tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Macintosh 512K

Macintosh 512K on Apple Computerin 10. elokuuta 1984 julkaisema tietokone. Macintosh 512K, lempinimeltään Fat Mac ("Lihava Mac"), oli toinen laajan Macintosh-tietokonesarjan malli.
Tekniset tiedot.
Macintosh 512K oli Macintosh 128K-mallin päivitys, jossa 128 kt:n keskusmuisti korvattiin 512 kt:n muistilla. Laitteessa oli 8 MHz:n Motorola 68000 -suoritin, 400 kt:n levykeasema ja kolme DB-9 ja yksi DB-19 -liitäntä. 9" näyttö ja keskusyksikkö oli pakattuna samaan koteloon, johon kytkettiin hiiri ja näppäimistö sekä lisävarusteena saatava kiintolevy tai ulkoinen levykeasema. Käyttöjärjestelmänä toimi System 1.0 ja mukana toimitettiin MacPaint ja MacWrite. Käyttöjärjestelmää pystyi päivittämään versioon System 4.1 saakka.
Kehitys ja vastaanotto.
Vuoden 1984 tammikuussa julkaistu, ensimmäinen Macintosh osoittautui muistiltaan riittämättömäksi ja päivitetyn mallin julkaisu tapahtui jo muutaman kuukauden päästä. Päivitetty versio maksoi 3 195 dollaria ja Macintosh 128K :n hinta pudotettiin 2 199 dollariin. Fat Macin julkaisun jälkeen julkaistiin myös sovellukset MacDraw, MacProject ja Macintosh Pascal. Pian tuli saataville myös LaserWriter-tulostin, joka mahdollisti julkaisuohjelmien ("desktop publishing") käytön. Huhtikuussa 1986 Macintosh 512K :sta julkaistiin päivitetty versio Macintosh 512Ke, jossa oli suurikapasiteettisempi levykeasema ja isompi ROM-muisti.
Bataavit

Bataavit () olivat germaaniheimo, joka asui Reinin, Waalin ja Pohjanmeren välimaastossa. Bataavit olivat roomalaisten liittolaisina vuodesta 15 eaa. lähtien, ja he auttoivat Drususta tämän sotaretkellä muita germaaniheimoja vastaan. 
Kun Roomassa syttyi sisällissota, käyttivät bataavit kuitenkin tilannetta hyväkseen ja nousivat vuonna 69 kapinaan roomalaistuneen bataaviylimyksen Julius Civiliksen johdolla. Civilis yritti synnyttää gallialaisen valtakunnan, ja saikin liittolaisikseen treverit ja joitain germaanijoukkoja. Bataavit onnistuivat tuhoamaan useita roomalaisleirejä, mutta heidän onnensa kääntyi Vespasianuksen noustua valtaan Roomassa. Keisari lähetti suuren roomalaisarmeijan kukistamaan kapinan, ja Civilis joutui antautumaan vuonna 71. 
Bataavit menettivät verovapautensa ja joitain muita etuoikeuksia. He myös palasivat Rooman liittolaisiksi ja toimittivat sotilaita Rooman armeijaan. Bataavit sulautuivat 300-luvulla frankkeihin.
Oikeusneuvos

Oikeusneuvos () on virkanimike, jota käytetään Suomen korkeimman oikeuden jäsenistä lukuun ottamatta sen presidenttiä. Vuoden 2017 alusta lähtien sama virkanimike on ollut myös korkeimman hallinto-oikeuden jäsenillä, joista aikaisemmin käytettiin nimitystä hallintoneuvos.
Korkein oikeus.
Korkeimmassa oikeudessa on lain mukaan oltava jäseninä presidentti ja vähintään 15 oikeusneuvosta. Vuoden 2020 toukokuussa oikeusneuvoksia on 18. Oikeusneuvokset on nimitetty virkaansa keskimäärin 49 vuoden ikäisinä.
Oikeusneuvokset ovat toimineet aiemmin erilaisissa lakimiestehtävissä, useimmiten tuomioistuimissa mutta myös lainvalmistelijoina, oikeustieteen tutkijoina tai asianajajina. Korkeimmassa oikeudessa he eivät erikoistu tiettyihin asioihin, vaan kaikki oikeusneuvokset osallistuvat kaikenlaisten asioiden käsittelyyn.
Kelpoisuusvaatimukset virkaan.
Tuomioistuinlain 10 luvun 1 §:n mukaan tuomariksi voidaan nimittää oikeustieteen muun ylemmän korkeakoulututkinnon kuin kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen maisterin tutkinnon suorittanut oikeamielinen Suomen kansalainen, joka aikaisemmalla toiminnallaan tuomioistuimessa tai muussa tehtävässä on osoittanut, että hänellä on täytettävänä olevan viran menestyksellisen hoitamisen edellyttämä perehtyneisyys viran tehtäväalaan sekä tarvittavat henkilökohtaiset ominaisuudet. Saman lain 10 luvun 2 §:n mukaan korkeimman oikeuden presidentiksi ja jäseneksi sekä korkeimman hallinto-oikeuden presidentiksi ja jäseneksi voidaan nimittää 1 §:ssä säädetyt edellytykset hyvin täyttävä etevä laintuntija. Korkeimman oikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden presidenteiltä edellytetään lisäksi johtamistaitoa.
Palkkaus.
Marraskuussa 2018 oikeusneuvoksen palkka on 11 026 euroa kuukaudessa. Korkeimman oikeuden presidentin korvaus on 12 970 euroa kuukaudessa.
Rocky Balboa (elokuva)

 
Rocky Balboa (tunnetaan myös nimellä Rocky VI) on kuudes ja viimeinen "Rocky"-elokuvasarjan elokuva, jossa elokuvan päähahmona on itse Rocky. Sen ohjauksesta, käsikirjoituksesta ja pääosasta vastaa Sylvester Stallone. Elokuva ilmestyi joulukuussa 2006, 16 vuotta edellisen "Rocky"-elokuvan ("Rocky V") jälkeen. Elokuva on kuvattu Philadelphiassa ja Las Vegasissa. Suomen ensi-ilta oli 5. tammikuuta 2007. Joulukuussa 2007 julkaistiin kaikki kuusi "Rocky"-elokuvaa sisältävä kuuden DVD-levyn kokoelma "Rocky – The Complete Saga". 
Sylvester Stallone kävi läpi suuren kamppailun studion kanssa saadakseen elokuvan tuotantoon. Studio on kertonut syyksi Stallonen iän. He eivät pitäneet hyvänä ideana, että 60-vuotias Stallone oli toimintaelokuvan pääroolissa. Stallonen iän aiheuttamat ongelmat eivät kuitenkaan loppuneet siihen. Vaikka elokuva olikin taloudellinen menestys, se oli ennen julkaisuaan saanut paljon kritiikkiä Stallonen iän vuoksi. Mielenkiintoisesti tätä heijastaen, elokuvan keskeisenä teemana on kritiikki ja ennakkoluulo, jota päähenkilö Rocky käy läpi, kun hän iäkkäänä tahtoo palata kehään. 
Juoni.
Elokuvan alussa vanha nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari Rocky Balboa on onnistunut parantamaan rahatilannettaan viidennen elokuvan jälkeen. Hän omistaa ravintolan, joka on nimetty hänen edesmenneen vaimonsa Adrianin mukaan. Samaan aikaan nykyinen maailmanmestari Mason Dixon kärsii uskottavuuden puutteesta voitettuaan jälleen uuden haastajan ylivoimaisesti. Dixon haluaisi saada kunniaa ja haluaa otella kovan ottelun. Televisiossa näytetään tietokoneen suunnittelema kaksinkamppailu Rockyn ja Dixonin kuvitellusta kohtaamisesta ja sen mukaan Rocky voittaisi. Näin hänellä herää halu otella vielä kerran. Tasaisen kymmenen erän näytösottelun jälkeen Rocky häviää pisteissä 75-76.
Turun Tauti

Turun Tauti on vuonna 1988 perustettu turkulainen hardcore punk -yhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia ja seitsemän EP:tä/minialbumia. Lisäksi sen kappaleita on useilla punk-kokoelmilla. Turun Tauti on esiintynyt Suomen ohella useana vuonna muualla Euroopassa.
Historia.
Turun Taudin perustivat maaliskuussa 1988 Jari ”Jarza” Heimola (laulu), Petri ”Volvo-Pete” Kulmanen (laulu, kitara), Pate (basso) ja Janne ”Jace” Ollikainen (rummut). Alkuperäisen kokoonpanon kanssa studiossa äänitettiin kaksi laulua. Jo toisena vuonna kokoonpano muuttui, kun Pate ja Volvo-Pete lähtivät ja heidän tilalleen liittyivät Petteri ”Pete” Takkinen ja Tomi ”Tomppa” Arpiainen. Pete Takkisesta tuli yhtyeen kitaristi ja Tompasta uusi rumpali, jolloin Jace siirtyi basistiksi. Muuttuneen kokoonpanon kanssa nauhoitettiin viisi laulua A-Panimolla Riverside-studiossa. Nämä äänitykset yhdistettiin yhtyeen ensimmäiseksi julkaisuksi, joka sai nimen "Turun Tauti -EP." Sessiosta yksi ylijäänyt kappale julkaistiin "Maanalainen vuosikerta" -kokoelmalevyllä (kappale ”Rai!”) 1989. Lyhyen ajan jälkeen kitaristiksi vaihtui Arto ”Luigi” Toikkanen, joka alkoi tehdä Jacen kanssa kappaleita.  300 ensimmäistä EP:tä myytiin extrasinglen kanssa. Luigi oli mukana ensimmäisen LP:n nauhoituksessa Riverside-studiossa.
Levymyynti oli hyvää ja yhtyettä pyydettiin myös ulkomaille. Yhtye kävikin soittamassa useaan otteeseen klubikeikoilla ja vallatuissa taloissa esim. Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Belgiassa, Ranskassa, Itävallassa, Tšekkoslovakiassa ja Unkarissa. Kokoonpano säilyi samana LP:iden "Huuto vapaudelle "ja "Ei mua vieläkään kukaan saa kii" ja "130388"-EP:n ajan. Mukaan liittyi vielä lyhyeksi ajaksi Tuija Harju soittamaan saksofonia. Turun Tauti treenasi A-Panimon tiloissa, ja yhtyeen rumpalin perustama RM-Records toimi myös siellä ja julkaisi yhtyeen ensimmäisen EP:n ja seuraavat kolme LP:tä. RM-Recordsin levymogulina ja A-Panimon keikkajärjestäjänä toimi Janne ”Jace” Ollikainen. A-Panimon toiminta oli noihin aikoihin aktiivista: keikkoja järjestettiin Panimolla monille suomalaisille hardcore/punk-yhtyeille.
Kokoonpano.
Turun Taudin kokoonpano on vaihtunut lukuisia kertoja. Oheinen taulukko esittää jäsentenvaihdokset vuoteen 2003 asti. Taulukossa on keskitytty niihin jäseniin, jotka ovat osallistuneet yhtyeen julkaisujen tekoon eli taulukko ei ole tyhjentävä. Alkuperäiskokoonpanossa soittivat Jarza (laulu), Volvo-Pete (laulu, kitara), Pate (basso) ja Jace (rummut). Laulaja Jarza on ollut mukana kaikissa kokoonpanoissa. Vuodesta 2004 kokoonpano on ollut Jarza (laulu), Jussi (kitara), Valmu (basso) ja Antti (rummut).
RM-Records.
Raunistulan Mafia Records eli RM-Records on vuonna 1989 perustettu HC/punk–levy-yhtiö. RM-Recordsin perusti Jace Ollikainen ajatuksenaan julkaista oman yhtyeen eli Turun Taudin tuotantoa underground-piireissä. Levyt menivät kaupaksi ympäri maailmaa ”periaatteella ilman voittoa”. Ensimmäinen EP maksoi 5 markkaa, kulut saatiin katettua ja ylijääneillä rahoilla julkaistiin ensimmäinen LP. Lopulta levyjä julkaistiin muille yhtyeille myös. RM-Records julkaisi myös Sunset Brigaden, Dun-Delion ja Amazing Tailsin tuotantoa.
Naantalin rata

Naantalin rata on Suomen rataverkkoon kuuluva 5,4 kilometriä pitkä yksiraiteinen rataosuus, joka kulkee Raisiosta Naantaliin ja edelleen Naantalin satamaan. Se erkanee Raisiossa Turun ja Uudenkaupungin välisestä radasta. Radalla on ollut henkilöliikennettä vuoteen 1972 asti, mutta nykyisin se on vain satunnaisen museoliikenteen käytössä.
Rata avattiin liikenteelle marraskuussa 1923. Naantalin rautatieaseman vihki käyttöön Ivar Wilskman 30. toukokuuta 1925. Asemalla oli erillinen tila Suomen tasavallan presidentin käyttöön hänen matkoillaan. 
Naantalin rautatieasema ja ratapiha on purettu ja alueelle on rakennettu asuin- ja liikerakennuksia. Ratapiha-alueesta jäljellä on enää aseman itäpuolelle jäävä satamaliikennettä palveleva järjestelyratapiha. Asemakaavassa on jätetty tilaa mahdolliselle Turun uudelle raitiotielle siten, että se voidaan rakentaa myöhemmin asemakaava-alueen kautta. Raitiotie kulkisi osittain nykyisellä Naantalin radalla.
Radan päällysrakenteen ratapölkyt ovat puusta ja tukikerros raidesorasta. Radan suurin sallittu nopeus on 50 km/h, ja rataosalla on seitsemän tasoristeystä. Sivuraiteella Naantali – Naantalin satama suurin sallittu nopeus on 30 km/h.
Matkustajaliikenne.
1950-luvulla Turun ja Naantalin väliä liikennöi 14 edestakaista paikallisjunavuoroa päivittäin. 1960-luvulla linja-autot syrjäyttivät paikallisjunia ja matkustajaliikenne alkoi hiljentyä. Säännöllinen henkilöliikenne loppui vuonna 1972. Henkilöjunat liikennöivät Naantalin satamaan 31. toukokuuta 1970 lähtien Viking Linen silloista lauttaliikennettä varten.
Junavuorot korvattiin linja-autoilla syksyllä 1984. Junavuorot palautettiin syksyllä 1989 mutta henkilöjunaliikenne satamaan lakkautettiin lopullisesti 29. syyskuuta 1990. Muumimaailma kokeili rautatieliikennettä vuosina 1998 ja 1999, mutta junayhteys jäi vain kokeiluksi.
Tavaraliikenne.
15. maaliskuuta 1967 aloitettiin Suomen ja Ruotsin välinen junalauttaliikenne. Reitistä odotettiin hyvinkin merkittävää ja pitkäaikaista, mutta junalauttaliikenne loppui.
Viimeksi radalla on kuljetettu Rautaruukin terästä ja Suomen Viljavan Naantalin viljasiilojen viljaa. Vuonna 2002 Naantaliin liikennöitiin viisi kertaa viikossa. Rautaruukin eli nykyään Tata Steelin sivuraide purettiin vuonna 2022.
Nykytila ja tulevaisuus.
Rataosa on huonossa kunnossa: sen päällysrakenne on yli 50 vuotta vanha ja elinkaarensa päässä. Radalla ei ole enää kaupallista liikennettä, vaan ainoastaan satunnaista museoliikennettä. Naantalin huoltovarmuussataman vuoksi rata on kuitenkin tarkoituksenmukaista pitää liikennöitävässä kunnossa, ja sitä on suunniteltu myös sähköistettäväksi. VR-Yhtymä on myös suunnitellut joidenkin kaukojunien ajamista Naantaliin asti. Se edellyttäisi kuitenkin noin 40 miljoonan euron investointeja Turun ja Raision väliselle radalle. Lisäksi radan käyttöä on suunniteltu osana Turun seudun lähijunaliikennettä.
Macintosh 512Ke

Macintosh 512Ke on Apple Computerin 1. syyskuuta 1986 julkaisema, Macintosh 512K -tietokoneen päivitetty versio. Julkaisuhetkenään Macintosh 512Ke oli edullisempi vaihtoehto Macintosh-malliston silloiselle lippulaivalle Macintosh Plus -tietokoneelle. Macintosh Plussaan verrattuna Macintosh 512Ke sisälsi vähemmän keskusmuistia eikä siinä ollut SCSI-liitäntää. Keskusmuisti oli Macintosh 128K:n tavoin integroituna emolevylle ja sen lisääminen oli vaikeampaa kuin SIMM-muistikammoilla toimivan Plussan. Macintosh 512Ke:n keskusmuisti oli mahdollista päivittää 2 Mt:n saakka kolmannen osapuolten laitteistopäivityksillä. 
Tekniset tiedot.
Macintosh 512Ke käytti 8 MHz:n Motorola 68000 -prosessoria. Siinä oli 800 kt:n levykeasema ja DB-9- ja DB-19-liitäntäportteja. Keskusyksikön kanssa koteloitu 9" mustavalkoinen näyttö käytti 512 x 384 pikselin resoluutiota. Laitteiston mukana toimitettiin System 3.0 ja Finder 5.1. Käyttöjärjestelmän pystyi päivittämään System 6.0.8 :aan saakka.
Applen 299 dollarin hintaisella "Macintosh Plus Disk Drive Kit"-paketilla Macintosh 512K:n saattoi päivittää 512Ke:ksi. Paketti sisälsi:
Macintosh XL

Macintosh XL on Apple Computerin Lisa-projektin tuottaman tietokoneen viimeinen malli. Vuonna 1983 julkaistu Lisa menestyi huonosti ja seuraavana vuonna julkaistu Macintosh 128K ja myöhemmät Macintosh-mallit söivät Lisan markkinat täysin. Lisan päivitysversio Macintosh XL julkaistiin 1. tammikuuta 1985. Samaan aikaan myytiin Lisa 2/10-konetta, joka toimi Lisan käyttöjärjestelmällä. Macintosh XL sisälsi MacWorks XL -ohjelman, jolla Macintosh-koneiden ROM-muistia emuloitiin, mahdollistamalla Macintoshille tehtyjen sovellusten ajamisen Lisan alustalla.
Tekniset tiedot.
Macintosh XL käytti 5 MHz:n Motorola 68000 -suoritinta. Siinä oli 512 kt:n keskusmuisti, joka oli päivitettävissä 2 Mt:n saakka. Koneessa oli sisäänrakennettu 3.5" 400 kt:n levykeasema ja 720 x 364 resoluutiota käyttävä näyttö. Resoluutiosta johtuen Macintosh XL ei käyttänyt muiden Macintosh-sarjan tietokoneiden tapaan neliön muotoisia pikseleitä . Resoluutio oli päivitettävissä toimenpiteellä, jossa näyttölaite vaihdettiin 608 x 431 pikselin resoluutiolla toimivaan. Kuten Lisaan, Macintosh XL:ään tarjottiin lisävarusteena ulkoista 10 Mt:n kiintolevyä.
Eeron elpee

Eeron elpee on Eero Raittisen ensimmäinen studioalbumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 1970. Levy julkaistiin myöhemmin eri kansilla ja nimellä "Blues from the North". Levystä on tehty uusintapainos 2016 (Svart Records) alkuperäisillä kansilla.
Kappale ”St. Louis Blues” oli rockkitaristi Albert Järvisen ensilevytys.
Haddon Sundblom

Haddon Sundblom (22. kesäkuuta 1899 – 10. toukokuuta 1976) oli yhdysvaltalainen taiteilija. Sundblom syntyi Michiganin osavaltion Muskegonissa. Hänen isänsä oli kotoisin Ahvenanmaan Föglöstä ja äitinsä Ruotsista.
Sundblomia pidetään yleisesti nykyisen joulupukin kuvan luojana, kun hän työskenteli Coca-Colalla vuonna 1931. Sundblomin joulupukki-hahmo esiintyy myös Ahvenanmaan vuoden 2007 joulupostimerkissä.
LATAM Perú

LATAM Perú (aikaisemmin LAN Perú) on Perun suurin lentoyhtiö ja maan kansallinen lentoyhtiö. Se on perustettu vuonna 1998 ja kuuluu chileläiseen Latam Airlines Group -yhtiöryhmään. 
Yhtiöstä tuli chileläisen LAN Airlinesin tytäryhtiö syyskuussa 2002. Kun LAN Airlinesitä tuli LATAM Chile, myös LAN Perú vaihtoi nimensä LATAM-alkuiseksi. 
LATAM Perú kuului Oneworld-lentoyhtiöallianssiin vuosina 2000–2020. Koko LATAM-yritysryhmä poistui Oneworldistä yhtä aikaa vuonna 2020, kun yhdysvaltalainen Delta Air Lines osti osuuden yritysryhmästä.
LATAM Argentina

LATAM Argentina (aikaisemmin "LAN Argentina") oli argentiinalainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka oli Buenos Aires. Yhtiön tunnetaan myös aikaisemmalla nimellä Aero 2000. Yhtiö lensi Argentiinan sisäisiä reittilentoja sekä ulkomaanlentoja muun muassa Miamiin ja Santiagoon. LATAM Argentina kuului Oneworld-allianssiin, ja sen omisti chileläinen Latam Airlines Group.
LATAM Argentinan emoyhtiö, LATAM Airlines Group, ilmoitti 17. kesäkuuta 2020 lopettavansa tytäryhtiön toiminnan. Syy lopettamiselle oli COVID-19 pandemian aiheuttamat tappiot . Lentoyhtiö oli Argentiinan toiseksi suurin, kansallisen lentoyhtiön Aerolíneas Argentinasin jälkeen.
Laivasto.
LAN Argentinan laivasto heinäkuussa 2010:
Rafael (jalkapalloilija, 1978)

Rafael Pires Vieira, taiteilijanimeltään Rafael (s. 1. elokuuta 1978 Florianópolis, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi suuren osan urastaan Veikkausliigassa Suomessa. Hän voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden kahdesti ja valittiin vuonna 2019 Veikkausliigan legendaksi. Veikkausliigassa hän pelasi 351 ottelua, joissa teki 134 maalia, mikä tekee hänestä toiseksi eniten maaleja tehneen pelaajanVeikkausliigan historiassa.
Ura.
1990-luvulla Rafael pelasi Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän vuonna 1997 voitti Liigacupin, Suomen mestaruuden ja sarjan maalikuninkuuden. HJK:sta hän siirtyi FC Jazziin, jossa vietti pari vuotta ennen paluutaan HJK:hon. HJK:sta Rafael siirtyi ensin kahdeksi vuodeksi Alankomaihin Heerenveeniin ja sieltä Turkin Superliigan Denizlisporiin. Tämän jälkeen hän palasi Suomeen ja pelasi Kakkosessa Forssan Jalkapalloklubissa ennen siirtymistään FC Lahteen kaudeksi 2005. Rafaelilla oli sopimus Lahden kanssa vuoden 2016 loppuun. Kauden jälkeen hän siirtyi Kakkosessa pelaaviin Mikkelin Pallo-Kissoihin. Hän lopetti uransa lokakuussa 2019.
Denizlispor

Denizlispor Kulübü on urheiluseura Denizlistä, Turkista. Seuran toiminta on varsin monipuolista, sillä lajivalikoimaan lukeutuvat jalkapallo, lentopallo, koripallo, pöytätennis shakki ja voimistelu.
Denizlisporin jalkapallojoukkue pelaa Turkin pääsarjassa Superliigassa. Sen paras saavutus liigassa on viides sija, mihin se on yltänyt historiansa aikana kahdesti, vuosina 2002 ja 2004. Turkin Cupissa se on parhaimmillaan ollut välierissä ja UEFA Cupissa neljännellä kierroksella. Muun muassa Bilal Ould-Chikh ja Mix Diskerud ovat pelanneet seurassa.
Historia.
Denizlispor perustettiin 26. toukokuuta 1966, kun kaupungin kaksi pienempää seuraa, "Çelik Yeşilspor Gençlik" ja "Pamukkale Gençlik", yhdistyivät. Aluksi seura oli vain Denizlin kaupunginosassa Çaybaşıssa toimiva pieni seura. Sittemmin seura liittyi Turkin jalkapalloliiton jäseneksi ja jalkapallojoukkue aloitti Turkin kakkosdivisioonassa 14. heinäkuuta samana vuonna.
Harald Schumacher

Harald Anton "Toni" Schumacher (s. 6. maaliskuuta 1954 Düren, Länsi-Saksa) on saksalainen, 1980-luvulla maajoukkueessa menestynyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Seurajoukkueurastaan Schumacher pelasi suurimman osan, vuodet 1972–1987 1.FC Kölnin joukkueessa kotimaassaan Saksan liittotasavallassa, kaikkiaan 422 kansallista ja 76 eurocup-ottelua. Kölnissä hän voitti kerran Saksan mestaruuden (1978) ja kolmesti Saksan Cupin. Lisäksi hän pelasi Saksassa Schalkessa (33 ottelua), Bayern Münchenissä (8) ja kaudella 1995/1996 Borussia Dortmundissakin yhden ja voitti näin joukkueessa samaisella kaudella uransa toisen Saksan mestaruuden. Lisäksi hän pelasi yhden kauden, 1988/1989, Turkissa Fenerbahçessa. 
Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Schumacher oli 1980-luvulla ykkösmaalivahti. Hän voitti joukkueessa Euroopan mestaruuden 1980, ja kaksi MM-hopeaa vuosina 1982 ja 1986. Kaikkiaan hän pelasi urallaan A-maajoukkueessa 76 ottelua.
Toni Schumacher

Toni Schumacher (s. 1. joulukuuta 1938) on saksalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Vuosina 1960—1968 Schumacher pelasi 1. FC Kölnissä, missä hän voitti vuosina 1962 ja 1964 Saksan liittotasavallan mestaruuden. Vuonna 1968 hän voitti joukkueessa Saksan Cupin. Kaikkiaan hän pelasi urallaan Bundesliigassa 58 ottelua.
Muuta.
Toni Schumacheria ei pidä sekoittaa toiseen saksalaiseen maalivahtiin Harald Schumacheriin, joka myös tunnetaan lempinimellä "Toni".
Suspensio

Suspensio on kemian termi, joka tarkoittaa heterogeenistä seosta, (kolloidisysteemiä), jossa nesteeseen on sekoittunut kiinteää ainetta niin hienojakoisesti, että seos saostuu hitaasti. Jatkuva faasi (ulkofaasi) on neste ja dispergoitunut faasi (sisäfaasi) on kiinteä. 
Suspensiossa ainesosat erottuvat hitaasti toisistaan, jos sitä ei sekoiteta. Suspensiossa hiukkaskoko on yli 1 µm.
Suspensiolle käänteinen kolloidisysteemi on geeli.
Venus Williams

Venus Ebony Starr Williams (s. 17. kesäkuuta 1980 Lynwood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennisammattilainen ja nelinkertainen olympiavoittaja. Hän oli WTA:n rankinglistalla maailman ykköspelaaja vuonna 2002 yhteensä 11 viikon ajan. Hän on Richard ja Oracene Williamsin tytär. Venuksen valmentajana toimii hänen isänsä Richard Williams. Hänen nuorempi siskonsa Serena Williams on myös tunnettu tennisammattilainen.
Ura.
Williams tuli tunnetuksi vuonna 1997, jolloin hän selviytyi Yhdysvaltain avoimissa loppuotteluun. Tuolloin Martina Hingis oli vielä häntä parempi. Lopullinen läpimurto tapahtui vuonna 2000, jolloin hän voitti Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Hän voitti myös Sydneyn olympialaisissa kaksi olympiakultaa, kaksinpelistä ja nelinpelistä. Kaksinpelin finaalissa hän voitti Venäjän Jelena Dementjevan ja nelinpelissä hänen parinaan pelasi hänen pikkusiskonsa Serena. Hän voitti myös seuraavana vuonna Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Wimbledonin hän voitti myös vuosina 2005, 2007 ja 2008 sekä hävisi loppuottelun vuosina 2002 ja 2003. Ranskan avoimissa Williams on päässyt finaaliin vuonna 2002 ja Australian avoimissa vuonna 2003. Kaikissa Venus Williamsin tappioon 2000-luvulla päättyneissä Grand Slam -finaaleissa voittaja on ollut Serena Williams.
Venus Williams nousi maailmanlistan ykköseksi ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 2002 ja oli listan kärjessä kolmeen otteeseen yhteensä 11 viikon ajan. Nelinpelaajana hän on Serena-siskonsa kanssa voittanut Ranskan ja Yhdysvaltain avoimet vuonna 1999, Wimbledonin vuosina 2000, 2002 ja 2008 sekä Australian avoimet vuosina 2001 ja 2003. Sekanelinpelissä hän voitti Justin Gimelstobin parina Australian ja Ranskan avoimet mestaruudet vuonna 1998.
Venus Williams on voittanut 45 WTA-kaksinpeliturnausta. Viimeisin voitto on helmikuulta 2014 Dubaissa käydystä turnauksesta, jonka loppuottelussa hän voitti Alizé Cornetin.
Vuoden 2009 Ranskan avoimissa Venus Williams putosi kolmannella kierroksella hävittyään suoraan kahdessa erässä unkarilaiselle Ágnes Szávayille.
Wimbledonin vuoden 2009 turnauksessa Williams eteni naisten kaksinpelissä loppuotteluun, jossa hän kohtasi siskonsa Serena Williamsin. Sisarukset kohtasivat Wimbledonin loppuottelussa neljännen kerran urallaan. Venus hävisi loppuottelun suoraan kahdessa erässä.
Venus Williams keskeytti osallistumisensa Yhdysvaltain avoimeen tennisturnaukseen 2011 ja ilmoitti julkisuudessa, että hänellä on diagnosoitu Sjögrenin syndrooma. Sairauden vuoksi Williams ei pelannut pitkään aikaan. Wimbledonin tennisturnaukseen 2012 hän kuitenkin osallistui ja voitti nelinpelimestaruuden yhdessä sisarensa Serenan kanssa.
Picabo Street

Picabo Street (s. 3. huhtikuuta 1971 Triumph, Idaho) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Street menestyi erityisesti vauhtilajeissa: syöksylaskussa ja super-G:ssä.
Lapsuus.
Picabo Streetin vanhemmat Stubby ja Dee Street elivät kiertolaiselämää ja kaksilapsisen perheen tyttö nimettiin syntyessään yksinkertaisesti nimellä ”Baby Girl”. Kolmevuotiaana hän sai uuden nimen ”Picabo” idaholaisen kaupungin mukaan. Streetin perhe kierteli Keski-Amerikkaa erilaisia sekalaisia töitä tehden, kunnes asettuivat 50 asukkaan Triumphiin. Kylässä oli vain kahdeksan lasta, joista seitsemän poikia, joten Street kasvoi kilpaillen poikia vastaan. Street aloitti laskettelemisen kuusivuotiaana ja nousi Yhdysvaltojen maajoukkueeseen 17-vuotiaana vuonna 1989.
Saavutuksia.
Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä Street oli syöksyn kuudestoista.
Allen Iverson

Allen Ezail Iverson (s. 7. kesäkuuta 1975 Hampton, Virginia) on yhdysvaltalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija. Hänet palkittiin pelaajana kaudella 2000–2001.
Peliura.
Iverson piti lapsena enemmän amerikkalaisesta jalkapallosta kuin koripallosta. Iversonin äiti ilmoitti pojan koripalloharjoituksiin, kun hän oli 9-vuotias. Poika ei olisi halunnut mennä, mutta meni kun näki harjoituksissa amerikkalaisen jalkapallon joukkuekavereitaan. Ennen ammattilaisuraansa Iverson pelasi Georgetownin yliopiston joukkueessa. Philadelphia 76ers varasi hänet ensimmäisenä pelaajana. Iverson edusti seuraa vuoteen 2006 saakka, jolloin hän siirtyi Denver Nuggetsiin. Kahden kauden jälkeen hän vaihtoi Detroit Pistonsiin ja edusti seuraa kauden ajan. Kaudeksi 2009–2010 Iverson siirtyi Memphis Grizzliesiin, mutta edusti joukkuetta vain kolmen ottelun ajan. Loppukaudeksi hän palasi Philadelphiaan. Lokakuussa 2010 Iverson ilmoitti siirtyvänsä Beşiktaş Cola Turkaan kaksivuotisella sopimuksella.
Iverson lopetti pelaajauransa virallisesti lokakuussa 2013.
Huhtikuussa 2016 Iverson valittiin NBA:n Hall of Fameen yhdessä Shaquille O'Nealin sekä Yao Mingin kanssa.
Dornier Do 19

Dornier Do 19 oli saksalainen 1930-luvulla rakennettu nelimoottorinen strategisen pommikoneen prototyyppi.
Kehitys- ja käyttöhistoria.
Alkuvuodesta 1935 Luftwaffen esikuntapäällikön kenraaliluutnantti Walther Weverin, joka tunnettiin strategisten pommikoneiden puolestapuhujana, vaikuttamana Saksan ilmailuministeriön RLM:n ("Reichsluftministerium") tekninen toimisto julkisti vuodesta 1933 lähtien valmistellun spesifikaation pitkän matkan strategisen pommikoneen kehittämisestä. Tähän projektiin, joka tunnettiin epävirallisesti nimellä "Ural bomber", antoi omat suunnitelmansa kesällä 1935 kaksi lentokonevalmistajaa, Dornier ja Junkers. Suunnitelmia tutkittuaan RLM määräsi molemmat valmistamaan kolme prototyyppiä, joille osoitettiin mallinumerot 19 (Dornier) ja 89 (Junkers).
Dornierin pääsuunnittelija Claude Dornier kehitti koneen aiempien, hyviksi koettujen konstruktioiden pohjalta. Esimerkiksi koneen siipenä käytettiin Dornierin lentoveneistä tuttua profiililtaan paksua ja jänneväliltään pitkää siipeä. Kaksisalkoinen siipi oli päällystetty metallilevyllä. Metallista niittaamalla valmistettu runko oli tyypiltään kuorirakenteinen. Koneen päälaskuteline oli rakenteeltaan Dornier Do 17 -pommikoneessa käytetyn kaltainen, ja telineen lisäksi myös koneen kannuspyörä oli sisäänvedettävä.
Weverin saatua surmansa lento-onnettomuudessa huhtikuussa 1936 hänen seuraajakseen valittiin kenraaliluutnantti Albert Kesselring, joka suhtautui strategisiin pommikoneisiin epäillen ja halusi kehittää Luftwaffea taktisempaan suuntaan. Ohjelmaa kuitenkin jatkettiin vuoden verran, kunnes se Kesselringin painostuksesta peruutettiin lopullisesti.
Ensimmäinen Dornier Do 19 -prototyyppi, Bramo 322H-2-moottoreilla varustettu V1 (Wnr.701, siviilitunnus D-AGAI), lensi ensilentonsa 28. lokakuuta 1936 lentäjänään Egon Fath. Ensilennon jälkeiset koelennot osoittivat prototyypin olevan suorituskyvyltään suunniteltua heikomman, lähinnä raskaaseen pommikoneeseen vajaatehoisen moottorityypin takia. Dornierin suunnitteluryhmä kohtasi myös rakenteellisia ongelmia: staattiset testit osoittivat koneeseen suunniteltujen tykkitornien rasittavan liikaa rungon keskikohtaa, joka oli suunniteltu liian heikoksi. Rakenteen vahvistaminen olisi heikentänyt entisestään vajaatehoisilla moottoreilla varustetun koneen suorituskykyä, tästä syystä V1-prototyyppi jätettiin aseistamatta, ja kevyempien tykkitornien asennus sekä runkorakenteen vahvistaminen ja muut pienemmät muutokset päätettiin toteuttaa rakenteilla olevaan V2-prototyyppiin.
Tehokkaammilla BMW 132F-moottoreilla varustettu ja rakenteeltaan vahvistettu V2-prototyyppi oli lähes valmis, kun RLM peruutti strategisen pommikoneen kehittämiseen tähtäävän ohjelman 29. huhtikuuta 1937. Prototyypeistä V2 ja V3 romutettiin, V1 muunnettiin kuljetuskäyttöön sopivaksi ja sitä käytettiin vielä vuonna 1939 Saksan hyökätessä Puolaan.
Mauri Paasilinna

Mauri Johannes Paasilinna (s. 7. helmikuuta 1947 Ii) on suomalainen kirjailija ja virkamies.
Paasilinna opiskeli ensin kansankorkeakoulussa ja suoritti sosionomin tutkinnon Tampereen yliopistossa, missä suoritti yhteiskunnallisen tutkinnon. Hän valmistui sosionomiksi 1971. Paasilinna on työskennellyt asiapoikana, seka- ja metsätyömiehenä, rakennus-ja tehdastyöläisenä vuosina 1963–1972 ja sosiaaliohjaajana, sosiaali-, piiri- ja tiedotussihteerinä 1973–1995.
Paasilinnalla on kaksi tytärtä. Mauri Paasilinna on nuorin Paasilinnan kirjailijaveljeksistä. Hänen veljiään ovat Erno Paasilinna, Arto Paasilinna ja Reino Paasilinna.
Paasilinnan kirjat käsittelevät Lappia, sen ihmisiä ja luontoa. Hän asuu nykyisin Porissa. Paasilinnalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2008.
Aleksei Jagudin

Aleksei Konstantinovitš Jagudin (, s. 18. maaliskuuta 1980 Leningrad) on venäläinen taitoluistelija, olympiavoittaja, nelinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen Euroopan mestari.
Jagudin voitti olympiakultaa miesten taitoluistelussa Salt Lake Cityssä 2002. Maailmanmestaruuden hän voitti neljä kertaa (1998, 1999, 2000 ja 2002), hopeaa 2001 ja pronssia 1997. Euroopan-mestaruus tuli vuosina 1998, 1999 ja 2002 ja hopeaa 2000 ja 2001. Jagudin asuu Simsburyssa, Yhdysvalloissa ja hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2003.
Harri

 
Harri (ruotsinkielisessä kalenterissa Harry) on suomenkielinen miehen etunimi. Suomessa Harrin nimipäivää vietetään 6. tammikuuta. Muodossa "Harry" nimi on erittäin suosittu englanninkielisissä maissa. Harri on myös Harryn walesilainen muoto. 
Harry on alun perin englantilainen lempinimimuoto nimestä Henry, joka on germaanisen Henrik (Heinrich) -nimen englantilainen muoto ja siten samaa alkuperää kuin suomen Heikki. Sittemmin Harry on englanninkielisissä maissa tulkittu myös "Harold"-nimen lempinimimuodoksi. Norjassa nimi Harry tarkoittaa puhekielessä henkilöä, jolla on huono maku tai joka pitää aikansa eläneistä asioista.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla maaliskuuhun 2025 mennessä noin 26 280 Harri-nimistä miestä. Heistä hieman yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Harry-nimisiä on ollut Suomessa kaikkiaan 6 911 miestä. Nimi ei ole koskaan ollut vuoden suosituimpia nimiä. 
Harria vastaava naisen nimi on Harriet.
Harri esiintyy Suomessa myös sukunimenä. Tammikuussa 2022 Harri oli nykyisenä sukunimenä 358 suomalaisella.
Tunnettuja Harreja.
Harrit ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Lähteet.
[[Luokka:Etunimet]]
Myriam Bédard

Myriam Bédard (s. 22. joulukuuta 1969 Neufchâtel, Québec, Kanada) on kanadalainen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. 
Bédardista tuli vuonna 1991 ensimmäinen kanadalainen ampumahiihtäjä, joka voitti maailmancupin osakilpailun. Hän muodosti Kanadan ampumahiihtojoukkueen Albertvillen talviolympialaisissa 1992 ja voitti pronssia 15 kilometrillä. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden 7,5 km:llä ja saavutti hopeaa 15 km:llä. Vuonna 1994 Lillehammerin talviolympialaisissa Bédard voitti naisten molemmat henkilökohtaiset matkat: 7,5 km ja 15 km. 
Bédard piti taukoa urheilusta lyhyesti synnyttääkseen ensimmäisen lapsensa (isä ampumahiihtäjä Jean Paquet). Hänen paluunsa ladulle ei ollut kovin onnistunut johtuen useista loukkaantumisista. Hän lopetti uransa Naganon talvikisojen 1998 jälkeen. 
Keväällä 2004 Bédard oli mukana sponsorointiskandaalissa, jossa hän syytti entistä työnantajaansa VIA Railia siitä, että hänet oli pakotettu eroamaan vuonna 2002.
Neufchâtel (juusto)

Neufchâtel on puolikova ranskalainen homejuusto Ylä-Normandian alueelta, Neufchâtel-en-Brayn kaupungista. Juusto valmistetaan lehmänmaidosta, ja se on väriltään valkoinen. 
Juusto on ollut ranskalaisten alkuperämääräysten ("appellation d'origine contrôlée") suojaama vuodesta 1969, joten Neufchâtel-nimellä saa kutsua ainoastaan alkuperämääräyksissä määritellyllä alueella valmistettua juustoa.
Juustoa on todennäköisesti valmistettu jo 600-luvulla ja varmasti ainakin vuodesta 1050 lähtien. Varsinaisesti juuston maine alkoi kuitenkin levitä vasta vuonna 1880, jolloin Isidore Lefebvren perusti juustolan, jonka valmistamaa Neufchâtelia ryhdyttiin myymään esimerkiksi Harrodsin tavaratalossa Lontoossa.
Eeva (nimi)

Eeva on suomalainen muoto kansainvälisestä naisen etunimestä "Eva". Siitä on käytössä myös muunnelma "Eevi". Suomessa on ollut vuoden 2019 loppuun mennessä kirjoilla 50 556 Eeva-nimistä naista ja muutama mies. Samaan aikaan on Eva-nimisiä naisia on merkitty rekisteriin 12 186 ja Ewoja noin 470. Paitsi etunimenä nimi Eeva esiintyy Suomessa myös sukunimenä. Sukunimellä Eeva oli joulukuussa 2020 Suomen väestötietojärjestelmässä 243 nimenkantajaa. Eeva-Liisa, Eeva-Maija ja Eeva-Maria kuuluvat Suomen yleisimpiin yhdysnimiin.
Jouluaattona 24. joulukuuta on suomalaisessa kalenterissa Aatamin, Eevan, Eevin ja Eveliinan nimipäivä, ruotsinkielisessä almanakassa Adamin ja Evan. Eevalla ja Aatamilla on ollut yhteinen nimipäivä vuodesta 1646 alkaen, paitsi 1918–1948 Aatami oli päivää aikaisemmin. Vuosina 1706–1889 Eeva oli almanakassa muodoissa Eva ja Ewa. Eevi on otettu almanakkaan vuonna 1964, nimenä se kuitenkin tunnetaan jo 1870-luvulta.
Eva tulee alun perin juutalaisesta naisennimestä "Hava" tai "havva". Hava on heprean kieltä ja tulee sanoista "chavah" (hengittää) ja "chayah" (elää). Se siis yksinkertaisesti tarkoittaa ”elämistä”. Eeva ja Eevi ovat suomalaisia muotoja siitä. Eeva on kristillinen nimi, joka on lähtöisin Raamatusta. Eeva oli Raamatun mukaan maailman ensimmäinen nainen, jonka Jumala loi ensimmäisen miehen, Aadamin kylkiluusta. Eeva oli myös ensimmäinen syntiin langennut ihminen, ja hänen vuokseen Jumala karkotti ihmiset Eedenin puutarhasta. Kristillisen käsityksen mukaan Eeva on ihmissuvun kantaäiti.
Eva-muotoa käytetään muiden muassa latinassa, italiassa, saksassa ja ruotsissa. Ranskan kielen yleisin muoto on Ève, josta tulee englannin Eve. Unkarissa on puolestaan Éva tavallisin muoto nimestä. Muihin muotoihin kuuluvat esimerkiksi pohjoismainen Efva, keskieurooppalainen Evi ja eteläeurooppalainen Evita. Venäjällä Eeva tunnetaan paremmin muodossa Jeva (Ева). 
Tunnettuja Eevoja ja Evoja.
Eeva.
Henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Eva.
Henkilöt ovat suomalaisia, ellei muuta ole mainittu.
Tanskan Intia

 
Tanskan Intia () on termi, jolla tarkoitetaan Tanskalle kuuluneita siirtokuntia Intiassa. Tähän sisältyi Tranquebarin kaupunki nykyisessä Tamil Nadun osavaltiossa ja Nikobaarien saaret.
Tanskan siirtokunnat Intiassa perusti Tanskan Itä-Intian kauppakomppania, joka toimi 1600-luvulta 1800-luvulle. Tranquebarin siirtokunta perustettiin vuonna 1620, ja Nikobaarien saaret otettiin haltuun 1750-luvulla. Tanskalaiset perustivat myös kauppa-aseman Seramporeen, nykyisen Länsi-Bengalin alueelle vuonna 1755.
Napoleonin sotien aikaan britit hyökkäilivät tanskalaisten laivojen kimppuun, ja murskasivat Tanskan Itä-Intian kauppakomppanian kaupankäynnin. Tanskan siirtokunnat alkoivat taantua, ja lopulta ne päätyivät brittien haltuun: Serampore myytiin briteille vuonna 1839. Tranquebar joutui brittien käsiin vuonna 1845 ja Nikobaarit vuonna 1869.
Erik

Erik on skandinaavinen miehen etunimi. Se on muunnos norjalaisesta nimestä Eiríkr, joka tulee sanoista "ei" ’aina’ ja "ríkr" ’hallitsija’.
Erik on ollut monen Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuninkaiden nimi. Suomen kielessä heistä käytetään vakiintuneesti nimimuotoa Eerik.
Suomessa Erik on suosittu nimi. Maaliskuun 2025 loppuun mennessä Suomessa on ollut kirjoilla 46 095 Erik- ja 3527 Eric-nimistä miestä. Lisäksi nimi on kummassakin muodossa ollut myös muutamalla naisella. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Erikin nimipäivä on 18. toukokuuta, Eerik Pyhän muistopäivänä. Suomenkielisessä kalenterissa samana päivänä on Erkin, Eeron, Eerikin ja Eerikan nimipäivä.
Tunnettuja Erik-nimisiä.
Erik-nimiset kuninkaat on lueteltu artikkelissa Eerik.
Wilhelm Gabriel Lagus

Wilhelm Gabriel Lagus (25. heinäkuuta 1786 – 18. joulukuuta 1859 Helsinki) oli suomalainen lakitieteen professori, historioitsija ja Helsingin yliopiston rehtori.
Lagus opiskeli vuodesta 1802 lakia Uppsalassa ja hänestä tuli filosofian tohtori ja juridiikan lisensiaatti 1812. Hän oli Helsingin yliopiston yleisen lainopin professori 1823–1852 ja siviililainopin ja roomalaisen oikeuden professori 1853–1858. Yliopiston rehtorina hän oli 1845–1848. Hän oli yksi Suomen tiedeseuran perustajista. Tutkimuksissaan hän käsitteli Suomen historian aiheita, ja keräsi niihin liittyvän laajan asiakirja-aineiston, josta osa on nykyisin Kansallisarkiston erillinen Laguksen kokoelma.
Hafiz al-Assad

Hafez al-Assad (; 6. lokakuuta 1930 – 10. kesäkuuta 2000) oli syyrialainen valtiomies, joka toimi Syyrian presidenttinä vuosina 1970–2000. Hän toimi puolustusministerinä vuodet 1966–1970 ennen kuin otti vallan sotilasvallankaappauksella. Virallisesti al-Assad valittiin presidentiksi vuonna 1971 ja hän toimi presidenttinä itsevaltaisesti. Hänen valtansa pohjautui Baath-puolueen vahvaan asemaan Syyrian poliittisessa elämässä.
Varhaiset vuodet.
Al-Assad syntyi Qardahassa Länsi-Syyriassa. Vuonna 1946 eli 16-vuotiaana hän liittyi Baath-puolueeseen. Hänen perheellään ei ollut varaa lähettää häntä yliopistoon. Al-Assad meni opiskelemaan Syyrian sotilasakatemiaan. Hän sai korkeimman sotilaallisen koulutuksen. Hän näytti kyvykkyytensä, ja hänet lähetettiin koulutukseen Neuvostoarmeijaan ja sieltä palattuaan hän lähti Egyptiin. Al-Assad vastusti Syyrian ja Egyptin liittoa muodostaa Yhdistynyt Arabitasavalta. Kairon tukikohdassa hän työskenteli muiden upseerien kanssa tavoitteena estää maiden yhdistäminen. Hän palasi kuitenkin Syyriaan vuonna 1961. Baath-puolueen vasemmistosiiven ryhmien koalition voimistumistuminen tapahtui Syyriassa 1960-luvun alussa. Al-Assad valittiin Syyrian ilmavoimien komentajaksi vuonna 1964. Syyriaa johti virallisesti sunnimuslimi Amin al-Hafiz, mutta nuorten alawiittien ryhmä Baath-puolueesta, johon al-Assad kuului, vaati muutosta.
Nousu valtaan.
Baath-puolue suoritti vallankaappauksen ja poisti muut puolueet vallasta vuonna 1966. Al-Assadista tuli puolustusministeri samana vuonna. Baath-puolue toteutti aggressiivista ulkopolitiikkaa ja nopeaa sosiaalista uudistamista. Syyrian sotilaallinen tappio Kuuden päivän sodassa vuonna 1967 aiheutti ongelmia hallituksessa. Al-Assad teki vallankaappauksen puolueessa vuonna 1970. Puolue puhdistettiin, sen entiset johtajat Nuruldin al-Atasi ja Salah Jadid vangittiin ja al-Assadille uskolliset henkilöt säilyttivät asemansa puoluebyrokratiassa.
Syyrian johtajana.
Al-Assad otti kovan linjan Israelia vastaan ja Syyrian sotavoimat osallistuivat Jom kippur -sotaan Israelia vastaan vuonna 1973. Al-Assad lähetti sotilaita sisällissotaan Libanonissa vuonna 1976. Hän toteutti monia sosiaalisia uudistuksia ja rakennushankkeita, erityisesti Thauran pato Eufratjoessa. Pato on rakennettu Neuvostoliiton tuella, Syyrian sähköntuotannon turvaamiseksi.
Syyria meni Beirutiin turvaamaan järjestystä vuonna 1987. Al-Assad lievensi politiikkaansa Israelia kohtaan 1990-luvun puolivälissä ja otti osaa Israelin ja palestiinalaisten välisiin rauhanneuvotteluihin. Syyria hyväksyi kansainvälisen liittouman sotavoimien järjestämisen Irakia vastaan Persianlahden sodassa vuonna 1991.
Al-Assad hallitsi maataan kuolemaansa vuoteen 2000 asti. Hän sai sydänkohtauksen keskustellessaan Libanonin presidentin Émile Lahoudin kanssa puhelimessa. Hafiz oli suunnitellut poikansa, Basil al-Assadin olevan seuraajansa, mutta Basil kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1994. Hafiz al-Assad on haudattu yhdessä poikansa kanssa mausoleumiin kotikaupunkiinsa Qardahaan. 
Syyrian sisällissodan loppupuolella vuonna 2024 Syyrian kapinalliset tuhosivat Hafiz al-Assadin mausoleumin ja polttivat sarkofagin, jossa hänen ruumiinsa oli.
Tom von Weymarn

Tom von Weymarn (12. tammikuuta 1944 Helsinki – 24. maaliskuuta 2025 Parainen) oli suomalainen yritysjohtaja. Von Weymarn toimi urallaan Fazerin suklaa- ja makeisliiketoiminnan johtajana vuosina 1984–1989 ja tämän jälkeen koko Fazer-konsernin toimitusjohtajana 1989–1992. Fazerilta von Weymarn siirtyi Cultorin varatoimitusjohtajaksi, minkä jälkeen hän toimi Rettigin toimitusjohtajana vuosina 1997–2004.
Von Weymarn istui Soneran hallituksen jäsenenä 2001–2003. Telian ostettua Soneran von Weymarn toimi kaupan myötä syntyneen TeliaSoneran hallituksen puheenjohtajana vuosina 2004–2010. Hän on ollut myös Lännen Tehtaat Oyj:n (myöh. Apetit) hallituksen puheenjohtajana 2002–2012.
Von Weymarn oli koulutukseltaan kemiantekniikan diplomi-insinööri.
Kahdeksan surmanluotia

Kahdeksan surmanluotia on Mikko Niskasen käsikirjoittama ja ohjaama neliosainen tv-elokuva vuodelta 1972. Se pohjautuu osittain Pihtiputaalla 7. maaliskuuta 1969 tapahtuneeseen surmatyöhön, jossa sekatyöläinen ja pienviljelijä Tauno Pasanen ampui neljä poliisia. 
Pasasen tapauksen ohella Niskanen halusi esitellä elokuvassa kotikylänsä Konginkankaan Liimattalan elämänmenoa.
Elokuvan päähenkilöä Pasia näytteli Mikko Niskanen ja tämän puolisoa Tarja-Tuulikki Tarsala. Naapuria (Reiska) esitti Paavo Pentikäinen. Tuotannossa käytettiin myös amatöörinäyttelijöitä.
Tarsala on myöhemmin kertonut, että hän piti Niskasen eläytymistä viinankeittoa ja häiriköintiä harjoittaneen Pasin rooliin lähes pelottavana.
Elokuvan tekemisessä ilmeni aikataulu- ja budjettiongelmia, minkä vuoksi tuotannon pysäyttämistä pidettiin Yleisradiossa vakavasti otettavana vaihtoehtona. Siihen ei lopulta kuitenkaan ryhdytty.
Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran neliosaisena televisiosarjana keväällä 1972. Saman vuoden syksyllä elokuvateattereissa nähtiin 145-minuuttinen versio, jonka oli leikannut Jörn Donner. Sakari Toiviaisen mukaan kummankin version vastaanotto oli suorastaan ylistävää.
"Kahdeksan surmanluotia" sai parhaan ohjauksen (Mikko Niskanen) ja parhaan miespääosan (Mikko Niskanen) Jussi-palkinnot. Lisäksi Niskaselle myönnettiin 1972 Valtion elokuvataiteilijapalkinto, joka oli 5 000 markan suuruinen.
Vuonna 1992 kuusikymmentä suomalaista elokuvakriitikkoa äänesti itsenäisyyden 75-vuotisjuhlan kunniaksi kaikkien aikojen parhaasta kotimaisesta elokuvasta. Valituksi tulivat tasaäänin "Kahdeksan surmanluotia" ja Aki Kaurismäen "Tulitikkutehtaan tyttö". Ylen äänestyksessä vuonna 2012 kriitikot valitsivat sen kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi.
Elokuvan täyspitkä versio on ilmestynyt kahdella lisämateriaalittomalla DVD-levyllä.
Muuta.
Tauno Pasanen katsoi elokuvan Turun vankimielisairaalassa 14. huhtikuuta 1971. Niskasen mukaan Pasanen oli kuvaillut katselun aiheuttamia tuntemuksia seuraavalla tavalla: 
Näytelmä.
Vuonna 2010 lahtelainen Teatteri Vanha Juko teki elokuvasta näytelmän, jonka tapahtumapaikkana on teollisuuskaupunki maaseudun sijasta. Tarinan päähenkilö työskentelee roskakuskina ja freelance-näyttelijänä. Myös teatteriversiossa ampuma-ase ja alkoholi aiheuttavat vakavat seuraukset. Näytelmän ohjasi Juha Luukkonen.
Vietnamilaiset

Vietnamilaiset ovat alun perin Vietnamista ja eteläisestä Kiinasta kotoisin oleva etninen ryhmä. He muodostavat Vietnamin pääväestön (86 %) ja Kiinassa yhden vähemmistöryhmistä. Vaikka Vietnam sijaitsee maantieteellisesti Kaakkois-Aasiassa, vietnamilaisten kulttuuriin on aikojen saatossa tullut paljon kiinalaisia vaikutteita. Vietnamilaisia on yhteensä maailmassa 75 miljoonaa. Useimmat vietnamilaiset puhuvat äidinkielenään vietnamia ja ovat joko mahayana-buddhalaisia tai kungfutselaisia.
Diaspora.
Moni vietnamilainen on muuttanut pois kotimaastaan monista mahdollisista syistä. Slovakiassa vietnamilaiset ovat yksi maan neljästätoista virallisesta vähemmistöetnisyydestä.
Koivun rautatieasema

Koivun rautatieasema () on Koivun kylässä Tervolan kunnassa sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kemin ja Rovaniemen asemien puolivälissä. Koivun asema oli höyryvetureiden aikakaudella yksi tärkeimmistä väliliikennepaikoista Kemin ja Rovaniemen välisellä rataosalla.
Historia.
Aseman rakennukset piirsi 1907 rautatiehallituksen arkkitehti Thure Hellström ja ne valmistuivat pääosin 1908. Asemarakennus on tyypillinen V luokan asema, jonka yhteydessä olivat sekä asemahuone että asemamiehen asunto. Asemapuiston alueelle rakennettiin myös makasiini, liiteri ja kellari. Asemapuiston miljööseen rakennettiin aseman valmistumisvuonna 1908 lisäksi junanlähettäjän asunto piharakennuksineen.
Asemalla toimi pitkään asemapäällikön rouvan hoitama asemakahvila. Pisimpään kahvilaa pitivät asemapäällikkö Pauli Vierimaa vaimoineen. Siirryttäessä dieselveturivetoisiin juniin ja junamäärien vähetessä Koivun asema koki taantumuskauden. Kahvilanpito päättyi 1957 dieselvetureiden yleistyttyä ja pysähdysten muututtua lyhyiksi. Lättähattujen käytön loppuessa 1988 myös matkustajamäärät vähenivät. Nykyisin Koivun ratapihaa käytetään vain junien kohtaamisiin.
31. toukokuuta 2003 henkilöliikenteen pysähdykset Koivussa lopetettiin kokonaan. Asema oli miehittämätön 2003–2004, jolloin rataosan Laurila–Kemijärvi liikenteenohjaustoiminnot keskitettiin hoidettaviksi kaukokäytöllä Oulusta käsin. Arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus on yksityisomistuksessa, ja rakennus sekä aseman ympäristö on museoviraston suojelukohde. Aseman piharakennuksiin kuuluvat edelleen muun muassa kellari, sauna ja liiteri.
Lapin sodan aikana pohjoista kohti vetäytyvät saksalaiset hävittivät polttamalla järjestelmällisesti lähes kaiken tielleen osuvan. Koivun asema kuitenkin säästyi tuhoamiselta, samoin kuin Hirvaan rautatieasema sekä Rovaniemen ensimmäinen rautatieasemarakennus.
Yleisradion kesäkuussa 2012 toteuttamassa Juhannusjuna-lähetyksessä Joulupukki nousi kyytiin Koivun asemalla.
Taavetti Lukkarinen ja Antti Palomäki.
26. joulukuuta 1915 Koivun rautatieasemalla jäi kiinni Taavetti Lukkarinen kolmen saksalaisen sotavangin auttamisesta pakoon, minkä tuloksena hänet lopulta hirtettiin vajaata vuotta myöhemmin. Joulukuussa 1916 asemalla murhattiin konstaapeli Antti Palomäki. Hänet ampuivat jääkäriliikkeen aktivistit Antti Isotalo ja Johan Snellman.
Punainen tähti

Punainen tähti on kommunismin symboli, jollaisena se alun perin oli vuonna 1918 perustetun Venäjän puna-armeijan tunnus. Punainen tähti on ollut paljon käytössä sosialististen valtioiden lipuissa ja vaakunoissa. Tähden yhdistäminen toiseen kommunismin symboliin, sirppiin ja vasaraan oli yleistä. Viisisakaraisen tähden punainen väri merkitsee vallankumouksellisuutta ja sosialismia.
Neuvostoliiton valtaryhmän 1990-luvun alussa tapahtuneen hajoamisen jälkeen punaisen tähden julkinen käyttö on kielletty Latviassa, Liettuassa, Moldovassa ja Ukrainassa. Indonesiassa se kiellettiin jo aiemmin.
Venäjän punainen tähti (2010–2014).
Venäjän ilmavoimien konetunnus muutettiin ohuen punaisen ja valkoisen reunan rajaamasta neuvostopunatähdestä valko-sinireunuksiseksi Venäjän punaiseksi tähdeksi maan lipun värien mukaan vuonna 2010. Punaisen värin lähes yksinomaan hallitsemasta tähdestä luovuttiin kuitenkin vuonna 2014.
Venäjän Armeijan keskusurheiluseuran (TsSKA) tunnuksessa on ylimpänä ohuen keltaisen reunan rajaama punainen tähti.
Venäjän asevoimien lehden nimi on "Krasnaja zvezda" eli Punainen tähti.