Smurffit

Smurffit (myös "muffet" tai "strumffit", ja ) on kuvitteellinen sinisten pikkuolentojen laji, joka elää metsässä jossain päin Eurooppaa, paikassa nimeltä Taivaanäärelä. Smurffit loi belgialainen sarjakuvapiirtäjä Peyo (Pierre Culliford) alun perin sivuhahmoiksi "Johannes ja Pirkale" -sarjakuvaan. Smurffien ensiesiintyminen "Johannes ja Pirkale" -sarjakuvassa tapahtui belgialaisessa "Le Journal de Spirou" -sarjakuvalehdessä 23. lokakuuta 1958. Peyo loi hahmoista 1960-luvulla oman sarjansa. Hän teki Smurffi-albumeita lähes 30 kappaletta.
Hahmot tunnetaan kuitenkin parhaiten Hanna-Barbera Productionsin piirrossarjasta "Smurffit". Sarja aloitettiin 1981 ja sai maailmanlaajuista suosiota. Sitä tehtiin vuoteen 1990 asti yhteensä 256 jaksoa. Smurffeista on tehty myös elokuva nimeltä "Smurffit", joka ilmestyi vuonna 2011 ja sen jatko-osa "Smurffit 2" vuonna 2013. Keväällä 2017 ilmestyi elokuva , joka on toinen jatko-osa ensimmäiselle elokuvalle. Elokuvia on suunnitteilla useampi ja ne toteutetaan digitaalitekniikalla. Vuonna 2025 saa ensi-iltansa uusi "Smurffit" -elokuva. Smurffit ovat esiintyneet Belgian Unicefin sodanvastaisessa mainoksessa, jolla kerättiin rahaa entisten lapsisotilaiden koulutukseen.
Smurffi-hahmojen keräilystä tuli nopeasti suosittua ja niitä tuotetaan yhä. Smurffi-lastenlevyt, joilla smurffit laulavat omia versioitaan päivän hiteistä smurffimaisilla sanoituksilla, ovat myös jossain määrin suosittuja.
Muffet, strumffit ja smurffit Suomessa.
Semic julkaisi kolme sarjakuva-albumia sinisistä pikkuolennoista "muffe"-nimellä 1972–1973. Yhtyneiden Kuvalehtien vuosien 1973–1979 "Ruutu"- ja "Non Stop" -sarjakuvalehdissä nimi oli alkuperäistä ääntämystä muistuttava "strumffit". Myös lastenlehti "Koululainen" julkaisi Strumffeja takakansisarjana 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Yhtyneiden Kuvalehtien lopetettua "Non Stopin" julkaisemisen Semic palasi jälleen siniolentojen seikkailujen julkaisemiseen, muttei strumffit-nimellä, joka oli seitsemässä vuodessa vakiintunut suomalaiseen käytäntöön eikä edes kustantajan aiemmalla muffe-nimelläkään. Strumffit olivat "smurffeja" Semicin seitsemässä albumissa 1980–1984. Kun vielä englanninkielisiä "The Smurfs" -piirrosanimaatioita alettiin esittää "Pätkis" -televisio-ohjelmassa nimellä "Smurffit", oli nimenvaihdos lopullisesti toteutunut.
Smurffien täytettyä 50 vuotta vuonna 2008 tapahtumaa juhlistettiin jakamalla lukuisia valkoisia smurffipatsaita kolmessatoissa Euroopan kaupungissa. Patsaiden mukana tuli haaste maalata patsas ja lähettää kuva siitä "Smurffia syntymäpäivää" -internet-sivustolle. Suomessa tempaus tapahtui Helsingissä 29. elokuuta 2008. Tapahtuma tehtiin yhteistyössä Unicefin kanssa.
Tunnettuja smurffi-sarjakuvien, -tv-sarjan ja -elokuvien hahmoja.
Smurffikylässä asuu 101 hahmoa. Aluksi kaikki olivat miespuolisia, sitten mukaan ilmestyi myös Smurffiina, Vauvasmurffi, kolme nuorta smurffia ja Roosasmurffi. Alun perin smurffeja oli vain 99, mutta lisää tuli TV-sarjan myötä. Elokuvan lopussa Smurffikylään asettautui asumaan naapurina Smurffi Lehdon tyttösmurffit.
Smurffit-musiikkialbumisarja.
Suomessa ensimmäinen smurffiaiheinen musiikkialbumi julkaistiin vuonna 1978 nimellä "Smurfit".. Vuonna 1984 julkaistiin albumi nimeltä "Smurffijuhlat". 
Smurffit-musiikkialbumisarja 1996–2014.
Suomessa julkaistiin 23 Smurffit-albumia ja kaksi EP:tä vuosina 1996–2014. Levyt saavuttivat lukuisia kulta- ja platinalevyjä, myyden yhteensä noin 900 000 kappaletta. Kappaleiden sanoituksista vastasi Pekka Eronen.