tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Olavi Linnus

Hugo Olavi Linnus (vuoteen 1935 Lilius; 7. marraskuuta 1914 Turku – 27. kesäkuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sanoittaja, suomentaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän käytti myös nimimerkkejä "Rex Davis", "Gil Dennic", "Brent Morea" ja "Olaus".
Ura.
Linnus valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1936, työskenteli Suomen Työn liiton toimitussihteerinä 1938–1943, vapaana kirjailijana ja Suomen Filmiteollisuuden mainos- ja ulkomaanosaston päällikkönä 1954–1963. Vuodesta 1935 hän teki radiolle kuunnelmia ja pakinoita sekä jännityskuunnelmia, joiden sankarina on osastopäällikkö Tauno Vahtonen. Hänen 1960-luvun TV-ohjelmistaan tunnetuimpia ovat sarjat "Suomalaisen elokuvan varhaisvuosilta" ja "Suosikkeja kotimaisella valkokankaalla". 
Tuotannosta.
Romaanikirjailijana Linnus tunnetaan muun muassa salapoliisiromaaneista "Synkän talon vieras" (1943) ja "Eilen katosi Lontoossa" (1950). Hän on myös suomentanut Olavi Virran levyttämät kappaleet "Mambo Italiano" ja "Naisten toivemaa". Hänen tunnetuin sanoituksensa on Olavi Karun säveltämään tangoon "Monika, Monika, Monika".
Kirjailijan ja sanoittajantyönsä ohella Linnus toimi myös elokuvakäsikirjoittajana kahdessa Suomen Suomen Filmiteollisuuden tuottamassa elokuvassa. Yhdessä T. J. Särkän kanssa hän kirjoitti käsikirjoituksen Sam Sihvon näytelmään pohjautuvan elokuvan "Hevoshuijari" (1943). Elokuvan ohjasi Ossi Elstelä. Samana vuonna Linnus käsikirjoitti myös poliittisen lyhytelokuvan "Raudan kansaa" (1943), jonka hän ohjasi yhdessä Erkki Uotilan kanssa. Seuraavan käsikirjoituksensa Linnus laati lähes 20 vuotta myöhemmin Aarne Tarkaksen elokuvaan "Tyttö ja hattu" (1961), joka perustui ruotsalaisen Hildegard Erlundin romaaniin. Elokuva oli näyttelijä Esko Salmisen yksi ensimmäisistä elokuvapääosista.
Linnuksen tunnetuin kirjallinen suomennostyö lienee vuonna 1990 ilmestynyt, englannin kielestä tehty käännös Šota Rustavelin kirjoittamasta Georgian kansalliseepoksesta "Pantterintaljainen".
Matti Kalliokoski

Matti Kalliokoski (s. 17. maaliskuuta 1970 Halsua) on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Suomen Kuvalehden päätoimittajana. Kalliokoski on toiminut aiemmin Helsingin Sanomien pääkirjoitustoimittajana ja pääkirjoitustoimituksen esimiehenä sekä Ilkka-lehden päätoimittajana 
Elämä.
Kalliokoski on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän kävi Sanoman toimittajakoulun vuonna 1990. Kalliokoski työskenteli Ulkopolitiikka-lehden päätoimittajana 1994–1995, suunnittelijana Nokia Telecommunications Oy:ssä 1996–1998 ja erityisavustajana tasavallan presidentin kansliassa 1998–2000. Hän on toiminut myös projektipäällikkönä Tietotekniikan tutkimuslaitoksessa, määräaikaisena päätoimittajana sanomalehti Keskipohjanmaassa sekä vapaana toimittajana, konsulttina ja tutkijana.
Kalliokoskella on useita luottamustoimia: hän on ollut muun muassa Crisis Management Initiativen hallituksen jäsen.
Yksityiselämä.
Kalliokosken puoliso on Elina Moisio. Kalliokosken isoisä oli maanviljelysneuvos, moninkertainen maatalousministeri ja kansanedustaja Viljami Kalliokoski.
Bihor (piirikunta)

Bihor () on piirikunta Romanian Crișanan historiallisessa maakunnassa. Piirikunnan pääkaupunki on Oradea. Sen pinta-ala on 7 544 km² ja siellä on noin 573 691 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede.
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 7 544 km². Sen alue on Körösjoen valuma-aluetta.
Bihorin piirikunta rajautuu idässä Sălajin, Clujin ja Alban piirikuntiin, pohjoisessa Satu Maren piirikuntaan, etelässä Aradin piirikuntaan ja lännessä Unkarin Hajdú-Biharin lääniin. 
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 549 752 asukasta ja sen väestötiheys oli 72 asukasta neliökilometrillä. 48,6 % piirikunnan väestöstä asuu taajamissa, mikä on alle Romanian keskiarvon. 
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 67,38 %, unkarilaisia 25,96 %, romaneja 5,01 %, slovakkeja 1,22 % ja saksalaisia 0,19 %.
Teemu Lehtinen

Teemu Lehtinen (s. 3. heinäkuuta 1961 Espoo) on Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtaja. Hän on työskennellyt tehtävässä vuodesta 1997. Tätä ennen Lehtinen toimi Veronmaksajain Keskusliiton tutkimuspäällikkönä vuosina 1994–1997.
Ura.
Lehtinen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1988, jonka jälkeen hän aloitti kansantaloustieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1998 ja hänen kansantaloustieteen alan väitöskirjassa, "The Distribution and Redistribution of Income in Finland 1990-1993", tarkasteltiin 1990-luvun alkuvuosien laman vaikutuksia tulonjakoon ja tulojen uudelleenjakoon Suomessa.
Lehtinen työskenteli vuosina 1989–1990 valtiovarainministeriössä nuorempana finanssisihteerinä ja oli vuosina 1990–1993 Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa erikoistutkijana. Valtiovarainministeriön vanhempana finanssisihteerinä hän työskenteli 1993, kunnes siirtyi taas VATT:n erikoistutkijaksi, jossa toimi vuoteen 1994 saakka.
Veronmaksajain Keskusliitossa Lehtinen toimi vuosina 1994–1997 tutkimuspäällikkönä. Hän aloitti Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtajana vuonna 1997.
Lehtisellä on useita luottamustehtäviä ja hän on toiminut useissa verotuksen kehittämistä koskevissa asiantuntijatehtävissä. Muun muassa vuosina 2005–2023 Lehtinen oli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen hallituksen jäsen.
Yksityiselämä.
Lehtinen on naimisissa oikeustieteen kandidaatti Helena Lehtovirran kanssa. Heillä on kolme lasta.
Sotilasarvoltaan Lehtinen on luutnantti.
Olt (piirikunta)

Olt on piirikunta Romanian Muntenian ja Oltenian historiallisilla alueilla. Se on saanut nimensä samannimisestä joesta. Piirikunnan pääkaupunki on Slatina. Sen pinta-ala on 5 498 km² ja siellä on noin 423 352 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede.
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 498 km². Tonava virtaa alueen etelärajalla ja Oltjoki sen läpi pohjois-eteläsuunnassa.
Oltin piirikunta rajautuu idässä Teleormanin piirikuntaan, lännessä Doljin piirikuntaan, pohjoisessa Argeșin ja Vâlcean piirikuntiin sekä etelässä Bulgarian Vratsan ja Plevenin alueisiin.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 415 530 asukasta ja sen väestötiheys oli 75,57 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98,06 prosenttia, romaneja 1,86 prosenttia.
Balls to Picasso

Balls to Picasso on laulaja Bruce Dickinsonin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Musiikkityyliltään se edustaa Dickinsonin soolotuotannosta eniten rock-albumia. Levy sisältää balladimaisen kappaleen Tears of the Dragonin, joka oli suuri menestys. Ajan myötä kappale on saavuttanut kulttimaineen fanien keskuudessa. On jopa ehdotettu, että se olisi Dickinsonin kaikkien aikojen hienoin teos.
Tällä levyllä alkoi Dickinsonin yhteistyö Roy Z:n kanssa, jolla on ollut suuri vaikutus Dickinsonin soolouraan. Jälkikäteen Dickinson on todennut halunneensa levystä raskaamman ja Roy Z:n tuottavan tämän levyn.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Bruce Dickinsonin ja Roy Z:n tekemiä, ellei yllä ole mainittu toisin.
Killing Joke

Killing Joke on brittiläinen post-punk-, uusi aalto- ja industrial metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1978. Perustajajäsenet Jeremy ”Jaz” Coleman (laulu, syntetisaattorit ja sovitukset) ja Kevin ”Geordie” Walker (kitara) ovat olleet yhtyeen ainoat pysyvät jäsenet. 
Yhtyettä pidetään laajasti yhtenä merkittävimmistä 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun post-punk/uusi aalto -kokoonpanoista. 
Killing Joken musiikki koostuu tyypillisesti metallisista kitaroista ja raskaista, tanssittavista rytmeistä. Colemanin lavaesiintyminen on ritualistista ja laulu vaihtelee puhelaulusta raspiseen ärjyntään. Välillä laulu on uhkaavaan murinaa ja toisinaan tunteellista ja melodista. Koskettimet olivat kantava elementti varsinkin yhtyeen 1980-luvun tuotannossa. Geordie ei koskaan soita kitarasooloja.
Yhtyeen tyyli kehittyi 1970-luvun post-punkista ja dub reggaesta 1980-luvulla kohti industrial metalia. 1990-luvulla Killing Joken musiikkiin tuli tanssimusiikin elementtejä.
Kitaristi Geordie Walker kuoli 64-vuotiaana kaksi päivää vakavan halvauskohtauksen jälkeen 26. marraskuuta 2023.
Lee

Lee voi merkitä seuraavia asioita:
Yhdysvaltain piirikunnat.
Lee on 12 piirikunnan nimi Yhdysvalloissa.
Lee-nimisiä henkilöitä.
Lee sukunimi monessa kielessä, kuten englannissa, kiinassa (Li) ja koreassa.
Jennie Garth

Jennifer Eve Garth (s. 3. huhtikuuta 1972 Urbana, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kelly Taylorin roolia televisiosarjassa "Beverly Hills 90210".
Elämäkerta.
Lapsuus ja nuoruus.
Jennifer Eve Garth syntyi Illinois’n osavaltiossa vuonna 1972. Hänen vanhempansa ovat John ja Carolyn Garth, joilla oli molemmilla kolme lasta aiemmista avioliitoista ennen Jennien syntymää. Tyttö kasvoi hevosfarmilla Arcolassa Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa kuuden vanhemman sisarpuolensa kanssa. 
Kun Jennie Garth oli 13-vuotias, perhe muutti Arizonan Phoenixiin. Jennie kävi tanssitunneilla ja teki hieman mallin töitä. Hän unelmoi opiskelusta korkeakoulussa ja myöhemmin oman tanssistudion perustamisesta. Jennie huomattiin 15-vuotiaana, jolloin hän voitti näyttelijäkilpailun.
Näyttelijäuran alku.
Näyttelijäkilpailussa menestymisen takia Jennie Garth lopetti lukion Greenway High Schoolista ensimmäisenä vuonna ja muutti perheensä kanssa Los Angelesiin, jotta hänestä voisi tulla näyttelijä. Hän valmistui lukiosta Kaliforniassa. Siellä hän alkoi käydä näyttelijäkurssilla lähes päivittäin. Asuttuaan puolisen vuotta Los Angelesissa hän sai Erica McCrayn roolin NBC:n televisiosarjassa "A Brand New Life" (1989). 
Ura.
Garth on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Beverly Hills 90210" Kelly Tayloria. Hänen roolihahmonsa oli muun muassa laihdutuspillereiden ja kokaiinin väärinkäyttäjä, joutui tekemisiin uskonlahkon kanssa, sai keskenmenon ja raiskattiin. Jennie Garth näytteli myös sitcom-sarjassa "What I Like About You". Hän oli myös naispääroolissa TV-elokuvassa "Danielle Steel’s Star" (1993).
Yksityiselämä.
Garth oli naimisissa muusikko Daniel B. Clarkin kanssa vuosina 1994–1996 ja näyttelijä Peter Facinellin kanssa 2001–2012. Facinellin kanssa hänellä on kolme tytärtä.
Ribe

Ribe on Tanskan vanhimmaksi mainittu historiallinen kaupunki, josta tuli 1. tammikuuta 2007 hallinnollisesti osa Esbjergin kuntaa Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä. Sitä ennen Ribe oli oma kuntansa ja entisen Riben amtin pääkaupunki. Vuonna 2018 Ribessä asui yli 8000 ihmistä.
Kaupungin keskustassa on edelleen säilynyt sata 1600-luvulta peräisin olevaa suojeltua taloa, jotka muodostavat yhdessä maan vanhimman goottilaisen tuomiokirkon kanssa suositun ja pittoreskin nähtävyyden.
Historia.
Ribe oli viikinkiajan tunnettu kauppapaikka jo 700-luvulla. Jälkiä asutuksesta on ajoitettu noin vuoteen 710.
Vuonna 860 kaupungista oli tullut niin merkittävä, että Tanskan kuningas antoi "Pohjolan apostoli" Ansgarille luvan saarnata siellä kristinuskoa ja perustaa kirkko, joka sijoitettiin kaupungin läpi virtaavan joen etelälaidalle. Riben tuomiokirkko rakennettiin samalle paikalle 1100-luvun jälkipuoliskolla. Pienempiä kirkkoja, kerjäläismunkkiluostari ja linnoitus rakennettiin pian tämän jälkeen ja kaupunki levisi eräänlaiseksi kaksoiskaupungiksi joen molemmin puolin. Kahden muodostuneen kaupunginosan väliin rakennettiin eräs maan suurimpia keskiaikaisia tulvapatojärjestelmiä, jonka päällä pääkatu, "Dammen", sijaitsee edelleen.
Keskiajalla Ribe eli kulta-aikaansa Tanskan ainoana Pohjanmeren satamakaupunkina ja tärkeänä kirkon ja valtionhallinnon keskuspaikkana. Kuninkaat oleskelivat usein Riberhusin linnassa, josta on nykyisin jäljellä vain vähän muurinjäänteitä.
Uskonpuhdistus alkoi ja joki hiekoittui umpeen 1500-luvulla. Niiden lisäksi kulkutaudit, kaupungin palo 1580, tulvat ja sodat nakersivat Riben taloudellista ja hallinnollista merkitystä.
Risto Fried

Christopher (Risto) Fried (3. kesäkuuta 1930 Pariisi, Ranska – 26. elokuuta 2004 Jyväskylä) oli suomalainen psykologi ja Jyväskylän yliopiston psykologian apulaisprofessori vuosina 1974–1991.
Fried oli Rorschach-asiantuntija, mutta hän tunsi myös syvällisesti TAT-testin, jota hän oli opiskellut Yhdysvalloissa testin kehittäjän Henry Murrayn oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistossa vuonna 1957. Vuodet 1957–1964 hän toimi Yhdysvalloissa psykologina, opettajana ja tutkijana. Fried oli myös therapeialainen psykoanalyytikko, joka yhdisti psykoanalyyttista teoriaa kognitiiviseen psykoterapiaan yhdessä Jyväskylän yliopiston edesmenneen psykologian professori Antero Toskalan kanssa.
Risto Friedin isä oli taidemaalari Theodor Fried ja äiti FT, kirjailija Anne Fried.
Stari Ras

Stari Ras (, "vanha Ras") oli keskiaikainen kaupunki Serbiassa, silloisen Raškan valtion eli Župan pääkaupunki. Se perustettiin 800- tai 900-luvuilla ja hylättiin 1200-luvulla. Nykyisin siitä on jäljellä linnoituksia, kirkkoja ja luostareita lähellä Novi Pazarin kaupunkia. Kaupungin rauniot ja läheinen Sopoćanin luostari kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1979.
Stari Rasin arkkitehtuurissa kohtasivat itäiset ja läntiset vaikutteet. Pyhän Yrjänän kirkko Djurdjevi Stupovin luostarissa, perustettu 1170–1171, on yhdistelmä romaanista ja bysanttilaista tyyliä. Kirkossa on myös kaksi kerrostumaa freskoja, vuosilta 1175 ja 1282–1283, jotka kuuluvat Balkanin hienoimpiin. Pietarin ja Paavalin kirkko on 900-luvun rakennus, rakennettu 600-luvun kappelin paikalle, ja vanhin Balkanilla säilynyt kirkko.
Pastellivälskäri

Pastellivälskäri ("Acanthurus japonicus") on välskärikaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Pastellivälskäri kasvaa 20 cm pitkäksi. Se muistuttaa ulkonäöltään paljon samettivälskäriä. Vartalo on sinivioletti, ja sen reunoilla selästä pyrstön kautta vatsan alle kiertää kapea keltainen ”kuunsirppi”. Evät ovat tummat, pyrstö hyvin vaalea. Silmän alla on vaalea läikkä, joka ulottuu suuhun asti (lajituntomerkki: samettivälskärin läikkä on pienempi).
Alkuperä.
Pastellivälskäreitä elää Havaijilla ja muualla Tyynenmeren keskiosissa.
Käyttäytyminen.
Pastellivälskäri on melko rauhallinen, kun taas häkellyttävästi samannäköinen samettivälskäri on hyvin aggressiivinen lajitovereitaan ja muita välskäreitä kohtaan. Pastellivälskäri jättää yleensä rauhaan myös selkärangattomat ja korallit joten sitä voi pitää riutta-akvaariossa. Se tarvitsee kuitenkin paljon uimatilaa.
Ravinto.
Pastellivälskärit syövät pääasiassa kasvisruokaa, etenkin akvaariossa kasvavaa levää, mutta myös kuivattua levää tai leväpitoista kuivaruokaa.
Oliivivälskäri

Oliivivälskäri ("Acanthurus olivaceus") on välskärikaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Oliivivälskäri kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Nuoret yksilöt ovat keltaisia, aikuistuessaan kala saa lajille ominaisen kuvioinnin: pyrstöpuoli on oliivinvihreä, etuosa vaaleampi. Rintaevä on oranssi ja vartalon ylä- ja alareunaa kiertää oranssinsävyinen raita. Pyrstön tyvessä on tumma läikkä.
Alkuperä.
Oliivivälskäri on kotoisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää koralliriutoilla 3–46 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen.
Oliivivälskäri on yleensä rauhallinen lajitovereitaan ja muita välskärikaloja kohtaan, mutta voi joutua muiden kiusaamaksi. Se on aktiivinen kala, joka tarvitsee paljon uimatilaa, mutta myös piilopaikkoja.
Ravinto.
Oliivivälskäri syö piilevää, rihmaleviä ja pohjalietettä. Akvaariossa sille kelpaa myös kasvispitoinen pakastettu ja kuivaruoka. Monipuolista ruokavaliota (johon voi kuulua myös kesäkurpitsaa, pinaattia, parsakaalia ja norilevää) suositellaan myös siksi että nälkäisenä oliivivälskäri voi erehtyä näykkimään koralleja.
Purppuravälskäri

Purppuravälskäri ("Ctenochaetus hawaiiensis") on välskärikaloihin kuuluva kalalaji. Sen ulkonäkö muuttuu iän myötä.
Koko ja ulkonäkö.
Purppuravälskäri kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Se on nuorena värikäs: oranssi-sini-punakuvioinen vartalo ja sähkönsiniset evät. Aikuisväri on oranssi-tummajuovainen tai jopa tasaisen suklaanruskea. Aikuiset yksilöt muistuttavat keltasilmävälskäriä.
Alkuperä.
Purppuravälskäri on kotoisin Havaijilta ja Tyynenmeren keskiosista. Niitä tavataan tyypillisesti noin 12 metrin syvyydestä.
Käyttäytyminen.
Purppuravälskäri ei näyki koralleja, joten se sopii myös riutta-akvaarioon. Se nyppii jatkuvasti levää ja lietettä akvaarion pohjan koloista, eikä sitä tulisi pitää liian siistissä altaassa eikä ilman elävää kiveä ja hiekkaa.
Ravinto.
Purppuravälskäri syö yksisoluisia leviä ja pohjalietettä. Se huolii myös leväpitoista kuivaruokaa.
Martti Kuisma

Martti Veikko Kuisma (27. elokuuta 1936 Kirvu – 1. tammikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Kuisma valmistui Suomen Teatterikoulusta vuonna 1958. Hän työskenteli Oulun kaupunginteatterissa vuosina 1959–1961, Porin teatterissa vuosina 1961–1963 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa vuosina 1963–1965. Vuonna 1965 perustetussa MTV-teatterissa hän oli mukana alusta saakka vuoteen 1979 ja näytteli muun muassa keskeiset roolit televisionäytelmissä "Metrokortti", "Huone puutalossa", "Tavallinen impi", "Orvar Kleinin laillinen ruumis" ja "Illansuusta puoleen päivään". Hän vieraili useissa kesäteattereissa ja näytteli muun muassa "Tuntemattoman sotilaan" Antti Rokkaa Pyynikin kesäteatterissa vuosina 1967–1969 ja Oulun kaupunginteatterissa 1970-luvulla. Radioteatterissa hän vieraili useasti ja esiintyi vielä 1990-luvulla muun muassa "Kantolan perheessä".
Kuisma näytteli noin kymmenessä elokuvassa, joista tunnetuimpia on Uuno Laurilan osa elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla". Myöhemmin hän näytteli muun muassa elokuvissa "Viimeinen savotta" ja "Tuhlaajapoika". Kuisma kuoli pitkään sairastettuaan Marian sairaalassa Helsingissä 63-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Juho Peura

Johan (Juho) Peura (24. toukokuuta 1879 Laukaa – 26. toukokuuta 1918 Tampere) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914−1917. Hän kuoli sisällissodan jälkeen Tampereen vankileirillä.
Elämä.
Nuoruus.
Laukaan Nurmijärven kylässä Keisarin talossa syntyneen Juho Peuran vanhemmat olivat talonpoika Otto Peura (s. 1838) ja Rautalammista kotoisin ollut Miina Pietiläinen (s. 1842). Peura oli puusepän opissa ja kävi käsityöläiskoulun, jonka jälkeen hän työskenteli vuosisadan vaihteesta lähtien puuseppänä Tampereella. 
Kansanedustajaksi.
Vuonna 1900 Peura liittyi Tampereen työväenyhdistykseen ja sosialidemokraattiseen puolueeseen. Puuttuvaa koulusivistystään hän paikkasi ahkeralla itseopiskelulla. Myöhemmin Peura työskenteli Tampereen työväentalon vahtimestarina. Peura oli Tampereen Työväen Sanomalehti Oy:n hallituksen puheenjohtaja sekä Tampereen työväenopiston johtokunnan jäsen. Vuonna 1914 hänet valittiin eduskuntaan.
Sisällissota.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Peura valittiin Tampereen kunnallisen elintarvikelautakunnan jäseneksi. Sisällissodan alla Peura vastusti aseellista kapinaa. Sisällissodan sytyttyä Peura kuitenkin valittiin kaupungin ylimmäksi päättäväksi elimeksi muodostetun Tampereen työväenjärjestöjen johtavan komitean puheenjohtajaksi. Lisäksi hän toimi Tampereen vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Peura jäi Tampereen taistelun aikana valkoisten vangiksi, mutta hänet vapautettiin jo muutaman päivän kuluttua. Peura vangittiin uudelleen huhtikuun lopussa ja lähettiin jälleen vankileirille Kalevankaalle. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Tampereeen vankileirin sairaalassa toukokuussa 1918. Peura on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
CocoRosie

CocoRosie on yhdysvaltalainen duo, joka koostuu kahdesta sisaruksesta, Bianca (Coco) ja Sierra (Rosie) Casadysta. Yhtye soittaa indie rockia ja psykedeelistä folkia, ja se on yhdistetty New Weird America -liikkeeseen. Yhtye on perustettu vuonna 2003.
Sierra soittaa yleensä kitaraa, pianoa ja harppua sekä laulaa taustoja. Bianca laulaa ja manipuloi erilaisia lasten lelusoittimia. Kappaleet he tekevät yhdessä. Cocorosie konsertoi duona, mutta sillä on myös apuna muita taustamuusikoita, kuten basisti ja rumpali tai beatboxaaja. 
Alkutaipaleet.
Sierra ja Bianca ovat amerikkalaissisaruksia, mutta ovat syntyneet eri paikoissa. Sierra, sisaruksista vanhin syntyi Iowassa ja Bianca Havaijilla. Heidän äitinsä antoi heille lempinimet Coco ja Rosie, joista myös yhtyeen nimi on peräisin. Kun Sierra oli viisivuotias ja Bianca kolmen, heidän vanhempansa erosivat. Sierra ja Bianca eivät tulleet kovinkaan hyvin toimeen kasvaessaan. Sierran ollessa 14-vuotias, hänen äitinsä potki hänet ulos kotoa ja lähetti hänet kouluun isänsä luokse.
Gerda Ryselin

Gerda Ryselin (oik. "Irma Gerda Emilia Londen", 21. kesäkuuta 1909 – 20. huhtikuuta 1990) oli suomenruotsalainen näyttelijätär.
Ryselin oli operettitähtenä Svenska Teaternissa. Hän siirtyi myöhemmin Suomen Kansallisteatteriin. Hän näytteli myös muutamassa suomalaisessa elokuvassa. Tunnetuimman roolinsa hän teki todennäköisesti paronittarena elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" (1968).
Ryselin sai Pro Finlandia -mitalin 1957 ansioituneesta näyttelijätyöstä.
Purjevälskäri

Purjevälskäri ("Zebrasoma veliferum") on välskärikaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Purjevälskäri voi kasvaa 40 cm pitkäksi. Sen vartalo on tumman ja vaaleamman ruskean pystyraitainen, litteä. Kalan pullistellessa vaikkapa lajitoverin uhkailemiseksi selkäevä nousee purjeeksi, jonka pinta-ala on lähes yhtä suuri kuin kalan vartalo.
Alkuperä.
Purjevälskäri elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja läntisellä Tyynellämerellä.
Käyttäytyminen.
Purjevälskäri tarvitsee runsaasti uintitilaa, ja se voi käyttäytyä aggressiivisesti muita välskäreitä kohtaan. Se ei yleensä näyki koralleja, joten se sopii riutta-akvaarioon.
Ravinto.
Purjevälskäri syö elävää tai kuivattua levää, tai leväpitoista valmisruokaa.
Alan Hovhaness

Alan Hovhaness (8. maaliskuuta 1911 – 21. kesäkuuta 2000) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen nykytaidemusiikkinsa ammentaa vaikutteitaan useiden vieraiden kulttuurien musiikeista.
Hovhaness oli 1900-luvun tuotteliaimpia sinfonikkoja. Hän ehti uransa aikana säveltää kaikkiaan 67 sinfoniaa. 
Elämä.
Hovhaness syntyi Somervillessä, Massachusettsissa. Hänen isänsä oli armenialainen kemisti Haroutioun Hovanes Chakmakjian ja äitinsä yhdysvaltalainen Madeleine Scott, jolla oli skotlantilaisia ja englantilaisia sukujuuria. 
Hovhanessin syntymänimi oli Alan Vaness Chakmakjian. Pian äitinsä kuoltua 3. lokakuuta 1930 hän otti käyttöön isoisänsä nimen Hovaness, jonka hän muutti myöhemmin muotoon Hovhaness. Hän aloitti säveltämisen noin 4-vuotiaana ja sai jo varhain musiikillisia vaikutteita armenialaisista sukujuuristaan. Hän oli musiikin lisäksi kiinnostunut astronomiasta.
Hovhaness päätti omistautua säveltämiselle 14-vuotiaana. Eräs hänen varhaisista vaikuttajistaan oli armenialaisen taidemusiikin isänä pidetty Komitas Vardapet. Hovhaness valmistui high schoolista vuonna 1929 ja opiskeli sen jälkeen Leo Rich Lewisin johdolla sekä Frederick Conversen johdolla New England Conservatory of Musicissa. Hovhaness oli vanhenevan Jean Sibeliuksen ystävä. Säveltäjät tapasivat toisensa ensimmäistä kertaa Hovhanessin Suomen-matkan aikana 1934. 1930- ja 1940-luvuilla Hovhaness tuhosi useita varhaisia teoksiaan aloittaakseen työn puhtaalta pöydältä.
Hovhaness toimi vuodesta 1940 noin vuosikymmenen ajan St. Jamesin Armenian apostolisen kirkon urkurina Massachusettsin Watertownissa. Hän pääsi vuonna 1942 Tanglewoodiin opiskelemaan opettajinaan Bohuslav Martinů, Aaron Copland ja Leonard Bernstein. Hovhaness keskeytti tämän Bernsteinin suhtauduttua negatiivisesti tämän ensimmäiseen sinfoniaan. Hovhaness oli kiinnostunut intialaisesta musiikista ja oppi 1940-luvulla soittamaan sitaria. 
Hovhaness toimi vuosina 1948–1951 opettajana Bostonin konservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukkoon kuuluivat jazzmuusikot Sam Rivers ja Gigi Gryce. Hovhaness siirtyi vuonna 1951 New Yorkiin. Hovhanessin läpimurto tapahtui vuonna 1955, jolloin Leopold Stokowski johti hänen sinfoniansa "Mysterious Mountain" ensiesityksen Houstonissa. Säveltäjä teki 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa lukuisia matkoja Aasiaan ja opetteli mm. vinansoiton Madrasissa. Hän perehtyi lisäksi japanilaisiin musiikin tyylilajeihin. 
Hovhanessin tuotantoon kuuluu sinfonioiden lisäksi mm. kolme balettia. Vielä 1980-luvulla hän kirjoitti musiikkia indonesialaiselle gamelankokoonpanolle. Säveltäjän ainoa matka Armeniaan tapahtui vuonna 1965. Hänet otettiin The American Academy of Arts and Lettersin jäseneksi 1951, ja hän asui 1970-luvulta alkaen Seattlessa. Hän kuoli 89-vuotiaana sävellettyään kaikkiaan yli 400 opusta.
Ernesto Lecuona

Ernesto Lecuona y Casado (6. elokuuta 1895 Guanabacoa, Kuuba – 29. marraskuuta 1963) oli kuubalainen säveltäjä. Hänet otettiin postuumisti Songwriters Hall of Fameen.
Lecuonan sävellyksiä ovat muun muassa "Siboney" ("Canto Siboney"), "Malagueña" ja "Andalucía". Hänen menestyskappaleensa "Always in My Heart" ("Siempre en mi corazón") nimettiin 1942 parhaan laulun Oscar-ehdokkaaksi, mutta se hävisi kappaleelle "White Christmas". Hän oli viihdemusiikkia soittavan maineikkaan Lecuona Cuban Boys -yhtyeen jäsen.
Menestyksen myötä hän oleskeli yhä enemmän Yhdysvalloissa ja muutti lopullisesti Tampaan Floridaan 1960 Kuuban jouduttua kommunistihallinnon valtaan. Hän kuoli sydänkohtaukseen ollessaan Teneriffalla Kanariansaarilla. Hänet on haudattu New Yorkiin.
Komitas Vardapet

 
Soghomon Gevorki Soghomonjan () eli pappisnimeltään Komitas Vardapet () tai Gomidas Vartabed (26. syyskuuta tai 8. lokakuuta 1869 Kütahya, Osmanien valtakunta – 22. lokakuuta 1935 Pariisi) oli armenialainen säveltäjä, kansanmusiikintutkija, kuoronjohtaja ja pappi. Häntä pidetään Armenian taidemusiikin isänä.
Vardapet syntyi musikaaliseen perheen, jossa puhuttiin turkin kieltä. Hänen äitinsä kuoli, kun hän oli yksivuotias, ja hänen isänsä menehtyi kymmenen vuotta myöhemmin. Vardapet eli isoäitinsä kanssa vuoteen 1881 ja opiskeli papiksi. Hän opiskeli myöhemmin musiikkia Saksassa ja keräsi tuhansia kansanlauluja kotimaansa kylissä. 
Vardapetin tunnetuin teos on liturgia "Badarak", jonka sävellystyön hän aloitti vuonna 1892. Teos esitetään useimmiten säveltäjän itse suosimalla kolmiäänisellä mieskuorolla. Vardapet teki armenialaisesta musiikista tunnettua myös ulkomailla.
Vardapet työskenteli vuodesta 1910 Konstantinopolissa, jonne hän perusti 300-henkisen "Gusan"-kuoron. 24. huhtikuuta 1915 armenialaisten kansanmurhan alkaessa turkkilaiset karkottivat Vardapetin Çankırıin, mutta hän sai palata pääkaupunkiin viidentoista päivän kuluttua. Tapahtumat järkyttivät hänen mielenterveyttään. Hän joutui syksyllä 1916 turkkilaiseen sotasairaalaan, ja hänet siirrettiin vuonna 1919 Pariisiin. Hän kuoli mielisairaalassa Villejuifissa 1935. 
Nykyisin Jerevanissa toimii Vardapetin mukaan nimetty musiikkiakatemia. Hänen kunniakseen on lisäksi nimetty jousikvartetti.
Newton Subdivision

Newton Subdivision on Kansasin osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin hallinnoima ja liikennöimä rautatieosuus, joka alkaa Newtonista ja johtaa McPhersonin kautta Conwayhin. 
Rataosalla liikennöidään tavaraliikennettä sekä jakelu- ja keräilyjunia. Siihen liittyy McPhersonin ja Conwayn välinen osuus McPherson Subdivisionista. Newtonin ja McPhersonin välinen osuus on aiemmin ollut Union Pacific Railroadin hallinnassa.
Ørsted (satelliitti)

Ørsted on Tanskan avaruustutkimusinstituutin ensimmäinen satelliitti, joka laukaistiin 23. helmikuuta 1999. Satelliitin tehtävänä on kartoittaa maan magneettikentän muutoksia, ja satelliitti on nimetty tanskalaisen fyysikon Hans Christian Ørstedin mukaan.
Päämäärä.
Satelliitin ensisijainen päämäärä on kartoittaa maan magneettikenttää 14 kuukauden jaksoissa ja tulosten pohjalta parantaa sekä tarkentaa magneettikentän malleja ja havaita muutokset magneettikentässä.
Lisäksi Ørstedin tuloksia käytetään tutkimuksissa, jotka kartoittavat maan magneettikentän vaihteluita sekä aurinkotuulen vaikutuksista maan magneettikenttään.
Satelliitin tuloksia on myös vertailtu vuosina 1979–1980 saatuihin maan magneettikentän tuloksiin, jotka keräsi Yhdysvaltojen Magsat-satelliitti.
Satelliitti on edelleen toiminnassa vuonna 2009 .
Rurik Ekroos

Rurik Ekroos (28. huhtikuuta 1902 Helsinki – 23. joulukuuta 1977) oli suomalainen näyttelijä.
Ekroos hakeutui 16-vuotiaana Svenska Teaternin oppilaskouluun ja työskenteli sitten Svenskanissa 17 vuotta. Åbo Svenska Teaterin vuonna 1936 alkanut näyttelijäkiinnitys keskeytyi sotaan. Vuonna 1943 Ekroos kiinnitettiin Wasa Teaterin näyttelijäksi ja ohjaajaksi ja vuotta myöhemmin teatterinjohtajaksi. Vuonna 1947 hän siirtyi takaisin Turkuun ÅST:n johtajaksi. Ralf Långbackan tultua johtoon 1960 Ekroos toimi apulaisjohtajana, kunnes palasi synnyinkaupunkiinsa Helsinkiin ja näytteli vielä 1961–1969 Svenska Teaternissa.
Ekroos palkittiin vuonna 1954 Pro Finlandia -mitalilla.
Jetmore

Jetmore on kaupunki Hodgemanin piirikunnassa Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 867. Kaupunki on piirikunnan hallinnollinen keskus. 
United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Pinta-alasta kaikki on maata, vesialueita ei ole. Vuoden 2000 väestönlaskennan perusteella kaupungissa oli 427 asuntoa, 362 taloutta ja 241 perhettä, väestöntiheyden ollessa 317 asukasta neliökilometrillä. Valtaosa (96,79%) asukkaista oli syntyperältään valkoihoisia.
Liikenne.
Kaupungin keskustassa risteävät maantiet 283 ja 156. Keskustan eteläpuolella sijaitsee myös Jetmore Municipal Airport.
Kaupunkiin on ollut rautatieyhteys Kansas and Oklahoma Railroadin operoimaa Larned–Jetmore-sivurataa pitkin, mutta nykyisin Jetmoren ja Hanstonin välinen osuus on lakkautettu.
Anders Henriksson

Anders "Henkan" Henriksson (26. toukokuuta 1945 – 4. joulukuuta 2016) oli ruotsalainen musiikkituottaja Tukholmasta.
Henriksson oli laulunkirjoittaja ja tuottaja Tages-yhtyeessä. Vuodesta 1976 hän työskenteli Magnus Ugglan kanssa.
Towner

Towner voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä:
Maantieteellisiä paikkoja:
Muita:
Villa Sofia

Villa Sofia on Tammelan kaupunginosassa Tampereella sijaitseva, vuonna 1921 rakennettu ja 1990-luvulla peruskorjattu kertaustyylinen rakennus, joka on nk. "Puu-Tammelan" alueen alkuperäisistä rakennuksista ainoa tiilirunkoinen.
Villa Sofiassa on alun perin ollut kolme huoneistoa. Koska lähes koko Tammela oli tuhoutunut vuoden 1918 taisteluissa, valtio myönsi lainaa myös yksityishenkilöille talojen rakentamiseen. Kolme perhettä lähti rakentamaan Villa Sofiaa omaksi kodikseen. Perimätiedon mukaan yhden perheen isä oli muurari, mikä selittäisi kivitalon nousemisen keskelle Puu-Tammelaa. Perheet ajautuivat kuitenkin rahavaikeuksiin, joten Tampereen kaupunki lunasti rakennuksen itselleen jo rakennusvuonna 1921. Villa Sofiassa oli kaupungin vuokra-asuntoja 1990-luvun alkupuolelle saakka. Vuonna 1995 kaupunki myi rakennuksen tarjousten perusteella purettavaksi. Heini ja Tatu Niklas-Salminen voittivat tarjouskilpailun, mutta purkamisen sijasta he kunnostivat talon siitä diplomityönsä Tampereen teknillisen yliopiston arkkitehtuurin osastolle tehneen Outi Palttala-Heiskalan ohjauksen mukaisesti.
Rakennukseen on lisätty kuisti, ja alkuperäiset halkokellarit on muutettu opetuskeittiö- ja ohjelmatiloiksi. Yläkerrassa alkuperäistä huoneistojakoa on kunnioitettu mahdollisimman pitkälle, ja talo on sisustettu ajan hengen mukaisesti.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla.
David Manker Abshire

David Manker Abshire (11. huhtikuuta 1926 Chattanooga, Tennessee, Yhdysvallat – 31. lokakuuta 2014) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi presidentti Ronald Reaganin erikoisneuvonantajana sekä vuosina 1983–1987 Yhdysvaltain pysyvänä edustajana Natossa.
Abshire julkaisi uransa aikana useita kirjoja. "Saving the Reagan Presidency: Trust Is the Coin of the Realm" ilmestyi vuonna 2005.
Abshire oli naimisissa ja hänellä oli viisi lasta. Hän oli Korean sodan veteraani ja sai tohtorinarvon Georgetownin yliopistosta vuonna 1959, pääaineenaan historia. Hänet valittiin heinäkuussa 2002 newyorkilaisen hyväntekeväisyysjärjestö Richard Lounsbery Foundationin puheenjohtajaksi.
Mark Andrews

Mark Andrews (19. toukokuuta 1926 Cassin piirikunta, Pohjois-Dakota – 3. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Andrews on kotoisin Cassin piirikunnasta, Pohjois-Dakotasta. Hän opiskeli sotilasakatemia West Pointissa vuodesta 1944 vuoteen 1946, jolloin hänet vapautettiin akatemiasta terveydellisten syiden vuoksi. Andrews valmistui Pohjois-Dakotan osavaltionyliopistosta vuonna 1949. Hän ryhtyi maanviljelijäksi ja aloitti poliittisen uransa 1950-luvun alussa. Andrews sai ensimmäistä kertaa paikan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Hjalmar Nygaardin kuoleman jälkeen järjestetyssä erityisäänestyksessä vuonna 1963. Hänet valittiin täydelle kaudelle vuonna 1964, ja hän piti paikkaa yhtämittaisesti tammikuuhun 1981 saakka.
Andrews luopui paikastaan edustajainhuoneessa vuonna 1980 ja pyrki sen sijaan senaattiin. Hän voitti paikan saaden 70 prosenttia äänistä ja istui yhden kauden vuosina 1981–1987. Kent Conrad voitti hänet vuoden 1986 äänestyksessä. Andrews vetäytyi politiikasta ja perusti konsultointiyrityksen Washingtoniin. Hän asuu vakituisesti Mapletonissa, Pohjois-Dakotassa.
Grand Forksin kansainvälistä lentoasemaa on kutsuttu hänen mukaansa Mark Andrewsin lentokentäksi.
ITV4

ITV4 on brittiläinen televisiokanava, joka aloitti toimintansa 1. marraskuuta 2005. Kanavan ohjelmisto koostuu uutis- ja ajankohtaisohjelmista, urheiluohjelmista ja yhdysvaltalaisista komedia ja draamasarjoista sekä ITV:n toimintasarjoista 1960- ja 1970-luvuilta. Kanava on saatavilla ilmaiseksi digitaalisessa antenni- tai kaapeliverkossa tai satelliitin kautta.
ITV4:n tarkoitus oli korvata ITV:n Men &amp; Motors -kanava, kummatkin kanavat olivat saatavilla maanpäällisessä verkossa kunnes Men &amp; Motors siirtyi kaapelin ja satelliitin puolelle ja se korvattiin ympäri vuorokauden ohjelmaa lähettävällä pelikanavalla ITV Playllä (joka myöhemmin korvattiin ITV2+1 -kanavalla). Eräät Men &amp; Motorsin ohjelmat siirrettiin ITV4 -kanavalle.
My Mother’s Hymn Book

My Mother’s Hymn Book on Johnny Cashin albumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2004. Se sisältää hengellisiä lauluja hänen äitinsä hymnikirjasta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 194.
Poliisikamera – käy!

Poliisikamera – käy! ("Police, Camera, Action!") on brittiläinen dokumenttisarja, jota tuotettiin vuosina 1994–2002. Sarjaa esittää Britanniassa televisiokanava ITV4. Sarjassa seurataan brittipoliisien jokapäiväistä työtä ja työtehtäviä, joihin heidät hälytetään. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2.
Sarjasta tuotettiin neljä tuotantokautta:
Mokkaluikero

Mokkaluikero ("Atrosalarias fuscus") on luikeroihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Mokkaluikero kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Selkäevä kohoaa komeana harjana lähes koko selän pituudelta. Väritys on yleensä tumman ruskeansävyinen, myös oranssiin vivahtavia kantoja esiintyy. Koiras muuttaa väriään kutuaikana.
Alkuperä.
Mokkaluikero elää luonnossa Tyynenmeren ja Intian valtameren länsiosissa.
Käyttäytyminen.
Mokkaluikero viihtyy altaassa, jossa on paljon suojapaikkoja. Se saattaa nyppiä korallien polyyppejä ja simpukoiden vaippaa.
Ravinto.
Mokkaluikero syö luonnossa enimmäkseen levää.
Manny Puig

Manny Puig (s. 13. helmikuuta 1954 Kuuba) on yhdysvaltalainen villieläinten kouluttaja. Hän työskennellyt haiden, karhujen ja alligaattorien kanssa. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Jackass ja Wildboyz. Puig asuu tällä hetkellä Miamissa, ja hänen lempinimensä on "Sharkman" ().
Elämäntapa.
Puig on kiinnostunut villieläimistä, ja hän pitää myös historia- ja luontodokumenteista. Puig kunnioittaa suuresti Amerikan alkuperäisasukkaita mm. heidän selviytymistaitojensa takia. Puig on kertonut sankarinsa olevan Tarzan.
Puigin harrastuksiin kuuluu kuntosalilla käynti ja ajanvietto ystävien kanssa. Hän pitää myös kahvista.
Nuoruus.
Puig syntyi Kuubassa vuonna 1954. Pian hän kuitenkin muutti vanhempiensa kanssa Floridaan. Floridassa Puigin kiinnostus villieläimiä kohtaan heräsi. Hän kävikin usein Evergladesin rämealueella vain paistinpannu ja haulikko mukanaan saalistamassa hirviä ravinnokseen.
Jackass ja Wildboyz.
Puig on toiminut eläinasiantuntijana sarjoissa Jackass ja Wildboyz. Yksi Puigin tunnetuimmista tempuista tapahtui Jackass-sarjassa. Hän sukelsi Steve-On kanssa meressä vaarallisten haiden seassa. Puig sanoo, että Steve-O oli onnekas, kun hän ei menettänyt jalkaansa potkaistuaan haita.
Puigin vaarallisin ja samalla ikimuistoisin hetki "Wildboyz"issa oli se, kun näykkijäkilpikonna puraisi häntä käteen. Steve-O kertoi, että se oli ensimmäinen kerta kun hän kuuli Puigin huutavan.
n ja Wildboyzin viimeisen tuotantokauden jälkeen Puig alkoi tehdä omaa elokuvaa nimeltä "Ultimate Predator". Elokuvassa Puig on tekemisissä erilaisten villieläinten kuten haiden kanssa. Jackass:sta tutut Johnny Knoxville, Steve-O, Chris Pontius ja Jeff Tremaine olivat myös mukana.
Projektit.
Puig esiintyy vuonna 2008 esitettävässä sarjassa "The American Outdoorsman presents Predator Hunt", jossa kalastetaan haikaloja Meksikonlahdesta.
Palaeomastodon

Palaeomastodon (suom. ”ennen mastodonia”) oli Pohjois-Afrikassa eoseeni- ja oligoseenikaudella noin 35 miljoonaa vuotta sitten elänyt norsueläin. Se kehittyi Moeritheriumista, ja oli mahdollisesti kaikkien nykyisten norsujen kantamuoto. Se oli myös sukua Arsinotheriumille ja Deinotheriumille. Se söi hedelmiä.
Ulkonäkö.
"Palaeomastodonilla" oli pienet syöksyhampaat. Sen pitkän alaleuan etuhampaat olivat kuin eräänlainen lapio, jolla se kauhoi kasveja vedestä. Se oli 1–2 metriä korkea ja painoi 2 tonnia. "Palaeomastodonilla" oli kärsä.
Löydöt.
"Palaeomastodon" löydettiin sen sukulaisen "Phiomian" kanssa Gabal Qatranin muodostumasta Egyptistä Al-Fayyumin kaupungista.
Natalia Druyts

Natalia Druyts (s. 3. joulukuuta 1980, Westerlo) on belgialainen poptähti. Hän sijoittui toiseksi Belgian "Idool"-kilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella 2003. 
Druyts on valmistunut kielenkääntäjäksi englannista espanjaan. Hänen musiikillisiin esikuviinsa kuuluvat Madonna, George Michael, Anastacia ja P!nk. 
Druyts osallistui helmikuussa 2004 Belgian kansallisiin esikarsintoihin, mutta ei päässyt edustamaan maataan Eurovision laulukilpailuun kappaleella "Higher Than The Sun". Laulu sijoittui kuitenkin Belgian singlelistojen toiseksi. Hän on osallistunut myös Belgian "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmaan. 
Druyts on tehnyt yhteistyötä The Pointer Sisters -yhtyeen jäsenten kanssa. "Natalia Meets The Pointer Sisters" -show'ta seurasi yli 130 000 ihmistä. Druytsin ja Pointer Sistersin yhteistyöstä syntynyt single "Sisters Are Doin' It For Themselves" ilmestyi lokakuussa 2005 ja nousi Belgian singlelistan kakkoseksi. Tammikuussa 2008 Druytsin on määrä esiintyä En Voguen ja Shaggyn kanssa.
Võronkielinen Wikipedia

Võronkielinen Wikipedia () on Wikipedian võronkielinen versio. Se sai alkunsa 25. kesäkuuta 2005. Tällä hetkellä sen artikkelimäärä on 6 738 (1.1.2025).
Võro on lähellä viron kieltä oleva itämerensuomalainen kieli, jota puhuu noin 70 000 ihmistä. Võroa äidinkielenään puhuvat Wikipedian käyttäjät ovat pääasiassa kotoisin Võrumaalta, eteläisestä Virosta.
Ari-Kyösti Seppo

Ari-Kyösti ”Kössi” Seppo (s. 17. toukokuuta 1965 Joensuu) on suomalainen näyttelijä.
Elämä.
Seppo on opiskellut Lahden kansanopiston teatterikoulutuksessa vuosina 1986–1987.
Seppo on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Ansa ja Oiva" vuosina 1995–2001 Oivaa, toista sarjan päähenkilöistä.
Seppo on tullut tutuksi myös Tapio Piiraisen luottonäyttelijänä ja on esiintynyt Piiraisen ohjaamissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten "Raid"– tv-sarjassa sekä elokuvassa, "Poliisin pojassa" ja "Siivottomassa jutussa". Hänet muistetaan myös erityisesti Kalle Päätalona elokuvassa "Nuoruuteni savotat", sekä Ahti Saarena "Talvisodassa".
Elokuva– ja tv-rooliensa lisäksi Ari-Kyösti on näytellyt myös teattereissa, muun muassa Riihimäen Teatterissa ja Ryhmäteatterissa. Nykyään hän näyttelee Kuopion kaupunginteatterissa.
Yksityiselämä.
Sepon äiti oli näyttelijä Maija-Liisa Ahlgren (1929–1985).
Merle Oberon

Merle Oberon (oik. Estelle Merle O’Brien Thompson 19. helmikuuta 1911 Bombay, Intia – 23. marraskuuta 1979 Malibu, Kalifornia) oli intialais-englantilainen näyttelijä.
Ura.
Oberon aloitti elokuvauransa 1930-luvulla esiintyen ensin nimellä Queenie Thompson – vasta hänen ensimmäinen aviomiehensä Alexander Korda sai hänet luopumaan tästä vuonna 1938. Hänen uransa kulta-aikaa olivat 1930- ja 1940-luvut, jolloin valmistui suurin osa hänen elokuvistaan. Oberonin kuuluisin rooli on epäilemättä naispääosa elokuvassa "Humiseva harju" ("Wuthering Heights", 1939), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Laurence Olivier. Oberon on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Merle Oberon oli naimisissa neljä kertaa, ja hänellä oli kaksi adoptoitua lasta, Francesca ja Bruno Pagliai Jr. kolmannen aviomiehensä Bruno Pagliain kanssa. Hän kuoli halvaukseen 68-vuotiaana jättäen testamentissaan liki koko omaisuutensa jaettavaksi lastensa kesken, lukuun ottamatta miljoonaa dollaria, jotka hän lahjoitti Motion Picture Country Home &amp; Hospitalille.
Greatest Hits II (Queen)

Greatest Hits II on brittiläisen Queen-yhtyeen 28. lokakuuta 1991 julkaisema kokoelma-albumi, järjestyksessä yhtyeen 2. virallinen kokoelmajulkaisu. Albumi palkittiin britanniassa 8-kertaisella platinalevyllä. Vajaan kuukauden kuluttua albumin julkaisusta yhtyeen keulahahmo Freddie Mercury kuoli. 
Samanaikaisesti julkaistiin jälleen valokuvateos "Greatest Pix II" sekä musiikkivideokokoelma "Greatest Flix II" VHS-kasetilla. Musiikkivideot on julkaistu Brasiliassa DVD-levyllä vuonna 2002. Videokokoelman tuottivat Rudi Dolezal ja Hannes Rossacher.
Albumi on julkaistu myös vuonna 1994 boksina "Greatest Hits I &amp; II" yhdessä vuonna 1981 julkaistun Greatest Hits I -albumin kanssa. Vuonna 2000 julkaistiin "The Platinum Collection" -boksi joka käsitti kaikki kolme Greatest Hits -albumia, myös vuonna 1999 julkaistun Greatest Hits III -albumin.
Albumia on myyty Britanniassa kaikkiaan 3,6 miljoonaa kappaletta. Tällä myyntimäärällä se on sijoittunut seitsemännelle sijalle Britannian kaikkien aikojen myydyimpien albumien listalla. Samalla listalla edeltäjä "Greatest Hits I" on ensimmäisellä sijalla. Samalta listalta löytyy toinenkin artisti kahdella albumilla: Michael Jacksonin albumit Thriller ja Bad ovat sijoilla 8 ja 9. 
Albumi on myös Suomen kaikkien aikojen myydyin ulkomainen äänite. Suomessa albumia on myyty n. 143 000 kappaletta. Tuplaplatinalevy albumille myönnettiin vuonna 1992.
Kappalelista.
Tuottaja David Richards editoi kappaleita 6, 7, 9, 10, 11, 12 ja 16 CD-julkaisua varten.
Classic Queen.
"Greatest Hits II" -albumia ei ole koskaan julkaistu Yhdysvalloissa sellaisenaan, ainoastaan osana kokoelmabokseja. Sen sijaan vuonna 1992 julkaistiin levy nimikkeellä "Classic Queen" joka on sisällöltään ja ulkoasultaan likimain vastaava kuin "Greatest Hits II". Levyt eroavat toisistaan kuuden kappaleen osalta oheisen taulukon mukaisesti, jonka lisäksi myös kappaleiden järjestys on toisenlainen.
Erot johtuvat paljolti siitä että Queen ei mainittavammin menestynyt Yhdysvalloissa 80-luvun loppupuolella. Vuosi 1986 oli yhtyeen viimeinen kiertuevuosi, tämän jälkeen julkaistiin pelkkiä studioalbumeja ja niitäkin harvakseltaan, jolloin Britanniassa menestyneet hitit eivät enää kantautuneet Yhdysvaltoihin saakka. Tästä syystä Classic Queenille sijoitettiin niiden sijaan joitain 70-luvun menestyskappaleita sekä kaksi 80-luvun hittiä.
Julkaisut.
Albumi julkaistiin Britanniassa 28. lokakuuta 1991 CD-levynä, LP:nä sekä C-kasettina. Albumi sijoittui parhaimmillaan Britannian myyntilistan ensimmäiselle sijalle 112 listaviikon aikana. Samalla julkaistiin myös promootioboksi "II" joka sisälsi "Greatest Hits II" -CD:n, "Greatest Pix II" -kirjan ja "Greatest Flix II" -videokasetin. Vuonna 2001 albumi julkaistiin Japanissa remasteroituna CD-levynä.
Paula Salmela

Paula Susanna Salmela (s. 1965 Mänttä) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteen maisteri, joka asuu ja työskentelee Tampereella. Salmela on valmistunut Kankaanpään taidekoulusta vuonna 2001 ja Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. Salmela on Suomen Kuvanveistäjäliitto ry:n jäsen. Hän on työskennellyt Suomen lisäksi Tanskassa ja Hollannissa. Julkisia teoksia esimerkiksi Porvoon Campuksen yleisen tilan reliefi "Together" 2015, Tampereen Vuoreksen reliefi "Heijastus" 2015, Vantaan Kivistön tilateos "In-Out" 2017 ja Porvoon Veden pumppaamorakennuksen seinässä oleva terästeos "Virtaus". 
Salmela on luonut teoksissaan "Kosketus" (2007), "Luottamus" (2007) ja "Present" käsitteen ”tilanneinstallaatio” (). Salmela on ollut läsnä synnyttämässä teosta yhdessä katsojan kanssa esimerkiksi kosketuksen tai läsnäolon kautta. "Present" on Salmelan ensimmäinen teos, joka on esillä Taidemuseo Göstassa hänen synnyinkaupungissaan Mäntässä.
Jorge Jurado

Jorge García Jurado (s. 22. syyskuuta 1995 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Jurado sai osan televisiosarjasta "Serranon perhe" jo kahdeksan vuoden ikäisenä. Hän ei ollut koskaan ajatellut näyttelevänsä, mutta hänen isoäitinsä Ketty sai selville koe-esiintymisestä ja ilmoitti hänet sinne. Sarjassa Jurado näyttelee Diegon nuorinta poikaa Curroa, joka on sarjan alussa kahdeksanvuotias. Curro on sarjassa varhaiskypsä, hieman ujo ja ehkä perheen järkevin poika.
"Serranon perheen" lisäksi Jurado on näytellyt elokuvassa "" (2007) päähenkilön Santiagon veljeä Enriquea.
Töre

Töre on taajama, seurakunta ja entinen kunta Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Nykyisin nämä kaikki kuuluvat Kalixin kuntaan.
Olympiamitalisti, hiihtäjä Sven-Åke Lundbäck on syntyisin Törestä.
Tören satama on Perämeren ja siten koko Pohjanlahden pohjoisin satama.
Taajama.
Tören taajamassa on nykyisin noin 1 100 asukasta, ja oikealla olevan tietolaatikon tiedot koskevat juuri taajamaa. Taajaman asukasluku on ollut suurimmillaan noin 1 400 henkeä vuonna 1990. Tören satama on Pohjanlahden ja samalla myös Itämeren pohjoisin kohta. Eurooppatiet E4 ja E10 kulkevat Tören kautta.
Töre alkoi kasvaa 1800-luvulla kun vapaaherra Samuel-Gustav Hermelin perusti Töreforsin ruukin vuonna 1799. Ruukki käsitti pajan, sahan ja myllyn. Siellä sijaitsi Norrlannin suurin masuuni ja Norrbottenin ensimmäinen malmirata. Ruukki oli hyvin merkittävä ja edisti seudun kasvua. Muutamia ruukin alkuperäisiä rakennuksia on yhä jäljellä kylässä.
Seurakunta.
Tören seurakunta perustettiin vuonna 1909 erottamalla se Alakainuun seurakunnasta. Vuosina 1929–1991 seurakunta oli jaettuna Tören ja Morajärven (ruots. "Morjärv") kirkonkirjapiireihin (ruots. "kyrkobokföringsdistrikt"). Kummassakin entisessä kirkonkirjapiirissä sijaitsee oma kirkko. Tören kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1936 ja Morajärven kirkko vuonna 1929.
Entinen kunta.
Töre oli aikaisemmin myös itsenäinen kunta, joka erotettiin Alakainuun (ruots. "Nederkalix") kunnan länsiosasta vuonna 1924. Tören alueella sijaitsi Tören taajaman lisäksi kunnan pohjoisosassa myös Morajärven taajama. Vuonna 1967 Töre liitettiin takaisin Alakainuuseen, joka sai vuonna 1971 nimekseen Kainuu (ruots. "Kalix") keskustaajamansa mukaan. Tören kunnan pinta-ala oli 890,70 neliökilometriä, josta maata oli 832,80 neliökilometriä. Vuonna 2000 entisen kunnan alueella asui 2 592 asukasta.
Canon Digital IXUS 60

Canon Digital IXUS 60 on Canonin Digital IXUS-tuoteperheeseen kuuluva digitaalikamera, joka julkistettiin maaliskuussa 2006. Siinä on muun muassa kuuden megapikselin CCD-kenno, 3x optinen zoomi, 2,5 tuuman nestekidenäyttö ja 9 pisteen AiAF-automaattitarkennus. Kamera tukee SD- ja MultiMediaCard-muistikorttistandardia. Se toimii ladattavalla litiumioniakulla ja painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 140 grammaa.
Sisarmallit.
Kameran sisarmallit ovat Canon Digital Ixy 70 Japanissa ja Canon PowerShot SD600 ja SD630 Pohjois-Amerikassa.