George Wallace

George Corley Wallace Jr. (25. elokuuta 1919 – 13. syyskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Alabaman kuvernöörinä neljä kautta 1963–1967, 1971–1979 ja 1983–1987. 
Huolimatta siitä, ettei Wallace tullut koskaan valituksi presidentiksi, hänen kampanjointiaan on kuitenkin katsottu auttaneen Washington-vastaisia ja populistisia ehdokkaita (esim. Jimmy Carter ja Richard Nixon) nousemaan presidentiksi. Martin Luther King Jr. kutsui Wallacea "Amerikan vaarallisimmaksi rasistiksi". 
Varhainen elämä ja perhe-elämä.
Wallace syntyi vuonna 1919 köyhään metodistiseen maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat George C. ja Mozelle Wallace. Sekä Wallacen isä että isoisä olivat mukana paikallispolitiikassa. Nuori Wallace kiinnostui politiikasta jo nuorena ja työskenteli lukioikäisenä avustajana Alabaman senaatissa. Tuona aikana Wallece myös ennusti, että hänestä tulisi jonain päivänä Alabaman kuvernööri. Wallace rekisteröityi äänestäjäksi kotiseudullaan Barbourin piirikunnassa koko elämänsä ajan. 
Lukion jälkeen hän alkoi opiskella lakia Alabaman yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1942. Isänsä kuoltua Wallace joutui kustantamaan opintonsa itse työskentelemällä ravintoloissa, taksikuskina ja ammattinyrkkeilijä.
Vuonna 1943 Wallace pestautui Yhdysvaltain ilmavoimiin ja aluksi hänestä oli tarkoitu kouluttaa pilotti. Hän kuitenkin sairastui aivokalvontulehdukseen, minkä seurauksena hänen kuulonsa huononi sen verran, että Wallace siirrettiin lentoinsinööriksi. Vuonna 1945 Wallce lähetettiin Pohjois-Mariaaneille ja hän yleni aina kersantiksi saakka.
Wallace oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisen kerran hän meni naimisiin 21. toukokuuta 1943 Lurleen Burnsin kanssa. Lurleen, josta vuonna 1967 tuli miehensä seuraaja Alabaman kuvernöörinä, kuoli jo vuonna 1968. Toisen avioliittonsa Wallace solmi vuonna 1971 Cornelia Snivelyn kanssa, mutta liitto päätyi eroon seitsemän vuotta myöhemmin. Kolmannen kerran Wallace meni naimisiin Lisa Taylorin kanssa ja liitto kesti vuodesta 1981 vuoteen 1987. Lapsia Wallacelle syntyi yhteensä neljä.
Ura lakimiehenä.
Toisen maailmansodan jälkeen Wallece toimi lyhyen aikaa Alabaman oikeusministerin avustaja, kunnes hänet valittiin osavaltion lainsäädäntöelimeen vuonna 1946.
Vuonna 1953 Wallace nimitettiin Alabaman 3. piirin tuomariksi. Tuomarina Wallce yllätti monet afroamerikkalaiset asianajajat reiluudellaan. Afroamerikkalaisille syytetyille Wallace myönsi toisinaan ehdonalaisen tuomion, minkä on myöhemmin arveltu vaikuttaneen Wallacen huonoon menestykseen vuoden 1958 vaaleissa.
Kuvernöörinä.
Pyrkiessään ensi kerran Alabaman kuvernööriksi vuonna 1958 Wallace hävisi demokraattien esivaalin John Pattersonille. Wallace oli alun perin siinä uskossa, että Ku Klux Klan ei olisi kovinkaan suosittu poliittinen toimija, mutta hävittyään vaalit hän omaksui vahvasti rotuerottelua kannattavan linjan.
Ensimmäinen kausi.
Wallace valittiin kuvernööriksi ensimmäistä kertaa vuonna 1962. Wallace pyysi Asa Carteria kirjoittamaan mieleenpainuvan virkaanastujaispuheen, ja Carter työstikin sitä parin viikon ajan, jonka jälkeen hä vakuutteli virkaan astuvalle kuvernöörille, että rotuerottelun ikuisuuteen viittava pätkä jäisi takuulla historiaan:segregation now, segregation tomorrow, segregation foreverVuonna 1963 Wallace yritti henkilökohtaisesti estää kolmen afroamerikkalaisen oppilaan pääsyn Alabaman yliopistoon seisomalla sisäänkäynnin edessä. Lopulta presidentti John F. Kennedy joutui käyttämään Alabaman kansalliskaartia kuvernööriä vastaan tilanteen ratkaisemiseksi.
Vuonna 1966 Alabaman perustuslaki esti häntä hakemasta jatkokaudelle, jolloin hänen vaimonsa Lurleen Wallace valittiin tammikuussa 1967 alkaneelle kaudelle. Rouva Wallace kuoli toukokuussa 1968 miehensä presidentinvaalikampanjan aikana, mikä vähensi Wallacen vaikutusvaltaa Alabaman politiikassa, kunnes hänet valittiin uudelleen kuvernööriksi 1970, kun kausirajoitukset oli poistettu.
Toinen kausi ja murhayritys.
Wallacea vastaan tehtiin murhayritys 15. toukokuuta 1972, minkä seurauksena hän halvaantui. Arthur Bremer ampui häntä viisi kertaa Laurelissa Marylandissa. Bremerin päiväkirjan mukaan syynä ei ollut politiikka, vaan kuuluisuudentavoittelu. Wallace halvaantui vyötäröstä alaspäin ja joutui pyörätuoliin. Vuonna 1995 Wallace kirjoitti Bremerille kirjeen, jossa hän sanoi antaneensa Bremerille anteeksi. Bremer vapautui vankilasta vuonna 2007.
1970-luvun lopulla Wallace tuli uskoon ja pyysi anteeksi mustien kansalaisoikeusliikkeen johtajilta aiempia näkemyksiään. Murhayrityksestä selviytymistä pidetään toisinaan yhtenä syynä Wallacen kantojen muutokseen.
Kolmas kausi.
Neljän vuoden tauon jälkeen Wallace teki paluun Alabaman kuvernööriksi saaden paljon myös afroamerikkalaisten ääniä. Viimeisellä kaudellaan vuosina 1983–1987 Wallace nimitti ennätysmäärä mustia osavaltion virkoihin. Hän myös pyysi anteeksi aikaisempaa rotuerotteluaan ja myönsi sen olleen väärin.
Taloudellisesti Alabamalla meni huonosti Wallacen kolmannen kauden kauden aikana. Asiantuntijat neuvoivat verokertymän kasvattamista kiinteistöveroa korottamalla, mutta Wallace vastusti tätä. Tilannetta ei myöskään auttanut se, että liittovaltion oikeuslaitoksen selvityksen mukaan Alabaman vankeinhoitojärjestelmä oli "julma ja epätavallinen" rangaistus ja määräsi osavaltion suorittamaan kalliin vankilareformin.
Presidenttiehdokkaana.
Wallace pyrki useasti Yhdysvaltain presidentiksi tulematta kuitenkaan valituksi. Hän tavoitteli demokraattien presidenttiehdokkuutta neljä kertaa vuosina 1964, 1968, 1972 ja 1976, minkä lisäksi hän osallistui vuonna 1968 esivaalin hävittyään varsinaisiin presidentinvaaleihin American Independent Partyn ehdokkaana. Vuoden 1968 presidentinvaaleissa Wallace voitti viidessä etelävaltiossa ja on näin ollen toistaiseksi viimeisin ”kolmannen puolueen ehdokas” (ei demokraatti eikä republikaani), joka on onnistunut saamaan valitsijamiehiä Yhdysvaltain presidentinvaalissa.
Viimeiset vuodet ja kuolema.
Wallace eläköityi politiikasta vuonna 1987. Pian tämän jälkeen Wallace erosi kolmannesta vaimostaan ja hyväksyi lähinnä symbolisen viran Troyn osavaltionyliopistossa. Lisäksi hän pyrki edistämään poikansa poliittista uraa parhaansa mukaan.
Viimeisinä vuosinaan Wallace sairasti Parkinsonin tautia. Hän kuoli hengitysvaikeuksiin ja sydämenpysähdykseen 13. syyskuuta 1998. Wallacen hautajaiset pidettiin 17. syyskuuta ja hänet on haudattu Greenwoodin hautausmaalle Montgomeryn kaupunkiin.