tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Homeoboksi

Homeoboksi on DNA-jakso, joka esiintyy selektorigeeneissä ja joka on osallisena anatomisen kehityksen mallien säännöllisyyteen. Se koodaa homeoproteiineja, jotka tämän säätämisen perusteella säätelevät useiden muiden geenien toimintaa. Homeoboksi on 180 emäsparin pituinen sekvenssi DNA:ssa. Sen löysi tutkimuksissaan 1983 Walter Gehring kollegoineen.
Homeoboksigeeni.
Niin sanottu homeoboksigeeni on geeni, joka sisältää homeoboksin. Se määrittää kasvien, sienten ja eläinten elinten päärakenteen, muun muassa jaokkeet ja raajat. Esimerkiksi banaanikärpäsellä kahdeksan homeoboksigeenien rypästä määrittävät eri ruumiin pääosat. Yleensä mutkikkaammilla eliöillä on enemmän homeoboksigeenejä kuin vähemmän mutkikkailla.
Chandrika Kumaratunga

Chandrika Bandaranaike Kumaratunga (s. 20. kesäkuuta 1945) oli Sri Lankan neljäs presidentti vuosina 1994–2005. Hän oli kaudellaan yksi harvoista maailman naispresidenteistä, ja hänen äitinsä, Sirimavo Bandaranaike, oli maailman ensimmäinen naispääministeri. Myös Chandrika Kumaratungan isä ja aviomies olivat poliitikkoja. Molemmat kuolivat väkivaltaisesti, isä Chandrika Kumaratungan ollessa 14-vuotias, aviomies Wijaya Kumaratunga vuonna 1988 poliittisten vastustajien murhaamana. Myös Chandrika Kumaratunga itse oli itsemurhapommittajan iskun kohteena vuoden 2000 presidentinvaalikampanjan aikana. 
Uransa alussa Chandraika Kumaratunga yritti lähestyä tamilitiikerit-sissijärjestöä saadakseen sisällissodan loppumaan, mutta myöhemmin hän veti varsin kovaa linjaa. Hän syytti hallitusta liiallisista myönnytyksistä ja arvosteli välittäjinä toimineita norjalaisia.
Hän hävisi vuoden 2005 presidentinvaaleissa Mahinda Rajapaksalle. Rajapaksa voitti myös vuoden 2010 vaalit. Vuonna 2010 Kumaratunga tuki Rajapaksan vastaehdokasta ja syytti vaaleja vilpillisiksi.
Lyijykomppania

Lyijykomppania oli suomalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981 Lead Company -nimisenä. Yhtye suomensi nimensä vuonna 1983 ja hajosi pari kuukautta myöhemmin. Yhtye kasattiin uudelleen kokoon vuonna 1990 ja se hajosi taas vuonna 1998. Yhtye kuitenkin kokoontui jälleen vuonna 2003. Tuolloin yhtyeessä vaikuttivat Jarkko Strandman (laulu ja kitara), Lemmy Lindström (basso) ja Esa Moilanen (rummut). Tämä kokoonpano oli voimassa vuoteen 2006, jolloin Jarkko Strandman poistui yhtyeestä. 
Keväällä 2006 yhtyeen laulaja-basistiksi liittyi Petteri Virtanen, jolloin Lemmy Lindström siirtyi soittamaan basson sijasta kitaraa. Lindström poistui omasta tahdostaan yhtyeestä vuonna 2007 keskittyäkseen perustamaansa Wizard of Nord -yhtyeeseen. Hänen paikkansa Lyijykomppaniassa otti Joni Rossi. 
Virtanen ja Rossi poistuivat yhtyeen riveistä vuonna 2012. Yhtyeen vuoden 2015 kokoonpanoon kuuluivat Moilasen lisäksi aikaisemminkin yhtyeessä vaikuttaneet Jarkko Strandman ja Lemmy Lindström. Nyttemmin kokoonpano on Vuorinen, Lindström ja Moilanen. 
Yhtye julkaisi 29. huhtikuuta 2017 digisinglen, joka sisältää kaksi uutta kappaletta, ”Helsinki tulessa!” ja ”Isä heiluu kirveellä”. ”Helsinki tulessa!” -kappaleesta on kuvattu myös Lyijykomppanian historian ensimmäinen musiikkivideo. Samalla aikaa yhtye valmisteli viidettä studioalbumiaan.. "Tietoja epäonnistumisista ja päättämättömyyksistä, tai Väkivaltaa ja vääriä lääkkeitä" -albumi julkaistiin 13. heinäkuuta 2018 ollen yhtyeen ensimmäinen julkaisu kymmeneen vuoteen. 
Yhtyeen perustajajäsen Esa Moilanen menehtyi syyskuun lopussa 2022. Vuonna 2024 yhtyeen entiset jäsenet soittivat kaksi keikkaa nimellä Lyijyherrat Lyijykomppaniasta. Keikoilla esiintyivät Tero Vuorinen, Petri Lindström, Arto Alaluusua, Petteri Virtanen, Tapio Wilska, Timo Rautiainen, Jarkko Strandman ja Joni Rossi sekä Kaarle Viikate.
Osa yhtyeen entisistä jäsenistä perusti uuden yhtyeen nimeltään Kantala Syndrooma jossa vaikuttaa laulajina Jarkko Strandman ja Tero Vuorinen. Yhtye aikoo julkaista debyyttialbumin ensi vuonna
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Kokoelma-albumit
Singlet
Jeffrey Eugenides

Jeffrey Eugenides (8. maaliskuuta 1960 Detroit, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän valmistui Brown Universitysta vuonna 1983 ja on suorittanut myös tutkinnon luovasta kirjoittamisesta Stanford Universityssa. Eugenides on naimisissa taiteilija Karen Yamauchin kanssa ja asuu perheineen Berliinissä Saksassa. Hän ei esiinny mielellään julkisesti eikä kerro yksityiselämästään.
Romaaneja.
Romaanin "Virgin Suicides" pohjalta on myös tehty samanniminen elokuva, jonka ohjasi Sofia Coppola ja jonka pääosissa ovat muun muassa Kathleen Turner, Kirsten Dunst ja Josh Hartnett.
Mylly (peli)

Mylly on vanha strateginen lautapeli. Peli on tarkoitettu kahdelle pelaajalle. Pelin alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta Egyptin Kurnasta löydetty kappale on mahdollisesti varhainen myllypelin lauta. Pelin nimi ja säännöt vaihtelevat alueittain. Suomessa peli tunnetaan mylly-nimen lisäksi nimellä miilu.
Pelilauta.
Pelilaudassa on kolme sisäkkäistä neliötä, joiden kulma- ja sivujen keskipisteisiin pelaajat voivat laittaa nappuloita. Neliöt on kytketty toisiinsa siten, että kunkin neliön sivun keskipiste on yhdistetty toisten neliöiden vastaavien sivujen keskipisteisiin.
Säännöt.
Pelin alussa kumpikin pelaaja saa yhdeksän nappia, jotka sijoitetaan laudalle vuorotellen. Kun nappulat on vapaavalintaisesti sijoitettu laudalle, pelaajat koettavat vuorotellen siirtää nappuloita viivojen leikkauspisteistä toisiin viivoja pitkin. Siirron on päätyttävä johonkin lähimpään viivan leikkauspisteeseen, eli nappulaa ei saa kuljettaa ympäri lautaa yhdellä siirrolla. Jos pelaaja onnistuu siirtämään nappulan siten, että samalla viivalla on kolme saman pelaajan nappulaa, eli mylly, hän saa poistaa yhden sellaisen vastustajan nappulan, joka ei ole myllyssä. Paras tilanne on niin sanottu sahamylly, jossa pelaaja pystyy siirtämään yhtä nappulaa edestakaisin siten, että jokaisella siirrolla syntyy mylly. 
Kun pelaajalla on jäljellä kolme nappulaa, voi nappula hyppiä siirrolla mihin tahansa laudalla vapaana olevaan ruutuun. Tämä antaa tasoitusta alakynnessä olevalle pelaajalle, mutta harvoin muuttaa pelin lopputulosta. Pelaaja voittaa mikäli hän onnistuu poistamaan 7 (vastustajalle jää vain 2 nappulaa jäljelle, eikä vastustaja voi enää muodostaa myllyä) vastustajan nappulaa laudalta. Myös jumittamalla vastustajan nappulat voi voittaa.
Myllyn matematiikkaa ja tietotekniikkaa.
On laskettu, että myllyssä on noin 1010 erilaista asetelmaa, ja mahdollisten pelien määrä on lähes 1050. 
Lokakuussa 1993 Ralph Gasser onnistui löytämään optimaalisen pelistrategian myllyyn. Hän osoitti, että tällöin mylly päättyy aina tasapeliin. Gasser kehitti myös toistaiseksi parhaiten myllyä pelaavan tekoälyn, jota pidetään maailman parhaana myllyn pelaajana.
Myrskylinnut

Myrskylinnut () oli Gerry Andersonin ja Sylvia Andersonin luoma 1960-luvun televisiosarja, joka käytti supermarionaatioksi kutsuttua nukkeanimaatiotyyliä. Sarjaa tehtiin vuosina 1965–1966 yhteensä 32 jaksoa. Tulevaisuuteen sijoittuva sarja kertoo kansainvälisestä pelastuspartiosta, jolla on käytössään erilaisia lentäviä kulkuneuvoja. Hahmot esiintyivät myös kahdessa pitkässä elokuvassa: "Myrskylinnut lähtövalmiina" ("Thunderbirds Are Go!", 1966) ja "Thunderbird 6" (1968). Sarjan tunnusmusiikin on säveltänyt Barry Gray.
Suomessa "Myrskylintuja" on esitetty Yle TV2 -kanavalla keväällä 1966 ja syksyllä 1973, myöhemmin Kolmoskanavalla, MTV3:lla ja SubTV:llä. Vuonna 2008 "Myrskylintuja" esitettiin maksullisella MTV3 Scifi -kanavalla.
Vuonna 2004 Jonathan Frakes ohjasi sarjaan perustuvan "Myrskylinnut"-elokuvan oikeilla näyttelijöillä. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti tai kriitikkojen parissa.
Vuosina 2015–2020 animaatiosarjasta tehtiin uusi versio, Thunderbirds.
Supermarionaatio

Supermarionaatio (supermarionettianimaatio) on eräissä televisiosarjoissa ja elokuvissa käytetty nukkehahmotekniikka, jonka kehitti brittiläinen AP Films. Sitä käytettiin muun muassa 1960-luvun suositussa "Myrskylinnut"-sarjassa. Supermarionaatiossa nukkeja ohjaillaan ohuilla langoilla kuten tavallisia marionetteja, mutta niistä poiketen langoissa kulkee myös sähkövirta, jolloin nukkehahmojen sisässä olevia solenoidimoottoreita voidaan kauko-ohjata. Näin saadaan esimerkiksi hahmojen suu ja silmät liikkumaan.
Filmografia.
Seuraavassa on luettelo kaikista Supermarionationin tuotannoista.
Bökars

Bökars on kartano, joka sijaitsee 20 kilometriä Porvoon keskustasta etelään. Sen rakennutti Kymi Osakeyhtiön vuorineuvos Einar Ahlman eläkepaikakseen 1930–1935, ja suunnittelusta vastasi arkkitehti Birger Liljeqvist. Tavoitteena oli luoda paikasta aito uusmaalainen viljelytila. Sen mailla sijaitsi esimerkiksi riihi ja tuulimylly. Bökars siirtyi Armi ja Viljo Ratian omistukseen 1960-luvun puolivälissä. Amer-yhtymä osti Marimekon vuonna 1985 ja sai kaupassa myös Bökarsin.
Kupittaan monitoimihalli

Kupittaan monitoimihalli (sponsorinimeltään Rajupaja-areena, vuosina 2012–2022 Marli-areena, vuosina 2011–2012 OS/G-areena) on marraskuussa 2006 valmistunut urheiluhalli Kupittaalla Turussa. Se tunnetaan jääkiekkojoukkue TuTo Hockeyn kotihallina. Aiemmin samalla paikalla sijaitsi Kupittaan jäähalli vuosina 1973–2005.
Areenan ensimmäinen ottelu pelattiin 16. marraskuuta 2006, jolloin TUTO Hockey kohtasi Mestis-ottelussa Heinolan Kiekon. Kupittaan halli on myös turkulaisen ringetteseuran Turku Ringeten ja kaukalopalloliigajoukkue Turun Pyrkivän kotihalli.
Kupittaalla ovat pelanneet aiemmin myös turkulaisjoukkueet TPS ja Kiekko-67. Turkuhallin valmistuttua loppusyksystä 1990 TPS siirtyi pelaamaan sinne.
Vanha Kupittaan jäähalli.
Alun perin Kupittaalle rakennettiin tekojäärata vuonna 1962. Tällöin jää ei ollut vielä edes katettu vaan joukkueet pelasivat avojäällä. Vuonna 1973 rata katettiin, ja Kupittaan jäähalli valmistui 1973.
Vanha jäähalli purettiin vuonna 2005. TuTo pelasi kotiottelunsa Turkuhallissa kauden 2005–2006 ajan, kunnes uusi halli valmistui.
Vanhan hallin yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa oli noin 5 500, kun uudessa se on 3 000.
Lobo (sarjakuvahahmo)

Lobo on Keith Giffenin ja Roger Sliferin luoma sarjakuvahahmo ja antisankari. Hän esiintyi ensimmäisen kerran DC Comicsin "Omega Men" -sarjassa vuonna 1983. 
Alun perin Lobo suunniteltiin vain liioitelluksi parodiaksi Marvelin Wolverinesta, mutta suosion vuoksi hahmosta tuli pysyvä osa DC:n universumia. Hän esiintyi sekä L.E.G.I.O.N -sarjassa että R.E.B.E.L.S. -sarjassa ja lopulta vuonna 1990 omassa menestykseksi nousseessa minisarjassaan "Lobo: Viimeinen Kzarnialainen" ("The Last Czarnian"), jonka tekivät Simon Bisley ja Alan Grant. 
Lobo on Kzarnialainen palkkionmetsästäjä sekä luonteeltaan äärimmäisen äkkipikainen ja väkivaltainen. Hän käyttää myös runsaasti voimasanoja. Jotain hänen luonteestaan kertoo se, että hän on kuollut joitakin kertoja mutta on käännytetty takaisin jopa helvetistä. Hän on myös päästänyt päiviltä Joulupukin. Ulkonäöltään hän muistuttaa rock -yhtye "Kiss":in laulajia. Lobo on toiminut Teräsmiehen ja Batmanin vastustajana ja liittolaisena ja joskus myös antisankarina. Hän on ollut myös Vihreä Lyhty Guy Gardnerin liittolainen muutamaan otteeseen.
Erityiskyvyt.
Lobo on yksi universumin parhaimmista jäljittäjistä, sekä varsin taitava kemisti.
Hänellä on supervoimat ja tarkemmat aistit kuin tavallisilla ihmisillä sekä on kestävämpi (ei suoranaisesti haavoittumaton). Hän paranee saamistaan vammoista lähes välittömästi. Jokaisesta veripisarasta, mikä hänestä vuodatetaan, kloonautuu uusi Lobo; kloonit eivät ole yhtä supervoimakkaita kuin Lobo eivätkä pysty kloonautumaan edelleen. 
Hänen heikko kohtansa on liiallinen alkoholin nauttiminen (hän humaltuu juotuaan liikaa eli hänen kohdallaan tämä tapahtuu useasti), rämäpäinen asenne ja delfiinit; delfiinit ovat ainoa asia josta hän aidosti välittää.
Espresso

Espresso on vahva, italialaistyyppinen kahvi, joka valmistetaan pakottamalla lähes kiehuva (85–95 °C) vesi noin 8–18 baarin paineella hienoksi jauhetun kahvijauheen läpi noin 20–30 sekunnin aikana. Espresso on jopa noin 10 kertaa vahvempaa perinteiseen suodatinkahviin nähden. 
Tuloksena on noin 25–35 ml heti nautittavaa kahvia, joka nautitaan pienestä espressokupista. Juoman pinnalle muodostuu kahvin rasvoista ja kahviin paahdettaessa sitoutuneen hiilidioksidin vaikutuksesta vaahtoa, "cremaa". Espressoon käytettävät kahvinpavut ovat yleensä seos tummaksi paahdettua arabiankahvia- sekä robusta-kahvia. Espresso nautitaan joko sellaisenaan, sokerilla makeutettuna tai erilaisten kahvijuomien kuten cappuccinon tai caffè latten ainesosana.
Espressoa juodaan kaikkialla Etelä-Euroopassa, erityisesti Italiassa (tunnetaan nimellä "caffè" tai "caffè espresso"), Portugalissa ja Ranskassa. Italiassa espresso nautitaan usein sokerin sekä biscotti-keksin kera. 
Erilaisia espressokahvin muunnelmia on sadoittain, sillä kaikkia muunnelmia (nimetään pääosin adjektiivein, esimerkiksi pitkä, kuuma tai suuressa kupissa) voidaan sekoittaa keskenään, jolloin syntyvällä espressotyypillä saattaa olla hyvin pitkä nimi.
Transformers

Transformers on Hasbron ja Takara Tomyn vuonna 1984 aloittama lelusarja roboteista, jotka pystyvät muuntautumaan muun muassa autoiksi, lentokoneiksi ja robottieläimiksi. Tätä ”ensimmäistä aaltoa” kutsuttiin pitkään fanien keskuudessa nimellä Generation 1. Myöhemmin nimi tuli viralliseksi.
Transformerit ovat kotoisin kaukaa avaruudessa sijaitsevalta Cybertron-planeetalta, jossa kaikki elämä on mekaanista. Robotit ovat jakaantuneet hyviin Autobotteihin sekä pahoihin Decepticoneihin, jotka ovat taistelleet keskenään jo kauan. Robotit tulivat aikanaan myös maapallolle jatkamaan keskinäistä taisteluaan, missä ne tuottivat paljon vahinkoa myös ihmisille.
Transformers on yhdistelmä japanilaisen leluvalmistajan Takaran Diaclone- ja Micro Change-lelusarjoista, joihin Hasbro hankki oikeudet vuonna 1983
Transformersista on tehty useita televisiosarjoja, sarjakuvia ja pelejä sekä vuonna 1986 tehty animaatioelokuva "". Heinäkuussa 2007 sai ensi-iltansa Michael Bayn ohjaama "Transformers"-elokuva, jonka tuotti Steven Spielberg.
Transformers-sarjakuvalehteä julkaisi Suomessa Semic vuosina 1987–1991, sekä Egmont Kustannus vuonna 2003 ja 2008.
Sarjakuvat.
Vuosikymmenten aikana useat amerikkalaiset kustantajat ovat tuottaneet Hasbron hallinnoimalla lisenssillä Transformers sarjakuvia. Marvel aloitti ensimmäisenä 1984 neliosaisella sarjalla mikä jatkui lopulta 80 numeroa aina vuoteen 1991. Vuonna 1993 G.I. Joe lehden sivuilta sai alkunsa Transformers Generations 2, mikä tosin lopetettiin 12. numeroonsa. 2000-luvun alussa Dreamwave herätti menestyksekkäästi brändin uudelleen ja myi yli miljoona lehteä ennen konkurssiaan 2004. Kehutuimpia Dreamwaven sarjoista on kolme "" -minisarjaa. Devil's Due julkaisi Dreamwaven kanssa samaan aikaan neljä G.I. Joe / Transformers crossoveria. IDW Publishing on julkaissut syksystä 2005 lähtien Transformers sarjakuvia.
Isossa-Britanniassa Titan Books on julkaissut omia tarinoitaan amerikkalaisten sarjakuvien ohella sekä Marvelin aikoina, että IDW Publishingin aikana. Marvelin Transformers-sarjakuvalehteä julkaisi Suomessa Semic vuosina 1987-1991. Vuonna 2003 Egmont Kustannus julkaisi 9 Transformers Armada -lehteä ja 2008 Bansai lehden sivuilla oli IDW:n Movie Prequel sarjakuvaa. 
Suomenkieliset sarjakuvat.
Semic.
Semic julkaisi amerikkalaisen Marvelin Transformers sarjakuvia vuosina 1987–1991.
Egmont.
Vuonna 2003 Egmont julkaisi yhteistyössä ruotsalaisen ja norjalaisen kustantajan kanssa 9 "Transformers: Armada" -sarjakuvaa. Lehdissä on 48 sivua kanadalaisen Dreamwave-kustantamon "Transformers"-sarjakuvia, jokainen lehti koostui kahdesta erillisestä tarinasta. ' sarjakuvan osat 1-9, ' vol. 1 lehdissä 1-6/2003 sekä kolme ensimmäistä numeroa "" vol. 1:stä lehdissä 7-9/2003.
Termoplastinen

Termoplastinen tarkoittaa lämpömuovattavaa sidosainetta. Esimerkiksi puu koostuu selluloosasta ja ligniinistä. Ligniini on puun termoplastinen sidosaine. Näin ollen tavallinen puu voidaan muovata uuteen muotoon lämmön ja paineen avulla.
Termoplastisille muoveille on tyypillistä, että ne pehmenevät kuumennettaessa ja kovettuvat jäähdytettäessä. Termoplastiset muovit sopivat uudelleenkäytettäviksi, koska ne kestävät useita lämmitys- ja jäähdytyskertoja. Niitä sanotaankin "kestomuoveiksi". Muoveja, joita ei voida muovata uudelleen, sanotaan kertamuoveiksi.
Termoplastiset aineet muovautuvat helposti lämpötilan ollessa lasisiirtymälämpötilan, "Tg", yläpuolella.
Synteettisiä termoplastisia polymeereja ovat esimerkiksi polyamidi ja polyetyleeni.
Kaupunkiarkeologia

Kaupunkiarkeologia on arkeologian osa-alue, jonka kiinnostuksen kohteena on nimensä mukaisesti kaupungit ja ihmisten elämä niissä sekä niiden muodostuminen. Suomessa kaupunkiarkeologia on historiallisen ajan arkeologiaa, koska esihistoriallisia kaupunkeja ei tunneta. 
Kaupunkeja tutkittaessa arkeologeilla on käsissään usein suuria määriä löytöjä, rakenteita ja runsaasti maata. Tästä syystä kaivaukset ovat suuritöisiä ja vaativat usein myös koneiden käyttöä. Kaupunkien tutkimuksessa voidaan hyödyntää myös karttojen analyysejä ja kirjoitettujen lähteiden tutkimista.
Luettelo Suomen kirkkopitäjistä

Tämä artikkeli on luettelo Suomen kirkkopitäjistä. Pitäjät on jaoteltu suunnilleen nykymaakuntien mukaisesti. Luovutetun Karjalan eteläosan kirkkopitäjien maakuntana on Karjalankannas ja pohjoisosan kirkkopitäjien maakuntana on Laatokan Karjala. Karjalankannaksen yhteyteen on merkitty myös sen länsipuoliset luovutetut pitäjät Suursaari, Säkkijärvi, Vahviala ja Jääski. Historiallisesti Laatokan Karjalaan kuuluneet ja osittain luovutetut Parikkala ja Uukuniemi on merkitty nykymaakuntansa Etelä-Karjalan yhtetyteen. Historiallisesti Pohjois-Karjalaan kuulunut ja luovutettu Pälkjärvi on merkitty Laatokan Karjalan yhteyteen.
Luettelossa ovat mukana vain evankelis-luterilaiset kirkkopitäjät, joten ortodoksiset pitäjät entisen Käkisalmen läänin alueelta eivät ole luettelossa.
Luetteloon on otettu ainoastaan ennen vuoden 1865 kunnallisasetusta olemassa olleet seurakunnat. Vuoteen 1865 mennessä kaikki luettelossa mainitut seurakunnat eivät olleet itsenäisiä kirkkoherrakuntia, vaan osa niistä oli vielä kappeliseurakuntia. Tehdasseurakuntiin viitataan sen pitäjän yhteydessä, jonka alueella ne toimivat.
Luterilaiset itsenäiset ja kappeliseurakunnat, jotka olivat olemassa ennen vuotta 1550 on lueteltu myös artikkelissa Suomen keskiaikaiset seurakunnat. Maalaiskuntien perustamisvuodet vuodesta 1865 lähtien ovat artikkelissa Luettelo Suomen kunnista perustamisvuoden mukaan.
Tuatha Dé Danann

Tuatha Dé Danann ("jumalatar Danun kansa") olivat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa jumalten heimo. Lebor Gabála Érenn eli "Valloitusten kirja" kertoo heimon vaiheista Irlannissa. Tämä jumalryhmä on luultavasti peräisin jo esihistoriallisilta ajoilta. Tarujen mukaan Tuatha Dé Danann hallitsivat taikavoimia, ja he asuivat alun perin myyttisillä lännen saarilla, mutta lähtivät sieltä Irlantiin suurella pilvellä. Varhaisissa tarinoissa kerrotaan, että Tuatha Dé Danann olisi karkotettu taivaasta siksi, että he tunsivat taikuuden. Sen jälkeen he laskeutuivat sumupilvellä alas Irlantiin.
"Lebor Gabála Érenn" -kirjan mukaan Irlantiin oli muinaisina aikoina saapunut peräjälkeen aina uusi myyttinen valloittajien kansa. Tuatha Dé Danann olivat heistä viides valloittajien aalto. Pian tulonsa jälkeen Tuatha Dé Danann löivät Firbolg-nimisen kansan Mag Tuireadhin ensimmäisessä taistelussa. Magh Tuireadhin toisessa taistelussa he löivät fomorit, jättiläisten heimon.
Tuatha Dé Danann toivat mukanaan neljä voimakasta taikaesinettä:
Tuatha Dé Danann olivat mahtavia taikuudessa sekä druidien tiedoissa ja taidoissa. Myöhemmin milesialaiset eli keltit kukistivat Tuatha Dé Danann, ja heidät ajettiin alamaailmaan tai tuonpuoleiseen, jossa he tarujen mukaan yhä elävät näkymättöminä henkinä, jotka tunnetaan nimellä Aes Sidhe.
Nakke

Nakke oli Suomessa vuosina 1955–1992 ilmestynyt sarjakuvalehti. Sitä julkaisi 1955–1965 Valiolehdet (nimellä "Nakke Nakuttaja") ja 1966–1992 A-lehdet. Nimensä lehti sai sarjakuvahahmo Nakke Nakuttajasta ().
Nakke-lehdessä seikkaili myös monia muita hahmoja, esimerkiksi Anselmi Panda ("Andy Panda"), Väiski Vemmelsääri ("Bugs Bunny"), Tipi ja Sylvesteri ("Tweety and Sylvester"), Repe Sorsa ("Daffy Duck"), Elmeri ("Elmer Fudd"), Putte Possu ("Porky Pig"), Viiksi-Vallu ("Yosemite Sam") sekä Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä ("Wile E. Coyote and the Road Runner"). Anselmi Pandaa lukuun ottamatta näitä voidaan yhteisesti kutsua Looney Tunes -hahmoiksi samannimisen amerikkalaisen animaatiosarjan mukaan.
Väiski Vemmelsääri esiintyi lehdessä aluksi nimellä Pelle Pupu, mutta nimi yhdenmukaistettiin televisiossa käytettyyn suomennokseen.
Nakessa oli 1950- ja 1960-luvulla usein samoja piirtäjiä kuin "Aku Ankka" -lehdessäkin: Chase Craig, Harvey Eisenberg, Paul Murry, Gil Turner ja Vive Risto. Molemmilla sarjakuvilla oli Yhdysvalloissa sama tuotantoyhtiö, "Western Publishing". Naken omien sarjojen piirtäjä oli alun perin useimmiten Dan Gormley, joka teki myös Anselmi Pandaa. Gormley lopetti sarjakuvien piirtämisen vuonna 1958, jonka jälkeen hänestä ei tiedetä muuta kuin että hän kuoli vuonna 1988. Gormleyn sarjoja julkaistiin suomeksi paljon vielä 1960-luvullakin.
HCK Salamat

HCK Salamat on kirkkonummelainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2025-2026 Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla III-divisioonassa. Joukkue aloitti syksyllä 2011 III-divisioonassa ollakseen Kirkkonummen Salamoiden junioriputken yläpäässä, mahdollistaen jääkiekon pelaamisen myös A-juniori-iän jälkeen. Joukkueessa on pelaajia Salamoiden entisestä Mestisjoukkueesta, HCK Salamat junioriseurasta sekä muista pääkaupunkiseudun joukkueista
Historia.
Salamat sai alkunsa, kun Espoon Palloseuran Suomi-sarjassa pelannut edustusjoukkue siirtyi Kirkkonummelle vuonna 2002. Kauden 2002–2003 päätteeksi Salamat nousi Mestikseen.
Salamat pelasi Mestiksessä kausina 2003–2008, kunnes putosi Suomi-sarjaan D-Kiekon pudottamana (nyk. JYP-Akatemia). Heikon Suomi-sarja-kauden jälkeen 31.8.2009 joukkue julistettiin konkurssitilaan.
Kaudelle 2011 HCK Salamoiden junioriorganisaatio perusti edustusjoukkueen, jonka tavoitteena oli pelata II-Divisioonaa. HCK Salamat edustus nousi heti ensimmäisellä kaudellaan tavoitteeseensa ja on vakiinnuttanut paikkansa sarjassa. Salamat putosi III-Divisioonaan kaudella 2017-2018. Salamat voitti III-Divisioonan mestaruuden kaudella 2021-2022 kun se voitti finaalissa A-Rangersin.
Teemu Selänne on omistanut osan joukkueesta, mutta joulukuussa 2006 hänen uutisoitiin myyneen osuuteensa joukkueesta.
Kotihalli.
HCK Salamat pelaa kotiottelunsa syksyllä 2002 avatussa monitoimihalli Varuboden Areenassa. Halli sijaitsee Kirkkonummen urheilupuistossa keskustan läheisyydessä. Yleisökapasiteetti on noin 1000. Hallissa on istuma- sekä seisomapaikkoja.
Taivaasta

Taivaasta (; tai "De caelo et mundo") on Aristoteleen kirjoittama kosmologiaa käsittelevä teos. Se sisältää hänen tähtitiedettä koskevat teoriansa. Teos käsittelee myös klassisia alkuaineita ja niiden liikkeitä sekä painovoimaa.
Historia.
"Taivaasta" on Aristoteleen teosten joukossa suhteellisen varhainen. Teos voidaan nähdä Aristoteleen vastauksena Platonin luonnontieteelliselle dialogille "Timaios", ja se on ilmeisesti kirjoitettu suhteellisen pian "Timaioksen" jälkeen. Aristoteles piti Platonin esitystä epätieteellisenä ja halusi esittää maailmankaikkeuden toiminnasta oman tieteellisemmän teoriansa.
Aristoteles hyödynsi teoksessaan oman aikansa tähtitieteellisiä teorioita. Teos oli Aristoteleen muiden luonnontieteellisten teosten tavoin merkittävä perusta keskiajan skolastiikalle ja luonnontieteelle 1600-luvulle ja uuden ajan tieteeseen saakka.
Sisältö.
"Taivaasta" käsittää neljä kirjaa. Teos käsittelee koko maailmankaikkeutta, mukaan lukien tähtien piiri, tähtien ja Kuun välinen alue, sekä Kuun alapuolinen maailma, mukaan lukien Maa. Teoksen kreikankielisen nimen ”taivas”, "ouranos" (οὐρανός), kattaa kaikki nämä alueet.
Aristoteles katsoi, että maailmankaikkeus on ikuinen. Tässä hän asettui sitä Platonin näkemystä vastaan, että kaikkeus oli luotu. Aristoteleen mukaan taivaankappaleet ovat kaikkein täydellisimpiä kappaleita tai substansseja, ja niiden liikkeitä ohjaavat erilaiset periaatteet kuin Kuun alapuolisia kappaleita. Viimeksi mainitut koostuvat yhdestä tai kaikista neljästä alkuaineesta (maa, vesi, ilma, tuli) ja ovat katoavia. Taivaankappaleet puolestaan koostuvat viidennestä alkuaineesta, katoamattomasta eetteristä, joten ne eivät ole syntymisen ja häviämisen kohteena. Näin olleen niiden liikkeet ovat ikuisia ja täydellisiä, ja ainoa ikuinen ja täydellinen liike on ympyränmuotoinen liike, joka päinvastoin kuin maanpäälliset ylös ja alas suuntautuvat liikkeet voi kestää ikuisesti samanlaisena. Tällainen liike on juuri eetterin luonnon mukaista.
Kuten substanssit, myös taivaankappaleet koostuvat materiasta (eetteristä) ja muodosta. Vaikuttaa siltä, kuin Aristoteles olisi pitänyt niitä elävinä olentoina, joilla on järjellinen sielu muotonaan. Aristoteleen kuvaus ei kuitenkaan Platonin esityksen tavoin pidä sisällään maailmansielua. Teos käsittelee myös aristoteelista painovoimateoriaa, jonka mukaan kaikilla alkuaineilla on luonnollinen paikka ja liikesuunta.
Levenšteinin etäisyys

Levenšteinin etäisyys eli editointietäisyys (tai muokkausetäisyys) on pienin määrä operaatioita, joiden avulla kahden merkkijono väliset erot voidaan poistaa. Sallittuja operaatioita ovat tavallisimmin yhden merkin lisääminen, poistaminen tai korvaaminen muulla merkillä. Se on Damerau-Levenshtein-etäisyyden yksinkertaistus, josta on poistettu keino muokata kahden vierekkäisen merkin paikkojen vaihtamista keskenään.
Editointietäisyyden käsitteen esitti venäläinen matemaatikko Vladimir Levenštein vuonna 1965. Siitä on hyötyä sovelluksissa, joiden pitää selvittää, miten lähellä toisiaan annetut merkkijonot ovat, esimerkiksi oikeinkirjoituksen tarkistimissa tai DNA-sekvenssien vertailussa.
Editointietäisyyden erikoistapaus on Hammingin etäisyys, missä merkkijonot ovat samanpituisia ja vain merkkien korvaaminen on sallittua.
Esimerkki.
Merkkijonojen urheilija ja murheilta välinen editointietäisyys on 3, koska merkkijonon muuttaminen toiseksi vaatii vähintään kolme operaatiota, esimerkiksi seuraavat:
Algoritmi.
Levenšteinin etäisyyden laskeva dynaamisen ohjelmoinnin algoritmi käyttää (n + 1) × (m + 1) -kokoista matriisia, missä n ja m ovat merkkijonojen pituudet. Alla on funktion "LevenshteinDistance" pseudokoodi. Funktio saa syötteeksi kaksi merkkijonoa, "str1", jonka pituus on "lenStr1", ja "str2", jonka pituus on "lenStr2", ja laskee niiden välisen editointietäisyyden.
 int LevenshteinDistance(char str1[1..lenStr1], char str2[1..lenStr2])
 "// d on taulukko, jossa on lenStr1+1 riviä ja lenStr2+1 saraketta"
 declare int d[0..lenStr1, 0..lenStr2]
 "// i ja j käyvät läpi merkkijonot str1 ja str2"
 declare int i, j, cost
 for i from 0 to lenStr1
 d[i, 0] := i
 for j from 0 to lenStr2
 d[0, j] := j
 for i from 1 to lenStr1
 for j from 1 to lenStr2
 if str1[i] = str2[j] then cost := 0
 else cost := 1
 d[i, j] := minimum(
 d[i-1, j ] + 1, "// poisto"
 d[i , j-1] + 1, "// lisäys"
 d[i-1, j-1] + cost "// korvaus"
 
 return d[lenStr1, lenStr2]
Lugh

Lugh (myös Lug tai Lugus) oli kelttiläisen mytologian huomattavimpia jumalia. Häntä palvottiin laajalti varhaisten kelttien keskuudessa, ja häneen viitataan useissa paikannimissä, kuten Lyon, Laon, Leiden ja Carlisle (alun perin Luguvallium, "voimakas Luguksessa").
Lughin nimi tarkoittaa "loistava", ja on mahdollista, että hän on ollut alun perin auringon ja valon jumala. Sana "lugos" merkitsee korppia, ja Lughilla ja korpeilla onkin vahva yhteys. Ennen Magh Tuiredhin toista taistelua korpit käyvät varoittamassa Lughia fomorien lähestymisestä. 
Irlannin kelttiläisessä mytologiassa Lugh oli jumala, sankari ja muinaiskuningas. Lughiin liitettiin yleensä lisänimi Lámfhada ("pitkäkäsi"), sillä hän oli erittäin taitava käsittelemään linkoa ja keihästä. Toinen yleinen lisänimi on Samildánach eli "kaikkitietävä" tai "kaikentaitava". Irlannissa Lughia ja luonnon jumalatarta Rosmertaa palvottiin keskikesän juhlassa Lugnasadhissa, jotta taattiin hyvä sato.
Lugh oli fomorien johtajan Balorin tyttärenpoika, mutta vartuttuaan hän liittyi fomorien vastustajien, Tuatha De Danaannin joukkoihin. Vanha ennustus kertoi, että Balor saisi surmansa tyttärenpoikansa kädestä. Estääkseen ennustuksen toteutumisen Balor suljetutti tyttärensä Ethlinnin kristallitorniin. Lääkintätaidon jumalan Dian Cechtin poika Cian kuitenkin pukeutui naiseksi ja onnistui pääsemään torniin, jossa hän makasi Ethlinnen kanssa. Kun Balor sai kuulla, että Ethlinn oli synnyttänyt pojan, hän heitätti vastasyntyneen mereen. Mutta muuan naispuolinen druidi pelasti lapsen, ja merten jumala Manannan piti hänestä huolta. 
Joidenkin tarujen mukaan Lughin kasvatti Cianin veli, seppäjumala Goibhniu, sovelias kasvatusisä jumalolennolle, joka oli erinomainen taiteissa ja käsityötaidoissa. Sekä Goibhniun että Lughin tekniset taidot olivat korvaamattomat Tuatha De Danaanille heidän taistellessaan fomoreita vastaan.
Täysi-ikäiseksi tultuaan Lugh esittäytyi Tuatha De Danaannin kuninkaan Nuadan hovissa. Koska Lugh oli erinomainen soturi ja etevä varsinkin kiven linkoamisessa ja keihään heitossa ja lisäksi mestarikäsityöläinen, hänet toivotettiin tervetulleeksi.
Magh Tuiredhin toisessa taistelussa Nuada joutui Balorin pahan silmän vaikutuspiiriin. Sen katse oli niin pahantahtoinen että se tuhosi kaikki kohteensa. Mutta Lugh surmasi Balorin taianomaisen kivipallon avulla lävistämällä sillä hänen silmäluomensa. Näin Lugh toteutti ennustuksen ja kukisti fomorit ikiajoiksi.
Lugh oli myös sankari Cuchulainnin isä. Tarun mukaan Deichtire vaipui syvään uneen nielaistuaan omassa hääjuhlassaan kuppiin lenähtäneen kärpäsen. Lugh ilmestyi hänelle unessa komean miehen hahmossa ja kehotti Deichtireä ottamaan viisikymmentä palvelijatarta mukaansa ja seuraamaan. Lugh muutti kaikki naiset linnuiksi, ja he lensivät lumottuun paikkaan. Kolmen vuoden kuluttua lintuparvi palasi Ulsteriin ja muuttui takaisin Deichtireksi ja hänen palvelijattarikseen. Pian sen jälkeen Deichtire synnytti Cuchulainnin ja painosti miehensä hyväksymään tämän omaksi pojakseen.
Syntymisestä ja häviämisestä

Syntymisestä ja häviämisestä (; ) on Aristoteleen kirjoittama fysiikkaa käsittelevä teos. Se kuvaa luonnossa tapahtuvia muutoksia ja niiden luonnetta.
Historia.
"Syntymisestä ja häviämisestä" on Aristoteleen teosten joukossa suhteellisen varhainen. Se liittyy läheisesti teokseen "Taivaasta". Aristoteles pyrkii teoksessaan muun muassa esittämään oman fysikaalisen teoriansa vastaukseksi atomistien näkemyksille, joita hän vastusti. Teos on samalla merkittävä lähde atomistien ajatteluun Aristoteleen "Metafysiikan" ja "Fysiikan" ohella.
Sisältö.
"Syntymisestä ja häviämisestä" käsittää kaksi kirjaa. Teoksen alussa esitetään kysymys, tulevatko asiat oleviksi syiden kautta, jonkun ensimmäisen aineen kautta, vai syntyykö kaikki puhtaasti muuttumalla. Kysymys perustuu ajatukseen, joka on esitelty Aristoteleen aiemmassa teoksessa "Fysiikka". Syntymisen ja häviämisen lisäksi teoksessa käsitellään myös muita liikkeen lajeja, eli kasvua, laadullista muutosta ja siirtymistä paikan suhteen, sekä yleisemmin vaikuttamista ja vaikutuksen kohteena olemista.
Teoksessa esitellään neljä syytä ja neljä alkuainetta (maa, vesi, ilma ja tuli). Aristoteles tarjoaa neljän alkuaineen kautta selityksen asioille, joita atomistit olivat yrittäneet selittää atomien kautta. Aristoteleen mielestä ajatus atomeista oli absurdi. Sen sijaan hän opetti, että neljällä alkuaineella on neljä ominaisuutta: kuuma, kylmä, kuiva ja kostea. Näiden ominaisuuksien muuttuessa jossakin alkuaineessa se voi muuttua miksi tahansa toiseksi alkuaineeksi. Maailmankaikkeus on ikuisessa liikkeessä, jossa alkuaineet muuttuvat toisikseen, aiheuttaen sen minkä havaitsemme aineellisissa asioissa tapahtuvana syntymisenä ja häviämisenä.
Meteorologia (Aristoteles)

Meteorologia (; ) on Aristoteleen fysiikan ja maantieteen alaan kuuluva teos. Teoksessa käsitellään erilaisia maan päällä havaittavia ilmiöitä, kuten sääilmiöitä, veden haihtumista ja maanjäristyksiä.
Sisältö.
Seuraavassa joitakin esimerkkejä teoksen sisällöstä.
Varhainen fysiikka.
Tässä Aristoteles käsittelee ”ensimmäisen liikuttajan” periaatetta, joka edelsi nykyaikaisempaa newtonilaista käsitystä voimasta.
Neljä klassista alkuainetta.
Aineilla Aristoteles tarkoittaa klassisia alkuaineita. Kaikki maan päällä olevat substanssit koostuivat näistä neljästä alkuaineesta. Kun esimerkiksi puuta verrataan kiveen, niiden väliset havaitut erot johtuvat siitä, että niissä on suhteessa eri määrä näitä alkuaineita.
Ilmakehäfysiikka.
Sääilmiöt.
Tässä Aristoteles käsittelee salamoiden ja tornadojen ominaisuuksia.
Maa pallona.
Tässä Aristoteles esittää ajatuksen lithosfääristä (maa), hydrosfääristä (vesi), atmosfääristä (ilma) ja ulkoavaruudesta (tuli). Pohjimmiltaan hän kuvaa "pyöreän" Maan. Aristoteles käsittelee hydrologiaa hyvin perinpohjaisesti ja osoittaa, että maa pistää ylös veden yläpuolelle sen sijaan, että se olisi kokonaan veden peittämää.
Pietsosähköinen ilmiö

Pietsosähköinen ilmiö tai pietsosähköilmiö on ilmiö, jossa mekaaninen jännitys aiheuttaa aineen sähköisen polaroitumisen, eli kiteen vastakkaisten pintojen välille muodostuu sähköinen jännite. Vastaavasti, kun aineeseen kohdistetaan sähkökenttä, aine muuttaa muotoaan. Siten tällä ilmiöllä voidaan muodostaa mekaanista värähtelyä kytkemällä pietsosähköiseen materiaaliin vaihtojännite.
Fysiikka.
Pietsosähköisyys on anisotrooppista eli esimerkiksi sähköiset, mekaaniset ja sähkömekaaniset ominaisuudet ovat erilaisia eri kideakseleiden suunnissa. Pietsoelementin muodon, koon ja polarisointiakselin suunnan sekä elektrodien sijoittelun valinnoilla saadaan aikaan halutut värähtelymuodot. Elektrodit sijoitetaan tavallisesti kohtisuoraan polarisointiakseliin nähden mutta niiden koot ja muodot voivat vaihdella käyttötarkoituksen mukaan.
Koska pietsosähköinen polarisaatio on kiteisen materiaalin ominaisuus ja se vaihtelee eri kidesuunnissa, täytyy kiderakenteen olla tietyllä tavalla epäsymmetrinen (ei inversiokeskusta). Amorfiset aineet (lasit) eivät voi olla pietsosähköisiä. Monikiteisissä aineissa pietsosähköisyys keskiarvoistuu nollaksi, ellei kiteillä ole jotain preferenssisuuntaa. 
Monikiteisissä ferrosähköisissä materiaaleissa pietsosähköisyys voidaan saada aikaan mm. ulkoisella polarisoinnilla. Polarisointiprosessissa materiaali sijoitetaan korkeaan lämpötilaan (kuitenkin alle materiaalin Curie-pisteen) ja altistetaan voimakkaalle sähkökentälle. Sähkökenttä suuntaa korkean lämpötilan vapauttamien kiteiden dipolit sähkökentän suuntaisiksi. Kun materiaali jäähdytetään sähkökentän vallitessa, jäävät dipolit saman suuntaisiksi, joten materiaali muuttuu pietsosähköiseksi. Polaroitua monikiteistä pietsomateriaalia ei siis saa kuumentaa Curie-pisteeseen, koska kiteet vapautuvat ja pietsosähköisyys häviää.
Sovellukset.
Pietsosähköilmiötä voidaan hyödyntää esimerkiksi kellovärähtelijöissä (kvartsikello), suodattimissa, pienen liikkeen tuottavissa aktuaattoreissa, ultraäänihitsauksessa, kidemikrofoneissa, erilaisissa antureissa kuten paine- ja värähtelyantureissa. Sähköisissä levysoittimissa käytettiin alun perin pietsokidettä äänirasiassa muuttamaan neulan värähtelyt sähkösignaaliksi.
Pietsosähköiset materiaalit.
Vanhin pietsosähköinen materiaali on kvartsi, joka löytyy luonnosta pietsosähköisenä suurikokoisena kiteenä. Kvartsikiteestä pietsoelementti leikataan sopivan suuntaisena, jotta polarisaatioakseli saadaan osoittamaan haluttuun suuntaan.
Pietsosähköisiä materiaaleja tunnetaan hyvin suuri joukko, mutta yleisimmin käytettyjä ovat seuraavat:
Tekojärvi

Tekojärvi tarkoittaa ihmisen rakentamaa tai ihmisen muun toiminnan tuloksena syntynyttä keinotekoista varastoallasta. Näiden vesialueiden rakentamisella on yleensä yksi tai useampia pääsyitä. Yleisimmät rakentamissyyt ovat tulvien hallinta, keinokastelujärjestelmät sekä sähköntuotanto, joskus myös maisemakuvalliset syyt.
Suuret tekojärvet rakennetaan usein sähköntuotantoa varten. Tekojärviallas saadaan aikaan patoamalla joen virtaus, jolloin veden pinta padon yläjuoksun puolella nousee merkittävästi. Padon taakse varastoidulla vesimassalla on runsaasti potentiaalienergiaa, jota voidaan käyttää pyörittämään voimalaitoksen turbiineja.
Tekojärvet Suomessa.
Suomen kaksi suurinta tekojärveä ovat Sodankylässä sijaitsevat Lokka ja Porttipahta. Pitkään on suunniteltu myös Vuotoksen tekojärven rakentamista, mutta pitkien valitusprosessien jälkeen yritykset rakentaa tekoallas ovat kaatuneet. Pohjolan Voima selvitti Iijoella, mitä vaikutuksia Kollajan altaalla olisi alueelle. Hankkeesta luovuttiin.
Nuuksion kansallispuistossa sijaitseva Mustalampi on esimerkki muuhun kuin voimatuotantoon rakennetusta tekojärvestä.
Pop-lehti

POP oli vuodesta 1999 vuoteen 2011 ilmestynyt suomenkielinen levyjenkeräilijöille suunnattu aikakauslehti, jossa julkaistiin artistien historiikkeja sekä diskografiatietoja. Lehden ilmestymistiheys vaihteli 4–6 numeron vuositahdissa ja sitä julkaistiin yhteensä 50 numeroa. Sen levikki oli keskimäärin noin tuhat kappaletta liikkuen siis samoissa luvuissa kuin aiemmin julkaistulla samaa aihetta käsitelleellä "Rare"-lehdellä. POP julkaisi myös musiikkikirjallisuutta POP-Kirjat-sarjassaan.
"POP"-lehti harjoittaa nykyään levynjulkaisutoimintaa levymerkkinsä Rocket Recordsin kautta.
POP-kirjat.
POP-kirjat on POP-lehden kustantama kirjajulkaisusarja, jossa ilmestyy muun muassa musiikillisia elämäkertoja, diskografiateoksia sekä artistien sanoituskokoelmia. Kirjajulkaisutoiminta alkoi vuonna 2002.
POP-lehden julkaisemat kirjat.
01. Toivo Kärki – Sävellysten ensilevytykset 1933–2001
02. Irwin Goodman – Kehdosta hautaan
03. Elton John – Musiikillinen elämäkerta
04. Neil Young – Rock-musiikin Cowboy
05. The Sweet – Purkkaa, jytää, glamouria ja hysteriaa
06. David Bowie – Rockin kameleontti
07. Bob Dylan – Ikuinen vaeltaja
08. Juha ”Watt” Vainio – diskografia
09. Iggy Pop – Amerikan keisari
10. Yes – Jatkuvan muutoksen portaat
11. Deep Purple – Vuodet 1967–2006
12. Suomalainen progressiivinen rock - Synty ja kehitys vuosina 1967–1974
13. Slade – Hämmästyttävä rock´n´roll syndrooma
14. The Beatles – Historia ja levytykset
15. Sanat –Vexi Salmi
16. Queen – Yhtyeen julkisuuskuvan muodostuminen...
17. U2 — Neljä kovaa Dublinista
18. Ritarien varjot – Autotallirokin aatelisia
19. The Jesus and Mary Chain – Psykoottinen ketjureaktio
20. Ville Leinonen – Äänettömiä salamoita
21. Eric Clapton – Elämän siniset sävelet
22. "Death Not Ends It" – Kuoleman läsnäolo Jim Morrison -muistelmissa
23. Raul Reiman – Iskelmärunoilija
24. Ilmiöitä – Suomipopin tähdenlentoja
25. Kari Peitsamo – Kari Peitsamon Pieni punainen kirja
26. Veikko Tiitto: Veikko Lavi -diskografia
27. Pasi Lehtomaa: The Byrds – viidennen ulottuvuuden veljeskunta
Jongunjärvi

Jongunjärvi eli Jonku on Iijoen vesistöön kuuluva järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järven pinta-ala on 25,26 km2. Se laskee Iijoen kautta Perämereen, ja sen korkeustaso on 118,9 merenpinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee noin 15 kilometriä kuntakeskuksesta Kurenalta kaakkoon. Rantaviivaa järvellä on 73,1 kilometriä. Suuria järveä halkovia niemiä ovat Karvosenniemi ja Liikasenniemi. Saaria järvessä on 39. Niistä suurimmat ovat Pirkonsaari, Isosaari, Vattusaari, Telkkäsaari ja Riuskasensaaret. Järvi on hyvin matala, sillä keskisyvyys on vain 1,3 m ja suurin syvyys 3,8 m. Suurin syvyys on mitattu aivan järven pohjoisosasta läheltä Jongunsuvantoa, jossa järvi laskee Iijokeen.
Jongunjärven vedenlaatu on erinomainen. Suurin järveen laskeva vesistö on Korpijoki, joka tuo vesiä mm. Jaurakkajärveltä, Puhosjärveltä ja aina Puolangan sekä Suomussalmen pohjoisosien vesistöistä saakka. Myös pieni Puronoja laskee järveen.
Pyhä Klemens I

Pyhä Klemens I (tai Kleemens Roomalainen) oli Rooman piispa ja joko kolmas tai neljäs paavi, Anacletuksen edeltäjä tai seuraaja. Häntä pidetään myös yhtenä apostolisista isistä.
Klemens I ei mitä todennäköisimmin ole sama Klemens, joka mainitaan Kirjeessä filippiläisille 4:3. Hän on saattanut olla T. Flavius Clemensin vapauttama orja. T. Flavius Clemens oli konsulina serkkunsa keisari Domitianuksen kanssa. "Hermaan paimen" (Näky II 4.3) mainitsee Klemensin, jonka tehtävänä on pitää yhteyttä muihin kirkkoihin. Tämä seikka on tuotu esiin tukemaan sitä, että Klemens olisi kirjoittanut kirjeen Korintin seurakunnalle.
"Liber pontificalis" uskoo, että Klemens oli tuntenut Pyhän Pietarin henkilökohtaisesti, ja sanoo hänen kirjoittaneen kaksi kirjettä ja kuolleen Kreikassa keisari Trajanuksen hallintokauden kolmantena vuonna eli vuonna 100. Perimätieto 800-luvulta kertoo, että hän koki marttyyrikuoleman Krimillä vuonna 102. Kertoman mukaan hänet sidottiin laivan ankkuriin ja heitettiin mereen. Varhaisemmat lähteet kertovat hänen kuitenkin kuolleen luonnollisen kuoleman.
Vatikaanin "Annuario Pontificio" vuodelta 2003 sanoo hänen toimineen paavina vuosina 92–99. Hänen muistopäivänsä on 23. marraskuuta.
Taiteessa Pyhä Klemens kuvataan ankkurin ja kalan kanssa. Joskus mukana on myös myllynkivi, avaimet tai lähde, jonka hänen rukouksensa ovat saaneet virtaamaan. Hänet on saatettu kuvata myös makaamassa meressä olevassa temppelissä.
Kirjoitukset.
Klemens tunnetaan parhaiten hänen nimiinsä laitetusta Korintin seurakunnalle osoitetusta kirjeestä, joka tunnetaan nimellä "Ensimmäinen Klemensin kirje". Hänen nimiinsä on pantu myös toinen kirje, "Toinen Klemensin kirje", jota pidetään kuitenkin yleisesti toisella vuosisadalla kirjoitettuna pseudepigrafina. 
Klemens on sankarina myös varhaiskristillisessä romaanissa, josta on säilynyt ainakin kaksi erilaista versiota. Näissä kirjoituksissa häntä pidetään samana henkilönä kuin Domitianuksen serkku T. Flavius Clemens.
Moorian vuori

Moorian vuori on Vanhassa testamentissa esiintyvä paikannimi, joka todennäköisimmin tarkoittaa Jerusalemin Temppelivuorta. Salomo rakensi vuorelle ensimmäisen temppelin. Juutalaisen perimätiedon mukaan Moorian maalla olevalla vuorella Abrahamin oli uhrattava Iisak. Samarialaiset ovat sanoneet sillä tarkoitetun Gerizim-vuorta.
Kahvinkeitin

Kahvinkeitin on kodinkone, jolla valmistetaan kahvia uuttamalla johtamalla kuuma vesi jauhettujen kahvinpapujen läpi. Kahvinkeittimiä on erityyppisiä, joista Suomessa tavallisimmissa keittimissä käytetään paperista suodatinpussia, johon annostellun kahvijauheen päälle johdetaan kuuma (92–96 °C) vesi. Valmis kahvijuoma valuu tarjoilukannuun, jossa se pidetään tarjoilulämpöisenä lämpölevyn avulla. Joissakin malleissa käytetään termoskannua. Ensimmäisen kahvinkeittimen toi markkinoille Siemens AG vuonna 1914. Ensimmäinen suodatinkahvinkeitin oli vuonna 1954 Saksassa markkinoille tullut Wigomat. Kahvinkeittimet yleistyivät Suomessa 1970-luvulla.
Espresso- eli painekeittimessä hienoksi jauhettu kahvi painellaan tiiviisti pieneen metalliseen suodattimeen, johon kuuma vesi johdetaan 4–14 ilmakehän paineella – ihanteellinen paine on noin 9 ilmakehää.
Keittimiin ei katsota kuuluviksi erilaisia kahvipannuja, jotka toimivat ilman omaa sähkömekanismia.
Historia.
Siemensin tuotua markkinoille ensimmäisen suodatinkahvia valmistavan keittimen vuonna 1914, on toimintaperiaate siitä lähtien ollut samantyyppinen. Vuonna 1965 Melitta alkoi yhteistyössä Widmanin kanssa valmistaa yhtä ensimmäisistä sähkökahvinkeittimistä - kuuluisaa Melitta MA 120:a. Suodatinkahvinkeittimen kehittänyt Gottlob Widmann u. Söhne GmbH (Wigomat) meni konkurssiin 1983.
Toimintaperiaate.
Tyypillinen kahvinkeitin koostuu useasta osasta: vesisäiliöstä, suodatinpidikkeestä, kannellisesta tarjoilukannusta ja sen alla olevasta lämpölevystä. Suodatinsuppiloon laitetaan suodatinpaperi, ja siinä oleva tippalukko on mekaaninen laite, joka estää kahvin valumisen suodatinsuppilosta silloin kun sen alla oleva pannu otetaan pois. Tippalukko on yleinen kahvinkeittimissä; joissain se on manuaalisesti kytkettävä, joissain automaattinen. 
Kahvinkeittimen keittovesisäiliö on hieman lämpölevyä ylempänä. Näin vesi pääsee valumaan säiliön pohjassa olevan putken kautta lämpölevyssä olevaan vesikanavaan, jossa on lämmitysvastus. Putkessa on yksisuuntaventtiili, joka estää veden takaisinvirtauksen. Lämpölevyn kanavassa vesi alkaa kiehua, jolloin höyryn paine työntää kanavassa olevan kuumentuneen veden putkea pitkin suodatinpidikkeen yläpuolelle. Kun putki on tyhjentynyt, siinä ei enää ole painetta, ja uutta vettä voi valua säiliöstä lämpölevyn vesikanavaan. Näin jatkuu kunnes vesisäiliö on tyhjä. Vain osa vedestä kiehuu prosessissa, loppu vain kuumenee.
Vesikanavan lämmitysvastus lämmittää myös keittimen lämpölevyä ja näin pitää valmistuneen kahvijuoman lämpimänä niin kauan kuin virta laitteeseen on kytkettynä.
Kahvinkeittimessä syntyvä koriseva ääni johtuu siitä, että vesisäiliöstä lämpölevyn keitinkanavaan valuneet viimeiset vesipisarat täyttävät lämpölevyn kanavan ja puhkeavat höyrystyessään, jolloin höyryä pääsee kumpaankin suuntaan. Samalla ääni myös käytännössä ilmaisee, että juoma on pian valmista.
Kahvinkeittimestä ajoittain kuuluva naksahteleva ääni aiheutuu siinä olevasta lämpökytkimestä, joka estää lämpövastuksen ylikuumenemisen, mutta kytkeytyy takaisin päälle vastuksen jäähtyessä. Tämän ansiosta kahvi pysyy sopivan kuumana.
Kaiku

Kaiku tarkoittaa signaalin, esimerkiksi äänen, kuulemista tai radiosignaalin vastaanottamista alkuperäisen signaalin viivästyneenä kopiona. Kaiun aiheuttaa tavallisimmin signaalin heijastuminen kahden aineen tai faasin rajapinnasta, kuten rakennusten seinistä, metsän reunasta tai kahden eritiheyksisen väliaineen, esimerkiksi kahden ilmakerroksen rajalta.
Kaiun synty.
Tyypillisesti ääni etenee ilmassa joka suuntaan kulkevina palloaaltoina. Siten kuulija kuulee ensin ne ääniaallot, jotka ovat tulleet hänen korvaansa suoraan äänilähteestä. Myöhemmin hän voi kuulla myös muuhun suuntaan lähteneen mutta jostakin rajapinnasta heijastuneen äänen, kaiun. 
Ääni noudattaa yleisiä heijastuslakeja. Jos heijastuspinta on kohtisuorassa äänen etenemissuuntaa vastaan, puhuja voi kuulla omat sanansa kaikuna. Tällöin heijastuspinnan on kuitenkin oltava niin etäällä, että sana on lausuttu loppuun äänen palatessa. Jos tähän tarvitaan noin 50 millisekuntia ja kun äänen nopeus ilmassa on noin 340 metriä sekunnissa, voidaan laskea, että pienin tällainen etäisyys on noin 17 metriä tavua kohti. Siten kaiku vaikuttaa pienillä etäisyyksillä ääntä vahvistavasti, suuremmissa huoneissa taas häiritsee kuulemista, koska puhutut tavut kaksinkertaistuvat.
Hyötykäyttö.
Kaikuja voidaan käyttää hyväksi etäisyyden ja nopeuden mittauksessa, esimerkiksi kaikuluotauksessa, ultraäänikuvauksessa ja tutkassa. Heijastavan kohteen etäisyys voidaan mitata lähetetystä signaalista havaitun kaiun saapumisajan perusteella ja kohteen nopeus havaitaan Dopplerin ilmiön avulla kaikusignaalin taajuuden muuttumisena.
Kaikutyyppejä.
Analogisissa puhelinyhteyksissä voi esiintyä kaikuja, jos päätelaitteen vastaanottama signaali heijastuu takaisin vastakkaiseen suuntaan. Ilmiö on selvästi havaittavissa satelliittiyhteyksillä, joissa radioaaltojen edestakainen kulkuaika geostationaarisen satelliitin kautta on noin puoli sekuntia.
Musiikissa käytettävä kaikulaite lisää signaaliin tarkoituksellista kaikua. Kaikulaite voi hyödyntää nauhasilmukkaa, tai laite voi olla kokonaan elektroninen.
Analogisissa ääninauhoituksissa saattaa esiintyä kaikuja, jotka aiheutuvat signaalin kopioitumisesta nauhakelalla vierekkäisiin nauhakerroksiin.
Digitaalisessa äänen pakkauksessa saattaa syntyä niin sanottuja esikaikuja, jotka aiheutuvat siitä, että signaalin käsittely levittää signaalia aikatasossa.
Kokonaan oma kaikulajinsa on ydinmagneettisessa resonanssissa (NMR) esiintyvä spin-kaiku.
Kaiku mytologiassa.
Mytologiassa kaiku henkilöitiin. Kreikkalaisessa tarustossa tunnettiin Ekho ja suomalaisessa Kaiutar.
Robin Cook (kirjailija)

Robert Brian ”Robin” Cook (s. 4. toukokuuta 1940 New York) on yhdysvaltalainen lääkäri (silmäkirurgi) ja kirjailija. Suurin osa Cookin kirjoista käsittelee tavalla tai toisella lääketiedettä ja kansanterveyttä. Hän sekoittaa lääketieteellisiä faktoja fiktioon ja luo näin sairaalatrillereitä. Kirjailija itse kuvailee teoksiaan ”faktioniksi”. 
Cookin useimmin käyttämä hahmo on patologi Jack Stapleton, joka esiintyy monissa hänen romaaneissaan. Monissa teoksissaan hän käyttää kuitenkin muita hahmoja päähenkilöinään. Cook käsittelee kirjoissaan usein myös terveydenhuollon keskittymistä suuryhtiöille. Kirjoissa suuryhtiöille tärkeintä on voiton saavuttaminen, ei potilaat. Cook on sanonut, että hän haluaa kirjoillaan saada ihmiset pohtimaan lääketieteen eettisiä kysymyksiä.
Cook valmistui Columbian yliopistosta. Hän on toiminut myös syvänmerensukeltajana Jacques-Yves Cousteaun ryhmässä.