Enkeli taivaan

Enkeli taivaan () on Martti Lutherin vuonna 1535 kirjoittama jouluvirsi. Se on nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa numero 21. Virren sanat perustuvat Luukkaan evankeliumin 2. luvun jakeisiin 8–16, joissa kerrotaan, kuinka enkeli ilmestyi paimenille ilmoittaen Kristuksen syntyneen.
Teksti.
Virren alkuperäisessä saksankielisessä tekstissä on 15 säkeistöä. Luther tarkoitti sen alun perin lasten seimikuvaelmaksi. Kuvaelmassa ensimmäiset viisi säkeistöä lauloi enkeli, ja seitsemännestä säkeistöstä lähtien lapset asettuivat yksitellen seimen ääreen. Kuudennen sekä viimeisen säkeistön lapset lauloivat yhteisesti.
Suomalaisessa virsikirjassa virsi on ollut vuoden 1605 virsikirjasta lähtien, alkujaan Hemminki Maskulaisen suomentamana. Hänen suomennoksessaan oli 12 säkeistöä. Myöhemmin virren on uudestaan suomentanut muun muassa Elias Lönnrot, mutta hänen käännöksensä ei tullut käyttöön. Nykyisen suomennoksen laati vuoden 1886 virsikirjauudistusta varten Julius Krohn. Tällöin virsi sai numeron 21, ja sama numero sillä on ollut molemmissa myöhemmin vahvistetuissa, vuosien 1938 ja 1986 virsikirjoissa. Nykyisessä suomennoksessa on 10 säkeistöä.
Suomessa ”Enkeli taivaan” on mahdollisesti kaikista virsistä tunnetuin. Se lauletaan Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa lähes poikkeuksetta sekä jouluaaton että joulupäivän jumalanpalveluksissa, tosin yleensä vain kaksi ensimmäistä säkeistöä sekä viimeinen, kymmenes säkeistö, joka lauletaan aina seisten. Perinteisesti virttä on laulettu koulujen joulujuhlissa, mutta tästä on monissa kouluissa luovuttu.
Lutherin jouluvirsi on myös Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa "Cantemus", numerolla 64. "Hengellinen laulukirja" -kokoelmassa on virrestä 7-säkeistöinen sanamuoto numerolla 29 ja "Seurakunta laulaa" -kirjassa virsi on viisisäkeistöisenä numerolla 129.
Virrestä on Ruotsin kirkon virsikirjassa eri käännös kuin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa. Virren kaikki 15 säkeistöä on käännetty suomeksi. Virsi alkaa sanoilla ”"Tuon teille ilosanoman"” (virsi 125). Käännöksen on ruotsinkielisen tekstin pohjalta tehnyt Niilo Rauhala.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on myös Lutherin virren pohjalta tehty toinen jouluvirsi, numerolla 126 ”On lapsi tänään syntynyt”. Virsi on kaksisäkeistöinen, kahdeksanrivinen, jossa 1. säkeistön alku pohjautuu virren 125 2. säkeistön ("On lapsi tänään syntynyt") ja 2. säkeistön alku 10. säkeistön tekstiin ("Vaan vaikka koko maailma"). Kummankin säkeistön loppupuoli pohjautuu Lutherin virren 11. säkeistöön ("Näin lepäät, lapsi, seimessä") ja sen sävelmänä on saksalainen kansansävelmä. Virren ruotsinkielinen teksti on julkaistu ensimmäistä kertaa vuoden 1819 virsikirjassa (”"Ett barn är fött på denna dag"”).
Sävelmä.
Epävarman perimätiedon mukaan myös virren sävelmä olisi Lutherin säveltämä. On kuitenkin mahdollista, että se on mukaelma Saksassa jo 1400-luvulla yleisesti tunnetusta kansanlaulusta. Virrestä tuttu sävelmä ilmestyi ensimmäisen kerran 1539. Sen on Saksan virsikirjojen merkinnän mukaan Luther itse luonut, mikä onkin hyvin todennäköistä. Sanoituksen alku on ns. kontrafakti: kansanlaulun sanoja muutettiin hengellisiksi eli pardioitiin. Tällä tavoin syntyneeseen virteen voitiin käyttää kansanlaulun alkuperäistä sävelmää tai kirjoittaa suosittuun sävelmään uudet, hengelliset sanat. Lutherin jouluvirressä on käytetty molempia tapoja: siten Lutherin tekstin ensimmäinen säkeistö muistuttaa keskiaikaista tanssi- tai piirileikkilaulua: ”"Ich komm aus fremden Landen her"”. 
Johann Sebastian Bach kirjoitti sävelmän pohjalta viisiosaisen teoksen "" (BWV 769a; suomeksi ”Kanonisia variaatioita: Enkeli taivaan”). Bachin "Jouluoratoriossa" (BWV 248) sävelmä esiintyy koraaleissa "Ach mein Herzliebes Jesulein"; "Schaut hin, dort liegt in finstern Stall" ja "Wir singen dir in deinem Heer". 
”Enkeli taivaan” -virren viimeinen säe eroaa vain yhden sävelen verran ”Jumala ompi linnamme” -virren viimeisestä säkeestä.
Sävelmä muiden virsien yhteydessä.
Sävelmä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa sävelmänä Marian ilmestyspäivän virrellä 50 ”Jumalaa kiittää sieluni”. Virren teksti on julkaistu vuonna 1605 ilmestyneessä ns. Hemminki Maskulaisen virsikirjassa.
Ruotsin kirkon virsikirjassa sävelmä on kolmen muunkin virren kuin Lutherin jouluvirren ”Tuon teille ilosanoman” sävelmänä. Sitä käytetään adventtivirren 106 ”Jerusalem, nyt iloitse” (J. O. Wallin 1813, suom. Pekka Kivekäs 1996, sekä jouluvirsien 117 ”Kun Jeesus nukkui seimessään” (Jeanna Oterdahl 1909, suom. Anna-Maija Raittila 1998) ja 120 ”Yön voittaa päivä riemuisa” (Samuel. J. Hedborn, J. O. Wallin 1813, suom. Pekka Kivekäs 1997) sävelmänä.
Virren sanat.
Seuraavassa ovat virren alkuperäiset saksankieliset sekä Suomen ev. lut. kirkon nykyisen virsikirjan mukaiset suomenkieliset sanat. Suomenkielisessä versiossa ei ole vastinetta alkutekstin säkeistöillä 3–6 ja 10.