tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Confessions on a Dance Floor

Confessions on a Dance Floor on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin maailmanlaajuisesti 15. marraskuuta 2005. 
Albumi nousi albumilistojen kärkeen 41 maassa rikkoen maailmanennätyksen. Ensimmäinen singlejulkaisu oli "Hung Up", jonka pohjana käytetään ABBAn "Gimme Gimme Gimme (A Man After Midnight)" -hittiä. Toinen singlejulkaisu oli "Sorry". Kolmantena singlenä julkaistiin "Get Together" kesäkuussa 2006 ja neljäs single "Jump" julkaistiin marraskuussa 2006.
Madonna tuotti levyn edellisillä konserttikiertueillaan musiikkitoiminnoista huolehtineen Stuart Pricen, "Music"-albumia tuottaneen Spike Stentin ja ruotsalaiskaksikko Bloodshy &amp; Avantin kanssa.
Ensimmäisellä viikolla "Confessions on a Dance Flooria" myytiin Yhdysvalloissa 350 000 kappaletta ja maailmanlaajuisesti yli kolme miljoonaa kappaletta ja se debytoi Yhdysvaltain Billboard-listan kärjessä. Levy sai mairittelevat arvostelut. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 1 695 000 kappaletta ja maailmanlaajuisesti 12 miljoonaa kappaletta. Isossa-Britanniassa albumia on myyty 1,2 miljoonaa kappaletta ja Suomessa 50 000 kappaletta.
Kesällä 2006 Madonna esiintyi "Confessions Tour" -maailmankiertueella. Se käsitti Yhdysvallat, Euroopan ja Japanin. 
Kappale "Isaac" kuohutti kabbala-piireissä, sillä sen väitetään viittaavan kabbalassa arvostettuun Isaac Luriaan. Kappaleella Madonnan kanssa laulaa israelilainen laulaja Isaac Sinwani.
Ennen kuin albumin nimi julkistettiin, kiersi huhuja, joiden mukaan nimi olisi joko "Project 05." tai "Defying Gravity".
Nuuk

Nuuk () on Grönlannin pääkaupunki ja sen suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Grönlannin länsirannikolla Godthåbsfjordenin lahden suulla, noin 240 kilometriä napapiiriltä etelään. Tammikuussa 2024 Nuukin asukasluku oli noin 19 900.
Kaupungin pinta-ala on 630 km2 ja se kuuluu Sermersooqin kuntaan. Nuukista erotetaan kolme aluetta: Nuuk, Nuussuaq (alettu kehittää 1970-luvulla) ja Qinngorput (aloitettu 2005).
Historia.
Kaupungin perusti vuonna 1728 norjalainen luterilainen lähetyssaarnaaja Hans Egede. Egede oli kuullut paljon tarinoita valtameren takana sijaitsevasta vihreästä maasta, joka olisi skandinaavien asuttama. Hän halusi lähteä etsimään tuota maata ja levittää sinne luterilaista kristinuskoa, joskaan koko skandinaaviasutuksesta ei ollut kuultu mitään yli kolmeen sataan vuoteen. Egede oli kuitenkin vakuuttunut, että maassa asuvat skandinaavit olivat pysyneet katolisina tai jopa menettäneet kristillisen uskonsa ja pyysi Tanskan kuninkaalta Fredrik IV:ltä lupaa lähteä matkaan. Egeden saavuttua Grönlantiin 1721, ei skandinaaviasutuksesta ollut enää mitään jäljellä, mutta sen sijaan hän tapasi inuitteja, perusti luterilaisen lähetysaseman Godthåb-vuonon rannalle ja ryhtyi levittämään kristinuskoa heidän keskuuteensa.
Egeden talo, joka valmistui vuonna 1728, on Nuukin vanhin edelleen pystyssä oleva rakennus.
Kulkuyhteydet ja talous.
Nuukiin matkustaminen on käytännössä mahdollista ainoastaan lentokoneella tai helikopterilla, poikkeustapauksissa laivalla. Air Greenland lentää päivittäin vuoroja Nuukin lentoasemalle, uuden kiitoradan avautumisen jälkeen (ennen Kangerlussuaqiin). Air Greenland lentää Nuukiista muualle Grönlanntiin, koska Nuukin ja Grönlannin muiden asutuskeskusten välillä ei ole tieyhteyksiä eikä rautateitä. Kaupungin sisällä kulkemiseen voi käyttää busseja tai takseja, vaikka kaupungin suhteellisen pienestä koosta johtuen kulkeminen on helppoa myös kävellen.
Merkitttäviä elinkeinon muotoja Nuukissa ovat muun muassa kalastus ja kalan jalostus sekä laivojen korjaus. Lisäksi valtionhallinto työllistää väestöä.
Kulttuuri.
Nuukissa järjestetään vuosittain lumiveistosfestivaali maaliskuussa ja maraton elokuussa. Grönlannin kulttuurikeskus, "Katuaq", sijaitsee Nuukissa. Nuuk on Huddingen ystävyyskaupunki.
Glenn Danzig

Glenn Danzig (oik. Glenn Allen Anzalone, s. 23. kesäkuuta 1955 Lodi, New Jersey) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan yhtyeiden Misfits, Samhain ja Danzig perustajana, keulakuvana ja laulajana. Glenn Danzigin musiikillisia tavaramerkkejä ovat vahvat ja synkät sanoitukset, sekä hänen erittäin voimakas äänensä. Äänialaltaan Danzig on baritoni. Danzigin ääntä on verrattu muun muassa Elvis Presleyn, Jim Morrisonin ja Howlin' Wolfin ääniin.
Elämäkerta.
Nuoruudessaan Danzig oli yhtyeissä Talus ja Whodat And Bojang, jotka soittivat puoliksi omia kappaleitaan ja puoliksi covereita. Vuonna 1977 hän perusti Misfits-yhtyeen. Danzig hajotti yhtyeen vuonna 1983 ja perusti Samhainin Misfits-roudarin ja -valokuvaajan Eerie Vonin kanssa. Silloisen Def American Records -levy-yhtiön esimies, Rick Rubin, näki Samhainin esiintymässä vuonna 1987 ja ehdotti, että yhtye siirtyisi hänen levy-yhtiönsä alaisuuteen. Samhain siirtyi Def American Recordsille ja muutti nimensä Danzigiksi. Tähän saakka Glenn Danzig oli aina ollut perustamallaan ja itse johtamallaan levy-yhtiöllä Plan 9.
Nykyään hänellä on oma levy-yhtiönsä, Evilive, jolla hän on julkaissut levynsä vuodesta 1999 asti, usein muiden levy-yhtiöiden kautta. Danzigilla on myös oma julkaisuyhtiönsä Verotik, joka julkaisee väkivaltaisia ja eroottisia sarjakuvia sekä taidekirjoja. Vuonna 2005 teki Danzig näillä näkymin viimeisen ulkomaan ja Yhdysvaltain kiertueensa, johon kuului myös setti entisen Misfits-kitaristin Doylen kanssa. Siinä he soittivat vanhoja Misfits-kappaleita. Danzig on sanonut haluavansa pitää taukoa kiertue-elämästä ja tarvitsevansa aikaa muita projektejaan varten. Black Aria II, jatko-osa vuonna 1992 julkaistulle klassista musiikkia sisältävälle Black Arialle, julkaistiin lokakuussa 2006. Glenn Danzig on säveltänyt kappaleita myös muille artisteille, muun muassa omille idoleilleen Roy Orbisonille ja Johnny Cashille.
Glenn Danzig on esiintynyt myös kahdessa kokoillan elokuvassa: Young Hollywood (2008) ja Pahan enne 2 (1998). Jälkimmäisessä Danzig esitti "Samayel" -nimistä enkeliä. Danzigia suunniteltiin alun perin vuoden 2000 X-Men-elokuvan päärooliin esittämään Wolverinea. Hän joutui kuitenkin kieltäytymään roolista silloisten kiertueaikataulujensa takia. Danzigin vähäistä pituutta (160 cm), sekä lihaksikasta ulkomuotoa pidettiin juuri ihanteellisena Wolverinen roolia varten. Lopulta rooliin valittiin näyttelijä Hugh Jackman.
Tulevaisuus.
Glenn Danzig aikoo tehdä myös ensimmäisen ohjaustyönsä elokuvien saralla. Ge Rouge on käännös Verotikin julkaisemasta samannimisestä sarjakuvasta. Elokuva tulee näillä näkymin saamaan teatterijulkaisun. Danzig on myös kertonut, että hän on suunnitellut synkän blues-albumin levyttämistä joko Jerry Cantrellin tai Hank III:n kanssa.
Lotinapellon piiri

Lotinapellon piiri () on hallintopiiri Leningradin alueella Laatokan itäpuolella 239 km Pietarista itään. Piiri on perustettu vuonna 1927 ja piirin pinta-ala on 4 900,6 km². Asukkaita on 34 300. Piirin hallinnollisena keskuksena on Lotinapellon kaupunki (22 500 asukasta).
Piiriin kuuluu Lotinapellon kaupungin lisäksi Svirstroin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä kolme maalaiskuntaa: Aljohovštšina, Janega ja Vahnova Kara.
Piirin alueella sijaitsee Pyhän Kolminaisuuden luostari.
Luettelo lentokonevalmistajista

Nykyisin toimivat lentokonevalmistajat (lentokonetehtaat, lentokoneiden suunnittelutoimistot).
FAI:n luetteloimia yleisilmailukoneiden valmistajia.
Huom! FAIn listan mukaiset tehtaiden nimet vaikuttavat osin niiden kansainvälisten myyntiyntiöiden nimiltä.
Bhopal

Bhopal () on Madhya Pradeshin osavaltion pääkaupunki keskisessä Intiassa. Kaupungissa asui 1 883 381 ihmistä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan. Bhopal sijaitsee kukkulaisella alueella Malwan ylätasangolla. Etelää kohti mentäessä maa kohoaa hiljalleen Vindhya-vuoristoksi.
Historia.
Paramaran kuninkaan Bhojan sanotaan perustaneen kaupungille nimen antaneen tekojärven 1000-luvulla.
Moguliarmeijan komentaja perusti Bhopalin valtion vuonna 1723. Se ryhtyi yhteistyöhön brittien kanssa 1817 jouduttuaan hankauksiin Maratin valtakunnan kanssa. Vuonna 1818 Britit yhdistivät joukon alueen ruhtinaskuntia Sehoresta käsin toimivan hallinnon alle. Bhopal oli yksi viimeisimmistä ruhtinaskunnista, jotka liittyivät Intiaan sen vuoden 1947 itsenäistymisen jälkeen. Vasta 1. toukokuuta 1949 Bhopalin hallitsija hyväksyi Intian hallinnon.
Kaupungissa tapahtui maailman pahin teollisuusonnettomuus 3. joulukuuta 1984. Metyyli-isosyanaattia purkautui Union Carbide Indian hyönteismyrkkytehtaasta kaupunkiin. Pilvi peitti puolet kaupungista, ja tuhansia ihmisiä kuoli. Virallisten tietojen mukaan uhreja oli 3500, mutta onnettomuuden uhrien asiaa ajavat aktivistit puhuvat jopa 25 000 kuolonuhrista.
Maantiede ja nähtävyyksiä.
Bhopalia kutsutaan järvien kaupungiksi. Kahden suuren tekojärven rannalla on palatseja, järvistä saadaan juomavettä ja niitä käytetään virkistykseen. Kaupungissa on myös monia satojen vuosien ikäisiä moskeijoita, joiden joukossa on Intian suurin moskeija Taj al-Masjid.
Daejeon

Daejeon (, hanja ) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean keskiosassa. Se sijaitsee sisämaassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella ja rajautuu lännessä Etelä-Chungcheongin sekä idässä Pohjois-Chungcheongin maakuntaan. Se toimii Etelä-Chungcheongin hallintokeskuksena. Daejeon on maan viidenneksi suurin kaupunki: siellä on 1 445 640 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 539,87 neliökilometriä.
Daejeonin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”suuri pelto”. Japanin siirtomaakaudella Seoulin ja Busanin välinen rautatie rakennettiin kulkemaan Daejeonin kautta, ja kaupungista tuli tärkeä risteyskohta. Kaupunki kehittyi voimakkaasti myös sen jälkeen, kun siitä tehtiin Etelä-Chungcheongin pääkaupunki vuonna 1931. Kaupunki tuhoutui täysin Korean sodassa. Vuodesta 1973 lähtien kaupunkiin alettiin rakentaa Daedeok Science Town -aluetta, joka on nykyään merkittävä tieteen ja teknologian keskus ja jossa sijaitsevat muun muassa KAIST-instituutti, Korean avaruustutkimuskeskus (KARI) ja Korean ydinteknologinen tutkimuslaitos (KAERI). Daejeonissa järjestettiin maailmannäyttely vuonna 1993 (Expo ’93), ja metropolikaupunki siitä tehtiin vuonna 1995.
Ystävyyskaupungit.
Daejeonilla on kymmenen ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:
Jack Straw

John Whitaker ”Jack” Straw (s. 3. elokuuta 1946) on englantilainen Työväenpuolueen poliitikko, joka toimi maansa sisäministerinä Tony Blairin hallituksessa vuosina 1997–2001, ulkoministerinä 2001–2006 sekä 5. toukokuuta 2006 lähtien Työväenpuolueen parlamenttiryhmän johtajana Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneessa ja 28. kesäkuuta 2007 – 11. toukokuuta 2010 Brownin hallituksen oikeusministerinä, lordikanslerina ja ensimmäisenä ministerinä. Parlamentissa Straw on toiminut vuodesta 1979 Blackburnin vaalipiirin edustajana.
Straw syntyi Buckhurst Hillissä Essexissä ja kasvoi Loughtonissa yksinhuoltajaäidin lapsena. Hän luki lakia Leedsin yliopistossa.
Straw nimitettiin sisäministeriksi Työväenpuolueen vuoden 1997 vaalivoiton jälkeen. Hän ajoi vuonna 2000 läpi Regulation of Investigatory Powers Actin, joka lisäsi poliisin valtuuksia terrorismia vastaan. Entinen pääministeri Thatcher ylisti Straw’ta tästä, mutta eräät pitivät hänen toimiaan autoritaarisina. Hän lisäsi Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräykset Britannian lakiin.
Maaliskuussa 2000 Straw teki päätöksen pitkään kotiarestissa Lontoossa olleen Augusto Pinochetin palauttamisesta Chileen tämän terveydentilan vuoksi, vaikka Pinochetia vaadittiin luovutettavaksi oikeudenkäyntiin.
Vuoden 2001 vaalien jälkeen Straw’sta tuli ulkoministeri Robin Cookin seuraajana. Straw’lla oli hyvät suhteet Yhdysvaltoihin, ja hän kannatti Irakin sotaa. Eräiden arvioiden mukaan Yhdysvallat kuitenkin painosti Straw’n eroon ulkoministerin asemasta hänen vastustettuaan hyökkäystä Iraniin.
Gianni Romme

Gianni Romme (s. 12. helmikuuta 1973 Lage Zwaluwe, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Romme on erityisesti keskittynyt pitkille luistelumatkoille, joilla hän onkin saavuttanut mittavaa menestystä. Naganon olympialaisissa 1998 Romme voitti kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrillä. Neljä vuotta myöhemmin Salt Lake Cityn olympialaisissa hän saavutti 10 000 metrillä hopeaa maanmiehensä Jochem Uytdehaagen takana.
Yleisluistelun maailmanmestaruuden Romme on voittanut kahdesti, 2000 ja 2003. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän on voittanut 5 000 metriä kolmesti ja 10 000 metriä neljästi. Lisäksi hänellä on hopeaa 5 000 ja 10 000 metriltä sekä kolme pronssia 5 000 metriltä. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2003.
Romme lopetti uransa kauteen 2006–2007. Sen jälkeen hän valmensi muun muassa Anni Friesinger-Postmaa.
Steve Zahn

Steven James Zahn (s. 13. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt yli 30 elokuvassa. Zahn on kotoisin Marshallista, Minnesotasta. 
Päätettyään Harvardin yliopiston, hänen ensimmäinen roolinsa oli "Biloxi Blues" -elokuvassa. Zahn on näytellyt yhtä pääosista muun muassa elokuvassa "Sahara" vuodelta 2005.
Monien elokuvaroolien lisäksi Zahn on esiintynyt myös televisiosarjoissa, kuten "Monkissa".
Yksityiselämä.
Zahn harrastaa perhokalastusta ja hän omistaa maatilan läntisestä New Jerseystä. Hän on naimisissa Robyn Petermanin kanssa ja heillä on vuonna 2000 syntynyt poika. Vuonna 2004 perhe muutti New Jerseystä pienelle hevostilalle lähelle Kentuckyn Lexingtonia, josta Zahnin vaimo on kotoisin.
Akkadin kieli

Akkadin kieli (𒀝𒅗𒁺𒌑, "akkadû") on kuollut itäseemiläinen kieli, jota puhuttiin kolmannelta vuosituhannelta ensimmäiselle vuosituhannelle asti Assyrian ja Babylonian alueilla, mutta joka levisi jopa Persiaan ja Egyptiin asti. Ensimmäiset kirjoitetut kokonaan akkadinkieliset tekstit sijoittuvat vuodelle 2500 eaa. Akkadi oli tärkeä kaupan, politiikan, lain, uskonnon ja kirjallisuuden kieli muinaisessa Lähi-idässä ja sillä oli aikansa lingua francan asema.
Akkadin kieltä kirjoitettiin nuolenpääkirjoituksella, joka otettiin käyttöön sumerin kielestä. Sumerin kieli vaikutti näin myös akkadin kielen sanastoon, ja akkadi muun muassa peri sanajärjestyksen sumerin kielestä. Akkadin kielen syrjäytti puhekielenä toinen seemiläinen kieli, aramea, noin 100-luvulla.
Murteet.
Akkadin kielen poikkeuksellisen pitkän elinajan kuluessa siitä oli monta murretta, jotka ovat jakaantuneet karkeasti kahteen osaan, assyrialaisiin murteisiin ja babylonialaisiin murteisiin.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.
Lähde:
Kielioppi.
Substantiivit ja adjektiivit.
Akkadin kielen substantiivit ja adjektiivit jakaantuvat kahteen sukuun, maskuliiniin ja feminiiniin. Substantiiveilla on kolme sijamuotoa ja kolme lukua. Adjektiiveilla on myös kolme sijamuotoa mutta vain kaksi lukua duaalin puuttuessa.
Lyhenteet: yks. = yksikkö, du. = duaali, mon. = monikko, nom. = nominatiivi, akk. = akkusatiivi, gen. = genetiivi, obl. = obliikvi
Obliikvi on akkusatiivin ja genetiivin muodostama hybridisija.
Substantiivi šarrum on "kuningasta" merkitsevä maskuliinisubstantiivi ja šarratum on feminiini merkitykseltään "kuningatar". Feminiinisanan johtimena on yleensä 't' tai 'at', mutta sana voi olla luonnostaan jo feminiininen, kuten äiti 'ummum'. Duaalimuoto sanasta šarrum on kieliopillisesti jokseenkin väärin, koska duaalia yleensä käytetään asioista, jotka esiintyvät pareina ihmisruumiissa kuten käsi 'qātum' ja silmä 'īnum'
Adjektiivit noudattavat suurin piirtein samaa substantiivien taivutuskaavaa, mutta nominatiivin monikossa saavat päätteen -ūtum ja monikon obliikvissa -ūtim. Adjektiiveista ei myöskään ole duaalimuotoa, vaan sen sijasta käytetään monikkoa. Adjektiivit tulevat yleensä pääsanan jälkeen ja kongruoivat pääsanansa kanssa suvussa, luvussa ja sijassa. Esimerkiksi 'vahvojen kuninkaitten' "šarrī dannūtim" sana "dannum" 'vahva' on samassa muodossa kuin pääsana.
Vanhan babylonian murteen jälkeen substantiivien taivutus yksinkertaistui ja sanaloppuinen m (mimaatio) ja n (nunaatio) katosi, joten esimerkiksi sanoista šarrum, šarratum ja qātān tuli šarru, šarratu ja qātā.
Verbit.
Verbijärjestelmä on monimutkainen ja seemiläisten kielten tavoin perustuu radikaalijärjestelmään, jossa eri verbimuotoja muodostetaan yleensä kolmen juurikonsonantin eli radikaalin avulla. Akkadin kielen verbit jakaantuvat neljään konjugaatioon ja kolmeen aikamuotoon: preteritiin, preesensiin ja statiiviin. Myös imperatiivi-, partisiipi- ja verbaaliadjektiivimuotoja on mahdollista tehdä verbeistä. Akkadi on SOV-kieli, eli verbi tulee lauseen loppuun.
Bell OH-58 Kiowa

Bell OH-58 Kiowa on yhdysvaltalainen Bell Helicopter Textron -yhtiön valmistama tiedusteluhelikopteri, joka perustuu Bell 206 -kopteriin.
OH-58D Kiowa Warrior on helikopterin aseistettu malli, joka on käytössä Yhdysvaltain armeijalla. Se voidaan aseistaa vaihtoehtoisesti:
Rush Hour – Rankka pari

Rush Hour – Rankka pari () on Brett Ratnerin ohjaama elokuva vuodelta 1998. Sen jatko-osa, "Rush Hour 2" valmistui vuonna 2001 ja "Rush Hour 3" valmistui vuonna 2007. Kaikissa elokuvissa näyttelevät Jackie Chan ja Chris Tucker. Neljäs osa on tekeillä.
Juoni.
Rikospoliisi Lee lähetetään Hongkongista Yhdysvaltoihin tutkimaan kiinalaisen konsuli Hanin tyttären kaappausta. FBI ei kuitenkaan halua ulkopuolisia tutkimaan rikosta, joten he käskevät rääväsuisen LAPD:n etsivän, James Carterin, pitää Leen poissa kuvioista. Lee ja Carter päättävät kuitenkin tutkia asiaa yhdessä.
Bart Veldkamp

 
 
 
 
Bart Veldkamp (s. 22. marraskuuta 1967 Haag) on belgialainen, alun perin alankomaalainen entinen pikaluistelija.
Albertvillen olympialaisissa 1992 Veldkamp voitti 10 000 metrillä kultamitalin. Ennen Lillehammerin olympialaisia 1994 hän ei ollut tyytyväinen Alankomaiden kovatasoisen pikaluistelujoukkueen karsintatapaan ja vaihtoi tämän takia myöhemmin Belgian kansalaiseksi. Lillehammerissa Veldkamp saavutti pronssia 10 000 metrillä. 1998 Naganon olympialaisissa Veldkamp kilpaili Belgian joukkueessa ja saavutti 5 000 metrillä pronssia, mikä oli Belgian kautta aikain ensimmäinen pikaluistelun olympiamitali. 
Veldkamp voitti yleisluistelun MM-kisoista pronssia vuosina 1990, 1991 ja 2001. 
Matkakohtaisista MM-kisoista hän sai hopeaa 10 000 metrillä 1996. 5 000 metrillä hän sai pronssia 1998 ja hopeaa 1999. EM-kilpailuissa hän sai kultaa 1990, pronssia 1991 ja hopeaa 2001.
Veldkamp lopetti uransa 2006.
Steve-O

Stephen Gilchrist Glover (s. 13. kesäkuuta 1974 Lontoo, Iso-Britannia), tunnettu paremmin taiteilijanimellä Steve-O, on brittiläis-amerikkalais-kanadalainen stunttimies, rullalautailija ja televisioesiintyjä. Hänen nykyinen kotipaikkansa on Los Angeles, Kalifornia. Hän oli mukana televisiosarja "Jackassissä", sarjasta tehdyssä elokuvassa , ja on nykyään mukana televiosarja "Wildboyzissa" Chris Pontiuksen kanssa. "Jackass: The Moviessa" Steve-O otti selkäänsä tatuoinnin, joka esittää häntä itseään. Steve-O on tehnyt myös neljä elokuvaa: "Don't Try This At Home 1" &amp; "2", ja . Nykyään Steve-O tekee myös videoblogia ja prank-videoita YouTubeen. 
Elämä.
Gloverin äiti, Donna Gay oli kanadalainen ja hänen isänsä Richard Edward "Ted" Glover oli yhdysvaltalainen. Nuorena Glover matkusti ympäri maapalloa liikemies-isänsä kanssa ja oppi jo nuorena puhumaan kolmea eri kieltä. Yksitoistavuotiaana Glover kiinnostui rullalautailusta ja metallimusiikista. Miamin yliopistossa Glover lopulta keskeytti opiskelun, mikä johti välirikkoon vanhempien kanssa. Glover lähti seikkailemaan pitkin Yhdysvaltojen maanteitä, ja hänen isänsä lopetti hänen kulujensa maksamisen. Gloverista tuli pian koditon ja hän vietti yönsä kavereidensa luona. Glover toimi ammattiskeittaajana ja sirkuspellenä, kunnes hän liittyi mukaan "Jackass"-sarjaan. Steve-O on myös Duudsonien ystävä. Hän on myös ollut Suomessa Duudsoneiden kuvauksissa.
Glover pidätettiin itsensä paljastamisesta vuonna 2002, kun hän erästä stunttia tehdessään esiintyi yökerhossa kivekset niitattuna kiinni reiteensä. Vuonna 2003 Glover pidätettiin huumausaineiden hallussapidosta, kun hän stuntin takia nielaisi marihuanalla täytetyn kondomin ja siten salakuljetti huumausaineita Ruotsiin. Vuonna 2008 Glover pidätettiin epäiltynä mm. vandalismista.
Maaliskuussa 2008 huumepäissään riehunut ja itsemurhauhkauksilla lähipiirinsä huolestuttanut Glover joutui pakkohoitoon mielisairaalaan. Hän epäili huumeiden tuhonneen aivonsa ja näki hoitoon joutumisen rangaistuksena siitä ahdistuksesta, jota hän oli aiheuttanut läheisilleen itsetuhoisella käytöksellään.
Glover on vegaani. Hän on seurustellut Kat Von D:n kanssa.
Selänpään lentokenttä

Selänpään lentokenttä on Kouvolan Valkealassa sijaitseva Kouvolan Seudun Ilmailuyhdistys ry:n (KILY) ylläpitämä lentokenttä. Kesäisin kentällä on purjelento- sekä moottoripurjelentotoimintaa. Kentällä on myös kesäaikaan auki oleva kahvila, yhteiskeittiö (jossa mm. astianpesukone), grillikatos, sauna ja takkahuone, erilaisia majoitusmahdollisuuksia, vesivessat ja suihkut sekä pyykinpesukone. 
Vuoden 1982 juhannuksena Selänpään lentokentällä järjestettiin Sun Dance -festivaali. Sun Dance oli kävijämäärältään yksi suurimmista Suomessa 1980-luvulla järjestetyistä rockfestivaaleista, esiintyjinä oli muiden muassa Ian Gillan, Hassisen Kone, Pelle Miljoona, Popeda, Hanoi Rocks ja Sleepy Sleepers. Kesäkuussa 1983 lentokentän maastossa kilpailtiin Kouvolan Rasti -72:n järjestämä Jukolan viesti. Vanhoillislestadiolaisten järjestämät suviseurat järjestettiin vuonna 2007 Selänpään lentokentällä.
Wexi Korhosen jännitysromaanin tapahtumia sijoittuu Selänpään lentokentälle.
Kentän historiaa.
Selänpään lentokenttää alettiin suunnitella talvisodan aikana 1940 ja rakentamiseen ryhdyttiin välittömästi suunnitelman valmistuttua helmi–maaliskuussa. Ensimmäinen lentokone kävi kentällä jo elokuussa ja kaikki neljä kiitotietä, joista on nykyisin jäljellä kaksi, olivat valmiit syys–lokakuun vaihteessa. Enimmillään työvoimaa oli kesällä 270 henkilöä, 70 hevosta ja seitsemän autoa. Yhtä lanaa lukuun ottamatta työ tehtiin käsityökaluin. Alueelle rakennettiin myös useita majoitus- ynnä muita tiloja. Yksi majoitusparakeista on yhä olemassa ja KILY:n käytössä.
Porfirio Lobo Sosa

Porfirio "Pepe" Lobo Sosa (s. 22. joulukuuta 1947 Trujillo) oli Hondurasin presidentti tammikuusta 2010 tammikuuhun 2014. Hondurasin kansallispuolueeseen kuuluva Lobo on ollut myös kongressin puhemiehenä 2002–2006.
Hän on kotoisin Olanchon departementista, josta perhe muutti Trujilloon liiketoimien vuoksi. Lobo kävi katolista koulua Juticalpassa ja opiskeli sitten pääkaupungissa Tegucigalpassa.
Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Miamin yliopistossa Floridassa, sekä Kansojen ystävyyden yliopistossa Moskovassa.
Opintojen jälkeen Lobo jatkoi maanviljelyn parissa ja hän on yksi Keski-Amerikan suurimpia viljantuottajia. Hän opetti myös Instituto La Fraternidadissa Juticalpassa yhdentoista vuoden ajan.
Lobo oli ehdolla presidentinvaalissa 27. marraskuuta 2005. Häntä ei valittu, mutta hän sai toiseksi eniten ääniä. Voittaja oli liberaalipuolueen Manuel Zelaya, joka syrjäytettiin vallankaappauksella 2009. Vuoden 2009 vaaleissa Lobo voitti liberaalipuolueen ehdokkaan Elvin Ernesto Santosin.
Lobo vannoi virkavalansa 27. tammikuuta 2010.
Merkittävä osa Latinalaisen Amerikan maista, esimerkiksi Venezuela, Ecuador, Brasilia ja Meksiko, pitävät Lobon presidenttiyttä laittomana, koska vaalit pidettiin vallan kaapanneen hallituksen alaisuudessa.
Jääkairausnäyte

Jääkairausnäyte on tutkimusta varten jäätiköstä porattu näyte. Paksulta jäätiköltä porattaessa näyte voi olla kilometrejä pitkä ja sisältää satojen tuhansien vuosien ikäistä jäätä. Jääkairausnäytteitä on porattu muun muassa Grönlannista, Antarktikselta ja vuoristojen jäätiköistä. Saatuja jäänäytteitä säilytetään alle metrin pituisina pötköinä kylmässä.
Jään kerroksia ja kemiallista koostumusta tutkimalla yritetään selvittää jään syntymisajan lämpötila ja jään syntymisaika. Jääkairausnäytteistä on mitattu muun muassa lämpötilasta riippuvat happi-isotooppisuhde ja deuteriumpitoisuus, sen sisältämien kaasukuplien hiilidioksidipitoisuus ja metaanipitoisuus sekä jään sisältämän muinaisen pölyn määrää kuvaavia ainepitoisuuksia. Vanhassa jäässä voivat näkyä vaikkapa tulivuorenpurkaukset rikkipitoisuuden vaihteluina.
Tunnettuja jääkairausnäytteitä ovat Dye-3, GISP, GISP2, GRIP, NGRIP, EPICA ja Vostok. Jään ikä määritetään muun muassa siinä olevien hiilidioksidikuplien hiili-14-pitoisuuksista isotooppeihin perustuvalla iänmääritysmenetelmällä.
200 km/h in the Wrong Lane

200 km/h in the Wrong Lane on venäläisen tyttöduo t.A.T.u.:n, eli Julija Volkovan ja Lena Katinan, ensimmäinen kansainvälisesti julkaistu ja pääosin englanninkielinen albumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta 2002 ja se sisältää suunnilleen samat kappaleet kuin edellinen, ainoastaan Venäjällä julkaistu "200 по встречной" ("200 Po Vstrechnoi") -albumi, vain englanninkielisinä. Albumin julkaisi Interscope Records ja siitä päävastuussa olivat tuottajat Trevor Horn ja Martin Kierszenbaum sekä tyttöjen manageri Ivan Šapovalov.
Singlejulkaisut albumilta ovat "All the Things She Said", "Not Gonna Get Us", promo-single "30 Minutes" ja "How Soon Is Now?".
Albumia myytiin yli viisi miljoonaa kappaletta ympäri maailman ja menestyi kiitettävästi myös Suomessa. Albumin julkaisun ja t.A.T.u.:n lesbo-markkinakikkojen jälkeen duon arveltiin hajonneen vuonna 2003, mutta "200 km/h in the Wrong Lane" sai seuraajan vuonna 2005 albumista "Dangerous and Moving".
Kappaleluettelo.
Albumi sisältää myös "Behind the Scenes with Julia and Lena Part 2" -videon sekä kappaleen "All the Things She Said" musiikkivideon.
Böhse Onkelz

Böhse Onkelz on saksalainen rockyhtye.
Stephan Weidner, Kevin Richard Russell ja Peter Schorowsky perustivat Böhse Onkelzin marraskuussa 1980 Frankfurt am Mainissa. Vuonna 1981 kokoonpanoon liittyi myös Matthias "Gonzo" Röhr, joka oli aiemmin soittanut kitaraa muun muassa Antikörper-yhtyeessä. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Der nette Mannin" 1984. Böhse Onkelz hajosi 2005. Onkelz teki kuitenkin paluun 2014 ja järjesti 20. ja 21. kesäkuuta konsertit Hockenheimin radalle, johon saapui yhteensä 220 000 fania kuuntelemaan yhtyettä. Myös kesäkuussa 2015 yhtye kokosi faninsa Hockenheimringille. Vuorossa oli neljä konserttia (19., 20., 26. ja 27. kesäkuuta). Vuonna 2016 yhtye julkaisi LP:n "Memento".
Yhtyettä on syytetty koko sen olemassaolon ajan äärioikeistolaisuudesta perusteena muun muassa alkuaikojensa kappaleet, esimerkiksi "Türken raus" (1981), "SS-Staat" (1981), ja "Deutschland den Deutschen" (1983), joiden tekstit käsittelivät ulkomaalaisten karkottamista ja holokaustin toteuttamista. Yhtye esiintyi varsinkin 1980-luvulla säännöllisesti uusnatsistisissa tapahtumissa. Myöhempinä vuosinaan yhtye on kuitenkin kiistänyt syytökset ja ottanut etäisyyttä aiempaan toimintaansa. Se on julistautunut epäpoliittiseksi ja myös kieltänyt poliittiset symbolit konserteissaan.
Petri Varis

Petri Johannes Varis (s. 13. toukokuuta 1969 Varkaus) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. 
Nuoruus.
Petri Varis syntyi Varkaudessa, mutta muutti pian Itä-Helsingin Mellunmäkeen. Hänen ensimmäinen jääkiekkoseuransa oli Rintinpolulla kotiottelunsa pelannut Kontulan Jokerit. Seuran nimi muuttui myöhemmin Kojooteiksi, mistä Varis siirtyi HJK:n kautta Karhu-Kissoihin, missä hän voitti muun muassa B-nuorten SM-kultaa vuonna 1987. Ensimmäiset pelinsä silloisessa I-divisioonassa Varis pelasi Karhu-Kissoissa ja KooKoossa.
Ura.
Varis aloitti SM-liigauransa Porin Ässissä. Hänet valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi 1992. Vuonna 1993 Varis siirtyi Jokereihin. Hän pelasi kaikkiaan yksitoista kautta Jokereissa, joissa pelatessaan Varis voitti kolme Suomen-mestaruutta (1994, 1996, 1997) ja kolme SM-hopeaa (1995, 2000, 2005, 2007). Lisäksi hän voitti Euroopan mestaruuden kahdesti.
San Jose Sharks varasi Variksen NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 132 vuonna 1993. NHL:ssä Varis pelasi vain yhden ottelun 14. joulukuuta 1997, jolloin Variksen edustama Chicago Blackhawks kohtasi hänet varanneen San Jose Sharksin.
Varis oli mukana voittamassa olympiapronssia Lillehammerin talvikisoissa 1994. MM-joukkueessa hän oli mukana 1997.
Ennätykset.
Varis pitää hallussaan SM-liigan yhden kauden pudotuspelien maaliennätystä (12 maalia keväällä 1996). Ottelussa Pelicans–Jokerit 31. lokakuuta 2006 Varis nousi Jokerien kaikkien aikojen parhaaksi pistemieheksi ohi Otakar Janeckýn.
16. maaliskuuta 2008 Varis nousi kaikkien aikojen eniten pudotuspelimaaleja tehneeksi pelaajaksi laukomalla 2–2-tasoituksen kolmannessa puolivälieräottelussa Pelicansia vastaan. Varis laukoi uransa aikana pudotuspeleissä yhteensä 40 maalia, toisen tilan jakavat 38 maalilla Arto Javanainen, Timo Susi sekä Kari Jalonen. Varis on myös pelannut viidenneksi eniten pudotuspelejä SM-liigan historiassa. Edellä ovat Marko Tuulola, Ilkka Mikkola, Kalle Sahlstedt ja Jari Viuhkola.
Syyskuussa 2013 Jokerit ilmoitti jäädyttävänsä Variksen pelinumeron 23. Tilaisuus järjestettiin 13. joulukuuta pelatussa ottelussa Jokerit–TPS.
Miyavi

雅-Miyavi (aiemmin tunnettu nimellä "Miyabi") (, s. 14. syyskuuta 1981 Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen muusikko. 
Hän toimi kitaristina yhtyeessä nimeltä Due'le quartz bändin hajoamiseen vuonna 2002. Tällöin hän kulki nimellä Miyabi. Bändin hajottua hän aloitti soolouran ja vaihtoi nimensä Miyaviksi. Miyavi paljasti vuoden 2009 keväällä oikean nimensä, joka on Takamasa Ishihara. Aiemmin hän on salannut oikean nimensä.
Miyavi on myös puoliksi korealainen sillä hänen isoisänsä ja isoäitinsä ovat Koreasta.
Miyavin ensimmäinen albumi Gagaku oli synkkä ja kokeileva. Seuraavana ilmestyi hyvin samankaltainen Galyuu, mutta kolmas albumi Miyavizm oli jo tuottoisa major-albumi. 
Albumit MYV POPS ja Miyaviuta Dokusou ilmestyivät molemmat vuonna 2006.
Miyavi kuuluu nykyisin myös japanilaiseen "super" yhtyeeseen nimeltä S.K.I.N Hän jatkaa kuitenkin soolouraansa yhtyeestä huolimatta.
Miyavi kävi Suomessa hänen maailmankiertueensa "THIS IZ THE JAPANESE KABUKI ROCK TOUR 2008" yhteydessä 2. ja 3. heinäkuuta 2008 esiintyessään Helsingissä Tavastia-Klubilla. Molemmat keikat myytiin loppuun hetkessä. Miyavi teki syyskuussa 2009 taas kaksi keikkaa Suomessa toisen maailmankiertueensa "NEO TOKYO SAMURAI BLACK" yhteydessä, Helsingissä ja Tampereella.
Miyavi meni naimisiin Japanilaisen pop artistin Melody.n kanssa, jonka tapasi ensimmäistä kertaa Melodyn juontamassa "J-MELO" show:ssa. Heille syntyi tyttö 29. heinäkuuta 2009, jonka nimeksi tuli Lovelie Miyavi Ishihara. Fanien reaktio asiaan oli vaihteleva. Parille syntyi 21. lokakuuta 2010 toinen tyttölapsi jonka nimeksi he antoivat Jewelie.
Miyavi myös vieraili suomalaisen Lovex-yhtyeen kappaleessa U.S.A, joka julkaistiin vuonna 2011.
Luigi Illica

 
Luigi Illica (9. toukokuuta 1857 Castell'Arquato, Piacenza, Italia – 16. joulukuuta 1919 Colombarone, Italia) oli italialainen libretisti. Hän kirjoitti librettoja muun muassa Giacomo Puccinille, Alfredo Catalanille ja Umberto Giordanolle. Osan libretoistaan Illica kirjoitti yhdessä Giuseppe Giacosan kanssa.
Kaarlo Linkola

Kaarlo Linkola (vuoteen 1906 Collan; 6. kesäkuuta 1888 Joensuu – 27. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, kasvitieteen professori sekä Helsingin yliopiston rehtori. 
Elämäkerta.
Linkola kuului itäsuomalaiseen Collanin virkamies- ja pappissukuun. Hänen vanhempansa olivat Liperin kihlakunnan kruununvouti Karl Julius Collan (1856–1938) ja Naema o.s. Elfving (1868–1920), Vaasan pormestari Karl Oskar Elfvingin tytär. Lyseon seitsemännellä luokalla vuonna 1906 hän suomensi sukunimensä suuren nimenmuutoksen yhteydessä Linkolaksi, sillä hänen isoisänsä Zachris Collan omisti Sulkavalla Linkola-nimisen tilan.
Tultuaan ylioppilaaksi 1907 Linkola aloitti luonnontieteiden opiskelun Helsingin yliopistossa pääaineenaan kasvitiede. Hän opiskeli myös eläintiedettä, maantiedettä ja kemiaa. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1916, ja hänet nimitettiin kasvitieteen dosentiksi vuonna 1919. Linkola kuului Helsingin suojeluskunnan yliopistokomppaniaan. Kasvitieteen opetus yliopistossa oli noihin aikoihin saakka ollut ruotsinkielistä ja kasvitieteen alkuperäinen oppituoli oli ruotsinkielisen Fredrik Elfvingin hallussa. Tämän professuurin rinnalle perustettiin vuonna 1925 suomenkielinen kasvitieteen oppituoli, johon nimitettiin Linkola. Elfvingin jäätyä eläkkeelle vuonna 1926 kasvitieteen laitoksen esimiehen tehtävät siirrettiin Linkolalle. Hän toimi myös yliopiston rehtorina vuosina 1938–1941. Linkola kuoli sinänsä onnistuneen eturauhasleikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin vuonna 1942, ja hänen seuraajakseen uudeksi suomenkieliseksi kasvitieteen professoriksi nimitettiin sodan jälkeen vuonna 1946 Aarno Kalela.
Linkolalla oli merkittävä rooli, kun vuonna 1927 eduskunnalle annettiin ensimmäinen lakiesitys luonnonpuistojen ja kansallispuistojen perustamiseksi. Tämän esityksen sittemmin kaaduttua hän toimi aktiivisesti uuden lain voimaansaamiseksi. Luonnon- ja kansallispuistojen perustamiseksi tässä yhteydessä käyty 15-vuotinen taistelu johti osaltaan luonnonsuojeluliikkeen järjestäytymiseen. Samalla hän perusti myös Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen vuonna 1938 ja toimi sen puheenjohtajana kuolemaansa saakka.
Jatkosodan aikana hän toimi 11. joulukuuta 1941 alkaen myös Tieteellisen Itä-Karjalan toimikunnan puheenjohtajana. Hänen seuraajakseen valittiin Väinö Auer.
Linkolan ensimmäinen puoliso vuodesta 1915 oli Anna Irene o.s. Ringbom (1891–1921). Heille syntyi vuonna 1921 poika Anssi, joka kaatui jatkosodassa syyskuussa 1941. Vuodesta 1928 hän oli naimisissa Hilkka Margareta Suolahden (1907–2001) kanssa, joka oli yliopiston kanslerin Hugo Suolahden tytär. Heidän poikansa Kaarlo Pentti Linkola (1932–2020) oli tunnettu ympäristöfilosofi, toisinajattelija, luonnonsuojelija, kirjailija ja kalastaja. Toinen poika Martti Juhani Linkola (1936–2011) oli museoviraston intendentti. Tytär Aira Margareta Ruohonen (o.s. Linkola) (1930–) toimi Helsingin yliopiston oikeuslääketieteellisen laitoksen kemistinä.
Linkolan lapsenlapsia ovat Marja Ruohonen-Lehto, Laura Ruohonen, Mirjami Linkola, Leena Linkola, Inker-Anni Linkola-Aikio, Anna Ruohonen, Antti Ruohonen ja Hannu Linkola.
Linda (muusikko)

Linda (oikealta nimeltään Svetlana Lvovna Geiman, ), s. 29. huhtikuuta 1977, on venäläinen muusikko, joka toimii laulajana itsensä mukaan nimetyssä yhtyeessä. Hän syntyi Kentaun kaupungissa lähellä Kiinan ja Kazakstanin rajaa. Hän muutti perheineen Moskovaan vuonna 1990. Linda piti ensimmäisen konserttinsa Pietarissa joulukuussa 1995.
Lindan laulujen aiheet käsittelevät muun muassa huumeita, seksuaalisuutta ja maailman ongelmia.
Sotilaslentokoneiden luokat

Monet maat ovat luoneet luokittelujärjestelmän sotilaslentokoneille. 
Yhdysvallat.
Yhdysvaltalaista alkuperää olevien sotilaskoneniden käyttötarkoitus merkitään tyyppimerkinnän ensimmäisellä kirjaimella tai kirjainparilla. 
Jaottelo ei ole aivan tarkka. Muutama kone on luokiteltu salaussyistä väärin. Esim. F-117 Nighthawk oli ensisijaisesti rynnäkkökone.
NATO antoi kylmän sodan aikana Neuvostoliiton sotilaslentokoneille koodinimet, jotka noudattavat amerikkalaista luokitusta.
Vanhan, 1940-luvun lopulla voimassa olleen järjestelmän mukainen hävittäjän merkintä oli P kuten Pursuit. Esimerkiksi Curtiss P-40.
Ruotsi.
Ruotsin vastaava luokitus on rajatumpi:
Natsi-Saksa.
Natsi-Saksa ei luonut konetyyppiluokitusta, joka olisi näkynyt sen lentokoneiden nimissä. Katso Natsi-Saksan lentokonetyyppien tunnukset.
Miguel Bosé

Miguel Bosé (s. 3. huhtikuuta 1956) on espanjalainen näyttelijä ja muusikko. 
Bosé aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1971. Vuonna 1975 hän aloitti myös laulamisen. Vuonna 1977 Bosé solmi levytyssopimuksen CBS Recordsin kanssa. Tähän mennessä Bosé on esiintynyt yli 35 elokuvassa ja julkaissut 21 albumia.
Suomen kronikka

Suomen kronikka () on 1670-luvulla syntynyt Suomen keskiaikaa ja sitä edeltävää ajanjaksoa kuvaava teos. Teos edustaa Ruotsin niin sanottua gööttiläistä historiankirjoitusta, jonka tavoite oli luoda kansalle suurenmoinen menneisyys. Siinä luetellaan esimerkiksi viisitoista Suomen muinaiskuningasta.
Kronikan kirjoittajaa ei tunneta, mutta joskus on arveltu, että kyseessä olisi taidemaalari Elias Brenner. Vaikka teos on latinankielinen, on sen kirjoittaja osannut suomea sekä mahdollisesti myös viroa. Tästä on päätelty, että kirjoittaja olisi ollut Baltiassa oleva suomalainen virkamies tai pappi. 
Henrik Gabriel Porthanista (1739–1804) lähtien Suomen kronikkaan on suhtauduttu kriittisesti. Suomen kronikkaa ei voidakaan pitää pätevänä tietolähteenä Suomen esi- ja varhaishistoriasta. Se on kuitenkin arvokas dokumentti 1600-luvun esitieteellisestä historian ja kansanrunouden tutkimuksesta ja suomalaisen kansallistunteen varhaisimmasta ilmenemisestä ennen varsinaisen nationalismin aikaa. Teoksessa korostetaan suomalaisten ansioita esimerkiksi Ruotsin suurvallan luomisessa.
Kronikka käyttää lähteenään pohjoismaisia saagoja (Snorri Sturluson: Kuinka Norja asutettiin), Saxo Grammaticusta ja suomalaista kansanrunoutta. Erityisesti kronikka on tunnettu siitä, että se luettelee Suomen muinaiset kuninkaat. "Suomi"-sanan alkuperä johdetaan kalansuomusta ja ulkomaalaisten käyttämä "finn"-sana vennoon, joka viroksi "vend"-muodossa tarkoittaa veljeä. Kronikka on julkaistu vuoden 1728 julkaisussa "Swedische Bibliothek", mutta se oli oppineiden tiedossa jo 1600-luvun jälkipuoliskolla esimerkiksi Daniel Jusleniuksen tuotannosta päätellen. 
Forsiuksen kronikka.
Toisen "Suomen kronikka" -nimisen historiateoksen kirjoitti helsinkiläissyntyinen pappi ja tieteilijä Sigfridus Aronus Forsius vuosien 1611 ja 1616 välillä. Forsiuksen käsin kirjoitetusta teoksesta on jäljellä kopioina säilyneitä katkelmia, joista päätellen 'Suomen kronikan' lähdeaineistona oli käytetty ainakin osittain kirkollisia kronikoita, kuten piispojen elämäkertoja.
Henri Rousseau

Henri Julien Félix Rousseau (21. toukokuuta 1844 Laval, Mayenne – 2. syyskuuta 1910 Pariisi) oli ranskalainen itseoppinut naivistinen taiteilija. Kuuluisat avantgarde-taiteilijat, kuten Gauguin ja Picasso huomasivat hänen maalauksensa hänen taiteilijauransa viimeisessä vaiheessa, kun hän maalasi päätoimisesti. Hänet tunnetaan myös nimillä "Le Douanier" () tai "Tullimies Rousseau" päivätyönsä mukaan.
Ura.
Rousseau toimi tullivirkailijana 1871–1893. Ollessaan virassaan hän alkoi opettaa itseään maalaamaan ja maalasi myös työaikanaan. Rousseaun työajan käytöstä maalaamiseen on useita tarinoita. ”Hän saattoi etsiä jostain paikan, jossa saattoi istua yksin, maalata ja piirtää”, muisteli eräs hänen tuttavansa. Yksi tämän kauden mestariteoksista on "Tulliportti" (noin 1890), joka esittää luultavasti hänen työpaikkaansa Porte de Vanvesissa.
Hän siirtyi kokopäiväiseksi taiteilijaksi vasta jäätyään eläkkeelle. Suosikkiaiheita olivat viidakkomaisemat, ja maisemat, joiden etualalla on ihminen. Viidakkoihinsa hän haki mallia sekä kasvitieteellisestä puutarhasta että kasviopin kirjoista – oikeassa viidakossa Rousseau ei koskaan käynyt.
Teokset.
Elämänsä ajan häntä viehätti järjestys, rakenne ja säännöllisyys. Samanaikaisesti hän tunsi vahvaa vetoa villiä vapautta kohtaan. Tämä vapaus näkyy parhaiten Rousseaun kuuluisissa viidakkokuvissa, jotka yhdistävät eläimellisen vapauden esityksen rajoittamattoman mielikuvituksen ja psykologisen draaman näyttöön.
Pablo Picasso ja Rousseau tunsivat toisensa, ja Picasso piti Rousseaun töitä suuressa arvossa.
Rousseaun teoksia on muun muassa Lavalin, Ranskassa sijaitsevassa naivistisen taiteen museon, kokoelmissa.
Turangalîla-sinfonia

Turangalîla-sinfonia on Olivier Messiaenin vuosina 1946–1948 säveltämä sinfonia, jonka tilasi Messiaenilta Serge Koussevitzky. Sinfonian ensiesitti Bostonin sinfoniaorkesteri vuonna 1949 Leonard Bernsteinin johdolla. Noin 80 minuuttia kestävä sävellys jakautuu kymmeneen osaan.
Turangalîla-sinfoniassa on käytetty ondes Martenot -soitinta. Siinä on myös kohtia, joissa pianolla on erityisen tärkeä osuus. Messiaen kertoi sinfonian nimen tulevan sanskriitin sanoista "turanga" ja "lîla", jotka yhdessä tarkoittavat "rakkauslaulua". 
"Helsingin Sanomien" Seppo Heikinheimon mielestä sinfoniaa voi pitää yhdessä suhteessa tärkeänä merkkipaaluna: ”Se ennakoi ja vei jo etukäteen suureen huipennukseen tyylin, jota erilaiset minimalistit alkoivat kehitellä paljon myöhemmin. Molemmat perustavat musiikkinsa toiston hypnoottisuuteen, mutta siinä, missä minimalistit pystyvät vain onttoon veivaamiseen, Messiaenin musiikissa on tiettyä hypnoottisuutta, hyvässä akustikassa vaikuttavuuttakin.” Messiaenin orkestrointia Heikinheimo ei niinkään arvostanut: ”Hän käyttää orkesteria kuin huono urkuri, joka osaa vain vetää päälle kaikki äänikerrat tai vähentää ne minimiin. Erilaisten soitinten värien sekoittamista hän harrastaa vain harvoin, vaikka se on urkurin taitojen a ja o. Sen vuoksi Messiaenin orkesteri soi melkein aina samanlaiselta, kieltämättä omaleimaiselta, koska kukaan muu ei sävellä näin: lapsekkaan riemukkaita ja yksinkertaisen diatonisia toitotuksia enimmäkseen koko orkesterille ja pianolle, vahvistuksena vielä hurmioituneesti ujeltava ondes Martenot.”
Esa-Pekka Salonen ja Philharmonia-orkesteri sekä Simon Rattlen johtama Birminghamin sinfoniaorkesteri levyttivät "Turangalîla"-sinfonian 1980-luvun lopulla, ja "Helsingin Sanomien" Jukka Isopuro piti molempia levytyksiä erinomaisina. "Gramophone"-lehden Richard Whitehousen mielestä hyviä levytyksiä ovat tehneet myös Seiji Ozawa ja Toronton sinfoniaorkesteri (RCA 1967), Kent Nagano ja Berliinin filharmonikot (Teldec 2001), Juanjo Mena ja Bergenin filharmoninen orkesteri (Hyperion 2012) sekä Hannu Linnun johtama Radion sinfoniaorkesteri (Ondine 2014).
Nenä (ooppera)

Nenä () on Dmitri Šostakovitšin vuosina 1927–1928 säveltämä satiirinen ooppera. Se perustuu Nikolai Gogolin samannimiseen novelliin. Teoksen ensiesitys oli Leningradissa 18. tammikuuta 1930.
Ooppera kertoo pietarilaisesta virkamiehestä, jonka nenä lähtee pois hänen kasvoiltaan ja alkaa elää itsenäisesti. Oopperassa käytetään erilaisia tyylejä, kuten atonaalisuutta. Siinä on myös paikoittain vaikutteita kansanmusiikista.
Oboesonaatti (Poulenc)

Francis Poulencin sonaatti oboelle ja pianolle on vuodelta 1962. Se on yksi säveltäjän viimeisistä teoksista. 
Poulencin oboesonaatti koostuu kolmesta osasta ja on omistettu säveltäjä Sergei Prokofjevin muistolle. Teos kestää soitettuna noin kolmetoista minuuttia. 
Oboesonaatti on yksi Poulencin kolmesta puhallinsoitinsonaatista. Muut ovat huilusonaatti vuodelta 1956 ja klarinettisonaatti vuodelta 1962.
Ken Leung

Kenneth ”Ken” Leung (s. 21. tammikuuta 1970 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Saw", "" ja "Shanghai Kiss". Hän on esiintynyt myös Miles Straumena ABC:n televisiosarjassa "Lost" ja Karnakina Marvel-televisiosarjassa "Inhumans".
Elämäkerta.
Nuoruus.
Leung syntyi New Yorkissa ja kasvoi Two Bridgesin alueella Manhattanin Lower East Sidella. Sittemmin hänen perheensä muutti Midwoodiin, Brooklyniin, jossa hän varttui ennen high schoolin suorittamista loppuun Old Bridgessä New Jerseyssä.
Myöhemmin Leung kävi New Yorkin yliopistoa (NYU) ja opiskeli siellä myös näyttelemistä Catherine Russellin ja Nan Smithnerin kanssa.
Ura.
Vuonna 1997 Leung teki näyttelijän debyyttinsä Brett Ratnerin elokuvassa "Rush Hour – Rankka pari" ja vuonna 2000 Edward Norton valitsi hänet näyttelemään elokuvaansa "Keeping the Faith". Siitä lähtien Leung on esiintynyt lukuisissa itsenäisissä- ja televisioelokuvissa, muun muassa neljässä Brett Ratnerin ja kahdessa Spike Leen elokuvassa. Vuonna 1998 hän näytteli hahmoa nimeltä James the Less ja Jumalaa Terrence McNallyn intohimoisessa näytelmässä "Corpus Christi", ja vuonna 2002 teki Broadway-debyyttinsä Tony-palkinnon voittaneessa musikaalissa "Thoroughly Modern Millie".
Vuonna 2007 Leung näytteli toista pääosaa "Shanghai Kiss" -nimisessä independent-elokuvassa Hayden Panettieren kanssa, ja ansaitsi roolistaan erikoismaininnan San Francisco International Asian American Film Festival -tapahtumassa. Samana vuonna hän vieraili HBO:n "Sopranos"-sarjan viimeisen kauden jaksossa. Vierailu inspiroi "Lostin" tekijöitä valitsemaan hänet näyttelemään Miles Straumea sarjan neljännelle kaudelle.
Kati Kovács

Kati Kovács (oik. "Marje Katalin Kovács", [kovaːtʃ], s. 26. joulukuuta 1963 Helsinki) on suomalainen sarjakuvataiteilija, jonka tuotantoon kuuluu omaelämäkerrallisia ja feminististiä sarjakuvia.
Kovácsin aloittaessaan sarjakuvantekijän uraa 1980-luvulla, alalla ei vielä toiminut monia naisia. Naivistisella tyylillä piirtävä Kovács on yksi Suomen tunnetuimpia sarjakuvantekijöitä. Hänet on kutsuttu näyttelyihin ja hänen töitään on julkaistu eri puolilla Eurooppaa sekä Hongkongissa. Kovácsin töitä on käännetty ruotsiksi, saksaksi, ranskaksi ja unkariksi. 
Ura.
Kovács valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja opiskeli graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1984–1986. Vuodesta 1988 hän on ollut freelancesarjakuvapiirtäjä ja -kuvittaja.
Vuonna 1994 Like julkaisi Kovácsin omaelämäkerrallisuutta ja fantasiaa yhdistävän esikoissarjakuva-albumin "Vihreä rapsodia", joka on käännetty myös ruotsiksi ja unkariksi. Kovácsin alter egon Unkarin matkaa käsittelevä albumi ilmestyi myöhemmin myös Arktisen Banaanin kustantamana. Vuonna 1996 ilmestyi seuraava albumi, kaavoihinsa kangistuneen kotirouvan kasvutarinan kertova "Karu selli", joka on käännetty ruotsiksi ja saksaksi. Kolmas albumi "Pahvilapsi" ilmestyi vuonna 2001. Useiden omien albumiensa lisäksi Kovács on julkaissut albumeja Pauli Kallion käsikirjoittajina. 
Albumien lisäksi Kovácsin tuotantoa on julkaistu esimerkiksi "Helsingin Sanomissa" (2002), "Ilta-Sanomissa", "Cosmopolitanissa" (1999–2000), "Me Naisissa", "Kaksplussassa" ja "Rumbassa" sekä suomalaisissa antologioissa, kuten "Napa", "Suuri Kurpitsa" ja "Sarjakuvastin," ja muun muassa ranskalaisessa Lapin-antologiassa ja slovenialaisessa "Stripburgerissa". Suomessa Kovácsin albumeita ovat kustantaneet Like, Arktinen Banaani, Suomen yrityslehdet (Sarjamania) ja Asema.
Vuonna 2013 ilmestyi Kovácsin ideoima Virossa toteutettu pitkä nukkeanimaatio "Lisa Limone &amp; Maroc Orange", joka käsittelee siirtolaisuutta Euroopassa.
Kovács on palkittu muun muassa Suomen opetusministeriön taiteen Nuori Suomi -palkinnolla 1996, Puupäähatulla 1999 sekä Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun Grand Prix’llä 2001. Kemin sarjakuvakeskus myönsi hänelle vuoden 2004 sarjakuvapäiviensä pääpalkinnon Lempi Grand Prix'n. Vuonna 2014 Kovács sai ensimmäistä kertaa jaetun sarjakuvataiteen valtionpalkinnon. Ruotsissa hän sai Urhunden-palkinnon parhaasta ulkomaisesta käännösalbumista "Karu cell" vuonna 1998.
Kovácsille myönnettiin taiteilijaeläke 2025.
Yksityiselämä.
Kovács on asunut Italiassa Roomassa vuodesta 1986 lähtien. Hänen nimensä viittaa unkarilaisiin sukujuuriin: Kovácsin liikemiehenä toiminut isänisä muutti Unkarista Suomeen vuonna 1939. Kovácsilla on kaksi lasta.
Neljä vuodenaikaa

Neljä vuodenaikaa () on Antonio Vivaldin säveltämä neljän viulukonserton sarja. Sarja sävellettiin noin vuonna 1720 ja julkaistiin vuonna 1725. "Neljä vuodenaikaa" on Vivaldin tunnetuin teos. 
Vivaldi julkaisi konserttojen yhteydessä sonetteja.
Heti teoksen julkaisemisen jälkeisenä vuotena Johann Sebastian Bach viittasi kevät -osion teemaan kahdeksalla nuotilla kantaatissaan nr. 27, aarian "Willkommen! will ich sagen" alussa.
Osat.
Jokaisessa" Neljän vuodenajan" konsertossa on kolme osaa, joista kaksi on nopeita ja yksi hidas.
Konserttojen osat ovat: