tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rosenrot

Rosenrot () on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin viides studioalbumi. Se ilmestyi 28. lokakuuta 2005. Albumin ensimmäinen single oli "Benzin", joka julkaistiin 7. lokakuuta 2005. 
Albumin on sanoittanut kokonaan laulaja Till Lindemann, mutta muut yhtyeen jäsenetkin vaikuttivat niihin. Rosenrot on laulettu muiden Rammsteinin albumien tavoin pääosin saksaksi. Kappale "Stirb nicht vor mir" on osittain englanninkielinen ja "Te quiero puta!" on espanjaksi. Yhtye on kutsunut Rosenrotia "romanttiseksi hetkekseen." 
Taustaa.
Albumin nimeksi ajateltiin aluksi antaa "Reise, Reise Vol. 2", mutta se muutettiin "Rosenrotiksi" 18. elokuuta 2005. Rammsteinin jäsenet ovat kuvailleet levyä eräänlaiseksi "Reise, Reise" -albumin jatko-osaksi, tai toiseksi osaksi. Albumi on koottu pääosin "Reise, Reisen" lopulliselta julkaisulta pois jätetyistä kappaleista (kuusi kappaletta), mikä osakseen selittää sen yleisesti Rammsteinin perinteisestä tyylistä poikkeavana pidetyn tyylin.
Albumin kansi on sama kuin "Reise, Reise" -albumin japanilaisessa versiossa. Siinä on jäänmurtaja USS Atka kuvattuna 13. maaliskuuta 1960 McMurdo Stationilla, Rossin jäähyllyllä, Etelämantereella. 
Julkaisu.
Rammstein ei juurikaan markkinoinut tätä albumia vaan yhtye nosti fanien odotuksia muilla tavoilla. Albumin ensimmäinen single "Benzin" sai ensiesityksensä 70 000:n ihmisen edessä, Berliinin Wuhlheidella kesäkuussa 2005 neljän konsertin putkessa. Rammsteinin omalla virallisella nettisivulla oli laskuri julkaisupäivään sekä minuutin mittaisia pätkiä kuultavana kuudesta kappaleesta. Sähköisessä postikortissa oli pätkä "Rosenrot"-laulua sekä kuvia yhtyeestä ja perustietoa levystä.
Rosenrotista on saatavilla myös rajoitettu painos. joka sisältää bonus-dvd:n.
Kappaleet.
Rajoitetun painoksen bonus-DVD.
Rajoitettu painos sisältää normaalin CD:n lisäksi DVD:n, jossa on kolme live-esitystä
James Eads

James Buchanan Eads (23. toukokuuta 1820 – 8. maaliskuuta 1887) oli yhdysvaltalainen keksijä ja insinööri. Hän syntyi Indianan Lawrenceburgissa ja vietti nuoruutensa Mississippin varrella Saint Louisissa, missä kiinnostui vesiliikenteestä. Hän sai nimensä äitinsä serkun, tulevan presidentin James Buchananin mukaan.
Hän kehitti sukelluskellon lähinnä haaksirikkoutuneiden alusten lastin pelastamiseen. Sisällissodan aikana hän sai tunnustusta unionilta kehitettyään panssaroituja aluksia, joita rakennutti viidessä kuukaudessa kahdeksan kappaletta. Mississippi-joen alajuoksun ajoittaisen madaltumisen ongelmaa hän pyrki ratkaisemaan onnistuneestikin aallonmurtajien avulla. Hän rakennutti Mississippin yli rautatie- ja maantiesillan Saint Louisin kaupungin kohdalla. Tämä Eads Bridge on yhä toiminnassa. Hän suunnitteli myös Meksikon poikki kulkevan rautatien yhdistämään Meksikonlahden liikenteellisesti Tyyneen valtamereen, mutta tätä suunnitelmaa ei toteutettu.
Eads kuoli Bahamalla Nassaussa.
Joulukärpänen

Joulukärpänen oli vuosina 1927–1967 ilmestynyt Otavan kustantama joululehti. 
Lehteä toimitti Veli Giovanni. Toisena toimittajana oli alkuun Yrjö Soini ja kuvittajana Topi Vikstedt. Kuvituksia tekivät myöhemmin muun muassa Ola Fogelberg, Eeli Jaatinen ja Pauli Soisalo. Lehden tunnushahmona ollut kärpänen esiintyy jokaisessa kansikuvassa.
Joululehdet eivät aina ole olleet uskonnollisia, vaan niissä on usein tehty pilaa poliitikoista, yleisestä maailmanmenosta ja itse jouluunkin on suhtauduttu humoristisesti.
"Joulukärpänen" oli aikoinaan hyvin suosittu, kuten myös "Joulupippuri" ja "Lipeäkala". Monet humoristiset joululehdet lopettivat ilmestymisensä 1960-luvun loppupuolella, lukuun ottamatta Arijoutsin "Joulupippuria," joka ilmestyi vuoteen 1974.
Kaukoitä

Kaukoitä on Aasiassa sijaitseva alue, johon luetaan kuuluvaksi Kiina, Mongolia, Korean niemimaa, Japani ja Venäjän itäisin osa sekä joskus myös Kaakkois-Aasia saaristoineen.
Maanpuolustusopisto

Maanpuolustusopisto (lyhenne MpO) oli Lappeenrannassa sijainnut Suomen puolustusvoimien oppilaitos, joka koulutti opistoupseereita. Pääsyvaatimuksena oli varusmiespalveluksessa suoritettu AUK tai RUK, kouluasteen ammatillinen tutkinto, lukion oppimäärä tai sotilassoittajan tutkinto, enintään 25 vuoden ikä ja pääesikunnan määräämien soveltuvuustestien ja kokeiden suorittaminen hyväksytysti. Lisäksi henkilön tuli olla henkisen ja fyysisen kuntonsa ja terveytensä sekä elämäntapojensa puolesta opistoupseerin ammattiin sopiva 
Oppilaiden palvelusarvo oli opistoupseerioppilas (ouopp tai opupsopp), joka rinnastettiin ylikersanttiin. 
Valmistuttuaan peruskurssilta opistoupseerien tehtävät olivat opetusupseerin tehtävät. Opistoupseerien ylempiin tehtäviin (perusyksikköpäällystön ylemmät, toimistopäällikkö jne.) edellytetään jatkokurssin käymistä. 
Opistoupseerien on mahdollista yletä urallaan kapteeniksi ja reservissä majuriksi asti. Opistoupseerikoulutuksen nykyluokitus on alempi korkeakoulututkinto.
Peruskurssi ja jatkokurssi.
Opistoupseerin peruskurssi (PK) jakautui PK I:een ja PK II:een sekä erikoiskoulutusvaiheisiin ja työharjoittelujaksoon. Koulutus kesti 2,5 vuotta. Maanpuolustusopistosta valmistuttiin vänrikeiksi. Viimeinen Opistoupseerin peruskurssi valmistui 2003. 
Jatkokurssille ei ollut valintamenettelyä ja kaikki noin 10 vuotta palvelleet opistoupseerit komennettiin kurssille. Opistoupseerien jatkokurssin ensisijaisena tavoitteena oli lisätä opistoupseerien valmiuksia peruskoulutusta vaativampiin sodan ajan tehtäviin sijoittamista varten. Jatkokurssin hyväksytysti suorittaminen antaa mahdollisuuden edetä opistoupseerin uralla aina vaativampiin tehtäviin ja virkoihin asti. Viimeinen opistoupseerien jatkokurssi valmistui 2012.
Päällystöopiston ajat.
Päällystöopisto (lyhenne PO) 1974–1992. Päällystöopistoon pääsyn vaatimuksena oli vuonna 1974 alle 30 vuoden ikä, sopivuus terveydentilan puolesta, keskikoulun suorittaminen, reservialiupseerin koulutus sekä nuhteettomat elämäntavat ja muu sopivuus uralle. Merivartijan ja rajavartijan peruskurssin katsottiin vastanneen reservin aliupseerin koulutusta. Hakijoista karsittiin ensimmäisinä vuosina vähintään 15-20 prosenttia, koska pääesikunnan koulutusosasto piti tätä vähimmäiskarsintana, jotta oppilasaines säilyisi riittävän hyvänä. 
Päällystöopistossa peruskoulutus jakautui kahteen jaksoon; Y-jakso (yhteiskoulutus), jossa kaikki oppilaat saivat saman koulutuksen. Y-jakson pituus oli kuusi kuukautta. Sen jälkeen oli E-jakso (erikoiskoulutus) joka pidettiin eri aselajikouluissa. Näitä olivat mm. Rannikkotykistökoulu, Sähköteknillinen koulu, Asekoulu jne. Näissä opetettiin ao. erityisasiat. E-jakso kesti kuusi kuukautta, mutta elektroniikkalinja (tutkakoulutus) yhdeksän.
Historia ja perinteet.
Maanpuolustusopiston perinnehenkilöt ovat vääpeli Roth ja korpraali Spoof.
Johtajia.
Päällystöopiston viimeisenä johtajana toimi eversti Pertti Pyötsiä (s. 1939).
Oppilaitoksen johtajina ja samalla Lappeenrannan varuskunnan päällikkönä ovat palvelleet mm.:
Kapteeni Miki

Kapteeni Miki ("Capitan Miki") on villin lännen sarjakuva, jota julkaistiin Suomessa 1950-luvulta 1980-luvun alkuun. Mikin loivat italialaiset "Pietro Santoris" (1926 - 1989), "Dario Guzzon" (1926 - 2000) ja "Giovanni Sinchetto" (1925 - 1989) yhteisellä taiteilijanimellä "EsseGesse" vuonna 1951. Sarjakuvaa piirsivät 60-luvun jälkeen muutkin, mutta 1980-luvulla sen tekeminen lopetettiin. Kotimaassaan Italiassa sarja oli 50-luvulla Tex Willeriäkin suositumpi.
Kapteeni Miki on 16-vuotias orpo poika, joka liittyy vanhempiensa kuoleman jälkeen Nevada Rangerseihin eli joissakin tarinoissa Nevadan ratsujääkäreihin. Hän yleni nopeasti ensin kersantiksi, sitten luutnantiksi ja lopulta kapteeniksi. Mikin apuna toimivat viinaanmenevät "Windy" eli "Kaksois-Rommi" (Doppio Rhum) ja entinen hammaslääri "tohtori Salasso" (Dottor Salasso). Rangerien linnakkeen "Fort Coulverin" päällikön "eversti Brownin" pisamanaamainen tytär "Susy" on Mikin tyttöystävä. 
Ensimmäisen kerran Mikiä julkaistiin Suomessa vuosina 1953 - 1965 yhden rivin liuskamuotoisissa Gordon Jim ja Villi länsi -lehdissä. Vuonna 1978 ilmestyi viisi pokkarimuotoista sarjaa ja vuoden 1979 lopusta vuoden 1981 alkuun yhdeksän A4-lehteä, joiden tarina jäi kesken.
Szczecin

Szczecin (IPA: ; ) on satamakaupunki Luoteis-Puolassa ja Länsi-Pommerin voivodikunnan pääkaupunki. Kaupungissa asuu noin 408 000 ihmistä (727 000 koko pääkaupunkiseudulla), ja se on siten voivodikuntansa suurin kaupunki ja Puolan seitsemänneksi suurin kaupunki. Szczecin on tärkeä poliittinen, kulttuurillinen ja taloudellinen keskus maan luoteisosalle sekä yliopistokaupunki ja tärkeä liikennekeskus. Se sijaitsee Dąbiejärven ja Oder-joen varrella, noin 90 kilometrin päässä Itämerestä.
Ekstraklasassa pelaava jalkapalloseura MKS Pogoń Szczecin on kotoisin Szczecinistä.
Historia.
Vuoteen 1945 asti Saksaan kuulunut kaupunki on perustettu 1243, mutta paikalla tiedetään olleen asutusta jo ainakin 700-luvulla. Kaupungissa on sekä preussilaista että slaavilaista vaikutusta. Kaupunki kuului Ruotsille vuosina 1648–1720, jolloin se toimi myös Ruotsin Pommerin pääkaupunkina.
Toisen maailmansodan jälkeen Szczecin jäi ensin osaksi Neuvostoliiton Saksan miehitysvyöhykettä, mutta kaupunki luovutettiin pian Puolalle. Tämä oli vastoin liittoutuneiden sopimusta Oder–Neisse-linjasta Saksan ja Puolan tulevana rajana. Saksalaiset asukkaat karkotettiin ja tilalle tuotiin puolalaisia asukkaita Neuvostoliittoon liitetystä Itä-Puolasta. Neuvostoliitto piti kaupungin sataman hallussaan vuoteen 1955, jolloin sekin luovutettiin Puolalle.
Liikenne.
Paikallisliikennettä hoitavat bussit, raitiovaunulinjat ja paikallisjunat. Junia lukuun ottamatta julkinen liikenne on kunnallisen liikennelaitoksen hoidossa. Ensimmäinen raitiovaunulinja avattiin vuonna 1879. Nykyisin linjoja on 12.
Szczecinin keskusasemalta liikennöi junia myös Puolan ulkopuolelle, muun muassa Berliiniin.
Szczecinissa sijaitsee yksi Puolan tärkeimmistä satamista, eli osa Szczecin-Świnoujścien satamaa.
Lentoliikennettä palvelee Szczecin Goleniów kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee noin 45 km koilliseen kaupungin keskustasta.
Giza

 
Giza (; Al-Jizah) on Egyptin kolmanneksi suurin kaupunki, Gizan kuvernementissa Niilin länsipuolella, vastapäätä Kairoa.
Kairosta puhuttaessa tarkoitetaan yleensä myös Gizaa, joka sijaitsee Suur-Kairon alueella. Giza tunnetaan sfinksistä, Memfiin raunioista ja pyramidialueestaan, jolla sijaitsevat Kheopsin, Khefrenin ja Menkauren pyramidit.
Väestö.
Väkiluvun kehitys on seuraavanlainen (luvuissa Gizan eli Al-Jizahin ohella mukana Al-Warrāq ja Al-Ahrām): 1 883 189 (vuonna 1986), 2 521 197 (1996) ja 3 021 542 (2006). Koko Gizan kuvernementin väkiluku on noin kaksinkertainen Gizan kaupunkiin verrattuna.
Valtatie 26

Valtatie 26 on Haminasta Pyhällön kylän kautta Luumäen Taavettiin johtava valtatie. Tie yhdistää valtatiet 7 ja 6, ja se on tärkeä yhteys Etelä-Karjalan puunjalostusteollisuuden sekä Kotkan ja Haminan satamien välillä. Tämän vuoksi sillä liikkuu paljon raskasta liikennettä. Tien pituus on vain noin 46 kilometriä, ja se onkin valtatien 29 jälkeen Suomen toiseksi lyhin valtatie. Tie on kokonaan kaksikaistainen ja melko kapea, mutkainen ja mäkinen. Valtatie 26 on vaihtoehtoinen reitti Helsingistä Lappeenrannan suuntaan; se on vain seitsemän kilometriä pidempi kuin valtatien 6 kautta kulkeva reitti ja hyödyntää Kotkan ohittavaa moottoritietä, mikä kompensoi matka-aikaeroa.
Haminan ja Luumäen lisäksi tie kulkee lyhyen matkan myös Kouvolan kaupungin alueella.
Historiaa.
Haminan ja Taavetin välinen tie on rakennettu 1950-luvulla korvaamaan luovutetuille alueille jääneitä tieyhteyksiä. Samoihin aikoihin siitä tuli kantatie 61. Valtatieksi tie muutettiin vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Valtatiehen 7 kuuluvan Haminan ohikulkutien rakentamisen yhteydessä valtatien 26 alku siirrettiin Husulaan, noin neljä kilometriä aiemmasta alkupisteestä Summasta pohjoiseen.
Joukkoliikenne.
Valtatiellä 26 on useita linja-autovuoroja päivässä. Vuorotarjonta muodostuu suureksi osaksi Helsingin ja Imatran välisestä pikavuoroliikenteestä. Tämän lisäksi on tiellä kulkee lyhyemmän matkan vakiovuoroja muun muassa Kotkan ja Lappeenrannan välillä. Eräät vuorot jatkavat Imatralta Savonlinnaan ja Joensuuhun. Öisin tiellä kulkee Helsinki–Joensuu-yöpikavuoro.
Tiehankkeita.
Tietä on suunniteltu parannettavaksi vuoteen 2030 mennessä useassa vaiheessa muun muassa tietä leventämällä, rakentamalla ohikulkuteitä taajamien ohi, ohituskaistoja rakentamalla sekä liittymiä, jalankulun ja pyöräilyn olosuhteita, pohjavesisuojausta ja meluntorjuntaa parantamalla. Koko hankkeen kustannusarvio kesäkuun 2005 kustannustasossa on 49 miljoonaa euroa.
Kesällä 2017 tie päällystettiin kokonaan uudelleen ja kesällä 2018 tielle rakennettiin kaksi kilometrin pituista ohituskaistaa.
Fuerteventura

Fuerteventura on Kanariansaariin kuuluva saari Atlantin valtamerellä 115 kilometriä länteen Afrikan rannikosta. Saaren väkiluku oli 100 929 vuonna 2008. Saaren pääkaupunki on Puerto del Rosario. Fuerteventuran asukkaiden tärkein elinkeino on matkailu. Muita elinkeinoja ovat muun muassa kalastus ja maatalous.
Historia.
Fuerteventura sai alkunsa tulivuorenpurkauksen seurauksena noin 12 miljoonaa vuotta sitten.
Alkuperäiset asukkaat guanchit saapuivat saarelle satoja vuosia ennen eurooppalaisia. Guancheilla ja Pohjois-Afrikan Atlasvuorilla asuvilla berberiheimoilla oletetaan olevan läheinen yhteys.
Ranskalainen Jean de Betancourt valloitti Fuerteventuran 1400-luvun alussa. Hän miehitti Betancurian kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan. Saaren ensimmäinen kristitty kirkko rakennettiin myös sinne.
Fuerteventuran nimen alkuperästä on useampikin teoria, erään teorian mukaan Jean de Betancourt antoi saarelle nimen Fuerteventura, pitäessään saarella käymistä suurena seikkailuna. Toisen teorian mukaan nimi tulee espanjankielisistä sanoista "el viento fuerte" ().
Maantiede ja ilmasto.
Fuerteventura sijaitsee 105 km Marokon Cape Jubystä länteen.
Saaren pinta-ala on noin 1 660 neliökilometriä ja se on Kanariansaarten toiseksi suurin. Saari on noin 100 km pitkä ja 30 km leveä. Saaren korkein huippu on 807 metriä korkea Pico de Jandia.
Saari on maaperältään karu ja aavikkomainen. Saarella on rantaviivaa 340 kilometriä, josta kullankeltaista hiekkarantaa noin 50 kilometriä. Fuerteventuran rantavedet ovat usein turkoosinvihreitä, koska saaren rannat ovat matalia ja vesi kirkasta. Corralejon eteläpuolella on suuri valkohiekkainen dyynialue. Saaren eteläosassa Jandiassa on puolestaan 25 kilometriä pitkä ranta. Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä on myös suosittu retkeilykohde. Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa on myös näkemisen arvoinen.
Fuerteventura on osa Las Palmasin maakuntaa ja jakautuu kuuteen kuntaan:
Fuerteventuran ilmasto on läpi vuoden hyvin tasainen. Lämpötila laskee hyvin harvoin alle 18 °C ja nousee harvoin yli 24 °C. Joulukuusta helmikuuhun ilmasto saattaa olla epävakainen ja kolea. Saarella tuulee lähes aina.
Matkailu.
Fuerteventuralla on upeiden ja aurinkoisten hiekkarantojen ja dyynien ansiosta erinomaiset puitteet rantalomailuun. Lisäksi saarella on monipuoliset mahdollisuudet aktiivilomailuun, erityisesti vesiurheiluun.
Fuerteventuran suurimmat matkailukohteet ovat Corralejon kylä saaren pohjoisosassa, Morro Jable saaren eteläosassa Jandiassa ja ainoastaan matkailua varten rakennettu Caleta de Fuste hieman pääkaupunki Puerto del Rosarion eteläpuolella. Myös kalastuskylä El Cotillo luoteisrannikolla, Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä ja Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa ovat suosittuja matkakohteita.
Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä on myös suosittu retkeilykohde. Varsinaisia kulttuurinähtävyyksiä saarella ei juuri ole, mutta Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa on näkemisen arvoinen. Fuerteventuralla ei myöskään ole kovin vilkasta yöelämää, mutta esimerkiksi Corralejossa on jonkin verran menopaikkoja.
Maizuru

Maizuru () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannalla prefektuurin pohjoisosassa Kioton luoteispuolella. Maizurussa on 84 115 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 342,12 neliökilometriä. Satamakaupungiksi kehittymistä on edesauttanut suojainen Maizurunlahti, joka on ihanteellinen luonnonsatama. 
Maantiede.
Maizurunlahti on vuonomainen ja kaksihaarainen, jonka vuoksi kaupungissa on erikseen itäinen ja läntinen osa omine satamineen. Vuoret ympäröivät jyrkkärantaista Maizurunlahtea aivan lahden suulle saakka ja jakavat sen keskeltä kahteen lahdenpohjukkaan. Molemmissa lahdenpohjukoissa on ranta-alanko, jossa sijaitsevat satamat ja kaupunkitaajamat. 
Historia.
Alkujaan Maizuru on historiallinen linnakaupunki. Tanaben linna rakennettiin 1500-luvulla suojaksi epävakaita oloja vastaan. Linna muistutti taivaalla kaartelevaa kurkea, joten paikkaa alettiin kutsua Maizuruksi, jonka merkitys on lentävä kurki. 
Virallisesti satama perustettiin vasta 1901 ja itäisestä satamasta tehtiin laivastotukikohta, joka palveli heti tärkeässä osassa Venäjän-Japanin sodassa. Pian myös läntinen satama peruskorjattiin, ja siitä muodostui ulkomaankauppasatama erityisesti Kiinaan ja Koreaan sekä myöhemmin Venäjälle. Sen jälkeen kun toisen maailmansodan päätyttyä Maizurun kautta oli kotiutettu satojatuhansia sotilaita, sataman sotilaallinen merkitys on vähentynyt ja se on kehittynyt nimenomaan kauppasatamana, joka palvelee Kansain aluetta.
Itäinen ja läntinen Maizuru olivat aiemmin hallinnollisesti erillään, kunnes ne yhdistettiin 1943 nykyiseksi Maizurun kaupungiksi.
Liikenne.
Satamakaupungille meri on ollut aina luonnollinen väylä. Yhä kaupungista on säännöllinen autolauttayhteys Hokkaidōn saarelle. Rautatie- ja maantieliikennereitit kulkevat rannikkoa pitkin naapurikaupunkeihin ja kauemmaksi. Sisämaahan johtaa kapea sola, jonne on rakennettu maantie- ja rautatieyhteys Ayaben kautta Kiotoon. Rautatie sähköistettiin 1999.
Liikenneyhteydet ovat parantuneet 1991 Maizuruun saakka avatun Osakan alueelta johtavan moottoritien myötä. Moottoritietä varten on rakennettu vuoriston läpi useita tunneleita.
Tianetin piirikunta

Tianetin piirikunta () on piirikunta Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgian itäosassa. Piirikunnassa on noin 9 468 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 906 neliökilometriä. Sen alue on vuoristoinen. Se käsittää historiallisen Ertso-Tianetin alueen Iori-joen yläjuoksulla.
Piirikunnan keskus on Tianetin kaupunkityyppinen taajama. Taajamassa on paikallismuseo, joka on perustettu vuonna 1952.
Hopeanuoli (lännensarjakuva)

Hopeanuoli (flaamiksi "Zilverpijl") on samannimisestä intiaanipäälliköstä kertova belgialaisen Frank Selsin luoma villin lännen sarjakuva. Sarjakuvaa ovat piirtäneet myös Edgard Gastmans ja Karl Verschuere. "Hopeanuolen" nimi oli Ruotsissa "Silverpilen", Norjassa "Sølvpilen", Tanskassa "Sølvpil", Saksassa "Silberpfeil" ja Alankomaissa "".
Sarjakuvalehteä ilmestyi Suomessa kymmenen vuosikertaa 1976–1985. Hopeanuolen numeroiden 3–24/1979 &amp; 1–7/1980 välissä ilmestyi Turok mustavalkoliitteenä. Lisäksi lehdessä oli paljon asiatietoa intiaaneista sekä käsityöohjeita erilaisten intiaanitavaroiden valmistamiseksi. Kullasvuoren leirintäalueella oli Hopeanuolen intiaanileiri.
Hopeanuoli, "Preerian tarumainen sankari, nuori intiaanipäällikkö", on viisas ja taitava päällikkö. Muita päähenkilöitä ovat Kuunsäde, suomalaisen uudisraivaajan poika Pekka Kenttä ja Tinka-puuma. Pekka on Hopeanuolen veriveli, koska oli pelastanut tämän hengen.
Suomessa ilmestyneet lehdet vuosittain.
1983: 33 lehteä.
 ***UUSI JULKAISUASU***
Tsageri

Tsageri () on kaupunki Tsagerin piirikunnassa Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueella Georgiassa. Se sijaitsee 475 metriä merenpinnan yläpuolella Tskhenistsqali-joen, Rionin sivujoen, oikealla rannalla. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli noin 1 320 asukasta, joista suurin osa oli georgialaisia.
Historia.
Keskiajan Georgiassa Tsageri toimi piispanistuimena. Kaupungissa oli katedraali, jota 1700-luvun alun maantieteilijä Vakhušti kuvasi sanoin "Tsagerin kupolikirkko, erinomaisesti rakennettu". Entisöijät muunsivat 1800-luvun lopussa alkuperäistä kolmilaivaista basilikaa huomattavasti: alkuperäiset seinämaalaukset, joihin kuului kuningatar Tamarin ja hänen poikansa Giorgi IV:n muotokuvat, hävisivät samalla. 
Venäjän keisarikunnan aikana ja Neuvostohallinnon alussa Tsageri toimi Letškhumin ujezdin hallinnollisena keskuksena. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1968.
Kulttuuri ja uskonto.
Kaupungissa on Georgian patriarkaatin Tsagerin ja Lentekhin piispan residenssi. Paikallisessa museossa esitellään tuhansia arkeologisia esineitä, jotka on löydetty alemman Svanetian ja Letškhumin alueilta.
Tsagerin kaupungin lähistöllä on Muristsikhen keskiaikaisen linnoituksen rauniot. Linnoitus saattoi olla kristityn teologin Maksimos Tunnustajan (n. 580–662) pako- ja kuolinpaikka. Paikalla on edelleen Pyhälle Maksimokselle omistettu luostari. Keskiaikaisten aikakirjojen mukaan läheisissä Khvamlin luolissa on Georgian kuninkaiden aarrekammio. Ne on luetteloitu Georgian kansallisten monumenttien joukkoon, ja viime aikoina tutkijat ovat kiinnostuneet niistä uudelleen.
Viking

Viking tai Wiking voi tarkoittaa seuraavia asioita:
__Notoc__
Robert Ludlum

Robert Ludlum (25. toukokuuta 1927 New York – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka julkaisi 30-vuotisen uransa aikana 21 vakoiluromaania. Ludlum kirjoitti alkuvuosina myös kirjailijanimillä Jonathan Ryder ja Michael Shepherd. Hänen kirjoissaan esiintyy yleensä yksi mies tai pieni joukko, jotka taistelevat salaisia järjestöjä tai salaliittoja vastaan.
Elämä ja ura.
Ludlum syntyi New Yorkissa vuonna 1927 ja varttui New Jerseyn esikaupungissa. Isänsä kuoltua Ludlum kävi yksityiskouluja Connecticutissa ja valmistui Wesleyan Universitystä opiskeltuaan muun muassa taidetta, historiaa, kirjallisuutta ja filosofiaa. Toisen maailmansodan aikana Ludlum värväytyi merijalkaväkeen. Ennen kirjailijaksi ryhtymistä Ludlum näytteli ja tuotti Broadwaylla ja Off Broadwaylla sekä teki äänirooleja mainoksiin.
Ludlumin ensimmäinen romaani "Scarlatti" ("The Scarlatti Inheritance") julkaistiin vuonna 1971. Ludlum kirjoitti urallaan yhteensä 21 romaania, joista jokainen nousi "The New York Timesin" bestsellerlistalle. Monesta Ludlumin romaanista on tehty elokuva, joista tunnetuimpia ovat Jason Bourne -sarjan elokuvat.
Ludlum kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2001.
Don’t Look Back in Anger

”Don’t Look Back in Anger” on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen kappale. Sen on kirjoittanut yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä, kitaristi Noel Gallagher. ”Don’t Look Back in Anger” on neljäs kappale Oasiksen toisella studioalbumilla "(What’s the Story) Morning Glory?", ja se julkaistiin 19. helmikuuta 1996 albumin viidentenä singlenä. Se nousi muun muassa Britannian singlelistan ykköseksi ja Suomen virallisen listan kolmanneksi, ja siitä tuli yhtyeen uran toinen listaykkönen Britanniassa sekä yksi Oasiksen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. ”Don’t Look Back in Anger” oli myös ensimmäinen yhtyeen kappale, jonka Noel Gallagher lauloi veljensä, laulaja Liam Gallagherin, sijasta.
Myös "Step Out" on Noelin laulama. Muita b-puolia ovat "Underneath the Sky" sekä "Cum On Feel The Noize".
Kappale alkaa John Lennonin ”Imagine”-kappaletta muistuttavalla pianointrolla. Noel Gallagher on sanonut, että se on tietoinen viittaus kyseiseen kappaleeseen ja artistiin. Noel on usein haastatteluissa maininnut Lennonin yhdeksi suurimmista vaikutteistaan ja suureksi esikuvakseen.
Noel Gallagher sanoi "Word" -lehden haastattelussa vuonna 2005, ettei vielä tänäkään päivänä tiedä mitä laulun sanat tarkoittavat.
Kappaleessa lauletaan, että kaikki on hyvin niin kauan, kunhan et katso takaisin menneisyyteen vihaisena. Voidaan arvella, että kappaleen merkitys liittyy Noel Gallagherin lapsuuteen ja hänen väkivaltaiseen isäänsä. Noel katkaisi välinsä isäänsä 18-vuotiaana eikä ole sen koommin nähnyt tätä. Kertosäkeen sanoitus syntyi erään konsertin soundchekissä, jossa Noel soitteli kappaleen raakaversiota ilman laulua. Liam tuli paikalle ja kysyi ”lauloitko ’So Sally can wait’? - Sinun pitäisi!” 
"Step Outin" piti alun perin tulla mukaan albumille. Kappaleen havaittiin kuitenkin olevan kovin samanlainen kuin Stevie Wonderin hitti Uptight. Wonderin puolesta asia olisi voitu sopia, jos hänelle, Henry Cosbylle ja Sylvia Moylle olisi maksettu kymmenen prosenttia levyn tuotosta. Ehdotukseen ei suostuttu, vaan kappale käytettiin Don’t Look Back In Angerin b-puolella.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Guria

Guria () on hallintoalue ("mkhare") Georgian länsiosassa Mustanmeren rannalla. Alueella on noin 113 350 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 2033 neliökilometriä. Gurian pääkaupunki on Ozurgeti.
Historia.
Paikannimi "Guria" esiintyy ensimmäisen kerran noin vuonna 800 laaditussa Pseudo-Džuanšerin kronikassa. Erään teorian mukaan nimi on peräisin sutta tarkoittavasta juuresta, ja se on mahdollisesti samaa alkuperää kuin itse Georgian nimi. Toisen selityksen mukaan nimi olisi peräisin mingrelin sydäntä tarkoittavasta sanasta "guri", sillä alue sijaitsee Georgian sydämessä.
Guriasta tuli noin vuonna 1352 Vardanisdze- ja Dadiani-sukujen läänitys, ja vuoden 1463 jälkeen se erosi Georgian kuningaskunnasta itsenäiseksi ruhtinaskunnaksi, jota hallitsi edellisten sukujen Gurieli-nimellä tunnettu haara. Ruhtinaskunta käsitti nykyisen Gurian alueen ja suuren osan Adžariasta, mukaan lukien Batumin kaupungin. Myöhemmin se kutistui ja kärsi tuhoa jouduttuaan konflikteihin osmanien valtakunnan kanssa. 19. kesäkuuta 1810 Mamia V Gurieli:n kanssa solmitun sopimuksen mukaan alueelle perustettiin Venäjän protektoraatti. Vuonna 1829, Gurian viimeisen prinssin Davit Gurielin hallituskauden aikana, Venäjä liitti ruhtinaskunnan itseensä.
Alueella oli kansannousuja Venäjää vastaan vuosina 1819 ja 1841. Vuonna 1840 Guriasta tehtiin maakunta ("ujezd") ja sen nimeksi annettiin Ozurgeti alueen tärkeimpiin kuuluvan kaupungin mukaan. Vuonna 1846 se liitettiin uuteen Kutaisin kuvernementtiin. Vuoteen 1904 mennessä väkiluku oli noussut hieman alle sataan tuhanteen noin 532 000 eekkerin alueella vuoria ja soisia laaksoja, joita peittivät maissipellot, viinitarhat ja teeplantaasit. Guria oli yksi Georgian etnisesti homogeenisimmista alueista, ja lähes koko väestö koostui talonpojista ja vähäaatelista. Lukutaitoaste oli korkea ja taloudellinen tilanne suhteellisen hyvä. Talonpoikien protestiliike, joka sai alkunsa vuonna 1902 ja huipentui avoimeen kansannousuun hallitusta vastaan vuoden 1905 vallankumouksen aikana, oli eräs tehokkaimmista ja järjestäytyneimmistä talonpoikaisliikkeistä koko keisarikunnassa. Talonpoikien hallinto, niin kutsuttu Gurian tasavalta, selviytyi vuoteen 1906 saakka kunnes kasakkojen rangaistusretkikunta tuhosi sen ja hävitti Guriaa. 
Alue oli Georgian sosiaalidemokraattisen puolueen merkittävä kannatusalue. Puolue hallitsi Georgian demokraattista tasavaltaa vuosina 1918–1921. Guriassa oli sissivastarintaa puna-armeijan hyökkäyksen jälkeen perustettua neuvostohallintoa vastaan 1920-luvun alussa. Neuvostoaikana Guria oli maatalousaluetta, ja se jaettiin kolmeen piirikuntaan. Vuonna 1995 Georgian hallitus perusti Gurian hallintoalueen ("mkhare") ja palautti historiallisen provinssin nimen uudelleen käyttöön.
Maantiede.
Guria sijaitsee Mustanmeren rannikolla. Se rajautuu Samegrelo ja Zemo Svanetiin pohjoisessa, Imeretiin koillisessa, Samtskhe-Džavakhetiin kaakossa ja Adžariaan etelässä. Alueen pinta-ala on noin 2 033 neliökilometriä. Guria jaetaan kolmeen piirikuntaan:
Aiheesta muualla.
Vipu

Vipu tai vipuvarsi on yksinkertainen mekaaninen kone. Vipua käytetään, kun tarvitaan suurta voimaa. Vivun avulla voidaan pienellä voimalla ja suurella liikkeellä tuottaa suuri voima ja pieni liike periaatteella: "mikä matkassa hävitään se voimassa voitetaan."
Vipu pysyy tasapainossa, jos siihen kohdistuvien momenttien summa on nolla tukipisteen suhteen. Yksinkertainen vipu, jonka molempiin päihin vaikuttaa voima, on tasapainossa, jos
formula_1 
missä formula_2 on vipuun kohdistuva voima ja
formula_3 on vipuvarren pituus, eli voiman kohdistuspisteen ja tukipisteen välinen etäisyys. Tämä vipusääntö tunnettiin jo antiikin Kreikassa. Esimerkiksi Arkhimedes esittää geometrisen todistuksen sille teoksessaan "Tasapainosta" (kreik. Περὶ ἐπιπέδων ἱσορροπιῶν).
Metrin pituisella vipuvarrella ja kymmenen newtonin voimalla väännettäessä vipuun kohdistuu kymmenen newtonmetrin momentti tukipisteen suhteen. Säännön mukaan vastaava momentti voidaan tuottaa kymmenen metrin pituisella vipuvarrella ja yhden newtonin voimalla.
Erilaisia vipuja.
Vivut voidaan jakaa kahteen ryhmään, yksi- ja kaksivartisiin vipuihin. Vipu on yksivartinen, jos kaikki siihen vaikuttavien voimien vaikutuspisteet ovat tukipisteen samalla puolella, muussa tapauksessa kaksivartinen.
Vipuvarteen perustuvia laitteita.
Vipuvartta voidaan käyttää myös esimerkiksi maalipurkkien avaamisessa, jolloin akselin tukipiste on lähellä sen toista päätä. Toisesta päästä painamalla saadaan moninkertainen nostovoima, joka nostaa maalipurkin kannen pois paikoiltaan. Vipuvarren ideaa hyödynnetään myös monissa työkaluissa ja mekaanisissa laitteissa.
Lawrence Kohlberg

Lawrence Kohlberg (25. lokakuuta 1927 Bronxville, New York – 19. tammikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen psykologi. Hän toimi professorin ammatissa sekä Chicagon että Harvardin yliopistoissa, ja hänet tunnetaan erityisesti työstään moraalisen kehityksen tutkimusten parissa. Kohlbergin työt heijastavat ja laajentavat edeltäjänsä, Jean Piagetin, kognitiivisen kehityksen teoriaa. Hänen töilleen perustivat työnsä uudet tutkijat kuten Carol Gilligan.
Kohlberg tunnetaan parhaiten teorisoimistaan moraalin tasoista joita oli alun perin kuusi. Kohlbergin mukaan aikuinen ihminen saavuttaa tyypillisesti neljännen tason; tasoja 3–4 kutsutaankin yhteisesti konventionaaliseksi tasoksi. Kuudes taso yhdistyi myöhemmin sitä edeltävään tasoon, koska näihin niin kutsuttuihin postkonventionaalisiin tasoihin ei kovin moni ihminen koskaan yllä. Teoria perustuu Kohlbergin väitöskirjaan, jossa hän tutki 72 chicagolaista nuorta valkoihoista miestä. Myöhemmin hän laajensi tutkimusjoukkoaan. 
Tasot:
Nykyään tasot luokitellaan kolmeen osaan, joissa on jokaisessa kaksi vaihetta.
Riihimäen Kesäkonsertit

Riihimäen Kesäkonsertit on vuosittain kesäkuun alussa Riihimäellä järjestettävä noin viikon kestävä musiikkitapahtuma. 
Kesäkonserttien ohjelmiston pääpaino on klassisessa kamarimusiikissa, mutta kokonaisuutta värittävät myös jazz ja lastenkonsertit. Konserteissa esiintyvät sekä kansainväliset tähdet että uransa alkutaipaleella olevat muusikot.
Suurin osa konserteista järjestetään Suomen lasimuseon salissa. Konserttien taiteellisesta johdosta vastaa nykyään Tempera-kvartetti.
Riihimäen Kesäkonsertit kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin.
All Around the World

”All Around the World” on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale ja kolmas single yhtyeen kolmannelta albumilta "Be Here Now". Se julkaistiin singlenä 12. tammikuuta 1998, ja se nousi listaykköseksi yhtyeen kotimaassa Britanniassa sekä Irlannissa ja Skotlannissa. Suomessa sen sijoitus singlelistalla oli kolmas. Kappale oli Oasiksen neljäs listaykkönen Britannian singlelistalla. Se on saavuttanut Britanniassa yli 286 000 kappaleen ja näin ollen hopealevyn myyntirajan. ”All Around the World” oli yhtyeen uran viimeinen single, jonka julkaisi levy-yhtiö Creation Records. Sen b-puolia ovat "The Fame", "Flashbax" ja "Street Fighting Man".
Oasiksen kitaristi Noel Gallagher kirjoitti kappaleen jo yhtyeen uran alkuaikoina. Sen laulaa hänen veljensä Liam Gallagher. ”All Around the World” sisältää muun muassa mittavia kieli- ja puhallinsoitinosuuksia. Kappaleen albumiversio on kestoltaan yhdeksän minuuttia ja 20 sekuntia pitkä, mikä tekee siitä yhtyeen pisimmän kappaleen. Kappaleesta on olemassa kaksi kestoltaan erimittaista singleversiota: tonien on neljä minuuttia ja 51 sekuntia pitkä edit-versio, kun taas singlen 12-tuumainen vinyylilevypainos sisältää yhdeksän minuuttia ja 38 sekuntia pitkän version. 
Kappaleesta julkaistiin alle kuusiminuuttinen lyhennetty versio musiikkivideoon.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Samurai (albumi)

Samurai on Matti Nykäsen toinen albumi. Samurai-albumilla Matti siirtyi rockahtavampaan suuntaan. Albumi sisältää cover-version Pelle Miljoonan "Moottoritie on kuuma" -hitistä. Samaisesta albumista julkaistiin vuonna 2006 remasteroitu versio.
Kappaleet.
Kappaleet säveltänyt Jussi Niemi sekä sovittanut Risto Närhi ja Jussi Niemi, ellei toisin mainittu.
Deathchain

Deathchain on suomalainen Kuopiosta kotoisin oleva death/thrash metal -yhtye. Deathchain tunnettiin aiemmin nimellä Winterwolf, nykyään samaa nimeä kantaa täysin erillinen death metal -yhtye, jossa soittavat Deathchainista Corpse ja Rotten. Deathchainin alkuaikoina laulajana toimi kitaristi Corpse, mutta myöhemmin vuonna 2002 yhtyeen laulajaksi tuli Rotten, ja pian yhtye solmi levytyssopimuksen Dynamic Arts Recordsin kanssa.
Historia.
Vuonna 2003 Deathchain julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Deadmeat Disciplesin", joka keräsi hyviä arvosteluita sekä Suomessa että Euroopassa. Albumin julkaisun jälkeen yhtye aloitti runsaan keikkailun, johon kuului esiintyminen muun muassa Keski-Euroopassa sekä Hollannissa ja Belgiassa.
Yhtye aloitti vuonna 2005 nauhoittamaan seuraavaa täyspitkää albumiaan, "Deathrash Assaultia", joka sijoittui Suomen virallisen albumilistan sijalle 18. Albumin julkaisun jälkeen Deathchain aloitti "Hellhoundz of Doom and Thrash" -kiertueen Candlemassin ja Destructionin kanssa, ja he vierailivat yhteensä kolmessatoista maassa ympäri Eurooppaa. "Deathrash Assault" -albumi julkaistiin vielä vuoden 2006 puolella myös Venäjällä ja Japanissa.
Vuosi 2006 oli myös monella tapaa merkittävä yhtyeelle: entinen laulaja Rotten vaihtui K.J. Khaosiin, ja yhtye työsti materiaalia kolmanteen albumiinsa "Cult of Deathiin", joka nousi Suomen albumilistalla sijalle 17.
Vuoden 2008 alussa yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Bobby Undertaker jätti yhtyeen ja tilalle tuli Cult, "Forgotten Horror"-yhtyeen laulaja-kitaristi. 
Alkuvuodesta 2009 yhtye allekirjoitti sopimuksen uuden levy-yhtiön, "Cobra Recordsin", kanssa.
Piero di Cosimo

Piero di Cosimo (tunnetaan myös nimellä Piero di Lorenzo, 1462–1521) oli italialainen taidemaalari. Hän työskenteli Cosimo Rossellin ateljeessa ja otti tältä sukunimensä. Piero di Cosimo sai vaikutteita Leonardo da Vinciltä. Vasari on kirjoittanut Pierosta, ja sanoo tämän rakastaneen eläimiä ja kasveja. Hän osallistui Sikstuksen kappelin maalaustyöhön. 
Hän maalasi paljon romanttisen idyllisiä klassismytologisia aiheita.
Go Let It Out

Go Let It Out on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2000. Ensimmäisenä singlenä tulevalta Standing On The Shoulder Of Giants albumilta se nousi suoraan Ison-Britannian single-listan sijalle 1 . Samalla se oli järjestyksessään Oasiksen viides ykkös-single, myyden kotimaassaan n. 343 000 kappaletta. "Go Let It Outin" b-puolia ovat "Let's All Make Believe" ja "(As Long As They've Got) Cigarettes in Hell". Singlen kansi on kuuluisan kansitaiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Kappale löytyy myös yhtyeen "best of" -kokoelmalta Stop The Clocks (2006).
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Shagrath

Shagrath (oik. Stian Tomt Thoresen, s. 18. marraskuuta 1976 Jessheim, Norja) on norjalainen laulaja ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten Dimmu Borgirin laulajana. Hän on Dimmu Borgirin perustajajäseniä Silenozin ja Tjodalvin rinnalla. Shagrath on laulamisen ohella soittanut yhtyeessä kitaraa, bassoa ja rumpuja.
Shagrath on aikaisemmin vaikuttanut myös yhtyeissä Fimbulwinter (kitara ja rummut) ja Ragnarok (kosketinsoittimet). Fimbulwinter julkaisi vuonna 1994 ainoaksi jääneen täyspitkänsä "Servants of Sorcery". Lisäksi hänellä on ollut vähemmän huomiota saanut sooloprojekti, Starkness. Nykyään hän soittaa pääyhtyeensä Dimmu Borgirin ohella kitaraa heavy metal -yhtyeessä Chrome Division. Hän on myös vieraillut Kamelotin kappaleissa.
Shagrath on kertonut taiteilijanimensä tulevan "Taru sormusten herrasta" -kirjassa esiintyvästä örkistä.
Julkaisut.
Dimmu Borgir
ks. Dimmu Borgirin diskografia
Fimbulwinter
Chrome Division
Ov Hell
Ragnarok
Vierailijana
Texas (yhtye)

Texas on Glasgow’sta, Skotlannista kotoisin oleva brittiläinen pop-yhtye. Basisti Johnny McElhone perusti sen vuonna 1986. Yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti maaliskuussa 1988 ja sen ensimmäinen albumi, "Southside", ilmestyi vuonna 1989.
Baritonikitara

Baritonikitarassa on tavallista kitaraa pidempi mensuuri. Kaula ja otelauta ovat näin pidemmät kuin tavallisessa kitarassa. Pidempi kaula
mahdollistaa soittimen virittämisen matalampaan viritykseen säilyttäen samalla kielten riittävän jännityksen käyttämättä paksuja kieliä. Samalla instrumentin soitettavuus pysyy helpompana ohuiden kielten ansiosta pidemmästä mensuurista huolimatta.
Tavallisessa kitarassa tilannetta voi verrata Fender Stratocaster ja Gibson Les Paul - mallien välillä. Stratocasterissa, jonka mensuuri on pidempi käytetään tyypillisesti hieman ohuempia kieliä kuin Gibsonissa, sillä Gibsonin lyhyempi mensuuri "sallii" vahvemmat kielet soitettavuuden pysyessä kevyenä.
Yleensä baritonikitarassa on kitaran standardivirityksen matalan E-kielen tilalla kvinttiä tai kvarttia alemmas viritetty A- tai H-kieli ja muut kielet viritetään saman verran standardiviritystä matalammalle. Myös muunlaisia virityksiä käytetään. 
Baritonikitaroita käytetään yleensä etenkin jazzissa tai bluesissa, mutta joskus myös rock- ja metallimusiikissa. Esimerkiksi suomalainen metalliyhtye Stam1na käyttää baritonivirityksiä ja myös HIM käyttää baritonikitaroita -ja virityksiä useissa raskaimmissa kappaleissaan.
Jakso (jaksollinen järjestelmä)

Jaksoiksi kutsutaan jaksollisen järjestelmän vaakarivejä. Jakson numero ilmoittaa, kuinka monta miehitettyä elektronikuorta (pääkvanttilukua) alkuaineella on. Tämänhetkisessä jaksollisessa järjestelmässä on seitsemän jaksoa; raskaampia, protonien lukumäärän perusteella kahdeksanteen jaksoon sijoittuvia alkuaineita on yritetty valmistaa, mutta toistaiseksi se ei ole onnistunut.
Jaksossa vasemmalta oikealle liikuttaessa alkuaineen järjestysluku eli protonien lukumäärä kasvaa. Samalla metallisuus vähenee ja elektronegatiivisuus kasvaa. Samalla alkuaineiden sidosten luonne muuttuu metallisesta kovalenttiseksi oikealle ja yhdisteissä ionisidoksellisista kovalenttisiksi.
Sharleen Spiteri

Sharleen Eugene Spiteri (s. 7. marraskuuta 1967 Glasgow) on skotlantilainen poplaulaja. Hän on ollut vuodesta 1986 alkaen laulajana Texas-yhtyeessä. Vuonna 2005 Spiteri oli mukana Rammstein-yhtyeen kappaleessa ”Stirb nicht vor mir” (albumilta "Rosenrot").
Spiteri on alkuperäiseltä ammatiltaan parturi-kampaaja. Hänen isällään on maltalaiset (Spiteri on siellä yleinen sukunimi) ja äidillä irlantilais-saksalaiset juuret.
Spiterillä on vuonna 2002 syntynyt tytär Misty Kyd Heath. Lapsen isä on toimittaja-kustantaja Ashley Heath. Pariskunta erosi vuonna 2004.
Ryhmä (jaksollinen järjestelmä)

Ryhmä tarkoittaa jaksollisen järjestelmän pystysaraketta. Jaksollisessa järjestelmässä on kahdeksan (1, 2 ja 13–18) pääryhmää ja kymmenen (3–12) sivuryhmää. Pääryhmän ykkösiä osoittava numero kertoo uloimman elektronikuoren elektronimäärän. Siten esimerkiksi 16. ryhmän hapella on kuusi ulkoelektronia. Pääryhmillä on perinteisesti omat nimityksnsä, esimerkiksi ensimmäinen pääryhmä on alkalimetallit ja 17. pääryhmän muodostyavat halogeenit.
Ryhmän kaikilla alkuaineilla on yleensä samanlainen uloimman elektronikuoren rakenne, mikä tuottaa niille keskenään samankaltaisia ominaisuuksia. Siirtymämetalleilla esiintyy elektronirakenteissaan tästä joitakin poikkeuksia. Ryhmässä alaspäin mentäessä elektronegatiivisuus pienenee ja metalliluonne kasvaa. Alaspäin mentäessä myös atomin koko kasvaa.
Atomiorbitaali

Atomiorbitaali on kvanttimekaanisessa atomimallissa ratkaisu elektronin aaltoyhtälölle. Se selittää atomin ydintä kiertävien elektronien todennäköiset radat. Yhdelle orbitaalille sopii kaksi elektronia, joilla on kvanttimekaanisen mallin Paulin kieltosäännön mukaisesti vastakkaiset spinit.
Elektronikuoret.
Elektronikuoria kvanttimekaanisen atomimallin atomissa on useita ja ne jaetaan edelleen atomiorbitaaleihin. Elektronikuoren atomiorbitaalit jaetaan energiatasoiltaan neljään pääluokkaan: s-, p-, d- ja f-luokkaan. s-orbitaalille mahtuu kaksi, p-orbitaaleille (3 kpl) kuusi, d-orbitaaleille kymmenen ja f-orbitaaleille neljätoista elektronia. Alin elektronikuori (jaksollisen järjestelmän 1. jakso) koostuu vain s-orbitaaleista. 2. ja 3. jaksoon kuuluvat myös p-orbitaalit, 4. ja 5. jaksoon myös d-orbitaalit, 6. ja 7. jaksoon myös f-orbitaalit.
Alla olevassa kaaviossa numero kertoo elektronikuoren (vastaa pääkvanttilukua (n) kvanttimekaanisessa atomimallissa) ja kirjain (fysiikassa sivukvanttiluku (l)) atomiorbitaalin tyypin, jolle atomin järjestysluvun kasvaessa jaksollisessa järjestelmässä elektroni pääasiallisesti asettuu. Tämä on Paulin kieltosääntöä noudattava Madelungin sääntö. Alkuaineita, joiden kohdalla poikkeuksia tästä säännöstä esiintyy, ovat muun muassa kupari, palladium, hopea, kulta, iridium ja platina.
1s&lt;br&gt;
2s 2p&lt;br&gt;
3s 3p&lt;br&gt;
4s 3d 4p&lt;br&gt;
5s 4d 5p&lt;br&gt;
6s 4f 5d 6p&lt;br&gt;
7s 5f 6d 7p
Poikkeukset tässä orbitaalien täyttymisjärjestyksessä sijoittuvat siirtymämetalleihin, lantanideihin ja aktinideihin; tällöin s- tai d-orbitaalille sijoittuu elektroni tai kaksi. Poikkeukset johtuvat siitä, että puolitäysi (viisi d-elektronia tai seitsemän f-elektronia (spinin vaikutus (spinkvanttiluku (s))) tai täysi alakuori (ns-, (n-1)d- tai *(n-2)f-orbitaalit) ovat symmetrisempiä atomin keskuksen suhteen, ja siten energeettisesti matalammalla tasolla kuin säännönmukaisella täyttymisjärjestyksellä.
Sidosten muodostuminen.
Kemialliset yhdisteet, joita alkuaine pystyy muodostamaan toisten alkuaineiden kanssa, saavat ominaisuutensa pitkälti s- ja p-orbitaalien elektronien määrästä. Yhdisteessä orbitaalit asettuvat uudelleen ja muodostavat kemiallisen sidoksen. Tällöin puhutaan molekyyli- tai sidosorbitaalista ja näitä saatetaan joskus merkitä yhdistämällä sidoksen muodostaneiden orbitaalien nimet, esimerkiksi sp-orbitaali. Usein näitä merkitään myös erillisillä nimillä, kuten σ- tai π-orbitaali. Hybridisaatio on eräs selitysmalli sidosten syntymiselle. d- ja f-orbitaalit osallistuvat myös toisinaan sidosten muodostumiseen, vaikka ne ovat yleensä inaktiivisempia sidosten muodostamisessa kuin s- ja p-orbitaalit.
Kazakit

Kazakit (myös "kazahit", "qasaqit"; []; ; ) ovat turkkilainen kansa Keski-Aasiassa, pääasiassa Kazakstanissa, sekä ympäröivillä alueilla kuten Venäjällä, Mongoliassa ja Kiinassa. Kazakkeja on noin 13 miljoonaa.
Asuinalue.
Suurin osa kazakeista asuu Keski-Aasian pohjoisosassa Kazakstanissa, jonka väestöstä kazakit muodostavat 63 prosenttia. Merkittäviä kazakkivähemmistöjä on myös Xinjiangin autonomisessa provinssissa Kiinassa, Uzbekistanissa, Mongoliassa ja Venäjällä. Venäjän kazakkivähemmistö on keskittynyt Kazakstaniin rajoittuville alueille, kuten Astrahanin, Orenburgin, Saratovin ja Omskin alueilla sekä Kalmukian ja Altain tasavalloissa. Pienempiä kazakkivähemmistöjä on Turkmenistanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Afganistanissa, Ukrainassa, Turkissa ja Iranissa.
Termin alkuperä.
Sekä "kazakin" että Etelä-Ukrainan kasakkaorganisaation ratsumiestä tarkoittavan "kasakan" nimitysten arvellaan tulevan turkkilaisten kielten sanasta "kazak", ’vaeltaja’, ’seikkailija’ tai ’vapaa mies’.
Sana "kazakki" esiintyy ensi kerran 1200-luvulla turkkilais-arabialaisessa sanakirjassa, jossa se tarkoitti "itsenäistä" tai "vapaata". Sanan todellisesta merkityksestä ei ole päästy yksimielisyyteen. Yhden teorian mukaan se tulee sanasta "Ak Kaz", mikä tarkoittaa "valkoista joutsenta". 
Venäjän kielessä ei käytetty sanaa "kazakki" ennen kuin 1920-luvun puolivälistä alkaen. Tätä ennen venäläiset kutsuivat sekä kazakkeja että kirgiisejä kirgiiseiksi.
Etymologia.
Vaikka kazakkeja ei tule sekoittaa "kasakoihin", tulee niiden molempien nimi samasta turkkilaisesta juuresta. ("Seikkailija, nomadi, vaeltaja").
Kieli.
Suurin osa kazakeista puhuu äidinkielenään kazakkia, joka kuuluu turkkilaiseen kieliryhmään. 
Kulttuuri.
Kazakkien kulttuurissa on vaikutteita venäläisestä ja persialaisesta kulttuurista sekä jonkin verran arabialaisesta kulttuurista. Kazakit on perinteisesti tunnettu vapaudenrakkaudestaan, ratsastustaidostaan ja puolikesyjen kotkien kanssa harrastetusta metsästyksestä.
Heimojärjestelmä.
Perinteisesti kazakit ovat tietoisia juuristaan ja omasta heimostaan. Varhemmin jokaisen kazakin oletettiin tietävän oman heimonsa sekä esivanhempien heimot aina seitsemän sukupolvea taaksepäin. Tämä tieto oli myös edellytys naimisiinmenolle, sillä henkilö, joka ei tiennyt omaa heimotaustaansa ei ollut kelvollinen aviopuoliso. Lapset tulivat yleensä kuulumaan isänsä heimoon. Heimojen välisiä avioliittoja suosittiin. 
Nyky-Kazakstanissa heimojärjestelmä on virallisesti kielletty ja käytännössä lähes merkityksetön. Varsinkin taloudellisessa ja valtiollisessa elämässä se on häviämässä pois. Se on kuitenkin edelleen olemassa ja kulttuurielämässä sillä on joskus aika suurikin merkitys. On varsin tavallista, että kazakit tavatessaan tiedustelevat toistensa heimoja. Heimojen välit eivät ole vihamieliset, ja vaikka kazakit katsovatkin kuuluvansa johonkin tiettyyn heimoon, pitävät he silti kaikkia heimoja yhtenä kansallisuutena.
Oceanic Airlines

Oceanic Airlines on kuvitteellinen, useissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa esiintyvä lentoyhtiö. Sitä ei pidä sekoittaa oikeisiin lentoyhtiöihin Trans Oceanic Airlines ja Ocean Airlines.
Oceanic Airlines esitetään yleensä erittäin riskialttiina lentoyhtiönä, jonka toiminnot tuntuvat olevan enemmän tai vähemmän retuperällä. Yhtiöstä onkin tullut eräänlainen sisäpiirin vitsi televisio- ja elokuvaharrastajien keskuudessa: esimerkiksi suosittu televisio-ohjelmien arvostelusivusto "Television Without Pity" myi rajoitetun määrän paitoja ja laukkuja, joihin oli painettu Oceanic Airlinesin logo ja slogan "Getting halfway there is all the fun!" (”Pääseminen puolimatkaan on suurin huvi”). Televisiosarjassa "Lost" esitetty lentoyhtiön mainoslause "Taking You Places You've Never Imagined!" (”Viemme sinut paikkoihin, joita et ole ikinä kuvitellutkaan”) tuntuu erittäin sopivalta katastrofialttiille lentoyhtiölle. 
Vuoden 1996 elokuvassa "Ratkaisun hetket" käytettiin runsaasti lennossa kuvattua materiaalia, jossa käytetään oikeaa Oceanic Airlinesin logolla varustettua Boeing 747- lentokonetta. Materiaalia kuvattiin niin runsaasti, että sitä on käytetty useissa muissakin elokuvissa ja televisiosarjoissa.