Toni Mäkiaho

Toni Mäkiaho (s. 11. tammikuuta 1975 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelaajaurallaan hänet tunnettiin kovista taklauksistaan, tappeluistaan ja punaisista jääkiekkohanskoistaan. Hän voitti MM-hopean vuonna 1998 ja seuraavana vuonna hän saavutti myös SM-hopeaa. Lisäksi hän pelasi urallaan yhteensä seitsemässä SM-pronssiottelussa. Mäkiahon ohella yhtä useasti pronssiotteluissa on pelannut vain Reijo Leppänen, Timo Nummelin ja Marko Tuulola.
Ura.
Mäkiaho aloitti uransa Tampereen Ilveksen juniorijoukkueissa, josta siirtyi myöhemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hämeenlinnasta Mäkiaho siirtyi HIFK:hon. HIFK:ssa hän pelasi yhteensä neljä kautta ja sen jälkeen hän siirtyi Tapparaan, jossa kausi ei kuitenkaan sujunut odotetulla tavalla ja niin Tappara lainasi Mäkiahon Pelicansiin. Hän pelasi Lahdessa yhteensä 26 ottelua, kunnes HPK halusi miehen takaisin Hämeenlinnaan. HPK tarjosi Pelicansille vaihtokaupassa Aki Heinon ja Tuomas Immosen ja Mäkiaho siirtyi takaisin HPK:hon.
Kaudella 2005–2006 Mäkiaho halusi kokeilla myös ulkomaalaisia jäitä. Koko uransa siihen asti Suomessa pelannut hyökkääjä siirtyi Ruotsin kakkossarjaan Allsvenskaniin, Malmö Redhawksiin. Mäkiahon ura ei kuitenkaan jatkunut pitkään Ruotsissa ja hän siirtyi Sveitsin liigassa pelaavaan Fribourg-Gottéroniin. Siellä hän sai valmentajalta paljon vastuuta ja pelasi paljon joukkueensa ykkösketjussa.
Sveitsistä Mäkiaho siirtyi koeajan jälkeen kaudeksi 2006–2007 jälleen tuttuun ympäristöön Hämeenlinnaan. Mäkiaho oli kaudella 2006–2007 HPK:n parhaita pelaajia. Hän oli liigan pistepörssissä yhdeksäs ja oman joukkueensa paras pistemies. Kaudeksi 2007–2008 Mäkiaho oli siirtymässä kiekkoilemaan Venäjän liigaan, mutta siirto kariutui viime hetkillä. Niinpä Mäkiaho suuntasi jälleen Hämeenlinnaan ja pelasi HPK:ssa 18 ottelua, kunnes sai tarjouksen Venäjän liigaa pelaavalta Lada Toljattilta mutta Ladankin Toni jätti kesken kauden ja syytä tähän ei kerrottu julkisesti. Loppukauden aikana Mäkiaho pelasi Sveitsin liigan Fribourg-Gottéronissa. Kauden 2008–2009 alussa hän pelasi Ruotsin Timråssa, josta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden takaisin SM-liigaan Kuopion KalPaan. 
Kaudella 2009–2010 Mäkiaho pelasi ensin Slovakian Zvolenissa jonka jälkeen siirtyi koeajalle 12 ottelun ajaksi KalPaan, koeajan jälkeen KalPa ei jatkanut Mäkiahon sopimusta. Tammikuussa 2010 Mäkiaho solmi Espoo Bluesin kanssa ottelukohtaisen sopimuksen. Kauden 2010–2011 Mäkiaho aloitti Mestis-seura Kiekko-Vantaassa. Hän kävi kesken kauden vuokralla Kärpissä ja siirtyi tammikuussa Itävallan kakkossarjan EC Dornbirniin. Mäkiaho oli siirtyessään Kiekko-Vantaan paras pistemies. Hän oli tehnyt 28 ottelussa 32 pistettä ja oli koko Mestiksen pistepörssissä sijalla 11 vaikka oli pelannut huomattavasti vähemmän pelejä kuin muut kärkipään pelaajat.
Syksyllä 2011 Mäkiaho palasi Suomeen, kun hän teki kuukauden koesopimuksen syyskuun alussa TPS:n kanssa. Mäkiaho pelasi 19 ottelua TPS:ssa, kunnes siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella Kiekko-Vantaalle. Vantaalla Mäkiaho pelasi 10 ottelua, mutta ei saanut enää jatkosopimusta joukkueeseen tammikuussa 2012. Tämän jälkeen Mäkiaho pelasi ottelukohtaisella sopimuksella LeKissä, mutta siirtyi lopulta tammikuussa loppukaudeksi II-divisioonasta nousemaan pyrkivään Bewe Sportiin.
Mäkiaho ilmoitti pelaajauransa päättymisestä elokuussa 2013.
Muuta.
Mäkiaho pelaa myös Rullakiekon SM-liigaa GrIFK riveissä.
Mäkiaho on jääkiekkovaikuttaja Frank Mobergin vävy. Mäkiahon poika Daniel debytoi SM-liigassa kaudella 2020–2021.