Kirroosi

Kirroosi (lat. "cirrhosis") tarkoittaa varsinaisesti koveettumaa tai kutistumaa, käytännössä erilaistuneen toiminnallisen kudoksen kuten keuhkon, mahalaukun tai munuaisen korvautumista sidekudoksella. Yleisimmin tunnettu maksakirroosi on parantumaton maksavaurio, pitkälle edennyt maksan fibroosi, joka johtuu yleensä liiallisesta alkoholin käytöstä tai hepatiitista. Vaikka kirroosi on parantumaton, sen etenemistä voidaan alkuvaiheessa hidastaa tai se voidaan pysäyttää kokonaan. Joskus kirroosi vaatii maksansiirtoa. Sairaus on alkuvaiheessa oireeton (poikkeuksena humaltuneen kellertävät silmät) ja aiheuttaa myöhemmin kroonista väsymystä ja loppuvaiheessaan ihon keltaisuutta. Maksansiirto on vanhemmille kirroosipotilaille (yli 65-vuotiaat) riskialtis, ja siksi sitä ei yleensä tehdä julkisen sairaanhoidon piirissä. Yksityissairaaloissa se on kallis ja pitkää jonotusaikaa edellyttävä toimenpide.
Esiintyvyys.
Maksakirroosi on kulttuurisyistä ensisijaisesti miesten tauti. Naiset näyttävät kuitenkin olevan kirroosille miehiä alttiimpia. Ikä ja ylipaino ovat tautia pahentavia riskitekijöitä. 
Maksakirroosia esiintyy kaikista Euroopan maista eniten Suomessa. Kirroosi ja kirroosikuolemat ovat myös lisääntyneet eniten Suomessa. Kirroosiin kuolee Suomessa vuosittain yli 500 ihmistä.
Syntytavat.
Kirroosissa maksasoluja tuhoutuu ja tilalle kasvaa sidekudosta. Lopulta maksa kovettuu ja kutistuu. Maksa-arvot voivat olla kirroosissa normaalitkin, mutta ovat usein koholla.
Maksasairauksia aiheuttaa Suomessa merkittävimmin alkoholi; jopa noin 90 prosenttia kirrooseista on alkoholiperäisiä eli ilmenee osana alkoholimaksasairautta. Myös rasvainen ruokavalio ja ylipaino voivat johtaa kirroosiin; on todettu, että myös alkoholinkäytöstä riippumaton rasvamaksa voi johtaa jopa kirroosiasteelle. Se onkin tärkein kryptogeenisen (tuntemattoman alkuperän) kirroosin aiheuttaja. Alkoholinkäytöstä riippumaton rasvamaksa itsessään johtaa melko harvoin kirroosiin, mutta siihen joskus kuuluvassa tulehdusreaktiossa (, NASH) riski on jo huomattavan kasvanut. Afrikassa ja Aasiassa hepatiitti B:n aiheuttama kirroosi on tavanomainen. Myös hepatiitti C aiheuttaa kirroosia. Sen sijaan hepatiitti A ei sitä aiheuta.
Vaikka alkoholi on kirroosin keskeinen aiheuttaja, välttyy kyseiseltä sairaudelta enemmistö alkoholisteista ja alkoholin suurkuluttajista. Vain 10–20 prosenttia suurkuluttajista saa kirroosin yleensä vuosikymmenen tai pitempään juotuaan. Kahvinjuonti näyttää alentavan sairastumisriskiä. Laajan tutkimuksen mukaan kuppi kahvia päivässä alentaa sairastumisvaaraa 20 prosenttia ja neljä kupillista 80 prosenttia. Teenjuonnilla ei tutkimuksessa havaittu vastaavaa vaikutusta. Kahvinjuontikin vaikuttaa tutkimuksen mukaan alentavasti vain alkoholin aiheuttaman kirroosin riskiin.
Kirroosia aiheuttavat myös primaarinen biliaarinen kirroosi ja primaarinen sklerosoiva kolangiitti. Primaarisessa biliaarisessa kirroosissa maksan sappiteissä on pitkäaikainen tulehdus, joka vähitellen vuosien kuluessa vaurioittaa sappitiehyitä. Tila etenee hitaasti, ja sen loppuvaihe on maksakirroosi. Sairaus on harvinainen. Primaarinen sklerosoiva kolangiitti on krooninen tulehduksellinen sappitiesairaus. Se aiheuttaa maksan sisäisten ja ulkoisten sappiteiden ahtaumia. Pitkälle edenneessä sairaudessa sappinesteen virtaus estyy, ja maksaan kehittyy kirroosi.
Kun kirroosi on edennyt pitkälle, yleisenä komplikaationa esiintyy nesteen kertymisen vatsaonteloon. Tätä nimitetään askitesiksi. Maksan kirroottisuus aiheuttaa myös turvotuksia ja vuototaipumusta. Maksan erittäin huono toiminta voi olla vahingollista myös aivoille; potilaalle saattaa kehittyä hepaattinen enkefalopatia, maksaperäinen aivosairaus, joka pahimmillaan merkitsee maksakoomaa ja johtaa kuolemaan. Usein kirroosi vaikuttaa myös munuaisten toimintaan; potilaalle voi kehittyä hepatorenaalinen oireyhtymä. 
Hepatopulmonaarinen oireyhtymä on harvinainen, vuonna 1977 kyseisen nimen saanut komplikaatio.
Maksan kirroottisuus lisää maksasyövän riskiä. Arviolta viisi prosenttia kirroosipotilaista saa sen.
Vuonna 2009 "Biological &amp; Pharmaceutical Bulletin" -lehdessä julkaistu tutkimus osoitti, että berberiini estää maksafibroosin syntymistä rotissa sekä "in vitro" -kokeissa. Tutkimus ei kuitenkaan ota kantaa siihen, vaikuttaako berberiini ihmiselimistössä samoin, eikä sen hyödyllisyydestä maksafibroosin ehkäisyyn ihmisillä ole todisteita.
Kirroosi eläimillä.
Kirroosia esiintyy eri syistä myös eläimillä kuten koirilla.