Jinni

Jinni tai džinni (, "džinn") on arabialaisessa tarustossa ja islaminuskossa esiintyvä henkiolento. Jumala teki jinnit savuttomasta tulesta, kun ihmiset luotiin maasta ja enkelit valosta. Iblis eli Paholainen ei ole langennut enkeli vaan jinni ja pahojen jinnien johtaja. Kaikki jinnit eivät ole pahoja, vaan saattavat ihmisten tapaan olla myös hyviä ja kääntyä islamiin. Muhammed lähetettiin profeetaksi paitsi ihmisille myös jinneille. Jumala ilmoittaa Koraanissa (51:56), että "Olen luonut henkiolennot ja ihmiset vain palvelemaan Itseäni". Koraanissa kerrotaan jinnien kuunnelleen Koraanin lukemista ja polemisoineen sen jälkeen vääräuskoisuutta vastaan (46:29 ja 72:1–15). 
Jinnit voivat päästä Paratiisiin. Siellä ihmiset näkevät jinnit, mutta nämä eivät näe ihmisiä, mikä muuttaa tilanteen päinvastaiseksi maalliseen elämään verrattuna. Jinnit asuvat maan päällä. He voivat omaksua useita ilmenemismuotoja ja esiintyä vaikka käärmeinä.
Jinnit ovat joko miehiä tai naisia ja voivat saada myös lapsia. Muslimeita on askarruttanut, voiko ihminen mennä naimisiin jinnin kanssa. Asiasta annetun fatwan mukaan se ei ole monestakaan syystä luvallista. Jinnien olemassaolon kieltäminen tarkoittaa islamista luopumista, mikä rangaistaan kuolemalla. Islamilainen rukous päätetään tervehdykseen, joka on osoitettu sekä enkeleille, ihmisille että jinneille, jotka ovat rukoilijan vasemmalla tai oikealla puolella.
Vuonna 2012 tehdyn tutkimuksen mukaan muslimit todella uskovat jinneihin. Myöntävästi kysymykseen vastanneita oli Marokossa 86%, Bangladeshissä 84%, Turkissa 63%, Irakissa 55%, Indonesiassa 53% ja Thaimaassa 47%. Vähäisintä usko jinneihin oli Keski-Aasian islamilaisissa maissa eli entisessä Neuvostoliitossa, missä osuus oli vain 15%.
Jinnit perimätiedossa.
Saudi-arabialainen salafismia edustava šeikki Walid on koonnut perimätiedosta jinnejä koskevaa tietoa teokseensa "How to Protect Yourself from the Jinn and Shaytan." 
Olomuodot.
Kirja kertoo Jumalan lähettilään todenneen: "Jinnejä on kolmea tyyppiä, yhdet lentävät siivillään ilmassa, toisen tyyppiset ovat käärmeitä ja skorpioneja, kolmannet asettuvat ja liikkuvat." Profeetta sanoi myös, että jinni voi muuttua käärmeeksi, kuten Israelin lapset Jumalan rangaistuksena muutettiin sioiksi ja apinoiksi. Profeetta sanoi lisäksi: "Jos koirat eivät olisi suku, olisin määrännyt tappamaan kaikki, mutta kavahdin tuhoamasta kokonaista sukua. Voit silti tappaa jokaisen mustan koiran, sillä se on demoni tai edustaa demonia." 
Vaikka jinnit olisivat näkymättömiä, jotkut eläimet voivat nähdä niitä. Profeetan kerrotaan sanoneen: "Kun kuulet aasin kiljuvan, etsi turvaa Jumalalta Saatanaa vastaan, sillä aasi on nähnyt paholaisen."
Asuinpaikat.
Jinnit suosivat autioita paikkoja, jotkut asuvat kaatopaikoilla, mutta muutamat elävät ihmisten keskuudessa. Kaatopaikat ovat suosiossa, koska jinnit syövät ruoantähteitä. Profeetalla oli tapana mennä autiomaahan ja lausua jinneille Koraania sekä opettaa näille islamia. Jinnit viihtyvät myös käymälöissä, minkä takia niihin sisään astuvan tulee Muhammedin esimerkin mukaisesti sanoa: "Pyydän turvaa Jumalalta mies- ja naispuolisia jinnejä vastaan." Profeetta on myös kieltänyt virtsaamasta koloihin ja luoliin. Kun häneltä kysyttiin syytä, Profeetta kertoi sanottavan, että ne ovat jinnien asuinpaikkoja. 
Jos haluaa karkottaa jinnin omasta asunnostaan, on kutsuttava kaksi henkilöä apuun ja lausuttava heidän kanssaan useaan kertaan kolmen päivän aikana loitsu. Loitsussa vedotaan vakavasti jinniin Salomon ja Jumalan nimissä, jotta tämä poistuisi talosta.
Ravinto.
Jotkut uskonoppineet katsovat, että jinnit eivät syö tai juo. Toisten mielestä osa jinneistä syö ja juo. Kolmansien uskonoppineiden mielestä kaikki jinnit syövät ja juovat. Viimeistä näkökantaa tukee Walidin mukaan al-Bukharin kirjaama "hadith": Abu Huraira kantoi Profeetan seurassa vesiruukkua, jota tämä tarvitsi intiimialueidensa pesemiseen. Profeetta pyysi häntä hakemaan tätä varten myös kiviä, mutta ei luita tai eläimen lantaa. Kun Profeetta oli saanut toimensa valmiiksi, Abu Huraira kysyi häneltä luista ja lannasta. Profeetta vastasi: "Ne ovat jinnien ruokaa. Jinnien valtuutettu Nasibinin kaupungista tuli luokseni ja pyysi erittäin kauniisti ruoan tähteitä. Kutsuin avuksi Jumalaa, etteivät he koskaan ohittaisi luita tai eläinten lantaa löytämättä niistä syötävää.
Uskonnolliset velvollisuudet.
Kaikki oppineet katsovat, että jinneillä on uskonnollisia velvollisuuksia. Šeikki Walid katsoo, että jinnien tulee esimerkiksi suorittaa rukoukset ja maksaa zakat -almuvero sekä tehdä pyhiinvaellus. Kaikki, mikä on "haram" (kiellettyä) "šariassa", on kielletty myös jinneiltä. Jotkut jinnit ovat muslimeja, mutta toiset ovat "kafireja" eli monijumalaisia, kristittyjä tai juutalaisia. Uskonoppineet ovat yhtä mieltä siitä, että uskottomat jinnit joutuvat Helvettiin, mutta heillä eri mielipiteitä siitä, pääsevätkö uskovat jinnit Paratiisiin. Al-Hafidin mukaan mielipiteitä on neljä: 1) jinnit pääsevät Paratiisiin, 2) jinnit pääsevät Paratiisin esikartanoihin (mm. imaami al-Malik), 3) he ovat Paratiisin valleilla tai 4) tällaisiin kysymyksiin ei pidä lainkaan vastata. Enemmistö katsoo, että uskovat jinnit pääsevät Paratiisiin, missä heidät voi nähdä, mutta he eivät näe Paratiisin ihmisiä.
Suhtautuminen ihmisiin.
Jinnit pelkäävät ihmisiä yhtä paljon kuin ihmiset jinnejä. Jos näet jinnin, hyökkää sen kimppuun ennen kuin se ehtii, niin saat sen juoksemaan karkuun. Jinnit kadehtivat ihmisiä, ja myös profeetta etsi turvaa jinnien pahalta silmältä. Kun suurat al-Falaq (113) ja an-Nas (114) ilmoitettiin, profeetta turvautui niiden apuun jinnejä vastaan. Ihmisen tulee pukeutua peittävästi myös yksin ollessaan siltä varalta, että jinni näkee hänet.
Avioliitto.
Joidenkin oppineiden mielestä jinnit menevät naimisiin ja saavat lapsia. Toisten mielestä vain osa jinneistä pystyy tähän. Ibn Masud on välittänyt perimätiedon Profeetan sanoista: "Joukko jinnejä on tänään tulossa luokseni kuuntelemaan, kun luen heille Koraania. Heitä on viisitoista veljestä ja serkkua." Uskonoppineet pitävät ihmisen avioliittoa jinnin kanssa yleensä laittomana. Imaami al-Malikilla ei periaatteessa ollut mitään jinnien kanssa avioitumista vastaan, kun jemeniläiset kysyivät sitä häneltä. Hän ei kuitenkaan pitänyt ajatuksesta, että nainen joutuisi kertomaan muille, että hän on jinnin kanssa naimisissa.
Jinnit kääntyivät muslimeiksi.
Ibn Ishaq (myös Ibn Hisham) kertoo, että Muhammed oli palaamassa Tai'fista Mekkaan, kun hän Nakhlassa nousi yöllä rukoilemaan. Seitsemän Nisibiksestä kotoisin olevaa jinniä sattui kulkemaan ohi juuri silloin, ja nämä pysähtyivät kuuntelemaan Muhammedin rukoushetkeä. Kun Muhammed oli lopettanut, jinnit kääntyivät kannoillaan varoittamaan kansaansa, sillä heistä oli tullut muslimeita. 
Jinnit kaunokirjallisuudessa.
"Tuhannen ja yhden yön tarinoiden" suomennoksissa jinneistä käytetään nimitystä "henki". Esimerkiksi "lampun henki" ja "pullon henki" ovat jinnejä, jotka on taikavoimin sidottu lamppuun tai pulloon. Tarinoiden mukaan jinnejä on todella mahdollista maagisesti orjuuttaa ja vangita erilaisiin esineisiin. Tuhannen ja yhden yön tarinoissa jinni on suljettu lamppuun ja sinetöityyn ruukkuun, joka on heitetty mereen. Näin ei tapahdu aina pakolla, vaan jinni voi mennä ruukkuun tai vaikka muovipulloon omasta halustaan. Kyseisessä kertomuskokoelmassa henki nousee lampusta, kun sitä hierotaan, tai ruukusta, kun se avataan. Tämän jälkeen jinni joutuu täyttämään vapauttajansa toiveita — lähes poikkeuksetta kolme kappaletta. Joissakin tarinoissa jinnit esitetään maapallon onnen vartijoiksi.
Jonathan Stroudin teoksessa "Samarkandin amuletti" (ja sen jatko-osissa) on hahmoina jinnejä. Tässä kirjassa taikuri manaa jinnin palvelijakseen tottelemaan käskyjään, ja jos jinni ei tottele, sitä voidaan rangaista. P. B. Kerrin nuortenkirjasarjassa "Lampun lapset" kuvataan jinnien elämää nykyaikaisessa maailmassa.