tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Torsten Ullman

Torsten Ullman (27. heinäkuuta 1908 – 11. toukokuuta 1993) oli ruotsalainen pistooliampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Torsten Ullman on saavuttanut olympialaisissa Berliinissä 1936 kultaa 50 m vapaapistoolissa ja pronssia 25 m olympiapistoolissa sekä Lontoossa 1948 pronssia 50 m vapaapistoolissa tuloksella 539.
Ullman on saavuttanut MM-kilpailuissa lukuisia mitaleita. Hän on voittanut henkilökohtaisia maailmanmestaruuksia 50 m vapaapistoolissa viidesti (1933, 1935, 1937, 1947 ja 1952), 25 m isopistoolissa kahdesti (1947 ja 1954) ja 25 m olympiapistoolissa kerran (1939).
Eurooppalainen tutkimusalue

Eurooppalainen tutkimusalue (ERA, "European Research Area") on Euroopan unionin pyrkimys yhdistää EU-alueen tutkimus. ERA-käsite luotiin vuonna 2000. Sen jälkeen EU on pyrkinyt kehittämään EU-valtioiden tiettyjen teknologioiden tutkimusta kansallisvaltiopohjaisesta koko Euroopan laajuiseksi.
Painopistealat.
Vuonna 2002 Euroopan unioni julisti seuraavien alojen olevan erityisen tärkeitä "eurooppalaistaa":
Ja/tai

Ja/tai (ei-poissulkeva tai, ehdollinen tai) on suomen kielessä käytettävä sanayhdistelmä, joka koostuu rinnastuskonjunktioista "ja" sekä "tai". Ja/tai-yhdistelmää käytetään kahden tai useamman rinnasteisen ilmaisun välissä kertomaan eksplisiittisesti, että luetelluista asioista yksi tai useampi sopii tilanteeseen. Esimerkiksi lauseessa ”syön omenan ja/tai banaanin” lausuja joko ”syö omenan" tai ”syö banaanin” tai ”syö sekä omenan että banaanin”.
Puheessa tai tekstissä "tai" on tulkinnanvarainen. Se voi tarkoittaa jompaa kumpaa seuraavista:
Tavallisesti poissulkeva "tai"-sana voidaan korvata "joko–tai"-muotoilulla tai kirjoittamalla virke selvemmin.
Alkuperä.
Ilmaus on levinnyt englannin kielestä suomenkielisiin teksteihin. Ilmausta voidaan arvostella epäselvyydestä, ja kielenhuollon suositusten mukaan sitä ei pitäisi käyttää ”tavallisessa juoksevassa tekstissä” ("Kielikello" 3/1993), se ”sopii erikoisalan teks­tei­hin” ("Kielikello" 3/1998) ja se on levinnyt ”erityiseen tarkkuuteen pyrkivistä teks­teis­tä” ("Kielikello" 2/2006).
Martha Hyer

Martha Hyer (10. elokuuta 1924 – 31. toukokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hyer syntyi Fort Worthissa, Texasissa. Hän näytteli lukuisissa elokuvissa, kuten "Kaunis Sabrina" (1954), "Yli kaiken ymmärryksen" (1958), "Ensimmäiset miehet kuussa" (1964) ja "Voittamattomat veljekset" (1965). Viimeiset elokuvaroolinsa hän teki 1970-luvun alussa.
Hyer oli vuonna 1959 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi työstä elokuvassa "Yli kaiken ymmärryksen". Hän oli naimisissa maineikkaan tuottaja Hal B. Wallisin kanssa, kunnes jäi leskeksi vuonna 1986.
Hyerin omaelämäkerta "Finding My Way" julkaistiin vuonna 1990.
Satu Pusila

Satu Pusila (s. 25. huhtikuuta 1962 Orimattila) on suomalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Satu Pusila on saavuttanut MM-kilpailuissa useita mitaleita. Näistä kirkkaimpia ovat kaksoistrapin kolme kultaa (1990, 1991 ja 1994) ja trapin kulta (1998). Vuonna 1998 hänet valittiin Suomen vuoden naisurheilijaksi.
Euroopan teknologiainstituutti

Euroopan teknologiainstituutti (EIT) on tutkimusta rahoittava Euroopan unionin erillisvirasto. Sitä koskeva lainsäädäntö astui voimaan 29. huhtikuuta 2008. EIT pyrkii kasvattamaan EU-alueen kykyä innovoida, menestyä kansainvälisessä kilpailussa ja luoda työpaikkoja ja vaurautta. Virasto pyrkii toimimaan yhteystyössä niin liike-elämän, koulutusalan kuin tiedeyhteisönkin kanssa. Viraston henkilökuntaan kuuluu noin 50 ihmistä.
EIT lähti alun perin käyntiin olemassa olevien yliopistojen verkostona. Osa virastoa valmitelleista tahoista pyrki muodostamaan EIT:stä huippuyliopistoa esikuvanaan Bostonin MIT. Käytännössä toteutui vain pienehkö tutkimus- ja kehitysprojekteja rahoittavana virastona Tekesin tapaan. 
EU:n tutkimusministerit päättivät sen pääkeskuksen sijaintipaikaksi 18. kesäkuuta 2008 Unkarin pääkaupungin Budapestin. Sijaintipaikasta kilpailivat myös Jena Saksassa, Sant Cugat del Vallès Espanjassa, Wrocław Puolassa ja Slovakian ja Itävallan välillä jaettu Bratislava-Wien.
Vuonna 2009 tiedotettiin, että Aalto-yliopiston kampukselle asettuu yksi EIT:n osittain rahoittamista ITC-alan tutkimusyksiköistä. Myös vuoden 2014 lopussa kerrottiin EIT:n osittain rahoittaman, tällä kertaa mineraali- ja materiaalialaan keskittyvän tutkimusklusterin toimipisteen sijoittumisesta Otaniemeen.
Jari Kuokkanen

Jari Kuokkanen (s. 4. huhtikuuta 1977 Tampere) on tamperelainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan Teräs­betoni-yhtyeen rumpalina. Hän kuului myös progressiivista metallia soittavaan yhtyeeseen Anthriel. Kuokkanen on ilmoittanut musiikillisiksi innoittajikseen Eric Carrin, Nicko McBrainin ja Iron Maidenin.
FFG

Itävallan tutkimuksen kehitysorganisaatio (FFG) () on Itävallan soveltavan ja teollisen tutkimuksen tutkimusta ja innovaatiota edistävä organisaatio, jonka Itävallan tasavalta omistaa 100-prosenttisesti. Organisaation tavoitteena on vahvistaa Itävallan liiketoiminnan asemaa kohdennetuilla ohjelmilla, erityisesti tutkimus- ja kehitystyössä. Organisaation toimintaa rahoittavat liittovaltion liikenne-, innovaatio- ja teknologiaministeriö sekä liittovaltion talous- ja työministeriö.
Historia ja organisaatio.
FFG perustettiin syyskuussa 2004 "Itävallan keskeiseksi tutkimusta ja innovaatiota edistäväksi organisaatioksi". Se oli seurausta Industrial Research Promotion Fundin (FFF), Itävallan avaruusjärjestön (ASA), Kansainvälisen tutkimus- ja teknologiayhteistyön toimiston (BIT) ja Technology Impulse Societyn (TiG) yhdistämisestä yhdeksi virastoksi. Virasto muutti Haus der Forschungiin vuoden 2005 lopulla.
Organisaatio on jaettu nykyään seitsemään osa-alueeseen: perusohjelmat, rakenneohjelmat, temaattiset ohjelmat, eurooppalaiset ja kansainväliset ohjelmat, ilmailuvirasto, projektinhallinta ja auditointi sekä digitalisointivirasto. Strategiaosasto tukee FFG:tä ja vastuuministeriöitä tutkimuspoliittisten strategioiden kehittämisessä.
Tutkimuksen edistämisviraston tuottamat palvelut sisältävät Itävallan yritysten, tutkimus- ja yliopistolaitosten ja muiden organisaatioiden tutkimus- ja innovaatiohankkeiden rahoitusta, neuvontaa oikeiden rahoitusohjelmien valinnassa sekä tukea itävaltalaisten tutkijoiden eurooppalaisten ohjelmien ja kansainvälisten yhteistyöhankkeiden hakemisessa. FFG on myös kansallinen yhteyspiste ja siten se toimii yhteistyökanavana kaikille Horisontti 2020 -ohjelman osallisille. Ilmailuvirasto edustaa Itävaltaa Euroopan avaruusjärjestössä (ESA).
Tutkimustyönsä ansiosta FFG:llä on laaja pääsy tietoihin tutkimushankkeista ja tutkimusyhteistyöstä sekä tietoa teknologian suuntauksista Euroopan tasolla.
FFG:n palvelut keskittyvät yritystutkimuksen tukemiseen, mutta joissain ohjelmissa (esim. BRIDGE) ne ovat avoimia myös perustutkijoille. Sen sisarorganisaatio FWF (Tieteellisen tutkimuksen edistämisrahasto eli Tiederahasto) vastaa kuitenkin pääosin perustutkimuksen rahoittamisesta.
Rahoitusohjelmat.
FFG:n rahoitusprioriteetit on jaettu seuraaviin osa-alueisiin: [2]
Tilastotietoa.
FFG työllisti yli 300 henkilöä vuonna 2018. Samana vuonna myönnettiin 833 miljoonaa euroa (kokonaisrahoitusvolyymi) yhteensä 4 326 hankkeelle (mukaan lukien laajakaistan laajentamiseen varatut varat).
Kuolleen miehen käsi

Kuolleen miehen käsi on kaksi paria sisältävä pokerikäsi, jossa on kaksi ässää ja kaksi kahdeksikkoa. Nimityksen väitetään tulevan legendasta, jonka mukaan Wild Bill Hickok piti kuollessaan 2. elokuuta 1876 kädessään tällaista kättä viiden kortin ostopokerissa. Hickokin elämäkerran kirjoittajan Joseph Rosan mukaan kiistatonta todistetta käden sisällöstä ei ole löytynyt, mutta yleisesti hyväksytyssä versiossa kortit olivat pataässä (♠ A), ristiässä (♣ A), kaksi mustaa kahdeksikkoa (risti (♣ 8) ja pata (♠ 8) sekä joko ruutusotilas tai ruuturouva viidentenä.
Sanonta ”kuolleen miehen kädestä” oli kuitenkin tunnettu jo ennen Hickokin murhaa.
Club Sportif Sfaxien

Club Sportif Sfaxien () on tunisialainen urheiluseura, jolla on joukkueita muun muassa jalkapallossa, käsipallossa, nyrkkeilyssä, judossa ja lentopallossa.
CS Sfaxien on ensisijaisesti jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1928, jolloin sen nimi oli Club Tunisien ja se pelasi vihreä- ja punaraitaisessa peliasuissa. Club Tunisien pääsi ensi kerran pelaamaan korkeimmalle sarjatasolle Ligue Professionnelle 1 vuonna 1947. Kolme vuotta myöhemmin Béchir Fendri perusti sille ensimmäisen kannattajaryhmän. Vuonna 1962 joukkue sai nykyisen nimensä "Club Sportif Sfaxien" ja sen peliasu muuttui mustavalko-raidalliseksi. Joukkueen kotistadion on Stade Taïeb Mhiri, joka sijaitsee Sfaxissa.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
1960-luku
1990-luku
2000-luku
Tapio Säynevirta

Olli Heikki Tapio Säynevirta (1. maaliskuuta 1965 Leppävirta – 5. syyskuuta 2012 Kontiolahti) oli suomalainen kivääriampuja ja valmentaja. Hän edusti Joensuun Ampujia.
Tapio Säynevirta saavutti MM-kilpailuissa yhden kullan, kolme hopeaa ja kaksi pronssia 300 metrin kiväärilajeissa. Moskovassa 1990 hän saavutti joukkupronssia 300 m vakiokiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa. Tolmezzossa 1994 Säynevirta voitti joukkuemaailmanmestaruuden 300 m kiväärin makuussa, sekä joukkuehopeaa 300 m kiväärin 3x40 laukauksen asentokilpailussa ja 300 m vakiokiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa. Zaragozassa 1998 hän saavutti vielä henkilökohtaista hopeaa 300 m kiväärin makuussa ja joukkuepronssia 300 m vakiokiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa.
Säynevirta toimi sittemmin Henri Häkkisen henkilökohtaisena valmentajana ja Suomen Ampumaurheiluliiton kiväärivalmentajana.
Ligue Professionnelle 2

Ligue Professionnelle 2 on Tunisian jalkapallosarjojen toiseksi korkein sarjataso. Siinä pelaa yhteensä 14 joukkuetta, joista jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti, vieraissa ja kotona, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 26. Kauden päätteeksi sarjan kaksi parasta nousee Ligue Professionnelle 1:een ja kaksi viimeistä joukkuetta putoaa Ligue Professionnelle 3:een. 
Muutamien edellisvuosien aikana sarjan nimi on vaihdellut useita kertoja. Se on tunnettu nimillä National B, Ligue 2 ja Championnat de la Ligue Professionnelle 2.
Historia.
Alun perin sarjaa pelattiin kahdessa lohkossa pohjois- ja etelälohkoissa, joiden voittajat pääsivät karsimaan sarjaan noususta. Poikkeuksellisesti kaudella 1958–1959 joukkueet oli jaettu yhteensä neljään eri lohkoon. Huolimatta siitä lohkon voittamisella ei ollut varsinaista merkitystä vain eniten pisteitä keränneet kaksi parasta joukkuetta pääsivät jatkoon. Kahden lohkon systeemillä jatkettiin aina kauteen 1964–1965, kunnes seuraavat viisi kautta vuodesta 1965 aina 1970 asti pelattiin vain yhtenäistä sarjaa, jossa sarjan kaksi parasta pääsivät sarjatasoa ylemmäksi. Kaudet 1982–1983, 1983–1984 ja 1984–1985 pelattiin kolmessa eri lohkossa, pohjois-, keski-, ja etelälohko, joista kaksi parasta lohkovoittajaa pääsi pääsarjaan. Sittemmin palattiin takaisin yhden sarjan järjestelmään aina kauteen 1994–1995 asti, jonka jälkeen pelattiin yksi kausi kahden lohkon systeemillä. Lisäksi kaudella 1998–1999 joukkueet eivät voineet karsia pääsarjaan, joka vähensi pääsarjan joukkueita 16:sta 12:een. Sittemmin kaudesta 1999–2000 lähtien Ligue Professionnelle 2:sta on pelattu yhtenäisenä sarjana. Eniten mestaruuksia historian aikana on kerännyt CO Transports. Se on voittanut Ligue Professionnelle 2:n seitsemän kertaan, joista vain kerran kaudella 1982–1983 se ei kyennyt nousemaan pääsarjaan.
Carabao

Carabao () on thaimaalainen rockyhtye, jonka perustivat Yuenyong "Aed" Opakul () ja Kirati "Khiao" Promsaka Na Sakon Nakhon () 1976 ollessaan opiskelemassa Filippiineillä. Yhtyeen nimi ja tunnus "Carabao" ('vesipuhveli') on tagalogin kieltä, ja se symboloi uutteruutta, peräänantamattomuutta ja kärsivällisyyttä. Ensimmäisen albuminsa ลุงขี้เมา (Lung Khi Mao) Carabao julkaisi 1981.
Carabaon musiikki kuuluu genreen, josta Thaimaassa käytetään nimitystä "phleng phya chiwit" (). Länsimaista protestilaulua muistuttava lajityyppi tuli suosituksi 1970-luvulla poliittisesti myrskyisänä ajanjaksona, jolloin sotilashallinto tukahdutti opiskelijaliikkeen verisesti . Lajityypin ensimmäinen tunnettu edustaja oli "Caravan", joka on myös Carabaon esikuva. Carabao on luonut omintakeisen äänimaailman yhdistelemällä akustista folkia, länsimaista rockia ja thaimaalaista perinnemusiikkia latino- ja reggaerytmeihin. Carabaota voidaan samalla pitää maailmanmusiikkiyhtyeenä. Kotimaassaan he ovat saaneet tittelin "sam-chan kuningas", ja heitä on kutsuttu Aasian Rollareiksi.
Carabaon kappaleissa käsitellään usein yhteiskunnallisia ja poliittisia kysymyksiä, ja niissä peräänkuulutetaan oikeudenmukaisuutta ja ajetaan tavallisen kansan asiaa, mutta yhtyeellä on kantaa ottavien kappaleiden ohella myös rakkauslauluja ja filosofisia lauluja, jotka koskettavat kaikkia yleisesti. Yhtyeen johtaja, perustajajäsen ja keulahahmo Aed Carabao on rakastettu ja kiistelty hahmo Thaimaassa, ja hänen terävä kielensä ja suurliikemiehiä leimaavat poliittiset kannanottonsa ovat hankkineet hänelle paljon vastustajia. Aed on pysynyt alalla kuitenkin hämmästyttävän pitkään, vaikka yhtyeen kultakaudella 1980–1990-luvulla hallitus kielsi ja sensuroi yhtyeen kappaleita, ja monia kriitikkoja on kohdannut vankeus tai salamurha. 
Carabao on myöhempinä vuosinaan muuttunut tuottavaksi liiketoiminnaksi , ja yhtyeellä on oma energiajuomabrandinsa "Carabao Daeng" (Red Carabao) . Carabaon sekaantuminen liiketoimintaan on ollut joillekin ihailijoille pettymys, ja rocktähden sijoitukset on nähty alkuperäisen aatteen ja kapinahengen hylkäämisenä omanvoitonpyynnin vuoksi, jossa "laulut elämälle" ovat nyt "lauluja liike-elämälle" (เพลงเพื่อธุรกิจ) .
Kokoonpano.
Carabaon kokoonpano on historiansa aikana ollut jatkuvassa muutostilassa. Monet jäsenistä ovat liittyneet ja lähteneet yhtyeestä useammin kuin kerran. Vokalisti-kitaristi Aed on ainoana ollut mukana jokaisella studiolevyllä ja kiertueella, vaikka useimmissa kokoonpanoissa ovat olleet mukana myös basisti Anuphong Prathompathama (Ot) ja kitaristi Preecha Chanaphai (Lek). Rummuissa oli pitkään Amnat Lukjan (Pao), joka tuli mukaan neljännellä studioalbumilla.
Olympique de Béja

Olympique de Béja () on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1929. Sen kotistadion on Stade Boujemaa Kmiti, joka sijaitsee Béjassa.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
1990-luku
2000-luku
Shelly Berg

Shelton Glen ("Shelly") Berg (s. 18. elokuuta 1955 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja jazzmuusikko joka on ollut useita kertoja ehdolla Grammy ehdokkaan. Hän on työskennellyt myös sessiomuusikkona ja soittanut useiden artistien ja yhtyeiden albumeilla. 
Berg syntyi vuonna 1955 Clevelandissa, Ohiossa musikaaliseen perheeseen ja aloitti pianon soittamisen jo nuorena. Ollessaan 6-vuotias hänet hyväksyttiin "Cleveland Institute of Music" konservatorioon opiskelemaan klassista pianonsoittoa Maxine Priestin johdolla. Musiikins säveltämisen hän aloitti 9-vuotiaana. Hänen olessaan teini-ikäinen hän muutti perheensä kanssa Houstoniin, Teksasiin. Käytyään high schoolin hän opiskeli Houstonin yliopistossa josta valmistui maisteriksi pianonsoitossa ("Bachelor of Music in Piano Performance") vuonna 1977.
Diskografia.
Lähde:
Alex Kingston

Alex Kingston (Alexandra Elizabeth Kingston) (s. 11. maaliskuuta 1963) on brittiläinen näyttelijä, joka syntyi Lontoossa englantilaiselle isälle ja saksalaiselle äidille. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Elizabeth Cordayna televisiosarjassa "Teho-osasto", jossa hän esiintyi vuosina 1997–2009, ja River Songina sarjassa "Doctor Who".
Nuoruus.
Kingston kasvoi Epsomin kaupungissa Surreyssa, Lontoon tuntumassa. Hän on kolmilapsisen perheen vanhin tytär. Kingston kiinnostui näyttelemisestä jo lapsena ja osallistui lukuisiin koulunäytelmiin. 15-vuotiaana hän esiintyi koulukiusaajan roolissa televisiosarjassa "Grange Hill". Hän opiskeli näyttelemistä Lontoon Royal Academy of Dramatic Artissa ja liittyi Royal Shakespeare Companyyn.
Kingston teki elokuvadebyyttinsä Peter Greenawayn elokuvassa "Kokki, varas, vaimo ja rakastaja" vuonna 1989. Ensimmäisen kerran hän sai suurempaa huomiota pääosastaan vuoden 1996 brittiläisessä minisarjassa "Moll Flanders". Samana vuonna hän sai roolin "Teho-osastosta".
Yksityiselämä.
Kingston tapasi näyttelijä Ralph Fiennesin opiskeluaikanaan. He menivät naimisiin usean vuoden seurustelun jälkeen vuonna 1993, mutta he erosivat 1997 Fiennesin kohdattua näyttelijä Francesca Annisin. Toisen avioliittonsa Kingston solmi kirjailija-journalisti Florian Haertelin kanssa vuonna 1998. He erosivat vuoden 2009 paikkeilla. Heillä on vuonna 2001 syntynyt tytär. Heinäkuussa 2015 Kingston meni naimisiin televisiotuottaja Jonathan Stampin kanssa.
Club Sportif de Hammam-Lif

Club Sportif de Hammam-Lif () on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1944. Sen kotistadion on Stade Bou Kornine, joka sijaitsee Hammam-Lifissä. Joukkue on voittanut Tunisian liigamestaruuden neljä kertaa.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
1960-luku
1990-luku
2000-luku
Jean Clair

Jean Clair (oik. Gérard Régnier, s. 20. lokakuuta 1940 Pariisi) on ranskalainen kansallisperintöä vaalivan viraston johtaja, kirjailija, esseisti, usein esiintyvä poleemikko ja taidehistorioitsija. Hän toimi myös Musée Picasson johtajana. Hän on ollut Ranskan akatemian jäsen toukokuusta 2008 lähtien.
Henkilöhistoria.
Jean Clairin vanhemmat olivat maanviljelijöitä, mutta hän syntyi kuitenkin Pariisin VI kaupunginosassa. Hän kävi koulua Pariisin parhaissa oppilaitoksissa, ja lopulta, ennen yliopisto-opiskeluja, hän oli niin sanotulla valmistavalla luokalla Henry IV -lyseossa. Hän suoritti Sorbonnen yliopistossa filosofian tohtorin tutkinnon nykykirjallisuudessa. Tämän jälkeen hän suoritti Harvardin yliopistossa vastaavan tohtorin tutkinnon. Amerikan opintojensa aikana hän toimi läheisessä yhteistyössä kommunistisen opiskelijajärjestön kanssa.
TRIPS

TRIPS () on immateriaalioikeuksia koskeva maailman kauppajärjestön (WTO) kansainvälinen sopimus.
Historia.
TRIPSin laati WTOn edeltäjä GATT vuonna 1994, ja se on nykyisin yksi WTOn toiminnan keskeisimmistä ja myös eniten kritiikkiä herättävistä sopimuksista. Sopimuksen taustalla olivat teollisuusmaat, erityisesti Euroopan unioni, Yhdysvallat ja Japani, jotka myös omistavat suurimman osan maailman immateriaalioikeuksista, kuten patenteista. Kaikkien WTOn jäseniksi haluavien on ratifioitava TRIPS-sopimus.
Kritiikki.
TRIPSissä luokitellaan omistusoikeudet kaiken edelle, myös ihmisoikeuksien, mitä kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt, kuten Attac ja kolmannen maailman kansalaisjärjestöt ovat arvostelleet laajasti.
TRIPSiin kuuluu myös mahdollisuus paitsi teollisuustuotteiden, myös organismien, elintärkeiden lääkkeiden ja ihmiskudosten patentointiin ja yksinoikeuteen.
Kehitysmaat ovat pitäneet TRIPS:iin liittyviä immateriaalioikeuksien rekisteröinti- ja valvontajärjestelmiä liian kalliina.
Kehitysmaiden kannalta sopimus on ongelmallinen, sillä useimmat patentit ovat länsimaiden ja kansainvälisten yritysten hallussa, ja toisaalta sopimus vaikeuttaa kaikenlaisen uuden teknologian omaehtoista käyttöönottoa kehitysmaissa.
TRIPSiä on myös arvosteltu siitä, että se estää tavaroiden ja ideoiden vapaata liikkumista, joka on vastoin WTOn ydinperiaatetta ja toimintaideaa.
Blasphemy

Blasphemy on kanadalainen, vuonna 1984 perustettu metalliyhtye, jota pidetään marginaalisen sotametalli () -alagenren luojana. Yhtyeen musiikki on soitannallisesti raakaa ja yksinkertaista black metalia, mutta laulu muistuttaa enemmän death metal -tyyppistä murinaa, kuten Vonilla ja Sarcófagolla. Yhtyeen sanotaan olevan yksi ensimmäisistä, ellei ensimmäinen, black metalia soittava kanadalaisyhtye, aikana jolloin hyvin harvat olivat maailmanlaajuisesti edes kuulleet black metalin käsitteestä. Vaikka yhtye ei ole julkaissut kokopitkää levyä vuosiin, se on silti toiminnassa. Yhtyeen nykyinen levy-yhtiö on Osmose Productions.
KTI

Förderagentur für Innovation KTI on innovaatiotoimintaa rahoittava Sveitsin valtion virasto.
Vuonna 2007 sen budjetti oli 65 miljoonaa euroa. 60 prosenttia sen rahoituksesta menee tutkimus- ja kehitysprojekteihin. Yleensä puolet kunkin hyväksytyn projektin kustannuksista katetaan KTI:n rahoituksella. Sen palkkalistoilla on vain 22 ihmistä, mutta sillä on ulkoistettuja avustajia kaikkiaan 95. Sen toimitusjohtaja on Beat Hotz-Hart. 
KTI tukee sveitsiläisten yritysten ja tutkimuslaitosten pääsyä EUREKAan, Euroopan komission tutkimuksen puiteohjelmiin ja muihin kansainvälisiin teknologiankehityspuitteisiin.
Pitäjänkokous

Pitäjänkokous oli Suomessa kuntakokousta ja kunnanvaltuustoa edeltänyt paikallisen hallinnon korkein päätöksentekoelin. Koska Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta muodosti paikallishallinnon ennen vuoden 1865 kuntauudistusta, oli kuntakokouksen koollekutsujana ja puheenjohtajana seurakunnan kirkkoherra.
Pitäjänkokous oli paikallishallinnon toimielimenä myös Ruotsissa. Ruotsin kielessä pitäjänkokouksen nimitys on "sockenstämma".
Vaikka pitäjänkokous oli seurakunnallinen itsehallintoelin, siellä käsiteltiin toisinaan myös pitäjän maallisia asioita. Alkuaan niitä alettiin pitää paikallisen seurakunnan hallinnollisista asioista päättämiseksi. Tyypillisiä käsiteltäviä asioita olivat kirkon ja pappilan kunnossapitotehtävät.
Historia.
Suomen alueelta vanhin maininta pitäjänkokouksen pitämisestä on Lohjalta vuodelta 1382. Niiden merkitys oli 1500-luvun alkupuoliskolla tapahtuneen uskonpuhdistuksen jälkeen vähäinen, sillä käräjillä voitiin käsitellä myös seurakunnan asioita. Ruotsin pappissääty sai 1650 erioikeuden (privilegio) pitäjänkokousten järjestämiseen, ja kokousten merkitys pitäjäläisten elämässä kasvoi. Kirkkoherran tuli pitää pitäjänkokous joko seurakuntalaisten tai ainakin kuudennusmiesten kanssa. Apunaan kirkkoherralla oli kirkkoneuvosto eli -raati, jonka muodostivat kirkonisännät. Määräyksiä tarkennettiin vuoden 1723 privilegioissa. Nyt kokouksia tuli pitää kahdesti vuodessa. Pitäjänkokoukset syrjäyttivät 1700-luvulla käräjät paikallisten asioiden päättämispaikkana. Kokouksissa saatettiin käsitellä paitsi kirkollisia asioita, myös köyhäinhoitoon, terveydenhoitoon ja joihinkin talousasioihin liittyviä kysymyksiä. Pitäjänkokoukset lakkasivat vuoden 1865 kunnallisasetuksen säätämisen jälkeen. Maalliset asiat käsiteltiin nyt kuntakokouksessa ja seurakunnan asiat kirkonkokouksessa.
Pitäjänkokouksessa oli äänioikeus manttaaliin pannun maan ja ruukkien omistajilla.
Jordanin–Hölderin lause

Jordanin–Hölderin lause on ryhmäteorian lause, joka on nimetty Camille Jordanin ja Otto Hölderin mukaan. Lauseen mukaan annetun ryhmän Jordanin–Hölderin jonot ovat ekvivalentit. Jordan todisti, että tekijöiden mahtavuudet ovat invariantteja vuonna 1869, ja Hölder todisti tekijöiden isomorfisuuden vuonna 1889. Vuonna 1927 Schreier löysi lauseelle yksinkertaisemman todistuksen, joka perustui Schreierin lemmaan. Vuonna 1934 Zassenhaus paransi Schreierin todistusta, ja hän todisti lauseen Zassenhausin lemman avulla.
Lauseen todistus.
Olkoon formula_1 ryhmä ja formula_2 ja formula_3 ryhmän formula_1 Jordanin–Hölderin jonot. Schreierin lemman nojalla on olemassa ekvivalentit kompositiojonot formula_5 ja formula_6, jotka ovat hienompia kuin jonot formula_2 ja formula_3. Mutta koska formula_2 ja formula_3 ovat Jordanin–Hölderin jonoja, niin ne saadaan jonoista formula_5 ja formula_6 poistamalla ne ryhmät, jotka esiintyvät jonossa useammin kuin kerran. Siten jonot formula_2 ja formula_3 ovat ekvivalentit.
NKFIH

NKFIH () on Unkarin valtion innovaatiorahoitusorganisaatio. Se on perustettu vuonna 2014 ja siihen koottiin aiempia vastaavia organisaatioita yhteen.
Unkarin alkuperäinen innovaatiojärjestelmä on vuonna 1962 perustettu kansallinen teknologian kehityksen komitea (OMFB), joka siirtyi vuonna 1991 pääministerin alaisuudesta kauppa- ja teollisuusministeriölle ja vuonna 2000 opetusministeriölle. 2000-luvulla syntyi OMAI, KMÜFA, NKFP ja SZKA rahoitusorganisaatiot. Vuonna 2003 organisaatiot tuotiin yhteen KPI-rahaston alle.
NKFIH jakaa myös Euroopan komission rakennerahaston varoja. Sillä on 81 työntekijää Budapestissä.
Kätkäsuvanto

Kätkäsuvanto () on noin sadan asukkaan kylä Muonion kunnassa. Kylä sijaitsee noin 27 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä pohjoiseen Karesuvannon suuntaan, ja se on Muonion pohjoisin kylä. 
Kätkäsuvannon asutus sijoittuu nauhamaisesti Valtatie 21:n molemmille puolille sekä Muonionjoen ja Kätkäjärven rantaan. Kylässä ovat aikaisemmin toimineet koulu, posti ja kauppa. Kylä on tunnettu muun muassa käsityötaitajistaan.
Pera

Pera on Englannissa toimiva jo 1940-luvun lopulla perustettu innovaatioita ja teknologiansiirtoa edistävä organisaatio. 
Sen budjetti oli vuonna 2007 60 miljoonaa euroa. Siinä toimii 550 henkilöä, joita on sijoitettu kahteentoista eri maahan.
Eddie Futch

Eddie Futch (9. elokuuta 1911 – 10. lokakuuta 2001) oli nyrkkeilyvalmentaja, joka harjoitti useita legendaarisia nyrkkeilijöitä. Hänen valmennettaviaan olivat muun muassa Joe Frazier, Ken Norton, Larry Holmes ja Trevor Berbick. 
Futch syntyi Hillsborossa, Mississippin osavaltiossa, mutta muutti perheensä kanssa Detroitiin Michiganiin ollessaan viisivuotias. Futchin perhe asui Black Bottom -alueella kaupungissa. Kun Futch oli murrosikäinen, hän pelasi puoliammattilaisena baseballia Moreland YMCA Flashes -joukkueessa. Hän pääsi YMCA College Schooliin, Chicagon yliopistoon, mutta 1930-luvun laman aikana hän joutui lopettamaan koulunkäynnin ja työskentelemään hotellissa elättääkseen perheensä. 
Vuonna 1932 Futch voitti Detroitin Athletic Associationin kevyensarjan kilpailut, ja vuonna 1933 hän voitti samaisen kaupungin Golden gloves -kilpailun. Hän harjoitteli samalla salilla kuin Joe Louis, Brewster Recreation Center Gymillä, ja toisinaan harjoitteli tulevan mestarin kanssa.
Epänormaalit sydänäänet estivät Futchia jatkamasta nyrkkeilemistä, ja hän ryhtyi valmentajaksi. Ensimmäinen hänen harjoittamansa mestari oli Don Jordan, joka voitti välisarjan maailmanmestaruuden vuonna 1958. Muita Futchin valmentamia mestareita ovat Bob Foster, Joe Frazier, Alexis Argüello, Larry Holmes, Michael Spinks, Marlon Starling, Montell Griffin ja Riddick Bowe.
Futch onnistui tekemään Ken Nortonista toisen miehen, joka oli koskaan onnistunut voittamaan Muhammad Alin. Futch ohjeisti Nortonin lyömään Alia aina, kun tämä yritti iskeä jabinsa, koska tällöin hänellä oli tapana pudottaa oikean kätensä suojaus. Norton kohtasi Alin voittonsa jälkeen vielä kahdesti: ensimmäisellä kerralla Ali voitti ottelun jaetuin tuomariäänin ja kolmannella kerralla yksimielisesti, vaikka Alin onkin kritisoitu voittaneen tämän ottelun vain maineensa ansiosta.
Futch valmensi myös Joe Frazieria, kun tämä kohtasi Muhammad Alin kolmatta kertaa "Thrilla in Manila" -nimellä tunnetussa kamppailussa raskaansarjan maailmanmestaruudesta. Futch muistetaan erityisesti siitä, miten hän esti silmät umpeen turvonneena otellutta Frazieria nousemasta kehään ottelun viimeisessä erässä. Futch heitti ottelijansa vastalauseista huolimatta pyyhkeen kehään.
Stade Tunisien

Stade Tunisien () on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1948. Sen kotistadion on Stade Chedli Zouiten, joka sijaitsee Tunisissa. Joukkue on voittanut Tunisian liigamestaruuden neljä kertaa. Se kuuluu myös Tunisian pääkaupungin Tunisin parhaimpiin jalkapalloseuroihin Espérancen ja Club Africainin ohella.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
1980-luku
1990-luku
2000-luku
Blythe Danner

Blythe Katharine Danner (s. 3. helmikuuta 1943 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on voittanut uransa aikana Tonyn ja kaksi Emmyä. 
Philadelphiassa syntynyt Danner on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Vuorovetten prinssi" (1991), "X-Files – taistelu tulevaisuudesta" (1998), "Perhe on painajainen" (2000) ja "Painajainen perheessä" (2004). Television puolella hänellä on ollut rooli esimerkiksi sarjassa "Huff – terapian tarpeessa" (2004–2006).
Danner oli vuosina 1969–2002 naimisissa ohjaaja Bruce Paltrow’n kanssa. Avioliitto päättyi miehen kuollessa suusyöpään. Näyttelijä Gwyneth Paltrow on parin yhteinen tytär.
Särkijärvi (Muonio)

Särkijärvi on noin 300 asukkaan kylä ja saman niminen järvi Muonion kunnassa. Kylä sijaitsee noin 12 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä Kittilään päin, kantatie 79:n varressa. Särkijärven kylään kuuluvat myös Torassiepin ja Kutunivan sekä Keimiöniemen kyläalueet. Särkijärveltä voi ihailla yhtä Suomen kansallismaisemista, josta on tehty myös postimerkki ("Europa: Maisema Pohjois-Suomessa") vuonna 1977. Maisema avautuu kantatieltä ja siinä näkyy Pallastunturit Särkijärven taustalla. Särkijärvi on muutoinkin edullisessa asemassa maisemiensa puolesta. Pohjoisessa ja idässä näkyvät Pallastuntureiden ohella Keimiötunturi, luoteessa Olostunturi ja etelässä Särkitunturi.
Särkijärvellä toimi pitkään Rajavartiolaitoksen toimipiste. Nykyisin alue toimii asuinalueena ja talvisin alueella on autojen testausta arktisissa olosuhteissa.
The Streets (yhtye)

__EISISLUETT__
The Streets oli turkulainen 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa toiminut rockyhtye. Yhtyeen tunnetuin kappale on "Kestääkö siivet", joka päätyi Mika Kaurismäen vuonna 1982 valmistuneeseen elokuvaan "Arvottomat".
Historia.
Streetsiä edelsi Maraband-niminen kokoonpano, joka esiintyi housebändinä Turun monilla osakuntaklubeilla. 
Streets esiintyi ympäri Suomea vuosina 1979–1982. Yhtye julkaisi vuonna 1980 ensisinglensä "Kestääkö siivet", jonka äänitti ja tuotti useissa turkulaisyhtyeissä soittanut rumpali Johnny Gustafsson. Levyn b-puoli "Vapaapelin" sanoitus oli koottu "Turun Sanomien" mainosteksteistä. 
Yhtyeen ensimmäinen albumi "Kestääkö siivet" äänitettiin neljässä päivässä. Se ei kuitenkaan saavuttanut singlen kaltaista menestystä. 
Vaihdettuaan levy-yhtiötä Fifty-Fiftystä (Selecta) isompaan CBS-yhtiöön Streets pääsi kokeilemaan suurempaa studiota ja työskentelyä tuottaja Pave Maijasen kanssa. Toinen single "Radioon / Karin tuska" äänitettiin Rexin Studiolla Kokkolassa keväällä 1982. Levyn b-puolella taustoja laulaa myös Maijanen. Single jäi yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi pitkäksi aikaa, sillä yhtye hajosi pian levyn julkaisun jälkeen. 
The Streetsin jälkeen Kari Laihonen soitti Ironcrossissa, Tapio Vesa monissa eri turkulaiskokoonpanoissa ja Eero Valkonen Sigissä. Jouni Hemberg julkaisi musiikkiaan kokoelma-albumilla "Paratiisin patongit" ja miksasi punk-yhtyeiden musiikkia. Asmo Kärkkäinen ryhtyi puolestaan valokuvaajaksi. 
Vuonna 1997 yhtye esiintyi Down By The Laiturissa ilman Kari Laihosta, joka asui tuolloin Yhdysvalloissa. Tämä jäi yhtyeen alkuperäiskokoonpanon viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi. Yhtyeen basisti Tapio Vesa kuoli 2000-luvun alussa. 
Seuranneina vuosina yhtyeen jäsenet Hemberg, Kärkkäinen ja Valkonen palasivat muutaman kerran studioon. Tuon ajan äänityksiä on tallennettu vuonna 2012 julkaistulle remix-omakustanne-CD:lle "The Streets – Kaikki". 
Säveltäjä-sanoittajakaksikko Asmo Kostia (Kärkkäinen) ja Jouni Hemberg ryhtyi tuottamaan uutta materiaalia 2010-luvulla, ja vuonna 2016 yhtye julkaisi "Miehet-"EP:n. Mukana soittaa myös alkuperäisrumpali Eero Valkonen. Levy sisältää muun muassa kappaleet "Leijaillen", "Miehet", "Sydän lyö" ja "Tyhjä tarjotin".
Kerässieppi

Kerässieppi on noin 50 asukkaan kylä Muonion kunnassa. Kylä sijaitsee Pallastunturien länsipuolella, aivan kansallispuiston rajalla, noin 21 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä koilliseen. 
Kerässieppi valittiin vuoden lappilaiseksi kyläksi vuonna 2015.
Smilodon fatalis

Smilodon fatalis oli 11,6 miljoonaa – 10 000 vuotta sitten Pohjois-Amerikassa elänyt "Smilodon"-sukuun kuulunut sapelihammaskissa. Laji kuoli sukupuuttoon vasta viimeisen jääkauden jälkeen, sapelihammaskissoista viimeisenä. "S. fatalis" oli pituudeltaan ja korkeudeltaan nykyisen leijonan kokoinen mutta sitä paljon rotevampi ja painavampi. Arviot sen painosta ovat vaihdelleet 160–280 sekä 340–440 kilogramman väliltä. Sillä oli pitkä kaula, lyhyt selkä ja tynkä häntä. Sapelihampaat olivat suuret.
Koska lajin sukupuutosta on kulunut biologian näkökulmasta vasta vähän aikaa, siitä on löydetty useita erittäin hyvin säilyneitä, muumioituneita yksilöitä. Niitä on nostettu paksun maaöljyn seasta muun muassa Los Angelesin La Brean tervahaudoista. Myös ikijäähän pakastuneita yksilöitä on säilynyt lähes vastakuolleen näköisinä. Onkin ehdotettu, että muumiosta eristetyn DNA:n avulla laji voitaisiin herättää uudelleen eloon, käyttämällä munasolunluovuttajana ja sijaisemona leijonaa. Nykytekniikan avulla tällaista ei kuitenkaan osata toteuttaa.
Yellow (suomalainen yhtye)

Yellow oli turkulainen popyhtye, joka toimi 1960-luvun loppupuolelta vuoteen 1977. Se esiintyi alun perin nimellä "Only Five" ja muutti kesällä 1969 nimensä Yellow'ksi.
Yhtye julkaisi ainoaksi jääneen albuminsa "Keltakuume" vuonna 1975. 
Vuoteen 1977 saakka toimineeseen yhtyeeseen kuuluivat eri aikoina muun muassa laulusolistit Olli Lundstedt (1969–70), Hannu Takala, Johnny Gustafsson ja Mike Varness, kitaristit Jouko Linko (1969–70, myöhemmin basistina), Melvin McRae (1971–75), Ilpo Murtojärvi, Bert Karlsson, Sakari Kivinen, Kari Kilpeläinen, Jan Stolpe ja viimeisenä Tom Knif. Rumpaleina yhtyeessä toimivat ainakin Taisto Keinänen (1969–70), Johnny Gustafsson (1971–), Rami Österman ja Eero Valkonen (1975-1977). Rytmikitaristina ja myöhemmin basistina toimi Helge Koskela (1969–). Muita Yellow’n basisteja olivat ainakin Timo Kurki (1969–70) ja Alarik Repo. Kosketinsoittajana oli Markku Silander (1969-71). 
Albumin "Keltakuume" ohella Yellow’n musisointia on tallennettu vuoden 1994 kokoelmalle "Anna mulle Lovee" ja vuoden 2007 kokoelmalle "Föribeat".
Chullpa

Chullpa on aimara-intiaanien Perun ja Bolivian Andien ylätasangolle altiplanolle rakentama kivinen tornihauta heimon ylhäisiä kuten päälliköitä varten. Chullpat saattoivat olla jopa 12 metriä korkeita. 
Pohjoiset chullpat ovat tyypillisesti kivisiä ja pyöreitä, eteläiset neliömäisiä ja tehty auringossa kuivatuista savitiilistä. Moniin chullpiin oli kaiverrettu liskoja, jotka olivat elämän symboli, koska ne pystyvät kasvattamaan uuden hännän katkaistun tilalle. Myös inkat saattoivat käyttää chullpoja hautauksiin valloitettuaan aimara-alueen.
Valentyn Sylvestrov

Valentyn Sylvestrov, myös: Silvestrov, (s. 30. syyskuuta 1937 Kiova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen säveltäjä.
Sylvestrov opiskeli Kiovan konservatoriossa 1958–1964 säveltämistä Borys Ljatošynskyin oppilaana ja kontrapunktia Lev Revutskyin oppilaana. Hän kuului "Kiovan avantgarden" jäseniin, ja hän käytti useissa teoksissaan dodekafonistisia ja avantgardistisia tekniikoita mutta säilytti samalla lyyrisen ilmaisutavan.
Sylvestrov sai 1960-1970-luvulla neuvostolehdistössä rajua arvostelua, ja hänen erotettiin joksikin aikaa Ukrainan säveltäjäliitosta, eikä hänen sävellyksiään juuri esitetty Ukrainassa. Venäjän neuvostotasavallassa muutamat hänen sävellyksensä saivat kuitenkin menestyksellisiä esityksiä, ja hänen maineensa muuallakin maailmassa kasvoi. Hän sai 1967 Yhdysvalloissa arvokkaan Kansainvälisen Koussevitzkyn palkinnon ja voitti Alankomaissa 1970 Kansainvälisen nuorten säveltäjien Gaudeamus-kilpailun. Hänen sävellyksiään ensiesitettiin eurooppalaisilla nykymusiikkijuhlilla, ja myös Las Vegasin sinfoniaorkesteri esitti niitä Virko Baleyn johdolla.
Sylvestrov irtautui 1970-luvulla länsimaisen avantgarden perinteisistä tekniikoista ja kehitti oman mystisen kielen. Myöhemmin hän kehitti "metamusiikiksi" (&lt;metaforinen musiikki) nimittämänsä tyylin, joka on jossain määrin sukua länsimaiselle postmodernismille. 2000-luvulla hän on etääntynyt läntisestä avantgardesta yhä kauemmaksi sävellyksillään, jotka kytkeytyvät läheisesti ukrainalaisen kirkkomusiikin perinteeseen.
Sylvestrov on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Hänen luentoihinsa perustuva kirja "Dotšekatysja muzyky" ('Musiikin odottelu') ilmestyi Kiovassa 2011.
Divine Infekt

Divine Infekt on Psyclon Ninen esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2003.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Ner0.
Hans Oster

Hans Oster (9. elokuuta 1888 Dresden, Saksa – 9. huhtikuuta 1945 Flossenbürgin keskitysleiri, Saksa) oli saksalainen kenraali ja tiedustelupalvelu Abwehrin apulaispäällikkö toisen maailmansodan aikana.
Oster oli Adolf Hitlerin ja kansallissosialismin vastustaja. Hänellä oli syvät uskonnolliset periaatteet ja hän piti kansallissosialisteja antikristittyinä. Oster oli mukana natsihallintoa vastustavassa vastarintaliikkeessä jo ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan sytyttyä Oster ei epäröinyt varoittaa hollantilaisia ja norjalaisia ystäviään saatuaan tietää Hitlerin suunnitelmista hyökätä kyseisiin maihin. Oster pyrki myös auttamaan vainottuja juutalaisia. 
Oster myös suunnitteli niin kutsutun Oster-salaliiton mahdollisen sodan varalta Saksan ja Tšekkoslovakian välillä. Hänen aktiviteettinsa alkoivat herättää epäilystä natsien keskuudessa ja hänet erotettiin huhtikuussa 1943. Hitleriin suunnatun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen Oster pidätettiin ja lähetettiin Flossenbürgin keskitysleirille, jossa hänet teloitettiin pastori Dietrich Bonhoefferin ja entisen Abwehrin johtajan Wilhelm Canariksen kanssa.
Naomi Ryan

Naomi Ryan (s. 24. toukokuuta 1977, Bournemouth, Dorset, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt sarjoissa "Kymppikerho" ja "Dream Team".
Aiheesta muualla.
Naomi Ryan Imdb:ssä
Lori Petty

Lori Lee Petty (s. 14. lokakuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi helluntailaisen papin tyttärenä Chattanoogassa Tennesseessä ja valmistui North High Schoolista Iowassa vuonna 1981.
Ennen ryhtymistään näyttelijäksi Petty työskenteli graafisena suunnittelijana. Hänet tunnetaan muiden muassa elokuvista "Myrskyn ratsastajat" (1991), "Omaa luokkaansa" (1992), "Free Willy – pelastakaa Willy" (1993), "Tank Girl" (1995) ja "Route 666" (2001). 
2000-luvulla Petty on myös ohjannut ja käsikirjoittanut. Hän on menestynyt myös taidemaalarina. Hän on kasvissyöjä.
Masterstroke

Masterstroke oli tamperelainen vuonna 2002 perustettu heavy metal -yhtye.
Yhtyeen debyyttialbumi "Apocalypse" julkaistiin vuonna 2006 ainoastaan Japanissa ja Venäjällä. Vuonna 2007 Masterstroke solmi levytyssopimuksen kotimaisen Dynamic Arts Recordsin kanssa ja toinen albumi "Sleep" julkaistiin vielä saman vuoden aikana. Kolmas albumi "As Days Grow Darker" julkaistiin 2009. Yhtyeen neljäs levy "Broken" ilmestyi 2013.
Joulukuussa 2016 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa ajan puutteen vuoksi. Jäähyväislevy nimeltään "Edge of No Return" ilmestyi vuonna 2017.
Gaël Monfils

Gaël Monfils (s. 1. syyskuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on yltänyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan välieriin Ranskan avoimissa 2008 ja Yhdysvaltain avoimissa 2016. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ammattilaisturnausta, Sopotissa elokuussa 2005, Metzissä syyskuussa 2009, Montpellier’ssa lokakuussa 2010, Tukholmassa lokakuussa 2011, Montpellier'ssa 2014, Washingtonissa 2016, Dohassa 2018 ja Rotterdamissa 2019. Loppuotteluun hän on lisäksi yltänyt 21 turnauksessa.
Ranskan avoimissa 2006 19-vuotias Monfils pelasi itsensä neljännelle kierrokselle. Hän voitti Andy Murrayn erin 6–4, 6–7(2), 1–6, 6–2, 6–1, Dick Normanin 4–6, 6–3, 6–7(4), 6–0, 7–5 ja James Blaken 6–2, 6–7(2), 7–6(1), 5–7, 6–4. Neljännellä kierroksella hän hävisi Novak Đokovićille luvuin 6–7(5), 6–7(5), 3–6. Kaksi vuotta myöhemmin Monfils koki Roland Garrosin stadionilla uransa toistaiseksi parhaat hetket. Hän voitti Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Arnaud Clementin eräluvuin 7–5, 6–3, 6–1, toisella kierroksella Luis Hornan 7–6(5), 6–4, 7–5, kolmannella kierroksella Jürgen Melzerin 4–6, 7–5, 4–6, 6–0, 6–2, neljännellä kierroksella sijalle 28 sijoitetun Ivan Ljubičićin 7–6(1), 4–6, 6–3, 6–2 ja puolivälierissä viidenneksi sijoitetun David Ferrerin 6–3, 3–6, 6–3, 6–1. Välierissä hän hävisi luvuin 2–6, 7–5, 3–6, 5–7 ykkössijoitetulle Roger Federerille, jolle hän jo aiemmin keväällä 2008 hävisi sekä Miamin että Monte Carlon Masters-turnauksessa luvuin 3–6, 4–6.
Yhdysvaltain avoimissa 2008 Monfils selviytyi neljännelle kierrokselle, mutta hävisi sitten sijoittamattomalle Mardy Fishille lukemin 5–7, 2–6, 2–6. Australian avoimissa 2009 hän selviytyi neljännelle kierrokselle mutta joutui loukkaantumisen takia jättämään ottelunsa kuudenneksi sijoitettua maanmiestään Gilles Simonia vastaan kesken ollessaan häviöllä lukemin 4–6, 6–2, 1–6. Ranskan avoimissa 2009 hän voitti neljännellä kierroksella kuudenneksi sijoitetun Andy Roddickin mutta hävisi puolivälierissä toiseksi sijoitetulle Roger Federerille lukemin 6–7(6), 2–6, 4–6. Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän hävisi neljännellä kierroksella kolmanneksi sijoitetulle Rafael Nadalille luvuin 7–6(3), 3–6, 1–6, 3–6.
Australian avoimissa 2010 Monfils selvisi kolmannelle kierrokselle häviten siellä yhdysvaltalaiselle John Isnerille 1–6, 6–4, 6–7(4), 6–7(5).
Christopher Villiers

Christopher Villiers (s. 7. syyskuuta 1960 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän näyttelee brittisarjassa "Emmerdale" Grayson Sinclairia. Hän on näytellyt myös sarjassa "Kymppikerho" sekä elokuvissa "Verinen sunnuntai", "Lancelot – ensimmäinen ritari", "Sliding Doors" ja .
Yksityiselämä.
Villiers oli naimisissa Kathryn Threlfallin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Red Bull RB1

Red Bull RB1 oli Rob Taylorin ja Mark Smithin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Red Bull -talli käytti kaudella . Autoa ajoivat brittiläinen David Coulthard, itävaltalainen Christian Klien ja italialainen Vitantonio Liuzzi. Autossa oli Michelinin renkaat ja se käytti Castrolin valmistamia poltto- ja voiteluaineita. Autossa oli moottorina Cosworthin V10 moottori ja siinä oli Carbonen ja Brembon valmistamat jarrut.
Autolla saavutettiin pisteitä suhteellisen tasaisesti pitkin kautta. Autolla ei kuitenkaan ylletty palkintokorokkeelle. Parhaimmat kilpailusijoitukset autolla saavutettiin Australian GP:stä ja Euroopan GP:stä, joissa Coulthard sijoittui neljänneksi. Red Bull ajatti toisessa autossa kahta eri kuljettajaa, Klieniä ja Liuzzia. Klien ajoi kolmessa ensimmäisessä kilpailussa ja tämän jälkeen talli ajatti Liuzzia seuraavat neljä kilpailua. Tämän vaihdon jälkeen Red Bull ajatti loppukauden Klieniä.
Muistojen vanki

Muistojen vanki on alankomaalainen elokuva vuodelta 1986. Fons Rademakersin ohjaama draamaelokuva perustuu Harry Mulischin romaaniin. Tarina seuraa aikuistuvan miehen pyrkimyksiä etsiä totuutta perheensä kohtalosta, ja sijoittuu osaksi nykypäivään, osaksi toisen maailmansodan loppupuolelle. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Jäykkäleukakalat

Jäykkäleukakalat (Tetraodontiformes) on luukalojen lahko, johon kuuluvat mm. pallokalat, viilakalat ja losserokalat. Lahkoon kuuluu yhdeksän tai kymmenen heimoa, ja niihin noin 360 lajia. Useimmat jäykkäleukakalat elävät merivedessä koralliriuttojen liepeillä. Jäykkäleukakalat ovat saaneet tieteellisen nimensä 'neljästä hampaasta'; useimmilla lajeilla hampaat ovat kasvaneet yhteen neljäksi leukalevyksi. Monet lajit ovat myrkyllisiä ja piikkisiä; jotkut osaavat pullistaa itsensä palloksi välttyäkseen saalistajilta.
Jäykkäleukakalojen vartalo on jäykkä, ja ne uivat liikuttamalla pyrstöeväänsä ja muita eviään - vartalo ei taivu kuten ankeriaalla. Ne eivät liiku yleensä pitkiä matkoja, mutta kykenevät pörräilemään koralliriutan ympärillä tarkkaliikkeisesti kuin pienet helikopterit.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 1994

XVII talviolympialaisissa vuonna 1994 järjestettiin freestyle-hiihdossa neljä kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Kanthugen Freestyle Arenalla.
Miehet.
Hypyt.
24. helmikuuta
Kumparelasku.
16. helmikuuta
Naiset.
Hypyt.
24. helmikuuta
Kumparelasku.
16. helmikuuta
Shitō-ryū

Shitō-ryū on Japanin suosituimpia karaten tyylisuuntia. Tyylisuunnan perusti Kenwa Mabuni Okinawalla. Hän oli Shuri-tyylin oppilas. Tyyli on yhdistelmä Mabunin opettajan Anko Itosun opettamasta kovasta ja suoraviivaisesta Shuri-testa sekä toisen opettajan Kanryo Higaonnan pyöreästä ja pehmeästä Naha-testa. Alun perin nimi oli Hanko-ryū, mutta 1920-luvulla nimeksi muuttui nykyinen Shitō-ryū. Japaniin tyyli levisi vuonna 1934, koska Mabuni alkoi näyttää sitä Osakassa. Japanin ulkopuolella tyylisuunnalla ei ole suurta kannatusta, tosin tyylisuunnan pohjalta on kehitetty monia muita tyylisuuntia, kuten maailman suosituin tyylisuunta Shōtōkan.
Piirteitä.
Shitō-ryū muistuttaa paljolti gōjū-ryū:a. Molemmissa on nopeat tekniikat ja syvät taisteluasennot. Liikesarjoja harjoitellaan perusteellisesti ja niitä on 60 kappaletta, jos asekatat lasketaan mukaan. Kobujutsu-aseita käytetään yleisesti harjoittelussa.
Scott Altman

Kapteeni Scott Douglas "Scooter" Altman (s. 15. elokuuta 1959) on yhdysvaltalainen NASAn astronautti ja neljän avaruussukkulatehtävän veteraani.
Avaruuslennot.
Scott Altmanin avaruuslennot sijoittuvat vuosiin 1998, 2000, 2002 ja 2009. Hän oli toukokuussa 2009 laukaistun STS-125:n komentaja. STS-125 oli Hubble-avaruusteleskoopin viides ja samalla viimeinen huoltolento.
Altman oli yksi F-14-lentäjistä elokuvassa Top Gun – lentäjistä parhaat.
Jason James Richter

Jason James Richter (s. 29. tammikuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän nousi maineeseen pääroolista elokuvassa "Free Willy – pelastakaa Willy" (1993). Kaksi jatko-osaa ilmestyi (1995, 1997).
Richter syntyi Oregonin osavaltiossa. Hän aloitti esiintymisen jo varhain lapsuudessaan, mutta on jatkanut uraansa niin elokuvissa kuin televisiossakin aikuisiälleen. Hän voitti vuonna 1994 Young Artist Awardin.
Richter on myös muusikko.
Losserokalat

Losserokalat (Ostraciidae) on jäykkäleukakalojen heimo. Siihen kuuluu kaksitoista sukua, jotka joskus jaetaan kahteen alaheimoon. Ne ovat vartaloltaan laatikkomaisen muotoisia, ja liikkuvat vartalo jäykkänä melomalla pienillä evillään. Monen lajin iho on erikoisen kennomaisen kuvion peitossa.
Erikoisen ulkonäkönsä ja pienen liikkuma-alueensa takia losserokalat ovat kiinnostavia meriakvaariokaloja. Niitä näkee lähinnä yleisöakvaarioissa. Ne sopivat vain kokeneille harrastajille, sillä on vaara, että ne vahingoittuneina tai stressaantuneina päästävät veteen myrkkyä, joka tappaa muut altaan asukkaat.
Kenwa Mabuni

Kenwa Mabuni (1893–1957) oli okinawalainen karaten harjoittaja. Hänet tunnetaan karaten Shitō-ryū -tyylisuunnan perustajana. Hänen opettajiansa ovat olleet Anko Itosu ja Kanryo Higaonna.
MÄR

MÄR ("Märchen Awakens Romance") on mangasarja. Sarjan on tehnyt Nobuyuki Anzai ja siitä on tehty myös anime. Sarjaa Suomessa julkaisee Editorial Ivrea ja siitä ilmestyy 15 osaa.
Juoni.
Sarjan päähenkilö on fantasiamaailmasta unia näkevä Ginta Toramizu. Eräänä päivänä hän astuu salaperäisestä ovesta, ja ajautuu paikkaan, josta oli nähnyt unia. Tässä maailmassa hän tutustuu Dorothy-nimiseen noitaan ja tämän ÄRMiin. ÄRM on eräänlainen, riipuksen tai sormuksen muodossa oleva suojakivi. Yhdessä he lähtevät etsimään legendaarista ÄRMiä, Babboa. He löytävät tämän, ja Dorothy antaa Gintan pitää Babbon kertomatta syytä. Heidän tiensä eroavat ja Ginta huomaa, ettei fantasiamaailma olekaan niin ihanteellinen paikka kuin hän oli luullut. Jack Lähtee Gintan mukaan seikkailuun. Myöhemmin Babbon alkuperä selviää. Hän oli pahan "shakkiarmeijan" johtajan ärm. Shakkiarmeija on palannut ja Gintan ja Babbon tehtävänä on tuhota se. Mukaan tulee uusia ystäviä kuten prinsessa Snow.