tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heinrich Lahmann

Heinrich Lahmann (1860–1905) oli saksalainen lääkäri, joka oli tunnettu luonnonmukaisten elämän- ja parannustapojen harrastajana. Merkittävinä pidettiin erityisesti hänen mielipiteitään ravinnosta ja vaatetuksesta. Hän perusti 1888 Dresdenin lähistölle Weisser Hirsch -nimisen parantolan, joka saavutti suosiota.
Lahmannin alusvaatteet on alusvaatteiden laji, jonka tärkeimpänä ominaisuutena on kudoksen harvuus eli huokoisuus. Tämän saavuttamiseksi hän alkoi valmistuttaa niitä hienoimmasta egyptiläisestä puuvillasta. Alusvaatteita valmisti yksinoikeudella Reutlingenissa Heinzelmann-niminen yritys. Vaatetuksesta hän kirjoittaa teoksessaan "Die Reform der Kleidung" (Zimmer’s, 1898).
Laamapaidan nimi juontuu Henrich Lahmannista.
Piotr Paleczny

Piotr Paleczny (s. 10. toukokuuta 1946 Rybnik) on puolalainen pianisti.
Paleczny valmistui Chopin-musiikkiyliopistosta, jossa oli opiskellut Jan Ekierin johdolla. Vuonna 1970 hän pääsi kolmannelle sijalle seitsemännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Tämän kilpailumenestyksen myötä hän aloitti aktiivisen esiintymisuran eri puolilla maailmaa. Paleczny on saavuttanut arvostusta Frédéric Chopinin ja muiden romanttisten säveltäjien teosten tulkinnoilla. Tärkeässä osassa hänen urallaan ovat olleet myös puolalaissäveltäjien konserttojen tulkinnat. "Musical America" nimesi Palecznyn levytyksen Ignacy Paderewskin pianokonsertosta Jerzy Maksymiukin johtaman Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin kanssa parhaaksi teoksesta tehdyksi levytykseksi. Palecznyn levytyksiä on julkaistu muiden muassa EMI- ja Naxos-levymerkeillä.
Paleczny on opettanut Chopin-musiikkiyliopistossa ja pitänyt eri maissa mestarikursseja. Hän on istunut kansainvälisten pianokilpailujen tuomaristoissa. Vuonna 1993 hänestä tuli Duszniki-Zdrójin Chopin-festivaalin taiteellinen johtaja. Toukokuussa 1998 hän sai Puolan presidentiltä professorin tittelin.
Kylppy

Kylppy () on Kemiönsaaren kunnan pohjoisin kylä. Se sijaitsee aivan kunnanrajan tuntumassa.
Kylppy on muodostunut Kylpyn maatilan ympärille Kylpynlahden rannalle. Suomenkulmantie kulkee kylän halki ja kylän harva asutus myötäilee tietä. Kylpyn naapurikylät ovat Kiila sekä naapurikunnan puolelta Sapalahti ja Ahtmaa. Kylä on pääosin kallioista metsämaata, mutta mereen laskevien ojien väliin jää kolme peltoaukeaa.
Esa Kivekäs

Matti Esaias ”Esa” Kivekäs (6. heinäkuuta 1916 Oulu – 14. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen teologian tohtori ja uskonnonopettaja. Nuoruudessaan hän kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti urallaan Oulun Pyrintöä (OP) ja saavutti seuran riveissä SM-viestimitaleita. 
Esa Kivekäs kirjoitti ylioppilaaksi kotikaupungissaan Oulun lyseossa vuonna 1934. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1940. Hän valmistui teologian kandidaatiksi 1949, teologian lisensiaatiksi 1957 ja väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1967 Rudolf Bultmannin teologisesta antropologiasta. Kivekäs oli vihitty papiksi Talvisodan aikaan, ja hän toimi sotilaspastorina Jatkosodan loppuun eli syksyyn 1944 asti.
Sodan jälkeen Kivekäs työskenteli uskonnon opettajana Hämeenlinnassa, Turussa ja Helsingissä. Ennen eläköitymistään hän työskenteli Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitoksen uskonnon didaktiikan lehtorina vuosina 1974–1979. 
Esa Kivekäs kilpaili 1930-luvulla yleisurheilussa niin 800 kuin 1 500 metrillä. Kivekkään seura Oulun Pyrintö nousi 1930-luvun puolivälissä kansalliselle huipulle niin 4×800:lla kuin 4 × 1 500 metrillä nimekkäimpänä juoksijanaan Niilo Hartikka. Kivekäs oli tyypillisesti 4×800 metrin nelikossa. Ensimmäisen kerran OP nousi SM-viestikisoissa mitaleille vuonna 1934, jolloin Kivekäs sai OP-nelikossa Hartikan, Onni Pyörälän, Helge Vänttilän kanssa pronssia. Seuraavana vuonna sama nelikko oli hopealla. Syksyllä 1935 Oulun keskuskentällä OP:n nelikko Vänttilä–Pyörälä–Kivekäs–Hartikka teki Suomen ennätyksen 4×800 metrillä ajan ollessa 7.53,4. Tämä enteilikin menestystä seuraavan vuoden SM-viesteissä. Vuoden 1936 SM-viesteissä OP-nelikolle tuli sitten Suomen mestaruus voitettuaan Helsingin Poliisi-Voimailijoiden vahvan nelikon. OP:n ja Kivekkään mitaliketju jatkoi vielä vuoden 1937 SM-viesteissä, joissa OP oli hopealla.
Hirvensalmen hyvinvointiasema

Hirvensalmen hyvinvointiasema on Hirvensalmen kirkonkylällä toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Hirvensalmen terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Elokuussa 2020 hyvinvointiasema muutti Hirvensalmen keskustaan kunnantalon naapurustoon. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Etelä-Savossa terveyskeskusten ja -asemien sijaan vuodesta 2017 viljellyt hyvinvointikeskus- ja hyvinvointiasema-nimitykset ovat herättäneet keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Hirvensalmen sosiaali- ja terveysasemaksi.
Johannes Wahlberg

Herman Johannes Wahlberg (25. kesäkuuta 1895 Johannes – 15. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen sisätautilääkäri ja professori.
Wahlberg valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922 ja erikoistui sitten sisätauteihin valmistuen lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1926. Hän toimi lääkärinä Marian sairaalassa ja Helsingin yleisessä sairaalassa ja hän oli 1930–1935 Helsingin yliopistossa sisätautiopin dosenttina. Vuonna 1950 hänet nimitettiin sisätautiopin ylimääräiseksi henkilökohtaiseksi professoriksi opetusalueenaan endokrinologia. 
Sotavuosina 1939–1944 Wahlberg oli ensin lääkärinä sotasairaaloissa ja sitten 1942-1944 Päämajan sotasairaalatoimiston päällikkönä vastaten maan kaikista sotasairaaloista ja siviilisairaanhoidon organisaatiosta poikkeustilan aikana. 
Wahlberg alkoi 1920-luvun alusta lähtien tutkia kilpirauhasta ja sen sairauksia ja hänestä tuli uranuurtaja Suomessa tällä alueella. Suomessa näihin aikoihin yleinen jodinpuutosstruuma kuului hänen tutkimuskohteisiinsa ja vuonna 1936 hän teki aloitteen että jodia alettaisiin lisätä ruokasuolaan. Tämä hanke hautautui talvisodan puhjettua mutta sotien jälkeen Wahlberg ja Nobelpalkittu kemisti Artturi I. Virtanen käynnistivät uudelleen kampanjan jodin lisäämiseksi ruokasuolaan. Jodisuola tuli Suomessa käyttöön 1949 mutta jodin lisääminen ruokasuolaan sallittiin viranomaispäätöksellä vasta 1972. Jodin lisäämisen ansiosta struumaleikkauksien määrä on jatkuvasti pienentynyt Suomessa ja arvion mukaan endeeminen struuma häviää Suomesta vuoteen 2024 mennessä.
Kangasniemen hyvinvointikeskus

Kangasniemen hyvinvointikeskus on Kangasniemen kirkonkylällä toimiva sosiaali- ja terveyskeskus. Vuoden 2017 alusta Kangasniemen terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Etelä-Savossa terveyskeskusten sijaan vuodesta 2017 viljelty hyvinvointikeskus-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Kangasniemen sosiaali- ja terveyskeskukseksi.
Abiola Ajimobi

Isiaka Abiola Ajimobi (16. joulukuuta 1949 – 25. kesäkuuta 2020 Lagos) oli nigerialainen poliitikko. Hän edusti APC-puoluetta.
Ajimobi opiskeli liiketaloustiedettä sekä rahoitusta New Yorkin osavaltionyliopistossa ja sai Master of Business Administration -oppiarvon Illinoisin osavaltionyliopistosta. Ajimobi toimi Nigerian senaatin jäsenenä vuosina 2003–2007 ja tuli valituksi Oyon osavaltion kuvernööriksi vuonna 2011. Hänet valittiin uudelle kaudelle vuonna 2015. Näin hänestä tuli ensimmäinen kahden kauden ajan Oyon kuvernöörinä toiminut henkilö. 
Ajimobi sairastui vuosien 2019–2020 koronaviruspandemiassa. Hän pääsi sairaalahoitoon 2. kesäkuuta 2020 ja oli viikkojen ajan tehohoidossa ennen kuolemaansa lagosilaisessa yksityissairaalassa 25. kesäkuuta. Kuolemasta oli levinnyt perättömiä huhuja jo tätä aiemmin. Myös Ajimobin vaimo Florence oli ollut sairaalassa miehensä kanssa, mutta hänet oli jo kirjattu ulos. Ajimobi oli ollut vaimonsa kanssa naimisissa vuodesta 1980, ja pariskunnalla oli viisi lasta.
Pertunmaan hyvinvointiasema

Pertunmaan hyvinvointiasema on Mäntyharjun Pertunmaalla toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Pertunmaan terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Etelä-Savossa terveysaseman sijaan vuodesta 2017 käytetty hyvinvointiasema-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Pertunmaan sosiaali- ja terveysasemaksi.
Magnus Hammarström

Magnus Hammarström (12. lokakuuta 1893 Turku – 25. huhtikuuta 1941 Limoges, Haute-Vienne, Limousin, Ranska) oli suomalainen kielitieteilijä. 
Magnus Hammarströmin vanhemmat olivat kauppias, Hollannin varakonsuli Ludvig Theodor Hammarström (1856–1928) ja Vilhelmina Karolina Sviberg (1870–1954). 
Hammarström esitti vuonna 1930 teorian jonka mukaan riimukirjaimet olivat syntyneet Pohjois-Italiassa vuosien 150 eKr ja kristillisen ajanlaskun alun välillä käytetyistä kirjaimista.
Hippodamia

Hippodamia on leppäpirkkojen (Coccinellidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin 19 lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa on tavattu ainakin neljä "Hippodamia"-suvun lajia. Suvun lajit saalistavat kirvoja ja ovat kooltaan 3-8 mm.
Karl Robert Ehrström

Karl Robert Ehrström (14. syyskuuta 1803 Luoto – 19. toukokuuta 1881 Raahe) oli suomalainen piirilääkäri, joka perusti Raaheen Suomen ensimmäisen paikallismuseon.
Ehrströmin vanhemmat olivat Kruunupyyn kappalainen Anders Ehrström (1744–1822) ja hänen toinen puolisonsa Anna Maria Reinius. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua yhdessä Johan Ludvig Runebergin kanssa ja he pääsivät ylioppilaiksi vuonna 1822. Ehrström valmistui filosofian kandidaatiksi 1831, lääketieteen kandidaatiksi 1834, lääketieteen lisensiaatiksi 1838 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1840. Ehrström teki tutkimusmatkan Lappiin M. A. Castrénin kanssa vuonna 1838. 
Ehrström oli Tornion kaupunginlääkärinä vuodesta 1838, Tornion piirikunnan piirilääkärinä vuodesta 1839 ja Raahen piirilääkärinä 1855–1871. Hän jäi eläkkeelle 1871. Ehrström sai ajatuksen museon perustamisesta Raaheen havaittuaan että merenkulkijat olivat tuoneet matkoiltaan kaupunkiin erikoisia ja arvokkaitakin esineitä. Hän keräsi huhtikuussa 1862 kaupunkilaisilta rahalahjoituksia museon perustamista varten ja hän julkaisi 21. lokakuuta 1862 "Oulun Wiikko-Sanomia" -lehdessä artikkelin museon tarpeellisuudesta ja hyödyistä. Tätä päivää pidetään Raahen museon perustamispäivänä. 
Ehrström oli vilkkaassa kirjeenvaihdossa J. V. Snellmanin kanssa jo opiskeluajoista alkaen. He käsittelivät kirjeissään muun muassa kulttuurikysymyksiä sekä raittius- ja koulukysymyksiä. Ehrström ehdotti Snellmanille kielilain aikaansaamista keisarin asetuksella ja tämä toteutuikin sitten 1863.
Ehrström oli naimisissa vuodesta 1840 Sofia Katarina Ekströmin (k. 1905) kanssa. Ehrströmin veljiä olivat Pietarin ruotsalaisen Katarinan seurakunnan kirkkoherra Eric Gustaf Ehrström (1791–1835), Mynämäen kihlakunnan kruununvouti Anders Mauritz Ehrström (1795–1852), laulunopettaja, urkuri, säveltäjä Fredrik August Ehrström (1801–1850) ja Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, valtiopäivämies Otto Vilhelm Ehrström (1805–1871).
Markus Oijennus

Markus Oijennus (s. 5. heinäkuuta 1970 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi yhteensä 304 ottelua jääkiekon SM-liigassa.
Ura.
Oijennus edusti pääsarjatasolla SM-liigan Tapparaa kahdeksan kauden ajan 1989–1997. 304 ottelussa hän keräsi tehot 59+85=144. Rangaistusminuutteja kertyi yhteensä 133, ylivoimamaaleja kahdeksan, alivoimamaaleja yksi ja voittomaaleja seitsemän.
Liigauransa jälkeen Oijennus pelasi kaudella 1997–1998 Saksan EHC Neuwiedissa 58 ottelua tehoin 18+32=50. Seuraavat kaksi kautta Oijennus edusti Regionalligan TSV Peißenbergiä, jossa hän keräsi 61 ottelussa tehopisteet 57+70=127. Oijennus palasi Suomeen kaudella 2000–2001. Hän edusti Lempäälän Kisaa neljä kautta kunnes lopetti uransa.
Muuta.
Oijennuksen setä Oiva on myös jääkiekkoilija. Hänkin pelasi lähes koko pääsarjauransa Tapparassa voittaen neljä Suomen mestaruutta.
Oijennus

Oijennus on suomalainen sukunimi, joka on ainakin seuraavilla henkilöillä:
Señorita (Shawn Mendesin ja Camila Cabellon kappale)

Señorita on Shawn Mendesin ja Camila Cabellon yhteinen kappale, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 2019. Se on Shawn Mendesin albumilla "Shawn Mendes (Deluxe)" ja Camila Cabellon albumilla "Romance". Kappale on päässyt listojen kärkeen useissa maissa, kuten Yhdysvalloissa ja Suomessa.
Saippuakalat

Saippuakalat (Grammistidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan alueella Atlantin valtamereltä indopasifiselle merialueelle. Siihen kuuluvat seuraavat kahdeksan sukua:
Joutsan terveysasema

Joutsan terveysasema on Joutsan kirkonkylällä toimiva Keski-Suomen hyvinvointialueen ylläpitämä terveysasema.
Terveysasemalla toimivat lääkärin, hoitajan, muistihoitajan sekä palveluohjaajan vastaanotot. Terveysasemalla on myös neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Hoitotavikejakelu ja sairaala toimivat osoiteessa Myllytie 14. Suun terveydenhoito toimii osoitteessa Myllytie 7. Terveysasemalla on mahdollisuus röntgentutkimuksiin sekä siellä toimii myös arkisin Fimlabin näytteenotto. 
Terveysaseman yhteyteen rakennettiin vuosien 2019–2020 aikana uudisrakennus, Joutsan sote-keskus. Uudisosa vihittiin käyttöön syyskuussa 2020. Uudisrakennuksen suunnitteli Arkkitehtipalvelu Oy. Rakennuksen bruttopinta-ala on 1 976 neliömetriä ja hankkeen kustannusarvio oli 5 miljoonaa euroa.
Keski-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuusto päätti kokouksesaan 11. kesäkuuta 2024, että Joutsan alueellinen 15-paikkainen vuodeosasto saa jatkaa toimintaansa kun käsiteltiin palveluverkon muutoksia Keski-Suomessa.
Tadeusz Baird

Tadeusz Baird (26. heinäkuuta 1928 Grodzisk Mazowiecki – 2. syyskuuta 1981 Varsova) oli puolalainen säveltäjä.
Baird opiskeli toisen maailmansodan aikana sävellystä yksityisesti Bolesław Szabelskin johdolla. Myöhemmin hän suoritti sävellysopintoja Piotr Rytelin ja Piotr Perkowskin johdolla Varsovan valtionmusiikkiakatemiassa. Hän sai myös pianonsoiton opetusta ja opiskeli kolmen vuoden ajan musiikkitiedettä Varsovan yliopistossa. Vuosina 1959, 1963 ja 1966 Baird sai ensipalkinnot Unescon Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. 
Vuonna 1977 Baird nimitettiin sävellyksen professoriksi Varsovan musiikkiakatemiaan.
Musiikki.
Baird muodosti vuonna 1949 Kazimierz Serockin ja Jan Krenzin kanssa "Group 49:n", joka pyrki luomaan ilmaisuvoimaista musiikkia sosialistisen realismin rajoissa. Vuonna 1956 Baird perusti Serockin kanssa Varsovan syksy -nykymusiikkifestivaalin. Radikaalimpaa sävelkieltä Baird alkoi käyttää kaksitoistasäveljärjestelmällä tekemässään jousikvartetossa (1957). Hän kuitenkin piti emotionaalisuuden musiikissaan tärkeässä osassa. 
Bairdin orkesterituotantoon kuuluu esimerkiksi kolme sinfoniaa (1950, 1952, 1969) sekä konsertot pianolle ja oboelle. Vokaalimusiikkia Baird teki William Shakespearen, Johann Wolfgang von Goethen, Charlotte von Steinin, Małgorzata Hillarin, Halina Poświatowskan ja Jarosław Iwaszkiewiczin sanoihin sekä vanhoihin heprealaisiin teksteihin. Baird sävelsi myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia.
Hammarström

Hammarström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hase

Hase tai von Hase on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Óscar Rodríguez Arnaiz

Óscar Rodríguez Arnaiz, yleensä vain Óscar (s. 28. kesäkuuta 1998 Talavera de la Reina, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Óscar liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2009 Los Navalmoralesista. Kaudeksi 2017–2018 hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Óscar pelasi ensimmäisen ottelunsa reservijoukkueessa 19. elokuuta 2017 kotikentällä Rayo Majadahondaa vastaan.
Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Óscar teki 28. marraskuuta 2017 Copa del Reyn toisessa osaottelussa Fuenlabradaa vastaan. Óscar onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa Santiago Solarin valmentamassa Castillassa ja ennen seuraavan kauden alkua 12. heinäkuuta 2018 hän allekirjoitti sopimuksen vuoteen 2023 asti seuran kanssa.
13. elokuuta 2018 Óscar siirtyi lainasopimuksella eteläisessä Madridissa sijaitsevan Leganésin riveihin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seurassa 16. syyskuuta 2018 kotikentällä Villarrealia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 26. syyskuuta 2018 pelatussa voittoisassa kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Kauden aikana Óscar pelasi yhteensä 30 sarjaottelua ja teki niissä neljä maalia, jonka jälkeen 31. toukokuuta 2019 hänen lainasopimustaan jatkettiin vuodella eteenpäin.
29. elokuuta 2020 Óscar siirtyi Sevillaan viisivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin 15 miljoonan euron siirtokorvaus, jonka jälkeen 75% pelaajan omistusoikeudesta siirtyi sevillalaisseuralle ja 25% omistuksesta jäi kasvattajaseura Real Madridille.
Jan Krenz

Jan Krenz (14. heinäkuuta 1926 Włocławek – 15. syyskuuta 2020) oli puolalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Krenz opiskeli natsien miehittämässä Puolassa pianonsoittoa Zbigniew Drzewieckin ja sävellystä Kazimierz Sikorskin johdolla. Vuosina 1945–1947 hän opiskeli Kazimierz Wilkomirskin luokalla orkesterinjohtoa ja Kazimierz Sikorskin johdolla sävellystä Łódźin musiikkiakatemiassa. Krenz teki debyyttinsä kapellimestarina Łódźissa vuonna 1946 ja johti Poznańin filharmonikkoja vuosina 1947–1949. Vuonna 1949 Krenz aloitti työskentelyn Puolan kansallisessa radiosinfoniaorkesterissa Grzegorz Fitelbergin kanssa. Fitelbergin kuoltua vuonna 1953 Krenzistä tuli orkesterin pääkapellimestari, jona hän toimi vuoteen 1968. Vuosina 1968–1973 Krenz oli Varsovan suurteatterin taiteellinen johtaja ja johti samanaikaisesti eri orkestereita useissa maissa. Vuosina 1979–1982 hän toimi Bonnin yleismusiikkijohtajana, jonka toimenkuvaan kuului Bonnin Beethoven-orkesterin johtaminen Beethovenhallessa. Vuosina 1983–1985 Krenz oli Alankomaiden radion palveluksessa Hilversumissa. 2000-luvulla hän jatkoi uraansa työskentelemällä vuosina 2005–2008 Krakovan filharmonisen orkesterin taiteellisena johtajana.
Krenz osallistui säännöllisesti Varsovan syksy -nykymusiikkifestivaaliin ja sai kahdesti Orpheus-palkinnon (1969, 1974). Hän sai monia muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten kultaisen ansioristin (1952), toisen (1955) ja ensimmäisen (1972) asteen valtionpalkinnot, Katowicen kaupungin musiikkipalkinnon (1957), Puolan säveltäjäliiton palkinnon (1968, 1996) ja Polonia Restituta -ritarikunnan komentajanristin.
Säveltäjänä Krenz oli Tadeusz Bairdin ja Kazimierz Serockin mukana perustamassa "Group 49" -liikettä. Hänen ensimmäinen esitetty teoksensa oli toisen maailmansodan aikana kantaesityksen saanut jousikvartetto. Krenz on säveltänyt kamari-, vokaali- ja orkesterimusiikin ohella musiikkia elokuviin, kuten Andrzej Wajdan "Kanaliin – kirottujen tiehen" ja Andrzej Munkin "Eroicaan".
Peter Ankersen

Peter Svarrer Ankersen (s. 22. syyskuuta 1990 Esbjerg) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Genoaa. Hän on pelannut Tanskan maajoukkueessa 27 maaottelua.
Ankersen aloitti liigauransa huhtikuussa 2010 Esbjergin joukkueessa. Hän on kotimaassaan edustanut myös Vejleä ja FC Kööpenhaminaa. Kaudella 2012 hän pelasi norjalaisseura Rosenborgissa ja kaudella 2014–2015 itävaltalaisseura Red Bull Salzburgissa. Syyskuussa 2019 hän siirtyi italialaisseura Genoaan. Hän on pelannut Serie A:ssa 15 ottelua, joista yhdeksän ottelua avauskokoonpanossa.
Ankersen pelasi Tanskan maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2013 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Hän on toukokuun 2020 loppuun mennessä pelannut 27 maaottelua. Hän teki maalin marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan.
Peter Ankersenin kaksosveli Jakob Ankersen on pääsarjatason jalkapalloilija.
Pohjois-Pohjanmaan vaakuna

Pohjois-Pohjanmaan vaakuna on Pohjois-Pohjanmaan maakunnan heraldinen tunnus. Vaakuna on alun perin Pohjanmaan historiallisen maakunnan vaakuna, josta Pohjois-Pohjanmaan nykymaakunta käyttää kruunutonta muunnelmaa. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Sinisessä kentässä kuusi juoksevaa hopeista kärppää, joiden hännänpäät mustat, sijoitettuina 2:2:2." 
Pohjanmaan historiallisen maakunnan vaakuna.
Pohjanmaan historiallisen maakunnan vaakuna on muutoin sama kuin Pohjois-Pohjanmaan nykymaakunnan vaakuna, mutta vaakunan päällä on kreivikunnan kruunu. Pohjanmaa on perinteisesti luettu kreivikunnaksi muun muassa Lapin ja Uudenmaan historiallisten maakuntien ohella, kun taas esimerkiksi Häme ja Karjala on laskettu herttuakunniksi. Jaottelu on peräisin Ruotsin vallan ajalta.
Varhaisin tunnettu Pohjanmaan tunnus on 1400-luvulta peräisin oleva sinetti, jonka aiheesta ei kuitenkaan ole säilynyt tietoa. Vaakunan kärppien tiedetään olevan peräisin Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan hautajaisista, jossa Pohjanmaan vaakunaa oli kannettu muiden maakuntien tapaan lippuna. Kärppien on katsottu viitanneen turkiskaupan asemaan maakunnassa. Vanhimmassa säilyneessä vaakunassa on kuitenkin kärpän sijaan kuvattuna näätä. Vaakuna on peräisin Ruotsin vaakunoita esittelevästä teoksesta "Armorial suédois" vuodelta 1562, jota säilytetään Ranskan kansalliskirjastossa Pariisissa. Näätää on myöhemmin käytetty Keski-Pohjanmaan vaakunan aiheena.
Nykyisin tunnettu kärppävaakuna vakiintui käyttöön 1500-luvun loppupuolelta alkaen ja sen ulkoasu vahvistettiin muiden historiallisten maakuntien vaakunoiden tapaan heraldikko Ahti Hammarin tekemän mallin pohjalta vuonna 1963.
Vaakunan kärppiä on käytetty myös Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan nykymaakuntien vaakunoissa, sekä Pohjanmaan historiallisen maakunnan aluetta kattaneiden läänien vaakunoissa. Myös Limingan kunta käyttää vaakunassaan kärppiä.
Pohjois-Pohjanmaan tunnuksena.
Pohjois-Pohjanmaan nykymaakunnan tunnukseksi kuusi kärppää vakiintuivat hiljalleen muun muassa läänijaon johdosta. Pohjanmaan vaakunaa käytettiin sellaisenaan maakunnan pohjoisosat kattaneen Oulun läänin vaakunana, kun taas Pohjanmaan eteläosat kattanut Vaasan lääni käytti tunnuksenaan Vaasa-suvun vaakunaa. Vuonna 1931 perustettu Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliitto alkoi käyttämään Pohjanmaan vaakunaa tunnuksenaan. Sisäasiaministeriö vahvisti Suomen lääneille uudet vaakunat vuonna 1962, jolloin Oulun, Vaasan, sekä Lapin läänit saivat vaakunoihinsa Pohjanmaan kärpät. Suurläänejä ja maakuntien hallinnollista asemaa kaavailtaessa vuonna 1995 Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliitto pyysi sisäasiaministeriötä vahvistamaan Pohjois-Pohjanmaan tunnukseksi Pohjanmaan historiallisen vaakunan. Arkistolaitoksen uusien maakuntien vaakunatyöryhmä puolsi maakuntaliiton jo vuonna 1993 vahvistamaa päätöstä ja maakunnan vaakuna tuli virallisesti käyttöön vuonna 1997, tosin ilman kreivikunnan kruunua erotukseksi laajemman historiallisen maakunnan vaakunasta.
Vaakunan värit esiintyvät myös Pohjois-Pohjanmaan perinteisessä isännänviirissä.
Tirso de Molina

Tirso de Molina (oikealta nimeltään "Fray Gabriel Téllez"; 24. maaliskuuta 1579 Madrid – 20. helmikuuta 1648 Soria) oli espanjalainen kirjailija ja munkki.
Gabriel Téllez toimi munkkina Orden de la Merced -nimisessä veljeskunnassa Toledossa ja muuallakin. Myöhemmin hän sai Kastiliassa huomattavan luostarilaitoksen johtajatehtävän. Kun paljastui että hän kirjoitti papintoimensa lisäksi jopa komedioita, hän joutui kiihkouskovaisten vainon kohteeksi ja hänet karkotettiin kahdesti Madridista. Hänen teksteissään piikiteltiin aatelistoa ja nousukkaita, mikä ärsytti jopa hoviväkeä. Tämän vuoksi hän jätti kirjoittamisen useiksi vuosiksi. 
Tirso de Molinan huomattavimmat proosateokset ovat "Los cigarrales de Toledo" ("Toledon puutarhat"), joka koostuu kevyistä tapainkuvauksista, ja "Deleitar aprovechando" ("Huvi ja hyöty"), joka sisältää vakavia moraalisia kertomuksia. Näytelmäkirjailijana Tirso de Molina oli omaperäinen. Hän perusti näytelmänsä oman aikansa “uuden draaman” oppiin, jossa pyrittiin eroon vanhan tyylin kaavamaisesta draamasta. Hän kirjoitti noin 400 näytelmää, joista on säilynyt 86.
Tirson pääteos on näytelmä "El burlador de Sevilla y el convidado de piedra" ("Sevillan viettelijä ja kivinen vieras") vuodelta 1630. Sen päähenkilö on Don Juan. Näytelmässä hän on hidalgo, joka voimantunnossaan kohottaa itsensä yli-ihmiseksi mutta jonka on lopulta tunnustettava voimiensa rajallisuus. Hän on henkisesti kypsymätön ja kyltymättömän nautinnonhaluinen. Naisia kohtaan hän on vastuuntunnoton ja ylimielinen. Näytelmän naishahmot ovat aidon vereviä ja elämänläheisiä. He antavat kuitenkin miehen pettää itseään. Kirjailija kuvaa avioliiton ulkopuoliset suhteet epätäydellisinä, kun taas avioliitto tarjoaa paremman suhteen. Luultavasti kirjailija on saanut teokseensa aineksia rippituolista, jossa hän on rippi-isänä kuunnellut seurakuntalaisten selostuksia elämästään ja syntiinlankeemuksistaan.
Sebastian Eriksson

Sebastian Anders Fredrik Eriksson (s. 31. tammikuuta 1989) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa IFK Göteborgia. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa seitsemän maaottelua.
Eriksson aloitti liigauransa huhtikuussa 2008 IFK Göteborgin joukkueessa. Hän on pelannut myös italialaisessa Cagliarissa kausina 2011–2015 ja kreikkalaisessa Panetolikosissa kaudella 2018–2019.
Eriksson pelasi Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Ruotsin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran tammikuussa 2010 ystävyysottelussa Omania vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan seitsemän maaottelua, viimeksi tammikuussa 2016 ystävyysottelussa Suomea vastaan.
Niilo Teeri

Niilo "Nikke" Heikki Teeri, sukunimi vuoteen 1954 "Heinonen" (23. toukokuuta 1924 Espoo – 6. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, toimitusjohtaja, keksijä ja Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun professori ja rehtori.
Teeri valmistui diplomi-insinööriksi 1950. Hän oli pääsuunnittelijana ja teknillisenä johtajana Oy Hissinhuolto Ab:ssä 1951–1957 ja sen jälkeen teknillisenä johtajana eri yrityksissä, muun muassa Moottorikoneistus Oy:ssä 1958–1960 ja Kastor Oy:ssä 1961–1988.
Teeri oli koneensuunnitteluopin professorina Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa 1972–1980 ja toimi samalla korkeakoulun rehtorina 1975–1977. Teeri oli hallituksen jäsenenä useissa yhtiöissä ja hänellä oli nimissään noin 30 suomalaista ja ulkomaista patenttia.
Etelä-Pohjanmaan vaakuna

Etelä-Pohjanmaan vaakuna on Etelä-Pohjanmaan maakunnan heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Sinisessä kentässä alatusten kolme juoksevaa hopeista kärppää, joiden hännänpäät mustat."
Vaakuna on suunniteltu Etelä-Pohjanmaan liiton toimesta vuonna 1997, kun hallinnollisia maakuntia kaavailtaessa uusi maakunta tarvitsi oman tunnuksen. Heraldisena asiantuntijana vaakunan valinnassa toimi Touko Saari. Vaakunan kärpät ovat peräisin Pohjanmaan historiallisen maakunnan vaakunasta, jossa niitä on kolmen sijaan kuusi. Kärppien katsottiin edustavan puhtautta, sekä turkiseläimenä myös vaurautta.
Historiallisen maakunnan vaakunaa käyttää ilman kruunua Pohjois-Pohjanmaan maakunta. Kärpät esiintyvät myös Pohjanmaan nykymaakunnan vaakunassa, kun taas Keski-Pohjanmaan maakunta käyttää historiallisen maakunnan varhaisimpaan vaakunaan perustuvaa näätävaakunaa.
Vaakunan pohjalta on tehty myös maakuntalippu, jonka virallinen naulaus- ja vihkimistilaisuus tapahtui maakuntavaltuuston kokouksen yhteydessä 22.5.2000. Joulukuussa 2019 kokoomuksen valtuustoryhmä esitti maakuntalipun käytön laajentamista ja virallisen liputuspäivän valitsemista maakuntahallitukselle, joka ehdotti 22.4.2020 liputuspäivän valitsemista maakuntauudistuksen voimaan tulon jälkeen. 29.6.2020 Etelä-Pohjanmaan maakuntavaltuusto hyväksyi esityksen lipun käytön laajentamisesta muun muassa maakuntahallinnon tilaisuuksissa ja suositteli lipun käyttöä myös maakuntaliiton jäsenkunnille.Maakuntavaakunan ja -lipun värit esiintyvät myös Etelä-Pohjanmaan perinteisessä isännänviirissä.
Jean-François de La Harpe

Jean-François de La Harpe (10. marraskuuta 1739 Pariisi, Ranska – 11. helmikuuta 1803 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kriitikko ja runoilija. Hän jäljitteli murhenäytelmissään Voltairea. Niistä on mainittavin "Le comte de Warwick" (1763). Näytelmänkirjoittajana La Harpe on keskinkertainen, kriitikkona pureva ja häikäilemättömän pisteliäs. Parasta, mitä La Harpe on luonut, ovat henkevät "Éloges", jotka ylistävät Henrik IV:tä, François Fénelonia, Jean Racinea ja muutamia muita.
La Harpe valittiin 1776 Ranskan akatemiaan.
Der von Kürenberg

Der von Kürenberg, der Kürenberger, on vanhin tunnettu minnelaulaja, joka todennäköisesti vuosina 1150–1170 Itävallassa sepitti pienet, kansanrunoudelle lähisävyiset lemmenlaulut, enimmäkseen Nibelungen-säkeiden muotoon. Muun muassa Franz Pfeiffer on pitänyt Kürenbergiä alkuperäisen Nibelungen-runoelman sepittäjänä, mutta teoria on sittemmin kumottu. Kürenbergerin laulut on julkaistu muun muassa Moriz Hauptin kokoelmassa "Des Minnesangs Frühling" ja Karl Bartschin kokoelmassa "Deutsche Liederdichter".
Eero Lehikoinen

Eero Leonard Lehikoinen (28. syyskuuta 1903 Juuka – 20. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Eero Lehikoisen vanhemmat olivat mylläri Heikki Maunonpoika Lehikoinen (1863–1919) ja Johanna Katariina Juhontytär Nevalainen (1869–1936). Lehikoinen opiskeli Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa 1919–1926 ja hän toimi koulussa opettajana 1929–1937. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli Viipurissa 1927 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938, 1941, 1942, 1943 ja 1952. Lehikoinen toimi myös rakennuspiirtäjänä. Sotavuosina hän asui Juuassa Martta Karjalaisen luona ja maalasi siellä öljy- ja vesivärimaalauksia Juuan maisemista. Sotien jälkeen Lehikoinen keskittyi maalaamaan Viipuri-aiheisia tauluja, joista Viipurin pyöreää tornia esittänyt maalaus ja siitä otetut värikuvat olivat hyvin suosittuja.
Kaukola (Muurla)

Kaukola on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Muurlan eteläosassa Kiskontien ja Kaukolantien risteyskohdassa.
Kaukola sijaitsee Muurlanjoen itäpuolella. Jokilaaksossa on laajat pellot, mutta valtaosa Kaukolan kyläaluetta on metsien peittämää moreenimuodostumaa. Kylän eteläosassa on laaja Kärmeseljännummi, jossa on suuret hiekkakuopat. Mäkien väliin jää joitakin suoalueita, joista suurimmat ovat Pullasuo ja Nairassuo. Kaukolan naapurikylät ovat Kistola, Muurla, Hongisto, Nokoinen, Harjula ja Kaivonpyöli.
Historia.
Kaukola on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä. Kylä on syntynyt kahden historiallisen tien risteyskohtaan. Vielä isojaon aikaan Kaukolassa oli Karjaskylän takamaita, mikä lienee seurausta kylän asuttajien alkuperästä. Kylän seitsemän kantatilaa sijaitsivat kahdella vierekkäisellä kylänmäellä ja kuuluivat ensin hallinnollisesti Muurlan läänin veropitäjään, 1620-luvulta lähtien Perniöön ja sitten Uskelaan, jossa Muurla kuului Salon yökuntaan ennen oman kappeliseurakunnan perustamista 1724. Isojako rikkoi vanhan kylärakenteen 1700-luvun lopulla, kun silloiset viisi kantatilaa siirtyivät omien maidensa keskelle.
Kaukolan toisella kylänmäellä toimi kestikievari 1800-luvulle saakka. Samalle mäelle perustettiin myöhemmin Kaukolan kansakoulu, joka toimi vuoteen 1973 asti. Kaukolan torpparialue teiden risteyksessä kehittyi 1900-luvun alussa kylän uudeksi kyläkeskukseksi, kun torpat ja mäkituvat itsenäistyivät. Risteysalueella toimi muun muassa kauppa. Kiskontie oikaistiin 1970-luvun alussa, jolloin kyläkeskus jäi risteysalueen pohjoispuolelle.
Entä jos?

Entä jos? on suomalainen keskusteluohjelma, jossa puidaan historiallisia sekä ajankohtaisia tapahtumia ja ns. "jossitellaan" niistä. Ohjelma alkoi kesäkuussa 2020 YLE TV1 -kanavalla ja Yle Areenassa, ja sitä juontaa Jari Tervo. Ohjelmassa joka kerta vaihtuvina vakiopanelisteina toimivat Jani Halme, Sakari Pesola, Tuija Siltamäki, Pekka Seppänen, Mari K. Niemi ja Markus Leikola.
Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin suoraan toimittajien kodeista toukokuussa 2020 koronavirustaudin rajoitteiden vuoksi.
Theodor Körner (kirjailija)

Karl (Carl) Theodor Körner (1791–1813) oli saksalainen runoilija. Hän kasvoi henkisten lahjojensa kehitykselle suotuisassa ympäristössä. Hän opiskeli 1808–1810 Freibergin vuoriakatemiassa, harjoitti sitten Leipzigin ja Berliinin yliopistoissa lakitieteen sekä myös historian ja filosofian opintoja. Berliinistä hän jo 1811 siirtyi Wieniin, missä meni kihloihin näyttelijätär Antonie Adambergerin kanssa ja sai 1813 hovinäytelmärunoilijan paikan.
Körner oli jo Leipzigissa julkaissut runokokoelman "Knospen" (1810). 1811–1813 seurasi nopeaan tahtiin oopperalibrettoja ja draamallisia teoksia, kuten "Die Braut", "Der grüne Domino", "Der Nachtwächter", "Toni", "Die Sühne", "Zriny" ja "Hedwig", joissa ilmenee Schillerin ja Kotzebuen vaikutusta. Preussin kehottaessa taisteluun Napoleonia vastaan Körner liittyi 19. maaliskuuta 1813 Breslaussa Lützowin vapaajoukkoon ja yleni pian luutnantiksi. Hän kaatui Gadebuschin luona Mecklenburgissa 26. elokuuta sepitettyään pari päivää aikaisemmin viimeisen runonsa. Hänet haudattiin Wöbbelinin kylän lähellä kasvavan tammen juurelle.
Kuolemattoman maineen maanmiestensä mielissä Körner saavutti vapaus- ja taistelulauluillaan, jotka julkaistiin 1814 nimellä "Leier und Schwert". Kaksi Yrjö Jylhän suomentamaa Körnerin runoa, ”Lützowin hurja tie” ja ”Ratsulaulu”, on julkaistu antologiassa "Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 1: Saksan kirjallisuuden kultainen kirja" (WSOY, 1930).
Körnerin isä oli virkamies ja itsekin kirjailija Christian Gottfried Körner, joka oli Friedrich Schillerin ystävä.
Etelä-Savon vaakuna

Etelä-Savon vaakuna on Etelä-Savon maakunnan heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Mustassa kentässä vastapalkittain viritetty käsijousi; kaikki kultaa, paitsi jousen jänne sekä nuolen kärki ja sulitettu pyrstö hopeaa."
Vaakunan aihe on käännetty muunnelma Savon historiallisen maakunnan vaakunasta, jonka kruunutonta mallia käyttää Pohjois-Savon maakunta. Varhaisimmissa Savon vaakunan kuvaelmissa jousen suunta oli Etelä-Savon vaakunan mukainen. Vaikka jousen suuntaa voidaan pitää heraldisesti epäkorrektina, on Etelä-Savon vaakuna yksittäinen poikkeustapaus Suomen maakuntien vaakunoiden joukossa. Savon jousi esiintyy muun muassa Mikkelin ja Savonlinnan vaakunoissa ja sen värejä on käytetty Savon perinteisessä isännänviirissä.
Etelä-Savon maakunnalla on käytössä myös vaakunan pohjalta tehty maakuntalippu, jossa jousen lisäksi on lipun tangonpuoleisella reunalla keltainen pieli sekä raita. Lipun on tehnyt suunnittelija Suvi Ripatti ja Etelä-Savon maakuntahallitus vahvisti sen käyttöön 10.6.2020.
Toivakan terveysasema

Toivakan terveysasema on Toivakan kirkonkylällä toimiva terveysasema. Se on Keski-Suomen hyvinvointialueen ylläpitämä. Se sijaitsee osoitteessa Iltaruskontie 6. Terveysasemalla toimii lääkärin, hoitajan ja psykologin vastaanotot, hammashoitola, neuvola sekä Fimlab laboratorioiden näyttenotto.
Keski-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuusto päätti kokouksessaan 11. kesäkuuta 2024, että se lakkautaa Toivakan terveysaseman vuosien 2024-2030 aikana. Tarkoitus on korvata terveysasema palvelupisteellä.
Babylon (Skindredin albumi)

Babylon on Skindredin debyyttialbumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2002.
Detroit/Hamtramck Assembly

Detroit/Hamtramck Assembly on General Motorsin omistama autotehdas Detroitin ja Hamtramckin rajalla, Michiganissa Yhdysvalloissa. Tuotantolaitos avattiin vuonna 1911 nimellä Dodge Factory. Se suljettiin 1980 ja purettiin seuraavana vuonna. Uusi tehdas valmistui helmikuussa 1985, jolloin Cadillac Eldoradosta tuli ensimmäinen uudelta tehtaalta valmistunut ajoneuvo. 
Tehdasta mukautettiin GMC Hummer EV -sähköauton valmistukseen keväällä 2020.
GMC Hummer EV

GMC Hummer EV on yhdysvaltalaisen General Motorsin GMC-brändin sähköautomalli. Korivaihtoehdot ovat lava-auto ja maasturi. Auton julkaisu oli tarkoitus järjestää 20. toukokuuta 2020, mutta sitä lykättiin eteenpäin koronaviruspandemian takia. Hummer EV:tä valmistetaan Detroit/Hamtramck Assembly -tuotantolaitoksella Michiganissa. Lava-autoversion odotetaan tulevan myyntiin loppuvuodesta 2021.
Bucks Fizzin diskografia

Bucks Fizz on englantilainen pop-yhtye, joka perustettiin vuoden 1981 Eurovision laulukilpailua varten.
Tina(II)bromidi

Tina(II)bromidi (SnBr2) on tina- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tina(II)bromidi on keltaista kiteistä ainetta. Sen rakenne muistuttaa tina(II)kloridin rakennetta, tina- ja bromidi-ionit muodostavat polymeeriketjun ja alkeiskoppi on ortogonaalinen. Yhdiste liukenee muun muassa dietyylieetteriin, etanoliin ja asetoniin. Se liukenee, mutta myös hydrolysoituu helposti. Tina(II)bromidi on pelkistin.
Tina(II)bromidia valmistetaan metallisen tinan ja vetybromidin välisellä reaktiolla .
Sn + 2 HBr → SnBr2 + H2
Tina(II)bromidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa pelkistimenä ja Lewis-happokatalyyttinä allylointi- ja metylointireaktioissa.
Etelä-Karjalan vaakuna

Etelä-Karjalan vaakuna on Etelä-Karjalan maakunnan heraldinen tunnus. Vaakunan vuonna 2008 korjattu heraldinen selitys kuuluu: "Alennetusti punaiseen ja mustaan katkaistulla kilvellä aaltokoroinen hirsi yläpuolellaan kaksi toisiaan vastaan iskevää käsivartta, joista oikea, haarniskoitu pitelee miekkaa ja vasen, rengaspanssarin peittämä paljaassa kädessä käyrää sapelia, kaikki hopeaa, paitsi aseiden kahvat ja haarniskan liitosvanteet kultaa."
Vaakunan käsivarret miekkoineen ovat peräisin Karjalan historiallisen maakunnan vaakunasta ja sen värit ovat perinteiset Karjalan tunnusvärit. Kilven aaltokoro viittaa maakuntaa halkovaan Saimaaseen ja muihin alueen vesistöihin. Vaakuna on suunnitellut suunnitteluarkkitehti Tuula Taskula ja se hyväksyttiin Etelä-Karjalan maakuntavaltuuston kokouksessa 2.4.1997.
Etelä-Karjalan maakuntaliitolla oli ennen nykyistä vaakunaa heraldikko Olof Eriksonin 1980-luvulla suunnittelema vaakuna joka ei kuitenkaan vakiintunut maakuntaa kuvaavaksi tunnukseksi. Kymen ja Etelä-Suomen läänien vaakunoissa käytettiin Karjalan historiallista vaakunaa kuvaamassa Etelä-Karjalan aluetta osana läänejä, kun taas Viipurin lääni käytti vaakunanaan Viipurin vanhaa kaupunginvaakunaa.
Heraldikko Jukka Suvisaaren vuonna 1989 suunnittelemassa Etelä-Karjalan perinteisessä isännänviirissä on Karjalan vaakunasta peräisin olevat värit valkoinen, punainen ja keltainen, toisin kuin koko Karjalan musta-punaisessa isännänviirissä. 10. joulukuuta 2002 Etelä-Karjalan maakuntavaltuusto otti käyttöön myös maakuntaviirin, jossa yhdistyvät maakuntavaakunan käsivarret, sekä perinteisen karjalaisviirin musta-punaiset värit.
Roots Rock Riot

Roots Rock Riot on Skindredin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2007.
Babylon (täsmennyssivu)

Babylon tarkoittaa seuraavia asioita:
Mats Rådberg

Mats Rådberg (8. kesäkuuta 1948 – 27. kesäkuuta 2020) oli ruotsalainen countrylaulaja, kitaristi, säveltäjä.
Toivakan koulukeskus

Toivakan koulukeskus on keskisuomalaisen Toivakan kunnan kirkonkylässä sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9). Koulun rehtori on Sirpa Orell-Pohjola.
Toivakan koulukeskuksen peruskoulua käyvien oppilaiden lukumäärä on ollut kasvussa. Vuonna 2022 koulua kävi yhteensä 320 peruskoululaista (2018: 291; 2016:261). Lukuvuonna 2019-2020 koulun oppilasmäärä oli 317.
Trevante Rhodes

 
Trevante Nemour Rhodes (s. 10. helmikuuta 1990 Ponchatoula, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Barry Jenkinsin elokuvassa "Moonlight". Hän on myös näytellyt elokuvissa "The Predator" ja "Bird Box".
Dorothy Dorow

Dorothy Margaret Dorow (22. elokuuta 1930 Lontoo – 15. huhtikuuta 2017) oli brittiläinen sopraano, joka tuli tunnetuksi tulkinnoillaan 1900-luvun avantgardesäveltäjien teoksista.
Dorow aloitti pianonsoiton 2-vuotiaana ja pääsi 18-vuotiaana täysipäiväiseksi opiskelijaksi Trinity College of Musiciin, jossa opiskeli sävellystä, pianonsoittoa ja laulua. Hän kehitti tekniikkaansa myös Maggie Teyten johdolla ilmeisesti tämän viimeisenä oppilaana. Dorow debytoi Lontoossa vuonna 1958. Hän kantaesitti urallaan muiden muassa Alexander Goehrin, Peter Maxwell Daviesin, Harrison Birtwistlen, Richard Rodney Bennettin, Pierre Boulez'n, György Ligetin, Hans Werner Henzen, Luigi Dallapiccolan, Sylvano Bussottin ja Luigi Nonon teoksia. Dorow loi Hilde Mackin roolin Henzen oopperassa "Elegy for Young Lovers" Glyndebournen oopperafestivaalissa. 
Dorow oli vuodesta 1954 naimisissa Daniel Bellin kanssa ja muutti miehensä kanssa Ruotsiin vuonna 1963. Dorowin saama julkisuus väheni Isosta-Britanniasta lähdön ja nuoren perheen tuomien vastuiden myötä. Hän kuitenkin jatkoi laulamista etenkin levytyksillä. Avioliitto päättyi ja Dorow muutti sittemmin Alankomaihin, jossa toimi vuodesta 1977 lauluprofessorina Maastrichtin yliopistossa. Hän joutui luopumaan esiintymisestä vuonna 1986 sairastuttuaan fibromyalgiaan ja muutti vuonna 1992 Cornwalliin. Dorow sai vuonna 1987 Edison-palkinnon Anton Webernin laulujen kokonaislevytyksestä pianisti Rudolf Jansenin kanssa. Muita säveltäjiä, joiden teoksia Dorow levytti, olivat muiden muassa Fartein Valen, Arnold Schönberg, Alban Berg, Benjamin Britten, Gustav Holst, Arthur Bliss ja Arnold Bax.
Dorow kuoli 86-vuotiaana. Hänellä oli tytär ja poika.
Saku (Nagano)

Saku () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Sakun altaan alueella Chikumajoen varrella. Etelässä kaupunkiin kuuluu Yatsugataken reunavuorten ylänköalueita, idässä se rajautuu Gunman prefektuuriin. Sakussa on 98 696 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 423,51 neliökilometriä.
Sakun kaupunki perustettiin vuonna 1961 liittämällä yhteen Asaman (entinen Iwamurada), Nakagomin ja Nozawan maaseutukaupungit sekä Higashin kyläkunta. Tämän vuoksi kaupungilla ei ole selkeää keskustaa. Sittemmin Iwamuradan ja Nakagomin alueet ovat kasvaneet yhteen niiden välille rakennetun kaupungintalon ympärille. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen yhdistettiin Mochizukin ja Usudan maaseutukaupungit sekä Asashinan kyläkunta. Iwamurada ja Mochizuki kehittyivät historiallisesti Nakasendō-tiereitin postiasemina, Iwamurada myös linnanaluskaupunkina Naitō-klaanin hallinnassa. Eräs perinteinen elinkeino on koikarppien kasvatus. Nykyisin kaupungissa on kone-, elintarvike- ja puusepänteollisuutta, maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä ja koristekukkia. 
Sakun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi vuonna 1875 rakennettu Nakagomin koulu, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista, ja Kondai-jin buddhalainen temppeli. Kaupungissa toimii Sakun modernin taiteen museo. Kaupungin itäosat kuuluvat Myōgin–Arafunen–Saku-kōgenin puolikansallispuistoon, jossa lähellä Namezujoen laaksoa on Shoya-osenin kuuma lähde. Länsiosien vuoristoalueet ovat sen sijaan osa Yatsugataken–Chūshin-kōgenin puolikansallispuistoa. Sakua palvelevat suurnopeusjunayhteys Hokuriku Shinkansen ja JR Higashi-Nihonin Koumi-linja.
Lars ja se ainoa oikea

Lars ja se ainoa oikea () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut romanttinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Craig Gillespie ja käsikirjoittanut Nancy Oliver. Sen pääosia esittää Ryan Gosling, Emily Mortimer, Paul Schneider, Kelli Garner ja Patricia Clarkson. Elokuva kertoo Larsista (Gosling), hyväsydämisestä, mutta ujosta, henkisesti sairaasta miehestä, joka rakastuu netissä tapaamaansa seksinukkeen.
Vaikka "Lars ja se ainoa oikea" ei menestynyt kaupallisesti, niin se sai kuitenkin kriitikoilta ylistystä. Elokuva sai myös Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta, sekä Gosling sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miespääosasta musikkali- tai komediaelokuvssa.
Oskarit (suku)

Oskarit ("Astronotus") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Labyrinttikalat

Labyrinttikalat (Anabantiformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen lahko. Siihen kuuluu neljä heimoa, jotka jakautuvat seuraaviin kahteen alalahkoon:
Paksueväoskari

Paksueväoskari ("Astronotus crassipinnis") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji.
Paksueväoskari voi kasvaa korkeintaan 25 senttimetrin mittaiseksi. Lajia tavataan Argentiinasta, Boliviasta, Brasiliasta, Paraguaysta ja Perusta. Sopiva pH-arvo sille on 6–7. Paksueväoskari on lihansyöjä. Se käyttää ravinnokseen ainakin hyönteisiä, rapuja, matoja sekä muita kaloja.
Luikerokalat

Luikerokalat (Blenniiformes) on viuhkaeväisten kalojen (Actinopterygii) lahko. Suppeimmillaan luetaan kuusi heimoa:. Uusimpien luokitusten mukaan heimoja lahkossa on kuitenkin 13.
Aiemmin kuusi heimoa näistä on luokiteltu ahvenkalojen lahkoon (Perciformes) kuuluvaksi alalahkoksi Blennioidei.
Pristotis

Pristotis on koralliahventen (Pomacentridae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta, Aasiasta ja Oseaniasta:
Omissio (filosofia)

Omissio on seurausetiikkassa termi tarkoitukselliselle tekemättä jättämiselle. Sen lisäksi, että etiikassa pohditaan tekoja eli akteja ja niiden seurauksia, myös tekemättä jättämisellä voi joissakin tapauksissa olla suuri merkitys. Jos agentti eli toimija jättää tarkoituksellisesti jonkin teon tekemättä tietyn lopputuloksen saavuttamiseksi, hänen voidaan katsoa olevan yhtä lailla vastuullinen lopputulemasta vaikka tämä ei olisi varsinaisesti tehnyt mitään. Kuvitellaan esimerkiksi että henkilö A toivoo henkilön B:n kuolevan. Erään kerran A näkee B:n olevan kuoleman vaarassa ja päättää olla pelastamatta B:tä, mikä johtaa tämän kuolemaan. Joidenkin näkemysten mukaan A:n tekemättä jättäminen on täysin rinnastettavissa murhaan, ollen yhtä vakava kuin tahallinen teko joka aiheuttaisi B:n kuoleman. Keskustelua aktin ja omission erosta moraaliselta näkökulmalta on käyty muun muassa puhuttaessa eutanasiasta sekä abortin laillisuudesta. 
Aktin ja omission suhdetta käsittelee esimerkiksi Philippa Footin esittämä ajatuskoe raiteilla suistuvasta raitiovaunusta, joka tunnetuimmassa muodossaan kuuluu seuraavasti: ajatuskokeen henkilö kontrolloi vaihdetta jolla voidaan vaihtaa raitiovaunun reittiä. Raidetta 1 pitkin syöksyy raitiovaunu, jota ei voi pysäyttää ja sen reitillä on viisi ihmistä. Henkilö voi vaihtaa raiteita, mutta tällöin vaunu tappaa yhden ihmisen raiteella 2. Jos henkilö toimii, hän pelastaa viisi ihmistä ja kuolonuhreja tulee neljä vähemmän, mutta tällöin hänen tekonsa aiheuttaa yhden ihmisen kuoleman. Toisaalta, jos henkilö ei tee mitään, eikä pelasta ihmisiä raiteella 1, hänen voidaan katsoa olevan syyllinen usemman ihmisen kuolemaan. Kyseessä on moraalinen dilemma, jonka molemmat lopputulokset, aktin sekä ommision seuraukset ovat ei-toivotut.
Macrosemiidae

Macrosemiidae on jura- ja liitukaudella eläneiden viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen heimo, jonka lajeja tavattiin Euroopassa, Meksikossa ja Afrikan pohjoisosissa. Macrosemiidae on lahkonsa Macrosemiiformes ainoa heimo. Heimon tyyppisuku on "Macrosemius". Siihen kuuluvat seuraavat yhdeksän sukua:
Amblypomacentrus

Amblypomacentrus on koralliahventen (Pomacentridae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Tyyneltämereltä: