Hautarauhan rikkominen

Hautarauhan rikkominen on rikoslain 17 luvun 12 §:n mukainen rikos. Hautarauhan rikkomisesta tuomitaan sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi. Hautarauhan rikkomiseen syyllistyy, jos
Aikaisemmin hautarauhaan liittyi myös vainajan muiston häpäiseminen. Nykyisessä lainsäädännössä se kuuluu kunnianloukkauksen piiriin.
Hautarauhan rikkomisesta rangaistaan vain, jos teko on tahallinen.
Hautarauhan piiriin kuuluvat paikat.
Suomen lainsäädännössä haudalla tarkoitetaan paikkaa, johon vainaja on kirkollisin tai muunlaisin menoin haudattu. Samanlaisen oikeudellisen suojan saa arkussa haudattu tai ilman arkkua haudattu vainaja sekä hänen tuhkansa tai tuhkauurnansa. Jos ruumis on jäänyt kateisiin, hautana pidetään hautausmaalla olevaa ruumiin symbolista säilytyspaikkaa. Hautarauhan piiriin kuuluu myös merellä oleva kuolleiden viimeinen leposija, jos paikka on nimenomaisin toimin rauhoitettu.
Hautarauha on voimassa niin pitkään kuin hauta voidaan tunnistaa vainajan leposijaksi tai jos paikka muuten tunnustetaan hautausmaaksi. Muinaiset haudat on suojattu muinaismuistolailla (295/1963, 2 §) ja niiden tärvelemisestä rangaistaan rakennussuojelurikosta koskevan lainkohdan (rikoslain 48 luvun 6 §:n) mukaan.
Jos vainajan tuhka on siroteltu luontoon, paikalle ei saa muodostua minkäänlaista hautapaikkaan viittaavaa tunnusmerkistöä. Vaikka tuhkan käsittely ja sirottelupaikan valinta edellyttävät kunnioitusta vainajaa kohtaan, ja vaikka sirottelu vaatii poikkeuksetta maanomistajan luvan, tuhkan sirottelu luontoon ei rajoita paikan tulevaa käyttöä. Hautarauhapykälää koskevien esitöiden mukaan hautarauha voisi ehkä kuitenkin tulla sovellettavaksi tilanteessa, jossa paikka yleisesti tiedetään tuhkan sirottelupaikaksi.
Soveltaminen.
Hautarauhan rikkomista koskevan säännöksen suojelun kohteena ei ole kuollut ihminen. Sen sijaan suomalaisen yhteiskunnan sosiaaliset normit edellyttävät kunnioittavaa suhtautumista vainajiin, hautaustoimituksiin sekä vainajille läheisten ihmisten tunteisiin. Tämä kunnioituksen vaatimus ulottuu myös paikkoihin, joissa vainaja lepää, sekä niihin rinnastettaviin paikkoihin, joilla on välitön merkitys elävien ihmisten suhteessa edesmenneisiin.
Suomessa hautapaikat ovat yleensä seurakuntien ylläpitämillä hautausmailla, mutta maanomistuksella ei ole merkitystä hautarauhan kannalta. Maanomistaja, joka tekee tai teettää hautapaikalla toimia, jotka eivät ole asiallisesti perusteltuja hautapaikan hoidon tai kunnossapidon kannalta, voi syyllistyä hautarauhan rikkomiseen. Kerran perustettu hautapaikka rajoittaa maanomistajan oikeuksia hautaustoimilain 6 luvun mukaisesti vähintään seuraavan 25 vuoden ajan.
Säännöksen toisessa kohdassa mainittu hautaamattoman ruumiin käsittely pahennusta herättävällä tavalla tarkoittaa esimerkiksi ruumiin kätkemistä, sen tuomista yleiselle paikalle, silpomista, hävittämistä tai sen käyttämistä seksuaalisen teon kohteena. 
Kolmannessa kohdassa tarkoitettua haudan tai kuolleen muistomerkin turmelua tai häpäisyä on esimerkiksi kukkien tai istutusten repiminen tai tallaaminen sekä hautakiven sotkeminen, kaataminen tai muunlainen vahingoittaminen sekä jätteiden heittäminen haudalle tai maan kaivaminen haudalla, vaikka se tapahtuisi hautaa avaamatta.
Myös hautapaikalla vieraileminen voidaan laskea hautarauhan rikkomiseksi, jos se toteutetaan esimerkiksi sukeltamalla hautapaikan luo.
Itämerellä 28. syyskuuta 1994 uponneen autolautta "M/S Estonian" hylky rauhoitettiin onnettomuuden löytämättä jääneiden uhrien viimeiseksi leposijaksi Suomen, Ruotsin ja Viron yhteisellä päätöksellä helmikuussa 1995, ja osapuolet sitoutuivat säätämään asiasta erityislait. Suomessa "Estonian" hautarauhan rikkojia voidaan rangaista sakolla tai vankeudella.
Hautarauhaa ei rikota silloin, jos kyse on haudan luvallisesta avaamisesta. Luvallinen avaaminen voi olla esimerkiksi ekshumaatio rikostutkinnan suorittamiseksi tai muualla kuolleen vainajan siirtämiseksi kotipaikkakunnalleen. Hautarauhaa ei myöskään riko hautakiven asentamisen tai haudan huollon vaatima maan kaivaminen. Myös hautapaikan hoitosopimuksen päättymisen jälkeen tapahtuva hautausmaan uudelleenjärjestely on rajattu lain sovellusalueen ulkopuolelle.