tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Forssan sairaala

Forssan sairaala on Kanta-Hämeen hyvinvointialueen ylläpitämä sairaala Forssan kaupungissa. Sairaala sijaitsee Korkeavahan kaupunginosassa.
Forssan sairaalassa toimii päivystyspoliklinikka, munuaistautien poliklinikka ja dialyysiyksikkö, endoskopiayksikkö, keuhkosairauksien poliklinikka, kirurgian osasto, kuntoutusosasto, lääkehoitoyksikkö, polikliinisen kirurgian yksikkö, sisätautien poliklinikka sekä valvontayksikkö. Sairaalassa toimii myös kuvantaminen sekä laboratoriopalvelut tuottaa Fimlab. Sydänsairaalan kardiologi pitää Forssan sairaalassa vastaanottoa kerran viikossa.
Bandama

Bandama on Atlantin valtamereen laskeva joki Norsunluurannikolla. Sen pituus on 1 050 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 97 000 neliökilometriä.
Joen muodostavat Valkoinen ja Punainen Bandama eli Marahoué, jotka saavat molemmat alkunsa Boundialin seudulta. Valkoinen Bandama virtaa ensin itään ja kääntyy sitten Ferkessédougoun luona etelään. Sen sivujokia ovat oikeanpuoleiset Solomougou ja Bou ja vasemmanpuoleiset Badénou ja Lokopho. Vuonna 1972 valmistunut Kossoun pato muodostaa 1 700 neliökilometrin laajuisen tekojärven, joka on Norsunluurannikon suurin järvi. Padon vesivoimalaitoksen kapasiteetti on 176 megawattia.
Kossoun alapuolella Valkoiseen Bandamaan yhtyy oikealta puolelta 550 kilometriä pitkä Punainen Bandama eli Marahoué, jonka valuma-alueen laajuus on 24 300 neliökilometriä. Joki kääntyy kaakkoon ja siihen yhdistyy vasemmalta puolelta N’zi, jonka pituus on 725 kilometriä ja valuma-alue 35 500 neliökilometriä.
Kossoun ja N’zin välillä on vuonna 1979 valmistunut Taabon pato, joka muodostaa 69 neliökilometrin laajuisen tekojärven. Padon vesivoimalaitoksen kapasiteetti on 210 megawattia.
Bandama laskee mereen Grand-Lahoun luona Tagban laguunin hiekkasärkässä olevan aukon kautta. Se on liikennöintikelpoinen alajuoksullaan muutaman kymmenen kilometrin matkalla.
Forssan jäähalli

Forssan jäähalli on Lamminrannassa Forssassa sijaitseva jäähalli, joka on valmistunut vuonna 1988.
Asier Garitano

Asier Garitano (s. 6. joulukuuta 1969) on espanjalainen baski jalkapallovalmentaja. 
Ura pelaajana.
Garitano hankki jalkapallo-oppinsa Athletic Bilbaon organisaatiossa. Hän debytoi reservijoukkue Bilbao Athleticin paidassa syksyllä 1989 ja oli voittamassa Segunda Divisiónin mestaruutta. Garitano ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan Bilbaon edustusjoukkueeseen ja pelattuaan kauden 1992/93 lainalla SD Eibarissa hän siirtyi Bilbaosta Cartagenaan. 
Garitano edusti uransa aikana lukuisia eri seuroja Espanjan alemmilla sarjatasoilla. Hän lopetti pelaajauransa loukkaantumisten vuoksi 33-vuotiaana Alicantessa vuonna 2003.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Garitano aloitti Alicantessa, jossa toimi apuvalmentajana vuosina 2003–2008. Vuonna 2008 hän toimi muutaman ottelun ajan myös seuran päävalmentajana. Kesällä 2009 hän siirtyi CD Castellónin apuvalmentajaksi ja huhtikuussa 2010 nousi seuran päävalmentajaksi. Garitano ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Segundasta ja kauden jälkeen Garitano jätti tehtävänsä.
Castellónista lähtönsä jälkeen Garitano valmensi Orihuelaa ja Alcoyanoa. Kesäkuussa 2013 hänestä tuli CD Leganésin päävalmentaja. Garitanon johdolla Leganés voitti kaudella 2013/14 CE L'Hospitaletin nousukarsinnoissa ja nousi Segundaan. Kaudella 2015/16 Garitano luotsasi seuran toistamiseen nousuun sarjaporrasta ylöspäin, kun joukkue sijoittui Segundassa toiseksi. Nousu pääsarjaan oli seuralle ensimmäinen sen historiassa. Leganés sijoittui Garitanon johdolla kahdesti perättäin Espanjan liigassa sijalle 17 ja säilytti näin sarjapaikkansa. Kaudella 2017/18 joukkue eteni lisäksi Espanjan cupissa välieriin pudottaen puolivälierässä Real Madridin. Välierissä Leganés taipui lopulta Sevillalle.
Kauden 2017/18 jälkeen Garitano jätti Leganésin ja siirtyi Real Sociedadin päävalmentajaksi. Garitanon johdolla Sociedad pelasi syyskaudella alavireisesti ja voitti vain viisi pelaamistaan 17 liigaottelusta. Seurajohto erotti Garitanon tehtävästään tapaninpäivänä 2018.
Toukokuun lopulla 2019 Garitano teki sopimuksen La Ligassa sijalle 11 sijoittuneen Deportivo Alavésin kanssa. Hän sai potkut heinäkuussa 2020 Alavésin hävittyä viisi perättäistä ottelua.
Riikka Pirkkalainen

Riikka Katja Marjaana Pirkkalainen (s. 1979) on suomalainen poliitikko. Hän toimi vuosina 2018–2023 keskustan puoluesihteerinä. Pirkkalainen voitti vuoden 2018 puoluekokouksessa vastaehdokkaansa Jirka Hakalan äänin 1 562–532. Hän oli pyrkinyt puoluesihteeriksi jo kaksi vuotta aiemmin, jolloin valituksi tuli Jouni Ovaska.
Pirkkalainen aloitti työn Kainuun maakuntajohtajana vuoden 2024 alussa.
Ura.
Ennen valintaansa puoluesihteeriksi Pirkkalainen työskenteli tammikuusta 2017 perhe- ja peruspalveluministerin erityisavustajana, ensin Juha Rehulan ja ministerivaihdoksen jälkeen Annika Saarikon. Hän on työskennellyt myös eduskunta-avustajana vuosina 2007–2009 ja 2014–2017 sekä europarlamentaarikko Riikka Pakarisen avustajana vuosina 2009–2014.
Pirkkalainen on ollut Iisalmen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hän sai Iisalmen toiseksi eniten ääniä saaden yhteensä 251 ääntä. 
Puolueensa sisällä hän on ollut sekä hallituksen että valtuuston jäsen. Vuosina 2012–2014 hän oli keskustan Pohjois-Savon piirin puheenjohtaja.
Pirkkalainen on koulutukseltaan filosofian maisteri luonnontieteistä. Poliittisten tehtävien lisäksi hän on työskennellyt lääketieteen tutkijana Kuopion yliopistossa ja Kuopion yliopistollisessa sairaalassa vuosina 2004–2006 sekä projektipäällikkönä Luonnontieteiden Akateemisten Liitossa vuosina 2013–2014.
Yksityiselämä.
Pirkkalaisen puoliso on keskustan Pohjois-Karjalan piirin pitkäaikainen toiminnanjohtaja, puoluesihteeriehdokkaana vuonna 2012 ollut Antti Varis. Hänellä on yksi lapsi, poika.
Patricia Rolston

Patricia Rolston (28. marraskuuta 1929 Vancouver – 11. maaliskuuta 2019) oli kanadalainen pianisti, kuoronjohtaja ja pedagogi. Hän opiskeli Vancouverissa, Kaliforniassa ja New Yorkissa. Hän teki debyyttinsä resitalistina Wigmore Hallissa Lontoossa vuonna 1958. Hän on esiintynyt lukuisien sekä kanadalaisten että ulkomaalaisten orkestereiden kanssa. Hän oli mukana perustamassa Mohawk Collegen musiikkijaosta Ontariossa ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1977–1989. Hän oli myös Mohawk College Singers -kuoron ensimmäinen johtaja. 
Rolston sai palkinnon Hamiltonin Dante Alighieri -seuralta ja nimitettiin Hamiltonin vuoden naiseksi 1986. Richmond Music Schoolin (Brittiläinen Kolumbia) musiikillinen johtaja hänestä tuli vuonna 1990. Hän teki yhteistyötä Patricia Hodginsin kanssa kiertueen ja vuonna 1995 julkaistun "Love's Old Sweets Songs" -levyn merkeissä. Rolston meni naimisiin kapellimestari Lee Hepnerin kanssa, ja pariskunnan yhteinen poika on jazzsaksofonisti Darcy Hepner.
Spanakopita

Spanakopita () on kreikkalainen pinaattipiirakka. Usein siihen laitetaan fetaa tai jotakin paikallista juustoa, jolloin kreikassa usein käytetään ilmaisua spanakotiropita (. Se tehdään filo-taikinasta, ja sen sisällä on pinaattia, punasipulia sekä yrttimausteita. Piirakkaa tehdään eri muotoisina vuoissa sekä esimerkiksi neliöinä ja kolmioina. Spanakopita on tyypillinen meze eli pieni alkuruoka.
Taramosalata

Taramosalata (, joskus ταραμασαλάτα, "taramasaláta") on kreikkalainen mätisalaatti.
Taramosalatassa on mätiä, sitruunamehua, punasipulia, valkosipulia sekä kreikkalaista oliiviöljyä. Se on tyypillinen meze eli pieni alkuruoka yhdessä muiden alkuruokien kanssa, ja sitä käytetään dippikastikkeena tai levitteenä. Nykykreikan "taramosaláta" tarkoittaa kirjaimellisesti ”säilöttyä mätiä sisältävää salaattia” (kreikan "taramás" on lainattu turkkilaisesta "tarama"-sanasta, joka tarkoittaa ”pehmeää mätiä”).
Taramosalata tehdään yleensä suolatusta karpin tai turskan mädistä. Se on yleensä väriltään vaaleanpunaista. Taramosalataa syödään erityisesti paaston aikaan, sillä se sopii paastoruokavalioon.
Kreikassa taramosalataa nautitaan perinteisesti puhtaana maanantaina, joka on paaston ensimmäinen päivä. Taramosalataa voi ostaa myös valmiiksi valmistettuna lukuisista turkkilaisista ja kreikkalaisista kaupoista, mutta sitä ei pidetä hyvänä, koska siinä on suuria määriä elintarvikeväriä, minkä vuoksi ruokalaji on epätavallisen vaaleanpunainen.
Nokia 8600 Luna

Nokia 8600 Luna on Nokian vuonna 2007 julkaistu matkapuhelin. Puhelimessa on ruostumaton teräsrunko ja se painaa 143 grammaa.
Ominaisuudet.
Puhelimen ominaisuuksiin kuuluvat TFT-näyttö (240 × 320 pikseliä), 2 megapikselin kamera, videotallennus ja suoratoisto, digitaalinen musiikkisoitin ja FM-radio.
Oleskelutila

Oleskelutilat ovat talon, ilma-aluksen, vesikulkuneuvon tai muun samankaltaisen yhteisiä huonetiloja, jotka on tarkoitettu harrastustoimintaan tai asumiseen tai työskentelyyn. Ne on tarkoitettu yli 30 minuutin yhtämittaiseen tilapäiseen käyttöön.
Maailman terveysjärjestön WHO:n määritelmän mukaan miellyttäväksi lämpötilaksi oleskelutilassa katsotaan 21 Celsius-astetta ja muissa tiloissa 18 astetta. Vesikulkuneuvojen, kuten veneiden ja laivojen kohdalla oleskelutilalla tarkoitetaan asuintilojen tai matkustajatilojen huoneita. Matkustaja-aluksilla keittiöitä ei lueta oleskelutiloihin. Yleensä aluksissa on oltava vähintään yksi yöpymistiloista erillään oleva yhteinen oleskelutila.
Jason Kander

Jason David Kander (s. 4. toukokuuta 1981) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta.
Kander oli vuosina 2013–2017 Missourin osavaltion valtiosihteeri (). Aiemmin hän oli toiminut osavaltion edustajainhuoneen jäsenenä vuodesta 2009. Vuonna 2016 hän oli ehdolla Yhdysvaltain senaattiin, mutta hävisi vaalit istuvalle senaattorille Roy Bluntille.
Kesäkuussa 2018 Kander ilmoitti pyrkivänsä Kansas Cityn pormestariksi vuoden 2019 vaaleissa. Hän kuitenkin vetäytyi ehdokkuudesta saman vuoden lokakuussa, syynä mielenterveyden ongelmat. Hän kertoi julkisesti sairastavansa masennusta ja kärsivänsä sodan jälkeisistä traumaperäisen stressihäiriön oireista. Kander kuului Yhdysvaltain kansalliskaartiin ja palveli vuosina 2006–2007 neljä kuukautta tiedustelu-upseerina Afganistanissa.
Kander opiskeli 2000-luvun alussa American Universityssä ja Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 2002 ja Juris Doctor -tutkinnon vuonna 2005.
Jason Kander on naimisissa Diana Kanderin kanssa. Heillä on poika nimeltä True. Jason Kander on säveltäjä John Kanderin veljenpojanpoika.
China General Aviationin lento 7552

China General Aviationin lento 7552 oli China General Aviationin Kiinan sisäinen reittilento Nanjingista Xiameniin. Lennolla 31. heinäkuuta 1992 käytetyn Jakovlev Jak-42D:n lentoonlähtö epäonnistui Nanjing Dajiaochangin lentoasemalla. Kone kiihdytti lähtönopeuteen, mutta ei noussut ilmaan. Se ylitti kiitotien päässä olevan ojan ja törmäsi sen toisella puolella penkkaan. Koneella oli tällöin vauhtia 210 kilometriä tunnissa.
Lennolla oli 116 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä. Heistä kaikkiaan 107 (joidenkin lähteiden mukaan 108) sai onnettomuudessa surmansa ja 19 selviytyi. Onnettomuuden syynä oli lentäjän virhe: korkeusvakain oli trimmattu laskeutumisasentoon, eikä nokkaa siksi saatu nostettua.
Mohamed Amine Ben Amor

Mohamed Amine Ben Amor (, s. 3. toukokuuta 1992 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Ben Amor edustaa Saudi-Arabian valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.
Maajoukkueura.
Ben Amor pelasi ensimmäisen maaottelunsa 15. kesäkuuta 2015 CHAN-karsintaottelussa Marokkoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki CHAN-turnauksessa 26. tammikuuta 2016 Nigeriä vastaan.
Ben Amor pelasi ensimmäiset arvokisansa 2017 Afrikanmestaruuskilpailuissa, jossa turnaus päättyi puolivälieriin.
Kesäkuussa 2018 Ben Amor valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa avausottelussa Englantia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle.
Sanaga

Sanaga on Atlantin valtamereen laskeva joki Kamerunissa. Sen pituus on alkujoki Djerem mukaan luettuna 976 ja alkujokien yhtymäkohdasta 582 kilometriä. Valuma-alueen laajuus on 133 000 neliökilometriä.
Sanaga on Kamerunin suurin joki. Sen valuma-alue sijaitsee maan keskiosan ylängöillä ja rajoittuu lännessä Kamerunin selänteeseen ja pohjoisessa Adamawan ylätasankoon. Valuma-alue sijaitsee lähes kokonaan maan rajojen sisällä ja käsittää 28,6 prosenttia sen pinta-alasta. Kahdensadan neliökilometrin laajuinen alue kuuluu Keski-Afrikan tasavaltaan.
Sanagan alkujoet Djerem ja Lom saavat molemmat alkunsa Adamawan rinteiltä 1 150 ja 1 200 metrin korkeudesta. Djeremjoella sijaitsee vuonna 1969 rakennettu Mbakaoun säännöstelypato, joka muodostaa suuren tekojärven. Keskijuoksulla Sanagaan yhtyy sen suurin sivujoki Mbam, jolla on Bamendjingin säännöstelypato. Muita sivujokia ovat Vina, Meng, Mekay, Mékié, Merou, Sesse, Yong, Avéa, Tere, Nianiang, Sele ja Ndjeke. Song-Louloussa ja alajuoksulla Edéassa on vesivoimalaitokset. Lähellä joen suuta on useita järviä, joista tärkein on Ossa. Sananga laskee Biafranlahteen kahden suuhaaran kautta.
Joen keskimääräinen virtaus Edéan mittausasemalla oli 1 985 kuutiometriä sekunnissa vuosina 1943–1980. Virtaus on suurimmillaan lokakuussa (5 430,5 m3/s) ja pienimmillään maaliskuussa (517,1 m3/s). Sanagan keskijuoksulla on paljon koskia ja vesiputouksia, minkä takia se on liikennöintikelpoinen vain Edéan alapuolisella osuudella. Joen vesivoimaa tulevat hyödyntämään rakenteilla oleva Lom-Pangarin ja suunnitteilla oleva Nachtigalin voimalaitos.
Ahmed Khalil

Ahmed Khalil (, s. 21. joulukuuta 1994 Kairouan) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Khalil edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia.
Maajoukkueura.
Khalil pelasi ensimmäisen maaottelunsa 26. tammikuuta 2016 Nigeriä vastaan CHAN-turnauksessa.
Khalil oli mukana myös 2017 Afrikanmestaruuskilpailuissa, jossa Tunisian turnaus päättyi puolivälieriin.
Kesäkuussa 2018 Khalil valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun Panamaa vastaan.
Ellyes Skhiri

Ellyes Skhiri (, s. 10. toukokuuta 1995 Lunel, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Skhiri edustaa Saksan Bundesliigassa Eintracht Frankfurtia.
Seurajoukkueura.
Skhiri edusti Ranskan pääsarjassa pelaavaa Montpellier’ta 123 liigaottelussa, joissa teki kymmenen ja syötti viisi maalia vuosina 2015–2019. Hän siirtyi Kölniin kuuden miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 32 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja alusti kolme.
Maajoukkueura.
Skhiri pelasi ensimmäisen maaottelunsa 23. maaliskuuta 2018 harjoitusottelussa Irania vastaan. Kesäkuussa 2018 Skhiri valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 kaikki seitsemän ottelua Tunisian sijoittuessa neljänneksi. Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa hän on pelannut kuusi ottelua.
Bassem Srarfi

Bassem Srarfi (, s. 25. kesäkuuta 1997 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä ja hyökkääjänä pelaava Srarfi edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa OGC Nicea.
Maajoukkueura.
Srarfi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa maaliskuussa 2018 Irania vastaan.
Kesäkuussa 2018 Srarfi valittiin Tunisian maajoukkueeseen vuoden 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pääsi kisoissa vaihtopelaajana kentälle Panamaa vastaan pelatun viimeisen alkulohko-ottelun lopussa. Hän on tehnyt maalin kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Irakia vastaan.
Hardy-pojat

Hardy-pojat (engl. "The Hardy Boys") on yhdysvaltalainen nuorten jännityskirjasarja, jota ovat kirjoittaneet useat eri tekijät salanimellä Franklin W. Dixon. Sarjan luoja on yhdysvaltalainen kirjailija Edward Stratemeyer. Ensimmäiset osat kirjoitti kanadalainen Leslie MacFarlane. Samaa salanimeä Franklin W. Dixon käytti alkuperäisen sarjan aikana 17 miestä tai naista.
Kirjasarjan kuvitteelliset päähenkilöt Frank ja Joe Hardy ovat veljeksiä ja isänsä tavoin etsiviä. Toistuvasti veljekset joutuvat jännittäviin tilanteisiin ja ratkovat arvoituksia, kohdaten muun muassa salakuljettajia ja muita rikollisia.
Veljeksistä vaaleatukkainen Joe (17) on luonteeltaan malttamaton, tummatukkainen Frank (18) taas harkitsevampi. Pojilla on "luonnonlahjana tarkka silmä johtolankojen suhteen", onhan heidän isänsä "Bayportin kuuluisa yksityisetsivä Fenton Hardy, joka oli aikaisemmin kuulunut New Yorkin poliisivoimiin". Veljekset ovat aluksi auttaneet isäänsä rikollisten jäljittämisessä, mutta sittemmin "osoittaneet rohkeutensa ja kykynsä itsenäisinä etsivinä". Hardyn poikien paras ystävä on pulska ja pisamanaamainen Chet Morton, joka ei pidä vaaroista, mutta ottaa silti usein osaa poikien seikkailuihin ja on "osoittautunut aina uskolliseksi avustajaksi".
Sarjan ensimmäinen osa on "Tornilinnan aarre" (engl. "The Tower Treasure"), joka ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1927, suomeksi 1976.
Vuosina 1927–1979 ilmestyi Grosset &amp; Dunlap -kustantamon kautta 58 "Hardy-pojat"-kirjaa. Sarjaa on jatkettu vielä senkin jälkeen eri kustantamoiden toimesta aina 2000-luvun puolelle saakka. Pitkäkestoisin julkaisusarja on "Hardy Boys Mystery Stories". Siihen kuuluu kaikkiaan 190 osaa, jotka on kirjoitettu vuosina 1927–2005, vaikka alkuperäiseen "Hardy-poikien" "kaanoniin" eli kirjakokoelmaan kuuluvat vain mainitut 58 ensimmäistä osaa.
Karisto julkaisi 1970–1980-luvuilla "Hardy-poikien" kaksitoista ensimmäistä osaa suomeksi.
Tippalukko

Tippalukko on mekaaninen laite kahvinkeittimessä, joka estää kahvin valumisen suodatinsuppilosta silloin, kun sen alla oleva pannu otetaan pois.
Tippalukko on nykyisin hyvin yleinen kaikissa kahvinkeittimissä, tietyissä keittimissä se on manuaalisesti kytkettävä, tietyissä automaattinen.
Pat LaBarbera

Pascel Emmanuel "Pat" LaBarbera (s. 7. huhtikuuta 1944 Mt Morris, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen, kanadalaistunut jazzmusiikin saksofonisti ja -säveltäjä sekä musiikkipedagogi. Hänen ensimmäinen opettajansa oli hänen klarinetisti-isänsä Joseph; myös veljet Joe ja John ovat jazzmuusikoita. 
LaBarberan muita opettajia olivat Joe Viola, Don Menza ja Joe Allard (saksofoni), Joe Henderson, Lee Konitz ja Warne Marsh (improvisointi) sekä Bernie Piltch (huilu). LaBarbera opiskeli myös sovitusta ja sävellystä Berklee College of Musicissa vuosina 1964–1967, minkä jälklen hän kiersi vuoteen 1974 Buddy Richin big bandin kanssa. Vuonna 1974 hän asettui Torontoon, ja vuonna 1975 hän liittyi Elvin Jonesin Jazz Machine -kokoonpanoon. Hän on opettanut eri yliopistoissa ja yksityisesti. Hänen oppilaidensa joukossa ovat olleet Ron Allen, Rob Bonisolo, Ralph Bowen, Alex Dean, Vern Dorge, Ken Fornetran, Jeff Johnson, Kirk MacDonald, Mike Murley, Mike Sim, Roy Styffe ja Perry White. Vuosina 1980–1984 LaBarbera toimi "Canadian Musician" -lehden kolumnistina. 
LaBarbera on kiertänyt paitsi Euroopassa ja Japanissa, myös Etelä-Amerikassa. Hän on ottanut tyyliinsä vaikutteita John Coltranelta. Hänellä on oma kvartettinsa, jossa on toiminut myös pianisti George McFetridge. Hän on tehnyt yhteistyötä trumpetisti Sam Noton ja sellaisten yhdysvaltalaismuusikoiden kuin Red Rodneyn ja Chet Bakerin kanssa. Vuonna 1989 hän johti Irlannin-kiertueella Four in One -kvartettia. Elvin Jones on levyttänyt useita LaBarberan sävellyksistä ("Necessary Evil", "October's Child", "Minor Blues", "Familiar Ground").
Zimbabwen kansallinen kirjasto- ja dokumentointipalvelu

Zimbabwen kansallinen kirjasto- ja dokumentointipalvelu (, lyh. NLDS) on Zimbabwen pääkaupungista Hararesta käsin johdettu valtiollinen kirjastolaitos. 
NLDS perustettiin Zimbabwen parlamentin päätöksellä vuonna 1985. Se vastaa esimerkiksi Zimbabwen kansalliskirjaston () toiminnasta. Kirjastolaitoksen tulisi myös perustaa maakunta- ja paikalliskirjastoja, mutta varojen puutteen takia laajaa yleisten kirjastojen verkkoa ei ole maahan saatu luotua. 
Käytännössä kansalliskirjastona toimii Bulawayossa sijaitseva ja vuonna 1945 perustettu National Free Library of Zimbabwe, joka on nykyään osa NLDS:ä.
Aikuisten, yli 15-vuotiaiden zimbawelaisten lukutaito oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 86,5 prosenttia vuonna 2015.
Claude Kenneson

Claude Emile Kenneson (11. huhtikuuta 1935 Port Arthur, Texas – 9. lokakuuta 2013 Edmonton, Alberta) oli yhdysvaltalaissyntyinen, Kanadan kansalaisuuden vuonna 1973 saanut sellisti ja säveltäjä. Hän aloitti sellonsoiton opiskelun Leon Woskan johdolla 6-vuotiaana ja jatkoi opintojaan Texasin yliopistossa Horace Brittin johdolla, Berkshire Music Centressä vuonna 1957 sekä Pablo Casalsin johdolla Kaliforniassa 1960. 
Kenneson asui vakituisesti Kanadassa vuodesta 1959. Hän oli useiden sinfoniaorkestereiden jäsen ja oli mukana perustamassa Corydon-jousitrioa vuonna 1960. Sen muina jäseninä toimivat viulisti Lea Foli ja alttoviulisti Gerald Stanick. Vuosina 1962–1964 Kenneson oli Winnipegin kuninkaallisen baletin musiikillinen johtaja. Kenneson opetti vuosina 1965–1990 Albertan yliopistossa ja oli vuonna 1969 mukana perustamassa Albertan yliopiston jousikvartettia. Kennesonin oppilaiden joukossa olivat Mark Eeles, Shauna Rolston ja Eric Wilson. Hän esiintyi usein Vincenzo Ruggierin sellolla, jonka aikoinaan omisti David Popper. Hän oli sekä resitalisti että kamarimuusikko, joka esiintyi Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Kenneson sävelsi balettia sekä musiikkia laulu- ja soitinkokoonpanoille.
Lea Foli

Lea Foli (8. syyskuuta 1933 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia – 9. joulukuuta 2024) oli kanadalainen viulisti. Hän aloitti 5-vuotiaana William Gratchin johdolla viulunsoiton opiskelun, jota hän jatkoi Gregori Garbovitskyn, Clifford Evensin, Esther Glazerin, Oscar Shumskyn ja Ivan Galamianin johdolla. Hän muun muassa soitti Vancouverin sinfoniaorkesterissa, toimi Winnipegin sinfoniaorkesterin konserttimestarina (1960–1966) ja soitti viulua Corydon-jousitriossa (1959–1962). Hän pääsi esiintymään Stratfordin festivaalille. 
Vuosina 1969–1988 Foli toimi konserttimestarina Minneapolisin sinfoniaorkesterissa. Hän soitti usein standardiohjelmiston teoksia solistina ja tulkitsi muiden muassa Béla Bartókin, Alban Bergin, Paul Hindemithin ja William Schumanin konserttoja. Hän toimi viulunsoiton professorina Minnesotan yliopistossa ja oli mukana perustamassa sen jousikvartettia. Hän kuului myös Aspenin festivaalin henkilökuntaan ja esiintyjistöön. Hän vetäytyi julkiselta esiintymisuraltaan vuonna 1988.
Libyan Arab Airlinesin lento 1103

Libyan Arab Airlinesin lento 1103 oli Libyan Arab Airlinesin Libyan sisäinen reittilento Bengasista Tripoliin. Lennolla 22. joulukuuta 1992 käytetty Boeing 727-2L5 törmäsi Tripolia lähestyessään Libyan ilmavoimien Mikojan-Gurevitš MiG-23UB -hävittäjään. Lennolla 1103 oli 147 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä, ja kaikki koneessa olleet menehtyivät onnettomuudessa. Hävittäjän kaksihenkinen miehistö pelastautui heittoistuimilla ja selvisi. Se on Libyan historian tuhoisin lento-onnettomuus.
On epäilty, että kyseessä ei todellisuudessa ollut törmäys, vaan Muammar Gaddafin hallinnon järjestämä pommi-isku tai alasampuminen.
Tapahtumat.
Lento 1103 lähestyi Tripolia, kun lennonjohto pyysi sitä lentämään odotuskuviota Papa Echo -radiomajakan luona lähellä lentokenttää, 3 000 jalan korkeudessa. Kello 8.05 miehistölle kerrottiin odotuksen jatkuvan vielä kolme minuuttia, jotta juuri lentoon lähtenyt MiG-23UB voisi ohittaa koneen. MiG-23 nousi ylöspäin kääntyen samalla vasemmalle ja suuntasi kohti Papa Echo -majakkaa. Noin 3 000 jalan korkeuteen päästyään MiG-23 osui lennon 1103 sivuvakaimeen, jolloin koneen pyrstö irtosi. Lento 1103 joutui hallitsemattomaan syöksyyn. MiG-23:n molemmat lentäjät pelastautuivat heittoistuimella. Onnettomuudesta syytettiin hävittäjässä olleita lentäjää ja kouluttajaa, ja he saivat vuosien vankeustuomion.
Seuraukset.
Onnettomuuden jälkeen Libyan siviili-ilmailuviranomaisen edustaja kertoi lehdistölle, ettei hänellä ollut lupaa kertoa onnettomuudesta mitään, ei edes osallisena olleen matkustajakoneen tyyppiä. Uhrit haudattiin joukkohautaan Tripolin ulkopuolelle. Ulkomaalaisten uhrien ruumiita ei palautettu kotimaihinsa, eikä heidän läheisiään päästetty aluksi vierailemaan hautapaikalla.
MiG-23-koneessa ollut kouluttaja Abdel Majid Tayari, joka joutui onnettomuudeen jälkeen vankilaan, kertoi Muammar Gaddafin kuoleman jälkeen, että koneet eivät törmänneet. Sen sijaan hän kertoi matkustajakoneen räjähtäneen itsekseen, ja joko koneen kappaleiden tai paineaallon pudottaneen liian lähellä olleen MiG-23:n. Libyaa syytettiin onnettomuuden aikaan osallisuudesta Lockerbien pommi-iskuun, ja onkin epäilty, että Gaddafi halusi koneen räjähtävän Välimeren yllä, jotta voisi syyttää Yhdysvaltain laivastoa kostoiskusta. Kun koneeseen asetettu pommi ei räjähtänyt, Gaddafi määräsi koneen ammuttavaksi alas.
Toisen teorian mukaan Gaddafin hallinto halusi onnettomuuden järjestämällä näyttää länsivalloille, miten näiden asettamat pakotteet haittasivat matkustajakoneiden huoltoa ja aiheuttivat siten siviiliuhreja. Gaddafin alaisuudessa diplomaattina toiminut, sittemmin länsivaltoihin loikannut Ali Aujali kertoi, että Gaddafi halusi onnettomuuden lavastamalla osoittaa tavallisen kansan kärsivän ”länsimaisen terrorismin” vaikutuksista.
Libyan hallitus on luvannut tutkia tapahtumat uudelleen.
Muistaminen.
Ensimmäinen muistotilaisuus onnettomuuden uhreille järjestettiin lähellä Tripolia vuonna 2011, 19 vuotta onnettomuuden jälkeen. Vuoden 2012 muistotilaisuuteen osallistunut Libyan kansalliskokouksen puheenjohtaja Mohammed Megaryef kertoi, että viranomaisilla on mahdollisuus selvittää totuus tapahtumista.
Tähtiliikkeen eduskuntaryhmä

Tähtiliikkeen eduskuntaryhmä (tl) oli kansanedustaja Paavo Väyrysen muodostama ryhmä eduskunnassa. Eduskuntaryhmä oli aikaisemmalta nimeltään Kansalaispuolueen eduskuntaryhmä.
Ryhmän perusti 18. kesäkuuta 2018 eduskuntaan Euroopan parlamentista kesken vaalikauden palannut Paavo Väyrynen.
Eduskuntaryhmän perustamisen aikaan Kansalaispuolueessa oli kaksi kilpailevaa hallitusta, Paavo Väyrysen sekä Sami Kilpeläisen johtamat hallitukset. Kilpeläisen johtama hallitus oli ennen Väyrysen palaamista tehnyt päätöksen Väyrysen erottamisesta, mutta Helsingin käräjäoikeus määräsi päätöksen täytäntöönpanon keskeytettäväksi, jonka takia Väyrynen oli eduskuntaan palaamisen aikana puolueen jäsen. 
Lokakuussa 2018 Väyrynen vaihtoi eduskuntaryhmän nimen Tähtiliikkeen eduskuntaryhmäksi. Väyrynen putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Samalla eduskuntaryhmä lakkautettiin.
Liike Nyt -eduskuntaryhmä

Liike Nyt -eduskuntaryhmä (Liik) on Liike Nyt -puolueen yhteistyöelin eduskunnassa.
Ryhmän perusti Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmästä eronnut Hjallis Harkimo 26. huhtikuuta 2018. Ryhmään liittyi aiemmin Perussuomalaiseen ja Siniseen eduskuntaryhmään kuulunut Maria Lohela tammikuussa 2019. 
2019 eduskuntavaaleista lähtien Liike Nyt -eduskuntaryhmän on jälleen muodostanut Harkimo yksin. Vaalikaudella 2023-2027 Liike Nyt -eduskuntaryhmän ainut kansanedustaja Harry Harkimo toimii Tulevaisuusvaliokunnan jäsenenä ja Ulkoasiainvaliokunnan varajäsenenä.
Tokion Suomi-koulu

Tokion Suomi-koulu on täydentävää kielen ja kulttuurin opetusta antava vapaaehtoinen koulu Tokiossa. Se kuuluu maailmanlaajuiseen Suomi-koulujen verkostoon. Tokion Suomi-koulu on tarkoitettu 3-18 -vuotiaille Suomesta ja suomen kielestä kiinnostuneille oppilaille. Opetukseen osallistuminen on maksullista. Koulu saa osan rahoituksestaan Opetushallitukselta. Nykyään koulu toimii Tokyo International Schoolin tiloissa.
Aiheesta muualla.
Suomi 100: Terveisiä Tokion Suomi-koulusta (Yle.fi)
Tokion Suomi-koulun toimintakertomus 2013-2014 (PDF)
James Buchanan Duke

James Buchanan Duke, lempinimi "Buck", (23. joulukuuta 1856 – 10. lokakuuta 1925) oli yhdysvaltalainen tupakka- ja sähköteollisuusmies, joka kehitti nykyaikaisia tupakanvalmistus- ja markkinointimenetelmiä, ja tunnetaan myös osuudestaan rahoittajana Duke Universityn perustamisessa.
James B. Duke syntyi lähellä Durhamia Pohjois-Carolinassa. Hänen vanhempansa olivat teollisuusmies ja hyväntekijä Washington Duke (1820—1905) ja Artelia Roney Duke (–1858). Hänellä oli kaksi sisarusta Benjamin ja Mary sekä kaksi sisaruspuolta Sidney ja Brody. Perhe asui nelihuoneisessa talossa. Sisällissodan aikana lapset olivat evakossa isovanhempiensa luona isän ollessa rintamalla. Sodan jälkeen vuonna 1866 Buck ja hänen vanhempi veljensä Benjamin ryhtyivät myymään kotona kasvatettua tupakkaa. 1880-luvulla perhe muutti Durhamiin, jonne vuonna 1883 perustettiin W. Duke &amp; Sons tupakkatehdas. Toiminnassa oli mukana myös sisar Mary Lyons (1853–1893), joka vastasi myynnistä ja markkinoinnista kuolemaansa asti.
Duken perheen vaikutuksella Trinity College siirretään vuonna 1892 Durhamiin ja se on vuodesta 1897 alkaen avoin myös naisopiskelijoille. Duke University perustetaan sen tilalle vuonna 1924.
Vuonna 1904 James Duke ja veli Ben Duke kiinnostuivat alkutaipalellaan olevasta vesivoimasta ostamalla Catawba joen vesioikeudet ja rakennuttivat Great Fallsin voimalan. Vuosina 1904 ja 1905 perustetaan Catawba Power Company ja Southern Power Company (nykyinen Duke Energy). Kun antitrustilait pilkkoivat tupakkateollisuuden vuonna 1911 pieniin osiin, James Duke keskitti mielenkiintonsa Duke Energyn kehittämiseen.
James B. Duke oli naimisissa kahdesti, ensin vuosina 1904–1906 Lillian Fletcher McCredyn kanssa. He erosivat vuonna 1906 eikä heillä ollut lapsia. Vuonna 1907 hän meni naimisiin varakkaan georgialaisen puuvillakauppiaan lesken Nanaline Holt Inmanin (1871–1962) kanssa, jolla oli vuonna 1894 syntynyt poika Walker B. Inman. Heidän ainoa yhteinen lapsensa, tytär Doris Duke, syntyi 22. marraskuuta 1912. 
James Buchanan Duke kuoli 68-vuotiaana keuhkokuumeeseen New Yorkissa lokakuussa 1925. Hänet, hänen isänsä Washington Duke ja vanhempi veli Ben Newton Duke (1855–1929) on haudattu Duke Universityn vuonna 1932 valmistuneeseen kirkkoon.
Pronssikaulus

Pronssikaulus on ainakin Euroopan varhaispronssikaudelta noin 2000 eaa. lähtien yleisessä käytössä ollut korumuoto, joka ripustettiin kaulaan kuin kaulakoru. Se oli yleensä edestä niin korkea, että se peitti kaulan osittain näkyvistä. Niitä oli yleisesti käytössä myös Skandinavian pronssikauden kulttuurissa Monteliuksen periodeilla II–IV eli noin 1500–900 eaa.
Vanhemmalla pronssikaudella (periodit II tai III) pronssikaulus oli hevosenkengän muotoon taivutettu pronssipelti, joka oli yleensä koristeltu kaksoisspiraalein, ympyräkuvioin taikka vaakasuuntaisilla rihloilla tai viivaornamenteilla tai jopa näiden kaikkien yhdistelmillä. Toisten pronssikauluksien päistä olivat niin kiinni toisissaan ja ne laitettiin kaulaan avaamalla ne käsin. Muut pronssikaulukset taas olivat niin avoimet, että ne pysyivät kaulassa vain narulla tai nauhalla, joka sidottiin niskaan. Näissä kauluksissa päät oli takomalla rullattu putkelle, jotta putkeen voi pujottaa narun tai nauhan. Vanhemman pronssikauden kaulukset ovat yleensä löytyneet naisten haudoista.
Edellisiin kausiin verrattuna nuoremman pronssikauden (periodit III–V) pronssikaulukset olivat erilaisia. Ne olivat kolmen kaularenkaan tapaisten korunosien päällekkäin yhteen kytkettyjä kaulakoruja. Kolmet korunosat päättyvät niskan molemmilla sivuilla ketjuun, jolla koru ripustettiin kaulaan. Nuoremman pronssikauden kaulukset ovat löytyneet votiivilahjoina soista yhdessä naisten korujen kanssa.
Vielä 1800-luvulla pronssikauluksia kutsuttiin nimellä "diademer", sillä ne uskottiin olevan otsan alueen koristeita. Tutkijat tulivat toisiin ajatuksiin erään haudan tutkimuksissa, kun pronssikaulus löytyi leuan alta.
Nimitys.
Pronssikaulus ei ole suomen kieleen vakiintunut nimitys, vaan se on mukailtu käännös sanoista , , ja . Pronssi-attribuutti on sikäli tarpeeton, ettei niitä juurikaan ole valmistettu muusta metallista. Painavimmat kaulukset, mutta erittäin harvinaisia, on valmistettu hopeasta ja kullasta.
Pronssikauluksia.
Tanskassa ja Ruotsissa on löydetty runsaasti pronssikauluksia hautalöytöinä ja votiivilahjoina, jotka on upotettu lampiin tai kaivettu maahan. Rikkinäisiä kauluksia on löydetty kätköistä, jotka ovat odottaneet uudelleen sulattamista.
Tanskan pronssikauluksista esimerkkejä ovat Vognserup Engen votiiviuhrin kaksi ehjää kaulusta.
Ruotsin Statens Historiska Museetin tietokannassa on 15 pronssikaulusta:
Norjasta tunnetaan seitsemän pronssikaulusta. Ne ajoitetaan kaikki periodeille II tai III. Niitä on löydetty Regestä, Brautista, Vigrestadista, Rykkjasta, Tennevikistä (kaksi) ja Trondenesistä.
Suomesta ja Baltian maista ei tunneta pronssikauluksia.
MPTP

MPTP eli 1-metyyli-4-fenyyli-1,2,3,6-tetrahydropyridiini (C12H15N) on tetrahydropyridiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä Parkinsonin taudin syntymekanismien ja hoitojen tutkimiseen.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa MPTP on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteellä on taipumus sublimoitua jo huoneenlämpötilassa.
MPTP:tä muodostuu sivutuotteena desmetyyliprodiinin (MPPP) valmistuksessa erityisesti silloin kun desmetyyliprodiinia valmistetaan huumausainekäyttöön. Desmetyyliprodiinin valmistuksen eräs välivaihe hajoaa MPTP:ksi kuumennuksen tai vahvasti happamien olosuhteiden vaikutuksesta. MPTP läpäisee veri-aivoesteen ja kulkeutuu keskushermostoon. Se metaboloituu ihmisen aivosoluissa MAO‐B-entsyymin vaikutuksesta 1-metyyli-4-fenyylipyridiniumkationiksi (MPP+), joka on varsinainen neurotoksinen yhdiste. MPP+ sitoutuu neuromelaniiniin. MPP+ on voimakas NADH-dehydrogenaasin eli kompleksi I:n estäjä, ja tämän vuoksi se estää soluhengityksen, ja seurauksena on hermosolujen oksidatiivinen stressi ja lopulta kuolema. Aivojen harmaan aineen tuhoutuminen johtaa pitkälle edenneen Parkinsonin taudin kaltaiseen tilaan. Oireet helpottuvat levodopalääkityksellä.
Ensimmäisen kerran synteettisen desmetyyliprodiinin käytöstä aiheutuneen Parkinsonin taudin kaltaisesta tilasta raportoitiin vuonna 1979. Tällöin oireita aiheuttanutta ainetta ei vielä kuitenkaan tunnistettu. MPTP tunnistettiin oireet aiheuttavaksi aineeksi vuonna 1982, ja tulokset julkaistiin vuonna 1983. Tämän jälkeen MPTP:stä on tullut tärkeä yhdiste tutkittaessa Parkinsonin taudin syntyä eläinkokeissa ja tutkittaessa uusia Parkinsonin taudin hoitoja.
Suomen Caritas

Suomen Caritas (, ) on vuonna 1960 perustettu katolinen avustusjärjestö, joka on osa maailmanlaajuista Caritas-järjestöjen verkostoa ("Caritas Internationalis"). Caritaksen toiminta pohjautuu katolisen kirkon yhteiskunnalliseen opetukseen. Suomen Caritas toimii Suomessa erityisesti maahanmuuttajien parissa yhteistyössä katolisten seurakuntien kanssa. Lisäksi Suomen Caritas tukee kehitysyhteistyöhankkeita Latinalaisessa Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa paikallisten kumppanien sekä muiden eurooppalaisten Caritas-järjestöjen kanssa.
Suomen Caritas saa tukea yksityishenkilöiltä, yhteisöiltä sekä julkisen sektorin toimijoilta Suomessa.
Suomen Caritaksella on toimisto ja pieni kauppa Meilahdessa, Helsingissä.
Arvo Ylpön muistomerkki

Arvo Ylpön muistomerkki eli Hopeinen puu on Helsingin Vallilassa sijaitseva, kuvanveistäjä Jukka Tuomisen toteuttama muistomerkki arkkiatri Arvo Ylpölle. Vuonna 2010 pystytetty muistomerkki sijaitsee Mäkelänkadun ja Hämeentien risteyksessä Lääkäritalon edustalla.
Muistomerkki muodostuu ovaalin muotoisesta sileäpintaisesta metalliosasta, josta nousee hopeoitu teräksinen puu sekä aukon läpi kasvava oikea pihlaja. Teos symboloi orgaanista kasvua ja elämän kiertokulkua, ja kuvaa siten vertauskuvallisesti Ylpön elämäntyötä lääkärinä. Teräspuu on tehty muotin avulla kopioksi elävästä puusta. Muistomerkkiin kuuluu lisäksi matala kivimuuri, johon on kirjattu Arvo Ylpön ja teoksen nimi.
Muistomerkin tilasi Suomen Lääkäriliitto, joka halusi sen toimitalonsa luo Helsingin Vallilaan. Helsingin kaupunkineuvottelukunta piti parempana sijoituspaikkana Meilahden sairaala-aluetta, joka olisi liittynyt lähemmin Ylpön elämäntyöhön. Muistomerkistä julistettiin vuonna 2007 kaksivaiheinen kilpailu, johon saapui 140 ehdotusta. Voittajaksi valittiin toukokuussa 2008 kuvanveistäjä Jukka Tuomisen ehdotus "Hopeinen puu". Muistomerkki paljastettiin Lääkäriliiton perustamisen 100-vuotispäivänä 26. helmikuuta 2010. Paljastuksen suoritti Arvo Ylpön leski Lea Ylppö ja tilaisuudessa puhui emeritusprofessori Kauko Kouvalainen.
Uimataito

Uimataito on määritelty Pohjoismaissa seuraavasti: henkilö on uimataitoinen, jos hän syvään veteen jouduttuaan osaa uida 200 metriä, josta 50 metriä selällään. Uimataito on välttämätön kansalaistaito, joka yhdessä vesipelastustaitojen kanssa mahdollistaa turvallisen vesillä liikkumisen ja vesiliikunnan harrastamisen läpi elämän.
Edellä mainituilla kriteereillä vuonna 2011 Suomen kuudesluokkalaisista noin 30 prosenttia ja 15–64-vuotiaista noin 68 prosenttia oli uimataitoisia. Erityisen heikko oli suomalaisten 55–64-vuotiaiden naisten uimataito: heistä vain 42 prosenttia osasi uida. Uimataitoisimpia puolestaan olivat 15–24-vuotiaat, joista 86 prosenttia osasi uida. Aikuisen uimataitoon vaikuttavatkin ikä, sukupuoli, kouluvuosien määrä ja asuinpaikka.
Keskustelua uimataidosta.
Kun koululaisten puutteellinen uimataito nousi keskustelunaiheeksi vuonna 2025, kansanedustaja Fatim Diarra (vihr.) kirjoitti, että "mikään suuri uskonto ei kiellä liikuntaa tai uimista." Iranin hengelliseltä johtajalta Ajatollah Khomeinilta löytyy kuitenkin lausunto, jonka mukaan islam ei salli meressä uimista. Uinnin olympiamitalisteissa on kaksi muslimia, tunisialaiset Oussama Mellouli ja Ahmed Hafnaoui.
Fix (olut)

Fix () on perinteikäs kreikkalainen olutmerkki, jota valmisti alun perin samanniminen panimo vuodesta 1864. Oluen valmistus lopetettiin välillä vuonna 1983, ja sitä on valmistettu jälleen 2010-luvulta lähtien.
Fix-panimon perusti Baijerista kuningas Oton mukana saapunut Johann Karl Fuchs, kreikkalaisittain Ioánnis Fix, vuonna 1864. Panimo toimi ensin Péfkissä ja Kolonákissa, kunnes muutti Andréa Syngroú -valtakadulle klassiselle paikalleen vuonna 1893. Fix-olut alkoi saada kansanvälistä mainetta ja palkintoja 1900-luvun alkupuolella. Panimo kasvoi erityisesti Karl Fuchsin, kreikkalaisittain Károlos Fix, aikana 1920-luvulta lähtien, ja Fix-oluesta tuli kreikkalaisen oluen synonyymi.
Panimo joutui lopettamaan toimintansa vuonna 1983, koska kilpailu olutalalla oli kiristynyt, ja samaan aikaan Fix-suku oli sekaantunut epäonnistuneesti politiikkaan. D. Kourtákis SA hankki Fix-oluen oikeudet vuonna 1995, mutta ei onnistunut elvyttämään merkkiä. Olympiakí Zythopoiía -panimo hankki oikeudet vuonna 2009. Vuosina 2010–2011 rakennettiin uusi panimo Ritsónaan Euboialle, josta lähtien olutta valmistetaan jälleen sekä kotimaahan että vientiä varten. Ateenassa entisen panimon lähellä sijaitseva Ateenan metron asema kunnioittaa perinteikästä panimoa nimellään Syngroú-Fix.
Uutta Fix-olutta on kolmea tyyppiä, perinteinen vaalea lager Fix Hellas (5,0 %), tumma lager Fix Dark (5,2 %) ja alkoholiton Fix Ánef (”Ilman”).
Jakub Lauko

Jakub Lauko (s. 28. maaliskuuta 2000 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Boston Bruinsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Ura.
Seuraura.
Lauko on KLH Chomutovin kasvatti. Hän jakoi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten sisäisen maalipörssin voiton Kryštof Ouřadan ja Jakub Veselýn kanssa 26 osumallaan. Kaudella 2016–2017 Lauko debytoi Chomutovin miesten Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi 28 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua tehden kaksi maalia. Lauko teki Extraliga-debyyttinsä vain 16-vuotiaana 11. marraskuuta 2016 HC Sparta Prahaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.41 minuuttia. Ensimmäisen Extraliga-maalinsa Lauko teki neljännessä ottelussaan 18. marraskuuta 2016 HC Olomoucia vastaan.
QMJHL-joukkue Rouyn-Noranda Huskies varasi Laukon 107. pelaajana . Hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen, vaan jatkoi kaudella 2017–2018 pelejään KLH Chomutovin Extraliga-joukkueessa. Laukon ensimmäinen täysimittainen kausi liigassa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 3+6=9 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa tehot 1+2=3.
Boston Bruins varasi Laukon kolmannella kierroksella 77. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Samalla Lauko lähetettiin kaudeksi 2018–2019 hänet vuotta aiemmin varanneeseen QMJHL-joukkue Rouyn-Noranda Huskiesiin. Lauko voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, President’s Cupin. Hän voitti koko Memorial Cup -lopputurnauksen piste- (Ed Chynoweth Trophy) ja syöttöpörssin tehoilla 2+6=8. Turnaus päättyi Huskiesin voittoon. 
Syksyn 2019 harjoitusleirin päätteeksi Boston Bruins lähetti Laukon AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen.
Kesäkuussa 2024 Bruins kauppasi Laukon ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Minnesota Wildiin vaihdossa Vinni Lettieriin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. 
Maaliskuussa 2025 Wild kauppasi Laukon takaisin Bruinsiin yhdessä Marat Husnutdinovin ja kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa kanssa vaihdossa Justin Brazeauun.
Maajoukkueura.
Lauko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018, 2019 ja 2020. Noista viimeisin turnaus hänellä päättyi vain 53 sekunnin jälkeen, kun Laukon polvi vääntyi Venäjän Jegor Sokolovin taklauksesta. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin Lauko toimi Tšekin varakapteenina. Hän jakoi tehoilla 3+3=6 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Jan Jeníkin kanssa.
Lauko pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän toimi Tšekin varakapteenina ja voitti hopeaa. Lauko pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+3=7. Yhteensä Lauko on pelannut 19 nuorten ja 61 poikien maaottelua.
Mythos (olut)

Mythos (, ”Myytti”) on kreikkalainen vaalea lagertyyppinen olut, jota valmistaa Carlsberg-konserniin nykyisin kuuluva Mýthos Zythopoiía (Μύθος Ζυθοποιία, ) -panimo. Se lienee maan tunnetuin olutmerkki ulkomailla.
Mythos-olutta on valmistettu vuodesta 1997. Se valmistetaan ohramaltaasta ja humalasta ja sen alkoholiprosentti on 5,0.
Mýthos Zythopoiía -yritys perustettiin vuonna 1968 ja toimi alun perin nimellä Henninger Hellas tuoden Kreikkaan saksalaista Henninger-olutta. Yritys muutettiin panimoksi vuonna 1992 ja otti vuonna 1994 nimen Nothern Greece Brewery. Yritys otti käyttöön nykyisen nimensä vuonna 2000, kun Mythos-oluesta oli tullut sen päätuote. Carlsberg osti panimon vuonna 2008.
Metaxa

Metaxa () on kreikkalainen brandynkaltainen alkoholijuoma, jota on valmistettu vuodesta 1888.
Metaxan kehitti Psarálta kotoisin ollut silkkikauppias Spýros Metaxás, jonka sukunimi ja myös hänen nimeämänsä juoman nimi viittaa silkkiin. Metaxaa valmistettiin alun perin Pireuksessa ja vuodesta 1968 lähtien Kifissiássa. Sitä on valmistettu myös ulkomailla. Juomaa myytiin konjakkina vuoteen 1937, jolloin nimi rajattiin tietyille ranskalaisille juomille. Tämän jälkeen sitä myytiin brandynä, kunnes tämä nimitys rajattiin pelkästään viinitisleille. Metaxan omisti välillä brittiläinen Grand Metropolitan (nykyinen Diageo) -konserni. Nykyisin Metaxa on ranskalaisen Rémy Cointreau -konsernin hallussa oleva tuotemerkki vuodesta 2000.
Metaxan pohjana toimii Savatianó, Sultanina ja Black Corinth -rypäleistä tehty brandy, joka tislataan kahdesti. Tämän jälkeen se makeutetaan ikääntyneellä sámoslaisella ja límnoslaisella Muscat-viinillä ja maustetaan yrteillä salaisen reseptin mukaisesti. Tämän jälkeen juomaa ikäännytetään tammitynnyreissä. Metaxaa myydään yleensä kolmen, viiden tai seitsemän tähden Metaxana; tähdet ilmaisevat ikääntymisvuosia. Juomasta on valmistettu myös 12 tähden versiota sekä muita versioita. Metaxa on mahonginväristä, ja sen makua kuvataan pehmeäksi mutta voimakkaaksi ja tuoksua kukantuoksuiseksi. Metaxan alkoholiprosentti on versiosta riippuen 38,0–40,0 %.
Juha Ahlgren

Juha Ahlgren (s. 5. elokuuta 1966 Pori) on suomalainen malli, muusikko ja näyttelijä, joka tunnetaan vuoden 1991 Mr. Finland -kilpailun voittajana. Voittonsa johdosta Ahlgren nousi valtakunnalliseksi superjulkkikseksi, joka kiersi muutaman vuoden ajan ympäri Suomea muun muassa mallin, juontajan ja laulajan tehtävissä. Lisäksi hän esiintyi lukuisissa televisio-ohjelmissa. 
Ahlgren on kirjoittanut ylioppilaaksi Porin lyseosta ja opiskellut sen jälkeen Porin kauppaoppilaitoksessa ja Turun yliopiston alaisessa Porin yliopistokeskuksessa. Ahlgren aloitti mallinuransa vuonna 1986 "Suosikki"-lehden päätoimittajan Jyrki Hämäläisen löydettyä hänet Köyliön Lallintalolta. Seuraavien vuosien aikana Ahlgren voitti lukuisia mallikilpailuja eri puolilla Suomea. Vuonna 1991 Ahlgren voitti tuolloin suosionsa huipulla olleen Mr. Finland -kilpailun, jonka televisioitua finaalia seurasi 1,3 miljoonaa katsojaa. Mr. Finland -kilpailun järjestäjä Timo Salmesmaa on kuvannut Ahlgrenia sen menestyneimmäksi voittajaksi. Vuonna 1997 Ahlgren vetäytyi julkisuudesta ja muutti samalla takaisin kotikaupunkiinsa Poriin. 1990-luvun lopulla Ahlgren oli mukana useissa Porin teatterin tuotannoissa. Hän on myös yksi vuonna 2002 toimintansa aloittaneen Satakunnan sarjakuvaseuran perustajista. Luontoharrastajana tunnettu Ahlgren on ollut Greenpeacen jäsen, ja vuonna 1995 hän oli Luonnonlain puolueen ehdokkaana eduskuntavaaleissa. 
Muusikkona Ahlgren kiersi 1990-luvulla muun muassa Tanja Karpelan kihlattuna tunnetuksi tulleen Simon Kraitisin kanssa ja julkaisi muutaman singlen. Vuonna 1992 ilmestynyt "Puutarha" on käännös italialaisen Roberto Zanettin hitistä "Don't Cry Tonight". Vuonna 2018 kappale pääsi mukaan Svart Recordsin kokoelmalle, jolla esitellään 1970–1990-lukujen suomalaista diskomusiikkia. Musiikkitutkija Mikko Mattlarin mukaan se on yksi parhaita yrityksiä tehdä italodiscoa Suomessa. Singlen B-puolella on kappale "Eläinten vallankumous", joka on käännös Orchestral Manoeuvres in the Dark -yhtyeen hitistä "Souvenir". Juha Ahlgren on parodian kohteena huumoriryhmä Lapinlahden lintujen Kuudesti laukeava- tuotantokauden sketsissä nimeltään Vuoden mies. 
Ahlgren on ilmaissut itseään vuosien varrella monipuolisesti eri taiteen muodoissa, kuten kuvataiteessa, kirjoittamalla tekstejä ja jopa näyttelemällä. Samanaikaisesti hän on rakentanut perheen ja saavuttanut kandidaatin tutkinnon yliopistossa.
Margus Laidre

Margus Laidre (s. 18. syyskuuta 1959 Tartto) on virolainen diplomaatti. Hänet nimitettiin maansa suurlähettilääksi Suomessa vuonna 2014. 
Laidre valmistui vuonna 1982 Tarton yliopiston historian laitokselta, ja hän on toiminut tutkijatohtorina muun muassa samaisessa opinahjossa. Vuonna 1991 hän sai nimityksen suurlähettilääksi Ruotsiin, vuonna 1996 Saksaan, vuonna 2006 Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja vuonna 2014 Suomeen. Vuonna 2010 hänet nimitettiin Viron presidentin ulkopoliittiseksi neuvonantajaksi.
Anatoli Vedernikov

Anatoli ("Tolja") Ivanovitš Vedernikov (; 1920 Harbin – 1993 Moskova) oli venäläinen pianisti. Hän pääsi vuonna 1936 Heinrich Neuhausin luokalle Moskovan konservatorioon ja valmistui sieltä vuonna 1947. Hän piti ensimmäisen soolokonserttinsa Moskovassa 1942. Hän esiintyi usein yhdessä hyvän ystävänsä Sviatoslav Richterin kanssa; kaksikon yhteiseen ohjelmistoon kuului 1940–1950-luvuilla muun muassa Johann Sebastian Bachin, Frédéric Chopinin ja Franz Lisztin teoksia. 
Vedernikov oli ensimmäinen Venäjällä Prokofjevin neljännen pianokonserton esittänyt pianisti. Hän myös soitti Dmitri Šostakovitšin "24 preludia ja fuugaa" -teoksen osat 1 ja 24 ensimmäisenä säveltäjän itsensä jälkeen. Pedagogisella urallaan Vedernikov toimi muun muassa professorina Moskovan konservatoriossa vuodesta 1985.
Geeta Pasi

Geeta Pasi (s. 1962) on yhdysvaltalainen diplomaatti. Hänestä tuli maansa suurlähettiläs Tšadissa 9. syyskuuta 2016. Tätä ennen hän oli toiminut muun muassa suurlähettiläänä Djiboutissa vuosina 2011–2014.
Pasi aloitti uransa ulkomaanlähetystöissä vuonna 1988. Hän on palvellut Tšadin ja Djiboutin lisäksi myös Saksassa, Bangladeshissä, Romaniassa, Intiassa, Kamerunissa ja Ghanassa. Hän on kotoisin New Yorkin osavaltiosta ja valmistui kandidaatiksi Duken yliopistosta vuonna 1984 sekä maisteriksi ranskan opinnoissa New Yorkin yliopistosta vuonna 1986. Englannin ohella Pasi osaa ranskan, hindin, romanian ja saksan kieliä.