tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Siipyy

Siipyy () on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Siipyyn kunta liitettiin vuonna 1973 Kristiinankaupunkiin. Juuri kuntaliitosta edeltävänä vuonna 1972 rakennetun Siipyyn kirkon on suunnitellut Erik Kråkström.
Siipyyn pääelinkeinot olivat maa- ja metsätalous, turkistarhaus sekä kalastus, purjealusten kaudella myös laivanrakennus ja kauppamerenkulku. Kunnan syrjäisestä sijainnista, yksipuolisesta elinkeinorakenteesta ja heikoista yhteyksistä johtuen suuri osa asukkaista joutui jo 1900-luvun alkupuolelta lähtien muuttamaan muualle. 1960- ja 1970-luvulla muuttoliike suuntautui ennen kaikkea Ruotsiin. Monet siipyyläiset maanviljelijät ovat erikoistuneet perunan ja porkkanan tuotantoon.
Siipyyn naapurikunnat olivat Isojoki, Lapväärtti ja Merikarvia. Siipyyn itäosan halki kulkee valtatie 8.
Historiaa.
Suuri osa Siipyyn entisen kunnan alueesta oli kivikaudella vielä meren alla, mutta muun muassa kirkon liepeiltä on löydetty pronssi- ja rautakauden aikaisia hautaraunioita. Pysyvä asutus syntyi vasta 1300-luvulla Ruotsista käsin. Siipyyn kylä kuului alkujaan Ulvilan pitäjään, josta se siirrettiin Närpiöön hallinnollisesti vuonna 1553 ja kirkollisesti vuonna 1606; Skaftung oli alun perinkin ollut osa Närpiötä. Pian tämän jälkeen kylät tulivat osaksi Närpiöstä itsenäistynyttä Lapväärtin seurakuntaa. Siipyy muodostettiin Lapväärtin kappeliseurakunnaksi vuonna 1785 ja se itsenäistyi vuonna 1860. Siipyyn puukirkko valmistui vuonna 1786, mutta se tuhoutui vuonna 1969 sattuneessa tulipalossa. Uusi kirkko rakennettiin vuonna 1972. Lapväärtin vanhin kirkko, joka oli perimätiedon mukaan rakennettu jo 1400-luvulla, sijaitsi Skaftungin kylässä. Metsälän kylässä on Vänrikki Stoolin tarinoista tutun, Suomen sodassa ansioituneen Wilhelm von Schwerinin vuonna 1936 paljastettu muistopatsas.
Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 62,5 prosenttia Siipyyn asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Siipyyn ainoa taajama oli Skaftung, jossa oli 349 asukasta. Sitä ei enää nykyään luokitella taajamaksi. Vuonna 1960 Skaftungissa oli 383 asukasta. Vuoden 1960 rajauksessa taajamia olivat myös kirkonkylä (213 asukasta) ja Metsälä (226 asukasta), joita ei luokiteltu enää taajamiksi vuonna 1970.
Siipyyn vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1969.
Kylät ja kulmakunnat.
Siipyyssä on 3 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1978):
Kulmakuntia Siipyyssä ovat lisäksi:
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Siipyyn väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
Vapaa-aika.
Sipyyssä on useita uimarantoja:
Siipyyntiellä, vanhan koulun tontilla, kirkon läheisyydessä on kesäkioski ja minigolfrata. Samalla alueella sijaitsee myös kyläyhdistyksen kirpputori.
Snappertuna

Snappertuna on Uudellamaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Snappertunan kunnan pääosa liitettiin vuonna 1977 Tammisaareen ja loput Karjaaseen. Vuodesta 2009 lähtien sen alue on osa Raaseporin kaupunkia. Snappertunan puukirkko on peräisin vuodelta 1688. Snappertunajoen–Fagervikin alue on yksi Suomen kansallismaisemista. Raaseporin linna sijaitsi Snappertunan kunnan alueella.
Snappertunan vaakunan suunnitteli A. W. Rancken ja se vahvistettiin vuonna 1951. Snappertunan naapurikunnat olivat Inkoo, Karjaa (aiemmin Karjaan mlk), Pohja ja Tammisaaren maalaiskunta.
Snappertunan kunta oli yksikielisesti ruotsinkielinen; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 92 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Snappertuna oli Uudenmaan läänin ruotsinkielisin kunta.
Snappertunasta oli kotoisin muun muassa erityisesti 1920-luvulla valtakunnallista kuuluisuutta saanut saarnaaja Maria Åkerblom.
Historiaa.
Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta Snappertunassa ovat pronssikauden aikaiset hautakummut Rullarsbölen ja Totalin kylissä. Ensimmäiset pysyvät asukkaat tulivat 1200-luvulla Ruotsin Roslagenista ja Mälarenin seudulta. Rösundin kylä mainittiin asiakirjoissa jo vuonna 1392. Vuonna 1634 Snappertunan väkiluvuksi arvioitiin 834 henkeä.
Snappertuna muodostettiin Karjaan kappeliksi vuoden 1688 tienoilla ja se itsenäistyi vuonna 1915. Nykyisin seurakunta kuuluu Raaseporin seurakuntayhtymään ja Porvoon hiippakuntaan.
Snappertunan tärkeimmät elinkeinot ovat olleet maa- ja metsätalous sekä kalastus. Snappertunan ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1878, säästöpankki perustettiin vuonna 1895 ja osuuskassa vuonna 1926. Kunnallishallinto alkoi vuonna 1865, jolloin valittiin kunnallislautakunta.
Kyliä.
Alhov, Antby, Baggård, Berg, Björnböle, Boxby, Bredslätt, Bredäng, Broby, Båsa, Båsaböle, Dalkarö, Dragsvik, Fagernäs, Gammelboda, Gebbelby, Glamabacka, Grop, Gästans, Gästersjö, Halvskifte (Halstö), Harparbacka, Horsbäck, Höstnäs, Hurskusnäs, Lagmans, Langansböle, Lillbarsgård, Magnäs, Nissbacka, Norrby, Nothamn, Nyboda, Näseby, Persö, Prästholm, Raasepori (Raseborg), Repubacka, Rullarsböle, Rådsböle, Rösund, Skogby, Skräddarböle, Slipars, Snappertuna (Finnäs), Strömsö, Stubböle, Svartbäck, Söderby, Torsö, Total, Trångsund, Tvisäck, Västanby, Väster-Rösund, Västervik, Växär, Åsenby
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Snappertunassa ei ollut lainkaan taajamia.
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Snappertunan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
Kulttuuri.
Murre.
Snappertunan alue on historiallisesti ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Snappertunan ruotsinkielinen murre luetaan uudenmaanruotsin ryhmän länsi-uusimaalaisiin murteisiin.
Ruokakulttuuri.
Snappertuna kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Rannikkokunnassa kala on kuulunut päivittäiseen ruokavalioon. Tyypillisiä suolakaloja ovat olleet silakka ja lahna ja tyypillisin mauste ruohosipuli. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet.
Noppapeli

Noppapelit ovat pelejä, joissa noppa eli arpakuutio on olennaisessa osassa pelin kulkua. Monissa peleissä heitetään noppaa ja liikutaan pelilaudalla nopan silmäluvun osoittama määrä, ja pelitapahtumat riippuvat siitä mihin kohti pelilautaa pelaaja pysähtyy (esimerkiksi "Monopoly"). Toisissa pelitapahtumat liittyvät itse nopan tai noppien silmälukuihin (esimerkiksi Yatzy).
Yksinkertaisimmat noppapelit muodostuvat pelilaudasta, jolla edetään kotipesästä maaliin siirtyen kullakin vuorolla nopan silmäluvun osoittaman määrän. Käärmeet ja tikapuut -versioissa on oikopolkuja, joita pitkin voi päästä eteenpäin tai joutua taaksepäin. Yksinkertaisimillaan noppapeli voi olla esimerkiksi niin sanottu "varpunen", jossa pelaajat heittävät noppaa vuorotellen, ja joka saa ensin ykkösen, on voittaja.
Astetta kehittyneemmissä peleissä, esimerkiksi "Afrikan tähdessä", pelaaja valitsee eri reittien ja toimintojen välillä.
Backgammon ja Yatzy ovat esimerkkejä peleistä, joissa tarvitaan sekä noppaa että taitoa.
Noppapeleillä on mahdollisuus myös huijata esimerkiksi käyttämällä painotettuja noppia, joissa tiettyä silmälukua tulee hieman useammin kuin muita. Tämä on mahdollista erityisesti rahalla pelattaessa.
Historia.
Noppapeli saavutti palkkasoturien suosion keskiajan loppupuolella, ja se levisi myös yhteiskunnan yläluokkien keskuuteen.
Beaujolais Nouveau

Beaujolais Nouveau on ranskalainen Beaujolais-alueen viini. Gamay-rypäleestä valmistettu Beaujoulais Nouveau -viini on valmistettu kuluvan vuoden sadosta, ja se tuodaan markkinoille marraskuun kolmantena torstaina, joka on viinivuoden tärkeimpiä päiviä. Pullot leviävät vuorokaudessa lentorahtina ympäri maailman.
Beaujolais Nouveau on tunnetuin nouveau- eli uuden sadon viini, "vin de primeur". 
Valmistus.
Viini valmistetaan erityisella hiilidioksidimenetelmällä (macération carbonique), joka mahdollistaa viinin nopean kypsymisen.
Beaujolais-alueella on kolme "appellation d'origine contrôlee -"merkintää:
Beaujolais Noveau ei tyypiltään varsinaisesti kuulu mihinkään näistä.
Luonne ja maku.
Nouveau on kevyt ja raikas viini, joka sopii parhaiten kevyiden ruokien, kuten patongin tai juustojen, kanssa. Se on myös sopiva seurusteluviiniksi. Viini tarjotaan 8–10-asteisena eli lähes jääkaappikylmänä, ja se tulee juoda 6 kuukauden kuluessa, sillä se ei ole säilyvää haihtuvien happojensa vuoksi. Dekantointi ennen tarjoilua saattaa parantaa Beaujolais Nouveaun aromia.
Emätinpieru

Emätinpieru (lat. "flatus vaginalis") on emättimen ilmapäästö, joka usein tapahtuu yhdynnän tai muun seksuaalisen kanssakäymisen tai venyttelyn ja harjoittelun, kuten joogan, aikana tai jälkeen. Nimensä mukaisesti emätinpieru muistuttaa ääneltään pierua, mutta päästö ei sisällä poistokaasuja, eikä siihen täten liity vastaavaa hajua.
Emätinpierut ovat luonnollisia, mutta saattavat ensimmäisillä kerroilla koettuina aiheuttaa noloja tilanteita. Jotkut pitävät emätinpieruja eroottisina. Niille on jopa oma pornografian alalajinsa.
Syyt.
Emätinpierut syntyvät, kun ilmaa joutuu rentoutuneeseen emättimeen. Tyypillisimmin tämä tapahtuu yhdynnän aikana, kun siitin käy emättimen ulkopuolella, mutta työntyy nopeasti takaisin vieden ilmaa mukanaan emättimeen. Pakkaantunut ilma purkaantuu emätinpieruna. Purkaantuminen voi tapahtua yhdynnän aikana sivuteitse tai yhdynnän jälkeen. 
Välttäminen.
Ulospäin työntävät Kegel-harjoitukset saattavat vähentää emätinpierujen määrää emätinyhdynnän osalta. Määrää voidaan vähentää myös välttämällä asentoja, joissa nainen kohottaa lantiotaan ja reisiään esimerkiksi nostamalla jalkansa päänsä yläpuolelle. Tällaiset asennot tekevät yhdynnän työntöjen sisäänpäin kohdistuvasta liikkeestä tiiviitä, jolloin niistä aiheutuu emätinpieruja. Myös liukastevoiteiden käyttö saattaa vähentää emätinpierujen määrää.
Nellie Bly

Elizabeth Jane Cochran (5. toukokuuta 1864 Cochran's Mills, Pennsylvania – 27. tammikuuta 1922) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Cochran tunnetaan parhaiten kirjailijanimellään Nellie Bly. Häntä pidetään yhtenä tutkivan journalismin pioneereista. Hän lienee muuttanut myöhemmin sukunimensä Cochraneksi. Cochranin jo lapsena saama lempinimi ”Pink” johtui ilmeisesti hänen kirkkaan vaaleanpunaisesta kastemekostaan.
Cochranin ura lehtialalla alkoi, kun hän kirjoitti vastineen "Pittsburgh Dispatchissä" julkaistun seksistisen kolumnin toimittajalle. Kirjeen laatu sai toimittajan pyytämään Cochrania liittymään lehden toimittajakuntaan. Toimittaja antoi myös Cochranille kirjailijanimen "Nellie Bly" Stephen Fosterin tuolloin suositun laulun päähenkilön mukaan.
Bly kirjoitti useita tutkivia artikkeleita ennen karkotustaan naistensivuille. Bly lähti "Dispatchistä" New Yorkiin, missä hän sai paikan Joseph Pulitzerin sensaatiohakuisesta "New York World" -lehdestä. Bly sai ensimmäisenä työtehtävänään kirjoittaa artikkelin naisten mielisairaalasta Blackwell's Islandilla. Bly kirjautui sisään potilaana ja paljasti hirvittävät olot, joissa potilaita hoidettiin. Tämäntyyppisestä journalismista tuli hänen tavaramerkkinsä. Blyn reportaasi on julkaistu suomeksi nimellä "Kymmenen päivää mielisairaalassa" (Oppian 2018).
"New York Worldin" toimituspalaverissa ehdotettiin vuonna 1888, että "World" lähettäisi reportterin maailmanympärimatkalle Jules Vernen "Maailman ympäri 80 päivässä" -kirjaa jäljitellen. Valinta osui Nellie Blyhyn, ja 14. marraskuuta 1889 hän lähti New Yorkista 40 071 kilometrin matkalle.
Bly palasi New Yorkiin 25. tammikuuta 1890 eli ”seitsemänkymmentäkaksi päivää, kuusi tuntia, yksitoista minuuttia ja neljätoista sekuntia lähdöstä Hobokenista”. Se oli silloinen maailmanennätys lajissaan, vaikkakin jo muutamaa kuukautta myöhemmin George Francis Train paransi ennätyksen 62 päivään.
Matkoillaan maailman ympäri Bly kävi paitsi Englannissa, Japanissa, Kiinassa, Hongkongissa ja muissa paikoissa, myös Jules Vernen kodissa, Brindisissä, Colombossa ja San Franciscossa. Hän oli myös ensimmäinen nainen, joka matkusti maailman ympäri ilman jatkuvaa miesseuraa, ja tästä syystä hänestä tuli esikuva monille naisille.
Bly avioitui vuonna 1895 miljonääri Robert Seamanin kanssa ja lopetti vähäksi aikaa toimittajantyön. Hän otti miehensä yritysten johdon tämän kuoleman jälkeen 1904. Myöhemmin hän palasi lehtialalle ja teki muun muassa katsauksen "Women's suffrage" -liikkeen kokouksesta 1913 ja raportin ensimmäisen maailmansodan itärintamalta.
Elizabeth Cochrane kuoli 57-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
New Yorkin Brooklynissä on pieni huvipuisto, joka on nimetty Nellie Blyn mukaan. Huvipuiston teema on "Maailman ympäri 80 päivässä".
Liennytys

Liennytys tarkoittaa Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välisen jännitteen yleistä lievenemistä ja kylmän sodan rauhoittumista. Liennytys-käsite () tuli käyttöön 1960-luvulla.
Kylmän sodan aikana Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen suhteet olivat kireät. Yhdysvallat ja sen Nato-liittolaiset katsoivat Neuvostoliiton uhkaavan niitä sotilaallisesti. Sen vuoksi pyrittiin estämään Neuvostoliiton vaikutusvallan lisääntyminen, jonka tavoitteena pidettiin kommunistista maailmanvallankumousta. Neuvostoliitto taas tulkitsi länsivaltojen sotilaallisen yhteistyön uhkaksi itselleen. 
Neuvostojohtaja Josif Stalinin kuoleman jälkeen elettiin ensimmäinen sovinnollinen kausi, suojasää vuodesta 1956 noin vuoteen 1964. Tällöin päästiin sopuun Itävallan puolueettomasta asemasta. Vuonna 1962 Kuuban kriisin jälkeen Neuvostoliitto lievensi politiikkaansa ja alkoi käyttää länsisuhteistaan termiä rauhanomainen rinnakkaiselo. Tämä ei kuitenkaan merkinnyt jännitteiden laukeamista, vaan suurvaltojen välistä voimatasapainoa eli kauhun tasapainoa. Suurvallat yrittivät välttää tilanteita, joissa niiden joukot joutuisivat taistelemaan toisiaan vastaan. Suurvaltakilpailu siirtyi asevarustelusta muille aloille kuten avaruuskilpailuun, urheiluun ja vaikutusvallan hankkimiseen kolmannessa maailmassa.
Huomattava askel liennytyksessä otettiin, kun kaksi Saksaa, Länsi-Saksa ja Itä-Saksa, tunnustivat toistensa olemassaolon vuonna 1972. Tämän sopimuksen välivaiheita olivat neljän vallan sopimus Berliinin asemasta ja Länsi-Saksan sopimukset Neuvostoliiton ja Puolan kanssa vuonna 1972.
Liennytyksen aikaan kuuluivat muun muassa:
Liennytyksen keskeisiä saavutuksia olivat: (1) Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen väliset sopimukset suursodan vaaran vähentämiseksi ja ydinaseistuksen valvomiseksi, (2) useiden toisen maailmansodan synnyttämien kiistakysymysten ratkaiseminen Euroopassa ja (3) Euroopan valtioiden kahdenvälisen yhteistyön käynnistyminen ja vakiintuminen rautaesiripun yli. 
Liennytyksen aika päättyi, kun Neuvostoliitto miehitti Afganistanin vuonna 1979 ja Yhdysvaltain presidentiksi valittiin antikommunistinen Ronald Reagan vuonna 1981. Nämä seikat johtivat Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välien kiristymiseen.
Mika Halvari

Mika Kristian Halvari (s. 13. helmikuuta 1970 Kemi) on suomalainen entinen kuulantyöntäjä. Hän edusti Kemin Kuntoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen valmentajanaan toimi Janne Palokangas. 
Halvari sijoittui seitsemänneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sudburyssa 1988. Seuraavana vuonna hän oli viides saman ikäluokan EM-kilpailuissa Varaždinissa. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän karsiutui loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän oli Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa kahdeksas tuloksella 19,48 ja Helsingin EM-kilpailuissa neljäs työnnettyään 19,52. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan kilpailun Ljubljanassa. 
Halvari voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Barcelonassa 1995 tuloksella 20,74. Saman vuoden Götegorgin MM-kilpailuissa hän sai hopeaa työnnettyään 20,93; hän hävisi kilpailun voittaneelle John Godinalle hieman yli puoli metriä. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Turussa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 1997 hän oli sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa kuudes tuloksella 20,22 ja ulkoratojen MM-kilpailuissa Ateenassa viides työnnettyään 20,13 sekä voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Dublinissa.
Halvari sai hopeaa Valencian sisäratojen EM-kilpailuissa 1998 tuloksella 20,59. Kesäkuussa hän voitti Euroopan cupin superliigan kilpailun Pietarissa tuloksella 20,79. Myöhemmin samana vuonna hän oli kuudes Budapestin EM-kilpailuissa työnnettyään 20,33. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 ja Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa 2000 hän karsiutui loppukilpailusta. 
Halvari saavutti Kalevan kisoissa kultaa 1994, 1995 ja 1997, hopeaa 1990, 1991 ja 1998 sekä pronssia 1999. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 1994, 1995, 1996, 1997, 1998 ja 2000. Lisäksi hän sai hopeaa 1989 ja 1990 sekä pronssia 1992 ja 2004. Aikuisten maaottelun kuulakilpailun hän voitti ulkoradoilla 1994, 1995, 1996 ja 1997 sekä hallissa 1994, 1995, 1996, 1997, 1998 ja 2000.
Halvarin ennätys ulkoradalla on 21,50 (Hämeenkyrö, 9. heinäkuuta 1995), mutta sisätiloissa hän on työntänyt Pohjoismaiden ennätyksen 22,09 (Tampere, 7. helmikuuta 2000). Halvari kuuluu 20 metrin kerhoon. Hän pääsi kerhon jäseneksi työnnettyään 4. elokuuta 1993 Kotkassa tuloksen 20,08.
Halvari kärsi urallaan lukuisista loukkaantumisista, muun muassa hänen akillesjänteensä meni poikki vuosina 1996 ja 2000. Hän on pituudeltaan 190 senttimetriä ja painoi aktiiviaikanaan noin 140 kilogrammaa riippuen vuodesta.
Halvari työskentelee Torniossa tullin virkamiehenä; hän on palvellut tullilaitosta jo vuodesta 1995.
Sulva

Sulva () on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Sulvan saaristo ja rannikon puoleiset kylät (mm. Sundom) liitettiin 1973 Vaasaan ja itäiset kylät (mm. Sulvan kirkonkylä) Mustasaareen. Sulvan puukirkko on vuodelta 1786. Kirkon suunnitteli Johan Elfström. Sulva muodostettiin Maalahden kappeliseurakunnaksi vuonna 1647 ja se itsenäistyi vuonna 1860. Sulvan seurakunta kuuluu Mustasaaren seurakuntayhtymään ja Porvoon hiippakuntaan.
Sulvan naapurikunnat olivat Laihia, Maalahti, Mustasaari, Raippaluoto ja Vaasa.
Sulvan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1968.
Söderfjärdenin törmäyskraatteri.
Sulvan länsipuolella oleva Söderfjärden on syntynyt noin 530 miljoonaa vuotta sitten syntyneestä meteoriittikraatterista. Kraatterin pohja on enimmillään noin 300 metrin syvyydessä. Peltoaukea on yksi Pohjoismaiden suurimmista kuivatusurakoista. Patojen, kanavien ja pumppujen avulla onnistuttiin 1920-luvulla maan kohoamista nopeuttamaan 200 vuodella, jolloin saatiin yli 2 000 hehtaaria uutta peltoa. Peltoaukean tunnistaa pyöreästä muodosta. Syksyisin kraatterin pellot täyttyvät muuttavista kurjista. Syyskuun lopussa 2006 siellä oli yli 7 000 kurkea yhtaikaa.
Historia.
Sulva on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1552, jolloin se kuului Mustasaaren pitäjään. Myöhemmin alue liitettiin Maalahden pitäjään. Sulvalaiset rakensivat pitäjän ensimmäisen saarnahuoneen vuosina 1626–1628,minkä jälkeen Maalahden papit alkoivat pitää siellä jumalanpalveluksia joka kolmas sunnuntai. Sulvan nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1783–1786. Sulva muodostettiin Maalahden kappeliksi vuonna 1647, ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1860.
Kyliä.
Munsmo, Riimala (Rimal), Sulva (Solf), Sundom
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Sulvassa oli kaksi taajamaa: kirkonkylä (430 asukasta) ja Sundom (726 asukasta). Vuonna 1960 kirkonkylässä oli 376 asukasta ja Sundomissa 850 asukasta.
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Sulvan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
Vuonna 1973 Sulvan kunta jaettiin Vaasan ja Mustasaaren kesken, asukasmäärien osalta melkein tasan. Vaasaan liitetyllä alueella oli 1 235 asukasta ja Mustasaareen liitetyllä 1 263 asukasta.
Nykyään Vaasan kuuluvalla Sundomin suuralueella on 2 497 asukasta (31.12.2016) ja Mustasaareen kuuluvalla Sulvan osa-alueella 2 648 asukasta (31.12.2015).
Sulvassa puhutaan omaa pohjanmaanruotsin kielen murretta.
Hallinto.
Valtuustokaudella 1969–1972 Sulvan kunnanvaltuustossa oli 17 paikkaa, joista yksitoista oli RKP:n hallussa, viisi sosiaalidemokraateilla ja yksi kansandemokraateilla.
Korean työväenpuolue

Korean työväenpuolue () on Pohjois-Korean suurin puolue, joka oli ennen 2007 perustuslakimuutosta kommunistinen puolue. Se on perustettu 10. lokakuuta 1945 pääministeri Kim Il-sungin johdolla. Korean työväenpuolue syntyi Korean kommunistisen puolueen ja Uuden demokraattisen puolueen sekä eräiden uskonnollisten ryhmittymien kattojärjestöksi. Korean työväenpuolue johtaa lisäksi Demokraattista isänmaan yhdistämisen rintamaa, maassa toimivien poliittisten puolueiden ja kansalaisjärjestöjen kattojärjestöä.
Puolueen lipussa on vasara työläisten symbolina ja viikate talonpoikien symbolina (ks. sirppi ja vasara) sekä kirjoituspensseli älykköjen symbolina.
Puoluetta johti vuodesta 1945 Kim Il-sung aina kuolemaansa vuonna 1994 asti. Tämän jälkeen puolueen ylintä valtaa käytti keskuskomitea, kunnes vuonna 1997 puolue valitsi pääsihteerikseen Kim Jong-ilin. Kim Jong-ilin kuoltua puolueen keskuskomitean johtajaksi valittiin joulukuussa 2011 hänen poikansa Kim Jong-un. Korean työväenpuolueessa on useita miljoonia jäseniä, joiden valitsema edustajakokous nimittää useita kymmeniä jäseniä käsittävän keskuskomitean ja yhdeksänjäsenisen politbyroon.
Viimeksi Korean työväenpuolue on pitänyt kongressinsa tammikuussa 2021. Kongressissa maan korkein virka, joka oli ollut yhdeksän vuotta täyttämättä, täytettiin yllättäen ylentämällä Kim Jong-un Korean työväenpuolueen pääsihteeriksi. Lisäksi puolueen sääntöihin tehtiin muutos: ensimmäisen sihteerin virkaa, jota pääsihteeriksi noussut Kim Jong-un oli hoitanut, muutettiin siten, että viran haltija on jatkossa pääsihteerin varahenkilö.
Puolueen pää-äänenkannattaja on "Rodong Sinmun" (”Työläisten lehti”).
Sporalogia

Sporalogia on skeptikko Nils Mustelinin esittämä parodia astrologiasta. Sana on johdettu Helsingin slangin raitiovaunua tarkoittavasta sanasta "spora", jonka juurena on ruotsin kielen sana "spårvagn". Mustelin esitti sporalogia-oppinsa Ursan kustantamassa kirjassa "" vuonna 1989.
Mustelin huomautti kirjoituksessaan, että Helsingin kaupungissa liikkuvat raitiovaunut vaikuttavat kaupungin asukkaisiin paljon suuremmalla painovoimalla kuin kaukaiset planeetat, ja lisäksi ne synnyttävät tehokkaina sähkölaitteina sähkömagneettisia aaltoja. Mustelinin mukaan olisi aivan mielekästä laatia raitiovaunuhoroskooppeja, karttoja raitiovaunujen sijainneista jonkun henkilön syntymän hetkellä, ja yrittää päätellä niistä jotakin henkilön ominaisuuksista. Tähän Mustelin yhdistäisi raitiovaunulinjojen numeroiden numerologista tulkintaa.
Englannin liigacup

Liigacup () on englantilainen Football Leaguen järjestämä cup-muotoinen jalkapallokilpailu. Liigacup on järjestetty joka vuosi kaudesta 1960–1961 lähtien. Eniten mestaruuksia on voittanut Liverpool, jolla niitä on kymmenen. Sponsorisyistä kilpailu tunnetaan myös nimellä Carabao Cup.
Toisin kuin Englannin toinen suuri cup-turnaus FA Cup, on liigacup avoin vain Valioliigan ja English Football Leaguen kolmen divisioonan joukkueille.
Liigacupin voittajajoukkue saa osallistumisoikeuden Konferenssiliigan play-off-kierrokselle.
Alien – ylösnousemus

Alien – ylösnousemus (engl. "Alien Resurrection") on Jean-Pierre Jeunet’n ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1997. Se on "Alien"-elokuvasarjan neljäs osa.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2379 eli aikaan 200 vuotta "Alien 3":n tapahtumien jälkeen. Avaruusristeilijä "MYA Aurigalla" muutamat armeijan tiedemiehet kloonaavat Ellen Ripleyn (Sigourney Weaver) saadakseen haltuunsa hänen sisällään olevan Alienin. Ripley kuitenkin jätetään henkiin hänen ollessa mielenkiintoinen risteymä olion ja ihmisen välillä. Hänellä on muun muassa samankaltainen verityyppi kuin avaruusolioilla. Sillä aikaa avaruusalus "Betty" saapuu "Aurigalle" lastinaan pakastettuja ihmisiä, joista aiotaan tehdä isäntiä tuleville Alieneille.
Ripley tietää sisällään kasvaneen olion olevan kuningatar. Se lisääntyy, ja pakastetut ihmiset joutuvat sen jälkeläisten uhreiksi. Lopulta oliot karkaavat tiedemiesten hallinnasta. Kuningatar synnyttää odottamattomalla tavalla kohdustaan uuden, valkoisen Alienin, joka nimetään Newborniksi. Newborn on enemmän ihmisen kaltainen.
Bettyn miehistö saa tietää "Aurigan" tapahtumista vasta nähdessään yhden olioista. Palkkasoturit pakenevat aluksesta Ripleyn johdolla menettäen joukkonsa jäseniä. Lopulta selviytyneet pääsevät alukseensa ja lähtevät "Bettyllä" kohti Maata. 
Newborn.
Newborn on Ellen Ripleyn sisältä syntyneen kuningattaren kohdusta syntynyt Alien. Se on ihmisen kaltainen Alien, joka on kuningatarta voimakkaampi, sillä se tappoi tämän yhdellä iskulla. Newborn tuntee kovaa kiintymystä Elleniin, koska se pitää tätä "äitinään".
Ulkonäkö.
Newborn näyttää enemmän ihmiseltä, kuten sen huomaa vaikka silmistä, jotka ovat kuin isot ihmisen silmät. Newborn eroaa myös muista Alieneista siten, että se on valkoinen.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" arvostelu elokuvasta oli pääosin negatiivinen. Kriitikko Jari Lindholm uskoi visuaalisen surrealistisista elokuvistaan tunnetun Jean-Pierre Jeunetin halunneen tehdä elokuvassa "hauskempaa ja terävämpää työtä", mutta "amerikkalainen tuotantokoneisto on tehnyt Jeunetin tyylistä sylttyä". Lindholm pohti elokuvan olevan "pikemminkin tavara kuin taideteos".
Monet muut aikalaiskriitikot pitivät myös elokuvaa pettymyksenä; Chicago Sun-Timesin maineikas elokuvakriitikko Roger Ebert nimesi sen yhdeksi vuoden 1997 huonoimmista elokuvista, ja listasi sen olevan juoneltaan olematon, täynnä epäloogisuuksia ja visionääriohjaajastaan huolimatta visuaalisesti epäkiinnostava.
Elokuvan käsikirjoittaja Joss Whedon oli myös tyytymätön lopputulokseen, ei siksi että käsikirjoituksesta oltaisiin liikaa poikettu, vaan koska se toteutettiin hänen mukaansa täysin väärin: näyttelijävalinnat olivat vääriä, lavastus oli väärin tehty, repliikit lausuttiin väärin ja elokuvan musiikki oli aivan vääränlaista. Whedon piti elokuvaa näistä syistä melkein katselukelvottomana. Alkuperäisen "Alien"-elokuvan suunnittelija H.R. Giger puolestaan piti elokuvaa erinomaisena.
Rödjan

Rödjan on Älgön saaren etelärannalla sijaitseva entinen kalastajatila, jossa toimi aiemmin Tammisaaren saariston kansallispuiston neuvontapiste. Neuvontapiste otettiin käyttöön vuonna 1994 perusteellisen entisöinnin jälkeen. Rödjanin pihapiiristä lähtee 2 kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella on näkötorni. Asuintalossa ja rantavajassa oli saaristoluontoa ja entisaikojen saaristolaiselämää kuvaavia esineitä ja kertomuksia. Rantavaja tuhoutui tulipalossa vuonna 2019.
Rödjan tarjoaa suojatun retkisataman veneilijöille, mutta paikalle pääsee kesäisin myös Tammisaaresta lähtevällä vuoroveneellä. Etäisyys Tammisaaresta on noin 10 meripeninkulmaa (noin 18 km). Veneiljöiden käytössä ollut sauna tuhoutui tulipalossa vuonna 2018.
Rödjan oli Tammisaaren maalaiskunnasta kotoisin olleen meloja ja olympiakultamitalisti Thorvald Strömbergin lapsuudenkoti.
Mutteri

Mutteri (&lt; &lt; ’kohtu, äiti’ ) on ruuviin tai pulttiin kierrettäväksi tehty vastakappale. Kiinnitettävät kappaleet puristetaan mutterin ja ruuvin kannan väliin kiertämällä ruuvia ja mutteria toisiinsa nähden. Mutterilla voidaan myös lukita ruuveja paikalleen tai lukita myös muttereita ns. vastamutterin avulla. Muttereita voidaan myös käyttää osien liikuttamiseen yhdessä ruuvin kanssa.
Erilaisia muttereita:
Kierre

Matematiikassa kierre eli ruuviviiva on avaruudessa tasaisesti kaartuva käyrä, joka etenee akselinsa suuntaisesti. 
Kierre on myös ruuveissa ja muttereissa oleva työstetty muoto.
Ominaisuuksia.
Kierre on lieriön geodeettinen viiva. Jos lierön vaippapinta levitetään tasoksi, sillä oleva kierre muuttuu suoraksi.
Kierteelle mihin tahansa pisteeseen sijoitetulla tangentilla on olemassa yksi akseliin osoittava normaali. Näiden normaalien ne osat, jotka ovat kierteen ja akselin välissä, muodostavat ruuvipinnan.
Erityyppisiä kierteitä.
Kierre voi olla oikea- tai vasenkätinen. Jos kierteen akselin suuntaan katsottaessa käyrä kiertää myötäpäivään etääntyessään katsojasta, on kyseessä oikeakätinen, muussa tapauksessa vasenkätinen kierre. Tämä kätisyys on kierteen oma ominaisuus eikä riipu havaitsijan sijainnista: oikeakätistä kierrettä ei voi yhdensuuntaissiirrolla tai rotaatiolla muuttaa vasenkätiseksi tai päinvastoin.
Ruuvit tehdään lähes aina niin, että niiden kierteet ovat oikeakätisiä. Elollisessa luonnossa esiintyy oikeakätinen kierre DNA-molekyylin A- ja B-muodoissa, kun taas Z-DNA:ssa on vasenkätinen kierre.
Matemaattinen kuvaus.
Oikeakätisen kierteen yhtälöt, kun kierteen akselina on "z"-akseli, voidaan esittää karteesisilla koordinaateilla parametrimuodossa seuraavasti:
 formula_1
 formula_2
 formula_3
Tässä vakio "a" on sen lieriön säde, jonka pinnalla kierre on. Kun parametri "t" kasvaa, piste ("x"("t"),"y"("t"),"z"("t")) kulkee oikeakätisen kierteen muotoista rataa, missä täysi kierros akselin ympäri tulee tehdyksi aina, kun "t" kasvaa määrän 2"π/b". Tällöin on edetty "z"-akselin suunnassa matkan "2πb" verran.
Sylinterikoordinaateilla ("r", "θ", "h") sama kierre voidaan esittää parametrimuodossa seuraavasti:
 formula_4
 formula_5
 formula_6
Konveksi joukko

Konveksi joukko on topologinen käsite, jolla tarkoitetaan joukkoa, jonka alkiot voidaan lausua toistensa konveksikombinaatioina. Joukko formula_1 on konveksi joukko, jos kaikilla formula_2 pätee:
formula_3.
Euklidisessa avaruudessa joukko on konveksi, jos jokainen sen alkioiden välinen jana sisältyy myös samaan joukkoon. Siten esimerkiksi ympyrän tai kuution muotoiset kappaleet ovat konvekseja, mutta renkaan tai sirpin muotoiset joukot eivät ole konvekseja.
Clémence Poésy

Clémence Poésy (s. 30. lokakuuta 1982 Meudon, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.
Poésy päätyi näyttelijäksi teatteriohjaajana ja näyttelijänä toimivan isänsä avulla. Hän aloitti näyttelemisen 14-vuotiaana. Poésy esitti kuningatar Marya kaksiosaisessa minisarjassa "Ruutisalaliitto" ("Gunpowder, Treason &amp; Plot"), joka esitettiin televisiossa vuonna 2004. Hän sai roolistaan Golden FIPA -palkinnon. Vuonna 2005 Poésy näytteli Harry Potter -elokuvasarjan neljännessä osassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari" Fleur Delacouria. Hän palasi rooliinsa vielä sarjan viimeisissä elokuvissa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1" (2010) ja "osa 2" (2011).
Syksyllä 2010 Poésy vieraili yhdysvaltalaisen "Gossip Girl" -televisiosarjan neljännellä tuotantokaudella Evan roolissa. Syksyllä 2013 brittiläinen Sky ja ranskalainen Canal+ alkoivat esittää tanskalais-ruotsalaiseen "Siltaan" perustuvaa rikossarjaa "The Tunnel", jossa Poésy esittää toista päähenkilöä, Elise Wassermania.
Sosiaalipolitiikka

Sosiaalipolitiikka tarkoittaa julkisia toimia, joilla pyritään takaamaan väestölle kohtuullinen elintaso, turvallisuus ja viihtyvyys sekä näihin toimiin kohdistuvaa tutkimusta tieteenalana.
Sosiaalipolitiikka nostaa esiin yhteiskunnan ja ihmisen arvoja. Se sisältää käsitteitä, kuten sosiaaliturvapolitiikka, koulutus-, asunto- ja aluepolitiikka sekä työ-, terveys- ja kansainvälinen sosiaalipolitiikka.
Sosiaalipolitiikka on myös tieteenala. Se syntyi 1800-luvun loppupuolella sekä Saksassa että Englannissa. Saksassa perustettiin 1873 sosiaalipoliittinen yhdistys (Verein für Sozialpolitik) ja vastaavaan aikaan Englannissa sosiaalipolitiittisia ideoita viljeltiin Fabian Societyssä. Helsingin yliopiston 1. sosiaalipolitiikan professorina aloitti Heikki Waris vuonna 1946. Sekä Saksan sosiaalipoliittisella yhdistyksellä että Fabian Societyllä oli yhteyksiä kansantaloustieteeseen. Kansantaloustieteilijät perustivat Saksan sosiaalipoliittisen yhdistyksen ja aluksi sosiaalipolitiikka oli osa kansantaloustiedettä ja myöhemmin sosiaalitaloutta. Fabian Society oli taas mukana perustamassa London School of Economics and Political Sciences:ia.
Sosiaalipolitiikkaa tieteenä, oppiaineena ja politiikan osana liittyvät kiinteästi yhteen. Sosiaalipolitiikan tutkimuksen keskeinen tehtävä on ollut selvittää sosiaalisten ongelmien esiintymistä yhteiskunnassa ja syitä, joiden seurauksena sosiaaliset ongelmat ilmenevät. Politiikka on saanut näistä tutkimuksista virkkeitä uudistaa politiikkaa.
Sosiaalipolitiikan alue jaetaan usein sosiaaliturvapolitiikkaan ja sosiaalipalveluihin. Laajasti käsitettyyn sosiaalipolitiikkaan luetaan myös muun muassa koulutuspolitiikka, terveyspolitiikka ja työpolitiikka. Sosiaalipolitiikka on yksi yhteiskuntapolitiikan keskeinen osa-alue. Työntekijöiden suojelu on sosiaalipolitiikan vanhin toiminta-alue.
Sosiaalipolitiikkaan liittyy hyvinvointitaloustiede.
Käsitteitä.
Euroopan unionissa on käytössä sosiaalisen suojelun käsite. Se vastaa suunnilleen samaa kuin suomen kielessä sosiaalisen turvallisuuden käsite. Sosiaaliseen turvallisuuteen voidaan lukea mukaan paitsi toimet, joilla varmistetaan toimeentulon turvaa ja sosiaalipalveluja niitä tarvitseville myös kansalaisten yleistä turvallisuutta kuten kysymystä rikollisuuden muodostamasta uhasta kansalaisten liikkumiselle maassa tai asuinympäristössään. 
Hyvinvointipolitiikan tavoitteena on köyhyyden ja räikeiden sosiaalisten eriarvoisuuksien poistaminen. Hyvinvoinnin osatekijöinä (Erik Allardtin mukaan):
1) elintaso ("having")
2) yhteisyyssuhteet ("loving")
3) itsensä toteuttamisen muodot ("being")
EU:ssa.
Euroopan unionin tuomioistuimen vuonna 2014 antaman linjauksen mukaan EU-maat voivat jatkossa evätä työttömiltä EU-maahanmuuttajilta oikeuden sosiaalietuuksiin.
Säräisniemi

Säräisniemi on Vaalan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä oli vuoteen 1954 asti silloisen Säräisniemen kunnan kuntakeskus. Kylä sijaitsee Oulujärven länsipuolella Niskanselän rannalla samannimisessä pitkässä niemessä. Sinne rakennettiin Manamansalon jälkeen seudun toinen kirkko, joka valmistui vuonna 1781. 
Historiaa.
Säräisniemen kappeliseurakunta perustettiin Paltamon emäseurakuntaan jo vuonna 1779, vajaat sata vuotta myöhemmin eli vuonna 1864 Suomen senaatti hyväksyi anomuksen kirkkoherrakunnan perustamisesta Säräisniemelle, jossa oli tuolloin 2 785 asukasta. Kirkkoherrakuntaan kuuluivat Saaresmäen, Vuolijoen, Manamansalon, Jaalangan, Oterman, Kukkolan, Veneheiton ja Säräisniemen kylät. Vuonna 1865 annettu keisarillinen asetus määräsi seurakunnista muodostettavaksi pitäjät, jolloin sellainen tuli Säräisniemestäkin.
Säräisniemen historiakirjan mukaan pitäjän vanhin talo on Juusola, kirkkoa vastapäätä. Asutusta talon paikalla on ollut varmuudella vuodesta 1552 lähtien. Vanhan kirkonkylän kolmetoista taloa Painuanlahden ympärillä Säräisniemen kärjestä lahden ympäri Saarenrantaan olivat: Olkkola, Lievola, Painuanlinna, Iikka, Juusola, Uusitalo, Lämsälä, Maaselkä, Mutkala, Talassaari, Ojala, Salmenkorva ja Linnala. Juusola eli Säresniemi oli vuodesta 1627 vuoteen 1725 Cajanus-suvun hallussa toimien muun muassa kievarina.
Kunnan myöhemmät vaiheet.
Pääosin Säräisniemestä erotettiin vuonna 1915 silloinen Vuolijoen kunta. Vuolijoen seurakunta oli perustettu jo aiemmin vuonna 1897. Kuntakeskus siirrettiin Vaalan kirkonkylään Säräisniemen ja Utajärven aluemuutosten myötä vuonna 1954, jolloin myös kunnan nimi muuttui Vaalaksi. Kylän etäisyys on Vaalasta 15 kilometriä, Kestilästä 30 kilometriä ja Vuolijoen taajamasta 41 kilometriä. Kylän läpi kulkee yhdystie 8210 ja sitä sivuavat seututie 800 ja seututie 879.
Säräisniemellä on pitäjän ensimmäisessä, vuonna 1884 valmistuneessa, koulurakennuksessa kotiseutumuseo, jossa on esillä Vaalan kunnan alueelta kerättyä maatalous- ja kotitalousesineistöä sekä taidemaalari ja taidegraafikko Olli Seppäsen (1921–1968) ja taidemaalari Paavo Leinosen (1894–1964) luonnoksia ja esineistöä.
Palvelut.
Säräisniemen Ruununtörmällä on leipomo, jonka yhteydessä toimii myös ravintola, matkailuyrityksiä ja venesatama.
Sri Lankan läntinen provinssi

Läntinen provinssi (, ) on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Maakunta koostuu kolmesta piirikunnasta: Colombo, Gampaha ja Kalutara.
Maakunnan pääkaupunki on Colombo, joka on Sri Lankan hallinnollinen pääkaupunki ja kaupallinen keskus. Samassa provinssissa sijaitsee myös Kotte (110 000 asukasta), joka on parlamentin sijaintipaikka ja uusi pääkaupunki.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin väkiluku oli 5 851 130.
Zakaria Paliašvili

Zakaria Paliašvili (; 16. elokuuta 1871 Kutaisi - 6. lokakuuta 1933 Tbilisi) oli georgialainen säveltäjä, joka yhdisti klassista eurooppalaista musiikkia georgialaiseen kansanmusiikkiin. Häntä pidetään georgialaisen taidemusiikin perustajana. 
Paliašvili syntyi Kutaisin kaupungissa ja opiskeli Tbilisin musiikkikoulussa ja Moskovan konservatoriossa. Hän toimi kapellimestarina ja musiikinopettajana vuodesta 1903 alkaen. Myöhemmin hän nousi Georgian filharmonikkojen ja Tbilisin konservatorion johtoon ja lopulta Tbilisin oopperan pääkapellimestariksi. Ooppera on nimetty myöhemmin hänen mukaansa. 
Paliašvilin tärkeimpiin sävellyksiin kuuluvat muun muassa oopperat "Abesalom ja Eteri" (1919), "Daisi" (1923) ja "Latavra" (1928). Georgian nykyisessä kansallislaulussa ("Tavisupleba") on motiiveja hänen oopperoistaan. Hänet on kuvattu kahden larin seteliin.
Myös kahdesta Paliašvilin veljestä tuli huomattavia säveltäjiä: Ivane Paliašvili (1868–1934) toimi useiden oopperaseurueiden johdossa Itä-Euroopassa ja Polikarp Paliašvili (1875–1941) työskenteli Tbilisin oopperassa ja konservatoriossa.
Kandy

 
Kandy on lähes keskellä Sri Lankaa sijaitseva kaupunki. Aikoinaan Kandy oli myös Sri Lankan pääkaupunki. Kandyssä sijaitsee muun muassa kuuluisa "Pyhän hampaan temppeli", jossa tarun mukaan säilytetään Buddhan kulmahammasta. Temppeli on tärkeä pyhiinvaelluskohde buddhalaisille.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan Kandyssa on 98 828 asukasta.
Barbara Hendricks

Barbara Hendricks (s. 20. marraskuuta 1948) on yhdysvaltalaissyntyinen sopraano. Ruotsin kansalaisuus hänellä on ollut vuodesta 1993 ja hän asuu Ruotsissa miehensä in ja heidän lastensa kanssa. Klassisten oopperaroolien lisäksi Hendricks esittää muun muassa liediä ja jazzia. Sopraano on vieraillut usein Suomessa ja esiintynyt muun muassa neljästi Naantalin musiikkijuhlilla sekä Maailma kylässä -festivaalilla.
Hendricks aloitti ammattimaisen oopperalaulajan uransa 1974. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu yli 20 oopperaroolia, joista 12 hän levyttänyt.
Hendricks pyrkii vaikuttamaan yhteiskunnallisesti, ja toimii YK:n pakolaisjärjestö UNHCR:n hyväntahdon lähettiläänä. Barbara Hendricks on suorittanut musiikkitutkinnon Juilliardissa ja sitä ennen luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon matematiikasta ja kemiasta Nebraskan yliopistossa.
Hispania

Hispania oli roomalaisten nimitys Iberian niemimaalle eli nykyisten Espanjan ja Portugalin alueelle. 
Historia.
Roomalainen kausi.
Hannibal värväsi Hispaniasta sotilaita toisessa puunilaissodassa. Hispanian ensimmäiset alueet tulivat Rooman tasavallan alaisuuteen sodan myötä. Näistä alueista tehtiin Hispania citeriorin ja Hispania ulteriorin provinssit vuonna 197 eaa.
Karthagolaisvallan vaihtuminen alueella roomalaisvallaksi sai aikaan paljon kapinoita paikallisen iberialaisen väestön keskuudessa. Ajan kuluessa Hispanian kummankin provinssin alue laajeni, ja lopulta Rooma sai koko Hispanian alueen valtaansa Augustuksen aikana 20-luvulla eaa. Tämän jälkeen Hispania ulterior jaettiin kahteen provinssiin, jotka olivat Hispania Baetica ja Lusitania. Hispania citeriorin nimeksi tuli puolestaan Hispania Tarraconensis. Myöhäisroomalaisella kaudella alue jaettiin useampaan provinssiin, jotka kuuluivat Hispanian diokeesiin.
Näin provinssijaossa tapahtui Hispaniassa ajan kuluessa seuraavat muutokset:
Hispania citerior

Hispania citerior () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa nykyisen Espanjan alueella.
Maantiede.
Hispania citeriorin provinssi eli ”Läheisempi Hispania” käsitti alun perin Katalonian ja Valencian rannikon Kaakkois- ja Itä-Espanjassa sekä Baleaarien saaret. Sen lounaispuolella nykyisen Etelä-Espanjan alueella sijaitsi Hispania ulteriorin provinssi eli ”Kaukaisempi Hispania". Myöhemmässä vaiheessa provinssi käsitti koko Hispanian itäpuolen, siinä missä Hispania ulterior käsitti eteläosan ja länsipuolen. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tarraco, joka oli Rooman varhaisin tukikohta Hispaniassa.
Historia.
Hispania tuli roomalaisten valtaan toisen puunilaissodan myötä. Hispania citeriorin provinssi perustettiin vuonna 197 eaa. samaan aikaan Hispania ulteriorin provinssin kanssa. Ne olivat Rooman ensimmäiset provinssit, jotka perustettiin kauemmaksi Italiasta, mikä on merkittävä vaihe Rooman kehittymisessä alueellisesta tekijästä välimerelliseksi imperiumiksi.
Karthagolaisvallan vaihtuminen alueella roomalaisvallaksi sai aikaan paljon kapinoita paikallisen iberialaisen väestön keskuudessa. Ajan kuluessa provinssin alue laajeni, ja lopulta Rooma sai koko Hispanian alueen valtaansa Augustuksen aikana 20-luvulla eaa. Hispania citeriorin provinssi nimettiin tämän jälkeen uudelleen Hispania Tarraconensiksen provinssiksi.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Hispania ulterior

Hispania ulterior () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa nykyisen Etelä-Espanjan alueella.
Maantiede.
Hispania ulteriorin provinssi eli ”Kaukaisempi Hispania” sijaitsi alun perin Hispanian eli Iberian (Pyreneiden) niemimaan eteläosissa, ja käsitti suunnilleen nykyisen Andalusian alueen. Sen koillispuolella nykyisen Koillis- ja Itä-Espanjan alueella sijaitsi Hispania citeriorin provinssi eli ”Läheisempi Hispania". Myöhemmässä vaiheessa provinssi käsitti koko Hispanian länsi- ja eteläosan, mukaan lukien nykyisen Portugalin alueen, siinä missä Hispania citerior käsitti itäosan. Provinssin hallinnollinen keskus oli Corduba.
Historia.
Hispania tuli roomalaisten valtaan toisen puunilaissodan myötä. Hispania ulteriorin provinssi perustettiin vuonna 197 eaa. samaan aikaan Hispania citeriorin provinssin kanssa. Ne olivat Rooman ensimmäiset provinssit, jotka perustettiin kauemmaksi Italiasta, mikä on merkittävä vaihe Rooman kehittymisessä alueellisesta tekijästä välimerelliseksi imperiumiksi.
Karthagolaisvallan vaihtuminen alueella roomalaisvallaksi sai aikaan paljon kapinoita paikallisen iberialaisen väestön keskuudessa. Ajan kuluessa provinssin alue laajeni, ja lopulta Rooma sai koko Hispanian alueen valtaansa Augustuksen aikana 20-luvulla eaa. Hispania ulteriorin provinssi lakkautettiin viimeistään vuoteen 27 eaa. mennessä, jolloin se oli jaettuna kahdeksi provinssiksi. Nämä olivat Hispania Baetica, joka käsitti suurin piirtein alkuperäisen Hispania ulteriorin alueen, sekä Hispania Lusitania.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Hispania Baetica

Hispania Baetica tai vain Baetica () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa ja käsitti suunnilleen nykyisen Espanjan Andalusian.
Maantiede.
Hispania Baetican provinssi käsitti Hispanian eli Iberian (Pyreneiden) niemimaan eteläosan. Sen koillispuolella sijaitsi Hispania Tarraconensis ja luoteispuolella Lusitania. Alueella virtasi sille nimen antanut Baetis-joki (nyk. Guadalquivir).
Kaupunkeja.
Hispania Baetican roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Hispania Baetican alue oli aiemmin osa Hispania ulteriorin provinssia, joka jaettiin vuonna 27 eaa. kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Hispania Baetica ja Lusitania. Augustuksen ajan provinssien jaossa Baetica luettiin senaatin provinsseihin. Provinssi säilyi olemassa Rooman valtakunnan loppuun saakka, ja näin se oli olemassa esimerkiksi keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Vuodesta 293 provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Hispania Tarraconensis

Hispania Tarraconensis tai vain Tarraconensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa ja käsitti alueen nykyisessä Espanjassa ja Portugalissa.
Maantiede.
Hispania Tarraconensiksen provinssi käsitti alun perin Hispanian eli Iberian (Pyreneiden) niemimaan pohjois-, koillis- ja kaakkoisosan. Nykyisin sen alue vastaa pääosin Espanjaa Andalusiaa lukuun ottamatta, jossa sijaitsi Hispania Baetican provinssi. Siihen kuuluivat myös Baleaarien saaret (lat. "Baleares") sekä osa nykyisestä Pohjois-Portugalista. Hispania Tarraconensiksen länsipuolella sijaitsi Lusitanian provinssi ja pohjoispuolella Gallia Aquitania ja Gallia Narbonensis. Myöhemmässä vaiheessa vuodesta 293 lähtien Hispania Tarraconensis käsitti vain nykyisen Espanjan pohjoisosan.
Kaupunkeja.
Hispania Tarraconensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat provinssin ollessa laajimmillaan muun muassa:
Historia.
Hispania Tarraconensiksen edeltäjä oli Hispania citeriorin provinssi. Hispania Tarraconensis perustettiin vuonna 27 eaa. Augustuksen ajan provinssien jaossa se luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Vuonna 293 Hispania Tarraconensiksen provinssista erotettiin provinssit Carthaginensis ja Gallaecia. Tämän jälkeen jäljelle jäänyt pienempi Tarraconensiksen provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Samoihin aikoihin, viimeistään vuonna 398, Insulae Baleares erotettiin omaksi provinssikseen Tarraconensiksen provinssista.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Sentiljoona

Sentiljoona (engl. "centillion") on lukusana, jonka matemaattinen määritelmä poikkeaa toisistaan eurooppalaisessa ja angloamerikkalaisessa järjestelmässä.
Euroopassa sentiljoona tarkoittaa 10600, missä numeroa 1 seuraa 600 nollaa. 
Anglo-Amerikassa sentiljoonalla tarkoitetaan 10303, eli numeron 1 perässä on 303 nollaa.
Kammiovärinä

Kammiovärinä ("fibrillatio ventricularis") on sydämen rytmihäiriö, jossa sydämen kammiot värisevät 300–500 kertaa minuutissa. Kammiovärinän aikana veri ei pumppaudu sydämestä eteenpäin. Tavallisin syy kammiovärinään on sydäninfarkti.
Kammiovärinä johtaa muutamassa sekunnissa tajuttomuuteen ja 4–6 minuutissa aivojen vaurioitumiseen verenkierron ja hapenpuutteen takia. Kuolema seuraa alle puolessa tunnissa, ellei sydämen toimintaa saada palautettua riittävän hyväksi elvytystoimilla. 
Elvytys ja seuraukset.
Elvytyksessä käytetään sähköistä defibrillaattoria, jolla sydämen rytmiä yritetään muuttaa depolarisoimalla kaikki sydänlihassolut samanaikaisesti. Tämän jälkeen sinussolmuke saattaa palauttaa normaalin rytmin. Sydäntä ei varsinaisesti siis käynnistetä sähköllä, vaan sillä lopetetaan sydämessä kaoottisesti kiertävä sähkövirta ja annetaan näin normaalirytmille tilaisuus palautua. Elvytyksellä on sitä suurempi mahdollisuus onnistua, mitä lyhyempi aika ehtii kulua ongelman alusta. 
Kun sydän saadaan toimimaan, elvytetyn potilaan ennuste riippuu useimmiten siitä, kuinka hän toipuu syntyneestä aivovauriosta. Tämä riippuu monista tekijöistä, muun muassa hapenpuutteen ja elvytyksen kestosta, verenkierron tehosta toipumisvaiheessa, sydämeen ja verenkiertoon vaikuttavista sairauksista, muiden peruselintoimintojen häiriöistä ja aivojen kunnosta ennen sydämenpysähdystä. Terveet lapset ja nuoret aikuiset saattavat toipua hyvin vaikeasta aivovauriosta, kun taas aikaisemmat aivovauriot ja aivoja rappeuttavat sairaudet saattavat vaikeuttaa toipumista pienestäkin lisävauriosta. 
Jos rytmihäiriön alku on nähty, tehokas elvytys kammiovärinärytmistä alkaa viiveettä ja sydämen toiminta käynnistyy nopeasti uudelleen, saattaa puolet näistä potilaista selvitä hengissä sairaalaan asti, 10–25 % olla elossa kuukauden kohdalla ja 5–15 % toipua aivovauriosta pitkällä tähtäimellä omatoimisiksi, rytmihäiriötä edeltäneeseen kuntoon tai lähelle sitä. Selvästi parempia tuloksia saavutetaan, jos hoito alkaa ajoissa jo ennakoivien oireiden perusteella ennen kuin tilanne pahenee kammiovärinään ja sydänpysähdykseen asti.
Korttelihaipakka

Korttelihaipakka on Oulun kaupungin elinkeinoelämän vuosittain yleensä elokuisin järjestettävä tapahtuma. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2001 lähtien.
Tapahtuman aikana useat kaupungin keskustan liikkeet, kahvilat ja ravintolat pidentävät aukioloaikojaan. Tapahtumassa järjestetään viihteellisiä tapahtumia sekä ohjelmanumeroita, esimerkiksi muotinäytöksiä, tanssiesityksiä, musiikkikonsertteja ja ilotulitus. Osa keskustan kaduista suljetaan autoliikenteeltä tapahtuman ajaksi.
Tapahtumassa valitaan vuosittain myös Rotuvaari.