tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lisääntyminen

Lisääntyminen biologiassa tarkoittaa eliön ominaisuutta tuottaa kaltaisiaan jälkeläisiä. Kaikki tunnetut eliöt lisääntyvät, ja lisääntymistä pidetäänkin yhtenä elävän luonnon muusta luonnosta erottavana seikkana. Jotta tietyn lajin yksilömäärä säilyisi samana, täytyy jälkeläisiä kuolleisuuden vuoksi tuottaa enemmän, kuin yksilöitä edellisessä sukupolvessa oli. Eläimillä lisääntymiseen vaaditaan yleensä eri sukupuolta olevien yksilöiden seksuaalista kanssakäymistä.
Lisääntymistavat.
Suvuton lisääntyminen.
Suvuton lisääntyminen on yksinkertaisin keino lisääntyä. Siinä perimäaines kopioidaan suoraan jälkeläisille, joten jälkeläiset ovat emonsa klooneja, ellei mutaatiota synny. Lähes kaikki yksisoluiset eliöt (bakteerit, alkueläimet) lisääntyvät suvuttomasti, samoin monet monisoluiset kasvit, esimerkiksi sanikkaiset ja siemenkasvit.
Kasvullinen lisääntyminen
Suvullinen lisääntyminen.
Tässä lisääntymistavassa uusi jälkeläinen saa alkunsa erityisistä haploidisista sukusoluista eli "gameeteista". Uusi yksilö on ainutlaatuinen yhdistelmä kahden yksilön geenien alleeleja, jotka syntyvät geneettisen rekombinaation seurauksena. Kahden sukupuolen gameetit yhtyvät siitoksella, joka voi olla: 
Suvullisen lisääntymisen etu on, että sen yhteydessä tapahtuu ominaisuuksien vaihdosta eli kahden eri yksilön ominaisuudet sekoittuvat. Uudet ominaisuudet saattavat olla parempia kuin aikaisempien yksilöiden ja edistävät siten yksilön selviämis- ja lisääntymismahdollisuuksia. Itsehedelmöityksessä geenit tulevat yhden ja saman yksilön eri sukusoluista, ja perinnöllinen vaihtelu on pientä.
Partenogeneesi.
Partenogeneesissä eli neitseellisessä lisääntymisessä uusi yksilö kehittyy hedelmöittämättömästä munasolusta. Näin syntyvät muun muassa mehiläiskoiraat. Partenogeneettisesti syntyviä kasveja on paljon enemmän kuin eläimiä.
Partenogeneettisen lisääntymisen seurauksena kuhnurit ovat kromosomistoltaan haploidisia. Sen sijaan mehiläisnaaraat kehittyvät hedelmöittyneistä munasoluista, joten ne ovat kromosomistoltaan diploidsia. Tosin esimerkiksi kirvat lisääntyvät partenogeneettisesti, mutta niillä on diploidinen kromosomisto sillä niiden munasolun kromosomit kahdentuvat, vaikka solulima ei jakaudukaan. 
Nisäkkäillä partenogeneesi on äärimmäisen harvinainen poikkeusilmiö, mutta joillakin liskolajeilla se on ainoa lisääntymistapa. Sitä esiintyy myös linnuilla, sammakkoeläimillä, matelijoilla ja kaloilla, vaikka se ei yleensä olekaan niiden pääasiallinen lisääntymistapa.
Sienten lisääntyminen.
Sienikunta on biologialtaan niin moninainen, että sillä tavataan useanlaisia lisääntymistapoja ja elinkiertoja.
Taalainmaa

Taalainmaa () on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Taalainmaan pinta-ala on 29 236,7 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 276 605 asukasta, joten väestötiheys oli 9,5 asukasta neliökilometriä kohti.
Taalainmaa kuuluu pääosin Taalainmaan lääniin ja pieniltä osin Gävleborgin lääniin.
Taalainmaan suurimmat kaupungit ovat Borlänge ja Falun. Alueella on vahvat kansanperinteet mm. murteissa, taiteessa, kansanpuvuissa ja kirkkojen rakentamisessa. Maakunnassa on aikaisemmin ollut myös laajaa kaivostoimintaa sekä rauta- ja terästeollisuutta, mutta nykyisin maa- ja metsätalous sekä puunjalostusteollisuus työllistävät eniten.
Kansallisromantiikan kaudella ruotsalaiset taiteilijat hakivat Taalainmaalta "alkuperäistä" ruotsalaisuutta hieman samaan tapaan kuin suomalaiset etsivät suomalaisuuden juuria Karjalasta.
Taalainmaa kuuluu vanhoihin metsäsuomalaisten asuma-alueisiin ja siellä mm. sijaitsee osittain Rättvikin suomalaismetsä.
Väestönkehitys.
Väestö lääneittäin.
Taalainmaalla oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 276 605 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Hoosianna (albumi)

Hoosianna on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian seitsemäs ja viimeinen albumi. Albumi äänitettiin kesän 2003 aikana ja julkaistiin 15. marraskuuta 2003 Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä. Levyn viimeinen kappale "Tule niin näet" on uudelleen levytetty versio Tule &amp; Kazo -levyn nimikkokappaleesta.
Maharashtra

Maharashtra () on Intian kolmanneksi laajin ja toiseksi väkirikkain osavaltio. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä on 112 374 333 asukasta. Se sijaitsee Intian länsirannikolla Goan naapurina. Maharashtran pääkaupunki on Mumbai, entiseltä nimeltään Bombay. Osavaltion virallinen kieli on marathi.
Maharashtrassa on ollut asutusta kivikaudelta asti. Vanhimmat kirjalliset dokumentit ovat 300-luvulta eaa.
Maharashtran halki kulkevat Länsi-Ghatin vuoret. Niiltä saavat alkunsa suuret joet Godavari ja Krishna, jotka laskevat Bengalinlahteen. 
Maharashtran ilmastoa hallitsee monsuuni-ilmiö. Vuodessa voidaan erottaa neljä vuodenaikaa: maaliskuusta toukokuuhun on kuumaa ja kuivaa, kesäkuusta syyskuuhun kuumaa ja sateista, loka-marraskuussa lämmintä ja kuivaa ja joulukuusta helmikuuhun viileää ja kuivaa.
Maharashtra on Intian teollistuneimpia osavaltioita. Siellä on ennen kaikkea petrokemian teollisuutta. Mumbain liepeillä on Bollywood, Intian filmiteollisuuden keskus.
Laajoilla alueilla sademäärä ei riitä maanviljelyn harjoittamiseen. Ruokaa on koetettu tuottaa käyttämällä sähköisiä kastelupumppuja ja toisaalta valitsemalla kuivuutta kestäviä hybridilajikkeita. Maharashtra on Intian suurin sokeriruo'on tuottaja. Hirssi, durra ja palkokasvit ovat yleisimpiä viljelykasveja. Riisiä kasvatetaan siellä missä sademäärä ylittää 1000 mm vuodessa, ja vehnää talvilajikkeena niillä pelloilla, joilla kosteus riittää talvisaikaan.
Energiaa saadaan vesivoimasta ja hiiltä polttavista lämpövoimaloista. Intian ensimmäinen ydinvoimala on Tarapurissa, 113 km Mumbaista pohjoiseen.
Ajantan ja Elloran luolastot Maharashtrassa ovat Unescon maailmanperintökohteita.
Hallintojako.
Osavaltio jakautuu hallinnollisesti kuuteen osa-alueeseen, jotka jakautuvat edelleen 35 piiriin. Piirit jakautuvat 109 osaan, jotka jakautuvat vielä 357 "talukaan".
Kuusi osa-aluetta ovat Amravati, Aurangabad, Konkan, Nagpur, Nashik, Pune.
Flash Gordon

Flash Gordon on tieteissarjakuva, jota piirsi alun perin Alex Raymond. Flash Gordon kehitettiin toisen avaruussankarin, Buck Rogersin, kilpailijaksi. Ensimmäinen Flash Gordon julkaistiin 7. tammikuuta 1934.
Suomessa sarjakuvaa on joskus julkaistu myös nimillä Salama Gordon, Iskevä Salama, Sami Salama, Vaajanyrkki, Tiikeri Tom ja Blixt Gordon. Pisimpään Flash Gordonia piirsi Dan Barry.
Sarjakuvan päähenkilö ja sankari on Flash Gordon, ja hänen apureitaan ovat tohtori Hans Zarkov ja Dale Arden. Nämä kolme ovat joutuneet planeetta Mongolle, jota hallitsee tyrannimainen Ming, sarjakuvan konna. Flash Gordon ystävineen liittoutuu prinssi Barinin kanssa, joka pyrkii syrjäyttämään Mingin.
Suomessa Flash Gordonia on julkaistu usean albumin verran. Lisäksi sarjakuvaa on julkaistu Jännityslukemistossa, Musta Kuu -lehdessä, Sarjakuvalehdessä, Seikkailukertomuksia-lehdessä, Uudessa Suomessa, Vaasa-lehdessä, Aamulehdessä, Kippari Kallessa ja Mustanaamiossa.
Vuonna 1981 ilmestyi Lehtimiehet Oy:n kustantamana lehti "Flash Gordon – Iskevä Salama." Lehteä ilmestyi 9 numeroa.
Flash Gordon elokuvissa ja televisiossa.
Flash Gordonista tehtiin kolme sarjafilmiä 1930–1940-luvulla. Niissä pääosaa esitti Buster Crabbe, ja niitä esitettiin Yhdysvalloissa televisiossa 1950-luvulla ja uudestaan 1970-luvun puolivälissä. 1950-luvulla Flash Gordonista tehtiin myös tv-sarja (pääosassa Steve Holland), josta leikattiin pitkä fiktio vuonna 1957.
Vuonna 1980 Flash Gordonista tehtiin jälleen uusi elokuvasovitus "Flash Gordon – iskevä salama". Flash Gordonia esitti Sam J. Jones ja Mingiä Max von Sydow. Musiikin elokuvaan on tehnyt Queen. Flash Gordonista on tehty myös useita animaatiosarjoja.
Flash Gordon ja Tähtien sota.
George Lucas oli nuorena innokas Flash Gordonin ihailija, ja halusi tehdä sarjakuvan pohjalta elokuvan, jossa hän olisi käsitellyt Flash Gordonia modernina myyttinä. Oikeudet omistanut Dino De Laurentiis ei kuitenkaan ollut kiinnostunut Lucasin tulkinnasta. Lucas kirjoitti sen sijaan "Tähtien sodan", johon hän otti runsaasti vaikutteita Flash Gordonista. Flash Gordon ja Dale Arden olivat sekä Luke Skywalkerin ja Leia Organan että Anakin Skywalkerin ja Padmé Amidalan esikuvina.
Niveltattaret

Niveltattaret eli pihatattaret ("Polygonum") on tatarkasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 20 lajia. Ne ovat yksivuotisia, ruohovartisia kasveja.
Niveltattarien suku laajasti.
Laajasti käsitettyyn "Polygonum"-sukuun ovat aiemmin sisältyneet konnantattarien ("Bistorta"), kosteikkotattarien eli ukontattarien ("Persicaria") ja röyhytattarien ("Aconogonon") suvut. Osa lajeista on monivuotisia. Lajeja:
Katkeratatar

Katkeratatar ("Persicaria hydropiper", syn. "Polygonum hydropiper") on yksivuotinen tatarkasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Kasvilla on 20–70 cm korkea pystyyn kohoava varsi. Lehdet ovat 5–10 cm, puikeat, lähes ruodittomat, reunoilta hennosti karvaisia, korvakkeet yhtyvät varren ympäri. Kukka on 3–5 mm pitkä, jossa 4–5 tyvestä puoleenväliin yhdistynyttä liuskaa, jotka ovat laidoilta valkoisia tai punertavia. Emiö muodostuu kahdesta yhteen kasvaneesta lehdestä. Tyveltä yhdistyneitä vartaloita 2. Heteitä yleensä 6. Hedelmä on tummanruskea pähkylä. Kukinto on rento harva tähkä. Katkeratatar kukkii heinä­–syyskuussa. Kasvi on pippurisen karvaan makuinen.
Levinneisyys.
Katkeratatar on levinnyt miltei kaikkialle maapallolla, Afrikkaa se ei ole vielä saavuttanut. Suomessa sitä kasvaa Oulusta alas päin, Etelä-Suomessa yleisesti.
Elinympäristö.
Kasvi kasvaa ojissa, lammikoissa, lätäköissä, rannoilla sekä muilla kosteilla, soisilla ja rehevillä paikoilla.
Käyttö.
Sisältää muun muassa kohdun supistuksiin vaikuttavaa polygopiperiiniglukosidia, runsaasti K-vitamiinia, useita flavonoideja, jotka vähentävät hiussuonten haurautta. Kasvista valmistetuilla uutteilla on lääkitty etenkin naisten elinten verenvuotoja. Jalostetun kasvin lehtiä käytetään Japanissa vihanneksena. Villaa on myös värjätty keltaiseksi tällä kasvilla.
Robert Duvall

Robert Selden Duvall (s. 5. tammikuuta 1931 San Diego, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elo­kuvassa "Kuin surmaisi sata­kielen" (1962), mutta hänen varsinaiset läpi­murto­elo­kuvansa olivat "Kummi­setä" (1972) ja sen jatko-osa "Kummisetä osa II" (1974). Duvall on myös ohjannut elo­kuvat "Apostoli" ja "Assassination Tango".
Duvall on ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi seitsemän kertaa. Hän on saanut Oscarin parhaasta mies­pää­osasta elo­kuvasta "Kantrin kaipuu" ja Baftan elo­kuvasta "Ilmestyskirja. Nyt".
Sixten Jernberg

Edy Sixten Jernberg (6. helmikuuta 1929 Lima, Malung-Sälen – 14. heinäkuuta 2012 Mora) oli ruotsalainen, 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa maailman parhaimpiin kuulunut maastohiihtäjä. Hän on yhdeksänkertainen olympiamitalisti.
Jernberg erikoistui pitkille matkoille. Hän voitti kaksi kertaa niin 50 kilometrin maailmanmestaruuden kuin olympiakullankin. Molemmissa 50 kilometrin olympiakultahiihdoissaan hän oli toiseksi viimeinen matkaan lähtijä. Runsaimman mitalisaaliinsa olympiakisoista – kullan, kaksi hopeaa ja pronssin – Jernberg sai vuonna 1956 Cortina d’Ampezzosta. Viimeisen olympiamitalinsa hän saavutti 1964 kaksi päivää 35-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen.
Jernberg jakoi helmikuussa 1955 Cortinan olympialaisten esikisojen 30 kilometrin hiihdon voiton Neuvostoliiton Vladimir Kuzinin kanssa.
Jernberg oli Ruotsin mestari 20 kertaa. Hän voitti 15 kilometriä seitsemän kertaa eli vuosina 1955–1961, 30 kilometriä kolme kertaa eli vuosina 1957, 1960 ja 1961, 50 kilometriä viisi kertaa eli vuosina 1955–1957, 1960, 1961 sekä 3 × 10 kilometrin viestin IF Liman joukkueessa viisi kertaa vuosina 1956, 1957, 1959, 1960 ja 1964. Vasa-hiihdon Sixten Jernberg voitti vuosina 1955 ja 1960. Vuonna 1956 hänet palkittiin Svenska Dagbladetin kultamitalilla nykyaikaisen viisiottelijan Lars Hallin kanssa. Jernberg oli seiväshyppääjä Ingemar Jernbergin setä.
Jernberg kuoli 14. heinäkuuta 2012 Morassa 83 vuoden ikäisenä. Hän oli sairastellut vuoden ajan.
Prometheus

Prometheus (myös Prometheas tai Prometeus) on kreikkalaisessa mytologiassa titaani, joka loi ihmiset ja varasti heille jumalilta tulen.
Prometheus oli Iapetoksen ja Klymenen poika sekä Atlaksen ja Epimetheuksen veli. Prometheus muovasi savesta ihmisen, jolla hän hieman toisistaan poikkeavien tarinoiden mukaisesti kansoitti maan. Zeus ei halunnut antaa Prometheuksen suojateille tulta, joten tämä varasti sen ja toi sen ihmisille fenkolin varressa. Prometheus huijasi myös Zeuksen valitsemaan huonoimman palan ihmisiltä vaaditusta härkäuhrista, täten auttaen ihmisiä. 
Kostaakseen Zeus lähetti Pandoran lippaineen Prometheuksen luo. Lippaan piti sisältää jumalten lahja, mutta todellisuudessa siinä olivatkin maailman vitsaukset. Prometheus ei luottanut lahjaan eikä nainut Pandoraa. Pandoran kanssa meni kuitenkin naimisiin Prometheuksen veli, Epimetheus, joka niin tehdessään toi vitsaukset maailmaan. Prometheuksen ja Epimetheuksen vastakohtaisuutta kuvastavat nimet: Prometheus merkitsee ”etukäteen ajattelevaa”, Epimetheus ”jälkikäteen ajattelevaa”.
Lopulta Zeus kytki Prometheuksen kallioon, jossa kotka nokki joka päivä hänen maksaansa, joka aina öisin kasvoi entiselleen. Herakles surmasi kotkan ja vapautti Prometheuksen noin 30 vuoden vankeuden jälkeen.
Aleksandar Karađorđević

Aleksandar Karađorđević () (s. 7. heinäkuuta 1945) on Jugoslavian viimeisen kuninkaan Pietari II:n poika ja Serbian kruununtavoittelija.
Elämäkerta.
Saksan hyökätessä Balkanille toisessa maailmansodassa vuonna 1941 Jugoslavian kuningas Pietari II lähti maanpakoon ja perusti pakolaishallituksen Lontooseen. Saksa perusti Balkanille kaksi nukkevaltiota, fasistisen Kroatian itsenäisen valtion ja Serbiaan Nedićin hallituksen.
Teheranin konferenssin jälkeen liittoutuneet siirsivät tukensa kuningasmielisiltä četnikeiltä kommunistipartisaaneille. Aleksandarin mukaan hänen isänsä ei voinut uskoa, että demokraattinen Yhdysvallat ja monarkistinen Iso-Britannia kääntyisivät häntä vastaan.
Kesäkuussa 1944 monarkistien johtaja Ivan Šubašić ja partisaanijohtaja Tito liittoutuivat ja aloittivat taistelun saksalaisia miehittäjiä vastaan. Kommunistipartisaanit sanoivat irti monarkistien sopimuksen 29. marraskuuta 1943. Sodan jälkeen 10. elokuuta 1945 – kuukausi Aleksandarin syntymän jälkeen – kommunistit muuttivat maan nimen Jugoslavian sosialistiseksi liittotasavallaksi. Vuoden 1947 paikkeilla syrjäytetty kuningasperhe menetti Jugoslavian kansalaisuuden, ja sen omaisuus takavarikoitiin. 
Aleksandar Karađorđević syntyi Lontoossa, Brook Streetillä sijaitsevan Claridge’s-hotellin sviitissä numero 212; Britannian hallitus antoi huoneen Jugoslavian pakolaishallitukselle, jotta prinssi Aleksander syntyisi "Jugoslavian maaperällä". Vuonna 1972 Aleksandar Karađorđević avioitui Sevillassa, Espanjassa prinsessa Maria da Glorian kanssa. Avioliitto purkautui 1985.
Kun Slobodan Milošević oli syrjäytetty, Aleksander sai luvan palata Jugoslaviaan. Hän saapui Jugoslaviaan ensi kertaa vuonna 1991 ja muutti sinne asumaan 2000. Vuonna 2001 hän sai Jugoslavian kansalaisuuden ja takaisin entiset kuninkaalliset kiinteistöt. Nykyään Aleksandar Karađorđevic asuu Deli Dvorissa, Serbian kuninkaallisen perheen kesäasunnossa, joka sijaitsee Dedinjen vuorella, Belgradin lähellä.
Maaliskuussa 2007 Aleksander ilmoitti aikovansa tuoda isänsä ruumiin Yhdysvalloista Serbiaan uudelleen haudattavaksi. Aie toteutui toukokuussa 2013.
Sisyfos

Sisyfos oli Kreikan mytologiassa Korintin perustaja ja kuningas, joka ei piitannut jumalista eikä kuolemasta. 
Kun kuolema (Thanatos) tuli Zeuksen käskystä noutamaan Sisyfosta, tämä vangitsi kuoleman köysillä ja pani hänet lukkojen taakse. Zeus lähetti Areen vapauttamaan kuoleman, ja Sisyfos joutui manalaan. Manalassa Sisyfos petkutti kuolemaa uudelleen ja sai palata takaisin elämään. Petkutuksen paljastuttua kuolema tuli jälleen hakemaan häntä. Jouduttuaan takaisin manalaan Sisyfos sai tehtäväkseen vierittää ikuisesti kivenlohkaretta ylös jyrkkää rinnettä. Kun lohkare oli melkein huipulla, se vierikin takaisin alas, ja Sisyfoksen täytyi aloittaa työ alusta.
Sisyfos oli päähenkilönä muun muassa satyyrinäytelmässä "Sisyfos", joka on pantu sekä Kritiaan että Euripideen nimiin.
Filosofi Albert Camus käsitteli Sisyfoksen myyttiä samannimisessä esseessään.
Boris Šapošnikov

Boris Mihailovitš Šapošnikov (; 8. lokakuuta 1882 Zlatoust - 26. maaliskuuta 1945 Moskova) oli Neuvostoliiton marsalkka.
Šapošnikov liittyi Venäjän armeijaan vuonna 1901. Hän valmistui Nikolajevskin upseeriopistosta vuonna 1910 ja toimi Kaukasuksen armeijan komentajana ensimmäisen maailmansodan aikana.
Ammattiupseerina puna-armeijaan.
Šapošnikov osallistui Venäjän vallankumoukseen everstinä, epätavallisesti bolševikkien puolella. Šapošnikov oli yksi harvoista Puna-armeijan komentajista, jotka olivat saaneet virallisen sotilaallisen koulutuksen. Hän liittyi Puna-armeijan kenraaliesikuntaan, missä hän työskenteli vuoteen 1925 asti. Hän yleni Leningradin sotilaspiirin komentajaksi ja hän toimi myös Moskovan ja Privolznin sotilaspiirien komentajana. Hänet hyväksyttiin Puna-armeijan Frunzen sotilasakatemian komendantiksi vuonna 1935 ja nimitettiin yleisesikunnan päälliköksi teloitetun marsalkka Mihail Tuhatševskin tilalle kesällä 1937. Šapošnikov ylennettiin Neuvostoliiton marsalkaksi vuonna 1940.
Suunnitelma armeijan vahvistamisesta.
Huolimatta menneisyydestään keisariajan upseerina, Šapošnikov saavutti Stalinin kunnioituksen ja luottamuksen. Hän selviytyi hengissä 1930-luvun suuren vainon aikana, mahdollisesti koska oli liittynyt kommunistiseen puolueeseen vasta 1930-luvulla, sillä Stalinin vainot kohdistuivat enimmäkseen puolueen veteraaneihin. Puhdistusten jälkeen Stalin hyväksyi Šapošnikovin suunnitelman Puna-armeijan nopeasta vahvistamisesta. Suunnitelmaa ei kuitenkaan laitettu käytäntöön ennen Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941. Suunnitelma kuitenkin pelasti Neuvostoliiton täydelliseltä tuholta. Šapošnikov luopui Pääesikunnan johtajuudesta elokuussa 1940. Virallisesti ilmoitettiin terveydelliset syyt, mutta mahdollisesti erimielisyydet Stalinin kanssa lienevät olleet syynä eroon.
Toisessa maailmansodassa.
Neuvostoliitto aloitti 1939 talvisodan Suomea vastaan Kliment Vorošilovin johtamin joukoin. Hyökkäyksen huonot tulokset johtivat siihen, että Stalin nimitti tammikuussa 1940 uudet miehet johtamaan sitä. Tällöin Šapošnikov sai vastuulleen Karjalankannaksen hyökkäyssuunnan armeijankomentaja Semjon Timošenkon alaisena. Uudet komentajat saivatkin hyökkäyksen toimimaan aikaisempaa paremmin. Talvisota päättyi maaliskuun 1940 puolivälissä.
Šapošnikov kutsuttiin takaisin Pääesikunnan päälliköksi Saksan hyökkäyksen alettua 1941, ja osin hänen ansiostaan Neuvostoliiton sodanjohto ja operatiivinen toiminta parani. Hän joutui luopumaan tehtävistään sairauden vuoksi vuonna 1943. Hän toimi kuitenkin Vorošilovin sotilasakatemian komentajana kuolemaansa vuoteen 1945 asti.
Formula 1 -kausi 2002

Formula 1 -kausi 2002 oli Formula 1 -sarjan historian 53. maailmanmestaruuskausi. Kausi oli Ferrari-tallin täydellistä ylivoimaa. Michael Schumacher voitti kuljettajien maailmanmestaruuden ja tallitoveri Rubens Barrichello oli mestaruustaiston toinen. Todellisia haastajia Ferrarin ulkopuolelta ei löytynyt, ja Schumacher varmistikin mestaruutensa jo hyvissä ajoin Ranskan osakilpailussa. Ferrari voitti myös valmistajien mestaruuden.
Kauden aikana Michael Schumacherista tuli F1-historian ensimmäinen ja ainoa kuljettaja, joka on sijoittunut palkinnoille jokaisessa kilpailussa.
Televisiointi.
Suomessa Formula 1 -lähetyksiä esitti kaudella 2002 MTV3. Canal Digitalin kautta lähetetyillä monikanavalähetyksillä kilpailut selosti Matti Kyllönen ja kommentaattoreina toimivat Erkki Mustakari, Jukka Mildh ja Mika Häkkinen.
Al Oerter

Alfred Adolf ”Al” Oerter, Jr. (19. syyskuuta 1936, Astoria, New York – 1. lokakuuta 2007, Fort Myers, Florida) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kiekonheiton nelinkertainen olympiavoittaja.
Oerterin olympiaura alkoi 1956 Melbournessa. Hän ei kuulunut suosikkien joukkoon mutta teki loppukilpailun ensimmäisellä kierroksella oman ennätyksensä 56,36 metriä, joka riitti mestaruuteen. Hänen kaksi muutakin heittoaan olivat pidempiä kuin hopeamitalisti Fortune Gordienin pisin heitto. Vuotta myöhemmin Oerterin urheilu-ura ja elämä olivat päättyä auto-onnettomuudessa. Oerter toipui kuitenkin Rooman 1960 olympialaisiin mennessä. Vaikka hän Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hävisikin Rink Babkalle, voitti hän Roomassa kultaa viidennen kierroksen heitollaan 59,18 m, joka oli myös uusi olympiaennätys.
Toukokuussa 1962 Oerter heitti ensimmäisenä kiekkoa yli 200 jalkaa; tulos 61,10 m oli hänen ensimmäinen maailmanennätyksensä. Vladimir Trusenjev otti maailmanennätyksen hetkeksi nimiinsä mutta Oerter paransi ennätystä tulokseen 62,45 m heinäkuussa 1962, tulokseen 62,62 m huhtikuussa 1963 sekä tulokseen 62,94 m huhtikuussa 1964. Ennen Tokion 1964 olympialaisia Ludvík Daněk vei Oerterilta maailmanennätyksen, ja loukkaantumiset alkoivat vaivata amerikkalaista. Häntä kiusasi niskavamma, ja vajaa viikko ennen kilpailua häneltä repesi harjoitellessa rusto kylkiluusta. Olympialaisten karsinnassa Oerter heitti avausheitollaan olympiaennätyksen 60,54 m. Loppukilpailussa hän oli vaikeuksissa mutta heitti viidennellä kierroksella olympiaennätyksen 61,00 m ja voitti kultaa 48 senttimetrin erolla Daněkiin.
Méxicon 1968 olympialaisissa maanmies Jay Silvester oli selvä suosikki, sillä Oerterin ennätyskin oli heikompi kuin Silvesterin keskivertokiekkokaari. Loppukilpailun kolmannella kierroksella Oerter nousi neljänneltä sijalta johtoon olympiaennätyksellä 64,78 metriä. Muut eivät tähän pystyneet vastaamaan ja esimerkiksi Silvester heitti perätysten kolme mitätöntä heittoa. Oerter heitti vielä loppukilpailun toiseksi ja kolmanneksi pisimmät heitot ja voitti ensimmäisenä yleisurheilijana kultaa neljissä perättäisissä kisoissa. Sittemmin yleisurheilussa vain Carl Lewis on pituushypyssä pystynyt vastaavaan suoritukseen.
Méxicon olympialaisten jälkeen Oerter lopetti uransa. Hän lähti kuitenkin yrittämään vielä vuoden 1980 Moskovan kisoihin. Hän sijoittui Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa neljänneksi, kun yleisurheilussa sallitaan vain kolme edustajaa maata kohti. Vaikka Oerter olisikin läpäissyt karsinnat, hän olisi siltikin jäänyt ulos kisoista Yhdysvaltojen boikotin takia. Oerter heitti samana vuonna oman ennätyksensä (69,46 metriä) 43-vuotiaana.
Forer-ilmiö

Forer-ilmiö (myös Barnum-ilmiö, P. T. Barnumin mukaan) tarkoittaa, että ihmiset hyväksyvät epämääräiset ja yleismaailmalliset selitykset erittäin osuviksi kuvauksiksi persoonallisuudestaan, jos niiden väitetään olevan juuri heitä varten tehtyjä. Forer-ilmiö voi tarjota syyn näennäistieteiden, kuten astrologian, grafologian ja ennustamisen, suosioon.
Forer-ilmiö on nimetty psykologi Bertram R. Forerin (1914–2000) mukaan, joka vuonna 1948 teetti oppilaillaan persoonallisuustestin ja antoi myöhemmin testin tulokset. Oppilaat saivat sitten arvioida, kuinka hyvin testitulos sopi heidän persoonallisuuteensa asteikolla 0–5. Keskimääräinen tulos oli 4,26. Tämän jälkeen Forer paljasti, että oli jakanut kaikille oppilaille saman testituloksen, joka oli lainattu horoskoopista.
Myöhemmissä tutkimuksissa on havaittu, että koehenkilö uskoo analyysiin enemmän, jos:
Sin City (elokuva)

Sin City on Frank Millerin samannimisiin sarjakuviin perustuva sarjakuvamainen "noir"-elokuva. Elokuvan ohjannut Robert Rodriguez on merkinnyt Millerin elokuvan ensimmäiseksi ohjaajaksi, vaikkei tämä ole ollut juurikaan tekemisissä itse elokuvanteon kanssa. Myös Quentin Tarantino on ohjannut elokuvassa yhden kohtauksen.
Elokuva on oikeastaan minisarja. Se koostuu kolmesta itsenäisestä, peräkkäin kerrotusta tarinasta, joista jokainen pohjautuu yhteen Sin City -albumiin ("Sin City", "Kohtalokas tappo" ja "Keltainen äpärä"). Tarinat liittyvät toisiinsa ja niissä on osittain yhteisiä sivuhenkilöitä. Elokuvassa käytetään hyväksi sarjakuvamaisuutta muun muassa osittaisen mustavalkoisuuden keinoin.
"Sin City" äänestettiin elokuvalehti "Episodin" lukijaäänestyksessä vuoden 2005 parhaaksi elokuvaksi. Toimituksen vuoden 2005 parhaat -listalla se sijoittui kolmanneksi.
Jatko-osa.
Elokuvan jatko-osa "" sai ensi-iltansa vuonna 2014.
Salametsästys

Salametsästys tarkoittaa luvatonta ja laitonta metsästystä, joka tapahtuu kiellettynä aikana tai kohdistuu metsästykseltä rauhoitettuun eläimeen tai tapahtuu alueella, jossa metsästäjällä ei ole metsästysoikeutta. Myös sallitulla alueella ja ajalla tapahtuva luvalliseen lajiin kohdistettu kiellettyä ansapyyntiä kutsutaan salametsästykseksi. Myös laillisen metsästyksen yhteydessä tapahtuvaa lain näkökulmasta kielletyn saaliin tavoittelua sanotaan salametsästykseksi. 
Salametsästyksen yhteydessä tapahtuva saaliin kaatamista, ampumista kutsutaan "salakaadoksi" ja vastaavasti kaatajaa, ampujaa "salametsästäjäksi" tai "salakaatajaksi".
Salametsästysrikokset jäävät Suomessa lähes aina tutkimatta. Lisäksi kiinnijääneiden rangaistukset ovat olleet poikkeuksetta erittäin lieviä.
Suden salametsästys Suomessa.
Susien salakaadot ovat merkittävä ongelma Suomessa, ja niiden arvioidaan lisääntyneen. Esimerkiksi Kainuussa elää nykyään enää kaksi susilaumaa. 90 prosenttia yli puolivuotiaista susista kuolee ihmisen käden kautta. Susia häviääkin enemmän kuin metsästyslupia niiden tappamiseksi on annettu, esimerkiksi Kuhmossa susia on hävinnyt lähes kaksinkertainen määrä lupiin verrattuna. Myös hirvien määrän väheneminen on vaikuttanut susien määrään laskevasti. Joillain seuduilla hirvikanta on vähentynyt merkittävästi. Susi on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Susi on Suomen vihatuin ja pelätyin suurpeto.
Bob Beamon

Robert ”Bob” Beamon (s. 29. elokuuta 1946 Jamaica, New York City, New York) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiavoittaja. 
Bob Beamon tunnetaan 1968 Méxicon olympiakisojen pituushypyn voittotuloksestaan 890 senttimetriä, joka kesti maailmanennätyksenä peräti 23 vuotta. Hän rikkoi tuolloin voimassa olleen maailmanennätyksen 55 senttimetrillä. Beamonin paras tulos urallaan ennen Méxicon haamuhyppyä oli ollut 833 cm ja olympialaisten jälkeen hän ylsi parhaimmillaan 822 senttimetrin hyppyyn.
Beamon hyppäsi tuloksensa ensimmäisellä yrittämällä. Olosuhteet olivat hänen puolellaan. Suorituspaikka sijaitsi noin kahden kilometrin korkeudessa merenpinnasta, minkä ansiosta ilmanvastus oli vähäisempi kuin lähempänä merenpintaa. Myötätuulta oli juuri sallitut kaksi metriä sekunnissa, joten tulos voitiin hyväksyä ennätykseksi. Askelmerkkien kanssa usein vaikeuksissa ollut Beamon myös osui lankulle ihanteellisen ”senttejä säästävällä” tavalla. 
Beamonin tuloksen rikkoi vasta Mike Powell vuonna 1991 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa (895 cm). Beamonin 890 cm on kuitenkin edelleen olympiaennätys ja kaikkien aikojen toiseksi pisin sallituissa oloissa tehty hyppy.
Ennen olympialaisia Beamon oli voittanut 22 kilpailuaan 23:sta. Vuoden 1967 Pan-Amerikan kisoissa hän oli voittanut hopeaa.
Yksityiselämä.
Beamonin äiti kuoli pojan ollessa alle vuoden ikäinen ja hän ei koskaan saanut tietää biologista isäänsä.
Urheilu-uransa jälkeen hän toimi monissa nuorisourheilua tukevissa projekteissa ja oli myös Olympiaurheilijoiden taidemuseon johtajana Floridassa, jossa hän vieläkin asuu.
Linnoitus (täsmennyssivu)

Linnoitus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kubuntu

Kubuntu on Ubuntun rinnakkaisversio, jossa työpöytäympäristö on oletuksena KDE Ubuntun käyttämän GNOMEn sijaan. Se on saatavilla x86- ja AMD64-suoritinarkkitehtuureille. Kubuntussa, kuten Ubuntussakin tavoitteena on helppokäyttöisyys ja laaja tuki erilaisille laitteistoille.
Kubuntun ensimmäinen versio 5.04 julkaistiin 8. huhtikuuta 2005. Sana kubuntu on afrikkalaista bemban kieltä ja tarkoittaa ”Kohti ihmisyyttä". Käyttöjärjestelmän versiossa 15.04 vuonna 2015 siirryttiin KDE Plasma 5:n (5.2) käyttöön oletusarvona. Kubuntun tulevassa versiossa 24.10 tuodaan KDE Plasma 6:n esiversio, mutta Plasma 6:n käyttöön siirtyminen oletusarvona tapahtuu myöhempänä ajankohtana.
Ohjelmat.
Kubuntun oletuskokoonpano sisältää valmiiksi jokapäiväisessä käytössä tarpeellisia vapaan koodin ohjelmia. Pakettiin kuuluu muun muassa verkkoselain (rekonq) ja LibreOffice-toimisto-ohjelmisto. Kubuntuun saa asennettua lisää tarpeellisia ohjelmia internet-yhteyden ja Debianista tutun paketinhallintajärjestelmän avulla.
Kubuntu on avoimen lähdekoodin -periaatteella julkaistava käyttöjärjestelmä ja Kubuntun mukana tulevien ohjelmien on noudatettava Ubuntun lisensointikäytäntöä, joka noudattaa GPL-lisenssiä ja GNU-projektin ideaa. Ubuntun julkaisukäytäntönä on että kaikkien mukana tulevien ohjelmien tulee olla saatavilla vapaasti ja ohjelman lähdekoodin on oltava julkinen kuten GPL vaatii. Tämä käytäntö rajoittaa valmiiksi Kubuntun mukana tulevaa ohjelmatarjontaa. Useat ilmaiset, mutta suljetun lähdekoodin tai ohjelmistopatenttien rajoittamat, ohjelmat on mahdollista asentaa jälkikäteen varsin helposti. Esimerkiksi Opera-selain, VoIP-sovellus Skype, nettisivujen laajennussovellus Adobe Flash- tai MP3-tuki on mahdollista asentaa jälkikäteen suoraan. Sen sijaan Windows-ohjelmia, joista ei ole Linux-versiota, on mahdollista asentaa Wine-yhteensopivuuskerroksen avulla.
Julkaisut.
Kubuntu seuraa samaa nimeämisperiaatetta kuin Ubuntukin, eli jokaisella julkaisulla on julkaisuvuoteen ja -kuukauteen perustuva versionumero sekä allitteraation sisältävä koodinimi.
Asennus.
Kubuntun asennus on lähes samanlainen kuin rinnakkaisversionsa Ubuntun. Ainoastaan aivan pieniä muutoksia on havaittavissa. Kubuntun asennus tekee automaattisesti loppuvaiheessa GRUB-"käynnistyslataajan", jolla voi valita tietokoneen käynnistyessä käyttöjärjestelmän. GRUB tunnistaa yleensä kaikki Windows-versiot sekä eräät Linux-jakelut. Kubuntu asettaa GRUBiin oletuksena itsensä ensimmäiseksi sekä oletukseksi. Jälkikäteen käynnistyslataajan toiminnallisuutta voi muuttaa muokkaamalla codice_1-tiedostoa, uusimmassa tosin codice_2-tiedostoa muokkaamalla.
Aiheesta muualla.
FK Elista

Futbolnyi klub Elista () on jalkapalloseura Elistan kaupungissa, Kalmukiassa. Seura on perustettu vuonna 2005 edeltäjänsä "Uralanin" raunioille. 
Historia.
Elistan edeltäjä "Uralan" (kalmukin kielellä "eteenpäin") perustettiin vuonna 1958. Se voitti kaikki Kalmukian sarja- ja cup-mestaruudet ennen vuotta 1965; vuonna 1966 se pääsi Neuvostoliiton B-liigaan. Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Uralan pelasi aina vuoteen 1991 saakka. Sen paras sijoitus oli viimeisen kauden kakkossija. Tämän jälkeen joukkue jatkoi Venäjän 1. divisioonassa, jonka se voitti vuonna 1997, ja pääsi näin korkeimmalla sarjatasolle. Vuonna 2000 se putosi takaisin ykköseen, nousi seuraavana vuonna takaisin pääsarjaan, mutta putosi taas kahden vuoden kuluttua.
Vuonna 2004 joukkue ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Pelaajien palkat olivat jääneet maksamatta puolen vuoden ajalta, ja monet lähtivät seurasta. Toisinaan joukkue ei saanut otteluihin kokoon edes täyttä miehistöä. Joukkueelle ei enää myönnetty ammattilaislisenssiä. Uralanin puheenjohtajana toimi Kalmukian tasavallan presidentti ja kansainvälisen shakkiliiton puheenjohtaja Kirsan Iljumžinov; tasavallan hallinnon panostus joukkueeseen oli hyvin voimakasta.
Uusi seura FK Elista perustettiin Uralanin raunioille vuonna 2005. 80 prosenttia joukkueen pelaajista oli paikallisesta jalkapallokoulusta. Se sijoittui esikoiskaudellaan amatöörisarjassa toiseksi. Seuraavaksi kaudeksi Venäjän ammattilaisliiga, joka hallinnoi 1. ja 2. divisioonaa, päätti antaa sille paikan 2. divisioonan etelälohkosta. Kaudella 2006 joukkue vetäytyi sarjasta talousongelmien vuoksi.
1 500 metrin juoksu

1 500 metrin juoksu on yleisurheilun keskimatkan juoksulaji. 400 metrin juoksuradalla rata kierretään kolme ja 3/4 kertaa.
Laji vaatii nopeutta, voimaa ja kestävyyttä sekä aerobisen ja anaerobisen suorituskyvyn tasapainoa. Juoksijat käyttävät yleensä pitkänmatkan juoksuun tarkoitettuja juoksukenkiä.
Varaslähtö johtaa välittömään hylkäykseen. Takasuoran alussa tapahtuvan lähdön jälkeen juoksijat voivat siirtyä välittömästi sisäradoille. Juoksijat eivät juokse koko matkaa täydellä vauhdilla, vaan he säästelevät energiaa loppukiriin, joka alkaa tavallisesti 200 tai 300 metriä ennen maalia.
Suurkilpailuissa loppukilpailua edeltää yleensä alkuerät ja välierät. Tuulilukemalla ei ole merkitystä tulosten ennätyskelpoisuuteen.
Historia.
Britanniassa ja Yhdysvalloissa 1500 metrin sijaan juostiin alun perin maili, joka on 1 609 metriä, kunnes se korvautui 1 500 metrin matkalla.
1 500 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, vuodesta 1896. Naisten 1 500 metrin juoksu tuli mukaan olympiaohjelmaan vuonna 1972. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 1 500 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983.
Kaksi peräkkäistä olympiakultamitalia ovat saavuttaneet Sebastian Coe ja Faith Kipyegon. Historian menestyneimpiä 1 500 metrin juoksijoita ovat heidän lisäkseen olleet muun muassa Paavo Nurmi, Herb Elliott ja Kipchoge Keino.
Ennätyksiä.
Miehet.
Lähteet:
Naiset.
Lähteet:
Hicham el-Guerrouj

Hicham el-Guerrouj () (s. 14. syyskuuta 1974 Berkane, Marokko) on marokkolainen keskimatkojen juoksija. Häntä pidetään lajissaan yhtenä kaikkien aikojen parhaista. Viimeisinä aktiivivuosinaan hän kilpaili myös pitemmillä juoksumatkoilla.
El-Guerrouj pitää hallussaan ulkoratojen 1 500 metrin ja mailin maailmanennätyksiä. Vuosina 2001, 2002 ja 2003 IAAF nimesi el-Guerroujin .
Hicham el-Guerrouj aloitti kansainvälisen juoksu-uransa vuonna 1992 Soulissa Etelä-Koreassa nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 5 000 metrillä. 1990-luvun puolivälissä hän tavoitteli jo maailman kaikkien aikojen huippuaikoja 1 500 metrin ja mailin matkoilla. Kuitenkin 1996 Atlantan olympialaisissa hän jäi 1 500 metrillä vasta kahdenneksitoista törmäiltyään lopulta kultamitalin napanneen Algerian Noureddine Morcelin kanssa. Seuraavina vuosina Hicham el-Guerrouj kuitenkin voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden neljä kertaa peräkkäin – vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2003. Sydneyn olympiakisoissa 2000 el-Guerrouj jäi 1 500 metrillä hopealle. 2004 Ateenan kisoissa hän otti 1 500 metrillä olympiakultaa Kenian Bernard Lagatin nenän edestä juosten viimeiset 800 metriä aikaan 1.46. Samoissa kisoissa hän otti kultaa myös 5 000 metrin matkalla, kytättyään Etiopian Kenenisa Bekelen takana mennen loppusuoralla ohi, loppuajalla 13.14,39. Hänestä tuli ensimmäinen ihminen sitten Paavo Nurmen joka on kyennyt samoissa olympialaisissa voittamaan molemmat matkat.
Helmikuussa 1997 el-Guerrouj juoksi sisäradoilla maailmanennätykset 1 500 metrillä (3.31,18) ja maililla (3.48,45). Ajat säilyivät maailmanennätyksinä vuoteen 2019 saakka, jolloin Samuel Tefera 1 500 metrillä ja Yomif Kejelcha maililla rikkoivat ennätykset. Vuonna 1998 el-Guerrouj rikkoi Noureddine Morcelin nimissä olleen 1 500 metrin maailmanennätyksen ajalla 3.26,00 ja vuonna 1999 Morcelin nimissä olleet maailmanennätykset maililla ajalla 3.43,13 ja 2 000 metrillä ajalla 4.44,79.
Hicham el-Guerrouj on lisäksi voittanut kolme kertaa peräkkäin Kultaisen liigan pääpalkinnon vuosina 2000–2002. Hän on ainoa keskimatkojen juoksija, joka on päässyt jakamaan osuutta pääpalkinnosta. Hän on myös ainoa urheilija ylipäätänsä, joka voitti palkinnon kolmesti peräkkäin.
Hicham el-Guerrouj ilmoitti lopettavansa uransa toukokuussa 2006 31 vuoden ikäisenä. Hän ei ollut kilpaillut Ateenan olympialaisten jälkeen.
Alppipiikkiputki

Alppipiikkiputki eli alppiputki ("Eryngium alpinum") on piikkiputkien ("Eryngium") suvun monivuotinen sarjakukkaiskasvi. Se kasvaa 50 cm korkeaksi, ja kukkii teräksensinisin kukin. Sitä kasvatetaan koristekasvina, ja voidaan myös kuivata kuivakukaksi.
Alppipiikkiputkea kasvaa luonnonvaraisena Sveitsissä, Itävallassa, Ranskassa ja entisen Jugoslavian vuoristoalueella.
Kansainvälinen joukkoliikenneliitto

Kansainvälinen joukkoliikenneliitto UITP ("Union Internationale des Transports Publiques", perustettu 1885) on joukkoliikenneliikennöitsijöiden ja joukkoliikenneviranomaisten kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Järjestön tehtäviin kuuluu tietovaihto jäsenten välillä, joukkoliikenteen tutkimus ja edunvalvonta. Järjestön toimipaikka on Bryssel.
Maailmanlaajuisesti liitossa on noin 1 400 jäsentä yhteensä 96 valtiosta. UITP pitää maailmankonferenssin kahden vuoden välein, vuonna 2005 konferenssipaikka oli Rooma, vuonna 2007 Helsinki. Suomessa UITP:n jäseniä ovat Helsingin seudun liikenne, Helsingin kaupungin liikennelaitos, Tampereen kaupunkiliikenne sekä Turun joukkoliikennetoimisto. 
UITP:llä on Brysselissä sijaitsevan päärakennuksen lisäksi 12 alueellista toimistoa maailmanlaajuisesti.
Raitiokävelykatu

Raitiokävelykatu on kävelykatu, jolla liikennöidään kävelyn, pyöräilyn ja huoltoliikenteen lisäksi raitiovaunulla.
Raitiokävelykatua ei tunneta Suomen tieliikennelaissa, joten sen asema on lain silmissä sama kuin muiden kävelykatujen. Suomen tieliikennelain mukaan kävelykadut merkitään erityisellä liikennemerkillä. Kävelykadulla on moottoriajoneuvolla läpiajoliikenne kielletty, mutta eräin rajoituksin sitä saa kuljettaa kadun varrella olevalle kiinteistölle, jollei kiinteistölle ole muuta kautta järjestetty ajokelpoista yhteyttä. Ajonopeus kävelykadulla on sovitettava jalankulun mukaiseksi eikä se saa ylittää 20 km/h. Ajoneuvon kuljettajan on annettava jalankulkijoille esteetön kulku.
Raitiokävelykatu on yleinen julkisen liikenteen sekä pyöräilyn ja jalankulun edistämisratkaisu Ranskassa, Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Suomessa ratkaisu on käytössä Helsingin Mikonkadulla, Yliopistonkadun ja Aleksanterinkadun välisellä osuudella sekä Katariinankadulla.
Ruohorata

Ruohorata (myös nurmirata tai viherrata) on raitiotien ja pikaraitiotien rakentamistapa, jossa kiskojen välinen alue ruohotetaan. Ratkaisu parantaa kaupunkikuvaa sekä alentaa raitioliikenteestä aiheutuvaa melua. Ruohorata voidaan sovittaa esimerkiksi puistoon tai kadun puistomaiselle keskikaistalle tavanomaista rataa paremmin.
Kanmu

Keisari Kanmu (myös muoto "Kammu") (, 737−806) oli Japanin 50. keisari. Hän nousi valtaistuimelle vuonna 781 poliittisesti kokeneena miehenä.
Vuonna 784 hän siirsi pääkaupungin pois Narasta ja rakennutti uuden pääkaupungin Nagaokaan, noin 30 km Narasta pohjoiseen. Vuonna 794 hän siirrätti pääkaupungin uudestaan muutaman kilometrin päähän nykyisen Kioton alueelle.
Pääkaupungin siirtäminen kahdesti osoittaa Kanmun poliittisen voiman hallitsijana. Häntä on monesti kutsuttu vahvimmaksi japanilaisista itsevaltiaista. Kanmun luonteeseen sopi itsenäinen johtaminen, ja hän aloittikin vuodesta 781 vuoteen 850 kestäneen vahvistumisen kauden, jonka aikana keisarit siirsivät vallan munkeilta ja muulta ylimystöltä itselleen. Muut vahvistumisen kauden hallitsijat olivat hänen poikansa Heizei (806–809), Saga (809–823) ja Junna (823–833).
Kaansa

Kaansa on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Burkina Fasossa. Sillä on noin 6 000 äidinkielistä puhujaa (1990). Kieli jakautuu kahteen tärkeämpään murteeseen. Kaikki kielen puhujat osaavat puhua myös djulaa.
Saudi-Arabian kuningas

Saudi-Arabian kuningas on Saudi-Arabian virallinen valtionpäämies eli monarkki. Ibn Sa’ud (1880–1953) yhdisti vuonna 1932 Najdin ja Hijazin, otti 1926 arvonimen Hijazin kuningas ja britit tunnustivat hänet Saudi-Arabian kuninkaaksi 1932. Valta Saudi-Arabiassa periytyy Saudien hallitsijasuvussa, ja kaikki Ibn Sa’udia seuranneet kuninkaat ovat olleet hänen jälkeläisiään.
Kuninkaan yksi tärkeimmistä virallisista titteleistä on kahden pyhän moskeijan suojelija.
Luettelo Saudi-Arabian kuninkaista.
Lähde:
Korjausluku

Korjausluku eli oikaisuluku, tavallisemmin oikoluku tai kielentarkistus,&lt; tarkoittaa tekstin oikeinkirjoituksen ja kielen oikeellisuuden tarkistamista (eli sekä tahattomien kirjoitusvirheiden ja tietämättömyyteen perustuvien oikeinkirjoitusvirheiden että kielioppi- ja sanastovirheiden korjaamista).
Ennen tietokoneaikaa oikaisuluku tarkoitti julkaistavan jo ladotun tekstin vertaamista alkuperäiseen (käsin tai kirjoituskoneella tehtyyn käsikirjoitukseen) ja ladontavirheiden merkitsemistä taittovedokseen. Siihen aikaan ja edelleenkin oikoluku eli kielentarkistus oli ja on laajempi käsite, joka tarkoitti ja tarkoittaa sekä korjauslukua (nykyään oikolukua) juuri ennen julkaisemista että julkaistavien ja muidenkin tekstien kielentarkistamista ylipäätään (eli myös julkaistavien tarkistamista ennen lähettämistä kustantajalle). 
Nykyisin, kun erillistä käsikirjoitusta ei useimmiten enää ole, oikoluvulla tarkoitetaan lehden- tai kirjankustantajan tietokantaan tallennetun tekstin tarkistamista, jolloin siitä pyritään poistamaan sekä alkuperäisen kirjoittajan että myöhempien tekstin muokkaajien tekemät ja lehden toimitus- ja taittoprosessissa mahdollisesti syntyneet oikeinkirjoitukseen, kielioppiin, sanastoon ja typografiaan liittyvät virheet. Toimittajien velvollisuutena on nykyisin tarkistaa itse oman tekstinsä oikeellisuus, jolloin perinteistä korjauslukua käytetään pikemminkin ulkopuolelta tulevien tekstien, kuten mielipidekirjoitusten tarkistamiseen. 
Oikeinkirjoituksen tarkistin on tietokoneohjelman toiminto, joka tekee korjausluvun enemmän tai vähemmän automaattisesti.
Korjauslukumerkit ovat esimerkiksi SFS-standardin mukainen tapa merkitä korrehtuuriin eli oikaisuvedokseen tarvittavat korjaukset.
Asir

Asir () on provinssi Saudi-Arabian lounaisosassa. Sen pääkaupunki on Abha. Provinssin pinta-ala on 76 693 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 2 288 500.
Asirin kansallispuisto.
Asirin kansallispuisto on Saudi-Arabian ensimmäinen kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1978. Sen pinta-ala on 4 150 neliökilometriä. Alue ulottuu läheltä pääkaupunkia rannikolle Al-Shuqaydiin. Kansallispuiston alueella sijaitsevat teräväpiirteiset Asirvuoret, jotka kohoavat 3 000 metrin korkeuteen kapealta, Punaiseenmereen rajoittuvalta Tihamahin rannikkotasangolta.
Keltarauhashormoni

Keltarauhashormoni eli progesteroni on naissukupuolihormoni, jota erittyy keltarauhasesta ja istukasta. Progesteroni muokkaa estrogeenin myötävaikutuksella kohdun limakalvoa kuukautiskierron lopulla ja raskauden aikana sikiön kasvulle sopivaksi. Progesteronimolekyylissä on 21 hiiliatomia. Progesteronin kemiallinen kaava on C21H30O2, moolimassa 314,5 g/mol ja CAS-numero 57-83-0.
On myös olemassa synteettisiä progestiinejä, jotka muistuttavat kemialliselta rakenteeltaan jonkin verran progesteronia, mutta eivät vastaa sitä täysin ominaisuuksiltaan. Progestiineja käytetään ehkäisyvalmisteissa ja menopaussin jälkeisessä hormonikorvaushoidossa. Progestiineja ovat noretisteroni, lynestrenoli, desogestreeli, gestodeeni, levonorgestreeli, norgestimaatti, syproteroniasetaatti ja medroksiprogesteroniasetaatti.
Katso myös.
Muut kuukautiskierron hormonit:
Raskausajan hormoni:
Biskajanlahti

Biskajanlahti ( tai yleisemmin "Mar Cantábrico", , ) on Espanjaan ja Ranskaan rajoittuva vesialue pohjoisella Atlantilla. Syvin kohta on vähän keskiosasta etelään, 4700 metriä. Suuri osa lahdesta on kuitenkin mannerjalustan päällä olevaa matalikkoa. Mannerjalusta ulottuu noin 160 km päähän Ranskan rannikosta mutta vain 65 km Espanjan rannikosta. Alue tunnetaan kovasta merenkäynnistään. 
Biskajanlahteen laskevia jokia ovat Loire, Adour, Dordogne ja Garonne. Rannikoilla on useita satamia, mutta mikään niistä ei sovellu suurille valtamerialuksille. Kalastus on merkittävä elinkeino. Ranskan rannikon matalikoilla viljellään ostereita.
Autolautat Portsmouthista Bilbaoon ja Plymouthista Santanderiin tarjoavat yhden parhaista mahdollisuuksista nähdä valaita Euroopan vesillä.
Zeigarnik-efekti

Zeigarnik-efekti on havainto siitä, että ihmiset muistavat kesken jääneet asiat paremmin kuin valmiiksi saatetut. Venäläinen psykologi Bluma Zeigarnik tutki asiaa ensimmäisen kerran huomattuaan, että tarjoilijat muistivat tilaukset vain niin kauan kuin tilaus oli kesken.
Tämän pohjalta on ehdotettu, että opiskelijoiden kannattaa jättää tehtävä kesken pitäessään taukoa. Efektillä on myös yhteys "cliffhanger"-juonielementtiin, jossa tarina jätetään kesken juuri jännittävimmässä kohdassa.
Konstantinos VII

Konstantinos VII Porfyrogennitos ("purppurasyntyinen", 905 – 9. marraskuuta 959) oli Bysantin keisari vuosina 913–959. Hän oli Leo VI:n poika ja keisari Aleksanterin veljenpoika. Hänen lisänimensä tulee siitä, että hänen isänsä oli hallitseva keisari ja että hän oli syntynyt keisarillisen palatsin erityisessä purppurasalissa. Hänen äitinsä Zoe Karbonopsina, oli Leon neljäs vaimo, joka oli kirkon oppien vastaista. Lisäksi Konstantinus syntyi ennen kuin pari oltiin vihitty. Tämä skandaali vaikutti Konstantinuksen elämään suuresti, ja monet tahot kyseenalaistivat hänen legitiimiyden. Lopulta kuitenkin patriarkka kastoi Konstantinuksen ja hänestä tuli kruununperijä. Konstantinuksen vanhemmat menivät naimisiin vasta Konstantinoksen syntymän jälkeen. Konstantinus kuului makedonialaiseen hallitsijasukuun.
Konstantinoksen noustessa valtaistuimelle vuonna 913 hän oli 7-vuotias. Patriarkka Nikolaos I Mystikos toimi hallitsijana Konstantinoksen ollessa alaikäinen. Patriarkka joutui tekemään rauhansopimuksen bulgarien Simeon I:n kanssa. Tästä hyvästä keisarin äiti Zoe karkotti hänet Konstantinopolista. Zoe itse syrjäytettiin vuonna 919 ja tilalle astui Romanos I Lekapenos, joka pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Romanos piti valtaa itsellään vuoteen 944 asti, kunnes hänet syrjäytettiin ja Konstantinos sai lopulta vallan käsiinsä.
Konstantinos yritti vallata takaisin Kreetan, mutta epäonnistui tässä yrityksessä kuten isänsä oli jo vuonna 911. Arabit saivat myös vallattua Bysantin alueita Italiassa, Syyriassa ja Armeniassa, mutta kuuluisa kenraali ja myöhemmin keisari Johannes Tzimiskes sai itäiset alueet vallattua takaisin. Myös Kreeta saatiin lopulta valloitettua Konstantinuksen seuraajan aikana.
Konstantinus tunnetaan etenkin hänen kirjallisista teoksistaan, joista tunnetuimpia olivat "De administrando imperio" ja "De ceremoniis aulae byzantinee". Lisäksi hän kirjoitti elämänkertoja ja historiakokoelmia. Hän oli merkittävä vaikuttaja "makedonialaisen renesanssin" aikana.
Kun Konstantinos kuoli vuonna 959 seurasi hänen poikansa Romanos II häntä valtaistuimella.
Ryhmäajattelu

Ryhmäajattelu on prosessi, jossa jäsenet mukautuvat ryhmän ajatteluun eivätkä ajattele päätöstä itsenäisesti. Ryhmäajattelun ajatellaan vaimentavan kriittisen ja itsenäisen ajattelun sekä saattavan aiheuttaa itsesensuuria ja irrationaalisia tai huonoja päätöksiä.
Ryhmäajattelusta (engl. "groupthink") kirjoitti ensimmäisen kerran sosiologi William H. Whyte Jr. vuonna 1952. Aiheen tutkimusta kehitti 1970-luvulla psykologi Irving Janis. Hänen mukaansa ryhmäajattelu aiheutuu siitä, että ryhmässä toimivat ihmiset pyrkivät harmoniaan ja mukautumiseen. Ryhmäajattelun oireita ovat Janisin mukaan ryhmän kykyjen yliarviointi, ahdasmielisyys ja paine yhtenäisyyteen. Ilmiön nimitys jäljittelee orwellilaisia käsitteitä kuten "kaksoisajattelu" ja "uuskieli". Janis katsoi ryhmäajattelun johtavan samanlaiseen ajattelun rapautumiseen kuin Orwellin kuvaamassa dystopiassa.
Romanos I

Romanos I Lekapenos (870–948) oli Bysantin keisari 919–944. Hän oli keisari Konstantinos VII:n (hallitsi 913–959) kanssahallitsija ja se, jolla oli todellinen valta.
Romanos toimi amiraalina Tonavalla, kun hän sai kuulla, että armeija oli kärsinyt tappion Anchialusin taistelussa. Romanos matkusti heti Konstantinopoliin ja syrjäytti keisarinna Zoe Karbonopsinan vuonna 918. Romanos julistettiin pian "basileopatoriksi" eli "keisarin isäksi" ja hän pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Pian Romanos julistautui myös Konstantinoksen kanssahallitsijaksi ja pukeutui itse purppuraan.
Romanoksen hallituskaudella ei tapahtunut merkittäviä mullistuksia ja se loppui, kun hänen kaksi poikaansa Stefan ja Konstantinos pakottivat isänsä menemään luostariin. Pojat julistivat tämän jälkeen Konstantinos VII:n ainoaksi keisariksi. Romanos kuoli vuonna 948.