tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sturmmann

Sturmmann (lyh. Strmm, ) oli alun perin ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa toimineiden saksalaisten rynnäkköjoukkojen ("Stoßtruppen") sotilas. Versaillesin rauhansopimuksen jälkeen Saksan armeijaa pienennettiin tuntuvasti, mutta arvo tuli tappiosta katkerien vapaajoukkojen käyttöön. 
Myös Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue otti arvon käyttöön yksityisarmeijaansa Sturmabteilungiin vuonna 1921. Arvo tuli lopulta käyttöön lähes jokaiseen natsijärjestöön mukaan lukien SS, Kansallissosialistiset lentojoukot ja Kansallissosialistiset autojoukot. 
Allgemeine SS:n riveissä SS-Sturmmann vastasi Wehrmachtin korpraalia ("Gefreiter"), ja se oli rivimiehen arvoa SS-Mann ylempi arvo, kunnes väliin tuli 1. luokan sotilasta vastaava arvo SS-Obermann. Vastaavuus Waffen-SS:n riveissä oli sama, paitsi että se käytti SS-Mannin tilalla arvoa SS-Schütze ja SS-Obermannin tilalla arvoa SS-Oberschütze, joiden ylempi arvo SS-Sturmmann oli. Sekä SA:ssa että SS:ssa Rottenführer oli Sturmmannia korkeampi arvo.
Arvo jäi pääosin käytöstä Saksan hävittyä toisen maailmansodan, mutta ajoittain sitä käytetään Saksan armeijan erikoisjoukkojen sotilaasta.
Craig Anderson

Craig Anderson (s. 21. toukokuuta 1981 Park Ridge, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi 20 kautta NHL-liigassa vuosina 2002–2023. Hänet muistetaan etenkin ajastaan Ottawa Senatorsissa, jota hän edusti kymmenen kauden ajan. 
Ura.
Anderson varattiin NHL:ään kahdesti. Calgary Flames varasi hänet vuoden 1999 varaustilaisuudessa, muttei tehnyt koskaan hänen kanssaan sopimusta, joten Chicago Blackhawks pystyi varaamaan hänet vuoden 2001 varaustilaisuudessa.
Anderson siirtyi heti Blackhawksin organisaatioon, mutta sai peliaikaa lähinnä AHL-liigan farmijoukkueessa. Kaudella hän nousi Blackhawksin kokoonpanoon Nikolai Habibulinin varamieheksi. Kauden aikana hänet laitettiin vapaiden pelaajien waivers-listalle, jossa hän kiersi parin seuran kautta takaisin Blackhawksiin pelaamatta otteluakaan. Lopulta kauden jälkeen hänet kaupattiin Florida Panthersiin vaihdossa varausvuoroon.
Anderson pelasi kolme kautta Floridassa lähinnä tuuraten Tomáš Vokounia. Kaudeksi hän teki sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa ja voitti joukkueen aloittavan maalivahdin paikan. Seuraavalla kaudella Andersonin pelitaso laski ja Colorado päätti kaupata hänet Ottawa Senatorsiin vaihdossa Brian Elliottiin.
Anderson edusti Ottawaa kymmenen kauden ajan. Kauden jälkeen hän oli seuran tilastoissa eniten voittoja pelannut maalivahti. Senators ei kuitenkaan tarjonnut 39-vuotiaalle maalivahdille jatkosopimusta, joten hän meni ensin koeajalle Washington Capitalsiin ja teki sitten yksivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa kaudeksi . 
Kaudeksi Anderson solmi vuoden mittaisen ja arvoltaan 750 000 dollarin sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Kesällä 2022 sopimusta jatkettiin vuodella. Kauden jälkeen Anderson ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa Anderson toimi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueen kolmosvahtina ja pelasi vain yhdessä ottelussa maalivahti Tim Thomasin loukkaannuttua.
Junkkeri

Junkkerit (saks. Junker, äännetään [ˈjʊŋ kɐ]) olivat maanomistajaylimystöä Elben itäpuolisilla alueilla Preussissa ja Saksassa.
Historia.
Junkkerisukujen kantaisät olivat saksalaisia aatelisia, jotka valloittivat keskiajalla länsislaavien maita ja asettuivat asumaan niille. He toivat mukanaan kristinuskon. Muuttoliike oli tärkeä osa saksalaisten idänsiirtolaisuutta, niin sanottua "Ostsiedlungia". Vastineeksi sotapalveluksistaan soturit saivat maata ja verovapauden. Nimitys "junkkeri" periytyy keskiajan yläsaksan sanasta "Juncherre", joka tarkoittaa nuorta herraa (). Tämä johtuu siitä, että itään lähteneet olivat usein perheidensä nuorempia poikia, joille ei ollut luvassa perintömaata.
Junkkereiden välillä oli suuria varallisuuseroja. Itä-Preussin junkkereista pieni vähemmistö oli erittäin rikkaita magnaattisukuja, joiden perustajat olivat taistelleet palkkasotureina Saksalaisen ritarikunnan joukoissa kolmitoistavuotisessa sodassa Puolaa vastaan (1453–1466). Brandenburgissa junkkerit olivat enimmäkseen aatelisten siirtolaisten jälkeläisiä ja heidän omistuksensa vaatimattomia Euroopan mittakaavassa. Maaomistusten pieni koko oli seurausta siitä, että keskiajan hallitsijoiden kannatti asuttaa uusille rajamaille mahdollisimman monta aatelista, jotta näitä olisi riittänyt puolustautumaan slaavien kostoiskuilta. Oli jopa tapauksia, joissa useampi suku jakoi yksittäisen kylän omistuksen keskenään. Rikkailla junkkereilla oli varallisuutensa vuoksi enemmän poliittista vaikutusvaltaa kuin köyhillä. Varakkaat suvut solmivat avioliittoja keskenään ja muodostivat eräänlaisen sisäpiirin, joka kävi neuvotteluja keskusvallan kanssa muidenkin puolesta.
Toisen maailmansodan häviäminen ja Itä-Saksan maauudistukset merkitsivät junkkeriluokan loppua. Varsinainen aatelisluokka oli jo lakkautettu siirryttäessä Weimarin tasavaltaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Nykyään "Junker" on käyttönimi Saksan tittelittömästä ylimystöstä. Se lyhennetään Jkr. ja sijoitetaan yleensä ennen akateemisia arvoja ja nimeä (esimerkiksi "Jkr. Heinrich von Hohenberg"). Feminiinimuotoa "Junkfrau" käytetään vain satunnaisesti.
Dan Ellis

Dan Ellis (s. 19. kesäkuuta 1980 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Ellis pelasi kauden 1999–2000 USHL-sarjassa Omaha Lancersissa. Hän voitti kauden aikana 34 ottelua ja hävisi vain 16. Ellis torjui myös sarjan ennätyksen, kun hän piti 11 nollapeliä. Kauden jälkeen hänet valittiin USHL:n vuoden pelaajaksi ja maalivahdiksi. Seuraavana kesänä Dallas Stars varasi Ellsiin NHL:ään 60. varauksena. Seuraavat kolme kautta hän pelasi Nebraskan yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa. Syksyllä 2003 Ellis teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Dallasin kanssa.
Ellis pelasi kaudella yhden NHL-ottelun Dallasissa, mutta hänen ammattilaisuransa ensimmäinen kausi sujui lähinnä AHL:n Utah Grizzliesissä ja ECHL:n Idaho Steelheadsissa. ECHL:ssa Ellis palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, kun Idaho voitti sarjan mestaruuden. Hän torjui pudotuspeleissä 13 voittoa ja kolme nollapeliä. Ellis kahlasi kolme seuraava kautta Starsin farmijoukkueessa Iowa Starsissa AHL-liigassa, kunnes solmi sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Ensimmäisellä kunnollisella NHL:n tulokaskaudellaan Ellis syrjäytti Nashvillen ykkösmaalivahdin Chris Masonin ja voitti Roger Crozier Saving Grace Awardin liigan parhaalla torjuntaprosentilla. Alkujaan Pekka Rinne oli kutsuttu pelaamaan Masonin sijasta, mutta Rinne myöhästyi ottelusta lumimyrskyn takia. Ellis pelasi maalilla Rinteen sijasta ja torjui ottelussa 37 laukausta. Hyvän suorituksen vuoksi Ellisistä tuli loppukaudeksi Nashvillen ykkösmaalivahti. Pudotuspeleissä Ellis torjui Predatorsille kaksi voittoa Detroit Red Wingsistä, mutta se ei auttanut ja Nashville putosi ensimmäisellä kierroksella.
Kaudella 2009–2010 Ellis tippui Pekka Rinteen kakkosmaalivahdiksi. Kauden jälkeen Nashville kauppasi Ellisin ja Dustin Boydin oikeudet Montreal Canadiensiin, josta se hankki Sjarhei Kastsitsynin. Ellis ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Montrealin kanssa vaan siirtyi heinäkuussa kaksivuotisella sopimuksella Tampa Bay Lightningiin, jossa avautui maalivahdin paikka Antero Niittymäen siirryttyä San Jose Sharksiin. Ellis halusi joukkueeseen, jossa voisi saada ykkösmaalivahdin paikan, ja hän siirtyikin Tampa Bayhyn haastamaan Mike Smithiä.Tampa Baysta Ellis siirtyi Anaheim Ducksiin kesken kauden 2010–2011. Ellis oli Ducksissa Ray Emeryn kakkosvahtina ykkösvahti Jonas Hillerin ollessa loukkaantuneena. Kaudelle 2012–2013 Ellis siirtyi Carolina Hurricanesiin Cam Wardin aisapariksi.
Mattopommitus

Mattopommitus on ilmasodankäynnin muoto, jossa suuri määrä lentokoneita pudottaa pommeja laajalle alueelle tarkoituksenaan mahdollisimman suuren vahingon tuottaminen. Pommituksissa käytetään sirpale-, palo- ja painepommeja. Terroripommitus on mattopommituksen muoto, jonka tarkoituksena on aiheuttaa siviiliväestölle mahdollisimman suuria tappioita ja heikentää näin kotirintaman moraalia. 
Ensimmäisenä mattopommituksena pidetään Guernican kaupungin pommitusta Espanjan sisällissodassa huhtikuussa 1937. Mattopommitus yleistyi liittoutuneiden taktiikkana toisessa maailmansodassa, jolloin lähes kaikki Saksan suuret kaupungit pommitettiin. Myöhemmin mattopommitusta käytettiin muun muassa Vietnamin sodassa 1965–1968; Pohjois-Vietnamiin pudotettiin kolmen vuoden aikana 864 000 tonnia pommeja.
Katherine Jackson

Katherine Esther Jackson, o.s. Scruse (s. 4. toukokuuta 1930) on Jacksonien musikaalisen suvun matriarkka. Hänen tunnetuimmat lapsensa ovat viihdetaiteilijat Michael ja Janet Jackson.
Jackson sairasti lapsena polion. Hän liittyi vuonna 1965 Jehovan todistajiin.
Jackson julkaisi omaelämäkertateoksen "My Family" (1990). Hän on julkisuudessa asettunut puolustamaan Michael-poikaansa tähän kohdistuneiden pedofiliasyytösten yhteydessä. Hän on myös kertonut miehensä uskottomuudesta. 
Perhe.
Katherine Jackson sai miehensä Josephin kanssa kymmenen lasta:
Joseph Jackson (manageri)

Joseph Walter "Joe" Jackson (26. heinäkuuta 1928 Fountain Hill, Arkansas – 27. kesäkuuta 2018) oli Jacksonien musikaalisen suvun patriarkka. Hän toimi itse Jackson 5:n managerina.
Jackson yritti myös omaa muusikonuraa, mutta jäi vaille laajaa menestystä. Hänet tunnetaan ankarana isänä, joka piiskasi varsinkin perheen poikia ja jonka myös todettiin pettäneen vaimoaan Katherinea tästä todisteena mm. Josephin toisen naisen kanssa saatu Joh'Vonnie Jackson. La Toya Jackson syytti omaelämäkertateoksessaan "La Toya: Growing up in the Jackson Family" (1991) isäänsä jopa fyysisestä väkivallasta ja seksuaalisista hyväksikäytöistä; perhe virallisesti kiisti syytökset. 
Joseph Jackson tunnusti pahoinpitelyt myöhemmin.
Jackson kuoli haimasyöpään 89-vuotiaana. Hän oli saanut useita sydänkohtauksia viimeisinä vuosinaan.
Kun Joe Jackson kuoli, joukko Michael Jacksonin faneja syytteli häntä ihmishirviöksi ja narsistiksi, joka halusi vain vaurautta ja kuuluisuutta itselleen.
Perhe.
Joseph Jackson sai vaimonsa Katherinen kanssa kymmenen lasta:
Jackie Jackson

Sigmund Esco ”Jackie” Jackson (s. 4. toukokuuta 1951) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin toiseksi lapseksi. Jackie on Michael Jacksonin isoveli.
Jackson kuului nuorena Jackson 5 -kokoonpanoon. Useiden sen julkaisemien hittien jälkeen hän aloitti soolouran, jonka ainoiksi albumeiksi ovat jääneet "Jackie Jackson" (1973) ja "Be the One" (1989).
Jackson oli vuosina 1974–1987 naimisissa Enid Spannin kanssa. He saivat yhden lapsen, Sigmund Esco Jackson, Jr. (”Siggy”, s. 29.6.1977) ja he adoptoivat Brandi Jacksonin (s. 6.2.1982).
Tito Jackson

Toriano Adaryll ”Tito” Jackson (15. lokakuuta 1953 Gary, Indiana – 15. syyskuuta 2024 Gallup, New Mexico) oli yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hän kuului tunnettuun The Jackson 5 -kokoonpanoon, jossa hän toimi kitaristina ja taustalaulajana.
Tito Jackson syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin kolmantena lapsena. Tito oli Michael Jacksonin isoveli.
Tito oli vuonna 1964 perustamassa veljiensä Michaelin, Jermainen ja Randyn kanssa The Jackson 5 -yhtyettä. Tito soitti yhtyeessä kitaraa ja lauloi taustoja. Hän soitti alkujaan vain live-esiintymisissä, sillä Motown-levy-yhtiössä veljekset eivät voineet kirjoittaa eikä soittaa albumeille. Tilanne muuttui 1970-luvulla Epic Recordsilla, ja myös Tito Jackson alkoi tuoda omaa soittoaan albumeille.
Michael Jackson lähti veljesten yhtyeestä vuoden 1984 ”Victory Tour” -kiertueen jälkeen. Muut veljekset jatkoivat kuitenkin ja esiintyivät hieman erilaisilla kokoonpanoilla. Tito Jackson oli alkuperäisen kokoonpanoon viimeinen jäsen, joka teki sooloalbumin. Hänen esikoisensa "Tito Time" julkaistiin 2016. Toinen albumi "Under Your Spell" ilmestyi 2021. Jacksonin sooloalbumeissa oli bluesvaikutteita.
Jacksonin kolme lasta perustivat myöhemmin yhtyeen 3T. Lasten äiti Delores, josta Jackson erosi vuonna 1988, kuoli henkirikoksen uhrina 27. elokuuta 1994.
Tito Jackson kuoli sydänkohtaukseen 70-vuotiaana ajaessaan Oklahomasta New Mexicoon 15. syyskuuta 2024.
Carl Öhman

Carl Hugo Öhman (18. maaliskuuta 1930 Helsinki – 3. maaliskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja.
Öhman oli Helsingin Ruotsalaisen teatterin johtajana vuosina 1963–1982. Sen jälkeen hän toimi Finlandia-talon johtajana vuoteen 1988 ja viimeksi Tampere-talon johtajana. Öhman jäi eläkkeelle Tampere-talon johtajan virasta 1997. Carl Öhman oli vuosina 1973–1997 naimisissa viihdeartisti Marjatta Leppäsen kanssa. Vuonna 1994 Öhman sai professorin arvonimen ansioistaan suomalaisen ja suomenruotsalaisen kulttuurin hyväksi tehdystä työstä. Hän sai myös yli-intendentin arvonimen vuonna 1983.
Väitöskirjaskandaali.
Syyskuussa 1995 ruotsalainen kirjallisuustutkija Björn Meidal käsitteli "Scandinavica"-aikakauslehdessä Öhmanin vuonna 1961 julkaistua kirjaa "August Strindberg and the Origin of the Scenic Expressionism". Kirja oli lyhennelmä Öhmanin Michiganin yliopistossa vuonna 1961 julkaistusta tohtorinväitöskirjasta. Meidal löysi kirjasta pahoja puutteita: kyseistä väitöskirjaa ei löytynyt, ei myöskään teoksessa lähteinä mainittuja Strindbergin kirjeitä ja muistiinpanoja löytynyt arkistoista. Lisäksi kirja sisälsi tekaistuja haastatteluja.
Asian tultua julki ilmeni, ettei Michiganin yliopisto tuntenut Öhmania eikä hänen väitöskirjaansa löytynyt Yhdysvalloista. Öhman ilmoitti tämän jälkeen, ettei hän ole filosofian tohtori ”käsitteen suomalaisessa mielessä” vaan hän on saanut tohtoridiplomin yksityisestä amerikkalaisesta "Putnay &amp; Roberts Foundation" -säätiöstä pidettyään luentosarjan Ann Arborissa vuonna 1961. Tuonnimistä säätiötä ja sen myöntämää tohtorindiplomia ei kuitenkaan löytynyt. Öhmanin mukaan diplomi oli hävinnyt muutossa, mutta hän kertoi löytäneensä kadoksissa olleet Strindbergin kirjeet talonsa ullakolta tyttärensä lelulaatikosta Barbie-nuken patjan alta.
Helsingin yliopiston rehtori asetti tässä vaiheessa asiantuntijaryhmän tutkimaan myös Öhmanin 1959 tekemää lisensiaatintyötä "August Strindberg och teatern". Ryhmä sai työnsä valmiiksi 4. heinäkuuta 1996 ja totesi, että Öhmanin lisensiaatintyö perustui useisiin väärennettyihin lähteisiin. Öhman kiisti nämä väitteet. Yliopisto ei kuitenkaan hakenut KHO:lta Öhmanin lisensiaatinarvon peruuttamista, koska lisensiaatintyön valmistumisesta oli kulunut jo lähes 40 vuotta eikä Öhman tänä aikana ollut työskennellyt tieteellisen tutkimuksen parissa.
Jermaine Jackson

Jermaine LaJaune Jackson (s. 11. joulukuuta 1954 Gary, Indiana) on yhdysvaltalainen laulaja ja basisti. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin tunnettuun perheeseen; sisarusten joukossa ovat Michael ja Janet Jackson.
Jackson kuului The Jackson 5 -kokoonpanoon. Hän valmistui Birmingham High Schoolista vuonna 1973. Hän on aikuisiällään kääntynyt islamiin.
Jackson saavutti myöhemmin menestystä soolourallaan ja sai jopa Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 2007 hän osallistui brittiläiseen "Celebrity Big Brotheriin".
Markus Katzer

Markus Katzer (s. 11. joulukuuta 1979 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä SK Rapid Wien -seuran kokoonpanossa.
Katzer aloitti ammattilaisena vuonna 2000 VfB Admira Wacker Mödlingin joukkueessa, jossa hän pelasi neljä vuotta ennen nykyiseen seuraansa siirtymistä. Hän on voittanut nykyseurassaan Rapidissä maansa liigamestaruuden kahdesti: vuosina 2005 ja 2008. Vuonna 2005 hän oli lisäksi cup-finaalissa, jossa joukkue taipui kuitenkin Austria Wienille 3-1.
Katzer debytoi maajoukkueessa vuonna 2003. Hänet on valittu Itävallan kokoonpanoon EM-kotikisoihin 2008. Hän on pelannut tähän mennessä 11 ottelua, mutta maaleja ei ole syntynyt.
Anelma Vuorio

Anelma Kaarina Vuorio (21. elokuuta 1906 Helsinki – 4. kesäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Vuorion vanhemmat olivat Lahden kansanopiston johtaja, kansanedustaja ja tietokirjailija Rope Kojonen ja Edla Maria o.s. Tiitinen.
Anelma Vuorio omisti vuosina 1949–1968 yhdessä miehensä Rainer Vuorion (1901–1988) kanssa Hvitträskin ateljee- ja asuinrakennuksen, joka toimi heidän edustuskotinaan. Talo siirtyi 1968 Vuorioiden konkurssin jälkeen ensin Kansallis-Osake-Pankin haltuun ja sen jälkeen Gerda ja Salomon Wuorion säätiön omistukseen. Suomen valtio osti Hvitträskin vuonna 1981.
Aiheesta muualla.
 Luettelo Anelma Vuorion lehtiartikkeleista
Võ Văn Kiệt

Võ Văn Kiệt (23. marraskuuta 1922 – 11. kesäkuuta 2008) oli vietnamilainen poliitikko. Hän kuului uudistusmielisten kommunistien ryhmittymään, joka aloitti ”Vietnamin perestroikan”, Đổi mớina tunnetun taloudellisen tervehdyttämispolitiikan 1986 . Vietnamin pääministerinä hän toimi 8. elokuuta 1991–25. syyskuuta 1997. Syntymänimeltään hän oli Phan Văn Hòa, mutta hän muutti nimensä liityttyään Indokiinan kommunistipuolueeseen. Ystävät kutsuivat häntä lempinimellä Sáu Dân.
Kiệt syntyi talonpoikaiseen perheeseen Trung Hiệpin kylässä Vũng Liêmin piirissä Vĩnh Longin maakunnassa eteläisessä Vietnamissa, joka oli osa Kotšin-Kiinaa Ranskan Indokiinassa. Kommunistipuolueen jäsen hänestä tuli 1939, ja imperialisminvastaisen nuorisoliikkeen aktivistina hän osallistui Nam Kỳn kansannousuun. 
Việt Minh -itsenäisyysliikkeen sotilaana Kiệt taisteli ranskalaisia vastaan ensimmäisessä Indokiinan sodassa 1946-1954 asemapaikkanaan etelä, mutta pakeni Pohjois-Vietnamiin maan jakauduttua kahtia Geneven konferenssin mukaisesti 1954. 1960 hänet valittiin keskuskomitean varajäseneksi ja täysjäseneksi 1972. Vietnamien jälleenyhdistyttyä 1976 hän palasi etelään astuakseen virkaansa Hồ Chí Minhin kaupungin kaupunginjohtajana. Pian tämän jälkeen hänet hyväksyttiin politbyroon varajäseneksi ja nimitettiin Hồ Chí Minhin kaupungin puoluetoimiston pääsihteeriksi. Vuonna 1991 hänestä tuli Vietnamin pääministeri, mutta hän oli toiminut virkaatekevänä jo vuodesta 1988, jolloin hänen edeltäjänsä Phạm Hùng kuoli äkillisesti.
Kaudellaan kaupunginjohtajana hän hillitsi kovan linjan kommunisteja ja halusi pitää vanhan hallinnon ja liike-elämän edustajiin yhteyttä taloudellisen katastrofin estämiseksi . Hän vastusti avoimesti korruptiota ja suhtautui kriittisesti kahden Vietnamin talouksien hätäiseen pakkoliittoon. Hänen uudistuspolitiikkansa otti tuulta vuonna 1986, jolloin maa oli taloudellisen romahduksen partaalla.
Kiệt kuoli singaporelaisessa sairaalassa lyhyen sairauden jälkeen 11. kesäkuuta 2008.
Ammatinvalinnanohjaus

Ammatinvalinnanohjauksen tavoitteena on auttaa asiakasta löytämään itselleen sopiva uravalinta (työ ja koulutus). Ohjaus tapahtuu yhteistyössä ammatinvalintapsykologin kanssa.
Suomessa ammatinvalinnanohjaus katsotaan alkaneen 1939 Helsingin kunnallisen työnvälitystoimiston perustaessa erillisen nuoriso-osaston. Tarkoitus oli tuolloin ohjata kansakoulunsa päättäneitä nuoria jatko-opintoihin yhteiskunnan ollessa murroksessa teollistumisen ja kaupungistumisen myötä.
Nykyisin ammatinvalintaa pohditaan myös jo ennen työelämään astumista. Työterveyslaitos on kehittänyt peruskoulun päättöluokkien sekä ammatillisten oppilaitosten ja lukioiden käyttöön Kohti työelämää -ryhmämenetelmän, joka tukee nuorten uravalintoja.
Miten ammatinvalinnanohjaukseen pääsee?
Työ- ja elinkeinotoimistoista annetaan ohjeet, kuinka ammatinvalinnanohjaukseen pääsee. Eri toimistoissa on erilaisia käytäntöjä ammatinvalinnanohjaukseen pääsyn suhteen. Työ- ja elinkeinotoimiston tarjoama ammatinvalinnanohjaus on henkilöasiakkaalle maksutonta.
Mitä ammatinvalinnanohjauksessa tehdään?
Ammatinvalinnanohjauksessa käydään noin tunnin mittainen luottamuksellinen keskustelu asiakkaan elämäntilanteesta, odotuksista ja urataustasta. Tämän ns. alkuhaastattelun perusteella ohjaaja ja ohjattava sopivat ohjausprosessin jatkosta, sillä yleensä keskustelukertoja tarvitaan enemmän kuin yksi toteuttamiskelpoisen suunnitelman luomiseksi. Lisäksi apuna käytetään psykologisia testejä, kuten kykytestejä, persoonallisuustestejä ja kiinnostavuusarviointeja. Mahdollisia ohjaustoimia ovat myös erilaiset työ- tai koulutuskokeilut ja terveydentilan tutkimukset. Näitä tietoja ei luovuteta ulkopuolisille tahoille ilman asiakkaan suostumusta.
Lisäksi on olemassa myös jonkin verran sähköisiä palveluita ammatinvalinnanohjauksen tukena. Esimerkiksi internetissä oleva "AVO-ohjelma" (http://www.mol.fi/avo/avo.htm) tarjoaa erilaisia uravaihtoehtoja, mutta ei kerro asiakkaan soveltuvuutta niihin.
Chen Li

Chen Li (s. 23. elokuuta 1974 Yun Chen) on kiinalainen haulikkoampuja.
Chen Li on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa kolme joukkuekultaa (1998, 1999 ja 2006), henkilökohtaisen hopean (2006) ja joukkuehopean (2007).
Antti Rautiola

Antti Rautiola (s. 8. helmikuuta 1988 Äänekoski) on suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Rautiolan kasvattajaseura on Oulun Kärpät, jota hän edusti sekä A-, B- että C-nuorissa. Hän on pelannut myös Kärppien edustusjoukkueessa, kaksi ottelua SM-liigassa kaudella 2010–2011, molemmat marraskuussa 2010. Pääosa tuosta kaudesta kului kuitenkin Mestiksen Kiekko-Laserissa, jossa hän pelasi 38 runkosarja- ja kolme pudotuspeliottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi Kajaanin Hokissa Mestiksessä sekä KLH Vajgar Jindřichův Hradecissa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Rautiola teki kesäkuussa 2011 tehty 1+1-vuotisen sopimuksen Pelicansin kanssa. Pelicansissa Rautiola pelasi kauden 2011–2012 aikana kolme liigaottelua. Pääosan kaudesta hän torjui Mestis-seura Peliittojen maalilla. Kaudeksi 2012-2013 hän teki sopimuksen Mestiksen Jokipoikien kanssa.
Kaudet 2013–2016 Rautiola on torjui Heinolan Peliittojen maalilla.
Richard Schallert

Richard Schallert (s. 21. huhtikuuta 1964 Brand in Vorarlberg) on itävaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1981–1988.
Schallert oli mukana Itävallan joukkueessa, joka sijoittui neljänneksi Engelbergin MM-kisoissa 1984. Vuoden kuluttua Seefeldissä hän sijoittui normaalimäessä 29:nneksi. Oberstdorfissa 1987 hän oli Ernst Vettorin, Franz Neuländtnerin ja Andreas Felderin kanssa voittamassa joukkuemäestä pronssia Suomen ja Norjan viedessä kirkkaimmat mitalit. Lisäksi hän oli suurmäessä 37:s.
Vuoden 1983 lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa hän sijoittui viidenneksi.
Maailmancupissa Schallert ylsi neljästi palkintosijalle, mutta ei voittanut yhtään kilpailua. Hän sijoittui kauden 1982–1983 kokonaispisteissä kahdenneksitoista.
Liu Yingzi

Liu Yingzi (s. 27. tammikuuta 1971 Hunan) on kiinalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Liu Yingzi on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa henkilökohtaisen maailmanmestaruuden kahdesti (2007 ja 2011), yhden hopean 2010 ja kolme joukkuehopeaa (2001, 2003 ja 2007), sekä kaksoistrapissa joukkuepronssia (1994).
Salah al-Din (maakunta)

Ṣalāḥ ad-Dīn () eli Saladinin maakunta on yksi Irakin yhdeksästätoista maakunnasta (kuvernoraatista), ja sijaitsee pohjoiseen Bagdadista. Sen pinta-ala on 24 075 neliökilometriä (5,6 % Irakista) ja pääkaupunki Tikrit. Maakunta on nimetty kurdisyntyisen, ristiretkeläisiä vastaan taistelleen sulttaani Saladinin mukaan. "Salahuddinin maakunta" on muunnelma maakunnan nimestä.
Maakunnan naapurina ovat lounaassa Anbarin, luoteessa Ninawan, pohjoisessa Erbilin ja Kirkukin, idässä Sulaimaniyyan ja Diyalan, sekä etelässä Bagdadin maakunnat.
Väestö.
Vuoden 1997 väestönlaskennassa maakunnan asukasluku oli 904 432. Irakin sodan loppuvaiheessa vuonna 2011 Yhdysvaltain armeija arvioi väkiluvuksi 1,158 miljoonaa. Heistä sunneja oli noin 96 %, šiioja 3 % ja kurdeja 1 %. Vuonna 2013 väkiluvuksi arvioitiin 1 336 600 (4,2 % Irakin väestöstä). Väestöstä kaupunkilaisia on 44,2 prosenttia.
Piirikunnat.
Vuonna 2013 maakunta jakautui kahdeksaan piirikuntaan seuraavin väestöosuuksin (prosenttia 1 336 600 as. kokonaisväestöstä):
Deborah Gelisio

Deborah Gelisio (s. 26. helmikuuta 1976 Bellono) on italialainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Deborah Gelisio on saavuttanut olympialaisissa hopeaa kaksoistrapissa Sydneyssä 2000. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa kolme henkilökohtaista maailmanmestaruutta (1995, 1997 ja 1998), kaksi joukkuemestaruutta (1995 ja 1997) ja joukkuehopean (1993), sekä trapissa henkilökohtaisen mestaruuden (2005), kaksi joukkuemestaruutta (2007 ja 2009), henkilökohtaisen hopean (2007) ja joukkuehopean (2005).
Daniela Del Din

Daniela Del Din (s. 29. syyskuuta 1969 San Marino) on sanmarinolainen haulikkoampuja.
Del Din voitti Nikosian MM-kilpailuissa 2007 pronssia trapissa tuloksella 85 (67+18) ja Mariborissa 2009 joukkuepronssia. Hän kilpaili trapissa myös Pekingin olympialaisissa 2008, jossa hän sijoittui 15:nneksi.
Sam Wyche

Samuel David "Sam" Wyche (5. tammikuuta 1945 – 2. tammikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Hän syntyi Atlantassa ja kävi Furmanin sekä Etelä-Kalifornian yliopistoja. 
Wyche pelasi vuosina 1968–1976 useissa ammattilaisseuroissa. Niistä yksi oli Cincinnati Bengals, jonka päävalmentajana hän myöhemmin toimi vuosina 1984–1991. Hän oli myös Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajana 1992–1995.
Wyche kuoli 74-vuotiaana maksasyöpään.
Henry J. Kaiser

Henry John Kaiser (9. toukokuuta 1882 – 24. elokuuta 1967) oli yhdysvaltalainen teollisuusyrittäjä ja nykyään Yhdysvaltain suurimman yleishyödyllisen terveyspalveluorganisaation Kaiser Permanenten toinen perustaja.
Kaiserin yhtiöt rakensivat 1930-luvulla huomattavia teitä, siltoja ja patoja ja toisen maailmansodan aikana tunnettuja Liberty- ja Victory-luokan kuljetusaluksia. Sittemmin yhtymä Kaiser Industries Corp. (perustettu 1945) on valmistanut muun muassa autoja ja sementtiä. Yhtiökumppani Joseph W. Frazer siirtyi 1949 GM-yhtiön palvelukseen. Autoja valmistettiin nimillä Kaiser, Frazer sekä Henry J, joka oli Henry J. Kaiserin viimeinen yritys pelastaa Kaiser Auto -yhtiö. Yhtiön tuotanto loppui Yhdysvalloissa 1955, minkä jälkeen valmistusta oli vielä Etelä-Amerikassa, kunnes sekin tuotanto 1960-luvulla myytiin Ford-Renaultille.
Henry J. Kaiser ja lääkäri Sidney R. Garfield perustivat vuonna 1945 maailman ensimmäisen terveyden ylläpitämiseen keskittyneen organisaation (HMO), Kaiser Permanenten. Nykyään Kaiser Permanente on Yhdysvaltain suurin yleishyödyllinen terveydenhoito-organisaatio. Se toimii kymmenessä osavaltiossa ja District of Columbiassa. Sillä on 8,7 miljoonaa asiakasta ja 134 000 työntekijää, ja sen vuotuinen liikevaihto on noin 37,8 miljardia dollaria.
Charley Winner

Charley Winner (2. heinäkuuta 1924 – 18. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän syntyi Somervillessä, New Jerseyssä ja palveli toisessa maailmansodassa.
Palvelusta vapauduttuaan Winner pelasi Washington-yliopistolla St. Louisissa. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan St. Louis Cardinalsin (1966–1970) ja New York Jetsin (1974–1975) päävalmentajana. Hän toimi myös avustavana valmentajana.
Pat Peppler

Pat Peppler (16. huhtikuuta 1922 – 23. kesäkuuta 2015 Stuart, Florida) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hänet muistetaan parhaiten NFL-seura Atlanta Falconsin päävalmentajana, jona hän toimi lyhyesti vuonna 1976. 
Peppler pelasi Michigan State Universityssa ja toimi sieltä valmistuttuaan high school -tason päävalmentajana. Myöhemmin hän työskenteli Atlanta Falconsin lisäksi esimerkiksi North Carolina State Universityssa ja Green Bay Packers -seurassa.
Eva LaRue

Eva Maria LaRue (oik. Eva Maria LaRuy, s. 27. joulukuuta 1966 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen juurensa ovat Puerto Ricossa ja Ranskassa.
Elämä.
LaRue syntyi Long Beachissa, Kaliforniassa vuonna 1966. Hänellä on sukujuuria Puerto Ricossa, Ranskassa, Hollannissa ja Skotlannissa. Hän on Bahá'í-uskonnon seuraaja: hänen äitinsä kääntyi uskontoon LaRuen ollessa teini-ikäinen. LaRue valmistui Kalifornian Norco Senior High Schoolista vuonna 1985.
LaRue ryhtyi näyttelemään kuusivuotiaana. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli "Barbaarit"-nimisessä miekka ja magia -elokuvassa. Sittemmin hän esiintyi useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Suurta julkisuutta LaRue sai ensimmäisen kerran näytellessään "All My Children" -saippuasarjassa vuosina 1993–1997 ja 2002–2005. LaRue on palkittu roolistaan "All My Childrenissä" tohtori Maria Santos Greynä, samoin kuin hahmoaan varten tekemästään tunnuskappaleesta "Dance Again with You".
Vuonna 2005 LaRue sai roolin "sta" Natalia Boa Vistana. Se on tällä hetkellä luultavasti hänen tunnetuin roolinsa. Lisäksi hän on vuosien saatossa esiintynyt useissa elokuvissa, mukaan lukien Cries in the Dark, Menneisyyden tuulet ("Remembrance"), Tappavaa peliä ("Legal Tender"), Sydänystävät ("Heart Condition") ja Vaaralliset kurvit ("Dangerous Curves"). Hän on myös vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Sielun ruokaa ("Soul Food"), Hädän hetkellä ("Third Watch"), S.O.F. - Vainukoirat, ("Diagnosis Murder"), Kipusiskot ("Nurses") ja Dallas.
Yksityiselämä.
Vuodet 1992–1994 LaRue oli naimisissa John O'Hurleyn kanssa. Myöhemmin hän meni naimisiin John Callahanin kanssa. LaRue tutustui Callahaniin "All My Childrenin" kuvauksissa, joissa Callahan esitti LaRuen aviomiestä. Pariskunta oli naimisissa 1996–2004, jona aikana LaRue käytti nimeä Eva LaRue Callahan. Heillä on vuonna 2001 syntynyt tytär. Vuonna 2010 LaRue avioitui liikemies Joe Cappuccion kanssa, mutta sekin avioliitto päättyi eroon vuonna 2014..
Kay Stephenson

George Kay Stephenson (s. 17. joulukuuta 1944) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Hän kasvoi Floridassa ja pääsi Pensacola High Schoolista stipendillä Floridan yliopistoon. 
Pelaajana Stephenson loi ammattilaisuransa San Diego Chargersissa (1967) ja Buffalo Billsissä (1968). Hän oli myöhemmin muun muassa Buffalo Billsin (1983–1985) ja Edmonton Eskimosin (1998) päävalmentajana.
Pavel Tresnak

Pavel Třešňák (s. 3. lokakuuta 1952 Praha) on entinen tšekkiläinen huippulentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja, joka valmentaa kaudella 2008-2009 hallitsevaa suomenmestari Rovaniemen Santasportia, SM-liigassa. Urallaan hän on valmentanut muun muassa Tšekin ja Slovakian A-maajoukkueita EM-lopputurnauksissa. Lisäksi hän on toiminut seurajoukkueiden päävalmentajana Belgiassa, Kreikassa, Ranskassa, Kuwaitissa, Saksassa, Itävallassa ja Tšekissä.
Pelaajaurallaan Tresnak pelasi peräti neljässä eri maassa ammatikseen. Tresnak on valmentanut Pariisi Volleyssa kaudella 2003–2004. Muita joukkueita ovat kreikkalainen Aris Thessaloniki, itävaltalaiset Hot Volley Wien ja SVS Post Wien sekä kaudella 2007-2008 tšekkiläinen Fatra Zlin.
BRDC International Trophy 1950

BRDC International Trophy 1950 oli 26. elokuuta 1950 ajettu Formula 1:n MM-sarjan ulkopuolinen kilpailu. Kilpailu ajettiin Silverstonen radalla Isossa-Britanniassa, ja sen voitti italialainen Nino Farina ennen paalulta lähtenyttä argentiinan Juan Manuel Fangiota. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi Fangio, mutta koska Farina ajoi saman ajan, kilpailun nopein kierros jaettiin Fangiolle ja Farinalle.
Koska kilpailu ei kuulunut MM-sarjaan, siitä ei jaettu MM-pisteitä. 
Tulokset.
"Punataustaiset kuljettajat eivät selvinneet alkueristä finaaliin"
Rex Linn

Rex Maynard Linn (s. 13. marraskuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli televisiosarjassa "C.S.I. Miami" Frank Trippiä. Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Kunnian miehet", "The Lottery", "Tappava ase", "Better Call Saul" ja "Young Sheldon" sekä elokuvissa "Keikka Bahamalla", "Villi tusina", "Rankka pari", "Cliffhanger – kuilun partaalla", "Saalistaja", "Kurkunleikkaajien saari" ja "Toivoton taistelupari".
Pete McCloskey

Paul Norton ”Pete” McCloskey Jr. (29. syyskuuta 1927 Loma Linda, Kalifornia – 8. toukokuuta 2024 Winters, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuosina 1967–1983 ja pyrki vuonna 1972 presidenttiehdokkaaksi. 
McCloskey eteni pitkälle urallaan lakimiehenä. Hän palveli merijalkaväessä Korean sodassa; Vietnamin sotaa hän alkoi kuitenkin vastustaa. Hän vastusti myöhemmin myös Irakin sotaa. Hän yritti uudelleen kongressiin vuonna 2006. 
Republikaaneihin vuodesta 1948 kuulunut McCloskey siirtyi demokraatteihin vuonna 2007.
Toshio Masuda

Toshio Masuda (; s. 5. lokakuuta 1927) on japanilainen elokuvaohjaaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten yhtenä "Tora! Tora! Tora!" -elokuvan (1970) tekijöistä. Muiden töiden joukossa on "Shaso" (1989). 
Masuda on voittanut elokuvapalkintoja, kuten Blue Ribbonin (1990). Hän sai myös kaksi Japanin akatemian palkintoehdokkuutta (1981, 1990).
Brian Priestman

Brian Priestman (10. helmikuuta 1927 Birmingham, Englanti – 18. huhtikuuta 2014 Broze, Ranska) oli brittiläinen kapellimestari. Hän opiskeli Birminghamin yliopistossa ja Belgiassa.
Priestman toimi pitkän uransa aikana muun muassa Edmontonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Kanadassa vuosina 1964–1968. Hän työskenteli myös yliopistoissa, sai kunniatohtorinarvoja ja kirjoitti musiikista.
John Rauch

John Rauch (20. elokuuta 1927 – 10. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Kunnioitukseksi urastaan hän sai vuonna 2003 paikan College Football Hall of Famessa. 
Pelattuaan yliopistotasolla Georgiassa Rauch sai NFL-varauksensa vuonna 1949. Ammattilaisseuroina olivat uran aikana New York Bulldogs (myöh. Yanks) ja Philadelphia Eagles. 
Valmentajana Rauch työskenteli niin yliopistoilla kuin ammattilaisseuroissakin. Päävalmentajana hän oli Oakland Raidersissa (1966–1968), Buffalo Billsissä (1969–1970) ja Canadian Football Leaguen Toronto Argonautsissa (1973–1974). Hän oli kuollessaan 80-vuotias.
Will Parry

William ”Will” Parry on kuvitteellinen hahmo Philip Pullmanin kirjasarjassa "Universumien tomu". Hän on toinen päähenkilö Lyra Belacquan rinnalla. Hän esiintyy vasta toisessa kirjassa "Salaperäinen veitsi" ja myös seuraavassa, "Maaginen kaukoputki". Pullman on vihjannut kirjoittavansa Willistä vielä lisää. 
Will on urhea, hiljainen ja älykäs. Hänellä ei ole hyvää ystävää ennen kuin hän tapaa Lyran toisessa ulottuvuudessa, Cittàgazzessa. Willin äiti on mielisairas ja on pitänyt hänestä huolta siitä asti kun hän ymmärsi ettei hän voinut hyvin. Willin isä on tutkija, joka on kadonnut, mutta oli lähettänyt kirjeitä vaimolleen ennen kuin hän katosi. Niissä kerrotaan hänen tutkimuksistaan Alaskassa, josta hän oli löytänyt toiseen maailmaan johtavan aukon. Myöhemmin kirjassa noita, joka halusi olla John Parryn, Willin isän, rakastaja tappoi isän kostoksi tämän kieltäydyttyä vastaamasta noidan tunteisiin, koska John ollut ei halunnut pettää vaimoaan. Will ja John olivat juuri ymmärtäneet olevansa isä ja poika. Noita tappoi itsensä tämän jälkeen. 
Will löysi Cittágazzeen kun hän rupesi seuraamaan kissaa sen jälkeen kun hän oli vienyt äitinsä turvaan ja paennut kotoaan ja samalla tappanut miehen joka yritti vahingoittaa häntä ja hänen äitiään sekä varastaa isän lähettämät kirjeet, joissa kerrottiin maailmojen välisen aukon paikka. Silloin Will löysi aukon toiseen maailmaan liikenneympyrän keskeltä. Siellä hän sitten tapasi Lyran ja heistä tuli parhaimpia ystäviä ja myöhemmin myös rakastavaiset.
Willin daimoni on kissa jolle suomalainen noita Serafina Pekkala antoi nimen Kirjava.
Pullman ei ole nimennyt Will-hahmoa 1800-luvulla eläneen tutkimusmatkailijan William Edward Parryn mukaan.
"Universumien tomu" -kirjasarjaan pohjautuvassa televisiosarjassa "His Dark Materials" hahmoa esittää Amir Wilson. Will esiintyy sarjassa ensimmäistä kertaa jo sen ensimmäisen tuotantokauden viidennessä jaksossa ”The Lost Boy”, vaikka ensimmäinen kausi perustuu pääosin kirjasarjan ensimmäiseen osaan "Kultainen kompassi", jossa hahmoa ei vielä tavata.
Salaperäinen veitsi.
Salaperäinen veitsi joutui Willille kun hän tappeli Cittágazzessa Tullio-nimisen miehen kanssa. Will sai veitsen kahakassa mutta menetti kaksi sormea joiden tyngistä vuoti lakkaamatta verta kunnes kuin hänen isänsä laittoi haavoihin voidetta. Veitsellä pystyy viiltämään mitä tahansa, myös aukkoja toisiin maailmoihin, mutta aina uuden aukon avauksen yhteydessä syntyy Haamu, joka imee aikuisten sieluja (joskin veitsi on myös ainoa, joka pystyy tuhoamaan Haamut), joten viimeisen kirjan lopussa hänen on rikottava veitsi ja jätettävä Lyra omaan Oxfordiinsa ja palattava omaansa. Siellä hän sitten muuttaa Mary Malonen luokse ja ilmeisesti saa hoitoa äidilleen. Hän ja Lyra olivat sopineet että he olisivat samassa paikassa (Kasvitieteellinen puutarha) samaan aikaan (keskipäivällä juhannuspäivänä) joka vuosi tunnin ajan.
Valentin Katajev

Valentin Petrovitš Katajev (; 28. tammikuuta 1897 Odessa – 12. huhtikuuta 1986 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Valentin Katajev syntyi opettajan perheeseen. Myös hänen veljestään Jevgeni Petrovista tuli kirjailija. Katajev osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän sisällissotaan, työskenteli toimittajana ja kirjoitti runoja ja kertomuksia. Hänen ensimmäiset kirjansa ilmestyivät vuosina 1923–1926. Satiirinen pienoisromaani "Hummaajat" ("Rastrattšiki", 1926) ja näytelmä "Ympyrän neliöiminen" ("Kvadratura kruga", 1928) tekivät Katajevista tunnetun kirjailijan.
Katajevin Magnitogorskin rakentamisesta kirjoittama romaani "Vremja, vperjod!" (”Aika, eteenpäin!”, 1932) herätti suurta huomiota. Toinen menestysteos oli omaelämäkerrallinen pienoisromaani "Siintää purje yksinäinen" ("Belejet parus odinoki", 1936), josta tuli myöhemmin osa neliosaista romaania "Volny Tšornogo morja" (”Mustanmeren aallot”, 1961). Katajevin teokset käsittelivät usein Venäjän sisällissotaa ja myöhemmin toista maailmansotaa. Pienoisromaani "Rykmentin poika" ("Syn polka", 1945) sai Stalin-palkinnon.
Katajev kuului Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallitukseen vuodesta 1934 ja "Novyi mir" -kirjallisuuslehden toimituskuntaan vuosina 1946–1954. Hän perusti kirjallisuuslehti "Junostin" vuonna 1955 ja toimi vuoteen 1962 saakka sen päätoimittajana. Katajev liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1958. Kirjailijan myöhemmät teokset kuten "Pyhä kaivo" ("Svjatoi kolodets", 1965), "Unohduksen ruoho" ("Trava zabvenja", 1967) ja "Timanttikruununi" ("Almaznyi moi venets", 1978) koostuvat usein muistelmista ja mietelmistä.
Jonas Hiller

Jonas Hiller (s. 12. helmikuuta 1982 Felben-Wellhausen, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Urallaan Hiller pelasi muun muassa Anaheim Ducksissa ja Calgary Flamesissa.
Pelaajaura.
Hiller voitti Sveitsin mestaruuden vuosina 2002, 2005 ja 2007 sekä Spengler Cupin 2004 ja 2006 Davosissa. Kaudella 2006–2007 Hiller teki henkilökohtaisen voittoennätyksensä, kun voitti 44 ottelusta 28. Vapaana agenttina hän teki sopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa toukokuussa 2007.
Hiller teki NHL-debyyttinsä Anaheim Ducksin paidassa 30. syyskuuta 2007, kun se kukisti Los Angeles Kingsin 4–1 Englannissa pelatussa ottelussa. Hän torjui ottelussa 23 laukausta. Ensimmäisen nollapelinsä hän pelasi kaudella 2008–2009, kun Anaheim kukisti Los Angeles Kingsin 2–0.
Hiller aloitti Jean-Sebastien Gigueren kakkosvahtina kaudella 2008–2009, mutta loppukaudesta vakiinnutti paikkansa Anaheimin ykkösvahtina. Ducks nimesi Hillerin aloittavaksi maalivahdiksi vuoden 2009 pudotuspeleihin hänen pelattuaan vahvasti runkosarjassa. Hän pelasi 16. huhtikuuta 2009 ensimmäisen nollapelinsä pudotuspeleissä torjuen 35 laukausta. Hän ja Ducks etenivät konfrenenssien välieriin kukistamalla San Jose Sharksin kuudessa ottelussa. Sen jälkeen vastaan tuli kuitenkin Detroit Red Wings, joka voitti Ducksin seitsemän ottelun sarjassa. Monien mielestä juuri Hillerin ansiosta Ducks pystyi venyttämään sarjan peräti seitsemänteen peliin edellisen vuoden Stanley Cup -voittajaa vastaan.
30. tammikuuta 2010 Hiller allekirjoitti Ducksin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen kauden 2013–2014 loppuun asti. Seuraavana päivänä Ducks kauppasi Giguèren Toronto Maple Leafsiin ja antoi Hillerille ykkösmaalivahdin statuksen. Hiller valittiin NHL:n tähdistöotteluun 2011.
Lyhyen NHL:n työsulkukauden 2012–2013 aikana Hiller auttoi Anaheimin itäisen konferenssin toiseksi. Anaheim tippui pudotuspeleistä seitsemän ottelun sarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan toisen kerran viiden vuoden sisällä.
Heinäkuussa 2014 Hiller solmi Calgary Flamesin kanssa kaksivuotisen ja kokonaisarvoltaan yhdeksän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Huimausoireet.
Hiller ansaitsi paikan vuoden 2011 tähdistöottelussa. Hän tunsi itsensä sekavaksi sekä reagoi hitaasti ja päästi kolme maalia kymmenestä laukauksesta San Jose Sharksille kärsityssä tappiossa. Sen jälkeen hän istui sivussa neljä ottelua, jonka jälkeen pelasi yhden ottelun Edmonton Oilersia vastaan. Oireita kuitenkin ilmestyi ja hän oli niiden seurauksena sivussa kokoonpanosta peräti 15 ottelun ajan. Elokuussa 2011 Hiller sanoi oireiden loppuneen kokonaan.
Kansainvälinen ura.
Hiller pelasi vuoden 2008 MM-kisoissa Kanadassa Sveitsin joukkueen kakkosvahtina, pelaten kaksi ottelua. Hän torjui alkusarjan viimeisessä pelissä voiton Ruotsia vastaan ja johdatti Sveitsin A-lohkon voittoon. Jonas Hiller pelasi Sveitsin maajoukkueen ykkösvahtina Vancouverissa 2010. Sveitsin joukkue sijoittui turnauksen kahdeksanneksi häviten Yhdysvalloille puolivälierissä. Hiller edusti Sveitsiä myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Väyläalus Letto

Väyläalus Letto () on Ouluun sijoitettu suuri väylänhoitoalus, jonka toiminta-alueeseen kuuluu Pohjanlahti. Väylien kunnossapidon lisäksi alusta käytetään paljon jäänmurtotehtävissä. Letolla on myös valmius öljyntorjuntaan ja se on varustettu kahdella 98 m³ öljynkeräystankilla. Aluksessa on sekä kääntöpotkuri että keulapotkuri.
Historia.
Alukselle on tehty muutostöitä vuosina 1989 ja 1997 muun muassa öljyntorjuntaominaisuuksien lisäämiseksi.
ARAVA

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;timestamp&gt;2008-06-11T13:12:33Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;Petri Krohn&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;comment&gt;Ak: Ohjaus sivulle Arava&lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;4929490&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Bushel

Bushel (busheli, vakka, lyhennettynä bsh. tai bu.) on SI-järjestelmään kuulumaton tilavuusmitta, jota on käytetty sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa, mutta on monien muiden tilavuus­yksiköiden tavoin näissä maissa eri suuruinen.
Brittiläisessä järjestelmässä gallona on määritelty kymmenen vesipaunan tilavuudeksi., ja bushel on kahdeksan gallonaa. Näin ollen brittiläinen bushel on noin 36,3688 litraa.
Yhdysvalloissa bushel on määritelmän mukaan 2 150,42 kuutiotuumaa. Koska tuuma on määritelmän mukaan 2,54 senttimetriä, voidaan laskea, että yksi yhdysvaltalainen bushel on tarkalleen 35,23907016688 litraa. Yhdys­valloissakin yksi gallona on kiinteitä aineita mitattaessa kahdeksas­osa bushelia (pintti on bushelia).
Bushelia käytetään Yhdysvalloissa varsinkin maataloustuotteiden mittayksikkönä. Nykyään sitä kuitenkin käytetään lähinnä painomittana, ja eri maataloustuotteille on sovittu eri painomäärät. 
Esimerkkejä:
Ove Andersson

Ove Andersson (3. tammikuuta 1938 – 11. kesäkuuta 2008) oli ruotsalainen rallikuljettaja ja Toyota -formulatallin tallipäällikkö. 
Ura.
Andersson ajoi rallia itse kymmenkunta vuotta, ja hän ajoi rallia pääosin Saabilla, Lancialla, Fordilla, Alpinella ja Toyotalla. Andersson voitti uransa aikana mm. Monte Carlon rallin 1971, ja Safari-rallin vuonna 1975, joka jäi hänen uransa ainoaksi MM-tason voitoksi. 
Anderssonin aktiiviuran aikana hän perusti Andersson Motorsport -rallitiimin, josta kehittyi myöhemmin Toyotan rallitalli, Toyota Team Europe. Tallin ensimmäinen voitto tuli vuonna 1975, kun suomalainen Hannu Mikkola voitti Jyväskylän Suurajot. Talli voitti rallin kuljettajien maailmanmestaruudet vuosina 1990 ja 1992, jolloin mestariksi ajoi Carlos Sainz ja kaudella 1993, jolloin mestariksi ajoi suomalainen Juha Kankkunen.
Toyota voitti myös autonvalmistajien maailmanmestaruuden vuosina 1993, 1994 ja 1999.
Toyota vetäytyi rallista 2000-luvun alussa, ja Andersson siirtyi tallipäälliköksi Toyotan Formula 1 -talliin vuonna 2002. Hän vetäytyi tehtävästä seuraavana vuonna, mutta säilyi tallin neuvonantajana. Andersson kuoli rallionnettomuudessa Etelä-Afrikassa.
Kuolema.
Andersson ajoi historiallisessa Milligan Vintage Trial -kilpailussa Etelä-Afrikassa vuoden 1957 Volvo P444 -autolla, joka törmäsi pikkubussiin. Kartanlukija ja auton omistaja Tubby Bennett loukkaantui onnettomuudessa.
Golden Globe 2006

Golden Globe 2006&lt;br&gt;
16. tammikuuta 2006
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
Brokeback Mountain
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
Walk the Line
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
Lost
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
Täydelliset naiset
Minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
Empire Falls
Golden Globe 2006 oli järjestyksessään 63. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2005 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2006.
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Václav Svěrkoš

Václav Svěrkoš (s. 1. marraskuuta 1983 Třinec) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjatasolla pelaavaa FC Sochaux'ta. 184 senttimetriä pitkän Svěrkošin pelipaikka on hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Svěrkoš aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan FC Baník Ostravan joukkueessa vuonna 2001. Hän esiintyi seuran paidassa 26 liigaottelussa ja teki kunnioitettavat 14 maalia. Esitykset pantiin merkille Saksassa ja 2003 Svěrkoš siirtyi Borussia Mönchengladbachiin. Debyyttikaudellaan Ewald Lienenin luotsaamassa Gladbachissa Svěrkoš oli joukkueen tähti ja yhdeksällä maalillaan hän oli seuran kauden paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella Gladbach taisteli putoamista vastaan ja Svěrkoš oli seitsemällä maalillaan tärkeä lenkki joukkueen säilymisen kannalta. Henkilökohtaisen elämän ongelmat kuitenkin vaikuttivat Svěrkošin esiintymisiin pelikentällä ja hän haki vauhtia uralleen Hertha Berlinistä. 
Kaudeksi 2006/07 Svěrkoš palasi Gladbachiin, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa seuran kokoonpanossa. Tammikuussa 2007 hän siirtyi FK Austria Wieniin, josta surkean kevätkauden jälkeen takaisin kotimaahansa ja Baník Ostravaan. Tšekissä Svěrkoš löysi jälleen peli-ilon ja voitti kaudella 2007/08 Tšekin liigan maalikuninkuuden 15 osumallaan. Svěrkoš oli jälleen palannut ja hän nousi mukaan myös Tšekin maajoukkeuryhmään. 
Tammikuussa 2009 Svěrkoš siirtyi Baník Ostravasta Ranskan Ligue 1:ssä putoamistaisteluun pudonneen FC Sochaux'n paitaan. Sochaux'ssa Svěrkošin loistovire on saanut jatkoa ja hänen avullaan seura on parantanut pelillistä esitystä ja noussut taistelemaan tosissaan sarjapaikasta. Päävalmentaja Francis Gillot on ylistänyt Svěrkošin taitoja ja pitää häntä yhtenä joukkueensa tärkeimmistä pelaajista. 
Maajoukkueura.
Tšekin maajoukkueessa Svěrkoš on pelannut kolme ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin – 2008 EM-kisojen avausottelussa Sveitsiä vastaan. Maali jäi ottelun voittomaaliksi ollen samalla kisojen ensimmäinen.
Marianne Curley

Marianne Curley (s. 20. toukokuuta 1959 Windsor, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 2000 ilmestynyt "Muinainen taika", ja hänen tuotoksiinsa kuuluu myös neliosainen fantasiakirjasarja "Aikavartio". Curleyn kirjoja on julkaistu Australian lisäksi Yhdysvalloissa, Britanniassa, Espanjassa, Saksassa, Tanskassa ja Suomessa.
Curley on naimisissa John Curleyn kanssa ja hänellä on kolme lasta.
Santana (Madeira)

Santana on kunta Portugalille kuuluvalla autonomisella Madeiran saarella. Siellä on arviolta 6 992 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 95,6 neliökilometriä.
Kunta on nimetty Pyhän Annan () mukaan. Se sijaitsee Madeiran pääsaaren pohjoisreunalla. Kunnan pääelinkeinot ovat maatalous ja matkailu. Kunnassa sijaitsee Madeira Theme Park, jossa matkailija voi perehtyä Madeiran ja Porto Santon historiaan ja nykypäivään. Santanassa ovat myös kuuluisat olkikattotalot.
Historia.
Santanan asutus sai alkunsa vuoden 1550 tienoilla. Paikalliset olivat alkujaan kotoisin Pohjois-Portugalin Minhon alueelta, joka tunnetaan myös nimellä Braga. Paikallisilla onkin nimitys "Bragados" heidän alkuperästään johtuen. Kolonisaation alussa aluetta jakoivat aateliset ja porvarit. Sekä aatelisia että maanviljelijöitä tarvittiin maaston muokkaamiseen viljelytiloja varten. Santanan kirkonkylä perustettiin kuninkaallisella asetuksella 4. kesäkuuta 1552. Samalla São Jorgen koloniaalinen hallintoalue lakkautettiin, ja hallinto siirrettiin Santa Anan kappeliin. Santana sai kaupunkistatuksen 1. tammikuuta 2001.