tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yrjö I (Kreikka)

Yrjö I (, 24. joulukuuta 1845 Kööpenhamina – 18. maaliskuuta 1913 Thessaloniki) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa vuosina 30. maaliskuuta 1863 – 18. maaliskuuta 1913.
Elämä.
Yrjö tunnettiin Tanskan prinssi Vilhelminä (Christian Vilhelm Ferdinand Adolf Georg) ennen valtaannousuaan. Hän oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n ja kuningatar Louisen (Luise von Hessen-Kassel) toinen poika. Hänen sisarensa Alexandra naitettiin Englannin Edvard VII:lle ja Maria (Dagmar) Venäjän Aleksanteri III:lle.
Britit nimittivät hänet Kreikan valtaistuimelle vallankumouksen syöstyä vallasta kuningas Oton vuonna 1862. Kreikan kansalliskokous valitsi hänet 30. maaliskuuta 1863 kuninkaaksi ja hänet kruunattiin kuningas Yrjö I:ksi (Georgios I) suurvaltojen hyväksynnän jälkeen. 17-vuotias kuningas oppi nopeasti kreikan kielen.
Vuonna 1867 hän avioitui kuusitoistavuotiaan suuriruhtinatar Olga Konstantinovna Romanovan kanssa. Morsian oli Suomea silloin hallinneen keisarin Aleksanteri II:n veljentytär. Suomen lehdistö julkisti tämän seurapiiritapahtuman: Suomalainen Wirallinen Lehti tiedotti 11.10.1867 maan hallitsijan veljentyttären avioitumisesta Pietarissa.
Morsiamen valinnan taustana oli nuoren kuningas Georgios I:n käsitys, että hänellä on velvollisuus avioitua ortodoksista uskoa olevan naisen kanssa. Syntyperältään riittävän ylhäisiä, ortodoksisia nuoria naisia oli siihen aikaan löydettävissä vain Venäjän hallitsijasuvusta.
Aviopuolisot saivat kahdeksan lasta, joista tyttäret naitettiin ortodoksisiin perheisiin ja pojat yleensä naivat läntisemmän Euroopan eri hoveista:
Yrjön sisar Maria Fjodorovna (Dagmar) oli Venäjän keisari Aleksanteri III:n puoliso ja Nikolai II:n äiti. Yrjön vanhin sisar Alexandra oli naimisissa Ison-Britannian kuninkaan Edvard VII:n kanssa ja oli kuningas Yrjö V:n äiti.
Yrjön aikana Kreikkaan liitettiin Jooniansaaret, osa Epeirosta ja Thessalia. Tämän lisäksi, elämänsä loppuvaiheessa Kreikka miehitti suurimman osan Makedoniasta. Hänen aikanaan vuonna 1896 järjestettiin myös Ateenassa ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset. Yrjö osallistui avajaisiin ja erehtyi sanomaan, että tästä lähtien maailman urheilijat kokoontuvat aina neljän vuoden välein kisaamaan Kreikkaan, vaikka kisapaikan vaihtumisesta oli jo sovittu. Ensimmäisen Balkanin sodan voiton jälkeen Alexandros Skhinas salamurhasi hänet vallatussa Salonikissa 1913. Valtaistuimelle nousi hänen vanhin poikansa Konstantinos I.
Kuningatar Olgan kiintymys Suomea kohtaan vaikutti siihen, että hän risteili purjealuksilla ja vieraili Suomen etelärannikolla perheineen ja lapsineen joka kesä. Näistä Suomessa juhlistetuista tapahtumista oli paljon uutisia senaikaisessa lehdistössä (jotka ovat myös digitoituina Kansallisarkiston verkkopalvelussa). Kreikan hallitsijasuku sai ylenpalttisen annoksen myös suomalaista kulttuuria.
Yrjö I:stä alkanut Tanskan dynastian eli Dakian hallitsijasuku hallitsi Kreikkaa vuoteen 1973 saakka, tosin monin katkoksin.
Vainion Liikenne

J. Vainion Liikenne Oy eli Vainion Liikenne on Salossa kotipaikkaansa pitävä linja-autoyhtiö. 
Yhtiön liikennealue sijoittuu Varsinais-Suomen ja Uudenmaan alueelle ja sillä on varikot myös Lohjalla ja Helsingissä.
Historiaa.
Yhtiö perustettiin vuonna 1930, kun Jooseppi Vainio aloitti liikennöinnin omalla autollaan linjalla Kuusjoki–Salo–Turku. Yhtiön päätoimipaikka oli aluksi Kuusjoen Raatalassa, josta se siirrettiin Saloon vuonna 1962 valmistuneisiin uusiin tiloihin. Yhtiön viralliseksi kotipaikaksi tuli Salo vuonna 1966.
Jooseppi Vainio kuoli sairauteen vuonna 1953 vain 53-vuotiaana. Vuoden 1954 alussa yritys muutettiin osakeyhtiöksi, ja tällöin linja-autoja oli 12. Vuonna 1957 toimitusjohtajaksi tuli Jooseppi Vainion poika Juhani Vainio, joka toimi tehtävässä yli 40 vuotta. Vuonna 1970 yhtiöllä oli 24 autoa.
Myöhemmin yhtiö on laajentanut toiminta-alueensa laajalle alueelle Lounais- ja Etelä-Suomessa. Yhtiön tilausliikenne toimii koko muun Suomen ja myös Euroopan alueella. Laajentuminen on tapahtunut pitkälti yritysostojen kautta. Ensimmäinen suuri yrityskauppa oli Särkisalon Linja Oy:n osto marraskuussa 1974. Kauppaan kuului 21 autoa, ja samalla 45 työntekijää siirtyi uuden työnantajan palvelukseen. Ostettu yritys sulautettiin ostajayhtiöön seuraavana vuonna. 
Vainion Liikenne aloitti ensimmäisen pikavuoronsa välillä Salo–Helsinki vuonna 1962, ja vuonna 1966 pikavuoro pidennettiin ulottuvaksi Turkuun. Vuonna 1991 Vainion Liikenne lähti mukaan Linja-autoliiton käynnistämään ExpressBus-järjestelmään. Vuonna 1995 Vainion Liikenteellä oli 64 linja-autoa ja siinä työskenteli 124 henkilöä.
Vuonna 1997 Vainion Liikenne perusti oman matkatoimiston, Matka-Vainio Oy:n. Se myytiin kuitenkin jo vuonna 2001 Matkapojat Oy:lle, joka oli aloittanut toimintansa Vammalassa 1970-luvun lopulla ja pyrki saamaan jalansijaa myös Salon seudulla. Toimitusjohtaja Juhani Vainio sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1998.
1990-luvun lopulla Vainion Liikenne osti "Matka-Autot Oy:n" linjaliikenteen; sitä ennen yhtiö oli ostanut jo monia Salon seudulla liikennöineitä yhtiöitä. Matka-Autot Oy:n osto merkitsi Vainion Liikenteelle toiminta-alueen tuntuvaa laajentumista aina Uuteenkaupunkiin, Raumalle ja Brändöhön saakka, ja yhtiö perusti uuden tukikohdan Kaarinaan. Vainion Liikenne sai kaupassa myös paikallislinjoja Turun ja Kaarinan välillä, minkä vuoksi yhtiö liittyi Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiön (TLO) osakkaaksi. 
Vainion Liikenteen tytäryhtiöihin kuuluvat Saaristotie Oy ja Trafora Oy
Yritys nykyisin.
Nykyään yhtiön kalustoon kuuluu noin 65 linja-autoa ja yritys työllistää noin 110 henkilöä. Vuonna 2024 tehtiin liiketoimintakauppa, jossa Koiviston Autolle siirtyi Vainion Liikenteen liiketoimia. Kaupan mukana Koiviston Autolle siirtyi 74 työntekijää, 42 linja-autoa ja Kaarinan varikko. Vainion Liikenteelle jäi Salon kaupungin Paikku-liikenne, Turku-Helsinki/Vantaa -lentokenttäliikenne, markkinaehtoinen Lohja-Helsinki -liikenne ja tilausliikenne.
Konstantin I (Kreikka)

Konstantin I (, 2. elokuuta 1868 – 11. tammikuuta 1923) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa vuosina 1913–1917 ja 1920–1922. Konstantin oli kuningas Yrjö I:n (Tanskan prinssi Vilhelm) ja kuningatar Olgan (Venäjän suuriruhtinatar Olga Konstantinovna) vanhin poika.
Elämä.
Konstantin sai koulutuksensa Saksassa ja palveli Preussin armeijassa. Hän avioitui 1889 Saksan keisarin Vilhelm II:n sisaren Sophien kanssa. Konstantin johti Kreikan joukkoja Balkanin sodissa 1912–1913.
Konstantin nousi ensimmäisen kerran valtaistuimelle isänsä salamurhan jälkeen 18. maaliskuuta 1913. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa hänen sympatiansa olivat enemmän Saksan ja keskusvaltojen puolella. Pääministeri Elefthérios Venizéloksen hallitus oli kuitenkin brittien ja ympärysvaltojen puolella, joilla oli myös Välimeren herruus.
Konstantin erotti Venizéloksen brittien Gallipolin tappion jälkeen lokakuussa 1915. Tämä kuitenkin perusti Salonikissa kansallishallituksen, jota liittoutuneet tukivat. Konstantin luopui kruunusta kesäkuussa 1917, ja Kreikka julisti sodan keskusvalloille. Hän pakeni Sveitsiin, ja hänen toinen poikansa Aleksanteri nousi kuninkaaksi.
Aleksanteri kuoli 25. lokakuuta 1920 verenmyrkytykseen lemmikkiapinan purtua häntä, Venizelos hävisi vaalit, ja Konstantin kutsuttiin takaisin.
Konstantin luopui jälleen kruunusta 27. syyskuuta 1922 Kreikan kärsittyä tappion sodassa turkkilaisia vastaan Anatoliassa ja Smyrnassa (nyk. İzmir). Hänen seuraajakseen tuli hänen vanhin poikansa Yrjö II. Konstantin vietti loppuelämänsä Italiassa ja kuoli Palermossa Sisiliassa 1923.
Tulirokko

Tulirokko eli scarlatina on A-ryhmän streptokokkien, etenkin "Streptococcus pyogenesin" aiheuttama sairaus. Sama bakteeri aiheuttaa angiinan. Tulirokko ei kuulu varsinaisiin rokkosairauksiin, joiden aiheuttajana on virus.
Tulirokkoon sairastuneelle nousee nopeasti korkea kuume. Muita oireita ovat kova kurkkukipu, pienipilkkuinen ja punainen, liekkejä muistuttava ihottuma sekä mansikkakieli (kielen pinta on rosoinen ja kirkkaan punainen). Ihottuma näkyy ensin kasvoissa ja kaulalla, mistä se leviää koko kehoon. Taudin itämisaika on 3–5 vuorokautta. Ihottuman voi saada vain kerran, mutta nielutulehdukseen voi sairastua useammankin kerran. 
Tulirokkoa esiintyy harvoin ihan pienillä lapsilla, yleisin se on 6–12-vuotiailla. Se voi tarttua myös aikuisiin. Tulirokko leviää nopeasti ilmassa pisaratartuntana, ja myös oireettomat taudinkantajat voivat levittää sairautta. Tartunnan voi saada myös esimerkiksi lelujen tai ovenkahvojen välityksellä. 
Tulirokko oli aiemmin vaarallinen kulkutauti. Se aiheutti laajoja epidemioita. Penisilliinin keksiminen toi avun myös tulirokkoon. Antibioottihoidosta huolimatta tulirokon jälkeen voi esiintyä munuaisvaurioita tai reumakuumetta, mikä on kuitenkin erittäin harvinaista.
Propertius

Sextus Propertius (noin 47 eaa. – 15 eaa.) oli roomalainen runoilija. Hän kirjoitti etupäässä eroottisia elegioita, joissa rakkauden kohteena oli Cynthia-niminen nainen.
Sextus Propertius kuului varakkaaseen assisilaiseen ritarisukuun. Rooman sisällissodassa hän menetti sekä isänsä että omaisuutensa. Hän lähti Roomaan opiskellakseen asianajajaksi, mutta käytti siellä aikansa ylistääkseen runoillaan kevytmielistä rakastettuaan. Ensimmäinen hänen runoteoksistaan oli "Monobiblos" (28 eaa.). Sen jälkeen hän sai kontakin Maecenaan kirjallisuuspiiriin, erityisesti Ovidiukseen. Myöhempienkin teosten aiheena on rakkaus Cynthiaan, mutta uusina aiheina tulevat välirikko Cynthian kanssa ja tämän kuolema. Hän sovelsi myöhempiin runoihinsa kreikkalaisen Kallimakhoksen "Aitia"-teoksen tematiikkaa Rooman oloihin. Sextus Propertiuksen tunnetuin runo on "Elegioiden kuningatar".
Värikalvontulehdus

Värikalvontulehdus eli iriitti on silmän sisäinen värikalvon tulehdussairaus. Sen oireina ovat kova särky silmässä ja päässä, valonarkuus ja näkökentän hämärtyminen. Silmän lasiaisessa esiintyy valkosoluja, jolloin pupilli muuttuu harmahtavaksi. Jos värikalvon eli iiriksen ohella tulehtuu myös sädekehä, silloin tulehdusta kutsutaan iridosykliitiksi. Suurella osalla potilaista värikalvontulehdus liittyy perittyyn kudostekijään HLA-B27. 
Iriitti on yleensä autoimmuunisairaus. Iriittiä voi esiintyä myös nivel- ja suolistotulehduksien sekä psoriaksen yhteydessä. Hoitamattomana se voi johtaa sokeuteen tai glaukoomaan.
Hoito.
Värikalvon tulehduksen hoidossa käytetään kortisonia sisältäviä tippoja tai voiteita, lisäksi mustuainen laajennetaan silmätipoilla, jotka sisältävät esimerkiksi skopolamiinia tai syklopentolaattia, tällä saadaan silmänsisäiset pienet lihakset lepotilaan. Mustuaisen laajentaminen varmistaa myös sen, ettei värikalvon reuna tartu mykiön pintaan. Jos niin on jo käynyt, nämä pienet ns. takakiinnikkeet katkeavat yleensä lääkehoidolla. Värikalvon tulehduksen hoitona ovat tehokkaat paikallislääkkeet: värikalvon paikallaan pitämiseen ja kivun lievittämiseen käytetään tropaanialkaloideja, erityisesti skopolamiinia ja atropiinia. Laajenneen mustuaisen takia silmän lähinäkö heikkenee. Laajentunut mustuainen päästää normaalia enemmän valoa silmään. Tästä aiheuttavaa epämiellyttävää tunnetta voidaan ehkäistä käyttämällä tummia laseja. Iriitin sairastaneen kuntoisuusluokka putoaa yhdellä luokalla.
Quintilianus

Marcus Fabius Quintilianus (n. 35 – n. 95) oli roomalainen asianajaja ja retoriikan opettaja. Hän oli syntyisin Hispaniasta. Quintilianus tunnetaan ennen kaikkea puhetaidon oppikirjasta "Puhujan kasvatus" ("Institutio oratoria", 95). Hän kirjoitti myös teoksen "Kaunopuheisuuden turmeltumisen syistä" ("De causis corruptae eloquentiae"), joka ei ole säilynyt nykyaikaan.
Institutio oratoria.
Quintilianuksen tunnetuin teos, "Institutio oratoria", on julkaistu vuonna 95. Teos oli ensimmäinen didaktiikan teos, ja se koostuu 12 kirjasta. Teoksessa Quintilianus kertoo lasten kasvatuksesta Roomassa, ja esittää myös periaatteita, joita opettajien tulisi opetuksessaan seurata. "Institutio oratorian" yksi tavoitteista on myös hyväksi puhujaksi kasvattaminen, ja se sisältääkin tekstiä alan historiasta sekä eri puhetaidon suuntauksista. "Institutio oratoriasta" on tehty suomennos, "Puhujan kasvatus", joka sisältää neljä ensimmäistä kirjaa.
Petronius

Titus (tai Gaius) Petronius Arbiter (27–66) oli roomalainen, keisari Neron hovissa vaikuttanut makutuomari ("elegentiae arbiter"), joka oli uransa aikana ainakin maaherra Bithyniassa ja joko vuonna 61 tai 62 "consul suffectus" eli kesken virkakautta valittu konsuli. 
Tacitus kertoo Petroniuksen viettäneen päivänsä nukkuen ja yönsä huvitellen ja töitä tehden. Vuonna 66 häntä syytettiin osallisuudesta Gaius Calpurnius Pison johtamaan salaliittoon keisari Neroa vastaan ja hänet määrättiin tekemään itsemurha. Itsemurhansakin hän suoritti tyylilleen uskollisesti: Tacitus kertoo, että hän antoi vuoroin avata ja sitoa valtimonsa, keskusteli koko ajan ystäviensä kanssa ja kuunteli keveiden runojen lausuntaa. Viime töikseen hän oli laatinut kuvauksen Neron paheellisesta elämästä, jonka hän sitten lähetti sinetöitynä Nerolle. 
Petronius oli mahdollisesti satiiriromaani "Satyriconin" kirjoittaja. Teos on säilynyt vain katkelmina, ja sen kirjoittajasta tiedetään vain nimi, Petronius. Pisin yhtenäinen kappale kirjasta tunnetaan nimellä "Trimalkion pidot".
Unreal

Unreal on Epic Gamesin kehittämä ja GT Interactiven julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 1998 ja seuraavana vuonna Mac OS:lle. Peli on "Unreal" -pelisarjan ensimmäinen osa ja käyttää Unreal Engine -pelimoottoria.
Vastaanotto.
IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
Moduli (algebra)

Abstraktissa algebrassa moduli on vektoriavaruuden yleistys. Ainoa ero on, että kerroinkunnan (eli "skalaarien") ei tarvitsekaan olla kunta: riittää, että se on rengas. 
Erona on siis se, että skalaarien kertolaskun ei tarvitse olla vaihdannainen, nollasta poikkeavillakaan skalaareilla ei tarvitse olla käänteisalkiota, ja skalaarien joukko saa olla jopa formula_1 (ks. rengas).
Motivointi.
Vektoriavaruudessa skalaarit muodostavat "kunnan". Niillä voi kertoa vektoreita. Kertolasku toteuttaa tietyt laskutoimituslait, esimerkiksi osittelulait.
Esimerkiksi vektoriavaruuden formula_2 tai formula_3 skalaarit ovat reaalilukuja. Niillä voi kertoa kyseisen vektorin, jolloin sen suunta säilyy mutta pituus moninkertaistuu skalaarin verran. Esimerkiksi formula_4. 
Modulissa riittää, että skalaarit muodostavat renkaan, joten moduli on merkittävä yleistys vektoriavaruudesta. Tämä on ainoa ero; muut vasemman modulin ehdot ovat samat: alla esitetyt neljä skalaarikertolaskun aksioomaa ja se, että skalaarikerrottavien olioiden joukko (vektoriavaruus tai moduli) on Abelin ryhmä.
Moduleiden teoria perustuu paljolti siihen, että suuri osa vektoriavaruuden tuloksista on saatu yleistettyä moduleille. Skalaarikunnan tilalla voi siis olla esimerkiksi pääideaalirengas. Kaikkia vektoriavaruuden tulokset eivät kuitenkaan päde kaikille moduleille. Esimerkiksi kaikilla moduleilla ei ole kantaa, ja osa niistäkin, joilla on, kuten vapaat modulit, käyttäytyvät joiltain osin merkittävästi eri lailla kuin vektoriavaruudet.
Modulit ovat keskeinen käsite kommutatiivisessa algebrassa, joka taas on tärkeä matematiikan osa-alue esimerkiksi:
Määritelmä.
Renkaan "R" vasen moduli eli vasemmanpuolinen moduli sisältää Abelin ryhmän ("M",+)
ja skalaarikertolaskun "R" × "M" → "M", jota
merkitään "rx", missä "r" kuuluu "R":ään ja "x" kuuluu
"M":ään siten, että kaikilla "R":n alkioilla "r","s" ja
"M":n alkioilla "x","y" on voimassa
Tätä voidaan myös sanoa "M":n vasemmaksi "R"-moduliksi tai "R""M". Oikeanpuolisessa modulissa ehto 3. korvataan ehdolla ("sr")"x" = "r"("sx").
Toisin kuin tässä artikkelissa oletetaan, kirjallisuudessa ei aina vaadita renkaiden olevan ykkösellisiä. Tällöin myöskään moduliehtojen ehtoa 4 ei tietenkään vaadita. Jos modulissa on kuitenkin yksikköalkio, sanotaan, että moduli on ykkösellinen. 
Bimoduli on moduli joka on sekä vasen, että oikea moduli. Jos rengas "R" on kommutatiivinen, on vasen "R"-moduli sama kuin oikea "R"-moduli. Tällöin molempia moduleita kutsutaan yksinkertaisesti nimellä "R"-moduli.
Sentenssit

Sentenssit (, ”Sentenssien neljä kirjaa”) on Petrus Lombarduksen teologinen pääteos, jonka ansiosta hänestä tuli hyvin tunnettu keskiajan skolastikkojen keskuudessa. Teos on kirjoitettu noin vuonna 1150.
"Sentenssit" ei ole varsinaisesti omaperäinen teos, vaan enemmänkin systemaattinen teologinen kokoelma, joka kattaa katolisen kirkon teologian kaikki osa-alueet. Teos oli siis eräänlainen "summa". Teos on kooste raamatullisista teksteistä, joihin on yhdistelty sopivia kohtia kirkkoisien ja monien keskiajan ajattelijoiden kirjoituksista. Petrus Lombarduksen työtä oli tekstikatkelmien valinta, pyrkimys sovittaa ne yhteen silloin kun ne näyttivät olevan ristiriidassa toistensa kanssa, sekä materiaalin järjestäminen systemaattiseen järjestykseen.
Systemaattisen ja kaikenkattavan sisältönsä vuoksi "Sentensseistä" tuli keskiaikaisen yliopiston keskeisin teos, ja se oli useiden skolastisten kommentaarioiden kohde. Maisterin tutkintoon vaadittiin keskiajalla kahden vuoden luennointi teoksesta.
"Sentenssit" koostuu neljästä kirjasta ("liber"), jotka oli jaettu distinktioiksi ("distinctio"). Se oli skolastisten teosten yleisen tavan mukaisesti kirjoitettu kysymys- ja vastausmuotoon. Se alkaa Pyhästä Kolminaisuudesta kirjassa I, siirtyy luomiseen kirjassa II, käsittelee Kristusta ja pelastusta kirjassa III, sekä käsittelee sakramentteja, jotka välittävät Kristuksen armoa, kirjassa IV.
Petrus Lombarduksen tunnetuin ja eniten kiistoja aiheuttanut oppi "Sentensseissä" oli se, että hän samastaa armeliaisuuden Pyhään Henkeen kirjan I distinktiossa 17. Tämän opin mukaan kun ihminen rakastaa Jumalaa ja lähimmäistä, tämä rakkaus on kirjaimellisesti Jumala – ihmisestä tulee jumalallisia ja hän tulee otetuksi kolminaisuuden elämään. Tätä oppia ei koskaan julistettu harhaoppiseksi, mutta harva seurasi Petrusta tämän opetuksen suhteen. 
Aiheesta muualla.
Teos:
Kommentaareja:
Bors

Bors tai Sir Bors on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Hän oli pyöreän pöydän ritari ja yksi niistä kolmesta, jotka löysivät Graalin maljan. Kaksi muuta olivat Galahad ja Percival. Bors oli heistä ainoa, joka palasi etsintämatkaltaan.
Bors on merkittävä hahmo sekä Vulgata-syklissä että Thomas Maloryn Le Morte d’Arthur –kirjassa. Bors on kuningas Bors of Gaunesin poika ja Lancelotin serkku. Bors vanhemman kerrotaan auttaneen yhdessä veljensä kanssa Arthuria taistelussa kapinallisia pikkukuninkaita vastaan. Järven neito suojeli Borsia ja tämän veljeä Lionelia, kun he olivat vielä lapsia. Taikasormuksen avulla Bors saadaan rakastumaan kuningas Brandegorren tyttäreen. Heidän suhteestaan syntyy poika, Helaine Valkoinen. Vaikka Bors on maannut naisen kanssa, on hän yksi niistä kolmesta ritarista, jotka saavat tehtäväkseen löytää Graalin maljan. Löydettyään Graalin Bors, Galahad ja Percival tuovat maljan laivalla Britanniasta Sarrasiin. Bors asuu Sarrasissa, kunnes sekä Galahad että Percival ovat kuolleet. Bors palaa sen jälkeen Camelotiin ja tukee Lancelotia, kun tämä on jäänyt kiinni aviorikoksesta kuningattaren makuukammiossa.
Arthurin ja Mordredin välisen viimeisen taistelun jälkeen Bors liittyy Lancelotin seuraan ja elää pyhimyksen tavoin. Kun Lancelot kuolee, Bors ja muut Lancelotin sukulaiset lähtevät Pyhään maahan taistelemaan vääräuskoisia vastaan. Siellä Bors kuolee pitkäperjantaina. Myöhemmässä kirjallisuudessa Bors on enää harvoin tärkeä hahmo. Poikkeus on Dorothy James Robertsin romaani Launcelot, veljeni (1954), jossa kertojahahmo Borsin sanotaan olevan Lancelotin veli.
Menneisyyden Vangit

Menneisyyden Vangit on vuonna 1991 perustettu suomalainen rock-, pop- ja iskelmäyhtye, jonka laulusolisteina toimivat Freeman ja Virve Rosti.
Historia.
Menneisyyden Vangit sai alkunsa Virve Rostin ja Freemanin (Leo Friman) tavattua toisensa sattumalta keväällä 1991. Kummallakin oli takanaan menneisyys 1970-luvun listahitteineen. Virve Rosti oli ollut perhesyiden vuoksi useita vuosia sivussa iskelmämaailmasta lukuun ottamatta osallistumistaan Suomen edustajana vuoden 1987 Eurovision laulukilpailuun kappaleella "Sata salamaa". Freeman puolestaan oli aktiiviuransa jälkeen työskennellyt toimittajana. Rosti ja Freeman olivat kumpikin tahollaan alkaneet haaveilla paluusta esiintymislavoille, ja tapaamisen yhteydessä Freeman sai idean takavuosien hittejä esittävästä yhtyeestä.
Yhtyeen rumpaliksi pestattiin Kari Kuivalainen, joka oli edustanut Suomea vuoden 1986 Eurovision laulukilpailussa itse tekemällään kappaleella "Päivä kahden ihmisen" ja tehnyt yhden vähäiselle huomiolle jääneen sooloalbumin. Yhtyeen kitaristiksi tuli Raimo Hillilä. Alkuvaiheessa toisena kitaristina toimi Jukka Nurmela sekä basistina Rütger Orjatsalo. Myöhemmin basistiksi vaihtui aikanaan mäkihyppääjänäkin tunnettu Hannu Rantala. 2000-luvun puolella yhtyeeseen liittyi kosketinsoittaja Jussi Aaltonen, joka hallitsi myös harmonikansoiton. 
Menneisyyden Vankien alku oli vaatimaton, mutta kun tieto yhtyeestä levisi, se alkoi kerätä kaikenikäistä yleisöä. Yhtyeen jäsenten hämmästykseksi jopa parikymppiset nuoret lauloivat yhteislauluna Freemanin vanhaa hittiä "Ajetaan tandemilla". Pikkuhiljaa keikkamarkkinat kasvoivat niin, että yhtyeen jäsenet jättivät siihenastiset päivätyönsä, ja Menneisyyden Vankien keikoista muodostui nostalgiannälkäisen yleisön yhteislaulutilaisuuksia. Vuonna 1993 yhtye osallistui Syksyn sävel -kilpailuun Freemanin, Virve Rostin ja Kari Kuivalaisen kappaleella "Lemmenjuomaa", ja saman vuoden lopulla julkaistiin yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.
Borssi

Borssi (, , ) eli punajuurikeitto on alkuperältään ukrainalainen hapanimelä keitto, jonka Unesco on liittänyt aineettoman kulttuuriperinnön luetteloonsa ukrainalaisena kansallisruokana. Keittoa syödään paljon myös esimerkiksi Puolassa, Venäjällä ja monissa entisen Neuvostoliiton maissa.
Borssin tärkein ainesosa on punajuuri. Useimmiten keitossa on myös sipulia ja kaalia sekä hapanta nestettä (hapanta kotikaljaa, sitruunamehua tai sitruunahappoa) ja makea ainesosa (punajuuri sekä usein sokeria ja joskus hunajaa). Se on yksi tunnetuimmista itäeurooppalaisista ruoista. Borssikeitto mainittiin venäläisissä kirjallisissa lähteissä jo 1500-luvulla.
Borssikeiton koostumus vaihtelee paljon maittain ja maiden sisällä myös alueittain. Borssikeittoa voidaan täydentää lihalla, kanalla, perunoilla ja vihanneksilla, kuten kaalilla. Borssi tarjoillaan kuumana smetanan ja usein myös paahtoleivän tai paikallisen leivän kera. Ukrainassa borssilla tarkoitetaan myös hapahkoja suolaheinä- ("vihreä borssi"), ruis- ("valkoinen borssi"), liha- tai kaalipohjaisia keittoja, joissa ei ole punajuurta. Ukrainassa suositaan borssin seurana myös pampuškeja eli valkosipulivedellä kasteltuja pikkuisia sämpylöitä. Perinteisessä ukrainalaisessa borssissa keiton pohjana voi olla hapatettua punajuurikvassia.
Anodi

Anodi on elektrolyyttisessä systeemissä se elektrodi, jolla hapetusreaktio tapahtuu. Kirjaimellisesti anodi tarkoittaa elektrodia, jolle negatiiviset ionit eli anionit virtaavat, kun kennoon kytketään ulkoinen jännite.
Sähkökemiallisessa parissa anodi toimii negatiivisena purkauslevynä. Ladattaessa sähkökemiallista paria elektronien virtaussuunta muuttuu, ja latauksen ajaksi anodista tulee positiivinen kohtio.
Sähköisissä komponenteissa, kuten elektroniputkessa tai diodissa, anodi on se elektrodi, joka vastaanottaa komponentin sisältä tulevat elektronit ja johtaa ne ulos komponentista. Siten anodilla on positiivinen jännite.
Anodin vastaelektrodi on katodi.
Hehkulanka

Hehkulanka on ohut sähköä johtavasta aineesta valmistettu lanka, joka saadaan sähkövirralla kuumentamalla säteilemään valoa tai lämpöä. Hehkulankoja käytetään hehkulampuissa ja tyhjiöputkissa. Thomas Alva Edison käytti lampuissaan itse hyväksi toteamaansa grafiittia. Myöhemmin keksittiin vielä parempi hehkulankamateriaali, volframi, joka muista metalleista poiketen on lujaa hyvin korkeissa lämpötiloissa. 
Hehkulankoja käytetään tyhjiöputkissa, kuten elektroniputkissa ja katodisädeputkissa lähettämään elektroneja.
Neliönjäännös

Matematiikassa luku "q" on neliönjäännös modulo "n", jos on olemassa kokonaisluku "x", jolle
formula_1
muutoin lukua "q" sanotaan neliönepäjäännökseksi.
Toisin sanoen neliönjäännös modulo "n" on luku, jolla on neliöjuuri modulaarisessa aritmetiikassa. Neliönjäännöslause ja Gaussin lemma kertoo hieman lisää neliönjäännösten ja alkulukujen teoriasta. Neliönjäännöksiä käytetään Legendren symbolissa.
Neliönjäännökset ja -epäjäännökset jakaantuvat kahteen osaan. Toisin sanoen jokaiselle alkuluvulle "n" on olemassa
("n" − 1)/2
neliönjäännöstä ja -epäjäännöstä. Se, kumpaan luokkaan tietty luku kuuluu, on varsin sattumanvaraista. 
Neliönjäännös modulo "n" on sellainen luku, jolla on neliöjuuri modulo n. Tätä käsitettä käytetään paljon klassisessa lukuteoriassa.
Neliöjuuren etsiminen modulaariaritmetiikassa, yllä olevan yhtälön ratkaiseminen annetuilla "q" ja "n", on vaikea ongelma. Yleisesti yhdistetylle luvulle "n" ongelma tiedetään olevan ekvivalentti "n":n tekijöihinjaon kanssa. Siten, jos toiseen ongelmaan pystytään kehittämään tehokas ratkaisumenetelmä, samalla pystytään toinenkin ongelma ratkaisemaan tehokkaasti. Toisaalta on NP-täydellinen ongelma selvittää se, onko ongelmalla ratkaisua "x&lt;c" jollakin annetulla positiivisella kokonaisluvulla "c".
Neliönjäännöksillä on keskeinen rooli seuraavissa käsitteissä:
Esimerkkejä.
Luku 4 on neliönjäännös modulo 5, koska
formula_2
Myös luku 1 on neliönjäännös modulo 5:
formula_3
Sen sijaan luku 3 on epäneliönjäännös modulo 5, koska ei ole olemassa kokonaislukua "x", joka toteuttaisi yhtälön
formula_4
Neliönjäännöslause

Lukuteoriassa neliönjäännöslause (myös: neliönjäännösten resiprookkilause) yhdistää kahden toisen asteen modulaarisen yhtälön ratkeavuuden. Se myös tarjoaa keinon ratkaista jokainen toisen asteen yhtälö modulaarisessa aritmetiikassa.
Lauseen otaksuivat Euler ja Legendre ja ensimmäisen todistuksen lauseelle antoi Gauss vuonna 1796, ollessaan vasta 18-vuotias. Gauss kutsui lausetta "kultaiseksi lauseeksi" ja tutki lausetta niin innokkaasti, että löysi sille ainakin seitsemän erilaista todistusta. Lause on innostanut matemaatikkoja, ja sille tunnetaan jo yli 200 erilaista todistusta.
Neliönjäännöslause kuuluu seuraavasti. Olkoon "p" ja "q" kaksi erisuurta paritonta alkulukua. Tällöin "p" ja "q" ovat kongruentteja joko 1:n tai 3:n kanssa modulo 4. Jos vähintään toinen näistä luvuista on kongruentti 1:n kanssa modulo 4, on kongruenssilla
formula_1
ratkaisu formula_2 jos ja vain jos kongruenssilla
formula_3
on ratkaisu formula_4. (Ratkaisut ovat yleensä erisuuria.) Toisaalta jos luvut "p" ja "q" ovat molemmat alkulukuja jotka ovat kongruentteja 3:n kanssa modulo 4, on kongruenssilla
formula_1
ratkaisu formula_2 jos ja vain jos kongruenssilla
formula_3
ei ole ratkaisua formula_4.
Legendren symbolista.
Legendren symbolin avulla saadaan:
formula_9
Neliönjäännöslause voidaan esittää lyhyesti Legendren symbolin avulla:
formula_10
Koska formula_11 on parillinen jos joko "p" tai "q" on kongruentti 1 mod 4, ja pariton jos ja vain jos molemmat "p" ja "q" ovat kongruentteja 3 mod 4, formula_12 on 1 jos joko "p" tai "q" on kongruentti 1 mod 4, ja on yhtä suuri kuin –1 jos molemmat "p" ja "q" ovat kongruentteja 3 mod 4. 
Neliönjäännöslause voidaan yleistää korkeammille potensseille kuin 2, mutta koska kaksi luvun 1 kuutiojuurista ovat kompleksilukuja, kuutionjäännöslause sisältää välttämättä muitakin kuin rationaalilukuja. Sama pätee kolmosta suuremmillekin potensseille.
Gaussin lemma kertoo neliönjäännösten ominaisuuksista ja Gauss käytti lemmaansa kahdessa neliönjäännöslauseen todistuksessaan.
Aristides Quintilianus

Aristides Quintilianus (lat.; ; 200-luku) oli kreikkalais-roomalainen kirjailija. Häntä pidetään uusplatonilaisena. Hän kirjoitti kolme kirjaa käsittävän tutkielman musiikista, "De musica" (”Musiikista”).
Marcus Meibomiuksen, jonka kokoelmassa "Antiquae Musicae Auctores Septem. Graece et Latine" (1652) teos on julkaistu, mukaan se sisältää kaiken antiikin aikaisen tiedon musiikista. Aristides halventaa teoksessa aiempia käsityksiä musiikista, ja antaa sitten systemaattisen esityksen harmoniasta, metriikasta, soittimista, nuotinnuksesta ja akustiikasta, sekä ottaa huomioon myös musiikin taiteen psykologisen, fysiologisen ja kosmologisen aspektin.
Vallankumouskalenteri

Vallankumouskalenteri eli tasavaltalaiskalenteri () oli käytössä Ranskassa vallankumouksen jälkeen 24. lokakuuta 1793 - 1. tammikuuta 1806.
Vallankumousajanlasku alkoi takautuvasti 22. syyskuuta 1792, Ranskan tasavallaksi julistamisen päivästä. Näin ollen vuoden ensimmäinen päivä sattui yhteen syyspäiväntasauksen kanssa. Vuodessa oli 12 30-päiväistä kuukautta, joista kukin jakautui tasan kolmeen kymmenpäiväiseen ”viikkoon” eli dekadiin (). Jokaisen dekadin viimeinen päivä, "décadi", oli lepopäivä, joka sellaisena korvasi sunnuntain. Se, että säännöllinen vapaapäivä oli enää vain joka kymmenes, ei enää joka seitsemäs päivä, ymmärrettävästi herätti suuttumusta ranskalaisissa työläisissä. Aluksi kuukaudet ilmaistiin vain järjestysnumeroin, mutta sitten niille annettiin vuodenaikoja kuvanneet nimet. Sen sijaan että katolisella kirkolla oli tapana nimetä päivät pyhimysten mukaan, vallankumouskalenterissa päivät oli nimetty työkalujen, kasvien ja eläinten mukaan. Ylimääräiset viisi tai kuusi päivää lisättiin vuoden loppuun ja ne oli nimetty hyveiden mukaan. Ne olivat vapaapäiviä. 
Suunnitelmissa oli myös muuttaa vuorokautta lyhemmät aikayksiköt kymmenjärjestelmän mukaisiksi. Niinpä vuorokausi jaettiin kymmeneen ”tuntiin”, joista kussakin oli sata ”minuuttia”, joista kussakin oli sata ”sekuntia”. 
Kymmenpohjaisesta kellojärjestelmästä luovuttiin nopeasti, koska ihmiset eivät oppineet käyttämään sitä. Koska lepopäiviä oli aiemman joka seitsemännen sijasta vain joka kymmenes, työväestö ei pitänyt kalenterista. Kalenteria yritettiin vuosien vieriessä parannella. Sitä ennen kuitenkin suuri osa kalenterin laatimiseen osallistuneista tiedemiehistä oli mestattu.
Kirkon vaatimuksesta sunnuntait palautettiin lepopäiviksi vuonna 1802. Napoleon poisti vallankumouskalenterin käytöstä vuonna 1806, ja Ranskassa palattiin gregoriaaniseen kalenteriin. Vallankumouskalenteria käytti lyhytaikaisesti vielä Pariisin kommuuni vuonna 1871.
Joihinkin Ranskan vallankumoushistorian kuuluisiin tapahtumiin viitataan edelleen vallankumouskalenterin mukaisilla päivämäärillä. Kuuluisia ovat esimerkiksi nimellä Thermidor-käänne tunnettu Maximilien Robespierren syrjäyttäminen 27. heinäkuuta 1794 (9. Thermidor-kuuta vuonna II) sekä Napoleon Bonaparten valtaan nostanut Brumairekuun 18. päivän vallankaappaus 9.–10. marraskuuta 1799 (18.–19. Brumaire-kuuta vuonna VIII). ”Thermidor” ja ”Brumairekuun 18.” ovat sittemmin muodostuneet käsitteiksi, joilla on viitattu myös muiden vallankumousten vastaaviin käännekohtiin.
Kuukaudet.
Vallankumouskalenterin vuosi alkoi syyspäiväntasauksena ja siinä oli 12 kuukautta, joista kullakin oli 30 päivää. 
Nimien päätteet on ryhmitelty vuodenajan mukaan ja etuliitteet on muodostettu joko ranskan, latinan tai kreikan pohjalta.
Viikonpäivät.
Kuukaudessa oli kolme viikkoa, jossa kussakin oli 10 päivää. Nimet olivat latinan järjestysnumeroiden pohjalta muodostettuja:
Pitäjänmäen rautatieasema

Pitäjänmäen rautatieasema (, ) on rautatieasema Helsingissä. Se sijaitsee Valimon ja Mäkkylän asemien välissä. Helsingin päärautatieasemalta sinne on matkaa noin 8 kilometriä.
Asemalla pysähtyvät A- ja L-junat. Helsingin suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Leppävaaran suuntaan raiteelta 4.
Museovirasto on luokitellut Pitäjänmäen rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Historia.
Asemarakennus sijaitsee radan pohjoispuolella ja valmistui 1902, ja sitä laajennettiin 1911. Sen on suunnitellut Bruno Granholm. Lipunmyynti asemalla lopetettiin 1987. Tämän jälkeen rakennuksessa on toiminut muita yrityksiä, kuten Petfilms Oy.
Pitäjänmäellä rautatien tavaraliikenne oli ennen erittäin vilkasta, mutta se hiipui VR:n lopettaessa pienten asemien tavarapalvelut Pitäjänmäellä 1988), Malmilla (1976) ja Herttoniemessä (1992) ja siirsi niiden toiminnan Pasilaan.
Pitäjänmäen asema sijaitsee rataosalla Pasila–Karjaa. Se avattiin 1902, ja säännöllinen liikenne alkoi 1. syyskuuta 1903. Pitäjänmäen asema-alue rautatien ja sen pohjoispuolella kulkevan Pitäjänmäentien välissä rakennuksineen ja puistoineen on suojeltu rautatiesopimuksella. Asema-alueeseen sisältyy nykyisellään neljä varsinaista rakennusta piharakennuksineen sekä puisto. Asuinrakennuksia on kaksi: myöhemmin asemapäällikön asuntona toiminut ratavartijan tupa sekä rautatiehenkilökunnan talo, jossa on neljä asuntoa. Radan toisella puolella sijaitseva entinen tavara-asema (ei suojeltu) valmistui 1970. Tavara-aseman lopettamisen jälkeen rakennus on ollut muussa käytössä, nyt Teknos Oy:n varastona.
Asema-alueen ympäristö mullistui huomattavasti Helsinki–Leppävaara-kaupunkiradan valmistuessa 2001. Lisäraiteiden lisäksi saatiin uusi asemalaituri sekä jalankulun ja pyöräilyn silta. Samalla kuitenkin vanha, raiteiden pohjoispuolella sijaitseva asemarakennus jäi lopullisesti syrjään matkustajien kulkureiteistä, sillä sitä lähinnä sijaitsevat, pohjoisimmat raiteet on nyt varattu pysähtymättä ohi kulkeville junille, kun taas Pitäjänmäellä pysähtyvät paikallisjunat pysähtyvät kahdella eteläisimmällä raiteella. Vuonna 2015 avatun Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin 27. lokakuuta 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi.
Magnus Maximus

Magnus Maximus (n. 335 – 28. elokuuta 388) oli roomalainen sotilas, jonka armeija julisti keisariksi vuonna 383. Hän hallitsi kuolemaansa asti vuonna 388.
Maximus oli keltti ja oli kotoisin Espanjasta. Hän palveli Rooman armeijassa Gallian "magister militumina" Theodosius vanhemman alaisena. Hän oli luultavasti Theodosiuksen mukana sotimassa Britanniassa ja Raetiassa. Maximus oli varmasti Theodosiuksen palveluksessa kun tämä lähetettiin Afrikkaan kukistamaan maureja jotka kapinoivat vuonna 373. Myöhemmin Maximus palveli Tonavalla "duxina" vuonna 376. Vuonna 380 hänet ylennettiin ja hänestä tuli Britannian "comes". Vuonna 381 hän torjui piktien ja skottien hyökkäykset. Vuonna 383 hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi.
Maximus hyökkäsi Galliaan, jossa hän kukisti Länsi-Rooman keisari Gratianuksen. Gratianus pakeni, mutta Maximuksen joukot saivat hänet kiinni ja tappoivat hänet Lyonissa 25. elokuuta 383. Tämän jälkeen Maximus teki Trieristä pääkaupunkinsa ja lähetti lähettiläitä Theodosius I:n ja Valentinianus II:n luokse. Maximuksella oli aikomus hyökätä Italiaan, mutta Valentinianuksen kenraali Bauto ehti tehdä ennakoivan hyökkäyksen. Tämän ansiosta Bauton armeija ehti tukkia Alppien solat. Samalla myös Theodosius I saapui länteen armeijansa kanssa. Lopulta Maximus ja keisarit sopivat, että Maximus tunnustettaisiin lännen augustukseksi, siitä hyvästä että jättäisi Valentinianuksen valtaan. Mutta vuonna 384 Maximus nimitti nuoren poikansa Victorin kanssahallitsijakseen ja eikä enää tunnustanut Valentinianusta.
Maximus hallitsi Galliaa, Britanniaa, Espanjaa ja Afrikkaa ja oli suosittu keisari. Hän oli harras kristitty ja vainosi Espanjan harhaoppisia. Tästä hän sai paavi Siriciuksen vihat niskoilleen.
Vuonna 387 Maximus hyökkäsi Italiaan ja Valentinianus pakeni Theodosiuksen luokse. Theodosius kukisti Maximuksen vuonna 388 käydyssä taistelussa. Maximus vangittiin ja hänet teloitettiin 28. elokuuta.
Maximus () on kymrinkielisen kansantarun "Breuddwyd Macsen" päähenkilö. Taru on julkaistu Jani Koskisen suomentamana teoksessa "Macsenin uni - kymriläinen kansantaru" (2022, Books on Demand).
Neuvostokalenteri

Neuvostoliittolainen vallankumouskalenteri () oli käytössä Neuvostoliitossa 1929–1940. Sen erikoisuus oli viisipäiväinen, myöhemmin kuusipäiväinen työviikko. Venäjän vallankumouksen jälkeen Lenin vaihtoi Venäjällä käytetyn juliaanisen kalenterin gregoriaaniseksi. Vuonna 1929 kalenteria ”järkeistettiin” osittain Ranskassa käytössä olleen vallankumouskalenterin mukaiseksi.
Vuosi jakaantui 12 kuukauteen, joissa kussakin oli 30 päivää. Ylimääräiset päivät olivat lomapäiviä ja ne oli siroteltu ympäri vuotta. Uskontoon perustuvan seitsenpäiväisen viikon tilalle otettiin viisipäiväinen työviikko, eli kukin kuukausi koostui kuudesta viisipäiväisestä viikosta. Työläiset jaettiin viiteen ryhmään, joista kullakin oli vapaapäivänään yksi viikon päivistä. Tarkoitus oli lisätä työtehoa, kun tehtaiden ei tarvinnut koskaan seisoa. Nimien sijasta päivillä oli värit.
Tämä kalenteri koski työntekoa. Gregoriaaninen kalenteri säilyi käytössä siten, että esimerkiksi sanomalehti Pravda käytti sitä. Helmikuun 30. päivän Pravdaa ei siis ole olemassa. Vaikka työläisillä oli uudessa järjestelmässä enemmän vapaapäiviä, se haittasi yhteisöllistä elämää ja perhe-elämää ja siitä tuli siksi hyvin epäsuosittu. Tuotanto ei myöskään tehostunut merkittävästi uuden järjestelmän takia. Jo vuonna 1931 gregoriaanisen kalenterin kuukausirytmi palautettiin. Työviikko muutettiin kuusipäiväiseksi ja kytkettiin kuukaudenpäivään niin, että joka kuukauden 6., 12., 18., 24. ja 30. päivät olivat vapaita. 31. päivä saattoi olla vapaa tai sitten ei. Käytännössä ihmiset pitivät usein vapaata sekä sunnuntain että uuden vapaapäivän, ja lopulta kalenterikokeilusta luovuttiin.
Å (Moskenes)

Å on kylä Norjassa Moskenesin kunnassa Lofooteilla. Se sijaitsee Moskenesøyan saarella lähes Lofoottien länsipäässä. Ruotsin Luulajaan johtava eurooppatie E10 päättyy Ån kylään.
Å on yksi Lofoottien kalastajakylistä. Siellä sijaitsevat Lofoottien kapakalamuseo ("Lofoten Tørrfiskmuseum") ja Norjan kalastuskylämuseo ("Norsk Fiskeværsmuseum").
Kristillinen ajanlasku

Kristillinen ajanlasku tarkoittaa ajanlaskua, jossa vuosiluvut lasketaan Kristuksen oletetusta syntymävuodesta. Tätä vuosilukujen järjestelmää on käytetty sekä juliaanisen että nykyisen gregoriaanisen kalenterin yhteydessä.
Kristuksen syntymästä luetut vuosiluvut otti käyttöön Dionysius Exiguus 500-luvulla, mutta se syrjäytti muut vuosilukujärjestelmät vasta vähitellen vuosisatojen kuluessa. Sitä ennen oli juliaanisessa kalenterissa käytetty useita eri alkukohtia vuosilukujen laskemiselle, roomalaisaikana tavallisimmin Rooman oletettua perustamisvuotta 753 eaa. Vuonna 525 Dionysius Exiguus kirjoitti, että on väärin laskea vuodet kristittyjen vainoojan, keisari Diocletianuksen hallituskauden mukaan, mikä oli siihen saakka ollut käytäntönä. Dionysius laski, että Jeesus oli syntynyt 754 vuotta Rooman perustamisen jälkeen ("Ab urbe condita"). Hän luultavasti erehtyi arvioidessaan ajan, sillä Jeesus olisi hänen arvionsa mukaan syntynyt aikana jolloin Herodes oli jo kuollut.
Il Capitano

Il Capitano tai Capitano ( ”Kapteeni”) on commedia dell'arten perushahmo, jonka pohjana on klassinen kerskailevan sotilaan tyyppi. Hänen tunnusmerkkejään ovat mahtaileva asenne, uhkaava puhetyyli, mahtipontisuus ja pöyhkeily.
Il Capitano on mahtailevan mutta pelkurimaisen sotilaan prototyyppi. Capitano oli yksi varhaisimmista commedia dell'arten vakiohahmoista, ja polveutui Miles Gloriosuksesta, antiikin Rooman komedian kerskailevasta sotilaasta. Capitano on hahmona epämiellyttävä, ja oli alun perin parodia ranskalaisista ja espanjalaisista palkkasotureista, jotka valtasivat 1500-luvun Italian.
Il Capitano liioittelee erityisesti omia seikkailujaan ja yrittää epätoivoisesti tehdä vaikutuksen naisiin. Asepalvelija murskaa yleensä armotta Il Capitanon mahtipontiset väitteet rikkauksista, sotilaallisesta menestyksestä ja naisten valloituksista. Capitanon hahmo menetti 1600-luvun loppupuolella suurimman osan aiemmasta poliittisesta merkityksestään ja edusti sen jälkeen enää vain ylimielistä rehentelijää, joka otti kunnian muiden saavutuksista.
Capitanon hahmolla oli useita eri nimiä, jotka vaihtelivat, kun eri näyttelijät tulkitsivat roolia. 1500-luvun lopulla Capitanoa kutsuttiin nimellä "Capitano Mattamoros" ("Kapteeni Kuolema maurille"), ja hahmolla oli päällään valtava tärkätty röyhelökaulus, leveä höyhenin koristeltu hattu sekä saappaat, joissa oli uurrettu reuna. Hänen naamionsa oli lihanpunainen, ja siinä oli valtava, fallosmainen nenä. Hieman myöhemmin eräs commedia dell'arte -näyttelijä loi hahmon nimeltä "Capitano Spavento della Valle Inferno"n ("Helvetin laakson pelottava kapteeni"). Muita nimiä ovat "Capitano Cocodrillo", "Capitano Rodomante" ja "Capitano Rinoceronte".
Muihin samantyyppisiin hahmoihin kuuluu muiden muassa "Scaramouche".
Freakdance Records

Freakdance Records oli suomalainen, Espoossa päämajaansa pitänyt pieni levy-yhtiö, joka oli perustettu vuonna 2002 paikallisten konemuusikoiden kollektiivina. Levymerkin linja sisälsi lähinnä elektronista tanssimusiikkia. Levymerkkiä hallinnoivat Jere Häkkinen (alias Luomuhappo) sekä Max Laine (Egosentrifug, Huopatossu Mononen, Tekniset jne).
Keväällä 2007 hongkongilainen Faerie Dragon -levymerkki julkaisi maailmanlaajuisesti lisensoidut digipak-uusintapainokset Puoskarin "The Audio Hustler" ja Luomuhapon "Pog-o-Matic Pogómen 3000000"-albumeista.
Koper

Koper () on rannikko- ja satamakaupunki Sloveniassa Adrianmeren rannikolla. Koperin kunnassa on 51 428 asukasta (vuonna 2008) ja keskustaajamassa 24 568 asukasta. Koperin kunta on kaksikielinen: siellä puhutaan sloveenia ja italiaa.
Historia.
Koper tunnettiin antiikin Kreikan kukoistuksen aikaan nimellä "Aegida", ja myöhemmin latinankielisillä nimillä "Capris", "Caprea", "Capre" tai "Caprista", joista myös sloveniankielinen nimi on peräisin. Vuonna 568 läheisen "Tergestumin" kaupungin (moderni Trieste) roomalaiset asukkaat pakenivat Koperiin langobardien hyökkäyksen vuoksi. Bysantin keisarin Justinianus II:n kunniaksi kaupunki nimettiin "Justinopoliksi". Myöhemmin Koperia hallitsivat sekä langobardit että frankit. 
Koperin ja Venetsian välistä kauppaa on rekisteröity vuodesta 932 lähtien. Venetsian ja Saksan (Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) välisessä sodassa kaupunki oli Saksan puolella, minkä johdosta valtakunnan keisari myönsi sille kaupunkioikeudet vuonna 1035. 1278 Koper liittyi Venetsian tasavaltaan. 
Koperissa on 700-luvulta, ehkä jopa 500-luvulta lähtien ollut piispanistuin, joka 1828 liitettiin Triesteen. 
Itävalta-Unkarin aikaan Koper kuului Adrianmeren rannikon lääniin. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki liitettiin Italiaan, ja toisen maailmansodan jälkeen Titon Jugoslaviaan (1954). Slovenian itsenäistyttyä 1991 kaupungista tuli maan ainoa kauppasatama.
Koperissa ilmestyy sanomalehti "Primorske novice".
Windows Server 2003

Windows Server 2003 on Microsoftin huhtikuussa 2003 julkaistu palvelinkäyttöjärjestelmäohjelmisto. Se korvasi Windows 2000 Server -käyttöjärjestelmän.
Käyttöjärjestelmästä on useita versiota:
Nämä eroavat lähinnä lisensoinniltaan ja hinnaltaan. Eri versioissa on rajoituksia muistin, suorittimien ja käyttäjien määrälle.
Datacenter Edition.
Datacenter on Microsoftin lippulaiva, joka tukee jopa 32 suoritinta ja 64 GB RAM-muistia, 64-bittinen versio vieläkin enemmän.
Compute Cluster Edition.
Cluster Edition on tarkoitettu palvelinten ryvästykseen. Se julkaistiin vain 64-bittisenä vuoden 2005 lopulla.
Storage Server.
Storage Server on tarkoitettu NAS-palvelimiin ja on saatavissa vain kolmansien osapuolten kautta.
Elinkaari.
Windows-päivitykset ja tuki päättyivät vuoden 2015 heinäkuussa.
Google AdSense

Google AdSense on hakukoneyhtiö Googlen luoma ja ylläpitämä ohjelma, jonka avulla verkkojulkaisijat voivat ansaita mainostuloja. Google hallinnoi jaettavia mainoksia, tilastoi tapahtumat, laskuttaa mainostajia ja maksaa julkaisijoille osan mainosten tuotoista. AdSense-mainosten tuotto perustuu toteutuneisiin hiiren klikkauksiin.
Google jakaa mainoksia eri sivuille niiden sisällön, kielen ja lukijan sijainnin perusteella. Tarkoituksena on jakaa sivuille mainoksia, jotka ovat sidoksissa sivujen sisältöön ja siten ehkä kiinnostavat lukijaa. Google AdSense on tullut erittäin suosituksi tavaksi hankkia lisätuloja www-sivuilla, koska Googlen jakamat tekstipohjaiset mainokset koetaan vähemmän häiritseviksi kuin perinteiset bannerit. Mainosten kohdistaminen sisällön mukaan ei myöskään herätä niin suurta vastustusta kuin perinteisillä bannereilla mainostaminen.
Agent Orange

Agent Orange oli muun muassa Monsanton ja Dow Chemical Companyn valmistama kasvimyrkky, jota Yhdysvaltain asevoimat käyttivät Vietnamin sodassa vuosina 1962–1971 paljastaakseen metsissä piileskelevät Vietkongin sissit tuhoamalla kasvillisuutta, ja tuhotakseen heidän ruokakasvinsa. 
Myrkky oli seos kahta fenoksikasvimyrkkyä, 2,4-dikloorifenoksietikkahappoa (2,4-D) eli C8H6Cl2O3 ja 2,4,5-trikloorifenoksietikkahappoa (2,4,5-T) eli C8H5Cl3O3. Agent Orangen teki vaaralliseksi se, että valmistuksessa syntyi 2,4,5-T:n lisäksi sivutuotteena erittäin myrkyllistä ja karsinogeenista dioksiinia, joka saastutti Agent Orangen. Monet sotilaat, sissit ja siviilit altistuivat aineelle Vietnamin sodassa. 
Myrkylle altistuminen on liitetty useisiin tauteihin. Agent Orange aiheuttaa syöpää ja on perimämyrkyllistä, genotoksista. Se on havaittu aiheuttavan laboratorioeläimissä synnynnäisiä epämuodostumia. Monet Vietnamin sodan veteraanit kärsivät erilaisista oireista sodan jälkeen. Heidän lapsillaan saattoi myös syntyessään olla myrkyistä johtuneita epämuodostumia.
Radio Jerevan

Radio Jerevan on Neuvostoliitossa sekä itäblokin maissa (ja edelleen Venäjällä) suosituissa vitseissä esiintyvä kuvitteellinen radioasema, joka on vastaavinaan kuulijoiden lähettämiin kysymyksiin. Sitä kutsutaan venäjän kielellä ”Armenian radioksi” ().
Entisen Neuvostoliiton ulkopuolella Radio Jerevan -vitsit tunnetaan erityisesti poliittisena huumorina, mutta entisessä Neuvostoliitossa Radio Jerevan -vitsit käsittävät kaikki vitseille tyypilliset aiheet: avioelämän, seksin, alkoholin, eri kansallisuudet. 
Esimerkkejä Radio Jerevan -vitseistä.
Radio Jerevan -vitsin rakenne on perinteisesti seuraavanlainen: "täällä Radio Jerevan. Meiltä on kysytty: ... me vastaamme: ..."
Neuvostoliiton ajoilta.
"Jos meillä on kaksi Puolueen sanomalehteä, Pravda (Totuus) ja Izvestija (Uutiset), niin miksei niitä voida yhdistää?"
"Niillä on selkeä tarkoitus. Pravdassa ei kerrota virallisia uutisia eikä Izvestijassa virallista totuutta"."Mikä on pysyvää Neuvostoliitossa?"
"Tilapäiset vaikeudet" 
Neuvostoliiton romahdettua.
Toinen vitsi kerrottiin Suomesta Ukrainan kriisin aikaan:"Kuinka paljon Venäjän maanmiehiä asuu Suomessa?" kysyy kuulija
"Riittävästi", radio vastaa, "jotta kansanäänestys voidaan järjestää".Kolmas, neljäs ja viides vitsi liittyvät niinikään Venäjän sotatoimiin Ukrainassa 2022:Täällä Radio Jerevan, kuuntelijamme kysyy meiltä: "Putinin mukaan Ukrainassa on kyse Venäjän ja Naton välisestä taistelusta maailmanherruudesta. Mikä on taistelun tilanne tällä hetkellä?"
Me vastaamme: "Venäjä on menettänyt 14000 sotilasta, 100 hävittäjää, 100 helikopteria, 500 panssarivaunua, 1500 miehistönkuljetusvaunua, 3 laivaa, 230 tykkiä ja 6 kenraalia. Nato ei ole vielä saapunut paikalle".Täällä Radio Jerevan. Kuuntelijamme kysyy: "jos Putin, Lavrov, Šoigu, Medvedev ja Peskov olisivat kaikki uppoavassa laivassa, kuka todennäköisimmin pelastuisi?"
Me vastaamme: "Venäjä".Täällä Radio Jerevan, kuuntelijamme kysyy meiltä: "onko totta, että Putin on yhtä kyvykäs johtaja kuin Pietari Suuri?"
Me vastaamme: "periaatteessa kyllä. Molemmat ovat johdattaneet Venäjän 1700-luvulle".
Trinidad

Trinidad on Karibianmeren eteläisin saari. Se on suurin niistä 23 saaresta, jotka muodostavat Trinidadin ja Tobagon saarivaltion. Valtion Port of Spain -niminen pääkaupunki sijaitsee Trinidadin saaren luoteisosassa. Muita saarella sijaitsevia kaupunkeja ovat San Fernando saaren lounaisosassa sekä Chaguanas.
Trinidadin nimi perustuu Kristoffer Kolumbuksen saarelle antamaan nimeen "La Isla de la Trinidad" ().
Saari on noin 60 km pitkä ja 80 km leveä. Sen pinta-ala on noin 4800 km2. Se sijaitsee noin 11 km:n päässä Venezuelan rannikosta.
Saarta halkoo kolme vuorijonoa, jotka ovat Venezuelan rannikon vuorten jatkoa. Korkein huippu on El Cerro del Aripo (940 m). Saarella on lukuisia jokia ja puroja. Vuoden keskilämpötila on 26 °C.
Trinidadin talouden perustana ovat öljy ja maakaasu, mutta myös turismi tuo tuloja.
Kuuluisa merentutkija ja eläintieteilijä William Beebe asui vuosina 1950–1962 saarella tutkimassa sen eläimistöä, ja siellä on myös hänen hautansa.