tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Delfinia

Delfinia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Apollon Delfiniokselle. Sitä vietettiin Munikhion-kuun 6. päivä eli nykyisen huhti-toukokuun aikoihin.
Delfinia-juhla oli muualla Kreikassa Apollonin kunniaksi vietetyn Apollonia-juhlan kaltainen sovitusjuhla. Ateenan asukkaat ja muut joonialaiset pitivät Apollonia heimonsa jumalallisena isänä (). Apollonin Delfinios-epiteetti ja juhlan nimi viittaavat myyttiin, jossa Apollon surmasi Delfyne-hirviön. Siksi ihmiset katsoivat aiheelliseksi lepyttää vihastunutta jumalaa. 
Juhlapäivään kuului kulkue, jossa joidenkin tietojen mukaan seitsemän poikaa ja seitsemän tyttöä kantoivat valkoisilla villanauhoilla sidottuja oliivipuun lehviä (), mikä oli alistumisen merkki. Toisten tietojen mukaan kulkue olisi ollut ennen kaikkea naimattomien tyttöjen kulkue. Tämän vuoksi sekä siksi, että juhla pidettiin Artemiin syntymäpäivänä, sen on joskus arveltu olleen ennemmin omistettu Artemiille kuin Apollonille. Kulkue päättyi Delfinionille, joka oli Apollonille ja Artemiille omistettu pyhäkkö.
Delfinia-juhlaa vietettiin myös muualla. Esimerkiksi Aiginalla siihen kuului kilpailuja.
Diasia

Diasia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Zeus Meilikhiokselle. Sitä vietettiin Anthesterion-kuun 23. päivä eli nykyisen helmi-maaliskuun aikoihin.
Diasia oli ainakin arkaaisella kaudella Ateenan tärkein Zeukselle omistettu juhla. Sen nimi oli johdettu Zeuksen nimen genetiivistä "Dios" (). Juhlaa vietettiin Agraissa kaupungin muurien ulkopuolella. Se oli luonteeltaan sovitusjuhla. Varakkaammat kansalaiset suorittivat uhreja (), ja köyhemmät kansalaiset polttivat suitsukkeena jotakin, mitä heidän maansa tuotti (). Juhlaan kuului myös juhla-ateria ja markkinat.
Kun Kylon yritti nousta Ateenan tyranniksi, Delfoin oraakkeli kehotti häntä ryhtymään yritykseensä ”Zeuksen suurimman juhlan aikana”. Oraakkelinlause tarkoitti Ateenan omaa Diasiaa. Kylon kuitenkin tulkitsi virheellisesti sen tarkoittavan yleiskreikkalaisempia Olympian kisoja, joiden voittajiin itsekin kuului, ja epäonnistui yrityksessään.
Diisoteria

Diisoteria (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Zeus Soterille ja Athene Soteiralle. Sitä vietettiin Skiroforion-kuun viimeisenä päivänä eli 29. tai 30. päivä eli attikalaisen kalenterin vuoden viimeisenä päivänä, nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin.
Juhla liittyi erityisesti Pireuksessa sijainneeseen Zeus Soterin ja Athene Soteiran temppeliin. Se perustettiin vasta Themistokleen linnoitettua Pireuksen vuonna 472 eaa. Erään teorian mukaan juhla olisi liittynyt alueen vapauttamiseen persialaisilta Salamiin taistelun vuonna 480 eaa. jälkeen. Juhlaan kuului eponyymiarkontin johtama kulkue, joka sai mahdollisesti alkunsa Agoralta Zeuksen stoalta, sekä myöhemmin hellenistisellä kaudella efebien purjehduskilpailu.
Dipolieia

Dipolieia (, myös , tai , ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Zeus Polieukselle. Sitä vietettiin Skiroforion-kuun 14. päivä eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin.
Juhlaan kuului "bufonia"-uhri eli härän uhraaminen kirveellä, minkä vuoksi myös koko juhlasta käytettiin joskus nimeä "Bufonia" ( tai "Boufonia"). Uhritoimitus sijoittui Akropoliilla olleelle Zeus Polieuksen pyhäkölle, jossa oli tätä varten alttaripöytä. Uhrin jälkeen Prytaneionilla suoritettiin rituaalinen oikeudenkäynti, jossa kirves oli syytettynä verityöstä. Juhlan vietto lakkasi hellenistiselle kaudelle tultaessa.
Genesia

Genesia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla vainajien muistoksi ja kunniaksi. Sitä vietettiin Boedromion-kuun 5. päivä eli nykyisen syys–lokakuun aikoihin.
Genesia-juhlan nimi viittaa esi-isiin (). Juhlaa vietettiin geometrisella ja arkaaisella kaudella noin 800–500 eaa., mutta sen vietto vaikuttaa lakanneen klassisella kaudella 400-luvun eaa. kuluessa. Juhlassa uhrattiin maalle (, tai Gaialle).
Haloa

Haloa () tai Aloa () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Demeter Haloalle, Korelle sekä Dionysokselle. Sitä vietettiin Poseideon-kuun 26. päivä eli nykyisen joulu-tammikuun aikoihin.
Haloa-juhlaa vietettiin aina sadonkorjuukauden päättymisen jälkeen, erityisesti Eleusiissa. Juhlan nimi viittaa ilmeisesti puimatantereeseen (). Silloin uhrattiin pelkästään hedelmiä, sekä kiitoksena sadosta että seuraavan sadon turvaamiseksi. Verelliset uhrit oli kyseisenä päivänä kielletty. Juhlaa viettivät erityisesti naiset.
Kallynteria

Kallynteria (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle. Sitä vietettiin Thargelion-kuussa eli nykyisen touko-kesäkuun aikoihin.
Kallynteria oli puhdistus- ja sovitusjuhla Athenen lepyttämiseksi ennen sadonkorjuun alkua. Se liittyi läheisesti Plynteria-juhlaan, jossa Erekhtheionissa sijainnut Athenen kulttikuva ja sen vaatteet pestiin. Kallynteriassa Athenen temppeli siivottiin ja mahdollisesti myös siellä palaneen ikuisen tulen öljy vaihdettiin.
Kallynterian päivämäärää ei tunneta varmuudella. Usein se on sijoitettu Plynteriaa edeltäneeseen päivään eli Thargelion-kuun 24. päivään. Nykyisin kuitenkin katsotaan, että sitä vietettiin Plynterian jälkeen, ja sen arvellaan sijoittuneen kuun 28. päivään.
Khalkeia (juhla)

Khalkeia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle ja myös Hefaistokselle. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun viimeisenä päivänä eli yleensä 30. päivä (tai 29. päivä, jos kuukausi jätettiin lyhyemmäksi), nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Khalkeia oli käsityöläisyyden juhla, ja siksi omistettu alan suojelijoille Athenelle ja Hefaistokselle. Juhla oli hyvin vanha. Alun perin se oli ilmeisesti omistettu Athene Erganelle, ja sitä juhli koko kansa, minkä vuoksi se tunnettiin nimillä "Athēnaia" () ja "Pandēmos" (). Myöhempinä aikoina sitä juhlivat käsityöläiset ja erityisesti sepät Hefaistoksen kunniaksi. Siksi sen nimeksi tuli "Khalkeia", mikä viittaa kupariin ().
Panathenaia-juhlassa Athenen kulttikuvalle annetun peploksen kutominen alkoi aina Khalkeia-juhlassa. Menandros kirjoitti komedian nimeltä "Khalkeia". Siitä on säilynyt katkelma Athenaioksella.
Suomen urheilu 1988

Suomen urheilu 1988 käsittelee vuoden 1988 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Khloia

Khloia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu sadonkorjuun, viljan ja kaikkien elävien kasvien jumalatar Demeter Khloelle ja tämän tyttärelle Korelle. Juhla tunnetaan ainakin Eleusiin ja Thorikoksen sekä Alemman ja Ylemmän Paianian demoksista. Ainakin Thorikoksessa sitä vietettiin Elafebolion-kuussa eli nykyisen maalis-huhtikuun aikoihin. Khloia juhlisti todennäköisesti nimensä mukaisesti uuden sadon vihreiden versojen () esiintulemista talven jälkeen.
Kronia

Kronia (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Kronokselle. Sitä vietettiin Hekatombaion-kuun 12. päivä eli nykyisen heinä-elokuun aikoihin, ja siitä oli peräisin kuukauden varhaisempi nimi Kronion.
Ateenalaisen perinteen mukaan Zeuksen isän Kronoksen kultin kaupungissa aloitti Kekrops. Kronoksella ja Rhealla oli yhteinen temppeli Kronoksen ja Rhean temppeli, joka sijaitsi lähellä Olympoksen Zeuksen temppeliä. Kronia-juhla oli viljakauden sadonkorjuujuhla. Isännät ja orjat viettivät sitä aterioimalla yhdessä.
Kronia-juhla tunnetaan myös muun muassa Rhodokselta, jossa Kronos yhdistettiin mahdollisesti foinikialaiseen Moolokiin. Roomassa Saturnalia vastasi monin tavoin Kroniaa.
Munikhia (juhla)

Munikhia ( tai "Mounikhia", myös tai "Mounykhia"; ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Artemis Munikhialle. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Munikhion-kuun 16. päivä eli nykyisessä huhti-toukokuussa täydenkuun aikoihin.
Juhla oli omistettu Artemiille Munikhia-epiteetillä eli yöllä yksin loistavan täydenkuun ( &lt; ) jumalattarena. Samalla se liittyi Pireuksen Munikhian kaupunginosaan ja siellä sijainneeseen Artemis Munikhian temppeliin. Pireus sijaitsi lähellä Salamiin taistelun (480 eaa.) paikkaa, ja Plutarkhoksen mukaan juhla perustettiin taistelun muistoksi. Jumalattaren uskottiin auttaneen kreikkalaisia kuunvalollaan taistelua edeltäneenä yönä. Juhlassa Artemiille uhrattiin nimellä "amfifōntes" () tunnettuja kakkuja, jotka saivat nimensä siitä, että ne oli reunustettu kauttaaltaan kynttilöillä.
Kun spartalainen Lysandros määräsi Ateenan muurit purettaviksi peloponnesolaissodan jälkeen, hän teki tämän loukkaukseksi juuri Munikhian päivänä.
Olympeia

Olympeia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Olympoksen Zeukselle. Sitä vietettiin Munikhion-kuun 19. päivä eli nykyisen huhti-toukokuun aikoihin.
Olympia-juhlan perusti Ateenan tyranni Peisistratos 500-luvulla eaa. Se liittyi tämän rakennuttamaan Olympoksen Zeuksen temppeliin. Juhlaan kuului ratsuväen kulkue sekä ainakin roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa., jolloin temppeli saatettiin valmiiksi, hevosurheilukilpailut. Juhlalla ei ollut yhteyttä Olympian kisoihin.
Oskhoforia

Oskhoforia (, myös ; ) oli antiikin Ateenassa vietetty viininkorjuujuhla, joka oli omistettu Dionysokselle ja Athenelle. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 6. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Historia.
Oskhoforia-juhla kunnioitti Dionysosta ja Athenea viinin ja öljyn antajina. Samalla se kunnioitti Theseuksen ja joidenkin tietojen mukaan myös Ariadnen muistoa. Kreikkalaisessa mytologiassa sitä pidettiin Theseuksen itsensä perustamana tämän palattua Kreetalta. Tähän liittynyt tarina selitti juhlaan kuuluneiden rituaalien alkuperän.
Ohjelma.
Juhlaan kuului muun muassa kilpajuoksu, jossa kaksikymmentä ylhäisösukuihin kuulunutta nuorukaista kantoi viiniköynnösten oksia (), joissa oli rypäleterttuja. Juhlan nimi tarkoittaa näiden oksien kantamista. Kilpailun reitti kulki Limnaissa sijainneelta Dionysoksen temppeliltä Faleronissa sijainneelle Athene Skiraksen temppelille. Kantajia valittiin kaksi jokaisesta kymmenestä fylestä eli heimosta. Voittaja (tai voittajaheimon nuorukaiset) saivat palkinnoksi maljan, jossa oli viidestä aineesta eli viinistä, juustosta, jauhoista, hunajasta ja öljystä tehty juoma (, tai ), sekä kunniapaikan kilpailua seuranneessa kulkueessa.
Kulkue marssi ilmeisesti Athenen temppeliltä takaisin Dionysoksen temppelille. Siihen kuului kuoro, jonka edellä kulki kaksi naisten vaatteisiin pukeutunutta nuorukaista, mahdollisesti mainitut voittajat. Sekä nuorukaiset että muut kulkueen jäsenet kantoivat jälleen viiniköynnösten oksia. Kulkueessa laulettin ja tanssittiin. Perillä suoritettiin uhritoimitus, johon osallistui myös naisia (), ilmeisesti nuorukaisten äidit. Juomauhria kaadettaessa yleisö huusi "”eleleu, iū iū”" (). Lopuksi järjestettiin juhla-ateria.
Aiemmin tutkijoiden keskuudessa on ollut erimielisyyksiä siitä, kuuluiko Oskhoforia-juhlaan kilpajuoksu, kulkue vai kummatkin, vai kuuluiko toinen Skira-juhlaan. Nykyisin katsotaan, että kummatkin olivat osa juuri Oskhoforiaa.
Oskhoforiaa seurasivat heti seuraavina päivinä Pyanopsia- ja Theseia-juhlat, jotka yhdistettiin myös Theseukseen.
Plynteria

Plynteria () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistetu Athenelle. Sitä vietettiin Thargelion-kuun 25. päivä eli nykyisen touko-kesäkuun aikoihin.
Historia.
Plynteria oli puhdistus- ja sovitusjuhla Athenen lepyttämiseksi ennen sadonkorjuun alkua. Sen nimi viittaa pesemiseen. Juhlassa jumalatarta kunnioitettiin pesemällä Erekhtheionissa pidetty Athene Poliaan muinainen puinen kulttikuva sekä sen vaatteet. Perinteessä juhla kytkettiin Aglauroksen kuolemaan. Tämän katsottiin eläessään palvelleen jumalatarta samalla tavalla. Seremonia suoritettiin vielä ainakin 400-luvulla eaa. senkin jälkeen, kun Athenen arvokkaimmaksi kultikuvaksi kaupungissa oli tullut Feidiaan veistämä, Parthenonissa sijainnut Athene Parthenos.
Samanlainen seremonia tunnetaan muun muassa Parokselta, jossa juhlalla oli myös sama nimi, sekä Argoksesta. Roomassa tunnettiin samankaltainen seremonia nimeltä Megalesia.
Ohjelma.
Juhlan aluksi Erekhtheion suljettiin köydellä, jotta kukaan ei olisi astunut sisään luvatta kesken toimitusten. Tämän jälkeen seremoniaa perinteisesti johtaneet praksiergidien suvun naiset riisuivat Athene Poliaan kulttikuvalta kypärän ja keihään. Tämän jälkeen kaksi naista ( tai ), joiden tehtävänä oli vuorollaan kulttikuvan ja/tai sen peploksen peseminen, riisuivat vaatteen kuvapatsaan yltä. Patsaan ja vaatteiden pesupaikasta on antiikin lähteissä kolme eri tietoa: joidenkin mukaan se tapahtui Erekhtheionissa, joidenkin mukaan Kallirrhoen lähteessä ja joidenkin mukaan meressä Faleronissa, jonne patsas vietiin kulkueessa.
Kulkueesta on säilynyt enemmänkin tietoa, joten se on kaikkein todennäköisin vaihtoehto ainakin jossakin vaiheessa historiaa. Suolavettä pidettiin muutoinkin parhaana puhdistautumiseen, ja sitä käytettiin myös muun muassa Eleusiin mysteereissä. Kulttikuva ja sen vaatteet vietiin merenrannalle vaunuissa. Kulkueessa kulki myös pappeja ja papittaria sekä efebejä ja muuta kansaa. Kulttikuva tuotiin takaisin kaupunkiin illalla soihdunvalossa. Kulkueessa kannettiin myös muun muassa viikunoita. Temppelissä kulttikuvalle puettiin sen puhdas peplos. Patsaan jalustan pesi erillinen "katanēptēs" ().
Plynteria-päivää pidettiin yhtenä epäonnen päivistä (, ), jolloin ei haluttu käydä oikeutta tai tehdä kauppoja, sillä kaupunki oli silloin vailla suojelijajumalatartaan. Plynteria-juhlan edeltävänä päivänä oli siihen läheisesti liittynyt Kallynteria-juhla.
Poseidea

Poseidea (, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Poseidonille. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneessa Poseideon-kuussa eli nykyisen joulu-tammikuun aikoihin, oletettavasti kuun 8. päivä.
Juhlasta tiedetään vain vähän. Koska se sijoittui aikaan, jolloin meri oli myrskyisin, silloin oletettavasti rukoiltiin Poseidonilta rauhallisempaa säätä, jotta merenkulkua voitaisiin pian jatkaa uudelleen. Juhlan on arveltu palautuvan hyvin varhaisiin aikoihin, kenties mykeneläiseen kauteen, jolloin luonnonvoimien mahtavimpana jumalana pidettiin meren Poseidonia, ei taivaan Zeusta.
Poseidea-juhlaan kuului ilmeisesti myöhempinä aikoina ainakin joka neljäs vuosi purjehduskilpailut. Ne järjestettiin Sunionin niemellä, jossa sijaitsi Poseidonin temppeli. Kilpailuissa käytettiin mahdollisesti kolmisoutuja.
Proerosia

Proerosia ( tai , harvemmin , ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Demeterille. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 6. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Proerosia tarkoitti yleisemmin kyntämisen ja kylvämisen yhteydessä suoritettuja riittejä. Niitä suoritettiin eri alueilla eri aikaan maanviljelysvuoden tarpeiden mukaisesti. Ateenan vuosittaisena juhlana Proerosia sijoittui Eleusiihin. Se oli yksi vuodenkierron lukuisista maanviljelykseen liittyvistä juhlista Thesmoforian, Haloan, Thargelian, Skiran ja Eleusiin mysteereiden ohella.
Pyanopsia

Pyanopsia () eli Pyanepsia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Apollonille. Se oli hedelmäkauden sadonkorjuujuhla. Juhlaa vietettiin siitä nimensä saaneen Pyanopsion-kuun 7. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Pyanopsia oli päättyvän kesän ja alkavan syksyn juhla, ja siksi se oli omistettu kesäkauden jumalalle Apollonille (joskus vastaavasti Heliokselle) ja samalla horille. Samalla se oli sadonkorjuujuhla, ja muistutti tässä jossain määrin Thargeliaa. Juhla sai nimensä keitetyistä pavuista (), joita Apollonille tarjottiin uhriksi syksyn sadon ensihedelminä. Toinen ensihedelmäuhri juhlassa oli "eiresiōnē" () eli oliivipuun oksa, johon oli kiedottu valkoisia tai purppuralla värjättyjä villanauhoja, ja johon oli ripustettu kaikenlaisia syksyn hedelmiä sekä leivonnaisia ja pieniä astioita, joissa oli hunajaa, viiniä ja oliiviöljyä. Juhlaan kuuluneessa kulkuessa tätä oksaa kantoi poika, jonka molemmat vanhemmat olivat vielä elossa. Samalla laulettiin laulua, joka tunnettiin myös nimellä "eiresiōnē". Kulkue vei Apollonin temppelille, ja oksa jätettiin sen sisäänkäynnille. Siellä se sai olla koko vuoden, kunnes vaihdettiin seuraavana vuonna tuoreeseen. Muita vastaavia oksia ripustettiin talojen oville.
Kreikkalaisessa mytologiassa juhlaa pidettiin Theseuksen perustamana sen jälkeen kun tämä palasi Kreetalta ja halusi kiittää Apollonia turvallisesta viimeisestä purjehdusetapista Delokselta Ateenaan. Papukeittouhrin alkuperä selitettiin niin, että Theseuksen miehistö keitti tuolloin keiton laivan viimeisistä vähäisistä muonavaroista, ja siitä valmistettiin juhla-ateria ja kiitosuhri jumalalle. Vastaavasti kulkue selitettiin kiitokseksi siitä, että puute oli päättynyt.
Pyanopsiaa edelsi edeltävän päivän Oskhoforia-juhla ja seurasi Theseia-juhlan päivä. Muualla Kreikassa juhla tunnettiin nimellä "Panopsia" ().
Skira

Skira () eli Skiroforia () () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle (tai Demeterille ja Korelle). Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Skiroforion-kuun 12. päivä eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin.
Juhlaan kuului kulkue, jossa Athenen papitar sekä Poseidonin ja Helioksen papit kulkivat suuren valkoisen päivänvarjon alla Akropoliilta Skiron-nimiseen paikkaan. Se sijaitsi Ateenasta Eleusiihin johtaneen Pyhän tien varrella, lähellä Eleusiin alueen muusta Attikasta erottanutta Kefissos-jokea. Juhla sai nimensä päivänvarjoa tarkoittavasta sanasta "skiron" (). Päivänvarjoa kantoi Erekhtheuksen pappi tai eteobutadien suvun edustaja.
Yleensä kulkueen katsottiin olleen omistettu Athenelle, mutta joskus Demeterille ja Korelle eli Persefonelle. Skironissa tai sen lähellä sijaitsi Athene Skirakselle, Poseidon Paterille, Demeterille ja Korelle omistettu pyhäkkö, jossa suoritettiin jonkinlainen maan hedelmällisyyden rituaali. Se saattoi liittyä sadonkorjuun suojeluun tai sadonkorjuusta kiittämiseen. Siihen kuului mahdollisesti niiden porsaiden uhraaminen ja maahan kaivaminen, joiden jäänteet kaivettiin jälleen ylös Thesmoforia-juhlassa. Athenen ja Poseidonin kultit oli mahdollisesti liitetty vanhempaan Demeterin ja Koren kulttiin Attikan yhdistämisen aikoihin, jolloin paikallinen kultti tuli yleisattikalaiseksi. Päivänvarjo symboloi Attikan maaperän suojelemista auringon polttavilta säteiltä kesän kuumimpaan aikaan, jonka alussa juhlaa vietettiin. Juhla oli ennen kaikkea naisten tai tyttöjen viettämä.
Chevrolet Cavalier

Chevrolet Cavalier on keskiluokan henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmistaa Chevrolet-brändin alla. Alkuperäisen Cavalierin valmistus alkoi 1981 ja se lopetettiin 2005. Myöhemmin samanniminen malli on palannut markkinoille Yhdysvaltain ulkopuolella.
Kolmannen sukupolven Cavalieria myytiin Japanissa Toyota-merkkisenä.
Stenia

Stenia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Demeterille. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 9. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Stenia-juhla oli vain naisten viettämä Thesmoforia-juhlan valmistajaisjuhla, joka sijoittui päivää ennen Halimuksen demoksen omaa Thesmoforiaa ja kaksi päivää ennen varsinaista koko kaupungin Thesmoforiaa. Juhlaan kuuluivat muun muassa ritualisoidut molemminpuoliset solvaukset ja muu alatyylinen kielenkäyttö. Tästä tuli myös 'solvaamista' tarkoittava verbi "stēniōsai" (). Juhlaan liittyi oletettavasti myös rituaalinen puhdistautuminen ennen Thesmoforiaa.
Synoikia

Synoikia (, myös ) () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle. Silloin muistettiin Theseuksen suorittamaa Attikan kylien yhdistämistä () Ateenan kaupungiksi. Juhlaa vietettiin Hekatombaion-kuun 16. päivä eli nykyisen heinä-elokuun aikoihin.
Ateenalaisen perinteen mukaan juhlan perusti Theseus itse. Se oli omistettu Athenelle Ateenan ja koko yhdistetyn Attikan suojelijana. Juhlassa kunnioitettiin myös Zeus Fratriosta. Lisäksi sen aikana uhrattiin veretön uhri Eirenelle eli rauhan henkilöitymälle. Thukydides ja Plutarkhos mainitsevat juhlan, eli se oli olemassa vielä heidän aikanaan. Plutarkhos kutsui sitä nimellä "Metoikia" ().
Erään tulkinnan mukaan juhla olisi ollut joka toinen vuosi yksipäiväinen ja joka toinen vuosi kaksipäiväinen (Hekatombaion 15.–16.).
Theseia

Theseia () oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Poseidonille ja Theseukselle. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 8. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Theseiaa vietettiin sen muistoksi, että Kimon hankki Attikan kansallisen heeroksen Theseuksen luut takaisin Skyrokselta Ateenaan vuonna 476/475 eaa. Delfoin oraakkelin kehotuksesta. Luut haudattiin paikkaan, johon rakennettiin Theseion eli Theseuksen pyhäkkö. Vuosittain tämän kunniaksi vietettyyn juhlaan kuului uhreja sekä yhteisateria, jolla syötiin maitoon keitettyä puuroa (). Juhla sijoittui iltaan eli nykyisellä laskutavalla 7. päivän puolelle (kreikkalainen päivä alkoi auringonlaskusta).
Välittömästi Theseiaa edeltävinä päivinä olivat Oskhoforia- ja Pyanopsia-juhlat, jotka yhdistettiin myös Theseukseen. Joskus Theseia-nimeä käytettiin kaikista näistä kolmesta juhlasta yhdessä. Koko juhlakokonaisuuteen kuului muun muassa vuosittaiset kansallissankarien ja sodassa Ateenan puolesta kuolleiden symboliset hautajaisjuhlat () sekä siihen liittyneet urheilukisat. Hautajaisjuhlaa johti polemarkki, ja siinä piti puheen joku tätä varten valittu henkilö.
Kim Han-sol

Kim Han-sol (; s. 16. kesäkuuta 1995) on Kim Jong-namin vanhin poika ja entisen Pohjois-Korean hallitsijan Kim Jong-ilin pojanpoika. Hänen isänsä oli epävirallinen perillinen vuoteen 2001 saakka, jolloin hänestä tuli epäsuosittu hallinnossa koska hän yritti käydä salaa Japanin Disneylandissa toukokuussa 2001. Vuonna 2017 tuli julkisuuteen myös haastattelu, jossa Kim Han-sol kertoo elämästään ja perheestään.
Wilderness (laskettelurinne)

Wilderness on laskettelurinne Whiteface Mountainissa Wilmingtonissa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Wilderness-rinteeseen tehdyllä kumpareikolla laskettiin kumparelaskun MM-kilpailut 1991, lisäksi siinä järjestetään melko säännöllisesti freestylehiihdon maailmancupin kumparelaskukilpailuja. Viereisellä Mountain Run -rinteellä laskettiin Lake Placidin talviolympialaisten 1980 alppihiihdon pujottelukilpailut.
Esko Toiviainen

Esko Juhana Toiviainen (2. elokuuta 1915 Käkisalmi – 16. elokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Toiviainen pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja valmistui arkkitehtuuria opiskeltuaan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1941.
Toiviainen oli työssä Kulutusosuuskuntien keskusliiton asunto-osastolla 1944–1945 ja Helsingin kaupungin rakennustoimiston arkkitehtina 1945–1947. Vuonna 1947 hän perusti oman arkkitehtitoimiston vaimonsa Tarja Salmion kanssa. Arkkitehtitoimisto Salmio-Toiviainen &amp; Toiviainen suunnitteli viiden vuosikymmenen aikana muun muassa asuinrakennuksia, asuinalueita, tuotantolaitoksia, kirkkoja, seurakuntakeskuksia ja kappeleita, virastoja, kouluja ja muistomerkkejä.
Guru Granth Sahib

Sri Guru Granth Sahib on sikhi-uskonnon pyhä kirja. Sen ensimmäinen muoto, jonka guru Arjan Dev kokosi vuonna 1604, oli nimeltään Adi Granth. Adi Granth, jonka nimi tarkoittaa ensimmäistä kirjaa, sisälsi viiden ensimmäisen sikhigurun hymnejä sekä Namdevin, Kabirin, Ravidasin ja sheikki Faridin lauluja. Valmis kirja, Grant Sahib, julkaistiin 1705–1706, sen julkaisi viimeinen guru Gobind Singh. Gobind Singh ei valinnut itselleen seuraajaa vaan ohjeisti sikhejä pitämään Grant Sahibia gurujensa edustajana, jolloin kirjan nimeen tuli "guru".
Grant Sahib on keskeisellä sijalla sikhiläisessä jumalanpalveluksessa. Kunnioituksen merkiksi kirjaa pidetään valtaistuimella, ihmisten istuessa lattialla. Selänkääntäminen pyhälle kirjalle on kiellettyä samoin kuin istuessa jalkojen suuntaaminen sitä kohti. Jumalanpalveluksen päätteeksi kirja avataan sattumanvaraisesta kohdasta, joka resitoidaan gurun johdolla tulevaa päivää varten.
Cadillac XT6

Cadillac XT6 on Cadillacin vuodesta 2019 lähtien valmistama ylellinen crossover, joka esiteltiin tammikuussa 2019 Detroitin
North American International Auto Showissa.
XT6:tä tullaan valmistamaan General Motorsin Spring Hill Manufacturing -tehtaalla Tennesseessä.
Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2019

Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Lahdessa, Suomessa 20.–27. tammikuuta. Maastohiihdossa kilpailtiin alle 20-vuotiaiden ja alle 23-vuotiaiden sarjoissa. Mäkihypyssä ja yhdistetyssä olivat mukana alle 20-vuotiaat.
Tulokset.
Maastohiihto (alle 23-vuotiaat).
Miesten sprintti (p).
&lt;br&gt;
Miesten 15 km (v).
&lt;br&gt;
Miesten 30 km (p) yhteislähtö.
&lt;br&gt;
Naisten sprintti (p).
&lt;br&gt;
Naisten 10 km (v).
&lt;br&gt;
Naisten 15 km (p) yhteislähtö.
&lt;br&gt;
Maastohiihto (alle 20-vuotiaat).
Miesten sprintti (p).
&lt;br&gt;
Miesten 10 km (v).
&lt;br&gt;
Miesten 30 km (p) yhteislähtö.
&lt;br&gt;
Miesten 4 × 5 km viesti.
&lt;br&gt;
Naisten sprintti (p).
&lt;br&gt;
Naisten 5 km (v).
&lt;br&gt;
Naisten 15 km (p) yhteislähtö.
&lt;br&gt;
Naisten 4 × 3,3 km viesti.
&lt;br&gt;
Yhdistetty.
Miesten yhdistetty HS 100 + 5 km.
&lt;br&gt;
Miesten yhdistetty HS 100 + 10 km.
&lt;br&gt;
Miesten joukkueyhdistetty.
&lt;br&gt;
Naisten yhdistetty HS 100 + 5 km.
&lt;br&gt;
Mäkihyppy.
Miesten mäkihyppy.
&lt;br&gt;
Miesten joukkuemäki.
&lt;br&gt;
Naisten mäkihyppy.
&lt;br&gt;
Naisten joukkuemäki.
&lt;br&gt;
Sekajoukkueiden mäki.
&lt;br&gt;
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Emiliano Sala

Emiliano Raúl Sala Taffarel (31. lokakuuta 1990 Cululú, Santa Fe, Argentiina – 21. tammikuuta 2019 Englannin kanaali) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka edusti Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Nantesia. Juuri ennen kuolemaansa tammikuussa 2019 Sala siirtyi Valioliigassa pelaavaan Cardiffiin, joka maksoi hänestä seuran kaikkien aikojen suurimman siirtosumman 15 miljoonaa puntaa eli noin 17 miljoonaa euroa.
Lento-onnettomuus.
Salaa Nantesista Cardiffiin kuljettanut Piper PA-46 -lentokone katosi Englannin kanaalin yllä 21. tammikuuta 2019. Hän oli sen ainoa matkustaja. Lentokone katosi noin 20 kilometriä Alderneyn saaren pohjoispuolella. Tuhoutuneen koneen hylyn löysi yksityinen etsintäyritys Englannin kanaalin pohjasta 4. helmikuuta 2019. Koneesta löytynyt ruumis tunnistettiin Salaksi.
Koneen lentäjällä ei ollut lupaa lentää yöllä tai lennättää maksavia asiakkaita. Kuolemansyyntutkijan mukaan Salalla oli ollut häkämyrkytys, ja hän oli mahdollisesti kuollut tai tajuton koneen syöksyessä mereen. Lentäjän ruumista ei ole löydetty. Lennon järjestänyt henkilö tuomittiin 18 kuukaudeksi vankilaan.
Kansallispankintalo

Kansallispankintalo eli Tampereen Osake-Pankin talo on Tampereen keskustassa sijaitseva jugendtyylinen liike- ja toimistorakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti Birger Federley. Talo on rakennettu kolmessa vaiheessa: ensimmäinen osa valmistui Kauppakadun varrelle vuonna 1904, toinen osa Hämeenkadun ja Kuninkaankadun puolelle noin vuosina 1905–1906 ja kolmas osa Kauppakadun ja Kuninkaankadun kulmaan vuonna 1916.
Talon rakennutti pääkonttorikseen Tampereen Osake-Pankki, joka oli 1890-luvun lopussa perustettu maakunnallinen liikepankki. Se liitettiin vuonna 1929 Maakuntain Pankkiin, joka puolestaan yhdistettiin vuonna 1932 Kansallis-Osake-Pankkiin. Myöhemmin Kansallispankintalossa oli Merita Pankki (1995–2001), ja nykyään siellä toimii Nordea.
Kansallispankintalo oli Tampereen ensimmäinen rakennus, johon asennettiin henkilöhissi. Arkkitehti Federley asui itse talon kolmannessa kerroksessa.
Arkkitehtuuri ja status.
Linnamaisessa rakennuksessa on viisi kerrosta ja jyrkkä punatiilinen harjakatto. Julkisivuissa on erkkereitä, parvekkeita, poikkipäätyjä ja portaaleja sekä erimuotoisia ikkunoita. Katutasokerroksen julkisivua on 1960-luvulla modernisoitu Hämeenkadun ja Kuninkaankadun puolelta suurilla lasipinnoilla. 1990-luvulla rakennuksen sisäpiha katettiin ja muutettiin toimistotilaksi. Vuonna 2023 rakennuksen julkisivut kunnostettiin ja niiden aikaisempi, 1980–1990-luvuille ominainen harmaa rappaus maalattiin vaalean kellanruskeaksi. Julkisivujen alkuperäisestä väristä ei ole saatu varmaa tietoa, mutta Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan nykyinen väri on jugendajalle tyypillinen.
Kansallispankintalon vieressä, Kuninkaankadun toisella puolella, sijaitsi aikoinaan jykevä Blomin talo (1907–1955), joka oli niin ikään Federleyn suunnittelema. Rakennukset olivat keskenään samantyylisiä, ja ne muodostivat suomalaisittain ainutlaatuisen arkkitehtuurikokonaisuuden. Blomin talo hävitettiin Stockmannin tavaratalon tieltä.
Kansallispankintalo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1984. Suojelumerkinnän mukaan se on ”rakennustaiteellisesti arvokas ja kaupunkikuvan säilyttämisen kannalta tärkeä rakennus”.
Porto-Novon kuninkaallinen palatsi

Porto-Novon kuninkaallinen palatsi tai Musée Honmè de Porto-Novo on Porto-Novon Beninin pääkaupungin Avassa-alueella sijaitseva museo. Museo sijaitsee muurien ympäröimässä entisessä kuninkaan palatsissa. Sana "honmè" tarkoittaa ”oven sisällä” ja se tarkoittaa laajemmin ”palatsiin”. 
Museon kokoelmiin kuuluu uskonnollisia esineitä, soittimia, keramiikkaa, kannettavia alttareita, aseneita, huonekaluja, arkiesineitä, valtakuntien jäsenten valokuvia ja Toffa-kuninkaan pronssiveistoksia.
Museossa on myös väliaikaisia näyttelyitä. Osa palatsista on säilytetty pyhänä paikkana, jossa järjestetään seremonioita.
Kuvaus.
Museo sijaitsee muurien ympäröimässä kuningas Toffan palatsissa. Toffa hyväksyi ensimmäisen rauhansopimuksen Ranskan kanssa vuonna 1863. 
Museon soittimista on keskeinen "alounloun" instrumentti, joka on pitkä esine jossa on liukuva metallirengas. Se on keskeinen osa paikallista Porto-Novon musiikkitraditiota, adjogan -musiikkia. Museossa jäljitetään instrumentin symbolismia äänenä, joka kuvasti kuninkaan valtaa.
Museossa saa käsityksen siitä, miten afrikkalaiset kuninkaalliset elivät. Siellä voi myös tutkia Jorubien naamioita, vaatteita ja instrumentteja. Museossa on myös alkuperäisiä valokuvia Porto-Novon kuninkaallisten sukujen dynastioista ja heidän kuninkaallisista vaunuistaan. 
Palatsi ja sitä ympäröivät rakennukset lisättiin Unescon maailmanperinnön ehdokasluetteloon vuonna 1996.
Seepraripsimonni

Seepraripsimonni ("Synodontis brichardi") on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Seepraripsimonnit ovat pohjaväriltään mustia, ja niissä on kapeita keltaisia raitoja. Evät ovat musta-keltaraitaiset. Niiden vartalo on matalampi kuin muilla saman suvun lajeilla, ja niillä on alaspäin kääntynyt pyöreä suu, joka soveltuu levän imeskelyyn kivistä ja joen pohjasta.
Elinympäristö ja ravinto.
Seepraripsimonnit elävät Kongojoen koskipaikoissa ja niiden lähistöllä Afrikassa. Ne syövät lähinnä rihmaleviä. 
Seepraripsimonnien hoito akvaarioissa poikkeaa jonkun verran muista saman suvun lajeista: koska ne ovat virtaavan veden kaloja, niille on tärkeää hyvälaatuinen, happipitoinen vesi. Niiden ruokavaliossa on enemmän kasveja kuin muilla ripsimonneilla.
Lisääntyminen.
Seepraripsimonnit sirottelevat mätimunansa eri paikkoihin. Niitä on saatu lisääntymään vankeudessa hormoniruiskeiden avulla Itä-Euroopassa. Eri sukupuolet voi tunnistaa yli kaksivuotiaina tarkastelemalla kalan sukupuolielinten muotoa.
Euroopan museofoorumi

Euroopan museofoorumi EMF on Euroopan neuvoston alainen museo-organisaatio. 
 Se on riippumaton, voittoa tavoittelematon hyväntekeväisyysjärjestö, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja perustettu vuonna 1977. Perustajia oli kolme: Kenneth Hudson, Richard Hoggart ja John Letts.
Vuoden eurooppalainen museo.
Euroopan museofoorumi jakaa vuosittain Vuoden eurooppalainen museo -palkinnon (EMYA), jota on jaettu vuodesta 1977 lähtien. EMYA myönnetään uusille museoille sekä museoille, jotka ovat viimeisten kahden vuoden aikana uudistuneet tai laajentuneet.
Museolähettiläs.
Vuonna 2007 EMF nimitti ensimmäiset museolähettiläänsä, joista toinen oli suomalainen Maritta Pitkänen. Lähettilään arvo on elinikäinen, ja se on tunnustus työstä museomaailman ja erityisesti EMF:n hyväksi. 12 vuotta vuoden museo -kilpailun tuomaristoon kuulunut Pitkänen oli tuomariston ensimmäinen suomalaisjäsen.
Hammar

Hammar on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Muuta:
He Jiankui

He Jiankui (; s. 1984 Hunan, Kiina) on kiinalainen tutkija, jonka ihmisen geenimuokkausväitteet ovat herättäneet voimakasta paheksuntaa.
He on opiskellut Yhdysvalloissa Stanfordin yliopistossa.
He on väittänyt, että hän on muuttanut hedelmällisyyshoidon aikana useiden alkioiden perimää. Yksi syntynyt lapsi olisi vastustuskykyinen Hi-virukselle. Hän teki kokeen salaa ja ilman lupaa. Hen sanotaan väärentäneen ennakkoarvioinnin asiakirjoja ja vältelleen valvontaa. Rahoituksen hän on kerännyt itse ja koonnut hankkeeseen osallistuvan ryhmän, jonka työntekijöistä osa on ulkomaalaisia. Tapaus on menossa poliisitutkintaan, ja Shenzhenin yliopisto on erottanut hänet. Hen sanotaan kadonneen joulukuussa.
He tuomittiin joulukuussa 2019 kolmeksi vuodeksi vankeuteen ja kolmen miljoonan yuanin sakkoihin. Hänen kollegansa Zhang Renli tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen ja miljoonan yuanin sakkoihin ja Qin Jinzhou puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen ja 500 000 yuanin sakkoihin.
Roman Galay

Roman Galay (s. 20. elokuuta 1998 Pietari, Venäjä) on venäläis-suomalainen taitoluistelija. Hän edustaa Etelä-Vantaan Taitoluistelijoita (EVT).
Pietarilaissyintyisen Galayn yrittäjäisä asuu Pietarissa, äiti ja sisar Lappeenrannassa. Galay aloitti taitoluistelun viisivuotiaana ja kilpailemisen kuusivuotiaana. Hän on suorittanut keväällä 2018 Vierumäen urheiluopistossa ylioppilastutkinnon ja liikunnanohjaajan tutkinnon. Hän aloitti syksyllä 2018 opinnot Pietarin yliopistossa, jossa hän opiskelee liikuntatieteitä ja harjoittelee taitoluistelua.
Galay edustaa taitoluistelussa Suomea. Hänen valmentajansa on Sirkka Kaipio. Galay sai hopeamitalin vuonna 2015 taitoluistelun nuorten Suomen-mestaruuskisoissa. Hänen jalkansa veneluu murtui tammikuussa 2016, ja hän oli poissa julkisuudesta joulukuuhun 2018. Miesten Suomen-mestaruuskilpailuissa 2018 hän voitti kultamiltalin.
Galay osallistui taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuihin tammikuussa 2019 Minskissä, ja seuraavaksi sen jälkeen hän osallistuu taitoluistelun vuoden 2019 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuihin. Hän ei menestynyt EM-kilpailujen miesten lyhytohjelmassa eikä päässyt siten jatkamaan vapaaohjelmaan. Hän esiintyi ensimmäisenä ja sai pisteitä 55,40.
Nahkela

Nahkela (ruots. "Nackskog") on noin 500 asukkaan kylä Tuusulassa. Se sijaitsee kunnan suurimmasta taajamasta Hyrylästä vajaa kuusi kilometriä länteen ja sen halki kulkee seututie 139, joka kulkeutuu Hyrylästä Nurmijärven kirkonkylään asti. Nahkelasta löytyy oma kyläkoulu.
Osthe

Osthe on vuonna 2011 ilmestynyt S. Dharaniin ohjaama intialainen toimintaelokuva. Se on tamilinkielinen versiointi vuoden 2010 hindinkielisestä elokuvasta "Dabangg". Elokuvan musiikin on säveltänyt S. Thaman.
Yōsei Teikoku

Yōsei Teikoku () on japanilainen J-Rock yhtye.
Jäsenet.
Shiren ilmoitti lähdöstään yhtyeestä vuoden 2017 lopulla.
Rain Diary

Rain Diary on suomalainen darkwave-yhtye, joka on perustettu vuonna 2007. 
Historia.
Yhtyeen ensimmäinen albumi "The Lights Are Violent Here" ilmestyi vuonna 2007 Inverse Records / Secret entertainment -levy-yhtiön kautta ja ylsi Suomen albumilistalla sijalle 30. Toinen albumi "Black Weddings" on julkaistu vuonna 2017 Stupido Records -levy-yhtiön kautta.
Sirkka Kaipio

Sirkka Kaipio (s. 28. huhtikuuta 1961) on suomalainen taitoluisteluvalmentaja. Hän on ollut Etelä-Vantaan Taitoluistelijoiden yksinluistelun päävalmentaja vuodesta 2016 alkaen. Hän aloitti valmentamisen 1976.
Kaipio on aiemmin valmentanut Järvenpään Taitoluistelijoissa. Hän toimii taitoluistelukilpailujen selostajana Eurosportilla.
Frenkie de Jong

Frenkie de Jong (s. 12. toukokuuta 1997 Arkel) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaisseura Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Barcelonaan Ajaxista kesällä 2019.
Seurajoukkueura.
De Jong pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessa toukokuussa 2015 Willem II:n joukkueessa. Myös seuraavalla kaudella hän pelasi Eredivisiessa vain yhden ottelun. Ajaxin edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Eredivisiessa helmikuussa 2017. Tuolla kaudella hän pelasi neljä liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 de Jong pelasi liigassa 22 ottelua ilman maaleja. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 31 liigaottelua ja teki neljä maalia. Hän voitti vuonna 2019 liigamestaruuden ja Alankomaiden cupin.
Kesällä 2019 de Jong siirtyi FC Barcelonaan. Hän teki Espanjan liigassa ensimmäisen maalinsa neljännessä ottelussaan syyskuussa 2019 Valenciaa vastaan. Toisen maalin hän teki helmikuussa Real Betisiä vastaan. Hän pelasi kauden 2019–2020 aikana 29 Espanjan liigan ja yhdeksän Mestarien liigan ottelua.
Lokakuussa 2020 de Jong teki Barcelonan kanssa kesään 2026 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2020–2021 La Ligassa 37 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja Mestarien liigassa seitsemän ottelua. Hän voitti Espanjan cupin, ja Barcelonan voittaessa loppuottelussa Athletic Bilbaon 4–0 hän teki yhden maalin ja syötti kaksi. Kaudella 2021–2022 de Jong pelasi La ligassa 32 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja teki jälkimmäisessä maalin vierasottelussa Napolia vastaan. Kaudella 2022–2023 Barcelona voitti La Ligan ja de Jong pelasi 33 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 20 liigaottelua nilkkavamman siirrettyä hänet parissakin vaiheessa syrjään ja teki otteluissaan kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua.
Maajoukkueura.
Frenkie de Jong pelasi useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän edusti maataan alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Alankomaiden A-maajoukkueessa de Jong pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Perua vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki kymmenennessä maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsinnassa Saksaa vastaan, kun Alankomaat voitti vieraskentällä 2–4. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi Alankomaiden viidessä ottelussa avauskokoonpanossa lähes täydet minuutit ja teki maajoukkueuransa toisen maalin alkulohko-ottelussa Qataria vastaan.
Marraskuun 24. päivään 2025 mennessä de Jong on pelannut 64 A-maaottelua, joissa hän on ollut 62 kertaa avauskokoonpanossa. De Jong ei osallistunut vuoden 2024 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin loukkaantumisen takia.
Meksikonlehmärausku

Meksikonlehmärausku ("Rhinoptera steindachneri") on kotkarauskuihin kuuluva rustokala. Barton Warren Evermann ja Oliver Peebles Jenkins kuvasivat lajin ensimmäisen kerran vuonna 1891.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Meksikonlehmärauskun levinneisyysalue käsittää Amerikan Tyynenmeren rannikkoa. Sitä on havaittu pohjoisessa Kalifornianlahden Sebastian Vizcainon lahdesta Peruun ulottuvalta alueelta. Lisäksi lajia elää Galápagossaarilla.
Meksikonlehmärausku elää matalissa rannikoiden vesissä. Tyypillisesti sen elinaluetta ovat rannikot 25 metrin syvyyteen, mutta niitä on tavattu jopa 65 metrissä. Sen elinalueilla on usein hiekkapohja, mutta niitä elää myös kivien ja koralliriuttojen läheisyydessä.
Käyttäytyminen ja ekologia.
Meksikonlehmärausku on liikkuva laji, ja se muodostaa usein isoja parvia. Laji saattaa liikkua joskus tähtikotkarauskujen kanssa. Se liikkuu todennäköisesti veden lämpötilan perusteella, ja yksilöt vaeltavat usein keväällä pohjoiseen ja syksyllä etelään.
Meksikonlehmärausku on ovovivipaarinen eli se hautoo munat sisällänsä ja synnyttää poikaset elävinä. Poikanen saa ravintonsa alkuun ruskuaispussista, mutta myöhemmin se saa lisäravintoa suoraan emon kohtunesteistä. Naaraat synnyttävät yhden poikasen. Raskausaika on 10–12 kuukautta, ja synnytys tapahtuu kesäkuun lopulla tai heinäkuussa.
Delia

Delia () oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Deloksen saarella Apollonin kunniaksi. Juhlaa vietettiin vuosittain, ja attikalaisessa kalenterissa se sijoittui oletettavasti Thargelion-kuun 6. päivään eli nykyisen touko-kesäkuun aikoihin. Joka neljäs vuosi juhlaa vietettiin suurena ja pidempänä, oletettavasti kuun 6.–7. päivä, jolloin siihen kuului juhlakisat.
Delia-juhlien perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Theseusta, vaikkakin joskus se esitettiin vielä tätäkin vanhemmaksi. Delosta pidettiin Apollonin syntymäpaikkana, ja Apollonia kaikkien joonialaisten jumalallisena kantaisänä (). Saari oli siellä sijainneen Apollonin pyhäkön ylläpitoon liittyneen amfiktyoniliiton keskus. Delia oli hyvin vanha juhla, mikä käy ilmi muun muassa "Homeerisesta hymnistä Apollonille". Thargelion-kuun 6. ja 7. päivää pidettiin Apollonin ja tämän sisaren Artemiin syntymäpäivinä.
Delia-juhlassa amfiktyoniliiton jäsenet kokoontuivat Delokselle vaimoineen ja lapsineen. Ainakin suureen Delia-juhlaan kuului musiikki- ja urheilukilpailut sekä kuorolaulua ja tanssia. Juhlille tuli lähetystöjä eri puolilta Kreikkaa. Juhlien aikana deloslaiset itse toimivat kokkien rooleissa vierailleen, mistä syystä heistä käytettiin nimitystä "Eleodytai" ().
Ateenalaiset lähettivät lähetystön ("theoroi") juhlaan jo varhaisina aikoina. Lähetystön sanottiin käyttäneen samaa pyhää laivaa, jolla Theseus oli käynyt Kreetalla, ja joka pidettiin pitkään sen jälkeen kunnossa. Apollonin papit koristelivat laivan laakerinlehvin ennen sen lähtöä, ja Marathonin Delionissa uhrattiin, jotta laiva saisi suotuisan matkan. Ateenalaisten laivan oltua Deloksella, mikä saattoi kestää 30 päivää, Ateena puhdistettiin rituaalisesti, eikä kaupungissa sinä aikana saatu teloittaa ketään. Tämä viivästytti muun muassa Sokrateen kuolemantuomion täytäntöönpanoa vuonna 399 eaa.
Delia-juhlan vietto hiipui ajan kuluessa. Ateenalaiset herättivät vanhan juhlan henkiin vuonna 426 eaa. Ateenan imperiumin kaudella, jolloin Delos oli heidän vallassaan. He puhdistivat koko saaren rituaalisesti, palauttivat vanhat juhlamenot ja lisäsivät kisoihin hevosurheilukilpailut, joita niihin ei aiemmin ollut kuulunut. Tämän jälkeen juhlaa johti ateenalainen "arkhitheoros" () ja ateenalaiset valvoivat saaren pyhäkköjä, vaikkakin deloslaiset kustansivat edelleen kuorot ja uhrit.
Hyakinthia

Hyakinthia (, ) oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Spartassa ja muissa doorilaisissa kaupungeissa Apollonin ja Hyakinthoksen kunniaksi. Juhla kesti useita päiviä.
Historia.
Spartassa Hyakinthia oli toinen kaupungin kahdesta suurimmasta juhlasta Karneian ohella. Se oli Karneian tavoin peräisin Lakonian doorilaisvalloitusta edeltäneeltä ajalta, mutta doorilaiset spartalaiset olivat omaksuneet sen itselleen. Juhla kunnioitti Apollonia sekä tämän vahingossa kiekolla surmaamaa nuorta heerosta Hyakinthosta. Hyakinthokseen liitetty Apollon oli kuitenkin käytännössä hyvin erilainen jumala kuin doorilaisten muutoin kunnioittama Apollon. Hyakinthoksen kuolemasta kertova myytti liittyi selvästi kasvillisuuden kuolemiseen kuumaan ja kuivaan kesäaikaan, ja Apollonin kiekon voidaan näin nähdä edustavan Auringon kiekkoa.
Sparta ei voinut juhlan aikana osallistua sotatoimiin, millä oli usein vaikutusta kaupungin historiaan. Kerran spartalaiset tekivät neljänkymmenen päivän rauhan vain palatakseen kotiin juhlan viettoon. Ateenalaiset lupasivat rauhansopimuksessa vuonna 421 eaa. hyvän tahtonsa osoituksena osallistua Hyakinthian viettoon joka vuosi sopimuksen uudistamiseksi, siinä missä spartalaiset lupasivat osallistua Ateenassa Dionysia-juhlaan.
Ohjelma.
Spartassa Hyakinthia-juhla kesti kolme päivää ja alkoi paikallisen Hekatombeus-kuun, joka vastasi attikalaisen kalenterin Hekatombaion-kuuta, pisimpänä päivänä. Se sijoittui kaupungin ulkopuolelle Amyklaissa olleeseen Amyklaioniin eli Apollon Amyklaioksen pyhäkköön, jonka keskiössä oli Hyakinthoksen hauta.
Juhlan ensimmäisenä päivänä uhrattiin kuolleille sekä surtiin Hyakinthoksen kuolemaa. Siihen kuului Apollonille omistettu kulkue, jossa muualla asuneet spartalaiset siirtyivät Amyklaihin, sekä Hyakinthokselle omistettu uhritoimitus. Uhritoimituksessa ei käytetty seppeleitä eikä laulettu paiaaneita, ja päivään kuului muutoinkin pidättäytyminen ja yksinkertainen ruoka, mikä oli epätyypillistä muille Apollonin juhlille.
Juhlan toinen päivä sen sijaan oli ilon päivä, ja vaikuttaa olleen juhlan pääpäivä. Pojat soittivat kitharaa tai lauloivat ja tanssivat kuoroina ("khoros") huilun säestyksellä, sekä ylistivät Apollonia anapestimitassa. Samana päivänä järjestettiin myös hevosurheilukilpailut. Nuoret neidot puolestaan kulkivat kulkueena vaunuissa. Päivään kuului myös lukuisia uhreja, ja ihmiset kutsuivat luokseen ystäviä. Juhlaan kuului tietynlainen ruoka, joka tunnettiin nimellä "kopis" (). Myös orjat saivat osallistua juhliin. Juhlan kolmannesta päivästä tiedetään vain vähän, mutta se muistutti hartaampana ilmeisesti ensimmäistä päivää.
Fever 333

Fever 333 on yhdysvaltalainen kolmihenkinen rockyhtye Inglewoodista, Kaliforniasta. Yhtye koostuu kolmesta jäsenestä, jotka ovat laulaja Jason Aalon Butler, kitaristi Stephen Harrison ja rumpali Aric Improta. Heidän mukaan yhtye ei ole tavallinen rockyhtye, vaan enemmänkin poliittinen liike, joka tarjoaa turvasataman yhteiskunnan vähemmistöille. Heidän tavoitteenaan on luoda tasa-arvo kaikkien ihmisryhmien välille ja tehdä soittolista ”vallankumoukselle”.
Lokakuussa 2022 kitaristi Stephen Harrison ja rumpali Aric Improta ilmoittivat jättävänsä yhtyeen.
Tunnustuksia.
"Made An America" oli Grammy-ehdokkaana vuoden 2019 parhaaksi rock-esitykseksi.
Karneia

Karneia (, myös , ) oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Spartassa ja muissa doorilaisissa kaupungeissa Apollon Karneioksen kunniaksi. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen "Karneios" () -kuun 7.–15. päivä eli nykyisen elokuu-syyskuun aikoihin.
Historia.
Spartassa Karneia oli toinen kaupungin kahdesta suurimmasta juhlasta Hyakinthian ohella. Sosibioksen mukaan juhla perustettiin 26. olympiadin aikana eli noin vuonna 676 eaa. Apollonia palvottiin Karneios-epiteetillä eri puolilla Peloponnesosta, erityisesti Amyklaissa, kuitenkin jo hyvin varhaisina aikoina ja jo ennen doorilaisvalloitusta. Erään tulkinnan mukaan 26. olympiadin aikaan juhliin olisi lähinnä tehty muutos niin, että sen kilpailuihin lisättiin musiikkikilpailut. Kyseisenä vuonna niiden voittajaksi mainitaan Terpandros.
Spartalaiset eivät voineet osallistua sotatoimiin juhlan aikana. Tällä oli suuri vaikutus Spartan sotahistoriassa, sillä sodat käytiin usein kuumimpaan kesäaikaan, jolloin oltiin vapaita maatöistä. Seuraukset muistetaan erityisesti persialaissotien ajalta, sillä sen vuoksi spartalaiset myöhästyivät osallistumasta Marathonin taisteluun vuonna 490 eaa., eivätkä voineet lähettää koko armeijaansa Thermopylain taisteluun vuonna 480 eaa. Sama tapa liittyi kuitenkin myös useimpiin muihin suuriin kreikkalaisiin juhliin, ja tapaan viitataan jo Homeroksella.
Spartan lisäksi juhla tunnetaan muun muassa Argoksesta, Gytheionista, Kyrenestä, Messenestä, Sikyonista, Sybariista ja Therasta. Sotilaallisena juhlana Karneia muistutti jossain määrin Ateenan Boedromiaa.
Ohjelma.
Spartassa Karneia-juhla alkoi Karneios-kuun, jota attikalaisessa kalenterissa vastasi Metageitnion, 7. päivä, ja juhlat kestivät yhdeksän päivää. Sitä viettivät erityisesti nuoret miehet.
Juhla jäljitteli sotilasleirielämää ritualisoidussa muodossa. Siinä pystytettiin yhdeksän telttaa tai aurinkosuojaa, ja kussakin eli ja aterioi juhlan ajan yhdeksän nuorukaista, noudattaen johtajan käskyjä. Juhlan uhritoimituksia johti pappi, joka tunnettiin nimellä "Agētēs" (), minkä vuoksi koko juhla tunnettiin joskus nimellä "Agētoria" tai "Agētoreion" (/). Pappia avusti viisi miestä () jokaisesta Spartan heimosta. Näiden tuli kustantaa juhlat ja uhrit. Tehtävä kesti neljä vuotta, jona aikana heidän tuli pysyä naimattomana.
Juhlaan kuului myös kuorolaulua ja tanssia, johon osallistuivat myös kaupungin neidot, sekä musiikkikilpailut ainakin vuodesta 676 eaa. lähtien. Musiikkikilpailuilla oli suuri merkitys spartalaisen musiikkielämän ja koko arkaaisen ajan kreikkalaisen runouden ja musiikin kehitykseen. Juhlaan kuului myös erityinen juoksukilpailu "stafylodromos" (, ”viinirypälejuoksu”).
On ehdotettu, että juhliin olisi kuulunut myös kulkue, jossa kuljetettiin Apollon Karneioksen kuvaa veneessä sen muistoksi, kun doorilaiset doorilaisvalloituksessa siirtyivät Naupaktoksesta Peloponnesokselle.