Aselupa

Aselupa, puhekielessä usein "aseenkantolupa", on valtion viranomaisen, yleensä poliisin myöntämä lupa jonka avulla luvanhaltija voi ostaa, omistaa, hallussapitää tai kuljettaa ampuma-asetta. Yleensä niihin sovelletaan erilaisia ehtoja tai rajoituksia, kuten vaatimuksia säilytykseen, aseenkäsittelykurssin läpäisyä tai hakijan taustan tarkistamista jne. Joissain maissa aselupaa ei tarvita.
Yleensä jos vaaditaan aselupaa tarvitsee ase myös rekisteröidä.
Aseluvasta yleisesti.
Luvan myöntäminen jaetaan karkeasti neljään luokkaan:
1. "Sallittu" tai "Ilmoitettava": menetelmä jossa erillistä aselupaa ei tarvita tai ase on ainoastaan ilmoitettava viranomaiselle.
2. "On myönnettävä": menetelmä jossa aselupa tarvitaan ja se myönnetään kun täyttää laissa määritellyt vaatimukset; viranomaiselle ei anneta mahdollisuutta omaan harkintaan.
     – "On myönnettävä – syy tarvitaan": aseluvalle tarvitsee syyn.
3. "Voidaan myöntää": menetelmä jossa aselupa tarvitaan ja se voidaan myöntää kun täyttää laissa määritellyt vaatimukset; viranomaiselle annetaan mahdollisuus omaan harkintaan myöntämisen suhteen.
     – "Voidaan myöntää – syy tarvitaan": aseluvalle tarvitsee syyn.
4. "Kielletty" tai "Yksittäistapauksessa": menetelmä jossa aselupia ei myönnetä tai se on rajattu vain harvoihin yksittäistapauksiin.
Aselupa Suomessa.
Aselupa (ennen vuotta 2018 hallussapitolupa) on poliisiviranomaisen Suomen kansalaiselle myöntämä lupa pitää hallussaan ampuma-asetta tai sen osaa ja ampumatarvikkeita. Aselupaan voidaan, käytännössä aina, kun on uudesta aseesta kysymys liittää hankkimisoikeus tai yksityinen valmistamisoikeus.
Ampuma-aselain mukaan aselupa/hankkimisoikeus "voidaan myöntää" hakijalle, joten vaikka hakija täyttäisi kaikki ehdot ja ase soveltuisi käyttötarkoitukseen voi poliisiviranomainen harkintansa mukaan myös evätä luvan.
Vuonna 2015 luvallisia ampuma-aseita oli 1 507 512 kpl. Noin 650 000 henkilöllä oli vähintään yksi aselupa ja noin 20 000 henkilöllä oli vähintään yksi rinnakkaislupa. Vuonna 2010 luvallisia ampuma-aseita oli 1 583 091 kpl ja vuonna 1984 oli 1 712 600 kpl.
Ikäraja aseluvalle on 18 vuotta. Pistoolille, revolverille, pienoispistoolille ja pienoisrevolverille 20 vuotta. Rinnakkaislupaan ikäraja on 15 vuotta. Pistoolille, revolverille, pienoispistoolille ja pienoisrevolverille rinnakkaisluvan ikäraja on 18 vuotta.
Ennen vuotta 1890 valmistettujen mustaruutiaseiden kuljettaminen ja säilyttäminen ei ole luvanvaraista. Luvanvaraista ei myöskään ole tällaisten mustaruutiaseiden pitäminen museossa tai kokoelmassa, ellei aseilla ammuta.
Varsinaista aseenkantolupaa ei Suomessa enää myönnetä.
Aselupa Tšekissä.
Tšekin aselakipolitiikka on hyvin sallivaa. Tšekissä jokainen voi aseen saadakseen hankkia aseluvan, joka "on myönnettävä" jos ehdot täyttyvät. Niitä ovat asekokeen läpäisy, lääkärintarkastus ja puhdas rikosrekisteri. Myös aseenkanto ase piilotettuna, itsepuolustusta varten on sallittu erillisellä luvalla. Suurin osa aseenomistajista omistaa aseen itsepuolustusta varten.
Vuonna 2015 oli 806 895 luvallista ampuma-asetta ja 292 022 henkilöllä oli aselupa.
Aselupaluokat ja ikä.
Aseluvat jaetaan viiteen luokkaan joita ovat ikärajoineen
A – Keräily – 21v
B – Urheiluammunta – 18v, ampumaseuran jäsenille 15v
C – Metsästys – 18v, oppilaat jotka käyneet koulussa metsästysopetuskurssin 16v
D – Ammatti – 21v, oppilaat jotka opiskelevat asealaa 18v
E – Itsepuolustus – 21v