Agentti 47

Agentti 47 on tanskalaisen IO Interactiven kehittämän "Hitman"-videopelisarjan päähenkilö ja antisankari. Hän on koekappale kloonausprojektissa, jonka tarkoitus oli luoda armeija täydellisiä salamurhaajia. Hänen nimensä tulee takaraivoon tatuoidun viivakoodin sarjanumeron (640509–040147) kahdesta viimeisestä numerosta. Sarjanumero osoittaa hänen paikkansa kloonausohjelmassa (syntynyt 1964, 5. syyskuuta – Kloonisarja 4, kloonijärjestysnumero 1, klooniversio 47).
Saatuaan selville olevansa klooni Agentti 47 kääntyi luojaansa vastaan ja tappoi tämän sekä joukon paranneltuja Agentti 48 -klooneja. Agentti 47:n tunteet on kemiallisesti tukahdettu kloonausohjelman aikana, joten hän ei sääli ketään.
Agentti 47 on töissä ICA (International Contract Agency) -nimisessä järjestössä, joka välittää palkkamurhaajia ympäri maailmaa. Eliminoituaan luojansa 47 lopetti palkkamurhaajan uransa ja vetäytyi sisilialaiseen luostariin mietiskelemään. Juuri päästyään irti huonoista tavoistaan, hänen oppi-isänsä ja ystävänsä Vittorio joutui kidnapatuksi. Koska 47 luopui maallisesta omaisuudestaan muuttaessaan asumaan luostariin, hänen täytyi alkaa jälleen tappaa rahasta saadakseen kasaan lunnasrahat. Siitä asti hän työskenteli ICA:n palveluksessa Hitman 2:n loppuun saakka.
Peleissä hahmon ääninäyttelijänä toimii David Bateson. Elokuvissa roolissa on nähty Timothy Olyphant ja Rupert Friend.
Luonne.
Huolimatta erityisestä tunteettomuudesta jolla 47 suorittaa tehtävänsä, hän ei ole täysin paha ihminen. Kloonausohjelmassa suoritetun geenimanipuloinnin takia hän ei yksinkertaisesti osaa muuta kuin tappaa. Hän on jopa esittänyt erityistä myötätuntoa siviilejä kohtaan (Lei Ling, isä Vittorio). 47 on myös suorittanut palkkamurhien lisäksi joitain pelastustehtäviä. Myös murhatehtävissä hänen kohteensa ovat useimmissa tapauksissa rikollisia, kuten huumeparoneita, korruptoituneita viranomaisia tai järjestäytyneen rikollisuuden johtajia.
47:n nuoruusvuodet laboratiossa olivat epämiellyttäviä ja tuskallisia, johtuen toistuvista kokeista ja lääkepistoksista, mikä sai hänet kapinoimaan pahoinpitelemällä laboratorion työntekijöitä. Tämän vuoksi Ort-Meyer joutui määräämään tiukennetun turvajärjestelyn 47:ä varten. 47:n ja muiden kloonien takaraivoon oli aluksi tatuoitu heidän heidän henkilökohtainen sarjanumeronsa, jonka rinnalle tatuoitiin myöhemmin myös viivakoodi sen kehittämisen jälkeen, kloonien seurantaan ja tarkkailuun Ort-Meyerin laboratiossa eripuolille laitosta asennettujen viivakoodin-lukijoiden avulla.
Kloonien kasvatus käsitti merkittävän määrän erilaisia tappomenetelmiä, käyttäen hienovaraisia keinoja kuten garrote-kuitunauhaa, tuliaseita, myrkkyjä ja ympäristöstä löytyviä esineitä. 47:n aseidenkäsittelytaito on ollut nuoresta lähtien korkeatasoinen, mikä oli nähtävissä hänen ampuessa ampumamaali-tauluihin hymynaamoja kyllästyessään harjoituksiin.
Hänellä on myös erityistä myötätuntoa eläimiä kohtaan. Eläessään vielä nuorena kloonauslaboratoriossa hänellä oli lemmikkikani, ja myöhemmin myös lemmikkihiiri, mikä ei toisaalta ilahduttanut Ort-Meyeria. Lisäksi aikuisena hänellä oli lemmikkilintu. Hänen piti kuitenkin tappaa se, ettei sen siritys paljastaisi hänen olinpaikkaansa SWAT-yksiköille, jotka ryntäsivät hänen piilopaikkaansa. 47:n kasvoilla oli kuitenkin havaittavissa pientä surua kun hän taittoi linnun niskan.
Alkuperä.
47 koostuu periaatteessa neljän suuren rikollispomon sekä hänen luojansa DNA:sta. 1950-luvulla nämä viisi miestä palvelivat Ranskan muukalaislegioonassa. Heidän vapauduttuaan palveluksesta neljä heistä palasi kotimaahansa johtamaan omaa rikollisliigaansa. Viides heistä, tohtori Otto Wolfang Ort-Meyer, muutti Romaniaan Brașoviin johtamaan "Instituutti ihmiskunnan parantamiseksi"-nimistä laitosta. Laitoksen kellarissa Ort-Meyer suoritti geneettisiä kokeita, ja toimitti luomistaan klooniruumiista keräämiään elimiä siirrännäisiksi entisille tovereilleen. Vastapalveluksena hän sai rahoitusta tutkimuksilleen, sekä DNA-näytteen jokaiselta neljältä.
Eräs isoimmista rahoittajista oli Providence-niminen salaseura, joka koostui maailman rahaeliitistä ohjaillen maailman tapahtumia itselleen suotuisin tavoin. Kyseinen järjestö hankki Ort-Meyerin käyttöön Brasovista laitoksen, jonka salaisissa laboratorioissa Ort-Meyer loi pääosan klooneistaan, mukaan lukien Agentit 17 ja 47 sekä Koehenkilö 6. Laitos vaurioitui vuonna 1989 tulipalossa mikä pakotti Ort-Meyerin siirtämään toimintansa Satu Mareen mielisairaalaan jonka kellariin oli myös rakennettu kloonauslaboratorio. Täältä alkaa.
47:n niin sanotut ”viisi isää” ovat:
Vuosien ajan Ort-Meyer suoritti kokeilujaan ja epäonnistui surkeasti. Lopulta hän onnistui vuonna 1964 luomaan pienen ryhmän klooneja (47 oli yksi näistä), joilla oli 47 kromosomia. Siinä yhdistyivät rikollisista saadut DNA-näytteet, jotka kehittivät kloonien voimakkuutta, nopeutta, kestävyyttä sekä älyä reilusti normaalia ihmistä korkeammaksi. Lopulta muut isät alkoivat epäillä Ort-Meyerin motiiveja ja hän koki tämän uhaksi. Tämän seurauksena Ort-Meyer järjesti tahallisen aukon sairaalan turvajärjestelyihin mahdollistaen 47:n ”paon”. 47 palkattiin työskentelemään ICA:lle, järjestölle joka välittää tappajia maksusta. Tämän jälkeen tohtori palkkasi oman luomuksensa tappamaan kaikki muut isät ICA:n kautta.
Elokuvat.
Agentti 47 esiintyy pelien lisäksi elokuvissa: