tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Martin Doktor

Martin Doktor (s. 21. toukokuuta 1974 Polička, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen kanoottimelonnan kaksinkertainen olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti Pro Sport Canoe Clubia, ja on pituudeltaan 178 cm. 
Doktor voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa kanadalaisyksikön 500 ja 1 000 metrillä. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui molemmilla matkoilla kahdeksanneksi. Ateenassa 2004 hän oli 1 000 metrillä neljäs ja 500 metrillä viides.
Doktor voitti maailmanmestaruuden kanadalaisyksikön 500 metrillä 1997 ja 200 metrillä 1998. Lisäksi hän saavutti MM-hopeaa yksikön 200 metrillä 1997, 1999 ja 2003, 500 metrillä 1995 ja 1999 sekä 1 000 metrillä 1995, 1997, 1998 ja 2001. MM-pronssia hän sai kanadalaisyksikön 500 metrillä 2003 ja 1 000 metrillä 1999 sekä kanadalaisnelosen 1 000 metrillä 1998.
Doktor voitti kanadalaisyksikön Euroopan-mestaruuden 1 000 metrillä 1997 ja 2000. EM-hopeaa hän saavutti yksikön 200 metrillä 1999 ja 2006, 500 metrillä 1997 ja 1999 sekä 1 000 metrillä 1999. EM-pronssia hän sai 200 metrillä 2000 ja 2004, 500 metrillä 2002 sekä 1 000 metrillä 2001 ja 2004.
Solar (laulaja)

Kim Yong-sun (, syntynyt 21. helmikuuta 1991), joka tunnetaan paremmin nimellä Solar (), on eteläkorealainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on tyttöryhmän Mamamoon johtaja. Hän teki soolodebyyttinsä singlellä "Spit it Out" 23. huhtikuuta 2020.
Elämäkerta.
Kim Yong-sun syntyi Gangseo-gussa, Soulissa, Etelä-Koreassa, jossa hän asui vanhempiensa ja vanhemman sisarensa Yong-heen kanssa. Hän valmistui Hanyangin naisten yliopistosta pääaineenaan matkailu.
Hän aloitti YouTube-kanavansa nimellä "Solarsido" 21. helmikuuta 2019 ja huomautti kanavansa kanavallaan haastamaan itsensä erilaisissa haasteissa.
Ura.
Solar debytoi Mamamoon jäsenenä ja laulajana 18. kesäkuuta 2014 yhdessä Moonbyulin, Wheeinin ja Hwasan kanssa. 24. huhtikuuta 2018 hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä, Solar's Emotion, joka sisälsi aiemmin julkaistut kansikuvat useista korealaisista pop-kappaleista ja hänen sooloversionsa Mamamoon itse kirjoittamasta "Star Wind Flower Sun" -elokuvasta.
Hän teki virallisen soolodebyyttinsä singlellä "Spit It Out", joka julkaistiin musiikkivideon kanssa 23. huhtikuuta 2020. Samana päivänä Solarilla oli debyyttivaihe Mnetin M Countdownilla. 28. huhtikuuta hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen musiikkinäyttelypalkinnon sooloartistina SBS MTV: n -ohjelmassa.
Azolla event

Azolla event ("limaskasaniaistapahtuma") on noin 49 miljoonan vuoden taakse eoseenille sijoittuva teoreettinen ilmastollinen tapahtuma. Pohjoisen jäämeren merenpohjan porauksissa on löydetty eoseenin aikana muodostuneita runsaasti limaskasaniaisia ("Azolla") sisältäviä fossiilikerrostumia. Eoseenilla ilmasto alkoi jäähtyä epookin lämpimän alun jälkeen. Azolla event -teoria tarjoaa näille fossiiliesiintymille ja ilmaston samanaikaiselle jäähtymiselle selityksen esittämällä jäämeren pinnalla eläneiden laajojen saniaiskasvustojen aiheuttaneen ilmaston viilenemisen poistamalla ilmakehästä suuria määriä hiilidioksidia.
Eoseenin Pohjoinen jäämeri.
Eoseenin alkuvaiheissa noin 55–45 miljoonaa vuotta sitten ilmasto oli maailmanlaajuisesti paljon nykyistä lämpimämpi. Nykyisen Pohjoisen jäämeren alueella vallitsi lämmin subtrooppinen ilmasto. Tutkijoiden kehittämien paleoklimaattisten mallien mukaan lämmin ilmasto olisi tuonut pohjoisille napa-alueille erittäin runsaita sateita. Eoseenillä mantereet olivat mannerliikuntojen vuoksi asettuneet eri tavalla kuin nykyisin. Pohjoisen jäämeren allas sijaitsi Pohjoisnavan ympärillä kuten nykyäänkin, mutta mantereet ympäröivät sitä tiiviimmin ja patosivat jäämeren pitkälti eristyksiin muista meristä.
Pohjoisella jäämerellä tehdyissä merenpohjan porauksissa saaduissa näytteissä on runsaasti limaskasaniaisten fossiilijäännöksiä. Limaskasaniaiset ("Azolla") ovat makeassa vedessä eläviä veden pinnalla kelluvia vesikasveja. Näiden fossiilien ja mannerliikuntomallien sekä ilmastomallien perusteella on esitetty nykyisen Pohjoisen jäämeren altaan olleen eoseenilla ainakin pintavesistään makeavetinen järvi.
Teoria.
Maapallon ilmasto alkoi jäähtyä eoseenilla paleoseenin-eoseenin lämpöhuipun jälkeen, ja ilmakehän hiilidioksidipitoisuus laski eoseenin kuluessa 2 500–3 500 ppm:stä alle 1 000 ppm:än. Samaan aikaan Pohjoisen jäämeren pohjaan kerrostui noin miljoonan vuoden ajanjakson aikana tuhansia kerroksia pohjaan vajonneita limaskasaniaisia.
Teoria esittää eoseenin aikaisen eristyneen Pohjoisen jäämeren vesien olleen samaan tapaan kerrostuneita kuin nykyisessä Mustassameressä, jolloin pohjavedet olisivat olleet pitkälti hapettomia. Siten jäämeren pinnalla laajoina kasvustoina esiintyneet limaskasaniaiset olisivat kuolleessaan vajonneet pohjaan ja hapettomissa oloissa säilyneet maatumatta. Tällöin saniaisten sisältämä hiilidioksidi ei olisi palautunut ilmakehään, vaan varastoitunut jäämeren pohjan fossiilisiin saniaiskerroksiin. Satojen tuhansien vuosien kuluessa laajat limaskasaniaiskasvustot olisivat upotessaan siirtäneet tarpeeksi hiilidioksidia meren pohjaan heikentääkseen ilmakehän kasvihuoneilmiötä ja käynnistääkseen jääkausiin johtaneen ilmaston jäähtymisen.
Grantin piirikunta (Arkansas)

Grantin piirikunta () on Yhdysvaltojen Arkansasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 18 265 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Sheridanin kaupunki. Piirikunta perustettiin 4. helmikuuta 1869.
Bernardo (kuvitteellinen hahmo)

Bernardo on kuvitteellinen de la Vega perheen palvelija ja Zorron apuri. Johnston McCulleyn luoma Zorro esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1919 elokuussa "All-Story Weekly" -taskukirjan tarinassa "The Curse of Capistrano". Hahmo oli alun perin intiaani, mutta sittemmin eri televisiosarjoissa hahmo on esiintynyt valkoihoisena.
The Curse of Capistrano.
Ensimmäisessä tarinassa Bernardo esiintyy kuuromykkänä ja tyhmänä intiaanina, joka ei osaa lukea eikä kirjoittaa. Hän on de la Vega -perheen palvelija. Hän nyökkäsi aina Diegolle nähdessään miehen huulet liikkuvan ja toivoi vain ymmärtävänsä mitä ihmiset puhuivat hänen ympärillään. Bernardo liikkui Diegon mukana, joka oli matkalla takaisin kotitilalleen pois Los Angelesista kertoakseen isälleen ettei hän onnistunut kosinnassaan. Bernardo kantoi muulinsa kanssa Diegon matkalaukkuja. Bernardon rooli oli hyvin pieni ensimmäisessä tarinassa ja vasta myöhemmissä tarinoissa hänen roolinsa muuttui merkittävämmäksi.
Zorron tarina (2005).
"The Curse of Capistranoa" edeltävään aikaan sijoittuvassa Zorron tarinassa Bernardo oli Diego de la Vegan lapsuuden intiaaniystävä, joka syntyi muutaman päivän erolla toukokuussa 1795. Hän oli äitinsä kanssa de la Vega -perheen palvelijoita. Bernardo osasi normaalisti puhua, mutta eräänä päivänä merirosvot ryöstivät ja hajottivat de la Vegan savitiilitalon. He raiskasivat ja tappoivat hänen äidin silmiensä edessä, josta järkyttyneenä Bernardo ei sen jälkeen enää koskaan puhunut sanaakaan. Hän oli Diegon kanssa suorittamassa intiaanirituaalia ollessaan 16-vuotias, jossa hänen eläimeksi ilmestyi hevonen. Bernardon oli määrä kehittää eläintä kuvaavia vahvuuksia: uskollisuutta, vahvuutta ja kestävyyttä. Hän matkasi Diegon kanssa tämän jälkeen Espanjaan, jossa kaksikko näki paljon erilaisia ihmisiä, joilta he oppivat uusia asioita, kuten sirkustaiteilijoilta temppuja. Bernardo palasi nopeammin takaisin Kaliforniaan saadessaan kirjeen, että hänen ihastuksen kohteensa odotti hänen lastaan. Kaksikko meni naimisiin ja odotti Diegon paluuta. Hän antoi ystävälleen lahjaksi mustan hevosen, joka oli ilmestynyt hänen toteemieläimeksi.
Meir Lehman

Meir M. Lehman (24. tammikuuta 1925 – 29. joulukuuta 2010) oli brittiläinen tietojenkäsittelytieteen professori Middlesexin yliopistossa.
Lehman muodosti tunnetut Lehmanin lait ohjelmistojen evoluutiosta.
Lehman työskenteli Ferrantille ja Israelin puolustusministeriölle vuodesta 1957 vuoteen 1964. Vuodesta 1964 vuoteen 1972 hän työskenteli IBM:lle. Vuonna 1972 hän palasi Imperial Collegeen, jossa hän oli vuoteen 2002 saakka.
Hän on saanut ACM Fellow -arvonimen.
Hänet on palkittu Harlan D. Mills -palkinnolla vuonna 2001.
Lehmanin lait.
Lehmanin lait ohjelmistojen evoluutiosta:
Lait soveltuvat yleisesti suuriin, räätälöityihin järjestelmiin jotka on kehitetty suurissa organisaatioissa ja se on vahvistettu varhain 2000-luvulla Lehmanin työssä FEAST-projektissa. Sen soveltuvuus muun muassa jälleenmyyntiin "paketoiduissa" ohjelmistotuotteissa on epäselvä.
Organisaatioilla on suuria investointeja niiden ohjelmistojärjestelmiin ja ne ovat kriittisiä liiketoiminnan osia. Niiden arvon säilyttämiseksi niitä on muutettava ja päivitettävä, jolloin suuri osa ohjelmistobudjetista suuntautuu olemassa olevien muutokseen ja evoluutioon täysin uusien kehittämisen sijaan. Kehityksen ja evoluution spiraalimalli esittää kehitystä useiden julkaisujen kautta, jossa toistuvat määrittely, toteutus, varmennus ja operaatio.
Friedrich Stolberg

Friedrich Stolberg eli Friedrich Leopold zu Stolberg-Stolberg (7. marraskuuta 1750 Bramstedt, Holstein – 5. joulukuuta 1819 Osnabrück), kreivi, oli saksalainen kirjailija.
Stolberg opiskeli veljensä Christian Stolbergin tavoin Göttingenin yliopistossa ja kuului Göttingenin runoilijaliittoon (Göttinger Heinbund). Stolberg oli jo nuorena Kööpenhaminassa innokas Friedrich Gottlieb Klopstockin ihailija ja liittyi joksikin aikaa J. W. Goethen, Johann Kaspar Lavaterin ja Friedrich Maximilian Klingerin piiriin, mutta Klopstockin neuvosta kieltäytyi jäämästä kamariherraksi Weimariin. 1776 hänet nimitettiin Lyypekin ruhtinaspiispan lähettilääksi Kööpenhaminaan ja 1789 Tanskan lähettilääksi Berliiniin, mutta hän erosi virasta 1800 ja kääntyi samana vuonna perheensä kanssa vanhinta tytärtä lukuun ottamatta Münsterissä katolisuuteen. Askel herätti suurta hämmästystä ja sai hänen lapsuudenystävänsä Johann Heinrich Voßin paheksumaan tekoa. Hän asettui Westfaleniin ja teki siellä kirjallisia töitä, jotka laajenivat hänen uuden vakaumuksensa alueelle.
Veljen kanssa julkaistujen teosten "Gedichte", "Schauspiele mit Chören" ja "Vaterländische Gedichte" lisäksi Stolberg kirjoitti "Jamben" (1784), joka on satiirikokoelma aikakauden ongelmista ja ennakkoluuloista, romaanin "Die Insel" (1788), "Reise in Deutschland, der Schweiz, Italien und Sicilien" (1794), "Leben Alfreds des Grossen" (1815) ja "Geschichte der Religion Jesu Christi" (1807–1818). Lisäksi hän käänsi "Iliaan" (1778), muutamia Platonin dialogeja ja Aiskhyloksen tragedioita (1783; painettu 1802) ja myös "Ossianin lauluja". Veljesten "Werke der Brüder Stolberg" (1820–1825) sisältää enemmän hänen teoksiaan.
Stolberg oli veljeään rohkeampi ajatusten ja kuvien esittäjänä, ja laulurunoilijana hän kohoaa dityrambiseen lentoon. Luonnon ja vapauden ihannoinnillaan hän vaikutti aikalaisiinsa voimakkaasti. Stolbergin kirjeet Voßille julkaistiin 1891.
Heidi Piiroinen

Heidi Piiroinen (s. 1978 Tampere) on suomalainen valokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän työskentelee lehtikuvaajana Helsingin Sanomissa ja hänet on palkittu useasti suomalaisessa Vuoden lehtikuvat -kuvajournalismikilpailussa.
Piiroisen ja toimittaja, kirjailija Kimmo Oksasen teos "Ohikuljetut – Erään kerjäläisperheen tarina" seuraa 10 vuoden ajan Romanian Transilvaniasta kotoisin olevan romanilaisperheen elämää Suomessa, Romaniassa, Kreikassa, Virossa ja Ranskassa.
Opiskelu.
Piiroinen on opiskellut Turun taideakatemiassa taiteiden kandidaatiksi vuosina 1998-2002. Piiroinen on opiskellut myös Lahden muotoiluinstituutissa vuosina 2002-2004. Vuodesta 2015 alkaen Piiroinen opiskeli vuoden ajan Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän dokumentoi jokapäiväistä elämäänsä Kaliforniassa yksityisnäyttelyynsä Left Coast.
Jiří Rohan

Jiří Rohan (s. 13. joulukuuta 1964 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen koskimelonnan olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän saavutti mitaleita sekä Tšekkoslovakian että Tšekin tasavallan edustajana. Seuratasolla hän edusti TJ Motorlet Prahaa ja Tesla Prahaa. Hän on pituudeltaan 178 cm.
Rohan saavutti kanoottikaksikossa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. MM-kilpailuissa hän sai kanoottikaksikossa kultaa 1993, hopeaa 1991 ja pronssia 1997. Kanoottikaksikon joukkuekilpailussa hän saavutti MM-kilpailuissa kultaa 1985, 1993 ja 1995 sekä hopeaa 1987, 1989, 1991 ja 1997. EM-kilpailujen kanoottikaksikossa hän oli hopealla 1996. Hänen parinaan kaikkia arvokisamitaleita voittamassa oli Miroslav Šimek.
Æscwine (Essexin kuningas)

Æscwine, myös Erchenwin tai Erchenwine, (noin 494–587) oli mahdollisesti Essexin ensimmäinen kuningas vuosina 527–587. Hän oli saksi ja syntynyt Pohjois-Germaniassa. Keskiaikainen historioitsija Henry Huntingdonilainen kertoo Historia Anglorum -teoksessaan, että Sledda seurasi isäänsä Erchenwinea itäsaksien eli Essexin kuninkaana. William Malmesburylaisen mukaan Essexin ensimmäinen kuningas olisi kuitenkin ollut Sledda. Æscwine on saattanut olla vain päällikkö tai Kentin kuninkaan alaisuudessa itäsakseja johtanut sijaishallitsija.
Miroslav Šimek

Miroslav Šimek (s. 27. tammikuuta 1959 Turnov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen koskimelonnan olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän saavutti mitaleita sekä Tšekkoslovakian että Tšekin tasavallan edustajana. Seuratasolla hän edusti Delfin Malá Skálaa ja Delfin Jablonecia. Hän on pituudeltaan 168 cm.
Šimek saavutti kanoottikaksikossa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. MM-kilpailuissa hän sai kanoottikaksikossa kultaa 1993, hopeaa 1991 ja pronssia 1997. Kanoottikaksikon joukkuekilpailussa hän saavutti MM-kilpailuissa kultaa 1985, 1993 ja 1995 sekä hopeaa 1987, 1989, 1991 ja 1997. EM-kilpailujen kanoottikaksikossa hän oli hopealla 1996. Hänen parinaan kaikkia arvokisamitaleita voittamassa oli Jiří Rohan.
J. P. Clark

John Pepper Clark-Bekederemo (6. huhtikuuta 1935 – 13. lokakuuta 2020) oli nigerialainen runoilija ja näytelmäkirjailija, joka julkaisi myös nimillä JP Clark ja John Pepper Clark. Hänen runoaan ”Abiku” ja romaaniaan "The Wives’ Revolt" luetaan laajalti nigerialaisissa kouluissa. Poliitikko Edwin Kiagbodo Clark on hänen vanhempi veljensä.
Terezín

Terezín () on Ústín läänissä sijaitseva kaupunki Tšekissä. Kaupungissa asui vuonna 2020 noin 2 900 asukasta.
Historia.
Terezínin perusti vuonna 1780 aluetta hallinnut Joosef II, joka päätti perustaa alueelle linnoituksen. Kaupungin vanhat linnoitukset ovat yhä olemassa.
1900-luvun puolivälissä Tšekin miehittänyt natsi-Saksa hyödynsi vanhaa linnoitusta perustamalla kaupunkiin Prahan Gestapon vankilan. Vuonna 1941 kaupungista päätettiin tehdä juutalaisghetto. Ghettoon pakkosiirrettiin yhteensä lähes 140 000 juutalaista, joista valtaosa siirrettiin sodan kuluessa keskitysleireille. Saksan hallinta ghetossa päättyi toukokuussa 1945, kun Neuvostoliiton joukot ottivat leirin haltuunsa.
Neuvostoliiton otettua alueen hallintaansa kaupungista tehtiin vankileiri etnisille saksalaisille, joita Tšekin ja Neuvostoliiton viranomaiset vangitsivat sodan jälkeen.
Monipuolisen historiansa vuoksi Terezín on Unescon Maailmanperintöluettelon aielistalla.
Kefsulodiini

Kefsulodiini (C22H20S2N4O8) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina ja eräiden bakteerien kasvatusalustojen valmistamiseen.
Ominaisuudet ja käyttö.
Kefsulodiini on niin sanottu kolmannen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Lääkeaine tehoaa erityisesti "Pseudomonas aeruginosa"-bakteeriin, eräisiin muihin "Pseudomonas"-suvun lajeihin sekä osiin "Aeromonas"-lajeista. Muihin bakteereihin sen teho on heikko. Kefsulodiini annostellaan ruiskeena suoneen. Sitä voidaan käyttää "P. aeruginosa"n aiheuttaman virtsatulehduksen hoitoon.
Kefsulodiinia käytetään yhdessä triklosaanin ja novobiosiinin kanssa eräiden bakteerien kasvatukseen käytettävien agaralustojen valmistamiseen. Näitä alustoja käytetään erityisesti "Yersinia"-suvun bakteerien tunnistamiseen näytteistä.
Haittavaikutukset.
Kefsulodiini on suhteellisen hyvin siedetty, mutta voi aiheuttaa huonovointisuutta ja oksentelua.
Juraj Minčík

Juraj Minčík (s. 27. maaliskuuta 1977 Spišská Stará Ves, Presovin alue, Tšekkoslovakia) on slovakialainen koskimelonnan olympiamitalisti sekä joukkuekilpailun moninkertainen Euroopan- ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edusti Slávia Bratislavaa. Hän on pituudeltaan 181 cm.
Minčík saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia kanadalaisyksikössä. MM-kilpailuissa hän sai kanadalaisyksikön joukkuekilpailussa kultaa 1997 ja 2003 sekä pronssia 1995. Hän saavutti kanadalaisyksikön henkilökohtaisen EM-hopean 2000 sekä voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden 1998, 2000, 2002, 2005 ja 2007 sekä sai hopeaa 2004 ja 2006.
Pohjois-Makedonian kansanterveyslaitos

Pohjois-Makedonian kansanterveyslaitos (, lyhennys ЈЗУ ИЈЗ; , IPH) on Pohjois-Makedonian pääkaupungissa Skopjessa sijaitsevasta päätoimipaikasta käsin toimiva valtiollinen kansanterveyden tutkimuslaitos. Laitokseen kuuluu lisäksi kymmenen alueellista kansanterveyskeskusta. 
Pohjois-Makedonian kansanterveyslaitoksen alkuna oli vuonna 1924 Skopjeen perustettu Hygienian laitos. Nykynimensä laitos sai vuonna 2009. 
Pohjois-Makedonian kansanterveyslaitos on tuottanut asiantuntemusta esimerkiksi vuonna 2020 yhteistyössä Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa perustettuun Pohjois-Makedonian epidemioiden ja kansanterveyden operaatiokeskukseen, ja viestii muun muassa Pohjois-Makedonian Covid-19-tilanteesta.
Maurice Smith (potkunyrkkeilijä)

Maurice Smith (s. 13. joulukuuta 1961 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut potkunyrkkeilijä ja vapaaottelija. Hän voitti aktiiviurallaan potkunyrkkeilyssä muun muassa WKA:n raskaansarjan mestaruuden ja vapaaottelussa UFC:n raskaansarjan mestaruuden vuonna 1997. Hänet nimitettiin UFC Hall of Fameen 2017.
Alkuvuodet.
Smith alkoi harrastamaan kamppailulajeja 13-vuotiaana nähtyään Bruce Leen elokuvan "Vihan nyrkki". Hän harrasti karatea, taekwondoa ja wing tsungia ja West Seattle High Schoolissa amerikkalaista jalkapalloa ja voimistelua. Sittemmin 18-vuotiaana Smith ryhtyi harrastamaan potkunyrkkeilyä työskennellessään samalla Boengilla, Barrier Motorsilla ja hitsaajana Coca-Colalla. Sittemmin 1990 lähtien hän työskenteli ottelijana ja valmentajana.
Saavutukset.
Potkunyrkkeily.
World Kickboxing Association
Thainyrkkeily.
World Kickboxing Association
International Sport Karate Association
Vapaaottelu.
UFC
Viggo Stuckenberg

Viggo Henrik Fog Stuckenberg (17. syyskuuta 1863 Vridsløselille, Tanska – 6. joulukuuta 1905 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Elämä.
Stuckenberg aikoi merikapteeniksi mutta epäonnistui ja aloitti opinnot Kööpenhaminassa. Hän suoritti 1884 artium-tutkinnon ja opiskeli jonkin aikaa itämaisia kieliä ja etnografiaa. Sen jälkeen hän toimi opettajana Kööpenhaminassa.
Ura.
Stuckenbergin esikoisteos oli "Digte" (1886), jota seurasivat kertomukset "Igennembrud" (1888) ja "Messias" (1889), joissa hän kuvasi 1880-luvun radikaalia nuorisoa. Saturuno "Den vilde jæger" (1894) ja "Romerske scener" (1895) ovat draamamuotoisia, ja niissä ilmenee kehittynyttä muodontajua ja ihmiskuvausta. Pääosa hänen tuotannostaan on novelleja. "Fagre ord" (1895) on rakkauskertomus, jolla on auringonpaisteinen loppu, "Valravn" (1896) sisältää kaksi synkkäsävyistä novellia. "Solin" (1897) lisäksi, joka kuvaa automaalarin taiteilijahaaveita, hän julkaisi kaksi suurempaa kertomusta "Hjemfalden" (1898) ja "Asmadæus" (1899), joissa hän kuvaa hellästi ja huolellisesti kuljeksijan ja rikollisen elämää, ja satukokoelman "Vejbred" (1899). Teoksissa "Flyvende sommer" (1898) ja "Sne" (1901) hän palaa runomuotoon. Noihin pieniin runokokoelmiin mahtuu hänen paras tuotantonsa. Stuckenbergin kuoleman jälkeen ilmestyi nide "Sidste digte" (1906). Stuckenbergin "Samlede værker" ilmestyi 1910.
Stuckenberg tuotanto muistuttaa psykologisoivaa raskasmielistä venäläistä kirjallisuutta. Hänen proosansa viipyilee luonnontunnelmissa ja tunteissa. Toimintaa, ulkoisia tapahtumia hänen kertomuksissaan on niukasti, sen sijaan niissä seurataan sisäistä elämää, arjen pikku tunnelmienvaihteluita, sielun ja aistien maailmaa seurataan hyvin tarkasti, ja hän suhtautuu vihamielisesti sitä todellisuuteen, josta hän kuitenkin saa niin paljon iloa ja kauneutta. Hän kuvaa lämpimästi Själlannin luontoa. Hän oli ulkoilmaihminen, mutta idyllirunoilija, silti hänen mielikuvituksensa askarteli epäonnen ja rikoksen salaisuuksissa.
Emilia Karilampi

Emilia Karilampi (s. 1999) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten "Syke"-tv-sarjan Meeri Nortamona. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Karilampi teki päähenkilön Rouskun Jessica-tyttären roolissa komediaelokuvassa "Varasto 2". Lisäksi Karilampi on näytellyt muun muassa tv-sarjassa "Roba".
Wuffa

Wuffa, myös Uuffa tai Uffa, (k. 578) oli mahdollisesti Itä-Anglian kuningas noin 571–578. Beda Venerabiliksen mukaan Wuffa oli Tytilan isä, ja Itä-Anglian kuninkaita olisi kutsuttu hänen nimensä perusteella "uuffingeiksi". Nenniuksen 800-luvulla kirjoittamassa teoksessa "Historia Brittonum" esitetään, että Wuffan esi-isä on muinainen germaaninen jumala Wodan. Roger Wendoverilainen ilmoittaa Wuffan ollen kuningas 571–578, mutta Anglosaksien kronikka ei mainitse Wuffaa eikä hänen poikaansa Tytilaa.
Olsztynin piirikunta

Olsztynin piirikunta () on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 126 781. Piirikunta on jaettu 12 maalaiskuntaan, jotka ovat Barczewo, Biskupiec, Dobre Miasto, Dywity, Gietrzwałd, Jeziorany, Jonkowo, Kolno, Olsztynek, Purda, Stawiguda sekä Świątki ja niissä on kylien lisäksi viisi kaupunkia; Barczewo, Biskupiec, Dobre Miasto, Jeziorany sekä Olsztynek. Hallintokeskus Olsztyn muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.
Olsztynin piirikunnan pinta-alasta arviolta 39 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Olsztynin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 8,8 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Olsztynin piirikunnassa arvioitiin olevan 126 781 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 119 962 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 139 030 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 63,1 prosenttia ja eläkeikäisten 18 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 019 lasta.
Canon EOS M50

Canon EOS M50 on japanilaisen Canonin valmistama peilitön järjestelmäkamera, joka julkaistiin 26.2.2018. 
Yhteensopivat objektiivit.
Kameraan on saatavilla seuraavat omat objektiivit (EF-M -kiinnitys):
Ostródan piirikunta

Ostródan piirikunta () on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 104 151. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Ostróda. Kahdeksan maalaiskuntaa ovat Dąbrówno, Grunwald, Łukta, Małdyty, Miłakowo, Miłomłyn, Morąg sekä Ostróda ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Miłakowo, Miłomłyn sekä Morąg.
Ostródan piirikunnan pinta-alasta arviolta 30,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Ostródan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,8 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Ostródan piirikunnassa arvioitiin olevan 104 151 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 107 433 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 86 304 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 20,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 951 lasta.
Dattopant Thengadi

Dattopant Thengadi (10. marraskuuta 1920 Arvi – 14. lokakuuta 2004 Pune) oli intialainen kansalaisaktivisti ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän vaikutti hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestön yhteydessä ja perusti sille useita sisarjärjestöjä. Hänen perustamiinsa järjestöihin lukeutuu työväenjärjestö Bharatiya Mazdoor Sangh (BMS), maanviljelijäjärjestö Bharatiya Kisan Sangh (BKS), talousasioihin keskittyvä ajatuspaja Swadeshi Jagran Manch (SJM) ja hän oli mukana Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad -opiskelijajärjestön perustamisessa. Hän palveli kaksi peräkkäistä kautta Rajya Sabhassa vuosina 1964–1976. Hän kirjoitti useita kirjoja, marathiksi, englanniksi ja hindiksi, joissa hän käsitteli työväenluokan ongelmia.
Thengadin toimi RSS:n täyspäiväisenä vapaaehtoistyöntekijänä ("pracharak") Keralassa vuosina 1942–1944, Bengalissa 1945–1947 ja Assamissa 1948–1949. Hän oli kongressipuolueen ammattiyhdistysliikkeen INTUCin Madhya Pradeshin yksikön johtaja 1950–1951. 1950-luvulla hän kritisoi kommunisteja, jotka hallitsivat tuolloin lähes jokaista työväenliikettä. Hän vastusti ideaa luokkataistelusta, koska uskoi luokkien väliseen yhteistyöhön. Hän perusti 1955 Bharatiya Mazdoor Sangh -järjestönsä tuodakseen nationalismin lähemmäksi työväenliikettä.
Thengadille tarjottiin Intian kolmanneksi korkeinta siviilikunniamerkkiä Padma Bhushania vuonna 2003. Hän kieltäytyi vastaanottamasta palkintoa ennen kuin RSS:n perustaja K. B. Hedgewar ja M. S. Golwalkar saisivat Bharat Ratnan.
Talousajattelijana hän halusi kolmannen tien kapitalismin ja kommunismin välille. Hän käsitteli aihetta vuonna 1995 julkaisemassaan kirjassa The Third Way. Hänen mukaansa käsitys dharmasta muodostaa parhaan tavan tarkastella taloutta pyrkimyksenä kollektiiviseen onnellisuuteen ilman länsimaista yksilöllistä kilpailua. Hän myös korosti pienyrittäjyyden merkitystä työllistymisessä, mikä hänen mukaansa näkyi hindulaisessa kulttuurissa käsityöläisjumala Vishwakarman kautta. Luomansa Swadeshi Jagran Manch -talousajatuspajan ja kirjojensa kautta hän on eniten RSS:n talousajatteluun vaikuttaneita henkilöitä.
Tudu järv

Tudu järv on Virossa Länsi-Virumaalla Vinnin kunnan Rasiveren ja Suigun kylissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 700 metriä pitkä, 490 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 26,2 hehtaaria. Se sijaitsee Tudun kylästä viisi kilometriä lounaaseen keskellä Järvesoota. Se ympärillä nousee reunoiltaan alkaen kohosuo, jonka keskellä järvi on, ja järven ympärillä on lisäksi kymmeniä suolampareita. Sen syvyys on noin 5 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,5 metriä. Järvessä ei ole saaria. Rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä pitkä. Järven rannat ovat kovapohjaiset ja turpeiset. Järvelle pääsee kävelemällä yli kilometrin verran avosuolla ja järveä kiertää myös kävelypolku. Rantaan on rakennettu autiotupa, jossa on nuotiopaikka ja uimalaituri .
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi sijaitsee Järvsoolla, joka sisältyy Tudusoon soidensuojelualueeseen, joka on Natura 2000- hankkeen kohde (5 307,7 hehtaaria, EE0060209). Siihen kuuluvat myös Punasoo, Tudusoo ja Luussaaresoo. Suoalueen turpeen paksuudeksi ilmoitetaan yli 6 metriä ja suolammikot ovat alkujaan muodostuneet matalista järvistä ja lähdelammista. Alueen suojelu alkoi vuonna 1976 ruskeakarhun suojelemiseksi. Vuonna 1997 alue laajeni maisemansuojelualueeksi, jollainen se on vuonna 2020.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).
Vedenväri on punertavan ruskea ja näkösyvyys on 2,0 metriä. Sen vesi on siis humuspitoista ja hapanta suovettä, jonka lähde on pääasiassa sekä suon pintavesi että suora sadevesi . Se lämpenee kesäisin hyvin tasaisesti, sillä järveen ei muodostu lämpötilakerrostumisia. Järvessä ei kasva vesikasveja ja ainoa järvessä elävä kala on hauki. Se tulee järvessä tumman väriseksi ja se on hyvin luiseva syödä.
Järveltä on alkanut useana vuonna järjestetty Tudu triatlon, jossa uidaan ensin järven poikki, juostaan lyhyt suotaival ja pyöräillään maantiellä.
Vesistösuhteita.
Tudu järv kuuluu Tagajõen valuma-alueeseen, jossa Tagajõgi on Rannapungerja jõen sivu-uoma. Tudu järv on Tagajõen lähdejärvi, joka sijaitsee Järvisoon suolla. Suo on vedenjakaja-aluetta, jossa itäpuoli kuuluu Tagajõelle ja länsipuoli Kunda jõelle. Järvellä ei ole tulo-ojia ja se laskuoja alkaa suoraksi kaivetulla ojalla, joka on samalla Tagajõen latvaoja. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Rannapungerja jõgi laskee Peipsijärven pohjoisrantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Piszin piirikunta

Piszin piirikunta () on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 56 135. Piirikunta on jaettu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Biała Piska, Orzysz, Pisz sekä Ruciane-Nida ja niissä on kylien lisäksi neljä kaupunkia; Biała Piska, Orzysz, hallintokeskus Pisz sekä Ruciane-Nida.
Piszin piirikunnan pinta-alasta arviolta 48,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Piszin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,2 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Piszin piirikunnassa arvioitiin olevan 56 135 asukasta, joista 50,2 prosenttia naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 58 504 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 45 751 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 19,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 512 lasta.
Vääksynjoki

Vääksynjoki -nimisiä jokia on ainakin kaksi:
Raoul Couvert

Raoul François Fernand Robert Couvert (24. kesäkuuta 1903 Chambéry – 20. helmikuuta 1983 Chambéry) oli ranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Couvert pelasi urallaan 12 kautta Ranskan pääsarjassa, jossa hän edusti Chamois de Chamonixia vuosina 1922–1934. Couvert edusti myös Ranskan maajoukkuetta Chamonix’n talviolympialaisissa 1924, Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928 sekä kaksissa MM-kilpailuissa ja kolmissa EM-kilpailuissa. Milanossa 1924 hän saavutti EM-kultaa Ranskan joukkueessa.
Couvertin veli Marcial oli myös MM- ja EM-tason jääkiekkoilija.
Ojanne

Ojanne on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Deewana

Deewana (suom. ”Hullu”) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Raj Kanwar. Päärooleja näyttelivät Rishi Kapoor, Divya Bharti ja Shah Rukh Khan. Elokuva oli menestys ja se voitti viisi Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien parhaan mies- ja naistulokkaan palkinnot Khanille ja Bhartille.
Juoni.
Kaunis Kajal (Divya Bharti) rakastuu rikkaaseen laulajaan Raviin (Rishi Kapoor) ja he menevät naimisiin. Ravin rahanahne setä Dhirendra ja serkku Narendra haluavat hänen omaisuutensa ja yrittävät tappaa Ravin ja Kajalin. Ravi onnistuu tappamaan Narendran juuri ennen putoamistaan omaan kuolemaansa. Leskeksi jäänyt Kajal muuttaa toiseen kaupunkiin anoppinsa Laxmin kanssa. Hän tapaa komean Rajan (Shah Rukh Khan), joka rakastuu häneen. Rajan isä ei hyväksy Kajalia, joten hän katkaisee välinsä tähän ja rukoilee Laxmilta lupaa naida Kajal. Laxmi suostuttelee Kajalia jatkamaan elämäänsä Rajan kanssa ja Kajal suostuu avioliittoon. Raja joutuu onnettomuuteen ja Kajal ymmärtää rakastavansa häntä.
Myöhemmin Raja pelastaa miehen, joka osoittautuu kuolleeksi luulluksi Raviksi. Raja esittelee Ravin järkyttyneelle Kajalille, joka kuitenkin jää Rajan luo. Dhirendra saa tietää Ravin olevan elossa ja kaappaa Kajalin ja Rajan vaatien Ravin omaisuutta. Raja pakenee ja hakkaa Dhirendran Ravin kanssa. He löytävät Kajalin sidottuna ajastettuun pommiin, jonka Ravi onnistuu pysäyttämään. Dhirendra yrittää tappaa Rajan, mutta Ravi uhraa itsensä laukaisemalla pommin, joka tappaa hänet ja setänsä. Ravin uhrauksen ansiosta Kajal ja Raja voivat jatkaa elämäänsä.
Vastaanotto.
"Deewana" oli vuoden 1992 toiseksi eniten tuottanut hindielokuva "Betan" jälkeen.
Originalismi

Originalismi () tarkoittaa lain tulkintaa, jonka mukaan kaikki lain lausunnot on tulkittava lakitekstin alkuperäisen käsityksen perusteella sen hyväksymisajankohtana. Originalismi yhdistetään usein Yhdysvaltojen perustuslain tulkintaan. Tulkinnan mukaan Yhdysvaltojen perustuslaki on vakaa sen voimaantulopäivästä lähtien ja sen sisällön merkitystä voidaan muuttaa vain viidennessä artiklassa esitettyjen vaiheiden mukaisesti.
Originalismi on ristiriidassa elävä perustuslaki -tulkinnan kanssa, jonka kannattajat katsovat, että perustuslakia olisi tulkittava nykyajan kontekstin perusteella, vaikka tällainen tulkinta poikkeaisi lakitekstin alkuperäisistä tulkinnoista.
Scleria laxa

Scleria laxa on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, kovioiden ("Scleria") sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji.
"Scleria laxa" -lajin lehdet ovat tasasoukkia ja 1–3 mm leveitä. Sen kukinto kattaa yleensä ison osan kasvin korkeudesta. Kukinto on kapea sekä hyvin harsu ja koostuu kolmesta toisistaan erillisestä, röyhymäisestä osakukinnosta. Ylin osakukinto on noin 1–2 cm pitkä, eikä se ole alempia osakukintoja suurempi.
"Scleria laxa" -lajia tavataan ainakin Aasiassa Filippiineillä ja Malesiassa sekä Australiassa ja Uuden-Guinean saarella.
Emil Triner

Emil Triner (s. 15. maaliskuuta 1961) on tšekkiläinen entinen ralliautoilija. Triner toimi Škoda Motorsportin tehdaskuljettajana rallin MM-sarjassa vuosina 1993–1999. Hän osallistui urallaan 32 MM-osakilpailuun mutta ylsi pisteille ainoastaan vuoden 1994 Akropolis-rallissa. MM-uransa jälkeen Triner kilpaili Tšekin kansallisessa Sprintrally-sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2000. Triner aloitti ralliuransa Tšekkoslovakian kansallisessa sarjassa takamoottorisella Skoda 120 LS -ralliautolla vuonna 1982. Vuosina 1990 ja 1992 hän ylsi Tšekin ja Slovakian yhdistetyssä rallisarjassa kokonaistuloksissa kolmanneksi voittaen jälkimmäisenä vuotena enintään 1300-kuutiosten luokan. Toistaiseksi viimeisen rallinsta Triner ajoi vuonna 2015.
Škoda Motorsport kilpaili vuosina 1994–1996 MM-sarjan sisällä ajetussa 2-litraisten etuvetoautojen sarjassa, jossa Triner saavutti kaksi luokkavoittoa ja oli kuudesti palkintokorokkeella. Voitot tulivat vuoden 1994 Akropolis-rallista ja vuoden 1996 Uuden Seelannin rallista. Kaudella 1999 Triner ajoi Portugalin, Akropoliksen, Suomen ja Sanremon ralleissa.
Kroatian kansanterveyslaitos

Kroatian kansanterveyslaitos (, lyhenne HZJZ; , lyhennys "CIPH") on Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa toimiva valtiollinen kansanterveyden edistämisen hyväksi toimiva laitos. 
Alkujaan vuonna 1893 keisarilliseksi eläinperäistä isorokkorokotetta valmistavaksi instituutikei perustettu laitos on toimintavuosiensa aikana tunnettu useilla eri nimillä. 
HZJZ on ollut näkyvässä asemassa Kroatiassa esimerkiksi vuonna 2020 alkaneen Covid-19-pandemian aikana.
Luunmurskaaja

Luunmurskaaja () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1995. Elokuva on eteläafrikkalaisen Ananth Singhin tuottama ja sen on ohjannut elokuvistaan "Texasin moottorisahamurhat" ja "Poltergeist" tunnettu Tobe Hooper. Pääosissa näyttelevät Robert Englund ja Ted Levine. Elokuva perustuu Stephen Kingin "Mankeli"-novelliin, joka on julkaistu suomeksi 1989 ilmestyneessä novellikokoelmassa "Yön äänet".
"Luunmurskaaja" tuotti Yhdysvalloissa 1,8 miljoonaa dollaria. Kriitikoilta elokuva sai todella negatiivisen vastaanoton. "Luunmurskaajalle" on ilmestynyt kaksi heikosti menestynyttä jatko-osaa vuosina 2002 ja 2005.
Kladruby nad Labem

Kladruby nad Labem () on kylä Pardubicen läänissä Tšekissä. Vuonna 2020 kylässä oli noin 638 asukasta. Kylä tunnetaan sen alueella sijaitsevasta, nykyisin Tšekin valtion omistamasta hevostilasta, jolla on kasvatettu vuosisatojen ajan kladrubynhevosia. Vuonna 2019 tila nimettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kylän historia.
Kladbury nad Labem asutettiin keskiajalla. Ensimmäinen maininta kylästä on vuodelta 1295, jolloin sen omisti Kutná Horan sisterssiläinen luostari. Vuodesta 1491 Pernštejnin suku hallitsi kylän aluetta ja piti alueella hevostilan lisäksi metsästyspuistoa peurojen metsästykseen. Vuonna 1560 kylän osti Unkarin ja Böömin kuninkaan Ferdinand I Habsburgin hallinto. 
Kladruby nad Labemin hevostila.
Vuonna 1653 keisari Maksimilian II perusti kylän alueelle hevostilan, jonka keisari Rudolf II nimitti 6 maaliskuuta 1579 keisarikunnan hovin viralliseksi siitostilaksi. 1579–1582 tilan päärakennus ja tallit rakennettiin uudestaan. 
1600-luvun alusta lähtien tilalla on kasvatettu kladrubynhevosia, joka on vanhimpia tietoisen jalostustoiminnan seurauksena syntyneitä hevosrotuja. Itse tila on vanhimpia tunnettuja hevostiloja maailmassa. Hevosia kasvatettiin pelkästään Habsburgien keisarillisen hovin käyttöön valjakkohevosiksi ja niitä käytettiin useimmiten virallisissa seremonioissa.
Tilan huippukausi oli 1700- ja 1800-luvuilla. Tilaa laajennettiin ja sen alueen rakennuksia korjattiin tai rakennettiin uudelleen useaan kertaan. Itävalta-Unkarin hovin kaaduttua 1918 tila siirtyi Tšekkoslovakian valtion omistukseen ja hevosten määrä väheni dramaattisesti. 1970-luvulla alueelle perustettiin hevosiin erikoistunut maatalousoppilaitos. Vuonna 2019 tila nimettiin Unescon maailmanperintöluetteloon esimerkkinä kulttuurimaisemasta, joka on syntynyt luonnon ja ihmisen yhteisvaikutuksessa vuosisatojen kuluessa.
Kylä nykyään.
Kladruby nad Labemissa koostuu neljästä pienemmästä kylästä: Kladruby nad Labem, Bílé Vchynice, Kolesa ja Komárov. Alueen asukkaat käyvät töissä pääosin Chlumec nad Cidlinoun ja Přeloučin kaupungeissa sekä Hlavečníkin kunnassa.
Saintluciansirkkunen

Saintluciansirkkunen ("Melanospiza richardsoni") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Pieniltä Antilleilta.
Koko ja ulkonäkö.
Saintluciansirkkunen voi kasvaa 13–15  cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Sainluciansirkkuskoiras on väritykseltään kauttaaltaan musta. Ainoastaan jalat ovat vaaleanpunaiset. Naaras on selästään ja vatsastaan harmahtavanruskea ja päälaki on harmaa. Linnun nokka on kookas, kartionmuotoinen ja väriltään musta. Saintluciansirkkusten katsotaan olevan läheistä sukua darwininsirkuille. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Saintluciansirkkusta tavataan vain Saint Lucian saarelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat tai puolikuivat metsät ja erityisesti se liikkuu niiden pohjakerroksissa ja pensaikoissa. Ravintonsa lintu etsii maasta lehtien keskeltä ja se syö hyönteisiä, siemeniä ja hedelmiä. Saintluciansirkkusen pesimäkausi on huhti-kesäkuussa. Lajin kannan kooksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi. Sitä uhkaa elinympäristön häviäminen ja vieraslajit kuten mangustit, rotat ja siat.
Vääksynjoki (Asikkala)

Vääksynjoki on Vesijärven lyhyt laskujoki Asikkalan Vääksyssä. Se virtaa Vesijärven ja Päijänteen välisen kannaksen ja samalla Toisen Salpausselän poikki ja laskee Päijänteeseen. Hieman Vääksynjoen itäpuolelle on rakennettu samat järvet toisiinsa yhdistävä Vääksyn kanava. Vääksynjoen pituus on 1,1 kilometriä ja valuma-alueen vesireitin eli pääuoman pituus on 32 kilometriä.
Vuosina 1820–1831 Vääksynjokea syvennettiin, jolloin Vesijärven pinta laski 2,4 metriä.
Joen vartta pitkin kulkee puolen kilometrin pituinen Vääksynjoen luontopolku.
Slovakian kansanterveysvirasto

Slovakian kansanterveysvirasto (, lyhenne ÚVZ SR; , lyhennys "PHA") on Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa toimiva valtiollinen virasto kansanterveyden edistämiseksi. Päätoimipaikan ohella Slovakian kansaterveysvirastoon kuuluu 36 alueellista kansaterveyskeskusta.
ÚVZ SR on toiminut Slovakiassa esimerkiksi vuonna 2020 alkaneen Covid-19-pandemian asiantuntijatahona.
Vääksynjoki (Kangasala)

Vääksynjoki on Vesijärven laskujoki Kangasalla. Se virtaa Vesijärvestä Längelmäveteen. Joki on noin kahden kilometrin pituinen.
Vääksynjoen varrella sijaitsee Vääksyn kartano. Joen yli kulkevat Kangasalta Orivedelle ja edelleen Kärsämäelle johtava kantatie 58 sekä Kuhmoisiin johtava seututie 325.
Historia.
Nykyisen Vääksynjoen paikalla oli aikoinaan Sarsansalmi, joka yhdisti Vesijärven ja Längelmäveden. Längelmävesi oli salmiyhteydessä myös Pälkäneveden. Sarsansalmesta laski näiden järvien yhteinen lasku-uoma, Sarsanvirta Roineeseen. Pälkänevedellä oli lisäksi toinekin pienempi lasku-uoma, Mallasveteen laskeva Hyykiänpuro. Luonnonmullistuksessa vuonna 1604 Hyykiänpuro leveni ja syveni äkillisesti nykyiseksi Kostianvirraksi. Tämän seurauksena Pälkäneveden pinta aleni huomattavasti, ja sen ja Längelmäveden väliseen salmeen syntyi Iharinkoski. Samalla myös Längelmäveden pinta aleni, ja Sarsansalmi suurelta osin kuivui niin että entisen salmen paikalle jäi nykyinen Vääksynjoki.
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari

Associate Justice of the Supreme Court of the United States on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarin nimike lukuun ottamatta oikeuden puheenjohtajaa, jonka nimike on Chief Justice. Associate Justice -tuomareiden määrä on ollut kahdeksan vuodesta 1869, jolloin Judiciary Act of 1869 -laki astui voimaan.
Eugene Scalia

Eugene Scalia (s. 14. elokuuta 1963 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi, joka toimi Yhdysvaltain 28. työministerinä 30. syyskuuta 2019 – 20. tammikuuta 2021.
Scalia on korkeimman oikeuden entisen tuomarin Antonin Scalian ja hänen vaimonsa Maureenin lapsi. Scalia on naimisissa Patricia ”Trish” Scalian kanssa. Parilla on seitsemän lasta.
Luettelo Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomareista

Tämä on luettelo Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsenistä ja puheenjohtajista.
Luettelo tuomareista.
Luettelo nykyisistä tuomareista.
&lt;section end="nykyiset"/&gt;
Sienikallio

Sienikallio muodostuu, kun tuulen lennättämä hiekka kuluttaa hiljalleen hyvin suuren kiven alaosaa. Tuulen mukanaan tuoma hiekkapuhallus aiheuttaa sen, että kiven muoto alkaa muistuttaa sientä, sillä sen alaosa kaventuu huomattavasti kulutuksen myötä. Tehokkainta kulutus on lähellä maanpintaa eli noin 10–20 cm korkeudella. Sienikallio on esimerkki tuulieroosion vaikutuksesta.
Tudulinna paisjärv

Tudulinna paisjärv on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnan Roostojan kylässä sijaitseva padottu järviallas. Virolaisessa vesistönimistössä "pais" tarkoittaa patoa ja "paisjärv" tarkoittaa patojärveä.
Maantietoa.
Patojärvi on 3 400 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,1 hehtaaria, johon luetaan mukaan saaret. Saarien yhteispinta-ala on 0,05–0,1 hehtaaria, mikä voi riippua myös vedenpinnan korkeudesta. Noin 1,3 kilometriä padolta pohjoiseen haarautuu järvi luoteeseen työntyvällä lahdella, joka on syntynyt Saksojan kapeaan laaksoon. Lahti on 350 metriä pitkä ja ulottuu maantielle asti. Korkean veden aikana vesi tulvii tietäkin kauemmaksi. Järven rannat ovat metsämaata paitsi kahdessa kohdassa, jossa sijaitsee maatalot. Tudulinna sijaitsee lähes kilometrin verran länteen päin. Siellä ovat taajaman varsinaiset peltoalueet. Joenvarret ovat joko tulvaniittyjä tai viljelystä poistuneita niittyjä.
Tudulinnan vesivoimalaitos.
Patojärvi muodostettiin vuosina 1947–1949, kun paikalle rakennettiin joen virtauksia hyödyntävä vesivoimalaitos. Voimala toimi rakentamisensa jälkeen 1950- ja 1960-luvuilla, mutta tämän jälkeen se suljettiin. Patojärveä käytettiin edelleen virkistykseen ja käyttöveden varastoaltaana. Vuonna 1998 vaihdettiin voimalaan uudet sähköntuotantolaitteet ja vuonna 2015 peruskorjattiin voimalarakennus. Se on ollut tuotannossa vuodesta 1999 lähtien.
Voimala on tyypiltään jokivoimalaitos, sillä sen patoaltaaseen ei mahdu kovinkaan pitkäksi aikaa vettä varastoon tuotannon ylläpitämiseksi. Pato on yhdistelmä maapatoa ja betonista säännöstelypatoa. Voimalarakennus on osa betonipadon kokonaisuutta. Padossa on kolme ohijuoksutusaukkoa, joiden vedentuloa säädellään metallisilla luukuilla. Voimalan vesiturbiinit sijaitsevat vedenpinnan alla. Toisen koneiston kapasiteetti on 100 kilowattia ja toisen 50 kilowattia. Voimala hyödyntää 6 metrin pudotusta ja joen keskivirtaamaa, joka on noin 2,5 kuutiometriä sekunnissa. Voimalan omistaa OÜ Tehnokommerts poolt.
Vesistösuhteita.
Tudulinna paisjärv kuuluu Rannapungerja jõen valuma-alueeseen, sillä se on pääuomaan padottuna sen läpivirtausjärvi. Siihen tulee pitempi Saksaoja (11,5 km pitkä ja valuma-alue 17,7 km² ) sekä pieniä metsien kuivatusojia. Niiden osuus järven valuma-alueesta on kuitenkin pieni, sillä suurin osa valuma-alueen pinta-alasta, joka on 313 neliökilometriä, muodostuu joen latva-alueista. Rannapungerja jõgi laskee Peipsijärven pohjoisrantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Hans Berggren

Carl Hans Berggren (5. huhtikuuta 1895 Gävle – 19. lokakuuta 1981 Gävle) oli ruotsalainen eversti. Hän oli mukana jatkosodan alun Hangon rintamalla syksyllä 1941 vapaaehtoisyksikön Svenska Frivilligbataljonen (SFB) komentajana. Uransa lopuksi hän toimi Hälsingen rykmentinkomentajana.
Hans Berggrenin vanhemmat olivat Gävlen pormestari Carl Berggren ja Anna Björkman. Hänestä tuli upseerikoulutuksen jälkeen vänrikki Helsingen rykmenttiin vuonna 1915, jossa hänet ylennettiin vuonna 1917 luutnantiksi, 1930 kapteeniksi. Vuosina 1933–1936 hän toimi Bodenissa esikuntapäällikkönä ja vuosina 1937–1938 majuriksi ylennettynä Smålannin rykmentissä ja 1939–1941 everstiluutnantiksi ylennettynä Henkikaartin rykmentissä.
Kesällä 1941 käynnistyi natsi-Saksan hyökkäys Neuvostoliittoon. Tällöin Suomi liittyi sotaan Saksan puolella Neuvostoliittoa vastaan. Ruotsissa muodostettiin kesällä 1941 vapaaehtoisosasto tukemaan suomalaisia. Yksikkö sijoitettiin Hangon rintamalle, jossa puna-armeijalla oli talvisodan tuloksena sotilastukikohta. Ensimmäiset ruotsalaisten vapaaehtoisryhmät siirtyivät Hangon rintamalle 24. heinäkuuta 1941. Elokuun 10. mennessä Hangon rintamalla oli yli 800 ruotsalaisvapaaehtoista, joista muodostettiin oma sotilasyksikkö, Svenska Frivilligbataljonen (SFB), jonka komentajana oli everstiluutnantti Hans Berggren. Puna-armeija vetäytyi Hangosta joulukuun alkuun mennessä. Marsalkka Mannerheim saapui lähtökatselmukseen Hankoon 15. joulukuuta 1941 ankaran lumisateen vallitessa. Katselmuksen jälkeen marsalkka Mannerheim jakoi pataljoonan upseereille kunniamerkkejä antaen evl. Berggrenille 1. luokan Vapaudenristin. Ruotsalaispataljoonan kotiinpaluu tapahtui tämän jälkeen. 
Everstiksi ylennetty Hans Berggren toimi Suomesta paluun jälkeen vuodesta 1942–1946 aliupseerikoulun johtajana. Vuosina 1946–1955 hän toimi Gävlessä Hälsingen rykmentin komentajana. Berggren itse sotilasuransa alussa oli ollut kyseisessä yksikössä 1910- ja 1920-luvuilla.
Szczytnon piirikunta

Szczytnon piirikunta () on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 69 376. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Szczytno. Seitsemän maalaiskuntaa ovat Dźwierzuty, Jedwabno, Pasym, Rozogi, Świętajno, Szczytno sekä Wielbark ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Pasym ja Wielbark.
Szczytnon piirikunnalla on yhteistä rajaa Mrągowon, Piszin, Ostrołękan, Przasnyszin, Nidzican ja Olsztynin piirikuntien kanssa.
Szczytnon piirikunnan pinta-alasta arviolta 50,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Vuoden keskilämpötila on 6,6 celsiusastetta. Heinäkuun keskilämpötila on 17,7 celsiusastetta ja tammikuun −3,5 astetta. Vuotuinen sademäärä on noin 600 millimetriä.
Szczytnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 8,7 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Szczytnon piirikunnassa arvioitiin olevan 69 376 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 71 365 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 57 529 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 19,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 658 lasta.