tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue

Ukrainan jääkiekkomaajoukkue () edustaa Ukrainaa miesten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maajoukkue koottiin vuonna 1991 Ukrainan itsenäistymisen jälkeen, ja maa nousi pelaamaan maailmanmestaruuskilpailuissa 2000-luvun alussa. Ukrainan jääkiekkoliitto liittyi Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi toukokuussa 1992. Vuonna 2021 maassa oli 24 jäähallia ja 1 750 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa.
Ukraina oli alkuvuonna 2022 Kansainvälisen Jääkiekkoliiton ylläpitämässä maailmanrankingissa 28:s. Se oli maan alhaisin sijoitus. Maan sijoitukset ovat laskeneet yhtäjaksoisesti lähes koko sen ajan, kun rankingia on ylläpidetty. Ukrainan paras sijoitus on ollut 11. vuosina 2003 ja 2005. Puolestaan maailmanmestaruuskisoissa Ukrainan paras sijoitus on yhdeksäs sija vuodelta 2002.
Historiaa.
1990-luvulla.
Ukrainan maajoukkue pelasi ensimmäistä kertaa Pietarin Grand Prix -kisoissa vuonna 1992 pelaten Venäjän B-maajoukkueen kanssa tasan 3–3. Ukrainan ensimmäinen esiintyminen maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui C-sarjan kilpailuissa vuonna 1993. Vuosina 1993–1996 joukkue voitti C-sarjassa joka vuosi joko hopeaa tai pronssia. Virossa vuonna 1997 järjestetyssä turnauksessa Ukraina voitti kultaa ja nousi B-sarjaan. Seuraavana vuonna Ukraina jatkoi nousuaan voittamalla B-sarjan Sloveniassa. Voitto nosti joukkueen A-sarjaan ensimmäistä kertaa maan historiassa. 
2000-luvulla.
Pelatessaan korkeimmalla sarjatasolla Ukraina ei juurikaan pystynyt haastamaan jääkiekon suurmaita, mutta vuoden 2005 maailmanmestaruuskisoissa Ukraina hävisi alkusarjassa Ruotsille niukasti maalein 2–3, pelasi välisarjassa tasapelin Yhdysvaltain kanssa 1–1 ja hävisi Kanadalle vain lukemin 1–2. Ukraina pelasi A-sarjassa vuoteen 2007 asti, jolloin se putosi taas alemmalle sarjatasolle. Sen jälkeen Ukraina ei ole noussut pääsarjaan, vaan se on välillä pelannut enimmäkseen 1. divisioonan alemmassa lohkossa, B-lohkossa.
2010- ja 2020-lukujen taitteessa maan jääkiekkokulttuuri on ollut riitaisaa ja kohujen värittämää. Esimerkiksi marraskuussa 2021 seitsemän Ukrainan jääkiekkomaajoukkueen pelaajaa suljettiin toistaiseksi kaikesta kilpailutoiminnasta. Tuolloin osa Ukrainan pelaajista jättikin maajoukkueen Budapestissä pelatun Euro Hockey Challenge -turnauksen aattona. Ukrainan jääkiekkoliiton kurinpitokomitea asetti tapauksen johdosta valmennuksen ja joukkueen johdon raporttien jälkeen seitsemän pelaajaa tilapäiseen kilpailukieltoon. Lisäksi tilapäiseen kilpailukieltoon asetettiin Donbass Donetskin pelaajat Filipp Pangelov-Juldashev, Vitali Andreikiv, Viktor Zaharov, Aleksandr Peresunko, Nikita Butsenko ja Ilja Korentshuk sekä HC Kramatorskin Pavlo Taran.
Can’t Buy Me Love

Can’t Buy Me Love on Paul McCartneyn säveltämä ja sanoittama kappale (vaikkakin sen tekijöiksi on laitettu parivaljakko Lennon-McCartney). The Beatles julkaisi kappaleen viidennen brittisinglensä A-puolella, B-puolella oli kappale "You Can’t Do That". Kappale oli äänitetty 25. helmikuuta 1964 Abbey Road -studiolla Lontoossa, mutta kappaleesta oli tehty myös aiempi äänitys Pariisissa kuukautta aiemmin, kun The Beatles esiintyi Olympia-teatterissa.
Kappaleesta tuli the Beatles -yhtyeen neljäs kappale, joka nousi brittilistan ykköseksi ja kolmas single, jota myytiin yli miljoona kappaletta Isossa-Britanniassa. Kappale nousi ykköseksi myös Yhdysvaltain listalla.
Kappale on LP-levyllä "A Hard Day’s Night".
Ruslan Fedotenko

Ruslan Viktorovitš Fedotenko (; s. 18. tammikuuta 1979 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen
entinen jääkiekkoilija. Fedotenko ratkaisi vuonna 2004 Stanley Cupin finaalisarjan seitsemännen ottelun Tampa Bay Lightningille Calgary Flamesia vastaan. Hän on ensimmäinen ukrainalainen Stanley Cupin voittanut pelaaja.
Ura.
Fedotenko aloitti uransa kotimaassaan Ukrainassa, mutta muutti Suomeen 17-vuotiaana ja pelasi TPS:n juniorijoukkueissa sekä Kiekko-67:n riveissä I divisioonassa. Fedotenko on poikkeuksellisesti siirtynyt NHL:ään ilman varausta. Hän solmi sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa 1999. Tätä ennen hän ehti pelata pari kautta myös Pohjois-Amerikan juniorisarjoissa. Hänet myytiin vuonna 2002 Tampa Bayhin kahden toisen kierroksen varauksen kanssa Tampan ensimmäisen kierroksen varausta vastaan.
Tampa Bayssä Fedotenko pelasi kokonaiset neljä kautta. Tampan voittaessa Stanley Cupin Fedotenko oli tärkeässä roolissa. Hän teki ensin itäisen konferenssin finaalisarjassa kuusi maalia viidessä pelissä ja Stanley Cupin ratkaisseessa seitsemännessä, 2–1 päättyneessä ottelussa hän teki Tampa Bayn molemmat maalit. Fedotenko ei pelannut missään.
Kesällä 2007 Fedotenko solmi vapaana pelaajana vuoden sopimuksen New York Islandersin kanssa. Islandersissa Fedotenko pelasi vain yhden kauden, jonka aikana teki 16 maalia, joista puolet ylivoimalla. Hän olikin joukkueensa paras ylivoimamaalintekijä. Kesällä 2008 Fedotenko siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, jonka kanssa teki yhden vuoden sopimuksen. Pittsburgh voitti Stanley Cupin kyseisellä kaudella. Fedotenko jatkoi vielä kauden Pittsburghissa, kunnes hänestä tuli vapaa pelaaja.
Kaudeksi Fedotenko haki sopimusta New York Rangersin harjoitusleiriltä, ja seura palkkasi hänet leirin näyttöjen perusteella yhdeksi vuodeksi. Heinäkuussa 2011 Rangers teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen. 
Heinäkuussa 2012 Fedotenko palasi Philadelphia Flyersiin, jossa hänen NHL-uransa alkoi. Hän teki Flyersin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Kausi 2012–2013 alkoi työsululla, joten Fedotenko pelasi kauden alun ukrainalaisessa KHL-joukkueessa Donbass Donetskissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi kokonaan Donetskiin.
Fedotenko solmi heinäkuussa 2015 sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. NHL-otteluita Wildin paidassa ei kuitenkaan kertynyt, vaan Fedotenko pelasi kahden kauden aikana 29 ottelua AHL-joukkue Iowa Wildin paidassa ja lopetti uransa kevääseen 2016.
Kansainvälisissä otteluissa Fedotenko on edustanut Ukrainaa. Hän on pelannut maan edustajana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Anssi Resko

Anssi Resko (1. heinäkuuta 1937 Viipuri – 1. huhtikuuta 2003) oli suomalainen ratamoottoripyöräilijä ja ensimmäinen suomalainen lajin MM-sarjassa ajanut ja pisteitä kerännyt kuljettaja.
Resko syntyi vuonna 1937 Viipurissa. Hänen isänsä oli nyrkkeilijäpomo Valle Resko. Anssi Resko innostui moottoriurheilusta jo nuorena ja aloitti moottoripyöräilyn harrastuksen 1956. Ammatiltaan Resko oli tuolloin automyyjä, mutta hän oli jo aikaisemmin kokeillut enduroa ja vähän myöhemmin myös rallia. Moottoriurheilun lisäksi harrastuksiin kuului muun muassa uinti ja vesipallo.
Ennen siirtymistään MM-sarjaan Resko oli saavuttanut 350- ja 500-kuutioisten Suomen mestaruuden vuonna 1960. 500-kuutioisten Suomen mestaruuden hän voitti myös vuosina 1961–1963. Hän ajoi tuolloin Matchlessillä, Suzukilla, Kawasakilla sekä AJS:llä. 
Vuonna 1961 Resko debytoi Itä-Saksan TT-ajoissa, jossa hän ajoi heti kuudenneksi Nortonilla saaden yhden MM-pisteen. Kuuden parhaan joukossa oli hänen lisäkseen muun muassa sen ajan kovia nimiä kuten kaksi ensimmäistä sijaa vallanneet Gary Hocking ja Mike Hailwood sekä Reskon edelle viidenneksi ajanut Jack Findlay. Resko oli mukana myös Ulsterissa ajetussa TT-ajoissa, jossa hän oli kymmenes. Samana vuonna hän ajoi myös toisena maaliin Päijänteen ympäriajon 250-kuutioisten kilpailussa. Hänen kautensa kruunasi Suomen Moottoriliiton annettua hänelle kultaisen ajajamerkin. 
Seuraavalla kaudella järjestettiin ensimmäisen kerran Suomen TT-ajot Pyynikillä. Resko sijoittui neljänneksi Alan Stepherdin, Sven Gunnarssonin ja Franta Stastnyn jälkeen Matchlessillä yli 20 000 katsojan edessä. Resko ehti lopettaa uransa muutaman kerran tuon jälkeen, mutta vuonna 1975 hän palasi MM-sarjaan 13 vuoden tauon jälkeen ja ajoi kymmenenneksi Tšekkoslovakian TT-ajoissa saaden vielä yhden MM-pisteen 38-vuotiaana. 
Resko ajoi urallaan kolme TT:n MM-sarjan osakilpailua, joista hän keräsi yhteensä viisi MM-pistettä. Resko kuoli aprillipäivänä 1. huhtikuuta 2003.
Lasten aarreaitta

Lasten aarreaitta on Gummerus Oy:n julkaisema viisiosainen kokoelmasarja runoja, loruja ja satuja lapsille kerrottaviksi. Kirjat ovat toimittaneet Tauno Karilas ja Olli Nuorto, kuvittaneet Doris Bengtström, Eila Koskinen-Krusberg ja Helga Sjöstedt. Runot on valinnut, mukaillut ja riimitellyt Tauno Karilas, joka on myös suomentanut useita satuja. Valikointi on toimittajain yhteistyön tulos. Useimmat vieraskieliset sadut on suomentanut Olli Nuorto. Päällyskuva on Helga Sjöstedtin, etulehtien kuvat Valma Raimelan.
Alkuperäiset kirjat ilmestyivät 1951–1954, osista 1–4 on julkaistu myöhemmin uusia painoksia.
Teresa Salgueiro

Teresa Salgueiro (s. 8. tammikuuta 1969, Amadora) on portugalilainen laulaja. Hän on toiminut Madredeus-yhtyeessä vuodesta 1987 lähtien. 
Nuorena Salgueiro lauloi Lissabonin kaduilla ja kapakoissa portugalilaista fadoa ja brasilialaista bossa novaa. Hän liittyi Madredeukseen vuonna 1987 tutustuttuaan kitaristi-tuottaja Pedro Ayres Magalhãesiin. Madredeus on julkaissut yksitoista albumia ja esiintynyt eri puolilla maailmaa. 
Salgueiro esiintyi vuonna 1994 Wim Wendersin elokuvassa "Lisbon Story". Lisäksi hän on laulanut Carlos Nuñezin ja António Chainhon levyillä. Hänen ensimmäinen soololevynsä "Obrigado" ilmestyi 2005.
Anisotrooppinen suodatus

Anisotrooppinen suodatus (anisotropic filtering, lyhennettynä AF) on 3D-grafiikassa käytetty tekniikka, jolla voidaan parantaa tekstuurien laatua pinnoilla, jotka ovat kaltevassa kulmassa ja kaukana kamerasta. Anisotrooppisessa suodatuksessa pikselille väriarvoa laskettaessa otetaan huomioon viereisten pikselien värit ja perspektiivi.
Anisotrooppinen suodatus poistaa aliasoitumista bilineaarisen ja trilineaarisen suodatuksen tavoin, mutta prosessissa syntyy vähemmän sumenemista ja täten lopputulos on tarkempi ja terävämpi. Anisotrooppinen suodatus on laskennallisesti suhteellisen raskasta ja vaatii paljon kaistanleveyttä. Siitä tuli kuluttajatason näytönohjainten ominaisuus vasta 1990-luvun lopulla, ja se on nykyaikaisten näytönohjainten yleinen ominaisuus, jonka käyttäjä voi ottaa käyttöön ajurien asetuksista tai videopeleissä ohjelmointirajapintojen kautta.
Francisco Ribeiro

Francisco Ribeiro (15. maaliskuuta 1965 – 14. syyskuuta 2010) oli portugalilainen sellisti, joka soitti fado-yhtye Madredeuksessa. Hän on myös säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleita. 
Ribeiro opiskeli sellonsoittoa Lissabonin konservatoriossa. Hän oli kitaristi Pedro Ayres Magalhãesille ennestään tuttu ja liittyi hänen pyynnöstään Madredeukseen syyskuussa 1986, mutta lähti yhtyeestä vuonna 1997. Ribeiro soitti Wim Wendersin vuonna 1994 ensi-iltansa saaneen "Lisbon Story" -elokuvan soundtrackillä. 
Ribeiro oli mukana viidellä Madredeuksen levyllä: "Os dias de Madredeus" (1987), "Existir" (1990), "Lisboa" (1992), "O Espírito da Paz" (1994) ja "Ainda" (1995). 
Ribeiro kuoli maksasyöpään syyskuussa 2010, 45-vuotiaana.
Petr Svoboda

Petr Svoboda (s. 14. helmikuuta 1966 Most, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. 
Svoboda oli ensimmäinen tšekkiläinen, joka on pelannut NHL:ssä yli tuhat peliä. Hän pelasi urallaan Montreal Canadiensissa, Buffalo Sabresissa, Philadelphia Flyersissa ja Tampa Bay Lightningissa. Hän oli voittamassa Stanley Cupia Montrealin joukkueessa 1986. Svoboda ratkaisi Tšekille olympiakullan 1998 Naganossa tekemällä voittomaalin Venäjän verkkoon olympiafinaalissa.
Thrasybulos

Thrasybulos (, noin 440 eaa. - 388 eaa.) oli ateenalainen sotapäällikkö ja demokraattinen johtaja.
Vuonna 411 eaa. Ateenassa tapahtui oligarkkien vallankaapaus. Ateenan laivaston jäsenet valitsivat Thrasybuloksen johtajakseen Samoksella ja saivat pian oligarkit kukistettua. Thrasybuloksen ansiosta ateenalainen luopio Alkibiades sai palata ateenalaisten pariin.
Thrasybulos johti Ateenan laivastoa voitokkaasti Kynosseman ja Kyzikoksen taisteluissa. Sen jälkeen kun Ateena kärsi tappion peloponnesolaissodassa Spartaa vastaan Thrasybulos johti demokraattien vastarintaa niin sanottuja kolmekymmentä tyrannia vastaan. Demokratia palautettiin Ateenaan taas vuonna 403 eaa., mutta Thrasybulos menetti pian johtoasemansa Arkhinokselle.
Korintin sodan aikana Thrasybulos johti laivastoa joka valtasi Hellespontoksen ja muun muassa Byzantionin. Vuonna 388 eaa. Thrasybulos sai surmansa erään kahakan aikana.
Aku Ankan juhlasarjat 3

Aku Ankan juhlasarjat 3 on Carl Barksin tarinoita sisältävän Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan kolmas osa. Myös kolmas kirja sisältää sekalaisen luettelon Barksin tarinoita. Noin puolet on 1940-luvulta ja puolet 1960-luvulta. Mukana on myös yksi 1950-luvulla tehty tarina. Kirjassa oli yksi ennen Suomessa julkaisematon tarina "Liekkimies" ("The Firebug") sekä monta muuta, joista Suomessa oli ennen kirjan julkaisua julkaistu vain lyhennetty tai sensuroitu versio.
Tämän kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö "Compleat Golfer" vuodelta 1975. Esipuheena on Pekka Tuliaran kirjoittama "Ankkamestari sensuurin hampaissa", jossa käydään läpi Barksin tarinoiden kokemaa sensuuria. Kirjassa on 172 sivua.
CompactFlash

CompactFlash (CF) on muistikortti, jota käytetään kannettavissa elektroniikkalaitteissa. Tyypillisesti tallennusvälineenä käytetään flash-muistia. Ensimmäisenä Compact Flash -muistikortteja valmisti SanDisk vuonna 1994. Kortteja on olemassa kaksi päätyyppiä: tyyppi I (CF Type I) ja paksumpi tyyppi II (CF Type II). Tyypillisesti flash-muistilla toteutetut kortit ovat tyyppiä I ja Microdrive-kiintolevyt sekä osa vanhemmista muistikorteista tyyppiä II. Käytettäviä siirtonopeuksia on määritelty kolme: alkuperäinen CF, CF High Speed (CF2.0) sekä uusin ja nopein CF3.0.
Compact Flash oli ensimmäisiä flash-muisteja jotka kilpailivat aiempien ja suurempien PC Card Type I -muistikorttien kanssa. Se perustui alun perin Intelin NOR-tekniikalla toteutettuun flash-muistiin, vaikkakin se korvattiin myöhemmin NAND-tekniikalla. Syynä Compact Flashin menestykseen on ollut hyvä hinta–tallennuskapasiteetti-suhde sekä suurempikapasiteettisten korttien parempi saatavuus verrattuna muihin muistikorttityyppeihin. Compact Flash -kortti voidaan liittää sovittimen avulla PC Card -paikkaan ja muistikortinlukijan avulla moniin yleisimmistä liitäntäporteista kuten USB- ja FireWire-portteihin. Suuremman fyysisen kokonsa vuoksi monet myöhemmin ilmestyneet pienempien korttityyppien edustajat voidaan liittää sovittimen avulla suoraan Compact Flash -korttipaikkaan, mukaan lukien Secure Digital, MultiMediaCard, Memory Stick Duo, xD-Picture Card ja SmartMedia.
Fyysiset mitat.
CompactFlash -korttien mitat ovat seuraavanlaiset:
Ainoa ero on siis korkeus. Liittimet ovat molemmissa samanlaiset, joten tyypin I kortin voi aina vaihtaa tyypin II tilalle. Toisin päin vaihdon voi tehdä, jos kortin paikan yläpuolella on tarvittavat 1,7 mm tilaa.
Almada

Almada on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 70,2 km² ja väkiluku noin 174 000.
Almadan nykyinen pormestari on Joaquim Judas. Jalkapalloilija Luís Figo ja hip hop -yhtye Da Weasel ovat kotoisin Almadasta.
Jogo do pau

Jogo do pau ("keppipeli") on perinteinen portugalilainen kamppailulaji, joka kehittyi maan pohjoisosissa Minhon ja Trás-os-Montesin alueilla. Se on nyttemmin menettänyt suosiotaan, mutta sitä edistävät yhä Portugalilainen jogo de pau -liitto (Federação Portuguesa de Jogo do Pau) ja Portugalin kansallinen jogo de pau -liitto (Federação Nacional do Jogo do Pau Português).
Lajin uskotaan syntyneen paimenten keskuudessa. He kantoivat paimensauvaa mukanaan apuna vaikeakulkuisessa maastossa ja lauman suojelemiseksi.
Västeråsin valtiopäivät (1527)

Västeråsin valtiopäivät olivat vuonna 1527 Västeråsin linnassa pidetyt valtiopäivät, jossa Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa vaihdatti valtion uskonnon luterilaiseksi ja Ruotsi irtaantui katolilaisesta uskosta. Istuntokausi kesti kuusi päivää. Valtiopäivät avattiin Västeråsissä 16. kesäkuuta ja päätettiin 22. kesäkuuta 1527. 
Samalla määrättiin, että suuri osa kirkon omaisuudesta piti luovuttaa kruunulle. Västeråsin ordinanti, korosti pappien ja maallikkojen yhdenvertaisuutta lain edessä ja rajoitti kirkollista tuomio-oikeutta. Päätettiin, että "Jumalan sanaa on puhtaana saarnattava valtakunnassa".
Ruut

Ruut on suomalainen naisen etunimi. Se on muunnelma raamatullisesta nimestä, joka monissa kielissä kirjoitetaan muodossa Ruth. Ruutin nimipäivä on 4. tammikuuta. Suomessa nimi Ruut on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1141 naiselle ja alle kymmenelle miehelle. Muodossa Rut nimi on samana aikana annettu 966:lle ja muodossa Ruth 2 769 naiselle.
Danzig-trilogia

Danzig-trilogia ("Danziger Trilogie") on saksalaisen kirjailijan Günter Grassin kolmen itsenäisen romaanin sarja. Sen tapahtumat sijoittuvat Danzigin kaupunkiin (nykyinen Gdańsk) ja pääosin natsivallan aikoihin. Grass kuvaa romaaneissaan kotikaupunkinsa historiaa ja sotatapahtumia.
Sarjaan kuuluvat romaanit ovat:
Moottoripyöräilyn Italian Grand Prix 1973

Italian TT-ajot 1973 ajettiin Autodromo Nazionale Monzan moottoriradalla 20. toukokuuta kauden 1973 neljäntenä kisaviikonloppuna. Kilpailu muistetaan ennen kaikkea Jarno Saarisen ja Renzo Pasolinin kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta.
Onnettomuus.
Kahden kilpailijan kuolemaan johtanut onnettomuus sattui 250-kuutioisten kilpailun ensimmäisellä kierroksella vaarallisessa Curvonen kaarteessa. Onnettomuuspaikan kohdalla ei ollut televisiokameroita, joten tapahtumien kulkua ei tiedetä varmasti, ja siitä on erilaisia käsityksiä.
Tullessaan Curvonen kaarteeseen kaksi kilometriä lähdön jälkeen toisena ollut italialainen Renzo Pasolini kaatui, mistä seurasi ketjureaktio. Yhden selityksen mukaan Pasolinin kaatumisen olisi aiheuttanut Walter Villan pyörästä edellisessä lähdössä radalle valunut öljy. Näin arveli myös Villa heti onnettomuuden jälkeen itse, mutta vähän myöhemmin hän kiisti asian. Italialaisten lehtien mukaan Villan pyörästä mitattiin kilpailun jälkeen öljyn määrä, ja se todettiin vajaaksi. Toinen ajaja, englantilainen Chas Mortimer, sanoo nähneensä Pasolinin moottorista nousseen savua, minkä vuoksi Mortimer uskoo Pasolinin kaatuneen moottorinsa leikattua kiinni. Yamahan mekaanikko Ferry Brouwer avasi onnettomuuspyörien moottorit ja väitti Pasolinin koneen leikanneen kiinni, sillä sen vesijäähdytteiseen moottoriin oli asennettu ilmajäähdyttimen mäntä. Yamahan tallipäällikön Rod Gouldin mukaan Pasolinin mäntä oli kyllä ollut toisesta pyörästä, mutta moottorit eivät olleet leikanneet kiinni. Kolmannen teorian mukaan Pasolini kaatui ajovirheen vuoksi.
Menetettyään tasapainonsa Pasolini lensi päin radan ulkopuolisia teräskaiteita ja kuoli törmäyksessä. Pasolinin pyörä sinkoutui päin Jarno Saarista, joka sai osuman päähänsä ja lääkäreiden mukaan kuoli heti. Hän jäi radalle makaamaan, ja moni kuljettaja ajoi hänen ylitseen ehtimättä väistää.
Kun lisäksi neljäkymmentä päivää Saarisen ja Pasolinin onnettomuuden jälkeen samassa mutkassa kuoli juniorikilpailussa kolme kilpailijaa, Monzassa lopetettiin moottoripyöräkilpailut kahdeksaksi vuodeksi.
Peisandros Spartalainen

Peisandros (, ; 400-luku–395 eaa.) oli spartalainen laivaston päällikkö Korintin sodan aikana. Hän oli Spartan kuningas Agesilaos II:n velipuoli. Vuonna 395 eaa. Agesilaos nimitti kokemattoman Peisandroksen johtamaan Spartan laivastoa Aigeianmerellä. Ateenalaisen Kononin johtama persialainen laivasto kukisti kuitenkin spartalaiset samana vuonna käydyssä Knidoksen taistelussa. Peisandros menehtyi taistelussa.
Arthur Pigou

Arthur Cecil Pigou (18. marraskuuta 1877 – 7. maaliskuuta 1959) oli englantilainen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti hyvinvoinnin taloustiedettä () käsittelevästä tutkimustyöstään.
Pigou opiskeli Alfred Marshallin johdolla Cambridgen yliopistossa ja myöhemmin seurasi Marshallia yliopiston poliittisen taloustieteen professorina. Tässä tehtävässä Pigou toimi vuosina 1908–1943.
Pigoun tunnetuimpiin tutkimuksiin kuuluu hänen kielteisten ulkoisvaikutusten korjaamiseen suunnittelemansa vero. Näistä nykyisin haittaveroiksi kutsuttavista veroista käytetään myös nimitystä Pigoun verot.
Per Wahlöö

Per Fredrik Wahlöö (5. elokuuta 1926 Halland, Ruotsi – 22. kesäkuuta 1975 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, lehtimies ja kääntäjä.
Nuorena vasemmistoradikaalina Wahlöö kirjoitti muutaman yhteiskunnallisia teemoja käsittelevän romaanin ennen kuin 1960-luvun puolivälissä alkoi tuottaa rikosromaaneja yhdessä elämänkumppaninsa Maj Sjöwallin (1935–2020) kanssa. Sjöwall ja Wahlöö kirjoittivat yhteistyönä kymmenosaisen, hyvinvointiyhteiskunnan ongelmiin syvälle pureutuvan poliisiromaanisarjan, josta tuli käsite rikoskirjallisuudessa. Koko sarja on suomennettu. Näissä teoksissa rikoksia ratkoo komisario Martin Beck joukkoineen. Useita kirjoja on filmattu.
...ja tapahtui niinä päivinä

...ja tapahtui niinä päivinä on vuonna 1984 ilmestynyt Yön livealbumi, joka äänitettiin Helsingin Tavastia-klubilla saman vuoden huhtikuussa. Levystä julkaistiin rajoitettu 14 000 kappaleen painos, josta 8 000 oli kasetteja. Lisäksi se sisältyy bonuksena vuonna 1993 ilmestyneeseen "Nuorallatanssija"-albumin CD-versioon.
Levy äänitettiin Tavastialla kahden illan aikana 4.–5. huhtikuuta 1984. Ensimmäisestä konsertista ei kuitenkaan saatu lainkaan julkaisukelpoista materiaalia, Olli Lindholmin mukaan syynä oli yhtyeen yliampuva ja uhoava esiintyminen. Yön omien laulujen lisäksi albumilla on mukana versiot Kirkan hitistä "Hetki lyö" sekä Kollaa kestää -yhtyeen samannimisestä kappaleesta. Levyn kappaleista yhtäkään ei ole mukana Yön studioalbumeilla, mutta osa on julkaistu singlen B-puolina sekä myöhemmin kokoelmilla "Yön pimeä puoli" (1998) ja "Yön valoisa puoli" (2006). Puoli vuotta aiemmin julkaistuun ensilevyyn "Varietee" verrattuna materiaali on selvästi rock-henkisempää ja jopa punk-vaikutteista. Albumin kansikuva on otettu Tavastian sijaan Tampereen ylioppilastalolta.
Myrskyn jälkeen (Yön albumi)

Myrskyn jälkeen on marraskuussa 1985 ilmestynyt Yön kolmas studioalbumi. Se on ensimmäinen levy, jonka Yö teki ilman edellisenä kesänä yhtyeestä eronnutta Jussi Hakulista. Hänen tilalleen oli uudeksi jäseneksi liittynyt kitaristi Markku Petander. Hakulinen oli aikaisemmin säveltänyt ja sanoittanut Yön kappaleet, mutta nyt kaikki sävellykset on merkitty yhtyeen nimiin ja sanoitukset on tehnyt yhtä lukuun ottamatta Olli Lindholm. Todellisuudessa sävellykset ovat kuitenkin Yön yksittäisten jäsenten tekemiä, mutta ne kreditoitiin yhteisellä päätöksellä koko yhtyeelle. Esimerkiksi "Niin paljon me teihin luotettiin" ja "Enkelille" ovat Lindholmin sävellyksiä. Tavasta luovuttiin Yön seuraavan albumin jälkeen. Kyseessä on myös yhtyeen ensimmäinen levy, jonka tuottajana toimi T. T. Oksala. Lindholm on myöhemmin kertonut, että albumin valmistuminen on suureksi osaksi Oksalan ansiota.
Listamenestys.
Levy nousi ilmestyttyään listoille kuuden viikon ajaksi mutta ei kuitenkaan ollut samanlainen menestys kuin yhtyeen kaksi ensimmäistä timanttia ja kultaa myynyttä albumia. Korkeimmillaan se oli sijalla 13 joulukuussa 1985.
Singlet.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Niin paljon me teihin luotettiin" ja "Enkelille". Lisäksi "Tuhat kilometriä luotasi" ilmestyi "Leijat"-singlen B-puolella.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Yö ja sanoitukset Olli Lindholm, paitsi "Onnellinen perhe" sanat Pelle Miljoona.
Ronald Coase

Ronald Harry Coase (29. joulukuuta 1910 Lontoo – 2. syyskuuta 2013 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli brittiläinen taloustieteilijä, joka sai vuoden 1991 Nobelin taloustieteen palkinnon.
Coase tunnettiin erityisesti transaktiokustannuksia käsittelevästä vuonna 1937 julkaistusta artikkelistaan "The Nature of the Firm", joka on ensimmäinen nykyaikaisen taloustieteen teoria yritysten olemassaolon syistä. Myös Coasen ulkoisvaikutuksiin liittyvä tutkimus, erityisesti vuonna 1960 julkaistu ”The Problem of Social Cost”, jossa Coase esitti, että tarkoin määritellyt omistusoikeudet voivat ratkaista ulkoisvaikutuksiin liittyviä ongelmia, oli alallaan uraauurtavaa.
Äänet

Äänet on vuonna 1986 ilmestynyt Yön neljäs studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet "Lasisilmä" ja "Viisi kaunista yötä". Musiikillisesti albumilta erottuvat mahtipontiset soundit, jotka sisältävät jopa kuusi päällekkäin äänitettyä kitararaitaa. Niiden esikuvana oli brittiläinen Big Country, jonka konsertissa yhtyeen jäsenet olivat käyneet juuri ennen studiosessioiden alkua. Olli Lindholmin mukaan lopputulos kuulostaa levyllä komealta, mutta kappaleita oli mahdotonta soittaa samalla tavalla livenä vain kahden kitaran voimin. Levyn kannen on suunnitellut Kari Riipinen.
Lauluista Lindholm kirjoitti yhden ("Ääni") yhdessä Pelle Miljoonan kanssa ja kahden ("Lasisilmä" ja "Et ole liian villi oppimaan") sanat puolestaan ovat Juice Leskisen käsialaa, vaikka ne hänen toivomuksestaan onkin merkitty Lindholmille. Sävellykset on Yön edellisen albumin tavoin merkitty koko yhtyeen nimiin. Todellisuudessa ne ovat kuitenkin yksittäisten jäsenten tekemiä, esimerkiksi "On kaikki kaunista nyt" -kappale on kitaristi Markku Petanderin sävellys. Poko Rekordsin toimitusjohtajan Epe Heleniuksen määräyksestä yhtye luopui tavasta seuraavalla studioalbumillaan. Levyn kappaleista "Et ole liian villi oppimaan" on tehty tilautyönä Työvoimaministeriön samannimiselle opetusvideolle, jolla markkinoitiin nuorille elintarviketeollisuutta ja sen tarjoamia ammatteja. Yön osuus videolle kuvattiin Paasivaara-yhtymän margariinitehtaalla.
"Äänet" ei ollut suuri myyntimenestys. Suomen albumilistalla se nousi parhaimmillaan sijalle 28 joulukuussa 1986.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Yö ja sanoitukset Olli Lindholm, paitsi B1 Olli Lindholm / Pelle Miljoona.
Poko klassikot (Yö)

Poko klassikot on vuonna 1987 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi. Se kuuluu Poko Rekordsin kymmenvuotisjuhlansa kunniaksi julkaisemaan "Poko klassikot" -sarjaan, jossa samaan aikaan ilmestyi yhteensä kolmentoista eri artistin kokoelmalevyt. Ne tulivat kauppoihin normaalihintaista halvempina minialbumeina, jotka sisälsivät 4–6 Epe Heleniuksen valitsemaa kappaletta.
Yön kokoelmalta löytyy kaksi kappaletta albumilta "Varietee" (1983) ja yksi kappale albumilta "Äänet" (1986) sekä vain singleinä julkaistut "Kuorotyttö" (1985) ja "Tia-Maria" (1987), joka tuli mukaan myös tammikuussa 1988 ilmestyneelle yhtyeen uudelle studioalbumille "Lanka palaa".
Vesa Vierikko

Vesa Tapio Vierikko (s. 24. toukokuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä. Hän oli Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön professori 2002–2012.
Elämä ja ura.
Vierikko suoritti Teatterikorkeakoulussa näyttelijän teatteritutkinnon vuonna 1980. Hän on esiintynyt useissa näytelmissä, elokuvissa, televisio-ohjelmissa ja kuunnelmissa. Hän on ollut pitkään Ryhmäteatterin kantavia voimia. Vuosina 1986–1987 hän näytteli Ryhmäteatterin sketsiohjelmassa "Tabu".
Vierikko on näytellyt muun muassa elokuvissa "Katsastus" (1988), "Talvisota" (1989), "Kummeli Kultakuume" (1997), "Uuno Turhapuro menettää muistinsa" (1982), "Sibelius" (2003), "V2 – Jäätynyt enkeli" (2004), "Niko – Lentäjän poika" (2008) ja "21 tapaa pilata avioliitto" (2013).
Vierikko on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kivisydän", "Kaverille ei jätetä", "Team Ahma", "Tellus" ja "Pakanamaan kartta". Vuonna 1993 hän näytteli "Taru sormusten herrasta" -trilogiaan perustuvassa "Hobitit"-televisiosarjassa Gandalfia. Hän on näytellyt myös ohjelmassa "Hunajapupuset". Vierikko on lukenut äänikirjaksi muun muassa suomenkielisen Harry Potter -kirjasarjan. Vierikko on ääninäytellyt Potsoa "Vili Vilperi" -piirrossarjan toisella tuotantokaudella.
Vierikko näyttelee nimiosassa Timo Koivusalon Sirkuspelle Hermannista kertovassa elokuvassa. Elokuvaa on kuvattu Turussa, Porissa ja Naantalissa.
Vuonna 2024 Vierikko näytteli Lehto-roolihahmoa Tony Heinon elokuvassa "Routa", joka julkaistiin Suoratoisto.com-sivustolla.
Yksityiselämä.
Vierikon puoliso on ympäristötieteen tohtori Kati Vierikko, ja heillä on kolme lasta. Hänellä on lisäksi neljä lasta aiemmasta suhteestaan. Näyttelijä Helena Vierikko on Vesa Vierikon tytär.
Lissabonin alue

Lissabonin alue () on yksi Portugalin NUTS II -alueista. Vuoteen 2002 saakka se tunnettiin nimellä "Lisboa e Vale do Tejo". NUTS III jakaa Lissabonin alueen edelleen kahteen pienempään alueeseen: Suur-Lissaboniin ja Setúbalin niemimaahan. 
Lissabonin alueen pinta-ala on 2 567 km² ja väkiluku 2 821 876 (2011). Sen rajat ovat käytännössä miltei samat kuin Lissabonin metropolialueen.
Lanka palaa

Lanka palaa on tammikuussa 1988 ilmestynyt Yön viides studioalbumi. Sen ensimmäinen single ”Tia-Maria” äänitettiin ja julkaistiin jo lähes vuotta aikaisemmin, jonka jälkeen kitaristi Markku Petander ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Hän oli mukana vielä kesällä 1987 ilmestyneellä singlellä ”Tää kesä”, kunnes uudeksi kitaristiksi pestattiin Juha Mielonen.
Albumi nousi listoille helmikuussa kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20. Vaikka levy sisälsi tulevia klassikoita, kuten ”Tia-Maria” ja ”Laulu rakkaudelle”, alkoi albumista Yön useita vuosia kestänyt alamäki, joka näkyi paitsi taiteellisesti, myös yhtyeen suosiossa.
Pieni merenneito

Pieni merenneito () on tanskalaisen satukirjailija H. C. Andersenin kirjoittama satu, joka kertoo rakastuneesta merenneidosta. Andersen kirjoitti sadun vuonna 1836, ja se julkaistiin seuraavana vuonna. Satu perustuu löyhästi saksalaiseen "Undine"-novelliin vuodelta 1811. 
Juoni.
Pieni merenneito pelastaa prinssin hukkumiselta ja rakastuu tähän. Päästäkseen prinssinsä luo merenneito myy kielensä merinoidalle vaihtaakseen pyrstönsä jalkoihin ja voidakseen nousta maan päälle. Merenneidon on saatava prinssi rakastumaan itseensä, tai muuten hän kuolee ja muuttuu meren vaahdoksi. Maalla ollessaan merenneidon jokainen askel on kuin kävelisi veitsenterien päällä, mutta hän onnistuu silti hurmaamaan prinssin herkällä tanssillaan. Prinssikin on etsinyt hartaasti kaunista pelastajaansa, mutta koska merenneito ei kykene puhumaan, kosii prinssi toista naista luullen tätä auttajakseen. Prinssin häitä edeltävänä yönä surun murtama merenneito tapaa vanhemmat sisarensa, jotka tuovat viestin merinoidalta; mikäli merenneito työntäisi veitsen prinssin sydämeen ja tiputtaisi tämän verta jaloilleen, saisi hän pyrstönsä takaisin ja voisi palata takaisin mereen. Merenneito ei kuitenkaan kykene surmaamaan hänelle niin rakasta prinssiä, vaan hän päätyy tekemään itsemurhan heittäytymällä laivan kannelta mereen, jolloin hänestä tulee meren vaahtoa. Merenneito ei yllätyksekseen kuitenkaan lakkaa olemasta, vaan hän saa epäitsekkään luonteensa vuoksi jäädä elämään henkenä, ilman tyttärenä. Toiset ilman tyttäret lupaavat, että kolmesataa vuotta hyvää tehtyään voi merenneito vielä ansaita itselleen ihmisen kuolemattoman sielun sekä paikan Jumalan valtakunnassa.
Sovitukset.
Alkuperäisestä sadusta on myöhemmin tehty lukuisia sovituksia, joista tunnetuin lienee Disneyn tuottama animaatioelokuva "Pieni merenneito" vuodelta 1989. Disneyn filmatisointi perustuu Andersenin satuun vain löyhästi, ja elokuvassa alkuperäistekstin traagisempia kohtia on siloteltu huomattavasti.
Persianparrotia

Persianparrotia eli parrotia eli rautapuu ("Parrotia persica") on Pohjois-Iranissa kasvava erittäin kova puulaji. Se kasvaa myös muualla, mutta silloin se ei muodosta niin kovaa puuainesta. Puu kasvaa 15–25 metriä korkeaksi. Persianparrotian puumassan tiheys on noin 1,4 kg/dm³, eli se on vettä tiheämpää.
Persianparrotiaa kasvatetaan koristekasvina ennen kaikkea sen loisteliaan syysvärin takia.
Viime aikoina puulajin säilymisestä on oltu huolissaan. Hakkuiden takia se on luokiteltu alavilla mailla silmälläpidettäväksi lajiksi.
Lotus Notes

Lotus Notes on työryhmäohjelmisto, jota on kehitetty 1980-luvulta asti. 
Ohjelmisto sisältää muun muassa asiakirjanhallinnan, sähköpostin ja kalenterin. Notesiin voi myös ohjelmoida omia sovelluksia.
IBM osti Lotus Softwaren vuonna 1995 ja sai sen tuotevalikoiman.
IBM myi Lotuksen jäänteet 2019 intialaiselle HCLTechille.
Muun muassa tuomioistuinlaitos käyttää ohjelmistoon pohjautuvaa ratkaisua Haldia.
Toinen puoliaika

Toinen puoliaika on vuonna 1989 ilmestynyt Yön kuudes studioalbumi. Singlenä siltä julkaistiin vain avausraita "Kaipaan luoksesi kotiin". Levyä pidetään yhtenä Yön heikoimmista, muun muassa Olli Lindholm on sanonut sen olevan yhtyeen huonoin ja myös pysyvän sellaisena. Albumi on viimeinen, jolla soittivat Yön alkuperäisjäsenet Juha Rauäng ja Veikko Lehtiranta, sekä myös viimeinen T. T. Oksalan tuottama yhtyeen levy. Albumi viipyi Suomen albumilistalla vain viikon ajan sijalla 33.
Taustaa.
Albumin materiaali äänitettiin kahdessa osassa. Ensimmäinen studiosessio pidettiin lokakuussa 1988 Köyliön Tuiskulassa Esa "Nätsi" Rosvallin omistamalla vanhalla kansakoululla, jossa äänitykset tehtiin MTV:n mobiilistudiolla. Lindholmin mukaan tuottaja T. T. Oksala lähinnä nukkui, yhtyeen jäsenten keskittyessä saunomiseen, television katseluun ja muuhun levyntekoon liittymättömään puuhaan. Lopputuloksena oli vain 27 minuuttia musiikkia, joka albumille tarkoitetun materiaalin lisäksi sisälsi myös singlen B-puolen.
Poko Rekordsin toimitusjohtaja Epe Helenius totesi nauhan kuultuaan sillä olevan vain yhden kelvollisen kappaleen ja päätti olla julkaisematta levyä, ennen kuin saataisiin parempaa materiaalia. Lopulta hän julkaisi singlenä kappaleen "Jestas sentään", joka oli coverversio Markku Aron 1970-luvun käännöshitistä. Olli Lindholm piti sitä Heleniuksen yrityksenä herätellä yhtyettä uusien kappaleiden levyttämiseen. Toinen sessio järjestettiin lopulta maaliskuussa 1989 Lempäälässä Mika Sundqvistin studiolla. Tällä kertaa valmiiksi saatiin kolme uutta kappaletta; "Kaipaan luoksesi kotiin", "Palapeli" ja "Surullinen mies". Albumi ilmestyi vihdoin kesäkuussa 1989.
Antaa soittaa

Antaa soittaa on vuonna 1991 ilmestynyt Yön seitsemäs studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen levy alkuvuodesta 1990 tapahtuneen hajoamisen jälkeen, jolloin alkuperäisjäsenet Juha Rauäng ja Veikko Lehtiranta lähtivät Yöstä. Uusina jäseninä ovat mukana basisti Jesu Hämäläinen ja rumpali Frogley eli Jukka Mänty-Sorvari. Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet "Vie mut minne vaan" sekä "Viivy aamukuuteen".
Taustaa.
Olli Lindholmin erotettua talvella 1990 yhtyeestä Juha Rauängin ja Veikko Lehtirannan sekä kitaristi Juha Mielosen, oli hänen tarkoituksenaan koota Jani Viitasen kanssa uusi kokoonpano, joka tekisi vielä yhden levyn. Tämän jälkeen yhtyeen soittokamat, valot ja keikkabussi myytäisiin ja Yö lopettaisi toimintansa. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut, koska yhtyeen kirjanpitäjä ilmoitti verovelkaa olevan yli 100 000 markkaa, jonka vuoksi Yön oli vielä aiheellista jatkaa. Yhtye oli velkaa myös levy-yhtiölleen Poko Rekordsille, joka oli avustanut valosetin hankinnassa.
Tulevan albumin materiaalia alettiin äänittämään syksyllä 1990 ja studiotyöskentelyä jatkettiin vielä seuraavana keväänä. Frogleyn ja Hämäläisen lisäksi mukana oli myös nuori kosketinsoittaja Mikko Kangasjärvi. Hänen oli aluksi tarkoitus soittaa vain levyllä, mutta myöhemmin Kangasjärvi tuli mukaan myös kiertuekokoonpanoon ja Yön vakituiseksi jäseneksi. Jussi Hakulinen puolestaan teki jälleen yhtyeelle kappaleita, ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1985. Muita sanoittajia albumilla olivat Hakulisen ja Lindholmin lisäksi tamperelainen kuntosaliyrittäjä ja harrastelijamuusikko Ari Ahonen, Juice Leskinen sekä salanimeä Mr. Spirit käyttänyt Mika Sundqvist. 
"Antaa soittaa" ei ollut suuri myyntimenestys, se nousi Suomen albumilistalle vain viikon ajaksi sijalle 33. Levyllä oli kuitenkin myöhemmin suosituksi tulleita kappaleita, kuten singlenäkin julkaistu "Vie mut minne vaan", joista lopulta alkoi Yön uusi nousu.
Tänä yönä

Tänä yönä on vuonna 1992 ilmestynyt Yön kahdeksas studioalbumi. Se sisältää seitsemän coverversiota 1970–1980-lukujen vaihteen suomalaisten punkyhtyeiden kappaleista sekä uuden version Yön debyyttialbumin "Varieteen" (1983) kappaleesta "Ei voi elää rakkaudesta". 
Ajatus levystä syntyi Kouvolassa, jossa keikkapaikan takahuoneessa soi kaiuttimista sama diskomusiikki kuin tanssilattialla. Kitaristi Jani Viitanen sai "paskana" pitämästään musiikista idean tehdä punklevy, jossa yhtye versioisi kunnianosoituksena alkuaikojensa innoittajia. Se nousi Suomen albumilistalla sijalle 30 viikolla 10/1992.
Kappaleet.
Kappaleiden alkuperäiset esittäjät: Pelle Miljoona Oy (1), Woude (2), Problems? (3), Ratsia (5), Pelle Miljoona &amp; 1980 (6), Hymy Taskinen &amp; Co (7) ja Rudi (8).
Zdeno Chára

Zdeno Chára (s. 18. maaliskuuta 1977 Trenčín, Tšekkoslovakia) on slovakialainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisurallaan vuosina 1997–2022 yhteensä 24 kautta NHL-liigassa, joista hän vietti 14 kautta Boston Bruinsissa. Koko tuon ajan hän toimi Bruinsin kapteenina.
Chára palkittiin urallaan kertaalleen NHL-liigan parhaana puolustajana. Hän voitti Bostonissa Stanley Cupin kaudella .
Ura.
New York Islanders varasi Cháran vuonna . Samalla hänestä tuli NHL:n kaikkien aikojen isokokoisin pelaaja, sillä hän on 206 cm pitkä ja painoi tuolloin 117 kilogrammaa. Myös NHL:n painokisassa Chara sijoittui ensimmäiselle sijalle. Heti ensimmäisellä NHL-kaudella tuli esiin hänen heikkoutensa, sillä Chára ei pysynyt nopeiden hyökkääjien vauhdissa. Vanhemmiten hän kuitenkin ahkeralla harjoittelulla kehittyi nopeammaksi.
Chára siirtyi vuonna 2001 Ottawa Senatorsiin, aloitti kovan liikkumisharjoittelun ja hävisi niukasti kaudella 2003–2004 NHL:n parhaan puolustajan palkinnon Norris Trophyn kanadalaiselle Scott Niedermayerille.
Neljän Ottawa-kauden jälkeen Chára teki kesällä 2006 sopimuksen Bostonin kanssa.
Kauden 2008–2009 päätteeksi Chára palkittiin Norris Trophyllä NHL:n parhaana puolustajana. Muut ehdokkaat olivat Mike Green ja Nicklas Lidström.
Kaudella 2010–2011 Chára johdatti joukkueen kapteenina Boston Bruinsin NHL:n mestaruuteen, eli Stanley Cupin voittajaksi.
Syyskuussa 2021 Chara teki vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Sopimuksen myötä Chárasta tuli NHL:n vanhin aktiivipelaaja. Alkava kausi on Cháran 24:s. 1. tammikuuta 2022 hän oli ylivoimaisesti eniten koko liigan historiassa taklannut pelaaja 3 943 taklauksellaan. Hän johti tuolloin myös tilastoa blokattujen laukausten määrässä 2 170 blokillaan.
Syyskuussa 2022 Chára ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. Hän teki vielä päivän mittaisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa voidakseen lopettaa uransa Bruinsin pelaajana.
Maajoukkue.
Maajoukkuedebyyttinsä Chára teki 1999 maailmanmestaruuskisoissa Norjassa. Chara saavutti hopeaa Venäjän maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2000.
Muuta.
Cháran isä on tšekkoslovakialainen painija Zdeněk Chára.
Região Norte

Região Norte on Portugalin pohjoisin hallintoalue. Sen suurin kaupunki on Porto. Alueen pinta-ala on 21 278 km² ja väkiluku 3 689 682 (2011).
Região Norte on yksi NUTS II:n määrittelemistä Manner-Portugalin viidestä alueesta. Se jaetaan edelleen pienempiin alueisiin:
Ján Lašák

Ján Lašák (s. 10. huhtikuuta 1979 Zvolen, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka oli Slovakian ensimmäisessä maailmanmestarijoukkueessa 2002 ja pronssijoukkueessa 2003.
Lašák edusti Slovakian maajoukkuetta myös kotikisoissa 2011, mutta ei pelannut kisoissa otteluakaan.
Lašák pelasi kaudella 2010–2011 SM-liigassa Helsingin Jokereissa. Hän on pelannut myös NHL:ssä Nashville Predatorsin riveissä. Hän on naimisissa Andrean kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika Ján ja tytär Lilien (syntynyt 2005).
Kaudella 2011–2012 Lasak pelasi Venäjän KHL-liigassa Amur Habarovskin joukkueessa.
Kreivisota

Kreivisota () oli Tanskassa vuosina 1533–1536 käyty sisällissota, jonka seurauksena Tanskassa tehtiin uskonpuhdistus. Sodassa olivat vastakkain hansakaupunki Lyypekin tukema luterilainen porvaristo ja aateliston tukema Tanskan kuningas Kristian III. Myös Ruotsi liittyi sotaan, kun Lyypekki ja hansaliitto julistivat sodan Tanskalle ja Ruotsille.
Taustaa.
Uskonpuhdistuksen jälkeen Tanska jakautui uskonnollisesti kahtia: toisena puolena oli luterilaiset porvaristo ja talonpojat ja toisena katolinen aatelisto. Tämän seurauksena aatelisto päätti vuonna 1533 kuningas Fredrik I:n kuoleman jälkeen asettaa maahan väliaikaishallituksen. Vaihtoehtona oli Fredrikin pojan, luterilaisen Kristianin nousu valtaan. Kristian oli myös Holsteinin herttua. Aatelistoa vastaan alkoi kapina, jota tuki Lyypekin hansakaupunki. Kapinallisten ja Lyypekin tavoitteena tavoitteena oli nostaa Tanskan kuninkaaksi Kalmarin unionin sisällissodassa vuonna 1523 asemansa menettänyt entinen kuningas Kristian II ja tehdä Kööpenhaminasta ja Malmöstä hansakaupunkeja.
Sodan tapahtumat.
Kapinallisten ja Lyypekin joukkoja johti Oldenburgin kreivi Kristofer, jonka mukaan sota on saanut nimensä. Kristofer hävitti ja ryösti Holsteinia. Hänen joukkonsa saartoivat ja valtasivat Kööpenhaminan, ja myöhemmin hän valtasi Själlannin sekä Malmön ja Skånen. Holsteinin herttua Kristian aloitti sotaretken Kristoferia vastaan. Jyllannin korkein aatelisto ja piispat tukivat Kristianin nousua uudeksi kuninkaaksi. Vuonna 1534 Tanskan rigsraad valitsi Kristianin Tanskan kuninkaaksi. Hän valtasi maata Kristoferilta ja työnsi tämän joukot Pohjois-Jyllannin Aalborgiin. Kristianin joukot valtasivat Ålborgin vuonna 1535 ja järjestivät kaupungissa verilöylyn. Ruotsi liittoutui Kristianin kanssa ja piiritti Malmön, Landskronan ja saartoi Själlannin. Kööpenhaminan saartaminen pakotti Kristoferin antautumaan heinäkuussa 1536 ja Kristian otti koko Tanskan näin haltuunsa.
Sodan seuraukset.
Sodan päätti Hampurin rauhansopimus vuonna 1536. Sodan seurauksena Lyypekki ja hansaliitto menetti ylivaltansa Itämeren kaupankäynnissä, vaikka se säilytti joitakin etuoikeuksia. Lyypekki sai Bornholmin saaren 50 vuodeksi korvaukseksi sodan aiheuttamista kustannuksista. Kristofer palasi takaisin Oldenburgiin ja joutui lupaamaan, että ei enää koskaan tulisi Tanskaan. Kuningas Kristian III perusti Tanskaan luterilaisen kirkon ja määräsi sen myös Norjan uskonnoksi.
Oldenburg

Oldenburg on kaupunki Saksan Ala-Saksin osavaltiossa Huntejoen varrella (pit. 189 km), josta on kanavan kautta yhteys Emsiin. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 157 267 asukasta. 
Historia.
Oldenburg mainitaan ensi kerran 1108, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1345.
Oldenburg oli 1100-luvulta saksalainen kreivikunta, jonka kreivistä Kristianista tuli Tanskan kuningas vuonna 1448. Oldenburgista tuli vuonna 1777 herttuakunta ja suurherttuakunta vuonna 1815. Oldenburgin kaupunki oli Oldenburgin osavaltion pääkaupunki vuodesta 1918 alkaen kunnes vuonna 1946 se liitettiin Ala-Saksiin.
Oldenburgin yliopisto on perustettu vuonna 1973.
Tekniset

Tekniset kauppiasosuuskunta on kodintekniikkaliikkeiden ryhmä, joka Suomessa omistaa Euronics–tavaramerkin. Kauppiaat omistavat myymälänsä, mutta verkkokauppa on ketjun hallinnassa.
Ketju myy kodinelektroniikkaa ja kodintekniikkaa.
Euronics on alan suurin toimija Euroopassa. Yritys toimii 36 maassa ja sillä on 8 800 myymälää.
Baixo Mondego

Baixo Mondego on Portugalin Região Centroon kuuluva ala-alue. Nimensä se on saanut Mondegojoesta.
Baixo Mondegon pinta-ala on 2 062 km² ja väkiluku noin 332 326 (2011). Noin puolet asukkaista alueen asuu joko Coimbrassa tai Figueira da Fozissa.
Albergaria-a-Velha

Albergaria-a-Velha on Portugalin kunta Aveiron piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 159 neliökilometriä ja väkiluku 25 263 (vuonna 2022). Kaupungin väestötiheys on siten 159,1 asukasta neliökilometrillä.
Albergaria-a-Velhan pormestari on kansanpuolueen António Augusto Amaral Loureiro e Santos.
Pähkähullujen paratiisi

Pähkähullujen paratiisi (), televisioesityksissä myös Mykkä leffa, on Mel Brooksin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1976. Se on englanninkielisen nimensä mukaisesti mykkäelokuva, ja Brooks näyttelee pääosassa elokuvaohjaajaa, joka ryhtyy ohjaamaan mykkäelokuvaa. Useat kohtaukset parodioivat vanhojen mykkäkomedioiden slapstick-huumoria.
Juoni.
Elokuvassa Iso Elokuvastudio on joutumassa pahan Hotkis ja Nielaus -yhtiön käsiin (joissakin käännöksissä yhtiön nimi, Gulf+Westerniä parodioiva "Engulf and Devour" on suomeksi ”Ahma ja rohmu”). Mel Funn -niminen ohjaaja (Brooks) ilmoittaa Studiopomolle pelastavansa studion tekemällä mykkäelokuvan, mutta saadakseen sille suosiota hänen täytyy hankkia siihen Hollywoodin kuuluisimmat tähdet. Elokuvassa nähdäänkin useita aikansa kuuluisuuksia, kuten Paul Newman, Burt Reynolds, Liza Minnelli ja James Caan. Elokuvassa on monia yhteenottoja Hotkis ja Nielaus -yhtiön kanssa ja lopuksi taistellaan mykkäelokuvan filmikopiosta.
Ironisesti koko elokuvan ainoan vuorosanan lausuu ranskalainen pantomiimitaiteilija Marcel Marceau: hän sanoo ”"Non!"” (’ei’), kun Funn pyytää häntä elokuvaansa. Kyseessä oli Marceaun uran ainoa puherooli elokuvissa.
Elokuvan päänäyttelijät Mel Brooks, Dom DeLuise ja Marty Feldman esittävät kaikki hahmoja, joilla on sama etunimi kuin heillä itsellään. Muut tähtinäyttelijät esittävät itseään.
Vastaanotto.
"Pähkähullujen paratiisi" ylsi Suomessa 108 227 teatterikatsojallaan vuoden 1976 ensi-iltaelokuvista 13:nneksi katsotuimmaksi. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kirjoittaa elokuvan välillä takeltelevan, mutta huippukohtien tekevän siitä jatkuvasti viehättävän. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti piti "Pähkähullujen paratiisia" absurdina ja irvokkaana komediana, joka hukkaa mykkäfilmin klovnerian keinot Mel Brooksin omien itsetyytyväisten pilojen ja vitsien alle. "Suomen Kuvalehden" Reijo Vahtokarin mielestä elokuva on Mel Brooksin ehdottomasti parhaita, täynnä tekijälleen tyypillistä lapsellista muttei koskaan pahantahtoista tabujen rikkomista.
Anadia

Anadia on Portugalin kunta Aveiron piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 217 neliökilometriä ja väkiluku 27 875 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 128,7 asukasta neliökilometrillä.
Anadian pormestari on Teresa Belém Cardoso.
Arouca

Arouca on kunta Aveiron piirissä, Portugalissa. Se kuuluu Porton metropolialueeseen. Sen pinta-ala on 329,1 km² ja väkiluku noin 22 000 (2013).
Arouca sijaitsee hedelmällisessä laaksossa, joka aukeaa länteen. Siellä on fossiileita ja geologisia nähtävyyksiä, ja alueelle on perustettu Unescon geopark. Vuoristossa ja kukkuloilla elää monia harvinaisia kasvi- ja eläinlajeja. 
Alueella on ollut volframikaivoksia, joita ennen toista maailmansotaa hyödynsivät sekä englantilaiset että saksalaiset yritykset.
Arouca on ollut maurien hallinnassa. Reconquistan jälkeen sinne rakennettiin luostari.
Kunnan juhlapäivä on 2. toukokuuta. São João de Valinhasin arkeologinen kohde sijaitsee Aroucassa.
Lämäri

Lämäri ("Slap Shot") on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komedia, jota on usein pidetty yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista urheiluelokuvista. Sen on ohjannut George Roy Hill.
Elokuva oli huomattava menestys, ja se sai lopulta jatko-osan "Lämäri 2". Se ei kuitenkaan saanut yhtä suurta huomiota kuin edeltäjänsä.
Juoni.
Paul Newman näyttelee Reggie Dunlop -nimistä jääkiekkopelaajaa, joka on sekä kapteeni että valmentaja joukkueessa nimeltään Charlestown Chiefs. Joukkue ei ole voittanut yhtään ottelua moneen vuoteen, ja omat fanitkin ovat jo kääntäneet sille selkänsä. Tuntematon omistaja aikoo lakkauttaa joukkueen. Reggie kuitenkin levittää paatuneena valehtelijana huhua, että Chiefsin tuntematon omistaja aikoo myydä joukkueen Floridaan, ja saakin pelaajien mielialan hiukan kohenemaan. Eräänä päivänä joukkueeseen palkataan kolme uutta pelaajaa, Hansonin veljekset, jotka kertovat itse pelanneensa aiemmin Rautaliigassa. Veljekset näyttävät tyhmiltä (pitkät hiukset, kulmikkaat silmälasit), mutta heidän älynsä onkin korvaantunut raa'alla voimalla. Heidän pelityyliään ilmentää mm. tapa laittaa foliota käsineiden alle nyrkin kovikkeeksi. Chiefsien joukkue lähteekin nousuun heti Hansonien päästyä kentälle, vaikka Reggie joutuukin noutamaan heidät usein putkasta ottelun jälkeen. Tämän jälkeen yrittää Reggie puhua omistajalle järkeä onnistumatta. Hänelle joukkue on vain verovähennys, joka säilyttää arvonsa lopetettunakin. Reggien täytyy kertoa totuus joukkueelle, joka on alusta alkaen uskonut häntä.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986 "Lämärin" olevan hauska, valioluokan urheiluelokuva, josta välittyy jääkiekkoviihteen ilo ja hurmio. Hänestä Paul Newman selvästi nauttii roolistaan.
Aveiro

Aveiro on Portugalin kaupunki Centron hallintoalueella. Se on Aveiron piirin pääkaupunki. Kaupungin pinta-ala on noin 198 neliökilometriä ja väkiluku 83 196 (vuonna 2022). Sen väestötiheys on siten 421,1 asukasta neliökilometrillä.
Aveiron pormestari on José Ribau Esteves. Kaupungin juhlapäivä on 12. toukokuuta. Aveiron yliopisto on perustettu 1973.
Nivunen

Nivuset on reiden sisäpinnan alue, missä jalka liittyy vartaloon. Nivusissa sijaitsevat sukupuolielimet.
Yläraajoissa nivustaipeita vastaavat kainalot. Kainaloiden tapaan nivustaipeissa on myös paljon hikirauhasia.