tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ho Ching

Ho Ching (; s. ) on singaporelainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Singaporen valtiollisen Temasek Holdings -sijoitusyhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2004 lähtien. Hän on myös Singaporen pääministerinä vuosina 2004–2024 toimineen Lee Hsien Loongin puoliso. Vuonna 1974 perustetulla Temasekillä on noin 200 miljardin dollarin sijoitusvarallisuus ja palveluksessaan runsas 600 henkeä. 
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Hon vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 28. Talousjulkaisu Fortune sijoitti hänet samana vuonna maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 10. sijalle. 
Ho valmistui insinööriksi (B.Eng.) vuonna 1976 Singaporen yliopistosta ja suoritti sähköinsinöörin ylemmän korkeakoulututkinnon (M.Sc., Elec.Eng.) vuonna 1982 Stanfordin yliopistossa. Hän aloitti työuransa vuonna 1976 työskentemällä insinöörinä Singaporen puolustusministeriölle. Hän on naimisissa Singaporen pääministerinä vuosina 2004–2024 toimineen Lee Hsien Loongin kanssa ja heillä on neljä lasta. Lisäksi Leellä on edellisestä avioliitostaan kaksi lasta.
Isabelle Kocher

Isabelle Kocher (s. , Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut maailman suurimpiin lukeutuvan yksityisen Engie-energiayhtiön (aiemman GDF Suezn jatkaja) toimitusjohtajana toukokuusta 2016 lähtien. Hän oli vuoden 2018 alussa ainoa nainen, joka johti jotain Pariisin pörssin CAG 40 -osake-indeksin suuryhtiötä.
Kocherin johdolla Engie on pyrkinyt vastaamaan paremmin ilmastomuutokseen ja uudistumaan energiayhtiönä kolmivuotisen muutosohjelman avulla. Tämän osana yhtiö on myymässä noin 18 miljardin dollarin edestä erityisesti fossiilisista hiiltä polttavia voimalaitoksiaan sekä öljy- ja kaasutuotantoaan pois. Yhtiö pyrkii sijoittamaan muun muassa tuuli- ja aurinkovoimaloihin sekä uusiutuvan energiatuotannon ja sähköenergian ajoneuvokäytön synnyttämiin sähköverkon haasteisiin. Engie osti esimerkiksi alankomaalaisen EV-Box-yhtiön, joka hallitsi yli 40 000:ta sähköautojen latausasemaa.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" luokitteli Kocherin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 23. Talousjulkaisu "Fortune" nosti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 3. sijalle (2017). 
Kocher suoritti alemman korkeakoulututkinnon Pariisin Ecole Normale Supérieuressa ja jatkoi maisteriksi École nationale supérieure des mines de Paris’ssa. Tämän ohella hänellä on ammatillinen jatkotutkinto fysiikasta (DEA, Diplôme d’études approfondies). Hän on eronnut viiden lapsen äiti.
Gitte Madsen

Gitte Madsen (s. 24. maaliskuuta 1969 Herning) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Atlantassa 1996, maailmanmestaruuden Saksassa 1997 sekä Euroopan-mestaruuden Tanskan kotikisoissa 1996.
Seuratasolla Madsen edusti muun muassa GOG Gudmea sekä norjalaista Bækkelagets SK:ta.
Täysin automatisoitu luksuskommunismi

Täysin automatisoitu luksuskommunismi (engl. "fully automated luxury communism", "FALC") on utopistinen konsepti tulevaisuudentilasta, jossa automaatio on vapauttanut ihmiset työnteosta tai pienentänyt työnteon 10-12 viikkotuntiin ja kaikille on tarjolla luksusta yltäkylläisyydestä johtuen. Konsepti tarkoittaa jälkikapitalistista yhteiskuntaa, jossa ei enää kärsitä niukkuudesta.
Pitkä marssi instituutioiden läpi

Pitkä marssi instituutioiden läpi (saks. "der lange Marsch durch die Institutionen") on uusmarxilaisten käsite, jolla tarkoitetaan yhteiskunnallisten instituutioiden miehittämistä sisältä päin ja mielipiteenmuokkausta. Nimitys on muodostunut pitkästä marssista Kiinassa.
Kaapattavia instituutioita ovat muiden muassa oikeus- ja yliopistolaitos. Käsitteen keksi Rudi Dutschke vuonna 1967 muotoilemalla uudelleen Antonio Gramscin kulttuurisen hegemonian käsitteen. Antonio Gramscin kulttuuriseen hegemoniaan kuuluvat myös elokuvateollisuuden ja teatterin kaappaamiset.
Hirsipuumäen teloituspaikan muistomerkki

Hirsipuumäen teloituspaikan muistomerkin on suunnitellut Esko Hillilä vuonna 1991. Kyseessä on Turun kaupungin hanke, jonka takana ovat olleet museon arkeologi Heljä Brusila ja silloinen kaupunginarkkitehti Jorma Aho. Muistomerkki sijaitsee Turussa Kerttulinmäellä Kerttulin lukion vieressä, yhdellä Turun seitsemästä kukkulasta. Aiemmin kukkula tunnettiin Hirttomäkenä tai Hirsipuumäkenä. Muistomerkissä olevassa laatassa on teksti, jossa paikan kerrotaan olleen kaupungin teloituspaikka keskiajalta 1700-luvun loppuun. 
Muistomerkki koostuu neljästä betonipylväästä, joiden päällä on pylväitä yhdistävä metallirengas ja sen alla keskellä maassa suuri kivi. Teloituksia tehtiin tuohon aikaan yleisimmin joko mestaamalla tai hirttämällä. Ison kiven voi ajatella kuvastavan mestaamispaikkaa ja ylhäällä olevan metallirenkaan hirttämistä. 
Hirtetyt jätettiin varoitukseksi roikkumaan hirsipuuhun, jolloin kaupunkiin Hämeen härkätietä pitkin matkaavat näkivät, että kannattaa käyttäytyä kunnolla. Teloitetuilla ei ollut kirkkomaahan asiaa, ruumiit heitettiin joskus teloituspaikan läheisyydessä olevaan Mätäjärveen.
Agnes DeMille

Agnes DeMille (alun perin "Agnes George de Mille"; 18. syyskuuta 1903 New York – 7. lokakuuta 1993 New York) oli yhdysvaltalainen koreografi ja tanssija. Perheen sukunimen kirjoitusmuoto oli de Mille, mutta Agnesin setä ohjaaja-tuottaja Cecil ja hänen lähipiirinsä käyttivät urallaan kirjoitusmuotoa DeMille.
Agnes DeMillen isä oli elokuvatuottaja William C. DeMille ja monet muutkin perheenjäsenet olivat elokuva- ja viihdealalla. Hän opiskeli tanssialaa Los Angelesissa ja Lontoossa. Valmistuttuaan hän sai tehdä koreografian George Cukorin elokuvaan Romeo ja Julia (1936). Tämän jälkeen hän työskenteli New Yorkissa Broadway-tuotantojen koreografina ja kehitti siellä oman koreografiatyylinsä. Tunnetuimmat hänen suunnittelemansa elokuvien koreografiat ovat musikaaleissa "Oklahoma!" (1943), "Karuselli" ("Carousel", 1945) ja "Herrat pitävät vaaleaveriköistä" ("Gentleman Prefer blondes", 1953).
Josep Rull

Josep Rull i Andreu (s. 1968 Terrassa) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon alue- ja ympäristöministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan, mutta kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Rullin lisäksi Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Turull, Raül Romeva, Dolors Bassa, Carles Mundó ja Meritxell Borràs) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Jo aiemmin tutkintavankeuteen oli määrätty kahden kansanäänestystä ajaneen kansalaisjärjestön puheenjohtajat Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart.
Vangittujen ministerien perheenjäsenet ja asianajaja ovat raportoineet henkisestä kidutuksesta ja muusta epäasiallisesta kohtelusta 2. marraskuuta 2017 tapahtuneen kuljetuksen aikana tuomioistuimesta vankilaan. Ministerit joutuivat istumaan koko kuljetuksen ajan käsiraudoissa kädet selän takana ilman turvavöitä auton ajaessa kovaa vauhtia, minkä seurauksena he saivat ruhjeita. Lisäksi ministereille soitettiin nöyryyttämistarkoituksessa Espanjan kansallislaulua monta kertaa peräkkäin kuljetuksen aikana, ja vankilaan saavuttaessa jotkut heistä pakotettiin riisuuntumaan ja heille tehtiin ruumiintarkastus, jollainen tehdään yleensä vain huumekauppiaille, joitten oletetaan yrittävän salakuljettaa huumeita vankilaan.
Rull vapautettiin tutkintavankeudesta 4. joulukuuta 2017, mutta hän joutui maksamaan 100 000 euron takuut. Samassa yhteydessä vapautettiin osa muistakin vangituista ministereistä takuita vastaan, mutta Puigdemontin hallituksen varapääministeri Junqueras ja sisäministeri Forn sekä kansalaisjärjestöjen puheenjohtajat Sànchez ja Cuixart joutuivat yhä jäämään vankilaan. Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 Rull valittiin Katalonian parlamenttiin Puigdemontinkin edustamalta keskustaoikeistolaisen Junts per Catalunya -vaaliliiton listalta.
23. maaliskuuta 2018 Rull vangittiin jo toistamiseen samaan aikaan Turullin, Romevan, Bassan ja Carme Forcadellin kanssa heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Junquerasille, Fornille, Sànchezille ja Cuixartille, jotka olivat olleet koko ajan yhtäjaksoisesti vangittuna. Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston pääsihteeri ja kansanedustaja Marta Rovira, joka oli niin ikään kutsuttu samana päivänä oikeuden kuultavaksi, ei puolestaan ilmestynyt oikeuteen, vaan ilmoitti lähteneensä maanpakoon Sveitsiin.
Stenskär (Espoo)

Stenskär on kahden puuttoman saaren muodostama luonnonsuojelualue Espoon Suvisaaristossa avomeren partaalla. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Kytön linnakesaaresta itäkaakkoon. Etäisyys Soukanniemen Amiraalinsatamaan on kahdeksisen kilometriä.
Stenskärin pinta-ala on nelisen hehtaaria. Saaret ovat valtaosin paljasta kalliota ja kivikkoa sekä kasvillisuudeltaan niukkaa somerikkoa. Stenskärin korkeuserot ovat vähäisiä. Saarten kasvilajeja ovat muun muassa merikaali, merisinappi ja morsinko. Alue on tärkeä lintujen pesimäpaikka.
Läntinen saari on huomattavasti itäistä suurempi. Sen länsi–itäsuuntainen leveys on noin 300 metriä, itäisen saaren leveys on noin 100 metriä.
Katrina Law

Katrina Law (s. 30. syyskuuta 1985 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Spartacus", "Arrow" ja "The Oath".
Nuoruus.
Philadelphiassa syntynyt Law kasvoi New Jerseyn Deptfordin kaupungissa. Hänen äitinsä syntyi Taiwanissa ja isällä on saksalaisia ja italialaisia sukujuuria.
Nopeasti High Schoolista valmistumisen jälkeen Law kruunattiin "Miss New Jersey Teen USA" -tittelillä.
Ura.
Vuonna 2010 Law työskenteli ohjaajan Adrian Picardin kanssa tähdittäessään web-sarjaa "The Resistance", joka esitettiin myöhemmin myös Syfyn kanavalla. Tuon jälkeen Law sai roolin draamasarjassa "Spartacus", jossa hän esiintyi ensimmäisellä ja kolmannella tuotantokaudella.
Vuonna 2013 Law valittiin esittämään Ra’s al Ghulin Nyssa-tytärtä The CW -kanavan supersankarisarjaan Arrow.
Heinäkuussa 2017 Law sai päärooliin poliisisarjasta "The Oath", jossa hänen esittää korruptioituneen poliisiryhmän jäsentä, Karen Beachia.
Yksityiselämä.
Law meni naimisiin näyttelijä Keith Andreenin kanssa 5. tammikuuta 2013 Costa Ricassa.
Tianjinin metro

Tianjinin metro on metrojärjestelmä Tianjinin itsehallinnollisessa kunnassa Kiinassa. Metron ensimmäinen vaihe avattiin liikenteelle vuonna 1984. Järjestelmän viiden linjan yhteispituus on noin 162 kilometriä. Asemia on 113. Metroa liikennöi Tianjin Metro Group Co. Ltd ja the Binhai Mass Transit Development Co. Ltd.
Camilla Thomsen

Camilla Ingemann Thomsen (s. 19. marraskuuta 1974) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Thomsen edusti muun muassa FC København Håndboldia.
Trine Jensen

Trine Jensen (s. 16. lokakuuta 1980) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Jensen edusti muun muassa Ikast Bording EH:ta, Aalborg DH:ta ja GOG Svendborg TGI Gudmea.
Toni Nikka

Toni Eerik Nikka (s. 29. tammikuuta 2000 Pori) on suomalainen näyttelijä. Nikka valittiin opiskelijaksi Teatterikorkeakoulun näyttelijäntaiteen koulutusohjelmaan vuonna 2021. 
Nikka on näytellyt teatterissa useissa rooleissa. Esimerkiksi vuonna 2012 Teatteri Ulpun kesäteatterinäytelmässä "Veljeni Leijonamieli" Nikka näytteli Korpun roolissa. Porin Vihreän Teatterin kesäteatterinäytelmissä hän on tehnyt pääroolit vuosina 2013 ja 2017.
Vuonna 2017 Nikka sai roolin Ylen päivittäissarjasta "Uusi päivä". Hän näytteli Pyry Helmistä sarjan kahden viimeisen tuotantokauden ajan vuoteen 2018. 
Nikka aloitti Tampereen yhteiskoulun ilmaisutaidon erityislukiossa vuonna 2016. Ylioppilaaksi hän kirjoitti koulusta keväällä 2020.
Radisson Diamond

M/S Radisson Diamond on valmistuessaan maailman suurin, ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kaksirunkoinen risteilyalus joka on rakennettu SWATH (Small Waterplane Area Twin Hull) rungolle. Se valmistui vuonna 1992 Rauman telakalta.
Käyttöhistoria.
Laivan tilasi Suomalainen Diamond Cruise niminen varustamo jonka takana toimivat kaksi Suomalaista liikemiestä jotka olivat kiinnostuneita rakentamaan laivan käyttäen Wärtsilän kehittämää SWATH katamaraaniristeilijäkonseptia pohjana uudelle alukselle. Liikemiehet saivat kerättyä paljon kotimaisia ja ulkomaisia sijoittajia uudelle laivaprojektille joten he perustivat Diamond Cruise varustamon jonka suurimpana omistajana toimi Amerikkalainen Radisson - hotelliyhtiö. Laiva tilattiin Rauma Yardsilta vuonna 1990. Laivan tilauksen arvo oli 125 miljoonaa dollaria. Kölinlasku tapahtui 20. kesäkuuta 1991. Laiva valmistui ja luovutettiin Diamond Cruise -varustamolle 30. huhtikuuta 1992. Laiva kastettiin "Radisson Diamond" nimiseksi Lontoossa Greenwichissä 28. toukokuuta 1992. Laiva teki neitsytmatkansa 5. heinäkuuta 1992.
Laiva on vaihtanut omistajaa muutamaan otteeseen, ja se liikennöi nykyään kasinolaivana Hongkongissa. Laivan nykyinen nimi on "China Star".
Rikke Jørgensen

Rikke Hørlykke Jørgensen (s. 2. toukokuuta 1976) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Jørgensen edusti muun muassa saksalaista TV Lützellindeniä sekä kotimaansa seuroja Frederiksberg IF, GOG Gudme ja Slagelse DT.
Line Fruensgaard

Line Fruensgaard (o.s. Daugaard, s. 17. heinäkuuta 1978 Ikast) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Fruensgaard on edustanut Ikast Bording Elite Håndboldia (myöhemmältä nimeltään FC Midtjylland Håndbold).
Kristine Opolais

Kristine Opolais (s. 12. marraskuuta 1979) on latvialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän aloitti uransa liittymällä Latvian kansallisoopperan kuoroon ja on sittemmin ansioitunut erityisesti Giacomo Puccinin roolien tulkitsijana.
Debyyttinsä sopraanoroolissa Opolais teki vuonna 2011 Lontoon Royal Opera Housessa Andris Nelsonsin johtamassa "Madama Butterflyn" esityksessä. Opolais ja Nelsons menivät naimisiin samana vuonna ja saivat tyttären nimeltään Adriana Anna. Pariskunta kuitenkin erosi vuonna 2018.
André Asselin

Paul André Asselin (25. helmikuuta 1923 Montreal – 26. tammikuuta 2012 Montreal) oli kanadalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkikirjailija. Hänen opettajiaan olivat Auguste Descarries, Ernest Seitz ja Lubka Kolessa. 
Asselin toteutti 1940-luvun lopussa Etelä-Amerikan-kiertueen pianistina ja kapellimestarina Pariisin oopperan tanssiyhtiön kanssa. Hän on esiintynyt resitalistina Kanadassa, Etelä-Amerikassa ja Ranskassa. 1950-luvun alkupuolella hän asettui Pariisiin, josta hän vuonna 1987 palasi Montrealiin. Asselin piti sadoittain resitaaleja Euroopassa ja esitti niissä sekä perinteistä ohjelmistoa että tuoreempia kanadalaisten säveltäjien teoksia. Hän myös sävelsi pianomusiikkia ja kirjoitti teoksen "Panorama de la musique canadienne" (1962, 1968).
Louise Bager Due

Louise Bager Due (o.s. Bager Nørgaard, s. 23. huhtikuuta 1982 Viborg) on tanskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Due on edustanut Viborg HK:ta ja Team Tvis Holstebrota.
Arlene Pach

Arlene Alnora Pach (o.s. "Nimmons"; 26. toukokuuta 1928 Kamloops – 2. maaliskuuta 2000 Fredericton) oli kanadalainen pianisti ja pedagogi. Hän oli säveltäjä Phil Nimmonsin sisko ja opiskeli Boris Roubakinen johdolla Toronton kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa. Hän debytoi vuonna 1947 Vancouverin nuorisosinfoniaorkesterin kanssa ja kantaesitti sittemmin Phil Nimmonsin, Harry Freedmanin ja Kenneth Peacockin teoksia. Kamarimuusikkona hän esiintyi varhaisella urallaan muiden muassa huilisti Nicholas Fioren, viulisti Steven Starykin ja Summerhill-puhallinkvintetin kanssa.
Pach meni vuonna 1954 naimisiin viulisti Joseph Pachin kanssa. Pariskunta perusti sukunimensä mukaan nimetyn duon vuonna 1960. Duo esiintyi sekä Kanadassa että Euroopassa. Pach teki yhteistyötä myös Brunswickin jousikvartetin kanssa ja pääsi vuonna 1964 New Brunswickin yliopiston nimikkotaiteilijaksi. Vuosina 1966–1983 Pach toimi New Brunswickin yliopiston kamarimusiikki- ja "All That Jazz" -festivaalin taiteellisena johtajana; hän oli myös mukana perustamassa festivaalia. 
Pach opetti muun muassa New Brunswickin yliopistossa. Hän toimi vuosina 1980–1988 Kanadan musiikkineuvoston varapuheenjohtajana.
USS Columbia (C-12)

USS Columbia (runkonumerot C-12 ja CA-16) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1892 vesille laskettu Columbia-luokan panssarikansiristeilijä, joka luokiteltiin 17. heinäkuuta 1920 raskaaksi risteilijäksi runkonumerolla CA-16.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1890 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 30. joulukuuta 1890. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1892 kumminaan neiti H. Morton ja otettiin palvelukseen 23. huhtikuuta 1894 päällikkönään George Watson Sumner.
Palvelus.
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin laivueeseen. Alus suojasi 30. heinäkuuta 1894 - 5. tammikuuta 1895 Yhdysvaltain etuja Karibialla. Kesällä 1895 alus vieraili Euroopassa, jossa se edusti kesäkuussa Yhdysvaltoja Kielin kanavan avajaisissa. Elokuussa alus palasi Yhdysvaltain itärannikolle ja se partioi läntisellä Atlantilla, kunnes se sijoitettiin reserviin 13. toukokuuta 1897 Philadelphian laivastontelakalla.
Yhdysvaltain ja Espanjan sodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen 15. maaliskuuta 1898 päällikkönään John H. Moore. Se partioi 26. elokuuta saakka Yhdysvaltain itärannikolla ja Länsi-Intian saaristossa. Alus suojasi heinäkuusta 14. elokuuta saakka joukkojen kuljetuksia Puerto Ricoon sekä tuki saaren valtausta. Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 1899 Philadelphian laivastontelakalla ja siirrettiin reserviin. 
Alus palautettiin palvelukseen 31. elokuuta 1902 päällikkönään Albert S. Snow. Alus oli New Yorkissa vastaanottoaluksena, kunnes se siirrettiin 9. marraskuuta 1903 Atlantin laivaston koulutuslaivueeseen. Alus poistettiin palveluksesta 3. toukokuuta 1907 Philadelphian laivastontelakalla, kunnes se palautettiin palvelukseen 22. kesäkuuta 1915 sukellusvenelaivueen lippulaivana päällikkönään Yates Stirling Jr. Tarkastettuaan useita itärannikon sukellusvenetukikohtia alus irrotettiin tehtävästään 19. huhtikuuta 1917 Yhdysvaltain julistettua sodan keskusvalloille.
Alus oli 21. huhtikuuta 1917 alkaen partiojoukkojen 5. laivueen lippulaivana, kunnes se siirrettiin heinäkuussa risteilijäosastoon suojaamaan saattueita. Alus ylitti 1. tammikuuta - 13. marraskuuta 1918 viidesti Atlantin suojatessaan saattueita Ranskaan. Alus siirrettiin 7. tammikuuta 1919 hävittäjävoimien 2. laivueen lippulaivaksi, jolloin se purjehti itärannikolla ja Karibialla. Alus vapautettiin lippulaivan tehtävistä 29. toukokuuta.
Alus luokiteltiin 17. heinäkuuta 1920 raskaaksi risteilijäksi runkonumerolla CA-16. Se poistettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 1921 Philadelphian laivastontelakalla. Alus nimettiin 17. marraskuuta "Old Columbiaksi" ja myytiin 26. tammikuuta 1922.
Ringerike IK

Ringerike IK on norjalainen jääkiekkoseura Hønefossista, joka pelaa Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Meritxell Borràs

Meritxell Borràs i Solé (s. 1964 L'Hospitalet de Llobregat) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon hallinto- ja asuntoministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan. Myös Borràs, Dolors Bassa ja Joaquim Forn lähtivät aluksi Belgiaan, mutta palasivat myöhemmin Espanjaan oikeuden kuultaviksi. Lopulta yhteensä kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Borràsin, Bassan ja Fornin lisäksi Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Carles Mundó) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Jo aiemmin tutkintavankeuteen oli määrätty kahden kansanäänestystä ajaneen kansalaisjärjestön puheenjohtajat Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart.
Borràs vapautettiin tutkintavankeudesta 4. joulukuuta 2017, mutta hän joutui maksamaan 100 000 euron takuut. Samassa yhteydessä vapautettiin osa muistakin vangituista ministereistä takuita vastaan, mutta Puigdemontin hallituksen varapääministeri Junqueras ja sisäministeri Forn sekä kansalaisjärjestöjen puheenjohtajat Sànchez ja Cuixart joutuivat yhä jäämään vankilaan. Borràs luopui politiikasta ja vetäytyi julkisuudesta vankilassa viettämänsä ajan jälkeen.
Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä Borràsin osalta kapinasyyte ( lievennettiin syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" () ja "julkisten varojen väärinkäytöstä" ().
Explorer 3

Explorer 3 (kansainvälinen nimitys 1958 Gamma) oli satelliitti Maan kiertoradalla. Se oli lähes identtinen versio Yhdysvaltojen Explorer 1-satelliitista. Se oli Explorer-ohjelman toinen onnistunut laukaisu. Explorer 3 laukaistiin 26. maaliskuuta 1958.
Pioneer 1

Pioneer 1 (myös Able 2) oli ensimmäinen Nasan laukaisema avaruusluotain. Nasa oli silloin Yhdysvaltojen uusin avaruusjärjestö. Sen tarkoituksena oli tutkia ionisoivaa sekä kosmista säteilyä, magneettikenttää ja mikrometeoriittejä Maan ja Kuun lähistöillä. Laukaisuraketin toimintahäiriön takia Pioneer 1 saavutti pelkästään ballistisen lentoradan sekä suurimmillaan noin 113 800 kilometrin korkeuden. Pioneer 1 paloi Maan ilmakehässä muutama päivä laukaisun jälkeen. Sen tarkoituksena oli päästä Kuuhun asti.
Lento oli toinen ja kaikista onnistunein kolmesta Thor-Able -avaruusluotaimista. 
Tutkimuslaitteet.
Pioneer 1:llä oli mukana:
Heikki Parkkonen

Heikki Parkkonen (24. maaliskuuta 1938 Vaajakoski, Jyväskylän maalaiskunta – 17. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Parkkonen aloitti 1960-luvulla toimittajana "Helsingin Sanomissa" ja siirtyi sieltä saman kustantajan "Viikkosanomiin". Kun levikkiongelmiin joutuneeseen "Seura"-lehteen haettiin päätoimittajaa, ehdotti Otavan kirjallinen johtaja Paavo Haavikko tehtävää Parkkoselle. "Seuran" päätoimittajana Parkkonen toimi vuosina 1974–1981 ja uudelleen 1985–1990. Parkkonen nosti "Seuran" Suomen suurimmaksi viikkolehdeksi, mutta lähti sen jälkeen etsimään uusia haasteita. Vuonna 1981 hän kävi perustamassa ja päätoimittamassa Lehtimiesten lyhytikäiseksi jäänyttä yleisaikakauslehti "Pikajunaa". 
Parkkonen oli taitava journalismin kehittäjä. Hän ideoi lehtiinsä monia uudistuksia, jotka olivat edellä aikaansa. Hän oli lisäksi riittävän voimakastahtoinen toteuttamaan ideoimansa uudistukset.
Vuonna 1992 Parkkonen aloitti "7 päivää" -lehden (nyk. "Seiska") ensimmäisenä vastaavana päätoimittajana. Tällöin hän joutui mukauttamaan lehden tanskalaisen esikuvan suomalaiseen tilaajapohjaiseen toimintatapaan. Myöhemmin hän oli vielä "Matkaopas"-lehden päätoimittajana. Parkkonen sai Valtion journalistipalkinnon vuonna 1998.
Parkkonen oli käsikirjoittamassa elokuvaa "Bensaa suonissa" sekä "Kotikatu"-televisiosarjaa. 
Parkkonen oli naimisissa ja hänellä oli viisi lasta.
Jussi Tossavainen

 
Jussi Ludvig Tossavainen (26. elokuuta 1899 Kotka – 12. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, joka toimi muun muassa Helsingin olympiastadionin ensimmäisenä isännöitsijänä vuosina 1938–1964. Varsinaisen työuransa hän teki pankkialalla.
Elämä.
Kotkassa syntynyt Tossavainen työskenteli aluksi Posti- ja telelaitoksen palveluksessa sekä liike-elämässä, kunnes vuonna 1926 sai työpaikan Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitosta. Vuotta myöhemmin hän aloitti Helsingin olympialaisten keräystoimikunnan sihteerinä, ja vuodesta 1929 lähtien Tossavainen oli myös Stadion-säätiön sihteerinä sekä hoiti erilaisia Olympiastadionin rakennusprojektiin liittyviä tehtäviä. Olympiastadionin valmistuttua vuonna 1938 hänet valittiin sen isännöitsijäksi.
Kotkassa asuessaan Tossavainen kuului muun muassa Kotkan Innon sekä SVUL:n Kymenlaakson piirin johtokuntiin. Helsinkiin muutettuaan hän oli mukana Helsingin Kisa-Veikkojen toiminnassa. Tossavainen valittiin 1930-luvulla myös SVUL:n liittohallitukseen ja Suomen Urheiluliiton talousvaliokuntaan. Lisäksi hän oli jäsenenä opetusministeriön 1935 asettamassa urheilun keskusliittotoimikunnassa, joka pohti SVUL:n ja TUL:n yhteistoimintaa. Keväällä 1938 Tossavainen valittiin J. W. Rangellin ja Urho Kekkosen kanssa SVUL:n edustajaksi neuvottelemaan yhteistyöstä TUL:n Toivo Vilppulan, Urho Rinteen ja Arvi E. Heiskasen kanssa.
Merihapsikka

Merihapsikka ("Ruppia maritima") on hapsikkakasvien (Ruppiaceae) heimoon, hapsikoiden ("Ruppia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan vedenpinnan alapuolella. Merihapsikka muistuttaa paljolti kiertohapsikkaa ("Ruppia cirrhosa") sekä jonkin verran myös joitakin vitalajeja, kuten hapsivitaa ("Potamogeton pectinatus") ja merivitaa ("Potamogeton filiformis"). Merihapsikasta voidaan erottaa erilaisia muunnoksia.
Merihapsikka on ruohovartinen vesikasvilaji, jonka varret ovat juurtuneet veden pohjaan. Varret ovat kasvutavaltaan muuten pohjanmyötäisiä, mutta kärjistään kohenevia. Varret ovat hyvin ohuita. Lehdet ovat hyvin kapeita, yläosistaan hienosti sahalaitaisia ja teräväkärkisiä. Lehtien tyvillä on pitkät lehtitupet, mutta niissä ei ole kielekettä. Merihapsikan kukat sijaitsevat pareittain ylempien lehtien lehtitupissa.
Suomessa merihapsikkaa tavataan rannikkoseuduilla Virolahdelta Vaasan tienoille asti. Yleisimmillään se on Porin ja Vaasan seudun rannikoilla sekä Turun ja Ahvenanmaan saaristojen eteläosissa.
Merihapsikka on Suomessa silmälläpidettävä (NT) kasvilaji.
Ajomies (Seppo Jokisen romaani)

Ajomies on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani, joka ilmestyi Crime Timen kustantamana vuonna 2011. 
Juoni.
Koskinen ryhmineen saa selvitettäväkseen niskaan ammutun toimittajan murhan. Ruumiin löytää Koskisen selvittelemään onnettomuuteen yhdeksän vuotta sitten joutunut linja-autonkuljettaja. Murhan lisäksi myös onnettomuus selviää romaanin tapahtumien aikana.
Yeagerin lentoasema

Yeagerin lentoasema (, IATA: CRW, ICAO: KCRW, FAA LID: CRW) on Yhdysvaltain Länsi-Virginiassa sijaitseva julkinen lentoasema. Asema palvelee ensisijaisesti läheisen Charlestonin kaupungin asukkaita. Lentoasemaan kuuluu yksi asfaltoitu, noin 2 070 metriä pitkä ja 46 metriä leveä kiitotie (05/23). Yeagerin lentoaseman johtajana on vuodesta 2015 saakka toiminut Terry D. Sayre. Lentoasema palveli vuonna 2010 noin 260 000 matkustajaa.
Lentoaseman rakennustyöt aloitettiin 18. lokakuuta 1944. Aseman avajaisseremoniat pidettiin 3. marraskuuta 1947 ja kaupalliset lennot aloitettiin vajaata kuukautta myöhemmin. Rakennustöiden kokonaiskustannukset olivat kahdeksan miljoonaa dollaria.
Lentoasema nimettiin 1985 läheisestä Lincolnin piirikunnasta kotoisin olevan koelentäjä Chuck Yeagerin mukaan.
American Utopia

American Utopia on yhdysvaltalaisen rock-muusikko David Byrnen yhdestoista albumi, jonka julkaisi Nonesuch Records 9. maaliskuuta 2018. Albumi on osa suurempaa "Reasons to be Cheerful" -projektia, jonka tavoitteena on jakaa positiivisuutta.
Lähteet.
Kuhalankosken voimalaitos

Kuhalankosken voimalaitos on vesivoimalaitos Forssassa Loimijoen Kuhalankoskessa.
Voimalaitosrakennus on vuodelta 1877. Alun perin voimala tuotti mekaanista energiaa Forssa-yhtiön kehruukoneille, sittemmin myös valaistussähköä kehräämölle. 1900-luvun alussa laitos muutettiin vain sähköä tuottavaksi laitokseksi. . Tehtaan tarpeiden lisäksi laitos tuotti energiaa yhtiön sähköradalle.
Finlayson-Forssa poisti vanhan voimalaitoksen käytöstä kannattamattomana 1970-luvulla. Vuonna 2010 laitos otettiin uudelleen käyttöön. Yksityinen yritys vuokrasi pitkäaikaisella sopimuksella rakennuksen ja koskioikeudet rakennuksen nykyiseltä omistajalta, Forssan kaupungilta.
Koneistoa on nykyaikaistettu, mutta se on kuitenkin enimmäkseen alkuperäistä ja teho on vähäinen. Yksi turbiini tuottaa noin 100 kW tehon. Tulva-aikana voidaan käyttää kahta turbiinia, jolloin teho on parhaimmillaan noin 200 kW.
Voimalaitoksen tuottama energia myydään Oulun Energialle, joka myy sähkön edelleen asiakkailleen.
Aldur Eriksson

Aldur Wictor Eriksson (7. tammikuuta 1927 Geta – 3. huhtikuuta 2015 Espoo) oli suomenruotsalainen lääkäri, perinnöllisyystieteilijä ja professori.
Eriksson valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1956 ja väitteli siellä tohtoriksi 1973. Hän työskenteli tutkijana Suomen Akatemiassa 1964–1972 ja sen jälkeen hoiti perinnöllisyystieteen professuuria Amsterdamin Vapaassa yliopistossa (Vrije Universiteit) 1973–1994. Jäätyään eläkkeelle hän jatkoi tutkimustyötä Folkhälsanin perinnöllisyystieteen laitoksessa 1996–2006.
Laajassa tieteellisessä tuotannossaan, joka käsittää yli 600 vertaisarvioitua julkaisua, Eriksson on käsitellyt muun muassa eristyneiden yhteisöjen populaatiogenetiikkaa, perinnöllisiä silmäsairauksia ja kaksosraskauksia. Forsius–Erikssonin oireyhtymä – harvinainen, perinnöllinen silmäsairaus – on nimetty Henrik Forsiuksen ja Aldur Erikssonin mukaan.
Eriksson sai urallaan useita huomionosoituksia, joista mainittakoon Finska Läkaresällskapetin kunniapalkinto 1960, Gregor Mendel -mitali 1986 sekä K. K. K. Lundgaardin mitali ja kunniapalkinto 1991 ja 1998 "Acta Ophthalmologican" parhaasta artikkelista. Hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran ulkomaalaiseksi jäseneksi vuonna 1989.
Hilkka Vuorinen

Hilkka Vuorinen (19. marraskuuta 1924 Lahti – 29. joulukuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän suunnitteli tekstiilejä kymmeniin kirkkoihin, muun muassa Alppilan kirkkoon ja Otaniemen kappeliin.
Hilkka Vuorinen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa mallipiirustusosastolla 1944–1948 Arttu Brummerin johdolla. Vuorinen työskenteli Suomen Käsityön Ystävissä yli 20 vuotta, vuoteen 1975 asti ja Helmi Vuorelma Oy:n taideosastolla 1949–1950. Kirkkotekstiilien lisäksi hän on suunnitellut ryijyjä, täkänöitä, raanuja, tapetteja sekä lippuja ja merkkejä. Hilkka Vuorinen piti useita yksityisnäyttelyitä ja osallistui yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hänet palkittiin Suomen Käsityön Ystävien ryijykilpailuissa 1952 ja 1957, Pihlgren &amp; Ritolan tapettikilpailussa 1956 ja Neoviuksen ryijykilpailussa 1977. Hän sai kunniamaininnan näyttelyssä Exempla -77 Münchenissä. Hänelle on myönnetty valtion taiteilijaeläke.
Hilkka Vuorinen toimi opetustehtävissä Tervolan ja Lappeenrannan kotiteollisuuskoulussa tuotesuunnittelun lehtorina ja Lounais-Suomen käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa taideaineiden ja tuotesuunnittelun opettajana 1978–1984. 
Vuorinen sai Suomen Kulttuurirahaston apurahan 1952 ja 1974, Helsingin kaupungin apurahan 1973, valtion yksivuotisen taiteilija-apurahan 1976, valtion kohdeapurahan 1977 ja 1981 sekä Greta ja William Lehtisen säätiön apurahan 1983.
Explorer 6

Explorer 6, tai S-2, oli yhdysvaltalainen satelliitti, joka laukaistiin elokuussa 1959. Pieni, pallomainen satelliitti oli suunniteltu tutkimaan Maan magneettikentän vangitsemaa säteilyä, kosmista säteilyä, Maan magneettikenttää, radioaaltojen etenemistä yläilmakehässä ja mikrometeoriittien vuota. Se myöskin testasi skannauslaitetta, joka oli suunniteltu ottamaan kuvia Maan pilvistä, ja lähetti ensimmäiset kuvat Maapallosta sen kiertoradalta.
Raili Meltamo

Raili Annikki Meltamo, avioliitossa "Hortay" (21. kesäkuuta 1922 Viipuri – 12. heinäkuuta 1992 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen arkkitehti. Hänen puolisonsa oli Géza Hortay 1947–1964. 
Meltamon vanhemmat olivat Filip Meltamo ja Jenny Savolainen. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 1942 ja valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1948. Hän työskenteli Lundissa Gustaf Birch-Lindgrenin toimistossa 1946–1948, Lundin kaupunkisuunnitteluvirastossa 1948–1950, Växjön kaupunginarkkitehdin toimistossa 1950–1953 ja omisti Géza Hortayn kanssa arkkitehtitoimiston Oskarshamnissa vuodesta 1954. Hän suunnitteli muun muassa sulfaattitehtaan Mörrumiin ja EPA-tavaratalon Oskarshamniin. Hän oli vuodesta 1957 Trelleborgs gummifabrikin värikonsultti.
Tiina Parkkinen

Tiina Parkkinen (s. 1965 Wien, Itävalta) on suomalainen arkkitehti.
Parkkinen aloitti arkkitehtuuriopinnot Wienin taideakatemiassa professori Timo Penttilän oppilaana. Vuonna 1986 hän opiskeli kaupunkirakentamista Fèsissä Marokossa ja suoritti tutkinnon 1994 Wienin taideakatemiassa. Hän perusti 1995 Alfred Bergerin kanssa arkkitehtitoimiston Berger + Parkkinen jolla on toimipaikat Wienissä ja Helsingissä. Toimisto voitti joulukuussa 1995 kansainvälisen arkkitehtikilpailun Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen kokonaisuudesta, johon kukin maa suunnittelutti oman rakennuksen.
Balkåkran rituaaliesine

Balkåkran rituaaliesine () on pronssista valmistettu mahdollinen rituaaliesine, joka löytyi Balkåkran pitäjästä Ystadin läheltä Ruotsista. Vaikka sen käyttötarkoitus on jäänyt hämäräksi, ajoitetaan se kuitenkin noin 1500–1300 eaa. eli Skandinavian pronssikauteen Monteliuksen periodille II.
Historia.
Esine löytyi pienestä suosta vuonna 1847, jolloin sitä pidetään uhrina. Aivan samanlainen esine löytyi Unkarista vuonna 1913 Sopronin läheltä. Onkin ajateltu, että esine olisi tuontiesine Keski-Euroopasta samalla tavalla kuin monet muutkin pronssista valmistetut esineet.
Kuvaus.
Esineen pohjana (tai mahdollisesti yläosa) on pronssista valmistettu pyöreä levy, joka on muotoiltu kuperan muotoiseksi. Levyn pelti on halkaisija on 42 senttimetriä, ohut ja siksi se on myös löysä. Sitä on tuettu lieriötä muistuttavalla kauluksella, jonka reunaa kiertää kymmenen rattaan pyöriä muistuttavat koristeet. Kauluksen koristeina on reikiä ja siksak-kuvioita.
Käyttötarkoitus.
Esineen käyttötarkoitusta ei tiedetä. Useimmat tutkijat ovat ajatelleet sitä rituaaliesineeksi, jolla on tekemistä pyörien eli aurinkoa palvovan perinteen kanssa. Myös muita käyttötarkoituksia on esitetty: gongi, rumpi tai palokulho (valaisin).
Stina Forss-Aspegren

Stina Edit Forss-Aspegren (11. kesäkuuta 1914 Turku – 9. toukokuuta 1989 Danderyd) oli suomalais-ruotsalainen arkkitehti.
Forss-Aspegrenin vanhemmat olivat Oskar Forss ja Edit Rostén. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 1933, valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1941 ja opiskeli sen jälkeen Ruotsin kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa. Hän työskenteli Kalmarin, Växjön ja Visbyn lääninarkkitehdin toimistossa 1940–1942 ja 1950, arkkitehtien Albin Stark ja Alvar Aalto toimistossa Tukholmassa 1943, kaupunkisuunnitteluvirastossa Tukholmassa 1946, lääninarkkitehdintoimistossa Tukholmassa 1967 oli siellä vt. apulaislääninarkkitehti 1971. Hän oli vuodesta 1947 naimisissa insinööri Olof Aspegrenin (1899–1961) kanssa.
Isabell Werth

Isabell Werth (s. Issum, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen kouluratsastaja, joka on kilpaillut seitsemissä kesäolympialaisissa (1992, 1996, 2000, 2008, 2016, 2020, 2024) ja voittanut 14 olympiamitalia, joista kahdeksan kultaista. Hän on maailman menestynein kouluratsastaja ja ratsastaja ylipäätään esimerkiksi olympiamitaleilla mitattuna. Hän on myös kouluratsastuksen seitsenkertainen maailmanmestari (4x joukkue, 1x yksilö, 2x GP Special) ja yhdeksänkertainen Euroopan mestari (4x joukkue, 2x yksilö, 3x GP Special). 
Hän on ratsastanut useimmat mitalit Gigolo-hevosella (käytössä 1992–2000). Vuoden 2008 olympialaisissa hän ratsasti Satchmolla ja 2016 Weihegold Oldilla.
Häntä on luonnehdittu kouluratsastuksen kuningattareksi. Maaliskuussa 2018 hän piti hallussaan Kansainvälisen ratsastajainliiton (FEI) kouluratsastuksen yksilörankingin sijoja 1, 2 ja 6 (kolmella eri hevosella).
&lt;br clear=left&gt;
Jeanne Rongier

Jeanne Rongier (27. marraskuuta 1852 Mâcon – 19. tammikuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. 
Rongier opiskeli kuvataidetta ensiksi syntymäpaikkakunnallaan Henri Senartin oppilaana. Myöhemmin häntä opettivat Henri Joseph Harpignies ja Evariste Vital Luminais. Rongier on tunnettu historiamaalauksistaan. Hänen töitään oli esillä Chicagon maailmannäyttelyssä vuonna 1893 ja Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Hän sai molemmista kunniamaininnan. Hän oli myös vuodesta 1883 jäsenenä Société des Artistes Français -yhdistyksessä.
Arabella Ng

Arabella Ng Caroline Yili (; s. 8. lokakuuta 2001) on hongkongilainen alppihiihtäjä.
Ng osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Hän sijoittui suurpujottelussa 56:nneksi ja keskeytti pujottelussa.
Jenny Zillhardt

Jenny Zillhardt (16. maaliskuuta 1857 Saint-Quentin – helmikuu 1939 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen taidemaalari. 
Zillhardt opiskeli taidemaalariksi Académie Julianissa Tony-Robert Fleuryn oppilaana vuonna 1877. Muita samaan aikaan opiskelleita olivat Luise Catherine Breslau ja Marie Bashkirtseff.
Ensimmäisen kerran Zillhardtin teoksia oli esillä vuonna 1878 ja sen jälkeen hänen töitään oli säännöllisesti näyttelyissä. Chicagon maailmannäyttelyssä vuonna 1893 hänen töitään oli esillä näyttelyn naisten talossa. Vuonna 1905 hänen teoksensa "Régalez-vous mesdames" pääsi maailman naistaiteilijoita kuvaavaan, taidehistorioitsija Walter Shaw Sparrowin teokseen. Nykyään hänen töitään on näytteillä Musée d'Orsayssa, Langresin museossa ja hänen syntymäkaupunkinsa museossa. 
Jenny Zillhardtin sisar, Madeleine Zillihardt oli malli ja taiteilija Louise Breslaun kumppani. Ranskan valtio palkitsi Zillhardtin ansioistaan kunnialegioonan mitalilla vuonna 1930.
Antero Tanninen

Antero Tanninen (18. maaliskuuta 1899 Lapua – 10. lokakuuta 1985) oli suomalainen Kokkolassa ja Lapualla asunut toimittaja, kirjailija ja rehtori.
Tanninen työskenteli toimittajana sanomalehdissä, pääasiallisesti Keski-Pohjanmaalla, Lallin toimittajana 1923–1924, Keski-Pohjanmaan Vartion toimitussihteerinä vuoteen 1925 ja myöhemmin vastaavana toimittajana sekä Kokkolan päätoimittajana vuodesta 1939.
Tanninen osallistui suojeluskuntatoimintaan ja toimi suojeluskunnan valistusohjaajana Keski-Pohjanmaan piirissä. Hän piti maanpuolustusaiheisia esitelmiä ja kirjoitti artikkeleita sekä historiallisia kertomuksiaan ja tutkimuksiaan lehdille.
Tanninen toimi Lapuan kansalaisopiston rehtorina vuosina 1957–1971.
Tanninen oli vuonna 1962 mukana perustamassa Pohjanmaan Kirjailijat ry:tä. Hän alkoi 1950-luvun lopulla kirjoittaa historiallisia näytelmiä, jotka kansalaisopisto toteutti vuodesta 1959 lähtien. Tanninen jättäytyi pois yhdistyksen toiminnasta 1970-luvun alussa.
Tanninen sai II palkinnon K.J. Gummerus Oy kustannusliikkeen 75-vuotisjuhlavuoden romaanikilpailussa teoksellaan "Hentrikka".
Dong Mingzhu

Dong Mingzhu (, pinyin: Dǒng Míngzhū; s. 1954) on kiinalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Kiinan suurimpiin lukeutuvan ilmastointilaite- ja kodinkonevalmistajan eli Gree Electric Appliances -yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes on sisällyttänyt hänet useana vuonna maailman vaikutusvaltaisempien naisten listalleen. Vuonna 2016 hänet luopui emoyhtiön, valtio-omisteisen Gree-yhtymän hallituksen puheenjohtajuudesta.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Dongin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 66. Talousjulkaisu Fortune sijoitti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 4. sijalle (2017). 
Dong suoritti korkeakoulututkinnon tilastotieteestä valtionvirkailijoiden koulutukseen keskittyneessä korkeakoulussa Anhuin Wuhussa (1975). Hän on leski, yksi lapsi. Hän on Kiinan kommunistisen puolueen jäsen. Häntä on luonnehdittu sitkeytensä ja vaativuutensa vuoksi "rautarouvaksi", eikä hän juuri pidä lomapäiviä työstään.
Come Over When You’re Sober, Pt. 1

Come Over When You're Sober, Pt. 1 on yhdysvaltalaisen hiphop-artisti Lil Peepin esikoisalbumi ja myöskin viimeinen, joka julkaistiin hänen elinaikanaan. Åhr julkaisi albuminsa omakustanteena 15. elokuuta 2017, Åhr kuoli kolmen kuukauden päästä fentanyylin yliannostukseen. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Benz Truck (Гелик)" ja "The Brightside".
Åhrin oli tarkoitus julkaista albumi alun perin 11. elokuuta, mutta se julkaistiin kuitenkin 15. elokuuta 2017. Albumi kertoo Åhrin kokemuksista aineiden käytön kanssa ja niiden vaikutuksista hänen henkilökohtaiseen elämäänsä.
Elisabetta Sirani

Elisabetta Sirani (8. tammikuuta 1638 Bologna – 28. elokuuta 1665 Bologna) oli italialainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli barokki. Hän oli aikansa kuuluisin bolognalainen naistaiteilija, ja hän perusti naisille tarkoitetun taideakatemian.
Sirani ja hänen sisarensa, joista tuli myös taiteilijoita, saivat taiteellisen perusopetuksensa isältään. Taidehistorioitsija Carlo Malvasia huomasi hänen kykynsä ja rohkaisi ryhtymään ammattitaiteilijaksi. Kun isän terveys heikkeni, Sirani otti hoitaakseen perheen ateljeen.
Säilyneestä kirjanpidosta voidaan päätellä, että Sirani oli erittäin tuottelias taiteilija. Hänen ateljeestaan tuli eräänlainen nähtävyys, monet halusivat nähdä, kuinka nopeasti hän teki hienoja maalauksia.
Kun Elisabetta Sirani oli 27-vuotias, hän yllättäen sairastui ja kuoli. Hänen perheensä oli aivan varma, että kyseessä oli myrkytys. Samoin ajatteli myös lääkäri. Nykyään ollaan taipuvaisempia ajattelemaan, että kyseessä oli sairaus.
Anni Lintula

Anni Lintula (s.1981) on IAB Finlandin toiminnanjohtaja ja digivaikuttaja. Digitaalista mediaa ja liiketoimintaa kehittänyt Lintula on työskennellyt A-lehtien B2B-liiketoiminnan johtajana sekä A-lehtien johtoryhmän jäsenenä vuosina 2018–2024. Lintula on työskennellyt aiemmin tyttöjen media "Demin" päätoimittajana (2012–2017), toimituspäällikkönä (2010–2011), toimitussihteerinä (2008–2009) ja toimittajana (2006–2007). Lintula on perustanut YouTube-kulttuuriin erikoistuneen "Tube"-lehden vuonna 2016. 
Lintula on toiminut Media-alan tutkimussäätiön hallituksen jäsenenä ja neuvonantajanana Bonfire-bisnesmediassa. Hän toimii myös hallituksen jäsenenä Mothers in Business MIB Ry:ssä. Lintula on myös toiminut viestinnän asiantuntijana THL:n koronaviruspandemian torjunnan strategisessa työryhmässä. Lintula on myös kysytty puhuja, joka oli ehdolla Speakersforumin Vuoden puhuja 2019 -kilpailussa. Hän esiintyy asiantuntijana Yleisradion "Jälkidigi"-ohjelmassa, joka on digitaalisen maailman viikoittainen ajankohtaisohjelma Ylen Aamussa.
Lintula on julkaissut kirjan "Nuoren toimittajan eloonjäämisopas" (Gummerus, 2009) yhdessä toimittaja ja kirjailija Meri Valkaman kanssa. Hän juontaa Zetapodi-nimistä podcastia, joka pureutuu Z-sukupolven arvoihin, asenteisiin ja mediankulutustottumuksiin.
Lintula on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta, pääaineenaan viestintä. AIemmalta koulutukseltaan hän on medianomi Laurea-ammattikorkeakoulusta vuonna 2006. Sitä ennen hän on opiskellut journalismia vuonna 2004 Tukholman yliopistossa.
Milwaukee Breakwater Lighthouse

Milwaukee Breakwater Lighthouse eli Milwaukeen aallonmurtajan majakka sijaitsee Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa Michiganjärvessä. Se kuuluu meriturvallisuusjärjestelmään, joka takaa aallonmurtajien näkyvyyden vesiliikenteelle. Kolmen kilometrin pituinen pohjoinen aallonmurtaja valmistui betonista vuonna 1925 suojaamaan Milwaukeen kaupunkia Milwaukeejoen suulla sekä sen sataman liikennettä korkeilta makean veden aalloilta. Seuraavana vuonna 1926 valmistui nykyinen art deco -tyyliseksi luonnehdittu majakkarakennus terästorneineen, ja sen lamppu Fresnel-linsseineen sytytettiin 1927. Majakka on automatisoitu vuonna 1966. Majakan korkeus on noin 20 metriä valonlähteineen Se lähettää punaista valoa kymmenen sekunnin välein. Alkuperäinen linssi on sijoitettu Wisconsinin merimuseoon..
Nykyistä majakkaa edelsi majakkalaiva 1910-luvulla ja tilapäinen majakka, ja sen ohella toimii laiturin loisto Milwaukee Pierhead Light.
Kansan suojeluyksiköt

Kansan suojeluyksiköt (; ; "Yekîneyên Parastina Gel" eli "YPG"; ("Ḥdoywotho d'Sutoro d'Amo")) on Syyriassa toimiva aseistautunut ryhmä eli armeija. Se puolustaa Rojavaa eli Pohjois-Syyrian tasavaltaa, joka on Syyriassa sijaitseva itsehallintoalue.
Suojeluyksiköt on Kansanvaltaisen liittopuolueen (PYD) aseellinen siipi. YPG on liittoutunut Turkissa perustetun Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) kanssa.
Suojeluyksiköiden mukaan sillä on vuonna 2018 järjestäytynyttä toimintaa Afrinin, Kobanen ja Ciziren piirikunnissa sekä Aleppon Sheikh Maqsoudin kaupunginosassa.
Historia.
Pienemmät ryhmät perustivat Kansan suojeluyksiköt järjestönä vuonna 2004 suojelemaan ihmisiä Syyriassa vallassa olleen Baath-puolueen hallinnon tekemiltä hyökkäyksiltä. Suojeluyksiköt järjestäytyivät monissa kaupungeissa ja taistelivat hallintoa vastaan. Virallisesti suojeluyksiköt perustettiin vuonna 2011.
Suojeluyksiköt valtasi Kobanen heinäkuussa 2012. Elokuussa 2014 suojeluyksiköt liittyi kansainväliseen Islamilaista valtiota vastaan hyökkäävään liittoumaan. Lokakuussa 2014 Islamilainen valtio saartoi Kobanea kolmesta suunnasta ja neljäs oli Turkin raja. Turkki salli suojeluyksikön jäsenten paeta Islamilaista valtiota Turkin puolelle, mutta myös esti Turkin ja Syyrian kurdeja osallistumasta väkivaltaisuuksiin. Vuonna 2014 noin 65 % suojeluyksiköiden jäsenistä oli miehiä ja noin 35 % naisia.
Alice Robinson

Alice Robinson (s. 1. joulukuuta 2001) on uusiseelantilainen alppihiihtäjä. Hänen seuransa on Queenstown Alpine Ski Club. Hänen paras lajinsa on suurpujottelu, jossa hän on saavuttanut MM-hopeaa sekä voittanut viisi maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut kaikkiaan 18 kertaa kolmen parhaan joukkoon.
Robinson osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Hän sijoittui suurpujottelussa 35:nneksi ja keskeytti pujottelussa. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurpujottelussa seitsemästoista. Vuoden 2021 Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa Robinson sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 22:nneksi ja syöksylaskussa 25:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli supersuurpujottelussa seitsemäs ja suurpujottelussa viidestoista. Saalbach-Hinterglemmin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa suurpujottelussa ja sjoittui supersuurpujottelussa 11:nneksi.
Maailmancupissa Robinson esiintyi ensimmäisen kerran tammikuussa 2018 Kranjska Gorassa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan Špindlerův Mlýnin suurpujottelussa kuudestoista maaliskuussa 2019. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Soldeussa maaliskuussa 2019 oltuaan suurpujottelussa toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti kauden 2019–2020 avanneessa Söldenin suurpujottelussa. Toiseen maailmancupin voittoon Robinson laski helmikuussa 2020 Kranjska Gorassa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2020–2021 Robinson sijoittui toiseksi Jasnán suurpujottelussa. Hän voitti Lenzerheiden pujottelun. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui toiseksi Killingtonin suurpujottelussa. Hän sijoittui kolmanneksi Jasnan suurpujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Kronplatzin suurpujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Soldeun suurpujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Saalbach-Hinterglemmin suurpujottelussa. Suurpujottelucupissa hän oli neljäs. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui suurpujotteluissa Söldenissä toiseksi ja Semmeringissä kolmanneksi. Hän sijoittui kolmanneksi Kranjska Goran suurpujottelussa. Hän voitti Kronplatzin suurpujottelun. Hän sijoittui toiseksi Sestrieren ensimmäisessä suurpujottelussa ja kolmanneksi jälkimmäisessä suurpujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Åren suurpujottelussa. Suurpujottelucupin pisteissä hän oli toinen ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2025-2026 hän voitti Cooper Mountainin suurpujjottelun.
Nuorten MM-kilpailuissa 2018 Davosissa Robinson laski ulos sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Vuoden 2019 kilpailussa Val di Fassassa hän voitti maailmanmestaruuden suurpujottelussa, oli supersuurpujottelussa 15:s ja keskeytti alppiyhdistetyssä.