Teddy &amp; The Tigers

Teddy &amp; The Tigers oli suomalainen rockabilly-yhtye ja ensimmäinen Poko Rekordsille levyttänyt artisti. Trio julkaisi vuosien 1978–1980 aikana yhteensä neljä albumia, joista yksi myi kultaa. Yhtye oli 1970- ja 1980-luvun vaihteen Suomen rockabilly-buumin suomalainen ykkösnimi.
Yhtye aloitti vuonna 1974 nimellä Fancy Dan, mutta vaihtoi Teddy &amp; The Tigersiin helmikuussa 1977. Aikka Hakala esiintyi 1990–1992 myös kokoonpanolla Teddy &amp; The New Tigers esittäen vanhoja Tigers-kappaleita ja muita rockabilly-klassikoita.
Hiljaiseloa viettäneeltä yhtyeeltä ilmestyi lokakuussa 2008 DVD + CD, joka sisältää uutta ja vanhaa materiaalia sekä dokumentteja.
Yhtyeen vaiheita käsittelevä kirja "Tigers Story: Teddy &amp; The Tigersin tarina", kirjoittanut Janne Salmi, ilmestyi vuonna 2012 (kustantaja Johnny Kniga).
Bluelight Records ilmoitti julkaisevansa keväällä 2017 Teddy &amp; the Tigersin koko tuotannon vuosilta 1977–1980 kolmena CD:nä.
Historiaa.
Kari Heimonen näki Fancy Danin koulukeikalla Keravalla ja hänestä tuli yhtyeen manageri. Yhtyeen nimeksi muuttui "Svengijengi ’62" -elokuvasta saatu Teddy &amp; The Tigers. Teddy &amp; The Tigers teki demonauhan Keravan yhteiskoululla, mutta se ei kelvannut levy-yhtiöille. Syksyllä 1977 Heimonen tarjosi yhtyettä tamperelaiselle levykauppayrittäjä Epe Heleniukselle, jolla oli suunnitteilla oma levy-yhtiö. Helenius solmi levytyssopimuksen yhtyeen musiikkia kuulematta, ja näin Teddy &amp; The Tigersista tuli Poko Rekordsin ensimmäinen levyttänyt yhtye. Lokakuussa 1977 Microvoxin studiolla Lahdessa äänitettiin Cliff Richard &amp; The Shadows -klassikko ”Dancing Shoes”. Muut singlelle tulleet kappaleet olivat ”Balls” ja ”Rock around with Ollie Vee”. Single ilmestyi joulukuussa 1977, ja se nousi myyntilistoilla parhaimmillaan sijalle kuusitoista ja DJ-listalle sijalle kolme.
Teddy &amp; The Tigersin debyyttialbumi "Boppin" julkaistiin 11. toukokuuta 1978. Teddyjen levyn koodi oli PÄLP 1 – kolme päivää aikaisemmin oli julkaistu PÄLP 2 -koodilla Eppu Normaalin debyytti "Aknepop". Albumi nousi parhaimmillaan listasijalle neljä ja oli Top20:ssä puoli vuotta. Kesällä yhtye otti ykköskeikkabändin aseman Suomessa Hurriganesilta. Syksyllä 1978 sekä "Suosikin" että "Helpin" kansikuvassa oli Teddy Guitar. Yhtye esiintyi Jenkki-purukumin televisiomainoksessa, joka kuvattiin Mäntsälän lavalla syksyllä 1978. Mainoksessa esitetty "Jenkki Rock" on yhtyeen ainoa suomenkielinen kappale.
Kakkosalbumi "Burn It Up" julkaistiin Poko Rekordsin neljäntenä albumina jo marraskuussa 1978. Sen äänitykset Microvoxilla oli aloitettu jo ennen ensimmäisen pitkäsoittolevyn julkaisua. Tuottajina toimivat manageri Heimonen ja Richard Stanley. Stanley teki myös albumin omien kappaleiden sanoitukset, mukana kappaleiden teossa oli myös Hillel Tokazier. Levy nousi listakakkoseksi, ja se sai kultalevyn alkuvuodesta 1979.
Alkuvuodesta 1979 yhtye meni Tukholmaan levytyssessioon, jonka tarkoituksena oli äänittää materiaalia kahteen vuoden 1979 julkaistavaan albumiin. Äänityssessioissa oli omat hankaluutensa, ja lopulta niistä julkaistiin vain yksi albumi: Stanleyn ja Heimosen tuottama "Rock-a-Billy Rebel", joka ei enää menestynyt kakkosalbumin tavoin vaikka nousikin listasijalle kolme ja myi 17 000 kappaletta. Session ylijääneet kappaleet Poko myi K-Telille, joka julkaisi loppuvuodesta 1979 kokoelman "Tiger Tracks".
Heimonen jätti yhtyeen terveydellisten syiden takia elokuussa 1979. Teddy &amp; The Tigers äänitti Richard Stanleyn kanssa neljännen albuminsa. Pelkällä Tigers-nimellä julkaistu "White Hot Rock" oli askel rhythm'n'bluesin suuntaan. Albumi ilmestyi huhtikuussa 1980 eikä enää menestynyt edellislevyjen tapaan. Yhtye hajosi kesällä 1980.
Poko Rekordsin johtajan Epe Heleniuksen mukaan Teddy &amp; The Tigersin merkitys levy-yhtiölle ja siten myös myöhempien vuosien suomalaiselle rockille oli suuri, koska yhtye toi paljon rahaa taloon yhtiön alkuvuosina. Heleniuksen mukaan Pokon taival olisi saattanut jäädä lyhyeksi ilman Tigersiä.