tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Klamydia

Klamydia on nykyään Suomen yleisin bakteerin aiheuttama seksitauti. Vuonna 2016 Suomessa todettiin 14 311 klamydiatartuntaa, joka on suurin tartuntarekisteriin ilmoitettu vuosittainen määrä koskaan. Eniten tapauksia oli Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä ja väkimäärään suhteutettuna eniten Lapin sairaanhoitopiirissä.
Klamydian aiheuttaja on "Chlamydia trachomatis" -niminen bakteeri, joka tunkeutuu solun sisään lisääntyäkseen siellä. Itämisaika on tavallisesti 1–3 viikkoa, mutta se voi olla pidempikin. Infektio saattaa olla myös täysin oireeton, mutta on silloinkin aina tarttuva.
Klamydia tarttuu emätin- ja peräaukkopenetraatiossa sekä suuseksissä. Se saattaa tarttua myös synnytyksessä, jolloin vastasyntynyt voi sairastua silmätulehdukseen tai keuhkokuumeeseen. Seksissä kondomi suojaa klamydiatartunnalta hyvin.
Oireet ja hoito.
Naisilla tyypillisiä oireita ovat lisääntynyt valkovuoto, verinen vuoto, virtsaoireet ja alavatsakipu. Ainakin 90 % naisten klamydiatartunnoista on oireettomia.
Klamydiainfektio aiheuttaa miehillä yleensä virtsaputkentulehduksen. Tyypillisiä oireita ovat kutina, kirvely virtsatessa sekä väritön tai vaalea vuoto virtsaputkesta. Noin puolet miesten klamydiatartunnoista on oireettomia.
Klamydia voidaan todeta luotettavasti virtsanäytteestä, tai näyte voidaan ottaa myös virtsaputken suulta ja naisilta kohdunkaulan kanavasta vanupuikolla. Infektio voidaan parantaa antibioottihoidolla. Hoidon teho on syytä varmistaa kontrollinäytteenotolla.
Hoitamattoman infektion seuraukset.
Klamydia on usein oireeton, mutta myös oireeton klamydia voi aiheuttaa terveysongelmia ja komplikaatioita myöhemmin elämässä, mikäli sitä ei hoideta antibiooteilla kuntoon.
Hoitamaton tulehdus voi nousta naisilla kohtuun, munanjohtimiin tai munasarjoihin ja aiheuttaa pikkulantion tulehduksen tai munanjohdinvaurion, joka voi johtaa munanjohtimien osittaiseen tai täydelliseen tukkeutumiseen. Tämä puolestaan voi johtaa kohdunulkoiseen raskauteen tai jopa hedelmättömyyteen. Hoitamaton klamydia saattaa aiheuttaa myös sisäsynnyttimien tulehduksen (pelvic inflammatory disease, PID).
Myös miehillä klamydia voi johtaa lapsettomuuteen, sillä miehillä hoitamaton klamydia voi aiheuttaa lisäkivestulehduksen, joka saattaa hoitamattomana johtaa lapsettomuuteen.
Klamydia suussa tai silmässä.
Yleisimmin klamydia tarttuu seksin välityksellä sukuelimiin. Se voi kuitenkin tarttua myös silmiin tai suuhun. Klamydia suussa tai nielussa saattaa aiheuttaa kurkkukipua ja imusolmukkeiden turpoamista. Silmässä taas klamydia aiheuttaa sidekalvontulehduksen kaltaisia oireita.
Klamydia voi tarttua synnytyksen yhteydessä äidistä lapseen, jolloin se voi aiheuttaa lapsella silmätulehduksen tai keuhkokuumeen. Tämä on kuitenkin Suomessa varsin harvinaista, sillä vuosittain klamydiatartunta todetaan vain noin kymmenellä 0–4-vuotiaalla.
Emilio Estevez

Emilio Estevez (s. 12. toukokuuta 1962 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttelijä Martin Sheenin vanhin poika. Estevez asui Manhattanilla vuoteen 1968, jolloin hänen perheensä muutti Malibuun.
Vaikka Emilio Estevezin isä oli ottanut käyttöön nimen Martin Sheen, Estevez päätyi säilyttämään alkuperäisen sukunimensä. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa "Tex", jossa hän näytteli Matt Dillonin kanssa.
Estevez oli huhtikuusta 1992 toukokuuhun 1994 naimisissa Paula Abdulin kanssa. Estevezin veli on näyttelijä Charlie Sheen ja sisar Renée Estevez. Nuorempana Estevez kuvasi ystäviensä Rob ja Chad Lowen sekä Chris ja Sean Pennin kanssa kotivideokameralla lyhytelokuvia, jotka Estevez usein käsikirjoitti. Estevezillä on kaksi lasta entisen tyttöystävänsä Carey Salleyn kanssa. Estevez on ollut kihloissa Demi Mooren kanssa.
Pentti Fagerholm

Pentti Johannes Fagerholm (25. tammikuuta 1935 Kuhmoinen – 20. helmikuuta 2015 Helsinki) toimi Yleisradion kuuluttajana 1956–1976, radion lähetystoiminnan esimiehenä 1977–1984 ja pääkuuluttajana 1985–1998. Koulutukseltaan hän oli yhteiskuntatieteen maisteri.
Pentti Fagerholmin ääni tunnetaan myös stereotestistä.
Fagerholmilla on kolme lasta; nuorin poika, Matti, tunnetaan parhaiten taiteilijanimellä Michael Monroe.
Fagerholm kuoli 80-vuotiaana sydänvaivojen uuvuttamana Haartmanin sairaalassa Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Nukuʻalofa

Nukuʻalofa on eteläisellä Tyynellämerellä sijaitsevan Tongan saaristovaltion pääkaupunki. Siellä oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 23 000 asukasta, koko pääkaupunkialueella noin 35 000. Noin kolmannes Tongan koko väestöstä asuu Nuku‘alofassa. Kaupunki sijaitsee Tongatapun saaren pohjoisrannikolla. 
Kaupungin nimi on tongaa ja kääntyy kuta kuinkin muotoon "rakkauden koti".
Historia.
Englantilainen kapteeni James Cook vieraili kaupungissa vuonna 1777.
Vuonna 2006 merkittävä osa kaupungin keskustasta vahingoittui mellakoiden yhteydessä. Vahinkoja korjattiin Kiinan myöntämällä 55 miljoonan dollarin suuruisella lainalla. Työt saatiin valmiiksi vuonna 2012.
Nykyään.
Nuku‘alofa on Tongan talouselämän keskus ja kaupungissa sijaitsee maan tärkein syväsatama. Turismi on merkittävä elinkeino, ja merkittäviä nähtävyyksiä ovat mm. käsityökeskus, kuninkaallinen palatsi, Tongan kansallismuseo sekä erilaiset vesiaktiiviteetit.
Kaupungin tärkeimmät vientituotteet ovat kopra, banaanit, vanilja ja erilaiset käsityöt.
Yaren

Yaren on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se on Naurun tärkein asutuskeskus. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja vuonna 2021 asukasluku oli 803. Yaren sijaitsee saaren eteläosissa. Yarenia pidetään usein Naurun pääkaupunkina, ja esimerkiksi valtion virastot sijaitsevat siellä. Valtiolla ei kuitenkaan ole virallista pääkaupunkia.
Yarenin vanha nimi on Moqua, joka on viittaus alueella sijaitsevaan maanalaiseen järveen, joka oli aikoinaan tärkeä makean veden lähde. 
Tärkeät rakennukset.
Yarenissa sijaitsee muun muassa Naurun parlamenttitalo, paloasema, poliisilaitos sekä Naurun kansainvälinen lentoasema. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat parlamenttitalon lisäksi myös japanilaisten toisen maailman sodan aikana sotilaskohteet.
Vaarallinen jäte

Vaarallinen jäte eli ongelmajäte on jätettä, joka voi kemiallisten tai muiden ominaisuuksiensa vuoksi aiheuttaa erityistä vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle, ja vaatii siksi erityiskäsittelyä. Ongelmajätteitä syntyy niin teollisuudessa kuin kotitalouksissakin. Esimerkkejä ongelmajätteistä ovat muun muassa:
Suomessa vaarallisten jätteiden hävittämisestä huolehtii useat jätehuoltoalan toimijat.
Suomen laissa, 1. toukokuuta 2012 alkaen, käytetään termiä vaarallinen jäte aikaisemman termin ongelmajäte sijasta. Myös kuntien jäte- ja vesilaitokset käyttävät tätä termiä.
Suomen ympäristöhallinto

Suomen ympäristöhallinto muodostuu ympäristöministeriöstä ja TEM:n hallinnonalalla toimivien alueellisten elinkeino,- liikenne- ja ympäristökeskusten ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualueista, aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueista, Suomen ympäristökeskuksesta sekä Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksesta. Ympäristöministeriö ohjaa Metsähallitusta ja Metsäntutkimuslaitosta luonnonsuojeluasioissa. Maa- ja metsätalousministeriö ohjaa alueellisia ELY:jä sekä Suomen ympäristökeskusta vesivarojen käytön ja hoidon asioissa.
Ympäristöhallinto toimii hyvän elinympäristön aikaansaamiseksi, luonnon toimintakyvyn turvaamiseksi ja asunto-olojen parantamiseksi.
Ympäristöhallinnon osat ja niiden tehtävät.
Ympäristöhallinnon tehtävänä on edistää kestävää kehitystä ja kansalaisten hyvinvointia.
Suomen ympäristökeskus.
Suomen ympäristökeskus (Syke) tukee tutkimustoiminnallaan ja asiantuntemuksellaan muuta ympäristöhallintoa sekä muita viranomaisia.
Aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueet.
Aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueet käsittelevät ympäristönsuojelulain ja vesilain mukaisiin hankkeisiin liittyviä ympäristölupahakemuksia.
ELY:jen ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue.
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten Y-vastuualueet toimivat paikallisena valvontaviranomaisena omalla alueellaan. Lisäksi ne tarjoavat ympäristöasioihin liittyvää neuvontaa ja tietoa. 
Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus.
Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARA myöntää asumiseen ja rakentamisen liittyviä avustuksia, tukia ja takauksia sekä ohjaa ja valvoo ARA-asuntokannan käyttöä. ARA on myös mukana asumisen kehittämiseen ja asuntomarkkinoiden asiantuntijuuteen liittyvissä hankkeissa ja tuottaa alan tietopalvelua.
Atorox

Atorox on Outsiderin eli Aarne Haapakosken (1904–1961) luoma robottihahmo, joka seikkaili kuudessa Haapakosken vuosina 1947–1948 kirjoittamassa romaanissa.
Romaanit ovat:
Kaikki kuusi romaania julkaistiin yksissä kansissa nimellä "Atorox, ihmisten valtias" vuonna 1993. Hahmon mukaan on nimetty vuonna 1983 perustettu Atorox-palkinto, joka myönnetään parhaalle suomalaiselle tieteisnovellille.
Atoroxin piirteet.
Professori Mitaxin keksimä Atorox on ydinkäyttöinen ja toimii aktinouraanikapseleilla. Siihen voidaan ladata ”aivokaseteille” tallennettuja persoonallisuuksia tietoineen ja taitoineen.
Apulaisprofessori

Apulaisprofessori on Suomessa professorien vakinaistamispolkuun (engl. "tenure track") kuuluva uravaihe, joka voi vastata vakinaistamispolun ensimmäistä vaihetta (engl. "assistant professor") tai toista vaihetta (engl. "associate professor"). Näiden vaiheiden jälkeen apulaisprofessorista voi ylentyä seuraavalle tasolle, joko "assistant professor" -tasolta "associate professor" -tasolle tai "associate professor" -tasolta professoriksi (engl. Associate Professor tai "Full Professor"). Vakinaistamispolut otettiin käyttöön Suomen yliopistoissa vuodesta 2010 alkaen. Suomen nykyiset apulaisprofessuurit sijoittuvat hierarkkisesti yliopistonlehtorin tai yliopistotutkijan ja varsinaisen professorin väliin. 
Apulaisprofessori oli käytössä yliopiston virkana myös aiemmin, vuoteen 1998, jolloin apulaisprofessoreista tuli professoreja. Apulaisprofessorin viran vaatimukset olivat lähes samat kuin professorinkin viran. Apulaisprofessorit nimitti kuitenkin virkaansa yliopisto, kun taas professorit nimitti Suomen tasavallan presidentti. Aiemmin apulaisprofessoria vastasi apulaisen virka, joka oli käytössä vuoteen 1949. Tuolloin määrättiin, asetuksella, että apulaisella tuli olemaan apulaisprofessorin nimi ja arvo. Vuoden 1963 asetuksella muutettiin apulaisen virat apulaisprofessorin viroiksi.
Youth For Understanding

Youth For Understanding ("YFU") on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton, kaupallista voittoa tavoittelematon kansainvälinen vaihto-oppilasjärjestö. Se toimii yli 50 maassa ja on lähettänyt maailmalle yli 235 000 vaihto-oppilasta. Suomessa järjestöä edustaa Suomen Youth For Understanding ry.
Historia.
Kansainvälinen Youth For Understanding on perustettu toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa vuonna 1951. YFU:n perustaja Rachel Andresen osallistui vuonna 1948 Amsterdamissa järjestettyyn Maailman Kirkkoneuvoston kokoukseen. Erään illallisen päätteeksi Andresenia pyydettiin mukaan sytyttämään Amsterdamin katuvalot uudelleen, ensimmäistä kertaa sotien jälkeen. Seuratessaan valaistuvan kaupungin heräämistä ja riemuitsevia ihmisiä Andresen kertoi ajatelleensa, että hänen tulee tehdä elämässään kaikki mahdollinen, jotta maailman valot eivät tällä tavoin enää koskaan sammuisi. 
Ennätykselliset 26 000 saksalaisnuorta haki 1950-luvun alussa vaihto-ohjelmaan ja Andresen sitoutui ensimmäisenä vuonna 1951 etsimään amerikkalaiskodit 75 saksalaiselle nuorelle Michiganin osavaltiosta. Heidän palattua koteihinsa vuonna 1952 Andresen huomasi lukioikäisten nuorten tärkeän roolin ruohonjuuritason suurlähettiläinä. Hänen tiedetään todenneen tuolloin, että jokainen vaihto-oppilas on kuin maailmaan sytytetty uusi valo.
YFU:n vaihto-oppilastoiminta laajentui nopeasti eri puolille maailmaa. Suomen YFU perustettiin helsinkiläisten vanhempien ja opettajien yhteistoiminnan tuloksena vuonna 1958 ja sen jälkeen, lähes 50 toimintavuoden aikana, yli 13 000 suomalaista on ollut YFU:n kautta vaihto-oppilaana. Järjestö rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 1972 ja YFU on kautta vuosien nauttinut valtiovallan arvostusta ja luottamusta yhtenä Suomen vanhimmista ja suurimmista vaihto-oppilasjärjestöistä. 
YFU on ollut valtionavun piirissä vuodesta 1982. Opetushallituksen myöntämästä määrärahasta jaetaan vuosittain 500-1500€ apurahoja vähävaraisille vaihto-oppilaille vaihto-oppilasvuoden kustannuksien kattamiseen. Vuonna 2010 maailmalle lähti 8 ensimmäistä Global Players -täysstipendiaattia, joiden vaihto-oppilasvuoden ohjelmamaksun kustannuksesta vastaa yhteistyöyritykset sekä yksityiset Global Players -kummit. YFU:lla on haettavana vuosittain myös Ambassador-osastipendejä Saksaan ja Young Ambassador -kesästipendejä Yhdysvaltoihin.
Suomen YFU:n kautta vaihto-oppilaaksi voi lähteä Yhdysvaltojen ja Kanadan lisäksi yli 30 eri maahan Euroopassa, Latinalaisessa Amerikassa sekä muissa kaukomaissa (esimerkiksi Japani, Kiina, Etelä-Korea, Thaimaa, Etelä-Afrikka) kesäksi, lukukaudeksi tai vuodeksi. Vuosittain Suomeen tulee ulkomaisia YFU:n vaihto-oppilaita noin 80.
Maailmanlaajuisesti YFU:n toiminta perustuu vapaaehtoistyöhön, eivätkä esimerkiksi isäntäperheet saa vaihto-oppilaan ottamisesta kotiinsa rahallista korvausta. Pelkästään Suomessa aktiivisia vapaaehtoisia on kaikilla suurimmilla paikkakunnilla yli 400 henkilöä. Järjestö vietti 50-vuotisjuhlaansa Suomessa vuonna 2008. Presidentti ja Nobelin rauhanpalkinnon saaja Martti Ahtisaari toimi juhlavuoden suojelijana.
Ilmanpaine

Ilmanpaine on mittauskohdan yläpuolella olevan ilman paino pinta-alayksikköä kohden. Se voidaan ajatella maanpinnalta ilmakehän ylärajalle ulottuvan ilmapilarin painona. 
Ilmanpaine, kuten muutkin paineet, lasketaan kaavalla formula_1, jossa F on voima ja A on pinta-ala. Paineen yksikkö on ilmanpainetta mitattaessa yleensä pascal (Pa), joka on N/m2 eli perusyksiköissä kg/(m·s²). F on maapallon gravitaation ilmamassaan vaikuttava voima: formula_2, jossa g on putoamiskiihtyvyys eli noin 9,81 m/s² ja m on mittauskohteen yläpuolella olevan ilmapatsaan massa.
Ilmapatsaan massan arviomiseksi tehdään kaasun tilasta ja ilmakehän pystyrakenteesta oletuksia. Yleensä käytetään jotain standardi-ilmakehämallia. 
Ilmanpainetta mitataan ilmapuntarilla, jonka nykyaikainen versio on elektroninen paineanturi. Ilmanpaineen yksikkönä käytetään nykyisin hehtopascalia (hPa), josta voidaan käyttää myös nimeä millibaari (mbar). Aikaisemmin yksikkönä käytettiin myös elohopeamillimetriä (mmHg).
Ilmanpaineen äärilukemia.
Kaikkein alhaisimmat ilmanpaineet mitataan yleensä trooppisissa hirmumyrskyissä ja tornadoissa. Korkein Suomessa mitattu ilmanpaine on 1 066 hPa Helsingissä 22. tammikuuta 1907 ja matalin 940 hPa Rauman Kuuskajaskarissa 27. helmikuuta 1990.
Ilmanpaine merenpinnan tasolla.
"Normaali" ilmanpaine maan pinnalla on noin 1 013,25 hPa, mikä vastaa 760 mmHg. Maapallon korkeimmat ilmanpaineet on mitattu Siperiassa, jossa se on ollut suurimmillaan 1 083 hPa. Alimmat ilmanpaineet merenpinnan tasolla liittyvät trooppisiin hirmumyrskyihin, joiden aikana ilmanpaine on alimmillaan ollut 870 hPa. 
Ilmanpaine laskee noustaessa korkeammalle merenpinnan tasolta. Maanpinnan läheisissä ilmakerroksissa 8 metrin nousu korkeussuunnassa merkitsee noin 1 hPa (1 mbar) vähennystä ilmanpaineessa. 
Ilmanpaineen vaikutus säätilaan.
Tuuli syntyy ilmanpaine-eroista, sillä ilmakehä pyrkii aina tasapainoon: ilma virtaa korkeammasta paineesta kohti matalampaa painetta. Maapallon pyörimisliikkeen johdosta ilma ei tuule suoraan matalapaineen keskukseen, vaan pohjoisella pallonpuoliskolla kiertyy vastapäivään ja eteläisellä pallonpuoliskolla myötäpäivään sen ympäri. Aivan matalapaineen keskuksessa ei siis tuule, mutta sen ympärillä tuuli voi olla kovaakin. Mitä suurempi on ilmanpaine-ero korkea- ja matalapaineen välillä, sitä kovempaa myös tuuli on.
Sääkartalle piirretään ilmanpaineen samanarvonkäyrien, isobaarien avulla. Niitä voi verrata maastokartan korkeuskäyriin. Tässä analogiassa matalapaine on laakso, korkeapaine on mäki, ja "sola" ja selänne ovat termejä, jotka kuvaavat niin maaston kuin ilmanpainekentän muotoja.
Ilmanpaineen ajatellaan liittyvän säähän, mutta itse asiassa sääilmiöt liittyvät ilmanpaineen suhteellisiin, ei absoluuttisiin arvoihin: onko paine alempi vai ylempi kuin ympäristössä. Täten jos ilmapuntaria haluaa käyttää omatekoisiin sääennusteisiin, on syytä seurata nouseeko vai laskeeko paine sen sijaan että kiinnittäisi huomiota vain lukuarvoihin. Karkeasti ottaen, laskeva paine kertoo matalapaineen lähestymisestä, tuulen voimistumisesta ja sään huononemisesta, kun taas paineen noustessa on odotettavissa tyynempää poutasäätä.
Sadanta

Sadanta eli sademäärä mittaa alueelle tietyssä ajassa sateena pudonnutta vettä eri olomuodoissa. Sadantaan sisältyy vesi-, lumi-, räntä- ja raesade. Tyypillisesti mitataan 1, 6, 12 tai 24 tunnin sademäärää. Sademäärän mittaustarkkuuteen vaikuttavat oleellisesti seuraavat systemaattiset virhelähteet:
Sademäärä mitataan aina sulatettuina millimetreinä. Käytännössä mitataan astiaan kertyneen sateen tilavuus (tai massa) ja jaetaan se astian suuaukon pinta-alalla, jolloin saadaan vesipatsaan korkeus. Yksi milli sadetta on litra neliömetrille. Jos sade on tullut lumena, se sulatetaan tai punnitaan. Lumen vesiarvon mittaus on tärkeää esimerkiksi kevättulvia ennustettaessa. 
Maan sadannan epätasainen jakautuminen johtuu mm. pinnanmuodoista, mannerten ja merten sijainnista ja ilmavirtauksista. Suuria sademääriä saadaan varsinkin pasaati- ja monsuunituulten alueilla sekä keskileveysasteilla. Korkeimmilla leveysasteilla sademäärät ovat erittäin pieniä, sillä kylmä ilma varastoi huonosti vettä. Etelämantereella sademäärät ovat jopa Saharan autiomaata vähäisempiä.
Sadantaa voidaan mitata erilaisten sademittarien tai säätutkan avulla. Suomen sademäärän mittausverkossa on noin 350 sademittaria, joita ylläpitää Ilmatieteen laitos.
Pistemäisistä havainnoista voidaan laskea alueellinen keskiarvo useilla menetelmillä. Jos verkosto on tasaisesti jakautunut, keskiarvo voidaan laskea normaalin keskiarvon tapaan. Jos sademittarit sen sijaan ovat epäsäännöllisten välimatkojen päässä toisistaan, voidaan soveltaa ns. Thiessenin monikulmiomenetelmää: sademittareiden lukemaa painotetaan pinta-aloilla, jotka saadaan piirtämällä vierekkäisten asemien yhdysjanojen keskinormaalit. Toinen tapa on piirtää sadannan samanarvonkäyrät eli isohyeetit ja painottaa mittareiden lukemia isohyeettien väliin jäävillä pinta-aloilla.
Suomessa sataa keskimäärin noin 660 mm vuodessa. Suomen sisällä Etelä-Suomessa sataa yleensä eniten ja Lapissa vähiten.
Dopplertutka

Dopplertutkan toiminta perustuu Doppler-ilmiöön. Tutkan avulla saadaan tietoa mitattavan kohteen nopeudesta.
Toiminta.
Dopplertutka lähettää jatkuvaa lähetettä, yleensä mikroaalloilla ja vastaanottaa samaan aikaan samaa lähetettä. Dopplersiirtymä saadaan selville vertaamalla lähetetyn ja vastaanotetun signaalin taajuuseroa, joka on dopplertaajuus. Tällöin on kysymyksessä kantoaaltotutka (CW Continuous Wave). Pulssidopplertutka, pulssitutkan ja dopplertutkan yhdistelmä, lähettää useita mikroaaltopulsseja, vastaanottaa heijastuneet pulssit ja mittaa vastaanotetun signaalin kantoaallon vaiheen vertaamalla sitä lähetettyyn. Vaiheen muutos pulssista toiseen edustaa kohteen etäisyyssuuntaista nopeutta ja pulssin kulkuaika etäisyyttä. Kantoaaltotutka mittaa vain nopeuden. Pulssidopplertutka mittaa sekä paikan että nopeuden.
Sovellukset.
Dopplertutkan yleisimmät sovellukset ovat säätutka ja poliisin liikennevalvontatutka. Toimintaperiaatteensa takia tutka voi mitata nopeuksia vain kohti tai poispäin tutkasta. Muunsuuntaisesta liikkeestä saadaan (dopplersiirtymällä) mitattua vain etäisyyssuuntainen nopeuskomponentti.
Säätutkalla mitataan tyypillisesti sadepisaroiden liikettä tuulen mukana. Siitä voidaan tietyin oletuksin laskea tuulen nopeus. Yhtä tärkeää on löytää säätutkakuvasta liikkumattomat kohteet. Ne eivät ole sadepisaroita, joten sadekuvasta voidaan poistaa maaston aiheuttamat heijastukset.
Insinööriliitto

Insinööriliitto IL ry on akavalainen ammattijärjestö, johon kuuluu jäsenjärjestöjen kautta noin 80 000 jäsentä. Insinööriliiton jäsenet ovat insinöörejä, insinööriopiskelijoita ja muita tekniikan alan asiantuntijoita. Jäsenistö työskentelee sekä yksityisellä että julkisella sektorilla.
Insinööriliitto neuvottelee työehtosopimuksia neuvottelu- ja jäsenjärjestöjensä kautta. Työehtosopimukset akavalaisille liitoille neuvottelee keskitetysti yksityisellä puolella yksityisten alojen neuvottelujärjestö YTN ja julkisella puolelle julkisten alojen neuvottelujärjestö JUKO. Lisäksi alakohtaisia työehtosopimuksia neuvottelee esimerkiksi Tietoala.
Insinööriliiton jäsenpalveluita ovat työsuhdeneuvonta, lakipalvelut, urapalvelut, palkkaneuvonta ja koulutukset. Liiton jäsenlehti on Insinööri-lehti. Insinööriammattikunnan tunnus on insinöörisormus. Insinööriliitto välittää sormuksien lisäksi insinöörilakkeja..
Historia.
Liiton historia alkaa huhtikuusta 1919, jolloin perustettiin Tampereen teknilliset -yhdistys. Sen tarkoituksena oli toimia Tampereen teknillisen opiston käyneiden yhdyssiteenä, avustaa teollisuuden ja tekniikan kehityksen seuraamisessa ja valvoa opiston käyneiden etuja.
Yhdistyksen toiminta valtakunnallistui ja vuonna 1946 yhdistyksen nimeksi vaihdettiin Yleinen insinööriyhdistys ja kotipaikaksi Helsinki. Vuonna 1954 laajentuneesta yhdistyksestä tehtiin liitto ja nimeksi tuli Insinööriliitto ry. Liitossa oli tuolloin 22 paikallisosastoa. Vuonna 1955 liittoon liittyi ensimmäinen opiskelijayhdistys, Turun Teknillisen Opiston Oppilasyhdistys ry. 50-vuotisjuhlavuonna 1969 liittoon kuului 33 jäsenyhdistystä ja noin 7 000 jäsentä.
Vuonna 1973 Insinööriliitto muodosti Korkeakouluinsinöörien, Arkkitehtien Liiton (KAL) ja Akavan kanssa Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n (YTN). Vuonna 1976 YTN:n järjestöt liittyivät Akavaan ja Insinööriliitosta tuli Akavan toiseksi suurin jäsenjärjestö.
Insinööriliitto ja Kuntien Tekniset (KTK) yhdistyivät vuonna 2006, minkä seurauksena syntyi Uusi Insinööriliitto UIL ry. KTK erosi UIL:stä vuoden 2008 lopussa. Vuoden 2014 vaihteessa nimi palautettiin taas Insinööriliitto IL ry:ksi.
Jäsenjärjestöt.
Insinööriliittoon kuuluu 30 alueellista jäsenjärjestöä, kuusi valtakunnallista jäsenjärjestöä ja opiskelijajärjestö.
Rakkaus on lumivalkoinen

Rakkaus on lumivalkoinen on helmikuussa 2003 ilmestynyt Yön viidestoista studioalbumi. Se on yhtyeen toiseksi myydyin levy ja samalla myös Suomen kaikkien aikojen 22. myydyin kotimainen albumi. Levyltä julkaistiin viisi singleä, joista suurimmaksi hitiksi nousi albumin nimikappale ”Rakkaus on lumivalkoinen”. Siitä on vuosien saatossa tullut ”Joutsenlaulun” ohella Yön tunnetuin laulu, jonka ovat levyttäneet myös lukuisat muut artistit.
Albumilla on mukana uutena jäsenenä rumpali Antti Mäkinen, joka korvasi elokuussa 2002 erotetun Frogleyn. Frogley kuitenkin soittaa vielä kahdella heinäkuussa äänitetyllä kappaleella. Levyllä vierailee myös Movetron-yhtyeen Päivi Lepistö, joka esittää Olli Lindholmin kanssa duettona balladin ”Etkö unta saa?”. Se ehdittiin jo nauhoittaa toisen naislaulajan kanssa, mutta lopputulos ei ollut hyvä, joten myöhemmin uudeksi laulajaksi valikoitui Lepistö. ”Sano että jäät” puolestaan kuullaan Aleksi Mäkelän ohjaamassa elokuvassa "Pahat pojat".
Levyn kannen on usean muun Yön albumin tapaan suunnitellut graafikko Kari Lahtinen ja kuvannut valokuvaaja Harri Hinkka. Levy julkaistiin "kopiosuojattuna", tosin modernit ohjelmat osaavat kopioida levyn oikein.
Listamenestys ja myyntiluvut.
Albumi nousi Suomen virallisen listan ykköseksi heti ilmestymisviikollaan ja myi kultaa neljässä päivässä. Yhteensä levylle kertyi maaliskuun 2003 ja huhtikuun 2004 välisenä aikana 57 listaviikkoa ja kärjessä se oli neljän viikon ajan. Albumia on myyty kaikkiaan lähes 138 000 kappaletta eli multiplatinaan oikeuttava määrä. Yön albumeista paremmin on menestynyt vain kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu kokoelma "Legenda", jota on myyty vajaat 10 000 kappaletta enemmän.
Muut versiot.
Joulukuussa 2003 levystä julkaistiin juhlapainos, jolla on bonuksena saman vuoden lokakuussa Tampere-talolla äänitetty livealbumi "Yhden yön tarinoita". Sen tarkoituksena oli saada albumi nousemaan vuoden myydyimmäksi kotimaiseksi levyksi, mutta tavoite ei kuitenkaan toteutunut. Vuoden 2003 eniten myyty albumi Suomessa oli Pikku G:n debyytti "Räjähdysvaara", jota myytiin noin 114 000 kappaletta, kun Yön levyä meni lopulta kaupaksi 90 000. 
Vuonna 2007 "Rakkaus on lumivalkoinen" ilmestyi rajoitettuna 3 000 kappaleen painoksena Poko Rekordsin Rock Legends -sarjassa, jossa tavallisen CD:n lisäksi on mukana Tacticin valmistama palapeli levyn kansikuvasta.
Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti

Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti on maaliskuussa 2002 ilmestynyt Yön konserttitaltiointi, joka julkaistiin DVD- ja VHS-muodossa. Se sisältää Tampereen Pakkahuoneelta 19. lokakuuta 2001 tallennetun yhtyeen 20-vuotisjuhlakonsertin. Lisäksi mukana on bonuksena kahdeksan Yön musiikkivideota sekä vuoteen 2001 saakka ulottuva yhtyeen diskografia kappaleineen ja levyjen kansikuvineen. DVD:tä on myyty yhteensä lähes 9 000 kappaletta ja kultalevyrajan se ylitti vuonna 2004.
Tampereen Pakkahuoneella järjestetty konsertti oli osa Yön syksyllä 2001 tekemää 20-vuotisjuhlakiertuetta, joka alkoi lokakuun alussa Köyliön Lallintalolta. Tampereen esiintyminen oli kahden tanssilavakeikan jälkeen kiertueen kolmas konsertti. Vierailijoina olivat yhtyeen entiset jäsenet Jani Viitanen ja Jussi Hakulinen, joka myös laulaa viidellä kappaleella. DVD:n ensimmäinen painos jouduttiin vetämään pois kaupoista, koska sillä kuului tekijänoikeuksia vailla olevaa konserttien loppunauhaa.
Senusret II

Senusret II oli muinaisen Egyptin 12. dynastian aikaan vuosina 1880–1874 eaa. hallinnut faarao.
Manethon mukaan Senusret hallitsi 48 vuotta, mutta tätä pidetään nykyään aivan liian suurena arviona. Torinon papyruksessa oleva 19 vuoden hallitusaikakin on monen egyptologin mielestä liian pitkä. Viimeisimmät Senusretin hallituskaudelta olevat merkinnät ovat hänen kuudennelta hallitusvuodeltaan. On toki mahdollista, että Senusret hallitsi pidempään ja tuon ajan merkinnät ovat kadonneet. Senusretin tiedetään myös olleen edeltäjänsä Amenemhet II:n kanssahallitsijana kolmen vuoden ajan. Jotkut egyptologit puoltavat teoriaa, jonka mukaan hän olisi ollut kanssahallitsijana myös seuraajansa Senusret III:n kanssa, mutta tästä ei ole mitään konkreettista todistusaineistoa.
Senusretin isä oli hänen edeltäjänsä Amenemhet II, mutta hänen äidistään ei ole tietoa. Senusretin vaimoista tunnetaan ainoastaan kaksi, Nefret (kuoli ennen Senusretin valtaannousua) ja Khnum-et-nefer-hedjet-weret. Senusretin lapsista tunnetaan kaksi poikaa ja kolme tytärtä. Poikia olivat Senusret-seneb-wer ja Khakawre (myöhemmin Senusret III), jonka äiti oli Khnum-et-nefer-hedjet-weret. Tyttäret olivat Sithathor-unut, Ita-kayt ja Hatsepsut.
Senusret jatkoi edeltäjänsä ulkopolitiikkaa pitämällä yllä hyviä suhteita aasialaisten (nyk. Lähi-itä) kanssa. Palestiinan itäpuolelta löytyneet Senusretin hallituskaudelle ajoittuvat esineet osoittavat, että valtioiden välinen kaupankäynti oli vilkasta.
Mirgissan linnoituksen alueelta Nubiassa löytyneet esineet on ajoitettu Sensuretin ja Amenemhet II:n hallituskausille, joten on todennäköistä, että he rakennuttivat linnakkeen yhteisenä hallitusaikanaan. Myös Qubanin linnoitusta lienee käytetty tänä aikana, mikä viittaisi vihollisuuksiin Nubian ja Egyptin välillä. Mitään todisteita varsinaisesta sodasta ei kuitenkaan ole löydetty.
Senusret kaivautti Faijumiin johtavan kanavan Bahr Yussufista (Niilin sivuhaara). Näin hän ohjasi osan vedestä pelloille laajentaen viljelykelpoista maata.
Senusret rakennutti pyramidikompleksinsa Lahuniin, kaakkoon Faijumista. Ramses II tuhosi tuntemattomasta syystä (mahdollisesti käyttääkseen kalkkikiven omiin rakennuksiinsa) Senusretin pyramidin 19. dynastian aikana, eikä siitä ole nykyään jäljellä muuta kuin kallioon hakattu ydin. Senusretin hautatemppeliä ei ole löydetty, mutta pyramidin läheltä on löytynyt sitä rakentamassa olleiden työläisten kylä. Löytö on merkittävä siksi, että se on ensimmäinen löydetty työläiskylä.
Lahden suurhalli

Lahden suurhalli eli "Luhta areena" on Lahden urheilukeskuksessa sijaitseva monitoimihalli. Vuonna 1981 valmistuneen sisäurheiluhallin on suunnitellut arkkitehti Kosti Kuronen ja toteuttanut Lahden urheiluhalliyhdistys. Nykyisin Luhta areenan yhteydessä on viisi monitoimihallia. Hallien nimet ovat: Suurhalli Areena, Suurhalli Treeni, Salpausselkä Halli, Vesijärvi Halli ja Lahti Halli.
Historia.
Rakentaminen toteutettiin Lahden kaupungin takauksella ja rakennuttamisesta vastasi silloin Lahden urheiluhalliyhdistys. 
Alun perin Suurhalliksi nimetty halli valmistui vuonna 1981. Vuonna 1994 valmistui arkkitehti Erik Liljebladin suunnittelema laajennusosa. Myöhemmin Suurhallin yhteyteen rakennettiin messulaajennus. Kaupungin omistukseen se siirtyi vastikkeetta vuonna 2007. Kaupunki myi hallikokonaisuuden Lahden Yrityskiinteistö Oy:lle vuonna 2010. Hallikokonaisuutta hallinnoi sama yritys tänäkin päivänä, mutta ensin nimellä Lahden Hallit Oy ja nykyisin Lahden Tilakeskus nimellä. 
Katsomoon mahtui 4 000 ihmistä. Pukuhuoneita hallista löytyi 8 kpl ja kaksi kahviota. Lisäksi hallissa oli useita neuvottelutiloja.
Suurhalli remontoitiin vuonna 2013, jolloin jalkapallokenttä jaettiin ylösnostettavalla väliseinällä kahtia ja halli muutettiin monipuoliseksi sisäliikuntakäyttöön. Lisäksi halliin rakennettiin pienempiä liikuntatiloja ja siirrettävät katsomot. Hallin remontointi ja laajennus maksoi noin 17 miljoonaa euroa. Samassa yhteydessä rakennettiin laajennus Lahti Hallin yhdistämiseksi messuhalliin ja hallit saivat uudet nimet.
Urheilutoimijoiden lisäksi halleja käyttävät Lahden Messut Oy ja Catering-toimija, joka pitää tiloissa ravintolaa. Lahti Hallin alakerrassa on monipuoliset ja muunneltavat kokoustilat 10-700 henkilölle.
Lahti Energia Oy, Spatium Toimitilat Oy sekä hallin suurimpiin käyttäjiin lukeutuva Lahti Basketball sopivat syksyllä 2017 yhteistyöstä, jonka myötä suurhallin nimi muuttui Lahti Energia -areenaksi. Halli otettiin käyttöön uudennimisenä sunnuntaina 8. lokakuuta Lahti Basketballin pelissä.
Lahden Suurhalli ja messuhallit vaihtoivat vuonna 2024 omistajaa. Tilat siirtyivät Lahden kokonaan omistamalta Spatium Toimitiloilta kaupungin tilakeskukselle noin 20 miljoonalla eurolla.
Halli vaihtoi kolmen vuoden yhteistyösopimuksen myötä nimeä 7. helmikuuta 2025. Halli nimettiin Luhta Areenaksi. Sopimuksen osapuolia ovat Lahden kaupungin valtuuttamina Lahti Basketball ja Luhta Sportswear Company.
John Irving

John Irving (alkujaan John Wallace Blunt Jr., s. 2. maaliskuuta 1942) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka useita teoksia on filmattu ("Garpin maailma", "Kaikki isäni hotellit", "Oman elämänsä sankari"). Suomennoksia on julkaissut kustannusosakeyhtiö Tammi "Keltaisessa kirjastossa". Useimmat Irvingin teokset on kääntänyt suomeksi Kristiina Rikman.
Irvingin ensimmäinen teos "Vapauttakaa karhut (Setting Free the Bears, 1968, suomeksi vuonna 2012)" julkaistiin vuonna hänen ollessaan 26-vuotias. Romaani sai melko hyviä arvosteluja, mutta ei herättänyt suuren yleisön kiinnostusta. Seuraavina ilmestyneet kirjat "Vesimies" ("The Water-Method Man," 1972) ja "Välisarjan avioliitto" ("The 158-Pound Marriage", 1974) saivat samanlaisen vastaanoton. Irvingin neljäs romaani "Garpin maailma" ("The World According to Garp," 1978) sen sijaan oli kansainvälinen myyntimenestys, ja sille myönnettiin National Book Award -palkinto (tuolloin nimeltään American Book Award) vuonna 1980.
Irving on myös kirjoittanut muistelmateoksen "Elokuvaurani" ("My Movie Business: A Memoir"), joka ilmestyi Yhdysvalloissa 1999. Suomeksi kirja ilmestyi vuonna 2000. Kirjassa Irving kuvaa kokemuksiaan kirjojensa filmatisoinneista. Irvingin romaanien pohjalta on tehty elokuvat "Garpin maailma" (1982), "Kaikki isäni hotellit" (1984), "Ystäväni Simon Birch" (1988), "Oman elämänsä sankari" (1999) ja "Oven takana" (2004).
Irvingin kirjoissa toistuvia teemoja ovat akateeminen ympäristö, seksi, paini, hotellit, sirkus ja karhut.
Jäätelökone

Jäätelökone on jäätelömassaa jäähdyttävä sekoitin, jota käytetään jäätelön valmistamiseen.
Jäätelömassan jäähdyttämiseksi koneessa voi olla kylmävaraava komponentti - esimerkiksi sekoituskulho, joka jäädytetään pakastimessa, tai se voi itse sisältää kylmäkoneen. Edullisuutensa vuoksi useimmat kotitalouskoneet ovat kylmävarattavia.
Jäätelön valmistuksessa kone sekoittaa jäätelömassaa noin 20–60 minuuttia lisäten siihen ilmakuplia sitä samalla jäähdyttäen, kunnes jäätelömassa on kiinteytynyt riittävästi. Jäätelömassa on tässä vaiheessa vielä suhteellisen löysää; vertaa pehmis. Lopullinen kiinteytys toteutetaan pakastamalla sekoitettu jäätelömassa.
Jäätelökirnu.
Jäätelökirnu on jäätelökoneen edeltäjä. Eroavaisuuksia:
Raiheinät

Raiheinät ("Lolium") on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Sen rajaus ja lajimäärä vaihtelevat lähteen mukaan. Suomessa julkaistussa Luonnontieteellisen keskusmuseon taksonomiassa sukuun on 2020-luvulla yhdistetty isonatojen ("Schedonorus") suku, jonka lajit kuuluivat aiemmin natoihin ("Festuca"). Suomessa esiintyviä raiheinälajeja on tällöin yhdeksän.
Aiemmin raiheiniksi luokitelluilla lajeilla on kukintona litteä kaksirivinen kerrannaistähkä. Nadoista siirretyillä lajeilla kukintona on röyhy.
Useaa raiheinälajia viljellään rehukasvina. Raiheiniä käytetään myös useissa pihanurmikon siemensekoituksissa, koska ne itävät nopeasti. Yleisin nurmikoissa käytetty laji on englanninraiheinä ("Lolium perenne").
Lajeja.
Suomessa luonnonvaraisia raiheiniä:
Italianraiheinää on aiemmin kutsuttu suomeksi myös nimellä monikukkainen luste ja englanninraiheinää nimellä pyörtänöluste.
Muualla esiintyviä lajeja:
Port Vila

Port Vila on Vanuatun pääkaupunki. Se sijaitsee Efaten saaren lounaisrannikolla Shefan maakunnassa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 49 034 asukasta. Port Vilassa sijaitsee Vanuatun tärkein satama ja Bauerfieldin kansainvälinen lentoasema. Se on valtion taloudellinen keskus.
Toisen maailmansodan aikana Port Vila oli Yhdysvaltain lentotukikohta. Vuonna 1987 trooppinen sykloni Uma vahingoitti Port Vilaa vakavasti, ja tammikuussa 2002 voimakas maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa kaupungissa ja sen ympäristössä. Myös maaliskuussa 2015 riehunut trooppinen sykloni Pam aiheutti Port Vilassa ja koko Vanuatun saaristossa suurta tuhoa. Tuulen nopeus oli jopa yli 80 metriä sekunnissa.
Efate

Efate eli Éfaté on Tyynellä valtamerellä sijaitsevan Vanuatun saarivaltion asutetuin saari. Se kuuluu Shefan maakuntaan. Saarella asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 65 829 asukasta. Kaksi kolmasosaa Efaten asukkaista asuu Vanuatun pääkaupungissa Port Vilassa. Efaten pinta-ala on noin 915 neliökilometriä, ja se on Vanuatun saarista kolmanneksi suurin.
Efate on vulkaaninen ja siellä on usein maanjäristyksiä. Saarella kasvaa trooppista sademetsää. Efaten korkein kohta on 647 metriä korkea Mount Macdonald.
Väriterapia

Väriterapia on hoitomuoto jossa katsotaan, että ihmisen kehossa on energiatasoja fyysisellä, henkisellä ja tunnetasolla. Näitä energiatasoja pyritään tasapainottamaan ja energisoimaan värien avulla. 
Väriterapian vaikuttavuutta ei ole tutkittu kattavasti lääketieteellisin tutkimuksin, ja sitä pidetään uskomuslääkintänä. 
Värejä ja valoja kohdistetaan joko suoraan tai välillisesti tiettyihin ihmisruumiin aku- ja chakrapisteisiin. Kohdistusvälineinä voivat olla jalokivet, kynttilät, huivit, kylpysuolat tai värilliset lasilinssit. Väriterapia yhdistetään usein aromaterapiaan ja vesihoitoihin.
Naurun kieli

Nauru (omakielinen nimi: "dorerin Naoero") on austronesialainen kieli, jota puhutaan Naurussa. Kieli muodostaa oman alaryhmänsä mikronesialaisten kielten kieliryhmässä. Naurun sukulaisuussuhteet muihin mikronesialaisiin kieliin ovat epäselvät, joten se luokitellaan omaksi kielekseen kieliryhmän sisällä. Sillä oli vuonna 2013 arviolta 9 300 äidinkielistä puhujaa, joka on yli 90 % koko valtion väestöstä. Kielellä on virallisen kielen asema Naurussa. Tästä huolimatta naurun katsotaan olevan uhanalainen kieli. Lähes kaikki naurun kielen puhujat osaavat puhua myös englantia.
Ennen saksalaisten saapumista nauru jakautui useisiin murteisiin. Sittemmin nämä ovat yhdentyneet ja kirjakielen pohjana on käytetty Yarenissa puhuttavaa murretta.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Kirjoitus.
Naurua kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Naurun nykyisessä kirjoitusjärjestelmässä on 8 vokaalia ja 20 konsonanttia. Vokaalit ovat ⟨a, ã, e, i, o, õ, u, ũ⟩ ja konsonantit ⟨b, c, d, f, g, h, j, k, l, m, n, ñ, p, q, r, s, t, w, y, z⟩.
Vuonna 1907 Philip Delaporte julkaisi saksa–nauru-sanakirjan. Raamattu on käännetty nauruksi vuonna 1918.
Sanasto.
Naurunkielisiä fraaseja:
Doppler-ilmiö

Doppler-ilmiö on aaltoliikkeen taajuudessa, vaiheessa tai aallonpituudessa tapahtuva näennäinen muutos, joka johtuu aaltojen lähteen ja havaitsijan liikkeestä toisiinsa nähden. Lähestyvä kohde painaa lähettämiään impulsseja lyhyemmiksi, etääntyvä vetää ne pidemmiksi. Ilmiön selitti Christian Doppler vuonna 1842.
Doppler-ilmiön tunnetuimmat muodot ovat akustiikassa havaittu äänen taajuuden muutos äänilähteen, esimerkiksi hälytysajoneuvon, liikkuessa kohti tai poispäin, tähtitieteestä tuttu punasiirtymä sekä poliisin ja säähavainnoitsijoiden käyttämä dopplertutka.
Lähestyvä äänilähde kuulostaa kimeämmältä kuin etääntyvä, esimerkiksi etääntyvä suihkukone päästää matalaa jyrinää.
Punasiirtymässä kohteen valo punertuu, kun se etääntyy, sillä etääntyvä kohde vetää valoaaltoja pidemmiksi. Punainen valoaalto on pidempi kuin sininen.
Sinisiirtymässä kohteen säteilemä valo siirtyy siniseen kohteen lähestyessä.
Ilmiö on ehkä helpoin ymmärtää analogian kautta. Ajattele, että joku heittää lumipalloja sinua kohti sekunnin välein. Jos pysyt paikallasi, ne myös osuvat sekunnin välein – osumataajuus on yksi hertsi, sanoisi fyysikko. Ilmassa on silloin yhtaikaa useita lumipalloja. Jos juokset kohti heittäjää, sinuun osuu palloja useammin kuin kerran sekunnissa, koska keräät vartaloosi palloja jotka olivat vasta matkalla kohti alkuperäistä asemapaikkaasi. Vastaavasti juostessasi poispäin palloja osuu harvemmin. 
Tapauksessa, jossa kuulija liikkuu kohti äänilähdettä ja äänilähde liikkuu kohti kuulijaa, uusi taajuus saadaan laskemalla kaavasta
f=f0*[v+vl]/[v-vk]
missä "f0" on alkuperäinen taajuus, "v" äänen nopeus, "vk" kuulijan nopeus ja "vl" äänilähteen nopeus (kaikki veet vektoreita ja [ ] sulkeet meinaa vektorin pituutta. Nopeuden v suunta on lähteestä kuulijaan.).
Näkyvyys

Meteorologinen näkyvyys on ilman läpinäkyvyyden mitta. Siihen ei vaikuta pimeys eivätkä maaston esteet. Meteorologista näkyvyyttä pienentää ilman kuiva sameus (auer, pöly, savu) tai kostea sameus (utu, sumu, sade). Fysikaalisesti kyse on näkyvän valon sironnasta. 
Sumussa näkyvyys on alle 1 km, kuulakkaina päivinä koillistuulella näkyvyys voi olla yli 70 km. 
Näkyvyyttä mitataan sirontamittareilla, joita on kahta perustyyppiä: joko lähetetään valoa kohti anturia ja mitataan kuinka paljon tuli perille, tai lähetetään valoa kohteen ohi ja katsotaan kuinka paljon päätyi kuitenkin anturiin sironnan takia. Käytännössä näkyvyys arvioidaan usein silmämääräisesti tunnettujen maamerkkien, kuten korkeiden rakennusten, ja niiden tunnettujen etäisyyksien avulla.
Näkyvyystaulukko.
Näkyvyysluokat
Sumujen sakeutta kuvaavat luokat
Säähavainto

Säähavainto koostuu mittarilukemista ja joskus myös ihmisen aistinvaraisesti arvioimista suureista.
Havaintojen tekeminen.
Säähavaintoon kuuluvat yleensä vähintään lämpötilan, tuulen ja ilmanpaineen mittaus. Miehitetyillä säähavaintoasemilla tehdään havainnot myös pilvistä, sadekuuroista ja näkyvyydestä. Synop on laajimmalle levinnyt kansainvälisesti standardoitu säähavainnon tyyppi.
Suomessa ensimmäinen sääasema perustettiin vuonna 1844 Kaisaniemeen. Niitä perustettiin vähitellen lisää. Vuonna 1981 ensimmäiset sääasemat automatisoitiin. Sen jälkeen asemat on automatisoitu 90 %. Automatisoiduilta asemilta saadaan säätiedot 10 minuutin välein ja automaattiset testit tarkistavat niiden laadun jonka jälkeen epäilyttävät tai virheelliset havainnot ja tarkistetaan manuaalisesti.
Muut havainnot.
Ilmanlaatuhavaintojen tekeminen on määritelty lainsäädännössä ja ne ovat kaupunkien ja teollisuuslaitosten vastuulla niiden omilla alueilla, ja Ilmatieteen laitos on vastuussa koko maan perustason seurannasta. Ilmatieteen laitos on vuodesta 2007 hoitanut Suomen ilmanlaatutietojen jakamisen.
Myös siitepölyn määristä tehdään havaintoja ja niitä käytetään tietokoneella tehtyjen mallinnusten kanssa ennusteisiin siitepölyn määristä.
Erityiset säähavainnot.
Erityisiä säähavaintoja tehdään eri käyttäjäryhmien tarpeisiin. Lentoliikenne tarvitsee erityisen yksityiskohtaisia tietoja pilvistä ja näkyvyydestä. Vaihdettavat lentosäähavainnot on standardoitu metar-koodiin Merenkulku tarvitsee tiedot merenpinnan tasosta ja aallonkorkeudesta, mahdollisesti myös satamien läheisistä veden virtauksista ja tuulista. Vastaavasti tiesäähavainnot (aurauksen ja suolauksen tarpeisiin) sisältävät tavallista enemmän tietoja tienpinnan lämpötilasta ja kosteudesta.
METAR

METAR on säähavainnon standardoitu tallennus- ja viestitysmuoto, jota käytetään lentosääpalvelussa. Se on Yhdysvaltain NOAA:n mukaan lyhenne ranskankielisistä sanoista "METeorological Aerodrome Report" ja ranskalaisten mukaan lyhenne sanoista "METeorological Airport Report". Suurelta osin METAR:n koodiin perustuu myös lentopaikkaennustesanoma TAF.
Siinä ilmoitetaan lentokentän lämpötila-, näkyvyys- ilmanpaine- ja sääilmiötietoja kuten synop-sanomassakin ja sen lisäksi mm. ilmanpaine merenpinnassa (QNH), kiitotienäkyvyys (RVR) ja eri pilvikerrosten korkeuksia.
Havainto tehdään yleensä puolen tunnin välein ja se välitetään kansainvälisessä ilmaliikenteen viestiverkossa.
Kerättyjen tietojen perusteella voidaan tehdä lentosuunnitelmat (reitti, varakenttä, polttoaineen tarve).
Sään merkittävästi muuttuessa metarien välillä tehdään SPECI-sanoma, jonka koodi on kuten METARissa. SPECI-sanomaa käytetään Suomessa vain sotilasilmailussa.
METAR-sanomia voi lukea mm. Yleisradion Teksti-TV:n sivuilta 428–429. Nykyinen, vakiomuotoinen METAR-sanoma otettiin käyttöön vuonna 1968 (USA:ssa 1996), jota ennen eri valtioilla oli omat sääsanomamuotonsa. Kuitenkin edelleenkin eri maiden sanomissa on pieniä muotoeroja. Valtaosa METAR:n lyhenteistä juontaa juurensa ranskan kielestä, joka oli tuon ajan ilmailussa eräs valtakieli. Joissakin maissa METAR-sanomia lähetetään myös selväkielisenä, jatkuvana lähetteenä ilmailuradiotaajuuksilla, ATIS-lähetteen tapaan. Suomessa tämä VOLMET-niminen palvelu oli käytössä kesäkuuhun 2023 saakka.
Sääviestin muoto.
Koodi on muotoa:
CCCC GGggZ dddff(f)Gfmfm (KMH ou KT ou MPS) dndndnVdxdxdx (VVVVDv Vx VxVxVxDv ou CAVOK) (RDR DR/VRVRVRVRI ou RDRDR/VRVRVR VRVVRVRVRVRi) w'w'(ww) (NsNsNs hshshs ou VVhs hshs ou SKC) T'T'/T'dT'd Q PHPHPHPH REw'w' (WS_TKOF_RWY DRDR et/ou WS_LDG_RWYDRDR)
jossa:
Esimerkki.
EFHK 160720Z 05006KT 9999 SHRA FEW014 BKN034 08/03 Q1016 NOSIG=, joka tarkoittaa seuraavaa:
Kenttäkoodit Suomessa.
Suomessa esimerkiksi seuraavat lentopaikat sekä lentoasemat ovat sellaisia, joita koskevia METAR-tiedotteita julkaistaan
Muut lyhenteet.
Kun asemalla ei ole tehty mittauksia viesti lyhenee muotoon: NIL= tai NO INFORMATION=
Koodisana CAVOK (Amerikassa SKC, Sky Clear) on lyhenne englannin kielen sanoista ”Ceiling And Visibility OK”. Sitä käytetään kun säätila täyttää seuraavat ehdot: operatiivisesti merkittäviä pilviä ei esiinny (ei pilviä 5 000 ft alapuolella ja CB- tai TCU-pilviä ei esiinny), näkyvyys vähintään 10 km ja ei merkittäviä sääilmiöitä. Mikäli operatiivisesti merkittäviä pilviä ei esiinny mutta lyhenteitä CAVOK tai SKC ei voida käyttää, ilmoitetaan pilvet lyhenteellä NSC (No Significant Cloud).
Ilmastotiede

Ilmastotiede eli klimatologia on tieteenala, joka tutkii eri paikkojen ja alueiden ilmastoja eli keskimääräisiä säätiloja keskipitkien tai pitkien ajanjaksojen puitteissa. Ilmastotiede tutkii samoja ilmakehän prosesseja kuin ilmatiede, jonka ohella siihen kuuluvat lisäksi näihin hitaasti vaikuttavat ympäristötekijät kuten merivirtojen tai auringon säteilyn muutokset. Maantieteilijät tulkitsevat klimatologian usein maantieteen ja luonnonmaantieteen osa-alueeksi. 
Ilmastotiede voidaan jakaa osiin tarkasteltavien alueiden koon mukaan: puhutaan mikroilmastotieteestä eli mikroilmastotutkimuksesta, mesoklimatologiasta eli keskikokoisten alueiden tutkimuksesta jne. Voidaan myös erottaa fysikaalinen ilmastotiede, jossa pääpaino on ilmastoon vaikuttavien fysikaalisten prosessien tutkimuksessa.
Ilmastotieteellä on myös vahvat yhteydet maatalouteen, koska se selittää useiden viljelykasvien levinneisyysalueet.
Kääntöpiiri

Kääntöpiirit ovat kaksi leveyspiiriä noin 23,5 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä. Niiden kulmaetäisyys päiväntasaajasta on sama kuin Maan pyörimisakselin kaltevuus Maan ratatasoon nähden.
Pohjoista kääntöpiiriä kutsutaan myös kravun kääntöpiiriksi ja eteläistä kauriin kääntöpiiriksi. 
Kääntöpiirit rajaavat Auringon zeniittiaseman vuoden aikana. Zeniitissä Aurinko paistaa suoraan ylhäältä. Auringon zeniitin leveysaste liikkuu alkupuolella vuotta aina vain pohjoisemmaksi, kunnes kesäpäivänseisauksena (noin juhannuksena) se on pohjoisimmillaan ja sijaitsee kravun kääntöpiirillä. Sitten zeniittipiste kääntyy etelään, kunnes se talvipäivänseisauksen aikaan saavuttaa kauriin kääntöpiirin.
Nimitykset kravun ja kauriin kääntöpiiri tulevat siitä, että kauan sitten, kun kääntöpiirit saivat nimensä, Aurinko oli talvipäivänseisauksen aikana kauriin merkissä ja kesäpäivänseisauksen aikana kravun merkissä. Sittemmin tähdistöjen paikat ovat siirtyneet taivaalla.
Friedrich Paulus

Friedrich Wilhelm Ernst Paulus (s. 23. syyskuuta 1890 Guxhagen – 1. helmikuuta 1957 Dresden) oli saksalainen sotamarsalkka. Hän oli Stalingradin taistelun saksalaisjoukkojen komentaja.
Paulus taisteli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni kapteeniksi. Hän jäi sodan jälkeen supistettuun Reichswehriin.
Toisessa maailmansodassa hän oli 10. armeijan esikuntapäällikkönä Puolassa, Alankomaissa ja Belgiassa. Länsirintaman hyökkäykseen mennessä se oli numeroitu uudelleen kuudenneksi armeijaksi. Paulus ylennettiin kenraaliluutnantiksi elokuussa 1940, ja hän oli pääesikunnan varapäällikkönä mukana suunnittelemassa hyökkäystä Neuvostoliittoon. Helmikuussa 1942 hänet nimitettiin kuudennen armeijan komentajaksi.
Syksyllä 1942 kuudes armeija pyrki valtaamaan Stalingradin verisessä taistelussa. Armeija jäi vuoden 1942 lopulla mottiin Stalingradiin. Adolf Hitler kieltäytyi myöntymästä silloisen kenraalieversti Pauluksen pyyntöön saada murtautua ulos motista ja toisti myöhemmin kiellon Pauluksen toivottomassa tilanteessa pyytämään antautumislupaan. Sen sijaan Hitler ylensi hänet sotamarsalkaksi vaatien taistelemaan viimeiseen mieheen. Paulus ei aluksi halunnut vastustaa Hitlerin päätöksiä, mikä vaati suuret määrät kaatuneita.
Paulus kuitenkin antautui heti ylentämistä seuraavana päivänä helmikuussa 1943 jäljelle jääneiden 90 000 miehen kanssa ja joutui sotavangiksi Neuvostoliittoon. Kuultuaan upseeriystäviensä Hoepnerin ja Witzlebenin teloituksista Paulus suostui toimimaan kansallissosialistisen hallinnon vastaisen propagandan äänitorvena ja Josif Stalinin perustaman "Vapaan Saksan liiton" johtajana ja vaati saksalaisia kenraaleja vastustamaan Hitlerin määräyksiä. Sodanjälkeisissä Nürnbergin oikeudenkäynneissä hän toimi todistajana. Hänet vapautettiin 1952, minkä jälkeen hän siirtyi Saksan demokraattiseen tasavaltaan, jossa hän toimi muun muassa poliisitutkijana.
Paulukselle myönnettiin muun muassa 1. luokan Vapaudenristi miekkoineen ja tammenlehvineen.
Appius Claudius

"Appius Claudius Caecus oli roomalainen censori."
Appius Claudius (Crassus) oli Rooman konsuli ja decemviri vuonna 451 eaa. Hän ei halunnut erota toimikautensa lopussa. Tämä oli laitonta. Ilmeisesti decemvirit kaatuivat Appius Claudiuksen ja erään tytön välisen skandaalin takia.