tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Volkswagen Typ 4

Volkswagen Typ 4 oli Volkswagenin valmistama henkilöautomalli. Ne olivat joko kaksi- tai neliovisia sedaneja tai kaksiovisia farmareita. Niitä valmistettiin vuosina 1968–1974.
Malli oli suurempi kuin aiempi Typ 3 ja niissä oli tehokkaammat moottorit. Typ 4 oli ensimmäinen Volkswagenin neliovinen henkilöauto ja viimeinen uusi ilmajäähdytteisillä moottoreilla varustettu malli. Transporter-pakettiautoissa käytettiin tämän jälkeenkin ilmajäähdytteisiä moottoreita mutta malli oli esitelty aiemmin ja tunnettiin nimellä Typ 2.
Typ 4 käsitti mallit 411 ja 412.
Ominaisuuksia.
Typ 4:ssä oli useita teknisiä ratkaisuja joita Volkswagen käytti ensimmäistä kertaa. Aiemmin mainittujen neljän oven lisäksi siinä oli itsekantava kori, MacPherson-pyöräntuenta, kierrejouset takana, hydraulisesti käytettävä kytkin sekä yksi ensimmäisistä täysautomaattisista vaihteistoista. Auton akku sijaitsi kuljettajan istuimen alla. Auton takaosassa sijaitsi polttoainekäyttöinen lämmitin (Eberspächer). Autossa käytetyt kangasvahvisteiset kumiset polttoaineletkut aiheuttivat taipumuksen pieniin tulipaloihin moottoritilassa.
Mallit.
Mallia 411 valmistettiin vuosina 1968–1972 ja paranneltua 412:sta 1973–1974. Molempia sai sedanina ja farmarina. Farmarimallia sai vain 3-ovisena, mutta sedan-mallia oli saatavilla myös 4-ovisena. Moottorit oli varustettu kahdella kaasuttimella tai polttoaineen suihkutuksella, ollen yksi ensimmäisistä tätä tekniikkaa käyttävistä sarjatuotantoautoista. Malli oli esikuvana kun Volkswagen toi latinalaisen Amerikan markkinoille Volkswagen Brasilian. Viimeksi mainittua valmistettiin Brasiliassa vuosina 1973–1982, kunnes sen korvasi Volkswagen Gol.
Moottorit.
Typ 4:n valmistuksen päättyessä myynnin supistuttua huomattavasti, sen moottori otettiin käyttöön Typ 2:ssa (Transporter) (1972–1979). Samaa moottoria käytettiin vielä Transporterin T3 sukupolvessakin ilmajäähdytteisenä vuosina 1980–1983. Moottori muutettiin vielä vesijäähdytteiseksi, "vesibokseriksi (wasserboxer)". Tämä vesibokseri ei nauttinut samanlaisesta maineesta kestävänä koneena kuin ilmajäähdytteinen edeltäjänsä. Alusta lähtien vesibokseri kärsi kannentiivisteen vuodoista. Vesibokserin valmistaminen lopetettiin vuonna 1992.
Myynti Suomessa.
Volkswagenin suomalainen maahantuoja, Wihuri-yhtymän Volkswagen-osasto ehti mainostaa uutta mallia jo ennen kuin sen sarjavalmistuksen aloittamisesta oli tehty päätöstä. Mallin suosio jäi kuitenkin vaisuksi, esimerkiksi vuonna 1970 sitä rekisteröitiin vain 107 kappaletta, kun perinteistä Volkswagen Kuplaa rekisteröitiin samana vuonna eri versioina noin 6 500 autoa. Typ 4:n farmarimallia rekisteröitiin vuoteen 1971 saakka jonkin verran pakettiautoksi (ns. piilofarmari), mihin auton kokonaispaino (1700 kg) riitti juuri ja juuri. Tavaratilan muoto ei ollut takamoottorin vuoksi kuitenkaan kovin käytännöllinen. Suomessa Typ 4:n myynti päättyi vuonna 1974, jolloin sen seuraajaksi tuli edellisenä vuonna esitelty Volkswagen Passat. Suomen ajoneuvorekisterissä oli Volkswagen 411- ja 412-malleja vuoden 1999 lopussa ainoastaan 29 kappaletta.
Toni Kohonen

Toni Kohonen (s. 13. tammikuuta 1976 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija joka on jo lopettanut pelaajauransa.
Ura.
Kohonen on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyneimmistä pesäpalloilijoista. Kohonen pelasi kesällä 2021 uransa 23:sen miesten Itä–Länsi-ottelunsa, mikä tekee hänestä kaikkien aikojen eniten Itä–Länsi-otteluita pelanneen pelaajan. Kohonen on voittanut kymmenen Suomen mestaruutta, valittu Vuoden pesäpalloilijaksi kolmesti sekä vuoden lukkariksi kolmetoista kertaa.
Toukokuussa 2014 Kohonen nousi pesäpallon pistepörssin kärkeen 2704,7 pisteellä ohittamalla Kari Kuusiniemen 2704 pisteen ennätyksen.
Kauden 2014 jälkeen Kohonen allekirjoitti kaksivuotisen jatkosopimuksen Sotkamon Jymyn kanssa.
11. kesäkuuta 2015 Toni Kohosesta tuli eniten Superpesisotteluita pelannut pelaaja. 
Vuonna 2017 Toni Kohonen esiintyi Teemu Selänteen isännöimässä Supertähdet -ohjelmassa.
Marraskuussa 2020 Kohonen teki Kouvolan Pallonlyöjien kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen kaudesta 2021.
Kohonen pelasi 23. heinäkuuta 2021 ensimmäisenä pelaajana 1000. ottelunsa miesten Superpesiksessä. Hän ratkaisi ottelun Kouvolan Pallonlyöjille supervuoroparissa, kun Tommi Mäentausta eteni Kohosen lyönnillä kotipesään.
Kohonen siirtyi kauden 2022 kattavalla sopimuksella Imatran Pallo-Veikkojen riveihin.
Kohonen päätti maineikkaan uransa viimeisessä Superpesis-ottelussaan tiistaina 16.8.2022 Manse PP:tä vastaan.
Lokakuussa 2022 Manse PP nimesi pelaajauransa päättäneen Kohosen miesten Superpesisjoukkueensa pelinjohtajaksi ja erotti hänet huhtikuussa 2023. Kohonen on riitauttanut saamansa potkut.
Heinäkuussa 2023 Kouvolan Pallonlyöjät ilmoitti Toni Kohosen tekevän seuran Ykköspesisjoukkueen kanssa loppukauden sopimuksen.
Olmit

Olmit (Proteidae) kuuluvat pyrstösammakoiden lahkoon. Lajeja on yhteensä kuusi, yksi Euroopassa ja viisi Pohjois-Amerikassa. Eurooppalainen olmi on väritön ja sokea, koska se elää luolissa. Pohjoisamerikkalaiset olmit eivät elä luolissa kuten eurooppalaiset serkkunsa ja niillä on pigmenttiä sisältävä iho ja silmät.
Offenhauser

Offenhauser oli kilpa-autojen moottorien valmistaja vuosina 1933–1983. Vuosina 1934–1960 se dominoi Indianapolis 500 -kilpailuja voittamalla ne 24 kertaa. Vuosina 1950–1960 Offenhauserin moottoreilla ajaneet auto valloittivat kaikki palkintosijat (1–3) Indianapolis 500 -kilpailuissa.
Indianapolis 500 -tulokset vuosilta 1950–1960.
Offenhauser valmisti moottoreita 11 vuoden aikana 33 tallille:
Serpien kylässä 1

Serpien kylässä 1 on ensimmäinen osa "Serpien kylässä" -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio-ohjelmasta. Mukana ovat ohjelmat: "Luontoilta" sekä "Hippiäisen ja nousiaisen perinteet". Tupla-CD:n saa myös "Serpien kylässä Box 1":n mukana.
Sisältö.
CD 1.
Ensimmäisellä levyllä on "Luontoilta" (6. kesäkuuta 1986)
CD 2.
Toisella levyllä on "Hippiäisen ja nousiaisen perinteet" (9. tammikuuta 1987)
Lester Rodney

Lester Rodney (17. huhtikuuta 1911 – 20. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän oli etnisten ryhmien tasa-arvon kannattaja. Hän vaikutti muun muassa "värimuurin" murtamisessa baseballissa.
Lester Rodney syntyi New Yorkissa. Hänen vanhempansa olivat Isabel Cotton ja Max Rodney. Rodneyn lapsuudessa tämän isä menetti työnsä ja perhe joutui koville. Ennen toista maailmansotaa Rodney työskenteli toimittajana. toisessa maailmansodassa hän palveli Tyynellämerellä. 
Rodney asui Walnut Creekissä Kaliforniassa. Hän jäi leskeksi 2004 ja kuoli 98-vuotiaana vuonna 2009.
LeChuck

LeChuck ("oik. nimi Charles LeChuck") on yksi LucasArtsin "Monkey Island" -pelisarjan päähahmoista. LeChuck on elävä kuollut merirosvokapteeni, joka esiintyy eri olomuodoissa. Hän on pelisarjan päähenkilön, Guybrush Threepwoodin, päävihollinen. 
LeChuck on jokaisessa "Monkey Island" -pelissä ottanut eri muodon. Sarjan ensimmäisessä osassa, "The Secret of Monkey Island", LeChuck on aavemuodossa (tosin hän muuttaa alussa itsensä ihmisen muotoon, jossa hän esittäytyy saaren seriffinä yrittäessään hukuttaa Guybrushin). Sarjan toisessa osassa, "", hän esiintyy zombiena. Kolmannessa osassa LeChuck saa helvetistä tuliparran. Neljännessä osassa, "Escape from Monkey Island", LeChuck on hahmo, joka pystyy muuttamaan itsensä eri olomuodoiksi. Myös "Tales of the Monkey Island" -peleissä LeChuck muuttuu ihmiseksi. LeChuck on rakastunut kuvernööritär Elaine Marleyhyn johon myös "Guybrush Threepwood" on rakastunut. Sarjan toisessa osassa LeChuck väittää olevansa Guybrushin veli.
Miguel Torres

Miguel Torres Gómez (s. 28. tammikuuta 1986 Madrid, Madridin alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa.
Torres on Real Madridin kasvatti. Hän on monipuolinen ja nopea puolustaja, joka kykenee pelaamaan sekä puolustuksen laidoilla että keskustassa. Luontaiselta pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja, mutta Real Madridin C-joukkueessa hän pelasi keskuspuolustajana ja B-joukkueessa vasempana laitapuolustajana. Edustusjoukkueessa hän pelasi molemmilla laidoilla.
Ura.
Real Madrid.
Torres liittyi Real Madridin junioreihin vuonna 1995 ja kävi läpi seuran kaikki juniorijoukkueet. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 2006–2007 Real Madridin reservijoukkueessa Castillassa, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla tasolla Segunda Divisiónissa. Castillaan hän siirtyi Real Madridin Tercera Divisiónissa pelanneesta C-joukkueesta.
Kauden 2006–2007 aikana Torres nousi ensimmäistä kertaa myös tuolloin Fabio Capellon valmentamaan Real Madridin edustusjoukkueeseen. Ensiesiintyminen edustusjoukkueessa tapahtui cup-kilpailu Copa del Reyn neljännen kierroksen ottelussa Écijaa vastaan 25. lokakuuta 2006, ja Torres oli lopulta kentällä kaikissa Real Madridin neljässä cup-ottelussa kaudella 2006–2007 ennen putoamista Real Betisiä vastaan. Hän pelasi myös Mestarien liigan alkulohkon viimeisessä ottelussa Dynamo Kiovaa vastaan. Hyvät otteet cupissa ja Mestarien liigassa sekä muiden pelaajien loukkaantumiset ja pelikiellot avasivat Torresille paikan Real Madridin avauskokoonpanoon myös Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Ensimmäisen sarjaottelunsa hän pelasi 14. tammikuuta 2007 Real Madridin voittaessa kotikentällään Real Zaragozan. Kauden päätteeksi Real Madrid varmisti ensimmäisen mestaruutensa neljään vuoteen.
Kesällä 2007 Torres teki vuoteen 2012 ulottuneen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa. Capellon seuraajien Bernd Schusterin ja Juande Ramosin alaisuudessa Torresin peliaika alkoi kuitenkin vähetä, ja kesällä 2009 seuran tehtyä lukuisia pelaajahankintoja hän ei enää mahtunut uuden valmentajan Manuel Pellegrinin suunnitelmiin.
Getafe.
Torres siirtyi elokuussa 2009 kahdella miljoonalla eurolla Madridin alueen kolmanteen pääsarjaseuraan Getafeen, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Real Madrid asetti sopimukseen pykälän, joka mahdollistaa Torresin takaisin ostamisen ensimmäisen kahden kauden aikana.
Maajoukkue.
Iñaki Sáez valitsi Torresin Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueryhmään helmikuussa 2007. Hän pelasi yhdeksässä vuoden 2009 EM-kilpailuiden karsintaottelussa, mutta ei minuuttiakaan varsinaisessa lopputurnauksessa.
The Long and Winding Road

The Long and Winding Road on The Beatlesin kappale levyltä "Let It Be". Sen on säveltänyt Paul McCartney, mutta tekijöiksi merkittiin Lennon-McCartney. Kappaleen oli alun perin tarkoitus olla vähäeläinen pianoballadi, mutta Phil Spectorin uudelleentuottamisen jälkeen siihen tuli mahtipontinen orkesterisäestys, joka taas ei ollut McCartneyn mieleen. Versio jäi kuitenkin sellaisena Beatlesin viimeiselle levylle "Let It Be".
Kappaleesta on myöhemmin julkaistu kaksikin versiota ilman Spectorin lisäämää orkesteritaustaa: 1995 albumilla Anthology 3 ja 2003 albumilla "Let It Be... Naked".
"The Long and Winding Road" julkaistiin myös singlenä vuonna 1970. Singlen B-puolella on George Harrisonin kappale "For You Blue". Se oli Beatlesin viimeinen listaykkönen Amerikassa.
Coverversiot.
Seuraavat artistit ovat tehneet kappaleesta coverversion: Diana Ross, Kenny Rogers, Olivia Newton-John, Peter Frampton, Cher, Leo Sayer, Aretha Franklin, Billy Ocean, The Four Tops, sekä Tom Jones. David Archuleta lauloi kappaleen American Idolin seitsemännellä kaudella. Myös Will Young on levyttänyt kappaleen, ja saanut siitä hitin. Ray Charles levytti kappaleen albumille "Ray Swings, Bazie Swings".
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1996

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1996 ensimmäisen kerran. Kilpailut pidettiin Saksan Rostockissa 13.–15. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut tulivat aiemmin järjestettyjen Sprinttiuinnin Euroopan-mestaruuskilpailujen tilalle.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Tutu

Tutu [tytyy´ t. tutu] tai tytyy on yleensä naisbalettitanssijoiden käyttämä tyllistä tehty röyhelöinen hame. Se voi olla pohjepituinen kellomainen hame tai likimain vaakasuoraan vyötäröltä lähtevä monikerroksinen usein kovikerenkailla vahvistettu harsoröyhelö, joka yhdistyy housuosaan. Yläosa on yleensä korsettimaisen tiukasti istuva, kaula-aukko avara ja useimmiten hihaton tai vain pienillä hihoilla varustettu. Se voi olla erillinen tai kiinteästi hameosassa kiinni. 
Historia.
Tutun ensimmäisenä käyttäjänä pidetään balettitanssija Marie Taglionia, joka oli ruotsalaisen ballerinan ja italialaisen koreografin tytär 1800-luvulla. Taglioni oli myös ensimmäisiä, joka tanssi "en pointe", eli kärkitossuilla kokonaisen baletin. Taglioni käytti myös ensimmäisenä tutua muistuttavaa vanteellista kellohametta "La Sylphide" -baletissa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1832. Vaikka nilkat ja pohkeet paljastava esiintymisasu aiheutti aikanaan pahennusta, se sai myös ihailua osakseen. Koska hame oli kevyt, mutta piti silti muotonsa, se loi illuusion leijuvasta tanssijasta. 
Musliinikangas, josta tutu yleensä tehtiin, oli hyvin helposti syttyvä. 1800-luvulla teatterit valaistuivat suurelta osin kynttilänvalolla ja vuosisadan toisella puoliskolla siirryttiin kaasuvalaistukseen. Molemmat valaistustavat aiheuttivat herkästi tulipaloja ja valitettavasti useat tanssijat, mukaan lukien Taglionin seuraaja Emma Livry, paloivat kuoliaaksi puvun sytyttyä palamaan. Ballerina Emma Livryn puvun palasia on ollut nähtävillä Bibliothèque-Musée de l'Opéra National de Paris -museossa.
Tyyli.
Käytettävä helman pituus vaihtelee nykyään balettiesityksen tyylin mukaan, ja esimerkiksi romanttista balettia edustavassa "Gisellessä" käytetään pohjepituisia tutuja ja "Joutsenlammessa" lyhyitä. Tutu on nimenomaan esiintymisvaate, harjoitustunneilla niitä ei käytetä. 
Tutut ovat erityistaitoa vaativaa käsityötä, ja ne tehdään yksilöllisesti räätälöitynä jokaiselle esiintyjälle. Esitystä tai pas de deux’tä harjoiteltaessa voidaan käyttää puolitutuitä, joissa on pelkkä hameosa, jotta kalliit esiintymisasut eivät kuluisi ja likaantuisi – tutua ei nimittäin voi pestä.
Jupp Derwall

Jupp Derwall (10. maaliskuuta 1927 Würselen, Saksa – 26. kesäkuuta 2007 St. Ingbert, Saarland, Saksa) oli saksalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Derwallin uran suurimmat saavutukset ovat Euroopan mestaruus 1980 ja MM-hopea 1982 Saksan maajoukkueen päävalmentajana. Hänet on palkittu Ankaran yliopiston kunniatohtorin arvonimellä saksalais-turkkilaisen kulttuuriyhteistyön edistämisestä. 
1991 Derwall sai sydäninfarktin, josta hän toipui. Derwall menehtyi kotonaan St.Ingbertissä lyhyen, mutta vaikean sairauden murtamana 80-vuotiaana.
Ura pelaajana.
Derwall pelasi urallaan keskikenttäpelaajana sekä hyökkääjänä. Hän aloitti uransa 1938 Rhenania Würselenissä. Myöhemmin Derwall pelasi Alemannia Aachenissa sekä Fortuna Düsseldorfissa. 1953 Derwall teki Alemannia Aachenin ainoan maalin Saksan Cupin loppuottelussa kun joukkue hävisi 2–1 Rot-Weiss Essenille. 1958 Derwall pelasi jälleen cup-finaalissa, tällä kertaa Düsseldorfin paidassa. Joukkue hävisi jälleen, nyt 5–3 VfB Stuttgartille. Derwall pelasi myös kaksi maaottelua, muttei ollut mukana MM-kultaa 1954 voittaneessa joukkueessa.
Ura valmentajana.
Derwall aloitti valmennusuransa Sveitsissä FC Bielin (1959–61) ja FC Schaffhausenin (1961–62) valmentajana. Sveitsistä Derwall palasi Saksaan ja Fortuna Düsseldorfin. Derwallin valmennuksessa seura eteni jälleen Saksan Cupin finaaliin, mutta hävisi 2–1 1. FC Nürnbergille.
1970 Derwallista tuli Saksan maajoukkueen apulaisvalmentaja legendaarisen Helmut Schönin toimiessa päävalmentajana. Olympialaisissa 1972 Derwall toimi Saksan olympiajalkapallojoukkueen vastuuvalmentajana ja luotsasi sen kahdeksanneksi. MM-kisojen 1978 jälkeen Derwall nousi Schönin seuraajaksi maajoukkueen päävalmentajaksi. 
Derwallin tulikaste, EM-kisat 1980 sujuivat loistavasti ja Saksa voitti mestaruuden voittaen neljä viidestä ottelusta. MM-kisoissa 1982 Derwallin valmentama Saksa hävisi shokeeraavasti Algerialle avauskierroksella, mutta ryhdistäytyi ja eteni aina finaaliin saakka. Finaalissa Karl-Heinz Rummeniggen ja Paul Breitnerin tähdittämä joukkue hävisi Italialle 3–1.
EM-kisat 1984 jäivät Derwallin viimeisiksi maajoukkuevalmentajana. Saksa putosi 1.kierroksella ja Derwall sai osakseen valtaisan arvostelujen ryöpyn. Hän joutui jättämään tehtävät Franz Beckenbauerille. 
Derwallin ura jatkui nöyryyttävien EM-kisojen jälkeen Turkissa ja Galatasaray SK:n päävalmentajana. Derwall toi turkkilaisseuralle paitsi menestystä, myös uusia länsimaalaisia valmennusmetodeita ja uusia taktisia ideoita. Derwallilta saivat oppinsa muun muassa sittemmin kansainvälisesti tunnetut turkkilaisvalmentajat Fatih Terim ja Mustafa Denizli. Derwallin johdolla Galatasaray voitti kaksi Turkin mestaruutta sekä yhden Cupin. 1987 Derwall valmensi joukkuetta yhdessä Denizlin kanssa ja jätti 1988 seuran päävalmentajan tehtävät kokonaan Denizlille ja palasi Saksaan.
Sir Lord Baltimore

Sir Lord Baltimore on Yhdysvalloissa, New Yorkin Brooklynissa, vuosina 1968–1973 toiminut heavy metal -yhtye. Sir Lord Baltimore on ensimmäinen yhtye, jonka musiikista käytettiin termiä "heavy metal" , mutta tästä huolimatta yhtye on suhteellisen tuntematon.
Historia.
Rumpali–laulaja John Garner, kitaristi Louis Dambra ja basisti Gary Justin perustivat Sir Lord Baltimoren vuonna 1968 Brooklynissa, New Yorkissa. Mercury Records kiinnostui yhtyeestä, ja Sir Lord Baltimore sai levytyssopimuksen. Debyyttialbumi "Kingdom Come" julkaistiin vuonna 1970. Sitä kuvaamaan keksittiin termi "heavy metal". Vuonna 1971 ilmestyi yhtyeen toinen albumi "Sir Lord Baltimore". Levyllä soittaa kitaraa myös Louis Dambran veli Joey Dambra. Sopimuksen mukaan Sir Lord Baltimore ei saanut rojalteja kahdesta ensimmäisestä levystään, ja yhtye jäi hyvin tuntemattomaksi.
Uudelleenjulkaisu ja paluu.
Vuonna 1994 yhtyeen ensimmäinen ja toinen levy julkaistiin CD:nä samalla levyllä. Heinäkuussa 2006 Joe Garner ja Louis Dambra kokoontuivat yhteen levyttääkseen uuden albumin, joka julkaistiin nimellä "Sir Lord Baltimore III RAW". Yhtyeen alkuperäinen basisti Gary Justin ei ollut mukana, ja hänet korvasi Tony Franklin. Kitaristi Anthony Guido ja basisti Sam Powell olivat levyllä vierailevina muusikkoina. Levyn kappaleet on alun perin kirjoitettu vuonna 1973, mutta niitä ei ollut julkaistu yhtyeen hajoamisen takia.
John Garner kuoli maksan vajaatoimintaan 5.12.2015.
Kokoa mut

Kokoa mut on suomalaisen näyttelijä/laulaja, Aleksi Sariolan "Illi"-nimellä julkaistu esikoisalbumi. Albumin kappaleista "Punaista" ja "Hukkaa päivä" on tehty musiikkivideot. Edellinen kappaleista julkaistiin myös singlenä, ja se ylsi Suomen virallisen singlelistan sijalle 12. Albumia on tuottanut Emma-palkinnoillakin palkittu tuottaja Jukka Immonen.
Helter Skelter

Helter Skelter on Paul McCartneyn säveltämä kappale, joka löytyy The Beatlesin vuonna 1968 ilmestyneeltä albumilta "The Beatles" (The White Album).
Paul McCartney sai inspiraation kappaleeseen luettuaan musiikkilehdestä The Who -yhtyeen singlen ”I Can See for Miles” arvostelun, jossa singleä kuvailtiin äänekkäimmäksi ja villeimmäksi levytykseksi ikinä. Tämän innoittamana McCartney halusi tehdä vieläkin äänekkäämmän ja villimmän kappaleen, ja tulokseksi syntyi "Helter Skelter". Jotkut musiikkimaailman historioitsijat ovat sanoneet, että se on yksi heavy metalin kehityksen avainkappaleista.
Yhdysvaltalainen glam metal -yhtye Mötley Crüe on tehnyt kappaleesta oman versionsa, joka on julkaistu "Shout at the Devil" -albumilla. Myös irlantilainen rockyhtye U2 versioi ”Helter Skelteriä” vuonna 1988 ilmestyneellä "Rattle and Hum" -albumillaan.
Gorgonzola (juusto)

Gorgonzola on italialainen lehmän täysmaidosta valmistettu sinihomejuusto. Juusto on saanut nimensä Italian Lombardiassa sijaitsevan Gorgonzolan kaupungin mukaan, jossa sitä on valmistettu jo 1600-luvulta alkaen. Kokonainen gorgonzolajuusto painaa 6–8 kiloa ja on sylinterin muotoinen. Se on kermainen ja runsasrasvainen juusto, jossa on noin 50 % rasvaa.
Gorgonzolan valmistuksessa pastöroituun maitoon lisätään "Lactobacillus bulgaricus"- ja "Streptococcus thermophilus" -bakteereita sekä tälle juustolle tyypillisen maun ja sinisen värin muodostavan "Penicillium glaucum" -homeen itiöitä. Nykyisin gorgonzolan valmistuksessa käytetään joskus myös "Penicillium roqueforti" -hometta. Kuivasuolauksen jälkeen siihen pistellään metallisauvoilla reikiä, jotta juuston sisällä olevat mikrobit pääsisivät hengittämään ja lisääntyisivät nopeammin. Siniset juovat muodostuvat ilmareikien yhteyteen. Gorgonzolaa kypsytetään viileässä yleensä 3–4 kuukautta mutta toisinaan jopa puoli vuotta. Pitkään kypsytetty gorgonzolajuusto muuttuu maultaan voimakkaammaksi, jopa pistäväksi.
Gorgonzolajuustolla on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) vuodesta 1996 lähtien. Vain tietyissä Piemonten ja Lombardian alueilla sijaitsevissa maakunnissa valmistettua juustoa saa kutsua gorgonzolaksi. Juustoa valmistetaan nykyisin noin 40 meijerissä.
Chaim Herzog

Chaim Herzog (, 17. syyskuuta 1918 – 17. huhtikuuta 1997) oli Israelin kuudes presidentti vuosina 1983–1993. Hän toimi myös brittiläisen armeijan seuraajana ja Israelin puolustusvoimissa.
Hän syntyi Belfastissa, Irlannissa ja hänen isänsä oli rabbi Yitzhak HaLevi Herzog. Isä toimi rabbina Irlannissa vuosina 1919–1937 sekä myöhemmin Israelissa ja Palestiinassa. Perheen koti sijaitsi Dublinissa. Herzog opiskeli Wesleyn collegessa Dublinissa.
Vuonna 1985 Herzog vieraili Wesleyn collegessa, johon hän avasi silloin irlantilais-juutalaisen museon.
Vuonna 1972 hän perusti Michael Foxin ja Yaakov Neemannin kanssa lakiasiaintoimiston, joka on nykyään yksi Israelin suurimpia.
Chaimin poika Isaac on työväenpuolueen puheenjohtaja, joka valittiin Israelin presidentiksi kesäkuussa 2021.
Johann Friedrich Gmelin

Johann Friedrich Gmelin (8. elokuuta 1748 Tübingen – 1. marraskuuta 1804 Göttingen) oli saksalainen luonnontieteilijä, lääkäri sekä kasvi- ja hyönteistutkija. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tübingenin yliopistosta vuonna 1769.
Hän teki opintomatkan Hollantiin, Englantiin ja Itävaltaan. Vuonna 1772 hän otti vastaan Tübingenin yliopiston lääketieteen professuurin ja vuonna 1775 lääketieteen ja kemian professuurin Göttingenin yliopistossa. Vuonna 1778 kasvitieteen ja mineralogian oppituolit tulivat hänelle.
Vuonna 1788 hän julkaisi Linnén "Systema Naturaesta" sen 13. painoksen monin korjauksin ja muutoksin.
Johann Friedrich Gmelinin isä Philipp Friedrich Gmelin (1721–1768) oli taiteilija, kasvitieteilijä ja kemisti. Myös hänen poikansa Leopold Gmelin (1788–1853) oli kemisti.
Johann Friedrich Gmelin kuvasi tieteelle lukuisia hyönteisiä, kasveja ja myös lintuja, muun muassa kyhmyjoutsenen, amerikanhaapanan, käärmekotkan, kääpiökotkan, keltajalkaviklon, kesykyyhkyn, harmaapäätikan, isokirvisen, harmaakurkkurastaan, mustaotsalepinkäisen, kirjosiipikäpylinnun, valkokurkkusirkun.
While My Guitar Gently Weeps

While My Guitar Gently Weeps on The Beatles -yhtyeen George Harrisonin säveltämä kappale, joka ilmestyi yhtyeen vuoden 1968 albumilla "The Beatles" ("The White Album"). 
Muut Beatlesin jäsenet eivät olleet järin kiinnostuneita kappaleesta kunnes Harrison kutsui ystävänsä Eric Claptonin mukaan levytyssessioihin. Clapton oli aluksi vastahakoinen ollen sitä mieltä ”ettei kukaan muu kuin Beatles itse soita Beatlesin levyillä”, mutta Harrison sai lopulta hänet suostuteltua soittamaan. 
Harrison on sanonut kappaleen kitarasoolosta, että ”Eric soitti sen, ja mielestäni se oli todella hyvä. Me kuuntelimme sen, ja hän sanoi, ’Siinä on pieni ongelma kylläkin; se ei ole tarpeeksi beatlesmäinen,’ joten me laitoimme sen ADT:n (automaattinen tuplaus-raita) kautta saadaksemme sen värisemään.”
George Harrison esitti myöhemmin kappaletta satunnaisesti Eric Claptonin kanssa eri esiintymisissä. Kappaleen akustinen demoversio, jolla kitaraa soittaa Harrison, on julkaistu The Beatlesin kokoelmalevyllä "Anthology 3".
"Rolling Stone" -lehti listasi kappaleen vuonna 2004 kaikkien aikojen 136. parhaimmaksi kappaleeksi. Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, muun muassa Peter Frampton, Jeff Healey, Carlos Santana ja Yngwie Malmsteen ovat tehneet siitä oman versionsa.
Västanfjärdin vanha kirkko

Västanfjärdin vanha kirkko () on kirkkorakennus Västanfjärdissä Kemiönsaaren kunnassa. Se on pyhitetty Pyhälle Jaakobille. Kahdeksankulmainen kirkkorakennus on rakennettu vuosina 1759–1760, ja sen länsipuolella oleva kaksiosainen kellotapuli on rakennettu vuonna 1763. 
Kirkon rakensi turkulainen rakennusmestari Isak Olin ja kellotapulin ajovouti Isak Gran. Kirkon kiinteä sisustus on pääosin alkuperäinen, mutta alttaritaulu ja saarnastuoli ovat 1800-luvulta. Kirkko on rakennettu talkoilla, ja alkuun se on kuulunut Kemiön seurakuntaan, sittemmin Västanfjärdin seurakuntaan ja vuodesta 2009 Kemiönsaaren seurakuntaan. Kirkon edessä on meren uhreille vuonna 1962 pystytetty muistomerkki.
Vuosina 1910–1912 rakennettu harmaakivinen Västanfjärdin uusi kirkko sijaitsee muutaman sadan metrin päässä. Yhdessä ne muodostavat yhden Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Västanfjärdin uusi kirkko

Västanfjärdin uusi kirkko () on kirkkorakennus Västanfjärdissä, Kemiönsaarella Turunmaan seutukunnassa. Se edustaa kansallisromanttista tyylisuuntaa, ja se on rakennettu karkeahakatusta harmaakivestä vuosina 1910–1912. Suunnittelijana toimi arkkitehti Helge Rancken.
Vuonna 1956 kirkon sisätilat uudistettiin hyvin perusteellisesti Kaj Englundin johdolla. Vuonna 1960 asennettiin kirkkoon sen nykyiset, dresdeniläisen Gebrüder Jehmlichin rakentamat 15-äänikertaiset urut. Kirkon alttaritaulu on peräisin vuodelta 1864, ja sen on maalannut A. F. Ahlstedt.
Västanfjärdin vanha kirkko sijaitsee muutaman sadan metrin päässä uudesta kirkosta. Yhdessä ne muodostavat yhden Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Something

Something on englantilaisen rockyhtyeen The Beatlesin soolokitaristin George Harrisonin säveltämä kappale, joka julkaistiin yhtyeen vuoden 1969 albumilla "Abbey Road". Kappaletta pidetään usein levyn huippuhetkenä.
”Something” on ainoa Harrisonin kappale, joka on nostettu The Beatlesin singlen A-puoleksi. Se on yksi yhtyeen eniten coverversioita poikineista kappaleista. Yksi laulun esittäjistä oli Frank Sinatra, joka piti sitä ”kaikkien aikojen rakkauslauluna”.
Jamba!

Jamba! (mm. Yhdysvalloissa Jamster) oli saksalainen yritys, jonka päätuote olivat soittoäänet matkapuhelimiin. Jamba! toimi 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen ajan. Yrityksellä oli portaalit ja toimintaa 40 maassa.
Jamba! myi soittoääniä, taustakuvia ja pelejä matkapuhelimiin. Se tunnettiin parhaiten animaatiohahmoistaan Sweety the Chickista, Schnuffelista ja Crazy Frogista, Crazy Frogista tuli hyvin suosittu hahmo Axel F -kappaleen myötä. Soittoäänien lisäksi Jamba! myi mobiilipelejä ja muita mobiilipalveluita.
Jamba! perustettiin Berliinissä vuonna 2000.
Verisign osti Jamban! vuonna 2004 270 miljoonalla dollarilla.
Yhtiö oli erittäin kannattava ja tuotti voittoa vuonna 2004 40 miljoonaa, vuonna 2005 530 miljoonaa dollaria ja vuonna 2006 298 miljoonaa.
Yhtiö oli laskusuunnassa Crazy Frogin suosion mentyä ohi ja soittoäänimarkkinoiden hiljetessä 2000-luvun puolivälissä. Syksyllä 2006 News Corp ilmoitti ostavansa 51 % yhtiöstä 187,5 miljoonalla dollarilla. Siihen liitettiin News Corpin Mobizzo-yksikkö, joka myi kännyköihin videopätkiä Foxin tv-ohjelmista.
Vuonna 2011 Jesta Digital osti News Corpin Fox Mobile Groupin (FMG).
www.jamba.fi ja vastaavat portaalit ovat olleet olemassa ainakin vuoteen 2013.
Juha Björninen

Juha Pauli Björninen (s. 16. tammikuuta 1954 Karhula) on suomalainen tuottaja ja kitaristi. Hän on työskennellyt useiden artistien kanssa, joiden joukossa ovat muun muassa Kirka, Laura Voutilainen, Jari Sillanpää ja Bablo, sekä soittanut muun muassa Jukka Gustavsonin, Piirpauken, Vesa-Matti Loirin ja Pekka Pohjola Groupin kanssa. Levytyksiä hän on tehnyt vuodesta 1971 alkaen. Björninen on tehnyt pitkään yhteistyötä Kassu Halosen kanssa ja toiminut studiokitaristina vuodesta 1975 lähtien. Hän on yksi Suomen eniten levyttäneistä muusikoista, joka on Gramexin tilastojen mukaan mukana 4 254:llä suomalaisella levytyksellä (2008). Luku ei todennäköisesti sisällä kaikkia pienten levy-yhtiöiden julkaisuja.
Björninen teki oman yhtyeensä Björninen Bandin kanssa studioalbumin "Space Traveller Lost", joka ilmestyi vuonna 1985.
Björninen perusti vuonna 1995 Hip-O-Deli Oy -nimisen levyjen tuotantoyhtiön. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015. Vuonna 2018 Björninen soittaa viidessä eri yhtyeessä, joista kolme on Kotkassa. Yksi näistä yhtyeistä on etnojazzia soittava Tuigu.
MacPherson-pyöräntuenta

MacPherson- eli joustintukijousitus on nykyaikaisissa autoissa hyvin yleisesti käytetty jousituksen tyyppi. Tuenta on saanut nimensä sen keksineen Earle Steel MacPhersonin mukaan. MacPherson kuvasi Chevrolet Cadetin jousitusrakennetta patenttihakemuksessa vuonna 1947 ja tämä oli edeltäjä myöhemmin tunnetulle tyypille.
MacPherson siirtyi Fordille ja ensimmäinen MacPherson-tuenta toteutettiin vuonna 1950 englantilaisiin Ford-malleihin, Consuliin ja Zephyr Sixiin. Muista autonvalmistajista tämän rakenteen otettiin ensimmäisenä käyttöön Peugeot 404 -mallissa vuonna 1960. Nykyisin joustintukijousitus on ehdottomasti yleisin etujousitustyyppi, joskin sitä on mahdollista soveltaa myös takajousituksessa. Joustintukijousituksen etuja ovat rakenteen yksinkertaisuus ja keveys; jousitusgeometria ei ole läheskään täydellinen mutta kohtalaisen tyydyttävä.
MacPherson-jousituksen muodostavat pystysuuntainen jousijalka eli joustintuki (johon on yhdistetty olkatuki, jousi ja iskunvaimennin), vaakasuora poikittaistuki ja eteen suunnattu pitkittäistuki, jona alkuperäisen patentin mukaan toimii kallistuksenvakaaja. Nykyisissä rakenteissa pitkittäistuenta hoidetaan käyttämällä poikittaistukena kolmio- tai L-tukivartta. Koska nykyiset rakenteet eivät ole MacPhersonin patentin mukaisia (vaikka periaate onkin ennallaan), on parempi puhua joustintukijousituksesta – silloin vältytään myös ongelmilta nimen oikeinkirjoituksessa. 
MacPherson-tuennan haittana on, että rengas ei liiku täysin pystysuunnassa vaan kaaressa ja rengas ei ole jatkuvasti täysin pystysuorassa.
Chapman-tuenta on MacPherson-tuennan kaltainen ratkaisu, jota Colin Chapman käytti kilpa-autojen takapyörien tuennassa.
Jauhemaalaus

Jauhemaalaus on menetelmä, jossa muovijauhetta ruiskuttamalla useimmiten staattisen sähkön avulla peitetään maalattava esine maalijauheella, jonka jälkeen esine kuumennetaan niin, että jauhe sulaa. Lämmitys tehdään yleensä uunissa, minkä vuoksi menetelmästä käytetään usein nimitystä polttomaalaus. Siitä käytetään myös nimitystä "pulverimaalaus".
Menetelmää käytetään paljon teollisuudessa, jossa se on normaalisti osittain automatisoitu maalauslinjoilla. Muovijauheena on yleensä epoksi, polyesteri tai epoksipolyesteriseos. Muita laatuja ovat polyakryyli ja polyuretaani. Myös metallijauheita, kuten sinkkipölyjauhetta voidaan käyttää. Tyypillisiä maalausalustoja ovat metallipinnat, koska ne ovat sähköäjohtavia. Esimerkiksi kuluttajakäyttöön tarkoitetut metallikotelorakenteet, kuten erilaiset metallikaapit ovat usein polttomaalattuja. Jauhemaalaus on usein tehokas maalaustapa myös erilaisille valutuotteille tai moniulotteisille kappaleille, jotka on nopea pinnoittaa jauhetta ruiskuttamalla. Jauhemaalaus soveltuu SFS-EN ISO 12944 -standardien mukaisten pintakäsittely-yhdistelmien toteuttamiseen. Maalauksen onnistumiselle ja maalikerroksen pysyvyydelle on tärkeää, että pohja on hyvin puhdistettu. Usein metalliesineiden pohjakäsittely ennen maalausta on fosfatointi.
Automaattisessa maalauslinjassa on yleensä kattokuljetin, jossa on koukkuja liikkuvassa ketjussa. Maalattavat kappaleet nostetaan yleensä manuaalisesti koukkuihin. Tässä käytetään usein apuna maalattavalle kappaleelle suunniteltuja maalauskiinnittimiä, jotka eivät estä maalausta ja peittävät maalattavasta esineestä vain jonkin piiloon jäävän kohdan, koska tämä kohta jää ilman maalia. Kuljetin vie esineet maalauspisteeseen, jossa traverssiksi sanottu maalausruiskua ylös-alas liikuttava mekanismi auttaa saamaan jauheelle tasaisen peiton. Jauheella pinnoitettuja kappaleita voidaan ravistaa ylimääräisen jauheen poistamiseksi ja tasaisen peiton parantamiseksi. Pudonnut jauhe otetaan yleensä talteen ja kierrätetään uudelleen ruiskutukseen. Pinnoituksen jälkeen kuljetin vie esineet uuniin. Kuljettimen pituus uunissa on rakennettu sellaiseksi, että polttoaika on sopiva. Uunin jälkeen kuljettimen purkaminen on yleensä manuaalinen työ. 
Traverssin sijasta käytetään joskus maalausrobottia, jos on maalattavat kohteet ovat suurehkoja koteloja, koska Faradayn häkki -ilmiö vaikeuttaa metallikoteloiden sisäpintojen maalausta vain ulkopuolelta ruiskutettaessa.
Jauhemaalauksen etuna on, että siinä ei käytetä liuottimia, minkä vuoksi ei ole myöskään VOC-päästöjä.
Skinless

Skinless on 1992 New Yorkissa perustettu death-grind-yhtye. Yhtye hajosi vuonna 2011, mutta aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2013.
Historia.
Yhtyeen perustivat Ryan Wade ja Noah Carpenter New Yorkissa.
Wilhelm Amatius Tötterström

Wilhelm Amatius Tötterström (4. marraskuuta 1860 Helsinki – 6. lokakuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. W.A. Tötterström suoritti arkkitehdin tutkinnon Suomen polyteknillisessä opistossa 1885. Seuraavana vuonna hän aloitti ylimääräisenä arkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Hän toimi ensin vt. lääninarkkitehtina Mikkelissä vuodesta 1891 ja sitten Oulussa vuodesta 1894 kunnes sai nimityksen lääninarkkitehdiksi 15. lokakuuta 1895. Vuosina 1902–1907 hän toimi Mikkelin lääninarkkitehtina ja tämän jälkeen Hämeen lääninarkkitehtina vuoteen 1914 asti, jolloin siirtyi Yleisten rakennusten ylihallituksen I arkkitehdiksi.
Yhteys-liike

Yhteys-liike on vuonna 2003 perustettu kristillinen suomalainen kirkkojen rajat ylittävä solidaarisuus- ja tukiryhmä, joka puolustaa ja edistää seksuaalivähemmistöjen ihmisoikeuksien toteutumista erityisesti kirkkojen piirissä. Järjestö suhtautuu myönteisesti homoseksuaalisuuden toteuttamiseen, ja pyrkii muun muassa siihen, että homo- ja lesbopareilla olisi mahdollisuus saada halutessaan liitolleen kirkollinen siunaaminen. Jäseniä ryhmällä on vähän yli 600. Yhteys-liikkeen taustajärjestönä toimii Ekumeeninen Yhteys-liike ry - Ekumeniska Gemenskapsrörelsen rf.
Yhteys-liikkeen ohjelma ja tavoitteet.
Yhteys-liike katsoo edustavansa aidosti kristillistä tapaa suhtautua seksuaali- ja sukupuolivähemmistöryhmiin. Se vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistön syrjintää yhteiskunnassa ja kirkoissa ja pyrkii osaltaan edistämään asiallista ja eri osapuolia kunnioittavaa keskustelua ja vuorovaikutusta asian tiimoilta. Yhteys-liikkeen tavoitteena on että homo- ja lesboparien kodit siunataan pyydettäessä, myös kirkoissa työskentelevät homot ja lesbot voivat halutessaan rekisteröidä parisuhteensa pelkäämättä seurauksia ja että kirkoissa ryhdytään toimiin, jotta homo- ja lesboparit halutessaan voivat saada rekisteröidylle parisuhteelleen kirkollisen siunauksen.
Yhteys-liikkeen ohjelman vaikutukset kirkoissa ja yhteiskunnassa.
2000-vuosikymmenen loppupuolella Suomen evankelisluterilaisessa kirkossa on yhä enenevässä määrin kehitetty toimintaa Yhteys-liikkeen viitoittamaan suuntaan. Kirkko on järjestänyt kaksi seminaaria aiheesta Kirkko ja homoseksuaalisuus. Lisäksi Pappisliitto palkitsi vuonna 2007 vuoden papin arvonimellä pastori Leena Huovisen, joka tunnetaan aiemmasta toiminnastaan korkeakoulupastorina, urheilupastorina ja siitä, että siunasi rekisteröidyn naisparin pyydettäessä. Piispoista yhä suurempi osa suhtautuu myönteisesti homoseksuaalisten parisuhteiden siunaamiseen.
Korkeiden kirkollisten tahojen pyrkimykset lähentyä seksuaalivähemmistöjä ovat kuitenkin herättäneet myös kritiikkiä sekä kirkon sisällä että sen ulkopuolella. Kirkossa on laaja konservatiivinen siipi, joka pitää homoseksuaalisuuden toteuttamista Raamatun ja kristillisen perinteen vastaisena. Samaa kantaa edustavat yksiselitteisemmin niin katolinen kirkko, ortodoksinen kirkko kuin lukuisat ns. vapaat suunnat sekä monen muun maan luterilaiset kirkot. Suomen evankelisluterilaisen kirkon linjan liberalisoituminen onkin aiheuttanut ongelmia kirkkojen välisille suhteille.
Owen Willans Richardson

Owen Willans Richardson (26. huhtikuuta 1879 – 15. helmikuuta 1959) oli englantilainen fyysikko, joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla 1928 termisen emission tutkimuksista ja hänen mukaansa nimetystä laista.
Richardson opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Cambridgen ja Lontoon yliopistoissa valmistuen Cambridgestä vuonna 1900. Hän julkaisi seuraavana vuonna 1901 termiseen emissioon liittyvän kokeellisesti todennetun lain, jonka mukaan sähkövirran tiheys riippuu lämpötilasta. Tästä työstä hänelle myönnettiin Nobel-palkinto vuonna 1928.
Cambridgessä Richardson jatkoi tutkimuksia vuoteen 1906, jolloin hänet nimitettiin Princetonin yliopiston professorin virkaan. Princetonissa hän tutki termista emissiota, valosähköistä ilmiötä, ja gyromagneettista ilmiötä aina vuoteen 1913. Hän palasi takaisin Englantiin 1914 King's Collegeen Lontooseen fysiikan professorin virkaan.
Richardson meni naimisiin 1906 Lilian Maud Wilsonin kanssa. Lilian oli Richardsonin Cambridgen opiskelijatoverin fyysikko H. A. Wilsonin ainoa sisar. Richardsonin perheeseen syntyi kaksi poikaa ja yksi tyttö. Lilianin kuoltua Richardson meni naimisiin 1948 Henriette Ruppin kanssa. Rupp oli ammatiltaan fyysikko. Richardsonin sisaren mies oli Nobel-palkittu fyysikko Clinton Davisson.
Dolls (vuoden 2002 elokuva)

Dolls () on Takeshi Kitanon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2002. "Dolls" poikkeaa tyyliltään Kitanon elokuvista, jotka tunnetaan yleisesti yakuza-teemoista. Elokuvassa tarina näytetään kuvien välityksellä monien taide-elokuvien tapaan.
Juoni.
Dollsissa on kolme erillistä tarinaa:
Tarinat eivät varsinaisesti yhdisty missään kohdassa, vaikka henkilöt näkyvät samassa kohtauksessa ilman vuorovaikutusta.
Helsingin Uutiset

Helsingin Uutiset on kaupunkilehti, joka ilmestyy Helsingissä kerran viikossa, keskiviikkoisin. Lehden kokonaistavoittavuus on 350 000 lukijaa.
Kesästä 2019 lähtien "Helsingin Uutisten" päätoimittajana on työskennellyt Karri Kannala, joka toimii myös Etelä-Suomen Media Oy:n paikallisjohtajana. Aiemmin lehden vastaavana päätoimittajana toimi vuosina 2008–2014 Antti-Pekka Pietilä ja vuosina 2014–2017 Sakari Nupponen. Mikko Heino päätoimitti lehteä vuosina 2017–2019.
Lehden toimitus sijaitsee Vantaan Tikkurilassa. Ennen kevättä 2020 toimitus sijaitsi Vantaan Veromiehessä.
"Helsingin Uutisia" julkaisee Etelä-Suomen Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin. Lehden painopaikka on Lehtisepät Oy Tuusulassa. 
"Helsingin Uutisten" sisarlehdet pääkaupunkiseudulla ovat "Länsiväylä", "Nurmijärven Uutiset" ja "Vantaan Sanomat".
Historia.
Lehden historia on monivaiheinen. Nykymuotoinen "Helsingin Uutiset" ilmestyi ensimmäisen kerran tammikuussa 2003, jolloin "Itä-Helsingin Uutisiin" liitettiin jo syyskuusta 1981 ilmestynyt "MaTaPuPu"-lehti. Kaupunkilehti "Alueuutisista" puolestaan tehtiin "Helsingin Uutisten" viikkolehti vuonna 2005, kunnes "Alueuutiset" sulautettiin "Helsingin Uutisiin" kokonaan vuonna 2006.
"Helsingin Uutisten" verkkolukijamäärä on 2010-luvulla kasvanut voimakkaasti ja se on noussut Suomen kymmenen luetuimman uutismedian joukkoon.
Paperilehden aluepainoksia oli ensin neljä, kunnes ne vähennettiin ensin kolmeen ja sitten kahteen. Vuoden 2020 alussa palattiin aluepainoksiin. Aluksi niitä oli kuusi: itä, koillinen, kaakko, keskinen, länsi ja kantakaupunki. Sittemmin kantakaupungin aluepainoksesta luovuttiin.
Peltonen (suksimerkki)

Peltonen on suomalainen suksien tuotemerkki. Peltonen-suksia valmistetaan Suomessa Peltonen Ski Oy:n Heinolan tehtaalla. Heinolassa valmistuu Peltosen suksia vuosittain 
23 000 ja 70 000 parin väliltä lumitilanteista riippuen. Tuotekehitys ja lähes kaikki sukset tehdään Heinolassa.
Peltonen-tuotemerkin on omistanut vuodesta 2002 lähtien Rapala VMC -konsernin Suomen jakeluyhtiö Normark. Vuonna 2005 Rapala hankki myös Peltonen Ski Oy:n osake-enemmistön.
Hartolassa sijaitseva tehdas on ollut saman perheen omistama vuodesta 1945. Suksitehdas asetettiin konkurssiin yhtiön omasta hakemuksesta vuonna 2002. Samaan aikaan Peltosen suksivoideyhtiö Redox jatkoi normaalisti. Konkurssin taustalla olivat tuotekehityksestä kertyneet velat sekä suksien menekin hiipuminen. Vuonna 2011 yhtiö muutti Hartolasta Heinolaan.
Kent Sjöman

Kent Vilhelm Sjöman (s. 25. kesäkuuta 1948 Linköping) on ruotsalainen näyttelijä, joka on pitkään asunut Suomessa. Hän näytteli nuorena teattereissa Tukholmassa ja Uppsalassa ja Suomeen siirryttyään ruotsinkielisissä teattereissa Helsingissä ja Turussa. Vaikka hän on Suomessakin näytellyt enimmäkseen ruotsiksi, hän osaa suomea sanaston ja kieliopin osalta todella hyvin muttei ole päässyt vieraasta aksentista, ja siksi hänet valittiin "Kotikatu"-televisiosarjaan näyttelemään Veikko Janssonia, Suomeen aikuisena palannutta sotalasta. Sjöman on tehnyt myös lauluesityksiä.
Säkä

 __EISISLUETT__
Säkä oli pieksämäkeläinen uuden aallon rockyhtye, joka toimi 1980-luvun alussa. Yhtye levytti Parlophone/EMI:lle vuonna 1980 yhden singlen ja yhden albumin. Säkän jäsenistä Jouko Heiskanen ja Jouni Sistonen soittivat myös Klunssi-yhtyeessä, jolta CBS julkaisi vuonna 1984 singlen "Suomen rytmikkäinen mies / Onnellinen tyttö".
Viipurin klassillinen lyseo

Viipurin klassillinen lyseo oli vuonna 1879 perustettu ja 26. heinäkuuta 1940 annetulla asetuksella lakkautettu valtion oppikoulu. Samalla asetuksella perustettiin puolestaan Kuopioon Kuopion klassillinen lyseo, jonne osa Viipurissa toimineesta opettajakunnasta siirtyi, kuten myös osa lakkautetun koulun omaisuudesta.
Koulu toimi Agricolankadulla Pantsarlahden kaupunginosassa.
Hietalahdentori

Hietalahdentori () on tori Helsingin Hietalahdessa. Se sijaitsee Kampin kaupunginosassa Abrahaminkadun, Bulevardin, Hietalahdenkadun ja Lönnrotinkadun välissä. Keskustasta on torille kävelymatkaa vajaa kilometri. Hietalahden torikauppaa harjoitetaan arkisin ja lauantaisin. Torilla toimii myös Hietsun kirpputori.
Torin laidalla sijaitsee arkkitehti Selim A. Lindqvistin vuonna 1903 piirtämä Hietalahden kauppahalli. Itälaidalla on suuri 1870-luvulta peräisin oleva uusrenessanssityylinen rakennus, joka alun perin oli Polyteknillisen koulun päärakennus, ja myöhemmin Metropolia Ammattikorkeakoulun päärakennus. Vuonna 2017 rakennus myytiin asuntosijoitusyhtiö Kojamolle. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Frans Sjöström.
Historia.
Hietalahdentorilla käytiin vilkasta kauppaa sen alkuajoista lähtien. Rantaan tuotiin elintarvikkeita myytäväksi veneellä. Tarve kauppahallille nousi esiin 1800-luvun lopulla, kun hygienia oli huonoa ja elintarvikkeilla oli tapana pilaantua. Kauppahallin valmistuttua torilla kiellettiin kaloja lukuun ottamatta kaikkien ruokatavaroiden myynti. Kauppahallista tuli heti keskeinen kauppapaikka, ja vilkas myynti jatkui aina 1970-luvulle saakka. 1960-luvun autoistumisen myötä tori alkoi palvella yhä enemmän pysäköintiä. Lähes puolet toripinnasta on pysäköintialuetta.
Vuosituhannen vaihteessa halli muuttui luomuhalliksi vuoteen 2003. Sen jälkeen halli jatkoi antiikkihallina, kunnes elokuussa 2012 hallissa aloitettiin kunnostustyöt. Alkuvuodesta 2013 Hietalahden kauppahalli avautui jälleen ruokahallina. Vuosina 2016–2017 pidentyneiden aukioloaikojen myötä hallissa toimii lukuisia ravintoloita, kahviloita ja elintarvikeliikkeitä. Kesällä ravintolat avaavat terasseja torin puolelle.
Tori- ja hallikaupan hiipuessa kaupunki keksi piristykseksi kirpputorikaupan, josta tuli hyvin suosittu. Tori sai 1990-luvulla julkisuutta ulkomaalaisten turistien harjoittamasta alkoholin ja tupakan salakaupasta, joka vaikeutti osaltaan myös hallin toimintaa ja jonka ansiosta tori sai lempinimen "Punainen Tori".
Torin vieressä sijaitsi aiemmin Sinebrychoffin panimo. Panimotoiminta loppui laitoksen siirryttyä Keravalle 1990-luvun alussa.
Nimi.
Torin nimestä kaupungin rekisteri kertoo seuraavaa: 1820 Sandviks Torget, paikannimestä Sandviken. Suomenkielisenä nimenä kartassa 1866 Sanwiikintori ja 1890-luvulla Hietalahdentori. Myös nimi Santalahden tori käytössä 1880-luvulla. 1909 viralliseksi vahvistettiin Hietalahdentori-Sandvikstorget.
Kuluttajariitalautakunta

Kuluttajariitalautakunta (ruots. "Konsumenttvistenämnden"; vuoteen 2007 saakka "kuluttajavalituslautakunta", ruots. "konsumentklagonämnden", lyhenne KVL) on Suomessa kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan riita-asioissa ratkaisusuosituksia antava asiantuntijaelin, joka toimii oikeusministeriön hallinnonalalla. Puheenjohtajana toimii oikeustieteen tohtori Pauli Ståhlberg.
Oikeudenkäynti saattaa olla joidenkin riita-asioiden hoidossa liian kallis ja hankala tapa, jolloin voi tehdä valituksen kuluttajariitalautakunnalle. Lautakunnan tehtäviin lukeutuvat myös kunnallisten kuluttajaneuvojien opastaminen, ja lautakunnan toimivaltaan kuuluviin asioihin liittyvien lausuntojen antaminen tuomioistuimelle.
Lautakunnan antamat päätökset ovat suosituksia, joten niitä ei voi panna täytäntöön pakkokeinoin. Käsittely on maksuton, ja toiminta kustannetaan Suomen valtion talousarviosta. Jos asian selvittämisestä aiheutuu kuluja, niistä vastaavat riidan osapuolet. Tyypillisiä osapuolille aiheutuvia kuluja ovat muun muassa puhelinsoitot, kirjeiden postitus ja asiakirjojen kopiointi.
Lautakunnan toiminta.
Lautakunnan toimintaa johtaa päätoiminen puheenjohtaja. Jäsenet ovat sivutoimisia, ja valtioneuvosto nimittää heidät kerrallaan nelivuotiskaudeksi. Merkittävimmät käsiteltäviksi tulleet asiat ratkaistaan täysistunnoissa ja pienemmät jaostoissa. Käsiteltävät asiat valmistelee lainopillista ja hyödykeasiantuntemusta omaava henkilökunta. Käsittelyaika vaihtelee kuudesta kuukaudesta yli kahteen vuoteen.
Vuoden 2007 uudistus.
Lautakunta uudistui keväällä 2007. Kuluttajavalituslautakunnan toimiala laajeni 1.3.2007 kattamaan myös asuntojen vuokra- ja asumisoikeusasiat. Lisäksi lautakunta voi käsitellä asioita kuluttaja-asiamiehen ajamana ryhmävalituksena. Samalla lautakunnan toimintatapoja uudistettiin ja sen nimi muutettiin nykyiseksi.
Kritiikki.
Kuluttajariitalautakunnan puheenjohtaja on saanut rikostuomion lahjusten ottamisesta. Helsingin hovioikeuden mukaan lautakunnan puheenjohtajan toiminta on ollut omiaan heikentämään luottamusta viranomaistoiminnan tasapuolisuuteen.
Erytromysiini

Erytromysiini on makrolideihin kuuluva bakteerien lisääntymistä estävä antibiootti, jota määrätään usein penisilliinille allergisille potilaille. Erytromysiinin kemiallinen kaava on C37H67NO13, moolimassa 733,93 g/mol ja CAS-numero 114-07-8.
Erytromysiini tuli kaupalliseen myyntiin vuonna 1952 tuotenimellä Ilosone®. Aineen käyttö raskauden alkuvaiheessa ei ole suositeltavaa, sillä sen on arveltu voivan altistaa sikiötä sydänvioille. Erytromysiinin käyttö samanaikaisesti sen hajoamista estävän lääkkeen kanssa johtaa elimistön liian korkeaan erytromysiinipitoisuuteen, josta seurauksena voi pahimmillaan olla sydämenpysähdys.
Erytromysiini metaboloituu pääasiassa maksassa. Tavallisimpia mahdollisia sivuvaikutuksia ovat ripuli, pahoinvointi, vatsakipu ja oksentelu. Lääkkeellä voidaan hoitaa mm. keuhkoputken ja poskiontelon bakteeritulehduksia.
Kenen joukoissa seisot (elokuva)

Kenen joukoissa seisot on Jouko Aaltosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva, jossa käsitellään 1970-luvun vasemmistolaista poliittista laululiikettä. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2006, ja se on nimetty Aulikki Oksasen tunnetun kappaleen mukaan. Elokuva voitti vuonna 2007 Jussi-palkinnon sarjassa paras dokumentti. Lisäksi elokuva oli ehdolla kategorioissa paras elokuva, paras ohjaus ja paras musiikki.
Elokuvassa esiintyvät muun muassa Agit Prop, Arkiviisu, Kiti Neuvonen, Aulikki Oksanen ja itäsaksalainen Oktober Klub.
"Kenen joukoissa seisot" julkaistiin DVD:nä 13. syyskuuta 2006. Levyllä on lisämateriaalina Peter von Baghin kommenttiraita, elokuvan traileri sekä neljä Agit Propin live-esitystä 2000-luvulta.