tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
PK-37

Pallo-Kerho 37 eli PK-37 on vuonna 1937 perustettu iisalmelainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Kolmosessa. Seuran puheenjohtaja on Mika Pesonen. 
Historia.
Aluksi lajeina olivat jalkapallo ja jääpallo. Sotien jälkeen 1946 mukaan tuli myös pesäpallo, jota pelattiin vuoteen 1950 ja jääpalloa vuoteen 1952 asti. Vuonna 1962 ohjelmaan tuli uutena lajina jääkiekko, jota seurassa harrastettiin neljä vuotta, kunnes perustettiin jääkiekon erikoisseura Iisalmen Peli-Karhut. 
Kaudelle 2008 seuran edustusjoukkue nousi Kakkoseen. Joukkueen kulta-ajat sijoittuvat 1990-luvun alkuun, jolloin edustusjoukkue pelasi Ykkösessä ja A-juniorit SM-sarjassa. Pallokerhon B-juniorit nousivat ensimmäistä kertaa SM-sarjaan kaudelle 2013.
Seura solmi yhteistyösopimuksen Kuopion Palloseuran kanssa alkuvuodesta 2010. Kaudella 2010 seurassa pelasi lainalla useita KuPSin liigajoukkueen palaajia. Myös kaudella 2011 PK sai useita vahvistuksia KuPSista. Kauden 2010 avainpelaaja KuPSin Simo Rönkkö siirtyi KuPSista kaudeksi 2011 pysyvästi PK:n pelaajaksi. 
Pallo-Kerho putosi kaudeksi 2015 Kolmoseen oltuaan kaudesta 2008 Kakkosessa.
PK-37 nousi takaisin Kakkoseen kaudeksi 2017, kun se otti pitkän pohdinnan jälkeen sarjapaikan vastaan. Tämän mahdollistivat joukkueen kokeneimpien pelaajien jatkosopimukset. 
Juniorit.
Seura on saanut mainetta hyvänä junioripelaajien kasvattajana. Nuoret pelaajat siirtyvät isompiin seuroihin siirtyessään opiskelemaan tai työelämään muille paikkakunnille. Useita iisalmelaisia pelaajia on pelannut Veikkausliigassa ja Mestaruussarjassa. Niminä mainittakoon Jarno Soininen, joka pelasi useita kausia Mikkelin Palloilijoissa, ja Marko Huttunen, joka pelasi Kopareissa. Uudemmista Pallo-Kerhon kasvateista voi mainita Pyry Kärkkäisen, joka PK:n jälkeen jatkoi uraansa Kuopion Palloseurassa ja HJK:ssa. PK:n kasvateista kaudella 2020 KuPS:n liigaryhmään kuuluvat Saku Savolainen, Jiri Nissinen, Eetu Rissanen, Viljami Aittokoski ja Albert Vauhkonen.
Sex &amp; Religion

Sex &amp; Religion on kitaristi Steve Vain Vai-yhtyeen levy vuodelta 1993. Steve Vain edellisestä levystä poiketen "Sex &amp; Religion" toteutettiin vakiomuotoisella yhtyeellä, jonka jäsenet olivat Vain lisäksi laulaja Devin Townsend, basisti T.M. Stevens ja rumpali Terry Bozzio. Yhtyeen nimi "Vai" oli kompromissi alkuperäisestä nimestä "Light without heat", jonka levy-yhtiö hylkäsi markkinoinnin kannalta huonona.
Vain levyistä "Sex &amp; Religion" on ollut yksi eniten kriitikkojen ja yleisön mielipiteitä jakava. Levyn tyylilaji vaihtelee melodisista hard-rock balladeista (mm. "In My Dreams with You") vaikeaselkoiseen progressiiviseen rockiin (mm. "Pig"). Myöhemmin Steve Vai ja muut yhtyeen jäsenet ovat kuvailleet levyn tekemistä henkisesti raskaana ja yhtye hajosi pian levyä seuranneen maailmankiertueen jälkeen.
Lloyd Aéreo Boliviano

Lloyd Aéreo Boliviano (LAB Airlines) oli Bolivian kansallinen lentoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsi Cochabambassa. Yhtiö joutui talousvaikeuksien takia peruuttamaan lentojansa useiden kuukausien aikana vuonna 2006, erityisesti Yhdysvaltoihin ja Espanjaan. Lopulta talousvaikeudet johtivat toiminnan lopettamiseen, ja sen toimintalupa peruttiin vuonna 2010. Vielä vuonna 2013 yhtiö omisti kaksi konetta, vaikkei sillä ollutkaan lupaa niiden käyttämiseen. Vuonna 2016 koneita ei kuitenkaan enää ollut.
Laivasto.
LAB:n laivasto koostui seuraavasti toukokuussa 2006:
Nuevo Continente

Nuevo Continente oli perulainen lentoyhtiö, joka lensi sekä reitti- että tilauslentoja.
Yhtiö perustettiin Aero Continente -nimellä 4. tammikuuta 1992 ja se aloitti toimintansa 25. toukokuuta 1992. Yhtiö lopetti toimintansa tammikuussa 2005 ajauduttuaan konkurssiin värikkäiden tapahtumien sävyttämänä. Yhtiön Fernando Zevallosia syytettiin muun muassa huumerikoksista ja yhtiö menetti siksi vakuutuksensa.
Laivastohistoria.
Nuevo Continente ja sitä ennen Aero Continente käyttivät toimintansa aikana seuraavia konetyyppejä:
Juha Veijonen

Juha Veikko Veijonen (s. 29. elokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalta vuonna 1992. Veijonen on työskennellyt koko uransa freelancerina ja lähinnä elokuva- ja televisiorooleissa mutta myös vieraillut muiden muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Ryhmäteatterissa. Veijonen on NeOn-teatterin perustajajäsen. 
Veijonen on näytellyt muun muassa yksityisetsivä Jussi Vareksen roolissa Reijo Mäen kirjoihin perustuvissa Vares-elokuvissa. Maaliskuussa 2010 Solar Films ilmoitti, että suunnitelluissa kuudessa uudessa elokuvassa Varesta ei esitäkään Veijonen vaan Antti Reini.
Syksyllä 2010 Veijonen kilpaili "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmassa kisaparinaan tanssinopettaja Sanna Hirvaskari.
Juha Veijonen vierailee muun muassa Raptorin musiikkivideolla ”Tosi tarttuva täytebiisi”, Jonna Geagean videolla ”Katso mua”, Lahti Unitedin videolla ”Kioski”, Cheekin videolla ”Keinu”, Tommi Läntisen musiikkivideolla ”Still I rise” sekä rap-artisti Dilemman perheväkivaltaa vastustavalla videolla ”Mä en pelkää sua enää”.
Veijonen esittää "Toinen mies" -elokuvassa roolihahmoa nimeltään Niklas. Elokuva sai ensi-iltansa huhtikuussa 2022.
Palkinnot.
Veijonen on palkittu Jussi-patsaalla parhaasta miespääosasta elokuvassa "Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat".
Yksityiselämä.
Veijosen isoisä oli näyttelijä Onni Veijonen. Myös isoäiti oli näyttelijä Saima Veijonen, o.s. Lehmus. Molemmat toimivat Viipurin, Tampereen ja Helsingin teattereissa. Isä Matti Veijonen toimi pitkään lehtikuvaajana muun muassa "Apu"-lehdessä. Veijonen on kova HIFK-fani. Hän asuu Leppävaarassa Espoossa avopuolisonsa floristina toimivan Maria Hämäläisen kanssa. He kertoivat lokakuussa 2023 eronneensa.
Veijosella on yksi poika ja hän on kolmen lapsen isoisä. Veijosella on kaksi veljeä.
Air Dolomiti

Air Dolomiti on italialainen, Veronassa kotipaikkaansa pitävä lentoyhtiö. Yhtiö kuuluu Lufthansa Regional -allianssiin. Se lentää Italiasta ja Espanjasta Frankfurt am Mainiin, Müncheniin ja Wieniin. Yhtiö on Lufthansan omistama ja työllistää noin 550 työntekijää.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto on palkinnut Air Dolomitin vuoden 1998 parhaana lentoyhtiönä sekä kausien 2001/2 ja 2002/3 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 12,2 vuotta.
Susanna Mikkonen

Marjut Susanna Mikkonen (ent. Anteroinen, s. 30. tammikuuta 1968 Taivalkoski) on suomalainen näyttelijä ja teatteritaiteen maisteri. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Valkoinen kaupunki", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Jussilla vuonna 2007, ja "Päätalo", jossa hän näytteli Kalle Päätalon toista vaimoa ja innoittajaa Leenaa.
Televisiossa Mikkonen on tullut tutuksi Elisabethin roolista televisiosarjassa "Kumman kaa". Vuosina 2010–2014 hän näytteli Liisa Saloa draamasarjassa "Salatut elämät". Hän vieraili sarjassa myös huhti–toukokuussa 2017. Nelosen sääankkurina hän toimi vuosina 1998–2008.
Mikkosella on yksi poika.
Tokion Ruusu

Tokion Ruusu (engl. "Tokyo Rose") oli länsiliittoutuneiden antama nimi japanilaisille radioäänille, jotka toisen maailmansodan aikana levittivät Japanin sotapropagandaa englanniksi. Termi kohdistui tuolloin useisiin naisiin, mutta 26. syyskuuta 2006 kuollut Iva Toguri D’Aquino (synt. "Iva Ikuko Toguri") on sodan jälkeen ollut heistä tunnetuin. Erään lähetetyn, amerikkalaissotilaitten suosiman radio-ohjelman nimenä oli ollut "Zero Hour". Ohjelman aikana toimitettiin muun muassa tietoja Yhdysvaltain viihde-elämästä, kuten Broadwayn ja Off Broadwayn ensi-illoista sekä urheilutuloksista.
Tokion Ruusu julkisti yhdessä vaiheessa Yhdysvaltain kaatuneita sotilaita radioteitse. Yhdysvallat otti myöhemmin itse hoitaakseen ilmoittaa kaatuneista, kuten taistelutovereille. Radiojulkistamisten ilmeinen tarkoitus oli ollut lisätä paniikkimielialaa Japanin sotajoukkoja kohtaan.
Sakke Järvenpää

Sakari Mikael ”Sakke” Järvenpää (s. 15. kesäkuuta 1954) on suomalainen muusikko, näyttelijä ja sisustussuunnittelija. Hän kuului lahtelaisen Sleepy Sleepers -yhtyeen perustajajäseniin ja on vaikuttanut myöhemmin muun muassa Leningrad Cowboys -yhtyeessä. Järvenpää toimitti Radio Cityssä Pullakuskit-ohjelmaa 10 vuoden ajan Markku ”Mato” Valtosen kanssa. Järvenpää on suunnitellut muun muassa Zetor-ravintolan, Hartwall Areenan ja Töölön jalkapallostadionin yleisö- ja ravintolatiloja.
Järvenpää on ollut mukana liike-elämässä eri yhtiöissä. Hänen Scotland Food's Co -niminen ravintolansa ajautui konkurssiin vuonna 2012 ja Harley-Davidson-moottoripyöriä myynyt ja huoltanut H-D Center Oy -niminen yhtiö meni myös konkurssiin vuonna 2012. Vuonna 2015 meni nurin hänen Eatz Restaurant Oy -niminen ravintolayhtiönsä. Vuoden 2016 lokakuussa ulosmitattiin hänen paritalohuoneistonsa Helsingin Laajasalossa.
George Grote

George Grote (17. marraskuuta 1794 – 18. kesäkuuta 1871) oli englantilainen klassisen kulttuurin ja kirjallisuuden historioitsija. Hän syntyi Clay Hillissä Kentissä, lähellä Beckenhamia.
Grote päätyi vuonna 1817 David Ricardon ja tämän kautta James Millin ja Jeremy Benthamin vaikutuksen alle ja omaksui utilitaristisen filosofian. Hänen ensimmäinen julkaistu teoksensa oli vuonna 1821 ilmestynyt "Statement of the Question of Parliamentary Reform", joka käsitteli parlamentin ja äänestysten uudistamista. Vuonna 1822 hän julkaisi teoksen "Analysis of the Influence of Natural Religion on the Temporal Happiness of Mankind by Philip Beauchamp". Vuonna 1823 valmistui kreikan historiaa käsittelevä "History of Greece", ja vuonna 1831 jälleen parlamentin uudistamista käsittelevä "Essentials of Parliamentary Reform".
Vuonna 1856 Grote alkoi työskennellä Platonia ja Aristotelesta koskevien teostensa parissa. Teos "Plato and the Other Companions of Sokrates" (3 osaa) ilmestyi vuonna 1865. Aristotelesta käsittelevä teos ei koskaan valmistunut ennen hänen kuolemaansa. Hän oli ehtinyt päättää "Organonin" käsittelyn ja oli alkamaisillaan metafysiikkaa ja fysiikkaa käsittelevien tutkielmien käsittelyn. Hänet haudattiin Westminster Abbeyhin.
The Lancet

The Lancet on Lontoossa viikoittain ilmestyvä brittiläinen, englanninkielinen lääketieteen aikakauslehti. Lehteä julkaisee Elsevier, joka on osa brittiläis-hollantilaista kustantajaa Reed Elsevier. Lancetin perusti 1823 englantilainen lääkäri Thomas Wakley, ja se sai nimensä pienen kirurginveitsen lansetin sekä lansettityylisten ikkunoiden mukaan.
The Lancet on eräs maailman vanhimpia ja arvossa pidetyimpiä lääketieteellisiä julkaisuja. Sitä voidaan pitää monien nykyajan lääketieteellisten lehtien suoranaisena esikuvana. Lehden artikkelit ovat vertaisarvioituja ja se julkaisee laaja-alaisesti niin uutta tutkimusta, arvioita aiemmista tutkimuksista kuin myös kommentaareja. Lisäksi julkaistaan muun muassa arvioita lääketieteellisistä kirjoista ja alan uutisia. Lehden nauttima suuri arvostus tarkoittaa, että sen kirjoituksia lainataan laajasti tiedotusvälineissä kaikkialla maailmassa. Lukijoita sillä on ympäri maailmaa, ja sen 1996 avatuilla Internet-sivuilla yli miljoona käyttäjää. Lancetin nykyinen päätoimittaja on Richard Horton. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analytics) "Journal Citation Reportsin" laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 45,217 vuonna 2014.
Thomas Wakleyn toimittama alkuperäinen Lancet sisälsi lääketieteen ohella myös poliittista ja kulttuurillista aineistoa, joka sittemmin on jäänyt sivuun. Wakleyn lehden eräs päämäärä oli paljastaa tuon ajan brittiläisen lääketieteen korruptio ja nepotismi, samalla kun se piti lukijakuntansa ajan tasalla alan uusimmista saavutuksista. The Lancet onkin alusta alkaen ollut reformistinen julkaisu, joka edelleen ottaa mieluusti kantaa kiistanalaisiin asioihin. Se seuraa myös tarkasti esimerkiksi Maailman terveysjärjestön WHO:n sisäistä politikointia.
Nykyään The Lancetin ohella ilmestyy myös useampia omiin aloihinsa keskittyviä Lancetin erikoislehtiä, jotka ovat omilla erikoisaloillaan arvostettuja julkaisufoorumeita. Näitä ovat esimerkiksi The Lancet Neurology (neurologia, hermotautioppi), The Lancet Oncology (onkologia, kasvainoppi) ja The Lancet Infectious Diseases (infektiotaudit eli tartuntataudit). 
Lehti sai kritiikkiä kun syyskuun 2021 numeron kanteen nostettiin kuukautisia käsittelevästä artikkelista lainaus "Historiallisesti vaginallisten kehojen anatomia ja fysiologia on sivuutettu." Lainauksella tavoiteltiin ilmeisesti transsukupuolisten inklusiivisuutta. Sanavalintaa pidettiin kuitenkin naisia dehumanisoivana.
Ari Ojapelto

Ari Ojapelto (s. 1943) on suomalainen kirjailija ja kansalaiskeskustelija, joka on ottanut kantaa talouspoliittisiin kysymyksiin. Nykyään eläkkeellä oleva Ojapelto oli ammatiltaan markkinointisuunnittelija. Hän on saanut mainonnan suunnittelijan koulutuksen.
Näkemykset.
Ojapellon perusajatus on, että automaation ja teknologian kehittyminen vähentää työpaikkoja ja aiheuttaa työttömyyttä. Ratkaisuna Ojapelto esittää verotusajattelun muutosta, joka jakaisi pitkälle koneistetun tuotannon hyötyjä ja tuottoja entistä laajemmalti valtion sisällä. Hänen mukaansa ihmistyön sijaan pitäisi verottaa enemmän tuotantolaitteita ja pääomaa, esimerkiksi hänen viittaamansa "kassavirtaverotuksen" avulla (vrt. Sinn ). Tärkeänä alitavoitteena olisi parantaa pääoman käytön tarkoituksenmukaisuutta vähentällä veronkiertosyistä tehtäviä heikosti tuottavia tai luontoa saastuttavia investointeja (vrt. "vihreä tuotantovero" ).
Ojapelto ehti varoittaa ns. ”teknologisesta työttömyydestä” jo vuonna 1989 ilmestyneessä kirjassaan. Vuoden 2014 alussa Etla julkaisi tutkimusraportin joka todensi tämän ennustuksen kertoen, että 10 - 20 vuoden kuluessa Suomesta häviää kolmasosa työpaikoista.
Ari Ojapelto on vallitsevan taloustieteen kriitikko, joka on ns. keynesiläisen säännellyn markkinatalouden kannattaja. Hän pitää koko uusliberalistiseen suuntaan viime vuosikymmeninä etsiytynyttä oppialaa harhautuneena erityisesti kun se pyrkii irrottamaan moraaliset ja eettiset tarkastelut pois tieteen piiristä. Ojapelto on aikaamme seuratessaan mm. väittänyt kyenneensä ennustamaan Suomen 1990-luvun alun laman nimenomaan pidäkkeettömän kapitalismin ilmiönä. Myös sitä seurannut IT-kupla sekä viimeisin finanssikriisi on ollut hänen pohdittavanaan ennen niiden kypsymistä. Ojapelto on toiminut kolumnistina, esitelmöitsijänä ja paneelikeskustelijana.
Arvostelua.
Taloustieteilijät pitävät Ojapeltoa taloustiedettä omassa pragmassaan tulkitsevana ja jossain määrin marxilaisena, jonka ajatukset esimerkiksi keskeisestä verotusteemasta eivät kuitenkaan etene vielä konkreettisten toimintamallien asteelle. Ojapelto puolestaan uskoo ymmärtävänsä taloutta laajemmasta ja pragmaattisemmasta näkökulmasta kuin ns. vallitsevan koulukunnan taloustieteilijät.
Dahshur

Dahshur () on arkeologinen kohde Egyptissä Niilin länsirannalla noin 40 kilometriä etelään Kairosta. Se on kuninkaallinen nekropoli, joka tunnetaan useista pyramideistaan, joista kaksi on Egyptin vanhimpien, suurimpien ja parhaiten säilyneiden joukossa.
Taitettu pyramidi ja Punainen pyramidi rakennettiin vanhan valtakunnan hallitsijan faarao Sneferun aikana. Taitettu pyramidi on muodoltaan ainutlaatuinen ja sen uskotaan johtuvan rakennustöiden aikana kohdatuista suunnitteluongelmista. Punainen pyramidi on ensimmäinen "todellinen", tasainen, pyramidi.
Egyptin 12. dynastian kuninkaan Amenemhet II:n pyramidi on pahoin vaurioitunut, mutta sen vierestä on löytynyt useita koskemattomia kuninkaallisten naisten hautoja, joista on löytynyt paljon koruja. Senusret III:n pyramidi oli osaa suurempaa kokonaisuutta, johon kuului useita pienempiä pyramideja ja temppeli. Musta pyramidi rakennettiin Amenemhet III:n hallituskaudella. Se on pahasti kulunut mutta on silti alueen huomiota herättävin monumentti Sneferun pyramidien jälkeen. Mustan pyramidin kiillotettu huippukivi on Kairon egyptiläisessä museossa. Pyramidin vieressä on osittain häiritty hauta, joka kuului 13. dynastian faarao Horille.
Dahshurissa on useita pyramideja 13. dynastialta, mutta näistä vasta Ameny Qemaun on kaivettu esiin. Virkamiesten hautausmaita vanhan valtakunnan ja keskivaltakunnan ajoilta on löydetty Dahshurista. Paikka toimi myös Egyptin kuninkaallisena nekropolina kuningas Amenemhet II:n aikana.
Dahshur on osa Unescon maailmanperintökohdetta "Memfis ja sen nekropolis – pyramidikentät Gizasta Dahshuriin" vuodesta 1979.
Antti Ojanperä

Antti Ojanperä (s. 6. huhtikuuta 1983 Tampere) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Hän edusti kaudella 2011–2012 Veikkausliigassa pelannutta Valkeakosken Hakaa. Kaudeksi 2013 Ojanperä solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen Ilveksen kanssa.
Kaudella 2016 Ojanperä pelaa Tampereen piirin 5. divisioonassa pelaavassa nokialaisessa PoNU BK:ssa.
Risto Ojanen (jalkapalloilija)

Risto Ojanen (s. 12. tammikuuta 1983 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. 
Ojanen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Kaudella 2007 hän pelasi Veikkausliigaa FC Viikingeissä, jonne hän siirtyi helmikuussa 2007 Tampere Unitedista. Kaudella 2006 Ojanen ei onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa Unitedin avauskokoonpanossa. Hänen kautensa kuluikin pääasiassa vaihtomiehen roolissa. Pääsarjatasolla hän on edustanut myös FC Jokereita ja AC Allianssia. Ojanen pelasi urallaan yhteensä 60 Veikkausliiga-ottelua, joissa teki yhdeksän maalia.
Ojanen on edustanut nuorten maajoukkuetta viidesti ja poikamaajoukkueita yhteensä 17 kertaa.
Jussi Kuoppala (jalkapalloilija)

Jussi Kuoppala (s. 28. kesäkuuta 1974 Ylistaro) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kuoppala on edustanut Veikkausliigassa kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvestä sekä Tampere Unitedia, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden kolmesti kausina 2001, 2006 ja 2007. Lisäksi hän saavutti TamU:ssa SM-pronssia vuosina 2003, 2004 ja 2005 ja Suomen Cupin voiton vuonna 2007. Kuoppala pelasi Veikkausliigassa yhteensä 247 ottelua ja teki kolme maalia. Hän on yksi Tampere Unitedin historian eniten otteluita pelannut pelaaja. Kuoppala kuului TamU:n avainpelaajiin koko seuran historian ajan, mutta kärsi viimeisenä kahtena kautenaan loukkaantumisista. Kuoppala nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2010.
Frets on Fire

Frets on Fire on avoimen lähdekoodin musiikkipeli, joka tukee Windowsia, OS X:ää ja POSIX-standardin mukaisia käyttöjärjestelmiä, kuten Linuxia ja BSD:tä. Peli on kehitetty Python-ohjelmointikielellä. Pelin kehittäjäryhmä, suomalainen Unreal Voodoo, voitti pelillä vuoden 2006 Assembly-tietokonetapahtuman pelinkehityskilpailun. Peli julkaistiin 3. elokuuta 2006.
Pelaaminen.
"Frets on Firen" ideana on "Guitar Hero" -pelisarjan tavoin kitaransoiton simulointi. Peliä voi pelata joko näppäimistöllä, jota pidetään kitaran lailla kädessä pystyasennossa, tai pelikonsolien "Guitar Hero" -kitaraohjaimilla. Oletuksena näppäimistön F1–F5-näppäimet vastaavat viittä kitaran kieltä (todellisuudessa lähinnä äänen korkeutta), joita painetaan sormilla kuten oikean kitaran kieliä ja enter-näppäimellä laitetaan ”kielet” soimaan. Peli kulkee kitaran otelautaa muistuttavalla tiellä eteenpäin ja sen varrella tulee vastaan kappaleen rytmiikan ja melodian mukaan säveliä vastaavia merkkejä, joiden kohdalla on painettava näppäimistöllä oikeaa kieltä vastaavaa tai vastaavia nappeja ja soitettava sitä merkin pituuden verran. Peliin voi sovittaa myös omia kappaleita peliin sisältyvän editorin avulla.
Wadi Al-Hitan

Wadi Al-Hitan (, "Valaiden laakso") on paleontologinen kohde Egyptissä, Al-Fayyumin hallintoalueella. Se valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2005 maailman varhaisimpien valasfossiilien ansiosta. Alueelta on löydetty archaeoceti-fossiileja, jotka valottavat valaiden evoluutiota.
Sijainti.
Wadi Al-Hitan sijaitsee Al-Fayyumin hallintoalueella Egyptin Läntisellä aavikolla. Se on osa Wadi el-Rayanin suojelualuetta, jonka keskeisessä osassa on luonnonlähteitä ja kaksi murtovesijärveä, jotka syntyivät, kun 1970-luvulla ylimääräistä maatalousvettä johdettiin Qarunjärvestä alueelle.
Wadi Al-Hitan on noin 40 kilometriä Wadi el-Rayanin järvistä länteen, ja se on täysin kuiva alue, jossa on monia aavikkomaisemille tyypillisiä muodostelmia, kuten tuulieroosion aikaansaamia kivipilareita. Niitä ympäröi hiekkadyynejä, kallioita sekä vanhan savi- ja kalkkikivisen ylätasangon kukkuloita.
Geologia.
Muinainen Tethysmeri lainehti joskus selvästi etelämpänä kuin nykyinen Välimeri. Sen vetäytyessä pohjoiseen paljastui paksu sedimenttikerros, josta muodostui hiekka-, savi- ja kalkkikiveä. Wadi Al-Hitanin kivet ovat eoseenikauden keski- ja myöhäiskausilta.
Wadi Al-Hitanissa on esillä kolme eoseenikauden muodustumaa, joisa vanhin on 40–41 miljoonaa vuotta vanha Gehannamin muodostuma, joka koostuu valkoisesta merkelisestä kalkkivestä ja kipsipitoisesta savikivestä. Birket Qarunin muodostuma on puolestaan hiekkakivejä, savea ja kovaa kalkkikiveä. Qasr El-Saghan muodostuma on nuorin, ja sen alueella on myös korkeimpia kallioita.
Historia.
Wadi Al-Hitanin fossiili löydettiin talvella 1902–1903, jolloin Egyptin geologisen selvityksen H. J. L. Beadnell ilmoitti löytäneensä suuria kalloja ja muita valasfossiileja. Paleontologi Charles William Andrews nimesi fossiileista kaksi vuotta myöhemmin kaksi uutta lajia, jotka olivat "Basilosaurus isis" ja "Dorudon atrox".
Wadi Al-Hitan jäi 1900-luvun alun jälkeen pitkäksi aikaa heikosti tunnetuksi, ja vuosina 1947–1948 sekä 1960-luvun lopulla siellä tehtiin pari pientä julkaisematonta vierailua. Michiganin yliopisto otti sen kohteeksi 1980-luvulla, ja siellä vieraili yliopiston tutkijoita ensin 1983 ja sitten vuosina 1985, 1987, 1989, 1991 ja 1993. Tutkimukset paljasitivat Wadi Al-Hitanin merkityksen, ja esimerkiksi vuonna 1989 sieltä löydettiin ensimmäiset valasfossiilit, joissa oli vielä takajalkojen jäänteitä.
Wadi el-Rayanin luonnonsuojelualue perustettiin 1997, ja Wadi Al-Hitanista tuli Unescon maailmanperintökohde 2005. Se valittiin 2018 Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton suojelualueiden vihreälle listalle, johon pääsee alueet, joiden hallinto on hyvää ja tehokasta sekä suojelu onnistunutta.
Koodeksi

Koodeksi () on käsin kirjoitettu kirja, joka on tuotettu myöhäisantiikin ja keskiajan välisenä jaksona. Asteekkien koodeksit ja mayojen koodeksit kirjoitettiin 1500-luvulla.
Koodeksi oli kehittyneempi versio kääröstä, jonka se hiljalleen korvasi. Koodeksin syrjäytti myöhemmin painettu kirja.
Koodekseja tutkivia, tekstuaalitieteisiin kuuluvia tieteenaloja ovat muun muassa kodikologia ja analyyttinen bibliografia.
Historia.
Koodeksien historia alkaa ensimmäiseltä vuosisadalta, jolloin Martialis kokeili menetelmää. Papyrusten huvilassa Herculaneumissa, joka hautautui tuhkaan vuonna 79, kaikki tekstit ovat kääröjä, mutta noin vuodelta 390 olevat Nag Hammadin tekstit ovat kaikki papyruskoodekseja. Todisteiden perusteella etenkin kristityt suosivat koodekseja.
Länsimaisessa kulttuureissa koodeksit vaiheittain korvasivat kirjakääröt. Useat teokset, joita ei käännetty kääröstä koodeksiksi 400-luvulta karolingisen renessanssin ajoille 800-luvulle, hävisivät jälkipolvilta. Koodeksi oli kirjakääröstä kehittyneempi versio monilla tavoin. Se pystyttiin avamaan miltä sivulta tahansa ja sivuille pystyttiin kirjoittamaan molemmin puolin. Lisäksi kestävien kuorien suojaama koodeksi oli tiiviimpi ja helpompi kuljettaa.
Koodeksit helpottivat myös dokumenttien järjestelyä kirjastoissa, sillä niissä oli kestävä selkä, johon voitiin kirjoittaa kirjan nimi. Keskiajalla kirjan selkään saatettiin kirjoittaa alkusanat, kunnes kehitettiin myös erillinen nimi teokselle.
Suurin osa ensimmäisistä koodekseista tehtiin papyrukselle, mutta tämä oli haurasta ja sitä tuotiin Egyptistä asti. Papyruksen tultua harvinaisemmaksi alettiin suosia kestävämpiä mutta kalliimpia pergamenttia ja veliiniä.
Esikolumbiaanisessa Mesoamerikassa koodekseja käytettiin samassa muodossa kuin Euroopassa. Ne tehtiin kuitenkin joko viikunapuun kuoresta tai kasvikuiduista.
Tunnettuja koodekseja.
Antiikin aikaisia:
Keskiaikaisia:
Mayalaisia:
Asteekkien koodekseja:
Alma Kartano

Alma Maria Kartano (5. elokuuta 1885 Huittinen – 28. joulukuuta 1953 Sippola) oli suomalainen lahkojohtaja. Hänen yhdessä "Tilda Maria Reunasen" kanssa johtamansa kartanolaisuus-liike sai kannattajia 1920–1950-luvuilla erityisesti Satakunnassa.
Piikana palvellut Kartano koki 20. ikävuotensa jälkeen uskonnollisen herätyksen, jonka jälkeen hänestä tuli pyhäkoulun opettaja ja kiertävä puhuja. Hän sai vaikutteita Voldemar Kurki -nimiseltä saarnaajalta ja liikkui tämän mukana mm. Inkerinmaalla. Näillä matkoilla hän sai vaikutteita uskonnollisilta ääriliikkeiltä, kuten skoptseilta eli "kuohilailta" ja hlysteiltä eli "piiskaajilta". Näissä liikkeissä ja myöhemmin kartanolaisuudessa korostui kielteinen asenne seksuaalisuuteen aviollinen sukupuolielämä mukaan lukien.
Kartano suoritti diakonissan opintoja Sortavalan diakonissalaitoksessa ja kiertokoulun opettajan opintoja Suistamon seminaarissa, vaikka hänen pohjakoulutuksensa oli vaatimaton, luku- ja kirjoitustaito mahdollisesti itse opittuja. Hänet valittiin kiertokoulun opettajaksi vuonna 1915. Vuosina 1923–1925 hän toimi alakoulun opettajana.
Suomen sisällissodan aikana Alma Kartanon veli, joka oli toiminut punakaartissa plutoonan (joukkueen) päällikkönä, kaatui Parkanon Lamminkoskella. On myös arveltu Alma Kartanon olleen vangittuna ja teloitettavien joukossa, mutta pelastuneen ulkopuolisen väliintulon ansiosta.
Fokker 70

Fokker 70 on hollantilaisen Fokker-lentokonetehtaan 1990-luvulla valmistama 70-paikkainen, kaksimoottorinen matkustajalentokone.
Fokker 70 on pienempi versio Fokker 100 -koneesta. Malli kehitettiin vanhentuneen Fokker F28:n seuraajaksi. Kone oli tuotannossa vuodesta 1994 vuoteen 1997. Kun tuotantolinja sulkeutui Fokkerin konkurssiin, Fokker 70 -mallia oli valmistettu 47 kappaletta.
Fokker 70 -koneita ovat käyttäneet muun muassa Austrian Airlines, Austrian Arrows, KLM Cityhopper, Régional ja Malév.
Todellinen vuosikorko

Todellinen vuosikorko on tunnusluku, jonka tarkoitus on helpottaa lainojen korkojen vertailua. Se kuvaa todellista vuotuista korkoprosenttia, jonka luotosta perityt korot ja maksut aiheuttavat.
EU-direktiivi 98/7/EY ja kuluttajansuojalain 7 luvun 6 § edellyttävät todellisen vuosikoron ilmoittamista lainailmoituksissa. Tunnusluvun etu kuluttajalle on siinä, että se huomioi luottoon liittyvät palkkiot, muut kulut, korot ja lyhennysaikataulun. 
Erityisesti euromääräisesti pienissä luotoissa pieneltä tuntuvat maksut maksuerien yhteydessä voivat nostaa luoton kustannuksen eli todellisen vuotuisen korkoprosentin huomattavasti korkeammaksi kuin mitä luoton nimellinen korkoprosentti antaisi syyn olettaa.
Vuotuisen koron laskenta.
Nykyisin todellinen vuosikorko lasketaan käyttäen sisäisen eli efektiivisen koron laskukaavaa.
Todellisen vuotuinen korkoprosentti määräytyy ratkaisemalla "X" seuraavasta luoton nosto- ja maksuerien avulla muodostetusta yhtälöstä:
formula_1
ja kertomalla tuloksena saatu "X" luvulla 100 %.
Yhtälössä
"X" = todellinen vuosikorko&lt;br&gt; 
"m" = viimeisen nostoerän järjestysnumero&lt;br&gt; 
"k" = nostoerän numero, joten formula_2&lt;br&gt; 
"Ck" = nostoerän k määrä&lt;br&gt; 
"tk" = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän 
ja kunkin myöhemmän nostoerän nostopäivän välinen aika, joten formula_3&lt;br&gt; 
"m"' = viimeisen takaisinmaksun tai maksun numero&lt;br&gt; 
"l" = takaisinmaksun tai maksun numero&lt;br&gt; 
"Dl" = takaisinmaksun tai maksun määrä&lt;br&gt; 
"sl" = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän 
ja kunkin takaisinmaksun tai maksun maksupäivän välinen aika.
Brio

Brio on ruotsalainen leikkikalujen ja lastentarvikkeiden valmistaja, joka tunnetaan erityisesti perinteisistä puuleluistaan. Yritys on nykyisin maailman suurin puulelujen tuottaja. 
Yrityksen perusti korinpunoja Ivar Bengtsson vuonna 1884. Ensimmäinen lelu julkaistiin vuonna 1907. Myöhemmin yritys siirtyi perustajansa poikien haltuun ja sai nimekseen "Bröderna Ivarsson, Osby". Yritys laajensi tuotevalikoimaansa koreista leikkikaluihin ja muihin puusepäntöihin sekä lastentarvikkeisiin, erityisesti lastenvaunujen valmistukseen. Oman tuotantonsa lisäksi Brio toimii myös muiden leluvalmistajien maahantuojana ja jälleenmyyjänä BRIO Partner -lelukauppaketjunsa kautta. Kauppaketjulla on Ruotsin lisäksi myymälöitä myös Norjassa ja Puolassa. Konserniin kuuluu emoyhtiön lisäksi myös esimerkiksi lautapelien valmistaja Alga. Chips-konsernilta hankittu, muovileluistaan tunnettu ahvenanmaalainen Plasto oli Brion omistuksessa vuosina 1997–2004, minkä jälkeen yritys palasi suomalaisomistukseen. Yrityksen pääkonttori sijaitsee edelleen Osbyssä Skånessa, ja valtaosa tuotteista valmistetaan Osbyssä ja Killebergissä.
Vahamaalaus

Vahamaalaus eli enkaustiikka on maalausmenetelmä, jossa sideaineena käytetään sulatettua mehiläis- tai muuta vahaa. Vahamaalaus oli yleistä antiikin aikana ja keskiajalla. Työvälineinä on käytetty kuumia rautoja.
Pigmentit sekoitetaan sulaan vahaan, joka levitetään pinnalle, yleensä käsitellylle puulle. Muitakin materiaaleja, kuten kangasta, käytetään. Sideaineina voidaan mehiläisvahan lisäksi käyttää muitakin vahoja, tai dammarhartsia ja pellavaöljyä. Pigmentteinä voidaan käyttää puhdasta jauhetta tai muita väriaineita.
Metallityökaluja tai erikoisharjoja käytetään muotoilemaan vahaväriä ennen kuin se jäähtyy. Kuumennetulla metallityökaluilla voidaan työstää vahaa myös jäähtyneenä. Nykyaikaisin välinein, kuten lämpölampuin, voidaan pidentää työstöaikaa. Vahamaalauksen pintaan voidaan upottaa tai yhdistää muita materiaaleja tai maalaus voidaan tehdä kerroksittain.
Tunnetuimpia vahamaalauksia ovat Faijumin muumiomuotokuvat Egyptistä vuosilta 100–300 ja monet varhaisista ikoneista. Yhdysvaltalainen taiteilija Jasper Johns on tunnetuimpia vahamaalauksien tekijöitä 1900-luvulta.
Vahamaalaus on lisännyt suosiotaan 1990-luvulta lähtien. Nykyisin käytetään sähköllä toimivia kuumennettavia työkaluja, lämpölevyjä, silitysrautoja ja kolveja. Suomalaisista vahamaalauksia ovat tehneet muun muassa Petri Hytönen ja Osmo Rauhala.
Osvaldo Golijov

Osvaldo Golijov (4. joulukuuta 1960 La Plata, Argentiina) on argentiinalais-juutalainen taidemusiikin säveltäjä.
Golijov syntyi perheeseen, joka oli muuttanut 1920-luvulla Argentiinaan Ukrainasta ja Romaniasta. Hänen romanialainen äitinsä oli pianonsoitonopettaja ja ukrainalainen isänsä lääkäri. Hän tutustui nuorena kamari-, juutalaiseen liturgiseen ja klezmer-musiikkiin sekä Astor Piazzollan "tango nuevoon". Hän opiskeli pianonsoittoa paikallisessa konservatoriossa ja sävellystä Gerardo Gandinin johdolla. 1980-luvulla Golijov jatkoi opintojaan Israelissa ja Yhdysvalloissa. Golijov toimii nykyisin musiikin apulaisprofessorina Pyhän Ristin Collegessa Worcesterissa, Massachusettsissa.
Golijovin sävellyksissä yhdistyvät monet eri musiikin tyylisuunnat ja hän lainaa vaikutteita niin juutalaisesta kansanmusiikista, kuin argentiinalaisesta tangosta. Hän on säveltänyt teoksia muun muassa Kronos Quartetille.
Suomessa Golijov vieraili 2022 säveltäjävieraana Kuhmon kamarimusiikki -tapahtumassa, jonka konserteissa hänen musiikkiaan esitettiin runsaasti.
Jussi Parviainen

Jussi Tapani Parviainen (s. 15. elokuuta 1955 Kuhmo) on suomalainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja tuottaja. Lapsuudessaan Parviainen osallistui Jehovan todistajien toimintaan. Suhde uskontoon on Parviaisen tuotannon toistuva teema. Jussi Parviainen on yrittäjäperheestä, hänen isänsä oli huonekalukauppias.
Ura.
Jussi Parviainen opiskeli 1970-luvun alkupuolella körttihenkisessä Kainuun Opistossa Paltamossa. Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa dramaturgilinjalla 1977. Hänen merkittävimmät kirjoittamansa näytelmät ovat vuonna 1982 Ylioppilasteatterissa esitetty "Diletantti; Jumalan rakastaja", jonka ensi-ilta Ryhmäteatterissa oli 16.2.1984, sekä "Valtakunta", jonka ensi-ilta Intiimiteatterissa oli 18.9.1985. Teokset ovat luonteeltaan avainnäytelmiä ja kertovat Juska Paarma -nimisestä hahmosta. 
Parviainen toimi Teatterikorkeakoulussa elokuusta 1984–21.10.1988 dramaturgian vt. lehtorina Jouko Turkan ollessa aluksi näyttelijätyön ja sittemmin dramaturgian professori. Jumalan teatteri -nimeä käyttäneen Teatterikorkeakoulun opiskelijaryhmän esitys Oulun kaupunginteatterissa 17. tammikuuta 1987 johti keskusteluun Teatterikorkeakoulun opetuksesta. Opetusministeri Gustav Björkstrand esitti Jouko Turkan ja Jussi Parviaisen irtisanomista. Parviainen irtisanoutui. Myöhemmin hän on arvioinut selkkauksen pilanneen teatteriuransa.
Parviainen on toiminut myös esiintymiskonsulttina ja bloggaajana sekä tuottanut ohjelmia ja kirjoittanut sketsejä televisiolle. Pekka Lehto ohjasi vuonna 1990 Parviaisen avioeroa käsittelevän dokumentaarisen elokuvan "Yksinteoin". Sen kävi elokuvateattereissa näkemässä 8 000 katsojaa.
Maria Roihan kirjoittama elämäkertateos "Jussi Parviainen – Jumalan rakastaja" julkaistiin maaliskuussa 2018.
Yksityiselämä.
Jussi Parviainen on ollut naimisissa neljä kertaa ja hän on neljän lapsen isä. Ensimmäinen poika Janne on suhteesta kansankorkeakoulun opiskeluajalta. Hänen ensimmäinen aviovaimonsa oli näyttelijä Riitta Havukainen 1979–1981. Toinen vaimo 1985–1989 oli näyttelijä Sanna-Kaisa Palo, jonka kanssa Parviaisella on kaksi lasta, Emmi ja Onni Parviainen, molemmat näyttelijöitä. Kolmas vaimo vuodesta 2000 oli urheilija Satu Ruotsalainen, jonka kanssa Parviaisella on vuonna 2001 syntynyt tytär Peppi. Pari erosi vuonna 2004. 
Neljäs vaimo oli Parviaista 36 vuotta nuorempi 19-vuotias Saana Uimonen, jonka kanssa avioliitto kesti vain kaksi viikkoa elokuussa 2011. He olivat tavanneet alle kuukausi aikaisemmin, kun Parviainen etsi sosiaalisesta mediasta päähenkilöä elokuvaansa "Kelpaanko teille". Uimonen oli osallistunut Miss Helsinki -kauneuskisaan.
Vuonna 2013 Parviainen pahoinpideltiin sairaalakuntoon. Hän kärsi pahoinpitelyn jälkeen muisti- ja tasapaino-ongelmista. Vuonna 2015 Parviainen jäi työkyvyttömyyseläkkeelle ja hän on ollut vanhuuseläkkeellä vuodesta 2019 lähtien.
Parviainen sai elokuussa 2019 viiden kuukauden ehdollisen tuomion ex-puolisonsa pahoinpitelystä ja ampuma-aserikoksesta. 
Vuonna 2020 Parviainen pääsi pääosin vuosina 2001–2006 syntyneen 400 000 euron velan velkajärjestelyyn.
Luettelo Macintosh-malleista

Tämä on luettelo Apple Macintosh -perheen tietokoneista.
Hate Them

Hate Them on norjalaisen black metal -yhtyeen Darkthronen kymmenes studioalbumi. 
Levyn alun ja lopun elektroniset kohdat on tehnyt Red Harvest ja kansitaiteen Thesyre-yhtyeen Eric.
Deathlok

Deathlok on Marvel-kustantamon kyborgisupersankari, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Astonishing Tales" -lehden numerossa 25 (1974). Hahmon loivat Rich Buckler ja Doug Moench.
Deathlok esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Semicin Sarjakirjan numerossa 86 (1982/1983).
Historia.
Luther Manning.
Eversti Luther Manning oli "ensimmäinen" Deathlok. Manning vammautui kuolettavasti, mutta hänet pelastettiin kokeellisen Deathlok-kyborgin sisälle. Kaikki tämä tapahtui apokalyptisessa tulevaisuudessa, jossa Manning taisteli uuden ruumiinsa avulla suuryrityksiä ja sotilasjohtajia vastaan samalla yrittäen epätoivoisesti säilyttää ihmisyytensä.
Tämä Deathlok tapasi Hämähäkkimiehen ja Kapteeni Amerikan lukuisia kertoja. Lopulta Manning sai kukistettua tulevaisuuden tyrannit ja jatkoi oman elämänsä tarkoituksen etsimistä.
Deathlok-robotti.
Prototyyppi, jonka loi tiedemies Harlan Stryker. Robotin tuhosi myöhemmin Möykky.
John Kelly.
Tutkittuaan käsiinsä saamaa Luther Manningin kyborgiruumista Harlan Ryker loi uuden kyborgin USA:n armeijalle. Hän käytti tarkoitukseen John Kellyn ruumista (tunnetaan nykyään Siegenä).
Michael Collins.
Professori Michael Collins oli järjestyksessä toinen luotu Deathlok. Collins oli pasifisti, joka työskenteli Roxxonille. Saatuaan selville auttaneensa asejärjestelmien luomisessa Collings lopetti yhteistyönsä yrityksen kanssa. Tämän vuoksi Collins surmattiin ja hänen aivonsa siirrettiin Deathlokiin. Collinsin onnistui kuitenkin kumota tietokoneohjelmat ja hän sai ruumiin haltuunsa.
Jack Truman.
Jack Truman oli YPKVV:n agentti, joka muutettiin Deathlokiksi taistelussa superroisto Punakalloa vastaan. Myöhemmin Truman vaihtoi mieliä toisen YPKVV:n agentin, Larry Youngin kanssa. Truman elää nykyään oletettavasti tavallista elämää Youngin kehossa Youngin ollessa edelleen vankina Deathlokiin.
V – The New Mythology Suite

V: The New Mythology Suite on progressiivisen metalliyhtyeen Symphony X:n viides studioalbumi. Se on konseptialbumi ja käsittelee Atlantis-myyttiä, vanhaa Egyptin mytologiaa ja astrologiaa. Albumi sisältää Verdin, Bachin, Mozartin ja Bartókin musiikkia.
V: The New Mythology Suite on ensimmäinen albumi, jossa soittaa basisti Michael Leopond. Tämän vaihdoksen jälkeen Symphony X:n viidestä jäsenestä kolme on etunimeltään Michael.
Sardonic Wrath

Sardonic Wrath on norjalaisen black metal -yhtyeen Darkthronen yhdestoista studioalbumi. "Sardonic Wrath" levisi internetiin jo huhtikuussa 2004, vaikka levy julkaistiin virallisesti vasta viisi kuukautta myöhemmin. Virallinen versio sisältää pieniä poikkeuksia levinneeseen versioon verrattuna.
Albumi on Darkthronen viimeisin julkaisu Moonfog Productionsin kautta ennen heidän paluutaan Peaceville Recordsille. Albumi on myös yhtyeen viimeisin studiojulkaisu, joka ei sisällä selviä crust punk -vaikutteita ja edustaa sen sijaan selkeämmin yhtyeen perinteisempää black metal -tyyliä.
Albumin nimi viittaa Total Deathilla kuultuun aloitusraitaan "Earth's Last Picture", jonka Garmin kirjoittamissa sanoituksissa lauletaan: "Hark! As lands tremble, and empires fall / Ye may hear us laugh with sardonic wrath".
Levyn alkuperäinen vinyyliversio oli rajoitettu 2000 kappaleeseen.
Parviäly

Parviäly (tai "parviälykkyys") on tekoälytutkimuksen osa-alue, joka tutkii hajautettujen itseorganisoituvien agenttien kollektiivista käyttäytymistä. Parviälyn (engl. "Swarm intelligence") käsite on peräisin soluautomaattien tutkimuksesta (Beni &amp; Wang, 1989).
Parviälyn kannalta kiinnostavat systeemit koostuvat tyypillisesti yksinkertaisista agenteista, jotka ovat vuorovaikutuksessa toistensa ja ympäristönsä kanssa. Vaikka agenttien käyttäytymistä ei hallita keskitetysti, agenttien välisistä paikallisista vuorovaikutuksista kehkeytyy globaaleja käyttäytymismalleja. Luonnon esimerkkejä parviälykkäistä järjestelmistä ovat muun muassa muurahaisyhdyskunnat, mehiläispesät ja lintujen, heinäsirkkojen kalojen ja monien nisäkkäiden käyttäytyminen parvissa ja laumoissa.
Parviälyn alan tunnetuimmat algoritmit ovat muurahaiskolonnaoptimointi ja hiukkasparvioptimointi.
The Cult Is Alive

The Cult Is Alive on norjalaisen black metal -yhtyeen Darkthronen kahdestoista studioalbumi. Musiikillisesti se poikkeaa melko rajusti aikaisemmista levyistä, sisältäen paljon punk rockiin, varsinkin Crust punkiin viittaavia elementtejä. Esimerkiksi kappale "Graveyard Slut" on lähes täysin punk-kappale black metallin sijaan. Yhtyeen rumpali Fenriz onkin kommentoinut albumilla otettua tyylisuuntausta "Voit kutsua sitä Black Metaliksi tai Evil Rockiksi, minä en välitä."
The Cult Is Alivelta julkaistiin yksi single, "Too Old, Too Cold". Albumi on myös Darkthronen ensimmäinen Peacevillen kautta julkaistu levy, sitten 1994 julkaistun Transilvanian hungerin.
Ted (lentoyhtiö)

Ted oli yhdysvaltalaisen United Airlinesin halpalentotytäryhtiö. Se aloitti toimintansa vuonna 2004 ja lopetti toimintansa vuonna 2009.
Ted sai nimensä Unitedin kolmesta viimeisestä kirjaimesta.
Laivasto.
Tedin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Vaasan läänin itäinen vaalipiiri

Vaasan läänin itäinen vaalipiiri oli Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri ensimmäisistä vaaleista vuoden 1958 vaaleihin asti. Vaalipiiri käsitti Vaasan läänin itäosan eli pääosan nykyistä Keski-Suomen maakuntaa ja lisäksi Vaasan läänin järviseudun ja osan Etelä-Pohjanmaata. Myös Virrat kuului tähän vaalipiiriin. Kun Keski-Suomi erotettiin omaksi läänikseen vuonna 1960, Vaasan läänistä muodostettiin yksi vaalipiiri. Vaasan läänin itäisen vaalipiirin jatkaja on Keski-Suomen vaalipiiri.
Vaalipiiriin kuuluneet kunnat olivat Alajärvi, Alavus, Evijärvi, Jyväskylä, Jyväskylän maalaiskunta, Kannonkoski, Karstula, Keuruu, Kinnula, Kivijärvi, Konginkangas, Kortesjärvi, Kuortane, Kyyjärvi, Lappajärvi, Laukaa, Lehtimäki, Multia, Petäjävesi, Pihjalavesi, Pihtipudas, Pylkönmäki, Saarijärvi, Soini, Sumiainen, Suolahti, Toivakka, Töysä, Uurainen,Viitasaari, Vimpeli, Virrat, Ähtäri, Äänekoski ja Äänekosken maalaiskunta.
Puolueiden kannatus.
Ennen toisen maailmansodan päättymistä SDP oli Vaasan läänin itäisen vaalipiirin ylivoimaisesti suurin puolue. Vaaleissa 1907–1939 sosiaalidemokraatit saivat aina vähintään puolet paikoista. Laitavasemmisto ei onnistunut horjuttamaan SDP:n asemaa 1920-luvulla, mutta sotien jälkeen SKDL vei puolueelta useita paikkoja, ja Maalaisliitto nousi demareiden ohi suurimmaksi puolueeksi. Vasemmiston kokonaiskannatus säilyi kuitenkin ennallaan.
Suomalainen ja Nuorsuomalainen puolue saivat vaalipiiristä aina edustajia, mutta niiden seuraajat kokoomus ja edistys jäivät ajoittain paikoitta. Kokoomus jäi ilman edustajaa vaaleissa 1933 ja 1936, kun IKL vei oikeiston äänet.
Dulwich College

Dulwich College on itsenäinen poikakoulu Dulwichissa Kaakkois-Lontoon lähiössä, Britanniassa. Näyttelijä Edward Alleyn perusti sen vuonna 1619. Ernest Shackleton kävi siellä koulun.
Nykyisin koulussa on noin 1500 oppilasta, joista 120 asuu sen asuntolassa. Kouluun otetaan oppilaita pääsykokeiden perusteella, joita järjestetään 7-, 11-, 13-, ja 16-vuotiaille.
Jonas Andersson (jääkiekkoilija)

Jonas Andersson (s. 24. helmikuuta 1981 Lidingö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa kaudella 2014–2015 Sveitsin pääsarjassa, Kloten Flyersin joukkueessa.
Ura.
Andersson varattiin NHL:ään , kun Nashville Predators huusi miehen oikeudet 33. varausvuorolla. Andersson siirtyi jo seuraavaksi kaudeksi pelaamaan OHL-juniorisarjaan North Bay Centennialsiin. Hän pelasi kauden aikana OHL:n tähdistöottelussa ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Hän aloitti Nashvillen organisaatiossa farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa pelasi sekä IHL- että AHL-liigaa. Kaudella 2001–02 hän sai tililleen tähän asti ainoat viisi NHL-otteluaan. Kausi 2002–2003 päättyi kuitenkin ikävästi. Andersson loukkasi olkapäänsä, ja kausi 2003–2004 jäi häneltä kokonaan väliin.
Kun hän lopulta toipui kovasta vammastaan, oli pelituntuma kadonnut täysin. Kaudella 2004–2005 Andersson pelasi Ruotsissa kolmessa joukkueessa: Leksandissa Allsvenskania ja Södertäljessä sekä Brynäsissä Elitserieniä. Kaudeksi 2005–2006 mies lähti hakemaan uraansa jälleen nostetta, tällä kertaa Suomesta. Andersson siirtyi Tampereen Ilvekseen.
Andersson pelasi yhden kauden Ilveksessä ja siirtyi kaudeksi 2006–2007 HPK:on. Anderssonin alkukausi HPK:ssa sujuikin kohtalaisesti, mutta olkapäävamman takia hän joutui jättämään runkosarjan kesken 23 pelin jälkeen. Andersson kuntoutui kuitenkin pudotuspeleihin ja kauden päätteeksi hän teki vuoden jatkosopimuksen HPK:hon.
HPK ajautui kaudella 2007–2008 liigan häntäpäähän. Joukkue myi Anderssonin kesken kauden Oulun Kärppiin. Kärppien kausi päättyi mestaruusjuhliin, ja Andersson voitti uransa ensimmäisen Suomen-mestaruuden. Kaudella 2008–2009 Andersson oli Kärppien toiseksi paras pistemies tehoilla 24+33. Kärpät oli jälleen SM-liigan loppuottelussa mutta jäi tällä kertaa hopealle.
Huhtikuussa 2009 Andersson teki kauden 2009–2010 kattavan sopimuksen KHL-liigassa pelaavan Dynamo Minskin kanssa. Toukokuussa 2010 ilmoitettiin ettei hän jatka joukkueessa kaudella 2010–11. Andersson siirtyi Vancouver Canucksiin, jossa hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Canucksin farmijoukkueessa Manitoba Moosessa hän pelasi 20 AHL-ottelua tehopistein 5+6=11. Tammikuussa 2011 Andersson siirtyi KHL:n Ak Bars Kazaniin, jossa hän pelasi seitsemän ottelua tehden yhden maalin ja antaen kolme maalisyöttöä. Kolmessa pudotuspeliottelussa hän jäi pisteittä.
Kaudeksi 2011–2012 Andersson siirtyi HK Atlantiin, jossa hän pelasi puolentoista kauden ajan. Tammikuussa 2013 Atlant myi hänet Torpedo Nižni Novgorodiin vaihdossa Ilja Krikunoviin.
Maajoukkue.
Andersson pelasi jääkiekon MM-kilpailuissa 2010, jotka päättyivät pronssiin. Hän oli Ruotsin paras maalintekijä kuudella osumallaan. Koko turnauksen maalipörssissä Andersson oli toinen yhdessä Venäjän Pavel Datsjukin kanssa. Heidän edellä oli vain seitsemän maalia iskenyt Kanadan John Tavares.
Vuonna 2001 Andersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Muuta.
Anderssonilla on tyttöystävä, Frida.
Viljuisk

Viljuisk (, ) on noin 10 000 asukkaan kaupunki Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Viljuin varrella, 592 kilometriä tasavallan pääkaupungista Jakutskista luoteeseen. Se on Viljuiskin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungin lentoasema sijaitsee runsas kolme kilometriä keskustasta itään.
Historia.
Viljuiskin paikalle perustettiin kasakoiden talviasutus vuonna 1634, ja siitä käytettiin joko nimeä Tjukanskoje tai Verhneviljuiskoje. Vuonna 1783 paikalle perustettiin Olensk-niminen kaupunki, joka sai nimen Viljuisk, vuonna 1821.
James Caird

James Key Caird (1837–1916) oli skotlantilainen hampputehtailija, joka rahoitti Ernest Shackletonin Endurance-tutkimusmatkan Etelämantereelle. Cairdin avustus oli 24 000 puntaa, ja hän oli matkan toinen tärkeä avustaja Britannian hallituksen lisäksi.
Cairdin mukaan nimettiin retken pelastusvene, jolla Shackleton ja viisi muuta retkikunnan jäsentä purjehtivat 1 300 kilometrin matkan Elefanttisaarelta Etelä-Georgian saarelle hakemaan apua. Caird oli myös filantrooppi, joka tuki kotikaupunkinsa Dundeen useita rakennusprojekteja.
Oskari

Oskari (, ) on suomalainen miehen etunimi, joka on lainattu ruotsin kautta muinaisenglantilaisesta nimestä Osgar, "jumalan keihäs". Nimen muinais­skandinaavinen vastine on "Ásgeirr", joka on yhdistetty sanoista “áss” (pakanajumala) ja “*gaizaz” (keihäs)..
Lisäksi Oscar-niminen hahmo löytyy irlantilaisesta mytologiasta, Oscar oli Oisínin ja naiskeiju Niamhin soturipoika.
Ensimmäinen pohjoismainen Oskari oli vuonna 1799 syntynyt Ruotsin kuningas Oskar I. Nimen valitsi hänen kumminsa Napoleon "Ossianin lauluissa" mainitun Oscurin mukaan.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Oskari on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä 49 712 miehellä.
Oskarin nimipäivä on 1. joulukuuta.
Oskari-nimen englanninkielistä vastinetta kantaa myös elokuva-alan Oscar-palkinto. Oskaria käytetään myös riikinkukkokirjoahvenen lempinimenä.
Oskarin lempinimi on usein myös virallisena nimenä käytössä oleva Osku.
Tunnettuja Oskari-nimisiä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia.
Katso myös.
nimen muita käyttöyhteyksiä:
Fenriz

Fenriz (oik. Leif Nagell, myöhemmin Gylve Fenris Nagell, s. 28. marraskuuta 1971) on norjalainen muusikko, joka soittaa rumpuja black metal -yhtyeessään Darkthrone ja sanoittaa sen kappaleita. Nagellilla on kuitenkin monia muitakin musiikkiprojekteja tyyliltään laidasta laitaan. Vuonna 2004 Fenriz julkaisi Peacevillen kautta "Fenriz Presents... The Best of Old-School Black Metal" -kokoelmalevyn, joka sisältää black metallin pioneerien kappaleita. Hän on myös tehnyt Norjan NRK:lle radiotyötä ja esiintynyt televisiossa.
Nykyisin Fenriz asuu Oslossa ja työskentelee postilaitoksessa. Hän luontoihminen ja toimii Oslon alueen metsien puolesta.
Syksyllä 2016 Nagell valittiin 9 000 asukkaan Kolbotnin kaupunginvaltustoon liberaalipuolueen ehdokkaana. Hänen vaalikampanjansa oli yhden valokuvan julkaiseminen, jossa hän poseerasi kissa sylissään ja kuvatekstinä oli "Älä äänestä minua".
Kumlingen lentokenttä

Kumlingen lentokenttä () sijaitsee Kumlingen kunnassa Ahvenanmaalla. Kenttä on auki ympäri vuoden.
Lentokentällä on yksi 600 metriä pitkä punaisella asfaltilla päällystetty, valaistu kiitotie. Vuonna 1975 avattua lentokenttää ylläpitää Ahvenanmaan maakuntahallitus.