tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laajarunkokone

Laajarunkokone on suuresta matkustajalentokonesta käytetty yleisnimi. Laajarunkokoneen pääasiallinen määritelmä on, että matkustajaversion matkustamossa on kaksi käytävää, jolloin istuimia on kolmessa ryhmässä koneen leveyssuunnassa ja rungon leveys on 5–6 metriä.
Laajarunkokoneita käytetään yleensä mannerten välisillä kaukoreiteillä (yli viisi tuntia) tai lyhyemmillä suurten matkustajavirtojen reiteillä. Pisimmät yhtäjaksoiset lennot kestävät jopa 18 tuntia.
Laajarunkokoneiden paikkamäärä on 200–900 koneen koosta ja matkustamoversiosta riippuen. Kaukoreittien laajarunkokoneet kuljettavat matkatavaroiden lisäksi yleensä myös 5 000–20 000 kiloa rahtia. Monet lentorahtiyhtiöt käyttävät laajarunkokoneita myös pelkästään rahdinkuljetukseen, jolloin rahtikapasiteetti voi nousta jopa 100 000 kiloon.
Laajarunkokoneet ovat pääosin kahden suuren lentokonevalmistajan, amerikkalaisen Boeingin ja eurooppalaisen Airbusin tuotteita, mutta myös esimerkiksi venäläinen Iljušin on rakentanut laajarunkokoneita.
Tyypillisiä nykyisin käytössä olevia laajarunkokoneita ovat Boeingin MD-11-, 747-, 767- 777- ja 787- mallit sekä Airbusin A330-, A340-, A350- ja A380-mallit
Das Ich

Das Ich on saksalainen elektronisen musiikin yhtye. Darkwave- ja industrial-tyylisen yhtyeen perustivat Stefan Ackermann ja Bruno Kramm Baijerissa vuonna 1989.
Yhtyeen nimi viittaa Sigmund Freudin nimitykseen minälle. Das Ich esiintyi Suomessa kesän 2007 Lumous-festivaalilla Tampereella.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko

Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko (engl. "True Church of Jesus Christ of Latter Day Saints") on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut, sittemmin hajonnut uskonnollinen yhteisö. Se erosi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta keväällä 1844 Nauvoossa, Illinoisissa. Kirkon perusti William Law yhdessä muutaman muun kirkon profeettaan Joseph Smithiin kriittisesti suhtautuneen henkilön kanssa. He tunnustivat Smithin periaatteessa profeetaksi ja Mormonin kirjan pyhäksi kirjoitukseksi, mutta he vastustivat Smithin salassa aloittamaa moniavioisuutta.
William Law perusti Nauvoossa toimineen Nauvoo Expositor -lehden, joka paljasti Smithin opettaman moniavioisuuden sekä kertoi hänen itsensä solmimista moniavioisista liitoista. Tämän jälkeen Smith määräsi kaupungin pormestarina kyseisen lehden lakkautettavaksi sekä pani puolisotilaallisen Nauvoon legioonan komentajana lakkautustuomion toimeen hävittäen samalla lehden kirjapainon. Suurin osa Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkon jäsenistä pakeni kaupungista peläten henkensä menetystä. Nauvoo Expositor -lehden hävittämisestä syntyneet levottomuudet johtivat Smithin pidättämiseen ja myöhemmin hänen lynkkaukseensa kesäkuun 27. päivänä 1844.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko hajosi pian Smithin kuoleman jälkeen.
Siionin lasten Jeesuksen Kristuksen kirkko

Siionin lasten Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. "Church of Jesus Christ of the Children of Zion") oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut yhteisö. Sen jäseniä kutsuttiin kirkon perustajan Sidney Rigdonin mukaan myös "rigdonilaisiksi" (engl. "Rigdonites"). 
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon perustajan, profeetta Joseph Smithin saatua surmansa kiihtyneen väkijoukon käsissä 27. kesäkuuta 1844 kirkko joutui kriisiin. Useat Smithin läheiset työtoverit katsoivat olevansa hänen laillisia seuraajiaan. Sidney Rigdon, joka oli ollut Smithin aikana kirkon pääasiallinen teologinen ajattelija, oli ainoa hengissä selvinnyt kirkkoa johtaneesta ensimmäisestä presidenttikunnasta. Tämän perusteella Rigdon katsoi olevansa MAP-kirkon itseoikeutettu johtaja. Toisaalta kahdentoista apostolin koorumin johtaja Brigham Young katsoi, ettei kirkolle tulisi ensi alkuun valita johtajaa lainkaan, vaan kahdentoista apostolin koorumin tulisi johtaa sitä kollektiivisesti.
Sidney Rigdon alkoi koota ympärilleen kannattajia, ja esimerkiksi entinen apostoli William E. M'Lellin ilmoitti kannattavansa häntä kirkon johtoon. Rigdonin kannattajat alkoivat järjestäytyä joulukuussa 1844, ja 6. huhtikuuta 1845 hänet valittiin virallisesti Siionin lasten Jeesuksen Kristuksen kirkon johtoon. Rigdon järjesti kirkon Smithin ajan mallin mukaan, valiten sille ensimmäisen presidenttikunnan, kahdentoista apostolin neuvoston, seitsenkymmenten neuvoston ja johtavan piispakunnan. Rigdon teki useita puhujamatkoja niiden Smithin seuraajien luokse, jotka eivät olleet seuranneet Youngia tämän vaellukselle länteen, kohti Suuren suolajärven laaksoa, nykyistä Utahia. Rigdonin kirkon keskuspaikka oli Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Rigdon vastusti ennen muuta Smithin käyttöön ottamaa ja Youngin jatkamaa moniavioisuuden periaatetta.
Keväällä 1846 Rigdon ilmoitti kirkkonsa ottavan käyttöön Smithin jonkin aikaa kokeileman "pyhityksen lain" eli omaisuuden yhteyden. Hän kehotti seuraajiaan muuttamaan "Adventure Farm" -nimiselle maatilalle lähelle Greencastlea Pennsylvaniassa ja perustamaan siellä omaisuuden yhteyteen perustuvan kommuunin. Kuten monet muutkin vastaavanlaiset yritykset, Rigdonin yritys epäonnistui. Vain pieni osa hänen seuraajistaan suostui muuttamaan maatilalle. William E. M'Lellin erosi Rigdonista ja perusti yhdessä David Whitmerin kanssa uuden kirkon, Kristuksen kirkon (whitmeriläiset). Eräs toinen hänen seuraajistaan, William Bickerton, perusti hänkin oman kirkon, Jeesuksen Kristuksen kirkon.
Keväällä 1847 Adventure Farm oli ajautunut hajaannukseen, eikä kevättöitä enää saatu alkuun. Sidney Rigdon hylkäsi laumansa ja muutti sukulaistensa elätettäväksi New Yorkin osavaltioon. Hänen johtamansa kirkko kuitenkin jatkuu Bickertonin Jeesuksen Kristuksen kirkossa.
Kaineus

Kaineus () oli kreikkalaisessa mytologiassa lapiittien sankari, joka syntyjään oli thessalialainen nainen, Kainis.
Kainis oli Elatoksen, lapiittipäällikön, ja Hippean tytär, jonka Poseidon makasi väkisin. Tekonsa jälkeen Poseidon kuitenkin toteutti Kainiin toiveen muuttua mieheksi, jottei häntä voitaisi enää häväistä. Tämän lisäksi Poseidon teki hänet haavoittumattomaksi aseita vastaan. Kainis vaihtoi nimensä Kaineukseksi ja ryhtyi soturiksi matkaten halki Thessalian ja ottaen myöhemmin osaa Kalydonin metsästykseen.
Kaineus sai surmansa taistelussa lapiittien ja kentaurien välillä Peirithooksen ja Hippodameian häissä. Viiden kentaurin hyökättyä häntä vastaan yksi heistä, Latreus, pilkkaa Kaineusta tämän syntyperän tähden. Kaineus iskee keihäänsä hänen kylkeensä ja pysyy vahingoittumattomana huolimatta kentaurin viimeisistä yrityksistä haavoittaa häntä aseillaan. Huomatessaan tämän muut kentaurit päättivät heittää Kaineusta tukeilla, ja niin hän hautautui runkojen muodostaman pinon alle.
Kaineuksen kohtalosta tämän jälkeen on kaksi erilaista versiota. Hän joko vajosi painon voimasta suoraan Tartarokseen, tai sitten hän muuttui kultasiipiseksi linnuksi, jonka Ampykoksen poika näki lentävän tukkipinon seasta ja jonka Mopsos tunnisti tämän jälkeen Kaineukseksi.
Vergilius kertoo Aineiaan nähneen hänet matkalla Tartaroksessa surujen kentällä, jossa Kohtalo oli jälleen muuttanut hänet takaisin naiseksi.
Lauren Child

Lauren Child on palkittu englantilainen lastenkirjailija ja kuvittaja. Kuvituksessaan hän käyttää monia tekniikoita, muun muassa valokuvia, tietokonetta, kollaaseja ja niin edelleen. Lauren Child tunnetaan ehkä parhaiten hänen luomistaan Samu &amp; Salla -hahmoista (engl. Charlie &amp; Lola).
Astrid Lindgrenin "Peppi Pitkätossun" uusi kuvitus on Childin käsialaa. Suomessa se on julkaistu Kristiina Rikmanin uuden käännöksen kera vuonna 2007. "Ilta-Sanomien" artikkelissa haastatellut lapset pitivät Childin perinteistä irtautuvaa kuvitusta outona tai vieraana.
Scott Bakula

Scott Stewart Bakula (s. 9. lokakuuta 1954 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Bakula on näytellyt pääasiassa televisiorooleja, kuten Sam Beckettinä sarjassa "Aikahyppy" (1989–1993) ja kapteeni Jonathan Archerina tieteissarjassa ' (2001–2005). Lisäksi hän on näytellyt miespääosaa tuottamassaan lyhytaikaisessa televisiosarjassa "Mr. ja Mrs. Smith" (1996) sekä sivuroolia tilannekomediasarjassa "Murphy Brown" (1993–1996). Hän on näytellyt pääroolia, NCIS-agentti Dwayne Pridea, televisiosarjassa '. Hän on tehnyt sivuroolin elokuvassa "American Beauty".
Yksityiselämä.
Scott Bakula oli naimisissa Krista Neumannin kanssa vuosina 1981–1985 ja heille syntyi kaksi lasta. Vuodesta 1996 lähtien Scott on pitänyt yhtä Chelsea Fieldin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Joukkoirtisanoutuminen

Joukkoirtisanoutuminen on työtaistelukeino, jossa iso osa työntekijöistä irtisanoutuu työstään. Joukkoirtisanoutumista pidetään marginaalisena keinona, sillä se sopii ainoastaan työvoimapulasta kärsiville aloille, joilla on muutoinkin hyvät mahdollisuudet neuvotella. Työnantajallahan on oikeus palkata irtisanoutuneiden tilalle uusia henkilöitä.
Joukkoirtisanoutuminen on Suomessa työtaistelukeinona erittäin harvinainen. Sairaanhoitajaliitto järjesti joukkoirtisanoutumisen vuonna 1955 valtion sairaaloissa, minkä ansiosta he saivat lyhyemmän työviikon ja lupauksen palkankorotuksesta. Paikalliset joukkoirtisanoutumiset ovat olleet yleisempiä. Niitä ovat käyttäneet esimerkiksi lääkärit Turussa vuonna 2000 työn paljouden vuoksi ja Tampereella 2001 huonon työilmapiirin vuoksi. Joukkoirtisanoutumisia eivät ole kuitenkaan käyttäneet vain pelkkä hoitohenkilökunta: Tampereella erosi kesällä 2006 bussinkuljettajia työaikojen muutoksen vuoksi ja 1962 Helsingin palomiehet erosivat saadakseen palkankorotuksen. Tehyn työtaistelussa syksyllä 2007 Terveys- ja sosiaalialan ammattijärjestö
Tehy ilmoitti tavoittelevansa jäsenilleen 24 prosentin palkankorotuksia ja käyttävänsä painostuskeinona joukkoirtisanoutumisia. Sopimus syntyi kuitenkin ennen kuin irtisanoutumiset toteutuivat.
Ruotsissa 1990-luvun lopulla Vårdförbundet järjesti sairaanhoitajien joukkoirtisanoutumisen ja he saivat palkankorotuksen, Färsaarilla se on ollut vain painostuskeinona. 
Lähteet.
Noumena

Noumena on suomalainen melodista death metallia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 1998 Ähtärissä. Noumenan musiikki on tullut tutuksi muun muassa Subtv:llä pyörineestä ohjelmasta Äijät.
Tuotanto.
Noumena on julkaissut kuusi albumia, kokoelma-albumin sekä EP:n. Yhtyeen debyyttilevyn julkaisi australialainen Catharsis Records, toisen ja kolmannen albumin Spinefarm Recordsin alamerkki Spikefarm Records, muut on julkaistu Noumenan oman pienlevymerkin, Haunted Zoo Productionsin kautta.
Yhtyeen musiikki perustuu melodiseen death metaliin, mutta eri albumeilla on mukana monenlaisia musiikillisia vaikutteita, esimerkiksi "Anatomy of Life-"albumilla on doom metallin elementtejä mutta myös folk-vaikutteita. Pääosa Noumenan tuotannosta on englanninkielistä, mutta vuonna 2017 ilmestynyt "Myrrys" on kokonaan suomenkielinen albumi.
Kiertueet ja esiintymiset.
Noumena on esiintynyt useammassa maassa, merkittävimpiä kiertueita ovat olleet esiintymismatkat muun muassa Kiinaan ja Japaniin.
Yhtyeen 25-vuotisjuhlakonsertti pidettiin Helsingissä On The Rocksissa perjantaina 12.1.2024.
Kokoonpano.
Noumenassa on seitsemän jäsentä, yhtyeen perustamisesta saakka mukana olleet laulaja Antti Haapalainen, kitaristi Tuukka Tuomela, kitaristi Ville Lamminaho, basisti Hannu Savolainen ja rumpali Ilkka Unnbom sekä vuonna 2009 yhtyeeseen liittynyt laulaja ja pianisti Suvi Uura sekä vuonna 2018 mukaan tullut laulaja-kitaristi Markus Hirvonen.
Kokoonpanon tuotannolla on ollut mukana myös vierailevia muusikoita, kolmella ensimmäisellä levyllä vuosina 2002–2006 vierailevana laulajana esiintyi Hanna Leinonen. Toisen ja kolmannen levyn usealla kappaleella esiintyi laulaja Tuomas Tuominen (esim. Fall of the Leafe, The Man-Eating Tree).
Diskografia.
EP:t
Eerik I Ejegod

Eerik I Ejegod () ; (n. 1056 – 10. kesäkuuta 1103 Pafos, Kypros) oli Tanskan kuningas vuosina 1095–1103. 
Suku.
Hän oli kuningas Sven Estridinpojan ja yhden tämän lukuisten jalkavaimojen aviottomista pojista neljäs, joka nousi Tanskan valtaistuimelle. Hänellä oli ainakin 18 sisarusta, joista vanhemmat veljet Harald Hein, Knuut Pyhä ja Olavi Hunger olivat kuninkaita ennen häntä ja nuorin veli Niels Sveninpoika oli Tanskan kuningas hänen jälkeensä. 
Kuningas.
Eerikin veli Knuut Pyhä nimitti hänet Sjællandin jaarliksi. Knuutin kuoleman jälkeen vuonna vuonna 1086 Eerik lähti Ruotsiin, mistä hän palasi vuonna 1095. Ystävällisyytensä ja kaunopuheisuutensa ansiosta Eerik valittiin kuninkaaksi jo samana vuonna.
Vuonna 1098 Eerik matkusti Roomaan, missä hän sai paavi Urbanus II:n nimittämään Eerikin veljen Knuutin pyhimykseksi. Paavin suostumuksella Lundista tuli Pohjolan arkkipiispan istuin ja se itsenäistyi Saksan alaisuudesta. Paavin legaatti Alberich nimitti Lundin piispa Asserin koko Pohjolan arkkipiispaksi. Asser oli Eerikin puolison Bodilin veljenpoika.
Vuonna 1103 Eerik lähti pyhiinvaellusmatkalle Pyhälle maalle murhattuaan eräitä hovimiehiään. Eerik matkusti vanhaa viikinkireittiä Venäjän halki Konstantinopoliin, missä keisari Aleksios I Komnenos otti hänet vastaan. Matka jatkui Kyprokselle, missä Eerik sairastui ja kuoli Pafoksessa. Kuningatar Bodil jatkoi matkaa ja kuoli Öljymäellä.
Viborgissa sijaitsee Eerik I Ejegodin muistomerkki.
Avioliitto ja lapset.
Eerik avioitui vuonna 1086 Bodil Thrugotsdatterin (n. 1056–1103) kanssa, joka oli jaarli Thrugot Ulfsen Fagerskindin ja Thorgunna Vagnsdatterin tytär.
Heille syntyivät lapset:
Eerikin avioliiton ulkopuolisia lapsia olivat:
Tom Foley

Thomas Stephen Foley (6. maaliskuuta 1929 – 18. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies vuosina 1989–1995 ja Japanin-suurlähettiläs 1997–2001. Hän edusti Washingtonin osavaltiota vuosina 1965–1995.
Poliittinen ura.
Foley voitti pitkäaikaisen republikaaniedustaja Walt Horanin vuoden 1964 kongressivaaleissa. Hänet valittiin edustajainhuoneen enemmistöjohtajaksi 1987 ja puhemieheksi 1989. Vuonna 1997 presidentti Bill Clinton nimitti hänet suurlähettilääksi Japaniin, jossa hän palveli vuoteen 2001.
Paihola

Paihola on Pielisjoen varressa sijaitseva noin 650 asukkaan kylä Kontiolahden kunnassa. Nykyisin Paiholan vetonaulana toimii Paiholanniemen virkistysalue. 
Paiholan historiaan liittyy vahvasti psykiatrinen sairaala, jonka toiminta loppui vuonna 2016. Sairaala-alueesta on kehittynyt kasvava asuin- ja virkistysalue, jossa asuu tällä hetkellä noin 250 asukasta. Muutaman viime vuoden aikana Paiholan niemi on saavuttanut suosiota päiväretkeilykohteena, jonka vetonaulana toimii Kesäkahvila Cafe Kakkulaituri. Kesäkaudella 2021 Paiholassa vieraili noin 20 000 vierailijaa, jotka saapuivat alueelle autolla, bussilla, veneellä tai polkupyörällä. Paihola on kaupunkilaisten maaseutu, jossa voi katsella jokimaisemaa, karhupuistoa sekä Paiholan Marttojen tekemää kukka-asetelmaa vehreiden nurmikenttien keskellä. 
Paiholanniemen aktiviteetit:
Paiholasta on muodostunut viime vuosien aikana vireä kyläyhteisö. Sairaalan henkilökunnan asuntoja on saneerattu vuokra-asunnoiksi. Sairaalarakennuksissa toimivat Siun Soten lastensuojeluyksikkö Paikkis, Tervassalon päihdekuntoutuskeskus sekä Esperin mielenterveysyksikkö Kuurnan Kartanot. 
Palvelut.
Paiholan kylässä on päiväkoti ja ala-aste sekä koirakoulu ja parturi-kampaamo. Kesäisin Paiholan niemessä on auki Cafe Kakkulaituri. Paiholan alueella on myös useita vuokrattavia mökkejä. 
Historiaa.
Paiholan kanava Pielisjoessa rakennettiin 1875–1876. Kanava jäi veden alle, kun Kuurnan uittosulku rakennettiin 1968–1971. Sulku ilman portteja on tallella, mutta veden alta se ei näy. Kanava-alue ja kanavanvartijan talo ovat nykyisin yksityisomistuksessa.
Kylässä oli muun muassa psykiatrinen sairaala. Sairaalatoiminta loppui vuonna 2016, jolloin toiminta siirrettiin Joensuun keskussairaalaan. Sairaalan kiinteistöt on myyty Master-yhtiöille vuonna 2009, mutta kaupasta valitettiin ja Master Yhtiöt oy sai alueen hallintaansa elokuussa 2011. Sairaalan nykyinen jälkifunktionaalista tyyliä edustava päärakennus on valmistunut 1951 arkkitehti Jalmari Lankisen suunnittelemana. Sairaansijoja oli 130.
Meidan Emam

Meidan Emam () on historiallinen aukio Isfahanissa, Iranissa. Se rakennettiin 1600-luvun alussa ja sitä reunustavat merkittävät safavidirakennukset samalta ajalta. Aukio valittiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Safavidihallitsija Abbas I siirsi pääkaupunkinsa Isfahaniin vuonna 1598. Hän alkoi rakennuttaa uutta kaupungin keskusta vanhan lounaispuolelle. Uuden keskustan ytimeen tuli 512 metriä leveä ja 159 metriä pitkä aukio. Tätä reunustavat etelässä mahtava, maailman suurimpiin moskeijoihin lukeutuva Imaamin moskeija (1611–1629; aiemmalta nimeltään Šaahin moskeija), idässä pienempi Šeikki Lotfallahin moskeija, lännessä vanhempi Ali Qapu -palatsi, jota laajennettiin Abbas I:n aikana, sekä pohjoisessa suuri basaari.
Esko Tirronen

Esko Tirronen (10. toukokuuta 1934 Harlu – 13. marraskuuta 2011 Kuusankoski) oli suomalainen taidemaalari.
Henkilöhistoria.
Tirrosen vanhemmat olivat viilaaja Jalmari Tirronen ja Liisa Pentti. Hän oli naimisissa ensin taidemaalari ja -graafikko Ulla Rantasen kanssa ja sitten Ulla Talven kanssa. Molemmat liitot päättyivät eroon. Lumimarja Tirronen (s. 1976) on hänen tyttärensä. Tirronen kävi Suomen Taideakatemian koulun vuosina 1955–1959. Kymen läänin läänintaiteilija hän oli vuosina 1973–1975. Hän opetti Lahden taidekoulussa vuodesta 1975 alkaen ja toimi taidekoulun rehtorina vuosina 1982–1985. 
Taiteellinen tuotanto.
Tirronen teki läpimurtonsa vuoden 1960 Nuorten näyttelyssä ja sai samana vuonna valtion taidepalkinnon. Hän oli abstraktin informalistisen taidesuunnan edelläkävijä Suomessa 1960-luvulta alkaen, mutta hänet tunnetaan myös suurten naishahmojen tekijänä. Tirrosen töitä on ollut esillä Venetsian biennaalissa 1962 ja ARS 61 ja ARS 74 -näyttelyissä. Samalla hän myös toteutti osan teoksistaan ruiskumaalauksella. Hän on maalannut myös muotokuvia ja suunnitellut teatterilavasteita.
Klingendahl

 
Klingendahl on Tampereella sijaitseva, nykyään toimisto- ja asuintiloina käytettävä rakennus. Se on vanha teollisuusrakennus, jossa toimi vielä 1950-luvulla Fabian Klingendahlin perustama Klingendahl Oy, joka valmisti lankaa. Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1985.
Klingendahlin sisäpihalla sijaitsee vuonna 1951 valmistunut 81-metrinen savupiippu.
Talking Book

Talking Book on Stevie Wonderin albumi vuodelta 1972. Se on toinen Wonderin klassisen kauden albumeista, joihin lasketaan myös "Music of My Mind", "Innervisions", "Fulfillingness' First Finale" ja "Songs in the Key of Life".
Levyltä julkaistiin kaksi singleä, rakkauslaulu "You Are the Sunshine of My Life" ja kantaanottava "Superstition". Molemmat nousivat Amerikan listaykköseksi. Talking Book oli Wonderin siihen astisen uran myydyin albumi, jonka menestystä auttoi Rolling Stonesin kanssa tehty kiertue. Wonder voitti levyn myötä kolme Grammy-palkintoa.
Stevie Wonderista oli tullut suuri tähti Yhdysvalloissa ja aikaisemmasta "Music of My Mind" lähtien Motown levy-yhtiö oli antanut hänelle huomattavaa musiikillista artistivapautta, joka korostuu myöhemmillä julkaisulla. Seuraava "Innervisions" oli huomattavasti enemmän silloisia ongelmia esiin tuova. "Songs in the Key of Life" vuodelta 1976 oli lähes täysin Wonderin omasta elämästä ammennettu.
"Talking Book" on yksi neljästä Stevie Wonder -albumista, joka valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan

Tämä on luettelo maataloustyökoneista käyttövuodenaikansa mukaan. Monia työkoneista voidaan kuitenkin usein käyttää vähäisessä määrin myös muina vuodenaikoina. Esimerkiksi kyntöä voidaan tehdä keväälläkin ja syysviljapellot puolestaan äestetään syksyllä. Syksyllä voidaan myös äestää pellot valmiiksi kevättä varten.
Kevättyökoneet.
Äkeet.
Äkeillä tasataan muokattu pelto viljelykelpoiseksi.
Kylvökoneet.
Kylvökoneilla kylvetään siemen maahan.
Lannoittimet.
Kalkitsimet
Kesätyökoneet.
Heinätyöt.
Aiemmin:
Nykyään:
Jim Wright

James Claude Wright, Jr (22. joulukuuta 1922 Weatherford, Texas – 6. toukokuuta 2015 Fort Worth, Texas) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka edusti demokraatteja edustajainhuoneessa 34 vuotta ja toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1987–1989.
Wright valittiin kongressiin Texasin 12. vaalipiiristä ensimmäisen kerran 1954. Hänet valittiin enemmistöjohtajaksi 1976 yhden äänen enemmistöllä.
L. A. Salava

Lauri (Lasse) Alfred Salava (sukunimi vuoteen 1905 Stampel(l)) (8. huhtikuuta 1894 Porvoo – 5. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, toimittaja, kustantaja ja vanhojen kirjojen kauppias.
Salava omisti antikvariaattiliikkeen, ja hän perusti myös 1922 lyhytikäiseksi jääneen Daimon-kustannusliikkeen. Kustannusliike julkaisi syksyn 1922 aikana Gunnar Björlingin runokokoelman "Vilande dag" ja Elmer Diktoniuksen runokokoelman "Hårda sånger". Lisäksi Daimon julkaisi seitsemän vihkoa kaksikielistä "Ultra"-aikakauslehteä.
Omat teoksensa Salava kirjoitti useimmiten ruotsiksi, mutta kaksi niistä ("Philip Pim, kärpästen kruunaamaton kuningas", 1937 ja "Eikenenkään maa", 1942) ilmestyi suomen kielellä. 
Salavan päiväkirja alkuvuodelta 1949 löytyi 2000-luvun alussa Fredriksonin lakkitehtaan varastosta, jossa Jyväskylän yliopiston kirjastolla oli ollut tiloja käytössään. Päiväkirja on toistaiseksi tallennettu kirjastoon. Kirjastossa on myös kuusiosaisen Salavan laatiman luettelon "Suomalaisia salanimiä ja nimimerkkejä" käsikirjoitus.
Casino (elokuva)

Casino on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut eeppinen rikoselokuva, jonka on ohjannut Martin Scorsese. Sen pääosia esittää Robert De Niro, Joe Pesci ja Sharon Stone. Elokuva perustuu tositapahtumiin.
Casinon naispääosa-näyttelijä Sharon Stone sai roolisuorituksestaan parhaat arvostelut, ja Stone sai ensimmäisen Golden Globe -voiton vuonna 1996 ja ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden vuonna 1996. Stone kuitenkin hävisi palkinnon Susan Sarandonille, joka palkittiin elokuvasta "Kuolemaantuomittu".
Elokuvassa sanotaan 606 kirosanaa, mikä on kolmanneksi eniten elokuvahistoriassa. Joe Pescin hahmo Nicky Santoro sanoo elokuvassa 288 kirosanaa, ollen kolmanneksi eniten kiroillut hahmo elokuvahistoriassa.
Tarina.
Elokuva kertoo uhkapelurista ja vedonvälittäjästä Sam "Ace" Rothsteinistä, joka sivutoimenaan tekee yhteistyötä mafian kanssa. Joukko mafiapomoja ostaa Las Vegasista kasinon ja tarjoaa sen johtamista Rothsteinille. Aluksi hän ei oikein haluaisi suostua hommaan, mutta pienen taivuttelun jälkeen ottaa työn vastaan. Kasino toimii näennäisesti lakien puitteissa, mutta suurista rahasummista kuitenkin osa päätyy aina mafiapomojen taskuun. Kasinolla työskentelee myös prostituoitu Ginger, johon Rothstein pian rakastuu. Hän pettyy kun Ginger ilmoittaa ettei tunne ole molemminpuolinen, mutta rahoillaan hän saa järjestettyä Gingerin vaimokseen. Samin ja Gingerin avioliitto on erittäin myrskyinen ja silloin Vegasiin saapuu Rothsteinin kuvioita sekoittamaan vanha tuttu Nicky Santoro, joka kimpaantuu helposti ja on erittäin aggressiivinen.
Ville Paakonmaa

Ville Paakonmaa (oik. Viljo Heikki Paakkunainen) (22. syyskuuta 1913 Kesälahti – 21. helmikuuta 1986) oli suomalainen pienviljelijä ja kirjailija. Paakonmaan pääteos oli 1956 ilmestynyt huutolaispojan elämästä kertonut "Taivas kuvastuu veteen".
Tausta.
Kesälahden Ruokkeen Vakanlahdessa syntyneen Viljo Paakkunaisen isä oli räätäli Heikki Juhonpoika Paakkunainen. Perhe muutti Rajavaaraan Viljon ollessa 12-vuotias. Viljo opetteli räätäliksi isänsä opastuksella ja välillä hän teki myös metsätöitä. Hän opiskeli myös kirjeopiston kautta muun muassa suomen kieltä.
Viljo Paakkunainen lähti 1938 työhön Petsamon nikkelikaivostyömaalle mutta palasi sieltä vähän ennen talvisodan alkua kotiseudulleen. Hän haavoittui talvisodassa ja toivuttuaan vammoistaan meni naimisiin 1940 Eedit Tuunasen kanssa. Jatkosodasta palattuaan Viljo Paakkunainen alkoi viljellä kotitilaansa ja teki sivussa metsätöitä sekä räätälin työtä.
Esikoisromaani.
Paakkunainen alkoi kerätä vanhoja kesälahtelaisia sanoja ja sanontoja ja tämän keräystyön yhteydessä hän sai ajatuksen kirjoittaa huutolaispojan elämänvaiheista kertova romaani. Paakkunainen laati romaanin käsikirjoituksen ensin käsin ja kirjoitti sen sitten puhtaaksi naapurista lainatulla kirjoituskoneella. Käsikirjoitus valmistui 1951 ja se kiersi usealla kustantajalla ennen kuin Pellervo-seura päätti kesällä 1955 julkaista sen saatuaan asiasta myönteisen lausunnon professori Unto Kupiaiselta. Teos ilmestyi monien muokkausten ja supistusten jälkeen vuonna 1956 nimellä "Taivas kuvastuu veteen". Romaani valittiin vuoden parhaaksi proosaesikoiseksi ja Viljo Paakkunainen sai kirjan lukeneelta presidentti Urho Kekkoselta henkilökohtaisen kiitoskirjeen.
Myöhemmät elämänvaiheet.
Paakkunainen julkaisi myöhemmin kaksi romaania sekä yhdessä kirjailijatoverinsa Veikko Haakanan kanssa kaksi nuortenkirjaa. Hän kirjoitti myös novelleja ja runoja joita julkaistiin eri lehdissä, muun muassa Kotipostissa ja Pellervossa. Paakkunaiselta jäi myös 49 käsikirjoituksen verran erilaista julkaisematonta materiaalia. 
Pientilan työt ja elatuksen hankkiminen perheelle veivät niin paljon aikaa että kirjoittaminen jäi pääasiassa talvikauteen eikä Paakkunaisella ollut riittävästi aikaa viimeistellä ja hioa töitään joten useat hänen käsikirjoituksensa palasivat kustantajilta. Paakkunaisen taloudellinen tilanne oli niin tiukka että saatuaan 3000 markan apurahan opetusministeriöltä hän joutui käyttämään rahat ostaakseen kattopellit navettansa vuotavan pärekaton korjaamiseen.
Matadi–Kinshasa-rautatie

Matadi–Kinshasa-rautatie kulkee Kongon demokraattisessa tasavallassa Bas-Kongon provinssissa. Rautatie alkaa Matadin satamasta ja päättyy maan pääkaupunkiin Kinshasaan. Rata rakennettiin 1890–1898 ja sen pituus on 366 kilometriä. Liikenteestä radalla huolehtii SCTP (Société Commerciale des Transports et des Ports; aiemmin 2011 saakka ONATRA).
Historiaa.
1880-luvulla tutkimusmatkat ja maan hyväksikäytön Kongon alueella pani toimeen Kongon vapaavaltio, joka hyötyi Kongo-joen tarjoamista vesireiteistä. Mutta Matadin ja Kinshasan välillä joki ei ollut kulkukelpoinen Livingstonen putousten vuoksi. Tavaroiden kuljetus tapahtui kantamalla, mikä ei ollut kovinkaan tehokasta, ja johti helposti kantajien kuolemaan. Siksi tälle reitille päätettiin rakentaa nopeasti rautatie.
Compagnie du Congo pour le Commerce et l'Industrie -yhtiö (CCCI) perustettiin 31. heinäkuuta 1887. Samana päivänä perustettiin myös rautatieyhtiö Compagnie du Chemin de Fer du Congo (CCFC). Rautatien rakentamista johti Albert Thys, jonka mukaan nimettiin myös yksi asema, Thysville. Rautatien toteuttaminen vaati 1 932 ihmisen hengen. Heistä 1 800 oli mustaihoisia ja 132 valkoisia.
Vaikeimmat kohdat rautatien rakentamisessa olivat radan johtaminen ylös Kongo-joen laaksosta, M'pozo-joen kanjonin ylittäminen ja kulku Monts de Cristalia pitkin. Pakkotyöstä ratatyömaalla on kerrottu Joseph Conradin romaanissa "Pimeyden sydän", jossa hän kuvaa tapahtumia, joita hän näki työskennellessään Kongon vapaavaltiossa.
Rautatien rakentaminen alkoi 1890 ja rata valmistui 1898. Radan muutostyöt tehtiin vuosina 1923–1931. Silloin ratatyömaalla työskenteli kymmeniätuhansia työntekijöitä, rangaistusvankeja ja pakkotyöhön otettuja. Kaikkiaan 7 000 ihmistä menetti henkensä näinä vuosina.
Rautatien rakentamisessa ilmenneistä teknisistä ja taloudellisista vaikeuksista huolimatta se osoittautui pian kannattavaksi, pääasiassa norsunluun ja kumin kuljettamisesta saatujen tulojen vuoksi.
Vuonna 2003 kaksi junavaunua suistui raiteiltaan jokeen ja 11 ihmistä menehtyi. Liikennöintiä jatkettiin vasta 12 vuotta myöhemmin.
Barry Gordon

Barry Gordon (s. 21. joulukuuta 1948 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli Screen Actors Guildin puheenjohtaja vuosina 1988–1995.
Ura.
Gordon tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä ja sai ensimmäisen roolinsa 7-vuotiaana elokuvassa "Minkäpä tyttö sille voi". Vuotta myöhemmin hän teki ensiesiintymisen myös televisiosarjassa "Sally", jonka jälkeen Gordon on vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten "Startime", "Alfred Hitchcock esittää", "Summer Playhouse" ja "Teho-osasto". Parhaiten hänet muistetaan roolistaan elokuvassa "A Thousand Clowns".
Gordon teki uransa aikana useita äänirooleja, joista tunnetuimmat ovat 1980-luvulla Donatello ja Bebop animaatiosarjassa "Turtles – mutanttikilpikonnat". Muita animaatioita olivat muun muassa "Jetsonit", "Hai Harvahammas", "Smurffit", "Snorkkelit", "Mainiot murkkulaiset" ja "Varjoankka".
Näyttelijän uransa jälkeen Gordon on työskennellyt radiojuontajana. Ohjelmassa "Barry Gordon from Left Field" hän keskustelee politiikasta, viihteestä ja muista päivän uutisotsikoista.
Katujen laki

Katujen laki ("Out for Justice") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi John Flynn ja pääosassa on Steven Seagal. Saksassa tunnetaan myös nimellä "Brooklyn Massaker". Elokuva tuotti Yhdysvalloissa noin 40 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuvan ensi-ilta pidettiin 9. elokuuta 1991.
Juoni.
Gino Felino on kovia otteita käyttävä poliisi, jolla on avioeropaperit menossa ja pojan kanssa pitäisi viettää vapaa-aikaa. Vapaa-aika pojan kanssa keskeytyy sillä Gino saa uuden tehtävän kun liipaisinherkkä rikollinen Richie Madano on listinyt Ginon ystävän. Tästähän Gino ei pidä vaan lähtee kostoretkelle.
Tip O’Neill

Thomas Philip "Tip" O'Neill Jr. (s. 9. joulukuuta 1912 – 5. tammikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja edustajainhuoneen puhemies vuosina 1977–1987.
O'Neill valittiin vuonna 1936 demokraattien edustajana Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneeseen ja 1952 Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän arvosteli avoimesti presidentti Lyndon B. Johnsonia ja Vietnamin sotaa, mikä teki hänestä suositun, toisin kuin monesta muusta sotaa vastustaneesta poliitikosta. Hän kuoli vuonna 1994.
Bloodsport – viimeiseen asti

Bloodsport – viimeiseen asti () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. 
Elokuvan ohjasi Newt Arnold ja pääosassa on Jean-Claude Van Damme, joka nousi kuuluisuuteen elokuvan myötä. 
Tarina pohjautuu moniin taistelulajien asiantuntijan in väitteisiin, joita käsiteltiin ensimmäisen kerran marraskuun 1980 numerossa. Elokuva pääasiassa perustuu väitettyyn salaisiin taistelulajien turnauksiin, johon Dux osallistui Bahamassa.. Dux myös vastasi elokuvan taistelukohtausten koreografiasta.
Tapahtumien todenperäisyys on kuitenkin hyvin kyseenalainen ja elokuvan todenperäisyyttä alettiin julkaisun myötä tutkimaan. Monet Duxin väitteistä kiistettiin. Mukaan lukien käsikirjoittaja Sheldon Lettich väitti Duxin sepittäneen taistelu tilastonsa ja koko Kumiten olemassaolon.
Juoni.
Elokuva kertoo kanadalaissyntyisestä Yhdysvaltain armeijan upseerista Frank Duxista, joka on harjoitellut nuoruudestaan lähtien ninjutsua Senzo Tanakan opissa. Kunnioittaakseen kuolemaisillaan olevaa mestariaan Dux lähtee armeijan kielloista huolimatta Hongkongiin ja osallistuu siellä vaaralliseen Kumite-turnaukseen. Turnauksessa hän ystävystyy toisen yhdysvaltalaisen ottelijan Ray Jacksonin kanssa, joka edustaa turnauksessa vale tudoa.
Tuotanto.
Käsikirjoitus.
Elokuvan käsikirjoitus sai alkunsa Lettichin ja Duxin välisestä keskustelusta, jossa Dux mainitsi olleensa muutaman kerran mukana turnauksessa nimeltä Kumite, jota kutsuttiin lempinimellä Bloodsport. Tämä sai Lettichin kiinnostumaan tekemään aiheesta käsikirjoituksen, joka liittyisi salaiseen kamppailuturnaukseen. Myöhemmin tuottaja Mark DiSalle pyysi Lettichiä tekemään hänelle käsikirjoituksen halvalla, jonka aiheena oli Kickboxer. Lettich kuitenkin tarjosi hänelle oman ideansa tehdä elokuva nimeltä Bloodsport, josta elokuvan käsikirjoitus sai alkunsa.
Roolitus.
Pääroolia varten tuottaja DiSalle oli koe-esiinyttänyt satoja näyttelijöitä, joista hän lopuksi valitsi Van Dammen. Hän oli esitellyt itsensä ja karatepotkunsa beverlyhillsiiläisen ravintolan edessä tuottaja Menahem Golanille. Golan kiinnostui hänestä ja kutsui tapaamiseen myöhemmälle päivälle toimistoonsa. Paikan päällä Golan antoi Van Dammelle Bloodsportin käsikirjoituksen.
Myös elokuvan käsikirjoittaja Lettich oli huomannut Van Dammen elokuvassa "Haastaja" ja pyysi Frank Duxia huomioimaan näyttelijän, joka Lettichin mielestä muistutti Duxia nuorena.
Kuvaukset.
Kuvaukset aloitettiin lokakuussa 1986 ja elokuva kuvattiin kokonaan Hongkongissa 2,5 miljoonan budjetilla. Elokuva oli ensimmäinen amerikkalaistuotanto Hongkongissa sitten vuoden 1969. . Elokuvan tuottaja Golan katsoin ensimmäisen leikkausversion olleen niin huono, että päätti hyllyttää koko elokuvan. Myös käsikirjoittaja Lettich ja Dux olivat samaa mieltä, ettei elokuva ollut hyvä ensimmäisellä kerralla. Van Damme kuitenkin pyysi päästä leikkaamaan elokuva uusiksi ja sai Golanilta siihen luvan. Uudistettu versio oli myös tuottaja Menahem Golanin mieleen, jonka myötä elokuva sai ensi-iltansa vuoden 1988 alussa.
Britannicus

Tiberius Claudius Caesar Britannicus (12. helmikuuta 41 – 11. helmikuuta 55) oli Rooman keisarin Claudiuksen ja hänen kolmannen vaimonsa Messalinan poika. Hänet nimitettiin kruununperilliseksi heti syntyessään. Claudius oli tuolloin hallinnut alle kuukauden. Hänen nimensä oli alkujaan Tiberius Claudius Caesar Germanicus. Nimen Britannicus hän sai vuonna 43 Britannian valtauksen jälkeen. Claudius itse ei tätä kunnianimeä halunnut vaan antoi sen pojalleen.
Britannicuksen äiti Messalina kuoli vuonna 48 juoniteltuaan Claudiusta vastaan. Britannicus oli tällöin vielä lapsi ja Claudiuksen valta-asema oli heikko. Claudius meni naimisiin Augustuksen lapsenlapsen lapsen ja veljentyttärensä Agrippina nuoremman kanssa ja vuonna 50 adoptoi tämän pojan Neron, joka nimitettiin myös kruununperilliseksi. Britannicusta vanhempana Nero oli etusijalla perimyksessä. 
Claudius kuoli 13. lokakuuta 54 ja Nero murhautti Britannicuksen 11. helmikuuta 55.
Kalle Rouni

Kalle Fredrik Rouni, vuoteen 1925 Roos (7. maaliskuuta 1898 Pirkkalan pitäjä – 21. lokakuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.
Kalle Rounin vanhemmat olivat sähkömestari Kalle August Rouni ja Lyydia Maria Stenholm. Rouni kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta vuonna 1919, suoritti Suomen Näyttämöopiston 1923 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925. Hän teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Moskovaan. Rouni näytteli ja toimi teatterinjohtajana Tampereella ja Porissa, kunnes hänet löydettiin johtajaksi Turun Teatteriin. Helsingin kansanteatterissa Rouni työskenteli ohjaaja-näyttelijänä 1936–1945 ja teki sitten omia kiertuieta, joskin vuonna 1949 hän oli vielä Radioteatterin ja Punaisen Myllyn näyttelijä. Vuosina 1951–1952 Rouni oli mukana Aku Korhosen "Luulosairas"-kiertueella.
Rouni näytteli kaikkiaan 33 elokuvassa. Jokaisessa elokuvassa hänellä oli pieni rooli. Hänen tunnetuin roolinsa oli August Ahlqvist kirjailija Aleksis Kiven elämän pohjalta tehdyssä elokuvassa "”Minä elän”" (1946). Rounilla oli hieman suurempia rooleja elokuvissa "Erehtyneet sydämet" (1944), "Lakeuksien lukko" (1951) ja "Rovaniemen markkinoilla" (1951). Hän ohjasi itse yhden elokuvan, Martin Söderhjelmin kanssa tehdyn elokuvan "Rakkautensa uhri" (1945). Rouni kuoli äkilliseen sairauteen 64-vuotiaana 21. lokakuuta 1962 Helsingissä. Samana vuonna ilmestyi Rounin viimeinen elokuva, torsoksi jäänyt "Se alkoi omenasta".
Haastaja (vuoden 1986 elokuva)

Haastaja ("No Retreat, No Surrender") on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Corey Yuen ja sen pääosassa ovat Kurt McKinney ja J. W. Fails, sekä sivuosassa Ron Pohnel ja Jean-Claude Van Damme. Taistelukohtausten koreografiasta vastasivat Hoi Mang ja elokuvan ohjannut Corey Yuen.
Juoni.
Elokuva kertoo Jasonista joka harrastaa karatea. Jason on pienestä pitäen ihaillut Bruce Leetä ja elätteleekin toiveita siitä että hänestä tulisi joskus yhtä kova kamppailulajien mestari ja että hän voisi kostaa neuvostoliittolaiselle rikollisliigalle, joka rampautti Jasonin isän. Jason muuttaa uudelle paikkakunnalle, eikä hänellä ole kuin yksi kaveri, R. J. Kaikki muut kiusaavat Jasonia.
Jason kokee jotain aivan ihmeellistä, kun Bruce Leen haamu ilmestyy Jasonille ja ryhtyy opettamaan häntä. Jasonin taistelutaidot laajenevat uskomattomalle tasolle ja lopulta hän kohtaa Ivan Krashinskin (Jean-Claude Van Damme), hänen isänsä rampauttajan.
Kuvaukset.
Elokuva kuvattiin Seattlessa.
Tulot.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä yli 4,6 miljoonaa dollaria. Se oli Yhdysvalloissa parhaimmillaan toukokuussa 16-18. päivinä viikonlopun kahdeksanneksi tuottoisin elokuva.
Pirri

José Martínez Sánchez eli Pirri (s. 11. maaliskuuta 1945 Ceuta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi valtaosan urastaan Real Madridissa.
Ura.
Pirri oli pelipaikaltaan libero tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hän syntyi Pohjois-Afrikassa Espanjalle kuuluvassa Ceutan kaupungissa ja aloitti jalkapalloilun paikallisseuroissa Imperio de Riffien, Sociedad Deportiva Ceuta ja Atlético de Ceuta. Vuonna 1963 hän muutti opintojen perässä Granadaan ja pelasi kaudella 1963–1964 kaupungin joukkueessa Granada CF:ssä. Hyvät otteet toivat paikan Espanjan amatöörimaajoukkueessa ("selección de aficionados") ja myös uudelleenrakennustilassa ollut Real Madrid kiinnostui pelaajasta.
Pirri liittyikin Real Madridin kokoonpanoon kesällä 1964 ja edusti seuraa tulevat 16 kautta. Hän debytoi Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa 8. marraskuuta 1964 klassikko-ottelussa Barcelonaa vastaan. Madridin 4–1-voittoon päättyneessä ottelussa hän pelasi numerolla 10 ja korvasi edellisessä ottelussa ulosajetun Ferenc Puskásin. Pirri kuului täysin espanjalaisista pelaajista koostuneeseen niin sanottuun "Ye-yé"-sukupolveen, joka voitti seuran kuudennen Euroopan cupin vuonna 1966. Tämän lisäksi hän oli mukana voittamassa kymmentä Espanjan pääsarjamestaruutta ja neljää Espanjan cupia. Pirri tunnettiin hyvin taistelutahtoisena pelaajana ja hän muun muassa pelasi solisluu murtuneena Espanjan cupin loppuottelussa vuonna 1968, josta hyvästä hänet palkittiin "Laureadalla". Se on Real Madridin suurin pelaajilleen myöntämä kunnianosoitus, jonka sittemmin vain Gregorio Benito on saanut vastaanottaa.
Espanjan A-maajoukkueessa Pirri pelasi 41 ottelua ja teki 16 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 1966 ja 1978 MM-kilpailuissa.
Pelaajauransa kaksi viimeistä kautta 1980–1982 Pirri edusti meksikolaista Pueblaa. Meksikossa hän sai päätökseen lääkärinopintonsa ja palattuaan Espanjaan hän liittyi Real Madridin lääkintähenkilökuntaan. Vuosina 1996–2000 Pirri toimi Real Madridin urheilutoimenjohtajana. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Sonia Brunon kanssa vuodesta 1969.
Henrik Flanderilainen

Henrik Flanderilainen (noin 1174 – 1216) oli Konstantinopolin latinalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1205–1216. Henrikin vanhemmasta veljestä Balduin I:stä tuli ensimmäinen latinalainen keisari neljännen ristiretken aikana. Henrikistä tuli tämän jälkeen uuden keisarikunnan merkittävimmistä henkilöistä.
Kun Balduin joutui vangiksi Adrianopelin taistelussa huhtikuussa 1205, valittiin Henrik valtakunnan hallitsijaksi. Balduinin kuoltua 20. elokuuta 1205 Henrik julistettiin keisariksi. Henrik taisteli hallituskautensa aikana Bulgarian tsaaria Kalojania ja Nikaian keisarikunnan Theodoros I Laskarista vastaan. Henrik kuoli 11. kesäkuuta 1216 eräiden lähteiden mukaan bulgarialaisen vaimonsa Marian myrkyttämänä.
Sonic Bloom Entropica Profilica

Sonic Bloom Entropica Profilica on brittiläisen Solar Questin nimellä Entropica vuonna 1994 julkaisema albumi. Albumin musiikki koostuu rytmittömästä ambientista ja on alun perin sävelletty osana Solar Questin live-esiintymisiä.
Albumin julkaisi levy-yhtiö SSR Records, joka julkaisi 1990-luvun alkupuolella myös Solar Questin esikoisalbumin, Orgshipin, sekä useita muita sen levyjä.
Levykotelon takakannessa on albumin äänimaailmaa kuvaava teksti:
To be used with caution...
These are not sounds...
They are seeds...
Plant one in ambient space
and marvel at its growth.
Generated by Solar Quest
Kaukana kaikesta

Kaukana kaikesta () on kanadalainen tilannekomedia, jota on tuotettu vuodesta 2004. Sarja kertoo kuvitteellisen Saskatchewanissa sijaitsevan pikkukaupungin, Dog Riverin, arjesta. Sarjan on luonut Brent Butt. Sarja on palkittu useilla kanadalaisilla "Canadian Comedy Awards" ja "Gemini" -palkinnoilla.
Sarjan päähenkilöt ovat:
Luonnonmaantiede

Luonnonmaantiede on maantieteen ja tarkemmin yleismaantieteen osa-alue, joka keskittyy tutkimaan maapallon luontoa ja avaruutta ihmisen toiminnasta riippumattomana kokonaisuutena. Luonnonmaantiede käyttää hyväkseen aluemaantieteessä saatuja havaintoja ja pyrkii selittämään niitä ja luonnonilmiöiden syy-yhteyksiä. Huolimatta luontoon ilman ihmistä keskittyvästä lähtökohdasta, ihminen on alan tutkimuksessa otettava huomioon muun muassa eroosiovoimana. Viime aikoina alalla on alettu tutkia yhä enemmän myös ihmisen ja luonnon välistä vuorovaikutusta. 
Luonnonmaantiede tutkii erillisinä kokonaisuuksina ilmastoa (ilmastotiede), veteen liittyviä alueellisia ilmiöitä (hydrogeografia), maanpinnan muotoja ja maan rakennetta (geomorfologia) sekä eliöiden levinneisyyttä maapallolla (eliömaantiede). Biogeografia jakaantuu edelleen kasvien levinneisyyttä tutkivaan geobotaniikkaan eli kasvimaantieteeseen ja eläinten levinneisyyttä tutkivaan zoogeografiaan tai geozoologiaan eli eläinmaantieteeseen. Silloin tällöin klimatologia, hydrogeografia ja geomorfologia ryhmitellään fyysisen maantieteen alaluokiksi, jolloin luonnonmaantiede jakaantuu ainoastaan fyysiseen maantieteeseen ja eliömaantieteeseen.
Robert Kral

Robert J. Kral (s. 5. heinäkuuta 1967 Medindee Adelaide) on australialainen Annie-palkittu säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten televiosiosarjojen sävellyksistään ja erityisesti "Buffy, vampyyrintappaja"-sarjan myötä, jossa hän sävelsi sarjan musiikkia viiden tuotantokauden verran.
Hänen musiikkiaan kuullaan muun muassa televisiosarjoissa "Buffy, vampyyrintappaja", "Jake 2.0", "Angel" ja "Repe Sorsa on Duck Dodgers".
Aqua Blue

Aqua Blue on Tommi Läntisen Tom Dozen -nimellä ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin vuonna 1982.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Ralf Örn ja sanoittanut Jaana Rinne, ellei toisin mainittu.
Swazi-Beat

Swazi-Beat on Tommi Läntisen johtaman Rin Tin Tin -yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Tommi Läntisen käsialaa, ellei toisin mainita.
Paranoid Aliens

Paranoid Aliens on Solar Questin vuonna 1996 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi sveitsiläinen Illegal Records ja Japanin markkiniolle Tachyon International.
Levyn musiikki koostuu ambientista, tranceta ja downtempota ja sen jatkuvana teemana on avaruusseikkailu.
Sèvres

Sèvres ( ) on Ranskan Île-de-Francen alueen kunta Pariisin lounaisella esikaupunkialueella Hauts-de-Seinen departementissa. Se sijaitsee 9,9 km Pariisin keskustasta. Kunnassa on arviolta 23 206 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,91 neliökilometriä.
Kaupungissa oli Ludvig XV:n ja Madame Pompidourin vuonna 1756 perustama Manufacture nationale de Sèvres, joka valmisti maineikasta Sèvres-posliinia. Tehtaan tiloissa on nykyisin museo.
Historia.
Ympärysvallat ja Osmanien valtakunta solmivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sèvresissä rauhansopimuksen.
Liikenne.
Sèvresissä sijaitsee Transilien Paris–Montparnassen lähiliikenteen Sèvres–Rive Gauche -asema. Siellä on myös Transilien Paris–Saint-Lazaren lähiliikenteen Sèvres–Ville d’Avray -asema.
Urheilu.
Sèvresissä sijaitsee 2004 perustettu puhallusputkiammunnan järjestö.
Menolippu Mombasaan

Menolippu Mombasaan on suomalainen elokuva vuodelta 2002. Sen ohjasi Hannu Tuomainen. Elokuva on musiikkipitoinen draamakomedia ja roadmovie, jossa ajetaan avoautolla halki kesäisen Suomen. Elokuvan tunnuskappale on ”Mombasa”, josta coverversion esittää Denigrate.
Juoni.
17-vuotias Pete on lahjakas kitaristi, jolle avautuu mahdollisuus saada kesäksi paikka yhtyeessä "No Future". Pete väittää käyttävänsä kesän lukemiseen, sillä ylioppilaskirjoitukset ovat edessä. Yhtyeen keulahahmo epäilee, onko Pete lainkaan mukana, sillä juttu on "No Future". Jos Pete ei sitä tajuaisi, se olisi "PV", mutta jos tajuaisi, se olisi "WC".
Myöhemmin Pete esiintyy toisen yhtyeen kanssa musiikinopettajien virkityspäivillä. Hän saa sairauskohtauksen ja tuupertuu lavalle. Tutkimuksissa hänellä todetaan syöpä. Hän pääsee pikaisesti leikkaukseen, ja hänen ennusteensa on melko hyvä.
Sairaalassa Pete saa huonetoverikseen Jusan, jolla puolestaan ei ole toivoa parantua syövästään. Jusa jekuttaa alkuun Peteä teeskentelemällä olevansa virolainen opiskelija. Hän hyvittelee tekoaan "pehmentämällä" Peten heräämistä nukutuksesta soittamalla 1970-luvun iskelmää "Mombasa" ja liimaamalla bikinityttöjen kuvia huoneeseen. Jusalla ei ole perhettä ympärillään, kuten Petellä, ja hänen tulevaisuuden näkymänsä tiivistyy yhteen ainoaan toiveeseen: matkustaa Mombasaan.
Pojat hankkivat viinaa ja viettävät sairaalassa syntymäpäivää. Jusan aloitteesta he päättävät häipyä sairaalasta, kukaties Mombasaan. Pete ei ole matkasta kovin innostunut, mutta Jusa saa taivuteltua tämän suostumaan, kunhan ensin käydään Lapissa tapaamassa kesätöihin lähtenyttä Kataa, jolla on orastava romanssi Peten kanssa. Kata palaa poikien mukana etelään enoltaan lainaksi saamallaan avoautolla. Jusan tila heikkenee matkan aikana vääjäämättä. Hän kuitenkin saavuttaa tavoitteensa, sillä Kata vie hänen poikuutensa. Lopulta kolmikko ajaa Yyterin hiekkarannoille, missä Jusa menehtyy. Peten syöpähoidot tuottavat tulosta ja hän juhlii 18-vuotissyntymäpäiviään syksyllä. Lopussa hän soittaa "No Future Todayn" kanssa "Mombasan".
Vastaanotto.
"Menolippu Mombasaan" palkittiin ”viisaimpana elokuvana” kansainvälisillä nuoren yleisön festivaaleilla Ukrainan Artekissa. Tarvainen palkittiin parhaana miesnäyttelijänä ja Saartamo ja Rönnlöf saivat erikoismaininnan.
Suomen elokuvateattereissa "Menolippu Mombasaan" keräsi noin 146 000 katsojaa.
Julkaisut.
"Menolippu Mombasaan" sai ensi-iltansa 6. syyskuuta 2002. Seuraavana vuonna Oy Nordisk Film Ab julkaisi sen DVD:nä, joka sisältää elokuvan ohella muun muassa elokuvan tekovaiheista työstetyn koosteen, Denigraten musiikkivideon ja Taiskan "Mombasa"-esityksen 1970-luvulta. Televisioensi-iltansa "Menolippu Mombasaan" sai joulupäivänä 2004.
Muuta.
Johanna Rönnlöf (s. 1982) opiskeli Kallion Ilmaisutaidon lukiossa. Hän oli mukana useissa Teatteri Maskin näytelmissä sekä lastenteatterissa ja naamioteatterissa. Lisäksi hän teki pääroolin Taikin elokuvataiteen osaston lyhytelokuvassa "Tarkkis" ja toimi avustajana erinäisissä musiikkivideoissa. Rönnlöf ei ole työskennellyt näyttelijänä enää "Menolippu Mombasaan" -elokuvan jälkeen.
Annie-gaala 1994

Annie-gaala 1994 oli 22. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1994 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 12. marraskuuta ATAS Plaza-teatterissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Ehdokkaat ja voittajat.
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):