tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kehitys (kustantamo)

Osakeyhtiö Kehitys oli vuosina 1906–2016 Porissa toiminut kustannusyhtiö, joka julkaisi muun muassa "Uusi Aika" -sanomalehteä sekä poliittista kirjallisuutta. SDP-taustaisella yhtiöllä oli myös oma kirjapaino, jonka toiminimenä oli Kehityksen Kirjapaino.
Historia.
Porin Työväenyhdistys perusti Osuuskunta Kehityksen suurlakon jälkeen helmikuussa 1906 julkaisemaan "Sosialidemokraatti"-sanomalehteä. Sen ensimmäiseen johtokuntaan kuuluivat muun muassa Eetu Salin, Oskari Leivo, Wilho Laine, Fanny Ahlfors ja Toivo Rintala. Kehityksen ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin Tahvo Ruotsalainen. Osuuskunta Kehitys julkaisi sanomalehden lisäksi myös Väinö Tannerin saksankielestä suomentamia yhteiskunnallisia teoksia. Vuonna 1914 osuuskunta muutettiin osakeyhtiöksi, ja vuotta myöhemmin valmistui Kehityksen ensimmäinen oma toimitalo Porin keskustaan Antinkadun ja Itäpuiston kulmaukseen. Kehityksen Kirjapaino aloitti toimintansa vuonna 1907 kauppatorin laidalla Yrjönkadulla, josta se 1915 siirtyi uuteen lehtitaloon. Sisällissodan jälkeen Kehitys jatkoi "Sosiaalidemokraatin" seuraajaksi perustetun "Uusi Aika" -lehden kustantajana. 
Arkkitehti Jaakko Laaksovirran suunnittelema uusi viisikerroksinen toimitalo valmistui vanhan lehtitalon viereen Porin kauppatorin laidalle vuonna 1940. Sen liiketiloissa toimi pitkään muun muassa Kehityksen Kirjakauppa. Vuonna 1973 yhtiön toiminnot erotettiin niin, että Oy Kehitykselle jäi kirjapainotoiminta ja vastaperustettu Ajan Sana Oy vastasi julkaisutoiminnasta. Kehityksen uusi lehtitalo ja kirjapaino valmistuivat Aittaluotoon vuonna 1980. 
Vuonna 2000 Oy Kehitys ja Loimaan Kirjapaino Oy perustivat Allatum Oy:n, joka ryhtyi painamaan myös "Uusi Aika" -lehteä Porin Mikkolassa. Vuonna 2011 Kehityksen Kirjapaino myytiin Nelostuote-konserniin kuuluvalle Brand ID:lle. Sen toiminta loppui 2014, kun kirjapaino siirrettiin Nelostuotteen muiden tilojen yhteyteen Karjarannan kaupunginosaan.
Vuonna 2015 konsernissa tehtiin omistusjärjestelyjä, joiden yhteydessä Kehityksen omistama Ajan Sana Oy siirtyi kolmen porilaisen sosialidemokraattisen järjestön haltuun. Ne puolestaan luopuivat Oy Kehityksen omistuksesta, ja se siirtyi SDP-taustaisen sijoitusyhtiön Suomen Viestintärahoitus Oy:n omistukseen. Kehityksen toiminta loppui vuonna 2016, kun se yhdistettiin useiden muiden sosiaalidemokraattisten lehti- ja kustannusyhtiöiden kanssa Eteenpäin Oy:ksi. Ajan Sana puolestaan lopetti toimintansa 2019, jolloin "Uusi Aika" -lehti lakkautettiin kannattamattomana.
Hiisi (kuu)

Hiisi, numeerinen tunnus (47171) Lempo II, on Kuiperin vyöhykkeen plutinoihin kuuluvan pikkuplaneetan 47171 Lempo lähes saman kokoinen seuralaiskappale ja suurempi sen kiertolaisista. Hiiden löysi S. D. Benecchin johtama tutkijaryhmä lokakuussa vuonna 2007 C. A. Trujillon ja M. E. Brownin keräämästä Hubble-teleskoopin datasta. Hiisi sai nimensä suomalaisen kansanperinteen hiisistä. Ennen nimeämistään se tunnettiin tunnuksella S/2007 (47171) 1. Hiiden läpimitta on noin 251 kilometriä, kun Lempo on läpimitaltaan ainoastaan 272 km. Hiisi ei siis ole kovin paljon pääkappalettaan pienempi. Hiiden etäisyys Lemmosta on noin 900 km ja kiertoaika vähän alle kaksi päivää. Kaksoispikkuplaneetan lisäksi järjestelmään kuuluu myös kaukaisempi kuu nimeltä Paha.
Hope Mirrlees

Hope Mirrlees (oik. Helen Mirrlees; 8. huhtikuuta 1887 Chislehurst, Kent – 1. elokuuta 1978 Thames Bank, Oxfordshire) oli englantilainen kirjailija. Hänen isänsä oli varakas kauppias William Julius Mirrlees ja äitinsä Emily Lina Moncrieff. 
Alun perin Hope Mirrlees halusi näyttelijäksi, mutta päätti sen sijaan opiskella klassisia kieliä Cambridgen yliopistossa. Hänen opettajanaan toimi kielitieteilijä Jane Ellen Harrison (1850–1928). Ikäerostan huolimatta ystävystyi läheisesti Harrisonin kanssa ja he asuivat yhdessä vuodesta 1913 vuoteen 1928. Heidän tarkoituksenaan oli asua vuorotellen Britanniassa ja Ranskassa, mutta enimmäkseen he pysyivät vuodesta 1920 alkaen Pariisissa Harrisonin leukemian takia. He matkustelivat kylläkin jaksamisensa mukaan muissa Euroopan maissa. Molemmat opiskelivat venäjää ja Mirrlees aloitti kääntäjän uransa julkaisemalla englanniksi venäläistä kirjallisuutta. Samaan aikaan Mirrlees tutustui ja ystävystyi myös William Butler Yeatsin, T. S. Eliotin ja Virginia Woolfin kanssa. 
Näinä vuosina Mirrlees kirjoitti ja julkaisi myös runoja, romaaneja, esseitä ja arvosteluita. Hän julkaisi elämässään kolme romaania: "Madeleine: One of Love's Jansenists" (1919), "The Counterplot" (1922) ja fantasiaromaani "Lud-in-the-Mist" (1926). Runoelmaa "Paris: A Poem", jonka Mirrlees kirjoitti vuonna 1919, on kuvattu modernismin kadonneeksi mestariteokseksi. Siinä Mirrlees kokeili typografiaa, kollaaseja ja sirpalointia saadakseen aikaan surrealistisen tekstin, joka hän halusi edustavan 1900-luvun alun kaupunkien nykyaikaa. Harrisonin kuolema vuonna 1928 aiheutti pitkän katkoksen Mirrleesin tuotantoon.
Mirrlees otti elämäntyökseen tehdä elämäkerran 1700-luvulla eläneestä historiantutkijasta Sir Robert Bruce Cottonista. Sen ensimmäinen osa "A Fly in Amber" (1962) syntyi T. S. Eliotin avustamana, mutta Mirrlees ei koskaan saanut valmiiksi teoksen toista osaa. 1960- ja 1970-luvuilla häneltä ilmestyi kaksi runoteosta, joka eroavat huomattavasti Pariisin modernistisesta kokeilusta: "Poems" (1963) ja "Moods and Tensions" (1976). Mirrlees asui Etelä-Afrikassa toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina ja palasi Englantiin vuonna 1963. Hän asui Thames Banksissa, Oxfordshiressa, kuolemaansa asti.
Paha (kuu)

Paha on plutino-tyyppisen transneptunisen kohteen Lempo pienempi kuu. Sen löysivät 8. joulukuuta vuonna 2001 C. A. Trujillo ja M. E. Brown Hubble-avaruusteleskoopilla. Paha tunnetaan myös numeerisella nimellä (47171) Lempo I. Sen nimi viittaa suomalaisen kansanperinteen paholaisolentoihin. Ennen kuin se sai nimensä, se tunnettiin tunnuksella S/2001 (47171) 1. Pahan kiertoaika on vähän yli 50 päivää, ja sen etäisyys kaksoijärjestelmästä Lempo–Hiisi on noin 7400 km.
Growtopia

Growtopia on Robinson Technologies -yhtiön kehittämä ja julkaisema hiekkalaatikkotyyppinen moninpeliä tukeva videopeli. Pelissä pelaajat voivat käydä kauppaa, jutella ja rakentaa maailmoja.
"Growtopian" tekijät Mike Hommel ja Seth Robinson ilmoittivat helmikuussa 2017 myyvänsä pelin Ubisoftille, joka nykyään vastaa pelin ylläpidosta ja päivityksistä.
"Growtopia" on ollut Suomessa erittäin suosittu alakoululaisten keskuudessa. Pelissä on mahdollisuus anastaa toisen pelaajan omaisuutta, mikä on herättänyt keskustelua. Ainakin Suomessa on nähty lieveilmiö, jossa peliä pelanneet lapset ja nuoret ovat olleet tarpeettomasti yhteydessä hätäkeskukseen jouduttuaan huijauksen kohteeksi.
Growtopian ikäraja on 12 vuotta. Pelin turvallisuudesta vastaavat muun muassa Ubisoftin hallinto sekä pelin sisäiset moderaattorit.
Pelaaminen.
"Growtopiaa" on kuvattu kahdessa ulottuvuudessa pelattavaksi versioksi "Minecraftista". Pelaaminen käsittää materiaalin hankintaa, rakentamista ja vuorovaikutusta toisten pelaajien kanssa. Peli ei itsessään määritä pelaajalleen mitään tiettyä tavoitetta, vaan pelaajat määrittelevät päämääränsä itse.
Kolmihedevesirikko

Kolmihedevesirikko ("Elatine triandra") on vesirikkokasvien (Elatinaceae) heimoon, vesirikkojen ("Elatine") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruohovartinen kasvi sekä usein hyvin pienikokoinen. Kolmihedevesirikko eroaa selvimmin heteidensä lukumäärän perusteella oikovesirikosta ("Elatine orthosperma") ja katkeravesirikosta ("Elatine hydropiper"), joilla on kahdeksan hedettä, sekä kuusihedevesirikosta ("Elatine hexandra"), jolla on kuusi hedettä.
Kolmihedevesirikon varret ovat tavallisesti lyhyitä, mutta voivat kasvaa kymmenkunta senttimetriä pitkiksi. Varret ovat juurehtivia ja kasvutavaltaan maanmyötäisiä. Lehdet ovat pieniä, korkeintaan viisi millimetriä pitkiä. Kukat ovat hyvin pieniä sekä perättömiä ja kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukissa on kolme valkoista tai vaaleanpunertavaa terälehteä sekä kolme hedettä. Kolmihedevesirikko kukkii kesäkuusta elokuulle. Hedelmä on pienikokoinen kota.
Kolmihedevesirikko kasvaa kosteilla ja savisilla kasvupaikoilla erilaisten vesistöjen rannoilla. Suomessa kolmihedevesirikkoa on tavattu monin paikoin eri puolilta maata napapiirin korkeudelle asti, joskaan se ei ole missään päin maata kovin yleinen.
Kolmihedevesirikon tieteellisen nimen lajinimi ("triandra") tulee kreikan kielen sanoista "treis" (suom. kolme) ja "andros" (suom. mies) tarkoittaen kolmiheteistä.
47171 Lempo

47171 Lempo on transneptuninen kohde, joka kiertää Aurinkoa Kuiperin vyöhykkeellä. Tämä pikkuplaneetta on 2:3 rataresonanssissa Neptunuksen kanssa, eli se on plutino. Lempo on nimetty suomalaisen mytologian Lemmon mukaan, ja sen väliaikainen nimi oli . Lemmon löysivät E. P. Rubenstein ja L.-G. Strolger 1. lokakuuta vuonna 1999. Lempo muodostaa yhdessä läheisen, ja vain hieman pienemmän, kumppanikappaleensa Hiiden kanssa kaksoispikkuplaneetan, ja niitä kiertää kaukaisempi kuu nimeltä Paha. Lemmon läpimitta on noin 272 kilometriä ja Hiiden 251 km. Kaksoipikkuplaneetan osasten keskietäisyys toisistaan on , ja 132 km:n läpimittaisen Pahan etäisyys niistä on .
Erämaa elää

Erämaa elää on Disneyn tuottama luontodokumentti, joka julkaistiin vuonna 1953. Dokumentti kuvaa erämaan eläimien elämää Yhdysvaltain kaakkoisosassa. Elokuva sai Parhaan dokumentin Oscar-palkinnon.
Julie Eckerman

Julie (Catharina Juliana) Eckerman (myös muodossa Julie Ekerman; 1765 Tukholma – 18. lokakuuta 1800 Linköping) oli ruotsalainen porvaris- ja hovinainen, jota epäiltiin vakoilusta Venäjän hyväksi kuningas Kustaa III:n aikana. 
Eckerman syntyi vuonna 1765 Tukholmassa perheeseen, jolla on vahva porvarillinen asema Itä-Götanmaan valtaeliitissä. Sekä äidin että isän puolelta hän oli porvarissukua, joka koostui pormestareista ja muista porvariston luottamusta nauttivista henkilöistä. Hänen äitinsä Catharina Ahlgren oli kääntäjä ja toimittaja. Hänen isänsä Bengt Edvard Eckerman teki kuitenkin uraa armeijassa.
Julie Ekerman oli kolmevuotias hänen vanhempiensa päätyessä avioeroon. Isä lupasi avioeromenettelyn yhteydessä, että hän huolehtii avioliitossa syntyneistä lapsista, mutta hän täysin ei pitänyt lupaustaan. Hän kieltäytyi myös ottamasta vastaan ​​nuorimman lapsen isyyttä. Tapahtuma aiheutti perheen sosiaalisen maineen huononemista, mikä vaikutti pääasiassa äitiin ja lapsiin. Julie Eckerman ja hänen kolme sisarustaan ​​asuivat äitinsä kanssa Södermalmissa ja perhe eli köyhyydessä.
Avioeron jälkeen molemmat vanhemmat avioituivat tahoillaan uudelleen ja muodostivat uudet perheet, mutta tämä ei parantanut Julie Eckermanin tai hänen sisartensa asemaa. Hänen äitinsä oli kuitenkin koulutettu ja yritteliäs nainen, joka varmisti, että lapset saivat koulutusta, todennäköisesti kotiopetuksen muodossa. Julie Eckermanin myöhemmin kirjoittamista kirjeistä näkyy, ​​että hän oli taitava kirjoittaja, jolla oli hyvä ruotsin ja ranskan kielitaito.
15-vuotiaana Julie Eckerman lähti kotoaan. Hän asui siskonsa, näyttelijä ja oopperalaulaja Beata Eckermanin luona Tukholmassa. Nuorelle naimattomalle naiselle, jolla ei enää ollut turvaverkkoa sosiaalisesti arvostetussa perheessä, avioliiton ulkopuolinen suhde rikkaan miehen kanssa voisi olla pelastus kurjuuden ja prostituution tieltä. Teini-ikäisenä Julie Eckermanista tuli näyttelijä kuninkaalliseen Dramaten-teatteriin, mikä johti hänet kreivi Carl Sparren ystäväksi. Hän tuli 18-vuotiaana kreivin palvelukseen, virallisesti taloudenhoitajaksi, kun Sparre oli 42-vuotias. On väitetty, että tänä aikana häntä käytettiin myös vakoojana. Hänellä väitetään olleen läheinen suhde Müller-nimisen venäläisen lähetystösihteerin kanssa.
Suhteen aiheuttaman kohun lopettamiseksi kuningas Kustaa III vaati, että Carl Sparren on lopetettava suhteensa Eckermanin kanssa. Carl Sparre pyrki varmistamaan naisen tulevaisuuden etsimällä hänelle porvarillisen aviomiehen. Helmikuussa 1789 Julie Eckerman avioituikin Tukholmassa Nils Björckegrenin kanssa, joka nimitettiin samoihin aikoihin Carl Sparren junailemana Linköpingin pormestariksi. Sparre ylläpiti heidän talouttaan. Sparren kuoleman (1791) jälkeen puolisoiden elämä vaikeutui sekä taloudellisesti että sosiaalisesti, ja he erosivat vuonna 1798. Kaksi vuotta myöhemmin Julie Eckerman kuoli keuhkotautiin.
Pittsburgin piirikunta

Pittsburgin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2019 väkiluvuksi arvioitiin 43 654. Sen pinta-ala on 3 570 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki on McAlester.
Piirikunnassa sijaitsee Oklahoma State Penitentiary -vankila.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 70 prosenttia on valkoisia ja 7,19 prosenttia intiaaneja. 98,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 41 vuotta.
Förlaget

Förlaget on vuonna 2015 perustettu suomalainen kirjankustantamo, joka julkaisee ruotsinkielistä kaunokirjallisuutta sekä lastenkirjoja. 
Förlagetin perusti Sophia Jansson, ja sen ensimmäiset kustannustoimittajat olivat aikaisemmin Schildts &amp; Söderströms -kustantamossa työskennelleet Sara Ehnholm-Hjelm ja Tapani Ritamäki. Heidän mukanaan Schildts &amp; Söderströmsiltä siirtyi Förlagetille 38 suomenruotsalaista kirjailijaa, joukossa muun muassa Jörn Donner, Claes Andersson, Märta Tikkanen, Monika Fagerholm ja Tua Forsström. Kustantamolla on myös oikeudet osaan Tove Janssonin teoksista.
Kustantamon taustalla on Muumien oikeuksia hallinnoiva Moomin Characters. Sen pääosakas Sophia Jansson on Tove Janssonin veljentytär.
Lina Bonde

Lina Bonde (s. 1990 Uusikaarlepyy) on suomalainen runoilija ja tutkija.
Bonden esikoiskokoelma "tecknar snö" ilmestyi vuonna 2020. Bonden toinen runokokoelma "om er mamma &amp; om mig" valittiin Tanssiva karhu -ehdokkaaksi 2022.
Bonden runoja on julkaistu myös suomenruotsalaisessa "Astra"-kulttuurilehdessä sekä Förlaget-kustantamon antologiassa "Denna framtid är vår" (2018).
Faulknerin piirikunta

Faulknerin piirikunta () on Yhdysvaltojen Arkansasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2019 väkiluvuksi arvioitiin 126 007.. Sen pinta-ala on 1 720 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki on Conway.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 80,6 prosenttia on valkoisia, 11,4 prosenttia mustia ja 4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 32,3 vuotta.
Demeklosykliini

Demeklosykliini (C21H21ClN2O8) on tetrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina ja virheellisen hormonitoiminnan aiheuttaman hyponatremian hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa demeklosykliini on keltaista kiteistä ainetta. Se eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1957 "Streptomyces aureofaciens" -aktinobakteerista ja geneettisesti muunneltua "S. aureofaciens" -kantaa käytetään yhdisteen tuottamiseen edelleen. Aine liukenee vähäisessä määrin veteen. Demeklosykliini on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky laimeassa rikkihappoliuoksessa on –258. 
Demeklosykliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin ja estää proteiinisynteesin. Yhdiste on suhteellisen laajakirjoinen ja tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin ja eräisiin mykobakteereihin. Muihin tetrasykliineihin verrattuna demeklosykliini on hieman pitkävaikutteisempi. Vastustuskyvyn kehittymisen vuoksi ainetta ei enää juurikaan käytetä antibioottina. Demeklosykliini estää antidiureettisen hormonin vaikutuksia ja sitä voidaan käyttää antidiureettisen hormonin epäasianmukaisen erityksen oireyhtymästä aiheutuvan vakavan hyponatremian hoitoon. 
Haittavaikutukset.
Demeklosykliini voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan huonovointisuutta oksentamista, ripulia ja ihon valoherkkyyttä. Pitkäaikaisen käytön haittavaikutuksena esiintyy vesitystautia.
Astra (aikakauslehti)

Astra (vuosina 1993–2012 Astra Nova) on vuonna 1919 perustettu suomenruotsalainen feministinen kulttuurilehti. "Astran" perusti naisjärjestö Svenska kvinnoförbundet, joka julkaisi lehteä vuoteen 1992 saakka. "Astran" päätoimittajana on vuodesta 2020 lähtien toiminut Elliot Lundegård.
Malibu (kappale)

Malibu on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Miley Cyrusin kappale. Sen julkaisi RCA Records hänen kuudennen, Younger Now-studioalbumin johdantosinglenä 11. toukokuuta 2017. Kappaleen ovat sekä sanoittaneet että tuottaneet Cyrus ja Oren Yoel. Sanoiltaan kappale kertoo Cyrusin sulhasesta ja elokuvan The Last Song tähdestä, Liam Hemsworthistä. Musiikkikriitikot näkivät kappaleen ilmaisuna Cyrusin muuttumisesta rennommaksi ja kiistanalaisesta kuvasta etääntyneemmäksi artistiksi. Kappaleelle on toteutettu myös Cyrusin ja Diane Martelin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Malibu" oli kansainvälinen menestys, sen päästyä Billboard Hot 100-listan sijalle 10., jonka lisäksi se pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon kymmenessä muussa valtiossa kuten Australiassa, Irlannissa, Slovakiassa ja Tšekissä. Lisäksi se on myynyt Meksikossa sekä Yhdysvalloissa kaksinkertaista ja Australiassa sekä Kanadassa jopa kolminkertaista platinaa.
Suffolkin piirikunta (Massachusetts)

Suffolkin piirikunta () on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2019 väkiluvuksi arvioitiin 803 907.. Sen pinta-ala on 300 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Boston.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 44,5 prosenttia on valkoisia, 23,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 19,9 prosenttia mustia. 39,1 presenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 84,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 32,9 vuotta.
The Witch

The Witch (tyyliteltynä The VVitch, tunnetaan myös alaotsikolla A New England Folktale) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut kanadalais-yhdysvaltalainen yliluonnollinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Robert Eggers. Sen pääosia esittävät Anya Taylor-Joy, Ralph Ineson, Kate Dickie, Harvey Scrimshaw, Ellie Grainger ja Lucas Dawson.
Elokuva sijoittuu 1630-luvulle, ja seuraa puritanilaista perhettä, joka kohtaa pahan voimia heidän uusienglantilaisen maatilansa lähettyvillä.
"The Witch" sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 27. tammikuuta 2015. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja se tuotti 40 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti.
Turvalupa

Turvalupa eli suojalupa voi tarkoittaa useaa eri asiaa.
Se voi tarkoittaa aiemmin käytössä ollutta ihmisen koskemattomuuden takaamiseksi tai kulkuneuvon esteettömän matkanteon mahdollistamiseksi annettua vakuutta. Samantapaiseen toimintaan liittyy myös turvakirja.
Turvaluvalla tarkoitettiin aiemmin, varsinkin toisen maailmansodan aikana järjestelyä, jossa sotaa käyvät valtiot sallivat esteettömän matkanteon vain sellaisten puolueettomien valtioiden aluksille, joilla oli sodankävijämaan antama turvalupa (.
Turvalupa oli myös aiemmin hallitsijan pakosalla olevalle rikoksesta epäillylle henkilölle antama lupaus, että tämä saa vapaasti saapua oikeudenkäyntiin ja myös vapaasti sieltä poistua. Suomen nykyinen oikeusjärjestys ei tällaista menettelyä tunne, mutta samantapaisia piirteitä oli laissa rikoksentekijäin luovuttamisesta (43/1922, 9 §). Lain mukaan valtiosta toiseen luovutettua henkilöä ei saanut syyttää tai rangaista muusta ennen luovutusta tehdystä rikoksesta kuin siitä, johon luovutus perustui. Vuonna 2020 voimassa olevan lain mukaan luovutettua henkilöä ei saa siinä valtiossa, jolle hänet luovutetaan, ilman oikeusministeriön lupaa asettaa syytteeseen tai rangaista muusta ennen luovuttamista tehdystä rikoksesta.
Younger Now (kappale)

Younger Now on yhdysvaltalaisartisti Miley Cyrusin kappale. Sen julkaisi RCA Records hänen kuudennen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin toisena singlenä 18. elokuuta 2017. Kappaleen ovat sekä sanoittaneet että tuottaneet Cyrus ja Oren Yoel. Kappaleelle on toteutettu myös Cyrusin ja Diane Martelin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin vuorokausi ennen singlejulkaisua.
"Younger Now" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Espanjassa, Panamassa ja Skotlannissa. Artistin kotimaassa Yhdysvalloissa sen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 79. Cyrus on esittänyt kappaleen ensimmäisen kerran livenä vuoden 2017 MTV Video Music Awardsissa 27. elokuuta 2017. Sen jälkeen hän on esittänyt sen livenä The Ellen DeGeneres Showssa sekä BBC Radio 1 Live Loungessa.
Suojeluskirje

Suojeluskirje, jonka synonyymejä ovat suojeluskirja, saattokirja, saattokirje, suojakirja, turvakirja ja turvakirje, on varsinkin historiallisina aikoina käytössä ollut asiakirja, joka turvasi haltijansa matkantekoa tai toimintaa yleensä. Suojeluskirjeen antoi hallitsija, sotapäällikkö tai korkea-arvoinen viranomainen tietylle henkilölle, yritykselle tai laitokselle. Tällaisia asiakirjoja, joissa antaja lupasi sen haltijalle erityistä suojelusta, käytettiin mitä erilaisimmissa yhteyksissä, ja niiden käyttö oli varsin yleistä.
Vielä 1900-luvulla suojeluskirjeitä käytettiin Euroopan ulkopuolella siirtomaissa, joissa eurooppalaisten valtioiden konsulit käyttivät tuomiovaltaa maansa kansalaisia koskevissa asioissa. Suojeluskirjeillä oli 1930-luvulla enää vähäinen merkitys ja niiden käyttö oli harvinaista. Suojeluskirjeeksi on kutsuttu myös asiakirjaa, jossa valtio ilmoittaa ottavansa valtansa alle siirtomaayhtiölle kuuluvan alueen.
Saattokirjaksi tai turvakirjaksi on nimitetty myös diplomaateille annettavaa asiakirjaa, jonka avulla valtionrajan ylitys sujui esteettömästi.
Toisessa maailmansodassa oli yleisessä käytössä etukäteen hyväksytyille puolueettomien valtioiden laivoille myönnetty lähtölupa ja turvakirja, josta käytettiin englanninkielistä nimitystä "navicert" tai "ship’s warrant".
Hallijärjestys

Hallijärjestys eli hallisääntö () oli Ruotsissa ja Suomessa 1700- ja 1800-luvuilla voimassa ollut asetus, jolla säädettiin käsityöammateille ja teollisuuslaitoksille oma erityinen elinkeinolainsäädäntö. Se sisälsi määräyksiä esimerkiksi kisälliksi ja mestariksi pääsemisen ehdoista, työntekijöiden velvollisuuksista, työolosuhteista, valmistettavien tavaroiden tarkastamisesta ja leimaamisesta, teoslainakiinnityksistä sekä hallioikeuksista.
Ensimmäinen hallijärjestys annettiin 1722, seuraava edellistä laajempi 21. toukokuuta 1739 ja uusin 2. huhtikuuta 1770. Vuoden 1770 hallijärjestys kumottiin Suomessa asetuksella ja julistuksella 12. joulukuuta 1859, elinkeinoista 31. maaliskuuta 1879 annetulla asetuksella sekä 17. helmikuuta 1923 annetulla lailla irtaimistokiinnityksestä (55/1923).
Hallioikeus

Hallioikeus () oli Ruotsissa ja Suomessa viranomainen, joka hallijärjestyksen mukaisesti huolehti kaupungeissa tietyistä talous- ja järjestysasioista. Se valvoi käsityöläisten, manufaktuurien ja teollisuuslaitosten toimintaa, ja sillä oli tuomiovaltaa eräissä niitä koskevissa asioissa. Hallioikeudessa käsiteltiin tavaroiden valmistukseen liittyviä asioita sekä työnantajien ja työntekijöiden välisiä riitoja.
Hallioikeuden puheenjohtajana toimi joku maistraatin jäsen ja muina jäseninä tarvittava määrä eri alojen ammattilaisia. Niissä kaupungeissa, joissa oli vain muutama teollisuuslaitos, voitiin hallioikeudelle kuuluvat asiat käsitellä maistraatissa. Hallioikeuksien toiminta alkoi 1739 ja ne lakkautettiin Ruotsissa 1846 ja Suomessa 1859. Lakkauttamisen yhteydessä niiden toiminta siirrettiin maistraateille.
The Cure (Lady Gagan kappale)

The Cure on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lady Gagan kappale. Sen julkaisivat Streamline ja Interscope Records digitaalisesti ladattavana singlenä 16. huhtikuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Nick Monson, DJ White Shadow, Lukas Nelson ja Mark Nilan, joista kaksi ensimmäistä myös tuottivat sen Detroit Cityn kanssa. Kappale toteutettiin Kalifornian Los Angelesissä, jossa Gaga ja hänen tiiminsä työskenteli musiikin parissa ennen kuin hän alkoi toteuttamaan elokuvan A Star Is Born uudelleentoteutettua versiota. "The Cure" on lajityypiltään synthpop ja pop soul-kappale, joka koostuu R&amp;B sävelen ympärille sävelletystä napsuttelusta sekä elektropop biitistä. Sanoiltaan kappale kertoo rakkauden parantavista vaikutuksista, laulajan pitäessä itseään parantamisen hallitsijana.
"The Cure" oli julkaisunsa jälkeen kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Libanonissa, Slovakiassa, Skotlannissa, Unkarissa ja Venezuelassa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, Latviassa, Malesiassa ja Tšekissä. Kotimaassaan Yhdysvalloissa kappaleen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 39. Gaga on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2017 American Music Awardsissa.
Stélla Kyriakídou

Stélla Kyriakídou () on kyproslainen psykologi ja poliitikko. Hän toimii von der Leyenin komissiossa terveydestä ja elintarviketurvallisuudesta vastaavana komissaarina.
Vuosina 2006–2019 Kyriakídou oli Kyproksen edustajainhuoneen jäsen. Kyriakídou edustaa DISY-puoluetta, joka kuuluu Euroopan kansanpuolueeseen. Hän toimi DISY:n varapuheenjohtajana 2013–2019. Kyriakídou on toiminut myös Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtajana 2017–2018.
Kyriakídou on suorittanut kandidaatintutkinnon psykologiasta Readingin yliopistossa ja maisterintutkinnon Manchesterin yliopistossa.
Joachim Kühn

Joachim Kurt Kühn (s. 15. maaliskuuta 1944 Leipzig) on saksalainen avantgardistista jazzia soittava pianisti.
Kühn opiskeli lapsuudessaan klassista pianonsoittoa ja sävellystä. Hän esiintyi klassisena pianistina vuoteen 1961, jolloin aloitti soittamisen Prahassa toimineessa jazzkvintetissä. Hän johti omaa trioaan vuosina 1962–1966 ja aloitti vuonna 1964 soittamisen vanhemman veljensä, klarinetisti Rolf Kühnin kanssa. Vuonna 1966 hän loikkasi Itä-Saksasta Länsi-Saksan puolelle. Tämän jälkeen hän vaikutti avantgardistisissa jazzpiireissä Pariisissa, Los Angelesissa, New Yorkissa ja Hampurissa. Hän pääsi tekemään yhteistyötä muiden muassa Michel Portalin, Ornette Colemanin, Archie Sheppin, Jean-François Jenny-Clarkin, Daniel Humairin, Joe Hendersonin, Michael Breckerin, Rabih Abou-Khalilin, Heinz Sauerin ja Michael Wollnyn kanssa.
Hän soittaa myös Jukka Tolonen Bandin JTB (1979) levyllä. 
Kühn oli suosionsa huipulla 1970-luvulla, jolloin johti omia kokoonpanojaan ja soitti esimerkiksi viulisti Jean-Luc Pontyn kanssa. Uutta kiinnostusta häntä kohtaan heräsi Ornette Colemanin kanssa tehdyn, hyvän vastaanoton saaneen "Colors: Live From Leipzig" -julkaisun (1997) myötä. Kesäkuussa 2011 Kühn sai Echo Jazzin elämäntyöstään.
The New Abnormal

The New Abnormal on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2020. Se on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi seitsemään vuoteen ja ensimmäinen julkaisu vuoden 2016 EP:n "Future Present Past" jälkeen.
Albumi ylsi kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200-listalla kahdeksanneksi. Siltä julkaistiin singlenä kappaleet ”At the Door”, ”Bad Decisions” ja ”Brooklyn Bridge to Chorus”. Albumin kansikuva on Jean-Michel Basquiatin maalaus "Bird on Money" vuodelta 1981.
Albumi voitti vuonna 2021 parhaan rockalbumin Grammy-palkinnon.
Joanne (kappale)

Joanne on yhdysvaltalaislaulaja Lady Gagan kappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen viidennen, Joanne-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä Italiassa 22. joulukuuta 2017 ja sen pianoversio nimeltään "Joanne (Where Do You Think You're Goin'?)" muualla maailmassa 26. tammikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet ja tuottaneet Gaga, Mark Ronson ja BloodPop. Gaga sai inspiraation kappaleen tekoon hänen edesmenneestä tädistään, Joanne Germanottasta ja siitä tuli keskipiste kappaleen albumin musikaaliselle tyylisuunnalle. Hän pyrki siihen että kappaleella olisi parantava vaikutus niille jotka ovat joutuneet kamppailemaan menettämisen ja kipujen kanssa.
"Joanne" on musikaalisesti country kappale, joka kertoo sanoiltaan Joannen kuolemasta Gagan perheen näkökulmasta. Ennen singlejulkaisua kappaleella oli jo pientä listamenestystä Britanniassa ja Ranskassa. Gaga on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2018 Grammy-palkintogaalassa sekä hänen Joanne World Tour-kiertueella. Se on mukana myös vuonna 2017 julkaistun dokumenttielokuvan kohtauksessa, jossa Gaga sekä hänen isoäitinsä kuuntelevat kyseistä kappaletta.
Kappaleen pianoversiolle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video jatkaa albumin aiempien kappaleiden musiikkivideoiden muodostamaa löyhää tarinaa. Kappale voitti Grammyn vuoden 2019 Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras pop soolo esitys".
Al-Shaykh Sa'id

Al-Shaykh Sa'id on niemimaa ja monsuunisatama Jemenin rannikolla Bab el Mandebin salmella.
Maantiede.
Al-Shaykh Sa'id sijaitsee Jemenin rannikolla hieman Perimin saaresta pohjoiseen. Perim sijaitsee Bab el Mandebin salmessa. Mantereen al-Shaykh Sa'idin ja Perimin välissä kulkee pienempi salmi. Niemimaan rannikolla kohoaa korkeita kallioita.
Historia.
Perimin ja Al-Shaykh Sa'idin välistä salmea on kutsuttu joskus myös nimellä "Bab Iskandar". Nimi liittyy legendaan, jonka mukaan Aleksanteri Suuri rakennutti alueelle kaupungin. Niemimaan satama on yhdistetty joskus antiikinajan historiallisissa lähteissä esiintyviin paikannimiin "Ocelis" tai "Acila". Paikan mainitsevat esimerkiksi Plinius vanhempi, Ptolemaios ja teos Periplus Maris Erythraei. Satama kuului sittemmin esimerkiksi gebaniiteille ja Himyarille.
Vuonna 1734 ranskalainen amiraali Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais osti niemimaan paikalliselta hallitijalta ja kaavaili varuskunnan perustamnista alueelle. Myöhemmin ranskalaiset ehdottivat varuskunnan perustamista Egyptin hallitsija Muhammad Alille. Ajatus ei kuitenkaan toteutunut, kun britit ottivat haltuunsa läheisen Adenin vuonna 1839. Perimille perustettiin hiilenottopaikka laivoille vuonna 1857. Ranskalaiset eivät kuitenkaan lopunueet ajatuksesta niemimaanhallinnasta. Ranskalainen yritys nosti sataman vuonna 1871. Osmanien valtakunta miehitti ja linnoitutti sataman vuonna 1884, mikä teki lopulta tyhjäksi ranskalaisten yrityksistä saada jalansijaa alueella.
Britit tulittivat satamaa ensimmäisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1914. Turkkilaisten onnistui pitää puolensa ja tulittaa vastavuoroisesti Perimiä. He saivat jopa suljettua väliaikaisesti Bab el Mandebin salmen.
Rikkakrassi

Rikkakrassi ("Lepidium neglectum") on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, krassien ("Lepidium") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksi- tai kaksivuotinen, matalakasvuinen ruohovartinen kasvi. Rikkakrassi muistuttaa ratakrassia ("Lepidium densiflorum") ja virginiankrassia ("Lepidium virginicum"), mutta rikkakrassi on erotettavissa niistä lehtien ulkonäön perusteella. Lisäksi lajeilla on pieniä eroja myös kukkien osien ulkonäössä. Rikkakrassi muistuttaa jonkin verran myös pihakrassia ("Lepidium ruderale"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan litujen koon perusteella.
Rikkakrassi voi kasvaa noin 30 cm korkeaksi ja sen varsi on usein monihaarainen. Varsilehdet ovat ehytlaitaisia tai harvaan hammaslaitaisia. Alimmat lehdet ovat pariliuskaisia, mutta ne tippuvat varhain pois. Rikkakrassin kukintona on pienistä kukista koostuva, tiivis terttu. Kukkien terälehdet ovat vaaleita ja verholehtiä lyhyempiä. Rikkakrassi kukkii heinä–elokuussa. Hedelminä olevat lidut ovat reilut 3 mm pitkiä, poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja sileäpintaisia.
Rikkakrassi kasvaa erilaisilla joutomailla muun muassa ratapihoilla ja satamissa. Suomessa rikkakrassia on tavattu siellä täällä eri puolilla maata Tornion korkeudelle asti.
Tell Me You Love Me (kappale)

Tell Me You Love Me on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Demi Lovaton kappale. Se julkaistiin Lovaton kuudennen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin toisena ja viimeisenä singlenä 14. marraskuuta 2017. Joissakin valtioissa kappale oli julkaistu promosinglenä jo 24. elokuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Kirby Lauryen, Ajay Bhattacharya ja John Hill, joista kaksi viimeisintä myös tuotti sen Mitch Allanin sekä Scott Robinsonin kanssa.
Kappaleelle on toteutettu myös Mark Pellingtonin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2017. Video keräsi vuorokaudessa 10 miljoonaa näyttökertaa. "Tell Me You Love Me" menestyi kaupallisesti melko huonosti, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Kanadassa, Kreikassa, Portugalissa ja Tšekissä. Kappale on kuitenkin onnistunut myymään hyvin pidemmällä aikavälillä Brasiliassa ja Yhdysvalloissa, joissa se on myynyt kaksinkertaista platinaa.
S/2015 (136472) 1

S/2015 (136472) 1 on kääpiöplaneetta Makemaken kuu. Kuun löysivät A. H. Parker, M. W. Buie,&lt;br&gt; W. M. Grundy ja K. S. Noll Hubble-avaruusteleskoopilla 27. huhtikuuta vuonna 2015. Kuun läpimitaksi on arvioitu 175 ± 75 km. Kuuta ei ollut havaittu aikaisemmissa etsinnöissä, sillä sen radan kulman vuoksi Maasta katsottuna, se jää Makemakesta heijastuvan valon peittoon suureksi osaksi kiertorataansa. Radan arvellaan olevan ympyrämäinen. Kuun pinta on todennäköisesti tummaa ainetta.
Al-Shihr

Al-Shihr on rannikkokaupunki Jemenin Hadramautin alueella. 
Maantiede.
Al-Shihr sijaitsee Intian valtameren rannikolla Jemenin Hadramautin alueella noin 530 kilometriä Adenista itään. Kaupungilla on pitkä hiekkaranta. Al-Misyalin wadi jakaa kaupungin kahteen osaan, Madjrafiin sen länsipuolella ja al-Ramlaan sen itäpuolella. 
Historia.
Al-Shihrin varhainen historia tunnetaan huonosti. Satamana se on jäänyt aina Adenin varjoon. Al-Hamadani ja al-Idrisi mainitsivat teoksissaan, että paikalliset puhuvat arabiaa huonosti, mikä saattaa tarkoittaa heidän puhuneen ehkä mehrin kieltä. Ibn Khordadbeh kutsui aluetta suitsukemaaksi. Ziyadidit hallitsivat sitä 800–900-luvuilla. Myöhemmin kaupunki mainitaan läheissä rasulidien valtakaudelta. Portugalilaiset tekivät satamaan useita hyökkäyksiä ja he viittasivat paikkaan nimillä "Xaer" tai "Xael". Kahririn sulttaani valtasi sataman vuonna 1462 ja myöhemmin siitä tuli osa al-Mukallaa hallinnutta Ku'aytin sulttaanikuntaa. Carsten Niebuhr kirjoitti 1700-luvulla, että sataman kautta vietiin edelleen suitsukkeita. Al-Mukalla kasvoi al-Shihrin ohi satamana 1800-luvun aikana.
Talous ja väestö.
Suitsukkeet ovat tärkeä vientituote paikallisille. Suitsukkeita tuodaan al-Shihriin läheisiltä vuorilta. Toinen huomattava elinkeino on kaalastus ja sen kautta vientiin menevä kalaöljy. Historiallisesti merkittävä tuote oli ambra. Kaupungissa on useita toreja (souk).
Al-Shihrin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. Aikanaan Hadramautista muutti jemeniläisiä etenkin Itä-Afrikkaan. He lähtivät usein al-Shihrin sataman kautta ja tulivat tunnetuiksi ulkomailla shihriläisinä.
Ykkösen kausi 2020

Ykkösen kausi 2020 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 48. kausi. Sarjassa oli mukana 12 joukkuetta.
Kauden ensimmäinen kierros oli tarkoitus pelata viikonloppuna 18.–19.4., mutta kauden alkua lykättiin alkavaksi 27.6. koronaviruspandemian vuoksi. 
Alkuperäisenä tarkoituksena oli pelata kaksinkertainen runkosarja, jonka jälkeen joukkueet olisivat jakautuneet sijoitustensa mukaan ylempään ja alempaan jatkosarjaan. Koronaviruspandemian vuoksi uusittu sarjajärjestelmä pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jonka voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan kaudeksi 2021 ja toiseksi sijoittunut pelasi Veikkausliigan 11. sijoittuneen joukkueen kanssa kaksiosaisessa karsinnassa. Ykkösessä 10., 11. ja 12. sijalle sijoittuneet joukkueet putosivat suoraan Kakkoseen kaudelle 2021.
Sarjan voitti AC Oulu, joka nousi suoraan Veikkausliigaan. Myös toiseksi sijoittunut KTP nousi Veikkausliigaan voitettuaan kaksiosaisessa karsinnassa TPS:n vierasmaalisäännön perusteella. 
Tilastot.
Maalipörssi.
18 maalia
14 maalia
12 maalia
11 maalia
10 maalia
Yhdeksän maalia
Kahdeksan maalia
Seitsemän maalia
Kuusi maalia
Viisi maalia
Neljä maalia
Kolme maalia
Kuukauden pelaajat.
Paras pelaaja.
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2020 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: 
Vuoden paras pelaaja:
Darren Smith EIF
Vuoden maalivahti
Anton Lepola KTP
Vuoden puolustaja
Rafinha AC Oulu
Vuoden keskikenttäpelaaja
David Ramadingaye KTP
Vuoden hyökkääjä
Darren Smith EIF
Anna Åkerhielm

Anna Månsdotter Åkerhielm (myös muodossa Åkerhjelm, o.s. Anna Agriconia tai Agriconica 1642 – 11. helmikuuta 1698) oli ruotsalainen kirjailija ja tutkimusmatkailija. 
Anna Agriconia syntyi Åkerin seurakunnassa lähellä Nyköpingiä pastori Magnus Jonae Agriconiuksen ja Sofia Kempen perheeseen. Hän sai hyvätasoista kotiopetusta. Hänen vanhempansa kuolivat, kun tytär oli alle 15-vuotias. Tämän jälkeen hänen veljensä Samuel Agriconius onnistui saamaan työpaikan valtamarsalkka Magnus Gabriel De la Gardien kotoa. Annasta puolestaan tuli seuraneiti Magnus Gabrielin vaimolle, Pfalz-Zweibrückenin prinsessa Maria Eufrosynelle, joka oli kuningas Kaarle X Kustaan sisar. Seuraneitinä Anna Agriconia ystävystyi Magnus Gabrielin ja Maria Eufrosynen tyttären, Catherine Charlottan kanssa. Kun Catherine De la Gardie meni naimisiin ruotsalais-saksalaisen kenttämarsalkan Otto von Köningsmarckin kanssa vuonna 1682, hän seurasi uutta perhettä Catherinen seuraneitinä. Työtehtävä vei hänet kenttämarsalkan mukana Kreikkaan ja Venetsiaan, sillä tämä oli nimitetty Venetsian tasavallan armeijan johtajistoon.
Kreikassa ollessaan Anna Agriconia piti päiväkirjaa, josta muodostui matkakertomus. Siinä hän kuvasi armeijan taisteluja ja tieteellisiä tutkimuksia, joita hän ja Katariina tekivät antiikin aikaisissa raunioissa. Vuonna 1687 Anna Agriconia oli silminnäkijänä, kun ottomaanit piirittivät Ateenaa ja Parthenon vahingoittui heidän sotilasoperaatiossaan. Annan veli Samuel Agriconius julkisti joitain sisarensa piirroksista Ruotsin lehdissä, minkä ansiosta Anna Agriconiaa voi sanoa ensimmäiseksi ruotsalaiseksi kirjeenvaihtajaksi.
Partheonin raunioista Anna Agriconia löysi arabialaisen käsikirjoituksen, jonka hän lahjoitti Uppsalan yliopistolle palattuaan Ruotsiin. Otto von Köningsmarckin kuoleman 1688 jälkeen Catherine De la Gardie ja Anna Åkerhielm muuttivat von Köningsmarckin kartanoon Staden ulkopuolelle Bremen-Verdenin alueelle Saksaan. Bremen-Verden kuului tällöin Ruotsiin. Anna Agriconia aateloitiin veljensä tavoin nimellä Åkerhielm vuosien 1691–1693 kuluessa. Samuel Åkerhielmin aatelointi ja aatelissuvun perustaminen tapahtui vuonna 1679. Anna Åkerhielmiä pidetään ensimmäisenä Ruotsin aateloituna naisena, joka on saanut asemansa omalla toiminnallaan.
Mette Schjoldager

Mette Schjoldager (21. huhtikuuta 1977 Roskilden kunta) on tanskalainen kilpauransa lopettanut sulkapalloilija ja olympiamitalisti.
Schjoldager osallistui urallaan kahdesti olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Sydneyn olympialaisissa 2000, jolloin hän pelasi naisten nelinpelissä ja sekanelinpelissä. Nelinpeliin hän osallistui Ann-Lou Jørgensenin parina. He voittivat ensimmäisellä kierroksella ukrainalaisparin Elena Nozdran-Viktoriya Evtushenkon, mutta toisella kierroksella he kärsivät tappion indonesialaisille Etty Tantrille ja Cynthia Tuwankottalle erin 2–0. Sekanelinpeliin hän osallistui Jens Eriksenin parina. He aloittivat toiselta kierrokselta, jossa he kohtasivat saksalaisparin Michael Keck-Nicol Pitron. Tanskalaiset voittivat tuon ottelun, mutta kärsivät puolivälierissä tappion indonesialaisille Tri Kusharjantolle ja Minarti Timurille. Ateenan olympialaisten naisten nelinpeliin hän osallistui Pernille Harderin kanssa. He voittivat ensimmäisellä kierroksella australialaiset Jane Crabtreen ja Kate Wilson-Smithin, mutta toisella kierroksella eteläkorealaiset Lee Kyung-won ja Ra Kyung-min voittivat Harderin ja Schjoldagerin. Sekanelinpeliin Schjoldager osallistui jälleen Eriksenin parina. Ensimmäisellä kierroksella he voittivat ranskalaiset Svetoslav Stoyanovin ja Victoria Wrightin. Toisella kierroksella tanskalaispari voitti eteläkorealaisparin Kim Yong-hyun-Lee Hyo-jungin erin 2–1. Puolivälierissä Schjoldager ja Eriksen voittivat Nova Widianton ja Vita Marissan. Välierissä kiinalaispari Zhang Jun-Gao Ling oli parempi erin 2–0. Pronssiottelussa Schjoldager ja Eriksen kohtasivat toisen tanskalaisparin Jonas Rasmussen-Rikke Olsenin. Schjoldager ja Eriksen olivat parempia erin 2–0.
Schjoldager saavutti urallaan myös yhden MM-mitalin, kun hän saavutti pronssia Jens Eriksenin kanssa sekanelinpelissä vuonna 2001. Hänellä on myös Eriksenin kanssa Euroopan-mestaruus vuodelta 2002. Hänellä on myös kolme EM-hopeaa vuosilta 2000 ja 2006 sekanelinpelistä ja vuodelta 2002 nelinpelistä sekä vuodelta 2004 EM-pronssia sekanelinpelistä ja nelinpelistä.
Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta

Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta (, tai lyhyesti ; ) on Galenoksen 100-luvulla kirjoittama antiikin kreikkalainen filosofinen psykologinen tutkielma.
Historia.
Galenos eli ja kirjoitti 100-luvulla jaa. erityisesti keisari Marcus Aureliuksen aikana. "Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta" kuuluu hänen myöhäistuotantoonsa. Sen lisäksi Galenos käsitteli samaa aihepiiriä myös teoksessaan "Sielun erehdysten tunnistamisesta ja parantamisesta", joka on teoksen eräänlainen jatko-osa. Teokset perustuivat Galenoksen aiheesta pitämään puheeseen, jonka hän oli myöhemmin kirjoittanut ylös. Puheen lähtökohtana oli erään Antonios-nimisen epikurolaisen filosofin tunteita käsitellyt kirjoitus. Näiden lisäksi Galenos käsitteli sieluun liittyviä asioita muun muassa teoksessa "Sielun kykyjen riippuvaisuus ruumiin sekoituksista".
Galenoksen teokset saivat uutta suosiota renessanssiajalla. "Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta" käännettiin 1500-luvulla muun muassa latinaksi, ranskaksi ja italiaksi. Joissakin laitoksissa se muodostaa yhden teoksen yhdessä jatko-osansa kanssa.
Sisältö.
Galenos käsittelee teoksessaan tunteita ("pathos") eräänlaisina sielullisina sairauksina tai häiriötiloina. Ne ovat sielun kahden alimman osan, intosielun ja himosielun eli kiivastuvan ja himoavan osan liikkeitä, joiden vallassa toimiminen on järkiolennolle häpeällistä ja estää hyvän ja onnellisen elämän. Käsittely muistuttaa monien stoalaisten filosofien sekä muiden tuon ajan filosofiassa tunneterapiasta kirjoittaneiden esityksiä samasta aihepiiristä.
Teoksen sisältö voidaan jakaa seuraavasti:
Sielun erehdysten tunnistamisesta ja parantamisesta

Sielun erehdysten tunnistamisesta ja parantamisesta (, tai lyhyesti , ) on Galenoksen 100-luvulla kirjoittama antiikin kreikkalainen filosofinen psykologinen tutkielma.
Historia.
Galenos eli ja kirjoitti 100-luvulla jaa. erityisesti keisari Marcus Aureliuksen aikana. "Sielun erehdysten tunnistamisesta ja parantamisesta" kuuluu hänen myöhäistuotantoonsa. Se on eräänlainen jatko-osa teokselle "Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta". Teokset perustuivat Galenoksen aiheesta pitämään puheeseen, jonka hän oli myöhemmin kirjoittanut ylös. Puheen lähtökohtana oli erään Antonios-nimisen epikurolaisen filosofin tunteita käsitellyt kirjoitus. Näiden lisäksi Galenos käsitteli sieluun liittyviä asioita myös muun muassa teoksessa "Sielun kykyjen riippuvaisuus ruumiin sekoituksista".
Galenoksen teokset saivat uutta suosiota renessanssiajalla. "Sielun erehdysten tunnistamisesta ja parantamisesta" käännettiin 1500-luvulla kahdesti latinaksi (J. P. Crassus, Pariisi, 1546, ja J. B. Rasarius, Venetsia, 1562–1563). Joissakin laitoksissa se muodostaa yhden teoksen yhdessä "Sielun tunteiden tunnistamisesta ja parantamisesta" -tutkielman kanssa.
Sisältö.
Galenos erottaa toisistaan aiemmassa teoksessa käsitellyt tunteet ("pathoi", yks. "pathos") erehdyksistä ("hamartēmata"). Tunteet ovat kahden alemman sielunosan eli intosielun ja himosielun liikkeitä, kun taas erehdykset ovat ylimmän sielunosan eli järkisielun tekemiä virheitä. Tässä Galenoksen näkemykset eroavat stoalaisuudesta, jossa tunteet nähtiin juuri järkisielun tekeminä virheinä.
Galenos pyrkii kuvaamaan, miten sielun järkiosan tekemät virheet voidaan tunnistaa ja miten niistä voidaan vapautua. Samalla Galenos esittää paljon kritiikkiä oman aikansa filosofeja kohtaan. Hän pitää filosofeja epäpätevinä, ja valittaa sitä, kuinka erimielisiä nämä ovat kaikista asioista. Esimerkiksi yksimielisyyden saavuttamisesta Galenos nostaa matemaatikot. Järkisielun tekemien virheiden välttämiseksi hän painottaa logiikan merkitystä.
Heikki Poutanen

Heikki Poutanen (s. 1952 Tampere) on suomalainen kanttori. 
Poutanen kävi koulua ensin Hyvinkäällä, sitten Äänekoskella ja Parikkalassa. Perhe muutti Helsinkiin, ja Heikki Poutanen kävi Helsingin toista lyseota. Hän oli vaihto-oppilaana Yhdysvalloissa vuosina 1969–1970. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Helsingin toisesta lyseosta vuonna 1972. Hän valmistui kanttori-urkuriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1976. Poutanen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1982 Helsingin yliopistosta pääaineena englantilainen filologia. Musiikinjohtajan tutkinnon hän suoritti vuonna 1987 Sibelius Akatemiassa. Hän suoritti Sibelius-Akatemiassa lauludiplomin vuonna 1987 ja urkujensoiton A-tutkinnon vuonna 1992. Myöhemmin 1999 Poutanen suoritti Helsingin yliopistossa filosofian lisensiaatin tutkinnon pääaineena musiikkitiede. Filosofian tohtorin tutkinnon hän suoritti vuonna 2016.
Poutanen toimi Malmin seurakunnan kanttorina vuosina 1974–2017. Sivutoimena oli kuoronjohto Helsingin työväenopiston Koilliskuorossa. Hän johti kyseistä kuoroa parikymmentä vuotta. Vuosina 2018–2020 Poutanen on toimi kanttorina Espanjan Aurinkorannikolla ja johti Aurinkorannikon kuoroa. Kesäisin hän on toiminut kanttorin sijaisena Mäntyharjulla vuosina 2018, 2019 ja 2020.
Poutanen opiskeli Sibelius-Akatemiassa urkujen soittoa Enzio Forsblomin ja Markku Heikinheimon johdolla. Lisäopintoja hän hankki Saksan liittotasavallassa Pierre Perdigonin ja Marinette Extermannin johdolla. Hän osallistui myös Guy Bovet'n mestarikursseille Lahden urkuviikolla ja Olivier Latryn urkukurssille Helsingissä.
Poutanen on konsertoinut urkurina runsaasti Suomessa ja ulkomailla: muun muassa Bayreuth ja Korbach (Saksan liittotasavalta), Raplan kirkko (Viro) ja Nigulisten sekä Pyhän Hengen kirkko (Tallinna), Tampereen tuomiokirkko, Tampereen Kalevan kirkko, Turun tuomiokirkko, Turun Mikaelinkirkko, Jyväskylän Kaupunginkirkko, Hämeenlinnan kirkko, Valkealan kirkko, Viikin kirkko ja Malmin kirkko.
Poutanen toimi Kanttori-urkuriyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1997–2015. Hänelle on myönnetty kanttorin erityisansiomerkki.