tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Expressen

Expressen on ruotsalainen iltapäivälehti. Sen perustivat Albert Bonnier nuorempi, Ivar Harrie ja Carl-Adam Nycop vuonna 1944. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi samana vuonna, 16. marraskuuta. Lehden linja on sen oman ilmoituksen mukaan "sitoutumaton liberaali". Sen omistaa Bonnier.
Yrityskauppojen vuoksi "Expressenistä" julkaistaan Göteborgissa "GT"-nimistä sisarjulkaisua (ent. "Göteborgs-Tidningen") ja Malmössä "Kvällsposten"-nimistä. Näiden sisällöstä noin puolet on samaa.
Varsinkin 1970-luvulla "Expressen" tarkasteli kriittisesti Suomen puolueettomuuspolitiikan ja suomalaisen demokratian kannalta arveluttavina pitämiään ilmiöitä, muun muassa presidentti Urho Kekkosen sisäpoliittista vallankäyttöä. Se nosti näkyvästi esille myös ns. "Vankileirien saariston" tapauksen vuonna 1974. Nämä artikkelit herättivät huomiota ulkomaita myöten ja herättivät kohua Suomessa.
Nykyään "Expressen" on Ruotsin kolmanneksi suurin sanomalehti levikiltään, joka on arkipäivisin 339 400. Lehden sunnuntainumeron levikki on 462 100. 
Vuonna 2013 Researchgruppen-niminen ryhmä keräsi 29 miljoonaa nettikommenttia Disqus-palvelusta, jota käytetään yleisesti erilaisten sivustojen lukijakommentointiin, ja onnistui murtamaan noin 6 000 MD5-salattua sähköpostiosoitetta. Researchgruppen luovutti tiedot "Expressenille", joka paljasti useita nimettömiä rasistisia kommentoijia verkkosivustoilla.
Paljastukset johtivat ainakin usean Ruotsidemokraattien jäsenen eroon.
Lehden toimittajat, Researchgruppen ja "Expressen" saivat paljastuksista tutkivan journalismin Guldspaden-palkinnon.
Lokakuussa 2014 Afroruotsalaisten valtakunnanjärjestö vaati päätoimittaja Thomas Mattssonin eroa Ulf Nilssonin rasistisiksi väitettyjen kolumnien vuoksi.
Heikki Lund

Heikki Lund (s. 1953 Oulu) on suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja muusikko. Lund on näytellyt lukuisissa teatterituotannoissa ja TV-sarjoissa. Hän on toiminut vuoteen 2022 asti myös Keski-Uudenmaan Teatteri KUTin hallituksen puheenjohtajana, teatterinjohtajana ja Tuusulan Krapin kesäteatterin tuottajana. Lund on myös yksi teatterin perustajajäsenistä. Lund on myös julkaissut useita lähinnä runoteksteihin säveltämiään äänilevyjä ja hänen kulttuurihistoriallisista näytelmistään on julkaistu kaksi kirjaa, Mechelin ja Yksi laulu yli muiden.
Kabul Weekly

Kabul Weekly oli afganistanilainen sanomalehti, joka ilmestyi Kabulissa. Se perustettiin vuonna 1991, mutta julkaisu jouduttiin lopettamaan vuonna 1994. Lehti alkoi taas ilmestyä Taliban-hallinnon kaaduttua. Kabul Weekly ilmestyi joka keskiviikko, ja se julkaisi uutisia englanniksi, dariksi ja paštuksi. Lehden levikki oli noin 10 000, ja se oli maan merkittävin sanomalehti, jota luettiin niin Kabulissa kuin maaseudullakin. 
Kabul Weekly oli poliittisesti ja taloudellisesti riippumaton eturyhmistä, mutta se kaatui ilmoitustulojen romahtamiseen. Suuret ilmoittajat tukivat vuoden 2009 vaaleissa Hamid Karzaita, jojon kohdistuvaa kritiikkiä lehti oli julkaissut.
Tammikuussa 2011 lehden etusivulle ilmestyi tieto, että lehti lakkaa ilmestymästä: "Koska tämä on kolumni, haluan kertoa etusivulla päätöksestäni lakkauttaa Kabul Weekly. Faheem Dashty, 30. tammikuuta 2011". 
Lehden viimeinen numero ilmestyi kuitenkin keskiviikkona 2. maaliskuuta 2011.
Bonnier

Bonnier AB on Bonnierin suvun omistuksessa oleva yksityinen ruotsalainen mediakonserni.
Yhtiön perusti saksanjuutalaiseen sukuun kuulunut liikemies Gerhard Bonnier (s. "Gutkind Hirschels") vuonna 1804 Kööpenhaminassa Tanskassa, jolloin Bonnier julkaisi ensimmäisen kirjansa, "Underfulde og sandfærdige kriminalhistorier". Gerhard Bonnierin poika muutti myöhemmin Ruotsiin, jolloin Bonnierista kehittyi ruotsalainen yhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Bonnier on Pohjoismaiden toiseksi suurin viestintäyhtiö. Sen liikevaihto vuonna 2004 oli 2 169 miljoonaa euroa.
Bonnierilla on toimintaa sanomalehti-, kustannus- ja televisioalalla. Sen tytäryhtiön Marieberg Internationalin omistuksessa ovat muun muassa "Expressen" ja "Dagens Nyheter". Bonnierin Suomessa nykyään julkaistavia lehtiä ovat "Digikuva", "KotiMikro", "Kunto Plus", "National Geographic Suomi", "Tee Itse", "Tieteen Kuvalehti" ja "Tieteen Kuvalehti Historia".
Bonnier omistaa Suomessa merkittävän määrän kustantamoja: suomalaisen kustannusyhtiön Tammen, huhtikuussa 2011 Sanomalta ostetun Suomen suurimman kirjankustannusyhtiön WSOY:n, tieto- ja lastenkirjallisuuteen keskittyvän Readme.fi-kustantamon, jonka se osti vuonna 2008, Johnny Knigan ja kesällä 2018 ostetun Kosmos-kustantamon.
Stockmann myi Akateemisen Kirjakaupan Bonnierille 1. lokakuuta 2015.
Heinäkuussa 2018 Telia osti Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, jolle kuuluivat Ruotsin TV4, C More ja suomalainen MTV. Kauppahinta oli 9,2 miljardia kruunua (888 miljoonaa euroa) käteisellä. Kaupan jälkeen Ruotsin valtio tulee hallitsemaan yleisradioyhtiö SVT:n lisäksi maan suurinta yksityistä kanavaa. Maan poliitikot pitivät median keskittymistä valtion käsiin ongelmallisena. 
Marraskuussa 2019 kauppa sai hyväksynnän Euroopan komissiolta, ja 2. joulukuuta 2019 Bonnier Broadcasting siirtyi Telian omistukseen. Kaupan jälkeen Bonnier Broadcastingin nimi vaihtui TV4 Mediaksi.
Bonnier Publications Oy.
Bonnier Publications Oy on kustannustalo, joka julkaisee erikoisaikakauslehtiä sekä elämäntapalehtiä. Yritys kuuluu kaikissa Pohjoismaissa toimivaan Bonnier Publications-konserniin ja sitä kautta kansainväliseen Bonnier-konserniin. Yrityksen julkaisemiin aikakauslehtiin kuuluvat "Tieteen Kuvalehti", "Tieteen Kuvalehti Historia", "National Geographic Suomi", "Kunto Plus", "KotiMikro", "Digikuva" ja "Tee Itse".
Bonnierin julkaisema "Evita"-lehti ilmestyi viimeisen kerran elokuussa 2013. Helmikuussa 2014 Bonnier myi "Olivian", "Divaanin" ja "Costumen" Aller Medialle.
Nordic Broadcasting Oy.
Nordic Broadcasting Oy oli ruotsalaisen mediayhtiö Bonnierin omistama yritys, joka omisti suomalaisen MTV:n ja ruotsalaisen TV4-gruppenin.
Nordic Broadcasting perustettiin Bonnierin ja Proventuksen yhteisyrityksenä, mutta vuonna 2007 Bonnier osti Nordic Broadcastingista Proventuksen osuuden. Nordic Broadcasting sulautui MTV Oy:hyn 31. joulukuuta 2013.
Gregorius IX

Gregorius IX (oikea nimi: Ugolino di Conti, noin 1145–1241) oli paavina 19. maaliskuuta 1227 – 22. elokuuta 1241. 
Taistelu keisaria vastaan.
Gregorius IX kuului vaikutusvaltaiseen soturisukuun. Hän seurasi tarkkaan edeltäjänsä Honorius III:n ja enonsa Innocentius III:n luomaa perinnettä paavin ylivallan pönkittämisessä. Hän muistutti enoansa myös siinä, että molemmilla oli lainopillinen koulutus ja diplomaattista kokemusta.
Gregorius kävi edeltäjänsä tavoin Sisilian ja Saksan hallitsijan Fredrik II:n kimppuun, julisti tämän harhaoppiseksi ja valtasi Kirkkovaltion sotajoukkojen ja kapinallisen Lombardian liittokunnan avulla ristiretkellä olleen Fredrikin napolilaiset alueet. Kesällä 1229 Fredrik II palasi odottamatta Italiaan, mikä riitti hajottamaan paavia tukeneet sotajoukot. Vuonna 1230 Gregorius joutui neuvottelujen jälkeen perumaan Fredrikille julistamansa pannan, mutta Sisiliassa takavarikoidut kirkon tilukset Fredrikin täytyi vastineeksi palauttaa. Lisäksi Sisilian papisto vapautettiin samalla sekä maallisten tuomioistuinten alaisuudesta että verovelvollisuudesta kuninkaalle. Lombardiassa puhkesi vuonna 1236 aseellinen taistelu sekä Fredrik II:n ja hänen kapinallisten alaistensa välillä että keisarin italialaisten kannattajien ja vastustajien välillä. Gregorius IX julisti Fredrik II:n uudelleen pannaan vuonna 1239 sen jälkeen, kun oli ottanut uudelleen keisarinvastaisen Lombardian liittokunnan johtoonsa. Gregorius oli jo aikeissa julistaa sodan, kun kuolema keskeytti vihamielisyydet vuonna 1241. Innocentius IV jatkoi Frederikin vainoamista. Gregorius oli kuollessaan varsin iäkäs, noin 95-vuotias.
Merkitys Suomelle.
Kirjeellä, jonka Gregorius päiväsi 23. tammikuuta 1229, hän antoi siirtää Suomen piispanistuimen Nousiaisista soveliaampaan paikkaan, Turkuun Koroistenniemelle. Läheisen Halisten kaupunginosan halki kulkeva pääkatu on nimetty Gregorius IX:n tieksi.
Matt Stone

Matthew Richard ”Matt” Stone (s. 26. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen animaattori, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja ääninäyttelijä. Stone loi Trey Parkerin kanssa animoidun televisiosarjan "South Park". 
Stone syntyi Houstonissa Texasissa roomalaiskatolilaiselle amerikanirlantilaiselle Whitney Stonelle ja juutalaiselle Sheila Lois Belascolle. Hän ei ole hengellinen, vaan pitää itseään ateistina. Hän varttui Denverin esikaupungissa Littletonissa Coloradossa. Hän kävi Heritage High Schoolia. Hän suoritti matematiikan ja graafikon tutkinnon Coloradon yliopistossa Boulderissa. Vuonna 1993 tehty "Cannibal! The Musical" oli Stonen ja Parkerin ensimmäinen menestyselokuva. "South Park" alkoi Comedy Central -kanavalla vuonna 1997.
Maaliskuussa 2011 tuli ensi-iltaan "South Parkin" tekijätiimin musikaali "The Book of Mormon".
Léo (jalkapalloilija)

Leonardo Lourenço Bastos, pelaajanimeltään Léo (s. 6. heinäkuuta 1975 Campos dos Goytacazes) on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi vasemman laitapuolustajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen.
169 senttimetriä pitkä Léo aloitti ammattilaisuransa Americanossa vuonna 1996, ja seuraavana vuonna hän siirtyi União São Joãoon. Parin União-kauden jälkeen Léo muutti SE Palmeirasin riveihin, mutta silloinen valmentaja Luiz Felipe Scolari antoi hänelle potkut ennen kuin hän oli ehtinyt pelata seurassa yhtään ottelua. Santos FC hankki Léon vuonna 2000. Hän pelasi seurassa yli 200 ottelua ja voitti kaksi Brasilian mestaruutta, kunnes siirtyi Benficaan vuonna 2005.
Brasilian maajoukkueessa Léo on pelasi seitsemän ottelua.
Koukkuniemen vanhainkoti

Koukkuniemen vanhainkoti on Tampereella Lapinniemen kaupunginosassa sijaitseva Pohjoismaiden suurin vanhainkoti. Siellä toimii yhteensä 35 osastoa, joista neljä on dementiaosastoja. Kullakin osastolla on 15–43 asukasta. Vanhainkoti tarjoaa tamperelaisille vanhuksille lyhyt- ja pitkäaikaishoitoa sekä päiväkeskustoimintaa. Asukaspaikkoja hoito- ja hoivaosastoilla on 997. Henkilökuntaa Koukkuniemen vanhainkodissa on 436.
Toukokuussa 2010 julkistettiin Tampereen kaupungin laaja suunnitelma vanhainkodin kehittämiseksi peruskorjauksin ja uudisrakennuksin. Aikomuksena on tehdä Koukkuniemen vanhainkodista vuoteen 2020 mennessä kokonainen ”vanhusten kaupunki”, jonne sijoitettaisiin 1 200 vanhusta. Rakentamisen suunnitellaan etenevän sitä mukaa, kun kaupungilla on siihen varaa; kokonaiskustannuksiksi arvioitiin noin sata miljoonaa euroa.
Historia.
Koukkuniemen vanhainkoti rakennettiin Näsijärven rantaan tukkukauppias Gustaf Fredrik Ahlgrenin testamentin (150 000 mk) turvin. Rakennustyöt kestivät vuoden ja vihkiäisiä vietettiin 1. marraskuuta 1886. Valmistuessaan Koukkuniemi käsitti päärakennuksen, sairashuoneen ja talousrakennuksen (konttori, keittiö ja ruokasali) sekä ulkorakennuksen (makasiini, talli, navetta sekä saunarakennus). Alkuaan Koukkuniemi toimi vaivaistalona, jossa asukkaina olivat holhousta tarvitsevat lapset, aikuiset sekä vanhukset. Vuonna 1893 rakennettiin lastenkoti, vuonna 1902 mielisairaala sekä työlaitos vuonna 1906.
Vuonna 2006 hoitaja Laila Koskela teki hoitajien riittämättömästä määrästä valituksen, jonka seurauksena Koukkuniemen vanhainkoti sai Länsi-Suomen lääninhallitukselta huomautuksen 30. maaliskuuta 2006. Vanhainkoti velvoitettiin perustamaan 1. helmikuuta 2007 mennessä 103 uutta hoitajan tointa ja näin nostamaan hoidontasoa Sosiaali- ja terveysministeriön sekä Kuntaliiton antamien laatusuositusten mukaisesti tyydyttäväksi.
Stakes julkaisi raportin vanhainkodin tilanteesta 2008. Hoitajien lisäyksen myötä psyykenlääkkeiden ja unilääkkeiden käyttö vanhainkodissa puolittui.
Rakennukset.
Sairaala, Koivula, Toukola, Havula, Lehtelä, Iltala, Urpula, Jukola, Impivaara, Varpula, Männistö, Hallintorakennus, Ravintokeskus
Samuli Nordberg

Samuli Nordberg (s. 15. tammikuuta 1976 Porvoon mlk) on suomalainen koreografi, tanssija, ohjaaja ja näyttelijä. Nordberg on valmistunut Tanssitaiteen kandidaatiksi, sekä Koreografian maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Hän on Taideosuuskunta Tsuumin perustajajäsen ja toimi Tanssiteatteri Tsuumin taiteellisena johtajana 2007–2010.
Nordberg valittiin 2014 teatterityön yliopistonlehtoriksi Tampereen yliopistoon opetusalana liike ja tanssi. Lehtorintyön ohella hän tekee Tampereen yliopiston informaatioteknologian ja viestintätieteiden tiedekuntaan väitöstutkimusta aiheesta "Jaettu Tekijyys - Ruumiillinen näkökulma".
Nordberg on tullut tunnetuksi muun muassa saippuasarjan "Salatut elämät" kautta, jossa hän näytteli Daniel Ojalaa. Nordberg liittyi sarjan kuvauksiin vuonna 2001 ja oli mukana vakituisesti vuoteen 2003 asti, jonka jälkeen hän palasi vielä muutaman jakson ajaksi vuonna 2004. Ruudussa hän näkyi vuosina 2002–2004 sekä 2005.
Juha Jokela

Juha Petteri Jokela (s. 7. tammikuuta 1970 Tampere) on suomalainen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Jokela sai jo tunnustusta televisiosarjoistaan, mutta "Mobile Horror" Teatteri Jurkkaan nosti Jokelan käsikirjoittajana julkisuuteen. Jokelan tehdessä uuden televisiosarjan tai näytelmän verrataan sitä usein "Mobile Horroriin".
Jokela pääsi ylioppilaaksi 1989 Tampereen lyseon lukiosta, harjoitti yleisen kirjallisuustieteen ja teatteritieteen opintoja Helsingin yliopistossa 1990–1994 ja on ollut ohjaajaopiskelijana Teatterikorkeakoulussa 1994 eteenpäin.
Jokela asuu Helsingissä ja on naimisissa näyttelijä Mari Lehtosen kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Schibsted

Schibsted ASA on norjalainen, Norjan suurin ja Pohjoismaiden kolmanneksi suurin mediakonserni. Sen pääkonttori sijaitsee Oslossa. Yhtiön liikevaihto vuonna 2011 oli 14 378 miljoonaa Norjan kruunua (noin 2 031 miljoonaa euroa). 
Schibsted omistaa Norjan suurimman sanomalehden Verdens Gangin. Myös koko Pohjoismaiden suurin iltapäivälehti, ruotsalainen "Aftonbladet", on yhtiön hallussa. Helmikuussa 2025 julkistettiin, että Schibsted tulee ostamaan Telialta sen TV &amp; Media -liiketoiminnot, sisältäen muun muassa ruotsalaisen TV4:n ja suomalaisen MTV3:n. Kauppa toteutui 1. heinäkuuta 2025.
Vuonna 2024 Schibsted jakautui kahtia, syntyi kaksi yhtiötä "Schibsted Media" ja "Schibsted Marketplaces". Schibsted Marketplaces tulee vaihtamaan nimekseen "Vend" vuoden 2025 toisella neljänneksellä.
Historiaa.
Christian Schibsted perusti yrityksen vuonna 1839 ja aloitti ensimmäisenä "Christiania Adresseblad" lehden julkaisun 1885. "Aftenpostenin" julkaisu aloitettiin vuonna 1860 ja vuonna 1901 sillä oli Norjan laajin levikki, 13 730 kpl. 
Schibsted on laajentunut yritysostoilla, yritys osti "Verdens Gang" (VG) -lehden vuonna 1966, "Trömso"-paikallislehden sekä valokuviin keskittyneen Laboratorie Service AS -yrityksen vuonna 1988. Ruotsissa yritys on ostanut "Aftonbladetin" vuonna 1996 ja "Svenska Dagbladetin" vuonna 1998.
Schibsted oli vuoteen 1989 asti perheyritys, jolloin muodostettiin osakeyhtiö Schibsted A/S ja yritys listautui Oslon pörssiin heinäkuussa 1992. Samassa yhteydessä muodostetut tytäryhtiöt Aftenposten ja VG listautuivat pian tämän jälkeen. 
Vuonna 1991 Schibsted perusti Norjan ensimmäisen mainosrahoitteisen antenni-tv-kanavan: TV2.
Yritys aloitti sanomalehtiensa viemisen verkkoon vuonna 1995 ja vuonna 2000 se lanseerasi FINN.no ilmoituspalvelun. Vuonna 2005 lanseerattiin talouselämän uutisiin keskittyvä verkkopalvelu e24.se ja vuonna 2006 e24.no. Schibsted yritti menestyä myös hakukonepalveluissa kehittämällä Sesam-nimisen hakukoneen, joka julkaistiin Norjassa ja Ruotsissa. Palvelu saavutti suosiota Norjassa, mutta se lopetettiin molemmissa maissa vuonna 2009.
Lisäksi yritys julkaisee muun muassa ilmaislehteä "20 Minutes" Ranskassa ja Espanjassa.
16. heinäkuuta 2020 Schibsted osti Oikotien Sanomalta. Schibstedin omistuksessa oli myös Tori.fi. Oikotie ja Tori.fi siirrettiin Schibsted Marketplaces -yhtiölle vuonna 2024.
Kesällä 2024 Schibsted jakautui kahdeksi yhtiöksi Schibsted Media sekä Schibsted Marketplaces, joista jälkimmäinen muutti nimensä "Vend Marketplaces" AS:ksi toukokuussa 2025. Tori.fi sekä Oikotie siirtyivät Vend Marketplaces AS:n omistukseen yhtiöiden jakautumisen myötä.
Helmikuussa 2025 julkistettiin yrityskauppa, jossa Schibsted Media ostaa Telian TV &amp; Media -liiketoimintayksikön, johon kuuluvat ruotsalainen TV4 Media AB sekä suomalainen MTV Oy. Kauppahinnaksi ilmoitettiin 6,55 miljardia Ruotsin kruunua eli 590 miljoonaa euroa. Kauppa toteutui 1. heinäkuuta 2025.
FINN.no.
FINN.no on Norjan suosituin luokiteltujen ilmoitusten verkkopalvelu. Vuonna 2005 se oli Norjan seitsemänneksi suurin verkkosivusto ja sen markkinaosuus riippuen kategoriasta oli 90–95 %.
Jonas Britschgi

Jonas Britschgi (s. 12. marraskuuta 1982 Maarianhamina) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa GrIFK:ta jalkapallossa ja Porvoon Akillesta futsalissa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Britschgi aloitti jalkapallon nykyisen futsalseuransa Porvoon Akilleksen riveissä. Britschgi on ollut Suomen futsalmaajoukkueen pelaaja. Britschgi on pelannut 11 ottelua Veikkausliigassa.
Afrikan yhtenäisyysjärjestö

Afrikan yhtenäisyysjärjestö ( (OAU), , (OUA)) oli vuonna 1963 perustettu järjestö. Perustajina oli 34 Afrikan valtiota. Järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Etiopian keisari Haile Selassie. Myöhemmin järjestöön liittyi vielä 19 valtiota. OAU:n päämaja sijaitsi Addis Abebassa, Etiopiassa. Järjestön tarkoitus oli lisätä yhtenäisyyttä ja solidaarisuutta Afrikan valtioiden välillä ja toimia maanosan yhteisenä äänitorvena. Se pyrki eroon siirtomaavallasta ja perusti komitean tukemaan Afrikan valtioiden itsenäisyyspyrkimyksiä.
Järjestössä oli 53 jäsenmaata 54 Afrikan valtiosta. Marokko erosi 12. marraskuuta vuonna 1984, koska OAU tunnusti Länsi-Saharan jäsenyyden. Vuonna 2002 Afrikan unioni korvasi OAU:n.
Päätökset.
Afrikan yhtenäisyysjärjestö päätti 3. joulukuuta 1965, että sen jäsenmaat katkaisevat diplomaattiset suhteensa Englantiin, ellei Englanti tee joulukuun puoliväliin mennessä loppua Rhodesian kapinoinnista.
Boris Trajkovski

Boris Trajkovski (, 25. kesäkuuta 1956 – 26. helmikuuta 2004) oli Makedonian tasavallan presidentti vuosina 1999–2004.
Trajkovski syntyi Murtinon kylässä lähellä Strumicaa metodistiperheeseen. Hän valmistui 1980 lakimieheksi Skopjen Pyhän Kyrilloksen ja Methodioksen yliopistosta. Hän erikoistui kauppa- ja työlakiin sekä vieraili Yhdysvalloissa, jossa hän opiskeli teologiaa tullakseen metodistisaarnaajaksi.
Hänet karkotettiin uskonnollisesta toiminnasta pikkukylään, jossa hän otti hoitaakseen romaniseurakunnan. 1980-luvun vapautumisen jälkeen hän palasi Skopjeen rakennusyhtiön lakiosaston johtoon. Makedonian tasavallan julistauduttua itsenäiseksi Trajkovski liittyi VMRO-DPMNE-puolueeseen. Hän kehitti puolueensa yhteyksiä ulkomaille ja hänet nimitettiin varaulkoministeriksi 21. joulukuuta 1998. Maineestaan maltillisena reformistina Trajkovski valittiin VMRO-DPMNE:n presidenttiehdokkaaksi marraskuun 1999 vaaleihin. Hän voitti Tito Petkovskin 52 % – 45 % albaanivähemmistön äänien ansiosta. Vaalituloksen epäselvyyksien vuoksi hän pääsi presidentiksi vasta kuukauden myöhässä, kun osalla alueista järjestettiin uusi vaali vilpin vuoksi.
Kansainvälisestikin arvostettu Trajkovski toi usein esille kristinuskon korostamaa rauhan ja yhteisymmärryksen sanomaa. Trajkovski pyrki myös usein osallistumaan Balkanin alueen eri rauhanpyrkimyksiin. Vuonna 2001 hänen johdollaan onnistuttiin neuvottelemaan rauha Makedonian tasavallan hallituksen ja sitä vastaan taistelleiden albaanisissien välillä.
Trajkovski ja kahdeksan muuta matkustajaa menehtyivät helmikuussa 2004, kun heitä kuljettanut Beech 200 Super King Air -lentokone törmäsi huonossa säässä vuoreen Bosnia ja Hertsegovinan alueella. Onnettomuus johtui tutkimusten mukaan miehistön tekemästä virheestä.
Elcoteq

Elcoteq SE (OMXH: ELQAV) oli suomalainen kuluttajaelektroniikan tuotteiden ja komponenttien sopimusvalmistaja. Yritys meni konkurssiin vuonna 2011.
Konsernin liikevaihto oli korkeimmillaan yli 4,3 miljardia euroa (2006), ja se työllisti enimmillään yli 19 000 henkilöä (2007). Elcoteqin osake oli listattu Helsingin pörssissä.
Tietoa Elcoteqista.
Elcoteq valmisti kuluttajaelektroniikkaa, kuten matkapuhelimia ja niiden lisälaitteita, digisovittimia ja taulutelevisioita, sekä verkkojärjestelmiä ja -moduuleja ja muita teollisia tuotteita. 
Ylimääräisessä yhtiökokouksessa vuonna 2005 päätettiin, että yritysmuoto muunnettaisiin osakeyhtiöstä eurooppayhtiöksi (SE, "Societas Europaea"). Yhtiön toiminimi oli lokakuusta 2005 alkaen Elcoteq SE.
Elcoteq siirsi kotipaikkansa tammikuussa 2008 Lohjalta Luxemburgiin.
Heinäkuussa 2011 yhtiö haki Luxemburgin lain mukaista yrityssaneerausta kerrottuaan olevansa kykenemätön lyhentämään syndikaattilainaansa.
Liiketoiminta-alueet.
Elcoteq raportoi kaksi strategista liiketoimintayksikköä segmentteinään:
Consumer Electronics
Consumer Electronics sisälsi matkapuhelimet ja langattomat puhelimet sekä niiden osat ja lisälaitteet, digisovittimet, taulutelevisiot, LED-valaistusratkaisut sekä muut kuluttajatuotteet.
System Solutions
System Solutions tarjosi palveluita tietoliikenneinfrastruktuuri- ja infrastruktuurituotemarkkinoiden asiakkaille.
Palveluverkosto
Elcoteqin palveluverkosto kattoi 14 maata Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa. Verkostoon kuului suuria sarjoja valmistavia volyymitehtaita, pienempien sarjojen valmistamiseen erikoistuneita yksiköitä sekä suunnittelu- ja tuotannollistamiskeskuksia.
Yhtiön volyymitehtaat sijaitsivat seuraavissa edullisten kustannustason maissa: Unkarissa, Virossa, Kiinassa, Meksikossa, Intiassa ja Brasiliassa.
Elcoteq rakensi pääosan tehtaistaan itse.
Historia.
1990 
1991 
1992 
1993
1994 
1995 
1996
1997
1998 
1999 
2000 
2001
2002
2003 
2004 
2005 
2006
2007
2008
2011
Appenzell (kunta)

Appenzell on kunta Sveitsissä Appenzell Innerrhodenin kantonissa. Appenzellin kunnan keskustataajama on Appenzellin kaupunki, joka ulottuu Schwenden ja Rüten kuntien alueelle. Appenzellin kaupunki on Appenzell Innerrhodenin kantonin keskuspaikka.
Sijainti.
Appenzell sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudessa Appenzellin Alppien alueella, Sitterjoen laaksossa.
Tampereen Isku-Volley

Rantaperkiön Isku on lentopalloseura Tampereelta, Suomesta. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2025-2026 Lentopallon miesten 1-sarjassa. Naisten edustusjoukkue pelaa Lentopallon naisten 2-sarjassa. Seura on pelannut nimillä Isku-Volley ja Rantaperkiön Isku. Kausi 2014–2015 oli Iskun 42. kausi valtakunnan miesten korkeimmalla sarjatasolla. 
Historia.
Rantaperkiön Isku perustettiin vuonna 1911.
Isku pelasi ensimmäisen kautensa mestaruussarjassa vuonna 1962, kun vuoden 1961 Suomen-mestari Järvensivun Kisa luopui sarjapaikastaan Iskun hyväksi. Heti ensimmäisellä kaudellaan Isku voitti SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella Isku voitti mestaruuden, mutta luopui samalla useiden muiden TUL:n seurojen kanssa sarjapaikastaan. Seuraavan kerran Isku nähtiin mestaruussarjassa kaudella 1965-1966.
Tampereen Isku-Volley eriytettiin emoseurasta erilliseksi huippulentopalloseuraksi Vuonna 1990. Takaisin Rantaperkiön isku -nimelle seura siirtyi kaudella 2013–2014.
Isku-Volley on lentopalloliigan kokenein seura. Sillä on takanaan yli neljäkymmentä kautta valtakunnan korkeimmalla sarjatasolla. Pelattuja pääsarjaotteluita on kertynyt yli 900, eniten Suomessa.
Historiansa aikana joukkue on saavuttanut neljä SM-kultaa, seitsemän hopeaa ja kahdeksan pronssia. Suomen Cupin joukkue on voittanut neljästi ja kahdeksan kertaa saanut hopeaa. Seuralla on myös junioritoimintaa.
1-butanoli

1-butanoli on väritön orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkoholien aineryhmään. Siitä käytetään myös nimiä "n-butanoli", "n-butyylialkoholi", "propyylikarbinoli", "butan-1-oli" ja "butyylialkoholi". 
1-butanolin kemiallinen kaava on C4H9OH ja rakennekaava on CH3(CH2)2CH2OH. Sen leimahduspiste on 29 °C ja itsesyttymislämpötila 345 °C. 1-butanoli liukenee veteen ja asetoniin sekä erittäin hyvin etanoliin ja etyylieetteriin.
1-butanolia käytetään yleisesti liuottimena sekä myös jäätymisenestoaineena polttoaineissa. 1-butanoli voi aiheuttaa ihon ärsytysoireita sekä imeytyä ihon kautta elimistöön. Nieltynä yhdiste aiheuttaa keskushermosto-oireita ja ruoansulatuskanavan ärsytystä. Höyrynä yhdiste voi aiheuttaa silmien ja hengitysteiden ärsytystä. 1-butanoli syövyttää joitakin kumeja ja muoveja.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
1-butanoli on eräs butanolin C4H9OH isomeerisistä muodoista.
Nerdee

Nerdee oli suomalainen popyhtye, joka toimi vuosina 1995–2008.
Yhtye Nerdee perustettiin vuonna 1995. Tuolloin yhtyeen perustajajäsenet olivat lukiossa ja yhtyeen alkuperäinen nimi oli Nerds. Nimen alkuperä liittyy yhtyeen jäsenen Annukka "Annu" Matilaisen voittamaan pukeutumiskilpailuun, johon hän osallistui äitinsä vaatteisiin pukeutuneena esittäen nörttiä. Alkuperäiskokoonpanosta vain Matilainen jatkoi yhtyeen lopettamiseen asti. Jäsenet vaihtuivat, musiikkityyli muuttui rockimmaksi ja yhtyeen nimi jalostui muotoon Nerdie.
Vuonna 1999 yhtye julkaisi ensimmäiset singlensä, joista "Burning 4 U / Gonna Be" voitti Jyrki Hit challenge-kilpailun toisen sijan. Debyyttialbumi "All About You" ilmestyi vuonna 2000. Kun Jaakko Kämäräinen lähti yhtyeestä kolmisen vuotta debyyttialbumin jälkeen, kokoonpanon nimeksi tuli Nerdee. Tällä kokoonpanolla Nerdee julkaisi "Diamond Station" -albumin vuonna 2003. Kyseinen albumi sisälsi muun muassa uuden version yhtyeen debyyttisinglestä ”Little Words” ja radiohitin "Broken Glass". Niin ikään Diamond Station-albumilla ilmestynyt kappale ”Cold” päätyi "Levottomat 3" -elokuvan tunnuskappaleeksi, mikä nosti yhtyeen näkyvyyttä. Kun Nerdeen basisti Riikka Sipponen lähti ulkomaille opiskelemaan, tuli yhtyeen kolmannen albumin basistiksi Luis Herrero. Kolmannen, vuonna 2005 ilmestyneen albumin nimi on "Walls Around."
Valtaosa yhtyeen kappaleista on Emily Handleyn ja Annu Matilaisen säveltämiä ja sanoittamia, vaikkakin myös muut kokoonpanon jäsenet ovat osallistuneet joidenkin kappaleiden tekoon.
Yhtye julkaisi kokoelma-albumin jääden sen myötä tauolle keväällä 2007. Helmikuussa 2008 yhtye ilmoitti hajonneensa.
Kugartšin piiri

Kugartšin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Venäjällä Baškortostanin tasavallan eteläosassa Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus Mrakovon kylä sijaitsee 271 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiri on perustettu vuonna 1930. Piiri koostuu 20 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta), joista suurimmat ovat Mrakovo, Jumaguzino, Maksjutovo ja Kugartši.
Kugartšin piirin pinta-ala on 3 371 km². Vuonna 2002 piirin asukasluku oli noin 32 200 ja asukastiheys 9,6 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat suuruusjärjestyksessä baškiirit, venäläiset ja tataarit.
Main

Main on 524 kilometriä pitkä Reinin sivujoki Saksassa. Se alkaa Baijerin koillisosasta ja virtaa länttä kohti liittyen Reinjokeen Wiesbadenin kaupunkiin kuuluvan Mainz-Kostheimin kohdalla. Yhtymäkohdan toisella rannalla sijaitsee Mainz. Muita joen varren kaupunkeja ovat muun muassa Frankfurt, Würzburg, Offenbach am Main ja Karlstadt.
Jokea on rakennettu Bambergilta ylöspäin Kelheimiin. Se muodostaa osan vesireittiä Pohjanmereltä Mustallemerelle Reinin–Mainin–Tonavan kanavan kautta. Reitti valmistui vuonna 1992.
Joaquim Chissano

Joaquim Alberto Chissano (s. 22. lokakuuta 1939) oli Mosambikin toinen presidentti. Hän toimi virassaan vuosina 1986–2005.
Chissano syntyi Chibuton kaupungissa, Gazan provinssissa. Hän liittyi Mosambikin vapautusrintama Frelimon toimintaan 1960-luvulla. Hän edusti ryhmittymää Pariisissa ja taisteli sissisodassa Portugalia vastaan. Kun Mosambik vuonna 1975 saavutti itsenäisyyden, Chissano nimitettiin sen ulkoministeriksi. Hänet tunnettiin hyvänä puhujana ja diplomaattina, joka auttoi sovittelemaan radikaalien ja pidättyvien marxistien erimielisyyksiä Frelimossa. Hänestä tuli maan presidentti syksyllä 1986 Samora Machelin lentokoneen syöksyttyä maahan Etelä-Afrikan vuoristoalueella.
Mosambikin sisällissodan päätyttyä ja Renamon kapinallisten järjestäydyttyä poliittiseksi puolueeksi Chissano voitti monipuoluevaalit vuosina 1994 ja 1999. Vuoden 1999 vaaleissa hän voitti Renamon kapinajohtajan Afonso Dhlakaman ääniprosentein 52,3 % – 47,7 %. Hän päätti jättäytyä ehdolta vuoden 2004 vaaleissa ja ehdolle Frelimo-puolueesta asettui Armando Guebuza, joka voitti Dhlakaman jopa suuremmalla erolla kui Chissano. Hän jätti virkansa helmikuussa 2005. Vuosina 2003–2004 Chissano toimi Afrikan unionin puheenjohtajana.
Natisuta Hetekata

Natisuta Hetekata on suomalais-islantilainen free noise -yhtye. Yhtye on julkaissut yhdysvaltalaisen Majora Recordsin kautta LP:n "Ki" (1996) sekä tamperelaisen Aareton-levymerkin kautta 10" EP:n "Rei!". Yhtye on esiintynyt kerran Pieksämäellä Läsnärockissa 1997. 
Yhtyeen kokoonpano "Ki"-levyllä:
Yhtyeen kokoonpano vaihtelee hieman. "Ki"-albumin kannet on tehnyt taiteilija "J.A. McIntosh" (J. A. Mäki), joka myös esiintyy "Rei!" albumilla.
Heikki Riihiranta

Heikki Lauri Olavi Riihiranta (s. 4. lokakuuta 1948 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. SM-tasolla "Hexi" Riihiranta voitti viisi mestaruutta ja yhteensä yhdeksän mitalia. Riihiranta oli ensimmäisiä suomalaisia jääkiekkoammattilaisia Pohjois-Amerikassa. Hän toimi myös pitkään Suomen jääkiekkomaajoukkueen johtajana saavuttaen vuoden 1995 MM-kisoissa kultamitalin.
Jääkiekkovaikuttaja Frank Moberg nimesi Riihirannan vuonna 2011 HIFK:n historian kolmanneksi suurimmaksi legendaksi Matti Hagmanin ja Juha Rantasilan jälkeen. Moberg luonnehti häntä johtajaksi, joka oli HIFK:n pelityylin ruumiillistuma. Taidon puutteen hän korvasi mahtavalla taistelulla ja sytytti Mobergin mukaan niin katsojat kuin oman joukkueenkin. HIFK on jäädyttänyt Riihirannan pelinumeron.
Pelaajaura.
Suomessa.
Riihiranta aloitti hyökkääjänä Karhu-Kissoissa, mutta pian siirtyi HIFK:n riveihin, jossa edusti koko SM-uransa. Ensimmäisen HIFK-kautensa (1967–1968) Riihiranta pelasi vielä laitahyökkääjänä, kunnes seuraavalla kaudella joukkueen pelaajavalmentajaksi tullut kanadalainen Carl Brewer siirsi kovaotteisen Riihirannan puolustajan paikalle. Riihiranta pelasi HIFK:ssa kaudet 1967–1974 ja 1977–1983. Hän voitti viisi Suomen mestaruutta ja yhteensä yhdeksän SM-mitalia. Runkosarjassa Riihiranta pelasi 393 SM-sarja- ja -liiga-ottelua tehden pisteet 50+119. Pudotuspeleissä hänen tehopisteensä oli 6+9 34 ottelussa.
WHA:ssa.
Riihiranta ja Veli-Pekka Ketola tekivät ensimmäisinä suomalaisina ammattilaissopimuksen WHA-liigaan. Kumpikin pääsi Winnipeg Jetsin joukkueeseen. Riihiranta pelasi Winnipegissä kolme kautta ja voitti vuonna 1976 WHA:n mestaruuden Avco Trophyn.
Maajoukkueessa.
Maajoukkueessa Riihiranta edusti Suomea neljissä MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa. Lisäksi hän oli mukana Suomen ensimmäisessä Kanada Cup -joukkueessa. Yhteensä Riihiranta pelasi maajoukkueessa 103 ottelua pisteillä 5+11.
Toimitsijana.
Riihiranta oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen mukana uudestaan vuodet 1993–2003, jolloin hän toimi Suomen joukkueenjohtajana. Riihiranta oli toimessa sekä Curt Lindströmin että Hannu Aravirran päävalmentajuuskauden.
Bingu wa Mutharika

Bingu wa Mutharika (24. helmikuuta 1934 – 5. huhtikuuta 2012) oli malawilainen poliitikko ja taloustieteilijä. Hän toimi vuodesta 2004 Malawin presidenttinä. Hän edusti Demokraattista edistyspuoluetta.
Mutharika syntyi Thyolossa, noin 30 kilometrin päässä maan suurimmasta kaupungista Blantyrestä. Hänen ristimänimensä oli Brightson Webster Ryson Thom, mutta hän muutti nimensä afrikkalaisemmaksi 1960-luvulla. Myöhemmin hän lisäsi nimeensä 'wa'-etuliitteen. Mutharika oli 37 vuotta naimisissa Ethel Mutarikan kanssa, joka menehtyi 28. toukokuuta 2007. He saivat neljä lasta.
Mutharika opiskeli Delhin yliopistossa Intiassa, missä hän suoritti taloustieteiden maisterin tutkinnon. Toukokuussa 2004 hän tuli Bakili Muluzin seuraajaksi maan presidenttinä.
Muluzin ja Mutharikan välit heikkenivät keskinäiseksi taisteluksi, johon kuului yritys erottaa Mutharika, parlamentin toiminnan lukkiutuminen ja vallankaappaussyytöksiä. Mutharika erosi UDF-puolueesta 2005 ja perusti Demokraattisen edistyspuolueen, jolla oli vähemmistö parlamentissa.
Mutharikan talouspolitiikka houkutteli maahan ulkomaisia sijoittajia ja sai sen bruttokansantuotteen yli seitsemän prosentin nousuun. Malawi muuttui myös viljelyolojen parantamisen ansiosta ruoanviejäksi ja siellä aloitettiin uraanin tuotanto.
Vuoden 2009 vaaleihin Mutharika sai kuusi haastajaa. Merkittävin oli John Tembo, jota asettui tukemaan myös Mutharikan oppi-isä, häntä edeltänyt presidentti Bakili Muluzi. Epämääräisesti järjestetyissä vaaleissa Mutharika sai suurimman julkisuuden ja oppositio syytti vaalivilppiä.
Mutharika kuoli sydänkohtaukseen huhtikuussa 2012. Hänen seuraajakseen tuli varapresidentti Joyce Banda.
Merikissa

Merikissa eli kissakala ("Anarhichas lupus") on pohjoisissa merissä elävä tylppähampainen ja vahvaleukainen kala. Virheellisesti myös monneja ja etenkin piikkimonnia kutsutaan kissakalaksi niiden englanninkielisen nimen ("catfish") mukaan.
Ulkonäkö ja koko.
Merikissa on yleensä alle metrin mittainen kala, väriltään harmaanvihreä tai mustan tai punaisen ruskea. Ruumiissa on 10–15 tummempaa poikkijuovaa.
Elintavat.
Merikissa elää kalliopohjilla, harvemmin hiekka- tai mutapohjilla, yleensä 20–100 metrin syvyydessä. Se syö kalaa ja kovakuorisia pohjaeläimiä kuten simpukoita, merisiilejä ja taskurapuja.
Levinneisyys.
Merikissa elää Pohjois-Atlantin molemmilla rannikoilla ja pohjoisessa Grönlannin, Islannin ja Huippuvuorten vesillä. Se esiintyy Vienanmeressä, Skandinavian rannikolla ja Pohjanmeressä ja myös lounaisessa Itämeressä, sekä etelämpänä Biskajanlahdella ja Välimeren Genovanlahdella. Amerikan rannikolla se on yleinen Cape Codiin saakka etelässä, mutta sitä tavataan joskus New Jerseyssä asti.
Pyydystys.
Sukeltajat pyydystävät merikissoja tavallisimmin pitkällä tukevavartisella keihäällä, koska silloin kala ei pääse hyökkäämään sukeltajan kimppuun. Haavoitettuna ja ärsytettynä kissakala käyttäytyy erittäin aggressiivisesti hyökäten kaiken lähellä olevan kimppuun. Norjalaiset kalastajat murskaavat merikissan pään veneensä laitaa vasten otuksen tartuttua heidän pyydyksiinsä; he käyttävät tarkoitukseen erityistä puunuijaa.
Santiago Cañizares

José Santiago Cañizares Ruiz (s. 18. joulukuuta 1969 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura.
Cañizares aloitti ammattilaisuransa Real Madridin reservijoukkueessa Castillassa kaudella 1989–1990. Seuraavat kaudet hän vietti Elchessä, Méridassa ja Celtassa, joista jälkimmäisessä hän teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa kaudella 1992–1993. Hän palasi takaisin Madridiin vuonna 1994, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa ja siirtyi Valenciaan vuonna 1998. Cañizares auttoi seuran Mestarien liigan loppuotteluun vuosina 2000 ja 2001, Espanjan pääsarjan mestaruuteen vuosina 2002 ja 2004 sekä UEFA Cupin voittajaksi vuonna 2004.
Joulukuussa 2007 Valencian uusi valmentaja Ronald Koeman hyllytti Cañizaresin joukkueen kahden muun veteraanipelaajan Miguel Ángel Angulon ja David Albeldan ohella. Kolmikko palasi pelaavaan kokoonpanoon Koemanin saatua potkut, mutta kauden viimeisen ottelun kynnyksellä Cañizares ilmoitti, että hän ja seura ovat purkaneet sopimuksensa ja että hän ei enää jatka joukkueessa kauden päätyttyä.
Maajoukkue.
Espanjan maajoukkueessa Cañizares pelasi 45 ottelua. Hän oli mukana vuosien 1994, 1998 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1996, 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa. Arvokilpailuissa Cañizares pelasi kuitenkin vain viisi ottelua (yhden 1994, kolme 2000 ja yhden 2006) ensin Andoni Zubizarretan ja sittemmin Iker Casillasin vietyä ykkösmaalivahdin paikan. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa Cañizaresin oli määrä olla ykkösmaalivahti, mutta loukkaantuminen esti lopulta osallistumisen turnaukseen.
Cañizares kuului olympiakultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa voittaneeseen Espanjan joukkueeseen.
Timo Nummelin

Timo Kalevi Nummelin (s. 7. syyskuuta 1948 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja ja jalkapalloilija. Hän tuli tunnetuksi tuuletuksestaan, jossa hän oli soittavinaan viulua käyttäen mailaansa ”jousena”.
Nummelin on ainoa suomalainen urheilija, joka on valittu sekä vuoden parhaaksi jääkiekkoilijaksi (1981) että vuoden parhaaksi jalkapalloilijaksi (1968).
Jääkiekkoura.
Nummelin pelasi koko 23 kautta kestäneen jääkiekon pääsarjauransa Turun Palloseurassa vuosina 1964–1987. Hänen lisäkseen vain Pertti Lehtonen on pelannut 23 kautta Suomen pääsarjassa. Nummelin voitti urallaan yhden Suomen mestaruuden ja yhteensä kahdeksan SM-mitalia. Hän pelasi kaikkiaan 691 runkosarjaottelua SM-sarjassa ja -liigassa tehden pisteet 147+147. Nummelin pelasi 83 pudotuspeliottelua pistein 7+13.
Nummelin pyöräili harjoituksiin. Tämän takia hänen ei tarvinnut rakentaa peruskuntoa erikseen. Fyysisesti vahva Nummelin tuli tunnetuksi "pelaajana, joka ei voi loukkaantua".
Pääsarjauransa jälkeen Nummelin pelasi vielä useita kausia alemmilla sarjatasoilla. Hän edusti 45-vuotiaana Kiekko-67:ää I-divisioonassa. Nummelin pelasi yhden ottelun SM-liigassa (TPS–KalPa) kaudella 1993–1994, jolloin hänestä tuli sillä hetkellä SM-liigan historian vanhin ottelussa pelannut pelaaja. Nummelin lopetti aktiiviuransa kauteen 1994–1995 jolloin hän pelasi II-divisioonan Turku HT:n riveissä yhdessä ottelussa. 
Nummelin teki pienimuotoisen comebackin kaudella 2012–2013 III-divisioonan Paimion Hakan joukkueessa. Hän pelasi kolmella perättäisellä kaudella yhden ottelun Hakassa ja 2014–2015 kaudella myös yhden ottelun Suomi-sarjan HCIK:n joukkueessa. Nummelin juhlisti 70-vuotissyntymäpäiväänsä syksyllä 2018 pelaamalla yhden ottelun poikansa Petterin kanssa IV-divisioonassa Paimion Kiekkoseuran joukkueessa.
Nummelin pelasi A-maajoukkueessa 225 ottelua tehopistein 18+22. Hän edusti Suomea kahdeksan kertaa MM-kisoissa, kerran olympialaisissa ja kahdesti Kanada Cupissa.
Jalkapalloura.
Nummelin pelasi kakkoslajissaan jalkapallossa tukimiehenä. Hän edusti vuosina 1966–1974 TPS:aa 185 Mestaruussarjan ottelussa, joissa hän teki 14 maalia. Nummelin voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1968, 1971 ja 1972.
Suomen A-maajoukkuessa Nummelin pelasi 14 ottelua. Lisäksi hän pelasi 12 nuorten ja kuusi poikien maaottelua.
Yksityiselämä.
Timo Nummelinilla on kaksi poikaa: jääkiekkoilija Petteri Nummelin ja valmentaja Kari Nummelin, sekä tyttäret Birgit ja Jonna. Jääkiekkomaalivahti Antti Niemi on hänen vävynsä. Nummelinilla on kahdeksan lastenlasta ja yksi lapsenlapsenlapsi (kesällä 2024). Nummelin sai aivoinfarktin vuoden 2016 toukokuussa.
Turvatiimi

Turvatiimi Oy (vuoteen 2015 Turvatiimi Oyj) oli suomalainen vartiointiliike. Vuonna 2012 yhtiö työllisti 1 100 henkilöä ja sen liikevaihto oli 38 miljoonaa euroa. Kesäkuussa 2016 G4S Suomi ja Turvatiimi yhdistyivät Avarn Securityksi.
Historia.
Vuonna 2004 Suomen Turvatiimi Oy ja Vartioässät Oy yhdistivät voimansa Turvatiimi-nimen alle. Turvatiimi oli osa Helsingin pörssissä noteerattavaa Menire-yhtiötä. Menire otti vuonna 2005 käyttöön nimen Turvatiimi. Tämän jälkeen Turvatiimi osti paikallisia vartiointiliikkeitä ympäri Suomea. 
Turvatiimi-konserniin kuului myös useita turvallisuustekniikkayrityksiä. Vuonna 2010 Turvatiimi osti suomalaisomisteisen Otso Palvelut Oy:n. Otso Palvelut oli Suomen toiseksi suurin suomalaisomisteinen turvallisuuspalveluita tarjoava yritys. Vuonna 2012 Turvatiimi osti Citywork Security Oy:n ja Entersec Oy:n Oulun liiketoiminnat.
Turvatiimi jätti Helsingin pörssin syyskuussa 2015, kun Atine Group sai lunastusmenettelyssä omistusoikeuden kaikkiin osakkeisiin. Yhtiö oli Helsingin pörssissä vuodesta 2005. Yhtiö teki vuodesta 2007 lähtien vuosittain tappiota aina vuoteen 2013 saakka.
Tammikuussa 2016 Atine Group myi Turvatiimin norjalaiselle Sector Alarmille. 
Yrityksen epäselvyydet.
Keväällä 2012 paljastui, että yrityksen vartijat olivat videokuvanneet salaa VR:n työntekijää tämän kodissa sairausloman aikana maaliskuussa 2009. Helsingin Sanomien mukaan salakatselun teki vartiointiliike Otso. Salakatselu rikosnimikkeenä ehti kuitenkin vanhentua ennen poliisitutkinnan aloittamista.
Lina Tšerjazova

Lina Anatoljevna Tšerjazova (1. marraskuuta 1968 – 23. maaliskuuta 2019) oli uzbekistanilainen freestyle-hiihtäjä, joka kilpaili hypyissä. Hän voitti pronssia EM-kisoissa 1990 silloisen Neuvostoliiton edustajana, kultaa MM-kisoissa 1993 ja olympiakultaa Lillehammerissa 1994 (pistein 166,84). Olympiavoiton juhlimista synkensi tieto, että hänen äitinsä oli kuollut kolme viikkoa aikaisemmin ja kisanjärjestäjät kertoivat siitä hänelle vasta kilpailun jälkeen. Tšerjazova on toistaiseksi maansa ainoa talviolympialaisten mitalisti.
Kasper Bøgelund

Kasper Bøgelund Nielsen (s. 8. lokakuuta 1980 Odense, Fyn, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Aalborg BK:n joukkuetta Tanskan superliigassa. Bøgelundin pelipaikka on puolustaja.
Vaikka Bøgelund syntyi Tanskassa ja on Tanskan kansalainen, hän aloitti ammattilaisuransa Alankomaissa, PSV Eindhovenin joukkueessa. Hän pelasi joukkueessa kausina 1999/2000 – 2004/2005 yhteensä 73 liigaottelua, kunnes siirtyi miljoonan euron siirtosummalla Mönchengladbachiin. Seurajoukkueurallaan hän on voittanut Alankomaiden mestaruuden ja Alankomaiden Cupin, molemmat vuonna 2005.
2008 Bøgelund jätti Mönchengladbachin ja palasi kotimaahansa Aalborgin joukkueeseen.
180 senttimetriä pitkä Bøgelund on pelannut Tanskan maajoukkueessa 13 ottelua. Hän debytoi maajoukkueessa helmikuussa 2002 Saudi-Arabiaa vastaan pelatussa ottelussa ja oli mukana MM-kisoissa samana vuonna. Bøgelund pelasi myös EM-kisoissa 2004.
Garage Days Re-Revisited

Garage Days Re-Revisited on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1987 julkaistu EP. Se ei sisältänyt lainkaan yhtyeen omia kappaleita, vaan kaikki kappaleet olivat cover-versiota toisten yhtyeiden kappaleista. EP:n sisältö julkaistiin uudelleen yhtyeen cover-kokoelmalla "Garage Inc." vuonna 1998.
Kyseinen EP oli myös yhtyeen ensimmäinen äänitetty julkaisu, jossa Jason Newsted soittaa bassoa.
Puertollano

Puertollano on kaupunki Ciudad Realin maakunnassa ja Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella Espanjassa. Kaupungin väkiluku vuonna 2015 oli 50 035.
Puertollano on Kastilia-La Manchan suurin teollisuuskeskus. Kaupungissa oli aiemmin useita kivihiilikaivoksia, mutta nykyään pääteollisuudenalat ovat lannoite- ja petrokemian teollisuus, sähköntuotanto sekä aurinkopaneelien valmistus. Valtio ja Euroopan unioni ovat myöntäneet kaupungille kehittämistukia kivihiiliteollisuuden hiipumisen jälkeen.
Puertollanossa sijaitsee yksi vuonna 1992 avatun Madridista Sevillaan vievän AVE-suurnopeusjunalinjan asemista.
Puertollanosta tulee jalkapalloseura CD Puertollano, joka on pelannut parhaimmillaan Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Sadko

Sadko () on samannimisen venäläisen bylinan (eeppinen runoelma) myyttinen sankari. Hän on kauppias ja kanteleensoittaja Novgorodista, joka joutuu matkallaan veden kuninkaan valtakuntaan.
Tarina Sadkosta sai slavofilian nousun myötä huomiota 1800-luvulla, ja monet taideteokset pohjautuvat siihen, esimerkkeinä Aleksei Tolstoin runo "Sadko" ja Nikolai Rimski-Korsakovin ooppera "Sadko".
Tarina Sadkosta.
Gusli on venäläinen kantele ja köyhän Sadkon ainoa omaisuus. Sadko hankkii elantonsa soittamalla rikkaiden pidoissa, mutta kauppiaat lakkaavat kutsumasta häntä juhliinsa soittajaksi. Surullisena Sadko menee Ilmen-järven rannalle soittamaan. Hän soittaa gusliaan niin kauniisti, että veden kuningas ihastuu ja antaa Sadkolle palkkioksi aarteen. Erään toisinnon mukaan veden kuningas neuvoo Sadkoa lyömään kauppiaiden kanssa vetoa siitä, että järvessä elää kultaeväisiä kaloja. Sadko voittaa vedon ja rikastuu. Hänestä tulee varakas kauppias.
Sadko järjestää kauppiaille juhlat, joissa nämä tavalliseen tapaansa alkavat kerskua omaisuudellaan. Nyt Sadko kehuu voivansa rahoillaan ostaa kaikki Novgorodin tavarat. Kahtena ensimmäisenä päivänä tämä onnistuukin, mutta kolmanneksi päiväksi kauppiaat ovat haettaneet uusia tavaroita Moskovasta. Sadko ymmärtää, ettei hän pysty ostamaan kaikkia maailman tavaroita ja luovuttaa.
Sadko varustaa laivaston kuljettaakseen ostamansa tavarat. Myytyään ne hän lähtee kultalastissa kotiin päin, mutta Kaspianmerellä (tai Suomenlahdella) tuuli äkisti tyyntyy. Sadko käskee heittää mereen aluksi kullan, sitten hopean ja lopuksi helmetkin veden kuninkaan tyynnyttämiseksi, mutta turhaan. Sadko ymmärtää tämän johtuvan siitä, ettei hän ole muistanut olevansa kiitollisuudenvelassa veden kuninkaalle. Laivallaolijat heittävät arpaa siitä, kuka on syyllinen onnettomuuteen, Sadko häviää ja hänet heitetään mereen. Hän vajoaa alas meren pohjalle, jossa on veden kuninkaan valtakunta. Sadko soittaa taas gusliaan ja saa meren valtiaan tanssimaan niin, että syntyy myrsky ja laivoja uppoaa. Joissakin toisinnoissa Pyhä Nikolaos neuvoo Sadkoa katkaisemaan soittimensa kielet, minkä tämä tekeekin. Sen jälkeen veden kuningas antaa Sadkon valita puolison tyttäriensä joukosta. Jälleen Nikolai (tai veden kuninkaan vaimo) neuvoo Sadkoa valitsemaan oikean neidon ja olemaan koskematta tyttöön hääyönä. Näitä ohjeita noudattamalla Sadko herää seuraavana päivänä kotona Novgorodissa.
2-butanoli

2-butanoli eli sekundaaributanoli C4H9OH kuuluu sekundaaristen alkoholien aineryhmään ja on syttyvää, normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. 2-butanolin rakennekaava voidaan esittää muodossa CH3CH2CHOHCH3. Aineesta käytetään myös nimityksiä "butan-2-oli", "1-metyylipropanoli", "metyylietyylikarbinoli" ja "butyleenihydraatti".
2-butanolin moolimassa on 74,1 g/mol, sulamispiste −115 °C, kiehumispiste on 100 °C, tiheys 0,81 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 24 °C, itsesyttymislämpötila 406 °C ja CAS-numero 78-92-2. Aine liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 12,5 g/100 ml. 2-butanolilla on optisesti aktiivisia enantiomeerejä.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
2-butanoli on eräs butanolin C4H9OH isomeerisistä muodoista.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistuminen ärsyttää silmiä sekä voi aiheuttaa tajunnantason laskua. 2-butanolin joutumisen keuhkoihin voi aiheuttaa kemiallisen keuhkotulehduksen vaaran. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen aineelle voi kuivattaa ihoa. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan aineelle altistumisen työssä katsotaan aiheuttavan vaaraa perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle.
2-butanoli muuttuu elimistössä lähes täydellisesti 2-butanoniksi.
Valmistus ja käyttö.
2-butanolia valmistetaan maaöljyn krakkauksessa syntyvistä 1- ja 2-buteenista. Nämä reagoivat rikkihapon toimiessa katalyyttinä veden kanssa muodostaen 2-butanolia. Välituotteena muodostuu vetysulfaattiestereitä. Myös muita katalyyttejä kuten alumiinihydroksidia ja volframioksidia on tutkittu katalyytteinä. Suurin osa valmistetusta 2-butanolista hapetetaan 2-butanoniksi. Siitä valmistetaan myös estereitä ja amineja ja sitä voidaan käyttää jarrunesteissä ja liuottimena esimerkiksi maalinpoistoon.
Stormy Daniels

Stormy Daniels (oik. Stephanie Gregory Clifford, s. 17. maaliskuuta 1979 Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänellä on muun muassa irlantilaisia sukujuuria.
Daniels aloitti uransa pornoalalla vuonna 2002. Saman vuoden syyskuussa hän allekirjoitti sopimuksen Wicked Picturesin kanssa. Hän on voittanut useita AVN-palkintoja. Daniels oli vuoden 2006 Sexhibition-messujen päävieras. Samana vuonna hänet palkittiin Anna Malle -palkinnolla saavutuksistaan aikuisviihteen alalla. Hän oli helmikuun 2007 "Penthouse Pet" ja tuli nimetyksi vuosisadan Penthouse Petiksi vuonna 2018.
Daniels on puhunut lähtemisestä ehdolle Yhdysvaltain senaattiin prostituutioon sotkeutuneen konservatiivi David Vitterin vastustajana.
Vuonna 2018 Daniels julkaisi muistelmateoksensa "Full Disclosure", jossa kertoi olleensa sukupuoliyhteydessä Donald Trumpin kanssa vuonna 2006. Trumpin lakimies Michael Cohen maksoi Danielsille 130 000 dollaria juuri ennen vuoden 2016 presidentinvaaleja, jotta tämä ei paljastaisi asiaa tiedotusvälineille. Trump myönsi korvanneensa kuluja Cohenille. Daniels on antanut asiasta haastatteluja muun muassa "60 Minutes" -ohjelmaan ja esiintynyt "Saturday Night Live" -ohjelman Trump-aiheisessa sketsissä.
Vuonna 2019 Daniels ilmoitti olevansa biseksuaali.