tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hämeenlinnan normaalilyseo

Hämeenlinnan normaalilyseo oli Suomen ensimmäinen suomenkielinen normaalikoulu. Sen aloittamista koskeva asetus annettiin 29. toukokuuta 1873 ja toiminta aloitettiin 1. syyskuuta 1873. Koulutilana oli vuonna 1849 valmistunut rakennus, joka sijaitsi tuolloin Kymnaasikadun ja Läntisen Linnankadun kulmassa. Normaalilyseon muistolaatta on silloisessa koulurakennuksessa osoiteessa Sibeliuksenkatu 19, joka on nykykeskustan ensimmäisessä eli Linnanniemen kaupunginosassa. 
Koulun aloittaessa sinne haki 70 henkeä, joista 61 riittävän osaavaa otettiin oppilaiksi: 40 ensimmäiselle kurssille ja 21 toiselle luokalle. Toisen vuosikurssin oppilaat olivat suorittaneet ensimmäisen kurssin ruotsinkielisessä, vuonna 1864 Helsingissä aloittaneessa normaalikoulussa. Toisena vuonna oppilaita oli jo 97, joista 40 ensimmäisellä, 40 toisella ja 17 kolmannella luokalla. Uusille pyrkijöille järjestettiin kaksipäiväiset pääsykokeet. Tässä vaiheessa oppilaista noin puolet oli hämeenlinnalaisia ja puoleta muualta. Myöhempinä vuosina, samalla kun vuosiluokkien, oppilaiden ja opettajien lukumäärä kasvoi, muista maakunnista tulleiden oppilaiden osuus kasvoi.
Hämeenlinnan normaalilyseoa kävi esimerkiksi Jean Sibelius.
Normaalilyseo menetti asemansa, kun kasvatusopin professorin valvonnassa ollut opettajaopiskelijoiden harjoittelukoulu siirrettiin Helsinkiin 1887.
Hämeenlinnan klassillinen lyseo jatkoi vuodesta 1887 eteenpäin suomenkielistä yliopistoon pätevöittävää oppikouluopetusta Hämeenlinnassa. Uuden rakennuksen lyseo sai vuonna 1888. Koulun perinteitä jatkaa nykyään Hämeenlinnan lyseon lukio.
Antonio Resines

Antonio Fernández Resines (s. 7. elokuuta 1954 Torrelavega, Santanderin maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan erityisesti hänen roolistaan Diego-perheenisänä espanjalaisessa televisiosarjassa "Serranon perhe."
Kokkola Cup

Kokkola Cup on Gamlakarleby Bollklubbin vuosittain järjestämä kansainvälinen, Kokkolassa pelattava juniorien jalkapalloturnaus. Se on kooltaan Suomen toiseksi suurin juniorijalkapalloturnaus heti Helsinki Cupin jälkeen. Kokkola Cup järjestetään vuonna 2013 33. kerran. Vanhimmat osallistujat ovat B-ikäisiä (17-vuotiaita).
Turnaus on hyvin kansainvälinen, ja se on saanut vuosien varrella osallistujia mm. Suomesta, Saksasta, Norjasta, Ruotsista, Englannista, Venäjältä, Virosta ja jopa Brasiliasta saakka. Nimekkäimmät turnaukseen osallistuneet seurat lienevät FC Barcelona Espanjasta sekä Luton Town Englannista.
Herrasmiespalkinnot.
Herrasmiespalkinnot on jaettu Kokkola Cupissa vuodesta 2003 eteenpäin.
Tilastoja.
Vuoden 1998 jälkeen eniten mestaruuksia eri ikäluokissa on voittanut yivoimaisesti eniten isäntäseura Gamlakarleby Bollklubb. Mestaruuksia sillä on poikien sarjoissa 8 ja tyttöjen sarjoissa peräti 20, eli yhteensä 28 mestaruutta. Suomalaiset seurat ovat vuoden 1998 jälkeen voittaneet mestaruuksia eri ikäluokissa pojissa 67 kertaa, tytöissä 79 kertaa. Ulkomaalaiset ovat juhlineet mestaruuksia pojissa 34 kertaa ja tytöissä 10 kertaa.
Battersean voimalaitos

Battersean voimalaitos () on Lontoossa Battersean alueella sijaitseva tunnettu hiilivoimalaitos. Art Deco-tyylisen voimalan rakentaminen aloitettiin vuonna 1928. Se vastasi eteläisen Lontoon sähkön ja kaukolämmön tuotannosta. Laitos on kooltaan valtava, ja se onkin Euroopan suurin tiilirakennelma. Voimalaitos pysäytettiin lopullisesti vuonna 1983, minkä jälkeen tilat ovat saaneet olla pääasiassa käyttämättöminä. Irlantilainen Real Estate Opportunities (REO) osti rakennuksen vuonna 2006. Voimalaitoksen läheisyyteen valmistui vuonna 2021 uusi metroasema.
Voimala on esiintynyt useaan otteeseen myös populaarikulttuurissa. Ehkäpä tunnetuin esimerkki tästä on Pink Floyd -yhtyeen "Animals"-levyn kansikuva.
Dakota, Minnesota and Eastern Railroad

Dakota, Minnesota and Eastern Railroad on yhdysvaltalainen rautatieyhtiö, jonka päätoimialueena olivat Etelä-Dakotan ja Minnesotan osavaltiot. DME on Canadian Pacific Railwayn omistama tytäryhtiö. Yhtiön 1 770 kilometrin mittainen rataverkko ulottuu myös Iowan, Nebraskan ja Wyomingin osavaltioihin.
Alun perin yhtiötä sekä sen sisaryhtiötä Iowa, Chicago and Eastern Railroadia hallinnoi holding-yhtiö Cedar American Rail Holdings. DM&amp;E sekä IC&amp;E muodostivat yhdessä Yhdysvaltain laajimman "Class II" -rautatieyhtiön omistaman rataverkon.
Syyskuussa 2007 Canadian Pacific Railway ilmoitti ostavansa koko DME:n osakekannan, mikäli Surface Transportation Board (STB) hyäksyisi kaupan. STB ilmoitti hyväksyvänsä kaupan 30. syyskuuta 2008, ja DME:n viimeinen itsenäinen liikennöintipäivä oli 30. lokakuuta samana vuonna. Yhtiöiden fuusioituminen viimeisteltiin 31. lokakuuta 2008.
Historia.
Yhtiö aloitti liikenteen 5. syyskuuta 1986 rautatieyhtiö Chicago and North Western Railwayn myymillä vähäliikenteisillä rataosilla Etelä-Dakotassa ja Minnesotassa. Kauppojen vaikuttajana toimivat senaattori Larry Pressler ja hänen lainopillinen neuvonantajansa Kevin V. Schieffer, josta tuli yhtiön toimitusjohtaja 7. marraskuuta 1996.
Vuonna 1997 Dakota, Minnesota and Eastern Railroad ilmoitti suunnitelmistaan laajentaa rataverkkoaan rakentamalla uuden rautatieyhteyden Etelä-Dakotasta Wyomingin Powder River Basinin laaksoon. Tällöin yhtiöstä tulisi BNSF Railwayn ja Union Pacific Railroadin ohella kolmas rautatieyhtiö, joka hoitaa Powder Riverista lähtevää kivihiililiikennettä.
Rekkopaita

Rekkopaita on Kannaksen ja Inkerinmaan äyrämöisnaisten kansallispuvun osa. Paidassa on kauluksen alapuolella umpeensa kirjailtu nelikulmainen koristelappu, "rekko". Rekko tulee siihen kohtaan joka paidasta näkyy parhaiten, kun sen päälle puetaan kansallispukuun kuuluva liivihame. ja sen päälle rinnasta avoin kesäinen päällysvaate kostuli. Samalla rekko on suojannut käyttäjänsä kurkkua.
Rekkopaita on ollut osa äyrämöispukua mutta ei savakkonaisten asua.. Rekkopaita liittyy nimenomaan äyrämöisten ja savakkojen vastakkainasetteluun Karjalankannaksella ja Inkerissä. Rekkopaitaa käyttivät äyrämöisten lisäksi myös näille kielellisesti ja kulttuurisesti läheiset Hevaan ja Soikkolan inkerikot Suomenlahden eteläpuolella.
Kun rekko on irrotettavissa, sen voi siirtää aina uudempaan paitaan, kun vanha kuluu puhki tai kun käyttäjä kasvaa ja paita jää pieneksi. Rekkoja on annettu myös perinnöksi. Karjalaiskylissä on ollut taitavia rekontekijöitä, jotka tekivät rekkoja toisillekin, kun puvun käyttäjä (tai hänen äitinsä) ompeli muut paidan osat itse.
Kultaluikero

Kultaluikero ("Ecsenius midas") on pohjan lähellä viihtyvä kala, jota pidetään usein meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Kultaluikero kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on luonnostaan keltasävyinen, mutta vaihtaa väriään kameleonttimaisesti ympäristönsä mukaan.
Alkuperä ja elinympäristö.
Kultaluikero elää luonnossa Indopasifisella merialueella Agabanlahdella ja Afrikan kaakkoisrannikolta Marquesas-saarille asti. Se elää alueilla, joissa on paljon kivenkoloja, ja missä korallit kasvavat rehevinä.
Käyttäytyminen.
Kultaluikero on rauhallinen kala. Se piileskelee usein osittain kivenkolossa niin että vain pää pistää esille. Toisin kuin monet muut luikerot, se ei nypi kivissä kasvavaa levää vaan syö vedessä leijuvaa planktonia. Siksi se päätyy erittäin harvoin kiusaamaan koralleja tai selkärangattomia. Kultaluikero on aktiivinen päiväsaikaan ja nöpöttää yöt paikallaan lempiluolassaan.
Ravinto.
Kultaluikero syö luonnossa planktonia, akvaariossa sekaruokaa.
Ronald Melzack

Ronald Melzack O.C., O.Q., Ph.D. (19. heinäkuuta 1929 Montreal, Québec, Kanada – 22. joulukuuta 2019) oli kanadalainen psykologi.
Vuoden 1954 tohtoriopintojensa jälkeen, jotka hän suoritti vaikutusvaltaisen neuropsykologi Donald Olding Hebbin kanssa McGillin yliopistossa Montrealissa, hän alkoi työskennellä aavesärystä kärsivien potilaiden parissa – eli ihmisten kanssa, jotka tuntevat kipua poistetussa raajassa. Hän sai selville, että kivulla on usein vain vähän henkiinjäämisarvoa ja jotkut kivut ovat täysin suhteettomia kudosvaurion laajuuteen nähden. Joskus kipu voi jatkua pitkäänkin vammautuneiden kudosten parannuttua. Tohtorin tutkinnon jälkeisenä opiskelijana ollessaan Melzack alkoi kerätä ”kipusanoja” ja luokittelemaan niitä eri ryhmiin, kuten ”kuuma”, ”polttava”, ”tulikuuma” ja ”vihlova”.
Vuonna 1975 tämä tavoittelu ”kipusanojen” luokitteluksi johti McGillin Kivun Kyselylomakkeeseen (engl. "McGill Pain Questionnaire"), jota käytetään nykyisinkin kipuklinikoilla ja syövän terminaalihoidoissa ympäri maailman. Vuonna 1965 Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa (engl. MIT) Melzack kehitti yhdessä englantilaisen kollegansa Patrick Wallin kanssa kivun porttikontrolliteorian, joka muun muassa toteaa kivun olevan yhteyksissä menneeseen kokemukseen. Porttikontrolliteoria johti elimistön luonnollisten opiaattien, endorfiinien ja enkefaliinien, arvokkaaseen löytämiseen.
Melzackin viimeisimmät tutkimukset McGillissä osoittavat, että on olemassa kahta erilaista kiputyyppiä, jotka välittyvät eri signaalireittejä pitkin keskushermostoon. Äkillinen, lyhytkestoinen kipu, kuten kipu sormen leikkaushaavan yhteydessä, välittyy Melzackin lateraalijärjestelmäksi kutsumaa reittiryhmää pitkin. Lateraalijärjestelmäksi hän kutsuu reittiä siksi, koska se kulkee aivorungon keskusytimen yhdellä puolella. Pitkäkestoinen kipu, kuten krooninen kipu, välittyy mediaalijärjestelmän kautta, jonka neuronit kulkevat aivorungon keskusytimen läpi.
Melzack on useiden kipukirjojen kirjoittaja ja hän on toimittajakumppani Kivun Arvioinnin Käsikirjassa (engl. "Handbook of Pain Assessment"), 1992. Hän julkaisi myös kirjoja inuittitarinoista ja voitti Kanadan hallituksen taideneuvoston Molson palkinnon (engl. "Canada Council Molson Prize") vuonna 1985. Vuonna 1995 hänelle myönnettiin Kanadan korkein kansalaiselle myönnettävissä oleva kunniamerkki Order of Canada officer-tasoisena. Vuonna 2000 hänelle annettiin Québecin hallituksen myöntämä korkea kunnia-arvo (engl. "National Order of Québec") officer-tasoisena.
Ali Benflis

Ali Benflis () (s. 8. syyskuuta 1944 Batna, Ranskan Algeria) on algerialainen poliitikko ja entinen Algerian pääministeri. Hän edustaa Kansallista vapautusrintamaa.
Ali Benflis oli Algerian oikeusministeri vuosina 1988–1991 ja elokuusta 2000 toukokuuhun 2003 maan pääministeri. Presidentti Abdelaziz Bouteflika erotti Benflisin, kun tämä käytti asemaansa Kansallisen vapautusrintaman johdossa omassa presidentinvaalikampanjassaan. Hänen edeltäjänsä pääministerinä oli Ahmed Benbitour ja seuraajansa Ahmed Ouyahia. 
Ali Benflis oli ehdolla Algerian presidentiksi, mutta hävisi Abdelaziz Bouteflikalle 8. huhtikuuta 2004. Bouteflika voitti vaalit 85 % äänienemmistöllä, kun toiseksi sijoittunut Benflis sai äänistä ainoastaan 6,4 %.
Benflis pyrki presidentiksi myös vuoden 2014 vaaleissa, jolloin hän tuli toiseksi Bouteflikan jälkeen. Hän sai äänistä 12,18 prosenttia Bouteflikan saadessa niistä 81,53 prosenttia. Benflis syytti vaaleja petokseksi.
Siiviliammatiltaan Benflis on entinen lakimies ja valtion syyttäjä.
Île du Corossol

Île du Corossol on saari ja suojelualue Saint Lawrencen lahdella Sept-Îles’n kaupungin edustalla Québecin provinssissa Kanadassa. Saaren maapinta-ala on 93,6 hehtaaria ja sitä ympäröivien suojeltujen vesien pinta-ala on 272,4 hehtaaria.
Saarella on myös pieni majakka. Ensimmäinen majakka rakennettiin vuonna 1874, ja se oli rakenteeltaan valkoinen kahdeksankulmainen torni, jonka huipulla oli lyhtykoju. Majakka korvattiin teräsristikkotornilla vuonna 1956.
Linnusto ja luonto.
Saari on rauhoitettu muuttolintujen pesimä- ja levähdysalueeksi. Siellä tavataan haahkoja, pikkukajavia, myrskykeijuja sekä ruokkeja.
Saarella kasvaa pääasiassa ikivihreitä havupuita, muun muassa valkokuusta ja palsamipihtaa.
&lt;br clear=left&gt;
M. H. Abrams

Meyer Howard ”Mike” Abrams (23. heinäkuuta 1912 Long Branch, New Jersey – 21. huhtikuuta 2015 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen kirjallisuuskriitikko. Hänet tunnetaan romantiikan ajan kirjallisuutta käsittelevästä tutkimuksestaan.
Abrams syntyi Long Branchissa, New Jerseyssä. Hän sai tohtorinarvon Harvardin yliopistosta 1940 ja pääsi professoriksi Cornellin yliopistoon.
Abramsin tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat "Norton Anthology of English Literature" (ensimmäinen painos 1962) ja "The Mirror and the Lamp: Romantic Theory and the Critical Tradition" (1953). Hän oli vuodesta 1937 naimisissa Ruth Claire Gaynesin kanssa tämän kuolemaan asti 2008.
Luciano Gatto

Luciano Gatto (s. 31. toukokuuta 1934 Venetsia, Italia) on Disneyn eläinmaailman piirtäjä. Hänen piirtämiään sarjakuvia on ilmestynyt taskukirjoissa. Hänen sarjoissaan esiintyy yleensä Roope Ankka.
Ura.
1950-luvun lopulla koko ikänsä piirtänyt Luciano Gatto piirsi lapsille suunnattua sarjakuvaa ollessaan vähän yli 20-vuotias. Disneylle Gatto palkattiin samoihin aikoihin. Aluksi, vuosina 1956–1958 Gatto työskenteli Romano Scarpan tussaajana, mutta jo 1960-luvun alussa hän alkoi saada vastuuta piirtämisestään. Lisäksi Gatto on piirtänyt Raviolo Kidin seikkailuja sekä muitakin sarjakuvia kuten "Okey Papero", "Mao Duebaffi", "Geppo", "Nonna Abelarda", "Pietrino" ja monia muita.
Luciano Gatto kuuluu tunnetuimpiin italialaisiin sarjakuvataiteilijoihin. Hän teki vuosina 1957–2019 yhteistyötä "Topolino"-lehden kanssa ja teki yli 500 tarinaa yli kuudenkymmenen vuoden aikana sekä muita sarjakuvasarjoja, jotka on julkaistu Italiassa ja ulkomailla. Gatto jäi eläkkeelle "Topolinosta" vuonna 2003 ollessaan 69-vuotias, mutta piirsi vielä satunnaisesti tarinoita vuoteen 2019 asti.
Aiheesta muualla.
Luciano Gatto Aku Ankka-sivustolla
Airi Säilä

Airi Tellervo Säilä (oik. Säilä-Salin) (29. huhtikuuta 1907 Helsinki – 1. elokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen tanssija ja koreografi. Hän toimi 1940-, 1950- ja 1960-luvulla erilaisissa elokuvissa koreografina. Lisäksi hän esiintyi 1930- ja 1940-luvulla elokuvissa tanssijana.
Säilä perusti vuonna 1950 balettikoulun, josta myöhemmin muodostui Vantaan lapsibaletti.
Säilän puoliso oli balettitanssija Alf Salin. Sekä Säilä että hänen puolisonsa palkittiin vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalilla.
Antti Väre

Antti Väre (s. 18. heinäkuuta 1990 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Syksystä 2010 hän on esittänyt Tomi Karhua Yle TV2:n draamasarjassa "Uusi päivä".
Ensimmäisen elokuvaroolinsa Väre esitti Kaisa Rastimon elokuvassa "Myrsky" (2008), jossa hän esitti Romppu-nimistä punkkaria. Hän näytteli myös elokuvassa "Kulman pojat" (2012). Lisäksi hän on esiintynyt useissa lyhytelokuvissa.
Väre on näytellyt myös esimerkiksi Tampereen Komediateatterissa ("Lainahöyhenissä", 2012), Teatteri Siperiassa ("Pää edellä", 2010) ja Myllykolun kesäteatterissa ("Runar ja Kyllikki", 2009).
Syksyllä 2009 julkaistiin Niillas Holmbergin kirjoittama ja Väreen kuvittama saamenkielinen runokirja Dego livččen oaidnán iežan (”kuin olisin nähnyt itseni”).
Vuodesta 2021 lähtien Antti Väre on tehnyt näyttelijäntyön ohella videotuotantoa Värevision-firman kautta ja hän on ohjannut pari musiikkivideota Uniklubille.
Mullerin räikkä

Mullerin räikkä () on nobelisti Hermann Joseph Mullerin vuonna 1964 kehittämä ajatus, jonka mukaan aseksuaalisesti eli suvuttomasti lisääntyvät populaatiot kuolevat sukupuuttoon ajan mittaan, koska haitallisten muutosten määrä populaatiossa väistämättä kasvaa. Muller kehitti ”räikkämallin” selittämään sitä, miksi suvullisesta lisääntymisestä on evolutiivisesti hyötyä.
Tilanne kuvataan siten, että alussa on populaatio, joka on juuri muuttunut aseksuaaliseksi ja jolla ei ole yhtään haitallista mutaatiota. Ajan myötä syntyy mutaatioita, joista useampi on haitallinen kuin hyödyllinen. Vähitellen populaatiossa on yksilöitä, joilla on lukuisia haitallisia mutaatioita. Jossakin vaiheessa koittaa tilanne, jossa viimeinen mutaatioton yksilö kuolee ilman jälkeläisiä. Tämä etenee askel askeleelta, kunnes populaatiossa on niin paljon kasautuneita haitallisia ominaisuuksia, että sen jäsenet kuolevat niihin, jolloin populaatio kuolee sukupuuttoon. Koska seksuaalisesti lisääntyvät läpikäyvät rekombinaatiota, ei periaate päde niiden tapauksessa. Syynä tähän on se, että rekombinaatio järjestelee geenejä uudestaan. Järjestelyn kautta vanhempien mutaatiottomat osat perimää voivat yhdistyä, jolloin syntyy yksilöitä, joilla haitallisia muutoksia on vähän. Luonnonvalinta kykenee säilyttämään nämä. Periaate ei myöskään koske aseksuaalisesti lisääntyviä populaatioita, jotka ovat kooltaan suuria (kuten bakteereilla) tai joissa on rekombinaatiota vastaavia systeemejä. Toisaalta periaate koskee myös mitokondrioita sekä Y-kromosomia, joiden perimä ei osallistu rekombinaatioon vaan periytyy suoraan. Tämän seurauksena niiden perimät ovatkin melko pieniä.
Mullerin räikän seurauksena perimien koot pienenevät. Toisaalta perimien pieneneminen voi johtua myös hyödyttömien geenien poistumisella, joten pieni genomi ei ole varma indikaattori aseksuaalisesta lisääntymisestä.
Porrastettu ensihoitojärjestelmä

Porrastettu ensihoitojärjestelmä on ihmisten äkillisten terveydentilan häiriöiden hoitoon tarkoitettu palveluverkosto. Järjestelmän ideana on viedä kulloinkin tarvittavan tasoinen tutkimus ja hoito potilaan luo, sairastumis- tai loukkaantumispaikalle. Hoitoketju alkaa jo hätäkeskuksessa, jossa arvioidaan sairastumisen tai vammautumisen aiheuttama riski potilaalle ja hälytetään sen perusteella oikea(t) yksiköt potilaan luo. Ensihoitohenkilöstön suorittamien tutkimusten ja mahdollisesti annetun hoidon vaikutuksen jälkeen tehdään arvio, tarvitseeko potilas lisätutkimuksia ja -hoitoa hoitolaitoksessa. Tarvittaessa potilas ohjataan tarkoituksenmukaiseen hoitolaitokseen tarkoituksenmukaisella tavalla. Tarkoituksenmukainen voi olla esimerkiksi oma auto, taksi tai ensihoitoyksiköllä valvottuna ja/tai hoidettuna suoritettu siirtyminen jatkohoitopaikkaan. Jatkohoitopaikassa ensihoito täydennetään ja siirrytään hoitolaitoksessa toteutettavaan akuuttihoitovaiheeseen.
Suomessa porrasteinen ensihoitojärjestelmä on kokonaisuudessaan järjestetty kuusiportaisen mallin kautta. Järjestelmään kuuluu:
Kullakin tasolla on oma tärkeä tehtävänsä osana portaittaista ensihoitojärjestelmää. Eri tasoilla työskenteleville henkilöille myönnetään toimenpideluvat henkilökohtaisesti pohjakoulutuksen ja määräajoin suoritettavan tasokokeen perusteella. Korkeammalle tasolle hyväksytty voi työskennellä alemman tason yksikössä, mutta pääsääntöisesti esimerkiksi perustasolle hyväksytty ei voi työskennellä hoitotasolla.
Hätäkeskuksen suorittaman ensihoidon riskinarvion perusteella potilaan luo voi lähteä perus- tai hoitotason yksikkö yksinään tai korkeariskisemmissä tehtävissä useita eri tasoisia yksiköitä.
Päärynäpallo

Päärynäpallo on nyrkkeilyyn liittyvä kuntoiluväline. Se on päärynän muotoinen pallo, jota lyödään edestakaisin tekemällä erilaisia sarjoja. Päärynäpallo kiinnitetään leikarin avulla kiinnityslevyyn. Sen avulla harjoitellaan lyöntinopeutta.
Mitsubishi UFJ Financial Group

Mitsubishi UFJ Financial Group () eli MUFG on japanilainen pankkitoimintaa harjoittava yhtiö. Pankkikonsernin pääkonttori sijaitsee Tokiossa Chiyodan erillisalueella Marunouchin kaupunginosassa. Muodostuessaan vuonna 2004 sen tase oli noin 1,7 biljoonaa dollaria, ja se nousi maansa suurimmaksi pankiksi ja joksikin aikaa myös maailmanlistan kärkeen.
Keväällä 2016 pankki sijoittui taseensa perusteella (2 458,74 mrd. USD) maailmanlistan viidenneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankkikonserniksi. Sijoitus oli parantunut edellisvuoden vertailusta. Talousjulkaisu Forbesin vuoden 2016 Forbes Global 2000 -listalla Mitsubishi UFJ Financial Group oli maailmanlaajuisesti sijalla 34. sijoittuen samalla Japanin kolmanneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 73,5 mrd USD toukokuussa 2016).
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Yhtiö muodostui 1. lokakuuta vuonna 2005 kun tokiolainen Mitsubishi Tokyo Financial Group ja osakalainen UFJ Holdings yhdistyivät. Yritysryhmän ydinpankkitoimintaa harjoittavat osat, Bank of Tokyo-Mitsubishi ja UFJ Bank, yhdistyivät kuitenkin vasta 1. tammikuuta 2006 ja muodostivat The Bank of Tokyo-Mitsubishi UFJ -pankin.
Morgan Stanleyn suuromistajaksi.
22. syyskuuta 2008 Mitsubishi UFJ Financial Group ilmoitti ostavansa subprime-kriisin kaltoin kohtelemasta investointipankki Morgan Stanleysta 10-20 prosentin osuuden. Yrityksellä on tavoitteena saada kaupan yhteydessä oma edustajansa Morgan Stanleyn hallitukseen. Mitsubishi UFJ aikoo käyttää ostokseensa korkeintaan 900 miljardia jeniä (6 miljardia euroa).
Pursimies (ammatti)

Pursimiehen eli puosun tehtävänä purjelaivoissa oli pitää huolta takiloinnista ja esimerkiksi purjeiden korjauksesta. Pursimies oli miehistön joukossa yleensä vanhimpia, kokenut ammattilainen. Jos päällystö sai surmansa, pursimies saattoi jopa ottaa aluksen komentoonsa.
Nykyään pursimies on päivävuoroa tekevä kansimiehistön työnjohtaja. Pursimiehelle kuuluu vastuu erityistilanteissa; esimerkiksi jos alusta joudutaan hinaamaan, juuri pursimies johtaa tarvittavia kiinnitystöitä ja valvoo niiden kestävyyttä.
The Brood

The Brood (Suomessa käytetty myös nimeä Brood – vihan jälkeläiset) on David Cronenbergin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1979. Sen pääosissa ovat Oliver Reed, Samantha Eggar ja Art Hindle. Se kuvattiin Torontossa ja Mississaugassa, Ontariossa. "The Brood" oli ensimmäinen Cronenbergin elokuva, johon Howard Shore sävelsi musiikin.
Chris Rodley on kirjassaan "Cronenberg on Cronenberg" kuvannut "The Broodia" ”naisvihan mestariteokseksi, joka heijastaa miehen mustasukkaisuutta naisen kyvylle tuottaa elämää”. Rodleyn mukaan elokuvan pelastaa mahdollisimman mielenkiinnottomaksi kuvattu, ohjaajaa itseään muistuttava mieshahmo, kun taas hirviömäinen naishahmo on sitäkin kiinnostavampi.
Juoni.
Elokuvassa Oliver Reedin esittämä psykoterapeutti käyttää uutta ”psykoplasmatiikka”-menetelmää ja saa potilaat tuottamaan psykologisista ongelmistaan fysiologisia epämuodostumia.
Joulusaarenfregattilintu

Joulusaarenfregattilintu ("Fregata andrewsi") on endeemisenä Joulusaarilla elävä vaarantunut fregattilintuihin kuuluva merilintu. Kuten muutkin fregattilinnut joulusaarenfregattilintu ei kävele eikä ui. Sen sijaan se on erittäin taitava lentäjä. Se hankkii ravintonsa poimimalla rannoilta tai veden pinnasta tai varastaa muilta linnuilta niiden saaliin. Väriltään aikuinen joulusaarenfregattilintu on musta lukuun ottamatta valkeaa mahanalusta.
Suurimmat uhat joulusaarenfregattilinnuille ovat niiden elinalueilla tapahtuva kaivostoiminta, kalastus sekä lisäksi saarelle tuodut "Anoplolepis gracilipes" -muurahaiset. Kannalle on ongelmallista sen hidas kasvu – joulusaarenfregattilinnut pystyvät kasvattamaan vain yhden poikueen joka toinen vuosi. Linnun pesä sijaitsee yleensä korkeassa puussa.
Kuvake.net

Kuvake.net on erityisesti nuorille, nyttemmin 18 vuotta täyttäneille nuorille aikuisille tarkoitettu kuvagalleriasivusto, jonne voi tehdä henkilökohtaisen profiilin ja laittaa omia valokuviaan toisten nähtäväksi. Käyttäjä voi myös kommentoida toisten kuvia. Palveluun on rekisteröitynyt yli 170 000 käyttäjää ja sivusto kerää 22 miljoonaa sivulatausta viikossa. Käyttäjien keski-ikä on 19 vuotta ja alle 18-vuotiaiden osuus käyttäjistä on noin 31 %. Sivustoa ylläpitävät Rohea Oy ja Reflekto Oy. Kuvake.net on virolaisomistuksessa.
Phil Knight

Philip Hampson "Phil" Knight (s. 24. helmikuuta 1938) on Niken perustaja, entinen hallituksen puheenjohtaja ja entinen toimitusjohtaja. Hän suoritti Alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1959. Knight sai valmiiksi liiketalouden maisterin tutkinnon Stanford Graduate School of Businessa vuonna 1962. Vuonna 2006 Knight lahjoitti $105 miljoonaa Stanford GSB:lle. Knight oli Niken toimitusjohtaja vuosina 1968–1990 ja kesäkuusta 2000 vuoteen 2004. Knight jätti yrityksen hallituksen puheenjohtajuuden vuonna 2015.
Knight oli kotoisin Portlandin Eastmorelandista. Nuorena hän rakasti vain juoksemista. Käytyään Cleveland High Schoolin hän meni opiskelemaan Oregonin yliopistoon. Siellä hän liittyi juoksijaryhmään, josta muodostui kolmen matkajuoksijan joukkue.
Knight ryhtyi 1960-luvun alussa juoksutossuyrittäjäksi. Yritys kasvoi vuoteen 1980 mennessä suuriin mittoihin, vaikka alussa oli vaikeuksia. Knightin liikekumppaneita olivat Bill Bowerman ja Jeff Johnson. Ensimmäinen Niken sopimusurheilija oli juoksija Steve Prefontaine. Tärkeä askel oli yrityksen logon lanseeraus: “Se näyttää siiveltä. Se näyttää ilman suhahdukselta. Se näyttää joltakin, minkä juoksija voi jättää jälkeensä.” Yrityksen nimen syntytarina, jonka mukaan nimi olisi pulpahtanut Knightin mieleen nuoruuden Kreikan-matkan muistona, ei liene totta.
Ensihoitohenkilöstö

Ensihoitohenkilöstö on yleisnimitys lääketieteelliselle ammattiryhmälle, joka saapuu paikalle hoitamaan potilasta akuutin sairauden tai tapaturman kohdatessa.
Hoitolaitosten ulkopuolisessa ensihoidossa työskentelevän henkilöstön rooli on vuosien saatossa muuttunut pelkästä kyydin antajasta pitkälle viedyn hoidon antajaksi. Parhaimmillaan ensihoitohenkilöstö voi pelastaa ihmishengen tai pienentää syntyvien vaurioiden määrää. Ensihoitohenkilöstöllä tarkoitetaan ensihoidossa työskenteleviä ammattilaisia. Heidän lisäkseen ensihoitojärjestelmässä kentällä työskentelee vapaaehtoisia ja toimenpidepalkkaisia lähinnä ensivasteyksiköissä ensiauttajatasolla.
Pohjakoulutus.
Ensihoidossa työskentelee palomiehiä, palomies-sairaankuljettajia, pelastajia, perushoitajia, lääkintävahtimestareita, lääkintävahtimestari-sairaankuljettajia, lähihoitajia, sairaanhoitajia sekä ensihoitaja AMK -koulutuksen hankkineita henkilöitä. Edelleen töissä on myös ns. pätevöitettyjä, jotka ovat pitkään alalla olleita ilman varsinaista tutkintoa. Lisäksi lähinnä lääkäriyksiköissä työskentelee lääkärin peruskoulutuksen omaavia ensihoitolääkäreinä, joista suurin osa on anestesia- ja tehohoitoon erikoistuvia tai erikoistuneita lääkäreitä. Osalla ensihoitolääkäreistä on vielä ensihoitolääketieteen erikoispätevyys.
Tasotestaukset.
Nykyään perus- ja hoitotason henkilöstöltä vaaditaan tasotestausten suorittaminen määräajoin. Tasotestauksiin kuuluu teoreettinen testaus sekä hyväksytyn teoriatestin jälkeen tehtävä käytännön testaus. Sairaanhoitopiirit ylläpitävät yhteistä, valtakunnallista teoriakysymyspankkia, joka kattaa testit, erikseen sekä perustasolle että hoitotasolle. Testit tehdään valvottuina nettitentteinä. Perustasolla käytännön testauksesta toistaiseksi vastaavat kuntakohtaiset ensihoidon vastuulääkärit, hoitotasolla käytännön testauksen suorittaa 
sairaanhoitopiirin lääkärit. 
Hyväksytyn testin perusteella annetaan hoitoluvat ja -velvoitteet. Testi on uusittava annetun ajan kuluttua, joka vaihtelee testimenestyksen mukaan puolesta vuodesta kolmeen vuoteen.
Lucia Nifontova

Lucia Nifontova (, "Ljubov Andrejevna Nifontova"; 30. elokuuta 1913 Helsinki – 6. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen balettitaiteilija. 
Henkilöhistoria.
Lucia Nifontovan vanhemmat olivat Andrei Nifontov ja Alexandra Grönroos ja puoliso vuodesta 1938 piirisihteeri Eero Saurama. Nifontova opiskeli tanssitaidetta Pariisissa, Lontoossa ja Monte Carlossa ja oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan 1927–1935 ja 1938–1940, Monte Carlon baletin solisti hän oli 1935–1938. Nifontova oli Suomen ensimmäinen "Prima ballerina assoluta", joka aloitti esiintymisen jo 12-vuotiaana. George Gé, Senta Will, Mary Paischeff ja Elisabeth Apostoli olivat hänen kotimaisia opettajiaan, mutta hänellä oli myös huomattavia ulkomaisia opettajia. Arvo Martikainen oli Nifontovan työtoveri sekä kotimaassa että ulkomailla.
1920-luvulta 1950-luvulle Nifontova esiintyi myös suomalaisissa elokuvissa. Vuonna 1955 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Nagaoka-kyō

Nagaoka-kyō () oli Japanin pääkaupunki vuosina 784–794. Nykyinen Nagaokakyōn kaupunki, joka kuului aiemmin Otokunin piirikuntaan, otti nimensä vanhalta pääkaupungilta. Entisen kaupungin alueita sijaitsee nykyisen Nagaokakyōn lisäksi Mukōn kaupungissa, Ōyamazakin maaseutukaupungissa ja Kioton Nishikyō-kun suuralueella. 
Vuonna 784 keisari Kanmu siirsi Japanin pääkaupungin pois Narasta eli silloisesta Heijō-kyōsta. Tärkein syy siirtoon lienee ollut se, että uusi paikka tarjosi paremmat kuljetukseen soveltuvat vesireitit. Myös muita selityksiä siirtoon on annettu, esimerkiksi halu paeta buddhalaisen papiston valtaa.
Vuonna 785 pääkaupungin siirrosta ja uuden kaupungin rakentamisesta vastannut virkamies Fujiwara no Tanetsugu salamurhattiin. Prinssi Sawaraa pidettiin osallisena murhaan ja hänet erotettiin keisarihuoneesta. 
Vain kymmenen vuoden jälkeen vuonna 794 keisari Kanmu siirsi pääkaupungin uudestaan, tällä kertaa Heian-kyōhon eli nykyiseen Kiotoon. Lähellä valmistumistaan ollut uusi pääkaupunki oli kärsinyt tulvista ja poliittisista valtataisteluista. Keisaria huolestutti ilmeisesti myös kuolleen prinssi Sawaran paha henki ("onryō").
Nagaoka-kyōn alueella aloitettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1954. Niiden myötä kaupungin sijainnista ja rakenteesta saatiin uutta tietoa. Kaupungissa arvellaan olleen noin 10 000 taloa ja 50 000 asukasta.
Deutscher Dom

Deutscher Dom () on kirkkorakennus Saksan pääkaupungissa Berliinissä Gendarmenmarkt-aukiolla.
Deutscher Dom rakennettiin alun perin vuosina 1701–1708 barokkityyliin arkkitehti Martin Grünbergin piirustusten pohjalta. Kupolitorni kirkkoon rakennettiin vuosina 1780–1785, ja sen suunnitteli arkkitehti Carl von Gontard. Kirkko tuhoutui 1943 tulipalossa toisessa maailmansodassa mutta rakennettiin uudelleen vuosina 1982–1996. Sen jälkeen rakennus on toiminut Saksan historiaa käsittelevänä museona.
Vastapäätä Deutscher Domia sijaitsee Französischer Dom, jossa on samanlainen kupolitorni.
Unisieppari

Unisieppari on pajurenkaasta, lankaverkosta ja höyhenistä tehty Pohjois-Amerikan intiaanien taikakalu, joita myydään matkamuistoiksi ja koriste-esineiksi. Se on alun perin ojibwa-intiaanien perinnettä, mutta 1960-luvun kansalaisuusliike nosti unisiepparin yleisen intiaanikulttuurin tunnukseksi. Nykyisin myös new age -ryhmät valmistavat ja myyvät unisieppareita. Unisiepparin alkuperäinen tarkoitus on suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset, mutta nykyisin se on usein koriste-esine.
Ojibwa-taruston mukaan hämähäkki-isoäiti (maailmanluoja) kutoi unisiepparin karkottamaan ihmiskunnan pahat unet. Pahat unet tarttuvat siepparin verkkoon ja valuvat höyheniä pitkin Äiti Maahan. Toisen tarinan mukaan pahat unet nousevat aamukasteen mukana tähtiin, josta ne eivät koskaan palaa. Unisieppari ripustetaan sängyn yläpuolelle ja sen väitetään karkottavan pahat unet, mutta houkuttelevan luokseen hyviä unia.
Pajurenkaasta tehty unisieppari haurastuu ja hajoaa ajan myötä, ja se kuuluu asiaan, sillä myös lapsuus päättyy aikanaan.
Nykyisin sosiaalisen median aktivistit pitävät unisiepparin käyttöä kulttuurin varastamisena ja sitä voidaan protestoida.
Robert Mateja

Robert Juliusz Mateja (s. 5. lokakuuta 1974 Zakopane, Puola) on puolalainen mäkihyppääjä. Hänen uransa parhaat arvokisasijoitukset ovat viidennet sijat normaalimäen kilpailussa Trondheimin MM-kisoissa 1997 sekä normaalimäen joukkuekilpailussa Lahden MM-kisoissa 2001 ja joukkuekilpailussa Sapporon MM-kisoissa 2007. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän kuului Puolan viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen joukkuemäen kilpailussa. Hän otti mäkihypyn Continental Cupissa yhteensä kolme osakilpailuvoittoa.
Here to Stay

Here to Stay on jyväskyläläisen Deuteronomium-yhtyeen toinen täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999. "Here to Stay" on tyyliltään debyyttiä suoraviivaisempaa death and rollia ja melodista death metalia. Albumi sai harrastajilta ja kriitikoilta pääasiassa myönteisen vastaanoton, vaikka useat moittivat albumia hieman tasapaksusta materiaalista.
Äänitys.
Debyytin "Street Corner Queen" jälkeen yhtye halusi äänittää suoraviivaisemman ja yhtenäisemmän albumin sekä jättää tyylikokeilut vähemmälle. Deuteronomium kirjoitti "Here to Stayn" kappaleet kuudessa kuukaudessa, toisin kuin debyytin kappaleet, jotka he kirjoittivat useiden vuosien välillä. "Here to Stay" äänitettiin studio Watercastlessa. Äänityssessioista he julkaisivat ensin singlen "To Die and Gain", joka sisältää nimikappaleen ja sen demoversion sekä "Misleader"-kappaleen. "Here to Staysta" julkaistiin muutamaa kuukautta myöhemmin 1500 kappaleen painos vuonna 1999. 
Yleiskatsaus.
Albumin musiikkia voi esimerkiksi kuvailla siten, että se yhdistää myöhemmän Entombedin rock-vaikutteet Carcassin "Heartwork"-albumin aikaiseen melodiseen ilmaisuun. Miika Partalan vokalisointiakin on verrattu Jeff Walkerin tuolloiseen ulosantiin. "Here to Stayn" musiikissa on myös saman kaltaisuuksia Napalm Deathin 1990-luvun puolivälin materiaalille, joka yhdisteli death metalia ja punk rockia. Toiset ovat löytäneet yhtäläisyyksiä myöhempään Gorefestin tuotantoon. Albumin kannessa on kuvattu vanha, hylätty moottoripyörä, jonka renkaat ovat tyhjentyneet. Pyörä ei enää menossa mihinkään vaan on paikalla jäädäkseen; kuva symboloi ihmisen elämän rajallisuutta ja yhtyeen mukaan muistuttaa, että ihmisen on elettävä muistaen kuolevansa.
Sanoitukset.
Albumin sanoitukset ovat edelliseen julkaisuun verraten rennompia sävyltään: lähestymistapa on riisuttu melkein kokonaan aiemmasta runollisuudesta ja korvattu hieman elämänläheisemmällä ja arkisemmalla asioiden pohdinnalla. Kappale "Terminator" käyttää elokuvan "Terminator 2 – Tuomion päivä" konfliktia kyborgin kanssa allegoriana ihmisen kamppailulle syntiä vastaan. "Millstone" taas viittaa raamatun kohtaan, jonka mukaan ihmisten, jotka johtavat toisia harhaan, olisi "parempi heittäytyä myllykivi kaulassa mereen".
Vastaanotto.
Tiiviin kirjoitusvälin vuoksi albumin kappaleet ovat tyyliltään hyvin yhtenäisiä: kriitikot kirjoittivat "Here to Staysta" aikanaan, että albumin kappaleet ovat osin turhankin samanlaisia. Samasta asiasta moittivat myös monet yhtyeen ihailijat, vaikka pääsääntöisesti "Here to Stay" sai myönteisemmän vastaanoton kuin edeltäjänsä.
"Here to Stay" jäi Deuteronomiumin viimeiseksi julkaisuksi ennen yhtyeen hajoamista.
SVT Barn

SVT Barn (vuosina 2008–2012 "SVTB", entinen "Barnkanalen", ) on Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n omistama televisiokanava, jolla esitetään vain lastenohjelmia. Suomessa kanava näkyy kaapelissa, satelliitissa ja Pohjanmaalla, Ahvenanmaalla, Länsi-Lapissa ja Meri-Lapissa antennitalouksissa. Kanava on Ruotsissa koko maan kattava.
Historia.
Barnkanalen aloitti lähetyksensä 23. joulukuuta 2002. Ensimmäisinä vuosinaan kanava lähetti ohjelmaa vain arkipäivisin klo 6.30–18.00, ja kesäisin Barnkanalen piti "kesäloman" 23. toukokuuta alkaen aina elokuun 18. päivään saakka. Tänä aikana kanavalla nähtiin muuta ohjelmaa, kuten esimerkiksi urheilulähetyksiä.
6. joulukuuta 2003 Barnkanalen alkoi lähettää ohjelmaa myös viikonloppuisin ja vuodesta 2004 lähtien kanava on ollut ympärivuotinen ilman kesätaukoja. Vuonna 2004 kanavalla lähetettiin Ateenan Olympialaisia 
Elokuussa 2008 kanavalle tehtiin uudenlainen ilme. Uudessa tunnuksessa lukee vain "SVTB", mutta kanavaan viitataan yhä nimellä "Barnkanalen". Samalla SVTB:stä tuli osa SVT:n pääkanavia yhdessä SVT1:n ja SVT2:n kanssa. Vuonna 2012 nimeksi vaihdettiin SVT Barnkanalen.
Nykyään SVT Barn esittää ohjelmaa joka päivä aamusta alkuiltaan, jolloin SVT24 aloittaa lähetykset.
Mihail Pugovkin

Mihail Ivanovitš Pugovkin () () oli venäläinen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa ja televisiossa 1940-luvun alusta aivan viime vuosiin asti. 
Pugovkin syntyi Rameškissa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1988.
Hot Fuzz

Hot Fuzz on Edgar Wrightin ohjaama toimintaelokuvaparodia vuodelta 2007, jonka pääosissa ovat Simon Pegg ja Nick Frost. Elokuva on osa Simon Peggin ja Edgar Wrightin "Three Flavours Cornetto trilogy" -sarjaa, johon kuuluvat myös elokuvat "Shaun of the Dead" (2004) ja "The World's End" (2013).
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Hot Fuzzin" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 66. 
Juoni.
Lontoolainen poliisi Nicholas Angel on tehnyt työnsä liian hyvin ja saanut kollegansa näyttämään tehottomilta. Siksi hänet ylennetään ja passitetaan vastoin tahtoaan syrjäiseen ja rauhalliseen Sandfordin maalaiskylään, joka on valittu useasti vuoden kyläksi.
Sandfordin suurpiirteiset poliisit ovat tottuneet siihen, että kylässä ei esiinny vakavaa rikollisuutta. Virkaintoinen Angel saa työparikseen poliisipäällikön pojan Dannyn, joka pitää toimintaelokuvista ja haaveilee siitä, että pääsisi itsekin tositoimiin. Yllättäen kylän asukkaita alkaakin kuolla yksi toisensa jälkeen. Poliisilaitos pitää tapahtumia vain onnettomuuksina, mutta Angel haistaa palaneen käryä. Hän luulee ensin, että murhien motiivina ovat kylän kiinteistökuviot, joten hän pidättää paikallisen supermarketin johtajan. Tällä on kuitenkin alibi viimeiseen murhaan.
Lopulta Angel tajuaa, että murhaajia täytyy olla useita. Hän selviytyy murhayrityksestä ja löytää paikallisen naapurivartioseuran kokouksen. Siellä hänelle kerrotaan, että murhien syynä eivät olekaan kiinteistökaupat, vaan seuran triviaali halu voittaa lisää vuoden kylä -palkintoja poliisipäällikön vaimovainajan muistoksi. Murhatut olivat eri syistä vaarantaneet tämän tavoitteen.
Angel pakenee ja onnistuu vakuuttamaan muut poliisit siitä, että naapurivartioseura on poliisipäällikön johdolla syyllistynyt useisiin murhiin. Seuraa toimintaelokuvia parodioiva pitkä ammuskelu- ja takaa-ajojakso, jossa Angel ja kumppanit vangitsevat seuran jäsenet yksi kerrallaan. Loppukohtauksessa selviää, että Angel jää Sandfordiin eikä palaa Lontooseen.
Nikolai Baibakov

Nikolai Konstantinovitš Baibakov (, 6. maaliskuuta 1911 Baku – 31. maaliskuuta 2008 Moskova) oli neuvostoliittolainen (azerbaidžanilainen) valtiomies ja taloustieteilijä. Hän toimi muun muassa Gosplanin johtajana kahteen otteeseen, vuosina 1955–1957 ja 1965–1985. Hän oli viimeisiä Stalinin hallituksissa toimineita ministereitä.
Baibakov nimettiin sosialistisen työn sankariksi.
Nikita Hruštšov nosti hänet Gosplanin johtajaksi vuonna 1955. Baibakovin ja Hruštšovin välit heikkenivät, kun Hruštšov käynnisti destalinisaation julistamalla Stalinin olleen tyranni vuonna 1956. Lisäksi Hruštšov pyrki hajauttamaan taloutta ja Baibakov irtisanottiin Gosplanista. Baibakov palasi Gosplaniin kun Leonid Brežnev oli noussut puoluejohtajaksi ja allekirjoitti asiakirjat Hruštšovin alueellisten toimistojen lakkauttamisesta. 
Baibakov pysyi elämänsä loppuun asti vankkumattomana stalinistisen keskussuunnittelun puolustajana. Elämänsä loppuun asti hän luetteli teollisen tuotannon tilastotietoja, jotka hänen mielestään osoittivat että taloustieteilijöiden ehdotukset talouden seisahtumisesta 1970- ja 1980-luvuilla olivat virheellisiä.
Norman Rockwell

Norman Percevel Rockwell (3. helmikuuta 1894 New York, New York, Yhdysvallat – 8. marraskuuta 1978 Stockbridge, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvittaja. Rockwell "The Saturday Evening Post" -lehdelle kansikuvista, jotka esittivät kohtauksia arkipäiväisestä elämästä.
Elämä ja ura.
Rockwell kuvasi pikkukaupungin ja maaseudun ihmisiä, mutta hän itse syntyi New York Cityssä aiemmin vauraaseen mutta sittemmin köyhtyneeseen porvarisperheeseen. Rockwellin äidillä oli aristokraattista sukutaustaa Britanniassa. Rockwell aloitti taideopinnot Chase Art Schoolissa, josta hän siirtyi 15-vuotiaana opiskelemaan National Academy of Designissa. Hän piti kuitenkin opetusta siellä liian akateemisena ja jäykkänä, joten hän siirtyi noin vuotta myöhemmin, vuonna 1910 Art Students League -oppilaitokseen. Rockwellin ensimmäinen huomattava työ oli lapsille tarkoitetun C. H. Claudyn tietokirjan "Tell Me Why: Stories about Mother Nature" kuvitus.
Rockwellin lehtikuvittajan ura alkoi "Boy’s Life" -lehdestä vuonna 1913, ja pian hänet tunnettiin ”poikakuvittajana”, ja hän sai toimeksiantoja muiltakin kasvatuksellisilta nuortenlehdiltä, kuten "St. Nicholas, American Boy" ja "Youth’s Companion".
Pitkäaikainen työsuhde "The Saturday Evening Postin" kanssa alkoi, kun lehdelle työskennellyt piirtäjä Clyde Forsythe auttoi Rockwellia työnsaannissa. Rockwellin ensimmäinen kansikuva "The Saturday Evening Postissa" julkaistiin 20. toukokuuta 1916. Rockwell teki lehdelle 47 vuoden aikana yhteensä 321 kansikuvaa. Rockwellin suosio "The Saturday Evening Postissa" johti myös tilauksiin lukuisilta muilta lehdiltä kuten "Life, Judge, Leslie’s" ja "Country Gentleman".
Rockwell kuvitti Yhdysvaltojen partiopoikajärjestön vuosikalenteria vuosina 1924–1976, kahta vuotta lukuun ottamatta. Kuvitusten lisäksi hän maalasi muotokuvat muun muassa Dwight D. Eisenhowerista, John F. Kennedystä, Lyndon B. Johnsonista ja Richard Nixonista sekä Gamal Abdel Nasserista ja Jawaharlal Nehrusta.
Donald Thomas

Donald Alexander Thomas (s. 1. heinäkuuta 1984) on bahamalainen korkeushyppääjä ja maailmanmestari.
Koripalloa harrastanut Thomas kilpaili korkeushypyssä ensimmäisen kerran tammikuussa 2006, jolloin hän ensimmäisessä kilpailussaan hyppäsi 222 cm. Hän oli tehnyt korkeushyppyharjoituksia vain kerran aikaisemmin. Pari kuukautta myöhemmin hän kilpaili Kansainyhteisön kisoissa sijoittuen neljänneksi tuloksella 223 cm.
Hallikaudella 2007 Thomas ylitti ensimmäisen kerran urallaan 230 cm. Kesällä 2007 hän paransi ennätyksekseen 235 cm. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti hopeaa Victor Moyan jälkeen tuloksella 230 cm.
Osakan MM-kisoissa 2007 Thomas voitti maailmanmestaruuden tuloksella 235 cm. Thomasin rimanylitystekniikka on omaperäinen ja Osakassakin hän hyppäsi kolmiloikkapiikkareilla, koska ei osaa hypätä korkeushyppypiikkareilla. Hän voitti vuonna 2007 myös tuloksella 232. Pekingin olympialaisissa 2008 Thomas karsiutui loppukilpailusta tuloksella 220 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui tuloksella 227 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Saman vuoden maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi ja voitti kultaa Delhin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 232. 
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Thomas oli yhdestoista. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 232 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa Thomas karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes tuloksella 232. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sai pronssia. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi.
Thomas sijoittui kymmenenneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän hyppäsi ennätyksensä 237 Székesfehérvárissa 18. heinäkuuta 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa ja neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa Gold Coastissa sekä voitti maanosien cupin. Hän sijoittui 2019 Pan-Amerikan kisoissa 11:nneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa.
Thomasin managerina toimii suomalainen Jukka Härkönen.
Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki

Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki ("Allan Quatermain and the Lost City of Gold") on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva. Se on jatko-osa vuoden 1985 elokuvalle "Kuningas Salomonin kaivokset". Elokuvan ohjasi Gary Nelson ja pääosissa ovat Richard Chamberlain ja Sharon Stone.
Elokuva kertoo Allan Quatermainista ja Jesse Hustonista jotka lähtevät etsimään Quatermainin veljeä, joka on kadonnut Afrikan pimeisiin viidakkoihin. Kaksikko saa tietää että Quatermainin veli oli etsimässä salaperäistä ja mystistä ”valkoista heimoa”, joiden olemassaolosta ei ole varmaa tietoa. Etsiessään Quatermainin veljeä he löytävät salaperäisen Kultaisen kaupungin, jota johtaa julma lordi Agon.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen murskasi elokuvan ja kirjoitti, että siitä puuttuvat tyyli, vauhti, huumorintaju, tekniikka ja karismaattiset näyttelijät. Tähtien sijaan hän antoi elokuvalle pommin.
Kastellin lukio

Kastellin lukio on Oulussa Kontinkankaan kaupunginosassa sijaitseva lukio. Kastellin lukiossa toimivat myös urheilulukio ja aikuislukio. Lukion opetustilat siirtyivät uuteen Kastellin monitoimitaloon elokuussa 2014, johon myös Karjasillan lukio siirtyi.
Lukuvuoden alkaessa syksyllä 2018 Kastellin lukiossa opiskeli 740 lukiolaista. Heistä noin 140 oli urheilulukiolaisia. Kastellin lukion yleislinjalle sisäänpääsyyn vaadittu keskiarvo oli vuonna 2018 Oulun korkein, 8,83.
Historia.
Kastellin lukion päärakennus valmistui vuonna 1964. Ensimmäiset lukiolaiset aloittivat opiskelunsa syksyllä 1966. Tuolloin koulu oli nimeltään Oulunsuun yhteiskoulu. Vuonna 1974 Oulunsuun yhteiskoulu siirtyi Oulun kaupungin omistukseen ja jaettiin Kastellin yläasteeksi ja lukioksi. Vuonna 2006 Kastellin yläaste yhdistettiin Oulunsuun ala-asteen kanssa Kastellin kouluksi.
Kastellin lukion erikoistuminen urheiluun alkoi vuonna 1979, jolloin otettiin käyttöön liikuntapainotteinen tuntijako lahjakkaille urheilijanaluille. Varsinainen urheilulukiotoiminta alkoi vuonna 1986.
Kastellin lukiossa toimi iltalinja vuosina 1969–1992.
Tulva (lehti)

Tulva on Suomen ainoa suomenkielinen feministinen aikakauslehti, joka käsittelee ajankohtaisia ilmiöitä, politiikkaa, kulttuuria ja viihdettä. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvää "Tulvaa" kustantaa Naisasialiitto Unioni ry. Lehti on perustettu keväällä 2002 ja sillä on nykyisin osa-aikainen päätoimittaja, AD sekä laaja freelancer-avustajajoukko. "Tulvan" painos on noin 3 000 kappaletta. Suurin osa lehdistä menee Naisasialiitto Unionin jäsenille jäsenetuna, minkä lisäksi "Tulvalla" on kasvava joukko omia, itsenäisiä tilaajia. "Tulvan" irtonumeroita voi ostaa muun muassa Helsingin Akateemisesta Kirjakaupasta ja Rosebud Booksista.
"Tulva" on palkittu useita kertoja journalistisesta laadustaan. Lokakuussa 2006 "Tulva" voitti Kultti ry:n Vuoden laatulehti -palkinnon. Vuonna 2007 Helsingin yliopiston Kristiina-instituutti valitsi "Tulvan" Vuoden Kristiinaksi. Lokakuussa 2010 kulttuuri- ja urheiluministeri Stefan Wallin myönsi "Tulvalle" Kulttuurilehtien laatupalkinnon, joka oli suuruudeltaan 10 000 euroa.
"Tulvaa" toimitettiin ensimmäiset neljä vuotta kollektiivina, jolloin lehdellä oli kiertävä päätoimittajuus. "Tulvan" alkuvuosina päätoimittajina toimivat muun muassa Anna Mäkelä, Niina Mäkeläinen, Anu Silfverberg ja Heli Suominen. Ensimmäiseksi pysyväksi päätoimittajaksi valittiin Riikka Kaihovaara vuonna 2006. Tämän jälkeen vt. päätoimittajana toimi Elina Venesmäki. Vuonna 2008 vakituiseksi päätoimittajaksi valittiin Anne Moilanen. Hänen perhevapaansa sijaisenaan toimi 2009–2010 vuoden ajan Elsi Hyttinen. Vuoden 2012 alusta vt. päätoimittajaksi valittiin Atlas Saarikoski, josta tuli myöhemmin lehden vakituinen päätoimittaja Moilasen siirryttyä kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen (vas.) erityisavustajaksi. Helmikuussa 2014 Terhi Toppala aloitti vt. päätoimittajana Atlas Saarikosken jäätyä vanhempain- ja hoitovapaalle. Häntä seurasi tehtävässä Tero Kartastenpää. Vuonna 2020 "Tulvan" vakituiseksi päätoimittajaksi valittiin Riikka Pennanen. Pennanen siirtyi päätoimittajan tehtävistä työvapaalle huhtikuussa 2022. Työvapaan ajan Pennasen sijaisena toimi Hanna Hantula. Vuonna 2025 päätoimittajana toimii Aurora Lemma Hantulan jäätyä perhevapaalle.