tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Olli Männistö

Olli Männistö (s. 1967) on jyväskyläläinen muusikko sekä ammattimainen kuoronjohtaja. Lukuisten instrumentti- ja lauluopintojen lisäksi hänellä on opintoja orkesterin- ja kuoronjohdossa muun muassa Torsten Lindforssin, säveltäjä Pekka Kostiaisen ja FT Pekka Kuokkalan johdolla. 
Kuoronjohtaja.
Olli Männistö on ollut itsenäinen yrittäjä ja kuoronjohtaja vuodesta 2000 lähtien. Hän on toiminut 2000-luvun alusta Jämsänkosken Laulumiesten (04/2009 saakka), Kuhmoisten Mieskuoron, Jyväskylän rautatieläisten mieskuoron (5/2009 saakka), Rautatieläisten mieskuoroliiton suurkuoron, sekakuoro Kimalaisten (12/2008 saakka), Sointu-kuoron (12/2008 saakka) ja Uuraisten viihdekuoron(5/2009 saakka) taiteellisena johtajana. Lisäksi hän ohjaa useita muita pienempiä lauluryhmiä ja kvartetteja. 
Syksystä 2009 alkaen Olli Männistö on Koskenpää sekakuoron ja Kuhmoisten mieskuoron taiteellinen johtaja.
Kuorolaulaja.
Tenori Olli Männistö on toiminut kuorolaulajana useissa suomalaisissa kuoroissa: mm. Oulun kamarikuoro (84-88), Oulun NMKY:n poikakuoro (83-90), Savonlinnan oopperajuhlakuoro (93-98); solistikiinnitys v. -98 (Savonlinnan oopperajuhlat)
Muuta.
Olli Männistö on myös monipuolinen instrumentalisti ja hänen soitinvalikoimansa on hyvin laaja: piano (ym. kosketinsoittimet), huilu, oboe, saksofoni, kitara, basso, lyömäsoittimet ja matalat vaskisoittimet. Muusikkona hän on toiminut lukuisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa, lauluyhtyeissä, Jyväskylän yliopiston sinfoniaorkesterissa, Lapin sotilassoittokunnassa, sekä laulajana/soittajana viihde- tanssi- ja popyhtyeissä. 
Muusikontyön ohessa hän toimii Helsingin Diakoniaopistossa musiikinopettajana.
SS Empress of Asia

SS Empress of Asia oli Canadian Pacific Steamships Companyn omistama höyrylaiva, joka valmistui toukokuussa 1913. Japanin ilmavoimat upottivat aluksen 5. helmikuuta 1942 sen ollessa matkalla Singaporesta Bombayhin.
Palvelus.
"Empress of Asia" valmistettiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyllä Govanissa lähellä Glasgow’ta Skotlannissa. Alus laskettiin vesille vuonna 1912 ja se saatiin valmiiksi neitsytmatkaa varten 1913. Se teki toukokuussa 1914 uuden yhden päivän matkaennätyksen 473 merimailia sekä Tyynen valtameren ylitysennätyksen yhdeksän päivää, kaksi tuntia ja viisitoista minuuttia.
Ensimmäinen maailmansota.
"Empress of Asia" muutettiin ensimmäisen maailmansodan aikana apuristeilijäksi Hongkongissa. Alus aseistettiin kahdeksalla 4,7 tuuman tykillä ja aluksen päälliköksi määrättiin laivastoupseeri. Aluksen miehistöön kelpuutettiin ainoastaan laivastonreserviläiset.
Alus palveli Aasiassa, Lähi-idässä ja Atlantilla. Vuoden 1914 lopulla alus osallistui Saksan keisarikunnan laivaston risteilijän "SMS Emdenin" etsintään Ceylonin itäpuolella. Alus kuljetti myöhemmin Colomboon haavoittuneita "Emdenin" miehistönjäseniä saamaan hoitoa.
"Empress of Asia" palasi 1919 Vancouveriin kuljettaen Kanadan siirtoarmeijan Seaforth Highlanders rykmentin 72. pataljoonaa. Joukot poistuivat aluksetlta aluksen normaalilla rauhanaikaisella laituripaikalla.
Sotien välillä.
"Empress of Asia" osallistui vuonna 1937 Kiinan–Japanin sodan aikana siviilien evakuointiin Shanghaista yhdessä "Empress of Canadan" kanssa.
Toinen maailmansota.
"Empress of Asia" oli Vancouverissa telakalla, josta se aloitti matkan Englantiin helmikuun puolessa välissä 1941. Alus kulki Panaman kanavan, Kingstonin Jamaikalla ja Bermudan kautta ennen saapumistaan 18. maaliskuuta Clydeen, josta se siirtyi 23. maaliskuuta Liverpooliin varustettavaksi ja kuormattavaksi. Alus oli mukana Englannista 26. huhtikuuta 1941 lähteneessä nopeassa WS8A-saattueessa. Saattueeseen oli kuormattu koko 1. Panssariprikaati ja sen 295 panssarivaunua sekä 53 Hawker Hurricanea. Vaunujen reitiksi määrättiin kuitenkin Välimeren poikki kulkeva reitti (operaatio Tiikeri).
"Empress of Asiaan" oli kuormattu The Green Howards -rykmentin viides pataljoona, 72. Kenttätykistörykmentti sekä 150. Kenttäambulanssiasema. Saattue aloitti matkansa Liverpoolista, ja sen suojana olivat taisteluristeilijä "HMS Repulse", risteilijä "HMS Naiad", AMC "Pretoria Castle" sekä yhdeksän hävittäjää, joista kolme oli kanadalaisia ja kaksi puolalaisia.
Kirsti Salmi-Niklander

Kirsti Anneli Salmi-Niklander (s. 20. toukokuuta 1957 Joensuu) on Helsingin yliopiston folkloristiikan dosentti ja yliopistonlehtori. Hänen oppiarvonsa on filosofian tohtori. Hän on työskennellyt Suomen Akatemian tutkijatohtorina 2005–2006 sekä 2007–2009, akatemiatutkijana 2011–2016. 
Hänen puolisonsa on kirjailija Hannu Niklander. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Karkkilan Fagerkullassa.
Aiheesta muualla.
Kirsti Salmi-Niklander 375 humanistia -sivustolla 14.12.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Oulun yliopiston kasvatustieteiden ja psykologian tiedekunta

Kasvatustieteiden ja psykologian tiedekunta (vuoden 2022 loppuun saakka kasvatustieteiden tiedekunta) on yksi Oulun yliopiston tiedekunnista. Kasvatustieteitä opiskelee noin 1 300 opiskelijaa. Tiedekunta toimii Oulun Linnanmaalla ja Kajaanissa. 
Oulun yliopiston kasvatustieteiden ja psykologian tiedekuntaan kuuluu kasvatustieteiden ja opettajankoulutuksen yksikkö Oulussa.
Aukusti Asko-Avonius

Aukusti Heikki Asko-Avonius (vuoteen 1931 Avonius; 17. toukokuuta 1887 Pälkjärvi – 13. syyskuuta 1965 Hollola) oli lahtelaisen huonekaluja valmistavan Asko-konsernin perustaja.
Elämä.
Puusepän poikana syntynyt Avonius hankki puusepän ammatin perustaidot Sortavalan käsityökoulussa. Hän kiersi sitten useissa eri puusepäntehtaissa Suomessa ja Ruotsissa. Ruotsissa ollessaan hän tutustui huonekalujen sarjavalmistukseen. Palattuaan Suomeen Avonius aikoi aloittaa yritystoiminnan Viipurissa mutta sisällissodan levottomuudet estivät tämän suunnitelman. Avonius muutti Lahteen jossa hänen perustamansa Lahden Puuseppätehdas aloitti toimintansa kuuden työntekijän voimin Askon päivänä 6. syyskuuta 1918. Tehdas valmisti sarjatuotantona kohtuuhintaisia huonekaluja ja sen toiminta lähtikin menestyksekkäästi käyntiin.
Vuonna 1931 Avonius muutti yrityksen nimeksi Asko-Avonius Huonekalutehtaat, samalla hän vaihtoi myös sukunimekseen Asko-Avonius. 1930-luvulla Asko-Avonius perusti oman huonekalumyymäläketjun myymään tehtaansa valmistamia huonekaluja. Asko-Avoniuksen poika Arvi Tammivuori sai johdettavakseen vuonna 1938 perustetun metallialan yrityksen UPO:n, joka valmisti valurautaisia putkia ja jonka valmistusohjelma laajeni myöhemmin muun muassa UPO-kodinkoneisiin. 
Asko-Avoniuksen perustama Asko-konserni oli hänen kuollessaan 1965 Lahden suurin yritys. Hän oli luovuttanut 1950-luvun lopulla yrityksen päivittäisen johtamisen Onni Penttilälle ja Frans Meltovaaralle. Asko-konserniin kuuluneet Asko ja Upo yhdistettiin 1977 Asko-Upo Oy:ksi. Asko-Avonius sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1948 ja vuorineuvoksen arvon vuonna 1958.
Vuonna 1965 Upon toiminta laajeni muovituotteisiin, kun Nastolan Ullankankaalle perustettiin uusi tehdas. Sen päätuotteeksi muodostui ajan kuluessa muoviputket ja niiden yhteet. Upo Putkesta sai alkunsa myös vuonna 1982 perustettu Oy Uponor Ab, joka nopeasti kasvoi yhdeksi maailman suurimmista muoviputkivalmistajista. Vuoden 1999 lopussa Asko Oyj ja sen tytäryhtiö Oy Uponor Ab fuusioitiin, ja uuden yhtiön nimeksi valittiin pääliiketoiminnan mukaan Uponor Oyj. Sitä ennen oli jo suurin osa yhtiön muista liiketoiminnoista myyty pois.
Perhe.
Aukusti Asko-Avonius avioitui 1939 ekonomi Viola Mannerin (1903–1974) kanssa. He saivat kolme lasta, joista vanhin on entinen kokoomuksen kansanedustaja, plastiikkakirurgian professori Sirpa Asko-Seljavaara.
Askon Säätiö.
Vuorineuvos Aukusti Asko-Avoniuksen testamenttimääräyksen mukaisesti perustettiin 1967 Askon Säätiö, jonka tarkoituksena on ”työskennellä kodinsisustuskulttuurin kehittämiseksi, kotien viihtyisyyden lisäämiseksi ja kodintekniikan edistämiseksi”. Säätiö jakaa joka kolmas vuosi Asko-Avonius-palkinnon sekä hakemusten perusteella Antti Nurmesniemi -jatkokoulutusapurahoja muotoilijoille ja arkkitehdeille sekä Lahden entisen kaupunginjohtajan mukaan nimettyjä Teemu Hiltunen -apurahoja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin opiskelijoille.
Runo (etunimi)

Runo on suomalainen etunimi. Se oli Suomen almanakassa vuosina 1908–1928 15. syyskuuta.
Runo on alun alkaen johdettu nimestä Runar; siten se ei merkitykseltään liity runouteen. 
Ortodoksisessa kalenterissa Runon nimipäivä on 15. huhtikuuta, ja siihen liittyvä pyhä on apostoli Trofimos.
Käyttö.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Runo on Suomessa annettu etunimeksi noin 340 miehelle ja ainakin 84 naiselle.
Torinon maakunta

Torinon maakunta () oli yksi Italian maakunnista. Sen korvasi 1. tammikuuta 2015 alkaen Torinon metropolikaupunki ().
Torinon maakunta sijaitsi Piemonten hallintoalueella Luoteis-Italiassa Ranskan vastaisella rajalla, ja sen pääkaupunki oli Torino
Maakunta oli pinta-alaltaan 6 817 neliökilometriä, ja vakinaisia asukkaita siellä oli toiminnan loppuessa 2 291 719. Maakunta oli jaettu 315 kuntaan, joten siellä oli enemmän kuntia kuin yhdessäkään muussa Italian maakunnassa.
Giuseppe Verucchi

Giuseppe Verucchi (23. marraskuuta 1937 – 12. helmikuuta 2025) oli italialainen pappi, joka toimi Ravenna-Cervian hiippakunnan katolisena arkkipiispana vuodesta 2000. Häntä edelsi Luigi Amaducci.
Miceno di Pavullo nel Frignanossa, Modenan maakunnassa syntynyt Verucchi sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1961.
Verucchi kuoli 12. helmikuuta 2025 Modenassa.
Vihdin joukkomurhat

Vihdin joukkomurhat tapahtuivat 1. helmikuuta 1918 Suomen sisällissodan aikana. Kyseessä oli punaiseen terroriin kuuluva teko, jossa Lauri Karan johtama Hyvinkään punakaartin lentävä osasto ampui 17 valkoisten puolelle pyrkinyttä miestä Vihdissä. Kyseessä oli kaksi erillistä terroritekoa, jotka tutkija Jaakko Paavolaisen mukaan suoritti sama Karan lentävä osasto.
Sodan loppuvaiheen teloituksissa ammuttiin yli 100 punakaartilaista. Teloituksia on pidetty kostona helmikuun joukkomurhista.
Surmatut.
Surmatuista Thomén ryhmään kuuluivat Thomén metsäkonttorin (myöhemmin Thomesto) perustaja William Thomé, arkkitehdit Valter Thomé, Ivar Thomé ja Väinö Hollo, metsänhoitaja Frans Wegelius, metsäylioppilas Erik Castrén ja lainopin ylioppilas Väinö Vuoristo. Samalla kertaa ammuttiin myös vihtiläinen poliisi Viktor Mannerheimo, joka oli huonoissa väleissä paikallisten maatyöläisten ja torpparien kanssa edellisvuoden maatalouslakkojen aikaisten tapahtumien vuoksi. 
Ranckenin ryhmään kuuluivat Helsingin yliopiston kasvitieteen museon amanuenssi Holger Rancken, lääketieteen opiskelijat Arvid Mielck ja Allan Roström, lääketieteen kandidaatti Martin Strandberg, tekniikan ylioppilas Magnus Gadolin, lääketieteen ylioppilas Holger Gulin ja filosofian ylioppilas Charles Söderholm sekä myöhemmin vangitut yliopiston amanuenssit ornitologi Carl Finnilä ja eläintieteilijä Karl Ehrström.
Paska kaupunki

Paska kaupunki on Kauko Röyhkä &amp; Narttu -yhtyeen EP-levy vuodelta 1986.
Riku Mattila erosi Kauko Röyhkän &amp; Nartun riveistä Maa on voimaa -levyn jälkeen. Uudeksi kitaristiksi tuli Jarmo Heikkinen, joka oli soittanut jo Uusia tansseja -levyllä.
EP:n nimikappaleen on usein luultu kertovan Röyhkän kasvukaupungista Oulusta, mutta Röyhkä itse on sanonut, ettei hänellä ole mitään tarvetta haistatella kotikaupungilleen ja "biisissä on kysymys nuorten jätkien turhautumisesta ja tapahtumapaikkana voisi olla mikä tahansa kaupunki.". Sitä on esitetty monesti keikoilla viimeisenä kappaleena.
EP:n kappaleista "Kovat pojat" julkaistiin myöhemmin Pikku enkeli -albumilla.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A1 säv. Röyhkä ja Jari Paulamäki.
Sovitukset Kauko Röyhkä &amp; Narttu.
Alasin

Alasin on sepän työkalu, jonka päällä hän pitää metalliesineitä takoessaan niitä. Alasin on sijoitettu pajassa ahjon läheisyyteen sopivalle työskentelykorkeudelle.
Alasimia on useita eri malleja. Yleisimpiin raskaampiin töihin sopii 50–100 kilon alasin, mutta pienempiin töihin soveltuvat kevyemmätkin alasimet. Alasimessa on yhdestä kahteen pyöreää ”sarvea” taivutuksia varten sekä tasainen selkäpuoli kuumien teräskappaleiden takomista ja työstämistä varten. Alasimen selässä voi olla eri muotoisia reikiä, jotka oli alun perin tarkoitettu pulttien ja niittien kannan takomiseen tai erilaisten aputyökalujen kiinnittämiseen. Alasimen kanssa on käytettävissä alasinjalkoja, alasinpukkeja ja alasinalustoja.
Tampereen teloitukset

Tampereen teloitukset tapahtuivat Suomen sisällissodassa Tampereen taistelun jälkeen huhti–toukokuussa 1918. Kaupungin valtauksen jälkeen valkoiset ampuivat 150–200 venäläistä sotilasta ja useita satoja punaisia suomalaisia. Teloituspaikkana toimivat rautatieaseman makasiinit ja Kalevankankaan sorakuopat. Korkea-arvoisimpia valkoisten Tampereella teloittamia olivat punakaartin pohjoisrintaman yleisesikunnan sotilasneuvonantaja everstiluutnantti Georgi Bulatsel ja Tampereen punakaartin IV pataljoonan päällikkö Kaarle Wilander. Ammuttujen joukossa oli myös esimerkiksi kansanedustaja Juho Lehmus Orivedeltä. Hänet teloitettiin 6. huhtikuuta 1918. 
Tapauksia ei koskaan selvitetty, mutta kaupungin valtaukseen osallistui samoja vaasalais- ja lapualaisjoukkoja, jotka toimeenpanivat esimerkiksi Länkipohjan verilöylyn ja laajoja teloituksia Lempäälässä. Pahimpana valkoisena terroristina muistetaan Sakeus Koivunen -niminen vartija Tampereen vankileirissä. Hän menehtyi hämärissä olosuhteissa Tampereella seuraavana talvena. 
Mannerheim oli antanut ennen kaupungin valtausta pudottaa kaupunkiin lentolehtisiä, joissa sanottiin etteivät valkoiset tapa vankejaan kuten punaiset. Valkoisten johtajilla ei ollut aikomustakaan pitää lupaustaan, vaan pelkkä punakaartin päällikkyys riitti taistelun jälkeen teloituksen syyksi. Monet lähipaikkakuntien punakaartilaisjohtajat teloitettiin Tampereella, joko välittömästi tai myöhemmin vankileirissä. Lisäksi kaupungissa kävi ilmiantajia lähipaikkakunnilta tunnistamassa ammuttavia, kuten esimerkiksi pahamaineinen kaksikko Hjalmar Saari ja Johannes From.
Nokia 3210

Nokia 3210 on Nokian matkapuhelin, joka tuli markkinoille vuonna 1999. Puhelimessa on sisäänrakennettu antenni ja ennakoiva tekstinsyöttöominaisuus T9. Puhelin sisältää myös kolme peliä, vaihdettavat kuoret, herätyskellon ja soittoäänten sävellyksen.
Nokia 3210 -malli menestyi etenkin Pohjois-Amerikassa ja läntisessä Euroopassa. Sitä myytiin noin 160 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä "The Telegraph" -lehden syksyn 2013 katsauksen mukaan maailman kaikkien aikojen toiseksi myydyimmän matkapuhelimen Nokia 1110:n jälkeen.
William Hart

William Hart (31. maaliskuuta 1823 – 17. kesäkuuta 1894) oli skotlantilaissyntyinen romantiikan ajan taidemaalari. Hän siirtyi nuorena Yhdysvaltoihin, jossa hän kuului Hudson Riverin koulukuntaan. Hart saavutti arvostusta varsinkin maisema- ja eläinmaalauksen taitajana.
Hartin nuorempi veli James McDougal Hart oli myös Hudson River -koulun taiteilija ja molemmat suosivat samantyyppisiä aiheita.
Hart muutti Yhdysvaltoihin nuorena perheensä mukana. Hän toimi nuoruudessaan hevoskärrymaalarin apulaisena ja sai ensimmäiset kokemuksensa taiteen tekemisessä maalatessaan maisemia vaunuihin. Hart toimi myös muotokuvamaalarina. Hän palasi Skotlantiin opiskelemaan, mutta jatkoi sen jälkeen maisemamaalarin uraa Yhdysvalloissa.
Kuten useimmat tuon ajan johtavat maisemamaalarit, Hart asettui asumaan New Yorkiin. Hänen maisemissaan Hudson joen koulukunnan tyylin ohella korostui valo ja tunnelma. Hän oli erityisen taitava kuvaamaan matalalta paistavaa auringonvaloa aamulla tai illalla, ja kuvan etualalle lankeavia varjoja. Hart oli myös tunnettu lehmäaiheisista maalauksistaan. Karja kuului Hudson River -koulukunnan suosimiin aiheisiin, joten lähes kaikki koulukunnan taiteilijat tekivät ainakin muutaman maiseman, joissa laiduntava karja ilmensi ihmisen harmonista suhdetta luontoon. Jotkut taiteilijat, kuten Hart ja Thomas Bigelow Craig erikoistuivat lehmien muotokuviin. Nämä maalaukset olivat suosittuja 1800-luvun taiteen keräilijöiden keskuudessa. Tyypillisesti maalauksen etu- tai keskialalla kuvattiin muutama lehmä laiduntamassa tai juomassa taustanaan pastoraalinen maisema.
Ricardo María Carles Gordó

Ricardo María Carles Gordó (24. syyskuuta 1926 – 17. joulukuuta 2013) oli espanjalainen pappi, josta tuli yksi katolisen kirkon kardinaaleista 26. marraskuuta 1994.
Gordó syntyi Valenciassa ja sai vihkimyksensä 29. kesäkuuta 1951. Hänet nimitettiin Tortosan piispaksi 1969 ja Barcelonan arkkipiispaksi 1990. Jälkimmäisestä hän vetäytyi 77-vuotiaana 15. kesäkuuta 2004. Seuraajaksi astui Lluís Martínez Sistach.
Äänioikeutettuna kardinaalina Gordó osallistui vuoden 2005 konklaaviin, jossa tuli valituksi paavi Benedictus XVI.
Andrea Cordero Lanza di Montezemolo

Andrea Cordero Lanza di Montezemolo (27. elokuuta 1925 Torino – 19. marraskuuta 2017) oli italialainen pappi, joka nimitettiin katolisen kirkon kardinaaliksi kardinaaleista 24. maaliskuuta 2006. Hän oli kuitenkin jo tuolloin kahdeksankymmenen ikäinen, mikä merkitsi, että hän ei voinut äänestää tulevissa konklaaveissa.
Torinossa syntynyt Cordero Lanza di Montezemolo sai pappisvihkimyksensä 13. maaliskuuta 1954. Hän loi huomattavan uran Vatikaanin diplomaattisissa tehtävissä, mutta toimi myös titulaariarkkipiispana.
Cordero Lanza di Montezemolo nimitettiin San Paolo fuori le muran arkkipapiksi 31. toukokuuta 2005.
Niva (Pyhäselkä)

Niva on kylä Pyhäselässä Joensuussa. Siellä on noin 300 asukasta.
Niva sijaitsee entisen Pyhäselän kunnan keskustaajaman Hammaslahden läheisyydessä Pyhäselkä-nimisen järven itärannalla. Kylän eteläosassa on Onkamojärvi, josta laskee Nivanjoki Pyhäselkään. Matkaa Nivasta Joensuuhun on 30 kilometriä, Rääkkylään vähän vähemmän.
Nivan koulu on kaksiopettajainen koulu. Oppilasmäärä lukuvuonna 2007–2008 oli 37. 
Kylän nähtävyyksiä ovat Nivansalolla sijaitseva korkea Rauvanvaara sekä Nivankoskessa entisen sahan ja myllyn paikalla olevat vanhan sillan kiviset rakenteet.
Nivan kylätoimikunnan puheenjohtaja on Erkki Martikainen (2008–). Tunnettu nivalainen on kirjailija Matti Mäkelä.
Vy (rautatieyhtiö)

Vygruppen AS, tutummin Vy (aiemmin Norges Statsbaner, lyhyemmin NSB, ) on norjalainen rautatieyhtiö. Vy on VR:n tapaan valtio-omisteinen yhtiö ja Norjan suurin henkilöliikenteeseen keskittynyt rautatieyhtiö. Rahtiliikenne on erotettu omaksi yhtiökseen.
Historia.
1854–1883.
Norjan ensimmäinen rautatielinja, Hovedbanen, välillä Oslo–Eidsvoll avattiin 1. syyskuuta 1854. Tämä 68 kilometriä pitkä linja päätyi Mjøsajärven luo, josta höyrylaivat jatkoivat Lillehammeriin. Rautatien rakensivat brittiläiset insinöörit, mutta rahoitus tuli brittiläisiltä investoijilta ja Norjan valtiolta. Linjan hinnaksi tuli kaksi miljoonaa speciedaleria, mutta linjaan investointi oli kannattavaa, sillä se oli tuottoisa vilkkaan puutavaraliikenteensä ansiosta. Linjasta olikin valtava hyöty Norjan kukoistavalle puuteollisuudelle. Tämän, kuten myös myöhempien rautatielinjojen, varrelle rakennettiin lennätinlinja.
Seuraavaksi rakennettu rautatielinja oli ensimmäinen valtio-omisteinen rautatielinja. 23. kesäkuuta 1862 Hamar-Grundsetbanen avattiin. Sitä seurasi 3. lokakuuta avattu Kongsvingerbanen, joka mahdollisti Norjan rautateiden yhdistymisen Ruotsin rautateiden kanssa. Uusia linjoja avattiin seuraavina vuosina ahkerasti.
1945–1970.
Toisen maailmansodan jälkeen rautatielinjaston laajeneminen käytännöllisesti katsoen lakkasi täysin Nordlandsbanenin rakentamista lukuun ottamatta. Vuonna 1952 Norjan päättäjät päättivät, että 50 % rautatielinjaston pituudesta, joissa kulki 80 % liikenteestä, sähköistettäisiin 15 kV vaihtovirralla ja jäljelle jäävällä alueella liikennöitäisiin dieseljunilla. Sähköistys saatiin suoritettua loppuun vuoteen 1970 mennessä.
Operoidakseen modernisoidulla rataverkolla, NSB päätti hankkia uusia vetureita. Dieseljunia vetämään hankittiin NSB Di 3 ja sähköjunia NSB El 11.
1970–1995.
Vuosikymmenien suunnittelun ja rakentamisen jälkeen saatiin vuonna 1980 avattua Oslotunnelen. Se mahdollisti lännestä tulevien junien pääsyn Oslon keskusrautatieasemalle. Suurinta mullistusta tunneli tarkoitti Oslon lähijunaliikenteelle, sillä se salli junien operoida Oslon kummallakin puolella.
1996–.
1. joulukuuta 1996 NSB koki suurimman muutoksensa koko 1900-luvulla, kun se jaettiin kolmeen osaan. 
Vuonna 1998 Oslo sai uuden päälentoaseman vanhan käytyä liian pieneksi kasvavan liikenteen jaloissa. Uudesta lentoasemasta haluttiin ympäristöystävällisempi ja niinpä lentoasemalle vedettiin suurnopeuslinja. Linjaa ei rakennettu verovaroin vaan lainarahalla. Linjalla liikennöidään BM71 -yksiköillä niiden huippunopeutta, 210km/h.
90-luku sisälsi myös voimakasta kaluston uusimista ja uuden brändin luomisen.
Vuonna 2019 yhtiön nimi muutettiin Vy:ksi.
Kalusto.
Veturit
Sähkökäyttöiset monirunkoiset yksiköt (EMU)
Dieselkäyttöiset monirunkoiset yksiköt (DMU)
Everton Weekes

Everton de Courcy Weekes (26. helmikuuta 1925 – 1. heinäkuuta 2020) oli barbadosilainen kriketinpelaaja. Hän pelasi kansainvälisellä tasolla Länsi-Intian joukkueessa.
Weekes pelasi ammattilaisuransa aikana kaikkiaan 48:ssa test matchissa, joista ensimmäisessä vuonna 1948 ja viimeisessä 1958. Hän oli yksi Wisdenin vuoden kriketinpelaajista 1951. 
Weekesin lyöntikeskiarvo oli kansainvälisissä test matcheissa 58,61. Hän pelasi myös kotialueen first-class-krikettiä Barbadoksen joukkueessa. Kaikkiaan 152:ssa first-class-ottelussa lyöntikeskiarvona oli 55,34.
Mithotyn

Mithotyn oli ruotsalainen viikinki/folk metal yhtye.
Yhtye perustettiin vuonna 1993, kun vuonna 1992 perustettu Cerberus muutti nimensä Mithotyniksi. Bändi julkaisi ensimmäisen albuminsa vasta 1997. Suurin osa Mithotynin kolmen albumin kappaleista on kerätty yhtyeen demoista. Mithotyn lopetti toimintansa vuonna 1999 kun Stefan Weinerhall ja Karsten Larsson perustivat Falconerin.
Tatu Hiltunen

Tatu Hiltunen (s. 1977 Kuopio) on suomalainen taidevalokuvaaja ja taiteen maisteri (TaM).
Tatu Hiltunen voitti Turku Biennaalin vuonna 2005. Hän on koulutukseltaan taiteen maisteri (TaM). Hiltusella on ollut näyttely mm Valokuvakeskus Perissä. Hänen teoksiaan on ollut Nuorten näyttelyssä, Mäntän kuvataideviikoilla ja Suomen valokuvataiteen museon "Ihmisiä suviyössä" näyttelyssä.
Maniakeksen kapina

Maniakeksen kapina oli bysanttilaisen kenraali Georgios Maniakeksen johtama kapina Bysantin keisari Konstantinos IX:tä vastaan vuonna 1043.
Maniakes oli bysanttilainen kenraali, joka taisteli muslimivalloittajia vastaan Vähässä-Aasiassa ja Sisiliassa 1031–1038 ja auttoi kukistamaan Bulgarian kapinan vuonna 1041. Menestyksestä huolimatta hänet heitettiin vankilaan syytettynä maanpetoksesta. Bysantin keisari Mikael V kuitenkin vapautti hänet ja antoi hänelle hallittavaksi Italian provinssit.
Kun Maniakes kävi sotaa Italiassa muslimivalloittajia vastaan vuonna 1043, häntä syytettiin uudestaan maanpetoksesta. Keisari Konstantinos IX, joka oli auttanut syrjäyttämään keisari Mikaelin, käski Maniakeksen takaisin Konstantinopoliin vastaamaan syytöksiin. Maniakes kieltäytyi, huudatti itsensä keisariksi, ja ryhtyi avoimeen kapinaan keisaria vastaan. Hän oli aluksi voitokas edetessään kohti Konstantinopolia, mutta kuoli nuoleen onnettomuudessa, ja kapina kuivui kokoon.
Progeyö

Progeyö oli progressiivista rockia käsitellyt teemaohjelma, jota lähetettiin harvakseltaan yhteensä 11 osaa Yleisradion Radiomafia-kanavalla 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Näitä läpi yön kestäneitä ohjelmia vetivät ainakin Hannu Blommila, Harri Hakanen ja Matti Puhtila.
"Progeyö" on palannut ääneen ainakin kolme kertaa Radiomafian jälkeen: Ylen "Yöradiossa" kesällä 2007 (juontajana Blommila) ja 6.–7. kesäkuuta 2008 (Blommila, Hakanen) ja kesällä 2014, jolloin "Progeyö" oli yksi Ylen "Yöradion" teemaöistä "Ysäriyön", juhannuksen teemayön ja 1960-luvun musiikille omistetun teemayön lisäksi.
Lisäksi vuodesta 2015 lähtien vappuisin Aalto-yliopiston opiskelijoiden järjestämässä opiskelija-radiossa Radiodiodissa on esiintynyt vakio-ohjelmistona "Progeyö-"niminen ohjelma. Ohjelma noudattaa samaa teemaa kuin Ylellä esitetty ohjelma, mutta ei nimestään ja teemastaan huolimatta liity tähän mitenkään.
Kauainpikkurastuli

Kauainpikkurastuli ("Myadestes palmeri") on äärimmäisen uhanalainen Havaijilla Kauain saarella elävä varpuslintu. 
Kauainpikkurastuli on kooltaan noin 17 cm. Väriltään lajin vatsa, rinta ja pää ovat vaalean ruskeat. Selkä on väritykseltään tummempi. Linnulla on vaaleat silmärenkaat. Jo sukupuuttoon kuollut kauainisorastuli muistutti ulkonäöltään kauauinpikkurastulia, mutta oli tätä suurikokoisempi ja rotevampi sekä nokka on lyhyempi ja jalat tummemmat. Kauainpikkurastulin laulu on lyhyt pyrskähdys korkeita säveliä. Kutsuääni lajilla on lyhyt "hiss" .
Kauainpikkurastulit elävät korkealla saaren metsissä. Pääosin kauainpikkurastulit syövät hedelmiä, mutta selkärangattomat, erityisesti hyönteiset, ovat tärkeä lisä lajin ruokavalioon. Kauainpikkurastulikannan kooksi arvioidaan noin 200–300 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat elinympäristön tuhoutuminen sekä kilpailu ravinnosta saarelle tuotujen sikojen sekä alueelle levinneiden muiden nisäkkäiden, lintujen ja hyönteisen kanssa. Lisäksi hyttysten kantaman malarialoision sekä rottien arvellaan vaikuttavan kantaan sitä vähentävästi.
Guarino Guarini

Camillo-Guarino Guarini (7. tammikuuta 1624 – 6. maaliskuuta 1683) oli italialainen barokin ajan arkkitehti. Hän syntyi Modenassa ja sai vihkimyksen "Chierici Regolari Teatini" -sääntökunnan katoliseksi papiksi vuonna 1648.
Guarini eteni nopeasti kirkollisessa hierarkiassa; hänestä tuli rovasti jo 1654. 
Guarinin arkkitehtonisia töitä on nähtävillä paitsi hänen pääpaikassaan Torinossa, myös ulkomailla, kuten Portugalin pääkaupungissa Lissabonissa. Hän kirjoitti runsaasti matematiikasta.
Guarini kuoli Milanossa 59-vuotiaana. Hänen perintöään jatkoi muiden muassa Filippo Juvarra.
Manchester Arena

Manchester Arena (vuodesta 2020 tunnettu myös nimellä AO Arena) on areena Manchesterissa, Englannissa. Sinne mahtuu 3 000–21 000 katsojaa. Areena on yksi maailman vilkkaimmista sisäareenoista ja siellä järjestetään musiikki- ja urheilutapahtumia, kuten nyrkkeilyä ja uintia.
Esiintyjiä.
Areenalla on esiintynyt joukko tunnettuja artisteja, muiden muassa:
Manchesterin isku 2017.
Amerikkalaisen poplaulaja Ariana Granden Dangerous Woman Tour -konsertin jälkeen 22. toukokuuta 2017 areenan aula-alueella tapahtui itsemurhapommi-isku. Manchesterin poliisi vahvisti, että lopulta 23 aikuista ja lasta kuoli mukaan lukien pommi-iskun tekijä sekä 500 ihmistä loukkaantui.Terroristiryhmä Islamic State (ISIS) ilmoittautui iskun tekijäksi.
Filippo Juvarra

Filippo Juvarra (7. maaliskuuta 1678 – 31. tammikuuta 1736) oli italialainen arkkitehti. Hänen töidensä joukossa on Torinossa sijaitseva Supergan basilika. 
Juvarra oli kotoisin Messinasta, Sisiliasta. Hän sai vuonna 1735 kutsun Madridiin, jossa hän työskenteli, kunnes kuoli siellä 57-vuotiaana.
Biturigit

Biturigit (lat. "Bituriges") olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Biturigit olivat vuoden 600 eaa. tienoilla koko Gallian voimakkain heimo. Noin vuonna 500 eaa. heimo jakautui kahtia cubeihin ja vivisceihin. Cubien pääkaupunki oli Avaricum, nykyinen Bourges ja viviscien Burdigala, nykyinen Bordeaux. Vercingetorixin johtamassa kansannousussa vuonna 52 eaa. biturigit puolustivat Avaricumia, jonka Caesar kuitenkin tuhosi kaikkine asukkaineen.
Hamid Mirza

Prinssi Hamid Mirza Qajar (23. huhtikuuta 1918 – 5. toukokuuta 1988) oli Persian Qajar-dynastian Mohammad Hassan Mirzan poika, joka oli Ahmad Shah Qajarin Persian viimeinen Qajar-dynastian šaahi.
Varhainen elämä.
Hamid Mirza syntyi Tabrizissa kruununprinssi Mohammad Hassan Mirzan ja tämän toisen vaimon Muhtaram Razzaghin pojaksi. Hän vietti lapsuutensa ensimmäiset vuodet Golestanin palatsissa Teheranissa, kunnes hänen isänsä lähetti hänet nelivuotiaana Englantiin sisäoppilaitokseen. Matkalla Mirza meni Konstantinopoliin käymään isoisänsä Mohammad Ali Shahin luona, joka oli vuonna 1909 luopunut kruunusta perustuslakikriisin aikana.
Mirza ei jatkanut matkaansa Englantiin, koska hänen isoisänsä mielestä poika oli liian nuori. Mirza jäi asumaan isoisänsä kanssa Konstantinopoliin, kunnes he muuttivat San Remoon, Italiaan, jossa Mirzan isoisä kuoli 5. huhtikuuta 1924. Isoisänsä kuoleman jälkeen Mirza muutti veljensä Hosainin kanssa Pariisiin vuodeksi. Kun Qajar-dynastia syrjäytettiin vuonna 1925, Mirza ja hänen veljensä muuttivat Englantiin isänsä kanssa.
Mirza aloitti vuonna 1934 opinnot Worcester Thames Northgood Training Collegessa, Greenhayesissa Kentissä, ja valmistui sieltä vuonna 1936 diplomi-insinööriksi. Mirza meni Royal Mailiin kokelaaksi. Kolme vuotta Royal Mailissa työskenneltyään hän meni töihin Mobil Oiliin.
Toinen maailmansota.
Kun toinen maailmansota alkoi, Mirza suunnitteli sotilasuraa Ison-Britannian laivastossa, jonne hän ei aluksi päässyt. Mirzaa onnisti kuitenkin vuonna 1942 ja hän toimi luutnanttina ja adjutanttina Yorkin herttualle. Mirza palveli laivastossa nimellä David Drummond Britannian ulkoministerin sir Anthony Edenin ehdotettua, että Mirza ottaisi englantilaisen nimen.
Toisen maailmansodan aikana Mirza ja hänen isänsä kävivät Britannian ulkoministeriön kanssa keskusteluita siitä, että Mirzasta tulisi seuraaja Iranin valtaistuimelta syrjäytetylle Reza Pahlaville, jonka Englanti ja Neuvostoliitto syrjäytti vuonna 1941.
Mirza olisi ollut šaahina huono vaihtoehto, koska hän ei puhunut äidinkielenään persiaa vaan englantia.
Sodan jälkeen.
Sodan jälkeen Mirza palasi töihin Mobiliin ja vuonna 1957 hän palasi Iraniin ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun hän oli sieltä nelivuotiaana lähtenyt. Mirzan ollessa Iranissa saahi Mohammad Reza Pahlavin salainen poliisi SAVAK pidätti hänet kaksi kertaa. Hän lähti Iranista vuonna 1971 takaisin Lontooseen.
Hänen sedästään tuli Qajar-dynastian päämies 24. syyskuuta 1975, kun hänen serkkunsa, prinssi Fereydoun Mirza, kuoli.
Hamid Mirza kuoli 5. toukokuuta 1988 Lontoossa 71-vuotiaana.
Mirzan pojasta Mohammad Hassan Mirza II:stä tuli Qajar-dynastian nykyinen päämies.
Perhe.
Mirzan ensimmäinen vaimo oli Mah Banu Khanum (s. 1924), jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Pari erosi vuonna 1957. Lapset ovat:
Mirzan toinen vaimo oli Sudaba Khanum (s. 1924), jonka kanssa hän avioitui 24. elokuuta 1960 Teheranissa. He eivät saaneet lapsia.
Ranskalainen suudelma

 Ranskalainen suudelma eli kielisuudelma on romanttista tai seksuaalista mielihyvää tuottava ele, jossa kaksi ihmistä koskettelee toistensa kieliä ja suuontelon sisäosia. Tapahtuma voi kestää useita minuutteja, useimmiten seksuaalisen kanssakäymisen aikana. Kielisuudelmassa on eri tapoja kosketella ja hyväillä toisen kieltä, pyörittämällä, liikuttamalla sivulta sivulle. Kielisuudelmassa ei ole tarkoitus työntää kieltä toisen kurkkuun asti, vaan kielien päiden on tarkoitus helliä toisiaan huulien välittömässä läheisyydessä. Ranskalaista suudelmaa käytetään monen asian yhteydessä, esimerkiksi esileikkiin ja seksuaalisen mielihyvän ilmaisemiseen.
Öræfajökull

Öræfajökull on Islannissa sijaitseva jääpeitteinen tulivuori. Se on maan suurin aktiivinen tulivuori, ja sen luoteisreunassa sijaitsee Hvannadalshnúkur, joka on Islannin korkein kohta. Maantieteellisesti Öræfajökullin katsotaan olevan osa Vatnajökullin jäätikköä. Vuori kuuluu Skaftafellin kansallispuistoon.
Öræfajökull on purkautunut kahdesti Islannin ollessa asutettuna, 1362 ja 1727. Vuonna 1362 se purkautui räjähdysmäisesti, minkä seurauksena Litla-Héraðn kylä tuhoutui. Asukkaat palasivat alueelle vasta 40 vuoden kuluttua, ja sinne rakennettiin kylä, Öræfi. Vuonna 1727 Öræfajökull purkautui jälleen, muttei yhtä voimakkaasti. Kolme ihmistä kuoli purkauksessa.
Öræfajökullia on tutkittu vain vähän. Sen yläosa on paikoin jopa puoli kilometriä paksun jään peitossa, ja vuori on ollut pitkään seismisesti rauhallinen. Vuosinaa 2017–2019 koettiin seismisesti aktiivisempi jakso, jolloin seismisyys kasvoi keskimäärin noin viidestä yli 1,5 magnitudin maanjäristyksestä vuodessa yli neljääntuhanteen vuodessa.
Volodymyr Jezerskyi

Volodymyr Ivanovytš Jezerskyi (, s. 15. marraskuuta 1976 Lviv) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Jezerskyi pelasi kotimaassaan muun muassa Dynamo Kiovan, Karpaty Lvivin, Dnipro Dnipropetrovskin ja Šah’tar Donetskin joukkueissa. Ukrainan maajoukkueessa Jezersky pelasi vuodesta 1998 lähtien. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon Saksan MM-kilpailuissa 2006, missä hän pelasi Ukrainan ensimmäisen alkulohko-ottelun Espanjaa vastaan kokonaan.
Emanuel Filibert

Emanuel Filibert (, ; 8. heinäkuuta 1528 Chambéry, Savoiji – 30. elokuuta 1580 Torino, Savoiji) oli Savoijin herttuakunnan herttua vuodet 1553–1580.
Emanuel Filibert oli Kaarle III:n ja Portugalin prinsessan Beatricen ainoa jälkeläinen, joka eli aikuisuusikään asti. Hänen äitinsä oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle V:n käly. Emanuel Filibert taistelikin Kaarlen joukoissa sodassa Frans I:n Ranskaa vastaan.
Vuonna 1553 Emanuel Filibertistä tuli Savoijin herttua isänsä kuoleman jälkeen. Tämä oli kuitenkin käytännössä vain kunnianimi, sillä suurin osa perintömaista oli ollut Ranskan valtaamana vuodesta 1536 lähtien. Hän jatkoi Habsburgien palveluksessa toivoen saavansa takaisin maat Ranskalta. Emanuel Filibert toimi Espanjan Filip II:n alaisuudessa Alankomaiden käskynhaltijana 1555–1559. Hän johti roolissaan Espanjan invaasiota Ranskan pohjoisosiin ja johti joukkonsa merkittävään voittoon St. Quentinin taistelussa elokuussa 1557.
Cateau-Cambrésis'n rauhan jälkeen Emanuel Filibert sai ruhtinaskuntansa takaisin ja avioitui Berryn herttuatar Marguerite de Valois'n (1523–1574) kanssa, joka oli Ranskan kuningas Frans I:n ja kuningatar Clauden nuorin tytär sekä kuningas Henrik II:n sisar. Heidän ainoa lapsensa oli tuleva Savoijin herttua Charles Emmanuel I.
Hallitsijana Emanuel Filibert käytti aikaa saavuttaakseen takaisin ne asemat, jotka menetti raskaassa sodassa Ranskaa vastaan. Taitavana taktikkona hän käytti hyväkseen monia Euroopan kahinoita ja sai takaisin alueita Ranskalta ja Espanjalta, joihin kuului myös Torino, jonne hän siirsi pääkaupunkinsa Chambérystä. Samalla hän korvasi latinan herttuakunnan virallisena kielenä italialla.
Emanuel Filibert kuoli Torinossa vuonna 1580 ja hallitsijaksi nousi hänen poikansa Charles Emmanuel I.
Santerin seikkailumaa

Santerin seikkailumaa on entinen puuhapuisto Ähtärissä. Seikkailumaa ei sisältänyt huvipuistolaitteita vaan erilaisia käyntikohteita. Se toimi Ähtärin eläinpuiston yhteydessä. Se avasi ovensa vuonna 1984. Tuolloin paikan nimi oli kuitenkin vielä "Mini-Suomi" ja se esitteli Suomea pienoiskoossa erilaisten toimintapaikkojen avulla. Syksyllä 2005 puisto kuitenkin lakkautettiin. Santerin seikkailumaan lakkauttamisen jälkeen osa sen toiminnoista on siirretty eläinpuiston puolelle.
Viljo Lietola

Viljo Lietola (alk. Lemplin, 9. lokakuuta 1888 Viipuri – 29. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Pelipaikaltaan hän oli tukimies.
Lietola edusti Tukholman olympialaisissa Suomea kolmessa ottelussa päästyään pelaamaan Kaarlo Soinion loukkaantumisen jälkeen. Hän oli voittamassa Venäjää maalein 2–1 sekä häviämässä Englannille 0–4 ja pronssiottelussa Alankomaille 0–9. Urallaan hän pelasi yhteensä viisi maaottelua.
Kotimaassaan Lietola edusti Kuokkalan Raja-Veikkoja ja Helsingin Jalkapalloklubia. Jälkimmäisen riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1911 ja 1912. Hän oli HJK:n johtokunnan jäsen vuonna 1913.
Merwin Coad

Merwin Coad (28. syyskuuta 1924 Cawker City, Kansas – 5. syyskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Kansasissa, mutta muutti lapsena vanhempineen Nebraskaan.
Coad sai vuonna 1945 vihkimyksensä Disciples of Christ -kirkon papiksi.
Coad istui liittovaltion edustajainhuoneessa vuosina 1957–1963. Hän ei ollut ehdolla uudelle kaudelle vuonna 1962.
Juha Kostiainen

Juha Mikael Kostiainen (s. 28. helmikuuta 1965 Tampere) on tamperelainen hallintotieteiden tohtori ja diplomi-insinööri. 
Kostiainen työskenteli Sitrassa vuosina 2009-2012 Julkishallinnon johtamisohjelman johtajana. 
Koulutukseltaan Kostiainen on hallintotieteiden tohtori ja diplomi-insinööri. Hänellä on useita julkaisuja ja aluetieteiden dosentuuri Tampereen yliopistossa.
Kostiainen on toiminut Tampereen kaupungin elinkeinojohtajana vuosina 1997-2001 ja YIT Oyj:n viestintä- ja kehitysjohtajana. Hänet nimitettiin YIT:n johtoryhmään vuonna 2016.
Kostiainen oli kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen vuosina 2004-2008. Vuosina 2004-2006 hän toimi Kokoomuksen Tampereen aluejärjestön puheenjohtajana. Nykyisin Kostiainen asuu Helsingissä.
Jackson Dinky

Jackson Dinky on Jacksonin valmistama superstrat-tyylinen sähkökitara. Se on suunniteltu pääasiassa hard rock - ja metallimuusikoille, mutta se soveltuu hyvin muihinkin musiikkityyleihin. Dinky onkin Jacksonin kitaroista kaikista yleisin ja siitä on olemassa yli 15 erilaista mallia.
Rakenne ja tekniikka.
Dinky on kokopuinen kitara, jonka mensuuri on 648 mm (25,5"). Sen runko on tehty lepästä ja vaahterasta. Normaalista poiketen, Dinkyn kaula ja otelauta ovat joissain malleissa molemmat vaahteraa, muussa tapauksessa otelauta on ruusu- tai eebenpuuta.
Dinkyissä on käytetty monenlaisia mikrofoniyhdistelmiä ja eri valmistajien mikrofoneja. Monissa malleissa on kaksi Seymour Duncanin tai EMG:n humbuckeria tai kaksi yksikelaista ja yksi humbucker tallan vieressä. Lisäksi kaikissa malleissa on yksi äänenvoimakkuuden ja yksi äänenvärin säädin ja mikrofonien vaihtoon kolmiasentoinen kytkin. Dinkyn kaikki metalliosat on kromia, joissain malleissa mustaksi värjättyä.
Alamallit.
Dinkystä on valmistettu monia alamalleja, jotka on lajiteltu eri sarjoihin.
AIM-7 Sparrow

AIM-7 Sparrow ("Varpunen") on yhdysvaltalainen, puoliaktiivinen, tutkahakuinen keskimatkan ilmasta-ilmaan-ohjus. Se on ollut muun muassa Yhdysvaltain laivaston, merijalkaväen ja ilmavoimien käytössä. Ohjus on ollut länsimaiden käytössä 1950-luvun lopulta 2000-luvun alkuun asti. Yhdysvalloissa se on väistynyt AIM-120 AMRAAM:n tultua käyttöön. Sen viimeisin versio on AIM-7P, johon olemassa olevia ohjuksia on päivitetty. Ohjuksen varsinainen kehitystyö on kuitenkin päättynyt.
Ohjuksen kehitys.
Ohjuksen kehittely aloitettiin 1940-luvun lopulla Yhdysvaltain laivaston ohjelmassa ohjattavan rakettiaseen saamiseksi ilmasta-ilmaan -käyttöön. Ohjus saatiin palveluskäyttöön 1950-luvun lopussa ja oli eräs ensimmäisiä lajissaan. Kuten kaikkien vastaavien ohjusten on sen puoliaktiivisuuden heikkoutena jatkuva tutkalähetteen tarve ampuvasta koneesta. Tämä sitoo ampuvan koneen osoittamaan maalia osumaan tai ohimenoon asti. Jos tässä tilanteessa joutuu väistämään vihollisen hyökkäyksiä se voi aiheuttaa tutkalukituksen menettämisen, jolloin ohjus eksyy. Ohjuksesta tehtiin sekä tavanomainen kiskolta ammuttava versio että runkoon asennettava versio. Laukaisulaitteessa oli tällöin heittäjä, joka irrotti ohjuksen ennen moottorin käynnistymistä.
Asetta käytettiin Vietnamissa, missä sen menestys oli heikkoa. Tämä johtui mm. pitkästä minimilaukaisuetäisyydestä ja yleisestä epäluotettavuudesta, jota trooppinen ilmasto korosti.
Italiassa ja Isossa-Britanniassa ohjuksesta kehitettiin parannetut versiot nimillä Aspide ja Skyflash. RIM-7 Sea Sparrow on AIM-7 -ohjuksesta kehitetty ilmatorjuntaohjus merivoimille. Tutkan tuhoamiseen tarkoitettu AGM-45 Shrike -ohjus kehitettiin Sparrow-ohjuksesta yhdistämällä sen moottoriin ja runkoon tutkasäteilyn ilmaisin.
Kaavaillun R- version kehitys lopetettiin korkeiden kustannusten vuoksi.
Tekniset tiedot.
"Lähde:" 
Taistelukärjessä on räjähteen ympärillä toisiinsa sidottuja metallitankoja.
Räjähdyksessä niistä muodostuu laajeneva, leikkaava rengas.
Ragnar Wickström

August Ragnar Wickström (12. joulukuuta 1892 Mikkeli – 3. toukokuuta 1950) oli suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Hän oli ammatiltaan konttoripäällikkö.
Wickström edusti Suomea Tukholman olympialaisissa kolmessa ottelussa. Hän loukkaantui välieräottelussa Englantia vastaan eikä pelannut pronssiottelussa, jossa Suomi kohtasi Alankomaat. Vuosina 1912–1923 hän pelasi yhteensä 17 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Kotimaassaan Wickström edusti Kronohagens Idrottsföreningiä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1913, 1915 ja 1916. Hän oli myös KIF:n ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1908–1912.
Vala Flosadóttir

 
Vala Flosadóttir (s. 16. helmikuuta 1978 Reykjavík) on islantilainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Valan uran suurin saavutus on pronssimitali Sydneyn olympialaisissa 2000 omalla ja maansa ennätyksellä 450 senttimetriä. Hän on voittanut sisäratojen MM-hopeaa 1999, sisäratojen EM-pronssia 1998 ja kultaa vuonna 1996.
Vala on sijoittunut myös vuoden Pariisin vuoden 1997 MM-hallikilpailujen kahdeksanneksi, Sevillan 1999 MM-kisojen kahdenneksitoista ja vuoden 2000 Gentin EM-hallikilpailujen neljänneksi.
Chambéry

Chambéry on kaupunki Ranskassa Rhône-Alpesin alueella ja Savoien departementissa, jonka pääkaupunki Chambéry myös on. Chambéryn pinta-ala on 20,99 neliökilometriä ja siellä on virallisen arvion mukaan 60 900 asukasta. Chambéry on merkittävä historiallinen kaupunki, sillä se oli Savoijin ruhtinaskunnan pääkaupunki.
Maantiede.
Chambéry 55 kilometriä pohjoiseen Grenoblesta hieman Ranskan suurimman luonnollisen järven Lac du Bourget'n eteläpuolella. Kaupunki on rakennettu laaksoon, joka erottaa Chartreusen massiivin ja Bauges'n massiivin ylänköalueet toisistaan.
Historia.
Chambéry kasvoi Savoijin kreivin Tomas III:n vuonna 1232 rakentaman linnan ympärille. Kaupungista tuli pian koko ruhtinaskunnan pääkaupunki ja se nautti vauraudesta 1300- ja 1400-luvuilla. Vaikka Savoijin pääkaupunki siirrettiin vuonna 1562 Torinoon, Chambéry oli edelleen merkittävä taloudellinen ja kulttuurinen keskus.
Ranskaan Chambéry liitettiin vuonna 1860. Kuitenkin edelleen Chambéry on säilyttänyt italialaisen leimansa ja voimakkaan alueellisen identiteettinsä.
Charlie Munger

Charles Thomas ”Charlie” Munger (1. tammikuuta 1924 Omaha, Nebraska – 28. marraskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen miljardööri sijoittaja, joka tunnettiin Berkshire Hathawayn varapuheenjohtajana. Hän oli myös Kalifornian Pasadenassa pääpaikkaansa pitävän Wesco Financial Corporationin puheenjohtaja vuosina 1984–2011, sekä Daily Journal Corporationin hallituksen puheenjohtaja ja Costcon hallituksen pitkäaikainen jäsen.
Munger oli työssään Berkshire Hathaway -yhtiössä Warren Buffettin läheinen kumppani. 
Alun alkaen juristiksi kouluttautunut Munger saavutti huomattavan aseman Munger, Tolles &amp; Olson -lakifirmassa, jossa hän työskenteli vuoteen 1965.
Näkemyksiä.
Toukokuussa 2019 Munger sanoi, että eriarvoistuminen johtuu kansantalouden elvyttämiseen käytetystä setelirahoituksesta, joka aiheutti matalat korot ja pörssiosakkeiden hintojen nousun. Eriarvoistuminen Mungerin mukaan johtuu siitä, että vain joillakin oli pörssiosakkeita joiden hinnat nousivat. Mungerin mielestä eriarvoisuus korjautuu itsestään ajan kuluessa.
Kouvolan salainen tutkijakomitea

Kouvolan salainen tutkijakomitea oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 toiminut punaisen puolen oikeusistuin, joka tuomitsi Kouvolassa vastavallankumouksellisia kuolemaan. Sen jäsenet olivat sisällissodan jälkeen Suomen etsityimmät punakapinalliset. Komitea tuomitsi kuolemaan satakunta suojeluskuntalaista ja valkoisten kannattajaa, joista useimmat päätyivät ammuttaviksi joko Kouvolan veripeltoon tai Kymijokeen. Suuri osa ammutuista oli Kymiyhtiön työntekijöitä. 
Komitean jäsenet.
Tuomioistuimen ensimmäinen puheenjohtaja oli Kaarlo Korja, ja hänen jälkeensä Vihtori Saarinen -niminen työmies. Saarinen kuului punakaartin radikaaliin siipeen, joka vaati vastavallankumouksellisille ankaria rangaistuksia. Hän esimerkiksi ammutti Kymiyhtiön pääjohtajan Gösta Björkenheimin Korian sillalla 28. huhtikuuta. Aartelo kuoli vankileirillä, loput pääsivät vapaaksi 1920-luvun puolenvälin jälkeen. Vihtori Saarinen jäi junan alle Helsingissä 1945. . He yrittivät sodan jälkeen paeta Venäjälle mutta jäivät kiinni Uudellakirkolla ja saivat myöhemmin elinkautiset vankeusrangaistukset.
Bonnie Lou

Mary Jo Kath, taiteilijanimeltään Bonnie Lou (27. lokakuuta 1924 Towanda, Illinois – 8. joulukuuta 2015 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen rock ’n’ roll- ja countrylaulaja. Hän kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.
Lou, joka oli jo aiemmin luonut huomattavan radiouran, nousi maineeseen levyttävänä artistina 1950-luvulla. Menestyssinglejä olivat ”Seven Lonely Days”, ”Tennessee Big Walk” ja ”Daddy-O”; musiikkia syntyi myös yhteistyössä Rusty Yorkin kanssa.
Uraansa televisiossa jatkanut Lou pääsi mukaan juontamaan "Paul Dixon Show’ta". Vaikka hän vetäytyi hiljalleen, häneltä ilmestyi kokoelmalevy vielä vuonna 2000.
Candie Evans

Candie Evans (oikealta nimeltään Jean Poremba, s. 22. maaliskuuta 1967 Newport Beach) on entinen pornotähti. Hän näytteli vuosina 1985–1987 yli 90 elokuvassa ja hänen kuviaan julkaistiin muutamissa pornolehdissä. Hän näytteli uransa aikana usealla eri nimellä, jotka olivat lähinnä nimikirjainten muuntelua (mm. Candy), käytti paria aliasta ja muutamaan otteeseen näytteli myös omalla nimellä.
Debyyttinsä Evans teki vuonna 1985 18-vuotiaana elokuvassa "Crystal Balls". Hän työskenteli usein aikansa suurimpien pornotähtien kanssa ja esiintyi hetero- ja lesboseksiä sisältävissä kohtauksissa sekä masturbaatiokohtauksissa.
Evans jätti pornoteollisuuden vuonna 1988 ja asuu nykyään Orlandossa, Floridassa miehensä ja kahden lapsensa kanssa.
Aer Arann

Aer Arann oli irlantilainen lentoyhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1970. Vuonna 2006 Aer Arann kuljetti 1,1 miljoonaa matkustajaa.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto palkitsi Aer Arannin kausien 2005/6 ja 2004/5 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä.
Aer Arann ilmoitti 19. maaliskuuta 2014 vaihtavansa nimensä Stobart Airiksi. Muutos oli seurausta Stobart Groupin hankkimasta merkittävästä omistusosuudesta yhtiössä. Stobart Air teki samalla viiden vuoden sopimuksen Flyben kanssa. Stobart Air maalasi sopimuksen mukaisesti kaksi ATR-konettaan Flyben väreihin ja operoi koneita Flyben manner-Euroopan reiteillä.
Laivasto.
Aer Arannin laivasto helmikuussa 2008
Dan Kuykendall

Dan Heflin Kuykendall (9. heinäkuuta 1924 – 12. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1967–1975; ensin vuoteen 1973 Tennesseen yhdeksännestä, sitten kahdeksannesta vaalipiiristä.
Kuykendall syntyi Texasissa ja valmistui Texas A&amp;M Universitysta vuonna 1947. Hän oli toisen maailmansodan veteraani.
Dyanna Lauren

Dyanna Lauren (s. 18. maaliskuuta 1965 Los Angeles) on yhdysvaltalainen eroottinen tanssija, pornotähti ja ohjaaja. Hän esiintyi lähes sadassa elokuvassa vuosien 1992 ja 1998 välillä, minkä jälkeen hän vaihtoi näyttelemisen ohjaamiseen. Hänellä on myös kandidaatin tutkinto musiikissa ja hän on perustanut eläintenpelastusosaston "New Leash on Life".
Lauren oli Penthousen Pet of the Month heinäkuussa 1995.
Lauren on myös esiintynyt Marilyn Mansonin albumilla "Mechanical Animals" yhdessä Kobe Tain kanssa. Hän on myös Ninn Worx_SR, -elokuvayhtiön toimitusjohtaja ja omistaa yhtiön yhdessä aviomiehensä kanssa. 
12. tammikuuta 2008 Lauren pääsi Adult Video Newsin Hall Of Fameen.