tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Terapiatakuu

Terapiatakuu on mielenterveysalan toimijoiden kansalaisaloite mielenterveyspalveluihin pääsyn nopeuttamiseksi. Kansalaisaloite ylitti 50 000 kannatusilmoituksen rajan 20.7.2019, ja aloite etenee eduskunnan käsittelyyn. Aloitteen vireillepanijat ovat 30 mielenterveysjärjestön Mielenterveyspoolin projektipäällikkö Alviina Alametsä ja Mielenterveyspoolin puheenjohtaja Pia Hytönen.
Aloitteen sisältö.
Aloitteessa ehdotetaan säädettäväksi mielenterveyslakiin uusi pykälä nk. terapiatakuusta (”4 a §, Mielenterveyspalvelujen piiriin pääsy”) ja muutettavaksi terveydenhuoltolain 27 §:n 2 momentin 3 kohtaa. 
Käytännössä aloitteen ehdottamat lakimuutokset toisivat mielenterveyden häiriöiden hoitoon soveltuvan psykoterapian ja muun psykososiaalisen hoidon osaksi perusterveydenhuollon palveluita, joiden käyttöön ei edellytetä erikoissairaanhoidossa asetettua psykiatrista diagnoosia. Lisäksi lakimuutokset nopeuttaisivat avun saamista siten, että psykososiaalinen hoito alkaisi kuukauden sisällä avun piiriin hakeutumisesta.
Tausta.
Kannatusilmoitusten keräys alkoi 20.2.2019 ja päättyi 20.8.2019. Kansalaisaloitekampanjaa asettuivat tukemaan jo julkaisutilaisuudessa 20.2.2019 useat julkisuuden henkilöt ja päättäjät, kuten tubettaja Maiju Voutilainen (Mansikkka) ja poliitikot Sari Sarkomaa ja Touko Aalto. Terapiatakuu-kampanja sai vapaaehtoisia keräämään kannatusilmoituksia sekä paperilla että sähköisesti kaikkialla Suomessa.
Terveydenhuollon palveluvalikoimaneuvoston (PALKO) suosituksen (23.11.2018) mukaan vaikuttavaksi todetut psykoterapiat ja muut psykososiaaliset hoito- ja kuntoutusmenetelmät kuuluvat mielenterveys- ja päihdehäiriöissä terveydenhuollon julkisesti rahoitettuun palveluvalikoimaan. Suosituksen mukaan niitä tulee olla tarjolla osana eriasteisten häiriöiden tavoitteellista ja tarpeenmukaista hoitoa tai kuntoutusta. Suositus ei toteudu Suomessa.
Terapiatakuu-aloitteen tavoitteena on, että psykososiaaliset hoitomenetelmät tuotaisiin perusterveydenhuollon piiriin ja oikea-aikaisesti saataville. Potilas saisi hoitoa, vaikka hänellä ei olisi taloudellista mahdollisuutta hakeutua yksityiseen psykoterapiaan. Potilas saisi ehdotetun lakimuutoksen myötä hoitoa myös silloin, kun hänelle ei voida myöntää Kelan korvaamaa kuntoutuspsykoterapiaa esimerkiksi pitkäaikaistyöttömyyden takia, tai Kelan korvaama kuntoutuspsykoterapia ei sovellu hoitomuodoksi esimerkiksi omavastuun suuruuden tai hakuprosessin pituuden (7–12 kuukautta) takia.
Terapiatakuu-kampanjan mukaan matalan kynnyksen mielenterveyspalvelujärjestelmä on kustannustehokkaampi kuin erikoissairaanhoitoon perustuva järjestelmä, koska varhaisen hoidon tiedetään ennaltaehkäisevän oireen tai häiriön syvenemistä ja vähentävän muiden terveydenhuoltopalvelujen käyttöä. 
Mielenterveyden häiriöiden kokonaiskustannukset Suomessa ovat OECD:n arvion (2018) mukaan noin 11 miljardia vuodessa. Terapiatakuu-kampanjan mukaan panostaminen mielenterveyteen maksaa itsensä takaisin moninkertaisesti, koska sairausetuuksien käyttö vähenee, työnantajien sairauspoissaolokustannukset ja muut työelämäkustannukset vähenevät.
Erik Spiekermann

Erik Spiekermann ( s. 30. toukokuuta 1947 Stadthagenissa) on saksalainen graafinen suunnittelija ja kirjainmuotoilija. Spiekermannin suunnittelemista kirjasintyyppeistä tunnetuin on FF Meta. Hän on myös laatinut useista klassisista kirjasintyypeistä digitaaliset versiot. Spiekermann muun muassa piirsi Bertholdille Lo-Typesta ja Berliner Groteskista uudet digitaaliset versiot vanhojen mallipiirustusten pohjalta.
Hän perusti muotoilutoimisto MetaDesignin Berliinssä vuonna 1979. Sillä on toimistot myös San Franciscossa ja Zürichissä. Vuonna 1990 hän perusti FontShop International -yrityksen yhdessä Joan Spiekermannin ja Neville Brodyn kanssa. Yritys välitti postimyynnillä fontteja. Yrityksen fonttien brändinimi on FontFont.
Jetta VS5

Jetta VS5 on Volkswagen Groupin vuodesta 2019 lähtien Kiinan markkinoille valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se perustuu Euroopassa myytävään SEAT Atecaan. Mallistossa VS5 sijoittuu suuremman VS7:n alapuolelle.
Moottorina on turboahdettu 1,4-litrainen (150 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai japanilaisen Aisinin valmistama kuusiportainen automaattivaihteisto. Valmistuskustannusten pitämiseksi alhaisena autossa ei käytetä Volkswagen Groupin uusinta 1,5 TSI Evo -moottoria eikä DSG-kaksoiskytkinvaihteistoa.
Frugårdin kartano

Frugård eli Frugårdin kartano on Joroisissa, noin viisi kilometriä Joroisten kirkonkylältä itään sijaitseva kartano. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.
Haukiveden Haapaselän Kotkatlahden rannalla sijaitsevan kartanon nimi (ruots. fru= rouva, gård= kartano) viittaa rouva Hedvig Juliana Munckiin, joka oli everstiluutnantti Anders Erik Munckin leski ja sittemmin kuningas Kustaa III:n kreiviksi nimittämän Adolf Fredrik Munckin äiti. Rouva Munck osti tuolloisen ratsutilan vuonna 1781 ja kehitti sen kartanoksi. Hän rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen ja monia miljöössä osittain säilyneitä talousrakennuksia.
Vuonna 1798 kapteeni, myöhemmin everstiksi kohonnut Berndt Adolf Grotenfelt osti kartanon rouva Munckilta. Tällöin kartanosta tuli osa Grotenfelt-suvun seudulta omistamien useiden kartanoiden (Kotkalahden eli Örnvikin kartano, Järvikylän kartano, ja Juvan Wehmaisten kartano) kokonaisuutta.
Floridankärpänen

Floridankärpänen ("Liriomyza trifolii") on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon kuuluva miinaajakärpäslaji. Lajista käytetään myös nimeä floridanmiinaaja. Aikuiset floridankärpäset ovat pieniä, pituudeltaan 1,3–2,3 mm ja niiden siipien pituus on 1,25–1,9 mm. Lajin pää on keltainen ja sillä on punaiset silmät. Floridankärpäset ovat väriltään mustan ja keltaisen kirjavia, mutta vatsapuoli ja jalat ovat yleensä keltaiset. Siivet ovat läpinäkyvät. Lajin erottaminen muista miinaajakärpäslajeista on vaikeaa ja vaatii usein tarkemman laboratoriotutkimuksen.
Floridankärpäsen munat ovat pituudeltaan noin 0,3 mm pitkiä, ovaalinmuotoisia ja väriltään vaaleita.
Toukat ovat vaaleita, 0,3–3 mm:n pituisia. Toukat tekevät koristekasvien ja vihanneskasvien lehtiin koukeroisia lehtimiinoja. Lehtimiinat vähentävät lehtien yhteyttävää pinta-alaa haitaten siten kasvin kehitystä ja pilaten samalla kasvin ulkonäön.
Floridankärpänen on luokiteltu Suomessa vieraslajiksi ja vaaralliseksi sekä hävitettäväksi kasvintuhoojaksi. Se leviää kasvihuoneviljelmille pääasiassa ulkomailta tuotujen koristekasvien taimien mukana. Suomessa floridankärpäsiä tavataan kasvihuoneviljelmillä vuosittain. Laji on maailmalla laajasti levinnyt. Floridankärpänen on alun perin amerikkalainen laji. Laji ei voi talvehtia Suomessa avomaalla.
Culex abonnenci

Culex abonnenci on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran J. Clastrier vuonna 1970. Se muistuttaa paljon muita sukunsa lajeja.
Jetta VS7

Jetta VS7 on Volkswagen Groupin vuodesta 2019 lähtien Kiinan markkinoille valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se perustuu Euroopassa myytävään SEAT Tarracoon. Mallistossa VS7 sijoittuu pienemmän VS5:n yläpuolelle.
Système de la nature

Système de la Nature ou Des Loix du Monde Physique et du Monde Moral on Paroni d’Holbachin Paul-Henri Thiryn filosofiateos, joka julkaistiin alun perin Jean-Baptiste de Mirabaud nimissä, joka oli kuollut Ranskan tiedeakatemian jäsen. D'Holbach kirjoitti ja julkaisi kirjan vuonna 1770 mahdollisesti Diderotin avustamana, mutta Jacques-André Naigeonin tuella nimettömästi.
Patrik Blomberg (jääkiekkoilija)

Patrik Blomberg (s. 27. tammikuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa HockeyAllsvenskanissa pelaavaa HC Vita Hästeniä. Blomberg pelasi kaudella 2018-19 SHL-joukkue Timrå IK:n paidassa 35 ottelua tehoin 3+2=5. Blomberg laukoo vasemmalta.
Paajala

Paajala eli Paajalan kartano, Örnevik tai Kotkalahti on Joroisten Kotkatlahdessa, Frugårdin kartanon lähistöllä sijaitseva kartano. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.
Nuijasodan aikana Kotkatlahden kylä oli Savon talonpoikien päämaja, jonne koottiin noin 200 miestä. Klaus Flemingin nihdit hajottivat miesjoukon tammikuussa 1597 ja tekivät siitä päämajansa.
Ratsumestari Nils Groth sai Paajalan pienen talon 1659 ratsupalvelusta vastaan. Lisäksi hän hankki 1650-luvun lopulla neljä muuta Kotkatlahden taloa. Groth osallistui menestyksekkäästi Ruotsin kuninkaiden Kaarle X Kustaan ja Kaarle XI:n käymiin sotiin. Lundin taistelun (1677) jälkeen Groth aateloitiin nimellä Grotenfelt. Hän osallistui rakuunoineen Kaarle XII:n sotatoimiin vielä Suuressa Pohjan sodassa. Sairastuttuaan kahakoissa Grotenfelt palasi kotiin ja kuoli siellä 1703.
Kartanon nimi Paajala tulee tilan 1500- ja 1600-luvuilla omistaneista Paajasista. 1600-luvun lopulla, viimeistään vuonna 1690 kartanoa ryhdyttiin kutsumaan Örnevikiksi sijaintipaikkansa Kotkatlahden kylän ruotsinnoksena. Kartano on Grotenfelt-suvun kantatila. 
Kartanon nykyinen päärakennus on empiretyylinen pitkänurkkatalo. Se on siirretty nykypaikalleen 1830-luvulla. Rakennusta jatkettiin myös samassa yhteydessä. Pihapiirin hirsinen väentupa on vuodelta 1874.
Koskenhovin kartano

Koskenhovi (ruots. Forsgård) eli Koskenhovin kartano on Joroisissa sijaitseva kartano. Se sijaitsee Välijoen Muurinkosken ja Huutokoski–Parikkala-radan välissä. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.
Kartanon vanhin osa edustaa empiretyyliä ja on vuodelta 1844. Rakennusta on jatkettu 1870- ja 1890-luvuilla.
Koskenhovissa on kielitieteilijä, professori Lauri Kettusen muistoreliefi.
Koskenhovissa toimi jatkosodan aikana 19. sotasairaalan sisätautiosasto (17.6.–19.7.1941).
Siipikiduskotilot

Siipikiduskotilot eli siipijalkaiset eli eväjalkaiset (Pteropoda) on merten pintavesissä elävien kotiloiden lahko. Useimmista muista nilviäisistä poiketen siipikiduskotilot ovat planktoneliöitä koko elämänsä. Ne käyttävät uimiseen siipi- tai melamaisia vaippaliuskoja. Siipikiduskotiloihin kuuluu sekä kuorellisia että kuorettomia lajeja.
Volkswagen Group C -pohjalevy

Volkswagen Group C -pohjalevy on Volkswagen Groupin edustusluokan automalleissaan käyttämä pohjalevy. Sen ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 1968 Audi 100:n yhteydessä. Konsernin uusissa malleissa C-pohjalevyn on korvannut modulaarinen MLB-pohjalevy.
C3.
C3-pohjalevyyn perustuu pidennetty D1/D11-pohjalevy.
Volkswagen Group D -pohjalevy

Volkswagen Group D -pohjalevy on Volkswagen Groupin suurissa loistoautomalleissaan käyttämä pohjalevy. Sen ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 1988 Audi V8:n yhteydessä. Uudemmissa malleissa D-pohjalevyn on korvannut modulaarinen MSB-pohjalevy.
D1/D11.
D1/D11-pohjalevy on pidennetty versio C3-pohjalevystä.
D1.
D1-pohjalevy perustuu D3:een, mutta siinä käytetään alumiinisen sijasta yksinkertaisempaa teräksistä korirakennetta.
Kreikan kansanäänestykset

Kreikassa on järjestetty maan itsenäisyyden aikana yhteensä yhdeksän kansanäänestystä. Ensimmäinen kansanäänestys vuonna 1862 käsitteli kuninkaan valintaa ja viimeisin kansanäänestys vuonna 2015 liittyi Kreikan velkakriisin käänteisiin. Muut kansanäänestykset ovat pääosin koskeneet Kreikan valtiomuotoa tai perustuslakia.
Luettelo kansanäänestyksistä.
Kreikassa on järjestetty seuraavat kansanäänestykset:
Kreikan kansanäänestys 1862

Kreikan vuoden 1862 kansanäänestys järjestettiin 19. marraskuuta 1862 alkaen koskien uutta kuningasta.
Edellinen kuningas Otto, joka oli itsenäisen Kreikan ensimmäinen, oli syösty vallasta lokakuun 1862 kansannousussa. Kansa ei kuitenkaan hylännyt monarkiaa sinänsä. Moni halusi maahan brittiläisen kuninkaan, mutta Ison-Britannian kuningatar Viktoria vastusti tätä, ja myös vuoden 1832 Lontoon protokolla esti tämän. Siksi kysymyksestä järjestettiin kansanäänestys, joka oli itsenäisen Kreikan ensimmäinen.
Äänestyksen voitti ylivoimaisesti Ison-Britannian prinssi Alfred, joka sai noin äänistä. Hän oli kuitenkin Viktorian poika, eikä Britannian kuningashuoneen jäsenenä kelvannut muille Kreikan suojelijavaltioille Ranskalle ja Venäjälle. Lopulta vuoden 1862 Kreikan kansankokous valitsi kuninkaaksi Tanskan prinssi Vilhelmin, josta tuli kuningas Yrjö I. Kansanäänestyksessä tämä oli saanut muutaman hajaäänen.
Kreikan kansanäänestys 1920

Kreikan vuoden 1920 kansanäänestys järjestettiin 22. marraskuuta 1920 koskien kuningas Konstantin I:n paluuta Kreikan kuninkaaksi. Kuninkaan paluu hyväksyttiin noin enemmistöllä.
Kansanäänestys järjestettiin Vähän-Aasian sotaretken aikana Dimítrios Rálliksen johtaman hallituksen tahdon mukaisesti. Äänestys oli tavallaan turha, koska Rálliksen Kansanpuolue oli voittanut vaalit vain vähää aiemmin. Konstantin I palasi maahan kansanäänestyksen jälkeen 19. joulukuuta. Monarkia lakkautettiin vain neljä vuotta myöhemmin vuoden 1924 kansanäänestyksessä.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1924

Kreikan vuoden 1924 kansanäänestys järjestettiin 13. huhtikuuta 1924 koskien monarkian lakkauttamista ja siirtymistä tasavaltaan. Äänestyksessä monarkian lakkauttamista kannattanut kanta voitti noin 70 % enemmistöllä.
Kreikka julistettiin parlamentaariseksi tasavallaksi 25. maaliskuuta 1924 katastrofiin päättyneen Vähän-Aasian sotaretken jälkeen. Kuningas Yrjö II, joka oli ollut maanpaossa jo 19. marraskuuta 1923 lähtien, syöstiin tuolloin vallasta, ja Kreikan parlamentissa suoritetussa presidentinvaalissa valittiin presidentiksi Pávlos Kountouriótis. Kansanäänestys vahvisti monarkian lakkauttamisen. Monarkian lakkauttamista seurasi niin kutsuttu Kreikan toisen tasavallan kausi. Monarkia palautettiin myöhemmin vuoden 1935 kansanäänestyksessä.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1935

Kreikan vuoden 1935 kansanäänestys järjestettiin 3. marraskuuta 1935 koskien monarkian palauttamista. Monarkia oli lakkautettu Kreikassa vuonna 1924, ja aiheesta oli tuolloin järjestetty vuoden 1924 kansanäänestys. Vuoden 1935 kansanäänestyksessä monarkian palauttamista kannattava kanta voitti, mikä päätti niin kutsutun Kreikan toisen tasavallan.
Vuoden 1935 kansanäänestyksen järjestytti pääministerin ja valtionpäämiehen tehtävät ottanut kuningasmielinen Geórgios Kondýlis pian noustuaan valtaan 10. lokakuuta 1935. Kuningas Yrjö II palasi maahan ja kuninkaanvirkaan kansanäänestyksen jälkeen 25. marraskuuta.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1946

Kreikan vuoden 1946 kansanäänestys järjestettiin 1. syyskuuta 1946 koskien monarkian säilyttämistä. Monarkia päätettiin säilyttää enemmistöllä.
Kansanäänestyksessä äänestysprosentti oli 92,68. Tyhjiä ääniä oli huomattava määrä, lähes viidesosa kaikista annetuista äänistä. Jos tyhjät äänet otetaan huomioon vastustavina ääninä, todellisuudessa kyllä-äänet voittivat enemmistöllä, kun ei-ääniä ja tyhjiä ääniä oli yhteensä . Kuningas Yrjö II palasi maahan kansanäänestyksen jälkeen 28. syyskuuta.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1968

Kreikan vuoden 1968 kansanäänestys järjestettiin Kreikan sotilasjuntan aikana 29. syyskuuta 1968 koskien sotilasjuntan laatiman perustuslain hyväksymistä. Äänestäjät hyväksyivät perustuslain enemmistöllä.
Kansanäänestys järjestettiin sotatilalain vallitessa, ja äänestäminen oli määrätty pakolliseksi. Tästä huolimatta äänestysprosentti oli vain 77,47. Euroopan neuvoston arvion mukaan äänestystä ei voida pitää vapaana eikä aidosti demokraattisena, muun muassa koska oppositio oli pitkälti vaiennettu.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1973

Kreikan vuoden 1973 kansanäänestys järjestettiin Kreikan sotilasjuntan aikana 29. heinäkuuta 1973 koskien monarkiasta luopumista ja siirtymistä tasavaltaan. Sotilasjuntta oli lakkauttanut monarkian jo 1. kesäkuuta samana vuonna ja tehnyt Kreikasta presidenttijohtoisen tasavallan, jossa presidenttinä toimi juntan Geórgios Papadópoulos. Kansanäänestys vahvisti monarkiasta luopumisen enemmistöllä. Äänestysprosentti oli 85,46.
Papadópoulos jatkoi presidenttinä kansanäänestyksen jälkeen. Äänestys uusittiin sotilasjuntan kaatumisen jälkeen jo seuraavana vuonna eli vuoden 1974 kansanäänestyksessä. Se vahvisti monarkiasta luopumisen uudelleen.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Kreikan kansanäänestys 1974

Kreikan vuoden 1974 kansanäänestys järjestettiin 8. joulukuuta 1974 koskien monarkiasta luopumista. Kreikan sotilasjuntta oli lakkauttanut monarkian 1. kesäkuuta 1973 ja järjestänyt asiasta tämän jälkeen vuoden 1973 kansanäänestyksen, jossa juntan kanta voitti. Vuoden 1974 kansanäänestys järjestettiin sotilasjuntan kaatumisen ja demokratian palauttamisen jälkeen, ja se vahvisti monarkian lakkauttamisen enemmistöllä. Äänestysprosentti oli 75,51.
Kansanäänestyksen järjestämisestä päätti Konstantínos Karamanlísin johtama hallitus. Monarkiasta luopumista kannatti erityisesti oppositio (mm. Keskustaunioni – Uudet voimat, Pasok ja Yhdistynyt vasemmisto), kun taas Karamanlísin hallitseva Uusi demokratia -puolue ei ottanut kysymykseen virallista kantaa. Kansanäänestyksen seurauksena Kreikasta tuli tasavalta, niin kutsuttu Kreikan kolmas tasavalta.
Tulokset.
Kansanäänestyksen tulos oli:
Ruut Vähämetsä

Ruut Vähämetsä (s. 1. syyskuuta 1988) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Oulun Hiihtoseuraa.
Vähämetsä saavutti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2016 hopeaa Oulun hiihtoseuran viestijoukkueessa yhdessä Heli Heiskasen ja Riitta-Liisa Roposen kanssa.
Maailmancupissa Vähämetsä on osallistunut Salpausselän kisoihin vuosina 2012, 2013, 2015 ja 2016. Hänen paras sijoituksensa on 56:s vapaan tyylin sprintissä vuonna 2016.
Charlie Clouser

Charlie Alexander Clouser (s. 28. kesäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen säveltäjä, kosketinsoittaja, levytuottaja ja remixaaja. Hän on työskennellyt Trent Reznorin kanssa yhtyeessä Nine Inch Nails vuosina 1994–2000. Clouser on myös tunnettu säveltäjänä elokuvissa "Saw" ja "Dead Silence".
Treoosi

Treoosi on tetrooseihin kuuluva, pääasiassa -tetroosina esiintyvä monosakkaridi, jossa on neljä hiiliatomia. Se on aldotetroosi eli siinä on aldehydiryhmä. Treoosin, kuten muidenkin tetroosien, kemiallinen kaava on C4H8O4.
Saana Niskanen

Saana Maria Niskanen (o.s. Kemppainen, s. 19. maaliskuuta 1993 Kajaani) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti Vuokatti Ski Teamia. Hän lopetti aktiiviuransa kauteen 2015–2016.
Kemppainen saavutti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2016 pronssia Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa yhdessä Katri Lylynperän ja Susanna Saapungin kanssa.
Niskanen avioitui kilpahiihtäjä Iivo Niskasen kanssa heinäkuussa 2018 Heillä on vuosina 2022 ja 2024 syntyneet lapset.
Sojuz MS-14

Sojuz MS-14 () oli Venäjän avaruusjärjestön miehittämätön avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Soyuz 2.1a -kantoraketilla 22. elokuuta 2019 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan humanoidirobotti Fjodor () ja rahtia asemalle. Sojuz MS-14 oli miehittämätön testilento uusien lennonhallinta- ja navigointijärjestelmien sekä uuden lennonkeskeytysjärjestelmän ohjelmiston testaamisen vuoksi.
Willy Fitting

William Édouard ”Willy” Fitting (25. tammikuuta 1925 – 26. huhtikuuta 2017 Buchillon) oli sveitsiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Fitting voitti kalvan joukkuekilpailussa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Paul Meister

Paul Meister (20. tammikuuta 1926 Basel – 17. joulukuuta 2018) oli sveitsiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Meister voitti kalvan joukkuekilpailussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja osallistui myös kalvan yksilökilpailuun. Hän osallistui joukkuekilpailuun myös Rooman 1960 ja Tokion 1964 kesäolympialaisissa. Meister kuoli 93-vuotiaana 17. joulukuuta 2018.
Paul Barth (miekkailija)

Paul Barth (9. toukokuuta 1921 – helmikuu 1974 Basel) oli sveitsiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Barth voitti kalvan joukkuekilpailussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja osallistui myös kalvan yksilökilpailuun.
Paul Barth

Paul Barth -nimisiä henkilöitä ovat:
Meerane

Meerane on kaupunki Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Leipzigin, Chemnitzin ja Zwickaun muodostaman alueen keskellä, A4- ja B93-moottoriteiden risteyksessä. Meerane oli aikanaan osa tärkeää tekstiiliteollisuuden aluetta ja nykyään siellä on muun muassa autoteollisuutta.
Raman Singh

Raman Singh (s. 15. lokakuuta 1952) on intialainen poliitikko, joka muistetaan Chhattisgarhin osavaltion toisena ja pitkäaikaisimpana pääministerinä. Hän on myös edustamansa Intian kansanpuolueen pitkäaikaisin osavaltion pääministeri toimittuaan 15 vuotta virassa vuosina 2003–2018. Ennen poliittista uraansa hän toimi ayurvedaparantajana. 
1990-luvulla hän toimi lainsäätäjänä Madhya Pradeshissa. Atal Bihari Vajpayeen hallituksessa hän toimi valtioministerinä vuoteen 2003 asti, jolloin hänen uransa Chhattisgarhin johdossa alkoi. Tuolloin Intian kansanpuolue suunnitteli Dilip Singh Judeon asettamista ehdolle virkaan, mutta hän ajautui korruptioskandaaliin, jonka vuoksi Singh nimitettiin tehtävään hänen sijastaan.
Singhin hallinnon aikana osavaltion taloustilanne ja sähkönsaatavuus ovat parantuneet, mistä huolimatta Chhattisgarh on edelleen Intian vähiten kehittyneitä alueita. Osavaltio on myös ollut jatkuvassa konfliktissa naxaliittikapinallisten kanssa. Singhin mukaan hänen hallintonsa on vuodesta 2003 asti pyrkinyt hävittämään naxaliitit pois Chhattisgarhista, minkä osalta hän kritisoi ihmisoikeusaktivisteja jotka arvostelivat hallinnon toimia konfliktissa. Hän on myös ajanut erittäin kovaa politiikkaa hindujen pyhänä kunnioittamien lehmien teurastamista vastaan, kertomalla kannattavansa lehmäntappajien hirttämistä. 
Yksityiselämä.
Singhillä on kaksi lasta, poika ja tytär. Hänen poikansa toimii myös politiikassa.
Audi e-tron

Audi e-tron on Audin vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se esiteltiin ensimmäisen kerran konseptiautona Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2015. Tuotantomallin ensiesittely oli Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2018.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä e-tron sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Audi e-tronissa on sekä etu- että taka-akselilla oma sähkömoottorinsa, joiden yhteisteho on 408 hevosvoimaa. Niiden voimin auto kiihtyy nollasta sataan 5,7 sekunnissa. Toimintamatkaksi on luvattu vähintään 400 kilometriä.
Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2019 esiteltiin e-tron Sportback, jonka perä on muotoiltu viistommin.
Maria Suutala

Maria Suutala (s. 1959) on suomalainen Oulun yliopiston aate- ja oppihistorian ja Åbo Akademin uskontotieteen dosentti. Suutala on erikoistunut luontosuhdetta ja naisen historiaa käsitteleviin kysymyksiin, ekohistoriaan ja ekoteologiaan, ekofilosofiaan ja ekofeminismiin.
Ura.
Suutala on työskennellyt tutkijana muun muassa Saksassa Herzog August Bibliothek kirjastossa ja kansainvälisessä tutkimuslaitoksessa 1986–1992 sekä Suomen Akatemiassa nuorempana tutkijana 1991–1995. Vuodesta 1995 lähtien hän on ollut vapaa tutkija ja kirjailija. Hän kirjoittaa ja julkaisee suomeksi, saksaksi ja ruotsiksi.
Usko toivo rakkaus

Usko toivo rakkaus () on ruotsalaistaiteilija Eva Langen syyskuussa 2019 paljastettu veistos Helsingin Erottajan aukiolla Svenska Teaternin vieressä.
Taideteos koostuu neljästä graniitti- ja teräsveistoksesta. Sen pohjan graniitti on suomalaista Lieto Red -migmatiittia ja sen muut kiviosat ruotsalaista Bohus-graniittia.
Veistos on osa Kaksi maata - yksi tulevaisuus -hanketta, jossa Tukholmaan luotiin suomalaistaiteilijan taideteos ja Helsinkiin ruotsalaistaiteilijan taideteos. Teoksen vastakappale on Marja Kanervon teos "Vuosi luvut", joka paljastettiin Tukholman Engelbrektsplanilla elokuussa 2017.
Taideteos kuuluu Helsingin taidemuseo HAMin kokoelmiin.
Vlašić (juusto)

Vlašić tai joskus myös Travnik on bosniahertsegovinalainen lampaanmaitojuusto.
Vlašić on vuori Bosnia-Hertsegovinassa, jonka mukaan juusto on saanut nimensä. Perinteisesti juustoa on valmistettu Vlašićvuoren ympäristössä toukokuun ja lokakuun välisenä aikana, jolloin paikalliset paimenet veivät lampaansa vuoren niityille. Lampaat ovat paikallista "pramenka"-rotua.
Vlašić-juustoa valmistettaessa lypsyiltä saatu maito siivilöidään ja siihen lisätään juoksute. Nykyisin vasikkaperäistä juoksutetta saadaan lähellä vuorta sijaitsevalta tehtaalta. Maitoon muodostuu juustomassaa, joka muotoillaan harsokankaassa palloksi ja leikataan edelleen lohkoiksi. Lohkot pistetään tynnyreihin, jossa juusto suolataan suolatussa herassa. Juuston kypsymiseen kuluu vähintään kuusi päivää.
Valmis juusto on väriltään valkoista ja rakenteeltaan pehmeää, sekä helposti levitettävää. Juusto saa tyypillisen ominaishajunsa kypsymisvaiheen kemiallisten, mikrobiologisten ja biokemiallisten prosessien yhteydessä. Juuston makua on kuvailtu hieman happamaksi ja suolaiseksi. Painoltaan valmiit juustot ovat tyypillisesti 500 grammasta 1,5 kiloon.
Vlašić-juustoa käytetään esimerkiksi paikallisten piiraiden ("pita") valmistuksessa, tai muiden ruokalajien lisukkeena. Tavallista on tarjoilla juustoa esimerkiksi leivän, savustetun lihan ja luumubrandyn kera.
Welsh rabbit

Welsh rabbit tai Welsh rarebit on brittiläinen ruokalaji, jonka perusaineosat ovat paahtoleipä ja sulatettu juusto.
Welsh rabbit mainitaan historiallisissa lähteissä tiettävästi ensimmäisen kerran vuonna 1725, jolloin John Byrom mainitsi sen lyhyesti teoksessaan "Literary Remains". Muodossa "Welsh rarebit" sama ruokalaji esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1785. Kymriksi Welsh rabbit on "caws wedi’ i bobi" tai lyhyemmin "caws pobi". Molemmat viittaavat paistettuun juustoon ja "pobi" tarkoittaa tarkkaan ottaen uunia. Nimestä "welsh" huolimatta ruokalajin alkuperä ei välttämättä ole Walesista. Nimityksenä englantilaisten joskus halventavasti käyttämä "welsh" saattaa viitata ruokalajin asemaan köyhemmän väen "huonompana" ruokana. Juustoa käytettiin usein etenkin koska se oli halvempaa kuin liha.
Hannah Glasse julkaisi ruokalajin reseptin teoksessaan "The Art of Cookery Made Plain and Easy". Glasse selitti tuolloin sen sisältävän paahdettua leipää ja juustoa. Hän mainitsi myös kaksi hyvin samanlaista reseptiä, joita hän kutsui nimillä "English rabbit" ja "Scotch rabbit". Charlotte Mason kopioi Glassen reseptit teokseensa "Lady’s Assistant"' vuonna 1786. Mary Eaton selitti puolestaan teoksessaan "The Cook and Housekeeper’s Dictionary" (1823), että valmistuksessa tulisi käyttää erityisesti Gloucester-juustoa. Isabella Beeton ehdotti joko Gloucester- tai Cheshire-juuston käyttöä teoksessaan "Book of House­hold Management" (1861).
Welsh rabbit oli vielä 1700- ja 1800-luvuilla tyypillinen majatalojen ruoka. Nykyisin Welsh rabbit on puolestaan yleensä kotona syötävä ruokalaji. Perinteiset reseptit sisälsivät usein sinappia, olutta tai maitoa. Nykyisin leivän ja juuston lisäksi eri resepteissä saatetaan käyttää esimerkiksi Worcesterkastiketta, paprikaa tai cayennepippuria. Tavallinen ruokajuoma annoksen yhteydessä on olut tai hieman harvemmin punaviini.
Jaan Rääts

Jaan Rääts (15. lokakuuta 1932 Tartto – 25. joulukuuta 2020) oli virolainen säveltäjä. Hän toi virolaiseen musiikkiin 1960-luvulla uusklassisen, aktiivisen ja leikillisen tyylisuuntauksen, joka merkitsi postmodernin ajattelun alkua virolaisessa musiikissa. Räätsin sävellyksestä "Konsertto kamariorkesterille" (1961) tuli uuden virolaisen musiikin merkkiteos. Rääts oli Viron säveltäjäliiton jäsen vuodesta 1957 ja toiminut sen puheenjohtajana vuosina 1974–1993.
Rääts opiskeli Tarton musiikkilukiossa instrumenttinaan piano ja valmistui vuonna 1957 Mart Saarin sekä Heino Ellerin sävellysoppilaana Tallinnan konservatoriosta. Hän työskenteli vuosina 1955–1966 ääni-insinöörinä Viron radiossa. Viron televisiossa hän työskenteli vuosina 1966–1970 musiikkiohjelmien päätoimittajana ja vuosina 1970–1974 pääjohtajana sekä musiikkimanagerina. Rääts opetti sävellystä Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa (1968–1970, 1974–2003), jossa sai professorin arvon vuonna 1990. Hänen johdollaan ovat opiskelleet muiden muassa Raimo Kangro, Erkki-Sven Tüür, Rauno Remme, Tõnu Kõrvits, Tõnis Kaumann ja Timo Steiner.
Räätsin tuotannossa keskeisessä asemassa olivat soitinteokset. Hän sai valmiiksi kymmenen sinfoniaa vuosina 1957–1993. Hän sävelsi myös muita sinfonisia teoksia, lukuisia konserttoja, kaksi konserttoa kamariorkesterille ja kamarimusiikkia. Kamarimusiikkiteoksiin kuuluvat kuusi jousikvartettoa ja seitsemän pianotrioa. Pianolle tehtyjä sävellyksiä ovat kymmenen sonaattia. Rääts sävelsi myös kolme "24 marginaali" -nimistä miniatyyrisarjaa, joista ensimmäinen (1979) on pianolle, toinen (1980) elektroniikalle ja kolmas (1982) kahdelle pianolle. Keskimmäinen oli ensimmäinen Virossa LP-muodossa julkaistu elektronisen musiikin teos. Räätsin äänimaailma ja tyyli ovat olleet melko pysyviä. Hän on työssään välttänyt dramaturgista kehitystä ja tarinankerrontaa. Rytminen pulssi on ollut musiikin peruselementti.
Räätsin vokaaliteoksiin kuului oratorio "Karl Marx" (1964, sanat: Enn Vetemaa). Elokuvamusiikin hän sävelsi neljääntoista virolaiseen elokuvaan.
Räätsin musiikkia on julkaistu lukuisilla vinyyli- ja CD-levyillä. Hänen musiikkiaan ovat kustantaneet muiden muassa Edition Peters, Hans Sikorski ja G. Schirmer, Inc.. Hänen saamiaan palkintoja ja tunnustuksia olivat neuvostoaikoina muiden muassa Viron sosialistisen neuvostotasavallan ansioituneen taidetyöläisen (1965) ja kansantaiteilijan (1977) arvonimet. Viron tasavallassa hän on saanut Viron valtion kulttuuripalkinnon (1995), Viron kulttuurirahaston musiikkirahaston vuosipalkinnon (2002), Viron tasavallan palkinnon elinikäisistä saavutuksista (2011) ja Valkoisen Tähden ritarikunnan kolmannen luokan ansiomerkin.
FIFA 20

FIFA 20 on EA Vancouverin kehittämä ja EA Sportsin julkaisema urheilupeli. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2019 ja on "FIFA"-pelisarjan 27. osa. Pelin kansikuvassa esiintyy Eden Hazard.
Pelissä on uusi pelimoodi, jossa käytetään kolmatta pelin sisäistä valuuttaa. Lisäksi siihen on lisätty Volta-pelimuoto, jossa pelataan katujalkapalloa.
Kasvuhakkerointi

Kasvuhakkerointi () on yrityksen myynnin kasvattamiseen tähtäävää toimintaa perinteisistä markkinointimenetelmistä poikkeavilla tavoilla. Tavoitteena siinä on eri markkinointikeinoja kokeilemalla etsiä ne tavat, jotka kasvattavat myyntiä mahdollisimman kustannustehokkaasti ja nopeasti. Tyypillinen kasvuhakkeri kokeilee lyhyillä iteraatioilla monia eri menetelmiä, mittaa niiden tuloksia ja on valmis muuttamaan markkinointistrategiaa nopeasti tulosten perusteella.
Lyksoosi

Lyksoosi (C5H10O5) on monosakkaridiyhdiste, joka kuuluu aldopentooseihin, hemiselluloosiin ja hiilihydraatteihin. Lyksoosi sisältää viisi hiiliatomia, mikä tekee siitä pentoosin, ja aldehydiryhmän. Lyksoosilla on D- ja L-stereoisomeerit, joista vain D-muotoa esiintyy luonnossa.
Lyksoosi on ksyloosin C'-2 -hiiliepimeeri. Se on luonnossa harvinainen. Sitä tavataan esim. bakteerien glykolipidien osana.
Erytruloosi

Erytruloosi on tetrooseihin kuuluva, luonnossa -erytruloosina esiintyvä monosakkaridi, jossa on neljä hiiliatomia. Se on ketotetroosi eli siinä on ketoryhmä. Erytruloosin kemiallinen kaava on C4H8O4.
Erytruloosia käytetään itseruskettavissa voiteissa, yleensä dihydroksiasetonin kanssa.
Ribuloosi

Ribuloosi on pentooseihin kuuluva monosakkaridi, jossa on viisi hiiliatomia. Se on ketopentoosi eli siinä on ketoniryhmä. Ribuloosin kemiallinen kaava on C5H10O5. Ribuloosilla on kaksi mahdollista enantiomeeriä, - ja -ribuloosit. Näistä -ribuloosia esiintyy luonnossa yleisesti. Se on -ksyluloosin diastereomeeri.
Ribuloosi soluissa.
Ribuloosin ja fosforihapon esterit, ribuloosi-5-fosfaatti ja ribuloosi-1,5-bisfosfaatti ovat solujen biokemiassa tärkeitä.
Ribuloosi-5-fosfaatti on pentoosifosfaattireitin tuote ja tärkeässä osassa soluhengityksessä.
Ribuloosi-1,5-bisfosfaatti puolestaan on tärkeä osa fotosynteesin pimeäreaktioita eli Calvinin sykliä.
Itävalta kesäolympialaisissa 2020

Itävalta osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Itävaltalaisurheilijat ovat saavuttaneet 11 paikkaa 7 lajissa (tilanne 17. syyskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Ammunta.
Itävaltalaiset urheilijat ovat varmistaneet yhden paikan Tokion olympialaisten ammunnassa.
Kiipeily.
Itävallalla on vähintään kahden urheilijan edustus kiipeilyssä. Jakob Schubert on varmistanut paikan miesten kilpailussa ja Jessica Pilz naisten kilpailussa.
Purjehdus.
Purjehduksessa Itävalta on varmistanut kaksi maapaikkaa
Pyöräily.
Maastopyöräily.
Itävalta on varmistanut yhden paikan naisten kilpailuun, kun Laura Stigger oli MM-kilpailujen 2019 alle 23-vuotiaiden kilpailun toinen.
Soutu.
Itävalta on varmistanut paikan naisten yksikössä.
Uinti.
Itävaltalaiset uimarit ovat varmistaneet kaksi paikkaa uintikilpailuihin.
Yleisurheilu.
Neljä itävaltalaista urheilijaa on rikkonut karsintarajan yleisurheilussa.
Július Torma

Július Torma (7. maaliskuuta 1922 Budapest, Unkari – 23. lokakuuta 1991 Praha, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut nyrkkeilijä, olympiakultamitalisti ja Euroopan mestari.
Torman vanhemmat olivat kotoisin eteläisestä Slovakiasta, mutta muuttivat työn perässä Unkariin. Torma, silloin unkarilaisella etunimellä Gyula, aloitti nyrkkeilyuransa Unkarissa valmentajanaan kuuluisa Zsigmond Adler, joka myöhemmin valmensi mm. Laszlo Pappia. Toisen maailmansodan aikaan asti perhe asui Budapestissä, joten hän edusti myöhemmin epäviralliseksi julistetuissa EM-kisoissa Breslaussa tammikuussa 1942 Unkaria. Hän kohtasi ensimmäisessä ottelussa kisan tulevan mestarin Saksan Ferdinand Räschken, jolle hän koki pistetappion.
Maailmansodan päätyttyä elokuussa 1946 Torma muutti perheensä kanssa Prahaan, jossa edusti uuden kotimaansa Tšekkoslovakian lisäksi armeijan urheiluseuraa, jota hän edusti seuraavat 10 vuotta. Vuonna 1947 hän oli mukana Dublinin EM-kisoissa ja kohtasi keskisarjan puolivälierässä nousevan tähden, Unkarin László Pappin, jonka hän voitti pistein. Välierässä tuli vastaan tuleva sarjan mestari Ranskan Aime-Joseph Escudien, jolle hän hävisi pistein. Pronssiottelussa Torma kukisti Hollannin Jan Schubartin.
Seuraavan vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa Torma oli palannut alempaan välisarjaan eli alle 66,7 kg. Torma sai alkukierroksilla voitot Unkarin ja Kanadan edustajista. Puolivälierässä hän voitti Espanjan Aurelio Diaz Cadavedan ja välierävoitolla Italian Alessandro d'Ottaviosta toi loppuottelupaikan, jossa hän voitti Yhdysvaltain Hank Herringin. Näin Július Torma oli olympiakultamitalisti. Vuoden 1949 EM-kisoissa Oslossa Torman menestys sai jatkoa, kun hän otti Euroopan mestaruuden voitoilla Unkarin Jozsef Martonista, Italian Remigio Bollanosta, Ranskan Guy Toupesta ja loppuottelussa tyrmäyksellä Tanskan Victor Jörgensenistä.
Torman kultakausi oli ohi Lontoon olympialaisten ja Oslon EM-kisojen jälkeen. Ura kuitenkin jatkui. Tšekkoslovakian nyrkkeilijät ei osallistuneet vuoden 1951 EM-kisoihin, joten seuraava kansainvälinen esiintyminen Tormallakin tapahtui Helsingin olympialaisissa 1952, jossa hän puolusti välisarjan eli alle 66,7 kg:n kultamitaliaan. Torma eteni aina puolivälieriin voitetuaan Ison-Britannian John Patrickin ja Yhdysvaltain Louis Gagen. Puoilivälierässä tuleva kultamitalisti Puolan Zygmunt Chychła voitti hänet ja näin Torman tie mitaliotteluihin oli pystyssä. Seuraava kansainvälinen esiintyminen Tormalla oli vuoden 1955 EM-kisoissa Länsi-Berliinissä. Tällöin oli raskaan keskisarjan edustajana. Alun kaksi voittoa Irlannin Paddy Lyonsistä ja Ruotsin Lennart Risbergistä veivät hänet mitaleille. Välierässä vcastassa ollut Länsi-Saksan Erich Schöppner pudotti hänet loppuottelusta, joten tuloksena oli pronssimitali. Torman uran päätös tapahtui hänen kolmansissa olympialaisissaan Melbournessa, jossa hän edusti maataan keskisarjassa. Pistevoitto ensimmäisessä ottelussa kisaisäntien Howard Richteristä vei hänet otteluun Chilen Ramón Tapiaa vastaan, joka tyrmäsi Torman toisessa erässä.
Uransa jälkeen toimi nyrkkeilyvalmentajana Prahassa.
Christoph Zimmermann (jalkapalloilija)

Cristoph Zimmermann (s. 12. tammikuuta 1993) on saksalainen jalkapalloilija. Hänen seuransa on 2. Bundesliigassa pelaava Darmstadt. Zimmermann on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hänen pituutensa on 194 senttimetriä. Zimmermann tuli englantilaisseura Norwich Cityyn heinäkuussa 2017 ilmaisella siirrolla Borussia Dortmundin kakkosjoukkueessa, jossa myös manageri Daniel Farke toimi ennen Norwichiin tuloaan. Sitä ennen Zimmermann pelasi Borussia Mönchengladbachin kakkosjoukkueessa. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan Englannin mestaruussarjassa Zimmermann pelasi 79 ottelua ja teki kolme maalia. Kaudella 2019–2020 Zimmermann pelasi Valioliigassa Norwichin joukkueessa 17 ottelua. Kausi 2020–2021 kului jälleen mestaruussarjassa, jossa Zimmermaan pelasi 22 ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa vain kolme ottelua.
Lewis Dunk

Lewis Dunk (s. 21. marraskuuta 1991 Brighton) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton &amp; Hove Albionia ja on joukkueen kapteeni.
Dunk pelasi kotikaupunkinsa seuran Brighton &amp; Hove Albionin edustusjoukkueessa ensimmäisen liigaottelunsa toukokuussa 2010. Hän on edustanut samaa seuraa koko liigauransa ajan lukuun ottamatta kuukauden kestänyttä lainapestiä Bristol Cityssä syksyllä 2013. Keväällä 2011 Brighton &amp; Hove Albion nousi mestaruussarjaan ja keväällä 2017 Valioliigaan. Dunk pelasi mestaruussarjassa kuuden kauden aikana 164 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Dunk pelasi kaudella 2017–2018 Valioliigassa 38 ottelua ja teki niissä yhden maalin, ja kaudella 2018–2019 hänen tilastoihinsa kertyi 36 liigaottelua ja kaksi maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 33 valioliigaottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja poissaolo viidestä ottelusta johtui kahden ulosajon seurauksena tulleista pelikielloista. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Joulukuun alussa tullut polvivamma piti hänet poissa kentiltä 1,5 kuukautta, ja helmikuussa hän oli yhden ottelun ajan pelikiellossa tultuaan ajetuksi kentältä ulos ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 2022–2023 Dunk pelasi täydet minuutit 36 valioliigaottelussa kunnes jäi vaihtoon kauden kahdessa viimeisessä ottelussa. Hän teki maalin huhtikuussa vierasottelussa Tottenhamia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 33 valioliigaottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 25 ottelua, kahta vaille kaikki avauskokoonpanossa.
Dunk pelasi Englannin maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen syyskuussa 2023 ja pelasi viisi maaottelua kesäkuun 3. päivään 2024 mennessä. Hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2024, muttei saanut turnauksessa peliaikaa. Tämän jälkeen häntä ei ole valittu maajoukkueeseen (tilanne 12.8.2025).
Tõnis Kaumann

Tõnis Kaumann (s. 5. huhtikuuta 1971 Tallinna) on virolainen säveltäjä ja laulaja, äänialaltaan baritoni. Hän valmistui vuonna 1989 Tallinnan musiikkilukiosta, jossa oli René Eesperen opissa. Hän opiskeli sittemmin Raimo Kangron ja Jaan Räätsin johdolla Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa, josta valmistui vuonna 2000. Vuonna 1994 Kaumann voitti Academy of St. Martin in the Fieldsin järjestämän "European Young Composer" -kilpailun. Tässä yhteydessä orkesteri tilasi häneltä teoksen "Nihilissimus Acutus".
Kaumannin ensimmäinen sävellyskonsertti järjestettiin vuonna 1997. Esiintyjänä oli Tõnu Kaljusten johtama Tallinnan kamariorkesteri. Kaudella 1999/2000 Kaumannilla oli NYYD Ensemblen residenssi. Hän on laulanut kokoonpanoissa Linnamuusikud, Heinavanker ja Vox Clamantis. Kaumann on ollut vuodesta 1995 Viron säveltäjäliiton jäsen. 
Kaumann on omaksunut vaikutteita useista erilaisista lähteistä popista ja jazzista wieniläisklassismiin ja gregoriaaniseen lauluun. Musiikin kehittelyssä hän on käyttänyt oleellisena keinonaan improvisointia. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja näyttämöteoksia. Kaumannin säveltämä lastenooppera "Pomm" kantaesitettiin vuonna 2002, ja täysimittainen lastenooppera "Mina – Napoleon" on vuodelta 2004. Vuonna 2005 säveltäjä sai Heino Eller -palkinnon ja Viron filharmonisen kamarikuoron sävellyskilpailun palkinnon.
Ajit Jogi

Ajit Jogi (29. huhtikuuta 1946 – 29. toukokuuta 2020) oli intialainen poliitikko, joka toimi vuonna 2000 perustetun Chhattisgarhin osavaltion ensimmäisenä pääministerinä vuoteen 2003. Osavaltiopolitiikan lisäksi hän vaikutti Intian parlamentin molemmissa huoneissa. Rajya Sabhassa kaksi kautta vuosina 1986–1998 ja Lok Sabhassa 1998–1999 ja 2004–2008. 
Jogin ura Chhattisgarhin johdossa alkoi, kun hän onnistui tekemään vaikutuksen kongressipuolueen puheenjohtajaan Sonia Gandhiin. Aikaisemmin hän oli työskennellyt poliisivoimissa ja kongressipuolueen puhemiehenä. Puolueen sisällä esiintyi vastustusta, koska useiden poliitikkojen mielestä virkaan olisi tullut nimittää joku kokeneempi. Kohua heräsi myös siitä kuuluiko Jogi todella alkuperäisiin heimoihin kuten hän väitti, koska hänet oli äänestetty osavaltioparlamenttiin alkuperäisväestölle omistetulta kiintiöpaikalta. Tuolloin eräs piispa puolusti Jogia kertomalla, että kirkonkirjojen mukaan Jogin isoisä, joka kääntyi kristinuskoon vuonna 1887, kuului kanwar-heimoon. 
Vuonna 2003 hänen uransa Chhattisgarhin pääministerinä päättyi kohuun, kun hän jäi kiinni yritettyään lahjoa viisi Intian kansanpuolueeseen kuulunutta lainsäätäjää puolelleen. Tapauksen myötä kongressipuolueen johto antoi Jogille potkut puolueesta kuudeksi vuodeksi ja osavaltion uudeksi pääministeriksi nousi kansanpuolueen Raman Singh. Vuonna 2016 Jogi perusti uuden puolueen nimeltä Chhattisgarh Janata Congress. Chhattisgarhin osavaltiovaaleissa 2018 Jogi päätti liittoutua Bahujan Samaj Partyn (BSJ) ja Intian kommunistisen puolueen kanssa. Liittouma voitti seitsemän paikkaa, joista viisi meni Jogin puolueelle ja kaksi BSJ:lle. Osavaltiovaalien jälkeen Chhattisgarh Janata Congress päätti olla asettamatta omia ehdokkaita seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa, mutta ilmoitti tukevansa BSJ:n vaalikampanjaa. 
Kiista siitä oliko Jogi todella alkuperäisheimon jäsen, kuten hänen kiintiöpaikkansa osavaltioparlamentissa vaati, sai ratkaisun vuonna 2019. Tuolloin Chhattisgarhin hallinnon komitea päätti, että Jogi ei ole adivasi ja hänen on erottava. Asian tutkinta alkoi jo vuonna 2011 jolloin Intian korkein oikeus nimitti komitean selvittämään asiaa. Vuonna 2017 komitea päätyi kiistämään Jogin väitetyn adivasitaustan, mihin Jogi vastasi viemällä asian oikeuteen missä hän hävisi vuonna 2019. Samana vuonna Jogin politiikassa vaikuttanut poika Amit pidätettiin, kun tämä oli kirjallisesti väittänyt syntyneensä Intiassa vaikka hänen todellinen syntymäpaikkansa sijaitsikin Yhdysvalloissa.
Jeff Hendrick

Jeffrey Patrick "Jeff" Hendrick (s. 31. tammikuuta 1992 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia.
Hendrick nousi Derby Countyn junioreista edustusjoukkueeseen huhtikuussa 2011. Hän pelasi joukkueessa 196 mestaruussarjan ottelua ja teki niissä 22 maalia. Elokuussa 2016 hän siirtyi Valioliigassa pelaavaan Burnleyhyn. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 32 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2018–2019 hänen tilastoihinsa kertyi 32 liigaottelua ja kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 24 liigaottelua, joista viimeisen maaliskuussa ennen koronaviruspandemian aiheuttamaa sarjataukoa, ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa 2020 hän teki nelivuotisen sopimuksen Newcastle Unitedin kanssa.
Hendrick on pelannut Irlannin maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 60 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2013 Puolaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi täyden ajan Irlannin kaikissa neljässä ottelussa. Maalin hän on tehnyt syyskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Serbiaa vastaan ja maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan.
Veijo Miettinen

Veijo Miettinen on Tekniikka&amp;Talous -lehden kolumnisti, joka on piiloutunut salanimen taakse. Hän aloitti lehden kolumnistina 1980-luvun alussa, jolloin lehden nimi oli "Insinööriuutiset". Nimimerkin takana epäillään olevan kaksikko Kalle Isokallio ja Heikki Lehmusto.
Veijo Miettisen kolumnit keskittyvät politiikan ja talouselämän aiheisiin. Keventävänä osuutena ovat vitsit, joihin on toisinaan sekoitettu ajankohtaisia hahmoja tai tapahtumia. Tämä yhdistääkin nimimerkin Isokallioon ja Lehmustoon, joiden tiedetään olevan erään vitsikirjasarjan toimittajina nimimerkeillä Henrik Muste ja Kari Kallis.
Teksteihin Veijo Miettinen on kuitenkin muovattu eläväksi ihmiseksi työpaikkoineen ja perheineen. Tätä kautta hänen teksteihinsä on saatu mukaan yrityselämä, jota teksteissä kritisoidaan esimerkiksi johtoportaan kosteista lounaista ja metsästysreissuista. Firman henkilöjohtamiseenkin annetaan hiukan vinoa ohjeistusta, kuten että firmaan olisi palkattava mahdollisimman huono työntekijä, jonka syyksi voidaan laittaa kaikki epäonnistumiset.
Prospect Park

Prospect Park on kaupunkirakenteen ympäröimä puistoalue New Yorkin Brooklynissa. Noin 2,13 neliökilometrin laajuinen Prospect Park on yksi Brooklynin hallintoalueen suurimmista puistoista. Puistoaluetta rajaavat lännessä Park Slopen ja Windsor Terracen kaupunginosat, pohjoisessa Prospect Heights sekä idässä Crown Heights ja Lefferts Gardens. Leveä Flatbush Avenue -tie kulkee puiston läpi.
Vuonna 1867 avatun puiston suunnittelivat Frederick Law Olmsted ja Calvert Vaux. 1800-luvun lopulla puistoon pystytettiin useita uusklassisia rakennuksia ja veistoksia, ja 1930-luvulla puistoon rakennettiin muun muassa eläintarha ja useita pelikenttiä. 1900-luvun keskivaiheilla puisto rapistui rahoituksen puutteessa. 1980-luvulla puiston kunnostusta varten perustettiin Prospect Park Alliance -järjestö.
Prospect Parkin tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluu puiston pohjoisnurkan pääsisäänkäynnillä sijaitseva aukio Grand Army Plaza ja sen riemukaari Soldiers’ and Sailors’ Arch. Puisto on rakennettu Yhdysvaltain vapaussodan Long Islandin taistelun tapahtumapaikalle.
Historia.
Useat vaikutusvaltaiset brooklynilaiset kampanjoivat 1800-luvun puolessa välissä suuren kaupunkipuiston perustamiseksi Brooklyniin, joka oli tuolloin oma itsenäinen kaupunkinsa. Vuonna 1859 New Yorkin osavaltion edustuslaitos antoi Brooklynin kaupungille oikeudet lunastaa maata julkisen puiston perustamista varten. Vuonna 1860 perustettiin James S. T. Stranahanin johtama Brooklynin puistokomissio (), joka valitsi tulevan puiston sijainninksi paikan vilkasliikenteisen Flatbush Avenuen varrella.
Puiston alkuperäisinä suunnittelijoina toimivat Frederick Law Olmsted ja Calvert Vaux, jotka alun perin suunnittelivat myös Brooklynin puiston esikuvana toimineen Manhattanin Central Parkin. Suunniteltu puisto sai nimen "Prospect Park" alueella sijaitsevalta "Prospect Hill" -mäeltä (suom. "näköalakukkula"). Olmstedin ja Vauxin alkuperäinen puisto oli maisemapuisto, jossa oli järviä, metsiköitä ja niittyjä. Puiston rakennustyöt alkoivat 1. heinäkuuta 1866, ja vuonna 1868 puistossa kävi jo yli 100 000 vierailijaa rakennustöiden ollessa yhä kesken.
1800-luvun lopulla puistoon pystytettiin monia tuolloin suosittua uusklassista tyyliä edustavia veistoksia ja rakenteita. Arkkitehtitoimisto McKim, Mead and White palkattiin uudistamaan puiston sisäänkäynnit uusklassismin hengessä. Puiston pohjoisen pääsisäänkäynnin Grand Army Plazan riemukaari Soldiers’ and Sailors’ Arch valmistui vuonna 1892. 1930-luvulla puistoa uudistettiin puistokomissaari Robert Moseksen johdolla, jolloin alueelle rakennettiin muun muassa eläintarha ja useita pelikenttiä. 1900-luvun keskivaiheilla New Yorkin kaupunki ajautui taloudellisiin ongelmiin, eivätkä puiston määrärahat riittäneet sen ylläpitoon, ja puisto rapistui. 1980-luvulla puiston ylläpitoa varten perustettiin voittoa tavoittelematon järjestö Prospect Park Alliance, jonka rahoituksella puistoa alettiin kunnostaa.