tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anders Lindeberg

Anders Lindeberg (1789–1849) oli ruotsalainen sotilas, kirjailija, toimittaja ja teatterinjohtaja. Hän meni ylioppilaana ollessaan innokkaana isänmaanystävänä sotaväkeen 1808 ja oli mukana useissa saaristolaivaston taisteluissa, muun muassa maihinnousussa Kemiönsaarelle. Hän osallistui myös Saksan ja Norjan retkiin, sai 1821 eron kapteenin arvoisena.
Lindeberg laati poliittisia lentolehtisiä ja herätti silloisen kruununprinssin Kaarle Juhanan huomion. Hän toimi prinssin kirjallisena kannattajana. Vuodesta 1821 hän julkaisi 1778 perustettua "Stockholmspostenia", joka taloudellisiin vaikeuksiin jouduttuaan lakkautettiin 1833. Hän kirjoitti myös kaunokirjallisuutta.
Kun Lindeberg sai kielteisen vastauksen toistuviin anomuksiinsa saada perustaa yksityinen teatteri Tukholmaan, hän kääntyi hallituksen vastustajaksi. Lindebergin mielestä hallitus oli menetellyt laittomasti, ja hän jätti oikeusasiamiehelle kirjoituksen, jossa hän käytti niin loukkaavaa kieltä, että häntä syytettiin majesteetinrikoksesta (1834). Suurta huomiota herättänyt oikeudenkäynti päättyi niin, että Lindeberg tuomittiin mestattavaksi: kuolemanrangaistus tosin lievennettiin kolmen vuoden vankeudeksi, mutta Lindeberg, jota yleinen mielipide suosi, kieltäytyi armahduksesta, joten hallitus, joka ei tahtonut panna rangaistusta toimeen, joutui pulaan. Vihdoin julistettiin yleinen poliittisten rikosten armahdus, ja Lindebergkin vapautettiin. Lindeberg uudisti senkin jälkeen hyökkäyksiään hallitusta vastaan ja avasi vihdoin 1842 ilman lupaa yksityisen teatterin, "Nya teaternin", jonka sallittiin jatkaa toimintaansa. 
Lindeberg jatkoi kuolemaansa saakka kirjallista toimintaansa sekä sanomalehdissä että kaunokirjallisuuden alalla.
Seututie 496

Seututie 496 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Hoilolasta Joensuun Koveroon. Tie on osittain hyvin huonossa kunnossa.
Tie on yksi Suomen itäisimmistä seututeistä.
Halifaxin piirikunta (Virginia)

Halifaxin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 33 911 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Halifaxin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1752.
Honor 7A

Honor 7A on Huawein huhtikuussa 2018 julkaisema Honor-tuoteperheeseen kuuluva älypuhelin.
Ominaisuudet.
Puhelimessa on 5,7 tuuman näyttö 720 × 1 440 pikselin tarkkuudella. Näytön kuvasuhde ei ole 16:9, kuten monissa puhelimissa, vaan 18:9 eli se on korkeampi. Puhelimen mitat on 152.4 × 73 × 7.8mm ja se painaa 150 grammaa. Puhelimessa on ympyränmuotoinen sormenjälkitunnistin takana.
Assar Lindeblad

Assar Lindeblad (1800–1848) oli ruotsalainen runoilija. Hän tuli ylioppilaaksi 1818, hänet vihittiin papiksi 1823 ja nimitettiin estetiikan dosentiksi 1831. Hän hoiti jonkin aikaa estetiikan professorin virkaa, myöhemmin kirjoittamisen ohella yksinomaan papillisia toimiaan.
Lindeblad on kuuluisin Esaias Tegnérin lukuisista oppilaista, monelta luonteenpiirteeltään opettajaansa vivahtava. Hänen runoutensa oli samalla tavoin kaksinaista, vallattoman elämänhaluista ja syvästi vakavaa, ulkonaiselta muodoltaan sointuvaa ja kaunista. Lindebladin tuotannosta esimerkkejä ovat romanttinen esikoisrunoelma "Cylinda" (1824), "Månskensqvällarne" (1825), "Blekingsblommor" (1828), "Dikter" (1832–1833), "Religiösa sånger" (1843), "Fosterländska sånger" (1843) sekä erinäisiä tilapäärunoja, muutamia novelleja ja pari saarnakokoelmaa.
Zarbeg Beriašvili

Zarbeg Beriašvili (, , 10. syyskuuta 1939 Tbilisi, Georgian SNT – 22. huhtikuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, maailman- ja euroopanmestari.
70–74 kilogramman painoluokissa kilpaillut Beriašvili voitti maailmanmestaruuden Mar del Platassa 1969, kaksi MM-hopeaa, yhden MM-pronssin ja kolme Euroopan mestaruutta. Hän osallistui myös kahdesti kesäolympialaisiin: Tokiossa 1964 hän oli kuudes ja Méxicossa 1968 viides. Beriašvili kuoli sairaalassa 80-vuotiaana 22. huhtikuuta 2020.
NetherRealm Studios

NetherRealm Studios on yhdysvaltalainen pelitalo. Yhtiö perustettiin vuonna 2010, ja on Warner Bros. Interactive Entertainmentin tytäryhtiö. Studio on vastuussa "Mortal Kombat"- ja "Injustice" -taistelupelisarjojen kehittämisestä.
Korzenno

Korzenno on kylä Rakówin kunnassa Puolassa. Se sijaitsee 27,4 kilometrin päässä Kielcen piirikunnan hallintokeskuksesta, Kielcen kaupungista.
Korzennon väkiluku oli 108 vuoden 2011 väestönlaskennassa. Asukkaista 43,5 prosenttia oli naispuolisia ja 56,5 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 25 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 61,1 prosenttia ja eläkeläiset 13,9 prosenttia. Rakówin kunnan asukkaista 1,9 prosenttia asuu Korzennossa.
Haplotaxodon

Haplotaxodon on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta:
Kasvio (sukunimi)

Kasvio on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kansainvälinen kasvien nimistösäännöstö

Kansainvälinen kasvien nimistösäännöstö ("International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants", lyh. ICN; aiemmin "International Code of Botanical Nomenclature", lyh. "ICBN") on levien, sienten ja vihreiden kasvien tieteellisiä nimiä hallinnoiva ohjeisto. Sen uudet versiot julkaistaan Kansainvälisen kasvitieteen konferenssin yhteydessä, ja version lopullisesta tilan myös päättää konferenssi. Ohjeistolla ei ole laillista asemaa. Nykyinen, järjestyksessään 17. versio hyväksyttiin 2017 Shenzenissä 19:nnessä Kansainvälisen kasvitieteen konferenssissa ja julkaistiin 2018.
Miesten Superpesiksen kausi 2020

Superpesiksen kausi 2020 oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 31. kausi. Kauteen osallistui 14 joukkuetta. Alun perin kausi oli tarkoitus aloittaa keväällä mutta aloitusta jouduttiin lykkäämään pandemian vuoksi, ja lopulta kausi päästiin avaamaan heinäkuun toisena päivänä.
Seuraavaksi kaudeksi sarjaan nousi Ykköspesiksen voittaja Haminan Palloilijat.
Suomen-mestaruuden voitti Sotkamon Jymy päihittämällä Kouvolan Pallonlyöjät finaalisarjassa 2–1. Vimpelin Veto voitti hallitsevan mestarin Joensuun Mailan pronssiottelusarjassa 2–1 ja sai siten pronssia.
Joukkueet.
&lt;section begin="joukkueet"/&gt;
&lt;section end="joukkueet"/&gt;
Sarjajärjestelmä.
Kaudella 2020 sarjajärjestelmä oli poikkeuksellinen koronaviruspandemian vuoksi. Joukkueet oli jaettu runkosarjassa neljään lohkoon maantieteellisen sijainnin perusteella. Jokaisen lohkon sisällä pelattiin nelinkertainen sarja. Lisäksi muiden lohkojen joukkueita vastaan pelattiin kahdesti. Kuitenkaan pohjoisen lohkon joukkueet eivät kohdanneet eteläisen lohkon joukkueita eivätkä läntisen lohkon joukkueet itäisen lohkon joukkueita runkosarjassa. Kahdeksan parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Runkosarjan kärkikolmikko sai valita vastustajansa puolivälieriin sijoille 5–8 sijoittuneista joukkueista. Välierävaiheessa otteluparit ratkesivat runkosarjan sijoitusten perusteella. Pudotuspelit ratkaistiin paras kolmesta -periaatteella.
Kauden päätteeksi ei pudotettu joukkueita, mutta Ykköspesiksen kärkijoukkue nousee Superpesikseen kaudeksi 2021.
Lohkojako.
A-lohko (etelä)
B-lohko (länsi)
C-lohko (itä)
D-lohko (pohjoinen)
Pudotuspelit.
Pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -periaatteella. Puolivälieräparit muodostettiin runkosarjan kolmen parhaan tekemien valintojen perusteella 2. syyskuuta 2020. Kaikki muodostuneet otteluparit olivat kohdanneet jo runkosarjavaiheessa. Otteluparit muodostuivat samanlaisiksi kuin ne olisivat normaalilla sarjajärjestelmällä muodostuneet, sillä jokainen valitsija valitsi heikoimman tarjolla olleen joukkueen runkosarjan perusteella vastustajakseen. Välieräparit muodostettiin runkosarjan sijoitusten perusteella.
Lopulliset sijoitukset.
Yksikään joukkue ei pudonnut Superpesiksestä. Ykköspesiksen voittaja Haminan Palloilijat nousi Superpesikseen seuraavaksi kaudeksi.
Athina Onassis

Athina Hélène Onassis (kreikaksi: Αθηνά Ωνάση; s. 29. tammikuuta 1985) on ranskalais-kreikkalainen ratsastaja. Hän on kreikkalaisen laivanvarustaja Aristoteles Onassiksen tyttärentytär. Athina Onassis viettää nykyisin hiljaiseloa Hollannissa hevostensa kanssa.
Seututie 500

Seututie 500 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Tohmajärven Niiralasta Ilomantsin kirkonkylään. Tie on hyväkuntoinen ja kulkee itärajan harvaanasutulla-alueella.
Historiaa.
Värtsilän ja Ilomantsin välinen maantie kulki ennen sotia Korpiselän kirkonkylän kautta pääosin luovutetun Karjalan alueella. Alueen tieverkko pirstaloitui pahasti Moskovan rauhan rajan tullessa.
Korvaavat tiet Niiralan ja Hoilolan välillä rakennettiin 1950-luvulla, mutta Hoilolan ja Mutalahden välinen osuus saatiin valmiiksi vasta 1960-luvulla.
Runon ja rajan tie.
Suomen vanhin matkailutie vuonna 1966 perustettu Runon ja rajan tie kulkee välillä Niirala–Ilomantsi tiellä 500.
New Castle (Pennsylvania)

New Castle on kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on 80 kilometrin päässä Pittsburghista. Kaupungissa asui 21 618 asukasta vuoden 2019 arvion mukaan. Kaupungin pinta-ala on 22,13 neliökilometriä, josta 0,62 neliökilometriä on vettä.
Perros-Guirec

Perros-Guirec (bretoniksi "Perroz-Gireg") on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.
Perros-Guirec on merenrantakohde, jonka nähtävyyksiä ovat rannoilla olevat ikivanhat vaaleanpunaiset graniittilohkareet. Rantaa kutsutaankin vaaleanpunaisen graniitin rannikoksi, Côte de granit rose. Rannikolla on myös matkailijoiden suosima entinen kalastajakylä Ploumanac'h. Kunnan keskustassa oleva Saint-Jacquesin kirkko on yksi harvoista romaanisen arkkitehtuurin rakennus Bretagnessa.
Perros-Guirecin kunnan alueeseen kuuluu useita saaria. Seitsemän saaren ryhmä, Sept-Îles, muodostaa puitteet suurille lintuyhdyskunnille. Saarilla pesii muun muassa lunneja, kiisloja, myrskyliitäjiä, kajavia sekä pikkuliitäjiä. Saarille tehdään opastettuja veneretkiä Perros-Guirecistä sekä Penvénanin Port-Blancista.
Viron ilmasto

Viron ilmasto sijoittuu mereisen ja mantereisen ilmaston välille. Kesällä lämpötilat Virossa voi mennä yli 30 asteen ja talvella mennä −23 asteen alapuolelle. Keskimäärin kesällä on Virossa 20,9 astetta lämmintä ja talvella −8 astetta.
Keskimääräinen lämpötila koko vuonna on 5,2 astetta. Viron lämpöennätys on 35,6 astetta.
Frans Kaarle (Itävallan arkkiherttua)

Frans Kaarle (; 7. joulukuuta 1802 Wien – 8. maaliskuuta 1878 Wien, Itävalta-Unkari) oli Itävallan arkkiherttua, keisari Frans I:n poika ja keisari Frans Joosefin isä.
Suku ja perhe.
Frans Kaarle oli keisari Frans I:n ja tämän toisen puolison, keisarinna Maria Teresan kolmanneksi vanhin poika. Koska hänen isoveljensä, keisari Ferdinand I oli lapseton, Frans Kaarlen oletettiin jatkavan Habsburgin hallitsijasukua. Sekä Ferdinandia että Frans Kaarlea pidettiin jossain määrin heikkolahjaisina, mikä lienee johtunut siitä, että heidän vanhempansa olivat serkkuja.
Frans Kaarle avioitui 4. marraskuuta 1824 Baijerin prinsessa Sophien kanssa. Heille syntyi kuusi lasta:
Sophien on sanottu olleen miestään huomattavasti neuvokkaampi ja aktiivisempi vallankäytössä. Frans Kaarle oli ystävällinen luonne, mutta kunniahimon tai päättäväisyyden puuttuessa hänellä ei ollut päätäntövaltaa lastensa kasvatuksen suhteen.
Toiminta Ferdinandin ja Frans Joosefin valtakausilla.
Frans Kaarle palveli upseerina Itävallan armeijassa, jossa hän sai vuonna 1835 kenraalimajurin ja 1844 sotamarsalkkaluutnantin arvon. Koulutuksensa päätyttyä hän teki muutaman matkan, mutta pysyi muuten sivussa valtion asioista. Hän oli sijaishallituksena toimineen salaisen valtiokonferenssin ("Geheime Staatskonferenz") jäsen vuosina 1836–1848. Kun keisari Ferdinand I joutui vallankumouksen aikana luopumaan kruunusta 2. joulukuuta 1848, Frans Kaarle olisi ollut seuraavana perimysjärjestyksessä, mutta arkkiherttuatar Sophie painosti hänet allekirjoittamaan asiakirjan, jolla hän luovutti kruunun edelleen 18-vuotiaalle pojalleen Frans Joosefille. Sen jälkeen hän oli sivussa päätöksenteosta. Hän oli tosin nimellisesti parlamentin ylähuoneen eli herrainhuoneen jäsen vuodesta 1861.
Ystävällisen luonteensa vuoksi Frans Kaarle oli keisarillisen perheen suosituimpia jäseniä. Hän oli Wienin tiedeakatemian kunniajäsen vuodesta 1848.
Airwolf

Airwolf on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitettiin 1980-luvulla. Sarjassa Vietnamin sodan veteraani Stringfellow Hawke auttaa vanhaa kaveriaan Dominic Sanitinia parantamaan kaikkien aikojen kehittyneintä taisteluhelikopteria Airwolfia. Tilaisuus käyttää helikopteria kadonneen veljensä etsimiseen estää häntä palauttamaan helikopteria salaperäiselle orgranisaatiolle. Vastineeksi hän käyttää helikopteria kansallisiin tehtäviin.
Bio Attack

Bio Attack on Taiton vuonna 1983 julkaisema kolikkopeli. Siinä pelaaja liikkuu eteenpäin ihmisen elimistössä tuhoten viruksia. Peli perustuu elokuvaan Fantastinen matka. Peli käyttää Zilog Z80-prosessoria.
Sophie (Itävallan arkkiherttuatar)

Sophie Friederike Dorothea Wilhelmine (27. tammikuuta 1805 München, Baijeri – 28. toukokuuta 1872 Wien, Itävalta-Unkari) oli Baijerin prinsessa, Itävallan arkkiherttuatar ja Itävallan keisarin Frans Joosefin äiti. Hän oli merkittävä vallankäyttäjä Itävallassa poikansa hallitsijakauden alkuvuosina.
Suku ja avioliitto.
Sophien vanhemmat olivat Baijerin kuningas Maksimilian I Joosef ja Badenin prinsessa Karoliina. Sophien kaksoissisko Maria Anna oli Saksin kuningatar. Hänen muita sisaruksiaan olivat Preussin kuningatar Elisabet Ludovika, Saksin kuningatar Amalia Augusta ja Baijerin prinsessa Ludovika. Baijerin kuningas Ludvig I oli Sophien velipuoli.
Sophie naitettiin vuonna 1824 Itävallan arkkiherttua Frans Kaarlelle, joka oli keisari Frans I:n nuorempi poika. Sophien sisarpuoli Karoliina Augusta oli avioitunut sulhasen leskeksi jääneen isän kanssa vuonna 1816. Sophielle ja Frans Kaarlelle syntyi neljä poikaa: tuleva Itävallan keisari Frans Joosef ("Franz Joseph"), Meksikon keisariksi päätynyt Maksimilian ("Ferdinand Maximilian"), arkkiherttua Kaarle Ludvig ("Karl Ludwig") ja arkkiherttua Ludvig Viktor ("Ludwig Viktor"). Sophie oli nuoruudessaan läheisissä väleissä Itävallan hovissa eläneen Napoleon II:n kanssa, jonka huhuttiin jopa olleen Sophien pojan Maksimilianin todellinen isä.
Toiminta ja vaikutus Itävallassa.
Sophie oli aviomiestään huomattavasti määrätietoisempi ja kunnianhimoisempi. Hän oli vahvan monarkian kannattaja, harras katolilainen ja liberaalien uudistusten sekä vähemmistökansallisuuksien itsehallinnon vastustaja. Frans Kaarlen vähälahjaisen veljen Ferdinand I:n valtakaudella todellinen valta oli kansleri Klemens von Metternichillä, mutta Sophien on sanottu olleen hallitsijaperheen ainoa jäsen, joka uskalsi uhmata Metternichin valtaa. Kun lapseton Ferdinand joutui vuoden 1848 vallankumouksen aikana luopumaan kruunusta, Frans Kaarle luovutti sen edelleen 18-vuotiaalle pojalleen Frans Joosefille. Sophiesta ei näin tullut keisarinnaa, mutta hän pystyi vaikuttamaan kokemattoman poikansa päätöksentekoon kulissien takana. Kun Frans Joosef ryhtyi palauttamaan itsevaltiutta ja kumoamaan vallankumousvuoden uudistuksia, ”salaiseksi keisarinnaksi” kutsutusta Sophiesta tuli Itävallan liberaalien vihan kohde.
Sophie järjesti vuonna 1854 Frans Joosefin puolisoksi oman sisarentyttärensä, Baijerin prinsessa Elisabetin. Sophie ja voimakastahtoinen Elisabet ajautuivat kuitenkin valtataisteluun ja olivat kireissä väleissä. Keisarinna Elisabetin elämää kuvaavassa fiktiossa Sophie on yleensä kuvattu juonittelevana anoppina. Sophie vetäytyi syrjään vallankäytöstä sen jälkeen, kun hänen nuorempi poikansa Maksimilian oli teloitettu Meksikon keisarikunnan romahdettua vuonna 1867.
Salebabunakerohekko

Salebabunakerohekko ("Acerodon humilis") on Indonesiassa, Talaudin saariryhmään kuuluvilla Salebabun ja Karekalengin saarilla, elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Laji tunnetaan huonosti, se kuvailtiin kolmen yksilön avulla vuonna 1909, mutta elävä populaatio löydettiin vasta vuonna 2001. 
Salebabunakerohekko elää trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä ja on todennäköisesti riippuvainen näistä. Lajin suurimmat uhat ovat elinalueiden väheneminen hakkuiden takia ja metsästys paikallisesti ruuaksi.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on salebabunakerohekko.
Monolith Productions

Monolith Productions oli yhdysvaltalainen pelitalo. Yhtiö perustettiin vuonna lokakuussa 1994, Kirklandissa. 
Historia.
Warner Bros. Interactive Entertainment osti Monolithin vuonna 2004. Warner Bros lakkautti Monolithin ja kaksi muuta studiotaan helmikuussa 2025 uusimpien julkaistujen pelien huonon menestyksen vuoksi.
Tämän myötä peruttiin Ihmenaiseen perustuva videopeli, josta oli kerrottu vuonna 2021.
Monolith Productions kehitti useita innovatiivisia pelejä, joissa yhdistyivät visuaalinen tyyli, kekseliäät mekaniikat ja rohkeat teemat. Monolith kehitti pelejä eri genreissä keskittyen siihen, mikä tuntui kiinnostavalta, ilman tiukkaa brändi-identiteettiä. Varhaiset pelit, kuten "Blood" ja "Claw", olivat huolella tehtyjä, ja studio nousi nopeasti merkittäväksi ensimmäisen persoonan ammuntapelien kehittäjäksi. Vuonna 2005 julkaistut "Fear" ja "Condemned" edustivat studion huippusaavutuksia, joissa oli älykästä tekoälyä, tunnelmallista kauhua ja dynaamista pelattavuutta. Warner Brosin omistuksessa painopiste siirtyi lisenssipeleihin, mutta studio ei julkaissut uusia pelejä viimeisten kahdeksan vuoden aikana.
Daniel Lehtonen

Daniel ”Bile-Dani” Lehtonen (s. 4. tammikuuta 1991 Porvoo) on suomalainen mediapersoona ja muusikko.
Lehtonen on nähty useissa suomalaisissa televisiosarjoissa. Vuonna 2016 Lehtonen julkaisi ensimmäisen singlensä ”Mä tahdon” artistinimellä Bile-Dani.
Lehtonen kihlautui vuonna 2018 Eveliina Uosukaisen kanssa ja he ovat asuneet vuodesta 2019 lähtien Espanjan Aurinkorannikolla Marbellassa.
Lehtoselta on joulukuussa 2022 tulossa albumi "New Era". Marraskuussa hän julkaisi siltä singlen "Game". Musiikkia hän tekee taiteilijanimellä Idleman.
Sundasaartenakerohekko

Sundasaartenakerohekko ("Acerodon mackloti") on Indonesiassa, Pienillä Sundasaarilla, elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. 
Sundasaartenakerohekko lepää 300-500 yksilön kolonioissa ja yleensä lajia saadaan kiinni puutarhoissa sekä hakkuun jälkeen kliimaksin saavuttaneissa metsissä.
Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, sitä uhkaa metsästäminen ruuaksi, elinympäristön väheneminen hakkuissa sekä sopivien lepopaikkojen väheneminen ja häiritseminen niillä.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on sundasaartenakerohekko.
Kaarle Ludvig (Itävallan arkkiherttua)

Kaarle Ludvig (); (30. heinäkuuta 1833 Wien – 19. toukokuuta 1896 Wien) oli Itävallan arkkiherttua ja keisari Frans Joosefin nuorempi veli, josta Habsburgin suvun nykyinen päähaara polveutuu.
Suku.
Kaarle Ludvig oli arkkiherttua Frans Kaarlen ("Franz Karl") ja Baijerin prinsessa Sophien kolmas poika. Hänen isoveljiään olivat Itävallan keisari Frans Joosef ja Meksikon keisari Maksimilian. 
Kuvernööri, kruununperijä.
Kaarle Ludvig oli kiihkokatolilainen ja poliittisilta mielipiteiltään äärivanhoillinen. Hän oli vuosina 1855–1861 Tirolin ja Vorarlbergin kuvernöörinä, mutta erosi tehtävästä, kun keisarikunta siirtyi itsevaltiudesta perustuslailliseen hallintoon. Kun Frans Joosefin ainoa poika Rudolf teki itsemurhan vuonna 1889, siirtyi kruununperimysoikeus Kaarle Ludvigille ja hänen jälkeläisilleen. 
Avioliitot ja lapset.
Kaarle Ludvig oli naimisissa kolmesti. 
Hänen ensimmäinen puolisonsa vuonna 1856 oli serkku, Saksin prinsessa Margareta (1840–1858) kanssa, joka kuoli vain 18-vuotiaana lavantautiin ehtimättä saada lapsia. 
Toinen puoliso vuonna 1862 oli Molempain Sisiliain prinsessa Maria Annunziata (1843–1871), kuoli 28-vuotiaana keuhkotuberkuloosiin. Heille syntyi kolme poikaa ja yksi tytär.
Kolmas puoliso vuonna 1873 oli Portugalin prinsessa, infanta Maria Teresa (1855–1944), heillä oli kaksi tytärtä. 
Perintö.
Hän kuoli vuonna 1896 myrkytykseen, jonka hän oli saanut juotuaan puhdistamatonta vettä Jordanjoesta ollessaan pyhiinvaelluksella Pyhällä maalla.
Kaarle Ludvigin poikia toisesta avioliitosta olivat kruununperijäksi isänsä jälkeen tullut arkkiherttua Frans Ferdinand, tulevan keisarin Kaarle I:n isä arkkiherttua Otto sekä arkkiherttua Ferdinand Kaarle. Kaarle Ludvigin tyttäristä Margarethe Sophie nai Württembergin herttua Albrechtin ja Elisabeth Amalie päätyi Liechtensteinin ruhtinattareksi. 
Hän oli arkkiherttua Franz Ferdinandin isä, jonka salamurha vuonna 1914 laukaisi ensimmäisen maailmansodan. Hän oli poikansa arkkiherttua Otto Franzin kautta myös Itävallan viimeisen keisarin, Kaarle I:n isoisä ja tyttärensä arkkiherttuatar Elisabeth Amalien kautta Liechtensteinin kuningassuvun esi-isä.
Pingxingguanin taistelu

Pingxingguanin taistelu oli Kiinan–Japanin sodan aikana 25. syyskuuta 1937 käyty taistelu Kiinan kommunistien joukkojen ja japanilaisten joukkojen välillä. Muodollisesti tuolloin osana Kiinan armeijaa taistelleet kommunistit väijyttivät onnistuneesti japanilaisen huoltorykmentin Pingxingguanissa Shanxin ja Sisä-Mongolian rajalla. Väijytys oli ensimmäinen kommunistien merkittävä voitto sodan aikana.
Tausta.
Kiinan–Japanin sota oli syttynyt Marco Polon sillan välikohtauksen myötä 7. heinäkuuta 1937. 13. elokuuta he hyökkäsivät myös Shangaihin. Tämä sai Kiinan kahden kilpailevan puolueen, Kuomintangin ja kommunistisen puolueen sopimaan viimein yhteistyöstä japanilaisia vastaan. Osana sopimusta kommunistien noin 46 000:n miehen puna-armeijasta muodostettiin elokuussa Kiinan armeijaan Kahdeksas reittiarmeija. Armeijaan kuului 115. 120. ja 129. divisioona. Armeijaa komensi Zhu De varapäällikkönään Peng Dehuai. Vaikka armeija kuuluikin nyt muodollisesti Kiinan armeijaan, käytännössä se oli silti edelleen kommunistien hallinnassa.
Kahdeksannen reittiarmeijan 115. divisioonaa komensi Lin Biao. Divisioonan vahvuus oli 15 500 miestä ja elokuussa 1937 se alkoi siirtyä vuoristoalueelle Pohjois-Kiinassa aloittamaan sissisotaa japanilaisten eturintaman takana. Japanilaiset etenivät syyskuussa rautatien mukaisesti Pekingistä kohti Sisä-Mongoliaa. Japanilainen ltagaki Seishiron komentama 5. divisioona saavutti Shanxin rajan, jolla Pingxingguanin taistelu käytiin.
Taistelu.
Lin Biaon komentama divisioona oli valmistellut väijytystä ja ottanut asemat Pingxingguanissa 24. syyskuuta. Seuraavana aamuna kello 10 25. syyskuuta Linin joukot kohtasivat japanilaisen 5. divisioonanhuoltojoukkojen rykmentin. Joukko kulki kahtena kolonana, toiseen kuului 70 hevosvetoista kärryä ja toinen kolona käsitti 80 kuorma-autoa. Joukot kuljettivat esimerkiksi vaatteita, ruokaa ja ammuksia. Joukot etenivät maantietä pitkin ja Lin antoi käskyn tulen avaamisesta niitä vastaan viereiseltä kukkulalta. Väijytykseen jääneet kolonnat tuhottiin lähes täysin samalla, kun kiinalaisten onnistui torjua japanilaisten yrittämä hyökkäys kolonnien auttamiseksi.
Seuraukset.
Japanilaiset olivat menettäneet kaatuneina noin 3 0000 miestä. Kiinalaisten tappiot olivat yhteensä vain 500. He valtasivat myös esimerkiksi kolonnan kuorma-autot ja niiden kuljettamat tarvikkeet. Väijytyksen jälkeen 115. divisioona vetäytyi Pingxingguanista. Kommunisteille väijytys oli merkittävä, se nostatti paitsi taistelutahtoa, mutta nosti myös sen mainetta kiinalaisten keskuudessa yleensä. Väijytys oli myös ensimmäinen kommunistien joukkojen ottamista merkittävistä voitoista sodan aikana.
Kaarle Ludvig

Kaarle Ludvig () voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Sonkajärven terveyskeskus

Sonkajärven terveyskeskus on Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa, Pohjois-Savon hyvinvointialueen ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus. Terveyskeskusta remontoitiin esimerkiksi kesällä 2019.
Rautavaaran terveysasema

Rautavaaran terveysasema on Rautavaaran kunnassa Pohjois-Savossa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Terveysaseman sairaanhoitaja palvelee arkisin kello 8-16, perjantaisin kello 15 saakka. Terveyspalvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Savon hyvinvointialue.
Terveysaseman aukioloaikojen ulkopuolella eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi).
Taierzhuangin taistelu

Taierzhuangin taistelu oli 24. maaliskuuta – 7. huhtikuuta 1938 Kiinan–Japanin sodan aikana käyty taistelu kiinalaisten ja japanilaisten joukkojen välillä Taierzhuangin kaupungin hallinnasta Jiangsun maakunnassa. Taistelu oli lopputulokseltaan kiinalaisten ensimmäinen suuri voitto japanilaisista sodan aikana.
Tausta.
Taierzhuang on pikkukaupunki Xuzhoun pohjoispuolella Jiangsun maakunnassa Keisarinkanavan pohjoisrannalla. Sen sijainti oli strateginen etenkin Xuzhoun puolustuksen kannalta. Japanilaiset 2. armeijan joukot olivat ylittäneet Keltaisenjoen pohjoisessa helmikuussa 1938 edeten kohti Xuzhouta. 
Japanilaisten puolelta Taierzhuangiin saapui ensin maaliskuussa ltagaki Seishiron 5. divisioona. Seuraavan kuun puolella heitä tukemaan saapui vielä Isogai Rensuken komentama 10. divisioona. Yhteensä japanilaisia joukkoja oli taistelussa 30 000–50 000. Kiinalaisia puolustajia komensi viidennen sota-alueen komentaja Li Zongren. Hänen alaisinaan palvelivat Zhang Zizhong, Tang Enbo, Sun Lianzhong ja Chi Fengcheng. Puolustajillaan oli käytössään 100 000-300 000 sotilasta.
Taistelu.
Taistelut Taierzhuangissa alkoivat 24. maaliskuuta. Huhtikuun puolella japanilaiset tekivät puolustajia pienemmillä joukoillaan useita panssarivaunujen ja tykistön tukemia hyökkäyksiä. Japanilaisten pommikoneet tekivät myös ilmaiskuja kaupunkiin. Aikaisemmin Jangtsen alajuoksun seudulla saadut helpot voitot olivat saaneet heidät aliarvioimaan vastustajansa. Kiinalaisia oli huomattavasti enemmän, mutta heidän aseistuksensa oli yksinkertaisempaa. Kiinalaiset olivat tehokkaimmillaan yötaisteluissa, jossa heidän oli helpointa käyttää hyödykseen määrällistä ylivoimaansa. Taierzhuangin kaupunkitaistelujen aikana osapuolet kävivätt usein yhteenottoja pistimin. Japanilaisten onnistui vallata Taierzhuang, mutta 5. huhtikuuta Li Zongren määräsi vastahyökkäyksen, jonka aikana japanilaiset ajettiin kaupungista ja heidän joukkonsa olivat tulla piiritetyiksi. Kiinalaiset eivät kuitenkaan huonomman liikkuvuutensa takia voineet täysin hyödyntää japanilaisten tukalaa tilannetta. Taistelut olivat päättyneet 7. huhtikuuta. 
Seuraukset.
Japanilaiset olivat menettäneet taistelun aikana 11 000 sotilasta kaatuneina. Kiinalaisten tappiot olivat noin 20 000 kaatunutta, joiden lisäksi noin 30 000 oli haavoittunut. Taierzhuang oli tuhoutunut lähes tyystin etenkin ilmapommitusten takia. Monet sen asukkaista olivat paenneet ennen taistelua, mutta monet muut saivat surmansa. Kiinalaisille Taierzhuangin taistelu oli heidän ensimmäinen saavuttamansa suuri voitto japanilaisista. Useiden tappioiden putken jälkeen voitto mursi myytin japanilaisten voittamattomuudesta ja oli koko sodan kannalta merkittävä taistelutahtoa nostattanut tekijä.
Simon Lindheim

Simon Lindheim, alun perin Paulin ("Paulinus"), (kastettu 24. lokakuuta 1686 Pori – 19. maaliskuuta 1760 Karuna) oli suomalainen virkamies. Hän oli 1707 alkaen Uplannin rykmentin sotatuomari mutta joutui Pultavan taistelussa 1709 sotavangiksi ja hänet vietiin Moskovaan, josta hän palasi 1722. Venäjän kieleen perehtyneenä hän toimi sen jälkeen Kyminkartanon läänin maaherran apulaisena: Sen ohessa hänet nimitettiin 1722 ylimääräiseksi ja 1724 vakinaiseksi asessoriksi Turun hovioikeuteen.
Lindheim aateloitiin 1727. Hän oli vuodesta 1737 hovioikeudenneuvos ja erosi virasta 1743. Lindheim oli valtiopäivämies 1726–1727, 1731, 1734, 1738–1739 ja 1742–1743. Hän on julkaissut "De diversa origine Finlandorum et Lapponum" (1775, kokoelmassa "Nova acta Regiæ Societatis Scientiarum Upsaliensis", vol. II).
Vieremän terveyskeskus

Vieremän terveyskeskus on Vieremän kunnassa Pohjois-Savossa, Pohjois-Savon hyvinvointialueen ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus. Aiemman korvannut uusi terveyskeskusrakennus päätettiin rakentaa vuonna 2013. Uudisrakennus valmistui v. 2015, arkkitehtina ja rakennesuunnittelijana Esa Säkkinen. 
Perusterveydenhoidon päivystys ja kiireellinen hoito tarjotaan Iisalmen sairaalassa (Riistakatu 23, Iisalmi).
Lara van Ruijven

Lara van Ruijven (28. joulukuuta 1992 Haag – 10. heinäkuuta 2020 Perpignan, Ranska) oli alankomaalainen kaukalopikaluistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. Hän saavutti arvokisamitaleja pääasiassa viestissä ja oli erikoistunut 500 metrin matkalle.
Elämä ja urheilu-ura.
Van Ruijven voitti 3 000 metrin viestissä olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Hän saavutti myös viestin MM-hopeaa vuonna 2018, 500 metrillä maailmanmestaruuden vuonna 2019 sekä useita EM-mitaleja. Van Ruijven kilpaili myös Sotšin talviolympialaisissa 2014.
Van Ruijven sai kesällä 2020 sairauskohtauksen ollessaan harjoitusleirillä Etelä-Ranskassa. Hänen tiedotettiin kärsineen autoimmuunihäiriöstä ja sen komplikaatioista. Van Ruijven kuljetettiin perpignan’laiseen sairaalaan, jossa hän kuoli kaksi viikkoa myöhemmin, 10. heinäkuuta 2020, 27 vuoden ikäisenä.
Canon EOS R6

Canon EOS R6 on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täyden kinofilmikoon peilitön Canonin R-sarjan digitaalinen järjestelmäkamera, 
jossa käytetään RF-sarjan objektiivejä. Kamerassa käytetään Canonin RF-sarjan objektiivejä kuten laajan 10-kertaisen zoomausalueen Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM -objektiiviä . 
Kameralla on mahdollista ottaa 4K-videota (16:9) 3 840 × 2 160 (60 kuvaa/s). Kameraan käyvät SD-, SDHC-, SDXC-, UHSI- ja UHSII-muistikortit. Muut R-sarjan 
kamerat ovat Canon EOS R, Canon EOS RP, Canon EOS Ra ja Canon EOS R5.
Kiuruveden terveyskeskus

Kiuruveden terveyskeskus on Kiuruveden kaupungissa Pohjois-Savossa toimiva Pohjois-Savon hyvinvointialueen ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus.
Perusterveydenhoidon päivystys ja kiireellinen hoito tarjotaan Iisalmen sairaalassa (Riistakatu 23, Iisalmi).
Vuonna 1952 arkkitehti Reino Koivulan suunnitelmien pohjalta alkujaan kunnansairaalaksi rakennetussa terveyskeskusrakennuksessa on toiminut aiemmin myös aluesairaala synnytysosastoineen (synnytyksiä 1966 saakka). Alueairaala muuttui terveyskeskukseksi vuoden 1972 kansanterveyslain johdosta.
Vehbi Akdağ

Vehbi Akdağ (1. tammikuuta 1949 Tokat – 23. kesäkuuta 2020 Tokat) oli turkkilainen vapaapainija ja olympiamitalisti.
62–68 kilogramman painoluokissa kilpaillut Akdağ saavutti sarjassa 62 kg olympiahopeaa Münchenissä 1972, MM-pronssia vuonna 1974 ja EM-pronssia vuonna 1973. Hän kilpaili myös Méxicon 1968 ja Montréalin 1976 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1975 EM-kilpailuissa. Akdağ kuoli 71-vuotiaana 23. kesäkuuta 2020.
Guadalupe (täsmennyssivu)

Guadalupe on espanjalainen henkilön- ja paikannimi, joka on yleinen myös portugalia puhuvissa maissa. Sen ranskankielinen muoto on Guadeloupe. 
Guadalupe-nimen alkuperä ei ole täysin yksiselitteinen, mutta melko yleisen käsityksen mukaan nimi on yhdistelmä arabian- ja latinankielisistä sanoista "wadi" (”jokilaakso”) sekä "lupus" (”susi”). Nimi on levinnyt laajalle, koska se yhdistetään Neitsyt Mariaan. 1200-luvulla espanjalaisesta Guadalupen kylästä löytyi Mustan madonnan patsas, jonka on tarinan mukaan veistänyt evankelista Luukas aikana, jolloin Neitsyt Mariaa ei ollut vielä otettu taivaaseen.
Saint-Thégonnec Loc-Eguiner

Saint-Thégonnec Loc-Eguiner on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Morlaix'n kaupungista lounaaseen.
Saint-Thégonnec Loc-Eguinerin kunta perustettiin 1.1.2016. Tällöin kaksi kuntaa, Loc-Eguiner-Saint-Thégonnec (bretoniksi "Logeginer-Sant-Tegoneg") ja Saint-Thégonnec (bretoniksi "Sant-Tegoneg"), yhdistyivät. Uuden kunnan hallintokeskus on Saint-Thégonnec.
Seudulla on lukuisia uskonnollisia muistomerkkejä. Saint-Thégonnecin kirkon ("Notre-Dame de Saint-Thégonnec") vanhin osa on goottilainen kellotorni. Se on peräisin vuodelta 1563. Kirkkoon rakennettiin 1600-luvulla kirkkopiha, kellotornin ovisyvennys, sakasti, luuhuone ja riemukaari. Vuonna 1610 kirkon pihaan rakennettiin monumentaalinen kalvaarioryhmä.
Maja Kildemoes

Maja Kildemoes (s. 15. elokuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 27 maaottelua ja tehnyt yhden maalin ensimmäisessä maaottelussaan syyskuussa 2015 Romaniaa vastaan. Hän pelasi viisi ottelua EM-kilpailuissa 2017 ja saavutti hopeaa. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa lokakuussa 2018.
Kildemoes on edustanut seuratasolla Odensea vuosina 2013–2016 ja ruotsalaista Linköpingiä vuosina 2017–2018. Hän oli yli vuoden poissa jalkapallokentiltä ja teki paluun kesällä 2020 Brøndby IF:n joukkueessa.
Uenohara

Uenohara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Katsurajoen ja sen sivujokien varrella. Suurin osa kaupungin alueesta on jyrkkää vuoristoa. Idässä kaupunki rajautuu Kanagawan prefektuuriin, pohjoisessa Tokion metropoliin. Uenoharassa on 22 749 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 170,57 neliökilometriä.
Uenohara kehittyi Edo-kaudella yhtenä Kōshū-kaidō-tiereitin postiasemista. Nykyisen kaupungin alueella sijaitsee kolme muutakin Kōshū-kaidōn postiasemaa, mutta Uenohara oli niistä vilkkain ja muodostaa nykyisen kaupungin ytimen. Tärkeitä perinteisiä elinkeinoja olivat silkin kudonta, metsätalous ja puuhiilen tuotanto. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta. Se on kasvanut myös yhtenä Tokion suurkaupunkialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Uenohara sai vuonna 2005, kun Uenoharan maaseutukaupunkiin liitettiin Akiyaman kyläkunta. 
Matkailijoita Uenoharaan houkuttelevat patikointi- ja kalastusmahdollisuudet. Mushōnon alueella harjoitettava buddhalainen "Mushōno no dainenbutsu" -seremonia on valittu Japanin merkittävän aineettoman kansanperinteen luetteloon. Uenoharaa palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja.
Iisalmen terveyskeskus

Iisalmen terveyskeskus (nyk. Kampus Terveys) on Pohjois-Savon hyvinvointialueen Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savossa ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus. 
Perusterveydenhoidon päivystys ja kiireellinen hoito tarjotaan terveyskeskuksen lähellä sijaitsevassa Iisalmen sairaalassa (Riistakatu 23, Iisalmi). Iisalmen terveyskeskus ja sairaala muodostavat yhdessä Iisalmen terveyskampukseksi kutsutun kokonaisuuden. Terveyskampuksen päivystystoiminnoille rakennetaan uudisrakennus, jonka on suunniteltu valmistuvan vuonna 2021.
Vuonna 1980 valmistuneen, kaksikerroksisen, punatiilisen terveyskeskusrakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Into Pyykkö Ky.
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten koripallomaajoukkue

Suomen alle 20-vuotiaiden naisten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 20-vuotiaiden naisten maaotteluissa. Vuonna 2019 joukkueen päävalmentaja oli Pekka Salminen.
Historia.
Suomen WU-20-maajoukkue pelasi ensimmäiset maaottelunsa vuonna 1993. Vuonna 1995 se voitti ensimmäisen Pohjoismaiden mestaruutensa. Vuosina 2004, 2005 ja 2006 Suomi pelasi ikäluokan EM-kilpailuissa parhaana sijoituksenaan vuoden 2004 11. sija. Vuosina 2007–2018 maajoukkue ei ollut toiminnassa. Joukkue aktivoitiin jälleen vuonna 2019, ja se eteni B-divisioonasta Awak Kuierin ja Lotta Vehka-Ahon tähdittämänä ikäluokan vuoden 2020 EM-kilpailuihin.
Päävalmentajat.
"Vuosien 1993, 1994 ja 1996 päävalmentajaa ei Koripalloliiton tiedoissa."
Tiéba Traoré

Tiéba Traoré (1845 – 27. tammikuuta 1893 Bama) oli Kenedugun hallitsija eli "fama" vuosina 1877–1893.
Tiéba seurasi Kenedugun hallitsijana isäänsä Daoula Traoréa. Hän siirsi pääkaupungin Bougoulasta Sikassoon, joka ympäröitiin yhdeksän kilometrin pituisella muurilla. Tiéba valloitti miniankat, kävi sotia Kongin ja Bobo-Dioulasson Wattara-dynastiaa vastaan ja torjui Samori Tourén armeijan piirityksen Ferand Quiquandonin johtamien ranskalaisten avulla vuosina 1887–1889. Tiéban kuoleman jälkeen Kenedugun hallitsijaksi valittiin hänen veljensä Babemba Traoré.
Sanne Troelsgaard

Sanne Troelsgaard Nielsen (s. 15. elokuuta 1988) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 166 maaottelua ja tehnyt 55 maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2009 yhden ottelun ja EM-kilpailuissa 2017 Tanskan saavuttaessa hopeaa kuusi ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2008 Algarve Cupissa Suomea vastaan.
Troelsgaard on edustanut seuratasolla Haderslev FK:ta vuoteen 2004, SønderjyskE:a vuosina 2005–2009, Brøndby IF:ää vuosina 2009–2011, IK Skovbakkenia vuosina 2011–2012, Brøndby IF:ää jälleen vuosina 2012–2014, KoldingQ:ta vuosina 2014–2017, ruotsalaista FC Rosengårdia helmikuusta 2017 vuoden 2021 loppuun ja englantilaista Readingia vuoden 2022 alusta.
Troelsgaard valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2011.
Mercedes-Benz CLS-sarja (C219)

Mercedes-Benz C219 on Mercedes-Benz CLS-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2010. Se perustuu tekniikaltaan E-sarjaan (W211). Mallin seuraajaksi tuli C218.
Mercedes-Benz C219 (2004–2010).
Mercedes-Benz C219 esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä keväällä 2004. Akseliväli on samanpituinen kuin E-sarjassa, jonka pohjalevylle malli perustuu, mutta kokonaispituutta on 95 millimetriä enemmän ja auto on 27 millimetriä matalampi.
Vuoden 2008 alussa malliin tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin. Takavalot muuttuivat LED-tyyppisiksi ja pakoputkista tuli aiempaa kulmikkaammat. Sisällä ohjauspyörä oli uusi.
Simone Boye Sørensen

Simone Boye Sørensen (s. 3. maaliskuuta 1992) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 72 maaottelua ja tehnyt viisi maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 kuusi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2011 Chileä vastaan.
Sørensen on edustanut seuratasolla BSF:ää vuoteen 2013, Brøndby IF:ää vuosina 2013–2017, ruotsalaista FC Rosengårdia vuosina 2017–2018, saksalaista Bayern Müncheniä vuosina 2019–2021 ja englantilaista Arsenalia vuodesta 2021.
Sørensen valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2014.
Stine Larsen

Stine Larsen (s. 24. tammikuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 63 maaottelua ja tehnyt 21 maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 kuusi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi tammikuussa 2015 Uutta-Seelantia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa maaliskuussa 2020.
Larsen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää heinäkuuhun 2019 saakka, ranskalaista FC Fleury 91:tä kaudella 2019–2020, englantilaista Aston Villaa kaudella 2020–2021 ja ruotsalaista Häckeniä heinäkuusta 2021 alkaen.
Giuseppe Lipparini

Giuseppe Lipparini (1877 Bologna, Italia – 1951 Bologna, Italia) oli italialainen kirjailija, nuoren Italian huomattavimpia kaunokirjailijoita ja kriitikkoja. Hän julkaisi Firenzessä aikakauskirjaa "Il marzocco".
Lipparini on kirjoittanut niin runoja, romaaneja kuin näytelmiäkin. Hänen tuotteistaan merkittäviä ovat:
Ruosteotsatimali

Ruosteotsatimali ("Actinodura egertoni") on pyrstötimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Ruosteotsatimali voi kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruosteotsatimalin pää on väriltään harmaa, mutta päälaki ja otsa ovat punaruskeat. Lajin vatsa, selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja siivissä on mustia raitoja. Pyrstö on pitkä, punaruskea ja mustaraidallinen. Ruosteotsatimalin nokka on väriltään vaalea. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ruosteotsatimalia tavataan Intiasta ja Nepalista Myanmariin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat trooppiset metsät ja niiden tiheiköt. Se liikkuu useimmiten metsien alakerroksissa, mutta joskus myös latvuskerroksessa. Ruosteotsatimali syö selkärangattomia eläimiä. Lintu rakentaa pesänsä puuhun tai pensaaseen.
Bến Tren taistelu

Bến Tren taistelu oli Vietnamin sodan Tet-hyökkäyksen aikana käyty taistelu Bến Tren kaupungin hallinnasta etelävietnamilaisten, yhdysvaltalaisten ja vietkongin joukkojen välillä 31. tammikuuta – 2. huhtikuuta 1968.
Tausta.
Tuolloin noin 18 000 asukkaan Bến Tre oli Bến Tren maakunnan keskus Etelä-Vietnamin pääkaupunki Saigonin eteläpuolella Mekongin suistolla. Ympäröivä seutu oli riisi- ja kookospuuviljelmiä. Tuleva taistelu oli osa kommunistien toteuttamaa laajamittaista Tet-hyökkäystä. Tiedustelu oli paljastanut vietkongin joukkojen alkaneen soluttautua Bến Tren alueelle noin kuukautta ennen hyökkäyksen alkua ja puolustajat tiesivät olla varuillaan.
Taistelu.
Yöllä 30–31. tammikuuta noin 2 500 vietkongin taistelijaa alkoi soluttautua Bến Tren kaupunkiin. Yhteenotot alkoivat noin kello 4.00 aamulla 31. tammikuuta. Alkanutta tulitusta käsiasein seurasi kranaatinheittimin ja käsiasein tehty isku etelävietnamilaisten hallinnollista linnoitettua asemaa vastaan. Ankarien taistelujen jälkeen etelävietnamilaisten joukkojen oli kuitenkin onnistunut varmistaa kaupungin sairaalan ja radioaseman alue. Ne saivat vahvistuksina myös Yhdysvaltojen 9. jalkaväkidivisioonan kaksi pataljoonaa, jotka tuotiin alueelle ilmateitse. Joukkojen yrittäessä työntää vietkongin taistelijoita edelleen pois kaupunkialueelta niitä tuettiin ilmavoimien ilmaiskuilla. Lopulta taistelut olivat päättyneet 2. helmikuuta.
Seuraukset.
Etelävietnamilaiset ja yhdysvaltalaiset olivat yhdessä menettäneet 101 miestä kaatuneina ja 242 haavoittuneina. Vietkongin tappioiksi arvioitiin noin 300. Itse kaupunki kärsi mittavia vaurioita. Arviolta 50 % kaupungista tuhoutui ja 1 000 siviiliä sai surmansa.
Frederikke Thøgersen

Frederikke Skjødt Thøgersen (s. 24. heinäkuuta 1995) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 85 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, maaliskuussa 2018 Algarve Cupin ottelussa Alankomaita, syyskuussa 2023 Kansojen liigan ottelussa Walesia ja huhtikuussa 2024 EM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 viisi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2014 Algarve Cupissa Ruotsia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa maaliskuussa 2020.
Thøgersen on edustanut seuratasolla Thisted FC:tä vuoteen 2013 saakka, Fortuna Hjørringia vuosina 2013–2019, italialaista Fiorentinaa kausina 2019–2021, ruotsalaista FC Rosengårdia vuoden ajan, italialaista Interiä vuoden 2023 alusta kesään 2024 ja sen jälkeen toista italialaisseura AS Romaa.
Babemba Traoré

Babemba Traoré (1855 – 1. toukokuuta 1898 Sikasso) oli Kenedugun viimeinen hallitsija eli "fama" vuosina 1893–1898.
Babemba nousi hallitsijaksi veljensä Tiéba Traorén kuoltua. Hän lujitti Kenedugun valtaa miniankojen ja etelän senufojen keskuudessa, taisteli Samori Tourén joukkoja vastaan sekä kehitti maansa armeijaa ja hallintoa.
Kenedugusta oli jo Tiéban aikana tullut Ranskan protektoraatti. Babemban valtapyrkimykset aiheuttivat konfliktin, jonka johdosta ranskalaiset lähettivät huhtikuussa 1898 armeijansa valloittamaan Sikassoa. Ranskan 1 395 sotilasta (joista 95 oli eurooppalaisia) vastassa oli 10 000 kaupunkia puolustanutta jalkamiestä ja 3 000 ratsumiestä. Kaksi viikkoa kestäneen piirityksen aikana ranskalaiset mursivat tykkitulella Sikassoa ympäröineen suojamuurin. Kaupungin valtauksen yhteydessä Babemba pyysi miehiään ampumaan hänet välttyäkseen vangiksi jäämiseltä.
Portion Boysin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisyhtyeen Portion Boysin diskografiasta. Yhtye ei ole julkaissut urallaan yhtään albumia, mutta kaksi EP:tä ja lukuisia singlejä.
Loiri (kirja)

Loiri (kustantajan käyttämä kirjoitusasu LOIRI.) on kirjailija Jari Tervon vuonna 2019 kirjoittama elämäkerta taiteilija Vesa-Matti Loirista.
Taiteilijaelämäkerta kuvaa päähenkilön taideproduktioita, boheemeja taidepiirejä ja niiden vaikutusta hänen yksityiselämäänsä. Taiteen tuottaminen kuvataan kunnianhimoiseksi: “Ellei anna kaikkeaan, ei anna mitään.” Taidepiirien osalta tulevat esille Loirin useat koko aikuisiän kestäneet ystävyyssuhteet ja toisaalta pitkien illanistujaisten päihteiden liikakäyttö. Perheasioissa kuvastuu lapsiperhearki sekä toisaalta Mona-vaimon ja kahden pojan traagiset kuolemat.
Loirin tunnetuimpien produktioiden syntyä käsittelevät jaksot antavat lukijalle uutta tietoa. Esimerkiksi Uuno Turhapuro -hahmo oli ensimmäisen kerran idullaan kesällä 1971 kirjoitetussa Speden sketsissä, jossa aviopari riitelee olemattomasta lottovoitosta. Seuraavaan käsikirjoitukseen ilmestyi hänen nimensä ja Loiri loi 1972 hänen tunnetun habituksensa.
Loirin elämäkatsomukseen sisältyy voimakasta vetoa mystiikkaan ja meditointiin. Hän katsoo, että muutamat hänelle sattuneet erikoiset yhteensattumat eivät voi olla sattumia. Sattumiksi ei uskota edes muutamiin julkaisuihin jääneitä lyöntivirheitä, jotka tuntuisivat viestivän asioita. 
Teos sisältää Loirin filmografian, TV-ohjelmat, teatterityöt, diskografian ja luettelon hänen saamistaan tunnustuksista.
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien Antti Majander piti arviossaan kirjaa luettavana ja koukuttavana mutta toisaalta suurelta osin vaivaannuttavana. Kirjan perusteella Loirin tärkein rooli on ollut rakastajan rooli. Suomen Kuvalehden Jussi Karjalaisen mielestä sukupuoli- ja huumekokemuksia ei korosteta liikaa. Hän piti ansioina sitä, että kirjassa on tavanomaista vähemmän tarvetta selitellä ja että Loirin maailmankatsomusta ja kiinnostusta mystiikkaan esitellään. Ilmestymisvuonnaan kirjaa myytiin 73 100 kappaletta.
Neitotonkijat

Neitotonkijat ("Biotodoma") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Sisä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä

Sisä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä oli kahden pohjoissavolaisen kunnan yhdessä omistama kuntayhtymä, joka järjesti terveydenhoitopalveluja jäsenkunnissaan Rautalammilla ja Suonenjoella. Kuntayhtymän kotipaikka oli Suonenjoki. Kuntayhtymä ylläpiti esimerkiksi Rautalammin ja Suonenjoen terveysasemia ja kouluterveydenhuoltoa jäsenkunnissaan.
Kuntayhtymä sijaitsi Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin alueella. Terveydenhuollon yöpäivystys (klo 18-08) ja erikoissairaanhoito on keskitetty Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) yhteyteen.
Kuntayhtymä purettiin Rautalammin osalta kunnanvaltuuston kokouksessa 20.9.2022. Suonenjoen kaupunginvaltuusto päätti kuntayhtymän purkamisesta 14.11.2022.
Peter Hermann Stillmark

Peter Hermann Stillmark (22. heinäkuuta 1860 Penza, Venäjän keisarikunta – 23. kesäkuuta 1923 Pärnu, Viro) oli baltiansaksalainen biokemisti. 
Stillmark opiskeli Riian tuomiokirkon koulussa, ja valmistui filosofian tohtoriksi Tarton yliopistosta 1888. Hänen väitöskirjansa käsitteli risiinin erottamista risiinikasvin siemenistä. Stillmark oli täten ensimmäinen tieteilijä, joka tutki lektiinejä. Rudolf Kobert oli hänen ohjaajansa.
Trove

Trove on australialainen internet-tietokanta, jonka perusti vuonna 2009 Australian kansalliskirjasto. Trove-tietokanta sisältää muun muassa arkistoja, kuvia, asiakirjoja, arkistoituja verkkosivustoja ja käsikirjoituksia.
Keski-Savon Jätehuolto

Keski-Savon Jätehuolto liikelaitoskuntayhtymä on viiden keskisavolaisen kunnan yhdessä omistama kunnallinen liikelaitos, joka järjestää jätehuoltopalveluja jäsenkunnissaan. Jäsenkunnat ovat Heinävesi, Joroinen, Juva, Leppävirta ja Varkaus. Liikelaitoskuntayhtymän kotipaikka on Varkaus. Kuntayhtymä huolehti jätelaissa kunnalle säädettyjen jätehuollon tehtävien järjestämisestä jäsenkuntiensa puolesta. 
Keski-Savon Jätehuolto on esimerkiksi järjestänyt kiinteistökohtaisen jätteenkeräyspalvelun, sillä on sekajätteiden aluekeräyspisteverkosto ja kotitalouksien vaarallisten jätteiden vastaanottopisteverkosto. Lisäksi Keski-Savon Jätehuolto esimerkiksi ylläpitää kierrätyskeskus Ekotoria Varkaudessa ja Riikinnevan jätekeskusta Leppävirralla.
Shropshire Blue

Shropshire Blue on englantilainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova homejuusto. 
Historiaa.
Nimestään huolimatta Shropshire Bluella ei ole mitään tekemistä Shropshiren kreivikunnan kanssa. Sen keksi 1970-luvulla Skotlannin Invernessissä juustonvalmistaja Andy Williamson, ja jonkin aikaa sitä myytiin nimellä Stuart Blue. Nykyään juustoa valmistetaan Nottinghamshiressä, Leicestershiressä ja Derbyshiressä. 
Kuvaus.
Shropshire Blue valmistetaan pastöroidusta lehmänmaidosta käyttäen kasvispohjaista juoksutetta ja "Penicillium roqueforti" -hometta. Annatto antaa juustolle oranssin värin. Juustoa kypsytetään 10-12 viikkoa. Sen rasvapitoisuus on noin 48 %.
Juusto muistuttaa maultaan Stilton-juustoa, mutta on kermaisempi ja helpommin lähestyttävä.