tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emily Brydon

Emily Brydon (s. 27. huhtikuuta 1980 Fernie, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka on parhaimmillaan vauhtilajeissa.
Brydon saavutti Anja Pärsonin jälkeen hopeaa junioreiden MM-kilpailujen pujottelussa Kanadan Lac Beauport'ssa helmikuussa 2000. Uransa ensimmäisen maailmancupin palkintokorokepaikan hän sai oltuaan kolmas syöksylaskussa St. Moritzissa 16. joulukuuta 2000. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samalla paikkakunnalla supersuurpujottelussa 3. helmikuuta 2008.
Kaudella 2004–2005 hän sijoittui alppiyhdistetyn cup-pisteissä kolmanneksi.
Brydon on aikuisten arvokilpailuissa sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi St. Antonin MM-kisojen 2001 alppiyhdistetyssä. Olympialaisissa hänen paras sijoituksensa on Torinon 2006 supersuurpujottelun yhdeksäs sija.
Dave Wittenberg

David Richard Paul Wittenberg (s. 1. syyskuuta 1971 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka palkittiin American Anime -palkinnolla vuonna 2007.
Elämäkerta.
Wittenberg syntyi Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa, mutta vietti lapsuutensa Bostonissa. Jo viisivuotiaasta lähtien hän on puhunut oudoilla ja erilaisilla äänillä. Ollessaan collegessa hän toimi koulunsa radioasemalla juontajana ja kolme vuotta valmistumisensa jälkeen Wittenberg työskenteli Bostonin paikallisella radioasemalla WBCN. 
Ura.
Sittemmin hän siirtyi radion parista vuonna 2000 ääninäyttelijäksi ja teki ensimmäisen ääniroolinsa videopeliin "Pro Skater 2". Tämän jälkeen Wittenberg on tehnyt muun muassa yli 100 dubbausroolia englanniksi animesarjoihin ja videopeleihin. Alkuperäisiä äänirooleja hän on tehnyt muun muassa animaatioihin, kuten "Duck Dodgers", "Legion of Super Heroes", "Ben 10" ja "Family Guy". Hänen ääntään voi kuulla myös "Banzuke"-kilpailuohjelmassa.
Jonathan ja Martha Kent

Martha Clark Kent ja Jonathan Kent, tunnetaan myös nimillä Ma and Pa Kent, ovat kuvitteellisia hahmoja DC Comicsin sarjakuvissa. Kentit ovat Teräsmiehen adoptiovanhemmat. He asuvat pienessä kaupungissa Smallvillessa, Yhdysvalloissa. Pari on yleensä kuvattu keski-ikäisinä tai vanhempina. He esiintyivät ensimmäisen kerran Superman #1 tarinassa kesäkuussa 1939. Heidät loivat Jerry Siegel ja Joe Shuster.
Teräsmies on saanut nimensä Martha Kentin tyttönimestä, joka on Clark. Juuri Martha on tehnyt Teräsmiehelle tämän tunnetun supersankaripuvun.
Taustaa.
Martha ja Jonathan Kent olivat aviopari, jotka automatkallaan löysivät Teräsmiehen tämän maahan laskeutuneesta raketista ja päättivät kasvattaa hänet omana lapsenaan nimeten hänet Clarkiksi. He opettivat Teräsmiehelle tämän ollessa lapsi ihmisenä olemisesta ja miten käyttää hänen voimiaan oikein ihmiskunnan hyväksi.
Carson Daly

Carson Jones Daly (s. 22. kesäkuuta 1973 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi MTV:n VJ:nä ohjelmassa "Total Request Live". Nykyisin Daly juontaa NBC-kanavalla "Last Call with Carson Dalya" sekä "The Voice" -laulukilpailua.
Yksityiselämä.
Dalyn äiti, Pattie Daly Caruso, on selvinnyt rintasyövästä. Hänestä ja Carsonista on tullut tämän takia rintasyöpäaktivisteja. Dalylla on kolme lasta vaimonsa Siri Pinterin kanssa: vuonna 2009 syntynyt poika sekä vuosina 2012 ja 2014 syntyneet tyttäret.
Natko Zrnčić-Dim

Natko Zrnčić-Dim (s. 7. maaliskuuta 1986) on kroatialainen alppihiihtäjä, joka on menestynyt parhaiten alppiyhdistetyn kilpailuissa.
Zrnčić-Dim saavutti pronssia Val d'Isèren MM-kisojen 2009 superalppiyhdistetyssä. Samojen kisojen pujottelussa hän sijoittui 14:nneksi, syöksylaskussa 19:nneksi, supersuurpujottelussa 23:nneksi ja suurpujottelussa 27:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä kahdeksas, supersuurpujottelussa 26:s ja syöksylaskussa 28:s. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli suurpujottelussa 25:s, Vancouverissa 2010 pujottelussa 19:s ja yhdistetyssä 20:s, Sotšissa 2014 yhdistetyssä kymmenes, supersuurpujottelussa 19:s ja syöksylaskussa 29:s.
Zrnčić-Dim saavutti uransa ensimmäisen maailmancupin palkintokorokepaikan oltuaan kolmas superyhdistetyn kilpailussa Val d'Isere'ssä 3. helmikuuta 2008. Bode Millerin voittama kilpailu oli Kroatialle menestyksekäs, sillä Ivica Kostelić sijoittui toiseksi. Zrnčić-Dim oli aiemmin sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan yhdeksänneksi niin ikään superyhdistetyssä muutamaa viikkoa aiemmin Wengenissä. Uransa toisen palkintosijan hän sai oltuaan kolmas Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2009. 4. joulukuuta 2009 Zrnčić-Dim oli kolmas Beaver Creekin superyhdistetyssä, 30. tammikuuta 2011 toinen Chamonix'n superyhdistetyssä ja 17. tammikuuta 2014 kolmas Wengenin superyhdistetyssä.
Zrnčić-Dim sijoittui alppiyhdistetyn cupissa viidenneksi kaudella 2013–2014. Hän on yltänyt maailmancupin pisteille 22 kertaa yhdistetyssä, kymmenen kertaa syöksylaskussa. kolme kertaa pujottelussa ja kaksi kertaa supersuurpujottelussa (kauden 2013–2014 loppuun mennessä).
Sam Jones

Samuel "Sam" Jones (24. kesäkuuta 1933 – 30. joulukuuta 2021) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA:ssa vuosina 1957–1969 ja pääsi Basketball Hall of Fameen vuonna 1984.
North Carolina Central Universitysta valmistuneen Jonesin ammattilaisjoukkueena oli Boston Celtics. Hän pelasi viidesti , ja hänet nimettiin 1996 NBA:n kaikkien aikojen viidenkymmenen parhaimman pelaajan listalle. Celticsissä hän voitti kymmenen kertaa NBA:n mestaruuden.
Jones valittiin 1970-luvun alussa NBA:n "25th Anniversary Teamiin".
Mika Niskala

Mika Niskala (s. 28. maaliskuuta 1981 Maarianhamina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Niskala siirtyi Norjan 1. divisioonaan keväällä 2011, usean IFK Mariehamnissa vietetyn vuoden jälkeen. Niskala toimi myös kasvattajaseuransa kapteenina. Hän palasi Maarianhaminaan vuonna 2012.
Niskala pelasi 17 ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja 41 poikamaaottelua. Hänen isänsä Kari Niskala oli myös jalkapalloilija.
Timo Tuomivaara

Timo Tuomivaara (7. huhtikuuta 1938 Posio – 3. elokuuta 2004 Rovaniemi), "Pohjolan Houdini", oli suomalainen kahlekuningas ja taikurimestari.
Tuomivaara aloitti esiintyvän taiteilijan uransa jo kuusivuotiaana löydettyään kotinsa ullakolta Ilmari Jäämaan kirjoittaman kirjan "Taikurin kirja". Tuomivaara koki sykähdyttävän hetken vuonna 1952 Rovaniemen Kansantalossa. Iltamien pääesiintyjänä oli taikurimestari Solmu Mäkelä, jonka esiintyminen teki nuoreen 14-vuotiaaseen taikuriin niin voimakkaan vaikutuksen, että hän ei sen jälkeen epäröinyt antautua päätoimisesti esiintyvän taiteilijan ammattiin.
Tuomivaara esiintyi laajoilla kiertueilla eri puolella Suomea 1950-luvun lopulta 1980-luvulle saakka. Hän esiintyi samoissa huveissa myös Repe Helismaan, Tapio Rautavaaran ja Esa Pakarisen kanssa, mutta teki myös omia Haaste-kiertueitaan. Yleisö sai tuoda näytöksiin omia lukkojaan ja ketjujaan, joihin Tuomivaara sidottiin, mutta kerta toisensa jälkeen hän vapautui kahleistaan.
Tuomivaarasta tuli hetkessä kuuluisa, kun hän esiintyi television "Jatkoaika"-ohjelmassa. Hänet kahlittiin käsi- ja jalkarautoihin ja lisäksi postisäkkiin ja upotettiin jopa uima-altaaseen. Tämän Suomen televisiossa esitetyn vapautumisen jälkeen esiintymispyyntöjä sateli kaikkialta. Samana vuonna hän teki kiertueen muun muassa Japaniin, ja esiintyi sielläkin laajoille yleisöryhmille.
Tuomivaara keräsi kiertuevuosiensa aikana laajan kokoelman erilaisia lukkoja ja kahleita sekä kahlekuninkaan rekvisiittaa. Usean tuhannen kilon painoiset välineet ovat löytäneet tiensä alan näyttelyihin ja odottavat lopullista sijoituspaikkaansa.
Tuomivaaralle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1999.
Suomen Taikapiiri jakaa vuosittain Timo Tuomivaaran nimeä kantavan palkinnon periksiantamattomasta ja sitkeästä puurtamisesta taikuuden ja estradiviihteen parissa. Se koostuu Tuomivaaran luovuttamista western-käsiraudoista puualustaan kiinnitettynä. Palkinnon suunnitteli ja toteutti Kimmo Viskari. Timo Tuomivaaran toivomuksesta ensimmäinen palkinnon saaja oli taikuri Solmu Mäkelä.
Peter Caruana

Peter Richard Caruana (s. 15. lokakuuta 1956 Gibraltar) on gibraltarilainen poliitikko. Hän on toiminut puolueensa Gibraltarin sosiaalidemokraattien puheenjohtajana vuodesta 1991 ja Gibraltarin pääministerinä vuodesta 1996, jolloin puolue voitti vaalit ensimmäistä kertaa. Koulutukseltaan Caruana on asianajaja. Hänelle myönnettiin Queen's Counselin (QC) arvonimi vuonna 1998.
Caruana syntyi Gibraltarilla, mutta hänen sukunsa on alun perin Maltalta. Koulutuksensa hän sai Gibraltarilla ja Britanniassa. Hän on naimisissa ja kuuden lapsen isä.
Hind Laroussi

Hind Laroussi Tahiri (s. 3. joulukuuta 1984), taiteilijanimeltään Hind, on hollantilainen laulaja.
Aikaisempi elämä.
Hind syntyi Goudassa Alankomaissa 3. joulukuuta 1984. Hänen isänsä on marokkolainen ja äiti hollantilainen.
Musiikkiura.
Hind osallistui Alankomaiden "Idols"-kilpailuun vuonna 2002 ja eteni finaaleihin. Hänen debyyttialbuminsa "Around The World" (2003) sisältää pop- ja R&amp;B–lauluja. Hän laulaa myös portugaliksi ja arabiaksi. Albumi "Around The World" myi yli 40 000 kappaletta.
Eurovision laulukilpailu 2008.
Hind valittiin edustamaan Alankomaita Euroviisuihin Belgradiin 2008.
Jordan 192

Jordan 192 oli brittiläisen Gary Andersonin suunnittelema ja Jordanin käyttämä auto kaudella 1992. Autoa ajoivat italialainen Stefano Modena ja brasilialainen Mauricio Gugelmin. Talli saavutti autolla ainoastaan yhden pisteen, joka saatiin kauden viimeisestä kilpailusta, Australian GP:stä. Talli käytti renkainaan Goodyearin renkaita esikoiskautensa tavoin.
Kaudeksi 1992 Jordan sai uuden pääsponsorin Sasolin. Talli vaihtoi myös moottorintoimittajan säästösyistä Yamahaan. Tämä oli tallin menestyksen kannalta järkyttävä virhe. Luotettavuusongelmat riehuivat tallissa, mikä johti siihen, että suurimmaksi kaudelta saavutetuksi tilastoksi jäikin keskeytysten määrä - niitä talli saavutti 19 kappaletta. Ainoastaan Belgian GP:ssa molemmat kuljettajat selvisivät maaliin asti. Auto oli myös erittäin hidas, mikä johti osaltaan siheen, että Modena karsiutui kilpailusta peräti neljästi. Kauden päättäneessä Australian GP:ssa Modena pelasti tallin pisteettömältä kaudelta sijoittumalla kuudenneksi.
Modenan saavuttaman pisteen ansiosta Jordan sijoittui valmistajien MM-sarjassa jaetulle 11. sijalle. Kauden lopuksi molemmat kuljettajat jättivät Formulat taakseen.
Formula 1 -tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Seurapiiriseikkailu

Seurapiiriseikkailu () on yhdysvaltalainen komedia-/draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1937. Elokuvan käsikirjoituksen laati Leon Gordon Frederick Lonsdalen samannimisen näytelmän pohjalta, ja sen ohjasi Ryszard Bolesławski. "Seurapiiriseikkailun" pääosissa ovat Joan Crawford, William Powell ja Robert Montgomery. Elokuva on mustavalkoinen ja noin 98 minuutin (tunnin, 38 min.) mittainen. "Seurapiiriseikkailu" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. helmikuuta vuonna 1937 ja Suomessa samaisena vuonna, 16. elokuuta. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer.
Lonsdalen näytelmän "Seurapiiriseikkailun" pohjalta on tehty kaksi muutakin elokuvaa vuosina 1929 ja 1951. Vuoden 1929 elokuvan pääroolissa näyttelee Norma Shearer ja Vuoden 1951 elokuvan, "Vakka kantensa valitsee" ("The Law and the Lady"), näyttelee Greer Garson.
Juoni.
"Seurapiiriseikkailu" kertoo Joan Crawfordin näyttelemästä jalokivivarkaasta Fay Cheyneysta, joka soluttautuu seurapiireihin päämääränään varastaa arvokas koru.
Ruotsin Grand Prix 1976

Ruotsin Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. kesäkuuta 1976 Scandinavian Racewayn radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter. Kilpailu oli ensimmäinen (ja ainoa), jossa on voittanut kuusipyöräinen auto. Suurimman osan kierroksista johdossa oli Mario Andretti, joka joutui kuitenkin keskeyttämään kierroksella 45.Voiton myötä Scheckter nousi kuljettajien MM-pisteissä toiseksi.
Lähteet.
Ruotsin GP 1976 – F1-ruutu 
&lt;/br clear="all"&gt;
Ranskan Grand Prix 1976

Ranskan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. heinäkuuta 1976 Circuit Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti paalulta startannut James Hunt.
Lähteet.
Ranskan GP 1976 – F1-ruutu
Hyökkäyksen linja

Hyökkäyksen linja on viidestä linjamiehestä koostuva amerikkalaisen jalkapallon hyökkäysmiehistö. Hyökkäyksen linjan tehtävänä on juoksupeleissä blokata puolustajia pois pallonkantajan tieltä ja heittopeleissä suojata pelinrakentajaa (QB). 
Hyökkäyksen linjan keskimmäinen pelaaja on sentteri, joka antaa aloitussyötön pelinrakentajalle. Sentterin molemmille puolille asettuu yksi sisempi hyökkäyksen linjamies () ja uloimpana hyökkäyksen linjassa ovat kookkaimmat linjan pelaajat, ulommat hyökkäyksen linjamiehet (). Hyökkäyksen linjassa usein nähdään myös sisempää laitahyökkääjää (TE) uloimman linjamiehen (T) vieressä.
Pelin aikana linjamiehen liike on usein vain pari askelta kolmipiste asennosta. Linjamiehet ovat tyypillisesti kooltaan joukkueen isoimpia pelaajia, usein yli 100 kg jopa lähellä 140 kg. Linjamieheltä vaaditaan hyvää ketteryyttä ja tasapainoa. Lisäksi linjamiestä tarvitaan juoksemaan pallonkantajan edellä, joten juoksunopeuttakin pitää tarvittaessa löytyä. Moderneissa juoksupeleissä linjamiehistä usein Guardille tulee rooli blokata tilaa pallonkantajalle.
Juoksupelit.
Juoksupeleissä linjamiesten päätehtävä on luoda tyhjä tila tai "reikä" pallonkantajalle. Heidän rooli voivat työntää myös puolustusta taaksepäin tai sivulle, jotta pallonkantaja pääsee heistä ohi. 
Heittopelit.
Heittopeleissä linjamiesten pitää pysäyttää puolustuksen pelaajat varsinkin pelinrakentajan säkitykseltä (sack) ennen kuin hän heittää pallon. Yksinkertaisesti hyökkäyksen linjan päätehtävä on hidastaa tai estää puolustusta pääsemästä käsiksi pelinrakentajaan, jotta hänellä on aikaa katsoa sopiva pallon vastaanottaja ja heittää pallo hänelle.
Britannian Grand Prix 1976

Britannian Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1976 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda. Kilpailun alkuperäinen voittaja James Hunt hylättiin kaksi kuukautta myöhemmin, koska hänen autonsa oli jäänyt radan varteen ensimmäisten kierrosten punaisten lippujen aikana ja hän oli osallistunut uusintalähtöön, mitä muut tallit protestoivat Ferrarin tukemana.
Lähteet.
Britannian GP 1976 – F1-ruutu
Jani Lyyski

Jani Pekka Lyyski (s. 16. maaliskuuta 1983 Maarianhamina) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia ja päätti uransa kauden 2017 lopuksi. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lyyski aloitti uransa IFK Mariehamnissa, jota hän edusti ensin vuosina 1998-1999 ja 2002-2008. Lyyski oli mukana rakentamassa joukkueen menestystä ja nousua Kakkosesta Veikkausliigaan vuosina 2003-2005. Lyyski kaipasi kauden 2008 lopussa uusia haasteita ja siirtyi Vaasan Palloseuraan. Ura Vaasassa jäi yhteen kauteen, ja kaudeksi 2010 Lyyski siirtyi Ruotsin pääsarjaan Djurgårdens IF:ään. 
Ruotsissa Lyyski viihtyi kaksi kautta, mutta peliajan vähennyttyä hän palasi kaudeksi 2012 takaisin IFK Mariehamniin.
Lyyski on pelannut 42 poikamaaottelua. Veikkausliigassa hän on pelannut 81 ottelua. Miesten A-maaoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2010 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Lyyskin isä Pekka Lyyski on jalkapallovalmentaja, joka muistetaan parhaiten IFK Mariehamnin päävalmentajana toimimisesta 2002–2015.
Joaquín Capilla

Joaquín Capilla Pérez (23. joulukuuta 1928 – 8. toukokuuta 2010) oli meksikolainen uimahyppääjä. Hän voitti olympiakultansa (Melbourne 1956) lisäksi pronssia 1948 kerroshypyissä ja 1956 sekä hopeaa 1952. 
Capilla voitti neljä kultamitalia myös Pan-Amerikan kisoissa 1951 ja 1955. Hänet kelpuutettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1976.
Saksan Grand Prix 1976

Saksan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. elokuuta 1976 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti James Hunt.
MM-sarjaa johtanut Niki Lauda ajoi toisella kierroksella ulos, ja loukkaantui vakavasti. Lauda oli kuolla saamiinsa vammoihin mutta palasi formularadoille vain 42 vuorokauden jälkeen Italian GP:ssä.
Vuoden 1976 kilpailu oli viimeinen Nürburgringin vanhalla liian vaaralliseksi koetulla "Nordschleife"-radalla ajettu F1-osakilpailu. Uudistetulla GP-radalla ajettiin ensimmäistä kertaa kaudella 1984.
Falk Hoffmann

 
Falk Hoffmann (s. 29. elokuuta 1952) on saksalainen uimahyppääjä. Hän syntyi Chemnitzissä ja edusti Itä-Saksaa kesäolympialaisissa vuosina 1972, 1976 ja 1980. 
Hoffmann ylsi olympiakultaan Moskovassa 1980. Olympiakisojen ulkopuolella hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja yhden pronssin sekä EM-kilpailuista yhden kullan, hopean ja pronssin.
Koit Toome

Koit Toome (s. 3. tammikuuta 1979 Tallinna) on virolainen laulaja ja musikaalinäyttelijä. Hänen musiikkiuransa alkoi vuonna 1995. 
Hän edusti Viroa Euroviisuissa Birminghamissa 1998 kappaleella "Mere lapsed". Koit Toome on esiintynyt myös paljon laulaja Maarja-Liis Ilusin kanssa. Vuonna 2011 kesällä hän julkaisi kappaleen "Valged ööd" Getter Jaanin kanssa. Vuoden 2017 Euroviisuissa hän edusti Viroa Laura Põldveren kanssa kappaleella "Verona".
Hubert Opperman

Hubert Ferdinand Opperman (29. toukokuuta 1904 Rochester, Victoria – 18. huhtikuuta 1996 Melbourne) oli australialainen maantiepyöräilijä, diplomaatti ja Liberaalisen puolueen poliitikko. Hän voitti muun muassa vuoden 1928 Bol d'Or -ajon ja vuoden 1931 Pariisi-Brest-Pariisin.
Opperman istui Australian parlamentissa vuosina 1949–1967. Hän toimi vuosina 1960–1963 liikennöinti- ja vuosina 1963–1966 maahanmuuttoministerinä. Politiikasta vetäydyttyään hän toimi vielä viiden vuoden ajan Australian suurlähettiläänä Maltaan. 
Opperman kuoli 91 vuoden ikäisenä huhtikuussa 1996.
Watershed

Watershed on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa 30. toukokuuta 2008. Albumi julkaistiin edellisen studioalbumi "Ghost Reveriesin" tapaan Roadrunner Recordsin levymerkillä.
Albumin päälauluntekijänä ja -sanoittajana toimii yhtyeen laulaja-kitaristi Mikael Åkerfeldt. Albumi on historian ensimmäinen Opeth-julkaisu, jossa vuonna 2007 yhtyeestä eronnut kitaristi Peter Lindgren ei ole mukana. Lindgrenin korvanneelle kitaristi Fredrik Åkessonille julkaisu on ensimmäinen Opethissa. Åkesson mainitaan myös albumin "Porcelain Heart" -kappaleen toisena säveltäjänä. Albumin kansitaiteen teki jälleen Travis Smith yhdessä Åkerfeldtin kanssa.
Albumin seitsemän kappaleen lisäksi yhtye nauhoitti Åkerfeldtin sekä yhtyeen kosketinsoittaja Per Wibergin kirjoittaman "Derelict Herds" -kappaleen. Tämän lisäksi yhtye nauhoitti cover-kappaleet "Bridge of Sighs" (Robin Trower), "Den ständiga resan" (Marie Fredriksson) ja "Would?" (Alice in Chains). Albumista on saatavilla myös 5.1-surroundmiksaus DVD-levyllä.
Albumin tuottajana ja miksaajana toimi yhdessä Åkerfeldtin kanssa Jens Bogren, joka miksasi myös "Ghost Reveriesin".
Albumi ylsi ilmestymisviikollaan Suomen albumilistan ykköseksi. Edeltäjänsä "Ghost Reveries"in tavoin albumi on saanut paljon ylistäviä arvosteluja osakseen.
Albumilta julkaistiin kolme singleä, Porcelain Heart, Mellotron Heart sekä Burden, joka julkaistiin ainoastaan digitaalisena latauksena.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mikael Åkerfeldt, ellei toisin mainita.
Special Edition.
Kolme ensimmäistä kappaletta on julkaistu albumin rajoitetun painoksen kylkiäisenä tulevalla DVD:llä. Alice in Chains -cover julkaistiin Burden-singlen B-puolena.
Rajaton rakkaus

Rajaton rakkaus on Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukauksen single, joka on julkaistu vuonna 2000.
Kappaleen sanoitus kertoo miehestä, joka on mennyt naimisiin virolaisen naisen kanssa, mutta nainen ei halunnut muuttaa Suomeen eikä mies viihtynyt Virossa. Lopussa kertoja luultavasti hirttäytyy; "aina on tehty mitä on aiottu vaikka katto on liian alhaalla ja köysi liian paksu".
B-puoli Viimeinen päivä taivaan on cover-versio Barathrum-yhtyeen kappaleesta Last Day in Heaven.
Jérôme d’Ambrosio

Jérôme d’Ambrosio (s. 27. joulukuuta 1985 Etterbeek, Bryssel, Belgia) on belgialainen autourheilija ja italialaista syntyperää. Hän ajoi kaudella 2011 Formula 1:ssä Virgin-tallissa ja yhden kilpailun Lotus-tallissa kaudella 2012. Kaudet 2012 ja 2013 hän toimi Lotuksen varakuskina. Vuodesta 2014 hän on ajanut Formula E -sarjassa Dragon Racingin tallissa. 
Ura.
d’Ambrosio ajoi kausina 2008–2010 GP2-sarjassa DAMS-tallissa. Hän oli lähellä voittaa kotikilpailunsa, mutta joutui kilpailun viimeisellä kierroksella Pastor Maldonadon ohittamaksi. Ennen GP2-uraansa d’Ambrosio on ajanut muun muassa Formula Renault, Formula 3000 ja International Formula Master -sarjoissa, joista viimeksi mainitussa hän voitti sarjan mestaruuden kaudella 2007. d’Ambrosio voitti myös Belgian Formula Renault 1.6 -sarjan mestaruuden vuonna 2003.
Kaudella 2010 d’Ambrosio jatkoi uraansa DAMS tiimissä. Hän otti GP2-uransa avausvoiton Monacon sprinttikilpailussa. Saksan kilpailussa hänet korvasi Romain Grosjean. d'Ambrosio saavutti kauden aikana 21 pistettä. Hän pääsi ajamaan kaudella 2010 Virginin toista autoa Singaporen, Japanin, Korean ja Brasilian F1-kisojen perjantain vapaissa harjoituksissa.
d’Ambrosio teki kaudelle 2011 kattavan sopimuksen Virgin-tallissa korvaten Lucas di Grassin. Hänen kautensa oli sen suhteen erikoinen, että hän pääsi kolmea kilpailua lukuun ottamatta jokaisessa kilpailussa maaliin asti. Hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi avauskilpailun Australian GP:n ja Kanadan GP:n neljästoista sija. Hänet kuitenkin korvattiin kauden jälkeen ranskalaisella Charles Picillä.
Kaudella 2012 d’Ambrosio siirtyi Lotuksen testi- ja varakuljettajaksi. d’Ambrosio ajoi Italian GP:n Romain Grosjeanin tilalla, kun Grosjean oli saanut kilpailukiellon edelliskilpailun lähtökolarin aiheuttamisesta. Hän sijoittui kilpailussa 13:nneksi häviten selkeästi nopeammalle tallikaverilleen Kimi Räikköselle, joka ajoi maaliin viidentenä.
d’Ambrosio jatkoi tallin testikuskina kaudella 2013.
Tähkähelmikkä

Tähkähelmikkä ("Melica ciliata") on Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa yleinen heinäkasvi. Suomessa laji on erittäin harvinainen ja rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko.
Tähkähelmikkä on monivuotinen heinä, joka kasvaa mätästäen 50–70 cm korkeaksi. Korret ovat pystyjä ja jäykkiä. Lehdet ovat kouruiset, harmaanvihreät ja 1–2 mm leveitä. Lehden alapinta on kalju, yläpinta tiheäkarvainen. Kieleke on risalaitainen. Kukinto on 4–7 cm pitkä, toispuoleinen, tähkämäinen röyhy, joka vaalenee kesän mittaan. Kukinnon tähkylät ovat sirottavia, heikosti sinipunaisia tai kellertäviä. Kukan ulkohelve on pitkäkarvainen, mikä saa tähkän vaikuttamaan pörröiseltä kasvin heilimöidessä. Tähkähelmikkä kukkii heinäkuussa.
Levinneisyys.
Tähkähelmikän päälevinneisyysalue kattaa lähes koko Etelä- ja Keski-Euroopan Portugalista ja Ranskasta aina Romaniaan ja Länsi-Ukrainaan saakka. Lajia tavataan myös Luoteis-Afrikassa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa sekä Turkissa. Ruotsissa lajilla laajempi erillinen esiintymisalueensa, jossa se on yleisimmillään Öölannin ja Gotlannin saarilla. Virosta tähkähelmikkä on hävinnyt.
Suomessa luonnonvarainen tähkähelmikkä on äärimmäisen uhanalainen, ja sitä tavataan vain yhdellä kasvupaikalla Tammisaaresta. Tämä pysyvä esiintymä löydettiin vuonna 1927. Satunnaisena tähkähelmikkää on tavattu Turusta, Naantalista ja Satakunnasta.
Elinympäristö.
Tähkähelmikkä kasvaa kuivilla, aurinkoisilla ja avoimilla rinteillä ja jyrkänteillä. Kasvupaikat ovat usein kalkkipitoisia. Levinneisyysalueensa kaakkoisosissa tähkähelmikkä viihtyy aroilla. Suomen ainoa kasvupaikka sijaitsee nykyään luonnonsuojelualueella.
Käyttö.
Tähkähelmikkää viljellään myös koristekasvina.
Tapio Piipponen

 
Ville Juha Tapio Piipponen (s. 21. kesäkuuta 1957 Sotkamo) on suomalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla 1980-luvulla. 
Piipponen saavutti pronssia Ruhpoldingin MM-kisoissa 1985 normaalimatkalla, 20 kilometrin kilpailussa, Juri Kaškarovin ja Frank-Peter Roetschin jälkeen 
Olympiakisoissa Piipponen oli Sarajevossa 1984 kahdestoista normaalimatkalla ja viidestoista sprintissä (10 km). Calgaryssä 1988 hän sijoittui seitsemänneksi 10 kilometrillä ja kahdeksanneksi 20 kilometrillä
FIRST Robotics Competition

FIRST Robotics Competition on vuosittain järjestettävä tekniikan alan kilpailu. Sen on järjestänyt FIRST-organisaatio vuodesta 1992 lähtien.
Historia.
Ensimmäinen FIRST-robottikilpailu oli suunniteltu innoittamaan lukiolaisia ryhtymään insinööriksi antamalla heille kokemusta työskentelystä ammattitaitoisten insinöörien kanssa robottia kehitettäessä. Tuolloin vuonna 1992 First-robottikilpailu pidettiin Manchesterin lukion liikuntasalissa.
FIRST-organisaatio pyrkii innostamaan opiskelijoita insinööreiksi. FIRST pyrkii korostamaan tiimityöskentelyä ja yhteistyötä insinöörien keskuudessa sekä kannustaa kilpailevia joukkueita pysymään ystävällisinä ja auttamaan toinen toisiaan tarvittaessa. Siihen viittaa Woodie Flowersin keksimä iskulause "hyväntahtoinen ammattimaisuus", joka kehottaa kilpailijoita keskiseen kunnioitukseen ja rehellisyyteen yksilöiden toiminnassa.
Robotit.
Kilpailun haaste vaihtuu joka vuosi, eivätkä joukkueet voi käyttää komponentteja edellisien kilpailujen roboteista. Robotit painavat suunnilleen 60 kg riippuen kunkin vuoden säännöistä. Perustarvikkeet annetaan jokaiselle joukkueelle osaston mukaan. Rekisteröityminen ja perustarvikesetti maksaa yhteensä n. 5 000 dollaria. Tämän lisäksi tiimillä on lupa käyttää robottiinsa 3 500 dollaria. Tämän säännön tarkoitus on estää rikkaampia joukkueita satsaamasta enemmän köyhempiin joukkueisiin nähden.
Osallistuminen.
Kilpailun yksityiskohdat julkaistaan tammikuun alussa ja joukkueille annetaan kuusi viikkoa aikaa rakentaa kilpailukykyinen robotti, jotta se voi lunastaa paikan kilpailuun. Vuonna 2007 joukkueet kilpailivat 37:ssa alueellisessa kilpailussa koko maaliskuun ajan tavoitteenaan First MM-kisat Atlantassa, Georgiassa. Edellisinä vuosina MM-kisat on pidetty Houstonissa, Texasissa ja Walt Disney Worldin Epcot-puistossa. 
Vuodesta 2007 alkaen yli 1 300 lukiojoukkuetta eli yhteensä 32 306 oppilasta Brasiliasta, Kanadasta, Israelista, Meksikosta, Alankomaista, Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta on osallistunut kilpailuun.
Bidston

Bidston on yksi englantilaisen Birkenheadin kaupungin esikaupunkialueista. Bidston sijaitsee Wirralin niemimaalla, mäen päällä, noin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuoden 2001 väestönlaskennassa alueen väkiluku oli 10 446, joista naisia oli 5 721 ja miehiä 4 725.
Bidstonissa sijaitsee vuonna 1882 rakennettu St. Oswaldin anglikaanikirkko. Kirkon historia ulottuu kuitenkin 1200-luvulla saakka. Bidstonin lähellä kulkee M53 moottoritie. Alueen paikallisliikennettä palvelee myös Bidstonin rautatieasema.
Avara

Avara on vuokra-asuntojen omistuksia johtava ja hallinnoiva palveluyritys. Avara Oy muodostui jakautumisessa 31. lokakuuta 2012. Marraskuussa 2012 Avara Oy jakautui jälleen, tällä kertaa kolmeksi yhtiöksi, jotka olivat Avara Oy, Amplus Holding Oy ja Probus Holding Oy. Avara vastaa noin 7 500 vuokra-asunnon hallinnoinnista ja toiminnan organisoinnista eri puolilla Suomea. Asuntojen vuokrauksen hoitaa Ovenia Isännöinti Oy.
Historia.
Avaran ja sen edeltäjän YH-Suomen historia liittyy vuonna 1939 perustetun Rakennusosuuskunta Hakan historiaan. Pitkään talkoovoimin ylläpidetystä organisaatiosta syntyi "Rakennuttava Haka" ja siitä viimein vuonna 1983 kuntien omistama "YH-Rakennuttaja" alueellisine yhtiöineen. 1990-luvulla organisaatio laajeni yleishyödyllisen arava-rakennuttamisen lisäksi kiinteistösijoittamiseen: vuokra- sekä asumisoikeusasuntojen omistukseen ja isännöintiin. Omistajakentän kuntapainotteisuus pieneni oleellisesti 2000-luvulla, ja samalla paikallisista yhtiöistä muodostettiin "YH-konserni", joka myöhemmin sai nimen "YH-Suomi Oy". Maaliskuussa 2008 konsernin emoyhtiö muutti nimensä Avara Suomi Oy:ksi. Yhtiö jakautui 31.5.2010 kiinteistöliiketoimintaa harjoittavaksi Avara Asunnot Oy:ksi (nykyisin Avara Oy) ja isännöintiliiketoimintaa harjoittavaksi Avara Isännöinti Oy:ksi. Hallinnointiyhtiö Avara Oy muodostui kiinteistösijoitusyhtiö Avaran jakautumisessa 31. lokakuuta 2012.
Butes (Teleonin poika)

Butes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Teleonin poika, joka asui Attikassa. Hyginuksen kertomuksessa hän sekoittuu Pandionin poikaan Butekseen Hyginuksen nimettyä Pandionin puolison myös Teleonin puolisoksi.
Butes osallistui argonauttien retkeen. Kun argonautit kohtasivat seireenit ja nämä houkuttelivat heitä lauluillaan, retkikunta pelastui Orfeuksen laulettua seireenien äänten yli. Ainoastaan Butes heittäytyi mereen päästäkseen seireenien luo. Afrodite kuitenkin pelasti Buteen hukkumiselta vei hänet Lilybaioniin Sisiliaan. Siellä Buteesta tuli elymien kuningas, ja hän sai kaksi poikaa Afroditen kanssa, Polykaonin ja Eryksin.
Aino Kallunki

Aino Kallunki (s. 19. elokuuta 1950) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili maailman huipputasolla 1980-luvun alkupuolella. Hän edusti urallaan Ranuan Peuraa ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. 
Kallunki sijoittui naisten maailmancupia edeltäneen Euroopan cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1982–1983 norjalaisten Gry Østvikin ja Siv Bråtenin jälkeen. Vuonna 1984 hän voitti Falunin hiihtokisoissa viiden kilometrin kilpailun ja sijoittui kymmenellä kilometrillä kolmanneksi
Kallunki voitti vuosina 1983–1988 ampumahiihdossa yhteensä neljä Suomen mestaruutta: kaksi niin normaalimatkalla kuin pikamatkallakin. 
Hiihdon SM-kilpailuissa Kallunki saavutti viestissä hopeaa Ranuan Peuran joukkueessa 1979 ja pronssia Ounasvaaran hiihtoseurassa 1973. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi.
Splay-puu

Tietojenkäsittelytieteessä splay-puu (mukautuva puu, viistopuu, engl. "splay tree") on tasapainotettu binäärihakupuu, jonka erityisominaisuus on mukautuminen: peräkkäin samoihin avaimiin kohdistuvat operaatiot ovat erityisen nopeita. Splay-puun kehittivät Daniel Sleator ja Robert Tarjan vuonna 1985.
Tehokkuus.
Splay-puun operaatiot toimivat tasoitetussa suoritusajassa "O"(log "n"). Koska avainkysely nostaa kysytyn solmun juureksi, peräkkäiset kyselyt toimivat vakioajassa.
Käytännön tehokkuus verrattuna muihin hakupuihin riippuu käyttötavasta. Esimerkiksi treap saattaa olla nopeampi vaihtoehto. Splay-puu ei kuitenkaan vaadi lainkaan ylimääräistä tilaa linkkien lisäksi.
Andrzej Stołyhwo

Andrzej Stołyhwo (1939 – 18. huhtikuuta 2016) oli puolalainen professori, joka erikoistui luonnollisten ja teollisesti tuotettujen rasvojen ja öljyjen analysointiin.
Koulutus.
Stołyhwo suoritti kemian maisteritutkinnon 1961, PhD-tutkinnon 1968 ja DSc-tutkinnon 1988, kaikki Gdańskin teknillisessä korkeakoulussa.
Tutkimus ja ura.
Stołyhwo toimi post. doc. tutkijana Minnesotan yliopiston Hormel-instituutissa 1971–1972, sekä opettajana École polytechniquessa, Palaiseaussa, Ranskassa 1981–1985 ja Universite Pierre et Marie Curie PARIS VI:ssa 1982–1985. Kotimaassaan hän toimi kotiyliopistonsa lisäksi muun muassa professorina Varsovan maatalousyliopistossa (). Hänen tutkimuksensa keskittyi kromatografian mittaustekniikan kehittämiseen erityisesti kaasukromatografiaan (GLC), korkean erotuskyvyn nestekromatografiaan (HPLC), ylikriittiseen kromatografiaan (SFC) sekä kapillaariseen elektroforeesiin. Hän julkaisi alallaan 55 tieteellistä artikkelia, yhden patentin sekä oli mukana keksimässä lasersädepohjaista mittausmenetelmää korkean erotuskyvyn nestekromatografiaan.
Vuonna 2002 Stołyhwo tutki saksalaisen professorin ja SS-patologin Rudolf Spannerin toisen maailmansodan aikana Danzigin anatomisessa instituutissa tuottamaa saippuaa, joka väitettiin sisältävän ihmisrasvoja muun muassa Stutthofin keskitysleirivankien ja lähiseudun mielisairaaloiden asukkien ruumiista. Hän totesi saippuanäytteiden sisältävän kaoliinia, mikä viittasi ihmisrasvoista peräisin olevan saippuan tulleen käytetyksi hyödyntämistarkoituksessa. Tämä oli hänen mukaansa vastoin yleisiä lääketieteen eettisiä periaatteita.
Katso myös.
Tehtiinkö Stutthofin juutalaisista saippuaa?
Hannele Mikaela Taivassalo

Hannele Mikaela Taivassalo (s. 19. huhtikuuta 1974 Alaveteli, Kruunupyy) on suomenruotsalainen kirjailija.
Ura.
Taivassalo valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2000 pääaineenaan pohjoismainen kirjallisuus. Lisäksi hän on opiskellut draaman kirjoittamista Teatterikorkeakoulussa ja näyttämötaidetta Göteborgin yliopistossa. Hän on työskennellyt Yleisradiossa, kirjoittanut teatterille ja toiminut tuntiopettajana Helsingin yliopistossa.
Taivassalo oli vuonna 1997 perustamassa Skunkteateria, jolle hän on kirjoittanut näytelmiä. Hän on kertonut juurtensa olevan ”absurdistisessa ja surrealistisessa taide- ja elämännäkemyksessä”.
Taivassalon esikoisteos, novellikokoelma "Kärlek, kärlek – hurra, hurra" ilmestyi vuonna 2005. Vuonna 2008 hän sai Runeberg-palkinnon teoksestaan "Fem knivar hade Andrej Krapl" (suom. "Viisi veistä Andrej Kraplilla"). Palkintoraati kuvaili romaania "realismille ja psykologisen uskottavuuden vaatimuksille iloiset hyvästit huiskuttavaksi nuoren naisen odysseiaksi". Sen mukaan "teos tuo kirjallisuuteemme tuulahduksen myyttisestä valojen ja varjojen valtakunnasta" ja "todellisuus näyttäytyy romaanissa samaan aikaan sekä absurdina että kohtalokkaana".
Vuonna 2017 Taivassalo sai ruotsalaiselta Längmanska kulturfonden -säätiöltä suomenruotsalaiselle kirjailijalle myönnettävän palkinnon. Palkinnon perusteluissa Taivassaloa kiiteltiin omaperäiseksi ja monipuoliseksi kirjailijaksi, joka koettelee kirjoissaan jatkuvasti kertomuksen rajoja niin muodon, sisällön kuin tunnelmankin suhteen.
Elokuussa 2020 Taivassalo valittiin suomenruotsalaisen kirjailijayhdistyksen ("Finlands svenska författareförening") puheenjohtajaksi.
Elias Tuoriniemi

Elias Tuoriniemi (12. joulukuuta 1772 Pyhäjärvi – 30. kesäkuuta 1840 Pyhäjärvi) oli 1800-luvun alun suomalainen kansanrunoilija.
Tuoriniemen vanhemmat olivat talollinen Lauri Tuoriniemi ja Liisa Kaurala. Hän eli Pyhäjärvellä, joka tuolloin kuului Pyhäjoen pitäjään, toimien isäntänä Pyhäjärven kylän Tuoriniemen talossa vuosina 1803–1833. Hänellä oli myös sepän ja suutarin taidot. Tuoriniemeltä on säilynyt jälkipolville neljä kalevalamittaista runoa. Pisin niistä on juoppouden pahetta vastustava "juttu juomareista", toinen on pilkkaruno "suuresta tupakanpuutteesta" ja kolmas lyhyt "Runo kirpusta". Neljäs runo "Yksi kaunis laulu" kuvaa Pyhäjärven kirkonkylän nuorison elämää 1780-luvun lopulla. Juomarirunon merkitsi muistiin 1822 J. F. Liljebladh ja se julkaistiin Turun Viikko-Sanomat-lehdessä vuonna 1826, sekä arkkiveisuna, ensimmäisen kerran 1828. Tupakkarunon ja kirppurunon taas julkaisi Zacharias Topelius vanhempi teoksessaan "Suomen Kansan Vanhoja Runoja ynnä myös nykyisempiä lauluja, 1826–1829".
Tuoriniemen puoliso oli vuodesta 1797 lähtien Anna Juhontytär Leskelä (1778–1841).
Idman &amp; Arvela

Ab Parfumerie Idman &amp; Arvela Oy oli vuosina 1907–1959 toiminut Suomen suurin kosmeettisten tuotteiden valmistaja. Vuonna 1907 perustetun yrityksen parasta aikaa olivat sotien jälkeiset vuodet, jolloin kosmetiikan tuonti oli säännösteltyä ja kotimainen tuotanto korvasi sitä. Idman &amp; Arvela oli vuonna 1948 Suomen suurin ja parhaiten varusteltu hajuvesitehdas, joka työllisti 34 henkeä.
Historiaa.
Idman &amp; Arvelan perustivat vuonna 1907 apteekkari Einar Idman ja vaimonsa Doris o. s. Puustinen alun perin nimellä "Finska Farmaceutiska Agentur". Parin vuoden kuluttua yhtiökumppaniksi tuli Ilmari Arvela, mutta vuonna 1912 Idman otti taas yrityksen kokonaan haltuunsa. Arvelan nimi säilyi toiminimessä, kun se muutettiin vuonna 1917 osakeyhtiöksi. Yhtiön toimialaksi määriteltiin ”agentuuriliike sekä valmistaa ja myydä parfyymeja, hiusväriä, eau de colognia, saippuoita, farmaseuttisia, kemiallisia, kosmeettisia ja teknisiä valmisteita”. Vuosina 1919–1921 yhtiöllä oli sivuliike Parfumerie le Coq Tukholmassa ja sitten Helsingissä. Sivuliikkeitä ja tytäryhtiöitä oli useita Suomessakin, kuten Kajaanin Rohdoskauppa Oy.
Einar Idman sai kauppaneuvoksen arvon 1945. Samana vuonna hänen vaimonsa Doris kuoli, ja Idman avioitui seuraavana vuonna Aune Inkeri Ahlströmin kanssa. Idman kuoli 1954.
Huhtamäki-yhtymä osti vuonna 1959 Idman &amp; Arvelan. Yhtiön teknokemiallisen tehtaan toiminta siirrettiin Fincos Oy:n yhteyteen ja sen harjoittama kosmeettisen alan tukkukauppa Lääketukku Oy:lle. Idman &amp; Arvelan vanhahtavana pidetystä valikoimasta ei kuitenkaan säilytetty montakaan tuotetta. Vuonna 1975 Lounais-Suomen Osuusteurastamo (LSO) osti yhtiön ja muutti sen nimeksi Oy Finnpet Ab. Se fuusioitiin 1981 Turun Teurastamo Oy:öön.
Optatus Lyytinen

Opatti (eli Optatus) Lyytinen (4. kesäkuuta tai 24. kesäkuuta 1832 Vesanto – 30. joulukuuta 1903 Vesanto) oli suomalainen kansanrunoilija. 
Henkilöhistoria.
Selkämän tilalla syntyneen Lyytisen vanhemmat olivat talollinen Juhani Lyytinen ja tämän vaimo Eeva Kanninen. Optatus Lyytinen oli toisen kansanrunoilijan, Pentti Lyytisen, veljenpoika. Hän opetteli luku-, kirjoitus- ja laskutaidon ja viljeli vuodesta 1868 lähtien omaa Penttilän tilaansa Vesannon Sonkarinsaaren kylässä. Kuntakokouksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1871 vuoteen 1877 ja kunnallislautakunnan varaesimiehenä vuodesta 1879 vuoteen 1897.
Lyytisen puoliso vuodesta 1861 oli Kustaava Sikström (k. 1922). Kaupunkineuvos Edvard Lyytinen oli heidän poikansa.
Optatus Lyytisen runoja.
Lyytinen kirjoitti jo nuorempana runoja ja lauluja, joita julkaistiin ensin Suomettaressa 1855 ja 1856 ja myöhemmin Kuopiossa ilmestyneessä Savo-lehdessä. Hän käytti runoissaan paitsi vanhaa kansanrunon mittaa, myös loppusoinnillisen kansanlaulun muotoa. Lyytisen runot olivat osin lyyrillisiä tuokiokuvia, mutta osin ne liittyivät ajankohtaisiin tapahtumiin tai keksintöihin tai hänen omiin kokemuksiinsa:
Albert Kukkonen

Albert Kukkonen (14. helmikuuta 1835 Rautalampi – 3. joulukuuta 1918 Rautalampi) oli suomalainen kansanrunoilija. Hinkkalan talossa syntyneen Kukkosen vanhemmat olivat Gabriel Eerikinpoika Kukkonen (k. 1873) ja Helena Kustaava Närhi (k. 1871). Kukkonen kirjoitti runoja nuoruusvuosinaan ja niitä on säilynyt Julius Krohnin kokoelmassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa.
Kukkonen viljeli perimäänsä Hinkkalan taloa ja hän oli myös Rautalammin kunnalliskauppayhtiön perustaja ja maanviljelysseuran jäsen. Hänen hautansa on Rautalammin hautausmaalla.
Libyanmeri

Libyanmeri () on Välimeren osa, joka sijaitsee Kreikalle kuuluvan Kreetan saaren ja Pohjois-Afrikan rannikon välissä. Libyanmeri on pari kilometriä syvä ja sen rannalla sijaitsevat suurimmat kaupungit ovat Libyassa ja Egyptissä. Libyanmeren halki kulkee tärkeä laivaväylä Suezin kanavan ja Euroopan välillä.
Libyanmeren pohja on rannikon läheisyydessä kerroslaakioinen. Libyanmeren ilmasto on subtrooppinen. Alueen keskinmääräinen sademäärä vuodessa on 100–500 mm. Lämpötila tammikuussa on 10–20 °C ja heinäkuussa 20–30 °C.
Kreetan rannikon Libyanmereen kuuluvista lahdista suurin on Messaránlahti saaren etelärannikon keskiosissa. Meressä sijaitsevat muun muassa Kreikalle kuuluvat, Kreetan saariin luettavat Gávdoksen, Gavdopoúlan, Paximádian, Chrysín ja Koufonísin saaret. Euroopan ja Afrikan litosfäärilaatat kohtaavat Libyanmerellä Gávdoksen eteläpuolella.
Kreetalla Libyanmeren rannalla sijaitsevat muun muassa Palaióchora, Soúgia, Agía Rouméli, Loutró, Chóra Sfakíon, Fragkokástello, Préveli, Agía Galíni, Mátala, Kaloí Liménes, Mýrtos ja Ierápetra. Myös muun muassa Kommóksen arkeologinen kohde sijaitsee Libyanmeren rannalla. Lähellä rantaa sijaitsevat myös Faistos ja Agía Triáda sekä Prévelin ja Kapsáksen luostarit.
Katti-Matti

Katti-Matti () on George Gatelyn alun perin vuonna 1973 luoma sarjakuvahahmo.
Hahmo.
Katti-Matti on kissa, jolla on oranssinvärinen turkki ja mustan värinen nenä. Hän asustaa Jussi-nimisen pojan (alun perin nimeltään Iggy), ja hänen isovanhempiensa luona. Hän pitää eritoten kaloista ja tämän takia hän tekee usein jäyniä kaupungin kalakauppiaalle. Katti-Matti tekee välillä kiusaa muillekin kaupungin kissoille ja koirille, kuten esimerkiksi Sökö-nimiselle koiralle (Spike), jonka kanssa hänellä on usein erimielisyyksiä. Hänellä on Sonja-niminen tyttöystävä, joka on valkoinen pitkäkarvakissa. Katti-Matin isä on tunnettu rikollinen, ja tämän vuoksi hän joutui vankilaan.
Televisiosarjat.
Katti-Matista on tehty kaksi piirrossarjaa: ensimmäinen valmistui vuosina 1980–1982, ja toinen vuosina 1984–1985. Suomessa piirrossarjoja ei ole esitetty televisiossa, mutta ensimmäisen ja toisen piirrossarjan jaksoja on julkaistu VHS-kasetteina sekä DVD:nä suomenkielisellä että englanninkielisellä jälkiäänityksellä. Vuonna 1986 julkaistiin elokuva, joka koostui muutamasta vuoden 1984 sarjassa esitetyistä jaksoista.
Sarjakuvalehti.
Lehtimiehet ja sitten Yhtyneet Kuvalehdet julkaisivat Suomessa vuosina 1986–1991 "Kattimatti"-nimistä sarjakuvalehteä. Lehti sisälsi sarjakuvien lisäksi muun muassa kirjeystäväpalstan ja puuhasivuja. Lehden päätoimittaja oli Minna Salomaa.
Irene Mendelin

Aina Irene Mendelin (27. joulukuuta 1864 Jyväskylä – 14. syyskuuta 1944 Saarijärvi) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Mendelin oli Suomen ensimmäinen omia runokokoelmia julkaissut naisrunoilija. 
Henkilöhistoria.
Irene Mendelin vanhemmat olivat vääpeli Carl Edvard Mendelin ja Maria Sofia Ahlqvist. Mendelin valmistui 1882 Jyväskylän tyttökoulusta ja suoritti vuosina 1889-1893 Helsingin Suomalaisen Jatko-opiston. Toimeentulonsa hän sai Jyväskylän tullikamarin rahastonhoitajan työstä vuosina 1906–1929. Vuonna 1929 hän erosi täysinpalvelleena ja muutti asumaan Saarijärvelle.
Mendelin oli Keski-Suomen raittiuspiirin sihteeri 1915–1929, Keski-Suomen eläinsuojeluyhdistyksen sihteeri 1912–1916 ja puheenjohtaja 1916–1929 sekä useita vuosia Jyväskylän Marttayhdistyksen, Suomalaisen Naisliiton Jyväskylän osaston ja Kokoomuksen naisjärjestön Jyväskylän osaston puheenjohtaja. Raittiuden Ystävien kunniajäsen hän oli vuodesta 1933. Mendelin otti osaa lottatyöhön Suomen sisällissodan ajoista lähtien. Jyväskylän Mendelininkatu on nimetty Irene Mendelinin mukaan.
Taiteellinen tuotanto.
Mendelinin runoja julkaistiin ensimmäisen kerran Kansanvalistusseuran kalenterissa 1885 ja hänen runojaan ilmestyi myös Suomen Kaunokirjailijaliiton Liitto-albumeissa sekä Keski-Suomi-lehdessä. Isänmaallisuus, naisasialiike ja raittiustyö tulivat hänen runoissaan ja lauluissaan voimakkaasti esiin. Aatteellisuuden lisäksi runot sisältävät luonnontunnelmia ja rakkausaiheita, jotka pehmensivät hänen runoilijakuvaansa. Tunnetuin hänen runoistaan lienee "Kuin lammen laine", jota virheellisesti pidetään kansanlauluna. Runo on julkaistu alun perin Mendelinin ensimmäisessä, vuonna 1893 ilmestyneessä runokokoelmassa "Koivikossa". Mendelin teki myös paljon runosuomennoksia ja sepitti joukon runoja eri julkaisuihin ja juhlia varten.
Aleksanteri Rahkonen

Aleksanteri Rahkonen (26. kesäkuuta 1841 Viipurin maalaiskunta – 1. toukokuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen runoilija, opettaja, toimittaja ja kääntäjä.
Henkilöhistoria.
Mylläri David eli Taavetti Rahkosen ja Eeva Avitaisen poikana syntynyt Aleksanteri Rahkonen pääsi ylioppilaaksi 1862 Viipurin ruotsalaisesta kimnaasista ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Hän oli vuonna 1864 opettajana Kytäjän kartanon omistajan Constantin Linderin ja tämän puolison Marie Linderin perustamassa koulussa Kytäjällä. Rahkosen opettajantoimi päättyi kuitenkin lyhyeen hänen juopoteltuaan ja lainattuaan luvatta hevosen matkaa varten. Myöhemmin Rahkonen toimi opettajana kotiseudullaan. Rahkonen kuoli naimattomana Viipurissa vuonna 1877 jouduttuaan lähtemään Helsingistä epäsäännöllisen elämän ja heikentyneen terveytensä takia.
Kirjallinen toiminta.
Rahkonen tunnetaan parhaiten runostaan "Miks' leivo lennät Suomehen?", jonka on lauluksi säveltänyt Erkki Melartin. Hän käänsi myös ruotsin- ja saksankielisiä runoja ja lauluja suomen kielelle. Hän julkaisi ensin omia ja käännösrunoja "Maiden ja Merien Takaa" -lehdessä, mutta sittemmin myös runokokoelmia, näytelmäkäännöksiä, oppikirjoja, saksankielisen oppaan Vuoksesta ja Imatrankoskesta ja kuvauksen "Kertomus Antrean pitäjästä" Itä-Suomesta, josta osa painettiin "Suomen Kuvalehteen" vuonna 1874.
Mars-96

Mars 96 eli Mars 8 oli venäläinen Mars-luotain, jonka laukaisu epäonnistui 16. marraskuuta 1996. Laukaisuväline oli Proton 8K82K/11S824F-kantoraketti, joka toimi moitteettomasti. Laukaisimen neljäs rakettivaihe Block D-2 ei kuitenkaan syttynyt, koska se ei saanut avaruusalukselta starttikomentoa. Kyseinen ylimmän rakettivaiheen moottori kuului Lavotskinin rakentamaan avaruusluotaimeen. Alus putosi takaisin maahan. Nykytiedon mukaan alus putosi mereen Chilen rannikolla. 
Ohjelma.
Mars 96 oli 1980-luvulla kunnianhimoisen Neuvostoliiton avaruusohjelman pääprioriteetti. Sen tunnus oli aluksi Mars 92 ja sitten Mars 94 – nimi muuttui aina laukaisun lykkääntyessä, kun avaruusluotaimen tekninen kehitys hidastui rahoitusvaikeuksien takia. Mars 96 perustui neuvostoliittolaisiin Phobos-luotaimiin ollen vielä niitäkin raskaampi. Mars 96 priorisointi esti venäläisten Spetrum-Röntgen-Gamma ja Radioastron-satelliittien kehityksen loppuun asti. Nämä avaruuslennot kuten Mars 96:n seuraaja Phobos-Grunt on elvytetty 2000-luvulla ja näyttävät toteutuvan vielä jossain muodossa.
Tieteelliset tavoitteet.
Mars 96 oli suuri avaruusluotain, joka onnistuessaan olisi tehnyt monia mittauksia: 
Avaruusalus.
Mars 96 luotain oli kolmiakselistabiloitu alus, jonka massa oli 6 180 kg tankattuna ja tyhjämassa 3 160 kg. 
Aluksen kuljettama pinta-asema oli halkaisijaltaan noin metrin kokoinen painaen noin 60 kg. Sen sähkönlähde oli RTG (ydinvoima). Siinä oli kahdeksan tieteellistä mittalaitetta – Suomesta tulivat mm. pinta-aseman keskustietokone, sen ohjelmistot sekä säänmittausanturit. 
Alus kuljetti myös kaksi penetraattoria, joissa oli kamerat, spektrometrit, kiihtyvyysanturit ja seismometrit.
Tieteelliset mittalaitteet.
Metegg-pinta-asema.
Suomalainen Ilmatieteen laitos johti Metegg-pinta-aseman kehitystyötä 1980-luvulta laukaisuun asti. Sen alihankkijoina toimi useita suomalaisia avaruustekniikkayrityksiä. Itse laskeutuja valmistettiin Neuvostoliitossa ja Venäjällä.
Mars-96:n jatko.
Euroopan avaruusjärjestö päätti Mars-96:n tuhouduttua aloittaa Mars Express-missionsa. Perusteena oli läntisen Euroopan Mars-tutkijoiden merkittävä panos Mars 96:n tieteellisiin mittalaitteisiin eli tosiasiaan, että kyseisten tuhoutuneiden laitteiden varakappaleet voivat toimia perustana ESAn omalle Mars-missiolle. 
Myös Ranskan avaruusjärjestön CNESin sittemmin talousvaikeuksissa peruuttama Netlander oli nimenomaan laskeutujien kohdalla suora jatko Mars 96-missioon. 
Myös venäläis-suomalainen MetNet-laskeutujien teknologiakehitys pohjautuu Mars 96:een.
Dramacon

Dramacon on Svetlana Šmakovan kirjoittama ja piirtämä alun perin englanninkielinen pseudomangasarja. Sarjan on julkaissut Tokyopop-kustantamo vuosina 2005-2007. Dramacon oli ehdolla Harvey Award -palkinnon saajaksi 2006 ja Eisner-palkinnon saajaksi erikoistunnustus-kategoriassa 2007.
Juoni.
Nuori amatöörikirjailija Christie asettuu animetapahtuman taiteilijakujalle esittelijäksi, koska kokee sen mahdollisuudeksi mainostaa taiteilijapoikaystävänsä kanssa aloittamaansa mangaa. Odottamatta hän ihastuu salaperäiseen cosplayeriin, Mattiin, joka lohduttaa häntä poikaystävän flirttaillessa muille tytöille. Mattin ja Christien suudelman nähnyt raivostunut ja juopunut poikaystävä yrittää seksuaalisesti hyväksikäyttää Christietä. Sen jälkeen Christie viettää viimeisen yönsä Mattin ja hänen ystäviensä luona. 
Christie saapuu seuraavaan Yatta Anime -tapahtumaan uuden piirtäjän, Bethanyn, kanssa. Christie tapaa siellä Mattin, jolla on uusi tyttöystävä. Tämä animetapahtuma on mustasukkaisuuden valloittama, mutta kolmantena vuotena asiat alkavat selvitä. 
Uudella piirtäjällä Bethanyllä on ongelmia hänen äitinsä tullessa kolmantena vuotena katsomaan, millaisessa "kulttuuritapahtumassa" Bethany on. Bethany riitelee äitinsä kanssa uravalinnastaan, minkä jälkeen äiti ajaa kolarin. Christie ja muut jättävät tapahtuman tyytyväisempinä kuin aiemmin.
Ultima II

Ultima II: The Revenge of the Enchantress on Richard Garriottin kehittämä ja Sierra On-Linen alun perin 1982 julkaisema "Ultima"-tietokoneroolipelisarjan videopeli. Pelin julkaisun jälkeen Richard Garriott perusti Origin Systemsin.
Tarina.
Pahan velho Mondainin rakastajatar Minax uhkaa Maata aiheuttamalla häiriöitä aika-avaruusjatkumossa, ja sankarin tehtävä on tappaa hänet.