ASLA-Fulbright-stipendi

ASLA-Fulbright-stipendi on ASLA-Fulbright Graduate Grants -ohjelmasta suomalaisille jatko-opiskelijoille myönnettävä stipendi jatko-opiskeluun tai tutkimukseen Yhdysvalloissa. Sen myöntää Helsingissä toimiva Fulbright Center (Suomen ja Yhdysvaltain opetusalan vaihtotoimikunta), ja toiminta on osa laajempaa kansainvälistä Fulbright Program -stipendiohjelmaa.
Stipendin suuruus on 15 000 tai 28 000 dollaria. Stipendin ohella ohjelmaan kuuluu lisäetuuksia ja ohjelmapalveluita, kuten vakuutus, henkilökohtainen neuvonta sekä tutustuttaminen amerikkalaiseen kulttuuriin, opiskelujärjestelmään ja tuleviin opintoihin Yhdysvalloissa.
Fulbright-ohjelma perustuu Yhdysvaltain kongressin vuonna 1946 säätämään lakiin, jolla tulot Yhdysvaltojen toisen maailmansodan ylijäämävarastojen myynnistä sijoitettiin kansainväliseen stipendiaattitoimintaan. Lain aloitteentekijänä oli demokraattisenaattori J. William Fulbright. Suomi liittyi ohjelmaan vuonna 1952, mutta jo sitä ennen 30–40 suomalaista lähti vuosittain Yhdysvaltoihin vuonna 1948 perustetun Yhdysvaltojen tieto- ja koulutusvaihtotoimiston USIE:n kautta. 
Asla-stipendi (Amerikan Suomen lainan apuraha) oli puolestaan Yhdysvalloissa 1949 säädettyyn lakiin perustunut apurahajärjestelmä, johon käytettiin Suomen Yhdysvalloilta vuonna 1919 saaman lainan korot ja lyhennykset vuoteen 1984, jolloin laina olisi kokonaan maksettu takaisin. Syksyllä 1975 J. William Fulbrightin vieraillessa Suomessa stipendiohjelmasta päätettiin kuitenkin tehdä pysyvä. Asiasta oli sovittu Urho Kekkosen ja Yhdysvaltain presidentin Gerald Fordin kesken aiemmin kesällä Helsingin ETYK-huippukokouksessa..
ASLA-stipendi jakaantui neljään eri stipendimuotoon:
ASLA-stipendien merkitys oli suurimmillaan 1950- ja 1960-luvulla, jolloin Yhdysvalloista tuli stipendiaattien mukana Suomeen "tuotannon rationalisoinnin" aate. ASLA-stipendin turvin opiskeli Yhdysvalloissa vuosina 1950–1965 arviolta 1 700 suomalaista. Stipendijärjestelmän suosio jatkui 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin Asla-Fulbright-stipendiaattina opiskelu Yhdysvalloissa edisti huomattavasti akateemista uraa Suomessa muun muassa lääketieteen ja yhteiskuntatieteiden alalla. Vuoteen 1994 mennessä noin 3 000 suomalaista oli järjestelmän perustamisvuodesta 1950 alkaen ollut Asla-stipendiaattina Yhdysvalloissa.
Jotkut stipendiohjelmaan osallistuneista eivät palanneet Suomeen, vaan jäivät tekemään tutkijanuraa ulkomaille. Heitä olivat kromosomitutkija Eeva Therman-Patau, fyysikot Matti Nurmia, Eyvind Wichmann ja Alvar Wilska, kemisti Christer Nordman, matemaatikot Lars Ahlfors ja Leo Sario sekä sosiologi Sakari Sariola.
Vuonna 2002 Suomen Fulbright-toiminnassa alettiin solmia strategisia yhteistyösopimuksia suomalaisten korkeakoulujen, säätiöiden ja tiedeyhteisöjen kanssa. Pian ilmeni tarve muuttaa FUSEEC (Suomen ja Yhdysvaltain opetusalan vaihtotoimikunta) säätiömuotoon, joka tapahtui vuonna 2016. Nimeksi tuli The Fulbright Finland Foundation eli Fulbright Suomi -säätiö sr.
Kirjastoapurahat.
Vuosina 1950–1967 Asla-varoja osoitettiin myös suomalaisille tieteellisille kirjastoille yhdysvaltalaisten julkaisujen ja välineiden hankintoja varten. Vuosina 1950–1965 niiden yhteissumma oli noin 1,4 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria.
Kritiikkiä.
Asla-Fulbright-ohjelmaa on kritisoitu suomalaisen akateemisen elämän ja koko kulttuurin yksipuolistamisesta angloamerikkalaiseen suuntaan. Sotia edeltäneistä laajoista yhteyksistä Keski-Euroopan maiden yliopistoihin siirryttiin painottamaan jatko-opintoja yhdysvaltalaisissa yliopistoissa, mikä on kriitikoiden mukaan edesauttanut muun muassa englannin kielen ylikorostumiseen suomalaisessa tieteessä ja jokapäiväisessä elämässä. Olli Rehn karrikoi asiaa "Politiikka"-lehdessä vuonna 1996: ”Paasikiven–Kekkosen linjan, ASLA- ja Fullbright-stipendien, Walt Disneyn, "Archie Bunkerin" ja "Hill Street Bluesin" ansiosta meidän olisi kulttuurisesti ollut paljon helpompi liittyä Amerikan Yhdysvaltain 51. osavaltioksi kuin Euroopan unionin jäseneksi.”
Asla-stipendit ovat saaneet kritiikkiä myös suunnittelun ja koordinoinnin puutteesta ja liian lyhyestä, korkeintaan yhden lukuvuoden kestostaan. Suomessa jo alan loppututkinnon suorittanut jatko-opiskelija ei välttämättä hyödy yhteiskunnalle kalliista USA:n vuodestaan, joka saattaa sisältää monia päällekkäisyyksiä ja epäjatkuvuuksia Suomessa jo tehtyjen opintojen kanssa.
Trumpin hallinnon vaikutus.
Keväällä 2025 kerrottiin presidentti Donald Trumpin hallinnon uusien toimeenpanomääräysten aiheuttavan uudenlaisia ongelmia sekä yhdysvaltalaisille muihin maihin lähteville Fulbright-stipendiaateille että ulkomaisille Yhdysvaltojen yliopistoihin hakeutuville. Esimerkiksi Helsingin yliopiston väitöskirjatutkija Saara Loukola menetti hänelle myönnetyn ASLA-Fulbright-stipendin, koska hänen antirasismia opettajankoulutuksessa käsittelevä tutkimushankkeensa kuuluu trumpistien vieroksumiin tutkimusaiheisiin. Fulbright Suomi -säätiöstä kuitenkin kerrotaan, että jos Yhdysvalloista tulee hylkäävä päätös, myöntää säätiö vastaavan stipendin ohjelman ulkopuolella niin, että viisumisponsorina on Yhdysvaltain ulkoministeriön sijaan suomalaisen opiskelijan tai tutkijan yhdysvaltalainen isäntäyliopisto.