Kaitalampi (Espoo)

Kaitalampi on Uudellamaalla Espoossa Takkulan ja Luukin välissä sijaitseva järvi. Järven läntinen puolisko sijaitsee Velskolan kaupunginosassa ja itäinen puolisko Luukin kaupunginosassa.
Maantietoa.
Kaitalampi on 1,3 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,5 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisessa metsämaastossa kallioisten mäkien välisessä etelä-pohjoissuuntaisessa kalliomurroksessa . Sen ympäristössä kohoavat jyrkkärinteiset mäet yli 20 metrin korkeuteen järvenpinnasta. Lampi syvenee nopeasti ja sen syvin kohta yltää 13 metrin syvyyteen. Lammen ainoa selkeä erityispiirre liittyy itärannassa sijaitsevaan niemeen ja sen suojaan jäävään lahteen. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Järvi on autio, mutta ulkoilualueen retkireitistöön kuuluu itärantaan rakennetut kolme nuotiopaikkaa. Järven pohjoispäässä kulkee seututie 120 eli Vihdintie. Täällä on paikoitusalue, jossa näkee usein retkeilijöiden autoja.
Luontoarvoja.
Järven länsiranta kuuluu yksityisalueelle vuonna 2002 perustettuun Kaitalammen aarnialueeseen, joka on noin 72 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue. Aarnialueen korkeuserot ovat suuret ja maasto monimuotoista. Kaitalampi sijaitsee murroslaaksossa, ja sen itärannan kalliot ovat jäätikön muovaamia. Kaitalampea ympäröivät kalliot ovat granodioriittia.
Lammen vedenlaatua on tarkkailtu pitkään. Sen käyttökelpoisuusluokitus on ollut erinomainen vuosina 1984–1986 ja 1989–1992. Vuoden 2008 mittauksissa oli vesi kirkasta (sameus 0,9 FNU), lievästi humuksista (vedenväri 20 mg Pt/l), melko hapanta (metrin syvyydessä pH 5,9 ja viiden metrin syvyydessa pH 5,7) ja sen puskurointikyky happamoitumista vastaan erittäin heikko (alkaliteetti 0,02 mmol/l). Järvi lämpötilakerrostuu ja esimerkiksi kesällä oli alusveden lämpötila kuusi astetta alempi kuin päällysvedessä. Veden happipitoisuus oli alusvedessä pienempää kuin pinnassa. Talven happitilanteesta ei ole tietoa.
Järven vesikasvillisuus on vähäistä. Ilmaversokasvillisuutta esiintyi itärannalla vuonna 2008 neliömetrin verran järvikortekasvustona. Pohjoispäässä on rannassa suovehkaa ja rantamatalikolla aarin kokoinen lummekasvusto. Järven itärannan lahdessa on vähän kelluslehtisiä vesikasveja. Luontainen kalasto muodostuu ahvenesta ja hauesta. Niiden seuraksi on istutettu kirjolohi, siika, taimen ja puronieriä. Kalastusta on kuitenkin rajoitettu.
Virkistysarvoja.
Luukin ulkoilualueella on viitoitettu Luukin kartanolta alkava ”Seitsemän lammen kierros”, johon kuuluvat Kaitalammen lisäksi Hepolampi, Käärlampi, Hauklampi, Mustalampi, Väärälampi ja Halkolampi. Kaitalampi on suosittu avovesiuintipaikka.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Kallioisessa maastossa lampien välissä ei juurikaan ole puroja tai kaivettuja ojia ja järven valuma-alue onkin pieni, vain 0,7 neliökilometrin suuruinen. Kaitalammen laskuoja liittyy murroksen suomaahan kaivettuihin kuivatusojiin, jotka on johdettu Veskolan Pitkäjärveen. Pitkäjärven laskuoja on Raasillanoja, jonka nimi muuttuu alempana Lepsämänjokeen laskevaksi Lakistonjoeksi. Järven vedenpinnan korkeus on 72,6 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 72,7 m (N60)).
Historiaa.
Vihdintie on yhdistänyt pienet lammet tiiviimmin muuhun asutukseen. Tietä rakennettiin vuodesta 1942 alkaen (lue tästä).