tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mauthausen-Gusen

Mauthausen (vuoden 1940 kesästä lähtien Mauthausen-Gusen) oli natsi-Saksan keskitysleiri, joka kasvoi suureksi leiriryhmäksi. Se rakennettiin Ylä-Itävaltaan Mauthausenin ja Gusenin kylien ympärille, noin 20 kilometriä Linzin kaupungista itään. 
Alun perin alueella sijainneesta yksittäisestä leiristä Mauthausen laajeni ajan mittaan yhdeksi Saksan hallinnoiman Euroopan suurimmista työleirikomplekseista. Mauthausenissa ja Gusenin lähistöllä sijainnutta neljää pääleiriä lukuun ottamatta eri puolille Itävaltaa ja Saksan eteläosia sijoitetut yli 50 alaleiriä käyttivät vankeja orjatyövoimana. Alaleirejä sijaitsi muun muassa Ebenseen, Melkin ja Amstettenin kaupungeissa. Lukuisat KZ Mauthausenin alaisuudessa toimineet leirit sisälsivät kivilouhoksia, ase- ja ammustehtaita, kaivoksia sekä Me 262 -suihkuhävittäjien kokoonpanotehtaita. 
Läheltä St Georgen an der Gusenin kaupunkia on löydetty maanalainen tehdaskompleksi, jossa epäillään natsivallan aikana tehdyn muun muassa ydinaseen kehittämistyötä. Rakennelmien löytämiseen johtivat itävaltalaisen dokumentaristin Andreas Sulzerin tekemät asiakirjalöydöt. Huolellisesti kätketyt rakennelmat jäivät alueen miehittäneiltä Neuvostoliiton armeijan yksiköiltä löytämättä. 
Tammikuussa 1945 Mauthausenin keskustoimistosta johdetuissa leireissä oli arviolta 85 000 vankia. Kuolleiden tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta useimpien lähteiden mukaan se olisi ollut koko leiriryhmän osalta välillä 122 766 – 320 000. Leirit muodostivat yhden ensimmäisistä massiivisista keskitysleirikomplekseista natsi-Saksassa ja olivat viimeisiä, jotka länsiliittoutuneet tai Neuvostoliitto valtasivat. Kaksi pääleiriä, Mauthausen ja Gusen I, olivat myös ainoat leirit koko Euroopassa, jotka kuuluivat ”luokkaan III”, mikä merkitsi niiden olleen ”Valtakunnan parantumattomille poliittisille vastustajille” suunnatuista leireistä ankarimmiksi tarkoitettuja. Toisin kuin monissa muissa keskitysleireissä, joissa oli kaikenlaisia vankeja, Mauthausenia käytettiin pääasiassa toisen maailmansodan aikana Saksan hallintaan joutuneiden maiden älymystöön ja yläluokkiin kuuluneiden koulutettujen ihmisten tappamiseen kovalla työnteolla.
Kulttuurissa.
Kreikkalainen säveltäjä Mikis Theodorakis sävelsi Mauthausenista kertovan neliosaisen Mauthausen-sarjan (Mauthausen Cantata). Theodorakiksen ystävä Iakovos Kambanellis oli vankina Mauthausenissa ja kirjoitti kokemuksistaan neljä runoa, jotka Theodorakis sävelsi. Theodorakis omisti sävellyksensä kaikille fasismista kärsineille ja sitä vastaan taistelleille.
Mauthausen-sarjan alkuperäisinä esittäjinä toimivat Maria Farantouri (kreikaksi), Elinoar Moav Veniadi (hepreaksi), Gisela May (saksaksi) ja Nadia Weinberg (englanniksi). Suomeksi sen on levyttänyt Agit Prop, ja sekä suomeksi että ruotsiksi (kääntäjinä Pentti Saaritsa ja Claes Andersson) sitä on esittänyt Arja Saijonmaa.
Falstadin keskitysleiri

Falstadin keskitysleiri oli vankileiri Levangerissa, Norjassa. Leiriä käytettiin pääasiassa natsien valloittamilta alueilta tulleiden poliittisten vankien sijoituspaikkana. Se rakennettiin alun perin valtion sisäoppilaitokseksi vuonna 1921, mutta SS otti laitoksen käyttöönsä elokuussa 1941 ja nimesi sen SS-Strafgefangenenlager Falstadiksi. Leiri vapautettiin toukokuussa 1945, minkä jälkeen norjalaiset viranomaiset käyttivät sitä vankilana ja työleirinä maanpetoksesta syytetyille tai tuomituille. Nykyään se toimii museona sekä ihmisoikeuksiin ja mielipidevankeihin keskittyneenä tutkimuskeskuksena. 
Gestapo käytti leiriä pääasiassa Saksan valtaamilta alueilta tulleiden poliittisten vankien säilytyspaikkana. Falstadissa oli vankeja 13 eri kansallisuudesta. Useimmat heistä tulivat Norjasta, Neuvostoliitosta, Jugoslaviasta, Tanskasta ja Puolasta. Harva kuitenkin ehti viettää kovin pitkää aikaa Falstadissa, sillä suurin osa vangeista lähetettiin nopeasti Saksassa tai Puolassa sijainneisiin leireihin tai Norjan merkittävimpään keskitysleiriin, Griniin. 
Falstadia käytettiin myös kauttakulkuleirinä norjalaisten juutalaisten siirtämiseksi Auschwitziin. Leirin ominaispiirre oli kova ja lähes tarpeeton pakkotyö. Vankien halventaminen ja herjaaminen oli yleistä varsinkin SS-Hauptscharführer Gogolin ja Hans Lambrechtin hallintokaudella. Lambrecht oli vanginvartija, joka tunnettiin vankien keskuudessa susiin viittaavalla nimityksellä "Gråbein" (). 
6. lokakuuta 1942 natsivirkailijat julistivat joillekin Keski-Norjan alueille poikkeustilan, ja ainakin 170 ei-norjalaista vankia sekä 34 norjalaista poliittista vankia teloitettiin Falstadin ulkopuolella sijainneessa metsässä. Helmikuussa 2007 olivat edellään meneillään yritykset löytää, kaivaa esiin, tunnistaa ja haudata uhrit, joita oli ainakin 202.
Kullervo Koivisto

Kullervo Koivisto (oik. Heikki Mattinen) on suomalainen pornoelokuvien tuottaja ja kuvaaja.
Henkilöhistoria.
Kullervo Koivisto aloitti uransa 1980-luvulla Kalle-, Jallu-, Ratto-, Erotica-, ErotiCats jne. -pornolehtien valokuvaajana. Taiteilijanimi Kullervo Koivisto kehittyi myöhemmin, kun Jallun toimitussihteeri halusi ettei samanniminen henkilö esiintyisi kaikissa pornolehdissä. Koivisto haki elantonsa myös pornon ulkopuolelta. Hän teki kuvaustöitä myös muille Lehtimiehet-konsernin lehdille, kuten Hymylle ja Nykypostille.
Oman elämänsä stuntti -näyttely.
Kullervo Koivisto päätti uransa pornokuvaajana vuonna 2011 Brande Arts -galleriassa järjestettyyn "Oman elämänsä stuntti" -näyttelyyn. Valokuvanäyttelyyn Koivisto oli valinnut kuvia, joilla oli oma tarinansa. Kuvat eivät sisältäneet kovaa pornoa. Näyttelyn harvinaisuuksiin kuuluivat muun muassa ensimmäinen mallikuva Angelika Kalliosta, kuvia ex-missi Tarja Smurasta ja Marika Hakalasta, sekä kuva Lilli Suomalaisesta alastonmallina. Näyttelyssä oli esillä myös Rasputin-elokuvan kuvauksista otettuja kuvia ja Penthousessa 1980-luvulla maailmalle levinneitä kuvia, joissa Xena-tyyppinen nainen poseeraa niukassa taisteluasussa jäällä Laajasalon edustalla. Näyttelyn päätteeksi taiteiden yönä huutokaupattiin esillä olleiden töiden vedokset. Huutokaupan meklarina toimi Kauko Röyhkä, ja siitä saaduilla rahoilla lahjoitettiin maalaus- ja piirustustarvikkeita helsinkiläisille päiväkodeille.
De Beers

De Beers on englantilaisen liikemiehen Cecil Rhodesin perustama kansainvälinen konserni, joka keskittyy timanttien etsimiseen, kaivamiseen ja kauppaan. Pankkiiri Alfred Beit oli Rhodesin läheinen ystävä ja liikekumppani, jonka avulla Rhodes laajensi valtauksiaan, kunnes kaikki De Beersin kaivokset olivat hänen hallinnassaan. Emoyritys on perustettu 1888. Timanttikaivosten löytyminen Pretorian läheltä ja Saksan Lounais-Afrikasta vuosina 1902 ja 1908 heikensi merkittävästi De Beersin timanttimarkkinoiden hallintaa. Ernest Oppenheimer, joka oli perustanut Anglo-American Corporationin vuonna 1917, sai haltuunsa Lounais-Afrikan kaivokset, osti paikan De Beersin hallituksesta vuonna 1926 ja tuli sen puheenjohtajaksi 1929. Oppenheimer vahvisti Rhodesin aloittamaa timanttien monopolia.
Nykyisin konserni toimii yli 20 maassa viidellä mantereella, ja sillä on lähes 22 000 työntekijää. Konsernin 15 kaivoksesta tulee noin 40 prosenttia maailman raakatimanteista. Kaivokset sijaitsevat Botswanassa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa ja Tansaniassa.
De Beers aloitti toimintansa leimallisesti valkoisten siirtomaaisäntien yrityksenä. Vuonna 2005 se myi 25 %:n osuuden Etelä-Afrikan kaivoksia hallinnoivasta yrityksestään De Beers Consolidated Minesisistä (DBCM) Ponhalo-yhtymälle. Ponhalossa on mukana tahoja eri osista eteläafrikkalaista yhteiskuntaa: kaivosten työntekijöitä, ammattiliittoja ja liikemiehiä.
Carl’s Jr.

Carl’s Jr. on yhdysvaltalainen pikaruokaravintolaketju. Sen perusti nuori liikemies Carl Karcher toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 Los Angelesissa. Carl’s Jr. on CKE Restaurantsin omistama tytäryhtiö. Carl’s Jr:lla on yli 3 150 ravintolaa 23 maassa. Hardee’s on sen sisarketju. Carl’s Jr:lla on toimipisteitä useissa Yhdysvaltain osavaltioissa kuin myös muutamissa vieraissa maissa.
Kauppalehti uutisoi syyskuussa 2011 Carl’s Jr:n suunnittelevan toimintansa laajentamista Pohjoismaihin.
Havaijinviherkiipijät

Havaijinviherkiipijät ("Paroreomyza") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Havaijinviherkiipijät esiintyvät ainoastaan Havaijilla. Niiden elinaluetta ovat lähinnä kosteat metsät. Molokainkiipijä on kuollut sukupuuttoon ja oahunkiipijä on äärimmäisen uhanalainen. Myös mauinkiipijä on uhanalainen elinympäristön tuhoutumisen takia.
Havaijinviherkiipijät ovat pieniä, kapeanokkaisia varpuslintuja, jotka muistuttavat enemmän kerttuja kuin peippoja.
Atte Mustonen

Atte Mustonen (s. 16. syyskuuta 1988 Heinola) on suomalainen autourheilija. Hän kilpaili Eurocup Formula Renault sarjassa kaudet 2005–2006. Hän ajoi myös Formula Renault NEC sarjassa kaudella 2006 sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuosina 2007–2008 Atte Mustonen ajoi Britannian Formula 3 -sarjassa Räikkönen Robertson Racing -tallissa, joka oli Kimi Räikkösen ja hänen managerinsa Steve Robertsonin omistama. Sarjassa hän ajoi championship-luokassa. Kauden 2007 päätteeksi hän sijoittui loppupisteissä sijalle seitsemän, kaudella 2008 hän sijoittui lopputuloksissa sijalle kahdeksan 138 pisteellä jääden voittaja Jaime Alguersuarille 103 pistettä. Vuonna 2009 Mustonen ajoi muutaman kilpailun Formula 3 Euroseries-sarjassa saavuttaen neljä pistettä.
Atte Mustonen ajoi Kartingia SM ja kansainvälisellä tasolla vuosina 2001–2004 ICA Junior, ICA ja Formula A luokissa. Kansainvälistä uraa ennen ehti hän ajaa luokissa Raket ja Mini.
Kaudella 2001 Junior A (ICA-Junior) luokassa sijoitus oli SM-2, 2002–2003 hän voitti saman luokan suomenmestaruudet niukasti sekä EM-pronssia vuonna 2003. 
Kaudella 2004 hän ajoi ICA luokan SM ja kansainvälisiä kisoja ja oli vauhdillisesti maailman nopeimpia kuljettajia, mutta epäonni riivasi koko kauden. Kuitenkin elokuussa 2004 hän ajoi Formula A, Kartingin kuninkuusluokan suomenmestariksi näytöstyylimäisesti voittamalla ruudusta 26 ja olemalla muita nopeampi per ratakierros yli puoli sekuntia sekä ohittamalla kisaa johtaneen Teemu Nymanin kaksi kierrosta ennen maalia.
Lisäksi hänet valittiin samana vuonna Suomen vuoden karting-kuljettajaksi.
Pikkuseepiat

Pikkuseepiat (Sepiolidae) on seepioiden lahkoon kuuluva pienikokoisten mustekalojen heimo.
Pikkuseepiat ovat lähisukuisen Sepiadariidae-heimon tapaan lyhyitä ja leveitä pääjalkaisia, joilla on pallomainen vaipan takaosa. Kummallakaan heimolla ei ole sisäistä tukirankaa eli valaansuomua. Pikkuseepioiden vaipan pituus on tyypillisesti 1–10 senttiä.
Pikkuseepioilla on kahdeksan imukupillista lonkeroa ja kaksi pidempää pyyntilonkeroa. Koiraan ensimmäinen vasemmanpuoleinen lonkero on erikoistunut parittelutehtävään (heterokotylus), siittiöpakkauksen siirtämiseen naaraaseen. Pikkuseepiat voivat uida sekä vaipan eväpoimujen avulla että vaippaontelosta suppilon kautta puristetun vesisuihkun avulla.
Pikkuseepioita tunnetaan yli 70 lajia. Atlantin rannikolla Euroopassa yleinen laji on pikkuseepia ("Sepiola atlantica").
Valoelin.
Useimmilla pikkuseepioilla on vaipassaan bioluminoivana valoelimenä toimiva ontelo. Valon tuottavat mustekalan kanssa symbioosissa elävät "Vibrio fischeri" -bakteerit. Valon tehtävä on häivyttää mustekalan profiili alhaalta taustavaloa kohti katsottaessa.
Akepat

Akepat ("Loxops") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukuun kuuluu neljä lajia. 
Akepalajeja elää ainoastaan Havaijin saaristossa Tyynellämerellä. Akepat ovat pieniä, värikkäitä lintuja, jotka syövät enimmäkseen hyönteisiä ja hämähäkkejä sekä mettä. Ne elävät kosteissa metsissä ja ovat uhanalaisia elinympäristön tuhoutumisen takia.
Vladimir Isakov

Vladimir Vjatšeslavovitš Isakov (; s. 25. helmikuuta 1970 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen pistooliampuja ja olympiamitalisti. Hänen uransa kirkkaimmat saavutukset ovat pronssiamitalit olympialaisista 10 metrin ilmapistoolissa Ateenasta 2004 ja 50 metrin pistoolissa Pekingissä 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa Isakov on saavuttanut joukkuekilpailuissa kahdesti kultaa ja kahdesti hopeaa sekä henkilökohtaista pronssia 50 metrin pistoolissa.
Kilpailut.
Olympialaiset.
Atlantan olympialaisissa 1996 Isakov osallistui 10 metrin ilmapistooliin, jossa hän sijoittui 12. tuloksella 579 pistettä. 
Ateenan olympialaisissa 2004 Isakov sijoittui 10 metrin ilmapistoolissa pronssille tuloksella 684,3. Peruskilpailussa hän ampui 584 pistettä, jolla hän sijoittui kolmanneksi. Isakovin edellä olivat Mihail Nestrujev seitsemän ja Wang Yifu kuuden pisteen päässä. Finaalissa hän ampui 100,3 pisttä, joka oli finaalin kolmanneksi paras tulos. Isakov kuitenkin piti kolmannen sijansa ja hän voitti pronssia 0.9 pisteen erolla neljänneksi jääneeseen Tanju Kirjakoviin. Isakov jäi 5,5 pisteen päähän hopealle ampuneesta Nestrujevista ja 5,7 pisteen päähän voittaneesta Wangista.
Pekingin olympialaisissa 2008 Isakov sijoittui 50 metrin pistoolissa neljänneksi, mutta nousi pronssille toiseksi sijoittuneen pohjoiskorealaisen Kim Jong-sun tultua hylätyksi dopingin takia.
Maailmancup.
Isakov on saavuttanut maailmancupin osakilpailuista yhteensä neljä kultaa, seitsemän hopeaa, kahdeksan pronssia ja 29 finaalipaikkaa. Maailmancupin finaalissa hän on kilpaillut kahdeksan kertaa jolloin Isakov on saavuttanut kaksi kultaa, kolme pronssia ja 11 finaalipaikkaa.
Maailmanennätys.
Isakovin ampumat voimassa olevat maailmanennätykset.
Franck Dumoulin

Franck Dumoulin (s. 13. toukokuuta 1973 Denain) on ranskalainen pistooliampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Olympialaiset.
Dumoulin voitti Sydneyssä 2000 olympiakultaa 10 m ilmapistoolilla tuloksella 688,9 (590+98,9). 50 m pistoolilla hän jäi toistamiseen kolmella pisteellä ulos finaalista. Täten hänen tuloksekseen jäi 559.
Neljä vuotta aikaisemmin Atlantassa hän sijoittui ilmapistoolilla vasta 36:nneksi saatuaan kokoon 573 pistettä. Dumoulin ampui myös samaisissa olympialaisissa 50 m pistoolilla 11:nneksi ja jäi 560 pisteellä vain kolmen pisteen päähän finaalipaikasta.
Pekingissä 2008 Dumoulin ei menestynyt. Hän jäi 25. 10 m ilmapistoolissa, jääden finaalipaikasta viiden pisteen päähän tuloksella 576. Hän osallistui myös 50 m pistooliin, jossa hän oli 33., jääden tuloksella 548 yhdentoista pisteen päähän finaalista.
Maailmanmestaruuskilpailut.
Zagrebissa maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 Dumoulun saavutti joukkue pronssia 10 m ilmapistoolissa Ranskan joukkueessa.
Lahden maailmanmestaruuskilpailuissa 2002 Dumoulin voitti pronssia ilmapistoolilla tuloksella 683,4 (584+99,4) ja jäi vain 0,5 pisteen päähän hopeasta.
Edellisissa kaikkien lajien maailmanmestaruuskilpailuissa Barcelonassa 1998 Dumoulin voitti 50 m pistoolin näytöstyyliin 673,4 (577+96,4) pisteellä. Hän voitti toiseksi tulleen saksalaisen Hans-Jürgen Bauer-Neumaier 6,7 pisteellä.
Dumoulin voitti ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa vuonna 1994 Milanossa 10 m ilmapistoolissa niukasti tuloksella 683,7 (584+99,7). Valkovenäläinen Igor Basinski jäi 1,5 pisteen päähän. Dumoulin hankki Milanosta myös 50 m pistoolin pronssia tuloksella 657,7 (563+94,7). Hän jäi voittajasta, kiinalaisesta Wang Yifuista 5,8 pistettä ja toiseksi tulleesta ukrainalaisesta Viktor Makarovista kaksi pistettä.
Dumoulin menestyi myös nuorten sarjassa 10 m ilmapistoolilla. Hän voitti henkilökohtaisen hopean Stavangerissa 1991 tuloksella 574 ja jäi kolmen pisteen päähän voittaneesta neuvostoliittolaisesta Konstantin Lukashikistä. Dumoulin voitti Stavangerista vielä joukkuekultaa ja kirkasti kaksi vuotta aikaisemmin Sarajevosta saadun joukkuehopean.
Tyrnävän Peilipoika

Armas Pasanen, lempinimeltään Tyrnävän peilipoika (23. toukokuuta 1894 Tyrnävä – 16. marraskuuta 1937 Tyrnävä) oli suomalainen selvänäkijä, joka väitti näkevänsä tulevia tai menneitä tapahtumia peiliin katsomalla. Hänen väitetyt lahjansa olivat tulleet ilmi eräänä lapsuuden uudenvuodenaattona. Armaksen kotitaloon oli kokoontunut oman väen lisäksi naapureita vastaanottamaan uuttavuotta. Oli myös katsottu peilistä tulevia. Pieni Armas-poika oli nähnyt siinä suunnilleen ikäisensä tytön, tulevan puolisonsa. Myöhemmin aikuisena miehenä hän selvitteli peiliin katsomalla muun muassa rikoksia, jopa murhia. Tavanomaisesti häneltä oli kyselty esimerkiksi kadonneiden sormusten, kellojen sekä kotieläinten perään. Jotkut olivat pyytäneet häntä katsomaan tulevaa puolisoa. 
Pasaselta pyydettiin apua vuonna 1934 tapahtuneen kaupanhoitaja Martta Saxin murhan selvittämisessä. Sax oli Limingan osuuskaupan Kempeleen myymälän hoitaja, joka joutui ryöstömurhan uhriksi. Pasanen antoikin poliisille murhaajan tuntomerkit, mutta perimätiedon mukaan häntä uhkailtiin tämän jälkeen ja vaadittiin vaikenemaan asiasta. 
Pasanen ei koskaan halunnut opettaa taitojaan muille vaan piti niitä Jumalan antamina syntymälahjoina. Hän ei myöskään pyrkinyt ansaitsemaan rahaa taidoillaan vaan peri korkeintaan nimellisen pienen palkkion. Kyläyhteisö suhtautui Pasasen toimintaan pääosin myönteisesti, vaikka jotkut uskoivat hänen saaneen selvänäkijän taitonsa paholaiselta eksyttyään lapsena kerran metsään. Hänellä oli aluksi vastustajia paikallisen papiston piirissä, mutta myöhemmin papitkin alkoivat suhtautua hänen toimintaansa myönteisesti.
Tyrnävän peilipojasta kirjoitettuun aineistoon voi tutustua Tyrnävän esinemuseossa. 
Pasanen kuoli vuonna 1937 syöpään.
Peilistä ennustaminen.
Erityisesti nuoret odottivat katsoessaan uudenvuodenyönä ”onnenpeilistä” merkkejä tulevasta puolisosta. Rauhallisen huoneen pöydälle mieluummin mustalle liinalle, tai jos mahdollista kuolinliinalle, oli asetettu vastakkain kaksi peiliä, jotka muodostivat päättymättömän peilikäytävän. Peilien molemmille puolille sytytettiin kynttilät. Voitiin myös laittaa toiselle puolelle viinilasi ja toiselle vesilasi. Siitä, kumman puolelta sulhanen tuli esille, voitiin päätellä, oliko hän juoppo.
Vincent Beretti

Vincent Beretti (; 14. kesäkuuta 1781 Rooma, Italia – 30 (18). elokuuta 1842 Kiova, Venäjän keisarikunta) oli italialaissyntyinen Venäjällä toiminut arkkitehti ja akateemikko. Beretti suunnitteli Pietariin viisitoista rakennusta eri tarkoituksiin. Vuonna 1835 hän siirtyi Kiovaan Ukrainaan voitettuaan Kiovan yliopiston suunnittelukilpailun ja toimi sittemmin Kiovassa kuolemaansa asti. Kiovaan suunnittelemiaan rakennuksia hän ei ehtinyt nähdä valmiina.
Myös hänen poikansa Alexander Beretti oli arkkitehti.
Mamot

Mamot ("Drepanis") on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Mamot olivat meden syömiseen erikoistuneita varpuslintuja, jotka elivät Havaijin saariryhmän metsissä. Ne olivat kooltaan noin 20 senttiä pitkiä ja niillä oli pitkä, alaspäin kaartunut nokka. Ne kuolivat sukupuuttoon vuosina 1899–1907 elinympäristöjen tuhoutumisen sekä liiallisen ja valvomattoman keräilyn takia.
THE (käyttöjärjestelmä)

THE oli Alankomaissa Eindhovenin teknillisessä yliopistossa (aikoinaan teknillinen korkeakoulu, "Technische Hogeschool Eindhoven", josta nimi THE) kehitetty käyttöjärjestelmä, joka kehitettiin 1960-luvun loppupuolella.
THE-hanketta veti tunnettu tietojenkäsittelytieteilijä professori Edsger Dijkstra.
THE oli ensimmäinen käyttöjärjestelmä joka perustui eksplisiittisesti synkronoiduille sekventiaalisille prosesseille. 
Käyttöjärjestelmän ominaisuuksiin kuuluivat myös moniajo, muistin segmentointi ja järjestelmän kerrosrakenne. 
Järjestelmä toteutettiin alankomaalaiselle Electrologica X8 -tietokoneelle.
Alexander Beretti

Alexander Beretti (A. V. Beretti; 15. huhtikuuta 1815 Pietari, Venäjä – 1895 Kiova, Ukraina) oli venäläinen arkkitehti, joka vaikutti erityisesti Kiovassa.
Berettin isä oli maineikas pietarilainen arkkitehti V. I. Beretti. 
Beretti valmistui arkkitehdiksi Pietarissa 1837 ja pääsi heti mukaan Talvipalatsin kunnostukseen sen tulipalon jälkeen. Sen jälkeen hän suunnitteli useita sairaalarakennuksia, mutta 1942 hänet nimitettiin isänsä kuoleman jälkeen tämän seuraajaksi Kiovaan yliopiston rakennuskomitean pääarkkitehdiksi.
Tieteellis-taloudellis-tekninen yhteistyösopimus

Tieteellis-taloudelils-tekninen yhteistyösopimus on valtiosopimus, jolla sen solmineet valtiot sitoutuvat keskeneään sopimuksen mukaiseen yhteistyöhön. 
Suomi.
Suomi solmi TTT-sopimuksen Neuvostoliiton kanssa pääministeri Ahti Karjalaisen vierailun yhteydessä 1971. Meksikon kanssa TTT-sopimus solmittiin 1975. Suomella on TTT-sopimus myös Kiinan kansantasavallan kanssa.
Victoria Justice

Victoria Dawn Justice (s. 19. helmikuuta 1993 Hollywood, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt Nickelodeonin komediasarjoissa "Zoey 101" ja "Victorious".
Tausta.
Justice syntyi Floridan Hollywoodissa Serene Reedille ja Zack Justicelle. Hän on äitinsä puolelta taustaltaan puertoricolainen, ja hänen isänsä on irlantilaista ja saksalaista syntyperää. Justicella on pikkusisarpuoli Madison Grace Reed. Hänen perheensä muutti Floridasta Los Angelesiin vuonna 2003.
Justice kävi Cleveland High Schoolia kuvatessaan "Victoriousia" ja suoritti lukion päättötodistuksen kotikoulussa.
Ura.
Justice teki televisiodebyyttinsä kymmenvuotiaana sarjassa "Gilmoren tytöt". Seuraavana vuonna hän esiintyi Disney Channelin sarjassa "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää". Vuonna 2005 Justicella oli rooli lyhytelokuvassa "Mary". Hän teki myös mainoksia yhtiöille kuten Ralph Lauren, Gap, Guess, Mervyn's, Peanut Butter Toast Crunch ja Ovaltine.
Ensimmäisen merkittävän roolinsa Justice sai vuonna 2005 Nickelodeonin tilannekomediasarjasta "Zoey 101". Hänen roolinsa oli vuoteen 2008 Lola Martinez. Sen jälkeen hän näytteli pääroolia varta vasten hänelle tehdyssä Nickelodeonin nuortensarjassa "Victorious" (2010–2013). 
Justicella oli pääroolit Nickelodeonin elokuvissa "Spectacular!" (2009) ja "The Boy Who Cried Werewolf" (2010), jotka olivat arvostelu- ja katsojamenestyksiä.
Alexa Nikolas

Alexa Helen Nikolas (s. 4. huhtikuuta 1992 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli vuosina 2005–2006 Nicole Bristowin roolia televisiosarjassa "Zoey 101".
Nikolas syntyi Chicagossa, Illinoisissa. Hän on esiintynyt "Zoey 101:n" lisäksi esimerkiksi Vanessa Hudgensin musiikkivideolla ”Come Back to Me” ja "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" -sarjassa.
Kreikkalaistaustainen Nikolas on Victoria Justicen ystävä.
Koapeipot

Koapeipot ("Rhodacanthis") oli peippojen (Fringillidae) heimoon kuulunut varpuslintusuku.
Koapeipot olivat rastaan kokoisia paksunokkaisia varpuslintuja, jotka elivät Havaijin metsissä. Ne söivät todennäköisesti puiden siemeniä. Ne kuolivat sukupuuttoon 1890-luvulla uudisasukkaiden hakattua metsät ja otettua maan viljelykäyttöön. Tuhon täydensivät kotoperäiset ja saarille tuodut vieraat petoeläimet.
Suvusta tunnetaan myös kaksi esihistoriallista lajia ("Rhodacanthis forfex" ja "R. litotes"), jotka olivat kuolleet sukupuuttoon jo ennen kuin eurooppalaiset uudisasukkaat saapuivat saarille vuonna 1778. Ne tunnetaan ainoastaan fossiililöytöjen perusteella.
Casino Helsinki

 
Casino Helsinki (aiemmin Grand Casino Helsinki) on Helsingin Kluuvissa sijaitseva kasino, jonka omistaa Veikkaus.
Kasino toimii Fennian talossa Rautatientorin laidalla huhtikuusta 2004 lähtien.
Kasinolla on noin 300 peliautomaattia sekä yli 20 pelipöytää ja pokerihuone. Kasinolla työskentelee noin 200 henkeä. Vuonna 2009 kasinolla kävi noin 305 000 asiakasta ja liikevaihto oli noin 30 miljoonaa euroa. Kasino on kooltaan 2600 neliötä ja se toimii kahdessa kerroksessa.
Kasinon edeltäjä, joulukuussa 1991 avattu Raha-automaattiyhdistyksen perustama "Casino Ray" toimi Kampissa, Hotelli Presidentin rakennuksessa.
Miss Suomi -kilpailun finaali pidettiin Grand Casino Helsingissä vuosina 2005–2012.
Kasinon yhteydessä toimii neljä ravintolaa: Bar All In, Casino Sports Bar, Fennia Salonki ja Lafter. Ravintolapalveluista vastaa Royal Ravintolat.
Iran Airin lento 655

Iran Airin lento 655 oli Iran Airin lento Bandar Abbasista Dubaihin. Yhdysvaltain laivaston Ticonderoga-luokan ohjusristeilijä USS Vincennes tuhosi koneen 3. heinäkuuta vuonna 1988 Persianlahdella. Turmassa sai surmansa 290 ihmistä. Tapaus sattui Iranin ja Irakin sodan aikana.
Iran Airin lento oli matkalla Bandar Abbasista Dubaihin, jonne sen oli määrä laskeutua puolen tunnin sisällä.. "USS Vincennes" oli Persianlahdella suorittamassa harjoittelua
 käsitteli tapausta. Aluksi Yhdysvaltain puolustusministeriö Pentagon ilmoitti, ettei Yhdysvaltain laivaston risteilijä "USS Vincennes" olisi ampunut matkustajalentokonetta vaan iranilaista sotilaslentokonetta, mutta ilmoitus peruttiin heti, ja viralliset valittelut tapahtuneesta esitettiin välittömästi.
USS Vincennesin miehistö oletti virheellisesti Airbus A300:n olevan iranilainen F-14-hävittäjä, joka olisi pudottanut korkeutta ja lisännyt nopeutta hyökkäystä varten. Miehistö tulkitsi tarjolla olevaa informaatiota väärin, sillä USS Vincennesin oman AEGIS-järjestelmän mukaan lento 655 kone nousi jatkuvasti tasaisella nopeudella. Aluksen AEGIS-järjestelmä myös tunnisti koneen siviilikoneeksi sen lähettämän transponderikoodin perusteella, mutta väärintulkintojen takia USS Vincennesin miehistö piti konetta silti Iranin sotilaskoneena. Väärintulkintaa edesauttoi, ettei tunnistamisesta vastannut upseeri saanut yhteyttä Iran Airin koneeseen radiolla armeija- ja siviilihätäkanavien kautta. USS Vincennes ampui Iran Airin lentokoneen alas, kun se oli 13 kilometrin päässä aluksesta.
Iranin viranomaisten mukaan teko oli tahallinen ja laiton. Yhdysvallat maksoi uhreille yhteensä 131,8 miljoonan dollarin korvaukset mutta ei pyytänyt tapausta anteeksi Iranilta.
C1

C1 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
C2

C2 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
The Church

The Church on vuonna 1980 Sydneyssä perustettu australialainen rockyhtye. Se yhdistettiin alun perin uuteen aaltoon ja 1980-luvun alkupuoliskon neopsykedeeliseen musiikkiin, mutta sen tyyli alkoi myöhemmin lähestyä progressiivista rockia pitkine ja monimutkaisine instrumentaali- ja kitaraosuuksineen. 
The Churchin debyyttialbumilla "Of Skins and Heart" (1981) oli yhtyeen ensimmäinen radiohitti Australiassa: "The Unguarded Moment". Debyyttiä seurasivat vuonna 1982 albumi "The Blurred Crusade" ja vuonna 1983 "Seance" sekä EP:t "Persia" ja "Remote Luxury". Menestys kotimaassa herätti kiinnostuksen maailmalla ja Warner Bros. julkaisi The Churchin "Heydayn" Yhdysvalloissa vuonna 1986. Tämän jälkeen yhtye siirtyi Arista-merkille, jolla ilmestyi vuonna 1988 heidän toistaiseksi kaupallisesti ja taiteellisesti menestynein albuminsa "Starfish". Se sisälsi Yhdysvalloissa Top40-listalle nousseen singlen "Under the Milky Way".
The Church ei kuitenkaan kyennyt pitkäaikaiseen menestykseen ja kävi läpi useita miehistönvaihdoksia 1990-luvulla. 2000-luvulla kokoonpanoksi on vakiintunut kolme alkuperäisjäsentä ja rumpali Tim Powles.
Kokoonpano.
The Churchin kokoonpano on vaihtunut useasti vuosien aikana. Steve Kilbey, Marty Willson-Piper ja Peter Koppes ovat olleet mukana lähes aina lukuun ottamatta Koppesin lyhyttä poissaoloa 1990-luvun puolivälissä.
Roch-Ambroise Cucurron Sicard

 Roch-Ambroise Cucurron Sicard (20. syyskuuta 1742 Fousseret Ranska – 10. toukokuuta 1822 Rooma, Italia) oli ranskalainen pappi, joka omisti elämäntyönsä kuurojen koulutukselle. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta.
Roch-Ambroise Cucurron Sicard tuli Bordeaux'n kuurojen ("kuuromykkien") koulun johtajaksi vuonna 1780, ja vuonna 1789, abbé de l'Épéen kuoleman jälkeen, hänet nimitettiin Pariisin koulun johtajaksi. Hän nimitti Jean-Marc Gaspard Itard'n 1774–1838 ensimmäiseksi koululääkäriksi, jonka tehtävänä oli valvoa koulun oppilaiden terveyttä.
Vuodesta 1795 lähtien hän toimi Pariisin normaalikoulussa professorina, jossa tehtävässä ollessaan hän kirjoitti ensimmäisen oppikirjansa. Hän toimi jäsenenä seurassa, jonka tarkoituksena oli taistella ateismia ja "tieteiden tasavaltaa" vastaan.
Vallankumouksen pyörteissä hänet uhattiin pidättää 4. syyskuuta 1797 eli vallankumouksen kalenterin mukaan "18. fructidor vuonna V". Hänen onnistui kuitenkin kätkeytyä aina 9. marraskuuta 1799 eli "18. brumaire vuonna VIII", saakka.
Hänet oli valittu Ranskan instituutin jäseneksi jo vuonna 1795, ja Ranskan akatemian jäsen hänestä tuli vuonna 1803.
Toimitusketju

Toimitusketjulla tarkoitetaan toimintojen kokonaisuutta, jossa tavarat liikkuvat raaka-ainevaiheesta lopulliselle käyttäjälle. Loppukäyttäjä voi olla yksittäisen kuluttajan lisäksi myös yritys tai muu organisaatio. 
Toimitusketju koostuu kolmesta komponentista: materiaalivirta, rahavirta ja informaatiovirta. Ketjuun kuuluvat myös kaikki organisaatiot ja prosessit, jotka osallistuvat näiden virtojen käsittelyyn.
Supply Chain Councilin kehittämässä SCOR (Supply Chain Operations Reference) –mallin mukaisesti toimitusketjun prosesseja pyritään standardisoimaan yrityskohtaisesti, jotta prosessien historiatietoa pystytään hyväksikäyttämän tehokkaasti. Luonnollisesti tässä iso tekijä on informaatioteknologian tehokas hyväksikäyttäminen.
Materiaalivirta.
Materiaalivirran ylävirtaan liittyy hankinta. Yrityksen ylävirtaan kuuluvat sen tavaratoimittajat ja mahdollisesti niiden tavara-/raakamateriaalitoimittajat. Kuljetuksien lisäksi materiaalivirran luonnollisena osana on varastointi. Varsinkin ylävirrassa toimitukset ovat varastojen välisiä kuljetuksia. 
Usein materiaalivirrasta puhuttaessa mietitään kuitenkin vain alavirtaan liittyviä prosesseja, eli toimittamista asiakkaalle. Miten tavara toimitetaan eteenpäin jatkojalostuksen jälkeen? Nykytrendin mukaisesti logistiikan osia tai koko yrityksen toimitusketju on saatettu ulkoistaa kolmannelle osapuolelle (3PL, "third-party logistics"). Palveluvarastojen kautta esim. tukkuyritykset eivät välttämättä koskaan näe myymiään tuotteita. Ylävirrassa tavara toimitetaan palveluvarastoon ja alavirrassa palveluvarastosta suoraan asiakkaalle. Suomen suurimmat palveluvarastot ovat Itella Logistiikalla.
Informaatiovirta.
Informaatio koostuu materiaalivirran prosessien mukaisista tiedoista. Informaation käsittelyn toimintoja ovat tukemassa tukitoiminnot, joita voivat olla esimerkiksi tuoterekisterit ja asiakasrekisterit. Ennen toimittamisessa kulkenut paperimäärä oli suuri, mutta nykyaikaisten järjestelmien ansiosta suuri osa paperille tulostettavasta informaatiosta on siirretty sähköiseen muotoon.
Toimitusketjun läpinäkyvyys tarkoittaa yhteistyökumppanien välistä tiedonsiirtoa, jotta toimitusketjun ylävirrassa toimittajat pystyvät ennakoimaan paremmin tulevan kysynnän määrän. Toimitusketjun seurantaa käytetään hyväksi operatiivisen toiminnan suunnitteluun yhä pienempien yritysten osalla (näkymä toimitusketjun läpi: inbound, warehousing, outbound). Informaatioteknologian ratkaisut ovat toimitusketjun osalta siis ratkaisevassa osassa sen tehostamisen ja seurantatiedon hyväksikäytön alueilla.
Rahavirta.
Rahavirta voidaan näkökulmasta riippuen nähdä myös informaatiovirtana. Logistiikkakustannukset ovat keskimäärin 11,5% suomalaisten yritysten liikevaihdosta, ja 17% bruttokansantuotteesta. Rahavirta siis on huomattava, joten sen reaaliaikaisuus on erityisen tärkeää. Informaatiovirran hyödyntäminen mm. materiaalivirran seuraamisen osalta on oleellista. Rahavirta voi kulkea toimittajalta asiakkaalle esimerkiksi myös hyvitysten tai vahingonkorvausten muodossa.
Helsingin uimastadion

Uimastadion on Helsingin Eläintarhan alueella sijaitseva maauimala. Se sijaitsee Olympiastadionin koillispuolella. Uimastadion valmistui alun perin Helsingin vuoden 1940 olympialaisten kilpa-areenaksi, jotka sotien vuoksi järjestettiin vuonna 1952. Nykyään se toimii Kumpulan maauimalan ohella suosituimpana Helsingin uimalana kesäisin.
Historia.
Uimastadion rakennettiin Helsinkiin vuoden 1940 olympialaisia varten. Sodan vuoksi olympialaisia ei tuona vuonna kuitenkaan pidetty, mutta uimastadion oli käytössä vuoden 1952 kesäolympialaisissa. Uimastadionin suunnitteli arkkitehti Jorma Järvi, ja siitä tuli funkkistyylinen pelkistetty valkoinen rakennus. Rakennustyöt kestivät sodan vuoksi kauan, ja se oli kokonaan valmis vuonna 1947. Valmiita altaita käytettiin sodan aikana pitkään silli- ja juuresvarastona.
Kansainvälisen uimaliiton mukaan allasveden lämpötilan tuli olla 22 astetta, nykypäivänä vaaditaan 27 astetta. Laitteet ulkoaltaan veden lämmittämistä varten tilattiin ulkomailta mutta ne tuhoutuivat, kun niitä kuljettanut laiva upotettiin sodan sytyttyä.
Käyttö nykyään.
Uimastadionia käytetään nykyään virkistyspaikkana. Se on avoinna toukokuun alkupuolelta syyskuun loppupuolelle. Se on suosittu paikka, ja kesäpäivinä siellä käy noin 5 000 uimaria päivässä. Stadionilla on vierekkäin kolme uima-allasta: 50 metrin kuntouintiallas, hyppyallas ja lastenallas, ja niistä hieman sivussa lisäksi pieni pyöreä kahluuallas. Hyppyaltaalla on kaksi 1 metrin ja kaksi 3 metrin ponnahduslautaa ja hyppytorni, jossa on tasanteet 5 metrin, 7,5 metrin ja 10 metrin korkeudella, sekä 1 metrin tasanne hyppytornin edessä. Hyppytorni on käytössä ohjatusti, yleensä säännöllisin väliajoin kello 12 ja 18 välisenä aikana. Yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudat ovat lähes aina asiakkaiden vapaasti käytettävissä. Kuitenkin esimerkiksi seurojen tullessa harjoittelemaan stadionille 3 metrin ponnahduslauta saattaa olla varattuna.
Alueella on myös vesiliukumäki, sisä- ja ulkokuntosali, koripallokenttä, lentopallokenttä, pöytätennis ja kahvila. Normaalien aukioloaikojen ulkopuolella stadionia käytetään muiden vesilajien harjoittelupaikkana, esimerkiksi sukelluskoulut käyttävät hyppyallasta harjoittelupaikkana. Helsingin toinen suosittu maauimala on Kumpulan maauimala.
Uimastadionilla kuvattiin myös "Summeri"-ohjelmaa vuosina 2003–2009.
Aku Sajakorpi

Aku-Paulus Sajakorpi (s. 1976) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja johtaja. Sajakorpi on tullut tutuksi etenkin Tampereen Komediateatterissa, jonka näytelmissä hän on esiintynyt vuodesta 2005.
Sajakorpi on myös toiminut Tampereen kunnallispolitiikassa sivistys- ja kulttuurilautakunnan jäsenenä Kokoomusta edustaen. Sajakorpi toimi aikaisemmin isoisänsä Paulus Sajakorven vuonna 1945 perustaman harjatehtaan toimitusjohtajana. Sittemmin hän on Tampereen Komediateatterin myynti- ja markkinointipäällikkö sekä Juhlatalon Palvelut Oy:n toimitusjohtaja.
Kuninkaantien lukio

Kuninkaantien lukio on Espoon keskuksessa toimiva lukio. Koulu toimii heinäkuussa 2003 valmistuneessa Kaivomestari-rakennuksessa, jossa sijaitsee myös Keski-Espoon uimahalli. Lukiossa on noin 35 opettajaa ja rehtorina toimii Pauliina Ilkko-Ervasti.
Kuninkaantien lukiossa on painotuksena media sekä tietotekniikka. Painotus näkyy käytännössä yksittäisinä koulukohtaisina kursseina, joita voi valita esimerkiksi tietotekniikassa, multimediassa, äidinkielessä sekä uskonnossa, mutta myös työskentelyssä yleisesti. Lukiossa voi myös opiskella peliohjelmointia.
Lukio sijoittui STT:n lukiovertailussa keväällä 2012 sijalle 149 ja keväällä 2013 sijalle 109. Vuonna 2014 pakollisten aineiden lukiovertailussa Kuninkaantien lukio oli puolestaan sijalla 15. Valtion taloudellinen tutkimuskeskus (VATT) teki vuosina 2002–2013 tutkimuksen, jossa arvioitiin lukioiden laatua. Tutkimuksen mukaan julkisuudessa esitetyt erilaiset lukiovertailut ovat harhaanjohtavia, eikä lukioita voida luotettavasti asettaa paremmuusjärjestykseen niiden laadun perusteella. Alimmat sisäänpääsykeskiarvot on merkitty taulukkoon oheen.
Viininpunainen

Viininpunainen tai Bordeaux'n punainen ja burgundinpunainen ovat tummia, punertavia värisävyjä. Burgundinpunainen on sävyltään hieman Bordeaux'n punaista kirkkaampi ja vaaleampi. Kumpikin on saanut nimensä alueella tuotetun viinin värin mukaisesti. Viininpunainen on myös ruskean ja purppuran väliväri.
Yleisessä kielenkäytössä kummastakin värisävystä käytetään kollektiivista nimitystä viininpunainen.
Värikoodit.
Burgundinpunainen on eri kansainvälisten värikoodien mukaisesti:
Bordeaux'n punainen eri kansainvälisten värikoodien mukaisesti:
Twink

John Charles ”Twink” Alder (s. 29. marraskuuta 1944 Colchester, Essex, Englanti) on englantilainen muusikko ja näyttelijä. Hän oli keskeisiä hahmoja Englannin psykedeelisessä liikkeessä ja underground-musiikissa 1960- ja 1970-luvuilla. Lempinimi ”Twink” tulee tiettävästi samannimisestä shampoosta. 
Twink aloitti musiikkiuransa paikallisessa The Fairies -yhtyeessä. Vuonna 1965 hän muutti Lontooseen ja liittyi rumpaliksi Tomorrow-nimiseen yhtyeeseen, jossa kitaristina toimi myöhemmin Yes-yhtyeessä soittanut Steve Howe. Psykedeelistä rockia soittanut Tomorrow oli suosittu yhtye underground-piireissä. Vuonna 1968 Twinkistä tuli The Pretty Things -yhtyeen rumpali ja hän soittaa levyllä "S.F. Sorrow", jota pidetään ensimmäisenä ns. ”rock-oopperana”. 
Seuraavana vuonna hän levytti ensimmäisen sooloalbuminsa "Think Pink". Levyn tuottajana oli Mick Farren. Albumilla soittivat The Deviants -yhtyeen jäsenet ja lisäksi muun muassa Steve Peregrin Took Tyrannosaurus Rex -yhtyeestä. Twinkin ja Deviants-miesten (Duncan Sanderson, Paul Rudolph ja Russell Hunter) yhteistyö jatkui myöhemmin Pink Fairies -yhtyeessä. Twink oli mukana yhtyeessä vuoden 1971 loppuun, jolloin hän erosi henkilökohtaisista syistä johtuen. Sittemmin hän on ollut mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa. 
Myöhempinä vuosina Twink on tehnyt yhteistyötä muun muassa Syd Barrettin ja Hawkwind-yhtyeen jäsenten kanssa. Hänellä on ollut myös oma levy-yhtiö, Twink Records. Twink on toiminut myös näyttelijänä englantilaisissa televisiosarjoissa 1980-luvulla.
John Campbell (filosofi)

John Campbell (s. 1956) on skotlantilaissyntyinen filosofi, joka toimii Kalifornian yliopiston Willis S. and Marion Slusser -oppituolin filosofian professorina Berkeleyssä. Ennen sitä Campbell opetti Oxfordin yliopistossa useita vuosia muun muassa Wilde-oppituolin mielenfilosofian professorina. Campbell on erikoistunut erityisesti havaitsemisen filosofiaan, metafysiikkaan ja psykologian filosofiaan.
Ninjan kosto

Ninjan kosto ("Revenge of the Ninja") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Firstenberg. Pääosassa esiintyivät Shō Kosugi ja Keith Vitali. Ninjan kosto on jatkoa vuoden 1981 elokuvalle "Enter the Ninja".
Juoni.
Elokuva kertoo Cho Osakista, jonka perhe joutui ninjojen hyökkäyksen kohteeksi. Raivoissaan Cho kostaa perheensä kuoleman ja tämän jälkeen muuttaa elossa olevan poikansa kanssa Yhdysvaltoihin, tarkoituksenaan aloittaa uusi elämä ja unohtaa vanhan elämänsä, väkivaltaisuuksineen. Cho aloittaa galleristin uran, mutta menneisyytensä takia sotkeutuu pian huumekauppoihin.
Kohtelu Suomessa.
Valtion elokuvatarkastamo asetti ennakkotarkastuksessa elokuvalle 30.11.1983 ikärajaksi KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti levittää eikä esittää. Perusteena tarkastamo esitti elokuvan olevan "raaistava". Uusintatarkastuksessa maaliskuussa 1984 päätös pysyi samana. Elokuva sai kuitenkin samana vuonna VHS-julkaisun ikärajalla K18 mutta 1 minuutilla ja 47 sekunnilla leikattuna versiona. Tuleva vuoden 1986 videolaki esti elokuvan levittämisen, joten videolla levitystä varten elokuvaa ennakkotarkastettiin jälleen kevät-kesällä 1988 peräti kolmasti, mutta jokaisella kerralla tarkastamo määräsi elokuvalle täyskiellon. Lyhyen aikaa levityksessä olleen leikatun VHS-version lisäksi elokuvaa sai laillisesti esttää ja levittää vasta aikuissensuurin poistuttua lakimuutoksella 1.1.2001.
Remparts de Tours

Remparts de Tours on toursilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssä. Diables on voittanut maansa mestaruuden vuonna 1980.
Carrapicho

Carrapicho on brasilialainen yhtye, jonka tavoite on levittää amatsonilaista kulttuuria musiikin avulla. Yhtyeen laulajana toimii Zezinho Corrêa.
Carrapichon levyjä on myyty yli 15 miljoonaa levyä Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Yhtye on levyttänyt muun muassa singlen Tic, Tic, Tac.
Al Smith

Alfred Emanuel ”Al” Smith, Jr. (30. joulukuuta 1873 – 4. lokakuuta 1944) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Smith toimi New Yorkin osavaltion pitkäaikaisena kuvernöörinä vuosina 1919–1920 ja 1923–1928. Hän oli demokraattien presidenttiehdokkaana vuonna 1928. Smith sai paljon huomiota vaatiessaan kampanjassaan kieltolain kumoamista. Hän oli ensimmäinen katolinen suuren puolueen presidenttiehdokkaana Yhdysvalloissa, ja vastustajat käyttivät tätä asiaa vaaleissa tehokkaasti häntä vastaan.
Epäonnistuneen vaalikampanjan jälkeen Smith toimi menestyksellisesti lakimiehenä New Yorkissa ja oli muun muassa toteuttamassa Empire State Buildingin rakennushanketta. Smith kuoli New Yorkissa 70-vuotiaana vain muutamia kuukausia vaimoaan myöhemmin.
Stefano Domenicali

Stefano Domenicali (s. 11. toukokuuta 1965 Imola, Italia) on entinen Ferrarin Formula 1 -tallin tallipäällikkö. Hän ryhtyi tehtävään kaudella 2008, jolloin hän korvasi ranskalaisen Jean Todtin. Domenicalin tilalle tuli kesken kauden 2014 Marco Mattiacci.
Uran alku.
Domenicali syntyi Imolan radan lähellä olevassa kaupungissa, joten hän sai pienestä pitäen kosketuksen moottoriurheiluun. Hän opiskeli taloutta Bolognan yliopistossa ja liittyi Ferrarin taloudesta vastaavaan osastoon valmistuttuaan 1991. Alussa hän teki töitä Ferrarin ja tämän emoyhtiö Fiatin välillä, mutta siirtyi Maranelloon vastaamaan Mugellon radan uudelleenrakennuksesta ja henkilöstöhallinnasta. Tämän jälkeen hän siirtyi markkinointitehtäviin Ferrarin urheiluosastolle. Domenicali siirtyi vuoden 2021 alusta lähtien F1-sarjan toimitusjohtajaksi.
Classix Nouveaux

Classix Nouveaux on 1980-luvulla toiminut englantilainen uuden aallon popyhtye. Classix Nouveaux oli ensimmäisiä brittiyhtyeitä, joiden musiikkia kutsuttiin tyyliltään futurismiksi tai uusromanttiseksi.
Historiaa.
Punkyhtye X-Ray Spex etsi ilmoituksella laulajaa "Melody Makerissa". Tähän vastasi entinen powerpop-yhtye The Newsin jäsen Sal Solo. Tämän jälkeen Jak Airport ja BP Hurding jättivät X-Ray Spexin ja perustivat Classix Nouveaux'n yhdessä Solon ja Mik Sweeneyn kanssa. Yhtyeen ensiesiintyminen tapahtui Camden Palacessa elokuussa 1979. Gary Steadman korvasi samana vuonna kitaristi Jak Airportin. 
Yhtyeen suosion kasvaessa Classix Nouveaux, jonka imago oli dramaattinen ja muusikot vahvasti meikattuja, yhdistettiin uuteen uusromanttiseen musiikkisuuntaukseen yhdessä yhtyeiden kuten Japan ja Ultravox kanssa. Vuonna 1980 yhtye solmi levytyssopimuksen EMIn kanssa ja julkaisi ensimmäisen singlensä "Robots Dance".
Vuonna 1981 ilmestyi Classix Nouveaux'n ensimmäinen albumi "Night People". Siltä nousi hittisingleksi "Guilty", joka nousi Top20-listalle muun muassa Ruotsissa. Syksyllä 1981 suomalainen kitaristi Jimi Sumén esiintyi Classix Nouveaux'n lämmittelijänä helsinkiläisen Hotelli Presidentin yökerhossa. Keikan ansiosta Sumén korvasi Gary Steadmanin brittiyhtyeen kitaristina. Yhtye esiintyi Suomessa muun muassa Kaivopuiston konsertissa 1.8.1982.
Seuraavana vuonna ilmestyi kakkosalbumi "La Verité", jonka single "Is It a Dream" nousi Britannian singlelistan Top20:een. Yhtye kiersi ympäri maailman muun muassa Intiassa. Vuonna 1983 julkaistiin Classix Nouveaux'n kolmas ja viimeiseksi jäänyt albumi "Secret", jonka singlejä olivat "Never Never Comes" ja "Heart From the Start". Levyn tuotti yhdysvaltalainen Alex Sadkin. Classix Nouveaux oli myös ensimmäisiä nykyaikaisia kommunistisessa Puolassa esiintyneitä länsiyhtyeitä. 
Yhtyeessä tapahtui useita kokoonpanomuutoksia vuoden 1984 aikana. Rick Driscoll korvasi Jimi Suménin, Paul Turley BP Hurdingin ja keikkakokoonpanoon liittyi Pandit Dinesh. Sal Solo oli ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen.
Classix Nouveaux hajosi vuoden 1985 aikana ja Sal Solo siirtyi soolouralle. Vuonna 1997 EMI julkaisi kokoelman "The Very Best of Classix Nouveaux". Cherry Red Records julkaisi kaikki yhtyeen albumit CD:llä vuonna 2006.
Classix Nouveaux kokoontui uudelleen vuonna 2021 klassisella kokoonpanolla Sal Solo, BP Hurding, Mike Sweeney ja Gary Steadman. Yhtye julkaisi singlen ""Inside Outside". Vuonna 2023 yhtye julkaisi uuden albumin "Battle cry"".
Ekhion

Ekhion (, ) voi viitata seuraaviin:
Keittiökoisa

Keittiökoisa eli intianjauhokoisa ("Plodia interpunctella") on koisaperhosmaisiin kuuluva tuhohyönteinen. Keittiökoisanaaras munii elintarvikkeisiin, jossa toukat kuoriutuvat ja alkavat aterioida. Laji ei ole ihmisen terveydelle vaarallinen.
Koko ja ulkonäkö.
Aikuinen keittiökoisa on 7–9 mm pitkä ja sen siipien kärkiväli 15–20 mm. Keittiökoisan tunnistaa selkeästi kaksivärisistä siivistä. Siiven tyviosa on tasaisen harmaa tai harmaanruskea ja kärkiosa tumman punaruskea ja metallinkiiltoinen. Punertavalla pohjalla on pari tummaa poikkiviirua. Takasiivet ovat vaaleanharmaat.
Keittiökoisan toukat muistuttavat jauhokoisan ("Ephestia kuehniella") toukkia. Ne ovat 15 mm pitkiä väriltään tavallisimmin harmaanvalkoisia, mutta pää on vaaleanruskea. Toukan nauttima ravinto voi vaikuttaa huomattavasti vartalon väriin. Toukan pinnalla on harvakseltaan pitkiä, vaaleita karvoja.
Levinneisyys ja lentoaika.
Jokseenkin kaikkialle maailmaan levinnyt laji. Aikuiset perhoset lentävät pääasiassa kesäkuusta syyskuuhun, mutta sisätiloissa lento voi jatkua useina limittäisinä sukupolvina ympäri vuoden.
Elinympäristö ja elintavat.
Aikuiset perhoset lentävät rauhallisesti mutkitellen ja suuntaavat mielellään kirkkaiden valojen luokse. Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa.
Aikuiset perhoset löytävät toisensa feromonien sekä tuottamansa, noin 80 kHz taajuisen äänen perusteella Naaras parittelee noin kolmen vuorokauden kuluttua kuoriutumisestaan ja voi tuottaa jopa 400 munaa. Munat ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, harmaanvalkoisia, ja naaras munii ne yksittäin tai pieninä ryhminä yleensä suoraan toukkien ravinnonlähteeseen. Munien kuoriutumiseen kuluva aika riippuu lämpötilasta. Kuoriutumiseen menee 20 °C:n lämpötilassa noin viikko, kun 30 °C:n lämpötilassa vain kolmisen päivää. Toukat hajaantuvat eri suuntiin heti kuoriuduttuaan ja kohdatessaan toisensa ne erittävät leuoistaan ruskeaa nestettä, jonka kemiallinen signaali saa toukat liikkumaan jälleen eri suuntiin. Toukkavaiheita on viidestä seitsemään ja toukka luo nahkansa kunkin vaiheen päätteeksi. Ne ruokailevat ravinnonlähteen pinnalla ja tuottavat huomattavat määrät seittimäistä silkkirihmastoa, johon tarttuu toukkien ulostetta sekä toukkanahkoja. Toukan kehitys kestää huoneenlämmössä 2–3 viikkoa.
Täysikasvuinen toukka vaeltaa usein varsin pitkän matkan ruokailupaikaltaan koteloitumaan, joten koteloiden löytäminen ei paljasta toukkien elinpaikkaa eikä usein edes viittaa elintarviketuholaiseen. Tämä vaikeuttaa huomattavasti lajin torjumista. Kotelo on vaaleanruskea ja ohuen, seittimäisen kotelokopan ympäröimä.
Koisaa torjutaan suihkuttamalla pyretriiniä sen toukkien esiintymisalueille. Torjuntaan voi käyttää myös feromonipyydyksiä. Lajiin erikoistuneiden loispistiäisten ("Bracon hebetor" ja "Trichogramma pretiosum") käytöstä biologisena torjuntakeinona on positiivisia kokemuksia.
Ravintokasvi.
Toukka elää kuivilla elintarvikkeilla, erityisesti kuitenkin pähkinöillä ja kuivatuilla hedelmillä.
Gerry Cooney

Gerry Cooney (s. 4. elokuuta 1956 Manhattan, New York) on entinen yhdysvaltalainen nyrkkeilijä.
Ura.
Cooneyn ammattilaisura alkoi vuonna 1977 tuntematonta Bill Jacsonia vastaan käydyssä ottelussa. Ottelu päättyi nopeasti Cooneyn iskettyä tyrmäysvoiton. Uran ensimmäinen merkittävä vastustaja asteli kehään vuonna 1980. Cooneylle ei annettu paljoakaan mahdollisuuksia itseään Jimmy Youngia vastaan - olihan Young voittanut vastikään itsensä George Foremanin. Cooney kuitenkin mankeloi Youngin keskeytyskuntoon neljässä erässä, eikä tuomarilla ollut muuta mahdollisuutta, kuin keskeyttää ottelu. Tämän jälkeen Cooney kohtasi Ron Lylen, jota vastaan huippukovat Muhammad Ali, ja George Foremankin olivat olleet tiukilla. Cooney tyrmäsi Lylen kuitenkin vaivattomasti ensimmäisessä erässä. Seuraavassa ottelussaan Cooney kohtasi hiipuvan Ken Nortonin. Tämä ottelu päättyi Cooneyn voittoon ensimmäisessä erässä.
Voitto Nortonista mahdollisti itsensä WBC - liiton mestarin Larry Holmesin kanssa ottelemisen tämän liiton tittelistä. Onni oli kuitenkin hyljännyt Cooneyn, joka joutui jättämään leikin kesken 13 erän jälkeen. Cooney jatkoi uraansa vielä vuoden ajan, kunnes vetäytyi nyrkkeilypiireistä väliaikaisesti. Paluuottelussaan vuonna 1986 Cooney kohtasi tuntemattoman Eddie Greggin, jonka voittikin tyrmäyksellä ensimmäisesä erässä. Tämän jälkeen hän kohtasi huippukovan Michael Spinksin, mutta joutui luovuttamaan viiden erän jälkeen. Ura jatkui paluun tehnyttä yhdysvaltalaista "Big" George Foremania vastaan. Ottelun tulos oli Cooneylle varsin nolo. Tekninen tyrmäystappio muistonaan hän poistui kehästä kahden erän jälkeen. Tämän jälkeen Gerry Cooney lopetti uransa.
Urallaan Gerry Cooney iski 31 ottelua, joista voitti 28 (24 KO) ja hävisi vain kolme ottelua - kaikki niistä tyrmäyksellä.
Pee Pee Visio

Pee Pee Visio oli 1990-luvulla toiminut suomalainen elokuvayhtiö, jonka johtajana toimi Pirkka-Pekka Petelius. Yhtiö tuotti sarjat "Hömppäveikot" (1996), "Ruonansuu &amp; Petelius Co." (1997) ja "Team Ahma" (1998). Yrityksen toiminta lakkasi 1990-luvun lopulla, jolloin Petelius perusti Tuotanto Oy Säihkyn.