Afrikan kehityspankki

Afrikan kehityspankki (AfDB, ) on vuonna 1964 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien alainen kehityspankki, jonka tavoitteena on edistää Afrikan taloudellista ja sosiaalista kehitystä. 
Kehitystyössään pankki keskittyy viiteen strategiseen painopisteeseen: ruokaturvan varmistamiseen, energiansaannin parantamiseen, teollistumisen vauhdittamiseen, mantereen sisäisen yhteistyön ja integraation syventämiseen sekä afrikkalaisten elämänlaadun kohentamiseen. Pankin pääjohtajana on toiminut nigerialainen ekonomi, entinen Nigerian maatalousministeri Akinwumi Adesina 1. syyskuuta 2015 alkaen.
Kehityspankin synty ja kehitysvaiheet.
Afrikan kehityspankki perustettiin vuonna 1964 edistämään Afrikan yhtenäisyyttä ja taloudellista kehitystä vastaitsenäistyneiden valtioiden tukena. Sudanilainen Mamoun Beheiry toimi pankin ensimmäisenä presidenttinä. Ajatus pankista sai alkunsa 1950- ja 1960-lukujen panafrikkalaisissa kokouksissa, joissa korostui Afrikan valtioiden tahto luoda oma kehitysorganisaationsa. Monien vaiheiden ja neuvottelujen jälkeen perustamissopimus allekirjoitettiin 23 maan toimesta vuonna 1963, ja se astui voimaan seuraavana vuonna.
1960-1970-luku.
Afrikan kehityspankki aloitti toimintansa 26 jäsenmaan voimin, ja vuoteen 1966 mennessä sillä oli vain 10 työntekijää. Tuolloin pankki käynnisti ensimmäiset hankkeensa, jotka keskittyivät infrastruktuuriin, maatalouteen ja rahoitukseen, myöntäen lainoja yhteensä 2,3 miljoonan dollarin edestä. Lisäksi se tuki tiehankkeita ja kehityspankkien toimintaa eri maissa. 1960- ja 1970-luvuilla pankki laajensi toimintaansa keskittyen keskeisiin sektoreihin, kuten maatalouteen, vesihuoltoon, energiantuotantoon, koulutukseen ja terveydenhuoltoon. Vuonna 1972 perustettu Afrikan kehitysrahasto (ADF) tarjosi edullisia rahoitusmahdollisuuksia köyhemmille maille, erityisesti kuivuudesta kärsineille Sahelin alueen valtioille. Pankin kasvua tuki merkittävä pääoman korotus vuonna 1974 sekä Nigerian rahaston (NTF) perustaminen vuonna 1975.
Vuosien varrella Afrikan kehityspankin toiminta laajeni merkittävästi. Vuonna 1977 pankki avasi jäsenyyden ei-alueellisille maille, mikä vahvistui vuonna 1983, parantaen pankin taloudellista asemaa ja kansainvälistä luottokelpoisuutta. Pankki säilytti kuitenkin vahvasti afrikkalaisen identiteettinsä, keskittyen erityisesti köyhyyden vähentämiseen, yhteiskuntien vahvistamiseen ja alueellisen yhteistyön edistämiseen.
1980-luku.
1980-luku toi haasteita öljykriisien vuoksi, jotka heikensivät Afrikan maiden taloutta. Presidenttien, kuten Babacar Ndiayen, johdolla Afrikan kehityspankki monipuolisti toimintaansa 1990-luvulla keskittyen muun muassa mikrorahoitukseen ja ympäristöhankkeisiin. Vuoteen 1989 mennessä, jolloin pankki juhli 25-vuotistaivaltaan, pankilla oli 77 jäsenmaata ja lainoja myönnettiin 2,8 miljardin dollarin edestä. 1990-luku toi strategisia muutoksia Omar Kabbaj’n johdolla. Painopiste siirtyi maiden omiin kehitystavoitteisiin, hankkeiden laatuun sekä sektoreihin, kuten maatalouteen, yksityiseen sektoriin ja hyvään hallintoon.
2000-luku.
Vuonna 2003 Afrikan kehityspankki siirtyi väliaikaisesti Tunisiaan Norsunluurannikon poliittisen epävakauden vuoksi ja palasi Abidjaniin vuonna 2014. Donald Kaberukan johtajakaudella vuodesta 2005 pankki hajautti toimintojaan, vahvisti avunantajien yhteistyötä ja vastasi vuoden 2008 finanssikriisiin koordinoidulla strategialla. Vuoteen 2010 mennessä Afrikan väestö oli kasvanut miljardiin, ja pankin lainat olivat nousseet 11,8 miljardiin dollariin. Vuonna 2013 lanseerattu kymmenvuotisstrategia keskittyi osallistavaan ja vihreään kasvuun, jota tuki 7,3 miljardin dollarin ADF-rahoitus. Vuonna 2015 Akinwumi Adesina valittiin presidentiksi, ja hän ohjasi pankkia kohti uusia haasteita. Vuoteen 2014 mennessä pankki oli rahoittanut 4 185 hanketta ja myöntänyt lainoja 6,5 miljardin dollarin edestä.
Alueelliset jäsenvaltiot.
"Lähde"
Ei-alueelliset jäsenvaltiot.
"Lähde"