Työeläke

Työeläke on eläkettä, jota maksetaan ansiotyössä olleille ihmisille. Sen määrä perustuu palkka- ja yrittäjätuloihin. Työeläke antaa turvaa vanhuuden, työkyvyttömyyden ja perheenhuoltajan kuoleman varalta.
Suomen eläkejärjestelmässä, kuten useissa muissakin maissa, työeläketurva on lakisääteinen ja pakollinen. Suomalaisten työeläkkeistä suurin osa rahoitetaan saman vuoden eläkevakuutusmaksuilla ja osa aiemmin rahastoiduilla maksuilla ja niiden sijoitustuotoilla.
Suomessa vanhuuseläkkeelle voi jäädä valintansa mukaan oman ikäluokan alimman vanhuuseläkeiän ja 69 ikävuoden välillä. Eläkettä maksetaan koko lopun elinajan. Vuonna 2023 suomalaiset jäivät työeläkkeelle keskimäärin 62,8-vuotiaana. Keskimääräistä eläkkeellesiirtymisikää laskevat työkyvyttömyyseläkkeet, jotka alkavat ennen vanhuuseläkeikää. 
1. tammikuuta 2017 voimaan tulleen eläkeuudistuksen myötä eläkeikä on noussut vuodesta 2018 alkaen 3 kk vuosittain, kunnes se vuonna 2027 on 65 vuotta. Vuodesta 2027 eläkeikä kytketään elinajanodotteeseen siten, että työssä ja eläkkeellä oloajan suhde säilyy vuoden 2025 tasolla.
Suomen työeläkejärjestelmä on hajautettu. Työeläkkeitä hoitavat työeläkelaitokset, joita ovat työeläkevakuutusyhtiöt, eläkesäätiöt, eläkekassat ja alakohtaiset eläkelaitokset. Työeläkejärjestelmän keskuselimenä toimii Eläketurvakeskus.
Suomen perustuslakia tulkittaessa maksussa olevat työeläkkeet määritellään omaisuudeksi, jonka tasoon ei voida puuttua poliittisilla, taloudellisilla tai hallinnollisilla päätöksillä. Muutokset voivat kohdistua vain tulevaisuudessa maksettaviin työeläkkeisiin. Suomen työeläkemalli poikkeaa Ruotsin mallista sikäli, että siellä maksussa olevat eläkkeet alenevat yleisen taloustilanteen heikentyessä tai vastaavasti nousevat taloustilanteen kohentuessa.
Työeläkelait Suomessa.
Suomessa on viisi eri työeläkelakia. Lait takaavat yhtäläisen eläketurvan, mutta niissä on joitakin eroja.
Työeläkkeen karttuminen ja määrä.
Eläkettä karttuu työssä oleville 17 vuoden iän täyttämistä seuraavan kuukauden alusta 1,5 % työansioista. 53–62-vuotiaille työntekijöille karttuu vuosina 2017–2025 eläkettä poikkeuksellisesti 1,7 % vuotuisista työansioista eläkeuudistuksen siirtymäajasta johtuen.
Pääsääntöisesti työeläkettä ei kartu sellaisesta työstä, josta maksetaan palkkaa vähemmän kuin 70,08 euroa kalenterikuukaudessa (vuonna 2025). Koska alaraja on matala, käytännössä eläketurva kattaa kaiken ansiotyöskentelyn.
Vuodesta 2005 alkaen koko työuran ansiot vaikuttavat eläkkeen määrään.
Eläkettä karttuu myös sellaisilta palkattomilta kausilta, joilta maksetaan työansioon perustuvaa etuutta (kuten ansiopäiväraha, sairauspäiväraha).
Eläkekarttumat muuttuivat vuoden 2017 eläkeuudistuksen yhteydessä.
Karttuminen eläkkeellä.
Jos henkilö on eläkkeellä, mutta jatkaa työssä, hänelle karttuu uutta eläkettä 1,5 % vuosiansioista oman ikäluokkansa vakuuttamisvelvollisuuden yläikärajaan asti. 
Vakuuttamisen yläikäraja määräytyy syntymävuoden mukaan seuraavasti:
Tämän kartuneen eläkkeen voi hakea maksuun vakuuttamisvelvollisuuden yläikärajalla.
Lastenhoito ja opiskelu.
Työeläkettä kertyy myös omien alle kolmevuotiaiden lasten hoitamisesta ja tutkintoon johtavasta opiskelusta laskennallisen kuukausiansion mukaan. Laskennallinen tulo vuonna 2025 oli 876 euroa kuukaudessa. Luku tarkistetaan vuosittain. Lastenhoito- ja opiskeluajan eläkekarttumat saa aikanaan eläkkeeseensä, jos saa työuran aikana myös riittävästi palkka- tai yrittäjätuloja.
"Tulevan ajan" eläke työkyvyttömyyseläkkeessä.
Eläkettä voi karttua myös ns. tulevalta ajalta. Esimerkiksi jos nuori tulee työkyvyttömäksi, hänen työkyvyttömyyseläkkeensä määrä lasketaan ikään kuin hän jatkaisi työssä vanhuuseläkkeeseen eli oman ikäluokkansa alimpaan vanhuuseläkeikään. Jos henkilön ikäluokalle ei ole vielä säädetty alinta vanhuuseläkeikää, tulevan ajan pääteikä on lähimmälle ikäluokalle säädetty alin vanhuuseläkeikä. Tulevan ajan eläke lasketaan pääsääntöisesti eläkkeelle siirtymistä edeltävien viiden kalenterivuoden ansioiden perusteella. Näistä ansioista tulevan ajan eläke lasketaan 1,5 % karttumalla siihen saakka, kunnes työntekijän oma alin eläkeikä täyttyy. Jos "tulevaa aikaa" ei huomioitaisi, nuoren kuukausittainen työeläke voisi jäädä hyvin pieneksi.
Vuorotteluvapaa ja eläke.
Vuorotteluvapaan ajalta kertyi eläkettä silloin, kun se oli käytössä. Vuorotteluvapaan ajalta eläkkeen laskennan perusteena käytettiin 55 prosenttia siitä ansiosta, josta vuorottelukorvaus on laskettu. Tästä ansion osuudesta eläkettä karttuu 1,5 prosenttia vuodessa. Vuorotteluvapaa lakkautetiin 1.8.2024
Kansaneläke ja työeläke.
Työeläke pienentää saadun kansaneläkkeen määrää. Kun työeläkkeen määrä ylittää tietyn rajan, kansaneläkettä ei makseta ollenkaan. Vuonna 2025 tämä raja oli yksinasuvalla noin 1 617 euroa kuukaudessa ja avo- tai avioliitossa asuvalla noin 1 449 euroa kuukaudessa. Jos työeläke on 66 euroa kuukaudessa tai alle, kansaneläke maksetaan täysimääräisenä. 
Työeläkkeessä ei ole euro- eikä prosenttimääräistä eläkekattoa.
Elinaikakerroin.
Elinaikakerroin on kerroin, jolla alkava eläke pyritään sopeuttamaan vanhuuseläkkeen määrä pidentyvään elinaikaan.
Kerroin määritellään erikseen kullekin ikäluokalle 62 vuoden iässä käyttäen viiden edellisen vuoden kuolevuustilastoja. Elinaikakertoimen eläkettä pienentävän vaikutuksen voi korvata jatkamalla työssä pitempään.
Sosiaali- ja terveysministeriö vahvistama elinaikakertoimen vuodelle 2025 oli 0,94759. Tuorein vahvistettu elinaikakerroin pienentää vuonna 1962 syntyneiden vuonna 2025 tai sen jälkeen alkavia työeläkelain mukaisia vanhuuseläkkeitä 5,2 prosenttia. Elinaikakerroin pienentää myös vuonna 2025 myönnettäviä työeläkelakien mukaisia työkyvyttömyyseläkkeitä lukuun ottamatta niihin sisältyvää tulevan ajan eläkkeen osuutta, johon elinaikakerrointa ei sovelleta.
Työeläke keskimäärin.
Keskimääräinen työeläke oli 1 826 euroa kuukaudessa vuoden 2023 lopussa. Kokonaiseläke oli samana ajankohtana keskimäärin 1 977 euroa. Lakisääteinen kokonaiseläke muodostuu joko pelkästä työeläkkeestä, kansaneläkkeestä tai näistä molemmista sekä mahdollisesta takuueläkkeestä.
Eläke-etuudet.
Työeläkejärjestelmästä maksettavat etuudet ovat: 
Vuoden 2017 eläkeuudistuksen yhteydessä etuuksiin tuli muutoksia. Osa-aikaeläke poistui ja sen korvasi osittainen vanhuuseläke. Vuodesta 2017 alkaen raskaan ja pitkän työuran tehneet ovat voineet hakea ns. työuraeläkettä 63-vuotiaana. Eläke voidaan myöntää vuonna 1955 ja sen jälkeen syntyneille, joten ensimmäiset työuraeläkkeet alkoivat 1.2.2018. Työuraeläkkeen ehtona ovat vähintään 38 vuoden työura sekä joko fyysisesti tai henkisesti kuluttava työ. Työuraeläkkeen myöntämisen edellytykset ovat lievemmät kuin työkyvyttömyyseläkkeen, joka pysyy uudistuksessa ennallaan. 
Vanhuuseläke.
Vanhuuseläkkeelle jäämiseen vaikuttaa henkilön syntymävuosi. 
Vanhuuseläkettä on haettava ja työsuhteen pitää olla päättynyt ennen kuin eläke voi alkaa.
Julkisen sektorin työntekijöillä voi olla niin sanottu ammatillinen tai henkilökohtainen eläkeikä. Ammatillinen eläkeikä on yleensä alempi kuin 63 vuotta. Alemmat ammatilliset eläkeiät nousevat vaiheittain niin, että vuonna 2018 ammatillisen eläkeikänsä täyttäville tulee 3 kk korotusta eläkeikään, vuonna 2019 eläkeikänsä täyttäville puolestaan 6 kk korotusta jne. Henkilökohtainen eläkeikä on puolestaan 63 ja 65 vuoden välillä, eikä se muuttunut vuoden 2017 eläkeuudistuksen yhteydessä. Vanhuuseläkkeelle voi jäädä joka tapauksessa oman ikäluokan yleisessä (alimmassa) eläkeiässä ennen henkilökohtaista eläkeikää, mutta silloin vuoteen 1995 mennessä karttunutta eläkettä vähennetään.
Osittainen vanhuuseläke.
Kertyneestä vanhuuseläkkeestä voi ottaa maksuun neljänneksen (25 %) tai puolet (50 %) aikaisintaan 61-vuotiaana, jos on syntynyt 1963 tai aiemmin. Alaikäraja nousee vuonna 1964 syntyneillä 62 vuoteen ja sitä nuoremmilla asteittain ylöspäin. Jos eläkkeestä ottaa maksuun 25 prosenttia, osuuden voi halutessaan myöhemmin nostaa 50 prosenttiin. Toisinpäin muutosta ei voi tehdä. 
Eläkkeen ottaminen varhennettuna (ennen omaa vanhuuseläkeikää) pienentää nostettua eläkeosaa pysyvästi 0,4 prosenttia kuukaudessa eli 4,8 prosenttia vuodessa. Jos osittainen vanhuuseläke alkaa vasta alimman vanhuuseläkeikäsi jälkeen, maksettavaa eläkkeenosaa korotetaan 0,4 prosentin lykkäyskorotuksella jokaiselta kuukaudelta, jolta eläkkeen alkamista on myöhennetty. 
Eläkkeeseen ei liity palkka- tai työaikaseurantaa. Töissä voi halutessaan jatkaa kokopäiväisesti eikä työnantajan kanssa tarvitse sopia asiasta.
Työkyvyttömyyseläke.
Työkyvyttömyyseläkkeen saamisen edellytyksenä on pitkäaikainen sairaus, vika tai vamma vähintään vuoden ajan. Työkyvyttömyyseläke voidaan myöntää 17 vuotta täyttäneelle henkilölle, joka ei ole täyttänyt ikäluokan alinta vanhuuseläkeikää. Työkyvyttömyyden määrittelyn pohjana on lääkärintodistus terveydentilasta (B-lääkärinlausunto).
Työkyvyttömyyden vuoksi myönnettäviä eläkkeitä ovat toistaiseksi myönnettävät täysi työkyvyttömyyseläke ja osatyökyvyttömyyseläke sekä määräajaksi myönnettävät kuntoutustuki ja osakuntoutustuki.
Toistaiseksi myönnettävä työkyvyttömyyseläke jatkuu vanhuuseläkeikään saakka. Jos työkyvyn palautumisesta on toiveita, myönnetään eläke määräaikaisena työkyvyttömyyseläkkeenä eli kuntoutustukena.
Työkyvyttömyyseläkettä kutsutaan puhekielessä myös käsitteillä sairauseläke ja sairaseläke.
Työkyvyttömyyseläkettä haetaan omasta työeläkelaitoksesta tai Kelasta. Hakemus voidaan tehdä, kun sairaus tai vamma heikentää työkykyä vähintään vuoden yhtäjaksoisesti. Hakemuksen käsittelyyn kuluu noin 70 päivää (vuonna 2014). Eläkehakemusta käsittelevät eläkeratkaisija ja -lääkäri. Vakuutuslääkärit ovat vakuutuslääketieteen erityispätevyyden suorittaneita erikoislääkäreitä. Vakuutuslääkäri ei tapaa eikä tutki työeläkkeen hakijaa. 2010-luvulla yleisimpiä työkyvyttömyyseläkkeelle jäämisen syitä ovat mielenterveyden häiriöt ja tuki- ja liikuntaelinten vammat.
Eläketurvakeskuksen erikoistutkija Mikko Laaksosen tutkimusartikkelissa vuodelta 2023 kerrotaan, että työkyvyttömyyseläkkeellä olevien määrä vähentyi noin neljänneksen vuodesta 2010 vuoteen 2020. Suurin osa muutoksesta johtui siitä, että suuriin ikäluokkiin kuuluvia siirtyi työkyvyttömyyseläkkeeltä vanhuuseläkkeelle. Vuosien 2010 ja 2020 välillä uusia työkyvyttömyyseläkkeitä alkoi myös entistä vähemmän. 
Työuraeläke.
Raskaan ja pitkän työuran tehneet voivat hakea työuraeläkettä jo 63-vuotiaana. Työuraeläke mahdollistaa eläkkeelle siirtymisen niille, joiden mahdollisuudet jatkaa työssä ovat heikentyneet, mutta joilla ei ole oikeutta täyteen työkyvyttömyyseläkkeeseen. Työuraeläkkeen ehtona ovat vähintään 38 vuoden työura sekä joko fyysisesti tai henkisesti kuluttava työ. Rasittavan työn tunnusmerkkeinä pidetään esimerkiksi lihasrasitusta, hengitys- ja verenkiertoelimistön voimakasta kuormittumista, hankalia työasentoja, poikkeuksellista henkistä kuormitusta, tapaturmariskejä, väkivallan uhkaa, yö- ja vuorotöitä ja pitkiä työvuoroja. Tällaiseen työuraan voidaan katsoa kuuluvan äitiys-, isyys- ja vanhempainpäiväraha-aikaa enintään 3 vuoden ajalta. Työuraeläkkeestä on mediassa käytetty myös epävirallisesta nimeä: työn sankari -eläke.
Työuraeläkkeen ikärajaa tarkistetaan vuonna 1965 syntyneistä alkaen elinajanodotteen muutoksen mukaisesti. 
Työuraeläkkeen määrä on työuraeläkkeen alkamista edeltävän kuukauden loppuun mennessä ansaittu eläke. * Työuraeläke on työkyvyttömyyseläkettä hieman pienempi, koska työuraeläkkeeseen ei lasketa aikaa eläkkeen alkamisesta eläkeikään.
Päätös Suomen ensimmäisestä työuraeläkkeen saajasta tehtiin marraskuussa 2017, jolloin Työeläkeyhtiö Varma teki myönteisen päätöksen ennakkopäätöstä hakeneelle eläkkeen hakijalle, joka jää eläkkeelle keväällä 2018. Joulukuussa 2017 Varmassa arvioitiin, että vanhuuseläkeiän noustessa lähivuosina työuraeläkkeen merkitys kasvaa. Esimerkiksi vuonna 1962 syntyneen henkilön alin eläkeikä on 65 vuotta, mutta työuraeläkkeelle hän voi jäädä kaksi vuotta ennen sitä.
Vuonna 2017 julkisten alojen eläketurvasta huolehtiva Keva arvioi, että työuraeläkkeen saamisen edellytyksiä voi olla hankala selvittää käytännössä, etenkin, jos hakijat ovat vaihtaneet usein työpaikkaa. Hakijan työterveyshuollon pitää muun muassa selvittää se, onko hakijan työ ollut "riittävän kuluttavaa" lain vaatimalla tavalla 38 vuoden työuran aikana. Viimeisen työn sisällöstä saadaan hyvin tietoa, mutta sitä edeltävien töiden sisällöstä kertoo lähinnä hakijan oma hakemus ja työterveyslääkärin lausunto. Varman ylilääkäri Jukka Kivekäs piti työuraeläkkeen lainmukaista soveltamista työterveyshuollon ja työeläkevakuuttajien yhteisenä haasteena.
Perhe-eläke.
Perhe-eläkkeitä ovat leskeneläke ja lapseneläke. Ne turvaavat toimeentuloa puolison tai vanhemman kuoltua.
Perhe-eläkkeeseen voi olla oikeus tietyin edellytyksin
Leskeneläke määräytyy edunjättäjän eli kuolleen puolison ansaitseman eläkkeen mukaan. Enimmillään leski voi saada puolet edunjättäjän eläkkeestä.
Perhe-eläke muuttui vuoden 2022 alussa. Parannuksia tuli lapsen sekä avolesken asemaan. Leskeneläke muuttui määräaikaiseksi vuonna 1975 ja sen jälkeen syntyneillä leskillä. Muutos ei koskenut niitä leskiä, joiden puoliso on kuollut ennen vuotta 2022. 
Kuntoutus.
Työeläkelaitosten järjestämä ammatillinen kuntoutus on tarkoitettu vakiintuneesti työelämässä oleville. Sen tarkoitus on auttaa pysymään työelämässä tai palaamaan sinne sairaudesta huolimatta. Työeläkekuntoutus voi olla esimerkiksi työkokeilua, uudelleen koulutusta , työhönvalmennusta tai elinkeinotukea. 
Kela järjestää ammatillista kuntoutusta erityisesti työelämän ulkopuolella oleville, nuorille ja vajaakuntoisille. Lisäksi Kela vastaa lääkinnällisestä kuntoutuksesta.
Vakuutusmaksut.
Työntekijöiden vakuutusmaksut.
Työnantajilla on Suomessa lakisääteinen velvollisuus järjestää työntekijöidensä eläketurva, jos työntekijä on 17–67-vuotias ja ansaitsee vähintään 70,08 euroa kuukaudessa (2025).
Eläkkeen kustantavat työnantajat ja työntekijät yhdessä. TyEL-vakuutusmaksu perustuu palkkaan. Maksu jakautuu siten, että työnantaja maksaa siitä suurimman osan ja työntekijä loput. Työnantaja pidättää työntekijän osuuden suoraan palkasta ja tilittää sen oman osuutensa kanssa eläkeyhtiölle. Työntekijältä peritty osuus näkyy palkkalaskelmassa. Työntekijä saa vähentää maksun tuloverotuksessaan.
Sosiaali- ja terveysministeriö vahvistaa TyEL-maksun suuruuden vuosittain. 53-62-vuotiailla maksuprosentti on korkeampi kuin nuoremmilla. Korkeampi maksu johtuu eläkkeen korkeammasta karttumaprosentista. Maksu on sama kaikissa eläkeyhtiöissä. Eläkeyhtiöt kuitenkin antavat työnantajille maksuista alennuksia, joiden suuruus vaihtelee sen mukaan, kuinka paljon eläkeyhtiö on tuottanut voittoa.
(*) Vuonna 2020 koronavirustilanteesta johtuen työnantajien TyEL-maksua alennettiin 2,6 prosenttiyksikköä 1. toukokuuta 2020 alkaen. Maksun alennus ei koskenut työntekijän maksua. Alennus kohdistui maksun tasausosaan.
(*) Vuosina 2007–2011 sekä vuonna 2013 TyEL-maksuun vaikutti tilapäinen alennus. Jälkimmäisessä luvussa on mukana alennus.
Vuosina 1960–1980 työeläkemaksut olivat yhteensä vain 5–10 % palkasta, vuonna 2015 jo 24 %. Siksi 1940-lukulaiset saavat eläkemaksunsa takaisin viisinkertaisina, 1970-lukulaiset ja nuoremmat vain kaksinkertaisina.
Yrittäjien vakuutusmaksut.
Yrittäjillä ja maatalousyrittäjillä on omat YEL- ja MYEL-maksunsa. Vuonna 2025 YEL-vakuutusmaksu ja MYEL-perusprosentti on 24,1 % työtulosta alle 53-vuotiaalla ja yli 62-vuotiaalla yrittäjällä. 53–62-vuotiailla yrittäjillä maksu on 25,6 % työtulosta. Alkava yrittäjä saa YEL-maksusta 22 % alennuksen neljän vuoden ajaksi.
YEL-vakuutus on lakisääteinen kaikille yritystoimintaa harjoittaville 18–67-vuotiaille, joiden työpanos yrityksessä vastaa vähintään 9 208,43 € euroa (2025). Yrittäjän tulevan eläkkeen määrä perustuu suoraan YEL-työtuloon. Siksi onkin tärkeää, että yrittäjä vahvistaa työtulonsa oikealle tasolle heti yritystoiminnan alusta lähtien. Työtulolla ei tarkoiteta yritystoiminnan tuottoa tai nostetun palkan määrää, vaan yrittäjän työpanoksen arvoa yrityksessä. Työtulon vähimmäismäärä on 9 208,43 € euroa, ja se voi olla enintään 209 125 euroa (2025). YEL-työtulon määrä vaikuttaa eläkkeen lisäksi yrittäjän muuhunkin sosiaaliturvaan, mm. työttömyysturvaan. Vuoden 2025 alusta työtulon on oltava vähintään 15 128 euroa, jotta yrittäjä pääsisi työttömyysturvan piiriin. 
Vuonna 2023 tuli voimaan lakimuutos, jonka mukaisesti työeläkelaitos tarkistaa vakuutettujen YEL-työtulot kolmen vuoden välein. YEL-työtulot tarkistetaan, jos yrittäjän työtuloon ei ole tehty tarkistusta muulla perusteella viimeisen kolmen kalenterivuoden aikana. Vuoden 2023 loppuun mennessä eläkelaitokset tarkistivat niiden yrittäjien työtulot, joilla työtulo on alle 15 000 euroa, vuoden 2024 loppuun mennessä niiden, joilla työtulo on alle 25 000 euroa ja vuoden 2025 loppuun mennessä kaikkien loppujen yrittäjien työtulot. Kahdella ensimmäisellä tarkistuskierroksella työeläkelaitos voi nostaa yrittäjän vuosityötuloa korkeintaan 4000 euroa kerralla. Tällöin kuukausivakuutusmaksu voi nousta korkeintaan noin 80 euroa kullakin tarkistuksella. Yrittäjä voi esittää lisätietoja työpanoksensa arvosta ja hakea muutosta päätökseen. 
Työeläkkeen indeksikorotukset.
Maksussa olevia työeläkkeitä korotetaan vuosittain 20 % ansiotason noususta ja 80 % kuluttajahintaindeksin mukaan.
Tästä käytetään toisinaan nimitystä ”taitettu indeksi”. Taitettu indeksi syrjäytti vuonna 1996 käytetyn puoliväli-indeksin vanhuuseläkeläisten eläkkeiden tarkistuksessa. Taitettu indeksi ulotettiin vuonna 2005 koskemaan myös työkyvyttömyys- ja perhe-eläkkeitä.
Työeläkeindeksin eli taitetun indeksin mukainen tarkistus korvaa hintatason muutoksen, mutta myös parantaa eläkkeen ostovoimaa määrällä, joka on 20 prosenttia palkansaajien reaaliansiotason muutoksesta.
Aiemmin sekä ansiotason että kuluttajahintaindeksin osuus oli 50 % alle 66-vuotiaiden työeläkkeissä, mikä tuotti yleensä korkeamman korotusvauhdin. Kuitenkin esim. vuosina 2023 ja 2024 kuluttajahintaindeksi nousi enemmän kuin ansiotasoindeksi, joten vuosina 2023 ja 2024 ns. taitettu indeksi tuotti suuremman korotuksen eläkkeisiin kuin mitä puoliväli-indeksi olisi tehnyt.
Eläketurvakeskuksen (ETK) toimitusjohtajana kesäkuussa 2019 aloittavan Mikko Kauton mukaan maksussa olevien eläkkeiden korotustahdin voisi ehkä pudottaa kuluttajahintaindeksin tasalle, jos työeläkemaksuihin tulee nousupainetta. Samaa ovat esittäneet Etlan tutkijat Tarmo Valkonen ja Jukka Lassila. ETK:n maaliskuun 2019 laskelmat osoittavatkin eläkejärjestelmän kriisiytyvän 2050-luvulla, jos mitään ei tehdä ja nousupaineen olevan suuri. Kauton mukaan eläkkeellä jo nyt oleva sukupolvi hyötyy järjestelmästä myöhempiä sukupolvia enemmän.
2015-2024.
Työeläkeindeksi nousi 
Hallituksen keväällä 2015 tekemän kehyspäätöksen mukaisesti kansaneläke- ja työeläkeindeksejä korotettiin vuonna 2015 pysyvästä lainsäädännöstä poiketen vain 0,4 prosenttia.
Palkkakerroin.
Palkkakerroin on aktiiviajan indeksi, jolla työansiot ja kertyneet eläkkeet tarkistetaan eläkettä laskettaessa. Palkkakertoimen tarkoituksena on varmistaa, että ne ansiot, jotka on hankittu työuran aikana, säilyttävät arvonsa. Palkkakertoimessa hintatason muutoksen osuus on 20 prosenttia ja palkansaajien ansiotason muutoksen osuus 80 prosenttia eli toisin päin kuin työeläkeindeksissä.
Palkkakertoimella korotetaan työuran aikaiset palkat eläköitymisvuoden tasoon, mutta siitä eteenpäin käytetään palkkakertoimen sijaan työeläkeindeksiä.
Vuoden 2025 palkkakerroin on 1,673 – korotusta edellisvuodesta noin 2,2 prosenttia. 
Eri sukupolvien kohtelu.
Parhaan tuoton eläkemaksuilleen ovat saaneet 1940-luvulla syntyneet, he saavat noin viiden prosentin reaalituoton eläkemaksuilleen.1970-luvulla ja myöhemmin syntyneiden tuotto on arvion mukaan runsas kaksi prosenttia. Ensimmäiset sukupolvet saavat jopa suuremman tuoton kuin olisivat saaneet rahoitusmarkkinoilta.
Sukupolvien erilainen kohtelu johtuu siitä, että ennen 1990-lukua eläkemaksu oli vain 5–15 % palkasta, kun taas vuonna 2019 se oli 24,4 %. Siksi 1940 syntynyt saa yli kaksinkertaisen vastineen eläkemaksuilleen vuonna 1960 tai 1980 syntyneeseen verrattuna. Eläkerahastoja säästetään, jotta tulevaisuudessa maksua ei tarvitsisi nostaa kovin paljon nykyisestä. Jo 2010-luvulla työeläkemenot nousivat nopeasti työeläkemaksuja korkeammiksi, ja tilanne pahenee väestön ikääntyessä. Toisaalta työeläkerahastojen tuotto hidastaa niiden hupenemista. 2030-luvun pohjan jälkeen rahastot saataneen takaisin yli 800 prosenttiin vuotuisista eläkemenoista. Näin myöhemmätkin eläkkeet olisi turvattu.
Entinen taloustieteen professori, eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen johtaja Jaakko Kiander kirjoitti, että jos kansalaisaloitteen mukaisesti ”taitettu indeksi” korvattaisiin palkkaindeksillä, eläkevarat loppuisivat kokonaan 2060-luvulla. Hänen mielestään olisi kohtuutonta kuluttaa näin kaikki eläkevarat yhdelle sukupolvelle, joka vieläpä maksoi töissä ollessaan paljon alhaisempia eläkemaksuja kuin nyt peritään ja joka jäi eläkkeelle keskimäärin alle 60-vuotiaana. Nuoret joutuvat maksamaan paljon korkeampia eläkemaksuja ja heidän eläkeikänsä on lähes 70 vuotta. Silti jo nyt eläkemeno on pysyvästi suurempi kuin eläkemaksuista kertyy.