Myöhempien aikojen pyhien liike

Myöhempien aikojen pyhien liike () on yleisnimitys Joseph Smithin 6. huhtikuuta 1830 Fayettessa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa perustamasta "Kristuksen kirkosta" syntyneille, itseään kristillisinä pitäville mormonistisille ryhmille. Joseph Smithin perustamasta kirkosta on saanut alkunsa joukko erilaisia kirkkoja ja uskonnollisia yhteisöjä. Niille yhteistä on se, että ne kaikki tunnustavat Smithin Jumalan profeetaksi ja Mormonin kirjan Jumalan sanaksi. Samoin niiden uskontulkinta rakentuu ainakin osittain Smithin kirkon alkuaikoinsa saamille ilmoituksille ja profetioille.
Hajaannus.
Joseph Smithin perustamassa kirkossa tapahtui hajaannusta jo hänen elinaikanaan. Varsinaisesti uskonnollinen liike kuitenkin hajaantui vasta, kun Smith tuli ammutuksi hänen puolustautuessaan vankilaan hyökännyttä kiihtynyttä väkijoukkoa vastaan 27. kesäkuuta 1844. Smith ei ollut jättänyt selkeitä ohjeita kuolemansa varalta, minkä takia hänen johtamassaan liikkeessä puhkesi valtataistelu. Useatkin Smithin läheisistä työtovereista olivat sitä mieltä, että heidän kuului saada liike johtoonsa. Smithin nimittämän kahdentoista apostolin koorumin virkaiältään vanhin, Brigham Young, ja muut paikalla olevat kahdentoista apostolin koorumin vanhimmat, taas olivat sitä mieltä, ettei Smithille pitänyt ensi alkuun etsiä seuraajaa lainkaan, vaan liikkeen johdon tulisi siirtyä apostolien koorumille kollektiivisesti, kunnes kahdentoista apostolin koorumi voi järjestää kirkon presidenttikoorumin uudestaan.
Preerioiden pyhät eivät seuranneet Brigham Youngia Kalliovuorille. He jäivät kirkon aiemmille ydinalueille Missouriin, Illinoisiin, Ohioon ja Pennsylvaniaan. He eivät tunnustaneet Youngia Smithin legitiimiksi seuraajaksi kirkon profeettana. Useat niistä kieltäytyivät myös hyväksymästä Smithin loppukauden ilmoituksia, ennen muuta hänen salaisesti käyttöön ottamaansa moniavioisuutta. Jotkut näistä ryhmistä menivät jopa niin pitkälle, että katsoivat Smithin langenneen elämänsä loppuvaiheessa pois Jumalan johdosta, minkä johdosta hänestä oli tullut "langennut profeetta". Preerioiden pyhien ryhmistä suurin on Smithin pojan Joseph Smith III:n ympärille syntynyt Kristuksen yhteisö, entiseltä nimeltään "Reorganisoitu myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko". Myös suuri joukko muita ryhmiä kuuluu preeria-mormoneihin, kuten Church of Jesus Christ of Latter Day Saints (strangiitit).
Nykyinen jaottelu.
Nykyään myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvat yhteisöt voidaan jakaa karkeasti kahteen ryhmään: Kalliovuorten pyhiin ja preeria-alueiden pyhiin. Kalliovuorten pyhät tunnustivat Brigham Youngin Smithin seuraajaksi. Young johti pyhien pääosan Kalliovuorille, nykyiseen Utahiin. Nämä pyhät tunnustivat Smithin ilmoituksen moniavioisuudesta aidoksi ja panivat sen toimeen. Näistä ryhmistä ylivoimaisesti suurin on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko eli MAP-kirkko. Tämä on myös ainut myöhempien aikojen pyhien yhteisöistä, jolla on käytännön merkitystä Suomessa. Kalliovuorten pyhiin kuuluu myös lukuisia muita ryhmiä, kuten Apostolic United Brethren ja Fundamentalistinen myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko. Suurin osa näistä ryhmistä on nk. fundamentalistimormoneja, jotka eivät tunnusta aidoksi vuoden 1890 Manifestia, jolla MAP-kirkko luopui moniavioisuuden harjoittamisesta. Tämän takia nämä ryhmät jatkavat moniavioisten liittojen solmimista kielloista huolimatta.
Myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluu myös ryhmiä, jotka eivät kuulu selkeästi kumpaankaan pääryhmään.
Levinneisyys.
Mormoniliike on levinnyt laajalti eri puolille maailmaa. Utahissa heidän osuutensa väestöstä on noin 58 % (2008), joskin vähenemään päin. Muista Yhdysvaltain osavaltioista heitä on erityisen paljon Idahossa (23 %), Nevadassa (11 %), Oregonissa (5 %), Montanassa (5 %), Wyomingissa (5 %) ja Arizonassa (4 %). Myös Tongan saarivaltiossa osuus on kasvanut väestöön nähden erityisen suureksi. Se on noin 15,5 %. Suomessa mormonikirkkoon kuului vuodenvaihteessa 2007–2008 3 246 jäsentä. Suomen väkiluku oli tuolloin 5 300 484 henkeä, mikä tekee mormonien prosentuaalisesta osuudesta varsin alhaisen, noin 0,06 %.
Tapoja ja käytäntöjä.
Elämäntavat.
Mormoniliikkeessä painotetaan hyvää ravintoa ja liikuntaa. Mormoneita kehotetaan olemaan käyttämättä mitään mikä voi johtaa riippuvuuteen, esimerkiksi tee, kahvi, alkoholi, nikotiinituotteet. Piristeitä sisältävistä elintarvikkeista he saavat kuitenkin nauttia mm. Coca-Colaa - tämä on tosin jokaisen jäsenen omassa harkintavallassa.
Mormoneille on tärkeää perheen iankaikkisuus. Kun vaimo ja mies saavat lapsia, he sinetöivät nämä itseensä temppelissä. Näin henkielämässä perhe voi olla yhdessä.
Terveys.
Utahin osavaltion mormoneilla syövän esiintyvyys on puolet yhdysvaltalaisten keskiarvosta. Mormoninaiset elävät 5,8 vuotta pidempään kuin yhdysvaltalaisnaiset keskimäärin ja mormonimiehet 7,6 vuotta pidempään kuin yhdysvaltalaismiehet keskimäärin.
Rasismi.
Mormonikirkkoa on kritisoitu rasistisuudesta, koska kirkko kieltäytyi vuoteen 1978 saakka antamasta mustaihoisille pappeutta. Mormonismissa pappeuden valtuus liittyy myös Jumalan antamien siunausten vastaanottamiseen ja pelastuksen täyteyden saavuttamiseen. Vuonna 1978 kirkko ilmoitti kuitenkin saaneensa Jumalalta ilmoituksen, jonka perusteella kaikilla kelvollisilla kirkon jäsenillä oli yhtäläiset oikeudet pappeuteen ja temppelitoimituksiin.
Homoseksuaalisuus.
Mormonikirkko hyväksyy jäsenikseen homoja ja lesboja, mutta heidän oletetaan elävän seksuaalisesti pidättyväistä elämää. Kirkko ei hyväksy homoseksuaalisuuden toteuttamista eikä samaa sukupuolta olevien avioliittoja. Kirkko ei myöskään hyväksy avioliiton ulkopuolista seksiä hetero- tai homosuhteissa eikä pornografiaa. Homoseksuaaleilta (samoin myös naimattomilta heteroilta) odotetaan pidättäytymistä seksisuhteista kirkon jäseninä. Näiden sääntöjen toistuva rikkominen voi johtaa jäsenen erottamiseen kirkosta.