tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viherahdinparta

Viherahdinparta eli ahdinparta ("Cladophora glomerata") on viherleviin kuuluva rihmamainen makrolevä. Se rehottaa kesäaikaan Itämeren rantavesissä. Viherahdinparran rihmat kasvavat 20 cm pitkiksi. Viherahdinparta on väriltään vaalean- tai tummanvihreän tuuhea huisku. Laji muodostuu useista pienistä päärankaa ympäröivistä huiskuista, jotka ovat viistosti ylöspäin taipuneita. Aivan vesirajassa viherahdinparta vaalenee voimakkaassa auringonvalossa muuttuen keltaiseksi. Tummemman viherahdinparran saattaa sekoittaa meriahdinpartaan ("Cladophora rupestris"). Viherahdinparran seassa kasvaa usein myös kiiltävämmän näköisiä suolileviä ("Ulva").
Viherahdinpartaa kasvaa sekä makeassa että murtovedessä. Se viihtyy parhaiten runsasravinteisessa, melko nopeasti virtaavassa vedessä, niin matalassa, että se saa valoa yhteyttämiseen.
Jessica Fox

Jessica Fox (s. 19. toukokuuta 1983) on englantilainen näyttelijä.
Ura.
Foxin ura alkoi kahdeksanvuotiaana Persil-mainoselokuvassa Espanjassa. Sen jälkeen hän näytteli musikaaleissa "Sound of Music", "Les Misérables" ja "Oliver!". Fox opiskeli Redroofs Theatre Schoolissa Maidenheadissa. Myöhemmin hän oli yksi "The Muppet Christmas Carol" -elokuvan näyttelijöistä. Hieman myöhemmin hänen uransa televisiossa eteni rooleilla sarjoissa "The Angel of Nitshill Road", "May and June", "Trial and Retribution" ja "The Bill". "The Phoenix and the Carpet" -sarjassa hän näytteli pääroolia, Antheaa.
Sittemmin Fox näytteli "tuhmaa mutta mukavaa" Enid Nightshadea "The Worst Witch" -sarjassa.
Myöhemmin hän alkoi näytellä saippuasarjoissa kuten "Crossroads" sekä lastensarjassa "Powers".
Heinäkuusta 2005 asti Fox on näytellyt Nancy Haytonia brittiläisessä saippuasarjassa "Hollyoaks".
Yksityiselämä.
Foxilla on vanhempi sisko Hannah, joka toimii draaman opettajana Thomas Bennett Community Collegessa West Sussexissa.
Neuvottelu

Neuvottelu on prosessi, jossa tavoitellaan yhteistä ratkaisua johonkin asiaan, yleensä sopimuksen kautta. Osapuolia on kaksi tai useampia.
Neuvotteluprosessi.
Neuvottelu on vaihtokauppaa, jossa lisäarvoa vaihdetaan neuvotteluosapuolten kesken. Neuvottelemisen tarve syntyy tarpeesta erikoistua. Vaihdantataloudessa lääkäri ja maanviljelijä maksimoivat ravinnonsaantinsa ja terveytensä parhaiten erikoistumalla sen sijaan, että joutuisivat harjaantumaan molemmissa taidoissa. Nykytaloudessa tavaran tai palvelun sijasta vastikkeeksi voi tarjota rahaa. Neuvottelu on tällöin kaupankäyntiä.
Neuvotteluprosessi on usein kaavamainen liike tilanteesta, jossa tarjottu lisäarvo on aluksi riittämätön, mutta neuvottelutarjouksia vaihtamalla tilanne paranee hyväksyttäväksi. Tätä kehityskaarta, jossa osapuolet sitoutuvat sopimukseen, kutsutaan neuvottelumatkaksi.
Sopimus konkretisoi neuvottelutuloksen. Se voi olla kirjallinen tai suullinen ja se ohjaa neuvotteluosapuolien toimintaa sopimuskaudella. Sopimusoikeus määrittelee lainsäädännölliset puitteet sopimukselle. Sopimusoikeuden lisäksi myös kollektiiviset sopimukset, kuten työehtosopimukset rajoittavat osapuolten sopimuksen muotoa. Näiden puitteiden ulkopuolella osapuolet voivat valita sopimustekstin muodon neuvotteluprosessin kautta.
Neuvotteluanalyysi.
Neuvottelutaidon tieteellisen tutkimuksen edelläkävijöitä ovat mm. Harvardin neuvottelutaitoprojekti, jonka juuret ovat Roger Fisherin ja William Uryn klassikkokirjassa Getting to Yes. Kirja kehottaa neuvottelijoita hakemaan yhteisvoittoa (win-win) kilpailun (win-lose) sijasta. Yhteisvoitto saavutetaan hylkäämällä positionaalinen ajattelu ja ajattelemalla neuvottelua neljällä tasolla:
Neuvotteluanalyysi voi myös perustua tieteelliseen analyysiin vaihtoehtoisista sopimustiloista (ns. peliteoria). Peliteoreettiset motiivit sopimuksen hyväksymiselle perustuvat yleensä suoraan valtaan, joko palkitsemiseen tai rankaisuun. Neuvotteluanalyysi voi rakentua myös psykologiseen ymmärtämiseen ihmisluonnosta. Esimerkiksi Robert Cialdinin kirja Influence määrittelee kuusi vaikutusvipua joita käyttämällä ihmiset vaikuttuvat.
Neuvottelujen käytännön tehostamiseksi on kehitetty useita neuvottelutekniikoita ja -taktiikoita. Näihin kuuluvat roolimallien käyttö (mm. hyvä ja paha poliisi), sekä erilaiset closing- eli hyväksyttämisrutiinit (mm. poiskävelytekniikka).
Idänsydänsimpukka

Idänsydänsimpukka ("Cerastoderma glaucum") on Suomen rannikolla Itämeren murtovedessä elävä simpukkalaji. Sen kuori on valkoinen tai ruskean kirjava, säteittäiesti harjanteinen ja sivusta katsoen sydämen muotoinen. Itämeressä se kasvaa halkaisijaltaan 1,5–3 cm leveäksi. Idänsydänsimpukka elää pohjaan kaivautuneena hiekka- tai liejupohjalla.
Idänsydänsimpukka on euryhaliini laji joka voi elää 4-100 promillen suolapitoisuudessa. Sen kokonaislevinneisyys käsittää Itämeren lisäksi Kaspianmeren, Mustanmeren, Välimeren sekä Euroopan Atlantin rannikon Pohjanmeren korkeudelle. Atlantin rannikolla se esiintyy lähinnä vähäsuolaisissa laguuteissa tai estuaareissa, kun taas avoimilla rannoilla elää saman näköinen sydänsimpukka ("Cerastoderma edule"), jonka levinneisyys ei ulotu Itämereen.
Robert Ridgway

Robert Ridgway (2. heinäkuuta 1850 Mount Carmel, Illinois–25. maaliskuuta 1929) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Keväällä 1867 Ridgway palkattiin, 16-vuotiaana, luonnontieteilijäksi Clarence Kingin johtamalle tutkimusmatkalle Yhdysvaltain luoteisosiin. 2 vuoden aikana Ridgway keräsi runsaasti lintunäytteitä ja oli retken avainhenkilöitä.
Ridgway oli eläintieteilijä Spencer Fullerton Bairdin oppilas. Bairdin siirtyessä Smithsonian-Instituutin sihteeriksi hän nimitti Ridgwayn Yhdysvaltain Kansallismuseon ensimmäiseksi täysipäiväiseksi lintutieteen intendentiksi, siitä huolimatta että Ridgway oli suorittanut vain lukion oppimäärän. Tässä virassa Ridgway palveli vuodesta 1880 kuolemaansa 1929 saakka. Ridgway julkaisi erään ensimmäisistä ja tärkeimmistä lintujen määrittämisen värijärjestelmistä teoksessaan "A Nomenclature of Colors for Naturalists" (1886, Boston: Little, Brown &amp; Co.). 1912 hän julkaisi omakustanteena laajemman värinimikkeistön "Color Standards and Color Nomenclature", jonka osittain rahoitti hänen ystävänsä ja kollegansa José Castulo Zeledón Costa Ricasta.
Ridgway julkaisi yhdessä Thomas Mayo Brewerin ja Bairdin kanssa "History of North American Birds" (Boston, 1875-1884). Hän julkaisi myös useita muita teoksia sekä yli 450 tieteellistä artikkelia.
Ridgway avioitui Julia Evelyn Parkerin kanssa 1875. Heille syntyi yksi poika, Audubon Whelock Ridgway, joka kuoli keuhkokuumeeseen työskennellessään Chicagon Field Museumissa. Robert Ridgwayn veli John Livzey Ridgway (1859–1947) oli taidemaalari.
1899 hän osallistui E. H. Harrimanin johtamalle retkelle Alaskan rannikoille. Yhdessä John Muirin ja muiden tutkijoiden kanssa he tekivät laajan tutkimuksen Alaskan kasvillisuudesta ja eläimistöstä.
Ridgway kuvaili ja nimesi joukon lintulajeja, muun muassa tuhkapyyn ("Dendragapus fuliginosus", joka on nykyisin yhdistetty lajiin "Dendragapus obscurus") sekä pikkupreeriakanan ("Tympanuchus pallidicinctus"). Ridgwayn kunniaksi on nimetty punaniibis ("Plegadis ridgwayi"), haitinhiirihaukka ("Buteo ridgwayi"), ruskohelmipöllö ("Aegolius ridgwayi"), sirkkakehrääjä ("Caprimulgus ridgwayi"), jalisconneitokolibri ("Thalurania ridgwayi"), turkoosikotinga ("Cotinga ridgwayi"), kookossaarensieppari ("Nesotriccus ridgwayi"), harmaatiainen ("Parus ridgwayi") ja asteekkirastas ("Ridgwayia pinicola").
MSV Duisburg

MSV Duisburg on jalkapalloseura Duisburgista, Saksasta. Se pelaa Saksan 4. korkeinta sarjatasoa alueellisessa sarjassa Regionalliga West.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1902 nimellä "Meidericher SV" samannimisen kaupunginosan mukaan. Kolme vuotta myöhemmin nimi muutettiin "SC Viktoria Meiderichiksi". Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1967. Alkuaikoinaan seura voitti lukuisia alueellisia mestaruuksia. Vuosina 1929 ja 1931 se voitti Niederrheinin paikallismestaruuden ja pääsi valtakunnalliseen mestaruusturnaukseen. Sota-aikana menestys karttoi Duisburgia, mutta 1950-luvulla otteet paranivat. 1951 se nousi jälleen alueensa pääsarjaan "Oberliga Westiin", joka noihin aikoihin oli eräs kovatasoisimmista Saksan aluesarjoista, voitettuaan alemman sarjatason mestaruuden. Yhtä kautta lukuun ottamatta Duisburg säilyi sarjassa aina Bundesliigan perustamiseen saakka (1963). 
Duisburg oli myös yksi niistä 16 joukkueesta, jotka pääsivät Bundesliigaan mukaan. Ensimmäisellä Bundesliigan kaudellaan Duisburg sijoittui sarjassa hopealle 1.FC Kölnin jälkeen, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Joukkue säilytti sarjapaikkansa aina kauteen 1982–1983 saakka, jolloin alkoi toistuva hissiliike ylemmän ja alemman sarjatason välillä. Joukkue nousi jälleen takaisin 1. Bundesliigaan kauden 2006–2007 päätteeksi sijoituttuaan kakkos-Bundesliigassa kolmanneksi mutta putosi heti takaisin sijoituttuaan 1. Bundesliigassa viimeiseksi.
Saavutuksia.
Duisburg ei ole koskaan voittanut minkäänlaista valtakunnallisen tason pokaalia. Vuonna 1963 se sijoittui liigassa toiseksi, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Kaudella 1978–1979 joukkue selviytyi UEFA Cupissa välieriin. Saksan Cupin loppuottelussa Duisburg on ollut kolmesti (1966, 1975 ja 1998) aina häviävänä osapuolena. Seuran nuoriso- ja amatöörijoukkueet ovat sen sijaan saavuttaneet mestaruuksia myös valtakunnallisella tasolla.
Liejusimpukka

Liejusimpukka eli itämerensimpukka ("Limecola balthica" tai "Macoma balthica") on suhteellisen pienikokoinen merenpohjaan kaivautuva simpukkalaji. Se on Itämeren tärkeimpiä pohjaeläinlajeja, ja Itämeren harvoista merisimpukoista kaikkein laimeimmassa murtovedessä toimeen tuleva simpukka.
Ulkonäkö ja koko.
Liejusimpukka on litteä ja sileäkuorinen, muodoltaan soikeahko, hieman kolmiomainen simpukka. Kuoren väri Itämeressä on valkoinen tai vaaleanpunainen. Länsi-Euroopassa esiintyy muitakin värimuotoja. Kuoren pituus on yleensä alle 2 senttiä ja enintään 3 senttiä.
Levinneisyys ja alkuperä.
Liejusimpukan kokonaislevinneisyys kattaa sekä Atlantin että Tyynenmeren pohjoisosien rannikkovedet, Euroopassa sen alue ulottuun Biskajanlahdelta Vienanmereen ja Karanmeren länsiosaan. Tyypillisiä elinympäristöjä ovat jokisuut ja mutaiset vuorovesirannat.
Itämeressä liejusimpukka elää muta- ja hiekkapohjilla rannan tuntumasta lähes 100 metrin syvyyteen, runsaimmillaan 2-5 metrissä. Se on monin paikoin pohjayhteisön valtalaji. Suomen rannikolla sen levinneisyys ulottuu Virolahdelta Kokkolan seudulle noin 3 promillen suolapitoisuuteen. 
Itämeren liejusimpukan alkuperä on omalaatuinen: se on syntynyt Atlantista ja Tyynestämerestä saapuneiden simpukkakantojen sekoittuessa.
Elintavat ja lisääntyminen.
Liejusimpukka elää pehmeään merenpohjaan kaivautuneena, jopa 10 cm syvyydessä. Sieltä se työntää pohjan pinnalle kaksi hengitysputkea, sifonia. Toisella se imuroi ravinnokseen planktonia ja orgaanista ainesta pohjan tuntumasta, toinen on poistoputki.
Liejusimpukka lisääntyy alkukesällä. Naaraan ja koiraan kudussa vapautuvat sukusolut yhtyvät vedessä ja niistä syntyy toukka, joka ui vapaana planktoneläimenä muutaman viikon ajan ennen kuin laskeutuu pohjalle, käy läpi muodonmuutoksen ja jatkaa elämäänsä pohjaeläimenä.
Steel Warrior

Steel Warrior on Ironcross-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1984.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2008 uusintapainoksen bonuskappaleet
Bloodhounds

Bloodhounds on Ironcross-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1982.
Kappaleet.
A-puoli
 
B-puoli
CD-painoksen bonuskappaleet
Karl-Heinz Körbel

Karl-Heinz "Charly" Körbel (s. 1. joulukuuta 1954 Dossenheim) on saksalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Nykyisin hän toimii Bundesliigassa pelaavan Eintracht Frankfurtin urheilutoimenjohtajana.
Körbel pelasi koko aktiiviuransa, vuodet 1972–1991 Eintracht Frankfurtissa. Juniorina hän edusti synnyinkaupunkinsa "FC Dossenheimia". Hän on kautta aikain eniten Bundesliigan otteluita, kaikkiaan 602, pelannut pelaaja. Maaleja hän teki Bundesliigassa 45. Saksan maajoukkueessa Körbel pelasi kuusi ottelua.
Körbel omistaa Dossenheimissa "Sport-Körbel" -nimisen urheilumyymälän.
Klaus Toppmöller

Klaus Toppmöller (s. 12. elokuuta 1951) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana.
Toppmöller aloitti jalkapallouransa kotikaupunkinsa amatööriseurassa "SV Rivenichissä", mistä hän siirtyi Eintracht Trieriin. Vuonna 1972 hän siirtyi bundesliigaseura Kaiserslauterniin, jossa pelasi 204 ottelua ja oli joukkueen paras maalintekijä 108:lla maalillaan. Saksan maajoukkueessa hän debytoi vuonna 1976 ottelussa Espanjaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi kolme maaottelua, joissa teki yhden maalin. Vuonna 1980 hän siirtyi Yhdysvaltoihin Dallas Tornadoon, mutta palasi takaisin kotimaahansa vuonna 1984 kun North American Soccer League lakkautettiin. Ennen lopettamistaan vuonna 1987 Toppmöller pelasi kaksi kautta kakkos-Bundesliigan FSV Salmrohrissa.
Ura valmentajana.
Lopetettuaan pelaajana Toppmöller toimi viimeisen seuransa Salmrohrin valmentajana yhden kauden ajan. Helmikuussa 1989 hän siirtyi SSV Ulm 1846:n peräsimeen. Hän käväisi hetken aikaa valmentamassa DDR-Oberligan Wismut Auea ennen paluutaan Saksaan ja SV Waldhof Mannheimin joukkueeseen. Vuonna 1993 hän aloitti Eintracht Frankfurtin valmentajana, mutta sai potkut yhden kauden jälkeen ja siirtyi Vfl Bochumiin ja valmensi joukkuetta aina vuoteen 1999 saakka.
Kesällä 2001 Toppmöller siirtyi Bayer Leverkusenin valmentajaksi ja johdatti joukkueen aina Mestarien liigan loppuotteluun sekä Bundesliigan hopeasijalle saakka. Hänet valittiin myös vuonna 2002 vuoden valmentajaksi Saksassa. Seuraavalla kaudella joukkueen menestys kuitenkin hyytyi ja Toppmöller sai lähteä helmikuussa 2003. Hänen seuraava osoitteensa oli Hamburger SV, missä hän aloitti syksyllä 2003. Joukkue kuitenkin menestyi varsin heikosti ja työsuhde päättyi potkuihin seuraavan vuoden syksyllä.
Helmikuussa 2006 Toppmöller palasi valmennustehtäviin siirryttyään Georgian jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi maata Ralf Mingen kanssa EM-karsinnoissa 2008. Sijoitus karsintalohko B:ssa oli toiseksi viimeinen Georgian voitettua vain kolme pelaamastaan 12 karsintaottelusta. Georgian jalkapalloliitto antoi Toppmöllerille potkut huhtikuussa 2008. 
Kesäkuussa 2008 Toppmöllerin nimi nousi esille, kun Tšekin jalkapallomaajoukkue etsii Karel Brücknerille seuraajaa. Toppmöller myönsi Kickerille olleensa yhteydessä Tšekin liittoon. 
Perhe.
Toppmöller on ollut vuodesta 1977 naimisissa Roswitha Toppmöllerin kanssa. Tytär Sarah Nina (s.1977), joka työskentelee opettajana ja laulaa taiteilijanimellä Zaranina. Pojista Dino (s.1980) pelaa luxemburgilaisessa F91 Dudelangessa ja Tommy (s.1988) FSV Salmrohrissa.
Toppmöller on Saksan sosialidemokraattisen puolueen jäsen.
Tom Simpson

Tom (Thomas) Simpson (30. marraskuuta 1937 Haswell, Durham, Yhdistynyt kuningaskunta – 13. heinäkuuta 1967 Mont Ventoux, Ranska) oli englantilainen pyöräilijä. 
Simpson kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen, joka saavutti pronssia Melbournen olympialaisissa 1956 ratapyöräilyn 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 1958 hän saavutti hopeaa henkilökohtaisessa takaa-ajossa kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa.
Simpson kilpaili ammattilaisena maantiepyöräilyssä vuodesta 1959 lähtien. Hän voitti maantieajon maailmanmestaruuden Espanjan Lasarte-Oriassa vuonna 1965 voitettuaan loppukirissä Rudi Altigin. Hän voitti myös useita muita suurkilpailuja, kuten Flanderin ympäriajon vuonna 1961, Bordeaux–Pariisi-kilpailun 1963, Milano–San Remon 1964, Lombardian ympäriajon 1965 sekä Pariisi–Nizza-ajon vuonna 1967. Hän piti lisäksi Ranskan ympäriajon johtajan maillot jaune -paitaa vuonna 1962 sekä voitti kaksi etappia Espanjan ympäriajossa 1967.
Simpson kuoli vuoden 1967 Ranskan ympäriajon 13. etapilla Mont Ventoux'n nousussa. Ruumiinavaus paljasti, että hän oli ajanut alkoholin ja amfetamiinin vaikutuksen alaisena.
Jennifer Freeman

Jennifer Nicole Freeman (s. 20. lokakuuta 1985 Los Angeles, Yhdysvallat ) on kalifornialainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta "My Wife and Kids". Hänen hahmonsa sarjassa oli Claire Kyle, jota hän esitti vuosina 2001–2005. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa "Pähkähullu perheloma" ja televisiosarjassa "Seitsemäs taivas". Jennifer tunnetaan myös hip hop -tyylisestä tanssielokuvasta "You Got Served", jossa hän esiintyy Liyah-nimisenä tyttönä.
Llorenç Serra Ferrer

Llorenç Serra Ferrer (s. 4. maaliskuuta 1953) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Kesästä 2010 lähtien hän on toiminut RCD Mallorcan pääomistajana. 
Ura.
Vaatimattoman pelaajauransa jälkeen Serra Ferrer aloitti valmennusuransa UD Poblensen päävalmentajana Segunda División B:ssä. 1985 hän siirtyi RCD Mallorcan päävalmentajaksi nousten kahdeksan kauden aikana tunnetuksi Espanjassa. 
1993 hän siirtyi Real Betis Balompién päävalmentajaksi nostaen seuran pääsarjaan heti ensimmäisellä kaudellaan ja upeasti kolmanneksi kaudella 1994–1995. 1997 Serra Ferrer siirtyi FC Barcelonan organisaatioon juniorijoukkueen valmentajaksi. Louis van Gaalin jätettyä Barcan kesällä 2000 Serra Ferreristä tuli seuran päävalmentaja. Pesti jäi yhden kauden mittaiseksi Barcan jäätyä liigassa neljänneksi.
Serra Ferrer oli jonkin aikaa ilman seuraa kunnes palasi Barcan nuorisojoukkueen peräsimeen. 2004 hän palasi jälleen Real Betisiin, jonka hän luotsasi Copa del Reyn voittoon 2005. Serra Ferrerin johdolla Betis selvisi ensi kertaa seuran historiassa Mestarien liigaan.
Kesällä 2006 hän siirtyi Kreikkaan AEK Ateenan päävalmentajaksi. AEK:ssa Serra Ferrer on suosittu ja kunnioitettu valmentaja, joka on nostanut useita nuoria lahjakkuuksia ykkösjoukkueeseen.
13. helmikuuta kreikkalaismediat uutisoivat Serra Ferrerin potkuista AEK:sta seuran hävittyä kaksi ottelua putkeen ja pudottua liigassa kolmanneksi neljän pisteen päähän Panathinaikoksesta. Serra Ferrerin tehtäviä hoitaa 13.2. pelattavassa UEFA Cupin ottelussa Getafea vastaan kakkosvalmentajana toiminut Nikos Kostenoglou. 
Kesäkuussa 2010 Serra Ferrerin johtama ryhmittymä osti talousvaikeuksissa kärsivän La Liga -seura RCD Mallorcan. 
Meriitit valmentajana
Hapsiluikka

Hapsiluikka ("Eleocharis acicularis") on sarakasvien heimoon ja pilliluikkien sukuun kuuluva monivuotinen vesikasvi.
Hapsiluikka kasvaa 2–10 cm korkeaksi, ja sen 2–5 mm pitkät tähkäkukinnot kasvavat hentojen versojen päihin. Kasvi leviää rönsyjen ja maavarsien avulla usein laajaksi mattomaiseksi kasvustoksi. Suvullinen lisääntyminen käy tuulipölytyksen avulla. Hapsiluikkaa voidaan kasvattaa myös akvaariossa uposkasvina.
Hapsiluikka kasvaa sisä- ja murtovesien rannoilla savisella, silttisellä tai hiekkaisella alustalla. Se voi kasvaa jopa kahden metrin syvyydessä. Hapsiluikkaa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa. Suomessa hapsiluikkaa kasvaa ympäri maata sekä merenrannikolla että sisämaassa, harvinaisempana kuitenkin Lapissa sekä Suomenselän alueella.
Patton Oswalt

Patton Oswalt (s. 27. tammikuuta 1969 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ääninäyttelijä.
Ura.
Oswalt aloitti uransa stand up -koomikkona vuonna 1996 ja vuotta myöhemmin hän näytteli omassa komediasarjassaan HBO:lla. Vuonna 1998 Oswalt tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Kellarin kunkku", jossa hän näytteli vuoteen 2007 asti. Sarjan aikana hän esiintyi muissa televisiosarjoissa, kuten "Kalenteritytöt", "Reno 911!" ja "Crank Yankers". Oswalt on tehnyt myös äänirooleja animaatiosarjoihin "Batman of the Future", "Kim Possible", "Batman" ja "Paavo Pesusieni" sekä animaatioelokuvaan "Rottatouille". Viimeksi mainitusta hän sai Annie-ehdokkuuden parhaasta ääninäyttelystä animaatioelokuvassa.
Natty Dread

Natty Dread on Bob Marley &amp; The Wailersin studioalbumi vuodelta 1974. Albumi oli ensimmäinen albumi, joka julkaistiin nimellä "Bob Marley &amp; The Wailers" eikä pelkkä "The Wailers", niin kuin aikaisemmin. Se oli myös ensimmäinen albumi, jolla ei ollut enää mukana The Wailersin entisiä jäseniä Peter Toshia eikä Bunny Waileria.
Listasijoitukset.
Albumi sijoittui Billboard Black Albums chart -listalla sijalle 44 ja Pop Albums chart -listalla sijalle 92.
John Richardson

John Richardson (5. marraskuuta 1787 Dumfries – 5. kesäkuuta 1865 Grasmere, Westmorland) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija, laivaston lääkäri ja luonnontieteilijä.
Richardson opiskeli lääketiedettä Edinburghissa ja hänestä tuli laivaston kirurgi 1807. Hän purjehti John Franklinin kanssa etsimässä Luoteisväylää vuosina 1819–1822. Richardson kirjoitti retkestä julkaistuun kirjaan kappaleet geologiasta, kasveista ja kaloista.
Franklin ja Richardson palasivat Kanadaan vuosien 1825 ja 1827 välillä ja matkustivat maitse Jäämerelle. Retken luonnonhistoriallinen anti oli niin suuri, että se piti julkaista kahdessa erillisessä osassa, "Flora Boreali-Americana" (1833–1840), jonka kirjoitti William Jackson Hooker, ja "Fauna Boreali-Americana" (1829–1837), jonka kirjoittivat Richardson, William Swainson, John Edward Gray ja William Kirby.
Vuonna 1838 Richardson sai lääkärin viran Portsmouthissa ja 1840 tarkastajan viran laivaston sairaalassa. Hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1825.
Richardson aateloitiin vuonna 1846. Hän teki John Raen kanssa epäonnistuneen retken etsimään Franklinia 1848–1849 ja kirjoitti retkestä teoksen "An Arctic Searching Expedition" (1851). Hän vetäytyi Lake Districtin alueelle 1855. Hänet on haudattu Grasmereen.
Hänen muita teoksiaan ovat muun muassa "Icones Piscium" (1843), "Catalogue of Apodal Fish in the British Museum" (1856), toinen painos teoksesta "Yarrell's history of British Fishes" (1860) ja "The Polar Regions" (1861).
Richardson nimesi linnuista ainakin valkopyrstöriekon ("Lagopus leucura") ja trumpettijoutsenen ("Cygnus buccinator"). Hänen kunniakseen on nimetty rikkikurkkuseppä ("Eubucco richardsoni") ja saintluciansirkkunen ("Melanospiza richardsoni").
Tarmo Rüütli

Tarmo Rüütli (s. 11. elokuuta 1954) on virolainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Aktiiviurallaan Rüütli edusti vuosina 1971–1994 FC Normaa, Pärnu Kalevia, Pärnu Kalakombinaatia ja Tervis Pärnua. 
Peliuransa jälkeen Rüütli on valmentanut Tulevik Viljandia, Viron maajoukkuetta (1999–2000) ja FC Floraa (2000) ennen siirtymistään nykyisen seuransa FC Levadian valmentajaksi vuonna 2003. Syksyllä 2007 Rüütli valittiin toistamiseen myös maansa maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän aloittaa tehtävässään vuonna 2008, mutta jatkaa myös Levadian päävalmentajana. Rüütlin aikakaudella Levadia on voittanut kolmesti sekä Viron mestaruuden että Viron Cupin. Vuonna 2006 hän valmensi joukkueen UEFA Cupin kolmannelle karsintakierrokselle.
Kauno

Kauno on suomalainen miehen etunimi.
Kauno on alkavan suomalaisuuskauden nimiä, joista monet viittaavat johonkin ihmisen hyvään ominaisuuteen. Ensimmäinen Kaunoksi nimetty lienee syntynyt vuonna 1855. Nimi ei ole yleistynyt, mutta on pysynyt jatkuvasti käytössä.
Suomen almanakassa Kauno on ollut vuodesta 1929 lähtien.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kauno-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut alle 2 147 henkilöä, joista alle 33 on naisia.
Beitostølen

Beitostølen on asutus- ja talviurheilukeskus Øystre Slidren kunnassa, Opplandin läänissä Norjassa. Paikka sijaitsee Jotunheimenin vuoristossa noin 900 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Beitostølenissä on lukuisia laskettelurinteitä sekä hiihtolatuja. Siellä järjestetään vuosittain ampumahiihdon ja maastohiihdon maailmancupin osakilpailuita. Taajaman asukasluku oli 342 vuonna 2013.
Argentiinan Grand Prix 1975

Argentiinan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla 12. tammikuuta 1975. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi. 
Kilpailun paalupaikalle ajoi Shadow-tallin Jean-Pierre Jarier, mutta hän ei voinut lähteä kilpailuun vaihdelaatikon hajoamisen vuoksi. Kilpailun lähdössä Carlos Reutemann nousi kilpailun johtoon ja hän taisteli kilpailun aikana James Huntin ja Emerson Fittipaldin kanssa, kunnes hän pyörähti ja putosi kolmanneksi. Huntin osalta kilpailu vaikeutui, kun hän joutui keskittymään ohjauksensa korjaamiseen sen rikkouduttua kilpailun aikana. Näyttävin keskeytys toteutui Wilson Fittipaldin osalta, kun hän osui ratavalliin ja auto syttyi tuleen, mutta hän pääsi itse ulos mustasti savuavasta autostaan.
Welcome to Jamrock

Welcome to Jamrock on reggae-artisti Damian Marleyn kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 12. syyskuuta 2005 ja Britanniassa päivää myöhemmin.
Taustatietoa.
Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan Billboard Hot 100 -listan 55. sijalle. R&amp;B ja rap -listoilla sijoitus oli parempi 18. ja 12. sija.
Antofylliitti

Antofylliitti on amfiboliryhmään kuuluva mineraali, jonka kemiallinen kaava on (Mg,Fe)7Si8O22(OH)2, eli se on magnesium-rauta-inosilikaattihydroksidi. Antofylliitti, kuten cummingtoniitti, on polymorfinen mineraali. Jotkin antofylliitin muodot ovat lamellimaisia tai säikeisiä ja niitä käytetään asbestin tavoin. Nimi on johdettu latinan sanasta "anthophyllum" ’mausteneilikka’, joka on viittaus mineraalin yleisimpään väriin.
Esiintyminen.
Antofylliittiä syntyy runsasmagnesiumisten kivien, etenkin ultramafisten magmakivien ja epäpuhtaiden dolomiittisaviliuskeiden, metamorfoosissa. Taantumistuotteena sitä muodostuu reunustamaan jäänneortopyrokseeneja ja oliviinia, ja kordieriittia sisältävässä gneississä ja liuskeessa se esiintyy lisämineraalina. Antofylliittiä esiintyy serpentiinin ohella taantuvan metamorfoosin tuotteena ultramafisissa kivissä.
Esiintyminen ultramafisissa kivissä.
Antofylliittiä muodostuu etenevässä metamorfoosissa talkin hajotessa ultramafisissa kivissä veden ja hiilidioksidin vaikutuksesta. Hiilidioksidin (X CO2) partiaalipaine vesiperäisessä liuoksessa suosii antofylliitin syntyä. Korkeampi hiilidioksidin partiaalipaine vähentää antofylliitti-in-isograadin lämpötilaa.
Täysin vetisessä, hiilidioksidittomassa ympäristössä ultramafiset kivet tapaavat muodostaa serpentiini-antigoriitti-brusiitti-tremoliitti-kokoumia (jotka ovat riippuvaisia MgO-pitoisuudesta), ja amfiboliitista granuliittiin -metamorfoosissa muodostuu metamorfista pyrokseenia tai oliviinia. Täten, antofylliittiä sisältävät ultramafiset kivet viittaavat ainakin viherliuskefasieksen metamorfoosiin, jossa on ollut mukana hiilidioksidipitoista metamorfista liuosta.
Tavalliset metamorfisten muodostumien reaktiot vähämagnesiumisille (&lt; 25 % MgO) ja runsasmagnesiumisille (&gt; 25 % MgO) ultramafisille kiville ovat:
Taantuva antofylliitti on verrattain harvinainen ultramafisissa kivissä, ja metamorfoosiin saatavan vähäisen energiamäärän takia ja metamorfoosin aiheuttaman yleisen kivimassan kuivumisen takia se on yleensä huonosti kehittynyttä. Siten myös merkittävä hiilidioksidin tarve metamorfisissa liuoksissa rajoittaa antofylliitin esiintymistä taantuvana mineraalina. Tavallinen taantuvasti metamorfoituvien ultramafisten kivien metamorfinen koostumus on siksi serpentiniitti- tai talkki-magnesiitti-kokouma.
Taantuvaa antofylliittiä esiintyy yleisimmin heikkousvyöhykkeillä, jossa kivien rakoilu ja murtuminen tuottaa hiilihappopitoisille liuoksille putkia taantuvan metamorfoosin aikana.
Kiekkokotilot

Kiekkokotilot (Planorbidae) on makeissa ja murtovesissä elävien vesikeuhkokotiloiden heimo. Suomessa tavataan 13 lajia, joista suurin on isokiekkokotilo ja yksi yleisimmistä pyörrekiekkokotilo ("Anisus vortex").
Useimpien kiekkokotiloiden kuori on tasossa kiertyvä spiraali, ja useimmat niistä ovat ”vasenkätisiä”. Toisaalta heimoon on luettu myös kartiomaiset "Ancylus"-kotilot. Heimon taksonomia on kuitenkin hyvin kiistanalainen.
Toisin kuin monilla muilla vesinilviäisillä kiekkokotiloilla on veressään hemoglobiinia ja ne voivat käyttää hyväkseen ilmassa olevaa happea.
Valkopyrstöriekko

Valkopyrstöriekko ("Lagopus leucura") on pohjoisamerikkalainen kanalintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 30–35 cm ja paino 0,4–0,5 kg. Koiras on hieman kookkaampi. Valkopyrstöriekko on metsäkanoista pienin. Talvella se on valkoinen, vain nokka ja silmät ovat mustat. Kesäpuvussa siivet, pyrstö ja maha ovat valkoiset ja muu höyhenpuku on harmaanruskea.
Esiintyminen.
Valkopyrstöriekko elää Pohjois-Amerikan länsiosissa New Mexicon pohjoisosista Alaskaan. Sen elinalueen laajuus on noin 1,6 miljoonaa neliökilometriä, maailman populaation koko on noin 2 miljoonaa yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Valkopyrstöriekko on korkeiden vuoristojen laji, joka pesii puurajan yläpuolella. Talveksi linnut laskeutuvat usein puurajan alapuolelle ja palaavat huhti–toukokuussa pesimäalueilleen.
Lisääntyminen.
Valkopyrstöriekko on yksiavioinen. Pesä on maassa ja munia on 4–8. Naaras hautoo noin 23 päivää. Poikaset osaavat lentää 10-12 päivän ikäisinä ja saavuttavat täyden koon 12-14 viikon ikäisinä. Poikaset ovat pesäpakoisia.
Ravinto.
Talvella valkopyrstöriekot syövät etupäässä pajunsilmuja. Keväällä ja kesällä ne syövät kukkia ja lehtiä sekä hyönteisiä ja tatarten ituja. Hiekkaa ne syövät ruuansulatuksen edistämiseksi.
Ri (kana)

り hiraganalla tai リ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 40. sijalla ra- ja ru-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana り ja katakana リ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 利.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ri ».
Kirjoitus.
Hiragana り kirjoitetaan kahdella vedolla, huolimatta siitä, että vedot voivat yhdistyä:
Katakana リ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Gruneriitti

Gruneriitti on amfiboliryhmään kuuluva mineraali, ja sen kemiallinen kaava on Fe7Si8O22(OH)2. Se on gruneriitti-cummingtoniitti-sarjan päätejäsen. Sen kiteet ovat säikeisiä, pylvään muotoisina tai ne muodostavat valtavia kasaumia. Kiteet ovat monokliinisiä prismakiteitä. Sen kiilto vaihtelee lasikiillosta helmiäiskiiltoon, ja se on väriltään vihreää, ruskeaa tai tummanharmaata. Sen kovuus on 5–6 ja ominaispaino 3,4–3,6.
Gruneriitti löydettiin vuonna 1853, ja se nimettiin sen löytäneen sveitsiläis-ranskalaisen kemistin Louis Grunerin mukaan. Gruneriittia kutsutaan kaupallisesti myös amosiitiksi.
Igor Tšudinov

Igor Vitaljevitš Tšudinov (, s. 21. elokuuta 1961, Frunze) on kirgisialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2007–2009.
Hän edusti presidentti Kurmanbek Bakijevia tukevaa Ak Zhol -puoluetta. Hänet nimitettiin 24. joulukuuta 2007 maan pääministeriksi väliaikaisesti asemassa toimineen Iskenderbek Aidaralijevin jälkeen. Tšudinov oli aiemmin energiaministeri. Hän ei tehnyt alun perin Almazbek Atambajevin eron jälkeen lokakuussa 2007 muodostettuun hallituksen suuria muutoksia. Tšudinovin pääministerikausi kesti vain syksyyn 2009, jolloin hänen seuraajakseen tuli Danijar Usenov.
Tšudinov valmistui 1983 Kirgisian valtiollisesta yliopistosta pääaineenaan matematiikka ja aloitti uransa insinööri-ohjelmoijana Frunzessa tietokonetehtaalla "50-letnija SSSR". Hän kohosi 1990-luvun alussa Kirgisian kommunistisen nuorisoliiton toiseksi sihteeriksi sekä Komsomolin talouskommission johtoon Moskovassa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän kävi business-koulun ja ryhtyi liikemieheksi. Vuodesta 2005 hän oli OAO Kyrgysgazin toimitusjohtaja.
Tšudinov on kansallisuudeltaan venäläinen, eikä osaa kirgiisia.
To (kana)

と hiraganalla tai ト katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 20. sijalla te- ja na-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana と ja katakana ト on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 止.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ど ja ド, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, ”to” ja niiden soinnilliset vastineet ”do”.
Kirjoitus.
Hiragana と kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ト kirjoitetaan kahdella vedolla:
The Cheetah Girls

The Cheetah Girls on televisiomusikaali, jonka tuotti Disney Channel vuonna 2003. Se perustuu samannimisiin Deborah Gregoryn kirjoittamiin nuortenkirjoihin.
Elokuvassa neljä tyttöä, Galleria, Channel, Aqua ja Dorinda ovat perustaneet Cheetah Girlsin ja tähtäävät kohti levytyssopimusta.
Elokuvan tuotantoon osallistui Whitney Houston.
Elokuvalle on tehty jatko-osat "The Cheetah Girls 2" ja .
Shi (kana)

し hiraganalla tai シ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 12. sijalla sa- ja su-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana し ja katakana シ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 之.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut じ ja ジ, jotka lausutaan tai .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan eri tavalla Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä merkit し ja シ latinisoidaan « shi » ja niiden soinnilliset vastineet « ji ». Kunrei- ja Nihon-shiki-järjestelmissä merkit し ja シ latinisoidaan « si » ja niiden soinnilliset vastineet « zi ».
Kirjoitus.
Hiragana し kirjoitetaan vain yhdellä vedolla:
Katakana シ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Kilingi-Nõmme

Kilingi-Nõmme () on epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Saarden kunnassa Pärnumaan maakunnassa Lounais-Virossa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Pärnusta kaakkoon. Kilingi-Nõmmen pinta-ala on 4,3 neliökilometriä ja asukasluku 1 709 vuoden 2015 alussa.
Historia.
Ensimmäinen maininta Kilingi-Nõmmesta on vuodelta 1560. Se nimettiin vuokraisäntä Valentin Schillingin (paikallisessa murteessa Kilingi) ja Nõmme-nimisen majatalon mukaan. 1800-luvun lopussa siellä oli asukkaita 500 ja vuonna 1928 asukasluku oli 1 420. 
Kilingi-Nõmme sai kaupungin oikeudet vuonna 1938. Kilingi-Nõmmen kaupunki sekä Saarden ja Talin kunnat yhdistettiin yhteen 16. kesäkuuta 2005 uudeksi Saarden kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Saarde ja Surju yhdistettiin uudeksi Saarden kunnaksi.
Väestö.
Vuonna 2011 Kilingi-Nõmmen epäitsenäisessä kaupungissa oli 1 763 asukasta, joista 1 725 (97,8 %) oli virolaisia, 21 (1,2 %) venäläisiä ja 12 (0,7 %) muita kansallisuuksia.
Kulttuuri.
Kilingi-Nõmme oli vuonna 2005 ”Euroopan kulttuurikylä”.
A (kana)

あ hiraganalla tai ア katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen ensimmäisellä sijalla ennen i-tavua.
Alkuperä.
Hiragana あ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 安 ja katakana ア kanjista 阿.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « a ».
Kirjoitus.
Hiragana あ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana ア kirjoitetaan kahdella vedolla:
I (kana)

い hiraganalla tai イ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen toisella sijalla a- ja u-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana い on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 以 ja katakana イ kanjista 伊.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « i ».
Kirjoitus.
Hiragana い kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana イ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Assiniboine (joki)

Assiniboine on joki läntisessä Kanadassa Saskatchewanin ja Manitoban provinsseissa. Assiniboine on Red Riverin sivujoki. Joki saa alkunsa Saskatchewanissa, ja se laskee Red Riveriin Manitobassa Winnipegin kohdalla. Assiniboine on noin 1 070 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on 182 000 neliökilometriä.
Joki on nimetty intiaanikansa assiniboinien mukaan, jotka asuivat joen alueella.
Disney Channel Games

Disney Channel Games on televisio-ohjelma, jota näytettiin Disney Channel -televisiokanavalla vuosina 2006–2007.
Ohjelmassa on neljä joukkuetta, jotka kilpailevat toisiaan vastaan erilaisissa fyysisissä tehtävissä. Disney Channel Gamesin kapteenit olivat vuonna 2007 Brenda Song, Dylan Sprouse, Corbin Bleu ja Kyle Massey.
Disney Channel Games 2006.
Joukkueet.
Sininen Joukkue
Vihreä Joukkue
Punainen Joukkue
Disney Channel Games 2007.
Joukkueet.
Vihreä Joukkue
Keltainen Joukkue
Punainen Joukkue
Sininen Joukkue
Nettillingjärvi

Nettillingjärvi () on Kanadan Nunavutissa arktisella Baffininsaarella sijaitseva suuri järvi. Järven pinta-ala on noin 5 542 neliökilometriä, ja se on Nunavutin suurin järvi ja noin 30. suurin järvi maailmassa. Järvi on 123 kilometriä pitkä. Sen nimi on peräisin inuittikieli inuktitutista.
Järvi sijaitsee saaren eteläosassa, noin 280 kilometriä luoteeseen Iqaluitista. Pohjoinen napapiiri kulkee järven halki. Järvi on 30 m meren pinnan tasoa korkeammalla ja laskee Koukdjuakjokea länteen Foxen altaaseen. Nettillingjärveen laskee etelästä toinen lähes yhtä suuri, 113 m:n korkeudessa oleva Amandjuakjärvi.
Suurimman osan vuotta Nettillingjärvi on jäässä. Järvessä esiintyy kolme kalalajia, nieriä, kolmipiikki ja kymmenpiikki. Kalojen pääravintoa ovat surviassääsken toukat. Järvessä tavataan myös satunnaisesti norppia. Järven ympäristö on Kanadan saarten vilkkainta karibujen vasoma-aluetta.
Feliks Kulov

Feliks Šaršenbajevitš Kulov (Феликс Шаршенбаевич Кулов, s. 29. lokakuuta 1948) oli Kirgisian pääministeri 1. syyskuuta 2005 – 19. joulukuuta 2006 ns. tulppaanivallankumouksen jälkeen, jossa maata sen itsenäistymisestä 15 vuoden ajan hallinnut presidentti Askar Akajev ajettiin maasta. Kulov johtaa Ar-Namys-puoluetta ja sen vaaliliittoumaa Kirgisian kansankongressia.
Kulov syntyi Frunzessa (nyk. Biškek) ja opiskeli poliisiksi. Hän oli 1970-luvulta Kirgisian hallituksessa eri tehtävissä mm. sisäministerinä, kansallisen turvallisuuden ministerinä ja Tšyin kuvernöörinä. Vuosina 1992–1993 hän oli Akajevin varapresidentti ja oli mm. ottamassa käyttöön maan omaa valuuttaa, mutta joutui eroamaan korruptioskandaalin vuoksi. Hän oli 1998–1999 Biškekin pormestari ja oli perustamassa Ar-Namysia 1999. Hän ilmoitti helmikuussa 2000 aikeestaan pyrkiä parlamenttiin eli "Žoghorku Keňgešiin", mutta hänet pidätettiin kuukautta myöhemmin korruptiosta epäiltynä ja tuomittiin kymmeniksi vuosiksi vankeuteen eri syytösten perusteella.
Helmi–maaliskuun 2005 parlamenttivaalien ja tulppaanivallankumouksen jälkeen Kulov vapautettiin vankilasta ja presidentiksi noussut Kurmanbek Bakijev nimitti hänet turvallisuusvastaavaksi. Huhtikuussa kaikki syytteet Kulovia vastaan kumottiin. Kulov ilmoitti asettuvansa ehdolla presidentinvaaleissa, mutta vetäytyi ehdokkuudesta, mahdollisesti venäjänkielisyytensä vuoksi, ja tuki Bakijevia, joka voitti vaalin. Bakijev nimitti hänet pääministeriksi. Kulov ilmoitti hallituksensa erosta 19. joulukuuta 2006, ilmoituksen mukaan valmistellakseen perustuslain muutosta. Presidentti Bakijev nimitti hänet kahdesti uudelleen pääministeriksi, mutta parlamentti ei hyväksynyt enää hänen nimitystään. Tämän jälkeen pääministeriksi tuli entinen maatalousministeri Azim Isabekov.
Helmikuussa 2007 Kulov liittyi oppositioryhmään, joka vaati presidentin eroa ja ennenaikaisia vaaleja. Hän on myös tukenut ideaa valtioliitosta Venäjän kanssa. Kulovia syytettiin myös huhtikuun 2007 presidentinvastaisten mellakoiden yhteydessä julkisen epäjärjestyksen tuottamisesta.
Valkokatka

Valkokatka ("Monoporeia affinis") on pieni Itämeressä, Jäämeressä ja Pohjolan järvissä elävä äyriäinen. Aikuinen valkokatka on 7–11 millimetriä pitkä, kellanvaalea ja litteän puolikaaren muotoinen. Valkokatka kaivautuu pehmeään meren- tai järvenpohjaan ja syö hajoavaa eloperäistä ainesta. Se on tärkeää ravintoa monille kaloille. Valkokatka on herkkä saasteille ja ilmaston muutoksille.
Valkokatkat parittelevat vain kerran elämässään. Tämä tapahtuu syksyllä, ja naaras kantaa poikasia koko talven. Keväällä syntyy 20–30 poikasta.
Davisinsalmi

Davisinsalmi () on merialue ja salmi Labradorinmeren pohjoisosassa, kanadalaisen Baffininsaaren ja Grönlannin välissä. Salmi yhdistää Labradorinmeren ja Baffininlahden. Salmi muodostaa osan Luoteisväylästä. 
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Davisinsalmen merialueen rajat seuraavasti (1953):
Tietosanakirjalähteissä salmen pituudeksi annetaan noin 650 (toisen lähteen mukaan 950) kilometriä ja leveys 320–650 kilometriä. Salmi on eteläosissa enimmillään 3 600 metriä syvä. Davisinsalmen kapeimmassa kohdassa kulkee merenalainen harjanne ja josta sijaitsee merialueen matalin, 350–550 metriä syvä alue. 
Alueen pintavesiin vaikuttaa voimakkaasti merialuetta vastapäivään kiertävä merivirtaus. Länsiosissa kylmä Arktisen altaan vesi virtaa etelään 8–20 kilometrin päivävauhdilla, ja ruokkii Labradorinvirtaa. Länsiosassa merivirta kuljettaa raskauta jäämassoja ja jäävuoria etelään. Salmen itälaidalla käy puolestaan Länsi-Grönlannin virtaus (Grönlannin vastavirta), joka tuo lämpimämpää vettä etelästä. Sulana pysyvät salmen itäosan olot poikkeavat jyrkästi salmen länsiosasta. 
Salmi on nimetty englantilaisen John Davisin mukaan. Hän teki vuosina 1585–1587 kolme merimatkaa seudulle etsiessään meritietä Atlantilta Tyynelle valtamerelle. Meritie löydettiin vasta 1906, mutta Davisin johtama kartoitustyö antoi paljon tietoa myöhemmille retkikunnille, kuten William Baffinin ja Henry Hudsonin kartoitustyölle.
Hossein Kaebi

Hossein Kaebi (pers. حسین کعبی s. 23. syyskuuta 1985 Ahvāz, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kaebi on pelannut muun muassa Englannin Mestaruussarjassa Leicester Cityn joukkueessa. Hän joutui käyttämään tulkkia apunaan, koska ei osannut englantia.
Kaebi oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa pelaten jokaisessa Iranin kolmessa ottelussa. World Soccer Magazine listasi vuonna 2004 Kaebin kymmenen lupaavimman pelaajan joukkoon maailmassa.
FK Vojvodina

FK Vojvodina on jalkapalloseura Novi Sadista, Vojvodinasta, Serbiasta. Se pelaa maan pääsarjassa Superliigassa. Vuonna 1914 perustettu Vojvodina on sarjan perinteikkäin seura.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1914. Sen suurimmat saavutukset Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan ajoilta olivat liigamestaruudet vuosina 1966 ja 1989. Vuosina 1957, 1962 ja 1975 se sijoittui hopealle. Vuonna 1967 se eteni Euroopan Cupissa puolivälieriin, missä kuitenkin putosi Glasgown' Celticille viime minuutin maalilla. Jugoslavian Cupin finaalissa joukkue on pelannut vuosina 1951 ja 1997, ja Serbian Cupin loppuottelussa vuosina 2007 ja 2010. 1998 se pelasi Intertoto-cupin loppuottelussa.
Matjaž Zupan

Matjaž Zupan (s. 27. syyskuuta 1966) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka suurimman osan aktiiviurastaan edusti kansainvälisellä tasolla Jugoslaviaa.
Zupanin ainoa arvokisamitali tuli 1988 Calgaryn talvikisoista, missä hän saavutti joukkuemäestä hopeaa. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa on neljäs sija suurmäen kilpailusta 1987 Oberstdorfin MM-kisoista. Maailmancupin osakilpailussa Zupan sijoittui parhaimmillaan toiseksi, 15. maaliskuuta 1987 Planicassa hypätyssä lentomäkikilpailussa. Vuodesta 1987 maailmancupia kiertänyt Zupan lopetti uransa keväällä 1994.
Keväällä 2008 Zupan valittiin Slovenian mäkihypyn A-maajoukkueen päävalmentajaksi.
Olli Hanski

Antti Olavi ”Olli” Hanski (5. lokakuuta 1926 Jääski – 8. tammikuuta 2008 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija. Hanski pelasi ulkopelissa kakkosvahtina ja toimi kapteenina. Hanski valittiin Pesäpallon kunniagalleriaan vuonna 2012.
Ura.
Pelaajauransa Hanski aloitti 11-vuotiaana Kuurnanpohjan kentällä. Toisen maailmansodan jälkeen Hanski jatkoi pesäpalloilua Jääsken Kirijöissä Imatralla. Veljensä Unton kanssa hän siirtyi Kirijöistä Tainionkosken Urheilijoihin, joka tuolloin pelasi mestaruussarjassa. Hanski pelasi suurimman osan pesäpallourastaan Lahden Mailaveikkojen joukkueessa. Kahdestatoista seurassa viettämästään vuodesta hän oli kuusi vuotta joukkueen kapteenina. 
Hanski voitti Suomen mestaruuden vuosina 1951 ja 1952. Lisäksi hän voitti yhden SM-hopean vuonna 1953. Hanski oli mukana Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen kakkosvahtina. Hanski pelasi vuosina 1948–1961 kaikissa neljässätoista Itä–Länsi-ottelussa. Tuo ottelumäärä oli kaikkien aikojen ennätys, kunnes kolme vuotta myöhemmin Eino Kaakkolahti ohitti Hanskin ja pelasi 15. ottelunsa. Hanski pelasi urallaan kuusi Liitto–Lehdistö-ottelua ja seitsemän PPL–TUL-ottelua. 
Muuta.
Pesäpallouransa jälkeen Hanski saavutti golfissa maaotteluedustuksia ja useita SM-joukkuemitaleja. Hän edusti golfissa Suomea Euroopan Mestaruuskilpailuissa vuonna 1969. Hanski harrasti pesäpallouransa jälkeen myös keilailua ja hiihtoa. Hiihdossa Hanskin paras sijoitus SM-kisoissa on seitsemäs sija. 
Hanskilla oli veli Unto, joka myöskin pelasi pesäpalloa. Koulutukseltaan Hanski oli rakennusmestari ja toimi vastaavana mestarina useilla Lahden suurilla kerrostalotyömailla. Hanskin muita harrastuksiaan oli metsästys ja kalastus.
Simpsonien viisauksien kirjasto

Simpsonien viisauksien kirjasto ("The Simpsons Library of Wisdom") on kirjasarja, joka kertoo Simpsonien kotikaupungin Springfieldin asukkaista.
Sarjaan on ilmestynyt kahdeksan englanninkielistä kirjaa. Readme.fi on julkaissut sarjasta neljä kirjaa suomeksi.
Schienenbus

Schienenbus (saksaa, ) eli Baureihe 795, Baureihe 796, Baureihe 797 ja Baureihe 798 on Deutsche Bahnin kaksiakselinen kiskobussi. Sarja oli käytössä 1950-luvulta 2000-luvun alkuun.
Suurin osa sarjojen kalustoista valmistettiin Uerdingenin tehtaalla, joskin eräät muut valmistajat tekivät siitä omat versionsa. Kaikki sarjat mukaan lukien niitä valmistettiin 1 492 kappaletta vuosien 1950 ja 1971 välillä.
Deutsche Bahn on jo lopettanut liikennöinnin Schienenbuseilla, mutta niitä on vielä useilla yksityisillä toimitsijoilla museoliikenteessä. Osa kalustosta on myös myyty Luxemburgiin, Turkkiin ja Kuubaan.
VR:llä oli 1950-luvun alkupuolella aikomus tilata kokeeksi joitakin tämäntyyppisiä kiskobusseja Suomeen, mutta valuuttapulan vuoksi niille ei saatu tuontilupaa.
Chloe Jones

Chloe Jones (17. kesäkuuta 1975 Houston, Teksas, Yhdysvallat – 4. kesäkuuta 2005 Houston) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän kuoli vuonna 2005 kaksi viikkoa ennen 30. syntymäpäiväänsä. Virallisesti kuolinsyy oli maksan vaurioituminen vuosikausia kestäneen runsaan alkoholin ja kipulääkkeiden käytön seurauksena. Hänelle oli kehittynyt riippuvuus Vicodin-nimiseen särkylääkkeeseen. Hänen kerrotaan ottaneen kerralla 10 tablettia ja huuhtoneen ne alas "Wild Turkey" bourbonilla. Hän oli kolmen lapsen äiti.
Chloe Jones oli Penthousen kuukauden lemmikki huhtikuussa 1998.
Pornouransa aikana Jones työskenteli myös prostituoituna, ja kertoi vuonna 2005 "National Enquirer" -lehdessä asiakkaisiinsa kuuluneen muun muassa näyttelijä Charlie Sheen, tämä oli hänen mukaansa maksanut suuseksistä 15 000 dollaria tammikuussa 2005. Sheenin edustaja kiisti tämän ja sanoi ettei Sheen ole tavannut Jonesia vuoden 1996 jälkeen. Sheenin vaimo Denise Richards haki eron keväällä 2005.
Vilho Kokkonen

Vilho Kokkonen (12. toukokuuta 1913 Lappeenranta – 9. lokakuuta 1997 Heinola) oli suomalainen pesäpalloilija. Kokkonen menestyi myös shakinpelaajana.
Kokkonen voitti urallaan neljä SM-kultaa, yhden SM-hopean sekä SM-pronssin. Hän edusti urallaan Lahden Mailaveikkoja. Kokkonen voitti myös ikämiesten Suomen mestaruuden vuosina 1949–1951. Kokkonen pelasi Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen vaihtomiehenä Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Pesäpalloliitto palkitsi hänet vuoden lukkarina vuosina 1948 ja 1950. Maaottelussa Viroa vastaan Kokkonen pelasi vuosina 1934 ja 1935. Kokkonen pelasi kaksi Itä–Länsi-ottelua ja neljä PPL–TUL-ottelua. Kokkonen tunnettiin lempinimellä ”Tolppa-Vili”.
Saavutukset.
Pelaajana.
Lähde:
Analsiimi

Analsiimi tai analsiitti on valkoinen, harmaa tai väritön hohkasilikaattimineraali. Analsiimi koostuu kiteinä olevasta hydratoituneesta natriumalumiinisilikaatista. Sen kemiallinen kaava on NaAlSi2O6 · H2O. Mineraalissa voi esiintyä pieniä määriä kaliumia ja kalsiumia. Analsiimistä on myös olemassa synteettinen muunnelma Ag-analsiitti, joka sisältää hopeaa.
Analsiimi luokitellaan yleensä kuuluvaksin zeoliittimineraaleihin, mutta on rakenteeltaan ja kemiallisesti lähempänä foideja. Analsiimiä esiintyy päämineraalina analsiimibasaltissa ja muissa alkalimagmakivissä. Sitä esiintyy myös prehniitin, kalsiitin ja zeoliittien onkalo- ja rakkulatäytteissä.
Pertti Ahonen

Pertti Pauli Pellervo ”Pepe” Ahonen (26. helmikuuta 1925 Lahti – 12. huhtikuuta 1998 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ulkokentällä polttolinjalla tai 3-vahtina pelannut Ahonen voitti Lahden Mailaveikkojen joukkueen kapteenina neljä Suomen mestaruutta vuosina 1949–1952 ja lisäksi kaksi SM-hopeaa vuosina 1948 ja 1953. Ahonen toimi Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen 3-vahtina Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Itä–Länsi-ottelussa Ahonen pelasi kuusi kertaa.