Muumilaakson tarinoita

Muumilaakson tarinoita (, , ) on vuosina 1990–1992 tehty japanilais-suomalais-hollantilaisena tehty animoitu televisiosarja, joka kertoo Tove Janssonin luomien muumien ja heidän ystäviensä seikkailuista Muumilaaksossa. Japanissa tuotettu sarja pohjautuu pääosin Tove Janssonin Muumi-kirjoihin sekä Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko"-sarjakuviin. Tove ja Lars Jansson toimivat läheisessä yhteistyössä sarjan japanilaisten käsikirjoittajien ja animaattoreiden kanssa. Sarjan tuotti suomalainen Dennis Livson ja hänen hollantilainen tuotantoyhtiönsä Telecable Benelux.
"Muumilaakson tarinoita" synnytti 1990-luvun alussa niin sanotun ”Muumibuumin”, jolloin muumien suosio kasvoi eri puolilla maailmaa ja muumiaiheisten tuotteiden myynti lisääntyi huomattavasti varsinkin Japanissa ja Suomessa. Sarja on edelleen yksi Suomen suosituimpia lastenohjelmia. Kritiikkiä on kuitenkin toisinaan kohdistettu perheystävälliseen konseptiin, jonka katsotaan vääristäneen Tove Janssonin alkuperäistä, filosofisempaa luomusta.
Suomessa esitetty sarja "Muumilaakson tarinoita" koostuu tuotannollisesti kahdesta erillisestä animesarjasta: Alkuperäistä "Tanoshii Mūmin Ikka" -sarjaa tuotettiin vuosina 1990–1991 yhteensä 78 jaksoa ja "Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki" -nimistä jatkosarjaa vuosina 1991–1992 yhteensä 26 jaksoa. Sarjan esiosana tuotettiin elokuva "Muumipeikko ja pyrstötähti" vuonna 1992.
Suomessa sarjan esitysoikeudet kuuluivat alun perin Yleisradiolle, joka teetti siihen 1990-luvulla jälkiäänityksen suomeksi ja ruotsiksi, ja esitti kumpaakin versiota lähes säännöllisesti uusintoina vuosien ajan vuoteen 2014 asti. Yleisradion suomenkielisen version ääninäyttelijöinä toimivat Rabbe Smedlund, Matti Ruohola, Ulla Tapaninen, Elina Salo, Aila Svedberg, Eero Ahre, Timo Torikka, Tapio Hämäläinen, Leena Uotila, Marja Packalén, Samuli Edelmann ja Ilkka Merivaara. Vuonna 2017 HD-tasoiseksi muunnetun sarjan esitysoikeudet siirtyivät kaupalliselle MTV:lle, joka teetti siihen uuden suomenkielisen jälkiäänityksen. Ylen versiosta jätettiin pois kolme jaksoa, mutta MTV:n versio sisältää kaikki jaksot.
Sarjan nimi.
Alun perin sarjan nimi kuului vuosina 1977–1982 pala-animaationa valmistetulle puolalaiselle Muumi-sarjalle "Muumien maailma". Se kantoi kyseistä nimeä 1980-luvun paikkeilla, kun sarja dubattiin ensimmäisen kerran Suomessa. Nimi "Muumien maailma" otettiin käyttöön vasta vuonna 2007. Sarjan ainoa ääni 1980-luvun dubbauksessa oli kertojan ääni (lukuun ottamatta taustaääniä), ja kertojana toimi näyttelijä Harri Hyttinen.
Tuotanto.
Tuottaja Dennis Livson alkoi 1980-luvulla työstää lastenohjelmia, joilla oli kasvatuksellinen tavoite. Vuonna 1981 hän aloitti neuvottelut muumi-aiheisen sarjan tekemisestä ja teki vuodesta 1983 alkaen yhteistyötä japanilaisten studioiden kanssa. Vähitellen Livson ystävystyi Janssonien kanssa. Vaikka Tove Jansson ei ollut tyytyväinen aiempiin Muumi-sarjoihin, hän antoi vuonna 1988 Livsonille luvan tehdä uutta muumeista kertovaa piirrossarjaa vakuututtuaan Livsonin toisesta tuotannosta "Alfred J. Kwakista". Vuonna 1989 Tove ja Lars Jansson matkustivat Livsonin kanssa Tokioon, jossa heille esitettiin näytepätkä muumianimaatiosta. ”"Dom lever ju!"” (”Nehän elävät!”), Tove Jansson totesi nähtyään näytteen, ja sarja vietiin tuotantoon. Livson tuotti myöhemmin myös elokuvan "Muumipeikko ja pyrstötähti" sekä oli suunnittelemassa ja rakennuttamassa Naantalin Muumimaailmaa.
Sarjan tekemiseen osallistui Japanissa 600 henkilöä, joista 130 oli animaattoreita. Kaikki sarjassa on käsinpiirrettyä. Ohjaajana toimi Hiroshi Saitô. Hahmosuunnittelua ja animaatio-ohjausta johti Yasuhiro Nakura. Taiteellisena johtajana toimi alkuperäisessä "Tanoshii Mūmin Ikka" -sarjassa sekä "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvassa Jirô Kôno, mutta "Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki" -sarjassa hänen tilalleen tuli Takashi Nakamura. Tärkein käsikirjoittaja oli Akira Miyazaki, joka kirjoitti sarjaan 32 jaksoa. Hän kävi tuotannon aikana kahdesti Suomessa ja tapasi toisella kerralla Tove Janssonin. Sarjan apulaisohjaajana toimi Masayuki Kojima ja vastaavana tuottajana Kazuo Tabata.
Tove Jansson kertoi jälkeenpäin olleensa tyytyväinen sarjan lopputulokseen ja varsinkin siihen, että japanilaiset olivat tarvittaessa valmiita tekemään hänen ja Lars Janssonin pyynnöstä korjauksia käsikirjoituksiin ja animointiin. Koska tällöin jopa kokonaisia jaksoja jouduttiin animoimaan uusiksi, Jansson antoi anteeksi jotkin arveluttavina pitämänsä yksityiskohdat, kuten "Taikatalven" Jäärouvalle annetun oudon ulkonäön. Janssoneista aktiivisemmin sarjan suunnitteluun osallistui Lars Jansson.
Sarjan juonet perustuvat sekä muumikirjoihin että -sarjakuviin. Lisäksi japanilaiset käsikirjoittajat saivat luvan keksiä uusia tarinoita. Myös kirjoihin ja sarjakuviin perustuvissa jaksoissa juonia on saatettu muutella tai lyhentää huomattavasti, ja näin ollen niiden uskollisuus alkuteoksille vaihtelee. Yli puolet "Tanoshii Mūmin Ikkan" jaksoista pohjautuu alkuperäisiin muumiteoksiin, kun taas "Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikkin" jaksoista niihin perustuu vain alle puolet ja nekin lähinnä Lars Janssonin sarjakuviin. Jatkosarjan jaksoissa käytettiin Japanissa myös eri alku- ja lopputunnuksia ja niissä ei myöskään ole kertojaääntä. Lisäksi näiden kahden sarjan piirros- ja animaatiotyyleissä on huomattava ero, hahmojen luonteissa on pieniä eroavaisuuksia, ja useissa toisen sarjan jaksoissa ilmenee ristiriitoja alkuperäisteosten hahmottaman muumimaailman kanssa. Dennis Livson myönsi myöhemmin, että jatkosarjaa ei olisi koskaan pitänyt tehdä. Sarjan suomalaisten fanien keskuudessa on melko yleinen käsitys, että jatkosarjaan kuuluvat ”uudet jaksot” ovat laadultaan huonompia.
Livson olisi halunnut vielä 2000-luvun alussa tehdä "Muumipappa ja meri" -kirjasta elokuvan, mutta Janssonien perikunta ei antanut siihen valtuuksia.
Musiikki.
Sarjan taustamusiikit on säveltänyt Sumio Shiratori. Hän sävelsi kuvakäsikirjoitusten pohjalta yhteensä 260 eri kappaletta. Sovitukset tekivät Shiratori sekä Masaji Watanabe. Shiratorin vaimo Emiko Shiratori sanoitti ja lauloi pääosan japanilaisista tunnuslauluista. Hänen lauluaan kuuluu myös pääosin instrumentaalisessa taustamusiikissa. Japanin ulkopuoliset, myös Suomessa soivat tunnusmusiikit sävelsi hollantilainen Pierre Kartner. Suomen- ja ruotsinkieliset versiot esittää Benny Törnroos.
Sarja maailmalla.
Sarja on jälkiäänitetty lukuisille kielille, ja sitä on esitetty 124 maassa. Erityisen suosittu sarja on ollut Pohjoismaissa ja Japanissa.
1990-luvun alussa BBC jälkiäänitti ensimmäisen animesarjan englanniksi ja esitti sen Isossa-Britanniassa nimellä "Moomin". Jälkiäänitys nauhoitettiin Cardiffissa Eco Studios -dubbausyhtiössä. Sen teossa käytettiin Japanista saatua hiomatonta englanninkielistä käännöstä, joka sovitettiin kulttuurisesti merkityksellisemmäksi ja hahmojen suunliikkeisiin sopivaksi. Sarja on esitetty englanniksi myös Havaijilla nimellä "The Tales of Moomin Valley" K-5-televisiokanavalla havaijinkielisellä tunnuslaululla.
Sarjasta tehtiin afrikaansinkielinen jälkiäänitys, jonka South African Broadcasting Corporation esitti Etelä-Afrikassa 1990-luvun alussa. Dubbausyhtiöllä ei ollut käytettävissään alkuperäisiä käsikirjoituksia kokonaisina, joten he joutuivat luomaan kokonaan uudet vuorosanat ja juonet dubbauksen kuluessa. Tämän johdosta afrikaansinkielinen versio poikkeaa huomattavasti alkuperäisestä japaninkielisestä versiosta.
2000-luvun alussa Yle ja Suomen ulkoministeriö rahoittivat yhteistyössä Nepalin yleisradion Nepal Televisionin kanssa ”Moomins to the Himalayas” -nimistä hanketta, jossa sarjan 52 ensimmäistä jaksoa jälkiäänitettiin nepaliksi.
Televisioesitykset Suomessa.
Suomen Yleisradio osallistui sarjan tuottamiseen sijoittamalla siihen neljä miljoonaa markkaa, mikä oli noin kahdeskymmenesosa sarjan kokonaisbudjetista. Suomi oli ensimmäinen maa Japanin ulkopuolella, jossa sarjaa esitettiin. Suomessa sarjaa on esitetty sekä suomeksi että ruotsiksi. Suomenkielinen versio nähtiin ensi kerran 1. syyskuuta 1991 ja Ylen niin ikään tuottama ruotsinkielinen versio kolme päivää myöhemmin. Siinä vaiheessa esitysoikeudet oli myyty jo noin sataan maahan. 1. syyskuuta 1991 ennen ensimmäisen jakson ensiesityksen alkamista kuuluttajana oli Tutteli Hammermann, joka kertoi kuulutuksessa muun muassa taustaa sarjan toteututuksesta ja hahmoista sekä suomenkielisen version toteuttamiseen osallistuneista henkilöistä. 
Ensimmäisen sarjan jaksot 1–50 esitettiin Yle TV1 -kanavalla 1. syyskuuta 1991 – 8. marraskuuta 1992 (jaksojen 40 ja 41 välissä oli kesätauko). Ensimmäisen sarjan jaksot 51–76 esitettiin Yle TV1 -kanavalla 28. elokuuta 1993 – 19. helmikuuta 1994. Sarjan jaksot esitettiin uusintana muutama vuosi myöhemmin Yle TV2 -kanavalla ja uusintakierroksen jälkeen esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992 valmistettu jatkosarja "Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki" 11. elokuuta 1997 – 26. tammikuuta 1998. Japanissa sarjaa esitettiin ensimmäistä kertaa huhtikuussa 1990. 
Vuonna 2000 "Muumilaakson tarinoita" esitettiin viimeisen kerran Yle TV1 -kanavalla 6. kesäkuuta 2000 – 18. elokuuta 2000. Sillä uusintakierroksella ei esitetty kaikkia jaksoja.
Yleisradion edustajan mukaan sarjalla on ollut Suomessa vankka suosio ja jatkuvat uusinnat olivat toivottuja. Lasten ohella sarjaa ovat katsoneet monet teini-ikäiset, jotka nauttivat sen tarjoamasta "lähinostalgiasta", ja jopa aikuisetkin. Muumilaakson tarinoita oli pitkään Ylen nettipalvelu Yle Areenan katsotuimpia ohjelmia.
Sarjan suomalaisen version uudistukset.
Sarjan suomenkieliselle versiolle on ajan saatossa tehty pari uudistusta.
Ensimmäisen kerran vuonna 2011 Yle hieman muokkasi sarjaa. Ensimmäisen tuotantokauden jaksot (1–76) oli Yle:n mukaan remasteroitu. Laatu ei kuitenkaan ollut HD-tasoa. Vanhemmissa jaksoissa kuvan laatu oli itse asiassa aiempaa sameampaa ja sinertävämpää/vihreämpää. Myöhemmissä jaksoissa kuvanlaatu parani huomattavasti, mutta joissakin jaksoissa kuvan valoisuus oli reilustikin aiempaa alhaisempi. Lisäksi alku- ja lopputunnuksien fontti oli muuttanut muotoaan, sekä ääninäyttelijöiden nimet olivat vaihtaneet paikkoja alkutunnuksessa suurimmasta roolista pienimpään (ennen tätä nimet olivat sukunimen mukaan aakkosjärjestyksessä). Lopputeksteissä tuotantotiedot oli siirretty liikkumaan lopputunnuksen vierelle, kun aikaisemmin tiedot olivat näkyneet pelkällä mustalla taustalla tunnuksen jälkeen. Toisen tuotantokauden jaksot (77–101) oli jätetty entiselleen vanhoine alku- ja lopputunnuksineen. Uudempiin DVD:ihin Yle sääti värejä uusiksi kuitenkin joihinkin jaksoihin. Lisäksi Yle pudotti jaksojen esityslistalta pois jakson 40 eli "Rosvoja Muumilaaksossa" siinä olevan väkivallan ja pelottavuuden vuoksi. Kyseinen jakso oli myös täten ensimmäisen tuotantokauden jaksoista ainoa, jolle Yle ei suorittanut muokkausta ollenkaan. VL-Media alkoi kesällä 2011 julkaisemaan uusia painoksia sarjan DVD-julkaisuista, jotka sisälsivät tätä Yle:n uudistamaa versiota sarjasta. Myös "Rosvoja Muumilaaksossa" -jakso sisältyi noihin DVD-julkaisuihin, mutta alkuperäisessä muodossaan. Ruotsinkielisessä versiossa kuitenkin oli uudemmat alku- ja lopputunnukset.
Tammikuussa 2017 ilmoitettiin, että sarja palaa ruutuun HD-tasoisena, ja että se jälkiäänitetään uudestaan uusilla ääninäyttelijöillä, sillä tuotantoyhtiö oli myynyt esitysoikeudet MTV:lle. MTV ei saanut käyttöönsä alkuperäistä Yleisradion 1990-luvulla tekemää ääniraitaa tai sen pohjana ollutta käännöstä, koska hinnasta ei päästy sopimukseen Yleisradion kanssa ja kokonaan uuden dubbauksen ja käännöksen tekeminen tuli halvemmaksi. Ylen mukaan vähimmäishinta ääniraidasta olisi ollut 50 prosenttia siitä summasta, jonka se oli aikanaan itse sijoittanut dubbauksen tekemiseen. Lisäksi Yle olisi halunnut myös säilyttää esitysoikeuden sarjaan, mutta senkään hinnasta ei päästy sopuun. Kuitenkin Benny Törnroosin laulamia sarjan alku- ja lopputunnuksia saatiin käyttää myös sarjan uudessa versiossa. Jaksot 1–50, 54, 56–57 ja 65 oli tehty Ylen remasteroinnista, tosin laadukkaammalla tekniikalla. 
Muihin jaksoihin MTV teki vanhemman Ylen version pohjalta omat värinsä ja muutoksensa. Näissä MTV:n kokonaan itse remasteroimissa jaksoissa kuvan kontrasti on tosin säädetty siten että kuvasta häviää tietyt yksityiskohdat lähes kokonaan. Myöskään MTV ei suorittanut toisen tuotantokauden jaksoille remasterointia ollenkaan.
Muu käyttö Suomessa.
Sarjan sisällöstä on tullut internetin aikana suosittu parodioiden ja omaehtoisen fanifiktion kohde. Jotkin "Muumilaakson tarinoihin" perustuvat absurdit tai alatyyliset parodiat ovat muodostuneet internet-meemeiksi.
Mannerheimin Lastensuojeluliitto teki "Muumilaakson tarinoiden" kuvamateriaalista vuosina 2005–2006 lapsille suunnatun lyhyiden tietoiskujen sarjan "Muumien malliin", johon äänitettiin uudet, alkuperäisiin asiayhteyksiin liittymättömät repliikit.
Hahmot ja ääninäyttelijät.
Lähes kaikki sarjan vakiohahmot ovat Tove Janssonin luomuksia, mutta joidenkin hahmojen osuutta on painotettu enemmän kuin alkuperäisissä muumiteoksissa. Esimerkiksi Pikku Myy on lisätty käytännössä jokaiseen tarinaan, vaikka hahmoa ei ollut olemassa vielä ensimmäisten muumikirjojen ilmestyessä. Myös esimerkiksi Nipsu, Niisku ja kasvitieteilijä-Hemuli ovat sarjassa keskeisiä hahmoja, vaikka Jansson jätti heidät syrjään muutaman ensimmäisen kirjan jälkeen. Kokonaan uusia hahmoja ovat sarjassa Noita ja Aliisa. Myös hahmojen välisiä suhteita on jonkin verran muutettu. Esimerkiksi Pikku Myyn ja Nipsun keskinäinen sanailu on sarjassa toistuva huumorin aihe, vaikka alkuperäisissä muumiteoksissa nämä hahmot eivät koskaan olleet tekemisissä toistensa kanssa.
Luettelossa tähdellä (*) merkityt hahmot eivät perustu alkuperäisiin muumiteoksiin vaan esiintyvät vain tässä sarjassa.
Suomalainen tuotanto.
Yleisradion jälkiäänitys.
Yle teki sarjan suomenkielisestä versiosta erityylisen kuin japanilainen alkuperäisversio. Alkuperäisessä versiossa useat hahmot puhuvat nopeaan tahtiin kimittävillä lapsenomaisilla äänillä, mutta suomenkielisessä versiossa puhetahti oli verkkaisempi ja äänet kuulostavat aikuisemmilta. Myös ruotsinkielinen versio on Ylen tuottama ja hahmot puhuvat siinä suomenruotsia. Tätä versiota on näytetty sekä Suomen että Ruotsin televisiossa.
Sarjan alkuperäisen suomenkielisen version ääninäyttelijät pysyivät koko sarjan ajan samoina, lukuun ottamatta Samuli Edelmannia, joka ääninäytteli Niiskua sarjan puoleenväliin saakka. Edelmannin jälkeen sarjan ääninäyttelijäkaartiin liittyi hahmoa jo "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvassa näytellyt Ilkka Merivaara, joka oli Niiskun roolissa jaksoon 76 saakka, kunnes Niisku poistui sarjasta. Lisäksi Merivaara esitti enemmän sivurooleja sarjassa kuin Edelmann. Muumipeikon ääninäyttelijäksi kaavailtiin ensimmäisenä Jarmo Koskea, mutta hän oli sarjan ensiesityksen aikaan monen muun sarjan teossa mukana, jolloin hänen äänensä olisi ollut liian tuttu. Koski itse ehdotti Muumipeikon esittäjäksi Rabbe Smedlundia, joka lopulta kyseisen roolin sai. Poikkeuksellisesti jaksossa "Punainen täysikuu" Tapio Hämäläinen ei esittänyt Poliisimestaria, vaan ääniroolin teki Ilkka Merivaara. Tämä johtui siitä, että jaksossa Poliisimestarilla oli paljon repliikkejä toisen Tapio Hämäläisen esittämän hahmon, Hemulin kanssa. Muumipapan ja Haisulin ääninäyttelijän Matti Ruoholan ääni uudemmissa jaksoissa (jaksot 77–101) on hieman erisointuinen kuin ensimmäisen sarjan jaksoissa (jaksot 1–76).
Yleisradion dubbaus tehtiin studiossa, jossa näyttelijät olivat yksitellen ohjaajan kanssa. Sarjaa tehtiin viikoksi kerrallaan, mikä edellytti näyttelijöiltä ja ohjaajalta sitoutumista. Yhden jakson suomenkielinen äänittäminen kesti noin kolme päivää. Muumimamman ääninäyttelijä Ulla Tapaninen on jälkeenpäin sanonut, että ohjelman nauhoituksissa oli mukava tunnelma ja toivoi sen välittyneen myös itse ohjelmaan.
Pääosa alkuperäisen suomenkielisen version ääninäyttelijöistä esitti samoja rooleja myös "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvassa.
MTV:n jälkiäänitys.
MTV:n vuoden 2017 jälkiäänityksessä äänistä pyrittiin saamaan mahdollisimman samankaltaisia kuin Ylen suomenkielisessä versiossa. MTV:n käännös on suoraan käännetty Britanniassa 90-luvulla tehdystä dubbauksesta ja muistuttaa siksi sanavalinnoiltaan sarjan 1990-luvulla Britanniassa tehtyä englanninkielistä dubbausta. MTV ei toistaiseksi ole dubannut sarjaa ruotsiksi.
Muumipeikon alkuperäinen ääninäyttelijä Rabbe Smedlund totesi uuden dubbauksen tekemisen kuulostavan vain rahastukselta.
Esityskronologia.
Seuraavassa luettelossa on sarjan esitysajankohdat kokonaisuudessaan.
Julkaisut.
Sarjan Suomessa esitetyt jaksot on julkaistu kokonaisuudessaan VHS:nä ja DVD:nä. Jokainen VHS ja DVD sisältää 3–5 jaksoa.
Ensimmäiset VHS:t julkaistiin Suomessa huhtikuussa 1992 ja ensimmäiset DVD:t joulun alla 2001. Vuoteen 2011 mennessä 33:a VHS-kasettia oli myyty yhteensä lähes miljoona kappaletta ja 26:a DVD-levyä hieman yli miljoona. Sarjan tallennemyynti oli Yleisradiolle huomattava tulonlähde, sillä Yle sai tuloja kaikista Suomessa myytävistä muumivideoista ja -DVD-levyistä.
Alkuperäiset DVD-julkaisut olivat Finnkinon julkaisemia. Vuonna 2011 julkaisija vaihtui VLMediaan, joka seuraavana vuonna julkaisi kaikista sarjan DVD:istä uudet versiot, jotka sisälsivät Yle:n vastikään uudistaman version sarjasta. Muutama vuosi myöhemmin kaikki nämä kyseiset DVD:t julkaistiin myös "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvan kera yhteinäisenä kokoelmana.
1. syyskuuta 2017 VLMedia alkoi julkaista DVD:llä sarjan uudelleen jälkiäänitettyä versiota. Nämä julkaisut sisältävät myös aiemmin Suomessa esittämättömät jaksot. Kaikki uudelleen jälkiäänitetyt jaksot on julkaistu myös yhtenäisenä kokoelmana.
DVD-julkaisut (MTV:n versio).
Kolme viimeistä julkaisua ("Muumi 35–37") ovat erilaisia temaattisia koosteita jaksoista. Näistä viimeinen ("Muumi 37 - Muumien metkut") sisältää kolme aiemmin Suomessa julkaisematonta jaksoa. Lisäksi on julkaistu numerottomia DVD:itä, jotka ovat myös temaattisia.
VHS-julkaisut.
"Tanoshii Mūmin Ikka" -sarjan jaksoja 53–78 sisältäneiden VHS-julkaisujen kansissa yläotsikon "Muumilaakson tarinoita" alla luki "Uudet seikkailut".
&lt;br&gt;
"Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki" -jatkosarjan jaksot sisältäneiden VHS-julkaisujen kansissa käytettiin yläotsikkoa "Muumilaakson uusia tarinoita".