tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaljuheloharja

Kaljuheloharja ("Schizogyne glaberrima") asterikasvien heimoon ja heloharjojen sukuun kuuluva pensas, joka kasvaa Kanariansaarista ainoastaan Gran Canarialla. Se luokitellaan espanjalaisessa Punaisessa kirjassa uhanalaiseksi lajiksi.
Kuvaus.
Kaljuheloharja on pensas, joka kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Se suosii kuivia hiekkaisia kasvupaikkoja rannoilla ja on kuivakkokasvi. Sitä tavataan 200 metrin korkeuteen asti.
Kaljuheloharja kukkii keltaisin kukin huhti-lokakuussa. Se on kaksikotinen ja hyönteispölytteinen. Hedelmät kypsyvät touko-marraskuussa. Hedelmä on pähkylä.
Levinneisyys.
Se on Kanariansaarilla endeeminen laji, jota kasvaa ainoastaan Gran Canarialla. Siellä sitä kasvaa rannoilla, tienvarsilla ja joutomailla.
Pantterimonninen

Pantterimonninen ("Corydoras ambiacus") on monnisiin kuuluva kalalaji, jota pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Pantterimonninen voi kasvaa 7 senttimetriä pitkäksi. Kalan pää ja selkäevä ovat tummat, muuten kala on vaalea ja siinä on mustia pilkkuja. Myös pyrstö on vaalea ja siinä on mustia pilkkuja.
Alkuperä.
Pantterimonninen on kotoisin Ecuadorista ja Perusta, muun muassa Ampiyacujoesta, Nanayjoesta ja Napojoesta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Pantterimonninen on melko vilkas ja sävyisä, helposti hoidettava perusmonninen. Se on kutenut akvaariossa vain satunnaisesti.
Vesiolot ja ravinto.
Pantterimonninen tarvitsee vähintään 100 litran kokoisen akvaarion, jossa pitäisi olla avoimien hiekka-alueiden lisäksi myös kasveja ja juurakoita tai muita koloja piilopaikoiksi. Pantterimonnisen hyvinvointia lisää turvesuodatus tai turveuutteen lisäys. Pantterimonniselle sopiva veden happamuus on 6-7 ja veden kovuus alle kymmenen. Sopiva lämpötila on 22-25 celsiusastetta. Kala on kaikkiruokainen.
Pietro Antonio Giramo

Pietro Antonio Giramo oli 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla Napolissa vaikuttanut italialainen säveltäjä. 
Giramo julkaisi muun muassa kahden kirjan verran aarioita vaihtelevalle määrälle laulajia. Levymerkeillä Naxos ja Opus 111 on julkaistu hänen sävellystensä esityksiä. Giramo oli aktiivinen ainakin jo vuonna 1619 ja kuoli vuoden 1630 jälkeen.
Heimo Huotari

Heimo Jouko Johannes Huotari (4. lokakuuta 1913 Orimattila – 27. syyskuuta 1990 Porvoo) oli suomalainen päätoimittaja. 
Heimo Huotarin vanhemmat olivat opettaja Hjalmar Aleksander Huotari ja Irene Maria Grönblom ja puoliso vuodesta 1939 terveyssisar Sylvia Maria Laurén. Huotari tuli "Uusimaa"-lehteen kirjeenvaihtajaksi 1930 ja aputoimittajaksi 1931. Opiskeltuaan puolitoista vuotta teologiaa vuodesta 1933 Huotari palasi lehden toimitussihteeriksi vuonna 1934. Lehden päätoimittajana hän työskenteli 1945–1978. Hänen päätoimittajakautensa aikana "Uusimaa"-lehden levikki nousi noin kolmesta tuhannesta lähes neljääntoista tuhanteen. Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen Huotari oli kolmeen otteeseen neljällä eri vuosikymmenellä, 1940-luvulta 1970-luvulle. Valtuuston toisena varapuheenjohtajana hän toimi 12 vuotta.
Barbara Strozzi

Barbara Strozzi (myös "Barbara Valle"; 1619 Venetsia – 11. marraskuuta 1677 Padua) oli italialainen lauluvirtuoosi ja yksi harvoista 1600-luvun naissäveltäjistä, joiden omia teoksia on julkaistu.
Strozzi oli runoilija Giulio Strozzin adoptiotytär ja todennäköisesti avioton lapsi. Giulion yhteydet venetsialaiseen älymystöön mahdollistivat tyttären sävellysuran aloittamisen. Tämän ensimmäinen madrigaalikirja julkaistiin vuonna 1644. Uransa aikana Strozzi ehti julkaista monta muutakin madrigaalikirjaa, joista yhdessä hänen opettajanaan on mainittu Francesco Cavalli. Madrigaalien lisäksi Strozzin tuotantoon kuuluu kantaatteja, aarioita ja ariettoja. Vuonna 1655 ilmestyi hänen hengellisten motettien kokoelmansa "Sacri musicali affetti". 
Vaikka Strozzi tutustui merkittäviin oopperasäveltäjiin ja oopperasta oli tullut suosittua, hän ei itse esittänyt eikä säveltänyt oopperaa. Hänen viimeinen sävellyksensä on vuodelta 1664, eikä hänen vaiheistaan tämän jälkeen juuri tiedetä.
Strozzi ei mennyt naimisiin, mutta sai neljä lasta.
Tippecanoen piirikunta

Tippecanoen piirikunta (Tippecanoe County) on hallintoalue Yhdysvaltojen Indianan osavaltiossa. Sen pinta-ala on 1 303 km², josta 9 km² on vettä. Asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 172 780. Piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki on Lafayette.
Historia.
Tippecanoen piirikunta perustettiin 1. maaliskuuta 1826 erottamalla se Parken piirikunnasta.
Albumi (albumi)

Albumi on Jari Sillanpään vuonna 2008 julkaistu albumi. Albumi saavutti parhaimmillaan Suomen virallisen listan toisen sijan.
Kustaa Cavén

Kustaa Cavén, ven. "Куста Каве," (3. huhtikuuta 1747 Pertteli – 30. elokuuta 1829 Lammi) oli suomalainen rusthollari, lautamies ja suomen lähetyskunnan talonpoikaisedustaja silloisesta Turun ja Porin läänistä
Henkilöhistoria.
Perhe ja työhistoria.
Cavénin vanhemmat olivat rusthollin isäntä Matti Kaarlenpoika ja äiti Stiina Matintytär. Isänsä kuoleman jälkeen Kustaasta tuli Mikkolassa sijainneen rusthollin isäntä. Kustaa avioitui Uskelan Lopen kylä Pertun rusthollarin tyttären Annan kanssa (s. 1746). 1800-luvun vaihteessa Kustaa otti nimekseen Caven.
Vuonna 1808 kreivi von Buxhoevden antoi käskyn valita edustajat kaikista säädyistä Pietariin lähetettävää valtuuskuntaa varten. Caven, talonpoika ja lautamies Uskelan pitäjässä, sai kutsun tulevasta luottamustoimestaan silloiselta Turun ja Porin läänin maaherralta Knut von Troililta 1. elokuuta 1808. Kustaa edusti suomen lähetyskunnassa Piikkiön ja Halikon kihlakuntia, hän matkusti pietariin 25. lokakuuta 1808, ja palasi takaisin 7. tammikuuta 1809. , joita hän oli edustanut jo vuonna 1800 Norrköpingin valtiopäivillä. Matkastaan lähetyskunnassa hän sai tunnustuksena keisarilta kultaisen mitalin ja tukun ruplia.
Perttelissä hän piti Mikkolan rusthollia ja toimi vuosikausia lautamiesten esimiehenä. Hän kuoli kotonaan elokuussa 1829. Hänen vaimonsa vuodesta 1773 Anna Henrikantytär oli edesmennyt kolme vuotta aikaisemmin. Suuresta jälkeläiskatraasta oli jäljellä vain yksi tytär, jonka perilliset omistivat Mikkolan 1900-luvun alkupuolelle saakka.
Livanjski sir

Livanjski sir on bosniahertsegovinalainen lampaanmaitojuusto.
Livanjski sir-juustoa valmistetaan nimensä mukaisesti Livnon ympäristössä Bosnia-Hertsegovinan länsiosassa. Alue tunnetaan myös yhtenä Euroopan suurimmista karstimaista. Perinteisesti juustoa valmistettiin yksinomaan lampaanmaidosta. Juuston valmistus aloitettiin luultavasti tuolloin Itävalta-Unkariin kuuluneella alueella vuonna 1888. Tuolloin perustetulle maatalousasemalle tuotiin juustontuotannon asiantuntijoita esimerkiksi Ranskasta, Sveitsistä ja Tšekistä. Asemalla tuotettiin juustoa, sekä koulutettiin paikallisia tuottajia sen valmistuksessa.
Nykyisin juustoa valmistettaessa lampaanmaidon sekaan saatetaan lisätä myös lehmänmaitoa. Lehmänmaitoa ei kuitenkaan tulisi olla 30 % enempää. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 31–33°C lämpötilaan, jolloin sen joukkoon lisätään juoksute. Muodostuva juustomassa pilkotaan ja syntyvät pienet palat lämmitetään edelleen 45–48°C lämpötilaan. Seuraavassa työvaiheessa juustomassa muotitetaan, jolloin juustoa puristetaan ja käännellään 12–24 tuntia. Juusto suolataan suolaliemessä. Tyypillinen kypsymisaika on kuudesta kahteentoista viikkoa.
Valmis juustotahko kellertävä ja painoltaan noin 2–3 kiloa. Rakenteeltaan juusto on kiinteää ja siinä on tasaisesti useita pieniä reikiä. Makua on kuvailtu miedon maitoisaksi, suolaiseksi ja pikantiksi. Livanjski sir on tyypillinen alkuruoka, joka tarjoillaan usein Blatina-punaviinin tai Žilavka-valkoviinin kera.
Hangaskankaan jätinkirkko

Hangaskankaan jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kannuksessa Mutkalammella sijaitseva jätinkirkko.
Sijainti.
Jätinkirkko sijaitsee Mutkanlammen kylästä noin 3,5 kilometriä koilliseen Laudankodankankaalla, joka reunustaa Hukannevaa ja sijaitsee Hietajärven eteläpuolella. Siellä kohoaa loivasti matala mäki noin 100–200 metriä Mutkanlammelta tai Korvenkylästä tulevasta tiestä pohjoiseen. Mäki on kivikkoinen, joten jätinkirkko on ilmeisesti rakennettu näistä kivistä.
Jätinkirkko.
Jätinkirkko on U-kirjaimen muotoinen kiviaitaus, jonka ulkomitat ovat 50 metriä pitkä (tai 40 metriä) ja 30 metriä leveä. Toinen U-kirjaimen sakara on 50 metriä ja toinen 30 metriä pitkä. Kiviaitauksen avoin pää aukeaa kaakkoon päin. Aitaus on 3–4 metriä leveä ja 0,50 metriä korkea. Jätinkirkon pisin symmetria-akseli sijaitsee 46° pohjoisesta länteen päin eli se on luode–kaakko-suuntainen. Jätinkirkon sisällä on kiviröykkiö.
Ympäristö.
Jätinkirkon sisällä oleva kiviröykkiö sijaitsee 10 metriän päässä aitauksesta ja sen koko on 4×4 metriä ja se on 0,70 metriä korkea. Se on kasattu maakiven ympärille pääosin sen länsipuolelle. Röykkiötä ei ole tutkittu.
Marianna Ridderstad on löytänyt alueelta pystyyn nostetun kiven.
Mäen koillisrinnettä on metsänhoitollisesti äestetty. Äestysjäljistä on löytynyt asuinpaikan jäänteitä, jota ovat palaneet kivet ja kvartsi-iskokset. Alueen laajuus on 80×50 metriä.
Tutkimuksia.
Kohdetta on tarkastettu inventointien yhteydessä vuosina 1980 (Markus Hiekkanen) ja 2012 (Jaana Itäpalo). Paikkaa ei ole tutkittu.
John Fernström

John Axel Fernström (6. joulukuuta 1897 Yichang, Kiina – 19. lokakuuta 1961 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen säveltäjä ja taidemaalari. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu kaksitoista sinfoniaa, konserttoja, lauluja, kuoro- ja näyttämömusiikkia sekä kamarimusiikkiteoksia, kuten kahdeksan jousikvartettoa. Hän perusti vuonna 1951 Nordiska ungdomsorkesternin (Pohjoismainen nuoriso-orkesteri).
Fernström syntyi lähetystyötä tehneille vanhemmille. Hän suoritti musiikkiopintoja Malmössä vuosina 1913–15 ja sai lisäksi sävellysopetusta Peder Gramilta Kööpenhaminassa. Viulunsoittoa hänelle opetti muiden muassa Issay Barmas Berliinissä. Fernström työskenteli 1910–30-luvuilla viulistina ja avustavana kapellimestarina Helsingborgissa, sitten vuodesta 1939 vapaana kapellimestarina ja säveltäjänä Malmössä ja Lundissa. Vuonna 1948 hän sai Lundissa kunnallisen musiikkijohtajan aseman. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuonna 1953.
Fernström meni vuonna 1923 naimisiin muusikkoystävänsä Gustaf Paulsonin siskon, Dagmar Paulsonin kanssa. Fernström ja Gustaf Paulson debytoivat säveltäjinä Helsingborgissa vuonna 1925.
Oopperasäveltäjänä Fernström loi kolme teosta ("Achnaton", "Isissystrarnas bröllop", "Livet en dröm"). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös baletti "Ni-Si-Pleng", joka esitettiin ensimmäisen kerran vasta postuumisti vuonna 1998. Viimeisinä vuosinaan säveltäjä keskittyi työhön taidemaalarina. Hänen ensimmäinen näyttelynsä järjestettiin Lundissa vuonna 1954. Samoihin aikoihin häntä kuitenkin vaivasivat terveysongelmat, sillä hän sai jo syksyllä 1953 yhden sydäninfarktin eikä koskaan toipunut uudesta infarktista vuonna 1961.
Georg Häggström

Georg Isidor Johannes Häggström (3. tammikuuta 1903 Tammisaari – 1. kesäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, joka toimi pitkään Helsingin sataman satamakapteenina. 
Henkilöhistoria.
Georg Häggströmin vanhemmat olivat tullivirkailija Johannes Häggström ja Ida Alexandra Ståhlberg ja puoliso vuodesta 1938 Carin Pia Felicia Lindroth. Häggström tuli ylioppilaaksi 1922 ja valmistui yliperämieheksi 1928 ja merikapteeniksi Turussa 1931. Hän työskenteli höyrylaivojen perämiehenä ja päällikkönä merillä 1933–1937, meritarkastajana 1937–1938, Turun merikoulun opettajana 1938–1946, apulaissatamakapteenina Helsingissä 1946–1949 ja satamakapteenina 1950–1968. Häggströmillä oli myös useita merenkulkualaan liittyviä luottamustoimia.
Pikk Hermann

Pikk Hermann eli Pitkä Hermanni on puolustustorni Toompean linnan lounaiskulmassa. 45,6-metrisen tornin rakentaminen alkoi 1300-luvulla. Nykyisin sen huipulle nostetaan päivittäin Viron lippu. 
Historia.
Pikk Hermannin rakentaminen liittyi Tallinnan Toompean kukkulan linnan rakennustöihin. Kalparitaristo oli aloittanut linnan rakennuttamisen 1220-luvun lopulla. Toompean niin sanottu pieni linnoitus eli "castrum minus" oli kastelli, josta muodostui kastellin lisärakennusten myötä esilinna vuonna 1346. Esilinnan nurkkiin rakennettiin torneja, joista yksi oli Pikk Hermann. Nykymuotoonsa torni on rakennettu kolmessa eri vaiheessa 1300-luvun puolivälistä 1500-luvun alkuun, ja keskiajalla se kuului Itämeren alueen korkeimpiin kivitorneihin.
Viron itsenäistyttyä Pikk Hermannin huipulle nostettiin Viron lippu 12. joulukuuta 1918 kello 15. Viron sittemmin miehittäneet neuvostojoukot laskivat lipun tornista kesällä 1940. Lippu nostettiin takaisin torniin 24. helmikuuta 1989.
Rakennus.
Pikk Hermannin nykykorkeus on 45,6 metriä. Merenpinnasta tornin huipun lippuun laskien tornin korkeus on 95 metriä. Tornin huipulle johtaa 215-askelmainen portaikko. Aikanaan torni saatettiin lämmittää hypokaustijärjestelmällä. Pikk Hermann oli Tallinnan ensimmäisiä lämmitysjärjestelmää hyödyntäneitä rakennuksia, ja sama menetelmä yleistyi myöhemmin myös Tallinnan taloissa.
Viron lippu nostetaan tornin huipulle päivittäin aamuisin auringonnousun aikaan ja lasketaan illalla auringon laskiessa. Poikkeuspäiviä ovat voitonpäivä sekä juhannus 23. ja 24. kesäkuuta. Lippu vaihdetaan uuteen kuusi kertaa vuodessa ja käytetyt liput arkistoidaan.
Alessandro Piccinini

Alessandro Piccinini (30. joulukuuta 1566 Bologna – 1638 Bologna) oli italialainen säveltäjä ja luutisti. Hän syntyi muusikkosukuun, johon kuului taitavia luutunsoittajia. Herttua Guglielmo Gonzaga kutsui Piccininin perheineen vuonna 1582 hoviin Mantovaan, mutta perhe päätti mieluummin muuttaa Esten suvun hoviin Ferraraan ja astua herttua Alfonso II:n palvelukseen.
Herttua Alfonso II kuoli vuonna 1597, joten Piccinini palasi Bolognaan, jossa hänet työllisti kardinaali Pietro Aldobrandini. Piccinini jätti jälkeensä kaksi luuttumusiikin kirjaa, joista toinen julkaistiin postuumisti.
Jackson Robert Scott

Jackson Robert Scott (s. 18. syyskuuta 2008 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi vuoden 2017 kauhuelokuvassa "Se", jossa hän näyttelee Georgie Denbroughia. Tämän jälkeen hän pääsi näyttelemään ensimmäistä päärooliaan vuoden 2019 kauhuelokuvassa "The Prodigy". Ennen läpimurtoroolejaan hän esiintyi yksittäisissä jaksoissa televisiosarjoissa "Criminal Minds – FBI-tutkijat" ja "Fear the Walking Dead".
Scott tullaan näkemään pääosassa Netflixin tulevassa sarjassa "Locke &amp; Key", joka perustuu Joe Hillin kirjoittamaan samannimiseen sarjakuvaan.
Yukiya Amano

Yukiya Amano (9. toukokuuta 1947 – 18. heinäkuuta 2019) oli japanilainen virkamies. Hän oli Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) pääsihteeri 1. joulukuuta 2009 alkaen kuolemaansa asti heinäkuuhun 2019. Hän oli sairastellut, ja hänen oli tarkoitus jäädä tehtävästä pois ennenaikaisesti.
Amano valmistui Tokion yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän astui Japanin ulkoministeriön palvelukseen 1972, ja hän toimi eri tehtävissä ulkomailla.
The Prodigy (elokuva)

The Prodigy on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-kanadalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi Nicholas McCarthy ja käsikirjoitti Jeff Buhler. Elokuvan pääosissa näyttelevät Taylor Schilling ja "Se"-elokuvassa läpimurron tehnyt lapsinäyttelijä Jackson Robert Scott.
Sevil Shhaideh

Sevil Shhaideh (o.s. Cambek, s. 4. joulukuuta 1964 Constanța) on romanialainen ekonomisti ja poliitikko. Shhaideh suoritti taloustieteen tutkinnon Academia de Studii Economice din Bucureștissä 1987. Vuonna 2015 Shhaideh valittiin Alueellisen kehityksen ja julkishallinnon ministeriksi. Joulukuussa 2016 Shhaidehia esitettiin Romanian pääministeriksi, mutta presidentti Klaus Iohannis kieltäytyi nimittämästä häntä tehtävään. Myöhemmin hän toiminut muun muassa pääministerin viransijaisena.
Tallinnan Suuren killan rakennus

Tallinnan Suuren killan rakennus on vuonna 1410 Pikk-kadun varrelle valmistunut Tallinnan Suuren killan kiltarakennus, joka toimii nykyisin Viron historiallisen museon tilana.
Historia.
Tallinnan Suuri kilta oli alun perin kauppiaiden kilta eli saksalaisten kauppiaiden ammattikunnan korporaatio. Suuresta killasta tuli Tallinnan merkittävin kilta 1300-luvun puolivälillä. Sen jäsenistä valittiin esimerkiksi Tallinnan kaupungin raatiherrat. Suuren killan goottilainen kiltarakennus valmistui Tallinnan pääväylän Pikk-kadun varrelle vuonna 1410. Suuri kilta oli huomattavan varakas, mutta kiltatalon rakennuttaminen oli silti kallista. Rakennustöiden rahoittamiseksi kilta lainasi rahaa Pühavaimun kirkolta. Valmis kiltarakennus oli kirkollisia rakennuksia lukuun ottamatta keskiaikaisen Tallinnan suurin rakennus heti Tallinnan raatihuoneen jälkeen. Rakennuksen tiloissa järjestettiin esimerkiksi killan jäsenten juhlatilaisuuksia, teatteriesityksiä ja tuomioistuimen kokouksia. Vuodesta 1872 rakennusta käytti myös pörssiyhdistys. Vuonna 1896 rakennuksessa järjestettiin Viron ensimmäinen elokuvaesitys. Suuren killan toiminta päättyi vuonna 1920. Vuodesta 1952 lähtien rakennuksessa on toiminut Viron historiallinen museo ja sen Viron historiaa käsittelevät näyttelyt.
Rakennus.
Kiltarakennuksen päätykolmiolla on korkeutta 20 metriä. Päätykolmiota koristaa Suuren killan vaakuna eli valkoinen risti punaisella pohjalla. Vaakuna on myös Tallinnan kaupungin pieni vaakuna. Rakennuksen suuren salin pituus on 26,5 metriä ja leveys 13,8 metriä. Rakennuksen julkisivulla on pronssilla koristellut tammiset ovet. Rakennuksen sivulla kulkee Pörssikäytävä eli Börsi käik.
Al ritmo latino!

Al ritmo latino! on Jari Sillanpään vuonna 2008 julkaistu albumi. Albumi saavutti parhaimmillaan Suomen virallisen listan kahdeksannen sijan.
Tallinnan Pyhän Kanutin killan rakennus

Tallinnan Pyhän Kanutin killan rakennus oli nimensä mukaisesti Tallinnan Pyhän Kanutin killan (Knuut Pyhä) kiltarakennus Pikk-kadun varrella Virossa. Nykyisin kaupunki on vuokrannut rakennuksen Viron taideakatemialle.
Historia.
Tallinnan Pyhän Kanutin eli Knuutin kilta oli kaupungin suuresta killasta eronneiden käsityöläisten muodostama niin sanottu pieni kilta. Kanutin killat olivat levinneet Tanskan valtapiirin alueella 1100- ja 1200-luvuilla. Tallinnassa kilta lienee perustettu 1200-luvulla, mutta historiallisissa lähteissä se mainitaan ensi kertaa vuonna 1326. Killan kiltarakennus sijaitsee Tallinnan pääväylä Pikk-kadun varrella. Killalla oli alun perin yksi rakennus, jonka vierestä ostettiin naapuritalo vuonna 1406. Vuonna 1800 ostettiin vielä kolmas talo, jolloin syntyi nykyinen kolmepäätyinen kiltarakennus. Rakennusta uudistettiin vuosien 1863 ja 1864 välillä, jolloin se sai nykyisen englantilaistyylisen eli tudortyylin myöhäisgoottilaisen ilmeensä. Uudistuksen suunnitteli arkkitehti F. Kordes. Vuonna 1933 arkkitehti E. Kuusiku suunnitteli puolestaan rakennuksen tulipalon jälkeiset korjaustyöt. Samana vuonna rakennusta alkoi käyttää Tallinnan teknillinen koulu. Neuvostoliiton miehitettyä Viron rakennukseen majoitettiin sotilaita. Vuonna 2002 rakennukseen tehtiin suuria ennallistustöitä ja rakennus vuokrattiin Viron taideakatemialle vuonna 2004.
Rakennus.
Pyhän Kanutin killan rakennus on Pikk-kadun puolella kolmikerroksinen ja Pühavaimu-kadun puolella nelikerroksinen. Rakennuksen julkisivu sai nykyisen ilmeensä vuoden 1864 uudistustöiden yhteydessä. Uudistustyöstä ovat peräisin myös julkisivun seinää koristavat Martin Lutherin ja Pyhän Kanutin patsaat. Rakennuksen sisällä on kahden kerroksen läpi ulottuva suuri sali, jonka alkuperäinen sisustus on hävinnyt.
Kuin elokuvissa

Kuin elokuvissa on Jari Sillanpään vuonna 2009 julkaistu albumi. Albumi on äänitetty Abbey Roadin studioilla Lontoossa 65-henkisen Philharmonia Orchestran kanssa. Albumi sisältää elokuvamusiikin klassikoita sekä suomeksi että alkuperäiskielillä laulettuna. Albumi saavutti parhaimmillaan Suomen virallisen listan Kolmannentoista sijan.
Padva

Padva on kylä Raaseporin kaupungin Bromarvissa. Kylä sijaitsee "Padvalandet"-nimisellä niemellä, joka on kunnan läntisin osa ja ulottuu itäiselle Saaristomerelle.
Padvan kylärakenne on hajanainen ja asutus sijaitsee hajallaan pitkin niemimaata. Niemen kärki on nimeltään Skataudden. Aivan kärjessä sijaitsee uimaranta ja kahvila. Padvan rannat on monin paikoin hyödynnetty kesäasutukseen. Niemeä pitkin kulkee Padvantie, joka yhdistää niemimaan muuhun Bromarviin. Padvasta länteen avautuu merenselkä Klobbfjärden. Kylään kuuluu myös läheinen saari Padvaön.
Kesällä 1953 Padvan rannoilla kuvattiin Matti Kassilan romanttista draamaelokuvaa "Sininen viikko".
Optima (täsmennyssivu)

Optima voi viitata seuraaviin:
Millainen laulu jää

Millainen laulu jää on Jari Sillanpään vuonna 2011 julkaistu albumi. Albumi saavutti parhaimmillaan Suomen virallisen listan Kolmannentoista sijan.
Haapsalun kuursaal

Haapsalun kuursaal on "kuursaal" eli kasino Haapsalun kaupungissa Virossa. Rakennus valmistui 1800-luvun lopussa ja nykyisin sen tiloissa toimii kahvila.
Historia.
Haapsalu oli 1800-luvulla baltainsaksalaisten ja venäläisen herrasväen suosima kylpyläkaupunki. Viron ensimmäinen meri- ja savikylpylä rakennettiin Haapsaluun vuonna 1825 ja kaupungin suuri rantapromenadi valmistui 1830-luvulla. Kuursaalin eli kasinon rakennuttaminen rantapromenadille alkoi vuonna 1858 ja rakennus valmistui vuonna 1898. 1900-luvulla rakennus oli Haapsalun kesänviettokulttuurin keskipiste. Neuvostoliiton miehitettyä Viron rakennusta käytettiin varastotilana. Rakennus on kunnostettu 1990-luvulla ja nykyisin siinä toimii kesäkahvila.
Rakennus.
Kuursaal on puurakenteinen, kaksikerroksinen ja sen molemmissa päissä on terassi. Rakennuksen julkisivu on kolmiomainen. Alun perin rakennus oli lähes kokonaan meren ympäröimä, mutta sittemmin sen päätyjen lahdenpoukamat on täytetty. Rakennusta on pidetty malliesimerkkinä 1800-luvun lomakeskusrakerntamisesta ja se on myös Viron kaltaisistaan rakennuksista ainoa alkuperäisessä muodossaan säilynyt.
Kuivajärven Pyhän Nikolaoksen tsasouna

Kuivajärven Pyhän Nikolaoksen tsasouna on Suomussalmella Kuivajärven kylässä sijaitseva ortodoksinen rukoushuone eli tsasouna. Se valmistui 1957 ja sen vihki Pyhän Nikolaoksen muistolle 29. kesäkuuta 1958 silloinen apulaispiispa Paavali. Ikonostaasin, kirkkosalin seinäikonit sekä alttari-ikonin on maalannut taidemaalari Martha Neiglick-Platonoff. 1980-luvulla tsasounan sisäänkäynnin yläpuolelle sijoitettiin mosaiikki-ikoni, jonka teki läheisestä Hietajärven kylästä syntyisin ollut taiteilija Liisa Salo (ent. Huovinen). Rukoushuone kuuluu Kajaanin ortodoksiselle seurakunnalle.
Saint-Marcel (Saône-et-Loire)

Saint-Marcel on kunta itäisessä Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, ja on Chalon-sur-Saônen kaupungin esikaupunki.
Saint-Marcelin luostari on tullut tunnetuksi filosofi Abélardin kuolinpaikkana 21. huhtikuuta vuonna 1142. Hänen rakkaustarinansa nunna Héloïsen kanssa on kiinnostanut ihmisiä vuosisatojen ajan.
Nicholas McCarthy (elokuvaohjaaja)

Nicholas McCarthy (s. 10. marraskuuta 1970 New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu lähinnä kauhuelokuvien tekijänä. Hänen esikoispitkä ohjauksensa on "The Pact" vuodelta 2012. Viimeisin ohjaustyö on Jeff Buhlerin käsikirjoittama "The Prodigy" vuodelta 2019, jossa näytteli pääosassa Taylor Schilling ja Jackson Robert Scott.
Korven jätinkirkko

Korven jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kannuksen Märsylässä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti.
Jätinkirkko sijaitsee Märsylän peltoaukean metsäsaarekkeessa Mäntylän ja Huhtalan talojen koillispuolella. Yhdystielle 18053 on matkaa 300 metriä, mutta saarekeelle pääsee pihojen läpi peltotietä pitkin. Metsäalueella laidunnetaan ylämaan karjaa. Mäki on loivapiirteinen ja se on laeltaan tasainen.
Jätinkirkko.
Jätinkirkko sijaitsee mäen eteläreunalla ja sen muodostaa matala kivivalli, jonka ulkomitat ovat 29 metriä pitkä ja 27 metriä leveä. Pitkän sivun suunta on pohjoisluoteesta eteläkaakkoon.
Ympäristö.
Mäellä on jätinkirkon lisäksi kaksi matalaa kiviröykkiötä. Niiden halkaisijat ovat 4,5 metriä ja 6,0 metriä. Mäen etelälaidalla on pieniä paianteita, jotka voivat olla asuinpainanteita.
Tutkimuksia.
Alueen Lidar-keilauksen korkokuvasta tunnistettu muinaisjäänös on tarkastettu vain kerran Petro Pesosen toimesta vuonna 2016.
Kaikkien aikojen parhaat (Jari Sillanpää)

Kaikkien Aikojen Parhaat on Jari Sillanpään vuonna 2013 julkaistu kokoelma-albumi.
R-Type (pelisarja)

R-Type on Iremin kehittämä shoot ’em up -pelien sarja.
Suomi Warmetal

Suomi Warmetal on Ensiferumin vuonna 2014 julkaistu EP.
Felipe Monteiro

Felipe Augusto de Almeida Monteiro eli Felipe (s. 16. toukokuuta 1989 Mogi das Cruzes) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi urallaan kotimaansa lisäksi myös Portugalissa, Espanjassa ja Englannissa.
Seurajoukkueura.
Felipe teki läpimurtonsa pääsarjatasolla sãopaulolaisessa Corinthiansissa, jonka riveissä hän voitti Brasilian liigamestaruuden, Etelä-Amerikan seurajoukkuekilpailun Copa Libertadoresin sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Vuonna 2016 hän siirtyi Portugalin pääsarjassa pelaavaan Portoon, jossa hän voitti maan liigamestaruuden sekä supercupin. Mestarien liigassa hän pelasi 25 ottelua ja teki kaksi maalia.
Felipe siirtyi espanjalaisseura Atlético Madridiin heinäkuussa 2019. Hän pelasi joukkueessa 85 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021. Mestarien liigassa hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin. Felipe siirtyi tammikuussa 2023 englantilaisseura Nottingham Forestiin ja pelasi kevätkaudella 2023 Valioliigassa 16 ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi vain seitsemän valioliigaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa, sekä kaksi FA Cupin ottelua. Syyskuussa 2023 hän pelasi myös Nottingham Forestin reservijoukkueessa yhden EFL Trophyn ottelun Harrogate Townia vastaan. Felipe lopetti uransa kauden 2023–2024 jälkeen.
Maajoukkueura.
Felipe pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäisen kerran ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan syyskuussa 2018. Toisen ja viimeiseksi jääneen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2020 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan.
Felipe valittiin Brasilian joukkueeseen kesän 2021 Copa Américaan, mutta joutui jättämään turnauksen kesken saatuaan polvivamman harjoituksissa. Hän jäi turnauksessa ilman peliaikaa Brasilian saavuttaessa hopeaa.
Saavutukset.
Corinthians
Porto
Atlético Madrid
Brasilian maajoukkue
Turisas2013

Turisas2013 on Turisaksen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. elokuuta 2013.
Maiorchino

Maiorchino on Italian Sisiliasta peräisin oleva lampaanmaidosta valmistettava juusto.
Maiorchinojuustoa valmistetaan Sisilian saarella Peloritanivuorten pohjoispuolen paikkakunnilla. Sisilialaisen kansanperinteen mukaan maiorchinojuusto on peräisin 1600-luvulta. Tuolloin järjestettiin "maiorchina"-festivaali, johon liittyneen kisan osanottajat pyörittivät kilpaa vanhoja juustokiekkoja kepillä kaupungin katuja pitkin. Kisan päätteeksi juustojen valmistajat tarjoilivat juustoa kisan yleisölle. Festivaali järjestetään edelleen vuosittain huhtikuussa.
Maiorchino valmistetaan lampaanmaidosta. Joskus lampaanmaidon sekaan saatetaan lisätä myös vuohenmaitoa, jonka suhteelinen määrä voi olla kuitenkin korkeintaan neljäsosa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään paikallisesti nimellä "quarara" tunnetussa kattilassa 35 °C:n lämpötilaan. Maidon sekaan lisätään juoksute, ja syntyvää juustomassaa hajotetaan puisella työkalulla. Tämän työvaiheen jälkeen lopputulos lämmitetään 45 °C:n lämpötilaan, ja jonkin ajan kuluttua se asetellaan käsin puisiin muotteihin. Ylimääräistä heraa kuivatetaan puristamalla ja pistelemällä "minacino"-nimisellä rautaisella työkalulla. Juustot asetellaan puisille hyllyköille, ja ne suolataan seuraavana päivänä. Suolaukseen kuluu 20–30 päivää, minkä jälkeen juustot viedään luoliin tai kivirakennelmiin kypsymään. Juusto kypsyy vähintään 6–8 kuukautta, mutta tavallista on kypsyttää juustoa 12 kuukautta.
Valmiin juuston maku voimistuu kypsymisajan mukaan. Valmilla juustotahkolla on kokoa 35 cm ja korkeutta 12 cm. Juustotahko painaa 10–18 kiloa.
Svenska damhockeyligan

Svenska damhockeyligan eli SDHL on ruotsalaisen naisjääkiekon korkein sarja, joka perustettiin 2008 nimellä Riksserien. Nimi vaihdettiin vuonna 2016. Siihen kuuluu kymmenen joukkuetta ja sitä hallinnoi Ruotsin jääkiekkoliitto. 
Joukkueet.
Joukkueet kaudella 2024–2025:
Hel (albumi)

Hel on progressiivista viikinkimetallia esittävän färsaarelaisen Týr -yhtyeen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2019.
No More Hollywood Endings

No More Hollywood Endings on suomalaisen metalliyhtye Battle Beastin viides studioalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2019 levymerkillä Nuclear Blast.
Emma-gaalassa 2020 albumi palkittiin vuoden metallialbumina. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan 10 000 kappaletta.
Entropy (Zenith Reunionin albumi)

Entropy on suomalaisen metalli- ja rockyhtyeen Zenith Reunionin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2015 levymerkillä 7Hard.
Saint-Rémy (Saône-et-Loire)

Saint-Rémy on kunta itäisessä Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, ja on Chalon-sur-Saônen kaupungin esikaupunki.
Ivar Wallenius

Ivar Isaksson Wallenius (16. heinäkuuta 1750 Hollola – 27. elokuuta 1818 Hauho, ) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies ja valtiopäivien siviili- ja talousvalokunnan jäsen.
Elämänkerta.
Wallenius oli teologian tohtori, kirkkoherra ja hovisaarnaaja sekä Pietariin matkanneen suomalaisen lähetyskunnan jäsen 1808 ja Porvoon valtiopäivämies 1809. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 28. syyskuuta 1772 ja hän toimi Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana 1782–1805. Ruotsista Suomeen palattuaan hän toimi aina kuolemaansa saakka Hauhon kirkkoherrana. 
Vanhemmat: Isak Johansson Wallenius ja Katarina Johansdotter Indreen, aviopuoliso: Anna Maria Charlotta Krogius, Ivar kuoli lapsettomana.
Wallenius kuoli 27. elokuuta 1818 Hauholla, hänen hautajaiset järjestettiin Hauhon kirkossa 30. syyskuuta. Siunauksen toimitti Hollolan kirkkoherra ja myöhemmin toiminut Porvoon piispa Zacharias Cygnaeus, joka saarnasi tekstistä toisen kirjeen Timoteukselle 4: 7-8, joiden sanat ovat: ”Olen kilpaillut hyvän kilpailun, olen juossut perille ja säilyttänyt uskoni. Minua odottaa nyt vanhurskauden seppele, jonka Herra, oikeudenmukainen tuomari, on antava minulle tulemisensa päivänä, eikä vain minulle vaan kaikille, jotka hartaasti odottavat hänen ilmestymistään.” Ivar Valleniuksen hauta sijaitsee Hauhon kirkkomaalla.
Pahikaisharjun jätinkirkko

Pahikaisharjun jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kannuksen Kattilakosken koillispuolella sijaitseva epävarma jätinkirkko.
Sijainti.
Jätinkirkko sijaitsee Kattilakosken koululta 2,5 kilometrin päässä koillisessa. Mäki kohoaa kolmen järven Pirttijärven, Pahikaisenjärven ja Vähänvedenjärven keskellä. Mäellä on useita huippuja, joista itäisin on jätinkirkon paikka. Sinne tuleva tie on Väli-Kannuksen läpi kulkevalta seututieltä 775 haarautuvalta Märsylään kulkeva yhdystie 7720, joka haarautuu 1,7 kilometrin päässä luoteeseen järville. Jätinkirkko sijaitsee metsäautotietä kulkien viiden kilometrin päässä.
Jätinkirkko.
Harjanteen lakialueen keskellä sijaitsee lähes suorakaiteen muotoinen kivivallin jäänne. Sen sivut taipuvat tehden jätinkirkosta lievästi soikean muotoiseksi. Sen pituus on 28 metriä ja leveys 12–15 metriä (tai 40×20 metriä ). Kivivallien mittoja ei ole ilmoitettu, mutta sen rakentamiseksi on hyödynnetty muinaista rantakivikkoa. Kirkon sisäpiha on raivattu kivistä puhtaaksi. Sen kaakkoispäässä vaikuttaisi olevan 4×8 metriä suuri rakenne, jota on kutsuttu ”minijätinkirkoksi”. Myös kirkon etelä-lounais-suunnassa on jonkinmuotoinen rakennelma. Äestyksestä johtuen kokonaiskuvan saaminen on vaikeaa, mutta ennen sitä kohdet olisi ollut ”hieno ja näyttävä”.
Ympäristö.
Ennen äestystä tunnettiin kohteessa kuusi kiviröyhkiötä, mutta niistä neljä tuhoutui osittain ja kaksi säilyi ehjänä. Osassa ympäristön kivirakenteissa on kuopanteita ei kivistä tyhjennettyjä kohtia. Palaneen kiven määrä viittaa asuinpaikkaan, mutta sitä ei ole vielä löydetty.
Marianna Ridderstad on huomannut paikalla pystyyn nostettuja kiviä.
Tutkimuksia.
Paikalla on suoritettu inventointeja vuosina 1980 (Markus Hiekkanen) ja 2007 (Mika Sarkkinen). Tuolloin jätinkirkkoa ei vielä huomattu. Jätinkirkosta teki Museovirastolle ensimmäisenä ilmoituksen Hans Myhrman, joka huomasi äestyksen rikkoneen sitä. Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla kävivät sen jälkeen tarkastamassa kohdetta ja toimittivat siitä lyhyen raportin.
Historiaa.
Kohde on rekisteröity jo vuonna 1980, mutta silloin kohde merkittiin Pahikaisharjulle 2, jonne on 200 metriä matkaa. Ehkä tämän vuoksi metsäpalsta äestettiin vuonna 1992, jolloin neljä kiviröykkiötä tuhoutui. Vuonna 2009 toimitetun tarkastuksen aikana havatiin jätinkirkoksi tulkittu vallirakennelma.
Saint-Amour-Bellevue

Saint-Amour-Bellevue on kunta itäisessä Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Mâconin kaupungista etelään.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Saint-Amour (AOC) -viini kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Pelkkää kurjuutta

Pelkkää kurjuutta on Mikko Alatalon vuonna 1985 julkaistu kokoelma-albumi.
Chénas

Chénas on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Mâconin kaupungista lounaaseen.
Chenas’n viinituotannolla on pitkät perinteet. Ranskan kuningas Filip V Pitkän on sanonut antaneen käskyn vuonna 1316 viiniköynnöksien istuttamisesta Chénas’n alueelle. Toisen Ranskan kuninkaan Ludvig XIII:n 1600-luvulla on sanottu kieltäytyneen juomasta muuta kuin Chenas’ssa tehtyä viiniä.
Syntynyt lähiössä

Syntynyt lähiössä on Mikko Alatalon vuonna 1986 julkaistu albumi.
Kaikilla mausteilla (albumi)

Kaikilla mausteilla on Mikko Alatalon vuonna 1987 julkaistu albumi.
"Helsingin Sanomien" Eeva-Kaarina Aronen kysyi helmikuussa 1988 Alatalolta, minne viimeinenkin roso ja särmä on kadonnut tämän lauluista, kun uusin albumi "Kaikilla mausteilla" on ”pelkkää pumpulia”. Alatalo vastasi, että albumin kappaleet ovat aikuisten miesten lauluja: ”Aikuistuminen on pehmenemistä!”
Professori Rainan salaperäinen katoaminen

Professori Rainan salaperäinen katoaminen on Metsäteollisuuden vuonna 2001 Windowsille julkaisema seikkailu- ja opetuspeli. Ala-asteikäisille lapsille suunnattua peliä jaettiin CD-ROM-levyillä kaikkiin suomenkielisiin kouluihin, joissa oli opetusta 1.–6.-luokkalaisille, yhteensä noin 12 000 kappaletta 3 200 kouluun.
Pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle Viiralan tehdasalueelle sekä Pariisiin, jossa etsitään kadonnutta professori Rainaa. Pelaamisen ohessa tutustutaan metsäteollisuuteen ja sen ammatteihin. Teemoina pelissä ovat teollisuuden kansainvälistyminen, teknologia ja ympäristökysymykset.
Pelin kehitti Everscreen Mediateam ja ohjelmoi Markku Helin. Sen käsikirjoittivat Helin, Terttu Terho ja Juha Valonen. Piirrokset teki Terho, ja musiikin sävelsivät Samuli Latva ja Timo Nisula. Hahmojen ääninäyttelijöinä olivat Tiina Isohanni, Mikko Rokka ja Mikko Erä-Esko.
VHL-kausi 2019–2020

VHL-kausi 2019–2020 on Venäjän jääkiekon toiseksi korkeimman sarjatason kymmenes kausi. Kausi alkaa 5. syyskuuta 2019 ja sarjan pudostuspelit alkoivat helmikuussa 2020. Kauden runkosarjan voitti Zvezda Moskova. Pudotuspeleistä ehdittiin pelaa miltei kaksi kierrosta, kunnes ne ensin pistettiin tauolle ja lopulta keskeytettiin täysin koronaviruspandemian vuoksi. VHL tiedottaa myöhemmin joukkueiden lopullisesta paremmuusjärjestyksestä.
Sarjaan osallistui tällä kaudella 34 joukkuetta. Sarjaan liittyi kuusi joukkuetta ja lähti yksi. VHL laajentui myös uuteen maahan Uzbekistaniin, kun Humo Taškent liittyi sarjaan. Dinamo Tver palasi sarjaan kahden välivuoden jälkeen. Muut uudet joukkueet sarjassa olivat HK Rostov, Torpedo-Gorki Nižni Novgorod, Nomad Nur-Sultan ja ORG-Peking.
Runkosarja.
Runkosarjan divisioonien voittajajoukkueet etenivät automaattisesti pudotuspeleihin. Lisäksi konferenssien kuusi seuraavaksi parasta joukkuetta sai pudotuspelipaikan.
Nukkaheloharja

Nukkaheloharja ("Schizogyne sericea") on asterikasvien heimoon ja heloharjojen sukuun kuuluva pensas. Se on endeeminen laji Makaronesian saaristossa Selvagenssaarilla ja Kanariansaarilla.
Kuvaus.
Nukkaheloharja kasvaa 60–100 senttimetriä korkeaksi. Useimmiten sen korkeus jää kuitenkin noin 60 senttimetriin. Sen lehtien pituus on noin 3–5 senttimetriä. Ne ovat kapeita sekä hieman turpeita, ja lehtiä peittää harmaanvalkoinen nukka, ja lehtilaita on ehyt. Nukkaheloharjan oksat ovat kohenevia ja myös vaalean nukan peittämiä.
Kukat ja hedelmät.
Nukkaheloharjan terttumaiset kukinnot tulevat oksien päihin. Mykerökukat ovat kirkkaankeltaisia. Hedelmät ovat pähkylöitä.
Levinneisyys.
Nukkaheloharja kasvaa hiekkaisilla rannoilla, kivisillä rinteillä ja kallioilla. Se kasvaa 200 metrin korkeuteen asti, mutta joskus sitä tavataan 300 metrin korkeudestakin.
Nukkaheloharjaa esiintyy Makaronesiassa endeemisenä Selvagenssaarilla ja Kanariansaarilla. Sitä tavataan kaikilla suurimmilla saarilla Kanariansaarilla, mutta itäisimmillä saarilla vähemmän.
Romanèche-Thorins

Romanèche-Thorins on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Mâconin kaupungista lounaaseen.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Moulin-à-vent (AOC) -viini (suomeksi tuulimylly) kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1400-luvulta peräisin oleva linna "Château de la Tour de Romanèche", viinimuseo "Le Hameau du vin" sekä eläintarha "Touroparc Zoo".
Amerikaneteläafrikkalaiset

Amerikaneteläafrikkalaiset ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Etelä-Afrikassa. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön mukaan Yhdysvalloissa asuu 78 616 Etelä-Afrikassa syntyneitä.
Jason Mitchell

Jason Mitchell (s. 5. tammikuuta 1987, New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Mitchellin tunnetuin rooli lienee Eric "Eazy-E" Wrightin rooli elokuvassa "Straight Outta Compton" (2015). Mitchell on myös tunnettu rooleistaan elokuvissa " " (2017), "Mudbound" (2017), "Detroit" (2017) ja "The Mustang" (2019).
Yksityiselämä.
Huhtikuussa 2020 Mitchell pidätettiin Mississippissä epäiltynä aseiden ja huumeiden hallussapidosta. Häntä vastaan nostettiin syyte kahden tuliaseen hallussapidosta (AK-47-rynnäkkökivääri ja Glock 19 -pistooli), sekä kahdesta eri huumerikkomuksesta. Hänellä oli autossaan noin kilo marijuanaa ja 1 300 MDMA-pilleriä.
Kokkolan Pyhien Simeonin ja Hannan rukoushuone

Kokkolan Pyhien Simeonin ja Hannan rukoushuone on Kokkolassa sijaitseva ortodoksinen rukoushuone. Se on uudelleenrakennettu vanhaan kaksikerroksiseen puutaloon vuosina 1955–1957 Kalle Karnelan suunnitelmien mukaisesti ja vihittiin vuonna 1957 pyhien Simeonin ja Hannan muistoksi. Suorakaiteiseen, satulakattoiseen runkohuoneen harjaan on lähemmäs sisäänkäyntipäätyä tehty pieni sipulikupoliin päättyvä torni. Ikonostaasin on suunnitellut W. Froloff ja Maria Beskoff. Kirkon Neitsyt Maria -ikoni on lähtöisin 1800-luvun loppupuolelta Viipurin Kristuksen kirkastumisen katedraalista ja pyhän Simeonin ja pyhän Hannan ikonit ovat lähtöisin Valamon luostarista. Rukoushuone kuuluu Vaasan ortodoksiselle seurakunnalle.
Liettuan salibandyliitto

Liettuan salibandyliitto "(liettuaksi: Lietuvos grindų riedulio federacija, lyhenne liettuaksi: LGRF)" on Liettuan salibandya hallitseva järjestö. Se perustettiin 2010 ja se on ollut myös siitä lähtien IFF:n jäsenenä. Liettuassa pelasi vuonna 2020 yhteensä 285 pelaajaa. Liettua ei toistaiseksi ole osallistunut yhteenkään kansainväliseen salibandyn arvoturnaukseen. Salibandykerhoja Liettuassa oli vuonna 2020 kahdeksan.
Aiheesta muualla.
Liettuan salibandyliiton kotisivut (liettuaksi)
The End (The Doorsin kappale)

The End on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kappale yhtyeen vuoden 1967 esikoisalbumilta "The Doors". Kappale alkoi Jim Morrisonin jäähyväisinä hänen tyttöystävälleen Mary Berlow’lle, joka seurasi Morrisonia Floridasta Los Angelesiin. ”The End” on ilmeisesti viimeinen kappale, jonka Morrison kuuli. Kuolinyönään hän kuunteli vanhoja The Doorsin albumeita ja lopetti kuuntelun albumiin, jossa ”The End” on viimeinen kappale.
Saint-Rémy

Saint-Rémy -nimisiä paikkakuntia ovat:
Mikko Alatalo (albumi)

Mikko Alatalo on saman nimisen laulajan kokoelmalevy, joka on julkaistu vuonna 1988.
Känkkäränkkä-hiihtokoulu

 Känkkäränkkä - hiihtokoulu on Mikko Alatalon albumi, joka on julkaistu vuonna 1989.
Loveklassikot (Mikko Alatalon albumi)

Loveklassikot on suomalaislaulaja Mikko Alatalon kuudes, vuonna 1989 julkaistu kokoelma-albumi.
Kuule kuinka kulkee

Kuule kuinka kulkee on Mikko Alatalon albumi, joka on julkaistu vuonna 1990.
RMS Majestic (1890)

RMS Majestic oli White Star Line- laivayhtiön omistama höyrylaiva, joka valmistui vuonna 1890. 
Majestic tilattiin Harland &amp; Wolffin telakalta 1889. Sen kölinlasku suoritettiin maaliskuussa 1890. Majesticin neitsytmatka Liverpoolista New Yorkiin alkoi 2. huhtikuuta 1890 ja se kesti kuusi päivää.
White Star Line halusi palauttaa yhtiölleen arvostetun Sininen nauha -palkinnon Atlantin nopeimmasta ylittämisestä. Majestetic ei kuitenkaan saavuttanut tavoitteitaan neitsytmatkallaan. Vuonna 1891 Majestetic lopulta voitti palkinnon keskimääräisellä nopeudella. Palkinto säilyi Majesteticin nimissä vain kaksi viikkoa, sillä toinen alus, RMS Teutonic voitti Sinisen nauhan nopeammalla ajalla.
Vuonna 1895 Majesticin kapteeniksi tuli Edward Smith, joka toimi Majesticin kapteenina yhdeksän vuotta. Myöhemmin hänestä tuli Titanicin kapteeni. 
Vuosina 1902–1903 aluksella tehtiin uudelleenkäsittely, johon sisältyi esimerkiksi kattiloiden uusiminen. Kaksi vuotta peruskorjauksen jälkeen Majestic kärsi tulipalosta, mutta vahingot jäivät vähäisiksi. 
Vuonna 1911 Majestic myytiin Dominion Line -yhtiölle, jonka omistamana se lähti viimeiselle matkalleen tammikuussa 1914. Pian tämän jälkeen se myytiin romutettavaksi Thos. W. Wardin laivaromuttamolle Morecambessa. 
Matkat.
24-vuotisen toimintansa aikana Majestic ehti kuljettaa yhteensä yli 250 000 matkustajaa Atlantin yli.
Saint-Lager

Saint-Lager on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Villefranche-sur-Saônen kaupungista pohjoiseen.
Saint-Lager kuuluu Beaujolais-viinin tuotantoalueeseen. Mont Brouillyn rinteillä kypsyvistä rypäleistä tuotetaan Côte de Brouilly (AOC) ja Brouilly (AOC) laatuluokituksen viinejä.
"Château des Ravatys" on Pasteur-instituutin omistuksessa, ja se käyttää linnasta saamiaan tuloja lääketieteelliseen tutkimukseen.
Joulun laulut

Joulun laulut on Mikko Alatalon joululevy, joka on julkaistu vuonna 1990.
Soutu kesäolympialaisissa 2020

Soudussa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 28. kertaa. Kilpailut käytiin 23.–30. heinäkuuta Sea Forest Waterwayllä.
Jotta naisille ja miehille olisi yhtä monta kilpailua, pudotettiin olympiaohjelmasta miesten kevyt perämiehetön nelonen. Tämän korvasi naisten perämiehetön nelonen.
Menestyinen maa oli Uusi-Seelanti, jonka melojat saavuttivat viisi mitalia, joista kolme kultaisia. Myös Australian urheilijat saavuttivat useamman kultamitalin (2), ja Alankomaalaiset soutajat viisi mitalia, mutta vain yhden kultamitalin.
Aikataulu.
Lähde:
Baltic Connector

Baltic Connector Oy on Suomen valtion omistama erityistehtäväyhtiö, jonka tehtävänä on rakentaa Balticconnector-niminen kaasuputki yhteistyössä virolaisen Eleringin kanssa.
Cinia

Cinia Oy on Suomen valtion enemmistöosuuksin omistama tietoverkko-, kyberturvallisuus- ja ohjelmistopalveluja tarjoava yritys.
Cinian historia ulottuu jopa 1800-luvun lopulle Suomen lennätinlaitokseen. 
Cinia tunnetaan muun muassa Helsingistä Saksaan vedetystä merikaapelista sekä kriittisen infrastruktuurin järjestelmä- ja kyberturvallisuusratkaisujen toimittajana.
Cinian ja FarNorthFibren uusin kaapelihanke käsittää merikaapelin Lapista Norjan kautta Irlantiin ja sieltä Yhdysvaltojen kautta Japaniin.
Gasonia

Gasonia Oy on Suomen valtion omistama yhtiö, jonka toimialana on arvopaperien ja raaka-ainesopimusten välittäminen.
Governia

Governia Oy on Suomen valtion omistama yhtiö, jota voidaan käyttää omistusten erityisjärjestelyihin. Valtio perusti Governian vuonna 2009 jatkamaan erityistehtäviä ja hallinnoimaan kiinteistöliiketoimintaa jakaessaan Solidiumin kahtia. Governia toimii valtioneuvoston kanslian omistajaohjauksessa. Yhtiöllä oli 25 työntekijää vuonna 2019.
Tietokarhu

Tietokarhu Oy oli Suomen valtion enemmistöomisteinen yhtiö, jonka toimialana oli informaatioteknologiapalvelut ja niihin liittyvät tehtävät. Yrityksen omistajia olivat Tieto-Evry (80 %) ja Suomen valtio (20 %), mutta valtion hallussa oli 80 prosenttia yhtiön äänivallasta ja Tieto-Evryllä loput 20 prosenttia.
Lokakuussa 2020 yritys päätettiin asettaa selvitystilaan tammikuusta 2021 alkaen ja omistajat päättivät yhtiön purkautumisesta 28. syyskuuta 2021. TT Tieto Oy (nykyinen Tieto-Evry) ja valtio perustivat yrityksen alun perin vuonna 1997 hoitamaan Verohallinnon tietotekniikkapalveluita. Jo vuoden 2018 lopussa Verohallinto irtisanoi Tietokarhun ja Verohallinnon välisen palvelusopimuksen. 2010-luvun alussa ennen Verohallinnon Valmis-hankkeen alkamista Tietokarhun vuosittainen liikevaihto oli 37–42 miljoonaa euroa, ja vielä vuonna 2019 liikevaihto oli 28,5 miljoonaa euroa.
STUK International

STUK International Oy on Suomen valtion omistama erityistehtäväyhtiö, jonka toimialana on ydinenergian ja säteilyn asiantuntijapalvelut.
Triathlon kesäolympialaisissa 2020

Triathlonissa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 6. kertaa. Miesten kilpailu käytiin 26. heinäkuuta, naisten 27. heinäkuuta ja sekaviestikilpailu 31. heinäkuuta. Sekaviestikilpailu oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten historiassa. Sekaviestiin osallistui kaksi nais- ja kaksi miesurheilijaa. Sekaviestissä uintiosuus oli 300 metriä, pyöräily 8 km ja juoksu 2 km.
Menestynein maa oli Iso-Britannia, jonka urheilijat saavuttivat kolme mitalia, joista yksi oli kultaa. Myös yhdysvaltalaiset urheilijat saavuttivat enemmän kuin yhden (kaksi) mitalia.
Toivo Sarkama

Toivo Emil Johannes Sarkama (vuoteen 1930 Sundqvist) (19. heinäkuuta 1908 Porvoo – 4. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja pitkien matkojen, lähinnä 5 000 metrin juoksija. Paras menestys oli vuoden 1938 EM-kisojen viides sija 1 500 metrillä.
Sarkama nousi kansalliselle huipputasolle 1930-luvun alussa. Vuonna 1931 hän pääsi ensimmäiselle kansainväliselle kilpailumatkalle Saksaan. Vuonna 1932 hän alitti 1 500 metrin juoksussa neljä minuuttia ja kesän 1940 loppuun mennessä neljän minuutin alituksia oli tullut jo lähes 60. Sarkaman olympiamahdollisuudet olivat lähimpänä vuoden 1936 Berliinin kisoihin, mutta heinäkuun 1936 olympiakarsinnoissa hän sijoittui vasta viidenneksi Ossi Teilerin voittaessa ja Höckertin, Hartikan ja Matilaisen seuratessa ennen Sarkamaa. Teileri, Hartikka ja Matilainen valittiin tällöin Suomen olympiaedustajaksi 1 500 metrille. Sarkama oli toki voittanut Matilaisen alkukesästä 1936 useamman kerran, mutta Sarkaman tappio olympiakarsinnassa oli ratkaiseva. Matilainen oli myös 3 000 estejuoksun olympiaedustajana ja luopui kisapaikalla 1 500 metrin olympiaedustuksestaan. Sarkama pääsi EM-kisaedustajaksi vuonna 1938 Pariisiin ja pääsikin loppukilpailuun sijoittuen viidenneksi. Maailmansodan aikana kilpailut vähenivät. Sodan päätyttyä Sarkama oli siirtynyt pitemmälle matkalle eli 5 000 metrille, jossa hän saavuttikin SM-hopeaa kesällä 1945. Sarkama kilpaili vielä 1940-luvun lopulle; erityisesti seuransa Helsingin Poliisi-Voimailijain viestijoukkueen edustajana.
Seuratasolla Sarkama edusti Porvoon Urheilijoita ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden kaksi kertaa 1 500 metrillä vuosina 1937 ja 1939.
Ammatiltaan Sarkama oli Porvoossa asuessaan kirjaltaja ja Helsinkiin siirryttyään poliisi.
Toivo Sarkaman veljet Eino, Erkki, Aarno ja Paavo ja sisar Lempi olivat myös kansallisen tason yleisurheilijoita.
FF Trixie

FF Trixie on pääteviivallinen ja tasalevyinen, vanhan kirjoituskoneen kuluneiden kirjasinten jälkeä muistuttava kirjaintyyppi. Se on tunnetuin niin sanotuista kirjoituskonefonteista, rosoisista kirjaintyypeistä, jotka olivat muodissa 1990-luvun alkupuolella. Fonttivalmistaja FontFont julkaisi FF Trixien vuonna 1991. Alkuperäisessä Trixiessä oli viisi leikkausta: "Light", "Plain", "Text", "Extra" ja "Cameo". Uudistettu versio julkaistiin vuonna 2008, ja siinä on kolme leikkausta: "Trixie", "Trixie Rough" ja "Trixie HD".
Kirjaintyypin suunnitteli Erik van Blokland. Sen esikuvana on 1930-luvun alun Triumph Durabel -kirjoituskoneen kirjasinten jälki.