Puistolan VPK

Puistolan Vapaaehtoinen Palokunta r.y. toimii Helsingin kaupungin pelastuslaitoksen alaisena sopimuspalokuntana. Palokunnalla on palokuntasopimuksen mukaan 30 minuutin lähtövalmius kaikille pelastusalan tehtäville. Pelastuslaitos voi nostaa palokunnan myös varikkovalmiuteen, jolloin lähtövalmius on yksi minuutti.
Osastot.
Palokunnalla on useita osastoja ja ikään katsomatta jokaiselle löytyy tekemistä palokunnasta.
Hälytysosasto.
Hälytysosasto vastaa palokunnan operatiivisesta toiminnasta ja vastaa täten kaikkiin hälytyksiin sekä tehtäviin. Hälytysosastoon kuuluvat kaikki 18 vuotta täyttäneet, pelastustoiminnan peruskurssin suorittaneet (ent. Sammutustyökurssi) sekä vuosittaisen lihaskuntotestin suorittaneet.
Miehistöosasto.
Kaikki palokunnan uudet jäsenet, jotka tavoittelevat hälytysosastoon liittymistä, aloittavat miehistöosastossa. Siinä aloitetaan perehtymällä palokunnan toimintaan sekä kouluttaudutaan. Miehistöosastoon siirtyvät myös nuoriso-osastosta 16 vuotta täyttäneet henkilöt.
Varhaisnuoriso- ja nuoriso-osasto.
Varhaisnuoriso-osastoon voivat liittyä kaikki 6-10 vuotiaat lapset. Varhaisnuoret leikkivät ja tutustuvat palokuntatoimintaan. 
Nuoriso-osastoon siirtyvät varhaisnuorista kaikki 10 vuotta täyttäneet nuoret. Nuoriso-osastossa perehdytään syvällisemmin palokuntatoimintaan ja harjoitellaan palokunnan perusasioita.
Naisosasto.
Palokunnan toiminnan tukeminen on naisosaston tärkeimpiä tehtäviä. Tukeminen tapahtuu huolehtimalla kiinteistöstä ja avustamalla osastoiden toimintaa. Omissa illoissa käydään sauvakävelyllä ja nautitaan palokunnan hyvästä saunasta. Lisäksi opiskellaan palokuntataitoja, kuten alkusammutusta, ensiapua ja tulevaisuudessa mahdollisesti öljyntorjuntaa. Lisäksi muonitustehtävissä tarvittava hygieniapassi voidaan suorittaa palokunnan kustantamana.
Veteraanit.
Veteraaniosastoon siirtyvät palokunnan jäsenistöstä he, jotka ovat palvelleet oman aikakautensa ja eivätkä enää välttämättä täytä pelastustoimen vaatimuksia, mutta toimivat edelleen palokunta-aktiiveina.
Harrasteosasto.
Mikäli mikään edeltä mainituista osastoista ei välttämättä ole se juuri itselle sopiva, niin palokunnalta löytyy erikseen harrasteosasto, jossa voi muuten osallistua palokunnan toimintaan ja tukea sitä kautta palokuntaa.
Historia.
Puistolan VPK on perustettu 17.03.1929. Perustamiskokouksessa oli läsnä 24 paloturvallisuuden kehittämisestä kiinnostunutta paikkakuntalaista. Kokouksen yksimielisenä päätöksenä oli perustaa Puistolan Vapaaehtoinen Palokunta r.y. Palokun­nan säännöksi hyväksyttiin Suomen yleisen palokuntaliiton mallisäännöt. Palokunta liitettiin yhdistysrekisteriin 16.11.1929.
Puistolan VPK:n ensimmäinen toimintavuosi kului varojenhankintaan. Päätavoitteena oli sammutusruiskun ja muun sammutuskaluston hankinta. Varoja saatiin muun muassa keräämällä kannatusjäsenmaksua, erilaisilla lahjoituksilla ja avustuksilla, sekä järjestämällä juhlatilaisuuksia. Kunnanvaltuustolle ja Puistolan Kansakoulun johtokunnalle tehtiin 22.3.1929 anomus, että VPK:n käytettäväksi luovutettaisiin koulun tontista Puisto- ja Valtatien kulmasta (nykyinen Puistolanraitin ja Tenavapolun kulma) 250 m² suuruinen alue palokaivoa ja VPK:n kalustosuojaa varten. Anomus hyväksyttiin.
Palokuntapukuja hankittiin jo vuonna 1930 ja VPK:lle oli myös saatu oma palokoppi, jonka yhteyteen oli päätetty rakentaa harjoitustorni letkujen kuivatusta varten. Vuonna 1932 päätettiin rakentaa tanssi­lava pienen santakuopan reunalle, nykyiselle palokunnan tontille. Helsingin pitäjän kunnanvaltuusto oli luvannut suullisesti VPK:lle käyttö- ja huolto-oikeuden harjoitusten ja juhlien pitoa varten palstalle. Kirjallinen lupa tähän saatiin 05.06.1931.
Paloautolle saatiin lämmin talli vuonna 1947 Oseniukselta (nykyinen Puistolantori 5), ja autotallia piden­nettiin VPK:n toimesta, jotta paloauto saatiin mahtumaan sisään. Tallia saatiin käyttää veloituksetta siihen asti, kunnes VPK:n oma talo valmistui.
Palokunnantalo.
Useita vuosia haaveena olleen palokunnantalon rakennustyöt oli saatu aloitettua 1951. Tontista oli tehty vuokrasopimus 50 vuodeksi Helsingin kaupungin kanssa. Helsingin kaupungin myöntämät lainat ja avustukset sekä palokunnan omat varat eivät riittäneet kattamaan rakennuskustannuksia, pankkilainaa saatiin palokunnan jäsenten ryhtyessä takaajiksi. Palokuntalaisten talkootyö oli saanut hyvän päätöksen, miehet olivat lapioilla käsin kaivaneet VPK:n talon montun ja ottaneet ahkerasti osaa rakentamiseen. Joitakin urakoitsijoita oli myös käytetty rakennustöihin. Talon ensimmäisiä vuokralaisia oli Helsingin kaupungin äitiys- ja lastenneuvola, joka oli vuokrannut palokunnan keittiön käyttöönsä. Yksi tallipaikka vuokrattiin kuorma-autolle, pitkäaikainen vuokralainen tallissa oli Urho Ojasen kuljetusliike.
VPK:n talon juhlalliset vihkiäiset pidettiin 20. tammikuuta 1952 klo 15.00.
Kiinteistö vaatii jatkuvaa kunnostusta, taloon on uusittu katto ja ikkunat, sekä lämmitysjärjestelmä kaksi kertaa. Autotallin lasiovet olivat aikanaan suuri uudistus, joka antaa VPK:n talolle sen tehtävästä kertovan ilmeen, autot ovat puistolalaisten nähtävissä päivittäin.
Kalusto.
Kun VPK:lla ei ollut toimintakunnossa olevaa autoa, perustettiin sen alaisuuteen polkupyöräjoukkue. Jouk­kueen vahvuudeksi tuli kolme ryhmää eli yhdeksän miestä. Tämän joukkueen tarkoituksena oli toimia ensiapuna tuli­palon sattuessa. Palokunnan ensimmäinen paloauto saatiin ajokuntoon syksyllä 1933, auto oli Ford-merkkinen. Palokunta myi 1953 vanhan hyvin palvelleen Fordin Asolan VPK:lle ja osti sen tilalle Volvon, joka oli Gulfin vanha tankkiauto. Tankkiautosta kunnostettiin palokunnalle säiliöauto. Säi­liöauto oli tarpeellinen, koska alueella ei ollut vesijohto-verkkoa. Thames-paloauto ostettiin palokunnalle 1950, korin autoon suunnitteli puistolalainen Voitto Viitalehto ja valmistuksesta huolehti Virtasen autokoritehdas Tapanilassa. Autossa oli 1 600 litran vesisäiliö. 
Orenstein Koppel, länsisaksalainen yritys, lahjoitti kolarivaurioituneen Taunus Transit pakettiauton vuonna 1969, ja se korjattiin katastrofi­autoksi. SPR Puistolan osasto lahjoitti 500 mk auton lunasta­miseksi tullista. Auto saatiin kuntoon lahjoitusten ja talkootyön turvin. Auton miehitys sovittiin SPR:n kanssa siten, että he järjestävät hoitohenkilökunnan ja palokunta kuljetta­jan ja apumiehen. Palokunnalle hankittiin uudeksi säiliöautoksi Sisu K-138 kuorma-auto, alustan vuosimalli oli 1963, vanha Volvo myy­tiin ja niillä varoilla ostettiin nokkapumppu Sisuun. Tehokkaan jäsenistö ansiosta VPK:lla oli mahdollisuus hankkia uusi miehistönkuljetusauto 1974. Auton kunnostaminen vaati aikaa ja uhrauksia, koska se oli palokunnalle saapuessaan vielä ”pulla-auto”.
Säiliöauto Sisu on otettu käyttöön vuonna 1982. Auton erikoisen säiliön on suunnitellut Olavi Karhu Puistolasta. Vuonna 1987 oli uuden sammutusauton hankinta ajankohtainen ja tuolloin oli Puistolan VPK:n vuoro saada Helsingin kaupungin avustus auton hankintaan. Auto on Mercedes-Benz ja se on edelleen käytössä. Auto on varusteltu Säynätsalossa. Uuden sammutusauton saaminen oli niin suuri ta­pahtuma, että bussilastillinen palokuntalaisia lähti sitä hakemaan. Fargo, joka oli MB:n edeltäjä myytiin Mosambikiin Nacalan kaupunkiin. Kun entinen ”pulla-auto” tuli vaihtoikään, palokunta osti Vehosta käytetyn pikkubussin 1989, joka palveli palokuntaa hyvin. ”Autokuume” iski vuoden 1997 syksyllä ja palokunta päätti hankkia uuden miehistöauton, joka ostettiin Vehosta uutena.