Alfonso I (Portugali)

Afonso I, tunnettu myös nimellä Afonso Henriques (, "Afonso O Fundador)"; (1109 tai 1111 Guimarães – 6. joulukuuta 1185 Coimbra, Portugalin kuningaskunta) oli Portugalin ensimmäinen kuningas, joka julisti maansa itsenäiseksi Leónin kuningaskunnan vallasta vuonna 1139.
Suku.
Afonson vanhemmat, ranskalaissyntyinen Burgundin kreivi Henrik ja Teresa de León, olivat Portugalin kreivipari. Leónin kuningas Alfonso VI oli antanut aviottomalle tyttärelleen Teresalle Portugalin kreivikunnan myötäjäisinä, jonka Afonson isä Henri de Bourgogne sai avioituessaan tämän kanssa. Henrik sai naimakaupan palkkioksi siitä, että oli puolustanut "Portucalea" menestyksekkäästi muslimeja vastaan ​​vuosina 1095–1112.
Hänellä oli kolme sisarusta, joista hän oli nuorin. Vanhin sisar Urraca Henriques (n. 1095–1173), avioitui Bermudo Pérez de Traban, Trastámaran, Viseun, Seian ja Faro A Coruñan herran kanssa ja Sancha Henriques (n. 1097–1163), avioitui ensin Sancho Nunes de Celanovan kanssa. Tultuaan leskeksi avioitui Fernando Mendes de Bragançan kanssa, heillä ei ollut jälkeläisiä. Afonsolla oli myös kaksi aviotonta sisarpuolta äitinsä suhteesta Trabanin kreivin kanssa.
Isänsä kuoltua Astorgan piirityksessä toukokuussa 1112 Afonso Henriques, sananmukaisesti Afonso Henrikinpoika tuli kreiviksi noin 3-vuotiaana, ja hallitsi muodollisesti äitinsä rinnalla. Hänestä alkanut Burgundin kuningassuku hallitsi Portugalia vuosina 1139–1383.
Portugalin ruhtinas ja kuningas.
Hänen äitinsä, sijaishallitsija kreivitär Teresa de León kieltäytyi luovuttamasta valtaansa täysi-ikäiselle Afonsolle, mutta Afonso Henriques joukkoineen voitti São Mameden taistelun 24. kesäkuuta 1128, ja tätä päivää portugalilaiset pitävät valtionsa perustamispäivänä. Afonso ajoi äitinsä ja tämän rakastajan Traban kreivi Fernando Pérezin sekä näiden yhteiset kaksi lasta maanpakoon. Traban kreivi oli ollut Portugalin todellinen hallitsija vuosina 1121-1128.
Vaikka Afonso oli aluksi vasallina velvollinen alistumaan serkulleen Leónin kuningas Alfonso VII:lle, hän julisti itsensä Portugalin ruhtinaaksi ja vuonna 1139 ensimmäiseksi Portugalin kuninkaaksi, saatuaan voiton Ouriquen taistelussa, joilloin hän pystyi itse määrittelemään velvoitteensa musliminaapureilleen.
Oma julistautuminen ei kuitenkaan riittänyt, vaan tarvittiin naapurimaiden ja ennen kaikkea katolisen kirkon tunnustus Portugalin itsenäisyydelle. Pyhän istuimen edustajien avustuksella Portugali tunnustettiin viimein itsenäiseksi Zamoran kokouksessa 5. lokakuuta 1143, jota ennen hän oli kirjoittanut paavi Innocentius II:lle ja vannonut ajavansa maurit pois Pyreneitten niemimaalta. Hän rakennutti paljon luostareita ja antoi luostarijärjestöille erivapauksia. Hän rakennutti Alcobaçan luostarin, jonne hän kutsui setänsä Bernard de Clairvaux Burgundialaisen sisterssiläis luostarijärjestön. 
Afonso jatkoi valloituksia islaminuskoisilta maureilta etelässä ohikulkeneiden, ristiretkelle menevien Temppeliherrain ritarikunnan sotureiden avustuksella ja valloitti Santarémin ja Lissabonin vuonna 1147. Hän laajensi valtakuntansa rajat Tajojoen ulkopuolelle liittämällä alueisiinsa Bejan vuonna 1162 ja Évoran vuonna 1165. Hyökätessään Badajoziin hänet otettiin vangiksi, mutta vapautettiin myöhemmin. Hän nimesi vanhimman elossa olevan poikansa, Sancho I:n perijäkseen. Kuolemaansa mennessä hän oli luonut vakaan ja itsenäisen monarkian.
Hän kuoli poikkeuksellisen iäkkäänä, noin 73-79 -vuotiaana joulukuussa 1185 ja hänet on haudattu Santa Cruzin luostarin kirkkoon Coimbraan. 
Avioliitto ja lapset.
Afonson puoliso oli Savoijin kreivitär Matilda (n. 1125 – 1157/1158), joka oli Savoijin ja Mauriennen kreivi Amadeus III:n ja ranskalaisen Albonin kreivitär Mafaldan vanhin tytär. 
Afonsolle ja Matildalle syntyi seitsemän lasta, joista neljä eli aikuisiksi:
Lisäksi Afonsolla oli neljä aviotonta lasta suhteista ennen ja jälkeen avioliiton. 
Ennen avioliittoaan Mafaldan kanssa kuningas Afonso sai ensimmäisen poikansa Chamoa Gómezin, kreivi Gómez Núñezin ja Elvira Pérezin tyttären, Fernando ja Bermudo Pérez de Traban sisaren kanssa.
Elvira Gálterin kanssa saadut avioliiton ulkopuoliset jälkeläiset olivat:
Kuningas Afonsolla oli myös avioton lapsi nimeltä tuntemattoman naisen kanssa: