tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Carolina Sandgren

Carolina Sandgren (s. 1965 Tomelilla) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Tukholman oopperakorkeakoulussa.
Sandgren teki läpimurtonsa vuonna 1993 Nannettan roolissa "Falstaffissa" ja Gildan roolissa "Rigolettossa". Molemmissa teoksissa hän esiintyi yhdessä Ingvar Wixellin kanssa Göteborgin suurteatterissa. Vuonna 1994 hän osallistui "Aniara"-teoksen kantaesitykseen Göteborgin oopperassa. Hän on esiintynyt vierailijana Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa, Drottningholms Slottsteaterissa, Malmön oopperassa, Tanskan kuninkaallisessa teatterissa, Kööpenhaminan oopperassa, Walesin kansallisoopperassa, Prahan kansallisteatterissa, Deutsches Nationaltheater and Staatskapelle Weimarissa ja Aalto-Theaterissa.
Sandgrenin moniin esiintymisiin on sisältynyt rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Gioacchino Rossinin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Richard Wagnerin, Pjotr Tšaikovskin ja Dmitri Šostakovitšin oopperoissa. Hän on myös esiintynyt sopraanosolistina Mozartin "Requiemissa". Hän on usein laulanut sellaisten orkestereiden kuin Pietarin filharmonikkojen ja Göteborgin sinfoniaorkesterin solistina. Hän kiersi Kiinaa Göteborgin puhallinorkesterin ja vuonna 2013 Magnus Rosénin yhtyeen kanssa. Vuonna 2013 Sandgrenista tehtiin Göteborgin kaupungin ansioritarikunnan jäsen.
Nörvenichin lentotukikohta

Nörvenichin lentotukikohta on Saksan ilmavoimien lentotukikohta, jonne on sijoitettu Eurofighter Typhoonein varustettu Taktisches Luftwaffengeschwader 31.
Historia.
Tukikohta valmistui 1952 Britannian kuninkaallisten ilmavoimien Saksaan sijoitettujen joukkojen tukikohdaksi ja se otettiin käyttöön elokuussa 1954. Vuonna 1958 ensimmäinen Saksan ilmavoimien yksikkö Jagdbombergeschwader 31 (JaboG 31) sijoitettiin tukikohtaan. Lennoston kalustona olivat yhdysvaltalaisvalmisteiset Republic F-84F Thunderstreakit. Tammikuussa 1959 lennosto liitettiin osaksi Natoa ja 1961 lennosto varustettiin Lockheed F-104 Starfighterein. Ensimmäinen Panavia Tornado nousi heinäkuussa 1983 tukikohdasta. Kesäkuusta 2010 alkaen lennoston kalustona ovat olleet Eurofighter Typhoonit.
Nina van Essen

Nina van Essen (s. 1994) on alankomaalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Kesästä 2019 alkaen hänet otettiin Staatsoper Hannoverin laulajaksi, ja hän sai ensi töikseen rooleja Engelbert Humperdinckin, Gioacchino Rossinin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksissa. Vierailijana hän on esiintynyt esimerkiksi Alankomaiden kansallisoopperassa ja Fribourgin uudessa oopperassa. Essen on myös tehnyt yhteistyötä pianisti Harimada Kusuman kanssa.
Essen sai yleisöpalkinnon kansainvälisessä laulajakilpailussa 's-Hertogenboschissa, Annett Andriessen -konserttipalkinnon konsertista Kiinan Ningbossa ja finaalisijan de Otto Edelmann -kilpailussa Wienissä helmikuussa 2019.
Essen opiskeli Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa ja Alankomaiden kansallisessa ooppera-akatemiassa, joista ensin mainitusta hän valmistui vuonna 2016 ja jälkimmäisestä elokuussa 2018. Alankomaissa hänen opettajinaan toimivat Rita Dams ja Sasja Hunnego. Hän sai Miluška Duffkován säätiön stipendin. Erasmus-vaihdossa hän opiskeli myös Lyonissa (CNSMD) vuosina 2014–15 Isabelle Germainin ja Françoise Polletin johdolla. Essen on osallistunut mestarikursseille, joita ovat pitäneet Meinard Kraak, Alain Garichot, Angelika Kirchschlager, Nadine Secunde, Neil Semer, Claron McFadden, Ira Siff, Anna Bonitatibus ja Pietro Spagnoli.
Jarl Sarvas

Jarl Cecil William Sarvas (16. toukokuuta 1903 – 30. tammikuuta 1991) oli suomalainen diplomi-insinööri ja tietokirjailija. 
Jarl Cecil William Sarvas (Sundvall vuoteen 1924) syntyi Porissa 16. toukokuuta vuonna 1903. Hänen vanhempansa olivat kauppias Fredrik Wilhelm Sundvall ja Selma Eufrosyne Gustafsson. Hänen puolisonsa 1936–1944 oli Hjördis Hedlund ja vuodesta 1946 Marjatta Saraste. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli kaksi poikaa ja toisesta yksi.
Ylioppilaaksi Sarvas kirjoitti vuonna 1922 ja suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon vuonna 1927. Valmistuttuaan insinööriupseeriksi vuonna 1928 Sarvas jatkoi opintojaan Englannissa 1931–1932. Hän suoritti noihin aikoihin myös opintomatkoja Euroopan eri maihin ja Yhdysvaltoihin. Lyhyen aikaa hän työskenteli Imatran Voima Oy:n palveluksessa vuonna 1927. Puolustusvoimien sähkölaboratorion yliassistenttina Sarvas toimi 1928–1935, Oy Yleisradio Ab:n neuvontapäällikkönä 1935–1939, Sähkölaitosyhdistyksen valaistus ja installaatio-osaston insinöörinä 1939–1948 sekä Teollisuuden Työteholiiton (Rastor) toiminnanjohtajana 1948–1950. Vuodesta 1950 lähtien Sarva työskenteli Sähkötarkastuslaitoksen julkaisuosaston päällikkönä.
Sotilasarvoltaan Jarl Sarvas oli insinöörimajuri.
Percival McLeach

Percival C. McLeach on fiktiivinen hahmo vuoden 1990 elokuvassa Bernard ja Bianca Australiassa. Percival McLeach on salametsästäjä, jonka tavoitteena on löytää harvinainen kullanvärinen kotkalintu Marahute. Percivalilla on suurikokoinen lemmikkigoanna Jonna, joka toimi hänen apulaisenaan ja joka pitää eläinten munista. Percival asuu hylätyssä opaalikaivoksessa Australiassa. Percivalin kerrotaan päässeen kolmannelle luokalle asti, ennen kuin hänet erotettiin koulusta.
Elokuvassa Percival nähtiin ensimmäisen kerran etsintäkuulutusjulisteessa. Myöhemmin hänet nähtiin Jonnan kanssa tarkastamassa yhtä ansoistaan ja Percival yllättyi kun hän huomasi nuoren pojan Tonin (eng. Cody) joutuneen ansaansa. Percival auttoi Tonin pois ansasta ja Jonna aiheutti Percivalin putoamisen ansakuoppaan hyppäämällä Tonin päälle. Percival suuttui tästä Jonnalle, mutta hän huomasi Tonin tietävän sijainnin Marahute-nimisen kotkalinnun luo löydettyään linnun höyhenen tämän repusta. Toni tiesi Percivalin olevan salametsästäjä ja kieltäytyi kertomasta sijaintia Percivalille, joka heitti Tonin repun krokotiileille revittäväksi huijaamaan viranomaiset luulemaan Tonin kuolleen. Percival vei Tonin muiden nappaamiensa eläinten joukkoon, joihin kuuluivat muun muassa Frank-niminen lisko ja Krebbs-niminen koala. Percival yritti suostutella Tonin kertomaan sijainnin tarjoamalla puolet voitosta, mutta Toni kieltäytyi. Kun Jonna varasti ja söi kaikki munat, Percival sai tästä idean ja valehteli pojalle linnun kuolleen toisen salametsästäjän ampumana ja että hänellä ei ole enää syytä pitää poikaa vankina ja munien paleltuvan ilman emoa. Toni lähtee linnun pesän luokse Percivalin ja Jonnan seuraten häntä salaa ja Tonin huomattua linnun olevan elossa, Percival onnistuu vangitsemaan pojan ja linnun. Percival määräsi Jonnan syömään linnun munat pitääkseen linnun aisoissa, mutta Bernard oli vaihtanut munat kiviin, jotka Jonna heitti pettyneenä pois. Tämän jälkeen Percival yritti tappaa Tonin syöttämällä tämän krokotiileille, mutta Bernard onnistuu pysäyttämään koneen, jolla Percival yritti laskea sidotun Tonin jokeen. Percival yritti ampua köyden poikki haulikolla, mutta Jonna tönäisi hänet vahingossa jokeen jahdatessaan Bernardia. Krokotiilit lähtevät jahtaamaan Percivalia ja Jonnaa, mutta he onnistuvat karistamaan heidät kannoiltaan. Jonna pääsee maihin kalliolle ja vilkuttaa hyvästiksi Percivalille, joka on ajautumassa kohti vesiputousta. Percival ei ehdi uida pakoon virtausta ja hän putoaa alas vesiputouksesta omaan kuolemaansa. 
Percival McLeach esiintyi Mikin klubi -sarjan jaksossa "House of Crime", jossa hän riiteli Strombolin kanssa. Percival McLeach on ainoa Disneyn pahis, joka ei esiintynyt Mikin ketkuteatteri -elokuvassa.
On oletettavaa, että Percival McLeach on muiden Disneyn pahisten tavoin herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille rangaistuksena teoistaan.
Luxemburgin europarlamenttivaalit 2019

Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Luxemburgissa 26. toukokuuta 2019. Vaaleissa valittiin Luxemburgin kuusi edustajaa europarlamenttiin. Maassa on äänestyspakko ja jokaisella äänioikeutetulla on käytössään kuusi ääntä.
Tulokset.
Luxemburgin europarlamenttivaalien 2019 tulokset
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolue
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="40"|+/–
! width="30"| Paikat
! width="30"|+/–
Lähde:
Virolaisten mielenosoitus Pietarissa

Virolaisten mielenosoitus Pietarissa oli 26. maaliskuuta (uutta lukua 8. huhtikuuta) 1917 Venäjän keisarikunnan pääkaupunki Pietarissa Viron autonomian puolesta järjestetty suurmielenosoitus, johon osallistui 40 000 virolaista. Neljä päivää mielenosoituksen jälkeen Venäjän väliaikainen hallitus taipui virolaisten vaatimuksiin ja uusi Viron kuvernementti sai väliaikaisen itsehallinnon.
Tausta.
Ensimmäistä maailmansotaa käyvä Venäjän keisarikunta oli ajautumassa vuoden 1917 alussa kriisiin inflaation ja esimerkiksi elintarvikepulan takia. Venäjän tsaari Nikolai II joutui luopumaan valtaistuimestaan Helmikuun vallankumouksen takia ja maan johtoon nousi väliaikainen hallitus. Väliaikainen hallitus nimitti muun muassa Vironmaan ja Liivinmaan ensimmäiset virolaiset (Jaan Poska) ja latvialaiset (Andrejs Kalmans) kuvernöörit. Uudessa poliittisessa tilanteessa virolaiset alkoivat jälleen toimia kansallisen autonomian saavuttamiseksi. 11.–13. maaliskuuta Viron maakuntien ja kaupunkien edustajat kokoontuivat Tarttoon itsehallinnon suunnittelemiseksi. Jaan Tõnissonin, Otto Strandmanin ja Jüri Vilmsin johdolla laadittiin Venäjän muuttamista federaatioksi ja Viron autonomian perustamista Vironmaan ja Pohjois-Liivinmaan virolaisalueille ehdottanut muistio, joka luovutettiin väliaikaiselle hallitukselle. 
Mielenosoitus.
Autonomiahankkeen tueksi virolaiset järjestivät 26. maaliskuuta (uutta lukua 8. huhtikuuta) suurmielenosoituksen Pietarissa. Suureen mielenosoituskulkueeseen osallistui yli 40 000 virolaista. Heistä noin 12 000 oli tuolloin Venäjän armeijassa palvelevia virolaissotilaita. Mielenosoittajien kulkueen mukana oli orkestereita ja virolaisen perinteen mukainen sekakuoro. Kulkue kokoontui ja lähti Pietarin Pyhän Johanneksen kirkolta. Kuoro ja kulkueen edustajat kävivät väliaikaisen hallituksen luona Taurian palatsilla, jolla laulettiin virolainen laulu ja "Marseljeesi". Palatsin suuressa salissa luettiin vaatimus Viron autonomiasta.
Seuraukset.
Venäjän väliaikainen hallitus ei periaatteessa ollut kovin myötämielinen ajatukselle kansallisten autonomioiden myöntämisestä. Se kuitenkin taipui antamaan päätöksen Viron väliaikaisesta itsehallinnosta 30. maaliskuuta. Väliaikaisen itsehallinnon oli tarkoitus kestää vuoden 1919 alkuun. Virolaisten asuinalue yhdistettiin Viron kuvernementiksi, jonka kuvernöörinä toimi laajennetuin valtaoikeuksin Jaan Poska.
Bee Gees’ 1st

Bee Gees' 1st on Bee Geesin kolmas albumi, joka julkaistiin 1968.
Tressunharjun jätinkirkot

Tressunharjun jätinkirkot on Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti.
Kohde sijaitsee entisen Kokkolan ja Kälviän välisellä kuntarajan lähellä Köyrisenharjun pohjoisispäässä, jota löytäjän Antti Saaren mukaan kutsutaan Tressunharjuksi. Harju jää Ristievan ja Maalarinniitun väliin ja sijaitsee erämaassa. Sinne ei tule muuta tietä kuin metsäura, jonka alku sijaitsee metsäautotiellä. Tähän risteykseen pääsee Välikylässä seututieltä 757 lounaaseen haarautuvalta metsäautotieltä. Kun sitä kulkee 5,2 kilometriä, saapuu Koukunkorvessa tienhaaraan, jossa käännytään oikealle eli lounaaseen päin Karjanevan länsipuolelle. Metsäuraa kuljetaan 1,6 kilometriä, jolloin jätinkirkko sijaitsee itäpuolella kohoavalla mäellä.
Jätinkirkko.
Jätinkirkko sijaitsee pitkänomaisen moreenimäen päällä. Jätinkirkko on 40 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Sen kivivallit ovat todennäköisesti pääosin kiveä ja niiden kulmat ovat pyöritetyn muotoiset. Kivivallimuodostelman sisäosan muodostaa niin sanottu piha-alue, joka on melko tasainen ja se on ilmeisesti raivattu puhtaaksi kivistä. Vallissa on useita matalampia kohtia, jotka voivat olla muissa jätinkirkoissa ilmoitettuja portteja. Pohjoisrinteessä vallin painanteet voivat olla luontaisia tai erään tiedon mukaan tervahauta. Jätinkirkkoa ei ole tutkittu. Rakennelman eteläosassa on mahdollisesti toinen pieni jätinkirkko.
Marianne Ridderstad on mitannut jätinkirkon pitkän sivun aseman. Se suuntautuu 33° pohjoisesta luoteeseen päin. Hän ei ole huomioinut vallin painaumia.
Ympäristö.
Paikalla saattaa olla ihmisen pystyyn nostama pystykivi (bautakivi). Ridderstad ei mainitse sitä omissa tutkimuksissaan.
Tutkimuksia.
Jätinkirkko on Antti Saaren löytämä ja ilmoittama. Mirja Miettinen suoritti paikalla tarkastuksen vuonna 1994. Kohde aiotaan tarkastaa toukokuussa 2019, mutta siitä ei ole vielä saatavilla raporttia.
Gaëtan Dugas

Gaëtan Dugas (20. maaliskuuta 1953 Quebec – 30. maaliskuuta 1984 Quebec) oli kanadalainen lentostuertti, jonka väitettiin aiheuttaneen AIDSin leviämisen Yhdysvaltoihin 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Väitteet on sittemmin kumottu perustuvina osin väärinkäsitykseen.
Elämä.
Dugas syntyi Quebec Cityssä vuonna 1953. Hänen äidinkielensä oli ranska, mutta hän muutti Vancouveriin oppiakseen englantia, jotta voisi tulla stuertiksi. Hän sai töitä stuerttina Air Canada -lentoyhtiössä vuonna 1973. Hän vietti paljon aikaa San Franciscossa ja New Yorkissa, jotka ovat tunnettuja homoseksuaalisten miesten piireistä. Dugas oli homoseksuaalinen, ja oman ilmoituksensa mukaan hän oli harrastanut vuosien 1979 ja 1981 välillä seksiä noin 250 miehen kanssa. Hänellä todettiin vuonna 1980 harvinainen Kaposin sarkooma, jonka AIDS oli aiheuttanut. Hän hakeutui hoitoon New Yorkiin, ja vaikka hän suhtautui epäilyksellä juuri alkaneeseen uutisointiin AIDS-epidemiasta, hän tarjosi Yhdysvaltain Centers for Disease Control and Prevention -viranomaisille 72 seksikumppaninsa tiedot vuonna 1982. Tämä mahdollisti tarkemman tutkimuksen taudin leviämisestä. HIV:n geneettinen koodi saatiin myöhemmin analysoitua Dugasin verinäytteestä.
Dugas kuoli vuonna 1984.
Väitteet AIDSin levittäjyydestä.
Kuolemansa jälkeen Dugasin väitettiin tuoneen AIDSin Yhdysvaltoihin. Väitteet perustuvat kirjailija Randy Shiltsin Yhdysvaltain AIDS-epidemian alusta kertoneeseen, vuonna 1987 julkaistuun kirjaan "And the Band Played On", jossa hänen väitettiin olleen epidemian "patient zero" eli ensimmäinen potilas, sekä hänen jättäneen lääkärien neuvot huomiotta ja siten levittäneen sairautta tietoisesti. Shiltsin kirjaan perustuvassa samannimisessä elokuvassa Dugasia näytteli Jeffrey Nordling.
Väitteet Dugasista AIDSin alkuperäisenä tuojana Yhdysvaltoihin on sittemmin kumottu. Vuonna 2016 AIDSin todettiin tulleen Yhdysvaltoihin jo vuosien 1969 ja 1973 välillä Haitista. Dugasin osuutta laajan huomion saaneille huhuille on selitetty väärinkäsityksellä. Dugasia merkittiin alkuperäisessä, vuoden 1980 tutkimuksessa kirjaimella O, sanoista "out of California" (), joka oli sittemmin sekaantunut numeroon nolla, viitaten käsitteeseen "patient zero" (). Historioitsija Richard McKayn mukaan Dugas oli ”yksi eniten demonisoiduista potilaista” ja yksi useista henkilöistä, joiden väitettiin pahantahtoisesti levittävän sairautta.
Samuel Kujala

Samuel Kujala (s. 29. joulukuuta 1995 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi pääroolistaan nuortensarjassa ja YouTube-kanavastaan. Kujala on opiskellut näyttelemistä Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella. Kujala on esiintynyt elokuvassa "Fucking with Nobody" (2020) ja televisiosarjan "Roba" (2021) viidennellä kaudella. "Koskinen"-sarjassa Kujala näyttelee päähenkilö Sakari Koskisen poikaa Anttia.
Teatteri Tuntematon

Teatteri Tuntematon on helmikuussa 2014 perustettu kesäteatteri. Teatteri sijaitsee Jokioisilla. 
Teatteri Tuntematon aloitti "Kaihon sävelet" -konsertilla 24. toukokuuta 2014 Jokioisten tietotalolla. Teatterin ensimmäinen näytelmä oli maalaiskomedia "Vain muutaman huijarin tähden" (2015). Toinen osa, "Mooseksen perintö", esitettiin vuonna 2016 ja kolmas osa, "Korkeuskammoa Kuusniemellä" vuonna 2018. Konsertti "Oi kallis Suomenmaa" tehtiin vuonna 2017.
Kesäkuussa 2019 tehtiin "Tähdet, tähdet" ja elokuussa näytelmä "Kolme vuotta Kuusniemellä".
Aeronaut

Aeronaut oli vuosina 1921–1927 toiminut virolainen lentoyhtiö. Yhtiö liikennöi esimerkiksi Tallinnan ja Helsingin välillä.
Aeronaut oli ensimmäinen virolainen lentoyhtiö. Osakeyhtiö perustettiin vuonna 1921. Yhtiön peruskirjan mukaan sen tarkoitus oli ylläpitää yhteyksiä Viron eri osista ulkomaille ja sodan sattuessa se olisi asevoimien käytössä.
Yhtiön ensimmäiset reittilennot avattiin Tukholman ja Tallinnan välillä 16. heinäkuuta 1921. Seuraavana vuonna hankittiin yhtiön ensimmäiset kuusipaikkaiset Sablatnig P.III-lentokoneet. Yhtiö aloitti helmikuussa 1923 postilennot Helsinkiin ja Riikaan. Päivittäisiä lentoja alettiin tehdä myös Tallinnan–Riian–Königsbergin linjalla. Vuonna 1924 yhtiö hankki uudet Junkers F 13-matkustajakoneet. Yhtiön neljän ensimmäisen toimintavuoden aikana se teki 2 535 lentoa 309 000:lla kilometrillä ja se kuljetti 6 074 matkustajaa. Liikennöinti Riikaan lopetettiin vuonna 1926, jolloin reitti Helsingin ja Tallinnan välillä jäi yhtiön ainoaksi. 
Aeronautin toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1927.
Tobias Forge

Tobias Forge (s. 3. maaliskuuta 1981 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, muusikko ja sanoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Ghost -yhtyeen laulajana ja keulakuvana taiteilijanimillään Cardinal Copia ja Papa Emeritus. Ennen Ghostin perustamista Forge on ollut mukana lukuisissa eri yhtyeissä nimellä Mary Goore.
Liepājan lentoasema

Liepājan lentoasema on lentoasema, joka sijaitsee Latviassa Grobiņan kunnassa, viisi kilometriä Liepājasta itään. Lentoaseman kautta kulki 9 751 matkustajaa vuonna 2018.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Ainoa reittilento Liepājasta on AirBalticin lento Riikaan, jota lennetään kesäkaudella 2019 viidesti viikossa. Liepājan lentoasemalta ei ollut lainkaan kaupallisia lentoja vuosina 2008–2016. Sitä ennen sieltä lennettiin muun muassa Kööpenhaminaan ja Hampuriin.
Vaour

Vaour on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 28 kilometriä Albin kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on Temppeliherrain ritarikunnan talo "Commanderie de Vaour" 1100-luvulta. Temppeliherrain ritarikunta hävitettiin 1300-luvun alussa, ja talo siirtyi Johanniittain ritarikunnan hallintaan. Ranskan vallankumouksen jälkeen talo autioitui, ja 1900-luvun alussa se romahti. Vain holvattu tallirakennus säilyi ehjänä.
Toinen nähtävyys on Tarnin departementin tunnetuin dolmen, "Dolmen de Peyralade". Se on listattu Ranskan historiallisten monumenttien luetteloon.
Reima T. A. Luoto

Reima Taisto Aleksander Luoto (s. 1940 ) on suomalainen valtiotieteen maisteri, tiedotuspäällikkö ja tietokirjailija. Hän toimi 1976–2004 Espoon kaupungin tiedotus- ja suhdetoimintapäällikkönä. Hän on toiminut Suomi-Unkari Seuran Espoon paikallisyhdistyksen puheenjohtajana noin 30 vuotta ja hän sai 2013 István Rácz-palkinnon Suomen ja Unkarin kulttuurisuhteiden edistämisestä. Luoto on myös espoolaisen "Fenix-kustannus Oy"-pienkustantamon toimitusjohtaja. Kustantamo on julkaissut muun muassa matkaoppaita.
Xavier Darasse

Xavier Darasse (3. syyskuuta 1934 Toulouse – 24. marraskuuta 1992 Toulouse) oli ranskalainen urkuri, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän toimi Pariisin konservatorion johtajana vuosina 1991–1992.
Darasse oli Maurice Duruflén, Rolande Falcinellin ja Olivier Messiaenin oppilaana Pariisin konservatoriossa. Myös hänen äitinsä oli urkuri. Darassesta tuli urkujensoiton professori Toulousessa vuonna 1966. Hän perusti pitkälti nykymusiikin edistämiseen kaupungissa tarkoitetun urkukilpailun, ja hänellä oli samanaikaisesti professorin asema myös Lyonin konservatoriossa. Urkurin uransa aikana Darasse kantaesitti muiden muassa György Ligetin, Sylvano Bussottin, Iannis Xenakiksen ja Gilbert Amyn sävellyksiä. Hän esitti myös omia sävellyksiään, sovituksiaan ja improvisaatioita.
Darassen ura urkurina päättyi vuonna 1976, jolloin hän resitaalista palatessaan loukkaantui liikenneonnettomuudessa ja menetti pysyvästi kyvyn toisen kätensä käyttämiseen. Säveltäjänä hänen ensimmäinen ilmaisultaan moderni teoksensa oli kamarimusiikkisävellys "Antagonisme" (1964–1965). Hän teki sen yhteistyössä filosofi Alain Badioun kanssa tämän kirjoittaman tekstin pohjalta. Darasse halusi irrottaa urut soittimena sen uskonnollisesta viitekehyksestä tekemättä siitä kuitenkaan pelkkää sinfoniaorkesterin korviketta. Darasse kuoli syöpään vuonna 1992. Vuonna 2018 esitettiin Toulousen kaupunginvaltuustolle konservatorion nimeämistä kaupungissa Darassen mukaan.
Penne (Tarn)

Penne on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Aveyronjoen varrella noin 46 kilometriä Albin kaupungista luoteeseen.
Penne on keskiaikainen kylä. Sitä suojaamaan rakennettu linna "Château de Penne" mainitaan jo 1000-luvulla. Linna suojasi kylää vuosisatojen ajan, mutta 1500-luvulla linna hylättiin. Kyläläiset käyttivät linnan kiviä rakennusaineina kolmen vuosisadan ajan, ja linna oli suljettuna yleisöltä yli 450 vuoden ajan. Vuonna 2006 Axel Letellier osti linnan, ja kunnostustöiden jälkeen hän avasi sen uudelleen yleisölle vuonna 2010.
Yksi tunnetuimpia kyläläisiä oli Alexandre Viguier (1835 – 1911), joka tunnetaan paremmin nimellä Le Terrrrrrrrrrrrrrrrrrrible de Penne. Hän tuli tunnetuksi köyhien puolustajana, joka jätti hiuksensa leikkaamatta, ja vaelsi ympäri Ranskaa kantaen lyhtyä oikeuden symbolina. Hän muutti Pariisiin, mutta siellä hänet passitettiin mielisairaalaan ja lähettiin takaisin Penneen. Lempinimen 19 r-kirjainta kuvastaa 19. -vuosisadan repubikaania eli tasavaltalaista.
Gay Men's Health Crisis

Gay Men's Health Crisis (lyh. GMHC) on yhdysvaltalainen terveysjärjestö, joka pyrkii estämään HIV:n ja AIDSin leviämistä ja tukee sairastuneita. Järjestön perusti vuonna 1982 joukko homoseksuaalisia miehiä ja heidän ystäviään. Heidän joukossaan oli muun muassa kirjailijat Larry Kramer ja Edmund White sekä muita tunnettuja henkilöitä. GMHC:n itsensä mukaan se oli maailman ensimmäinen AIDS-tukijärjestö.
Vuonna 2018 GMHC:n auttamista 11 908 henkilöstä, jotka olivat ilmoittaneet tietonsa järjestölle, yli 60 % oli homoseksuaalisia miehiä. Noin neljännes oli heteroseksuaalisia. Yli 80 % tietonsa jättäneistä henkilöistä asui New York Cityssä.
AIDS-epidemia Yhdysvalloissa alkoi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Vuonna 1981 Yhdysvaltain Centers for Disease Control and Prevention -viranomaiset ilmoittivat tuolloin tuntemattoman sairauden leviävän homoseksuaalisten miesten keskuudessa. Jo samana vuonna joukko New Yorkin homoseksuaalisten miesten piirin vaikuttajia kokoontui kirjailija Larry Kramerin kotiin keskustelemaan asiasta. Seuraavan vuoden alussa he virallisesti perustivat GMHC:n tarjoamaan tietoa sairaudesta tartunnan saaneille tai sitä epäileville. Kramer oli vuonna 1981 kehottanut "New York Native" -lehdessä homoseksuaalisia miehiä harkitsemaan seksuaalisen käyttäytymisensä muuttamista. Kehotukseen oli suhtauduttu negatiivisesti. Hänen mukaansa GMHC:n olisi pitänyt aloittaa julkisten mielensosoitusten järjestäminen, mihin järjestön muun johdon suhtauduttua varauksella Kramer erosi GMHC:sta ja perusti poliittisemmin toimivan ACT UP -järjestön.
Sinbad Merenkulkija (vuoden 1974 elokuva)

Sinbad Merenkulkija () on tšekkoslovakialainen animaatio vuodelta 1974 ja sen ohjasi tšekkiläinen animaatio-ohjaaja Karel Zeman. Animaatio kertoo "Tuhannen ja yhden yön tarinoista" tutun Sinbad Merenkulkijan kaikista seitsemästä seikkailusta.
Suomenkielisen kertojan äänenä on Timo Toikka.
Kristuksen syntymän katedraali

Ortodoksinen Kristuksen syntymän katedraali (Kristus Piedzimšanas pareizticīgo katedrāle) on Riian suurin ortodoksinen temppeli. Se sijaitsee Esplanāden puistossa.
Riian piispa Serafim (Protopov) muurasi katedraalin perustuskiven 3. heinäkuuta 1876. Alkuperäisessä suunnittelmassa ei ollut erillistä kellotapulia. Venäjän tsaari Aleksanteri II antoi yllätyslahjan (12 kelloa), jonka jälkeen mallia parannettiin yhdellä ylimääräisellä kellokupolilla. Katedraalin viralliset avajaiset pidettiin 28. lokakuuta 1884. Uusbysanttilainen rakennus oli ennen ensimmäistä maailmansotaa Riian kallein rakennus.
1960-luvulla neuvostoliittolaiset muuttivat katedraalin käyttötarkoitusta ja siellä sijaitsivat Tiedetalo ja planetaario. Katedraalin kattofreskot tuhottiin ja kellot sulatettiin. Kun Latvia itsenäistyi Neuvostoliitosta, rakennus palautui katedraaliksi. Katedraalin restaurointi aloitettiin 1990-luvun lopulla, ja arkkipiispa Aleksanteri pyhitti ikonostaasin 6. toukokuuta 2000.
Hirvijärvi (Pyhtää)

Hirvijärvi on Kymenlaaksossa Pyhtään ja Kouvolaan kuuluneen Anjalankosken rajalla ja Vastilan kaakkoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvijärvensuolla ja sen erottaa Kymijoen Hirvikoskenhaarasta kapea Kärpänniemi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, mutta se on hyvin matala ja ruohottunut. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Länsirannassa sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa ja järvelle tulee sekä länsi- että itärannalle yksityistiet. Pyhtään ja Kouvolan välinen kuntaraja ylittää järven niin, että pieni osa sen koillispäästä jää Kouvolan puolelle.
Virkistysarvoja.
Järven ohittaa Kymijokea seuraava melontareitti, jolta voi poiketa järvelle.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 17,7 metriä mpy. Vaikka Kärpänniemessä on aukkoja, joista pääsee veneellä läpi, ei aukoista vaihdu juurikaan vettä jokiuoman kanssa.
Tarkjärvi (Pyhtää)

Tarkjärvi on Kymenlaaksossa Pyhtäällä, Itä-Vastilan eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Kymijoen Hirvikoskenhaaran vieressä vastapäätä Hirvijärveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat Valkmusan suomaata. Järven lähellä ei ole asutusta eikä sen rannoilla ei ole rakennuksia.
Luontoarvoja.
Tarkjärvi sijaitsee Valkmusan kansallispuiston reunalla, mutta järvi on rajattu ulos siitä niin, että vain osa sen rannasta kuuluu kansallispuistoon.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Suolta tulee suo-oja, joka on johdettu järveen. Järven pohjoisrannasta on kapea salmi, joka yhdistää sen Kymijokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 17,7 metriä mpy., mikä on keskimäärin sama kuin Kymijoessa ja Hirvijävellä.
Saarijärvi (Kotka)

Saarijärvi on Kymenlaaksossa Kotkassa, Juurikorvessa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 39,7 metriä mpy.
Järvijoki (Kouvola)

Järvijoki on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella Huhdanniemessä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Karttojen korkeuskäyrien ja ilmavalokuvien perusteella lampi on Kymijoen entinen rinnakkaisuoma, joka on virrannut Hannulansaaren itäpuolella. Samassa joen kohdassa sijaitsevat Kunnarsaari, Koivusaari ja Heinäsaari, jotka ovat myös lietesaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Järvijoen rantaviivan pituus on 800 metriä ja se on pääasiassa alavaa luhtaniittyä. Hannulansaaressa ja Kurenniityllä viljellään peltoja, mutta muualla on lähiympäristö metsämaata. Sen rannoilla ei sijaitse rakennuksia.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Siihen on johdettu Kurenniityltä ja metsästä kuivatusojia. Sen laskuoja laskee suoraan Kymijokeen. Lammen vedenpinnan korkeus on 22,3 metriä mpy.
Haapasenjoki (Kotka)

Haapasenjoki on Kymenlaaksossa Kotkassa Hurukselassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Heposuonpelloilla kohtisuorassa Kymijoen uomaa vasten. Lampi on karttojen korkeuskäyrien ja ilmavalokuvien perusteella osa Kymijoen rinnakkaisuomasta, jolta on patoamalla katkaistu yhteys emävirtaan. Haapasenjoki on aikoinaan yhtynyt idästä tulevaan Koskuenjokeen eli Suurensuonjokeen, joka laskee aluksi Vuorenjokena ja Valkamajokena eteenpäin laskien sitten Halkolanlahteen. Lahti kuuluu Takajokeen, joka on nykyään Kymijoen jokimainen lahti. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja se on lähes joka suunnalla peltomaiden ympäröimä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Se laskee Suurensuonjokeen, josta on vesireitti Kymijokeen. Lammen vedenpinnan korkeus on 21,4 metriä mpy.
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa näkyy Haapasenjoki virtaamassa vapaana.
Pahalammi (Kouvola, Anjala)

Pahalammi tai myös Pahalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Marinkylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 34,6 metriä mpy.
Vähäjärvi (Kouvola, Anjala)

Vähäjärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Marinkylän itäpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 28,8 metriä mpy.
Savijärvi (Kouvola)

Savijärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Inkeroisten ja Liikkalan välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 32,3 metriä mpy.
Kakarlammi (Kouvola)

Kakarlampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Inkeroisissa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 46,2 metriä mpy.
Koskenalus (Kouvola)

Koskenalus on Kymenlaaksossa, Kouvolan Anjalankoskella sijaitseva järvi. Se sijaitsee Anjalan ja Inkeroisten välissä taajama-alueella. Kymijoki virtaa järven läpi, joten järveä voidaan pitää Ankkapurhan kosken suvantona.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 69 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven länsiosan muodostaa Anjalanlahti ja itäosan Mämmälänlahti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven keskillä on syvimmillään 13 metriä ja Kymijoen suulla 13,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. Pohjoisrannassa sijaitsee Inkeroisten kartonkitehdas, länsirannat ovat rantaviivalle asti rakennettua Inkeroisten asuinaluetta, etelärannat Anjalan Tullimäen asuinaluetta ja länsirannassa on pieni peltoalue. Järveen laskevat suoraan sekä Anjalankosken vesivoimalaitos että Inkeroisten vesivoimalaitos.
Luontoarvoja ja hydrologiaa.
Erityisesti Anjalanlahti on linnuilla syysmuuton aikainen levähdysalue. Lahtea suosivat silloin erityisesti naurulokki ja sorsalinnut.
Järven läpi kulkee suuri vedenvirtaama, jonka keskivirtaama (MQ) on ollut 303 kuutiometriä sekunnissa (m³/s, vuosina 1970–2023 ), keskiylivirtaama (MHQ) 468,15 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) 162,48 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1981–2010.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Koskenalusen valuma-alueen pinta-ala on 36 449 neliökilometriä. Koskenalusen itä- ja länsirantaan laskevien ojien valuma-alueen muodostavat noin 31 neliökilometriä. Itärantaan laskevan Kortesuonojan valuma-alue on 22 neliökilometriä ja länsirantaan laskevan Pelinojan valuma-alue on kartasta mitattuna noin 7 neliökilometriä .
Kortesuonojan valuma-alueella sijaitsee kuusi järveä tai lampea. Niitä ovat esimerkiksi Savijärvi, Vähäjärvi, Kakarlammi, Korjärvi ja Onkijärvi. Laskuojassa on keskijuoksulla leventymä. Näistä Korjärvi (13.006.1.002) on bifurkaatiojärvi, jonka vesistä vain osa laskee Kortesuonojaan, osa sen sijaan Sippolanjoen kautta Summanjokeen. Pekinojan valuma-alueella on karttojen mukaan muutama pikkulampi ja Pekiojassa joitakin leveitä osuuksia. Koskenalusen vedenpinnan korkeus on 22 metriä mpy.
Onkijärvi (Kouvola)

Onkijärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Inkeroisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 44,4 metriä mpy.
Koivusaaren lampi

Koivusaaren lampi on Kymenlaaksossa Kotkassa, Hurukselassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 21,4 metriä mpy.
Yläallas

Yläallas on Kymenlaakson ja Uudenmaan maakuntien rajalla Loviisan Ruotsinpyhtäällä Vähä-Ahvenkoskella ja Pyhtäällä Ahvenkoskella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 115 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Se on Kymijoen Hirvikoskenhaaran läpivirtausjärvi, jossa käy voimakas virtaus. Se on muodostunut nykyisenlaiseksi patojärveksi, kun Ahvenkosken vesivoimalaitos rakennettiin Ahvenkosken kohdalle. Järvessä on patorakennelmat Ahvenkoskessa voimalaitoksen itäpuolella ja Ahvenkosken kartanolla. Se alkaa Sairaalasaaren alapuolelta ja päättyy voimalaitokseen. Järvessä on 50 metriä leveä kapeikko, joka tunnetaan Savukoskena. Kapeikon ylittää museosilta, joka on katkaistu tieliikenteeltä. Järvellä on kartan mukaan 21 saarta. Sen suurin saari Kirmusaari on yli 10 hehtaaria suuri. Muita saaria ovat Tervasaari, Tirikka ja Pässisaari. Kaikki saaret yhtä luotoa lukuun ottamatta kuuluvat Pyhtäälle. Järven rantaviivan pituus on 12,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata.
Säännöstely.
Järven vedenpinnan korkeus on 11,4 metriä mpy. Järvi on säännöstelty, jolloin sen vedenpinnan korkeuden tulee pysyä korkeusarvojen 10,85 ja 11,55 välissä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu.
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa saa Kymijoen viimeisistä koskista varsin hyvän käsityksen. Ennen suistoa joki haarautuu kahden saaren ympälillä virtaavaksi rinnakkaisuomaksi, jossa vesi on kuohunut koskena laskiessaan Ahvenkoskenlahteen.
Ponni

Ponni on Kymenlaaksossa Anjalankoskella, Myllykoskella sijaitseva lampi, joka on entinen Kymijoen osa. Sana "ponni" tarkoittaa Kymenlaakson murteessa pientä ja usein keinotekoista lampea. Esimerkiksi Kotkan Juurikorvessa on nimellä Saviponni tunnettu lampi .
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee asuinalueen keskellä niin, että Pitkäkallio jää pohjoispuolelle, Juholanmäki itä- ja Keskikylän alue kaakkoispuolelle. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Sen rannat ovat metsikköä tai voimakkaasti rakennettua. Lammen kiertää kävelypolku ja myös Koivusaaressa kulkee polkuja. Saaren pohjoisrannassa sijaitsee Koivusaaren maauimala .
Lammessa elää karppi ja sampi.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Anjalan voimalaitoksen alueeseen (14.112) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 32,1 metriä mpy. Se ei ole vapaassa yhteydessä Kymijokeen, mutta vesi vaihtuu joidenkin aukkojen kautta.
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa ei Myllykosken taajamaa vielä ollut olemassa. Koskessa on karttaan merkitty kaksi myllyä vastarannoille. Länsirannalla sijaitsi ”Ummeljoki by” ja itärannalla ”Wiala by”. Ponnia ei kartassa näy . Vuoden 1914 Kotkan seudun taloudellisesta kartasta voidaan nähdä melko luotettavasti, että Ponni on tehty eristämällä lahdenpohjukka penkereellä erilleen joenuomasta. Tämä on tapahtunut vuosien 1914 ja 1967 välisenä aikana . Vuoden 1967 peruskartassa Ponni näkyy, mutta sen vapaa yhteys jokeen on katkaistu pengertiellä. Ponnin sisään jäävää saarta kutsutaan Koivusaareksi, ja siellä on aitauksissa rakennuksia. Lammessa on vuoden 1980 kartassa uimaranta. Ponni oli ennen peltomaiden ympäröimänä, mutta nykyään se sijaitsee asuinalueen sisällä.
Keskimmäinen (Iitti)

Keskimmäinen on Päijät-Hämeessä Iitissä Kalaksuella lähellä Kouvolan Jaalan rajaa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Anjalan voimalaitoksen alueeseen (14.112) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy.
Sammakkolampi (Kouvola, Kuusankoski)

Sammakkolampi on Kymenlaaksossa Kuusankoskella, Mäkikylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 0,5 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 300 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Keltin voimalaitoksen alueeseen (14.114) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,5 metriä mpy.
Kuusaanlampi

Kuusaanlampi on Kymenlaaksossa, Kouvolan Kuusankoskella ja pieniltä osin Valkealassa sijaitseva Kymijoen läpivirtausjärvi. Kuusaanlampi sijaitsee Kouvolan keskeisellä kaupunkialueella, ja sen pohjoisosa ulottuu myös Valkealan puolelle.
Lampi kuului vuoteen 2008 asti suurilta osin Kuusankosken kaupunkiin ja Kouvolan raja kulki aivan sen itärannalla Savon rataa pitkin. Pohjoisin osa lammesta oli Valkealan kunnan puolella ja Valkealan raja siirtyi lammessa Kymijoen linjalle kulkien sitä pitkin Harjuun saakka.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 170 hehtaaria eli 1,7 neliökilometriä, ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Sillä on seitsemän saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,81 hehtaaria. Suurin saari on Pukkisaari, jolla on pinta-ala yli 1,5 hehtaaria. Lammassaari sijaitsee järven keskellä. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 5,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0050 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 18,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee joen uomassa järvialueen pohjoispäässä Pukkisaaren rannassa. Lammen rantaviivan pituus on 10,2 kilometriä ja rannassa sijaitsevat Lamminrannan ja Riihikallion asuinalueet. Lammen länsiranta kuuluu UPM Kymi:lle.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kuusankosken voimalaitoksen alueeseen (14.115) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 55 metriä mpy.
Kalalampi (Kouvola, Lehtomäki)

Kalalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan keskustaajaman Lehtomäessä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Kalalammen pinta-ala on 6,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Lehtomäen asuinalueen koillispuolella ja Utumäen länsipuolella olevassa notkossa. Notko on metsäaluetta, jonka maapohja on soistunutta. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lampea kiertävät asuinalueilta alkavat kävelypolut. Lampi on autio eikä sillä ole kartan mukaan saaria.
Luontoarvoja.
Lammelle on laadittu luontopolku rasteineen . Lammen rantojen rimireunuksilla kasvaa esimerkiksi tupasvillaa, mutasaraa, suokukkaa, juolukkaa, raatetta, siniheinää, pyöreälehtikihokkia, vaiveroa ja isokarpaloa. Vedessä elää ulpukka ja lumme. Hyönteisinventoinnissa on lammelta tavattu keihästytönkorento, okatytönkorento, taigatytönkorento, pikkulampikorento, lummelampikorento ja sirolampikorento.
Vesistösuhteet.
Kalalampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kuusankosken voimalaitoksen alueeseen (14.115) se kuuluu. Lampeen ei ole johdettu kuivatusojia, mutta sen laskuoja virtaan kaivetun ojan kautta Lehtomäen asuinalueelle. Vanhoissa kartoissa lammen laskuoja mutkitteli metsän läpi Kymijoen Kuusaanlammelle . Asuinalueen noustua vesi on johdettu viemärin kautta Ravilehdossa virtaavaan puroon. Kalalammen vedenpinnan korkeus on 83,7 metriä mpy. ja Kymijoen vedenpinta on Kuusaanlammella 55,01–55,80 metriä mpy. Laskuojalle tulee matkalla pudotusta noin 28 metriä.
Historiaa.
Vuosien 1965 ja 1970 peruskartoissa on lammen ympäristö metsämaata. Lähin asuinalue sijaitsee Kurvissa, jonne on rakennettu pientaloasuinalue. Vuoden 1980 kartoissa ovat Lehtomäen kerrostaloalueen ensimmäiset kerrostalot nousseet kaaritien varteen. Tyttilammen lähelle on rakennettu metsäautotie. Vuonna 1987 ovat asuinalue kaikki kerrostalot valmistuneet ja metsän puolelle on rakennettu pientaloalueita. Kasvavan asuinalueen tarpeisiin muodostuu lammen ympäristöön polkuverkosto.
Junkkarinjärvi (Kouvola)

Junkkarinjärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Anjalassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 141 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,2 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 0,9 metriä. Sen suurin syvyys on 1,5 metriä ja tämä kohta sijaitsee järven keskellä . Sen rantaviivan pituus on 7,3 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Joutsenjoen valuma-alueeseen (14.117) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 21,5 metriä mpy.
Krystyna Pettersson

Krystyna Pettersson (10. tammikuuta 1930 – 25. tammikuuta 2018) oli puolalaissyntyinen, vuodesta 1970 Ruotsissa asunut ja uuden asuinmaansa kansalaisuuden saanut säveltäjä. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu omaa kamarimusiikkia ja sovituksia eri soittimille. Pianon ja harmonikan osuus korostuu tuotannossa, johon lisäksi kuuluu muun muassa lauluja ja kuoromusiikkia. Pettersson työskenteli Ruotsissa myös musiikkipedagogina.
Pettersson suoritti pääasialliset opintonsa Puolassa. Varhaisimmat oppinsa hän sai isältään, joka oli konserttipianisti. Vuonna 2007 Pettersson sai Puolan tasavallan presidentin myöntämän Puolan ansioritarikunnan viidennen luokan ristin työstään puolalais-ruotsalaisen kulttuuriyhteistyön kehittämiseksi. Hän oli vuodesta 2011 Ruotsin säveltäjäliiton jäsen. Petterssonin teosten joukossa ovat "Ingivelse" ja "Sonatina da camera", jotka Ruotsin eturivin harmonikansoittaja Kallis Bengtsson kantaesitti. Helmikuussa 2012 kantaesitettiin Petterssonin teos "Mysteriet" Varsovan Frédéric Chopin -musiikkiyliopistossa. Hänen ensimmäinen elektroakustinen teoksensa oli "Fear and a Meditation Time".
Vähä-Sompanen (Kouvola)

Vähä-Sompanen on Kymenlaaksossa Kuusankoskella, Voikkaan taajaman koillispuolella sijaitseva umpeen kasvanut lampi. Järvi sijaitsee Mattilan kaupunginosassa, virallisen Sompasen eteläpuolella.
Maantietoa.
Lammen suo on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sillä ei ole enää varsinaista rantaviivaa.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 68,3 metriä mpy.
Riihilampi (Kouvola, Voikkaa)

Riihilampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Kuusankoskella, Voikkaan ja Multamäen välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Lammella on neljä vapaa-ajan asuntoa, ja rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,4 metriä mpy.
Kortelampi (Kouvola)

Kortelampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Kimolassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,1 metriä mpy.
Iso Hakalampi

Iso Hakalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Kimolassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy.
Vähä Hakalampi

Vähä Hakalampi on Kymenlaaksossa Jaalassa, Kimolan ja Iitin Koskenniskan välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy.
Valkialampi (Kouvola, Mooseksenmutka)

Valkialampi tai myös Valkealampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Kimolan luoteispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,2 metriä mpy.
Mukulampi

Mukulampi on Kymessä Iitissä Koskenniskan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,9 metriä mpy.