tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Oinonen

Lauri Juhani Oinonen (s. 10. elokuuta 1947 Multia) on suomalainen pappi ja poliitikko. Hän toimi keskustan kansanedustajana vuodesta 1999 vuoteen 2011, jolloin ei enää tullut valituksi eduskuntaan. Hän on toiminut Keuruun kaupunginvaltuustossa vuodesta 1977 lähtien ja valtuuston puheenjohtajana vuodesta 1998.
Koulutus.
Oinonen suoritti ylioppilastutkinnon ja valmistui teologian maisteriksi. Hän sai pappisvihkimyksen vuonna 1972.
Ura.
Ennen poliittista uraansa Oinonen toimi opettajana ja papin tehtävissä. Hän työskenteli Vaasan lyseon vs. lehtorina vuosina 1970–1971 ja Kiikan-Keikyän yhteiskoulun tuntiopettajana 1971–1972.
Vuonna 1972 hän aloitti Keuruun seurakunnan pastorina, ja toimi sen jälkeen pitkään Keuruun varuskunnan sotilaspastorina (1973–1990). Oinonen oli myös Keuruun seurakunnan 1. kappalainen vuosina 1975–2011 sekä vs. 3. kappalainen 2011–2013.
Hän on lisäksi harjoittanut maa- ja metsätaloutta Multian kotitilallaan.
Oinonen työskenteli Keuruun seurakunnan pappisvirkansa ohella ennen eduskuntaan valintaa 18 vuotta sivutoimisena sotilaspastorina Keuruun varuskunnassa. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin rovastin arvo.
Poliittinen toiminta.
Poliittiset luottamustehtävät.
Oinonen on toiminut Keuruun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1977 lähtien. 
Oinonen toimi Suomen Keskustan kansanedustajana vuosien 1999-2011 ajan edustaen Keski-Suomen vaalipiiriä.
Oinonen oli ehdolla vuoden 2025 kunta- ja aluevaaleissa. Kuntavaaleissa hän sai 66 ääntä ja tuli valituksi kaupunginvaltuustoon. Aluevaaleissa sai 173 ääntä eikä tullut valituksi aluevaltuustoon. 
Oinonen kuului eduskunnassa puolustus- ja sivistysvaliokuntiin. Lisäksi hän oli jäsenenä Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. 
Näkemyksiä.
Oinonen vastustaa sukupuolineutraaleja avioliittoja. Yhteiskunnan peruspylväitä ovat hänen mukaansa yleinen asevelvollisuus ja koulujen uskonnonopetus, joita ei saa murentaa. Oinosen mukaan Suomen harjoittamalla kehitysyhteistyöllä on saatu monia hyviä asioita aikaiseksi ja Suomen tulee lisätä vähiten kehittyneille ja Afrikan maille menevän avun osuutta.
Aila Paloniemi

Aila Annikki Paloniemi (s. 28. tammikuuta 1956 Kyyjärvi) on suomalainen poliitikko, joka toimi keskustan kansanedustajana vuosina 2003–2019 Keski-Suomen vaalipiiristä. Paloniemi on ollut Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1997 lähtien. Lisäksi hän on jäsen Keski-Suomen liiton maakuntavaltuustossa (1997–2000, 2005–). Ammatiltaan hän on toimittaja ja lastentarhanopettaja. Hänet valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon myös vuoden 2017 kuntavaaleissa. Paloniemi putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Vastuutehtävät ja poliittinen ura.
Paloniemi on Keski-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuuston 2. varapuheenjohtaja. 
Paloniemi kuului vuonna 2006 Mikko Alkion puoluesihteeriyttä kannattaneeseen johtonelikkoon Mirja Ryynäsen, Kyösti Karjulan ja Pekka Myllymäen kanssa.
Eduskunnassa Paloniemi oli varsinainen jäsen ulkoasiainvaliokunnassa sekä varajäsen puolustusvaliokunnassa ja sosiaali- ja terveysvaliokunnassa.
Paloniemi on myös Perhehoitoliiton puheenjohtaja, hän on ollut rakentamassa nykyistä laskentamallia lastensuojelukertoimelle, jonka mukaan valtio maksaa kunnille lastensuojelusta. Aila Paloniemi ja Pelastakaa Lapset ry:n pääsihteeri Hanna Markkula-Kivisilta työskentelevät yhteistyönä lasten eriasteisen laitostamisen hyväksi. Paloniemi toimii myös valtakunnallisen syöpäsairaiden lasten järjestön, Sylva ry:n, puheenjohtajana.
Ennen valintaansa kansanedustajaksi Paloniemi työskenteli vuodesta 1984 Yleisradion palveluksessa. 1990-luvun lopulla hän toimi TV2:n esittämän "Hakupalat"-ohjelman juontajana ja toimittajana yhdessä Meku Mannerin kanssa.
Tuomo Hänninen

Tuomo Juhani Hänninen (s. 9. huhtikuuta 1954 Kuusamo) on suomalainen poliitikko. Hän oli Suomen Keskustan kansanedustajana Oulun vaalipiiristä 2003–2011. Hän on ollut Kuusamon kunnanvaltuustossa vuosina 1989–1998 ja kaupunginvaltuustossa vuodesta 2009 lähtien. Sotilasarvoltaan Hänninen on yliluutnantti. Hänninen toimi jälkimmäisellä kansanedustajakaudellaan eduskunnan sivistysvaliokunnan varapuheenjohtajana. Hän on työskennellyt kouluttajana maatalousoppilaitoksessa ja ammatti-instituutissa.
Inkeri Kerola

Eeva Inkeri Kerola (s. 18. maaliskuuta 1957 Saloinen) on suomalainen poliitikko. Hän oli keskustan kansanedustaja vuosina 1999–2015. Hän toimi vuosina 2011–2015 sivistysvaliokunnan varapuheenjohtajana. Hän ei asettunut ehdolle enää vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Kerola on ollut Raahen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–2017 ja kaupunginhallituksessa vuosina 1993–1998. Hän on toiminut kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2013–2017 sekä kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1997–1998. Kerola on valmistunut luokanopettajaksi vuonna 1980 ja erityisopettajaksi vuonna 1996.
Hänet valittiin Raahen Fiiaksi vuonna 2018.
Vakaumukseltaan Kerola on vanhoillislestadiolainen.
Salvatore Tessio

Salvatore ”Sal” Tessio on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaanissa "Kummisetä" sekä Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa II". Sal Tessio on "Kummisedän" tarinassa italialaisamerikkalaisen rikollisperheen päämiehen apulainen, "caporegime". Kahdessa ensimmäisessä elokuvassa vanhempaa Tessiota esittää Abe Vigoda, John Aprea esitti nuorempaa Tessiota toisessa elokuvassa. 
Salvatore Tessio tapaa nuorena samanikäisen Vito Corleonen asuessaan New Yorkin italiaskaupunginosassa 1900-luvun alussa. Yhdessä Genco Abbandandon ja Pete Clemenzan kanssa he auttavat Corleonen nousemaan merkittäväksi tekijäksi oliiviöljykaupassa, alkoholin salakuljetuksessa ja vedonlyönnin järjestämisessä. 
Sal Tessio ja Clemenza toimivat yhdessä Corleonen perheen "caporegimeinä" uskollisesti Vito Corleonen kuolemaan saakka 1955. Ennen kuolemaansa Don Vito siirtää valtansa pojalleen Michaelille, joka aikoo siirtää Corleonen perheen liiketoiminnat hotelli- ja viihdealalle. Perhe aikoo pitää ainoastaan oliiviöljytoiminnan "Genco Puran", mutta kaikki muu siirtyisi "caporegimeille", jotka kumpikin voivat perustaa omat perheet reviireilleen. 
Sal ei kuitenkaan usko pystyvänsä toimimaan parhaalla toivomallaan tavalla ja solmiikin "Don Barzini"n kanssa suunnitelman Michaelin tapattamiseksi. Vanha Vito on kuitenkin pojalleen ennustanut petoksen mahdollisuudesta tässä tilanteessa ja Corleonen perhe iskeekin ennen vihollisiansa. Tession kohtalo sinetöidään myös.
Markku Koski (poliitikko)

Markku Aulis Koski (s. 17. tammikuuta 1952 Kärsämäki) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut Suomen Keskustan kansanedustajana vuosina 1991–1999 ja 2003–2007.
Koulutus.
Koulutukseltaan Koski on levyseppä-hitsaaja vuodelta 1970. Hän on suorittanut kunnallispolitiikan approbaturin 1987 ja valtio-opin approbaturin vuonna 2001. Sotilasarvoltaan hän on vääpeli (1993).
Poliittinen ura.
Eduskunnassa hän toimi varapuhemiehenä vuosina 2003–2006. Koski oli Kärsämäen kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 1987 vuoteen 2003 ja jäsen 1987–2004. Koski valittiin Kärsämäen kunnanvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa. Lisäksi hän toimii Kärsämäen seurakunnan kirkkovaltuustossa ja on toiminut kirkkovaltuuston puheenjohtajana vuosina 2015-2019 ja kirkkovaltuuston varapuheenjohtajana 2020-2021.
Koski valittiin Pohjois-Pohjanmaan aluevaltuustoon 2022 aluevaaleissa.
Koski valittiin Sievin kunnanjohtajaksi vuonna 2007 ja hän toimi tehtävässä vuoteen 2014 saakka.
Yksityiselämä.
Kosken aviopuoliso on Marja-Leena Annikki (o.s. Aho). Heillä on viisi lasta.
Tilintarkastus

Tilintarkastus on yrityksen tai yhteisön kirjanpidon,tilinpäätöksen ja hallinnon tarkastamista. Sen tavoitteena on varmistaa, että yrityksen toiminta on lainmukaista eikä tilinpäätökseen sisälly olennaisia virheitä.
Suomessa tilintarkastus on pakollinen eräille yhtiömuodoille ja isoille yhdistyksille, joiden tase (yli 100 000 euroa), liikevaihto (yli 200 000 euroa) tai henkilökunnan määrä (yli 3) ylittävät annetut rajat. Pienillä yhdistyksillä riittää tilintarkastuksen sijaan toiminnantarkastus. Yksityisen elinkeinonharjoittajan yrityksessä ei tarvitse tehdä tilintarkastusta. 
Etenkin suurten kansainvälisten yritysten tilintarkastustoiminta on maailmassa keskittynyt muutaman suuren tilintarkastusyritykseen, jotka tarjoavat asiakasyrityksilleen myös muuta taloushallinnon konsultointia. Neljä suurinta alan ketjua (ns. "The Big Four") ovat Deloitte, KPMG, Ernst &amp; Young ja PwC.
Susanna Rahkonen

Susanna Irene Rahkonen (s. 18. toukokuuta 1968 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän oli SDP:n kansanedustaja kaksi kautta Uudenmaan vaalipiiristä 1999–2007. Kesäkuussa 2012 Rahkonen kertoi siirtyneensä vihreisiin.
Elämä ja ura.
Rahkonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1986. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1995.
Rahkonen työskenteli tarkastuslautakunnan esittelijänä 1991–1994 ja Lohjan käräjäoikeuden notaarina 1994–1995. Ennen valintaansa eduskuntaan hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön ylitarkastajana.
Kansanedustajakausiensa jälkeen Rahkonen työskenteli Net Effectin johtavana konsulttina 2008–2009. Vuodesta 2009 hän on ollut oman Vapaa Sektori -konsulttiyrityksensä toimitusjohtaja.
Politiikka.
Rahkonen valittiin eduskuntaan ensimmäisen keran vuoden 1999 vaaleissa ja uudelleen vuoden 2003 vaaleissa. Hän oli lakivaliokunnan varapuheenjohtaja 2003–2007. Rahkonen oli ehdolla myös vuonna 2007. Vuoden 2015 vaaleissa hän oli vihreiden ehdokas. Vuodesta 2013 hän on ollut Espoon tarkastuslautakunnan varapuheenjohtaja.
Rahkonen on ollut Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–2008 ja uudelleen vuodesta 2013. Hän ei ollut ehdolla vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Espoon valtuustoon vihreiden listalta. Rahkonen oli kaupunginhallituksen jäsen 1997–1999 ja varapuheenjohtaja 2005–2006. Hän sai Espoo-mitalin vuonna 2004.
Rahkonen on kuulunut SDP:n puoluehallitukseen ja oli jäsen Uudenmaan maakuntahallituksessa vuosina 2001–2004. Vuonna 2007 ilmestyi Rahkosen kirja "Valta istuu sohvalla", jossa hän otti kantaa muun muassa hyvinvointivaltion ja laajemman julkisen sektorin puolesta.
Luottamustehtävät.
Rahkonen oli Kemiran hallintoneuvoston jäsen 2001–2007. Hän oli Suomen Kuluttajaliiton puheenjohtaja 2002–2007 ja tasa-arvoasiain neuvottelukunnan jäsen 2003–2011. Rahkonen oli HOK-Elannon edustajiston jäsen 2004–2012 ja hallintoneuvoston jäsen 2008–2012.
Rahkonen on Espoon diakoniasäätiön valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 2008.
Matti Saarinen

Matti Kalervo Saarinen (16. kesäkuuta 1947 Lohja – 12. heinäkuuta 2021 Lohja) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1987–1991 ja 1995–2015. Saarinen toimi Lohjan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1989–1996 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1988. Sotilasarvoltaan hän oli alikersantti.
Saarinen ei asettunut enää ehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Rakel Hiltunen

Lea Rakel Hiltunen (o.s. "Lyytikäinen", s. 2. heinäkuuta 1940 Keitele) on suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana Helsingin vaalipiiristä 1999–2015.
Hiltunen valmistui ylioppilaaksi 1963. Hän opiskeli sosiaalipolitiikkaa. Hiltunen työskenteli sosiaalihoitajana Kuulonhuoltoliitossa 1971–1978 ja Lomakotien liitto ry:n toimitusjohtajana 1978–2003.
Hiltunen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1989–2012. Hän oli kaupunginhallituksen jäsen 1993–2004, josta puheenjohtajana vuodet 1995–2000. Valtuuston puheenjohtaja Hiltunen oli vuosina 2005–2008 ja toinen varapuheenjohtaja 2009–2012. Hän ei ollut ehdolla enää vuoden 2012 kuntavaaleissa. Hän on toiminut myös Kuntaliiton hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2012 Hiltunen sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Kesäkuussa 2014 Hiltunen ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää eduskuntavaaleissa 2015.
Virpa Puisto

Virpa Terhikka Puisto (28. joulukuuta 1946 Turku – 10. marraskuuta 2013 Turku) oli suomalainen poliitikko ja sosiaalineuvos. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1987–2007. Puisto oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1981–2000 ja 2004–2013. Koulutukseltaan Puisto oli erikoissairaanhoitaja. 
Puisto oli suorapuheinen ja sinnikäs poliitikko. Hän on itse kuvaillut, että hänen äitinsä pohjalaisuus ja isänsä turkulaisuus olivat hänen luonteensa taustalla. Sitkeyden syynä saattoi olla myös varhainen orvoksi jääminen. Suorapuheinen Puisto sanoi myös omilleen napakasti, jos oli eri mieltä. Niinpä sai SDP:n puheenjohtaja ja pääministeri Paavo Lipponenkin Puistolta kritiikkiä siitä, ettei tämä ajanut köyhien asiaa. Puisto tunnettiin tuimana sosiaaliturvan puolustajana. Hän piti kunniana sitä, että häntä nimitettiin "sosiaalitantaksi". Lipposen hallitukseen Puisto oli nousemassa työministeriksi, kun hän joutui kieltäytymään tehtävästä miehensä taloudenhoitoon liittyneiden epäselvyyksien vuoksi.
Presidentti Tarja Halonen myönsi Virpa Puistolle sosiaalineuvoksen arvonimen. Puisto kuoli vaikean sairauden murtamana 66 vuoden iässä.
Jukka Roos

Jukka Antero Roos (s. 29. toukokuuta 1948 Perniö) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustajana vuosina 1987–1999 ja 2003–2007. Roos oli mukana Perniön kunnanvaltuustossa vuosina 1981–1996 ja 2000–2008. Vuodesta 2009, Perniön liityttyä Saloon, hän oli Salon kaupunginvaltuutettu ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, kunnes jätti valtuuston vuoden 2012 alussa. Hän on toiminut poliittisella urallaan myös Perniön kunnanhallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana. 
Roos työskenteli ennen kansanedustajuuttaan vuodesta 1964 alkaen Teijon telakalla. Hän toimi levyseppänä, koneasentajana ja vuodesta 1976 pääluottamusmiehenä.
Sotilasarvoltaan Roos on ylimatruusi.
Minna Lintonen

Minna Helena Lintonen (o.s. "Seitsonen", s. 6. lokakuuta 1962 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 2003–2007. Lokakuusta 2012 helmikuuhun 2013 Lintonen toimi Forssan kaupunginjohtaja Tapani Venhon sijaisena. Hän oli Forssan kaupunginhallituksen puheenjohtaja 2009–2012 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 2001–2004 sekä ensimmäinen varapuheenjohtaja 2005–2009.
Koulutukseltaan Lintonen on kasvatustieteen maisteri ja luokanopettaja. Hän työskentelee Tölön alakoulun rehtorina Forssassa.
Maaliskuussa 2012 SDP:n puoluevaltuuston kokouksessa väistynyt puoluesihteeri Mikael Jungner totesi puolueen tarvitsevan "enemmän kristakiuruja ja vähemmän minnalintosia" kritisoiden häntä arvostellutta Lintosta selän takana puhujaksi. Myöhemmin Jungner pyysi Lintoselta puheitaan anteeksi. Jungnerin kannanoton jälkeen Lintonen ilmoitti harkitsevansa puolueen jäsenkirjasta luopumista. Myöhemmin hän kertoi pysyvänsä puolueessa, mutta väistyvänsä sen luottamustehtävistä vuoden lopussa. Lintonen pyrki eduskuntaan vuosien 2007, 2011 ja 2015 vaaleissa muttei tullut valituksi.
Lintonen on ollut vuodesta 1986 naimisissa Timo-Pekka Lintosen kanssa. Heillä on kolme lasta.
Satu Taiveaho

Satu Kirsikka Taiveaho (s. 29. syyskuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen poliitikko ja järjestöjohtaja. Hän oli vuosina 2003–2011 SDP:n kansanedustaja Hämeen vaalipiiristä.
Ura.
Taiveaho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1995 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 2001. Hän on työskennellyt muun muassa sosiaalityöntekijänä. Kansanedustajaksi hänet valittiin sosiaalijohtajan virasta.
Vuosina 2001–2008 Taiveaho oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa 4 903 äänellä. Vuoden 2007 vaaleissa Taiveaho valittiin toiselle kaudelle 6 760 äänellä. Hän oli ehdolla myös vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja sai 25 916 ääntä. Taiveaho ei asettunut ehdolle enää vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Taiveaho profiloitui erityisesti ympäristö- sekä sosiaali- ja terveyspolitiikassa. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli ympäristövaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen, sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnan ja suuren valiokunnan (EU-asiat) varajäsen. Kaudella 2007–2011 hän toimi sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsenenä ja hallintovaliokunnan sekä ympäristövaliokunnan varajäsenenä. Lisäksi Taiveaho toimi monissa valtiollisissa, alueellisissa, maakunnallisissa tehtävissä.
Politiikan jälkeen Taiveaho toimi Sininauhasäätiön toimitusjohtajana ja Etelä-Suomen aluehallintoviraston sosiaalihuollon johtavana ylitarkastajana. Vuosina 2014–2017 Taiveaho oli Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin järjestöpäällikkö. Toukokuussa 2017 Taiveaho aloitti Turvallisen vanhuuden puolesta -Suvanto Ry:n toiminnanjohtajana ja toimi tehtävässä syksyyn 2020. Taiveaho toimi vuosina 2020-2022 Kymsoten johtavana sosiaalityöntekijänä. Elokuussa 2022 Taiveaho nimitettiin Autismiliiton toiminnanjohtajaksi. 
Taiveaho toimi Tuusulan kunnanvaltuustossa (1059 äänellä) sekä sosiaali- ja terveyslautakunnan pj:nä vuosina 2017-2018. Samoin Taiveaho toimi myös Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymän 2.vpj:nä.
Kouvolan kaupunginvaltuustoon Taiveaho tuli valituksi vuoden 2021 vaaleissa (1087 äänellä).
Taiveaho on toiminut ja toimii monissa järjestöjen luottamustehtävissä. Samoin hän on toiminut sekä Hämeenlinnan, Tuusulan että Riihimäen seurakunnan luottamustehtävissä. Tällä hetkellä on hän toimii Tampereen hiippakuntavaltuustossa, Riihimäen kirkkovaltuustossa sekä mm. Riihimäen-Hyvinkään perheasianneuvottelunakeskuksen johtokunnan pj:nä.
Yksityiselämä.
Taiveaho kihlautui keskustan kansanedustaja Antti Kaikkosen kanssa 18. kesäkuuta 2006. He menivät naimisiin Hämeenlinnan kirkossa lauantaina 12. heinäkuuta 2008. He toimivat avioliittonsa aikana kahden lapsen sijaisvanhempina. Syyskuussa 2018 he ilmoittivat eroavansa.
Loppuvuodesta 2019 Taiveaho alkoi seurustella vuosina 2012–2017 Haminan kaupunginvaltuustossa SDP:tä edustaneen Ville Virtasen kanssa. Pari kihlautui joulukuussa 2019, meni naimisiin elokuussa 2020 ja haki yhdessä avioeroa kesällä 2022.
Saara Karhu

Saara Elina Karhu (s. 6. marraskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja entinen Yleisradion TV2:n kuuluttaja, urheilutoimittaja ja asiaohjelmien toimittaja. Hän on toiminut Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1999–2015 sekä Tampereen kaupunginvaltuutettuna vuosina 2001–2008. Koulutukseltaan Karhu on lastentarhanopettaja.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Karhu ei asettunut enää ehdolle.
Saara Karhu asuu Tampereella. Hän on naimisissa, ja hänellä on edellisestä liitosta aikuinen tytär.
Thyrfing

Thyrfing on ruotsalainen viikinkimetalli-yhtye. Se perustettiin vuonna 1995, aluksi kitaristi Patrik Lindgrenin ja rumpali Jocke Kristenssonin sivuprojektina. Thyrfing otti alusta asti vaikutteita viikinkimytologiasta. Alkuvaiheessa yhtyeen musiikki oli raa'ahkoa ja primitiivistä, ja mukana oli aineksia kansanmusiikista, keskiaikaisista melodioista ja raskaana jylläävistä kitaroista. Kahden demokasetin myötä Thyrfing sai hyvän vastaanoton underground-piireissä. Yhtye solmi vuonna 1997 levytyssopimuksen hollantilaisen Hammerheart-levy-yhtiön kanssa. Debyyttialbumi Thyrfing julkaistiin 1998.
Toisella albumillaan "Valdr Galda" Thyrfing edistyi ilmaisussaan ja omaksui sinfoniallisia vaikutteita, unohtamatta kuitenkaan juuriaan. Keikkoja varten yhtye värväsi mukaan kitaristi Tommy Tägtgrenin. Urkraft-albumi julkaistiin vuonna 2000. Samana vuonna Thyrfing teki pienen kiertueen Pohjois-Euroopassa.
Vuonna 2002 ilmestyi levy Vansinnesvisor. Se oli iso harppaus Thyrfingin musiikillisessa ilmaisussa, muun muassa erikoisten soitinvalintojen ja vaihtuvien laulutyylien takia. Yhtye tuli albumin myötä suuremman yleisön tietoisuuteen. 
Vuonna 2003 Thyrfing lähti isommalle Euroopan kiertueelle, ja soitti jo isommissa paikoissa ja festivaaleilla, muun muassa Wacken Open Airin päälavalla. Yhtye vaihtoi 2005 levy-yhtiönsä monikansalliseen EMIin ja julkaisi albumin "Farsotstider", joka jatkoi tutulla linjalla.
Ensimmäisen USA:n keikkansa Thyrfing soitti suomalaisen Moonsorrowin ja irlantilaisen Primordialin kanssa Heathen Crusade -metallifestivaaleilla.
Tero Rönni

Tero Matti Johannes Rönni (3. maaliskuuta 1954 Parkano – 12. lokakuuta 2023) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1999–2011. 
Elämä ja ura.
Parkanossa syntynyt Rönni asui lapsuudessaan myös Ylöjärvellä. Vuodesta 1974 lähtien hän asui Mäntässä. Rönni työskenteli autonkuljettajana vuosina 1972–1998 ja Työttömien ay-jäsenten tukiyhdistyksen Tatsin projektisihteerinä 1998–1999. Rönni oli Mäntän kaupunginvaltuuston jäsen 1988–2008 ja Mänttä-Vilppulan kaupunginvaltuuston jäsen 2009–2017. Hän toimi myös Mäntän kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 2004–2008. Rönni valittiin kansanedustajaksi vuonna 1999. 
Vuonna 2008 "Helsingin Sanomat" väitti nimettömän kyselyn perusteella Rönnin, Esa Lahtelan, Lauri Oinosen, Pekka Vilkunan, Mika Lintilän, Tapani Mäkisen ja Lyly Rajalan syyllistyneen eduskunnassa seksuaaliseen häirintään. Rönni valitti asiasta Julkisen sanan neuvostoon, joka päätöksessään moitti lehteä hyvän journalistisen tavan loukkaamisesta. JSN:n mukaan "Helsingin Sanomat" ei esittänyt riittäviä näyttöjä kirjoituksen perustaksi, jonka vuoksi voimakkaasti leimaavan ja yleistävän juttukokonaisuuden totuudellisuus jäi osoittamatta.
Rönni ei asettunut enää ehdolle vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Syyksi hän kertoi turhautumisensa eduskuntatyöhön sekä kyllästymisensä ihmisten "kusitolppana" olemiseen. Rönnin mukaan puheet ja otteet olivat koventuneet selkeästi ja ihmiset hyökkäsivät turuilla ja toreilla kimppuun vihamielisesti. Hän ei myöskään ollut innostunut kansanedustajan työn siirtymisestä verkkoon ja sosiaaliseen mediaan. Kansanedustajauransa jälkeen Rönni toimi kuljetusalan yrittäjänä. Hän oli aktiivinen Mäntän seudun autoalan työntekijöiden yhdistyksessä ja osallistui Mänttä-Vilppulan Yrittäjien toimintaan. Rönni menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen lokakuussa 2023.
Perhe.
Rönnin tytär on ammattiyhdistysjohtaja Annika Rönni-Sällinen.
Pia Viitanen

Pia-Liisa Viitanen (s. 7. huhtikuuta 1967 Tampere) on suomalainen sosiaalidemokraatteja edustava poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja vuodesta 1995 ja ministeri vuosina 2013–2015. Toukokuusta 2013 huhtikuuhun 2014 Viitanen oli Kataisen hallituksen asunto- ja viestintäministeri, minkä jälkeen hän toimi toukokuuhun 2015 kulttuuri- ja asuntoministerinä ensin Kataisen ja sitten Stubbin hallituksessa.
Ura.
Koulutukseltaan Viitanen on hallintotieteiden maisteri (1993).
Viitanen valittiin SDP:n kansanedustajaksi ensimmäistä kertaa vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hänet on valittu seitsemän kertaa jatkokaudelle vuosien 1999, 2003, 2007, 2011, 2015, 2019 ja 2023 vaaleissa. Eduskunnassa Viitanen on ollut varsinainen jäsen ympäristövaliokunnassa (1995–2005), tulevaisuusvaliokunnassa (1996–1999), sivistysvaliokunnassa (1999–2003), valtiovarainvaliokunnassa (2007–2013) ja suuressa valiokunnassa (2011–2013). Lisäksi hän oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen vuosina 1999–2011 ja eduskunnan pankkivaltuuston jäsen vuosina 2011–2013.
Vuosina 1993–1997 Viitanen oli Tampereen kaupunginvaltuuston varajäsen. Vuodet 1993–1995 hän oli kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan jäsen. Valtuuston varsinaiseksi jäseneksi Viitanen valittiin vuoden 1996 kunnallisvaaleissa ja hän on istunut valtuustossa siitä lähtien. Vuonna 1997 Viitanen teki valtuustoaloitteen Tampereen nuorisovaltuuston perustamisesta.
SDP:ssä Viitanen oli ensimmäinen varapuheenjohtaja vuosina 2005–2008 ja kolmas varapuheenjohtaja vuosina 2008–2012. Hän oli SDP:n puoluevaltuuston jäsen vuosina 1994–1996 ja vuonna 2012 hänestä tuli puoluevaltuuston puheenjohtaja Jouni Backmanin siirryttyä SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Viitanen hoiti tehtävää vuoteen 2014 saakka. Hän on ollut myös puolueensa nuorisopoliittisen työryhmän varapuheenjohtaja (1997–1999) ja ympäristöpoliittisen työryhmän puheenjohtaja (1999–2003). Viitanen on ollut myös SDP:n asuntopoliittisen työryhmän puheenjohtaja ja vuosina 2003–2007 hän johti valtion asuntoasian neuvottelukuntaa.
Ministeri.
Keväällä 2013 SDP kierrätti ministereitään ja nosti Viitasen asunto- ja viestintäministeriksi opetusministeriksi siirtyneen Krista Kiurun tilalle.
Huhtikuussa 2014 Vasemmistoliitto vetäytyi hallituksesta, minkä seurauksena viestintäministerin tehtävät siirrettiin takaisin Kiurulle ja Viitanen sai vastuulleen asuntoministerin tehtävien lisäksi Paavo Arhinmäen aiemmin hoitamat kulttuuri- ja urheiluministerin tehtävät. Hänen ministerinimikkeekseen tuli samalla kulttuuri- ja asuntoministeri.
Luottamustoimia.
Viitanen on toiminut Työväen Sivistysliiton puheenjohtajana vuodesta 2001.
Näkemykset.
Arvot.
Viitanen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Viitanen ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Viitasen näkemykset ovat kallellaan liberaalivihreyteen (GAL). HS:n vaalikoneeseen Viitasen antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset mielipiteet.
Sinikka Hurskainen

Ulla Sinikka Hurskainen (ent. "Hurskainen-Leppänen," s. 22. maaliskuuta 1951 Kuusankoski) on suomalainen poliitikko. Hän oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1983–1999 ja 2003–2011.
Hurskainen on naimisissa Suomen Merimieskirkon entisen pääsihteeri Sakari Lehmuskallion kanssa. Vuosina 1984–1990 Hurskainen oli naimisissa kansanedustaja Urpo Leppäsen kanssa. Hurskaisella on yksi vuonna 1985 syntynyt lapsi.
Koulutukseltaan Hurskainen on sosionomi.
Hurskainen on toiminut Kuusankosken kaupunginvaltuutettuna vuosina 1973–1978 sekä Imatran kaupunginvaltuutettunavuosina 1981–1992 swkä uudelleen vuosina 2001–2008.
Hurskainen on myös pitkään maalannut naivistisia maalauksia ja hän mainitsee maalaamisen harrastuksekseen. Hän on Imatran taideyhdistyksen jäsen ja eduskunnan kuvataidekerhon entinen puheenjohtaja.
Anneli Kiljunen

Leila Anneli Kiljunen (o.s. "Käkelä", s. 17. syyskuuta 1957 Lappeenranta) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut SDP:n kansanedustaja vuosina 2003–2023.
Kiljunen on Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989 lähtien. Kaupunginhallituksessa hän toimi vuosina 1993–2003.
Elämä ja ura.
Vuonna 1985 Kiljunen suoritti sosiaalihuoltajatutkinnon Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli Lappeenrannan kaupungilla päiväkoti- ja vastaanottokotiharjoittelijana 1977–1980, Rauhan sairaalan ja Lappeenrannan mielenterveystoimiston sosiaalihoitajana 1982–1983 ja Lappeenrannan kaupungin sosiaalityöntekijän ja sosiaalisihteerin viransijaisuuksissa 1983–1989.
Ennen eduskuntaa Kiljunen työskenteli Lappeenrannan kaupungin johtavana sosiaalityöntekijänä lastensuojelutyössä (1989–1998) ja sosiaalityössä vuodesta 1998. Kansanedustajaksi Kiljunen valittiin ensimmäisen kerran Kymen vaalipiiristä vuoden 2003 vaaleissa. Hän on ollut sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen vuodesta 2003 ja toimi sen varapuheenjohtajana 2011–2015. Hän on ajanut muun muassa sote-uudistusta.
Kiljunen on Omaishoitajat ja Läheiset -Liiton puheenjohtaja vuodesta 2009. Hän on kritisoinut Sipilän hallitusta omaishoitajien unohtamisesta.
Yksityiselämä.
Myös Kiljusen isä Valto Käkelä ja isoisä Elias Käkelä olivat kansanedustajia.
Theveninin menetelmä

Theveninin menetelmä on "Theveninin teoreemaan" pohjautuva piirianalyysimenetelmä. Theveninin teoreeman mukaan mikä tahansa kaksinapainen piirielementti voidaan palauttaa (muokata) ideaalisen jännitelähteen ja impedanssin sarjaankytkennäksi. 
Pelkästään vastuksista ja ideaalisista jännite- ja virtalähteistä koostuva piiri voidaan esittää jännitelähteen ja vastuksen sarjaankytkentänä. Tätä muodostettua piiriä kutsutaan "Theveninin ekvivalenttipiiriksi" tai "Theveninin lähteeksi".
Jos Theveninin ekvivalenttipiirille tehdään lähdemuunnos, saadaan Nortonin ekvivalentti.
Esimerkki Theveninin lähteen muodostamisesta.
Kuvassa on kaksi piiriä: a ja b. Mikäli valitsemme piiriin b sopivat arvot Rt ja Et, voidaan piiri b saada käyttäytymään ulkoapäin katsoen kuten piiri a. Mikäli tarkastelemme katkoviivan ulkopuolelta pelkästään suorittamalla mittauksia navoista A ja B, emme voi tietää, kumpi piireistä on katkoviivan sisällä.
Théveninin jännitteen määrääminen.
Jotta piiri b käyttäytyisi samalla tavalla kuin piiri a, täytyy molempien piirien navoissa A ja B olla sama jännite, kun piiriä ei kuormiteta. Tästä seuraa, että Et voidaan määrittää selvittämällä piirin a tyhjäkäyntijännite (= jännite, kun napoihin A ja B ei ole kytketty kuormaa).
Vastusten R1 ja R2 läpi kulkee virta
formula_1
ja pisteiden A ja B välinen tyhjäkäyntijännite saadaan Ohmin laista
formula_2.
Koska molemmilla piireillä täytyy olla sama tyhjäkäyntijännite, niin
formula_3.
Théveninin resistanssin määrääminen.
Théveninin resistanssin voi määrittää joko oikosulkuvirran avulla tai lähteen sammuttamismenetelmällä. Riippuu tilanteesta, kumpi menetelmä on helpompi. Jos piiri sisältää vain riippumattomia lähteitä, lähteensammuttamismenetelmä voi olla nopeampi käyttää.
Resistanssin määrääminen oikosulkuvirran avulla.
Koska molemmat piirit käyttäytyvät samalla tavalla, tulee niiden käyttäytyä samalla tavalla myös silloin, kun solmujen A ja B välille kytketään oikosulku. Jos piiriin a kytketään oikosulku, kaikki jännitelähteeltä tuleva virta kulkee resistanssin R1 kautta. Oikosulkuvirta saadaan Ohmin laista
formula_4.
Theveninin lähteen eli piirin b tulee antaa sama oikosulkuvirta. Kun piiri b oikosuljetaan navoista A ja B, oikosulun läpi kulkee virta
formula_5.
Tämän tulee olla sama kuin piirille a laskettu oikosulkuvirta. Saadaan yhtälö
formula_6.
Sijoittamalla äsken laskettu ET paikalleen yhtälö ratkeaa
formula_7.
Resistanssin määrääminen sammuttamalla riippumattomat lähteet.
Theveninin lähteen resistanssi voidaan määrätä myös selvittämällä navoista A ja B näkyvä resistanssi, kun kaikki piirin riippumattomat lähteet on sammutettu. Esimerkkipiirissä on vain yksi lähde, ja jos se sammutetaan eli korvataan oikosululla (nollan voltin jännitelähde = oikosulku), vastukset R1 ja R2 ovat rinnan. Tällöin navoista A ja B näkyvä resistanssi on
formula_8.
Arto Seppälä

Arto Eemil Seppälä (s. 2. marraskuuta 1954 Vähäkyrö) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustajana Etelä-Savon vaalipiiristä vuosina 1999–2007.
Seppälä on ollut mukana Mikkelin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1985 lähtien. Hän toimii myös Mikkelin kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Sotilasarvoltaan hän on reservin alikersantti (1991). 
Seppälä työskenteli vuosina 1971–1987 Mikkelissä toimivassa terveydenhoitotarvikkeita valmistavassa Mölnlycken tehtaassa muun muassa pääluottamusmiehenä.
Seppälälle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2013.
Tuula Väätäinen

Tuula Anneli Väätäinen (o.s. Häkkinen; s. 2. lokakuuta 1955 Maaninka) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko Savo-Karjalasta. Hän on toiminut Pohjois-Savon vaalipiirin kansanedustajana kolmen vaalikauden ajan vuosina 2003–2015 sekä uudelleen vuodesta 2023 alkaen. Koulutukseltaan Väätäinen on erikoissairaanhoitaja ja perheterapeutti.
Politiikka.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Väätäinen ei tullut valituksi jatkokaudelle; hänen äänimääränsä oli 4698. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Väätäinen palasi eduskuntaan. Eduskuntavaaleissa 2023 Väätäinen tuli valituksi viidennelle kaudelle.
Kaudella 2019-2023 Väätäinen oli Perustuslakivaliokunnan ja Talousvaliokunnan jäsen sekä Puolustusvaliokunnan varajäsen.
Eduskunnassa Väätäinen istui kaudella 2003–2007 sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja hallintovaliokunnassa sekä kaudella 2011–2015 puolustusvaliokunnassa, valtiovarainvaliokunnan hallinto- ja turvallisuusjaostossa sekä kunta- ja terveysjaostossa. Siilinjärven kunnanvaltuuston jäsen Väätäinen oli vuosina 1992–2014. Hän toimi Ensi- ja turvakotien liiton varapuheenjohtajana vuosina 2011–2016.
Kuopion Invalidit ry:n puheenjohtajana Väätäinen on toiminut 2015–2022 ja Savonia-ammattikorkeakoulun hallituksen jäsen 2018-2020. Vuosina 2017–2019 hän oli Kuopion kaupunginvaltuuston 2. vpj. Vuodesta 2019 hän on ollut Kuopion kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Näkemykset.
Arvot.
Väätäinen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Väätäinen sijoittuu arvoasteikolla liberaalille puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Väätäisen näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Väätäisen antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.
Yksityiselämä.
Väätäinen on ollut kahdesti naimisissa ja kumpikin hänen miehistään kuollut, ensimmäinen vuonna 1976 ja toinen vuonna 2024. Hänellä on kummastakin avioliitostaan poika.
Stash

Stash on rap-yhtye Cypress Hillin vuonna 2002 julkaisema EP.
Kuten edellinenkin Cypress Hillin Unreleased &amp; Revamped EP, tämäkin EP sisältää bändin aikaisemmista kappaleista tehtyjä remix-versioita.
Heikki Aaltoila

Heikki Johannes Aaltoila (vuoteen 1934 Aalto; 11. joulukuuta 1905 Hausjärvi – 11. tammikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari. 
Ura.
Hän toimi Suomen Kansallisteatterin kapellimestarina ja säveltäjänä 40 vuoden ajan (1934–1973) ja sävelsi musiikin noin 150 näytelmään. Aaltoila opiskeli Helsingin konservatoriossa 1928–1934 ja yliopistossa. Hän toimi myös Yleisradion äänilevyosastolla 1939 ja musiikkiarvostelijana. Hänestä tuli Suomen Kansallisteatterin virkaa toimittava kapellimestari vuonna 1934 ja vakituinen kapellimestari 1945. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1973 saakka.
Aaltoila tunnetaan myös elokuvamusiikin säveltäjänä. Hän sävelsi musiikin noin 75 elokuvaan. 
Hänet tunnettiin Suomen Filmiteollisuus -yhtiön ”hovisäveltäjänä”, ja hän teki paljon yhteistyötä elokuvaohjaaja Edvin Laineen kanssa. Aaltoilan tunnetuin sävellys on vuonna 1968 valmistuneeseen elokuvaan "Täällä Pohjantähden alla" tehty ”Akselin ja Elinan häävalssi”, johon hän kirjoitti myöhemmin myös sanat. Kappaleesta on sittemmin tullut hyvin suosittu.
Lisäksi Aaltoila toimi muun muassa Uuden Suomen musiikkikriitikkona vuosina 1943–1986.
Tunnustuksia.
Aaltoila sai 
Yksityiselämä.
Aaltoilan ensimmäinen puoliso vuosina 1941–1948 oli pianisti Marja Liuhto ja toinen puoliso vuodesta 1950 Inkeri Hupli (k. 1976). Aaltoila on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
SIGGRAPH

SIGGRAPH (lyhenne englannin kielen sanoista "Special Interest Group in Graphics" eli "tietokonegrafiikan erityisintressiryhmä") vuosittainen tietokonegrafiikka-aiheinen konferenssi, jonka järjestää Association for Computing Machineryn (ACM) ACM SIGGRAPH -järjestö. 
SIGGRAPHin aloittivat IBM:lle työskentelevä Sam Matsa ja Brownin yliopiston Andy van Dam 1960-luvulla. He järjestivät interaktiiviseen tietokonegrafiikkaan keskittyvän seminaarin, johon oli niin suuri kiinnostus, että ACM tunnisti virallisesti erityisryhmän grafiikkaan.
Ensimmäinen vuosittainen SIGGRAPH-konferenssi järjestettiin Boulderissa Coloradossa vuonna 1974.
Konferenssiin osallistuu vuosittain kymmeniä tuhansia tietokonealan ammattilaisia. Konferenssi on järjestetty vuosittain kesä-elokuussa. Järjestämisspaikkoja ovat olleet Yhdysvaltojen eri kaupungit. Vuodesta 2008 lähtien konferensseja on pidetty joulukuussa myös Aasiassa nimellä SIGGRAPH Asia.
Konferenssin kohokohtia ovat muun muassa animaatioteatteri, jossa esitetään tietokoneanimaatiolla toteutettuja elokuvia. Konferenssissa on myös suuri määrä näyttelyosastoja, joissa sadat yritykset esittelevät toimintaansa ja värväävät työntekijöitä. Useimmat näistä yrityksistä ovat elokuva- tai tietokonepelialalla. Myös alan koulut esittelevät omaa toimintaansa.
Konferenssissa julkaistaan joka vuosi kymmenittäin tieteellisiä tutkimuksia ja tapahtumaa pidetään yleisesti arvovaltaisimpana alan tapahtumana. Tutkimusten esittelyn lisäksi alan asiantuntijat pitävät tapahtumassa myös keskustelupaneeleja ja järjestävät erimittaisia koulutustilaisuuksia.
Rashid Ramzi

 
Rashid Ramzi (s. 17. heinäkuuta 1980 Khoula, Marokko) on keskimatkojen juoksija, joka nykyään edustaa Bahrainia. Aikaisemmin Ramzi juoksi synnyinmaansa Marokon väreissä.
Vuonna 2004 Ramzi voitti Aasian sisäratojen mestaruuden sekä 800 (aika 1.48,03) että 1 500 metrillä. Samana vuonna hän sijoittui sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa samalla matkalla hopealle ajalla 1.46,15. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä 11:nneksi ajalla 3.44,60.
Maaliskuussa 2005 Ramzi osallistui maastojuoksun MM-kisoihin ja sijoittui lyhyellä matkalla sijalle 32. 
Elokuussa 2005 MM-kisoissa Helsingissä Ramzi kaikkien ennakko-odotusten vastaisesti voitti ensiksi 1 500 metrin maailmanmestaruuden, ja vain neljä päivää myöhemmin myös 800 metrin kilpailun. Näin hänestä tuli kautta aikain ensimmäinen urheilija, joka on voittanut molemmat matkat samoissa MM-kisoissa. Olympialaisissa vain yksi mies on yltänyt samaan, kun Peter Snell voitti molemmat matkat Tokiossa 1964.
Osakan MM-kisoissa 2007 Ramzi sijoittui 1 500 metrillä toiseksi ajalla 3.35,00. Pekingissä 2008 Ramzi teki Bahrainin olympiahistoriaa voittamalla 1 500 metrin juoksun olympiakultaa. Ramzista tuli ensimmäinen bahrainilainen olympiamitalisti. Ramzi kuitenkin menetti kultamitalin, kun hän jäi kiinni Epo-hormonin kehittyneemmän version Ceran käytöstä Pekingin dopingnäytteiden uusintatestissä huhtikuussa 2009.
Ramzi kilpailee harvoin. Kesällä 2007 hän kilpaili vain Osakan MM-kisoissa ja Brysselin kultaisen liigan osakilpailussa. Kesällä 2008 hän kilpaili ensimmäiset 1 500 metrin kilpailunsa Pekingin olympialaisissa.
Demokraattisen nuorison maailmanliitto

Demokraattisen nuorison maailmanliitto (DNML, WFDY) perustettiin Lontoossa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. DNML:n päämaja on Budapestissä, Unkarissa. Demokraattisen nuorison maailmanliitto on keskeinen kansainvälisen kommunismin apujärjestö.
Kylmän sodan alussa lähes kaikki länsimaiset järjestöt kuitenkin vetäytyivät liiton toiminnasta kommunistien ja siirtomaanuorison vahvasta edustuksesta ja liiton sosialististen ja kansandemokraattisten maiden kanssa tekemästä läheisestä yhteistyöstä johtuen. Liitto tuli myöhemmin tunnetuksi nimenomaan Neuvostoliiton kanssa läheistä yhteistyötä tehneiden järjestönä.
Neuvostoliiton ja itäblokin romahtaessa DNML joutui vaikeuksiin. Sen tärkeimmän jäsenjärjestön, neuvostoliittolaisen Komsomolin, puuttuessa syntyi erimielisyyksiä liiton luonteesta. Osa toivoi epäpoliittisempaa rakennetta, kun taas toiset olivat halukkaita viemään toimintaa vasemmistolaiseen suuntaan. DNML selvisi kriisistä ja on nykyään aktiivinen ja kansainvälinen nuorisojärjestö.
"Maailman nuorison ja opiskelijoiden festivaalit" eli nuorisofestivaali on tärkein DNML:n järjestämä tapahtuma. Se järjestettiin viimeksi vuonna 2017 Venäjän Sotšissa. Vuoden 1962 nuorisofestivaali pidettiin Helsingissä.
Suomesta DNML:oon kuuluu Kommunistinen nuorisoliitto (KomNL). DNML:n perustajajäseniä oli Suomen demokraattinen nuorisoliitto SDNL (nyk. Vasemmistonuoret), joskin mukana oli aluksi muitakin nuorisojärjestöjä. 1980-luvulla järjestöön kuului myös Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN).
Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!

Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen! on Karl Marxin ja Friedrich Engelsin "Kommunistisen manifestin" (1848) viimeinen virke. Kehotus tuli tunnetuksi Neuvostoliiton tunnuslauseena, joka oli kirjoitettu kaikkien neuvostotasavaltojen kielillä Neuvostoliiton vaakunaan – myös suomeksi, kunnes Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta lakkautettiin ja siitä tuli Venäjän SFNT:hen kuuluva niin sanottu autonominen tasavalta. Tunnuslause kuului myös kaikkien neuvostotasavaltojen vaakunoihin sekä tasavallan omalla kielellä että venäjäksi ja myös autonomisten sosialististen neuvostotasavaltojen vaakunoihin.
Neuvostoliiton tunnuslause eri kielillä.
Tunnuslause viidentoista (vuoteen 1956 kuudentoista) liittotasavallan omilla kielillä:
The Walt Disney Company

The Walt Disney Company (tunnetaan yleisimmin nimellä Disney) on maailman suurimpia media- ja viihdeteollisuusyhtiöitä. Veljekset Walt ja Roy O. Disney sekä animaattori Ub Iwerks perustivat pienen animaatiostudion 16. lokakuuta 1923. Nykyään se kuuluu Hollywoodin suurimpiin elokuvayhtiöihin. Se omistaa myös yksitoista teemapuistoa ja useita televisioverkkoja, muun muassa American Broadcasting Companyn (ABC) ja kanavat Disney Channel, Disney XD ja Disney Junior. Disney Music Groupin kautta se levittää musiikkia useilla eri levy-yhtiöillä.
Yhtiön pääelokuvastudio on Walt Disney Pictures. Yhtiön päämaja sijaitsee Burbankissa Kaliforniassa, Hollywoodin naapurissa.
Yrityksen logossa lukee ”Walt Disney” koukeroisilla kirjaimilla. Kyseessä ei ole Walt Disneyn omakätinen nimikirjoitus, vaan eräs anonyymi Disney-taiteilija on tyylitellyt Disneyn nimikirjoituksen logoksi.
Yhtiöt.
Vuonna 2006 Disney ilmoitti ostaneensa Pixarin. Disneyn ja Pixarin yhteistyö alkoi sopimuksesta täyspitkien animaatioelokuvien tuottamisesta. Lopulta Disney osti Pixarin 7,4 miljardilla dollarilla. Elokuussa 2009 Disney osti toisen yhtiön, supersankarisarjakuvista ja -elokuvista tunnetun Marvelin. Vuonna 2012 Disney osti 4,1 miljardilla dollarilla Lucasfilmin ja ilmoitti alkavansa tuottaa uusia "Tähtien sota" -elokuvia. Ensimmäisenä uusista "Tähtien sota" -elokuvista ensi-iltansa sai "" joulukuussa vuonna 2015.
Joulukuussa 2017 Disney sopi 21st Century Foxin kanssa, että se ostaa 20th Century Foxin sekä muita yhtiön omistamia elokuva- ja televisiotoimintoja ja kansainvälisiä toimintoja. Kaupan alkuperäinen arvo oli 52,4 miljardia dollaria eli noin 45 miljardin euroa, minkä lisäksi sopimukseen kuului, että Disney kuittaa Foxin velkoja niin, että kaupan arvoksi tuli kaikkiaan yli 55 miljardia euroa. Comcast teki kilpailevan tarjouksen, jonka jälkeen Disney korotti oman tarjouksensa 71,3 miljardiin dollariin, josta tuli kaupan lopullinen arvo. Kauppa viimeisteltiin 20. maaliskuuta 2019 ja 21st Century Foxin jäljelle jäävät osat järjestettiin Fox Corporation -nimen alle.
Disney Imagineering on edelläkävijä ihmistä muistuttavien robottien kehittämisessä. Disney Imagineering on tehnyt teatterilavalla esiintyvän Abraham Lincoln -robotin, sulavasti liikkuvan laulujen shamaanin Na'vin sekä stunttimiehen korvaavan ihmisenkaltaisen robotin. Siitä lähtien, kun se perustettiin vuonna 1923 Disney Brothers Cartoon Studiona, yritys on aina pysynyt viimeisimmän teknologian kehityksessä ja käyttänyt niitä aina kun mahdollista. Sama pätee uusimpaan blockchain-tekniikkaan, joka esitteli ei-korjattavat rahakkeet tai NFT.
Disney+.
12. marraskuuta 2019 Disney aloitti suoratoistopalvelun nimeltä Disney+, johon julkaistaan myös muiden kanavien ohjelmia ja filmejä.
Paasselkä

Paasselkä eli Paasvesi on Saimaan Oriveden eteläosassa sijaitseva läpimitaltaan yli 10-kilometrinen soikea järviallas ja meteoriittikraatteri. Paasselän nimestä käytetään myös muotoja Paasiselkä, Paasivesi ja Paasvesi.
Paasselkä sijaitsee Savonlinnan ja Kiteen kaupunkien alueella, Savonrannan kirkonkylän kohdalla, noin 25 kilometriä Kerimäen kirkonkylältä pohjoiseen. Se on noin 11 kilometriä pitkä. Paasselän epäiltiin pitkään syntyneen meteoriitin törmäyksessä, mutta 16. huhtikuuta 1999 kraatteri virallisesti julkistettiin porauksissa löytyneiden törmäyksen merkkien havaintojen jälkeen. Järjestyksessään se on yhdeksäs Suomesta löydetty kraatteri. Kraatterilla on ikää noin 200 miljoonaa vuotta.
Alue on saanut tunnettavuutta myös tunnistamattomista valoilmiöistä, "Paasiveden piruista" tai "Paasselän piruista", joista on paikallisten mukaan tehty havaintoja jo 1700-luvulta lähtien ja ilmeisesti valoilmiöt ovat olleet järvellä aina. Silminnäkijöiden mukaan erittäin kirkas, väriltään valkoinen tai punainen valo näkyy useimmiten järvenselän keskellä, suhteellisen korkealla. Tulipalloa muistuttava valo liikkuu yleensä nopeasti pitkiäkin matkoja, mutta toisinaan se pysyttelee paikoillaan. Paikallisen kansantarinan mukaan järveen olisi aikoinaan uponnut venäläinen sotalaiva, jossa uppoamishetkellä vietettiin juhlia, ja valot olisivat uhrien haamujen tulia. Havaintojen aiheuttajiksi on spekuloitu muun muassa virvatulta, maavaloa, pohjasta purkautuvaa metaania sekä pietsosähköistä ilmiötä. Tutkijoita ovat alueella kummastuttaneet monet muutkin geofysikaaliset havainnot, esimerkiksi järven keskisyvänteen magneettiset häiriöt, kunnes niiden syyksi osoittautui syväkairauksessa järven alapuolella oleva suuri kiisuesiintymä.
Chesapeakenlahti

Chesapeakenlahti on suuri estuaari eli jokisuulahti Pohjois-Amerikan itärannikolla, Virginian ja Marylandin osavaltioiden välissä. Se on Yhdysvaltain estuaareista suurin ja sen pituus on noin 300 km ja vesialue 11 600 km². Chesapeakenlahteen laskee noin 150 jokea, joista tärkeimmät (pohjoisesta lukien) ovat Susquehanna, Patapsco, Chester, Choptank, Patuxent, Potomac,
Rappahannock,
Nanticoke,
York,
Back sekä James.
Chesapeakenlahden törmäyskraatteri.
Lahden alla maan sisässä on todettu painovoimamittauksissa ja koeporauksissa olevan suuri meteoriittikraatteri. Meteoriittikraatteri syntyi 35,5 miljoonaa vuotta sitten eoseenikauden lopussa. Tällöin sattui Maan pinnalla suuri joukkosukupuutto. Kraatteri syntyi eräiden arvioiden mukaan muutamaa miljoonaa vuotta ennen kauden loppua. Syvän kraatterin läpimitta on 38 kilometriä ja ulomman alueen, missä maa on vyörynyt kraatteriin, läpimitta on 85 kilometriä. Kivi on murtunut 8 kilometrin syvyyteen asti. Kraatteri on 1,3 kilometriä syvä. Kraatteri on 300–500 metrin syvyisten kerrostumien alla.
Mönjä

Mönjä on lyijyn ja hapen muodostama yhdiste, lyijyoksidi, joka on väriltään kirkkaanpunaisesta oranssinpunaiseen. Väri johtuu epäpuhtauksista. Kemiallisesti merkittynä se on 2PbO·PbO2 eli Pb3O4. Mönjää on käytetty väriaineena antiikista asti. Nykyään sitä käytetään lyijylasin valmistukseen ja korroosionestopigmenttinä. Sen latinankielinen nimi, joka tulee roomalaisten tunteman aineen löytöpaikan Espanjassa sijaitsevan Minhojoen mukaan, on "minium", josta on tullut sana miniatyyri.
Mönjä on myös puhekielinen termi epämääräiselle tahmealle nesteelle.
Kōji Murofushi

Kōji Alexander Murofushi (, s. 8. lokakuuta 1974 Aichi) on japanilainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja, maailmanmestari ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Murofushi sai hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 1993, Aasian kisoissa 1994 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa 1995. Hän sijoittui Ateenan MM-kilpailuissa 1997 kymmenenneksi. Vuonna 1998 hän sai kultaa Aasian kisoissa ja hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa. Hän oli yhdeksäs Sydneyn olympialaisissa 2000. Maailman terävimmälle huipulle hän nousi 2001 MM-kisoissa Edmontonissa, jossa hän sijoittui toiseksi Szymon Ziółkowskin jälkeen. Vuonna 2002 hän voitti kultaa sekä Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa että Aasian kisoissa. 2003 MM-kisoissa Pariisissa hän sai pronssia. Aikaisemmin samana kesänä hän heitti Prahassa tuloksen 84,86, mikä oli pisin moukarikaari yli kymmeneen vuoteen. Tuloksella hän nousi tuolloin viidennelle sijalle kaikkien aikojen tilastoissa. 
2004 olympialaisissa Ateenassa Murofushi heitti loppukilpailussa tuloksen 82,91, mikä riitti alun perin kakkossijaan. Pisimmälle viskannut Adrian Annus jäi kuitenkin kiinni doping-testin manipulointiyrityksistä ja hänet hylättiin, ja niinpä Murofushi sai kultamitalin. Osakan MM-kisoissa 2007 Murofushi sijoittui kuudenneksi. Myös Pekingin olympialaisissa 2008 Murofushi nousi jälkikäteen hetkeksi mitalisijalle, kun toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet valkovenäläiset Vadzim Dzevjatouski ja Ivan Tsih’an jäivät kiinni testosteronin käytöstä ja heidän suorituksensa hylättiin. Unkarin Krisztián Pars nousi toiseksi ja Murofushi kolmanneksi. CAS kuitenkin kumosi päätöksen dopingtestauksen puutteiden vuoksi, ja Murofushi putosi takaisin viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 tuloksella 81,24. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pronssia tuloksella 78,71. 
Murofushi on voittanut lisäksi Hyvän tahdon kisat 2001, GP-finaalin 2002 sekä maailmancupin ja 2006. 
Murofushi on voittanut moukarinheitossa 20 peräkkäistä Japanin mestaruutta vuosina 1995–2014. Hänen isänsä Shigenobu Murofushi on myös aikoinaan olympiakisoihin osallistunut entinen moukarinheittäjä, joka piti Japanin ennätystä hallussaan useiden vuosien ajan ennen kuin vasta oma poika pystyi rikkomaan sen. Kōji Murofushin äiti Serafina Moritz puolestaan on syntyperältään romanianunkarilainen entinen keihäänheittäjä ja sisar Yuka Murofushi Aasian mestaruuskisoissa menestynyt kiekon- ja moukarinheittäjä.
Győr

Győr [] (, ) on Luoteis-Unkarin tärkein kaupunki ja Győr-Moson-Sopronin läänin pääkaupunki. Sen paikalla oli jo roomalaisaikaan Arrabonan kaupunki. Győr on väkiluvultaan Unkarin kuudenneksi suurin kaupunki. Siellä on 130 476 asukasta (2009), ja sen pinta-ala on 174,62 neliökilometriä.
Kaupungissa valmistetaan Audin Audi TT -mallia. Kaupunki on Kuopion ystävyyskaupunki.