilpailussa hän kukisti niukasti ennakkosuosikki Charlie Paddockin, 100 metrin voittajan hyvän loppunsa ansiosta. Voittoaika oli 22,0.
Woodring oli syntynyt Hellertownissa, Pennsylvaniassa ja kuoli Clearwaterissa, Floridassa.
Silja – nuorena nukkunut

Silja – nuorena nukkunut on vuonna 1956 valmistunut Jack Witikan ohjaama elokuva. Elokuva perustuu Frans Emil Sillanpään romaaniin "Nuorena nukkunut".
Teuvo Tulio teki Sillanpään romaanista vuonna 1937 ensimmäinen filmatisoinnin "Nuorena nukkunut", jonka esityskopiot kuitenkin tuhoutuivat tulipalossa vuonna 1959.
Palkinnot.
Elokuvan kuvaaja Kalle Peronkoski ja käsikirjoittaja Juha Nevalainen palkittiin suorituksistaan Jussi-patsailla.
Arviot.
Modest Savtschenko ("Työkansan Sanomat") pohtii arviossaan elokuvan ja romaanin suhdetta. Hän katsoo, että romaanin juonettomuus tarjoaa käsikirjoituksen tekijälle mahdollisuuksiksi joko tehdä tunnelmapitoisen juonettoman kertomuksen tai kehitellä itse juonen. Elokuvassa on kuitenkin yritetty keskitietä, mikä ei kriitikon mukaan ole onnistunut ratkaisu vaan "tulos on liian 'nopea ja hengästynyt' ollakseen runo ja liian katkonainen ollakseen juonifilmi." Leo Nordbergin ("Uusi Suomi") mukaan "Nukkekauppiaan" teknisten kikkailujen jälkeen "tilalle on tullut ehjä ja entistä laajempi näkemys sekä syvempi ymmärtämys elokuvaa kohtaan". Elokuvan uskollisuudesta Sillanpään näkemykselle on erilaisia mielipiteitä, mutta Leila Arpiainen ("Helsingin Sanomat") kysyy: "[O]nko Sillanpäänkään romaanista tehtävän filmin oltava tai pyrittävä olemaan uskollinen tulkki alkuperälleen."
Näyttelijätyö yleisesti ja Heidi Krohn erityisesti saavat kiitosta myöhemmässä arviossa, jossa elokuva muutenkin nähdään onnistuneena ratkaisuna Sillanpään tekstistä. Arviossa televisioesityksen yhteydessä 2014 Witikan ohjausta pidetään ansiokkaana ja alkuvoimaisena. Se on "koskettava kuvaus viattomuuden kuolemasta".
Täydelliset naiset (5. tuotantokausi)

Täydellisten naisten viidettä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2008 ABC:lla ja Suomessa Nelosella 27. lokakuuta 2008. Kausi sisältää yhteensä 24 jaksoa. Kauden tapahtumat sijoittuvat viisi vuotta neljännen tuotantokauden jälkeen. Pääosassa ovat Wisteria Lanen asukkaiden Susan Mayerin, Lynette Scavon, Bree Hodgen, Gabrielle Solisin, Edie Brittin ja Katherine Mayfairin elämät. 
Mary Alice Young jatkaa sarjan kertojaäänenä. Kauden mysteerinä on Edien uusi aviomies Dave Williams. 
Sarja keräsi tällä kaudella huomattavasti mediahuomiota, kun uutisoitiin, että Nicollette Sheridanin roolihahmo Edie Britt kuolee kauden aikana. Edie menehtyi tuotantokauden kahdeksannessatoista jaksossa ”Järkytys” ("A Spark. To Pierce the Dark."), kun hän törmäsi autolla sähköpylvääseen ja sai kuolettavan sähköiskun. Seuraavassa jaksossa ”Ystävät kertovat” ("Look into Their Eyes and You See What They Know") hän toimii sarjan kertojana haudan takaa kun hänen ystävänsä muistelevat Edien elämää.
"Täydellisten naisten" viides tuotantokausi sai siihen mennessä sarjan huonoimmat katsojaluvut. Kausi keräsi keskimäärin 15,7 miljoonaa katsojaa jaksoa kohden. Laskusta huolimatta sarja pysyi kymmenen katsotuimman televisiosarjan joukossa; se oli kaudella 2008–09 Yhdysvaltain television yhdeksänneksi katsotuin sarja.
Kausi julkaistiin DVD:nä Suomessa 23. lokakuuta 2009.
Tuotanto.
Tuotantokauden kuvaukset alkoivat 7. heinäkuuta 2008 ja päättyivät maaliskuussa 2009.
Edellisen kauden päätösjakso herätti paljon kysymyksiä. Kauden lopussa nähtiin Susanin suutelevan uutta miestä, Jacksonia (Gale Harold), joten Mike Delfinoa näyttelevän James Dentonin paluuta sarjaan arvuuteltiin. Myöhemmin paljastui, että Mike palaa sarjaan, mutta hän ja Susan ovat eronneet.
14. lokakuuta 2008 Gale Harold loukkaantui vakavasti moottoripyöräonnettomuudessa. Hänen hahmonsa Jackson on merkittävässä roolissa kauden kahdeksannessa jaksossa ”Tulipalo” ("City on Fire"), jossa useita Wisteria Lanen asukkaita jää loukkuun palavaan klubiin. Sarjan tuottaja Marc Cherry kertoi kaikkien Haroldin kohtausten olleen asetettu tiistaiksi, jolloin onnettomuus tapahtui. Tämän vuoksi osia kohtauksista täytyi kirjoittaa uusiksi. Harold palasi töihin kuusi kuukautta onnettomuuden jälkeen. Hän ei esiintynyt enää seuraavalla kaudella.
Näyttelijät.
Pääosissa.
Muita keskeisiä henkilöitä:
Sivuosissa.
Vierailevia tähtiä:
Juoni.
Viisi vuotta neljännen kauden jälkeen Edie palaa Wisteria Lanelle ja hänellä on mukanaan uusi aviomies, jolla on salaisuus. Naisten elämät ovat muuttuneet vuosien varrella ja avaintapahtumat selviävät katsojille vähitellen kauden kuluessa takaumien kautta. Bree ja Katherine ovat perustaneet pitopalveluyrityksen ja Bree on myös julkaissut keittokirjan, mikä tuo hänelle paljon julkisuutta. Gabrielle tuli vastoin odotuksia raskaaksi ja on nyt kahden tytön äiti. Carlos ansaitsee elantoaan hierojana perheen kärsiessä rahavaikeuksista. Kauden lopulla Edie menehtyy, kun hän törmää autolla sähköpylvääseen ja saa sähköiskun.
"Katso myös Luettelo televisiosarjan Täydelliset naiset jaksoista
Kiely Williams

 
Kiely Alexis Williams (s. 9. heinäkuuta 1986 Alexandria, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä, lauluntekijä, tanssija ja aika ajoin myös räppäri. Hän kuuluu yhtyeeseen The Cheetah Girls, johon kuuluvat Williamsin lisäksi Adrienne Bailon ja Sabrina Bryan. Hän oli heistä nuorin. Hän on ollut yhtyeen nimeltä 3LW ("3 Little Women") jäsen. Yhtye on nyt lakkautettu.
3LW.
Vuonna 1999 Williams, Adrienne Bailon ja Naturi Naughton perustivat tyttöryhmän nimeltään 3LW. 3LW:n ensimmäinen single oli "No More, Baby I'ma Do Right", joka pääsi Billboard Hot 100:n joukkoon, top kolmeenkymmeneen. Heidän esikoisalbuminsa ilmestyi vuonna 2001, ja se myi platinaa. Myöhemmin vuonna 2002 Naughton lähti tyttöryhmästä. Jäljelle jäävät 3LW:n jäsenet tekivät toisen albuminsa "A Girl Can Mack", mikä myi todella huonosti. Myöhemmin 3LW korvasivat Naughtonin Jessica Bensonilla ja lyhyellä yrityksellä tekivät comebackin vuonna 2006, singlellä "Feelin You'", mutta epäonnistuivat. Yhtye hajosi vuonna 2007.
The Cheetah Girls.
Williams näytteli Aqua-nimistä roolia Disney Channelin elokuvassa "The Cheetah Girls". Adrienne Bailon, joka oli myös tyttöryhmässä 3LW, esiintyi myös Chanelin roolissa molemmissa elokuvissa. Kun filmistä tuli suuri menestys, niin Williams perusti tovereidensa Adrienne Bailonin ja Sabrina Bryanin kanssa oman tyttöryhmän. He antoivat sille nimeksi The Cheetah Girls.
Juhani Riekkola

Juhani Riekkola (s. 9. maaliskuuta 1932 Viipuri) on suomalainen valokuvaaja sekä fotograafikko. Tärkeä osa-alue hänen työssään on ollut Tampere ja tamperelaisuuden kuvaaminen. Riekkola toimi ensimmäisenä valokuvaajana Hämeen läänin läänintaiteilijana 1974–1976. Hänet palkittiin valtionpalkinnolla 1971 ja valtion ylimääräisellä taiteilijaeläkkeellä 1988.
Juhani Riekkola on julkaissut kaksi valokuvateosta; "Amuri" (Tammi 1975) ja "Pispala" (Tampere-seura 1976) sekä yhden omaelämänkerrallisen teoksen nimeltä "Jättää jälkeensä" (Pilot 2005). "Amuri" keskittyy 1970-luvun Tampereen Amurin asuinympäristön murrokseen, jolloin lähes kaikki vanhat puutalot purettiin ja tilalle rakennettiin elementtitaloja. "Pispala"-teoksessaan Juhani Riekkola kuvaa Tampereen Pispalan elämää 1970-luvulla.
Leif Davidsen

Leif Davidsen (25. heinäkuuta 1950 Otterup, Fyn, Tanska) on tanskalainen toimittaja ja dekkarikirjailija.
Davidsen valmistui Danmarks Journalisthøjskolesta 1976. Vuosina 1984–1988 hän oli Tanskan radion kirjeenvaihtajana Moskovassa. Myöhemmin hän työskenteli Tanskan television ulkomaantoimittajana ja ohjematoimittajana. Vuodesta 1999 hän on ollut vapaa toimittaja mutta työskennellyt pääasiassa kirjailijana.
Bobby Kerr

Robert ”Bobby” Kerr (9. kesäkuuta 1882 – 12. toukokuuta 1963) oli irlantilais-kanadalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja Lontoossa 1908.
Kerr syntyi Enniskillenissä, Pohjois-Irlannissa, mutta hänen perheensä muutti Kanadaan hänen ollessaan viisivuotias ja asettui asumaan Hamiltoniin, Ontarioon. Kerr oli ammatiltaan palomies ja harjoitteli juoksua vapaa-ajallaan. Hänestä tuli pian alueensa paras pikajuoksija. Vuonna 1904 hän käytti säästönsä matkustaakseen St. Louisin olympialaisiin. Siellä hän karsiutui alkueristä 60 metrillä, 100 metrillä ja 200 metrillä. 
Kerrin kehitys kuitenkin jatkui, ja hän rikkoi Kanadan ennätykset kaikilla pikajuoksumatkoilla 40 ja 220 jaardin välillä. Hän voitti Kanadan mestaruudet 100 jaardilla 1907 ja 220 jaardilla 1906–1908. Vuonna 1908 Kerr matkusti Englantiin, missä hän kilpaili Ison-Britannian mestaruuskilpailuissa voittaen sekä 100 että 220 jaardia.
Lontoon olympialaisissa Kerr oli yksi ennakkosuosikeista. 100 metrillä Kerr voitti sekä alku- että välieränsä, mutta sai finaalissa muita huonomman lähdön. Etelä-Afrikan Reginald Walker voitti ja Kerr tuli kolmanneksi ajalla 11,0. 200 metrillä Kerr voitti jälleen alku- ja välieränsä ja onnistui tällä kertaa finaalissakin lähdössä johtaen puolimatkassa kahdella metrillä. Loppusuoralla yhdysvaltalaiset tavoittivat häntä, mutta Kerr ylsi voittoon ajalla 22,6.
Ensimmäisessä maailmansodassa Kerr palveli Kanadan 205. pataljoonan upseerina. Pataljoona tunnettiin Urheilijapataljoonana, koska monet sen sotilasta olivat paikallisesti merkittäviä urheilijoita. Yksikön hajottamisen jälkeen Kerr siirrettiin Kanadan 164. pataljoonaan ja lopulta 1. Panssaripataljoonaan.
Aktiiviuransa jälkeenkin Kerr oli urheilun kanssa tekemisissä. Hän valmensi kotikaupunkinsa Hamiltonin jalkapallo- ja yleisurheilujoukkueita ja oli toimitsijana vuosien 1928 ja 1932 kesäolympialaisissa. Hän oli mukana myös Kanadan olympiakomitean toiminnassa ja järjestämässä Kansainyhteisön kisoja 1930 Hamiltonissa.
Kerr kuoli Hamiltonissa 80-vuotiaana. Yksi kaupungin puistoista on nimetty hänen mukaansa.
Aaliyah (albumi)

Aaliyah (tyylitelty ΛΛLIYΛH) on laulaja Aaliyahin viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 ennen hänen kuolemaansa. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet "We Need a Resolution", "Rock The Boat", "More Than a Woman" ja "I Care 4 U".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Ascros

Ascros on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 170 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 17,74 neliökilometriä. 
Ascros sijaitsee l’Esteronin laaksossa. Siellä on linnan rauniot ja romaaninen kirkko.
Le Cannet

Le Cannet on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 43 187 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 7,71 neliökilometriä.
Le Cannet oli osa Cannesia vuoteen 1778 asti, kunnes se erotettiin omaksi kunnakseen.