Antoni van Leeuwenhoek

Antoni Philips van Leeuwenhoek (; 24. lokakuuta 1632 Delft – 26. elokuuta 1723 Delft) oli hollantilainen kauppias ja tieteilijä. Hänet tunnetaan saavutuksistaan solubiologian perustamiseksi. Itse valmistamallaan mikroskoopilla hän havaitsi lihassyyt, bakteereita ja veren virtauksen kapillaarisuonissa. Leeuwenhoek löysi suolistossa elävän Giardia-alkueläimen tutkittuaan mikroskoopin avulla ripuliaan. Hän oli ensimmäisiä, joka teki havaintoja prototsooeista ja bakteereista. Häntä kutsutaan bakteriologian isäksi.
Leeuwenhoek hioi elämänsä aikana noin 500 linssiä ja valmisti myös erilaisia mikroskooppeja lähes 400 kappaletta, joista vain yhdeksän on säilynyt. Säilyneet mikroskoopit pystyvät suurentamaan kohteen lähes 250-kertaiseksi. Leeuwenhoek käytti mikroskoopeissaan hopeaa ja kuparia, ja käytetyt linssit olivat käsin hiottuja. On kuitenkin epäilty, että Leeuwenhoek valmisti myös mikroskooppeja, jotka kykenivät suurentamaan kohteen 500-kertaiseksi. Vaikka Leeuwenhoekia pidetään vain harrastelijana ja amatöörinä, hänen tekemänsä tutkimukset ovat olleet erityisen laadukkaita. 
Elämä.
Nuoruusvuodet.
Leeuwenhoek syntyi 24. lokakuuta 1632 Delftissä, Alankomaissa. Hänen syntymänimensä oli Thonis Philipszoon, mutta hän allekirjoitti kirjoittamansa kirjeet nimellä Antoni van Leeuwenhoek. Hän otti mahdollisesti sukunimen Leeuwenhoek, koska asui rakennuksessa, joka sijaitsi lähellä Leijonan portti -nimistä paikkaa, jonka hänen isänsä myös omisti. Leeuwenhoekin isä Philips Thoniszoon oli ammatiltaan korien valmistaja ja hänen äitinsä Margriet Jacobsdochter van den Berch oli olutta valmistavasta suvusta. Hänen nuoruusvuosistaan ei tiedetä paljoakaan, selvää kuitenkin on se, ettei Leeuwenhoek saanut tieteellistä koulutusta. Leeuwenhoekin isä kuoli poikansa ollessa vain nelivuotias. Poika laitettiin kouluun Warmondin kylään, joka sijaitsi lähellä Leideniä. Myöhemmin hän asui pienessä Benthuizenin kylässä setänsä luona, joka opetti Leeuwenhoekille matematiikan ja fysiikan perusteet. Setänsä kuoleman jälkeen vuonna 1648 Leeuwenhoek muutti Amsterdamiin, missä hän pääsi pellavakauppiaan oppiin. Amsterdamissa Leeuwenhoek joutui käyttämään paljon suurennuslasia, jolla tarkkailtiin kankaiden laadukkuutta. 
Aikuisikä.
20-vuotiaana Leeuwenhoek palasi takaisin synnyinkaupunkiinsa. Kaksi vuotta myöhemmin hän osti oman talon, perusti lähelle kaupan ja aloitti kankaanmyynnin sekä vaatturoinnin. Samassa talossa Leeuwenhoek eli koko elämänsä. Leeuwenhoek nai 29. heinäkuuta vuonna 1654 englantilaisen silkkikauppiaan Elias de Meyn tyttären, Barbara de Meyn. Perheeseen syntyneistä viidestä lapsesta vain heidän tyttärensä Maria säilyi hengissä aikuisikään asti. 
Leeuwenhoekin maineen noustessa hän sai vuonna 1660 paikan Delftin kaupungin raatimiesten palvelijana. Näin Leeuwenhoekin tulot oli turvattu sekä hänellä oli tarpeeksi aikaa viettää harrastuksensa, linssien hionnan ja pienien kohteiden tutkimisen, parissa. Vuonna 1666 Leeuwenhoek sai paikan Delftin kaupungin šeriffien kamariherrana.
Samana vuonna Leeuwenhoekin vaimo kuoli sekä hän teki yhden hänen koko elämänsä kahdesta ulkomaan matkastaan Kentin kreivikunnan kalkkikaivoksille. Toisen ulkomaan matkansa hän teki vuonna 1698 Antwerpeniin tavatakseen jesuiitta Daniel Papenbroekin. Matkalla takaisin Delftiin vuonna 1699 Leeuwenhoek nimitettiin Alankomaiden tuomioistuimen tarkastajaksi. 
Leeuwenhoek meni uudelleen naimisiin 25. tammikuuta 1671 Cornelia Swalmiuksen kanssa. Swalmius oli Valkenburgissa vaikuttaneen kalvinisti Johannes Swalmiuksen tytär. Cornelia kuitenkin kuoli vuonna 1694, ja suhteeseen syntynyt yksi lapsi kuoli jo varhain. Juuri Swalmiuksen, joka oli hyvin koulutettu, arvioidaan antaneen Leeuwenhoekille alkusysäyksen hänen tieteellisille ansioillensa. Leeuwenhoek palveli luottamusmiehenä vuonna 1676 jo edesmenneen kuuluisan pankkiirin ja taiteilijan Johannes Vermeerin kiinteistössä. Vermeer oli syntynyt samana vuonna kuin Leeuwenhoek ja hänen uskotaan kuuluneen Leeuwenhoekin ystäviin. Vuonna 1677 Leeuwenhoek sai viran Delftin kaupunginjohtajana, ja kaksi vuotta myöhemmin matemaattisten ansioidensa avulla hänestä tuli kaupungin ”viinien ja liköörien valvoja”.