tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Itsenäisyydenpuisto (Riihimäki)

Itsenäisyydenpuisto on puisto Riihimäellä, Koivistonmäen kaupunginosassa. Siihen liittyy puistoalueen eteläosaan perustettu sankarihautausmaa.
Historia.
Puisto sai alkunsa 1930-luvun lopulla, kun Riihimäen kauppala kunnosti paikalla ollutta ryteikköä. Puisto nimettiin tuolloin Opistopuistoksi. Puistoalueen pohjoispääty varattiin kansakoululaisten opetuspuistoksi, jonne istutettiin pariakymmentä puulajia ja pensaita. Suomalaisten jalopuiden lisäksi puistossa on myös muun muassa makedonianmänty ja japaninmarjakuusi.
Puiston eteläpäädyn kauppala lahjoitti sodissa 1939–1944 kaatuneiden sankarihautausmaaksi. Arkkitehti Viljo Revellin suunnittelema sankarihautausmaa vihittiin käyttöön 10. tammikuuta 1940. Hautausmaalla paljastettiin vuonna 1948 kuvanveistäjä Kalervo Kallion veistämä graniittinen sankaripatsas. 
Opistopuisto nimettiin Itsenäisyydenpuistoksi itsenäisen Suomen täyttäessä 50 vuotta 1967. Vuonna 1986 puistoon istutettiin itsenäisyydenkuusi, joka on kasvatettu Helsingissä sijaitsevan alkuperäisen kuusen siemenistä.
Peruskorjaus.
Itsenäisyydenpuistossa alkoi peruskorjaus vuonna 2022. Korjauksessa palautetaan puiston käytäviä alkuperäisempään muotoon ja laajuuteen; puistokäytävien historiallinen sijainti näkyy muun muassa vanhoissa ilmakuvissa. Sankarihautausmaan ja puiston väliin avataan käytävät. Puiston vanhat puut säilyvät pääosin. Itsenäisyyden kuusi on ylikasvanut aikaisempaan paikkaansa, se kaadetaan ja kuusen klooni istutetaan väljemmälle paikalle. Puistoon tulee istutusten reunustamia aukioita. Sankarihautausmaalla siistitään istutuksia. Puiston leikkipaikka uusitaan. Koko puistossa uusitaan kalusteita ja valaistus.
Sam St. Laurent

Sam St. Laurent (s. 16. helmikuuta 1959 Arvida, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt maalivahti, joka edusti NHL:ssa New Jersey Devilsiä ja Detroit Red Wingsiä.
Ura.
St.Laurent pelasi junioriliiga QMJHL:n Chicoutimi Sagueneensin joukkueessa neljä kautta vuosina 1975–1979 ennen kuin solmi varaamattomana pelaajana NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersiin kaudelle 1979–1980. Philadelphian organisaatiossa ei kuitenkaan auennut pelipaikkaa NHL:sta vaan hän pelasi AHL- ja IHL-sarjoissa. Syyskuussa 1984 New Jersey Devils hankki hänen oikeutensa myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. NHL-debyyttinsä St.Laurent teki vasta seuraavalla kaudella ja kirjautti heti ensimmäisessä NHL-ottelussaan nollapelin. New Jerseyssä NHL-otteluita kertyi kauden aikana vain neljä kappaletta ja seuraavan vuoden elokuussa Devils kauppasi hänet Detroit Red Wingsin organisaatioon vaihdossa Steve Richmondiin.
Kaudella 1986–1987 St. Laurent pelasi kuusi ottelua Detroitissa ja 25 ottelua AHL-farmiseura Adirondackissa. Keväällä 1989 St.Laurent voitti AHL:n Calder Cupin Adirondack Red Wingsin maalivahtina. Detroitin organisaatiossa St. Laurent pelasi neljän kauden aikana 30 NHL-ottelua, ennen kuin hänet myytiin rahalla New York Rangersiin. Rangersin organisaatiossa hän pelasi käytännössä vain yhden kauden. Kaudella 1990–1991 hänen tililleen kertyi 45 AHL-ottelua Binghampton Rangersin paidassa ja seuraavalla kaudella hän pelasi yhden erän AHL:ssa ja yhden ottelun Kanadan maajoukkueessa ennen kuin päätti uransa.
St. Laurent oli viimeinen NHL-maalivahti, joka käytti lasikuidusta valettua koko kasvot peittävää naamaria kypärän ja ristikon sijaan.
Avenue Victor-Hugo

Avenue Victor-Hugo on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä kirjailija Victor Hugon mukaan. Hugo asui viimeiset vuotensa nimeään kantavan kadun osoitteessa numero 124 sijainneessa Hôtel Particulierissa ja kuoli siellä 22. toukokuuta 1885. 
Avenue Victor-Hugo on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta. Se on toiseksi pisin Pariisin avenueista, ja katu on kuuluisa kauniista arkkitehtuuristaan. Kadun puolivälissä on Place Victor-Hugo, josta johtaa kymmenen katua eri suuntiin. Aukion vieressä on metroasema Victor Hugo. Avenue Victor-Hugo jatkuu Place Victor-Hugolta eteenpäin aina Place Tattegrainille asti. Puistokadun nimi oli alun perin Avenue de Saint-Cloud ja sen jälkeen Avenue d’Eylau, mutta se nimettiin vuonna 1881 Victor Hugon mukaan
Islannin suurlähetystö sijaitsee osoitteessa Avenue Victor-Hugo 52. Avenue Victor-Hugon ja Avenue Henri-Martinin risteyksessä on Hugon patsas.
Avenue Kléber

Avenue Kléber on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Ranskan vallankumoussotien kenraali Jean-Baptiste Kléberin mukaan. Avenue Kléber on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta. 
Avenue Kléberin alkuperäinen nimi oli Boulevard de Passy. Sen nimi muutettiin Ranskan toisen keisarikunnan aikana muotoon Avenue du Roi-de-Rome. Katu sai nykyisen nimensä vuonna 1879.
Arbelvuori

Arbelvuori () on vuori Gennesaretinjärven vieressä Israelissa. Sen korkeus merenpinnasta on vain 181 metriä, mutta järveltä mitattuna 381 metriä.
Maantiede.
Arbelvuori sijaitsee Israelin Ala-Galileassa lähellä Tiberiaksen kaupunkia Gennesaretinjärven vieressä. Vuoren korkeus Gennesaretinjärvestä mitattuna on 390 metriä, mutta merenpinnasta mitattuna vain 181 metriä. Vuoren peruskallio on kalkkikiveä ja dolomiittia, jota peittää kerros vulkaanista basalttia. Sen vieressä sijaitsee Nitaivuori. Gennesaretinjärveltä nähtynä vuori kohoaa hyvin jyrkästi.
Arbelvuori on osa luonnonsuojelualuetta ja alueella tavataan useita kasvi- ja eläinlajeja. Joitakin kallioiden kasvilajeja ovat "Centaurea speciose", "Dianthus pendulus", "Tulipa agenensi" kruunuvuokko ja hyasintti. Paikallisia eläinlajeja ovat esimerkiksi kalliokyyhky, arohiirihaukka, kalliotamaani, villisika vuorigaselli ja juovahyeena.
Historia.
Arbelvuor saattaa olla Bet-Arbel, joka Hoosean kirjassa mainitaan vanhana taistelupaikkana. Sittemmin Josephus ja ensimmäinen makkabilaiskirja puhuvat Arbelvuoresta paikkana, jolla seleukidit teloituttivat joukon paikallisia Juudas Makkabin vastaisen sotansa aikana. Jo tuolloin alue oli tunnettu luolistaan, josta paikalliset ehkä etsivät piilopaikkoja. Samoja luolia käyttivät sittemmin Herodesia vastaan taistelleet selootit. Rooman valtakunnan kaudella alueelle rakennettiin linnoitteita. Toisen temppelin tuhoutumisen jälkeen alueelle sanotaan asettuneen joukko pappeja ja paikalta tunnetaan sittemmissä kaivauksissa löydetty Bysantin valtakunnan aikaisen synagogan rauniot. Vuonna 1949 joukko Romanian juutalaisia perusti raunioiden viereen Arbel-nimisen mošavan.
Battering Ram (Saxonin albumi)

Battering Ram on Saxonin 21. studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2015.
Aiheesta muualla.
Imleria

Imleria on sienisuku, johon kuuluu viisi lajia maailmanlaajuisesti, joista yksi kasvaa myös Suomessa. Suvun lajit luokiteltiin ennen "Boletus-" tai "Xerocomus-sukuun". Suvun lajeja tavataan Euroopassa, Pohjois-Amerikassa sekä Aasiassa.
Kauempana kuin kuu

Kauempana kuin kuu on hämeenlinnalaisen Ultramariini-yhtyeen tupla-EP, joka ilmestyi 25. tammikuuta 2006. Se sisältää kuusi uutta kappaletta ja kuusi remix-versiota "Kevään ja kesän tähtikuvioita" -albumin kappaleista. 
Kappaleet.
Kappaleessa 2 saksofonia soittaa Heikki Vertanen. Kappaleella 10 laulaa Iisa.
Aamutakki

Aamutakki on vaatekappale, jota voi käyttää kotona, heräämisen jälkeen, kun ei jaksa tai halua pukea tavallisia vaatteita päälle. Aamutakki muistuttaa muodoltaan hyvin paljon kylpytakkia. Aamutakissa on yleensä vyö ja joskus myös huppu. Takki valmistetaan yleensä froteekankaasta tai fleecestä.
Oranssititonia

Oranssititonia eli titonia eli meksikolainen auringonkukka ("Tithonia rotundifolia") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Titonia on hyvä leikkokukka.
Titonia kasvaa lajikkeesta riippuen 40–200 senttimetrin korkuiseksi ja on 40–100 senttimetriä leveä. Sen lehdet ovat herttamaiset ja karvaiset. Sen mykerökukinnot ovat väriltään keltaiset, oranssit tai punaiset, muodoltaan päivänkakkaramaiset ja ne ovat halkaisijaltaan 6–8 senttimetriä.
Titoniaa tavataan kotoperäisenä Meksikossa ja Keski-Amerikassa, mutta sitä on tuotu Afrikkaan, Aasiaan, Etelä-Amerikkaan, Länsi-Intiaan, Yhdysvaltain eteläosiin ja Australiaan, ja nykyisin sitä kasvaa näissä paikoissa luonnonvaraisena.
Titoniaa lisätään siemenistä. Taimet istutetaan 30–50 senttimetrin päähän toisistaan. Se vaatii aurinkoisen kasvipaikan ja tuoretta, ravinteikasta ja runsasmultaista maaperää. Titonia sietää kuivuutta hyvin, mutta pitkinä poutajaksoina se tarvitsee kuitenkin vettä. Titonia kukkii yleensä heinäkuusta syyskuulle tai ensimmäisiin pakkasiin. Titonia houkuttelee puoleensa perhosia ja kolibreja.
Sten’s Stoned

Sten’s Stoned on vuosina 1980–1985, 2010–2013 ja 2017–2023 toiminut suomalainen reggae-yhtye. 
1980–1985.
Sten’s Stoned perustettiin alkuvuodesta 1980 kun neljä kotkalaista nuorta muusikkoa Kari Stenman, Tomi Heino, Juha Perilä ja Marko Kainulainen olivat kiinnostuneet 70-luvun lopulla The Police yhtyeen reggae soundeista. Sitä kautta bändi löysi jamaikalaiset roots-orkesterit ja tietenkin reggaen kuninkaan Bob Marleyn mestariteokset. Nopeasti alkoi syntyä myös omia kappaleita. 
Keväällä 1981 yhtye julkaisi omakustanne singlen "You'd better be stoned / I've got worries". Biisit olivat Stenmanin käsialaa, joka vastasi myös myöhemmin pääosin yhtyeen tuotannosta. Singlen A-puolesta nousi pienoinen kohu, kun sitä soitettiin valtakunnallisella radiokanavalla. Kaikki eivät pitäneet sen viestistä ja sitä paheksuttiin iltapäivälehtiä myöten. 
Vuosina 1981–1983 Sten's Stoned teki yhä enenevässä määrin keikkoja. Bändi halusi panostaa yhä enemmän rytmiin, joten mukaan tuli lyömäsoitinarsenaalia ja myös stemmalauluihin alettiin panostaa voimakkaasti. 
Vuosien 1983–1984 kokoonpano kiersi ahkerasti ympäri Suomea hyvällä menestyksellä. Keväällä 1984 orkesteri voitti valtakunnallinen Nuorison taidetapahtuman bändikilpailun, johon osallistui yli tuhat bändiä.
Kesällä 1984 tapahtui viimeinen miehistön vaihdos. Alkuperäiset Tomi Heino ja Marko Kainulainen palasivat ruotuun. Bändi osallistui syksyllä 1984 Rockin SM-kilpailuihin jossa sijoittui neljänneksi Peer Guntin, Kolmannen Naisen ja Keban jälkeen.
Sten's Stoned oli neuvotellut levysopimuksesta jo vuonna 1983 ja ne jatkuivat aina vuoteen 1985. Pettymykset eri levy-yhtiöiden lupauksiin ja erimielisyydet yhtiöiden kanssa mm. musiikillisesta linjasta, laulukielestä ja jopa bändin nimestä johtivat lopulta orkesterin hiipumiseen.
Sten's Stonedin jälkeen bändin muusikot jatkoivat uraansa monien eri bändien ja artistien kanssa, mm. Harri Marstion, Jarkko Even, Tommi Läntisen, Albert Järvisen ja Jan-Olof Strandberg yhtyeissä. 
Uusi tuleminen.
Syksyllä 2009 syntyi idea Sten's Stonedin 30-vuotispäivistä. Bändi alkoi treenata talvella kesää 2010 varten, jolloin Sten's Stoned tekisi pienen rundin. Kyseessä oli kokoonpano vuosimallia 1983–1984. Projekti sai nimekseen "30th anniversary tour". Hyvän palautteen ja kysynnän takia yhtye jatkoi keikkailua ympäri Etelä-Suomea vuoteen 2013. Tätä seurasi kolmen vuoden tauko, kunnes Sten's Stoned aktivoitui uudelleen vuonna 2017.
Vuonna 2020 yhtye täytti 40 vuotta, jonka kunniaksi se lähti kiertueelle nimeltä "Roots - Rock - Reggae - 40th anniversary tour". Marraskuussa 2023 Sten's Stoned soitti Lappeenrannassa viimeisen keikkansa.
Acanthepedanus armatus

Acanthepedanus armatus on lukkien (Opiliones) lahkoon ja Epedanidae-heimoon kuuluva hämähäkkieläin. Se on sukunsa Acanthepedanus ainoa laji. Lajia tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Sumatralla. Sen kuvasi tieteelle Carl Friedrich Roewer vuonna 1912.
Pohjoismaiden Naisliitto

Pohjoismaiden Naisliitto (NKF) (, ) on pohjoismaisten naisjärjestöjen liitto. Järjestö perustettiin vuonna 1919 Pohjoismaiden Emäntäliitto -nimisenä (Nordens Husmordersförbund NHF). Se on tiettävästi Pohjoismaiden vanhin naisverkosto. Liiton tarkoituksena on vahvistaa jäsenjärjestöjen välistä yhteistyötä ja edistää niiden työtä perheen, kodin ja yhteiskunnan hyväksi.
Tärkein toimintamuoto ovat vuosittain eri maissa emännöitävät pohjoismaiset kesäkonferenssit, joissa kokoonnutaan ajankohtaisen yhteiskunnallisen teeman ympärille ja retkeillään ja tavataan järjestöihmisiä eri pohjoismaista.
Jäsenjärjestöt.
Tanskan jäsenjärjestö De Danske Husmoderforeninger (myöhemmin Aktive Kvinder i Danmark) oli jäsenenä vuoteen 2009 saakka, jolloin järjestön toiminta lakkautettiin. Viron Naisunionille (Eesti Naisliit) myönnettiin vuonna 1990 tarkkailijajäsenyys. Järjestö oli jonkinasteisesti mukana toiminnassa myös jo ennen toista maailmansotaa.
Maine Mariners

Maine Mariners -nimisiä jääkiekkojoukkueita on ollut kolme:
Kartioakankaali

Kartioakankaali ("Ajuga pyramidalis") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon ja akankaalien ("Ajuga") sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan Euroopassa. Suomessa laji on muinaistulokas ja sitä tavataan Suomen lounais- ja eteläosissa etenkin Uudenmaan alueella. Suomessa kartioakankaali on silmälläpidettävä.
Kartioakankaali kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi karvaiseksi ruohoksi. Kasvuston läpimitta on 10 ja 25 senttimetrin välillä. Lajin kasvupaikkoja ovat niityt, ahot, metsiköt ja laitumet. Lehdet kasvavat lehtiruusukkeena ja varressa vastakkain. Ylimmät lehdet ovat sinertäviä tai punertavia. Kukka on sininen tai violetti ja 10–18 millimetriä pitkä. Kukinta kestää toukokuusta kesäkuuhun. Kartioakankaali ei tee rönsyjä toisin kuin sen lähilaji rönsyakankaali.
LZ-2

LZ-2 on Lanzaroten saarella, Espanjassa sijaitseva päätie, joka saa alkunsa saaren pääkaupunki Arrecifestä. Sieltä tie jatkuu Arrecifen lentoaseman ohitse Tíasiin ja sieltä yhä Yaizan kautta Playa Blancan satamaan. Tiellä on pituutta noin 37 kilometriä. LZ-2 on nelikaistainen Arrecifen ja Tiaksen välillä sekä Playa Blancan keskustassa. Lisäksi Yaizan ja Playa Blancan välillä kaikki liittymät on parannettu eritasoliittymiksi. 
Lähteet.
Maine Mariners (AHL)

Maine Mariners nimellä on toiminut kaksi erillistä jääkiekko-organisaatiota, jotka pelasivat AHL:ssa.
1977–1987.
Ensimmäinen Maine Mariners -niminen AHL joukkue syntyi vuonna 1977 AHL:n laajennusjoukkueena. Sen kotikaupunki oli Portland Mainen osavaltiossa ja kotihalli Cumberland County Civic Center. Joukkue pelasi Portlandissa vuoteen 1987 asti ja toimi vuosina 1977–1983 Philadelphia Flyersin ja vuosina 1983–1987 New Jersey Devilsin farmijoukkueena. Kaudelle 1987–1988 joukkue muutti New Yorkin Uticaan ja sai uudeksi nimekseen Utica Devils.
1987–1992.
Välittömästi edellisen joukkueen lopetettua sen tilalle tuli toinen Maine Mariners, kun Boston Bruins siirsi oman farmijoukkueensa, joka aiemmin oli toiminut kaksi vuotta nimellä Sherbrooke Jets, Portlandiin. Joukkueen yhteistyökumppani ECHL:ssa oli kauden 1991–1992 ajan Johnstown Chiefs Pennsylvanian osavaltion Johnstownissa. Kaudelle 1992–1993 Bruins siirsi farmijoukkueensa Rhode Islandin Providenceen ja sen nimeksi muutettiin tässä yhteydessä Providence Bruins.
Pannukakkujää

Pannukakkujää (&lt; ) on eräs jään muoto, joka esiintyy pyöreinä, litteinä levyinä, joissa on usein matala reuna. Toinen nimitys pannukakkujäälle on lautasjää.
Pannukakkujäät voivat valtamerillä olla jopa kymmenen sentin paksuisia ja usean metrin levyisiä.
Suomen ympäristökeskuksen hydrologi Esko Kuusiston mukaan pannukakkujäitä voi muodostua lähes kaikkiin akanvirtoihin. Suuret ajelehtivat sohjolautat hajoavat veden pyörteissä pienemmiksi palasiksi, jotka alkavat kiertää itsensä ympäri ja pyöristyvät. Reunat syntyvät muihin sohjon osiin törmäämisestä. Mikäli tulee pakkanen, pyöreät sohjolevyt jäätyvät pannukakkujääksi. Kuusisto arvioi pannukakkujään eliniäksi muutamia kuukausia.
Arnold Kopelson

Arnold Kopelson (14. helmikuuta 1935 – 8. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat "Platoon – nuoret sotilaat", "Seitsemän", "Tuntematon uhka", "Takaa-ajettu" ja "Paholaisen asianajaja". "Platoonista" hänet palkittiin Oscarilla parhaasta elokuvasta.
Finlaysonin tehtaankoulu

Finlaysonin tehtaankoulu oli Finlaysonin tehtaan vuonna 1839 perustama koulu Tampereella.
Koulun perustamisen takana oli Finlaysonin isännöitsijä Ferdinand Uhde. Toimintansa koulu aloitti syksyllä 1840. Koulun opettajana oli mamselli Maria Charlotta Hydén, jonka takia koulua kutsuttiin kansan keskuudessa Mamsellin kouluksi. Mamsellin kuoltua vuonna 1868 koulun toiminta keskeytyi. Tämän jälkeen lapset kävivät niin sanottua Sitkan koulua, mikä sijaitsi Näsilinnankatu 2:ssa. Sitkan koulu toimi tavallisen kansakoulun tapaan vuoteen 1903 asti, jolloin se liitettiin kaupungin kansakoululaitokseen. Finlaysonin tehtaankoulun koulurakennus purettiin Finlaysonin pääkonttorin vierestä vuonna 1982.
Koulu oli työläisten pikkulapsille tarkoitettu yhteiskoulu. Se oli ilmainen ja kaikille avoin. Opetus koulussa oli ruotsinkielistä. Koulu antoi opetusta lukemisen ja kirjoittamisen lisäksi jonkin verran matematiikassa, piirustuksessa sekä tytöille erityisesti käsitöissä. Kuri koulussa oli kova ja opetus hartaan uskonnollista sekä tiukan kasvatuksellista.
Finlaysonin tehtaankoulun oppilaita ovat olleet kirjailija Minna Canth sekä kauppias Gustaf Fredrik Ahlgren.
Julius Stockhausen

Julius Stockhausen (1826 Pariisi – 1906 Frankfurt) oli saksalainen baritoni, kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Stockhausenin isä oli harpisti ja säveltäjä ja äiti laulaja. Stockhausen oppi lapsena soittamaan eri soittimia. Hän sai koulutuksensa Pariisissa. Vuonna 1848 hän esiintyi "Elias"-oratorion tulkinnassa Baselissa, ja vuonna 1857 hän liittyi Pariisin Opéra-Comiquen palvelukseen. Hän piti Franz Schubertin "Die schöne Müllerinin" ensimmäisen julkisen esityksen Wienissä 1850-luvulla. Vuosina 1863–1867 Stockhausen johti Hampurin filharmonikkojen konsertteja ja samalla paikallista kuoroa. Vuosina 1874–1878 hän työskenteli Sternin lauluseuran johdossa Berliinissä. Hän opetti Hochin konservatoriossa (Frankfurt) vuosina 1878–1880 ja 1883–1884. Hänen välinsä konservatorion johdossa olleen Joachim Raffiin olivat tulehtuneet. Hän julkaisi kaksiosaisen oppimateriaalin laulajille vuosina 1886–1887.
Stockhausen kantaesitti esimerkiksi Robert Schumannin "Dichterlieben" vuonna 1861 Johannes Brahmsin säestämänä. Hän kantaesitti myös Schumannin koko teoksen "Kohtauksia Goethen Faustista" vuonna 1862 Kölnissä, vaikka kapellimestari Ferdinand Hiller olisi alun perin halunnut, että siitä esitettäisiin vain osia. Stockhausen oli tutustunut Hilleriin esiintyessään vuonna 1859 Clara Schumannin kanssa Lontoossa, jossa hän tapasi Hillerin, Jenny Lindin ja Pauline Viardot’n. Kesällä 1854 ensi kertaa tapaamansa Clara Schumannin kautta Stockhausen tutustui Brahmsiin ja Joseph Joachimiin.
Stockhausen teki useita resitaalikiertueita. Häntä pidettiin aikanaan yhtenä Schubertin "Winterreisen" ja muiden laulujen hienoimmista tulkeista. Johannes Brahms omisti hänelle säveltämiään lauluja.
Andrew Kevin Walker

Andrew Kevin Walker (s. 14. elokuuta 1964 Altoona, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan kirjoitustyöstään elokuvassa "Seitsemän" (1995), josta hän sai Bafta-ehdokkuuden parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Hänet tunnetaan myös elokuvista "8 mm – kahdeksan millimetriä" (1999) ja "Päätön ratsumies" (1999).
Kati Kulovesi

Kati Kulovesi (s. 1973) on suomalainen oikeustieteilijä ja Itä-Suomen yliopiston kansainvälisen oikeuden, erityisesti kansainvälisen ympäristöoikeuden professori. Hän on toiminut toimi Suomen ilmastopaneelissa (2014–2015 ja 2016–2019). Hän on johtanut useita kansainvälisiä ympäristöoikeuden alaan kuuluvia tutkimushankkeita ja hankkinut näille esimerkiksi tavoiteltua ERC-rahoitusta. 
Kulovesi tuli ylioppilaaksi Suutarilan lukiosta (1992). Hän suoritti oikeustieteen maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa (1998) ja Lontoon yliopistossa (London School of Economics and Political Science: LL.M., 2001). Hän valmistui Lontoon LSE:stä myös oikeustieteen tohtoriksi (LL.D., 2008). Kuloveden englanninkielinen väitöskirjatutkimus (2008) oli otsikoitu "Challenges of Environment and Legitimacy in the WTO Dispute Settlement System". Työn toimitettu versio on julkaistu vuonna 2011 Kluwer Law Internationalin kustantamana.
Kuplapesä

Kuplapesä on joidenkin kalalajien, kuten labyrinttikalojen, syljestä ja ilmasta vedenpintaan tekemä rakennelma, joka monesti tarttuu vesikasveihin. Kuplat suojelevat mätimunia tunkeilijoilta ja muilta vaaroilta, myös poikasten juuri kuoriuduttua. Kuplapesää käyttävien kalalajien mätimunat ovat pesässä kuoriutumiseen saakka.
Sōja

Sōja () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Okayaman länsipuolella. Kaupunki on rakentunut Takahashijoen alajuoksulle. Sen eteläosat kuuluvat Okayaman tasankoon, pohjoisosat nousevat Kibin ylängölle. Sōjassa on 69 309 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 211,90 neliökilometriä.
Asutus Sōjan alueella on vanhaa, ja Nara-kaudella 700-luvulla sinne perustettiin Bitchūn provinssin pääkaupunki ("kokufu") ja provinssitemppeli. Kaupungin nimi on peräisin Heian-kaudella perustetulta Bitchūn Sōja-gūn pyhäköltä. Sōja kehittyi sittemmin sen portineduskaupunkina. Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Sōjasta tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1896 ja kaupunkioikeudet se sai kuntaliitoksen myötä vuonna 1954. Vuonna 2005 siihen liitettiin Kiyonen ja Yamaten kyläkunnat. Perinteisiä elinkeinoja ovat metallityöt ja lääkkeiden valmistus, nykyisin tärkeitä ovat muun muassa vähittäiskauppa ja autoteollisuuden tarpeisiin toimiva metalliteollisuus. Kaupungissa on Rengōn aaltopahvitehdas ja Calpis-yhtiön virvoitusjuomatehdas. Kaupunki on kasvanut myös Okayaman ja Kurashikin lähiönä. Siihen kuuluvilla maaseutualueilla viljellään esimerkiksi riisiä, vihanneksia ja hedelmiä, kuten viinirypäleitä ja persikoita; Kibin ylängöllä tuotetaan männyntuoksuvalmuskaa.
Sōjan kulttuuriperintöön kuuluvat useat "kofun"-hautakummut ja muut historialliset muistomerkit, kuten Bitchūn provinssitemppeli Bitchū Kokubun-ji ja Kin linna. Hōfuku-jin temppeli tunnetaan Sesshūn asuin- ja opintopaikkana. Kamakura-kaudella se oli seudun zenbuddhalaisuuden keskus. Merkittävä luonnonnähtävyys on Takahashijoen sivujoen Makidanin vuorille kaivertama, syvä Gōkein rotko. Sōjassa toimii Okayaman prefektuurinyliopisto. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hakubi-linja ja Kibi-linja sekä Ibara-rautatien Ibara-linja.
Piispanristi

Piispanristi on Kaarinan kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin länsiosassa. Se rajautuu lännessä Turun Harittuun, pohjoisessa Nummenniittyyn, etelässä Kuusistoon ja idässä Kaarinan keskustaan. Alueella harjoitetaan paljon teollisuus- ja liiketoimintaa. Piispanristillä sijaitsee myös Kaarinan ainoa elokuvateatteri, nelisalinen Kino Piispanristi.
Historia.
Piispanristin kaakkoisosassa sijaitsevassa Poikluomassa on ollut asutusta ilmeisesti jo 1200-luvulla, ja se on täten Kaarinan vanhimpia kyliä. Piispanristin kautta on kulkenut myös historiallinen Kuninkaantie, jonka jäljet ovat kuitenkin hävinneet maankäytön seurauksena. Oletuksena kuitenkin on, että se kulki lähellä nykyistä 110-tietä.
Piispanristin alue on saanut nimensä lähiseudulla, Turun puolella sijaitsevan Piispanristinkiven mukaan (). Tämä kivi on noin 1,5 metriä korkea rapakivi, jonka kylkeen on hakattu puoliympyrän päältä kohoava risti. Kivi sijaitsee Skanssin kauppakeskuksen ja Turun vanhan hautausmaan välimaastossa. Kiven historiasta on erilaisia tarinoita ja näkemyksiä. Erään näkemyksen mukaan Kärjen tilan isäntä murhasi ja ryösti Turun piispan, kun piispa matkasi Kuusistosta Turkuun: Matkalla piispalle tuli jano, ja hän kävi Kärjen tilalla. Isäntä tämän jälkeen murhasi ja ryösti Piispan kiven luona.
Pizzi (täsmennyssivu)

Pizzi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Vyöleppärousku

Vyöleppärousku ("Lactarius fennoscandicus") on rouskujen sukuun kuuluva erinomainen ruokasieni. Se muistuttaa kuusenleppärouskua sekä sinileppärouskua, mutta sekoittamisesta ei ole juurikaan haittaa, sillä ne ovat ruokasieninä samanarvoisia. Vyöleppärouskua voidaan käyttää värjäykseen, jolloin siitä saadaan ruskeankeltaisia sävyjä.
Tuntomerkit.
Vyöleppärouskun lakki on 4–12 senttimetriä leveä, aluksi laakean kupera, myöhemmin laakeneva, loivasti kuoppakeskustainen. Lakin pinta on kuiva, sileä ja voimakkaasti vyöhykkeinen. Lakin väri vaihtelee harmaanruskeasta violetinsävyiseen, oranssiin sekä vihreään. Vyöleppärouskun heltat ovat ruskeanoranssit ja lyhytjohteiset. Vyöleppärouskun jalka on 4–10 senttimetriä pitkä, oranssinruskea, osin ontto. Jalan pinta on kuiva, hieman jauheinen ja kuoppatäplätön. Malto on vaaleanoranssia ja se sinistyy, tosin ohimenevästi. Vyöleppärouskun maitiaisneste on oranssia, hetkellisesti sinertyvää ja sitä tulee niukasti. Itiöpöly on valkoista.
Kasvuaika ja -paikka.
Vyöleppärouskun satoaika on elo–lokakuussa. Sitä esiintyy usein istutuskuusikoissa suurina joukkoina ja se onkin kuusen juurisieni. Vyöleppärouskun levinneisyys on kuitenkin huonosti tunnettu.
Kanadan kansanpuolue

Kanadan kansanpuolue (eng. "People’s Party of Canada", ransk. "Parti populaire du Canada") on kanadalainen poliittiseen oikeistoon sijoittuva puolue. Puolueen puheenjohtajana ja perustajana toimii Maxime Bernier, joka perusti puolueen syyskuussa 2018 samalla kun erosi Kanadan konservatiivipuolueesta. 
Puolue on ilmaissut teemakseen maahanmuuton rajoittamisen, ja vapauden ja hyvinvoinnin palauttamisen.
Fate Gear

Fate Gear (tyyliteltynä FATE GEAR) on japanilainen metalliyhtye, joka on perustettu vuonna 2015. Yhtyeen perustajiin kuuluva Mina perusti aiemmin Destrose-yhtyeen.
Destrose

Destrose on japanilainen metalliyhtye, jonka on perustettu vuonna 2005. Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2015 lähtien. Yhtyeessä on ollut sen kymmenvuotisen uran aikana useita kokoaikaisia jäseniä, joista monet ovat lähteneet omiin projekteihinsa. Yhtyeen jäsenet ovat myöhemmin vaikuttaneet muun muassa yhtyeissä Mary’s Blood ja Fate Gear.
Mary’s Blood

Mary’s Blood on japanilainen power metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2009. 
Yhtyeen perustajista neljä oli aiemmin Destrose-yhtyeessä. Mary's Blood aloitti määrittelemättömän tauon 9. huhtikuuta 2022.
Veli-Pekka Nurmi

Veli-Pekka Nurmi on seuraavien henkilöiden nimi
Frank Berninger

Frank Berninger (s. 1967, Saksa) on taustaltaan saksalainen metsäekologi. Hän syventyy Itä-Suomen yliopiston kasviekologian professorina (9/2018–) erityisesti ilmastonmuutoksen ja vasteiden aihepiiriin. 
Berninger valmistui Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi metsäekologian alalta vuonna 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1996) oli otsikoitu "Acclimation and adaptation as determinants of growth in Scots pine".
Berninger on kirjallisesti tuottelias ja laajasti verkostoitunut ympäristötutkija, joka nimitettiin Helsingin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 2011. Hänet nimitettiin myös kiinalaisen Zheijang A&amp;F Universityn professoriksi (2016–). Berninger toimittaa Kanadan metsäntutkimukseen paneutuvaa tiedejulkaisua "Canadian Journal of Forest Research" ja hänellä on ranskankielisen Université du Québec à Montréalin Kanadan metsien tuotoksen tutkimusprofessuuri (Canada Research Chair in Forest Productivity).
Siikakoski

Siikakoski tarkoittaa seuraavia asioita:
Tähtihaukka (sarjakuvahahmo)

Tähtihaukka (), oikealta nimeltään Stakar Ogord, on fiktiivinen Marvelin-luoma antisankari. Steve Gerber ja Sal Buscema loivat hahmon vuonna 1975. Stakar on vaihtoehtoisesta tulevaisuudesta jatkumosta Maa-691. Hänen sielullaan on kyky asettua uuteen vastasyntyneeseen kehoon ja elää elämänsä uudelleen lukuisia kertoja. Tällä tiedolla hän pyrki manipuloimaan aikajatkumon tapahtumaketjuja sellaisiksi kuin itse parhaaksi katsoi. Tämän seurauksena hän sai kuitenkin monia vihollisia ja liittyi 3000-luvun Galaksin Vartijoihin.
Muissa medioissa.
Sylvester Stallone näyttelee Stakar Ogordia Marvel Cinematic Universen elokuvissa.
William Mason (säveltäjä)

William Mason (24. tammikuuta 1829 Boston, Massachusetts – 14. heinäkuuta 1908 New York, New York) oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja pianopedagogi. 
Elämä ja ura.
Masonin isä Lowell Mason oli musiikkipedagogi ja kirkkomuusikko, veli Henry Mason soittimia valmistavan Mason &amp; Hamlinin perustaja sekä veljenpoika Daniel Gregory Mason säveltäjä ja kirjailija. Mason syntyi Lowellin ja Abigail Masonin neljästä pojasta kolmantena. Isä toivoi pojasta pappia, eivätkä vanhemmat siksi vahvasti rohkaisseet poikaa jalostamaan musiikillista lahjakkuuttaan. Tästä huolimatta Mason aloitti noin vuonna 1845 Bostonissa pianonsoiton opiskelun Henry Schmidtin johdolla. Samoihin aikoihin hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa ("Deux Romances sans paroles", op. 1). Vuosi tämän jälkeen hän debytoi esittämällä piano-osuuden Henri Herzin muunnelmateoksesta (op. 20).
Vuonna 1849 Mason lähti Saksan Bremeniin pianonsoiton opiskelua varten. Hän vietti Euroopassa viisi vuotta ja kävi Leipzigissa, Prahassa sekä Weimarissa. Hän sai ohjeistusta Ignaz Moschelesilta, Alexander Dreyschockilta ja Franz Lisztiltä. Vuonna 1854 Mason palasi kotimaahansa tavoitteenaan ura konserttipianistina. Hän pitikin useita kunnianhimoisia resitaalikiertueita. Hän kuitenkin piti kiertelevän virtuoosin elämää epätyydyttävänä ja asettui pian New Yorkiin. Hän perusti viulisti Theodore Thomasin kanssa kamarikokoonpanon; Mason–Thomas-kvartetti piti monia kantaesityksiä ja Yhdysvaltain-ensiesityksiä. Masonista tuli vaikutusvaltainen pedagogi. Hän työskenteli vuoden 1866 jälkeen ensisijaisesti studiollaan Steinway Hallissa. Hänen ensimmäinen pedagoginen kirjansa, "A Method for the Piano-Forte", ilmestyi vuonna 1867 yhdessä E. S. Hoadlyn kanssa kirjoitettuna. Myöhempiin julkaisuihin lukeutuvat "A System for Beginners in the Art of Playing upon the Piano-Forte" (1871), "A System of Technical Exercises for the Piano-Forte" (1878) ja "Touch and Technic" (op. 44, 1891–1892). Mason toimi National Musical Congressin ja American Vocal Music Associationin puheenjohtajana sekä American College of Musiciansin pianotutkintolautakunnan jäsenenä. Vuonna 1901 hän julkaisi omaelämäkertateoksen "Memories of a Musical Life" (1901). Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen kotonaan New Yorkissa 79-vuotiaana.
Sävellystuotanto.
Monet Masonin varhaisimmista julkaistuista teoksista (vuosilta 1849–1856) ovat 1800-luvun puolenvälin suuressa virtuoosityylissä sävellettyjä. Tyyliin vaikuttivat Liszt ja pianisti Sigismond Thalberg. Kun Mason päätti hylätä soolokonserttiuran, hänen pianomusiikkinsa alkoi kuitenkin kehittyä vähemmän vaativaksi. Hänen sävellyksissään vuosilta 1857–1890 on paljon melodista runollisuutta ja tanssinomaisia rytmejä, jotka olivat luonteenomaisia Frédéric Chopinille. Masonin myöhäiset teokset enimmäkseen vuosilta 1890–1905 muistuttavat persoonallisempaa ja monimutkaisempaa Johannes Brahmsilta, Robert Schumannilta ja Gabriel Faurélta tuttua sävelkieltä.
Kenneth Boulton on levyttänyt Masonin pianomusiikkia Naxokselle.
Shoham

Shoham () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1993 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 20 990.
Maantiede.
Shoham sijaitsee Israelin keskiosassa suurin piirtein Tel Avivin ja Jerusalemin kaupunkien puolimatkassa. Kaupungin vieressä sijaitsee Ben Gurionin kansainvälinen lentoasema.
Historia.
Shoham on perustettu moniin muihin kaupunkeihin verrattuna vasta melko hiljattain vuonna 1993. Sittemmin kaupunki on kasvanut nopeasti. Kaupungin suunnittelua on kuvailtu ympäristöpainoitteiseksi. Se sisältää esimerkiksi puistoaluetta, jonka keinokastelussa on huomioitu veden säästäminen. Shohamissa järjestetään vuosittain esimerkiksi taidefestivaali ja Jitzhak Rabinin mukaan nimetty maastopyöräkisa.
Väestö.
Shohamin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 20 990. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 15 600.
Gudmund

Gudmund on miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja on muodostettu yhdistämällä "jumalaa" ja "suojelijaa" tarkoittavista sanoista. 
Suomessakin nimi Gudmund on ollut käytössä jo keskiajalla. Nykyisin se on kuitenkin harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä alle 80 henkilölle. Gudmundin samoin kuin Germundin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 16. tammikuuta.
El'ad

El'ad () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1998 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 47 866. Kaupungin asukkaat ovat pääosin ortodoksijuutalaisia.
Maantiede.
El'ad sijaitsee Israelin keskiosassa noin neljä kilometriä Rosh HaAyinin kaupungista etelään.
Historia.
El'ad perustettiin pääasiassa ortodoksijuutalaisten asuinalueeksi ja sen ensimmäiset asukkaat muuttivat paikalle vuonna 1998. Hallinnolisesti El'adista tuli oma kaupunkinsa vuonna 2008.
Väestö.
El'adin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 47 866. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 15 100. Suurin osa kaupungin väestöstä on ortodoksijuutalaisia, mutta kaupungissa on myös uskonnollisten juutalaisten vähemmistö.
Jaavankalastaja

Jaavankalastaja ("Halcyon cyanoventris") on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Jaavankalastaja voi kasvaa 25–27 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Päästään laji on tumman ruskea ja päässä on myös violetti vivahde. Selkä ja vatsa opvat violetinsiniset ja siipien kärkisulat ja pyrstö ovat sinivihreät. Jaavankalastajan siipien alapinnalla on valkoinen laikku. Lajin rinta on punaruskea ja vatsa on violetinsininen. Jaavankalastajan noka on kookas, muistuttaa muodoltaan keihäänkärkeä ja on väriltään punainen. Myös jalat ovat punaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Jaavankalastajaa tavataan Indonesiasta Jaavan ja Balin saarilta. Lajin elinympärsitöä ovat vesistöjen läheisyydessä sijaitsevat niityt, riisipellot, pensaikot ja sitä tavataan myös keinotekoisten lampien luona. Linnun ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset, mutta se syö myös kaloja, sammakoita ja katkarapuja. Jaavankalastajan pesimäkausi kestää helmikuulta syyskuulle ja se pesii jokien rantatörmissä.
Antal Bencze

 
Antal Bencze (s. 1969) on unkarilainen karateka. Hän on kolminkertainen Kyokushinin kevytsarjan Euroopan mestari. Bencze saavutti mestaruudet IKO- ja WKO-liitoissa 1990-luvulla.
Alkuvuodet.
Bencze aloitti karaten harrastamisen 15. syyskuuta 1981 Nyíregyházassa oltuaan peruskoulussa. Hän harrasti samalla myös uintia.
Kilpaura.
Bencze aloitti kilpailemisen 16-vuotiaana, kunnes 1989, 20-vuotiaana hän saavutti Unkarin mestaruuskisoissa hopeaa. Sittemmin Bencze onnistui etenemään samoissa kisoissa loppuotteluun saakka vuosien 1991–1995 välisenä aikana voittaen Unkarin mestaruuden kolmesti. Bencze voitti muun muassa 1991 Britannian Openin ja sijoittui toiseksi Unkarin kisoissa. Hän voitti ensimmäisen Unkarin mestaruutensa 1992 ja seuraavana vuonna sijoittui toiseksi. Bencze onnistui kuitenkin saavuttamaan ensimmäisen Euroopan mestaruutensa Bulgariassa. Hän voitti lopputtelussa Martijn Mellaertin. Myös vuodet 1994–1995 Bencze jatkoi menestystään voitettuaan Unkarin mestaruuden peräkkäisinä vuosina. Lisäksi hän onnistui saavuttamaan 1995 toisen Euroopan mestaruutensa Romaniassa. Hän voitti tällä kertaa loppuottelussa Piotr Sawickin.
Siirtyminen WKO-liittoon.
Alkuperäisen IKO-liiton hajottua Unkari liittyi WKO-liittoon, jossa Bencze jatkoi kilpailemista hetken. Hän onnistui voittamaan 1997 uransa kolmannen Euroopan mestaruuden. Berliinissä käydyn turnauksen loppuottelussa Bencze onnistui voittamaan maamiehensä Sandor Dorgon. Bencze saavutti myös Tokion painoluokallisissa MM-kisoissa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Okito Narumin.
Alejandro Giammattei

Alejandro Eduardo Giammattei Falla (s. 9. maaliskuuta 1956) on guatemalalainen poliitikko, joka toimi tammikuusta 2020 tammikuuhun 2024 Guatemalan presidenttinä.
Giammattei voitti Guatemalan presidentinvaalit elokuussa 2019. Hän on arvoiltaan konservatiivi ja vastustaa aborttia ja sukupuolineutraalia avioliittoa. Rikollisuutta kohtaan hän kannattaa kovia otteita. Giammattei on sanonut haluavansa palauttaa Guatemalaan kuolemanrangaistuksen.
Aiemmin vankilanjohtajana ja kirurgina työskennellyt Alejandro Giammattei vannoi tammikuussa 2020 virkavalansa Guatemalan uutena presidenttinä ja edellisen presidentin Jimmy Moralesin seuraajana.
Giammattei on sekä Guatemalan että Italian kansalainen. Jälkimmäisen hän on saanut verenperintönä isoisänsä kautta, ja katsoi siksi, ettei hänellä ole mitään laillista pakkoa luopua kaksoiskansalaisuudestaan toimiessaan Guatemalan presidenttinä.
Surfers’ Choice

Surfers’ Choice on yhdysvaltalaisen surfmuusikon Dick Dalen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1962. Albumia pidetään surfmusiikin aloittajana. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Dick Dale ellei toisin mainita.
B-puoli.
&lt;/ol&gt;
Aamulehden talo

Aamulehden talo on vuonna 1927 valmistunut asuin- ja liikerakennus Tampereen keskustassa, Hallituskadun ja Kuninkaankadun kulmassa. Sen rakennutti Tampereen Kirjapaino-Osakeyhtiö (sanomalehti "Aamulehden" julkaisija), jolla oli jo ennestään konttori-, kirjapaino- ja latomorakennukset samalla tontilla. Arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema uudisrakennus nousi niiden viereen, vanhan puutalon paikalle.
Rakennus oli alun perin nelikerroksinen. Sen julkisivua leimasivat linnamaiset päädyt ja klassismin mukaiset, koristellut ikkuna-aukot. Päädyt poistettiin ja ulkoasua pelkistettiin vuonna 1950, kun taloa korotettiin kahdella kerroksella. Muutostyöt suunnitteli arkkitehti Harry W. Schreck.
Aamulehti muutti tontilta 1980-luvulla Sarankulmaan, johon sille valmistui uusi toimitalo. Nykyään lehden toimitus sijaitsee Siperia-rakennuksessa Finlaysonin tehdasalueella.
Kaupunkitutkimusinstituutti

Kaupunkitutkimusinstituutti Urbaria on Suomen ensimmäinen kaupunkitutkimukseen keskittynyt monitieteinen toimintayksikkö ja toimii Helsingin yliopistossa. Instituutin tavoitteena on kansainvälisesti korkeatasoinen kaupunkitutkimus, kaupunkitutkimuksen opetus sekä alan asiantuntijoiden ja tutkimuksen yhteiskunnallisen vaikuttavuuden edistäminen. 
Kun suurin osa maailman väestöstä asuu kaupungeissa, myös yhteiskunnalliset ilmiöt asettuvat osaksi kaupunkiympäristöä. Tämä kaupungistumiskehitys haastaa käsityksemme alueellisista rakenteista. Kaupunkitutkimusinstituutti ratkoo näitä monimutkaisia kaupunki- ja aluekehitykseen liittyviä ongelmia tutkimuksen ja koulutuksen avulla. Sen toiminnassa yhdistyvät Helsingin yliopiston akateeminen erityisosaaminen ja poikkitieteellinen yhteistyö kaupunkien ja muiden toimijoiden kanssa. Instituutin tutkimus keskittyy kolmeen toisiinsa limittyvään teemaan: paikkoihin (places), ihmisiin (people) ja politiikkaan (politics).
Instituutin tärkeimpänä tehtävänä on vastata jo vuosikymmeniä käynnissä olleeseen kaupungistumisen myötä muodostuneisiin monimutkaisiin haasteisiin.  Kaupunkitutkimusinstituutti tuokin yhteen ihmisiä, osaamista ja ideoita eri tieteenaloilta. Akatemian sisäisen yhteistyön lisäksi instituutin tarkoituksena on parantaa vuorovaikutusta muun yhteiskunnan kanssa. 
Helsingin yliopistossa harjoitettava kaupunkitutkimus on organisoitu tällä hetkellä useana kokonaisuutena. Kaupunkitutkimusinstituutti Urbaria on matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan, valtiotieteellisen tiedekunnan, bio-ja ympäristötieteellisen tiedekunnan ja humanistisen tiedekunnan yhteinen verkostomaisesti toimiva kokonaisuus ja osa perustettavaa Kestävyystieteen instituuttia. Kaupunkitutkimusinstituutin lisäksi Helsingin yliopisto on osa Kaupunkiakatemiaa.
Kaupunkitutkimusinstituutti on perustettu 2018. Sen johtajana toimii professori Mari Vaattovaara.
Kaksi paavia

Kaksi paavia () on vuonna 2019 julkaistu elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Fernando Meirelles. Sen pääosissa on Anthony Hopkins ja Jonathan Pryce.
"Kaksi paavia" sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlissa 31. elokuuta 2019. 20. joulukuuta 2019 se julkaistiin Netflixissä. Elokuva sai 4 Golden Globe -ehdokkuutta vuoden 2020 gaalassa ja 3 Oscar-ehdokkuutta vuoden 2020 gaalassa.
Solanon piirikunta

Solanon piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 446 610 vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 2 350 neliökilometriä. Vallejo on väkiluvultaan Solanon suurin kaupunki. Fairfield on piirikunnan hallintokeskus.
Piirikunta perustettiin 18. helmikuuta 1850.
Väestö.
Solanon piirikunnan asukkaista 37,9 prosenttia on valkoisia, 26,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 15,6 prosenttia aasialaisia. 91,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,8 vuotta.
Seitsemän kiveä

Seitsemän kiveä (Intiassa mm. "pitthu", "lagori" ja "dikori") on perinteinen ulkona pelattava joukkuepeli Intiassa ja Pakistanissa. Peli muistuttaa jonkin verran polttopalloa. Siinä yritetään kaataa seitsemää pinottua litteää kiveä. 
Peliä on pelattu tuhansia vuosia, mutta viime aikoina sen suosio ajanvietteenä on vähentynyt. 
Pelin kulku.
Pelaajat jaetaan kahteen yhtä suureen joukkueeseen. Seitsemän litteää kiveä pinotaan päällekkäin. Joukkueet asettuvat tietyn matkan päähän kivipinosta. Toista joukkuetta kutsutaan ”etsijöiksi” ja toista ”osujiksi”. Etsijät heittävät pallon ja pyrkivät kaatamaan kivipinon. Jos he onnistuvat tässä, etsijät yrittävät koota kaatuneen kivipinon. Pallo annetaan vastajoukkueelle, joka yrittää estää kivipinon kokoamisen heittämällä etsijöitä pallolla. Jos pallo osuu etsijään, hän on pois pelistä. Etsijä voi suojata itsensä aina koskettamalla osujaa pallon osuessa.
Avenue Mac-Mahon

Avenue Mac-Mahon on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 17. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Ranskan marsalkan ja presidentin Patrice de Mac-Mahonin mukaan. Avenue Mac-Mahon on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta. Ranskan toisen keisarikunnan aikana kadun nimi oli Avenue du Prince-Jerome.
Ketjuharava

Ketjuharava on traktoriin kiinnitettävä heinätyökone, jolla voidaan pöyhiä, kääntää ja karhottaa kaadettua heinää pellon pinnalla kuivumisen nopeuttamiseksi auringonpaisteen ja tuulen vaikutuksesta.
Thunderbolt (Saxonin albumi)

Thunderbolt on Saxonin 22. studioalbumi, joka julkaistiin 2. helmikuuta 2018.
Aiheesta muualla.
Avenue d'Iéna

Avenue d'Iéna on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Pont d’Iéna -sillan mukaan, joka puolestaan on saanut nimensä Jenan taistelun mukaan. Avenue d'Iéna on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.
Red Nose Company

Red Nose Company on suomalainen Helsingissä toimiva kiertueteatteri, jonka perustivat vuonna 2005 Teatterikorkeakoulun opiskelijat. Red Nose Company on Suomen ensimmäiseen klovneriaan erikoistunut ammattiteatteriryhmä. Vuoteen 2015 asti teatteri toimi nimellä "RedNoseClub". Teatterilla ei ole omia esitystiloja, vaan sen toimintakenttänä on koko Suomi. Teatteri on esiintynyt myös ulkomailla. Teatterin toimisto sijaitsee Suvilahdessa Esitystaiteen keskuksen tiloissa. Teatterin operatiivista toimintaa johtaa toiminnanjohtaja, näyttelijä Tuukka Vasama. Hallituksen puheenjohtaja on näyttelijä Timo Ruuskanen. Red Nose Company on Teatterikeskuksen jäsen. 
Red Nose Company tuottaa vuosittain keskimäärin yhden ensi-illan, joka jää teatterin kiertueohjelmistoon. Teatterin vuosittainen katsojamäärä on noin 10 000 – 15 000 katsojaa. Teatteri on tehnyt yhteistyötä mm. Teatteri Quo Vadiksen, Kansallisteatterin, Helsingin kaupunginteatterin, Aleksanterin teatterin ja Teatteri Avoimien Ovien kanssa.
Teatterilla on kaksi vakituista työntekijää, jonka lisäksi sen tuotannot työllistävät lukuisan määrän freelancetaiteilijoita.
Red Nose Company on ollut mukana Suomen Kulttuurirahaston Taidetestaajat-hankkeessa vuosina 2017-2020.
Näyttelijät.
Vuonna 2020 Red Nose Companyssa toimivat näyttelijät Teemu Aromaa, Eero Järvinen, Amira Khalifa, Riku Korhonen, Minna Puolanto, Nora Raikamo, Timo Ruuskanen, Kiureli Sammallahti, Hanna Seppä, Niina Sillanpää, Tatu Siivonen, Tuukka Vasama ja Jari Virman.
Mihail Mišustin

Mihail Vladimirovitš Mišustin (, s. 3. maaliskuuta 1966 Lobnja) on venäläinen poliitikko ja Venäjän pääministeri.
Mišustin opiskeli systeemi-insinööriksi Moskovan valtion teknologisessa Stankin-yliopistossa vuoteen 1989 asti ja väitteli vuonna 2010 taloustieteiden tohtoriksi aiheenaan omaisuusverotuskäytäntöjen kehittämisen strategia. Hän työskenteli virkailijana verohallinnossa vuodesta 1998, sen jälkeen yrittäjänä ja palasi uudelleen verohallintoon vuonna 2010. Veroviraston johtajana hän edisti digitaalisten palveluiden käyttöönottoa.
Mišustin on PHK TsSKA Moskovan hallituksen jäsen. Mišustinin isä on venäjänjuutalainen.
Yksityiselämä.
Mišustin on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa. Hän soittaa pianoa ja pelaa jääkiekkoa.
Mišustinin perhe omistaa 48 miljoonan dollarin tilan Moskovan alueella.
Ilmastovahti

Ilmastovahti on web-sovellus, jonka avulla kunnat ja muut organisaatiot voivat seurata omia ilmastotoimenpiteitään. Ilmastovahti on avointa lähdekoodia ja alun perin Helsingin kaupungin kehittämä. Ensimmäisen ilmastovahdin kehittämiseen saatiin rahoitusta EIT Climate-KIC -organisaatiolta. Työkalu on kokeilukäytössä jo muutamassa muussa organisaatiossa. Ilmastovahtia kehittää nykyään Kausal oy brändinimellä Kausal Watch.
Rakenne.
Ilmastovahdin keskeisenä tehtävänä on seurata sovitun toimenpideohjelman "toimenpiteiden" etenemistä. Jokaisella toimenpiteellä on yhteyshenkilö, joka lisää toimenpiteen sivulle tietoja yksittäisistä tehtävistä tai tapahtumista.
Toimenpiteiden vaikutuksia mitataan "mittareiden" avulla. Ne ovat erilaisia määrällisiä aikasarjoja jostakin toimenpiteen kannalta olennaisesta ilmiöstä. Mittareita on kolmenlaisia: toiminnalliset mittarit kuvaavat jotakin ilmiötä, johon toimenpiteellä voidaan suoraan vaikuttaa. Taktiset mittarit kuvaavat ilmiöitä, joihin toimenpide vaikuttaa epäsuorasti. Strategiset mittarit puolestaan ovat sellaisia, joihin nimenomaan pyritään vaikuttamaan, kuten kasvihuonekaasupäästöt.
Jokaisella toimenpiteellä ja mittarilla on oma nettisivu, jossa kuvataan ilmiötä tarkemmin. Toimenpiteet ja mittarit yhdessä muodostavat graafisesti esitettävän "näkemysverkon", jossa eri ilmiöt kytkeytyvät toisiinsa syy-seuraussuhteiden mukaisesti. Ilmastovahdissa on myös tilannekuvasivu, jossa näkyy toimenpiteiden etenemisen tilanne. 
Mittarit on toteutettu tietokiteinä eli nettisivuina, joilla on täsmällinen kysymys ja siihen joukkoistamalla etsittävä vastaus. Kysymys on kaksiosainen: 1) Mikä on paras arvio tämän mittarin arvosta menneisyydessä dataan pohjautuen ja toisaalta tulevaisuudessa nykykäsitykseen pohjautuen? 2) Millainen tavoite tälle mittarille pitäisi asettaa, jotta organisaation kokonaistavoite ilmastonmuutoksen hillinnässä saavutetaan? Tietokiteiden käyttö perustuu avoimen päätöksentekokäytännön menetelmään, joka hyväksyttiin Hiilineutraali Helsinki 2035 -toimenpideohjelmassa yhdeksi ilmastotyön periaatteista.
Tekninen ratkaisu.
Ilmastovahti käyttää Django-sovelluskehystä, ja sen käyttöliittymä on toteutettu React-kirjastolla.
On Through the Night

On Through the Night on Def Leppardin debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 1980.
Aiheesta muualla.
Lilium pomponium

Lilium pomponium on liljakasvien heimoon ja liljojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji, jonka on nimennyt Carl von Linné vuonna 1753.
Koko ja ulkonäkö.
"Lilium pomponium" on tavallisesti noin 40–50 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi, jonka varret ovat usein tummempia kuin lehdet. Laji muistuttaa huomattavasti sukulaistaan pyreneittenliljaa ("Lilium pyrenaicum"), joka kasvaa kuitenkin lähes puolet korkeammaksi kuin "Lilium pomponium". Lajin voimakas tuoksu on joidenkin mielestä epämiellyttävä.
"Lilium pomponium" kukkii heinäkuussa. Sen kukat ovat noin 4–5 senttimetrin pituisia ja punaisia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Lilium pomponium" kasvaa Lounais-Alpeilla sekä Ranskan, Espanjan ja Italian alueilla. Laji suosii kivistä maastoa ja nurmikkoa.
Sykloni Akash

Sykloni Akash (JTWC:n lyhenne 01B) oli vuoden 2007 Intian valtameren syklonikauden ensimmäinen nimetty myrsky. Tuulen nopeus oli voimakkaimmillaan 120 km/h, mikä teki siitä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla 1. luokkaan kuuluvan trooppisen syklonin. Lähellä Bangladeshin rannikkoa se aiheutti kovia tuulia ja sateita. 
Kuolleita oli 14 ja aineellisia vahinkoja arvioitiin aiheutuneen noin 982 miljoonan dollarin arvosta.