Matti Rag Paananen

Matti Rag Juhani Paananen (9. marraskuuta 1939 Turku – 24. huhtikuuta 2022 Turku) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja, pianisti, runoilija ja taidemaalari. Hän sävelsi seitsemän sinfoniaa sekä pienimuotoisempia teoksia ja teki kappaleita muun muassa Taru Valjakalle ja Anneli Saaristolle. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Saariston levyttämät Federico García Lorcan runoihin sävelletyt laulut sekä lauluteos "Kalevala – sinfoninen sarja". 
Ura.
Paanasen isä oli pankkivirkailija ja äiti taidetanssija. Musiikkia hän opiskeli pianisti Asser Paasimaan ja kapellimestari Arvo Airaksisen johdolla. 
Paananen aloitti muusikonuransa ravintolapianistina 1960-luvun alussa. Hän soitti tuohon aikaan bändinsä kanssa jazzia ja ragtimea, josta hän sai sittemmin virallistetun lisänimensä. Paananen työskenteli myös merimiehenä ja kullankaivajana, ja hänet vihittiin vaimonsa kanssa Afrikassa maasaiden heimoon kuuluviksi. Pariisi oli Paanasen lempipaikka, jota hän useasti kuvasi maalauksissaan. Hän maalasi vuodesta 1978 useita satoja teoksia, ja hänen kotonaan Turun Hirvensalossa on oma taidegalleria Ragala. 
Jazzpianistina hän esiintyi lukuisissa konserteissa sekä levyillä. Hänen pääteoksensa on tuhat ja yksi osaa sisältävä sarjasävellys "Tuhannen ja yhden yön laulut", jota hän sävelsi 16 vuotta (1977–1993). Eräänlainen jate edelliselle, "Venyvä käsite (Elastic Concept)", sisältää 200 osaa, lähinnä lauluja. Sarjassa "Varjojen loisteessa" on 180 laulua. "Raamatun" pohjalta hän sävelsi "12 ensimmäistä lukua" ja useita lauluja sarjaan "Korkea Veisu". Oratorio "Jobin kirja" sai kantaesityksensä vuonna 2010 Turun Mikaelinkirkossa. Monologiooppera "Dzyanin kirja" eli "Kaiken synty" (Blavatsky) valmistui 1993. "Guinnessin Suuri Ennätyskirja" (1976 ja 1994) kertoo, että Paanasen säveltämä 42-tuntinen jazzteos "Vuoden päivät" ("The Year") on maailman pisin yhtenäinen sävelkokonaisuus. 
Paananen sai usein ideat sinfonioihinsa eksoottisista aiheista, esimerkiksi "Robinson Crusoe" -sinfonian hän sävelsi vietettyään aikaa samalla saarella, jolle Robinson Crusoe kirjan mukaan haaksirikkoutui. Samoin paikan päällä Amazonjoella hän sävelsi WWF:lle albumin "Amazon", jota myytiin Amazonian sademetsien suojelun hyväksi. Afrikassa hän sävelsi WWF:lle villieläinten suojeluun rahaa keränneen CD-levyn "The Sounds of Wild" sekä sinfonian "The White Maasai’s Jazz Symphony" (kantaesitettiin 2009). "Rag’s Blues Symphony" valmistui vuonna 2000, mutta jäi Paanasen elinaikana esittämättä. Sinfonian "Treasure Island" (kahdeksas sinfonia) pianopartituurin Paananen sävelsi Karibianmerellä Grenadassa 1994–1995. Hänen musiikkiaan on kuultu elokuvassa "Rakastunut rampa" (1975) sekä televisiosarjassa "Vihreän kullan maa". Lisäksi hän sävelsi musiikkia dokumenttielokuviin, kuten "Aleksis Kiven" (1984), "Elias Lönnrotin" (1985) ja "Pentti Haanpään" (1988) elämäkertaelokuviin. 
"Esko Favén" ohjasi Paanasesta tehdyn dokumenttielokuvan "Ompelin säkin iholleni" vuonna 1983. Dokumenttielokuva "Sinfonia Robinson Crusoelle" valmistui 1986. Paananen kuvasi ja sävelsi ystävästään "Amazonin erakosta" Pekka Soinista dokumentin "Amazonin yksinäisyys" vuonna 1987 Perun Pacaya-joella.
Paananen teki pitkään huumeidenvastaista valistustyötä vaimonsa Ammin kanssa heidän tyttärensä kuoltua huumausaineiden yliannostukseen 21-vuotiaana vuonna 1987. Konsertteja pidettiin ympäri Suomen, lähinnä kouluissa yli 200. 
Paananen ei saanut milloinkaan monivuotista apurahaa. Hän ei myöskään käyttänyt työttömyyskorvausta, vaan sävelsi nämäkin ajat uusia teoksia kuten Raamattua tai sinfonioita. Hän sai Turun kaupungin taidepalkinnon vuonna 1985 ja hänelle istutettiin oma tammi (tunnistuslaattoineen) 2018 Turun Samppalinnan puistoon. Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai vuonna 1999.
Paananen kuoli vaikeaan sairauteen 82-vuotiaana. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle.