tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ola Toivonen

Ola Toivonen (s. 3. heinäkuuta 1986 Degerfors) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Toulousea.
Toivosen kasvattajaseura on Degerfors IF. Hän pelasi vuodet 2006–2008 Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa; kauden 2006 Örgrytessä ja kaudet 2007–2008 Malmössä. Vuosina 2009–2013 hän pelasi Hollannissa Eredivisie-joukkue Eindhovenissa. Tammikuussa 2014 Toivonen siirtyi Rennaisiin.
Toivonen kuului Ruotsin alle 21-vuotiaitten maajoukkueryhmään. Ruotsin A-maajoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2007 Venezuelaa vastaan.
Toivosen Yrjö-isä syntyi Riihimäellä Suomessa, mutta muutti Ruotsiin jo lapsena. Ola Toivosesta on kuitenkin käytetty lempinimeä Finnsisu.
Elitserien (miesten jääpallo)

Elitserien () on Ruotsin jääpallon pääsarja. Sarja käynnistyi kaudella 2007/2008, kun se korvasi Allsvenskanin korkeimpana sarjatasona. Ruotsin Jääpalloliitto järjestää Elitserienin.
Historia.
Ruotsissa pelattiin jääpallon mestaruudesta ensi kertaa vuonna 1931 nimellä 1. divisioona. Divisioona oli jaettu useisiin alueellisiin lohkoihin. Kaudella 1981/1982 perustettiin Allsvenskan, joka oli sekin aluksi jaettu kahteen maantieteelliseen lohkoon, ja lohkojen parhaat etenivät "Elitserien"-jatkosarjaan. 2000-luvun alkupuolella alkoivat suunnitelmat uuden sarjan luomisesta, ja ensimmäinen koko kauden mittaisen ja maan kattavan "Elitserien"-sarjan kausi pelattiin kaudella 2007/2008. Nykyisin nimeä Allsvenskan käytetään toiseksi korkeimmasta sarjatasosta.
Sarjajärjestelmä.
Sarjassa 14 joukkuetta pelaa kaksinkertaisen sarjan (26 ottelua). Kauden päätteeksi kuusi parasta etenee suoraan puolivälieriin ja joukkueet sijoilla 7–10 aloittavat pudostuspelit neljännesvälieristä. Sijalle 14 jäänyt joukkue putoaa suoraan Allsvenskaniin ja joukkueet sijoilla 12-13 karsivat sarjapaikastaan.
Neljännesvälierät pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Puolivälierät ja välierät pelataan paras viidestä -järjestelmällä.
Loppuottelu pelataan kerrasta poikki -menetelmällä.
Elitserien

Elitserien tai Eliteserien voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Broberg/Söderhamn Bandy

Broberg/Söderhamn Bandy, aikaisemmin "Brobergs IF", on Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaava jääpalloseura Söderhamnin kaupungista. Broberg on Söderhamin itäosassa sijaitseva asuntoalue. Seura on voittanut Ruotsin mestaruuden viidesti.
Historia.
Seuran toiminta alkoi vuonna 1919 epävirallisesti kaveriporukkana, joka pelasi kesäisin jalkapalloja talvisin jääpalloa, alun perin Färsjön-järven jäällä. Brobergs IF perustettiin samana vuonna. Alkuaikoina seura harjoitti jää- ja jalkapallon lisäksi mm. uintia, vesipalloa, hiihtoa, nyrkkeilyä ja mäkihyppyä. 
Vuonna 1930 seura muutti pelaamaan Faxevallen-kentälle, ja se pelasi ensimmäistä kertaa korkeimmalla sarjatasolla vuonna 1933. Seuraavana vuonna Brobergin pelaajat, Ingvar Wasberg, Erik Fryklund ja Gustav Ludvigsson esiintyivät ensi kertaa Ruotsin maajoukkueessa.
Mestaruusloppuotteluun Broberg selviytyi ensi kerran vuonna 1947, ja voitti kamppailussa Västeråsin maalein 4-2. Vielä seuraavana vuonna se saavutti mestaruushopeaa, mutta sittemmin uutta suurmenestykautta saatiin odotella 1960- ja 1970-luvuille, jolloin seura voitti neljä mestaruuskultaa ja useita himmeämpiä mitaleita.
Lokakuussa 2008 perustettiin erillinen yhtiö "Broberg/Söderhamn Bandy AB".
Saavutukset.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Kansainvälisiä saavutuksia
Wrede af Elimä

Wrede af Elimä on vanha ruotsalainen ja suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku, joka on alkuperältään baltiansaksalainen. Ruotsissa sukuun on historiallisesti kuulunut paljon sotilaita, Suomessa eri alojen vaikuttajia. Suku elää edelleen sekä Ruotsissa että Suomessa.
Historia.
Vanhaa aatelia (uradel) edustavan Wreden suvun oletetaan olevan lähtöisin Saksan Westfalenista, jossa oli vuonna 1202 Arnsbergin kreivin palveluksessa Everhardus Wrethe -niminen henkilö. Suvun oletetaan siirtyneen Millinghausenin kautta Liivinmaalle viimeistään 1500-luvun keskivaiheilla. Siellä suvun varhaisin tunnettu edustaja oli 1500-luvun jälkipuoliskolla elänyt saksalaisen ritarikunnan ritari ja hovijunkkari Caspar Wrede, Wredenhoffin ja Nyenhoffin herra. Hänen poikansa ratsumestari Henrik Wrede asettui vuoden 1600 tienoilla Ruotsin palvelukseen ja tuli kuuluisaksi pelastaessaan vuoden 1605 Kirkholman taistelussa kuningas Kaarle IX:n hengen – uhraten samalla omansa – tarjoamalla tälle oman ratsunsa. Kiitollisena kuningas luovutti vuonna 1608 Henrik Wreden leskelle ja lapsille Elimäen neljänneskunnan sekä eräitä muita alueita rälssimaaksi ikuisiksi ajoiksi, oikeudella perustaa säteri haluamaansa paikkaan. Suvun suomalaisen haaran edustajat perustivat kyseiselle alueelle myöhemmin kymmenkunta kartanoa.
Isänsä ansioiden johdosta Henrik Wreden pojat naturalisoitiin vuonna 1625 Ruotsin aateliin ja kuningatar Kristiina korotti heidät vuonna 1653 vapaaherralliseen säätyyn. Suku esiteltiin seuraavana vuonna Ruotsin ritarihuoneelle vapaaherrallisena sukuna numero 44 nimellä "Wrede af Elimä". Sukuun kuulunut maamarsalkka Fabian Wrede korotettiin vuonna 1687 kreiviksi, mutta kreivillinen suku nro 27 jäi lyhytikäiseksi, sillä hän kuoli ilman miespuolisia jälkeläisiä vuonna 1712. Myös sotamarsalkka Fabian Wrede korotettiin vuonna 1809 kreiviksi, mutta introdusointia ei koskaan suoritettu.
Suvun alkuperäinen päämieslinja asettui Baltiaan ja merkittiin vuonna 1746 Vironmaan ja vuonna 1870 Saarenmaan ritarihuoneelle nimellä "von Wrede". Eräs sukuhaara viljeli vanhaa Wredenhoffin sukutilaa 1900-luvulle saakka. Baltiaan asettuneen sukuhaaran edustajista ei tiedetä vuoden 1939 jälkeen, mutta he saattoivat siirtyä takaisin Saksaan. Saksassa asuu nykyään myös muita Wrede-nimisiä vapaaherrallisia aatelissukuja.
Suomen ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai vapaaherrallisena sukuna järjestysnumeron 2; numero 1 annettiin Fleming-suvulle. Wreden suku on vuodesta 1810 lähtien omistanut Wredebyn kartanon Anjalassa, nykyisessä Kouvolassa.
Suvun jäseniä.
Suomalaisia (vuoden 1809 jälkeen).
Saksasta Suomeen vuonna 1919 muuttaneen myöhemmän teollisuusneuvos Kurt Wreden (1893–1974) ei varmuudella tiedetä olevan sukua Suomen Wredeille.
Von Christiersson

Von Christiersson [fon 'kriššärson] on suomalainen, tanskalaistaustainen ja ruotsinvallan aikainen aatelissuku. Suku aateloitiin vuonna 1720. Ruotsin ritarihuoneeseen suku on introdusoitui numerolla 1725, Suomen ritarihuoneeseen numerolla 110, nimellä von Christierson vuonna 1818. 
Historia.
Suku on taustaltaan pappissuku. Suku saapui Tanskasta Ruotsiin 1600-luvulla ja Suomeen 1700-luvun loppupuoliskolla.
Sen sijaan Erik Christiersson (1645-1701) toimi ruukinpatruunana Ruotsin Ramnäsissä. Hänen poika hovioikeuden asessori Carl Christiernin (1681-1747) aateloitiin nimellä von Christiersson vuonna 1720. Ruotsin kuningatar Ulrika Eleonoora myönsi aatelisarvon. Carl von Christiersson oli naimisissa Regina Eufrosyne Petrén kanssa, joka oli ruukinpatruuna Vilhelm Robertsson Petrén tytär. 
Carl von Christierssonin poika Erik Vilhelm von Christiersson (1709-1783) toimi hovioikeuden asessorina ja Ruotsin hallitsijan kamariherrana. 
Erik Vilhelm von Christierssonin poika Carl Vilhelm von Christiersson (1745-1828) on Suomen sukuhaaran kantaisä. Hän palveli upseerina Ruotsissa ja siirtyi Suomen tykistörykmentin majuriksi vuonna 1794. Hänet palkittiin Ruotsin Miekkaritarikunnan ritarin ristillä vuonna 1801. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1809 ja hän poistui Ruotsin armeijan palveluksesta vuonna 1810. Hän muutti Ruotsista Suomen suuriruhtinaskuntaan Suomen sodan jälkeen vuonna 1810. 
Carl Vilhelm von Christierssonin poika varatuomari Carl Ulrik von Christiersson (1795-1861) toimi paašina Keisarin paašikoulussa Pietarissa, Ritarihuoneen kanslistina ja Tie- ja vesikulkulaitosten johtokunnan asiamies. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen. Carl Ulrik von Christierssonin poika oli arkkitehti Ferdinand von Christierson (1840-1927). 
Ruotsin sukuhaara sammui vuonna 1816. 
Sortovuosien aikana suvun jäseniä muutti Axel Wahrenin houkuttelemana suomalaiseen siirtokuntaan Reedleyyn, Kaliforniaan. Tämä Edvard Waldemar von Christiersonin sukuhaara on myöhemmin vaikuttanut Yhdysvaltain laivastossa.
Rainer Virtanen

Kaarlo Rainer Virtanen (1. toukokuuta 1920 Pyhäjärvi Ul – 27. tammikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kaavaaja. Virtanen toimi muun muassa SKDL:n kansanedustajana (1954–1972), Karkkilan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana sekä Suomen kommunistisen puolueen monissa eri tehtävissä.
Pyhäjärven Ul. (nyk. Karkkila) Haavistossa syntynyt Virtanen aloitti työnteon Högforsin tehtaalla Karkkilassa vuonna 1936. Sotien jälkeen Virtanen oli aktiivinen paikkakuntansa nuorten kommunistien keskuudessa. 1950-luvun alussa hän jätti tehtaan ja siirtyi puoluetoimitsijaksi. Vaaleissa 1954 Virtanen nousi eduskuntaan SKP:n kehotettua kannattajiaan keskittämään äänensä hänelle. Samoihin aikoihin Virtasesta tehtiin piirin puheenjohtaja. Vuonna 1960 Virtanen valittiin samaisen piirijärjestön sihteeriksi. Hän jatkoi piirisihteerinä vuoteen 1964, jolloin järjestö jaettiin kahtia Helsingin ja erillisiin järjestöihin.
Kommunistien sisäisten välien kärjistyttyä Virtanen lukeutui puolueensa oppositioon 1960-luvun jälkipuoliskolla alkaen. Vuonna 1969 hänet valittiin opposition perustaman Kommunistien maatakäsittävän neuvottelukunnan työvaliokuntaan. Virtanen ei kuitenkaan edustanut opposition jyrkintä linjaa. Vaaleissa 1972 Virtanen putosi eduskunnasta ja hän siirtyi SKP:n järjestöosaston työntekijäksi.
Virtanen kuului eduskuntauransa aikana pankki-, kulkulaitos-, alkoholilaki-, puolustusasiain-, talous-, valtiovarain- ja verovaliokuntaan. Hän johti pankkivaliokunta vuosina 1962–1965 ja kulkulaitosvaliokuntaa vuosina 1966–1971. Virtanen valittiin presidentin valitsijamieheksi kolmesti vaaleissa 1956, 1962, 1968.
Azerbaidžanin Valioliiga

Azerbaidžanin valioliiga () on Azerbaidžanin jalkapallon pääsarja.
Azerbaidžanin Valioliiga on keskivahva eurooppalainen jalkapallosarja. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 28. ajanjaksolla 2020–2024.
Biafran punta

Biafran punta oli Nigeriasta irrottautuneen Biafran tasavallan rahayksikkö 1967–1970. Punta jakautui 20 šillinkiin, jotka jaettiin vielä 12 pennyyn.
Painokset ja nimellisarvot.
Setelit laski liikkeeseen Biafran keskuspankki ("Bank of Biafra"), ja niissä on pankin pääjohtajan Sylvester Ugon ja toisen henkilön allekirjoitukset. Seteleitä painettiin kahta eri sarjaa (1967 ja 1968/69) nimellisarvoiltaan 5 ja 10 šillinkiä ja 1, 5 ja 10 puntaa.
Maksuvälineenä.
Biafran itsenäisyyden aikana sen oma valuutta oli heikko ja se kärsi loppuaikoinaan usean sadan prosentin inflaatiosta kuukausittain. Yksi savuke saattoi maksaa jopa kymmenen šillinkiä, eikä tiettyjä hyödykkeitä kuten bensiiniä myyty Biafran puntia vastaan lainkaan.
Koska Biafran tasavaltaa ei valtiona kansainvälisesti tunnustettu, ei Biafran puntaakaan virallisesti hyväksytty kansainväliseksi maksuvälineeksi. Joissakin läntisen Afrikan rannikkovaltioiden yhteisöissä, kuten Ghanan, Togon ja Beninin rajakaupungeissa, puntaa käytetään edelleen epävirallisena vaihdannan välineenä, jolla halutaan tuoda julki omaa poliittista kantaa. Biafran punnan arvo saattaa ylittää jopa virallisen maksuvälineen nairan arvon. Vuonna 2011 Biafran uudelleenitsenäistymistä ajava MASSOB-järjestö alkoi laskea kiertoon Biafran punnan seteleitä, joilla on jopa 270 kertaa korkeampi ostovoima kuin nairalla.
Muualla entisen Biafran tasavallan rahoilla on vain numismaattista arvoa. Yhden punnan seteliraha (1968) on hyvin yleinen, kun taas muut harvinaisempia.
BMW 7-sarja (E32)

BMW E32 on BMW 7-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1986–1994. Se korvasi edeltäneen E23-mallin ja seuraajaksi tuli E38.
BMW 7-sarja (E32) 1986–1994.
BMW E32:n valmistus alkoi kesäkuussa 1986. Se oli ensimmäinen BMW-malli, jossa oli merkille tunnusomaiseksi muodostuneet L-muotoiset takavalot. E32 oli myös valmistajan historiassa ensimmäinen malli, joka oli saatavana pidennettynä L-versiona.
Mallivaihtoehtoina olivat aluksi kuusisylinteriset 730i ja 735i, joista ensimmäisen moottori oli 3,0-litrainen ja jälkimmäisen 3,4-litrainen. Syksyllä 1987 valikoimaa täydensi 750i, jossa oli 5,0-litrainen V12-moottori.
Vuonna 1991 E32:een tuli ensimmäisenä sarjavalmisteisena autona maailmassa xenon-ajovalot (vain lähivaloissa).
Keväällä 1992 malli koki uudistuksia. 735i korvattiin 740i-mallilla, jossa oli 4,0-litrainen V8-moottori. Sen rinnalle tuli myös uusi 730i pienemmällä 3,0-litraisella V8:lla. Vanha 730i kuusisylinterisellä rivimoottorilla säilyi kuitenkin edelleen mallistossa. V8- ja V12-malleissa oli leveämpi etusäleikkö kuin kuusisylinterisissä, mutta halutessaan niihin sai myös valittua normaalin kapeamman säleikön.
Tekla Sjöblom

Tekla Sjöblom (o.s. "Lindmark", 21. heinäkuuta 1878 Tukholma – 30. toukokuuta 1967 Täby) oli ruotsalainen näyttelijä.
Sjöblom opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa 1896–1899. Valmistuttuaan sieltä hän työskenteli useissa eri teattereissa Ruotsissa, kunnes hänet kiinnitettiin Svenska Teaterniin Helsinkiin. Palattuaan Ruotsiin 1915 Sjöblom työskenteli 
vuoteen 1956 asti Göteborgin kaupunginteatterissa, Helsingborgin kaupunginteatterissa ja Dramatenissa. 
Sjöblom näytteli urallaan myös yli 30 elokuvassa vuosina 1916–1961. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Kärlekens segrar". Hän oli naimisissa ohjaaja Arthur Sjöblomin kanssa vuodesta 1902 lähtien.
Inkiväärikasvit

Inkiväärikasvit (Zingiberaceae) on yksisirkkaisiin kuuluva kasviheimo, johon kuuluu runsaasti maustekasveja. Heimon tunnettuja maustekasveja ovat esimerkiksi mausteinkivääri eli inkivääri ("Zingiber officinale"), kardemumma ("Elettaria cardamomum") ja kurkumat, kuten mauste- ja keralankurkuma. Kurkumia on käytetty runsaasti vatsavaivojen hoitoon esimerkiksi Intiassa.
Tuntomerkit.
Inkiväärikasvit ovat monivuotisia, ruohovartisia kasveja joilla on mehevä maavarsi.
Kasvit ovat tavallisesti kookkaita ja usein aromaattisia juurakollisia ruohoja. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat kielekkeellisiä, tavallisesti avotuppisia, joskus tupet ovat kasvaneet reunoistaan yhteen. Kukinnossa on tavallisesti pysyviä kukkien tukilehtiä ja kukinto on usein haarainen. Kukat ovat perällisiä, vastakohtaisia. Kukan huuli on kasvanut yhteen heteenpalhon kanssa ja muodostaa putken. Heteitä on ainoastaan yksi, ja emiön vartalo kulkee sen kookkaan ponnen puoliskojen välistä. Sikiäimen päällä on kaksi mesirauhasta. Kussakin emilehdessä on yksi tai tavallisemmin useita siemenaiheita. Kota-hedelmä on mehevä.
Levinneisyys.
Inkiväärikasvit ovat levinneet tropiikkiin ja jonkin verran myös subtrooppisille alueille. Erityisesti niitä on Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.
Luokittelu.
Inkiväärikasvisukuja on eri käsitysten mukaan 46–52 ja lajeja 1075–1340. Ne jaetaan neljään alaheimoon.
Siphonochiloideae käsittää yhden tai kaksi sukua ja 20 lajia Afrikassa ja Madagaskarissa. Niillä on mehevä vaakajuurakko, terttu-kukinto, ja fertiilin heteen palho on kasvanut kiinni huulen tyveen, joka muodostaa putken terälehtien kiinnittymiskohdan yläpuolelle.
Alaheimossa Tamijioideae on ainoastaan yksi Borneossa kasvava laji: "Tamijia flagellaris". Sen juurakko on kuituinen ja kukintovarret ovat erillisiä toisistaan.
Alpinioideae koostuu 20 suvusta, jotka kasvavat Indomalaijilaisella alueella ja trooppisessa Australiassa; inkivääriöt ("Renealmia", 75 lajia) kasvaa trooppisessa Amerikassa ja Afrikassa. Muita runsaslajisia sukuja ovat galangajuuret ("Alpinia", 200 lajia), "Etlingera" (110 lajia, joista yhdellä suomenkielinen nimi, kuva ohessa), jaavankardemummat ("Amomum", 150 lajia), "Riedelia" (60 lajia), pippuriot ("Aframomum", 60 lajia) ja "Hornstedtia" (50 lajia). Alaheimon kasveilla on mehevä juurakko, ja hetiön ulkokiehkuran lateraaliset joutoheteet ovat hyvin pieniä tai puuttuvat. Joillakin Alpinieae-tribuksen lajeilla on avautumaton hedelmä, Riedelieae-tribuksessa hedelmä avautuu pitkittäisraoilla.
Alaheimon Zingiberoideae 29 sukua kasvaa indomalaijilaisella alueella ja Australian trooppisissa osissa. Juurakko on niillä kuituinen. Runsaslajisimmat suvut ovat huiskiot ("Globba", 100 lajia), inkiväärit ("Zingiber", 100 lajia), "Boesenbergia" (60 lajia), tuoksuinkiväärit ("Hedychium", 50 saponiineja sisältävää lajia).
Suvut.
Inkiväärikasveihin kuuluvia sukuja:
Totma

Totma () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suhonajoen rannalla 217 kilometriä Vologdasta koilliseen. Asukkaita on 8 647 henkeä (vuonna 2023).
Vuonna 1137 mainitaan ensimmäisen kerran "Todman" pogosta, joka sijaitsi Suhonajoella lähellä Totmajoen suuta 16 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista. Vuonna 1539 sen hävittivät Kazanin tataarit, minkä jälkeen asukkaat siirtyivät suolalähteiden ja suolankeittämöjen ympärille syntyneeseen esikaupunkiin. Vuonna 1554 perustettiin Vapahtajan (Spaso-Sumorinin) luostari, joka sai oikeuden käydä verotonta suolakauppaa. Suolankeittämöjen ympärille kehittyi alueen taloudellinen ja hallinnollinen keskus "Usolje" eli "Sol-Totemskaja". 1500–1600-luvulla paikkakunta oli huomattava suolan tuotannon ja Vienanmeren kaupan keskus. 1600–1700-luvulla paikalliset kauppiaat kävivät laajaa kauppaa Siperian kanssa. 1700-luvun loppupuolella he varustivat 20 retkikuntaa Alaskaan. Totmassa syntynyt I.A. Kuskov perusti vuonna 1812 venäläisen Fort Rossin siirtokunnan nykyisen San Franciscon lähelle.
Vuonna 1780 Totmasta tuli samannimisen Vologdan läänin kihlakunnan keskus. Uusien kauppareittien takia sen talouselämä kuihtui. 1800-luvulla kaupungista tuli poliittisesti epäluotettavien henkilöjen karkotuspaikka. Totmassa olivat karkotettuina mm. narodnikki Pjotr Lavrov, kirjailija Vladimir Korolenko ja Anatoli Lunatšarski.
Nykyään Totmassa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1793 rakennettu Kristuksen syntymän kirkko, "Rybatšja slobodan" Kolminaisuuden kirkko (1772), Ylösnousemuksen kirkko (1743) "Varnitsyn" esikaupungissa sekä koristeelliset puiset asuintalot. Vuonna 1915 perustettu kotiseutumuseo esittelee seudun rikasta käsityöperinnettä.
Attasea

Attasea (aiemmin attašea, , kiinnitetty) eli lähetystöavustaja on lähetystössä työskentelevä virkamies, joka tavallisesti keskittyy johonkin erikoisalaan.
Lähetystössä voi palvella ilmailu-, kauppa-, kulttuuri-, laivasto-, lehdistö-, meri- tai sotilasattasea. Sotilasattasea on tavallisesti puolustusvoimien vakinainen upseeri, joka seuraa asemamaan puolustusvoimien toimintaa. Hän ei ole ulkoministeriön käskynalainen. 
Attasea urheilussa.
Attaseaksi eli joukkueavustajaksi nimitetään urheilukilpailussa mukana olevaa henkilöä, joka avustaa urheilijaa tai joukkuetta näille vieraassa kisakaupungissa. Attasea on urheilijaa tai joukkuetta vastassa lentoasemalla, tulkkaa kokouksissa ja lehdistötilaisuuksissa, auttaa akkreditoinnissa ja yhteydenpidossa järjestäjien kanssa sekä toimii muutenkin tarvittavana apuna. Attaseat ovat yleensä vapaaehtoisia ja kielitaitoisia henkilöitä, joita kilpailun järjestäjät osoittavat joukkueiden avuksi.
Peripateettinen aksiooma

Peripateettinen aksiooma on nimitys tunnetulle filosofiselle lausumalle, jonka mukaan ”mielessä ei ole mitään sellaista, mitä ei ensin ole aistimuksessa” (). Tämä muotoilu on peräisin Tuomas Akvinolaisen teoksesta "De veritate" (q. 2 a. 3 arg. 19).
Tuomas omaksui tämän periaatteen antiikin kreikkalaisen filosofian peripateettisesta koulukunnasta, joka oli Aristoteleen perustama. Aristoteleella ajatus esiintyy teoksessa "Sielusta". Lausuma kuvaa Tuomaan omaksumaa empirismiä.
Tuomas katsoi muun muassa, että jopa Jumalan olemassaolo voitiin todistaa aistihavainnoista tehdyllä järkeilyllä. Tässä hän käytti muunnelmaa aristoteelisesta ”aktiivisen intellektin” ajatuksesta, tulkiten sen kyvyksi abstrahoida universaaleja merkityksiä partikulaarisesta empiirisestä havainnosta. Tuomaan mukaan järki siis etenee aistihavainnoista yhä korkeampia asioita koskevaan tietoon, jopa Jumalaan asti.
Tieto saa näin alkunsa aistihavainnoista, mutta järjen alue on paljon aistihavaintojen aluetta laajempi. Heti kun sielu alkaa toimia, se sisältää kaiken tiedon ensimmäiset prinsiipit ("prima principia") eli periaatteet, jotka se tietää todeksi ilman erillisiä todistuksia. Sielu tuntee oman olemassaolonsa itsessään, oman aktinsa kautta, vaikkakin se tuntee oman luontonsa vain reflektion kautta.
Säilymislaki

Säilymislait ovat fysikaalisia luonnonlakeja, joiden mukaan kaikkinaisissa vuorovaikutustapahtumissa tiettyjen suureiden kokonaismäärät pysyvät muuttumattomina.
Klassinen fysiikka tunsi viisi säilymislakia:
Massan säilymislaki tunnetaan varsinkin kemiassa myös aineen häviämättömyyden lakina. Lavoisier'n ajoista radioaktiivisuuden keksimiseen saakka (noin 1780–1900) tämän oletettiin lisäksi pätevän jokaiselle alkuaineelle erikseen, koska ei tunnettu ilmiöitä, joissa alkuaine muuttui toiseksi alkuaineeksi. Myöhemmin suhteellisuusteoria osoitti massan ja energian välillä vallitsevan yhteyden E=mc², minkä vuoksi massan ja energian säilymisestä ei voi enää puhua kahtena erillisenä luonnonlakina, vaan ne ovat saman "massa-energian säilymislain" aikariippuvaisia erikoistapauksia.
Huomattakoon, että em. säilymislaeista vain sähkövaraus on aika- ja avaruusriippumaton.
Nykyinen hiukkasfysiikka tuntee edellisten lisäksi seuraavat säilymislait:
On myös muutamia säilymislakeja, jotka pätevät kaikissa muissa paitsi heikon vuorovaikutuksen aiheuttamissa ilmiöissä. Sellaisia ovat:
Noetherin teoreeman mukaan säilymislait seuraavat fysiikan lakien yleisistä symmetrioista.
Karl Weierstrass

Karl Theodor Wilhelm Weierstrass (Weierstraß) () oli saksalainen matemaatikko, joka vaikutti merkittävästi modernin analyysin syntyyn. Hänen opettajansa oli saksalainen matemaatikko Christof Gudermann (1798–1852).
Matemaattiset ansiot.
Jatkuvuuden määritelmä.
Weierstrass määritteli jatkuvuuden seuraavasti:
Funktio formula_1 on jatkuva kohdassa formula_2, jos jokaiselle formula_3 siten, että
formula_4.
Weierstrass määritteli myös raja-arvon käsitteen ja derivaatan vastaavalla tavalla. Aikaisemmin analyysin peruskäsitteet oli epätäsmällisesti määritelty ”äärettömän pienten” eli infinitesimaalisten lukujen avulla, mikä oli ollut alttiina loogisille vastahuomautuksille, mutta näiden määritelmien tultua käyttöön sellaisia ei enää tarvittu. 
Uusien määritelmiensä ja niihin perustuvien menetelmiensä avulla hän todisti muun muassa aiemmin todistamattomat jatkuvien funktioiden väliarvolauseen ja Bolzanon–Weierstrassin lauseen.
Muita saavutuksia.
Weierstrass keksi M-testin sen selvittämiseksi, suppeneeko jokin funktiojono tasaisesti.
Weierstrassin lauseen mukaan suljetulla välillä jatkuva funktio saa suurimman ja pienimmän arvon.
Weierstrass edisti myös variaatiolaskennan kehitystä.
Teodebald

Teodebald tai Theodebald (n. 535–555) oli Austrasian, Metzin ja Reimsin kuningas vuosina 548–555. Hän oli Teodebert I:n ja Deuterian poika.
Teodebald oli vain kolmentoista vuoden ikäinen, kun hän seurasi isäänsä valtaistuimella. Lisäksi hänellä oli heikko terveys. Austrasian ylimystö oli kuitenkin uskollinen hänen isänsä muistolle, ja rauha säilyi kuningaskunnassa Teodebaldin hallintokaudella. Hän meni naimisiin langobardien kuninkaan Wachon tyttären Waltraden kanssa ja lujitti näin Austrasian ja langobardien kuningaskunnan liittoa.
Teodebald ei kuitenkaan kyennyt säilyttämään isänsä Pohjois-Italiasta valloittamia alueita. Bysantin keisari Justinianus I lähetti Narseksen komentaman armeijan Italiaan vuonna 552, ja Teodebald pyrki välttämään yhteenottoa Bysantin kanssa.
Teodebaldin kuoltua Austrasia joutui hänen isosetänsä Klotar I:n käsiin, josta tuli pian kaikkien frankkien kuningas.
Senecan piirikunta (Ohio)

Senecan piirikunta () on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se on nimetty seneca-intiaaniheimon mukaan. Piirikunnan suurin kaupunki on Tiffin.
Maantiede.
Senecan naapuripiirikuntia ovat Sandusky pohjoisessa, Huron idässä, Crawford kaakossa, Wyandot lounaassa, Hancock lännessä ja Wood luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 56 745 asukasta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,7 %), mustiin (2,3 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,4 %, 5–17-vuotiaita 17,4 %, 18–24-vuotiaita 10,4 %, 25–44-vuotiaita 24,4 %, 45–64-vuotiaita 27,2 % ja yli 65-vuotiaita 14,1 %. Köyhyysrajan alapuolella eli 12,5 % asukkaista.
Carolinanaratti

Carolinanaratti eli vanhalta nimeltään carolinanpapukaija ("Conuropsis carolinensis") oli pohjoisamerikkalainen papukaijalaji, joka on kuollut sukupuuttoon. Se oli Conuropsis-suvun ainoa edustaja. Laji oli Yhdysvalloissa ainoa alkuperäinen papukaijalaji. Se esiintyi siellä erittäin runsaina parvina ja saattoi tuhota satoa maanviljelyksillä. Muuttokyyhkyn tapaan carolinanaratti kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alussa.
Levinneisyys.
Lajia tavattiin alun perin Itä-Yhdysvalloissa etelästä pohjoiseen Floridasta Virginiaan ulottuvalla alueella. Mississipin ja Missourijokien valuma-alueen populaatio muodosti oman alalajinsa "C. c. ludovicianus". 
Piirteet.
Carolinanaratti oli kooltaan noin 30 senttiä pitkä ja se painoi noin 250 grammaa. Sen värikkäässä höyhenpuvussa oli vihreää, keltaista ja oranssia. Laji muodosti tavallisesti pieniä parvia, mutta kun ruokaa oli saatavilla runsaasti se saattoi muodostaa myös suurempiakin parvia, joihin saattoi kuulua 200–300 yksilöä. Se oli yksiavioinen monien muiden papukaijojen tapaan ja se muni tavallisesti kaksi munaa. Parvet liikkuivat aamuisin ja iltaisin ruokaa ja vettä etsien, kun taas päivisin ne pysyttelivät yleensä puissa. Se käytti nokkaansa pähkinöiden ja muiden siemenien avaamiseksi. Monia lajin biologisista piirteistä ei tunneta, kuten esimerkiksi sen parittelukäyttäytymistä, pesintöjen aikatiheyttä tai sukukypsyyden saavuttamisajankohtaa. Lemmikeiksi kerätyt yksilöt eivät olleet hyviä puhumaan oppijoita joistakin muista papukaijoista poiketen.
Häviäminen.
Viimeinen yksilö kuoli 21. helmikuuta 1918 Cincinnatin eläintarhassa. Luonnossa viimeinen varma havainto on vuodelta 1904, jolloin Frank Chapman havaitsi yhteensä 13 yksilöä Floridassa. Lajin häviämisen syistä ei ole täyttä varmuutta, sillä ihmisen toimien ohella luonnollisilla syillä on saattanut olla tekemistä sukupuuton kanssa. Syyksi häviämiselle on ehdotettu muun muassa kilpailua vieraslajien kanssa, sekä uusia tauteja. Kuitenkin, kun lajin kanta jo oli hyvin pieni ja keskittynyt Floridaan, sinne saapui suurin joukoin munien ja lintujen keräilijöitä, jotka nopeasti hävittivät jäljellä olevat yhteisöt. Sama tapahtumasarja on esitetty myös muun muassa Havaijilla: kun laji käy harvinaiseksi, tulevat keräilijät, bongarit ja muuten vain uteliaat häiritsemään sen elämää. Lajista tehtiin havaintoja Floridassa vielä 1920- ja 1930-lukujen aikana, mutta on todennäköistä että nämä havainnot tehtiin itse asiassa muista papukaijalajeista, joita oltiin päästetty vapauteen.
Suomen Käsityön Ystävät

Suomen Käsityön Ystävät on alkujaan aatteellinen yhdistys, joka perustettiin 1879 Fanny Churbergin aloitteesta. Sen oheen perustettiin vuonna 1920 osakeyhtiö.
Käsityön Ystävät on vaikuttanut suomalaisen taidekäsityön, taiteen ja taideteollisuuden kentällä perustamisvuodestaan alkaen. Sen historia heijastelee eurooppalaisen taiteen ja taideteollisuuden keskeisiä ilmiöitä, kansallisromantiikkaa ja arts and crafts -liikettä.
1800-luvun lopulla haettiin suomalaisuutta myyttien ja Karjalaan suuntautuneiden matkojen kautta. Alkuvuosina yhdistyksen toiminta keskittyi kansanomaisten tekstiilien keräämiseen ja soveltamiseen uusiin sisustustuotteisiin. Tavoitteena oli myös kansanvalistus ja naisten aseman parantaminen. Käsityön Ystävistä muotoutui 1800-luvun loppuun mennessä monipuolinen ja vaikutusvaltainen liike, joka on verrattavissa Isossa-Britanniassa syntyneeseen arts and craftsiin. Käsityön Ystävät piti yllä käsityötaitoa palkkaamalla taitavia tekijöitä ja käytti taiteilijoita mallien suunnittelijoina.
1900-luvulla Käsityön Ystävät toimi taiteen, taidekäsityön ja taideteollisuuden välimaastossa. Yhdistyksen kanssa yhteistyössä toimineet taiteilijat, Akseli Gallen-Kallela ensimmäisenä, nostivat ryijyn yhdeksi näkyvimmistä ja merkittävimmistä tekstiilitaiteen muodoista. Syntyi taideryijy, joka läheni modernia maalaustaidetta sommitelmissaan ja väreissään.
Käsityön Ysätävien toiminta perustuu nykyisin samoille periaatteille kuin 1900-luvun vaihteessa. Yhdistys haluaa innostaa ihmisiä käsillä tekemiseen, edistää kotimaisen muotoilun taiteellista ja teknistä tasoa, olla ajan hermolla samalla perinteitä kunnioittaen ja tarjota vaihtoehtoja julkisten tilojen arkkitehtuurin ja kodinsisustuksen elähdyttäjiksi.
Hermippos Smyrnalainen

Hermippos Smyrnalainen (, ; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Antiikin ajan lähteet mainitsevat hänen lisänimekseen "Kallimakhoslainen" (), josta voidaan päätellä hänen olleen Kallimakhoksen oppilas 200-luvun eaa. puolessa välissä. Se seikka, että hän kirjoitti Khrysippoksen elämäkerran, osoittaa hänen kuitenkin toimineen enimmäkseen vuosisadan loppupuolella. Hermippos oli kotoisin Smyrnasta.
Hermippoksen teokset vaikuttavat olleen merkittäviä ja arvostettuja. Antiikin lähteet viittaavat niihin usein ja useilla eri otsikoilla, tosin niistä suurin osa vaikuttaa olleen osia hänen kirjoittamastaan laajasta elämäkerrallisesta teoksesta, johon viitataan yleensä nimellä "Elämät" ("Bioi"). Teos sisälsi monen merkittävän antiikin ajan henkilön elämäkerrat. Joukkoon kuului puhujia, runoilijoita, historioitsijoita ja filosofeja. Se sisälsi varhaisimman tunnetun Aristoteleen elämäkerran, ja samoin muun muassa seuraavien henkilöiden elämäkerrat: Pythagoras, Empedokles, Herakleitos, Demokritos, Zenon Elealainen, Sokrates, Platon, Antisthenes, Diogenes Sinopelainen, Stilpon, Epikuros, Theofrastos, Herakleides Pontoslainen, Demetrios Faleronlainen ja Khrysippos. Itse teos on kadonnut, mutta monet myöhemmät elämäkertateokset lainaavat sitä laajalti.
Klotar II

Klotar II (584 – 18. lokakuuta 629) oli Neustrian kuningas 584–629 ja koko frankkien valtakunnan kuningas 613–629. Hän oli Kilperik I:n ja Fredegundan poika.
Klotar oli vasta lapsi, kun hänen isänsä Kilperik I murhattiin. Klotar ja hänen äitinsä Fredegunda joutuivat pakenemaan Fredegundan vanhaa vihollista, Austrasian leskikuningatar Brunhildea. He pääsivät Burgundin kuninkaan Guntramin suojelukseen. Guntramin kuoltua 592 Brunhilden poika, Austrasian kuningas Kildebert II, hyökkäsi Klotaria vastaan, mutta Klotarin joukot torjuivat hyökkäyksen. Klotar onnistui vuonna 596 anastamaan alueita Kildebertin seuraajilta Teodebert II:lta ja Teoderik II:lta, mutta joutui muutaman vuoden päästä luovuttamaan suurimman osan hallitsemastaan alueesta takaisin heille.
Teoderik II kuoli 613, ja Brunhilde yritti nostaa Austrasian valtaistuimella Teoderikin alaikäisen pojan Sigebert II:n. Austrasian ylimystö oli kuitenkin jo kyllästynyt Brunhilden vallanhimoon, ja he pyysivät Klotarin apuun. Klotar valloitti sekä Austrasian että Burgundin ja käski surmata Brunhilden ja Sigebertin. Tämän jälkeen Klotar oli kaikkien frankkien kuningas.
Vaikka Klotar yhdistikin koko frankkien valtakunnan yhden kuninkaan alle, hän säilytti Austrasiassa, Neustriassa ja Burgundissa oman hallinnon ja omat major domukset. Klotar piti yllä hyviä suhteita kirkkoon ja tuki muun muassa Pyhän Columban lähetystyötä. Vuonna 623 Klotar nosti poikansa Dagobert I:n Austrasian kuninkaaksi ja nimitti Pipin I:n Austrasian major domukseksi.
Julius Schaub

Julius Schaub (20. elokuuta 1898 München – 27. joulukuuta 1967 München) oli saksalainen SS-Obergruppenführer sekä Adolf Hitlerin ylin adjutantti ja avustaja vuosina 1940–1945.
Julius Schaub liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 81. jäsenenä lokakuussa 1920 ja hän osallistui oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Schaubista tuli SA-johtajan Wilhelm Brücknerin henkilökohtainen avustaja ja kun vuonna 1930 Hitlerin avustajaksi nimetty Brückner erotettiin tehtävästään lokakuussa 1940, Schaubista tuli tämän seuraaja.
22. huhtikuuta 1945 Hitler määräsi Schaubin lähtemään Führerbunkerista Berliinistä Hitlerin kotiin Obersalzbergiin tuhoamaan kaikki Hitlerin henkilökohtaiset paperit. Schaub noudatti Hitlerin määräystä. Yhdysvaltain asevoimat pidätti Schaubin sodan loppupuolella lähellä Berchtesgadenia ja hän joutui työleirille vuoteen 1949 asti. Schaubin osuutta sotarikoksiin tutkittiin, mutta hän ei kuitenkaan koskaan joutunut oikeuteen ja hänet vapautettiin lopulta. Vapautumisensa jälkeen hänellä oli apteekki Münchenissä, jossa hän kuoli vuonna 1967.
Astet

Astet on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 34,45 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 53 asukasta.
Eraldo Monzeglio

Eraldo Monzeglio (6. kesäkuuta 1906 Vignale Monferrato – 3. marraskuuta 1981) oli italialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Monzeglio pelasi urallaan Casalessa 1923–1926, Bolognassa 1926–1935 ja AS Romassa 1935–1939. Bolognassa hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1928–1929. Italian maajoukkueessa Monzeglio pelasi vuosina 1930–1938 yhteensä 35 ottelua, ja hän oli yksi niistä neljästä pelaajasta, joka oli voittamassa maailmanmestaruutta sekä 1934 että 1938.
Pelaajauran jälkeen Monzegliosta tuli valmentaja. Hän valmensi Italiassa mm. Juventusta, Sampdoriaa ja Napolia sekä Sveitsissä FC Chiassoa.
Walter Frentz

Walter Frentz (21. elokuuta 1907 Heibronn – 6. heinäkuuta 2004 Überlingen) oli saksalainen valokuvaaja ja kameramies, joka oli natsi-Saksan valtakaudella Adolf Hitlerin suosikkikuvaaja. 
Frentz tutustui opiskeluaikoinaan Berliinissä Albert Speeriin, josta myöhemmin tuli Hitlerin arkkitehti. Frentz aloitti kuvaamisen vuonna 1931 ja tapasi Speerin kautta ohjaaja Leni Riefenstahlin. Frentz oli mukana kuvaajana Riefenstahlin dokumenteilla "Der Sieg der Glaubens" (1933), "Tahdon riemuvoitto" (1934) sekä "Olympia" (1938). Frentz kuvasi Saksan kansallissosialistiselle työväenpuolueelle myös saksalaisia työläisiä ihannoivan dokumentin "Haende am Werk".
Töiden vähyyden takia Frentz liittyi Luftwaffeen vuonna 1938 ja oli kameramiehenä kun Hitler liitti Itävallan Saksaan. Vuonna 1941 Frentz alkoi työskennellä (jälleen Speerin suosituksesta) Hitlerin Wolfsschanzessa ja hän kuului natsijohtajien lähipiiriin aina sodan päätöshetkille saakka. Hän oli tiettävästi silminnäkijänä muun muassa Minskin partisaanien verilöylyssä matkustaessaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin kanssa. Frentz itse ei koskaan kuulunut kansallissosialistiseen puolueeseen.
Maaliskuussa 1945 Frentz otti Hitleristä viimeiset kuvat ennen diktaattorin 30. huhtikuuta Führerbunkerissa tapahtunutta itsemurhaa. Näissä kuvissa sairaanoloinen Hitler kannusti Volksturmin lapsisotilaita. Frentz itse poistui Berliinistä 25. huhtikuuta yhdellä viimeisistä lentokoneista. Natsiupseerit pidättivät hänet Hitlerin asunnolla Obersalzbergissa Baijerin Alpeilla ja osa hänen valokuvakokoelmastaan takavarikoitiin. 
Frentz vietti sodan jälkeen joitakin kuukausia yhdysvaltalaisten joukkojen vankileirillä Hammelburgissa. Vuonna 1953 hän oli kuvaajana dokumentissa "5000 Jahre Ägypten" ja oli myös virallisena kuvaajana Helsingin olympialaisissa vuonna 1952.
Vuonna 1992 Jürgen Stumpfhaus ohjasi Frentzistä kertovan dokumentin "Das Auge des Kameramannes".
Khamaileon

Khamaileon (; n. 350–275 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Herakleia Pontikesta. Khamaileon oli Aristoteleen oppilas.
Teokset.
Khamaileon kirjoitti useita teoksia kreikkalaisista runoilijoista:
Khamaileon kirjoitti myös Homeroksen "Iliaasta" sekä komediasta (, "Peri kōmōdias"). Athenaios lainasi viimeksi mainittua teosta nimellä ("Peri tēs arkhais kōmōdias"), mikä on myös peripateetikko Eumeloksen kirjoittaman teoksen nimi. Vaikuttaa siltä, että Khamaileon kirjoitti myös Hesiodoksesta, sillä Diogenes Laertioksen mukaan hän syytti Herakleides Pontoslaista osien varastamisesta Homerosta ja Hesiodosta koskevasta teoksestaan.
Mainitut teokset ovat todennäköisesti olleet sekä elämäkerrallisia että kriittisiä. Khamaileon kirjoitti myös teokset nimeltä ("Peri theōn") ja ("Peri satyrōn"), sekä eettisiä teoksia, ("Peri hēdonēs", joka laitettiin myös Theofrastoksen nimiin), ("Protreptikon"), ja ("Peri methēs").
Kaikista teoksista on säilynyt ainoastaan joitakin katkelmia lainauksina Athenaioksen ja muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa.
Benny Lynch

Benny Lynch (2. huhtikuuta 1913 Glasgow, Skotlanti – 6. elokuuta 1946) oli skotlantilainen nyrkkeilijä. Hän oli maailmansotien välisen ajan valovoimaisimpia kevyen sarjan tähtiä, ja "The Ring" -lehti on arvioinut hänet Skotlannin kaikkien aikojen parhaaksi nyrkkeilijäksi. 
Lynch menestyi hyvin amatöörinä, ja hänestä tuli ammattilainen 18-vuotiaana vuonna 1931.
Lynch voitti Skotlannin mestaruuden 1934, ja sen jälkeen Ison-Britannian, Euroopan ja maailman kärpässarjan mestaruuden Jackie Brownilta Manchesterissa 8. syyskuuta 1935. Ottelu on erittäin tunnettu ja siitä on kirjoitettu jopa laulu. Vuosina 1932–1936 Lynch hävisi vain viisi ottelua. Hän menetti mestaruuden Jackie Jurichille 1938, kun ei kyennyt alkoholiongelmiensa takia enää laihduttamaan itseään ottelupainoon.
Uransa päättyessä Lynch oli 25-vuotias, ja hän kamppaili alkoholin kanssa elämänsä loppuun asti. Hän kuoli aliravitsemukseen ja hengitysongelmiin 1946.
Aubignas

Aubignas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 15,42 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 477 asukasta.
Baix

Baix on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 17,39 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 1 280 asukasta.
Barnas

Barnas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 26,51 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 204 asukasta.
Christie’s

Christie’s on brittiläinen taidehuutokauppakamari.
Historia.
Christie’sin perusti yrityksen virallisten lähteiden mukaan Lontoossa 5. joulukuuta 1766 James Christie, ja vanhin jäljellä oleva huutokauppaluettelo on joulukuulta 1766. Eräiden muiden lähteiden mukaan James Christie vuokrasi huutokauppahuoneiston vuonna 1762, ja on löytynyt myös lehti-ilmoitus Christie’sin huutokauppatilaisuudesta vuodelta 1759. Yritys vakiinnutti pian maineensa johtavana huutokauppakamarina ja hyödynsi Lontoon tuoretta asemaa merkittävänä taidekaupan keskuksena Ranskan vallankumouksen jälkeen.
Christie’s oli aiemmin julkinen osakeyhtiö ja oli listattuna Lontoon pörssiin 1973–1999, minkä jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen ranskalaiselle François Pinault’lle. Sen markkinaosuus on ollut useita vuosia suurempi kuin sen kilpailijan Sotheby’sin.
Toiminta ja toimipisteet.
Christie’sin myynti oli vuonna 2007 yhteensä 6,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (4,6 miljardia euroa). Christie’s järjestää yli 600 myyntitapahtumaa vuodessa yli 80 myyntikategoriassa, joihin kuuluvat kaikki kauno- ja koristetaiteiden alat, muun muassa jalokivet, valokuvat, keräilyesineet, viini ja autot. Hinnat vaihtelevat 200 dollarista 80 miljoonaan dollariin.
Yhtiöllä on 85 toimistoa 43 maassa ja 14 huutokauppakamaria Amsterdamissa, Dubaissa, Genevessä, Hongkongissa, Lontoossa King Streetillä ja South Kensingtonissa, Los Angelesissa, Madridissa, Milanossa, New Yorkissa, Pariisissa, Tel Avivissa ja Zürichissa. Yhtiö ilmoittaa johtaneensa viime aikoina markkinoita laajenevilla ja esiintulevilla markkinoilla, kuten Kiinassa, Intiassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, sekä menestyneissä myynneissä ja näyttelyissä Pekingissä, Dubaissa, Mumbaissa ja Venäjällä.
Le Béage

Le Béage on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 32,83 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 255 asukasta.
Beauchastel

Beauchastel on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 8,46 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 1 838 asukasta.
Gilhac-et-Bruzac

Gilhac-et-Bruzac on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 30,94 neliökilometriä. 
Vuonna 2021 siellä oli 176 asukasta.
Gluiras

Gluiras on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 25,1 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 370 asukasta.
Ammunta kesäolympialaisissa 2008 – miesten skeet

Miesten skeet vuoden 2008 kesäolympialaisissa ammuttiin 15.–16. elokuuta Beijing Shooting Range Clay Target Fieldillä. Kilpailun voitti Yhdysvaltojen Vincent Hancock tuloksella 145 (121+24).
Ennätykset.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Edsbyns IF Bandy

Edsbyns IF Bandy on jääpalloseura Edsbynistä, Ovanåkerin kunnasta, Ruotsin Hälsinglandista. Seura on yksi 2000-luvun menestyneimmistä ruotsalaisista jääpalloseuroista. 
Historia.
Edsbyns IF perustettiin vuonna 1909 ja jääpallotoiminta alkoi vuonna 1925. Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla joukkue pelasi ensimmäistä kertaa vuonna 1945. Se on pelannut korkeimmalla sarjatasolla siitä lähtien, lukuun ottamatta kautta 1969–1970, jolloin se pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa Edsbyn voitti 1952, ja se oli 1950–1960-luvulla yksi Ruotsin parhaista jääpalloseuroista, selviytyen monta kertaa loppuotteluun asti. Viimeisin mestaruus ennen vuosisadan vaihdetta tuli kaudella 1977–1978, ja 1980-luvulla se oli kahdesti loppuottelussa, mutta mestaruutta se ei saavuttanut.
Edsbyn sai ensimmäisenä joukkueena Ruotsissa kotiareenakseen hallin, kun Dina Arena valmistui vuonna 2003. Halli vauhditti Edsbynin nousua Ruotsin jääpallohuipulle, se voitti viisi perättäistä Ruotsin mestaruutta vuosina 2004–2008.
Saavutukset.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Saavutuksia Ruotsin cupissa
Saavutuksia Jääpallon maailmancupissa
MAUSS

MAUSS ("Mouvement Anti-Utilitariste dans les Sciences Sociales") on ranskalainen tutkijaryhmä. Sen tavoitteena on järjestelmällisesti murtaa taloustieteellisten teorioiden filosofisia perusteita. Ryhmä on saanut inspiraationsa 1900-luvun alun sosiologista Marcel Maussista, jonka kuuluisin teos on "Lahja" (1925).
Ryhmän perustajajäsenet ovat: Alain Caillé, Gérald Berthoud, Ahmet Insel, Serge Latouche ja Pauline Taieb. Ryhmä julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää julkaisua La Revue du MAUSS semestrielle, jonka kustantaja on vuodesta 1988 ollut La Découverte.
Lähteet.
Free words (artikkeli julkaistu suomeksi Niin &amp; Näin nro 58 3/2008 artikkeli "Anna pois".)
Gripen Trollhättan BK

Gripen Trollhättan Bandyklubb on jääpalloseura Trollhättanista, Länsi-Götanmaalta, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1936 nimellä "Gripens Bollklubb". Seura pelasi pitkän aikaa alemmilla sarjatasoilla, mutta kipusi hitaasti ylöspäin ja viimein vuonna 1973 nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan, mutta putosi kauden päätteeksi takaisin kakkosdivisioonaan. Uudelleen seura nousi pääsarjaan, silloiseen Allsvenskaniin, vuonna 2000, mutta putosi jälleen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle vain kahden kauden kuluttua. Seuran pelasi pääsarjassa kaudet 2004-2009.
Keväällä 2022 seura voitti Allsvenskanin ja nousi Elitserieniin.
Marcel Mauss

Marcel Mauss (10. toukokuuta 1872 Épinal – 1. helmikuuta 1950 Pariisi) oli ranskalainen sosiologi ja etnologi. Häntä pidetään Ranskan etnologian isänä. Hän oli perustamassa Pariisin yliopistoon sosiologian instituuttia "Institut Français de Sociologie" (1924) ja etnologista instituuttia "Institut d'Ethnologie". Hän vastusti hyvin voimakkaasti antisemitismiä ja rasistista politiikkaa sekä ennen toista maailmansotaa että sen jälkeen. Mauss oli poliittiselta kannaltaan sosialisti.
Maussin mukaan on saanut nimensä tutkijaryhmä MAUSS ja sen julkaisu Revue du MAUSS.
Émile Durkheim oli hänen enonsa.
Bill Hickman

William "Bill" Hickman (25. tammikuuta 1921 – 24. helmikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen stunt-ajaja ja sivuosanäyttelijä. Hickman oli pääroolissa toteuttajana ja näyttelijänä useassa ylistetyssä takaa-ajokohtauksessa, kuten Philip D'Antonin tuottamissa action-klassikoissa Bullittissa (1968), Kovaotteisissa miehissä (1971) ja elokuvassa "The Seven-Ups" (1973).
Bill Hickman oli James Deanin hyvä ystävä ja rallivalmentaja ja ajoi tämän omistamaa trailerinvetoautoa kohtalokkaana päivänä 30. syyskuuta 1955, jolloin Dean joutui kuolonkolariinsa Cholamessa, Kaliforniassa, matkalla Salinasin kilpa-ajoihin.
Bill Hickman kuoli syöpään 65-vuotiaana 1986.
Tytöt tykkää (kappale)

”Tytöt tykkää” on Tea-artistinimellä esiintyneen Tea Hiillosteen ensimmäinen soolosingle. Kappale oli myös ensimmäinen single hänen esikoisalbumiltaan "Tytöt tykkää". Single julkaistiin 5. kesäkuuta 2007. Sen tuotannosta vastaa Jarkko Ehnqvist, joka on myös säveltänyt ja sanoittanut kappaleen. Kappaleesta on julkaistu myös Maija Salmivuoren ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin myös kesäkuussa 2007. Musiikkivideota on katsottu YouTubessa yli 4 miljoonaa kertaa.
”Tytöt tykkää” -singleä on myyty tuplaplatinalevyyn oikeuttava määrä, yli 28 000 kappaletta. Se oli myös vuonna 2007 Suomen kolmanneksi myydyin single. Single menestyi hyvin lataus- ja singlelistalla. Se oli 13 viikon ajan Suomen kahdeksan digitaalisesti ostetuimman kappaleen joukossa latauslistalla ja heinä-elokuussa 2007 CD-single oli myydyin single neljän viikon ajan.
Kappale voitti kesäkuussa 2007 The Voicen kesähittiäänestysen ja siten valittiin vuoden 2007 viralliseksi kesähitiksi. Vuonna 2007 DJ:t valitsivat ”Tytöt tykkää” -kappaleen vuoden kappaleeksi ja Tea Hiillosteen vuoden tulokkaaksi.
Tuure Boeliuksen versio.
Elokuussa 2019 suomalainen tubettaja-artisti Tuure Boelius julkaisi kappaleesta uuden version seitsemäntenä singlenään. Kappaleella on mukana myös rapyhtye Teflon Brothers.
Idea uudesta versiosta syntyi keväällä 2019, kun Teflon Brothersissa mukana oleva Pyhimys oli nähnyt Instagram-palvelussa videon, jossa Boelius tanssii alkuperäisen kappaleen mukana. Boelius on kertonut, että eri artistit ovat olleet kiinnostuneita vuosien mittaan ”Tytöt tykkää” -kappaleen uudelleen versioinnista, mutta Boelius oli ensimmäinen jolle lupa myönnettiin.
EliteXC

EliteXC ("Elite Xtreme Combat") oli yhdysvaltalainen vapaaottelujärjestö, joka toimi vuosina 2006–2008. Se oli UFC:n jälkeen toiseksi suurin vapaaottelun ammattilaisliitto. 
EliteXC:n perustivat Showtime Networks ja ProElite -yhtiöt vuoden 2006 lopulla. EliteXC nousi varsin nopealla vauhdilla merkittäväksi järjestöksi. Eräs sen vahvuuksista olivat väljemmät sopimukset ottelijoiden kanssa, jotka eivät pakota heitä ottelemaan vain tietyn järjestön alaisia otteluita. EliteXC-tapahtumilla oli sopimus CBS-televisioyhtiön kanssa, joka ehti näyttämään ainoastaan kolme tapahtumaa.
ProElite ilmoitti EliteXC:n lopettamisesta 20. lokakuuta 2008.
Einar Lönnberg

Axel Johan Einar Lönnberg (24. joulukuuta 1865 Tukholma – 21. marraskuuta 1941 Tukholma) oli ruotsalainen eläintieteilijä ja luonnonsuojelija.
Einar Lönnbergin isä oli kasvitieteen tohtori ja valtiopäivämies. Einar Lönnberg opiskeli Uppsalan yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1891. Vuosina 1892–1893 hän asui Floridassa ja vuonna 1899 hän teki retken Kaspianmerelle. Hän työskenteli lyhyen ajan eräässä göteborgilaisessa museossa, kunnes tuli valituksi Ruotsin luonnonhistoriallisen museon selkärankaisosaston johtajaksi Tukholmaan vuonna 1904. Hän työskenteli siellä, kunnes jäi eläkkeelle 1932–1933.
Lönnberg perusti biologisen aikakausijulkaisun "Fauna och Flora" vuonna 1904 ja toimi sen vastaavana toimittajana kuolemaansa saakka. Vuosina 1910–1911 hän matkusteli Afrikassa ja vuonna 1919 hänestä tuli "Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg" -seuran jäsen.
Lönnberg oli vakaumuksellinen luonnonsuojelun puolestapuhuja ja hän liittyi Luonnonsuojeluyhdistyksen jäseneksi. Hän oli laatimassa uusia luonnonsuojelulakeja ja oli erityisesti lintujen ja porojen suojelija. Hän puhui voimakkaasti uusien kansallispuistojen muodostamisen puolesta, kuten esimerkiksi Torniojärven kansallispuiston, joka perustettiin 1914.
Lönnberg nimesi linnuista muun muassa törmäpääskyn alalajin "ijimae". Hänen kunniakseen Gregory Mathews nimesi etelänkihun alalajin "Stercorarius antarcticus lonnbergi" vuonna 1912.