Maksuton joukkoliikenne

Maksuttomassa joukkoliikenteessä matkustajilta ei peritä maksua matkoista. Sen sijaan liikenteen hoito rahoitetaan kokonaan julkisin tai yksityisin varoin ja kustannukset katetaan verotuloista, mainostuloista tai muilla keinoilla. 
Väitteitä.
Liikenne- ja kuljetusjärjestelmien professori Heikki Liimataisen mukaan maksuton joukkoliikenne vähentäisi pyöräilyä tai kävelyä, ei yksityisautoilua. Mukavuus ja nopeus ratkaisevat auton käytön. Maksuttomuus helposti heikentäisi joukkoliikenteen palvelutasoa, pidentäisi matka-aikoja ja lisäisi autoilua. Pyöräilyn ja kävelyn väheneminen on terveydelle huono asia, ja niin on Tallinnassakin käynyt.
Tulevaisuudentutkija, liikenneasiantuntija, dosentti Petri Tapion mukaan lisäresurssit kannattaa panostaa kaluston laatuun ja vuorotiheyksiin eikä lipun hinnan laskemiseen.
Maksuton joukkoliikenneolisi tulonsiirto niille, joilla olisi hyvät joukkoliikennepalvelut. Kaupunkien teknisten järjestelmien professori Antti P. Talvitie ihmettelee, miksi näitä ihmisiä pitäisi muiden veronmaksajien tukea. Lisäksi maksuttomuus vääristäisi ihmisten käsityksiä taloudesta.
Liikennesosiologi Kalle Toiskallion mukaan maksuttomuus lisäisi paljon kuntatalouden taakkaa mutta matkustajamääriä vain vähän.
Helsingin elinkeinojohtaja Eero Holstilan mukaan pääkaupunkiseudun uhka on kaupungin hajoaminen, ja siihen maksuton joukkoliikenne ei auttaisi.
Joukkoliikenteen tutkija ja konsultti, DI Antero Alkun mukaan tehokkain tapa lisätä joukkoliikennettä on palvelutason parantaminen. Maksuttomuuden vaikutus jää lyhytaikaiseksi, koska valinta auton ja joukkoliikenteen välillä perustuu palvelutasoon eikä hintaan. Lisäksi maksuton joukkoliikenne tekisi joukkoliikenteestä entistäkin selvemmin "ylimääräisen kustannuksen" ja saisi päättäjät karsimaan vuorot ja linjat minimitasolle, mikä ruokkisi joukkoliikenteen vähentämisen kierrettä.
Maksutonta joukkoliikennettä perustellaan muun muassa joukkoliikenteen suosion kasvattamisella. Maksuttomuutta myös vastustetaan muun muassa julkisten kulujen nousun vuoksi ja siksi, että maksuton joukkoliikenne kuormittuisi enemmän lyhyistä matkoista. Myös joukkoliikenne saastuttaa ja maksaa.
Esityksiä.
Helsingin vihreät kansanedustajat esittivät keväällä 2008 lippujen hinnan puolittamista. Loppuhinnan poistaminen olisi heidän mielestään populismia, joka ei enää vähentäisi autoilua vaan lisäisi joukkoliikenteen käyttöä lyhyillä matkoilla. Kesällä 2008 kansanedustaja Päivi Lipponen (sd) esitti täysin maksutonta joukkoliikennettä.
Esimerkkejä maksuttomasta joukkoliikenteestä.
Tallinnan joukkoliikenne on ollut kaupungin vakituisille asukkaille ilmaista vuodesta 2013 (turistien tulee yhä ostaa matkalippu). Se vähensi ensimmäisen puolen vuoden aikana autoliikennettä 15 %. Alvestan kunnassa Ruotsissa ilmainen joukkoliikenne vähensi hiilidioksidikuormaa 40 tonnia vuodessa. Kahden vuoden kokeilun jälkeen järjestelmä jäi pysyväksi. Ilmainen joukkoliikenne on kaksinkertaistanut joukkoliikennematkojen määrän vuodesta 2012 vuoteen 2018.
Belgialaisessa Hasseltin kaupungissa bussimatkat tulivat maksuttomiksi kesällä 1997. Samalla vuorovälejä tihennettiin. Matkamäärät kasvoivat välittömästi noin 800–900 prosenttia ja ovat nykyisin yli kymmenkertaiset verrattuna maksuttomuutta edeltäneeseen aikaan.
Monissa Euroopan unionin eläkeläiset saavat matkustaa ilmaiseksi lähiliikenteessä. Myös Lontoossa 60 vuotta täyttäneet saavat käyttää busseja ja metroa ilmaiseksi.