tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mirko Cvetković

Mirko Cvetković (, s. 16. elokuuta 1950, Zaječar) on serbialainen taloustieteilijä ja Serbian entinen pääministeri vuosina 2008-2012. 
Hän on suorittanut Belgradin yliopiston taloustieteen tiedekunnassa maisterin ja tohtorin tutkinnot.
Hän on työskennellyt kaivosinstituutissa kymmenen vuotta ja talousinstituutissa kuusi vuotta, sekä CES Meconissa konsulttina. 1980-luvulla hän oli Maailmanpankin konsultti projekteissa Pakistanissa, Intiassa ja Turkissa. Vuosina 1998–2001 hän oli kaivosinstituutin talouskonsulttina.
Tammikuusta 2001 Cvetković talouden ja yksityistämisen varaministerinä Zoran Đinđićin hallituksessa ja 2003–2004 yksityistämisviraston johtaja. Hän oli Vojislav Koštunicain hallituksen talousministeri toukokuusta 2007 heinäkuuhun 2008.
Kesäkuussa presidentti Boris Tadić nimitti Cvetkovićin hallituksenmuodostajaksi. Hän ei kuulu mihinkään puolueeseen, mutta sosiaalidemokraattien ja liberaalien euromyönteinen "Za evropsku Srbiju" tukee häntä.
Cvetković piti tärkeimpänä tehtävänään Euroopan unionin vakaus- ja assosiaatiosopimuksen ratifiointia ja Venäjän kanssa tehdyn energiasopimuksen vahvistamista. Hän ei myöskään hyväksy Kosovon yksipuolista itsenäiseksijulistautumista.
Cvetković on ilmoittanut että Serbia anoo EU:n jäsenyyttä, vaikka lähestymissopimus ei tulisi täytäntöön.
Cvetković on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän puhuu myös englantia.
Iisak Kuusisto

Iisak Einar Kuusisto (15. syyskuuta 1892 Lapin kunta – 18. tammikuuta 1962) oli suomalainen jääkärikapteeni ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Samuel Kuusisto ja Vilhelmiina Mattila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Katri Aleksandra Piipanojan kanssa, josta hän erosi vuonna 1947. 
Opinnot.
Hän kävi kansakoulun ja Rauman kauppakoulun iltalinjan vuonna 1912. Hän suoritti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922. 
Jääkäriaika.
Tämä Tyrvääläinen liikemies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 7. huhtikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet komennettiin etappi- ja värväystehtäviin Suomeen 4. toukokuuta 1916. Hän toimi aluksi värväystehtävissä Ikaalisten seudulla ja myöhemmin hän siirtyi itäiselle etapille ja sijoitettiin Rannan etappiaseman hoitajaksi. Takaisin Saksaan komppaniaansa hän palasi 10. huhtikuuta 1917. 
Suomen sisällissota.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. Jääkäripataljoonan esikuntaan aseupseeriksi. Hänet siirrettiin 8. huhtikuuta vääpeliksi pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet komennettiin 8. heinäkuuta 1918 Vaasan aseseppäkouluun ja määrättiin 19. joulukuuta 1918 Kuopion aseseppäkoulun johtajaksi. Keski-Suomen rykmenttiin hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1919 ja edelleen 5. helmikuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmenttiin aseupseeriksi. Käsiaseiden tarkastajan toimistoupseeriksi sotaväen esikuntaan hän sai siirron 20. huhtikuuta 1921. Suojeluskuntain yliesikunnan taisteluvälineosaston päälliköksi hänet nimitettiin 10. lokakuuta 1923 ja 1. tammikuuta 1926 teknilliseksi tarkastajaksi. Armeijasta hän erosi 6. joulukuuta 1927, jonka jälkeen hän on hoitanut vuosina 1928–1930 omistamiaan Kärsämäen kartanoa ja tiilitehdasta. Hän on myöhemmin toiminut liikemiehenä sekä ulkomailla että Suomessa. Vuosina 1939–1942 hän toimi Helsingissä Oy M. Waltosen tekstiililiikkeessä myymälänhoitajana. Hän toimi Pystykorvakiväärin kehittelijänä ja kehitti sen lopulliseen muotoonsa.
Talvi- ja jatkosota.
Talvisotaan hän osallistui 6. Asevarikko-osaston päällikkönä ensin Rovaniemellä ja myöhemmin Viipurinlahdella. Jatkosotaan hän osallistui Helsingin suojeluskuntapiirin ja Kotijoukkojen esikunnassa. Hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen toimi Waltosen tekstiililiikkeessä aina vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän toimi edustajana Lauttakylässä. Hänet on haudattu Mikkeliin.
Keleos

Keleos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Eleusiin kuningas. Demeterin etsiessä tytärtään Persefonea vanhan naisen hahmossa Keleos otti tämän vastaan vieraanvaraisesti. Vastapalvelukseksi kuningas, joka ei tunnistanut jumalaista vierastaan, pyysi Demeteriä hoitamaan kahta poikaansa, Demofonia ja Triptolemosta, jotka hän oli saanut vaimonsa Metaneiran kanssa. Tämän lisäksi heillä oli tyttäret Diogenia, Pammerope ja Saisara.
Kiitokseksi vieraanvaraisuudesta Demeter päätti tehdä Demofonista kuolemattoman polttamalla tämän kuolevaisen sielun pois perheen tulisijalla öisin vähän kerrallaan. Metaneira kuitenkin yllätti jumalattaren eräänä yönä pitämässä poikaansa tulessa ja keskeytti rituaalin huutamalla kauhusta, jolloin Demofon paloi tuhkaksi. Demeter paljasti tällöin itsensä, ja haluten korvata perheen menetyksen, opetti Triptolemokselle maanviljelyn taidon.
Keleos oli yksi alkuperäisista Demeterin papeista, joka yhtenä ensimmäisistä ihmisistä oppi Demeterin kultin salaiset menot, Eleusiin mysteerit. Hänen tyttäriestään tuli Demeterin papittaria.
Ovidiuksen versiossa Keleos ei ollut kuningas vaan vanha maalaismies, joka otti Demeterin vastaan vaatimattomassa majassaan.
Tuomas Kansikas

Tuomas Kansikas (s. 15. toukokuuta 1981 Valkeala) on suomalainen uransa kauteen 2013 päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.
Kansikas on Susien, FC Kouvolan ja Kumu JT:n kasvatti. Hän pelasi FC Kuusankoskessa Ykköstä ja Kakkosta kausina 1999–2003. Veikkausliigassa Kansikas edusti Myllykosken Palloa 2004–2007 ja Helsingin Jalkapalloklubia 2008–2013. Kymmenellä kaudella Kansikas esiintyi yhteensä 169 pääsarjaottelussa ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti myös Suomen B-maajoukkuetta viidessä ottelussa 2006–2008.
Valter Wisén

Valter Wisén (20. helmikuuta 1891 Vaasa – 12. helmikuuta 1934) oli suomalainen jääkäriyliluutnantti (kapteeni). Hänen vanhempansa olivat kauppias, raatimies Johan Albert Wisén ja Maria Aleksandra Huldén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ruth Anna Elvira Bengterin kanssa. 
Opinnot.
Hän kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaista reaalilyseota ja Vaasan kauppakoulun. 
Jääkärikausi.
Wisén liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 1. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 4. lokakuuta 1916 ja edelleen takaisin 1. komppaniaan 1. lokakuuta 1917. Hän osallistui Libaussa järjestetyille sotakoulun A-kursseille vuonna 1917.
Suomen sisällissota.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 4. Jääkärirykmentin 9. Jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jonka päällikkönä otti osaa Viipurin valloitukseen. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen hän toimi komppanianpäällikkönä edellä mainitusta rykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jonka nimi muuttui myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoonaksi. Hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 pataljoonan täydennyskomppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi 14. marraskuuta 1918 ja toimi liikemiehenä Vaasassa. Hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirin 2. sotilasohjaajana 16. huhtikuuta 1926 - 30. huhtikuuta 1927 välisen ajan. Hän kuoli keuhkotautiin 12. helmikuuta 1934.
Arvo Jansson

Arvo Bernhard Jansson myöh. Elomaa (21. heinäkuuta 1892 Vihti – 20. kesäkuuta 1976) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat vaihdemies Johan (Juho) Jaakonpoika Jansson (myöh. Elomaa) ja Katariina Myllärinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Lyyli Ester Hienosen kanssa. 
Opinnot.
Hän kävi kolme luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918, viestiupseerikurssin Santahaminassa hän suoritti vuonna 1919, komppanianpäällikkökurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti vuonna 1931 ja luutnanttikurssin vuonna 1937. 
Jääkäriaika.
Tämä rautatieläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin Berliiniin erikoiskursseille ja edelleen Suomeen, jonne hän saapui 6. heinäkuuta 1916. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Suomeen palattuaan hän sairastui keuhkopussintulehdukseen eikä enää palannut Saksaan. Taudistaan parannuttuaan hän liittyi Helsingin valkoisen kaartin 1. komppaniaan 4. huhtikuuta 1918 ja toimi komppaniassa kouluttajana ja myöhemmin joukkueenjohtajana. Hän joutui punaisten vangiksi, mutta pääsi vapaaksi muutaman päivän kuluttua ja otti osaa Helsingin valloitukseen saksalaisten joukkojen mukana. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sittemmin hän toimi Vihdin suojeluskunnassa kouluttajana. Hänet komennettiin 1. kesäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja 22. elokuuta 1918 alkaen 4. komppanian vääpeliksi, josta hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 nuoremmaksi upseeriksi Käkisalmen läänin rykmentin III pataljoonan 11. komppaniaan ja 20. huhtikuuta 1921 alkaen Polkupyöräpataljoona 3:een, jossa hän palveli 2. komppaniassa nuorempana upseerina, komppanianpäällikkönä, aliupseerikoulun johtajana ja urheilu-upseerina. Armeijasta hän erosi 19. marraskuuta 1924 ja toimi sen jälkeen puutavara-alalla lokakuuhun 1929 asti. Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin 3:n sotilasohjaajaksi hänet komennettiin 1. maaliskuuta 1930, josta hän sai siirron 1. syyskuuta 1931 8. ja 1. helmikuuta 1933 6. alueen päälliköksi. 
Talvi- ja jatkosota.
Talvisotaan hän osallistui komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 12:ssa, osallistuen taisteluihin Länsi-Kannaksella. Välirauhan aikana hän palveli Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä aluepäällikkönä. Jatkosotaan hän osallistui ensin komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 46:ssa ja myöhemmin II pataljoonan pioneeriupseerina, osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Vuodesta 1942 alkaen hän toimi Kannaksen Ryhmän Henkilötäydennyskomppanian ja Jalkaväenkoulutuskeskus 19:ssä komppanianpäällikkönä. Vuodesta 1942 alkaen hänet siirrettiin Sotavankileiri 6:een leiriupseeriksi, missä tehtävässä oli vuoteen 1944 asti, jolloin sai komennuksen Sotavankileiri 16:een. Vielä samana vuonna hänet komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 29:ään komppanianpäälliköksi. 
Sotien jälkeinen aika.
Sotien jälkeen hän työskenteli Polttoainekunnan metsäpiirimiehenä.
Lilly Truscott

Lillian Josephine "Lilly" Truscott on kuvitteellinen hahmo televisiosarjasta "Hannah Montana". Häntä esittää Emily Osment ja hänen suomalainen ääninäyttelijä on Annituuli Kasurinen. 
Lillyn paras ystävä on sarjan päähenkilö, Miley Stewart. Hänen ystäviinsä kuuluu myös Oliver Oken. Lilly on urheilullinen ja harrastaa muun muassa skeittailua, surffausta, jääkiekkoa ja cheerleadingiä. 
Lilly asuu Malibussa äitinsä, Heatherin kanssa. Hänen vanhempansa ovat eronneet ja Lillyn isä, Ken on kirjanpitäjä. Kun Heather muuttaa työn perässä Atlantaan, muuttaa Lilly Stewartin perheen luo asumaan. Sarjan lopussa Lilly menee opiskelemaan Stanfordin yliopistoon. 
Lillyn yleinen sanonta on "Ooh! Lilly Like!". 
Sarjan alussa Lilly ei tiedä Mileyn salaisuudesta. Lilly tunkeutuu Hannah Montanan pukuhuoneeseen, jolloin Mileyn salaisuus paljastuu hänelle. Tämän jälkeen Lilly on usein mukana Hannah Montanan keikoilla ja esiintyy nimellä Lola Luftnagle tai Lola LaFonda. Lillyn esittäessä Lolaa tämän tunnusmerkkejä ovat räikeät peruukit ja korut. Lilly himoitsee todella paljon kaikkia Hannahin vaatteita.
Lilly ja Oliver alkavat seurustella sarjan kolmannella kaudella.
Oliver Oken

Oliver Oken on kuvitteellinen henkilö Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana ja on yksi päähenkilöistä tuotantokausilla 1–3. 4. tuotantokaudella Oliver on sivuhenkilö. Häntä näyttelee Mitchel Musso ja suomeksi dubatuissa jaksoissa hahmoa ääninäyttelee Oskari Tamminen.
Hahmo.
Oliver Oken on Mileyn ja Lillyn paras ystävä. Oliver on kuvattu luonteeltaan hassuksi, hieman huolimattomaksi, muuta ystävälliseksi teini-ikäiseksi pojaksi. Häntä ei pidetä erityisen fiksuna, koska hänen koetuloksensa eivät ole kovin hyviä. Hän kutsuu välillä itseään nimellä 'Smoken Oken'. Oliverin eräs lempipuuha on surffaus ja hän on myös kiinnostunut skeittauksesta ja eri urheilulajeista. Hän oli ollut ihastunut Hannah Montanaan, mutta sai tietää Mileyn olevan Hannah Montana sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella. Oliver kutsui itseään Mike Standley III, kun hän oli valepuvussa Hannah Montanan keikalla, kuten Lola Luftnagle (Lilly Truscott). 3. tuotantokaudella Oliver eroaa tyttöystävästään Joanniesta, ja alkaa myöhemmin seurustella Lillyn kanssa. Oliver on erittäin deittaileva. Sarjassa Oliverila on monia tyttöystäviä. Oliver inhoaa purukumia ja siihen onkin pätevä selitys: nimittäin, kun Oliver oli vauva hänen mumminsa sylkäisi vahingossa purukumin hänen suuhunsa. Oliver on myös eräässä jaksossa töissä rantabaarissa.
Marokon dirhami

Marokon dirhami (; kansainvälinen valuuttatunnus MAD) on Marokon rahayksikkö. Se on myös Länsi-Saharan rahayksikkö. Marokon dirhami jakautuu 100 santimiin (). 11. tammikuuta 2023 Marokon dirhamin arvo oli 0,091 euroa, eli yksi euro oli 10,97 dirhamia.
Marokon dirhamista tuli Marokon rahayksikkö 17. lokakuuta 1959. Se korvasi Marokon frangin. Frangi pysyi käytössä vuoteen 1974, jolloin santimista tuli dirhamin jaettava yksikkö.
Marokossa on käytössä 10, 20, 50, 100 ja 200 dirhamin setelit, ½, 1, 2, 5 ja 10 dirhamin kolikot sekä 1, 5, 10, 20 ja 50 santimin kolikot. Kolikoita käytetään paljon erityisesti markkinoilla ("souk") ja katukaupassa, joissa hinnat eivät ole kiinteitä. Niillä maksetaan esimerkiksi taksimatkoista, juomista ja muista arkipäivän ostoksista. Seteleissä on kuvattu Hassan II, Muhammad VI ja Muhammad V.
Marokon dirhami ei ole vapaasti vaihdettava valuutta, ja sen tuonti sekä vienti on lailla säädelty Marokon valuuttaviranomaisen toimesta. Käytännössä tullin ja poliisin tarkastukset ovat harvinaisia, ja yleensä jopa 1 000 dirhamin tuonti ja vienti hyväksytään.
Le Grau-du-Roi

Le Grau-du-Roi on rannikkokaupunki ja kunta Gardin departementin alueella eteläisessä Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Välimeren rannalla niin sanotun Camarguen alueen lounaisosassa. Siellä on arviolta 8 421 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 54,73 neliökilometriä. 
Le Grau-du-Roin kunnan toinen taajama Port Camargue on rantalomakohde, jossa on myös isohko matkailusatama.
Stuart Kahan

Stuart Kahan on yhdysvaltalainen lehtimies, jolta ilmestyi 1988 Otavan kustantama teos "Kremlin susi", romaani joka kertoo Stalinin eräästä lähimmästä miehestä, Lazar Kaganovitšistä. Vuonna 1987 englanniksi ilmestyneen teoksen alkuperäinen nimi oli "Wolf of the Kremlin: The First Biography of L.M. Kaganovich, the Soviet Union's Architect of Fear". Kirjassa väitetään muun muassa, että Stalin olisi myrkytetty antamalla hänelle pitkän ajan kuluessa arsenikkia.
Jackson Stewart

Jackson Stewart on kuvitteellinen henkilö Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana. Häntä näyttelee Jason Earles. Jacksonin suomalainen ääninäyttelijä on Samuel Harjanne.
Jackson on kotoisin Tennesseesta, mutta tällä hetkellä hän asuu Kaliforniassa siskonsa Miley Stewartin ja isänsä Robby Stewartin kanssa. Luonteeltaan Jackson on hieman hassu ja ärsyttävä, mutta joskus myös huolehtiva. Hän pitää itseään naistenmiehenä. 
Kun Stewartin perhe muutti Malibuun Kaliforniaan, Jacksonin arvosanat paranivat ja hän oppi surfaamaan. Jackson joutuu yleensä viemään Mileyn muotinäytöksiin ja elokuvien ensi-iltaan omalla autollaan, jos he unohtavat tilata limusiinin. Mileyllä ja Jacksonilla on välillä erimielisyyksiä eivätkä he aina tule toimeen, mutta yleensä he pitävät yhtä. Jackson on töissä Rico's-nimisessä surffikaupassa.
Fermon maakunta

Fermon maakunta () on maakunta Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla.
Fermon maakunnan pinta-ala on 863 km2 ja asukasluku noin 175 000. Maakunta muodostuu 40 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Fermo.
Fermon maakunnan perustamisesta päätettiin vuonna 2004, mutta päätös tuli voimaan lopullisesti 1. tammikuuta 2009.
Komministeri

Komministeri (: 'kanssapalvelija', 'apulainen') on Ruotsissa, Ruotsin kirkossa vakinaisen papin virkanimike. Jokaisessa seurakunnassa on kirkkoherran virka ja sen lisäksi voi siellä olla yksi tai useita komministerin virkoja.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa komministeria vastaa kappalainen. Suomessakin on aiemmin ollut kaupunkiseurakunnissa komministerin virkoja. Myöhemmin niiden tilalle tuli kappalaisenvirat. Yksi Suomen ev. lut. kirkon viimeisiä komministereja oli Joensuun seurakunnassa, komministeri Eelis Manninen (vuosina 1936–1967).
Pilpasuo

Pilpasuo on Oulun laajin, 367 hehtaarin suuruinen suoalue Sanginsuun suuralueella Lapinkankaan, Sanginsuun ja Sanginjoen kaupunginosissa. 
Sijainti ja yhteydet.
Pilpasuo sijaitsee Oulun kaupungissa keskustan itäpuolella, Oulujoen pohjoispuolella siihen laskevan Sanginjoen suusta viitisen kilometriä linnuntietä koilliseen. Pilpasuolle on yhteys Sanginjoen varresta Sanginjoentieltä eroavalta metsäautotieltä, johon suon länsiosassa yhtyy myös suota kiertävä luontopolku.
Luonto.
Suon syntyminen ja kehitys.
Pilpasuo on pääosin kehittynyt liki 3 000 vuotta vanhan merenrantaniityn, muinaisen Oulujoen suistohaaran eli jokiuoman alueelle. Suon laidalla olevan Pilpakankaan reunamilla näkyy yhä rantadyynivalleja, ja kankaalta sekä suota ympäröiviltä moreenikumpareilta purkautuu siihen paljon pohjavettä. Suolta virtaa Suo-oja -niminen puro Sanginjokeen Vääräkosken kohdalle. Suoluonnon kehittyminen ei ole pysähtynyt, vaan osa siitä muuttuu aapasuoksi ja osa keidassuoksi ja suolle jää yhä vähemmän rimpiä. Tätä nykyä suon keskustan yleisin suotyyppi on neva, laidoilla on sekä korpia että rämeitä. Sieltä on löydetty yhteensä peräti 23 erilaista suotyyppiä, kuten isovarpuräme, tupasvillaräme, ruohokorpi, nevakorpi, keskiravinteinen saraneva, lyhytkorsineva, luhtaneva ja letto.
Suojelualue.
Suon pohjoisin Pahalammen tienoon kolkka ja itäinen Pilpakankaan ja Ala-Korkiakankaan välinen alue ovat Natura-aluetta, joka on merkitty suojelualueeksi sekä Pohjois-Pohjanmaan seutukaavassa että Oulun yleiskaavassa. Suota kiertää noin seitsemän kilometrin mittainen luontopolku. Sen varrella suon länsilaidalla olevan lähteen kohdalla Pilpakankaalla on nuotiopaikka ja laavu. Telttailu alueella on kielletty, mutta laavulla yöpyminen on sallittu. Suojelualueeseen sisältyvän Pilpasuota idässä rajaavan Ala-Korkiakankaan keskellä on lapinraunio. Luontopolku ylittää suon pitkospuita Pilpakankaan ja Ala-Korkiakankaan välisen pienen Siltasaaren kautta.
Kasvit ja eläimet.
Suon kasveihin kuuluvat muun muassa lapinleinikki ja lettorikko. Suolla voi nähdä lentelevän kurkia ja liroja sekä vaeltelevan hirviä.
Johann Ludwig von Cobenzl

Johann Ludwig Joseph von Cobenzl (21. marraskuuta 1753 Bryssel – 22. helmikuuta 1809 Wien) oli itävaltalainen diplomaatti, kreivi ja poliitikko.
Vuonna 1800 Cobenzlista tuli Itävallan ulkoministeri.
Sinikka Vuola

Sinikka Vuola (s. 13. tammikuuta 1972 Rauma) on suomalainen kirjailija ja kirjoittamisen opettaja.
Elämä ja ura.
Vuola on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli pääaineena yleistä kirjallisuustiedettä ja sivuaineena kotimaista kirjallisuutta. Vuola on työskennellyt muun muassa tietokirjatoimittajana ja tiedottajana.
Vuolan esikoisteos, runokokoelma "Orkesteri jota emme kuule", ilmestyi keväällä 2007. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi, ja sille myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto. Runokokoelma "Maailman vaikein kieli" (2013) oli Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkintoehdokas 2014. Vuolan esikoisromaani "Replika" (2016) oli Runeberg-palkintoehdokas.
Vuola on toimittanut myös laajan suomenkielisen eroottisen nykyrunouden antologian "Olet täyttänyt ruumiini tulella" (2017). Yhdessä Tommi Melenderin kanssa hän on kirjoittanut romaanitaidetta ja romaanien lopetuksia käsittelevän dialogisen esseeteoksen "Maailmojen loput" (2018). Vuolan runoja on käännetty kreikaksi, liettuaksi, albaniaksi, ukrainaksi, italiaksi ja venäjäksi sekä lyhytproosaa englanniksi. Hän on proosan keinoja tutkivan Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran jäsen.
Carl Hindenburg

Carl Friedrich Hindenburg (1741–1808) oli saksalainen matemaatikko ja filosofian sekä fysiikan professori.
Hindenburg syntyi Dresdenissä tukkukauppiaan perheeseen.
Hänen työnsä keskittyivät kombinatoriikkaan ja todennäköisyyslaskentaan. Hän julkaisi tutkimuksensa kirjassa "Kombinatorische Mathematik".
Hindenburg myös tutki Turkkilaisen, shakkia näennäisesti pelaavan automaatin, keskusteluja ja julkaisi niitä kirjassaan "Über den Schachspieler des Herrn von Kempelen und dessen Nachbildung".
Ralph Broome

Ralph Howard Broome (5. elokuuta 1889 – 25. tammikuuta 1985) oli brittiläinen rattikelkkailija, joka kilpaili 1920-luvun alkupuolella.
Broome syntyi sotilasperheeseen Himalajan juurella ja oli ensimmäinen aasialaissyntyinen talviolympialaisten mitalisti. Hän palveli Ensimmäisessä maailmansodassa Britannian armeijan panssarijoukoissa ja oli sodan loppuun mennessä ylentynyt majuriksi.
Vuoden 1924 talviolympialaisissa Broome voitti hopeaa neljän miehen kelkasta ajalla 5.48,83 yhdessä Thomas Arnoldin, Alexander Richardsonin ja Rodney Soherin kanssa.
Sven Riederer

 
Sven Riederer (s. 27. maaliskuuta 1981) on sveitsiläinen triathlonisti, olympiamitalisti. Olympiamitalinsa hän saavutti Ateenasta 2004 uusiseelantilaisten Hamish Carterin ja Bevan Dochertyn jälkeen kokonaisajalla 1.51.33,26. Lisäksi hän voitti vuonna 2001 juniorien Euroopan mestaruuden ja seuraavana vuonna alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa.
Sveitsin kantonit

Sveitsissä on 26 kantonia, jotka muodostavat Sveitsin liittovaltion. Kantonit ovat hallinnollisesti varsin itsenäisiä, sillä jokaisella kantonilla on oma perustuslakinsa ja omat lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomioelimensä. Kaikissa kantoneissa on yksikamarinen parlamentti, jonka nimi vaihtelee kantoneittain. 
Kuusi kantoneista on entisiä puolikantoneita. Ne valitsevat Sveitsin liittokokouksen 46-jäseniseen ylempään kamariin vain yhden edustajan kahden sijasta.
Kaikki se, mikä ei valaliiton perustuslain mukaan kuulu valaliiton toimivallan alaisuuteen, kuuluu kantonin tasolla päätettäviin asioihin. Näitä ovat esimerkiksi valtiollinen järjestäytyminen, osin terveydenhoito, poliisilaitos, verotus ja koululaitos. Liittovaltion ja kantonin kompetenssit ovat osittain ristiriidassa keskenään, mikä aiheuttaa sekaannuksia. Kantonit jakavat päätösvaltaa sisäisesti eri tavoin edelleen alemmille hallinnon tasoille.
Kahta kantonia (Glarus ja Appenzell Innerrhoden) lukuun ottamatta asioista päätetään kansanäänestyksillä. Näissä kahdessa kantonissa asioista päätetään ulkona järjestettävissä kansalaiskokouksissa.
Kunnat ja hallintoalueet.
Sveitsin alue jakaantuu 2 202 kuntaan (1.1.2020). Vähiten kuntia on Basel-Stadtin ja Glarusin kantoneissa, kolme molemmissa. Eniten kuntia on Bernin kantonissa, yhteensä 342.
Yhdeksässätoista kantonissa on myös hallinnollinen välitaso, jonka nimi vaihtelee kantonista toiseen. Saksankielisissä kantoneissa hallintoalueen nimi on yleisimmin "Bezirk" (myös "Amtsbezirk", "Verwaltungskreis", "Wahlkreis" tai "Landesteil"), ranskankielisissä "district" ja italiankielisissä "distretto". Hallintoalueita on kaikkiaan 146 (1.1.2020).
Alexander Richardson

Alexander Whitmore Colquhoun Richardson (11. toukokuuta 1887 – 22. heinäkuuta 1964) oli brittiläinen rattikelkkailija, joka kilpaili 1920-luvun alussa.
Vuoden 1924 talviolympialaisissa Richardson voitti hopeaa neljän miehen kelkasta ajalla 5.48,83 yhdessä Thomas Arnoldin, Ralph Broomen ja Rodney Soherin kanssa.
Majuri Richardson oli rattikelkkaryhmän vanhin jäsen ollessaan 36-vuotias. Hän jätti armeijan vuonna 1931 luodakseen uraansa London General Omnibus Companyssä, mutta hänet kutsuttiin takaisin armeijan palvelukseen Toisen maailmansodan alettua. Richardson palveli sodan aikana Pohjois-Afrikassaja saavutti kenraalimajurin arvon.
Virginia City (Nevada)

Virginia City on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva historiallinen kaivoskaupunki, jossa Mark Twain aloitti uransa lehtimiehenä vuonna 1863. Virginia City on statukseltaan epäitsenäinen "unincorporated community" ja Storeyn piirikunnan keskus. Virginia Cityssä on alle tuhat asukasta, ja sen kaupunkikuva, joka muodostaa "Virginia City Historic Districtin", on julistettu suojelukohteeksi.
Virginia City on Nevadan vanhimpia asutuskeskuksia, joka syntyi kultaryntäyksessä lähes yhdessä yössä 1859, kun Comstockin hopea- ja kultarikas malmijuonne löydettiin. Löytö houkutteli paikalle tuhansia kaivajia, ja enimmillään kaupungin asukasluku lähenteli 30 000 ihmistä. Kaupunki kuihtui nopeasti, kun kaivostoiminta tyrehtyi Comstockin suonen ehdyttyä 1898.
Virginia City sijaitsee 1 896 metrin korkeudella merenpinnasta Mt. Davidson -vuoren kupeessa.
"Bonanza"-televisiosarjan keskiössä olevan kuvitteellisen Ponderosan maatilan sanotaan sijaitsevan Virginia Cityn lähistöllä.
Valtiovierailu

Valtiovierailu on virallinen vierailu, jossa valtionpäämies vierailee toisen maan johtajan luona. Valtiovierailu on merkittävin diplomaattinen kanssakäynti kahden maan välillä ja sitä juhlistetaan suurilla seremonioilla ja virallisuuksilla. 
Suomessa valtiovierailut noudattavat yleensä tiettyä jo perinteeksi muodostunutta kaavaa. Viralliset vastaanottoseremoniat järjestetään presidentinlinnan edustalla tai vaihtoehtoisesti Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Vastaanottoseremoniassa vierailevan maan päämies tarkastaa yhdessä tasavallan presidentin kanssa kunniavartioston Porilaisten marssin tahdissa. Kunniavartioston tarkastuksen ja kansallislaulujen esittämisen jälkeen valtionpäämiehet tervehtivät yleisöä presidentinlinnan parvekkeelta, josta siirrytään keltaiseen salonkiin juomaan tervetuliaismaljat, ottamaan virallisia valokuvia sekä vaihtamaan lahjoja ja kunniamerkkejä.
Yleensä viralliseen ohjelmaan kuuluvat ainakin seppeleenlasku marsalkka Mannerheimin haudalle, käynti eduskunnassa ja Helsingin kaupungintalossa. Vierailu päättyy yleensä presidentinlinnassa pidettäviin juhlaillallisiin, joissa valtionpäämiehet pitävät omat puheensa.
Nokkaeläin Perry

Nokkaeläin Perry (tunnetaan myös nimellä Agentti P tai yksinkertaisesti Perry) on hahmo animaatiosarjassa "Finias ja Ferb". Perry on vesinokkaeläin. Sarjan ja sen hahmot ovat luoneet Dan Povenmire ja Jeff "Swampy" Marsh. Perry nähtiin ensimmäisen kerran sarjan jaksossa "Rollercoaster", jossa valtaosa päähenkilöistä tavattiin ensi kerran. Perry ei osaa puhua, mutta tämä murisee toisinaan. Tällöin Perryn ääninäyttelijänä toimii Dee Bradley Baker.
Perry on Flynn–Fletcherin-perheen lemmikkieläin, jota pidetään hiljaisena ja mitään tekemättömänä. Hän elää kuitenkin kaksoiselämää salaisena agenttina. Perry on päähenkilönä jokaisessa sarjan sivujuonessa, jossa hän taistelee vihollistaan Tohtori Tollontyötä vastaan. Joissain jaksoissa on kuitenkin viitattu siihen, että Perry ja Tollontyö ovat melko hyvissä väleissä siitäkin huolimatta, että he ovat eri puolilla. Kaksikko onkin useamman kerran liittoutunut väliaikaisesti päihittääkseen yhteiset vihollisensa.
Al-Hilal

Al-Hilal () on Saudi-Arabian Valioliigaan kuuluva saudiarabialainen jalkapalloseura. Se toimii pääkaupunki Riadissa ja pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla. Eräs tunnettu Al-Hilalissa vaikuttanut saudiarabialainen pelaaja on Sami Al-Jaber (1988–2007); ulkomaalaisista esimerkiksi brasilialainen Rivelino oli seurassa vuosina 1978–1981. 
Al-Hilal on voittanut maansa valioliigan mestaruuden useasti; vuosina 1977, 1979, 1985, 1986, 1988, 1990, 1996, 1998, 2002, 2005, 2008, 2010, 2011, 2017, 2020, 2021, 2022 ja 2024.
Landsverk Anti II

Landsverk Anti II eli Luftvärnskanonvagn L-62 Anti II on ruotsalainen toisen maailmansodan aikainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Se kehitettiin vuosina 1941–1942. Sen perustana oli unkarilainen Toldi-panssarivaunu, jota oli valmistettu ruotsalaiselta AB Landsverkiltä hankitulla lisenssillä. Vaunussa oli Boforsin 40 mm ilmatorjuntakanuuna, joka Suomessa tunnetaan nimellä 40 ItK 38.
Suomi sai käyttöönsä kuusi Anti II -vaunua vuonna 1942. Kesän 1944 aikana suomalaisten vaunut pudottivat tykeillään 11 neuvostoliiton lentokonetta. Vaunut selvisivät sodasta ehjinä ja niitä käytettiin aina vuoteen 1966 asti.
Christian Clavier

Christian Clavier (s. 6. toukokuuta 1952, Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. Hänet muistetaan Asterixin näyttelijänä elokuvissa "Asterix ja Obelix vastaan Caesar", sekä "". Hän on myös näytellyt elokuvassa "Just Visiting – kuokkavieraat keskiajalta" Jean Renon kanssa ja Napoleonia elokuvassa "Napoleon".
Valikoitu filmografia.
Lähde:
Mendelian Inheritance in Man

Mendelian Inheritance in Man (tai Online Mendelian Inheritance in Man eli OMIM) on projekti, joka ylläpitää tietokantaa kaikista tunnetuista ihmisten sairauksista, jotka ovat kokonaan tai osittain geenien määrämiä. Tietokannassa on lueteltu myös tautiin liittyvät geenit. OMIM on Johns Hopkinsin yliopiston tutkijoiden kehittämä, ja online-version siitä teki National Center for Biotechnology Information.
Tietokannassa kaikki taudit ja geenit tunnistetaan kuusinumeroisella numerosarjalla, jonka ensimmäinen numero kertoo tavan, jolla tauti periytyy. NIM-koodin edessä voi olla myös jokin merkeistä *, #, +, %, tai ^. Merkki kertoo miten paljon minkäkin taudin periytyvyyteen liittyvistä geeneistä ja fenotyypeistä on tietoa.
Steven Rooks

Steven Rooks (s. 7. elokuuta 1960 Oterleek, Pohjois-Hollanti) on entinen alankomaalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1982–1995.
Rooks voitti Liège–Bastogne–Liège-"monumentin" vuonna 1983 kukistettuaan Giuseppe Saronnin kymmenellä sekunnilla. Samana vuonna hän sijoittui lisäksi kolmanneksi niin Pariisi–Nizzassa kuin Välimeren ajossakin, jossa voitti 2b -etapin. Vuonna 1984 Rooks oli toinen Pariisi–Tours-klassikossa. Seuraavana vuonna hän voitti seitsemännen etapin Dauphiné Libéréssä ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi.
Vuonna 1986 Rooks voitti Amstel Gold Racen ennen saman ajan saanutta Joop Zoetemelkia. Lisäksi Rooks voitti Luxemburgin ympäriajon, Vuelta a Andalucían prologin ja kokonaiskilpailun sekä GP de Wallonie -kilpailun. Seuraavana vuonna hän oli Zoetemelkin jälkeen toinen Amstel Gold Racessa ja voitti Sveitsin ympäriajon toisen etapin. Lisäksi hän oli toinen Omloop Het Volkissa ja Britannian ympäriajossa.
Rooks sijoittui Pedro Delgadon jälkeen toiseksi vuoden 1988 Ranskan ympäriajossa. Rooks voitti kilpailun 12. etapin, joka päättyi kuuluisan Alpe d'Huez'n vuoren huipulle; lisäksi hän oli toinen neljännellä etapilla. Hän sai Maillot à pois -paidan ympäriajon parhaana mäkimiehenä, lisäksi hän voitti yhdistelmäkilpailun, joka laskettiin kokonais-, piste- ja mäkikilpailun yhteissijoitusten perusteella. Samana vuonna Rooks voitti Züri-Metzgete-klassikon ennen Rolf Sørenseniä, oli Jelle Nijdamin jälkeen toinen Amstel Gold Racessa sekä sijoittui kolmanneksi niin Milano–San Remossa, La Flèche Wallonnessa kuin Clásica de San Sebastiánissakin. Lisäksi hän voitti Acht van Chaam -kilpailun ja valittiin vuoden 1988 parhaaksi alankomaalaiseksi miesurheilijaksi.
Vuoden 1989 Ranskan ympäriajossa Rooks voitti 15. etapin, ylämäkiaika-ajon, ja oli toinen 18. osuudella. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa seitsemänneksi ja voitti viimeistä kertaa kilpailun ohjelmassa olleen yhdistelmäkilpailun. La Fléche Wallonnessa hän oli Claude Criquielionin jälkeen toinen.
Rooks sijoittui kolmanneksi vuoden 1990 Liège–Bastogne–Liègessä. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa maantieajon MM-kilpailussa Stuttgartissa Gianni Bugnon jälkeen. Lisäksi hän oli toinen Vuelta a la Comunidad Valenciana -etappikilpailussa ja voitti Alankomaiden maantieajomestaruuden.
Vuonna 1992 Rooks oli Dirk De Wolfin jälkeen toinen Liège–Bastogne–Liègessä ja voitti 4b-etapin Vuelta a Galega -kilpailussa. Vuonna 1994 hän voitti toistamiseen kotimaansa maantieajomestaruuden.
Uran lopetettuaan Rooks myönsi alankomaalaisessa tv-ohjelmassa "Reporter" käyttäneensä uransa aikana dopingaineita.
Omanin jalkapallomaajoukkue

Omanin jalkapallomaajoukkue eli Al Ahmar () on Omania kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa edustava AFC:n maajoukkue. Sitä hallinnoi Omanin jalkapalloliitto.
Joukkue ei ole selviytynyt maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen, mutta Aasian-mestaruudesta se on kamppaillut vuosina 2004, 2007 ja 2015. Kuitenkaan se ei millään kerralla ole selviytynyt pudotuspeleihin. Tunnettuja pelaajia joukkueessa ovat olleet muiden muassa Ali Al Habsi ja Amad Al Hosni. Päävalmentajana on toiminut vuodesta 2019 lähtien hollantilainen Erwin Koeman.
Mustakaulakurki

Mustakaulakurki ("Grus nigricollis") on Tiibetissä pesivä lintu. Niitä arvellaan olevan jäljellä noin kymmenen tuhatta yksilöä.
Koko ja ulkonäkö.
Mustakaulakurki kasvaa 115–139 cm korkeaksi, painaa vähän yli 5 kg, ja sen siipien kärkiväli on noin 235 cm. Vartalon höyhenpeite on valkeanharmaa, pää ja kaula ovat mustat. Otsassa on punainen läikkä ja silmän takana on pieni valkoinen laikku.
Levinneisyys.
Mustakaulakurki pesii Tiibetin ylängöllä ja erillispopulaationa Intiassa Ladakhin alueella. Sillä on kuusi talvehtimisaluetta Bhutanissa ja Kiinan eri osissa. Noin kymmenen yksilön parvi on talvehtinut Intiassa Arunachal Pradeshissa ja niitä on tavattu myös Vietnamissa. Maailman kokonaispopulaation arvellaan olevan noin 11 000 yksilöä, joista lisääntymisikäisiä on noin 8 800. Maanviljelyksen tehostuminen, torjunta-aineiden käyttö sekä kosteikkojen kuivaaminen ovat aiheuttaneet kannan taantumista.
Elinympäristö.
Lisääntymisaikana mustakaulakurjet elävät ylänköjen kosteikoilla, kuten soilla, jokien luhdilla ja laitumilla. Talvehtimisalueilla ne pysyttelevät alavien maiden maanviljelysalueilla. Ne eivät ole erityisen arkoja, vaan ruokailevat lähellä laiduntavaa karjaa ja pelloilla työskenteleviä ihmisiä.
Lisääntyminen.
Mustakaulakurjet rakentavat pesänsä mudasta ja veskikasveista mättäälle tai matalaan veteen. Naaras munii tavallisesti kaksi munaa, joita molemmat emot hautovat yhteensä 30–33 päivää. Koiras hoitaa enimmäkseen pesän puolustamisen. Poikaset oppivat lentämään noin kolmen kuukauden ikäisinä.
Ravinto.
Kurjet ovat kaikkiruokaisia. Pääravintoa ovat vilja, juuret, hyönteiset, madot, kalat, sammakot, äyriäiset, liskot, marjat ja pikkujyrsijät.
Palkkiometsästäjät

Palkkiometsästäjät () on vuonna 1975 ilmestynyt western-tyylinen blaxploitaatio-elokuva, jonka on ohjannut Jack Arnold. Pääosaa elokuvassa esittää entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Fred Williamson, joka myös käsikirjoitti ja osaksi tuotti elokuvan. 
"Boss Nigger" julkaistiin Yhdysvalloissa joillakin alueilla myös nimillä "The Boss" ja "The Black Bounty Killer". Suomessa elokuva on julkaistu nimillä "Palkkiometsästäjät" ja "Kaupungin kauhut".
Juoni.
Elokuvassa kaksi afroamerikkalaista palkkionmetsästäjää, ”Boss Nigger” (Fred Williamson) ja Amos (D'Urville Martin), ratsastavat pieneen western-tyyliseen kylään. Kun he huomaavat, että kylässä ei ole sheriffiä, ottaa ”Boss Nigger” tehtävän itselleen voitettuaan pormestarin (R.G. Armstrong) viekkaudessaan. 
Vastaanotto.
Julkaisuaikanaan The New York Times kehui "Boss Niggeriä" "mukavaksi yllätykseksi", jos elokuvalta ei odota liikoja. Kriitikko Vincent Canby luonnehti Williamsonin näyttelijäntyötä tarkoitukselliseksi parodiaksi Clint Eastwoodin rooleista Sergio Leonen spagettiwesterneissä.
Rachel Brown

Rachel Brown-Finnis (s. 2. heinäkuuta 1980) on brittiläinen jalkapallomaalivahti. Hän on pelannut 82 maaottelua Englannin naisten maajoukkueen jäsenenä helmikuusta 1997 syyskuuhun 2013.
Brown opiskeli ja pelasi aiemmin yliopistotasolla Yhdysvalloissa. Hänen ammattilaisseuransa on Everton LFC.
Solaris (viiniköynnös)

Solaris on viiniköynnöslajike, jota käytetään valkoviinin tekemiseen. Se menestyy myös eteläisessä Suomessa avomaalla.
Historia.
Solaris luotiin vuonna 1975 Freiburgissa, Saksassa risteyttämällä Merzling (Seyve-villard 5276 x (Riesling x Pinot Gris)) x Gm 6493 (Saperavi Severnyi x Muscat Ottonel). Se kehitettiin ohjelmassa, jonka tarkoitus oli löytää taudeilta kestäviä viiniköynnöslajikkeita, ja sillä on hyvä vastustuskyky sieniä vastaan. Kestävänä lajikkeena sitä kasvatetaan yleisesti Pohjoismaissa, kuten Tanskassa ja Norjassa.
Solaris on neljän viiniköynnöslajin hybridi: Viiniköynnös ("Vitis vinifera") x amurinviini ("Vitis amurensis"), törmäviini ("Vitis rupestris") sekä "Vitis aestivalis".
Solaris tunnetaan myös viralliselta lisäännyttämisnumerollaan FR 240-75. Lajikkeelle myönnettiin lupa kaupalliseen tuotantoon 2001.
Lehdet.
Lehdet ovat suuret, kolmehaaraiset ja väriltään tummanvihreät.
Rypäleet.
Marjat ovat keskisuuret, keltaiset ja makeat. Niissä on suhteellisen vähän siemeniä suhteessa hedelmälihaan. Sopii hyvin syötäväksi ja makean valkoviinin tekemiseen.
Kasvu.
Solaris on voimakaskasvuinen lajike, joka vaatii paljon tilaa. Runsas kukinta ja suuret marjat takaavat ison sadon.
Menestyminen Suomessa.
Menestymisvyöhyke I tai kasvihuone. Kestää pakkasta ainakin 18 asteeseen asti, mutta aikaisen kasvuun lähdön ja kukinnan takia se on arka keväthallalle. Suositellaan talvi- ja kevätsuojausta.
Mike Bryan

Michael Carl ”Mike” Bryan (s. 29. huhtikuuta 1978 Camarillo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän ja hänen kaksoisveljensä Bob Bryan ovat maailman tämän hetken parhaat pelaajat nelinpelissä.
Mike Bryan pelaa pääosin nelinpeliä ATP-kiertueella kaksoisveljensä Bobin kanssa. He nousivat maailmanlistan ykkösiksi ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Tämän jälkeen he ovat koko ajan pysyneet viiden kärjessä. He ovat olleet maailmanlistan ykkössijalla vuoden päätteeksi ennätykselliset seitsemän kertaa, vuosina 2003, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2011.
Mike Bryanilla on 84 turnausvoittoa nelinpelissä, joista kaksitoista on Grand Slam -turnauksista. Vuonna 2005 Bryanin kaksoset pelasivat finaalissa kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa.
Pekingissä 2008 Mike ja Bob Bryan voittivat olympiapronssia nelinpelissä ja Lontoossa 2012 kultaa.
Elokuussa 2020 Mike ja Bob Bryan ilmoittivat uransa lopettamisesta.
Bob Bryan

Robert Charles ”Bob” Bryan (s. 29. huhtikuuta 1978 Camarillo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän ja hänen kaksoisveljensä Mike Bryan ovat maailman tämän hetken parhaat pelaajat nelinpelissä.
Bob Bryan pelaa pääosin nelinpeliä ATP-kiertueella kaksoisveljensä Miken kanssa. He nousivat maailmanlistan ykkösiksi ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Tämän jälkeen he ovat koko ajan pysyneet viiden kärjessä. He ovat olleet maailmanlistan ykkössijalla vuoden päätteeksi ennätykselliset seitsemän kertaa, vuosina 2003, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2011.
Bob Bryanilla on 82 turnausvoittoa nelinpelissä, joista kaksitoista on Grand Slam -turnauksista. Vuonna 2005 Bryanin kaksoset pelasivat finaalissa kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa.
Pekingissä 2008 Bob ja Mike Bryan voittivat olympiapronssia nelinpelissä ja Lontoossa 2012 kultaa.
Sekanelinpelissä Bob Bryan on voittanut Grand Slam -turnauksen seitsemän kertaa. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti mestaruuden vuonna 2003 Katarina Srebotnikin, vuonna 2004 Vera Zvonarjovan, vuonna 2006 Martina Navrátilován ja vuonna 2010 Liezel Huberin parina. Wimbledonissa 2008 hänen parinaan oli Samantha Stosur. Ranskan avoimet hän voitti vuonna 2008 Viktoryja Azarenkan ja vuonna 2009 Liezel Huberin parina.
Elokuussa 2020 Bob ja Mike Bryan ilmoittivat uransa lopettamisesta.
Jizan (kaupunki)

Jizan (; myös Qīzān, aiemmin Al-Tihameh) on Saudi-Arabian Jizanin provinssin pääkaupunki ja satama Punaisenmeren rannalla Farasanin saaria vastapäätä.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 56 565 (1992), 100 694 (2004) ja 127 743 (2010).
Kaupungin arkkitehtuurissa on Ottomaanien ja Jemenin vaikutteita. Vuoden 1934 Taifin sopimuksessa kaupunki todettiin kuuluvaksi Saudi-Arabiaan, mutta Jemen on 1960-luvulta lähtien vaatinut sitä itselleen.
Jizanin ympäristö on hallinnon kasteluhankkeiden seurauksena Saudi-Arabian tärkeimpiä viljelyalueita. Lisäksi Jizanin elinkeinoelämään kuuluvat kalastus, laivanrakennus ja suolakaivokset. Se on Tihaman rannikkotasangon tärkein kaupunki ja Azirin seudun tärkein vienti- ja merisatama (Jizanin satama). Keskeisiä viljatuotteita ovat venhä, riisi, kaura, hirssi ja durra. Kaupungista viedään ulkomaille durraa, seesamia, kuivattua kalaa, taatelia ja suolaa.
Kaupungissa vallitsee aavikkoilmasto. Vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee vuoden mittaan 31–38 °C:n välillä ja alin lämpötila 22–30 °C:n välillä. Viileintä on tammikuussa ja lämpimintä heinäkuussa. Vuosittainen sadanta on noin 130 millimetriä ja sadetta saadaan melko tasaisesti ympäri vuoden.
Land of the Free (kansallislaulu)

Land of the Free () on keskiamerikkalaisen Belizen valtion kansallislaulu. Sen on sanoittanut Samuel Alfred Haynes ja säveltänyt Selwyn Walford Young vuonna 1963. Laulu otettiin käyttöön 1981.
O, Land of the Free by the Carib Sea,
Our manhood we pledge to thy liberty!
No tyrants here linger, despots must flee
This tranquil haven of democracy.
The blood of our sires, which hallows the sod,
Brought freedom from slavery oppression's rod,
By the might of truth and the grace of God,
No longer shall we be hewers of wood.
Kertosäe:
Arise! ye sons of the Baymen's clan,
Put on your armour, clear the land!
Drive back the tyrants, let despots flee -
Land of the Free by the Carib Sea!
Nature has blessed thee with wealth untold,
O'er mountains and valleys where prairies roll;
Our fathers, the Baymen, valiant and bold
Drove back the invader; this heritage hold
From proud Rio Hondo to old Sarstoon,
Through coral isle, over blue lagoon;
Keep watch with the angels, the stars and moon;
For freedom comes tomorrow's noon.
Sanat.
Lähde:
Jizan

Jizan () on provinssi Saudi-Arabian eteläkärjessä, Jemenin vastaisella rajalla. Sen pinta-ala on 11 671 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 1 636 600. Jizan on pinta-alaltaan Saudi-Arabian toiseksi pienin provinssi.
Jizan on pääkaupunkinsa Jizanin nimikko.
Hot Potatoes

Hot Potatoes on Half-Baked Softwaren kehittämä tietokoneohjelmisto. Se on kehitetty Victorian yliopistossa Kanadassa. Ohjelmistolla luodaan XHTML-koodia käyttäen Internet-selaimella tehtäviä harjoitustehtäviä, esimerkiksi sanaristikoita ja kysymyssarjoja. Tehtävien tekijän ei tarvitse osata koodaamista ollenkaan; esimerkiksi kysymyssarjoja tehdessä, tekijän tulee luoda vain kysymykset ja niihin vastaukset. Ohjelmisto luo automaattisesti valmiin harjoitustehtävän. 
Ohjelman sovelluksien käyttö on ilmaista yksityisille ihmisille ja voittoa tuottamattomissa valtion laitoksissa. Muissa tapauksissa ohjelmaan pitää ostaa lisenssi. Muun muassa suomalaisessa Jouni ja Jatta Paakkisen ylläpitämässä Perunakellari-sivustossa käytetään harjoitustehtävien koodaukseen Hot Potatoesia.
Pierre André Latreille

Pierre André Latreille (20. marraskuuta 1762 Brive-la-Gaillarde – 6. helmikuuta 1833 Pariisi) oli ranskalainen hyönteistieteilijä sekä hämähäkki- ja äyriäistutkija. Monet hänen kuvaamansa niveljalkaisryhmät näkyvät yhä nykyaikaisessa eläinten luokituksessa.
Latreille syntyi vaatimattomissa oloissa keskiranskalaisessa Brive-la-Gaillardessa, Corrèzessa, ja aloitti opintonsa Pariisissa 1778. Valmistuttuaan papiksi vuonna 1786 hän palasi kotiseudulleen, missä käytti kaiken vapaa-aikansa hyönteistutkimukseen. Vuonna 1788 hän palasi Pariisiin ja liittyi tiedepiireihin. Hänen pistiäistutkimuksensa "Mémoire sur les mutilles découvertes en France" avasi pääsyn Ranskan luonnontutkijoiden seuraan.
Vanhoillismielisenä pappina Latreille joutui hankalaan asemaan Ranskan vallankumouksen aikana. Hän jätti Pariisin ja joutui myöhemmin vangituksi Bordeaux'ssa. Hänttä oltiin karkoittamassa Guyanaan,m mutta tieto hänen meriiteistään hyönteistutkijana pelasti hänet karkoitukselta. Latreille vapautui, luopui pappisurasta ja keskitttyi hyönteisiin. 
Vuonna 1796 hän julkaisi Brivessä hyönteisluokituksen perusteoksen "Précis des caractères génériques des insectes, disposés dans un ordre naturel". 
Vuonna 1798 Latreille sai tehtäväkseen vasta perustetun Ranskan luonnonhistorian museon Muséum National d'Histoire Naturellen hyönteiskokoelman järjestämisen. Vuonna 1814 hänestä tuli Ranskan tiedeakatemian jäsen ja 1821 Kunnialegioonan ritari. Hän toimi jonkin aikaa eläintieteen professorina eläinlääketieteellisessä oppilaitoksessa Maisons-Alfortissa Pariisin lähellä. Vuonna 1829 Jean-Baptiste Lamarckin kuoltua hänet nimitettiin luonnonhistorian museoon eläintieteen professoriksi, oppialanaan äyriäiset, hämähäkit ja hyönteiset. Vuonna 1832 hän perusti Ranskan hyönteistieteellisen seuran ("Société entomologique de France").
Latreille kuvasi suuren määrän uusia niveljalkaislajeja, mutta erityisen merkittävä oli hänen työnsä niiden luokittelemisessa sukuihin ja heimoihin. Häntä pidetään yhtenä modernin hyönteistieteen ja yleisemmin biologisen systematiikan tärkeistä perustajahahmoista.
Muun muassa taskurapusuku "Latreillia" ja heimo "Latreilliidae" on nimetty hänen kunniakseen.
Matti Hakkarainen (jääkäri)

Matti Eino Hakkarainen (12. marraskuuta 1893 Nurmes – 25. maaliskuuta 1918 Rautu) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Edvard Hakkarainen ja emäntä Riitta Ahonen. Hakkarainen syntyi Nurmeksessa. Hakkarainen kävi kansakoulun ja toimi kauppa-apulaisena Nurmeksessa ja Savonlinnassa.
Jääkäriaika.
Hakkarainen kävi kansakoulun ja toimi kauppa-apulaisena Nurmeksessa ja Savonlinnassa. Hakkarainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hakkarainen siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. joulukuuta 1916, mistä hän palasi takaisin komppaniaansa 23. toukokuuta 1917. Hän otti osaa Polangenin erikoiskursseille vuonna 1917. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Hakkarainen astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen Vaasaan 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Suomen sisällissodassa Hakkarainen sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi ensin 3. Jääkärirykmentin 8. Jääkäripataljoonaan, mikä kuului myöhemmin 4. Jääkärirykmenttiin ja sen 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 7. maaliskuuta pataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen 25. maaliskuuta 3. komppaniaan, jonka mukana hän kaatui Raudun taistelussa 4. huhtikuuta 1918. Hänet on haudattu Nurmeksen sankarihautaan.