Klaus Kinski

Klaus Kinski (alk. Klaus Günter Karl Nakszynski; 18. lokakuuta 1926 – 23. marraskuuta 1991) oli saksalainen näyttelijä. Hänet muistetaan erityisesti ohjaaja Werner Herzogin kanssa tekemistään elokuvista.
Lapsuus.
Klaus Kinski syntyi saksalaisperheeseen Zoppotissa, Danzigin vapaakaupungissa. Isä Bruno Nakszynski oli farmaseutti ja taustaltaan oopperalaulaja. Äiti Susanne Lutze oli sairaanhoitaja ja paikallisen evankelisen papin tytär. Klausilla oli kolme nuorempaa sisarusta: Inge, Arne ja Hans-Joachim.
Suuren laman aikana perhe ei enää tullut toimeen Danzigissa, ja he muuttivat Berliiniin vuonna 1931. Myös Berliinissä elämä oli vaikeaa. Perhe asettui Schönebergin kaupunginosaan osoitteeseen Wartburgstraße 3 ja sai Saksan kansalaisuuden. Vuonna 1936 Kinski alkoi opiskella Schönebergissä sijaitsevassa Prinz-Heinrich-Gymnasiumissa.
Ura.
Toisen maailmansodan aikana Kinski kutsuttiin asepalvelukseen 17-vuotiaana vuonna 1943. Hän palveli Luftwaffen eliittijoukkoina tunnetuissa laskuvarjojääkäreissä("Fallschirmjäger"). Tositoimiin Kinski joutui vasta talvella 1944, kun hänen yksikkönsä siirrettiin Alankomaihin. Kinski joutui brittiarmeijan vangiksi toisena taistelupäivänä. 
Sotavankileirillä hän huomasi näyttelijänlahjansa viihdyttäessään vankitovereitaan. Sodan jälkeen Kinski siirtyi Länsi-Saksaan ja aloitti näyttelijänuran. Hänestä tuli Saksassa pian tunnettu monologien pitäjä, minkä jälkeen hän siirtyi rahakkaampiin elokuviin.
Kinski tunnetaan erityisesti ohjaaja Werner Herzogin kanssa tekemistään viidestä elokuvasta. Kinski oli näyttelijänä eräänlainen äärimmäisyysihminen, joka paneutui rooleihinsa maanisesti ja riiteli usein ohjaajien kanssa. Kinski kärsi hysteerisistä raivonpurkauksista ja harjoitteli peilin edessä pitkiä aikoja. Kinski käsikirjoitti ja ohjasi itse yhden elokuvan, "Kinski Paganini" (1989), joka jäi hänen viimeisekseen. Kinski kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1991. Herzog teki Kinskistä dokumentin "25. tunti" ("Mein liebster Feind - Klaus Kinski") vuonna 1999.
Kinski olisi saanut Arnold Tohtin roolin elokuvasta "Kadonneen aarteen metsästäjät", mutta hän vihasi elokuvan käsikirjoitusta. Niinpä hänen tilalleen valittiin englantilainen näyttelijä Ronald Lacey.
Yksityiselämä.
Kinskin tytär Pola Kinski kertoi 20 vuotta isänsä kuoleman jälkeen Kinskin hyväksikäyttäneen häntä seksuaalisesti hänen ollessaan 5–19-vuotias. Hän vaikeni aikoinaan isänsä kiellosta, mutta ei 60-vuotiaana enää kestänyt jatkuvaa isänsä nerouden ylistämistä ja kirjoitti hyväksikäytöstä kirjan. Polan sisarpuoli Nastassja Kinski kertoi isän yrittäneen kosketella häntä hänen ollessaan 4−5-vuotias ja kuvaili isäänsä arvaamattomaksi tyranniksi, jota hän pelkäsi koko ajan. Pola ja Nastassja ovat isänsä tavoin ammatiltaan näyttelijöitä.
Vuonna 2008 berliiniläinen psykiatrinen sairaala julkaisi Kinskin potilaskirjat. Niiden mukaan Kinski oli joutunut sairaalaan 23-vuotiaana vuonna 1950, koska hän oli vainonnut mesenaattinaan toiminutta naista, johon oli yksipuolisesti ihastunut. Kinski ei uskonut naisen kieltoja, vaan piilotteli salaa tämän asunnossa ja lopulta riehui siellä kuristaen häntä. Kinskillä epäiltiin ensin skitsofreniaa, mutta hänet diagnosoitiin psykopaatiksi. Kinski kuitenkin päästettiin menemään kolmen päivän tutkimusten ja insuliinishokkihoidon jälkeen.