Autojen kokoluokat

Hallitukset ja yksityiset organisaatiot ovat kehittäneet autojen kokoluokittelujärjestelmiä, joita käytetään eri tarkoituksiin, mukaan lukien autojen säätely, kuvaus ja luokittelu. Määritelmät ja kategorisointi vaihtelee pääosin Amerikan ja Euroopan välillä. 
Yhteenveto luokituksista.
Seuraava taulukko on yhteenveto yleisesti käytetyistä markkinasegmenttien ehdoista ja laillisista luokituksista.
Eurooppalainen kokoluokittelu.
A-segmentti / kaupunkiauto / Minicompact.
Pienin ajoneuvoluokka, jotka ovat rekisteröity henkilöautoiksi. Vastaa Yhdysvalloissa "minicompact"-autoja. 
A-segmentin autoja on tuotettu 1920-luvun alusta, mutta luokan suosio kasvoi 1950-luvun lopulla, kun alkuperäiset Fiat 500 ja BMC Mini julkaistiin. 
Esimerkkejä A-segmentin autoista: 
B-segmentti / Subcompact.
Toiseksi pienin luokka – vastaa Britanniassa superminiä ja Yhdysvaltojen subcompact-kokoluokkaa. 
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (EPA) määrittelee osayhdistetyn auton koon sisä- ja lastitilavuuden ollessa 2 410 - 2 800 L. Koska A-segmentin autoja on niin vähän Yhdysvalloissa, saatetaan ne joskus liittää subcompact-luokkaan tai B-segmenttiin. Euroopassa ja Isossa-Britanniassa B-segmentillä ja supermini-luokalla ei ole mitään virallista kokoon perustuvaa määritelmää. 
Ison-Britannian varhaisiin supermini-autoihin kuuluvat vuoden 1977 Ford Fiesta ja Vauxhall Chevette. 
Yhdysvalloissa ensimmäiset paikallisesti rakennetut subcompact-autot olivat vuoden 1970 AMC Gremlin, Chevrolet Vega ja Ford Pinto. 
Esimerkkejä B-segmentin autoista: 
C-segmentti / alempi keskiluokka / Compact.
Suurinta pienten autojen luokkaa kutsutaan Euroopassa "C-segmentiksi" tai "pieneksi perheautoksi" ja Yhdysvalloissa "kompakteiksi autoksi" (Compact). 
Esimerkkejä C-segmentin autoista: 
D-segmentti / keskiluokka / ylempi keskiluokka.
Euroopassa henkilöautojen neljänneksi suurin luokka on "D-segmentti, (ylempi) keskiluokka" tai "iso perheauto". 
Esimerkkejä D-segmentin autoista: 
E-segmentti / edustusautot / täysikokoinen.
Euroopassa toiseksi suurin henkilöautojen luokka on E-segmentti / edustusauto ("Executive"), jotka ovat yleensä ylellisiä-, ellei jopa luksusautoja. Muissa maissa ja Yhdysvalloissa vastaavat termit on "full-size" tai "large car", jota käytetään myös suhteellisen edulliseen suurautoon, jota ei pidetä luksusautona. 
Esimerkkejä E-segmentin autoista: 
F-segmentti / loistoautot.
F-segmentin autot ovat eurooppalaiset kokoluokittelun suurimmat henkilöautot ja ne ovat usein hienoja ja kalliita malleja. Suomessa kutsutut loistoautot useimmiten kuuluvat tähän luokkaan. Muita nimityksiä ovat: "full-size luxury sedan" ja "luxury saloon".
Esimerkkejä F-segmentin autoista:
S-segmentti / urheiluautot.
Ei niinkään varsinainen kokoluokka, vaan korimallin ja kokoluokan yhdistelmä. Vastaa Euro NCAP:n "roadster sport" -luokkaa.
Esimerkkejä S-segmentin autoista:
M-segmentti / tila-autot.
Tähän kuuluu yleensä kaikki autot tila-autoista pakettiautoihin ja lava-autoihin. Taaskaan ei niinkään kokoluokka, vaan korimallin ja kokoluokan yhdistelmä.
Esimerkkejä M-segmentin autoista:
J-segmentti / crossoverit / katumaasturit / maastoautot.
J-segmenttiin kuuluu kaikki katumaasturit, crossoverit ja amerikkalaisittain SUV:t. Myös maastoautot kuuluvat tähän luokkaan. Yhdysvalloissa J-segmentin autot yleensä jaetaan vielä erikseen kokoluokkiin, eli "subcompact", "compact", "mid-size" ja "full-size"-kokoluokkia voidaan soveltaa myös crossovereihin.
Esimerkkejä J-segmentin autoista, "subcompact":
"Compact":
"Mid-size":
"Full-size":
Pohjoisamerikkalainen kokoluokittelu.
Yhdysvallat.
Yhdysvalloissa on käytössä valtion neljän eri viraston ylläpitämää luokittelujärjestelmää: Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (EPA), Yhdysvaltain liikenneturvallisuusvirasto (NHTSA), Yhdysvaltain liittovaltion liikennevirasto (FHWA) ja Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto. Myös liikennevakuutusinstituutti ylläpitää omaa luokittelujärjestelmäänsä, jota useimmat vakuutusyhtiöt noudattavat.
EPA.
EPA:n luokittelun mukaan autot jaetaan eri kokoryhmiin niiden koko sisätilavuuden mukaan. Luokat ovat seuraavat:
Lava-, paketti- ja tila-autot sekä suomalaisittain crossoverit (SUV:t) ovat Yhdysvalloissa jaettu omiin luokkiinsa. Ne jaotellaan omiin sarjoihinsa omamassansa perusteella, samaan tapaan kuin Suomessa on painorajat kevyelle ja tavalliselle kuorma-autolle, eikä sisätilavuuden mukaan. Vuodesta 2013 myös SUV:t on jaettu kahteen kokoluokkaan.
NHTSA.
NHTSA luokittelee kaikki autotyypit painonsa perusteella.
FHWA.
Yhdysvaltain liittovaltion liikennevirasto kehitti 1980-luvulla 13-osaisen yhdistelmän akselien määrään perustuvan luokittelujärjestelmän, johon nykyään monen osavaltion omat luokittelut perustuvat.
Kanada.
Henkilöautot ovat jaettu kuuteen ryhmään niiden sisätilavuuden mukaan. Sisätilavuus lasketaan auton henkilö- ja tavaratilan yhteistilavuudesta, eli Kanadan kokoluokitusjärjestelmä perustuu hyvin pitkälti Yhdysvaltain EPA:n järjestelmään.
Lava- ja kuorma-autot luokitellaan Kanadassa painon ja auton otsapinta-alan perusteella.