tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bennie G. Adkins

Bennie G. Adkins (1. helmikuuta 1934 – 17. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen sotilas. Adkins palveli Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukoissa ja sai Medal of Honor -ansiomitalin toiminnastaan puolustaessaan tukikohtaa A Sầussa Vietnamin sodassa. Adkins kuoli koronaviruspandemiaan.
Elämäkerta.
Bennie G. Adkins syntyi Waurikassa Oklahomassa 1. helmikuuta 1934. Hän astui palvelukseen Yhdysvaltain armeijaan 5. joulukuuta 1956. Hän suoritti koulutuksen Fort Blississä Texasissa, ja sen jälkeen hän palveli ensin Gießenissä Saksassa ja sittemmin 2. jalkaväkidivisioonan joukoissa Yhdysvalloissa Fort Benningissä Georgiassa. Adkins meni laskuvarjohyppykouluun ja valmistuttuaan Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkoihin vuonna 1961.
Erikoisjoukoissa Adkins palveli Vietnamissa Vietnamin sodan aikana. Vuosien 1963 ja 1971 välillä hän oli Vietnamissa kaikkiaan neljän kierroksen ajan. 9.–12. maaliskuuta 1966 Adkins oli A Sầun erikoisjoukkojen tukikohdassa suuren pohjoisvietnamilaisen hyökätessä tukikohtaa vastaan. Adkins haavoittui useampaan otteeseen hänen puolustaessaan kiitotietä, jolta amerikkalaiset alkoivat tehdä evakuointilentoja. Lopulta myös hän ja pieni joukko vielä jäljellä olleita saivat evakuointikäskyn. Joukot tuhosivat tukikohdan viestilaitteet ja asiakirjat, mutta eivät päässeet evakuointipaikalle Adkinsin yrittäessä kantaa haavoittunutta sotilasta. Adkins johti sen sijaan joukon selviytyneitä läheiseen viidakkoon, josta heidät saatiin viimein evakuoitua 48 tuntia myöhemmin. Adkins oli haavoittunut kaikkiaan 18 kertaa ja hänen arvioitiin tappaneen 135–175 vihollissotilasta. Adkins sai toiminnastaan A Sầun taistelun aikana Medal of Honor-ansiomitalin, jonka myönsi presidentti Barack Obama seremoniassa Valkoisella talolla syyskuussa 2014.
Vietnamin sodan jälkeen Adkins jatkoi palvelusta armeijassa esimerkiksi Fort Braggissä Pohjois-Carolinassa ja opetti Fort Sherman's Jungle School-koululla Panaman kanavavyöhykkeellä. Eläkkeelle hän jäi armeijasta vuonna 1978 sotilasarvoltaan vääpelinä. Armeijan jälkeen Adkins opiskeli Troyn yliopistossa Alabamassa ja perusti kirjanpitoyrityksen. Adkins asui sittemmin pitkään Opelikassa Alabamassa. Hänen perustamansa Bennie Adkins Foundation myönsi stipendejä collegeen entisille erikoisjoukkojen jäsenille. Adkins kuoli 17. huhtikuuta 2020 sairastuttuaan koronaviruksen aiheuttamaan tautiin. Ennen kuolemaansa hän oli tehohoidossa opelikalaisessa sairaalassa. Adkinsin vaimo Mary Adkins oli kuollut 2019. Myös kaksi poikaa olivat kuolleet ennen isäänsä, mutta häneltä jäi kuitenkin vielä poika ja tytär.
Mennyt maailma

Mennyt maailma: Kapteeni Charles Ryderin hengelliset ja maalliset muistelmat () on Evelyn Waugh’n kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1945 ja suomennettiin 1949. Romaaniin pohjalta tehtiin vuonna 1981 Granada Televisionin tuottama kuuluisa TV-sarja "Mennyt maailma", jonka pääosissa olivat Jeremy Irons ja Anthony Andrews. Romaanista on myös tehty elokuvasovitus "Brideshead Revisited" vuonna 2008.
"Mennyt maailma" on Evelyn Waugh’n romaaneista kuuluisin, ja sitä pidetään myös hänen parhaimpanaan. Romaanissa seurataan aristokraattisen Flyten perheen tarinaa 1920-luvulta aina toisen maailmansodan päättymiseen saakka.
Waugh oli kääntynyt katoliseksi vuonna 1930, ja "Mennyt maailma" voidaan monin tavoin nähdä hänen oman uskonsa ja jumalallisen armon ilmauksena. Romaanissa hän tutkii ihmissuhteiden monimutkaista keskinäistä riippuvuutta sekä uskonnollisuuden merkitystä. Waugh’n itsensä mukaan romaanin oli tarkoitus osoittaa ”jumalallisen armon toiminta” tiettyjen ihmisten elämässä.
Juoni.
Kirjan kertoja Charles Ryder tapaa romaanin alussa Oxfordin yliopistossa Sebastianin, katoliseen Flyten perheeseen kuuluvan esteetin. Nuoret miehet solmivat intensiivisen ystävyyssuhteen. Charles on tunnollinen opiskelija, mutta hän kamppailee opintoihin keskittymisen ja taiteellisen kunnianhimonsa välillä. Suhde Sebastianiin vapauttaa Ryderin perinteisistä arvoista, jotka ovat siihen asti määrittäneet hänen elämäänsä, ja parin dekadentti elämäntyyli rohkaisee Charlesin taiteellista kehittymistä. He viettävät lomat yhdessä Flyten perheen omistamassa Bridesheadin linnassa. Siellä Charles huomaa, ettei hän voi aina ymmärtää Sebastianin uskontoa, joka vaikuttaa hänestä naiivilta ja epäjohdonmukaiselta.
Sebastianin paheneva alkoholismi ajaa parin lopulta eroon tosistaan. Charlesin suhde Flyte-perheeseen säilyy kuitenkin vahvana. Vuosia myöhemmin, kun he molemmat ovat menneet naimisiin onnettomasti, Charles rakastuu Sebastianin siskoon Juliaan. Mutta Julian luja katolinen usko osoittautuu lopulta ylitsepääsemättömäksi esteeksi suhteen jatkumiselle.
Jaguar F-Pace

Jaguar F-Pace on Jaguarin vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se oli valmistajan ensimmäinen malli luokassaan. Sittemmin Jaguar on esitellyt myös pienemmän E-Pacen ja sähkökäyttöisen I-Pacen.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä F-Pace sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
F-Pace esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2015. Se perustuu samalle perusrakenteelle kuin esimerkiksi Jaguar XE.
F-Pace voitti World Car of the Year 2017 -palkinnon. Se sai myös parhaiten muotoillun auton palkinnon.
Syksyllä 2020 F-Pace sai muun muassa suuremman etusäleikön ja I-Pacen tyyliset J-kirjaimen muotoiset LED-ajovalot. Sisätiloissa muutokset olivat merkittävämpiä, sillä auto sai kojelautaansa 11,4-tuumaisen kosketusnäytön. Kiertokytkimen mallinen automaattivaihteiston vaihteenvalitsin vaihtui perinteisempään. Lisäksi kaikkien dieselmoottorien yhteyteen tuli 48 voltin kevythybridijärjestelmä.
John Casper

John Howard Casper (s. 9. kesäkuuta 1943) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiosta kotoisin oleva astronautti ja Yhdysvaltain ilmavoimien pilotti. Hän kouluttautui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiassa.
Rígas Velestinlís

Rígas Velestinlís (), usein Rígas Feraíos (Ρήγας Φεραίος) (1757 – 24. kesäkuuta (j.: 13. kesäkuuta) 1798), oli aromuuni- eli valakkitaustainen kreikkalainen poliitikko ja runoilija.
Elämä.
Rígas asui lapsena Konstantinopolissa, jossa hänestä jo varsin nuorena tuli Aléxandros Ypsilántisin sihteeri. Hän siirtyi 1786 valakialaisen Nikólaos Mavrogénisin palvelukseen ja sitten tulkiksi Ranskan konsulaattiin Bukarestiin. Hän oli Ranskan vallankumouksen lämmin kannattaja, sillä hän toivoi sillä olevan vaikutusta Kreikan vapautushaluihin. Viimeistään 1793 Velestinlís muutti Wieniin, jossa hän perusti Turkin vastaisen vallankumouksellisen liiton ja pyrki edistämään kreikan kielen käyttöä kääntämällä länsimaisia kirjailijoita. Hän keräsi myös isänmaallisia kreikkalaisia kansanrunoja, jotka levisivät käsin kirjoitettuina kreikankielisiin maihin. Rígas lähti 1796 Venetsiaan neuvottelemaan Napoleonin kanssa, mutta maanmies kavalsi hänet, ja itävaltalaiset luovuttivat hänet turkkilaisille, ja hänet ammuttiin. Rígas kirjoitti kansankielellä, toisin kuin aikakauden sivistyneet kreikkalaiset. Hänelle Kreikan vapaus ja kehitys olivat keskeisiä, hänen omin sanoin sanottuna ”se hedelmä, jonka siemenen hän oli kylvänyt”.
Rígaksen lisänimet ”Velestinlís” ("velestínolainen") ja ”Feraíos” (”ferailainen”) viittaavat hänen kotipaikkaansa Thessalian Velestínoon eli antiikin Feraihin. Hänen mukaansa on nimetty nykyinen Rígas Feraíoksen kunta, johon myös Velestíno kuuluu.
Lordi Byron käänsi "Marseljeesin" kreikankielisen version, jota hän virheellisesti luuli Rígasin tekemäksi.
Hôtel Hyatt Regency Paris Étoile

Hôtel Hyatt Regency Paris Étoile, tunnettu aiemmin nimellä "Hôtel Concorde La Fayette" (1974-2013), sijaitsee Ranskassa Pariisin 17. kaupunginosassa lähellä Porte Maillot’ta sijaitseva pilvenpiirtäjä. Hotellin omistaa Constellation Hotels Holdings.
Rakennuksen korkeus ilman antennia on 137 metriä ja yhdessä katolla olevan antennin kanssa 190 metriä. Se on Ranskan korkeimpia hotelleja. Hotellissa on 38 kerrosta ja yhteensä 995 huonetta ja sviittiä. Sen vieressä sijaitsee kongressikeskus Palais des Congrès.
Usman Sale

Usman Sani Hassan Sale (s. 27. elokuuta 1995) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Pepoa. Hänen vahvuutensa on kansainvälisen huipputason suora- ja pelitilannenopeus.
Sale teki norjalaisen Viking FK:n kanssa nelivuotisen sopimuksen tammikuussa 2016 samanaikaisesti maanmiehensä Aniekpeno Udohin kanssa. Viking FK pelasi tänä aikana aluksi pääsarjassa pudoten kaudeksi 2018 sarjaa alemmas, mutta nousi heti takaisin Norjan pääsarjaan. Sale teki joulukuussa 2019 sopimuksen Suomen mestarijoukkueen Kuopion Palloseuran kanssa.
Pituus (täsmennyssivu)

Pituus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Christian Richardt

Ernst Christian Richardt (25. toukokuuta 1831 – 18. joulukuuta 1892) oli tanskalainen pappi ja runoilija. Hän valmistui ylioppilaaksi 1848 ja ylioppilaiden keskuudessa hänet tunnettiin hauskojen ja vakavien laulujen kirjoittajina, johon ajan kansalliset virtaukset vaikuttivat voimakkaasti. Richardt on Carl Plougin ja Jens Kristian Hostrupin rinnalla kolmas merkittävä tanskalainen ylioppilasrunoilija. Hän kirjoitti 1852 hauskan laulunäytelmän "Deklarationen", joka menestyi erinomaisesti, myös silloin kun se yhdeksän vuoden kuluttua esitettiin kuninkaallisessa teatterissa.
Richardt suoritti 1857 teologisen loppututkinnon, ja 1860 hän julkaisi esikoiskokoelmansa "Smaadigte", joka oli hengeltään lähinnä lyyrinen. 1864 ilmestyi "Nyere digte", jota leimaavat voimakkaasti sotavuosien raskaat tunnelmat. Richardt oli matkustanut 1861–1862 ulkomailla, ja matkan aikana hän kävi Roomassa ja Palestiina ja välitti vaikutelmiaan kirjassaan "Det hellige land. Dagbog og digte" (1870).
Richardt johti 1866–1871 kansankorkeakoulua Roskilden lähellä, mutta totesi, ettei soveltunut siihen työhön. Hän ryhtyi 1872 papiksi, vuodesta 1886 Vemmetoften luostariin. Hän jatkoi runojen kirjoittamista ja julkaisi uusia kokoelmia: "Texter og toner" (1868), "Billeder og sange" (1874), "Halvhundrede digte" (1878), "Kantater og digte" (1880), "Vaar og höst" (1884) ja "Blandede digte" (1891) sekä lastenkirjoja, joiden joukossa hauskat "Billedtexter" (1879). Richardt käänsi Nikolaus Lenaun "Savonarolan" (1876) ja muokkasi Carsten Hauchin murhenäytelmän "Marsk Stig" laulunäytelmäksi "Drot og marsk" (1878), joka Peter Heisenin säveltämänä menestyi erinomaisesti. Richardtin maantieteellinen runoelma "Vort land" (1889) herätti myönteistä huomiota veikeydellään ja isänmaanrakkaudellaan. Richardtin "Samlede digte" ilmestyi 1894–1895.
Richardtin runoudelle antaa omaperäisen leiman hyväntahtoisen huumorin ja syvällisen uskonnollisuuden yhdistelmä, johon liittyy rakkaus luontoon, lapsiin ja eläimiin. Hän käyttää kieltä taitavasti, ja poikkeuksellinen musikaalisuutensa ansiosta hän on osannut ilmaista niin arvokasta kuin iloistakin. Richardtin monet kantaatit ovatkin siksi onnistuneita, ja hänen tilapäisrunonsa olivat sekä lennokkaita että sisällöltään syvällisiä.
Huone 105

Huone 105 on suomalainen single-julkaisu vuodelta 1982. Se edustaa diskorytmistä iskelmää. Teoksen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Raul Reiman ja sen tulkitsee Nisa Soraya. Kappale julkaistiin myös albumilla "Nisa" (1982). "Huone 105" on eräs lajinsa suomalaisista klassikoista, josta on tehty useita versioita vuosikymmenien varrella. Tunnettuja ovat esimerkiksi Einin ja Kikan tulkinnat. Disko-genrestä poikkeaa Jean S.:n versio.
"Huone 105" -singlen b-puoli "Ota vaan" on Esa Niemisen käsialaa. Myös "Ota vaan" julkaistiin "Nisa"-albumilla. Kappaleesta julkaistiin Paula Koivuniemen tulkinta vuonna 1995.
Rakenne ja sanoitus.
"Huone 105:n" rakenne noudattaa tyypillistä pop-musiikin kaavaa, tosin ilman C-osaa. Intro on noin 18-sekuntinen. Säkeistö etenee sillan kautta kertosäkeeseen, sen jälkeen säkeistö uudelleen sillan kautta kertosäkeeseen ja edelleen kohti loppuhäivytystä. Rakenne on siten ABABBB: kertosäettä toistetaan kappaleen puolivälistä aina loppuun asti.
Laulun todellisuus tapahtuu hotellin meluisassa diskosalissa. Kertoja tapaa siellä henkilön, johon hän ihastuu oitis. Laulun ytimenä on kertojan toive päästä pois diskosta ihastus mukanaan hotellihuoneeseensa, jonka numero on 105. Ihastus on molemminpuolista, koska kertoja laulaa "syvä intohimo meidät jo veikin". Kertosäe alkaa: "Huone sataviis, saavu sinne please", jonka jälkeen taustalaulajat: "paa-paa-pii-a-pap-paa-paa-paa-pii-a-pap-pa". Kertosäe jatkuu: "Huone sataviis, saavu sinne siis", ja taustalaulajat säestävät. Kertosäkeessä on tarinaa eteenpäin vievä jatko-osa: "On ovi auki nyt sulle ---", josta siirrytään säkeistöön. Kertosäkeeseen nostavassa osassa ilmenee, että kertoja on ihastuksensa kanssa edelleen diskossa: he ovat tanssineet "viimeiseen biisiin" asti. Kertoja selventää, että hänelle ja hänen ihastukselleen jää diskosalin sulkeuduttua vain huone 105, joten ihastus ei ilmeisesti ole varannut huonetta samasta hotellista. Tapahtumat huoneessa 105 ovat lopulta kertojan ennakko-odotuksia, lisäksi hän korostaa ""jos" annan avaimeni sulle".
"Huone 105:stä" on tehty myös humoristissävyinen versio. Se on miksattu Dannyn klassikkoiskelmään "Kesäkatu". Teos päättyy miehen pyyntöön "avaa ovi", ja ääneen, joka ilmentää oven avausta. Mutta tapahtumat huoneessa 105 jäävät myös tämän version ulkopuolelle. Version nimi on "Kesäkatu / Huone 105", ja sen esittävät Nisa Soraya ja Danny.
Marcel Alessandri

Marcel Alessandri (23. heinäkuuta 1895 Boulogne-sur-Mer, Ranska – 26. joulukuuta 1968 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kenraali. Hän toimi komentotehtävissä Ranskan Indokiinassa toisen maailmansodan ja Indokiinan sodan aikana.
Elämäkerta.
Marcel Alessandri syntyi Boulogne-sur-Merin kaupungissa Ranskassa 23. heinäkuuta 1895. Vuonna 1914 hän liittyi Saint-Cyrin sotilaskouluun edeten luutnantiksi vuonna 1916 ja edelleen kapteeniksi vuonna 1917. Alessandri palveli Ranskan Länsi-Afrikassa vuodesta 1923, Marokossa vuodesta 1930 ja vuonna 1939 Ranskan Indokiinassa. Vuonna 1940 hän oli ylennyt everstiksi.
Ranskan Indokiinan joukkojen toimi tuolloin kenraali Maurice Martin. Alessandrista tuli hänen esikuntapäällikkönsä ja hän komensi Martinin alaisuudessa Ranskan muukalaislegioonan joukkoja Tonkinin alueella. Vuonna 1943 Alessandri yleni prikaatinkenraaliksi ja vuodesta 1944 hän teki salaa yhteistyötä Charles de Gaullen johtaman vapaan Ranskan kanssa. Japanilaiset olivat miehittäneet Indokiinan toisessa maailmansodassa ja he päättivät pidätyttää alueella siihen asti vielä toimineet Indokiinan ranskalaiset viranomaiset 9. maaliskuuta 1945. Alessandri johti noin 5 000 ranskalaista pakoon Kiinan Yunnanin puolelle. Mukaansa hän otti vain ranskalaiset sotilaat jättäen Ranskalle uskollisetkin paikalliset joukot oman onnensa nojaan.
Alessandri palasi Indokiinaan 19. syyskuuta 1945. Hänestä tuli ensin lokakuussa Ranskan vastaava edustaja Kambodžassa ja maaliskuussa 1946 hän siirtyi jälleen johtamaan joukkoja Laosissa. Alueella tähän asti olleet kiinalaisjoukot korvattiin nyt ranskalaisilla joukoilla. Jonkin aikaa myöhemmin hän johti jälleen joukkoja Tonkinin seudulla.
Alessandri lähti Indokiinasta elokuussa 1946, mutta hän palasi alueelle Ranskan paikallisten maavoimien komentajana Indokiinan sodassa vuonna 1948. Ranskalaisia joukkoja kokonaisuudessaan johti Marcel Carpentier. Carpentier tunsi Indokiinaa vain huonosti, mutta sivutti silti usein Alessandrin neuvot. Alessandri myös vastusti kenraali Georges Reversin suositusta hylätä ranskalaiset asemat Route Coloniale 4:n varrella. Päätös jättää asemat miehitetyksi osoittatui suureksi onnettomuudeksi. Ranskalaiset kärsivät huomattavia tappioita . Alessandri erotettiin tehtävistään ja kutsuttiin takaisin Ranskaan 2. joulukuuta 1950.
Alessandri palasi vielä kerran Vietnamiin. Syyskuussa 1952 hän saapui tehtäviin keisari Bảo Đạin hallinnon sotilasneuvonantajana. Alessandri palasi Ranskaan kesäkuussa 1955 ja kuoli Pariisissa 26. joulukuuta 1968.
Nisa (albumi)

Nisa on kevyen musiikin laulaja Nisa Sorayan studioalbumi vuodelta 1982. Sen tuottivat Esa Nieminen ja Timo Lindström. Käännösiskelmien kultakaudella julkaistu albumi sisältää viisi suomalaista sävellystä, viisi muunmaalaista sävellystä ja seitsenminuuttisen potpurin. "Nisa" on esittäjänsä debyyttialbumi.
Muuta.
"Nisa"-albumia tekemään valjastettiin aikakauden merkittävimmät suomalaiset iskelmänikkarit, kuten Juha Vainio ja Veikko Samuli. Nisa Soraya ei levyä nauhoitettaessa ollut vielä oppinut suomea, vaan hän lauloi foneettisesti. Etenkin suomelle tyypilliset kaksoiskonsonantit ja kaksoisvokaalit tuottivat vaikeuksia. Soraya sai vaikuttaa albumin sisältöön, hän halusi suomenkielisiä versioita Sheena Eastonin kappaleista. Albumin kannen suunnitteli Erik Uddström.
"Nisa" julkaistiin aikakaudelleen tyypillisesti analogisena vinyylilevynä ja C-kasettina, joista C-kasetti oli hinnaltaan halvempi. Kappaleet 1–5 ovat levyn a-puolella ja kappaleet 6–11 b-puolella.
Wyszkówin piirikunta

Wyszkówin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 74 220. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Brańszczyk, Długosiodło, Rząśnik, Somianka, Wyszków ja Zabrodzie.
Vuoden 2019 lopussa Wyszkówin piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 18,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 869 lasta. Wyszkówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 70 654 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Górznon taistelu

Górznon taistelu oli Puolan–Ruotsin sodan aikana käyty taistelu Hermann Wrangelin johtamien ruotsalaisten ja Stanisław Potockin johtamien puolalaisten välillä 2. helmikuuta 1629 lähellä Górznon kaupunkia nykyisessä Puolassa. Taistelu päättyi ruotsalaisten voittoon.
Tausta.
Ruotsalaisjoukot olivat talvella 1628–1629 siirtyneet talvimajoitukseen, joka osoittautui erityisen hankalaksi edellisen kyläm kesän ja sitä seuranneen huonon sadon ja ruokatilanteen takia. LisäksiStanisław Koniecpolskin komentama puolalaisen ahdisteli jatkuvasti ruotsalaisten varuskuntia. Ruotsalaisten sijaiskomentajana tuolloin palvellut Axel Oxenstierna päätti lopulta tehdä lopun hyökkäyksistä. Oxenstierna määräsi asialle kenttämarsalkka Hermann Wrangelin, jonka tehtävänä oli löytää ja tuhota puolalaisten pääjoukko.
Taistelu.
2. helmikuuta 1629 Wrangelin johtamat noin 3 400 ruotsalaista kohtasivat Stanisław Potockin komentaman noin 4 000:n puolalaisen joukon lähellä Górznoa. Potocki oli komentajana varsin kokematon. Hänen tarkoituksenaan oli houkutella Wrangel tekemään suora rintamahyökkäys puolalaisia vastaan, mutta Wrangel jakoi tämän sijaan ratsuväkensä kahtia ja hyökkäsi puolalaisten sivustoja vastaan. Puolalainen jalkaväki osoittautui hyvin haavoittuvaksi ratsuväkeä vataan. Heiltä puuttuivat esimerkiksi monille länieurooppalaisille armeijoille tyypilliset pitkät peitset.Taistelu päättyi puolalaisten tappioon.
Seuraukset.
Puolalaisten tappiot olivat lähes puolet Potockin mukana olleesta armeijasta. Oxenstierna selosti sittemmin kuningas Kustaa II Aadolfille, kuinka 500 puolalaista oli otettu vangiksi. Ruotsalaiset olivat vallanneet myös puolalaisten kuormaston ja neljä kenttätykkiä. Kaikkiaan tappiot olivat yhtä suuret, kuin puolalaisten tappiot kahdessa aikaisemmassa taistelussa Dirschaussa ja Mewessä. 
Wrangel yritti heti voittonsa jälkeen vallata vielä vallata Thornin kaupungin, mutta sen piiritys epäonnistui.
Żurominin piirikunta

Żurominin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista Puolassa Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 38 515. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Bieżuń, Kuczbork-Osada, Lubowidz, Lutocin, Siemiątkowo ja Żuromin.
Żurominin piirikunnalla on yhteistä rajaa Działdowon, Mławan, Płońskin, Sierpcin, Rypinin ja Brodnican piirikuntien kanssa.
Vuoden 2019 lopussa Żurominin piirikunnan asukkaista 50,6 prosenttia oli naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61 prosenttia ja eläkeikäiset 20,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 869 lasta. Żurominin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 29 322 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Juha Mäki-Jyllilä

Juha Mäki-Jyllilä (s. 1965) on suomalainen arkkitehti. Hän on JKMM Arkkitehtien perustajaosakas ja arkkitehti, joka on urallaan toiminut erityisesti julkisten rakennusten ja toimistotalojen pääsuunnittelijana.
Viimeisimpiä kohteita, joissa Mäki-Jyllilä on toiminut pääsuunnittelijana ovat mm. Keskon uusi päätoimipaikka K-Kampus Helsingin Kalasatamassa (2019), Kalasataman koulu ja päiväkoti (2020), Alma Median pääkonttori Helsingin Töölönlahdella (2013) sekä Hämeenlinnan Verkatehtaan kulttuurikeskus (2007). Mäki-Jyllilä on lisäksi toiminut pääsuunnittelijana lukuisissa asuntorakentamiskohteissa mm. Helsingin Arabianrannassa sekä Jyväskylän Kankaan ja Äijälänrannan alueille. 
Syksyllä 2020 hän työskentelee pääsuunnittelijana mm. Helsingin Ruoholahteen rakennettavassa We Land -toimistotalohankkeessa sekä Kruunuvuorenrantaan ja Postipuistoon rakennettavissa asuntokortteleissa.
Rakennustaiteen valtionpalkinto myönnettiin Mäki-Jyllilälle vuonna 2007. Urallaan hän on yhdessä JKMM Arkkitehtien muiden osakkaiden kanssa menestynyt yli 80 arkkitehtuurikilpailussa, joissa voittanut 43 ensimmäistä palkintoa.
Carl Fredrik Ridderstad

Carl Fredrik Ridderstad (18. lokakuuta 1807 Riddersholm, Roslagen, Ruotsi – 12. elokuuta 1886 Linköping, Ruotsi) oli ruotsalainen toimittaja, romaanikirjailija ja runoilija.
Ridderstad valmistui 1821 kadetiksi Karlbergista, jossa hänen runoilijankykynsä pani merkille silloinen lehtori A. A. Grafström. Mentyään vänrikiksi Hälsingen rykmenttiin hän julkaisi useita runoteoksia, osittain kalentereissa, osittain omia nimimerkillä Rdd, kuten "Tidsrunor" (1831), "Tids- ja krigsbilder" (1837) "Ungdomsbilder" (1838), joissa nuori runoilija tulkitsi uutta heinäkuun vallankumouksen jälkeistä aikaa. Hän ja norjalainen runoilija Henrik Wergeland olivat veriveljiä. Hän sai 1839 ylennyksen luutnantiksi mutta erosi jo 1840 keskittyäkseen yksinomaan kirjoittamiseen. Samana vuonna hän julkaisi Norrtäljessä yhdessä Oscar Patric Sturzen-Beckerin kanssa lehteä "Tidning för Stockholms län" mutta muutti jo syksyllä toimintansa Linköpingiin, jossa hänestä tuli "Östgötha correspondentenin" toinen julkaisija Henrik Bernhard Palmærin kanssa, joka ei kuitenkaan enää jaksanut jatkaa toimitustyötä. Ridderstad puolusti alkuun innokkaasti maaseutulehdistön itsenäisyyttä suhteessa Aftonbladetiin.
Ridderstad osallistui ritarikunnan ja aatelin jäsenenä valtiopäiville useina vuosina, oli Östergötlandin uudistusseuran jäsen yleisissä uudistuskokouksissa Örebrossa 1849–1850, porvarissäädyn valtiopäivämies 1859, ja hän oli ensimmäisiä aatelisia säädyssä, myöhemmin myös vuosina 1862-65, ja edusti toisessa kamarissa 1867-69. Ridderstad kuului liberaaliin siipeen mutta hänen asemansa ei ollut merkittävä säädyssä eikä kamarissa. Toisin kuin vanhat liberaalit yleensä, hän kannatti Landtmannapartietia. Elämänsä loppupuolella Ridderstad kääntyi konservatiiviksi.
Lehtityön ohella Ridderstad jatkoi omaa kirjallista työtään aika laajasti. Runojen ohella hän kirjoitti pikku näytelmiä. Laajempia näytelmiä ovat "Karl IX" (1847) ja "Syskonen eller Hattarnes ja mössornas strid" (1848; painettu 1849), monologi "Carl XII" (1848) sekä kaksinäytöksinen komedia "Allas onkel" (1848). Näytelmät ovat kuitenkin jääneet unohduksiin, ja suositumpi Ridderstad on ollut romaaniensa ansiosta. Hän kirjoitti historialliset romaanit "Svarta handen" (1848), jonka sankarina on Axel von Fersen nuorempi, "Drabanten" (1850) ja "Fursten" (1852), jotka kumpikin käsittelevät Kustaa III:n jälkeistä aikaa, sekä "Drottning Lovisa Ulrikas hof" (1855–1856), jonka keskeisenä aiheena ovat vuoden 1756 tapahtumat. Ne on kirjoitettu eloisasti ja ne pitävät yleisön huomion hereillä, ja Ridderstadin rohkea mielikuvitus ei sulje pois historiallista uskottavuutta.
Ridderstad sai vaikutteita Eugène Suelta ja kirjoitti hänen tyyliään jäljitellen sensaatiomaisen "Samvetet eller Stockholmsmysterier" (31851) ja "Fader och son" (1852–1853). Kootut teokset ilmestyivät 1877–1881. Kootut runot hän oli julkaissut jo aiemmin 1856–1862. Historiallisia muistiinmerkintöjä ovat teokset "Gömdt är icke glömdt" (1846–1853) ja "Minnen från äldre ja nyare tider" (1854–1856). Omia muistelmiaan hän julkaisi teoksessa "Regnbågen" (1882–1883). Niitä vaivaa liika monisanaisuus ja vanhanaikainen kielenkäyttö.
Zwoleńin piirikunta

Zwoleńin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 36 166. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Kazanów, Policzna, Przyłęk, Tczów ja Zwoleń.
Vuoden 2019 lopussa Zwoleńin piirikunnan asukkaista 50,3 prosenttia oli naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,7 prosenttia ja eläkeikäiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 359 lasta. Zwoleńin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 29 999 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Żyrardówin piirikunta

Żyrardówin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2022 lopussa 75 414. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat: Żyrardów, Mszczonów, Puszcza Mariańska, Radziejowice ja Wiskitki.
Vuoden 2019 lopussa Żyrardówin piirikunnan asukkaista 52,2 prosenttia oli naispuolisia ja 47,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,6 prosenttia ja eläkeikäiset 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 752 lasta. Żyrardówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 70 382 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Basement Jaxxin diskografia

Basement Jaxx on Felix Buxtonin ja Simon Ratcliffen muodostama housea ja yleisemmin elektronista musiikkia tuottava kaksikko.
Jan Baptist van Ryswyck

Jan Baptist van Ryswyck, myös: Rijswijk (14. joulukuuta 1818 Antwerpen, Belgia – 5. heinäkuuta 1865) oli flaamilainen toimittaja ja runoilija. Hän julkaisi 1857–1865 Antwerpenissa "De grondwet" -nimistä lehteä. Hän julkaisi 1855 runokokoelman "Mengelpoezy". Hänen veljensä oli runoilija Theodoor van Rijswijk
Theodoor van Ryswyck

Jan Theodoor van Ryswyck, myös: Rijswijk (7. toukokuuta 1811 Antwerpen, Belgia – 1849 Antwerpen, Belgia) oli flaamilainen runoilija. Hän oli flaamilaisen kirjallisuusliikkeen uranuurtajia, ja hänen 1846 ilmestynyt lyyrinen teoksensa "Volksliedjes" on ylittämätön. Ryswyck käyttää voimakkaita sanoja vastustaessaan Ranskan vaikutusta Belgian kirjallisuuteen. Hänen kootut teoksensa "Volledige werken" ilmestyivät 1853. Hänen veljensä oli Jan Baptist van Ryswyck
Dubnica nad Váhom

Dubnica nad Váhom (vanh. saks. "Dubnitz an der Waag", ) on kaupunki Trenčínin alueella, Slovakiassa, lähellä Tšekin rajaa. Se sijaitsee Váh-joen varrella Ilavan syvänteessä Karpaattien ja Strážov vuoriston välissä. Vuonna 2019 kaupungin asukasluku oli 23 550.
Ulkomaanvelka

Ulkomaanvelka on kokonaisvelka, jonka maan asukkaat ovat velkaa ulkomaisille velkojille. Velallisia voivat olla kyseisen maan hallitus, yritykset tai kansalaiset. Velka sisältää velat yksityisille liikepankeille, ulkomaisille hallituksille tai kansainvälisille rahoituslaitoksille, kuten Kansainväliselle valuuttarahastolle (IMF) ja Maailmanpankille.
Kunnarlantie

Kunnarlantie () on noin 6,5 kilometriä pitkä etelä–pohjoissuuntainen tie Pohjois-Espoossa. Sen numero on 11337. Tien nimi johtuu siitä, että se kulkee Kunnarlan kaupunginosan läpi. 
Tie alkaa Bembölestä seututie 110:n risteyksestä, johon päättyy etelästä tuleva Espoontie. Risteyksen itäpuolella seututien 110 nimi on Turuntie ja länsipuolella Nupurintie.
Pian risteyksen jälkeen Kunnarlantie ylittää Kehä III:n ja jatkuu sen jälkeen kohti pohjoista. Tie on mutkainen mutta hyväkuntoinen, koska se on kunnostettu välillä Kalmari–Kunnarla vuosina 2018–2019 ja välillä Bemböle–Kalmari vuonna 2020.
Suurimman osan matkasta tie kulkee Bodominjärven länsipuolta. Tien varrella sijaitsevat muun muassa Oittaan ulkoilualue, Oittaan kartano ja Pirttimäen ulkoilualue. Myös Kellonummen hautausmaa sijaitsee lähellä Kunnarlantietä.
Tiellä kulkee HSL-liikenteeseen kuuluva linja-autolinja 246 (Espoon keskus – Röylä).
Tie päättyy Kunnarlaan Velskolantien risteykseen, josta eteenpäin jatkuu Bodomintie.
Dirschaun taistelu

Dirschaun taistelu oli Puolan–Ruotsin sodan aikana käyty taistelu Kustaa II Aadolfin johtamien ruotsalaisten ja Stanisław Koniecpolskin johtamien puolalaisten joukkojen välillä 7.–8. elokuuta 1627. Taistelu päättyi ruotsalaisten voittoon.
Tausta.
Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli saapunut vahvistuksien kera Itä-Preussiin toukokuussa 1627. Ruotsalaisia vastusti Puolan armeijaa komentanut Stanisław Koniecpolski, jonka joukot olivat kuitenkin määrällisesti alakynnessä. Ruotsalaiset olivat myös piirittäneet Danzigin satamakaupungin. Alivoimastaan huolimatta puolalaiset kääntyivät Koniecpolskin johdolla lopulta hyökkäyskannalle.
Taistelu.
Dirschaun taistelu käytiin elokuun alussa 7.–8. elokuuta Dirchaun eli nykyisen Puolan Tczewin lähellä. Ruotsalaiset olivat ottaneet taktiikalleen tyypillisesti linnoitetut asemat ja Kustaa yritti saada puolalaisia hyökkäämään niitä vastaan suoraan. Koniecpolskin puolalaiset olivat kuitenkin hyvin varovaisia ja Koniecpolski päätti lopulta vetäytyä pois Dirschaun lähettyviltä. Puolalaisten vetäytyessä ruotsalaiset tekivät taistelutyylilleen epätavallisen ratsuväen rynnäkön Koniecpolskin perääntyviä husaareja vastaan. Puolalaisten vetäytyminen muuttui sekasorroksi ja ruotsalaiset voittivat taistelun.
Seuraukset.
Koniecpolski oli menettänyt 80–100 ratsumiestään kaatuneena. Ruotsalaiset kärsivät vain pienet tappiot. Sen sijaan Kustaa Aadolf oli haavoittunut taistelussa jälleen kerran. Hänen olkapäähänsä ja niskaan oli tullut osuma musketista. Kustaa menetti haavojensa takia tunnon joistakin sormistaan, eikä pystynyt enää esimerkiksi pukeutumaan koko yläruumiin peittäneeseen haarniskaansa. Yhteenotot Itä-Preussissa hiljenivät joksikin aikaa Dirschaun taistelun jälkeen Koniecpolskin tyytyessä ahdistelemaan ruotsalaisten yksittäisiä varuskuntia ja tieyhteyksiä.
Áfytos

Áfytos (; myös transl. "Áfitos") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αφύτου, "Topikí Koinótita Afýtou"). Kylän väkiluku on 1 273 (vuonna 2011).
Áfytoksen kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisimmän niemen Kassándran itärannikolla eli Toronaíoslahden rannalla noin 83 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylä on perinyt nimensä sen paikalla sijainneelta antiikin ajan Afytiksen kaupungilta. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat sen vanhat kirkot ja kivitalot sekä muun muassa kansatieteellinen museo. Áfytos on kesäisin suosittua turistialuetta.
Gastoúri

Gastoúri () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 679 (vuonna 2011).
Gastoúrin kylä sijaitsee Korfun keskisissä itäosissa noin 11 kilometriä etelään saaren keskuksesta Korfun kaupungista. Kylä tunnetaan erityisesti uusklassisesta Achílleion palatsista, joka on saaren suosituimpia nähtävyyksiä. Kylän vanha osa on hieman kauempana palatsista ja uusi osa palatsin lähellä.
Gastoúri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαστουρίου, "Dimotikí Koinótita Gastouríou"), johon kuuluu varsinaisen Gastoúrin kylän lisäksi Péraman kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 700.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Achílleion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Achílleion kunnallisyksikköön.
Kallithéa (Chalkidikí)

Kallithéa () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 179 (vuonna 2011).
Kallithéan kylä, suomeksi ”Kaunis näkymä”, sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisimmän niemen Kassándran itärannikolla eli Toronaíoslahden rannalla noin 85 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa antiikin aikaisen Zeus Ammonin pyhäkön rauniot. Kallithéa on kesäisin suosittua turistialuetta.
Kallithéa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλλιθέας, "Topikí Koinótita Kallithéas"), johon kuuluu varsinaisen Kallithéan kylän lisäksi Solínan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 217.
Néa Fókaia

Néa Fókaia (; myös transl. "Néa Fókea") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 944 (vuonna 2011).
Néa Fókaian kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisimmän niemen Kassándran itärannikolla eli Toronaíoslahden rannalla noin 80 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylän nimi, suomeksi ”Uusi Fokaia”, viittaa vanhaan Fokaiaan (nyk. Foça) Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa, josta tuli seudulle kreikkalaisevakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa vuonna 1923. Nämä perustivat nykyisen kylän. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa 17 metriä korkea, arviolta 1400-luvulla rakennettu bysanttilaisaikainen Pyhän Paavalin torni ("Pýrgos tou Agíou Pávlou"). Se on saanut nimensä siitä, että se on kuulunut Athoksen Pyhän Paavalin luostarille.
Néa Fókaia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Φωκαίας, "Dimotikí Koinótita Néas Fokaías"), johon kuuluvat varsinaisen Néa Fókaian kylän lisäksi kylät Fylakés Karakállou, Fylakés Kassándras ja Pýrgos Saní. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 199.
Pefkochóri

Pefkochóri (; myös transl. "Pefkohóri") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Sen väkiluku on 1 931 (vuonna 2011).
Pefkochórin kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisimmän niemen Kassándran itärannikolla eli Toronaíoslahden rannalla noin 105 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylä on kesäisin suosittua turistialuetta.
Pefkochóri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πευκοχωρίου, "Topikí Koinótita Pefkochoríou"), johon kuuluvat varsinaisen Pefkochórin kylän lisäksi kylät Léfkes ja Panórama. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 962.
Aiemmin kylä kuului Pallínin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kassándran kunnan Pallínin kunnallisyksikköön.
Stavrós (Ithaka)

Stavrós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ithakan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ithakan kuntaan, Ithakan alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Stavrós muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σταυρού, "Topikí Koinótita Stavroú"). Kylän väkiluku on 366 (vuonna 2011).
Stavróksen kylä sijaitsee Ithakan pohjoisosassa noin 17 kilometriä pohjoisluoteeseen saaren pääkylästä Vathýsta. Se on rakennettu noin 110 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Stavrós on saaren pohjoisosan keskus. Se on syntynyt 1500-luvulla, kun muiden kylien asukkaat hakivat turvallisempaa paikkaa merirosvojen vuoksi. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Vapahtajan kirkastumisen ("Metamórfosi tou Sotíra") kirkko, Stavróksen arkeologinen museo sekä Odysseuksen patsas. Kylän vanha rakennuskanta on uusklassisia kartanoita. Stavróksesta pohjoiseen sijaitsee Odysseuksen palatsiksi kutsuttu arkeologinen kohde.
This Summer’s Gonna Hurt like a MotherFucker

This Summer’s Gonna Hurt like a MotherFucker (singlejulkaisussa lyhyemmin nimellä This Summer) on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumilta "" toukokuussa 2015.
Kappaleen on kirjoittanut Adam Levine ja Shellback, joka myös vastaa tuotannosta. ”This Summer” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 23. Ruotsalainen DJ Alesso julkaisi kappaleesta remixin ”This Summer (Maroon 5 vs. Alesso)”.
Anna rakas raju hetki

Anna rakas raju hetki on suomalainen, Nisa Sorayan single-julkaisu vuodelta 1985. Se edustaa diskopoljentoista iskelmämusiikkia. Teoksen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Raul Reiman. 7-tuumaisen vinyylisinglen b-puolena on instrumentaaliversio a-puolesta. "Anna rakas raju hetki" ei noussut suosioon välittömästi, vaan sen menestys on kasvanut vuosien varrella. Vuonna 1989 kappaleesta julkaistiin Kikan tulkinta, joka lisäsi sen tunnettavuutta.
"Anna rakas raju hetki" osallistui "Kevään sävel" -musiikkikilpailuun 1985. Se jäi viimeiseksi kahdestatoista mukanaolijasta.
"Anna rakas raju hetki" julkaistiin 1985 myös analogisella C-kasetilla "Kevät '85", joka on aikakaudelleen tavanomainen kattaus yleisön suosimaa kevyttä musiikkia eri artistien esittämänä.
"Anna rakas raju hetki" on saanut kulttisuosiota muun muassa Sorayan vetävän lavakoreografian ansiosta. VIP-Music-yhtiön tuotanto oli aikansa parhaimmistoa sekä äänitteiden teknisen laadun että taiteellisen tason osalta. Kappaleesta tehtiin myös englanninkielinen single "Twilight Children".
"Anna rakas raju hetki" alkaa noin 23-sekuntisella introlla. Laulun kertoja maistelee paukustaan ja etsii tulta savukkeeseensa. Yllättäen joku tulee antamaan hänelle tulta, minkä jälkeen kertoja tanssii tämän kanssa. Tanssin jälkeen pari päätyy "villiin sekä rajuun hetkeen", jonka luonteesta kertoja esittää varsin suoraviivaisia vihjailuja.
"Kevään sävelessä" 1985 taltioitua lavaesitystä oli katsottu YouTube-palvelussa syyskuuhun 2020 mennessä noin 950 000 kertaa.
Tragosoma

Tragosoma on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu seitsemän lajia. Suomessa suvun edustajia on tavattu vain yksi laji. Suomessa esiintyy vakiintuneena, mutta hyvin harvinaisena nahkuri ("Tragosoma depsarium"). Nahkuri on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Alfred Elmore

Alfred Elmore (18. kesäkuuta 1815 Clonakilty, Irlanti – 24. tammikuuta 1881 Lontoo) oli Irlannissa syntynyt englantilainen taidemaalari. 
Elämänvaiheita.
Elmoren isä oli eläkkeellä oleva armeijan kirurgi. Perhe muutti Lontooseen, ja kun Elmore oli 12-vuotias hän vieraili isänsä kanssa British Museumissa ja alkoi piirtää näkemäänsä. Elmore pääsi opiskelemaan Royal Art Academyyn ja esitteli ensimmäiset maalauksensa 19-vuotiaana. Hän alkoi jo varhain maalata uskonnollisaiheisia maalauksia, joista "Thomas Becketin marttyyriys" -niminen maalaus ostettiin Westland Rown kirkkoon Dubliniin. Vuosien 1840–1844 välisenä aikana Elmore matkusteli Euroopassa ja vieraili ainakin Venetsiassa, Bolognassa, Firenzessä ja Münchenissä. 
Italian-matkansa jälkeen Elmore esitteli akatemialle maalauksensa "Rienzi Forumilla", mikä auttoi häntä pääsemään akatemian jäseneksi. Häntä pidettiin nyt taitavana historiamaalarina, mutta myös hänen teollistumista esittäviä töitään ihasteltiin. Historiamaalauksissaan Elmore ei idealisoinut kohteitaan vaan maalasi heidät ikäänkuin aidossa tilanteessa. Elmore maalasi uransa varrella myös romanttisia maalauksia, joiden aiheet tulivat joko runoudesta tai hänen mielikuvituksestaan. 
Elmore kuului nuorena taiteilijaryhmään nimeltä "The Clique". Nuorten taiteilijoiden ryhmä piti itseään William Hogarthin seuraajina. Elmoren vaikutus ryhmään jäi pieneksi, sillä se oli aktiivisimmillaan juuri Elmoren Italian-matkan aikana. 
1860-luvulla Elmore alkoi maalata entistä klassisempia teoksia, ja hänen töissään on nähtävissä Lawrence Alma-Tademan vaikutusta. Lisäksi häntä kiehtoi monien muiden ajan taiteilijoiden ohella orientalismi. Elmoren kuuluisin työ on nimeltään "On the Brink." Se esittää nuorta naista, joka on menettänyt omaisuutensa uhkapelissä. Naisen takana on punaisessa valossa saatanan kaltainen viettelijähahmo.
Elmore kärsi huonosta terveydestä koko ikänsä, ja viimeisinä vuosinaan hän oli ratsastusonnettomuuden vuoksi halvaantunut.
Satte

Satte () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Edo- ja Nakajokien varrella. Kaupungin läpi kulkee myös Kasain kastelukanava. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ibarakin prefektuuriin, idässä Chiban prefektuuriin. Sattessa on 50 443 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 33,93 neliökilometriä.
Satte kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja postiasemana ("shukuba") Ōshū-kaidō- ja Nikkō Onari-kaidō -tiereittien solmukohdassa. Historiallisesti alue oli altis Tonejoen tulville, mutta muutettiin hedelmälliseksi viljelysmaaksi siirtämällä jokea ja rakentamalla kastelukanavia. Japanin nykyisen kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Sattesta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1986. Se on kasvanut yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista, mutta sinne on sijoittunut myös teollisuutta.
Satten nähtävyyksiin kuuluu Gongendōn puisto, joka tunnetaan kirsikankukistaan. Kaupunkia palvelee Tōbu-rautateiden Nikkō-linja.
Don’t Wanna Know

Don’t Wanna Know on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Red Pill Blues" lokakuussa 2016. Kappaleessa vierailee rap-artisti Kendrick Lamar.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Kendrick Lamar, Benny Blanco, John Ryan, Jacob Kasher, Ammar Malik, Kurtis McKenzie, Jon Mills ja Alex Ben-Abdallah. Sen tuotannosta vastaa Blanco, McKenzie ja Louie Lastic.
”Don’t Wanna Know” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan kuudenneksi. Suomen virallisella listalla sen paras sijoitus oli 16.
Sifonki

Sifonki tai šifonki (&lt; ’lumppu, riepu’) on erittäin ohutta, läpikuultavaa ja hyvin laskeutuvaa kangasta. Sitä käytetään muun muassa huiveissa, naisten puseroissa ja puvuissa sekä verhoissa. Sifonkia tehdään eri materiaaleista, alun perin silkistä, vuodesta 1938 lähtien myös nailonista ja 1958 lähtien polyesteristä. Sifonki on hiukan joustavaa, kiiltävää ja karkean tuntuista. Ohutta ja liukasta sifonkia on vaikea ommella.
Girls Like You

Girls Like You on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin viidentenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Red Pill Blues" toukokuussa 2018. Kappaleessa vierailee rap-artisti Cardi B.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Cardi B, Henry Walter, Brittany Talia Hazzard, Jason Evigan ja Gian Stone. Sen tuotannosta vastaa Evigan ja Cirkut.
”Girls Like You” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Se oli yhtyeen ensimmäinen listaykkönen sitten vuoden 2012 singlen ”One More Night”.
Bedfordin piirikunta (Virginia)

Bedfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 78 997 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Forestin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1754.
Dixien piirikunta

Dixien piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 826 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Cross Cityn kunta. Piirikunta perustettiin 25. huhtikuuta 1921.
Sayama

Sayama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Irumajoen varrella. Valtaosa kaupungin alueesta kuuluu Musashinon ylänköön. Sayamassa on 150 171 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 48,99 neliökilometriä.
Sayaman kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Irumagawan maaseutukaupunki ja viisi kyläkuntaa. Kaupunki nimettiin sen alueella tuotetun Sayama-teen ("Sayama-cha") mukaan. Kaupungin keskusta sijaitsee Irumagawan alueella, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana. Meiji-restauraation jälkeen sinne sijoittui kehruuteollisuutta, sittemmin ennen toista maailmansotaa myös keisarillisen Japanin armeijan lentoakatemia. Nykyisin akatemian alue on käytössä Japanin itsepuolustusilmavoimien tukikohtana. 1960-luvulta lähtien Sayama on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen esikaupungeista ja sinne on rakennettu suuri määrä teollista tuotantoa, joka tekee siitä prefektuurin merkittävimmän teollisuuskaupungin. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään teen lisäksi erityisesti taaroa ja pinaattia.
Sayaman nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Chikōzanin puisto eläintarhoineen, teefestivaalistaan tunnettu Sayama Inariyaman puisto ja Kōfuku-jin buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat Seibu-rautateiden Shinjuku-linja ja Ikebukuro-linja.
Washingtonin piirikunta (New York)

Washingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 61 204 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Hudson Fallsin kunta. Piirikunta perustettiin 12. maaliskuuta 1772.
Lepolan hautausmaa (Lappeenranta)

Lepolan hautausmaa sijaitsee Lappeenrannan Lepolan kaupunginosassa. Ilmari Wirkkalan suunnittelema Lepola vihittiin käyttöön 4. kesäkuuta 1939. 
Lepolassa on veteraanihaudoille sekä uurnahaudoille tarkoitettu oma hautausalue. Lepolassa sijaitsee myös siunauskappeli, joka on rakennettu vuosien 1938–1939 aikana.
Lepolaan on haudattu Simolan pommituksessa kuolleet henkilöt.
Maurizio Micheli

Maurizio Micheli (3. helmikuuta 1947 Livorno) on italialainen näyttelijä. Hän on näytellyt niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiossakin.
Bärlund

Bärlund on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Henri Rochefort

Victor Henri Rochefort, Rochefort-Luçayn markiisi, (1830–1913), oli ranskalainen toimittaja ja kirjailija. Hän perusti useita lehtiä. Kirjoituksissaan hän oli oppositiossa kulloisiakin vallanpitäjiä vastaan ja joutui vaikeuksiin.
Rochefort alkoi jo nuorena kirjoitella sanomalehtiin, muun muassa taidearvosteluja. Vuosina 1856–1866 Rochefort sepitti myös vaudeville-näytelmiä. Vuonna 1868 hän alkoi julkaista "La Lanterne" -nimistä viikkolehteä, jossa hän teki purevaa pilaa keisarivallasta ja joka levisi laajalle. Hänet valittiin 1869 lakiasäätävään kokoukseen. Hän perusti uuden lehden "La Marseillaise", mutta kirjoitustensa vuoksi hänet vangittiin vuoden 1870 alussa. Hän pääsi vapaaksi keisarivallan kukistuessa 4. syyskuuta, ja hänet valittiin väliaikaiseen hallitukseen, josta hän kuitenkin erosi jo 31. lokakuuta.
Rochefort valittiin helmikuussa 1871 kansalliskokoukseen, mutta hän luopui edustajantoimestaan heti kun valmistava rauha oli hyväksytty. Kommuunin aikana hän hyökkäsi ensin "Le Mot d'ordre" -nimisessä lehdessään Adolphe Thiersin hallitusta vastaan, mutta vitsoi sitten pahasti kommunardeja. Siitä huolimatta hänet vangittiin toukokuussa 1871 ja tuomittiin karkotettavaksi, mutta vasta 1873 hänet vietiin Uuteen Kaledoniaan, mistä hän kuitenkin karkasi jo seuraavana vuonna ja asettui Geneveen. Siellä hän ryhtyi julkaisemaan uudelleen "La Lanternea". Armahduksen johdosta hän pääsi palaamaan Ranskaan 1880. Tämän jälkeen hän julkaisi "L’Intransigeant"-lehteä, oli edelleen oppositiossa ja ajoi radikaaleja aatteita.
Oltuaan 1885–1886 edustajana Rochefort liittyi kenraali Georges Boulangeriin, jonka lähimpiä neuvonantajia hän oli. Hän joutui pakenemaan 1889 Boulangerin kanssa ulkomaille, mistä käsin hän julkaisi kiukkuisia häväistyskirjoituksia vallanpitäjiä vastaan. Vuonna 1895 hän sai palata Pariisiin ja pääsi pian aloittamaan uuden kiivaan taistelun Alfred Dreyfusin puolustajia vastaan.
Rochefort julkaisi myös romaaneja, kuten "Les dépravés", "Les naufrageurs", "L’aurore boréale". Hän ei missään vaiheessa saavuttanut sanottavaa poliittista vaikutusvaltaa, mutta hän oli toimittajana taitava, sillä hän osasi pitää yleisön mielenkiinnon vireillä ja ihastutti rohkeudellaan ja henkevyydellään. Hän kirjoitti muistelmat "Les aventures de ma vie", jotka ovat hauskat mutta epäluotettavat.
If I Ever Lose My Faith in You

If I Ever Lose My Faith in You on englantilaisen laulaja Stingin levyttämä kappale. Se oli Ten Summoner's Tales -albumin ensisijainen single ja julkaistiin 1993.
Jean-Baptiste-René Robinet

Jean-Baptiste-René Robinet (1735 Rennes, Ranska – 1820 Rennes, Ranska) oli ranskalainen valistusfilosofi. Hän julkaisi Hollannissa teoksen "De la nature" (1761), jossa hän esittelee naturalistista ja panteististä maailmankatsomusta. Sen jälkeen hän vietti jonkin aikaa levotonta kiertolaiselämää mutta asettui 1778 Pariisiin ja sai kuninkaallisen painoasiamiehen viran. Vallankumouksen puhjettua hän vetäytyi Bretagneen syntymäkaupunkiinsa Rennesiin, missä hän kuoli. Hän julkaisi useita filosofisia, kieliopillisia ja muita teoksia.
Rippiraha

Rippiraha eli pääsiäisraha () on rippi-isälle annettava uhri eli lahja. Kun ripittäminen oli yleinen pääsiäisjuhlan aikana, maksu sai nimen pääsiäisraha. Suomessa pääsiäisrahat poistettiin 1800-luvulla papiston palkkausjärjestelmän uudistuksen yhteydessä. Alkuaan raha kuului tilattomien maksettavaksi.