tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pak sarzamin shad bad

Pāk sarzamīn šād bād (, suomeksi ”Siunattu olkoon pyhä maa”), tunnettu myös nimellä Qaumi Taranah, on Pakistanin kansallislaulu. Se otettiin käyttöön 1954, jolloin Pakistanista tuli tasavalta. Sen sanat on kirjoittanut pakistanilainen runoilija Abul Asar Hafeez Jalandhari ja sävelen Ahmed G. Chagla. Laulun on sävelletty ennen sanojen kirjoittamista. Kansallislaulu on urdunkielinen.
Puerto Plata (provinssi)

Puerto Plata on Dominikaanisen tasavallan provinssi, joka sijaitsee maan pohjoisosassa. Puerto Platan pinta-ala on 1 806 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2022 väestölaskennan mukaan 338 355 henkilöä. Provinssin pääkaupunki on Puerto Plata. Provinssin muista kaupungeista Sosúa, Cabarete sekä Playa Dorada ovat matkailijoiden suosiossa.
Linz

Linz on Itävallan kolmanneksi suurin kaupunki Wienin ja Grazin jälkeen. Se on Ylä-Itävallan osavaltion pääkaupunki. Siellä asui vuonna 2014 193 814 asukasta.
Linz toimi Euroopan kulttuuripääkaupunkina 2009.
Linz sijaitsee Tonavan varrella 160 km Wienistä länteen, lähellä Saksan ja Tšekin rajaa. 
Linz on laajentunut kaistaleelle Tonavan ja sen sivujoen Traunin välissä, kunnes rakennusmaasta alkoi tulla pulaa. Vuosituhannen vaihteessa keskustan kaakkoispuolelle suunniteltiin SolarCity, uusi lähiö, jonka tavoitteena oli ympäristöystävälliset ratkaisut.
Historia.
Linz oli alkujaan roomalaisten linnoitus nimeltä Lentia. Siitä tuli merkittävä kauppapaikka keskiajalla. Siitä tuli maakunnan merkittävin kaupunki 1400-luvulla, kun keisari Fredrik III asui siellä. Roomalaiskatolinen piispan istuin on ollut Linzissä vuodesta 1785.
Teollistuminen alkoi 1800-luvulla, kun kaupunkiin rakennettin suuri telakka ja veturitehdas.
Adolf Hitler kävi koulua Linzissä, mutta ei koskaan asunut kaupungissa. Kun Itävalta liittyi Saksaan, Hitler alkoi tehdä suurisuuntaisia suunnitelmia kaupungin kehittämiseksi. Niistä ehdittiin toteuttaa Tonavan yli kulkeva Nibelungen-silta ja sen päässä olevat symmetriset suurrakennukset. Suuri taidemuseo jäi toteuttamatta.
Talous.
Kaupunki on merkittävä teollisuuskaupunki ja tärkeä liikenneristeys, ja siellä on muun muassa Itävallan suurin jokisatama. Kaupungissa on myös yliopisto vuodesta 1966. Linz on myös tärkeä teollisuuskeskus, jossa on mm. metalli-, kone- ja kemianteollisuutta. 
Linzin työpaikat vetävät väkeä myös muualta: vuonna 2009 siellä oli 200 000 työpaikkaa joissa kävi 90 000 työmatkalaista kaupungin ulkopuolelta.
Natsit perustivat kaupunkiin asetehtaan, joka perustettiin 1946 uudestaan nimellä Voest Alpine. Sen laadukasta terästä tuottava tehdas työllistää nykyisin yli 40 000 ihmistä.
Väestö.
Vuoden 2011 laskennassa kaupungissa oli lähes 190 000 asukasta, vuonna 2019 arviolta 205 700.
Ystävyyskaupungit.
Linzillä on 20 ystävyyskaupunkia:
Fjodor I

Fjodor I Ivanovitš (; 31. toukokuuta 1557 – 17. tammikuuta 1598) oli Venäjän tsaari vuosina 1584–1598. Hänet tunnetaan myös nimellä "Fjodor Kellonsoittaja."
Fjodorin äiti kuoli hänen ollessaan kolmevuotias ja hän kasvoi aikuiseksi isänsä, tsaari Iivana Julman varjossa. Hallituskaudellaan Fjodor osoitti vetäytyvänä ja hurskaana uskovaisena vain vähän mielenkiintoa valtion hallintoa kohtaan. Tämän seurauksena Fjodorin neuvonantajana ja lanko Boris Godunovista tuli Venäjän "de facto" hallitsija. Godunovista tuli myös Venäjän virallinen hallitsija Fjodor I:n kuoltua, mitä seurasi Venäjän vaipuminen niin sanottuun sekasorron aikaan.
Varhaiset vuodet.
Fjodor syntyi Moskovassa Iivana Julman ja tämän ensimmäisen vaimon Anastasia Romanovnan kuudentena ja nuorimpana lapsena. Fjodor kasvoi kuitenkin ainoastaan isoveljensä Ivanin kanssa, koska kaikki muut hänen sisaruksensa kuolivat ennen kuin Fjodor oli vuoden ikäinen. Fjodorin äiti kuoli hänen ollessaan kolmevuotias, mikä vaikutti suuresti lapsen isään Iivanaan, joka oli ollut hyvin kiintynyt vaimoonsa. Fjodorin lapsuusaikoina tsaari Iivana Julma alkoi ansaita lisänimensä "Julma" ja meni useita kertoja uusiin naimisiin. Näistä liitoissa syntyi hengissä ainoastaan Fjodoria 25 vuotta nuorempi velipuoli, Dmitri Ivanovitš.
Fjodor meni naimisiin vuonna 1580 Irina Fjodorovna Godunovan (1557–1603) kanssa, jonka veli Boris Godunov oli Iivana Julman ministeri. Avioliitto oli aikakauden normeihin nähden poikkeuksellisen läheinen ja lämmin. Parille syntyi kuitenkin vain tytär Feodosia kaksitoista vuotta avioliiton solmisen jälkeen vuonna 1592, pikkutyttö kuoli kaksivuotiaana.
Hallituskausi.
Fjodorin vanhempi veli Ivan Ivanovitš kuoli isänsä raivokohtauksen tai sairauden seurauksena marraskuussa 1581. Tämän seurauksena Fjodorista tuli ensimmäinen kruununperillinen, mihin rooliin häntä ei ollut valmisteltu millään tavalla. Iivana IV Julma kuoli kolme vuotta myöhemmin ja Fjodor I kruunattiin Venäjän tsaariksi ja itsevaltiaaksi Moskovan Uspenskin katedraalissa.
Fjodor I:stä voidaan pitää käytännössä kokonaan nimellisenä hallitsija, jonka aikana Boris Godunovista toimi Venäjän "de facto" hallitsija. Koska Fjodorin avioliitto ei tuottanut lapsia, sammui hänen mukanaan vuosisatoja vanha Rurikin dynastian päälinja, vaikka monet dynastian sivulinjojen ruhtinaat olivatkin vielä merkittävässä roolissa myöhempinä aikoina. Perimyslinjan katkeamista voidaan pitää yhtenä keskeisenä syynä sekasorron ajan alkuun Fjodorin kuoleman jälkeen.
Fjodor I Ivanovitš kuoli 17. tammikuuta 1598 Moskovassa ja hänet haudattiin Kremlin Arkkienkelin katedraaliin. Tämän jälkeen tsaariksi valittiin Boris Godunov.
Perhe.
Fjodor I Ivanovitšin vaimo vuodesta 1580 oli Boris Godunovin sisar, Irina Fjodorovna Godunova (1557–1603). Liitosta syntyi yksi lapsi:
Fjodor II

Fjodor II Borisovitš Godunov (), (1589 Moskova, Moskovan Venäjä – 20. kesäkuuta 1605 Moskova) oli Venäjän tsaari muutaman kuukauden vuonna 1605 Venäjän historian sekasorron aikana tunnetulla ajanjaksolla. Hän oli Boris Godunovin poika. Isänsä kuoleman jälkeen Fjodor valittiin huhtikuussa 1605 tsaariksi. Pajarit vihasivat koko Godunovin sukua, ja kansa uskoi väärän tsaarin olevan syynä onnettomuuksiin.
Kesällä saapuivat Moskovaan Vale-Dmitrin lähettiläät, jotka vaativat Fjodorin syrjäyttämistä. Selitettiin, ettei vallanperijä, Iivana Julman poika Dmitri ollutkaan kuollut Uglitšissa, vaan aikoi palata Moskovaan. Kansa nousi kapinaan ja pajarit, yhtenä johtomiehenä Vasili Šuiski, pidättivät Fjodorin. Fjodor ja tämän äiti murhattiin pian. Vale-Dmitri ratsasti Moskovaan, jossa Dmitrin äiti Maria Nagaja tunnusti tämän pojakseen.
Gamma Draconis

Gamma Draconis (γ Dra / γ Draconis) eli Eltanin/Etamin/Ettanin/Rastaban/Rasabenon Lohikäärmeen tähdistössä oleva tähti. Tähden näennäinen kirkkaus 2,24 ja etäisyys 147,6±3,1 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -1,04. Tähden spektriluokka on K5III. Väri-indeksi B-V 1,52 ja pintalämpötila 4 000 K. Kokonaisluminositeetti 600 aurinkoa, näkyvän valon luminositeetti 200 aurinkoa, läpimitta 50 (25?) aurinkoa, massa 1,7 (5,0?) aurinkoa. Tähden kirkkaus vaihtelee 0,08 magnitudia.
Tähden He 10830 - spektriviiva vaihteleva. Eltaninin liikkeestä voidaan päätellä, että tähti ohittaa meidät 28 valovuoden päästä. Tähden ominaisliike on 0.025 kaarisekuntia vuodessa, ja tähti lähestyy spektrimittausten mukaan meitä nopeudella 26 km/s.
Tatarstanin lippu

Tatarstanin lippu on Venäjän federaatioon kuuluvan Tatarstanin tasavallan symboli. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 23. marraskuuta 1991, jolloin se korvasi neuvostoaikana käytössä olleen lipun. Tatarstanin lipun on suunnitellut Tawil Xaciəxmətov (Тавил Хаҗиәхмәтов). Lippu muodostuu vihreästä ja punaisesta vaakaraidasta, jotka erottaa ohut valkoinen vaakaraita. Lipun väreistä vihreä kuvaa elpymistä ja kevään vehreyttä, valkoinen puhtautta ja punainen kypsyyttä, energiaa, voimaa ja elämää. Toisen tulkinnan mukaan vihreä kuvaa Islamia, punainen venäläisiä ja valkoinen etnisten ryhmien yhteiseloa.
Vale-Dmitri I

Vale-Dmitri I (), ensimmäinen kolmesta Vale-Dmitristä, oikealta nimeltään mahdollisesti Grigori Otrepjev, oli Venäjän tsaari vuosina 1605–1606. Hän väitti olevansa Iivana IV Julman nuorin poika Dmitri Ivanovitš, joka oli poikaiässä kuollut onnettomuudessa tai murhattu. Dmitri ilmeisesti menehtyi 17. toukokuuta 1606 kapinassa. Dmitrin seuraajaksi tuli Vasili IV.
Vallankaappaus.
Vale-Dmitri ilmestyi historiaan vuoden 1600 tienoilla väittäen olevansa Iivana IV:n nuorin poika, joka olisikin muka säilynyt hengissä murhayrityksestä. Tsaari Boris Godunov väitti vallantavoittelijan olevan todellisuudessa karannut munkki Grigori Otrepjev (synt. Juri Otrepjev), mutta ei ole tiedossa, mihin hän väitteensä perusti. 
Dmitri sai taakseen puolalaiset käännyttyään nimellisesti katolilaiseksi ja myös monet Venäjän ylimysaateliset pajarit, jotka halusivat vihaamansa tsaari Boris Godunovin ja koko Godunov-suvun pois vallasta. Dmitrin ensimmäinen yritys valtaannousussa epäonnistui hänen pienen armeijansa kärsittyä tappion, mutta Boris Godunovin samanaikainen äkillinen kuolema mahdollisti Dmitrin nousun tsaariksi Godunovin pojan Fjodor II:n lyhyen hallintokauden ja murhan jälkeen vuonna 1605.
Tsaarina.
Tsaarina Dmitri petti useimmat tukijansa; pajareille hän oli liian länsimielinen ja aloitti epämiellyttäviä uudistuksia. Puolalaiset pettyivät, kun hän ei aloittanut Venäjän katolistamista vaan kääntyi päinvastoin takaisin ortodoksiksi. 
Vale-Dmitri avasi suljetun Moskovan ulkomaalaisille, ja venäläisen valtion heikkous ja asteittainen hajoaminen antoivat Länsi-Euroopan valloille mahdollisuuden tunkeutua syvälle Itä-Eurooppaan. Puola-Liettua, Tanska, Saksalais-roomalainen keisarikunta, Ruotsi, Turkki ja myös Venäjän kaukaiset kauppakumppanit Englanti ja Hollanti yrittivät kaikki saada etua siitä valtatyhjiöstä, joka oli yllättäen muodostunut Euroopan itäiselle laidalle.
Hän houkutteli kanssaan naimisiin puolalaisen aatelisen Marina Mnišekin eli Maria Jurjevnan (1588-1614), jolle hän lupasi rahaa ja timantteja, tsaarittaren aseman, Pihkovan ja Novgorodin kaupungit, oikeuden säilyttää katolinen uskontonsa sekä luvan naida uudelleen, jos mies itse kuolisi. Marina ehdittiin kruunata tsaarittareksi viikkoa ennen Vale-Dmitrin kuolemaa toukokuussa 1606.
Pajarit lietsoivat Dmitriä vastaan kapinan, jonka yhteydessä hänet syöstiin vallasta toukokuussa vuonna 1606. Kapinan yhteydessä tsaari ilmeisesti kuoli hallittuaan alle vuoden. Valtaistuimelle nousi nyt pajarien johtava mies, Vasili Ivanovitš Šuiski. Tarinan mukaan Dmitrin ruumis poltettiin ja tuhkat ammuttiin tykillä Puolan suuntaan.
Tatarstanin vaakuna

Tatarstanin vaakuna (Aq Bars) on Tatarstanin tasavallan virallinen vaakuna vuodesta 1991 lähtien. Aq Bars on vanha turkkilainen ja bolgaarilainen symboli, joka on suomennettuna "Valkoinen Leopardi" tai "Lumileopardi". 
Vaakunassa olevista väreistä vihreä kuvaa elpymistä ja kevään vehreyttä, valkoinen kuvaa puhtautta ja punainen kuvaa kypsyyttä, energiaa, voimaa ja elämää. Kulta puolestaan kuvaa Tatarstanin kunniaa, kauneutta ja rikkautta. Siivekäs lumileopardi puolestaan on Tatarstanin tasavallan väestön suojelija.
Bolgaaria ja Kazanin kaanikunta, molemmat nyky-Tatarstanin edeltäjävaltioita, käyttivät tätä samaista symbolia valtiotunnuksenaan. Vaakunan nykyasun on suunnitellut Rif Fəxretdinov (Риф Фәхретдинов).
Kazanin jääkiekkojoukkue Ak Bars Kazan hyödyntää tätä symbolia.
Tatarstanin tasavallan hymni

Tatarstanin tasavallan hymni otettiin virallisesti käyttöön 4. heinäkuuta 1993. Sen on säveltänyt Röstəm Yaxin ja sanoittanut vuonna 2013 Ramazan Baytimerov, perustuen hänen aikaisempaan runoonsa "Tuğan yağım" ("kotimaani")."" Hymnin sanoista puolet on tataariksi ja puolet venäjäksi.
Sanoitukset.
I. Mäñge yäşä, ğaziz Watanıbız,
Xalqım teli izge teläklär!
Ğomerlekkä yaqın tuğan bulıp
Yäşi bezdä törle millätlär.
II. Küp ğasırlar kiçkän çal tarixlı
Danlı ilem, üzeñ ber dastan!
𝄆 Sindä genä bezneñ yazmışıbız,
Respublikam minem, Tatarstan! 
III. Tsveti, svjaštšennaja zemlja moja,
Da budet mirnym tvoi nebosvod!
Yedinyi dom u nas, odna semja,
Živjot v soglasi naš narod.
IV. Bogatyi mudrostju sedyh vekov,
Nadeždoi, veroju ty nam stal,
𝄆 I pust hranit tebja moja ljubov,
Moja Respublika, moy Tatarstan!𝄇
Alkuperäinen runo.
Tuğan yağım - Ramazan Baytimerov
 Qüpme yullar yördem, dönya kürdem,
 Nazlı cillər yözem sıypadı.
 Siña qaytqaç qına, tuğan yağım,
 Qüqrəgemə şatlıq sıymadı.
 Tiq ber genə qöngə ayırılsam da
 Yamansulap sine yuqsınam.
 Sinnən başqa miña, tuğan yağım,
 Bu dönyada tormış yuq sıman.
 Tiq ber genə qöngə ayırılsam da
 Yətim qalğan kebeq bulamın.
 Tiq sin genä yəşəü maturlığı,
 Güzəllege yaqtı dönyanıñ
Harmaaorava

Harmaaorava ("Sciurus carolinensis") on Pohjois-Amerikasta Eurooppaan levinnyt jyrsijä.
Koko ja ulkonäkö.
Harmaaorava on väriltään pääosin harmaa. Turkin selkäpuolella on hajanaisia, ruosteenruskeita karvoja. Vatsa on väriltään vaaleampi. Harmaaorava on pituudeltaan noin 20–31 senttiä, ja sen häntä on lähes ruumiin pituinen, noin 20–25-senttinen. Aikuinen yksilö painaa 510–700 grammaa.
Levinneisyys.
Harmaaorava on peräisin Yhdysvaltain ja Kanadan itäisistä osavaltioista ja territorioista. Niiltä laji on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikan länsiosiin, Etelä-Afrikkaan, Australiaan ja moniin Euroopan valtioihin, kuten Britanniaan ja Italiaan. Isossa-Britanniassa se on vieraslajina lähes syrjäyttänyt eurooppalaisen oravan ("Sciurus vulgaris"). Harmaaorava onkin luokiteltu sadan haitallisimman vieraslajin joukkoon.
Lisääntyminen.
Harmaaorava on sukukypsä 11 kuukauden ikäisenä. Sen tiineysaika on likimain 44 vuorokautta.
Pariutumishaluinen harmaaoravanaaras levittää hormonipitoisia eritteitä ympäri elinaluettaan. Sen tuoksu saattaa houkutella paikalle jopa 30 urosta. Ne ajavat naarasta takaa, kunnes voimakkain uros voittaa kisan ja parittelee naaraan kanssa. Onnistuneen parittelun jälkeen naaras rakentaa poikaspesän, johon se synnyttää jälkeläisensä. Harmaaorava saa yleensä 3, mutta joskus jopa 9 jälkeläistä. Harmaaorava saa kaksi pentuetta vuodessa. Ensimmäisen keväällä maalis-huhtikuussa ja toisen kesällä kesä-heinäkuussa.
Vastasyntyneet poikaset käyttävät ravinnokseen emon maitoa ja ne ovat valmiita jättämään pesän seitsemän viikon ikäisenä. Nuoret oravat joutuvat kuitenkin helposti petojen saaliiksi. Nuoret yksilöt ovat myös hyvin leikkisiä. Tämän käyttäytymisen uskotaan kehittävän eläimen selviämistaitoja. Poikaset itsenäistyvät lopullisesti noin puolivuotiaina.
Ravinto.
Harmaaoravat käyttävät mieluiten ravinnokseen pähkinöitä ja tammenterhoja, joiden kuorien avaamiseen niiden etuhampaat soveltuvat hyvin. Syksyisin orava kätkee talvea varten ravintoa, joita se ei heti tarvitse. Kätköt orava löytää muistinsa ja hajuaistinsa avulla. Oravat syövät myös hedelmiä ja puiden mahlaa kun niitä on saatavilla. Joskus ne ryöstävät myös linnunpesiä.
Ketšualaiset kielet

Ketšualaiset kielet on kielikunta, johon kuuluvia kieliä puhutaan pohjoisen Etelä-Amerikan alueella. Se on koko Andien alueen tärkein ja suurin kielikunta, mikäli indoeurooppalaista kielikuntaa ei lasketa lukuun. Ketšualaisten kielten puhutuin kieli on ketšua, jolla on lähteestä riippuen 4–10 miljoonaa puhujaa. Luku vaihtelee kielten häilyvien rajojen vuoksi.
Riippuen siitä, mitkä lasketaan omiksi kielikseen ja mitkä murteiksi, ryhmään katsotaan kuuluvan kaksi tai 46 kieltä.
Ketšuan kymmenet murteet sekoittavat kielikunnan luokittelua. Nykyisin standardisoitu ketšua (kehittynyt Cuzcon murteesta) näivettää yhä enenevässä määrin murre-eroja. Ei kuitenkaan voida sanoa, että kaikki ketšuankielisiksi itsensä kokevat ymmärtäisivät äidinkielen omaisesti Cuzcon murretta, joten on turvallisempaa puhua ketšualaisesta kielikunnasta kuin yhdestä ainoasta kielestä. 
Kielikunnan alkukodin uskotaan sijainneen Perun eteläisillä ylängöillä. 
Ketšuan ja aimaran suhde.
Toisinaan aimara on laskettu kuuluvaksi tähän kielikuntaan, mutta suurin osa tutkijoista pitää mm. kielten yhteistä sanastoa tiiviin kanssakäymisen tuloksena ennemmin kuin kielten välisen sukulaisuuden merkkinä. Loppujen lopuksi aimara ja ketšua ovat hyvinkin erilaisia keskenään. 
Ketšua yhtenäistyy Cuzcon murteen yleistyessä, ja murre-erot vähenevät. Samalla syntyy lisää eroa aimaraan ja sen sukulaiskieliin. 
Jotkin kielitieteilijät haluavat yhdistää ketšualaiset ja aimaraiset kielet ketšumaralaiseen kielikuntaan, mutta monien mielestä tällaisen kielikunnan muodostaminen on kaukaa haettua ja liian teennäinen.
Mintimer Šaimijev

Mintimer Šaripovitš Šaimijev (, ; s. 20. tammikuuta 1937) on venäläinen poliitikko, joka toimi Tatarstanin tasavallan ensimmäisenä presidenttinä vuodet 1991–2010. Hän toimi hallintotehtävissä ja ministerinä Brežnevin ajoista, vuodesta 1969 lähtien. Šaimijev vieraili Suomen tataariyhteisön keskuudessa Helsingissä vuonna 1999.
Elämä.
Mintimer Šaimijev (Şəymiev) syntyi vuonna 1937 talonpoikaisperheeseen kylässä Ənək, Aqtanış-nimisessä piirikunnassa, silloisessa Tatarstanin ASNT:ssä. Hänen isänsä oli Šagišarip Šaimuhammetovitš (Şahişərip Şəymöxəmmət ulı). 
Šaimijevin lapsuus ajoittui toisen maailmansodan vuosiin. Vuonna 1954 hän aloitti opiskelut Kazanin maatalousinstituutissa koneistamislinjalla, josta hän valmistui vuonna 1959. Hän työskenteli tämän jälkeen suunnittelutehtävissä ja vuodesta 1967 lähtien hallintopuolella. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Tatarstanin kastelu- ja vesivaraministeriksi. Tuolloin Tatarstanissa oli meneillään laajoja kastelujärjestelmien rakentamistöitä. Vuonna 1983 Šaimijevista tuli Tataarien ASNT:n ministerineuvoston ensimmäinen varapuhemies.
Vuonna 1990 hänet valittiin Tataarien ASNT:n ylimmäksi puhemieheksi, jonka jälkeen tapahtui käänne Tatarstanin ja Venäjän keskushallinnon välisissä suhteissa. Samana vuonna annettiin Tatarstanin tasavallan suvereenisuusjulistus. Vuonna 1991 Šaimijev valittiin Tatarstanin ensimmäiseksi presidentiksi. Sittemmin hänet on valittu uudelleen 24. maaliskuuta 1996 ja 25. maaliskuuta 2001.
Vuonna 1999 Šaimijev oli perustamassa Baskirian Murtaza Rahimovin, Pietarin kuvernöörin Vladimir Jakovlevin ja muiden alueiden johtajien kanssa Isänmaa – Koko Venäjä -puoluetta.
Venäjän yhtenäisyyttä kannattanut Isänmaa – Koko Venäjä osallistui 1999 duuman vaaleihin Juri Lužkovin Yhtenäisyys-puolueen kanssa, ja vuonna 2001 puolueet yhdistyivät Yhtenäiseksi Venäjäksi.
Vuonna 2010 Šaimijev ilmoitti ettei pyrki jatkoon tasavallan johdossa ja nimitti seuraajakseen pääministeri Rustam Minnihanovin, jonka presidentti Medvedev nimitti virallisesti hänen seuraajaehdokkaakseen parlamentin vahvistettavaksi.
Šaimijevin vetäytymisen jälkeen Tatarstanin parlamentti alkoi valmistella hänelle valtiollisen neuvonantajan asemaa.
Pete Best

Randolph Peter Best (s. Randolph Peter Scanland, 24. marraskuuta 1941 Madras, Brittiläinen Intia) on brittiläinen, uransa päättänyt muusikko. Hän on The Beatles -yhtyeen alkuperäisrumpali, joka erotettiin vuonna 1962. Lennon, McCartney ja Harrison erottivat hänet, kun Beatles oli tekemässä ensimmäistä levyään EMI:lle. Erottamispäätöksen kertoi Bestille yhtyeen manageri Brian Epstein.
Best ei ollut levytuottaja George Martinin mielestä riittävän hyvä rumpali levylle, ja hän halusi käyttää kokeneempaa rumpalia. Tämä oli melko yleistä sen ajan levytyksissä. Best oli aiemmin kelvannut Polydor-levy-yhtiölle, kun Beatles levytti Tony Sheridanin taustayhtyeenä. 
Paul McCartney kertoi myöhemmin, että syy Bestin erottamiseen oli hänen persoonansa eikä huono soittotaito. Best oli hiljaisempi ja järkevämpi kuin muut, eikä hän ollut yhtä taiteilijaluonne. McCartney, Lennon ja Harrison viettivät aikaa yhdessä muutenkin kuin keikoilla, mutta Best jäi hieman ulkopuoliseksi. Best itse arvelee yhdeksi erottamisen syyksi komean ulkonäkönsä ja sen aiheuttaman muita jäseniä suuremman suosion ihailijoiden keskuudessa.
Bestin tilalle yhtyeeseen tuli Ringo Starr. The Beatlesin jälkeen Best on soittanut muun muassa yhtyeissä Lee Curtis and the All-Stars, The Pete Best Four, The Pete Best Combo sekä The Pete Best Band. Suuren osan elämästään hän on kuitenkin elättänyt itsensä muilla töillä kuin musiikin tekemisellä. Hän lopetti soittamisen vuonna 1968 ja työskenteli aluksi leipomossa ja myöhemmin pitkään työvoimatoimiston virkailijana.
Best pyydettiin kuitenkin aina välillä esiintymään, ja kahdenkymmenen vuoden tauon jälkeen hän lopulta suostui vuonna 1988. Hän on sittemmin kiertänyt esiintymässä paljonkin. Vuonna 1995 julkaistu Beatlesin "Anthology 1" -kokoelma sisälsi levytyksiä, joilla Best soittaa. Tästä levystä hän saa tekijänoikeuspalkkioita, joita on jo kertynyt miljoonien eurojen edestä.
Best lauloi The Beatlesin esiintymisissä yleensä yhden tai kaksi laulua illassa. Hänen vakionumeroitaan olivat muun muassa ”Matchbox” ja ”Boys” sekä McCartneyn kirjoittama ”Pinwheel Twist”. Vuonna 1962 Decca-levy-yhtiölle tehdyssä koenauhoituksessa, jossa tallennettiin 15 laulua, Best toimi ainoastaan rumpalina, kuten myös saman vuoden lopulla EMI-yhtiölle tehdyissä harjoitusnauhoituksissa. Vuonna 2008 ilmestyi The Pete Best Bandin albumi "Heyman’s Green", jonka kappaleiden säveltämiseen Best on osallistunut. Levy sai kriitikoilta suopean vastaanoton. Best soittaa levyllä rumpuja, mutta ei laula.
Best oli Parikkalassa vuosittain järjestettävän Kovan Päivän Ilta -tapahtuman pääesiintyjänä vuonna 1999. Hän ei tiettävästi ole tavannut muita The Beatlesin jäseniä vuonna 1962 tapahtuneiden potkujensa jälkeen.
Eräässä Paul McCartneyn elämäkerrassa väitetään, että McCartney olisi soittanut Bestille vuonna 1995 ja kertonut tulossa olevasta Anthology-levystä ja sen Bestille tuomista tekijänoikeusrahoista. Bestin mukaan soittaja oli kuitenkin hänen vanha ystävänsä, pitkään Beatlesin palveluksessa ollut Neil Aspinall.
Huhtikuussa 2025 Best ilmoitti lopettavansa esiintymiset ja jäävänsä eläkkeelle.
Pyhä birma

Pyhä birma on kissarotu. Pyhä birman kissaa pidetään luonteeltaan rauhallisena, ystävällisenä ja erittäin sosiaalisena. Hiljainen, siisti, utelias ja leikkisä kissa sopii erinomaisesti kaupunkikodin lemmikiksi.
Rotumääritelmä.
Rotumääritelmän mukaan pyhä birma on puolipitkäkarvainen naamiokissa. Silmät ovat syvän siniset ja ovaalit. Ruumiinrakenteeltaan birma on keskikokoinen, jalat ovat tanakat ja lyhyet. Pää on vahvarakenteinen, posket täyteläiset ja korvat keskikokoiset. Vartalon väri on erittäin vaalean kananmunankuoren värinen, jossa lisänä hieman naamion sävyä. Erilaisia värimuunnoksia on kaikkiaan hyväksytty yhteensä 20 kappaletta (FIFéssä). Naamioväritys on vahva naamassa, jaloissa, korvissa sekä myös hännässä, vartalo on vaalea. Käpälien väri on valkoinen joka jatkuu takajaloissa jalkapohjaa pitkin kiilana. Käpälien valkoiset kuviot ovat birman tunnusmerkki.
Rodun värimuunnokset ilmaistaan ns. EMS-koodilla (Easy Mind System). Birman koodi alkaa lyhenteellä SBI (Sacred Birman). Värimuunnokset ovat ruskeanaamio (SBI n), ruskeakilpikonna (SBI f), sininaamio (SBI a), sinikilpikonna (SBI g), suklaanaamio (SBI b), suklaakilpikonna (SBI h), lilanaamio (SBI c), lilakilpikonna (SBI j), punanaamio (SBI d) sekä cremenaamio (SBI e). Jokaisesta värimuunnoksesta on myös tabbyväritys kuviokoodilla 21 värikirjaimen perässä, kuten ruskeatabbynaamio (SBI n 21).
Terveys.
Pyhä Birma kärsii jalotustuksen vuoksi jonkin verran kissan brakylokefalisesta oireyhtymästä.
Legenda.
Tarina kertoo pyhä birman synnystä ja valkoisista käpälistä. Himalajan vuoristoissa sijaitsi Lao-Tsun temppeli, jossa palvottiin kultaista, safiirisilmäistä Tsun Kyan-Kse -jumalatarta. Temppelissä asui vanha pääpappi Kitta Mun-Ha, ja hänellä oli valkoinen kissa nimeltä Sinh. Temppelialueella oli muitakin kissoja, kaikki valkoturkkisia ja keltasilmäisiä. Eräänä yönä temppeliin hyökättiin ja pääpappi sai surmansa. Muut papit rukoilivat jumalattarelta apua. Pääpapin kissa Sinh asettui kuolleen isäntänsä ruumiin päälle ja käänsi katseensa kohti jumalatarta. Kissan koskettaessa ylipappia ylipapin henki siirtyi kissaan. Pian kissan turkki sai kullanhohtoisen värin ja kissan silmät muuttuivat safiirinsinisiksi, aivan kuin jumalattarella. Kissan kasvot, korvat, jalat sekä häntä saivat Burman hedelmällisen maan värityksen. Ainoastaan käpälät, jotka koskettivat kuollutta ylipappia säilyivät valkoisina, puhtauden ja hyvyyden värisinä. Papit onnistuivat puolustautumaan ja ajoivat vihollisen menestyksekkäästi pois. Myös muut temppelin kissat saivat Sinhin värityksen. Taru kertoo myös, että aina kun pyhä kissa kuolee, vie se kuolleen papin sielun ikuisuuteen. Sinh jäi uskollisesti kuolleen isäntänsä päälle, kunnes se menehtyi – ja vei isäntänsä sielun paratiisiin.
Tarinat ovat tarinoita, mutta totta on kuitenkin, että pyhä birma on yksi vanhimpia kissarotuja. Majuri G. Russell huomasi vuonna 1898 Lao-Tsun temppelissä paljon näitä kissoja ja vuonna 1919 hän sai lahjana Kittah Llaman pääpapilta kaksi kissaa, uroksen ja naaraan vietäväksi Ranskaan. Kissat saivat yhden pentueen, mutta rotu selviytyi kasvamaan ja se on nyt yksi suosituimmista kissaroduista maailmalla.
Teijo Erkinharju

Teijo Tapani ”Twist Twist” Erkinharju (s. 24. tammikuuta 1962 Kuusankoski) on suomalainen muusikko. Hän oli Peer Güntin rumpali vuosina 1981–2005. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet muun muassa Leningrad Cowboys, Los Bastardos Finlandeses, Road Crew, Daavid &amp; Goljat, Daltons, Devil’s Milk ja MegaSnake. Sittemmin hän on soittanut The Zönk! -yhtyeessä. Hän on toiminut myös sessiomuusikkona. 
Erkinharju tunnetaan räväkästä ja nopeasta soittotyylistään. 1980-luvulla hän käytti enimmäkseen Pearl-merkkisiä rumpusettejä, joihin kuuluu kaksi bassorumpua ja muun muassa neljä octobania. Myöhemmin hän on soittanut Drum Workshopin rummuilla ja käyttänyt pääasiassa vain yhtä bassorumpua. Paiste-merkkisiä symbaaleja hän on käyttänyt lähes koko uransa.
Erkinharjun uraa kunnioittava taideteos julkaistiin Kouvolassa vuonna 2024. Taideteos sijaitsee kaupungin keskustassa Asemakadulla. Se esittää Erkinharjun soittaman rumpusetin rumpukalvoja. Taideteoksen on tehnyt kouvolalainen taiteilija Jonne Pitkänen.
Erkinharjusta ilmestyy syksyllä 2025 Docendon kustantama, Topi Salmen ja Erkinharjun kirjoittama kirja "Twist Twist". EAN: 9789528502739
Zelenodolsk

Zelenodolsk () eli Yäşel Üzän (tataariksi Яшел Үзән) on kaupunki ja Zelenodolskin piirin keskus Tatarstanin tasavallan luoteisosassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan ja sen muodostaman Kuibyševin tekojärven vasemmalla rannalla 38 kilometriä Kazanista ylävirtaan.
Zelenodolsk on tärkeä jokiliikenteen satama ja teollisuuskeskus. Kaupungissa on kuuluisa laivatelakka, joka on perustettu 1895. Kaupungin nähtävyyksistä mainittakoon vuosina 1980–1981 rakennettu moskeija. Kaupungin pinta-ala on 26,6 km². Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen päärata, jolta risteää myös rata pohjoiseen Marin tasavallan pääkaupungin Joškar-Olan kautta Kirovin alueen Jaranskiin. Toinen pistorata jatkaa Volžskiin.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 97 674. Vuonna 1989 asukasluku oli 94 100, ja väestöstä oli venäläisiä 67 % ja tataareja 29,1 %. 
Kylmän sodan aikana kaupungissa oli salainen sota-alusten suunnittelukeskus.
Definitely Maybe – The DVD

Definitely Maybe - The DVD on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen DVD-julkaisu, joka sisältää kokonaisuudessaan yhtyeen debyyttialbumin Definitely Maybe ja aikaisemmin vain LP-painoksella olleen "Sad Song" kappaleen toisen version. Lisäksi levyllä on videot kaikista kappaleista, joihin sellainen on tehty, live-taltioinnit kaikista kappaleista, dokumenttipätkä, jossa yhtye, muut osalliset ja aikalaiset kertovat albumin synnystä, ajanhengestä sekä albumin kappaleista. Mukana on myös vanhoja haastatteluja ja muita videopätkiä.
Nižnekamsk

Nižnekamsk () eli Tübän Kama () on runsaan 230 000 asukkaan teollisuuskaupunki Kamajoen varrella Tatarstanin tasavallan pohjoisosassa Venäjällä, 237 kilometriä Kazanista itään. Kaupunki on tärkeä petrokemianteollisuuden keskus. Öljyä jalostava OAO Nižnekamskneftehim on kaupungin suurimpia työnantajia.
Väestö.
Vuonna 1989 kaupungin väestöstä oli tataareja 46,5 prosenttia, venäläisiä 46,1 prosenttia, tšuvasseja 3,0 prosenttia, ukrainalaisia 1,0 prosenttia ja baškiireja 1,0 prosenttia.
Historia.
Nižnekamsk perustettiin vuonna 1961 työläisasutukseksi petrokemianteollisuuslaitoksen perustamisen yhteydessä. Kaupunki siitä tuli vuonna 1966.
Urheilu.
Paikallinen öljynjalostamo Nižnekamskneftehimin jääkiekkoseura HK Neftehimik Nižnekamsk pelaa Itä-Euroopan ja Venäjän huippuliigassa KHL:ssä.
Heimo Holopainen

Heimo Juhani "Holle" Holopainen (s. 27. syyskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen televisiokasvo, radioääni ja muusikko. Hän on ollut myös käsikirjoittajana sketsisarjoissa "Velipuolikuu" ja "Mutapainin ystävät" sekä ajankohtaisviihdeohjelmissa "Frank Pappa Show", "Iltalypsy" ja "Hohtohetki". 
Laulaja ja meikkitaiteilija Helena Lindgren on Heimo Holopaisen sisar.
Muusikko.
1960–1970-luvuilla Holle Holopainen toimi basistina muun muassa yhtyeissä Islanders, Topmost, Apollo ja H.E.C.. Hän toimi myös Hullujussi-yhtyeen basistina ja laulajana, yhtenä roolihahmonaan "Heimo Hohto".
Radioääni.
Radiouransa Holopainen aloitti Yleisradion rockohjelmissa 1970-luvun lopussa. Rockradiossa Holopainen paitsi juonsi, myös esitti ääniroolihahmoja Kapteeni Sika, Leo Eläin, Susi-Kalle Andersson ja DJ Börje . 1980-luvun loppupuolella Holopainen toimi lyhyen aikaa helsinkiläisen kaupallisen paikallisradion Radio Sykkeen päätoimittajana. Sen jälkeen hän on ollut musiikkitoimittajana Yleisradion Radio Suomessa ja YleQ:ssa ja vuodesta 2008 lähtien iltapäiväjuontajana puheradio Yle Puheessa. Hän on myös kommentoinut ajankohtaisia asioita "Leo Eläimenä". Tunnettuja Holopaisen radio-ohjelmia ovat esimerkiksi: "Pop eilen - tänään", "Kovan päivän ilta", "Rockradio", "Kersantti Pippuri", "Hollen dollarihymy" ja Poppikoulu.
Televisiokasvo.
1980-luvulla Holopainen nähtiin televisiossa juontamassa lasten ja nuorten visailu- ja taito-ohjelmaa "Erkki!", jossa pisteytys toteutettiin liimaamalla tarramerkkejä ("Erkki-merkkejä") lasten paitoihin. 1990-luvun alussa hän tuli tunnetuksi "Frank Pappa Show'n" nimikkohenkilönä. Hän juonsi syksyllä 2001 sisustusremonttiaiheista ohjelmaa "Kodin kääntöpiiri". Holopainen on ollut keskustelijana myös Ylen "Jälkiviisaissa".
Hermokaasu

Hermokaasut ovat taistelukaasuja, jotka lamaannuttavat hermostoa. 
Kemialliselta rakenteeltaan hermokaasut ovat organofosfaatteja. Ne vaikuttavat inaktivoimalla pysyvästi asetyylikoliinia hajottavan asetyylikoliiniesteraasientsyymin, jolloin asetyylikoliinia kertyy elimistöön ja seuraa kolinerginen kriisi. Huoneenlämmössä hermokaasut ovat nesteitä. Hermokaasut jaetaan yleensä G- ja V-tyypin hermokaasuihin ja ne voidaan luokitella pysyvyyden mukaan myös ilma- tai maastokaasuiksi. G-aineet ovat ilmakaasuja, jotka vaikuttavat lähinnä hengityksen kautta. V-kaasut ovat puolestaan maastokaasuja, jotka vaikuttavat sekä hengityksen että ihon kautta. Tunnetuimpia G-tyypin hermokaasuista ovat tabuuni, somaani, sariini ja V-tyypin hermokaasuista VX. Niitä voidaan levittää maastoon tai aerosolina ilmaan.
Hermokaasut on luokiteltu joukkotuhoaseiksi YK:n päätöslauselmassa 687 ja niiden valmistus ja varastointi on kielletty kemiallisten aseiden kieltosopimuksessa 1993. Kielto tuli voimaan 29. huhtikuuta 1997.
Myrkytyksen oireita ovat muun muassa hikoilu, kouristukset, pupillien supistuminen, syljeneritys, virtsaaminen ja hallitsematon ulostus. Kuolema seuraa tukehtumisesta hengityslihasten lamaantuessa. Hermokaasut kulkeutuvat elimistöön hengityksen kautta, ruoansulatuskanavasta tai ihon läpi. Niiltä suojautumiseen tarvitaan koko vartalon peittävä puku – kaasunaamari ei riitä.
Myrkytyksen vasta-aine on atropiini, jota tarvitaan useita päiviä jatkuvasti.
Almetjevsk

Almetjevsk () eli Älmät () on noin 150 000 asukkaan öljyteollisuuskaupunki Venäjän Tatarstanin itäosassa, 279 kilometriä Kazanista itään. Kaupunki sijaitsee Kaman sivujoen Zain varrella.
Almetjevskissä on keskisuuren venäläisen Tatneft-öljy-yhtiön kotipaikka ja tähän liittyvää öljyteollisuutta. Paikkakunta on koko Venäjän öljynsiirtoputkiston keskisimpiä risteyskohtia. Täällä on entisen Itäblokin maihin johtavan Družba-öljynsiirtoputken alkukohta. Transneftin öljyputkia kulkee kaupungista myös esimerkiksi Nižni Novgorodiin, Samaraan ja Subhankulovoon.
Väestö.
Vuonna 1989 kaupungin väestöstä oli tataareja 50,4 prosenttia ja venäläisiä 42,9 prosenttia.
Väliluvun kehitys:
Historia.
Paikkakunnalla on sijainnut Almet (Älmät) -niminen tataarikylä 1600-luvulta alkaen, mutta kaupunkina se on nuori. Se kasvoi alueen öljyteollisuuden myötä ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1953. 
Muuta.
Jääkiekkoseura Neftjanik Almetjevsk pelaa Venäjän Vysšaja Ligassa.
Who Feels Love?

"Who Feels Love?" on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 17. huhtikuuta 2000. Single nousi suoraan Ison-Britannian single-listan sijalle 4 myyden kotimaassaan hieman yli 137 000 kappaletta. "Who Feels Loven?" b-puolia ovat "One Way Road" ja "Helter Skelter". Singlen kansi on kuuluisan kansitaiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Naberežnyje Tšelny

Naberežnyje Tšelny () eli Yar Çallı (tataariksi Яр Чаллы) on Tatarstanin toiseksi suurin kaupunki Venäjällä. Se sijaitsee Kamajoen ja siihen padotun Ala-Kaman tekojärven rannalla tasavallan koillisosassa 225 kilometriä Kazanista itään. Se on merkittävä teollisuuskeskus ja Tukajevin piirin hallinnollinen keskus.
Naberežnyje Tšelnyssä sijaitsee KamAZin raskaita kuorma-autoja, panssarivaunuja ja dieselmoottoreita valmistava tehdas, joka on alallaan suurimpia maailmassa. Kaupungissa sijaitsevan Ala-Kaman vesivoimalaitoksen teho on 1 250 megawattia.
Historia.
Naberežnyje Tšelny perustettiin vuonna 1621. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1931. Kaupungin nimi oli Brežnev vuosina 1982–1988.
Väestö.
Kaupungissa on noin puoli miljoonaa asukasta (vuonna 2010 yhteensä 513 193), ja sen metropolialueella noin 900 000.
Asukasluvun kehitys:
Vuonna 2010 kaupungin väestöstä oli venäläisiä 44,9 prosenttia, tataareja 47,4 prosenttia, tšuvasseja 1,9 prosenttia, ukrainalaisia 1,3 prosenttia, baškiireja 1,2 prosenttia sekä mareja, mordvalaisia ja udmurtteja 1,5 prosenttia.
Sunday Morning Call

Sunday Morning Call on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale ja kolmas single yhtyeen neljänneltä albumilta "Standing on the Shoulder of Giants" (2000). Kappale julkaistiin singlenä 3. heinäkuuta 2000 ja se nousi kotimaassaan Britannian singlelistan sijalle 4. 
Singlen B-puolina julkaistiin kappaleet ”Carry Us All” ja ”Full On”. Kaikki kappaleet ovat Noel Gallagherin kirjoittamia ja laulamia.
Singlen kansi on kansitaiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Noel Gallagher.
Menzelinsk

Menzelinsk () eli Minzälä () on kaupunki Ala-Kaman tekojärven rannalla Tatarstanin itäosassa Venäjällä, 292 km Kazanista itään. 
Väestö.
Menzelinskin kaupunki toimii piirin Menzelinskin keskuksena. Kaupungissa asui 16 476 ja koko piirissä 29 359 henkeä (2010). Vuonna 1989 väestöstä oli venäläisiä 49,3 prosenttia ja tataareja 46,8 prosenttia.
Historia.
Menzelinsk perustettiin Menzelja- ja Kamajokien yhtymäkohtaan vuonna 1586. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1781.
Stand by Me (Oasiksen kappale)

Stand By Me on brittiläisen rockyhtye Oasiksen single, joka julkaistiin 22. syyskuuta, 1997. Singlen korkein listasijoitus oli Ison-Britannian singlelistan sija 2. Singleä on myyty pelkästään kotimaassaan britanniassa yli 422 000 kappaletta ja sen b-puolia ovat "(I Got) The Fever", "My Sister Lover" ja "Going Nowhere".
Noel Gallagher on sanonut laulusta: "Laulu alkaa lauseella ""Made a meal and threw it up on Sunday". Kun ensimmäisen kerran muutin Lontooseen äitini soitteli minulle jatkuvasti ja kyseli olenko syönyt kunnolla. Joten yritin tehdä sunnuntaipaistia, ja laattasin sen jälkeen kaksi päivää ruokamyrkytyksen takia. Toinen lause "There is one thing I can never give you, my heart will never be your home".". Siinä on kyse yksityisyydestä, joka minun täytyy pitää - paikka jonne menen kirjoittamaan materiaalini. Tyttöystäväni Meg oli varsin järkyttynyt tästä. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut on Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Don’t Go Away

Don’t Go Away on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen kappale. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Noel Gallagher, ja se on yhtyeen kolmannen studioalbumin "Be Here Now" (1997) kahdeksas raita. 
”Don’t Go Away” julkaistiin singlenä 19. helmikuuta 1998 ainoastaan Japanissa, jossa se nousi Oriconin singlelistan sijalle 48. Se julkaistiin promosinglenä myös Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Yhdysvalloissa se nousi "Billboardin" Hot Modern Rock Tracks -listan viidenneksi. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Noel Gallagherin mukaan laulu kertoo hänen äidistään, joka joutui sairaalaan ja jolla luultiin olevan syöpä. Gallagher kuvaa laulua seuraavasti: 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Catalogue No: ESCA-6948
Stop Crying Your Heart Out

Stop Crying Your Heart Out on rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 17. kesäkuuta, 2002. Sen korkein listasijoitus oli Ison-Britannian single-listan sija 2. Kappaletta soitettiin runsaasti Britanniassa kesällä 2002, kun Englanti putosi jatkosta jalkapallon MM-kisoista, hävittyään puolivälierissä Brasilialle 1-2.
Singlen B-puolia ovat "Thank You For The Good Times" ja "Shout It Out Loud". Singlestä on myös julkaistu DVD-versio, joka sisältää "Stop Crying Your Heart Out"- ja "Stop Crying Your Heart Out (DEMO)"-kappaleet sekä kymmenen minuuttia kestävän toisen osan "Tour of Brotherly Love"-kiertuedokumentista. Singlen kansi on kuuluisan kansitaiteilijan Simon Halfonin suunnittelema.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Joona Mielonen

Joona Pekka Mielonen (s. 30. joulukuuta 1985 Kotka) on suomalainen apulaisohjaaja ja näyttelijä. Mielonen näytteli "Salatut elämät" -televisiosarjassa Kasper Koposen roolin. Hän tuli mukaan kuvauksiin vuonna 2002, mutta jäi hyvin pian pois sarjasta. Alkuvuonna 2004 Mielonen palasi sarjan kuvauksiin, ja näytteli sarjassa vuoteen 2005, jonka jälkeen hän poistui sarjasta lopullisesti. Mielonen on näytellyt vuosina 2000–2001 sarjassa "Pertsa ja Kilu" toista pääosaa.
Mielonen valittiin kunnallisvaaleissa 2012 Kotkan kaupunginvaltuuston jäseneksi Vasemmistoliiton listalta. Aiemmin hän oli toiminut lyhyen aikaa SDP:n kolmantena varavaltuutettuna kunnallisvaalien 2004 jälkeen ja ollut Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa.
Keväästä 2004 Mielonen on julkaissut Mikseri.netissä, Molo Hasardi -nimisessä yhtyeessä, rallahtavaa musiikkia. Yhtyeen alkuna pidetään ”Seppo Paananen” -kappaletta.
Melusaaste

Melusaaste on liian kovaa melua. Melu on ääntä, joka on terveydelle haitallista tai joka merkityksellisesti vähentää ympäristön viihtyisyyttä tai merkityksellisesti haittaa työntekoa. Melun voimakkuus ilmoitetaan desibeleinä. Liika altistuminen melusaasteelle saattaa aiheuttaa tinnitusta.
Lainsäädäntöä.
Melulähteille on työkäytössä määritelty melurajat, joita työkone ei saisi ylittää. Työlainsäädännössä on määritelty aikarajoja työntekijän melusaasteelle altistumiselle.
Euroopan unionin ympäristömeludirektiivin (2002/49/EY) tarkoituksena on vähentää ja ehkäistä ympäristömelun aiheuttamia haittoja. Direktiivi edellytti muun muassa meluselvityksen ja meluntorjunnan toimintasuunnitelman laatimista. Suomessa direktiivi toteutuu osana ympäristönsuojelulakia (27.6.2014/527, esim. 151§–153§).
Melusaasteen lähteitä.
Melusaastetta syntyy esimerkiksi liikenteestä ja työkoneista sekä äänekkäistä tapahtumista kuten ulkoilmakonserteista. Melusaastetta voi syntyä myös teollisuuslaitoksista (kuten tuulivoimaloista, kivimurskaamoista), työkoneista (kuten satamien ja muiden toimipisteiden lastinkäsittelylaitteet), yksittäisistä koneista ja laitteista (kuten lehtipuhaltimista, raivaus- ja moottorisahoista, ilmastointilaitteista), vesipumpuista) ja muista melulähteistä. Työkoneiden melu synnyttää haittaa myös laitteen käyttäjälle, jos melun lähde on lähellä koneenkäyttäjän kuulojärjestelmää.
Meluhaittojen vähentäminen.
Melusaasteen haittavaikutuksia vähennetään melusaastetta aiheuttavien lähteiden äänen vaimennusta. Esimerkkinä ulkoisesta suojauksesta ovat liikenteen meluhaittojen ehkäisyyn meluaidat ja -vallit. Haittavaikutuksia vähennetään myös ihmisten kuuloa suojaavilla kuulonsuojaimilla. Kuulosuojaimia on olemassa korvien päälle sijoitettavia kuppimaisia suojuksia ja korvakäytävään sijoitettavia korvatulppia.
Laindäädännöstä ja toimintasuunnitelmista huolimatta esimerkiksi ympäristömelulle altistuminen ei ole alkuvuonna 2014 julkaistun selvityksen mukaan Suomessa vähentynyt.
Little by Little / She Is Love

Little by Little / She Is Love on rockyhtye Oasiksen single, joka julkaistiin 23. syyskuuta, 2002.
Korkein listasijoitus Ison-Britannian singlelistan sija 2. Kappaleet "Little by Little" ja "She Is Love" ovat kumpikin a-puolia, ja ne on kirjoittanut Noel Gallagher. B-puolena on cover The Who -klassikosta "My Generation", jonka on kirjoittanut Pete Townshend. Singlestä on myös julkaistu DVD-versio, jonka sisältö on muuten sama lukuun ottamatta "My Generation" -kappaletta, joka on korvattu kymmenen minuuttia kestävällä kolmannella ja viimeisellä osalla "Tour of Brotherly Love" -kiertuedokumentista. Singlen kansi on taiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Timo Rasio

Timo Juhani Rasio (s. 22. kesäkuuta 1966) on suomalainen muusikko. Hän on CMX-yhtyeen toisena kitaristi. Aiemmin pääasiassa basistina toiminut Rasio liittyi yhtyeeseen vuonna 1991. Rasio pyörittää eräiden muiden rockmuusikoiden kanssa helsinkiläistä rockravintolaa nimeltä Loose.
Samtskhe-Džavakheti

Samtskhe-Džavakheti () on hallintoalue ("mkhare") Georgian eteläosassa. Alueella on noin 160 504 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 6 413 neliökilometriä. Samtskhe-Džavakhetin pääkaupunki on Akhaltsikhe.
Samtskhe-Džavakheti rajautuu Adžariaan lännessä, Guriaan luoteessa, Imeretiin pohjoisessa, Šida Kartliin koillisessa, Kvemo Kartliin idässä, Armeniaan kaakossa ja Turkkiin etelässä. Alue koostuu pääosin historiallisista Meskhetin ja Džavakhetin alueista ja sisältää myös pienen Torin provinssin. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 50,5 prosenttia alueen asukkaista oli armenialaisia ja 48,3 prosenttia georgialaisia.
Armeniassa käytetään alueen Armeniaan kuuluneista osista nimeä "Javakhk" ().
Samtskhe-Džavakheti jaetaan kuuteen piirikuntaan:
Akhalkalaki

Akhalkalaki (, "uusi kaupunki", ) on kaupunki Akhalkalakin piirikunnassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa asui vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 8 295 asukasta.
Georgia, Azerbaidžan ja Turkki ovat päättäneet uuden Bakusta Tbilisin ja Akhalkalakin kautta Karsiin kulkevan rautatielinjan rakentamisesta ja perusparantamisesta. Akhalkalakin ja Karsin välistä osuutta lukuun ottamatta rautatie on jo olemassa. Akhalkalakissa oli vuoteen 2007 saakka venäläinen sotilastukikohta, jonka Venäjän keisarillinen armeija perusti alun perin vuonna 1910. Kylmän sodan aikana tukikohdassa oli enimmillään noin 15 000 puna-armeijan sotilasta. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen tukikohta toimi merkittävänä työnantajana kaupungille.
Beta Canis Majoris

Beta Canis Majoris (β CMa / β Canis Majoris) eli Mirzam, Murzim tai Murzam tai (arab. "Al Murzim") on Ison koiran tähdistössä oleva sininen jättiläistähti. Tähden näennäinen kirkkaus vaihtelee välillä 1,95–2,00 noin kuuden tunnin jaksoissa erään arvion mukaan korkeudella 0,05 m. Tähti on Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti.
Näitä kuumia sinisiä sykkiviä muuttujia kutsutaan myös Beta Canis Majoris -muuttujiksi. Etäisyys n. 500±50 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -3,95. Spektrityyppi B1II-III. Väri-indeksi B-V -0,23. Tämän kuuman tähden pintalämpötila on 22 000 kelviniä. Kokonaissäteily eli todellinen luminositeetti 19 000 aurinkoa. Säde 8 aurinkoa.
Tämän tähden suunnassa on harvemman tähtienvälisen aineen "tunneli".
Belgradin Punainen tähti

Belgradin Punainen tähti eli Fudbalski klub Crvena zvezda (Фудбалски клуб Црвена звезда) on vuonna 1945 perustettu belgradilainen, Jugoslavian ja myöhemmän Serbia ja Montenegron menestyksekkäin jalkapalloseura yhdessä verivihollisensa, paikallisvastustaja FK Partizanin kanssa. Crvena Zvezda on Serbian suosituin jalkapalloseura. Seuralla on myös joukkueet muun muassa jääkiekossa ja koripallossa.
Punainen tähti voitti Euroopan cupin vuonna 1991 ja pelasi vuonna 1979 Borussia Mönchengladbachia vastaan UEFA Cupin loppuottelussa. Maansa (Jugoslavia / Serbia ja Montenegro / Serbia) mestaruuden se voitti 25. kerran ja cupin 22. kerran vuonna 2007.
Monet myöhemmin Euroopan korkeimmissa sarjoissa menestyneet pelaajat, kuten esimerkiksi Dejan Savićević, Vladimir Jugovic, Siniša Mihajlović, Dejan Stanković ja Dragan Stojković, ovat uransa aikana pelanneet Punaisessa tähdessä. 
Seuran kannattajat tunnetaan nimellä Delije.
Tau Ceti

Tau Ceti (τ Cet / τ Ceti) on eräs lähimpiä tähtiä. Tämä jonkin verran Aurinkoa muistuttava tähti sijaitsee Valaan tähdistössä. Tähden väri on oranssinkeltainen, ja se on hieman Aurinkoa pienempi, kylmempi ja himmeämpi. Tähti mainitaan monissa science fiction -tarinoissa. Tau Ceti on oranssinkeltainen G8,5 V-spektriluokkaan kuuluva pääsarjan tähti. Sen etäisyys Maasta on 3,65 parsekia eli noin 11,9 valovuotta. Tähden iäksi on arvioitu 5,8 miljardia vuotta, ja se on Aurinkoa metalliköyhempi. Toisin kuin Aurinko, Tau Ceti kuuluu "Linnunradan paksuun kiekkoon", ja sen takia tähden ominaisliike on suuri: 37 m/s. Tau Cetin pölykiekko ulottuu noin 55 AU:n päähän keskustähdestä.
Planeetat.
Vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen perusteella tähdellä arvellaan mahdollisesti olevan kiertolaisinaan viisi kiviplaneettaa. Niiden olemassaoloa ei kuitenkaan ole vielä vahvistettu. Mahdolliset planeetat havaittiin spektrimittausten tilastollisella analyysillä, jossa näkyy planeettojen keskustähteä huojuttava vaikutus. Itse planeetat eivät näy suoraan. Näin on olemassa mahdollisuus, että signaalit ovat muiden tekijöiden kuin planeettojen aiheuttamia. Epäilyttävää on se, että lähimmän planeetan kiertoaika on lähellä tähden pyörähdysaikaa. Suurin planeetoista on kuuden Maan massainen.. Elinkelpoiseksi on väitetty planeettaa "Tau Ceti e", joka on Tau Cetistä keskimäärin 0,552 AUn päässä ja kiertää keskustähtensä noin 168 päivässä. Planeetta kiertää kuitenkin Tau Cetiä elinkelpoisena vyöhykkeenä pidetyn etäisyyden sisäpuolella. Oletettu, vahvistamaton Tau Ceti f on teoreettisesti laskien Marsia hieman kylmempi. Sen keskietäisyys Tau Cetistä on 1,35 AU:ta ja kiertoaika noin 642 päivää.
Havaitut mutta vahvistamattomat planeetat ovat:
Olipa kerran ihminen

Olipa kerran ihminen () on Albert Barillén ohjaama ranskalaisen animaatiosarjan "Olipa kerran..." ensimmäinen osa, joka valmistui vuonna 1978. Sarjassa seurataan ihmiskunnan historiaa aikojen alusta nykyaikaan ja saastumisen pilaamaan hypoteettiseen lähitulevaisuuteen. 
Suomenkielisen version on tuottanut Yle Import vuonna 1978 ja se on esitetty Ylen tv-kanavalla pariin otteeseen. Sarjassa on 26 jaksoa, joiden yhteiskesto on 13 tuntia. Yksi jakso kestää noin 26 minuuttia. Vuonna 2005 jaksot julkaistiin DVD-levyillä. Suomalaisina ääninä ovat Jarmo Heikkinen, Seppo Kolehmainen, Irma Martinkauppi, Rauni Järvilehto, Tiina Harpf ja Maria Salo. Sarjan jaksot on julkaistu 1990-luvulla myös VHS-kasetteina. VHS-julkaisujen dubbauksista vastasi Golden Voice Oy. 
Sarjan viimeisessä jaksossa ollaan tulevaisuudessa, jossa liikaväestö ja saasteet koettelevat ihmiskuntaa. Silloin syttyy ydinsota, jossa maapallo tuhoutuu melkein kokonaan. Ainoastaan avaruuteen jää ihmisiä, jotka pyrkivät palauttamaan Maan taas asuttavaksi. Jakson lopuksi kuitenkin muistutetaan, ettei tällaisen kauhuskenaarion tarvitse välttämättä toteutua, jos ihmiset kykenevät ratkaisemaan ongelmansa. Sarjan alku- ja loppumusiikkina on katkelma Johann Sebastian Bachin urkuteoksesta "Toccata ja fuuga d-molli".