tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tymfaia

Tymfaia (, ) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa, nykyisen Thessalian pohjoisosissa Kreikassa.
Maantiede.
Tymfaia sijaitsi Pindos-vuoriston alueella Makedonian, Epeiroksen ja Thessalian raja-alueella. Sen pohjoispuolella sijaitsivat Orestis ja Elimeia, kaakkoispuolella Thessalian Perrhaibia ja länsipuolella Pindos-vuoristo ja Epeiros.
Historia.
Tymfaia sai nimensä seudun Tymfe (nyk. Týmfi) -vuoresta. Aluetta asutti alun perin tymfaialaisten ("Tymfaioi", ) heimo. Antiikin lähteissä nämä kuvataan joskus epeiroslaisiksi ja joskus aitolialaisiksi. Makedonialaiset valtasivat alueen ja liittivät sen valtakuntaansa Filippos II:n aikana noin 350 eaa.
Nykyinen samalla seudulla sijaitseva Metéoran kunnan osa Tymfaían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on ottanut nimensä alueesta.
Here Come the Runts

Here Come the Runts on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Awolnationin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Red Bull Records 2. helmikuuta 2018. Albumilta on julkaistu tähän mennessä neljä singleä "Passion", "Seven Sticks of Dynamite", "Miracle Man" ja "Handyman".
Yhtyeen laulaja Aaron Bruno tuotti, lauloi ja soitti suurimman osan soittimista tälläkin albumilla. Albumi eroaa tyyliltään kahdesta edellisestä albumista ottamalla vaikutteita enemmän tavallisesta rock-musiikista. Albumi nauhoitettiin vuonna 2016 Brunon kotistudiossa, joka sijaitsee Kaliforniassa, Yhdysvalloissa, jossa he eivät ole aiemmin nauhoittaneet materiaalia.
Sintit

Sintit ovat Keski-Euroopassa elävä romaneihin kuuluva etninen ryhmä. Sintejä on noin 200 000. Intiasta lähtöisin olevat sintit saapuivat romanien muuttoaallon mukana nykyisten Saksan ja Itävallan aluelle myöhäiskeskiajalla. Sintit jakaantuivat lopulta kahteen ryhmään, joista manoucheksi kutsutut romanit asettuivat Ranskan ja Portugalin alueelle sintien jäädessä Keski-Eurooppaan. Sinteillä on oma saksasta vaikutteita ottanut kielensä, joka on läheistä sukua romanikielelle.
Natsit alkoivat vuodesta 1935 viedä sintejä keskitysleireille, erityisesti Auschwitz-Birkenauhun. Ennen sodan päättymistä surmattiin arviolta 25 000 sintiä.
Phoenix Pyeongchang

Phoenix Pyeongchang (olympialaisissa Phoenix Snow Park) on talviurheilukeskus Bongpyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Phoenix Pyeongchangiin rakennetuilla suorituspaikoilla järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten freestylehiihto- ja lumilautailukilpailut lukuun ottamatta lumilautailun big airia, joka järjestettiin Alpensia Ski Jumping Centressä. Katsajakapasiteetti olympialaisissa oli 18 000, niistä istumapaikkoja oli 10 200 ja seisomapaikkoja 7 800.
Rinteet ja hissit.
Phoenix Pyeongchangissa on 14 laskettelurinnettä, viisi laskettelupuistoa ja yksi lumikouru, hiihtohissejä on yhdeksän.
Jorma Kairimo

Jorma Tapio Kairimo (s. 30. marraskuuta 1948 Tampere) on suomalainen dramaturgi, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Henkilöhistoria.
Jorma Kairimo syntyi veturinkuljettaja Rauni Kairimon ja Laura Virtasen perheeseen. Hän solmi ensimmäisen avioliiton 1970 ja jäi leskeksi 1993. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1996 näyttelijä Heidi Vaarna. Kairimo tuli ylioppilaaksi 1967 ja suoritti teatteritutkinnon 1972 ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1975 Tampereen yliopistossa. Hän aloitti dramaturgin uran vuonna 1973. Hän toimi Rovaniemen teatterin dramaturgina 1974–1977, Tampereen työväen teatterin 1977–1998 ja Kom-tekstin 2000–2002. Kairimo perusti yhdessä Vaarnan kanssa Toijalan Kellariteatterin ja toimi sen dramaturgina vuodesta 2005, kunnes teatteri lopetettiin 2013 Vaarnan sairastuttua. Kairimolle on myönnetty muun muassa Eino Salmelaisen säätiön palkinto (1981, 1995) ja Akaan kulttuuripalkinto (2007).
Näytelmiä.
Kairimo on dramatisoinut ja ohjannut kymmeniä näytelmiä, samoin kuin kirjoittanut itse useita näytelmiä:
The Party

The Party () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Sally Potterin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen mustan komedian lajiin kuuluva elokuva, jonka pää- ja sivuosissa ovat Kristin Scott Thomas, Timothy Spall, Patricia Clarkson, Bruno Ganz, Cherry Jones, Emily Mortimer ja Cillian Murphy.
Mustavalkoisena kuvattu "The Party" sai maailmanensi-iltansa vuoden 2017 Berliinin elokuvajuhlilla, missä Sally Potter oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi. Näyttelijöistä Kristin Scott Thomas palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Evening Standardin palkinnolla ja Patricia Clarkson parhaan naissivuosan BIFA:lla.
Juoni.
Oppositiopuolueen idealistipoliitikko Janet (Kristin Scott Thomas) on juuri nimitetty Britannian varjohallituksen terveysministeriksi. Janetin ja hänen aviomiehensä Billin (Timothy Spall) kotiin kokoontuu lähimpiä ystäviä juhlimaan sivistyneesti pienimuotoisiin juhliin tuoretta ylennystä. Paikalle saapuu kyyninen, realistinen ja suustaan piikikäs April (Patricia Clarkson) saksalaisen aviomiehensä, henkiparantajana työskentelevän Gottfriedin (Bruno Ganz) kanssa. Lesbopari, sukupuolentutkimuksen professori Martha ja kokkina työskentelevä Jinny (Cherry Jones ja Emily Mortimer), tulee paikalle suoraan raskaustestistä. Ilman vaimoaan paikalle saapuva kiireinen pankkiiri Tom (Cillian Murphy) taas helpottaa oloaan huumeilla. Jokainen vieras tuo oman dramaattisen lisänsä juhlaan, joka alkaa kuohuvalla ja päättyy aseen heilutteluun.
Tuotanto.
"The Party" kuvattiin kahdessa viikossa Lontoossa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Adventure Pictures ja Oxwich Media.
Julkaisu ja vastaanotto.
"The Party" -elokuvan Britannian ensi-ilta oli Lontoon elokuvajuhlilla 10. lokakuuta 2017 ja teatteriensi-ilta 13. lokakuuta 2017. Picturehouse Entertainment oli elokuvan teatterilevittäjänä Britanniassa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla Helsingissä 16. syyskuuta 2017. "The Party" on tuottanut maailmanlaajuisesti lähes 4,2 miljoonan dollarin lipputulot.
"The Party" on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,0/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 92 arviointiin. 1 382 käyttäjästä 63 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 29 arvostelun perusteella elokuva on saanut 72 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin kuusi käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,8/10. Internet Movie Databasen 7 236 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,7/10.
Antti Marttinen

Antti Marttinen (s. 1954) on sarjakuvien suomentaja ja toimittaja.
Marttinen oli vuosina 1989–2008 ilmestyneen "Myrkky"-sarjakuvalehden päätoimittaja sen koko ilmestymisen ajan. Hän suomensi 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla Semic-kustantamon julkaisemia sarjakuva-albumeita, muun muassa Bill Wattersonin "Lassia ja Leeviä", Gary Larsonin "Kaukana poissa" -sarjaa sekä André Franquinin "Niilo Pielistä" ja "Pikoa ja Fantasioa". 2000-luvulla hän on suomentanut paljon Jim Davisin "Karvista". Marttinen on kirjoittanut yhdessä Juho Juntusen kanssa visailukirjan "Kuka mitä häh? Kysymyksiä suomirockista" (2006).
Marttinen työskentelee nykyään Egmont Kustannuksella. Hän on ollut vuodesta 2009 "Korkeajännitys"-lehden toimittaja.
Ranskan presidentinvaali 2022

Ranskan presidentinvaalin 2022 ensimmäinen kierros järjestettiin 10. huhtikuuta 2022 kahdentoista ehdokkaan välillä. Koska yksikään ehdokas ei saanut ehdotonta enemmistöä, kahden eniten ääniä saaneen välillä järjestettiin toinen kierros 24. huhtikuuta 2022. Toiselle kierrokselle pääsivät istuva presidentti Emmanuel Macron La République en marche! (REM) -puolueesta ja Marine Le Pen Kansallinen liittouma -puolueesta. Valituksi tuli Emmanuel Macron, joka siten pääsi toiselle kaudelle ensimmäisenä istuvana presidenttinä sitten Jacques Chiracin vuonna 2002. Muina vaalin kärkiehdokkaina pidettiin Éric Zemmouria, Valérie Pécresseä ja Jean-Luc Mélenchonia.
Ehdokkaat.
Ranskan perustuslakineuvosto hyväksyi presidentinvaaleihin 12 ehdokasta. Vaaleihin ehdotettiin 65 ehdokasta. Ehdokkaaksi pääsyyn vaadittiin vähintään 500 allekirjoitusta.
Kampanjat.
Istuva presidentti Emmanuel Macron oli mielipidetiedusteluissa paljon muita ehdokkaita edellä. Kilpailu Marine Le Penin ja Macronin välillä tasaantui kohti vaalipäivää. Macronin suosio nousi hyökkäyssodan alettua Ukrainassa, mutta nousu kääntyi laskuksi maaliskuussa 2022. Macronin kannatuksen laskiessa Le Penin ja vasemmistolaisen Mélenchonin kannatus lähti nousuun.
Tulokset.
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas
! rowspan="2" colspan="2" style="text-align:left;" | Puolue
! colspan="2" | 1. kierros
! colspan="2" | 2. kierros
! width="75" | Ääniä
! width="30" | %
! width="75" | Ääniä
! width="30" | %
Lähteet: Ranskan sisäministeriö
Pollyanna McIntosh

Pollyanna McIntosh (s. 15. maaliskuuta 1979 Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt vuodesta 2017 yhdysvaltalaisessa AMC:n televisiosarjassa "The Walking Dead". 
McIntosh näytteli vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa brittiläisessä draamakomediassa "Filth". 
McIntosh oli naimisissa näyttelijä Grant Shown kanssa vuosina 2004–2011. He erosivat vuonna 2011.
Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto

Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto () on joulukuussa 2017 perustettu Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Viipurin ja Jaaman piireissä (Kingisepän piiri). 
Suomenlahden itäosassa ja osin Suomen Itäisen Suomenlahden kansallispuiston (Virolahden) naapurina sijaitsevan luonnonpuiston kokonaispinta-ala on 140,86 neliökilometriä. Alue kattaa kymmeniä saaria ja niitä ympäröiviä matalia, alle 10 metrin syvyisiä vesialueita. Luonnonpuistoon kuuluvat seuraavat saaret tai saariryhmät: Pitkäpaasi, Suuri Kalastaja ja Halli (Hallikartti) Virolahden rajan lähellä sekä ulompana merellä sijaitsevat Pohjois- ja Etelä-Viirit, Pien-Tytärsaari eli Säyvö, Tytärsaaren itäosa, Vigrundin saari sekä Seiskarin länsiosa ja sen saaristo.
Luonnonpuiston toteutumista ennakoitiin jo vuonna 2009, tuolloin nimellä "Inkerin luonnonpuisto".
Marjaana Tulosmaa

Marjaana Leena Lyylikki Tulosmaa (s. 1948) on suomalainen sarjakuvalehtien päätoimittaja ja kustannusalan vaikuttaja. Hän toimitti vuosikymmenten ajan useita Semic- ja sen jälkeen Egmont-kustantamon julkaisemia sarjakuvalehtiä. Lehdissä häneen viitattiin yleensä nimellä M. Tulosmaa.
Tulosmaa oli muun muassa "Suomen MADin" päätoimittajana koko sen ilmestymisen ajan eli vuosina 1982–2005. Hän myös suomensi 1980-luvun alkupuolella muutamia Semicin julkaisemia sarjakuva-albumeja, Tibetin "Chick Billejä" ja Peyon "Smurffeja". Muita Tulosmaan päätoimittamia sarjakuvalehtiä olivat muun muassa "Mustanaamio", "Tex Willer", "Agentti X-9", "Ryhmä-X", "Batman", "Hämähäkkimies" ja "Bamse".
Tulosmaa oli pitkään Egmont Kustannuksen toimitusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2011 alusta.
Laura Rizzotto

Laura de Caravalho Rizzotto (s. 18. heinäkuuta 1994 Rio de Janeiro, Brasilia) on latvialais-brasilialainen laulaja, lauluntekijä, pianisti ja kitaristi. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa nimeltä "Made in Rio" vuonna 2011 Universal Music Brazilin kautta. Albumi sisältää myös kappaleen "Friend in Me". Vuonna 2014 hän julkaisi omakustanteena toisen studioalbuminsa nimeltä "Reason to Stay" ja vuonna 2017 EP-levyn nimeltä "Ruby".
Rizzotto edusti Latviaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Funny Girl".
Nuoruus ja koulutus.
Rizzotton isällä on Latvian ja Brasilian kaksoiskansalaisuus, ja hänen äitinsä on syntynyt Liepājassa ja asunut lapsuutensa Riiassa. Hänen äitinsä on Portugalin brasilialainen. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2005 ja jäi asumaan Edinaan Minnesotaan. Rizzotto vietti lapsuutensa sekä Rio de Janeirossa että Yhdysvalloissa. Koulun jälkeen hän meni opiskelemaan Bostonin Berklee College of Music -kouluun. Vuonna 2013 Rizzotto muutti Los Angelesiin ja kävi siellä California Institute of the Arts -koulua, jossa hän suoritti musiikkitutkinnon. Myöhemmin hän muutti New Yorkiin ja suoritti Columbian yliopistolta maisterintutkinnon musiikista.
Ura.
Vuonna 2009 Rizzotto aloitti musiikkiuransa ja allekirjoitti sopimuksen seuraavana vuonna Universal Music Brazilin kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa nimeltä "Made in Rio" vuonna 2011, jossa oli mukana Eumir Deodato. Vuonna 2012 Rizzotto esiintyi avajaisnumerona Demi Lovaton "A Special Night with Demi Lovato" -kiertueen Brasilia-konsertin aikana. Vuonna 2014 hän julkaisi itse toisen studioalbuminsa nimeltä "Reason to Stay". Vuodesta 2016 vuoteen 2017 hän työskenteli Sony Music Entertainmentin palkkaamana Jennifer Lopezin portugalin kielen opettajana. Vuonna 2017 Rizzotto julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltä "Ruby". Hänen toinen EP-levynsä "Amber" julkaistaan vuonna 2018 kunnianosoituksena hänen latvialaisille juurilleen.
Joulukuussa 2017 ilmoitettiin, että Rizzotto osallistuisi vuoden 2018 Supernova -kilpailuun, jossa valittiin Latvian euroviisuedustaja ja -kappale, kappaleella "Funny Girl". Hän eteni televisioituun kilpailuun sen jälkeen kun hän pääsi läpi online-äänestyksestä ja koe-esiintymisestä. Rizzotto kilpaili kolmannessa semifinaalissa 17. helmikuuta, ja hänestä tuli toinen kahdesta kilpailijasta, jotka etenivät 24. helmikuuta pidettyyn finaaliin. 24. helmikuuta hänet valittiin kilpailun voittajaksi.
Wooly Bully

Wooly Bully on alun perin yhdysvaltalaisen rock and roll -yhtyeen Sam the Sham and the Pharaohsin 1960-luvulla äänittämä kappale. Kappaleen on tehnyt yhtyeen johtaja Domingo ”Sam” Samudio. Sen julkaisi singlenä pieni memphisläinen XL-levy-yhtiö ja myöhemmin MGM-levy-yhtiö vuonna 1965. ”Wooly Bully” äänitettiin Sam C. Phillips Recording Studio -studiolla Memphisissä. Se oli ainoa studiolla tehty äänite, joka menestyi kansainvälisesti. 
”Wooly Bully” sijoittui Billboard Hot 100 -äänilevylistan toiselle sijalle. RIAA myönsi kappaleelle kultasertifikaatin. Kappale soi vuoden 1987 elokuvassa "Full Metal Jacket".
Matthew Rhys

Matthew Rhys Evans (s. 8. marraskuuta 1974) on walesilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Americans". Hän on näytellyt myös sarjassa "Perhesiteet" sekä elokuvassa "The Edge of Love".
Rhys on seurustellut vuodesta 2013 lähtien näyttelijä Keri Russellin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi. Rhys on kymrinkielinen ja kertonut puhuvansa lapselleen vain kymriä.
Montsina

Montsina () oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään kylän paikka sijaitsee Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. 
Kylä sijaitsi Hattulasta pohjoiseen. Montsina mainitaan ensimmäinen kerta ruotsalaisessa vuoden 1696 henkikirjassa. Montsinassa asui 1800-luvulla alussa luterilaisen kirkon suntio perheineen ja myöhemmin suomalaisia siirtolaisia, jotka vuokrasivat sieltä maata. Järvisaaren seurakunnan hallussa oli Montsinassa 33 desjatiinan maa, jolle 1800-luvun
lopussa rakennettiin talo, josta piti tulla Järvisaaren pappila. Kylän syrjäisyyden takia päätettiin kuitenkin pyytää Hattulan hovinherralta maata kirkonmäeltä, mutta hanke hyytyi. Vuonna 1926 kylässä oli 7 taloa ja 36 asukasta, kaikki suomalaisia. Tiettävästi vuonna 1939 kylää ei enää ollut.
Jüri Kolk

Jüri Kolk (s. 1972 Viro) on virolainen runoilija, kääntäjä ja kolumnisti.
Kolk on opiskellut Tarton yliopistossa viron kieltä ja kansanrunoutta, mutta teki opinnot keskeytettyään sekalaisia töitä ennen kuin aloitti käännöstoimiston projektijohtajana.
Kolkin esikoiskokoelma "Barbar Conan peeglitagusel maal (ja mis ta seal rääkis) " ilmestyi 2009. Kokoelma oli Betti Alver -kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Hän oli jo kuitenkin julkaissut runojaan aiemminkin blogissa ja antologiassa "Pideva ja silmnähtava Pöögelmann" sekä kirjallisuuslehti Vihikissä.
Tiaismarjastajat

Tiaismarjastajat (Paramythiidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu ainoastaan kaksi lajia isomarjastaja ("Paramythia montium") ja tiaismarjastaja ("Oreocharis arfaki"). Aikaisemmin heimon lajit on luokiteltu kuuluvaksi joko marjastajiin, kukastajiin tai tiaisiin. Ne kuitenkin eroavat näiden heimojen lajeista sekä ulkonäöltään eli morfologisesti että geneettisesti.
Tiaismarjastajien heimon lajeja tavataan ainoastaan Uudesta-Guineasta. Ne ovat kirjavia ja elävät vuoristometsissä. Ravintonaan ne käyttävät hedelmiä ja marjoja ja satunnaisesti hyönteisiä.
Time to Pretend

Time to Pretend on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Oracular Spectacular" 3. maaliskuuta 2008. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Time to Pretend” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 35. Singlen B-puolena julkaistiin liveversio kappaleesta ”Weekend Wars”.
Electric Feel

Electric Feel on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Oracular Spectacular" 23. kesäkuuta 2008. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin sekä Will Bermanin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisen singlen tapaan musiikkivideo.
”Electric Feel” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 22. Singlen B-puolena julkaistiin remix kappaleesta.
Flash Delirium

Flash Delirium on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta "Congratulations" 23. maaliskuuta 2010. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Flash Delirium” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 179.
Brillante (1754)

Brillante eli San Dionisio oli Espanjan laivaston vuonna 1753 vesille laskettu Eolo-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus.
Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista, missä köli laskettiin 11. elokuuta 1752. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1754.
Palvelus.
Alus saapui 12. toukokuuta 1758 "Paderoson" ja "Neptunon" kanssa Ferrolista Cadiziin päällikkönään Manuel de Guirior. Alus kohtasi algerialaisia merirosvoja ja siirrettiin Ferroliin 1760 ja 1761. Alus teki partiomatkan Ferrolista Itämerelle vieraillen matkalla Englannin ja Ranskan satamissa, mistä se palasi 1764 Cadiziin.
Alus lähti 1765 Cadizista Cartagena des Indiasiin ja Havannaan, mistä se palasi 26. syyskuuta 1766 Cadiziin. Alus saapui 15. elokuuta 1770 Ferroliin.
Kesäkuussa 1779 alus osallistui 1. Englannin kanaalin sotaretkeen. Se kuului Córdovan laivastoon, joka kaappasi 9. elokuuta 1780 brittiläisen 52 aluksen saattueen Cabo de Sao Vicenten edustalla. Alus kuului 1780 laivastoon, joka saartoi Gibraltaria. Kesäkuussa 1781 se osallistui 2. Englannin kanaalin sotaretkeen. Alus oli 21. lokakuuta 1782 Cape Spartelin taistelussa, jossa sai haavoittui viisi miehistönjäsentä.
Alus tuhoutui 10. lokakuuta 1790 tulipalossa ollessaan huollettavana Cartagenassa.
Siberian Breaks

Siberian Breaks on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta "Congratulations" 17. huhtikuuta 2010. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama.
Single julkaistiin 12 tuuman vinyylilevynä ilman B-puolta.
Eighties Coming Back

Eighties Coming Back on Ruffusen esittämä kappale, jolla se edusti Viroa vuoden 2003 Eurovision laulukilpailussa Riiassa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa 26 maan joukosta 14 pisteellä sijalle 21.
It’s Working

It’s Working on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta "Congratulations". Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
Digitaalisen latauksen singlen B-puolena julkaistiin Violensin remix kappaleesta.
Sierra Leone Independence Movement

Sierra Leone Independence Movement (SLIM) oli sierraleonelainen poliittinen puolue, joka perustettiin vuonna 1957. Puoluetta johti Edward Wilmot Blyden III (Edward Wilmot Blydenin pojanpoika). 
SLIM liitettiin syyskuussa 1958 Kono Progressive Movement -puolueeseen, jolloin ne yhdessä muodostivat Sierra Leone Progressive Independence Movement -puolueen.
Trimelliittihappoanhydridi

Trimelliittihappoanhydridi (C9H4O5) on aromaattisiin karboksyylihappoanhydrideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa monomeerinä ja lisäksi siitä valmistetaan useita muita orgaanisia yhdisteitä. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa trimelliittihappoanhydridi on hygroskooppista väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi helposti veden kanssa, jolloin se hydrolysoituu trimelliittihapoksi.Yhdiste liukenee muun muassa asetoniin ja etyyliasetaattiin ja reagoi alkoholien kanssa. Trimelliittihappo ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä
Valmistus ja käyttö.
Perinteisesti trimelliittihappoanhydridiä on valmistettu hapettamalla pseudokumeenia typpihapolla. Tehokkaampi menetelmä on kuitenkin hapetus ilman hapen avulla koboltin, mangaanin ja bromin seoksen toimiessa katalyyttinä. Reaktiossa muodostuu trimelliittihappoa, jota kuumentamalla muodostuu trimelliittihappoanhydridiä. Trimelliittihappoanhydridiä käytetään valmistettaessa polyamidi-imidihartseja, joita muodostuu trimelliittihappoanhydridin ja amiinien tai isosyanaattien välisellä reaktiolla. Tämän lisäksi yhdisteestä valmistetaan polyestereitä, erityisesti PVC:n muovinpehmentiminä käytettäviä estereitä, pinta-aktiivisia aineita sekä erikoiskemikaaleja.
Eero Rautiola

Eero Ilmari Rautiola (16. tammikuuta 1921 Kemi – 2. elokuuta 2010) oli suomalainen maastohiihdon arvokisaedustaja ja Suomen-mestari.
Eero Rautiola alkoi kilpailla nuorten sarjoissa ennen Talvisotaa. Hän voitti Suojeluskuntanuorten mestaruden niin 15-vuotiaissa kuin 16-vuotiaissa. Vuonna 1941 hän voitti Ounasvaaran kisoissa nuorten sarjan. Jatkosodan vuosina hän voitti oman divisioonansa mestaruuden kolmena vuonna. Vuonna 1945 hän kilpaili yhdistetyssä saavuttamatta vielä suurten kilpailujen menestystä. Vuonna 1948 Rautiola nousi kansalliseen tietoisuuteen voitettuaan joulukuun 1947 lopussa pidetyt Vuokatin olympiakatsastukset pikamatkalla eli 18 km:llä. Hänet valittiinkin St. Moritzin kisojen olympiajoukkueeseen.
Rautiola sijoittui vuonna 1948 Sankt Moritzin olympialaisissa 18 kilometrillä 12:nneksi. Rumfordin MM-kilpailuissa 1950 hän oli 50 kilometrillä 17:s ja 18 kilometrillä 30:s. Hän voitti Suomen-mestaruuden 15 kilometrillä 1948 sekä saavutti 30 kilometrillä SM-hopeaa 1950 ja SM-pronssia 1947. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui neljänneksi 50 kilometrillä 1950. Ounasvaaran kisoissa 1948 hän voitti 18 kilometrin kilpailun, sijoittui 50 kilometrillä viidenneksi ja osallistui kaksi tuntia 50 kilometrin hiihdon jälkeen vielä yhdistetyn mäkiosuudelle päätyen yhdistetyn kisassa toiseksi.
Kaido Höövelson

Kaido Höövelson (s. 11. marraskuuta 1984), tunnetaan myös nimellä Baruto Kaito (), on ensimmäinen sumopainin ammattilaisuran tehnyt virolainen. Hänen sumopainiuransa alkoi vuonna 2004, mutta hän joutui lopettamaan uransa polvivamman takia syksyllä 2013.
Lapsuus ja uran alku.
Höövelson syntyi Länsi-Virumaalla, Väike-Maarjassa 11. marraskuuta vuonna 1984. Hän vietti lapsuutensa perheen karjatilalla. Hänen isänsä kuoli kun hän oli kuusitoistavuotias. Höövelson pelasi nuorempana koripalloa ja juniorina harrasti judoa jossa saavutti useita Viron mestaruuksia. Hän voitti sumopainissa myös avoimia suomenmestaruus- ja pohjoismaidenmestaruuskilpailuja.
Ura.
Höövelson alkoi ammattilaisuransa vuonna 2004, ja hän käytti ottelunimeä Baruto. Uransa aikana hän voitti useita eri tasojen otteluita, ja oli yksi Viron seuratuimmista ammattilaisurheilijoista. Vuoden 2010 kesällä Baruto nousi Japanin sumorankingissa toiselle sijalle. Se oli hänen ammattilaisuransa paras saavutus. Hän olisi luultavasti saavuttanut korkeimman tason sumopainissa, jollei olisi joutunut lopettamaan polvivamman takia.
Uran jälkeen ja yksityiselämä.
Ammattilaisuransa lopetettuaan Höövelson ilmoitti muuttavansa takaisin kotiseudulleen Länsi-Virumaalle. Hän on jatkanut edelleen Budō-lajien harrastamista ja kertoi "The Japan Times" -lehdelle, että hänen painonsa on pudonnut 25 kilogrammaa. 
Barutosta on tehty dokumenttielokuva "Baruto - Lost in Translation" () vuonna 2009. Hän on myös ollut näyttelijänä japanilaisessa televisiosarjassa sekä virolaisessa lasten elokuvassa "Soppalinnan salaseura" ().
Vuoden 2009 helmikuussa hän meni naimisiin neljä vuotta aiemmin tapaamansa 26-vuotiaan Vladivostokinvenäläisen Elena Tregubovan kanssa. Vuonna 2012 Kaido Höövelsonille myönnettiin Valkoisen Tähden ritarikunnan III luokan mitali.
Kulttuuriykkönen

Kulttuuriykkönen on kulttuurin ajankohtaisohjelma Yle Radio 1 -kanavan arki-iltapäivissä ja Yle Areenassa. Ohjelmaa juontavat Pauliina Grym, Pia-Maria Lehtola, Nicklas Wancke, Juhani Kenttämaa ja Ville Talola. Tuottajana toimii Olli Kangassalo.
"Kulttuuriykkönen" on keskusteluohjelma, eli studiossa tai muussa lähetyspaikassa on mukana yksi tai useampia vieraita, joiden kanssa juontaja keskustelee.
"Kulttuuriykkönen" tekee suoria lähetyksiä maanantaista perjantaihin klo 15.02–15.55. Perjantain muita päiviä viihteellisempi lähetys kulkee nimellä ”Kulttuuriykkösen Perjantaistudio” (vuoteen 2022 asti ”Kisastudio”), jonka vakiovieraita ovat olleet muun muassa Kari Enqvist, Helena Ranta, Sami Kuusela, Matti Rämö, Jouni Kemppainen, Heikki Pursiainen ja Jarkko Tontti. Kaikki "Kulttuuriykkösen" ohjelmat ovat kuunneltavissa myös Yle Areenassa ja podcasteina.
"Kulttuuriykkösen" ensimmäinen lähetys oli 8. tammikuuta 2018. Ohjelma korvasi aiemmin samalla lähetyspaikalla lähetetyt ohjelmat "Kultakuume" ja "Kantapöytä".
Hiipinän kansallispuisto

Hiipinän kansallispuisto (, ) on 848,04 neliökilometrin laajuinen Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Hiipinätunturien seudulla Murmanskin alueella. Kansallispuisto perustettiin helmikuussa 2018.
Kuolan niemimaan keskiosassa, noin 100 kilometriä Suomen rajasta sijaitseva kansallispuisto on jylhää luontomatkailusta kiinnostuneiden retkeilijöiden suosimaa maastoa. Sille tyypillistä ovat tunturit (korkein 1 201 m), tundra, lumenviipymäalueet ja pohjoiset havumetsät. Seudulla on saamelaisten muinaisten riittipaikkojen myötä myös mielenkiintoinen kulttuurihistoriansa.
Edward James Roye

Edward James Roye (3. helmikuuta 1815 – 11. helmikuuta 1872) oli Liberian 5. presidenttinä vuodesta 1870 kukistamiseensa 1871 asti. Hän oli ensimmäinen täysin mustaihoinen henkilö, josta tuli Liberian presidentti. 
Royen vanhemmat olivat igbojen etniseen ryhmään kuuluvia, jotka olivat kotoisin nykypäivän Nigerian alueelta.
Alien Days

Alien Days on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "MGMT" 20. huhtikuuta 2013. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
Single julkaistiin C-kasettina ja sen B-puolena on kappale ”Message 7 from Hearty White”.
Your Life Is a Lie

Your Life Is a Lie on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "MGMT" 6. elokuuta 2013. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
Singlen B-puolena julkaistiin kappale ”Your Life Is a Lie (A Sunroof Mix by Daniel Miller and Gareth Jones)”.
Pyhän Markuksen kirkko (Royal Tunbridge Wells)

Pyhän Markuksen kirkko () on kyläkirkko Royal Tunbridge Wellsissä Englannin kirkon Rochesterin hiippakunnassa. Kirkko on Grade II* suojelukohde vuodesta 1974 alkaen.
Uusgoottilaista tyyliä edustava kirkko vihittiin käyttöön 21. elokuuta 1866, alle kaksi vuotta peruskiven muuraamisen jälkeen. Rakennusmateriaali on paikallista hiekkakiveä ja sisäseinät tiiltä.
Suhteellinen velkaantuneisuus

Suhteellinen velkaantuneisuus on tilinpäätösanalyysissä yrityksen vakavaraisuuden tunnusluku. Se kuvaa vieraan pääoman suhdetta liikevaihtoon. Tunnusluku mittaa tuottojen riittävyyttä velkojen hoitoon.
Suhteellinen velkaantuneisuus on sopiva tunnusluku esimerkiksi niille yrityksille, joilla ei ole omaa pääomaa tai sitä on hyvin vähän. Näin on esimerkiksi yksityisliikkeissä ja henkilöyhtiöissä, joissa omistaja on nostanut yksityisnostoina koko oman pääoman tai enemmänkin. Yritys saattaa siitä huolimatta olla hyvin toimintakykyinen.
formula_1
Laskentakaava.
Suhteellinen velkaantuneisuus voidaan laskea tilinpäätöksestä ilman oikaisuja.
Saadut ennakot vähennetään veloista. Ennakot liittyvät yritykseltä tilattuihin hyödykkeisiin. Ennakot eroavat muista veloista siten, että niitä ei yleensä makseta takaisin rahana vaan luovuttamalla tilattu hyödyke ennakon maksajalle.
Ohjearvot.
Tunnusluku on toimialasidonnainen, ja luotettavasti sitä voidaan verrata vain saman toimialan yritysten kesken. Tuotannollisissa yrityksissä velkaantuneisuuden ohjearvot ovat:
Korkea velkaantuneisuus edellyttää hyvää liiketulosta vieraan pääoman velvoitteista selviämiseksi.
John Gilmour

John Gilmour (s. 17. toukokuuta 1993 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigajoukkue Adler Mannheimissa. Hän pelaa puolustajan paikalla. Calgary Flames varasi Gillmourin 7. kierroksella 198. pelaajana. Flames ei tarjonnut sopimusta Gillmourille. Sen sijaan Gilmour teki elokuussa 2016 sopimuksen New York Rangersin kanssa. Kaudella 2017–2018 alkaneella NHL-urallaan Gillmour on pelannut 2.3 2018 mennessä kymmenen ottelua tehopistein 2+0
Daniel Edward Howard

Daniel Edward Howard (4. elokuuta 1861 – 9. heinäkuuta 1935) oli Liberian 16. presidentti vuosina 1912–1920. 
Howard valittiin presidentiksi vuonna 1911 ja hän astui virkaan 1. tammikuuta 1912. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän yritti säilyttää valtion neutraliteetin, vaikka hän tukikin ympärysvaltoja, joiden siirtomaat Afrikassa ympäröivät Liberiaa. Saksan vastalauseista huolimatta Howard antoi Ranskalle luvan operoida valtion pääkaupungissa Monroviassa. Saksan tajutessa valituksiensa olleen turhia Saksa lähetti sukellusveneen hyökkäämään kaupunkiin vuonna 1917, pakottaen vastahakoisen Howardin puoltamaan ympärysvaltoja ja julistamaan sodan Saksalle. 
Howard oli Liberian presidenttinä vielä kaksi vuotta sodan loppumisen jälkeen. Hän kuoli Monroviassa vuonna 1935.
Arthur Barclay

Arthur Barclay (31. heinäkuuta 1854 – 10. heinäkuuta 1938) oli Liberian 15. presidentti vuosina 1904–1912. 
Barclay syntyi Bridgetownissa, Barbadoksessa. Hän muutti Liberiaan isänsä kanssa vuonna 1865. Barclay opiskeli Liberia Collegessa, jossa hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon ja jossa hän tuli professoriksi. Barclay opiskeli sittemmin samassa lukiossa lakia. Hän perusti Henry W. Grimesin kanssa tunnetun lakifirman Monroviassa.
Funny Girl (kappale)

Funny Girl on latvialais-brasilialaisen laulajan Laura Rizzotton esittämä kappale, jolla hän edusti Latviaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Marja Heltelä

Marja Riitta Heltelä (aik. "Heinonen", "Heltelä-Heinonen", s. 29. kesäkuuta 1961 Halikko) on Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra, eli tuomiorovasti. 
Heltelä valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991 ja vihittiin papiksi vuonna 1995. Hän on toiminut Tuusulan seurakunnan seurakuntapastorina 1995–1996, Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan seurakuntapastorina 1996–2005, kappalaisena 2005 ja johtavana kappalaisena 2006–2014. Lisäksi hän on toiminut vt. kirkkoherrana Lohjan seurakunnassa 2011 ja vs. kirkkoherrana Helsingin tuomiokirkkoseurakunnassa 2013–2014. Haagan seurakunnan kirkkoherrana hän toimi 2014–2018. Nykyisessä virassaan hän aloitti 1.9.2018.
Marja Heltelä on kuulunut sitoutumattomana edustajana Järvenpään kaupunginvaltuustoon 1993–2000 ja kaupunginhallitukseen 1995–1996. Vuosina 2013–2015 hän oli Helsingin hiippakunnan tuomiokapitulin pappisasessori ja piispainkokouksen jäsen. Vuosina 2017–2018 hän toimi Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtajana.
Heltelä on vuonna 2017 julkaissut surukodin kirjan "Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa" (Minerva Kustannus, 2017; ).
Goodbye (The Humansin kappale)

Goodbye on romanialaisen yhtyeen The Humansin esittämä kappale, jolla he edustivat Romaniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Juhkentali

Juhkentali on asuinalue () Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 130 hehtaaria ja väkiluku 1 453 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 58 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Tallinnan linja-autoasema.
Andrea Nahles

Andrea Nahles (s. 20. kesäkuuta 1970 Mendig, Länsi-Saksa) on Saksan sosialidemokraattisen puolueen (SPD) puheenjohtaja, parlamenttiryhmän puheenjohtaja ja aiempi työ- ja sosiaaliministeri. Hän on ollut myös SPD:n puoluesihteeri. Hän ilmoitti 2. kesäkuuta 2018 eroavansa puolueen puheenjohtajan tehtävästä. Syynä on puolueen kärsimä tappio europarlamenttivaaleissa toukokuussa 2019.
SDP:n puheenjohtaja Martin Schulz ehdotti Nahlesia seuraajakseen puolueen puheenjohtajaksi, mikä ärsytti jäsenistöä. Nahlesin sijasta väliaikaiseksi puheenjohtajaksi tuli Olaf Scholz. Nahles valittiin puheenjohtajaksi huhtikuussa 2018. Hän oli ensimmäinen naispuheenjohtaja puolueen historiassa.
Nahlesia pidetään taitavana poliitikkona ja karismaattisena puhujana.
Toomas Liiv

Toomas Liiv (30. joulukuuta 1946 – 20. joulukuuta 2009) oli virolainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. 
Liiv julkaisi ensimmäiset tekstinsä 1965, mutta varsinaisesti julkista kiinnostusta herätti antologiassa "Närvitrükk" (1971) julkaistu runosikermä "Kase põlemine" ('Koivun palaminen').
Kokoelman "Achtung" lopussa Liiv arvostelee itse oman kirjansa. Hän tekee kirjoituksellaan pilaa kirjallisuudentutkimuksesta ja etenkin siinä käytetystä tyylistä.
Timo Maran

Timo Maran (s. 13. huhtikuuta 1975 Tallinna, Viro) on virolainen runoilija, tutkija ja toimittaja. Maran on koulutukseltaan biologi. Hän väitteli vuonna 2005 tohtoriksi Tarton yliopistosta. 
Maran kuuluu kirjalliseen Erakkond-ryhmittymään. Runokokoelma "Põhjavesi" ilmestyi 2001. Omien kokoelmien ja antologien lisäksi hänen runojaan, esseitään ja kolumnejaan on julkaistu useissa lehdissä, kuten Sirp, Looming, Vikerkaar, Akadeemia ja Eesti Loodus. Hän on käsikirjoittanut elokuvat "Pesupäev ehk väike linnuaabits" (2002) ja "Põdra kuningriik" (Rein Maranin kanssa, 2007) sekä tehnyt luonto-ohjelmia Viron radioon.
Tieteellisen panoksen Maran on antanut tutkimalla biologisen mimikryn teoriaa ja semiotiikkaa, eläinten merkkikieltä, kulttuurin ja luonnon suhdetta sekä virolaista luonnontieteellistä kirjallisuutta. Hän kuuluu sekä kirjallisuuden että biologian alan järjestöihin. Hänen runotuotantonsa taustalla on luonto, mutta ei ihannoivasti, vaan runoihin sisältyy yhteiskunnallisuutta ja tunnustuksellisuutta
Ralph Heikkinen

Ralph Isaac "Hike" Heikkinen (14. toukokuuta 1917 – 12. tammikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelasi muun muassa Michiganin yliopiston Wolverines-jalkapallojoukkueessa vuodesta 1936 vuoteen 1938. Hän oli ensimmäinen yhdysvaltalainen vuonna 1938, Michiganin Yläniemimaalla sijaitsevan Gogebic County, joka voitti kunnian. Hänen urotyönsä raportoitiin yleisesti Yläniemimaan lehdistössä, jossa hänestä tuli paikallinen sankari. Hän pelasi myös ammattilaisjalkapalloa NFL:ssä Brooklyn Dodgersin joukkueessa vuonna 1939.
Vuodesta 1940 vuoteen 1944 Heikkinen toimi Virginia Cavaliers -jalkapallojoukkueen line coach ja opiskeli samanaikaisesti Virginia School of Law -yliopistossa. Kun Heikkinen harjoitti lakia New Yorkissa jonkin aikaa, hän vietti vuoden Marquette Universityn linjakonferenssina ja oikeustieteen professorina vuonna 1947. Marquetten jälkeen hän toimi Studebaker-Packard yhtiön johtajana ja asianajajana. Hän liittyi myöhemmin General Motorsin (GM) oikeudelliseen henkilökuntaan ja siirtyi GM:n oikeudellisesta osastosta 20 vuoden palvelusvuoden jälkeen eläkkeelle vuonna 1978. Heikkinen auttoi myös käynnistämään ja toteuttamaan yleiseurooppalaisen alkoholismihoito- ja koulutusohjelman General Motorsissa.
Kaupo Meiel

Kaupo Meiel (s. 1975 Pärnu, Viro) on virolainen kirjailija ja toimittaja. 
Meiel opiskeli Tarton yliopistossa viron kieltä ja kirjallisuutta ja työskenteli sen jälkeen vuodesta 1992 toimittajana, myöhemmin Pärnu Postimees -lehdessä. Esikoiskokoelma "Polügrafisti käsiraamat" ilmestyi 2006. Sen kaikkien runojen aihe liittyy kirjanpainamiseen. Kirjallisuuslehti Vikerkaarin kyselyssä häntä pidettiin yhtenä vuoden parhaimmista debytanteista. Toimittajantyönsä ohella hän on Viron television ainoan kirjallisuusohjelman "Kirjandusministeeriumin" konsultti.
Jaan Mahlapuu

Jaan M. Mahlapuu (; 9. marraskuuta 1894 Valga – 2. elokuuta 1917 Riika) oli virolainen hävittäjälentäjä, joka palveli Venäjän keisarikunnan ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet tunnetaan ensimmäisen maailmansodan ainoana virolaisena hävittäjä-ässänä. Lähteestä riippuen hänen kerrotaan ampuneen alas viisi tai kuusi viholliskonetta.
Elämä.
Mahlapuu syntyi Valgassa 9. marraskuuta 1894. Hän oli kuusilapsisen rautatieläisperheen esikoinen, ja koulut käytyään hän menikin veturivarikolle töihin. Sodan sytyttyä hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi armeijaan, jossa hän pääsi ilmavoimiin. Hänet lähetettiin taitojensa vuoksi Pihkovaan mekaanikkokoulutukseen. Siellä hänen onnistui saada siirto lentokouluun. Hän valmistui elokuussa 1916 ja sai jefreitterin arvon. Hänet lähetettiin 12. hävittäjälentueen mukana rintamalle Riikaan.
Mahlapuu aloitti taistelulennot "praporštšik" Garlinskin parina 25. elokuuta 1916. Ensimmäisellä lennollaan kaksikko sai saksalaiskoneen ajettua takaisin omien linjojensa taakse. He saivat 4. syyskuuta pysäytettyä toisenkin viholliskoneen ja myös ammuttua sitä kohti. Mahlapuu lensi elokuussa 1916 kaikkiaan viisi ja syyskuussa 13 lentoa. Hänet ylennettiin vanhemmaksi aliupseeriksi ja hänelle myönnettiin Pyhän Yrjön risti. Lokakuun loppuun mennessä hän oli jo vääpeli ja kokenut eturintaman taistelulentäjä, mutta hänellä ei ollut vielä yhtään ilmavoittoa.
Yksi syy heikkoon taistelumenestykseen oli kalusto. Lentue käytti kaksipaikkaisia Nieuport 10 -hävittäjiä, jotka oli muutettu yhden henkilön käytettäväksi. Koska konekivääriä ei voitu sykronoida potkurin kanssa, se oli sijoitettava yläsiiven päälle, josta lentäjä ei saanut korjattua asetta, jos se jumittui. Näin kävi Mahlapuulle 22. lokakuuta 1916, kun hän pääsi taistelemaan viholliskoneen kanssa, mutta konekivääri jumittui. Ongelmia aiheutti myös kylmä sää, joka sai öljyn jäätymään kaasuttimissa.
Vuoden 1916 lopulla lentue sai uusia Nieuport 11 -hävittäjiä. Ensimmäisen vahvistetun ilmavoittonsa Mahlapuu sai 25. helmikuuta 1917, mutta siitä ei ole säilynyt tarkempia tietoja. Kaksi viikkoa myöhemmin, 11. maaliskuuta, hän ampui alas saksalaisen pommikoneen, joka lensi kohti Riian tavara-asemaa. Mahlapuu sai onnittelut suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitšilta, ja hänet ylennettiin "praporštšikiksi".
Kevään tullessa ja sään lämmetessä lentotoiminta lisääntyi, ja Mahlapuu lensi välillä jopa useita lentoja päivässä. Touko-kesäkuussa hän sai pysäytettyä useita viholliskoneita. Heinäkuun 1917 lopulla lentue sai jälleen uusia koneita, ja Mahlapuu oli niiden lentäjien joukossa, jotka pääsivät lentämään uusia Nieuport 21 -hävittäjiä. Hänelle oli ehtinyt kertyä 45 lentotuntia yli 40 lentotehtävällä.
Mahlapuu lähti 2. elokuuta 1917 kello 8.35 pysäyttämään viholliskonetta. Heti lentoonlähdön jälkeen hänen koneensa joutui syöksykierteeseen ja syöksyi maahan. Mahlapuu kuoli maahansyöksyssä. Hän ehti ampua alas kuusi (joidenkin lähteiden mukaan viisi) viholliskonetta, ja hän oli ensimmäisen maailmansodan ainoa virolainen hävittäjä-ässä.
Lilleküla

Lilleküla on asuinalue () Kristiinen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 5,46 hehtaaria ja väkiluku 26 246 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 66 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Lillekülan rautatieseisake.
Tondi

Tondi on asuinalue () Kristiinen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 133 hehtaaria ja väkiluku 4 082 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 58 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Tondin rautatieseisake.
Qami

Qami (armen. Քամի) on venäläis-armenialaisen laulajan Sevak Khanagyanin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Lähteet.
Kauppakeskus Merta

Kauppa- ja kulttuurikeskus Merta on Kalajoen keskustaajamassa sijaitseva Kiinteistöyhtiö Parkin tiloissa oleva kauppa- ja kulttuurikeskus. Se sijaitsee valtatien 8 ja Kalajoen keskustan pääkadun välisellä korttelialueella. Noin 11 000 neliömetrin suuruisen liikekeskuksen rakentaminen aloitettiin keväällä 2017. Liikekeskuksen puoli avattiin 3. toukokuuta 2018. Kulttuurikeskus avattiin syyskuussa 2018. Kauppakeskuksen rakentamisesta vastasi kempeleläinen Lehto Group.
Kauppakeskuksen historiaa.
Alun perin kauppakeskusta suunniteltiin samalle sijainnille vuoden 2007 aikana. Uudelleen kauppakeskuksen suunnittelu alkoi vanhan Merta-Marketin tilalla vuonna 2012 samanaikaisesti, mutta se osoittautui sillä välin hankalaksi. Kauppakeskus Merran rakennustyöt aloitettiin vuoden 2017 keväällä.
Kauppakeskuksessa toimivat yritykset.
Kauppakeskuksen ankkuriyrityksinä toimivat halpakauppaketjut HalpaHalli ja Tokmanni sekä urheiluvälineketju Team Sportia. Kauppakeskuksen alakerrassa toimivat myös Avain Säästöpankki ja Silmäasema. Tokmanni sekä Silmäasema ovat täysin uusia toimijoita Kalajoella.
Kulttuurikeskus.
Kiinteistön toisessa kerroksessa on toiminut syyskuusta 2018 alkaen myös Kalajoen kulttuurikeskus. Kulttuurikeskuksessa toimii Merenojan koululta uusiin tiloihin siirtynyt Kalajoen pääkirjasto, kahvila sekä muunneltava kulttuurisali ja elokuvateatteri. Lisäksi toisessa kerroksessa on muun muassa Ylivieskan seudun musiikkiopiston Kalajoen toimipisteen opetustiloja.
Elokuvateatteri.
Elokuvateatteritoiminnasta kulttuurikeskuksessa vastaa Alatalo Movie Company neljänä iltana viikossa. Elokuvasali on kooltaan noin 300 neliötä, ja siinä on istumapaikkoja 216 katsojalle.
Haabersti (Tallinnan asuinalue)

Haabersti on asuinalue () Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria ja väkiluku 840 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 59 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Rocca al Maren ostoskeskus.
Pikaliiva

Pikaliiva on asuinalue () Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 447 hehtaaria ja väkiluku 3 552 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 64 prosenttia oli virolaisia.
Asuinalue rajoittuu lounaassa Harku järveen.
Rocca al Mare

Rocca al Mare on asuinalue () Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 84 hehtaaria ja väkiluku 0 henkeä (1.1.2018).
Rocca al Maren alueella sijaitsee samanniminen ostoskeskus ja Viron ulkoilmamuseo.
Kelmiküla

Kelmiküla on asuinalue () Põhja-Tallinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 21 hehtaaria ja väkiluku 1 341 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 65 prosenttia oli virolaisia.
Kelmikülassa sijaitsee Baltian rautatieasema.
Kloostrimetsa

Kloostrimetsa on asuinalue () Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 405 hehtaaria ja väkiluku 80 henkeä (1.1.2018).
Alueella sijaitsee Tallinnan kasvitieteellinen puutarha.
Demokraattinen ja sosiaalinen keskusta

Demokraattinen ja sosiaalinen keskusta (, CDS) oli keskustalainen ja sosiaaliliberaali poliittinen puolue Espanjassa. Se perustettiin vuonna 1982 entisen pääministerin Adolfo Suárezin johtaman Demokraattisen keskustan unionin tilalle. Vuonna 2006 suurin osa puolueen silloisista jäsenistä liittyi Kansanpuolueeseen ().
Orsonville

Orsonville on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 70 km Pariisista lounaaseen.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1100-luvulla rakennettu Saint-Andrén kirkko sekä 1200-luvulta peräisin oleva linnoitettu Gauvilliersin maatila. Molemmat ovat historiallisia monumentteja.
Kivimäe

Kivimäe on asuinalue () Nõmmen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 222 hehtaaria ja väkiluku 4 856 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 87 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Kivimäen rautatieseisake.
Sikupilli

Sikupilli on asuinalue () Lasnamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 135 hehtaaria ja sen väkiluku oli 12 004 henkeä 1.1.2018. Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 29 prosenttia oli virolaisia. Sikupilli on saanut pukkihuilua tarkoittavan nimensä luultavasti paikassa ennen vanhaan sijainneen laitumen mukaan.
Pakrin majakka

Pakrin majakka on Pakri niemen luoteispäässä korkealla kalkkikivijyrkänteellä. Niemen korkealla rannalla on saattanut olla majakka jo Ruotsin vallan aikana.
Rakentaminen.
Pietari Suuren käskystä vuonna 1724 pystytettiin paikalle kalkkikivinen majakka. Vuonna 1760 rakennettiin niemelle uusi 48 jalan korkuinen kalkkikivinen majakka, mutta saattaa olla että se oli vanhan majakan saneerausta. 
Vuosina 1887–1889 rakennettiin 80 metrin päähän vanhasta majakasta uusi kivinen majakka, koska vanha majakka oli jäänyt vaarallisen lähelle reunaa sen klintin eli kalkkikivestä muodostuneen kalliotörmän sortumisen vuoksi. Vanhan majakan jäänteiden oletetaan sortuvan jonain päivänä mereen.
Marraskuun 25. päivänä 1997 majakka lisättiin Viron kansallisten monumenttien luetteloon.
A. A. Allen

Asa Alonso Allen (27. maaliskuuta 1911 – 11. kesäkuuta 1970), tunnettu paremmin nimellä A. A. Allen, oli yhdysvaltalainen helluntailainen pastori ja parantajaevankelista, jolla oli oma palvelujärjestö nimeltä A. A. Allen Revivals, Inc. Allen oli yksi 1940-luvulla Yhdysvalloissa vaikuttaneen parantamisherätyksen evankelistoista. Hän liittyi tuolloin myös Gordon Lindsayn perustamaan The Voice of Healing (suom. Parantumisen ääni) -järjestöön.
A. A. Allen painotti julistuksessaan parantumista, menestymistä ja muita ns. uskonliikkeelle (engl. "Faith Movement") ominaisia teemoja.
Allen kuoli alkoholimyrkytykseen 59-vuotiaana San Franciscossa, Kaliforniassa. Hänet on haudattu järjestönsä Miracle Valleyssä, Arizonassa, sijaitsevan päämajan alueelle.
Pysäköintimittari

Pysäköintimittari on pysäköintialueella tai -ruudun läheisyydessä oleva laite, josta voi ostaa pysäköintiaikaa, ja joka näyttää jäljellä olevan pysäköintiajan. Pysäköintimittareita käytetään usein kaupunkien keskustoissa varmistamaan, että pysäköintipaikat ovat saatavilla mahdollisimman monille ihmisille, ja auttamaan pysäköinninvalvontaa. Pysäköintimittareissa voi olla erilaisia ​​maksuvaihtoehtoja, kuten kolikot, luottokortit tai matkapuhelinsovellukset. Pysäköintimittareiden käyttöoikeus ja -maksut vaihtelevat paikkakunnasta ja pysäköintivyöhykkeestä riippuen.
Historiaa.
Pysäköintimittarit otettiin käyttöön Oklahoma Cityssä 16. heinäkuuta 1935 ja kauppiaat olivat tyytyväisiä, mutta autoilijat eivät. Pari vuotta aiemmin oli Oklahomassa havahduttu ongelmaan, kun autoilijat pysäköivät autonsa koko päivän ajaksi katujen varsille ja kauppiaat kärsivät tästä. Liikennekomitean johdossa oli Carl C. Magee, joka pestasi muutaman professorin jatkokehittämään pysäköintimittaria, johon hän oli hakenut patenttia 21. joulukuuta 1932. Aluksi vuonna 1935 pysäköintimittarit asennettiin Oklahomassa vain toiselle puolen katua, mutta kun kauppiaat huomasivat mittareiden vaikutuksen heidän myyntiinsä, myös toisen puolen kauppiaat halusivat nopeasti pysäköintimittarit.
Suomessa pysäköintimittarit otettiin käyttöön vuonna 1955 Helsingissä Esplanadilla ja Aleksanterinkadulla. Mittareina olivat Mageen mittarit.
Pysäköinnin ja mittareiden valvonta oli poliisin tehtävä vuoteen 1971, jolloin tuli laki kunnallisesta pysäköinninvalvonnasta. Ensimmäiset kunnalliset pysäköinninvalvojat aloittivat Tampereella 1. huhtikuuta 1971.