Mustat pantterit

Mustat pantterit (, alun perin "Black Panther Party for Self-Defense") oli Kaliforniassa 1966 perustettu ja maanlaajuiseksi laajentunut afroamerikkalainen vallankumouksellinen radikaalivasemmistolainen järjestö. Se oli aktiivinen 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla.
Järjestön perustana toimi kymmenkohtainen ohjelma, itsepuolustukseen tarkoitettujen aseiden hankinta ja myöhemmin marxilais-leniniläinen puolueohjelma.
Historia.
Mustat pantterit perustettiin Oaklandissa Kaliforniassa vuonna 1966. Perustajat Huey P. Newton ja Bobby Seale olivat Merritt Junior Collegen opiskelijoita ja aktivisteja, jotka olivat saaneet vaikutteita Black Power -liikkeeltä sekä Nation of Islamin Malcolm X:ltä. Kun Malcolm X oli murhattu vuonna 1965 ja Wattsissa Kaliformiassa oli ollut mellakoita, Newton, Seale ja David Hilliard loivat suunnitelman järjestönsä perustamiseksi. He ottivat tunnuksekseen voimaa symboloivan pantterin alabamalaiselta vapautusjärjestöltä. Pantterien alkuperäisen nimen viittaus itsepuolustukseen erotti ryhmän väkivallattomista kansalaisoikeusryhmistä. Järjestön univormuun kuului musta baskeri, nahkatakit ja tuliaseet.
Mustat pantterit tavoitteli yhteiskunnallista, taloudellista ja poliittista tasa-arvoa ja peräänkuulutti vapautta, itsemääräämisoikeutta, täystyöllisyyttä, korvauksia orjuudesta, asuntoja, koulutusta ja vapautusta asepalveluksesta. Se vaati poliisiväkivallan lopettamista, väärin tuomittujen mustien vapauttamista, mustia tuomareita ja valamiehistöjä mustien oikeudenkäynteihin sekä Yhdistyneiden kansakuntien valvomaa kansanäänestystä, jossa afroamerikkalaiset saisivat määritellä oman kohtalonsa. Pantterit vastustivat rotusortoa, luokkasortoa ja Vietnamin sotaa.
Mustat pantterit eivät kannattaneet Martin Luther Kingin väkivallatonta linjaa ja kansalaisoikeusliikkeen valtavirtaa. Pantterit puhuivat ja toimivat väkivaltaisesti etenkin poliisia kohtaan. Samalla järjestö tarjosi yhteisölleen palveluita, kuten ruokajakelua, terveydenhuoltoa ja köyhien koulutusta, sekä partioi poliisiväkivallan estämiseksi.
Kaliforniasta järjestö laajeni koko Yhdysvaltoihin. Järjestön tiedotusministeri Eldridge Cleaver pyrki Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 1968 Peace and Freedom Party -puolueen riveistä. Hänestä tuli myöhemmin pantterien johtaja.
Mustien panttereiden välit poliiseihin ja liittovaltion poliisiin FBI:hin olivat huonot. FBI:n perustama Cointelpro-ryhmä esti pantterien ja valkoisten vallankumouksellisten ryhmien yhteistyön. Viranomaisten ja pantterien asetaisteluissa kuolivat esimerkiksi Mark Clark ja Fred Hampton. Newton joutui vuonna 1967 vankilaan taposta, mutta hänet vapautettiin vuonna 1971 protestien jälkeen. Cleaver pakeni Yhdysvalloista välttääkseen pidätyksen. Heinäkuussa 1969 radikaali kansalaisoikeusjohtaja Stokely Carmichael erosi Mustien pantterien pääministeriydestä ja koko järjestöstä sen ”dogmaattisuuden ja epärehellisyyden” vuoksi. Erokirjeessään hän myös arvosteli järjestön ”aseellista taistelua valkoisen lännen herruutta vastaan” ja sen tapaa ”pakottaa kaikki hyväksymään auktoriteettinsa”.
Vapauduttuaan vankilasta Newton alkoi painottaa järjestönsä toiminnassa yhteisöllisyyttä ja vähentää sen väkivaltaisuutta. Pantterit järjestivät esimerkiksi lasten aamiaisohjelman, ilmaisia klinikoita ja lahjoitustoimintaa sekä kampanjoivat rikollisuutta ja huumeita vastaan. Mustien pantterien toiminta hiipui 1970-luvun alussa sisäisiin riitoihin, jäsenten kuolemiin ja johtajien vangitsemisiin.
Tunnettuja liikkeen jäseniä.
Tommie Smith, John Carlos ja Meksikon 1968 olympialaisten 400 metrin juoksun voittaja ja maailmanennätysmies Lee Evans eivät kuuluneet järjestöön, vaikka olivatkin sen näkyvimpiä esiintuojia.