tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nieminen (Rääkkylä)

Nieminen on kylä Rääkkylässä. Kylässä on lähes 500 asukasta. Kylän keskus on Kompakka. Runsasvetinen kylä sijaitsee kahden järven, Suur-Onkamon ja Oriveden vesistöön kuuluvan Jänisselän välissä. Naapurikylä on Sintsi.
Kylä on Hammaslahti–Rääkkylä-tien eli seututien 484 varrella. Matkaa Rääkkylään on 20 kilometriä, Hammaslahteen 10 kilometriä, Joensuuhun 43 kilometriä ja Kiteelle 40 kilometriä.
Niemisessä on kauppa, jossa on lääkekaappi ja asiamiesposti. Sen pihapiirissä on ekopiste. Kylässä on eri alojen yksityisyrittäjiä, hevostiloja ja maatiloja. Kylässä on ollut saha ja tiilitehdas, jotka suljettiin 1960-luvulla. Kylän keskeinen kokoontumispaikka on Niemisen urheilutalo.
Koulu on lakkautettu. Lapset käyvät Rasivaaran koulussa tai Nivan koulussa. Niemisessä on hautausmaa ja kappeli.
Urheiluseura Niemisen Urheilijat on kyläläisiä yhdistävä seura. Niemisessä toimii nuorisoseura.
Nähtävyyksiä.
Kylän lähellä sijaitsevat Vuoniemen rantojensuojelualue ja Kirkkovuori.
José Manuel Ochotorena

José Manuel Ochotorena Santacruz (s. 16. tammikuuta 1961) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi maalivahtina. Nykyään hän toimii Valencian maalivahtivalmentajana. 
Urallaan Ochotorena pelasi kuudessa seurassa, muun muassa Real Madridissa. Maajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun, vaikkakin hän oli mukana Espanjan joukkueessa MM-kisoissa 1990.
Shirley

Shirley () on englantilaisen kirjailijan Charlotte Brontën kirjoittama romaani vuodelta 1849. Se on Brontën toinen julkaistu romaani. Kirjalla ei ole yhtä selkeää päähenkilöä, vaan se kertoo kahdesta naisesta, Shirley Keeldarista ja Caroline Helstonesta, ja kahdesta miehestä, Robert ja Louis Mooresta. Shirley on rikas, Caroline köyhä, Robert on tehtailija ja kamppailee sodan aiheuttamien ongelmien kanssa, hänen veljensä Louis on Shirleyn entinen kotiopettaja. Teos sijoittuu kirjailijan kotiseudulle Yorkshireen Napoleonin sotien ja luddiittien aikaan. Carolinen hahmon uskotaan perustuvan Brontën sisareen Anneen, joka kuoli Brontën kirjoittaessa kirjaa. Myös Brontën toinen sisar Emily ja veli Branwell kuolivat kirjan kirjoittamisen aikana. 
Ensijulkaisunsa aikaan vuonna 1849 useat arvostelijat pitivät "Shirleyta" pettymyksenä Brontën ensimmäisen ja kehutun teoksen "Kotiopettajattaren romaanin" jälkeen. Myöhemmät arvostelijat ovat kuitenkin kehuneet teoksen feministisyyttä.
Kaarlo Blomstedt

Kaarlo Viljanti Blomstedt (17. toukokuuta 1880 Hämeenlinna – 27. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja arkistonhoitaja. Koulutukseltaan hän oli filosofian tohtori.
Kaarlo Blomstedtin vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Johan Blomstedt ja Alma Josefina Wegelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1902, filosofian maisteriksi 1903 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1921.
Blomstedt oli organisoimassa Suomen arkistolaitosta ja toimi virkamiehenä Kansallisarkistossa vuodesta 1908. Hänet nimitettiin arkivariksi 1917 ja hän tuli arkiston päälliköksi vuonna 1927 (titteli vuodesta 1939 oli valtionarkistonhoitaja). Hän oli puheenjohtajana arkistovaltuuskunnassa 1928−1946, kun maakunta-arkistot perustettiin. Blomstedt oli historian dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1921–1933 ja elämäkertahakuteoksen "Kansallinen elämäkerrasto" päätoimittaja 1928–1934. Hän sai professorin arvon 1933.
Nuoruusvuosinaan Blomstedt opetti historiaa oppikouluissa 1903–1906 sekä 1908–1925 ja käsikirjoitusten lukemista Helsingin yliopistossa 1904–1906, oli Helsingin Sanomien toimituksen jäsen 1906–1911 ja toimi "Historiallisen Aikakauskirjan" toimitussihteerinä 1903–1906, Valvojan toimitussihteerinä 1913–1915 sekä Maailmanhistorian toimitussihteerinä 1912–1921. Hän oli mukana myös Nuorsuomalaisen Puolueen hallinnossa 1905–1908.
Blomstedt oli Ylioppilaiden Keskusteluseuran puheenjohtajana 1904–1905, Etelä-Pohjalaisen Osakunnan kuraattorina 1907–1908, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 1907–1908, sekä Historiallisen Yhdistyksen sihteerinä 1903–1905 ja Kasvatusopillisen Yhdistyksen sihteerinä 1908–1912. Blomstedt kuului moniin arkistokomiteoihin ja oli puheenjohtajana valtion komiteassa, joka valmisteli arkistojen vaihtoa Suomen ja Venäjän välillä 1924. Blomstedt kävi Itävalta-Unkarissa tutkimassa sanomalehtioloja sekä harjoitti arkistotutkimuksia Ruotsissa.
Blomstedtin tieteellinen tuotanto keskittyy lähes kokonaan Hornin sukuun ja Suomen 1500-luvun historiaan.
Francisco López Alfaro

Francisco Javier López Alfaro, useammin vain Francisco (s. 1. marraskuuta 1962) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. 
Urallaan López pelasi Sevillassa ja Espanyolissa. Maajoukkueessa hän pelasi 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. López oli mukana Espanjan kokoonpanossa kaksissa arvokisoissa, EM-kisoissa 1984 ja MM-kisoissa 1986.
Arthur Lowe

Arthur Lowe (22. syyskuuta 1915 – 15. huhtikuuta 1982) oli englantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan kapteeni George Mainwaringin roolista BBC:n tilannekomediasarjassa "Ruutiukot".
Lowe syntyi Hayfieldissä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Lähi-idässä. Sodan jälkeen hän esiintyi aktiivisti sekä elokuvissa, että näyttämöllä. Vuosina 1968–1965 hän esitti Leonard Swindleytä Granada Televisionin saippuasarjassa "Coronation Street". Vuosina 1968–1977 Lowe esiintyi komediasarjassa "Ruutiukot".
Vuonna 1973 Lowe sai BAFTA-palkinnon roolistaan elokuvassa "Onnenpoika".
Richard O’Sullivan

Richard O'Sullivan (s. 7. toukokuuta 1944) on brittiläinen näyttelijä. Hän on saavuttanut mainetta rooleillaan useissa televisiosarjoissa (mm. "Man About the House", 1973–1976) ja elokuvissa. 
Saatuaan vuonna 2003 aivoverenkiertohäiriön O'Sullivan pääsi tuettuun asumiseen.
American Gangster (albumi)

American Gangster on Jay Z:n kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2007.
Albumia myytiin ensimmäisellä viikolla 425,861 -kappaletta, joten se sijoittui Billboard 200 -listan ykköspaikalle. Rolling Stone -lehti valitsi albumin vuoden 2007 parhaaksi albumiksi. Vuonna 2009 albumi oli myynyt jo 2 miljoonaa kappaletta.
Paula Wilcox

Paula Wilcox (s. 13. joulukuuta 1949) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa 1970-luvun televisiosarjassa "Man About the House". 
Wilcox tunnetaan myös teatterista.
Sally Thomsett

Sally Thomsett (s. 3. huhtikuuta 1950) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Aseman lapset" ("The Railway Children", 1970) ja "Olkikoirat" ("Straw Dogs", 1971). Hän sai "Aseman lapset" -elokuvasta lupaavimman nuoren tulokkaan Bafta-ehdokkuuden. 
Thomsett esiintyi vakituisena tähtenä myös 39 jaksossa tilannekomediassa "Man About the House" (1973–1976).
Sheila Fearn

Sheila Fearn (s. 3. lokakuuta 1940) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa "The Likely Lads" (1964–1966), "Whatever Happened to the Likely Lads?" (1973–1974) ja "George and Mildred" (1976–1980).
Reinhold Hausen

Reinhold Theodor Hausen (9. lokakuuta 1850 Sund – 8. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja arkistonhoitaja. Hän on Suomen merkittävin lähdejulkaisujen toimittaja.
Elämäkerta.
Hausenin vanhemmat olivat sotilaslääkäri, valtioneuvos Karl Magnus Hausen ja Julia Aejmelaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1869 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1876, maisteriksi 1877 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1881.
Hausen oli valtionarkistonhoitajana 1883–1916. Hän joutui eromaan poliittisista syistä julkaistuaan Suomen sodan (1808–1809) lähteitä käsitelleen kokoelman. Julkaisun kaikki kappaleet takavarikoitiin. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Mihail Borovitinov uhkasi Hausenia maastakarkotuksella ja eläkkeen menetyksellä, jollei hän itse eroaisi.
Hausen teki useita historiallis-arkeologisia tutkimuksia, vaikkei hänellä ollut minkäänlaista arkeologista koulutusta. Hän suoritti kaivauksia Kökarin luostarissa (1867–1869), Naantalin luostarissa (1872–1873) ja Kuusiston piispanlinnassa (1877 ja 1879).
Hausen pyrki yhdistämään historialliset ja arkeologiset lähteet.
Vuonna 1890 Hausen julkaisi teoksen "Registrum Ecclesiæ" eli Turun tuomiokirkon Mustankirjan. Se on tärkein yksittäinen kopiokirja, jossa on jäljennöksiä Turun tuomiokirkon omaisuutta koskevista kirjeistä ja asiakirjoista. Kirja on saanut nimensä kannen mustasta nahasta.
Vuonna 1910 julkaistiin ensimmäinen osa sarjasta, josta tuli Suomen nykyinen keskiajantutkimuksen uranuurtaja: "Finlands medeltidsurkunder". Viidentoista vuoden aikana Hausen julkaisi vielä seitsemän osaa. Työn vaikutus tutkimukselle on merkittävä; vuodesta 1935 alkaen historiantutkijoilla oli pääsy keskeisiin asiakirjoihin, ja he pystyivät tällä tavoin kiinnittämään hypoteesinsä lähteisiin.
Hausen oli varhainen valokuvauksen harrastaja. Häneltä on säilynyt tuhansien valokuvien kokoinen kuvasto. Hausen aloitti kuvaamisen jo 1860-luvulla. Varhaiset kuvat painottuvat antikvaariseen kenttätyöhön, pääkohteina Kastelholman ja Kuusiston linnanrauniot. 1860–1870-luvulta säilynyt tuotanto on suomalaisten kuvaajien joukossa laajin. Hausen kuuluu myös vanhojen asiakirjojen valokuvaamisen uranuurtajiin. Hän kuvasi myös maisemia sekä kansatieteellisiä aiheita. Kuvia on aikanaan julkaistu mm. Suomi-aiheisissa kuvateoksissa. Hausen toimi Helsingin kaupunkikuvan tallentamiseksi. Hän pani hankkeen alulle Gustaf Nyströmin kanssa, ohjasi Signe Branderin dokumentointityötä vuodesta 1906 lähtien ja kuvasi itsekin noin 100 kaupunkinäkymää.
Joe Cipriano

Joe Cipriano (oik. David Joseph Cipriano, s. 8. syyskuuta 1954 Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on toiminut kuuluttajaäänenä monille suurille televisiokanaville, kuten NBC:lle ja FOXille.
Ura.
Cipriano toimi aluksi DJ:nä kotikaupunkinsa radioasemalla Waterburyssä ollessaan vielä high schoolissa. Koulun jälkeen hän meni työskentelemään Washingtoniin NBC:lle, sekä radiokanavalle WKYS FM. Samalla Cipriano tapasi vaimonsa, joka työskenteli samassa rakennuksessa WRC AM radiokanavalle. Pari muutti vuonna 1980 Los Angelesiin, jossa Cipriano työskenteli aluksi radiokanaville KHTZ, KKHR ja KIIS FM ennen kuin hänen uransa kuuluttajana sai alkunsa. Vuonna 1988 Ciprianosta tuli FOXin kuuluttajaääni, sekä vuonna 1997 CBS:n. Lisäksi hän toimii myös mainosäänenä samoille kanaville Food Networkin ja useiden muiden televisiokanavien ohella. Cipriano oli myös mukana kuuluttaja äänenä televisiosarjoissa Saman katon alla, Surface, Identity ja Thank God You're Here vuosien 2005–2007 aikana.
Vuonna 2005 hän oli CBS:llä esitetyn Emmy-gaalan kuuluttaja äänenä ja vuotta myöhemmin Cipriano oli NBC:llä Primetime Emmy -palkinto gaalan kuuluttajaäänenä, jossa Conan O'Brien toimi gaalan isäntänä. Hän kuulutti myös kolme kertaa Grammy-gaaloja vuosina 2000–2002.
Vapaa-ajalla.
Cipriano asuu yhdessä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Beverly Hillsissä. Hän harrastaa vapaa-ajallaan tennistä.
Nils Erik Villstrand

Nils Erik Villstrand (s. 24. toukokuuta 1952 Purmo) on suomalainen historioitsija ja filosofian tohtori (1992). Villstrand työskenteli vuosina 1993–1996 Svenska litteratursällskapetin arkistossa ja oli vuosina 1996–2000 museonjohtajana Pohjanmaan museossa. Vuonna 2000 hänet nimitettiin Åbo Akademin Pohjoismaiden historian professoriksi. 
Tutkijana Villstrand on ollut kiinnostunut varsinkin varhaismodernista ajasta Ruotsin valtakunnassa, 1500-, 1600- ja 1700-luvuista sekä Pohjanmaan historiasta. Monet hänen tutkimuksensa, muun muassa väitöskirja "Anpassning eller protest: Om utskrivningarna av fotfolk till den svenska krigsmakten på 1600-talet" (1992), käsittelevät valtiovaltaa suurvalta-ajan Ruotsissa. 
Vuonna 2009 Villstrandilta ilmestyi Svenska litteratursällskapetin julkaisemassa Sarjassa "Suomen ruotsalainen historia" samaa ajanjaksoa käsittelevä yleisesitys "Riksdelen: Stormakt och rikssprängning 1560–1812", joka suomennettiin vuonna 2012 nimellä "Valtakunnanosa: Suurvalta ja valtakunnan hajoaminen 1560–1812". Hän on kirjoittanut myös Åbo Akademin historian, ja teoskokonaisuuden ensimmäinen osa "Åbo Akademi i sin början 1918–1945" sai Svenska litteratursällskapetin palkinnon keväällä 2020.
Olive Riley

Olive Riley (20. lokakuuta 1899 – 12. heinäkuuta 2008) oli australialainen julkisuuden henkilö. Hänen maineensa perustuu hänen henkiseen vireyteensä hyvin korkeassa iässä. Hän oli myös maailman iäkkäin bloggaaja.
Riley syntyi Broken Hillissä. Hän oli naimisissa kahdesti ja sai kolme lasta. 
Iäkkään Rileyn tukena oli hänen ystävänsä Michael Rubbo, joka ohjasi hänestä kertovan dokumenttielokuvan "All About Olive" (2004).
Yrjö Blomstedt (historioitsija)

Yrjö Reinhold Emanuel Blomstedt (25. maaliskuuta 1926 Helsinki – 13. huhtikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen historioitsija, koulutukseltaan filosofian tohtori 1958. Hän osallistui ylioppilaspolitiikkaan. Hän oli 1960–1964 Suomen historian dosentti Helsingin yliopistossa ja hoiti 1964–1974 oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professuuria. Myöhemmin hänet nimitettiin Suomen ja Skandinavian historian professoriksi, ja hän toimi virassa 1974–1990. Hän toimi sekä historian laitoksen esimiehenä että Historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1979–1984.
Elämä.
Blomstedt toimitti monia kulttuuriaikakauskirjoja. Hän oli "Genoksen" päätoimittaja 1951–1952, 1956–1957, 1961–1970, "Valvojan" 1965–1968, "Suomalainen Suomi-Valvojan" 1969 ja "Ajan" 1970–1972.
Blomstedt oli kiinnostunut sukututkimuksesta. Hän oli useasti Genealogiska Samfundetin puheenjohtaja. Hän julkaisi henkilöhistoriallisia teoksia, kuten elämäkerrat J. A. Ehrenströmistä ja K. J. Ståhlbergista, sekä oikeushistoriallisia tutkimuksia. Hän laati myös Kansallis-Osake-Pankin historian ensimmäisen osan.
Blomstedt toimi pitkään Suomen Kulttuurirahaston kannatusyhdistyksen ja säätiön hallintoelimissä. Hän kuului myös Huhtamäki-yhtymän, Kajaani Oy:n, Oy Mainos-TV-Reklam Ab:n (MTV) sekä WSOY:n hallintoneuvostoihin, toimi 1980-luvulla Pankkiiriliike Keitele &amp; Tommila Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana.
Blomstedtin vanhemmat olivat arkkitehdit Pauli E. Blomstedt ja Märtha Blomstedt o.s. von Willebrandt. Kaksi hänen setäänsä, Aulis Blomstedt ja Jussi Jalas, olivat Jean Sibeliuksen vävyjä.
Kari Tarkiainen

Kari Valtteri Tarkiainen (s. 14. kesäkuuta 1938 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja virkamies, filosofian tohtori 1974. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 2010. 
Elämä ja ura.
Tarkiainen on tehnyt uraa arkistolaitoksissa Ruotsissa ja Suomessa. Vuodesta 1971 hän toimi pitkään Ruotsin valtionarkistossa, jossa hän oli ensimmäinen arkistonhoitaja ("förste arkivarie") 1978–1982 ja 1984–1992 sekä arkistoneuvos ("arkivråd") 1992–1996. Hän oli Nordiska museetin arkistopäällikkö 1982–1984. Hän työskenteli uransa päätteeksi Suomen arkistolaitoksen pääjohtajana ja valtionarkistonhoitajana 1996–2003.
Tarkiainen on keskiajan ja varhaisen uuden ajan asiantuntija, joka on kirjoittanut yleisesityksiä kulttuuri- ja sosiaalihistorian alalta sekä elämäkertoja. Hän kuuluu historiantutkijana Eino Jutikkalan (Helsinki) ja Sten Carlssonin (Uppsala) koulukuntiin. Hän on tutkinut Venäjä-kuvaa Ruotsissa väitöskirjassa "Vår Gamble Arffiende Ryssen" (1974) ja kiteyttänyt havaintonsa tästä aiheesta teokseen "Moskoviten" (2017, suomenkielinen laitos "Moskovalainen" 2022), kirjoittanut elämäkerrat Mikael Agricolasta (1985, Viljo Tarkiaisen käsikirjoituksen pohjalta) ja Magnus Jacob Alopaeuksesta (1985). Hänen merkittävimpiä töitään ovat laaja historiateos "Finnarnas historia i Sverige 1–2" (1990–1993), joka valaisee suomalaisten panosta Ruotsin yhteiskuntaan keskiajalta toisen maailmansodan aikaan. Toinen suuri teos on monografia "Sveriges Österland. Från forntiden till Gustav Vasa" (2008, suomeksi "Ruotsin Itämaa" 2010), joka käsittelee Ruotsin merkitystä Suomelle, sen keskeisiä kysymyksiä Suomen historiassa, muuttoliikettä, hallinnon kehitystä, suomen ja ruotsin kielten välisiä suhteita. Viron Ruotsin-ajan historiasta hän on kirjoittanut teoksen "Provinsen bortom havet" (2013) yhdessä puolisonsa, virolaisen historiantutkijan Ülle Tarkiaisen (os. Liitoja) kanssa.
Tarkiainen on myös ollut kiinnostunut kaunokirjallisuudesta, mikä näkyy muun muassa teoksesta "Paavo Haavikko, modernisternas furste" (1997), elämäkerrallisesta pienoisromaanista "Särjetty sinetti" (2000), esseekokoelmasta "Januksen kahdet kasvot" (2003) sekä byrokratiasatiirista "Varjojen valtakunta" (2008). Hänen muistelmansa "Sade puhui latinaa" (2019) ovat kulttuurihistoriallinen kuvaus tekijänsä vaiheista hänen kolmessa kotimaassaan Suomessa, Ruotsissa ja Virossa.
Perhe.
Kari Tarkiaisen isoisä oli kirjallisuudentutkija Viljo Tarkiainen ja isoäiti oli kirjailija Maria Jotuni, joista molemmista hän on kirjoittanut elämäkerran. Hänen setänsä oli valtiotieteilijä Tuttu Tarkiainen ja veljensä runoilija Lauri Tarkiainen.
Intelsat

Intelsat, Ltd. on maailman suurin tietoliikennesatelliittiyhtiö, jonka liiketoiminta perustuu linkkikapasiteetin vuokraukseen. 
Historiaa.
Intelsat perustettiin vuonna 1964 valtioiden väliseksi organisaatioksi nimellä International Telecommunications Satellite Organization, josta INTELSAT on lyhenne. Tässä organisaatiossa Yhdysvalloilla ja yhdysvaltalaisilla satelliittien valmistajilla oli määräysvalta, ja organisaatio toimi monopolina länsimaiden mannertenvälisessä satelliittitietoliikenteessä. 
Vuonna 2001 Intelsat yksityistettiin. Sillä on omistuksessa tai vuokralla 51 tietoliikennesatelliittia. Vuonna 2007 BC Partners -yhtiö osti 76 prosenttia Intelsatin osakekannasta. Sen kotipaikka on Washington, DC.
Vuonna 2010 Intelsatiin kohdistettiin syytöksiä kilpailun vääristämisestä myös Yhdysvalloissa.
Intelsat 33e tuhoutui GEO-kiertoradallaan 19. lokakuuta 2024.
Satelliitit.
Alla olevat taulukot ovat englanninkielisen Wikin mukaan epätäydellisiä. Satellite Coverage Map (HTML)
Tilattuja satelliitteja.
Alla olevan taulukon ristiriitaiset tiedot johtuvat eri lähteiden (mm. engl. Wikipedia) tietojen eroavuuksista:
Vuonna 2011 laukaistua New Dawn -satelliittia on lännessä kutsuttu Afrikan ensimmäiseksi yksityiseksi satelliitiksi, mutta se on itse asiassa yhdysvaltalainen satelliitti ja penetraatio syntyvälle markkinalle.
Max Lorenz (jalkapalloilija)

Max Lorenz (9. elokuuta 1939 Bremen, Saksa – 24. lokakuuta 2025) oli saksalainen jalkapalloilija.
Hän edusti Länsi-Saksan maajoukkuetta vuosien 1966 ja 1970 MM-kilpailuissa.
Sidney J. Furie

Sidney J. Furie (s. 28. helmikuuta 1933) on kanadalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan kansainvälisesti muun muassa elokuvasta "" (1987).
Elokuvallaan "Salaisen agentin kansio" (1965) Furie voitti Baftan ja sai lisäksi Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla.
Juhani Rajalin

Juhani Rajalin (s. 1967) on suomalainen teatterinäyttelijä ja ääninäyttelijä, joka on toiminut muun muassa vuodesta 1993 lähtien äänikirjojen lukijana, sekä vuodesta 1999 lähtien Yle Importissa dokumenttien lukijana ja animaatioiden dubbaajana. Hän esiintyi Vaasan kaupunginteatterissa vuosina 1994–1996.
Rajalin opiskeli näyttelemistä Voionmaan opistolla vuosina 1991–1992 ja laulamista Vaasan Kuula-opistossa vuosina 1995–1999. Hän opiskeli myös Lappeenrannan Musiikkiopistossa vuosina 2000–2002 ja esiintyi samalla Lappeenrannan kaupunginteatterissa. Hän on esiintynyt useissa sivurooleissa saippuasarjassa "Salatut elämät" vuonna 2004 esittäen kahdessa jaksossa hypnotisoija Esko Mäkistä, myöhemmin tuotantokaudella 2008-2009 Juulia Aution lääkäriä Kujalaa sekä 2012 Joonatan Sievisen lääkäriä Siposta.
Klaus Fichtel

Klaus Fichtel (s. 19. marraskuuta 1944 Castrop-Rauxel, Saksa) on entinen saksalainen jalkapalloilija.
Fichtel on vanhin Bundesliigassa pelannut jalkapalloilija. Hän pelasi 43 vuoden ja 183 päivän ikäisenä 21. toukokuuta 1988 Werder Bremeniä vastaan Schalke 04:n kotiottelussa, joka päätyi 4–1-tappioon. Hän lopetti uransa, kun Schalke putosi maan pääsarjasta, ja hänen saldokseen Bundesliigassa tuli 552 ottelua ja 14 maalia. Lisäksi hän pelasi 42 ottelua 2. Bundesliigassa Werder Bremenin paidassa yhtenä neljästä seurassa viettämässään vuodesta.
Maajoukkuetasolla Fichtel edusti Länsi-Saksaa 23 kertaa neljän vuoden aikana (1967–1971) ja teki yhden maalin Skotlantia vastaan vuonna 1969. Hän pelasi Länsi-Saksan maajoukkueessa vuoden 1970 MM-kisoissa. Hänen mukanaolonsa Bundesliigaskandaalissa vuosina 1970–1971 päätti hänen maajoukkueuransa.
Bob Balaban

Robert Elmer ”Bob” Balaban (s. 16. elokuuta 1945 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Kolmannen asteen yhteys" (1977), "Pelon kasvot" (1990), "Harry pala palalta" (1997), "Lady in the Water" (2006) ja "The Monuments Men" (2013). 
Balaban esiintyi Robert Altmanin elokuvassa "Gosford Park" (2001), jonka hän myös tuotti. Hän on ollut ehdolla Tony- ja Oscar-palkintojen saajaksi.
Kelly Macdonald

Kelly Macdonald (s. 23. helmikuuta 1976 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä.
Macdonald on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Trainspotting" (1996), "Gosford Park" (2001), "Nanny McPhee – satumainen lastenvahti" (2005), "Menetetty maa" (2007) ja "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2" (2011). Lisäksi hän on näytellyt vuodesta 2010 HBO:n "Boardwalk Empire" -televisiosarjassa. Macdonald on mukana "Line of Duty" -poliisisarjan kuudennella tuotantokaudella (2021).
Vuonna 2006 Macdonald voitti Emmy-palkinnon sivuroolistaan televisioelokuvassa "Tyttö kahvilassa" ("The Girl in the Café", 2005). Vuonna 2011 hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi myös "Boardwalk Empiren" sivuroolistaan. Lisäksi Macdonald on ollut ehdolla muun muassa BAFTA- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi. 
Macdonald on naimisissa Travis-yhtyeen basisti Dougie Paynen kanssa. Heillä on kaksi poikaa.
Dougie Payne

Douglas "Dougie" Payne (s. 14. marraskuuta 1972 Glasgow) on brittiläinen basisti. Hänet tunnetaan työstä yhtyeessä Travis.
Payne meni vuonna 2003 naimisiin näyttelijä Kelly Macdonaldin kanssa. Parin ensimmäinen lapsi syntyi 2008.
Jussi Ekström

Jussi Ekström (s. 25. lokakuuta 1988 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän Veikkausliigaa Vaasan Palloseurassa kausina 2007 ja 2008.
Lykurgos (Arkadia)

Lykurgos (, ) oli Nemean kuningas ja Aleoksen ja Neiarian poika ja siten Augen ja Kefeuksen veli. Hänen vaimonsa Kleofyle tai Eurynome synnytti hänelle Amfidamaan, Epokhoksen, Ankaioksen ja Iasoksen.
Lykurgos oli tunnettu siitä, että hän tappoi Areithooksen keihäällään kapeassa käytävässä. Hän saavutti itse korkean iän, mutta hänen kuolemansa jälkeen valta siirtyi pois hänen suvultaan hänen poikiensa kuoltua jo häntä aiemmin.
Folding@home

Folding@home on hajautetun laskennan projekti, joka hyödyntää henkilökohtaisten tietokoneiden ylijäämäistä laskenta-aikaa tutkiakseen proteiinien muodostamia kolmiulotteisia rakenteita, erityisesti niiden laskostumista laskennallisen kemian metodein. Projekti käynnistettiin 1. lokakuuta 2000 Stanfordin yliopistolla ja sitä johtaa Vijay Pande. Folding@home on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman laajimpana hajautetun laskennan projektina.
Molekyylisimulaatiota suorittavan ohjelman voi kuka tahansa asentaa omalle tietokoneelleen ja tällä tavoin olla mukana projektissa. Ohjelma hakee kerta toisensa jälkeen Folding@homen palvelimelta työyksikön, jota se käsittelee muutamista tunneista muutamiin päiviin, ja lopulta palauttaa tuloksen palvelimelle. Projektin tulokset auttavat muun muassa tautien tutkimuksessa, kuten Parkinsonin tauti ja Alzheimerin tauti. Projektin tulokset auttavat myös koronavirusten kuten COVID-19 tutkimuksessa.
Helmikuussa 2009 projektin käytössä oli yli viiden petaflopsin edestä laskentatehoa.
Tavallisen tietokoneen prosessorilla ajettavan ohjelman lisäksi Folding@homen asiakasohjelmasta on myös muunnelmat Nvidian ja ATI:n näytönohjaimille, jotka kykenevät peräti kymmenkertaiseen laskutehoon. Sen lisäksi moniydinprosessorien kapasiteetti voidaan hyödyntää kokonaan. Elokuusta 2006 aina joulukuuhun 2012 PlayStation 3 -pelikonsolia pystyi hyödyntämään Folding@homen apuna, "Life with Playstation"-ohjelmalla.
Käyttäjä pystyy seuraamaan työyksikkönsä valmistumista sekä tietokoneelta että projektin internetsivuilta. Sen jälkeen kun projekti julkaistiin, sen avulla on tuotettu 129 tieteellistä artikkelia tai tutkimusta, jotka ovat nähtävissä projektin nettisivuilla.
Park Ju-yeong

Park Chu-Young ("Myös Park Joo-Young tai Park Ju-yeong", s. 10. heinäkuuta 1985 Daegu) on eteläkorealainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet valittiin Aasian vuoden nuoreksi pelaajaksi vuonna 2004. 
Seurajoukkueura.
Ju-yeong on edustanut seuratasolla muun muassa Englannin Valioliigan Arsenalia ja espanjalaista Celta Vigoa.
Maajoukkueura.
Maajoukkueessa Ju-yeong on pelannut 61 ottelua, joissa hän on tehnyt 25 maalia. Hän edusti maataan MM-kisoissa 2006 ja pelasi joukkueen viimeisessä alkulohko-ottelussa avauskokoonpanossa. Hänet valittiin myös vuoden 2010 MM-kisoihin, joissa hän teki oman maalin Argentiinaa vastaan. Ju-yeong on kunnostautunut maajoukkueissa etenkin viimeistelyssä, sillä hän on tehnyt aikuisissa maalin keskimäärin noin joka kolmannessa ottelussa. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa luku oli vielä kovempi, jopa 1,9 maalia ottelua kohden.
Reijo Ruokanen

Reijo Väinö Tapani Ruokanen (s. 22. maaliskuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt päätoimittajana muun muassa "Ilta-Sanomissa", "Talouselämässä" ja "Tekniikan Maailmassa".
Ruokanen kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemen keskustan lukiosta 1979 ja pääsi opiskelemaan metsäekonomiaa Helsingin yliopistoon. Tuttu "Iltalehden" toimituspäällikkö pyysi kirjoittamisesta kiinnostunutta metsätieteiden ylioppilasta töihin lehteen, josta oli juuri irtisanoutunut kaksi politiikan toimittajaa. Ruokanen aloitti "Iltalehden" toimituksessa 1988. Lehden Berliinin kirjeenvaihtajana hän työskenteli 1992–1995 ennen siirtymistään MTV:n ajankohtaistoimitukseen vuosiksi 1996–1998. Iltalehden ja MTV:n yhteisenä kirjeenvaihtajana Lontoossa hän toimi 1998–2003. Ruokanen palasi kotimaahan 2003 Iltalehden toimituspäälliköksi ja hoiti sitä tehtävää siihen asti kunnes siirtyi vuosiksi 2007–2010 Ilta-Sanomien päätoimittajaksi.
Ruokanen toimi "Talouselämä-, Fakta-" ja "Markkinointi &amp; Mainonta" -lehtien päätoimittajana Talentumissa syyskuusta 2010 vuoteen 2016. Syyskuun 2016 alussa hän siirtyi Otavamediaan "Tekniikan Maailman" päätoimittajaksi ja toimi myöhemmin myös muiden Otavamedian erikoislehtien, kuten "Veneen" ja "Kipparin" päätoimittajana. Hän jätti tehtävänsä Otavamediassa lokakuussa 2024.
Ruokanen on toiminut televisio-ohjelma Pressiklubin vaihtuvana journalistijäsenenä.
Rambo (videopeli)

Rambo () on Pack-In-Videon kehittämä ja Acclaimin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin NES:lle Japanissa joulukuussa 1987 ja Pohjois-Amerikassa toukokuussa 1988. Peli perustuu elokuvaan "Rambo – taistelija 2".
Pelaaminen.
Vaikka kansikuvassa näytetään John Rambon ampuvan kuten elokuvissa, pelin alussa kuitenkin taistellaan enimmäkseen käärmeitä, hämähäkkejä ja muita eläimiä vastaan. Sen jälkeen siirrytään hitaasti taistelemaan ihmisiä vastaan paremmilla ammuksilla. Rambon ensisijainen ase pelissä on puukko.
Natalia Tena

Natalia Gastiain Tena (s. 1. marraskuuta 1984 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Nymphadora Tonksin roolista Harry Potter -elokuvasarjassa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Poika" (2002) ja "Mrs. Henderson esittää" (2005). Vuosina 2011–2016 Tena näytteli Osha-nimistä villinaista "Game of Thrones" -televisiosarjassa.
Tena syntyi Lontoossa espanjalaisille vanhemmille, joten hän oppi sujuvasti sekä englannin että espanjan kielen. Hän osoittautui varhain myös musikaalisesti lahjakkaaksi.
Willi Schulz

Willi Schulz (s. 4. lokakuuta 1938 Bochum, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija.
Schulz pelasi ensimmäisen maaottelunsa yhteensä 66 ottelusta Länsi-Saksan paidassa jo vuonna 1959, jolloin hän oli vielä amatööri ja pelasi alasarjajoukkue Union Günnigfeldissä. Vuonna 1960 hän siirtyi FC Schalke 04:n riveihin, joista kolmena ensimmäisenä vuonna sarjataso oli Oberliga West, ja vuodesta 1963 Bundesliiga, jolloin sarja perustettiin. Vuonna 1965 Schulz siirtyi Hamburger SV:n paitaan, jossa hän pelasi uransa loppuun asti lopettaen uransa vuonna 1973.
Schulz edusti Länsi-Saksaa vuosien 1962, 1966 ja 1970 MM-kilpailuissa.
Sarah Solemani

Sarah Solemani on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa tilannekomediasarjasta "Becky ja Steve" ("Him &amp; Her").
Solemanilla on puoliksi persialaiset ja juutalaiset sukujuuret. Hänen varhaisiin rooleihinsa kuuluu elokuva "Mrs. Henderson esittää" (2005), jossa hän esiintyi kolmantena Cambridgen-vuotenaan opiskellessaan politiikkaa. Jo ennen yliopisto-opintoja hän näytteli West Endin "Miehuuskoe"-näytelmässä.
Amir Hossein Sadeqi

Amir Hossein Sadeqi (s. 6. syyskuuta 1981 Teheran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut suurimman osan seurajoukkueurastaan Esteghlal FC:ssä. 
Maajoukkueessa Sadeqi on pelannut yhdeksän ottelua mutta ei ole tehnyt niissä yhtäkään maalia. Hän kuului Iranin joukkueeseen MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt siellä pelaamaan.
Baotian

Baotian, täydelliseltä nimeltään Jiangmen Sino-Hongkong Baotian Motorcycle Industrial Co., Ltd, on kiinalainen moottoripyörä-, mopo-, mönkijä-, skootteri- ja sähköpyörävalmistaja, joka aloitti toimintansa 1994. Kaikki yhtiön valmistamat moottoriajoneuvot valmistetaan vientiin; yritys vie tuotteitaan yli 100 maahan. Yrityksen kotipaikka on Guangdongin maakunnan Jiangmen.
Tehdaspinta-ala on kaksitoista hehtaaria. Valmistettavien ajoneuvojen moottoreiden kuutiotilavuudet ovat 49, 125 ja 150 kuutiosenttimetriä. Erilaisia mopo-, moottoripyörä- ja sähköpyörämalleja on tuotannossa yli 80. Tehdas valmistaa päivittäin noin 1 700 mopoa ja moottoripyörää. 
Baotian on Suomen myydyimpiä moposkootterimerkejä. SBaotian-mopoja myydään myös RockSpeed-, Milan-, Ecobike- ja Solifer-nimisinä.
Elke Sommer

Elke Sommer (s. 5. marraskuuta 1940) on saksalainen näyttelijä, malli, laulaja ja taidemaalari. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Laukaus pimeässä" (1964) ja "Carry On Behind" (1975). Lisäksi rooli elokuvassa "Takaa-ajettuna" (1963) toi hänelle Golden Globen.
Kielitaitoinen Sommer työskenteli näyttelijänä useissa maissa ja monilla kielillä. Hän on levyttänyt monia lauluja ja esittänyt kuvataidettaan myös yksityisnäyttelyissä.
Kääpiöpallokala

Kääpiöpallokala ("Carinotetraodon travancoricus") on pienikokoinen makean veden pallokalalaji. Sitä on aiemmin kutsuttu suomeksi myös sinipallokalaksi.
Koko ja ulkonäkö.
Kääpiöpallokala jää alle kaksi ja puoli senttiä pitkäksi; se on pallokalalajeista pienikokoisin. Lajin pohjaväri on kellertävä, ja kylkiä ja selkää kuvioivat tummanvihreät läikät. Aikuisella koiraalla on silmien ympärillä juovia, ikään kuin huoliryppyjä. Koiraan vatsassa kulkee tumma viiva leuasta pyrstöön. Stressaantuneilla tai nuorilla yksilöillä näiden värituntomerkkien erottaminen on tavallistakin vaikeampaa. 
Alkuperä.
Kääpiöpallokala on endeeminen laji Intiassa Pamba-joessa Keralan osavaltiossa. Toisin kuin useimmat pallokalalajit, se ei elä meri- eikä murtovedessä.
Käyttäytyminen.
Kääpiöpallokalakoiraat voivat olla aggressiivisia toisilleen, varsinkin kutuaikana. Niinpä niitä pidetään tyypillisesti haaremeina, joissa on yhden koiraan lisäksi kaksi tai kolme naarasta. Kääpiöpallokaloja ei suositella huntueväisten kalojen seuraan, sillä varsinkin nälissään ne nyppivät muiden kalojen eviä. Kääpiöpallokala on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö kiusallisia pieniä kotiloita. Kääpiöpallokala ei tarvitse erikoisruokavaliota, sillä sen hampaat eivät kasva samalla tavalla kuin muilla pallokaloilla.
Vesiolot ja ravinto.
Kääpiöpallokala elää luonnossa jokivedessä. Akvaariossa se tarvitsee suolatonta, melko pehmeää vettä, jonka pH on 6,5–7,5 ja lämpötila 24–28 °C. Pienen kokonsa vuoksi kääpiöpallokalahaaremi sopii jo 40-litraiseen akvaarioon. Isompaan akvaarioon voi jo laittaa useampia uroksia.
Kääpiöpallokala syö pienikokoisia eläviä tai pakastettuja eläimiä. Moni yksilö ei huoli akvaariokalojen hiutaleruokaa lainkaan, eikä hiutaleruoka muutoinkaan riitä pallokalojen ainoaksi ravinnoksi.
Sylva Koscina

Sylva Koscina, alun perin Silva Košćina (22. elokuuta 1933 – 26. joulukuuta 1994), oli kroatialainen näyttelijä. Hän loi kansainvälisen uran, jonka aikana hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Voittamaton Herkules" (1958), "Herkules ja Lyydian kuningatar" (1960) ja "Vaarallisempia kuin miehet" (1966). 
Koscina kuoli Roomassa 61-vuotiaana.
Richard Johnson

Richard Johnson (30. heinäkuuta 1927 – 5. kesäkuuta 2015) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Yö kauhujen talossa" (1963), "Khartum" (1966), "Vaarallisempia kuin miehet" (1966) ja "Zombie läskinsyöjät" (1979). 
Johnson opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja palveli laivastossa toisessa maailmansodassa. Hänellä oli 1960-luvulla lyhyt avioliitto näyttelijä Kim Novakin kanssa. Hän sai muista avioliitoistaan kolme lasta. 
Johnson kieltäytyi aikoinaan ensimmäisen James Bondin roolista elokuvassa "Salainen agentti 007 ja tohtori No" (1962).
Rya Kihlstedt

Rya Kihlstedt (s. 23. heinäkuuta 1970 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "She Creature", "Hudson River Blues" ja "Yksin kotona 3" sekä televisiosarjoissa "Dexter" ja "Nashville".
Kihlstedt valmistui vuonna 1991 Skidmore Collegen teatterilinjalta. Hänellä on kaksi lasta (s. 1999 ja 2001) näyttelijämiehensä Gil Bellowsin kanssa.
Olek Krupa

Olek Krupa (s. 18. maaliskuuta 1947 Rybnik, Puola) on puolalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Timanttikyttä" ja "Yksin kotona 3".
Kiinan kommunistisen puolueen keskussotilaskomissio

Kiinan kommunistisen puolueen keskussotilaskomissio () on Kiinan kansantasavallan Kansan vapautusarmeijan hallitseva elin. Kiinan puolustusministeri ei päätä juuri lainkaan armeijan asioista ja on käytännössä koko keskussotilaskomission alin virka. Hätätilanteissa keskussotilaskomission käskyt voivat mennä ristiin Kiinan kommunistisen puolueen oman keskussotilaskomission kanssa.
Keskussotilaskomissio vastaa lähes kaikista kiinan sotilastoimista sekä takaa puolueen kontrollin asevoimissa.
Punapyrstöpallokala

Punapyrstöpallokala ("Carinotetraodon irrubesco") on pienikokoinen makean veden pallokalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Punapyrstöpallokala jää alle neljä ja puoli senttiä pitkäksi. Sen vartalo on väriltään samean ruskean-siniharmaa, mutta pyrstö ja silmät ovat tomaatinpunaiset. Koiras on tasaisemman värinen kuin naaras. Harjapallokala ("Carinotetraodon lorteti") ja muut punasilmäiset pallokalalajit ovat varsin saman näköisiä.
Alkuperä.
Punapyrstöpallokaloja on tavattu luonnossa Sumatralla ja Länsi-Kalimantanin provinssissa Indonesiassa.
Käyttäytyminen.
Punapyrstöpallokalat ovat yleensä ujoja ja rauhallisia kaloja, joita on pidetty seura-akvaarioissa nopealiikkeisten lajien kuten tetrojen kanssa. Silti jotkut yksilöt voivat näykkiä muiden kalojen eviä. Aggressiivisuus on yleisintä uudessa ympäristössä kahden ensimmäisen viikon aikana.
Ravinto.
Punapyrstöpallokala syö elävää ja pakastettua lihapitoista ruokaa, esimerkiksi surviaisentoukkia.
Francesco Rutelli

Francesco Rutelli (s. 14. kesäkuuta 1954 Rooma) on italialainen poliitikko, joka oli Romano Prodin toisen hallituksen kulttuuri- ja turismiministeri 2006-2008. Hän oli Rooman pormestarina 1993-2001. Vuoden 2001 vaaleissa Rutelli oli Oliivipuukoalition pääministeriehdokas. Francesco Rutelli oli Europarlamentin jäsen 1999-2004. 2009 hän erosi Demokraattisesta puolueesta ja perusti Alleanza per l'Italia -puolueen.
Koura (Nurmo)

Koura on kylä Seinäjoen itäosassa, Etelä-Pohjanmaalla. Ennen Nurmon, Seinäjoen ja Ylistaron kuntaliitosta Koura kuului vuoteen 2009 asti Nurmon kuntaan. Kylä sijaitsee valtatie 18:n varrella. 
Koura kehittyi 1800-luvun lopussa liikenneyhteyksiensä ansoista suhteellisen tiivisti asutetuksi alueeksi. Vuoden 2022 lopussa Kourassa asui 342 asukasta. Kourassa sijaitsee muun muassa 1920-luvulla perustettu E. S. Lahtinen Oy:n (Esla) potkukelkkatehdas, vuonna 2023 avattu kyläkauppa, ryhmäperhepäivähoitopaikka ja alakoulu. Kouran urheilutoiminnasta vastaa Kouran Louhi, joka järjestää vuosittaisia yleisurheilukilpailuja.
Historia.
Vaikka Nurmossa ei tiettävästi ole ollut rautakautista asutusta, Kourasta on löydetty rautakautinen hautaröykkiö.
Kouraa alettiin asuttaa 1700-luvulla Nurmon talojen perustaessa sinne torppia. Torppariasutus keskittyi etenkin Nurmonjoen ja Kuorasluoman varteen. Kouran sijainti teiden, junaradan ja Nurmonjoen risteyksessä johti teollisuuden ja tiiviin kylämäisen asutuksen kehitykseen 1800-luvun lopulla. Torpparien määrä pitäjässä alkoi pienentyä ja itsenäisten talojen määrä kasvaa vuosisadan vaihteessa.
1900-vuosisadan alkupuolella Kourasta oli kasvanut pitäjänsä suurin taajama etenkin sahatoimintansa ja liikenneyhteyksiensä ansioista. Kouran saha aloitti toimintansa vuonna 1913, ja laajimmillaan sen toiminta oli 1920-luvulla, jolloin siellä valmistettiin lautojen ja lankkujen lisäksi puuhiiltä, tervaa, tärpättiä ja pikiöljyä. Sahatavaraa kuljetettiin rautateitse sekä Pohjanlahden satamiin että etelään. Kouran koulu aloitti toimintansa vuonna 1917 aiemmin rukoushuoneena käytetyssä rakennuksessa, joka oli peruja Kourassa 1900-luvun alussa vahvasti vaikuttaneesta vapaakirkollisesta herätyksestä. Vuonna 1928 sen toiminta siirtyi uuteen koulurakennukseen. Samana vuonna Kouraan perustettiin E. S. Lahtinen Oy:n (Esla) perheyritys, joka on maailman suurin potkukelkkatehdas. Ensimmäinen kyläkauppa Kouraan oli perustettu 1800-luvun lopussa, ja 1940–1960-luvuilla kylässä toimi samanaikaisesti neljä kauppaa.
Toisen maailmansodan yhteydessä Kourassa oli lottatoimintaa ja talkoohengessä rakennettu Lottatalo, jota käytti myös suojeluskunta. Nurmoon perustettiin myös asutustiloja. Jälleenrakennuskaudella alueella rakennettiin paljon uutta rakennuskantaa. 1950-luvun jälkeinen pientilojen katoaminen ja niiden peltojen metsittyminen näkyi Kouran pohjoisosassa. Vuosituhanteen vaihdetta lähestyessä paikallinen teollinen ja kauppatoiminta alkoi vähentyä. Sahatoiminnan lakattua 1980-luvulla monet rakennukset jäivät pois käytöstä.
Vuonna 2009 Koura, muun Nurmon kunnan mukana, liitettiin osaksi Seinäjokea.
Kulttuuriympäristöä.
Kuitulan vanha torppa sekä Lakki-Sussunmäen alue, joka yhdistää vanhempaa työläisasusta ja jälleenrakennuskauden taloja, ovat määritelty maakunnallisesti merkittäviksi kulttuuriympäristön kohteiksi. Kourassa sijaitsee myös muun muassa joitakin pohjalaistaloja.
Nimi.
Alueen nimeksi oli tarkoitus antaa alun perin Kuoras, mutta virkamiesten tekemän virheen vuoksi nimeksi tuli Koura. Kuoras annettiin myöhemmin suurtilastoalueen nimeksi, johon kuuluu Kouran lisäksi tilastoalueet Viitalankylä ja Ylijoki.
Team Rosberg

Team Rosberg on saksalainen kilpa-autotalli, jonka Keke Rosberg perusti vuonna 1994. Tallin toisena johtana toimii saksalainen Arno Zensen. Talli kilpailee nykyään vakioautosarja DTM:ssä. Aiemmin talli on kilpaillut ADAC GT Masters ja FIA GT3 Championship -sarjoissa ja on aikaisemmin kilpaillut erilaisissa formulaluokissa, kuten Formula 3:ssa ja A1 Grand Prix'ssa. Team Rosbergilla on Rosbergin itsensä lisäksi kilpaillut muun muassa hänen poikansa Nico Rosberg.
Kaudella 2019 tallin DTM-kuljettajina toimivat René Rast ja Jamie Green.
Lothar Emmerich

Lothar ”Emma” Emmerich (29. marraskuuta 1941 Dortmund, Saksa – 13. elokuuta 2003 Hemer, Saksa) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Emmerich voitti urallaan Bundesliigan maalikuninkuuden kahdesti, kausina 1965–1966 ja 1966–1967, Dortmundissa pelatessaan. Kaudella 1969–1970 hän voitti Belgian liigan maalikuninkuuden Beerschotin riveissä.
Emmerich oli mukana Länsi-Saksan maajoukkueessa vuoden 1966 MM-kilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua ja teki maalin lohkovaiheessa Espanjaa vastaan. Yhteensä Emmerich pelasi viisi A-maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hänen viimeiseksi maaottelukseen jäi Englantia vastaan pelattu hävitty MM-loppuottelu.
Emmerich kuoli 61-vuotiaana keuhkosyöpään.
Mallow

Mallow () on Irlannissa sijaitseva kaupunki. Se on Corkin kreivikunnan pohjoisosan hallinnollinen pääkaupunki. 
Mallow’ta kutsutaan myös "Munsterin risteykseksi".
Mallow on perustettu aikanaan kylpyläkaupungiksi, ja se oli suosittu terveyslomakohde 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Kaupungin mineraalivettä pullotettiin ja myytiin Corkiin.
Move Your Car

 
"Move Your Car" on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin vuonna 1995 heidän albumilaan "Life on a Plate". Kappaleen nimellä julkaistiin myöhemmin single ja musiikkivideo.
Kappale "Entrance at Rudebrook" julkaistiin myöhemmin heidän albumillaan "For Monkeys", ja "An Elf and His Zippo" kokoelmaleyllä "The Melancholy Collection".
Timo Tapaninen

Timo Jukka ”Törrö” Tapaninen on suomalainen kitaristi ja säveltäjä. Hänet tunnetaan erityisesti Popeda-yhtyeestä, jossa hän vaikutti vuosina 1986–1990. Ennen Popedaa Tapaninen kuului rhythm and bluesia soittaneeseen Ramblers-yhtyeeseen vuosina 1980–1984. Kuusamossa syntynyt Tapaninen soitti bändin vuonna 1982 julkaistulla toisella albumilla "Talkin' 'bout Ramblers" sekä muutamalla singlellä. Tapaninen on saanut tämän yhtyeen johdosta vankan maineen blues- ja rhythm'n'blues-muusikkona.
1990-luvulla Timo Tapaninen on soittanut omassa yhtyeessään Sininen Rytmiluu, jolta on ilmestynyt kaksi albumia: "Puuhevosten maa" (1991) nimellä Törrö ja Sininen Rytmiluu sekä "Pimeyttä ja väriä" (1995).
Laulaja Nelli Milan on Timo Tapanisen tytär.
The Story of My Life

The Story of My Life on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin vuonna 1995 heidän albumillaan "Life on a Plate". Kappaleesta on julkaistu myös single ja musiikkivideo.
Kappaleet ”9 to 5” ja ”Dragster” julkaistiin myöhemmin yhtyeen kokoelma-albumilla The Melancholy Collection.
Yleistä kappaleesta.
”The Story of My Life” edustaa punk rockia ja ska punkia. Kappaleen humoristisissa sanoituksissa kerrotaan ruoasta ja kasvissyöjänä olemisesta. Kappale julkaistiin "Life on a Plate" -albumin kuudentena kappaleena.
Godby

Godby on kylä ja taajama Ahvenanmaalla. Godbyn kylä sijaitsee vain Finströmin kunnassa, mutta Godbyn taajama ulottuu myös Jomalan kunnan puolelle. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 1 352 asukasta, joista Finströmissä asui 971 ja Jomalan puolella 234 henkilöä. Vuonna 2014 Godbyn kylässä oli 927 asukasta.
Godbyn taajamassa sijaitsee sairaala, terveyskeskus, koulu ja merkittävä osa lähiseudun asukkaiden palveluista. Etäisyys Maarianhaminaan on noin 16 kilometriä. Godbyssä on Ahvenanmaan sisäisten pääteiden 2 ja 4 risteys.
Kylässä käytiin Godbyn taistelu sisällissodan aikana vuonna 1918.
Lozin’ Must

"Lozin' Must" on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin vuonna 1997 heidän albumillaan "For Monkeys". Kappale oli myös levyn ainoa, josta tehtiin single ja musiikkivideo, tosin kappaleesta ”Twenty Two” julkaistiin single vain Australiassa.
Kappaleet "Israelites" ja "Vixen" on julkaistu myöhemmin kokoelma-albumilla "The Melancholy Collection".
Yleistä kappaleista.
”Lozin' Must” edustaa nopeatempoista punk rockia. Kappaleen sanoitukset kertovat minäkertojasta, joka on tulossa hulluksi.
Vastaanotto.
”Lozin' Must” ylsi parhaimmillaan Ruotsin virallisen singlelistan sijalle 29, pysyen listalla yhteensä 5 viikkoa.
Héctor Enrique

Héctor Adolfo Enrique (s. 26. huhtikuuta 1962 Lanús, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut Enrique voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja pelasi täyden ajan Argentiinan 3–2-voittoon päättyneessä loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan.
Héctor "El Negro" Enrique pelasi suurimman osan urastaan River Platessa (1980-90), jossa hän myös saavutti uransa suurimmat saavutukset. Menestyksekkäin vuosi oli 1986 jolloin Enrique voitti Argentiinan mestaruuden, Copa Libertadoresin, Intercontinental Cupin ja maailmanmestaruuden. Enrique pelasi Argentiinassa vielä Deportivo Españolissa ja kotikaupunkinsa Club Atlético Lanúsissa kunnes siirtyi Japaniin, jossa hän pelasi Tosu Futuresin ja FPI Hamamatsun joukkueissa. Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa Héctor Enrique pelasi vuosina 1986-89.
Héctor Enriquen veli Carlos oli myös jalkapalloilija.
Tampereen työväentalo

Tampereen työväentalo, tunnettu myös nimellä Puistotorni, on Tampereella Hämeenpuiston ja Hallituskadun kulmauksessa sijaitseva työväentalo. Se vihittiin käyttöön marraskuussa 1900 ja rakennusta on sen jälkeen laajennettu useita kertoja. Tampereen työväentalossa toimii nykyään Tampereen Työväen Teatterin sekä kokous- ja kongressikeskus Puistotornin lisäksi sosialidemokraattisten paikallisjärjestöjen toimistoja, Tampereen yliopiston viestinnän, median ja teatterin yksikön tiloja, juhlasali Konsu, kaksi ravintolaa ja muita yrityksiä. Lisäksi rakennuksessa toimi Lenin-museo vuosina 1946-2024. Talon omistaa Tampereen Työväenyhdistys. Samalla tontilla sijaitsee myös vuonna 1985 valmistunut Tampereen Työväen Teatterin rakennus. 
Historia.
Työväentalo rakennuksena.
Tampereen työväenyhdistys osti tontin Hämeenpuiston ja Hallituskadun kulmauksesta jo vuonna 1889. Paikalla sijainnut vanha puurakenteinen kansakoulu remontoitiin työväentaloksi arkkitehti Georg Schreckin suunnitelmien mukaan ja vihittiin uuteen käyttöön syyskuussa 1890. Tilanpuutteen vuoksi päätettiin rakentaa uusi kivirakenteinen työväentalo, joka valmistui vuonna 1900. Arkkitehti Heikki Tiitolan suunnittelema rakennus oli aluksi vain kolmikerroksinen. Vuonna 1905 sitä laajennettiin Lambert Petterssonin piirtämällä juhlasalilla, joka tuli talossa neljä vuotta aikaisemmin aloittaneen Tampereen Työväen Teatterin käyttöön. Kaksi vuotta myöhemmin työväentaloa päätettiin jälleen laajentaa. Tuolloin järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voittajaksi selvisi rakennusmestari Heikki Kaartisen ehdotus. Hankkeen toteutus kuitenkin viivästyi rahapulan vuoksi ja se valmistui vasta 1912, jolloin alkuperäistä kivitaloa korotettiin ja sen jatkeeksi Hämeenpuiston ja Hallituskadun kulmaan tehtiin viisikerroksinen uudisrakennus. Samalla Tiitolan uusrenessanssityyli vaihtui nykyiseen jugendiin.
Vuonna 1930 kulmarakennus korotettiin kahdeksankerroksiseksi ja samalla Hallituskadun puolelle valmistui viisikerroksinen lisäsiipi, johon sijoittuivat ravintola sekä konserttisali Konsu. Nämä muutostyöt suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer. Vuonna 1985 työväentalon yhteyteen valmistui Tampereen Työväen Teatterin uusi teatterirakennus, jonka jälkeen taloa saneerattiin useassa eri vaiheessa vuoteen 1992 saakka. Vuonna 2012 kulmarakennuksen kuudes ja kahdeksas kerros muutettiin kokouskäyttöön soveltuviksi. Samalla otettiin käyttöön nimitys Puistotorni ja tiloja alettiin vuokrata erilaisten kokousten ja muiden yleisötapahtumien pitopaikaksi.
Työväentalo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1991.
Tapahtumia.
Tampereen työväentalolla on järjestetty lukuisia suomalaisen työväenliikkeen kannalta merkittäviä tapahtumia, kuten useita SDP:n puoluekokouksia sekä muun muassa ensimmäinen yleinen torpparikokous vuonna 1906. Venäjän sosialidemokraattinen työväenpuolue puolestaan piti nykyisen Lenin-museon tiloissa salaisen konferenssin joulukuussa 1905. Se tunnetaan erityisesti Vladimir Leninin ja Josif Stalinin ensitapaamisesta.
Nikolai Morilov

Nikolai Sergejevitš Morilov (, s. 11. elokuuta 1986 Perm) on venäläinen maastohiihtäjä, sprintin MM-mitalisti.
Morilov saavutti Strynin nuorten MM-kilpailuista 2004 pronssia 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailusta. Hän osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokisoihin Sapporon MM-kisoissa 2007, missä hän saavutti parisprintistä hopeaa Vasili Rotševin kanssa heidän hävittyään voittaja Italialle kirikamppailussa – pronssijoukkue Tšekki hävisi kärkikaksikolle noin sekunnin. Hän sijoittui lisäksi henkilökohtaisen perinteisen tyylin sprintin 20:nneksi. Liberecin MM-hiihdoissa 2009 Morilov otti sprintissä pronssia. Vancouverin olympialaisissa 2010 Morilov oli parisprintissä pronssilla Aleksei Petuhovin kanssa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kahdeksas.
Morilov hiihti ensimmäisen maailmancup-kisansa joulukuussa 2004. Hän voitti Tour de Ski -sarjaan kuuluneen vapaan tyylin sprintin Prahassa 30. joulukuuta 2007. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2009. Seuraavalla kaudella hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Rybinskissä sekä parisprintin Düsseldorfissa ja Rybinskissä. Kaudella 2011–2012 Morilov sijoittui toiseksi Roglan ja Szklarska Poręban vapaan hiihtotavan sprinteissä. Hän voitti parisprintin Milanossa ja Tour de Skin vapaan hiihtotavan sprintin Toblachissa. Sprintticupin kokonaispisteissä hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2012–2013 hän voitti parisprintin Liberecissä.