tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anthemios Tralleislainen

Anthemios Tralleislainen (; noin 474 – ennen vuotta 558) oli bysanttilainen matemaatikko, fyysikko ja arkkitehti. Hänet muistetaan kaikista parhaiten Isidoros Miletoslaisen kanssa suunnittelemastaan Hagia Sofia -kirkosta. Kirkossa käytettiin aivan uudenlaista arkkitehtuuria, joka osaltaan on tehnyt kirkosta tavattoman epävakaan, minkä vuoksi kirkkoa on jouduttu muutamaan otteeseen korjailemaan. Matematiikassa hän esitteli keinon, jolla voidaan ellipsi voidaan konstruktoida: asettamalla neulat ellipsin polttopisteisiin ja sitomalla nauha (pituus isoakselin verran) näihin kiinni. Pitämällä nauhaa koko ajan kireällä kynän avulla ja siirtämällä kynää eteenpäin saadaan ellipsi. Fysiikassa hän tutki valon heijastumista peileistä.
Elämä.
Anthemios syntyi mahdollisesti Tralleiksessa lounaisessa Vähässä-Aasiassa. Hänen isänsä Stefanos oli ammatiltaan lääkäri ja Anthemioksen lisäksi hänellä oli neljä oppinutta poikaa: Dioskoros seurasi isänsä jalanjälkiä kotiseudullaan, Aleksandroksesta tuli yksi aikansa suurimmista lääketieteen ammattilaisista, Olympioksesta tuli roomalainen juristi ja Metrodoros siirtyi Konstantinopoliin kieliopintutkijaksi.
Anthemios muutti asumaan Konstantinopoliin, jolta ajalta hänen elämästäänsä on kirjattu muutamia anekdootteja. Erään mukaan Anthemios joutui riitaan kaunopuheisen naapurinsa Zenonin kanssa. Tästä kimpaantuneena Anthemios meni Zenonin kellariin ja rakensi sinne höyrykoneen, jolla hän ravisutti talon rakenteita niin että Zenon luuli sitä maanjäristykseksi. Härnäämistä hän jatkoi vielä peileillä ja sai naapurinsa uskomaan ukonilman iskeneen hänen taloonsa.
Prokopioksen mukaan Anthemios oli kaikista siihenastisista arkkitehdeista kaikkein etevin. Hänen ja Isidoroksen suunnittelemaa Hagia Sofiaa on myös jälkeenpäin pidetty yhtenä kauneimmista rakennuksista bysanttilaisen arkkitehtuurin ajalta. Kirkossa käytetty arkkitehtuuri oli uudenlaista, mikä innoitti myöhempiä arkkitehteja vielä usean vuosisadan ajan. Edistyneestä arkkitehtuurista kertoo esimerkiksi siinä käytetty pendentiivi. Toisaalta jotkut nykyajan kirjoittajat ovat väittäneet, ettei Anthemios ollut todellisuudessa ammattiarkkitehti vaan jonkinlainen amatööri. On ehdotettu, että Anthemios suunnitteli myös joitakin muita Konstantinopolin rakennuksia.
Anthemios kuoli ennen vuotta 558. Kuolinpaikkaa ei tiedetä, mutta mahdollisesti se oli Konstantinopolissa.
Venäläis-amerikkalainen kauppakomppania

Venäläis-amerikkalainen kauppakomppania () oli venäläinen kauppakomppania, jolla oli yksinoikeus kauppaan Venäjän Amerikassa, joka käsitti Alaskan, Aleutit ja Pohjois-Amerikan luoteisrannikkoa leveyspiirille 54°40'. Kauppakomppania perustettiin tsaari Paavali I:n antamalla peruskirjalla vuonna 1799 aiemman Šelihovin-Golikovin yhtiön ja Šelihovin muiden yhtiöiden pohjalle. Se oli valtion tukema ja Venäjän kauppaministeriön alainen osakeyhtiömuotoinen yritys, jonka tuotosta kolmannes oli määrätty keisarille. Kauppakomppanian toiminta päättyi vuonna 1867, koko Alaska myytiin Yhdysvalloille ja kauppakomppanian omaisuus likvidoitiin. Viimeinen toimintakertomus koski vuosia 1867–71.
Laivasto.
Kauppakomppanian laivat purjehtivat Venäjän Kaukoidästä Alaskaan sekä Pietariin. Vuonna 1850 kauppakomppanialla oli käytössään kymmenkunta alusta. 
Lisäksi komppanialla oli aikarahdattuna kolme turkulaista "maailmanympäripurjehtijaa"
El Tajín

El Tajín on muinainen, jo raunioitunut intiaanien rakentama kaupunki Meksikonlahden rannalla. Se oli luoteisen Mesoamerikan tärkein keskus Teotihuacanin valtakunnan romahduksen jälkeen. Siellä kehittyi totonaakkien kulttuuri.
Aiemmin luultiin, että kaupunki olisi ollut asutettuna kolmessa vaiheessa vuosina 100 eaa. – 1200, mutta nykytiedon mukaan vain yhden vaiheen ajan vuosina 800–1200. Toisten tutkimusten mukaan kaupunki olisi kuitenkin perustettu jo vuonna 200. Kaupunki hylättiin ja osittain myös tuhottiin vuoden 1200 jälkeen, kun alue tuli Meksiko-Tenochtitlánin kuningaskunnan hallintaan.
São miguelinfila

São miguelinfila () on portugalilainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 2.
Se oli vuonna 2019 kotimaassaan viidenneksi suosituin portugalilainen rotu.
Ulkonäkö.
São miguelinfila on vankkarakenteinen ja hieman korkeuttaan pidempi rotu. Runko on vahva ja lihaksikas. Pää on voimakas ja muodoltaan neliömäinen. Silmien tulisi olla ilmeikkäät ja soikeat – väriltään tummanruskeat. Karva on lyhyttä, tiheää ja laadultaan karheaa. São miguelinfila on aina juovikas. Pohjaväri on kellanruskea, keltainen, jonka sävy voi vaihdella vaaleasta tummaan tai hiekanruskea mustin karvakärjin. 
Luonne ja käyttäytyminen.
São miguelinfila on sitkeä karjakoira, mutta se toimii hyvin myös kodinvahtina. Rotuna se on älykäs, vahvaluontoinen ja helposti koulutettava.
Alkuperä.
Rotu on läheistä sukua terceirandoggille. Se on todistettavasti ollut olemassa jo 1800-luvun alussa, ja se on kotoisin Azoreihin kuuluvalta Sao Miguelin saarelta.
Saksipotku

Saksipotku eli polkupyöräpotku on tapa potkaista jalkapalloa. Siinä pelaaja ponnistaa ilmaan, taivuttaa itsensä selkä maahan päin ja ponnistavalla jalalla potkaisee pallon päänsä yli tehden jaloilla saksia muistuttavan liikkeen. Potkua käytetään jalkapallon lisäksi myös rantajalkapallossa, potkulentopallossa ja australialaisessa jalkapallossa.
Potku tunnetaan maailmalla eri nimillä. Englanninkielinen on "bicycle kick" eli 'polkupyöräpotku', jolla potku tunnetaan Suomessakin. Saksassa nimi on "Fallrückzieher" eli 'selälleenputoamispotku'. Monissa Latinalaisen Amerikan maissa se tunnetaan nimellä "Chilena", norjassa taas "brassespark" eli 'brassipotku'.
Historia.
Potkun keksijästä on useita eri näkemyksiä. Yleensä sen keksijäksi on mainittu jalkapalloilija, joka on onnistuneesti käyttänyt sitä kansainvälisessä turnauksessa. Heitä ovat muun muassa Ramón Unzaga Asla, espanjalaisbaskisyntyinen Chilen keskikenttäpelaaja 1910- ja 1920-luvulla sekä brasilialainen Leônidas da Silva, joka teki vuonna 1938 voittomaalin 6–5 Puolaa vastaan saksipotkulla. Leonidas itse antaa kunnian keksinnöstä toiselle brasilialaiselle, Petronilho de Britolle. Italiassa keksijäksi mainitaan monesti Carlo Parola. Entinen Aston Villan puheenjohtaja Doug Ellis mainitsee omaelämäkerrassaan itsensä potkun keksijäksi. Omassa elämäkerrassan saksipotkutaiturina tunnettu Pele taas antaa kunnian keksimisestä toiselle pelaajalle.
Polkupyöräpotkun ja saksipotkun ero.
Osa tietokirjoista määrittelee "polkupyöräpotkun" tarkoittamaan potkua, jossa korkealla oleva pallo potkaistaan suoraan pään yli taaksepäin ja "saksipotkun" tarkoittamaan potkua, jossa ollaan enemmän sivuttain kuin ylösalaisin mutta osa tarkoittaa molemmilla termeillä samaa asiaa.
Kansainvälinen maahockeyliitto

Kansainvälinen maahockeyliitto (, FIH) on maahockeyn kansainvälinen kattojärjestö, joka vastaa lajin kansainvälisten arvokilpailujen järjestämisestä. Merkittävin kansainvälinen arvoturnaus on lajin maailmanmestaruuskilpailut, sekä olympiaturnaus.
FIH perustettiin 7. tammikuuta 1924 Pariisissa. Paul Léauteyn perustaman järjestön taustalla oli maahockeyn pudottaminen vuoden 1924 olympialaisista, sillä lajilta puuttui kansainvälinen organisaatio. Liiton perustajajäsenet olivat Itävalta, Belgia, Espanja, Ranska, Sveitsi, Tšekkoslovakia ja Unkari. Vuonna 1982 FIH yhdistyi naisten maahockeyn kansainvälisen liiton IFWHA:n kanssa.
Liitto toimii yhteistyössä alueellisten järjestöjen kanssa. FIH:iin kuuluu nykyään 132 jäsenvaltiota, ja sen päämaja sijaitsee Sveitsin Lausannessa.
Bernard Malivoire

Bernard Malivoire (s. 20. huhtikuuta 1938 Bergerac, Ranska) on ranskalainen entinen soutaja ja olympiavoittaja.
Malivoire voitti Helsingissä 1952 olympiakultaa perämiehellisessä kaksikossa yhdessä Gaston Mercier'n ja Raymond Sallesin kanssa. Malivoire toimi miehistön perämiehenä ja oli 14-vuotiaana kisojen nuorin olympiavoittaja.
Romanianpaimenkoira

Romanianpaimenkoira () on romanialainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 1.
Ulkonäkö.
Romanianpaimenkoira on kookas, voimakas ja näyttävä rotu. Nartut eivät ole yhtä suuria ja voimakkaita kuin urokset. Pää on kohtalaisen leveä ja niskakyhmy on havaittavissa. Silmät ovat keskikokoiset ja hieman vinossa - väriltään hasselpähkinänruskeat, tummanruskeat tai hieman vaaleammat. Ilmeen tulisi olla älykäs ja rauhallinen. Korvat ovat V-muotoiset ja noin 10–15 cm pitkät. Romanianpaimenkoiran karva on suoraa, karheaa ja ainakin 10 cm pitkää. Sallitut värit ovat harmaa, valkoinen ja valkoinen mustin tai harmain laikuin. Uroksen säkäkorkeus on vähintään 70 cm (ihanne 75 cm) ja nartun 65 cm (ihanne 70 cm). Paino suhteutetaan aina koiran kokoon. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Romanianpaimenkoira on erinomainen paimentaja ja vahtikoira. Rotu sopii hyvin myös seurakoiraksi. Luonteenpiirteisiin kuuluvat myös rauhallisuus ja tasapainoisuus. Vieraita kohtaan se saattaa olla varautunut, mutta lapsia kohtaan rotu on hyvin ystävällinen. Omaa perhettään se suojelee tehokkaasti. 
Alkuperä.
Rotu on peräisin Karpaateilta, missä sopivat jalostusyksilöt valikoitiin ennen kaikkea käyttöominaisuuksien perusteella. Erään teorian mukaan sen esi-isät saattoivat olla aasialaisia molossikoiria, esimerkiksi tiibetinmastiffeja. Toisen mukaan se polveutuisi muinaisesta kreikkalaisesta simocyon-koiraeläimestä. Romanianpaimenkoira on erittäin todennäköisesti sukua kuvaszille, maremmano-abruzzeselle ja pyreneittenkoiralle. Vuonna 1981 Romanian Kennelliitto julkaisi ensimmäisen rotumääritelmän, jota muutettiin vuonna 2002 FCI-hyväksynnän kynnyksellä kansainvälisen mallin mukaiseksi.
Etymologia.
Termi "mioritic" on johdettu sanasta "mioară", joka tarkoittaa nuorta lammasta.
Chalco

Chalco oli esikolumbiaanisen Meksikon chalca-intiaanien alue. Se oli sodassa asteekkien kanssa 1300-luvun lopulla ja 1400-luvulla. Tämä alue, "tlatoani", jakautui neljään alueeseen, jotka taas pieniin kuningaskuntiin.
Chalcat saapuivat alueelle joskus 1100- ja 1200-luvuilla. Kun chalcat kieltäytyivät maksamasta temppelinrakennusveroa asteekeille, chalcojen ja asteekkien välille puhkesi vuonna 1446 sota. Asteekit valloittivat suurkuninkaansa Montezuma I:n johdolla chalcojen alueet 1465. Koska chalcojen maa oli hedelmällistä, he maksoivat asteekkien pääkaupunkiin Tenochtitlániin enemmän veroa kuin monet muut kansat.
Eräs chalcojen neljästä suuralueesta oli Amecameca, jonne saapui ensimmäinen
chalcaryhmä, totolimpanecat 1268. Pian tulivat toinen totolimpaneca-ryhmä.
Vuonna 1268 saapuivat tenancat Tzacualtitlan Tenanco Amaquemecaniin ja Atlauhtlan Tzacualtitlan Amaquemecaniin.
Alonzo Mourning

Alonzo Harding Mourning, Jr. (s. 8. helmikuuta 1970 Chesapeake, Virginia) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti urallaan kolmea eri NBA-seuraa, Miami Heatia, Charlotte Hornetsia ja New Jersey Netsiä. Hän oli aktiiviurallaan 208 cm pitkä ja painoi 118 kg.
Mourningilla ja hänen vaimollaan Tracyllä on poika ja tytär.
Ura.
Mourning valittiin urallaan seitsemän kertaa NBA:n All Star -otteluun ja kaksi kertaa liigan parhaaksi puolustajaksi. Mourning saavutti Heatissa NBA-mestaruuden keväällä 2006 Heatin voittaessa Dallas Mavericksin voitoin 4–2. Hän voitti olympiakultaa Sydneyn kesäolympialaisissa vuonna 2000 ja MM-kultaa vuonna 1994 Kanadassa.
Alonzo Mourning varattiin vuonna 1992 toisella vuorolla Charlotte Hornetsiin, josta sitten hänet vaihdettiin Heatiin. Miamissa hän pelasi seuraavat seitsemän kauttaan, joiden aikana hänet palkittiin parhaaksi puolustajaksi kahdesti.
Mourning teki vuonna 2003 vapaana pelaajana neljän vuoden sopimuksen New Jersey Netsin kanssa. Hän palasi Miami Heatiin 1. maaliskuuta 2005. Kausi 2007–2008 päättyi loukkaantumiseen. Mourning oli suunnitellut, että kausi olisi hänen viimeisensä. 22. tammikuuta 2009 hän ilmoitti lopettavansa uransa. 
Mourning on Heatin seurahistorian eniten heittoja torjunut pelaaja, eniten levypalloja ottanut pelaaja ja eniten pelejä Heatissa pelannut pelaaja. Mourning oli myös Heatin kaikkien aikojen parhain pistemies, kunnes 14. maaliskuuta 2009 Dwyane Wade ohitti Mourningin 9 459 pistettä. Ottelussa Orlando Magicia vastaan 30. maaliskuuta 2009 Miami Heat jäädytti Alonzo Mourningin pelinumeron 33.
Portishead

Portishead on Bristolista tuleva brittiläinen yhtye. Portisheadin musiikki on tyylilajiltaan lähinnä trip hopia. Yhtye on nimetty Bristolin länsipuolella sijaitsevan Portisheadin kaupungin mukaan.
Historia.
Portisheadin perustivat Beth Gibbons, Geoff Barrow ja Adrian Utley Bristolissa vuonna 1991. Barrow oli aiemmin työskennellyt nauhoitusteknikon tehtävissä muun muassa Massive Attackin ja Trickyn kanssa. Gibbons oli laulanut pubeissa ja Utley soittanut kitaraa jazzyhtyeessä. Ensimmäinen albumi "Dummy" ilmestyi 1994 ja siltä julkaistiin singlenä kappaleet "Numb", "Sour Times" ja "Glory Box". "Dummy" voitti myös arvostetun Mercury Music Prizen vuonna 1995.
Toinen levy kantoi yhtyeen omaa nimeä ja ilmestyi 1997. Singleinä julkaistiin kappaleet "All Mine", "Over" ja "Only You". Samana vuonna yhtye soitti New Yorkissa yhdessä New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Kyseinen esiintyminen julkaistiin livelevyllä "Roseland NYC Live" ja siitä julkaistiin myöhemmin myös VHS- ja DVD-tallenteet.
Yhtye piti taukoa vuodet 1998–2005 ja julkaisi kolmannen levynsä "Third" huhtikuussa 2008.
Mielikuvitusystävä

Mielikuvitusystävä on psykologinen ja sosiaalinen ilmiö, jossa ystävyys tai muunlainen henkilösuhde vallitsee todellisuuden sijaan mielikuvituksessa. Mielikuvitusystävät ovat usein olennaisena osana lasten leikeissä. Mielikuvitusystävät saattavat seurata lasta aina murrosikään ja joskusaikuisuuteen. Mielikuvitusystävillä on usein korostettuja persoonallisia piirteitä ja tapoja. Vaikka lapsista ne näyttävät kovin todellisilta, tutkimukset ovat osoittaneet, etteivät lapset pidä niitä todellisina.
Lääketieteellinen ja filosofinen näkökulma.
Lapsen tai aikuisen mielikuvitusystävät eivät sinänsä merkitse, että hän tarvitsisi aikuisen apua tai olisi sairas . DSM-IV-tautiluokituksen mukaan mielikuvitusystäviä pidetään psyykkisenä häiriönä vain, jos ne haittaavat henkilön päivittäistä sosiaalista vuorovaikutusta. Yksinäisellä ja yksin viihtyvällä lapsella mielikuvitusystävät ovat tavallisia. Niitä on usein myös autismin kirjon lapsilla, joilla harvoin on muita ystäviä.
Syyt.
Antropologi Maurice Bloch väittää, että ihmisen kehityksen myötä aivojen rakenne teki mahdolliseksi kuvitella asioita, joita fyysisesti ei ole, ja mahdollisti sosiaalisen vuorovaikutuksen, johon muut planeettamme oliot eivät pysty. Blochin mukaan ihmiset pystyvät näin muodostamaan "käsitteellisiä yhteiskunnallisia" ryhmiä, kuten klaaneja ja kansakuntia, tai jopa sellaisia kuvitteellisia ryhmiä kuin kuolleet .
Ihmiset voivat luoda mielikuvitusystäviä kavereikseen, pelikavereikseen tai muista syistä. Mielikuvitusystävä voi tarjota tärkeän ihmissuhteen yhtä hyvin lapsille kuin aikuisille. Nuorille kotoaan ensi kertaa pois muuttaneille lapsille mielikuvitusystävä tarjoaa seuraa, joka auttaa kestämään eron aiheuttamaa stressiä. Lapset esittävät mielikuvitusystävälleen toiveita, joita he eivät uskalla ilmaista kellekään muulle rangaistuksen pelosta tai muusta syystä. Lapsi saattaa jopa panna omat virheensä mielikuvitusystävän tiliin. Näin lapselle tarjoutuu tilaisuus toimia sosiaalisten sääntöjen vastaisesti. Lapset antavat mielikuvitusystävälle usein ominaisuuksia, joita heiltä itseltään puuttuu, ja näin tekevät niistä itsensä ihanneklooneja. Ujot lapset kuvaavat mielikuvitusystäviään usein leikkisinä ja suosittuina pelleinä, jotka saavat heidät nauramaan . 
Yleisen väärinkäsityksen mukaan lapset unohtavat mielikuvitusystävänsä, kun he menevät kouluun ja saavat todellisia ystäviä. Tosiasiassa monella lapselle mielikuvitusystävä pysyy. Vanhempien ja kavereitten odotusten mukaisesti lapset vain lakkaavat puhumasta mielikuvitusystävästään. Jos nuori saa vielä aikuisena uusia mielikuvitusystäviä, se saattaa olla merkki psyykkisestä ongelmasta.
Lich (tähti)

Lich' eli PSR B1257+12 (yleinen lyhenne PSR 1257+12) on millisekuntipulsari Neitsyen tähdistön suunnalla, noin 2 300 valovuoden päässä Maasta. Sitä tiedetään kiertävän kolme eksoplaneettaa.
Pulsarin löysi puolalainen tähtitieteilijä Aleksander Wolszczan vuonna 1990 Arecibon radioteleskoopilla.
Planeettakunta.
Vuonna 1992 Wolszczan ja kanadalainen Dale Frail havaitsivat pulsarin lähettämässä radiosäteilyssä jaksollista vaihtelua, joka osoittautui johtuvan kahdesta, ehkä jopa kolmesta hiukan Maapalloa suuremmasta eksoplaneetasta (massat PSR 1257+12 b:llä 2,8 ja PSR 1257+12 c:llä 3,4 Maan massaa) Löytöä pidettiin yllättävänä, sillä planeettakuntien oletettiin olevan mahdollisia vain pääsarjan tähtien ympärillä. Pulsarin synnyttävän supernovaräjähdyksen kun oletettiin olevan mahdolliselle planeettakunnalle kohtalokas. Planeettalöytö oli kaikkien aikojen ensimmäinen varma havainto oman aurinkokuntamme ulkopuolisista planeetoista.
Myöhemmin kohteesta havaittiin signaali, joka viittasi neljännen, isomman ja kauempana sijaitsevan planeetan olemassaoloon. Tämä "planeettalöytö" kuitenkin peruttiin myöhemmin. Nykyisin tämän vain 430 MHz taajuudella havaittavan signaalin (oikea planeetta näkyisi laajalla taajuusalueella) katsotaan olevan viite komeetasta tai asteroidista, joka kiertää pulsaria 3,5 vuoden jaksolla. On saatu myös viitteitä kokonaisen Kuiperin vyöhykettä muistuttavan asteroidivyöhykkeen olemassaolosta PSR 1257+12:n ympärillä.
Arlene Golonka

Arlene Golonka (23. tammikuuta 1936 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 31. toukokuuta 2021 West Hollywood) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Golonka opiskeli The Actors Studiossa ja teki vuonna 1958 Broadway-debyyttinsä näytelmässä "The Night Circus". Sen jälkeen hänet nähtiin muun muassa näytelmissä "Take Me Along" (1959), "Come Blow Your Horn" (1961) ja "One Flew Over the Cuckoo’s Nest" (1963). Golonka oli vuonna 1965 tekemässä menestynyttä huumorilevyä "You Don’t Have to Be Jewish".
Golonka muutti vuonna 1967 New Yorkista Los Angelesiin televisio- ja elokuvauran perässä. Hän näytteli vuonna 1967 Millie Hutchinsia kahden jakson ajan menestyneessä komediassa "The Andy Griffith Show", jonka spinoff-sarjassa "Mayberry R.F.D" hän esitti samaa roolia 49 jakson ajan. Golonka oli näiden sarjojen lisäksi vierailivana näyttelijänä useissa televisiosarjoissa, erityisesti tilannekomedioissa. Hänen elokuviansa ovat muun muassa "Hirttäkää heidät!" (1968), "Kaappaus Bermudan kolmiossa" (1977), "Älkää ampuko hammaslääkäriä" (1979), "Rakkautta ensi puraisulla" (1980) ja "Maisteri ensilempi" (1983).
Golonka oli ansioitunut myös alansa opettajana.
Yksityiselämä.
Arlene Golonka syntyi Chicagossa amerikanpuolalaiseen perheeseen. Hänen äitinsä oli Elinor os. Wroblewski ja isä Frank Golonka. Arlene Golonka oli naimisissa näyttelijä Larry Delaneyn kanssa.
Propagandhi

Propagandhi on kanadalainen punkrock-yhtye, jonka perustivat Chris Hannah ja Jord Samolesky vuonna 1986 Portage la Prairiessa Manitobassa. Nykyisin yhtyeen kotipaikka on Winnipeg.
Vaikka yhtyeen aikaisemmat työt ammentavat skate punk -perinteistä, viimeisimmät Propagandhi-albumit ovat siirtyneet kohti raskaampaa, metallivaikutteista äänimaailmaa.
Yhtyeen jäsenet ovat tunnettuja anarkismistaan. He ovat myös vastustaneet aktiivisesti ihmisoikeusrikkomuksia, rasismia, homofobiaa, imperialismia, fasismia, kapitalismia ja uskontoa. Yhtye tukee vegaanista elämäntapaa ja eläinoikeuskampanjoita. 
Vuonna 2015 David "Beave" Guillas päätti keskittyä opettajan uraansa. Hän kuitenkin on soittanut joitain kitaroita vielä vuonna 2017 ilmestyneelle albumille "Victory Lap". Uudeksi kitaristiksi puolestaan liittyi Sulynn Hago, jonka ensimmäinen levy on sama "Victory Lap". Hagon ensimmäinen iso keikka puolestaan oli suomalaisille kiinnostavasti Ilosaarirockissa 2016, jossa Propagandhi soitti kyseisen vuoden ainoan Euroopan-keikkansa.
Ivan Sutherland

Ivan Edward Sutherland (s. 16. toukokuuta 1938 Hastings) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän sai vuonna 1988 Turing-palkinnon. Hänet tunnetaan työstään tietokonegrafiikan parissa ja varsinkin Sketchpad-ohjelman kehittämisestä. Sutherlandin Sketchpad mainitaan usein ensimmäisenä interaktiivisena graafisena järjestelmänä suunnitteluun ja hahmotteluun. Sketchpad oli aiheena Sutherlandin väitöstyössä MIT:ssä.
Sutherland on vaikuttanut muun muassa kolmiulotteiseen mallinnukseen, visuaaliseen simulointiin, tietokoneavusteiseen suunnitteluun ja virtuaalitodellisuuteen.
Sutherland ja T. H. Myer ovat tunnettuja vuonna 1968 esitetystä "jälleensyntymän pyörästä" tietotekniikkaan liittyen. Havainto tarkoittaa hyvin tunnettua ilmiötä, jossa toiminto siirretään erikoistuneelle oheislaitteelle suorituskykvyn vuoksi, ja myöhemmin sen kehityttyä tehokkaammaksi toiminto integroidaan takaisin suorittimeen, jonka jälkeen kierros alkaa uudelleen. Ilmiöstä on havaittu grafiikkaprosessorien suunnittelussa sekä matematiikkasuorittimissa.
Nebraskassa syntynyt Sutherland on pitkän uransa aikana työskennellyt useissa yliopistoissa (mm. Utah) ja lisäksi esimerkiksi Sun Microsystemsissä. Hän on ollut vuodesta 1978 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä. Hän kuuluu myös Association for Computing Machineryyn.
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2008

 
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2008 olivat historian 7. maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Tšekissä 6.–14. joulukuuta. A-sarja ja B-sarja järjestettiin yhdessä, mutta MM-kisojen C-sarja pelattiin 21.–27. huhtikuuta Slovakiassa. Kisoissa pelattiin kaksi viiden joukkueen lohkoa, joista kaksi parasta pääsi välieriin. Alkulohkon ja B-sarjan ottelut pelattiin Ostravassa 9 700 henkeä vetävällä ČEZ Arenalla. Välierät, finaalit ja sijoitusottelut pelattiin Prahassa 17 000 henkeä vetävällä Sazka Arenalla. 
Ruotsi lähti kisoihin hallitsevana mestarina voitettuaan kaikki kuusi aiempaa mestaruutta. Maailmanmestaruuden vei Suomi, joka aiheutti Ruotsille ensimmäisen tappion MM-tasolla voittamalla finaalin jatkoajalla 7–6.
A-sarja.
Sijoitus- ja mitaliottelut.
9. sija
7. sija
5. sija
Lopulliset sijoitukset.
A-sarja.
Seitsemän parasta A-sarjasta ja B-sarjan voittaja pääsee suoraan vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuihin. Loput kahdeksan osallistujaa valitaan karsintaturnausten avulla.
Tlaloc

Tlaloc oli tolteekkien ja asteekkien palvoma sateen ja veden jumala. Hänen uskottiin asuvan sekä pilvien peittämillä vuorenhuipuilla että lähteissä ja järvissä. Vuorilta hän lähetti ihmiskunnan kiusaksi tuulta, sadetta, salamoita ja hirvittäviä sairauksia, kuten lepran.
Koska Tlaloc kätkeytyi usein tummaan myrskypilveen, hänet kuvattiin käsikirjoituksissa mustaihoisena hahmona, jolla oli maalatut kasvot. Tlalocilla on myös torahampaat ja suuret renkaat silmien ympärillä. Hänen suustaan työntyi usein kirjakäärö. Kädessään jumalalla oli sauva, joka symboloi salamaa. Sauvassa saattoi olla hammastus tai sen ympärille oli kietoutunut käärmeitä. Ne, joita salama on iskenyt tai jotka sairastavat lepraa, pääsevät Tlalocin valtakuntaan Tlalocaniin, eivätkä enää koskaan kärsi puutetta.
Tlaloc oli verenhimoinen jumala, joka vaati lapsiuhreja. Tarujen mukaan Tlalocin vaimo Chalchiuhtlicue eli smaragdivaltiatar synnytti miehelleen joukon sateen jumalolentoja "tlaloceja" tai "tlaloqueita", ja sanottiin, että joka kukkulalla oli oma tlalocinsa. Rituaalivuoden ensimmäisenä (Atlcaualo) ja kolmantena kuukautena (Tozoztontli) monia lapsia uhrattiin sekä näille vähäisemmille jumalille että itse Tlalocille.
Asteekkien pääkaupungissa Tenochtitlánissa papit valmistautuivat Tlalocin juhliin ostamalla äideiltä vauvoja uhreiksi. Jos äidit itkivät ritualiuhrausten aikana, palvojat iloitsivat sanoen, että oli tulossa sade. Palvontamenoissa uhrattavien lihan söivät papisto ja ylhäisö. Tlalocin suoma sade ei kuitenkaan aina ollut hyväksi, vaan toi myös tulvia ja tuhoja. Tlaloc olikin jumala, jota sekä kunnioitettiin että pelättiin. Tlaloc ja hänen apujumalansa saattoivat uskomusten mukaan lähettää sekä ravitsevia että sadon tuhoavia sateita, hirmumyrskyjä sekä tauteja kuten turvotusta, lepraa ja reumatismia.
Mayoilla Tlalocin vastine oli Chac.
Harvest Time

Harvest Time on porilaisen Elonkorjuu-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1972. Sen alkuperäistä vinyyliversiota pidetään kalleimpana suomalaisena keräilyalbumina. Siitä on maksettu jopa 1 500 euroa.
Vuonna 2002 EMI julkaisi albumista nyt jo loppuunmyydyn cd-uusintapainoksen. Ulkomailla albumista on julkaistu vinyyliuusintapainos ainakin kaksi kertaa.
Medusan verkko (vuoden 2002 elokuva)

Medusan verkko () on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Doug Limanin ohjaama elokuva. "Medusan verkko" perustuu löyhästi Robert Ludlumin samannimiseen romaaniin, ja se on Bourne-elokuvasarjan avausosa.
Juoni.
Tapahtumat kietoutuvat yhdysvaltalaisen tiedustelupalvelu CIA:n salaisen Treadstone-operaation ja erityisesti sen ensimmäisen agentin Jason Bournen (Matt Damon) ympärille.
Kalastajat löytävät Välimerestä tajuttoman miehen, jolla on ampumahaavoja. Mies ei muista henkilöllisyyttään eikä sitä, miten on joutunut mereen ja miksi häntä on ammuttu. Miehen lonkasta löytyt kapseli sisältää Sveitsissä olevan pankkitilin tiedot. Pankista hän löytää muun muassa oman passinsa, jonka mukaan hän on yhdysvaltalainen Jason Bourne. Bourne joutuu virkavallan kanssa kahnauksiin ja pakenee Yhdysvaltain lähetystöön ja sieltä edelleen tapaamansa Marie Helena Kreutzin (Franka Potente) kanssa Pariisiin. Bournelle selviää, että hän on tehtävässään epäonnistunut CIA:n salaisen hankkeen erikoisagentti ja että hänen työnantajansa pyrkii eliminoimaan hänet. Kreutzin kanssa Bourne selvittää lisää menneisyyttään, alkaa jäljittää takaa-ajajiaan ja...
Flying High, Running Fast

Flying High, Running Fast on Elonkorjuun albumi vuodelta 1978. Yhtye käytti albumilla levy-yhtiön ehdotuksesta nimeä Harvest. Levyllä vierailevat myös Vesa Aaltonen ja Simo Salminen. Elonkorjuu hajosi pian albumin julkaisun jälkeen.
Rocket Records julkaisi albumin CD-muodossa toukokuussa 2010.
William Davenant

William Davenant (kastettu 3. maaliskuuta 1606 – 7. huhtikuuta 1668) oli brittiläinen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän opiskeli lyhyesti Oxfordin Lincoln Collegessa ja toimi maansa "Poet Laureatena" vuosina 1638–1668.
Santtu Manner

Santtu Manner (s. 11. lokakuuta 1978) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Viimeisellä kaudellaan 2011–2012 hän pelasi Salibandyliigaa SSVssä.
Manner nousi 14. marraskuuta 2009 Suomen Salibandyliigan kaikkien aikojen pistetilaston ensimmäiseksi tehoin 308+226=534, ja ohitti siihen asti kärkisijaa pitäneen Tero Karppasen. Hän on aikaisemmin voittanut salibandyliigan runkosarjan pistepörssin kaudella 2006–2007. Salibandyliigassa Manner on pelannut kasvattajaseurassaan Ruunien Ruunissa kausina 1998–2000 ja kausina 2000–2010 sekä 2011-2012 SSV:ssä, jossa on voittanut seitsemän Suomen-mestaruutta. Kauden 2009–2010 jälkeen Manner siirtyi Ruotsin Superliigassa pelaavaan FC Helsingborgiin.
Manner pelasi 43 maaottelua ja teki niissä tehot 16+18=34. Vuoden 2008 MM-kilpailuissa hän pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Suomen joukkueessa ja valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
Scumbag

Scumbag on Elonkorjuu-yhtyeen albumi vuodelta 2004. Se oli Elonkorjuun paluualbumi ja yhtyeen ensimmäinen levytys 26 vuoden tauon jälkeen.
John Dryden

John Dryden (19. elokuuta 1631 – 12. toukokuuta 1700) oli aikansa johtava hahmo englantilaisessa kirjallisuudessa. Hän työskenteli näytelmäkirjailijana, runoilijana, kääntäjänä ja kirjallisuuskriitikkona.
Dryden tunnetaan erityisesti satiirisista runoistaan, joissa hän kehitti herooisen säeparin käyttöä. Näitä ovat muun muassa "Absalom and Achitopel" (1681) ja "The Medal and Mack-Flecknoe" (1682).
Englannintajana hän käänsi erityisesti Vergiliuksen ja Boccaccion teoksia. Kirjallisuuskriitikkona hän vaikutti varsinkin draaman kehittymiseen, mutta myös taidekritiikin tasoon varsinkin teoksellaan "Essays on Dramatic Poesy" (1668). Hän oli kuningaskunnan hovirunoilija eli "Poet Laureate" vuosina 1668–1689.
Dryden ylisti Cromwellia säkeissä "Heroic stanzas" (1658) ja Kaarle II:ta runossa "Astræa redux". Mutta tämän kuninkaan kausi ei ollut runoudelle kultaista aikaa. Dryden kääntyi nyt draaman alalle. Myöhemmin hän palveli hallitusta poliittisilla satiireillaan. Hän kääntyi katolisuuteen Jaakko II:n noustessa valtaistuimelle, sai poeta laureatus -arvon ja eläkkeen, mutta menetti kaiken vuoden 1688 vallankumouksessa. Loppuiällään hän oli Englannin suurin kritiikin auktoriteetti. Kiinnostavia ovat hänen draamojensa esipuheet.
Drydenin ensimmäisiä näytelmiä ovat "The Indian queen" (1663), "The Indian emperor" (1665), "Secret love, or the maiden queen" (1668), "The conquest of Granada" (1672). Niitä hän sanoi sankaritragedioiksi, ja niiden painopisteenä olivat lemmenjuonet ja urotyöt, joihin liittyi henkienilmestyksiä ja taisteluntuoksinaa. Hänen tarkoituksensa oli niissä yhdistää ranskalainen klassillinen murhenäytelmä Shakespearen romanttiseen draamaan. Näytelmät saavuttivat suurta suosiota huolimatta Buckinghamin herttuan purevasta draamallisesta satiirista "The Rehearsal", joka esitettiin 1671. Dryden kääntyi sitten toiseen draamalliseen suuntaan, jonka määränä oli viljellä luonnollista klassillisuutta. Tämän suunnan näytelmiä ovat "Aurengzebe" (1675), Shakespeare-mukaelma "All for love" (1678), "Oedipus" (1678), "The duke of Guise" (1682). Etevin kaikista on "Don Sebastian" (1690).
Yhteensä Dryden on kirjoittanut 27 näytelmää. "Absalom and Achitophel" on poliittinen satiiri, joka ivaa Monmouthin herttuan kapinaa. Hänen kääntymyksensä katolisuuteen kuvastuu allegoriassa "The hind and the panther" (1687). Drydenin teoksia on toimittanut muun muassa Walter Scott selityksillä ja elämäkerralla varustettuna vuonna 1808.
Under Wraps

Under Wraps on Jethro Tullin studioalbumi vuodelta 1984. Tyyliltään se on vahvasti kone- ja syntetisaattorivaikutteinen. Tämän vuoksi monet pitävät albumia yhtyeen heikoimpana, mutta kitaristi Martin Barre on nimennyt albumin suosikki-Tull-albumikseen. Yhdysvalloissa albumin listasijoitus oli Tullin siihen mennessä huonoin, kun taas Britanniassa albumi nousi top-20:een.
Albumi poikkeaa muista Tull-albumeista sävellysvastuun jakautumisesta – yleensä Ian Anderson on kirjoittanut yksin laulut. Lisäksi albumi tehtiin ilman rumpalia rumpukoneen avulla.
Alkuperäinen vinyyliversio sisälsi 11 kappaletta. ”Astronomy”, ”Tundra”, ”Automotive Engineering” ja ”General Crossing” olivat vain kasettiversiossa. Nykyiset cd-versiot sisältävät kaikki 15 kappaletta.
Kappaleet.
Remasteroitu CD sisältää bonuksena ”Lap Of Luxury” -promovideon.
Johann Houschka

Johann ”Hans” Houschka (21. lokakuuta 1914 – 27. toukokuuta 1983) oli itävaltalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Itävallan hopeaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936.
Gerald Ciolek

Gerald Ciolek (s. 19. syyskuuta 1986 Köln) on saksalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team AKUD Arnolds Sicherheit -joukkueessa 2005, kilpaili seuraavana vuonna Team Wiesenhof-AKUD -tallissa, vuosina 2007–2008 T-Mobile / Team High Roadissa, 2009–2010 Team Milramissa, 2011 Quick Stepissä ja 2012 Omega Pharma-Quick Step -tallissa. Kausilla 2013–2015 hän edusti eteläafrikkalaista MTN-Qhubeka-joukkuetta ja viimeisenä ammattilaiskautenaan 2016 tanskalaista Cult Energy-Stölting Groupia. Hän on ajajatyypiltään sprintteri.
Ciolek voitti ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan 2005 Saksan maantieajomestaruuden kaikkien aikojen nuorimpana, vain 18-vuotiaana. Seuraavana vuonna hän voitti Salzburgissa alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden. Vuonna 2013 hän voitti Milano – San Remo -klassikon oltuaan paras seitsemän ajajan loppukirissä.
Saksan maantieajomestaruus
Alle 23-v. maantieajon maailmanmestaruus
Rund um die Nürnberger Altstadt, voitto
Saksan ympäriajo, 3. etapin voitto
Rund um den Henninger Turm, toinen
Vattenfall Cyclassics, viides
Rheinland-Pfalz Rundfahrt, kokonais- ja sprinttikilpailun voitto
Itävallan ympäriajo, pistekilpailun sekä 2. ja 8. etapin voitto
Saksan ympäriajo, 6., 7. ja 9. etapin voitto
3-Länder Tour, 1. etapin voitto
Niedersachsen Rundfahrt, 3.etapin voitto
Vattenfall Cyclassics, kolmas
Bayern Rundfahrt, 1. ja 3. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 8. ja 21. etapilla toinen, 2. ja 19. etapilla kolmas
Saksan ympäriajo, 5. etapin voitto
Trofeo Calvia, voitto
Ranskan ympäriajo, pistekilpailussa ja 19. etapilla kolmas
Vattenfall Cyclassics, kolmas
Espanjan ympäriajo, 2. etapin voitto
Bayern Rundfahrt, 3. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 5. etapilla toinen
Vattenfall Cyclassics, toinen
Volta ao Algarve, 4. etapin voitto
Driedaagse van West-Vlaanderen, 2. etapin voitto
Milano – San Remo, voitto
Bayern Rundfahrt, 3. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, 6. etapin voitto
Britannian ympäriajo, 2. etapin voitto
Vuelta a Andalucía, 3. etapin voitto
Tommy Sands

Thomas Adrian "Tommy" Sands (s. 27. elokuuta 1937) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi nopeasti suosioon 1950-luvun loppupuolella; musiikillinen ura on katsottu niin huomattavaksi, että laulaja on päässyt Rockabilly Hall of Fameen.
Sandsilla oli suurimman suosionsa aikana myös elokuvarooleja. Hän oli vuosina 1960–1965 naimisissa Nancy Sinatran kanssa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Ali Saibou

Ali Saibou (17. kesäkuuta 1940 – 31. lokakuuta 2011 Niamey, Niger) oli nigeriläinen upseeri, joka toimi maansa kolmantena presidenttinä vuosina 1987–1993. Ali Saibou kuului Nigerissä vaikutusvaltaiseen djerma-kansaan. Hän oli kotoisin samasta kylästä kuin edeltäjänsä Seyni Kountché. Presidentit eivät kuitenkaan olleet toisilleen mitään sukua.
Elämäkerta.
Saibou kiinnostui jo nuorena armeijasta ja sotilasurasta. Hän kävi sotilaskoulua Senegalissa vuonna 1954. Vuonna 1960 hän osallistui Kamerunin levottomuuksissa taisteluun, jossa haavoittui lievästi. Kun Niger samana vuonna itsenäistyi, hän palasi kotimaahansa ja siirtyi sen vasta perustetun armeijan palvelukseen kersantin arvoisena. Hän kävi upseerikoulun ja komensi vuonna 1969 yksikköä N'guigmissa ja vuonna 1973 Agadezissa. Saibou osallistui vuoden 1974 sotilasvallankaappaukseen ja hänet ylennettiin majuriksi. Lisäksi hänet valittiin maansa ympäristö- ja maatalousministeriksi.
Seyni Kountchén ja Ali Saiboun välit kiristyivät vuonna 1975, sillä Kountché ei luottanut Ali Saibouhun, joka menetti paikkansa hallituksessa. Saibou pyysi lupaa erota myös armeijasta. Eropyyntö palautti Kountchén luottamuksen, minkä jälkeen Ali Saibou palveli häntä aina vuoteen 1987.
Vuonna 1987 Kountché kuoli, ja Saibousta tuli hänen seuraajansa presidenttinä. Valtansa varmistamiseksi hän lähetti kilpailijansa ulkomaille diplomaateiksi. Poliittisia vankeja armahdettiin. Nigerin ainoaksi puolueeksi tuli vuonna 1989 Saiboun perustama MSDN. Vuonna 1989 astui voimaan myös uusi perustuslaki ja Nigerin toinen tasavalta julistettiin syntyneeksi. Saibou valittiin samana vuonna ainoana ehdokkaana maan presidentiksi.
1990-luvun alussa tuaregit kapinoivat ja maassa oli myös opiskelijalevottomuuksia. Opiskelijalevottomuudet lopetettiin kovalla kädellä: viisi henkeä kuoli ja 25 loukkaantui. Ammattiliitto UTSN julisti maahan viiden päivän yleislakon, joka pysäytti maalle elintärkeän uraanin viennin. Saiboun hallinnon oli pakko taipua myönnytyksiin. Vuonna 1991 kansalliskokous lopetti viimeisetkin jäänteet sotilasvallasta. Saibou pysyi kuitenkin valtionpäämiehenä aina vuoteen 1993, jolloin Mahamane Ousmane tuli presidentiksi.
Ali Saibou vietti eläkepäiviään syntymäkylässään. Hän kuoli lokakuussa 2011 Niameyssä.
Lotfi Sellami

Lotfi Sellami (s. 26. marraskuuta 1978 Kairouan, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi pääosan urastaan Tunisian pääsarjassa. Hän edusti 2007 ES Sahelia, kun joukkue voitti Tunisian-mestaruuden.
470 (jolla)

470 on kahdenhengen bermudarikattu purjejolla. 470 saa nimensä runkonsa kokonaispituudesta, joka on 470 cm. 470-jollia on rakennettu yli 40 000 kpl.
470 on suosittu suorituskykyinen jolla. Se ei ole äärettömän vaikea hallittava, mutta ei kuitenkaan sovellu aivan aloittelijoille. Purjepinta-alan suhde painoon on suuri ja jolla nousee liukuun helposti. Kilpailukykyisen miehistön ideaalinen kokonaispaino on 110–145 kg, joten jolla soveltuu sekä miehille että naisille. 470:ssa on spinaakkeri ja yksi trapetsi, minkä johdosta kahden hengen miehistön tulee osata toimia hyvin yhdessä. Kilpaileminen 470:llä vaatii hyvää taktiikkaa, sillä kansainvälisissä lähdöissä on paljon veneitä, ja veneiden nopeuserot ovat pieniä. 
470 olympialaisissa.
Jolla on ollut olympiapurjehdusluokkana vuoden 1976 kisoista alkaen. Aluksi miehet ja naiset kilpailivat yhdessä, mutta vuodesta 1988 alkaen erikseen.
Olympiamitalistit.
Avoin luokka
Miehet
Naiset
Suomalaiset olympialaisissa.
Suomalaiset Georg Tallberg ja Jouko Lindgren voittivat 470-luokassa pronssia Moskovan kesäolympialaisissa 1980. Niklas Lindgren ja Heikki Elomaa edustivat Suomea Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Lontoon olympialaisissa 2012 Suomea edustivat veljekset Niklas ja Joonas Lindgren.
Marouane Boulaârès

Marouane Boulaârès (s. 28. tammikuuta 1989 Nizza, Ranska) on ranskalais-tunisialainen jalkapallomaalivahti. 
Ura.
Boulaârès aloitti uransa paikallisessa junioriseurassa OGC Nicessä vuonna 2004, josta hän pian siirtyi Cannesin junioreihin kaudeksi 2005–2006. Boulaârès pelasi vielä yhden kauden nimekkään ranskalaisseuran PSG:n junioreissa, kunnes liittyi edustamaan vanhempiensa kotimaan huippuseuraa ES Sahelia vuonna 2007. Hän oli hetken aikaa kirjoilla edustusjoukkueessa vuonna 2008, mutta ei saanut peliaikaa.
Heinäkuussa 2009 Boulaârès siirtyi EGS Gafsaan, jossa hän on toiminut varamaalivahdin roolissa.
Moisés Dueñas

Moisés Dueñas Nevado (s. 10. toukokuuta 1981 Salamanca) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän on edustanut ammattilaisurallaan talleja Relax, Agritubel ja Barloworld. Dueñas on voittanut urallaan kaksi etappikilpailua: Tour de l'Avenir -ajon vuonna 2006 ja Regio-Tourin 2007.
16. heinäkuuta 2008 Ranskan antidopingjärjestö ilmoitti, että Dueñas oli antanut EPO:a sisältäneen dopingnäytteen Ranskan ympäriajon neljännen etapin jälkeen.
Circuito Montañés, 3. etapin voitto
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto
Regio-Tour, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Alex Auld

Alexander Auld (s. 7. tammikuuta 1981 Cold Lake, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Auld pelasi OHL-juniorisarjassa North Bay Centennialsissa 1997–2001. Keväällä 1999 hänet valittiin OHL:n Itäisen konferenssin kehittyneimmäksi pelaajaksi. Florida Panthers varasi Auldin NHL:ään . Auld ei kuitenkaan aloittanut ammattilaisuraansa Floridassa, sillä hänet kaupattiin Vancouver Canucksiin toukokuussa 2001.
Vancouverissa Auld pelasi yhden NHL-ottelun kaudella 2001–2002. Kauden aikana hän pelasi myös AHL:n Manitoba Moosessa ja ECHL:n Columbia Infernossa. Seuraavien kahden kauden aikana Auld torjui muutamia otteluita Vancouverissa, mutta edusti pääasiassa Manitobaa. Kaudella 2005–2006 Auld nousi Vancouverin ykkösmaalivahdiksi, kun Dan Cloutier oli loukkaantuneena. Hän pelasi hyvän kauden ja voitti kauden aikana 33 ottelua. Auld kaupattiin kuitenkin kauden jälkeen Floridaan suurkaupassa, jossa Floridaan siirtyivät myös Todd Bertuzzi ja Bryan Allen, kun Vancouver sai Vezina-ehdokas Roberto Luongon ja Lukáš Krajíčekin.
Floridassa Auld pelasi yhden kauden Ed Belfourin varamaalivahtina. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Phoenix Coyotesiin, jossa ei pelannut kuin yhdeksän ottelua. Auld lähetettiin Phoenixin farmiseura San Antonio Rampageen, kun joukkue oli hankkinut Ilja Bryzgalovin. Joulukuussa 2007 Auld kaupattiin Boston Bruinsiin vaihdossa Nate DiCasmirroon ja viidennen kierroksen varausoikeuteen . Bostonin oli pakko etsiä uusi maalivahti, kun ykkösmaalivahti Tim Thomas loukkaantui.
Auld edusti kauden 2008–2009 Ottawa Senators, jossa hän otti hieman yllättäen ykkösmaalivahdin paikan Martin Gerberiltä. Kauden jälkeen Auld kaupattiin kuitenkin Dallas Starsiin, kun Ottawa oli aiemmin hankkinut lupaavan Pascal Leclairen. Dallasissa Auld pelasi 21 ottelua, kunnes New York Rangers nappasi hänet helmikuussa 2010 siirtolistalta.
Auld siirtyi kesällä 2012 Itävaltaan pelaamaan EC Red Bull Salzburgiin. Hän pelasi kauden aikana 26 ottelua.
Maajoukkueessa.
Kanadan maajoukkueessa hän on pelannut seuraavissa turnauksissa:
Ihminen, kulttuuri ja taide

Ihminen, kulttuuri ja taide on filosofian lisensiaatti Pellervo Oksalan kirja vuodelta 1978. Teos sisältää kaksi osaa: ensimmäisessä Oksala tarkastelee yleisesti kulttuurin käsitettä ja toisessa yksityiskohtaisemmin taidetta yhtenä kulttuurin osana. 
Kirja on julkaistu osana Gummeruksen oppikirjasarjaa, jonka teokset on tarkoitettu korkeakoulujen yleisopintojen oppikirjoiksi sekä filosofiasta kiinnostuneelle yleisölle. Oksala kirjoitti teoksen Jyväskylän yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan yleisopintokursseihin kuuluvan luentosarjan ”Kulttuurifilosofia” pohjalta. Hän sai kirjoittamiseen Suomen Kulttuurirahaston apurahan.
Esipuheessa tekijä toteaa kirjasen olevan suppea johdatus kulttuurifilosofian ja taiteenfilosofian ongelmiin. Se ei ole luonteeltaan järjestelmällinen katsaus vaan eräiden yleisten ja perustavien kysymysten tarkastelu. Oksala toteaa kulttuurin ilmentymiin kuuluvan esimerkiksi kielen, moraalin, tekniikan, tieteen ja elinkeinojen. Yksityiskohtaisemman katsauksen kohteeksi otetun taiteen hän mainitsee olevan oletettavasti jokaista ihmistä lähellä.
Thousand Foot Krutch

Thousand Foot Krutch (tunnetaan myös nimellä TFK, vuosina 1995–1996 nimellä Oddball) on kanadalainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 1995. Yhtye on julkaissut yhdeksän albumia, kolme remix-albumia ja yhden livealbumin. Yhdeksäs studioalbumi, "Oxygen Inhale", julkaistiin 26. elokuuta 2014. Thousand Foot Krutchin albumeja oltiin 26. lokakuuta 2007 mennessä myyty yli puoli miljoonaa kappaletta. 
Yhtyeen laulaja Trevor McNevanin ja rumpali Steve Augustine toimivat myös omassa FM Static -yhtyeessään.
16 Horsepower

16 Horsepower oli 1992 perustettu countrya ja rockia yhdistänyt yhdysvaltalainen yhtye Coloradon Denveristä. Sen viimeisen kokoonpanon jäsenet olivat David Eugene Edwards, Pascal Humbert ja Jean-Yves Tola. Yhtyeen musiikki oli yleensä tummasävyistä, ja kappaleiden sanoituksissa esiintyi paljon kristillistä tematiikkaa.
Yhtye hajosi vuonna 2005 "lähinnä poliittisten ja henkisten" erimielisyyksien takia. David Eugene Edwards ja Pascal Humbert soittavat Woven Hand -yhtyeessä, ja esittävät yhä 16 Horsepowerin kappaleita yhdessä.
Jefim Zelmanov

Jefim Isaakovitš Zelmanov (; s. 7. syyskuuta 1955) on venäläinen matemaatikko, jonka tutkimusaiheet sijoittuvat kombinatorisiin ongelmiin ei-assosiatiivisissa binäärisissä rakenteissa ja ryhmäteoriassa. Hän ratkaisi rajoitetun Burnsiden ongelman. Hänelle on myönnetty Fieldsin mitali Kansainvälisessä matemaatikkojen kongressissa Zürichissä 1994. 
Zelmanov on sukujuuriltaan venäjänjuutalainen. Hän teki väitöskirjansa Novosibirskin valtionyliopistossa 1980, suoritti ylemmän tutkinnon Leningradin valtionyliopistossa 1985. Hänellä oli virka Novosibirskissa vuoteen 1987, jolloin hän muutti pois Neuvostoliitosta.
Hän muutti Yhdysvaltoihin 1990, ja hänestä tuli Wisconsin-Madison-yliopiston professori. Sen jälkeen hän oli Chicagon yliopistossa 1994–1995, Yalen yliopistossa. Vuodesta 2002 hän on ollut professorina Kalifornian yliopistossa San Diegossa.
Milla Viljamaa

Milla Viljamaa (s. 1980) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, muusikko ja tuottaja, joka on työskennellyt muun muassa sirkus-, tanssi-, ooppera ja teatteriproduktioissa sekä elokuvissa ja erilaisissa konserteissa. Hän on myös toteuttanut kaksi omaan musiikkiinsa perustuvaa visuaalista konserttia "Kadonnut kuu" (2005) sekä "Ansa" (2008). Viljamaan kokoonpanoja ovat muun muassa Hereä, Duo Milla Viljamaa &amp; Johanna Juhola sekä trio Las Chicas del Tango, joilta kaikilta julkaistiin albumit vuonna 2007. Duo Milla Viljamaa &amp; Johanna Juhola voitti kansainvälisen Astor Piazzolla -kilpailun (International "Citta di Castelfidardo" -award, Astor Piazzolla music section) vuonna 2002, minkä jälkeen julkaistiin duon ensimmäinen levy "Piazzolla Passage". Duon toinen levy "Mi Retorno" oli Etno-Emma-ehdokas vuonna 2008. Elektrotangoa soittavan Johanna Juhola Reaktorin musiikkia on kuultu konserttien lisäksi myös tangoshowssa nimeltä "Tango Roto", josta julkaistiin livelevy 2010. Saaga Enseble on yhtyeistä tuorein ja sen esikoisalbumi julkaistiin syksyllä 2012. Viljamaan ensimmäisen soololevyn nimeltä "Paras aika päivästä" teemoja ovat arjen pienet yksityiskohdat ja toisella "Minne-"nimisellä soololevyllä tutkimuksen kohteena on tarun ja toden rajapinta. Viljamaan levy "Minne" sai Teosto-palkinnon vuonna 2012. 
Viljamaa on toiminut opettajana muun muassa Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolla, mistä hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2007 pääaineenaan piano ja harmoni. Lisäksi hän on kehittänyt uudenlaista opetus- ja opiskelumateriaalia julkaisuina nimeltä "Kansanmusiikkia pianisteille" (2008) ja "Kansanmusiikkia pianisteille -alkeet" (2012).
Municipal Waste

Municipal Waste on vuonna 2001 perustettu yhdysvaltalainen thrash metal/crossover thrash -yhtye. Levy-yhtiö Mordar julkaisi yhtyeen ensimmäisen levyn "Waste ’em All" vuonna 2003. Metallimusiikin julkaisijana tunnettu Earache Records julkaisi yhtyeen seuraavat albumit "Hazardous Mutation" (2005), "The Art of Partying" (2007) ja "Massive Aggressive" (2009).
Yhtye esiintyi Suomessa yhdessä Anthraxin kanssa Oulun Tullisalissa 21.10.2022 ja Turun Logomossa 22.10.2022.
Jemva

Jemva ( ja ) on kaupunki Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Vymjoen varrella 130 kilometrin päässä Syktyvkarista. Kaupunki on Knjažpogostin piirin hallinnollinen keskus. Asukkaita on 14 500 henkeä (vuonna 2009).
Jemvan kaupunki on perustettu vuonna 1985. Siellä on kuitulevytehdas ja konepaja.
Baranov

Baranov tai Baranoff () on venäläinen sukunimi. Naisilla se esiintyy muodossa Baranova (). Tunnettuja Baranov- tai Baranova-nimisiä ovat:
Kaislikossa suhisee (elokuva)

Kaislikossa suhisee on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Terry Jonesin ohjaama komediaelokuva, joka perustuu Kenneth Grahamen samannimiseen kirjaan. Elokuvassa esiintyy runsaasti Monty Python -ryhmän jäseniä: John Cleese, Eric Idle, Terry Jones ja Michael Palin.
Dudu Aouate

David ”Dudu” Aouate (; s. 17. lokakuuta 1977 Nasaret Illit, Israel) on israelilainen jalkapallomaalivahti. Hänellä on myös Ranskan kansalaisuus. Hän aloitti pelaajauransa Israelissa ja pelasi vuosina 2003–2014 Espanjassa Racing Santaderin, Deportivo La Coruñan ja Mallorcan joukkueissa.
Tammikuussa 2009 Dudu Aouate siirtyi Deportivo La Coruñasta Real Mallorcaan noin miljoonan euron siirtokorvauksella. Deportivo joutui myymään Aouaten talousvaikeuksien myötä. Aikaisemmin kesällä 2008 Deportivo oli hylännyt Valencian 8 miljoonan euron tarjouksen Aouatesta.
Irja Auroora

Irja Auroora (oik. Irja Maria Auroora Näsi, ent. "Jäykkä" 1949), on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Ensimmäisissä Lappeenrannan laulukilpailuissa 1969 hän sijoittui toiseksi.
Irja Auroora opiskeli Turun konservatoriossa, Wienin musiikkiakatemiassa ja lisäksi Roomassa, Lontoossa ja Salzburgissa. Hän suoritti Wienissä lied- ja oopperadiplomin. Vuodesta 1975 hän lauloi Bayreuthin Wagner-juhlanäytännöissä. Hän on ollut vakituisissa oopperakiinnityksissä Saksassa Darmstadtissa ja Bremenissä. Lisäksi hänellä on ollut vierailukiinnityksiä muun muassa Suomen Kansallisoopperaan ja eri puolille Keski-Eurooppaa. Konserttiesiintymisiä on ollut muun muassa Salzburgin juhlaviikoilla 1977, kuten myös muun muassa Helsingin juhlaviikoilla. Hän on esiintynyt orkesterisolistina muun muassa Pariisissa, Stuttgartin Ludwigsburger Schlossfestspiele-juhlilla sekä useaan otteeseen Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin solistina. Irja Auroora on myös tunnustettu liedlaulaja.
Bobby Dillon

Bobby Dan Dillon (23. helmikuuta 1930 – 22. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen ammattilaisseuranaan oli Green Bay Packers vuosina 1952–1959. Hän osallistui neljään Pro Bowliin (1955–1958) ja pääsi vuonna 1974 Green Bay Packers Hall of Fameen.
Dillon syntyi Teksasissa ja kävi siellä yliopiston.
Iris-Lilja Lassila

Iris-Lilja Lassila (oik. Iris Lilja Elisa Varilo; ) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa useissa televisionäytelmissä sekä elokuvissa. 
Lassila pääsi ylioppilaaksi vuonna 1956, näytteli Ylioppilasteatterissa ja kävi Suomen Teatterikoulun 1959–1961. Hänet kiinnitettiin Televisioteatteriin 1963.
Lassila lauloi 1960-luvun lopulla lauluyhtye Stideissä, jonka muut jäsenet olivat näyttelijät Liisamaija Laaksonen ja Tarja-Tuulikki Tarsala. Heidän suurin hittinsä oli ”Pienenä tyttönä” vuodelta 1969.