tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Halsionlampi

Halsionlampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa, Valkealan Tirvalla sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 8,2 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy.
Tulilampi (Kouvola)

Tulilampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Pyötsiällä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Valkialampi (Kouvola, Inkerilä)

Valkialampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Pyötsiän ja Inkerilän välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 11,1 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,1 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,1 metriä mpy.
Mustoslampi (Kouvola, Inkerilä)

Mustoslampi Mustalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Pyötsiällä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93 metriä mpy.
Salmento (Kouvola)

Salmento on Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan maakuntien sekä Kouvolan Valkealan ja Luumäen rajalla, Pyötsiän pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 54 hehtaaria, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,01 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0017 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 8,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
Koiralampi (Kouvola, Inkerilä)

Koiralampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,2 metriä mpy.
Likolampi (Kouvola, Inkerilä)

Likolampi (myös Suuri-Likolampi) on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy.
Pieni Likolampi (Kouvola)

Pieni Likolampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 0,5 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 300 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy.
Parkkolampi (Kouvola, Inkerilä)

Parkkolampi Paskolampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
Riihilampi (Kouvola, Inkerilä)

Riihilampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 83,9 metriä mpy.
Lakialampi

Lakialampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 0,5 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 250 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87 metriä mpy.
Otto Zykan

Otto Matthäus Zykan (29. huhtikuuta 1935 Wien – 25. toukokuuta 2006 Burgschleinitz-Kühnring) oli itävaltalainen säveltäjä, pianisti ja puhetaiteilija. Hän edusti niin kutsuttua kolmatta Wienin koulukuntaa, johon yhdistettyjä säveltäjiä ovat olleet myös Friedrich Cerha, Kurt Schwertsik ja Heinz-Karl Gruber.
Zykan opiskeli Wienin Musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa pianonsoittoa lukuisten eri opettajien johdolla vuosina 1946–1960 ja säveltämistä Karl Schisken johdolla vuosina 1953–1963. Hän kävi myös Darmstadtin kesäkursseilla. Aluksi Zykan tuli tunnetuksi pianistina; opiskellessaan Josef Dichlerin johdolla hän sai Kranichstein-musiikkipalkinnon vuonna 1958. Hän teki pianistina yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Michael Gielenin, Herbert von Karajanin, Bruno Madernan ja Zubin Mehtan kanssa. Myöhemmin hän keskittyi säveltämiseen ja esiintyi pianistina vain poikkeuksellisesti.
Zykan sai Wienin kaupungin musiikkipalkinnon vuonna 1990. Hän keskittyi puhepohjaisten sävellysten luomiseen. Hän ei julkaissut puheteoksiaan eikä sallinut niiden tulkitsemista uudelleen ilman omaa läsnäoloaan. Hän tuotti ja esitti puheteoksensa itse. Hän tukeutui teoksissaan absurdismiin ja esitti niiden välityksellä sosiaalista kritiikkiä. Eräs hänen teoksistaan on Paul van Ostaijenin runouteen pohjautuva avantgardistinen ooppera.
Raaseporin Energia

Raaseporin Energia (vuoteen 2020 saakka Tammisaaren Energia) () on vuonna 1909 perustettu ja vuonna 2014 yhtiöitetty Raaseporin kaupungin omistama energiayhtiö. Yhtiön toiminta koostuu sähkön tuotannosta, myynnistä sekä omasta sähköverkosta, kaukolämmön tuotannosta sekä jakelusta ja erilaisista energiapalveluista.
Vuonna 2018 yhtiöllä oli sähkösopimuksia noin 6 723 kotitalouden ja yrityksen kanssa. Yhtiön omassa sähköverkossa liittymiä oli vuonna 2019 noin 6 600. Noin 20% yhtiön tuottamasta ja myymästä sähköstä meni sen oman sähkönjakeluverkon ulkopuolelle. Yhtiön kaukolämpöverkossa oli vuonna 2018 liittymiä noin 880.
Yhtiön sähköverkko kattaa Tammisaaren sekä alueita entisessä Pohjan kunnassa ja se jakelee kaukolämpöä Tammisaaren, Pohjan sekä Karjaan alueella.
Raaseporin Energialla on kolme kaukolämpövoimalaa, joista Tammisaaren voimalassa tuotetaan lisäksi myös sähköä. Kaikki yhtiön kaukolämpövoimalat käyttävät metsähaketta ja muita puupolttoaineita pääasiallisena polttoaineena. Tammisaaren kaukolämpövoimalan tuottaman sähkön lisäksi, osa yhtiön myymästä sähköstä tuotetaan sen osaomistamilla suomalaisilla tuulivoimaloilla.
Bitstream Inc.

Bitstream Inc. oli yksi ensimmäisistä ja huomattavimmista digitaalisten kirjaintyyppien eli fonttien valmistajista. Mike Parker, Matthew Carter, Cheri Cone, ja Rob Freedman perustivat yrityksen vuonna 1981. Bitstream on julkaissut yli 1000 erilaista fonttia OpenType, TrueType ja PostScript Type 1 -muodossa. Sen tunnetuimpia kirjaintyyppejä ovat Amerigo BT (Bitstream Amerigo), Charter BT (Bitstream Charter) ja New Lincoln Gothic BT. Lisäksi yhtiö kehitti fontteihin liittyvää teknologiaa, kuten TrueDoc, WebFont ja Font Fusion. Vuonna 1999 Bitstream julkaisi MyFonts.com-verkkopalvelun, jonka kautta saattoi ostaa fontteja. Monotype Imaging osti vuonna 2012 Bitstreamin fontteihin liittyvän liiketoiminnan, mukaan lukien MyFonts.comin.
Bitstreamilla on ristiriitainen maine, sillä yhtiötä on syytetty mm. Linotypen alkuperäisten kirjaintyyppien luvattomasta julkaisusta ja myynnistä. Yhtiö pyysi Linotypelta lupaa digitoida sen klassiset fontit. Linotype kieltäytyi, mutta Bitstream kopioi fontit silti ja myi niitä omana tuotteenaan. Bitstream teki monista vanhoista kirjaintyypeistä uusia digitaalisia versioita ja kiersi lisenssejä nimeämällä ne uudelleen antamalla kirjaintyypille tunnisteeksi kirjaintyylin nimen ja sen perään numerosarjan, esimerkiksi Humanist 777, Swiss 721 (oik. Helvetica) ja Venetian 301 (oik. Centaur). Tuotteitaan Bitstream myi halvalla hinnalla, esimerkiksi julkaisemalla 500 TrueType-fonttiä sisältäneen CD-ROM-levyn vuonna 1996.
Vuonna 2003 Bitstream lahjoitti fontteja sallivalla lisenssillä avoimen lähdekoodin projekteille. Vera-perheen fontit lahjoitettiin GNOME-projektille, josta ne ovat levinneet muidenkin ohjelmien käyttöön..
Näitä on kehitetty edelleen DejaVu-projektissa, jossa fonttien Unicode-kattavuutta on laajennettu.
Kurt Schwertsik

Kurt Schwertsik (s. 25. kesäkuuta 1935) on itävaltalainen säveltäjä. Vaikka hän oli Karlheinz Stockhausenin oppilas, hän hylkäsi säveltäjänä sarjallisuuden. Innoitusta hän haki sen sijaan Erik Satien musiikista ja dadaismista. Hänellä on musiikissaan "Financial Timesin" mukaan liberaali, antiautoritaarinen poliittinen ulottuvuus. Wildner-levy-yhtiö on luonnehtinut Schwertsikiä yhdeksi aikojemme ainutlaatuisimmista säveltäjistä.
Schwertsik oli Pierre Boulez'n, Hans Werner Henzen ja Bruno Madernan opissa Darmstadtissa vuonna 1955 sekä Stockhausenin ja Mauricio Kagelin opissa Kölnissä vuosina 1959–60. Schwertsik teki säveltäjänä yhteistyötä muiden muassa Friedrich Cerhan ja Otto Zykanin kanssa; ensin mainitun kanssa hän perusti Die Reihe -nykymusiikkikokoonpanon vuonna 1958 ja jälkimmäisen kanssa Salon Konzerte -yhtyeen vuonna 1965. Hän muodostaa muiden muassa mainittujen säveltäjien ja Heinz-Karl Gruberin kanssa niin kutsutun kolmannen Wienin koulukunnan. Schwertsikin suuriin teoksiin kuuluu monia oopperoita.
Vuosina 1955–87 Schwertsik toimi käyrätorvensoittajana Wienin sinfoniaorkesterissa. Tämän jälkeen hän toimi Wienin musiikin ja esittävien taiteiden yliopiston professorina vuoteen 2003.
HiSilicon

HiSilicon on Huawein omistama puolijohdeteollisuuden yritys, joka sijaitsee Shenzhenissä Kiinassa.
Yritys on "tehtaaton" () yritys, joka suunnittelee Huaweille mikropiirejä ja mikroprosessoreja sekä ohjelmistoja, kuten Harmony OS:aa. Yrityksen suorittimet perustuvat ARM-arkkitehtuuriin. Yritys on perustettu vuonna 2004.
Vuoden 2020 ensimmäisellä neljänneksellä yhtiö on noussut maailman kymmenen suurimman puolijohdevalmistajan joukkoon. Arvioiden mukaan suuri osa yhtiön myynnistä menee emoyhtiölle Huaweille.
Väitteiden mukaan yhtiö olisi perustamassa omia valmistuslaitoksia piireille, jolloin se ei enää olisi tehtaaton.
HiSilicon kehittää myös HarmonyOS:saa.
Mindaugas Griškonis

Mindaugas Griškonis (s. 17. tammikuuta 1986 Vilna) on liettualainen soutaja ja olympiamitalisti. Griškonis saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pariairokaksikossa Saulius Ritterin kanssa. Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012 Griškonis sijoittui yksikkökilpailussa kahdeksanneksi. Griškonis on saanut MM-kilpailuissa kahdesti pronssia 2015 ja 2018. Hän kolminkertainen Euroopan-mestari. Hänellä on näiden lisäksi hänellä on kolme EM-hopeaa ja yksi EM-pronssi. MM- ja EM-mitalit ovat kaikki yksikkökilpailuista.
Suomukielikampela

Suomukielikampela ("Cynoglossus arel") on kielikampeloiden (Cynoglossidae) heimoon kuuluva merikalalaji. Sitä tavataan Indopasifisella merialueella, jossa se elää 9–125 metrin syvyydessä. Suomukielikampelan tavallinen pituus on 30 senttimetriä. Suurin tavattu pituus on 40 senttimetriä.
Saulius Ritter

Saulius Ritter (s. 23. elokuuta 1988 Vilna) on liettualainen soutaja ja olympiamitalisti. Ritter saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pariairokaksikossa Mindaugas Griškonisin kanssa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli kuudes pariairokaksikossa Rolandas Maščinskasin kanssa. Ritter on saanut MM-kilpailuissa kahdesti hopeaa 2013 ja 2015. Mitalit ovat pariairokaksikosta. Ritter on voittanut kahdesti Euroopan-mestaruuden pariairokaksikossa vuosina 2011 ja 2014. EM-hopeaa hänellä on vuodelta 2013 pariairokaksikossa ja vuodelta 2018 pariaironelikossa. EM-pronssia hän saavutti vuonna 2016 pariairokaksikossa.
Viirusäppikala

Viirusäppikala ("Xanthichthys lineopunctatus") on säppikalojen (Balistidae) heimoon kuuluva merikalalaji. Sitä tavataan Indopasifisella merialueella, jossa se elää korkeintaan 50 metrin syvyydessä. Viirusäppikalan suurin tavattu pituus on 30 senttimetriä. Laji on ovipaarinen.
Florian Hardy

Florian Hardy (s. 8. helmikuuta 1985 Nantes, Ranska) on ranskalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Ducs d’Angersia. Hardy on edustanut Ranskan maajoukkuetta yhdeksän kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hardy on pelannut urallaan myös DEL- ja EBEL-sarjoissa. Hardy valittiin MM-kilpailuissa 2017 Suomea vastaan ottelun parhaaksi pelaajaksi, kun Ranska voitti 5-1.
Magnús Blöndal Jóhannsson

Magnús Blöndal Jóhannsson (8. syyskuuta 1925 – 1. tammikuuta 2005) oli islantilainen säveltäjä.
Elämä.
Magnús aloitti musiikkiopintonsa Reykjavíkissa ja jatkoi niitä vuosina 1947–53 Juilliard School of Musicissa, New Yorkissa. Hän oli yksi ensimmäisinä sarjallista tekniikkaa hyödyntäneistä islantilaissäveltäjistä. Hänen ensimmäinen dodekafoninen teoksensa oli "Four Abstractions", jonka hän sävelsi opiskellessaan New Yorkissa. Islannissa Magnús oli vuonna 1959 mukana perustamassa Musica Nova -kokoonpanoa. Samoihin aikoihin hän ryhtyi koettamaan lahjojaan elektronisen musiikin parissa. Hänen ensimmäinen elektroninen työnsä oli "Electronic Study", joka kantaesitettiin Musica Novan konsertissa huhtikuussa 1960. Tätä teosta seurasivat "Constellations" (1961) ja "Points" (1962). Magnús työskenteli Islannin yleisradiossa, mikä myös edisti hänen työtään elektronisen musiikin säveltäjänä.
Magnús sävelsi myös lauluja sekä elokuva- ja teatterimusiikkia; hän sävelsi musiikin muun muassa Ósvaldur Knudsenin elokuvaan "Sveitin milli Sanda".
Vuoden 1970 jälkeen Magnús piti lähes vuosikymmenen taukoa sävellystyöstään. Hän teki paluun uudenlaisella tyylillä, jota on luonnehdittu uusromanttiseksi. Tätä tyyliä edustaviin teoksiin kuuluu "Adagio" (1980), jonka säveltäjä ensin loi tietokoneeseen kytketylle syntetisaattorille, mutta jonka hän myöhemmin sovitti jousille sekä celestalle ja muille lyömäsoittimille. Teoksesta on olemassa myös urkuversio.
Magnús oli kolmesti naimisissa, ja hän sai kaksi lasta.
Pikkupomfretti

Pikkupomfretti ("Brama dussumieri") on pomfrettien (Bramidae) heimoon kuuluva merikalalaji. Sitä tavataan itäisellä sekä läntisellä Intian valtemerellä, itäisellä sekä läntisellä Atlantilla ja itäisellä Tyynellämerellä. Pikkupomfretti voi kasvaa jopa 22,5 senttimetrin mittaiseksi.
Dave Lewis (jääkiekkoilija)

David Rodney Lewis (s. 3. heinäkuuta 1953 Kindersley, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Lewis on pelannut NHL-liigassa 1 008 ottelua ja toiminut Los Angeles Kingsin kapteenina. Hän toimi vuosina 1987–2005 Detroit Red Wingsin valmentajana. Vuosina 2014–2018 Lewis luotsasi Valko-Venäjän maajoukkuetta. Lewis on toiselta kansalaisuudeltaan yhdysvaltalainen. Lewis teki NHL-urallaan yhteensä 36 maalia ja 223 tehopistettä. Lewis oli vasemmalta laukova puolustaja.
Filip Windlert

Filip Windlert (s. 24. tammikuuta 1993 Bålsta, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Allsvenskan-joukkue AIK IF:ssä.
Pelityyli.
TPS:n entisen urheilutoimenjohtaja Antero Niittymäen mukaan Windlert on hyvin luisteleva puolustaja, jonka vahvuudet ovat puolustuspelissä. Niittymäen mukaan hän on myös hyvä joukkuepelaaja, joka pystyy pelaamaan isoja minuutteja.
Ura.
Seuraura.
Windlert on Bålsta HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin AIK IF:ään, jossa Windlert voitti kauden 2008–2009 päätteeksi sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden että U16 SM:n hopeaa. Kaudella 2010–2011 hän oli seuran J18-junioreiden paras syöttäjä pudotuspeleissä neljällä syöttöpisteellään. Kaudella 2011–2012 Windlert toimi AIK:n J20-junioreiden varakapteenina. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran Elitserien-joukkueessa, jossa Windlert pelasi kaksi runkosarjaottelua. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 22. joulukuuta 2011 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan.
Kesäkuussa 2012 Windlert teki Elitserien-sopimuksen AIK:n kanssa. Hän pelasi alkukauden 2012–2013 suurimmaksi osaksi seuran J20-junioreissa ja Windlert sai Elitserienissä tililleen kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes tammikuun 2013 lopulla AIK lainasi hänet loppukaudeksi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maan I-divisioonan HC Vita Hästeniin. Joukkue eteni Kvalserien AS:ään, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua. 
Kaudeksi 2013–2014 Windlert siirtyi jatkamaan I-divisioonapelejään vuoden mittaisella sopimuksella IK Panternin riveihin. Hän jakoi 11 syöttöpisteellään koko nousukarsintasarjan syöttöpörssin voiton Nybro IF:n Rickard Palmbergin kanssa. Windlert pelasi kauden aikana myös viisi ottelua sarjatasoa ylempänä Panternin yhteistyöjoukkueessa, HockeyAllsvenskan-joukkue Malmö Redhawksissa sekä kolme ottelua seuran J20-junioreissa. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän oli nostamassa Panternia Allsvenskaniin. Windlert edusti joukkuetta kahden seuraavan kauden ajan. Kaudella 2016–2017 hän nousi Panternin varakapteeniksi. Windlert voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella AIK IF:ään, joka oli pudonnut kolme vuotta aiemmin SHL:stä (ent. Elitserien) Allsvenskaniin.
Windlert siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Hän teki ensimmäisellä kokonaisella pääsarjakaudellaan 42 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5. Windlert pelasi onnistuneen harjoituskauden ja sai vastuuta aina TPS:n ykkösylivoiman ainoana puolustajana. Runkosarjassa hänen oli kuitenkin vaikea löytää roolia joukkueesta ja Windlert jäi ajoittain kokoonpanon ulkopuolelle. Hän edusti TPS:ää kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Windlert palasi kaudeksi 2020–2021 kaksivuotisella sopimuksella kotimaahansa Allsvenskan-joukkue AIK IF:ään.
Maajoukkueura.
Windlert on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Daron Hagen

Daron Aric Hagen (s. 4. marraskuuta 1961 Wisconsin, Milwaukee) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on keskittynyt muun muassa oopperaan, mutta on ollut myös tuottelias laulusäveltäjä. Hänen laulusarjojensa joukossa on Yhdysvaltain sisällissodan teksteihin perustuva "Dear Youth" sopraanolle, huilulle ja pianolle. Hän on myös säveltänyt musiikkia Walt Whitmanin, Sara Teasdalen, Gertrude Steinin, Carl Sandburgin, Robinson Jeffersin, Wallace Stevensin ja James Merrillin sanoihin. Hagenin tuotantoon kuuluu sekä akustista että elektroakustista musiikkia.
Hagen opiskeli sävellystä Ned Roremin johdolla Curtis-musiikki-instituutissa ja David Diamondin johdolla Juilliard Schoolissa. Hän työskenteli myös Leonard Bernsteinin ja Lukas Fossin kanssa. Hän on opettanut muun muassa Bard Collegessa, Curtis-instituutissa, New Yorkin yliopistossa ja Princeton Atelierissa. Hän on toiminut Chicago College of the Performing Artsin taiteilijahenkilöstön jäsenenä ja johtanut Wintergreenin musiikkifestivaalin sävellysohjelmaa. Hagenille on myönnetty muun muassa Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian palkinto.
Hagen asui Manhattanilla 28 vuoden ajan, mutta muutti New Yorkin osavaltion pohjoisempaan osaan vuonna 2011 säveltäjävaimonsa Gilda Lyonsin kanssa kasvattamaan yhteisiä poikia.
Caesio

Caesio on välskärikalojen (Acanthuriformes) lahkoon ja napsijoiden (Lutjanidae) heimoon kuuluva kalasuku.
Lajit.
Sukuun kuuluu seuraavat 9 lajia.
Suomenkielisten nimien lähde:
George Lucas (täsmennyssivu)

George Lucas voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Lasivihiahven

Lasivihiahven ("Sillago bassensis") tai lasikuoreahven on vihiahventen (Sillaginidae) heimoon kuuluva kalalaji. Georges Cuvier kuvasi lajin tieteelle vuonna 1829.
Ulkonäkö ja koko.
Lasivihiahvenella on monien muiden ahvenkalojen tapaan kaksiosainen selkäevä. Sen evät saattavat olla hieman oranssiset. Lasivihiahvenen silmä on haaleankeltainen. Lajin kyljet ovat hopeanhohtoiset. Lasivihiahven voi kasvaa jopa 33 senttimetrin mittaiseksi.
Elinympäristö ja levinneisyys.
Lasivihiahven elää merivedessä, yleensä 1–60 metrin syvyydessä. Se elää kotoperäisenä Australiassa, jossa sitä tavataan itäisestä Victoriasta aina läntiseen Geraldtoniin saakka.
Ravinto ja elintavat.
Nuoret lasivihiahvenet syövät kotiloita, aikuiset taas enimmäkseen monenlaisia äyriäisiä kuten katkoja.
Amurinmonni

Amurinmonni ("Silurus soldatovi") on monnien ("Siluridae") heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan Amur-joelta. Amurinmonni kuvattiin ensimmäisen kerran tieteelle vuonna 1948.
Koko ja ulkonäkö.
Amurinmonni voi kasvaa jopa 4 metrin pituiseksi ja painaa jopa 40 kiloa. Sillä on pitkät viikset ja kirjavat evät.
Kuultotokko

Kuultotokko ("Aphia minuta") on tokkojen heimoon kuuluva merikalalaji. Kuultotokko on sukunsa Aphia ainoa laji. Sitä tavataan Atlantin valtamerellä alueella Trondheimista Marokkoon. Kuultotokko elää subtrooppisissa, 13–16 celsiusasteen lämpimissä vesissä. Sitä tavataan pinnasta aina 97 metrin syvyyteen. Lajin suurin tavattu pituus on 7,9 senttimetriä. Vanhin tavattu yksilö oli 1-vuotias.
Primera División (naisten jalkapallo)

Primera División on Espanjan korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Sarja perustettiin vuonna 1988, ja se on tunnettu aiemmin myös nimillä "División de Honor" ja "Superliga".
Joukkueet kaudella 2024–2025.
Espanjan naisten pääsarjan joukkueet kaudella 2024–2025:
Foa

Foa on kardinaaliahventen (Apogonidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sukuun kuuluu FishBasen mukaan 9 lajia, joita tavataan Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä.
Johan Andersson (jalkapalloilija)

Johan Andersson (s. 15. kesäkuuta 1995 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Allsvenskanin Djurgårdensia. Andersson on pelannut aiemmin IK Siriuksen riveissä. Hänen pelinumeronsa on 2.
Kalliolippupyrstö

Kalliolippupyrstö ("Kuhlia rupestris") on lippupyrstöjen (Kuhliidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan meri- ja makeassa vedessä 0–5 metrin syvyydessä. Kalliolippupyrstö elää trooppisissa, 20–26 astetta lämpimissä vesissä. Laji on levinnyt Afrikkaan, Aasiaan ja Oseaniaan. Sen tavallinen mitta on 25 senttimetriä. Suurin tavattu pituus on 45 senttimetriä ja suurin tavattu paino 2,7 kilogrammaa.
Simon Åkerström

Simon Åkerström (s. 10. heinäkuuta 1995 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ssä.
Ura.
Åkerström on Luleå HF:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin luulajalaisen Brooklyn Tigersin junioreissa. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran J18-junioreiden paras syöttäjä 13 syöttöpisteellään. Kaudella 2012–2013 Åkerström oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Åkerström siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Piteå HC:hen. Hänen ensimmäinen kautensa miesten peleissä toi 35 runkosarjaottelussa tehot 6+21=27 ja kuudessa nousukarsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2015–2016 Åkerström siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 39 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8. Kaudeksi 2016–2017 Åkerström siirtyi jatkamaan Allsvenskan-pelejään kaksivuotisella sopimuksella IF Björklövenin riveihin. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui tehoilla 5+21=26 koko sarjan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi.
Åkerström siirtyi kaudeksi 2019–2020 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2019 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Åkerström merkittiin Ässien kolmospuolustajapariin Aleksi Varttisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 17.38 minuuttia. Åkerström sai ottelussa myös syöttöpisteen Peter Tiivolan tekemään 2–1-voittomaaliin. Kaikkiaan hän teki ensimmäisen pääsarjakautensa aikana 28 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2020 Åkerströmin sopimus Ässien kanssa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä. Hän palasi kotimaahansa ja siirtyi kevääseen 2021 asti ulottuvalla sopimuksella Allsvenskan-joukkue Västerås IK:hon.
Kaudeksi 2021–2022 Åkerström siirtyi jatkamaan Allsvenskan-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Tingsryds AIF:ään.
Muuta.
Åkerströmin isä Roger pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 900 Elitserien-ottelua. Hän toimi Luleå HF:n kapteenina vuodet 1998–2005. Seura on jäädyttänyt Roger Åkerströmin pelinumeron 28. Hän kuului myös Ruotsin vuoden 1993 MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen. Rogerilla oli myös Vancouver Canucksin NHL-varaus vuodelta , mutta hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa.
Onthophagus tabellicornis

Onthophagus tabellicornis on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon ja lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle MacLeay vuonna 1864.
Matt Passmore

Matthew Passmore (s. 24. joulukuuta 1973 Wynnum-Manly, Brisbane, Australia) on australialainen näyttelijä. Passmoren tunnetuin rooli lienee vuoden 2017 kauhuelokuvassa "Jigsaw".
Apoclea inarticulata

Apoclea inarticulata on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja petokärpästen (Asilidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Theodor vuonna 1980. "Apoclea inarticulataa" tavataan Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Stephen L. Mosko

Stephen "Lucky" Mosko (7. joulukuuta 1947 Denver – 5. joulukuuta 2005 Green Valley) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.
Moskon lahjakkuuden tunnisti varhain kapellimestari Antonia Brico, joka opetti tälle orkesterinjohtoa ja pianonsoittoa. Mosko sai Yalen yliopistosta kandidaatin arvon vuonna 1969 ja jatkoi opintojaan samassa opinahjossa. Kun yksi hänen opettajistaan, säveltäjä Mel Powell, lähti Kalifornian taideinstituutin (CalArts) ensimmäiseksi dekaaniksi, Mosko seurasi häntä. Häntä opettivat tämän jälkeen Powellin lisäksi Morton Subotnick ja Leonard Stein. Saatuaan CalArtsista maisterin arvon Mosko liittyi sen henkilökuntaan ja pysyi sen opettajana suurimman osan urastaan kuolemaansa saakka. 1980-luvun lopussa hän oli sieltä poissa kahden vuoden ajan työskennellessään Harvardin yliopistossa.
Mosko oli CalArtsissa mukana perustamassa uuden musiikin California EAR Unit -kokoonpanoa. Hän toimi musiikillisena johtajana Los Angelesin olympisen taidefestivaalin nykymusiikkijuhlilla ja vuoden 1987 Los Angeles Festivalissa, jossa juhlittiin John Cagea. Lisäksi Mosko johti kymmenen vuoden ajan San Francisco Contemporary Music Players -kokoonpanoa ja toimi Bostonin Griffin Ensemblen pääkapellimestarina. John Adams oli Moskon yhteistyökumppani 1980-luvun alusta saakka.
Musiikkikriitikko Mark Swedin mukaan Mosko oli lahjakas kapellimestari, mutta hänen sävellysuransa ei lähtenyt suureen nousuun, koska hänen käyttämänsä kaltainen abstrakti tyyli oli jo mennyt trendi. Säveltäjä Rand Steiger kuitenkin luonnehti Moskon tyyliä hyvin henkilökohtaiseksi ja uniikiksi. Hänen sävellystensä joukossa on kamarimusiikkiteos "Psychotropics" (1994), joka on sävelletty viidelle Southwest Chamber Music Societyn jäsenelle. Moskon teoksia ovat esittäneet muiden muassa San Franciscon ja Sacramenton sinfoniaorkesterit, Los Angelesin filharmonikot, SONOR ja California EAR Unit.
Mosko oli islantilaisen kansanmusiikin johtava asiantuntija ja sai kaksi Fulbright–Hays-stipendiä tehdäkseen tutkimusta Islannissa. Hän sai National Endowment for the Arts -säveltäjästipendin, kaksi Broadcast Music Incorporated -palkintoa ja Fromm Foundationin palkinnon. Mosko kuoli kotonaan Kaliforniassa 58-vuotiaana, jolloin leskeksi jäi huilisti Dorothy Stone.
Tom Chorske

Thomas Patrick Chorske (s. 18. syyskuuta 1966 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä.
Peliura.
Montreal Canadiens varasi hänet ensimmäisen kierroksen 16. pelaajana. Chorske debytoi NHL:ssä kaudella 1989–1990 Canadiensin riveissä. NHL-kaudella 1994–1995 Chorske saavutti Stanley Cupin pelatessaan Detroit Red Wingsissä. Hän pelasi aikana italialaisessa HC Devils Milano-seurassa. Jääkiekon MM-kilpailuissa 1996 Chorske sai mitalin, kun Yhdysvallat nujersi Venäjän pronssiottelussa. NHL-kaudella 1996–1997 Chorske toimi Ottawa Senatorsin varakapteenina. Chorsken peliuran viimeinen kausi oli 2000–2001, jolloin hän pelasi Houston Aerosissa, IHL:ssä.
Muuta.
Tom Chorsken poika Brett pelaa myös jääkiekkoa.
Laukonlinna

Laukonlinna on Tampereen Laukontorilla sijaitseva, vuonna 1907 valmistunut jugendtyylinen kerrostalo, jonka on suunnitellut arkkitehti Birger Federley. Sen on rakennuttanut kauppias, tiilitehtailija Matti Wigelius (1862–1944). Laukonlinnan pohjakerroksessa on liiketiloja ja yläkerroksissa asuntoja. 
Arkkitehtuuri.
Laukonlinnan jalusta on muurattu graniitista ja yläosa on rapattua seinäpintaa. Vesikatto on vihreäksi patinoitunutta kuparia. Torin puoleisessa julkisivussa on epäsymmetrisesti sijoitettu päätykolmio ja kaksi erkkeriä, jotka ovat melko huomaamattomia. Aleksis Kiven kadun puolella julkisivussa on enemmän eloisuutta.
Laukonlinnan ulkoasu muistuttaa kahta Federleyn aiemmin suunnittelemaa kansallisromanttista rakennusta: Tampereen Osake-Pankin taloa ja Blomin taloa. Tutkija Paula Kivisen mukaan Laukonlinnassa näkyy kuitenkin selvästi, että Federley on sitä piirtäessään pyrkinyt luopumaan kansallisromantiikan muotokielestä. Etenkin rakennuksen ovissa ja porrastiloissa on yksinkertaisia, ”rationaalisia” piirteitä.
Rakennuksessa on säilynyt useita alkuperäisiä, Federleyn suunnittelemia kaakeliuuneja.
Status.
Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Laukonlinna on rakennustaiteen ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde. Taloa ei kuitenkaan ole suojeltu.
International Typeface Corporation

International Typeface Corporation eli ITC oli vuonna 1970 perustettu kirjaintyyppejä valmistava yritys, joka oli ensimmäisiä alallaan, jolla ei ollut taustaa metallikirjakkeiden aikakaudelta. ITC:n perustivat Aaron Burns, Herb Lubalin ja Ed Rondthaler. ITC saavutti mainetta uudentyyppisillä, mainostarkoituksiin soveltuvilla kirjaintyypeillä. ITC:n kirjaintyypit levisivät 1970- ja 1980-luvuilla lisenssioikeuksien avulla tehokkaasti valoladontalaitteisiin ja siirtokirjainarkkeihin. Osa ITC:n kirjaintyypeistä edusti uusjugendia, joka oli nimensä mukaisesti saanut vaikutteita jugendista. Tällaisia kirjaintyyppejä ovat ITC Souvenir ja ITC Korinna, joiden taustalla ovat 1900-luvun alussa julkaistut saksalaiset jugend-kirjaintyypit. Edward Benguiatin suunnittelema ITC Benguiat puolestaan on saanut vaikutteita ranskalaisista art nouveau -kirjaintyypeistä. ITC myös julkaisi uudelleentulkintoja muutamista klassisista kirjaintyypeistä. Nämä uudet versiot ilmentävät kuitenkin enemmän oman aikansa muotivirtauksia kuin alkuperäisten esikuviensa henkeä. Näihin uudellentulkintoihin lukeutuvat ITC Garamond ja ITC Kabel.
ITC:n fonttivalikoimaan kuuluu nykyisin yli 1000 alkuperäistä kirjaintyyppiä, joista tunnetuimpia ovat ITC Avant Garde, ITC Benguiat, Slipstream ja ITC Souvenir. Vuonna 2000 Agfa-Monotype osti ITC:n, ja sittemmin ITC:n kokoelma on siirtynyt Monotype Imagingin omistukseen.
Ruskomarhi

Ruskomarhi ("Atelornis crossleyi") on marhiin kuuluva lintulaji, jota tavataan kotoperäisenä Madagaskarin saarella. Ruskomarhen kanta on vähenemässä, ja se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskomarhet kasvavat 24-27 senttimetrin pituisiksi ja 73-85 gramman painoisiksi. Ne ovat marhista pienimpiä: siroja ja pitkäjalkaisia. Molempien sukupuolten pää ja rinta ovat voimakkaan punertavat, siivet vihertävät ja pyrstö tummanruskea. Ruskomarhen elinikä on noin vuosi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ruskomarhea tavataan ainoastaan Madagaskarin saarella, mm. Tsararatanan, Marojejyn ja Andohahelan kansallispuistoissa. Se elää subtrooppisissa ja trooppisissa kosteiden alankojen metsissä ja kosteissa vuoristometsissä.
Lisääntyminen ja ravinto.
Nuoria ruskomarhia tavataan maaliskuun lopulla, mikä viittaa marhen lisääntymiseen joulu-tammikuussa. Ruskomarhet laulavat loka-joulukuussa.
Ruskomarhen ravintoa ovat selkärangattomat, mm. muurahaiset, kovakuoriaiset, kovakuoriaisten toukat, perhoset, perhosten toukat ja torakat.
Aalistunturi

Aalistunturi on 372 metrin korkuinen tunturi Länsi-Lapissa Kolarin kunnan eteläosassa Pasmajärven etelä- ja Aalisjärven länsipuolella. Se on alueen korkein huippu, joten sieltä näkee hyvällä säällä yli sadan kilometrin päässä olevia kohteita kuten Yllästunturin. 
Aalistunturissa oleva vanha palovartijanmaja toimi aiemmin autiotupana, mutta nykyisin se on päivätupa jossa ei ole makuulavereita.
Aalistunturin kansallispuistoaloite.
Aalistunturin alueesta tehtiin 22. huhtikuuta 2021 kansallispuistoaloite. Aloitteessa esitetyn alueen pinta-ala on noin 10 000 hehtaaria ja se jakaantuu Kolarin ja Pellon kuntien alueelle. Tehty rajaus perustuu valuma-alueeseen sekä sitä ympäröiviin vaaranselänteisiin. Aalistunturin kansallispuistoaloite huomioitiin laajalti suomalaisessa mediassa. 
Aalistunturin metsäkiista.
Aalistunturin metsäkiista alkoi tammikuussa 2023, kun joukko Metsäliikkeen aktivisteja esti Metsähallituksen hakkuiden jatkumisen Aalistunturin kansallispuistoesitysalueella. Aktivistit pystyttivät mielenosoitusleirin Laukkujärventieltä lähtevän talvitien alkuun maanantaina 16.1. aamuyöstä. Leiri esti kulun noin 400 hehtaarin kokoiselle hakkuutyömaalle. Poliisi purki mielenosoituksen myöhään tiistai-iltapäivänä ja otti kiinni paikalla olleet aktivistit. 
Mielenosoitukset Aalistunturin kansallispuistoesityksen hakkuita vastaan jatkuivat noin kuusi viikkoa. Mukaan liittyi mielenosoittajia myös Ruotsista. Liikenne hakkuutyömaalle estettiin yhteensä viitenä maanantaina ja lisäksi Rovaniemellä Tiedekeskus Pilkkeen edustalla ja Helsingissä Maa- ja metsätalousministeriön edustalla järjestettiin mielenosoitukset. 
Kahden viimeisen mielenosoitusleirin aikana Metsäliikkeen aktivistit käyttivät puisia kolmijalkoja estääkseen poliisia purkamaan leiriä. Toisella kerralla poliisi purki kolmijalan moottorisahan avulla ja kielsi paikalla olleita median edustajia kuvaamasta operaatiota. 
Metsähallituksen mukaan alueella tehtiin harvennus- ja siemenpuuhakkuita aiemmin käsitellyillä alueilla ja arvokkaat luontokohteet oli rajattu hakkuiden ulkopuolelle. Metsäliikkeeseen kuuluvien mielenosoittajien mukaan hakkuut kansallispuistoesityksen alueella heikensivät kansallispuiston perustamismahdollisuuksia ja pirstoivat alueen luontoa. Mielenosoittajien kritiikki ei myöskään kohdistunut pelkästään kyseisiin hakkuisiin vaan valtion metsätalouteen ylipäätään. Aalistunturin mielenosoitusten on sanottu olevan täysin uudenlaista luontoaktivismia, joka pyrkii muuttamaan suhtautumista luonnonvarojen käyttöön.
PEP

PEP (englanninkielisistä sanoista Post-Exposure Propylaxis, ) on HIV:n jälkiehkäisyyn tarkoitettu lääke. Sitä käytetään henkilön jouduttua suureen vaaraan altistua HIV:lle. Lääkitys on aloitettava 72 tunnin sisällä altistumisesta. Lääkityksen kesto on neljä viikkoa. PEP-lääkitys ei kuitenkaan estä kaikkia tartuntoja.
Käyttö selkeässä HIV-tartunnan riskissä olevalle 72 tunnin sisällä perustuu Maailman terveysjärjestön suositukseen vuodelta 2014. Ennen lääkityksen antamista on suoritettava HIV-testi, jolla selvitetään, onko henkilöllä jo ennestään HIV:tä. Lääkitystä suositellaan Suomessa tilanteissa, joissa emätin- tai anaaliseksin yhteydessä ei ole käytetty kondomia tai se on hajonnut ja kun seksikumppanina on tällaisessa tilanteessa ollut HIV-positiivinen henkilö, jolla ei ole toimivaksi todettua HIV-lääkitystä tai HIV-statukselta tuntematon henkilö, joka on seksityöntekijä, Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta, ulkomaalainen huumeidenkäyttäjä tai kun on harrastettu miesten välistä anaaliseksiä. Sitä vastoin, jos kondomia on käytetty oikein tai jos on harrastettu suuseksiä, PEP-lääkitystä ei pidetä välttämättömänä. Tällöinkin HIV-testin ottaminen on suositeltavaa.
Tapauskohtaista harkintaa käytetään tilanteissa, joissa mahdollinen tartunta on tapahtunut pistoksen kautta. Tällöin PEP-lääkitystä suositellaan, jos neulaa on käyttänyt HIV-positiivinen henkilö, jolla ei ole toimivaksi todettua HIV-lääkitystä ja aikaero neulankäytössä tämän henkilön ja PEP-lääkitystä hakevan potilaan välillä oli alle kuusi tuntia. Tällöin hoito on aloitetettava saman 72 tunnin sisällä.
Lääkäri määrää Suomessa PEP-lääkityksen aloittamisesta. Pääsääntöisesti käytettävä lääkitys Suomessa on tenofoviiridisoproksiilin ja emtrisitabiinin sekä raltegraviirin yhdistelmä. Lisäksi voidaan käyttää tsidovudiinin ja lamivudiinin sekä raltegraviirin yhdistelmää, jos nopeasti pilaantuvaa tenofoviiridisoproksiilin ja emtrisitabiinin yhdistelmää ei ole saatavilla hoitavassa sairaalassa. Suomessa PEP-lääkkeitä on saatavilla lähinnä vain sairaala-apteekeissa, joten tavallisesta apteekista sitä ei ole mahdollista saada 72 tunnin aikarajan sisällä. Joissakin maissa, muun muassa Thaimaassa lääkityksen voi saada lääkärin reseptillä yksityisistä sairaaloista.
HIV-tartunnan hoitoon tarkoitettu PEP-lääkitys ei suojaa muilta sairauksilta eikä myöskään estä raskautta.
Morton Subotnick

Morton Subotnick (s. 14. huhtikuuta 1933 Los Angeles) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on yksi elektronisen musiikin pioneereista ja on innovatiivisesti yhdistänyt soittimia äänen tuottamiseen muun muassa interaktiivisilla tietokonejärjestelmillä. Useimmissa hänen teoksissaan on tietokoneosuus tai live-elektroniikkaa. Subotnick tuli tunnetuksi Nonesuch Recordsin tilaamalla teoksellaan "Silver Apples of the Moon" (1967), jossa hän käytti Donald Buchlan kehittämää syntetisaattoria. Syntetisaattorin ominaisuuksissa oli huomioitu Subotnickin ja Ramon Senderin ehdotukset.
Subotnick pääsi teoksellaan "After the Butterfly" Pulitzer-finalistiksi vuonna 1980. Hänen teoksiinsa kuuluu myös multimediaooppera "Jacob's Room", jonka konserttiversio kantaesitettiin vuonna 1985. Myöhemmin säveltäjä loi teoksestaan uutena versiona kokonaisen yksinäytöksisen kamarioopperan, joka kantaesitettiin vuonna 2010. Subotnickin kustantaja on Schott Music.
Vuonna 2009 albumi "Silver Apples of the Moon" (1967) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Subotnickin vaimo on lauluvirtuoosi, äänitaiteilija Joan La Barbara.
Villeneuve-Tolosane

Villeneuve-Tolosane (oksitaaniksi: "Vilanava Tolosana") on kunta Ranskan eteläosassa Haute-Garonnen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Toulousen kaupungista lounaaseen.
Julio Argentino Roca

Alejo Julio Argentino Roca Paz (17. heinäkuuta 1843 – 19. lokakuuta 1914) oli argentiinalainen kenraali, joka toimi maansa presidenttinä kahdesti: 12. lokakuuta 1880 – 12. lokakuuta 1886 ja 13. lokakuuta 1898 – 12. lokakuuta 1904. 
Julio Argentino Rocan presidenttikausien aikana Argentiina kehittyi voimakkaasti. Hänen kausillaan jatkettiin sisämaan ja Patagonian valtausta, kehitettiin rautateitä ja satamia ja maa vastaanotti lukuisia ulkomaisia investointeja, etupäässä Britanniasta. Argentiinan maataloussektori kehittyi merkittävästi, ja maa vastaanotti paljon siirtolaisia Etelä-Euroopasta. 
Nykyään Rocaa kunnioitetaan yhtenä modernin Argentiinan perustajista. Hänen mukaansa on nimetty kaupunkeja, katuja, puistoja, kouluja ja monia muita paikkoja ympäri maata. Toisaalta Rocan toimintaa on kritisoitu alkuperäisväestöön kohdistuneena kansanmurhana.
Eric Weinstein

Eric Ross Weinstein (s. lokakuu 1965) on yhdysvaltalainen matemaatikko, taloustieteilijä, intellektuelli ja sijoitusyhtiö "Thiel Capitalin" (erään Peter Thielin sijoitusyhtiöistä) toimitusjohtaja.
Weinstein syntyi Los Angelesissa. Vuonna 1985 hän valmistui kandidaatiksi ja maisteriksi Pennsylvanian yliopistosta matematiikan alalla. Tohtorin tutkinnon hän suoritti matemaattisesta fysiikasta Harvardin yliopistossa 1992. Hän on työskennellyt tutkijana muun muassa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, Massachusetts Institute of Technologyssa sekä Harvardin yliopistossa.
Julkisuudessa Weinstein tunnetaan parhaiten siitä, että hän lanseerasi termin "Intellectual Dark Web" (IDW), johon yhdistettyjä henkilöitä ovat muun muassa Joe Rogan, Christina Hoff Summers, Jordan Peterson ja Weinsteinin veli biologi Bret Weinstein. Weinsteinilla on myös 2019 perustettu Youtube-kanava, The Portal, jolla hän on julkaissut käymiään keskusteluja mm. Peter Thielin ja Werner Herzogin kanssa.
Anjani Putra

Anjani Putra (suom. ”Anjanin poika”) on 21. joulukuuta 2017 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut A. Harsha. Sen pääosissa esiintyivät Puneeth Rajkumar ja Rashmika Mandanna. Elokuva on virallinen uudelleenfilmatisointi tamilielokuvasta "Poojai" (2014).
Pan and scan

Pan and scan on tapa esittää laajakangaselokuvia kuvaputkiaikakauden 4:3-kuvasuhdetta käyttäneissä televisioissa niin, että kuvasta näkyy koko korkeus mutta vaakasuunnassa on kuhunkin otokseen valittu olennaisin kohta eräänlaisella jälkikäteisellä panoroinnilla ja kuvan reunat rajattu pois. Menetelmä oli yleinen analogisen television aikakaudella 1900-luvun loppuvuosina, ja elokuvien levitysyhtiöt toimittivat tuotantoyhtiöiden luvalla näin käsiteltyjä versioita televisioyhtiöille ja videojulkaisijoille. Pan and scanin vaihtoehtona on lähettää laajakangaselokuvat niin sanotussa kirjeluukkuformaatissa ("letterbox"), jolloin kuva on täysleveä mutta matala ja sen ylä- ja alapuolella on leveät mustat palkit.
Pan and scan -menetelmällä esitettynä kaikkein laajimmalla kuvasuhteella kuvatuista elokuvista, kuten "Ben-Hur" (1959) ja "Mieletön, mieletön maailma" (1963) jää näkyviin vain puolet. Aluksi menetelmää käytettiin jopa ilman panorointia niin, että elokuvaruudusta rajattiin koko elokuvan ajaksi näkymään keskikohta, riippumatta siitä näkyikö siinä kaikki olennainen. Vähitellen opittiin siirtämään rajausta leikkauskohdassa sopivimpaan paikkaan seuraavassa kuvassa ja lopulta jopa panoroimaan ”vauhdissa” otoksen aikana niin, että elokuviin saattoi tulla vaakasuoria ”kameranliikkeitä”, joita alkuperäisessä teoksessa ei ollut lainkaan.
Amerikkalaisessa halpaelokuvien tuotannossa laajakuvan ja tv-kuvan leveysero alettiin ratkaista niin, että laajakankaalla teattereissa näytetyssä kuvassa kaikki olennainen sommiteltiin aina keskelle kuvaruutua niin, että kun elokuvasta tehtiin video- tai televisioversio, kuvavaikutelma usein vain parani tiivistyessään olennaiseen ilman turhia reunoja.
Vuonna 1997 yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat haastoivat Tanskan television oikeuteen laajakangaselokuviensa lähettämisestä pan and scan -tekniikalla. Heidän puhemiehenään oli elokuvaohjaaja Sydney Pollack, jonka elokuva "Korppikotkan kolme päivää" oli ohjaajan mukaan tällä tavoin tärvelty. Tanska valittiin oikeudenkäynnin paikaksi siksi, että Tanskan lain mukaan elokuvien tekijänoikeudet ovat niiden ohjaajilla eikä Yhdysvaltojen tavoin tuotantoyhtiöillä, jotka hyväksyivät menetelmän käytön. Pollack ei vaatinut Tanskan televisiolta rahallisia korvauksia, vaan ainoastaan periaatepäätöksen siitä, ettei ohjaajien teoksia saa muunnella vaan ne tulee televisiossa lähettää niin että koko kuva-ala näkyy, siis mieluummin letterbox-formaatissa. Tanskalainen oikeusistuin oli periaatteessa Pollackin puolella tekijänoikeuden osalta, mutta hylkäsi kanteen elokuvan levittäjän ja Tanskan television välisen sopimustekstin perusteella.
Murtonen (Kouvola)

Murtonen tai joskus myös Suuri-Murtonen on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilän pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 72 hehtaaria, se on 2,1 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sillä on neljä saarta, joiden yhteispinta-ala on 3,11 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,3 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0013 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 5,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,3 metriä mpy.
Karvasenjärvi

Karvasenjärvi eli Karvanen on Kymenlaaksossa Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,6 metriä mpy.
Kaarlampi (Kouvola, Inkerilä)

Kaarlampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,2 metriä mpy.
Mustoslampi (Kouvola, Uusi-Mauno)

Mustoslampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 86,8 metriä mpy.
Kääpälampi (Kouvola)

Kääpälampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,7 metriä mpy.
Pieni-Murtonen (Kouvola)

Pieni-Murtonen on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 19,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,3 metriä mpy.