tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Israelin 162. divisioona

Israelin 162. divisioona on panssaroitu divisioona. Se tunnetaan myös Utzvat Ha'Barzelin ryhmänä. Se on vakinaisessa palveluksessa oleva panssaridivisioona, joka kuuluu keskiseen maanpuolustusalueeseen.
Divisioonan komentajana toimii prikaatikenraali Moti Baruh. Vaikka divisioona kuuluu keskiseen maanpuolustusalueeseen, se osallistui Libanonin taisteluihin heinä-elokuussa 2006 eteläisen Libanonin keskisellä rintamalohkolla ja Bint Jbeilista pohjoiseen. Divisioonan tavoitteena oli hyökätä Litani-joelle saakka ja erottaa Hizbollahin hallitsema alue Keski-Libanonista.
FH Hafnarfjörður

FH Hafnarfjörður () on vuonna 1929 perustettu islantilainen jalkapalloseura. Sen kotikaupunki on Hafnarfjörður ja kotistadion on nimeltään "Kaplakriki", jonne mahtuu 3000 katsojaa. 
Vuonna 1935 FH fuusioitui Haukar Hafnarfjörðurin kanssa, jolloin nimeksi tuli ÍBH. Fuusio on purettu, ja nimellä FH on joukkue saavuttanut viime vuosina menestystä. 
Joukkueen peliasuun kuuluu kotiotteluissa valkoinen paita, mustat housut ja valkoiset sukat. Vieraspeliasu on tarvittaessa kokosininen. 
FH on voittanut Islannin mestaruuden vuosina 2004-2006, 2008-2009 sekä 2012. Se on osallistunut UEFA Cupiin 2004-2005, jolloin pudotti jatkosta skotlantilaisen Dunfermlinen. 
Joukkueen tähtiä ovat olleet Tryggvi Guðmundsson ja Allan Borgvardt.
Heinrich Neuhaus

Heinrich Neuhaus [noi-] (, 12. huhtikuuta 1888 Jelisavetgrad (nyk. Kropyvnytskyi), Ukraina – 10. lokakuuta 1964 Moskova) oli neuvostoliittolainen pianisti ja pianonsoitonopettaja vuodesta 1920 Kiovan konservatoriossa ja 1922 Moskovan konservatoriossa. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Emil Gilels, Radu Lupu, Svjatoslav Richter ja Erik Tawaststjerna.
Neuhausin isä oli saksalainen, äiti puolalainen. Myös hänen sisarensa Natalia Neuhaus oli pianisti.
P/E-luku

P/E-luku () eli voittokerroin on tunnusluku, joka ilmaisee osakeyhtiön hinnan ja tuloksen suhdetta. P/E-tunnusluku käsitetään usein niin, että kuinka monta vuotta kestää, että yritys tuottaa voittoa siihen sijoitetun rahan verran. P viittaa tarkasteluhetken osakkeen hintaan, mutta E:tä käytetään vaihtelevasti. Osa käyttää E:nä edellisen tilikauden osakekohtaista tulosta, osa käyttää edellisten neljän neljänneksen osakekohtaista tulosta ja osa käyttää ennustettua tulevan tilikauden osakekohtaista tulosta. Osa puhdistaa E:stä kertaluontoiset erät.
Yleisesti ottaen tasaista tulosta tekevillä yrityksillä on perinteisesti matalampi P/E-luku ja kasvuyhtiöillä korkeampi, koska niillä E:n arvellaan tulevaisuudessa nousevan.
P/E-luku lasketaan jakamalla osakkeen hinta osakekohtaisella tuloksella (osakekurssi/osakekohtainen tulos). Samaan päästään myös, jos jaetaan koko yrityksen arvo (mcap = "market capitalization") koko yrityksen (netto-)tuloksella.
P/E-luvut antavat osviittaa lähinnä siitä, mihin markkinoilla uskotaan. P/E-luvun käyttö osakkeiden hintaa arvioitaessa on ongelmallinen – etenkin koska yhtiöt tekevät vain harvoin tasaista tulosta vuodesta toiseen. Alhainen p/e voi johtua halvan hinnan sijaan siitä, etteivät markkinat usko yhtiön tulevaisuuteen. Toisaalta kasvuyhtiöissä korkea p/e voi olla hyvinkin perusteltu, sillä silloin yhtiön arvo perustuu tulevien vuosien tuotto-odotuksiin. Nyrkkisääntönä on että p/e:tä kannattaa käyttää vain vertailtaessa saman toimialan yhtiöitä keskenään. Lisäksi p/e-luku ei kerro mitään yhtiön taseesta (esim. velkaantuneisuudesta tai vakavaraisuudesta).
Tunnuslukua voi käyttää kohtalaisen hyvin koko osakemarkkinoiden tulevien tuottojen ennustamiseen. Jos markkinoiden p/e on korkealla, se ennustaa alhaisia osaketuottoja (osakemarkkinoiden yliarvostus). Hyvää sijoituskohdetta etsittäessä parempi onkin seurata yrityksen osinkotuottoa, sillä se on historian valossa selittänyt suurimman osan sijoituskohteen tuotosta (prof. Hannu Kahra Taloustaitolehti 11/2010)
Alhaisen P/E-luvun osakkeita kutsutaan toisinaan nimellä arvo-osake ja korkean P/E:n osakkeita vastaavasti nimellä kasvuosake.
E/P-luku.
E/P-luku eli tulostuotto on P/E-luvun käänteisluku. Se kuvaa tuloksen suhdetta pörssikurssiin. Tulostuotto on pieni, jos yritys tuottaa heikosti.
E/P-luku voidaan ilmoittaa prosentteina eli tulostuottoprosenttina. Sijoittaja voi verrata osakkeen tulostuottoprosenttia esimerkiksi korkoprosenttiin.
E/P-luvun etu on, että sitä voidaan käyttää myös yhtiöille, joiden tulos on hyvin pieni tai negatiivinen.
Alonzo Church

Alonzo Church (14. kesäkuuta 1903 Washington – 11. elokuuta 1995 Hudson, Ohio) oli yhdysvaltalainen matemaatikko. Church on teoreettisen tietojenkäsittelytieteen perustajia. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1924 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Göttingenin yliopistossa, sekä opetti Princetonissa (1929–1967) ja Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (1967–1990).
Church tunnetaan ennen kaikkea Churchin–Turingin teesistä ja lambdakalkyylin kehittämisestä.
Mineralnyje Vody

Mineralnyje Vody () on kylpyläkaupunki Stavropolin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kumajoen ja Rostov-na-Donun ja Bakun välisen rautatien risteyksessä.
Kaupungin asukasluku on 76 728 (2010). Kaupunki on noin 140 000 asukkaan Mineralnyje Vodyn piirin hallinnollinen keskus, ja muodostaa suurimman piiriin siihen kuuluvan kaupunkiasutuksen.
Mineralnyje Vodyssa on useita mineraalivesilähteitä Kaukasuksen pohjoisjuurilla. Kaupungin lentokenttä (MRV) palvelee myös muita Kaukasian lomakohteita.
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet

Sichuanin isopandan rauhoitusalueet () sijaitsevat Sichuanin maakunnassa, Kiinassa. Niissä elää yli 30 prosenttia maailman isopandoista. Alue on laajuudeltaan 924 500 hehtaaria ja käsittää seitsemän luonnonsuojelualuetta ja yhdeksän maisemapuistoa Quinglain ja Jiajin vuoristoissa. Isopandan lisäksi rauhoitusalue on myös harvinaisten kultapandan, lumileopardin ja puuleopardin suojapaikka. Kaikkiaaan siellä on havaittu 109 nisäkäslajia (yli 20 % kaikista kiinalaisista nisäkkäistä). Alue on tärkeä kotoperäisten lintulajien keskittymä, ja siellä on tavattu 365 lintulajia, joista 300 pesimälajeja. Alue on kuitenkin erityisen tärkeä kasviston kannalta, sillä se on yksi maailman lauhkean vyöhykkeen kasvistooltaan rikkaimmista paikoista, ja siellä on havaittu ylu 5000 kasvilajia. Merkittäviä ryhmiä ovat esimerkiksi magnoliat, bambut, alppiruusut ja orkideat. Alue on satojen perinteisten lääkekasvien suojapaikka ja geenipankki. Monet niistä ovat nyt uhanalaisia.
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2006.
Samuel Taylor Coleridge

Samuel Taylor Coleridge (21. lokakuuta 1772 Ottery St. Mary, Devon, Englanti – 25. heinäkuuta 1834 Highgate, Englanti) oli englantilainen runoilija, kirjallisuuskriitikko ja filosofi, joka oli ystävänsä William Wordsworthin kanssa yksi englantilaisen romantiikan perustajia. Lisäksi hän oli yksi niin kutsutuista Englannin järvialueen runoilijoista. Hänet tunnetaan parhaiten runoistaan "Kublai-kaani" sekä "Vanhan merimiehen tarina" ("The Rime of the Ancient Mariner") sekä merkittävimmästä proosateoksestaan "Biographia Literaria".
Coleridgen isä oli pappi, ja poikakin oli vanhemmiten vakaumukseltaan uskonnollinen, vaikka hän nuorempana oli äärimmäisen radikaali ja vastusti dogmiuskoa. Hänen ihanteensa oli John Milton. Opiskellessaan Cambridgen yliopistossa hän tutustui Robert Southeyhin, joka sai hänet radikalisoitumaan. Yhdessä he kirjoittivat näytelmän "The Fall of Robespierre" (1794) ja suunnittelivat kahdentoista avioparin yhteistä kommuunia Pennsylvaniaan. Tätä tarkoitusta varten he itse valitsivat aviopuolisoikseen sisarukset. Tämä pienyhteisö sai sittemmin nimen lakistit ("lakists"), johon kuului kolme järvikoulun runoilijaa, Southey, Coleridge ja Wordsworth. Nimi Järvikoulu juontuu siitä, että he kaikki viettivät osan elämästään Cumberlandin järvien rannoilla. Yhteistä heille oli myös se, että he nuoruudessaan ihailivat Ranskan vallankumouksen aatteita. Coleridgen runoelmat ovat haaveellisia kuvauksia täynnä hehkuvaa tunnetta ja mystillistä luonnonihailua. 
Coleridgen pääteokset ovat runoelmat "Christabel" ja "The Ancient Mariner". Lisäksi on hänen runotuotteistaan mainittava romanssi "Genevieve", rajun ylevä rapsodia "Fire, Famine and Slaughter" ja draama "Remorse". Pienet runonsa hän on julkaissut kolmena kokoelmana: "Juvenile poems", "Sibylline Leaves" ja "Miscellanous Poems". Elämäänsä ja kirjallista toimintaansa Coleridge on kuvannut teoksessa "Biographical sketches of my literary life and opinions". Coleridge opiskeli vuosina 1798–1800 Göttingenissä saksalaista kirjallisuutta ja välitti sen tuntemusta englantilaisille. Hän käänsi Friedrich Schilleriä englanniksi.
Yinxu

Yinxu () on Shang-dynastian muinainen pääkaupunki. Sen jäänteitä on löydetty sijaitsi Henanin maakunnasta, nykyisen Anyangin prefektuuritason kaupungin alueelta, esimerkiksi aivan kaupungin pohjoispuolelta Xiaotunin kylän alueelta. Yinxu toimi Kiinan pääkaupunkina 1500-luvulta eaa. aina 1200-luvulle eaa. Rauniot keksittiin vasta 1900-luvulla oraakkeliluiden löydön ansiosta. Yinxu sisällytettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2006. 
Oraakkeliluista on löydetty yli 5 000 yksittäistä kiinalaista kirjoitusmerkkiä, joista noin 1 700 on luettavasti tunnistettu. Tämä ns. oraakkelinluukirjoitus on vanhin löydetty esimerkki kiinalaisista kirjoitusmerkeistä.
Vuonna 1976 arkeologit löysivät lähistöltä ryöstämättömän haudan, joka kuului Fu Haolle, kuningas Wu Dingin vaimolle. Haudassa oli noin 2 000 esinettä, mm. 468 pronssiastiaa, 750 jade-esinettä, 560 luuta ja yli 110 (jalo)kiveä tai puolijalokiveä.
Puuhapuisto Veijari

Puuhapuisto Veijari on Saarijärven Kolkanlahdessa sijaitseva seikkailupuisto. Se tunnettiin ennen nimellä Saarijärven Vesieläinpuisto.
Puisto avattiin vuonna 1988. Alueen suunnittelusta vastasi saarijärveläinen arkkitehti Jouko Berg. Nimi muutettiin vuonna 2012 Puuhapuisto Veijariksi, kun kohteen omistaja vaihtui. Kohteen omisti Saarijärven Vesieläinpuisto Oy, joka oli lähes kokonaisuudessaan Saarijärven kaupungin omistama osakeyhtiö. Alueen rakennukset ja liiketoiminnot oli vuokrattu Kurun Lomasaari Oy:lle, jonka toiminnasta vastasivat Elina ja Sami Krook.
Matkailukohde rakennettiin alueella olevan Kappelilammen ympärille. Paikallinen eläinlääkäri Veikko Ikkala käynnisti 1960-luvun keskivaiheilla lohen kasvatus- ja myyntitoiminnan. Hän myös kokeili alueella porojen kasvatusta, mikä ei onnistunut paikallisissa olosuhteissa. Nykyisen puiston vesialueet on laajennettu muokkaamalla alkuperäisen puron ympäristöä. Alueen Tenavapihan keskellä sijaitseva ns. Punainen tupa on alun perin eläinlääkäri Ikkalan rakentama asuintalo.
Puuhapuisto Veijarin ollessa auki kesällä siellä voi käydä katsomassa erilaisia eläimiä, kuten lampaita ja jäniksiä. Puuhapuisto Veijarissa on myös Akvaario, jossa on useita kalalajeja, sekä Eläintalo jossa asustelee lähinnä matelijoita. Puuhapuistosta löytyy myös Pieneläintalo, jossa asustelee muun muassa jäniksiä ja jyrsijöitä. 
Puuhapuistoa voisi kuvailla Saarijärven "omatoimihuvipuistoksi". Siellä on monenlaisia ulkoilma-aktiviteetteja, kuten uimaranta ja kanootteja, sekä useampi pomppulinna ja rinnepompputalo.
Robert Sobukwe

Robert Mangaliso Sobukwe (5. joulukuuta 1924 – 27. helmikuuta 1978) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka perusti Pan Africanist Congress -puolueen.
Sobukwe opiskeli ensin opettajaksi, sitten kauppaopistossa. Vuonna 1947 saamansa stipendin turvin hän saattoi kirjautua Fort Haren yliopistoon, missä hän luki englantia, xhosaa ja hallintotieteitä, ja palasi nuoruuden kiinnostuksensa kirjallisuuden pariin. Yliopistossa hän aktivoitui myös poliittisesti.
Sobukwe oli aluksi ANC:n jäsen, mutta hän erosi järjestöstä vuonna 1957 afrikkalaisnationalististen näkemystensä vuoksi. ANC oli valmis rotujenväliseen yhteistyöhön, kun Sobukwen mielestä vallan Etelä-Afrikassa piti olla mustien afrikkalaisten käsissä.
Sobukwe valittiin vasta perustetun PAC:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi vuonna 1959. Vuonna 1960 Sobukwe pidätettiin passilakien vastaisen mielenosoituksen johdosta ja tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Rangaistuksen täytyttyä Sobukwe pidätettiin välittömästi uudelleen uuden lain perusteella, joka antoi poliisille valtuuden pitää ketä tahansa pidätettynä 180 päivää kerrallaan ilman syytettä tai oikeutta tavata lakimiestä. Hänet pidettiin vangittuna lain perusteella seuraavan kuuden vuoden ajan. Vapauduttuaan vuonna 1969 hänet lähetettiin maan sisäiseen maanpakoon Kimberleyhin, jossa hän menehtyi vuonna 1978 keuhkosyöpään.
Thaye Dorje

Trinley Thaye Dorje (s. 6. toukokuuta 1983 Lhasa, Tiibet) on monien seuraajiensa tunnustama 17. karmapa ja johtaa Karma-kagyü-koulukuntaa, joka on yksi Tiibetin buddhalaisuuden neljästä pääkoulukunnasta.
Trinlay Thaye Dorje syntyi Mipham Rinpochen ja Dechen Wangmon pojaksi. Mipham Rinpoche on eräs Nyingmapa-linjan tärkeä lama ja Dechen Wangmo on Lingin kuningas Gesarista periytyvän aatelisen perheen tytär. Poika alkoi 1½-vuotiaana kertoa ihmisille olevansa Karmapa. (17. Karmapan tunnistuksesta on erimielisyyksiä. Katso Karmapa-konflikti)
Maaliskuussa 1994, Thaye Dorje ja hänen perheensä pakenivat Tiibetistä Nepaliin ja sitten Intiaan, jossa Shamar Rinpoche tunnisti hänet virallisesti 17. Karmapaksi.
Seuraavaksi Thaye Dorje aloitti intensiivisen monastisen koulutuksen. Hän sai harjoitusta ja välityksiä buddhalaiseen filosofiaan ja harjoituksiin eräiltä parhaimmilta eläviltä tiibetiläisen ja intialaisen buddhalaisuuden oppineilta ja mestareilta. Hänen opettajiinsa on kuulunut 14. Shamar Rinpoche, professori Sempa Dorje ja Khenpo Chödrak Tenphel. Sen jälkeen 14. Shamarpa julisti Thaye Dorjen Vidhyaharaksi (tiedon haltijaksi) joulukuussa 2003 Karmapa International Buddhist Institutessa.
Perinteisen buddhalaisen koulutuksen lisäksi Thaye Dorje on saanut länsimaista koulutusta englantilaisilta ja australialaisilta opettajilta ja intensiivisen johdatuksen länsimaiseen filosofiaan Washingtonin ja Leen yliopiston professorilta Harrison Pembertonilta Yhdysvalloissa.
Thaye Dorje asuu nykyisin Kalimpongissa Intiassa, jossa hän jatkaa perusteellista perinteistä koulutusta, joka vaaditaan Karmapa-tittelin haltijalta. 17. toukokuuta 2006 Thaye Dorje nimitettiin virallisesti 16. Karmapan, Ranjung Rigpe Dorjen, lailliseksi ja hallinnolliseksi perijäksi, ja hän voi siten käyttää Rumtekin luostaria Sikkimissä. Koska poliittinen ilmapiiri on edelleen epävakaa, keskuspaikka pysyy toistaiseksi Intiassa.
Thaye Dorje kävi Helsingissä 11.–13. heinäkuuta 2007. Hän tapasi Helsingin kaupunginjohtajan ja opetusministeriön edustajia sekä paikallisia buddhalaisia.
Kekomuurahaiset

Kekomuurahaiset ("Formica (Formica)" tai "Formica (Formica s.str.)") on "Formica"-suvun alasuku, johon kuuluu Suomessa kuusi kekoja rakentavaa muurahaislajia: tupsukekomuurahainen, karvakekomuurahainen, kaljukekomuurahainen, niittymuurahainen, punakekomuurahainen ja kantomuurahainen. Kantomuurahaista ei aina lueta kekomuurahaisten joukkoon. Joissakin julkaisuissa myös mustapäämuurahainen luetaan "Formica s. str." -alasukuun.
Lajien erottaminen toisistaan on usein hankalaa.
Alasukua "Formica (Formica)" käytetään lähinnä Euroopassa tai palearktisella alueella.
Naamankylä

 
Naamankylä on kylä Naamanjoen varrella Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. 
Sijainti ja yhteydet.
Naamankylä sijaitsee parinkymmenen kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta itään, yhdystieltä 8300 risteävän Naamantien varrella. Perimätiedon mukaan kylä on syntynyt isonvihan aikaan, kun venäläisiä ryöstäjiä pakoon lähteneet perheet rakensivat alueelle piilopirtit. Naamankylältä pääsee myös itään, Järvikylältä Otermalle päin menevää metsäautotietä myöten, joka yhtyy seututie 800:aan Kaihlalahdessa. Pohjoiseen päin on sen sijaan suuri Säippäsuon-Kivisuon soidensuojelualue Kortejärvestä länteen, samoin kuin etelään Tolkansuon soidensuojelualue Kutujoesta länteen.
Kylän asutusta ja toimintaa.
30. joulukuuta 1938 kylälle päätettiin rakentaa oma koulurakennus, mutta talvisota keskeytti rakennustyöt. Ennen koulurakennuksen valmistumista, vuosina 1939–1947, koulu toimi tarkoitusta varten vuokratussa Ahosen pirtissä. Uusi koulurakennus paloi 26. marraskuuta 1960, ja sen tilalle rakennettiin toinen koulurakennus vuosina 1961–1962. Vuonna 1976 Naaman koulu lakkautettiin ja kylä liitettiin kirkonkylän koulupiiriin. Nykyisin kylän harvahko asutus on keskittynyt lähes yksinomaan jokivarteen, Alakylän, Korvenkylän, Naamankylän ja Järvikylän alueille, samoin kuin kesämökkiasutus.
Naamalla toimii kyläyhdistys Naaman kyläseura ry. Kylälle on rakennettu talkoilla oma kylätalo, Mäntyrinne, joka valmistui ensimmäisen kerran vuonna 1992 ja rakennettiin tulipalon jälkeen uudelleen.
Kylän lähettyvillä on useita turvetuotantoalueita kuten Korteperänsuo, Kapustasuo ja Niskansuo.
Naisasialiitto Unioni

Naisasialiitto Unioni ry – Kvinnosaksförbundet Unionen rf (ent. Unioni Naisasialiitto Suomessa ry – Unionen Kvinnosaksförbund i Finland rf) on vuonna 1892 perustettu poliittisesti sitoutumaton feministinen järjestö. Yhdistyksen tavoitteena on naisten aseman parantaminen ja sukupuolisyrjinnän poistaminen. Unionin jäsenyys on avoin kaikille naisille itsemäärittelyä kunnioittaen. 
Naisasialiitto Unioni pyrkii vaikuttamaan sukupuolten välisen tasa-arvon edistymiseen parantamalla lainsäädäntöä ja osallistumalla yhteiskunnalliseen keskusteluun. Yhdistys julkaisee "Tulva"-lehteä. Unioni jakaa vuosittain Vuoden Lyyti -palkinnon ansiokkaasta tasa-arvotyöstä. Unioni on itse edustettuna erilaisissa naisten asemaa ja tasa-arvoa edistävissä järjestöissä ja toimielimissä, kuten Naisjärjestöt yhteistyössä (NYTKIS) ja International Alliance of Women (IAW). 
Historia.
Unioni Naisasialiitto Suomessa ry perustettiin 10. helmikuuta 1892 Helsingissä Kämpin Peilisalissa. Unionin ensimmäisiin vaikuttajanaisiin lukeutuivat muun muassa Maikki Friberg, Helena Westermarck, Lucina Hagman, Adelaïde Ehrnrooth, Annie Furuhjelm, Helmi Tengén, Gerda von Mickwitz ja Ida Salin. Unioni Naisasialiitto vastusti aluksi Suomen naisyhdistyksen tapaan yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta, mutta vuonna 1904 Ylioppilastalon juhlasalissa pidetyn kokouksen jälkeen päätyi tekemään Miina Sillanpään alustuksen pohjalta ponsia naisten äänioikeuden puolesta.
Miehillä Unionin tapahtumiin ei ole ihan alkuaikoja lukuun ottamatta ollut asiaa, eikä ole vieläkään - paitsi erikoistapauksissa, esimerkiksi Taiteiden yönä. Jäsenyys ja luentosarjat ovat ehdottomasti tarkoitetut vain naisille.
1970-luvun feminismi.
Osa Yhdistys 9:n aktivisteista siirtyi yhdistyksen lakkauttamisen jälkeen Naisasialiitot Unionin toimintaan. 1980-luvulla unionin tiloissa toimi useita vapaita naisryhmiä, kuten Naiset rauhan puolesta, naiselokuvanaiset sekä naistentalotoimikunta. 
1990-luvulla yhdistyksen ydintoimintaa olivat tiedostamisryhmät, jossa naiset vaihtavat kokemuksia ja hahmottavat naisena elämisen todellisuutta. Toisaalta Unioni pyrki olemaan painostusjärjestö, joka vaikuttaa yhteiskuntaan. Unionissa toimi muun muassa "akanamakasiini" (lesboryhmä), aktiivisen synnytyksen ryhmä, juristiryhmä, Naiset rauhan puolesta sekä Naisten Rakentavan Asumisen yhdistys. Yhdistys järjesti myös naisten avointa korkeakoulua Helsingin Lauttasaaressa.
Manu Larcenet

Emmanuel (Manu) Larcenet (s. 6. toukokuuta 1969 Issy-les-Moulineaux, Ranska) on ranskalainen sarjakuvataiteilija.
Häneltä on suomennettu albumi "Robin Hood – metsien ikämies" (2005), "Maallemuuttajat"-sarja (2002–2006), neliosainen "Pieniä voittoja" -sarja (2003–2008) ja sarja "Blast". "Pieniä voittoja" palkittiin vuonna 2004 Angoulêmen sarjakuvafestivaaleilla parhaana albumina. Larcenet vieraili Helsingin sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2006.
Suomennetut albumit.
Une aventure rocambolesque de...:
"Maallemuuttajat" ("Le retour à la terre"):
"Pieniä voittoja" ("Le combat ordinaire"):
"Blast":
Hammaguir

Hammaguir on algerialainen kylä, joka sijaitsee 120 km lounaaseen Colomb-Bécharista.
Hammaguirin avaruuskeskus.
Paikka on avaruustekniikka-alalla tunnettu siitä, että sen lähellä oli vuodet 1947-1967 Ranskan avaruuskeskus. Ranskan maa- ja ilmavoimat perustuvat sinne 24. huhtikuuta 1947 Centre d'Essais d'Engins Spéciaux'n (CEES) eli rakettitekniikan testauskeskuksen.
Sieltä Ranska laukaisi luotainraketteja, esim. vuodesta 1952 lähtien Veronique, ja testasi keskimatkan ballistisia ohjuksiaan ja kantorakettejaan, mm. Diamantia vuosina 1965 - 1967.
Ensimmäinen ranskalainen satelliitti Astérix laukaistiin sieltä vuonna 1965.
Algerian itsenäistyminen Ranskan siirtomaavallasta johti CNESin etsimään uutta rakettikeskusta, joksi valikoitui Kourou Ranskan Guyanassa Etelä-Amerikassa.
Juan Diaz Canales

Juan Diaz Canales (s. 1972) on espanjalainen sarjakuvataiteilija ja animaatioelokuvien käsikirjoittaja. 
Hän opiskeli 18-vuotiaasta lähtien animaatiota. Vuonna 1996 hän perusti kahden kumppanin kanssa oman studion, Tridente Animationin, Madridiin. Canales kirjoitti lukuisia sarjakuvia ja animaatiokäsikirjoituksia, sekä ohjasi tv-animaatiosarjoja. Tuolloin hän tapasi Juanjo Guarnidon, jonka kanssa hän päätti luoda sarjakuvan Blacksad-nimisestä yksityisetsivästä. Guarnido ja Canales ottivat yhteyttä lukuisiin kustannustoimittajiin ja kustantamoihin ennen kuin sopimus viimein syntyi suuren ranskalaisen sarjakuvakustantamon, Dargaudin, kanssa. 
1. marraskuuta 2000 julkaistiin Blacksad-sarjan ensimmäinen albumi "Kissa varjoisilta kujilta" (Quelque part entre les ombres). Se oli suuri menestys sekä kriitikoiden että lukijoiden keskuudessa. Albumi voitti Prix de la Découverten Sierren kansainvälisillä sarjakuvafestivaaleilla Sveitsissä ja "Avenir"-palkinnon Lys-lez-Lannoyssa Ranskassa.
Canales ja Guardino vierailivat Helsingin sarjakuvafestivaaleilla syyskuussa 2006.
Evangelina Carrozzo

Evangelina Carrozzo (s. 1981 Entre Ríos) on argentiinalainen tanssija, malli (mitat 85-62-90), laulaja ja Greenpeace-aktivisti.
Carrozzo asuu isänsä kanssa ja opiskelee ravitsemustiedettä. Hänet valittiin 2006 kotikaupunkinsa Gualeguaychún karnevaalien kuningattareksi. Hän osallistui toimittajana Euroopan unioni – Karibia – Latinalainen Amerikka -kokoukseen Wienissä, jossa järjesti 12. toukokuuta 2006 mielenilmauksen Río Uruguayn varrelle rakennettavia selluloosatehtaita vastaan.
Mielenilmauksen yhteydessä Carrozzo riisui vaatteensa ja juoksi kokoukseen osallistuvien presidenttien eteen bikineissä kantaen plakaattia jossa vastusti paperitehtaiden saasteita.
Carrozzo on myöhemmin ottanut osaa "Bailando por un sueño 3" -tanssi-tosi-tv-sarjaan Canal 13:lla, josta hänet pudotettiin uruguayalaisen parinsa Javier Rojasin kanssa puolivälissä.
O-Ringen

O-Ringen on Ruotsissa vuosittain järjestettävä viisi päivää kestävä suunnistuskilpailu. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1965, jolloin osallistujia oli vain 156, mutta sittemmin osallistujamäärä kasvoi vuosi vuodelta ja huippuvuonna 1985 osallistujia oli noin 25 000. Nykyään osallistujamäärä on noin 20 000. Vuonna 2008 tapahtumaan osallistui 24 375 suunnistajaa, kun tapahtuma järjestettiin Sälenissä.
Kilpailut järjestetään erikseen miehille ja naisille. Lisäksi kilpaillaan eri ikäsarjoissa. Ensimmäisenä neljänä päivänä suunnistetaan kunakin normaalit kilpailut, joiden ajat lasketaan yhteen. Viidentenä eli viimeisenä päivänä kilpailijat lähtevät Gundersen-menetelmän mukaisesti reitille kilpailutilanteen mukaisessa järjestyksessä sen hetkisten aikaerojen mukaan, jolloin maaliintulojärjestys on myös lopputulosten järjestys. 
Suunnistuksen lisäksi viikolla on omat kilpailunsa pyöräsuunnistuksessa ja tarkkuussuunnistuksessa.
Hellmuth Walter

Hellmuth Walter (26. elokuuta 1900, Wedel lähellä Hampuria – 16. joulukuuta 1980 Yhdysvalloissa) oli saksalainen insinööri, joka kehitti nesterakettimoottorin lentokonekäyttöön ja kehitti myös sukellusvenettä.
Elämäkerta.
Vuonna 1923 hän päätti opintonsa Technische Universität Berlin -yliopistossa. Sen jälkeen hän meni suunnittelemaan turbiineja hampurilaiseen Vulkan-yhtiöön. 
Vuodesta 1930 alkaen hän toimi kieliläisessä Germania-yhtiössä. Hän kehitteli kaasuturbiinia sukellusveneen moottoriksi; tästä kehittyi Walter-voimalaite. Hän kehitti Heinkelin tehtaalle nesteajoainetta käyttävän rakettimoottorin sen He 176 -koekoneeseen. Tästä kehitettiin myöhemmin voimalaite Me 163 -rakettihävittäjään. Hän kehitti myös lentoonlähdössä lisätyöntövoimaa kehittäviä moottoreita pommikoneisiin. Rakettimoottoria käytettiin myös torpedoissa. 
Sodan jälkeen Walter siirtyi vuonna 1946 joidenkin insinööriensä kanssa Englantiin jatkamaan Walter-rakettimoottorin kehitystä. Vuonna 1950 hän sai palata Saksaan, josta muutti 1951 Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1956 hän perusti Kieliin yhtiön nimeltä Hellmuth Walter GmbH. Se kehitti siviilisukellusveneen vuoteen 1967 mennessä.
Township (Etelä-Afrikka)

Township (myös tai ) tarkoittaa eteläafrikkalaista usein köyhää kaupunkimaista asuinaluetta, joka apartheidin aikana oli ryhmäaluelailla varattu muille kuin maan valkoiselle väestölle. Townshipissä asuvat ihmiset kävivät yleensä töissä läheisillä valkoisille nimetyillä alueilla. Tunnetuin township-alue on Soweto eli "South Western Townships" Johannesburgin liepeillä.
Juanjo Guarnido

Juanjo Guarnido (s. 1967) on espanjalainen piirrosanimaatio- ja sarjakuvapiirtäjä. Hän opiskeli maalausta ja piirsi joitakin sarjakuvia sekä kuvituksia fanzineihin sekä Espanjan Marvelille. Vuonna 1990 hän siirtyi Madridiin työskentelemään animaatioiden parissa ja jatkoi vuonna 1993 matkaa Pariisiin. Siellä hän aloitti työt animaattorina Walt Disney Studiosin palveluksessa.
Vuonna 2000 alkoi yhteistyössä käsikirjoittaja Juan Diaz Canalesin kanssa tehty sarjakuva Blacksad.
Guarnido ja Canales vierailivat Helsingin sarjakuvafestivaaleilla syksyllä 2006.
Boniface Kiprop

Boniface Kiprop Toroitich (s. 12. lokakuuta 1985 Kapchorwan piirikunta, Uganda) on ugandalainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Kiprop osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa jo vuonna 2000, kun hän juoksi Vilamouran maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa kahdenneksikymmenenneksiseitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten Afrikan mestaruuden 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.48,6 ja 10 000 metrin juoksussa ajalla 28.45,76. 2002 hän voitti pronssia Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa ja 2003 Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa hopeaa. Hän voitti samana vuonna junioreiden Afrikan-mestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä. Hän osallistui Pariisin MM-kisoihin 2003, mutta karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä. Abujan Afrikan kisoissa hän sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi ja 10 000 metrillä neljänneksi.
Kiprop voitti hopeaa Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa 2004 nuorten sarjassa ja oli samalla voittamassa nuorten joukkuekilpailussa pronssia Ugandan joukkueessa. Yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Grossetossa hän voitti 10 000 metrin juoksun ajalla 28.03,77 ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ajalla 13.33,18. Samana vuonna hän oli neljäs Ateenan olympialaisissa 10 000 metrillä ajalla 27.25,48 ja kahdeksas 5 000 metrillä ajalla 13.15,48. Kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen hän rikkoi Richard Chelimon 13 vuotta vanhan 10 000 metrin nuorten maailmanennätyksen Brysselissä ajalla 27.04,00.
Kiprop sijoittui 2005 maastojuoksun MM-kisoissa seitsemänneksi pitkällä matkalla. Helsingin MM-kisoissa hän oli neljäs 10 000 metrillä ajalla 27.10,98 ja yhdestoista 5 000 metrillä. Kauden lopussa hän juoksi toiseksi 5 000 metrin kilpailussa. Alkukaudesta 2006 Kiprop voitti Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa 10 000 metrillä kultaa sekä sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Hän voitti myöhemmin samana vuonna Tukholman GP:n 5 000 metrin kilpailun ennätyksellään 12.57,11 ja juoksi Brysselin GP:ssä 10 000 metrillä kolmanneksi ajalla 26.41,95. Seuraavana vuonna hän keskeytti Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa. Algerin Afrikan kisoissa hän oli 10 000 metrillä kuudes. Osakan MM-kisoissa hän sijoittui 10 000 metrillä kymmenenneksi.
Kiprop oli Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa 2008 kuudestoista. Pekingin olympialaisissa hän juoksi 10 000 metrillä kymmenenneksi ja saman vuoden 5 000 metrillä kahdeksanneksi.
Filioque

Filioque on latinaa ja tarkoittaa ’ja Pojasta’. Filioque-lisäys ja siitä seurannut Filioque-kiista liittyvät idän ja lännen kirkkojen väliseen erimielisyyteen Nikean uskontunnustuksen tekstistä. Tunnustuksen Pyhää Henkeä käsittelevä kolmas kappale kuului alun perin ”Et in Spiritum Sanctum, Dominum et vivificantem, qui ex Patre procedit” (). Myöhemmin lännen kirkkojen piirissä tuli tavaksi lisätä lauseeseen sana Filioque (”Et in Spiritum Sanctum, Dominum et vivificantem, qui ex Patre "Filioque" procedit” ().
Filioque-lisäys oli merkittävässä osassa katolisen ja ortodoksisen kirkon suuressa skismassa, joka johti kirkkojen eroon. Ortodoksit eivät hyväksyneet lisäystä. Ero oli monisatavuotinen prosessi, jonka tärkein askel oli vuonna 1054 tehdyt paavin lähettilään ja Konstantinopolin patriarkan vastavuoroiset pannaanjulistukset, jotka purettiin vasta vuonna 1965.
Adrián Escudero

Adrián Escudero García (24. marraskuuta 1927 Madrid, Espanja – 7. maaliskuuta 2011) oli espanjalainen jalkapalloilija.
Escudero oli Espanjan pääsarjassa pelaavan Atlético Madridin kaikkien aikojen paras maalintekijä. Atlético hankki Escuderon riveihinsä joulukuussa 1945 piiritasolla pelanneesta Mediodían joukkueesta. Nuori pelaaja tottui menestykseen suhteellisen varhain Atléticon voittaessa liigamestaruuden kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1950 ja 1951. Kaudella 1951–1952 Atléticon valmennusporras päätti kokeilla aiemmin vasempana laitahyökkääjänä pelannutta Escuderoa keskushyökkääjän paikalla, minkä seurauksena maalihanat aukesivat lopullisesti. Kaikkiaan Escudero pelasi 287 liigaottelua, joissa hän viimeisteli huikeat 150 maalia. Espanjan cupissa hän teki yhteensä 15 täysosumaa. Escuderolla oli myös kunnia laukoa seuransa historian 1000. pääsarjamaali maaliskuussa 1953 Celta Vigoa vastaan pelatussa vierasottelussa. Escudero päätti uransa vuonna 1958, minkä jälkeen hän toimi pitkään Atléticon juniorijoukkueiden valmentajana sekä edustusjoukkueen apulaisvalmentajana. Hän erosi Atléticon palveluksesta lopullisesti vuonna 1967 siirtyäkseen Badajozin päävalmentajaksi. Escudero kuoli 83-vuotiaana. 
Escudero edusti kansainvälisillä kentillä Espanjaa vain kolme kertaa tehden yhden maaottelumaalin.
Escuderon valtti pelaajana oli tasainen suoritusvarmuus ja huikea maalimäärä kertyikin vähitellen 13-vuotisen liigauran aikana. Siksi ei olekaan kovin yllättävää, että hän ei yhtenäkään kautena saanut nimiinsä Espanjan liigan maalikuninkuutta. Lisäksi kilpailu parhaan maalintekijän tittelistä oli noina aikoina kovaa. Escuderon kilpakumppaneita kun olivat kansallisen pääsarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä Zarra sekä argentiinalaislegenda Alfredo Di Stéfano.
Clayman

Clayman on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin albumi vuodelta 2000. Se julkaistiin Nuclear Blast -levymerkillä. Levy kestää noin 44 minuuttia. Levyn nimikkokappale kertoo Anders Fridénin mukaan hänestä itsestään. Kuuntelija voi huomata levyn sanoituksista masennukseen viittaavia elementtejä. Levyllä on kaksi In Flamesin klassikkokappaletta: ”Only for the Weak” ja ”Pinball Map”.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 20.
Kappaleet.
Sävellykset: Björn Gelotte ja Jesper Strömblad, sanoitukset: Anders Fridén
Daniel François Malan

Daniel François Malan (22. toukokuuta 1874, Riebeeck West – 7. helmikuuta 1959, Stellenbosch) oli eteläafrikkalainen pappi ja Kansallispuolueen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 1948–1954. Hän oli yksi Etelä-Afrikan rotuerottelujärjestelmän keskeisiä hahmottelijoita ja teki apartheidista hallituksen virallisen politiikan. Malan nosti Kansallispuolueen Etelä-Afrikan johtoon voittamalla toisen maailmansodan jälkeiset ensimmäiset vaalit. 
Daniel François Malan opiskeli teologiaa Stellenboschissa ja suoritti filosofian tohtorin tutkinnon Utrechtin yliopistosta. Palattuaan Etelä-Afrikkaan hän toimi jonkin aikaa "Nederduitse Gereformeerde Kerkin" pappina.
Malanista tuli James Hertzogin vuonna 1914 perustaman Kansallispuolueen äänenkannattajan "Die Burgerin" päätoimittaja vuonna 1915. Hän ajoi lehtimiehenä voimakkaasti afrikaanerien poliittista yhtenäisyyttä ja pääsi maan parlamenttiin vuonna 1918. Hän nousi puolueen Kapmaan osaston johtajaksi ja sai ministerinimityksen vuonna 1924. Kun Hertzog muodosti Jan Smutsin kanssa koalitiohallituksen vuonna 1933, Malan katsoi tämän pettäneen afrikaaneriaatteen ja hän perusti oman Puhdasoppisen kansallispuolueensa (). 
Toisen maailmansodan jälkeen puolueet palasivat jälleen yhteen Yhdistyneeseen Kansallispuolueeseen ("Herenigde Nasionale Party"). Puolueen vuoden 1948 vaalien vaaliohjelma perustui uuteen apartheidiksi kutsuttuun politiikkaan. Kansallispuolue lupasi turvata ”valkoisten työläisten edut ja työmahdollisuudet valkoisten alueilla”, ja sen vaalikampanjassa käytettiin iskulauseita kuten Swart gevaar (musta vaara) ja Die kaffer op sy plek (kafferi sinne minne kuuluukin). Malan jäi vuonna 1954 eläkkeelle ja uudeksi pääministeriksi nousi Johannes Strijdom.
Colony (In Flamesin albumi)

Colony on metalliyhtye In Flamesin vuonna 1999 julkaisema albumi. Se on myös In Flamesin albumeista ensimmäinen, jolla soittavat basisti Peter Iwers ja rumpali Daniel Svensson.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 27. Kappale "Embody the Invisible" on myös pelissä Tony Hawk's Underground.
Kappaleet.
Sävellykset: Björn Gelotte ja Jesper Strömblad, sanoitukset: Anders Fridén, ellei toisin mainita.
Euroopan tutkimusyliopistojen liitto

Euroopan tutkimusyliopistojen liitto ("League of European Research Universities", LERU) on vuonna 2002 perustettu organisaatio, johon kuului alun perin kaksitoista tutkimuspainotteista yliopistoa. Vuonna 2006 liittoon liittyi kahdeksan uutta yliopistoa, joten määrä nousi kahteenkymmeneen. Vuodesta 2024 lähtien mukana on yhteensä 24 yliopistoa. LERU pyrkii edistämään perustutkimuksen asemaa Euroopassa, ja tärkeänä osatavoitteena on kehittää kansainvälisiä kahden- ja monenvälisiä tutkijakoulutusohjelmia.
Liiton päämaja on Leuvenissa, Belgiassa. Suomesta liittoon kuuluu Helsingin yliopisto.
Brindisi

Brindisi on kaupunki Italiassa. Se sijaitsee Apuliassa ja on Brindisin maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 88 667 (2014) ja pinta-ala 328 km².
Brindisissä sijaitsee muun muassa Papola-Casalen lentoasema. 
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana Brindisi tunnettiin alun perin kreikaksi nimellä Brentesion ja sittemmin latinaksi nimellä Brundisium. Se oli alun perin messapialaisten kaupunki, joka hellenisoitui eli kreikkalaistui viimeistään klassisella kaudella 400–300-luvuilla eaa. Se ei kuitenkaan koskaan ollut kreikkalainen siirtokunta. Kaupungista tuli roomalainen kaupunki 200-luvulla eaa. Roomalainen kausi oli kaupungin kukoistuskautta, sillä se toimi tärkeänä satamana Italiasta itään suuntautuneelle liikenteelle, ja siksi se tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään. Roomalaisten Via Appia päättyi Brundisiumiin, mistä legioonalaiset purjehtivat edelleen itään Illyriaan tai Kreikkaan tai kauemmaksi Aasiaan.
Myöhempi historia.
Myöhemmin alue kuului ostrogooteille ja Bysantin valtakuntaan, jonka tärkeä sillanpääasema se oli Italiassa. Tämän jälkeen se joutui normannien haltuun. Brindisi oli myös ristiretkeläisten lähtöpaikka. Kaupungissa tapahtui vuosina 1348 ja 1456 kaksi maanjäristystä. Vuosina 1707–1734 kaupunki oli itävaltalaisen vallan alla. Toisen maailmansodan aikana syyskuusta 1943 helmikuuhun 1944 se toimi Italian väliaikaisena pääkaupunkina.
Kulaani

Kulaani ("Equus hemionus hemionus") on aasianvilliaasin nimialalaji. 
Ulkonäkö ja koko.
Kulaani on hieman onageria ("E. h. onager") isompi ja tummempi. Kulaanilla ei useimpien muiden aasianvilliaasien tapaan ole lapojen kohdalla poikkiristiä. Väriltään kulaani on keltaharmaa ja selän kuvio on vain heikosti havaittavissa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kulaania tavataan Mongoliassa ja Kiinassa. Yhteensä niiden lukumääräksi arvioidaan 23 000, ja vaikka lajin populaatiot ovat vakaat, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee sen silmälläpidettäväksi lajiksi.
Ravinto ja elintavat.
Kulaanin elintavoista tiedetään suhteellisen paljon niiltä ajoilta kun se oli vielä yleinen. Kulaani ei koskaan vietä koko vuotta samoilla alueilla. Sääolosuhteet ja ruoan loppuminen pakottavat lauman vaeltamaan ruoan perässä. Pienemmät perhekunnat yhdistyvät talven kynnyksellä ja vaeltavat jopa tuhatpäisinä laumoina etsimään parempia laidunmaita. Eläimet pysyttelevät koko talven isoissa laumoissa ja lumen sulaessa ne vaeltavat takaisin kesälaitumilleen. Suurimmat vaellukset ovat syksyllä, jolloin kevään varsat jaksavat jo pysyä isompien mukana nopeassa vauhdissa. Syyskuun lopulla sukukypsyyden saavuttaneet orivarsat lähtevät, tai pakotetaan lähtemään, laumasta ja lähtevät yksikseen vuoristoseuduille etsimään omaa laumaa.
Nuori ori voi seisoa vuoren rinteellä pitkäänkin haistelemassa ilmaa ja etsien sopivaa laumaa, ja jos tällainen löytyy, hyökkää nuori ori lauman johtajana toimivan oriin kimppuun. Vanhempi ori tuntee kuitenkin nuorten tavat ja nujertaa kilpailijansa yleensä helposti. Tappelut ovat kuitenkin kiivaita, ja usein aaseista irtoaa nahanpalasia tai niiden häntä katkeaa. Joskus nuori ori onnistuu syrjäyttämään vanhemman ja ottaa lauman haltuunsa.
Yhden oriin tammamäärä vaihtelee paikan ja tilaisuuksien mukaan tavallisesti kolmesta kahteenkymmeneen, mutta on nähty myös yli 50 yksilön laumoja. Joskus saattaa kesälläkin liittyä yhteen pienempiä laumoja, jolloin samassa laumassa saattaa olla useita satoja kulaaneita. Lopulta laumat taas eroavat ja jokaista laumaa johtaa yksi ehdottoman itsevaltias ori. Tammat hakeutuvat vahvan ja itsevarman orin ympärille, jotta jälkikasvu saisi mahdollisimman vahvat geenit.
Kulaanit saattavat elää samassa laumassa myös muiden eläinlajien kanssa. Kerrotaan niitä joskus nähdyn korkealla vuoristoissa villilampaiden, tiibetingasellien ja villien nautojen seurassa samaan tapaan kuin seeprat ja antiloopit laiduntavat Afrikassa yhdessä. Alatasangoilla kulaanit ovat yhdessä saiga-antilooppien kanssa. Tällaiset yhteiset laumat lisäävät eläinten turvallisuutta, koska laumassa on silloin enemmän valppaita silmäpareja tarkkailemassa vihollisia. Kaikille myös riittää ruokaa, koska hevosensukuiset eläimet syövät erilaista heinää kuin märehtijät.
Hiroshiman prefektuuri

Hiroshiman prefektuuri () sijaitsee Japanissa Honshūn saarella Chūgokun alueella. Prefektuurin pääkaupunki on Hiroshima. Siellä on 2 848 000 asukasta (vuonna 2012), ja sen pinta-ala on 8 479,22 neliökilometriä.
Maantiede.
Hiroshiman prefektuuri sijaitsee Chūgokun keskiosassa. Japanin sisämeren toisella puolella sijaitsee Shikokun saari. Suurin osa prefektuurista koostuu Shimanen prefektuuria kohti nousevista vuorista, mutta rannikolla on myös viljavia tasankoja, ja alueeseen kuuluu lisäksi useita sisämeren saaria. Sisämeren suojattu sijainti tekee prefektuurin ilmastosta erittäin lempeän. 
Aluejako.
Hiroshiman prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja yhdeksään muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Hiroshiman kaupunki jakautuu suuralueisiin. 
Historia.
Hiroshimaa ympäröinyt alue kuului ennen Bingon ja Akin provinsseihin. Hiroshima on perinteisesti ollut Chūgokun alueen keskus ja Mōri-klaanin asuinkaupunki Sekigaharan taisteluun saakka. 
Kulttuuri ja nähtävyydet.
Prefektuurissa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: Hiroshiman rauhanmuistomerkki (Genbaku Dome) sekä Itsukushima-jinjan pyhäkkö Miyajiman saarella.
Leo Beenhakker

Leo Beenhakker (2. elokuuta 1942 Rotterdam, Alankomaat – 10. huhtikuuta 2025) oli alankomaalainen jalkapallovalmentaja.
Ura.
Beenhakkerin valmennusura alkoi vuonna 1968. Hän on valmentanut sen jälkeen monia huippuseuroja, kuten Real Madridia, Ajax Amsterdamia ja Club Américaa. Maajoukkuetasolla Beenhakker on toiminut muun muassa Alankomaiden maajoukkuevalmentajana. Trinidad ja Tobagon maajoukkueen Beenhakker luotsasi MM-lopputurnaukseen 2006. MM-kilpailuiden jälkeen Beenhakker siirtyi Puolan maajoukkueen päävalmentajaksi Paweł Janasin erottua tehtävistä.
Toukokuussa 2007 Beenhakker teki Feyenoord Rotterdamin kanssa sopimuksen valmentaakseen Feyenoordia UEFA Cup -karsinnoissa Erwin Koemanin erottua tehtävistä. 
Puolan maajoukkueen Beenhakker luotsasi EM-kisoihin 2008. Puola pelasi samassa alkulohkossa toisen isäntämaan Itävallan, mestarisuosikki Saksan ja Kroatian kanssa. Lopputurnaus meni Beenhakkerin suojateilta kuitenkin penkin alle. Joukkue ei voittanut ainoatakaan ottelua ja sai ainoan pisteensä 1–1 tasapelillä Itävaltaa vastaan.
Beenhakker sai potkut Puolan maajoukkueen peräsimestä kesken 2010 MM-karsintoja. Puola menetti mahdollisuutensa MM-kisoihin, kun se hävisi Slovenialle syyskuussa 2009. Puolan jalkapalloliitto ilmoitti tämän jälkeen, että Beenhakker on erotettu maajoukkueen valmentajan tehtävistä.
Toukokuussa 2010 Beenhakker palkittiin Rinus Michels Oeuvre -palkinnolla elämäntyöstään jalkapallossa. 
Lokakuussa 2010 Beenhakker teki kesään 2011 ulottuvan sopimuksen Feyenoordin teknisen johtajan tehtävistä. Kaudella 2010/11 Feyenoordin tulokset olivat surkeita ja seura hävisi muun muassa PSV Eindhovenille lokakuussa 0–10. Tammikuun lopulla seura purki Beenhakkerin sopimuksen. 
Heinäkuussa 2011 Beenhakkerista teki kolmivuotisen sopimuksen unkarilaisseura Újpestin urheilutoimenjohtajan tehtävästä. Hän joutui jättämään seuran jo lokakuussa 2011 omistajavaihdoksen vuoksi.
Kesäkuussa 2013 Beenhakker palasi kahden kuukauden sopimuksella Trinidad ja Tobagon maajoukkueen palvelukseen jalkapallojohtajaksi. Hän aloitti samana vuonna myös alankomaalaisen Sparta Rotterdam teknisenä neuvonantajana. Siitä tehtävästä hän vetäytyi 2018.
Leo Falcam

Leo Amy Falcam (20. marraskuuta 1935 Awak – 12. helmikuuta 2018) oli mikronesialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1999–2003. Sitä ennen Falcam toimi Pohnpein kuvernöörinä 1979–1983 ja Mikronesian varapresidenttinä 1997–1999. Hän seurasi toukokuussa 1999 Jacob Nenaa presidenttinä. Falcamin korvasi vuonna 2003 Joseph Urusemal.
Reroute to Remain

Reroute to Remain on In Flamesin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2002. Vaikka In Flamesin nykyisempi soundi oli jo selkeämmin tunnistettavissa suunnilleen "Whoracle" -albumilta lähtien, viimeistään Reroute to Remainissa voi havaita yhtyeen äänimaailmaan muuttuneen yhä kokeilevampaan tyyliin jossa tekno-elementtejä käytettiin yhä enemmän. Levy on In Flamesin ensimmäinen, jossa on kokopuhtaita kappaleita kuten ”Dawn of a New Day” ja ”Metaphor”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kappaleet.
Sävellykset: Björn Gelotte, Jesper Strömblad ja Anders Fridén, sanoitukset: Anders Fridén, ellei toisin mainita.
Günther Prien

Günther Prien (16. tammikuuta 1908 Osterfeld, Saksi – 7. maaliskuuta 1941 Pohjois-Atlantti) oli toisen maailmansodan Saksan laivaston menestyksekkäimpiä sukellusveneenpäälliköitä, joka upotti yli 162 000 bruttorekisteritonnia, yhteensä 30 alusta.
Ennen sotaa.
Prien liittyi kauppalaivastoon 1923 ja siirtyi vuonna 1931 heti merikapteenin arvon saatuaan Reichsmarineen. Koulutuskauden päätyttyä hän palveli vuoden kevyellä risteilijä Königsbergillä, ja lokakuussa 1935 hän siirtyi sukellusvene U-26:n miehistöön ja osallistui muun muassa vuonna 1938 Espanjan sisällissotaan.
Toinen maailmansota.
Kuuluisaksi Prienin teki kuitenkin uhkarohkea tunkeutuminen 14. lokakuuta 1939 tarkasti vartioituun Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien päätukikohtaan Scapa Flow’hun, missä hän sukellusvene U-47 päällikkönä upotti taistelulaiva HMS Royal Oakin (alus vei mukanaan pohjaan 833 merimiestä), ammuttuaan kahdeksan torpedoa, joista vain kaksi räjähti.
Tarinan mukaan tätä retkeä pohjustettiin jo vuonna 1927, jolloin Saksan laivaston kapteeni Alfred Wehring muutti Kirkwalliin Orkneysaarille sveitsiläisenä käyttäen nimeä Albert Ortel. Hän perusti sinne pienen kellosepänliikkeen vuonna 1931. Vuosien mittaan hän keräsi tietoa Scapa Flow’sta ja toimitti sen Saksaan.
Lokakuussa 1939 hänelle selvisi, että tukikohdan sukellusveneverkkoja vaihdetaan ja että väylä on avoin viikon verran, ennen kuin uudet verkot tulevat. Hän toimitti tiedon Saksaan radiolla ja U-47 lähetettiin tehtävään.
Ennen hyökkäystä sukellusveneen kumivene haki Ortelin rannalta ja siten Prienin käytössä olivat viimeisimmät tiedot ja paikallinen opas. Hyökkäyksen jälkeen Ortel tuli aluksen mukana Kieliin.
Nämä vakoilutiedot löytyvät useasta lähteestä, mutta niiden todenperäisyyttä on vahvasti epäilty ja kyseessä lienee vain tarina.
Syyksi magneettisytytteisten torpedojen räjähtämättömyyteen epäiltiin matkan aikana esiintyneitä revontulia. Tosiasiassa Saksan laivaston käyttämät torpedot olivat tavattoman epäluotettavia, mikä kävi ilmi vuonna 1940 Saksan valloitettua Norjan. Tuolloin useat sukellusveneenpäälliköt (Prien muun muassa) ilmoittivat useista kymmenistä laukaistuista torpedoista, jotka eivät olleet räjähtäneet tai osuneet maaliin. Prienille myönnettiin ensimmäisen luokan rautaristi 17. lokakuuta ja seuraavana päivänä Adolf Hitlerin henkilökohtaisesti ojentama rautaristin ritariristi. Prienillä oli erikoinen kyky aavistaa saattueiden liikkeet ja sijainnit. Hän olikin sodan ensimmäiset puolitoista vuotta upotustilastojen ehdoton kärkimies.
Kohtalo.
Prien lähti Saint-Nazairesta kymmenennelle ja viimeiselle partiomatkalleen 20. helmikuuta 1941. Prienin veneen todennäköisesti upotti hävittäjä "HMS Wolverine". Pinnan alla oli näkynyt outo, hehkuva valoilmiö. Koko 45 hengen miehistö kuoli aluksen mukana.
Hannibal King

Hannibal King on kuvitteellinen hahmo joka esiintyy Marvel Comics sarjakuvissa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran 1970-luvulla Tomb of Dracula -sarjakuvassa.
King elätteli itseään yksityisetsivänä kunnes erään tapauksen yhteydessä vampyyri Deacon Frost puri ja tappoi hänet. Kun King seuraavan kerran heräsi, hän tajusi kauhukseen olevansa elävä kuollut ja lupasi itselleen ettei siirrä kiroustaan eteenpäin. Tämä lupaus pakotti Kingin hankkimaan ravinnokseen tarvitsemaansa verta murtautumalla veripankkeihin tai syömällä ruumiista ja eläimistä. King päätti myös olla käyttämättä vampyyreille ominaisia voimiaan, sillä hän uskoi antavansa joka käyttökerralla pois osan hänen jäljellä olevasta inhimillisyydestään. Uudesta tilastaan huolimatta King jatkoi etsivän hommiaan mutta pystyi liikkumaan ulkona vain öisin.
Metsästäessään Deacon Frostia King törmäsi Blade-nimiseen vampyyrin metsästäjään. Frost oli myös vastuussa Bladen äidin kuolemasta. Vaikka King ja Blade eivät täysin luottaneet toisiinsa, he liittoutuivat silti tuhotakseen Deacon Frostin. Täytettyään tehtävänsä molemmat miehet erosivat ikuisina ystävinä.
Näiden tarinoiden aikana paljastettiin että King oli ollut vampyyri jo viiden vuoden ajan.
Sepang International Circuit

Sepang International Circuit on moottorirata Sepangissa Selangorin osavaltiossa Malesiassa.
Sepang International Circuitin on suunnitellut saksalainen F1-arkkitehti Hermann Tilke. Se oli vuosina 1999–2017 Formula 1:n Malesian GP:n näyttämönä. Siellä järjestetään myös MotoGP- ja Superbike-osakilpailuja, sekä muita suuria moottoriurheilutapahtumia.