Ufojen luokittelu

Ufojen luokittelu on ufohavaintojen lajittelemista havaitsijoiden laatiman raportin ja/tai tutkimuksen aikana koottujen yhteisten piirteiden perusteella.
Tunnetuin lienee yhdysvaltalaisen ufotutkijan J. Allen Hynekin luokittelu yövaloihin, päiväkiekkoihin, tutka- ja näköhavaintoihin, lähihavaintoihin, fyysisiä vaikutuksia aiheuttaviin ja humanoiditapauksiin. Monia ufoluokitteluja on arvosteltu havaintoaineistoon sopimattomiksi. Esimerkiksi Hynekin ufoluokittelussa ei ole luokkaa yöllä nähdylle valottomalle kohteelle. Näin ollen Hynekin ufoluokittelun on väitetty luovan ennakko-oletuksia siitä, millaisia ufot ovat.
Hynekin luokittelu.
Hynekin ufoluokittelu on monesti käytetty, mutta melko karkea ufojen luokitus. Luokittelussa esiintyvät "lähituntumat" on usein ollut tapana suomentaa ensimmäisen asteen yhteys, toisen asteen yhteys jne.
Steven Spielbergin elokuvan Kolmannen asteen yhteys alkuperäinen nimi "Close Encounters of the Third Kind" perustuu Hynekin luokitukseen. Hynek oli elokuvan neuvonantajana ja sen ufo-kohtaukset mukailevat etenkin Levellandin ufotapausta sekä Yhdysvaltain Portagen piirikunnassa
sattunutta apulais-sheriffi Dale Spaurin ja auttamassa olleen Wilbur Neffin Portagen ufo- takaa-ajoa 1966 jolla oli useita todistajia. Tapaus kuuluu muutoin lähituntuman 2.lajiin.
Hynekin luokittelu ufojen outous, todennäköisyys.
Ufot voidaan luokitella niiden havaintoraporttien arvioidun luotettavuuden ja havaintojen outouden perusteella. 
Luotettavuusluokitus on arvio sille, miten todennäköisesti ufohavainnon tapahtumasarja oli havaitsijan kuvaaman kaltainen.
Luotettavalla havainnolla on monta, parhaassa tapauksessa toisistaan riippumatonta todistajaa. 
Hyvin epäluotettava todistus on esimerkiksi haastattelukerroilla muuttuva tarina, jolla on vain yksi todistaja.
Esimerkiksi kaukana havaittu, havaitsijalle normaalista poikkeava valopiste ei ole kovinkaan outo, mutta maahan laskeutunut alus, josta astuu humanoidi, on hyvinkin outo. Oudot ufotapaukset on hyvin vaikea selittää jollakin luonnon ilmiöllä. Selitykset ovat silloin havaitsijaan liittyviä tai todellisia. Havaitsijaan liittyvä psykologinen selitys voi olla sepite tai hetkellinen nukahtaminen, jonka aikana nähdään unta.
Skeptikko Klassin mielestä Hynekin outous-luotettavuusluokitus on subjektiivinen eli luokittelijasta riippuva, eikä näin kerro mitään ufoista, vaan Hynekistä itsestään.
Outous S Strangeness
Esimerkkejä Hynekin outousluokituksesta
Luotettavuus P Probability
Esimerkkejä Hynekin luotettavuusluokituksesta
Esimerkkejä 
Voidaan käyttää myös kymmenportaista asteikkoa S0-9, P0-9.
Randlesin-Warringtonin luotettavuusluokitus.
Randlensin-Warringtonin raportin ufoluokitus vastaa lähinnä Hynekin luotettavuus-ulottuvuutta.
Jonkun tapauksen pistäminen luokkaan riippuu vaikkapa siitä, tarkastelleenko ensimmäistä raporttia vai myöhempiä tutkimuksia. On huomattava, että luokkaan A:kaan kuuluva tapaus ei ole luotettava. Esimerkiksi Kinnulan ufohuijaus kuului luokkaan B koska Tapani Kuningas haastatteli ufojen näkijöitä. Hän myös kävi havaintopaikalla, mutta melko kauan tapauksen jälkeen. Silloin Kinnulan huijaus olisi kuulunut luokkaan A. mutta alkuperäinen tieto oli sanomalehdessä oleva aprillinpäivänä julkaistu uutinen, ja tapaus kuului sen mukaan luokkaan E.
Jacques Valléen vanha ufoluokitus.
Jacques Valléen luokitus vastaa lähinnä Hynekin outous-ulottuvuutta. Tyypit jaetaan vielä alaluokkiin, esimerkiksi I-A on lähellä maanpintaa, lähellä puiden latvoja ja I-C on sama kuin Hynekin CE III. Valléen ensimmäinen luokitus on jossain määrin epämääräinen, mutta tuo esille joitain ufoilmiön piirteitä.
tähdenkaltaisia kauan paikoillaan pysyviä kohteita.
Jacques Valléen uusi ufoluokitus.
Ranskalaisen Jacques Valléen uusi ufoluokitus sisältää kaksi ulottuvuutta, joista toinen kuvaa tapauksen etäisyyttä ja outoutta, toinen ufon vaikutuksia.. Valléen tarkoituksena on ollut yhdistää hänen aikaisempi oma ufoluokituksensa, ja Hynekin luokitus. Kaukainen, outo paikallaan pysvä valo kuuluu luokkaan AN-1. Vammautumiseen johtava ufon kohtaaminen kuuluu luokkaan CE-5.
Ensimmäinen ulottuvuus
Toinen ulottuvuus, ufoon liittyviä vaikutuksia
Kirjallisuutta.
Hynek esittelee luomansa luokittelujärjestelmän ja niiden tyyppiesimerkit.
Kirjassa on esitelty sekä Hynekin että Valléen luokittelu.
Kaikki Uforaportit esittelevät Suomen ufotutkijoiden käyttämät luokittelut.