tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kerimäen terveysasema

Kerimäen terveysasema on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Kerimäen pitäjässä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna arkisin kello 8-15.30. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). 
Betonirinkoinen, tiiliverhoiltu, yksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna 1975.
Kiireellisen hoidon tarpeessa Kerimäeltä voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen Savonlinnassa (Keskussairaalantie 6, Savonlinna).
Enonkosken terveysasema

Enonkosken terveysasema on eteläsavolaisessa Enonkosken kunnassa sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjantaisin kello 8-14. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). Enonkosken terveysaseman palveluita ovat laboratorio, hammashoitola sekä lääkärin ja hoitajan vastaanotot.
Kiireellisen hoidon tarpeessa Enonkoskelta voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen Savonlinnassa (Keskussairaalantie 6, Savonlinna).
Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia

Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia (, lyh. USAFA) on kadettikoulu, joka kouluttaa upseereita ilma- ja avaruusvoimille. Se sijaitsee Air Force Academyssä Coloradon osavaltiossa. Akatemiassa vierailee noin miljoona turistia vuosittain.
Air Force Academyn kanslerina on syyskuusta 2020 lähtien toiminut kenraaliluutnantti Richard Clark. Hän on koulun ensimmäinen afroamerikkalainen kansleri.
Air Force Academy (Colorado)

Air Force Academy on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) El Pason piirikunnassa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 6 608. Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia sijaitsee CDP:ssä. 
Air Force Academy kuuluu Colorado Springsin suurkaupunkialueeseen.
Väestö.
Kunnan asukkaista 70 prosenttia on valkoisia, 9,95 prosenttia afroamerikkalaisia, 8,87 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 4,07 prosenttia aasialaisia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 20,9 vuotta.
Mzilikazi Khumalo

James Stephen Mzilikazi Khumalo (20. kesäkuuta 1932 Vryheid, KwaZulu-Natal – 22. kesäkuuta 2021) oli eteläafrikkalainen säveltäjä ja kielitieteilijä.
Khumalo syntyi Pelastusarmeijan maatilalla liikkeessä vaikuttaneelle pariskunnalle. Hän sai jo lapsena kosketuksen sekä länsimaiseen vokaalimusiikkiin että afrikkalaisiin musiikkiperinteisiin. Khumalo opiskeli kieliä ensin Etelä-Afrikan yliopistossa ja sai vuonna 1987 filosofian tohtorin arvon Witwatersrandin yliopistosta. Hän työskenteli Afrikan kielten professorina ja niiden laitoksen johtajana Witwatersrandin yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1998. Hän oli zulun kielen asiantuntija.
Khumalon ensimmäinen sävellys on "Ma Ngificwa Ukufa" (1958). Hän sävelsi myöhemmin runsaasti teoksia kuorolle. Khumalo sävelsi ensimmäisen eteläafrikkalaisen oratorion afrikkalaisella kielellä ("UShaka", 1982, uudistettu 1996) ja oli ensimmäinen musta eteläafrikkalainen täysimittaisen oopperan ("Princess Magogo", 2002) säveltäjä. Apartheidajan päätyttyä hän toimi puhemiehenä komiteassa, joka valitsi Etelä-Afrikalle uuden kansallislaulun: laajennetun version ”Nkosi Sikelel' iAfrikasta” sanoituksin kaikilla yhdellätoista kansalliskielellä. Khumalon vokaalisävellykset ovat yleensä olleet zulunkielisiin teksteihin laadittuja. Vuonna 1986 säveltäjä loi kuoroteoksen arkkipiispa Desmond Tutun virkaanastumisen kunniaksi. Sävellystyön ohella Khumalo johti monia kuoroja kansainvälisesti ja perustanut Richard Cockin kanssa kansallisen kuorofestivaalin.
Khumalo sai uransa aikana monia palkintoja ja tunnustuksia. Hän oli Etelä-Afrikan, Zulumaan, Fort Haren, Stellenboschin ja Witwatersrandin yliopistojen kunniatohtori. Bongani Ndodana-Breen sävelsi Khumalon kunniaksi pianokonserton "Mzilikazi Emhlabeni".
Port-Valais

Port-Valais on kunta Lounais-Sveitsissä Valais’n kantonin ranskankielisessä osassa. Siellä on runsaat 4 000 vakinaista asukasta.
Sijainti.
Port-Valais sijaitsee Genevenjärven kaakkoisrannalla toistakymmentä kilometriä Montheystä pohjoiseen ja kymmenkunta kilometriä Montreux’stä lounaaseen. Itäpuolella kunta rajoittuu Genevenjärveen laskevaan Rhôneen. 1600-luvulla rakennettu Stockalperin kanava kulkee Rhônen länsipuolella Port-Valais’n poikki. Länsipuolella kunnan alue ulottuu Chablais’n Alpeille runsaan 2 000 metrin korkeuteen. Port-Valais’n korkein vuori on Le Grammont, joka kunnan alueella nousee 2 151 metriin.
Nähtävyydet.
Port-Valais on matkailupaikkakunta, jonne rakennettiin 1970-luvulla venesatama ja leirintäalue, 1980-luvulla Swiss Vapeur Parc (pienoisjunapuisto) ja 1990-luvulla vesipuisto. Stockalperin kanavan varrelle on rakennettu asuintaloja "Venetsian tyyliin".
Liikenne.
Moottoritie A9 ohittaa Port-Valais’n itäpuolitse. 
Genevenjärvellä on reittilaivaliikennettä. Talvella on yhteys Chillonin linnan ja Montreux’n kautta Veveyhin, kesällä edelleen Cullyn, Lutryn ja Pullyn kautta Lausanneen.
SBB:n rautatie Montheystä Ranskan rajalle St. Gingolphiin kulkee Port-Valais’n poikki. Radalla on RegionAlpsin henkilöliikennettä tunneittain molempiin suuntiin, St. Gingolphiin ja St. Mauriceen.
Tagant

Tagant on hallintoalue eli wilaya Mauritanian keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Tidjikjan kaupunki. Alueen pinta-ala on 98 340 neliökilometriä. Asukkaita on 83 300 henkeä (vuonna 2018).
Tagant rajoittuu pohjoisessa Adrarin, idässä Hodh El Charghin, etelässä Hodh El Gharbin ja Assaban sekä lännessä Braknan alueisiin. Pinnanmuodostusta leimaavat vuoret ja kalliorinteet. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Alueeseen kuuluu kolme departementtia eli moughataata ja 10 kuntaa:
Kuivuudesta kärsivällä alueella harjoitetaan karjanhoitoa ja pienimuotoista maanviljelyä sekä kasvatetaan taatelipuita.
Enonkosken koulu

Enonkosken koulu on eteläsavolaisen Enonkosken kunnassa toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1-9). Se on Enonkosken ainoa peruskoulu ja vastaa myös lasten esiopetuksesta. 
Vuonna 2018 (2016) Enonkosken koulua kävi yhteensä 129 (107) peruskoulun oppilasta, jonka lisäksi yhtenäiskoulu järjesti esiopetusta. Syksyllä 2019 oppilasmääräksi kirjattiin 145.
Parisuu oja

Parisuu oja (myös Parisoo peakraav, Parisuu kraav ) on Virossa Põlvamaalla ja Valgamaalla virtaava 11 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivu-uoma.
Ojan kulku.
Parisuu oja alkaa Otepään ylängöltä Soodoman kylän keskeltä. Ojaa kutsutaan myös määreellä "peakraav" ja "kraav", joka viittaa kaivantoon. Oja onkin monissa kohdissa perattu suoraksi ojaksi, mutta sillä on luonnollisesti virtaavia osuuksia. Sellainen löytyy Peetrimõisan kylästä, missä ojan uoman kaltevuus kasvaa loivan alun jälkeen. Oja virtaa peltomaisemien läpi taas suoraksi kaivettuna ja alajuoksulla sen suunta tekee suoran käännöksen. Siihen yhtyy Kurgsuun turvetuotantoalueen kuivatusoja. Käännöksen jälkeen oja putoaa jyrkemmin ja muodostuneeseen laaksoon on tehty tekojärvi patoamalla ojan uoma maapadolla. Siitä muodostunut vesiallas on nimeltään Rüütle järv. Juuri ennen yhtymistään Võhandu jõgeen on uomaa oikastu. Yhtymäkohta sijaitsee Osulan kylän yläpuolella. 
Valuma-alue ja sivu-uomia.
Parisuu ojan valuma-alueen pinta-ala on 28 neliökilometriä ja se jaettuna ojan pituudella 10,8 kilometriä, antaa keskimääräiseksi leveydeksi 2,6 kilometriä. Ojalla on vain kaksi suurempaa sivu-uomaa. Ne ovat Lagjaoja ja Kurgsuun kuivatusoja. Sen valuma-alueella sijaitseva Tinapuu järv saattaa kuullua tähän valuma-alueeseen. Sen epäselvä asema johtuu turvetuotantoalueen kuivatusojien epäselvistä virtaussuunnista.
Hallintoalue.
Võhandu jogi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1004000.
Greenwoodochromis

Greenwoodochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu neljä lajia, joita tavataan Afrikasta:
Mustasaumapuikkokala

Mustasaumapuikkokala ("Mastacembelus nigromarginatus") on puikkokalojen (Mastacembelidae) heimoon kuuluva makeissa, trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota tavataan Burkina Fasossa, Norsunluurannikolla, Ghanassa ja Togossa. Se voi kasvaa maksimissaan noin 42 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta ja noin 44 senttimetrin mittaiseksi kokonaispituutta. Lajilla on selkäevässään 28–32 piikkiruotoa ja 82–104 pehmeää ruotoa. Peräevässä on 75–94 pehmeää ruotoa. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 15 senttimetrin mittaisena.
Punkaharjun terveysasema

Punkaharjun terveysasema on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Punkaharjun pitäjässä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjantaisin kello 8-14. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). 
Puurunkoinen, osin kaksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna 1978. Tiiliverhoiltua rakennusta on sittemmin kunnostettu, esimerkiksi vuonna 2015.
Kiireellisen hoidon tarpeessa Punkaharjulta voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen (Keskussairaalantie 6, Savonlinna).
Oliver Tree

Oliver Tree Nickell (s. 29. kesäkuuta 1993 Santa Cruz, Kalifornia), taiteilijanimeltään Oliver Tree, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, koomikko ja musiikkituottaja. Hänen korkein charter-hittinsä on ”Alien Boy”. Hänet tunnetaan parhaiten ”taiteilijana, joka on osaksi meemi, osaksi jotain vähemmän määriteltävää”.
Treen debyyttialbumi "Ugly Is Beautiful" julkaistiin 17. heinäkuuta 2020. Tree on ilmoittanut päättävänsä musiikkiuransa albumin julkaistua.
Irma Hünerfauth

Irma Hünerfauth (31. joulukuuta 1907 Donaueschingen – 11. joulukuuta 1998 Kreuth) oli saksalainen kuvanveistäjä, taidemaalari sekä esineistä taidetta tehnyt taiteilija. Hänet tunnettiin myös nimellä IRMAnipulations ja töillään hän kritisoi kulutusyhteiskuntaa sekä perinteistä akateemista taidetta. Materiaalinaan hän käytti usein kaatopaikalle vietyä romua, josta hän rakensi veistoksia ja koneita.
Hünerfauth on luokiteltu kuuluvaksi toisen maailmansodan jälkeiseen taiteilijaryhmään, jota on kuvattu sanoilla uusi realismi. Sen edustajina pidetään Hünerfauthin ohella Jean Tinguelya ja Niki de Saint-Phallea.
Punkaharjun koulu

Punkaharjun koulu on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Punkaharjun pitäjässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1-9). Koululla on kaksi toimipistettä. Alakoulussa opetetaan luokka-asteiden 1-6 koululaisia ja annetaan esiopetusta. Yläkoulu sijaitsee noin kilometrin päässä alakoulusta, ja siellä opiskelevat luokka-asteiden 7-9 koululaiset.
Vuonna 2018 (2016) yhtenäiskoulua kävi yhteensä 231 (263) peruskoulun oppilasta. Alakoululaisia heistä oli noin 130. Lisäksi oli esikoululaisia.
Amina

Amina on arabiankielinen naisen etunimi, joka tarkoittaa ’uskollista’ ja ’rehellistä’. Englantilaisella kielialueella se voidaan tulkita myös William-nimen naispuolisen vastineen "Williaminan" lyhentymäksi.
Amina-nimellä on erityinen merkitys islaminuskoisille, sillä profeetta Muhammedilla oli tämänniminen äiti. Suomessa Amina onkin yksi yleisimmistä musliminimistä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on joulukuuhun 2024 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 910–930 naisella.
Doug Rogers

Alfred Harold Douglas ”Doug” Rogers (26. tammikuuta 1941 Truro, Nova Scotia – 20. heinäkuuta 2020 Stevenson, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen judoka ja olympiamitalisti. Hän oli maansa ensimmäinen judon olympiamitalisti.
Muun muassa Masahiko Kimuran valmennuksessa harjoitellut Rogers saavutti yli 80-kiloisten painoluokassa olympiahopeaa Tokiossa 1964 häviten harjoituskumppanilleen, Japanin Isao Inokumalle. Rio de Janeirossa 1965 Rogers voitti MM-pronssia. Rogers kilpaili myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, missä hän kantoi Kanadan lippua kisojen avajaisissa. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 judossa ei kilpailtu. Rogers kuoli 79-vuotiaana 20. heinäkuuta 2020.
Oleg Stepanov

Oleg Sergejevitš Stepanov (, 10. joulukuuta 1939 Moskova, Venäjän SFNT – 27. helmikuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut judoka, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Stepanov voitti 68-kiloisten painoluokassa olympiapronssia Tokiossa 1964 ja MM-pronssia Rio de Janeirossa 1965. Euroopan mestaruuden Stepanov voitti vuosina 1965 ja 1966. Hän kuoli Moskovassa 70-vuotiaana 27. helmikuuta 2010.
Tainai

Tainai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Tainaijoen varrella. Pitkänomaisen muotoinen kaupunki ulottuu Japaninmeren rannikolta itään Iidevuorille ja rajautuu kaakossa Yamagatan prefektuuriin. Tainaissa on 28 687 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 264,89 neliökilometriä.
Tainai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Nakajōn maaseutukaupunki ja Kurokawan kyläkunta. Nimensä se otti Tainaijoelta. Edo-kaudella kaupungin keskustan muodostava Nakajō kehittyi Yonezawa-kaidō-tiereitin postiasemana. Taishō-kaudella 1900-luvun alussa alueelta löytyi maaöljyä, sittemmin toisen maailmansodan jälkeen myös maakaasua, ja sinne sijoittui kemian- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, leikkokukkia, soijapapuja, vihanneksia ja tupakkaa sekä tuotetaan naudanlihaa.
Tainain rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Oppō-jin buddhalainen temppeli, jonka pagodi on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat vuoristoalueet laskettelu- ja patikointimahdollisuuksineen. Kaupungissa toimii myös Tainai-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin alueesta Iidevuorilla kuuluu Bandain–Asahin kansallispuistoon. Tainaita palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja.
J. Strom Thurmondin vesivoimalaitos

J. Strom Thurmondin vesivoimalaitos () on betonirakenteinen voimalaitospato Georgian ja Etelä-Carolinan osavaltioiden rajalla. Pato sai nimensä senaattori Strom Thurmondilta vuonna 1988.
Hakonen (yritys)

Hakonen on vuonna 1918 perustettu suomalainen palveluyritys, joka on erikoistunut kalusteiden sekä kodin- ja pesulakoneiden logistiikkaan. Hakonen Solutions Oy yhtiöitettiin vuoden 2024 alussa osana strategista uudistusta, jonka tavoitteena on tukea yrityksen liiketoiminnan kasvua ja kehitystä. Yhtiöittämisen myötä perustettiin kolme erillistä yritystä: Hakonen Solutions Oy, Hakonen Logistics Oy ja Hakonen Yhtiöt Oy. Näistä käytetään yhteisesti nimeä "Hakonen" viittaamaan näiden yhtiöiden koko palvelukokonaisuuteen. Alkujaan yritys tarjosi muutto- ja toimitilapalveluja, mutta strategisten muutosten myötä se keskittyy nykyään kalusteiden kuljetukseen ja asennukseen sekä kodinkoneiden ja pesulakoneiden kuljetus-, asennus- ja huoltopalveluihin. Hakosen ydinpalveluihin kuuluu myös kierrätyspalvelut, joissa käytöstä poistetut laitteet ja kalusteet kierrätetään osana yrityksen kiertotalousstrategiaa. Hakonen on ensimmäinen suomalainen kuljetusyritys, jolle on myönnetty Ekokompassi-ympäristösertifikaatti. Hakonen toimii valtakunnallisesti ja sen palvelut ovat saatavilla useissa suurimmissa kasvukeskuksissa, kuten Helsingissä, Tampereella ja Oulussa. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Vuonna 2021 yrityksen liikevaihto oli 28,7 miljoonaa euroa ja se työllisti 320 henkilöä.
Amala Shankar

Amala Shankar (o.s. "Nandy"; 1919 Jessore – 24. heinäkuuta 2020 Kolkata) oli intialainen tanssija.
Shankar syntyi kauppiasperheeseen nykyisen Bangladeshin alueella. Hän oli isänsä kanssa Pariisissa kesällä 1931 tavatessaan Uday Shankarin. Hän aloitti uransa kiertämällä kansainvälisesti tämän tanssiseurueen jäsenenä. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1931 Belgiassa Kaliyana "Kaliya Daman" -esityksessä. Isä lähetti tyttärensä Uday Shankarin tanssi-instituuttiin Almoraan Subhas Chandra Bosen vedottua häneen. Vuonna 1942 Amala ja Uday Shankar menivät naimisiin. Viimeisten avioliittovuosien ajan pariskunta asui erillään. Mies kuoli vuonna 1977. Amala Shankar jatkoi aktiivista uraansa 2010-luvulle. 92-vuotiaana hän osallistui "Sita Swayamvar" -tanssidraamaan. Samana vuonna hän teki viimeisen esiintymisensä lavalla poikansa Ananda Shankarin säveltämässä "Missing You" -tanssiesityksessä. Shankarin tytär oli näyttelijä Mamata Shankar.
Shankar esiintyi elokuvassa "Kalpana" (1948), joka jäi hänen ainoaksi Bollywood-elokuvakseen. Vuonna 2011 hän sai Banga Bibhushan -palkinnon Länsi-Bengalin hallitukselta. Hänelle myönnettiin myös Sangeet Natak Akademin Tagore Ratna työstä tanssin parissa. Tanssin lisäksi Shankar oli kiinnostunut maalaustaiteesta; vaikka hänellä ei ollut kuvataiteellista koulutusta, hän loi maalauksia, jotka usein muistuttivat Uday Shankarin tanssiesityksiä.
Jan Verroken

Joannes "Jan" Verroken (30. tammikuuta 1917 Melden – 24. heinäkuuta 2020) oli belgialainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko.
Verroken valittiin ensimmäisen kerran Belgian parlamentin jäseneksi vuonna 1950. 1960-luvun lopussa hänestä tuli puolueensa ryhmäjohtaja edustajainhuoneessa. Euroopan parlamentin jäseneksi hänet valittiin vuonna 1979. Vuosina 1983–1988 Verroken toimi pormestarina Oudenaardessa, jonka kaupunginvaltuustossa hän istui vuoteen 2000.
Verroken oli merkittävässä roolissa kielikiistassa, joka johti Leuvenin katolisen yliopiston jakautumiseen flaamin- ja ranskankielisiin yksiköihin. Poliittisen uransa jälkeen hän oli aktiivinen sosiaalisessa mediassa ja tuli tunnetuksi "maan vanhimpana twiittaajana". Hän kuoli 103-vuotiaana nukkuessaan.
Andrew Mlangeni

Andrew Mokete Mlangeni (6. kesäkuuta 1925 Bethlehem – 21. heinäkuuta 2020 Pretoria) oli eteläafrikkalainen apartheidia vastustanut aktivisti ja Afrikan kansalliskongressin poliitikko.
Mlangeni syntyi neljätoistalapsisen perheen yhdeksäntenä lapsena. Hän aloitti koulunkäynnin 10-vuotiaana, mutta siirtyi työntekoon 12-vuotiaana isänsä kuoltua. Hän jatkoi koulunkäyntiä 1940-luvulla vanhemman veljensä taloudellisella tuella ja aloitti sitten linja-autonkuljettajana työskentelemisen. Vuonna 1951 Mlangeni liittyi Afrikan kansalliskongressin nuorisoliittoon ja vuonna 1954 Afrikan kansalliskongressiin. Hän kirjoitti "New Age" -lehteen, jonka päätoimittajana oli Ruth First. Vuonna 1961 Mlangeni lähetettiin ensimmäisten joukossa Afrikan kansalliskongressista sotilaalliseen koulutukseen ulkomaille, Kiinaan. 
Vuonna 1963 Mlangeni pidätettiin ja asetettiin syytteeseen Rivonian oikeudenkäynnissä, jossa myös Nelson Mandela tuomittiin. Mlangeni vietti 26 vuoden ajan vangittuna Robben Islandilla. Vuonna 1994 hänet valittiin Etelä-Afrikan ensimmäiseen demokraattisesti valittuun parlamenttiin. Hän istui parlamentin jäsenenä ensin vuoteen 2004 ja oli vielä vuosina 2009–2014 kauden parlamentin alahuoneen jäsenenä. Mlangeni sai Mandelalta Ansiokkaan palveluksen ritarikunnan ensimmäisen luokan kultaisen ansiomerkin vuonna 1999. Hänelle oli myönnetty myös Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto.
Mlangeni oli vankeustuomion saadessaan naimisissa Johanna Junnyn kanssa. Pariskunnalla oli kymmenen lasta. Vaimo kuoli vuonna 2001. Mlangeni oli viimeinen elossa ollut Rivonian oikeudenkäynnissä syytetty ennen kuin kuoli jouduttuaan 95-vuotiaana sairaalahoitoon Pretoriassa.
Eckert–Mauchly Computer Corporation

Eckert–Mauchly Computer Corporation oli yhdysvaltalainen tietokonevalmistaja, joka kehitti UNIVAC I -tietokoneen.
Historia.
John Presper Eckert ja John Mauchly lähtivät akateemisesta maailmasta ENIAC-tietokoneen kehityksen jälkeen aloittaakseen oman yrityksen. He saivat ensimmäiseksi asiakkaakseen Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston, joka tarvitsi tietokoneen väestönkasvun johdosta. Huhtikuussa 1946 Eckert ja Mauchly saivat käsirahan uuden tietokoneen kehittämiseen.
Tietokoneen suunnittelu ja sopimus valmistuivat vasta vuonna 1948. Väestönlaskentaviraston kattoraja projektille oli , mutta Eckert ja Mauchly valmistautuivat hyväksymään ylitykset toiveena saada rahat takaisin myöhemmillä ylläpitosopimuksilla. Projekti toi yhtiön konkurssin partaalle, jolloin Remington Rand osti yhtiön vuonna 1950. Yhtiöstä tuli Remington Randin ”Univac-osasto”. Remington Rand yritti sopia sopimuksen uudelleen mutta joutui viimeistelemään tietokoneen alkuperäisellä hinnalla. Väestönlaskentavirasto hyväksyi tietokoneen toimituksen 31. maaliskuuta 1951 loppusumman ollessa lähellä miljoonaa dollaria. UNIVACia valmistettiin 46 kappaletta ja Remington Randista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja.
UNIVAC I:tä esiteltiin vuoden 1952 presidentinvaalien aikaan, jolloin se käytti Grace Murray Hopperin ryhmän kehittämää ohjelmaa.
Myöhemmin Sperry Rand sai yhtiön Remington Randin mukana.
Remington Rand

Remington Rand oli yhdysvaltalainen toimisto- ja kirjanpitokoneiden valmistaja, josta tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja.
Yhtiön tuotteisiin kuuluivat sähköiset parranajokoneet.
Historia.
Yhtiö muodostettiin vuonna 1927 kun Remington, Dalton ja useat muut konttorikoneiden valmistajat yhdistyivät.
Remington Rand osti Eckert–Mauchly Computer Corporation (EMCC) -yhtiön vuonna 1950 ja hieman myöhemmin ERA-yhtiön. EMCC:stä tuli Remington Randin "Univac-osasto". EMCC:n kehittämää UNIVACia valmistettiin 46 kappaletta ja Remington Randista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja. 
Vuonna 1955 Sperry osti Remington Randin muodostaen Sperry Randin.
Fritz Mauthner

Fritz Mauthner (1849–1923) oli saksalainen kirjailija ja kriitikko. Hän saavutti ensimmäisen menestyksensä kokoelmalla saksalaisia novelliparodioita "Nach berühmten Mustern" (kaksi sarjaa 1879–1880). Mauthnerin kirjavassa tuotantoon kuuluvat lisäksi esimerkiksi kriittis-satiiriset "Einsame Fahrten" (1879), "Von Keller zu Zola" (1887), romaanit "Xantippe" (1884) ja "Der letzte Deutsche von Blatna" (1886) sekä laaja tieteellinen teos "Beiträge zu einer Kritik der Sprache" (1901–1902), jossa hän osoittaa terävästi kielen riittämättömyyttä ajatusten ilmaisijana.
Friedrich von Matthisson

Friedrich von Matthisson (1761–1831) oli saksalainen runoilija. Hän oli teatterinjohtajana ja kirjastonhoitajana Stuttgartissa 1812–1828. Matthissonin luontoa kuvailevat lyyriset runoelmat, joissa hän liikkui Albrecht von Hallerin ja Ewald Christian von Kleistin aloittamalla uralla ("Gedichte", 1787), herättivät aikalaistensa, muun muassa Christoph Martin Wielandin ja Friedrich Schillerin, ihailua. Hänen muistelmissaan "Erinnerungen" on mielenkiintoisia paikka- ja henkilötietoja.
Matthissonin runoja on sävelletty. Suomennetut runot "Adelaide" ja "Muistelo" on julkaistu kokoelmassa "Sata kuuluisaa yksinlaulua: keskiäänelle pianosäestyksin 1" (runot suom. Kyllikki Solanterä, WSOY 1984)
Peltotädyke

Peltotädyke ("Veronica agrestis") on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon, tädykkeiden ("Veronica") sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Peltotädyke muistuttaa jonkin verran himmeätädykettä ("Veronica opaca"), kiiltotädykettä ("Veronica polita") sekä persiantädykettä ("Veronica persica"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan etenkin kukkien ulkonäön perusteella.
Peltotädyke on ruohovartinen ja kasvutavaltaan tavallisesti maanmyötäinen. Sen lehdet ovat soikeanpuikeita ja nyhälaitaisia. Peltotädykkeen kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoista kasvavien kukkaperien päissä. Kukkaperät ovat tavallisesti lehtiä lyhyempiä ja kukat ovat pieniä sekä valkoisia tai vaaleansinertäviä. Verhiönliuskat ovat tylppäkärkisiä ja leveimmillään keskeltä. Teriö on yleensä valkoinen, mutta osa terälehdistä voi toisinaan olla vaaleansinisiä. Peltotädyke kukkii huhtikuusta syyskuulle. Hedelmä on herttamaisen pyöreä, lyhytperäinen ja villakarvainen.
Peltotädyke kasvaa pääasiassa kesantopelloilla, puutarhoissa sekä joutomailla. Suomessa peltotädykettä tavataan maan etelä- ja lounaisosissa, yleisimmin Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa. Peltotädyke on Suomessa muinaistulokas. Ruotsissa peltotädyke on yleinen maan etelä- ja keskiosissa.
Peltotädykkeen tieteellisen nimen lajinimi ("agrestis") tulee kreikan sanasta "agros" (suom. pelto).
Urheilupuisto (Riihimäki)

Riihimäen urheilupuisto on Riihimäen Harjukylässä sijaitseva urheilupuisto. 
Arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin laatimassa Riihimäen asemakaavassa vuodelta 1922 oli alue kaavoitettu julkisen istutusten tai yksityisten viljelymaiksi. Alueella oli myös keskusurheilukenttä, joka kunnostettiin sotien jälkeen. Nykyisen Urheilupuiston yleissuunnitelman laati arkkitehti Yrjö Lindegren vuonna 1950. Urheilupuisto on esimerkillinen sotien jälkeen rakennettu urheilualue.
Urheilupuisto sijaitsee harjulla, joka on ensimmäisen ja toisen salpausselän välinen päämoreeni, joka syntyi noin 12 000 vuotta sitten. Tämän harjun lakea pitkin kulkee myös valtakunnallinen vedenjakaja.
Riihimäen urheilupuiston kokonaisuuteen kuuluvat urheilutalo, maauimala, uimahalli, urheilukenttä sekä tennis- ja koripallokentät. Puiston koillispäässä on myös kuntoilupiste. Alueella on myös kuntopolku sekä kuntoportaat. Arkkitehtien Yrjö Lindegrenin ja Aulis Blomstedtin suunnittelema maauimala valmistui alueelle 1956. Raimo S. O. Valjakan suunnittelema urheilutalo valmistui 1967. Urheilutalossa on liikuntasali, kuntosali, voimailusali sekä kokoushuone ja siellä toimii myös keilahalli. Vuonna 1979 valmistui maauimalan viereen arkkitehtien Osmo Lapon ja Jussi Suomalan suunnittelema uimahalli. 
Urheilupuiston alueella sijaitsee myös arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema Vesilinna, joka suunniteltiin sekä vesitorniksi että näkötorniksi. Tornin ylätasanteella toimii kesäisin kahvila Café Bar Torni.
Crookin piirikunta (Oregon)

Crookin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 24 404 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Prinevillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 24. lokakuuta 1882.
Curryn piirikunta (Oregon)

Curryn piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 925 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Gold Beachin kaupunki. Piirikunta on perustettu 18. joulukuuta 1855.
Deschutesin piirikunta

Deschutesin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 925 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bendin kaupunki. Piirikunta on perustettu 13. joulukuuta 1916.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 järjestettiin 9.–21. helmikuuta Italian Cortina d’Ampezzossa.
Toukokuussa 2020 FIS:n neuvoston kokouksessa Italian talviurheiluliitto jätti pyynnön kisojen siirtämisestä vuodelle 2022, koska koronaviruspandemia oli vaikuttanut suuresti kisojen järjestämisalueella. 1. heinäkuuta 2020 järjestämässään kokouksessa Kansainvälinen hiihtoliitto vahvisti, että kisat järjestetään alkuperäisen aikataulun mukaisesti helmikuussa 2021.
Miehet.
Syöksylasku.
Päivämäärä: 14. helmikuuta
Supersuurpujottelu.
Päivämäärä: 11. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 9. helmikuuta)
Suurpujottelu.
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Pujottelu.
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Alppiyhdistetty.
Päivämäärä: 15. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 10. helmikuuta)
Parisuurpujottelu.
Päivämäärä: 16. helmikuuta
Naiset.
Syöksylasku.
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Supersuurpujottelu.
Päivämäärä: 11. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 9. helmikuuta)
Suurpujottelu.
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Pujottelu.
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Alppiyhdistetty.
Päivämäärä: 15. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 8. helmikuuta)
Parisuurpujottelu.
Päivämäärä: 16. helmikuuta
Joukkuekilpailu.
Päivämäärä: 17. helmikuuta
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Evan Weinger

Evan Weinger (s. 18. huhtikuuta 1997 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Weinger laukoo oikealta.
Ura.
Weinger vietti juniorivuotensa pääasiassa kotikaupungissaan Kalifornian Los Angelesissa. Portland Winterhawks varasi hänet 284. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2012. Vuodet 2012–2014 Weinger pelasi T1EHL-juniorisarjaa Los Angeles Jr. Kingsin joukkueessa. Hänet varasi myös Sioux City Musketeers 94. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2013 ja Austin Bruins 188. pelaajana NAHL:n varaustilaisuudessa 2014. Weinger siirtyi kaudeksi 2014–2015 kuitenkin hänet kaksi vuotta aiemmin varanneeseen Portland Winterhawksin WHL-joukkueeseen. Weingerin tulokaskausi toi siellä 61 runkosarjaottelussa tehot 7+19=26 ja 17 playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Neljännellä kaudellaan 2017–2018 hän pelasi joukkueessa vain yhden ottelun, kunnes lokakuussa 2017 Winterhawks kauppasi Weingerin Brandon Wheat Kingsiin vaihdossa kesän 2018 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 31+26=57.
Maaliskuussa 2018 Weinger teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen San Jose Barracudan kanssa. Samana syksynä Weinger osallistui myös joukkueen emoseuran, San Jose Sharksin harjoitusleirille. Hänen AHL:n tulokaskautensa 2018–2019 toi 60 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22 ja neljässä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Weinger oli neljännesvälierissä Barracudan paras pistemies Dylan Gambrellin kanssa. Toukokuussa 2019 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Weinger osallistui samana syksynä jälleen myös Sharksin NHL-joukkueen harjoitusleirille. 
Heinäkuussa 2020 Weinger teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen San Jose Barracudan kanssa. Seuraavana päivänä seura lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Siirron taustalla oli Barracudan emoseura San Jose Sharksin kykyjenetsijänä toimiva Tomi Kallio, joka toimii samalla TPS:n pelaajakoordinaattorina. Weinger pelasi TPS:ssä yhdeksän ottelua tehden vain yhden maalin, kunnes joulukuussa hänet kutsuttiin takaisin San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi loppukauden Barracudassa. Elokuussa 2021 Weinger teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Pelityyli.
TPS:n pelaajakoordinaattori Tomi Kallion mukaan Weinger tuo hyökkäykseen nopeutta, röyhkeyttä sekä monipuolisuutta. Kallion mukaan hän pystyy pelaamaan monissa eri tilanteissa ja rooleissa.
Kirkonmaan linnake

Kirkonmaan linnake oli Suomen merivoimien Suomenlahden meripuolustusalueen Kotkan rannikkopataljoonaan kuulunut perusyksikkö, joka oli sijoitettu Kirkonmaalle.
Linnake lakkautettiin 2013.
Tasavallan presidentti vahvisti vuoden 1956 lopulla alueellisten nimien käyttöönottamisen puolustusvoimissa, jolloin Kirkonmaan linnake nimeksi muuttui Kotkan rannikkopatteriston 1. patteriksi. Maavoimien organisaatiomuutoksen (MAROn) seurauksena 1. lokakuuta 1979 patterin nimeksi palautettiin Kirkonmaan linnake.
Päälliköt.
Linnakkeen päälliköinä olivat:
Aleksandr Ivanitski

Aleksandr Vladimirovitš Ivanitski (, 8. lokakuuta 1937 Jarova, Ukrainan SNT – 22. heinäkuuta 2020 Moskovan alue, Venäjä) oli venäläinen urheilutoimittaja ja Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ukrainan SNT:ssa syntynyt mutta Leningradissa varttunut Ivanitski voitti yli 97-kiloisten painoluokassa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja neljä maailmanmestaruutta. Hän työskenteli urheilujournalistina esimiesasemassa Gosteleradiossa ja RTR:llä ja oli vastuussa muun muassa Moskovan kesäolympialaisten 1980 lähetyksistä. Ivanitski kuoli 82-vuotiaana 22. heinäkuuta 2020. Hän oli lähtenyt poimimaan sieniä: ruumis löydettiin joesta kolmen päivän kadoksissa olemisen jälkeen.
Amina (Muhammedin äiti)

Amina bint Wahb (arab. آمِنَة ٱبْنَت وَهْب‎ , k. 577) oli islamilaista perimätietoa koonneen Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerran mukaan profeetta Muhammedin äiti. Tarinan mukaan hän oli klaaninjohtaja Wahb ibn Abd Manafin tytär.
Historiallisuus.
Varhaisin lähde, joka kertoo Aminasta on Ibn Ishaqin 700-luvun puolivälissä kirjoittama ja nykyään kadonnut kirja. Sen tekstejä on rekonstruoitu 800-luvulla ja 900-luvulla kirjoitettujen teosten avulla, jotka referoivat Ibn Ishaqia. 
Historiakriittinen tutkimus pitää islamilaisen perimätiedon varhaista henkilögalleriaa kansanperinteenä vailla historiallista totuusarvoa. Muuan tutkijoita arveluttanut seikka on äidin nimi. Sana "Amina" on samaa kantaa kuin rukouksen päättävä sana ""amen"." Arabian sukulaiskielessä hepreassa sana kirjoitetaan muodossa "omenet," mikä tarkoittaa "kasvattajaa". Raamatussa sana esiintyy kahdesti. Sitä käytetään Noomista, josta tuli rikkaan ja mahtavan Boasin pojan hoitaja (Ruut 4:16) sekä kuningas Saulin pojanpojan Mefibosetin hoitajasta (2.Saul 4:4). Orientalisti Hans Jansenin mukaan sanojen yhtäläisyys viittaa siihen, ettei nimi olisi historiallinen vaan valittu sen merkityksen johdosta.
Muhammedin syntymä.
Ibn Ishaq kertoo, että kun Muhammedin isä Abdallah meni kosimaan Muhammedin tulevaa äitiä, nainen asettui tarjolle Abdallahin reitin varrelle. Hänet oli saanut liikkeelle miehen silmien välissä hehkunut valotäplä, joka oli merkki syntyvästä profeetasta. Abdallah kuitenkin kulki naisen ohitse Aminan luo. Valo siirtyi hedelmöityksen jälkeen Muhammedin äidin Aminan kohtuun. 
Aminalle sanottiin näyssä, että hän synnyttäisi ”tämän kansakunnan herran”, jonka nimeksi tuli antaa Muhammed. Aminan näky vastaa enkelin esittämää viestiä Jeesuksen vanhemmille Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeissa. Aivan kuten Vanha Testamentti ennusti Jeesuksesta, myös Ibn Hisham kertoo, että ”Jeesuksen aikainen evankeliumi” oli ennustanut Muhammedin eli Munhamannan tulosta. 
Hisham kertoo, että juutalaiset rabbit, kristityt munkit ja arabialaiset ennustajat alkoivat puhua Jumalan lähettilään tulosta, kun Aminan aika oli lähellä. Rabbit ja munkit löysivät tiedot kirjoistaan, ennustajat taas kuulivat sen jinneiltä, jotka kuuntelivat salaa taivaan puheita. Kun aika alkoi täyttyä, saatanoita estettiin kuulemasta taivaan puheita ja heitä heitettiin taivaan tähdillä. Tästä jinnit tiesivät, että jotain tärkeää oli tapahtumassa.
Aminan synnyttäessä Muhammedin hänestä lähti valo, joka valaisi Bosran linnat Syyriassa 1 500 kilometrin päässä. Valo on pyhyyden tunnus, ja esimerkiksi Johanneksen evankeliumi puhuu Jeesuksesta ”maailman valona” (Joh. 8:12; 9:5). Bostra oli ensimmäinen vastaantuleva roomalainen kaupunki Syyriassa, joten tarina viittasi muslimien tuleviin valloituksiin.
Aminan kuolema.
Ibn Hisham kertoo, että Amina kuoli Abwassa ollessaan paluumatkalla Mekkaan Hän oli tulossa Medinasta, jossa oli ollut näyttämässä poikaa tämän isoisoäidin puoleisille sukulaisille. Muhammed oli tällöin kuuden ikäinen ja jäi täysorvoksi.
Boško Marinko

Boško Marinko (, 11. elokuuta 1939 Koljani, Jugoslavian kuningaskunta – 18. heinäkuuta 2020 Subotica, Serbia) oli Jugoslaviaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
52-kiloisten painoluokassa kilpaillut Marinko voitti MM-pronssia Edmontonissa 1970, Euroopan mestaruuden Modenassa 1969 ja kaksi EM-hopeamitalia. Hän kilpaili myös Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisissa, vuosien 1966 ja 1969 MM-kilpailuissa sekä vuoden 1967 EM-kilpailuissa. Marinko kuoli 80-vuotiaana 18. heinäkuuta 2020.
Panagiótis Maniás

Panagiótis Maniás (, 1932 Ateena – 8. heinäkuuta 2020 Pireus) oli kreikkalainen koripalloilija ja bridgenpelaaja. Koripallossa Maniás pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja vuoden 1951 EM-kilpailuissa.
Elämä ja urheilu-ura.
Koripallossa Maniás voitti Panelliniosissa Kreikan mestaruuden vuosina 1953, 1955 ja 1957. Hän pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 1951–1957 24 ottelua 7,6 pisteen keskiarvolla. Maniás kuului maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Ranskan EM-kilpailuissa 1951. Maniás oli myös kansainvälisellä tasolla kilpaillut bridgenpelaaja. Hän kuoli 8. heinäkuuta 2020.
Ruutukalpapyrstö

Ruutukalpapyrstö ("Lycenchelys kolthoffi") on kivinilkkojen (Zoarcidae) heimoon kuuluva syvissä merivesissä elävä kalalaji, jota tavataan Islannin, Venäjän, Huippuvuorten, Kanadan ja Grönlannin aluevesillä 1–4 °C:ssa vedessä. Laji elää 202–930 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Se voi kasvaa maksimissaan noin 23 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta. Laji saavuttaa sukukypsyyden 14–18, keskimäärin 16 senttimetrin mittaisena. Sen ravintoa ovat simpukat.
Kiviokamonni

Kiviokamonni ("Lithodoras dorsalis") on okamonnien (Doradidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa. Lajilla on myös pieni taloudellinen merkitys ruokakalana. Kiviokamonni on sukunsa Lithodoras ainoa laji.
Kiviokamonni voi kasvaa metrin mittaiseksi ja painaa 15 kilogrammaa. Sen ruumis on pitkänomainen ja silmät melko pienet. Lajin alaleuka on yläleukaa huomattavasti lyhyempi. Kiviokamonnilla on selkäevässään yksi piikkiruoto sekä kuusi pehmeää ruotoa ja peräevässä 13–14 pehmeää ruotoa.
Kiviokamonnia tavataan Amazon-joen valuma-alueelta Brasiliasta ja Ranskan Guayanasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa makrofyyttejä eli kosteikkokasveja. Kiviokamonni lisääntyy kerran vuodessa.
Parabrotula

Parabrotula on brotuloiden (Bythitidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:
Jagathy Sreekumar

Jagathy Sreekumar (malayalamiksi ജഗതി ശ്രീകുമാർ, s. 5. tammikuuta 1951), oikealta nimeltään Sreekumar Arachy, on intialainen näyttelijä.
Tausta ja yksityiselämä.
Sreekumarin vanhemmat olivat Jagathy N. K. Achary ja Prasanna Achary. Hänellä on lisäksi myös kaksi veljeä ja yksi sisko.
Sreekumar meni naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 1976 Mallika Sukumaranin kanssa. Pari erosi vuonna 1979. Vuodesta 1984 hän ollut naimisissa Shoba Sreekumarin kanssa. Sreekumarilla on yhteensä kolme lasta: kaksi tytärtä ja yksi poika.
Alun perin Sreekumar pyrki opiskelemaan lääkäriksi, mutta kiinnostui sitten näyttelemisestä ja vaihtoi alaa.
Sreekumarin sanotaan olevan siviilissä luonteeltaan melko vakava vastapainona komediapainotteisiin rooleihinsa. Sreekumarin mukaan näytteleminen on vakava ammatti..
Ura.
Sreekumar on uransa aikana työskennellyt kolmella kielellä: malayalamiksi, hindiksi ja tamiliksi.
Näyttelijän uransa Sreekumar aloitti vuonna 1975 elokuvalla Chattambi Kalyani. Yhteensä hän on esiintynyt yli 1000 elokuvassa. 
Vuonna 2012 Sreekumar joutui liikenneonnettomuuteen, jonka seurauksena hän oli vuoteen oma yli vuoden ja kävi läpi useita leikkauksia. Hän palasi näyttelemään kuusi vuotta myöhemmin esiintyen vesipuiston mainoksessa.
Pako muurin takaa

Pako muurin takaa (saks. "Ballon") on tositapahtumiin perustuva historiallinen elokuva, joka kertoo kahden DDR:ssä eläneen perheen pakenemisesta Länsi-Saksaan. Elokuva on valmistunut Saksassa vuonna 2018 ja sen ensi-ilta Suomessa oli elokuussa 2019. Elokuvan ohjaaja on Michael Herbig.
"Pako muurin takaa" sijoittuu kesään 1979. Elokuva kuvaa Strelzykien ja Wetzelien perheiden pakoa silloisesta Saksan demokraattisesta tasavallasta (DDR) "länteen" eli naapurivaltioon Saksan liittotasavaltaan. Suunnitelma on vaarallinen, sillä poistuminen DDR:stä ilman lupaa on ankarasti kielletty. Perheet aikovat paeta rajan yli kuumailmapallolla. DDR:n kansalaisia valvova salainen poliisi Stasi on perheiden jäljillä, mikä kiristää tilannetta.
Aiheesta muualla.
´
Tōkamachi

Tōkamachi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Shinanojoen varrella. Kaupungin keskusta on rakentunut vuorten ympäröimään Tōkamachin allaslaaksoon. Etelässä kaupunki rajautuu Naganon prefektuuriin. Tōkamachissa on 51 488 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 590,39 neliökilometriä.
Tōkamachi kehittyi Edo-kauden puolivälistä lähtien Aizun daimiokunnan paikallisena hallintokeskuksena. Tärkeä perinteinen elinkeino on tekstiiliteollisuus: vanhastaan kaupunki tunnettiin korkealaatuisten hamppu- ja silkkikankaiden kuten "ojiya-chijimin" tuotanto- ja markkinapaikkana. Kaupunkioikeudet Tōkamachi sai vuonna 1954, kun Tōkamachin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Kawanishin, Matsudain ja Matsunoyaman maaseutukaupungit sekä Nakasaton kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi muun muassa hirssiä ja mansikoita. Eräs elinkeino on koikarppien kasvatus.
Tōkamachi on hyvin runsaslumista seutua, ja kaupunki tunnetaankin vuosittaisesta lumifestivaalistaan. Vuodesta 2000 lähtien Tōkamachissa ja viereisessä Tsunanin maaseutukaupungissa on järjestetty suuri Echigo-Tsumarin taidetriennaali. Kaupungissa sijaitsee Sasayaman arkeologinen kohde, josta löytyneet keramiikkaesineet on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Niitä säilytetään Tōkamachin kaupunginmuseossa. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä ("onsen"), kuten Matsunoyama-onsen. Luonnonnähtävyyksiin lukeutuu Kiyotsun rotko. Osa kaupungin alueesta kuuluu Jōshin’etsu-kōgenin kansallispuistoon. Tōkamachia palvelevat JR Higashi-Nihonin Iiyama-linja ja Hokuetsu kyūkōn Hokuhoku-linja.
Pohjois-Karjalan pelastuslaitos

Pohjois-Karjalan pelastuslaitos on yksi Suomen 21:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa palo- ja pelastustoimesta Pohjois-Karjalan maakunnassa. Hallinnollisesti se on osa Pohjois-Karjalan hyvinvointialuetta.
Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen päätoimipiste on Joensuun paloasema, joka sijaitsee Joensuun Noljakan kaupunginosassa (Noljakantie 4). Pelastuslaitoksella on yhteensä 27 paloasemaa.
Mazagran

Mazagran [mazagrã’] (ransk.) on kylmä musta kahvijuoma, jota tarjotaan laseista lisäämällä seltterivettä, ehkä jäätä ja konjakkia. Nimitys johtuu Algeriassa olevasta Mazagranin kylästä, jossa arabialaisten 1840 piirittämällä ranskalaisjoukolla ei lopulta ollut paljon muuta kuin kahvia ravinnokseen.
Leena Rantanen

Leena Rantanen (o.s. Mäenpää, s. 1948 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän pääsi ylioppilaaksi Viitasaaren yhteiskoulusta 1967, opiskeli sen jälkeen Jyväskylän yliopistossa muun muassa taidehistoriaa, kirjallisuutta ja ranskaa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1975. Hän oli naimisissa taidemaalari Johannes Rantasen kanssa 1970–1988 ja on ollut naimisissa näyttelijä Jean Signén kanssa vuodesta 2002. 
Rantanen on asunut Pariisissa ja Italiassa vuodesta 1988 lähtien. Hän on julkaissut lastenkirjoja, taidekirjoja ja lyhytproosaa sekä kirjoittanut kuvataiteesta ja kirjallisuudesta sanomalehtiin ("Keskisuomalainen", "Aamulehti" ja "Kaleva") ja moniin aikakauslehtiin.
Suomennokset italiasta.
Lisäksi novelli- ym. suomennoksia lehdissä kirjailijoilta Giovanni Verga, Géo Norge, Luigi
Pirandello, Raymond Queneau, Marcel Cohen, Irène Némirovsky
Esipuhe (kirjan ainoa teksti) Markku Pirin kuvateokseen Muotokuvia, Tammi 1991 ja
”Kaupunki joen rannalla” (=Minun Pariisini) Mondon Pariisin oppaassa 2007
Valokuvanäyttelyt.
"Kirja taskussa" sekä "Pyhiinvaellusmatkalla Italian teillä" yhdessä Fulvio Ranzanin kanssa 1990-luvulla.
Amole Gupte

Amole Gupte (s. 1962) on intialainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka työskentelee pääsääntöisesti Bollywoodin parissa.
Gupte on naimisissa elokuvaleikkaaja Deepa Bhatian kanssa. Parilla on yksi poika, Partho, joka on myös näyttelijä.
Ura.
Gupten tunnetuimpia elokuvia ovat "Taare Zameen Par" (2007, käsikirjoitus), "Stanley Ka Dabba" (2011, ohjaus, käsikirjoitus ja näyttelijä), "Hawaa Hawaai" (2014, käsikirjoitus ja ohjaus) ja "Sniff" (2017, käsikirjoitus ja ohjaus).
Vuonna 2008 hänet palkittiin parhaasta tarinasta elokuvassa" Taare Zameen Par". Kyseisen elokuvan on katsottu olevan Gupten uran läpimurto, koska siinä hän kertoo erityislasten ainutlaatuisuudesta. Tästä lähtien Gupte on myös tunnettu lapsiin keskittyvistä töistään.
Vuonna 2012 hänet nimettiin Children’s Film Society of India -järjestön puheenjohtajaksi. Gupte on myös arvostellut lasten reality-ohjelmia ”julmiksi ja epäinhimillisiksi”. Vuodesta 2018 Gupte on istunut Kautik International Student Film Festival -festivaalin neuvoa-antavassa ryhmässä.
Amybeth McNulty

Amybeth McNulty (s. 7. marraskuuta 2001 Letterkenny, Donegal, Irlanti) on irlantilaiskanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Anna Shirleyn roolista CBC:n ja Netflixin draamasarjassa "Anna, a lopussa" (2017–2019), joka perustui Lucy Maud Montgomeryn vuoden 1908 romaaniin "Annan nuoruusvuodet".
Yksityiselämä.
Amybeth McNulty syntyi 7. marraskuuta 2001 irlantilaiselle isälle ja kanadalaiselle äidille. Hän on kotoisin Letterkennystä, Donegalista, Irlannista. Hän on ainoa lapsi ja hän kävi kotikoulua. Hänet valittiin yli 1 800 tytön joukosta pääosaan "Anna, a lopussa" -sarjaan.
Ura.
McNultyn esiintymiskokemukset alkoivat varhain baletti- ja amatööriesityksillä "An Grianán Theatressa" Letterkennyssä ja myöhemmin hän esiintyi kirjailija-säveltäjä Paul Boydin musikaaleissa. Hän esiintyi ensimmäisessä televisiotyössään sarjassa "Agatha Raisin", jota seurasi RTÉ One -kanavan sarja "Clean Break". Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän näytteli Anna Shirleyn roolin CBC:n/Netflixin draamasarjassa "Anna, a lopussa", joka perustui Lucy Maud Montgomeryn romaaniin "Annan nuoruusvuodet". 
Vuonna 2020 hän sai pääroolin elokuvassa "Maternal", jonka ohjaa esikoistyönään vuonna 1985 Anna ystävämme -sarjassa Annaa näytellyt Megan Follows.
Palkinnot ja nimitykset.
McNulty voitti vuonna 2019 parhaan naispääosan Canadian Screen Awards -palkinnon ja ACTRA Toronto Awards -palkinnon Anna Shirleyn roolista sarjassa "Anna, a lopussa".
Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen koripallomaajoukkue

Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 18-vuotiaiden tyttöjen maaotteluissa. Vuonna 2025 joukkueen päävalmentajana toimii Janne Hänninen.
Suomen tyttöjen U18-joukkue saavutti EM-hopeaa vuonna 2025. Suomi voitti puolivälierissä Montenegron 64–52 ja välierissä Belgian 77–69 mutta hävisi loppuottelussa Espanjalle 72–81. Anna Gardziella valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuoden 1979 turnauksessa Suomi sijoittui seitsemänneksi, mikä oli pitkään joukkueen EM-historian paras sijoitus. Tuolloin joukkueessa pelasivat Eero Saarisen valmennuksessa muun muassa Lea Hakala, Terhi Airas ja Reija Vesa. Vuonna 2019 Suomi voitti B-divisioonan ja nousi ylimmälle sarjatasolle. Awak Kuier valittiin tuolloin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Joukkueen päävalmentajana toimi Jussi Laakso. Seuraavissa kisoissa vuonna 2022 Suomi sijoittui A-divisioonassa seitsemänneksi.
Lippisch P.20

Lippisch P.20 oli toisen maailmansodan aikainen suunnitelma saksalaisesta hävittäjälentokoneesta. Vuoden 1943 huhtikuulta kantautuva suunnitelma P.20 lentokoneesta oli yritys muuntaa rakettimoottorilla toimiva Me 163 torjuntahävittäjä turbojetillä toimivaksi hävittäjäksi.
Tämä suunnitteluprojekti oli viimeinen, jonka Alexander Lippisch teki työskennellessään Messerschmitt -yritykselle. Lentokone ei koskaan edennyt suunnitteluvaihetta pidemmälle.
Suunnittelu ja kehitys.
P.20 perustui Alexander Lippischin aikaisemmin suunnittelemaan Me 163 hävittäjään, ja olikin ulkoisesti hyvin samankaltainen tämän kanssa, vaikka koneessa oli vain muutamia samoja osia kuin Me 163: ssa.
Runkoa syvennettiin jotta se saataisiin yhteensopivaksi Jumo 004 -turbojetin kanssa. Tämän ilmanottoaukko sijaitsi matalalla koneen nokassa. Siipiä muunneltiin, jotta niihin saataisiin mahtumaan sisäänvedettävät laskutelineet, sekä kaksi siipien juuriin asennettavaa raskasta MK 103 -automaattikanuunaa. Siivissä ei enää tarvittu C-Stoff-polttoainesäiliöitä, mutta pienemmät lentopetrolin säilömiseen tarkoitetut säiliöt saatettiin asentaa.
Ohjaamoa siirrettiin taaemmas sekä ylemmäs jotta saatiin tilaa kahdelle MK 108 -automaattikanuunalle ja nokkapyörälle. Tämän pyörän piti todennäköisesti kääntyä 90°, jotta ilmanottoaukon ilmavirta ei häiriintyisi. Korotettu ohjaamo antoi myös koneelle kaarevamman ulkonäön. Myös koneen pyrstöosaa muunneltiin.
Sellaisenaan Lippisch P.20 oli uusi lentokonemalli, mutta pitäen samalla kiinni Me 163 -mallin pyrstöttömästä konseptista. 
Tekniset tiedot.
Aseistus
Jamie Skeen

Jamie O’Brien Skeen (s. 2. toukokuuta 1988 Fayetteville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Ranskan, Italian, Israelin, Belgian ja Suomen pääsarjoissa.
Urheilu-ura.
Skeen pelasi yliopistokoripalloa Wake Forest Universityn joukkueessa vuosina 2006–2008 ja VCU:n joukkueessa vuosina 2009–2011. VCU:ssa Skeen pelasi NCAA:n Final Four -turnauksessa vuonna 2011.
Skeen on pelannut ammattilaisena muun muassa Ranskan, Italian, Israelin, Belgian ja Suomen pääsarjoissa sekä kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Syyskuussa 2017 Skeen teki sopimuksen Suomen pääsarjassa pelanneen Kouvojen kanssa. Lokakuussa 2018 Skeen palasi Suomen pääsarjaan, Salon Vilppaan joukkueeseen. Hän voitti Vilppaassa Suomen cup-mestaruuden.