tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrej Kudrna

Andrej Kudrna (s. 11. toukokuuta 1991 Nové Zámky, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovakian pääsarjassa Extraliga-joukkue HKm Zvolenissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Kudrna pelasi suurimman osan junioriurastaan HC Slovan Bratislavassa. WHL-joukkue Vancouver Giants varasi hänet 58. pelaajana . Kudrna siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010, syyskuussa 2009 Giants kauppasi hänet Red Deer Rebelsiin vaihdossa Cass Mappiniin. Kudrna oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 30+24=54. Spartak Moskova varasi hänet 91. pelaajana . Kaudella 2010–2011 Kudrna oli Rebelsin toiseksi paras pistemies Ryan Nugent-Hopkinsin jälkeen tehoilla 29+53=82.
Kaudeksi 2011–2012 Kudrna palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Slovan Bratislavaan, jonka Extraliga-joukkueeseen hän siirtyi. Kudrnan tulokaskausi toi siellä 37 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11, seitsemässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja seitsemässä European Trophyn ottelussa tehot 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Kudrna vahvisti myös seuran A-nuoria, joiden varakapteenina hän toimi.
Kaudeksi 2012–2013 Slovan siirtyi pelaamaan Extraligasta KHL:ään. Kudrna pelasi siellä kauden aikana 13 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Extraligaa lainalla HK 36 Skalican vahvuudessa. Kudrna oli 16 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Tibor Kutálekin ja Marcel Holovicin kanssa. Hän pelasi siellä kauden loppuun. Kaudella 2013–2014 Kudrna pelasi yhden KHL-ottelun, mutta hänen loppukautensa eteni taas Skalicassa. Kaudella 2014–2015 Kudrna pelasi Slovanissa 21 KHL-ottelua tehopistein 1+2=3. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Extraligan HC Banská Bystricassa, jonka paras pistemies Kudrna oli pudotuspeleissä Petr Kafkan kanssa tehoilla 6+7=13. Hän eteni Banská Bystrican kanssa liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Košice otteluvoitoin 4–2.
Kudrna siirtyi kaudeksi 2015–2016 Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Kudrna eteni Spartan kanssa Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin kotonaan ruotsalainen Frölunda HC jatkoajalla lukemin 4–3.
Maajoukkueura.
Kudrna edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Kudrna on pelannut 38 A-maaottelua tehopistein 13+4=17.
Kudrna pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hänet valittiin Saksaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kudrna pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011.
Anna-Liisa Alanko

Anna-Liisa Alanko (o.s. Jääskeläinen; 26. tammikuuta 1935 Hankasalmi – 31. tammikuuta 2018 Joensuu) oli suomalainen kirjailija, lausuntataiteilija ja kulttuurivaikuttaja, joka teki työuransa taideaineiden lehtorina ja Joensuun yliopiston äidinkielen yliassistenttina. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvo. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Alanko julkaisi kymmenen teosta, joihin sisältyy muun muassa runokokoelmia. Väitöskirjansa Alanko teki Immi Hellénin runoista vuonna 1997.
Alangon puoliso oli agrologi, pankinjohtaja Voitto Akilles Alanko. Heidän lapsiaan ovat muusikot Ismo Alanko, Ilkka Alanko, Petri Alanko ja Satu Alanko-Rautamaa.
Alanko kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 31. tammikuuta 2018.
Nils Kjær

Nils Kjær (11. syyskuuta 1870 Holmestrand, Vestfold, Norja – 9. helmikuuta 1924 Son, Akershus, Norja) oli norjalainen näytelmäkirjailija, novellisti, esseisti, kirjallisuuskriitikko ja teatterikriitikko.
Elämä.
Kjærin vanhemmat olivat Nils Henrik Kjær ja Christine Smestad. Hänen puolisonsa oli kääntäjä ja opettaja Fredrikke Margrete ("Maggen") Dons vuodesta 1896.
Ura.
Kjær suoritti examen artiumin 1890 ja opiskeli Oslon yliopistossa 1890–1892. Hänen esikoisteoksensa oli "Essays; fremmede forfattere" (1895), kokoelma "Dagbladetissa" ja "Kringsjaassa" ilmestyneitä esseitä. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli tragedia "Regnskabets dag" vuodelta 1902. Satiirista komediaa "Det lykkelige valg" vuodelta 1913 esitettiin menestyksekkäästi monilla Pohjoismaiden näyttämöillä. Oslossa Kansallisteatterissa sen ensi-ilta oli 29. tammikuuta 1914, ja sen tuotti Gustav Thomassen. Päärooleissa näyttelivät Johanne Dybwad "Laviniana" ja David Knudsen poliitikko "Celiuksena".
Kjær julkaisi Ludvig Holbergin komediat 1898. Kokoelmaan "Det evige Savn" (1907) sisältyy kaksi novellia.
Kjær kirjoitti matkakirjeitä ja osallistui julkisiin keskusteluihin sekä laati kirjallisuus- ja teatterikatsauksia. Hänen artikkeleitaan ilmestyi sanomalehdissä "Morgenbladet" ja "Verdens Gang". Hän oli "Aftenpostenin" teatterikriitikko 1909–1921 ja kirjoitti "Tidens Tegniin" vuodesta 1922.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Kjærin näkemykset kallistuivat oikealle, ja hän arvosti Mussolinia ja ilmaisi myös antisemitistisiä näkemyksiä.
Kjær on älyllinen, terävä analysoija, kielenkäyttäjänä mainio, ja hänen sanontansa on pirteää ja iskevää. Aikakauslehti "Samtidenin" muistokirjoituksessa vuonna 1924 Sigurd Hoel luonnehtii Kjæriä pikemminkinkin kriittiseksi ja analyyttiseksi kuin luovaksi. Kjærin lahjakkuus ilmeni enemmän pilkantekona kuin innostuksena.
"Onnellinen vaali" saa vuonna 1914 laimean arvion Aleksi Kuutilta Suomen Kansallisteatterin syyskauden katsauksessa: "Kappale sinänsä on mielenkiintoinen ja älykkäästi kokoonpantu – – ansioista huolimatta tuntuu kappale kuitenkin jossakin määrin teennäiseltä ja ehdottomasti pitkäveteiseltä."
"Mimosan kotiintulon" ensi-ilta oli Kansallisteatterissa syyskuussa 1918. Rafael Forsmanin mukaan aihe oli vähäpätöinen mutta sen kuittasivat "teknillinen taituruus, repliikkien henkevä leikittely, paradoksit ja ennen kaikkea näyttelijöille osotettu tilaisuus luonnekuvien esittämiseen".
Teokset.
Suomennetut teokset.
Näytteitä Kjærin suomennetusta tuotannosta on antologiassa "Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja", WSOY 1930
Anni Kärävä

Anni Kärävä (s. 28. huhtikuuta 2000) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa ja big airissa. Hän on big airin MM-mitalisti.
Hän asui perheensä kanssa Ranskan Annecyssa noin kymmenen vuoden ajan vuoteen 2018 saakka. Kärävä kirjoitti Ranskassa ylioppilaaksi vuoden 2018 kesällä. Kärävä aloitti freestylehiihdon vasta vuonna 2012. Sitä ennen hän harrasti lumilautailua.
Kärävä valittiin Suomen vuoden 2018 Pyeongchangin olympialaisiin osallistuvan joukkueeseen, mutta hän loukkasi polvensa vajaa viikko ennen kisoja ja joutui jättämään kisat väliin. Hän olisi ollut Suomen joukkueen nuorin urheilija ja ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt suomalainen olympiaedustaja.
Kärävä sijoittui viidenneksi nuorten MM-kisojen slopestylessa vuonna 2017 ja nuorten olympialaisissa vuonna 2016. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli slopestylessa kahdestoista. Aspenin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui big airissa 12:nneksi ja slopestylessa 17:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli big airissa yhdeksäs ja slopestylessa 15:s. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui slopestylessa viidenneksi ja big airissa kymmenenneksi. Engadinin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti big airissa pronssia ja sijoittui slopestylessa seitsemänneksi. 
Kärävä sijoittui 14:nneksi ensimmäisessä FIS:n maailmacupkisassaan, Silvaplanan slopestylessa maaliskuussa 2016. Myös kahdella seuraavalla kaudella hän oli osakilpailuissa parhaimmillaan neljästoista. Kaudella 2018–2019 hän oli parhaimmillaan yhdestoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Aspenin slopestylessa maaliskuussa 2021. Kaudella 2021–2022 hän oli big airissa kerran kymmenes. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolme kertaa kärkikymmenikköön ja oli parhaimmillaan seitsemäs Silvaplanan slopestylessa. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui kolme kertaa viidenneksi ja kaikkiaan kuusi kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Slopestylen kokonaiscupissa hän oli kuudes. Kaudella 2024–2025 hän saavutti ensimmäiset palkintosijansa oltuaan big airissa toinen Kreischbergissa sekä kolmas Aspenissa ja Tignes'ssä. Big airin maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2025–2026 hän sijoittui Stubain slopestylessa kolmanneksi.
Tammikuun 2025 X Games -kutsukilpailussa Kärävä sijoittui kolmanneksi naisten kumpukisassa ja slopestyle-kisassa.
Lyle Mays

Lyle David Mays (27. marraskuuta 1953 – 10. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja säveltäjä Wausaukeesta, Wisconsinista. Hänet tunnettiin parhaiten yhtenä fuusiojazzyhtyeen Pat Metheny Groupin jäsenenä. Metheny ja Mays sävelsivät ja sovittivat suurimman osan yhtyeen musiikista, ja yhtyeen kanssa Mays voitti yksitoista Grammy-palkintoa.
Lyle Mays (albumi)

Lyle Mays on Pat Metheny Groupin kosketinsoittajan Lyle Maysin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Albumi nauhoitettiin The Power Stationilla New Yorkissa vuonna 1985. Siitä on tehty uudelleenjulkaisut vuosina 1993 ja 1998 sekä digitaalisessa formaatissa vuonna 2010.
Strontiumhydroksidi

Strontiumhydroksidi (Sr(OH)2) on strontium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden strontiumyhdisteiden ja lasitteiden valmistukseen ja sokerinvalmistuksessa ja lisäaineena muun muassa muoveissa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa strontiumhydroksidi on värittömiä kiteitä. Yhdiste on voimakkaasti hygroskooppista. Yhdiste liukenee kohtalaisen hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Liuokset ovat emäksisiä. Kidevedettömän strontiumhydroksidin lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset mono- ja oktahydraatit (Sr(OH)2·H2O ja Sr(OH)2·8H2O). Kidevesi poistuu hydraattien rakenteesta kuumennettaessa. Kuumennettaessa strontiumhydroksidia 710 °C:n lämpötilaan se hajoaa strontiumoksidiksi. Ilman sisältämän hiilidioksidin kanssa strontiumhydroksidi reagoi muodostaen strontiumkarbonaattia.
Valmistus ja käyttö.
Strontiumhydroksidia voidaan valmistaa liuottamalla strontiumoksidia veteen. Sitä saostuu myös lisättäessä strontiumsuolojen liuoksiin natrium- tai kaliumhydroksidia. Strontiumhydroksidista voidaan valmistaa muita strontiumyhdisteitä ja valmistaa lasitteita ja loisteaineita. Yhdisteestä valmistetaan myös voiteluaineita ja lisätään stabilisaattoreiksi muun muassa muoveihin. Aikaisemmin strontiumhydroksidia on käytetty runsaasti sokerien erottamiseen melassista, mutta sen on osittain korvannut halvempi kalsiumhydroksidi.
Tuottokorko

Tuottokorko on korko, joka maksetaan perusteettomasti hallussa pidetylle pääomalle siihen asti, kunnes pääoma on palautettu tai sille on alkanut kertyä viivästyskorkoa. Kyse voi olla esimerkiksi edunpalautuksesta tai siitä, että sopimus on purettu, jolloin kauppasopimuksissa myyjä yleensä joutuu palauttamaan saamansa kauppahinnan tai sen osan.
Tuottokoron määränä on suomalaisessa oikeuskäytännössä pidetty esimerkiksi korkolain 3 §:n 2 momentissa tarkoitettua viitekorkoa, josta on puolestaan säädetty korkolain 12 §:ssä.
The Black Parade / Living with Ghosts

The Black Parade / Living With Ghosts on vuonna 2006 My Chemical Romancen julkaiseman albumin, The Black Paraden uudelleenjulkaisu, joka koostuu alkuperäisestä albumista sekä demoista ja julkaisemattomista kappaleista. Albumi julkaistiin 23. syyskuuta 2016, jolloin albumi täytti kymmenen vuotta. 
20. heinäkuuta 2016 yhtyeen YouTube-kanavalle julkaistiin video, jossa soi albumin nimikkokappale "Welcome to the Black Parade" valkoisen lipun taustalla. Videon lopussa näkyi päivämäärä 9/23/16, fanit olettivat yhtyeen palaavan kiertueelle. 
Yhtyeen A&amp;R-henkilö, Craig Aaronson kuoli 29. heinäkuuta 2014. Albumi julkaistiin hänen muistokseen.
JHT – Musta lammas

JHT – Musta lammas on Mikko Aaltosen kirjoittama Jare Henrik Tiihosesta (Cheekistä) kertova omaelämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2016. Kirja kertoo kuinka lahtelaisesta Jare Tiihosesta tuli Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä artisteja. Kirjasta julkaistiin vuonna 2017 pokkariversio, johon on lisätty uusi luku.
Jussi-palkinnot 2018

Jussi-gaala 2018 järjestettiin 23. maaliskuuta 2018. Jussi-ehdokkuudet julkistettiin 1. helmikuuta 2018. Eniten ehdokkuuksia sai "Ikitie", joka oli ehdolla 13 kategoriassa.
"Ikitie" voitti myös eniten palkintoja kuudella Jussilla. Se voitti parhaan elokuvan, ohjauksen, mies- ja naissivuosan, kuvauksen sekä lavastuksen palkinnot.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on lueteltu ensimmäisenä, lihavoituna ja kaksoisristillä () merkittynä.
Escamar Seafood

Escamar Seafood Oy on suomalainen elintarvikeyritys, joka valmistaa kalajalosteita Sjø-tuotemerkillä. Escamar Seafood syntyi, kun Insula osti Apetit-konsernin kalaliiketoiminnan. Yrityskauppa sai hyväksynnän Norjan kilpailuviranomaisilta lokakuussa 2017.
Siniset Nuoret

Siniset Nuoret oli Sinisen tulevaisuuden/Sinisten/Korjausliikkeen poliittinen nuorisojärjestö, joka perustettiin 11. joulukuuta 2017, jolloin järjestön puheenjohtajaksi valittiin Tiina Ahva. Maaliskuussa 2018 järjestön varapuheenjohtajana toimi Alfred Leppänen, joka työskenteli tuolloin puolueen eduskuntaryhmän avustajana. Järjestö lakkautui Korjausliikkeen lopettamisen myötä vuonna 2023.
Hondurasin kansalliskirjasto

Hondurasin kansalliskirjasto (, ) on Hondurasin pääkaupungissa Tegucigalpassa toimiva maansa kansalliskirjasto. Kirjasto nimettiin vuonna 2009 hondurasilaisen runoilija Juan Ramón Molinan mukaan.
Kansalliskirjasto on perustettu vuonna 1880 (lähteestä riippuen joko 5. maaliskuuta tai 27. elokuuta 1880).
Viiriäispenkojat

Viiriäispenkojat eli viiriäistimalit, aikaisemmalta nimeltään maatimalit (Cinclosomatidae), on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Australaasiassa. Ne ovat yleensä pienikokoisia, värikkäitä ja elävät metsien pohjakerroksessa.
Suvut ja lajit.
Viiriäispenkojien taksonominen asema on epäselvä. BirdLife Suomen luokituksen mukaan heimoon kuuluu kaksi sukua ja 10 lajia ja ne ovat
Rastaspenkojat ("Cinclosoma")
Sinipenkojat ("Ptilorrhoa")
Chupa Song

Chupa Song on bulgarialaisen pop-folk -laulaja Andrean single, joka julkaistiin 13. helmikuuta 2014.
Guatemalan kansalliskirjasto

Guatemalan kansalliskirjasto (, ) on Guatemalan pääkaupungissa Guatemalassa toimiva maansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin 29. lokakuuta 1879.
Delirium (Lacuna Coilin albumi)

Delirium on italialaisen goottimetalli-yhtye Lacuna Coilin studioalbumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2016.
Together (Ryan O’Shaughnessyn kappale)

Together on irlantilaisen laulajan Ryan O’Shaughnessyn esittämä kappale, jolla hän edusti Irlantia vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 136 pistettä ja saavutti sijan 16.
Lumiheinät

Lumiheinät ("Chionochloa") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 25 lajia.
Suvun lajeista ainakin vaskilumiheinää ("Chionochloa rubra") käytetään koristeheinänä.
Vaskilumiheinä

Vaskilumiheinä ("Chionochloa rubra") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja lumiheinien ("Chionochloa") sukuun kuuluva kasvilaji. Vaskilumiheinä on sijoitettu myös hinojen ("Danthonia") sukuun kuuluvaksi ja siitä on erotettu useita eri alalajeja.
Vaskilumiheinä kasvaa mättäinä, ja sen lehdet ovat kapeita, lähes lankamaisia. Lehtitupet ovat tummanruskeita ja korkeintaan 30 cm pitkiä. Kieleke on korkeintaan 1 mm pituinen. Lehtilavat ovat 1,2 mm leveitä ja metrinpituisia. Alapinnoiltaan lehtilavat ovat yleensä kaljuja, mutta joskus tyviosistaan pitkäkarvaisia. Kukinto on korkeintaan 45 cm pitkä ja tähkylöissä on korkeintaan yhdeksän kukkaa. Kaleet ovat korkeintaan 12–14 mm pitkät ja helpeet korkeintaan 6–8 mm pitkät.
Vaskilumiheinää kasvaa ainakin Uudessa-Seelannissa.
Vaskilumiheinää käytetään muun muassa heinämäisenä koristekasvina eli koristeheinänä.
El Salvadorin kansalliskirjasto

El Salvadorin kansalliskirjasto (, ) on El Salvadorin pääkaupungissa San Salvadorissa toimiva maansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin heinäkuussa 1870 annetulla asetuksella.
Kuuban kansalliskirjasto

Kuuban kansalliskirjasto (, lyh. BNCJM, ) on Kuuban pääkaupungissa Havannassa toimiva maansa kansalliskirjasto. Kirjasto on omistettu kirjailija, kansallissankari José Martílle.
Kansalliskirjasto perustettiin 18. lokakuuta 1901.
Luettelo WonderSwan-peleistä

Tämä on luettelo WonderSwan-käsikonsolille julkaistusta videopeleistä.
Peter Egge

Peter Andreas Egge (1. huhtikuuta 1869 Trondheim, Sør-Trøndelag, Norja – 15. heinäkuuta 1959 Oslo, Norja) oli norjalainen näytelmäkirjailija, prosaisti ja toimittaja.
Nuoruus ja avioliitto.
Egge oli toiseksi vanhin perheen yhdeksästä lapsesta. Vanhemmat olivat kotoisin Nord-Trøndelagista. Kesät hän vietti usein maaseudulla. Myöhemmin hänen kirjailijatyönsä aiheet liikkuivat usein Trondheimissa, ja teoksissaan hän käsitteli perinteisiä maaseudun tapoja Innherredissä, jossa hän asui lapsena ja myöhemmin aikuisena.
Egge avioitui 1897 Anna Marie Svensenin kanssa, ja he asettuivat asumaan Kristianiaan, nykyiseen Osloon. Hänen poikansa oli norjalainen poliitikko ja vastarinnan jäsen Ørnulf Egge.
Ura.
Egge valmistui Trondheimin katedraalikoulusta 1887. Hänen esikoisteoksensa "Almue" ilmestyi 1891. Myöhemmin hän työskenteli toimittajana Trondheimissa Dagspostenissa Sen jälkeen hänen aikansa jakautui toimittajan ja kirjailijan työhön. Hän kirjoitti suosittuja komedioita, joista ensimmäinen oli "Faddergaven" (1897), mutta kirjoitti myös vakavia näytelmiä. "Kjærlighed og venskap" (1905) on hyvä esimerkki vakavia aiheita käsittelevistä näytelmistä. Koko uransa hän kirjoitti sekä komedioita että vakavia näytelmiä. Hänen parhaita teoksiaan ovat "Jomfru Nelly Maartens" (1897), "Gammelholm" (1899) ja avioliittoromaani "Sydän" (1907).
1920-luvun alussa Egge alkoi irtautua komedian ja romanttisten tarinoiden kirjoittajan kuvasta. "Den hellige sjø" (1922) merkitsi siirtymistä romanttisista aiheista uusrealismiin. Tyyli muuttui kuvailevaksi. Tyylin muutos johti vähitellen teoksen "Savun halki" (1925) syntyyn, ja sitä pidetään hänen parhaana teoksenaan.
Egge oli tuottelias kirjailija. Häneltä ilmestyi teos melkein vuosittain, viimeinen vuonna 1955. Hän kirjoitti neliosaiset muistelmat "Minner" 1948–1955.
Egge oli Norjan kirjailijaliiton ("Den Norske Forfatterforening") puheenjohtaja 1913–1916 ja uudestaan 1935 ja toimi kirjallisen neuvoston puheenjohtajana 1920 ja 1929.
Elokuva "Rakkautta vaiko ystävyyttä" (1941) perustuu Eggen teokseen "Kjærlighed og venskap".
Matti Saari (taiteilija)

Matti Saari (s. 4. syyskuuta 1932 Kauhava) on suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Saari opiskeli ABC-piirustuskoulussa vuosina 1953–1956. Yksityisopetusta Saari sai Väinä Fredrik Mäeltä ja M.F Myllymäeltä. 
Vuosina 1961–1987 Saari työskenteli aluksi Kauhavalla Pihlgrenin kaidetehtaalla ja Karin taidekutomossa kehruumestarina. Sen jälkeen Saari työskenteli Schaumanin paperitehtaalla Pietarsaaressa paperikoneen hoitajana.
West Falls Church (Virginia)

West Falls Church on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Fairfaxin piirikunnassa, Virginian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 29 207. Ennen vuotta 2010 West Falls Churchin nimi oli Jefferson.
General Dynamicsilla ja Northrop Grummanilla on pääkonttorit kunnassa.
Juba II

Juba II (n. 50 eaa. – 24 jaa.) oli Juba I:n poika ja Numidian ja Mauretanian kuningas. 
Noin viisivuotiaana Juba oli mukana Julius Caesarin triumfissa Roomassa Juba I:n kukistumisen ja itsemurhan jälkeen. Hänet kasvatti Italiassa Gaius Octaviuksen, tulevan keisari Augustuksen, sisar.
Augustus asetti hänet 29 eaa. Numidian kuninkaaksi. Numidia oli ollut Rooman provinssi Juba I:n tappiosta lähtien vuonna 46 eaa. Vuonna 25 eaa. Juba sai hallittavakseen myös Mauritanian. Juba nai Marcus Antoniuksen ja Kleopatra VII:n tyttären Kleopatra Selenen, jolla oli suuri vaikutus hänen hallintoonsa.
Juba oli myös tuottelias kirjoittaja ja käsitteli historiaa, maantiedettä, kielioppia ja teatteria. Vain katkelmia hänen teoksistaan on säilynyt. Juba keräsi myös aiempien kirjoittajien tietoa kirjastoonsa pääkaupungissaan Caesareassa (nykyisin Cherchell Algeriassa). Hän järjesti myös tutkimusretkiä Kanariansaarilla ja Niilin alkulähteille.
Rantanurmikka

Rantanurmikka ("Poa palustris") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, nurmikoiden ("Poa") sukuun kuuluva kasvilaji. Rantanurmikka muistuttaa hieman lehtonurmikkaa ("Poa nemoralis"), mutta on yleensä sitä selvästi suurempikokoinen. Lisäksi lajit ovat erotettavissa toisistaan kielekkeiden ulkonäön perusteella.
Rantanurmikka on melko korkeakasvuinen ja lyhytjuurakkoinen heinälaji, joka kasvaa löyhinä mättäinä. Rantanurmikan varret voivat kasvaa metrinkorkuisiksi asti ja niissä on viidestä seitsemään nivelväliä. Pinnaltaan varret ovat sileitä. Lehdet ovat noin viisi millimetriä leveitä ja melko rentoja. Kieleke on niin ikään viiden millimetrin mittainen. Rantanurmikan kukinto on suurikokoinen ja runsashaarainen röyhy, joka on usein supussa. Tähkylät ovat keltaisen–violetinkirjavia ja harvakukkaisia; kussakin tähyklässä on kahdesta viiteen kukkaa. Rantanurmikka kukkii heinä–elokuussa.
Rantanurmikka kasvaa ravinteikkailla ja kosteilla kasvupaikoilla, kuten joenvarsilla tai lampien ja meren rannoilla, mutta voi esiintyä myös kuivemmilla paikoilla. Suomessa rantanurmikka on yleinen suuressa osassa maata. Eniten sitä tavataan Suomessa Tornio–Ilomantsi-linjan eteläpuolella, mutta myös monin paikoin pohjoisempanakin. Vähiten rantanurmikkaa tavataan Suomessa Kainuun itäosissa sekä Pohjois-Lapissa.
Matalaröllinurmikka

Matalaröllinurmikka ("Eragrostis minor") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllinurmikoiden ("Eragrostis") sukuun kuuluva kasvilaji. Matalaröllinurmikka on yksivuotinen ja usein matalakasvuinen kasvilaji, joka on sekoitettavissa lähinnä vain muihin röllinurmikkalajeihin.
Matalaröllinurmikka kasvaa löyhinä mättäinä, ja sen varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia. Lehtitupet ovat pitkäkarvaisia, ja lehdet ovat melko kapeita sekä tasapintaisia. Kielekkeen paikalla on karvarivi. Matalaröllinurmikan kukinto on pitkulainen ja melko tiivis röyhy. Röyhyn tähkylät ovat pitkulaisia, vain 1–2 mm leveitä, tummia, vihneettömiä ja monikukkaisia. Kussakin tähkylässä on usein yli kymmenen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat lyhyet sekä keskenään hieman erikokoiset, ja niissä on yhdestä kolmeen suonta. Ulkohelpeet ovat köliselkäisiä, vihneettömiä ja kolmisuonisia. Matalaröllinurmikka kukkii elo–syyskuussa.
Matalaröllinurmikka kasvaa avoimilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla ihmisvaikutteisessa ympäristössä. Suomessa matalaröllinurmikasta on tehty vain pari havaintoa Helsingin ja Turun seuduilta.
Strontiumperoksidi

Strontiumperoksidi (SrO2) on strontium- ja peroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää pyrotekniikassa ja antiseptisenä aineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa strontiumperoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi veden ja happojen kanssa muodostaen vetyperoksidia ja happea. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen oktahydraatti (SrO2·8H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Strontiumperoksidi on muiden peroksidien tavoin vahva hapetin.
Valmistus ja käyttö.
Strontiumperoksidia voidaan valmistaa kuumentamalla strontiumoksidia happi-ilmakehässä. Muita tapoja ovat strontiumoksidin ja vetyperoksidin välinen reaktio ja vetyperoksidin lisääminen strontiumsuolojen vesiliuoksiin, jolloin strontiumperoksidi saostuu. Strontiumperoksidia voidaan käyttää punaisen värin lähteenä pyrotekniikassa ja merkkiammuksissa. Sitä voidaan myös käyttää antiseptisenä aineena.
Resident

Resident on yhdysvaltalainen Amy Holden Jonesin, Hayley Schoren ja Roshan Sethin luoma sairaaladraamasarja. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Fox televisiokanavalla 21. tammikuuta 2018. Suomessa sarjan esittäminen alkoi 2. helmikuuta 2018 Nelonen Median Ruutu-suoratoistopalvelussa ja sarjan ensimmäinen jakso esitettiin myös ilmaiseksi televisiokanava Nelosella.
Sarjaa tehtiin kuusi tuotantokautta, jonka jälkeen se lopetettiin. Kaikki kaudet ovat Suomessa katsottavissa Disney+ -suoratoistopalvelussa.
Albert Margai

Albert Michael Margai (10. lokakuuta 1910 – 18. joulukuuta 1980) oli Sierra Leonen toinen pääministeri ja Sierra Leonen ensimmäisen pääministerin Milton Margain puoliveli. Hän on myös sierraleonelaisen poliitikon Charles Margain isä.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1994

Maastohiihdossa oli vuoden 1994 talviolympialaisissa ohjelmassa kymmenen kilpailutapahtumaa, joista viisi miesten ja viisi naisten tapahtumaa. Edellisiin, 1992 Albertvillen talviolympialaisiin nähden tehdyt muutokset hiihtomatkoihin oli että sekä naisten 30 km että miesten 50 km matkat muutettiin perinteisen tyylin hiihdoiksi, ja vastaavasti naisten 15 km ja miesten 30 muutettiin vapaan tyylin hiihdoiksi.
Menestynein maastohiihtomaa oli miesten hiihdossa Norja ja naisten hiihdossa Venäjä.
Hopeavero

Hopeavero oli Suomessa ja Ruotsissa vuonna 1571 säädetty vero. Ruotsin valtiopäivät 1571 päättivät kerätä veron maksaakseen niin sanotut "Älvsborgin lunnaat" Tanskalle. Veron suuruus oli maaseudulla yksi kymmenesosa irtaimesta omaisuudesta, johon sisältyivät raha, metallivarallisuus ja karja, kaupungissa puolestaan yksi kahdestoistaosa omaisuudesta. Suomen hopeaveroluettelot ovat säilyneet lähes kattavasti ja niden avulla voidaan tutkia aikakauden talous- ja sosiaalihistoriaa.
Älfsborg oli Götajoen suulla Hallannissa sijainnut linna. Se oli Ruotsille tärkeä, sillä se oli maan ainoa Pohjanmeren puoleinen satama. Vuonna 1563 ruotsalaiset menettivät linnan tanskalaisille, kun Ruotsin kuningas Eerik XIV yritti vallata Hallannissa sijaitsevan Halmstadin mutta epäonnistui. Rauha solmittiin Stettinissä vuonna 1570. Ruotsin piti ostaa Älfsborg takaisin 150 000 taalarin hinnalla. Sama linna joutui uudelleen tanskalaisille vuonna 1612, minkä seurauksena kruunun alamaisilta perittiin jälleen lunnasrahat vuosina 1614–1619.
Hopeaveron maksaminen oli suomalaisille kova rasitus, koska se tuli muiden verojen ja sotarasituksen lisänä. Rahvas yritti vapautua veronmaksusta esimerkiksi merkityttämällä itsensä veronmaksukyvyttömäksi. Vaikka vuoden 1571 hopeaveron maksaminen oli kansalle raskasta, se jäi kuitenkin pienemmäksi taakaksi kuin myöhempi verorasitus. On laskettu, että vuonna 1590 kerättiin erilaisia apuveroja kaksinkertaisesti hopeaveroon verrattuna. Lisääntyneen verotuksen syynä oli valtakunnan sotapolitiikka.
Stargate Origins

Stargate Origins (lyhennettynä SGO) on vuonna 2018 esitettävä seikkailuhenkinen scifisarja, joka sijoittuu Roland Emmerichin ja Dean Devlinin luomaan "Tähtiportti"-maailmaan.
Sarjan esittäminen alkaa "Stargate Command" -palvelun kautta 15. helmikuuta 2018.
Juoni.
Nuori Catherine Langford (Ellie Gall) joutuu keskelle suurta seikkailua tutkiessaan Tähtiportin mysteeriä.
Tuotanto.
San Diego Comic Conissa 20 heinäkuuta 2017 pidetyssä Tähtiportin 20-vuotisjuhlatilaisuudessa kerrottiin "Stargate Origins" -sarjan olevan suunnitteilla. 10 minuutin pituisia jaksoja tehdään 10 kappaletta ja niiden esittäminen alkaa 15. helmikuuta 2018.
Nuoren Catherine Langfordin rooliin valittiin australialainen Ellie Gall. Marraskuussa 2017 julkaistiin ensimmäiset valokuvat sarjan hahmoista, joista selvisi Connor Trinneerin esittävän professori Paul Langfordia.
Taisto Aho

Taisto Kaarlo Aho (4. huhtikuuta 1926 Mynämäki – 19. heinäkuuta 2004 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Elämä ja ura.
Taisto Aho aloitti näyttelijän uransa Uudestakaupungista vuonna 1947. Parisen vuotta myöhemmin hän siirtyi Turun lavoille. Turussa Aho näytteli sekä harrastelija- että ammattilaisteattereissa, mukaan luettuna Turun kaupunginteatteri.
Puhenäyttämöiden ohella Aho näytteli useissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Hänen elokuva- ja televisiotyönsä olivat lähinnä avustajatason tehtäviä ja sivurooleja. "Kiljusen herrasväen uusissa seikkailuissa" hän näytteli Turun kesälukion johtajaopettajaa. Hänellä oli niin ikään sivurooli palkituissa teoksissa "Painija" ja "Pala valkoista marmoria".
Uransa myöhäisvaiheessa Aho näytteli lakeija Jonasta Yle TV2:n epookkidraamassa "Hovimäki".
Näyttelijäntyönsä lisäksi Aho kirjoitti erinäisiä teatterimuistelmia ja fiktion "Helvetti saneerattu". Aho on haudattu Turun hautausmaalle.
Colman’s

Colman’s on englantilainen sinappituotteiden valmistaja, joka on monikansallisen Unileverin omistama elintarvikemerkki. Colman’s on valmistettu vuodesta 1858 lähtien eteläisen Englannin itäosassa, Norfolkin Norwichissa. 
Unilever ilmoitti tammikuussa 2018 sulkevansa Colman’sin Itä-Englannissa toimivan tehtaan vuoden 2019 aikana ja siirtävänsä tuotannon muihin Unileverin omistamiin tehtaisiin.
Gualtiero Galmanini

Gualtiero Galmanini (28. marraskuuta 1909 Monza – 29. kesäkuuta 1979 Venetsia) Oli arkkitehti ja teollinen muotoilija, joka osallistui sodanjälkeisen muotoilun elvyttämiseen. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan..
Tyylit.
Galmaninin tärkeimmät rakennukset ja teokset toteutettiin innovatiivisilla mosaiikkilevyillä. Milanolainen suunnittelu, joka kilpailee ranskalaisen ylellisyyden kanssa, luotiin Luigi Caccia Dominioni, Ignazio Gardella ja Gio Ponti toimesta, jotka miettivät moniväristen, flokkitekstuureilla varustettujen pintojen teemaa. Vuonna 1956 Galmanini aloitti ensimmäisen kokeilun ulkoverhouksista, jotka perustuvat lasimosaiikkiin, tutkien kylmien sävyjen yksityiskohtia päivällä ja yöllä sekoittamalla 2 mm² kokoisia mosaiikkipalasia. Ambrosiano-pankin kunnostaminen oli yksi viimeisistä, ellei viimeinen, Piero Portaluppin projekteista, jonka jälkeen hän teki laajaa yhteistyötä Gualtiero Galmaninin kanssa, joka oli hänen nuorempi kollegansa ja ystävänsä.
Wannanosaurus

Wannanosaurus (nimen merkitys: "Wannanin lisko") oli paksupäädinosauruksiin kuulunut linnunlantioisten dinosaurusten suku. Se eli nykyisen Kiinan alueella. "Wannanosauruksella" oli myöhemmin eläneisiin paksupäädinosauruksiin verrattuna litteä kallo ja suuret kallossa sijaitsevat aukot, minkä vuoksi sitä pidetään alkukantaisena paksupäädinosauruksena. "Wannanosaurus" eli noin 70–66 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella.
"Wannanosauruksen" fossiileita on löydetty Kiinassa sijaitsevasta Xiaoyanin muodostumasta. Fossiililöytöihin kuuluu kallo, osittainen alaleuka, selkänikamia, jalan luita ja olkaluu. Kallo on kuulunut mahdollisesti aikuiselle yksilölle. "Wannanosauruksen" pituus oli arviolta 60 senttimetriä. Kyseinen dinosaurus oli kasvinsyöjä.
Muumien malliin

Muumien malliin () on Mannerheimin Lastensuojeluliiton vuosina 2005–2006 tuottama tietoiskusarja. Sarja toteutettiin yhteistyössä Muumimaailma Oy:n ja Yleisradion kanssa. Sarjaan sisältyy 12 lyhyttä jaksoa, joiden kuvamateriaali on peräisin animaatiosarjasta "Muumilaakson tarinoita". Jaksojen tarkoituksena on muun muassa opettaa lapsille hyviä käytöstapoja ja sosiaalisia taitoja. Sarjaa esitettiin muun muassa vuonna 2007 Yleisradion lastenohjelmien yhteydessä.
Sarjassa on mukana useita ääninäyttelijöitä "Muumilaakson tarinoita" -sarjan alkuperäisestä, Yleisradion toteuttamasta jälkiäänityksestä. Kaikki tämän sarjan repliikit ovat kuitenkin uudelleen äänitettyjä, eivät peräisin "Muumilaakson tarinoista". Sarjasta tuotettiin myös ruotsinkielinen versio, jossa oli myös alkuperäisiä ääninäyttelijöitä sarjasta.
Sarjan jaksot.
1. Kaikki otetaan mukaan&lt;br&gt;
2. Hyväksymme erilaisuutta&lt;br&gt;
3. Suojelemme ympäristöä&lt;br&gt;
4. Nukumme riittävästi&lt;br&gt;
5. Emme käytä väkivaltaa&lt;br&gt;
6. Emme kiusaa&lt;br&gt;
7. Autamme muita&lt;br&gt;
8. Kuuntelemme muita&lt;br&gt;
9. Puolustamme pienempiä ja heikompia&lt;br&gt;
10. Olemme tasa-arvoisia&lt;br&gt;
11. Pyydämme anteeksi&lt;br&gt;
12. Kiitämme&lt;br&gt;
George Miller (laulaja)

George Miller (s. 18. syyskuuta 1992 Osaka, Japani) on japanilais-australialainen muusikko, laulaja, lauluntekijä, kirjailija ja entinen YouTubettaja joka tunnetaan paremmin nimillä Joji tai Filthy Frank. Joji aloitti YouTube-videoiden tekemisen kanavalla DizastaMusic, mutta hän vaihtoi kanavansa nykyiseen TVFilthyFrank -kanavaan, jolla on tällä hetkellä 7,2 miljoonaa tilaajaa. Hänellä oli myös toinen aktiivinen kanava "TooDamnFilthy", jonne hän julkaisi videopätkiä pääkanavalta ja muita sekalaisia videoita.
George ei kerro paljon julkisesti omasta elämästään, mutta poistetussa videossa "Filthy Frank Exposes Himself??" hän mainitsi olevansa opiskelija Brooklynissä ja kärsivän sairauskohtauksista.
George julkaisi YouTube-kanavillaan mustaa huumoria sisältäviä musiikkivideoita ja sketsipätkiä, joissa esiintyy erilaisia hahmoja, kuten Pink Guy tai Salamander Man. Hän julkaisi Pink Guy -nimellä mixtapen, "Pink Guy" vuonna 2013 ja kaksi albumia: "Pink Season", "".
Vuonna 2013 George loi DizastaMusic-kanavallaan videon "Do the Harlem Shake (Original)", josta syntyi Harlem Shake -trendi.
Hän aloitti vuonna 2014 sivuprojektin, jossa hän julkaisi totisempia kappaleita nimimerkillä Joji. Hän piti sivuprojektin salassa vuoteen 2016 asti, jolloin hän paljasti tiedotteen Soundcloud-tilistään ja "Chloe Burbank: Volume 1" -albumista. Vuonna 2017 amerikkalainen levy-yhtiö 88rising kiinnitti Jojin. Joji julkaisi "In Tongues" EP:n 3. marraskuuta 2017, joka on tyyliltään paljon melankolisempi kuin Pink Guy -nimellä julkaistut kappaleet.
Hän lopetti YouTube-kanavansa vuonna 2017 ja julkaisi tiedotteen 29. joulukuuta 2017, koska hän halusi keskittyä ainoastaan musiikkiuraansa.
Diskografia.
Pink Guy.
Albumit
Mixtapet
Joji.
Albumit
EP:t
Singlet
Eeva-Helena Jokitaipale

Eeva-Helena Jokitaipale (s. 12. toukokuuta 1951 Helsinki) on suomalainen journalisti, joka työskenteli aikakauslehtien toimittajana, päätoimittajana ja julkaisujohtajana.
Eeva-Helena Jokitaipale syntyi Lars Jokitaipaleen ja Helena Linnalan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2001 on toimittaja Hannu Laukkarinen. Jokitaipale tuli ylioppilaaksi 1970 ja opiskeli lehdistö- ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän oli "Anna-lehden" toimittaja 1978–1986, "Seuran" toimituspäällikkö 1986–1991 ja "7 päivää -lehden" toimituspäällikkö 1991–1994. Lehden vastaavaksi päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1994. Aller Julkaisut -yhtiön julkaisujohtajaksi Jokitaipale tuli 1994. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 2016. Jokitaipale sai Aikakauslehtien päätoimittajat -yhdistyksen Julius-palkinnon vuonna 2002.
Kasuuni

Kasuuni eli uppoarkku () on esimerkiksi majakan tai satamalaiturin perustaksi vedenpohjaan upotettu rakennelma. Se sisältää paineilmaa ja on pohjasta avoin, mutta kuitenkin vesitiivis.
Ne rakennettiin satamissa laivateräksestä ja hinattiin halutulle paikalle, johon ne upotettiin. Paikallaan pysyminen varmistettiin täyttämällä kasuunin ontto sisus jollain sopivalla aineella, alun perin betonilla, myöhemmin hiekalla ja viimeksi rautamalmin rikastusjätteellä. Tätä teollisuusjätettä käytettiin esimerkiksi Kemi I -majakan kasuunin täyttämiseen.
Kasuuneja rakennetaan etupäässä majakoiden sijoittamista varten. Ensimmäinen lajissaan oli saksalainen Weser-joen suistossa yhä oleva Roter Sand, joka valmistui vuonna 1885. Se oli miehitetty aina vuoteen 1964, jolloin se muutettiin öljypoltolta automaattiseksi kaasumajakaksi. Nykyisin siinä on aurinkopaneelein toimiva vilkku veneilijöille. Majakkana sen korvasi ulommas sijoitettu ja vuonna 1972 automatisoitu Alte Weser.
Kasuuneja alettiin rakentaa, kun kehittynyt majakkatekniikka mahdollisti majakoiden täyden automatisoinnin, koska majakkalaivojen pitäminen tuli aikaa myöten kovin kalliiksi. 
Suomen ensimmäinen kasuunimajakka on Kihdillä sijaitseva Gustaf Dalénin majakka, joka valmistui vuonna 1947.
Myöhemmin kehitettiin uusia menetelmiä, kuten pohjaan upotettavat tukirakenteet, joiden päälle majakat nykyisin rakennetaan, ja vanha kasuunijärjestelmä alkoi vähin erin väistyä. Eräs viimeisistä perinteisistä kasuuneista on vuonna 1975 valmistunut Kemi I.
Marita Joutjärvi

Anne Marita Joutjärvi (s. 6. helmikuuta 1958 Koski Hl.) on suomalainen ruokatoimittaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria ja ura.
Marita Joutjärvi syntyi maanviljelijä Armas Joutjärven ja emäntä Hilppa Pekolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1997 oli maanviljelijä Seppo Markkula (k. 1993). Joutjärven puoliso on Vittorio Giannini. Joutjärvi tuli ylioppilaaksi 1977 ja valmistui kotitalousopettajaksi 1984 Helsingin yliopistosta. Hän oli useiden lehtien freelancer-toimittaja 1984–1987, "Kodin Kuvalehden" vastaava ruokatoimittaja 1987–2001 ja "Hyvä Ateria" -lehden päätoimittaja 2001–2003. "Maku"-lehden vastaavaksi päätoimittajaksi hänet nimitettiin 2003. Joutjärvi hoiti tätä tehtävää vuoteen 2014 asti. Vuonna 2015 Joutjärvestä tuli yhdessä Helena Saine-Laitisen kanssa Lidlin suomalaisen "Liedellä"-ruokalehden konseptista ja sisällöstä vastaava asiantuntija.
Teoksia.
Joutjärvi on julkaissut ruokaan, ruuan valmistukseen ja ruoka-aineisiin liittyviä tietokirjoja:
Forevermore / Face in the Mirror

Forevermore / Face in the Mirror on Thunderstonen ensimmäinen single yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Evolution 4.0". Se julkaistiin 14. helmikuuta 2007 levymerkillä Nuclear Blast.
Single debytoi Suomen virallisen listan viidennellä sijalla, ja ylsi neljännellä listaviikollaan sijalle neljä.
10.000 Ways

10.000 Ways on Thunderstonen kappale ja toinen single yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Evolution 4.0". Se julkaistiin 26. tammikuuta 2007 levymerkillä Nuclear Blast. 
Single debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Verihirssit

Verihirssit ("Digitaria") on heinäkasvien ("Poaceae") heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 260 lajia.
Verihirssien sukuun kuuluvaa foniota ("Digitaria exilis") viljellään viljana Afrikassa.
Suvun lajeista Suomessa on tavattu ripsiverihirssiä eli riisiverihirssiä ("Digitaria ciliaris"), nauhaverihirssiä ("Digitaria ischaemum") ja rikkaverihirssiä ("Digitaria sanguinalis"). Näistä kahta ensimmäistä on tavattu vain muutaman kerran, mutta rikkaverihirssiä hieman enemmän.
Suvun tieteellinen nimi "Digitaria" viittaa kukinnon sormimaisiin haaroihin.
The Path (kappale)

The Path on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Apocalypse Again". Se julkaistiin 10. helmikuuta 2016 levymerkillä Sakara Records.
Kappale nousi Suomen virallisen radiosoittolistan sijalle 56, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Tool of the Devil

Tool of the Devil on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Tools of Destruction". Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2005 levymerkillä Nuclear Blast.
Single nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään kolme viikkoa.
Nuokkulauhat

Nuokkulauhat eli lapinlauhat ("Vahlodea") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, joka määritellään toisinaan omaksi suvukseen ja toisinaan osaksi niittylauhojen ("Deschampsia") sukua. Nuokkulauhojen sukuun on kuvattu aikojen kuluessa viisi eri lajia, joiden kaikkien on sittemmin todettu edustavan yhtä ja samaa lajia: lapinlauha ("Vahlodea atropurpurea", syn. "Deschampsia atropurpurea").
Nuokkulauhat ovat monivuotisia ja matalakasvuisia heiniä, joiden varret kasvavat yksittäin tai löyhinä mättäinä. Lehtitupet ovat hieman karvaisia, ja lehdet ovat kapeita sekä tasapintaisia. Kieleke on noin 2 mm pitkä ja tylppäkärkinen. Nuokkulauhojen kukinto on harvahko röyhy, jonka tähkylät ovat noin 5 mm pitkiä ja kaksikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat punaisen–keltaisen kirjavia, teräväkärkisiä, tähkylää pidempiä ja kärjistään köliselkäisiä. Ulkohelpeet ovat lyhyitä, ripsellisiä sekä tylppäkärkisiä ja niissä on lyhyt vihne, joka ei tosin näy ulospäin.
Nuokkulauhojen suvun tieteellinen nimi "Vahlodea" viittaa 1800-luvun alkupuolella eläneeseen tanskalaiseen Jens Vahliin.
Kalsiumsulfidi

Kalsiumsulfidi (CaS) on kalsium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää loisteaineiden ja voiteluaineiden valmistukseen sekä tekstiiliteollisuudessa.
Ominaisuudet.
Puhtaana kalsiumsulfidi on valkoista, mutta epäpuhtauksien vuoksi se on usein harmahtavaa tai kellertävää. Alkeiskopiltaan yhdiste on kuutiollinen ja rakenne muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja reagoi veden kanssa muodostaen vetysulfidia. Myös hapot reagoivat kalsiumsulfidin kanssa muodostaen vetysulfidia. Kuumennettaessa kalsiumsulfidia kuumassa ilmassa se hapettuu kalsiumsulfaatiksi.
Valmistus ja käyttö.
Kalsiumsulfidia muodostuu kuumennettaessa kalsiumin ja rikin seosta, mutta yleensä sitä valmistetaan pelkistämällä kalsiumsulfaattia hiilellä. Aikaisemmin kalsiumsulfidia saatiin myös sivutuotteena valmistettaessa natriumkarbonaattia niin kutsutulla Leblanc-prosessilla.
CaSO4 + 2 C → CaS + 2 CO2
Kalsiumsulfidia voidaan käyttää tekstiiliteollisuudessa poistettaessa karvanpoistoaineena nahkojenkäsittelyssä. Doupattaessa kalsiumsulfidia harvinaisilla maametalleilla saadaan loisteaineita, joita voidaan käyttää muun muassa LED:ien valmistukseen. Ainetta lisätään myös voiteluaineisiin.
Mauno Sartoviita

Mauno Viitanen, taiteilijanimi Mauno Sartoviita (9. helmikuuta 1928 Pohjois-Pirkkala – 28. kesäkuuta 1988 Keuruu) oli suomalainen Haapamäellä asunut surrealistisia tauluja maalannut itseoppinut taidemaalari ja kirjailija. Hän oli mukana perustamassa vuonna 1966 Keuruun taiteilijaseuraa. 
Kirjallista tuotantoa.
Nimellä "Mauno Viitanen":
Nimimerkillä "W. C. Wegetarus":
&lt;br&gt;
Elina Koivumäki

Elina Koivumäki (s. 1977) on suomalainen juristi, tietokirjailija, ammattipuhuja ja yrittäjä. Hän on erikoistunut markkinointiin, tekijänoikeuksiin ja tietosuojaan liittyvään lainsäädäntöön.
Ura.
Koivumäki teki gradunsa Heinonen &amp; Co -asianajotoimistossa. Hän ehti työskennellä siellä kolme vuotta, kun häntä pyydettiin sen osakkaaksi hänen ollessaan 26-vuotias. Yritysjärjestelyjen myötä työpaikka vaihtoi nimeään: vuosina 2008-2013 se oli Juridia, sitten Juridia Bützow ja vuodesta 2014 lähtien Eversheds. . 
Koivumäki ehti toimia yrityksessä 17 vuotta, ennen kuin irtisanoutui syksyllä 2016 osakkuudestaan toisen äitiysvapaansa jälkeen ja alkoi toimia Lexperience-yrityksensä kautta. Juridiikan lisäksi häntä työllistävät myös tapahtumien järjestäminen ja juontaminen.
Koivumäki on osakkaana Tapahtumahotelli Huoneessa ja Kyrö Distillery Companyssa.
Teokset.
Elina Koivumäki on Kauppakamarin vuosittain julkaiseman Markkinointijuridiikka-kirjan pääkirjoittaja. Petteri Häkkäsen kanssa kirjoitetusta kirjasta ilmestyy uusi versio joka vuoden tammikuussa. Kirjan ensimmäinen versio ilmestyi vuonna 2010, jolloin siinä oli 226 sivua. Uutuuskirja palkittiin Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton järjestämässä kirjoituskilpailussa hopeasulalla. 
Kirjaa päivitetään vuosittain ja esimerkiksi vuonna 2017 siihen lisättiin henkilöbrändäystä käsittelevä osio ja kirjan sivumäärä oli 461. Kirjassa käsitellään muun muassa tekijänoikeuksien ja tavaramerkkien huomioimista markkinointiviestinnässä.
Yksityiselämä.
Koivumäki toimii vapaaehtoisena mentorina Lakimiesliiton mentorointiohjelmassa ja harrastaa muun muassa laulamista.
Koivumäen lempilause on ”It’s all about people”, jolle hän on hankkinut Patentti- ja rekisterihallituksesta tavaramerkin.
Gula

Gula (sumeriksi "suuri") on muinainen mesopotamialainen parannuksen jumalatar ja Ninurtan vaimo. Sumerissa hänet tunnettiin myös nimillä Bau, Nininsina tai Ninkarrak. Hän oli Lagašin kaupunkivaltioon kuuluneen Urukugin suojelusjumalatar sekä Nininsina-nimisenä Nippurista etelään sijainneen Isinin kaupunginjumalatar. Nippurissa häntä puolestaan kutsuttiin nimellä Ninnibru, Nippurin kuningatar.
Gula on ilmeisesti ollut alun perin koirien jumalatar. Nininsina kuvattiin pitkään koirapäisenä, ja koira oli hänen tunnuksensa. Koska koirien haavojen nuolemisella uskottiin olevan parantava vaikutus, hänestä tuli parantamisen jumalatar. Bau oli sumerien mytologiassa ylijumala Anin tytär ja sateen jumala Pabilsagin (Ninurta tai Ningirsu) puoliso. Babylonian vanhalla kaudella Gula rinnastettiin Nininsinaan, ja kummankin tunnuseläin oli koira.
Puneeth Rajkumar

Lohith Rajkumar (; 17. maaliskuuta 1975 Madras, Tamil Nadu, Intia – 29. lokakuuta 2021 Bangalore, Karnataka, Intia), tunnetaan nimellä Puneeth Rajkumar (), oli intialainen näyttelijä, playback-laulaja, televisiojuontaja ja tuottaja, joka työskenteli kannadankielisessä elokuvateollisuudessa. Hän oli näyttelijä Rajkumarin poika.
Puneethin ensimmäinen elokuva oli "Premada Kanike". Hän oli vain kuusikuukautinen, kun hänet valittiin elokuvaan. Hän teki monia muitakin lapsirooleja, ja hänet myös palkittiin vuonna 1982 parhaana lapsinäyttelijänä Karnatakan osavaltion elokuvapalkinnolla. Puneeth näytteli vuonna 2002 elokuvassa "Appu". Suositun elokuvan perusteella monet fanitkin kutsuivat häntä Appuksi. Vuonna 2017 hän näytteli pääosaa elokuvassa "Raajakumara", joka rikkoi monia kannadankielisen elokuvan katsojaennätyksiä.
Puneeth lauloi myös monissa elokuvissa sekä toimi "Haluatko miljonääriksi?" -kilpailuohjelman kannadankielisen version juontajana.
Santa Clarita Diet

Santa Clarita Diet on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jonka on luonut Victor Fresco Netflixiä varten. Sen pääosissa ovat Timothy Olyphant ja Drew Barrymore.
Ensimmäinen kausi julkaistiin Netflix-palvelussa helmikuussa 2017 ja toinen kausi maaliskuussa 2018. Netflix on vahvistanut tilanneensa kolmannen tuotantokauden.
Juoni.
Joel ja Sheila Hammond ovat Santa Claritassa Kaliforniassa asuva pariskunta. Sheila kuitenkin muuttuu zombiksi ja alkaa himoita ihmislihaa. Joel ja perhe yrittävät auttaa Sheilaa ja samalla kestää naapureitaan ja Sheilan outoa salaisuutta.
Tuotanto.
Sarjan luoja Victor Fresco kertoi tarinan syntyneen halusta tehdä "mielenkiintoinen perhesarja". Sarjan rakenne on saanut paljon vaikutteita Frescon kokemuksista asuessaan The Valleyn alueella.
Netflix julkaisi ensimmäinen kauden 3. helmikuuta 2017. Maaliskuussa 2017 Netflix vahvisti tilanneensa toisen tuotantokauden ja se julkaistiin 23. maaliskuuta 2018.
Toukokuussa 2018 Netflix vahvisti tilanneensa kolmannen tuotantokauden.
Arvostelut.
Kaksi ensimmäistä kautta on saanut enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Arvostelusivusto Rotten Tomatoes antoi ensimmäiselle kaudelle arvosanaksi 75% ja toiselle kaudelle 83%. Metacriticin 31 arvostelijaa antoi sarjan ensimmäiselle kaudelle 66/100 pistettä.
Tuomas Aivelo

Tuomas Juha Eero Aivelo (s. 29. heinäkuuta 1984 Pori) on suomalainen evoluutiobiologi, joka on erikoistunut loisten tutkimiseen. 
Hän on toiminut akatemiatutkijana Helsingin yliopistossa vuodesta 2023 lähtien ja tiedeviestinnän apulaisprofessorina Leidenin yliopistossa vuodesta 2024 lähtien. Hän on Helsingin yliopiston ekologian ja evoluutiobiologian dosentti ja Oulun yliopiston tiedekasvatuksen dosentti.
Aivelo kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta vuonna 2003. Vuosina 2002 ja 2003 hän sai pronssimitalin kansainvälisissä biologian olympialaisissa. Väitöskirjansa Aivelo teki Madagaskarin hiirimakien suolistoloisyhteisöistä. Vuosina 2016–2017 hän oli vierailevana tutkijana Zürichin yliopistossa. Aivelon ensimmäinen tietokirja "Loputtomat loiset" ilmestyi vuonna 2018 ja oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana. "Kaiken takana on loinen" -blogi ilmestyi "Tiede-lehden" verkkosivuilla vuosina 2013–2022. Aivelo on aikaisemmin toiminut myös "Voima-lehden" bloggaajana. Vuonna 2024 hän kirjoittaa kolumneja "Tiede Luonto" -lehteen.
Vuonna 2019 Aivelo sai J. V. Snellman -palkinnon. Aivelon ja Jenni Lehtimäen Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecimissä julkaistu artikkeli ”Luonnon monimuotoisuus edistää kansanterveyttä” oli Vuoden Tiedekynä -palkintoehdokkaana 2024.
Aivelo tuli vuonna 2020 tunnetuksi koronaviruspandemiaan liittyvistä lausunnoistaan, joissa hän kannatti epidemian tukahduttamista.
Hän asuu Leidenissä Alankomaissa. Hän on naimisissa viestintäyrittäjä Teemu Lemisen kanssa.