Laajalahti (Espoo)

Laajalahti () on Espoon kaupunginosa, joka kuuluu yhdessä Westendin, Tapiolan, Pohjois-Tapiolan, Otaniemen, Niittykummun, Mankkaan ja Haukilahden kanssa Suur-Tapiolan suuralueeseen. Se on saanut nimensä samannimisestä lahdesta, jonka länsirannalla se sijaitsee. Laajalahti jakautuu kolmeen osa-alueeseen: Laajarantaan, Lupauksenvuoreen ja Ruukinrantaan.
Nimi.
Laajalahden ruotsinkielinen nimi "Bredvik" perustuu samanasuiseen talonnimeen 1540-luvulta, joka taas on saanut nimensä läheiseltä poikkeuksellisen laajalta merenlahdelta. Nimen vanhoja kirjoitusasuja ovat "Bredwijkby" (1540), "Breed viick" (1545) ja "Bredwick" (1592). Nimipari Laajalahti – Bredvik on ollut virallinen kaupunginosan nimi vuodesta 1976.
Maantiede ja luonto.
Laajalahti on merenläheinen alue, joka on tunnettu erityisesti hyvistä lintuvesistään. Laajalahden Natura 2000 -alueeseen kuuluu 192 hehtaarin laajuinen matala, avara ja ruovikkoinen merenlahti. Avovesialueen ja ruovikon lisäksi siihen rajautuu tulvametsiä, lehtokasvillisuutta, entistä peltoa ja pensaikkoa.
Laajalahti on luokiteltu kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi. Siellä pesivät muun muassa ruisrääkkä ja luhtahuitti; muuttoaikaan siellä levähtävät runsaslukuisina kaulushaikara, laulujoutsen, pikkujoutsen ja uivelo.
Länsi-Laajalahdessa, golfkentän läheisyydessä sijaitsee noin kahden hehtaarin laajuinen maakunnallisesti arvokas Muolaansuo. Luonnontilaisena säilynyt neva on osa laajaa Mankkaan Turvesuota. Muolaansuolla on pieninä laikkuina useita suotyyppejä: erilaisia rämeitä, korpia ja nevoja. Pääkaupunkiseudulla ainutlaatuisella suolla kasvaa useita huomionarvoisia kasveja, mm. tupasluikkaa. Turvesuolla sijaitsee myös Suomen ainoa tunnettu turvetorvijäkälän esiintymä. Turvetorvijäkälä on luonnonsuojelulailla erityisesti suojeltava laji. Sen 1,9 hehtaarin laajuinen esiintymispaikka on rajattu Uudenmaan ympäristökeskuksen päätöksellä vuonna 2004. Pieni osa esiintymästä suojeltiin luonnonmuistomerkkinä jo vuonna 1993.
Historia.
Varhaisin varma merkki ihmisen oleskelusta Laajalahden alueella on röykkiöhaudat. Haudat on tehty pronssikaudella noin 3000 vuotta sitten. Nämä niin sanotut hiidenkiukaat ovat olleet lähellä silloista merenrantaa. Laajalahden Turvesuon itälaidalla olevan kumpareen huipulla on röykkiöhauta. Aikoinaan meri näkyi tältä kumpareelta. Varhaisesta asutuksesta kertovat myös kampakeraamiset löydöt muinaisen meren rannoilta. 
Laajalahti on Espoon nuorimpia kyliä. Se syntyi ruotsalaisten kolonisaation seurauksena aikaisintaan 1300-luvun lopulla Haapalahden suomalaiskylien maille. Laajalahden ensimmäinen asukas on ollut ilmeisesti joku Haapalahden ruotsalaistulokkaista. Kylännimi Bredvik (vuonna 1540 nimellä "Bredwijkby" ja vuonna 1544 nimellä "Bredwijck") pohjautuu samanasuiseen ruotsalaisen uudistalon nimeen, mikä puolestaan pohjaa nimensä sijaintiinsa samannimisen lahden rannalla. Laajalahti on poikkeuksellisen leveä ja avoin muihin seudun lahtiin verrattuna. Laajalahdessa oli vuonna 1540 kaksi taloa. Alueella oleva viljelysnimistö on erittäin nuorta ja ruotsinkielistä, mutta rajanimien joukossa on säilynyt myös suomalaisperäinen "Läppnäs" eli Leppäniemi. Bredvikin kylä autioitui 1600-luvun nälkävuosina tai isonvihan aikaan. Vuoden 1801 kartassa kylä on jälleen asuttuna.
Laajalahden alueelta löytyy useita ensimmäisen maailmansodan aikaisia linnoitusrakennelmia, jotka kuuluivat Helsingin maa- ja merilinnoitukseen. Suurin säilynyt tukikohta XXXI:1-2, 4-5 sijaitsee Turvesuontien pohjoispuolella Laajalahdessa. Kohteessa on yhteensä noin 1,3 kilometriä osaksi kallioon louhittuja ja harkkomuurattuja juoksuhautoja, 18 suojarakennusta, 10 kpl A-, 5 kpl B- ja 1 kpl C-tyypin asemia sekä muutama hautoihin johtava porrasrakennelma.
Laajalahden länsiosassa sijaitsevalla Turvesuolla () harjoitettiin turvepehkutuotantoa vuodesta 1910 vuoteen 1962 saakka ja sitä varten rakennettiin Kilon turverata, joka johti Kilon rautatieasemalle. Tarvontien työmaa katkaisi yhteyden vuonna 1960. Turveradantie valmistui vuonna 2015 ja kulkee Laajalahden alueella Kilon turveradan linjaa. Vuosina 1957–1986 Turvesuon länsiosassa sijaitsi Mankkaan kaatopaikka. Kaatopaikka-alue otettiin myöhemmin uusiokäyttöön, kun sinne avattiin Tapiola Golf -niminen golfkenttä ja virkistysalue.
Kehittyminen toisen maailmansodan jälkeen.
Laajalahti kehittyi nopeasti toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvulla. Laajalahden asuntokanta on jakautunut melko tasaisesti eri rakennustyyppien välillä, yleisimmän tyypin ollessa erilliset pientalot. Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Laajalahden pohjoispuolella kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen. Laajalahden läpi kulkeva Kehä I:n osuus Länsiväylältä Leppävaaraan rakennettiin 1960-luvulla yleiseksi tieksi.
Laajalahdessa Hagalundintien, nykyisen Kehä I:n, varrella sijaitsi aikoinaan radioasema korkeine radiomastoineen.
Osa alkuperäisestä Laajalahden alueesta luetaan nykyisin Pohjois-Tapiolan kaupunginosaan kuuluvaksi, mutta tunnetaan myös Etelä-Laajalahden nimellä.
Laajalahden ja myös Etelä-Laajalahden erikoisuus on katujen nimet, jotka on nimetty luovutetun Karjalan kuntien mukaan. Se on tehty siten, että katujen keskinäinen järjestys vastaa kuntien keskinäistä järjestystä Karjalassa. Etelässä on esimerkiksi Terijoentie ja Metsäpirtintie, pohjoisessa Jääskentie, Kirvuntie, Hiitolantie sekä Lumivaarantie.
Palvelut.
Suurin osa alueen yrityksistä ja palveluista sijaitsee Laajalahden liikekeskittymässä Pohjois-Laajalahdessa. Sen naapurustossa palveleva Laajalahden kirjasto toimi Espoon pääkirjastona kymmenisen vuotta (1963–1973). 
Ruukinrannassa on kahvila- ja ravintolatarjontaa sekä venesatama.
Läntisessä Laajalahdessa sijaitsee kauppakeskus Bredis. Laajalahden länsiosassa sijaitsee myös links-tyyppinen golfkenttä Tapiola golf.
Nähtävyydet.
Laajalahdessa sijaitsevat muun muassa Akseli Gallen-Kallelan museo, Villa Elfvikin luonnonsuojelualue, Laajalahden luontopolku, Anja Pankasalon puisto, Elfvikin graniittikaivos, Ruukinrannan venesatama ja Kivennavanpuiston tykistötukikohta.
Laajalahden rhodorendron- ja atsaleapuiston kukinnasta voi nauttia pitkään, kesäkuun alusta aina heinäkuuhun saakka johtuen eri aikoina kukkivasta lajikevalikoimasta. Rhodorendronien eli alppiruusujen kukinnan päätyttyä alkaa tuhansien harvinaisten maariankämmeköiden kukinta.
Rhodorendronpuiston on rakentanut Laajalahti ry:n vihertekoryhmä Espoon viidennen kotiseutukummin Anja Pankasalon johdolla. Puisto nimettiin Anja Pankasalon puistoksi vuonna 2016 pidetyssä seremoniassa.
Vapaaherra Emil Standertskjöldin rakennuttamaa Elfvikin kartanoa ympäröivässä metsässä on laaja graniittinen kalliomuodostuma. Paikalle perustettiin kaivos 1900-luvun alussa, josta louhittiin haluttua tummanpunaista ja verenpunaista Laajalahden graniittia. Tummanpunaista kiveä käytettiin muun muassa maa- ja merilinnoitusten, kuten Suomenlinnan rakentamiseen, Kansallismuseon kivirakennelmiin ja Elfvikin kartanon omiin tarpeisiin. Harvinaista ja arvokasta granaattipitoista, verenpunaista graniittia käytettiin raaka-aineena esimerkiksi koruihin. Suuri määrä tätä myös Bredan punaiseksi kullaksi kutsuttua kiveä on kaivettu sijainniltaan tuntemattomaan holviin Elfvikin kartanon metsiin.
Kaivosalueella on myös muutamia lampia.
Laajalahden itäosassa meren rannalla sijaitsee arkkitehtonisesti erikoinen Villa Åkerblom.
Tunnettuja asukkaita.
Laajalahdessa on asunut kuvataiteilija Akseli Gallen-Kallela ja kuvanveistäjä Ville Vallgren. Akseli Gallen-Kallelan ateljee toimii nykyisin museona.
Laajalahdessa asuvia tai asuneita julkisuuden henkilöitä ovat esimerkiksi kirjailija-kuvittaja Mauri Kunnas, muusikko Jore Marjaranta, Radion sinfoniaorkesterin pianisti Jouko Laivuori, kansanedustaja Jyrki Kasvi sekä uutisankkuri Leena Kaskela. Matti Vanhanen on käynyt Laajalahden koulua.
Laajalahti ry.
Laajalahden kattojärjestö on vuonna 1950 perustettu Laajalahti ry. Sen toiminnan tarkoituksena on kehittää Laajalahtea ympäristöltään ja palveluiltaan laadukkaan korkealaatuiseksi ja viihtyisäksi asuinalueeksi sekä tiedon lisääminen ja aidon Espoo-hengen ylläpitäminen. Laajalahti ry toimii yhdessä Suur-Tapiolan asukasfoorumin kanssa.
Liikenneyhteydet.
Kehä I kulkee Laajalahden kautta pohjois-eteläsuunnassa. Koska ranta-alue on pääosin rakentamatonta, suurin osa Laajalahden asutuksesta on tien länsipuolella.
Laajalahtea palvelevat seuraavat bussilinjat
Runkolinjan 550 korvanneen Raide-Jokerin reitti kulkee Laajalahden kautta. Laajalahden alueella on kaksi asemaa, "Laajalahti" Hiitolantien länsipuolella ja "Lahdenpohja" Kehä I:n itäpuolella Sakkolantiellä.
Virkistys.
Laajalahden alueella sijaitseva luonnonmuistomerkki on Turvetorvijäkälä, joka sijaitsee golfkentän pohjoislaidalla Sinimäentien varrella. Hyvin harvinainen jäkälä on rauhoitettu luonnonmuistomerkiksi vuonna 1993.