tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elihu B. Washburne

Elihu Benjamin Washburne (23. syyskuuta 1816 – 23. lokakuuta 1887) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja yksi seitsemästä veljeksestä, joilla oli keskeinen rooli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen perustamisessa.
Washburne istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Illinoisin osavaltion edustajana vuosina 1853–1869. Hän toimi ulkoministerinä Ulysses S. Grantin hallinnossa kahdentoista päivän ajan vuonna 1869 ja sen jälkeen suurlähettiläänä Ranskassa. Hän pyrki mutta ei päässyt puolueensa presidenttiehdokkaaksi 1876 ja 1880, ja vetäytyi sen jälkeen politiikasta.
Satu (sävelruno)

Satu () op. 9 on Jean Sibeliuksen sinfoninen runo vuodelta 1892. Teoksen ensimmäisen version ensiesitys oli Helsingissä 16. helmikuuta 1893 Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesterin esittämänä, johtajana Sibelius. "Sadun" lopullinen versio valmistui vuonna 1902, ja sen kantaesitti Helsingissä 3. marraskuuta 1902 Helsingin filharmonisen seuran orkesteri johtajanaan Robert Kajanus.
Kajanus oli "Kullervon" esityksen jälkeen ehdottanut Sibeliukselle, että tämä säveltäisi jonkin helposti omaksuttavan, suuren yleisön "da capo" -orkesteriteoksen, jollaisella moni säveltäjä oli rikastunut. Sibelius ei ollut ajatellut mitään sellaista säveltäessään "Satua". Tämän Kajanuskin ymmärsi partituuriin tutustuttuaan. Kuitenkin syntyi yleinen harhakäsitys, että nimenomaan "Satu" olisi ollut Kajanuksen toivoma yleisöteos.
"Satu" on Sibeliuksen laajimpia sävelrunoja. Siinä on kuultu enemmänkin muinaisskandinaavisia kuin kalevalalaisia piirteitä; ohjelmallista taustaa sillä ei ole. Sibelius on itse sanonut teoksesta myöhemmin sihteerilleen Santeri Levakselle:
”Se on psykologisesti kaikkein syvällisimpiä teoksiani. Voisinpa melkein sanoa, että siihen sisältyy koko nuoruuteni. "Satu" on erään sieluntilan ilmaus. Niihin aikoihin kun kirjoitin tämän sävelrunoelman, sain itse kokea monia järkytyksiä. Missään muussa teoksessa en ole paljastanut itseäni niin täysin kuin "Sadussa".”
Leopold Daun

Leopold Daun (oik. Leopold Joseph Maria von und zu Daun, Thianon ruhtinas 24. syyskuuta 1705 Wien – 5. helmikuuta 1766 Wien) oli Itävallan marsalkka ja seitsenvuotisen sodan tärkeimpiä kenraaleja. Hän jää usein Preussin kuningas Fredrik II Suuren varjoon, vaikka Itävallan armeija olikin hänen johdossaan yhtä tehokas sotavoima kuin Preussinkin.
Elämäkerta.
Leopold Daun aloitti sotilasuransa vuonna 1718 Sisiliassa espanjalaisia vastaan isänsä Philipp Daunin johtamassa rykmentissä. Hänestä tuli eversti vuonna 1725 ja 1734 kenraali. Daun otti osaa Puolan perimyssotaan palvellen Italiassa ja Reinin rintamalla ja vuosina 1737–39 hän taisteli turkkilaisia vastaan. Itävallan perimyssodassa 1741–48 hän palveli Sleesiassa Preussia vastaan ottaen osaa Hohenfriedbergin ja Soorin taisteluihin 1745. Myöhemmin hän palveli Karl Alexander Lothringenin alaisuudessa ranskalaisia vastaan. Hävityn sodan jälkeen Daun sai tehtäväkseen Itävallan armeijan uudistamisen. Marsalkan arvon hän sai vuonna 1754.
Seitsenvuotinen sota.
Seitsenvuotisen sodan aikana Daun asetettiin armeijan johtoon vuonna 1757 tavoitteena Prahaa piirittäneen Fredrik Suuren lyöminen ja kaupungin vapauttaminen. Daun onnistuikin voittamaan Fredrikin Kolinin taistelussa 18. kesäkuuta 1757. Voitosta huolimatta hän jäi edelleen vähemmän lahjakkaan Karl Alexander Lothringenin varjoon, joka palasi armeijan johtoon. Daun oli mukana Breslaun ja Leuthenin taisteluissa. Leuthenissa kärsityn tappion jälkeen hän korvasi Lothringenin Itävallan armeijan johdossa.
Daun johti menestyksekkäästi Itävallan voimia Preussia vastaan vuosina 1758–60, mutta hävisi kuitenkin marraskuussa 1760 Torgaun taistelun, jossa haavoittui, ja hänen piti palata Wieniin toipumaan. Hän sai armeijan ylipäällikkyyden uudestaan vuonna 1762.
Daun oli aluksi kreivi, mutta peri myöhemmin isältään Thianon ruhtinaan arvon.
Chuck Bednarik

Charles Philip ”Chuck” Bednarik (1. toukokuuta 1925 Bethlehem, Pennsylvania – 21. maaliskuuta 2015 Richland, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, jonka joukkueena oli koko hänen NFL-uransa (1949–1962) aikana Philadelphia Eagles. Hän pelasi kahdeksassa Pro Bowlissa. 
Bednarik oli pennsylvanialainen ja opiskeli Liberty High Schoolin jälkeen Pennsylvanian yliopistossa Philadelphiassa. Hän palveli toisessa maailmansodassa ja oli NFL:n vuoden 1949 ykkösvarauksen kohde. Bednarik sai lempinimensä ”Concrete Charlie” työskennellessään pelikausien välissä myyntiedustajana sementtiyrityksessä.
Bednarikin maine on osoittautunut pysyväksi: hänet otettiin vuonna 1967 Pro Football Hall of Fameen, ja vuonna 1999 hän oli "Sporting News" -lehden 100 suurimman jalkapalloilijan listan 54. sijalla. Hänen mukaansa on nimetty vuosittain parhaalle yliopistotasolla pelaavalle puolustajalle jaettava Chuck Bednarik -palkinto (alkaen 1995).
Moshe Arens

Moshe Arens (; 27. joulukuuta 1925 – 7. tammikuuta 2019) oli israelilainen Likud-puolueen poliitikko.
Arens syntyi Liettuan Kaunasissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Israeliin hän muutti sen itsenäistyttyä 1940-luvun lopussa. Hän opiskeli Massachusetts Institute of Technologyssa ja California Institute of Technologyssa. 
Arens valittiin maan parlamenttiin, knessetiin ensimmäistä kertaa vuonna 1973. Hän istui knessetissä vuoteen 1992 ja uudestaan 1999–2003.
Pääministeri Menachem Begin nimitti Arensin vuonna 1982 Israelin Yhdysvaltain-suurlähettilääksi. Hän jätti viran noustuaan puolustusministeriksi (1983–1984); hän toimi sittemmin puolustusministerinä kahdesti uudelleen (1990–1992, 1999). Ulkoministerinä hän oli 1988–1990.
Marie-Louise Linssen-Vaessen

Marie-Louise Jean Joséphine Linssen-Vaessen () oli alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti uransa aikana kolme olympiamitalia: kaksi pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä ja 100 metrin vapaauinnista ajalla 1.07,6 Lontoosta 1948 sekä hopean 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Helsingistä 1952.
EM-kilpailuista Termeulen voitti 4×100 metrin vapaauintiviestistä kultaa Wienissä 1950 ja hopeaa Monte Carlossa 1947. Vuonna 1950 hän saavutti myös 100 metrin vapaauinnin EM-hopeaa.
Manzini (kaupunki)

Manzini on Swazimaan keskiosassa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa on asukkaita noin 73 000 ja se on Swazimaan toiseksi suurin kaupunki Mbabanen jälkeen. Manzini tunnettiin vuoteen 1960 asti nimellä "Bremersdorp". Vaikka Mbabane on Swazimaan pääkaupunki, on Manzini Swazimaan kaupan ja teollisuuden keskus. Manzinin pohjoispuolella sijaitsee "Matsapha International" lentokenttä.
Fundamentaaliontologia

Fundamentaaliontologia on Martin Heideggerin nimitys omalle eksistentialistiselle fenomenologiselle hankkeelleen.
Heidegger katsoi, että fenomenologian (ja kaiken filosofian) ainoa ja varsinainen teema on oleminen. Tämän vuoksi hän pyrki selvittämään olemisen itsensä merkityksen, jonka hän katsoi hautautuneen traditionaalisen kielen alle. Heideggerin mukaan fenomenologinen näkemys olioiden maailmasta tulee ohittaa ymmärtämällä olemassaolo itsessään kaiken olemassa olevan taustalla. Tällaisen fenomenologian tuloksena on ontologia, tiede olemisesta. Heidegger esitteli näkemystään pääteoksessaan "Oleminen ja aika", jonka hän ei kuitenkaan katsonut olevan vielä ontologiaa, vaan fundamentaaliontologiaa — eli ontologiaa edeltävää fundamentaalia tutkimusta. Fundamentaaliontologian tarkoituksena oli toimia johdantona kaikkeen ontologiaan.
Heidegger teki ontologiassaan eron ”ontologisen” ja ”ont(t)isen” välillä. ”Ontologinen” liittyy aina olemiseen, kun taas ”ont(t)inen” liittyy oleviin. Heideggerin mukaan arkikielemme liittyy aina ontiseen, kun taas hänen fundamentaaliontologinen tutkimuksensa keskittyy ontologiseen. Tämän vuoksi on kehitettävä kokonaan uusi kieli: sikäli kun kieli traditionaalista, se ikään kuin peittää asiat perinteen ennakkoluuloilla.
Fundamentaaliontologiassa fenomenologia analysoitiin kolmeen vaiheeseen:
Fundamentaaliontologian keskeinen kysymys oli, kuinka Dasein on olemassa? Dasein oli Heideggerin nimitys eräälle ontiselle olevalle: sen voi katsoa tarkoittavan inhimillistä olemassaoloa. Heideggerin mukaan Dasein voi kyllä ymmärtää olemista, mutta yleensä unohtaa sen.
Heideggerin ajattelulle oli tyypillistä todellisuuden esineellistäminen ilman ajatusta ihmisten elämän kulusta. Tässä suhteessa Martin Heideggerin ajattelu muistutti Georg Lucácsin ajattelua. Tosin Heideggerin ajatteluun ei kuulunut erityisesti taloudelliset seikat, kuten Lucácsin, jonka ajattelussa oli marxismia.
666 Satan

666 Satan (666〜サタン〜) on Seishi Kishimoton luoma mangasarja, jota julkaistiin Square Enixin "Gekkan Shōnen Gangan" -lehdessä 2001–2007, yhteensä 76 lukua. Englanninkielisen julkaisun nimi muutettiin O-Parts Hunteriksi alkuperäisen nimen aiheuttamien uskonnollisten kiistojen vuoksi. Sarjan aineksina on käytetty kabbalaisia perinteitä, juutalaiskristillistä demonologiaa ja japanilaisia kansanperinteitä. Vaikka Viz Media muuttikin sarjan nimeä, itse sisältöä ei ole sensuroitu, muutettu tai poistettu. Sarjassa ei ole saatananpalvontaa.
Päähenkilö on nuori mustavalkohiuksinen poika nimeltään Jio Freed. Hän tutustuu Ruby Crescent -nimiseen aarteenmetsästäjätyttöön, ja he lyöttäytyvät yhteen. Myöhemmin joukkoon tulee mukaan myös Ball-niminen poika. Heidän metsästämänsä aarteet ovat O-Parts-nimellä kutsuttavia aseita, joita vain O.P.T.:t (O-Parts Tacticians) voivat käyttää; Jio ja Ball ovat tällaisia henkilöitä.
Sarja on melko perinteistä, lupsakkaa, nuorille pojille suunnattua seikkailutarinaa. Pääteemana on ystävyyden, hyväksytyksi tulemisen, luottamuksen ja rakkauden tärkeys. Sarjassa esiintyy monia enkeleitä ja demoneita, joista osa kulkee vapaana ja osa on ihmis- tai eläinisännän sisällä. Saatana on tarinan kannalta näistä tärkein, siitä sarjan nimi.
Scott Carpenter

Scott Carpenter (1. toukokuuta 1925 – 10. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen astronautti. Hänet valittiin vuonna 1959 yhdeksi seitsemästä alkuperäisestä astronautista Mercury-avaruusohjelmaa varten. 
Scott Carpenter pääsi toisena yhdysvaltalaisena maata kiertävälle radalle John Glennin Mercury 6 -lennon jälkeen ja oli neljäs yhdysvaltalainen avaruudessa Alan Shepardin, Gus Grissomin ja John Glennin jälkeen. Carpenterin ainoa avaruuslento oli 24. toukokuuta 1962 laukaistu Mercury 7. Kuten John Glenn hän kiersi kolmesti maan. Painottomuudessa vietetty kokonaisaika oli 4 t 39 min 32 s.
Carpenter syntyi Boulderissa, Coloradossa, mutta asui ensimmäiset vuotensa New Yorkissa ja valmistui Boulder High Schoolista vuonna 1943. Hän opiskeli myöhemmin Coloradon yliopistossa samassa kaupungissa. 
Carpenter otti syksyllä 1963 virkavapaata Nasan astronauttijoukoista osallistuakseen Yhdysvaltain laivaston Sealab-ohjelmaan. Heinäkuussa 1964 Bermudalla Carpenter vahingoitti moottoripyöräonnettomuudessa vasemman kätensä. Kahden leikkauksen (vuosina 1964 ja 1967) jälkeen käteen ei saatu palautetta liikkuvuutta ja Carpenter julistettiin sopimattomaksi avaruuslennoille. Hän erosi Nasasta elokuussa 1967.
Vuonna 1965 Carpenter osallistui sukeltajana Sealab II -projektiin ja eli 28 päivää vedenalaisessa asunnossa (painekammio) Kalifornian rannikolla. Sealab tutki lähinnä saturaatiosukelluksen pitkäaikaisia psykologisia vaikutuksia. Carpenter toimi laivaston Sealab III -ohjelman sukellusoperaatioiden johtajana. Hän erosi laivastosta 1969 minkä jälkeen hän perusti Sea Sciences, Inc.:n, valtamerien resursseja hyödyntävän ja ympäristön tilaa edistävän yrityksen.
Carpenter kirjoitti yhdessä tyttärensä Kristen Stoeverin kanssa muistelmateoksensa "For Spacious Skiesin", joka julkaistiin vuonna 2003.
Andrea Camilleri

Andrea Calogero Camilleri (6. syyskuuta 1925 Porto Empedocle, Italia – 17. heinäkuuta 2019) oli italialainen rikoskirjailija. Hän nousi kansainväliseen maineeseen Montalbano-sarjallaan, jonka ensimmäinen osa "Veden muoto" ilmestyi vuonna 1994.
Camilleri oli syntyjään sisilialainen. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Il corso delle cose" on vuodelta 1978, mutta menestykseen hän nousi vasta 1990-luvulla. 
Camillerille myönnettiin Nino Martoglion kansainvälinen kirjapalkinto vuonna 1998 ja Pepe Carvalho -palkinto vuonna 2014 sekä Pisan yliopiston kunniatohtorin arvo vuonna 2005.
Teokset.
Montalbano-sarja
Suomennoksia.
Kaikki teokset on suomentanut Helinä Kangas ja julkaissut WSOY.
Vaikutteet.
Camilleri on kertonut saaneensa vaikutteita Montalbanon hahmoon Georges Simenonin Maigret'sta ja espanjalaiselta rikoskirjailijalta Manuel Vazquez Montalbánilta. Nimenkin hän otti ihailemaltaan espanjalaiskirjailijalta.
Tristram Cary

Tristram Ogilvie Cary (14. toukokuuta 1925 Oxford, Englanti – 24. huhtikuuta 2008 Adelaide, Australia) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Oxfordissa kirjailija Joyce Caryn pojaksi ja opiskeli Lontoon Westminster Schoolissa. Hän oli monipuolinen säveltäjä; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa elektronista taidemusiikkia sekä elokuva- ja televisiomusiikkia. Elizabeth II myönsi hänelle Order of Australia -mitalin 10. kesäkuuta 1991.
Laitteistokuvauskieli

Laitteistokuvauskielet (, HDL) ovat ohjelmointikielten kaltaisia täsmäkieliä. Laitteistokuvauskielellä voidaan antaa formaali kuvaus tietokonelaitteistosta, esimerkiksi suorittimesta, jota voidaan käyttää muun muassa kyseisen laitteiston käyttäytymisen simulointiin ja toiminnan oikeellisuuden varmistamiseen ennen kuin laite fyysisesti valmistetaan. Kuvausta voidaan myös sopivaa ohjelmistoa käyttämällä hyödyntää logiikkasynteesissä, jossa koodista luodaan piirustukset esimerkiksi ASIC-piirille () tai kytkennät FPGA-piirille (). Laitteistokuvauskielillä on merkittävä osa nykyaikaisessa digitaalisuunnittelussa. Kaksi ylivoimaisesti käytetyintä laitteistokuvauskieltä ovat VHDL ja Verilog. 
Laitteistokuvauskielet vs. ohjelmointikielet.
Useimpien laitteistokuvauskielten syntaksi perustuu johonkin ohjelmointikieleen, esimerkiksi VHDL perustuu Adaan ja Verilog C:hen. Kielet kuitenkin sisältävät laitteiston tarkkaan kuvaukseen tarvittavia erityisrakenteita ja eroavat siksi merkittävästi ohjelmointikielistä. Esimerkiksi ohjelmointikielillä kirjoitetut ohjelmat suoritetaan suurimmaksi osaksi sekventiaalisesti, eli käskyt suoritetaan yksi kerrallaan peräkkäin. Tietokonelaitteistoissa rinnakkaisuutta esiintyy paljon ja tämän johdosta laitteistokuvauskielissä on rakenteita, joiden avulla on helppo kirjoittaa rinnakkaista koodia. Laitteistokuvauskielillä on myös mahdollista mallintaa laitteistoläheisellä tavalla eri osalohkojen välistä digitaalista ja joskus myös analogista signalointia.
Tulevaisuus.
Laitteistokuvauskielillä on perinteisesti ollut huomattavasti vaikeampaa ja työläämpää toteuttaa algoritmi kuin ohjelmointikielillä. Laitteistokuvauskielet ovat viime aikoina alkaneet lähestyä ominaisuuksiltaan ja abstraktiotasoltaan korkean tasoon ohjelmointikieliä, erityisesti C++:aa. Esimerkiksi SystemC:n ja SystemVerilogin kaltaisilla kielillä on mahdollista mallintaa laitteistoa järjestelmätasolla () ja transaktiotasolla () siinä missä VHDL ja Verilog toimivat matalammalla rekisterisiirtotasolla (, RTL). Mooren lakia mukaileva kehitysvauhti on yksi merkittävä syy miksi korkeamman abstraktiotason työkaluille tulee olemaan yhä enemmän tarvetta.
Fredrik Modin

Fredrik Modin (s. 8. lokakuuta 1974 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija.
Peliura.
Modin pelasi Ruotsissa 22-vuotiaaksi asti, kunnes lähti NHL:ään. Hän aloitti NHL-uransa Toronto Maple Leafsissä kaudella 1996–1997. Hänet kaupattiin Tampa Bay Lightningiin 1. lokakuuta 1999. Tampassa Modin voitti Stanley Cupin kaudella . 30. kesäkuuta 2006 hänet kaupattiin Columbus Blue Jacketsiin Fredrik Norrenan kanssa vaihdossa Marc Denis'hin. Maaliskuussa 2010 Modin kaupattiin Los Angeles Kingsiin.
Syyskuussa 2010 Modin siirtyi vapaana agenttina yksivuotisella sopimuksella Atlanta Thrashersiin, josta hän siirtyi saman kauden aikana Calgary Flamesiin.
Fredrik Modin kuuluu Kolmen kullan klubiin. Hän on voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden vuonna 1998, Stanley Cupin vuonna 2004 ja jääkiekon olympiakultaa vuonna 2006.
Modin ilmoitti lopettavansa uransa toukokuussa 2011.
Kansainvälinen ura.
Modin on edustanut Ruotsia seuraavissa turnauksissa.
MicroStation

MicroStation on tietokoneavusteiseen suunnitteluun käytettävä tietokoneohjelmisto. Sillä voi piirtää vektorigrafiikkaa sekä kaksi- että kolmiulotteisesti. Ohjelmistoa kehittää ja myy Bentley Systems. Ohjelmisto on saatavilla Microsoft Windows-käyttöjärjestelmille, mutta on ollut saatavilla myös Macintosh- ja Unix-ympäristöihin. 
Vuonna 2015 julkaistu Connect Edition korvasi aiemman V8i-version.
Ominaisuudet.
Tiedostomuoto on nimeltään DGN eli DesiGN file, vaikka ohjelma osaa silti lukea myös muita CAD-muotoja, kuten AutoCADin DWG:tä ja DXF:tä. Ohjelmaan on mahdollisuus liittää esimerkiksi arkkitehtuuriin, yhdyskuntatekniikkaan ja kartografiaan liittyviä sovelluksia. Se voi toimia myös käyttöliittymänä erilaisiin tietokantoihin.
Käyttäjät.
Microstationin huomattavimpia käyttäjiä ovat Suomessa eri kuntien teknisen toimen laitokset. Microstation on käytössä mm. rakentamispalveluliikelaitos Starassa ja Kaupunkiympäristön toimialan eri osastoilla. Yhdysvalloissa Microstation on "de facto" standardi eri osavaltioiden tiehallinnosta vastaavien viranomaisten käytössä.
Historia.
Keith Bentley työskenteli DuPontille 1980-luvun alussa ja kehitti PseudoStationin, jonka myynti alkoi vuonna 1984. Tämän jälkeen alkoi IBM PC/AT-tietokoneille suunnatun MicroStationin kehitys, jota esiteltiin vuonna 1985.
Claremont (Kalifornia)

Claremont on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä itään Los Angelesin keskustasta, San Gabrielin vuorten juurella Pomonan laaksossa. Kaupunki tunnetaan muun muassa akateemisista oppilaitoksistaan.
Maantiede.
Claremontin pinta-ala on 34,8 neliökilometriä, josta 34,0 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,7 neliökilometriä (2,08 %) vesi-alaa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäisellä laidalla, ja sitä rajaavat Uplandin, Pomonan, La Vernen ja Montclairin kaupungit sekä San Bernardinon piirikunta.
Liikenne.
Lähijunaliikennettä Claremontiin harjoittaa Metrolink. Claremontin rautatieasema sijaitsee San Bernardinon radalla ja se on rakennettu vuonna 1927 espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Asemalta on päivittäiset junayhteydet Los Angelesin ja San Bernardinon kaupunkeihin.
Väestö.
Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 33 988 ja asukastiheys 999 as./km². Kaupungin asukkaista 73,48 prosenttia oli valkoihoisia, 11,51 prosenttia aasialaisia ja 4,98 prosenttia afroamerikkalaisia.
Alessia Filippi

Alessia Filippi (s. 23. kesäkuuta 1987 Rooma) on italialainen uimari. Hän on erikoistunut selkäuintiin ja sekauintiin sekä keskipitkien matkojen (400–800 m) vapaauintiin. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kiloa.
Filippi oli ensimmäinen italialainen naisuimari, joka voitti kultaa kansainvälisessä kilpailussa. Hän voitti 400 metrin sekauinnin vuoden 2006 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa. Hän voitti myös pronssia samoissa kilpailuissa. Hänellä on myös yksi maailmanmestaruustason mitali. Filippi sijoittui toiseksi lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2006 Shanghaissa. Hän on voittanut 400 metrin sekauinnin lyhyiden ratojen Euroopan-mestaruuden sekä Helsingissä 2006 että Debrecenissä 2007.
Filippi oli mitaleilla myös Pekingin olympialaisissa, kun hän sijoittui hopealle 800 metrin vapaauinnissa.
PartyLite

PartyLite on yhdysvaltalainen suoramyyntiyritys, jonka tuotteita ovat kynttilät, kodin tuoksutuotteet, kynttiläsomisteet ja ilmanraikastuksen tuotteet. Sen omistaa yhdysvaltalainen koriste-esineitä valmistava ja markkinoiva Blyth. 
Alun perin opettajana työskennellyt Mabel Baker alkoi valmistaa myrtistä kynttilöitä Cape Codissa, Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Vuonna 1909 toiminta kasvoi niin suureksi, että hän perusti yrityksen nimeltä Colonial Candle of Cape Cod. Tytäryhtiö PartyLite perustettiin vuonna 1973.
Yritys toimii Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa ja Australiassa. Euroopassa PartyLite toimii 14 maassa. Tuotteita myyvät itsenäiset PartyLite-konsultit, joita on maailmassa noin 68 000. 
Yritys toimi Suomessa 1999-2020.
Kynttilät valmistetaan Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Torsti Spoof

Torsti Spoof (s. 2. helmikuuta 1971 Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä, kitaristi ja musiikkituottaja. Hän säveltää musiikkia artisteille, trailereihin, peleihin ja mainoksiin.
Ura.
Torsti Spoofin musiikillinen ura alkoi keikka- ja studiomuusikkona 1990-luvun vaihteessa. Hän soitti kitaraa mm. Funkykarkureissa, Hausmyllyssä ja Kaija Koon yhtyeessä. Viimeisin yhtye oli jyväskyläläinen Leverage, jossa Spoof oli perustamisesta vuoteen 2018 asti. Spoofin muusikonuraan sisältyy noin 2000 keikkaa ja studiomuusikkona noin 100 levyä. Suomaisyleisölle tunnetuin kappale, jota Spoof on ollut tekemässä, on A-Tyyppi-yhtyeen jääkiekkolaulu "Ihanaa Leijonat, Ihanaa!"
Vuonna 1995 Spoof oli mukana perustamassa jyväskyläläistä Studio Audio -äänitysstudiota. Hän työskenteli studiossa vakituisesti tuottajana, äänittäjänä ja miksaajana 2010-luvulle saakka, kunnes luopui osakkuudestaan keskittyäkseen sävellystöihinsä.
Studiotyöskentelyn ohella Spoof aloitti elokuvamusiikin säveltämisen. 2010-luvulla hän sai oman sävellyksensä Star Wars -elokuvan traileriin, mistä käynnistyi aktiivinen kansainvälinen ura ja työskentely Hollywood-tuotantojen parissa. Hän on tehnyt musiikkia mm. Viidakkokirja- ja Apinoiden planeetta -elokuvien trailereihin. Vuonna 2023 Spoof oli tiettävästi ensimmäisenä suomalaisena ehdolla tuotanto- ja katalogimusiikin Mark Awards-gaalassa. Spoofin sävellys "Kingdom of Darkness" oli ehdolla gaalan pääkategoriassa "Vuoden elokuvatraileri".
Nykyisin Torsti Spoof työskentelee päätoimisena säveltäjänä tuottaen musiikkia tv-tuotantoihin ja elokuvatrailereihin. Lisäksi hän omistaa vaimonsa Sini Spoofin kanssa yksityisen musiikkikoulun ja tekee spiikkauksia mainoksiin.
Yksityiselämä.
Spoof aloitti musiikin opiskelun jo ennen kouluikää. Hän opetteli ensin pianon ja akustisen kitaran soittoa, mutta lopulta valitsi pääinstrumentikseen sähkökitaran.
Torsti Spoof asuu perheineen Jyväskylässä, jossa hän on asunut lapsesta lähtien.
José Luis Calva

José Luis Calva Zepeda () oli meksikolainen kauhukirjailija, jota epäiltiin murhasta ja kannibalismista. 
José Calvan epäiltiin murhanneen tyttöystävänsä Alejandra Galeana Garaviton, 32. Galeana löytyi Calvan kotoa paloiteltuna ja lautasella oli Galeanan käsivarren paloja paistettuina. Calva sai lieviä vammoja yrittäessään paeta poliiseja hyppäämällä alas parvekkeeltaan.
Calvan epäiltiin tappaneen myös kaksi muuta naista, joiden ruumiit löytyivät Méxicossa vuosina 2004 ja 2007.
Calva hirttäytyi sellissään 11. joulukuuta 2007 ennen oikeudenkäynnin päätöstä. 
Calva kirjoitti useita kauhukirjoja. Hänen asunnostaan löydettiin "Instintos Caníbales" (”Kannibaalivaistot”) -niminen keskeneräinen romaani. Sen kannessa oli kuva "Uhrilampaat" -elokuvan Hannibal Lecteristä, jonka kasvojen tilalle hän oli liittänyt omat kasvonsa.
Kulttuuri- ja uskontofoorumi Fokus

Kulttuuri- ja uskontofoorumi Fokus (lyhyemmin Fokus, ja aiemmin Kristillinen kulttuuriliitto – KKL) on vuonna 1947 perustettu suomalainen kulttuurijärjestö.
Historiaa.
Järjestön perustajajäseniin kuuluivat T. P. Virkkunen, V. A. Heiskanen ja Viljo Castrén. 
Tavoitteet ja toiminta.
Fokuksen keskeisenä toimintamuotona on ollut tieteen ja uskonnon, kulttuurin ja uskonnon sekä tieteen ja kulttuurin välisen vuoropuhelun edistäminen. Vuoropuheluun ovat kuuluneet myös kulttuurin eri osa-alueiden välisen vuorovaikutuksen edistäminen ja yhteiskunnallinen vaikuttaminen. Fokus on poliittisesti sitoutumaton ja ekumeeninen kulttuurijärjestö. Liiton kotipaikka on Helsinki ja toimialueena koko Suomi. Liiton jäseniä ovat yksityiset henkilöt.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko avustaa järjestöä. Vuonna 2014 kirkkohallituksen avustus oli 7000 euroa, joka oli noin 10 % järjestön budjetista.
Järjestön perustamiskokouksessa tehtäväksi määriteltiin "edistää kristilliseen maailmankatsomukseen perustuvaa suomalaista kulttuuria ja yhteiskuntaelämää yhteisymmärryksessä kansankirkon ja sen työelimien kanssa." 
Fokus osallistuu kulttuuri- ja yhteiskunnalliseen keskusteluun järjestämällä seminaareja, näyttelyitä ja tapahtumia ympäri maata. Tavoitteena on käsitellä avoimesti arvoja, eettisiä kysymyksiä ja kulttuurin ilmiöitä sekä rohkaista kristittyjä mukaan kulttuurikeskusteluun. 
Fokuksen (silloisen Kristillisen kulttuuriliiton) taide- ja tiedeklubit aloittivat toimintansa 1980-luvulla. Ne ovat keskeinen osa yhdistyksen toimintaa. Niiden tarkoituksena on tutustuttaa liiton jäsenet ja muut kiinnostuneet ajankohtaisiin taiteen ja tieteen kysymyksiin. Lähestymistapa on maailmankatsomuksellis-eettinen. 2000-luvulla on käynnistetty myös Kuvataideklubin ja Musiikkiklubin toiminta. 
Islam ja monikulttuurisuus.
Viimeisimpinä esiinnousseina aiheina ovat monikulttuurisuuteen liittyvät kysymykset, joita käsiteltiin järjestön järjestämässä kansainvälisessä kulttuurifoorumissa Espoossa syksyllä 2006. Järjestyksessä se oli 12. kulttuurifoorumi, joita Fokus (aiemmin KKL) on järjestänyt vuodesta 1981 alkaen. Fokus ry on koordinoinut YK:n uskontojen ja katsomusten yhteisymmärrysviikon viettoa Suomessa vuodesta 2011 alkaen. Vuonna 2017 yhteisymmärrysviikolla järjestettiin yli 40 tapahtumaa eri puolilla maata. Lisäksi yhdistys tuottaa monikulttuurista Juhlakalenteria ja julkaisee katsomus- ja uskontodialogiin liittyviä aineistoja.
Vuonna 2013 Fokus laati yhdessä muslimien kanssa koulutustarveselvityksen imaamikoulutuksen aloittamisesta Suomessa. Fokus on myös valmistellut Helsingin suurmoskeijaa ja kuuluu hanketta ajamaan perustettuun Oasis-säätiöön yhdessä Suomen Muslimiliitto ry:n ja Suomen Musliminaiset ry:n kanssa.
Sid &amp; Nancy

Sid &amp; Nancy on draamaelokuva vuodelta 1986. Sen ikäraja on K-18 ja kesto tunti ja 49 minuuttia. Alex Coxin ohjaama elokuva kertoo Sex Pistolsin basistin Sid Viciousin ja hänen tyttöystävänsä Nancy Spungenin tarinan. Elokuva kertoo heidän suhteensa alkuvaiheista Lontoossa, ajasta ennen vuotta 1978, jolloin Nancy puukotettiin kuoliaaksi, tai vuotta 1979, jolloin Sid kuoli heroiinin yliannostukseen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Sid &amp; Nancyn" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää sitä keinotekoisena ja liioiteltuna ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista

Tämä on luettelo yli tuhat runkosarjaottelua National Hockey Leaguessa pelanneista jääkiekkoilijoista. Tilasto on päivitetty runkosarjakauden jälkeen, ja senhetkiset aktiivipelaajat ovat lihavoituna.
Sadan eniten otteluita pelanneiden joukossa on 77 kanadalaista, 12 yhdysvaltalaista, 4 tšekkiä, 3 suomalaista, 2 ruotsalaista ja 2 venäläistä.
G. D. Spradlin

Gervais Duan Spradlin (31. elokuuta 1920 – 24. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Syntyjään oklahomalainen Spradlin esiintyi muun muassa Francis Ford Coppolan "Kummisetä osa II" -elokuvassa (1974) senaattori Pat Gearyn osassa sekä vuonna 1979 ilmestyneessä elokuvassa "Ilmestyskirja. Nyt". Muiden elokuvien joukkoon kuuluvat "Vaikene ja kuole" (1983), "Tankki" (1984) ja "The Long Kiss Goodnight" (1996). 
Spradlin esiintyi myös televisiossa ja teatterissa. Hänen viimeinen elokuvansa "Pressan tytöt" on vuodelta 1999. Hän oli vuodesta 1944 vuoteen 2000 naimisissa Nelle Hulsizerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Illallinen

Illallinen eli illalliset tai illalliskutsut on illalla syötävä vieras- tai juhla-ateria, jolle osallistuu usein monta henkeä. 
Illallinen nautitaan monissa maissa vasta iltakahdeksan jälkeen. Se on vakioaterioista juhlallisin. 
Tyypillinen illallinen sisältää neljästä kuuteen ruokalajia, jotka ovat arvokkaista raaka-aineista valmistettuja ja kevyitä. Illallisen ohjelmanumerona voi olla salissa tapahtuva ruoanvalmistus. Illallinen on usein johonkin tapahtumaan liittyvän tai muuten juhlallisen iltaruokailun nimi. Sana voi tarkoittaa myös koko tapahtumaa, ei vain ateriaa.
Raitakoirahai

Raitakoirahai ("Mustelus fasciatus") on koirahaiden heimoon kuuluva kalalaji. Se elää Brasilian ja Argentiinan alueella.
Raitakoirahai voi kasvaa noin puolitoista metriä pitkäksi. Se on äärimmäisen uhanalainen.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1984

Etelä-Afrikan Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. huhtikuuta 1984 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli hänen uransa 20:s ja kauden ensimmäinen. Kilpailun aikana johdossa kolme kuljettajaa Keke Rosberg, Nelson Piquet ja Niki Lauda.
Aika-ajo.
Aika-ajojen nopein oli Nelson Piquet. Hän kiersi 4 104 metrin pituisen radan ajassa 1.04,871. Hänen keskinopeutensa 227,694 km/h oli rataennätys. Keijo Rosberg starttasi toisesta lähtöruudusta ja Nigel Mansell kolmannesta.
Ennen kilpailua kauden alussa voimaan tullut polttoainesääntö puhutti kuljettajia. Auton tankissa sai olla lähtöhetkellä vain 220 litraa polttoainetta ja tankkaaminen kilpailun kuluessa oli kielletty. Tallien oli otettava autoistaan mahdollisimman suuri teho ja varottava samalla käyttämästä liikaa polttoainetta, jotta se riittäisi maaliin saakka. Patrick Tambaysta tuli ensimmäinen uuden polttoainesäännön uhri, sillä hänen autostaan loppui polttoaine yhdeksän kierrosta ennen maalia. Kilpailussa ajettiin kaikkiaan 75 kierrosta.
Nyree näkkäri

Nyree näkkäri on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin toinen albumi. Se julkaistiin marraskuussa 2007.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu.
Trumpettijoutsen

Trumpettijoutsen ("Cygnus buccinator") on yksi maailman suurimmista vesilinnuista, se kasvaa hiukan pitemmäksi kuin kyhmyjoutsen. Se on eurooppalaisen laulujoutsenen lähisukulainen ja elintavoiltaan lähes täysin samankaltainen. Lajin nimi tulee puhallinsoitinta muistuttavasta ääntelystä.
Koko ja ulkonäkö.
Trumpettijoutsenkoiras voi painaa lähes 12 kiloa ja naaraskin noin kymmenen kiloa. Koiras voi olla 150 cm pitkä, naaras tyypillisesti kymmenkunta senttiä lyhyempi. Siipien kärkiväli on 190–250 cm. Trumpettijoutsenen höyhenpeite on valkoinen ja sen nokka on kokonaan musta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Trumpettijoutsen elää Pohjois-Amerikassa. Laji ei ole uhanalainen; kannan arvioidaan olevan noin 18 000 yksilöä. Ennen eurooppalaisten tuloa lajin levinneisyysalue ja yksilömäärät olivat huomattavasti suurempia. Trumpettijoutsenen levinneisyysalue ulottui Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta aina Indianan ja Montanaan asti. Mittava metsästys tuhosi kuitenkin joutsenkannan niin täydellisesti, että vuonna 1932 trumpettijoutsenia oli tiettävästi jäljellä vain 69 yksilöä.
Montanaan ja Yellowstonen kansallispuistoon perustetut lajin suojelualueet pelastivat kuitenkin linnun sukupuutolta. Vaikka laji ei enää olekaan uhanalainen, seuraavat Yhdysvaltain luonnonsuojelujärjestöt silti tarkasti trumpettijoutsenen kannan muutoksia.
Lisääntyminen.
Trumpettijoutsen pesii ensimmäisen kerran joskus jo kolmevuotiaana, mutta yleensä vasta 4–6-vuotiaana. Pari pysyy yhdessä loppuelämänsä ajan ja laji voi elää 20–30-vuotiaaksi. Jos puoliso kuolee, leski avioituu uudestaan. Pari palaa yleensä pesimään samaan paikkaan vuodesta toiseen, jos ensi pesintä siinä on ollut tuloksellinen. Pari saapuu pesäpaikalleen heti jäiden sulettua. Kihlaparit eivät tavallisesti rakenna pesää ensimmäisen seurustelukevään ja -kesän aikana.
Pesänrakennus alkaa huhtikuun puolivälin tienoilla ja kestää kaksi viikkoa. Pesän halkaisija voi olla yli 2 metriä. Naaras munii joka toinen päivä suuren valkeahkon munan, kunnes pesue on täysilukuinen eli 5–9-munainen. Ensikertalaisnaaras munii vähemmän munia kuin kokenut. Haudonta kestää 33–34 päivää ja vain naaras hautoo. Naaraan poistuessa pesältä syömään tai peseytymään se peittää munat pesäaineksilla. Koiras vartioi pesää naaraan poissa ollessa. Poikaset pysyttelevät pesässä 1–2 päivää ja lähtevät sitten uimaan ja etsimään itselleen ruokaa. Emot eivät ruoki niitä, vaan kuljettavat poikuetta eri puolilla reviirinsä vesialuetta. Poikasten ravintona ovat pääasiassa vesihyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. 4–6 viikon ikäisinä poikaset alkavat syödä myös vesikasveja. Näihin aikoihin alkaa emolintujen sulkasato, jonka aktiivinen vaihe kestää noin kuukauden. Poikasten höyhenpuku on valmis 9–10 viikon iässä ja lentokykyisiä poikaset ovat noin 15 viikon ikäisinä syyskuun loppupuolella. Joutsenperhe muuttaa yhdessä talvehtimisalueelle vähän ennen vesistöjen jäätymistä.
Mustakaulajoutsen

Mustakaulajoutsen ("Cygnus melancoryphus ") on Etelä-Amerikan ainoa joutsenlaji. Se on myös suosittu puistojen koristelintu.
Koko ja ulkonäkö.
Mustakaulajoutsen painaa keskimäärin viitisen kiloa ja on 110 cm pitkä. Sen siipien kärkiväli on noin 170 cm. Vartalon höyhenpeite on valkoinen, ja kaula on musta. Mustakaulajoutsenen silmän poikki kulkee valkoinen viiru, ja sen nokan päällä on punainen kyhmy.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustakaulajoutsenia elää pelkästään Etelä-Amerikassa, jossa niitä arvellaan olevan 26 000–100 000 yksilöä. Sen elinalueita ovat maanosan kuivahkot vuorenrinteet ja tasangot, joilla se pesii suurina parvina. Aikaisemmin levinneisyys oli huomattavasti laajempi, mutta ihmisasutuksen leviäminen on kutistanut niiden elinaluetta tuntuvasti.
Belgian Grand Prix 1984

Belgian Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta 1984 viimeistä kertaa Zolderin radalla Belgiassa. Edellisellä kaudella Belgian GP ajettiin Spassa, mutta vielä tässä kilpailussa palattiin Zolderiin. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michele Alboreto, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Aika-ajo ja kilpailu.
Ferrarin Michele Alboreto sai F1-uransa ensimmäisen paalupaikan ajamalla Zolderin 4 262-metrisen radan aikaan 1.14,846, jolloin keskinopeudeksi muodostui 204,996 km/h. Toisesta lähtöruudusta lähti toinen Ferrari eli René Arnoux. Keijo Rosberg lähti kolmannesta ruudusta. Paalupaikalta lähtenyt Alboreto johti kilpailua koko ajan, eikä hän menettänyt johtoaan edes renkaidenvaihdon aikana.
Salme Laaksonen

Salme Anita Laaksonen (21. marraskuuta 1936 Suojärvi – 4. marraskuuta 2021 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Laaksonen oli yksi Tampereen työväen teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä. Siellä hän työskenteli kymmeniä vuosia, eli suurimman osan työurastaan. Tämän lisäksi hän näytteli pieniä rooleja useissa Yle TV2:n tuottamissa tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle saakka, etupäässä Jussi Niilekselän ohjauksessa ("Kotirappu" 1987, "Saastamoisen poika" 1989, "Elämän suola" 1996–1998).
Laaksosen ainoaksi elokuvarooliksi jäi pieni parin minuutin näyttäytyminen Matti Kassilan niin ikään Tampereella kuvatussa trillerissä "Jäähyväiset presidentille" (1987). Valtion taiteilijaeläke Laaksoselle myönnettiin keväällä 2007.
Marko Niskala

Marko Niskala (s. 30. tammikuuta) on suomalainen kosketinsoittaja. Hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa.
Shawn Harrison

Shawn Harrison (s. 28. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Family Matters".
Ura.
Harrison aloitti näyttelemisen televiosiossa jo 13-vuotiaana esiintyen aluksi elokuvissa, jonka jälkeen hän siirtyi televisiosarjojen pariin. 1990-luvulla Harrison tuli tunnetuksi näyteltyään Waldo Geraldo Faldoa televisiosarjassa "Family Matters". Sarjan aikana hän sai yhden Young Artist -ehdokkuuden vuonna 1993. Harrison esiintyi viimeisen kerran sarjassa vuonna 1996, jonka jälkeen hän teki lähinnä vieras esiintymisiä eri televisiosarjoissa, kuten "Moesha", "Eve" ja "Girlfriends". Vuonna 2006 Harrison sai ensimmäisen ääniroolin animaatiosarjasta "Legion of Super Heroes", jossa hän toimii Timber Wolfin äänenä.
Valtteri Revonkorpi

Valtteri Revonkorpi (s. 3. syyskuuta) on suomalainen rumpali. Nykyisin hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa. Revonkorpi on soittanut rumpuja myös Purity-yhtyeessä sekä toiminut Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukauksen kosketinsoittajana vuosina 1997–1999. Hän soitti kosketinsoittimia myös Lyijykomppanian albumilla "Viimeinen voitelu" vuonna 1996.
Pekka Lampinen

Pekka Lampinen (s. 25. tammikuuta 1965) on suomalainen basisti, joka aloitti bassonsoiton 12-vuotiaana. Ensimmäiset basistivaikuttajat olivat Gary Thain, Pave Maijanen, Cisse Häkkinen ja Martti Metsäketo. 1980- ja 1990-luvuilla hän soitti useissa jyväskyläläisissä rock-yhtyeissä sekä ravintola- ja tanssiyhtyeissä säestäen toistasataa koti- ja ulkomaalaista artistia muun muassa Irwin Goodmania, Matti Eskoa, Eino Gröniä, Kari Tapiota, Topi Sorsakoskea, Vesa-Matti Loiria, Delta Rhythm Boysia, Henry Theeliä jne. Hän opiskeli bassonsoittoa Jyväskylän Musiikkikoulussa Pekka Törmäsen johdolla ja toimi sessiomuusikkona lukuisissa äänityssessioissa. Vuonna 2005 Lampinen soitti Kontrassa. Vuosina 2005-2009 hän soitti hard rock -yhtye Leveragessa.
Moroni (profeetta)

Moroni on mormonismissa enkeli, joka kyseisen uskonnon perustajan, Joseph Smithin mukaan ilmestyi 23. syyskuuta 1823 alkaen useita kertoja hänelle. Smithin mukaan ensimmäisellä käynnillään hän oli kertonut tälle, että Smithien asuintalon lähelle Kumoran kukkulalle New Yorkin osavaltiossa oli haudattu kultalevyjä, jotka sisälsivät Amerikan muinaisten asukkaiden aikakirjat sekä "iankaikkisen evankeliumin täyteyden". Enkeli Moronin kerrotaan näyttäneen Joseph Smithille kultalevyjen hautapaikan sallimatta niitä kuitenkaan vielä hänen haltuunsa, sillä Smith ei vielä ollut osoittautunut arvolliseksi. Smithin mukaan enkeli Moroni vasta nelisen vuotta myöhemmin oli sallinut hänen ottaa levyt haltuunsa. Smith kertoi kääntäneensä levyillä olleen, "uudistetulla egyptin kielellä" kirjoitetun tekstin läpikuultavien "selvännäkijänkivien" () avulla englanniksi. Tämä käännösteksti tunnetaan nykyään nimellä Mormonin kirja.
Singaporenkaviokuonoyökkö

Singaporenkaviokuonoyökkö ("Hipposideros ridleyi") on harvinainen lepakkolaji, jota tavataan Kaakkois-Aasiassa.
Suomen Lajitietokeskus käyttää siitä nimeä malaijienkarkko.
Koko ja ulkonäkö.
Singaporenkaviokuonoyökkö on korkeintaan vain 4,9 senttimetrin pituinen 10 gramman painoinen. Siipiväli on noin 10 senttimetriä. Sillä on kokoonsa nähden suuret, noin 2 senttimetrin pituiset leveät ja kulmikkaat korvat, jotka ovat tyveltään karvaiset. Kuonossa on suuri vatimainen nenälehti, joka peittää kuonon melkein kokonaan ja on haarautunut kolmeksi erilaiseksi liuskaksi, joista keskimmäisin on paksuin. Urosten nenälehden takana on pieni rauhanen, josta erittyy vahamaista ainetta. Nenälehden tehtävänä on lähettää ultraääniä, joiden avulla se mm. paikanta saalista. Turkki on tummanruskea ja siivet noenharmaasta mustia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ensimmäinen singaporenkaviokuonoyökkö löydettiin vuonna 1911 Singaporen kasvitieteellisestä puutarhasta, ja jäi pitkään ainoaksi. Seuraavan kerran niitä löydettiin vasta vuonna 1975 Selangorista, Malesiasta eräästä suometsästä, jossa tavattiin 50 yksilön yhdyskunta, joka vietti päivänsä tierummun sisällä. Havaintoja on raportoitu myös Sabahista ja Sarawakista Pohjois-Borneosta, lisäksi myös Malakan niemimaalta, Sumatralta, ja Laosista. Singaporenkaviokuonoyökkö elää etupäässä turpesissa suometsissä, lisäksi sitä tavataan vanhoissa Dipterocarpus-puuheimon metsissä. Yöllä lepakot roikkuvat yleensä luolissa ja lähtevät yöllä etsimään ruokaa metsään.
Elintavat.
Singaporenkaviokuonoyökön elintavat tunnetaan huonosti. Se käyttää ultraääniä hyönteisten ja itsensä paikannukseen. Ultraäänten taajuus on 65–67 kHz. Lepakoiden on havaittu imettävän poikasiaan elokuun alusta toukokuun lopulle.
Uhat ja suojelu.
Singaporenkaviokuonoyökkö on vaarantunut laji ja sitä uhkaa elinalueiden häviäminen.
Aukusti

Aukusti on suomalainen asu latinan Augustus-nimen lyhentymästä August. Augustus ("kunnianarvoisa") oli alkujaan Rooman ensimmäiselle keisarille, Octavianukselle myönnetty kunnianimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Aukusti on Digi- ja väestötietoviraston mukaan saanut 20 684 miestä ja muutama nainen.
Lagus

Lagus on suomalainen pappissuku, josta on tullut myös sivistyselämän vaikuttajia. Suvun yksi haara on aateloitu 1800-luvulla.
Suvun historiaa.
Suvun kantaisänä pidetään Georgius Martini Lepusta, joka toimi pappina Tammelassa vuodesta 1581 ainakin vuoteen 1621. Perimätiedon mukaan hän oli lähtöisin Maarian Hirvensalosta ja otti latinankielisen sukunimen "Lepus" (’jänis’) kotitalonsa mukaan. Hänen synnyintaloaan ei ole kuitenkaan kyetty varmuudella osoittamaan. Suvun kaksi pääharaa polveutuvat Georgius Martinin kahdesta pojasta, Henrik ja Josef Lepuksesta. Heidän jälkeläisensä muuttivat sukunimen kreikasta johdettuun muotoon "Lagus". Myöhemmissä polvissa suvussa oli runsaasti pappeja. Helsingin yliopiston rehtori, valtioneuvos Wilhelm Lagus aateloitiin vuonna 1880 ja hänen sukunsa merkittiin 1882 Suomen aateliin aatelisena sukuna numero 256. Aatelissuvun tunnuslause on "Vigili labore" (’työskentele valppaasti’).
Vuoden 1906 suuren nimenmuutoksen jälkeen useat suvun jäsenet ovat omaksuneet nimen "Hirvensalo" suvun oletetun alkukodin mukaan. 1900-luvun alussa suvun iisalmelaisesta haarasta tuli useita kansanedustajia.
Temmeksen suojeluskunta

Temmeksen suojeluskunta perustettiin 17. helmikuuta 1918. Temmesläiset perustivat sen Oulun suojeluskunnan kehotuksesta pian Oulun valtauksen jälkeen. Samana päivänä perustettiin myös kutsuntalautakunta yhdessä Temmeksen kunnallislautakunnan kanssa. Suojeluskunta päätti asettaa tehtäväkseen myös paikallispäällikön valinnan. 
Helmikuun 26. päivä 1918 suojeluskunta järjestyi saaden päällikökseen tehtävään lupautuneen maanviljelijä Eero Junttilan. Pian pidettiin myös ensimmäiset kutsunnat ja vapaussotaan saatiin noin 30 miestä. Sotilaalliset harjoituksetkin käynnistyivät. Niihin osallistuminen oli ollut sangen säännöllistä, vaikka harjoitukset tehtiin ilman kivääreitä. Suojeluskunnan ensimmäisenä harjoituspaikkana oli toiminut kirkonkylän nuorisoseurantalo. Vapaussodan aikana Temmeksen suojeluskunnan tehtäviin oli kuulunut esimerkiksi myös kuljetusvelvollisuus.
Kesän 1918 aikana suojeluskunnan toiminta hiljentyi. Uudelleen se elpyi syksyllä vuonna 1918 säädetyn suojeluskunta - asetuksen suomin edellytyksin. Temmeksen uuden suojeluskunnan järjestäytymiskokous pidettiin 18. syyskuuta 1918. Lokakuun lopussa 1918 sai Temmeksen suojeluskunnan paikallispäälliköksi valittu kirkkoherra Hannes Mustakallio valtakirjansa. Eräs uuden suojeluskunnan jäsenistä oli ollut entinen paikallispäällikkö Eero Junttila.
Jatkosodan lopputuloksen seurauksena suojeluskunnat lakkautettiin. Temmeksen suojeluskunta oli talvisodan jälkeen siirretty Raahen suojeluskuntapiiriin. Lakkautetun Temmeksen suojeluskunnan pesänselvittelijänä toimivat Raahen sotilaspiirin selvitysmiehet. Kun Temmeksen suojeluskunta lakkasi toimimasta 6.11.1944, se lahjoitti Temmeksen sankaripatsasrahastoon 70 000 markkaa ja Suomen Punaiselle Ristille 5 000 markkaa. Urheilukenttä ja ampumarata siirtyivät kunnalle. Entinen suojeluskuntatalo Väinölä siirtyi temmesläisille näytelmäharrastajille.
Palmén

Palmén on suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku.
Suvun jäsenten puolisoita.
Sukunimi Palmén on ollut myös seuraavilla Palmén-suvun jäsenten puolisoilla:
Lähteet.
Espoon Palloseura (jääkiekko)

Espoon Palloseura (EPS, virallisesti Espoon Palloseuran Jääkiekko ry) on vuonna 1970 perustettu espoolainen jääkiekkoseura. Jääkiekkojaostosta muodostettiin EPS Jääkiekko ry vuonna 1980. Jalkapalloa pelaa Espoon Palloseuran Jalkapallo. Toiminta on keskittynyt Espoonlahteen, missä sijaitsee kaksi jäähallia, kolme tekonurmikenttää, Espoon kaupungin omistama Forum-halli ja EPS:n hallinnoima harjoitushalli jääkiekkojunioreille. 
EPS oli yksi kolmesta Espoo Bluesin kasvattajaseurasta. EPS:n edustusjoukkue on pelannut kaksi kautta kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Suomi-sarjassa, mutta nykyään seuralla ei enää ole edustusjoukkuetta. EPS saavutti Suomi-sarjan hopeaa kaudella 2000–2001. Kauden 2000–2001 päätteeksi EPS:n Suomi-sarjan lisenssi siirtyi Kirkkonummen Salamoille. 
EPS voitti kaudella 1988 C-nuorten SM-kullan.
Jääkiekon Suomi-sarjan hopeakauden 2000–2001 tilastot.
runkosarja
play-off
Von Hellens

Von Hellens on suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku. Professori Carl Niclas Hellenius aateloitiin vuonna 1816 ja otti käyttöön nimen "von Hellens". Suku introdusoitiin Ritarihuoneeseen sukuna numero 173. Hänen pojanpoikansa Lars Theodor von Hellens korotettiin vuonna 1895 vapaaherraksi ja introdusoitiin numerolla 61. Suvun aatelinen haara sammui vuonna 1901, jonka jälkeen vain vapaaherrallinen jäi jäljelle.
Suku hallitsi Kuusiston kartanoa Kaarinassa. Myös af Enehielm -aatelissuku on lähtöisin porvarillisesta Hellenius-suvusta.
Suvun jäseniä.
Muita.
Avioliiton kautta sukunimen on saanut Turun kauppakorkeakoulun professori Liisa von Hellens o.s. Valtakari (s. 1948), joka on myös Petra von Hellensin äiti.
Lindelöf (suku)

Lindelöf on alkuaan ruotsalainen sukunimi tai suku, jonka useat sukuhaarat on aateloitu. Lindelöf-suku on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneeseen numeroilla 143 ja 1098. Suomessa on elänyt ainakin kolme aatelista Lindelöf-sukua. Tunnetuin näistä on vuonna 1883 aateloidun Lorenz Leonard Lindelöfin sukuhaara. Nimi Lindelöf esiintyy kuitenkin kaikissa yhteiskuntaluokissa, muun muassa vuonna 1939 Turun Crichton-Vulcanin telakalla oli lakossa kaksi Lindelöf-nimistä metallityöläistä.
Running Scared (vuoden 2006 elokuva)

Running Scared on vuonna 2006 julkaistu toimintatrilleri. Elokuvan ohjasi sekä käsikirjoitti Wayne Kramer ja pääosassa on Paul Walker.
Juoni.
Elokuva kertoo pikkurikollisesta Joey Gazellesta joka saa tehtäväkseen piilottaa erään aseen, epäonnistuneen huumekeikan jälkeen. Joey päättää piilottaa aseen kotiinsa, sillä hän ajattalee että sillä voi olla jatkossa vielä jotakin käyttöä. Joeyn kymmenvuotias poika Nicky löytää aseen ystävänsä Olegin kanssa. Olegin isä hakkaa häntä ja hänen äitiään jatkuvasti ja katkera poika ottaa aseen mukaansa ja ampuu isänsä ja pakenee pimeään yöhön. Joey lähtee henkensä kaupalla taakaa-ajoon saadakseen aseen ennen kuin se joutuu virkavallan käsiin.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä tunkkainen musiikkivideoestetiikka heiluvine käsivarakuvauksineen ja sinisävyisiksi toonattuine kuvineen on tavallistakin puuduttavampaa katsottavaa, kun "Running Scared" -elokuvasta ei löydy nimeksikään sisältöä. ”Halpahintaisen testosteronipullistelun taustalla näyttäytyville naisille on varattu tuttuun tapaan roolit kotona kokkaavana vähäpukeisena pikkuvaimona, tahdottomana uhrina ja hyväsydämisenä huorana. Onpa omaperäistä.”
Shaft – kivikova dekkari

Shaft – kivikova dekkari ("Shaft") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Gordon Parks, ja pääosassa on Richard Roundtree. Musiikin teki Isaac Hayes.
"Shaftia" pidetään yhtenä ensimmäisistä blaxploitaatio-elokuvista. Menestykseksi muodostunut elokuva sai jatko-osat "Shaft – kylmä hymy" (1972) sekä "Shaft ja orjakauppa" (1973). Aihetta jatkettiin myös televisiosarjana, jota esitti Suomessa Mainostelevisio elokuusta 1974 alkaen.
Juoni.
Elokuva kertoo kovaotteisesta yksityisetsivästä John Shaftista, joka saa kuulla, että mustan gangsteripomon tytär on siepattu. Vaikutusvaltainen gangesteripomo palkkaa Shaftin pelastamaan hänen tyttärensä hinnalla millä hyvänsä.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomain" Paula Talaskivi kehui "Shaftia" ensi-ilta-arviossaan ”iskevän vauhdikkaaksi” ja kuvausta onnistuneeksi: ”Katsoja tuntee helposti pääsevänsä kuvaajan mukaan sekä katuvilinään että oudon hämärille kujanteille.” Lisäksi hän jo ennakoi elokuvan saavan jatkoa: ”En yhtään ihmettelisi, vaikka tästä Shaftista tulisi piankin uusissa tehtävissä palaava dekkarisankari. Häntä katsoo mielellään ja Harlemissa kyllä riittää aineksia jännittävästi selvitettäviksi.”
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vuonna 2000 "Shaft" hyväksyttiin mukaan Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon valikoidaan esteettisesti, kulttuurisesti tai historiallisesti tärkeitä elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Shaftin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jaakoppi

Jaakoppi on miehen etunimi, Jaakob-nimen suomalainen asu.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on annettu 1 018 suomalaiselle miehelle, joista suurin osa on syntynyt ennen vuotta 1940. Jaakopin nimipäivää vietetään 25. heinäkuuta. Jaakob-nimen yleisempi suomalainen muoto on Jaakko.