tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keijo Liinamaa

Keijo Antero Liinamaa (6. huhtikuuta 1929 Mänttä – 28. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi Suomen pääministerinä 1975 ja valtakunnansovittelijana vuosina 1965–1971 ja 1979–1980. Liinamaa toimi myös oikeusministerinä 1970 ja työvoimaministerinä 1971–1972.
Valtakunnansovittelijana.
Liinamaa oli työoikeuteen erikoistunut lakimies, joka aloitti työuransa SAK:ssa. Vain 29-vuotiaana vuonna 1958 hänestä tuli Mäntän kauppalanjohtaja. 1960-luvun alkupuolella valtakunnallisen työmarkkinasovittelujärjestelmän käynnistyttyä hän toimi paikallisena sovittelijana, kunnes vuonna 1965 hänet valittiin valtakunnansovittelijaksi. Taloudellisesti vaikeina vuosina 1965–1967 Liinamaa selvitti runsaasti työmarkkinaristiriitoja ja sai estettyä useita suurlakkoja. 
Vuonna 1967 pääministeri Rafael Paasio antoi Liinamaalle erityistehtävän: Liinamaan piti neuvotella työmarkkinaosapuolien kanssa keskitetystä palkkaratkaisusta estääkseen inflaation, jonka palkankorotukset olisivat aiheuttaneet. Tämä johti 27.3.1968 allekirjoitettuun ensimmäiseen tulopoliittiseen kokonaisratkaisuun, jonka yhteydessä kiiteltiin erityisesti Liinamaan neuvottelutaitoja. Kaksi ensimmäistä TuPo-sopimusta nimettiinkin hänen mukaansa Liinamaa I:ksi ja Liinamaa II:ksi.
Ministerinä.
Vuoden 1970 eduskuntavaalien jälkeen poliittiset puolueet eivät pystyneet muodostamaan hallitusta. Presidentti Urho Kekkonen määräsi tällöin Teuvo Auran muodostamaan virkamieshallituksen. Pääministeri Auran hallituksessa Liinamaa toimi oikeusministerinä 63 päivää touko-heinäkuussa 1970, kunnes Ahti Karjalainen muodosti uuden hallituksen. 
Karjalaisen hallitus hajosi syksyllä 1971 ja eduskunta hajotettiin. Teuvo Auran toinen virkamieshallitus muodostettiin ja Liinamaa toimi siinä työvoimaministerinä lokakuusta 1971 helmikuuhun 1972.
Vuoden 1975 eduskuntavaalien jälkeen poliittiset puolueet eivät saaneet muodostettua hallitusta. Presidentti Kekkonen kutsui Keijo Liinamaan pääministeriksi ja hänen virkamieshallituksensa istui 13. kesäkuuta – 30. marraskuuta 1975, kunnes Kekkosen väliintulo mahdollisti Martti Miettusen uuden hallituksen muodostamisen.
Liinamaa toimi pääministerinä Helsingissä järjestetyn ETYK-huippukokouksen aikana.
Keijo Liinamaa kuoli 51-vuotiaana 28. kesäkuuta 1980 äkilliseen sairauskohtaukseen ollessaan ulkoilemassa kotinsa lähistöllä Helsingin Vuosaaressa. Hän on kaikkien aikojen nuorimpana kuollut Suomen pääministeri.
Liinamaasta kaavailtiin ennen hänen kuolemaansa poliittisen hallituksen pääministeriä.
Hänen leskensä Pirkko Liinamaa tuli 1980-luvulla tunnetuksi suositun televisio-ohjelman "Levyraadin" pitkäaikaisena vakiojäsenenä.
Keijo Liinamaan syntymäkaupungissa Mäntässä on ollut Keijo Liinamaan katu vuodesta 2008. Helsingin Vuosaaressa sijaitseva puistoalue nimettiin Keijo Liinamaan puistoksi vuonna 2015.
Riigikogu

Riigikogu on Viron tasavallan 101-jäseninen yksikamarinen parlamentti. Riigikogussa toimii 11 pysyvää valiokuntaa, minkä lisäksi sillä on oikeus perustaa väliaikaisia erityisvaliokuntia esimerkiksi perehtymään tiettyihin asioihin. Viron perustuslain mukaan Riigikogu käyttää maassa lainsäädäntövaltaa. Riigikogun tehtäviin kuuluu myös valtion budjetin hyväksyminen ja kansainvälisten sopimusten ratifiointi. Riigikogu nimittää virkoja presidentin ehdotuksesta ja se pystyy ilmaisemaan epäluottamuslauseen hallitusta kohtaan.
Vaalit.
Riigikogun jäsenet valitaan joka neljäs vuosi, ja vaaleissa käytetään suhteellista vaalitapaa. Viron ensimmäiset parlamenttivaalit pidettiin vuonna 1920. Viron irrottauduttua Neuvostoliitosta vuonna 1991 laadittiin kesällä 1992 perustuslaki ja sen mukaiset ensimmäiset vaalit pidettiin samana vuonna. Riigikogussa on 101 jäsentä. Jäsenten valinnassa käytetään suhteellista vaalitapaa 5 %:n äänikynnyksellä.
Vaalipiirit.
vuoden 2019 Riigikogun vaaleissa käytetty vaalipiirijako.
Colin Campbell (geologi)

Colin Campbell (1931–2022) oli brittiläinen öljygeologi, joka väitti öljyhuipun olevan piakkoin käsillä.
Campbellillä oli neljänkymmenen vuoden kokemus öljyalalla. Hän väitteli tohtoriksi geologiasta Oxfordin yliopistossa vuonna 1957. Hän työskenteli öljygeologina kentällä, johtoportaassa ja konsulttina. Hän oli töissä Oxfordin yliopistossa, Texacolla, British Petroleumilla, Amocolla, Shenandoah Oililla, Norsk Hydrolla ja Finalla. Hän työskenteli myös Bulgarian ja Ruotsin valtioiden palveluksesa. Campbell kirjoitti kaksi kirjaa ja yli 150 tieteellistä artikkelia.
Campbell perusti 2000-luvun alussa ASPO-yhdistyksen, jossa hän tutki öljyhuippua ja yritti saada ihmiset tietoiseksi asiasta luennoimalla ahkerasti.
Vuonna 1998 kirjoittamassaan artikkelissa Campbell arvioi öljyhuipun tulevan vuoteen 2030 mennessä. Vuonna 2004 ASPO arvioi huipun tulevan 2010.
ASPO

ASPO ("Association for the Study of Peak Oil and Gas") on järjestö, johon kuuluu tutkijoita eurooppalaisista järjestöistä ja yliopistoista. He pyrkivät selvittämään, milloin öljyhuippu on ajankohtainen ja minkälaisia seurauksia sillä on.
ASPO:n perusti vuonna 2000 öljyasiantuntija Colin Campbell. Sen puheenjohtaja on ruotsalainen fyysikko Kjell Aleklett. ASPO:lla on jäseniä monesta Euroopan maasta, myös Suomesta, ja maaorganisaatioita Irlannissa, Italiassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Oikeusturva

Oikeusturva tarkoittaa niitä tehokkaita oikeudellisia keinoja, joilla henkilö tulee oikeuksiinsa. Heikko oikeusturva voi liittyä laissa taattujen oikeuksien vähäisyyteen, keinojen huonouteen taikka keinojen tehottomuuteen. Oikeusturvakeinojen huonous voi liittyä oikeudellisen avun puutteeseen taikka alan toimijoiden – kuten vaikkapa tuomarin – heikkoon ammattitaitoon taikka muutoksenhakukeinojen puutteeseen. Keinojen tehottomuus voi liittyä esimerkiksi niiden kalleuteen taikka pitkään ajalliseen kestoon.
Suppeassa merkityksessä oikeusturvalla tarkoitetaan oikeutta saada asiansa käsitellyksi oikeudenmukaisesti tuomioistuimessa tai muussa viranomaisessa. Kaikkien tuomioistuinten tehtävä on toiminnallaan toteuttaa oikeusturvaa. Oikeusturvan lisäksi tuomioistuinten on sisällytettävä päätöksiinsä oikeusvarmuus eli ratkaisujensa ennustettavuus.
Suomessa oikeusturva määritellään perustuslaissa. Se on 21 §:ssä säädetty subjektiivinen oikeus, se siis ei ole viranomaisen harkinnan varassa. Perustuslain 2 §:n mukaan "julkisen vallan käytön tulee perustua lakiin ja kaikessa julkisessa toiminnassa on noudatettava tarkoin lakia."
Heikko tai olematon oikeusturva voi myös olla tarkoituksellista, jolloin se ei johdu oikeusjärjestelmän kehittymättömyydestä tai virkamiesten heikosta ammattitaidosta. Itsevaltaisten hallintojen maissa, lähinnä diktatuureissa, virkamiehet eivät halua tekemistään sortavista päätöksistä valitettavan, jolloin valittaminen on mahdotonta tai tehty mahdollisimman vaikeaksi. Esimerkiksi Pohjois-Korea on maa, jossa kansalaisen ei ole tarkoituskaan valittaa ja kansalaisen oikeusturva on tarkoituksella jätetty huomioimatta.
Jonathan Stroud

Jonathan Stroud (s. 27. lokakuuta 1970 Bedford) on englantilainen fantasiakirjailija. Stroud on opiskellut Yorkin yliopistossa Englannin kirjallisuutta ja työskennellyt lastenkirjojen julkaisijana Lontoossa. Itse hän on kirjoittanut pelikirjoja, lastenkirjoja ja fantasiakirjallisuutta. 
Stroud asuu St Albansissa, Hertfordshiressä, vaimonsa Ginan ja kahden lapsensa kanssa. 
Bartimeus-trilogia (2003–2005) oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana vuonna 2006.
Formaatti (televisio)

Tv-ohjelmaformaatti on ohjelmaidea, konsepti, joka on rakennettu niin, että se on toistettavissa eri markkinoilla samansisältöisenä paikallinen kulttuuri huomioiden.
Ohjelmaformaatin ostaja maksaa oikeudesta tehdä ohjelmaa ja saa vastineeksi ohjelmaformaatin lisenssinhaltijalta niin sanotun formaattiraamatun, joka sisältää yksityiskohtaiset ohjeet ohjelman tekoon. Ostetusta ohjelmaformaatista riippuu, kuinka paljon ostajalla on mahdollisuuksia muotoilla ohjelmaa maan kulttuuriin sopivaksi.
Ohjelmaformaatin hankkimiseen on monia tapoja. Kanava voi itse ostaa ohjelman esitysoikeudet kansainväliseltä lisenssinhaltijalta, minkä jälkeen ohjelman toteutukseen valitaan mukaan tuotantoyhtiö. Toinen vaihtoehto on, että kanava ryhtyy yhteistyöhön sellaisen tuotantoyhtiön kanssa, joka omistaa ohjelmaformaatin ja lisenssin. 
Kaupallisten tv-kanavien kisa ohjelmaformaateista on Suomessa kovaa. Kilpailu ratkeaa aina vasta neuvottelemalla lisenssinhaltijan kanssa. Ratkaisuun vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa nopeus, lisenssinhaltijan näkemykset, lisenssiä havittelevan kanavan imago suhteessa lisenssinhaltijan imagoon ja luonnollisesti myös raha.
Pastoraalikirjeet

Pastoraalikirjeiksi kutsutaan Raamatun Uuden testamentin seurakunnan johtajan viran hoitoa koskevia ohjeita sisältäviä kirjeitä.
Nämä kirjeet ovat:
Paras katseluaika

Paras katseluaika () tarkoittaa vuorokauden aikaa (noin kello 19.00–23.00), jolloin suurimman osan television katselijoista on havaittu tai arvioitu katselevan televisiota. Radion yhteydessä käytetään käsitettä "paras kuunteluaika", joka on noin kello 6.00–18.00. Koska parhaaseen katseluaikaan television katselijamäärä on maksimissaan, siihen aikaan näytetään uusia, lupaavia sarjoja tai ulkomailla suosiota saavuttaneita sarjoja sekä elokuvia. Eri televisiokanavilla voi olla erilaiset parhaat katseluajat, esimerkiksi MTV3-kanavalle tämä on klo 19.00–22.30. Myös pitkäaikaisia sarjoja (esimerkiksi "Salatut elämät") näytetään vuodesta toiseen aina samaan aikaan, jolloin katselijakunta vakiintuu.
Vanhanen

Vanhanen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat muun muassa:
Amenemhet IV

Amenemhet IV (joskus myös "Amenemhat") oli muinaista Egyptiä 12. dynastian aikaan vuosina 1799–1787 eaa. (tai 1786–1777 eaa.) hallinnut faarao. Hän jakoi valtaistuimen isänsä Amenemhet III:n kanssa ensimmäisinä hallitusvuosinaan.
Manethon mukaan Amenemhet hallitsi vain kahdeksan vuotta. Torinon papyrus taas ilmoittaa hänen hallitusajakseen 9 vuotta, 3 kuukautta ja 27 päivää.
Amenemhet IV on luultavasti Amenemhet III:n poika (mahdollisesti pojan poika). Hänen äitinsä nimeä ei tiedetä ja tämä saattoikin olla jo kuollut Amenemhet IV:n noustessa valtaan. Amenemhet III:n pitkän hallituskauden vuoksi, Amenemhet IV oli jo hyvin vanha noustessaan faaraoksi (lyhyt hallitusaika puoltaa tätä näkemystä). Amenemhetillä ei ollut miespuolisia jälkeläisiä ja häntä valtaistuimelle seurasikin hänen sisarpuolensa (mahdollisesti täti) Sobekneferu, joka saattoi olla myös hänen vaimonsa.
Amenemhetin hallituskaudesta tiedetään hyvin vähän, mutta löytyneiden kirjoitusten pohjalta voidaan päätellä hänen pitäneen sotajoukkoja Nubiassa (Senusret III:n valtaamat alueet), kuitenkaan laajentamatta Egyptin rajoja.
Mazgunassa sijaitseva pyramidin katsotaan olevan Amenemhetin rakennuttama, vaikka vuonna 1910 tehdyissä kaivauksissa ei löydetty mitään merkkiä pyramidin omistajasta. Pyramidin ajoitus perustuukin täysin tyylillisiin seikkoihin, eikä siksi ole välttämättä paikkansapitävä. Amenemhetin tiedetään rakennuttaneen isänsä aloittaman temppelin loppuun Medinet Maadissa. Lisäksi hän rakennutti pienen temppelin Qasr el-Saghaan.
Amenemhet oletetaan olevan haudattuna Mazgunan pyramidiin, mutta koska paikalla suoritetuissa kaivauksissa ei ole löytynyt mitään todisteita tästä, ei oletusta voida pitää ollenkaan varmana.
Turning Torso

Turning Torso on Ruotsin etelärannikolla Malmön Västra Hamnenin kaupunginosassa sijaitseva 54-kerroksinen ja 190 metriä korkea asuinrakennus. Sen on suunnitellut espanjalainen Santiago Calatrava. Turning Torso oli Pohjoismaiden korkein rakennus vuoteen 2022 saakka, jolloin Göteborgiin rakennettava Karlatornet ohitti sen. Turning Torso oli valmistuessaan Euroopan kolmanneksi korkein asuinrakennus. Rakennus valmistui marraskuussa 2005. 
Rakennuksen erikoisuutena on se, että sen runko kiertyy 90 astetta akselinsa ympäri matkalla maasta ylimpään kerrokseen. Rungon jäykisteenä on kaareutuva ulkopuolinen teräsristikkorakenne.
Rakennuksen alimmissa kerroksissa on toimistotilaa ja ylemmissä sekä asuntoja että yhteisiä tiloja. Rakennuttaja ja omistaja on yli puolen miljoonan jäsenen vuokra-asunto-osuuskunta HSB. Rakennus näkyy kirkkaalla ilmalla Kööpenhaminaan saakka.
Magnus von Wright

Magnus von Wright (13. kesäkuuta 1805 Kuopion pitäjä – 5. heinäkuuta 1868 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja ornitologi. Lintukuvitusten ja -maalausten ohella hänet tunnetaan maisemista, joita hän alkoi maalata 1860-luvulla. Magnus von Wright oli Suomen ensimmäisiä talvimaisemien kuvaajia, tunnettuja ovat esimerkiksi "Talvimaisema Savosta" (1860) ja "Annankatu kylmänä talviaamuna" (1868). Hänen Helsinki-kuvansa ovat myös kulttuurihistoriallisesti arvokkaita. 
Elämä ja ura.
Wright maalasi vuonna 1838 ensimmäisen öljymaalauksensa, joka kuvasi tilhiä. Hän teki vuonna 1857 lyhyen opintomatkan romanttisen maisemamaalauksen keskuspaikkaan Düsseldorfiin. Wright maalasi lisäksi runsaasti kukka- ja hedelmäasetelmia. 
Magnus von Wright opiskeli Turun kymnaasissa vuosina 1823–1825 ja lähti Tukholman taideakatemian oppilaaksi. Samaan aikaan hän opiskeli myös Carl Johan Fahlcranzin ja J. F. Julinin johdolla. Eräiden muiden nuorten suomalaisten kanssa hän osallistui K. A. Gottlundin Otava-lehden kuvittamiseen. Ruotsalaisen kreivin ja ornitologin Nils Bonden aloitteesta ja kustannuksella hän ryhtyi valmistamaan suurta kuvateosta "Svenska Foglar" (1828–1838), jonka tekemisessä häntä avusti nuorempi veli Wilhelm von Wright. Hän palasi Suomeen vuonna 1829 ja toimi vuodesta 1831 maanmittauskonttorin kartanpiirtäjänä. Hän toimi yliopiston eläinmuseon preparaattorina vuosina 1845–1849. Vuonna 1859 hän julkaisi teoksen "Finlands foglar, hufvudsagligen till deras drügter besgrifna". Von Wright julkaisi vuonna 1838 oppikirjan "Grunder i teckna och rita" ja osallistui 16 litografialla teoksen "Finland framställdt i teckningar" kuvittamiseen. Myös hänen päiväkirjojaan on julkaistu.
Magnus von Wright opetti yliopiston piirustussalilla vuosina 1849–1868. Hänet valittiin Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan yhdistyksen perustamisvuonna 1846 ja hän toimi tässä luottamustehtävässä aina kuolemaansa vuonna 1868 saakka. Magnus von Wrigh oli myös aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä vuosina 1863–1864. 
Hänen vanhempansa vanhemmat olivat Haminalahden kartanon omistaja, majuri Henrik Magnus von Wright ja Maria Elisabet Tuderus ja puoliso vuodesta 1837 Christina Sofia Salmén (k. 1874). Magnus von Wright on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle. Haudalle pystytettiin vuonna 1872 Suomen Taideyhdistyksen järjestämällä kansalaiskeräyksellä rahoitettu muistokivi. Kiven suunnitteli arkkitehti Axel Hampus Dahlström ja Walter Runeberg toteutti siihen taiteilijan palettia esittävän pienen marmorireliefin.
Reino R. Lehto

Reino Ragnar Lehto (vuoteen 1901 Lagerlund; 2. toukokuuta 1898 Turku – 13. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi virkamieshallituksen pääministerinä 270 päivää 18. joulukuuta 1963 – 12. syyskuuta 1964. Lehto oli myös Uudenmaan läänin maaherrana 1964–1966. Ministeri Sakari T. Lehto oli hänen poikansa.
Lehto valmistui Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1917. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1921. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1924. Lehdosta tuli lakitieteen kandidaatti vuonna 1934 ja lisensiaatti vuonna 1948.
Aluksi Lehto toimi asianajajana vuosina 1922–1932. Nuorempana oikeuskanslerin sihteerinä hän toimi vuosina 1933–1934 ja Helsingin 1. kaupunginviskaalina vuosina 1934–1936. Tämän jälkeen hän toimi kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkönä ja hallintoneuvoksena 28 vuotta vuosina 1936–1964.
Lehto oli urallaan myös SOTEVA:n pääsihteeri (1944–1948), Neste Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja (1948–1966), Valmet Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja (1951–1966), Rego Oy:n johtokunnan puheenjohtaja (1953–1966), Tesvision hallintoneuvoston puheenjohtaja (1959–1963) sekä Merikiito Oy:n puheenjohtaja (1960–1966).
Kauppatieteiden kunniatohtorin arvon hän sai Helsingissä vuonna 1960.
Lehto oli Suomen viimeinen 1800-luvulla syntynyt pääministeri.
Mytologia

Mytologia eli jumalaistarusto on kansan tai heimon myyttien järjestelmä, yhteinen tarusto ja uskomusten kokonaisuus. Kansojen, heimojen tai muiden sivilisaatioiden mytologiat ovat kehittyneet pitkän ajan kuluessa, ja ne sisältävät erityyppistä ja eri aikakausilta peräisin olevaa aineistoa. Mytologia välittyy tavallisesti suullisena perimätietona, mutta joskus myytit kootaan eepoksiksi ja kirjoitetaan muistiin. Nykyajan kaupunkitarinoita, uusia uskomuksia ja myyttejä ei pidetä mytologioina.
Mytologiaksi nimitetään myös myyttien tutkimusta, joka on uskontotieteen laji. Tunnettuja mytologioita ovat olleet mm. germaaninen, itämerensuomalainen, kreikkalainen, mesopotamialainen, egyptiläinen, roomalainen ja skandinaavinen mytologia.
Subversion

Subversion, lyhennettynä usein svn, on versionhallintajärjestelmä. Subversion on julkaistu Apache-lisenssillä, joka on avoimen lähdekoodin lisenssi.
Subversion on kehitetty korvaamaan CVS. CVS:n tavoin Subversion on niin sanottu toisen sukupolven versionhallintajärjestelmä, jonka toiminta pohjautuu keskuspalvelimeen; jollain palvelimella sijaitsee tietovarasto ("repository") jota kaikki asiakasohjelmat päivittävät.
Subversion käsittelee versioita atomisesti: joko kaikki muutokset (useampaan hakemistoon ja tiedostoon) hyväksytään versiohallintaan tai ei mitään niistä.
Tietojen versiointi.
Subversion tallettaa "revisionumeron", joka koskee hakemistopuun tilaa tietyllä hetkellä. Tämä eroaa CVS:stä, joka tallettaa tiedot RCS-tiedostoihin ja siten jokaisella tiedostolla on oma revisionumero.
Subversionissa jokainen muutos muuttaa hakemistopuun revisionumeroa.
Tietojen tallennus.
Subversion tukee kahta tapaa tallentaa versiohallinnassa olevat tiedot: Berkeley DB ja FSFS ("Flat File System"). FSFS on uudempi tapa, joka käyttää tavallisia tiedostoja ja on käytössä oletuksena versiosta 1.2 lähtien.
Palvelin.
Subversion-palvelin toimii WebDAV/DeltaV-protokollilla Apache-palvelinohjelman moduulin avulla. Vaihtoehtoisesti svnserven kanssa voi käyttää SSH-tunnelointia.
Kritiikkiä.
Subversionia kritisoidaan seuraavasti:
Pääkaupunkiseudun Partiolaiset

Pääkaupunkiseudun Partiolaiset ("PäPa") on pääkaupunkiseudulla (Helsinki, Espoo, Kauniainen, Vantaa) toimiva partiopiiri. Se on Suomen yhdestätoista partiopiiristä jäsenmäärältään suurin. 
Partiotoiminta tapahtuu lippukunnissa, mutta partiopiirinä PäPa ohjaa alueellista yhteistyötä ja tarjoaa lippukunnille toimintaa tukevia resursseja. Pääkaupunkiseudulla toimii noin 130 aktiivista lippukuntaa. Yhteensä pääkaupunkiseudulla on hieman yli 11 000 partiolaista.
Yhdistyksen toimisto sijaitsee Partioasemalla Taka-Töölössä. Yhdistyksen lehti on nimeltään Heppu.
Anglismi

Anglismi (joskus myös anglisismi &lt; ) tarkoittaa englannin kielestä lainattua sanaa, sanontaa, muuta kielellistä rakennetta tai koko lainautumisprosessia. Usein termin käyttöön liittyy myös ajatus siitä, että kyseinen rakenne on lainaajakielelle vieras ja jollakin tavalla epäsopiva. Monet anglismit kuitenkin päätyvät yleiseen käyttöön.
Esimerkkejä suomen anglismeista ovat muiden muassa "printteri" ("printer" eli tulostin) ja "pitkässä juoksussa" ("in the long run" eli ajan mittaan, pitkällä tähtäimellä). Myös niin kutsuttu "sinä"-passiivi edustaa englantilaista vaikutusta: "sinä voitat, jos juokset nopeimmin" ("you win if you run the fastest" = voittaa, jos juoksee nopeimmin), joskin toinen persoona on suomessa ollut vanhastaan käytössä kaakkois- ja savolaismurteissa mutta siihen ei ole liittynyt "sinä"-pronominia.
Näennäisanglismi eli pseudoanglismi tarkoittaa sanaa, joka näyttää tulevan englannista mutta joka onkin englannin kielen puhujille vieras tai merkitykseltään toinen. Esimerkiksi saksan "Handy" (joka yritetään ääntää englannin kielen mukaisesti [] (IPA) eli suunnilleen "händi", jonka lopputuloksena on [] (IPA) eli suunnilleen "hendi") tarkoittaa matkapuhelinta, vaikka sanalla ei ole tavanomaisessa englannin kielessä tätä merkitystä. Näennäisanglismeja on paljon esimerkiksi saksan ja japanin kielessä mutta ei juuri suomessa. Esimerkki suomalaisesta näennäisanglismista on sana "farmarihousut" (&gt; farkut), joka ei pohjaudu englannin vastaavaan sanaan ("jeans") vaikka viittaakin Yhdysvaltoihin. Muita ovat ruotsista lainatut "after ski" ja "after work" sekä saksasta lainattu "flipperi".
Suomessa Kielitoimisto antaa suosituksia englantilaisten lainasanojen käytöstä kuten yleensäkin kielenhuoltoon liittyvistä asioista. Suomessa ei ole virallisia ulkomaalaisperäisten ilmaisujen käyttökieltoja kuten esimerkiksi Ranskassa. Eduskunnan oikeusasiamies antoi kuitenkin 2010 päätöksen, jonka mukaan Tampereen yliopistollisen sairaalan aivoverenkiertohäiriöyksiköstään käyttämä englanninkielinen nimitys "Stroke Unit" ei ole viranomaisen toimintayksikön nimityksenä kielellisiä oikeuksia eikä hyvää hallintoa koskevan sääntelyn mukainen.
Yhteiskuntatiede

Yhteiskuntatieteet on yhteiskuntaa ja sen ilmiöitä tutkivia tieteenaloja yhdistävä nimitys.
Yhteiskuntatieteitä.
Yhteiskuntatieteisiin kuuluvat:
Muista tieteistä ainakin maantiede ja uskontotiede saattavat tutkia yhteiskunnallisia asioita, mutta niitä ei lasketa yhteiskuntatieteiksi. Oikeustiede puolestaan suhtautuu tutkimuskohteeseensa normatiivisena ilmiönä, ei yhteiskunnallisena, ja tutkii sitä yhteiskuntatieteistä selkeästi poikkeavalla tavalla ja eri näkökulmasta.
Sosiaaliporno

Sosiaaliporno on arkikielinen nimitys, joka viittaa köyhiä ja muita heikommissa asemissa olevia ihmisiä koskeviin skandaalihakuisiin kuvauksiin tiedotusvälineissä. 
Sosiaalipornossa yksittäisten ihmisten kärsimyksiä esitellään hyväksikäyttävään sävyyn. Porno viittaa tässä yhteydessä pornografiateollisuudessa ilmenneisiin hyväksikäyttötapauksiin. Tyyliin kuuluu, että käsiteltävä aihe herättää yleistä moraalista närkästystä.
Ryhmälähetys

Ryhmälähetys (multicast) tarkoittaa tietoliikenteessä joukko-, moni- tai ryhmälähetystä. Siinä multicast-kehys lähetetään yhdeltä monelle. Kohdejoukko on tietty erikseen määritelty ryhmä, johon vastaanottajat voivat halutessaan liittyä. Multicastia käytetään erityisesti videoneuvotteluissa, työryhmäohjelmissa ja IPTV-sovelluksissa, koska se on tehokkaampi kuin useat singlecast-lähetykset (unicast). 
IP-verkkojen ryhmälähetys.
Ryhmälähetyksellä voidaan välittää yksittäinen tietovirtaa kerralla monelle, jopa usealle tuhannelle vastaanottajalle ja näin vähentää IP-verkkojen liikennettä. Ryhmälähetystä käytetään mm. videoneuvottelu- ja etäopetusyhteyksissä sekä ohjelmistojen ja uutisten jakelussa.
Verkossa olevat laitteet voivat liittyä ryhmälähetysryhmiin, jolloin kyseisiin ryhmiin osoitettu liikenne välittyy ryhmään liittyneille laitteille. Ryhmälähetys reitittimen yli aliverkkoihin vaatii, että reitittimessä on ryhmälähetyksen reititykseen tarkoitetun protokollan tuki.
Centurio

Centurio (lat.) tai kenturio eli sadanpäämies on upseerin palvelusarvo, joka oli käytössä mm. antiikin Rooman armeijassa ja joka vastasi suunnilleen nykyistä komppanian päällikköä (kapteenia). Sadanpäämies komensi taistelussa ja taistelun ulkopuolella sadan miehen vahvuista yksikköä, centuriaa. "Centurian" koko vaihteli ajan ja yksikön myötä, ja saattoi tosiasiassa olla vahvuudeltaan mitä hyvänsä 30 ja 200 yksittäisen taistelijan välillä.
Osa sadanpäämiehistä tuli suoraan Rooman ylhäisistä, osa yleni palveltuaan armeijassa miehistössä ja aliupseerina. "Centurio"-termi oli myös verrattavissa nykyiseen upseerin arvoon. Centurion arvoja oli useampia, mm. "centuriones ordinarii", "centuriaa" komentavat sadanpäämiehet sekä "centuriones supernumerarii", ylemmät upseerit, joiden varsinaisen tittelit määräytyivät palvelustehtävien mukaan. Ylempiä, manipulia komentavia upseereja kutsuttiin nimityksillä "hastatus prior", "princeps prior" ja "pilus prior", joista yleensä suomenkielisissä teksteissä on käytetty sanaa "priori". Heidän apunaan ja varamiehinään toimivat upseerit olivat "hastatus posterior", "princeps posterior" sekä "pilus posterior". "Primus pilus" tai "primipilus", "ensimmäinen keihäs", oli legioonan korkea-arvoisin centurio ja samalla erittäin arvovaltainen henkilö.
Muitakin tehtävien mukaisia erityisupseerin arvoja oli käytössä. Näitä olivat mm. "centurio stratorum", joka huolehti provinssien hallinnollisista tehtävistä, "centuriones exercitatores", jotka olivat koulutuksesta vastaavia upseereja, ja "centuriones lanceariorum", jotka johtivat "antesignani"- tai "lancearii"-nimellä tunnettuja raskaamman jalkaväen yksikköjä.
Emil Schybergson

Ernst Emil Schybergson (6. tammikuuta 1856 Turku – 7. maaliskuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) poliitikko.
Emil Schybergsonin isä oli turkulainen oikeusneuvosmies Arvid Magnus Schybergson. Schybergson kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1872 ja valmistui filosofian maisteriksi 1877, lakitieteen kandidaatiksi 1880 ja varatuomariksi 1887. Hän työskenteli Suomen Pankin eri konttoreissa ja 1890–1896 Helsingin maistraatin oikeusneuvosmiehenä. Schybergson siirtyi kuitenkin asteittain liike-elämän puolelle noustessaan Helsingin Kansanpankin puheenjohtajaksi 1893; kun Kansanpankin seuraajaksi perustettiin liikepankki Privatbanken i Helsingfors vuonna 1896, hänestä tuli sen täysipäiväinen toimitusjohtaja.
Schybergson oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli valtiopäivillä porvarissäädyssä Tammisaaren edustaja 1885 ja 1888 ja Helsingin edustaja 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1905–1906.
Ruotsalaisen puolueen muiden poliitikkojen tavoin hän kannatti sortovuosien aikana perustuslaillista vastarintaa ja kuului lähetystöön, joka kävi valittamassa keisarille Helsingissä 1902 tapahtuneesta kasakoiden riehumisesta. Kesällä 1904 Schybergson karkotettiin mielipiteidensä vuoksi Nižni Novgorodiin, josta hän kuitenkin sai jo samana syksyn siirtyä ulkomaille ja seuraavan vuoden alussa palata kotimaahan. Koska Privatbankenille oli sillä välin valittu uusi toimitusjohtaja, Schybergson siirtyi 1906 Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä jatkoi kuolemaansa asti.
Schybergson oli ahkera yhteiskunnallinen kirjoittaja, hän kirjoitti "Finsk Tidskriftiin", ja julkaisi "Aftonpostenia". Hän oli useiden lautakuntien ja komiteoiden jäsen. Hän oli RKP:n edustajana eduskunnassa vuosina 1907–1909 ja 1910–1919 ja kuului myös puolueen keskushallitukseen, joskin erosi puolueen eduskuntaryhmästä kahdesti. Schybergson oli useasti eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana sekä toisena varapuhemiehenä vuosien 1913 ja 1918 valtiopäivillä. Hän kuului myös eduskunnan lähetystöön, joka lokakuussa 1918 matkusti Saksaan ilmoittamaan Hessenin prinssi Friedrich Karlille Suomen kuninkaanvaalin lopputuloksesta.
Schybergson teki itsemurhan vuonna 1920, kun hänen johtamansa Hypoteekkiyhdistys ajautui konkurssin partaalle ulkomaanvaluutassa otettujen lainojen vuoksi. Syynä tähän oli Suomen markan nopea devalvoituminen ensimmäisen maailmansodan seurauksesta. Ennen maailmansotaa Hypoteekkiyhdistyksen toiminta oli ollut voitollista.
Emil Schybergsonin veljiä olivat kanneviskaali Gustaf Arvid Schybergson ja historioitsija Magnus Gottfrid Schybergson.
Laskettelu

Laskettelua voidaan pitää yleisnimityksenä kaikille talviurheilulajeille, joissa lasketaan lumen pinnalla rinteitä alaspäin. Laskettelu jakautuu useisiin erilaisiin lajeihin ja tekniikoihin. Yleisimpiä laskettelulajeja ovat:
Lasketteluvarusteisiin kuuluvat laskettelusukset tai lumilauta ja monot sekä mahdollisesti sauvat. Kypärän käyttö on yleistä tapaturmariskin vuoksi.
Laskettelurinteet luokitellaan normaalisti vaikeusasteen mukaan eri värien avulla: vihreä rinne on erittäin helppo, sininen rinne on helppo, punainen rinne on keskivaikea ja musta rinne on vaikea.
Tilastotietoja maailmalta.
Laskettelua harrastetaan noin 2 100:ssa (vähintään 5 hissin) laskettelukeskuksessa 80 maassa: ulkorinteitä on noin 70 maassa ja sisärinteitä 25 maassa. Yli puolet maailman laskettelukeskuksista on Euroopassa. 
Maailman laskettelumarkkinat ovat viime vuosina pysyneet varsin vakaina. Laskettelijoita on maailmassa noin 100 miljoonaa. He viettävät rinteissä keskimäärin neljä päivää, ja vuotuinen laskettelijapäivien määrä on noin 400 miljoonaa.
Eniten harrastajia on Yhdysvalloissa (13 milj.), Ranskassa (12 milj.) ja Saksassa (12 milj.). Suhteellisesti eniten harrastajia on Sveitsissä (37 %), Itävallassa (36 %) ja Norjassa (25 %). Maailman suosituimmat laskettelukeskukset ovat La Plagne Ranskassa (2,6 milj. vuotuista laskettelijaa) ja Wilder Kaiser-Brixental Itävallassa (2,3 milj.).
Tilastotietoja Suomesta.
Suomessa on 1,2–1,3 miljoonaa laskettelun harrastajaa. Laskettelukeskuksia on vähintään 74. Suomen suosituimmat laskettelukeskukset ovat Levi (350 000 laskettelijapäivää kaudella 2010–2011), Ruka (350 000), Ylläs (240 000) ja Tahkovuori (200 000). Ulkomaisia laskettelijoita Suomessa käy runsaat 100 000. Heistä lähes puolet on venäläisiä.
Turvallisuus.
Vaikka hiihtourheilu on vähemmän vaarallista kuin moni suosittu muu laji (kuten pyöräily, jalkapallo ja painonnosto), loukkaantumisen riskiä pidetään laajalti suurempana, mikä johtuu osittain merkittävästä loukkaantumisten määrän lisääntymisestä viime vuosikymmeninä. Ilmiö selittyy osin lajin suosion suurella kasvulla. Hiihtokeskuksissa on yleensä vähintään ensiapuvälineet ja jonkinlainen moottorikelkkapartiopalvelu takaamassa, että loukkaantuneet pelastetaan ja kuljetetaan turvaan. Moottorikelkkapartio on yleensä vastuussa sääntöjen täytäntöönpanosta ja niiden noudattamisen valvomisesta, vaarapaikkojen merkinnästä, yksittäisten rinteiden sulkemisesta (jos tarpeeksi suuri riski vaaralla on olemassa) ja vaarallisten laskettelijoiden poistamisesta alueelta.
Sodomia

Sodomialla on tarkoitettu ”luonnotonta” seksuaalista kanssakäymistä avioliiton ulkopuolella. Monissa maissa se oli ennen vanhaan rikosnimike, jonka perusteella homoseksuaaleja syytettiin. Englanninkielisissä maissa sanalla on viitattu anaaliseksiin, suuseksiin (erityisesti homoseksuaaliseen) ja eläimiinsekaantumiseen. Poikkeuksellisesti Suomessa ja Saksassa sanaa ei kuitenkaan ole koskaan käytetty rikosnimikkeenä, vaan yksinomaan zoofilian synonyyminä. Sana juontuu "Raamatun" kertomuksesta Sodoman kaupungista, jonka miesasukkaat yrittivät yhden tulkinnan mukaan harjoittaa seksiä Lootin miespuolisten vieraiden kanssa. Nykyisen tulkinnan mukaan kyseessä on kuitenkin aikomus raiskata ja näin nöyryyttää kaupunkiin saapuneet muukalaiset. 
Vanhoissa teksteissä sodomialla tarkoitetaan yleensä homoseksuaalisuutta, joskus myös ilman juridista näkökulmaa, uudemmissa useimmiten zoofiliaa.
Uskonnot.
Kristinusko.
Perinteinen tulkinta näkee Sodoman pääasiallisena syntinä homoeroottiset seksuaaliset aktit liittyen Sodoman tarinaan Kolmannessa Mooseksen kirjassa luvussa 18, joka listaa erilaisia seksuaalisyntejä, jotka jakeiden 27 ja 28 mukaan olisivat johtaneet maan "saastumiseen":
Jotkut tutkijat, kuten Per-Axel Sverker, liittävät tämän kohdan perinteiseen tulkintaan, väittäen että sana kauhistus viittaa seksuaaliseen rikkomukseen, ja että vaikka homoeroottiset aktit eivät olleet ainoa syy, miksi Sodoma ja Gomorra tuomittiin, niin ne olivat silti merkittävässä roolissa.
Vaara (Oulu)

Vaara (entinen "Kakaravaara") on kaupunginosa Oulun keskustassa. Se on niin sanottu toinen kaupunginosa, joka sijaitsee Uudenkadun ja Ratakadun välissä. Vaara rajoittuu Pokkisen, Raksilan ja Vanhatullin kaupunginosiin. Aiemmin Vaara oli rähjäinen laitakaupungin osa, mutta nykyään kaupunginosassa sijaitsevat monet tärkeät laitokset, kuten posti ja Oulun rautatieasema, sekä Oulun linja-autoasema. Asukkaita Vaaran kaupunginosassa on 2 728.
Nykyisin Vaaran ja Pokkisen kaupunginosien raja on käytännössä näkymätön, mutta kaupunginosakartoissa kaupunginosien rajana on Uusikatu. Vaaran ja Vanhatullin rajana on Saaristonkatu, ja Vaaran ja Raksilan kaupunginosien rajana on Ratakatu. Kaupunginosassa sijaitsee yksi keskustan korkeimmista kerrostaloista.
Vaaran kehittämissuunnitelmat ovat saaneet paljon huomiota paikallisessa mediassa. Yksi tulevaisuuden laajoista hankkeista on Oulun Matkakeskuksen rakentaminen Vaaran kaupunginosaan. Vaaran kortteleissa on myös herännyt useita kehittämishankkeita, joiden tavoitteena alueelle pyritään esimerkiksi lisäämään palveluja.
Jegor Uschakoff

Jegor Uschakoff (1767 Hamina – 30. joulukuuta 1836 Helsinki) oli Suomessa asunut venäläinen kauppias. 
Jegor Uschakoff ja hänen veljensä olivat Venäjän korkeimpaan aatelistoon kuuluneen Seremetjeffin suvun maaorjia. He kulkeutuivat Suomeen venäläisten valloitusarmeijan mukana 1808 ja elättivät itsensä kauppiaina. Uschakoffit vaurastuivat Suomessa ja anoivat keisarilta vapauttamista maaorjuudesta. Keisari hyväksyi anomuksen ja julisti 1812 Uschakoffit vapautetuiksi lunastusmaksua vastaan
Uschakoff menestyi liikemiehenä. Hän perusti Espoon Otaniemeen kaakeli- ja tiilitehtaan sekä toimi rakennusurakoitsijana. Hän sai hoidettavakseen muun muassa Pyhän Kolminaisuuden kirkon rakentamisen 1820-luvulla ja hän toimi pitkään kirkon isännöitsijänä. Kaupungin rikkaimpiin porvareihin lukeutunut Jegor Uschakoff nimitettiin kauppaneuvokseksi 1822 ja Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon 1829. Uschakoff kuului tehtailijoiden Sinebrychoff ja Kiseleff kanssa Helsingin merkittävimpiin venäläisperheisiin.
Uschakoff rakennutti Esplanadin ja Unioninkadun kulmaan niin sanotun Uschakoffin talon vuosina 1815–1816 ja 1826–1827. Pehr Granstedin suunnittelemaan taloon tuli makasiineja ja kauppapuoteja alakertaan ja asuntoja yläkertaan. Pihalla oli ulkorakennus, jossa oli renkitupa, sauna, talli ja navetta. Jegor Uschakoffin rakennuttama talo tunnetaan nykyään paremmin Jugendsalin talona. 
Uschakoff oli 1820-luvun lopussa Helsingin kauppiaskunnan rikkain mies. Hänet valittiin samana vuonna yhdessä Feodor Kiseleffin kanssa ensimmäisinä venäläisinä Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon.
Luigi Cherubini

Luigi Cherubini, koko nimi Maria Luigi Carlo Zenobio Salvatore Cherubini (14. syyskuuta 1760 Firenze, Italia – 15. maaliskuuta 1842 Pariisi, Ranska) oli italialainen säveltäjä. Vaikka hänen musiikkinsa ei ole nykyään kovin tunnettua, häntä arvostettiin omana aikanaan suuresti. Ludwig van Beethoven piti Cherubinia aikansa merkittävimpänä näyttämömusiikin säveltäjänä.
Lapsuus ja nuoruus.
Cherubini syntyi Firenzessä 14. syyskuuta 1760. Hänen ristimänimensä oli Maria Luigi Carlo Zenobio Salvatore Cherubini. Cherubini aloitti musiikin opiskelun 6-vuotiaana muusikkoisänsä johdolla. 13-vuotiaana hän oli jo säveltänyt paljon uskonnollista musiikkia. Vuosina 1778–1780 Cherubini opiskeli musiikkia Bolognassa ja Milanossa.
Menestys oopperasäveltäjänä.
Vuonna 1788 Cherubini asettui Pariisiin. Hänen ensimmäinen suuren suosion saanut ooppera oli "Lodoïska", jonka hän sävelsi vuonna 1791. Sitä seurasivat kreikkalaisen mytologian Medeian taruun perustuva ja säveltäjän nykyisin tunnetuin teos "Médée" vuodelta 1797 sekä "Les deux journées" vuodelta 1800. Vuonna 1805 Cherubinilta tilattiin Wienistä ooppera. Oopperan nimeksi tuli "Faniska" ja Cherubini johti sen esityksen itse vuonna 1806.
Myöhemmät vaiheet.
Menestyksensä myötä säveltäjä alkoi keskittyä uskonnollisen musiikin säveltämiseen. Hän sävelsi muun muassa seitsemän messua sekä kaksi requiemia.
Vuonna 1815 häneltä tilattiin Lontoosta sinfonia, alkusoitto sekä teos kuorolle ja orkesterille. Tämän ansiosta Cherubinin kansainvälinen maine alkoi kasvaa.
Cherubini kuoli Pariisissa 15. maaliskuuta 1842, jolloin hän oli 81-vuotias.
Marty Wright

Martin ”Marty” Wright (s. 31. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paininimellä Boogeyman. Lopetusliikkeinään Boogeyman käyttää Good Night-, Two-handed chokeslam ja One-handed chokes-iskuja. Hän käytti myös iskua nimeltä Boogeyslam. Wright esittää otteluissa kummitusta tai mörköä. Hänen naamansa on punainen, jossa on mustia pilkkuja.
Hänellä on tapa syödä matoja, ja voitettuaan ottelun hän sylkee madot tai tunkee madot nitistetyn naamalle. Boogeyman lyö sisääntulossaan kellon päähänsä. Useimmiten hänellä oli myös mukana Little Boogeyman. Marty Wright vapautettiin sopimuksestaan maaliskuun alussa 2009.
Wilhelm von Wright

Wilhelm von Wright (5. huhtikuuta 1810 Kuopion pitäjä – 2. heinäkuuta 1887 Orust, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja.
Von Wrightin vanhemmat olivat Haminalahden kartanon omistaja, majuri Henrik Magnus von Wright ja Maria Elisabet Tuderus. Veljensä Magnuksen tavoin Wilhelm ampui ahkerasti lintuja ja maalaili jo poikaiässä vesivärein lintukuvia. Veljensä kutsusta hän matkusti vuonna 1823 Tukholmaan, jossa auttoi Magnus-veljeään teoksen "Svenska foglar efter naturen" valmistamisessa. Vuonna 1833 hän sai viran Tukholman tullikamarissa. Vuonna 1835 hänet valittiin Ruotsin taideakatemian vakinaiseksi piirtäjäksi. Vuonna 1838 hän sai kamarijunkkarin arvon, ja hänet kutsuttiin taideakatemian jäseneksi. Vuoden 1836 tienoilla hän asui Orustin saarella Bohuslänin rannikolla, ja hänet nimitettiin maakunnan kalastuksentarkastajaksi 1856. Pian hän kuitenkin sai halvauksen, joka teki hänet loppuelämäkseen lähes työkyvyttömäksi.
Wilhelmiä on pidetty taiteilijaveljessarjan teknisesti etevimpänä kykynä sekä piirtäjänä että maalarina. Hänen merkittävin kuvitustyönsä on 60 väritaulua sisältävä "Skandinaviens fiskar". Samantapaisia kuvasarjoja on hänen tekeminään enemmänkin. Hän toimi myös Ruotsin taideakatemian julkaisujen ja aikakauskirja "Tidskrift för Jagare och Natur Forskaren" kuvittajana. 
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1845 Maria Margareta Bildt, joka kuoli toukokuussa 1884. Avioliitto oli lapseton, mutta heillä oli kaksi kasvattitytärtä, Maria Bildtin veljentyttäret, jotka pitivät Wilhelmistä huolta hänen viimeisinä aikoinaan.
Jean-Jacques Dordain

Jean-Jacques Dordain (s. 14. huhtikuuta 1946) on entinen ESA:n pääjohtaja. Hänen ensimmäinen toimikautensa alkoi heinäkuussa 2003. Pääjohtaja valitaan yleensä kahdeksi kolmivuotiskaudeksi, joten Dordainin pääjohtajuuden ESA:ssa piti päättyä puolivälissä vuotta 2011, mutta kesällä 2010 sitä jatkettiin neljällä vuodella kesäkuuhun 2015 asti.
__notoc__
Insinööriuran alku.
Dordain valmistui insinööriksi École Centralesta vuonna 1968. Dordain aloitti uransa Ranskan ilmailu- ja avaruustekniikan tutkimuslaitoksessa (ONERA) 1970-luvulla. Hän tutki nesteajoaineita käyttäviä rakettimoottoreita ja mikrogravitaatiota. Vuodet 1976–1981 hän toimi ONERA:n avaruustoiminnan johtajana. Hänet valittiin vuonna 1977 Ranskan astronauttikandidaatiksi NASA:n Sukkulalennolle, joka kuljetti ESA:n toteuttamaa Spacelab-laboratoriomodulia, mutta tämä hanke keskeytyi syystä tai toisesta. 
1982 hänestä tuli ONERAn fysiikan tutkimuksen johtaja. Tällöin hän toimi puheenjohtajana Ariane-kantoraketin vaurioanalyysilautakunnissa. 
Jean-Jacques Dordain toimi työnsä ohessa koneinsinööriopetuksessa luennoitsijana École Polytechnique-yliopistossa 1977–1993 ja professorina École Nationale Supérieure de l’Aéronautique et de l’Espace 1973–1987. 1997 hän oli Japanin NASDA-avaruusjärjestön evaluaatiokomitean pääsihteerinä.
Ura ESA:ssa.
Hänen uransa ESA:ssa alkoi 1986, jolloin hänestä tuli ESA:n "Microgravity and Space Station Utilisation"-osaston johtaja. Nimensä mukaan osasto toteuttaa mikropainovoimakokeita. Se myös suunnittelee ja toteuttaa ISS-avaruusaseman eurooppalaista käyttöä. Hän siirtyi tämän jälkeen ESA:n strategisen suunnittelun ja kansainvälisten suhteiden johtajaksi. Helmikuussa 2001 hänestä tuli ESA:n kantorakettiosaston johtaja.
Muuta.
Jean-Jacques Dordain on jäsenenä Ranskan Académie des Technologies ja Académie Nationale de l’Air et de l’Espacessa. Hän on varapuheenjohtaja International Astronautical Federation-yhteisössä. Hänet on palkittu Kunnialegioonan palkinnolla (Legion d’Honneur ja Ordre National du Mérite).
Broadsheet

Broadsheet on suurikokoinen sanomalehtien formaatti ja se oli pitkään Suomessa yleisin formaatti. Suomessa sen yleisin leveys on 400 millimetriä ja korkeus 560 millimetriä. Suomessa suurista lehdistä enää "Turun Sanomat" ja "Maaseudun Tulevaisuus" ovat broadsheet-kokoisia sanomalehtiä, muita käyttäjiä ovat muun muassa "Orimattilan Sanomat". Alkuvuoteen 2013 asti myös Suomen suurin sanomalehti "Helsingin Sanomat", helmikuuhun 2015 asti "Kaleva" ja maaliskuuhun 2018 asti "Ilkka" julkaistiin broadsheetinä. Broadsheetiä pienempi formaatti on tabloidi, ja kolmas formaatti on berliner.
Jotkin broadsheet-lehdet julkaisevat lehden ohessa tabloidin kokoisia lisälehtiä, jotka ovat usein keskittyneet yhteen aiheeseen (kuten urheiluliitteet) tai eivät ole uutispainotteisia (kuten viikkoliitteet). Broadsheetin huono puoli on sen vaatima tila esimerkiksi pöydällä lehteä luettaessa; useat lehdet ovatkin pienentäneet sivukokoaan tai jopa alkaneet julkaista lehteä kummassakin muodossa.
Historia.
Formaatti syntyi vuonna 1712, kun englantilaisille sanomalehdille määrättiin vero, joka laskettiin lehden sivumäärän mukaan: Vero saatiin kierretyksi sivujen määrää pienentämällä ja sivukokoa suurentamalla. Broadsheetistä kehittyi suurelle yleisölle suunnattu maksullinen painotuote, jossa myyvistä aiheista tehtiin suuria paperiarkkeja. Teemat vaihtelivat päivän puheenaiheiden mukaan ja olivat usein satiirisia. Vain yhdelle puolelle painetuissa arkeissa oli vähän tekstiä mutta paljon kuvia. Arkeille painettuja kuvia piirtäneistä taiteilijoista tunnetuimpia olivat William Hogarth ja Thomas Rowlandson. Broadsheet ei ilmestynyt säännöllisesti, koska sen kysyntä oli satunnaista ja markkinointitekniikka oli puutteellinen. Sitä myytiin suoraan kirjapainon ovelta.
Bannerimainonta

Bannerimainonta on verkkomainontaa Internetin WWW-sivuilla. Mainospaikat verkossa ovat yleensä suorakaiteen muotoisia, mistä nimi "banner" (). Mainos on joko staattinen kuva, animoitu kuva tai jollain ohjelmointityökalulla (Java, Flash) tehty animoitu tai interaktiivinen esitys. Mainoksen tarkoituksena on joko kertoa viesti jo itse bannerissa tai saada käyttäjä napsauttamaan mainosbanneria, jolloin selain avaa mainostajan sivun. Mainoksen näyttäjä saa korvauksen joko mainoksen näyttökertojen, näyttöpäivien, klikkausten tai onnistuneiden transaktioiden perusteella.
Mainoskoot.
Mainoskokoja on useita. Mainonnassa suositellaan käytettävän Interactive Advertising Bureaun (IAB) standardikokoja:
Peräsmies

Peräsmies (eng. Phartman) on suomalainen sarjakuvahahmo. Hän on supersankari, joka lentää pieremällä. "Peräsmiehen" on piirtänyt Timo Kokkila ja sen toisena luojana on myös käsikirjoittaja Sami Laitala. Mukana on ollut toisinaan myös muita käsikirjoittajia. Peräsmies esiintyi "Pahkasika"-lehdessä vuosina 1983–2000. Peräsmies on parodiahahmo Teräsmiehestä.
Kokkilan mukaan "Peräsmiehen" epävirallinen englantilainen nimi on "Phartman".
Juoni.
Peräsmies syntyi onnettomuudessa, jossa ydinvoimalassa työskentelevä pääinsinöörin sijainen laski biorytmejään keskustietokoneella ja tästä seuranneen pamauksen takia hernekeittotölkkejä kuljettanut kuormuri räjähti, jolloin tölkit lensivät ilmaan. Paikalle osunut rappioalkoholisti, Kalervo Peränne, söi yhdestä tällaisesta purkista ja joutui mutaation uhriksi. Näin hänestä tuli Peräsmies. Hän sai itselleen kyvyn luoda yliluonnollisen kovia pieruja ja lentää pierujen voimalla.
Peräsmies käyttää pierua ensisijaisesti rakettimoottorina, joka mahdollistaa lennon. Joskus Peräsmies on käyttänyt pieruja kemiallisena aseena. Hänen pieruillaan on ollut myös esoteerisempaa käyttöä, kuten jään reikien sulattaminen. Huolimatta alkoholismista ja henkilökohtaisen hygienian puutteesta, hänellä on hyvät aikomukset ja hän onnistuu usein pelastamaan maailman.
Yksi merkittävä "Peräsmies"-sarjakuva asetti sankarin Neuvostoliiton vastinettaan Toveri Pierua ("Comrade Fart") vastaan. Aluksi he kilpailivat toisiaan vastaan ​​pelastamalla ihmisiä katastrofeilta, mutta lopulta Peräsmies haastoi Toveri Pierun juomakilpailuun, jonka Peräsmies voitti. Sarjakuva päättyi moraaliseen oppituntiin: "Muistakaa, lapset – väkivalta ei ole ratkaisu ongelmiin, mutta alkoholi on".
Sarjassa esiintyy monia sanomalehtiä, kuten "Päivän Pörtti", "Paikallispieru", "Aamupieru", "Möly", "Päivän Pieru" ja "The Daily Fart". Useimmiten Peräsmies lukee "Iltapieru"-nimistä iltapäivälehteä.
Peräsmiehellä on lemmikkirotta, joka harrastaa filosofisia pohdintoja ja syö ulosteita.
Peräsmies kuoli syksyllä 2000, kun rattijuoppo ajoi hänen päälleen. Hänet poltettiin myöhemmin jätteenpolttokeskuksessa ongelmajätteeksi luokiteltuna. Tämä tieto ilmoitettiin "Pahkasian" viimeisessä numerossa (3/2000).
Peräspoika.
Peräsmiehen poika on jatkanut seikkailuja "Koululainen"-lehdessä vuoden 2003 alusta lähtien. Tarinat ovat aiheiltaan siistimpiä ja enemmän lapsille suunnattuja. Hahmo tunnetaan nimellä Peräspoika ja hänellä on samat voimat kuin isällänsäkin.
Elokuva.
"Peräsmiehestä" on ollut kehitteillä elokuva Suomen elokuvasäätiön ja Helsinki-filmin tukemana.
Sykloni

Sykloni on voimakas matalapaine, jonka ympärillä ilma virtaa pohjoisella pallonpuoliskolla vastapäivään ja vastaavasti eteläisellä pallonpuoliskolla myötäpäivään. Suurin osa lauhkean ilmastovyöhykkeen lumi- ja vesisateista tulee syklonien mukana. 
Terminologia.
Monet meteorologiset ilmiöt, kuten hurrikaanit ja tornadot, ovat luonteeltaan "sykloneita". Nimet riippuvat niiden maantieteellisestä sijainnista:
Syklonin voimakkuuden määrittävä asteikko ei ole sama ympäri maailman. Jokaisella trooppisia sykloneja tutkivalla ja niistä varoittavalla keskuksella on oma asteikkonsa, jonka kullakin luokalla on vielä omat rajatuulennopeutensa. 
Syklonien syntyolosuhteet.
Nämä luonnonolosuhteet tarvitaan (tai lähes kaikki näistä), jotta trooppinen sykloni voisi syntyä: 
Useimmat suomalaiset meteorologit pitävät sanaa sykloni ontuvana käännöslainana, ja puhuvat sen sijaan matalapaineesta tai tarvittaessa esim. ”liikkuvasta matalapaineesta”. Muun muassa Ilmatieteen laitos ei käytä sitä yksinään lainkaan, ainoastaan ilmauksissa ”trooppinen sykloni” (eli Intian valtamerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky) ja joskus ”mesosykloni” (mieluummin mesomatalapaine). 
Syklonien syntyminen.
Syklonit syntyvät napa- eli polaaririntamassa, joka sijaitsee Atlantin valtamerellä 35° ja 70° leveyspiirin välillä. Leveyspiiri vaihtelee vuodenajan mukaan ja on talvella etelämpänä kuin kesällä. Polaaririntama on kylmän ja lämpimän ilmamassan kohtauspaikka. Siellä syntyy pyörteitä jotka ovat lähemmin tarkasteltuna aina samankaltaisia: nopeasti liikkuva eteläinen lämmin ilmamassa pyrkii työntymään hitaan ja jähmeän kylmän ilmamassan puolelle tehden siellä eräänlaisen kielekkeen. 
Ilmanpaine-erot ovat erisuuruiset ilmamassojen välillä ja sen lisäksi länsituulet työntävät tämän kielekkeen liikkeelle. Raskaampi kylmä ilmamassa pyrkii pääsemään lämpimän ilmamassan alle samalla kun lämmin ilmamassa kohoaa ylöspäin loivasti. Kylmän ja lämpimän ilmamassan kohtauspaikassa on sateista. Koska lämmin kieleke kohoaa loivasti kylmän ilmamassan päälle, ovat sateet silloin laaja-alaisia. 
Kun sykloni lähtee liikkeelle itään päin, tuo se mukanaan sadetta ja samalla trooppista kosteutta ja lämpöä. Jossain vaiheessa kylmän ilmamassan vauhti hiipuu ja lämpimän ilman kielekkeen takana porskuttava kylmä ilmamassa tulee jyrkästi päin lämmintä ilmaa, joidenka kohtauspaikassa esiintyy usein puuskaista tuulta ja ukkosta kesäisin. Takaa tuleva kylmä ilma työntää lämpimän ilman kokonaan pois maan tuntumasta ja lämmin ilma sataa kosteutensa pois viimeistään siellä. 
Syklonien aiheuttamat tuhot.
Ihmishenkien menetyksessä mitattuna pahin tunnettu trooppinen sykloni oli vuonna 1970 matalassa jokisuistossa sijaitsevaan Bangladeshiin iskenyt Bholan sykloni 1970, joka tappoi peräti 300 000–500 000 ihmistä.
Gentin rauha

Gentin rauha () solmittiin vuoden 1812 sodan päätteeksi 24. joulukuuta 1814 Yhdysvaltain ja Ison-Britannian välille. Rauhansopimus allekirjoitettiin Gentissä, Belgiassa.
Neuvottelut rauhansopimuksesta aloitettiin Gentissä elokuussa 1814. Taistelut jatkuivat vielä joitakin viikkoja rauhansopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, koska uutinen rauhasta ei heti tavoittanut Pohjois-Amerikkaa. Yhdysvaltain senaatti ratifioi sopimuksen yksimielisesti 16. joulukuuta 1815.
Rauhansopimusta allekirjoitettaessa Britanniaa edusti Henry Goulburn sekä Yhdysvaltoja Albert Gallatin, Henry Clay, John Quincy Adams ja John Holmes.
Rauhansopimus ei juurikaan tuonut muutosta sodan pääasialliseen syyhyn, joka oli Kuninkaallisen laivaston tapa kaapata amerikkalaislaivojen miehistöä omaan vahvuuteensa; siitä luovuttiin vasta Napoleonin sotien päätyttyä.