tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Club Atlético San Martín (San Juan)

Club Atlético San Martín on jalkapalloseura San Juanin kaupungista Argentiinasta. 
San Martín pelaa Argentiinan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla "Nacional B":ssä, johon se putosi kaudeksi 2008/2009 pelattuaan yhden kauden ajan 1. divisioonassa. Aikaisemmin seura oli pelannut pääsarjatasolla vuonna 1970 "Nacional"-liigassa, mutta jäi sarjassa viimeiseksi. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla San Martín on pelannut meneillään olevaa kautta ennen yhteensä 13 kautta (1991/92, 1995/96–2006/07).
Lyhyeksi myynti

Lyhyeksi myynti (myös shorttaus tai pelkkä "short", ylimyynti) tarkoittaa arvopapereiden myymistä, vaikka ei omistakaan niitä. "Lyhyt" on oikeastaan käännösvirhe, sillä se tulee englannin sanasta "short", joka ei tässä tarkoita lyhyttä vaan vajaata. Sana ei siis viittaa toimen ajalliseen kestoon.
Lyhyeksi myyjä eli shorttaaja uskoo tietyn arvopaperin kurssin laskevan ja hän haluaa hyötyä siitä. Kyseessä voi olla esimerkiksi osake tai raaka-aineiden futuuri. Jos sijoittaja haluaa shortata esimerkiksi Nokian osaketta, hän lainaa käytännössä osakkeet käyttämältään meklarilta ja myy ne sitten markkinoille. Jos osakkeen kurssi laskee myyntihetken jälkeen, shorttaaja voi ostaa osakkeet takaisin halvemmalla. Shorttaaja tekee voittona myynti- ja ostohinnan erotuksen.
Jos sijoittajan shorttaama osake lähteekin nousuun, hänellä on kaksi vaihtoehtoa:
Toisessa vaihtoehdossa sijoittaja ottaa riskin saada lisää tappiota, mutta jos kurssi lähteekin takaisin laskuun, hän tekee aiempaa suuremman voiton. Koska shorttaamiseen liittyy velanottoa, kyseessä on korkean riskin strategia, jota voidaan suositella vain ammattilaisille. Shorttaja voi kärsiä teoriassa rajattoman tappion, koska arvopaperin kurssi voi teoriassa nousta vaikka kuinka korkeaksi. Shorttaukseen voidaan yhdistää myös vivutus, esimerkiksi kaksin-, kolmin- tai viisinkertaisella vivulla.
Naked short on tapa, jossa lyhyeksi myyjä myy osakkeita, joita ei ole lainattu tai vuokrattu myyntihetkellä.
Kuuluisa lontoolainen lyhyeksi myyjä Simon Cawkwell ansaitsi tunnissa 320 000 euroa hyödyntämällä lokakuun 2008 pörssikriisiä ja myymällä lyhyeksi.
Lyhyeksi myynnin edut.
Shorttauksen tärkein etu on mahdollisuus hyötyä laskevista kursseista ja suojautua niiltä. Esimerkiksi Nokian osaketta ostanut sijoittaja ei voi tehdä muuta kuin toivoa kurssin nousua, jotta hän voi myydä osakkeensa aikanaan korkeammalla hinnalla. Tilanteessa, jossa osakkeen arvon tulevaisuus alkaa näyttää heikolta, ja sijoittaja arvelee kurssin laskevan, hän voisi myydä osakkeensa, mutta siitä seuraisi verotettava tapahtuma. Sijoittaja voi sen sijaan suojata portfoliotaan ottamalla pienen short-position. Jos osakkeen kurssi laskee, hän saa tappiot kuitattua short-positiollan tuotoilla. Shorttauksen avulla sijoittajan ei tarvitse missään vaiheessa myydä osakkeitaan.
Shorttausta käytetään paljon myös raaka-aineisin ja teollisuuteen liittyen. Iso yritys voi esimerkiksi shortata tietyn raaka-aineen futuureja, jos sen hinnan laskusta olisi sille merkittävää taloudellista vahinkoa. Shorttia voidaan siis käyttää monenlaiseen taloudelliseen suojautumiseen. Sen avulla voidaan hyötyä myös potentiaalisista arbitraasitilanteista eri markkinoiden välillä.
Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssikomissio

Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssikomissio (, lyh. SEC) on Yhdysvaltain arvopaperimarkkinoita valvova valtion virasto ("independent agency"). Se perustettu "Securities Act" ja "Securities Exchange Act" -laeilla suuren laman aikaan vuonna 1934. Nykyisin (2018) virastolla on henkilökuntaa noin 4 600. 
Komissio valvoo pörssien arvopaperikauppaa, laatii säännöt arvopaperikaupalle ja täydentää niitä. Sen toimivalta kattaa kaikki rekisteröidyissä markkinapaikoissa kaupattavat rahoitusmuodot, kuten obligaatiot, osakkeet, johdannaiset ja raaka-aineet. 
Komissio valvoo arvopaperimarkkinoiden sääntöjenmukaisuutta. Sillä on laajat valtuudet paitsi hallinnollisiin myös siviilioikeudellisiin rangaistuksiin sääntöjen rikkomisesta. Lisäksi se voi antaa aineiston Yhdysvaltain oikeusministeriön käyttöön syyteharkinnan käynnistämiseksi. Yleisimpiä SEC:n tutkimukset käynnistäviä rikoksia ovat sisäpiirikauppa, kirjanpitorikos, kurssin vääristäminen ja arvopaperimarkkinoita koskeva tiedottamisrikos. SEC muun muassa laatii yritysten kirjanpitosääntöjä ja valvoo kirjanpitokäytäntöjä.
Komission ja Yhdysvaltain oikeusministeriön mukaan yritysjohto on vastuussa yrityksen riittävästä kirjanpidosta, joka ehkäisee lahjonnan. Sääntöjen mukaan yhdysvaltalainen yritys ei saa syyllistyä lahjontaan myöskään ulkomailla. 
Komission johtoon nimitettiin vuoden 2017 alussa Jay Clayton.
Colt (savukemerkki)

Colt on Imperial Tobacco Finland Oy:n markkinoima savukemerkki, jota myydään Suomessa valmiiksi käärittynä ja pehmeään askiin pakattuna. Colt lanseerattiin vuonna 1964 ja sitä valmisti alun perin Strengbergin tupakkatehdas, sittemmin vuodesta 1976 fuusiossa syntynyt Oy Rettig-Strengberg Ab.
Colt ohitti 1970-luvun taitteessa punaisen ”Nortin” Suomen myydyimpänä savukemerkkinä ja oli markkinajohtaja, kunnes Marlboro nousi ykköstilalle 1974 ja pudotti Coltin saman tien kolmanneksi. Coltin markkinaosuus oli 1970-luvun puolivälissä Suomessa vajaa 15 prosenttia, mikä teki siitä maan kolmanneksi myydyimmän savukemerkin Marlboron ja North Staten jälkeen. Vuoteen 1984 mennessä markkinaosuus oli pudonnut noin 10 prosenttiin samalla kun erityisesti Marlboron osuus oli kasvanut. Syynä tähän nähtiin Suomessa maaliskuussa 1978 voimaan tullut tupakkatuotteiden mainoskielto, jota Marlboron valmistaja, monikansallinen Philip Morris, pystyi kiertämään muun muassa näkyvällä Formula 1 -sponsoroinnilla. Vuosina 1979–1985 Colt oli edesmenneen rallikuljettajan Henri Toivosen osasponsorina.
Markkinoilla oli 1970-luvun lopulla neljä eri versiota Colt-savukkeista. Niistä vahvin, Colt Regular, sisälsi 22 milligrammaa tervaa, 1,3 mg nikotiinia ja 18 mg hiilimonoksidia. Miedoimmalla Colt Lightsilla arvot olivat 13 mg, 0,8 mg ja 14 mg. Yli 30 vuotta myöhemmin vuonna 2012 ainoana Coltina markkinoilla ollut Colt Soft sisälsi enää 10 mg tervaa, 0,8 mg nikotiinia ja 10 mg hiilimonoksidia, mutta arvot olivat kuitenkin korkeimpien joukossa silloin markkinoilla olleista savukkeista.
Colt-tupakkamerkillä myytiin vuosikymmeniä myös Colt-tupakansytyttimiä, kunnes uusi tupakkalaki kielsi tupakkamerkkien käytön oheistuotteissa ja Imperial Tobacco Finland muutti vuonna 2012 tuotenimen C-sytyttimeksi.
Victoria’s Secret

Victoria’s Secret (VS) on yhdysvaltalainen naistenvaatteiden, erityisesti rintaliivien ja muiden alusasujen ja yöpukujen valmistaja ja myymäläketju. Tuotemerkillä myydään myös kosmetiikkaa. Se on New Yorkin pörssissä listatun L Brandsin suurin tuotemerkki. Victoria’s Secret tunnetaan jokavuotisesta muotishow’staan.
Historia.
Ensimmäisen Victoria’s Secretin perusti Stanfordin yliopiston käynyt Roy Raymond San Franciscoon vuonna 1977, ja ketjuksi se alkoi laajeta 1980-luvun alussa. Liikekonsepti mullisti siihenastisen tavan myydä naisten alusasuja tavaratalon nurkassa ja muissa huomaamattomissa paikoissa. Merkin myymälät olivat näkyvällä paikalla ja muistuttivat ylelliseltä sisustukseltaan 1800-luvun naisten buduaareja. Se piti imagonsa kuitenkin hyvin arvokkaana ja puhtaana ilman liian seksuaalisuuden tai arveluttavan moraalin sivujuonteita. Merkki toi keskiluokan ja kaiken kokoisten naisten ulottuville mahdollisuuden glamour-tähtien kaltaiseen seksikkyyteen.
Jo vuonna 1982 Roy Raymond myi yrityksensä ohiolaiselle The Limited -yhtiölle (nyk. L Brands) alhaisena pidetyllä neljän miljoonan dollarin hinnalla. Ostajayhtiö piti konseptin sellaisenaan vain pienin muutoksin kustannusten karsimiseksi. 1980-luvun mittaan ketju kasvoi monen sadan myymälän laajuiseksi ja kattoi koko Yhdysvallat niin, että 1990-luvun alussa se oli naisten alusasujen markkinajohtaja ohi kalliin Cacique-ketjun ja rohkeampana pidetyn Frederick’s of Hollywood -merkin.
Kysynnän kasvun alkaessa hiipua yhtiön toimitusjohtajaksi vaihdettiin 1993 Grace Nichols, joka paransi tuotteiden heikentynyttä laatua ja kohdisti markkinointia entistä vanhempiin ikäryhmiin – huolimatta siitä, että mainonnassa käytetyt mallit pysyivätkin nuorina ja uhkeina.
Mallit.
Victoria’s Secretin valokuvamallina on toiminut muun muassa saksalainen Heidi Klum vuosina 1999–2010.. Muita yrityksen pitkäaikaisia mainoskasvoja ovat olleet Adriana Lima, Alessandra Ambrosio, Lily Aldridge, Stephanie Seymour, Tyra Banks, Marisa Miller, Behati Prinsloo, Miranda Kerr ja Candice Swanepoel.
Ahovalkokämmekkä

Ahovalkokämmekkä ("Pseudorchis albida") on monivuotinen kämmekkäkasvi. Se kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Laji on Suomessa rauhoitettu, mutta ei esiinny maassa.
Ahovalkokämmekkä kukkii keskikesällä heinä-elokuun aikoihin. Sen kukinto on harsuhko, hivenen toispuoleinen tähkä. Kukan väri on valkoinen. Kannus on lyhyt ja leveä, pussimainen. Sen varren juurimukulat ovat liuskaisia.
Suomessa esiintyvät valkokämmekät kuuluvat lajiin tunturivalkokämmekkä ("Pseudorchis straminea", syn. "Pseudorchis albida" subsp. "straminea"), joka on aiemmin luokiteltu ahovalkokämmekän alalajiksi.
Buenos Airesin maakunta

Buenos Airesin maakunta () on Argentiinan suurin maakunta. Argentiinan pääkaupunki Buenos Aires ei nimestään huolimatta kuulu maakuntaan, vaan muodostaa oman liittopiirinsä. Buenos Airesin maakunnan pääkaupunki on La Plata. Maakunta jakaantuu 134:ään paikallishallintoalueeseen ("partidos").
__notoc__
Maantiede.
Buenos Airesin maakunnan pinta-ala on 307 571 neliökilometriä. Se rajoittuu Río Negron, Córdoban ja Entre Ríosin maakuntiin ja idässä Atlantin valtamereen. Maakunnan korkein kohta on 1 239 metrin korkuinen Cerro Tres Picos.
Maakunta sijaitsee Parana-joen eteläpuolella ja Río de la Platan kaakkoispuolella. Siihen kuuluu suurin osa Argentiinan pampoaksi kutsutusta kosteasta ruohotasangosta. Se on perinteisesti ollut karjankasvatusaluetta, mutta viljanviljely (maissi ja vehnä) valtaa alaa vuosi vuodelta.
Suurimmat asutuskeskukset.
Maakunnan noin 17 miljoonasta asukkaasta kaksitoista miljoonaa asuu Buenos Airesin autonomisen kaupungin ympäristössä, maakunnan puolelle laajentuneella Suur- Buenos Airesin kaupunkialueella.
Muita merkittäviä kaupunkeja ovat pääkaupunki La Plata (Suur- La Plata: 694 253 as.), turistikeskus Mar del Plata (Suur- Mar del Plata: 541 733 as.), satamakaupunki Bahía Blanca (Suur- Bahía Blanca: 274 509 as.), pohjoisen teollisuuskeskus San Nicolás de los Arroyos (125 408 as.), etelän maatalous- ja turismikeskus Tandil (101 010 as.), turismi- ja opiskelukaupunki Junín (88 664 as.) sekä maakunnan keskiosassa sijaitseva Olavarría (83 738 as.).
Väestö.
Buenos Airesin asukasluku oli 17,5 miljoonaa vuonna 2022. Taajamissa väestöstä elää 96,4 prosenttia.
La Plata

La Plata on Buenos Airesin maakunnan pääkaupunki Argentiinassa, noin 50 kilometriä maan pääkaupungin Buenos Airesista kaakkoon. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli noin 624 000, ja koko suurkaupunkialueen 786 000. La Plata toimii samannimisen "partido"-hallintoalueen kaupunkikeskuksena. Vuosina 1952–1955 kaupunki tunnettiin nimellä "Ciudad Eva Perón".
Vuonna 1882 maakunnan hallinto päätettiin siirtää sinne pois Buenos Airesista, josta tuli erillinen valtakunnan pääkaupunkialue. La Plataan rakennutettiin tuolloin kirjasto, tähtitorni, goottilainen katedraali ja museo.
Opiskelu.
La Platassa sijaitsee neljä yliopistoa, joista merkittävin, "Universidad Nacional de La Plata", on heti Buenos Airesin yliopiston jälkeen Argentiinan toiseksi suurin.
Urheilu.
La Platan jalkapallojoukkueet ovat Estudiantes ja Gimnasia y Esgrima. Gimnasia y Esgrimalla on myös lentopallo-, koripallo- ja maahockeyjoukkueet pääsarjassa. Kolmas suuri urheiluseura on Universitario. Myös hevosurheilu on suosittua – kaupungissa sijaitsee vuonna 1884 avattu laukkarata.
Lars Svensson

Lars Svensson on ruotsalainen lintutieteilijä, joka on kirjoittanut useita lintukirjoja.
Lars Svensson asuu Torekovissa Lounais-Ruotsissa. Hän julkaisi vuonna 1970 teoksen "Identification Guide to Passerines", josta hän on laatinut kolme uudistettua painosta. Suomeksi ovat ilmestyneet 1. painos Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys (SLY 1976, suomentajana Esa Lehikoinen) ja 4. painos (SLY:n Lintutieto Oy 1997, suomentajina Hannu Jännes ja Pekka J. Nikander).
Svensson oli perustamassa Ruotsin Rariteettikomiteaa vuonna 1971 ja toimi komitean puheenjohtajana 15 vuotta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2004. Hän on maailmanlaajuisesti arvostettu lintujen määrittämisen ja luokittelun asiantuntijana.
Svensson on matkustellut laajalti ja tutkinut lintuja sekä maastossa että museoissa. Hän on toiminut muun muassa Birding Worldin ja Dutch Birdingin määrityskonsulttina ja on julkaissut lukuisia kirjoituksia lintutieteellisissä sarjoissa.
Hammam Sousse

Hammam Sousse () on rannikkokaupunki Tunisiassa pohjoiseen Soussen kaupungista. Kaupungissa asuu noin 43 000 ihmistä (2014). Presidentti Zine El Abidine Ben Ali ja puolustusministeri Kamel Morjane ovat syntyneet Hammam Soussessa.
Graffiti meissä

Graffiti meissä on vuonna 2006 valmistunut, Misty Friday Films -nimisen findie-elokuvaryhmän ensimmäinen elokuva. Sen on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Miika Ullakko, joka myös esittää elokuvan pääosan. Elokuvalle valmistui jatko-osa, "Mitä meistä tuli", vuonna 2009.
Elokuva voitti vuoden 2007 Århus Festival of Independent Arts -juhlien parhaan kokopitkän debyyttielokuvan palkinnon Tanskassa. Elokuva esitettiin myös vuoden 2008 Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla. 
Future Film julkaisi elokuvan DVD:llä 20. toukokuuta 2009. Elokuvaa on aiemmin myyty omakustanteena ja se on myös katsottavana ilmaiseksi You Tubesta. Elokuva on saatavilla myös muutamissa kunnankirjastoissa eri puolella Suomea.
Juoni.
Jake muuttaa pääkaupunkiseudulle opiskelemaan ja tapaamaan lapsuudenystäväänsä Tonia. Mukanaan hän tuo kolmikon täydentävän Erikan. Ikimuistoiseksi suunniteltu kesä muuttuu traagisesti, kun synkät kysymykset hiipivät vanhojen ystävien keskelle.
Jo Bonner

Josiah Robins "Jo" Bonner, Jr. (s. 19. marraskuuta 1959 Selma, Alabama) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Alabamassa ja valmistui Alabaman yliopistosta. Hän nousi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Alabaman ensimmäisestä vaalipiiristä vuonna 2003. Edustajainhuoneessa hän muun muassa toimi 112. kongressin (2011–13) aikana edustajainhuoneen eettisyysasioiden komitean puheenjohtajana. Bonner työskenteli edustajainhuoneessa aina elokuuhun 2013 saakka, jolloin hän erosi tehtävästään kesken kauden ottaakseen vastaan uuden työn Alabaman yliopistosta.
Bonner kuuluu episkopaalikirkkoon eli anglikaaneihin. Hänellä on vaimo sekä tytär ja poika.
Peter Bales

Peter Bales (1547 – n. 1610) oli englantilainen kalligrafi, joka tunnetaan salakirjoitus- ja pikakirjoitusjärjestelmien kehittämisestä.
Pikakirjoitus.
Bales julkaisi vuonna 1590 teoksen "The Writing Schoolemaster", jossa hän esitteli kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän. Järjestelmässä kustakin sanasta kirjoitetaan alkukirjain tavallisella kirjoituksella ja samanalkuiset sanat erotetaan lisäämällä kirjaimen ympärille eri kohtiin pisteitä, pilkkuja tai muita pieniä merkkejä.
Vuonna 1600 Bales julkaisi teoksessa "A New-yeares gift for England. The art of new Brachygraphie" järjestelmästään uuden version, jossa pienet apumerkit oli korvattu tavallisilla kirjaimilla, jolloin kyse oli pikemminkin lyhennetystä tavallisesta kirjoituksesta kuin varsinaisesta pikakirjoituksesta.
Salakirjoitus.
Bales kehitti vuonna 1592 Englannin diplomaattien käyttöön salakirjoitusjärjestelmän "The lineal Alphabet or Character of Dashes", jossa merkkeinä oli eripituisia ja erisuuntaisia suoria viivoja. Järjestelmä säilyi käytössä kymmeniä vuosia.
Paraguayn Primera División

Primera División on Paraguayn jalkapallon pääsarja. 
Historia.
Jalkapallossa Paraguayn mestaruudesta on pelattu vuodesta 1906 lähtien, jolloin viiden paraguaylaisseuran (Olimpia, Guaraní, Libertad, General Díaz ja Nacional) edustajat perustivat "El Diario" -sanomalehden päätoimittajan Don Adolfo Riquelmen johdolla silloisen Paraguayn jalkapallon kattojärjestön, "Liga Paraguaya de Football Associationin", nykyisen Paraguayn jalkapalloliiton ("Asociación Paraguaya de Fútbol"). Paraguayn jalkapalloliitto liittyi maanosaliitto CONMEBOLin jäseneksi vuonna 1921 ja kansainväliseen jalkapalloliittoon FIFAan 1925. Ammattilaissarja käynnistyi vuonna 1941.
Sarjajärjestelmä.
Useimpien muiden Etelä-Amerikan maiden tavoin myös Paraguayssa kauden aikana pelataan kaksi erillistä sarjaa, "apertura" syyskaudella ja "clausura" kevätkaudella. Vuodesta 2008 lähtien kummallakin sarjalla on oma mestarinsa. Aikaisemmin kevät- ja syyskauden voittajat ratkaisivat mestaruuden keskenään.
Aleksandra Kostenjuk

Aleksandra Konstantinovna Kostenjuk (; s. 23. huhtikuuta 1984 Perm, Venäjä) on venäläinen shakin suurmestari ja entinen shakin naisten maailmanmestari (2008–2010).
Kostenjuk oppi pelaamaan shakkia isänsä opettamana viisivuotiaana. Kostenjukista tuli shakin naisten suurmestari (WGM) 14-vuotiaana ja kansainvälinen mestari 16-vuotiaana. Marraskuussa 2004 Kostenjukista tuli FIDEn kansainvälinen suurmestari kymmenentenä naisena maailmassa.
Vuonna 2006 hänestä tuli ensimmäinen Fischer Random -shakin naisten maailmanmestari. Hän puolusti titteliään menestyksekkäästi myös vuonna 2008 voittamalla Kateryna Lahnon 2.5-1.5. 17. syyskuuta 2008 hänestä tuli shakin naisten maailmanmestari voitolla kiinalaisesta Hou Yifanista.
Kostenjukin mottoina ovat "chess is cool" sekä "kauneus ja älykkyys voi kulkea käsi kädessä". Kostenjuk on edistänyt shakin julkisuuskuvaa ja suosiota toimimalla valokuvamallina sekä shakin suurlähettiläänä.
Hän juontaa suosittua podcast-lähetystä "Chess is Cool", mikä käsittelee Kostenjukin elämää ja shakkimaailman tapahtumia.
Kostenjuk jätti vuoden 2022 keväällä palaamatta shakkiturnauksesta Ranskasta takaisin Venäjälle sen alettua hyökkäyksensä Ukrainaan. Hän on myös kritisoinut voimakkaasti Vladimir Putinin toimia.
Kostenjuk on naimisissa managerinsa, Sveitsissä syntyneen kolumbialaiset sukujuuret omaavan Diego Garcesin kanssa. 22. huhtikuuta 2007 hän synnytti tyttölapsen. Kostenjukin pikkusisko Oksana on myös shakinpelaaja, naisten FIDE-mestari.
Tietohallintopäällikkö

Tietohallintopäällikkö (IT Manager) on termi jota käytetään yrityksissä kuvaamaan IT-osaston johtajaa organisaatiossa. Tietohallintopäällikkö yleensä raportoi toiminnastaan taloushallinnolle sekä toimitusjohtajalle.
Tietohallintopäällikön aseman tärkeys on korostunut tietotekniikan tarpeellisuuden noustessa yrityksissä. Tietohallintopäällikkö voi olla johtoryhmän jäsen, mutta järjestely on usein yrityskohtaista. 
Tietohallintopäällikön tehtävään ei ole erityisiä koulutusvaatimuksia. Jokaisella alalla työskentelevällä on omat erikoisosaamisalansa, joita voi täydentää tutkinnot ja opinnot tietotekniikan alalta. Tietohallintopäälliköt ovat yleensä teknisen sekä taloushallinnon koulutustaustan omaavia henkilöitä. Johtajuustaidot, markkinointikyvyt sekä strategiset kyvyt saattavat ajaa teknisen ammattitaidon edelle työtehtävässä. Tietohallintopäälliköitä voidaan nimetä tehtävään myös hallinnolliselta puolelta, jolloin korostuvat esimerkiksi henkilön projektinhallintataidot.
Tietohallintopäälliköiden asema on korostunut valtionhallinnossa ja kunnallisella puolella. Epäonnistuneet IT-projektit ovat tuoneet tarpeettomia kustannuksia, joita yritetään karsia palkkaamalla ammattitaitoista henkilöstöä valvomaan projekteja.
Tietohallintopäällikön työnkuva on usein lähellä tai vastaava teknisen johtajan toimenkuvaa. Mikäli organisaatiosta löytyy molemmat, tietohallintopäällikkö yleensä vastaa käytäntöjen ja prosessien kuvaamisesta tiedon hallinnassa, kun tekninen johtaja taas vastaa alla olevasta infrastruktuurista.
Tietohallintopäällikkö kuvaa henkilön työtehtävää, joka on vastuussa koko yrityksen laajuisista viestintä- ja tietojärjestelmistä. Tietotekniikan tullessa aina merkittävämmäksi osaksi yritysten toimintaa, Tietohallintopäällikön rooli on lähes avainasemassa strategiaa luodessa. Suuremmissa organisaatioissa tietohallintopäällikkö delegoi työtehtäviä 
järjestelmäasiantuntijoille, joiden osaamisaluetta tehtävät ovat. Tietohallintopäällikkö yleensä suunnittelee teknisen strategian, jota yritys tarvitsee saavuttaakseen tehokkaan liiketoimintaympäristön, ja toteuttaa sen budjetin rajoissa. Tietohallintopäällikkö analysoi ja kehittää liiketoimintaa etsimällä uusia työkaluja sekä parantamalla olemassa olevia prosesseja kehittäen yrityksen verkostoa ja infrastruktuuria.
Kasari (albumi)

Kasari on Vesa-Matti Loirin akustinen, cover-kappaleita sisältävä studioalbumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2008. Se on jatkoa edellisinä vuosina julkaistuille "Ivalolle" ja "Inarille" ja samalla päätösosa. Albumin julkaisi Warner Music Finland. Nimen levylle Loiri on antanut Inarijärven selän mukaan.
Albumi nousi ilmestyessään suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1. Kultalevy myönnettiin vuonna 2008, ja platinalevy 2008. Albumia on myyty yhteensä yli 40 000 kappaletta.
Armin Mueller-Stahl

Armin Mueller-Stahl (s. 17. joulukuuta 1930 Tilsit, Saksa, nyk. Sovetsk Venäjällä) on saksalainen näyttelijä.
Hän aloitti uransa Itä-Saksassa, josta onnistui 1980 pääsemään läntiseen Saksaan jatkaen siellä ahkeraa esiintymistään ja laajensi sitten työskentelyaluettaan myös Yhdysvaltoihin. 
Mueller-Stahl sai Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisen karhun 1992. Rooli "Loistossa" (1996) toi myös ehdokkuuden parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Genie-palkinnon hän sai 2008.
Hayley Westenra

Hayley Dee Westenra (s. 10. huhtikuuta 1987 Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen sopraanolaulaja.
Westenra levytti ensimmäisen demoalbuminsa nimeltä "Walking in the Air" ollessaan vasta 12-vuotias. Levy-yhtiö Universal tarjosi hänelle sopimusta ja hänen nimeään kantava esikoisalbumi myi Uudessa-Seelannissa lopulta triplaplatinaa. Westenra levytti samalle yhtiölle vielä joulualbumin "My Gift to You". 
Westenran ensimmäinen kansainvälinen albumi "Pure" oli menestys: se saavutti Ison-Britannian klassisen musiikin listojen ykkössijan ja myi Britanniassa tuplaplatinaa. Elokuussa 2006 Westenra liittyi vierailevana laulajana Celtic Woman -yhtyeeseen ja oli mukana yhtyeen kiertueella vuonna 2007. Westenra on myös toiminut vuodesta 2003 Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä. Hän on maailman nuorin Unicefin lähettilääksi valittu henkilö.
Corrientesin maakunta

Corrientes on Argentiinan maakunta. Sen pääkaupunki on Corrientes. Vuoden 2007 kesäkuussa maakunnassa oli 1 002 416 asukasta. Maakunnan kuvernööri on Arturo Colombi.
Maantiede.
Corrientesin pinta-ala on 88 199 neliökilometriä. Se sijaitsee Mesopotamiassa Argentiinan koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Paraguayn valtioon, koillisessa Misionesin maakuntaan, idässä Brasiliaan, kaakossa Uruguayhin, etelässä Entre Riosin maakuntaan ja lännessä Santa Fen ja Chacon maakuntiin. Maakunnan läpi kulkee Paraná-joki.
Aluejako.
Corrientesin maakunta jakaantuu 25 departementtiin, joista kullakin on oma kunnanvaltuustonsa.
Departementit, suluissa keskustaajamat:
Tšetšelnyk

Tšetšelnyk () on kaupunkityyppinen taajama Haisynin piirissä Vinnytsjan alueen kaakkoisosassa Ukrainassa. Taajaman väkiluvuksi arvioitiin 5 166, ja koko silloisen Tšetšelnykin piirin väkiluvuksi 22 385 (2013). Pääosa piirin väestöstä oli tuolloin maaseutukylien asukkaita. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa taajama ympäröivine piireineen liitettiin osaksi laajentunutta Haisynin piiriä.
Ennen Venäjän vallankumousta se sijaitsi Venäjän keisarikunnan Podolian kuvernementissa lähellä Odessan aluetta.
Taajaman lähistöllä sijaitsee Karmeljukoven Podolian kansallispuisto.
Brasilialainen kirjailija Clarice Lispector syntyi paikkakunnalla 10. joulukuuta 1920.
Punatöyhtötrapit

Punatöyhtötrapit ("Lophotis") on trappien heimoon kuuluva lintusuku. Siihen kuuluu kolme lajia, jotka elävät kaikki Afrikassa: etiopiantrappi mantereen itäosassa, nuolitrappi länsi- ja keskiosassa ja punatöyhtötrappi eteläosassa. Suku on usein yhdistetty sukuun savannitrapit ("Eupodotis") ja sen kolme lajia laskettu joskus saman superlajin alalajeiksi.
Konjugoitu linolihappo

Konjugoineet linolihapot ("CLA", ) ovat naudanlihassa ja maidossa esiintyviä tyydyttymättömiä rasvahappoja. Niiden kaksoissidokset ovat nimensä mukaan konjugoituneet eli vierekkäin ja siten saman elektronisysteemin osia. Luonnolliset konjugoituneet linolihapot voivat olla sekä "cis"- että "trans"-rasvahappoja.
Luomumaidossa on keskimäärin 40 prosenttia enemmän konjugoitua linolihappoa kuin tavanomaisessa maidossa. Myös laiduntavan eli tuoretta ruohoa syövän lehmän maidossa on konjugoitua linolihappoa, ja sitä löytyy lisäksi naudan ja lampaan lihasta.
On olemassa viitteitä siitä, että paljon laiduntaneiden lampaiden rasvassa esiintyy jopa seitsenkertainen määrä konjugoitua linolihappoa verrattuna tehotuotantoon jalostettuihin lampaisiin.
Mahdolliset terveysvaikutukset.
Lukuisat koe-eläimillä tehdyt tutkimukset osoittavat, että konjugoidulla linolihapolla on syöpää estäviä ominaisuuksia. CLA:n terveysvaikutuksista on olemassa kuitenkin vain vähän ihmisillä tehtyjä tutkimuksia.
Vuonna 2005 julkaistussa ruotsalaistutkimuksessa havaittin, että paljon rasvaisia maitotuotteita nauttivilla naisilla esiintyi 40 prosenttia vähemmän paksusuolen syöpää kuin niillä jotka käyttivät niitä vain vähän tai ei lainkaan. Syöpäriski väheni lisäksi sitä enemmän, mitä useampia annoksia rasvaisia maitotuotteita ruokavalioon kuului. Juusto teki tästä kuitenkin poikkeuksen, sillä se korreloi vähentyneen syöpäriskin kanssa vasta yli 60 gramman päiväannoksilla. Tutkimukseen osallistui 60 000 naista, jotka olivat iältään 40–76-vuotiaita. Tutkimuksessa ei kyetty osoittamaan, mitkä rasvaisten maitotuotteiden ainesosat olivat yhteydessä syöpien vähenemiseen, mutta eläinkokeissa on huomattu, että maitorasvan sisältämä konjugoitu linolihappo vähentää syöpään liittyvien mutaatioiden syntymistä paksusuolen keskiosassa eli koolonissa. 
Eräässä tutkimuksessa havaittiin myös, että konjugoitua linolihappoa vähiten saavilla naisilla esiintyi vaihdevuosien jälkeen yli kolme kertaa enemmän rintasyöpää. Muissa tutkimuksissa ei ole kuitenkaan löytynyt yhteyttä CLA:n ja rintasyövän väliltä.
Marcus Aureliuksen pylväs

Marcus Aureliuksen pylväs (, ) on antiikkinen muistomerkki Roomassa. Monumentti sijaitsee Piazza Colonnalla, joka on nimetty muistopylvään mukaan, kuten koko III kaupunginosakin, Rione Colonna.. Monumenttia vastapäätä kohoaa "Palazzo Chigi". Nykyään pylvään jalusta on neljä metriä katutason alapuolella maankohoamisen vuoksi.
Senaatti ja Rooman kansa pystyttivät muistomerkin Marcus Aureliuksen kunniaksi tämän kuoleman jälkeen, ja se valmistui luultavasti 193, koska tuolloin sen rakentamiseen käytetyt lankut annettiin vartija Adrastuksen talon rakentamistarpeiksi.
Monumentin korkeus on sata roomalaista jalkaa (29,77 m), mistä syystä sitä kutsuttiin antiikin aikana nimellä "Centenaria". Doorilaistyyliseen kapiteeliin päättyvän pylvään varsi koostuu 26 Lunan marmorista hakatusta ontosta lieriöstä, joiden sisällä on 200 askelmaa ja 56 suorakaiteen muotoista valoaukkoa. Pylvään ulkokuorta kiertää reliefein koristeltu spiraali, joka esittää Marcus Aureliuksen sotaretkiä Tonavalle markomanneja ja sarmaatteja vastaan 172–175. Ulkopuolen korkokuvien tai sisäosien kierreportaikon vuoksi pylvästä kutsuttiin toisinaan kollektiivinimellä "Columnae cochlides", mikä tarkoitti kaikkia alueen keisarillisia muistopylväitä, myös Trajanuksen ja Antoninus Piuksen.
Marcus Aureliuksen pylväs säilyi maanjäristyksistä ja tulipaloista huolimatta monia muita antiikin monumentteja paremmin, koska paavit Agapetus II ja Johannes XII uskoivat sen "San Silvestro in capiten" benediktiiniläisveljien huomaan 900-luvulla . Pylväs restauroitiin paavi Sixtus V:n aikana 1589–1590, jolloin sen huipulle sijoitettiin nykyinen apostoli Paavalia kuvaava patsas keisarin kadonneen muotokuvan paikalle. Samalla Domenico Fontana uudelleenmuotoili pylvään jalustan ja hakkasi sileäksi sen pahoin vahingoittuneen korkokuvan, joka neljällä tahkollaan kuvasi uhritoimituksia, Voitonjumalattaria ja köynnöksiä. Katutason yläpuolisen osan jalustasta hän verhosi Septizoniumista otetuilla marmorilaatoilla. Alkuperäinen omistuskirjoitus oli jo tuolloin hävinnyt, eikä siitä ole yhtään tunnettua muistiinmerkintää. Nykyinen piirtokirjoitus kertoo viimeisimmästä suuresta restauroinnista, ja se kuuluu:
Satanic Christ’s

Hate on brasilialaisen metalliyhtye Sarcófagon kokoelma-albumi, joka ilmestyi vuonna 2005. albumi sisältää yhtyeen demo- ja livenauhoituksia vuosilta 1986 - 1988. Tyylillisesti kappaleet edustavat black, death ja thrash metalia. Kokoelman julkaisi Chileläinen Proselytism Records.
Kokoelma sisältää Sarcófagon harvinaisimpia levytyksiä remasteroituina. Kappaleita albumilla on yhteensä 16, A-puolella 10 ja B-puolella 6. Kappaleet 1-4 ovat Satanic Lust -demolta, 5-7 Christ's Death -demolta ja 8-10 Rehearsal-demolta. B-puolen kuusi kappaletta ovat konserttitallenteesta vuodelta 1988. Satanic Christ's on julkaistu vain C-kasettina.
Jarkko Paronen

Jarkko Toivo Julius Paronen () oli suomalainen juristi ja kuntajohtaja. Hän toimi Heinolan kaupunginjohtajana 1976–1994 ja Imatran kaupunginjohtajana 1994–1995.
Elämä.
Jarkko Parosen vanhemmat olivat piiripäällikkö Toivo Paronen ja kansakoulunopettaja Eeva Turunen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta vuonna 1961. Paronen suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1967 ja sai varatuomarin arvon 1969. Hän työskenteli Imatran järjestysoikeuden pormestarina 1971–1974, Heinolan kaupunginsihteerinä 1974–1975 ja Heinolan kaupunginjohtajana 1976-1994. Vuonna 1994 Paronen siirtyi Imatran kaupunginjohtajaksi, jossa virassa hän oli syyskuussa 1995 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Sydänsairaus vaivasi Parosta kauan, sillä jo 37-vuotiaana hän sairasti sydäninfarktin, ja vuonna 1994 hän kävi läpi sepelvaltimo-ohitusleikkauksen. Paronen kuoli auto-onnettomuudessa. 
Paronen oli 1980-luvun alusta saakka aktiivinen Savon radan oikaisun kannattaja, ja hänellä oli myöhemmin merkittävä osuus Lahden oikoradan linjauspäätöksen muodostumiseen ollessaan vuosina 1989–1994 Savon rata -projektin neuvottelukunnan puheenjohtajana. Imatran kaupunginjohtajana toimiessaan Paronen teki aktiivisesti yhteistyötä Svetogorskin kanssa ja oli käynnistämässä ajatusta Imatra-Svetogorsk-kaksoiskaupungista. Imatran seudulla Parosen työstä muistetaan yrittäjiltä ja asukkailta kiitosta saanut ”Heinolan malli” ilmaisesta pysäköinnistä. 
Paronen oli puoluetaustaltaan sosialidemokraatti. Hän oli presidentin valitsijamiehenä 1982. Sotilasarvoltaan Paronen oli reservin yliluutnantti ja hän sai Suomen Leijonan Ritarikunnan I Luokan Ritarimerkin vuonna 1994.
Kakadun kieli

Kakadun kieli eli gaagudju on hävinnyt Australian aboriginaalien puhuma kieli. Sitä puhuttiin Arnheminmaassa Australian Pohjoisterritoriossa. Kielen viimeinen puhuja Big Bill Neidjie kuoli vuonna 2002.
Kielen luokittelusta ei ole täyttä varmuutta. Joskus se luokitellaan kuuluvaksi gunwinyguan kieliin, mutta toisinaan myös isolaattikieleksi.
Kiellä ei ollut kirjallista standardia.
Karlaplan

Karlaplan on avoin pyöreänmuotoinen aukio Östermalmilla Tukholmassa. Aukiolla Karlavägen, Narvavägen, Östermalmsgatan, Lützengatan ja Styrmansgatan kohtaavat tähtimuodostelmassa. Karlaplan sai alkunsa vuonna 1896, mutta sen nykyilme periytyy 1930-luvulta. Aukio on nimetty Ruotsia hallinneiden Kaarle () -nimisten kuninkaiden, Kaarle X Kustaan, Kaarle XI:n ja Kaarle XII:n mukaan. Aukion esikuvana on toiminut pariisilainen Place de l’Étoile.
Karlaplanilla sijaitsevat asunnot kuuluvat Ruotsin kalleimpiin. Ruotsalainen kirjailija August Strindberg asui Karlaplanilla vuosina 1901–1908. Strindbergin kotitalo purettiin vuonna 1969. Aukiolla sijaitsevan puiston pohjoisosassa sijaitsee ruotsalaisen kuvanveistäjän Carl Millesin teos "Flygarmonument" vuodelta 1931.
Sirppimailanen

Sirppimailanen ("Medicago falcata") on mailasiin kuuluva kasvi, jolla on 40–50 senttimetriä korkea varsi. Sirppimailasella on sitkeät juuret ja apilamaiset lehdet. Kasvilla on kullan- tai oranssinkeltaiset kukat, jotka kukkivat heinä-elokuussa. Kasvi voi risteytyä sinimailasen kanssa. Suomessa laji on lähinnä tulokas, mutta sitä tavataan myös muualla Pohjolassa paitsi Islannissa. Levinneisyysalue ulottuu Euroopan lisäksi Aasiaan ja Pohjois-Afrikkaan.
Sirppimailasta käytetään rehuna ja myös luomutiloilla viherkesannointiin.
Pedro Rodríguez Ledesma

Pedro Eliezer Rodríguez Ledesma eli Pedro (s. 28. heinäkuuta 1987 Santa Cruz de Tenerife, Santa Cruz de Tenerifen maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota. Hän on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Kotisaarellaan Teneriffalla Pedro pelasi CD San Isidrossa, josta hän siirtyi Barcelonaan vuonna 2004. Hänet nostettiin Barcelonan edustusjoukkueeseen ensimmäistä kertaa vuonna 2008, ja debyyttinsä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla hän teki 12. tammikuuta 2008 ottelussa Real Murciaa vastaan. Kakkosjoukkue Barcelona B:n kanssa Pedro saavutti kauden 2007–2008 päätteeksi nousun Segunda División B:hen.
Kaudella 2008–2009 Pedro kuului vielä Barcelona B:n miehistöön, mutta pelasi kaikkiaan 14 edustusjoukkueen ottelussa, kun joukkue voitti historiallisen triplamestaruuden. Kesällä 2009 hän pelasi menestyksekkäästi edustusjoukkueen harjoitusotteluissa ja solmi elokuussa 2009 vuoteen 2014 ulottuvan sopimuksen seuran kanssa. Kaudella 2009–2010 Pedro kirjoitti itse historiaa onnistuttuaan maalinteossa kaikissa kuudessa kilpailuissa, joihin Barcelona osallistui: Espanjan liigassa, Espanjan cupissa, Espanjan supercupissa, Mestarien liigassa, Euroopan supercupissa ja seurajoukkueiden MM-kilpailuissa.
Pedro pelasi Barcelonassa kaikkiaan 204 Primera Divisiónin ottleua, joissa teki 58 maalia. Hän voitti Espanjan liigamestaruuden viisi kertaa: 2009, 2010. 2011, 2013 ja 2015. Espanjan cupmestaruuden hän voitti 2009, 2012 ja 2012. Mestarien liigassa hän pelasi Barcelonan paidassa 60 ottelua ja teki 15 maalia. Hän voitti Mestarien liigan tittelin 2009, 2011 ja 2015. Seurajoukkueiden maailmanmestaruuden hän voitti 2009 ja 2015.
Pedro siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 24,3 miljoonan punnan siirtosummalla elokuussa 2015. Hän voitti Valioliigan mestaruuden 2017, FA Cupin 2018 ja Eurooppa-liigan 2019.
Maajoukkueura.
Pedro valittiin Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 29. toukokuuta 2010 pelatussa ystävyysottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Runsas viikko myöhemmin käydyssä viimeisessä ystävyysottelussa Puolaa vastaan ennen 11. kesäkuuta 2010 alkaneita MM-kilpailuja Pedro onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa. Pedro pelasi Espanjan maailmanmestaruuten päättyneissä MM-kilpailuissa viidessä ottelussa. Välieräottelussa Saksaa ja loppuottelussa Alankomaita vastaan hän oli avauskokoonpanossa.
Vuoden 2010 maailmanmestaruuden lisäksi Pedro on voittanut Euroopan mestaruuden Puolan ja Ukrainan EM-kilpailussa 2012. Alkulohkon otteluissa hän ei pelannut mutta tuli vaihdosta kentälle kaikissa kolmessa pudotuspeliottelussa. Hän oli mukana Espanjan joukkueessa myös Brasilian MM-kilpailuissa 2014 ja Ranskan EM-kilpailussa 2016, joissa kummassakin hän pelasi kahdessa ottelussa.
Saavutukset.
Barcelona
Chelsea
Espanja
Reijo Jalava

Reijo Jalava (18. helmikuuta 1932 Helsinki – 25. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Ura.
Jalava pelasi jalkapalloa Helsingin Jalkapalloklubissa, johon hän liittyi vuonna 1943. Edustusjoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1949 ja pelasi koko uransa HJK:ssa aina vuoteen 1969 asti. Jalava oli peliuransa alkuvaiheessa hyökkääjä ja tukimies, mutta siirtyi sittemmin oikeaksi laitapuolustajaksi. HJK:ssa hän voitti SM-sarjan mestaruuden vuonna 1964 ja seuran ensimmäisen Suomen Cupin vuonna 1966.
Uransa aikana Jalava pelasi 304 sarjaottelua ja teki niissä 8 maalia. Hän oli ensimmäinen 300 pelin rajan saavuttanut pelaaja SM-sarjassa. Jalava pelasi myös maajoukkueessa 21 A-maaottelua ja 13 B-maaottelua.
Pelaajauransa jälkeen Jalava ryhtyi HJK:n huoltajaksi, jona hän palveli seuraa lähes 30 vuotta. Jalava sai seurauskollisuudestaan ja urheilun parissa tehdystä työstä useita tunnustuksia. Hän on HJK:n kunniajäsen ja hänet valittiin seuran 90-vuotisjuhlien yhdeydessä HJK:n Hall of Fameen. Jalava sai myös 1999 Helsingin urheilutoimittajien kerhon tunnustuspalkinnon.
Martti Hallikainen

Martti Tapani Hallikainen (s. 29. tammikuuta 1946 Savonlinna) on Aalto-yliopiston Teknillisen korkeakoulun avaruustekniikan professori ja Suomen ensimmäinen avaruustekniikan professori. Hänet on nimitetty virkaansa 1987 ja hän johti avaruustekniikan laboratoriota vuoteen 2009, jolloin laboratorio sulautettiin osaksi uutta radiotieteen ja -tekniikan laitosta.
Hallikainen on mikroaaltokaukokartoituksen johtavia tutkijoita koko maailmassa ja on toiminut Kansainvälisen radiotieteen unionin (URSI) varapuheenjohtajana 2005-2011.
Hallikainen on valmistunut ylioppilaaksi Haminan Yhteislyseosta vuonna 1965, diplomi-insinööriksi vuonna 1971 ja väitellyt vuonna 1980. Hän on naimisissa Airi Miettisen kanssa ja perheessä on kolme tytärtä.
Hallikainen on saanut IEEE:n fellow-arvonimen vuonna 1993.
Sotilasliitto

Sotilasliitto on kahden tai useamman valtion solmima sopimus, joka määrittelee osapuolten toimia sodan sattuessa. Sotilasliiton muodostaneet valtiot saattavat esimerkiksi lupautua puolustamaan toisiaan ulkopuolisen valtion aggressiota vastaan, yhdenmukaistaa armeijoidensa rakennetta ja päättää yhdessä joko liiton jäseniin tai sen ulkopuolisiin alueisiin kohdistuvien interventioiden tarpeellisuudesta.
Volendam

Volendam on kylä Edam-Volendamissa, Pohjois-Hollannissa. Kylässä asuu noin 22 000 asukasta vuonna 2007 tehtyjen laskelmien mukaan. Kylä on suosittu turistinähtävyys.
Urheilu.
FC Volendam on jalkapalloseura Volendamista, ja se pelaa Alankomaiden pääsarjatasolla, Eredivisiessä.
Mia Hafrén

Mia Johanna Hafrén (s. 4. maaliskuuta 1974 Loviisa) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Koulunsa hän kävi Loviisassa ja valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Valmistumisensa jälkeen hän sai kiinnityksen Åbo Svenska Teaterniin, mutta jättäytyi freelanceriksi vuoden kuluttua.
Näyttelijänä Mia Hafrén muistetaan erityisesti Yle TV1:n sarjasta "Tahdon asia", jossa hänellä oli rooli Susanna Rouhialana. Toinen merkittävä rooli oli Yle TV2:n historiallinen draamasarja "Hovimäki", jossa hän esitti Vava Lindhofia. Hafrénilla oli rooli sarjassa "Klikkaa mua", jossa hän esitti Hannelea.
Hafrénin nuorten maailmasta kertova "Kontakt"-näytelmä esitetettiin Wasa Teaterissa vuonna 2002.
Mia Hafrén on myös laulaja a cappella -yhtyeessä Fork, jossa hän käyttää taiteilijanimeä Ms. Chiq LaDesire.
Parapara

Parapara on Japanista lähtöisin oleva klubitanssi. Paraparassa keskitytään ylävartalon ja erityisesti käsien liikkeisiin. Yleisin paraparassa oleva askel on mukautuva sivuaskel, steppi, jota toistetaan tanssiessa. Laji koostuu parapara-klubien lanseeraamista virallisista koreografioista, joita opetetaan klubi-illoissa, ja joita voi opetella myös DVD:iltä tai fanien kuvaamista videoista.
Parapara käy myös kuntoilusta. Etenkin käsivarret ovat kovilla, ja myös vatsa- ja selkälihaksia käytetään. Parapara on japanilainen klubitanssilaji, johon kuuluu myös oma musiikkityylinsä. Nykyään parapara on levinnyt japanilaisilta klubeilta muihinkin maihin. Paraparassa liikutetaan erityisesti käsiä. Jalat kuitenkin toistavat samaa askelkuviota, jolla pidetään rytmi yllä. Kahden ja puolen minuutin tanssissa on noin 200 askelta. Parapara voi siis olla varsin monimutkaista ja vaativaa. Eri tanssien vaikeustasot ilmoitetaan kolmiportaisella asteikolla helposta vaikeaan ("easy, medium, hard").
Parapara-musiikkina käytetään muiden muassa J-popin erilaisia reippaita ja iloisia kappaleita. Periaatteessa paraparaa voi tanssia minkä tahansa musiikin tahdissa, mutta paraparaan on kuitenkin myös omia kappaleitaan. Parapara on Japanissa varsin suosittua, ja esimerkiksi TV-sarjan alkumusiikki voi olla parapara-tanssille sovitettua, ja siihen olla oma parapara-koreografiansa.
J-popin lisäksi paraparassa suosittuja tanssi- ja musiikkilajeja ovat esimerkiksi: eurobeat, techpara (tekno-parapara), trapara (trance-parapara) ja torapara. Helpoimpia tansseja ovat eurobeat-tanssit, keskivaikeita techpara ja trapara, ja vaikeita, erityisesti poikien suosimia torapara. 
Suomessa parapara on harvinainen harrastus. Ensimmäinen Suomessa parapara-tanssitunteja järjestänyt yhdistys oli vuosina 2006-2015 toiminut FinnPARAnoids, joka järjesti tunteja Helsingissä ja Turussa. Tällä hetkellä parapara-tunteja järjestävät vuodesta 2009 toiminut TanPARA Tampereella ja Helsinki Circle Helsingissä.
Don-jääkausi

Don-jääkausi oli laaja jäätiköityminen pleistoseeniajan Pohjois-Euroopassa Cromer-kompleksin aikana. Se oli luultavasti sama kuin happi-isotooppivaihe MIS 16. Laajan jäätiköitymisen oli aiheuttanut kylmä jääkausi Euroopassa noin 660 000-620 000 vuotta sitten. Kausi oli sama kuin Keski-Euroopan lössikerrostuma H ja Venäjän tasangon Borisoglebskin lössijakso.. Kausi on luultavasti sama kuin Cromer-kauden jäätikkö B. Tätä kautta saattaa vastata Alppien laajin jäätiköityminen Günz.
Don-kaudella mannerjäätikkö ulottui koko Skandinavian yli Koillis-Saksaan, Keski-Puolaan, Valko-Venäjän eteläosiin ja Donin mutkaan ja lähelle Volgogradia. Jää ulottui suunnilleen 50 leveysasteelle asti. Muun muassa Varsova, Minsk, Moskova, Kotlas ja Arkangeli olivat jään peitossa. Lähellä jään reunaa mutta jäättömiä olivat muun muassa Hampuri, Berliini, Łódź ja Volgograd. 
Don-jääkauden jälkeen oli monia lämpimiä interglasiaaleja kausista MIS 15 MIS 9:ään ajalla 620 000-300 000 vuotta sitten.
Tällä kaudelle ilmestyi Etelä-Venäjälle aromammutti "Mammuthus trogontherii" ja muu suureläimistö.
Lopuhkina

Lopuhkina () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängön pohjoisreunalla 45 kilometriä Lomonosovista lounaaseen. Kunnassa on 3 100 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus.
Lopuhkinan kunnan pinta-ala on 270 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Lomonosovin piirin Kaprion, pohjoisessa Lepäsin ja Penikkalan ja idässä Kosteritsan kuntiin sekä etelässä Volossovan piiriin. Kunnan alueella virtaavat Vornaisienjoki ja Ruitsanjoki. Suurin järvi on Tehlitsänjärvi. Lopuhkinan radonlähteet ja -järvet ovat suojeltu luonnonmuistomerkki.
Kuntaan kuuluu 13 kylää: Isvara (ven. "Izvara"), Klarovitsa ("Florevitsy"), Klopitsa, Korkka ("Gorki"), Lopuhkina, Muhkovitsa ("Muhovitsy"), Nikolskoi ("Nikolskoje"), Saastrova ("Zaostrovje"), Savolssina ("Savolštšina"), Uusi-Puura ("Novaja Burja"), Vanha-Metussi, Vornaisi ja Ylä-Ruitsa ("Verhnije Ruditsy").
Historia.
1700-luvun puolivälissä paikalla sijaitsi Sergijevskojen eli Bereznjagin kylä, joka sai uuden nimen omistajansa Nikita Lopuhinin mukaan. Lopuhkinan kartanon lähellä sijaitsevien radonpitoisten lähteiden ja keinotekoisen järven yhteyteen perustettiin 1830-luvulla parantola. Järven rannalla toimi myös paperitehdas.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Lopuhkinassa asui 89 venäläisen ohella 16 savakkoa, jotka kuuluivat Serepetan luterilaiseen seurakuntaan. Paperitehtaalla työskenteli myös 36 Suomesta tullutta suomalaista. Vuonna 1862 Lopuhkinan kylässä oli seitsemän taloa ja 54 asukasta, jotka olivat tilanomistajan maaorjia. Lopuhkinan kartanossa, paperitehtaalla ja parantolassa asukkaita oli 92. Seudun kylissä asui myös inkerikkoja, jotka venäläisten tavoin kuuluivat Metussin ortodoksiseen seurakuntaan.
Palvelut ja nähtävyydet.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lasten taidekoulu ja pieni poliklinikka. Klopitsassa on keskikoulu ja lääkintäasema. Korkan kylässä on golfkenttä.
Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Vornaisien kylän lähellä sijaitsee keskiaikainen maalinna. Lopuhkinan kartanosta on jäljellä huonokuntoinen päärakennus, parantola sekä muiden rakennelmien ja puiston jäänteitä. Muita kulttuuriperintökohteita ovat Vanhan-Metussin, Vornaisin ja Ylä-Ruitsan kartanoalueet sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Metussi

Metussi eli Vanha-Metussi () on kylä ja entinen ortodoksinen seurakunta Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lopuhkinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängön pohjoisosassa muutama kilometri kuntakeskuksesta etelään.
1700-luvulla seurakunnan kirkko sijaitsi lähellä Korkan () kylää. Vuonna 1788 valmistui pyhälle kolminaisuudelle omistettu kivikirkko Metussiin, josta seurakunta sai uuden nimensä. 1800-luvulla siihen kuului useita puhtaasti inkerikkojen asuttamia kyliä kuten Ruitsa, Ruitsankontu (), Keski-Ruitsa (), Kolpovitsa (), Uusi-Metussi () ja Uusi-Puura. Seurakunnassa asui myös venäläistyneitä inkerikkoja sekä muualta siirrettyjä venäläisiä. Ruitsan- eli Lopuhinkajoen varrella sijainneet inkeroiskylät tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
Vornaisi

Vornaisi () on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lopuhkinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla Vornaisienjoen rannalla kymmenen kilometriä Lopuhkinasta länteen. Kylässä on 34 asukasta (vuonna 2010).
Kylän läheltä on löydetty 73 kumpuhaudan ryhmä, joka ei ole säilynyt. Vornaisienjoen vasemmalla rannalla on muinaislinna, jota suojaa 1,8 metriä korkea ja jopa kymmenen metriä leveä maavalli. Kulttuurikerroksen puuttuminen viittaa siihen, ettei paikalla ole asuttu pysyvästi.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut, Andrei Voroninille läänitetty Zakernovjen kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa se mainitaan nimellä "Sakernowie Voronino". Jo tuolloin suurin osa asukkaista oli Äyräpään kihlakunnasta muuttaneita suomalaisia. Toinen, ortodoksien asuttama Zakernovje kuului Saamostin pogostaan.
Pietari I lahjoitti Vornaisin kartanon vuonna 1712 Pietarin kaupungin ylikomissaarille ruhtinas Aleksei Tšerkasskille. Myöhemmin se kuului muun muassa kreivi Pjotr Šeremeteville ja ruhtinas Elpidifor Jengalytševille. Kartanon 1830–1840-luvulla pystytetyt rakennukset ovat nykyään raunioina, mutta sen puistoalue on osittain säilynyt.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Vornaisissa asui 133 äyrämöistä ja 115 inkerikkoa. Luterilaiset kuuluivat Kaprion ja ortodoksit viereiseen Klopitsan seurakuntaan. Myöhemmin Vornaisi mainitaan suomalais-venäläisenä sekakylänä. 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa Vornaisi kuului Pietarin kuvernementin Pietarhovin kihlakunnan Vornaisin kuntaan.
Vornaisienjoki

Vornaisienjoki () on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Se saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängöltä, virtaa Lomonosovin piirin ja Sosnovyi Borin kaupunkipiirikunnan alueen läpi luoteeseen ja laskee Kaprionlahteen Kirnun kylän luona, jota ennen siihen yhtyy Kaprionjoki. Joen pituus on 54 kilometriä, leveys 3–7 metriä ja syvyys 0,5–3 metriä.
Vuonna 1499/1500 joki mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä "Kernova", mihin liittyvät jokisuun Kirnu () ja Vornaisin lähellä sijainnut kylä "Zakernovo" (”Kirnujoen takainen”). Joen alkuperäisen nimen unohduttua jälkimmäinen on vääntynyt muotoon Zakorkovo (). Vornaisienjoen keskijuoksun varrella sijainneet inkerikkojen, inkerinsuomalaisten ja venäläisten asuttamat Hatapusan ja Lužkin kyläryhmät sekä Hatapusan kartano ja paperitehdas tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
Parkala

Parkala () on kaupunkimainen taajama ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Viipurin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa kehätien, Viipurin maantien sekä Pietarin ja Viipurin välisen rautatien varrella (Parkalan asema). Etelässä se rajoittuu Suvalan ja pohjoisessa Levassovan kaupunginosiin. Lähin metroasema on sinisen linjan Parnas. Parnas on myös Parkalan naapuritaajaman nimi.
Parkala on entinen inkerinsuomalainen kylä, joka kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan. 1700-luvulla seudulle syntyi Venäjältä siirtyneiden uudisasukkaiden asuttamia kyliä kuten Kaplokka () ja Samanilovka (). Suomenjärven rannalla sijaitsevassa Vanhassakylässä () asui ortodoksisia inkerikkoja. 1800-luvulla Parkalasta tuli pietarilaisten suosimaa huvilaseutua. Siellä sijaitsi Pietarin saksalaiseen ja myöhemmin suomalaiseen seurakuntaan kuulunut luterilainen kirkko.
Vuonna 1938 Parkala sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1963 se liitettiin Leningradiin. Parkalan kaakkoisosassa sijaitsee Šuvalovin kreivisuvun kartano- ja puistoalue.
Sodan aikana Parkalassa koulutettiin desantteja.