Eiríksmál

Eiríksmál (”Eiríkrin/Eerikin laulu”) on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Kyseinen ylistysruno on laadittu edesmenneen Norjan kuninkaan Eerik Verikirveen ("Eiríkr blóðøx") kunniaksi. Fagrskinnan mukaan Eerikin puoliso, Gunnhildr Kuninkaidenäiti (isl. "konungamóðir" Gormsdóttir) antoi laatia runon Eerikin muistoksi vuonna 954 tai hieman sen jälkeen, vaikkakin Fagrskinnan toteamuksen historiallista tarkkuutta on myös epäilty. Runosta on säilynyt Fagrskinnassa yhdeksän säkeistöä, minkä lisäksi yksi säkeistö on säilynyt myös Snorri Sturlusonin Proosa-Eddan osiossa "Skáldskaparmál". Runossa, joka mahdollisesti on ollut pitempi kuin säilyneet säkeistöt antavat olettaa, esitetään kuningas Eerikin vastaanottoa Valhallassa kuvaamalla Óðinnin, runouden jumala Bragin sekä Eddan sankarirunoudesta ja muinaissaagoista tutun sankarin, Sigmundrin välistä keskustelua. "Eiríksmália" ei ole suomennettu.
Syntykonteksti.
"Eiríksmálin" kielen osalta on todettu, että siinä olisi vaikutteita muinaisenglannin kielestä, vaikka vastakkaisiakin näkemyksiä on esitetty. Onkin oletettu, että runon laatija on elänyt merkittävän osan elämästään Danelagenin alueella, sekä huomioitu toisaalta myös se, että Eerik ja Gunnhildr viettivät pitkiä aikoja Northumbrian alueella. Saagalähteiden mukaan Gunnhildr olisi Eerikin kuoleman jälkeen viipynyt jonkin aikaa Orkneysaarilla ennen siirtymistään Tanskaan. Jotkut tutkijat ovatkin katsoneet, että runo laadittiin alkujaan Britteinsaarilla kun taas John Lindow (1989) on esittänyt, että runo olisi laadittu Tanskassa Gunnhildrin sinne siirtymisen jälkeen.
"Eiríksmálin" erityispiirteitä.
"Eiríksmál" muistuttaa skaldi Eyvindr Skaldienturmelijan (isl. "skáldaspillir") Haakon Hyvän ("Hákon góði Aðalsteinsfóstri") kunniaksi laatimaa runoa "Hákonarmál" sekä skaldi Þorbjörn "hornklofin" Haraldr Kaunotukan ("inn hárfagri") kunniaksi tekemää runoa "Haraldskvæði". Useat tutkijat ovat katsoneet, että "Hákonarmál" olisi saanut vaikutteita "Eiríksmálista". Kuitenkin myös vastakkaisia näkemyksiä on esitetty, koska "Hákonarmálin" Valhalla-kuvausta on pidetty arkaaisempana. Kummassakaan runossa ei esitetä pakanajumala Óðinnia kielteisessä valossa. Eerikin loistokasta vastaanottoa kuvataan "Eiríksmálissa" skandinaavisen mytologian kuvastoa käyttäen, huolimatta siitä, että Eerik itse oli vastaanottanut kristillisen kasteen. 
"Eiríksmálin" runomitasta.
"Eiríksmál" edustaa "Hákonarmálin" ja "Haraldskvæðin" ohella varhaisia eddatyylisiä ylistysrunoja eli sen säkeistöt on laadittu käyttäen eddarunoudelle tyypillisiä runomittoja. "Eiríksmál" poikkeaa ylistysrunoille tyypillisestä skaldirunoudesta paitsi runomittojensa osalta myös tyylillisesti ja sanastollisesti.&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
"Eiríksmálin" kaksi ensimmäistä säkeistöä on laadittu "fornyrðislag-mitan" eli ”vanhan tarinamitan” muunnosta "málaháttr"-runomittaa käyttäen. Runon loppuosassa on käytetty toista eddarunoudelle tyypillistä "ljóðaháttr"-runomittaa eli ”laulu-mittaa”. "Eiríksmál" edustaakin eddarunoutta eikä niinkään skaldirunoutta. Siinä missä skaldirunouden laatijat on yleensä tunnettu nimeltä, on eddarunoudelle tyypillistä anonyymius, minkä jotkut tutkijat ovat nähneet syyksi myös "Eiríksmálin" anonyymiudelle.