tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kolgan kartano

Kolgan kartano (, , ruots. "Kolk herrgård") sijaitsee Kuusalun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa.
Kartanon omistivat Suomen Stenbockit, jotka lahjoittivat kartanon säätiölle.
Kolga kuului Gotlannin saaren Roman sisterssiläisluostarille vuosina 1230–1519. Ruotsin kuningas Juhana III antoi Kolgan läänitykseksi vuonna 1581 Pontus de La Gardielle tämän Liivinmaan sodassa saamien voittojen palkkioksi. Kolga siirtyi Magnus Gabriel de la Gardien sisaren Christine Catharina de la Gardien (1632–1704) ja Gustaf Otto Stenbockin avioliiton seurauksena -suvulle vuonna 1658. 
Vanhin päärakennus valmistui Jakob De la Gardien rakennuttamana vuonna 1642, mutta se jäi vuosina 1765–1768 rakennetun barokkikartanon sisälle. Siipiosat ja keskirisaliitti on rakennettu klassismin mukaisine pylväikköineen 1820-luvulla.
Kartano oli suvun omistuksessa aina vuoden 1940 neuvostomiehitykseen asti. Neuvostovallan aikana suurin osa rakennuksista oli traktori- ja masinistikolhoosi Kirovin käytössä, jota varten rakennettiin uusia asuin- ja teollisuusrakennuksia. Itse kartanorakennukset päästettiin huonoon kuntoon, mutta ne on saatu osittain kunnostettua.
Kartano palautettiin Stenbockien suvun säätiölle vuonna 1993 Viron uuden omaisuudenpalautuslain nojalla. Stenbockien maat käsittivät aikanaan yli 55 000 hehtaaria. Nykyisin he omistavat 100 hehtaaria. Kreivi (1940–2018) aloitti hylätyn päärakennuksen kunnostustyöt poikansa kanssa. Vuonna 2024 vierailijoiden käytettävissä oli ravintola, hotelli, kokoustilat ja kotiseutumuseo, mutta itse päärakennusta ei vielä ole kunnostettu kokonaan. Vuonna 1995 Ruotsin televisio SVT1 teki kunnostustöistä dokumentin.
Amfitryon

Amfitryon ( 'kahdelta puolen kiusattu', ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoliin Tirynsin prinssi. Hän oli Alkaioksen poika, Alkmenen puoliso ja Herakleen isäpuoli. 
Amfitryon oli kenraali, ja hän surmasi vahingossa setänsä Elektryonin ja joutui pakenemaan kihlattunsa Alkmenen, Elektryonin tyttären kanssa Thebaan enonsa Kreonin, Theban kuninkaan suojiin. Alkmene kieltäytyi menemästä naimisiin Amfitryonin kanssa, ennen kuin tämä oli kostanut hänen kaikkien veljiensä surmaajille. Amfitryonin poissa ollessa Zeus vieraili Alkmenen luona tämän aviomieheksi naamioituneena, ja Alkmene synnytti kaksoset: Ifikles oli Amfitryonin poika, Herakles Zeuksen poika.
Myytistä ovat kirjoittaneet omat versionsa Sofokles, Plautus, Luís de Camões, Molière, John Dryden ja Heinrich von Kleist. Henry Purcellin näyttämömusiikki on kirjoitettu John Drydenin tekstiin.
Kätkijät

Kätkijät () on englantilaisen kirjailijan Mary Nortonin vuonna 1952 julkaistu lastenkirja. Suomeksi se ilmestyi WSOY:n kustantamana 1959.
Norton on kirjoittanut kirjalle viisi jatko-osaa, joista kolme ensimmäistä on suomennettu: "Kätkijät taivasalla" ("The Borrowers Afield", 1955), "Kätkijät virran vieminä" ("The Borrowers Afloat", 1959) ja "Kätkijät yläilmoissa" ("The Borrowers Aloft", 1961). Neljäs jatko-osa on "Poor Stainless: A New Story About the Borrowers" (1966), ja viimeinen osa "The Borrowers Avenged" ilmestyi vasta parikymmentä vuotta muiden jälkeen 1982. Romaaneja ovat kuvittaneet Diana Stanley ja Ilon Wikland.
Tarina.
Kirja kertoo pienistä ihmisistä, ”kätkijöistä”, jotka eivät varasta vaan kätkevät tavaroita. Isossa talossa asuvan Lenderin perheen lattian alla asuu pieni kätkijäperhe, johon kuuluvat isä Pod Clock (suomeksi Podi Kellolainen), äiti Homily Clock (suomeksi Hemmeli Kellonnuoralainen) sekä lapset Arrietty Clock (suomeksi Arietta Kellolainen) ja Peagreen Clock (suomeksi Kellolainen). Tarina alkaa, kun Lenderin perheen poika Pete löytää eräänä päivänä Arietta Clockin puutarhasta.
Elokuva- ja televisiosovitukset.
"Kätkijöistä" on tehty useita elokuva- ja televisiosovituksia. Keskeisimpiä ovat vuonna 1997 ensi-iltansa saanut näytelmäelokuva "Kätkijät", jonka on ohjannut Peter Hewitt (näyttelijöinä muun muassa John Goodman, Mark Williams ja Tom Felton) sekä Studio Ghiblin japanilainen animaatioelokuva "Kätkijät" ("Karigurashi no Arrietty") vuodelta 2010. Myös vuonna 2011 valmistui elokuva "Kätkijät", ohjaajana Tom Harper ja pääosissa Christopher Eccleston, Sharon Horgan, Aisling Loftus ja Stephen Fry.
Ammattitauti

Ammattitauti on sairaus, joka todennäköisesti pääasiallisesti johtuu potilaan työhön liittyvistä fysikaalisista, kemiallisista tai biologisista tekijöistä. Käsitteen "ammattitauti" loi Paracelsus (1493–1541) kirjoittaessaan ensimmäisen aihetta käsittelevän kirjan. 
Vuonna 2018 Suomessa todettiin 1067 vahvistettua ammattitautia. Epäilyjä oli yhteensä 2872.
Ammattitautien lainsäädäntö.
Ammattitaudeista on säädetty työtapaturma- ja ammattitautilaissa (459/2015) ja ammattitautiasetuksessa (769/2015), jossa luetellaan yleisimmät ammattitaudit ja niitä aiheuttavat altistavat tekijät. Muitakin sairauksia voidaan todeta ammattitaudeiksi, jos voidaan osoittaa syy-yhteys työtehtävien ja sairastumisen välillä.
Yleisimmät ammattitaudit ovat meluvammat, hengitystieallergiat, ihosairaudet, asbestisairaudet ja yläraajojen rasitusvammat. Yleisimmät ammattitautien taustalla olevat altisteet puolestaan ovat melu, kemialliset altisteet, asbesti ja muut silikaattimineraalit sekä toistotyö ja epäfysiologiset asennot. Työterveyslaitos julkaisee vuosittain tilaston korvatuista ammattitaudeista ja ammattitaudeiksi epäillyistä sairauksista.
Ammattitaudista suoritetaan tapaturmavakuutuslain mukaiset korvaukset sairastuneelle.
Esimerkki asetuksen tekstistä.
Biologiset tekijät
Tyypilliset sairauden muodot
Andromakhe

Andromakhe (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan prinssin Hektorin puoliso, jonka syvää kiintymystä mieheensä Homeros kuvaa "Ilias"-runoelman kuudennessa laulussa. Hän jäi leskeksi Akhilleuksen surmattua Hektorin Troijan sodassa. 
Andromakhesta ovat kirjoittaneet Homeroksen lisäksi myös muun muassa Euripides (tragedia "Andromakhe"), Vergilius sekä 1600-luvulla ranskalainen Jean Racine.
Pitsusjärvi

Pitsusjärvi (tai Pihtsusjärvi, ) on järvi Enontekiön Yliperällä. Se on alueen suurimpia järviä, pituutta on noin 10 kilometriä ja leveyttä parhaimmillaan yli kilometrin verran. Järvi sijaitsee 739 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpuolelta menee Kalottireitti. Se haarautuu metsähallituksen ylläpitämällä Pitsusjärven autiotuvalla Haltille ja Somasjärvelle. Järven eteläpäässä on paikallisten paliskuntien porokämppiä. Pitsusjärvi laskee Pitsusjokea pitkin Vuomakasjärveen (), josta alkava Vuomakasjoki on yksi Lätäsenon toisen latvahaaran Poroenon latvahaaroista. Pitsusjoessa on Suomen korkein vapaasti pystysuoraan putoava vesiputous, 17 metriä korkea Pitsusköngäs. Pitsusjärven länsipuolella kohoaa yli 1 240 metriä korkea Govddosgáisi.
Järvelle pääsee Kalottireittiä pitkin omin voimin liikkuen, tai vaihtoehtoisesti lentokoneella Kilpisjärveltä tai muualta.
Lampola

Lampola on lampaita varten rakennettu kotieläinsuoja. Lampolassa on erilliset karsinat uuhille, pässeille ja eri-ikäisille karitsoille. Karsinoiden väliaidat voivat olla kiinteitä tai siirrettäviä. Karsinarivien välissä on ruokintakäytävä. Rehuvarasto ja käsittelytilat ovat erikseen. Lampolat voidaan jakaa toimintaperiaatteen mukaan kolmeen tyyppiin: kylmälampola, lämminlampola ja ritiläpohja- tai rakolattialampola.
Lampolatyypit.
Kylmälampola ei ole eristetty, eli lämpötila vaihtelee ulkolämpötilan mukaan. Tarvittaessa käytetään kohdelämmittimiä. Kylmälampolassa on lantapatteri, joka tuottaa lämpöä. Lantapatteri poistetaan kerran vuodessa. 
Lämmin lampola on eristetty rakennus, jossa pyritään pitämään lämpötila +5–10 asteessa. Eristetyssä lampolassa on koneellinen ilmanvaihto ja koneellinen lannanpoisto. Lämminlampolassa on helpompi toteuttaa ympärivuotista karitsointia. 
Ritiläpohja- ja rakolattialampola on vaihtoehto silloin, kun kuivikkeita on helposti saatavilla. Tämä lampola voi olla joko lämmin tai eristämätön. Ritilänä on yleensä metalliverkko. Lannan poisto tapahtuu joko kerran vuodessa tai raappakuljettimen avulla päivittäin. Rakolattiamateriaali voi olla puuta tai betonia. Ritilä- tai rakolattiaa käytettäessä lampailla olisi hyvä olla kiinteäpohjainen makuualusta.
1.Täytepohjalattia, m2/eläin
2. Sama mikä tavanomaisessa
John Byrne

John Byrne (s. 6. heinäkuuta 1950 Walsall, Englanti) on sarjakuvapiirtäjä, joka on työskennellyt pääasiassa Marvelin ja DC Comicsin sarjakuvien parissa. 
John Byrne syntyi Englannissa, josta muutti vanhempiensa mukana Kanadaan kahdeksanvuotiaana. 1970-luvun alussa hän opiskeli Calgaryssä, josta siirtyi vapaan taiteilijan uralle. Byrne on 1970-luvulta lähtien piirtänyt monia eri supersankarihahmoja ja -joukkoja. Aikaa myöten hän päätyi Marvelin palvelukseen, missä hän pian alkoi työskennellä muun muassa Chris Claremontin käsikirjoittaman Ryhmä-X:n sekä Kostajien ja myös itse kehittelemänsä Alfa-lentueen parissa.
Vuonna 1986 Byrne siirtyi DC:n palvelukseen tehtävänään uudistaa Teräsmies. Hänen minisarjansa "The Man of Steel" olikin vahva aloitus ja puhalsi uutta virtaa vuosikymmeniä vanhaan hahmoon – Metropolis siirtyi viimein nykyaikaan. Vuonna 1989 Byrne kuitenkin palasi Marvelin leipiin.
Byrneä suomeksi.
John Byrnen tarinoita julkaistiin Suomessa huomattavan paljon 1980-luvulla. Hän on piirtänyt tarinoita ainakin seuraaviin lehtiin:
Mariatorget

Mariatorget () on aukio ja puisto Södermalmilla, Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se rakennettiin 1760-luvun loppupuoliskolla. Sen nimi oli alun perin Adolf Fredriks torg (vuosina 1751–1771 hallinneen kuninkaan Aadolf Fredrikin mukaan), mutta se nimettiin Mariatorgetiksi vuonna 1959, jotta voitaisiin välttää sekaannukset Norrmalmilla sijaitsevan Aadolf Fredrikin kirkon ja seurakunnan kanssa. Nykyinen nimi viittaa lähellä sijaitsevaan Maria Magdalenan kirkkoon ja seurakuntaan.
Aukio rajoittuu pohjoisessa Hornsgataniin ja etelässä Sankt Paulsgataniin. Keskussuihkulähde on kuvanveistäjä Anders Henrik Wisslerin luomus. Se esittää skandinaavisen mytologian ukkosen jumala Thoria kaatamassa merikäärme Jörmungandria.
Norrmalmstorg

Norrmalmstorg on Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa sijaitseva aukio. Se kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen. Aukio yhdistää Hamngatanin sekä Biblioteksgatanin ostoskadut, ja se on myös aloituspiste Djurgårdeniin meneville raitiovaunuille, Djurgårdslinjenille. Aukion lounaisosan lähistöllä sijaitsee Kungsträdgården-puisto.
Aukion länsilaidan kattaa Citypalatset, Ivar Tengbomin suunnittelema 1932 valmistunut toimistorakennus.
Aukio tunnetaan etenkin siitä, että siellä tapahtunut pankkiryöstö loi käsitteen Tukholma-syndrooma. "Kreditbanken" (nyt osa Nordeaa) jossa ryöstö tapahtui ei enää sijaitse alueella, vaan sen tilalla on nykyisin ruotsalaisen muotibrändi Acne Jeansin lippulaivatavaratalo. 
Tunnettuutta ruotsalaisten keskuudessa Norrmalmstorg on saanut myös siitä, että se on "Monopoly"-lautapelin ruotsalaisen version kallein kiinteistö.
Kielenhuolto

Kielenhuolto (aiemmin "kielenviljely" tai "kielenvaalinta") on kielenkäytön tarkoituksellista ohjailua suosituksin. Kielenhuollon voidaan katsoa olevan osa kielensuunnittelua, tarkemmin korpussuunnittelua. Kielenhuoltoa harjoittavia laitoksia kutsutaan tavallisesti "kielitoimistoiksi".
Tehtävät.
Nykypäivän kielenhuollon perustehtävät ja -kohteet ovat
Piirteitä.
Kielenhuollossa kiinnitetään huomiota oikeinkirjoitukseen, sanastoon, kielen muotorakenteeseen sekä sanonnan selkeyteen ja yksiselitteisyyteen. Jo vanhastaan kielenhuollon punaisen langan ovat muodostaneet rakenteen symmetrisyys, johdonmukaisuus, vakiintuneisuus ja yleisyys. Kielenhuollon antamien suositusten lopullisesta käyttöön ottamisesta päättääkin jokainen kielenkäyttäjä itse. 
Suomen kielessä.
Suomen kielen virallinen kielenhuoltajataho Kielitoimisto hoitaa tehtäviään muun muassa julkaisemalla neljä kertaa vuodessa ilmestyvää "Kielikello"-lehteä sekä esitelmöimällä, luennoimalla, konsultoimalla ja kouluttamalla. Myös Kielitoimiston internet-sivulla on ajantasaista tietoa suomen kielen kielenhuollosta.
Katey Sagal

Katey Sagal (s. 19. tammikuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja käsikirjoittaja. Hän on tehnyt rooleja televisiosarjoissa "Pulmuset" ja "Teinitytön kasvatusopas" sekä animaatiossa "Futurama", jossa hän ääninäyttelee Leelaa. Sarjassa "Sons of Anarchy" hän esittää moottoripyöräjengin johtohahmon vaimoa Gemma Teller Morrow’ta. Vaikuttavasta suorituksestaan hän on saanut monia palkintoja ja palkintoehdokkuuksia, kuten Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 2011.
Sagal on toiminut taustalaulajana Bob Dylanille, Bette Midlerille, Gene Simmonsille ja Tanya Tuckerille. Hän on julkaissut sooloalbumin vuosina 1994 ja 2004.
Sagalin isä oli ohjaaja Boris Sagal ja äiti käsikirjoittaja ja tuottaja Sara Zwilling. Hänellä on neljä sisarusta.
Östermalmstorg

Östermalmstorg () on aukio Östermalmilla Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se tunnetaan etenkin kauppahallistaan, Östermalmshallenista, joka avattiin vuonna 1888. Vuonna 1932 Östermalmstorgille avattiin Åhléns-tavarataloketjun ensimmäinen tavaratalo. Nykyisin asukiolla on Åhléns-ketjun vuonna 2010 valmistunut tavaratalo, jonka tieltä purettiin maineikas revyyteatteri Folkan.
Aukiolla sijaitsee taiteilija Willy Gordonin kiistelty patsas "Mötet" ("Tapaaminen"), joka esittää tyyliteltyä miestä ja naista.
Aukiolla sijaitsee myös Tukholman metron Östermalmstorgin metroasema, joka avattiin vuonna 1965. Aseman toinen pääuloskäynti sijaitsee Stureplanilla. Metroaseman seiniä koristavat taiteilija Siri Derketin piirrokset, jotka symboloivat naisten oikeuksia ja maailmanrauhaa.
Nybroplan

Nybroplan () on aukio Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustan alueella. Se yhdistää neljä suurta katua: Birger Jarlsgatanin, Strandvägenin, Hamngatanin sekä Nybrogatanin. 
Nybroplanilla sijaitsee myös Ruotsin kuninkaallinen draamateatteri (Kungliga Dramatiska Teatern, "Dramaten") ja Berzelii-puisto, joka on nimetty maineikkaan kemisti Jöns Jacob Berzeliuksen mukaan. Aukiolla on myös ruotsalaisen diplomaatin Raoul Wallenbergin muistoksi pystytetty monumentti sekä insinööri John Ericssonin patsas.
PUB

PUB oli Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Hötorgetilla kahteen eri rakennukseen sijoittunut suuri tavaratalo. Sen nimi juontui sen perustajan, Paul U. Bergströmin, nimikirjaimista. Bergström perusti PUBin vuonna 1882, mutta tuolloin se oli vielä kooltaan pieni. Kaupan käydessä hyvin tavarataloa laajennettiin ajan mittaan useasti. 1900-luvun loppupuoliskolla tavaratalon neljä ylintä kerrosta muutettiin hotelliksi, joka sai nimen "Rica Hotel". Vuonna 2015 loputkin rakennuksesta muutettiin hotelliksi ja sen tiloihin avattiin "Haymarket by Scandic" vuonna 2016.
Viimeisimmässä vaiheessa tavaratalorakennuksen vanhin osa oli vuodelta 1916 ja se on Gustaf Hermanssonin sekä Cyrillus Johanssonin suunnittelema. Tavarataloa laajennettiin uusilla osilla 1923–1925, 1930, 1933–1940, 1955–1959, 2008 ja 2009–2010.
Kuninkaanhaka

Kuninkaanhaka () on Porin kolmastoista kaupunginosa ja sijaitsee kantakaupungin kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Itätullin eli viidenteen (V) kaupunginosaan, idässä Koivulaan, etelässä Uuteenkoivistoon ja lännessä Riihiketoon.
Kuninkaantie jakaa kaupunginosan kahteen hyvin erilaiseen alueeseen. Kuninkaantien eteläpuolinen alue (Tellervonkatu) on tyypillinen niin sanottuun sotienvälisen klassismin ihanteilla rakennettu paritaloja käsittävä puutalokaupunginosa, ja se usein mielletään osaksi Uuttakoivistoa. Kuninkaantien pohjoispuolella sijaitsee kantakaupungin urheilukeskus, johon kuuluvat vuonna 2011 valmistunut uimahalli ja 1983 valmistunut urheilutalo. 
Oppilaitoksia Kuninkaanhaan kaupunginosassa ovat Kuninkaanhaan koulu ja Herralahden koulu.
Zelzal-2

Zelzal-2 on iranilainen lyhyenmatkan ballistinen ohjus, jonka arvellaan olevan sama ohjus kuin "Mushak-200". Sen kantaman uskotaan olevan 200 kilometriä. Arviot kantamasta vaihtelevat kuitenkin 100 km:sta 400 km:iin.
Ohjus on 8,46 metriä pitkä, sen halkaisija on 610 mm ja laukaisumassa 3 545 kg 600 kg:n taistelukärjellä. Ohjuksen uskotaan voivan kantaa myös kemiallisia ja biologisia taisteluaineita.
Zelzal-2:n uskotaan perustuvan neuvostoliittolaiseen Luna-M-ohjukseen, jonka NATO-raportointinimi on FROG-7.
Israel on väittänyt Iranin toimittaneen Zelzal-2-ohjuksia Hizbollahille Libanoniin ja israelilainen sanomalehti Haaretz kirjoitti 4. elokuuta 2006, että Iranin entinen Libanonin suurlähettiläs Mohtashami Pur, joka on Intifada-konferenssin pääsihteeri olisi ilmoittanut iranilaiselle lehdelle Iranin toimittaneen ohjuksia shiiamiliilisille Libanoniin sen puolustamiseksi. .
Mechelinin senaatti

Mechelinin senaatti oli Suomen senaatti vuosina 1905–1908. Leo Mechelin muodosti 1. joulukuuta 1905 senaatin, jota on pidetty Suomen ensimmäisenä poliittisena hallituksena. Hallitusta vastasi senaatin 11-henkinen talousosasto ja pääministeriä sen varapuheenjohtaja Mechelin, ja sen lisäksi oli oikeusosasto. Senaattiin valittiin senaattoreiksi perustuslaillisia, jäseninä olivat muun muassa August Nybergh, K. F. Ignatius, Lennart Gripenberg, Hugo Lilius, Kasten Antell, Otto Donner, Onni Schildt, K. J. Ståhlberg, Fredrik Stjernvall ja J. K. Kari sekä oikeusosastossa R. A. Wrede, Carl Alexander Almqvist, Ferdinand Alexander Kumlin, Johan Fredrik Lundenius, Edvard Paldani, Carl Johan Timgren, Gustaf Werner Wilskman, Henrik Waldemar Kyander ja Julius Grotenfelt prokuraattorina.
Hallitus muodostui ensimmäisen sortokauden perustuslaillisista ja oli ensimmäinen, jonka nimilistan keisari joutui hyväksymään sellaisenaan. Valmiista senaattorilistasta hän hyväksyi lähes kaikki; P. E. Svinhufvud pudotettiin kuitenkin pois, sillä hän oli puolustanut oikeudessa asianajajana prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen ampunutta aktivisti Lennart Hohenthalia. Tätä Mechelinin muodostamaa senaattia kutsuttiin yleisesti työväestön piiristä ”ruoskasenaatiksi”.
Mechelinin hallitus toteutti edistyksellisen perustuslain (vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys), jossa koko kansa sai täydet poliittiset oikeudet ensimmäisenä Euroopassa. Perustuslakiin liitettiin myös lausunto- (puhe-), kokoontumis- ja yhdistymisvapaus (20.8.1906). Edistyksellisyyden taustalla oli pitkälti tarve esittää kansa yhteneväisenä tsaarinvaltaa vastaan.
Seuraavina vuosina suuriruhtinas kuitenkin jätti paino- ja yhdistymisvapauslait hyväksyntää vaille.
Mechelinin senaatti kaatui 27. maaliskuuta 1908 sosiaalidemokraattien eduskunnalle antamaan ponteen jossa senaattia syytettiin sen kyvyttömyydestä puolustaa Suomen autonomiaa ja parantaa vähävaraisten asemaa . Eduskunta yhtyi ponteen äänin 71-47 ja senaatti tulkitsi ponnen epäluottamuslauseeksi ja jätti 30.maaliskuuta 1908 eroilmoituksen jota keisari Nikolai II ei hyväksynyt ja hajotti 6. huhtikuuta eduskunnan ja uudet eduskuntavaalit pidettiin heinäkuun alussa
Siena (väri)

Siena tai sienna on oranssinruskea maaväri, jota alun perin valmistettiin Toscanan alueen rautapitoisesta savesta. Nimi on peräisin Sienan kaupungista, ja joskus väripigmenttiä kutsutaankin nimellä "terra di Siena". Siena on 1800-luvulta lähtien tarkoittanut kaikkia alkuperäisen sienan kaltaisia värisävyjä, joita valmistetaan myös muualta saatavista aineksista. Nykyisin sienavärit voivat olla myös synteettisesti valmistettuja.
Sienasta on kaksi versiota: siena ja poltettu siena. Näistä siena on sävyltään keltaisempi, poltettu siena taas punaruskea. Sienaa käytetään vesi- ja öljyvärinä sekä freskomaalauksissa. Grafiikassa sienaa käytetään kuparisyövytysten painamiseen.
Okra (väri)

Okra (, ) on rautahydroksidi, yleensä keltainen tai kellanruskea maaväri, jota on käytetty väripigmenttinä jo esihistorialliselta ajalta saakka.
Okra valmistetaan savesta ja rautaoksidista, ja yleensä kaikkia valmistustavaltaan tämänkaltaisia maavärejä, kuten sienaa ja umbraa, nimitetään okraksi. Okran sävyjen kirjo vaihtelee laajasti: "keltaokra" voi vaihdella vaaleankellertävästä vihertävänkeltaiseen, "punaokra" oranssinpunaisesta punaiseen ja tummanruskeaan. Punainen okra on ikivanha uskonnollinen väri, jota muun muassa megaliittikulttuurin ihmiset käyttivät.
Australian alkuperäiskansojen mielestä okrassa oli maagisia voimavaroja. He käyttivät väriä sekä itsensä että esineiden koristeluun, ja vaelsivat pitkiä matkoja okralähteille. Esimerkiksi Etelä-Australian Flinders Rangessa oli Parachilnan punaisen okran lähde. Australian alkuperäiskansat uskoivat, että okra oli syntynyt myyttisen koiran verestä, mikä antoi sille erityistä voimaa.
Francesco Bendusi

Francesco Bendusi oli italialainen 1500-luvulla elänyt säveltäjä.
Bendusi syntyi Sienassa ja julkaisi vuonna 1553 Venetsiassa kokoelman "Opera nova de Balli di Francesco Bendusi a quatro accomodati da cantare &amp; sonare d'ogni sorte de stromenti" . Hän kuoli Veronassa. Hänen teoksiaan on levyttänyt muiden muassa Piffaro.
Visual kei

Visual kei (ヴィジュアル系) on japanilaisen rockmusiikin tyylilaji, joka painottaa lavaesiintymisen näyttävyyttä. Huoliteltu ulkonäkö ja lavaesiintyminen ovat yhtä tärkeitä musiikin kanssa. Yksi tunnetuimmista ja vanhimmista visual kei -yhtyeistä on X Japan.
Visual kei syntyi Japanissa 1980-luvulla. Yksi sen alullepanijoista oli vuonna 1997 hajonnut yhtye X Japan, mutta ensimmäisen kerran termiä visual käytettiin Buck-Tickin yhteydessä. Visual keitä pidetään länsimaissa yhtenä japanilaisen musiikin erityispiirteistä, mutta kaikki japanilaiset yhtyeet eivät ole visual kei -yhtyeitä. Japanissa visual kei on vain pieni osa monia japanilaisia alakulttuureja. Musiikkityyli on levinnyt muihinkin maihin kuin Japaniin. Kiinalaista visual keitä edustaa esimerkiksi rockyhtye Silver Ash. Länsimaisista visual kei -yhtyeistä yksi tunnetuimmista on vuonna 2013 hajonnut Seremedy.
Visual kei -termin alle luetaan monia erilaisia musiikkityylejä aina iloisesta pop rockista raskaaseen metallimusiikkiin. Visual kei itsessään ei ole musiikkigenre, vaikka yhteisiä piirteitä vk-yhtyeiden musiikista löytyykin, vaan pikemminkin tyyli. Lähes poikkeuksetta nämä androgyynisen kauniit hahmot ovat miehiä, tyyli juurtuu pitkältä japanilaisesta historiasta aina kabuki-teattereiden ajoilta asti ja on näin pohjimmiltaan varsin perinteistä.
Uuden sukupolven visual kei -yhtyeiden jäsenet ovat yleensä tiukasti yhteydessä faneihinsa internetin ja erilaisten instore-tapahtumien kautta.
Nykyään visual kei -yhtyeiden tyyli on huomattavasti monimuotoisempaa kuin alkuaikoina. Eri alalajeja ovat muun muassa
Japanissa visualin eri tyylit eivät kuitenkaan ole tärkeitä, sillä yleisesti välitetään vain siitä, onko yhtye visual vai ei. Tämän vuoksi visualin alalajitkaan eivät ole mitään yksiselitteisiä ja on paljon yhtyeitä, jotka voivat kuulua yhteen tai useampaan alalajiin (nightmare → koteosa = kotekotexoshare) tai olla kuulumatta lainkaan (kra → kra-visual).
Kaarina Suonio

Kaarina Elisabet Suonio (o.s. Brusiin, s. 7. helmikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen poliitikko (SDP), joka toimi kansanedustajana vuosina 1975–1986 sekä kahdesti ministerinä.
Suonio toimi urallaan kulttuuriministerinä Kalevi Sorsan kolmannessa ja opetusministerinä neljännessä hallituksessa 1982–1986. Suonio on toiminut Tampereen apulaiskaupunginjohtajana 1986–1992, Tampereen toimialajohtajana 1993–1994, Hämeen läänin maaherrana 1994–1997 ja Tampere-talon johtajana vuosina 1997-2004.
Vuoden 1979 eduskuntavaaleissa Suonio sai 12 488 ääntä, eli kahdeksanneksi eniten koko maassa. Hän jätti eduskunnan siirtyessään Tampereen apulaiskaupunginjohtajaksi vuonna 1986. Suonion tilalle eduskuntaan nousi Seija Karkinen ja opetusministeriksi nimitettiin Pirjo Ala-Kapee.
Kaarina Suonio on koulutukseltaan sekä filosofian maisteri että oikeustieteen kandidaatti. Hän on toiminut psykologina ennen valintaansa kansanedustajaksi muun muassa Työterveyslaitoksella vuodesta 1963 alkaen sekä vuodesta 1971 vankeinhoitolaitoksen palveluksessa.
Suonio oli vuonna 1993 eduskunnan valitsema valtakunnanoikeuden jäsen sen käsitellessä Kauko Juhantaloon kohdistettua syytettä. Hän oli valtakunnanoikeuden jäsenenä vuoden 2007 loppuun asti. 
Hän on ollut myös rasismin vastaisen valtuuskunnan puheenjohtaja. Ministerinä ollessaan hän yritti estää F1-kuljettaja Keke Rosbergia ajamasta apartheidin hallitsemassa Etelä-Afrikassa.
Toukokuussa 2007 Suonio promovoitiin kunniatohtoriksi Tampereen teknillisen yliopiston promootiossa.
Kaarina Suonion isä oli professori, oikeusfilosofi Otto Brusiin ja hänen sisarensa oli vuoden 1968 Miss Suomi Leena Brusiin.
Metropolis (Teräsmies)

Metropolis on Teräsmiehen kuvitteellinen kotikaupunki. Se esiintyi ensimmäisen kerran "Action Comics" -lehden numerossa 16 vuonna 1939. Teräsmies ei ole kotoisin Metropoliksesta, vaan hän varttui nuorukaiseksi Smallvillen pikkukaupungissa.
Metropoliksen sijainti on vaihdellut vuosien varrella, kuten monen muunkin DC Comicsin universumin paikan. Luultavasti se kuitenkin sijaitsee jossakin Yhdysvaltain itärannikon tienoilla. Joskus on vertauskuvallisesti sanottu, että Metropolis olisi New York päivällä ja Batmanin kotikaupunki Gotham City yöllä.
Televisiosarja "Smallvillessä" Metropolis on sijoitettu poikkeuksellisesti Kansasiin, noin 160 kilometrin päähän Smallvillestä. DC Universumin elokuvien mukaan Metropolis sijaitsee Delawaren rannikolla lahden toisella puolella New Jerseyssä Gotham Cityn ollessa sen sisarkaupunki. Metropolis on usein synonyymi New Troyn keskeiselle saarelle, mutta koko kaupunki kattaa myös Queensland Parkin, Park Ridgen ja Bakerlinen kaupunginosat. Kaupunki on kuuluisa tulevaisuuteen katsovasta, optimistisesta hengestään, johon viitataan sen lempinimellä "Huomisen kaupunki". Metropolis kasvoi alun perin Fort Hobin siirtomaa-etupostista, ja sen perustivat varhaiset eurooppalaiset uudisasukkaat vuonna 1661 Pohjois-Amerikan kolonisaation alussa. Se kasvoi tasaisesti yhdeksi maailman suurimmista kaupungeista, ja siitä tuli kuuluisa teknologiakeskus ja mediakeskus. Metropolisissa sanotaan asuvan yli 11 miljoonaa asukasta. Lisäksi mm supersankarit Booster Gold ja Black Lightning asuvat Metropolisissa.
"Injustice"-universumiin sijoittuvassa sarjakuvakuvatarinassa Jokeri tuhoaa Metropolisin ydinpommilla tappaen kaikki kaupungin asukkaat. Teräsmies kostaa tämän teon tappamalla Jokerin ja menetettyään kaiken, jonka vuoksi hän omisti elämänsä hän muuttuu diktaattoriksi ja päättää ottaa maan haltuunsa estääkseen uusien Jokerin kaltaisten superrikollisten synnyn.
Elliottin aaltoteoria

Elliottin aaltoteoria (EAT) on ihmisjoukkojen mielialaa mallintava psykologinen teoria, jota käytetään mm. osakeindeksien ennustamiseen. 
Teorian mukaan muutokset suuren ihmisjoukon mielialassa akselilla optimismi-pessimismi muodostavat kuvioita. EAT kuvailee, minkälaisia nuo kuviot ovat ja miten ne liittyvät toisiinsa.
Tavallisesti EAT:tä käytetään osakeindeksien ennustamiseen. Silloin oletetaan, että sijoittajien mielialalla on suuri vaikutus kokonaismarkkinan hinnoitteluun. 
EAT:n kulmakivi on kuvioiden fraktaalisuus eli oletus samojen kuvioiden esiintymisestä sekä kaikkein lyhyimmällä ajanjaksolla että kaikkein pisimmällä ajanjaksolla. Lyhyen aikavälin kuviot muodostavat yhteenliitettynä isompia kuvioita.
Kuviot.
Impulssiaalto.
EAT:n peruskuvio on impulssiaalto, joka muodostuu kolmesta trendin suuntaisesta impulssiaallosta ja niiden välisistä kahdesta korjausaallosta. Impulssiaalto etenee isomman trendin suuntaisesti. Impulssiaallon sisäiset aallot numeroidaan 1, 2, 3, 4, 5. Impulssiaallon jälkeen trendi kääntyy ainakin väliaikaisesti.
Korjausaallot.
Korjausaaltojen perustyyppejä ovat zigzag, flat ja horizontal triangle. Korjausaalto voi muodostua myös useammasta yhteenliitetystä perustyypistä, joiden välissä on ns. X-aalto. Korjausaaltojen sisäisten aaltojen merkitsemiseen käytetään kirjaimia. Zigzag ja flat merkitään A, B, C. Horizontal triangle merkitään A, B, C, D, E.
Historia.
EAT:n löysi ja kuvasi Ralph Nelson Elliott 1930- ja 1940-luvuilla. R. N. Elliott (1871-1948) syntyi Kansasissa USA:ssa ja hän oli ammatiltaan kirjanpitäjä. Elliott sairastui vakavasti 1920-luvun lopulla ja kävi useita kertoja kuoleman partaalla. Toivuttuaan hiukan Elliott kiinnostui osakemarkkinoiden tarkkailemisesta. Elliott keräsi Dow Jones Industrial Average -indeksin arvoja 75 vuotta taaksepäin ja yritti löytää piirtämistään käyristä säännönmukaisuuksia. Vuoteen 1934 mennessä Elliott oli kehittänyt joukon sääntöjä, jotka kuvailivat osakeindeksin käyttäytymistä. 
Löydöksistään R. N. Elliott kirjoitti teokset "The Wave Principle (1938)" ja "Nature's Law – The Secret of the Universe (1946)" sekä joukon artikkeleita "Financial World" -lehteen. 
EAT:n popularisoi Robert Prechter 1980-luvulla tehtyään joukon oikeaan osuneita ennusteita USA:n osakemarkkinoilla.
Kritiikkiä.
EAT:tä kokonaisuutena on erittäin vaikeaa todentaa tieteellisesti, koska eri kuvioita määritteleviä sääntöjä on jopa satoja. Yksinkertaisen kuvion ennustuskykyä voidaan tutkia, mutta tutkimusmenetelmän täytyy sallia kuvion satunnainen mittakaava. Ns. autokorrelaatiotesteillä ei ole tuota ominaisuutta.
Vaikka Robert Prechter teki oikeaan osuneita ennustuksia USA:n osakemarkkinoiden kehityksestä 1980-luvulla, ovat hänen ennustuksensa osuneet sittemmin kehnosti kohdalleen.
EAT on vaikeasti hallittava analyysimenetelmä sen joustavuuden takia.
Sanaton rakkaus

Sanaton rakkaus ("Children of a Lesser God") on yhdysvaltalainen vuoden 1986 draamaelokuva.
Randa Hainesin ohjaama elokuva kertoo kuurojen koulun opettajasta, joka rakastuu viittomakieltä käyttävään kuuroon naiseen. Pääosissa ovat William Hurt, Marlee Matlin, Piper Laurie ja Philip Bosco. Elokuva pohjautuu Mark Medoffin samannimiseen näytelmään.
Itsekin lähes kuuro Matlin voitti elokuvasta parhaan naispääosan Oscar-palkinnon ja Golden Globen. Hän on nuorin naisnäyttelijä, joka on voittanut parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Elokuva oli ehdolla yhteensä viiteen Oscariin mukaan luettuna paras elokuva -ehdokkuus. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi sen yhdeksi vuoden kymmenestä parhaasta elokuvasta.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
BAFTAt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo "Sanatonta rakkautta" tunteikkaaksi mutta yllättävän todenmakuiseksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Baikalvuoristo

Baikalvuoristo () on Baikaljärven luoteisrantaa reunustava vuoristo Etelä-Siperiassa Venäjällä. Laptevinmereen laskeva 4 000 kilometriä pitkä Lenajoki saa alkunsa Baikalvuoristosta, joka jää joen ja Baikaljärven väliin. Baikaljärvi itse puolestaan laskee Jäämereen Angara- ja Jeniseijokien kautta. Baikalvuoriston ja Lenan luoteispuolelta alkaa laaja Keski-Siperian ylänkö. Idässä Baikalvuoristo liittyy Stanovoivuoristoon.
Baikalvuoriston rinteitä peittää tiheä metsä, jonka puulajeja ovat harmaaleppä, haapa, hieskoivu, siperianlehtikuusi, siperianpihta, mänty ja siperiankuusi.
Vuoriston korkein huippu on 2 572 metriä korkea Tšerskivuori.
Taka-Baikalia

Taka-Baikalia () on maantieteellinen alue Siperiassa Baikaljärven "takana" eli itäpuolella. Etenkin eliömaantieteellisissä yhteyksissä alue tunnetaan myös nimellä Dauria (), joka tulee paikallisen daguurien kansan nimestä.
Historiallinen Taka-Baikalia on noin tuhannen kilometrin mittainen niin itä–länsisuunnassa kuin pohjois–eteläsuunnassakin. Se ulottuu Baikalin rannoilta Šilka- ja Argunjokien yhtymäkohtaan idässä ja etelässä Mongolian ja Kiinan rajalle. Etenkin alueen pohjoisosassa on korkeita vuoria. Ilmasto on jyrkän mantereinen. Kasvillisuus on paljolti taigametsää, myös metsäaroa ja aroa (steppiä).
Venäjän keisarikunnassa Taka-Baikalia oli hallinnollinen alue (oblasti), jonka pääkaupunki oli ensin Nertšinsk, sittemmin Tšita. Siitä tuli osa Kaukoidän tasavaltaa vuonna 1920. Nykyisin Taka-Baikalia jakaantuu Burjatian tasavallan ja Taka-Baikalian aluepiirin kesken ja osapuilleen kattaa niiden yhteenlasketun alueen.
Oulun yliopiston kirjasto

Oulun yliopiston kirjasto on tieteellinen kirjasto, joka tarjoaa Oulun yliopiston ja Oulun ammattikorkeakoulun tutkimuksen, opetuksen ja opiskelun tarvitsemat kirjasto- ja tietopalvelut sekä tietoaineistot. Kaikille avoin tiedekirjasto palvelee myös muita tiedontarvitsijoita. Kirjastolla on vuonna 2024 neljä toimipaikkaa: Tiedekirjasto Pegasus, Lääketieteen kirjasto, Sosiaali- ja terveysalan kirjasto sekä Oulaisten oppimiskeskus. Kirjasto aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1959.
Oulun yliopiston kirjasto tarjoaa asiakkaidensa käyttöön painettuja ja elektronisia tietoaineistoja Oulun yliopiston ja Oamkin tutkimus- ja opetusaloilta. Kirjaston kokoelmiin kuuluvat mm. kurssikirjat, lainattava kokoelma, käsikirjastokokoelma, EU-kokoelma, varastokokoelmat sekä erikoiskokoelmat. Kirjaston tarjoamat tietoaineistot löytyvät Oula-Finna -tietokannan kautta.
Oulun yliopiston kirjasto on yksi Suomen kuudesta vapaakappalekirjastosta, minkä vuoksi kirjasto saa kaikki Suomessa ilmestyneet painatteet paitsi sanomalehdet ja pienpainatteet. Vuonna 1995 kirjasto sai Eurotietokeskus (EDC, "European Documentation Centre") -statuksen, joten kirjasto saa käyttöönsä myös kaikki Euroopan unionin viralliset julkaisut joko suomen tai englannin kielellä.
Kirjaston toimipisteissä on asiakkaiden käytettävissä lukupaikkoja, ryhmätyötiloja, tutkijanhuoneita, lukittavia kaappeja, kirjavaunuja, työasemia, kopiokoneita, mikrofilmien lukulaitteita sekä av-välineitä.
Oula

Oula on alun perin saamelainen miehen etunimi. Se on muunnos nimistä Olli ja Olavi. Nykyään sitä käyttävät suomalaisetkin.
Nimeä "Uula" pidetään eräänä muotona Oula-nimestä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Oula-nimisiä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 960 ja Uula-nimisiä 371. Vuodesta 2020 lähtien Oulan nimipäivä on 29. heinäkuuta, Olavin päivänä.
Futuurin perfekti

Futuurin perfekti on verbin aikamuoto, joka ilmaisee tapahtumaa, joka tapahtui tai joka odotetaan tai suunnitellaan tapahtuvan ennen tulevaisuudessa olevaa hetkeä tai tapahtumaa. Suomen kielessä ei ole futuurin perfektiä (eikä futuuriakaan), mutta se voidaan periaatteessa ilmaista muodolla "tulla olemaan tehnyt", vaikka jotkut ovat tulkinneet sen svetisismiksi. Muissa kielissä esiintyviä lauseita futuurin perfektissä ilmaistaan suomessa tavallisesti perfektillä ja usein sellaisilla sanoilla kuin "sitten", "varmasti" tai "jo": 
Latinassa futuurin perfekti tunnetaan nimellä II futuuri ja se on yksi kuudesta pääaikamuodosta.
Englannissa futuurin perfekti muodostetaan lisäämällä will-verbi perfektimuotoon, jonka have-apuverbi ei kuitenkaan taivu persoonan mukaan, kun kyseessä on itse asiassa perfektin infinitiivi: "He will have spoken before 10 AM", "hän on (jo/varmasti/varmasti jo) puhunut ennen klo 10" (svetisismi: hän tulee olemaan puhunut).
Futuurin perfektiä käytetään englannissa, kun halutaan ilmaista, että jotain tapahtuu tulevaisuudessa ennen toista tulevaa tapahtumaa. Sääntöä kuvaa lause "When A occurs, I will (already) have done B": "Kun A tapahtuu, olen (jo) tehnyt B:n", jossa suomessa on jälkimmäisessä lauseessa perfekti, mutta englannissa on futuurin perfekti.
Itse asiassa futuurin perfektiä käytetään englannissa myös silloin, kun halutaan ilmaista, että jotain tapahtui menneisyydessä ennen toista tulevaa tapahtumaa. Tästä on esimerkki jälkimmäinen lause:
Balkanvuoret

Balkanvuoret on Karpaattien vuoriston jatke Tonavan eteläpuolella Kaakkois-Euroopassa, Balkanin niemimaan koillisosassa. Vuoristo on noin 600 kilometrin pituinen, sen keskikorkeus on 900 metriä ja leveys 19–32 kilometriä. Se ulottuu Serbian itäosista keskisen Bulgarian poikki Mustallemerelle. Se on syntynyt vain muutamia miljoonia vuosia sitten, ja sitä kutsutaan nuoreksi poimuvuoristoksi. Vuoristo on syntynyt, kun Afrikan laatta on työntynyt Euraasian laatan alle.
Bulgarian puolella korkein huippu on Botev, joka on 2 376 metriä korkea.
Christina Applegate

Christina Applegate (s. 25. marraskuuta 1971 Hollywood, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä. Hän näytteli Kelly Bundya komedia­sarjassa "Pulmuset" vuosina 1987–1997.
Ura.
Christina Applegate oli vain kolmen kuukauden ikäinen, kun hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa. Hän oli äitinsä, näyttelijä Nancy Priddyn sylissä "Päivien viemää" -saippuaoopperan jaksossa. Christinan isä oli äänitetuottaja Bobby Applegate. Nancy Priddy ja Bobby Applegate erosivat, ja Priddy kasvatti tyttärensä yksin.
Applegate oli 15-vuotias, kun hän sai roolin televisiosarjasta "Pulmuset". 11 kautta kestäneessä tilannekomediassa Applegate näytteli perheen yksinkertaista tytärtä Kelly Bundyä. "Pulmusten" ohjella hän teki myös joitakin elokuvia, muun muassa vuoden 1991 komedian "Apua! Lastenvahti kuoli – eihän kerrota äidille?"
Applegate pyrki 1990-luvun lopulla erottumaan aiemmasta Kelly Bundyn hahmosta. Hänen elokuviaan olivat muun muassa vuonna 1998 ensi-iltansa saaneet komediat "The Big Hit" ja "Jane Austenin mafia!", jossa Applegate näytteli nuoren mafioson morsianta. Applegaten uusi televisiosarja oli myös vuonna 1998 alkanut "Jesse", jossa hän näytteli työn ja perheen välillä taiteillutta yksinhuoltajaäitiä. Sarjan inspiraationa oli Applegaten oma nuoruus äitinsä kanssa. Sarja lakkautettiin kahden tuotantokauden jälkeen.
Applegaten vuoden 2001 aikamatkustuselokuva "Just Visiting – kuokkavieraat keskiajalta" oli sekä kriittinen että taloudellinen pettymys. Sen jälkeen hän näytteli elokuvissa "Radalla" (2002), "Huippunäkymät" (2003) ja "" (2004). Applegate vieraili myös televiosarjassa "Frendit", missä hän esitti Rachel Greenin siskoa Amyä. Applegate voitti roolista Emmy-palkinnon vuonna 2003 ja oli uudestaan ehdolla vuonna 2004.
Applegaten seuraava tilannekomediasarja oli vuonna 2007 alkanut "Samantha", jota hienoisesta menestyksestä huolimatta näyttettiin vain kaksi kautta. Myös sarjaa "Up All Night" näytettiin kaksi kautta. Applegate näytteli 2010-luvulla muun muassa elokuvissa "" (2013), "Loma" (2015) ja "Bad Moms" (2016). Vuonna 2019 alkoi puolestaan musta komedia "Dead to Me".
Applegate on toiminut rintasyöpäjärjestön puheenjohtajana. Hän kannattaa eläinten oikeuksia ja PETA-järjestöä.
Vuonna 2009 "People"-lehti nimesi Applegaten maailman kauneimmaksi henkilöksi.
Yksityiselämä.
Vuonna 2008 Applegate sairastui rintasyöpään. Häneltä poistettiin molemmat rinnat, kun häneltä löydettiin rintasyövälle altistava BRCA1-geeni. Häneltä poistettiin vuonna 2017 syöpäriskin pienentämiseksi myös munanjohdimet ja munasarjat. Applegatella todettiin MS-tauti kesällä 2021.
Applegate oli 2001–2005 naimisissa näyttelijä Jonathan Schaechin kanssa. Applegate ja muusikko Martyn LeNoble saivat tyttären vuonna 2011 ja menivät kaksi vuotta myöhemmin naimisiin.
Hannah ja sisaret

Hannah ja sisaret () on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut romanttinen komedia, jonka on ohjannut Woody Allen. Elokuva kertoo yhden suurperheen yhteenkietoutuneista tarinoista vuoden ajalta kahden kiitospäiväaterian välissä. Elokuvan pääosia esittävät Mia Farrow Hannahina sekä Barbara Hershey ja Dianne Wiest tämän sisarina.
"Hannah ja sisaret" on lipputuloissa mitattuna Allenin menestynein elokuva. Pohjois-Amerikassa se on tuottanut yhteensä 41 miljoonaa dollaria, tosin otettaessa inflaatio huomioon "Annie Hall" ja "Manhattan" ovat olleet tuottoisampia.
"Hannah ja sisaret" oli ehdolla seitsemässä Oscar-palkintokategoriassa. Se voitti niistä kolme, kun Michael Caine palkittiin parhaasta miessivuosasta, Dianne Wiest naissivuosasta ja Woody Allen alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Oscarien lisäksi elokuva on saanut kaksi BAFTA-palkintoa ja parhaan draamaelokuvan Golden Globen. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi sen yhdeksi vuoden kymmenestä parhaasta elokuvasta ja palkitsi Woody Allenin parhaana ohjaajana sekä Dianne Wiestin parhaana naissivuosan näyttelijänä.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Hannah’n ja sisaret" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
BAFTAt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Karhukankaan rautatieasema

Karhukankaan rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radalla. Liikennepaikka sijaitsee Ylivieskan kaupungin alueella Iso-Kähtäväjärven itäpuolella, noin yhdeksän kilometriä etelään Ylivieskan rautatieasemalta, ja sen etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 622,9 ratakilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta. Liikennepaikalla toimii raiteenvaihtopaikkana, eikä sillä kaupallisia henkilö- tai tavaraliikenteen pysähdyksiä. Se on nimetty läheisen kohouman mukaan. 
Karhukankaan liikennepaikka avattiin 1. kesäkuuta 1958. Kokkola–Ylivieska-radan kaksoisraidetöissä Karhukankaasta tehtiin raiteenvaihtopaikka ja liikennepaikan sijaintia muutettiin 11. joulukuuta 2016. Liikennepaikkaan kuuluu kaksi pääraidetta. Varsinaista asemarakennusta ei ole, ainoastaan laitetila.
Kretiinit

Kretiinit on suomalainen ramopunk- ja punk rock -yhtye. Se on perustettu Kemissä vuonna 2003. Yhtye on ottanut vahvasti vaikutteita Ne Luumäet-, Klamydia- ja Ramones-yhtyeiltä. Yhtyeen aktiivivuodet ajoittuu vuosille 2000 - 2009.
Amrapuu

Amrapuu ("Spondias mombin") on hedelmäpuu, joka kasvaa villinä Etelä-Amerikassa ja villiintyneenä monin paikoin Afrikassa, Intiassa ja Indonesiassa. Sen mangoa muistuttavia hedelmiä käytetään ravinnoksi ja lehtiä lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Amrapuun lehdet muodostuvat vastakkaisista lehdyköistä, joita on pariton määrä, yleensä 9–19 kappaletta. Puu varistaa lehtensä helmi–maaliskuussa. Kaarna on harmaata. Puuta voi lisätä oksapistokkaista, joten se on suosittu pensasaitojen laji.
Hominini

Hominini on Homininae-alaheimon tribus. Siihen kuuluvat ihmislajit ja simpanssit sekä niiden edesmenneet esi-isät.
Kuurilan rautatieasema

Kuurilan rautatieasema () oli rautatieasema Suomen rataverkolla Hämeenlinnan kaupungin (entisen Kalvolan kunnan) Kuurilan kylässä. Asema sijaitsi rataosalla noin ratakilometrillä km 135+800 Helsingin päärautatieasemalta. Kuurila oli Hämeenlinnan ja Tampereen välisen rataosan alkuperäisiä IV luokan asemia Parolan, Viialan ja Lempäälän asemien ohella. Nykyisin valtion rataverkolla on vuonna 1993 käyttöön otettu Kuurila-niminen raiteenvaihtopaikka, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä alkuperäisestä rautatieasemasta pohjoiseen Valkeakosken kaupungin alueella.
Kuurilan junaturma tapahtui Kuurilan ja Iittalan rautatieasemien välisellä, tuolloin vielä yksiraiteisella rataosuudella 15. maaliskuuta 1957.
Kuurilan vanha asema.
Toijalan ja Iittalan asemien välillä sijainnut Kuurilan alkuperäinen rautatieasema toimi junakohtauspaikkana, kun rataosuus Riihimäki–Tampere oli vielä yksiraiteinen. Vuonna 1876 valmistuneen asemarakennuksen oli suunnitellut arkkitehti Knut Nylander. Kuurila alennettiin laiturivaiheeksi vuonna 1963 ja miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968. Henkilöliikenne Kuurilassa lopetettiin vuonna 1980. Kun asematoiminnot Kuurilassa loppuivat maaliskuussa 1984, huonokuntoinen asemarakennus purettiin.
Kuurilan vanhalta asemalta lähti aikoinaan myös kapearaiteinen Kuurilan metsärata.
Kuurilan puolenvaihtopaikka.
Riihimäki–Tampere -rataosan kaksiraiteistamisen myötä vanha Kuurilan liikennepaikka säilyi aina kauko-ohjauksen käyttöönottoon saakka, jonka jälkeen se lakkautettiin. Samanniminen uusi liikennepaikka perustettiin muutaman kilometrin alkuperäisen aseman pohjoispuolelle. Uusi, edelleen käytössä oleva Kuurilan liikennepaikka on raiteenvaihtopaikka, jossa ei ole henkilö- eikä tavaraliikenteen palveluja.
Emilio Castillo

Emilio Castillo (s. 24. syyskuuta 1950) on yhdysvaltalainen saksofonisti ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Tower of Powerin toisena saksofonistina.
Castillon pitkä muusikon ura alkoi, kun hän jäi kiinni varastamisesta. Hänen isänsä kehotti tapauksen jälkeen poikaa aloittamaan jonkin harrastuksen. Isänsä kehotuksesta Emilio alkoi opetella saksofonin, pianon ja kitaran soittoa. Sen lisäksi Emilio otti oppitunteja musiikin teoriasta basisti Norman Batesilta. 
Castillo aloitti uransa kosketinsoittajana "The Gotham City Crimefighters" -yhtyeessä. Nähtyään soulia soittaneen "The Spyders" -yhtyeen, Emilio Castillo alkoi soittaa soul cover-kappaleita "The Motownsin" kanssa. Myöhemmin 1960-luvulla yhtyeeseen liittyi tenorisaksofonisti Stephen "Doc" Kupka, jonka ehdotuksestaan he alkoivat soittaa omia sävellyksiään. Samoihin aikoihin bändin nimeksi muutettiin "Tower of Power". 
Castillo on ollut yhtyeen jäsen sen perustamisesta alkaen, toimien Tower of Powerin johtohahmona. Huomattava osa bändin kappaleista on Emilio Castillon ja Stephen Kupkan käsialaa.
Curt Lincoln

Curt Richard ”Curre” Lincoln (8. lokakuuta 1918 Tukholma, Ruotsi – 28. elokuuta 2005 Espoo) oli suomalainen rata-autoilija. Hän ajoi 400 kilpailussa noin 200 voittoa. Hän voitti Eläintarhan ajot kaikkiaan 14 kertaa vuosina 1951–1962 Formula Juniorin ja F3-luokassa. Muista saavutuksista mainittakoon Angolan GP:n voitto 1959 ja kaksi luokkavoittoa Kristianstadin 1 000 kilometrillä Ruotsissa 1957. Lincoln oli puuhamiehenä Keimolan moottoriradan rakentamisessa, ja hän ajoi siellä viimeisen kilpailunsa 50-vuotiaana 1968.
Lincoln kilpaili myös tennispelaajana. Hän edusti Suomea kerran Davis Cupissa ja voitti nelinpelissä kolme Suomen mestaruutta. Hänen poikansa Lars Lincoln voitti tenniksen nelinpelissä kaksi Suomen mestaruutta.
Curt Lincolnin tytär Nina oli naimisissa muun muassa edesmenneen Formula 1 -maailmanmestarin Jochen Rindtin kanssa.
Irwin Goodman mainitsi Lincolnin kappaleessaan "Kuin Ferrari": ”Viivoille saa tulla vaikka Curt Lincolnkin”.
Saippuamarjakasvit

Saippuamarjakasvit (Sapindaceae) on Sapindales-lahkoon kuuluva aitokaksisirkkaisten kasvien heimo. Siihen kuuluu 140 sukua, joissa on yhteensä noin 1630 lajia eri puolilla maailmaa sekä lämpimissä että trooppisissa oloissa. Ne ovat puita, pensaita ja puuvartisia köynnöksiä. Monissa niistä on maitomaista maitiaisnestettä ja miedosti myrkyllisiä saponiineja. Lehdet ovat yleensä parilehdykkäiset tai sormijakoiset ja hedelmä on usein kota, vaikka joillain lajeilla se on kehittynyt meheväksi.
Saippuamarjakasveihin kuuluu monia trooppisia hedelmiä, kuten litsi, guarana ja rambutaani.
Nykyään useat tutkijat sisällyttävät vaahterakasvit (Aceraceae) ja hevoskastanjakasvit (Hippocastanaceae) saippuamarjakasveihin alaheimona Hippocastanoideae.
Tuntomerkit.
Saippuamarjakasvit ovat puuvartiskasveja, joiden lehtiasento on kierteinen ja lehdet pääteparisia tai sormiliuskaisia. Lehdykät ovat lähes vastakkaisia ja sahalaitaisia. Kukinto on haarainen, ja kukat ovat haaroissa usein tiheinä ryhminä. Kukat ovat yksineuvoisia, nivelikäsperäisiä, viisilukuisia ja usein melko pieniä ja sisäpuolelta huomattavan karvaisia. Terälehdet ovat kynnellisiä, mutkikkaasti poimuttuneita tai suomuisia, ja hetiön ulkopuolella on mesiäiskehrä. Karvaisia heteitä on kahdeksan. Sikiäin on 2–6 yhteen kasvaneen emilehden muodostama, luotti toisinaan kolmiliuskainen. Siemenaiheet ovat eri tavoin käyristyneitä, varrettomia. Hedelmä on selkäluomainen kota, jossa on yksi tai kaksi siementä kutakin emilehteä kohden; toisinaan kehittyy vain yksi emilehti ja muodostuu samarahedelmä. Siemenessä on tärkkelyspitoinen endospermi tai endospermi puuttuu, ja käyrä alkio, jonka sirkkajuuri sijaitsee siemenkuoren muodostamassa taskussa.
Levinneisyys.
Saippuamarjakasvien heimo on levinneisyydeltään lähes yleismaailmallinen.
Luokittelu.
Heimon 1630 lajia jaetaan neljään alaheimoon:
1. Xanthoceroideae: Vain yksi laji "Xanthoceras sorbifolia" Pohjois-Kiinassa.
2. Hippocastanoideae: Viisi sukua ja 143 lajia pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä; jokunen laji tavataan tropiikissa ja silloin tavallisesti vuoristossa. Suurin suku on vaahterat ("Acer", 126 lajia).
3. Dodonaeoideae: Sukuja 22, lajeja 145 tropiikissa ja lämpimillä seuduilla, erityisesti Australiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Suurin on 70-lajinen akeoiden ("Dodonaea") suku.
4. Sapindoideae: Alaheimoista runsaslajisin, 111 sukua ja 1340 lajia tropiikissa. Runsaslajisimmat suvut ovat "Serjania" (230 lajia), guaranat ("Paullinia", 195 lajia), punahelmiöt ("Allophylus", 1–250 lajia), "Guioa" (65), "Cupaniopsis" (60), "Cupania" (50), "Matayba" (50) ja "Talisia" (42 lajia).
Suvut.
Sukuja on yhteensä 140 APG-luokittelun mukaan: