Crazy Nights

Crazy Nights on yhdysvaltalaisen rockyhtye Kissin neljästoista studioalbumi. Albumin tuotti Ron Nevison, ja se julkaistiin 18. syyskuuta 1987 Yhdysvalloissa Mercury Recordsin ja Euroopassa Vertigo Recordsin toimesta. "Crazy Nights" oli yhtyeen ensimmäinen albumi, joka sisälsi merkittävästi yhtyeen soundia muokanneita kosketinsoittimia ja syntetisaattoreita. Albumi onkin musiikilliselta tyyliltään radioystävällisempää glam rockia kuin yhtyeen aiempi tuotanto. 
Albumin uudelleenmasteroitu painos julkaistiin vuonna 1998 osana Kiss Remasters -sarjaa. Se on yhtyeen viimeinen uudelleenmasteroitu studioalbumi. Vuonna 2014 albumi julkaistiin uudelleen LP-levynä yhtyeen muun tuotannon rinnalla.
Albumin historia ja äänittäminen.
Kiss päätti edellistä studioalbumiaan "Asylum" seuranneen maailmankiertueensa vuoden 1986 keväällä. Pitkän kiertueen jälkeen yhtye päätti vetäytyä hetkellisesti tauolle kunnes aloittaisi jälleen työnteon; basisti-laulaja Gene Simmons keskittyi luomaan uraansa näyttelijänä ja tuottajana pitäen taukoa uuden materiaalin säveltämisestä Kissille, minkä johdosta soolokitaristi Bruce Kulick ja rumpali Eric Carr saivat mahdollisuuden tuoda tavallista enemmän omia sävellyksiään ehdolle tulevaa albumia varten. Laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley puolestaan sävelsi kappalemateriaalia muun muassa Desmond Childin, Adam Mitchellin ja Diane Warrenin kanssa.
"Crazy Nightsille" päätyi neljä Simmonsin, seitsemän Stanleyn, yksi Carrin ja neljä Kulickin säveltämää kappaletta. Albumilla käytettiin runsaasti ulkopuolista laulunkirjoitusapua, ja yhtye käytti ensimmäistä kertaa historiassaan ulkopuolista kirjoitusapua jokaisella uuden studioalbuminsa kappaleella. 
Paul Stanley ja Gene Simmons olivat tuottaneet yhtyeen kaksi edeltävää studioalbumia, ja he halusivat hankkia "Crazy Nightsille" ulkopuolisen tuottajan jonka avulla albumista voitaisiin tehdä kaupallinen menestys. Tuottajaksi valikoitui aiemmin muun muassa The Whon, Chicagon, Heartin, Ozzy Osbournen, Led Zeppelinin ja Meat Loafin albumeilla työskennellyt Ron Nevison.
"Crazy Nightsia" työstettiin pitkään Eric Carrin ehdotuksen mukaisella nimellä "Who Dares Wins", ja albumia ehdittiin jo markkinoida Japanissa kyseisellä nimellä. Alkuperäisestä työnimestä kuitenkin luovuttiin, ja levy-yhtiö Mercury Recordsin hylättyä Paul Stanleyn nimiehdotuksen "Condomnation" albumin nimeksi valikoitui "Crazy Nights".
Kansikuva.
Kissin pitkäaikainen yhteistyökumppani, graafikko Dennis Woloch suunnitteli albumin kansitaiteen joka esittää särkynyttä peiliä josta yhtyeen jäsenten kasvot heijastuvat.
Kiertue.
Albumia promotoinut "Crazy Nights Tour"-maailmankiertue käynnistyi 15. marraskuuta 1987 Mississippin Jacksonista.Kiertueen lavasteet olivat melko yksinkertaistettuja Kissille, joka oli etenkin 1970-luvulla esiintynyt massiivisten lavarakennelmien kanssa. Esiintymislavalla olikin käytännössä huikean kokoisen Kiss-logon ohella vain Eric Carrin mittava rumpusetti sekä valtava määrä suuria vahvistimia kitaroille ja bassolle. 
Vuoden 1988 maaliskuussa kiertue jatkui Kanadan kautta Japaniin, jossa yhtyeen esiintyminen Budokanissa myös taltioitiin ja televisioitiin. Sittemmin kyseinen esiintyminen on päätynyt myös yhtyeen ""-DVD:lle. Etenkin soolokitaristi Bruce Kulickille esiintyminen Budokanissa oli ikimuistoinen kokemus, sillä monet hänen ihailemistaan yhtyeistä oli aikoinaan esiintynyt samassa paikassa. Palattuaan Japanista Kulick ja Carr työstivät Carrin sooloalbumia "Rockheads", ja tämän ohella koko yhtye nauhoitti vuoden 1988 kesällä tulevalle "Smashes, Thrashes &amp; Hits"-kokoelma-albumilleen uudet kappaleet "Let's Put the X in Sex" ja "(You Make Me) Rock Hard". Nauhoitusten jälkeen yhtye matkasi Englantiin esiintymään Monsters of Rock-festivaalitapahtumaan, jonka päätyttyä kiertue jatkui Eurooppaan ja myös Suomeen, jossa yhtye vieraili esiintyen Helsingin jäähallissa 19. syyskuuta.