tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Judd

Judd oli Formula 1-sarjassa kausina 1988–1992 käytetty moottori. Yhtiön perusti John Judd yhdessä Jack Brabhamin kanssa.
F1-Historia.
Judd tuli ensimmäistä kertaa F1-sarjaan vuonna 1988 kolmen tallin moottorinvalmistajana. Tallit olivat edellisen kauden mestaritalli Williams, sekä March ja Ligier. Ensimmäisen kilpailun saldo ei ollut huikea, koska ainoa maaliin päässyt Judd-moottoria käyttänyt kuljettaja Stefan Johansson oli yhdeksäs jääden kolme kierrosta voittaja Alain Prostista. Yhdeltä hajosi kytkin, toiselta vaihdelaatikko, ja lopuilta kolmelta moottori. Ensimmäisen pisteen Judd-moottorille toi Williamsin Riccardo Patrese, kun hän oli kuudes kauden kolmannessa GP:ssä Monacossa. Vuonna 1989 Judd toimitti moottoreita neljälle tiimille: Marchille jo toista kautta, sekä uusina tiimeinä EuroBrunille, Brabhamille ja Lotukselle. Juddin lyhyen historian parhaimmat saavutukset olivat neljä 2. sijaa, joista kolme vuonna 1988 ja yksi 1990, neljä 3. sijaa, (yksi 1988, kaksi 1989, sekä yksi 1991) sekä kolme nopeinta kierrosta.
Homo georgicus

Homo georgicus eli georgianihminen on ihmislaji, jota ehdotettiin käteväihmisen ja pystyihmisen välimuodoksi Georgiasta 1999 ja 2001 löydettyjen pääkallojen ja hampaiden perusteella. Osittainen luuranko löydettiin 2001. Fossiilit ovat n. 1,8 miljoonaa vuotta vanhoja.
Aluksi tutkijat luulivat kymmeniä pääkalloja löydettyään niiden kuuluvan afrikanihmiselle, mutta niiden poikkeava koko sai tutkijat harkitsemaan uutta lajia, "Homo georgicusta", joka olisi käteväihmisen seuraaja ja aasialaisen pystyihmisen edeltäjä.
Laji oli ensimmäinen alkuihminen, joka saapui Eurooppaan. Ihmislaji kehittyi Afrikassa noin 1,8 miljoonaa vuotta sitten. Lajin aivotilavuus oli 600 kuutiosenttimetriä, ja se oli pienikokoinen. Lajin luultiin olevan pienikokoisin ennen kuin floresinihminen löydettiin Indonesiasta, Floresin saarelta. Laji saapui Eurooppaan mahdollisesti n. 800 000 vuotta ennen pystyihmistä.
Wolfgang Kramer

Wolfgang Kramer (s. 29. kesäkuuta 1942) on saksalainen insinööri. Hän on tunnettu lauta- ja korttipelien suunnittelijana. Vuodesta 1989 hän on toiminut päätoimisena pelisuunnittelijana ja hänen suunnittelemansa pelit ovat saaneet useita palkintoja. Kramer työskentelee tavallisesti yhteistyössä muiden pelisuunnittelijoiden kanssa, joista tunnetuimpia ovat olleet Richard Ulrich ja Michael Kiesling.
Valikoima Kramerin pelejä.
Kramerin suunnittelemia pelejä on julkaistu yli sata.
Kaksinkertaisesti palkitut.
Pelit, jotka ovat saaneet sekä Spiel des Jahres että Deutscher Spiele Preis -palkinnot.
Verdun

Verdun (muinaissaksa: "Wirten", kaupungin virallinen nimi ennen vuotta 1970 oli "Verdun-sur-Meuse") on Maasjoen rannalla Meusen departementissa Lorrainen alueella Koillis-Ranskassa sijaitseva kaupunki. Vuonna 2018 kaupungissa oli 17 161 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 31,0 neliökilometriä.
Verdun oli gallialaisten perustama, mutta se roomalaistui myöhemmin. Kaupungin latinankielinen nimi oli "Verodunum". Neljänneltä vuosisadalta asti kaupungissa on sijainnut piispanistuin. Vuonna 843 kaupungissa solmittu Verdunin sopimus jakoi frankkien valtakunnan kolmeen osaan Kaarle Suuren pojanpoikien kesken. Verdun kuului Lotharingiaan ja siitä, kuten koko Lorrainesta, tuli kiistakapula Ranskan ja Saksan välillä yli tuhannen vuoden ajaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 kaupungin alueella käytiin tuhoisa Verdunin taistelu. Kaupunkia pommitettiin myös toisessa maailmansodassa.
Villin Pohjolan kulta

Villin Pohjolan kulta on Aarne Tarkaksen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1963. Elokuva on vuonna 1955 valmistuneen elokuvan "Villi Pohjola" jatko-osa. Sarjaan tehtiin kolmaskin osa nimeltä "Villin Pohjolan salattu laakso" (1963). Neljäs osa, työnimeltään "Korven kostajat", jäi suunnitteluasteelle. "Villin Pohjolan kulta" on kuvattu elo-syyskuussa 1962 Kuusamossa.. Elokuvan tuottaja on Toivo Särkkä ja tuotantoyhtiö Suomen Filmiteollisuus.
Elokuvassa on paljon aineksia vanhoista lännenelokuvista Lapin kultaryntäyksen aikoihin hiukan parodisestikin sovellettuna, mutta tapahtuma-aikaa ei elokuvassa määritellä. Tapahtumat sijoittuvat paikkaan, jota ”ei löydy Maanmittaushallituksen kartoista, mutta jokaisen romantiikkaa ja seikkailuja rakastavan ihmisen mielikuvituksesta se sitä varmemmin voi löytyä”.
Juoni.
Vornan veljekset (Åke Lindman, Helge Herala ja Vili Auvinen) ovat saapuneet pankinjohtajan ja saluunanpitäjän vallassa olevaan kaupunkiin, jossa on käynnissä monenlaista vehkeilyä. Veljekset joutuvat hankaluuksiin, sillä heitä epäillään vuosia aiemmin tapahtuneesta ryöstömurhasta. Elokuvassa on nuorimman veljen (Vili Auvinen) ja Karin Jäärän (Tamara Lund) romanssi, jonka vaikeutena on, että Karin on jo luvattu toiselle miehelle. Veljekset selvittelevät elokuvassa välejään niin virkavallan kuin Pohjolan väenkin kanssa.
Kenyanthropus platyops

Kenyanthropus platyops eli kenianesi-ihminen oli noin 3,5–3,3 miljoonaa vuotta sitten elänyt varhainen apinaihminen. Lajin kallon pieniä sirpaleita löysi brittiläinen paleontologi Meave Leakey 1998 ja 1999 Keniasta Turkanajärven länsipuolelta. Samasta kerrostumasta on löytynyt myös alaleuka, hampaita ja lisää kallon sirpaleita, joiden kaikkien uskotaan kuuluvan samalle lajille kuin kallokin. Kallon huonon kunnon vuoksi kaikki tutkijat eivät ole yhtä mieltä siitä, että kyseessä on uusi suku ja laji, vaan että kyse on afarinapinaihmisestä. Jotkut haluavat sijoittaa sen sukuun "Paranthropus" tai "Homo".
Merkittävintä lajissa on sen litteä naama, jonka aiemmin uskottiin kehittyneen noin 2 miljoonaa vuotta sitten. Laji mahdollisesti kilpaili samaan aikaan "Australopithecus"-lajien kanssa, ja se vaikuttaisi sopivan ihmisten kehityslinjaan paremmin kuin muut aikansa lajit, joiden aiemmin epäiltiin edeltäneen sukua "Homo". Lajin löytyminen vahvisti sitä käsitystä, että sen aikalainen afarinapinaihminen ei olekaan ihmisen esi-isä. Kenianesi-ihmisen suhdetta ihmisen kehityslinjaan ei kuitenkaan vielä tiedetä varmasti. Jos se osoittautuu ihmisen kantamuodoksi, useimmat Australopithecukset eivät sitä silloin voisi olla.
Lajin kasvojen piirteet ovat kehittyneet, mutta aivokopan muoto ja rakenne on alkeellinen. Aivotilavuus on luultavasti korkeintaan vain 400 kuutiosenttimetriä. Poskiluut ovat suuret ja litteät ja sijaitsevat hyvin edessä leukoihin nähden. Etu- ja kulmahampaat ovat melko pienet. Laji onkin näyttänyt ihmismäisemmältä kuin esimerkiksi sen aikalainen afarinapinaihminen. Sen asennosta ja liikkumistavasta ei tiedetä mitään.
Deutscher Spiele Preis

Deutscher Spiele Preis on saksalainen pelipalkinto, jolla palkitaan kymmenen parasta kuluneen vuoden aikana julkaistua lautapeliä. "Die Pöppel-Revuen" -lehti aloitti palkinnon jakamisen perinteen vuonna 1990. Voittajat julkistetaan lokakuussa Essenin pelimessuilla.
Toisin kuin toinen merkittävä saksalainen pelipalkinto Spiel des Jahres, Deutscher Spiele Preis on lautapeliharrastajien valitsema palkinto. Ehdokkaiksi käyvät kaikki lautapelit. Alkujaan äänet kerättiin alan liikkeiden, lehtien ja pelikerhojen sekä pelialan ammattilaisten kautta, mutta sittemmin kuka tahansa on voinut osallistua äänestykseen verkossa olevan lomakkeen avulla. Kilpailussa menestyvät harrastajien suosiossa olevat pelit.
Voittajat.
2020 - 2019 - 2018 - 2017 - 2016 - 2015 - 2014 - 2013 - 2012 - 2011 - 2010 - 2009 - 2008 - 2007 - 2006 - 2005 - 2004 - 2003 - 2002 - 2001 - 2000 - 1999 - 1998 - 1997 - 1996 - 1995 - 1994 - 1993 - 1992 - 1991 - 1990
Sahelanthropus tchadensis

Sahelanthropus tchadensis eli sahelinapinaihminen oli simpanssia muistuttava varhaisin ihmisapina, jonka arvellaan kävelleen lähes täydellisessä pystyasennossa. Osa paleontologeista tukee näkemystä, jonka mukaan löydetty "S. tchadensis" -fossiili eli ”Toumaë” on ihmisten ja simpanssien yhteinen edeltäjä. Osa taas pidättäytyy arvioissaan, kunnes lisää fossiileja löytyy.
Löydökset.
Laji eli noin 6–7 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä mioseenikaudella. Lajin löysi Ahounta Djimdoumalbaye Tšadissa tehtyjen kaivausten yhteydessä vuonna 2001. Löytöpaikka oli Djurabin aavikolla sijaitseva Toros Menallan muodostuma noin 260 kilometriä Faya-Largeausta lounaaseen. Löytöpaikka oli aluetta, joka on aikoinaan ollut metsäinen suuren järven ranta. Pääkallon alapuolisia luita ei ole löydetty. Löydettyjä fossiileita olivat pieni kallo, viisi leukaa ja muutamia hampaita, joissa oli esi-ihmismäisiä piirteitä. Kasvoissa oli myös ihmismäisiä piirteitä, joita ei ole kovinkaan paljoa havaittavissa muilla ihmisapinoilla. Lajin aivotilavuus 360–340 cm³ on lähellä simpanssien aivotilavuutta.
Rekonstruktoimalla kallo tietokoneella on niskalihasten kiinnittymispaikkojen perusteella lajin päätelty liikkuneen mahdollisesti lähes täydessä pystyasennossa. Perusteena on myös kallossa oleva niska-aukko, joka on soikea niin kuin pystyssä kävelevällä ihmisellä, ei pyöreä kuten simpansseilla, tosin se on apinamaiseen tapaan takana. 
Sahelinapinaihmisen aivokoppa muistuttaa ihmisapinoiden aivokoppia, mutta toisaalta sen kallon naamaosa onkin ihmismäinen. Apinaihmisillä ei ole samanlaista voimakasta kulmaharjannetta kuin sahelinapinaihmisellä, ja samanlainen kulmaharjanne oli tyypillinen vasta noin 5 miljoonaa vuotta myöhemmin kehittyneillä pystyihmisillä.
Laji on nykyisellä tietämyksellä vanhin tiedossa oleva ihmisten kaukainen sukulainen sen jälkeen kun nykyisten simpanssien sukuhaara erosi ihmisistä. Täyttä varmuutta ei kuitenkaan ole, koska löytö sekoittaa molekyylikellon arvioimia lajien haarautumisten aikoja. Jotkut tutkijat ovat esittäneet, ettei se ole simpanssien eikä ihmisten esi-isä, vaikkakin anatomisesti se olisi täysin mahdollista. 
Ravinto.
Suurin osa löydetyistä sahelinapinaihmisen hampaista on niin kuluneita, että tutkijat eivät voi analysoida niiden kulumisjälkiä ja päätellä niistä lajin syömää ravintoa. Pienten kulmahampaiden ulkonäkö kuitenkin kertoo, että sahelinapinaihminen ei ollut hedelmänsyöjä. On päätelty, että laji on saattanut käyttää ravinnokseen hedelmiä ja marjoja, juuria, sipuleita ja muita kasvinosia, toukkia, hyönteisiä, lintujen munia ja poikasia, simpukoita ja pieniä selkärankaisia eläimiä, sillä niitä sen elinympäristöstä ehkä löytyi. Tutkijat eivät tiedä, metsästikö sahelinapinaihminen riistaa. Nykysimpanssit metsästävät pientä ja keskisuurta riistaa, joten myös sahelinapinaihminen saattoi niin tehdä.
Orrorin tugenensis

Orrorin tugenensis eli tugeninapinaihminen oli varhainen ihmisapina, jota pidetään toiseksi vanhimpana mahdollisena ihmisten esi-isänä. Se on ainut sukuunsa sijoitettu laji. "Orrorin tugenensis" eli noin 6,1–5,8 miljoonaa vuotta sitten mioseenikaudella. Tähän asti löydetyt fossiilit ovat kuuluneet ainakin viidelle eri yksilölle. Reisiluun perusteella on päätelty sen kävelleen pystyasennossa ja olkaluu viittaa siihen että laji pystyi kiipeilemään puissa. Teoriaa tugeninapinaihmisen pystyasennosta on myös epäilty, sillä nelijalkaisesti liikkuvien nykypaviaanien reisiluut muistuttavat tugeninapinaihmisen reisiluuta. 
Ensimmäisen lajiin liittyvän löydön teki tiedettävästi Martin Pickford vuonna 1974. Hän löysi Kenian Tugenkukkuloilta alaposkihampaan. Vuonna 2000 ranskalais-kenialainen tutkimusryhmä, jota johtivat Pickford ja Brigitte Senut, löysi samoilta kukkuloilta lajin fossileita. Löydön tehnyt tutkija esittää nykyisten apinoiden ja ihmisen eronneen seitsemän miljoonaa vuotta sitten, mikä eroaa jonkin verran molekyylikellon arvioimista luvuista.
Hampaiden perusteella tugeninapinaihmisen ruokavalio oli samankaltainen kuin nykyisillä ihmisillä, ja laji todennäköisesti söi paljon hedelmiä ja kasviksia ja satunnaisesti lihaa. Hedelmien puutteessa laji olisi pystynyt syömään myös kovempaa ravintoa, kuten siemeniä ja pähkinöitä. "Orrorin tugenensis" oli noin nykyisten simpanssien kokoinen. 
Laji muistuttaa nykyisiä esi-ihmisiä enemmän kuin "Australopithecus afarensis", varhainen eteläapina, joita pidetään ihmisten esi-isinä, ja kaiken lisäksi "Orrorin tugenensis" on elänyt yli 1,5 miljoonaa vuotta aikaisemmin. Tämän vuoksi "Australopithecus"-sukua on esitetty ihmisten kehityspuun sivuhaaraksi. Laji eli metsäisellä alueella eikä savannilla, missä nykytutkimuksen valossa on päätelty varhaisten ihmisten ja pystyasentoisen kävelytyylin kehittyneen.
Ubongo

Ubongo on Grzegorz Rejchtmanin suunnittelema vuonna 2003 julkaistu lautapeli. Pelissä on tarkoitus ratkaista määräajassa tehtävä, nopeimmin ratkaisun löytänyt saa parhaat asemat jatkoon. 
Tarina.
Pelissä on afrikkalainen taustatarina. Pelaajat yrittävät hankkia jalokiviä kohdaten erilaisia viidakosta tai savannilta tuttuja eläimiä tai esineitä. 
Pelin kulku.
Ubongon pelimekaniikka on abstraktia ongelmanratkaisemista, joka muistuttaa tietokonepeliklassikko Tetristä. Jokaisella pelaajalla on valikoima erimuotoisia paloja. Kierroksen alussa pelaajat ottavat itselleen pelilaudan, jossa on alue paloja varten. Valittu määrä paloja on saatava sopimaan pelilaudan alueeseen tiimalasin juostessa.
Ensimmäiseksi ongelman ratkaissut pelaaja saa valita itselleen jalokiviä ensimmäisenä. Kaikki pelaajat, jotka ratkaisivat ongelman ennen ajan loppuun kulumista, saavat kaksi vierekkäistä jalokiveä järjestetyltä jalokivilaudalta. Usean kierroksen jälkeen pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten samanvärisiä jalokiviä. Tämän saavuttamiseksi usein ensimmäisenä jalokiviä valitsemaan päässyt pelaaja on parhaassa asemassa.
Jere (sarjakuva)

Jere (Zits) on Jerry Scottin käsikirjoittama ja Jim Borgmanin piirtämä sarjakuva, joka kertoo teini-ikäisestä Jere Tuunasesta, hänen perheestään ja ystävistään. Strippiä alettiin julkaista heinäkuussa 1997. Suomessa "Jere" ilmestyy strippeinä sanomalehdissä, ja Arktinen Banaani on julkaissut sarjakuva-albumeita.
Jerry Scott kirjoittaa myös "Baby Blues" -nimistä sarjakuvaa.
Madame Tussauds

Madame Tussauds on Lontoossa sijaitseva vahakabinetti. Kabinetissa on esillä lukuisia tunnetuista henkilöistä tehtyjä vahanukkeja. Nykyään Madame Tussaudsin vahakabinetteja on lisäksi Amsterdamissa, Hongkongissa, Las Vegasissa, Berliinissä, New Yorkissa, Shanghaissa ja Washingtonissa. Elokuussa 2009 avattiin vahakabinetti myös Hollywoodissa. Madame Tussauds on maailman tunnetuin vahakabinetti.
Kabinetin perustaja Madame Tussaud (1761–1850), syntyään Marie Grosholtz, tutustui vahamallien tekoon hänen äitinsä työskennellessä Strasbourgissa lääkäri Philippe Curtiuksen taloudenhoitajana.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana Marie pakotettiin tekemään kuolinnaamioita giljotiinilla mestattujen, kuten Charlotte Cordayn ja Maximilien Robespierren, päistä. Hän meni naimisiin insinööri Francois Tussaud’n kanssa, mutta erosi tästä myöhemmin.
Napoleonin sotien melskeessä rouva Tussaud joutui siirtymään vahanukkeineen Britanniaan, missä hän kiersi alkuun esittelemässä työnantajaltaan perimäänsä kokoelmaa. Vuonna 1835 hän perusti Lontooseen Baker Streetille pysyvän näyttelyn, joka muutti Tussaud’n pojanpojan siirtämänä nykyiselle paikalleen Marylebone Streetille vuonna 1884.
Vahakabinetissa ovat esillä muun muassa Elvis Presley ja Elisabet II. Siellä on myös erityinen kauhuosasto, joka sisältää muun muassa sarjan kuuluisien murhaajien vahakuvia, alkaen vaimonsa murhanneesta tohtori Crippenistä aina Lee Harvey Oswaldiin.
Muuan kuuluisa kohde on Tableaux-ullakkohuone, jossa prinsessa Ruusunen nukkuu vuoteellaan; nuken sisällä on kone, joka saa rintakehän kohoilemaan niin, että prinsessa näyttää todella nukkuvan. 1960-luvun lopussa kabinettiin pääsivät myös viihdemaailman kuuluisuudet.
Myös Trafalgarin taistelusta on oma kaksikerroksinen asetelmansa.
Minimoni

Minimoni () oli japanilainen popyhtye ja idoliryhmä. Se muodostettiin suuremman Morning Musume -yhtyeen jäsenistä ja se oli osa Hello! Project -kollektiivia. 
Kaikki Minimonin jäsenet olivat alle 150 cm:n pituisia. Alun perin yhtyeessä oli neljä jäsentä: Mari Yaguchi, Nozomi Tsuji, Ai Kago ja Coconuts Musume -yhtyeen Mika Todd. Ensimmäiset singlensä se julkaisi vuonna 2001. Myöhemmin ryhmään liittyi myös Ai Takahashi.
Minimoni oli olemassaolonsa ajan yksi Morning Musumen suosituimmista alaryhmittymistä vaihtelevan ja värikkään tyylinsä ja riehakkaiden esitystensä vuoksi. Yhtyeen musiikki oli hiukan lapsellista, kokeilevaa ja iloista poppia.
Menšikov

Menšikov (, Suomen aatelissa Menschikoff) oli venäläinen ruhtinassuku, jonka eräs haara kuului 1800-luvulla myös Suomen aateliin. Se oli Suomen ainoa ruhtinaallinen aatelissuku, mutta suomalainen haara sammui vuonna 1893.
Suku polveutui Inkerin ensimmäisestä herttuasta, venäläisestä valtiomiehestä ja sotilaasta Aleksandr Danilovitš Menšikovista, joka oli alhaista syntyperää. Suomen aateliin suku liitettiin heinäkuussa 1833, kun silloinen Suomen kenraalikuvernööri ja Venäjän meriministeri Aleksandr Menšikov introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle nimellä "Menschikoff". Hänelle lahjoitettiin vuonna 1842 myös Anjalan sääntöperintötila.
Suomalainen ruhtinassuku sammui Aleksandr Menšikovin ainoan pojan, kenraali Vladimir Menšikovin kuollessa Saksassa 27. syyskuuta 1893.
Aiheesta muualla.
Nintendo DS Lite

Nintendo DS Lite on uudempi ja pienikokoisempi versio Nintendo DS -käsikonsolista. Konsoli on saatavana mustana, valkoisena, harmaana, vaaleanpunaisena, vihreänä, vaaleansinisenä, kullanvärisenä, laivastonsinisenä ja punaisena. Nintendo DS Litestä on saatavilla uudempi versio Nintendo DSi, joka julkaistiin Euroopassa 3. huhtikuuta 2009.
Aiheesta muualla.
Nintendo Suomen virallisia kuvia Nintendo DS Litesta: musta , valkoinen , vaaleanpunainen .
Tärölä

Tärölä () on taajama Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin eteläisimmässä osassa Venjoen rannalla. Hallinnollisesti Tärölä on Puškinin piiriin kuuluva kunta (vuodesta 2005, aikaisemmin kuului lakkautettuun Pavlovskin piiriin). Asukkaita on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 1 600 henkeä.
1900-luvulle saakka Tärölä oli Venjoen luterilaiseen seurakuntaan kuuluneiden inkerinsuomalaisten asuttama kylä. 1800-luvun lopulla seudulle syntyi pietarilaisten huvila-asutusta. Vuonna 1958 Tärölä sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Siellä toimii urheilukoulu, Puškinin piirin vesilaitos, maatalousyritys Nevskoje, leipomo ja kaksi maatalouden tutkimuslaitosta.
Jouni Mömmö

Jouni Heikki Mömmö (joskus myös Joni Mömmö, 15. joulukuuta 1955 – 26. lokakuuta 1991 Joensuu) oli suomalainen muusikko, joka tunnetaan Mana Mana -yhtyeen laulajana, kitaristina ja laulunkirjoittajana. Kuolemansa jälkeen Mömmöstä on muodostunut suomalaisen rockin kulttihahmo.
Mömmö kasvoi Joensuussa porvarilliseksi kuvaillussa perheessä ja kuului keskustanuoriin. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun Keskustan lukiosta vuonna 1976. Sen jälkeen hän muutti Tukholmaan. Yritettyään opiskella hän alkoi tehdä satunnaisia hanttitöitä ja kokeilla huumeita. Myöhemmin hän asui Turussa, jossa hän tutustui siellä tapaamansa okkultismin harjoittajan kanssa magiaa käsitelleisiin kirjoihin. On sanottu, että Tukholmasta ja Turusta palattuaan Mömmö oli tuttavien kertomusten mukaan syvästi muuttunut. Hänen mielenterveytensä oli järkkynyt, ja hän oli ensimmäistä kertaa mielisairaalassa keväällä 1982. Mömmöllä diagnosoitiin skitsofrenia, ja hän oli sittemmin useita kertoja hoidettavana Koppolan ja Paiholan mielisairaaloissa Joensuussa.
Vaikka laulaja Ismo Alanko kuvaili Mömmöä arkitodellisuudesta irtaantuneeksi, Mömmöstä tuli joksikin aikaa Sielun Veljet -yhtyeen läheinen yhteistyökumppani. Hän ajoi keikkabussia ja soitti syntetisaattoria yhtyeen ensimmäisillä keikoilla ja ensimmäisellä levyllä. Myös yhtyeen nimi oli Mömmön keksimä. Sielun Veljistä Mömmön sanottiin etääntyneen, kun muut jäsenet eivät uskaltaneet istua hänen ajamansa bussin kyydissä. Tämän jälkeen Mömmö toimi yhtyeessä Silmienvaihtajat, mutta tämänkin projektin on sanottu kaatuneen Mömmön harhoihin.
Mömmö perusti Mana Mana -yhtyeen yhdessä kitaristi Otra Romppasen kanssa. Tämän yhtyeen riveissä Mömmö sai vihdoin musiikkiaan julki. Yhtyeen ainut valmistunut levy oli vuonna 1990 julkaistu "Totuus palaa".
Mana Mana oli tekemässä seuraavaa levyä, mutta kesken projektin Mömmö kuoli lääkkeiden yliannostuksen jälkeiseen hoitovirheeseen, jonka vuoksi hän tukehtui omaan oksennukseensa. Mömmön kuolemaa on arveltu paljolti itsemurhaksi.
Joseph Addison

Joseph Addison (1. toukokuuta 1672 Milston, Wiltshire - 17. kesäkuuta 1719 Kensington) oli englantilainen poliitikko, kielenkääntäjä, lehtimies ja kirjailija. Englannissa hänet muistetaan ennen kaikkea "The Spectator" -lehdestä, jota hän julkaisi vuosina 1711–1712 yhdessä Richard Steelen kanssa. Lehti pyrki valistusajan hengen mukaisesti edistämään perhearvoja. "The Guardian" on sen seuraaja. 
Addison käänsi klassikkoja latinasta englanniksi, muun muassa Vergiliusta, ja kirjoitti omia runojaan jo varsin nuorena. Ensimmäinen julkaistu teos oli kokoelma englantilaisten runoilijoiden elämäkertoja.
Addisonin tunnetuin kaunokirjallinen teos on tragedia "Cato", joka käsittelee Rooman valtakuntaan sijoittuvan tarinan kautta elämän ja yhteiskunnan peruskysymyksiä kuten monarkia vai tasavalta, yksilön vai yhteisön etu, tunteet vai järki. Caton sanotaan vaikuttaneen Yhdysvaltain vallankumoukseen ja perustuslakiin, sillä se oli George Washingtonin suosikkinäytelmä.
Ahrensburgin kulttuuri

Ahrensburgin kulttuuri oli Saksassa vallinnut jääkauden päättymisen aikainen kulttuuri, jossa ihminen sai elantonsa pyytämällä keskisuurta ja pienriistaa jääkauden aikaisen suurriistan hävittyä. Ahrensburgin kulttuuri tunnetaan siitä, että se viimeistään käytti jousta ja nuolta varmuudella.
Ei tiedetä, liittyykö Ahrensburgin kulttuuri Hampurin kulttuuriin, mutta ajallisesti se on sen seuraaja. Ahrensburgiin liittyvät ensimmäiset nuolilöydöt. Kulttuurin alue oli melko lähellä jäätikön reunaa vaivaiskoivua kasvaneella tundralla, jolta se levisi itään aina Volga-Oka -joelle asti. Se levisi myös Pohjois-Puolaan ja Etelä-Tanskaan. Ahrensburgin kulttuuri ei ollut pieniä kiviesineitä valmistava mesoliittinen kulttuuri. Sen aikana kirveitä ja mikroliittejä ei vielä valmistettu mesoliittiseen tapaan, mutta mikroliittitekniikkaa ennakoivia esineitä kylläkin.
Ahrensburgin kulttuuriin liittyviä löytöjä on tehty muun muassa Meiendorfista, Stellmoorista ja Börneckesta. Kulttuuri ajoittuu jääkauden päättymisen aikaiseen kylmään nuorempaan dryaskauteen. Ahrensburgilaiset olivat pitkäkalloista itäistä tyyppiä, eivätkä he olleet todennäköisesti samoja kuin Hampurin kulttuurin luojat. Asumusten ympärille kasattiin kiviä, mitä ei ole todettu tehdyn Hampurin kulttuurissa. Ahrensburgilaiset laskivat uhrimenoissa järviin peuran luita samantyyppisesti kuin Hampurin kulttuurissa.. Ahrensburgilaisilla oli peuranpäinen kulttipaalu, jollaista myös suomalais-ugrilaiset ovat käyttäneet.
Saprotrofi

Saprotrofi eli mädänsyöjä on eliö joka elää kuolleella orgaanisella materiaalilla. Sana saprotrofi tulee kreikan kielestä sapro-('mädäntynyt') ja troph('ravinto'). Saprotrofeista käytetään myös nimitystä marraseliö.
Saprotrofeja voivat olla esimerkiksi eläimet, sienet tai kasvit, jotka käyttävät ravinnokseen kuollutta orgaanista ainesta, esimerkiksi kuolleita kasvinosia, kuolleita eläimiä tai jotakin muuta kuollutta orgaanista materiaalia. 
Saprofyytti-termi on vanhempi termi saprotrofille. Se on harhaanjohtava, sillä määrite -fyytti ('phyte') tarkoittaa kasvia. Sanaa käytetäänkin nykyään yksinomaan kasveista, jotka käyttävät ravinnokseen kuollutta orgaanista ainesta. Nämä kasvit eivät yhteytä, joten niiltä yleensä puuttuu klorofyllin tuoma vihreä väri.
Saprotrofit eivät ole loiseliöitä, koska ne eivät käytä eläviä eliöitä tai niiden tuottamia yhdisteitä elämiseen vaan elävät kuolleella materiaalilla. 
Suomessa kasvava mäntykukka ("Monotropa hypopitys") on männyn kuolleilla kasvinosilla elävä saprofyytti.
Texas Faggott

Texas Faggott on suomalainen suomisaundia tuottava kaksikko, jonka jäsenet ovat Tim Thick (Timo Bentley) ja Pentti Slayer (Pasi Hartikainen). Se on yksi vanhimmista ja tunnetuimmista suomisaundi-tyylisen psykedeelisen trancen tuottajista. Yhtyeen musiikki on vaikuttanut suomisaundi-genren kehitykseen, sillä esimerkiksi suomisaundi-artisti Pavel Svimba mainitsee Texas Faggottin inspiroineen häntä tekemään samankaltaista musiikkia.
Yhtye julkaisee musiikkia ja esiintyy myös nimillä Mandalavandalz, KolmioKulmioSilmiö ja Tea Chairs. Tim Thick on lisäksi toinen jäsen Shiwa 2000 -kokoonpanossa.
Historia.
Yhtye perustettiin vuonna 1996. Alkuvuosina yhtyeeseen kuului Bentleyn ja Hartikaisen lisäksi myös Francoise Faggott (Mikko Iiramo), joka on tehnyt musiikkia myös kokoonpanoissa Squaremeat ja Flippin' Bixies. Yhtyeen nimi on peräisin elokuvasta Rautainen Coogan, jossa prostituoitu halventaa Clint Eastwoodin esittämää poliisi Walt Coogania huutamalla hänelle "Texas Faggot!" Kyseinen huudahdus on myös kuultavissa yhtyeen kappaleella Tuonela.
Bentley, Hartikainen ja Iiramo tekivät yhdessä ensimmäiset Texas Faggott -kappaleet Helsingin Sörnäisissä Sörkkä Sonic -studiolla.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1998 Nephilim Recordsin julkaisema Kössi Kuittaa, joka sisälsi kolme raitaa. Yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi oli australialaisella Psy-Harmonics-levy-yhtiöllä vuonna 1999 julkaistu Texas Faggott. Vuonna 2000 yhtye siirtyi julkaisemaan Exogenic Records-levy-yhtiöllä. Vuoden 2000 Petoman's Peflett oli yhtyeen viimeinen julkaisu, jolla Iiramo oli mukana. Vuoden 2001 tienoilla yhtye teki useita ilmaisia julkaisuja Thixx'n'Dixx-nettisivulla. Vuoden 2008 Kininigin-albumin jälkeen yhtye jätti Exogenic Recordsin ja siirtyi julkaisemaan musiikkia internetissä ilman levy-yhtiötä. Seuraava julkaisu, 6-Dimension Soundzin perustajalle DJ Sharakulle omistettu Sensei Sharaku julkaistiin vuonna 2011 Rytmimystiikka-nimen kautta.
Hyöty

Hyöty (engl. "Utility") on taloustieteessä tai seurausetiikassa onnellisuuden tai tyytyväisyyden mitta, jonka oletetaan olevan lukuina mitattavissa. Tämän mitan avulla voidaan puhua mielekkäästi hyödyn lisäyksestä ja selittää ihmisten taloudellista käyttäytymistä ajatellen sen olevan rationaalista toimintaa, joka tähtää hyödyn määrän lisäämiseen. Mikrotaloustieteessä rationaalisuus on määritelty täsmällisesti hyödyn määrän maksimoivana käyttäytymisenä taloudellisten rajoitteiden alaisuudessa.
Hyödyn käsitettä sovelletaan taloustietessä esimerkiksi indifferenssikäyrän muodossa, joka osoittaa eri hyödykekorit, jotka tuottavat yhtäläisen hyötymäärän. Siirryttäessä korkeammalle käyrälle, joka sisältää suuremman määrän hyödykkeitä, hyödyn määrä kasvaa. 
Jos kuluttajan preferenssit ovat rationaaliset, voidaan preferenssit ilmaista hyötyfunktion avulla. Tällöin hyötyfunktio saa suuremman arvon preferoidun hyödykekorin kohdalla verrattuna muihin hyödykekoreihin. Hyötyfunktio on järjestysasteikollinen mitta ja sille voidaan tehdä monotoonisesti kasvava muunnos ilman, että sen merkitys muuttuu.
Yleensä hyötyfunktion arvoa käsitellään ordinaalisena mittana, jolloin hyötyfunktion arvoja ei voida vertailla eri ihmisten välillä. Hyvinvointitaloustieteessä tavoitteena on maksimoida koko yhteiskunnan hyötyä, jolloin usein tehdään vahvempi oletus ja käytetään hyötyfunktiota kardinaalisena mittana. Tällöin voidaan vertailla ja laskea yhteen eri ihmisten hyötyjä.
Esimerkki henkilökohtaisesta hyödystä.
Henkilö on asunnossaan nälissään. Hän saa leipäpalan ja syötyään palan hän saa toisen. Ensimmäisestä saadusta leipäpalasta on suurempi hyöty kuin toisesta. Jos henkilö saa rajattomasti leipäpaloja asuntoonsa, lopulta leipäpaloista ei ole hyötyä vaan haittaa niiden täyttäessä asunnon kokonaan.
Katalonian ralli

Katalonian ralli ("Rally Catalunya", tunnettu myös nimellä "Rally de España") on Espanjan Kataloniassa järjestettävä rallikilpailu. Ralli ajetaan nykyään Costa Dauradan leveillä ja vauhdikkailla asfalttiteillä Tarragonan maakunnassa. Kisakeskuksena toimii Saloun kunnassa sijaitseva Port Aventura -teemapuisto. Vuoteen 2004 asti lähtö ja maali olivat Lloret de Marissa Costa Bravalla. Ralli oli MM-sarjan ohjelmassa ensimmäisen kerran kaudella 1991.
Historia.
Katalonian ralli ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1957. Se oli osa rallin EM-sarjaa vuodesta 1975 vuoteen 1990, jonka jälkeen se kuului rallin MM-sarjaan. Ralli palasi EM-sarjaan vuonna 2022, jolloin samassa tapahtumassa ajettiin sekä MM-sarjan että EM-sarjan kilpailut. EM-sarjan kilpailu ajettiin ERC-säännöillä vaikkakin samassa tapahtumassa MM-sarjan kilpailun kanssa.
Voittajat.
Lähde:
Etchi

Etchi (, "H", joskus myös "ecchi") on japaninkielinen lyhennesana, joka tarkoittaa irstasta, seksikästä tai tuhmaa. Sanaa voidaan käyttää sekä verbinä, substantiivina että adjektiivina, jolloin merkitys vastaavasti muuttuu esimerkiksi ”irstailuksi” tai ”perverssiksi”. Sana juontuu kantasana hentain alkukirjaimesta, joka englantia jäljitellen äännetään japanissa ”etchi”. Hentai japanin kielen sanana tarkoittaa aivan samaa, mutta "etchi" lyhenteenä on häveliäämpi ilmaisu.
Länsimaissa "etchi" ja "hentai" tarkoittavat (japanilaista) piirrettyä erotiikkaviihdettä. Hentai on vakiintunut tarkoittamaan kovempaa materiaalia, ja etchi pehmeämpää, myös nuoremmille sopivaa. Etchin voidaan katsoa keskittyvän enemmänkin alastomuuteen, osittaiseen alastomuuteen tai provokatiiviseen vaatetukseen.
Alfons Almi

Alfons Aleksander Almi (vuoteen 1934 Alm; 20. elokuuta 1904 Helsinki – 22. helmikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen tenori ja oopperanjohtaja. 
Elämä.
Työskenneltyään aluksi meijerialalla Almi opiskeli vuodesta 1933 lähtien laulua muun muassa Hanna Granfeltin johdolla. Hän lauloi Suomalaisessa oopperassa 1930- ja 1940-luvulla useita merkittäviä tenorirooleja. Vuonna 1952 hänestä tuli oopperan talouspäällikkö ja muiden johtotehtävien kautta pääjohtaja vuosiksi 1956–1971. Vuonna 1971 hän jäi eläkkeelle johtajanvirasta ja ryhtyi lähes päätoimisesti hankkimaan Suomeen uutta ajanmukaista oopperataloa. Almi oli mukana oopperatalon peruskiven muurauksessa 1988 sekä vielä harjannostajaisissa 1990, muttei enää ehtinyt nähdä talon vihkiäisnäytäntöä 30. marraskuuta 1993.
Alfons Almille myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1967 ja säveltaiteilijain valtionpalkinto vuonna 1987. Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon hän sai 1983.
Almi kunnostautui jatkosodassa useissa eri tehtävissä, muun muassa II/KTR 7:n suorasuuntaustykkijaoksen johtajana. Almi tuhosi runsaasti yli 100 vihollisen erilaista pesäkettä. Kannaksen Ryhmän komentaja kenraaliluutnantti Harald Öhquist esitti Almin palkitsemista Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristillä 18. kesäkuuta 1942. Ylipäällikkö Mannerheim ei kuitenkaan hyväksynyt esitystä. Myöhemmin kaksinkertainen Mannerheim-ristin ritari, kenraalimajuri Aaro Pajari yritti vaikuttaa Mannerheimiin Almin asiassa vielä 12. joulukuuta 1944 ja kirjoitti ylipäällikölle kirjeen. Mannerheim ei jostain syystä edes vastannut Pajarin lähettämään kirjeeseen. Ritariesitystä ei myöskään otettu uudelleen käsittelyyn.
Almin puoliso oli balettitanssija ja baletinjohtaja Doris Laine.
Naissaari

Naissaari (, , ) on saari Tallinnan edustalla, Virossa. Saaren pinta-ala on 18,6 km² ja korkein kohta 27 metriä. Neuvostoliiton miehittäessä Viroa saarella sijaitsi sotilastukikohta, jonne ei ollut pääsyä ulkopuolisilla. Naissaaren turistinähtävyys onkin maailman suurin Neuvostoliiton aikaisten merimiinojen jäämistö.
Historiaa.
Naissaari mainitaan latinankielisellä nimellä "Narigeth" etappina 1200-luvulla kirjoitetussa tanskalaisessa itineraariossa, joka kuvaa purjehdusreittiä Tanskasta Rääveliin eli Tallinnaan.
Vuonna 1856 käyttöön vihitty Naissaaren ensimmäinen kirkko rakennettiin Suomen suuriruhtinaskunnan ensimmäisen Tallinnan kauppa-asiamiehen Gustaf Fredrik von Böninghin aloitteesta ja hänen keräämillään varoilla.
Naissaari muodosti osan Pietari Suuren merilinnoitusta, ja myöhemminkin Suomenlahden tykistösulun osan. Se jäi jatkosodassa saksalaisten Mäkiluodon (Porkkalanniemen edustalla) ja Aegnan (Viimsinniemen, , edustalla) välille laskeman merimiinoitteen ja sukellusveneverkon länsipuolelle. Sulute tunnettiin nimellä Nashorn ('sarvikuono'). 
Naissaaren pohjoiskärjessä avattiin jatkosodan aikana 28. toukokuuta 1942 Suomen merivoimien tulenjohto- ja mittausasema, joka alistettiin 1. maaliskuuta 1943 muodostetulle 44. ilmavalvontakomppanialle. Aseman toiminta päättyi Suomen solmiessa aselevon Neuvostoliiton kanssa 3. syyskuuta 1944.
Maailmankuulu virolainen optikko Bernhard Schmidt syntyi ja eli lapsuutensa Naissaaressa.
Jorma Vehmanen

Jorma Uolevi Vehmanen (s. 18. syyskuuta 1945 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija ja suunnistaja.
Vehmanen muistetaan Lukon taitavana hyökkääjänä. Hän pelasi Lukossa kaudet 1963–1970 ja 1973–1983. Välissä Vehmanen edusti kolmen kauden ajan HJK:ta. Hän voitti urallaan kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Yhteensä Vehmanen pelasi 570 SM-sarja- ja -liigaottelua, joissa teki tehot 305+239. Lopettaessaan uransa vuonna 1983 Vehmanen oli tuohon mennessä eniten jääkiekon SM-sarjaotteluita pelannut pelaaja.
Vehmanen pelasi seitsemät jääkiekon MM-kilpailut ja kahdet olympiakisat. Yhteensä hän pelasi 175 A-maaottelua pistein 36+17. Peliuransa jälkeen Vehmanen toimi Lukon apuvalmentajana muun muassa SM-hopeaan päättyneellä kaudella 1987–1988.
Suunnistuksessa Vehmanen edusti Suomea nuorten maajoukkueessa ja saavutti nuorten SM-mitaleita. Jukolan viestiin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 1962 ja yhteensä lähes 30 kertaa.
Jorma Vehmasen veli Jaakko Vehmanen pelasi myös jääkiekkoa SM-tasolla.
Rheinwaldhorn

Rheinwaldhorn (saksaa, ) on Adulan Alppien ja Ticinon kantonin korkein vuori Ticinon ja Graubündenin kantonien rajalla, Rheinwaldin, Valsin, Serravallen ja Blenion kunnissa, Sveitsissä. Sen korkeus on 3 402 metriä.
Reinin yksi alkujoki, Hinterrhein, saa alkunsa vuoren kaakkoispuolella sijaitsevalta Paradiesjäätiköstä, josta lähtee Ursprunglaaksoa pitkin pikkupuroja kohti Hinterrheinin kylää. Rheinwaldhornin pohjoispuolella on Läntajäätikkö (), joka sulaa Valser Rheiniin, joka yhdistyy pohjoisempana Glogniin, joka puolestaan laskee Vorderrheiniin.
Radek Ťoupal

Radek Ťoupal (s. 16. elokuuta 1966 Pisek, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.
Ťoupal aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Ceské Budejovicessa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1990. Tämän jälkeen hän pelasi yhden kauden HK Dukla Trencinissä ennen siirtymistään SM-liigaan HPK:hon kausiksi 1991–1993. Kahtakymmentä Saksan DEL-liigan Star Bulls Rosenheimissa kaudella 1994–1995 pelattua ottelua lukuun ottamatta hän pelasi kaudet 1993–2000 jälleen HC Ceské Budejovicessa. Uransa viimeisen kauden 2000–2001 hän pelasi Itävallan pääsarjan Kapfenberg-joukkueessa.
Edmonton Oilers varasi Ťoupalin NHL:ään 1987 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella numerolla 126, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Ťoupal edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja 1991 MM-kisoissa. Olympiaturnauksesta Tšekkoslovakia saavutti pronssia. Tšekin maajoukkuetta hän edusti 1993 MM-kisoissa sekä 1994 talviolympialaisissa. MM-kisoissa tuloksena oli pronssimitali.
Pekka Marjamäki

Pekka Tapani Marjamäki (18. joulukuuta 1947 Tampere – 10. toukokuuta 2012 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. 1970-luvun parhaisiin suomalaispuolustajiin lukeutunut Marjamäki oli aktiiviaikoinaan Suomen A-maajoukkueen runkopelaajia. Seurajoukkueissa hän kotimaassa pelatessaan edusti vain Tapparaa. 
Marjamäki tuli tunnetuksi kovasta lyöntilaukauksestaan. Hän pelasi Tapparassa kaudet 1964–1979 ja 1981–1984. Välissä Marjamäki kävi kokeilemassa Ruotsin sarjan vauhtia HV71:ssä. Hän voitti urallaan viisi Suomen mestaruutta ja yhteensä yhdeksän mitalia. Marjamäki pelasi kaiken kaikkiaan 476 ottelua SM-sarjan ja -liigan runkosarjassa tehoilla 125+129 sekä 50 pudotuspeliottelua pistein 14+16.
Suomea Marjamäki edusti kymmenen kertaa MM- ja kahdesti olympiatasolla. Hänet valittiin vuoden 1975 MM-kisoissa parhaaksi puolustajaksi oltuaan Suomen paras pistemies yhdessä Lasse Oksasen kanssa. Marjamäki pelasi lopulta 251 A-maaottelua ja teki niissä tehot 40+25.
Tappara on jäädyttänyt Marjamäen pelinumeron 3. Kansainvälinen Jääkiekkoliitto on valinnut hänet kansainväliseen kuuluisuuksien galleriaan.
Muuta.
Siviiliammatiltaan Marjamäki oli palomies. Hän työskenteli peliuransa aikana ja sen jälkeen 36 vuotta Tampereen pelastuslaitoksella. Hänellä oli vuodesta 2004 alkaen avopuolisonsa Tuija Närän kanssa ravintola (Bar Rezzaano) Ylöjärvellä. Marjamäki oli vuosina 1971–1989 avioliitossa mallina aikanaan toimineen Ulla Evilän, myöhemmin pituushyppääjänä menestyneen Tommi Evilän tädin, kanssa.
Marjamäki sai sydänkohtauksen 7. toukokuuta 2012 ja menehtyi 10. toukokuuta.
Sargent Shriver

 
Robert Sargent Shriver, Jr. (9. marraskuuta 1915 Westminster, Maryland – 18. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Kennedyn klaaniin ja oli eritoten läheisessä yhteydessä John F. Kennedyyn ja Robert F. Kennedyyn.
Shriver toimi vuosina 1961–1966 Peace Corps -vapaaehtoisohjelman ja vuosina 1965–1968 Office of Economic Opportunity -viraston ensimmäisenä johtajana. Keväällä 1968 hän aloitti Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jona hän toimi vuoteen 1970. Vuonna 1972 hän oli demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaan George McGovernin varapresidenttiehdokas korvaten Thomas Eagletonin, jonka aiempien masennuskohtausten katsottiin estävän hänen kykynsä toimia varapresidenttinä. He kuitenkin hävisivät vaalit Richard Nixonille. Shriver pyrki itse demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1976 esivaaleissa, mutta hänen kampanjansa jäi lyhytikäiseksi. 
Shriver oli koulutukseltaan juristi, joksi hän valmistui Yalen yliopiston Yale Law Schoolista vuonna 1941. Pian valmistumisensa jälkeen hän ilmoittautui Yhdysvaltain laivastoon ja osallistui toiseen maailmansotaan. 
Shriver meni 23. toukokuuta 1953 naimisiin Eunice Kennedyn kanssa, joka oli John F. Kennedyn sisko. Heillä oli viisi lasta, neljä poikaa ja yksi tytär. Heidän tyttärensä Maria oli naimisissa Kalifornian entisen kuvernöörin, näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin kanssa.
Shriver sairasti Alzheimerin tautia, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 2003. Hän kuoli 95-vuotiaana tammikuussa 2011.
Maria Shriver

Maria Owings Shriver (s. 6. marraskuuta 1955 Chicago, Illinois) on NBC:n toimittaja, Kennedyn klaanin jäsen sekä Arnold Schwarzeneggerin entinen vaimo.
Shriver kasvoi katolisessa perheessä nuorempana kahdesta lapsesta ja ainoana tyttärenä. Hänen isänsä on Yhdysvaltain varapresidenttiehdokas ja suurlähettiläs Sargent Shriver ja äiti Eunice Kennedy Shriver. Shriverin eno oli murhattu Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy. Loppuvuodesta 1977 Tom Brokaw esitteli Marialle itävaltalaisen kehonrakentajan, näyttelijän ja tulevan Kalifornian kuvernöörin Arnold Schwarzeneggerin hyväntekeväisyystennisottelussa, joka pelattiin Eunice Kennedyn kotona. Maria meni naimisiin Schwarzeneggerin kanssa 26. huhtikuuta 1986. Huhtikuussa 2011 pariskunta ilmoitti eroavansa.
Heillä on neljä lasta:
Ura.
Hänen uransa alkoi televisiotoimittajana KYW-TV:ssä Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Vuodesta 1989 vuoteen 2004 hän oli ankkurina NBC:n Dateline -uutisissa. Elokuussa 2003 Shriver otti palkatonta vapaata NBC:ltä, kun hänen miehensä asettui ehdolle Kalifornian kuvernöörin vaaleissa. Kun hänen miehestään tuli 17. marraskuuta 2003 Kalifornian 38. kuvernööri, tuli hänestä samalla Kalifornian ensimmäinen nainen. Hän palasi raportoimaan Dateline NBC:lle vielä kahdesti, mutta ilmoitti 3. helmikuuta 2004 toivovansa, että hänet vapautetaan työstään NBC:llä eturistiriidan vuoksi. NBC:n uutisten johtaja ei kuitenkaan pidä tätä erona vaan kutsuu sitä pidennetyksi vapaaksi.
Shriver on näytellyt pienen roolin omana itsenään lasten televisiosarjassa "That’s So Raven".
The Jackson 5

The Jackson 5 (tai The Jackson Five, myöhemmin The Jacksons) on yhdysvaltalainen pop-lauluryhmä Garysta, Indianasta. Se aloitti vuonna 1964, ja se on esiintynyt kolmen tai neljän hengen kokoonpanolla 2020-luvulle saakka. Yhtyeen tunnetuin jäsen on edesmennyt Michael Jackson.
Historia.
Jacksonien menestyneen muusikkoperheen jäsenistä koostunut ryhmä aloitti 1964. Laulavia veljeksiä manageroi isä Joseph. Yhtye nousi Motown-levy-yhtiön riveistä suosioon 1960-luvun lopulla tähtenään nuori Michael Jackson. Viisikon neljä ensimmäistä singleä nousivat kaikki Yhdysvaltain listaykkösiksi 1969–1970. Singlet olivat ”I Want You Back”, ”ABC”, ”The Love You Save” ja ”I’ll Be There”.
1970-luvun puolivälissä heidän menestyksensä alkoi kalveta, ja manageri-isä Joseph arveli tämän johtuvan laiskasta levy-yhtiöstä. He saivat tarpeekseen ja päättivät vaihtaa levy-yhtiötä. Jermaine ei halunnut vaihtaa levy-yhtiötä, sillä hän oli mennyt kihloihin Motownin johtajan tyttären kanssa, joten hän päätti siirtyä soolouralle. Tämän seuraksena nuorin veljes Randy liittyi virallisesti yhtyeeseen ja korvasi Jermainen. Vuonna 1976 yhtye solmi uuden levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa ja vaihtoi nimensä muotoon "The Jacksons". Yhtye julkaisi suosittuja levyjä, joilla alkuaikojen R&amp;B oli saanut tehdä tilaa diskosoundille. Suurimpia hittejä olivat muun muassa ”Blame It on the Boogie”, ”Shake Your Body (Down to the Ground)” ja ”Can You Feel It”.
Veljesjoukon menestys kalpeni kuitenkin myöhemmin Michaelin soolouralle. Menestykseikkäiden "Off the Wall" ja "Thriller" albumien johdosta Michael alkoi keskittyä enemmän soolouraansa ja jätti yhtyeen taka-alalle. "Thrillerin" jälkimainingeissa tehty "Victory" jäi viimeiseksi albumiksi, jolla Michael esiintyi. Samoihin aikoihin myös Marlon päätti jättää yhtyeen. Jäljelle jäänyt nelikko, Jermaine, Jackie, Randy ja Tito, julkaisivat vuonna 1989 albumin "2300 Jackson Street", josta ei tullut kaupallista menestystä. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi. 
Yhtye teki comeback-esiintymisen syyskuussa 2001 esiintyessään kaksi kertaa Madison Square Gardenissa Michael Jacksonin 30-vuotisen soolouran juhlakonserteissa. Michael kuoli 25. kesäkuuta 2009 anestesialääke propofolin aiheuttamaan sydämenpysähdykseen. Elossa olevat veljekset palasivat pitkän tauon jälkeen takaisin studioon äänittämään taustalaulun Michaelin ”This Is It” -kappaleeseen, joka julkaistiin postuumisti lokakuussa 2009. Yhtyeen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti 250 miljoonaa kappaletta.
Yhtye teki paluukiertueen vuonna 2012 ja on jatkanut konsertoimista sen jälkeenkin.
The Jacksons on esiintynyt Suomessa kerran Turussa Down By The Laituri -festivaaleilla 29.7.2023 kokoonpanolla Jackie, Tito ja Marlon.
Tito Jackson menehtyi 15.9.2024.
Diskografia.
The Jackson 5
The Jacksons
Kiertueet.
"The Jackson 5"
"The Jacksons"
"Comeback-konsertti"
Eunice Kennedy Shriver

Eunice Mary Kennedy Shriver (10. heinäkuuta 1921 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat – 11. elokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. Kennedyn klaanin jäsen. Hänen isänsä oli Joseph P. Kennedy ja äiti Rose Kennedy. Hän oli viides lapsi yhdeksänlapsisesta perheestä.
Hän meni naimisiin vuonna 1953 Sargent Shriverin kanssa, joka oli varapresidenttiehdokkaana vuonna 1972 sekä Ranskan suurlähettiläs. Heillä on viisi lasta.
Shriver toimi aktiivisesti perheen vaalikampanjoissa, kuten miehensä sekä veljensä John F. Kennedyn ja tyttären Marian miehen Arnold Schwarzeneggerin.
Hän perusti kehitysvammaisten urheilua edistävän Special Olympics -liikkeen ja johti sitä pitkään.
Rose Kennedy

Rose Fitzgerald Kennedy (22. heinäkuuta 1890 – 22. tammikuuta 1995) tunnetaan ennen kaikkea Kennedyn klaanin perustajan ja päämiehen Joseph P. Kennedyn puolisona sekä Kennedyn suvun matriarkkana.
Elämä.
Rose Elizabeth Fitzgerald syntyi 22. heinäkuuta 1890. Hänen isänsä John Francis Fitzgerald oli vakuutusyhtiön omistaja, kunnallispoliitikko, demokraattien senaattori ja Bostonin pormestari.
Rose valmistui Dorchesterin oppikoulusta 16-vuotiaana suoritettuaan kolmivuotisen tutkinnon jälkeen vielä neljännen lukuvuoden. Sen jälkeen hän kävi vuoden ajan bostonilaista Pyhän Sydämen luostarikoulua. Hän opiskeli myös pianonsoittoa musiikkikonservatoriossa. Syksyllä 1908 hän aloitti opinnot Hollannissa katolisessa luostarikoulu Blumenthalissa. Siellä hän oppi eurooppalaisten kielten lisäksi perheenäidille sopivia käytännön asioita kuten ruoanlaittoa ja ompelua sekä laulua ja soittoa. Blumenthalin jälkeen Fitzgerald palasi Yhdysvaltoihin ja valmistui newyorkilaisesta Pyhän Sydämen koulusta 19-vuotiaana.
Fitzgerald palasi Bostoniin ja alkoi liikkua seurapiireissä. Hän kihlautui Joseph P. Kennedyn kanssa 1914, ja heidät vihittiin samana vuonna. Pariskunta asettui Bostoniin ja heille syntyi yhdeksän lasta:
Rosemary Kennedy

Rose Marie ("Rosemary", "Rosie") Kennedy (13. syyskuuta 1918 Yhdysvallat – 7. tammikuuta 2005 Fort Atkinson, Wisconsin) oli vaikutusvaltaisen yhdysvaltalaisen Kennedyn suvun jäsen.
Rosemary oli äitinsä Rose Kennedyn ja isänsä Joseph P. Kennedyn kolmas lapsi ja vanhin tytär ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn pikkusisko. Isä toimi poliitikkona, yrittäjänä ja diplomaattina. Rosemary on tullut tunnetuksi suvun vaiettuna salaisuutena ja julkisuuskuvan rakentamisen uhrina.
Elämä.
Kennedy oppi kävelemään, syömään, puhumaan ja lukemaan paljon keskimääräistä myöhemmin ja hänellä oli oppimisvaikeuksia. Jälkikäteen hänen on arvioitu kärsineen lukihäiriöstä, ylivilkkaudesta ja keskittymisongelmista. Tuolloin asiantuntijat ilmoittivat hänen kuitenkin olevan kehitysvammainen, mikä oli vanhemmille järkytys. Käsitteellä tarkoitettiin siihen aikaan kaikkia mahdollisia poikkeavuuksia henkisessä kehityksessä. Äiti syytti tyttären erilaisuudesta kätilöä, joka ei hakenut ajoissa lääkäriä. Tytär muuttui vanhemmilleen häpeäpilkuksi.
20-vuotiaana Kennedy opiskeli Lontoossa. Isällä oli kuitenkin valta hallita hänen elämäänsä ja hän käski koulua tarkkailemaan naisen syömistä, ettei tämä liho. Toisen maailmansodan alettua Rosemary palasi Yhdysvaltoihin. Isä huolestui Rosemaryn ”epämääräisestä seurasta” ja ”seksuaalisesti aktiivisesta elämästä” peläten hänen saavan lapsen. Avioton lapsi olisi ollut häpeäksi Kennedyjen maineelle, kuten Rosemaryn veljien uralle, jota isä oli mukana rakentamassa. Isän mukaan Rosemary oli myös ajoittain väkivaltainen ja hallitsematon. Vuonna 1941 isä vei 23-vuotiaan Rosemaryn lobotomialeikkaukseen, joka oli tuolloin uusi keksintö mielisairaiden ihmisten rauhoittamiseksi. Leikkaus muutti Kennedyn henkisesti 2-vuotiaaksi.
Isä siirsi Kennedyn pois perheen elämästä ensin yksityissairaalaan New Yorkiin ja sittemmin Wisconsinissa sijaitsevaan St. Coletta -laitokseen vuonna 1949, jossa Rosemary joutui asumaan loppuelämänsä. Colettassa hän eli yksitoikkoista elämää kahden katolisen nunnahoitajan avustamana. Isä ei käynyt kertaakaan katsomassa. Rosemary ikävöi kotiin, mutta vanhemmat ostivat hänelle koiran. Isoveljen presidentinvaalikampanjan aikana toimittajat kyselivät Rosemaryn perään, mutta heille valehdeltiin Rosemaryn ”muuttaneen kauemmas” ja toimivan opettajana vammaisten lasten koulussa.
Äiti tapasi Rosemaryn ensimmäisen kerran laitoksessa vasta, kun tytär oli 43-vuotias. Halaamisen sijaan Rosemary löi äitiään syyttäen tätä hylkäämisestä. Äidillä oli tapana soittaa laitokseen kieltäen antamasta tyttärelle herkkuja, ettei Rosemary liho, mutta hoitajat eivät totelleet häntä.
Vaikka Rosemary oli perheensä salaisuus, hänen pikkusiskonsa Eunice Kennedy toimi kehitysvammaisten puolesta perustamalla järjestön, joka järjesti kehitysvammaisille omat olympialaiset ensimmäisen kerran 1968. Isoveli John. F. Kennedyn viimeinen, lokakuussa 1963 allekirjoitettu laki­aloite taas määräsi kehitysvammaiset vapautettavaksi laitosmaisesta pakkohoidosta.
Rosemary kuoli Fort Atkinsonin sairaalassa 86-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän kuoli viidentenä sisarussarjastaan, mutta ensimmäisenä luonnollisen kuoleman kohdanneena.
Jan Kopecký

Jan Kopecký (s. 28. tammikuuta 1982, Opočno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen rallikuljettaja, joka on ajanut Skoda Motorsportin tehdastallissa WRC-2-sarjaa Skoda Fabia R5:lla. Kaudella 2020 Kopecky ajoi yksityisessä Toksport WRT -tallissa. Hänen kartanlukijanaan toimii Jan Hloušek. Aiemmin kartanlukijoina ovat olleet Pavel Dresler ja FIlip Shovánek.
Ura.
Ensimmäisen MM-rallinsa Kopecký ajoi jo vuonna 2002 Saksassa. Ensimmäiset MM-pisteensä Kopecký sai vuonna 2006 Katalonian rallissa sijoittuessaan siellä viidenneksi. Kaudet 2006 ja 2007 Kopecký kiersi WRC-sarjaa yksityisrahoitteisella Skoda Fabia WRC:lla. Hänen sijoituksensa MM-sarjassa olivat 15. ja 12.
Kopecký on kuusinkertainen Tšekin mestari, ja lisäksi hän on voittanut rallin EM-sarjan mestaruuden, Aasian-Tyynenmeren rallisarjan (APRC) mestaruuden sekä 2018 WRC2-luokan mestaruuden. WRC2 luokassa kuljettaja saa osallistua kauden aikana seitsemään MM-osakilpailuun, joista kuusi parasta lasketaan mukaan loppupisteisiin. Kauden 2018 MM-osakilpailuista Kopecky voitti WRC2 luokan viidessä ensimmäisessä ajamassaan kilpailussa.