Borobudur

Borobudur (jaavaksi ꦕꦤ꧀ꦝꦶꦧꦫꦧꦸꦝꦸꦂ, "Candhi Barabudhur") on buddhalainen pyhäkkö Jaavan saaren keskiosassa, 10 kilometriä Yogyakartasta. Se on yli 30 metriä korkea neliömäinen porraspyramidi. Se liittyy lähinnä mahayana-buddhalaisuuteen ja on maailman suurin buddhalainen monumentti ja samalla Indonesian merkittävimpiä turistikohteita. Borobudur on Unescon maailmanperintökohde. 
Rakennus on pystytetty ilman laastia. Sen keskeiset perustat on kiilattu kiinni toisiinsa kivikiiloilla. Ylemmissä kerroksissa käytettiin tämän sijasta ulkonevia pontteja tai tappiliitoksia. Vaikka työtä tehtiin tarkasti, oli rakennuksen kallistumille luotu mahdollisuus jo valmistumisvaiheessa: seinän ja lattian liitos ei ollut tiivis ja rakenteen sisään kertyi vettä. Pyhäkköä entistettiin vuosina 1908–1911 kallistuneiden seinien ja painuneiden lattioiden suoristamiseksi. Kallistuminen ei ole kuitenkaan loppunut. On todettu, että rakennuksen perustuksena olevaa kukkulaa on rakennusvaiheessa muokattu, jotta sen huokoinen kivi saataisiin kantavammaksi. Rakentajatkin ovat siis kamppailleet kallistumista vastaan. 
Historia.
Borobudur on rakennettu Sailendra-dynastian valtakauden aikana vuosien 778 ja 856 välillä. Tämä aikakausi oli buddhalaisuuden ja hindulaisuuden kukoistusaikaa Kaakkois-Aasiassa, ja dynastioiden vauraus näkyi suurina ja näkyvinä rakennusprojekteina.
Pyhäkkö muodostuu 32 metriä korkeasta pyramidista, jota koristavat yli 500 Buddhan patsasta sekä lukuisat stupat (eräänlaiset hauta- ja muistomerkit) sekä matalat reliefit, jotka kiertävät tasanteiden sivuja. Erikoisen muotoilunsa ja runsaan koristelunsa ansiosta Borobudur on ainutlaatuinen buddhalaisuuden muistomerkki Kaakkois-Aasiassa. Monumentin perusta on neliö, jonka sivut ovat 118 metriä pitkät. Pyramidi kohoaa yhdeksän kerroksen korkeuteen; alimmat ovat neliömäisiä ja ylimmät ympyränmuotoisia. Borobudurin pyhäkön huipulla on 72 pientä stupaa keskusstupan ympärillä. Borobudurin pääasiallinen rakennusmateriaali on andesiitti ja se koostuu noin 1,6 miljoonasta kivilohkareesta.
Pyramidin huipulle kiipeäminen on itsessään pyhiinvaellus, joka on suunniteltu noudattelemaan mahayanan kosmologiaa ja jokaisen kerroksen noustuaan henkilön kerrotaan kuvaannollisesti nousseen aina uudelle valaistumisen tasolle. Alimmat kerrokset, ja niiden patsaat, kuvaavat halujen ja ahneuden hallitsemaa elämää, keskikerrokset kuvaavat muotojen maailmaa ja ylimmät kerrokset muodotonta, täydellistä valaistumista.
Aikojen kuluessa temppeli hylättiin. On kuitenkin epävarmaa, miksi ja milloin noin tarkalleen tämä tapahtui. Todennäköisiä syitä hylkäämiselle ovat se, että temppeli sijaitsee kahden aktiivisen tulivuoren läheisyydessä, minkä johdosta rajut purkaukset ovat saattaneet ajaa ihmiset pois temppelin alueelta. Lisäksi jaavalaiset alkoivat kääntyä yhä suuremmissa määrin islamiin, minkä johdosta temppelistä lähteneet ihmiset eivät todennäköisesti koskaan palanneetkaan. Tämän seurauksena tulivuoren tuhka ja kasvusto peittivät temppelin vuosisatojen kuluessa.
Britit löysivät temppelin uudelleen vuonna 1814. Tätä retkikuntaa johti brittiläinen varakuvernööri sir Thomas Raffels, jonka britit olivat nimittäneet virkaan otettuaan haltuunsa Alankomaiden siirtomaat Napoleonin sotien ajaksi.
Vuonna 1985 temppeliä alettiin kunnostaa, mutta samassa yhteydessä ääriislamisti räjäyttivät 11 pommia temppelialueella tuhoten yhdeksän stupaa.
Nykyään.
Pyhäkkö on edelleen uskonnollisessa käytössä ja sinne tehdään vuosittain pyhiinvaelluksia. Indonesian valtio on myös pyrkinyt markkinoimaan paikkaa buddhalaisena turistikohteena. Pyhiinvaeltajat kiertävät temppeliä myötäpäivään.
Indonesian uskonnollisista asioista vastaava ministeri, Yaqut Cholil Qoumas, toivoi, että temppeli välttäisi Afghanistanin Bamiyanin buddhan kohtalon ja, että temppelin tuhoutuminen olisi valtava menetys kaikille indonesialaisille..