tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 10 kilometrin avovesiuinti

Miesten 10 kilometrin avovesiuinti Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 5. elokuuta Odaiba Marine Parkissa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 25 uimaria. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa. 10 urheilijaa valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella. Yhdeksän valitaan erillisen karsintatapahtuman perusteella. Loput viisi paikkaa jaetaan maanosittain. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintiöpaikka.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 kilometrin avovesiuinti

Naisten 10 kilometrin avovesiuinti Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4. elokuuta 2021 Odaiba Marine Parkissa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 25 uimaria. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa. 10 urheilijaa valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella. Yhdeksän valitaan erillisen karsintatapahtuman perusteella. Loput viisi paikkaa jaetaan maanosittain. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintiöpaikka.
Fabbrico

Fabbrico on 6 627 asukkaan pohjoisitalialainen kunta Reggio Emilian maakunnassa Emilia-Romagnassa. Kunta sijaitsee noin 23,5 km koilliseen Reggio nell'Emiliasta ja rajoittuu suoraan Modenan maakuntaan. 
Historia.
Fabbricon kylä mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjassa vuonna 772. 
Talous.
Maatalouskoneiden valmistaja ARGO sijaitsee Fabriccossa. Kylässä valmistetaan Landini- ja McCormick-merkkisiä traktoreita. 
Liikenne.
Fabbricolla on Rolon ja Novi di Modenan kuntien kanssa yhteinen rautatieasema linjalla Verona–Mantua–Modena. Moottoritie A22 kulkee kohti Brenneriä.
Gennadi Vavilov

Gennadi Aleksejevitš Vavilov (; s. 7. toukokuuta 1932 Abdulino) on venäläinen säveltäjä.
Vavilovin opettajiin kuuluivat Jevgeni Messner, Jevgeni Golubev ja Orest Jevlahov. Hän valmistui Leningradin konservatoriosta vuonna 1966 ja suoritti opintoja myös Moskovassa. Vuodesta 1966 lähtien hän on asunut ja työskennellyt Petroskoissa. Vavilovin tuotannon joukossa on pianomusiikkia, kuten 16 sonaattia, 14 sarjaa ja miniatyyrejä. Vavilov on musiikissaan hyödyntänyt karjalaisia ja suomalaisia kansanomaisia aineksia.
Vavilovilla on Karjalan kansantaiteilijan arvo. Hän on toiminut professorina Petroskoin Glazunov-valtionkonservatoriossa.
Kostamuksessa avattiin vuodenvaihteessa 2000–2001 Vavilovin mukaan nimetty musiikkikoulu. Vuodesta 2002 lähtien Kostomuskhassa on kahden vuoden välein järjestetty Vavilovin mukaan nimetty kansainvälinen pianokilpailu.
Aanaar (ravintola)

Ravintola Aanaar on Inarissa Wilderness Hotel Juutuan yhteydessä toimiva ravintola, joka vuonna 2019 valittiin Suomen 50 parhaan ravintolan joukkoon ja jonka Suomen Gastronomien Seura on nimennyt vuoden ravintolaksi vuonna 2020. Gastro Helsinki 2020 -messuilla Suomen 50 parasta ravintolaa -äänestyksessä Aanaar pääsi sijalle 23. Hotelli ja ravintola sijaitsevat Juutuanjoen rannalla.
Historiaa.
Hotelli Kultahovi on perustettu vuonna 1937. Se jouduttiin sulkemaan syyskuussa 1944, ja saksalaiset polttivat sen marraskuussa samana vuonna. Uusi hotelli valmistui vuonna 1956. Vuosina 1966–86 hotellia hoiti Maija Nikula. Hän siirtyi hotellin omistajaksi vuonna 1987, kun Suomen Matkailuliitto oli päättänyt lopettaa hotellin omistajana. Seuraavat 20 vuotta Maija Nikula johti hotellia, mutta sitten tapahtui sukupolvenvaihdos, jossa hotellin johtajaksi tuli hänen tyttärensä Kaisu Nikula ja ravintolan keittiömestariksi tuli tämän veli Heikki Nikula. Hotellin ravintola on toiminut nykyisellä konseptillaan vuodesta 2008 alkaen.
Ravintola nykyään.
Ravintolan tyyli on modernin pohjoismainen, ja sen esikuvia ovat ravintolat Noma ja Fäviken. Se myös ammentaa inarinsaamelaisesta perinteestä kekseliäitä annoksia. Punalihaisten kalojen ja siian lisäksi tarjolla on haukea, taimenta ja rautua. Lisäksi esim. jäkälää, naavaa, männynkaarnaa, kuusenkerkkää, maarianheinää, ja marinoituja männynkäpyjä. Metsä-nimisessä jälkiruuassa käytetään aineksina pettukakkua, marjoja, kuusenhavugranitea ja herkkutattijäätelöä. Suomen Gastronomien Seuran arvion mukaan ravintolan vahvuuksia ovat sen ainutlaatuiset raaka-aineet. Edellä mainittujen lisäksi niihin kuuluvat myös pohjoinen ketunleipä eli haproa, väinönputki, pakurikääpä, josta tehdään teetä, sekä koivunlehdet, joilla maustetaan sorbettia. Luonnollisesti käytetään myös marjoja, mustikkaa, puolukkaa, hillaa, pihlajanmarjaa, sekä sieniä ja villiyrttejä.
Raaka-aineita ammennetaan ravintolan takaovelta alkaen ja yli Lapin aina Jäämereltä saakka. “Tämän ravintolan kuuluu sijaita Inarissa, muualla se ei olisi samanlainen,” sanoo keittiömestari Heikki Nikula.
Salin puolella on TV-ruutu, josta voi seurata kalojen elämää veden alla Juutuanjoessa. Myös revontulia voi seurata ravintolan ikkunoista.
TPS (täsmennyssivu)

TPS voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:.
Bagdat Ämirejev

Bagdat Kultajuly Ämirejev (; s. 1959 Šolakkorgan, Kazahstan) on kazakstanilainen diplomaatti ja virkamies. Hän on ollut Kazakstanin pääministerin neuvonantaja vuodesta 2014 lähtien ja Turkkilaisten maiden neuvoston pääsihteeri vuodesta 2018 lähtien.
Ura.
Ämirejev toimi kääntäjänä Jemenissä 1980–1981, työskenteli Neuvostoliiton Damaskoksen-suurlähetystössä vuosina 1982–1985 ja oli Kazakstanin valtionyliopistossa luennoitsijana 1985–1988. Hän työskenteli Neuvostoliiton Bagdadin-suurlähetystössä vuosina 1988–1991. Ämirejev oli Kazakstanin ulkoministeriön Lähi-idän osaston päällikkönä 1992–1994 sekä Lähi-idän ja Afrikan osaston päällikkönä vuosina 1995–1996. Vuosina 1996–2002 Ämirejev nimitettiin suurlähettilääksi ja hän oli Kazakstanin suurlähettiläs Saudi-Arabiassa ja samanaikaisesti akkreditoituna Bahrainiin, Kuwaitiin, Omaniin ja Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin. Tässä suurlähettilään tehtävässä hän oli myös Kazakstanin pysyvä edustaja Islamilaisessa yhteistyöjärjestössä. Vuosina 2002–2008 Ämirejev oli Kazakstanin suurlähettiläänä Egyptissä ja samanaikaisesti akkreditoituna useaan alueen maahan, kuten Jordaniaan, Libanoniin, Libyaan ja Marokkoon. Tässä suurlähettilään tehtävässä hän oli myös koordinoiva suurlähettiläs Afrikan valtioihin ja Kazakstanin pysyvä edustaja Islamilaisessa koulutus-, tiede- ja kulttuurijärjestössä (ISESCO). Vuosina 2008–2011 Ämirejev oli Kazakstanin suurlähettiläs Turkissa ja samanaikaisesti akkreditoituna Albaniaan. Vuosina 2011–2017 hän oli Kazakstanin suurlähettiläänä Iranissa. Ämirejev on ollut Kazakstanin erikoislähettiläs Lähi-itään ja Afrikkaan vuodesta 2015 lähtien.
Ämirejev on ollut Kazakstanin pääministerin neuvonantaja vuodesta 2014 lähtien. Turkkilaisten maiden neuvoston kuudenessa huippukokouksessa 3. syyskuuta 2018 Ämirejev nimitettiin neuvoston pääsihteeriksi.
Koulutus ja kirjallinen tuotanto.
Ämirejev on valmistunut Tadžikistanin valtionyliopistosta pääaineenaan itämainen kulttuuri. Hän osaa kazakkia, venäjää, arabiaa, englantia, turkkia ja persiaa. Ämirejev on kirjoittanut useita kirjoja ja artikkeleita Kazakstanin ulkosuhteista, alueellisista ja kansainvälisistä kysymyksistä ja diplomatiikasta yleisesti.
Yksityiselämä.
Ämirejev on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Ryan Graves

Ryan Graves (s. 21. toukokuuta 1995 Yarmouth, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsissa. Pelipaikaltaan Graves on puolustaja. Lokakuussa 2020 Graves teki Colorado Avalanchen kanssa kolmevuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,16 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2021 Graves kaupattiin New Jersey Devilsiin vaihdossa Mihail Maltseviin ja toisen kierroksen varausvuoroon .
Heinäkuussa 2023 Graves teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa kuuden vuoden ja yhteensä 27 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Nick Paul

Nick Paul (s. 20. maaliskuuta 1995 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Paul ratkaisi Kanadalle maailmanmestaruuden jääkiekon 2021 MM-finaalin jatkoajalla Suomea vastaan.
BMW 6-sarja (E63)

BMW E63 on BMW 6-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2003–2010. Se korvasi edeltäneen E24-mallin, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 1989. Mallin seuraajaksi tuli BMW F13.
BMW 6-sarja (E63) 2003–2010.
BMW E63 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2003. Se perustuu tekniikaltaan 5-sarjaan (E60). Kangaskattoinen cabriolet (koritunnus E64) esiteltiin tammikuussa 2004 Detroitin autonäyttelyssä.
Malliston huipulle esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2005 M6, jossa on moottorina 5,0-litrainen V10 teholtaan 500 hevosvoimaa. Voimansiirtona on seitsemänportainen SMG-sekventaalivaihteisto. Avomallinen M6 esiteltiin Lontoon autonäyttelyssä seuraavan vuoden heinäkuussa. Vuonna 2007 M6 tuli ainoastaan Pohjois-Amerikassa saataville kuusivaihteisella manuaalivaihteistolla, mutta valmistusmäärät olivat pieniä, vain muutamia satoja kappaleita.
Vuonna 2007 tehtiin muutoksia muun muassa etupuskurin ilmanottoaukkoihin. Uudistunut malli esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa.
Toomas Vavilov

Toomas Vavilov (s. 15. heinäkuuta 1969 Tallinna) on virolainen klarinetisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Vavilov opiskeli Tallinnan musiikkilukiossa vuosina 1982–1988 ja valmistui Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta vuonna 1992 klarinetistina Hannes Altrovin opettamana. Hän on osallistunut Karl Leisterin Berliinissä ja Ivan Mozgovenkon Moskovassa pitämille klarinetistien mestarikursseille. Vuosina 1996–1998 Vavilov suoritti orkesterinjohdon opintoja Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Jüri Alpertenin johdolla. Lisäksi hän on saanut orkesterinjohdossa opetusta Jonas Aleksalta ja Roman Matsovilta.
Vavilov teki vuonna 1988 debyyttinsä orkesterin klarinetistina Peeter Liljen johtaman Viron kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Hän sai vuonna 1990 toisen palkinnon Viron puupuhallinsoittajien kilpailussa. Vuosina 1993–1997 Vavilov opetti klarinetinsoittoa Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa, ja vuonna 2001 hän aloitti toimimisen Viron musiikki- ja teatteriakatemian orkesteriluokan opettajana ja oppilaitoksen orkesterin kapellimestarina. Hän on toiminut myös saman akatemian vaski- ja puhallinsoitinten laitoksen johdossa. Vuoteen 2006 Vavilov soitti klarinettia Viron kansallisessa sinfoniaorkesterissa, jossa myös toimi vuodesta 2004 toisena kapellimestarina. Vuosina 2006–2008 hän toimi Vanemuine-teatterin musiikillisena johtajana ja sen orkesterin pääkapellimestarina.
Vavilov on solistina esiintynyt sellaisten kapellimestarien kuin Eri Klasin, Paul Mägin, Peeter Saanin, Aivar Mäen ja Christopher Adeyn johdolla. Hänen pianosäestäjiinsä ovat kuuluneet Peep Lassmann, Lauri Väinmaa, Nata-Ly Sakkos ja Kairi Vavilov. Hänen yhteistyökumppaniensa joukossa ovat olleet myös muiden muassa Arvo Leibur, Jüri Gerretz, Henry-David Varema, Teet Järvi ja Tiia Tenno. Vavilov on esiintynyt solistina kansainvälisesti esimerkiksi monissa Euroopan maissa ja Australiassa. Häntä varten ovat säveltäneet uusia teoksia muiden muassa Urmas Sisask, Eino Tamberg, Ester Mägi, René Eespere, Lepo Sumera ja Raimo Kangro.
Vavilov on myös esiintynyt monien kamarikokoonpanojen, kuten NYYD Ensemblen kanssa. Hän on levyttänyt sekä klarinetistina että kapellimestarina. Vavilovin saamien tunnustusten joukossa on hänelle vuonna 2019 myönnetty Viron musiikkineuvoston palkinto.
Sebastian Brant

Sebastian Brant (1457−1521) oli saksalainen oppinut ja kirjailija. Hän tutki Baselin yliopistossa humanistisia tieteitä ja oikeustieteitä ja oli siellä molempien oikeuksien opettajana. Vuodesta 1503 hän oli Strassburgin kaupunginkirjurina ja osallistui kaupungin julkisiin, myöskin valtiollisiin asioihin. Hänen teoksistaan ovat huomattavimmat hänen versionsa Freidankista sekä "Das Narrenschiff" (1494, 'Narrienlaiva'), joka on satiirinen, moralisoiva runoelma ja kuvaa hölmöjen ja narrien matkaa Narragoniaan. Kertomus esittää lukijalle useita, vaikka hieman yksitoikkoiselta vaikuttavia narrintyyppejä.
Wilhelm von Braun

Wilhelm August Detlof von Braun (1813−1860) oli ruotsalainen novellisti ja runoilija, alkuaan upseeri. Braun oli pilarunoelmien ja satiirien ansiosta suosittu tukholmalaisen keskiluokan runoilija, joskin hänen rohkeasanaisuuttaan vähän arkailtiinkin. Satiireissa, joissa Braun on onnistunein, ilmenee hänen vastenmielisyytensä kaikkea teennäistä yhteiskuntasovinnaisuutta vastaan sekä hänen todellisuudentajunsa. Onnistunein hän on raikkaissa luonnonkuvauksissaan.
Teet Järvi

Teet Järvi (22. huhtikuuta 1958 – 18. kesäkuuta 2025) oli virolainen sellisti.
Järvi opiskeli Laine Leichterin johdolla Tallinnan musiikkilukiossa ja Peeter Paemurrun johdolla Tallinnan konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1981. Hän täydensi opintojaan Moskovassa opettajinaan Natalija Šahovskaja, Mihail Homitser ja Ivan Monighetti.
Vuonna 1974 Järvi sai ensipalkinnon kansainvälisessä sellokilpailussa Tšekkoslovakiassa. Hän sai myös ensipalkinnot niin kansallisessa (1981) kuin Baltian-kilpailussakin (1976). Vuosina 1982–1990 hän työskenteli ensisellistinä Viron kansallisessa sinfoniaorkesterissa. Hän on esiintynyt Euroopan maissa, entisen Neuvostoliiton alueilla sekä Yhdysvalloissa sooloresitalistina, kamarimuusikkona ja orkesterin solistina. Vuonna 1993 Järvi aloitti työt Suomessa, jossa hän soitti Sinfonia Lahdessa ja opetti Lahden konservatoriossa.
Järvi kuuluu muusikkosukuun; hän on Neeme Järven veljen, Vallo Järven poika. Hänen vaimonsa on pianisti Mari Järvi, jonka kanssa hänellä on viisi lasta, joista kukin on myös muusikko.
Ernst Brausewetter

Ernst Brausewetter (1863−1904) oli saksalainen kirjailija ja kääntäjä, joka kohdisti huomionsa erityisesti Pohjoismaihin ja niiden kirjallisuuteen. Niinpä hän on julkaissut "Nordische Meisternovellen" (1896) ja "Finland im Bilde seiner Dichtung und seine Dichter" (1899). Hän saksansi pohjoismaisia kirjailijoita, kuten Henrik Ibsenin, Jonas Lien, Arne Garborgin, J. L. Runebergin ynnä muiden teoksia. Vuosina 1901−1902 hän oli "Finländische Rundschau" -aikakauskirjan toimittajana.
Brausewetter on kääntänyt saksaksi Juhani Ahoa ("Papin tytär", "Papin rouva").
Christian Hviid Bredahl

Christian Hviid Bredahl (1784−1860) oli tanskalainen runoilija, talonpoikaista alkuperää. Ylioppilaaksi tultuaan hän antautui kirjailijaksi. Katkeroituneena siitä, ettei saavuttanut ansaitsemaansa tunnustusta, hän vetäytyi pian takaisin maalaisoloihin, missä hän eli hyvin niukoissa varoissa kättensä työllä. Bredahlilla oli luontaiset näytelmäkirjailijan lahjat. Hänen "Dramatiske scener", joiden tapahtumapaikka on Kuussa, osoittivat, että hänellä oli omaperäinen ja voimakas mielikuvitus ja syvällinen, ihanteellinen maailmankatsomus, tosin sekoittuneena pettyneen katkeruuteen. Vasta myöhemmin on tanskalaisille selvinnyt hänen arvonsa kirjailijana. Bredahl on kirjoittanut myös poleemisia kirjoituksia Adam Oehlensehlægerin romantiikkaa sekä Thomasine Gyllembourgin realismia vastaan.
Johann Jakob Breitinger

Johann Jakob Breitinger (1701−1776) oli sveitsinsaksalainen kirjailija ja professori. Hän taisteli ystävänsä Johann Jakob Bodmerin rinnalla esteettis-kriittissä kirjoituksissa Johann Christoph Gottschedia ja ranskalaista kirjallista makusuuntaa vastaan. Breitinger oli perinpohjainen, tarkka oppinut. Hänen pääteoksensa on "Kritische Dichtkunst".
Hotel Swan Helsinki

Hotel Swan Helsinki on suomalainen draamasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat samannimiseen helsinkiläiseen luksushotelliin. Sarjaa on julkaistu C More -suoratoistopalvelussa kaksi tuotantokautta vuosina 2020–2021 ja sen ensimmäinen tuotantokausi on esitetty televisiossa MTV3-kanavalla. Toinen kausi esitettiin televisiossa keväällä 2022.
Sarjan tapahtumat käynnistyvät vastikään avatun uuden hotellin johtajan, Ville Pajarin, katoamisesta, joka lopulta paljastuu murhaksi. Poliisin tutkimuksissa Pajarista paljastuu uusia asioita ja häneltä löytyy kytköksiä useammankin hotellin työntekijän yksityiselämään. Poliisitutkinnan edetessä käy myös ilmi, että useilla heistä olisi saattanut olla halu päästä Pajarista eroon.
Hotel Swanin julkisivua sarjassa esittää Helsingin yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan rakennus Kruununhaassa Siltavuorenpenkereellä (rakennusta ovat aiemmin käyttäneet psykologian, kognitiotieteen, logopedian, fysiikan sekä anatomian ja fysiologian oppiaineet). Hotellin sisätilat on kuvattu studiossa. Studioon rakennettiin lavasteet perustason hotellihuoneille, sviitille, kylpyhuoneelle, työ- ja neuvotteluhuoneille, hotellin käytäville sekä hotellin aulalle ja aulan parvelle.
Ensimmäinen tuotantokausi.
"Hotel Swan Helsingin" kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin kokonaisuudessaan 20. helmikuuta 2020 maksullisessa C More -suoratoistopalvelussa. Televisiossa se esitettiin MTV3-kanavalla maalis-huhtikuussa 2020. Kauden käsikirjoituksesta vastasivat Outi Keskevaari, Daniela Hakulinen ja Julia Unhola. Jaksot ohjasivat JP Siili, Ulrika Bengts ja Matti Kinnunen.
Toinen tuotantokausi.
"Hotel Swan Helsingin" kahdeksanosaisen toisen tuotantokauden julkaiseminen C More -suoratoistopalvelussa alkoi maaliskuussa 2021. Kaudella pääkäsikirjoittajana aloitti Petja Peltomaa. Toisena käsikirjoittajana toimi Tiina Tanskanen. Uudet ohjaajat olivat Samuli Valkama, A.H. Pesonen ja Max Ovaska. Televisiossa toinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2022.
Salus-sairaala

Salus-sairaala oli Helsingin Kaivopuistossa osoitteessa Kalliolinnantie 4:ssä vuosina 1929–1983 toiminut yksityinen sairaala. Sen perustivat sisarukset Ida ja Maria Rytkönen (k. 1943).
Rytköset olivat toimineet sairaanhoitajina Helsingissä jo aiemmin. Ensimmäisen gynekologisen Ensi-sairaalan he olivat perustaneet jo vuonna 1901 Kruununhakaan. Sairaala muutti ensimmäisinä vuosinaan useaan kertaan, päätyen lopulta Laivurinkadulle vuonna 1909. Vuonna 1919 sairaala muutti vielä Vuorikatu 22:een oman sairaalan rakennustöiden ajaksi.
Rakennus edustaa arkkitehtuuriltaan 1920-luvun klassismia. Sen on suunnitellut perustajien nuorin sisar, arkkitehti Kerttu Rytkönen. Siinä oli aluksi 50 vuodepaikkaa. Sairaalan erityisaloja olivat synnytykset, kirurgia ja naistensairaudet. Synnytyspaikkoja oli 8-12 ja sairaalassa toimi 12 naistentautien ja synnytysten alan lääkäriä, merkittävimpänä Laimi Leidenius. Vuonna 1930 sairaalassa toimi 50 lääkäriä kaikilta erikoisaloilta. Vuonna 1934 rakennuksen eteen sijoitettiin Emil Cedercreutzin suunnittelema Pekka-koirapatsas, jonka tämä oli suunnitellut oman Pekka-koiransa kuvaksi. Obstetrinen toiminta lopetettiin vuonna 1940.
Ida Rytkönen luovutti sairaalan vuonna 1945 Wihuri-säätiön käyttöön ja toimi ylihoitajana vuoteen 1954 saakka. Vuonna 1947 Rytkösten neljännen sisaren pojasta, sisätautilääkäri Pentti Halosesta tuli sairaalan ylilääkäri. Häntä voidaan pitää Suomen korketasoisen kardiologian isähahmona. ja hänen johdollaan Salus-sairaalasta kehitettiin sydäntautien tutkimuksen yksityinen huippuyksikkö, Wihurin tutkimuslaitos. Saluksessa tehtiin Suomen ensimmäinen sydänkatetrisaatio vuonna 1948 sekä ensimmäiset sydänangiografiat. Sotien jälkeen sairaalan paikkaluku oli 30.
Rakennus toimi sairaalana säätiön alaisuudessa vuoteen 1983 saakka. Vuonna 1985 siitä muokattiin lääketieteellinen tutkimuslaitos, ja vuonna 2013 rakennus remontoitiin toimistoiksi, kun tutkimus siirtyi Biomedicumiiin Meilahteen. Nykyisin rakennuksessa pitävät toimistojaan muun muassa Wihurin rahasto, Suomen Meripelastusseura sekä lukuisat taideinstituutiot.
Horia Sima

Horia Sima (3. heinäkuuta 1907 Făgăras, Transilvania, Itävalta-Unkari – 25. toukokuuta 1993 Madrid, Espanja) oli romanialainen poliitikko, joka toimi fasistisen Rautakaarti-puolueen toisena ja viimeisenä johtajana vuosina 1938–1941. Hän oli varapääministerinä Romaniaa vuosina 1940–1941 hallinneessa kansallisessa legioonalaishallituksessa, kunnes sotilasdiktaattori Ion Antonescu syrjäytti ja lakkautti Rautakaartin.
Sima oli alun perin lukionopettaja Transilvaniassa. Hän liittyi äärinationalistiseen ja antisemitistiseen Rautakaartiin pian sen perustamisen jälkeen vuonna 1927 ja kohosi puolueen johtajaksi Corneliu Zelea Codreanun vangitsemisen ja kuoleman jälkeen vuonna 1938. Sima pakeni vuonna 1939 Romaniasta Saksaan, mutta palasi seuraavana vuonna. Kuningas Kaarle II:n tehtyä sovinnon Rautakaartin kanssa Sima nimitettiin heinäkuussa 1940 kulttuuriministeriksi Ion Gigurtun hallitukseen. Kaarle II:n luovuttua kruunusta nimitettiin 5. syyskuuta 1940 marsalkka Antonescun johtama ”kansallinen legioonalaishallitus”, jossa Sima oli varapääministerinä. Sima valvoi muun muassa juutalaisten omaisuuden takavarikointia. Tammikuussa 1941 Siman johtama Rautakaarti yritti kaapata vallan Antonesculta. Lyhyen kapinan aikana rautakaartilaiset myös joukkomurhasivat juutalaisia Bukarestissa. Epäonnistuneen kaappausyrityksen jälkeen Rautakaarti tukahdutettiin ja Sima pakeni Saksaan, jossa hänet vangittiin. Antonescun hallinto tuomitsi hänet poissaolevana elinkautiseen vankeuteen kesäkuussa 1941.
Kun Saksalle uskollinen Antonescu syrjäytettiin vallankaappauksella elokuussa 1944 ja Romania vaihtoi puolta toisessa maailmansodassa, saksalaiset asettivat Siman johtaman nukkehallituksen, joka toimi maanpaossa Wienissä. Pakolaishallitus asetettiin 24. elokuuta ja lakkasi toimimasta joulukuussa 1944. Sodan jälkeen Sima asettui asumaan Espanjaan, jossa hän muun muassa luennoi Barcelonan yliopistossa. Romaniassa kansantuomioistuin tuomitsi hänet poissaolevana kuolemaan vuonna 1946. Sima pysyi aktiivisena kansainvälisessä uusfasistisessa liikkeessä ja julkaisi Rautakaartin aatetta sekä Romanian historiaa käsitelleitä teoksia. Vuonna 1951 julkaisemassaan teoksessa "Destinée du nationalisme" hän pyrki ottamaan etäisyyttä fasismiin ja kansallissosialismiin.
Karl Leister

Karl Leister (s. 15. kesäkuuta 1937 Wilhelmshaven) on saksalainen klarinetisti.
Leister sai varhaisimman musiikkikasvatuksen isältään, joka myös oli klarinetisti. Hän opiskeli Hanns Eisler -musiikkiyliopistossa vuosina 1953–1956 ja soitti Komische Oper Berlinin orkesterissa vuosina 1957–1959. Vuonna 1959 Leister pääsi Berliinin filharmonikkojen jäseneksi, jona pysyi vuoteen 1993. Vuonna 1986 hän perusti Berliinin solistit -kamarikokoonpanon. Vuonna 1994 hänestä tuli Hanns Eisler -musiikkiyliopiston professori, jona hän toimi vuoteen 2002.
Leisterin ohjelmistoon on kuulunut teoksia muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartilta, Carl Maria von Weberiltä, Louis Spohrilta, Sergei Prokofjevilta, Paul Hindemithiltä, Felix Mendelssohnilta, Max Regeriltä, Gioacchino Rossinilta, Carl Nielseniltä ja Franz Danzilta. Leister on esiintynyt myös kamarimuusikkona kansainvälisesti useiden johtavien pianistien, jousisoittajien ja laulajien kanssa. Hän on levyttänyt monille levymerkeille, kuten EMI:lle, Deutsche Grammophonille ja BIS:lle.
Hydriske

Hydriske (, ; dem., ’pieni hydria’) on pieni antiikin aikainen hajustepullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Hydriske muistutti nimensä mukaisesti muodoltaan pientä hydriaa. Hydriskejä tehtiin paitsi savesta eli keraamisena myös muun muassa lasista. Muoto oli melko harvinainen.
Kados

Kados (, ) on antiikin aikainen keraaminen viini- tai vesiruukku. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Kados on eräs amforoiden tyyppi, ja sitä käytettiin ainakin nesteiden säilyttämiseen. Kadoksessa on leveähkö vartalo, laaja suu ja kaksi pystysuuntaista kädensijaa. Termin käyttö tunnetaan ainakin 500- ja 400-luvuilta eaa.
Roomassa kados ("cadus") oli myös kreikkalaisten viinien mittayksikkö, joka vastasi kreikkalaista metretestä eli amforeusta, toisin sanoen noin 39,4 litraa, siinä missä roomalaisten viinien mittayksikkö oli roomalainen amfora ("amphora").
Kakkabe

Kakkabe () on antiikin aikainen keraaminen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Kakkabe oli jonkinlainen keittoastia. Se tunnetaan pääasiassa kirjallisuudesta Athenaioksen kautta. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.
Kakkaben muotoa ei tunneta täsmällisesti. Se muistutti oletettavasti khytraa ja käyttötarkoituksensa puolesta myös lopasta. Kakkaben tyypeiksi esitetään muun muassa:
Kalathos (kori)

Kalathos () on antiikin aikainen keraaminen tai muusta materiaalista tehty kori. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Kalathos on muodoltaan kapea ylös päin levenevä liljamainen kori. Siinä säilytettiin esimerkiksi kehräämätöntä villaa, juustoa, hedelmiä tai kanoja. Kalathoksia kannettiin Demeterille omistetuissa juhlissa. Kalathos-koreista sai nimensä korinttilaisen pylvään kapiteelin samanmuotoinen kalathos-osa.
Kalyks

Kalyks (, ) on antiikin aikainen keraaminen juoma-astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Kalykseja valmistettiin jo pronssikaudella ja myös antiikin aikana. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista. Kreikan kielessä nimi viittaa myös kukan verhiöön.
Kalyks muistuttaa alaosaltaan eräänlaista jalallisen kyliksin ja lakainan välimuotoa. Siinä on kuitenkin yläosassa korkea ja leveä huuli. Kalyks on joskus jalaton ja joskus jalallinen. Kalyksia muistuttava kalykskrateeri on yksi krateerin muoto.
Kernos

Kernos () on antiikin aikainen keraaminen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Kernos on hyvin vanha tyyppi, joka tunnetaan jo pronssikautisista kykladisesta ja minolaisesta kulttuurista 2000–1000-luvuilta eaa. Se oli käytössä edelleen antiikin aikana. Tuolloin kernos liittyi erityisesti Eleusiin mysteereihin. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.
Kernoksen tunnusmerkki on se, että sen suun ympärillä on useita pieniä astioita. Perustyypin kernos on muodoltaan avarasuinen ja matala, ja siinä on usein kaksi kädensijaa ja korkea jalka. Kernoksia tehtiin savesta ja kivestä.
Minolaisessa kontekstissa nimitystä kernos on käytetty myös pyöreistä kivilevyistä, joita reunustavat pienet kuopat, ja joita pidetään usein käyttätarkoitukseltaan uskonnollisina. Erästä tällaista on ehdotettu varhaiseksi kompassiksi ja tähtitieteelliseksi laitteeksi.
Eurofurence

Eurofurence on Euroopan suurin vuosittainen turritapahtuma. Se on järjestetty jo yli 20 kertaa, yleensä Saksassa, ja vuonna 2019 tapahtumaan osallistui noin 3 500 henkeä. Suomalaisia oli heistä joitakin kymmeniä. Eurofurenceen sisältyy muun muassa erilaisia työpajoja, kuvataidetta, pelejä sekä fursuit-eläinasuihin pukeutumista.
Vuodelta 2020 tapahtuma päätettiin koronaviruspandemian takia peruuttaa.
Khus

Khus ( tai "khous", ) voi viitata seuraaviin:
Khus (keramiikka)

Khus ( tai "khous", ) on antiikin aikainen keraaminen viinikannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Khus on muodoltaan pulleahko kannu, jossa on kädensija ja kolmikaarinen apilanlehteä muistuttava nokka. Se voidaan lukea erääksi oinokhoen muodoksi. Vaasityypin nimi on peräisin sanasta "kheō" (), ’kaataa’, ’valaa’. Grammaatikko Krates Malloslaisen mukaan khus-kannulla oli alun perin sama muoto kuin Panathenaia-amforoilla, ja se tunnettiin myös nimellä pelike. Myöhemmin se sai oinokhoen tai olpen muodon. Khus-kannuja käytettiin viinikannuina haudoilla sekä Ateenan Anthesteria-juhlassa, jonka yksi päiväkin oli nimeltään "Khoes" (), ’khukset’.
Khus oli myös eräs kreikkalainen tilavuusmitta, nykymitoissa noin 3,27 litraa. Khus-kannut olivat vetoisuudeltaan pienempiä kuin mitä khus oli mittayksikkönä. Tämä selittää tekstikohdat, jotka aiheuttaisivat ihmetystä, jos khus tulkittaisiin tarkoittamaan yli kolmen litran nestemäärää. Esimerkiksi komediakirjailija Eubuloksella eräs mies tilaa kerran khusin viiniä "kapēleionista" eli tavernasta, ja Milon Krotonlaisen sanotaan kerran juoneen kolme khusta viiniä yhdellä vedolla.
Khytra

Khytra (, myös , , ) on antiikin aikainen keraaminen pata. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Khytra on keittoastia, joka sopi erityisesti keitoille ja muhennoksille. Se oli kyseisen kaltaisten astioiden yleisin tyyppi ainakin vielä arkaaisella kaudella. Athenaios mainitsee sen samassa yhteydessä kuin kakkaben, joka ilmeisesti muistutti khytraa. Käyttötarkoitukseltaan khytraa muistutti myös lopas.
Khytra on muodoltaan pyöreähkö pata, jossa on leveä suu ja yksi tai kaksi pystysuuntaista hartiasta huuleen ulottuvaa kädensijaa. Khytrassa saattoi olla kansi. Khytran tyypeiksi esitetään muun muassa:
Pienten joutsenten tanssi

Pienten joutsenten tanssi on tanssi Pjotr Tšaikovskin Joutsenlampi-baletista, sen toisesta näytöksestä.
Prinssi Siegfrid kohtaa joutseniksi lumotut neidot yöllä lammen rannalla ja rakastuu näiden johtajaan Odetteen. Vain rakkaus voi kumota lumouksen ja joutsenet ihastuvat mahdollisuuteen.
Prinssi vannoo rakkauttaan Odettelle ja neljä pienintä joutsenta tanssii rivitanssin rakkauden kunniaksi.
Huumeiden vastainen sota (Yhdysvallat)

 
Huumeiden vastainen sota Yhdysvalloissa on kampanja, jonka tarkoituksena on vähentää laitonta huumekauppaa Yhdysvalloissa. Se alkoi vuonna 1971 presidentti Richard Nixonin toimesta. 
Nixonia motivoi kotimaan hippiliikkeen lisäksi Vietnamin sotaan osallistuvien amerikkalaissotilaiden yleistyvä huumeriippuvuus.
Huumeiden vastaisen sodan voidaan katsoa enimmäkseen epäonnistuneen tavoitteissaan. Kampanjan lähtöoletuksena oli, että kovien otteiden käyttö huumausaineiden tuottajia, levittäjiä ja käyttäjiä kohtaan johtaisi markkinoiden pienenemiseen ja sitä kautta huumeongelman katoamiseen. Tosiasiassa laittomien päihteiden valmistus- ja käyttömäärät ovat huumeiden vastaisen sodan aikana kuitenkin merkittävästi kasvaneet. Etenkin crack-kokaiinin käyttö yleistyi valtavasti Yhdysvalloissa 1980- ja 1990-lukujen aikana ja aiheutti suoranaisen crack-epidemian.
Aggressiivinen huumepolitiikka ja lisääntynyt huumeidenkäyttö on johtanut rikos- ja vankiluvun merkittävään kasvuun Yhdysvalloissa. Erityisesti mustien asuttamilla köyhillä alueilla rikollisuus on lisääntynyt merkittävästi. Käytännössä haittavaikutusten lieventämiseen tähtäävä politiikka on osoittautunut aggressiivista huumepolitiikkaa tehokkaammaksi tavaksi vähentää laittomien päihteiden aiheuttamia terveysongelmia.
Osana sotaa Yhdysvallat pyrkii tuhoamaan huumeviljelmiä muissa maissa. Se on käyttänyt tähän miljardeja dollareita. Esimerkiksi Kolumbia on saanut sotilaallista apua. Vastineeksi Kolumbia tuhoaa kokaiiniviljelmiä myrkyillä ja mekaanisesti.
Klibanos

Klibanos (, , ) on antiikin aikainen keraaminen uunina käytetty astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Klibanos on muodoltaan kupumainen alaosastaan leveämpi ja yläosastaan kapeampi vaasi. Sitä käytettiin eräänlaisena siirrettävänä uunina. Klibanoksessa voitiin muun muassa paistaa leipää laittamalla se hiillokselle ja kasaamalla myös sen ympärille hehkuvia hiiliä. Vaasissa saattoi olla reikiä, joiden ansiosta lämpö vaikutti paremmin astian sisälle. Toisen tulkinnan mukaan hiilet olisivat kuitenkin olleet astian sisällä, ja taikina levitettynä sen pinnalle. Sana esiintyy usein uunin merkityksessä antiikin kirjallisuudessa ja myös "Septuagintassa" ja "Uudessa testamentissa".
Samankaltaista tai ainakin samannimistä vaasia käytettiin myös veden nostamiseen. Vaasin muodon ansiosta samaa sanaa käytettiin myös maanalaisista tunneleista ja holvikäytävistä.
Kothon

Kothon () on antiikin aikainen keraaminen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Kothon oli antiikin Kreikassa useiden eri vaasimuotojen nimitys. Sen suhte eksaleiptroniin ja plemokhoeen on epäselvä. Usein kothon käsitetään eksaleiptronin tai kummankin synonyymiksi. Toisaalta se voi tarkoittaa myös yksikorvaista syvää juoma-astiaa tai lakonialaista juomamaljaa, joka oli erityisesti sotilaiden suosiossa helpon kuljetettavuutensa vuoksi.
Kotyle

Kotyle () on antiikin aikainen keraaminen juomamalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Kotyle-nimitys viittasi antiikissa erilaisiin juomamaljoihin yleensä. Usein se nähdään kuitenkin omaksi tyypikseen. Tässä merkityksessä kotyle on syvä jalaton juomamalja, jossa on kaksi vaakasuuntaista kädensijaa lähellä suuta. Athenaioksen perusteella nimitystä kotyle käytettiin sekä kädensijallisista että kädensijattomista maljoista. Usein kotyle käsitetään kuitenkin samaksi kuin skyfos, josta sen erottaminen on hankalaa. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.
Kotyle oli myös tilavuusmitta, noin 2,7 dl.
Tyreek Hill

Tyreek Hill (s. 1. maaliskuuta 1994 Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa nykyisin Miami Dolphinsin riveissä. 
Hillin varasi NFL:ään Kansas City Chiefs vuonna 2016 varausnumerolla 165. Tätä ennen hän pelasi Oklahoma Staten ja West Alabaman collegejoukkueissa.
Hill on kilpaillut myös pikajuoksussa. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrin juoksussa kolmanneksi, 100 metrin juoksussa neljänneksi ja voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä Yhdysvaltain joukkueessa. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on 10,19 s (tuuli +1,7 m/s) ja 200 metrillä 20,14 s (+1,8 m/s). Myötätuulituloksena hän on juossut 100 metriä aikaan 9,98 s (+5,0 m/s).
Kyathos

Kyathos (, ) voi viitata seuraaviin:
Kyathos (keramiikka)

Kyathos (, ) on antiikin aikainen keraaminen ammennus- ja juoma-astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Kyathos-muoto kehitettiin arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla mahdollisesti savenvalaja Nikostheneen työpajassa. Muoto saattoi olla kopioitu Etruriasta, ja oli mahdollisesti tarkoitettu paikallisille markkinoille. Astian nimi on sukua kreikan sanalle "kyeō" (), ’sisältää’.
Kyathos on muodoltaan jalaton tai matalajalkainen astia, jossa on yksi korkea korva eli kädensija. Kyathokset oli usein koristeltu mustakuviotekniikalla.
Kyathos oli myös tilavuusmitta, n. 4,5 cl. Kreikkalaisessa mytologiassa Kyathos oli Oineuksen juomanlaskija.
Eurynomos

Eurynomos (, ) voi viitata seuraaviin hahmoihin kreikkalaisessa mytologiassa:
Xiaomi Redmi 7

Xiaomi Redmi 7 on Xiaomin matkapuhelin, jonka se julkaisi vuonna 2019.
Tiedot.
Puhelimessa on flash-muistia eli tallennustilaa 16, 32 tai 64 gigatavua ja RAM-muistia 2, 3 tai 4 gigatavua. Tallennustila on kuitenkin laajennettavissa microSDXC-muistikortilla. Puhelimessa on kaksi takakameraa: 12 megapikselin pääkamera ja kahden megapikelin syvyyskamera. Edessä on yksi kahdeksan megapikselin kamera. Redmi 7:ssä on 4 000 milliampeeritunnin litiumpolymeeriakku, jota ei voi irrottaa. Puhelimessa on 6,26 tuuman näyttö, joka tukee 720 × 1 520 pikselin resoluutiota kuudellatoista miljoonalla värillä.
Xiaomi Redmi 8

Xiaomi Redmi 8 on Xiaomin valmistama matkapuhelin, joka julkaistiin vuonna 2019. 
Puhelimessa on tallennustilaa (tai flash-muistia) 32 tai 64 gigatavua, jota voi laajentaa microSDXC-kortilla. Keskusmuistia puhelimesta löytyy 3 tai 4 gigatavua. Puhelimessa on 6,22 tuuman Corning Gorilla Glass 5 -näyttö, jonka resoluutio on 720 × 1 520 pikseliä. Sen kuvasuhde on 19:9 ja se tukee kuuttatoista miljoonaa väriä. Puhelimessa on viidentuhannen milliampeeritunnin ei-irrotettava Li-Po-akku ja kaksi takakameraa: kahdentoista megapikselin pääkamera ja kahden megapikselin syvyyskamera. Etukamerassa on kahdeksan megapikseliä. Puhelimen paino on 188 grammaa.
Christopher Beeny

Christopher Winton Beeny (7. heinäkuuta 1941 Lontoo – 3. tammikuuta 2020 Kent) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esitti Morton Beemish -nimistä ulosottomiestä "Vielä virtaa" -televisiosarjassa vuosina 2001–2010, ja Edward Barnesiä "Kahden kerroksen väkeä" -sarjassa vuosina 1971–1975.
Nuoruus.
Beeny syntyi Lontoossa vuonna 1941. Hänen molemmat vanhempansa olivat opettajia. Beenyn ollessa neljävuotias hänen perheensä muutti ensin Bristoliin ja sen jälkeen Devoniin, jonne hänen vanhempansa perustivat koulun. Kuusivuotiaana Beeny hyväksyttiin Ballet Rambert -kouluun Lontooseen, mutta kaksi vuotta myöhemmin hän päättikin ryhtyä näyttelijäksi ja siirtyi Arts Educational Schooliin.
Ura.
Beeny aloitti uransa lapsinäyttelijänä sekä televisiossa että teatterissa. Kaksitoistavuotiaana hän teki televisiossa näytelmässä "The Queen's Admiral", joka kertoi Kristoffer Kolumbuksesta. Vuonna 1954 Beeny teki läpimurtonsa saippusarjassa "The Grove Family", jossa hän esitti Lennie-nimistä pikkupoikaa.
Vuosina 1957–1959 Beeny opiskeli Royal Academy of Dramatic Artsissa. Opintojen päättymisen jälkeen Beenyllä oli vaikeuksia siirtyä aikuisten rooleihin, ja hän työskentelikin välillä leipomossa ja rakennusalalla, kunnes palasi televisioon 1970-luvulla. Vuonna 1971 Beeny aloitti tunnetuimmassa roolissaan "Kahden kerroksen väkeä" -sarjan miespalvelija Edward Barnesina. Sarjan aikana Beenyn roolihahmo yleni miespalvelijasta kuskiksi ja sen jälkeen apulaishovimestariksi. Beeny oli mukana sarjassa sen kaikilla viidellä kaudella.
"Kahden kerroksen väkeä" -sarjan jälkeen Beeny siirtyi komediarooleihin. Vuosina 1979–1986 Beeny näytteli hautausurakoitsija Billy Henshawta sarjassa "In Loving Memory". Beenyn mukaan hän oppi koomikontaitonsa Thora Hirdiltä, joka esitti sarjassa hänen roolihahmonsa Ivy-tätiä. 1970-luvulla Beeny esiintyi myös komediasarjoissa "Miss Jones and Son" ja "The Rag Trade". 
Vuonna 2001 Beeny vieraili ulosottomies Morton Beemishin roolissa komediasarjassa "Vielä virtaa", minkä jälkeen hän esiintyi sarjassa satunnaisesti sen päättymiseen 2010 asti. Sarjan päätyttyä Beeny jatkoi esiintymistä teatterissa ja musikaaleissa vuoteen 2015 asti.
Yksityiselämä.
Beeny oli kahdesti naimisissa, mutta kumpikin liitto päättyi eroon. Ensimmäisesti liitostaan Lynda Pricen kanssa Beeny sai tyttären ja pojan, ja toisesta liitostaan Diana Kirkwoodin kanssa pojan. Beeny kuoli 78-vuotiaana kotonaan Kentissä 3. tammikuuta 2020.
Frans Ludvig Tarmo

Frans Ludvig Tarmo, sukunimi vuoteen 1903 "Kaiho" (1. lokakuuta 1880 Rauma – 11. helmikuuta 1930 Sortavala) oli suomalainen pastori ja Sortavalan diakonissalaitoksen johtaja.
Tarmon vanhemmat olivat työnjohtaja Isak Abelsson ja Johanna Nordman. Hän pääsi ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta 1901 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1906. Tarmo vihittiin papiksi 1906.
Tarmo oli kirkkoherran apulaisena Ruskealassa 1906–1908 ja Kerimäellä 1908–1910. Hän tuli vuonna 1910 Suomen Kirkon Sisälähetysseuran palvelukseen ja oli Liikolan diakonilaitoksen johtajana 1912–1922 ja sen jälkeen Sortavalan diakonissalaitoksen johtajana 1922–1930. Hän oli samalla vuodesta 1920 alkaen Suomen Kirkon Sisälähetysseuran varatoimitusjohtajana. Hän oli toimittamassa sisälähetysseuran julkaisemaa Koti ja Kirkko-lehteä ja sen "Perheen Kirjasto"-liitettä 1910–1916 ja vuodesta 1922 hän toimitti "Tervehdys Sortavalan Diakonissalaitoksesta"-lehteä. Tarmo oli myös Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä ja valtuuston puheenjohtajana.
Tarmo oli naimisissa vuodesta 1907 Lyydia Maria Karvosen kanssa. Hänet on haudattu Sortavalan kaupunkiseurakunnan uudelle hautausmaalle. Tarmon muistoksi perustettiin hänen nimeään kantanut rahasto, jonka koroilla avustettiin sisälähetysseuran diakonien ja diakonissojen lisäopintoja.
Nokia 2.3

Nokia 2.3 on HMD Globalin 5. joulukuuta 2019 julkistama matkapuhelin.
Puhelimessa on neliydinprosessori ja 6,2 tuuman näyttö, jossa on 19:9-kuvasuhde. Nokia 3.2:ssa ei ole sormenjälkitunnistinta, vaan pelkkä kasvojentunnistin. Puhelimessa on kaksi takakameraa: 13 megapikselin pääkamera ja kahden megapikselin syvyyskamera. Puhelimessa on 4 000 milliamperitunnin litiumpolymeeriakku ja FM-radio. Nokia 2.3:ssa on 32 gigatavua tallennustilaa ja kaksi gigatavua keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSDXC-muistikortilla. Puhelimen käyttöjärjestelmänä on Android 9, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon.
Tiia Tenno

Tiia Tenno (s. 14. toukokuuta 1968 Tartto) on virolainen urkuri ja kuoronjohtaja.
Tenno ryhtyi aluksi lapsena opiskelemaan pianonsoittoa. Hän valmistui Tarton Heino Eller -musiikkikoulusta vuonna 1987 opiskeltuaan siellä Anu Antsonin johdolla. Vuosina 1992–1995 hän opiskeli Saksassa, jossa valmistui Herfordin kirkkomusiikkiyliopistosta. Vuonna 1996 hän valmistui urkujensoitossa Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta. Häntä olivat opettaneet Hugo Lepnurm ja Andres Uibo. Vuonna 2007 hän jatkoi siellä magister's geree studiesin suorittamista Uibon johdolla. Tenno on osallistunut Wolfgang Zererin, Jon Laukvikin, Ewald Kooimanin, Andrea Marconin, Pieter van Dijkin ja Bernhard Haasin pitämille mestarikursseille.
Tenno toimi vuosina 1993–1995 urkuri-kuoronjohtajana Saksan Schnathorstissa ja vuosina 2004–2007 Viron evankelis-luterilaisen kirkon Teologian instituutin musiikin laitoksen johdossa. Vuonna 1996 Tenno aloitti työskentelyn Pyhän Johanneksen kirkon urkurina ja kuoronjohtajana Tallinnassa. Hän on esiintynyt solistina Virossa, Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Toomas Vavilov, Pille Lill, Oliver Kuusik, Suomalais-virolainen barokkiorkesteri ja Tallinnan kamariorkesteri. Tenno osallistui Klassikaraadion "Orelitund"-ohjelmaan.
Vavilov

Vavilov on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anni Jokimies

Anni Jokimies (s. 23. elokuuta 1995 Lappeenranta) on suomalainen balettitanssija. Hän on tanssinut Suomen Kansallisbaletissa. Hän on kotoisin Lappeenrannasta. 
Jokimies muutti 15-vuotiaana Lappeenrannasta Helsinkiin päästyään Kansallisbaletin balettioppilaitokseen. Hän on menestyi berliiniläisessä Tanzolymp-tanssikilpailussa, ja pääsi Baselin teatterin balettikouluun kilpailusta voittamallaan stipendillä. Hän opiskeli Sveitsissä vuoden. Vuoden jälkeen hän valmistui sekä Baselin balettikoulusta että Kansallisbaletin balettioppilaitoksesta. Nykyään hänet on kiinnitetty Kansallisbaletin pääryhmään. Jokimies joutui lonkkaleikkaukseen kesällä 2016.
Stanislav Vrhel

Stanislav Vrhel (s. 20. joulukuuta 2002 Chomutov, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Baník Sokolovissa lainalla Piráti Chomutovin organisaatiosta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Vrhel on KLH Chomutovin kasvatti. Kaudella 2017–2018 hän oli 22 osumallaan seuran C-nuorten paras maalintekijä, kuten myös pudotuspeleissä kolmella osumallaan Josef Koláčekin kanssa. Kaudella 2018–2019 Vrhel oli tehoilla 12+22=34 Chomutovin A-nuorten kolmanneksi paras pistemies Michal Gutin ja Tomáš Koblížekin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan Chomutovissa yhden Extraligan karsintasarjan ottelun 22. maaliskuuta 2019 HC Karlovy Varya vastaan. Vain 16-vuotias Vrhel merkittiin joukkueen kolmosketjun oikeaan laitaan Patrik Pechin ja Tomáš Koblížekin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.42 minuuttia. Joukkueen kausi päättyi lopulta putoamiseen 1. česká hokejová ligaan.
Lokakuussa 2019 Vrhel teki Chomutovin kanssa pitkän, nelivuotisen ammattilaissopimuksen. Hän pelasi alkukaudella 2019–2020 Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa 23 runkosarjaottelua tehopistein 4+4=8, kunnes helmikuussa 2020 Vrhel siirtyi sopimuksestaan huolimatta yllättäen Suomeen Pelicansin organisaatioon. Hän aloitti lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Chomutov kommentoi Vrhelin siirtoa kotisivuillaan:
Seuraavana päivänä Peliitat-debyyttinsä jälkeen Pelicans vahvisti tehneensä Vrhelin kanssa kevääseen 2022 asti ulottuvan sopimuksen. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä 29. helmikuuta 2020 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Vain 17-vuotias Vrhel merkittiin Pelicansin kolmosketjun oikeaan laitaan Artturi Toivolan ja Taavi Vartiaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.43 minuuttia. Vrhel pelasi kolme SM-liigaottelua ilman tehopisteitä, kuten myös Peliittojen Mestis-joukkueessa. Hän pelasi myös kolme ottelua Pelicansin A-nuorissa ja kaksi ottelua B-nuorissa. Kauden 2020–2021 Vrhel pelasi kokonaan Pelicansin U20-joukkueessa.
Alkukauden 2021–2022 Vrhel pelasi Pelicansista lainalla Heinolan Peliittojen Mestis-joukkueessa, jossa hän pelasi 19 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä ja yhden Suomen Cupin ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Tammikuussa 2022 Vrhel lopulta jätti Pelicansin ja hän palasi loppukaudeksi kotimaahansa kasvattajaseuransa Piráti Chomutovin organisaatioon. Seuraavana päivänä seura lainasi Vrhelin 1. ligan HC Baník Sokoloviin.
Maajoukkueura.
Vrhel valittiin Tšekin alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta hän kuitenkin putosi viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Vrhel on pelannut 11 nuorten ja 22 poikien maaottelua.
Muuta.
Vrhelin pikkusisko Adela Vrhelová pelaa puolustajana Tšekin naisten Extraligaa HC Litvínovissa.
Fidžin parlamenttivaalit 2018

Fidžin vuoden 2018 parlamenttivaalit pidettiin 14. marraskuuta ja niissä valittiin kaikki parlamentin 51 jäsentä seuraavalle nelivuotiskaudelle. Vaalit olivat vasta toiset Frank Bainimaraman johtaman vallankaappauksen jälkeen. 
Vaalien jälkeen parlamenttiin naispuolisten edustajien määrä nousi 20 %. 
Taustaa.
Vaaleihin osallistui yhteensä kuusi puoluetta. 
Parlamenttiin valittavien parlamentaarikkojen määrä nostettiin yhdellä (aiemmin 50). Perustuslaki mahdollistaa parlamentin koon muuttamisen Fidžin väkiluvun perusteella.. 
Kampanjansa aikana istuva pääministeri Frank Bainimarama totesi, että voittaisi mieluusti kaikki paikat parlamentissa, jotta hän voisi muodostaa hallituksen ilman oppositiota. Bainimaraman mukaan nykyiset oppositiopuolueet luovat epätasa-arvoa, koska SOLDELPA edustaa yksinomaan etnisten fidžiläisiä ja NFP taasen fidžinintialaisia.. 
SOLDELPA lupasi palauttaa vuoden 1997 perustuslain, mikäli voittaa vaalit. Lisäksi puolueen puheenjohtaja Rabuka lupasi palauttaa päälliköiden neuvosto 100 päivän kuluessa noustuaan valtaan. 
Äänestäminen.
Äänestäminen on mahdollista kaikille täysi-ikäisille Fidžin kansalaisille, jotka ovat rekisteröityneet äänestäjiksi.
Äänestyspäivänä tulvat ja rankkasade johtivat 26 äänestyspaikan sulkemiseen. 
Tulokset.
Vaikka FijiFirst menettikin paikkoja oppositiolle, se säilytti silti suurimman puolueen asemansa ja muodosti yksin hallituksen. 
Bainimarama vannoi virkavalansa 20. marraskuuta 2018.
Paperboy

Paperboy on Atari Gamesin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen useille muille alustoille.
Pelin nimiruudussa vuosiluku on 1984, mutta pelin julkaisu oli huhtikuussa 1985. Peli julkaistiin Atari System 2 -kolikkopelialustalle.
Pelaaminen.
Pelissä pelaaja on lehdenjakaja, joka liikkuu polkupyörällä.
Peli on kuvattu isometrisestä kuvakulmasta. Pelaajan on väisteltävä esteitä ja toimitettava sanomalehtiä tilaajille. Lehtien tilaajien asunnot ovat kirkkailla väreillä kun taas ei-tilaajat ovat värittömiä ja synkkiä. Pisteitä annetaan lehden heiton osumatarkkuudesta: etuovelle tai postilaatikkon osuminen antaa korkeat pisteet kun taas ikkunoiden rikkomisesta menettää tilaajia. Lisälehtiä voi kerätä katoilta ja kenttien lopussa on esterata.
Vastaanotto.
Pelin Commodore 64 -versio sai arvosanaksi 8/10 "Commodore User" -lehden arvostelussa.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin kotitietokonekäännökselle (tarkkaa alustaa määrittelemättä) kolme tähteä viidestä.
Vaikutus.
Pelin on sanottu olevan varhaisia pelejä, joissa valinnanvapaus on osa pelikokemusta. Pelissä voi tehdä laittomia asioita kuten rikkoa ikkunoita, joista eräistä on negatiivisia seurauksia. Samoin pelissä voi tehdä sankarillisia asioita kuten pelastaa lapsen tai estää ryöstön.
Pelin seuraaja on "Paperboy 2", jossa voi pelata tyttönä.
San Marinon kansanäänestys 2019

San Marinon vuoden 2019 kansanäänestys järjestettiin 2. kesäkuuta, ja siinä äänestettiin samaan aikaan kansalaisaloitteesta ja kapteenivaltiohoitajan tekemästä aloitteesta. Äänestys oli ensimmäistä kertaa maan historiassa neuvoa-antava.
Kansalaisaloitteella pyrittiin muuttamaan vaalilakeja niin, että parlamenttivaaleissa tulisi järjestää toinen kierros 30 päivän sisällä, mikäli maahan ei saada muodostettua hallitusta. Toinen kierros käytäisiin vain kahden suurimman puolueen välillä. 
Kapteenivaltionhoitajan tekemässä aloitteessa vaadittiin, että seksuaalinen suuntautuminen lisättäisiin listaan tekijöistä, joiden perusteella ihmisiä ei saisi syrjiä. Muutos tulisi lisäyksenä maan perustuslakiin. 
Kansanäänestyksen tulokset.
Molemmat kansanäänestykset saivat enemmistön tuen. 
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksissa on tehty suuria muutoksia San Marinossa: homoseksuaalisuus oli vankeustuomiolla rangaistava teko aina vuoteen 2004 asti ja samaa sukupuolta olevien parien suhteen rekisteröiminen mahdollistettiin 2018.