Manoel

Manoel eli Manoel-saari, myös Manoelsaari tai Manoelin saari (, ), entinen "l'Isola del Vescovo" tai l'Isolotto ( on Maltan itärannikolla, tal-Marsamxettin satamassa Vallettan edustalla sijaitseva tasainen ja asumaton saari Välimeressä. Pääsaareen Maltaan pienen saaren yhdistää kivisilta.
Tal-Marsamxettin myrskyiltä suojaavassa luonnonsatamassa sijaitseva saari on saanut nimensä Maltan kansan keskuudessa suositun portugalilaisen aatelismiehen, Jerusalemin Pyhän Johanneksen suvereenin sotilaallisen ja hospitaliittaritarikunnan 66. suurmestarin António Manoel de Vilhenan mukaan. Manoelin pinta-ala on 0,3 neliökilometriä. ja se on nykyisin Maltan saarivaltion Gżiran kaupungin hallinnollinen yksikkö.
Saaren kuvaus.
Manoel sijaitsee Gżiraa ja Sliemaa yhdistävän rantabulevardin edustalla Vallettan pohjoispuolella. Pääsaaresta sen erottaa 15–20 metriä leveä kanava ja saaria yhdistää kivinen silta. Pääkaupungista Vallettasta Gziraan pääsee säännöllisesti kulkevilla busseilla ja matka Marsamxett-satamaan kestää 30 minuuttia. Pienellä Manoel-saarella kahden kaupungin välillä löytyy vihreää luontoa ja puita, mutta ei ole asutusta eikä asuintaloja. Suurimman osan tästä kallioisesta paikasta miehittää arkkitehtonisesti vaikuttava keskiaikainen linnoitus ja Lazzarettin laaja sekä karanteeniasemarakennus että sairaala, jotka loppuvat vesirajaan linnoituksen eteläpuolella. Vaikka karu Lazzarett on arkkitehtonisesti vähemmän vaikuttava, se edeltää linnoitusta lähes vuosisadan ajan. Karanteenin käyttöönotto Maltalla liittyi johanniittain ritarien saapumiseen ja määräyksen vastaanottamiseen vuonna 1530, sillä Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan ritarit pitivät pitkien merenkulkuperinteidensä mukaisesti tärkeänä toimenpiteenä saarille saapuvien alusten ja matkustajien kautta tuotujen sairauksien ja tarttuvien tartuntojen leviämisen estämistä. Molemmat rakennukset ovat nykyään tärkeitä arkkitehtonisia ja Maltan historian merkittäviä vaiheita todistavia monumentteja.
Vuonna 1723 suojatakseen tal-Marsamxettin satamaa vihamielisiltä hyökkäyksiltä António Manoel de Vilhena rakennutti saaren itäpäähän linnoituksen ja antoi sille vapauden, jonka jälkeen koko saari nimettiin suurmestarin mukaan. Ennen linnoituksen rakentamista Manoelia pidettiin Maltan piispan saarena, sillä Mdinan katedraaliosasto oli hankkinut sen omakseen vuonna 1570, ja sille annetun "l'Isola del Vescovo"n maltankielinen nimi "il-Gżira tal-Isqof" tarkoittaa "piispan saarta". Saarta kutsuttiin myös nimellä "l'Isolotto". Vuonna 1643 Maltan ritarikunnan ylin johto vaihtoi saaren Rabatin läheisyydessä sijaitsevaan tal-Fidden-nimiseen viljavaan maa-alueeseen rakentaakseen saarelle pysyvän karanteeniaseman ja hoitopaikan laivojen mukaan tulevien rutto- ja koleravirtauksien valvomiseksi.
Ritarit menettivät Maltan vuonna 1798, kun Napoleon Bonaparte matkallansa Egyptiin valtasi saaren ja teki siitä ranskalaisten tukikohdan tukemaan hänen armeijaansa idässä. Toisen maailmansodan aikana Maltan saarrossa, Yhdistyneen kuningaskunnan laivaston 10. sukellusvenelaivue käytti Manoel-saarta ja sen linnoitusta merivoimien tukikohtana, jolloin sitä kutsuttiin nimellä "HMS Talbot" tai "HMS Phœnicia". Luftwaffe-pommittajien maaliskuussa 1942 tekemän ilmaiskun seurauksena linnoituksen Padovan Pyhän Antoniuksen kappeli tuhoutui. Vuodesta 1970, jolloin kuninkaallinen laivasto poistui Maltalta, niin Manoel kuin sen keskiaikaiset rakennukset olivat hylättyjä, rappiolla ja ilkivallan kohteina monien vuosien ajan, kunnes restaurointi alkoi 2000-luvun alkupuolella. Saaren perintökohteista Manoelin linnoitus vallihautoineen on Maltan ritarihistoriansa ansiosta yksi Unescon maailmanperintökohteita vuodesta 1998 lähtien. Perintörakennuksien ja kohteiden lisäksi saarella on merenranta ja merkittäviä viheralueita, pursiseura ja ankkamaatila. Kesäisin tässä on huvipuisto Luna Park ja talvisin sirkukset.
Maltalla ja muun muassa Manoelilla on kuvattu elokuvia "Risen" (2016) ja "Assassin’s Creed" (2016). Linnoitusta käytettiin lavasteena "Game of Thronesin" ensimmäisellä tuotantokaudella. Kun kasvillisuus alkoi valloittaa raunioita ja niiden todettiin olevan huolenpidon ja restauroinnin tarpeessa, esille nousi ehdotus asuntojen ja venesataman rakentamisesta Manoelin saarelle.
Nähtävyydet ja perintörakennukset.
Duck-maatila.
Sillan lähistöllä vasemmalla Manoel-saarella on useita vuosia ollut epävirallinen ja vapaaehtoistyöllä toimiva maatila ja suojapaikka nimeltä Duck Village eli Ankkakylä erilaisille siivekkäille ja monille muille eläimille. Rannikon pieneen kulmaan hyväntekeväisyyshankkeena perustettu turvasatama oli alun perin tarkoitettu höyhenpelisille ystäville paikaksi, jossa he voivat levätä metsästäjien tai kissojen häiritsemättä. Tärkeimmät asukkaat ovat tietenkin ankkoja, mutta siellä on muitakin asukkeja: joutsenia, kanoja ja hanhia. Kylän laajentuessa marsujen, metsästäjiä pakenevien kanien ja muiden pieneläinten lisäksi tänne alkoi majoittua kulkukissoja. Ankkakylän lähellä on uurna lahjoituksia varten ja kylän laitamilla on hautausmaa menehtyneille kyläläisille. Entisestään yhä laajentunut asukaskirjo elelee pikkuruisissa puutaloissa, kylään on ilmainen sisäänpääsy ja asukeille tuodaan niin ruokaa kuin leluja.
Royal Yacht Club.
Oikealla puolella siltaa, ei kaukana Manoelin saaren linnoituksesta, on maltalainen Royal Yacht Club (Royal Malta Yacht Club) ja vasemmalla laiturialueet. Manoel-saarella sijaitseva Yacht Yard Ltd. (MIYY) on yksi Välimeren vanhimmista vakiintuneista jahtienkorjaamoista, jolla on kokemusta merikulkuneuvojen ja -aluksien, puu-, teräs-, alumiini- ja GRP-jahtien kunnossapidosta ja huollosta. Saarella sen käytössä on yli 33 tuhannen neliön tilat ja laitureihin mahtuu pituudeltaan 50, jopa 80 metriin ja painoltaan 450-500 tonniin yltäviä aluksia ja veneitä.
Maltan kuninkaallisen Yacht Clubin perustamisen päivämäärästä ei ole kuitenkaan tarkempaa tietoa, mutta sen oletetaan toimineen jo vuonna 1835. Vuonna 1873 amiraliteetti myönsi sinisen lipun käyttöä varten luvan, joka julkaistiin uudelleen vuosina 1894 ja 1935. Vuoteen 1892 mennessä klubi oli kuitenkin saavuttanut huippunsa ja käytännöllisesti katsoen lakannut olemasta. 
Suunnilleen vuonna 1896 pieni ryhmä Maltalla asuvia "Rhoda" nimisten kutterien omistajasyndikaatin jäseniä muodostivat yhdistyksen, joka tunnettiin yleisesti nimellä "Rhoda Sailing Club". Aluksi heidän kiinnostuksensa kohteena olivat ensisijaisesti risteilyt, mutta myöhemmin järjestettiin kilpailuja niin purjeveneitä kuin pieniä paikallisia veneitä varten, mikä houkutteli paikalle alkuperäisen syndikaatin jäsenten lisäksi muita harrastajia. Alullepanijat että uudet tulokkaat yhdessä perustivat vuonna 1905 kerhon, joka tunnetaan nimellä Mediterranean Skiff Club (Välimeren Veneklubi) ja joka pysyi toiminnassa vuoteen 1916 saakka. Vuonna 1921 kerhotoiminta aloitettiin uudelleen nimellä "Malta Yacht Club" ja vuonna 1928 sille annettiin virallinen tunnustus etuliitteellä "Royal". Vuonna 1929 onnistuneen moottoriveneregatan jälkeen perustettiin Maltan moottorivenekerho, ja vuonna 1930 molemmat klubit yhdistettiin. Elokuussa 1935 amiraliteetin komissaarit uusivat Maltan kuninkaalliselle Yacht Clubille sinisen lipun käytön etuoikeuden. Italian kanssa käydyn sodan puhkeamisen jälkeen vuonna 1940 klubi lakkasi toimimasta. Vuotta myöhemmin jotkut innokkaat jäsenet kaavailivat kilpailua, kunnes Luftwaffen ilmahyökkäykset ajoivat heidät pois vesiltä. Pommi tuhosi kerhotalon kokonaan 18. heinäkuuta 1942 ja vaurioitti monia veneitä. Vasta vuonna 1970 tal-Marsamxettin satamassa sijainneet Valletta Yacht Clubin tilat muutettiin nykyisiin tiloihin Manoelin saarella ja klubi palasi 13. marraskuuta 1990 alkuperäiseen nimeensä "The Royal Malta Yacht Club". Uusi kerhotalo saatiin käyttöön lokakuussa 2009.
Suunnitteilla Manoelille.
Saaren länsipuolelle on suunnitteella asuinalue, joka käsittää sarjan matalahkoja, 3–4 kerroksisia asuintaloja, jotka tarjoavat huoneistoja yhdestä kolmeen makuuhuoneen kanssa. Lazzarett, joka on vuosisatojen ajan ollut mukautettuna erilaisiin käyttötarkoituksiin, on tarkoitus kunnostaa ja muuttaa se viiden tähden hotelliksi kasinoineen. Kauppoja on suunniteltu saaren avoimien julkisten tilojen ja historiallisen karjatalon ympärillä sijaitseville kävelykaduille. Etelärannikolla sijaitseva venesatama uudistetaan poukamaksi, joka tarjoaa noin 180 ankkuripaikkaa niin pieni- kuin suurikokoisille jahdeille.
Manoelin linnoituksesta on tarkoitus tulla kulttuurin ja taiteen keskus, joka koostuu gallerioista, museoista, kaupoista, ravintoloista ja paraatikentästä ulkoilmatapahtumille, joihin yleisölle on vapaa pääsy. Kappelia on tarkoitus käyttää niin yhteisötapahtumiin kuin hääjuhliin. Ajoneuvojen pysäköinti ja liikenneväylät sijaitsevat maan alla, jolloin syntyy suurelta osin autovapaa katumaisema jalankulkijoille. Katutasolla luodaan suurelle yleisölle sopivien julkisten avoimien tilojen ja piazzojen yhdistelmäsarja. Myös säilytetään että kunnostetaan yli 80 000 neliömetriä uutta viher- ja perhepuistoaluetta ympäri Manoel-saaren, mukaan lukien merenranta.