tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Thule

Thule (myös Thula, Thyle ja Tile) oli antiikin ajalla pohjoisin tunnettu maailmankolkka. Nimeä "Thule" käytti tiettävästi ensimmäisenä kreikkalainen tutkimusmatkailija Pytheas. 
Antiikin ja keskiajan kirjallisuuden käsitteenä Ultima Thule oli "äärimmäinen pohjoisessa sijaitsevaa alue, saari tai maa". Se on useimmiten tarkoittanut Skandinavian niemimaata, mutta joissakin yhteyksissä ilmeisesti myös Islantia, Huippuvuoria tai jopa Grönlantia. 
Historia.
Ensimmäinen "Thule"-nimitystä käyttänyt oli tiettävästi 300-luvulla eaa. Massalian (nykyinen Marseille) siirtokunnassa elänyt kreikkalainen tiedemies Pytheas. Pytheas teki tutkimusmatkan Länsi- ja Pohjois-Euroopassa, mutta hänen tekemänsä matkakuvaus tästä tutkimusmatkasta on hävinnyt. Siitä on kuitenkin säilynyt otteita muissa teoksissa. Niissä Pytheas mainitsee Thuleksi nimittämänsä maan, joka hänen kuvauksensa mukaan sijaitsi Ison-Britannian pohjoispuolella noin kuuden purjehduspäivän päässä lähellä jäätynyttä merta. Pytheaksen kuvauksen mukaan aurinko paistoi Thulessa läpi vuorokauden. Ilmeisesti hän myös uskoi Thulessa olevan ihmisasutusta. Tästä syystä Pytheaksen arvellaan tarkoittaneen Shetlandsaaria, Orkneysaaria tai Norjaa. Thule liitettiin kuitenkin Islannin löytymisen yhteydessä Islantiin, mutta siellä ei vielä Pytheaksen aikaan ollut ihmisasutusta. Lennart Meri on arvellut, että Pytheaan tarkoittama Thule olisikin ollut Saarenmaa ja siellä oleva Kaalijärvi.
Ennen tarkempaa tietoa pohjoisista alueista Pytheaksen kuolemaa seuranneiden vuosisatojen aikana hänen kertomustaan Thulesta pidettiin Välimeren alueen vaikuttajien joukossa epäuskottavana pääasiassa vuorokauden läpi paistavan auringon takia.
Nenän sivuontelo

Nenän sivuontelot () ovat pääkallon luiden sisällä sijaitsevia limakalvon verhoamia onteloita. Ne ovat ilmatäytteisiä ja niillä kaikilla on anatominen yhteys nenäonteloon. Sivuonteloita ovat:
Sivuontelot kehittyvät lapsuuden aikana. Poskiontelot voivat tulehtua 3–5 vuoden iästä lähtien ja otsaontelot alkavat kehittyä kuuden vuoden iässä.
Kroonista sivuontelotulehdusta hoidetaan sivuonteloiden pallolaajennuksella. Sivuonteloiden pallolaajennusta on tehty Suomessa vuodesta 2007 lähtien. Sivuonteloiden pallolaajennus tehdään nykyään yleensä paikallispuudutuksessa. 
Sivuonteloiden merkitys on kiistanalainen. Mahdollisesti niiden tarkoituksena on esimerkiksi keventää kasvojen luita, avustaa äänen resonoinnissa, tuottaa limaa nenän limakalvojen kosteutukseen, osallistua sisäänhengitysilman levittämiseen hajuepiteeliin ja tuottaa typpimonoksidia.
Sarvellisilla märehtijöillä on poskiontelosta yhteys sarviulokkeeseen.
Ahvahin kieli

Ahvahin kieli (ahvahiksi aшвaлъи мицIи "ašwaľi mic’i") on ahvahien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Ahvahin ja Šamilin piireissä. Azerbaidžanissa on yksi ahvahikylä.
1990-luvulla ahvahin puhujia arvioitiin olleen noin 6 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 5 800 ahvahin puhujaa, joista 5 700 asui Dagestanissa. Kansallisuudeltaan ahvaheja oli 6 400. Väestönlaskennan tulosten perusteella osa ahvaheista pitää äidinkielenään avaaria.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain 210 ahvahin puhujaa.
Ahvah kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kieli jakautuu etelä- ja pohjoismurteeseen, joiden väliset erot ovat niin suuria että niiden puhujat seurustelevat keskenään avaariksi. Ahvah toimii ainoastaan suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
Rakennusmestari

Rakennusmestari (lyhenne rkm. tai rak.mest.) on rakennusalan tutkinto ja ammattinimike. Se oli 1990-luvulle saakka teknillisen oppilaitoksen tai teknillisen koulun teknikkotason tutkinto, joka sijoittui vaativuudeltaan insinöörintutkinnon alapuolelle. Rakennusmestari (AMK) on 1990-luvulla esiintynyt ammattikorkeakoulututkinto, josta luovuttiin 1990-luvun lopulla, mutta joka aloitettiin kuitenkin uudestaan vuonna 2007. Molemmat tutkinnot valmistivat työskentelemään rakennusteollisuudessa ja -tuotannossa työnjohtajana.
Ammattikorkeakoulujärjestelmän vakiintuessa rakennusmestarikoulutus lakkautettiin. Tarkoituksena oli korvata työnjohtotehtävissä toimineet rakennusmestarit AMK-insinööreillä. Insinööritutkinnon rakenne on kuitenkin teoriapainotteinen, ja teollisuus on usein esittänyt toiveen siitä, että työnjohtotehtäviin soveltuvaa koulutusta laajennettaisiin. Pelkkä ns. tuotantopainotteinen insinöörikoulutus ei ole vastannut teollisuuden toiveita. Syyslukukaudella 2007 rakennusmestarikoulutus käynnistettiin uudelleen kuudessa ammattikorkeakoulussa. 
Rakennusteknikon koulutuksen saaneeseen henkilöön viitataan rakennusmestarin ammattinimikkeellä. Nykymuotoinen Rakennusmestarin AMK-tutkinto rinnastetaan tuotantopainotteiseen insinööritutkintoon. Suurimpana erona kahteen edellä mainittuun on, ettei rakennusmestari AMK-tutkinnon koulutussisältöön kuulu rakennussuunnittelun syventävät opinnot, vaan koulutus tähtää työmaan johtamistarpeisiin sekä työmaan vastaavan työnjohtajan ammattiin. Tutkinnon sisältämät opinnot rakennesuunnittelusta on pyritty räätälöimään käytännössä pientalon suunnittelijapätevyyksiä vastaaviksi, rakennusluokka B. 
Rakennusmestarin nykymuotoista AMK-tutkintoa ja teknikon tutkintoa ei voida rinnastaa toisiinsa, vaikka niihin viitataankin rakennusmestarin ammattinimikkeellä. Tämä johtuu koulutussisällön eroavaisuuksista. Nykymuotoisen rakennusmestaritutkinnon suorittaneiden henkilöiden toimimisesta pelkän AMK-tutkinnon pohjalta pientalohankkeen pääsuunnittelijana on rakennusalalla hyvin vähän kokemusta, osin johtuen koulutuksen uutuudesta ja koulutuksesta valmistuneiden henkilöiden vähäisestä määrästä. 
Rakennussuunnittelun koulutustarjontaa tullaan ammattikorkeakouluissa parantamaan uudelleenkäynnistämällä rakennusarkkitehti AMK-koulutuslinja (alkaen v.2014).
Rakennussuunnittelun ja työnjohdon vaadittuihin pätevyyksiin löytyvät ajantasaiset vaatimukset Suomen rakennusmääräyskokoelman osista A1 ja A2.
Andin kieli

Andin kieli (andiksi къIваннаб мицци, "q’avannab micci") on andien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin kylissä. Kielen nimitys perustuu Andin kylään.
1990-luvulla andin puhujia arvioitiin olleen yli 20 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 23 700 andin puhujaa, joista 23 000 asui Dagestanissa. Kansallisuudeltaan andeja oli 21 800. Väestönlaskennan tulosten perusteella osa puhujista pitää itseään avaareina.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 5 800 andin puhujaa.
Andi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat botlih ja godoberi. Kieli jakautuu ylä- ja alamurteisiin, jotka koostuvat useista paikallismurteista. Muut kielen puhujat ymmärtävät vain vaivoin Munin kylän murretta. Andin kylässä on eroja naisten ja miesten puheen välillä, esim. "den" – "din" (”minä”), "men" – "min" (”sinä”), "gek’va" – "gek’a" (”ihminen”). Naisten kielen piirteet ovat samoja kuin lähimurteissa, ja niiden uskotaan syntyneen eksogamian tuloksena.
Andi toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Eräät osaavat myös tšetšeeniä.
Laborantti

Laborantti on laboratorioalan toisen asteen perustutkinnosta valmistuva henkilö. Laborantit työskentelevät yleensä laboratoriossa (joskus myös kentällä) kemiallisten, fysikaalisten, mikrobiologisten, bioteknisten ja geeniteknisten kokeiden ja mittausten käytännön suorittajina.
Laboratorioalan perustutkinnosta saa hyvät perustiedot alalle ja opintoja voi halutessaan jatkaa ammattikorkeakoulussa laboratorioanalyytikon opintolinjalla tai mennä opiskelemaan yliopistoon.
Laborantin opinnoista.
Ammattiaineita ovat.
Lisäksi oppilaat tai oppilaitokset valitsevat valinnaisia aineita.
Näytöt.
Opintoihin kuuluu nykyisin myös ammattiosaamisen näytöt, jotka suoritetaan osittain oppilaitoksessa, mutta pääasiassa kuitenkin työssä oppimalla. Ammattiosaamisen näytöt tulivat kaikille pakollisiksi vuonna 2006. Peruskoulupohjaisilla opiskelijoilla ei suuressa määrin näitä ole ennen ollut. Aikuisopiskelijoilla opiskelu on perustunut pääosin näyttöihin.
Jatkotutkinnot.
Laboranttien mahdollisia jatkotutkintoja ovat:
Artšin kieli

Artšin kieli (artšiksi аршаттен чIат, "aršatten č’at") on artšien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Tšarodan piirin Artšin kylässä Venäjällä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan noin 1 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 524 artšin puhujaa ja 89 artšia. Väestönlaskennan tulosten perusteella suurin osa puhujista pitää itseään avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 970 artšin puhujaa.
Artšin katsotaan yleensä kuuluvan dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään. Sillä on kuitenkin myös paljon omia piirteitä, ja eräät piirteet yhdistävät sitä muihin ryhmiin. Kielellä ei ole murrejakoa ja sitä käytetään vain kotikielenä. Kirjakielinään artšit käyttävät avaaria ja venäjää. Koulussa opetus tapahtuu alaluokilla avaariksi ja ylemmillä luokilla venäjäksi (avaaria opiskellaan aineena). Osa artšeista osaa myös lakia. Avaari ja lak ovat vaikuttaneet huomattavasti kielen sanastoon ja osittain myös kielioppiin.
Bagvalin kieli

Bagvalin kieli (bagvaliksi багвалазул мицIцIи, "bagvalazul mic’c’i") on bagvalien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirin muutamissa kylissä Andijskoje Koisu -joen vasemmalla rannalla. Bagvaleja on muuttanut myös Dagestanin tasangon uudiskyliin sekä tasavallaan kaupunkeihin ja muualle Venäjälle. Bagvalit nimittävät itseään ja kieltään kotikyliensä mukaan. Yhteinen nimitys "bagvalal" on peräisin avaarin kielestä.
1990-luvulla bagvaleja arvioitiin olleen 5–6 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 57 bagvalin puhujaa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki bagvalit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1400 bagvalin puhujaa.
Bagval kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kieli jakautuu kolmeen paikallismurteista koostuvaan murreryhmään. Läheisimmät sukukielet ovat tindi ja tšamal. Bagval toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
Nasu

Nasu () on A. A. Milnen luoma kuvitteellinen hahmo Nalle Puh -tarinoissa. Hän on pieni possu, joka asuu Puolen hehtaarin metsässä ja on Nalle Puhin hyvä ystävä.
Nasu on poika, vaikka hänen sukupuolestaan on usein kiistelty. Nasu on ihmisenkaltaiseksi sikahahmoksi luonteeltaan poikkeuksellinen: monet muut antropomorfiset sikahahmot ovat ilkeitä, röyhkeitä, itsekeskeisiä, vastuuttomia ja epäsiistejä, mutta Nasu on ystävällinen, huomaavainen, sydämellinen, kohtelias, hyväntahtoinen ja siisti.
Pieni Nasu on arka ja hermostuu monista asioista. Pelkojaan hän selittää sillä, että hän on hyvin pieni eläin. Hän huomaa ongelmat aina ennen muita. Nasu pitää tammenterhoista. Hän on pääosassa Disney-elokuvassa "Nasun suuri elokuva" (2003).
Alkujaan Nasu oli vaalea ja pukeutui vihreään jumpperiin, mutta Disneyn versiossa hänen ihonsa on vaaleanpunainen ja asu pinkki.
Nasun alkuperäisinä ääninäyttelijöinä ovat toimineet vuodesta 1968 vuoteen 2005 John Fiedler ja vuodesta 2005 eteenpäin Travis Oates. Steve Schatzberg esiintyi Fieldlerin ohella Nasun äänenä peleissä "Tigger's Honey Hunt" ja "Party Time with Winnie the Pooh". Vuoden 2018 elokuvassa "Risto Reipas ja Nalle Puh" Nasua ääninäyttelee Nick Mohammed.
Nasun suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat toimineet Leena Uotila (1977), Pirkko Aarnio (1984), Elli Castrén (1980- ja 1990-luvun musiikkisaduissa), Olavi Ahonen ("Nalle Puhin uudet seikkailut" -sarjassa), Antti Pääkkönen (1990-luvun lopulla) ja Riko Eklundh (2000-luvulla).
Bežtan kieli

Bežtan kieli (bežtaksi "bežkalas mic") on bežtalaisten puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Bežtan osa-alueen Bežtan, Tljadalin ja Hašarhotan kylissä. Bežtalaisia on muuttanut myös eräille muille Dagestanin paikkakunnille, Georgian Qvarelin piirikuntaan sekä itäiseen Turkkiin.
1990-luvulla bežtan puhujia arvioitiin olleen noin 10 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 6 500 kielen puhujaa, joista lähes kaikki Dagestanissa. Aiemmissa väestönlaskennoissa bežtalaisia on pidetty avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 6 100 bežtan puhujaa.
Bežta kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jossa se muodostaa hunzibin kanssa oman ryhmänsä. Kielen sanastoon ja osittain myös fonetiikkaan ja morfologiaan ovat vaikuttaneet avaari ja georgia. Paikallismurteita on kolme. Bežta toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Eräät osaavat myös georgiaa.
Soundgarden

Soundgarden oli seattlelainen grunge-yhtye ja tyylilajin tunnetuimpia edustajia. Yhtyeen perustivat Chris Cornell (laulu) ja Kim Thayil (kitara) vuonna 1984. Yhtyeen suurimpina vaikuttajina toimivat Black Sabbath ja Led Zeppelin.
Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Outshined", "Rusty Cage", "Spoonman", "The Day I Tried To Live", "Black Hole Sun" ja "Pretty Noose".
Historia.
Soundgarden perustettiin vuonna 1984. Tuolloin Chris Cornell soitti rumpuja ja lauloi, Hiro Yamamoto soitti bassoa ja Kim Thayil kitaraa. Myöhemmin Scott Sundquist tuli rumpaliksi, jolloin Chris pystyi keskittymään yhtyeeseen laulajana. Vuonna 1986 Scott lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Matt Cameron.
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Ultramega OK" vuonna 1988 ja sai sillä Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 1989 julkaistiin yhtyeen toinen albumi "Louder Than Love". Yamamoto lähti yhtyeestä ja Jason Everman tuli hänen tilalleen. Vielä saman vuoden aikana basisti vaihtui taas Ben Shepherdiksi.
Yhtyeen kolmas albumi "Badmotorfinger" julkaistiin 1991. Kappaleet "Rusty Cage" ja "Outshined" saivat suosiota grunge-aallon myötä, ja albumeja myytiin yli miljoona.
Varsinainen läpimurtolevy oli vuonna 1994 julkaistu "Superunknown". Albumin suuri hitti "Black Hole Sun" on luultavasti yhtyeen tunnetuin kappale. Muita hittejä olivat "Spoonman" ja "The Day I Tried to Live". Levyllä korostuivat voimakkaat psykedeelisen rockin vaikutteet.
Vuonna 1996 yhtye julkaisi viidennen albuminsa "Down on the Upside", joka oli aikaisempia albumeita kevyempi. Tästä muun muassa kitaristi Kim Thayil ei pitänyt. Samalla yhtyeen jäsenten turhautuminen alkoi ilmentyä. Albumin promokiertue päättyi seuraavan vuoden helmikuussa, kun basisti Shepherd heitti bassonsa ilmaan turhautuneena laitevian takia ja lähti pois lavalta.
Soundgarden hajosi vuoden 1997 huhtikuussa ja saman vuoden aikana julkaistiin kokoelma "A-Sides". Yhtyeen keulahahmo Chris Cornell aloitti soolouran ja siirtyi sittemmin Audioslave-yhtyeeseen. Matt Cameron siirtyi Pearl Jamin rumpaliksi.
Cornell ilmoitti vuoden 2010 ensimmäisinä päivinä Facebook- ja Twitter-sivuillaan Soundgardenin palaavan lavoille. He esiintyivätkin Lollapaloozassa elokuussa 2010 ja julkaisivat uuden kokoelma-albuminsa "Telephantasmin" syyskuussa 2010 ja uuden albuminsa "King Animal" marraskuussa 2012.
Marraskuussa 2014 Soundgarden julkaisi kolmilevyisen kokoelman , joka sisälsi useita aiemmin julkaisemattomia kappaleita, aiempien singlelevyjen B-puolia, uudelleenmiksattuja kappaleita ja yhtyeen tekemiä covereita. Kim Thayil myös puhui yhtyeen aikeista aloittaa uuden levyn tekeminen vuoden 2015 aikana.
Yhtyeen laulaja Chris Cornell kuoli äkillisesti 18. toukokuuta 2017 muutama tunti yhtyeen Detroitin konsertin jälkeen. Hän surmasi itsensä konsertin jälkeen hotellin kylpyhuoneessa.
Soundgarden valittiin Rock and Roll Hall of Fameen syksyllä 2025.
Botlihin kieli

Botlihin kieli (botlihiksi буйхaлъи мицIцIи, "buihałi mic’c’i" tai буйхaдaлъи мицIцIи, "buihadałi mic’c’i") on botlihien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin Botlihin ja Miarsun kylissä.
1990-luvulla botlihin puhujia arvioitiin olleen noin 3 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 90 botlihin puhujaa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki botlihit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 206 botlihin puhujaa.
Botlih kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on godoberi. Molemmissa kylissä puhutaan omaa murretta, joiden väliset erot ovat lähinnä äänteellisiä. Avaari on vaikuttanut voimakkaasti kielen fonetiikkaan, morfologiaan ja sanastoon. Botlih toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Avaari toimii osin myös suullisen kansanperinteen kielenä.
Buduhin kieli

Buduhin kieli (buduhiksi будад мез, "budad mez") on buduhien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Buduhin kylässä sekä eräissä lähikylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan noin 5 000 henkeä.
Buduh kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään. Sillä ei ole murrejakoa. Sitä käytetään vain kotikielenä. Kirjakielenään buduhit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen sanastoon.
Ligurianmeri

Ligurianmeri on Välimeren länsiosan pohjoisin perukka, Korsikan pohjoispuolella. Se on saanut nimensä italialaisesta Ligurian maakunnasta. 
Meri rajoittuu Italiaan, Ranskaan ja Monacoon pohjoisessa, Tyrrhenanmereen kaakossa ja Välimeren läntiseen altaaseen lännessä. Genova on alueen huomattavin kaupunki. Luoteisrannikko on huomattava alueellisesta kauneudestaan ja suosiollisesta ilmastostaan.
Genovanlahti on Liguianmeren pohjoisin osa. Arno-joki laskee idästä tähän mereen ja samoin kuin monet muutkin Apenniineilta alkavat joet. Genovan satamat, La Spezia ja Livorno ovat sen kivikkoisella rannikolla. Meri saavuttaa Korsikan pohjoispuolella jopa 2 850 metrin syvyyden. 
Meren nimi on italiaksi "Mar Ligure" ja ranskaksi "Mer Ligurienne".
Suojelu.
Suojellakseen Ligurianmerellä esiintyviä valas- ja delfiinilajeja (pyöriäisiä ei löydy tältä alueelta) meren rantavaltiot tekivät siitä erityissuojelukohteen vuonna 1999. Kansainvälinen Ligurianmeren valaiden suojelualue kattaa nyt 84 000 km² aluevesiä ja kansainvälisiä vesiä.
Godoberin kieli

Godoberin kieli (godoberiksi гъибдилIи мицци, "hibdiłi micci") on godoberien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin Godoberin ja Zibirhalin kylissä. Osa godobereistä on muuttanut Hasavjurtin piirin Teretšnajan kylään.
1990-luvulla godoberin puhujia arvioitiin olleen noin 2,5–3 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 103 godoberin puhujaa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki godoberit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 128 godoberin puhujaa.
Godoberi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Molemmissa kylissä puhutaan omaa murretta, joiden väliset erot ovat lähinnä äänteellisiä. Avaari on vaikuttanut voimakkaasti kielen sanastoon ja osin myös fonetiikkaan ja morfologiaan. Godoberi toimii ainoastaan suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
Hinalugin kieli

Hinalugin kieli (hinalugiksi кeтш мицI, "ketš mic’" tai каьтш мицI, "kätš mic’") on hinalugien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Xınalıqin kylässä. 1970-luvulla puhujia arvioitiin olleen noin 3 000 henkeä.
Hinalug kuuluu dagestanilaisen kieliryhmään, jossa se muodostaa erillisen alaryhmänsä. Eniten yhteisiä piirteitä sillä on lezgiläisten kielten kanssa.
Kielellä ei ole murrejakoa. Sitä puhutaan vain kotikielenä. Kirjakielenään hinalugit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen rakenteeseen.
1990-luvulla Bakussa ilmestyi hinalugirunoilija Ragim Alkasin teoksia. Hinalugin kieltä on yritetty opettaa myös koulussa.
Hinuhin kieli

Hinuhin eli ginuhin kieli (hinuhiksi гьинузас мец, " hinuzas mec") on hinuhien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Ginuhin kylässä. Osa hinuheista on muuttanut Kizljarin piirin Monastyrskojen kylään, Babajurtin piiriin ja Mahatškalan kaupunkiin.
1990-luvulla hinuhin puhujia arvioitiin olevan yli 400 henkeä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 548 kielen puhujaa, joista 522 Dagestanissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain viisi hinuhin puhujaa.
Hinuh kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on dido. Kieli toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään hinuhit käyttävät avaaria ja venäjää. Huomattava osa osaa myös didoa ja bežtaa.
Hunzibin kieli

Hunzibin eli gunzibin kieli (hunzibiksi гьонкьодалас мыц, "gonkodalas myc") on hunzibien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Gunzibin, Nahadan ja Garbutlin kylissä sekä Kiziljurtin piirin Novostalskin kylässä, jonne vuonna 1955 siirtyi osa aikaisemmin Tšetšeno-Ingušetian alueelle asutetuista hunzibeista.
1990-luvulla hunzibin puhujia arvioitiin olleen yli 800 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 1 800 kielen puhujaa, joista lähes kaikki Dagestanissa. Aiemmissa väestönlaskennoissa hunzibeja on pidetty avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1000 hunzibin puhujaa.
Hunzib kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jossa se muodostaa bežtan kanssa erillisen itäisen ryhmän. Kielen sanastoon ja osittain myös fonetiikkaan on vaikuttanut erityisesti avaari. Murrejakoa ei ole. Hunzib toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Suurin osa osaa myös bežtaa ja eräät georgiaa.
Hvaršin kieli

Hvaršin kieli on hvaršien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirin muutamissa kylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan hieman yli 1 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 1 900 hvaršin puhujaa, joista vain 538 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella valtaosa hvaršeista pitää itseään etnisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1 700 hvaršin puhujaa.
Hvarši kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jonka sisälle se muodostaa didon ja hinuhin kanssa erillisen läntisen alaryhmän. Kieli jakautuu toisistaan voimakkaasti poikkeaviin Hvaršin kylän ja Inhokvarin murteisiin, joita voidaan pitää myös erillisinä kielinä. Inhokvarin murteessa on neljä paikallismurretta.
Hvarši toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään hvaršit käyttävät avaaria ja venäjää.
Karatan kieli

Karatan kieli (karataksi кIкIирлIи мaцIцIи, "k’k’irl’i mac’c’i") on karatalaisten puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Ahvahin piirin kylissä sekä Hasavjurtin piirin Siuhissa, jonka asukkaat ovat peräisin vuoriston samannimisestä kylästä. Nimitys "karata" perustuu Ahvahin piirin samannimiseen keskuskylään.
1990-luvulla karatan puhujia arvioitiin olleen noin 5 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 6 600 karatan puhujaa, joista 6 500 asui Dagestanissa. Kansallisuudeltaan karatalaisia oli 6 100. Väestönlaskennan tulosten perusteella osa puhujista pitää itseään avaareina, mutta määrä on huomattavasti pienempi kuin useimmilla muilla pienillä sukukansoilla. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain 255 karatan puhujaa.
Karata kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kielessä on kaksi murretta. Varsinaiskarata jakautuu edelleen useisiin paikallismurteisiin. Tokitan murretta puhutaan vain yhdessä kylässä, ja se poikkeaa huomattavasti varsinaiskaratasta. Karata toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Avaariksi kirjoittava kirjailija Mašidat Gairbekova on kotoisin Karatasta.
Tindin kieli

Tindin kieli (tindiksi "idarab micci") on tindien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirin muutamissa kylissä. Suuri osa tindeistä on muuttanut Dagestanin tasangon uudiskyliin sekä tasavallan kaupunkeihin ja muualle Venäjälle.
Vuonna 1967 tindejä arvioitiin olleen 5–6 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 616 tindin puhujaa, joista 579 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki tindit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 2 200 tindin puhujaa.
Tindi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Murteita on kaksi. Niiden erot ovat lähinnä foneettisia ja morfologisia, eivätkä ne haittaa ymmärtämistä. Tindi toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
Tšamalalin kieli

Tšamalalin eli tšamalin kieli (tšamaliksi цIамалалдуб мицIцI, "c’amalaldub mic’c’") on tšamalien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirissä Andijskoje Koisu -joen vasemman rannan kylissä sekä Tšetšeniassa Kenhinkajoen laakson kylissä. Tšamaleja on muuttanut myös Dagestanin tasangon uudiskyliin sekä tasavallan kaupunkeihin ja muualle Venäjälle.
1990-luvulla tšamaleja arvioitiin olleen 5–6 tuhatta. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 2 400 tšamalin puhujaa, joista vain 354 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki tšamalit pitävät itseään avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 500 tšamalalin puhujaa.
Tšamal kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kielen rakenteeseen on vaikuttanut voimakkaasti avaari. Murteita on kaksi, joista toinen on lähellä godoberiä. Tšamal toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
HSO-sihteeri

HSO-sihteeri on kauppaopiston ja kauppakorkeakoulun tutkintojen väliin sijoittuva alin korkea-asteen tutkinto, joka tarkoitettu vain ylioppilastutkinnon suorittaneille ja jonka saattoi suorittaa Helsingin Sihteeriopistossa (HSO). Kannatusyhdistyspohjaisen oppilaitoksen ylioppilaskunta HSOY ry toimii edelleen HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulun assistenttiopiskelijoiden ainejärjestönä. Helsingin Sihteeriopisto perustettiin vuonna 1967 ja toimi alkuaikoina ensin Sturenkadulla.
HSO-sihteerit ry, nykyisin Skilla ry, perustettiin vuonna 1970 palvelemaan Helsingin Sihteeriopistosta valmistuneita sihteereitä.
Ammattikorkeakoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1992 Sihteeriopistosta tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa, ja HSO-sihteerien tutkintonimike muuttui tradenomiksi. Vuonna 1991 perustettu Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu fuusioitiin vuoden 2007 alusta lähtien, ja yhdistynyt koulu toimii nykyisin Haaga-Helia ammattikorkeakouluna. Koulutusohjelma oli vuoteen 2020 asti nimeltään Johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelma, ja se oli sekä suomen- että englanninkielinen. Mikäli näistä kulutusohjelmista valmistuva henkilö on Skilla ry:n jäsen, voi hän käyttää nimikettä "tradenomi, HSO".
Aiheesta muualla.
Skilla ry
HSOY ry
Krytsin kieli

Kryzin eli krytsin kieli (kryziksi кърыцIаь мез, "qryc’ä mez") on kryzien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Kryzin kylässä ja sen lähikylissä sekä eräissä muissa Pohjois-Azerbaidžanin kylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan noin 8 000 henkeä.
Kryz kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään. Se jakautuu neljään murteeseen. Kryziä käytetään vain kotikielenä. Kirjakielenään kryzit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen rakenteeseen. Paikoitellen kryzit osaavat myös lezgiä.
Aleksei Brusilov

Aleksei Aleksejevitš Brusilov (, 1. syyskuuta 1853 Tbilisi – 17. maaliskuuta 1926 Moskova) oli venäläinen ratsuväenkenraali, joka toimi Venäjän armeijan ylipäällikkönä ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917. Ollessaan vuonna 1916 Venäjän lounaisrintaman komentajana hän määräsi niin sanotun Brusilovin hyökkäyksen.
Brusilov aloitti Venäjän 8. armeijan komentajana vuonna 1914, ja hänestä tuli kesäkuussa 1916 Nikolai Ivanovin seuraaja koko lounaisrintaman komentajana siksi, että hänellä oli tarjota hyökkäyssuunnitelma. Kenraalit Aleksei Evert ja Aleksei Kuropatkin olivat pitäneet parempana jäädä vain puolustusasemiin, vaikka Venäjää lainoittanut ja tukenut Ranska pyysi toista hyökkäystä itärintamalla pääasiassa Itävalta-Unkarin joukkoja vastaan, jotta Saksan olisi pakko luopua Verdunia vastaan kohdistetusta hyökkäyksestä ja Ranskan tilanne siten helpottuisi. Brusilovin hyökkäys toteutettiin 4. kesäkuuta – 20. syyskuuta 1916, minkä jälkeen keskusvaltojen puolella Paul von Hindenburg sai rintaman vakiintumaan.
Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana Brusilov kannatti Nikolai II:n vallasta luopumista, ja Venäjän väliaikainen hallitus nimitti hänet sen jälkeen koko Venäjän armeijan komentajaksi. Brusilov suunnitteli yhdessä Aleksandr Kerenskin kanssa vuonna 1917 suoritetun Kerenskin hyökkäyksen, jota kutsutaan harvemmin myös Brusilovin toiseksi hyökkäykseksi.
Bolševikkien otettua vallan väliaikaiselta hallitukselta ja vallan jakauduttua eri kenraaleille Brusilov odotti vuoteen 1920, kunnes tarjoutui neuvostohallinnon palvelukseen. Hän johti vuonna 1920 sota-asiain sekä ulkoasian kansankomissaarin Lev Trotskin alaisuudessa puna-armeijan hyökkäystä Varsovaa kohti puolalaisia vastaan.
Pääkaupunkiseudun Junakalusto

Pääkaupunkiseudun Junakalusto Oy () on VR:n ja neljän HSL-kaupungin perustama helsinkiläinen junakalustoyhtiö. Sen on tarkoitus hankkia, omistaa ja hallinnoida pääkaupunkiseudun lähiliikenteeseen tarvittavaa uutta junakalustoa. Yhtiön toiminta käynnistyi vuoden 2004 alkupuolella. Kaupparekisteriin se merkittiin 3. maaliskuuta 2004.
Helsinki omistaa osakeyhtiöstä 49,5, Vantaa 27,5, Espoo 19,5 ja Kauniainen 3,5 prosenttia. Aiemmin VR omisti yhtiöstä 35 prosenttia, mutta myi osuutensa vuoden 2017 aikana.
Uudet junat.
Tarjouspyynnöt uusista junista kalustoyhtiö lähetti syyskuussa 2005, ja päätös kaluston valmistajasta tehtiin elokuun lopussa 2006. Yhtiö päätyi tilaamaan sveitsiläiseltä Stadler Raililta 32 nelivaunuista Flirt-junaa, jotka saivat kalustotunnuksen Sm5. Junat toimitettiin vuosina 2009–2014.
Joulukuussa 2011 Junakalusto Oy tilasi Stadler Raililta vielä yhdeksän yksikköä lisää, jolloin tilattujen runkojen lukumäärä oli yhteensä 41.
Yhtiön perustaminen liittyy läheisesti pääkaupunkiseudun junaliikenteen sopimuskäytännön uudistamiseen. Nykyisestä kalustosta liikenteen tilaaja, HSL, maksaa VR:lle kalustokorvausta ja liikennöintikorvausta. Sopimuskäytäntöä haluttiin uudistaa, jotta voidaan taata kustannusten läpinäkyvyys. Liikenteen hoidosta, nykykaluston käytöstä ja kaluston huollosta haluttiin tehdä erilliset sopimukset. YTV:n ja VR:n syksyllä 2005 solmima uusi sopimus junaliikenteen hoidosta tuli voimaan vuoden 2006 alusta.
Junien hankinnasta vastaava junakalustoyhtiö vuokraa ne liikennettä hoitavalle liikennöitsijälle, jonka tehtävänä on suorittaa HSL:n tilaama liikenne. Kalustoyhtiö hoitaa myös hankinnassa tarvittavan rahoituksen ja kaluston huollon. HSL kuitenkin määrittelee tarvittavan kaluston määrän.
Psyyke

Psyykellä (, "psykhē") eli sielulla tarkoitetaan usein eri yhteyksissä eri asioita. Psyykellä ajatellaan myös olevan eri osia tai osa-alueita, kuten esim. havainnointi, kognitio ja emootiot. Yleisesti sillä tarkoitetaan sielua tai mieltä. 
Psyykeä tai mieltä ja sen osia tutkivaa tiedettä kutsutaan nimellä psykologia. Psykologiassa sielun ajatellaan olevan pitkälti yhtenevä tietoisuuden kanssa, ja sillä ajatellaan olevan kiinteimmin yhteys aivojen toimintoihin ja osiin. Keskustelu aivoista ja tietoisuudesta onkin pitkälti korvannut puheen sielusta nykyaikana. 
Joissakin ajattelusuuntauksissa sielusta puhuttaessa korostetaan sen erillisyyttä ruumiista. Filosofiassa puhutaan tästä kartesiolaisena dualismina.
Haltialan kotieläintila

Haltialan kotieläintila on Helsingin kaupungin omistama kaupunkilaisten virkistys- ja opetuskäyttöön tarkoitettu maatila ja kotieläinpiha. Tilan varsinainen tehtävä on pitää vuosisatoja viljellyt pellot edelleen viljelykäytössä.
Tila sijaitsee Tuomarinkylän Haltialassa, Vantaan Kartanonkoskesta katsoen toisella puolella Vantaanjokea. Tilalla vierailu on maksutonta. 
Historia.
Haltialan tilalla on historiaa 1500-luvulta lähtien, alueen pellot ovat olleet viljeltyinä yhtäjaksoisesti keskiajalta asti. Alueella on aikanaan harjoitettu myös laivanrakennusta ja siellä sijaitsi vauras talonpoikaiskylä. 
Haltialan kartanon ja tilan omisti vuodesta 1870 maanviljelysneuvos Jakob Kavaleff, joka rakennutti tilalle koepuutarhan. Puutarhassa viljeltiin yli sataa perunalajiketta, ja sinne tuotiin ulkomailta puiden siemeniä, joita Kavaleff istutti Haltialan alueelle. Laajimmillaan tilan koko oli 770 hehtaaria. Kavaleff myi tilan Helsingin kaupungille vuonna 1934. Kauppakirja sisälsi kuitenkin sen, että hänen sukunsa sai asua Haltialassa sekä Tuomarinkylän päärakennuksessa 1950-luvulle saakka.
Suurin osa Haltialan metsästä hakattiin sota-aikana 1940-luvulla hätähakkuina polttopuuksi. Tilalle kuulunutta maata on myös myyty Tammiston ja Pakilan omakotitaloalueiksi. Tilan kaksikerroksinen kartanorakennus tuhoutui pitkälti tulipaloissa 1950-luvulla, ja se päätettiin purkaa seuraavalla vuosikymmenellä. 
Toiminnat tilalla.
Tilalla on lehmiä, lampaita, kanoja ja kesäisin myös sikoja sekä joskus vuohia. Vuonna 2020 tilalla pidettiin kolmea lehmärotua: Aberdeen-Angusta, ylämaankarjaa ja herefordia. Lehmät ulkoilevat ympäri vuoden. Lampaat ovat suomenlampaita ja kanat maatiaiskanoja, ja ne viettävät talvet sisätiloissa. Kesällä tilan laitumilla lomailevat myös Helsingin poliisin hevoset. 
Tilalla viljellään myös perinnekasveja. Maatilalla järjestetään erilaisia tapahtumia, muun muassa joulun aikaan seurakunta on järjestänyt lampolassa joulukuvaelman. Tilalla on ollut myös rekiajelua ja kesätapahtumia, kuten rivitanssi-iltoja. 
Alueella on kahvila-ravintola Wanha Pehtoori ja leikkipuisto. Vuodesta 2000 lähtien Wanha Pehtoori on järjestänyt jokakesäiset Haltiala Hayride -bileet. Kahvila-ravintola lopettaa toimintansa joulukuussa 2025 toimittuaan Haltialassa 31 vuotta.
Cauchyn integraalikaava

Cauchyn integraalikaava on funktioteorian tulos, jolla pystyy laskemaan analyyttisen funktion arvon annetun alueen sisäpisteissä, jos funktion arvot tunnetaan alueen reunalla.
Formaalisti: Olkoon formula_1 analyyttinen alueessa formula_2 ja formula_3 kiekko, jonka sulkeuma sisältyy formula_2:han. Tällöin kaikilla formula_5
formula_6 dformula_7.
Cauchyn integraalikaavasta seuraa, että analyyttinen funktio on äärettömän monta kertaa derivoituva. n:nnelle derivaatalle voidaan johtaa esitys
formula_8
Näitä kaavoja voidaan käyttää hyväksi residylauseen todistamisessa.
Residylause

Residylause on funktioteoriassa tulos, jonka avulla voidaan määrittää annetun funktion määrättyjä integraaleja. Sen mukaan jos funktio formula_1 on analyyttinen alueessa formula_2 pisteitä formula_3 lukuun ottamatta ja jos formula_4 on nollahomotooppinen polku formula_2:ssa, joka ei kulje pisteiden formula_3 kautta, on
formula_7
missä res(f,zk) on funktion f residy pisteessä zk.
Punainen neilikka

Punainen neilikka () on paronitar Emmuska Orczyn luoma kuvitteellinen hahmo, englantilainen aatelismies, joka pelastaa ranskalaisia aatelisia Ranskan vallankumouksen aikana. Hänen oikea nimensä on Percy Blakeney, ja häntä pidetään usein ensimmäisenä supersankarina, jolla oli salainen henkilöllisyys.
Nimi viittaa Ranskan kuningasmielisiin, joiden kukkasymboli oli vallankumousvuosina punainen neilikka. "Scarlet Pimpernel" ei tosin tarkoita neilikkaa vaan toista kukkaa, puna-alpia eli peltopunkaa.
Sarjan ensimmäinen romaani ilmestyi Britanniassa 1905, se suomennettiin ensi kerran vuonna 1916 nimellä "Vallankumousvuosilta, pakolaisromaani". Suomentaja oli Armida Enckell ja kustantaja Gummerus.
Elokuvasovituksia.
Punaisen neilikan tarinoista on tehty kymmeniä elokuva- ja tv-sovituksia. Niistä tunnetuimpia ovat:
Aiheesta muualla.
Punainen neilikka -romaanit ovat vapautuneet tekijänoikeuksien suojasta ja joitakin niistä on kokonaan ladattavissa tästä:
Kaarina Staudinger-Loppukaarre

Kaarina Staudinger-Loppukaarre (10. lokakuuta 1911 Haapavesi – 1. maaliskuuta 2013 Savonlinna) oli suomalainen taidemaalari ja omaperäinen mystikko. Hänet tunnetaan varsinkin mielikuvitusolentoja, "olevaisia" esittävistä töistään. Olevaiset ovat salaperäisiä olentoja, jotka ovat esimerkiksi ihmisen, linnun tai muun eliön hahmossa. Olevaiset asuvat omassa maailmassaan. Staudinger-Loppukaarre piirsi olevaisia jo lapsena. Staudinger-Loppukaarre ei omien sanojensa mukaan osannut piirtää kouluoppien mukaan, vaan hänen taitonsa ja näyt olevaisista tulivat hänen sisältään.
Elämä.
Staudinger-Loppukaarre aloitti opintiensä vuonna 1918 Haapaveden kansakoulussa ja opiskeli Haapaveden kotitalousopistossa. Hän aloitti 22-vuotiaana opiskelun kartanpiirtäjäkurssilla Helsingissä. Sen jälkeen hän toimi kartanpiirtäjänä. Sotavuodet Staudinger-Loppukaarre toimi lottana kansanhuollon palveluksessa eri paikkakunnilla Pohjois-Savossa. Hän avioitui 1945 ja aloitti perhe- ja työelämän Kiuruvedellä.
Sotien jälkeen Staudinger-Loppukaarre jatkoi taideopintoja Kiuruveden kansalaisopistossa. Maalaaminen oli ollut siihen asti säännöllistä arjen ja työn ohella. Vuosien myötä maalaamisesta tuli kuitenkin sisäinen palo ja pakko, sekä lopulta elämäntyö.
Vuonna 1974 Staudinger-Loppukaarre muutti Savonlinnaan, jossa hän uppoutui maalaamiseen täysipainoisesti, ajoin jopa ammattimaisesti.
Taide.
Ensimmäisen kerran Staudinger-Loppukaarteen töitä oli julkisesti esillä Kiuruveden kansalaisopiston kevätnäyttelyssä vuonna 1967. Yhteis- ja yksityisnäyttelyitä karttui kaikkiaan noin 200. 
Staudinger-Loppukaarre sai kutsun Suomen nykytaiteen museon ja Maaseudun Sivistysliiton Kiasmassa järjestämään kansainväliseen ITE-taiteen näyttelyyn vuonna 2005. Sen jälkeen hänen töitään oli kotimaan lisäksi kutsunäyttelyissä Moskovassa ja Bratislavassa sekä yksityisnäyttelyissä useissa maissa Euroopassa ja Meksikossa. Kaarina Staudinger-Loppukaarteen teoksia on mm. Maaseudun Sivistysliiton ITE-taiteen kokoelmassa.
Hän maalasi ensisijaisesti itselleen, vapaana opeista ja vaatimuksista. Viivan tarkkuus, värien taju ja omintakeinen tekniikka synnyttivät maailmoja, joissa hän koki itse olevansa mukana. Staudinger-Loppukaarre maalasi elämänsä loppuun asti lähes poikkeksetta joka yö ja korkeasta iästä huolimatta hänet tapasi näyttelyidensä avajaisissa. Elinvoimaista taiteilijaa kuvailtiin yhdeksi maailman vanhimmista aktiivisista taiteilijoista. Kaarina Staudinger-Loppukaarre kuoli kotonaan Savonlinnassa 101-vuotiaana maaliskuun alussa vuonna 2013.
Residy

Analyyttisen funktion "f(z)" residyllä tarkoitetaan "f":n Laurentin sarjan 
formula_1
termin formula_2 kerrointa formula_3. 
Residyjen hyödyllisyys tulee näkyviin integraaleja laskettaessa. Tätä menetelmää kutsutaan residylauseeksi.
Ninotsmindan piirikunta

Ninotsmindan piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgian eteläosassa. Piirikunnassa on noin 24 491 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 1 354 neliökilometriä. Valtaosa piirikunnan asukkaista on armenialaisia. Vuoden 2014 väestönlaskennassa he muodostivat 94,98 prosenttia Ninotsmindan väkiluvusta, georgialaisia oli 4,20 prosenttia ja venäläisiä 0,75 prosenttia. Piirikunnan keskus on Ninotsmindan kaupunki, jossa asukkaita on noin 8 000.
Ninotsminda oli aiemmin nimeltään "Bogdanovka" (). Se sai nimensä venäläisiltä duhoboreilta, joita muutti alueelle 1840-luvulta alkaen. Ninotsmindan piirikuntaan syntyi myös kahdeksan muuta duhobor-kylää. Valtaosa alueen venäläisistä asukkaista on kuitenkin muuttanut pois Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen.
Piirikunta kuuluu historialliseen Džavakhetin alueeseen. Se sijaitsee Armenian rajalla noin 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Tbilisin ja Akhalkalakin välinen rautatie kulkee alueen läpi.
Harpoon (pelisarja)

Harpoon on Larry Bondin kehittämä todenmukaisuuteen pyrkivä meri- ja ilmasodankäyntiin keskittyvä strategiapeli. Peli oli alun perin miniatyyripeli, mutta siitä on tehty useita tietokonepeliversioita.
Lautapeli.
Bond kehitti "Harpoon"-lautapelin olleessaan komennuksella USS McKean -aluksella. Bond kehitti pelin luokittelemattomaksi ja yksinkertaistetuksi peliksi, jota upseerit voisivat käyttää epävirallisesti koulutusapuna. Bond julkaisi pelin kaupallisesti ja sai yhteydenoton Tom Clancyltä, jonka kanssa tämä ystävystyi.
Adventure Games -yhtiö julkaisi ensimmäisen version Larry Bondin Harpoonista lautapelinä 1979. Tätä seurasi toinen versio vuonna 1984. Kolmannen version julkaisi GDW vuonna 1986. 
Vuonna 1984 Tom Clancy julkaisi kirjan "Punaisen lokakuun metsästys", jonka teossa hän oli käyttänyt muun muassa lautapelistä löytynyttä tietoa apunaan.
Bond ja Clancy käyttivät peliä apuna "Myrsky nousee" -kirjan suunnittelussa.
Tietokonepeliversiot.
Oikeudet lautapelin kehittämiseen tietokonepeliksi päätyivät Three-Sixty Pacific -yhtiölle, joka julkaisi ensimmäisen tietokoneversion vuonna .
Korvatulehdus

Korvatulehduksella tarkoitetaan yleensä välikorvan tulehdusta. Sen esiintymishuippu on noin yhden vuoden iässä. Neljä viidesosaa kolmevuotiaista on sairastanut korvatulehduksen. Yli 90 prosenttia kaikista korvatulehduksista ilmenee alle viisivuotiailla, ja kyseessä onkin yksi pienten lasten yleisimmistä sairauksista. Korvatulehduksen oireita ovat muun muassa korvakipu, ininä korvassa ja kuume. Siihen liittyy usein myös nuhaa. Korvatulehdus paranee usein itsestään, mutta se voidaan hoitaa antibioottilääkkeillä, jos epäillään syyksi bakteeria. Bakteerit aiheuttavat noin kolme neljäsosaa välikorvatulehduksista, ja niistä tyypillisin aiheuttaja on pneumokokki. Lopuissa tapauksissa sairauden on saanut aikaan jokin virus.
Sairaus alkaa monesti flunssan yhteydessä. Välikorvan erite aiheuttaa tulehduksen aikana haittaa kuulolle, mutta pysyviä haittavaikutuksia sairaudella ei ole. Korvatulehduksen seurauksena saattaa potilaalle muodostua liimakorva.
Korvatulehduksen on todettu olevan jossain määrin yleisempi vaiva pojilla kuin tytöillä. Vaikka sairauden esiintyvyys alkaa laskea jo pian toisen ikävuoden jälkeen, sitä ilmenee harvinaisempana myös aikuisilla. Toistuvasta välikorvatulehduksesta voidaan erään määritelmän mukaan puhua, jos lapsella on enemmän kuin 3–4 sairausjaksoa puolen vuoden sisällä. Korvatulehdus ei voi levitä, jos sairastumisvaihe on jo alkanut.
Antibioottien käytön on todettu lisäävän korvatulehdusten uusiutumista, koska ne lisäävät antibiooteille vastustuskykyisten bakteerien kehittymistä.
Kirjallisuuslähteet.
Kodin lääkärikirjasto: (OSA 2)
Munuaistulehdus

Munuaistulehdus eli nefriitti on yhden tai kummankin munuaisen tulehdus. Sen tavallisimmat ensioireet ovat värinmuutokset ja veren esiintyminen virtsassa (hematuria). Muita oireita ovat pahoinvointi ja väsymys. Munuaistulehdus pysyy täysin oireettomana 50 % tapauksista. Kroonista munuaistulehdusta sairastavilla oireiden alkaminen voi kestää vuosia. Munuaistulehdukseen voi johtaa muun muassa hoitamaton virtsaputkentulehdus. Lisäksi se voi esiintyä useiden muiden sairauksien komplikaationa (esimerkiksi myyräkuume). Munuaistulehduksella on eri tyyppejä, ja se voi olla joko krooninen tai akuutti. Tautiin sairastuneista aikuisista 60 % ja lapsista noin 90 % paranee täysin ilman jälkitauteja, mutta pahimmillaan tauti voi johtaa kuolemaan. Yleensä oireet asettuvat itsestään parin viikon kuluessa. Joskus munuaistulehdus johtaa kohonneeseen verenpaineeseen ja pysyvään munuaisvaurioon. Akuutilla munuaistulehduksella on mahdollisuus kehittyä krooniseksi. Näin käy aikuisista 30 %:lle ja lapsista 10 %:lle tapauksista.
Yleensä krooninen nefriitti aiheuttaa hitaasti etenevän munuaisten toiminnan heikkenemisen. Se on pitkäaikainen sairaus, jonka paranemisennuste on huono.
Harppuuna

Harppuuna on keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä. Harppuunaa käytetään myös sukelluskalastuksessa.
Yleensä harppuuna koostuu laukaisimesta (tykki tai käsiase) ja ammuksesta, joka on pitkä keihäs kiinnitettynä köyteen. Keihäänkärki on varustettu tarttumaväkäsillä, jotta saalis ei pääse irti harppuunasta. Valaanpyynnissä keihäänkärki on erityisesti muotoiltu tunkeutumaan valaan paksun rasvakerroksen lävitse ja jäämään kiinni lihaan. Kärjessä on teräviä taakse osoittavia väkäsiä, jottei harppuuna pääse irtoamaan ja näin valas voidaan vinssata laivaan.
Valaanpyynnissä voidaan käyttää maasta riippuen räjähdyskärkisiä harppuunoita. 
Suomessa hylkeenpyynnissä käytettyä harppuunaa on kutsuttu hyljekuokaksi.
Sukelluskalastuksessa käytetään tyypillisesti kumiviritteistä harppuunaa. Kumiviritteinen harppuuna viritetään käsivoimin vetämällä harppuunan etuosaan kiinnitetyt kumit kiinni nuolen tyvessä olevaan loveen. Liipasimen vetäminen vapauttaa nuolen ja kumit ampuvat nuolen matkaan. Suomessa käytettävien harppuunoiden keskiputken yleisin pituus on 75 senttimetriä. Tällaisen harppuunan maksimaalinen ampumamatka nuolen kärjestä mitattuna on noin kolme metriä.
Historia.
Valaanpyynti tehtiin aiemmin käsiharppuunoilla, jotka erityisesti harjaantunut harppuunamies heitti ison soutuveneen keulasta. Tämä oli vaikeaa ja vaarallista, koska ison valaan hengiltä saaminen saattoi vaatia jopa päiväkausien työn - ja haavoittunut valas saattoi hyökätä veneen kimppuun puskien sen kappaleiksi. 
Norjalainen Svend Foyn rakensi vuonna 1879 ensimmäisen harppuunatykin. Se oli konstruoitu tavallisesta kevyestä tykistä, johon ammukseksi asetettiin tarkasti putkeen sopiva erityisharppuuna, johon liittyi köysi. Hyvin pian tykki keksittiin asentaa pienikokoisen höyryaluksen keulaan erityisesti rakennetulle korokkeelle, mikä lisäsi menetelmän tehoa entisestään. Harppuunamiehet, norjaksi "skytter", olivat arvostettuja hahmoja. Heistä kuuluisin lienee sittemmin pyyntipäällikkönä maailmanmainetta niittänyt norjalainen merikapteeni C. A. Larsen. 
Ensimmäisen maailmansodan aikoihin harppuunoihin kehitettiin räjähtävä kärki, mikä mahdollisti yhä suurempien valaiden ampumisen. Vuosituhannen lopuille , aina pitkäaikaiseen pyyntikieltoon asti jotkut vanhimmat "skytter"it suosivat vanhanaikaista räjähteetöntä teräskärkeä, koska sanoivat että se tekee pienemmän vahingon kuin räjähde: valas pysyi varmemmin pinnalla ilmatäytön jälkeen joten saaliin menetyksen vaara pieneni.