Tomi Mäkelä (musiikkitieteilijä)

Tomi Matti Mäkelä (s. 3. tammikuuta 1964 Lahti) on Berliinissä asuva suomalainen musiikkitieteilijä, esseisti ja pianopedagogi, Hallen yliopiston professori. Mäkelä on naimisissa korkeakoulurehtori Manuela Schwartzin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Opinnot.
Mäkelä valmistui Päijät-Hämeen konservatorion ammattiosastolta (myöhemmin Lahden ammattikorkeakoulun osa, josta Lahden konservatorio eriytyi 1991) pianonsoiton opettajaksi yliopettaja Rauno Jussilan luokalta 1982. Samana vuonna hän valmistui ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulun iltalukiosta. Hän jatkoi opintoja Wienin musiikkikorkeakoulussa (nykyisin Hochschule für Musik und darstellende Kunst) professori Noel Floresin mestariluokalla 1982–1984 ja suoritti pianonsoiton III-tutkinnon 1984 Sibelius-Akatemiassa. Hän aloitti musiikista kirjoittamisen "Etelä-Suomen Sanomien" kulttuuriosaston avustajana. 
Mäkelä suoritti pianonsoiton III-kurssin Sibelius-Akatemiassa 1984 ja keskittyi jo aloittamiinsa musiikkitieteen opintoihin Wienissä muun muassa professori Walter Passin johdolla. Mäkelä jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa ja valmistuttuaan sieltä filosofian lisensiaatiksi opiskeli Länsi-Berliinin Technische Universitätissä Carl Dahlhausin ja Helga de la Motte-Haberin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi Berliinissä vuonna 1988 ja on toiminut Helsingin yliopiston ja Sibelius-Akatemian dosenttina vuodesta 1990.
Ura.
Hoidettuaan erinäisiä yliopistovirkoja Helsingissä ja Turussa (esimerkiksi Mikko Heiniön ja Erkki Salmenhaaran viransijaisena sekä assistenttina ja yliassistenttina Eero Tarastin laitoksella) ja avustettuaan muun muassa "Uutta Suomea", "Helsingin Sanomia", "Rondoa" ja Suomen Yleisradiota hän siirtyi tutkijaksi Saksaan Deutsche Forschungsgemeinschaftin palvelukseen 1994. Hänet nimitettiin musiikkitieteen ma. professoriksi Kölnin yliopistoon 1995 ja vakinaiseksi professoriksi Magdeburgin yliopistoon 1996. Hänellä on laaja tieteellinen ja yleistajuinen julkaisutoiminta. Hän on myös myöhemmin avustanut suomalaisia medioita kuten "Hufvudstadsbladetia" ja "Nykypäivää". 
Aloitettuaan akateemisen uransa lähinnä teoreettisen musiikkitieteen edustajana, Mäkelä on viime vuosinakeskittynyt suomalaisiin ja pohjoismaisiin aiheisiin – Fredrik Pacius, Jean Sibelius, Aarre Merikanto, Paavo Heininen, Magnus Lindberg, Kaija Saariaho, Edvard Grieg, Eduard Tubin, Erkki-Sven Tüür – sekä kulttuurihistoriallisiin ongelmiin. Aiemmin hänen erikoisalueisiinsa ovat kuuluneet myös pakolaismuusikot (Arnold Schönberg) ja modernismi (Igor Stravinski, Max Reger) sekä tekijyys, virtuositeetti ja ylimalkaan musiikin estetiikka. Lisäksi hän on panostanut musiikkikasvatuksen, erityisesti musiikin yksityisopetuksen historian tutkimukseen julkaisemalla muun muassa Friedrich Wieckin teoksia ja tutkimalla Leipzigin konservatorion vaikutusta suomalaisten oppilaitosten (em. Helsingissä ja Viipurissa) syntevaiheisiin. Vuodesta 2009 alkaen Mäkelä on tutkinut myös elokuvan ja musiikin suhdetta; heinäkuussa 2025 ilmestyi tätä aihepiiriä koskeva kirja "Sichtbare, hörbare und denkbare Töne. Inszeniertes Musikgeschehen im Tonfilm zwischen" The Jazz Singer "und" Anora.
Mäkelä julkaisi keväällä 2007 sekä laajan saksan- että suppean suomenkielisen monografian Sibeliuksesta. Saksankielinen Sibelius-kirja (2007), joka sai Geisteswissenschaft international -palkinnon 2008, ilmestyi laajennettuna englanniksi 2011. Täydentävä jatko-osa saksankieliselle Sibelius-kirjalle (2007) ilmestyi 2013 Laaber-kustantamon sarjassa "Große Komponisten und Ihre Zeit". 
Mäkelä on ohjannut jatko-opiskelijoita myös Sibelius-Akatemiassa (muun muassa Docmus-yksikössä) ja toiminut lukuisissa asiantuntijatehtävissä mm. Suomessa, etenkin Helsingin yliopistossa ja Taideyliopiston Sibelius-Akaemiassa. Vuodesta 2009 alkaen hän on Martin Luther -yliopiston professori (Institut für Musik, Halle). Vuonna 2013 Mäkelä valittiin Edvard Grieg -tutkimuskeskuksen johtoon Bergenissä Norjassa, mutta hän luopui tehtävästä toimittuaan siinä vuoden sivutoimisesti. Monet Mäkelän entiset opiskelijat ja avustajat toimivat vaativissa tehtävissä: esim. Tobias Robert Klein, Christina Richter-Ibáñez, Bernard Austin Kigunda, Thomas Wosch, Clara Hoheisel, Henrike Alscher, Christoph Siems.
19. syyskuuta 2015 Mäkelä esiintyi Berliinin filharmonikkojen "Digital Concert Hall" -sarjassa Carl Nielsen -asiantuntijana. Hän avustaa säännöllisesti taidemusiikkialan instituutioita, esim. Philharmonie Luxenburg, Musikfest Berlin ja Semperoper Dresden.
Vuonna 2023 Tomi Mäkelälle myönnettiin SLS:n Fredrik-Pacius-palkinto.