tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Putkisuukalat

Putkisuukalat (Syngnathiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen luokitellaan kymmenen heimoa, muun muassa merineulat, johon puolestaan kuuluu merihevosten suku. Putkisuukaloilla ei ole lainkaan hampaita vaan putkimainen suu, jolla ne imaisevat ravintoa. 
Putkisuukaloja on pidetty piikkikalojen lähisukulaisina, ja usein ne onkin sisällytetty alalahkona Syngnathoidei piikkikalojen lahkoon Gasterosteiformes. Luokitus on kuitenkin kiistanalainen.
Suomessa esiintyviä putkisuukaloja ovat särmäneula ja siloneula.
Antiikkia, antiikkia

Antiikkia, antiikkia on ITV Studios Finlandin tuottama ja Yle TV1:llä esitettävä televisio-ohjelma, jossa asiantuntijat arvioivat eri paikkakunnilla ihmisten antiikkiesineiden rahallista arvoa. Ohjelma perustuu vuodesta 1979 tehtyyn brittiläiseen "Antiques Roadshow" -ohjelmaan, jonka formaatti on kopioitu lukuisiin maihin. Ruotsissa vastaavan ohjelman nimi on "Antikrundan".
Ohjelmassa Tuija Peltomaa, Johanna Lindfors ja Oliver Backman arvioivat antiikkiesineiden arvoja. Ohjelmassa antiikkiammattilaisia on edustanut mm. Wenzel Hagelstam. Lisäksi arviointeja ovat tehneet myös Kari Toivonen sekä Ulla Lehtinen ja Hans Tritzschler. Antiikkiohjelman ensiesitys tapahtui kesällä 1997. Parhaimmillaan ohjelma on kerännyt yli 700 000 katsojaa. Vuonna 2014 ohjelmaa on esitetty 17 tuotantokauden verran.
Rockstar Games Presents Table Tennis

Rockstar Games Presents Table Tennis on Rockstar Gamesin kehittämä ja julkaisema urheilupeli, joka on julkaistu vuonna 2006 Xbox 360:lle ja seuraavana vuonna Wiille. 
Pelin aiheena on pöytätennis.
Kehitys.
"Rockstar Games Presents Table Tennisin" kehitys alkoi vuonna 2005 ennen Xbox 360:n julkaisua. Pelin kehityksestä vastannut Rockstar San Diego -studio huomasi, että konsolin laitteisto mahdollisti heille pelien nopeamman kehityksen edeltävään sukupolveen verrattuna. Rockstarin johtaja Sam Houserin mielestä Rockstar San Diego oli sopiva kehittäjä pelille, koska studio oli osoittanut taitojaan kehittyneiden pelimoottorien kehityksessä erityisesti konsolisukupolven alkuvaiheessa, ja mainitsi "in" ja "Smuggler's Runin" (molemmat vuodelta 2000), jotka olivat Playstation 2:n julkaisupelejä. Vaikka Houser sanoi pelin fysiikanmallinnuksen olevan mahdollista myös vanhemmilla konsoleilla, studio odotti mahdollisuutta kehittää peliä Xbox 360:lle, koska se mahdollisti "erilaisen tason tuotannossa ja teknologiassa". Pelin ideaa kehitellessään studiota kiehtoi tietyn laitteiston koko tehon keskittäminen yhteen toimintaan. Peli on ensimmäinen Rockstarin peli, joka käyttää sen kehittämää Rockstar Advanced Game Engine (RAGE) -pelimoottoria. 
Verkko-ohjelmoija John Gierach piti pelin verkkomoninpelin kehitystä haastavana, johtuen kehitystiimin tavoittelemasta realismin tasosta. Pelin vaatima nopeus ja tarkkuus olivat myös haaste tiimille, koska ottelut olivat nopeita. Keskustellessaan mahdollisuudesta kääntää peli Wiille, kehitystiimi suostui siihen lähes välittömästi, koska heidän mielestään konsoli sopi pelille täydellisesti. Wii-versiota kehittäessään tiimi pohti erityisesti sitä, miten se voisi palvella kaikkia pelaajatyyppejä ja mahdollistaa näin erilaiset ohjaustavat.
Rockstar Games julkisti pelin 3. maaliskuuta 2006. Toimittajat huomasivat julkistuksen herättäneen pelialalla yllättyneitä reaktioita, jotka johtuivat pelin merkittävästä erilaisuudesta verrattuna Rockstarin maineeseen vaikuttaneisiin aiempiin aikuisille tarkoitettuihin peleihin. Peli julkaistiin Xbox 360:lle Pohjois-Amerikassa toukokuun 23. päivänä ja PAL-alueella toukokuun 26. päivänä. 18. heinäkuuta Rockstar ilmoitti pelin käännettävän Wiille ja sen kerrottiin hyödyntävän konsolin liikkeentunnistavaa Wii Remote -peliohjainta. Wii-versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa lokakuun 17. päivänä 2007 ja PAL-alueella lokakuun 19. päivänä 2007.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Beverley Owen

 
Beverley Owen, oik. Ogg (13. toukokuuta 1937 – 21. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Suuri yleisö muistaa hänet parhaiten Marilyn Munsterin roolista 1960-luvun televisiosarjassa "Me hirviöt". Jätettyään roolin hän sai seuraajakseen Pat Priestin.
Vielä 1970-luvun alussa Owen esiintyi "Another World" -sarjassa. Sittemmin hän omistautui lähinnä uralleen teatterissa. 
Owen oli vuosina 1964–1974 naimisissa televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja Jon Stonen kanssa. Eroon päättyneestä avioliitosta syntyi kaksi lasta.
Ali Boulala

Ali Boulala (s. 28. tammikuuta 1979 Tukholma, Ruotsi) on ammattilaiskeittari, joka esiintyy lukuisissa rullalautailuelokuvissa, mm. "Flip Sorry" -elokuvassa. Hänen äitinsä on suomalainen ja isänsä algerialainen. Hänet tunnetaan muun muassa 25 rappusen olliestaan. 10. maaliskuuta 2007 hän joutui Shane Crossin kanssa moottoripyöräonnettomuuteen, josta seurasi Shane Crossin kuolema. Boulala oli moottoripyörän ohjassa, muttei kuollut. Hänelle tuli kuitenkin vakavia vammoja kalloonsa ja hän joutui tilapäiseen koomaan. Molemmat olivat humalassa onnettomuuden sattuessa. Boulala ei olisi halunnut ottaa Shanea moottoripyörän kyytiin, mutta Shane sai hänet suostuteltua. Boulala tuomittiin neljäksi vuodeksi vankilaan, joista kaksi ehdotonta vankeutta.
Boulala on esiintynyt myös Skate-videopelisarjan ensimmäisessä osassa.
Bill Rebane

Bill Rebane (s. 8. helmikuuta 1937) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Riiassa, Latviassa, ja opiskeli viisitoistavuotiaaksi Saksassa. Sieltä hän lähti Yhdysvaltoihin, jossa hän on sittemmin luonut uransa.
Rebanen ensimmäinen ohjaustyö oli "Monster A Go-Go" (1965).
Rebane oli vuonna 2002 American Reform Partyn ehdokkaana Wisconsinin kuvernööriksi.
Hippokrates Khioslainen

Hippokrates Khioslainen (, ; n. 470 – n. 410 eaa.) oli antiikin kreikkalainen matemaatikko. Tarinan mukaan Hippokrates oli kauppias, joka ryöstettiin matkalla Ateenaan. Aristoteleen version mukaan häneltä huijattiin rahat matkalla Byzantioniin. Rahansa menettäneenä hän alkoi tutkia geometriaa.
Proklos kirjoitti Hippokrateen kirjoittaneen "Geometrian alkeet" yli sata vuotta ennen Eukleideen "Alkeita". Hippokrateen teos on kuitenkin hävinnyt (todellisuudessa yhtään matemaattista tekstiä ajalta 400 eaa. ei ole säilynyt). Lyhyt Hippokratesta koskeva käsikirjoitus, jonka Simplikios väittää 500-luvulla jaa. kopioineensa, on säilynyt. Se kuvaa kuunsirppien neliöimistä koskevaa työtä. Matematiikassa Hippokrates muistetaankin kuunsirppien neliöijänä ja Eudoksoksen ekshaustiomenetelmän tapaisen menetelmän kehittäjänä.
Kuunsirpin neliöinti ja käyräviivaiset kuviot.
Kun piirretään puoliympyrälle OA tasakylkinen kolmio ABC ja kyljille AB ja BC puoliympyrät, niin puoliympyrän OA kehä ja pienten puoliympyröiden kehä rajaa kuunsirpin muotoiset alueet, jotka tunnetaan nimellä Hippokrateen puolikuut. Niiden yhteenlaskettu ala on yhtä suuri kuin kolmion ABC ala. Koska kolmion voi neliöidä, voidaan myös nämä kuunsirpit. Hippokrates todisti tämän. Hän yritti löytää myös muita neliöitäviä kuunsirppejä toiveenaan ympyrän neliöiminen. Paljon myöhemmin tehtävän suorittaminen harpin ja viivaimen avulla on kuitenkin todistettu mahdottomaksi.
Hippokrateen teoreema näyttää olevan kreikkalaisen maailman ensimmäinen käyräviivaisten kuvioiden mitattavia ominaisuuksia koskeva täsmällinen väite. Oletetaan, että suuri osa Eukleideen kirjojen III ja IV sisällöstä perustuisi Hippokrateen töihin. Hän on myös voinut tuoda epäsuoran todistuksen matematiikkaan, jos hän todisti ympyrän aloja koskevan teoreemansa. Sen mukaan ympyrän alojen suhde oli niiden halkaisijoiden neliöiden suhde tai sitten ei. Johtamalla jälkimmäisestä ristiriita todistetaan edellinen.
Charlie Mariano

Charlie Mariano (12. marraskuuta 1923 – 16. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti. Hän syntyi Bostonissa ja opiskeli Berklee College of Musicissa. 
Mariano oli vuosina 1959–1967 naimisissa jazzpianisti Toshiko Akiyoshin kanssa. Akiyoshin ohella hän työskenteli muiden muassa Charles Mingusin ja Stan Kentonin kanssa. 
Näyttelijä-muusikko Monday Michiru on Marianon tytär.
Jean Theslöf

Aleksander Johannes (Jean) Theslöf (25. huhtikuuta 1884 Oulu – 30. maaliskuuta 1966) oli suomalainen 1920-luvun puolivälissä pysyvästi Yhdysvaltoihin muuttanut laulaja ja kilpa-ampuja.
Theslöfin vanhemmat olivat sotakomissaari, kuvernementinsihteeri Alexander Theslöf ja Lydia Malmberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1902. Muutettuaan 1925 Yhdysvaltoihin Theslöf piti New Yorkissa omaa lauluoppilaitosta. Hän asui myöhemmin Miamissa Floridassa. Theslöf oli naimisissa vuodesta 1914 Elisabeth Winterin kanssa ja toisen kerran naimisissa vuodesta 1929 New Yorkin Metropolitanin oopperalaulaja Grace Divinen kanssa.
Ampujana Theslöf osallistui vuoden 1924 Pariisin kesäkisoihin. Hän kilpaili neljässä lajissa, joista pienoiskiväärin pystykilpailussa sijoittui neljänneksi. 
Theslöf levytti kaikkiaan vajaa 60 laulua. Näistä osa ilmestyi salanimellä Muhoksen Janne. Baritoni Theslöf konsertoi Suomen lisäksi muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa muun muassa New Yorkin Manhattan-oopperassa.
1UP.com

1UP.com on videopelejä käsittelevä verkkosivusto, joka avattiin vuonna 2003. Sivuston toiminnasta vastaa Ziff Davis Media. 1UP.com on osa 1UP Networkia, johon kuuluvat myös GameTab, FileFront, GameVideos, MyCheats sekä pelilehdet "Electronic Gaming Monthly" ja "". Lehtien kotisivut ovat osa 1UP.comin sisältöä.
1UP.com julkaisee peliaiheisia uutisia, arvosteluita, ja haastatteluita. Myös osa alun perin Ziff Daviksen lehdissä ilmestyneistä artikkeleista lisätään sivuston sisältöön. 1UP.comin arvosteluissa käytettiin aiemmin asteikkoa 0–10, joka kuitenkin vaihtui kouluarvosanojen mukaiseen kirjainasteikkoon.
Toshiko Akiyoshi

Toshiko Akiyoshi (; s. 12. joulukuuta 1929) on japanilainen jazzpianisti, -sovittaja ja -säveltäjä. Hän on saanut lukuisia Grammy-ehdokkuuksia ja Yhdysvaltain (National Endowment for the Arts -kulttuuritukiviraston myöntämän NEA Jazz Master -arvonimen (2007).
Akiyoshi syntyi Mantšuriassa japanilaiseen perheeseen, joka palasi kotimaahansa vuonna 1946. Hän aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana, soitti Japanissa paikallisten yhtyeiden kanssa. Oscar Petersonin rohkaisemana hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan vuosina 1956–1959 Bostonin Berklee College of Musicissa. Hän oli vuosina 1959–1967 naimisissa saksofonisti Charlie Marianon kanssa; Monday Michiru on parin tytär. 
Laajan diskografian julkaissut Akiyoshi on asunut pitkään Yhdysvalloissa. Erottuaan Marianosta hän solmi avioliiton muusikko Lew Tabackinin kanssa.
Natalie Distler

Natalie Distler (s. 21. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Tommy Gavinin (Leary) tyttären Colleenin roolista televisiosarjassa "Asema 62" ("Rescue Me"). 
Myös musikaalisesti lahjakas Distler on esiintynyt musiikkiteatterissa pienestä pitäen.
Nižni Novgorodin metro

Nižni Novgorodin metro () on Nižni Novgorodin kaupungin metrojärjestelmä Venäjällä. Se käsittää kaksi linjaa. Metron rakennustyöt aloitettiin 17. joulukuuta 1977, ja se avattiin käyttöön 20. marraskuuta 1985. Se oli Neuvostoliiton kymmenes metrojärjestelmä.
Nižni Novgorodin metro muistuttaa arkkitehtuuriltaan suuresti Moskovan ja Pietarin metroja.
Haukikalat

Haukikalat (Esociformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuuluu 14 lajia, jotka jaetaan kahteen heimoon: haukien (Esocidae) ja koirakalojen (Umbridae) heimoihin. Suomessa esiintyy lahkon kaloista vain hauki ("Esox lucius").
Haukikaloja tavataan Euraasian pohjoisosien ja Pohjois-Amerikan makeissa vesissä. Ne ovat ahnaita petoja, joille on tunnusomaista terävät hampaat, samantapaiset kuin hailla.
Hauet ovat pitkulaisia petokaloja, jotka kykenevät nopeisiin uimapyrähdyksiin saaliinsa perässä. Koirakalat ovat pienempiä, ja vaanivat saalistaan väijymällä.
Eurogamer

Eurogamer on verkkosivusto, joka julkaisee videopeleihin liittyviä uutisia, arvosteluita ja haastatteluita. Osa sivuston muokkaajista on Yhdistyneessä kuningaskunnassa julkaistavien pelilehtien ("PC Gamer", "Games TM" ja "Edge") toimittajia. Eurogamerin alasivustoihin kuuluvat pelitrailereita ja -uutisointia esittävä Eurogamer TV ja pelaajayhteisön käytettäväksi tarkoitettu Eurogamers. Vuosina 2006–2008 perustettiin sivuston saksan-, ranskan- ja portugalinkieliset versiot.
Eurogamerin toimittajat arvostelevat pääosin PAL-alueilla markkinoituja pelejä. Sivusto on kuitenkin laatinut arvosteluita myös japanilaisista ja pohjoisamerikkalaisista julkaisuista. Pelien arvosanat annetaan väliltä 0–10.
Kuorekalat

Kuorekalat (Osmeriformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Se käsittää neljä heimoa ja noin 88 lajia Kuorekalat kutevat yleensä makeassa vedessä, mutta jotkut ovat vaelluskaloja ja liikkuvat valtamerillä muulloin kuin kutuaikana.
Useilla kuorekaloilla on rasvaevä, lohikalojen tapaan. Yhdessä lohikalojen, haukikalojen ja sillikuorekalojen kanssa kuorekalat luetaan rakennepiirteiltään alkukantaisena pidettyyn viuhkaeväisten Protacanthopterygii-ylälahkoon. Aiemmissa luokituksissa kuorekalat on yhdistetty samaan lahkoon joko lohikalojen tai hopeakuorekalojen kanssa.
Tom Conway

Tom Conway (oik. Thomas Charles Sanders) (15. syyskuuta 1904 Pietari, Venäjä – 22. huhtikuuta 1967 Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat) oli englantilainen elokuva- ja radionäyttelijä. Hänen veljensä oli näyttelijä George Sanders.
Conway muistetaan parhaiten "The Falcon"in roolista, jota hän esitti kymmenessä sarjan elokuvassa 1942–1946. Vuosina 1946–1947 hän esitti Sherlock Holmesia radiossa Nigel Brucen esittäessä tohtori Watsonia.
Tom Conway kuoli maksakirroosiin 62 vuoden ikäisenä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
GameDaily

GameDaily on videopeleihin keskittyvä verkkosivusto, joka siirtyi AOL:n omistukseen kesäkuussa 2006. Sivusto perustettiin vuonna 1995, ja sen alkuperäinen nimi oli Gigex. Uutisten, ennakoiden ja arvosteluiden lisäksi GameDaily sisältää peliaiheisia videoita, kuvakaappauksia ja vihjeitä. Pelilaitteisiin liitettävillä tarvikkeilla on oma osionsa.
Sivustolta on mahdollista ladata pelattavia ohjelmia, joista osa on kokonaisia pelejä ja loput taas demoja. Ladattavaan sisältöön kuuluu myös trailereita sekä useissa peleissä käytettäviä päivityksiä.
Emsland

Emslandin piirikunta () on piirikunta Ala-Saksin osavaltiossa pohjois-Saksassa. Alue on saanut nimensä Ems-joen mukaan. Piirikunnan asukasluku oli 319 488 vuoden 2015 lopussa. Pinta-ala on 2 882,07 km².
Emsland oli pitkään harvakseen asutettu, koska alue oli soista alamaata. Keskiajalla Ems-joen varrelle nousi joitakin asutuksia. 1920–1940-luvuilla alueelle nousi uusia siirtokuntia. Viimein 1950-luvulla alueella aloitettiin kehitysprojekti. Suot kuivatettiin tarkoituksena muuttaa piirikunta teollisuusalueeksi. Emslandin luonne on muuttunut kovasti viime vuosikymmeninä, joskin Hümmlingin kaltaisilla alueilla on vielä jälkiä vanhasta.
Natsi-Saksan aikana Emslandiin perustettiin 15 keskitysleiriä. Niistä ensimmäinen, Börgermoorin keskitysleiri oli yksi Saksan ensimmäisistä.
Muselmann

Muselmann (mon. "Muselmänner", ) oli saksankielinen natsihallinnon aikana keskitysleireillä vankien käyttämä puhekielen termi, jolla kuvattiin fyysisesti ja psyykkisesti murtunutta kohtaloonsa alistunutta, välinpitämätöntä, voimatonta ja kuolemaa odottavaa vankia. Sana tarkoittaa suomeksi musulmaania, muslimia.
Koska vangit olivat usein kyvyttömiä liikkumaan, he muistuttivat rukousasennossa istuvaa muslimia. Termi levisi Auschwitzin keskitysleiriltä myös muihin keskitysleireihin. Maidanekissa vastaava termi oli "Gamel", joka oli johdettu saksan mätänevää tarkoittavasta sanasta "gammeln". Stutthoffissa taas käytettiin termiä "Krypel", joka oli johdettu saksankielen sanasta "Krüppel", raajarikko.
Piikkikalat

Piikkikalat (Gasterosteoidei) on ahvenkalojen alalahko. Se jaetaan kolmeen heimoon.
Piikkikaloja elää niin makeassa vedessä (noin 20 lajia) kuin murtovedessä (noin 40 lajia) ja merivedessä. Useimmat lajit elävät trooppisilla merillä, mutta kolmipiikkiä tavataan jopa Grönlannin etelärannikolla.
Kaikki piikkikalat ovat petoja. Merikalat syövät lähinnä pieniä äyriäisiä, makean veden lajit muun muassa hyttysentoukkia. Jotkut pienikokoiset merilajit toimivat myös isompien kalojen puhdistajina ja syövät niiden iholoisia.
Aiemmin piikkikalat muodostivat oman lahkonsa Gasterosteiformes. Tuolloin joissakin lähteissä putkisuukalat kuten merihevoset sisällytettiin tämän lahkon alalahkoon Syngnathoidei ja muut tässä luetellut heimot alalahkoon Gasterosteoidei.
Hopeakylkikalat

Hopeakylkikalat (Atheriniformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Lajeja tunnetaan yhteensä lähes 400, näistä kaksi kolmasosaa on sisävesikaloja, muut merissä ja murtovesissä eläviä. Lahko jaetaan nykyisin 11 heimoon.
Useimmat lajit ovat hopeanvärisiä, melko suurisuomuisia. Sateenkaarikalojen koiraissa on muitakin värisävyjä.
Hopeakylkikaloihin kuuluu joitakin ruokakaloja. Monia lajeja on pidetty akvaariokaloina.
Lajeja.
Akvaariokalat
Konnakalat

Konnakalat (Batrachoidiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu vain yksi heimo, konnakalat (Batrachoididae). Siihen kuuluu 83 lajia, jotka jaetaan 23 sukuun. Useimmat niistä elävät meressä, jotkin murtovedessä ja yksi alaheimo Etelä-Amerikan makeissa vesissä.
Konnakalojen eväruodot ovat onttoja, ja niissä on myrkkyä, joka on tarkoitettu suojaamaan kaloja saalistajilta. Jos konnakalan päälle astuu, selkäruoto voi pistää haavan jalkaan ja myrkky aiheuttaa vammoja.
Konnakalat muistuttavat ulkonäöltään sammakkoeläimiä, ja ne ääntelevät uimarakkonsa avulla. Joitakin lajeja, kuten jokikonnakalaa ("Thalassophryne amazonica"), pidetään myös akvaariokaloina.
Kultapyrstösateenkaarikala

 
Kultapyrstösateenkaarikala ("Melanotaenia boesemani") on värikäs aasialainen hopeakylkikala. Sitä pidetään myös akvaariokalana. Osa kaupan kultapyrstösateenkaarikaloista on risteymiä lähilajien kanssa.
Ulkonäkö ja koko.
Kultapyrstösateenkaarikalakoiras kasvaa 10 cm pitkäksi, sen pyrstöpuoli on oranssi, etuosa hopeanvärinen. Naaras jää pari senttiä lyhyemmäksi ja on kauttaaltaan hopeanharmaa. Oranssi väri kehittyy vasta koiraan aikuistuessa.
Alkuperä.
Kultapyrstösateenkaarikaloja elää luonnossa vain muutamissa Indonesian järvissä. Vedenpinnan vaihtelut näissä järvissä uhkaavat joskus kalakantaa. Myös kalojen, varsinkin koiraiden, keräämistä akvaariokauppaan pidetään uhkana. Vuonna 1996 arvioitiin, että luonnosta pyydystettiin miljoona kultapyrstösateenkaarikalaa. Kaikki Suomen kaupoissa myytävät kultapyrstösateenkaarikalat tulevat kalakasvattamoilta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kultapyrstösateenkaarikala on parvikala, ja viihtyy akvaariossa, jossa on sekä paljon kasveja että uimatilaa. Kala kutee melko helposti, ja poikasten kasvattaminen on helpompaa kuin muilla sateenkaarikaloilla, sillä ne syövät artemiaa. Kutuaktiivisuutta lisää, kun kaloja ruokitaan lihapitoisella ruoalla ja pH nostetaan lähelle yhdeksää. Kuteminen alkaa usein aamulla ja saattaa jatkua muutamia päiviä.
Vesiolot ja ravinto.
Kultapyrstösateenkaarikalalle sopii neutraali tai lievästi emäksinen, keskikova vesi (pH 7,0–9,0 ja °dH 7–20). Lämpötila saisi olla 26–30 °C. Luonnossa kala syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, akvaariossa kelpaavat kuivattujen ja pakastettujen pikkueläinten lisäksi myös hiutaleet ja pelletit.
Revontulikalat

 
Revontulikalat (Bedotiidae) on hopeakylkikalojen lahkon heimo, jonka jäsenet ovat endeemisiä Madagaskarin sisävesien kaloja.
Revontulikalojen heimossa on kaksi sukua, joista tunnetaan 16 lajia. Revontulikalat ovat pieniä, pitkulaisia, hopeanhohtoisia kaloja, alle 10 cm:n mittaisia. Koirailla on isommat ja värikkäämmät evät kuin saman lajin naarailla.
Revontulikaloja elää luonnossa vain Madagaskarilla. "Bedotia geayi" -lajia (revontulikala) on kasvatettu myös akvaariokalaksi.
Joachim Standfest

Joachim Standfest (s. 30. toukokuuta 1980 Leoben, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Itävallan Bundesliigan Austria Wieniä.
Maajoukkueasolla Standfest on edustanut Itävaltaa 26 kertaa ja tehnyt 2 maalia. Hän kuuluu myös Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoissa.
Hietalahden pesäpallostadion

Hietalahden pesäpallostadion on Vaasan Hietalahdessa sijaitseva pesäpallostadion. Kentän pääasialliset käyttäjä ovat pesäpalloseurat Vaasan Mailan Juniroit sekä Mailattaret, joka pelaa Naisten Superpesiksessä. Pesäpallokenttä on rakennettu vuonna 1988 ja kenttää on peruskorjattu vuonna 2025, jolloin sinne asennettiin uusi hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Vaasan kaupunki.
Stadion on rakennettu vuoden 1988 Itä–Länsi-ottelua varten. Tuolloin kenttä sai myös tuhannen hengen katetun pääkatsomon, jossa on kuppi-istuimet. Kokonaiskapasiteetti on 4500. Stadion oli Suomen ensimmäinen pesäpallokenttä, jossa oli katettu katsomo ja se valittiin vuoden stadioniksi vuonna 1986. Alustana kentällä on hiekkatekonurmi, joka asennettiin sinne vuonna 2004. Vaasan Maila pelasi stadionilla useita kausia myös miesten pääsarjaa. Kentällä on valaistus ja talvella sitä käytetään luistelukenttänä.
Itä-Länsi 1988 ja yleisöennätys.
Historian 54. Itä–Länsi-ottelu pelattiin Vaasassa vuonna 1988. Itä voitti ottelun lukemin 4–3. Ottelussa pesäpallostadionin takana komeili myös Kaarlen kentältä lainassa ollut suuri tulostaulu ja lisäkatsomoilla Itä–Lännessä istumaan mahtui 7 000 katsojaa. Ottelussa syntyi myös Hietalahden pesäpallostadionin yleisöennätys, 7 090 katsojaa. Se oli jonkin aikaa myös Helsingin ulkopuolella pelattujen Itä–Länsi-otteluiden yleisöennätys.
Uusi hiekkatekonurmi.
Kentän pohjatyöt aloitettiin vuonna 2003, kun Vaasan kaupunki antoi takauksen Vaasan Mailan 150 000 euron lainalle. Varsinainen tekonurmi asennettiin 13. toukokuuta 2004 ja seuraavana päivänä maton palat liimattiin yhteen. 17. toukokuuta kentälle leikattiin ja liimattiin rajaviivat. Hiekan levityksen jälkeen hiekkatekonurmen avausottelu Mailan ja Alajärven Ankkureiden välillä pelattiin 30. toukokuuta 2004.
Pihlaja (makeinen)

Pihlaja on Fazerin tuottama marmeladimakeinen. Sen valmistus alkoi vuonna 1895 Fazerin Kluuvikadun konditoriassa, ja se on Fazerin vanhin makeinen, joka on edelleen myynnissä. Tuotteen resepti on peräisin Venäjältä, josta Karl Fazer toi sen palatessaan Suomeen opiskeluvuosiensa jälkeen. Pihlajat on kääritty keltapunaiseen paperiin, jossa on ketun kuva. Karkki tunnetaan ketun kuvan takia epävirallisesti myös ”kettukarkkina”. Pihlaja on laktoositon ja gluteeniton (alle 0,02 % gluteenia).
Alun perin makeinen sisälsi pihlajanmarjoja, mutta resepti on muuttunut alkuajoista, ja samalla makeisen nimi on muuttunut "Pihlajaksi." Vuoteen 1982 asti makeinen tunnettiin nimellä "Pihlajanmarja". Makeisia valmistetaan Lappeenrannassa.
Bucheon

Bucheon (, hanja 富川) (tunnetaan myös nimellä Puchon) on kaupunki Gyeonggin provinssissa, Etelä-Koreassa. 
Se sijaitsee suunnilleen Soulin ja Incheonin puolivälissä.
Vuonna 2015 kaupungin asukasluku on 852 758. Kaupunki markkinoi itseään kulttuurikeskuksena. Bucheon Philharmonic Orchestra on yksi tunnetuimmista eteläkorealaisista orkestereista. Vuodesta 1997 lähtien kaupungissa on järjestetty Puchon International Fantastic Film Festival.
Bucheonin tehtaissa valmistetaan kemikaaleja, puolijohteita, koneita, valaisimia ja muovituotteita.
Jackie Frazier-Lyde

Jackie Frazier-Lyde (oik. Jacqueline Frazier-Lyde (s. 2. joulukuuta 1962 Beaufort, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen asianajaja ja entinen nyrkkeilijä. Hän on entisen maailmanmestari Joe Frazierin tytär. Vuonna 2000 hän shokeerasi nyrkkeilymaailman aloittamalla nyrkkeilyn 38-vuotiaana. Frazier-Lydellä oli kokemusta urheilusta aikaisemmin. Hän voitti urheilustipendin yksityiseen American University -yliopistoon, mutta siirtyi myöhemmin opiskelemaan lakia Villanova University -yliopistoon, mistä hän valmistui vuonna 1988. Hän perusti myöhemmin oman lakiyrityksen.
Laila Alilta inspiroimana hän aloitti harjoittelemisen tosissaan. Taka-ajatuksena hänellä oli päästä kostamaan isänsä Muhammad Alille kärsimät nöyryytykset heidän kolmessa kohtaamisessaan. Frazier-Lyde aloitti uransa 6. helmikuuta 2000. Debyytiottelussaan hän voitti teknisellä tyrmäyksellä avauserässä Teela Reesen. Hänen ja Laila Alin urat kulkivat tahrattomasti eteenpäin. Alin tilastot olivat 8-0 ja Frazier-Lyden 7-0, joista 5 tyrmäystä, kun he ottivat yhteen. Ottelua kutsuttiin mediassa nimellä "Ali–Frazier IV" jatkona heidän legendaaristen isiensä kolmelle kohtaamiselle. Ottelu käytiin 8. heinäkuuta vuonna 2001. Ali voitti kahdeksaneräisen kohtaamisen tuomariäänin ja Frazier-Lyde aloitti neuvottelut uusintaottelusta. 
Joulukuussa 2001 Frazier-Lyde voitti WIBA:n keskisarjan mestaruusvyön neljännen erän teknisellä tyrmäyksellä voitettuaan Suzette Taylorin.
Frazier-Lyde lopetti nyrkkeilyuransa vuonna 2004. Hänellä on tilastoissaan 13 voittoa, joista 9 tyrmäyksellä, ja yksi tappio.
Frazier-Lydellä on kolme lasta.
KY – Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaat

Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaat ry (, ) on rekisteröity yhdistys, johon voivat liittyä kaikki Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskelevat. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, ammatillisia, taloudellisia, sosiaalisia ja henkisiä sekä opiskeluun ja opintoihin liittyviä pyrkimyksiään. 
Yhdistys jatkaa Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan toimintaa ja perinteitä. Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta (KY) oli vuonna 1911 perustettu, ylioppilaskunta-asetuksella määrätty julkisyhteisö. Ylioppilaskunta lakkautettiin 1.1.2010 sen yhdistyessä osaksi Aalto-yliopiston ylioppilaskuntaa. Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan toimintaa jatkaa vuonna 2010 perustettu Helsingin kauppatieteiden ylioppilaat ry, jonka nimi sittemmin keväällä 2016 muutettiin Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaat ry:ksi toiminnan muutettua Otaniemeen. 
Yhdistyksen lisäksi toiminnan tukena on Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaiden säätiö (KY-säätiö), joka tukee taloudellisesti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoiden opintojen edellytyksiä, kansainvälistymistä ja yhdistystoimintaa, sekä tarjoaa tiloja opiskelijoiden ja toimijaryhmien käyttöön. KY-säätiön varallisuus vuoden 2023 lopussa oli noin 50 660 000 euroa. Yhdistys ja säätiö yhdessä tunnetaan lyhenteellä KY. 
Yhdistys omistaa aTalent Recruiting -rekrytointiyhtiön yhdessä Aalto-yliopiston tuotantotalouden kilta Prodekon sekä Prodekon alumniyhdistyksen kanssa. 
Aalto-yliopisto on aiemmin innovaatioyliopisto-nimellä tunnettu hanke, jonka myötä Helsingin kauppakorkeakoulu, Taideteollinen korkeakoulu ja Teknillinen korkeakoulu yhdistyivät 1.1.2010. 
Yhdistys on Suomen Ekonomit ry:n yhteisöjäsen.
In Silico

In Silico on Australiasta lähtöisin olevan drum'n'bass musiikkia tekevän Pendulum -yhtyeen toinen täyspitkä albumi. Granite on ensimmäinen albumilta julkaistu single.
Kappaleet.
In Silico (El-Hornet Mini-Mix).
26. maaliskuuta 2008 Pendulum julkaisi 12 minuutin mini version albumista:
Lemuria (albumi)

Lemuria on ruotsalaisen Therion-yhtyeen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004 yhtä aikaa "Sirius B:n" kanssa.
Neonsateenkaarikala

 
Neonsateenkaarikala ("Melanotaenia praecox") on värikäs aasialainen hopeakylkikala. Sitä pidetään myös akvaariokalana.
Ulkonäkö ja koko.
Neonsateenkaarikalakoiras kasvaa 7 cm pitkäksi naaras jää pari senttiä lyhyemmäksi. Vartalo on turkoosinsinisen hohtava. Koiraan evät ovat punaiset, naaraan oranssit. 
Alkuperä.
Neonsateenkaarikaloja elää luonnossa Indonesian Papuassa, Mamberamo-joessa. Kaikki Suomen kaupoissa myytävät neonsateenkaarikalat tulevat kalakasvattamoilta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Neonsateenkaarikala on nopealiikkeinen ja rohkea parvikala. Se vaatii uimatilaa ja viihtyy sellaisessa akvaariossa jossa on paljon kasveja.
Vesiolot ja ravinto.
Neonsateenkaarikala ei tarvitse niin kovaa vettä kuin muut sateenkaarikalat. Parasta on pehmeähkö, happamuudeltaan neutraali vesi (dH alle 15, pH 6,5–7,5). Lämpötila 22–28 °C.
Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat

Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat ("Koninklijke Luchtmacht", "KLu") on Alankomaiden ilmapuolustuksen yksi osa. Se perustettiin 1. heinäkuuta 1913.
Historiaa.
Alankomaat oli puolueeton ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen keisarillisen Saksan sotateollisuuden osa siirrettiin Hollantiin – Anthony Fokker siirsi tehtaansa Berliinistä Amsterdamiin sodan hävinneestä maasta. Mukana tuli likimain kaikki uuden tehtaan perustamisessa tarvittava mukaan lukien valmiita lentokoneita. Fokkerista tuli kuitenkin aidosti hollantilainen yhtiö – sen ja Alankomaiden ilmavoimien suhde oli vankka Fokkerin konkurssiin asti, joka tapahtui vuonna 1995.
Toinen maailmansota.
Toisessa maailmansodassa Alankomaiden ilmavoimat jäivät Saksan ja Japanin asevoimien jalkoihin. Toukokuussa 1940 Alankomaiden ilmavoimilla oli 29 Fokker D.21 ja 41 Fokker G.1 -lentokonetta. Ilmavoimat taistelivat urheasti, mutta useat koneista tuhoituivat tai jäivät ilman ampumatarvikkeita kahden taistelun täyteisen päivän jälkeen.
Ilmavoimien käytössä oli ainoastaan kevyt pommikone Fokker C.X, jotka kaikki tuhoutuivat taisteluissa. Fokker T -sarjan keskiraskaat pommikoneet ja vesilentokoneet (T4, T5 ja T8W), joista T4 vesilentokoneet olivat pääosin käytössä Hollannin Itä-Intiassa, T5 keskiraskaita pommikoneita taistelivat toukokuussa, kunnes tuhoutuivat. T5-koneita oli palveluksessa 12 kappaletta. Kahdeksan taisteluissa selvinnyttä T8W-vesilentokonetta pakenivat Britteinsaarille.
Nato-maa.
Toisen maailmansodan jälkeen Alankomaat on liittynyt kansainvälisiin verkostoihin, muun muassa Natoon. Alankomaiden ilmavoimat on toiminut lentokonevalinnoissa osin kuten Saksa (F-104 Starfighter), osin kuten Naton pienemmät maat (F-16).
Kolonialistinen eposodi 1950–1960-luvulla.
Indonesia katsoi toisen maailmansodan tuodessa sille itsenäisyyden Hollannin kolonialismista myös Uuden-Guinean kuuluvan siihen. Hollanti pyrki pitämään sen hallinnossaan ja piti huolen, etteivät maan siirtyminen tapahtuu mahdollisimman hitaiden neuvotteluiden jälkeen. Indonesia lopulta katkaisi diplomaatiset suhteet Hollantiin, jolla oli vaikutusta muun muassa Hollannin öljyteollisuuteen. Vastatoimena Hollanti lisäsi vuonna 1958 asevoimiaan Uudessa-Guineassa, mukaan lukien Hawker Hunter -hävittäjälentokoneita. Biakin saarelle tuli indonesialaisia, jota pidettiin sotilasoperaation alkuna. Hollanti asensi tutkia saarelle. Vuonna 1960 Hollanti lisäsi varustautumistaan Uudessa-Guineassa – myös lisää lentokoneita (Commando Luchtverdediging Nederlands Nieuw-Guinea) lentotukialuksella. Elokuussa 1962 arveltiin Indonesian olevan valmis hyökkäyksellä vapauttamaan Uuden-Guinean eurooppalaisesta hallinnosta – Hollanti vetäytyi kansainvälisen paineen alla.
Kylmä sota.
Hollannin panostus muun muassa ilmavoimiin ei kylmän sodan loppupuolellakaan – esimerkiksi 1970-luvun inflaatiovuosina tai 1980-luvun euro-ohjusväittelyjen aikana – hiipunut.
Suomen Punainen Apu

Suomen Punainen Apu (lyh. Puna-apu, ) oli 1930-luvulla Suomessa maanalaisesti toiminut vasemmistolaisten poliittisten vankien tukijärjestö. Puna-avun toimintaa ohjasi Suomen Kommunistinen Puolue, jonka tukemisesta myös tuetut vangit olivat saaneet tuomionsa. Puna-apuun kuulumisesta saattoi saada syytteen esimerkiksi "valtiopetoksen valmistelusta". Suomen Punainen Apu oli osa Kansainvälistä Punaista Apua (MOPR). Järjestön edeltäjiä olivat 1920-luvulla toimineet ja 1930 lakkautetut Valtiollisten vankien huoltoyhdistykset.
Puna-avun käytännön avustustoiminta muodostui muun muassa ruokapakettien ja muun tarpeellisen toimittamisesta vangeille. Naiset rahoittivat toimintaa esimerkiksi myymällä käsitöitä. Puna-apu julkaisi monistettuja tiedotteita, joissa pyrittiin valistamaan ihmisiä poliittisten vankien ahdingosta ja kohtelusta.
Puna-avun keskus julkaisi monistelehtiä "Vankien Toveri" (1932–1935), "Punainen Huolto" (1935) ja "Röda Hjälp" (1935). Paikalliskomiteoiden lehtiä olivat muun muassa "Joukkotaistelija" (Oulu 1933), "Ketju" (Uusimaa 1933), "Nouseva Voima" (Kemi 1932–1933), "Punainen Apu" (Kymenlaakso 1933) ja "Taistelukutsu" (Oulu 1933).
SKP:n keskuskomitean vuoden 1932 plenumissa Eino Lehto alusti joukkoliike-kysymyksestä. Lehdon mukaan poliittisten vankien hyväksi toimineita naisten käsityökerhoja oli toiminnassa yli sata. Kerhoja oli myös paikkakunnilla, joissa ei ollut SKP:n tai SKNL:n toimintaa. Huoltotyössä olivat aktiivisia varsinkin vankien omaiset. Vankien toverit -ryhmien jäsenmääräksi Lehto arvioi 700–800, joista yli puolet toimi Helsingissä, Kemissä, Oulussa ja Turussa.
Vuoden 1933 plenumissa Puna-avun työstä alusti johtotyöhön aktiivisesti osallistunut Katri Järvinen. Keskuksen toiminta koostui Järvisen mukaan kolmesta linjasta: 1) illegaaliset vankien toveriryhmät, 2) puoli-illegaaliset opiskelu- ja käsityöryhmät, 3) lailliset komiteat. Vankien toveriryhmät muodostivat alueneuvostoja. Puna-avun maatakäsittävä konferenssi pidettiin syyskuussa 1932. Puna-avun organisoimia selostustilaisuuksia järjestettiin esimerkiksi naistenpäivänä, Marxin kuoleman 50-vuotispäivänä ja Neuvostoliiton oloista. Järjestö pyrki rakentamaan joukkoliikkeitä muun muassa vankiloissa levinneiden kulkutautien, vankiloissa kuolleiden muistotilaisuuksien ja vankien nälkälakkojen ympärille.
Aimo Massinen

Aimo Massinen (s. 4. heinäkuuta 1944 Sääminki) oli "Turun Sanomien" päätoimittaja vuosina 1988–2009. Vastaavana päätoimittajana Massinen toimi helmikuusta 2008 elokuuhun 2009, kunnes hän jäi virastaan eläkkeelle. Hän piti ”Aimo annos” -nimistä kysymys- ja vastauspalstaa lehden lauantaisin ilmestyvässä "Extra"-liitteessä. Massinen on puoluekannaltaan sosialidemokraatti ja tuli valituksi Turun kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa.
Massinen toimi ennen "Turun Sanomia" sosialidemokraattisessa "Turun Päivälehdessä". Hän juonsi "Viikon viisastelijat" -nimistä keskusteluohjelmaa Turku TV:ssä Juhani Heimosen kanssa 2000-vuosikymmenen alusta vuoteen 2008 saakka.
Natsi-Saksan keskitysleirien naisvartijat

Natsi-Saksan keskitysleirien naisvartijat olivat SS:ään kuuluneita vapaaehtoisia. Natsi-Saksan hallinnoimilla keskitysleireillä palveli enimmillään lähes 60 000 vartijaa, joista noin 3 500 oli naisia. Yksi pahamaineisimmista oli Auschwitz-Birkenaussa toiminut SS-Oberaufseherin Irma Grese, jota vangit kutsuivat ”kauniiksi pedoksi” ja ”Auschwitzin hyeenaksi”. 
Naisvartijoita kutsuttiin yleisesti nimellä "SS-Helferin" (”SS-avustajatar”). SS:ään kuuluneilla naisilla oli oma arvohierarkiansa, mutta heistä korkea-arvoisinkaan ei voinut komentaa miespuolisia SS:n jäseniä. Kaikki naisten arvot olivat miesten arvoja alempia. Vapaaehtoiset naiset työskentelivät keskitysleireillä eri tehtävissä. KZ Ravensbrückissä, jossa naisvartijoita koulutettiin, palveli sen toiminta-aikana yli 3 000 naisvartijaa. Toisen maailmansodan jälkeen naisvartijoista useat tuomittiin kuolemaan tai vankeuteen joko vapauttajien tai leirin sijaintimaan oikeusasteissa.
Naisvartijoiden arvot.
Järjestyksessä korkea-arvoisimmasta alimpaan.
Ruotsin kansallispäivä

Ruotsin kansallispäivää () vietetään Ruotsissa 6. kesäkuuta, Kustaa Vaasan valtaannousun (1523) vuosipäivänä. Sitä on vietetty myös Ruotsin 6. kesäkuuta 1809 saaman uuden perustuslain ja hallitusmuodon kunniaksi.
Kyseistä päivää alettiin viettää Ruotsin kansallispäivänä, kun Ruotsin valtiopäivät teki siitä päätöksen vuonna 1983. Päivää oli jo aiemmin vietetty vuodesta 1916 lähtien Ruotsin lipun päivänä (), ja vuodesta 1983 lähtien näitä kahta on vietetty yhtä aikaa. Vuodesta 2005 lähtien 6. kesäkuuta on ollut yleinen vapaapäivä Ruotsissa. Samalla toinen helluntaipäivä menetti asemansa pyhä- ja vapaapäivänä.
Dirty Licks

Dirty Licks on lohjalainen, vuonna 2004 perustettu rock-yhtye. Silloin yhtye tunnettiin nimellä Pink Rockers ja siinä oli myös eri kokoonpano, mutta se ei toiminut. Keikkoja yhtye on tehnyt jo jonkin verran ja kaksi demoa on valmistunut. Dirty Licks teki levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa keväällä 2008. Yhtyeen single "Misled Youth" tuli kauppoihin 4. kesäkuuta ja albumi "Too Little Too Late" julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Hannes Konno

Johannes (Hannes) Konstantin Konno (1. tammikuuta 1892 Helsinki – 22. maaliskuuta 1942 Helsinki) oli virolaistaustainen suomalainen muusikko ja säveltäjä. Konno toimi alun perin sotilasmuusikkona. Hän perusti yhdessä veljensä Robertin kanssa Porvoossa toimineen Konnon Jazzorkesterin pohjalta vuonna 1927 Suomi Jazz Orkesterin, joka levytti vuonna 1928 menestykseksi nousseen foksin ”Puuseppä”.
Konno sävelsi useita kappaleita, joista tunnetuin on ”Ruusuja hopeamaljassa”. Sen levytti Eugen Malmstén jo vuonna 1937, mutta klassikoksi se nousi Erkki Junkkarisen vuoden 1975 version myötä. Muita Konnon kappaleita ovat muun muassa ”Arpiset haavat”, ”Pihapihlaja” ja suojeluskuntamarssi ”Jää hyvästi isänmaa”, jonka säveleen Knut Kangas sanoitti tunnetun työväenlaulun ”Taistojen tiellä”.
Sävellysten lisäksi Konno teki myös joitakin sanoituksia.
Hannes Konno käytti myös salanimiä H. Osmo ja H. Raine.
Hannes Konno ampui Porvoossa 18. marraskuuta 1931 makkaratehtailija J. Tervolaa haavoittaen häntä vakavasti. Teon syynä oli mustasukkaisuus sillä Tervola oli seurustellut Konnon vaimon kanssa.
Eduardo Paolozzi

Eduardo Luigi Paolozzi (7. maaliskuuta 1924 – 22. huhtikuuta 2005) oli brittiläinen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan muun muassa veistostöistä ja julkisista mosaiikeista. Hänen työtään on niin ikään Wings-yhtyeen albumin "Red Rose Speedway" (1973) levynkansi.
Paolozzi syntyi Skotlannissa italialaisille vanhemmille. Hän tuli valituksi Royal Academyyn vuonna 1979, ja hänet lyötiin ritariksi 1989.
Paolozzi kuului brittiläisen poptaiteen edelläkävijöihin. Hän joutui käyttämään viimeisinä vuosinaan pyörätuolia vuonna 2000 sattuneen sairauskohtauksen seurauksena.
Muş

Muş on kaupunki Turkissa ja Muşin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on 67 927 asukasta (2000), joista suurin osa sunnalaisia kurdeja.
Kaupungin perusti Armenian kuningas Mushel I Mamikonian 500-luvulla; se on luultavasti yksi armenialaisen kulttuurin varhaisimmista keskuksista. Kaupungissa oli ikivanhoja armenialaisia kirkkoja aina 1960-luvulle asti. Historiansa aikana Muş on kuulunut Urartun, Meedian, Persian, Armenian ja Bysantin valtakuntiin.
Karen Rolton

Karen Louise Rolton (s. 21. marraskuuta 1974 Adelaide) on australialainen kriketinpelaaja. Hän teki Test-debyyttinsä vuonna 1995 ja pääsi Australian naisten maajoukkueen kapteenin asemaan Belinda Clarkin seuraajana helmikuussa 2006. Hän oli vuodesta 1997 ollut varakapteenina.
Rolton palkittiin Allan Border -mitalien jakotilaisuudessa vuoden kansainvälisen naiskriketinpelaajan palkinnolla vuosina 2002, 2003, 2005 ja 2006.
Kriketin ulkopuolella Rolton on varsinaiselta ammatiltaan postityöntekijä.
Roy Hargrove

Roy A. Hargrove (16. lokakuuta 1969 – 2. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, joka palkittiin urallaan kahdesti Grammy-palkinnolla.
Hargrove syntyi Teksasissa ja suoritti siellä high school -opintonsa (Booker T. Washington High School for the Performing and Visual Arts). Hän opiskeli vuosina 1988–1989 Bostonin Berklee College of Musicissa, mutta siirtyi The New Schooliin New Yorkiin.
Crisol-yhtyeen kanssa levytetty albumi "Habana" (1997) toi Hargrovelle Grammy-palkinnon parhaasta latin jazz -albumista. Toisen Grammynsä Hargrove sai vuonna 2002 albumista "Directions in Music: Live at Massey Hall", jossa hän teki yhteistyötä Herbie Hancockin ja Michael Breckerin kanssa. Tällä kertaa palkinto tuli parhaasta jazzin instrumentaalialbumista.
Hargrove perusti The RH Factor -kokoonpanon ja teki yhteistyötä useiden maailmankuulujen artistien, kuten Erykah Badun kanssa. Useat hänen levytyksistään on julkaissut Verve Records.
Hän kuoli 49-vuotiaana sydänkohtaukseen, pitkäaikaisen munuaissairauden jälkeen.
Eldin Jakupović

Eldin Jakupović (s. 2. lokakuuta 1984 Kozarac, Jugoslavia) on sveitsiläis-bosnialainen jalkapallomaalivahti. Jakupović on 191 senttimetriä pitkä ja edustaa seuratasolla englantilaista Leicester Cityä, johon hän siirtyi vuonna 2017 Hull Citystä. Aiemmin hän on edustanut muun muassa Lokomotiv Moskovaa, jossa voitti Venäjän Cupin 2007.
Jakupović, jolla on bosnialaiset sukujuuret, muutti Sveitsiin 5-vuotiaana Bosnian sodan vuoksi. Hänellä on molempien maiden kansalaisuudet, ja hän on myös edustanut molempia kansainvälisissä otteluissa. Bosnian ja Hertsegovinan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2005 ja Sveitsin vastaavassa joukkueessa seuraavana vuonna. Vuonna 2005 hän sai kutsun myös Bosnia ja Hertsegovinan A-maajoukkueeseen, muttei päässyt pelaamaan. Jakupović ei käynyt kentällä myöskään maaliskuussa 2007 saatuaan toisen A-maajoukkuekutsunsa, joten hän säilytti oikeutensa pelata Sveitsin maajoukkueessa. Fabio Coltortin sairastuttua Sveitsi kutsuikin hänet kolmosmaalivahdikseen 2008 EM-kilpailuihin. Ensimmäisen, ja toistaiseksi ainoan, A-maaottelunsa hän pelasi Sveitsin voittaessa ystävyysottelussa Kyproksen 4–1 elokuussa 2008.
Sammonlahti

Sammonlahti on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue, noin neljä kilometriä keskikaupungin länsipuolella. Alue rajoittuu pohjoisessa Saimaaseen sekä Skinnarilaan. Kaupunginosassa sijaitsee kerros- ja pientaloasutusta, Sammonlahden koulu, Sammonlahden kirkko ja Sammonrannan virkistysalue, johon kuuluu yli kilometri Saimaan rantaviivaa ja uimaranta. Sammonlahti on Länsi-Lappeenrannan suurin aluekeskus ja palvelukeskittymä, joka sisältää niin kaupallisia kuin kunnallisia palveluita, sekä ruokapaikkoja.
Vuonna 2021 Sammonlahdessa asui 1 921 ihmistä. Naapurialueetkin sisältävällä laajemmalla Sammonlahden suuralueella oli 15 241 asukasta.
Sammonlahden liikekeskukseen kuuluu vähittäiskaupan keskisuurten yksiköiden kortteli, autokorjaamo ja ympyrämäinen Sammontori, jossa toimii liiketilojen ohella kirjasto. Pyöreän muotoinen ostoskeskus on Suomessa harvinainen, mutta yksi esikuva sijaitsee Tukholman Rågsvedin kaupunginosassa.
Sammonlahti on kaupunginosana uudehko asuinalue, sillä maalaiskylä alkoi muuttua vasta 1970-luvulla kerrostaloasutukseksi. Alueella on runsaasti edullisia kaupungin 1980-luvun vuokrakerrostaloja.
Lähes puolet Lappeenrannan maahanmuuttajista, 43 prosenttia, asuu Sammonlahden suuralueella. Vuonna 2014 vieraskielisten osuus alueella oli 12 prosenttia.
Useat Joukon bussilinjat kulkevat Sammonlahden kaupunginosan läpi, paikallislinjat 1X, 1, 8 ja 12 sekä seutulinja 500 Orioninkatua pitkin, ja paikallislinja 5 sekä seutulinjat 101 ja 602 Skinnarilankatua pitkin. Sammonlahden rajalla sijaitsee Uus-Lavolan pikavuoropysäkki.
Kulkurin valssi (sävelmä)

Kulkurin valssi on alkujaan ruotsalainen sävelmä, joka 1800-luvulla kulki muun muassa Porvoon seudulla nimellä "Vandrarevalsen". Suomenkieliset sanat sävelmään teki J. Alfred Tanner.
Kulkurin valssi on levytetty puolisensataa kertaa 1920-luvulta lähtien; ensimmäisen kerran amerikansuomalaisen Juho Koskelon tulkitsemana 1. joulukuuta 1920 (78-kierroksen savikiekko, Victor 72910). J. Alfred Tannerin tulkinta levytettiin 15. heinäkuuta 1926 Berliinissä. Henry Theel levytti sävelmän 1940-luvulla ja seuraavalla vuosikymmenellä oli Tapio Rautavaaran vuoro. Ansa Ikonen ja Tauno Palo pääsivät tallentamaan oman versionsa sävelmästä vuonna 1974. Se julkaistiin LP-levyllä "Ansa &amp; Tauno" (Polarvox rplp 5007). Myöhemmin albumi julkaistiin myös CD-levynä (Polarvox kjcd 52). 
Nuotteina J. Alfred Tanner painatti kappaleen ensimmäistä kertaa vuonna 1916, ja Uuno Aarron pianosovitus julkaistiin vuonna 1919. Tanner oli käyttänyt "Kulkurin valssin" kertosäkeen melodiaa jo vuonna 1912, jolloin hän levytti kappaleensa nimeltä "Joululaulu". Jatkosodan aikana Reino "Palle" Palmroth sai ratamestari T. Salolta kirjeen, jossa kerrottiin tietoa Kulkurin valssin alkuperästä. Sen mukaan Tanner "ei ole säveltänyt, eikä sepittänytkään" kappaletta, ja Tannerin suomennos "poikkeaa alkuperäisestä ainoastaan viimeisen värssyn loppuosassa". Väitteidensä tueksi Salo liitti kirjeeseen mukaan yhden säkeistön alkuperäisestä kappaleesta. 
Kulkurin valssista tehtiin vuonna 1941 elokuva, joka ennen "Tuntemattoman sotilaan" ilmestymistä oli Suomen kaikkien aikojen katsotuin elokuva.
Holger Franke

Holger Franke (s. 2. toukokuuta 1955) on saksalainen näyttelijä. Hän opiskeli musiikkia synnyinkaupungissaan Dresdenissä ja vuodesta 1976 näyttämötaidetta Berliinissä.
Varhaisella urallaan Franke esiintyi teatterissa Magdeburgissa ja Wittenbergissä. Sittemmin hän on saavuttanut mainetta rooleillaan televisiosarjoissa "Polizeiruf 110" ja "Unter uns" sekä useissa elokuvissa. 
Ohjaajana Franke on työstänyt "Verbotene Liebe" -sarjan jaksoja.
Tyynenmerenlohet

Tyynenmerenlohet ("Oncorhynchus") on lohien heimon suku, joka käsittää kaksitoista Tyynenmeren pohjoisosassa sekä siihen laskevissa Pohjois-Amerikan ja Koillis-Aasian sisävesissä elävää kalalajia sekä useita niiden alalajeja. Omalla levinneisyysalueellaan tyynenmerenlohet vastaavat ekologisesti ja elintavoiltaan Euroopan ja Pohjois-Atlantin alueen "Salmo"-sukuun kuuluvia lohia ja taimenia ja ovat niiden lähisukulaisia. Suvun nimi "Oncorhynchus" tarkoittaa ”koukkukuonoista” ja viittaa kutukypsän koiraskalan leuanmuotoon. Suomessa tyynenmerenlohista tunnetuin on Yhdysvalloista Suomeen viljelykalaksi tuotu kirjolohi ("Oncorhynchus mykiss").
Tyynenmerenlohista kuusi (punalohi, kyttyrälohi, koiralohi, hopealohi, kirsikkalohi ja kuningaslohi) ovat vaelluskaloja, jotka syntyvät joissa, kasvavat usean vuoden ajan meressä ja palaavat lopulta kotijokeensa kudulle. Kudun jälkeen ne kuolevat eivätkä enää palaa mereen, toisin kuin Atlantin lohi. Osa lajeista taas elää koko ikänsä sisävesissä. Nämä sisävesilajit jakautuvat usein moniin maantieteellisiin alalajeihin.
Rannikoiden jokikutuiset tyynenmerenlohet ovat taloudellisesti erittäin merkittäviä Tyynenmeren molemmin puolin, ja niiden kalastus on tarkkaan säädeltyä. Sekä rannikoiden että sisävesien lajit ovat myös tärkeitä virkistyskalastuskohteita.
Monia lajeja on siirretty alkuperäisen elinalueensa ulkopuolelle. Kirjolohi on tärkeä monissa Euroopan osissa ja useita muita lajeja on kotiutettu tai yritetty kotiuttaa Luoteis-Venäjälle. Niitä on myös siirretty muun muassa Pohjois-Amerikan Suuriin järviin, Etelä-Amerikkaan ja Uuteen-Seelantiin.
Petra Blossey

Petra Blossey (s. 3. kesäkuuta 1956) on saksalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa, jossa hän on työskennellyt niin tanssijana kuin näyttelijänäkin.
Suuri yleistö tuntee Blosseyn varsinkin pitkäaikaisesta Irene Weigelin roolista televisiosarjassa "Unter uns". Näyttelijä esiintyi myös Erwin Strankan itäsaksalaisessa elokuvassa "Die Stunde der Töchter" (1981).
Richard Romanus

Richard Romanus (8. helmikuuta 1943 – 23. joulukuuta 2023 Vólos) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Vermontissa amerikanlibanonilaiseen perheeseen syntynyt Romanus esiintyi esimerkiksi Martin Scorsesen elokuvassa "Sudenpesä" (1973) ja Charles Bronsonin tähdittämässä elokuvassa "Jack Murphyn laki" (1986). Hänellä oli pieniä rooleja myös televisiosarjoissa, kuten "Sopranosissa" ja "Ihmemies MacGyverissa".
Romanus oli Robert Romanuksen veli ja Kari Lizerin lanko.
Agents Forever

Agents Forever on Agentsin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Levy on yhtyeen ensimmäinen solisti Jorma Kääriäisen kanssa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 19, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Intel High Definition Audio

Intel High Definition Audio, HD-audio tai Azalia on Intelin kehittämä vuonna 2004 julkaistu määrittely audiototeutuksille PC-yhteensopiville. Määrittely sisältää rekisterit, fyysisen yhteyden ominaisuudet ja koodekin ohjelmointimallin.
Kehitysvaiheessa projektia kutsuttiin koodinimellä "Azalia". 
HD Audio ei ole taaksepäin yhteensopiva edeltäjänsä AC'97:n kanssa.
Useimmat käyttöjärjestelmät ja jakelut tukevat HD Audio -määrittelyn mukaisia äänipiirejä, kuten Windows XP ja Windows Vista, Linux, Mac OS X ja muut BSD-pohjaiset Unixit.
Prinssi ja kerjäläispoika

Prinssi ja kerjäläispoika on Mark Twainin kirjoittama kertomus 1500-luvun Englannin nuorena kuolleen prinssi Edvardin seikkailusta vaihdokkaana kerjäläispojan kanssa.
Juoni.
Prinssi Edvard ihastuu kerjäläispoika Tom Cantyn rajattomaan elämään. He vaihtavat vaatteita, ja pian Tom kompuroi hovisäännöissä Westminsterin linnassa. Edvard kohtaa monien mutkien kautta Miles Hendonin, joka suojelee häntä läpi tapahtumien.