Veli-Pekka Ketola

Veli-Pekka Ketola (s. 28. maaliskuuta 1948 Pori) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Ketola oli 1970-luvun kuuluisin suomalainen kiekkotähti, joka valittiin kahdesti maan parhaaksi jääkiekkoilijaksi. Hän myös johti suomalaispelaajien ensimmäistä aaltoa Pohjois-Amerikan ammattilaiskaukaloihin.
SM-tasolla Ketola pelasi vuosina 1964–1981. Hän edusti pääsääntöisesti porilaisia Karhuja ja Ässiä. Vuonna 1968 alkaneella maajoukkueurallaan Ketola esiintyi kuusissa maailmanmestaruuskisoissa, kaksissa olympialaisissa ja pelasi kaikkiaan 183 A-maaottelua. 
SM-liigan vuosittain jaettava parhaan pistemiehen palkinto on nimetty Veli-Pekka Ketolan mukaan. Porin Ässät on jäädyttänyt Ketolan pelinumeron 13.
Nuoruus.
Veli-Pekka Ketola aloitti urheilemisen jo varhain. Omien sanojensa mukaan hän ei pelannut jääkiekkoa aamusta iltaan, vaan aamusta yöhön ja yöstä aamuun. Jääkiekon lisäksi hän harrasti jalkapalloa, koripalloa, painia ja punttien nostamista. Lopulta Ketola joutui valitsemaan jääkiekon ja jalkapallon väliltä. Hän valitsi jääkiekon, sillä jalkapalloleirien tiukka aikataulullinen kuri ei sopinut hänelle.
Pelaajaura.
Seuraura.
Ketola pelasi vuosina 1964–1981 SM-sarjaa ja -liigaa Porin Karhuissa, Helsingin Jokereissa ja Porin Ässissä 401 ottelua, joissa hän teki 263 maalia ja antoi 271 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hän keräsi tehopisteet 14+23=37 kaikkiaan 26 ottelussa.
Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Ketola pelasi 15-vuotiaana Karhuissa Ilvestä vastaan vuonna 1964.&lt;ref name="Laaksonen/265"&gt;Laaksonen &amp; Talonen, s. 265&lt;/ref&gt; Seuraavana vuonna 1965 Ketola voitti samassa joukkueessa ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Kaudella 1965–1966 hän teki läpimurtonsa joukkueen ykköspelaajaksi. Kaudella 1967–1968 hän pelasi ensimmäisen kautensa Ässissä, joka oli Karhujen ja RU-38:n yhdistymisen tuotos. Joukkue sijoittui sarjassa neljänneksi, kuten myös Ketola pistepörssissä.
1960-luvun lopussa saksalaisagentti Mike Daski kysyi Ketolalta tämän kiinnostusta lähteä NHL:ään Detroit Red Wingsin joukkueeseen. Ketola suostui lähtemään harjoitusleirille, vaikka olikin juuri tehnyt sopimuksen Jokerien kanssa. Ketola kuitenkin huomasi pian, ettei hän yltäisi sen hetkisillä taidoillaan joukkueeseen. Lisäksi hän sai kokea tuolloin yleistä rasismia eurooppalaispelaajia kohtaan. Ketolalle tarjottiin kuitenkin sopimusta farmijoukkue Grand Rapids Griffinsiin, mutta alhaisen palkan vuoksi se ei Ketolaa juuri kiinnostanut. Hän päätti palata Suomeen ja Jokereihin, jonka kanssa hänellä edelleen oli sopimus. Jokereissa Ketola teki seuran edelleen helmikuussa 2019 voimassa olleen yhden ottelun piste-ennätyksen: 4+4=8 Hilparaa vastaan tammikuussa 1970.
Ketola siirtyi seuraavaksi kaudeksi 1971 takaisin Ässiin, joka voitti ensimmäisen kerran Mestaruussarjan, vaikka joukkue oli keväällä jo kymmenen pistettä HIFK:ta perässä. Ketola sai paljon peliaikaa ja kuului joukkueen kantaviin voimiin.&lt;ref name="Laaksonen/267"&gt;Laaksonen &amp; Talonen, s. 267&lt;/ref&gt; Hän myös voitti sarjan pistepörssin.
Syksyllä 1974 Ketola teki yhdessä Heikki Riihirannan kanssa historiaa lähtemällä ensimmäisenä Suomessa kiekko-oppinsa saaneena pelaajana ammattilaiseksi Pohjois-Amerikkaan, WHA-liigan Winnipeg Jetsiin. Isokokoisena ja kovaa peliä kaihtamattomana hän pelasi yleisimmin joukkueen kakkossentterinä, mutta toisinaan myös ykkössentterinä laidoillaan Bobby Hull ja Ulf Nilsson. Hän käytti pelinumeron 13 sijaan numeroa 12, sillä ”epäonnen numerolla” ei saanut pelata. Vuonna 1976 Jets voitti liigan mestaruuden, Avco Trophyn. Kesken seuraavan kauden Ketola myytiin Calgary Cowboysiin. Seura teki kuitenkin pian konkurssin, joten Ketola palasi Suomeen ja Porin Ässiin.
Vuonna 1978 Ketola voitti kolmannen Suomen mestaruutensa, kun Ässät voitti loppuotteluissa Tapparan. Ketola teki ratkaisevassa loppuottelussa tehopisteet 2+4, kun Ässät voitti maalein 6–2. Ketola oli myös joukkueen kapteeni.&lt;ref name="Laaksonen/268"&gt;Laaksonen &amp; Talonen, s. 268&lt;/ref&gt; Hänen kymmenessä pudotuspeliottelussa tekemänsä 20 pistettä olivat pitkään liigan ennätys.
Vuonna 1980 Ässät hävisi loppuotteluissa HIFK:lle. Ratkaiseva peli päättyi HIFK:n 6–5-voittoon, vaikka Ässät oli noussut tasoihin 1–5-tappioasemasta. Ottelun jälkeen Ketola oli vihainen, sillä hänen maalinsa oli hylätty, minkä lisäksi hänet oli ajettu pelistä ulos. Ketola heitti hopeamitalinsa Helsingin jäähallin katsomoon. Viimeiset SM-liigaottelunsa Ketola pelasi vuonna 1981.
Ehdittyään jo lopettaa uransa Ketola pelasi vielä Pohjois-Amerikassa NHL:ssä Colorado Rockiesin joukkueessa 1981–1982. Peliaikaa hän sai siellä kuitenkin vähän. 44 ottelussa hän teki 9 maalia ja antoi 5 maalisyöttöä.&lt;ref name="Laaksonen/274"&gt;Laaksonen &amp; Talonen, s. 274&lt;/ref&gt;
Peliuransa viimeiset kuusi ottelua Ketola pelasi Ykkösdivisioonan KalPassa kaudella 1982–1983. Joukkuetta valmensi hänen ystävänsä Matti Keinonen.
Maajoukkueura.
Veli-Pekka Ketola pelasi vuonna 1967 alkaneella maajoukkueurallaan kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa ja kaksissa olympialaisissa. A-maaotteluja Ketolalle kertyi 183, joissa hän teki tehopisteet 60+45=105. Suomen edustaminen päättyi Ketolan osalta käytännössä vuoden 1974 kotikisoihin, sillä Kanadassa pelatessaan kausi venyi usein yli MM-kisojen. Lisäksi silloin kun hänellä olisi ollut mahdollisuus osallistua, Ketola tunsi pitkän kauden jälkeen, ettei hänellä ollut maajoukkueelle annettavaa, vaan paikka oli parempi antaa niille, joilla oli halu päästä mukaan ja näyttämisen tahtoa. Viimeiset maajoukkuepelinsä Ketola pelasi kuitenkin vasta vuoden 1981 Kanada-cupissa.
Kotikisoissa 1974 Ketola oli Suomen joukkueen paras pistemies.
Vuoden 2016 Nuorten MM-kotikisoissa Ketola oli mukana voittamassa kultamitaleita joukkueenjohtajan ominaisuudessa.
Urheilijauran jälkeen.
Pelaajauransa jälkeen Veli-Pekka Ketola työskenteli vähän aikaa toimitusjohtajana, mutta palasi myöhemmin jääkiekon pariin valmentajaksi: Ässien päävalmentaja hän oli vuosina 1993–1996 ja on valmentanut Italiassa ja Itävallassa. Lisäksi hän on toiminut maajoukkueen joukkueenjohtajana ja SM-liigan kurinpitopäällikkönä.
Vuosina 1994–2000 Ketola toimi Porin Ässien toimitusjohtajana. Samana vuonna 2000 hän aloitti julkisuusboikotin ja päätti muuttua "yksityishenkilö Ketolaksi".
Juhani Tammisen tammikuussa 2007 ilmestyneessä kirjassa "Pelin jälkeen" Ketola kertoo vaikeuksistaan sopeutua pelaajauran jälkeiseen normaalielämään sekä tuon ajan runsaasta alkoholinkäytöstä. Hän kertoo lopettaneensa alkoholin käytön uudestaan vuonna 1993.
Ässät on jäädyttänyt Ketolan pelinumeron 13. Ketolalla oli aikaisemmin välit poikki Ässien silloisen johdon kanssa, ja ennen kauden 2004–2005 alkua numero oli kadonnut Porin jäähallin katonrajasta. Vuoden 2007 marraskuussa hän uhkasi ”repiä paidan alas saman tien”. 
Tammikuussa 2014 Ketola nimettiin Ässien urheilutoiminnan mentoriksi.