tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cruz Hernández

Cruz Hernández Rivas (väitetysti 3. toukokuuta 1878 – 8. maaliskuuta 2007) oli maailman vanhimmaksi ihmiseksi väitetty elsalvadorilainen. Hän oli kotoisin San Agustínista. El Salvadorin viranomaiset ovat vahvistaneet tiedon Hernándezin iästä, mutta Guinnessin ennätysten kirjaan häntä ei ole kelpuutettu.
Hernándezin uutisoitiin toukokuussa 2006 täyttäneen 128 vuotta, mutta yleisesti hyväksyttyjä todisteita ei löydetty. Jos väitetty ikä olisi totta, hän ei olisi ollut ainoastaan aikansa vaan kaikkien aikojen vanhin ihminen maailmassa. Virallinen kunnia kuuluu kuitenkin ranskalaiselle Jeanne Calmentille, joka oli 122-vuotias kuollessaan vuonna 1997. 
Cruz Hernándezin ilmoitettiin kuolleen maaliskuussa 2007 väitetyssä 128 vuoden iässä. Jos väitetty syntymäpäivä osoittautuu paikkansapitäväksi, Hernández olisi kuollessaan ollut vain parin kuukauden päässä huikeasta 129 vuoden iästä ja olisi ollut luonnollisesti todistetusti maailman vanhin ihminen.
Hernández sai 13 lasta, joilla heilläkin oli yhteensä reilusti yli sata jälkeläistä. Hän toimi kätilönä 100-vuotiaaksi saakka ja vietti viimeiset elinkuukautensa etupäässä nukkuen, kyvyttömänä puhumaan.
Hernándezia ei liian vähäisenä pidetyn virallisen todistusaineiston vuoksi koskaan kelpuutettu Guinnessin ennätysten kirjaan. Guinnessia oli kuitenkin lähestetty asian tiimoilta kansallisen syntymärekisterikeskuksen viranomaisten taholta.
Hernándezin pitkäikäisyyden syyksi hänen ystävänsä väittivät naisen rakkautta olueen raa'an kananmunan kera. Kun Hernández kuoli nukkuessaan torstaina 8. maaliskuuta 2007, maailman vanhimman elossa olevan ihmisen virallinen titteli kuului japanilaiselle Yone Minagawalle. Minagawa syntyi 4. tammikuuta 1893, joten Hernández oli väitetysti häntä viisitoista vuotta vanhempi.
Vuonna 2015 tutkijat löysivät Hernándezin kastetodistuksen, jonka mukaan hän oli syntynyt 3. toukokuuta 1893. Näin ollen Hernández olisi kuollessaan ollut 113 vuoden ja 309 päivän ikäinen.
Sivar Ahlrud

Sivar Ahlrud on kirjailijoiden Ivar Ahlstedt ja Sid Roland Rommerud yhteiskäytössä oleva taiteilijanimi. Sivar Ahlrud on yhdistelmä kummankin etu- ja sukunimistä. Sivar Ahlrudina he kirjoittivat nuorisokirjoja, kuten "Etsiväkaksoset"-sarjaa ("Tvillingdetektiverna") vuosina 1944–1974, sekä muutamia muita teoksia. Etsiväkaksoset-sarjaa ilmestyi ruotsiksi 38 osaa. Samaa taiteilijanimeä käyttivät 1980-luvulla myös Börje Isakson, George Johansson ja Dag E. Hogsten jatkaessaan "Etsiväkaksosten" kirjoittamista muutaman kirjan verran. 
Joissakin "Etsiväkaksoset"-kirjoissa Sivar Ahlrud esiintyy omana fiktiivisenä itsenään, joka kuten Arthur Conan Doylen Dr. Watson, kirjasi muistiin tapahtumia, tai nuorisokirjojen parista vastaavana esimerkkinä Alfred Hitchcockin esiintyminen Kolme etsivää -sarjassa.
Etsiväkaksoset Klas ja Göran sekä heidän serkkunsa Hubert "Hubbe" seikkailevat tässä kirjasarjassa. Klas ja Göran ovat innokkaita etsiviä, jotka selviytyvät miltei kaikesta. Yleensä he liikkuvat Vindselessä ja Tukholmassa. He ovat samannäköisiä ja käyttävät sitä hyödyksi vaikkapa kujeillessaan. Heidän Hubbe-serkkunsa asuu Tukholmassa ja on vasten tahtoaan mukana etsiväkaksosten puuhissa. Hubbe on erittäin sivistynyt ja älykäs. Toisinaan kaksoset kunnioittavat Hubbea (esimerkiksi kirjassa "Jalkapalloarvoitus"). Kirjassa esiintyy myös Vindselen sanomain toimittaja, joka joskus auttaa kaksosia ja Hubbea.
Sasaburō Takano

Sasaburō Takano (, 28. kesäkuuta 1862 – 31. joulukuu 1950) oli japanilainen korkea-arvoinen miekkailunopettaja, jolla oli suuri vaikutus kendon kehittymiseen ja muotoutumiseen 1900-luvulla. Takano osallistui raatiin, joka muodosti ensimmäisen yleisen "Dai Nippon teikoku kendō kata" -sarjan kendo-opetuksen tueksi. Jo ennen Dai Nippon teikoku kendō katan esittelyä Sasaburo kehitti Ono-ha Ittō-ryū -kenjutsuun pohjautuvan "gogyō no kata" -sarjan, johon kuuluu viisi pitkän ja kolme lyhyen miekan kataa, ja alkoi opettaa sitä "Tokyo Kōtō shihan gakkō"-yliopistossa vuoden 1904 aikana.
Takano kuului Hakudō Nakayaman kanssa raatiin, joka muodosti lopullisen Nihon kendō no katan. 
Takanon perinteinen "kenjutsu"-miekkakoulukunta oli "Ittō-ryū"n ("Ono-ha") ryūha. Takano oli vaikutusvaltainen ja arvostettu budō-opettaja Dai Nippon Butokukaissa (kendo hanshi) ja opetti Shūdōgakuin-dōjōlla.. Hän myös toimi professorina Tokion "Kōtō shihan gakkō" -normaalikoulussa.
"Gogyō no kata".
Tsukuban yliopistossa, joka on edellä mainitun Kōtō shihan gakkōn seuraaja, Gogyō no kataa harjoitellaan edelleen. Muualla Japanissa tai maailmalla sen aktiivinen harjoittelu on erittäin harvinaista.
Suomeen Gogyō no kata -harjoittelu on juurtunut ZNKR-sensei n (kyōshi 7.dan (8.dan 26.11.2014), kendo) ansiosta.
Gogyō no kata eroaa kendo-katasta "virtaavalla" pehmeällä olemuksellaan. Siitä puuttuvat myös kovaääniset kiai-huudot. Gogyō no katassa ki virtaa rennosta kehosta luonnollisella, pehmeällä hengityksellä. Gogyō no katassa on viisi pitkä pitkänmiekan (tachi) ja kolme lyhyen (kodachi) miekan kataa.
Moloko Temo

Moloko Temo (4. heinäkuuta 1874 – 3. kesäkuuta 2009) oli eteläafrikkalainen nainen, jonka väitetään olevan maailman vanhin ihminen.
Jos Temon syntymäpäivä pitää paikkansa, hän kuoli 134-vuotiaana. Virallisesti maailman vanhimpana ihmisenä pidetty Jeanne Calment kuoli 122-vuotiaana. Guinnessin ennätysten kirja ei ole kelpuuttanut Temoa epäselvien todisteiden vuoksi.
Temolle annettiin syntymätodistus vuonna 1988. Siinä esitettyä ikää pidetään lähinnä arviona, joka perustui tapahtumiin, jotka Temo muisti lapsuudestaan.
Temo oli kotoisin Limpopon maakunnasta ja asui elämänsä aikana vain kolmessa talossa. Hän ei omien sanojensa mukaan ennen erästä haastattelua ollut koskaan kohdannut valkoihoista henkilöä.
Edellä mainitun haastattelun yhteydessä todettiin, että Temon tytär Evelyn oli 79-vuotias. Jos Temon ikä pitää paikkansa, hän olisi ollut yli 50-vuotias tyttärensä syntyessä. 
Temo tuli vanhuusiällään sokeaksi, eikä omien sanojensa mukaan kyennyt enää muistamaan, milloin hän meni naimisiin tai milloin hänen lapsensa tarkkaan ottaen syntyivät.
Hakudō Nakayama

Hakudō Nakayama (, helmikuu 1869 – joulukuu 1958), oli iaidō-sanan käyttöön ottanut budō-opettaja, jolla oli hanshi eli korkea opettaja-arvo sekä iaidōssa, jōdōssa että kendossa. Lisäksi hän oli kokenut kenjutsun taitaja. Hakudō Nakayama on Musō Shinden-ryū iai-koulukunnan perustaja. Musō Shinden-ryū on yksi maailman yleisimpiä iaidō-koulukuntia. Iaijutsu-kouluista Nakayama oli opiskellut Ōmori-ryū- ja Muraku-ryū-tyylejä sekä Eishin-ryūn (Shimomura-ha) ja Ittō-ryūn (Yamaguchi-ha) "ryūha"ita. Nakayaman perinteinen miekkakoulukunta ("kenjutsu-ryū") oli Shintō munen -ryū. Nakayama oli vaikutusvaltainen ja arvostettu budō-opettaja Dai Nippon Butokukaissa ja opetti Yushinkan-dōjōlla. Hän osallistui "Dai Nihon teikoku kendō-kata"n muodostamiseen ja viiden miekkamiehen raatiin, joka muodosti lopullisen Nihon kendō no katan.
Suomen iaidōon vaikuttanut Gakudō Takada oppi Musō Shinden-ryūn Hakudōn oppilaalta Matsuo Kenpūlta.
Fresh Fruit for Rotting Vegetables

Fresh Fruit for Rotting Vegetables on amerikkalaisen Dead Kennedysin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1980. 
Musiikki oli äänekästä ja nopeaa, muttei kuitenkaan kaikessa kaoottisuudessaan kadottanut tietynlaista järjestelmällisyyttä ja dynamiikkaa. Laulaja Jello Biafran ivalliset sanoitukset käsittelivät ja arvostelivat monia poliittisia näkemyksiä, joiden kyseenalaistamista monet pitivät silloisessa Amerikassa tabuna.
Vauhtikuumetta

Vauhtikuumetta ("Fartfeber") on ruotsalainen elokuva vuodelta 1953. Ensi-ilta oli 27. marraskuuta 1953. Suomessa sen ensi-ilta oli 20. toukokuuta 1955.
Chrysler 180

Chrysler 180 on aluksi Chrysler Europen ja myöhemmin PSA-konsernin vuosina 1970–1982 valmistama edustusluokan neliovinen sedan. Sitä myös valmistettiin ja myytiin Australiassa vuosina 1975–1978 nimellä Chrysler Centura. Mallin seuraajaksi tuli Talbot Tagora.
Auto esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1970 malleina 160, 160 GT ja 180. 160-mallissa oli 1,6-litrainen (80 hv) moottori, kahdessa jälkimmäisessä 1,8-litrainen (97 hv). Ylellisempi 2,0-litraisella moottorilla varustettu malli esiteltiin Amsterdamin autonäyttelyssä 1973, ja siinä oli esimerkiksi vinyylikatto sekä lisävalot. Kyseisen moottorin yhteyteen oli valittavissa ainoastaan kolmiportainen "TorqueFlite"-automaattivaihteisto. Samaan aikaan 160 GT poistui mallistosta. Australiassa moottorivalikoimaan kuuluivat eurooppalaisen nelisylinterisen 2,0-litraisen lisäksi kuusisylinteriset 3,5- ja 4,0-litraiset Hemi-moottorit. Vuonna 1975 mallin valmistus siirtyi Ranskan Poissysta Espanjaan Chryslerin omistaman Barreirosin tehtaalle. Tällöin alettiin myös valmistaa Barreirosin 2,0-litraisella (65 hv) dieselmoottorilla varustettua mallia, jota myytiin ainoastaan Espanjan markkinoilla. 
Vuonna 1977 Ranskassa ja muussa Manner-Euroopassa autoa alettiin myydä Chrysler-Simca-merkkisenä. 1,6-litraisen mallinimeksi annettiin 1609, kun taas 1,8-litraisesta tuli 1610. 2,0-litraisessa säilyi 2 litres -nimi. 
Vuonna 1979 PSA-konsernin ostettua Chrysler Europen mallia alettiin myydä Talbot-merkkisenä. 1,6-litrainen moottori poistui ja 2,0-litraisen yhteyteen tuli nyt saataville myös manuaalivaihteisto. Mallin myynti Euroopassa päättyi vuonna 1981 lukuun ottamatta Espanjaa, jossa dieselmoottorilla varustettua mallia myytiin vuoteen 1982 saakka.
In God We Trust Inc.

In God We Trust, Inc. on hardcore punk -yhtye Dead Kennedysin EP vuodelta 1981. Sittemmin EP on julkaistu samassa paketissa yhtyeen toisen studioalbumin, "Plastic Surgery Disastersin", kanssa.
EP:llä yhtyeen laulaja Jello Biafra hyökkää niin järjestäytyneen uskonnon, oikeistopunkin, Ronald Reaganin kuin keponi-hyönteismyrkynkin kimppuun. ”We’ve Got a Bigger Problem Now” on uusi versio debyyttialbumin klassikkokappaleesta ”California Über Alles” – tässä versiossa kalifornialaispoliitikko Jerry Brownin nimi on korvattu Ronald Reaganilla.
Keituri

Keiturin kylä sijaitsee Orimattilan länsilaidalla Kärkölän rajalla. Kylä on vahvaa maatalousaluetta, jonka halkaisee Luhdanjoki eli Porvoonjoki. Kylän työläisasunnot ovat vähitellen muuttuneet loma-asukkaiden kakkosasunnoiksi.
Keituri mainitaan itsenäisenä kylänä vuoden 1539 tiliasiakirjoissa, jolloin se kuului Uudenkylän Korpikylän neljänneskuntaan. Orimattilan vuonna 1632 perustettuun kirkkopitäjään se on kuulunut alusta asti..
Markku Koskinen

Markku Koskinen (s. 7. marraskuuta 1965 Petäjävesi) on kirjailija, runoilija, sanoittaja ja pakinoitsija. 
Markku Koskinen kirjoitti vuosina 2009–2013 Petäjäveden musiikkihistoria -kirjan "Kulkurin valssia ja rokkia bluesmobiilissa" yhdessä Mikko Nislinin kanssa. Markku Koskisen pakinoita ja kolumneja voi lukea Paikallisuutisten -ja Petäjävesi-lehden sivuilta.
Koskinen on toiminut sanoittajan ominaisuudessa mm. Jani Wickholmin, Wirtavuoren, Blues Funnelin, Päämiehien ja Rujo Katras-yhtyeen levyillä.
Markku Koskinen on sanoittanut muun muassa kannustusbiisin Kimi Räikköselle, Suomen jääkiekkomaajoukkueelle "Tämä petäjäinen kansa" -biisin sekä Huuhkajille räätälöidyn, Pala nurmea sielussa -kappaleen.
Nippur

Nippur (sumeriksi "Nibru", akkadiksi "Nibbur") oli muinainen Etelä-Mesopotamian kaupunki, jota alueen silloiset asukkaat sumerilaiset pitivät pyhänä kaupunkina. Kaupunki sijaitsee nykyisessä Nuffarin rauniokummussa Arakissa, Qadisiyyan maakunnan alueella Irakissa. Muinoin Nippur oli Eufratista haarautuneen Shatt-en-Nilin kanavan varrella.
Sumerilaisen mytologian mukaan Nippur oli jumala Enlilin koti ja paikka jossa tämä loi ihmisen.. Niinpä kaupunkiin viitatiin monesti nimellä EN.LÍLKI, "Enlilin kaupunki". Nippurin Enlilin temppeli oli E.KUR, "vuoritalo". Nippurissa oli myös Inannan temppeli.
Nippur oli esidynastisella Uruk-kaudella suuri kaupunki ja merkittävä keskus ennen kuin Uruk kasvoi mahtiinsa. Ehkä tämän takia Nippuria pidettiin pyhänä ja myöhemmät Sumerin ja Babylonian kuninkaat saattoivat kruunauttaa itsensä Nippurissa. On löydetty muinainen savitaulu, jossa on Nippurin luonnosmainen kartta.
Nippurista on löydetty esidynastiselta ajalta peräisin olevia polttohautauksia sekä Susan ja Egeanmeren keramiikkaa muistuttavia saviastioita.
Nippurin ala sen huippukaudella Ur III-vaiheessa oli noin 135 ha. Väkiluku saattoi olla jopa 40 000. Kaupunkia ympäröivät paksut muurit.
Branco

Cláudio Ibrahim Vaz Leal eli Branco (s. 4. huhtikuuta 1964 Bagé, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli puolustaja ja vapaapotkuspesialisti. Branco voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994 ja Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1989.
Branco edusti urallaan monia eri seurojoukkueita. Hän aloitti uransa kaudella 1981–1982 Guarany Bagéssa. Eurooppaan Branco siirtyi vuonna 1986 italialaisen Brescia Calcion joukkueeseen. Vuodet 1988–1991 hän pelasi Portugalissa FC Portossa ja vuodet 1991–1993 Italiassa Genoa CFC:ssä, jonka jälkeen hän palasi Brasiliaan. Vuonna 1996 Branco pelasi Englannin valioliigassa Middlesbrough FC:ssä ja lopetti uransa vuonna 1998 Yhdysvalloissa MetroStarsissa. Uransa loppuaikoina Brancolla oli paino-ongelmia.
Branco kuului vuosina 1985–1995 Brasilian maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Hän osallistui kolme kertaa jalkapallon MM-kilpailuihin (1986, 1990 ja 1994) ja voitti maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa vuonna 1994. Branco istui vuoden 1994 MM-kilpailuissa Brasilian neljä ensimmäistä ottelua vaihtopenkillä mutta pääsi pelaamaan puolivälierään, välierään ja loppuotteluun Leonardon saatua neljännesvälierän tapahtumien seurauksena pelikiellon ja teki puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan komean vapaapotkumaalin 35 metristä sekä veti loppuottelun rangaistuslaukauskilpailussa maalin Italiaa vastaan. Branco pelasi Brasilian maajoukkueessa 76 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Bir Narayan Chaudhuri

Bir Narayan Chaudhuri (väitetysti n. 1857 – 20. huhtikuuta 1998) oli nepalilainen mies, jota väitettiin maansa lisäksi koko maailman vanhimmaksi ihmiseksi. Virallinen kunnia kuitenkin kuuluu Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Jeanne Calmentille, joka kuoli Ranskassa 122-vuotiaana. 
Väitettiin myös, että Chaudhuri oli kuollessaan vuosikymmeniä vanhempi kuin kaikkien aikojen vanhimmaksi mieheksi tunnustettu Shigechiyo Izumi (120, kyseenalaistettu myöhemmin) tai Christian Mortensen (115). 
Bir Narayan Chaudhuri oli tupakoitsija, joka ei ollut eläessään koskaan joutunut sairaalaan. Riittäviä todisteita hänen huikealle 141 vuoden iälleen ei löydetty, joten Guinnessin ennätysten kirjaan häntä ei ole koskaan kelpuutettu.
Todisteiden vähyydestä huolimatta Nepalin hallitus ja nyt edesmennyt kuningas Birendra tunnustivat hänet maan vanhimmaksi mieheksi.
Kasabian

Kasabian on vuonna 1997 perustettu englantilainen rock-yhtye Leicesteristä.
Yhtye on saanut nimensä Charles Mansonin kultissa mukana olleesta Linda Kasabianista. Kasabian on myös yleinen armenialainen sukunimi, jonka alkuperäinen turkkilainen/arabialainen/persialainen muoto "kasap "tarkoittaa teurastajaa.
Kokoonpano.
Entiset jäsenet.
Kesäkuussa 2020 yhtye ilmoitti, että sen pitkäaikainen laulaja/taustalaulaja Tom Meighan jättää yhtyeen yhteisellä päätöksellä. Yhtye ei halua kommentoida asiaa muuten, mutta heidän tiedotteessaan todetaan, että Meighan lähtee yhtyeestä henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Nämä ongelmat ovat vaikuttaneet jo pidemmän aikaa Meighanin käytökseen, joten hän jää yhtyeestä pois ja koettaa keskittyä saamaan elämänsä raiteilleen.
Playa del Inglés

Playa del Inglés on kylä ja suosittu rantalomakohde Kanariansaariin kuuluvan Gran Canarian eteläisessä osassa. Hallinnollisesti se kuuluu San Bartolomé de Tirajanan kuntaan. Asukkaita Playa del Inglésissä on noin 20 000.
Playa del Inglés on monipuolinen matkailukohde, jossa voi viettää rantalomaa, harrastaa ja juhlia aamuun saakka. Alueella on runsaasti erilaisia hotelleja, ravintoloita, baareja ja ostoskeskuksia. Kylän kadut on nimetty enimmäkseen eri valtioiden ja tunnettujen kaupunkien mukaan, sieltä löytyy esimerkiksi Calle de Finlandia. Hiekkarannat jatkuvat pitkälle länteen Maspalomasiin saakka, ja levittäytyvät dyyneinä kilometrien matkalle.
Playa del Inglés on yksi suomalaisten suosituimmista lomakohteista. Siellä myös asuu pysyvästi useita suomalaisia, joista monet harjoittavat yritystoimintaa tarjoten palveluja suomen kielellä. Esimerkiksi suomalaisia ravintoloita on useita, joissa sesonkiaikana esiintyy tunnettuja suomalaisia artisteja. Suomalainen iskelmälaulaja Jamppa Tuominen vietti viimeiset vuotensa Inglésissä, jossa myös kuoli vuonna 1998.
Playa del Inglés on suosittu myös homomatkailijoiden keskuudessa. Tämän voi todeta monessa paikassa lipputankoon vedetyistä sateenkaarilipuista ja kylän lukuisista homobaareista.
Playa del Inglésistä on tiheästi liikennöidyt linja-autoyhteydet saaren muihin osiin. Saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentoasemalle johtaa GC-1 -moottoritie. Las Palmasiin on matkaa noin 55 kilometriä ja lentokentälle noin 30 kilometriä.
David Mumford

David Bryant Mumford (s. 11. kesäkuuta 1937) on yhdysvaltalainen matematiikan professori. Hän toimi kansainvälisen matemaattisen unionin (IMU) varapuheenjohtajana 1991–1994 ja puheenjohtajana 1995–1998. Mumford on erikoistunut työssään algebralliseen geometriaan. Hän sai Fieldsin mitalin vuonna 1974.
Kansa taisteli

Kansa taisteli – Miehet kertovat: kuvauksia sotiemme tapahtumista oli Sotamuisto-yhdistyksen yhdessä Sanoma Oy:n kanssa julkaisema suomalainen talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan muistelmia julkaissut aikakauslehti. Suomen Sotahistoriallinen Seura julkaisi kaikki lehdet 19. kesäkuuta 2014 internetissä. Lehdet ovat vapaasti luettavissa ja tallennettavissa.
Lehti ilmestyi ensi kertaa vuonna 1957 nelinumeroisena, jonka jälkeen vuodesta 1958 vuoteen 1959 kymmennumeroisena ja vuodesta 1960 vuoteen 1986 12 kertaa vuodessa, lukuun ottamatta vuotta 1967, jolloin graafisen alan lakon vuoksi ilmestyi kaksoisnumero 3–4/1967. 
Lehden artikkeleita on julkaistu myös Eero Eräsaaren toimittamissa teoksissa "Muistojen kirja" (Sanomaprint, 1987), "Kohtalon vuodet" (Sanomaprint, 1988), "Isänmaa pelastui" (Sanomaprint, 1990) sekä kokoomateoksessa "Isänmaa pelastui, Kohtalon vuodet, Muistojen kirja" (Helsinki Media, 1994). 
Ilta-Sanomat järjesti WSOY:n kanssa vuonna 2011 jatkosotaa ja Lapin sotaa koskevan kirjoituskilpailun "Kansa taisteli" -lehden nimissä ja hengessä. Yli 150:n kilpailuun saadun aineiston joukosta palkittiin parhaana Viljo Sahsténin kirjoitus "Valkeasaaren tulihelvetti", joka mukaan lukien Tuomas Hopun toimittamassa teoksessa julkaistiin yhteensä 48 kirjoitusta ja useita alkuperäisiä sota-ajan valokuvia.
Lehden merkitys oli ennen kaikkea siinä, että sen kirjoitusten avulla saattoivat sodan kokeneet suomalaiset käsitellä tunteitaan. Julkisuudessa tapahtumia ei tuolloin vielä muualla käsitelty eikä veteraaneja arvostettu. Lehdestä tuli myyntimenestys.
Mutasara

Mutasara ("Carex limosa") on sarakasvien heimoon kuuluva tuulipölytteinen siemenkasvi. Mutasaran kukinta-aika on kesä-heinäkuussa ja sen levinneisyysaluetta on koko Pohjois- ja Keski-Eurooppa, mukaan lukien Suomi. Sitä tavataan paikoin samoilla leveysasteilla myös Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Mutasara on yleinen erityisesti lettojen ja nevojen rimpipinnoilla. Karheavartinen kasvi kasvaa enimmillään 40 cm:n pituiseksi. Kukka on väriltään vihreä. Mutasaraan ilmestyy myös pieni hedelmä, jota ympäröi pullakko.
LM.C

LM.C (Lovely Moco-Chang.com) on Mayan (laulu) ja Aijin (kitara) vuonna 2003 perustama japanilainen yhtye. LM.C:n sessiojäseninä toimivat Hiko (bassokitara), DEATH-O (rummut), Jaykay (koskettimet), DENKI-MAN （Vj） 
Ennen LM.C:tä Maya toimi Miyavin sessiokitaristina, kun taas Aiji puolestaan soitti Pierrotissa. 
Yhtyeen musiikkia ei voi lokeroida yhteen tyylilajiin, sillä kappaleet vaihtelevat rapin, rockin ja konemusiikin välillä tai ovat näiden sekoituksia. 
Yhtye on myös esiintynyt Suomessa 8. helmikuuta 2009 Helsingin Glorialla.
Yhtyeen toinen esiintyminen Suomessa tapahtui 5. huhtikuuta 2010 Helsingin Tavastia klubilla, ja kolmas 13. toukokuuta 2012 Helsingin Tavastia klub 
Historia.
Maya perusti LM.C:n muutaman muun henkilön kanssa vuonna 2003, mutta ensimmäiset vuodet jäivät hämärän peittoon. Kuten nytkin, Maya käytti keikoillaan sessiomuusikoita ja tällä tapaa vielä PIERROT:issa soittanut Aiji liittyi Mayan porukkaan esiintymisen ajaksi. 
Kun PIERROT ilmoitti lopettavansa vuonna 2006, Aiji liittyi Mayan bändiin kokopäiväiseksi jäseneksi.
Kaksikko allekirjoitti levytyssopimuksen Pony Canyonin kanssa ja kaksi ensimmäistä singleä, Trailers (gold) ja Trailers (silver)tulivat markkinoille 10.2006. Loppu vuodesta bändi osallistui moniin tapahtumiin. Vuoden 2007 alussa ilmestyi uusi single OH MY JULIET. Singlen jälkeen julkaistiin poikien ensimmäinen albumi GLITTER LOUD BOX, joka ilmestyi markkinoille maaliskuun alkupuolella. 
Ensimmäisen albumin seurauksena oli suuri määrä uusia singlejulkaisuja. 2008 bändi esitti ensimmäiset keikkansa Japanin ulkopuolella Koreassa ja Taiwanissa.
Passau

Passau on kaupunki Saksan Baijerin osavaltion itäosassa Itävallan rajan tuntumassa. Passaussa kolme jokea yhdistyy, Tonava, Inn ja Ilz. Kaupungin lempinimi onkin "Dreiflüssestadt" ().
Passaussa on arviolta 50 566 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 69,57 neliökilometriä. Vuonna 1978 perustetussa Passaun yliopistossa () opiskelee noin 9 000 opiskelijaa.
Passaun nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Pyhän Tapanin tuomiokirkko ().
Passauta ympäröi Passaun piirikunta, mutta se ei itse kuulu siihen, vaan on piiritön kaupunki.
İzmirin maakunta

İzmirin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee läntisessä Turkissa läntisellä Anatolian niemimaalla 
Aigeianmeren rannalla. İzmirin pinta-ala on 11 891 neliökilometriä ja asukasluku 4 168 415 (31.12.2015 arvio).
İzmirin maakuntaa rajoittavat Balıkesir pohjoisessa, Manisa idässä ja Aydın etelässä.
İzmirin liikennekoodi on 35. İzmirin pääkaupunki on Izmir.
Piirikunnat.
Maakunta on jaettu 30 piirikuntaan. 
Historiaa.
İzmirin väestö oli 1900-luvun alkuun saakka osittain kreikkalaista. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Turkki oli sekavassa tilassa, kun turkkilaiset kapinoivat Osmanivaltakuntaa vastaan. Versaillesissa vuodesta 1918 käydyissä rauhanneuvotteluissa kreikkalaisilla oli suuria aluevaatimuksia, varsinkin niistä Turkin alueista, joiden väestö oli kreikkalaista. Se saikin Sèvresin rauhassa itselleen muun muassa İzmirin maakunnan..
Kreikassa riemuittiin, että on syntynyt ”uusi Kreikka kahdelle mantereelle ja viiden meren rannoille”. Alueensa laajentamiseksi Kreikka aloitti hyökkäyksen Turkkia vastaan İzmirissa. Tilanne muuttui kuitenkin nopeasti Turkin itsenäisyyssodan sytyttyä toukokuussa 1919, sillä Turkki menestyi taisteluissa Kreikkaa paremmin. Kolme vuotta myöhemmin Kreikka evakuoi armeijansa İzmirista, ja Turkki aloitti syyskuussa 1922 kaupungin ryöstämisen ja kristityn väestön surmaamisen, joka vaati 30 000 ihmisen hengen. Lausannen rauhansopimus 1923 palautti Turkille ne alueet, jotka edellisessä rauhassa olivat joutuneet Kreikalle. Näillä seuduilla vanhastaan asunut kreikkalaisväestö joutui suurimmaksi osaksi Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa: Kreikasta Turkkiin siirtyi 400 000 muslimia ja Vähästä-Aasiasta Kreikkaan lähes 1,1 miljoonaa kristittyä.
Bertha Fry

Bertha Fry (1. joulukuuta 1893 – 14. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen nainen, jonka uskottiin olleen kuollessaan maailman kolmanneksi vanhin elossa oleva henkilö. Hän oli kotoisin Indianan osavaltiosta.
Fryn kuollessa tunnettiin vain kaksi muuta elossa ollutta vuonna 1893 syntynyttä henkilöä: häntä vanhempia olivat Edna Parker ja Maria de Jesus. Hän nousi kolmanneksi vanhimmaksi Yone Minagawan kuoltua 13. elokuuta 2007. 
Fry syntyi maatilalla Vevayssä, ja hänen suvussaan oli esiintynyt aiemminkin pitkäikäisyyttä. Hänen ensimmäinen aviomiehensä kuoli jo 1930-luvulla. Fry meni uusiin naimisiin toisen maailmansodan aikana. 
Bertha Fry vietti 113-vuotispäiväänsä joulukuussa 2006. Hänen ja Edna Parkerin välille järjestettiin tapaaminen huhtikuussa 2007. Fry kuoli keuhkokuumeeseen vain kaksi viikkoa aiemmin kuin olisi täyttänyt 114 vuotta.
Zinho

Crizam César de Oliveira Filho, pelaajanimeltään Zinho (s. 17. kesäkuuta 1967 Nova Iguaçu, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Zinho aloitti uransa vuonna 1986 Clube de Regatas do Flamengossa. Hän pelasi suurimman osan urastaan Brasiliassa eri seuroissa. Vuosina 1995–1997 Zinho pelasi Japanissa Yokohama Flügelsissa ja vuosina 2006–2008 Miami FC:ssä.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Zinho pelasi 57 maaottelua vuosina 1989–1998 ja teki niissä seitsemän maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994 Yhdysvaltain MM-kisoissa, joissa hän pelasi Brasilian kaikissa seitsemässä ottelussa ja oli ainoa kotimaan liigassa pelaava avauskokoonpanon mies.
Bloomsbury Publishing

Bloomsbury Publishing on Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva kirjankustantamo. "Harry Potter" -kirjat ovat tunnetuimpia sen kustantamista kirjoista.
Kustantamon perusti vuonna 1986 aikaisemmin alalla työskennellyt Nigel Newton. Yhtiö kirjautui Englannin yritysrekisteriin vuonna 1995, jolloin sen arvo oli 5,5 miljoonaa puntaa. Kustantamo laajeni myös Amerikkaan ja muualle maailmaan. Vuonna 1999 Bloomsburyn tulot nousivat räjähdysmäisesti ensimmäisten "Harry Potter" -kirjojen myötä. Sittemmin yritys on hankkinut muita kustantamoja omistukseensa.
Lisa Otto

Lisa Otto (14. marraskuuta 1919 Dresden – 18. syyskuuta 2013 Berliini) oli saksalainen oopperasopraano.
Otto tunnettiin mm. rooleistaan Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa. Muuhun ohjelmistoon kuului esimerkiksi Carl Maria von Weberin, Ludwig van Beethovenin ja Richard Straussin tuotantoa.
Ura.
Otto opiskeli kotikaupunkinsa musiikkikorkeakoulussa ja debytoi Beuthenissa eli nykyisessä Bytomissa, Puolassa, vuonna 1941. 
Otto esiintyi vuosina 1945–1946 Nürnbergissä, 1946–1951 Dresdenissä ja vuodesta 1952 Berliinissä. Hän lauloi myös Salzburgissa vuodesta 1935 lähtien ja teki vierailuja Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa ja Japanissa.
Josef Albers

Josef Albers (19. maaliskuuta 1888 Bottrop, Saksan keisarikunta – 25. maaliskuuta 1976 New Haven, Connecticut) oli saksalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, opettaja ja taideteoreetikko.
Elämäkerta.
Albers syntyi Bottropissa, Saksan keisarikunnassa, ja opiskeli opettajaksi vuosina 1905–1908, jonka jälkeen hän oli opettajana Nordrhein-Westfalenissa vuoteen 1913 asti. Albers opiskeli sen jälkeen taidetta Berliinissä, Essenissä ja Münchenissä. Vuonna 1920 hän pääsi arvostettuun Bauhausin taidekouluun Weimarissa. Bauhaus suljettiin natsien painostuksesta vuonna 1933, ja Albers muutti Yhdysvaltoihin. Hän loi itselleen työuran muun muassa Yalen yliopistossa. Hänen vaimonsa oli taiteilija Anni Albers.
Albersin tuotantoon kuuluu vuonna 1949 aloitettu "Kunnianosoitus neliölle" -teossarja. Hän julkaisi vuonna 1963 värioppia käsittelevän teoksen "Interaction of Color", joka on suomennettu nimellä "Värien vuorovaikutus".
Josef Albers kuoli 88-vuotiaana New Havenissa, Connecticutissa.
Tepe Gawra

Tepe Gawra on muinainen, jo raunioitunut asutuskeskus Pohjois-Irakissa. paikka on asuttu ehkä noin 1500-1500 eaa. Sieltä on löydetty myöhäiskivikautista, kuparikautista ja vanhan ajan asutusta. Paikka tunnetaan varhaisesta temppelistään. 
Sijainti.
Tepe Gawra sijaitsee Pohjois-Irakissa Mosulista koilliseen. Lähellä sijaitsevat Ninive ja Khorsabad.
Paikka on Tigris-joen ja Zagros-vuoriston välissä viljellyllä tasangolla.
- Rauniokummun läpimitta on 120 m, korkeus 22 m. Lähellä sijaitsee Tell Arpatsijahin muineinen viljelykylä. Alueella tehtiin arkeologisia tutkimuksia 1930-luvulla.
Historia.
Tepe Gawrasta on kaivettu 21 kerrostumaa. Varhaisimmat näistä ovat Halaf-kaudelta. Myähemmät ovat Ubaid- ja Uruk-kausilta ja näistä eteenpäin. Joidenkin mukaan Halaf vaihtui täällä äkkiä Ubaid-kauteen, eikä asteittain niin kuin joissain muissa paikoissa.
Toisaalta siirtymä Halfista Ubaidiin oli täälläkin ehkä asteittainen. Halafin keramiikka katosi jo kerrostumassa XX, mutta saattoi sinnitellä kerrostumaan XVII. Ubaid-keramiikka oli täällä jo kerrostumassa XIX. 
Ubaidin kulttuurille tyypilliset kolmiosaiset talot ja kiviset nuijanpäät ilmestyivät kerrostumaan XVIII.
Kerrostumassa XVII oli viimeisen kerran Halafille tyypillisiä tholoksia ja maalattuja naiskuvia. Kerrostumassa XV esiintyy viimeksi Halafin tyylisiä sinettejä.
Kerrostumasta XIII alkaen on kivisiä syvennysseinäisiä temppeleitä
Kiinnostavimpina pidetään Uruk-kauden aikaisia kerrostumia suunnilleen ajalta 4200–3000 eaa.Paikan mukaan on nimetty Tepe Gawra-kausi 3500–2900 eaa, joka vastaa Etelä-Mesopotaman varhaista kaupungistumisvaihetta.
Tapio Vilpponen

Tapio Vilpponen (31. toukokuuta 1913 Rauma – 31. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen käsikirjoittaja, lavastaja, puvustaja, taidemaalari, graafikko, sisustussuunnittelija, kuvanveistäjä, copywriter, toimittaja, pilapiirtäjä ja pakinoitsija. Hän myös näytteli muutamassa elokuvassa. Vilpponen käytti salanimiä Roy ja Juan Batiste Montauban. Vilpponen kirjoitti useita kioskilukemistoja ("El Zorron seikkailut", "Tilly", "Pekka Lipponen junior") sekä nelisensataa jatkojännäriä.
Vilpponen valmistui sisustusarkkitehdiksi ja jatko-opiskeli alaa muuan muassa Lontoossa ja São Paulossa. Hän toimi Suomi-Filmi Oy:n PR-miehenä sekä mainos- ja taideosaston päällikkönä 1939–1958, sitten Mainos-TV:n päälavastajana ja taideosaston päällikkönä. Vilpponen teki lavastuksia ja käsikirjoituksia kymmeniin kotimaisiin elokuviin ja noin 150 tv-näytelmään.
Vuonna 1944 helsinkiläiset elokuvatoimittajat päättivät perustaa Vilpposen aloitteesta Elokuvajournalistit-yhdistyksen. Sen erääksi päätarkoitukseksi tuli alusta alkaen tunnustuspalkintojen jakaminen kotimaisten elokuvien parhaille vuosittaisille saavutuksille. Ensimmäiset Jussi-patsaat jaettiin Helsingin ravintola Adlonissa 16. marraskuuta 1944. Vilpponen itse kertoi idean syntyyn vaikuttaneen useamman henkilön. Hän oli itse ensimmäisiä Jussi-palkittuja vuonna 1944, kun hänet palkittiin parhaasta lavastuksesta elokuvasta "Herra ja ylhäisyys". Seuraavana vuonna Vilpponen voitti jälleen parhaan lavastuksen palkinnon, tällä kertaa elokuvasta "Linnaisten vihreä kamari". Vilpponen voitti Jussin myös 1951 sekä vuosikymmeniä myöhemmin 1989 betoni-Jussin elämäntyöstään suomalaisten elokuvien parissa.
Ensimmäisen käsikirjoituksensa Vilpponen teki elokuvaan "En ole kreivitär". Myöhemmin vuosina 1954–1960 hän teki kuusi käsikirjoitusta Veikko Itkoselle. Elokuvalavastuksia hän teki uransa aikana yli 60 ja toimi Suomi-Filmin Uutisaitan päätoimittajana 1943–1953.
Roy

Roy on alkujaan englantilainen ja skotlantilainen miehen etunimi. Nimi johtuu todennäköisesti kelttiläisestä sanasta "ruadh", joka merkitsee punaista ja erityisesti punatukkaista, mutta se on usein yhdistetty myös ranskan kuningasta tarkoittavaan sanaan "roi". Roy esiintyy myös sukunimenä.
Suomessa nimi Roy on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 273 pojalle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Royn nimipäivä on 7. syyskuuta.
Suomalainen kirkko (Tukholma)

Suomalainen kirkko () on kirkkorakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Tukholman vanhassakaupungissa, Södermalmin kaupunginosa-alueella ja kuuluu Tukholman suomalaiselle seurakunnalle.
Historia.
1500-luvulla Tukholmassa asuvat suomalaiset saivat käyttöönsä dominikaaniluostarin kirkon. Siellä pidettiin ensimmäinen suomenkielinen jumalanpalvelus vuonna 1533.
Kuninkaan käskystä kirkko purettiin 1547, kun kirkon tiilille oli kuninkaan mielestä parempaa käyttöä muualla. Suomalaiset saivat käyttöön yhden kappelin Kyläkirkossa, joka on nykyinen Suurkirkko. Tila kävi ahtaaksi ja Juhana III antoi suomalaisille P. Gertrudin kiltatalon 1576. Rakennusta käyttivät kirkkonaan myös saksalaiset, ja vuonna 1607 suomalaisten oli siirryttävä fransiskaaniluostarin kirkkoon, nykyiseen Riddarholmenin kirkkoon. Sielläkin kirkko oli yhteinen toisen seurakunnan kanssa. Sen jälkeen oli kirkkona Katariinan kirkko, joka paloi, Blasieholmenilla sijainneesta "Tollstadiuksen kirkosta", Holmin varuskuntakirkosta tuli sitten seurakunnan kirkko, ja lopulta seurakunnan ostama entinen Pieni Pallohuone vihittiin Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkoksi.
Nykyisen Suomalaisen kirkon seurakunta osti vuosina 1648–1653 rakennetun rakennuksen vuonna 1725, ja se vihittiin käyttöön saman vuoden joulukuun 19. päivänä. Ostolle antoi suostumuksensa Ruotsin silloinen kuningas Fredrik I. Kirkko onkin viralliselta nimeltään Fredrikin kirkko (). Rakennuksesta tehtiin kirkko hoviarkkitehti Göran Adelcrantzin johdolla. Sitä ennen rakennus oli toiminut urheilutilana.
Kirkkoon saatiin lahjoituksia ja seurakunnan suojelijaksi, patronukseksi, tuli kansliapresidentti Arvid Horn. Kirkkoneuvoston vaatimuksesta seurakunnasta tuli vuonna 1730-luvun lopulla kaksikielinen.
Kirkon alttaritaulu kuvaa Jeesuksen ylösnousemusta. Se on jäljitelmä ranskalaisen Jean Andraen teoksesta. Urut ovat puolestaan Olof Schwanin vuonna 1790 rakentamat, ja ne restauroitiin viimeksi vuosina 1990–1991. Urut ovat ainoat Schwan-urut Tukholmassa, jotka ovat alkuperäisellä paikallaan. Kirkon kuorissa on 1995 valmistuneet kuoriurut, jotka ovat suomalaisen Urkurakentamo Martti Porthanin valmistamat. Kirkon kattokruunuista kaksi on peräisin Inkerin Nevanlinnan saksalaisesta kirkosta, ja ne lahjoitti kirkolle Luhrin suku vuonna 1734.
Ben Bova

Benjamin William "Ben" Bova (8. marraskuuta 1932 – 29. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen scifi-kirjailija. 
Bova syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Hän meni vuonna 1953 naimisiin Rosa Cucinottan kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon vuonna 1974. Hänestä tuli luonnontieteiden kandidaatti Templen yliopistosta 1954. 
Ben Bova toimi vuosina 1972–1978 "Analog Science Fiction and Factin" päätoimittajana. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu muun muassa "Grand Tour" -sarja.
H. J. Blackham

Harold John Blackham (31. maaliskuuta 1903 Birmingham, Englanti – 23. tammikuuta 2009) oli brittiläinen humanisti ja kirjailija. Hän on kirjoittanut filosofisista ja historiallisista aiheista. 
Blackham oli perustamassa International Humanist and Ethical Unionia vuonna 1952. Hän toimi järjestön pääsihteerinä vuosina 1952–1966. Hänestä tuli myös British Humanist Associationin ensimmäinen toimeenpaneva johtaja vuonna 1963. 
Blackhamin kirjoja ovat muun muassa "Living as a Humanist" (1950), "Six Existentialist Thinkers" (1952) ja "The Humanist Tradition" (1953). Barbara Smoker kokosi hänen keskeisimmistä kirjoituksistaan vuonna 1988 teoksen "Blackham’s Best".
Hedonismin paradoksi

Hedonismin paradoksi on hedonismiin liittyvä paradoksi, jonka mukaan ne, jotka pyrkivät nautintoon, saavat sitä vähemmän. Nautintoa ei siis voi saavuttaa pyrkimällä siihen suoraan: esimerkiksi huonotuulinen ihminen ei voi synnyttää nautintoa vain päättämällä nauttia pian alkavista juhlista. Nautinto ja onnellisuus ovat ilmiöitä, jotka eivät noudata mitään tiettyä kaavaa, vaan suurin nautinto saattaa syntyä tilanteista, joita ei ole yritetty luoda. Sellaisia tapahtumia ovat esimerkiksi ystävän sattumalta näkeminen tai yllätyskutsu juhliin.
Javier Villa

Javier Villa Garcia (s. 5. lokakuuta 1987 Colunga, Espanja) on espanjalainen autourheilija, joka ajoi GP2-sarjassa kausina 2005–2009 Racing Engineering ja Super Nova Racing-talleissa.
Ura.
Villa aloitti uransa Kartingissa 1998 ja lopetti 2002. Vuonna 2004 hän siirtyi Espanjan F3-sarjaan, jossa hän sijoittui debyyttikaudellaan loppupisteissä yhdeksänneksi ja vuonna 2005 hän sijoittui sarjan loppupisteissä neljänneksi.
Vuonna 2006 Villa aloitti uransa GP2-sarjassa. Hänet palkattiin Racing Engineering-talliin britti Adam Carrollin tallikaveriksi. Carroll keräsi kauden aikana 32 pistettä, kun taas Villa ei kerännyt kauden aikana yhtään pistettä.
Kaudella 2007 Villa voitti yhteensä 3 kilpailua, Ranskassa, Saksassa ja Unkarissa. Hän sijoittui sarjan loppupisteissä kuudenneksi 42 pisteellä. Kaudella 2008 Villa jatkoi uraansa GP2-sarjassa. Tulokset jäivät kuitenkin huomattavasti vaisuimmaksi kuin edellisellä kaudella. Hän keräsi vain 8 pistettä ollen loppupisteissä 17.s. Villa jatkoi uraansa GP2-sarjassa myös kaudella 2009 Super Nova Racing tallissa. Hän aloitti näin neljännen kautensa sarjassa. Hän saavutti kaudella 3 palkintosijaa ja 27 MM-pistettä. Villa kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kausina 2008–2009 ja 2009–2010 saavuttaen kolme kolmostilaa ja 31 pistettä. Villa kilpaili 82 GP2-kilpailussa mikä oli ennätys kunnes Luca Filippi ohitti hänet kaudella 2010.
Villan oli tarkoitus kilpailla Campos Grand Prix -tallin kuljettajana Formula 1 -kaudella 2010, mutta tallin muututtua Hispaniaksi hänet siirrettiin sivuun. Vuonna 2010 Villa kilpaili Spanish Mini Challenge-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Villa kilpaili World Touring Car Championship-sarjassa Proteam Racing-tallissa sijoittuen sarjan 12:nneksi. Villan oli tarkoitus jatkaa sarjassa kaudella 2012, mutta hän jäi ilman ajopaikkaa sponsoriongelmien takia.
Helunan häämatka

Helunan häämatka on Sakari Jurkan ohjaama suomalainen mustavalkoinen komediaelokuva vuodelta 1955. Sen on käsikirjoittanut nimimerkki Roy eli Tapio Vilpponen.
Juoni.
Heluna-lehmä ja hänen emäntänsä nousevat sisävesilaivaan, joka matkaa järvellä laiturilta toiselle. Laivaan nousee eräältä laiturilta teatteriseurue, mistä aluksen päällikön tytär (Sirkka-Liisa Wilén) on innoissaan, sillä hän haaveilee teatteriurasta. Hänen isänsä (Reino Valkama) ei hyväksy moisia suunnitelmia. Tytär onnistuu kuitenkin pääsemään esiintyjäksi seurueeseen, mutta isä lukitsee hänet ennen esitystä hyttiin. Tytär keplottelee itsensä kuitenkin vapaaksi ja ehtii esittämään osansa. Juoneen on nivottu myös poliisi Vihulaisen (Heimo Lepistö) kuljettama rosvo-Aapeli (Armas Jokio). 
Tuotanto.
Veikko Itkosen tarjotessa ohjaustyötä Orvo Saarikivelle tämä kieltäytyi käsikirjoituksen luettuaan. Elokuva oli lajityypiltään puskafarssi voimakkaasti karrikoituine hahmoineen. 
Työnimenä oli mainittu "S/S Susanna". Nimi vaihdettiin mielenkiintoisempaan vaikka astutettavaksi kuljetettava Heluna-lehmä onkin sivuosassa. Aluksena käytettiin vanhaa Merenkulkuhallituksen yhteysalusta. Ulkokuvat otettiin Laajasalossa ja Saimaalla, ja studio oli rakennettu Haagan työväentalolle.
Elokuvan ensi-ilta oli 16. syyskuuta 1955 Kalevassa ja Rexissä Helsingissä. 
Vastaanotto.
Kriitikoiden arvio elokuvasta oli murskaava. ”...filmi on juuri sellainen, kuin nimi lupaa, yhtä viheliäisen törkeä.” Muidenkaan arvostelijoiden oli vaikeaa nähdä tuotoksessa mitään hyvää.
Julkaisut.
"Helunan häämatka" sai televisioensi-iltansa syyskuussa 1982. Elokuva keräsi ruutujen ääreen noin 1,1 miljoonaa katsojaa, eli lähes neljäsosa suomalaisista katsoi ”räiskyvän kesäiseksi hullutteluksi” luonnehdittua farssia. VLMedia Oy julkaisi "Helunan häämatkan" DVD:nä vuonna 2018. DVD:n takakannessa julkaisua mainostetaan virkkeellä ”Kotimainen puskafarssi vuodelta 1955!”.
Ilmailuinsinöörien kerho

Ilmailuinsinöörien kerho on Suomen lentotekniikan insinöörikunnan rekisteröity yhdistys. Se toimii Tekniikan akateemiset TEK -liiton alaisuudessa.
IIK perustettiin 2. joulukuuta 1933. Perustamispaikkana oli ravintola Frisco Helsingissä. IIK kuuluu Suomen Tekniseen Seuraan, alun perin emojärjestö oli Suomalaisten Teknikkojen Seura. Perustaja oli silloinen lentotekniikan DI, myöhempi professori, Arvo Ylinen. Seuran toiminta oli 1930-luvun ilmailun noususuhdanteessa - siviili-ilmailu siirtyi vesikoneista maakentille ja Suomen Ilmavoimat alkoi suuren varusteluohjelman - vilkasta. Kerho pani alulle Viri-lentokoneen suunnittelun ja rahoitti sen valmistuksen; tosin tämäkin oli Arvo Ylisen suunnittelema kone. Jäseniä oli ensimmäisen toimintavuoden lopussa 30. Viri lensi vuonna 1936 ja Viri II-suunnitelma oli vireillä vuonna 1938. Sota, sotakorvaukset, jälleenrakennus ja muun kuin ilmailuteollisuuden huima nousu veivät parhaan terän kerhon toiminnasta vaikka jäsen määrä kasvoi yli sadan viidenkymmenen. 
Seura on jakanut Insinöörikiulu-palkintoa ansioituneille ilmailuinsinööreille.
Seuran puheenjohtajia ovat olleet:
Corpus Christi

Corpus Christi (), yleiskielessä Corpus) on 305 215 asukkaan rannikkokaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on osavaltion kahdeksanneksi suurin. Kaupungin lähellä sijaitsee Corpus Christin kansainvälinen lentoasema.
Vastaava hoitaja (vartioimisliike)

Turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan vastaavalla hoitajalla tarkoitetaan yksityisistä turvallisuuspalveluista annetun lain (LYTP) 2§(19) mukaan turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan palveluksessa olevaa henkilöä, joka vastaa siitä, että luvan haltijan toimintaa tai liikettä hoidetaan laissa olevien säännösten mukaisesti.
Vastaavaksi hoitajaksi hyväksymisen myöntää poliisihallitus. Poliisihallitus voi hyväksyä vastaavaksi hoitajaksi sellaisen henkilön joka on täyttänyt 18 vuotta, on hyväksytysti suorittanut sisäministeriön asetuksella säädetyt vaatimukset täyttävän, ammatillisesta koulutuksesta annetun lain mukaisen turvallisuusvalvojan tai sitä vastaavan erikoisammattitutkinnon sekä tunnetaan rehelliseksi ja luotettavaksi ja on henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan sopiva vastaavaksi hoitajaksi.
Jos turvallisuusalan elinkeinoluvan haltija tai luvan hakija harjoittaa ainoastaan hyväksymistä edellyttäviä turvasuojaustehtäviä käsittävää turvasuojaustoimintaa ja haltijan tai hakijan palveluksessa työskentelee vakituisesti vähemmän kuin viisi henkilöä, vastaavaksi hoitajaksi voidaan hyväksyä myös edellä kohdissa 1 ja 3 säädetyt vaatimukset täyttävä henkilö, joka on ennen vastaavaksi hoitajaksi hyväksymisen hakemista harjoittanut turvasuojaustoimintaa vähintään kolmen vuoden ajan. Vastaavaksi hoitajaksi hyväksyminen on voimassa toistaiseksi, kuitenkin enintään niin kauan kuin vastaava hoitaja toimii tehtävässään.
Vuoden 2017 alussa voimaan astuneen lain yksityisistä turvallisuuspalveluista mukaan käytännössä vain turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinnon suorittanut henkilö voi toimia turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan vastaavana hoitajana. Tämä vahvistaa yksityiselle turvallisuusalalle räätälöidyn turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinnon asemaa alan esimiestutkintona.
CFESat

Cibola Flight Experiment Satellite (CFESat) on Los Alamosin kansallisen laboratorion ja englantilaisen Surrey Satellite Technology -yrityksen kehittämä mikrosatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 9. maaliskuuta 2007 Atlas V -kantoraketin sivuhyötykuormana.
Sen ydin on uudelleen konfiguroitava tietokone. Kyseisen satelliitti seuraa radioliikennettä VHF ja UHF-taajuuksilla. Se mittaa ionosfääriä ja salamoiden signaalia. Prosessointi tehdään satelliitissa useiden FPGA-piirien avulla. Testattavien piirien pitäisi vähentää merkittävästi piirien säteilyherkkyyttä. 
Satelliitti on osa Yhdysvaltain puolustusministeriön Space Test Program -ohjelmaa, johon kuuluu seitsemän satelliittia.
Anna Pjatyh

Anna Viktorovna Pjatyh (, s. 4. huhtikuuta 1981 Moskova) on venäläinen yleisurheilija, joka kilpailee pääasiassa kolmiloikassa.
Pjatyh voitti pronssia nuorten EM-kisoissa Riiassa 1999 tuloksella 13,36 m ja hopeaa nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä 2000 tuloksella 14,18 m. 2002 hän loikki Münchenin EM-kisoissa kahdeksanneksi ja voitti samana vuonna Euroopan cupin. Seuraavana vuonna hän sijoittui neljänneksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, jonka jälkeen voitti Euroopan cupin tuloksella 14,79 m, oli neljäs Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa ja neljäs . Vuonna 2004 Pjatyh voitti maansa mestaruuden sekä Euroopan cupin tuloksella 14,85 m. Ateenan olympialaisissa hän oli kahdeksas ja kauden lopussa kuudes.
Pjatyh voitti jälleen Euroopan cupin vuonna 2005. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-pronssia Helsingin MM-kisoissa ja sijoittui kauden lopussa viidenneksi. 2006 hän voitti hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 14,93 m. Göteborgin EM-kisoissa hän oli kolmas loikittuaan 15,02 m. Kauden lopussa hän oli neljäs. Hän voitti 2006 Venäjän mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla.
Pjatyh voitti vuonna 2007 Venäjän mestaruuden ja sijoittui Osakan MM-kilpailuissa alun perin neljänneksi tuloksella 14,88 m. Pjatyhin edelle sijoittunut Hrisopigi Devetzi hylättiin dopingin takia vuonna 2016 ja Pjatyh nousi pronssimitalistiksi. Pjatyh itse kuitenkin hylättiin vuonna 2017. Hänen Osakan MM-kisoissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja siinä oli merkkejä dopingin käytöstä.
Vuonna 2008 Pjatyh voitti Venäjän hallimestaruuden, mutta karsiutui Valencian MM-hallikilpailuissa. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 14,73 m ja voitti myöhemmin syksyllä loikittuaan 14,78. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 14,58 m. Saman vuoden hän oli kuudes.
Pjatyh sai pronssia Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 tuloksella 14,64. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui seitsemänneksi.
Pjatyh sai vuonna 2017 neljän vuoden kilpailukiellon dopingrikkomuksistaan Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja vuoden 2013 aikana osana Venäjän järjestäytynyttä dopingohjelmaa. Kilpailukielto tuli ajalle 15.12.2016–14.12.2020 ja Osakan MM-kilpailusuorituksensa lisäksi hänen tuloksensa 6.7.2013 lähtien hylättiin.
Steffensenin epäyhtälö

Steffensenin epäyhtälö on analyysiin liittyvä epäyhtälö. Lauseen todisti J. F. Steffensen vuonna 1918.
Olkoot formula_1 ja formula_2 välillä formula_3 integroituvia funktioita, formula_1 vähenevä ja kaikilla formula_5. Tällöin 
formula_6
missä formula_7.
Raí

Raí koko nimeltään Raí Souza Vieira de Oliveira (s. 15. toukokuuta 1965 Ribeirão Preto, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Raí valittiin Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 1992.
Raí edusti suurimman osan urastaan São Paulo Futebol Clubea ja häntä pidetään seuran historian parhaimpana pelaajana. Raí pelasi São Paulo FC:ssä kymmenen vuotta toimien joukkueen kapteenina ja teki seuralle 128 maalia. Vuosina 1993-98 Raí pelasi Ranskan liigassa Paris Saint-Germain FC:n joukkueessa voittaen Ranskan mestaruuden ja kolme Ranskan cupia. PSG:stä Raí palasi São Paulo FC:hen ja lopetti siellä uransa vuonna 2002.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Raí pelasi 51 maaottelua. Hän voitti maailmanmestaruuden Yhdysvaltain MM-kisoissa vuonna 1994. Raí oli turnauksessa maajoukkueen kapteeni, mutta joutui luovuttamaan kapteenin nauhan kesken turnauksen Dungalle.
Raín edesmennyt veli Sócrates oli myös jalkapalloilija.
Bruno Bettelheim

Bruno Bettelheim (28. elokuuta 1903 – 13. maaliskuuta 1990) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen itseoppinut psykiatrian professori ja kansainvälisesti menestynyt tietokirjailija. 
Bettelheim tunnetaan esimerkiksi autismin syntyä koskevasta teoriastaan sekä satujen psykoanalyyttisista tulkinnoista 
Koulutus.
Bettelheim opiskeli Wienin yliopistossa Saksan kieltä ja kulttuuria, taidehistoriaa sekä filosofiaa. Bettelheimin tohtorinväitöskirja, jonka aiheena oli luonnonkauneus ja moderni estetiikka, hyväksyttiin vuonna 1937.
Elämä.
Bettelheim hoiti 12 vuoden ajan isältään perimäänsä puutavarayritystä. 
Bettelheim joutui Dachaun ja Buchenwaldin keskitysleireille juutalaisen syntyperänsä vuoksi vuonna 1938, mutta onnistui vapautumaan yhdentoista kuukauden kuluttua vaikutusvaltaisten suhteidensa avulla. Tämän jälkeen hän pakeni Yhdysvaltoihin. 
Bettelheim halvaantui helmikuussa 1990 ja teki itsemurhan hoitokodissa saman vuoden maaliskuussa. Hän oli 86–vuotias.
Yliopisto-ura.
Bettelheim toimi vuosina 1944-1975 Chicagon yliopiston lastenpsykologian ja -psykiatrian professorina sekä yliopiston yhteydessä toimivan mielenterveyden ongelmista kärsivien lasten ja nuorten Sonia Shankman Orthogenic School -sisäoppilaitoksen johtajana. 
Bettelheimin kuoleman jälkeen paljastui, että hänen yliopistouransa perustui tekaistuun koulutukseen ja työhistoriaan. Bettelheim oli väittänyt muun muassa hankkineensa psykoanalyytikon pätevyyden itse Sigmund Freudin oppilaana. Bettelheimin elämää ryhdyttiin tutkimaan postuumisti sen jälkeen, kun useat sisäoppilaitoksen entiset oppilaat olivat syyttäneet häntä väkivaltaisuudesta ja alistamisesta. Bettelheimistä kirjan kirjoittaneen Richard Pollakin mukaan Orthogenic Schoolin ihmeellisen hyvät hoitotulokset johtuivat pitkälti siitä, että Bettelheimin diagnoosit olivat hyvin löyhiä. 
Teoriat.
Bettelheim uskoi autismin johtuvan siitä, että lapsen huoltaja tai hoitaja kohtelee häntä huomattavan tylysti, koska toivoo, ettei lasta olisi olemassa. Bettelheim esitteli teoriaansa useissa artikkeleissa ja julkaisi vuonna 1967 aiheesta kirjan "The Empty Fortress – Infantile Autism and the Birth of the Self". Bettelheimin teoria nimettiin myöhemmin "jääkaappiäititeoriaksi", ja psykiatrit kautta maailman alkoivat uskoa siihen. Identtisillä kaksosilla tehdyt tutkimukset todistivat myöhemmin Bettelheimin teorian vääräksi.