tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daina Skadmane

Daina Skadmane (19. maaliskuuta 1990 – 21. marraskuuta 2013) oli latvialainen taidemaalari. Hän teki myös litografioita. Hänen tuotantonsa käsittää 342 teosta ja hän ehti saavuttaa kansainvälistä kuuluisuutta Latvian holokaustista kertovilla töillään.
Skadmane kävi Jānis Rozentāls taidekoulua vuosina 2011–2013. Ennen kuolemaansa hän ehti osallistua taidekilpailuihin ja pitää omia näyttelyitä. Myös hänen kaksoissisarensa Anda on kuvataiteilija.
Daina Skadmane kuoli ollessaan Riiassa Zolitudin alueella olevassa Maxima-ostoskeskuksessa ostoksilla isänsä kanssa. Ostoskeskuksen katto romahti yllättäen, jolloin myös Skadmanen isä Janis Skadmanis kuoli yhdessä tyttärensä kanssa samassa onnettomuudessa. Onnettomuudessa kuoli 54 henkilöä, joista Daina Skadmane oli nuorin.
Anna Murdoch Mann

Anna Murdoch Mann, o.s. "Torv" (s. 1944 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilais-australialainen kirjailija. Hän muutti Australiaan Skotlannista 1954.
Murdoch työskenteli toimittajana Sydneyssä Daily Mirrorissa ja myöhemmin Australianissa. Hän avioitui lehtimoguli Rupert Murdochin kanssa 1966. Anna Murdoch on matkustellut eri puolilla maailmaa ja asunut Lontoossa ja New Yorkissa. Hän suoritti 1984 masters-tutkinnon New Yorkin yliopistossa pääaineinaan kirjallisuus ja mytologia. Murdochit erosivat 1998, ja Anna Murdoch avioitui 1999 newyorkilaisen William Mann kanssa.
Murdoch Mannin äiti oli skotlantilainen kemiallisen pesulan omistajaperheen tytär Sylvia Braida ja isä virolaissyntyinen merimies Jacob Torv, joka oli tullut Britanniaan vähän ennen toista maailmansotaa. Perhe lähti Australiaan 1953, mutta heidän perustamansa yritys meni vararikkoon. Vanhemmat erosivat, ja Anna Torvista tuli sisarustensa äitihahmo. Hän meni työhön Rupert Murdochin omistamaan Daily Mirroriin. Anna ja Rupert Murdoch avioituivat 1967. He saivat kolme lasta. Hän oli vähällä joutua kidnapatuksi, mutta perheen autoa ajoi sattumalta toinen henkilö, joka kaapattiin hänen sijastaan. Hän alkoi opiskella ja suoritettuaan masters-tutkinnon hän kirjoitti esikoisteoksensa "Omaksi kuvakseen" ja pian toisen,"Family Business", joka on heikosti kätketty kuvaus siitä, miten Murdoch otti 1960-luvun lopulla haltuunsa brittiläisen tabloidin News of the Worldin. Avioliitto kariutui, kun Murdoch rakastui nuoreen kiinalaisnaiseen. Eron jälkeen Anna Murdoch avioitui William Mannin kanssa.
Murdoch Mannin veljentytär on australialainen näyttelijä Anna Torv.
Linda Leinonen

Linda Leinonen (s. 1982 Kristiinankaupunki) on Laukaan kunnanjohtaja. Aiemmin hän oli Kauhajoen kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaansa Kauhajoella vuonna 2017. Tehtävässään hän aloitti helmikuussa 2018 edellisen kunnanjohtajan, Keijo Kuja-Lipastin, jäätyä eläkkeelle. Ennen virkaansa Kauhajoella Leinonen toimi Isojoen kunnanjohtajana. Hän on ollut aiemmin Suomen Keskustan kunnallispoliitikko Kristiinankaupungissa yhden valtuustokauden ajan.
Helmikuussa 2020 Leinonen haki Seinäjoen kaupunginjohtajan paikkaa ja hänet kutsuttiin hakijoiden joukosta haastateltavaksi.
Marraskuussa 2020 Leinonen valittiin Laukaan kunnanjohtajaksi. Tehtävässään hän aloitti maaliskuussa 2021.
Koulutukseltaan Leinonen on hallintotieteiden maisteri. Maisteriksi hän valmistui Tampereen yliopistosta vuonna 2008 pääaineenaan kunnallispolitiikka.
Leinosen isä Arvo Jaakkola on keskustalainen kuntapoliitikko. Leinosella on kolme lasta.
Mista (yhtye)

Mista oli yhdysvaltalainen R&amp;B-yhtye Atlantasta, Georgiasta. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "Mista" vuonna 1996, jonka ensimmäisestä singlestä ”Blackberry Molasses” tuli hitti. Kappale sijoittui muun muassa "Billboardin" Hot 100 -listan sijalle 53. ja Hot R&amp;B/Hip-Hop Songs -listan sijalle 13. Mistan hajottua yhtyeen jäsen Bobby ”V” Wilson aloitti soolouran.
Barmat

Barmat on Oulussa vuonna 1982 perustettu sekakuoro. Siihen kuuluu noin 20 mies- ja naislaulajaa.
Kuoron johtajina ovat toimineet aluksi Sami Itkonen, sitten Veijo Kuosmanen, Olli Roman (1988–1989 ja 1991–2002) , Ulla Niemi (1989–1991) ja Kari Kuivamäki. Kuoro on kehittänyt ilmaisuaan myös tanssija-koreografien Maria Littowin, Tapani Launosen sekä Anna-Kaisa Järven kanssa. Sävellyksiä Barmoille ovat tehneet Oliver Kohlenberg ja Tapio Lappalainen.
Kuoron nimi tarkoittaa paarmoja.
Historiaa.
Sekakuoro Barmat perustettiin Oulussa vuonna 1982 ja koostui alkujaan noin kolmestakymmenestä Sami Itkosen (1950–2012) ja Leena Viitasen tuttavapiiriin kuuluneesta harrastajasta. He olivat laulaneet yhdessä Oulun Työväen Näyttämön musiikkinäytelmässä ja halusivat jatkaa yhteistyötään aluksi Rauhanjuna-tapahtuman yhteydessä. Vuodesta 1988 kuoro toimi yhdistyksenä, mutta päätti olla liittymättä mihinkään kuoroliittoon. Vuosina 1995–2002 Barmat toimi Kiiminkijoen opiston kuorona.
Barmat on konsertoinut lähinnä Oulussa. Julkisten konserttien lisäksi kuoro on esiintynyt Oulun ja naapurikuntien yksityistilaisuuksissa, kulttuuritapahtumissa ja laitosvierailuilla. Kuoro on tehnyt yhteistyötä muun muassa Oulun kaupunginteatterin, Oulun ylioppilasteatterin ja tanssiorkesteri Pajatson kanssa. Vuonna 1998 esitti kommentoivaa alttaritaulua haukiputaalaisen Nurkkanäyttämön näytelmässä "Rakas pappimme". Tampereen Sävel -tapahtumaan Barmat on osallistunut vuosina 1992 ja 1995. Kesällä 1998 kuoro vieraili Viron Pärnussa pidetyillä kansainvälisillä kuorofestivaaleilla ja kesällä 2002 kuorotapahtumassa "Ton i Norden – Pohjolan sävel" Norjan Tromssassa.
Kuoron ohjelmistossa on ollut teemakokonaisuuksia, kuten "Saamelaissarja" (1989), "Tahiti-sarja" (1990), "Intiaanisarja" (1992) ja "Katri Valan runot" (2001).
Caroline Blakiston

Caroline Blakiston (s. 13. helmikuuta 1933 Chelsea, Lontoo, Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Lady Patience Hardacren roolissa komediasarjassa "Brass" (1983–1990), Mon Mothman roolissa "Star Wars" -elokuvassa "Jedin paluu" (1983) sekä Agatha Poldarkin roolissa draamasarjassa "Poldark" (2015–2017).
Prodrive WRC Team

Prodrive WRC Team (aiemmin nimellä Mini WRC Team) on Minin rallitalli, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kausilla 2011–2013. Minin suunnittelua ja tallin toimintaa valittiin johtamaan Prodrive, joka aiemmin vastasi Subarun rallitiimin toiminnasta.
Historia.
Kausi 2011.
Kaudella 2011 Mini kilpaili virallisena tehdastallina nimellä Mini WRC Team. Kuljettajina ajoivat Daniel Sordo ja Kris Meeke. Sordo saavutti kaksi palkintokoresijoitusta Saksan ja Ranskan ralleista.
Kausi 2012.
Kaudella 2012 tallin toiminta jatkui yksityistallina muutettuaan nimeksi Prodrive WRC Team. Sordo ajoi toiseksi kauden avanneessa Monte Carlon -rallissa.
WRC Team Mini Portugal

WRC Team Mini Portugal on Minin tehdastiimi, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kaudella 2012.
Historia.
Kaudella 2012 tallin kuljettajina ajoivat Paulo Nobre, Armindo Araújo ja Chris Atkinson. Kauden parhaan tuloksen talli saavutti Saksasta, jossa Atkinson sijoittui viidenneksi.
Lokakuussa 2012 Mini ilmoitti vetäytyvänsä sarjasta kauden päätteeksi.
Jere Erkkilä

Jere Joonas Erkkilä (s. 4. huhtikuuta 1997 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Erkkilä laukoo oikealta.
Ura.
Erkkilä on Vaasan Sportin kasvatti. Kaudella 2012–2013 hän toimi seuran C-nuorten varakapteenina. Erkkilä oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 12+7=19. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli Sportin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+29=43. Kaudeksi 2013–2014 Erkkilä siirtyi Rauman Lukkoon. Hän pelasi kaksi kautta pääasiassa seuran B-nuorissa, jonka jälkeen Erkkilä palasi kaudeksi 2015–2016 Sportiin.
Kaudella 2017–2018 Erkkilä debytoi Sportin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Erkkilä teki liigadebyyttinsä runkosarjan kolmanneksi viimeisellä kierroksella 6. maaliskuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan. Hänelle avautui paikka Sportin kokoonpanosta, kun seura oli myynyt pelaajiaan siirtotakarajalla, minkä lisäksi Tommi Tikka oli pelikiellossa. Erkkilä merkittiin joukkueen nelosketjun keskelle laidoilleen niin ikään A-nuorissa kautensa aloittaneet Miro Lehtimäki ja Eetu Mäki. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 5.08 minuuttia. Erkkilä keräsi ottelusta teholukeman -1.
Elokuussa 2018 Erkkilä siirtyi muutaman päivän ja yhden harjoitusottelun kestävällä try-out -sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän ei kuitenkaan saanut joukkueeseen jatkosopimusta. Erkkilä palasi kaudeksi 2018–2019 Sportin A-nuoriin. Marraskuussa 2018 seura lainasi hänet ja Rasmus Aaltosen alustavasti yhden ottelun ajaksi Suomi-sarjajoukkue Kajaanin Hokkiin. Kaksikko jatkoi tämän jälkeen harjoittelua joukkueen mukana, kun he aloittivat varusmiespalveluksen Kainuun prikaatissa tammikuussa 2019. Helmikuussa kaksikko sai Hokkiin loppukauden kattavan jatkosopimuksen. Erkkilä voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2019–2020 Erkkilä siirtyi jatkamaan Suomi-sarjan pelejään vuoden mittaisella sopimuksella JHT Kalajoen riveihin.
Muuta.
Erkkilä valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseon lukiosta keväällä 2017.
Sami Itkonen

Sami Hannu Samuli Itkonen (3. helmikuuta 1950 – 26. tammikuuta 2012) oli suomalainen muusikko ja lauluntekijä, joka toimi vuosina 1987–2012 Kemin kaupunginteatterin kapellimestarina.
Itkonen suoritti tekniikan opintoja Oulun yliopistossa vuosina 1969­–1975 ja opiskeli samalla Oulun konservatoriossa. Hän oli yksi Oulun ylioppilasteatterin aktiivijäsenistä, ja hänen laulujaan julkaistiin vasemmistolaisen nuorisoliikkeen "Uusi Laulu" -lehdessä. Vuonna 1982 Itkonen perusti Leena Viitasen kanssa Ouluun Barmat-sekakuoron ja johti sitä sitten joitakin vuosia. Hänet valittiin Kemin kaupunginteatterin kapellimestariksi syksystä 1987 alkaen. Kemissä Itkonen johti myös muun muassa Ajan laulu -sekakuoroa ja Tintit-lapsikuoroa.
Sami Itkonen kuoli tapaturmaisesti 26. tammikuuta 2012.
Vuonna 2007 Itkonen valittiin Kemin kuninkaalliseksi yhdessä Maila Maijasen kanssa. Marraskuussa 2017 Kemin kaupunginteatteri kantaesitti Hannele Kauppisen ohjaaman lauluillan "Sikojen rakkaus", jossa kuullaan 43 kappaletta edesmenneen Itkosen laajasta laulutuotannosta Anna Laakson ja Jarkko Riihimäen sovituksina. Laakso toimii myös esitysten kapellimestarina.
Monte Carlo -ralli 2006

Monte Carlo -ralli 2006 (virallisesti 74. Rallye Automobile de Monte-Carlo 2006) oli Rallin MM-sarjan kauden 2006 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 20.–22. tammikuuta. Rallin voitti Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Sébastien Loeb ja kolmanneksi Toni Gardemeister.
Walesin ralli 2006

Walesin ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 16. ja viimeinen ralli, joka ajettiin 1.–3. joulukuuta. Rallin voitti Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Manfred Stohl ja kolmanneksi Petter Solberg.
Tulokset.
Lähde:
Ruotsin ralli 2006

Ruotsin ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 toinen ralli, joka ajettiin 3.–5. helmikuuta. Rallin voitti Fordin Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Sébastien Loeb ja kolmanneksi Daniel Carlsson.
Tulokset.
Lähde:
Margherita Hack

Margherita Hack (12. kesäkuuta 1922 – 29. kesäkuuta 2013) oli italialainen tähtitieteen professori ja tietokirjailija, joka selitti tähtitieteen ilmiöitä kansantajuisesti kirjoillaan ja televisiossa. Hänen oma tutkimustyönsä keskittyi tähtien emittoiman säteilyn ominaisuuksiin, ja hän julkaisi yli 200 tieteellistä artikkelia. 
Hack opiskeli Firenzen yliopistossa ja työskenteli Milanossa ennen siirtymistään Triesteen, missä hänestä tuli professori ja Triesten observatorion johtaja. Hänen kaudellaan observatorio nousi Italian merkittävimpien tutkimuslaitosten joukkoon.
Hack tuli tunnetuksi myös poliittisista kannanotoistaan. Hän oli vakaumuksellinen ateisti, feministi ja kasvissyöjä. Hän arvosteli roomalaiskatolista kirkkoa sen tieteen vastaisista näkemyksistä. Hän pyrki edistämään abortin, eutanasian ja samaa sukupuolta olevien parisuhteet sallivia lakeja. Kun katolinen kirkko vuonna 1992 myönsi virallisesti olleensa väärässä tuomitessaan Galileo Galilein, Hack riemuitsi sanoen "parempi myöhään kun ei milloinkaan". Vuonna 2006 hän sai uskovaiset raivostumaan selvittäessään, että ihmeenä pidetty pyhän Januariuksen veri, joka muuttui Napolissa säännöllisesti nestemäiseksi, oli rautaoksidihydraattia, joka kemiallisten ominaisuuksiensa takia muuttuu geelistä nestemäiseksi ravistamalla.
Hack arvosteli Silvio Berlusconia mutta ei ihmeemmin arvostanut myöskään poliittisena vaihtoehtona esille noussutta Beppe Grilloa.
Hackin mukaan on nimetty asteroidi 8558 Hack.
Ylistaron kirkonkylä

Ylistaron kirkonkylä on taajama Seinäjoen kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, joka oli entisen Ylistaron kunnan hallinnollinen keskus aina vuoteen 2009 asti. Tällöin Ylistaro yhdistyi Seinäjokeen yhdessä Nurmon kanssa. Kuntaliitoksen jälkeen taajama on ollut osa Seinäjokea. Seinäjoen aluejaossa Ylistaron kirkonkylä kuuluu Ylistaron suuralueeseen. 
Vuoden 2022 lopussa Ylistaron kirkonkylässä asui 1 740 asukasta.
Peräseinäjoen kirkonkylä

Peräseinäjoen kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Peräseinäjoen kunnan hallinnollinen keskus, kunnes Peräseinäjoki yhdistyi Seinäjokeen vuoden 2005 alussa. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Seinäjokea. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 1 404 asukasta.
Heikki Mairinoja

Heikki Juhani Mairinoja (s. 15. elokuuta 1947 Orimattila) on suomalainen diplomi-insinööri, ekonomi ja yritysjohtaja, joka työskenteli muun muassa G. W. Sohlbergin toimitusjohtajana. 
Heikki Mairinoja syntyi maanviljelijä Hannu Mairinojan ja Helvi Degermanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuosina 1977–2014 oli diplomi-insinööri Aila Orvokki Hirvelä (k. 2014). Puoliso vuodesta 2016 on varatuomari Inga Margaretha Ahotupa.
Mairinoja tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1973. Hän oli Huhtamäen suunnitteluinsinööri 1973–1975, Säterin myyntipäällikkö 1975–1976, Koneen tulosyksikön päällikkö 1976–1985. Uponorissa hän toimi varatoimitusjohtajana 1985–1989 ja 2000 (Uponor Oyj) sekä toimitusjohtajana 1989–1999. G.W. Sohlbergin toimitusjohtajana Mairinoja työskenteli vuodesta 2001 vuoteen 2009.
Korppu-Vihtori

Korppu-Vihtori on vuonna 1985 paljastettu Viljo Mäkisen veistos Turun Mäntymäessä, osoitteessa Kallelankatu 3.
Mäkinen lahjoitti Turun kaupungille kipsisen veistoksen vuonna 1981, joka myöhemmin toteutettiin Loimaan Kiven kivenveistämössä punaisesta graniitista. Teos paljastettiin 24. syyskuuta 1985 Turun vanhimman toiminnassa olevan lastentarhan lasten iloksi päiväkodin pihalle. 
Teoksen innoittajana toimi Frans Viktor "Vihtori" Galenius (1870–1930), joka kaupitteli vaatimattomaksi elannokseen korppuja. Kontti selässään Vihtori kierteli lähinnä Salon seudulla, mutta välillä poikkesi myös Turkuun. Kansa antoi hänelle lempinimeksi Korppu-Vihtori. Kallelankadun lastenkodin piha on patsaalle osuva valinta, sillä 1899 perustetun päiväkodin tarkoituksena oli kaupungin päätöksellä olla ensisijaisesti auttamassa "asujamistomme varattomampien kerrosten lapsia". Tähän varattomaan kansanosaan myös Korppu-Vihtori kuului.
Five Star

Five Star (tyylitellään myös 5 Star) on brittiläinen popmusiikkia ja rhythm and bluesia tuottava ryhmä, joka perustettiin vuonna 1984. Yhtye koostuu sisaruksista Stedmanista, Lorrainesta, Denisestä, Doriksesta ja Delroy Pearsonista. Vuosien 1985 ja 1988 välillä Five Starilla oli neljä top 20 -albumia ja 15 top 40 -singleä Britanniassa, mukaan lukien top 10 -hitit ”System Addict” (1986), ”Can’t Wait Another Minute” (1986), ”Find the Time” (1986), ”Rain or Shine” (1986), ”Stay Out of My Life” (1987) ja ”The Slightest Touch” (1987). He voittivat vuoden 1987 Brit Award -palkinnon kategoriassa "Best British Group".
Kurjet kaivolla

Kurjet kaivolla on Jussi Mäntysen pronssiveistos Turun Kunnallissairaalan edustalla. Kaupunki teetti linnuista pronssiveistoksen Lapinlahden Taidevalimossa ja päätti sijoituspaikaksi Kunnallissairaalan edustan. Teos on alun perin valettu kipsiin ja tällaisena taiteilija lahjoitti sen Turun kaupungille. Teos paljastettiin vuonna 1973. 
Jussi Mäntynen tunnetaan realistisista eläinaiheisista veistoksistaan. "Kurjet kaivolla" on hyvä esimerkki taiteilijan kiinnostuksesta eläinten anatomiaa ja käyttäytymistä kohtaan. Sulavalinjaiset kurjet on kuvattu taiturimaisesti, aivan kuin ne olisivat liikkeessä kaulat ylväästi kohotettuna kohti korkeuksia. Mäntynen perehtyi eläimiin metsästys- ja luontoharrastuksensa kautta ja hän toimi konservaattorina Helsingin yliopiston eläinmuseossa 20 vuoden ajan. 
Mäntysen kurkiveistosten on ajateltu ilmentävän sodan jälkeisen surun sekä sielunrauhan etsimistä ja taiteilijan koti-ikävää muutettuaan Tukholmaan.
Guy (yhtye)

Guy on yhdysvaltalainen hip hopia, R&amp;B:tä ja soulia tuottava yhtye, jotka loivat 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun new jack swing -tyylilajin. Yhtye koostuu Aaron ja Damion Hallista sekä Teddy Rileysta. He julkaisivat esikoisalbuminsa "Guy" 13. kesäkuuta 1988. Albumi oli menestys ja sijoittui muun muassa "Billboardin" Top R&amp;B/Hip-Hop Albums -musiikkilistan 1. sijalle.
Kurjet pesällä

Kurjet pesällä on Jussi Mäntyselle hyvin tyypillinen veistos, aiheena on luonto ja siinä elävä eläin. Taiteilijan kiinnostus luontoon näkyi hänen metsästysharrastuksestaan ja tarpeestaan liikkua luonnossa. Mäntynen toimi yli 20 vuotta Helsingin yliopiston eläinmuseolla konservaattorina, joten hänellä oli hyvä tietämys eläinten anatomiasta. 
Mäntysen teoksissa muuttolintu-kurkien symboliikkaa on lähestytty sodan jälkeisen surun, sielunrauhan etsimisen ja koti-ikävän kautta. Muutettuaan Turkuun vuonna 1967 Mäntynen lahjoitti kaupungille useita taideteoksiaan. "Kurjet pesällä" paljastettiin 1986 Puolalanpuistossa. Jalustan materiaali on punaista graniittia ja itse veistos pronssia. Sen toinen valos vuodelta 1961 on Oulussa Snellmanin puistossa.
Nana Takagi

Nana Takagi (; s. 2. heinäkuuta 1992) on japanilainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Takagi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Sotšissa 2014. Tuolloin hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa neljänneksi ja 1 500 metrillä 32:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa ja yhteislähtökilpailussa sekä sijoittui 12:nneksi 5 000 metrillä. Joukkuetakaa-ajon kultamitalijoukkueeseen kuului myös hänen pikkusiskonsa Miho Takagi. Pekingissä 2022 hän saavutti joukkuetakaa-ajossa hopeaa ja sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi.
Takagi voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015, Inzellissä 2019 sekä Salt Lake Cityssä 2020, jossa Japani teki maailmanennätyksen 2.50,76. Hän saavutti MM-hopeaa joukkuetakaa-ajossa Kolomnassa 2016 ja Gangwonissa 2017 sekä yhteislähdössä 2017. Vuoden 2020 MM-kilpailuissa hän oli yhteislähdössä neljäs ja 1 500 metrillä kahdeksas sekä 2016 MM-kilpailuissa 5 000 metrillä kymmenes. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi Hamarissa 2022, kahdeksanneksi niin ikään Hamarissa 2020 ja yhdeksänneksi Calgaryssä 2015.
Takagi sijoittui yhteislähdön maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2019–2020.
Nuorten MM-kilpailuissa Takagi saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa 2010 ja 2012.
Luumuleikkuri

Luumuleikkuri ("Rhynchites cupreus") on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva laji. Aikuinen luumuleikkuri on noin 3,5–4,5 mm pituinen pitkä- ja hoikkakärsäinen kovakuoriainen, jonka peitinsiivet ovat metallinkiiltoisen punertavat ja hennon karvoituksen peitossa. Sen toukka on noin 3–4 mm pitkä ja väriltään kellanvalkea sekä ruskeapäinen. 
Aikuiset luumuleikkurit ilmestyvät toukokuussa muun muassa omena- ja luumupuiden oksille ja pihlajan nuorille versoille syöden pieniä reikiä lehtiin, nuppuihin ja kukkiin. Luumuleikkurin naaras munii kasvin uusiin versoihin tai raakileisiin kaivamiinsa kuoppiin. Se katkaisee osittain verson tai raakileen kannan poikki ennen munintaa niin, että niiden kehitys estyy. Toukat kehittyvät maahan pudonneissa raakileissa ja versoissa.
Irene Schouten

Irene Schouten (s. 21. kesäkuuta 1992) on alankomaalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja. 
Schouten saavutti olympiapronssia yhteislähtökilpailussa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti maailmanmestaruuden yhteislähtökilpailussa Heerenveenissä 2015 sekä saavutti MM-pronssia 5 000 metrillä ja sijoittui yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi Kolomnassa 2016. Hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden jälleen Inzellissä 2019. Salt Lake Cityn MM-kilpailuissa 2020 hän sai yhteislähdössä pronssia sekä oli 3 000 ja 5 000 metrillä seitsemäs. Hän saavutti Heerenveenissä 2021 kultaa 5 000 metrillä ajalla 6.48,53 ja joukkuetakaa-ajossa sekä pronssia 3 000 metrillä ja yhteislähtökilpailussa. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi Heerenveenissä 2014. Hän voitti yhteislähdön Euroopan-mestaruuden Heerenveenissä 2020 ja saavutti yleisluistelun EM-hopeaa Heerenveenissä 2021. Hän voitti 3 000 metrin, yhteislähdön ja joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden 2022. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa 3 000 metrillä ajalla 3.56,93, 5 000 metrillä ajalla 6.43,51 ja yhteislähdössä sekä sai pronssia joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti samana vuonna yleisluistelun maailmanmestaruuden Hamarissa.
Schouten saavutti Heerenveenin MM-kilpailuissa 2023 kultaa 5 000 metrillä ennätyksellään 6.41,25, hopeaa 3 000 metrillä ajalla 3.57,40 ja pronssia yhteislähdössä. Seuraavan vuoden Heerenveenin EM-kilpailuissa hän sai kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä hopeaa 3 000 metrillä ja yhteislähtökilpailussa. Hän voitti Calgaryssa 2024 maailmanmestaruuden 3 000 metrillä ajalla 3.57,10, yhteislähdössä ja joukkuetakaa-ajossa sekä saavutti hopeaa 5 000 metrillä.
Schouten on voittanut yhteislähdön maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2015−2016 ja 2020–2021, sijoittunut toiseksi kausilla 2013−2014, 2014−2015, 2018−2019 ja 2019–2020 sekä kolmanneksi kausilla 2021–2022 ja 2023–2024. Yhdistetyn 3 000 ja 5 000 metrin cupin hän voitti kausilla 2020–2021 ja 2021–2022. ja oli kolmas kaudella 2015−2016. Hän on voittanut 26 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 14 kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi (kauden 2023–2024 loppuun mennessä).
8-hydroksikinoliini

8-Hydroksikinoliini (C9H7NO) eli 8-kinolinoli tai oksikinoliini on heterosyklinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa fungisidina, korroosionestoaineena, analyyttisen kemian reagenssina ja muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
8-Hydroksikinoliini on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen eikä dietyylieetteriin, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Yhdiste reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla ja voidaan esimerkiksi halogenoida tai sulfonoida. 8-Hydroksikinoliini muodostaa komplekseja useiden metallien esimerkiksi alumiinin, kalsiumin, kuparin, raudan, indiumin ja lantanidien kanssa. Nämä kompleksit ovat yleensä väriltään keltaisia.
Valmistus ja käyttö.
8-Hydroksikinoliinin valmistamiseen on useita tapoja. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa kuumentamalla kinoliini-8-sulfonihappoa alkalimetallihydroksidien kanssa, 8-aminokinoliinin hydrolyysi happamissa olosuhteissa tai o-aminofenolin ja akroleiinin tai o-aminofenoli ja o-nitrofenolin välisellä reaktiolla. 8-Hydroksikinoliinia ja sen metallikomplekseja voidaan käyttää antimikrobisina ja fungisidisina yhdisteinä muun muassa paperin ja tekstiilien käsittelyissä. Muita käyttökohteita ovat käyttö korroosionestoaineena, analyyttisenä reagenssinä metallien spektrofotometrisissä pitoisuusmäärityksissä, katalyyttinä epoksidien valmistamiseen alkeeneista ja lähtöaineena valmistettaessa muun muassa lääkkeitä ja metalleja kompleksoivia yhdisteitä.
Helmipensaat

Helmipensaat ("Exochorda") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi vain yksi laji, josta voidaan erottaa alalajeja, sekä yksi lajiristeymä.
Lajeja.
Kiinanhelmipensas voidaan jakaa joko kolmeksi lajiksi tai tulkita yhdeksi lajiksi, jolla on kolme alalajia.
Tapio Lipponen

Tapio Lipponen (28. lokakuuta 1942 Helsinki – 21. syyskuuta 2017) oli suomalainen muusikko ja Yleisradion viihdepäällikkö. Hänet tunnetaan parhaiten 1960-luvulla toimineen Muksut-yhtyeen säveltäjänä.
Lipponen kuului lapsena Cantores Minores -poikakuoroon. Hän oli jäsenenä vuosina 1959–1965 toimineessa nelihenkisessä Kukonpojat-lauluyhtyeessä, joka esiintyi viikoittain Yleisradion radio-ohjelmissa "Tervetuloa aamukahville" ja "Tervetuloa nimipäiväkahville". Kukonpojat levytti useita kappaleita, kuten ”Minne kukat kadonneet” ja ”Katso, kenguru loikkaa”. Ryhdyttyään itse säveltäjäksi Lipponen kokosi vuonna 1966 suositun Muksut-folk-yhtyeen, jonka laulajina toimivat Seppo Porkka, Pekka Mäkinen ja Annu Toiviainen. Lipponen sävelsi Muksuille muutaman vuoden aikana yli 200 laulua pääasiassa suomalaisten runoilijoiden valmiisiin teksteihin. Hän myös soitti yhtyeessä kitaraa, pianoa ja baritonitorvea. Muksujen laulut olivat 1960-luvun yhteiskunnallisesti suuntautuneen populaarimusiikin ensimmäisiä edustajia Suomessa. Tunnetuin Lipposen sävellyksistä lienee Pentti Saarikosken sanoihin tehty ”Liisankadulla”; muita tunnettuja ovat ”Niin kuin vierasta maata”, ”Silmät silmiä”, ”Pienen pieni”, ”Miksi lähdit luotani”, ”Niityllä missä sirkat soi”, ”Miten mielelläni” ja ”Opettajattaren laulu”. Muksujen toiminta päättyi vuonna 1970.
Lipponen oli vielä vuonna 1975 mukana perustamassa Uuden Musiikin Orkesteria, ja vanhoilla päivillään 2000-luvulla hän kokosi sukulaisistaan ja ystävistään Ruuhkasuomenlaulu-nimisen yhtyeen. Säveltäjänuransa ohella Lipponen suomensi yhdysvaltalaisen rauhanlaulun ”We Shall Overcome” nimellä ”Rauha sodan voittaa” ollessaan Kansan Sivistystyön Liiton kurssilla vuonna 1965 tai 1966.
Lipponen opiskeli Tampereen yliopistossa tiedotusoppia ja valtiotieteitä ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1973. Valmistuttuaan hän työskenteli Suomen ulkoministeriön kehitysyhteistyösihteerinä, mistä hän siirtyi vuonna 1975 Yleisradion viihdepäälliköksi. Vuodesta 1985 hän oli Ylen projektipäällikkönä, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2002. Hän pyrki lisäämään kotimaisen musiikin osuutta Ylen radio-ohjelmien musiikkitarjonnasta. Myös Radioteatterin kuunnelmasarja "Yhtä köyttä -yhdistys" perustui hänen ideaansa. Lipponen kuului Elvisin johtokuntaan 1971–1973, Kansallisoopperan hallintoneuvostoon 1973–1990 ja Tekijänoikeuskomiteaan 1976–1991. Hän oli radio- ja tv-viihteen seuran Studio Kympin varapuheenjohtaja. Hän toimi myös taiteilijayhdistys Kiilassa.
Lipponen oli 1960-luvulla mukana SKDL:n kulttuuritoiminnassa, mutta hänen lauluissaan ei yleensä ollut poliittisen laululiikkeen paatoksellista sanomaa. Hän katsoi kuuluneensa SKDL:n aleniuslaisiin sosialisteihin.
Kati ter Horst

Kati Elina ter Horst (o.s. Huuskonen, s. 1968) on suomalainen kauppatieteen maisteri, yritysjohtaja ja hallitusammattilainen. Hänet on nimitetty Outokummun toimitusjohtajaksi syksystä 2024 alkaen. Hän oli aikaisemmin Stora Enson paperiliiketoiminnan johtaja, ja työskenteli vuodesta 2022 belgialaisessa Aliaxis-yhtymässä johtaen EMEA-alueen (Eurooppa, Lähi-itä ja Afrikka) liiketoimintaryhmää.
Vuonna 2017 ter Horst vastasi Stora Ensossa 3,2 miljardin euron liikevaihdon ja 5 000 työntekijän suuruisesta paperiliiketoiminnasta ja toimi lisäksi Outokummun hallituksessa. "Talouselämä"-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän yhdeksänneksi merkittävimmäksi päättäjänaiseksi.
Kati ter Horst on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Pertti Hörman

Frans Pertti Hörman (23. huhtikuuta 1921 Viipuri – 28. marraskuuta 1941 Suurlahti, Vienan Karjala) oli taiteilijanimeltään Pertti Tulivuori. Hän oli monilahjainen taiteilija, joka hankki elantonsa esiintyvänä artistina. Pertti Tulivuori oli lahjakas laulaja ja muusikko. Lisäksi hän esiintyi voimistelu- ja akrobaattitaiteilijana. Hörman oli etniseltä taustaltaan romani, joka oli Suomen ensimmäinen romanielokuvanäyttelijä. Hän näytteli kahdessa eri SF-elokuvassa, jotka olivat: "Jääkärin morsian" vuodelta 1938 ja "Aktivistit" vuodelta 1939. "Jääkärin morsian" -elokuvassa hänet voidaan nähdä elokuvan alussa n. 5 minuutin kohdalla isossa joukkokohtauksessa "Tuchumin" asemalla, jossa kuhisee sotilaita ja sodan jaloista pakenevia pakolaisia. Hörman laulaa ja häntä säestää silloinen lapsitähti Heimo Haitto viulullaan. Vuonna 1939 valmistuneessa "Aktivistit"-elokuvassa Hörmanilla on koko elokuvan läpikulkeva rooli palveluspoika Pekan roolissa. 
Pertti Hörman esiintyi ennen sotia Viipurissa tanssimuusikkona muun muassa Famido-nimeä kantavassa yhtyessä. Samassa yhtyeessä esiintyi myös 1950-luvulla tunnetuksi tullut kuplettilaulaja ja näyttelijä Jorma Ikävalko. Famidossa Hörman toimi laulajana ja rumpalina. Hänet tunnettiin Viipurissa kaunisäänisenä laulajana, ja hän oli aina esiintyessään pukeutunut hyvin istuvaan ja taitavasti leikattuun, näyttävään pukuun.
That’s the Spirit

That's the Spirit on brittiläisen rock-yhtye Bring Me the Horizonin viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2015.
Albumi nousi kotimaassaan Britannian albumilistan toiselle sijalle. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan yhdeksännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa. Albumi on BMTH:n kolmas peräkkäinen julkaisu, joka nousi ilmestyttyään Australiassa listaykköseksi .
Albumi on myynyt Britanniassa kultalevyyn oikeuttavan määrän levyjä, yli 100 000 kappaletta.
Grapevine (Texas)

Grapevine on kaupunki Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on osa Dallasin/Fort Worthin suurkaupunkialuetta. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 46 334. Grapevine kuuluu pääosin Tarrantin piirikunnassa. Pieni osa kaupungista kuuluu myös Dallasin- ja Dentonin piirikuntiin.
Sabine Hauswirth

Sabine Hauswirth (s. 12. elokuuta 1987 Belp) on sveitsiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän voitti Sveitsin naisten joukkueessa viestikultaa Trentinon MM-kilpailuissa 2014 ja hopeaa Doksyn MM-kilpailuissa 2021 sekä pronssia sprinttiviestissä Tarton MM-kilpailuissa 2017. Henkilökohtaisen MM-pronssin hän saavutti pitkällä matkalla Riiassa 2018 ja on ollut muun muassa keskimatkalla neljäs Riiassa 2018, keskimatkalla seitsemäs Strömstadissa 2016 sekä pitkällä matkalla kahdeksas Tartossa 2017. EM-kilpailuissa hän on viestissä voittanut kultaa Palmelassa 2014 ja sijoittunut neljänneksi Jeseníkissä 2016. Pitkällä matkalla hän on sijoittunut EM-kilpailuissa neljänneksi Ticinossa 2018 ja viidenneksi Jeseníkissä 2016.
Seuratasolla Hauswirth edustaa Haldenia.
Lil Uzi Vert

Symere Bysil Woods (s. 31. heinäkuuta 1995 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Lil Uzi Vert, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hän sai kuuluisuutta sen jälkeen, kun hän julkaisi esikoissinglensä ”Money Longer” ja useita mixtapeja kuten "Luv Is Rage", "Lil Uzi Vert vs. the World" sekä "The Perfect Luv Tape". Lil Uzi Vert on myös tehnyt kappaleen Migosin kanssa nimeltä ”Bad and Boujee”, josta tuli Lil Uzi Vertin ensimmäinen Billboard Hot 100 -singlelistan ensimmäiselle sijalle päätynyt single. Elokuussa 2017 Lil Uzi Vert julkaisi esikoisstudioalbuminsa "Luv Is Rage 2", joka sijoittui Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalle. Luv Is Rage 2 sisälsi Lil Uzi Vertin ensimmäisen Billboard Hot 100 -listan kymmenen joukkoon yltäneen oman biisin, kun ”XO Tour Llif3” sijoittui listalla sijalle 7.
6. maaliskuuta 2020 Lil Uzi Vert julkaisi toisen studioalbuminsa "Eternal Atake," joka sisältää peräti neljä Billboard Hot 100 -listan kymmenen joukkoon yltänyttä kappaletta: ”Futsal Shuffle 2020”, ”Baby Pluto”, ”Lo Mein”, sekä ”Silly Watch”. "Eternal Atake" nousi julkaisuviikollaan Billboard 200 -listan kärkisijalle. Viikkoa myöhemmin Lil Uzi Vert julkaisi albumin toisen osan: "Eternal Atake Deluxe (Lil Uzi Vert vs. the World 2)", jonka kappale ”Myron” ylsi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 13.
Jaana Tuominen

Jaana Maija-Liisa Tuominen (s. 1960) on suomalainen prosessitekniikan diplomi-insinööri ja Elinkeinoelämän keskusliiton hallituksen puheenjohtaja (2021–). Vuodesta 2014 hän on toiminut myös Finnairin hallituksessa. 
Hän toimi Fiskars Oyj:n toimitusjohtajana 2017–2020. Tätä ennen hän oli Pauligin toimitusjohtaja huhtikuusta 2008 syyskuuhuun 2017 saakka. Hän työskenteli tätä aiemmin GE Healthcaren (2002–2008), NAFin (1998–2002), Instrumentariumin (1993–1998), Valmet Automationin ja Finnsugar Biochemicalsin palveluksessa.
Vuonna 2018 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän kolmanneksi merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Hän oli tuolloin Fiskarsin toimitusjohtaja.
Tuomisen perheeseen kuuluu puoliso ja aikuinen poika perheineen.
Belluno

Belluno (, latinaksi "Belum", ) on kaupunki Veneton alueella Koillis-Italiassa. Belluno on Bellunon maakunnan pääkaupunki ja Itä-Dolomiittien alueen tärkein kaupunki. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Venetsiasta pohjoiseen. Kaupungissa on vajaa 36 000 asukasta (vuonna 2017), jolloin se on Valbellunan väkiluvultaan suurin paikkakunta. Se on yksi Bellunon Dolomiittien kansallispuiston () 15 kunnasta.
Bellunon perustivat paleovenetsialaiset ja noin toisella vuosisadalla eaa. siitä tuli osa Rooman valtakuntaa. Roomalaiset tunsivat paikan nimellä "Bellunum". 300-luvulla jaa. siitä tuli osa longobardien ja 700-luvulla osa frankkien aluetta. 900-luvulla se siirtyi aatelispiispan hallintaan. Keskiajalla se oli aluksi kaupunkivaltioiden ulkopuolinen seutu, joka perheiden välisten kiistojen jälkeen liittyi vapaaehtoisesti Venetsiaan vuonna 1404. Ranskalaiset valtasivat kaupungin sodassa vuonna 1797, ja se siirtyi Itävallan keisarikunnalle vuonna 1813 ja edelleen osaksi Italian kuningaskuntaa vuonna 1866. 
Keskeisiin elinkeinoihin kuuluvat maatalous ja turismi. Kaupungin tunnetuimpia rakennuksia ovat 1500-luvulta peräisin oleva, vuoden 1873 maanjäristyksen jälkeen osin uudelleenrakennettu katedraali "Duomo di Belluno" (vuodesta 1980 myös nimellä "Basilica cattedrale di San Martino"); renessanssityylinen prefektuurin rakennus "Palazzo dei Rettori" (1491–1496); San Stefanon kirkko (1980–1986); ja museon ja taidegallerian sisältävä "Palazzo dei Giuristi" (1664).
Regata storica

Regata storica on Venetsian tärkein regatta ja myös perinteisin regatta Euroopassa. Se järjestetään syyskuun ensimmäisenä sunnuntaina Canal Grandessa ja sen on tarkoitus muistuttaa Venetsian historiasta.
Tästä venekilpailusta on johdettu termi "Regatta".
Regatta juontaa juurensa 1300-luvun loppupuolelle.
Stiris

Stiris () eli Steiris () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Dístomo-Aráchova-Antíkyran kunnan alueella noin seitsemän kilometriä kaakkoon kaupungista nimensä saaneesta nykyisestä Steírin kylästä.
Maantiede.
Stiriin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi antiikin Fokiin alueella 120 stadioninmitan päässä Khaironeiasta. Nykyisin alue on Boiotian alueyksikköä. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi matala ja kallioinen kukkula, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä kaakkoon nykyisestä Pyhittäjä Luukaksen luostarista ("Moní Osíou Louká"). Nykyisin akropoliin paikka tunnetaan nimellä Palaiochóri (Παλαιοχώρι) sekä Ágios Nikólaos (Άγιος Νικόλαος) paikalla aiemmin olleen Pyhän Nikolaoksen kirkon mukaan.
Kaupungin kukkulan pituus on noin 700 metriä ja leveys noin 100 metriä. Pausanias kuvaa, että kukkulalla oli vain muutamia kaivoja, joiden vesi ei ollut juotavaa. Siksi kaupunkilaiset saivat veden lähteestä, joka sijaitsi alempana neljän stadioninmitan päässä. Sinne johti kallioon kaivettu reitti. Lähde on oletettavasti sama, joka sijaitsee nykyisellä luostarilla. Kukkulan pohjois- ja itäpuoli oli tasankoa. Lounaispuolelta saa alkunsa kulkuväylänä toiminut rotko, joka päättyy Korintinlahden rannikolle. Myös Stiriin ja Khaironeian välinen tie kulki vuorten halki.
Stiriin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Kaupunkivaltiolla oli rajaa ainakin Panopeuksen (myös Fanoteus) kanssa, sillä rajasopimus tunnetaan piirtokirjoituksesta.
Historia.
Stirisläiset katsoivat olevansa alkuperältään ateenalaisia, attikalaisen Steirian demoksen perustaman siirtokunnan jälkeläisiä. Siirtokuntalaisia johti Peteus sen jälkeen kun kuningas Aigeus oli ajanut hänet pois Attikasta. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Stirios" (), "Steirios" () tai "Stiritēs" ().
Muutoin kaupungin historiasta tiedetään vain vähän. 300-luvulla eaa. Stiris oli osa Fokiin liittoa. Kaupungilla oli "sympoliteia"-sopimus Medeonin kanssa. Stiris oli yksi fokislaisista kaupungeista, jotka Filippos II tuhosi kolmannen pyhän sodan lopussa. Myöhemmin se rakennettiin uudelleen, ja se oli olemassa vielä ainakin Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa.
Rakennukset ja löydökset.
Stiriin kaupungin kukkula on ollut ympäröity muurein, joista on säilynyt joitakin osia erityisesti niiden itäosassa. Kukkulan kalliossa on merkkejä kaivamisesta rakennuksia varten.
Stiriissä oli Demeter Stiritikselle omistettu temppeli. Epiteetin perusteella Demeter vaikuttaa olleen kaupungin suojelija. Temppeli oli Pausaniaan mukaan tehty savitiilistä. Sen sisällä oli kaksi kulttipatsasta, joista toinen oli muinaista työtä ja peitetty siteillä, ja toinen oli tehty Pentelikon-vuoren marmorista.
Sane

Sane tai Sané voi tarkoittaa seuraavia:
Migos

Migos oli yhdysvaltalainen hip hop -trio Lawrencevillestä Georgiasta, joka perustettiin vuonna 2008. Trio koostui kolmesta räppäristä, jotka tunnetaan taiteilijanimiltään Quavo, Offset ja Takeoff. Nimi “Migos” on lyhennys tai muunnos sanasta “amigos”, joka on espanjaa ja tarkoittaa ystäviä. Kaikki kolme olivat sukulaisia ja kasvoivat yhdessä läheisinä ystävinä, ja nimi on viittaus tähän. 
Migos julkaisi esikoissinglensä ”Versace” vuonna 2013, joka julkaistiin heidän mixtapellaan "Y.R.N. (Young Rich Niggas)". Yhtye julkaisi myös monia muita singlejä, kuten ”Fight Night” (2014), ”Look at My Dab” (2015) ja heidän Billboard Hot 100 -singlelistan kärkikymmenikköön päässeet hittikappaleet ”Bad and Boujee” (Lil Uzi Vertin kanssa, 2016), joka sijoittui listan 1. sijalle, ”MotorSport” (Nicki Minajin ja Cardi B:n kanssa, 2017), joka sijoittui 6. sijalle sekä ”Stir Fry” (2017), joka sijoittui 8. sijalle. 
Migos julkaisi esikoisalbuminsa "Yung Rich Nation" heinäkuussa 2015 Quality Control Musicin ja 300 Entertainmentin kautta. Heidän toinen albuminsa "Culture" julkaistiin tammikuussa 2017, myös Quality Controlin ja 300:n kautta, ja sijoittui Billboard 200 -albumilistan 1. sijalle. Yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Motownin ja Capitol Recordsin kanssa helmikuussa 2017, joilla julkaistiin yhtyeen kolmas albumi "Culture II" tammikuussa 2018. Myös tämä albumi sijoittui Billboard 200 -listan 1. sijalle.
Migosin jäsen Takeoff ammuttiin kuoliaaksi Houstonissa Texasissa 1. marraskuuta 2022. Hän oli kuollessaan 28-vuotias.
Inga-Liisa Laukka

Inga Elisabet (Inga-Liisa) Laukka (alkuaan Alléen, avioliitossa Tepponen; 20. helmikuuta 1918 Viipuri – 27. joulukuuta 2008) oli suomalainen näyttelijä. Laukka esiintyi muun muassa elokuvissa "Aleksis Kiven elämä", "Räpsy &amp; Dolly eli Pariisi odottaa" ja "Nuoruuteni savotat".
Francesco Arban

Francesco Arban di Lione, myös Francisque Arban (1815 Lyon, Ranska – katosi 7. lokakuuta 1849) oli ranskalainen kuumailmapalloilija. Hänen tunnetuin saavutuksensa oli ylittää Alpit ensimmäisenä kuumailmapalloilijana 2.–3.9.1849. Lento kesti koko yön ja lentoreitti kulki Marseillesta Torinon lähelle. Kuukautta myöhemmin hän katosi Välimeren yllä Barcelonasta lähteneellä lennolla.
Young Thug

Jeffery Lamar Williams (s. 16. elokuuta 1991 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat), joka tunnetaan taiteilijanimiltään Young Thug, on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Erikoisesta laulamistyylistään ja muodistaan tunnettu Young Thug sai ensimmäistä kertaa kuuluisuutta tehdessään musiikkia yhteistyönä rap-artistien Rich Homie Quanin, Birdmanin, Cash Outin, Shawty Lo’n ja Gucci Manen kanssa. Hän alkoi julkaisemaan mixtapeja vuodesta 2011 lähtien, ensimmäisen ollessa "I Came from Nothing". Vuoden 2013 alussa hän allekirjoitti levytyssopimuksen Gucci Manen 1017 Records -levy-yhtiön kanssa.
Young Thug ja hänen levy-yhtiönsä saivat syytteen katujengin pyörittämisestä ja osallistumisesta jengirikoksiin, jotka loukkaavat RICO-lakia. Young Thug joutui tutkintavankeuteen, ja oikeudenkäynti alkoi tammikuussa 2023. Syyttessä luetellaan 56 rikosta, joista osa on vakavia.
Giacomo Caneva

Giacomo Caneva (1813 Padova – 29. maaliskuuta 1865 Rooma) on roomalainen valokuvaaja, maalari ja piirtäjä. Hän oli ensimmäisiä italialaisia valokuvaajia, joka kuvasi paperille ja joiden kuvia on säilynyt.
Opiskeli Venetsian taideakatemiassa (Accademia della Bella Arte) ja v. 1838 litografistina, maalarina ja piirtäjänä Roomassa. Kiinnostui myös pian valokuvauksesta.
Hänet mainittiin ensimmäisen kerran kahvila Caffé Gregon taiteilijarekisterissä jo vuonna 1845 maalari-valokuvaajana. Hänen näkemyksensä Vestantemppelistä vuodelta 1847 on vanhin roomalaisen valokuvaajan tekemä paperivedos. Vuonna 1847 nousi kuumailmapallolla Rooman yläpuolelle.
Vuodesta 1850 taiteilija Frédéric Flachèronin ympärille muodostuneen "Circolo Fotografico Romano"n (myös nimellä Scuola Romana di Fotografia) jäsen. Myöhemmin toimi ammattimaisena valokuvaajana ja topografina. Maisemia Roomasta ja Campagna Romanasta, valokuvia Vatikaanin ja Capitoliumin patsaista.
Vuonna 1859 osallistui Intiaan ja Kiinaan tehdylle tutkimusmatkalle, minkä tarkoituksena oli dokumentoida tekstiilintuotantoa, mutta myös etsiä silkkiäistoukanmunia. 
Caneva on tunnettu yksityiskohtaisista Rooman monumenttien kuvauksestaan sekä laajoista, romanttisista otoksistaan Roomaa ympäröivästä (muun muassa Tivoli, Subiaco, Castelli Romano, Civitavecchia) maaseudusta.
Erityisen merkittäviä ovat hänen lukuisat valokuvansa Campagna Romanan maatiloista, mökeistä, torneista, roomalaisista akvedukteista ja raunioista, mutta myös joista, kallioista ja puista, joita hän tuotti taidemaalareiden malleiksi ja myytäväksi.
Good Morning Call

Good Morning Call on japanilainen romanttinen shōjomanga. Sarjassa lukiolainen Nao Yoshikawa saa oman asunnon, mutta hänen pitää jakaa se koulun suosituimman pojan Hishashi Ueharan kanssa. 
Fuji TV ja Netflix loivat mangasta televisiosarjan. Ensimmäinen kausi julkaistiin vuonna 2016 ja toinen seuraavana vuonna nimellä "Good Morning Call: Our Campus Days".
Päähenkilöt.
Shunya Shiraishi, Haruka Fukuhara, Kentarô Sakaguichi, Moe Arai, Shūgo Nagashima, Kentaro Matsuo, Kôya Nagasawa
Baalbekin Jupiterin temppeli

Baalbekin Jupiterin temppeli Rooman Heliopoliksessa oli valtava temppeli, joka oli omistettu ylijumala Zeukselle. Se sijaitsi Heliopoliksen alueella (nykyään Baalbek Libanonissa). Se oli  "Suuren Tuomioistuimen" tai "Pyhäkön" päärakennus. Roomalainen pakanallinen temppelikompleksi on edelleen osittain pystyssä.
Historia.
Jupiterin temppeli Heliopoliksessa (monimutkainen alue, jota kutsutaan myös "Heliopolitan Zeuksen pyhäköksi") oletettavasti korvasi aikaisemman foinikialaisten temppelin, joka käytti samaa perustaa. Valtava louhos oli yksi syy Rooman päätökseen luoda valtava "Suuri Tuomioistuin" isoon pakanalliseen temppelikompleksiin tällä vuorella, joka sijaitsee lähes 1100 metrin korkeudessa Rooman Valtakunnan itärajalla. Kesti kolme vuosisataa rakentaa tämä valtava Roomalainen pakanuuden temppeli. Jupiterin temppeli sijaitsee roomalaisen Heliopolisen Suuren tuomioistuimen länsipäässä. 
Tämä temppeli oli omistettu roomalaiselle  Zeukselle. Sen rakennuttamisen aloitti Julius Caesar ja hänen jälkeensä sitä jatkoi Augustus. Se oli suurin temppeli, joka oli omistettu Jupiterille koko Rooman keisarikunnassa. Sen pylväät olivat 30 metriä korkeita ja niiden läpimitta oli lähes 2,5 metriä: ja ne olivat klassisen maailman suurimpia.
Bysantin valtakunnassa paikka tunnettiin myös nimellä "Triliitti" perustuksissa olevien kolmen massiivisen kiven mukaan.
Myös Juliusten-Claudiusten hallitsijasuku jatkoi vuorollaan pyhäkön varustelua. Noin vuonna 50 Nero rakennutti tornialttarin temppeliä vastapäätä. 100-luvun alussa Trajanus teetti temppelin piha-alueelle portiikin vaaleanpunainaisesta graniitista (joka oli peräisin Aswanista Egyptistä).
Grand Tour

Grand Tour (ranskaa [] ja englantia, , myös sivistysmatka) tarkoittaa matkaa, joka renessanssin ajasta lähtien oli lähes pakollinen Euroopan aateliston ja myöhemmin myös ylemmän porvariston pojille. Matkakohteena oli yleensä Keski-Eurooppa, Italia, Espanja ja myös Pyhä maa. Erityisesti Englannissa "Grand Tour" vaikutti kirjallisuuteen 1800-luvulla.
Tavoitteet.
Grand Tour oli alun perin koulutuksen viimeinen osa, joka antoi aateliston pojille sivistyksen ”viimeisen silauksen”. Aateliset kävivät erityisesti Euroopan tärkeissä kulttuurikaupungeissa ja tutustuivat siellä antiikin, keskiajan ja renessanssin monumentteihin. He matkustivat maalauksellisissa maisemissa mutta tutustuivat myös Euroopan hoveihin. Tavoitteena oli tutustua eri kulttuureihin ja tapoihin, kerätä uusia vaikutelmia ja solmia tulevan elämän kannalta hyödyllisiä yhteyksiä. Lisäksi matkan tarkoitus oli syventää kielitaitoa sekä hioa käytöstapoja. Grand Tourilla käyneistä tuli usein kosmopoliitteja, joilla oli asemaa ja arvovaltaa. Matkalla otettiin usein oppitunteja Ranskan tai Italian miekkailumestareilta. Ääneen lausumattomana tavoitteena oli monesti saada lisää eroottista kokemusta. Joskus hovivierailun toivottiin johtavan avioliittoon.
Vanhempien matkustajien motiivi oli usein koulutuksen syventäminen ja näköalojen laajentaminen. Joskus toiveena oli, että Etelä-Euroopan miedompi ilmasto parantaisi tai lievittäisi sairauksia, esimerkkinä vuonna 1820 Italiaan matkannut runoilija John Keats. Toisilla puolestaan matkan tarkoituksena oli tietty tutkimusprojekti. Kasvitieteilijä John Ray pyrki matkallaan 1630-luvulla luomaan kattavan luettelon ulkomaisista kasveista. Taidemaalari Jonathan Richardsonin kunnianhimoisena hankkeena 1700-luvun alussa oli luoda ”täydellinen luettelo kaikista veistoksista ja maalauksista Hollannissa ja Italiassa”. Grand Tour tarjosi myös mahdollisuuden taidehankintoihin, esimerkkinä Thomas Howard, Arundelin 21. herttua.
Vaikka suurin osa Grand Tourin matkustajista olikin miehiä, joukossa oli myös joitakin naisia kuten Mariana Starke (1762–1838) tai Lady Morgan Sydney Owenson (1776–1859).
Future

Nayvadius DeMun Wilburn (s. 20. marraskuuta 1983 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Future, on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Wilburn aloitti musiikkiuransa osana Dungeon Family -kollektiivia, jossa hänelle annettiin lempinimi ”The Future” (). Julkaistessaan ensiksi useita mixtapeja vuosien 2010 ja 2011 välillä Future allekirjoitti levytyssopimuksen suuren levy-yhtiön Epic Recordsin ja A1 Recordingsin kanssa, joka auttoi häntä perustamaan oman levy-yhtiönsä nimeltä Freebandz. Future julkaisi esikoisalbuminsa "Pluto" huhtikuussa 2012. Hänen toinen albuminsa "Honest" julkaistiin huhtikuussa 2014. Albumi oli esikoisalbumia suurempi menestys musiikkilistoilla. 
Vuoden 2014 lopun ja vuoden 2015 alun välillä Future julkaisi kolme mixtapea: "Monster" (2014), "Beast Mode" (2015) ja "56 Nights" (2015). Hänen seuraavat julkaisunsa, "DS2" (2015), "What a Time to Be Alive" (2015, yhteistyönä Draken kanssa), "Evol" (2016), "Future" (2017) ja "Hndrxx" (2017) sijoittuivat kaikki Billboard 200 -listan kärkeen. Vuoden 2017 lopulla hän julkaisi "Super Slimey" -mixtapen Young Thugin kanssa, joka sijoittui Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Future on myös julkaissut useita singlejä, joille RIAA on myöntänyt kulta- tai platinasertifikaatin, muun muassa ”Turn On the Lights”, ”Move That Dope”, ”Fuck Up Some Commas”, ”Where Ya At”, ”Jumpman”, ”Low Life” ja ”Mask Off”.