tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lumenviipymä

Lumenviipymä eli jasa on vuoristossa tai tundralla oleva alue, jossa lumi sulaa selvästi muuta lumipeitettä myöhemmin, vasta myöhään kesällä. Siksi kasvukausi on niissä lyhyt. Lumenviipymä syntyy monesti paksulumiseen painanteeseen. Suomen lumenviipymät ovat lähinnä Pohjois-Lapin tunturien keski- ja yläpaljakalla.
Suomen tunturien lumenviipymät.
Lumenviipymät ovat monesti tunturien paksulumisissa painanteissa purojen lähellä. Ne saattavat kuivua kasvukauden aikana tai pysyä kosteina koko ajan. Lumenviipymillä on kivikkoa ja routimisilmiöitä mm. vuotomaata ja kuviomaata. Lumenviipymiä on karuja ja runsasravinteisia. Runsasravinteisilla kasvaa kalkinsuosijalajeja. Lumenviipymien kasvillisuus on matalaa ja siellä kasvaa muun muassa heiniä, saroja, ruohoja, vaivaispajuja ja sammalia. Lumenviipymien kasvillisuus on joko aukkoista tai yhtenäistä. Suomessa lumenviipymiä esiintyy tuntureilla lähinnä ylä- ja keskipaljakalla, mutta paikoin myös alapaljakallakin. Lumenviipymien maaperä on yleensä humukseton tai niukkahumuksinen. Runsasravinteiset kalkkimaiden lumenviipymät ovat erilaisia. Niissä voi olla runsas humus.
Keskipaljakalla tuulikankaiden ja lumenviipymien välissä on tunturikankaita.
Lumenviipymiä on lähinnä alapaljakalla Suomessa Käsivarren suurtuntureiden notkossa. Yleensä lumenviipymät ovat sammaleisia. Karuilla lumenviipymillä kasvaa jääleinikkiä, riekonsaraa, tunturilitukkaa, sielikköä, tankipiippoa ja vaivaiskoivua. Yleensä lumenviipymät ovat matalaruohoista tunturikasvillisuutta, jota luonnehtivat tunturisara, lumihärkki, lumijäkkärä, lapinlauha, pohjantuoksusimake ja sammalet. Vaivaispajulumenviipymillä kasvaa paljon vaivaispajua ja vähemmän saroja. Sammallumenviipymillä kasvaa lähinnä sammalia, mm. paljakkakuurasammalta ja hopeasammalta. Paksulumisilla viipymillä ei ole kasvillisuutta. Ravinteisilla lumenviipymillä kasvaa runsaasti tunturinurmikkaa ja napapajua. Jos pajuja ei ole, kasvaa ruohoa ja sammalta.
Ravinteisilla matalaruoholumenviipymillä kasvaa pohjannurmikkaa, tunturinurmikkaa, saroja ja lumileinikkiä sekä pohjantuoksusimaketta. Niittyleinikkiä kasvavilla lumenviipymillä on korkeata ruohoa, mm. kultapiiskua ja kulleroita. Korkearuoholumenviipymä on lumenviipymän ja korkearuohoniityn välimuoto. Ravinteisilla lumenviipymälaikuilla kasvaa kalkinsuosijasammalia, muun muassa pohjanvarstasammal ja hetesirppisammal.
Lumen syvyyden vaikutus tunturissa.
Lumenviipymän vaikutus kasvillisuuteen on kahtalainen. Niiden ympäristöä paksumpi lumi suojaa kasveja talvella, mutta toisaalta myöhään sulaessaan lyhentää kasvukautta. Kaiken lisäksi joidenkin lumenviipymien lumet eivät sula joka vuosi. Lumettomilla tuulenpieksämillä kasvaa uuvanaa, ja hyvin ohutlumisilla sinirikkoa. Tähän vyöhykkeeseen kuuluvat myös sielikkö, lapinvuokko, tuulenrokojäkälä ja matojäkälä. Variksenmarja kasvaa ohutlumisella tunturikankaan lumenviipymän reunalla, tätä paksulumisemmalla alueella mustikka. Vieläkin paksummalla lumenviipymän alueella kasvaa tunturikankaalle tyypillistä heinää, ja karhunsammal kasvaa paksuimmalla alueella.
Carl Ramos Stadium

Carl Ramos Stadium on monikäyttöinen stadion Karibianmeren rannalla Dangrigassa Belizessä. Vuonna 2016 avattua stadionia käytetään enimmäkseen jalkapallossa, sillä se on neljän eri seuran kotistadion. Stadionille mahtuu 3 500 ihmistä, yli kolmannes stadionin kotikaupungin asukkaista.
Luonnosta hävinnyt laji

Luonnosta hävinnyt laji tarkoittaa eliölajia, jonka luonnonvarainen kanta on kuollut sukupuuttoon, mutta jota on edelleen jäljellä esimerkiksi viljeltynä, istutettuna tai eläintarhassa.
Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) uhanalaisuusluokituksessa ”luonnosta hävinnyt” (EW, Extinct in the Wild) on yksi uhanalaisuuden tasoista. 
IUCN:n luonnosta hävinneiksi luokittelemia lajeja ovat esimerkiksi havaijinvaris, davidinhirvi ja sapelibeisa. 
Eliölaji voi totaalisen sukupuuton ja luonnosta häviämisen lisäksi myös hävitä vain joltakin tietyltä alueelta, jolloin käytetään termiä ”alueellisesti hävinnyt laji” (RE, Regionally Extinct).
Melhus

Melhus on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Melhusin kunta perustettiin vuonna 1838. Hølondan kunta erotettiin Melhusista vuonna 1865 ja Flån kunta vuonna 1880. Molemmat kunnat kuitenkin liitettiin takaisin Melhusiin vuonna 1964. Tuolloin myös Horgin kunta liitettiin Melhusiin. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 17 340 asukasta.
Melhusin ystävyyskunta Suomessa on Kurikka.
Media.
Melhusissa ilmestyvät paikallislehdet "Avisa Gaula" ja "Trønderbladet".
Goya (laiva)

MV Goya oli saksalainen rahtialus, jota käytettiin ihmisten evakuointiin sota-alueelta Puolasta toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Neuvostoliittolainen sukellusvene upotti aluksen Itämerellä 16. huhtikuuta 1945. Aluksella oli uppoamishetkellä yli 6 000 Saksan armeijan sotilasta ja siviiliä, joista suurin osa hukkui.
"Goya" rakennettiin alkujaan rahtialukseksi vuonna 1940 Oslossa Akers Mekaniska Verksted -telakalla. Saksan miehitettyä Norjan alus sijoitettiin miehistönkuljetusalukseksi.
Uppoaminen.
Alus lähti 16. huhtikuuta 1945 Danzigista (nyk. Gdańsk) Puolasta kyydissään arviolta 7 000 matkustajaa – matkustajaluetteloon on kirjattu 6 100 matkustajaa. Osa matkustajista oli haavoittuneita sotilaita, mutta suurin osa matkustajista oli neuvostoarmeijan hyökkäystä pakoon lähteneitä siviileitä. Puolenyön maissa Neuvostoliiton Itämeren laivaston sukellusvene "L-3 Frunzenets" laukaisi torpedoita, joista kaksi osui alukseen ja upotti sen noin neljässä minuutissa. Aluksesta pelastui vain 183 matkustajaa.
Hylyn löytyminen.
Elokuussa 2002 kaksi puolalaista sukeltajaa, Grzegorz Dominik ja Michal Porada, löysi "Goyan" hylyn, josta he nostivat ylös aluksen kompassin. Huhtikuussa 2003 kansainvälinen tutkimusryhmä paikallisti hylyn 80 metrin syvyydestä.
Pohjois-Ossetian autonominen alue

Pohjois-Ossetian autonominen alue oli nykyisen Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan pääosan käsittänyt autonominen alue Venäjän FSNT:ssa Neuvostoliitossa vuosina 1924–1936. Se muodostettiin Vuoriston autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuuluneesta Osseettien piirikunnasta. Sen naapureina lännessä oli Kabardien autonominen alue, pohjoisessa Balkaarien autonominen alue, idässä Inguušien autonominen alue ja Vladikavkazin (Ordžonikidzen) kaupunkialue sekä etelässä Georgian sosialistinen neuvostotasavalta ja siihen kuuluneeseen Etelä-Ossetian autonomiseen alueeseen.
Pohjois-Ossetian autonomisen alueen pääkaupunki oli Vladikavkaz (vuodesta 1931 nimenä Ordžonikidze), vaikkei kaupunki itse alueeseen kuulunutkaan. Vuonna 1933 autonomisen alueen pinta-ala oli 6 152 km² ja siellä oli 285 600 asukasta, joista 59,7 % oli osseetteja, 24,1 % venäläisiä, 4,4 % ukrainalaisia ja loput muita.
Pohjois-Ossetian autonominen alue oli nykyistä Pohjois-Ossetia-Alanian tasavaltaa pienempi. Sen ulkopuolelle jäivät nykyisen tasavallan pohjoisosan muodostava Mozdokin piiri, pääkaupunki Vladikavkaz lähiympäristöineen ja sen nykyisen Esikaupunkipiirin ("Prigorodnyi raion") itäiset osat.
Salamapallo

Salamapallo on rugbya muistuttava joukkuepeli, jossa kaksi joukkuetta pyrkii kuljettamaan rugbypallon muotoisen pallon vastustajan kenttapäädyssä sijaitsevalle maaliruudukolle (keskiruutu ja kaksi maaliruutua) ja painamaan sen siellä maahan tai lattiaan. Lajin kehittivät 1960-luvulla suomalainen Lauri "Tahko" Pihkala ja skotlantilainen James Hogg. 
Salamapallossa joukkueet ovat tavallisesti kuusimiehisiä (myös kolmi- tai yhdeksänmiehiset joukkueet mahdollisia) ja kentän koko 70 x 35 metriä (kentän suhde 2:1). Vaihtopelaajia voi olla saman verran kuin kenttäpelaajia ja vaihdot tapahtuvat pelikatkojen aikana. Peliaika on miehillä 4 x 15 minuuttia ja naisilla sekä nuorilla 4 x 10 minuuttia. Taukojen pituudet ovat kaksi, kymmenen ja kaksi minuuttia. 
Palloa kuljetetaan kantamalla sitä. Syötöt ovat sallittuja vain taaksepäin. Mikäli vastustaja kykenee polttamaan pallollisen pelaajan lyömällä tätä selkään, on tämän luovuttava pallosta viimeistään kolmannella askeleella ja kahden sekunnin kuluessa. Keskimmäiseen maaliruutuun tehty maali on kolmen ja laitaruutuihin tehty maali kahden pisteen arvoinen.
Termokliini

Termokliini on vedessä oleva lämpötilan harppauskerros. Termokliinin alapuolinen vesi on kesällä kylmempää kuin yläpuolinen, mutta talvisin lämpimämpää. Syvissä valtamerissä termokliinin alapuolella on noin 90 % vesimassasta, ja tämän termokliinin alapuolisen veden lämpötila on aina noin 0–3 °C. Koska merivesi on suolaista, se ei jäädy vielä nollassa.
Termokliini muodostuu, kun auringonsäteily lämmittää pintavettä. Veden lämmetessä tuulen aiheuttama turbulenssi sekoittaa lämpenevää pintavettä siihen syvyyteen, jossa turbulenssin sekoitusvaikutus häviää. Tämä syvyys muodostuu termokliinin ylärajaksi. Koska lämmin vesi on kylmää vettä kevyempää, noste estää lämmintä vettä painumasta tätä syvyyttä alemmas. Termokliini muodostuu yleensä muutamassa päivässä, mikäli tuuliolot ovat sopivat. 
Itämeressä suolaisuuden aiheuttama kerrostuneisuus ja sen harppauskerros eli halokliini on voimakkaampi kuin termokliini.
Exchangeable image file format

Exchangeable image file format (lyh. Exif) on standardi digitaalisten kuvien metatiedolle. Exif-metatietoja voidaan tallentaa JPEG-, TIFF-, ja RIFF-muotoisiin kuvatiedostoihin. Spesifikaation kehitti alun pitäen Japan Electronic Industries Development Association (JEIDA) vuonna 1998. Sitä ei ole virallisesti standardoitu, mutta monet digitaalikamerat ja kuvatiedostoja käsittelevät tietokoneohjelmat tukevat Exif-metadataa hyvin laajalti.
Exif-tietoihin voidaan tallentaa
Midtre Gauldal

Midtre Gauldal on kunta Trøndelagin läänissä keski Norjassa, 50 kilometriä Trondheimista etelään. Naapurikunnat pohjoisessa ovat Melhus ja Selbu, idässä Holtålen, etelässä Os ja Tynset, ja lännessä Rennebu ja Meldal. Kunnalla on pinta-alaa 1  860 km², ja asukkaita oli 6 133 vuoden 2023 alussa.
Maantiede.
Kunnan läpi virtaa lohirikas Gaula-joki, ja kuntakeskus Støren kutsuukin itseään Norjan lohipääkaupungiksi. Vuonna 2005 Gaula nousi Norjan parhaaksi lohijoeksi 37,5 tonnin kalasaaliilla. Gaula saa alkunsa vuorilta Holtålen kunnan puolelta, ja sen tärkeimpiä sivujokia ovat Sokna, Bua ja Fora. Suurimmat järvet kunnan alueella ovat Samsjøen, Holtsjøen ja Store Burusjøen.
Midtre Gauldalin korkein kohta on Forollhogna, joka kohoaa 1332 metrin korkeuteen. Samanniminen kansallispuisto sijaitsee myös osittain kunnan alueella.
Historia.
Midtre Gauldalin kunta perustettiin, kun Budal, Singsås, Soknedal ja Støren yhdistyivät yhdeksi kunnaksi vuonna 1964.
Media.
Midtre Gauldalissa ilmestyy paikallislehti "Gauldalsposten".
Monikäyttö

Monikäyttö tarkoittaa jonkin alueen, kuten metsän, hyödyntämistä useampaan eri tarkoitukseen. Puuntuotannon ohella metsissä retkeillään, metsästetään, suunnistetaan, poimitaan marjoja ja harjoitetaan elinkeinotoimintaa esimerkiksi porohoidon ja matkailupalvelujen parissa. 
Metsien käytön suunnittelussa ja metsänhoidossa huomioidaan näiden eri käyttömuotojen tarpeet. Myös metsien biologisen monimuotoisuuden ja muiden luontoarvojen turvaaminen on monikäyttöä.
Suomessa ihmisille on taattu laajat jokamiehenoikeudet, jotka antavat luvan kulkea pienin rajoituksin toisenkin omistamassa metsässä.
Monokulttuuri

Monokulttuuri on yhden kasvilajin viljelemistä. Esimerkiksi vehnäpelto tai istutusmetsä on tällainen. Jos viljelykasvi on sama useampana vuotena peräkkäin, monet tuhoeläimet, kasvitaudit ja rikkakasvit runsastuvat pienentäen viljelykasvin satoa.
Sadon määrä alkaa pienentyä jo kolmannen viljelyvuoden jälkeen muutaman prosenttiyksikön vuodessa. Pitkäaikaisessa yksipuolisessa viljelyssä se on noin 15–30 % vuoroviljelyn keskisatoa pienempi.
Nolan Karras

Nolan E. Karras (s. 30. joulukuuta 1944) on utahilainen Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko. Hän opiskeli Weber State Collegessa ja Utahin yliopistossa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän on mormoni.
Karras istui Utahin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1981–1990 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 1989. Hän pyrki vuonna 2004 osavaltionsa kuvernööriksi.
Stade Charles de Gaulle

Stade Charles de Gaulle on monikäyttöinen stadion Porto-Novossa Beninissä. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa AS Dragons FC de l'Ouémén kotikenttänä. Stadionille mahtuu 15 000 ihmistä. 
Stadion on nimetty Charles de Gaullen, ranskalaisen kenraalin ja poliitikon mukaan.
Venäjän posti

Venäjän posti () on Venäjän postilaitoksesta vastaava federatiivinen unitaarinen yritys. Yritysmuotonsa perusteella se on eräänlainen Venäjän valtion omistama valtionyhtiö. Venäjän posti työllistää noin 380 000 henkilöä ja sillä on noin 42 000 postitoimistoa. 
Venäjän posti esitteli vuoden 2015 lopussa uuden digitaalisen tilauspalvelun. Venäjän Posti toimi tilaustoimistona suorassa yhteistyössä kustantajien kanssa.
Iskra Odintsovo

Iskra Odintsovo on lentopallojoukkue Odintsovosta, Venäjältä. Se pelaa Venäjän Superliigassa.
Muuta.
Maailman parhaimmaksi lentopalloilijaksi nimetty brasilialainen Gilberto Godoy Filho pelaa Odintsovossa. Iskra Odintsovo kohtasi viimeksi suomalaisen seurajoukkueen Top Teams-Cupissa kaudella 2006. Seura pelasi Rovaniemen Santasportia vastaan sekä kotikentällään että vieraskentällä. Odintsovo voitti ensimmäisen kohtaamisen kotimaassaan tiukasti 3-2, mutta Suomessa Santasport vei huippuseuraa erin 3-2. Odintsovo eteni lopulta jatkoon, koska se voitti ratkaisevan tippumiserän.
Matthias Kleinheisterkamp

Matthias Kleinheisterkamp (22. kesäkuuta 1893 Elberfeld, Saksa – 8. toukokuuta 1945 Halben lähellä Saksassa) oli saksalainen SS-kenraali ("SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS") toisen maailmansodan aikana. Hän komensi muun muassa Suomen Lapissa taistellutta SS-divisioona Nordia. Kleinheisterkamp teki itsemurhan jäätyään puna-armeijan vangiksi Berliinin lähellä Halben taistelun aikana.
Nikola Prkačin

Nikola Prkačin (s. 15. marraskuuta 1975 Dubrovnik, Jugoslavia) on kroatialainen koripalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
208-senttinen Prkačin aloitti pelaajauransa syntymäkaupunkinsa joukkueessa BC Pomorac Dubrovnik. Ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet, 1993–1998 hän edusti KK Splitiä voittaen Kroatian cup-mestaruuden 1994 ja 1997. Vuosina 1998–2003 hän edusti KK Cibonaa, jonka riveissä voitti Kroatian liigamestaruuden neljästi peräkkäin 1999–2002. Lisäksi hän voitti Kroatian cupin 1999, 2001 ja 2002. Hänet valittiin Kroatian liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella 2001–2002.
Prkačin pelasi kaudet 2003–2007 Turkin liigassa Efes Pilsenin riveissä. Hän voitti maan mestaruuden vuosina 2004 ja 2005 sekä cup-mestaruuden 2006 ja 2007. Prkačin aloitti kauden 2007–2008 MBK Dynamo Moskovassa. Hän siirtyi kesken kauden Kreikan liigaan, Panathinaikos BC:n riveihin voittaen sekä Kreikan liiga- että cup-mestaruuden. Kesällä 2008 hän palasi kotimaahansa, KK Cibonan joukkueeseen.
Prkačin on kuulunut Kroatian maajoukkueeseen vuodesta 1997 lähtien. Hän on pelannut kaikissa kuusissa EM-kilpailuissa 1997–2007 ja oli mukana myös Kroatian joukkueessa Pekingin olympialaisissa. Hän toimii nykyään maajoukkueen kapteenina.
Suomen Hyötytuuli

Suomen Hyötytuuli Oy on vuonna 1998 perustettu tuulivoiman tuotantoyhtiö. Se suunnittelee ja toteuttaa tulivoimahankkeita, tuottaa sähköä tuulivoimalla ja tekee tuulivoiman kehittämistyötä. Yhtiö omistaa useita tuulivoimapuistoja Satakunnassa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Keski-Pohjanmaalla. Ne tuottavat sähköä kahdeksalle omistajayritykselle, jotka ovat Alva-yhtiöt, Helen (Oy Mankala Ab), Lahti Energia, Lappeenrannan Energia, Pori Energia, Tampereen Energia, Turku Energia ja Vantaan Energia.
Vuonna 2024 Suomen Hyötytuuli toteutti kokonaisjakautumisen, jonka seurauksena syntyi kolme uutta yritystä: uusi Suomen Hyötytuuli Oy, Tahkoluoto Offshore Oy ja Arenso Oy. Entisen Suomen Hyötytuulen tuotannossa olevat tuulipuistot ja maatuulivoimahankkeet siirtyivät uuden Suomen Hyötytuuli Oy:n omistukseen, Tahkoluodon merituulipuiston laajennushanke siirtyi Tahkoluoto Offshoren omistukseen ja Arenso Oy tarjoaa tuulivoiman kehitys- ja elinkaaripalveluita asiakkailleen, kuten Suomen Hyötytuulelle ja Tahkoluoto Offshorelle. Entisen Suomen Hyötytuulen henkilöstö siirtyi jakautumisen yhteydessä Arenso Oy:lle.
Sähköntuotantoalueet.
Yhtiön ensimmäinen tuulipuisto on Reposaaren tuulipuisto, joka rakennettiin vuonna 1999 Porin Mäntyluotoon Reposaaren ja Tahkoluodon ympäristöön. Raaheen rakennettiin Kuljunniemen tuulipuisto, joka siirtyi sähköntuotantoon vuonna 2004. Nikkarinkaarron tuulipuisto Raahessa aloitti sähköntuotannon vuonna 2016 ja Annankankaan tuulipuisto seuraavana vuonna. Reposaaren tuulipuistoa modernisoitiin samalla, kun sen viereen perustettiin vuonna 2017 Tahkoluodon merituulipuistoa. Tahkoluodon merituulipuisto on toistaiseksi yhtiön ainoa merelle sijoitettu tuulivoimapuisto ja samalla Suomen ensimmäinen merituulipuisto sekä maailman ensimmäinen jäätyvälle merelle rakennettu merituulipuisto. Alueella sijaitsee myös Suomen Hyötytuulen Opastuskeskus. Jokelan tuulivoimapuisto Kalajoella on wpd Finland Oy:n rakennuttama tuulipuisto, jonka yhtiö osti itselleen vuonna 2018. Pyhäjoelle rakennettu Polusjärven tuulipuisto valmistui vuonna 2022. Se oli alkujaan ABO Wind Oy:n suunnittelema, mutta yhtiö osti hankkeen itselleen ja toteutti sen. Perhoon ja Kyyjärvelle rakennettu Alajoki-Peuralinnan tuulipuisto sekä Poriin ja Eurajoelle rakennettu Oosinselän tuulipuisto otettiin tuotantoon vuonna 2024.
Hankkeet.
Vuoden 2024 lopulla yhtiöllä on rakenteilla Siikajoelle Siikajoen tuulipuisto. Yhtiöllä on lisäksi kehityksessä useita tuulivoimahankkeita, muun muassa: Korpi-Matin hanke Merikarvialla ja Perhon Kokkonevan hanke Perhossa.
Osen

Osen on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Osenin kunta perustettiin, kun se erotettiin Bjørnørin kunnasta 1892. Vuoden 2024 alussa Osenissa oli 898 asukasta.
Michele Sanmicheli

Michele Sanmicheli (1484 Verona, Venetsian tasavalta – 1559) oli italialainen arkkitehti ja sotilasinsinööri.
Sanmicheli aloitti arkkitehtuuriopintonsa isänsä ja enonsa johdolla, mutta muutti 16-vuotiaana Roomaan opiskelemaan klassista kuvanveistoa ja arkkitehtuuria Antonio da Sangallon työpajassa. Vuonna 1509 Sanmicheli muutti Orvietoon Umbriaan, jossa hän suunnitteli useita kirkkoja ja palatseja. Vuonna 1527 Sanmicheli palasi Veronaan, jossa hänestä tuli Venetsian johtavia renessanssiarkkitehteja.
Veronassa työskennellessään Sanmicheli kehitti tyyliään sopusointuisesta renessanssityylistä manierismiseen suuntaan. Veronan Palazzo Bevilacqua on yksi hänen loppuaikansa tyypillisimpiä esimerkkejä.
Sanmicheli on erityisesti tunnettu sotilasarkkitehtuurista. Roomassa ollessaan hän kehitti paavi Klemens VII:n toimeksiannosta Parman ja Piacenzan puolustusta. Vuonna 1529 Sanmicheli linnoitti Venetsian määräyksestä Veronan eteläpuolella sijaitsevan Legnagon. Hänet nimitettiin 1535 koko Venetsian tasavallan alueiden linnoitustöiden johtoon. Tähän kuului alueita Rodoksella ja Kyproksella asti. Hänen suurin työnsä oli Venetsian edustalle Lidon saarelle suunniteltu Forte di Sant'Andrea -linnoitus.
Charles Vess

Charles Dana Vess (s. 10. kesäkuuta 1951 Lynchburg, Virginia) on yhdysvaltalainen fantasiataiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hänen tyyliinsä on vaikuttanut merkittävästi muun muassa Alfons Muchan ja Arthur Rackhamin taide. Vess on tehnyt yhteistyötä muun muassa Neil Gaimanin, Charles de Lintin ja Jeff Smithin kanssa.
Vuonna 1974 Vess suoritti kuvataiteen kandidaatin tutkinnon Virginia Commonwealth Universitystä ja työskenteli animaation parissa ennen kuin muutti 1976 New Yorkiin ja ryhtyi freelance-kuvittajaksi. Hän on tehnyt töitä useille suurille sarjakuvakustantamoille, kuten Marvelille, Dark Horselle ja DC:lle.
Vessin ja Neil Gaimanin yhteistyö alkoi 1989, kun Vess kuvitti "Books of Magic" -tarinan ”The Land of Summer’s Twilight”. Pian sen jälkeen hän kuvitti "Sandmanin" jakson ”A Midsummer Night’s Dream”, joka on mukaelma Shakespearen samannimisestä näytelmästä. Se sai vuonna 1991 parhaan novellin World Fantasy Awardin ainoana sarjakuvana koskaan. Gaimanin ja Vessin voiton jälkeen palkinnon sääntöjä muutettiin niin, ettei sarjakuvia enää hyväksytty.
Vuonna 1998 ilmestyi Gaimanin saturomaani "Tähtisumua", jota hän ja Vess olivat työstäneet jo neljän vuoden ajan – romaanin idean taivaalta pudonneesta tähtitytöstä Gaiman oli saanut itse asiassa jo 1991. Vess teki kirjan ensimmäiset kuvitukset jo ennen kuin käsikirjoitusta oli olemassa, kustantajan vakuuttamiseksi. Suomeksi "Tähtisumua" on julkaistu vain kuvittamattomana laitoksena. Vuoden 2007 elokuvaversion tekemisessä Vess ei ollut suoraan osallisena, eikä elokuvan visuaalinen ilme nojaakaan tiukasti hänen kuvituksiinsa.
Vuonna 2002 Vess kuvitti Jeff Smithin "Rosen", "Luupäiden" spin-off-albumin, ja voitti työstään Eisner-palkinnon.
Vess poikkesi heinäkuussa 2008 Suomessa yhtenä Tampereella järjestetyn Finnconin kunniavieraista.
Kreikan kuningaskunta

Kreikan kuningaskunta () oli vuonna 1832 Lontoon konferenssissa perustettu valtio. Kreikka julistautui itsenäiseksi 7. toukokuuta 1832 käytyään vapaussotaa Turkin Osmanien valtakuntaa vastaan vuodesta 1829. Kreikan kuningaskunnan täysi itsenäisyys tunnustettiin kansainvälisesti Konstantinopolin rauhassa vuonna 1832. Sitä edelsi vapaussodasta seurannut lyhytaikainen tasavalta.
Vuoteen 1843 kuningas hallitsi yksinvaltiaana (absoluuttinen monarkia). Syyskuussa 1843 syntyi levottomuuksia, joiden rauhoittamiseksi kuningas Otto I suostui kutsumaan kaksikamariset valtiopäivät koolle ja hyväksymään maalle perustuslain.
Kuningaskuntana Kreikka oli vuoteen 1924, jolloin monarkia lakkautettiin vuoden 1924 kansanäänestyksellä, ja perustettiin toinen helleenien tasavalta. Kreikka palasi monarkiaan uudella vuoden 1935 kansanäänestyksellä ja uudelleen tasavallaksi sotilasjuntan aikana järjestetyllä vuoden 1974 kansanäänestyksellä.
Kreikan kuninkaat.
Kreikan kuningaskuntaa hallitsi vuoteen 1862 baijerisperäinen Wittelsbachin hallitsijasuku ja sen jälkeen aina monarkian lakkauttamiseen saakka tanskalaisperäinen Glücksburgin hallitsijasuku.
Skander Souayah

Skandar Souayah (, s. 20. marraskuuta 1972) on entinen tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan tunisialaisessa Club Sportif Sfaxienissa. Souayah edusti myös maataan vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoissa Ranskassa, jossa hän myös teki maansa ainoan maalin Romaniaa vastaan.
Ura.
Souayahin ammattilaisura alkoi CS Sfaxienissa vuonna 1992, jonka aikana hänestä kehittyi teknisesti hyvä pelaaja ja pelintekijä. Pian hänestä tuli joukkueen suosikkipelaaja ja CS Sfaxienin voittaessa Tunisian liigamestaruuden vuonna 1995 Souayah nimitettiin seuraavalla kaudella kapteeniksi. Hän saavutti joukkueensa kanssa menestystä vuosina 1998 ja 2000 voitettuaan CAF Cupin ja Arabian Mestarien liigan. Souayah kuitenkin riitaantui CS Sfaxienin johtoportaan kanssa ja siirtyi vuonna 2001 Espéranceen, jossa hän myös päätti uransa vuonna 2005.
27. maaliskuuta 2002 Souayah antoi positiivisen dopingnäytteen Norja -ottelun jälkeen Tunisiassa. Näytteessä hänen verestään löydettiin nandrolonia. Souayahille langetettiin kuuden kuukauden pelikielto, joka alkoi 8. toukokuuta 2002.
Katja Joutsijoki

Katja Maria Joutsijoki (s. 4. joulukuuta 1971 Keuruu) on suomalainen freelance-näyttelijä. Hän on toiminut myös käsikirjoittajana ja ohjaajana. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1995. Hän on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatterissa vuosina 1995–1997 ja tehnyt sen jälkeen lukuisia rooleja Suomen kansallisteatterissa.
Tärkeimmät teatterityöt.
Kiinnitys 1995-1997 Lahden kaupunginteatteri
Rooleja Suomen Kansallisteatterissa
Lastenlinna

Lastenlinna on entinen lastensairaala Helsingin Taka-Töölössä Lastenklinikan lähellä. Se on kuulunut Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirille HUS:ille. 1900-luvun jälkipuoliskolta alkaen Lastenlinnassa hoidettiin erityisesti neurologisia ja psykiatrisia potilaita.
Historiaa.
Lastenlinnan sairaalan toiminta alkoi vuonna 1917 Helsingin Kalliossa. Se oli vuosina 1921–1967 Manner­heimin Lasten­suojelu­liiton hallinnassa, kunnes se vuoden 1968 alussa siirtyi Helsingin Lasten­linnan kuntain­liitolle, jossa oli jäseninä 105 kuntaa. Lastenlinnan kuntainliitto pysyi itsenäisenä lähes 30 vuotta, kunnes se vuoden 1997 alussa siirtyi HYKS:lle osaksi Lasten ja nuorten sairaalaa. Nimi Lastenlinna otettiin tosin jälleen käyttöön viimeisinä toimintavuosina.
Lastenlinnan nykyinen rakennus valmistui jo ennen sotia aloitettujen keräysten lahjoitusvaroilla Taka-Töölöön vuonna 1948. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elsi Borg, Otto Flodin ja Olavi Sortta. Siihen liittyvä sivu­rakennus valmistui vuonna 1959. Rakennuksen veistokset ovat kuvanveistäjä Sakari Tohkan. 
Julkisivuja on elävöitetty poikkeuksellisen koristeellisilla, rappaukseen reliefinä tehdyillä kuvioilla. Rakennus kuuluu kansainvälisen DOCOMOMO-järjestön hyväksymään suomalaisen modernin arkkitehtuurin merkkiteosvalikoimaan.
Rakennus koostuu 12-kerroksisesta pyöreämuotoisesta sairaalarakennuksesta ja siihen liittyvästä matalasta siipirakennuksesta. Hoitolaosa oli etelään päin ja arkkitehtien pyrkimyksenä oli sekä välttää ikävän suorat sairaalakäytävät että sijoittaa lasten huoneet etelää ja aurinkoa päin.
Hoitopaikkoja uudessa Lastenlinnassa oli 180. Ensimmäisenä toimintavuonna hoidettiin 1 181 potilasta, joista pienimmät olivat vastasyntyneitä, isoimmat kouluikäisiä. Muun hoidon rinnalla pyrittiin kiinnittämään huomiota henkiseen kehitykseen. Leikit olivat tärkeässä roolissa ja sairaalassa oli lastentarhanopettaja johtamassa leikkiä ja askartelua.
Arkkiatri Arvo Ylppö toimi Lastenlinnan ylilääkärinä vuodesta 1920 vuoteen 1963 saakka. Arvo Ylpön käynnistämä keskostutkimus ja ennenaikaisesti syntyneitten keskosten hoito olivat keskeinen osa Lastenlinnan toimintaa. Uudessa Lastenlinnassa keskoskuolleisuus saatiin laskemaan puoleen muutamassa vuodessa.
Uusi lastensairaala.
Lastenlinnan ja viereisen Lastenklinikan toiminnot siirrettiin syyskuussa 2018 avattuun Uuteen lastensairaalaan. Samalla Lastenlinnan rakennus poistui sairaalakäytöstä. HUS on suunnitellut rakennuksen myyntiä, koska sitä ei enää tarvita sairaalana. Vanhat, 1930- ja 1940-luvuilla rakennetut sairaalat ovat ahtaita ja jatkuvasti jostain osistaan korjauksessa, mikä on vaikeuttanut merkittävästi niiden toimintaa.
Tulevaisuus.
Lastenlinnan kortteliin suunnitellaan asuntorakentamista. Alkuperäinen 1940-luvun sairaalarakennus torneineen suojellaan, ja sen on määrä soveltua pääosin toimitilakäyttöön. Korttelin 1950-luvun laajennusosat on kuitenkin tarkoitus purkaa ja korvata asuinrakennuksilla.
Plombi

Plombi eli kaksipuolinen lyijysinetti oli keskiajalla ja uuden ajan alussa käytetty valvontamerkki, jota käytettiin etenkin tekstiileissä. Kangaskaupassa plombeja käytettiin kangaspakkojen merkitsemiseen 1200-luvulta aina 1600-luvulle saakka.
Plombit koostuvat kahdesta puolesta, joista toinen on reiällinen ja joista toisessa on tappi, jotka taivutetaan yhteen niin että kangas jää väliin. Plombi niitattiin yhteen alasimella tai erityisillä pihdeillä, jolloin sen pintaan jäi haluttu kuvio. Tekstiilipakkojen plombeissa kaupunkien ja kiltojen vaakunat ovat yleisiä kuva-aiheita. Joissakin plombeissa puolestaan on kankaan laadusta ja koosta kertovia tekstejä ja numeroita, valmistajan tai omistajan nimi tai muita tietoja. Plombin koko on myös voinut suoraan kertoa kankaan laadusta: pienet sinetit ovat voineet kuulua hienompaan kankaaseen, kuten silkkiin, kun taas isompia plombeja on voitu käyttää raskaammissa kangaslaaduissa. Isomman pääsinetin lisäksi kankaassa on voinut olla myös pienempiä, lisäinformaatiota antavia plombeja.
The Rolling Stones, Now!

The Rolling Stones, Now! on The Rolling Stonesin kolmas Yhdysvalloissa julkaistu albumi, joka ilmestyi helmikuussa 1965. Sitä pidetään eräänlaisena kohokohtana yhtyeen alkuvaiheen Yhdysvaltain julkaisuista. Albumin tunnetuin kappale lienee Britanniassa listaykköseksi noussut Howlin' Wolf -cover "Little Red Rooster".
Seitsemän albumin kappaleista sisältyi yhtyeen edelliselle Britanniassa julkaistulle albumille "The Rolling Stones No. 2".
Osa "The Rolling Stones, Now!":n" kappaleista taas julkaistiin seuraavan "Out of Our Heads" -albumin brittiversiolla. "Mona (I Need You Baby)" oli julkaistu vuonna 1964 yhtyeen "debyyttialbumin" brittiversiolla. Albumin päättävää "Surprise, Surprise" -kappaletta ei julkaistu Britanniassa ennen vuotta 1989.
"The Rolling Stones, Now!" nousi Billboard -albumilistan sijalle #5 ja siitä tuli yhtyeen historian toinen kultalevy Yhdysvalloissa. Vuonna 2003 Rolling Stone -lehti valitsi albumin kaikkien aikojen albumien listalla sijalle 181.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Geoff Platt

Geoffrey Joseph Platt (s. 10. heinäkuuta 1985 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, jolla on ollut vuodesta 2012 myös Valko-Venäjän kansalaisuus. Hän pelasi kaudella 2022–2023 SM-liigajoukkue Tapparassa.
Platt meni naimisiin tamperelaisen Mian kanssa kesäkuussa 2015, ja he asuvat kesät Tampereella.
Pelaajaura.
Platt pelasi juniorina OHL-liigan North Bay Centennialsin, Saginaw Spiritin ja Erie Ottersin joukkueissa. Hän teki hyvin pisteitä OHL:ssä, mutta häntä ei kuitenkaan ole koskaan varattu NHL:ään. Hockey's Future -sivuston arvion mukaan NHL:n kykyjenetsijät pitivät häntä liian pienikokoisena.
NHL-kokemusta Plattilla on 41 ottelun verran Columbus Blue Jacketsista ja 5 ottelun verran Anaheim Ducksista. Blue Jacketsissa hän teki neljä maalia ja antoi kymmenen maalisyöttöä; tuolloin hän pelasi muun muassa Rick Nashin ja David Výbornýn keskushyökkääjänä. Ducksissa Platt jäi pisteittä.
Platt pelasi kauden 2008–2009 SM-liigassa Tampereen Ilveksessä. Verotusteknisistä syistä Platt liittyi joukkueeseen vasta lokakuussa ja pelasi alkukauden valkovenäläisessä Dinamo Minskissä KHL-liigassa. Plattia paikkasi alkukauden Ilveksessä Colby Genoway, joka siirtyi lokakuussa Allsvenskanin Mora IK:hon.
Ilveksessä pelatun kauden jälkeen Platt palasi vuonna 2009 Dinamo Minskiin. Platt siirtyi joulukuussa 2013 Minskistä Lokomotiv Jaroslavliin kevääseen 2016 jatkuvalla sopimuksella. 
Kaudeksi 2014–2015 Platt siirtyi KHL-joukkue TsSKA Moskovaan, jossa vietti aina kevääseen 2016 asti. Kesällä 2016 Platt solmi vuoden mittaisen sopimuksen SHL-seura Växjö Lakersin kanssa, mutta palasi takaisin TsSKA:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella joulukuussa 2016. 
Heinäkuussa 2018 Platt solmi vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Jokereiden kanssa.
Kaudeksi 2022–2023 Platt palasi SM-liigaan tekemällä vuoden mittaisen sopimuksen JYPiin. Hän teki siellä 18 pelaamassaan runkosarjaottelussa tehot 2+4=6, kunnes Plattin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä marraskuussa 2022. Jo samana päivänä Tappara tiedotti tehneensä Plattin kanssa loppukauden 2022–2023 kattavan sopimuksen.
Maajoukkuepelit.
Platt edusti Kanadaa vuoden 2003 U18 MM-turnauksessa, jossa teki pelaamassaan seitsemässä ottelussa kolme maalia. Pelattuaan useita vuosia Dinamo Minskissä, Platt sai Valko-Venäjän kansalaisuuden ja edusti ensimmäistä kertaa uutta kotimaataan vuoden 2014 MM-kotikisoissa.
National Association for the Advancement of Colored People

National Association for the Advancement of Colored People (NAACP) on Yhdysvalloissa toimiva järjestö, joka ajaa afroamerikkalaisten kansalaisoikeuksia. Sen päämaja on Baltimoressa, Marylandissa. Järjestön puheen- ja toiminnanjohtaja on Derrick Johnson.NAACP perustettiin 12. helmikuuta 1909 ajamaan afroamerikkalaisten poliittisia, sosiaalisia, koulutuksellisia ja taloudellisia oikeuksia. Järjestön perustajajäseninä olivat muun muassa W. E. B. Du Bois ja Ida B. Wells. NAACP:n on vaikuttanut pääasiassa oikeuslaitoksen ja poliittisen järjestelmän kautta, mutta se on järjestänyt myös erilaisia koulutusohjelmia. Järjestö on vuodesta 1910 julkaissut "Crisis"-lehteä, jonka ensimmäinen päätoimittaja oli Du Bois. Lehti ilmestyy nykyisin kaksi kertaa kuukaudessa.
Vuonna 1939 NAACP perusti itsenäisen "Legal Defense and Education Fund" -rahaston oikeusjuttuja varten. Rahasto hoiti merkittävää "Brown vastaan Topekan koululautakunta" -oikeudenkäyntiä vuonna 1953, joka johti korkeimman oikeuden päätöksellä koulujen rotuerottelun lopettamiseen Yhdysvalloissa. Toisen maailmansodan aikana se ajoi Yhdysvaltain armeijan desegregointia. Tavoite toteutui vuonna 1948. Järjestön asianajajasta Thurgood Marshallista tuli maan ensimmäinen afroamerikkalainen korkeimman oikeuden tuomari vuonna 1965.
Haapavesi (lehti)

Haapavesi on lokakuussa 1997 perustettu Haapavedellä kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti. Lehteä julkaisee Hilla Group Oyj.
Lehden päätoimittajana toimii Anne Mattila. Haapavesi-lehden levikki löytyy lehden mediatiedoista. Lehden toimitus sijaitsee Haapavedellä.
The Goldbergs

The Goldbergs oli yhdysvaltalainen radiossa ja televisiossa esitetty komediasarja. Sarjaa markkinoitiin radion ensimmäisenä juutalaisena komediana, ja ensimmäinen jakso lähetettiin nimellä "The Rise of The Goldbergs" vuonna 1929. Vuonna 1931 nimi yksinkertaistettiin muotoon "The Goldbergs". Radiossa sarjaa kuultiin vuoteen 1946 asti. Televisiossa sitä esitettiin vuodesta 1949 vuoteen 1956.
Sarjan päätähtenä sekä radio-, että televisioversiossa, oli Gertrude Berg (1899–1966). 
"The Goldbergs" pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1989.
Lestijoki (lehti)

Lestijoki on Lestijokilaakson alueen kunnissa (Kannus, Toholampi, Lestijärvi) ja entisissä kunnissa (Himanka ja Lohtaja) kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti. Lehteä julkaisee Hilla Group Oyj. Lehti ilmestyi vuosina 1976–2007 Lestinjoki-nimisenä. Nimen n-kirjain jätettiin pois vuoden 2008 alussa.
Lehden päätoimittaja on Joni Mäki-Petäjä. Lestijoki-lehden levikki löytyy lehden mediatiedoista. Lehden toimitus sijaitsee Kannuksessa.
Paavin bulla

Paavin bulla on roomalais-katolisen kirkon paavin julkaisema tietyn tyyppinen asiakirja. Nimitys on peräisin bullasta, joka kiinnitettiin loppuun aitouden julkaisemiseksi
Alkujaan paavin bullia oli erilaisia julkisia asiakirjoja, mutta 1400-luvulta alkaen niitä julkaistiin vain virallisissa tai juhlallisissa tilanteissa.
Pez

Pez on itävaltalainen karamellimerkki. Sen muovinen annostelulaite tai yleensä 4–5 samaa sarjaa edustavaa annostelijaa vaihtuu kuukausittain. Annostelijassa on värikäs varsi, jolla on piirrossarjan tai animaatioelokuvahahmon pää. Taittamalla päätä taaksepäin saa annostelijasta pienen hedelmäpastillin.
Pezin kehitti Wienissä vuonna 1927 karamellivalmistaja Eduard Haas III. Alun perin niitä myytiin tavallisessa peltirasiassa, kunnes muovien käyttö opittiin toisen maailmansodan jälkeen ja Oscar Uxa keksi peltirasiaa hygienisempinä pidetyt muoviset annostelijat vuonna 1948. Suomessa Peziä alkoi maahantuoda, pian myös valmistaa, suklaatehdas Hellas. Tuotetta kutsuttiin sen mainoksissa termillä ”puristettu virkiste” ja annostelulaitetta nimellä ”lipas”. Yhtenä myyntiargumenttina mainittiin tekstissä, että Pez ”ei rapise teatterissa”. 1970-luvulla Pezin maahantuojaksi vaihtui Alex F. Lindberg Oy, ja nykyisin se on Oy Arvid Nordquist Finland Ab.
Sana "Pez" tulee saksan piparminttua tarkoittavasta vastineesta Pfefferminz, jossa on otettu sanan ensimmäinen, keskimmäinen ja viimeinen kirjain.
Pezin keräilyn harrastajille järjestetään tapaamisia Suomessa, Ruotsissa, Israelissa, Indonesiassa, USAssa, Portugalissa ja Itävallassa sekä Espanjassa, Japanissa ja Ranskassa. Pezeistä on tehty useita keräilijöiden paketteja (2–8 annostelijaa), kuten Hobitti, Taru sormusten herrasta, Ihmemaa Oz, Yhdysvaltain presidentit ja Elvis Presley.
Tarinan mukaan Pierre Omidyar perusti eBay-verkkokauppasivuston vuonna 1995, koska oli innokas Pez-annostelijoiden keräilijä ja halusi helpottaa harrastustaan. Tämän tarina on eBay sittemmin todennut tekaistuksi.
1960-luvun taitteeseen sijoittuvassa Rob Reinerin elokuvassa "Stand by Me – viimeinen kesä" (1986) esimurrosikäiset pojat pohtivat leirinuotiolla muun muassa, että jos pitäisi valita yksi ruoka mitä pitäisi syödä koko loppuelämän, mikä se olisi. ”Tuo on helppo, Pez-karkit tietenkin! Kirsikanmakuinen Pez!”
Penelope Wilton

Penelope A. Wilton (s. 3. kesäkuuta 1946) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Huuto vapaudelle" (1987), "Iris" (2001), "Shaun of the Dead" (2004) ja "Ylpeys ja ennakkoluulo" (2005). Hänen tunnetuimpia televisioroolejaan ovat rooli Isobel Crawleyna draamasarjassa Downton Abbey ja Harriet Jonesina science fiction -televisiosarjassa Doctor Who. Wilton on lisäksi palkittu kahdesti Critics' Circle Theatre Awardilla teatterirooleistaan.
Wiltonin toisena aviomiehenä oli vuosina (1991–2001) näyttelijäkollega Ian Holm. Hän oli aiemmin (1975–1984) ollut naimisissa Daniel Masseyn kanssa.
Wiltonista tehtiin vuonna 2004 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Yonen Buzz

Yonen Buzz on saksalaisen Christina Plakan piirtämä sarjakuva, joka kertoo aloittelevasta rock-yhtyeestä nimeltä Plastic Chew. Alun perin sen nimi oli Prussian Blue, mutta sitten Yhdysvalloissa perustettiin samanniminen tyttöbändi, eivätkä kustantajat halunneet, että ne sekoitettaisiin.
Juoni.
Tarina alkaa siitä, kun yhtyeen laulaja Masanori on jättänyt Plastic Chewn, ja yhtye etsii uutta jäsentä. He löytävät 16-vuotiaan Sayurin, jonka ääni sopii täysin bändin toisen laulajan, Junin ääneen. Alkuun Jun hieman aristelee Sayurin takia (yksi syy oli se, että Sayuri asui Junin huoneessa), mutta pian he oppivat elämään yhdessä. Heidän välejään tuntuu kuitenkin hiertävän se, että he molemmat tuntuvat olevan ihastuneitä toisiinsa. Ensimmäisen kirjan aikana Jun ja Sayuri suutelevat, mutta yrittävät pimittää sen kanssaan asuvilta Keigolta ja Atsushilta. Plastic Chew kuitenkin yrittää kaikista vastoinkäymisistä saada huolimatta levytyssopimuksen. Kirjojen kaikkien lukujen nimet ovat joko Plastic Chewn tai kuuluisten yhtyeiden kappaleiden nimiä.
Rosamund Pike

Rosamund Pike (s. 27. tammikuuta 1979 Hammersmith, Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kuolema saa odottaa" (2002), "The Libertine" (2004), "Ylpeys ja ennakkoluulo" (2005), "An Education", "The World's End" (2013) ja "Gone Girl" (2014).
Varhainen elämä.
Lontoossa syntyneen Piken vanhemmat Julian ja Caroline Pike ovat molemmat oopperalaulajia. Vanhempien työn perässä perhe kiersi Eurooppaa, kunnes he palasivat Britanniaan Rosamundin ollessa seitsenvuotias. Hän pääsi opiskelemaan Badminton Schooliin Bristolissa. Myöhemmin Pike hyväksyttiin opiskelemaan englantilaista kirjallisuutta Oxfordin yliopiston Wadham Collegeen, mutta hän keskeytti opintonsa pyrkiäkseen teatterikouluihin. Tultuaan hylätyksi hän joutui palaamaan takaisin Oxfordiin ja suorittamaan tutkintonsa loppuun.
Ura.
Piken ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli Bond-tyttö Miranda Frostina vuoden 2002 elokuvassa "Kuolema saa odottaa".
Yksityiselämä.
Ollessaan Oxfordissa Pike seurusteli kaksi vuotta näyttelijä Simon Woodsin kanssa. Vuonna 2007 Pike meni kihloihin elokuvaohjaajan Joe Wrightin kanssa, mutta he purkivat kihlauksen seuraavana vuonna. Vuodesta 2009 Pike on seurustellut Robie Uniacken kanssa. Heillä on vuosina 2012 ja 2014 syntyneet pojat.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Amy Elliott-Dunnen roolistaan elokuvassa "Gone Girl" hän sai parhaan naispääosan Oscar-, Golden Globe-, Bafta- ja SAG-ehdokkuudet vuonna 2014.
Lemmikkikauppa

Lemmikkikauppa (tai eläinkauppa) on liike, jossa myydään pääsääntöisesti lemmikkieläimiä. Lemmikkieläimiä ovat esimerkiksi eksoottiset linnut, akvaariokalat ja matelijat. Kaupassa myydään myös niiden ruokaa ja tarvikkeita eläinten hoitoon sekä häkkejä. Eläinkaupoista saa myös tietoa ja opastusta eläinten hoidosta, ruokinnasta ja eläinten sairauksista.
Eläinkaupoissa myydään eläimille usein myös leikkikaluja sekä muita eläimille tarkoitettuja hoitotarvikkeita.
Brenda Blethyn

Brenda Blethyn (s. 20. helmikuuta 1946) on englantilainen näyttelijä. Naispääosa elokuvassa "Salaisuuksia ja valheita" (1996) toi hänelle Baftan, Golden Globen ja Cannesin parhaan näyttelijättären palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Vuoden 1998 Oscar-gaalassa Blethyn oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi elokuvasta "Laululintu" (1998).
Ura.
Blethyn näytteli elokuvassa "Ylpeys ja ennakkoluulo" (2005). Hän esiintyy pääosassa brittiläisessä rikossarjassa "Vera Stanhope tutkii", jota alettiin esittää Suomessa TV1:llä joulukuussa 2012. 
Blethynistä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuonna 2003. Hän julkaisi omaelämäkerran syksyllä 2006.
Hannah Taylor-Gordon

Hannah Taylor-Gordon (s. 6. maaliskuuta 1987) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa "Anne Frankissa" (2001) itsensä Anne Frankin roolissa. 
Taylor-Gordon on ollut Emmy- ja Golden Globe -ehdokkaana.
M/S Aura

M/S Aura (IMO 8959867) on suomalainen lautta. Aura liikennöi välillä Korppoo Galtby - Norrskata Olofsnäs. Aluksen omistaa Finnferries eli Suomen Lauttaliikenne, jolle se päätyi valtion liikelaitoksen Finstashipin Saaristovarustamolta. Aura on rakennettu vuonna 1994 Olkiluodon telakalla Eurajoella. Sen pituus on 53,8 metriä ja leveys 12 metriä. Alukselle mahtuu 197 matkustajaa ja 52 henkilöautoa. Alus on M/S Auroran sisaralus.
Juurtomadonlakki

Juurtomadonlakki ("Deconica merdaria") on lannalla ja puutarhoissa viihtyvä vähämadonlakkeihin kuuluva sienilaji. Sen tunnistaa limaisesta kellertävänvalkoisesta lakista, renkaallisesta, vaaleasta muutaman millin paksuisesta jalasta sekä vaaleista, sienen iän myötä mustuvista heltoista. Sieni on kohtalaisen yleinen koko Suomessa.
Metsämadonlakki

Metsämadonlakki ("Deconica phyllogena", aiemmin "Psilocybe phyllogena" syn. "P. rhombispora") on vähämadonlakkeihin kuuluva ruskea tai vaaleanruskea sienilaji. Pinta on usein limainen. Sieni kasvaa havumetsissä harvinaisena koko Suomessa. Jalka on ruskea ja hyvin ohut. Metsämadonlakki ei ole ruokasieni.
Sittamadonlakki

Sittamadonlakki ("Deconica subcoprophila") on alle sentin kokoinen lannalla kasvava ruskea vähämadonlakkilaji. Sienen heltat ovat ruskeat ja tummuvat sienen vanhetessa miltei mustiksi. Jalka on vaalea. Sieni kasvaa melko harvinaisena koko Suomessa. Sen sukulaislaji on myös lannalla kasvava lantamadonlakki.
Tummamadonlakki

Tummamadonlakki ("Deconica montana") on limainen, ruskea tai vaaleahko vähämadonlakkilaji, joka viihtyy ojanpenkoilla ja hiekkamailla. Sienen jalka on vaaleanruskea, heltat ovat harmaanruskeita ja tummuvat kun sieni vanhenee. Sieni kasvaa yleisenä koko Suomessa Lappiin saakka hiekkamailla.
Rikkamadonlakki

Rikkamadonlakki ("Deconica inquilina", aiemman luokittelun mukaan "Psilocybe inquilina") on limainen, ruskea, nahanvärinen tai kellertävä vähämadonlakkilaji. Sienen jalka on vaalea ja hyvin ohut, sienen heltat ovat aluksi vaaleat ja muuttuvat harmaanmustiksi sienen vanhetessa. Sieni kasvaa lahopuulla tai lannassa melko yleisenä koko Suomessa.
Concorde-sopimus

Concorde-sopimus on Kansainvälisen autourheiluliiton (FIA), Formula 1 -tallien ja FOA:n välinen sopimus, joka määrittelee ehdot, joilla tallit kilpailevat ja miten televisiotulot ja palkintorahat jaetaan. Sopimus on nimetty Pariisin Concorde-aukion mukaan, jossa ensimmäinen sopimus allekirjoitettiin vuonna 1981. 
Sopimuksen tarkoitus on edistää ammattimaisuutta ja Formula 1:n kaupallista menestystä. Tärkein tekijä tämän saavuttamisessa on tallien velvollisuus osallistua jokaiseen kilpailuun, mikä tekee urheilusta entistä luotettavamman lähetystoiminnan harjoittajille, joiden odotetaan investoivan voimakkaasti televisiolähetysoikeuksien hankkimiseen. Vastineeksi talleille taataan prosenttiosuus urheilun kaupallisista tuloista. 
Concorde-sopimuksia on ollut kahdeksan: ensimmäinen solmittiin vuonna 1981, muut vuonna 1987, 1992, 1997, 1998, 2009, 2013 ja nykyinen sopimus vuonna 2020. Uusin sopimus on voimassa vuoteen 2025 asti. 
Sopimusten sisältö on ollut salainen kunnes vuoden 2005 lopulla tunnettu kilpaurheilutoimittaja Forrest Bond julkaisi vuoden 1997 sopimuksen.
Näkösyvyys

Näkösyvyys tarkoittaa veden läpinäkyvyyttä. Se on vesistöjen tutkimuksessa yksi luonnonveden ominaisuutta ilmaiseva suure, jolla pyritään selvittämään vesistön sameutta tai valon läpäisevyyttä. Näkysyvyydellä voidaan havainnollistaa esimerkiksi järven rehevöityneisyyttä, vedenvärin tummuutta taikka saven tai humuksen määrää. Näkösyvyyteen vaikuttavat monet asiat eikä edellä mainittujen ominaisuuksien todellinen määrä määräydy yksiselitteisesti näkösyvyydestä. Kuitenkin, mitä huonompi järven veden laatu on, sen pienempi on näkösyvyys.
Mittaaminen.
Mittaväline on valkolevy tai secchilevy, joka on pyöreä ja halkaisijaltaan 20 senttimetriä. Se on usein kiinnitettynä pitkään varteen, jossa on valmiina syvyysasteikko. Kun mitataan kirkkaan järven näkösyvyyttä, on käytännöllisempää kiinnittää levy naruun, jossa on syvyysmerkinnät esimerkiksi solmuina.
Levy painetaan veden pinnan alle esimerkiksi veneestä tai laiturilta. Eri syvyyksiä kokeilemalla huomataan kohta, jossa levy ei enää erotu pinnalta katsoen. Tämän kohdan syvyys on määritelmän mukaan näkösyvyys. Esimerkiksi plankton kykenee yhteyttämään auringon valossa noin kaksi kertaa näkösyvyyden verran.
Esimerkkejä.
Seuraavassa on erityyppisten järvien arvioituja näkösyvyyksiä: 
Jos järvi on erittäin hapan, sakkautuvat humushiutaleet järven pohjalle ja vesi kirkastuu.
Palautusistutus

 
Palautusistutus eli takaisinistutus tarkoittaa prosessia, jossa kokonaan tai paikallisesti luonnosta hävinnyt laji koetetaan siirtoistuttaa takaisin sen alkuperäiseen elinympäristöön. Palautusistutus voi joskus onnistua palauttamaan lajin kannan jopa elinvoimaiseksi. Toisaalta eläinten kohdalla yleistä on myös se, että eläintarhassa eläneet yksilöt eivät menesty luonnossa. Tähän on useita syitä: vankeudessa eläneet eläimet eivät esimerkiksi ole välttämättä tarpeeksi tottuneita hankkimaan itse ravintoa, välttämään petoja tai elämään laumoissa. Tarhattujen yksilöiden geneettinen monimuotoisuus voi olla suppea perustajavaikutuksen takia, jolloin ne voivat olla alttiita esim. perinnöllisille sairauksille.
Luonnosta jollakin toisella alueella pyydystetyt ja uuteen paikkaan siirretyt yksilöt selviävät yleensä paremmin; Suomessa tästä ovat esimerkkeinä sukupuuttoon metsästettyjen euroopanmajavan ja metsäpeuran onnistuneet siirtoistutukset.
Nurmikirjoheltta

Nurmikirjoheltta ("Panaeolina foenisecii", syn. "Panaeolus foenisecii") on kirjohelttoihin kuuluva punaruskea, vanhemmiten violetiksi muuttuva sienilaji. Lakki on 1–3 senttimetriä leveä ja muodoltaan kellomainen tai kupera. Heltat ovat nuorella sienellä vaaleanharmaat, vanhemmilla kirjavat tai tummanruskeat. Itiöpöly on violetinruskeaa. Jalka on vaaleanruskea ja 5–7 senttimetriä pitkä. Sieni kasvaa laidunmailla, puistoissa, pihoilla ja nurmikoilla hyvin yleisenä koko Suomessa. Kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.