Ann-Margret

Ann-Margret (oik. Ann-Margret Olsson; s. 28. huhtikuuta 1941) on ruotsalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on voittanut urallaan viisi Golden Globe -palkintoa ja ollut lisäksi ehdolla Oscar-, Emmy- ja Grammy-palkinnon saajaksi.
Nuoruus ja uran alku.
Ann-Margret syntyi vuonna 1941 Valsjöbynin kylässä. Hänen vanhempansa muuttivat Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan jälkeen ja asettuivat Fox Lakeen Chicagon esikaupunkialueelle. Ann-Margret oli lapsena introvertti eikä sopeutunut kunnolla amerikkalaiseen kulttuuriin. Hän kuitenkin rakasti laulamista ja tanssimista ja alkoi pian esiintyä häissä, juhlissa ja seurakuntatilaisuuksissa.
Ann-Margret opiskeli vuoden Northwestern-yliopistossa, mutta hän jätti opintonsa ja lähti yhtyeensä kanssa kiertämään länsirannikolle. He esiintyivät monilla kabareeklubeilla Renossa, Las Vegasissa ja eteläisessä Kaliforniassa. Las Vegasissa Ann-Margret sai mahdollisuuden koe-esiintyä viihdyttäjä George Burnsille, joka palkkasi tämän kymmenenä iltana Sahara-hotellissa esitettyyn show’hun, mistä 18-vuotias Ann-Margret sai huippuarvosteluja. Show poiki myös työtarjouksia, ja Ann-Margret teki levytyssopimuksen RCA:n ja elokuvasopimuksen 20th Century Foxin kanssa.
Ann-Margretin ensimmäinen elokuva oli Frank Capran "Taskullinen ihmeitä" (1961) ja hänen ensimmäinen levynsä "And Here She Is, Ann-Margret". "Kaikkien tyttöjen sankari" oli puolestaan vuonna 1963 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka soundtrackilla Ann-Margret esitti useita hittisingleksi nousseita kappaleita. "Viva Las Vegasissa" Ann-Margret näytteli Elvis Presleyn lemmenkumppania. Useimmat hänen varhaisista rooleistansa perustuivat hänen ulkonäköönsä. Hän muun muassa näytteli Karl Maldenin kevytkenkäistä vaimoa elokuvassa "Täyskäsi-Kid" (1965). Ann-Margretista tulikin yksi 1960- ja 1970-lukujen suurimmista seksisymboleista.
1970-luvun läpimurto vakavampiin rooleihin.
Managerimiehensä Roger Smithin kannustamana Ann-Margret alkoi 1960-luvun aikana hakeutua vakavampiin rooleihin. Mike Nichols valitsikin hänet elokuvaansa "Miehuusvuodet" ("Carnal Knowledge", 1971). Sitä pidetään hänen läpimurtonaan draamanäyttelijänä, ja hän sai siitä parhaan naissivusan Oscar-ehdokkuuden.
Ann-Margret loukkaantui vakavasti marraskuussa 1972 ollessaan esiintymässä Tahoejärven kasinolla. Hän syöksyi 6,5 metriä korkealta tasanteelta kasvot edellä maahan. Hän joutui hätäleikkaukseen, ja oli kolme päivää koomassa. Pian tämän jälkeen Ann-Margretin isä kuoli syöpään, mikä johti lisääntyneeseen alkoholin käyttöön ja masennukseen. Ann-Margret selvisi kuitenkin miehensä tuella ja palasi jo seuraavana vuonna elokuviin.
Ann-Margret sai myönteisiä arvioita lännenelokuvasta "Junanryöstäjät" (1973) ja toisen Oscar-ehdokkuutensa rockoopperasta "Tommy" (1975). Hänen suoritustaan kehuttiin myös "Lumouksessa" (1978). Ann-Margret teki kuitenkin 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa myös useampia heikomman vastaanoton saaneita elokuvia, kuten "Tosi välkky dekkari" (1978), "Kaktus-Jack" (1979) ja "Neljänkympin villitys" (1980).
Viimeisinä vuosikymmeninä sekä elokuvissa että televisiossa.
Ann-Margret sai 1980-luvun alkupuolella kaksi Emmy-ehdokkuutta televisioelokuvasta, ensin "Rakkauden kyyneleistä" (1983) ja sitten ABC:n "Viettelysten vaunusta" (1984). Vuonna 1987 Ann-Margret näytteli minisarjassa "The Two Mrs. Grenvilles".
Ann-Margretilla oli keskeinen rooli hittikomediassa "Äksyt vanhat herrat" (1993) ja sen jatko-osassa "Äksymmät vanhat herrat" (1995). Neljäs Emmy-ehdokkuus tuli minisarjasta "Alex Haley’s Queen" ja viides televisioelokuvasta ' (1998), jossa hän näytteli pääosassa Pamela Harrimania. Oliver Stonen elokuvassa "Minä päivänä tahansa" (1999) Ann-Margretilla on pieni rooli. Ensimmäisen Emmynsä Ann-Margret voitti vuonna 2010 vierailevana näyttelijänä televisiosarjassa '.
Ann-Margret esiintyi 2001 ensimmäisen kerran teatterimusikaalissa, kun hän lähti kiertueelle näyttelemään musikaalissa "Texasin paras pikku porttola". Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen gospel-albuminsa "God Is Love: The Gospel Sessions", missä oli mukana The Jordanaires, Light Crust Doughboys ja James Blackwood. Se sai Grammy-palkintoehdokkuuden, mikä oli Ann-Margretin uran ensimmäinen.
Vuonna 2023 hän julkaisi cover-albumin "Born to be Wild", jolla vieraili tunnettuja muusikoita.
Ann-Margretilla on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella. Empire-elokuvalehti nimesi vuonna 1995 sata seksikkäintä tähteä elokuvan historiasta ja Ann-Margret sijoittui listalla kymmenenneksi.
Yksityiselämä.
Ann-Margret oli naimisissa näyttelijä Roger Smithin (k. 2017) kanssa vuodesta 1967 tämän kuolemaan saakka. Pari kasvatti Smithin kolme lasta tämän aiemmasta avioliitosta.