tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mindoro (1886)

Mindoro oli Espanjan laivaston vuonna 1886 valmistunut rautarunkoinen Manileno-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Hongkongista Hong Kong &amp; Whampoa Dockilta, missä se valmistui vuonna 1886.
Palvelus.
Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus valvoi Panayn aluetta. Sodan jälkeen alus myytiin 12. kesäkuuta 1899 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "USS Mindoro". Aluksen ensimmäisenä päällikkönä oli M. J. McCormack.
Pian palvelukseenoton jälkeen alus lähti partiomatkalle Luzonin pohjoisrannikolle, missä se purjehti San Fernandosta Filippiinien pohjoisimpaan pisteeseen Aparriin. Alus määrättiin 13. huhtikuuta 1900 Caviteen, missä se poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta ja siirrettiin telakalle puoleksi vuodeksi.
Alus palautettiin palvelukseen 31. lokakuuta, minkä jälkeen se siirrettiin Etelä-Filippiineille. Alus saapui Samariin tukeakseen maavoimien maihinnousua 24.-25. marraskuuta Gandara-joen retken aikana. Alus ajoi matalikolle yrittäessään estää kapinallisten poistumisen alueelta. Alus saatiin irti seuraavana päivänä, mutta se ei kyennyt jatkamaan maavoimien tukemista joen mataluuden vuoksi. Se siirrettiin Calbayogiin, missä se laski aluksella olevat sotilaat maihin. Alus lähti Mindanaoon, jonne se saapui 30. marraskuuta.
Kymmenen kuukautta alus oli Mindanaon, Samarin ja Cebun alueella partioiden Mindanao, Sulu ja Visayan merillä tukien maavoimia taistelussa kapinallisia vastaan. Alus palasi 13. syyskuuta 1901 Caviteen, missä se poistettiin palveluksesta 26. syyskuuta.
Alus palautettiin palvelukseen 19. elokuuta 1904 ja lähti Mindanaoon tukemaan maavoimia Rio Granden alueen kapinallisten tuhoamisessa. Alus partioi Mindanaon edustalla tukien maavoimia, kunnes palasi Caviteen palveluksesta poistettavaksi 17. tammikuuta 1906.
Alus lainattiin 31. maaliskuuta maavoimille Manilanlahdelle. Vuodesta 1907 vuoteen 1909 se oli reservissä Cavitessa, kunnes alus palautettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1909 päällikkönään Chandler K. Jones. Alus lähti Etelä-Filippiineille, missä sen tehtävänä oli torjua merirosvousta. Joulukuussa alus palasi Caviteen korjattavaksi.
Alus liitettiin 30. joulukuuta Aasian laivastoon ja valvoi 15. maaliskuuta 1910 Cebun rannikkoa, kunnes partioi Jolon, Bongon ja Mindanaon ympäristöä. Huhtikuussa 1911 tykkivene palasi Caviteen, missä se poistettiin palveluksesta 11. huhtikuuta. Se poistettiin 19. kesäkuuta 1911 alusluettelosta ja myytiin 19. huhtikuuta 1912 romutettavaksi J. M. Poizat &amp; Companylle.
MW 18014

MW 18014 oli saksalainen V-2 raketin testilaukaisu 20. kesäkuuta 1944 Peenemündessa. Se on ensimmäinen keinotekoinen esine, joka pääsi avaruuteen. Se saavutti 176 kilometrin apsidin, joka ylittää Kármánin rajan. Se oli vertikaalinen testilaukaisu. Vaikka se pääsi avaruuteen, se tuli alas ja tuhoutui törmätessään Maahan.
Agnes Maule Machar

Agnes Maule Machar (23. tammikuuta 1837 Kingston, Ontario, Kanada – 24. tammikuuta 1927 Kingston, Ontario) oli kanadalainen kirjailija. Hän oli tuottelias kirjoittaja, jonka tuotantoon kuuluu runoja, useita romaaneja sekä historiallista ja elämäkerrallista kirjallisuutta. Machar kirjoitti myös ajan johtaviin aikakauslehtiin.
Machar oli skotlantilaisten maahanmuuttajien tytär. Hänen isänsä oli presbyteeripappi ja toimi Queen's Universityn rehtorina vuosina 1846–1854. Macharin ensimmäinen romaani "Katie Johnstone's Cross: A Canadian Tale" (1870) käsittelee päähenkilönsä hengellistä heräämistä. Muussakin kirjallisuudessaan Machar usein painottaa hengellisiä aiheita. Macharin pääteoksena on pidetty kirjaa "Roland Graeme, Knight: A Novel of Our Time" (1892), jossa hän käsittelee teollistumisen yhteydessä ilmenneitä sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia. Hän esittää siinä ratkaisuksi kristillistä veljeyttä ja epäitsekkyyttä. Kirjoissa "King and Country: A Story of 1812" (1874), "Stories of New France" (1890) ja "Heroes of Canada" (1893) Machar kertoo historiallisia anekdootteja, joiden tarkoitus on herättää isänmaallisia tunteita nuoressa lukijakunnassa.
Runoissaan Machar tutustuttaa lukijakuntaansa myös Kanadan maisemiin.
Hello (Oasiksen kappale)

Hello on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale, joka on ensimmäinen raita yhtyeen toisella albumilla "(What’s the Story) Morning Glory?" (1995). Kappale julkaistiin uudelleen Euroopassa promosinglenä syyskuussa 2014. Vinyylin B-puolena on demoversio kappaleesta ”She’s Electric”.
”Hello” kuului Oasiksen soittolistaan "(What’s the Story) Morning Glory? Tour" -kiertueella vuosina 1995–1996. Se esitettiin ensimmäisen kerran livenä 22. kesäkuuta 1995.
Sergei Šumakov

 
Sergei Šumakov (s. 4. syyskuuta 1992 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä. 23.6.2023 mennessä pelaamissaan 462 KHL:n runkosarjaottelussa hän on kerännyt tehopisteet 116+130=246 ja 76 pudotuspelissä tehopisteet 23+21=44
Sisustusarkkitehdit SIO

Sisustusarkkitehdit SIO ry on vuonna 1949 perustettu ammatillinen järjestö, joka jakaa tietoa sisustusarkkitehtien työstä. Sisustusarkkitehdit ovat suorittaneet taiteen maisterin loppututkinnon (MA) tai muotoilijan ammattikorkeakoulututkinnon. 
SIO ry on Ornamon jäsenjärjestö ja osa Ornamoa, joten jokainen SIOn jäsen kuuluu myös kattojärjestö Ornamoon. SIO kuuluu ECIAn (European Counsil of Interior Architects) ja IFIiin (International Ferderation of Interior Architects) . SIOssa on yli 740 jäsentä (v. 2025). SIO edistää rakennustaiteen, laadukkaan ympäristön ja suunnittelun arvostusta ja seuraa alan koulutuksen kehittämistä. SIOn jäsenet käyttävät ammattinimikkeen perässä SIO -lyhennettä. 
Historia.
Ammattikunta sai alkunsa 1870 perustetussa Veistokoulussa, josta on kehittynyt nykyinen Aalto-yliopisto. Huonekalupiirustusosasto eli niin kutsuttu B-osasto perustettiin vuonna 1915. Vuonna 1948 Ornamon uudelle huonekalujaostolle valittiin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi Werner West. Sisustusarkkitehdit SIO ry rekisteröitiin virallisesti yhdistykseksi vuonna 1956.
Palkinnot ja tunnustukset.
SIO nimesi vuodesta 1982 jäsenistöstään joka kolmas vuosi Vuoden kalustesuunnittelijan ja kaksi vuotta peräkkäin Vuoden sisustusarkkitehdin. Kalustesuunnittelupalkinto annettiin usein tietystä työstä, joten sitä kutsuttiin usein Vuoden huonekalu -palkinnoksi tai SIO:n huonekalupalkinnoksi. Vuonna 2003 kalustesuunnittelupalkinto korvautui Vuoden huonekalusuunnittelija -palkinnolla. Vuodesta 2015 on näiden sijaan jaettu Ornamo-palkintoa, joka nostaa vuosittain esille kolme ajankohtaista ja ansioitunutta muotoilun eri osa-alueiden vaikuttajaa, joista yksi palkitaan..
Mihail Pašnin

Mihail Pašnin (s. 11. toukokuuta 1989) on venäläinen jääkiekkopuolustaja. Pašninin KHL-ura alkoi TsSKA:ssa kaudella 2009–2010. Hän on pelannut 606 KHL:n runkosarjaottelussa Pašnin on kerännyt tehopisteet 24+77=101 ja 113 pudotuspeliottelussa 1+10=11. Hän on pelannut 13 A-maaottelua Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa ja voittanut alle 20-vuotiaiden MM-pronssin.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 pudotuspelit

Mestarien liigan kauden 2017–2018 pudotuspelit alkoivat 13. helmikuuta ja päättyvät 26. toukokuuta 2018 Kiovan olympiastadionilla Kiovassa, Ukrainassa pelattuun loppuotteluun, joka ratkaisi Mestarien liigan kauden 2017–2018 voittajan. Pudotuspelivaiheessa kilpaili yhteensä 16 joukkuetta.
Neljännesvälierät.
Ottelut.
"Juventus voitti 4–3 yhteistuloksella."
"Manchester City voitti 5–2 yhteistuloksella."
"Liverpool voitti 5–0 yhteistuloksella."
"Sevilla voitti 2–1 yhteistuloksella."
"Real Madrid voitti 5–2 yhteistuloksella."
"2–2 yhteistulos. Roma voitti vierasmaaleilla."
"Barcelona voitti 4–1 yhteistuloksella."
"Bayern München voitti 8–1 yhteistuloksella."
Puolivälierät.
Ottelut.
"4–4 yhteistulos. Roma voitti vierasmaaleilla."
"Bayern München voitti 2–1 yhteistuloksella."
"Real Madrid voitti 4–3 yhteistuloksella."
"Liverpool voitti 5–1 yhteistuloksella."
Välierät.
Ottelut.
"Real Madrid voitti 4–3 yhteistuloksella."
"Liverpool voitti 7–6 yhteistuloksella."
Kangasnahkajäkälä

Kangasnahkajäkälä ("Peltigera occidentalis") on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on kuivana siniharmaa, kosteana tummanvihreä. Alapinnan verkkosuonitus on reunoilta vaalea, mutta keskiosa on tummanruskea. Liuskat ovat noin 1,5–2,5 senttimetriä leveitä. Kasvaa kangasmetsien kenttäkerroksen sammalikossa, puiden tyvillä ja varjoisien kallioseinämien sammaleissa. Kangasnahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10), gyroforahappoa (C24H20O10) ja triterpenoideja, kuten zeoriinia (C30H52O2), dolikorritsiinia (C32H54O3) ja peltidaktyliinia (C32H54O3).
Isotoppo

Isotoppo ("Koeleria grandis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, tupsutoppojen ("Koeleria") sukuun kuuluva kasvilaji. Toisinaan isotoppo luetaan samaksi lajiksi kuin röyhytoppo ("Koeleria pyramidata").
Isotoppo on monivuotinen, yleisväritykseltään puhtaanvihreä heinälaji, joka muodostaa maanalaisia rönsyjä. Se muistuttaa jonkin verran röyhytoppoa ("Koeleria pyramidata") ja hentotoppoa ("Koeleria macrantha"), mutta on erotettavissa niistä rönsyjensä perusteella.
Isotoppo voi kasvaa lähes metrinkorkuiseksi ja on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä. Sen varret ovat melko vankkoja ja lehdet ovat kapeita, tasaisia sekä reunoiltaan pitkäkarvaisia. Alimmat lehtitupet ovat pitkäkarvaisia ja ylemmät hienokarvaisia. Isotopon kukinto on noin 10 cm pitkä ja melko tiivis röyhy, jonka haarat ovat lyhyitä. Tähkylät ovat 6–7 mm pitkiä ja niissä on teräväkärkiset kaleet sekä ulkohelpeet. Isotoppo kukkii kesä–heinäkuussa.
Isotoppoa tavataan muun muassa itäisessä Euroopassa. Isotoppoa ei ole tavattu Suomessa. Suomea lähimmät esiintymät ovat Virossa, Ruotsissa ja Venäjällä. Ruotsissa isotoppoa on löydetty vain yhdeltä paikalta Uplannin Kapellskäristä, jonne sen on arveltu saapuneen laivaliikenteen mukana Venäjältä tai Baltiasta. Isotoppo on ollut 1920-luvulle asti alueella yleinen, mutta vähentynyt sittemmin voimakkaasti. Isotoppo on Ruotsissa rauhoitettu kasvilaji.
María Asunción Aramburuzabala

María Asunción Aramburuzabala Larregui (s. ) on meksikolainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on Meksikon tunnetuimpia liikenaisia ja on toiminut toimii sijoitusyhtiö Tresalia Capitalin toimitusjohtajana vuodesta 1996. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Aramburuzabalan ja hänen perheensä omistusten arvoksi 5,9 miljardia dollaria. 
Aramburuzabala syntyi Meksikon pääkaupunki Méxicossa 2. toukokuuta 1963. Hänen isänsä oli Pablo Aramburuzabala Ocaranza ja isoisänsä Espanjasta tullut baskimaahanmuutaja Félix Aramburuzabala Lazcano-Iturburu, joka perusti Modelo-panimoyhtymän (Grupo Modelo) yhdessä ystävänsä Pablo Díezin kanssa. Aramburuzabalan äiti Lucrecia Larregui González oli meksikolainen maalari. Félix Aramburuzabalan aikana panimoyhtymä laajeni; yhtymän Corona-olut nousi esimerkiksi Yhdysvalloissa suosituimmaksi tuontiolueksi. Isänsä jälkeen Aramburuzabala peri äitinsä ja siskonsa kanssa vuonna 1995 suuren erän Modelo-panimon osakkeita. Naiset perustivat omaisuutensa hallitsemiseksi Tresalia Capitalin (Tresalia johdettu sanoista 'kolme liittolaista'). Ajallisesti kutakuinkin samaan aikaan (1996) noin puolet Modelo-panimosta myytiin Anheuser-Buschille, mistä kaupasta The New York Times arvioi Aramburuzan perheen saaneen noin 500 miljoonaa dollaria. Viimeinen 50 prosentin osuus myytiin vuonna 2013 tällöin yhtiöstä jo puolet omistaneelle Anheuser-Busch InBeville 20 miljardin dollarin kauppasummalla; nykyään Aramburuzabala toimii ostajakonsernin hallintoneuvoston jäsenenä. 
Tresalian on sijoittanut viime vuosina rakennusalalle, tietoliikenteeseen ja internetiin. Omistuksiin kuuluu muun muassa 20 prosentin osuus meksikolaisesta Televisa-mediatalosta; Aramburuzabala on toiminut tämän mediayhtiön hallituksen jäsenenä.
Aramburuzabala suoritti alemman korkeakoulututkinnon (kirjanpito; B.Sc./B.A.) Meksikon eliittiyliopistoihin lukeutuvassa Instituto Tecnológico Autónomo de Méxicossa ja kauppatieteideen tohtoritutkinnon (Ph.D.) yhdysvaltalaisessa Chicagon yliopistossa. Hän on ollut kahdesti naimisissa ja eronnut kahdesti. Hänellä on kaksi lasta. Hänet tunnetaan modernin ja nykytaiteen keräilijänä.
Hodh

Hodh on luonnonalue Mauritanian kaakkoisosassa ja Malin rajaseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Dhar Tichittin kalliorinteeseen ja Adaferin ylänköön, koillisessa Djoufin ylätasankoon, idässä ja kaakossa Nigerin sisämaasuistoon ja etelässä Mandinguen ylänköön.
Alue on pinnanmuodostukseltaan alavaa tasankoa. Sen eteläosa on Sahelin savannia ja laidunmaata ja pohjoisosa Saharan hiekka-aavikkoa.
Mauritanian-puoleinen osa jakautuu Hodh El Gharbin ja Hodh El Charghin hallinto-alueisiin. Jälkimmäinen kuului vuoteen 1944 saakka Ranskan Sudaniin.
Hasselblad-palkinto

Hasselblad-palkinto on vuosittain merkittävälle valokuvaajalle myönnettävä kansainvälinen palkinto. Sitä jakaa ruotsalainen Erna ja Victor Hasselbladin säätiö, joka syntyi 1979 Hasselblad-kamerayhtiön perustajan Victor Hasselbladin ja hänen vaimonsa testamenttilahjoituksesta.
Vuoteen 2009 asti palkintosumma oli 500 000 Ruotsin kruunua. Palkinnon 30-vuotisjuhlavuonna 2010 palkintosumma korotettiin miljoonaan kruunuun. Vuonna 2023 palkinnon arvo oli 200 000 kruunua. Palkintoon kuuluu myös kultainen mitali sekä Göteborgin Hasselblad-keskuksessa pidettävä näyttely voittajan töistä.
Säätiön hallitus nimeää vuosittain palkintokomitean jäsenet kansainvälisten valokuvauksen asiantuntijoiden ja tutkijoiden joukosta. Komitea nimittää kolmesta viiteen ehdokasta, joista säätiön hallitus valitsee voittajan. Voittajan nimi julkistetaan Victor Hasselbladin syntymäpäivän, 8. maaliskuuta, tienoilla. Voittajan töistä järjestetään näyttely Hasselblad-keskuksessa myöhemmin samana vuonna.
Palkitut.
Lähde
Ulsterin lippu

Ulsterin lippu on Ulsterin, yhden Irlannin neljästä provinssista lippu. Ulsterin punainen käsi on symboli, joka polveutuu joko O’Neillin dynastiasta tai aikaisen kristillisen ikonografian Dextra Deistä. Punainen risti kultaisella taustalla tulee Burken aatelissuvusta.
Nykyiset muodot ja käyttö.
Ulsterin lippua käytetään usein Leinsterin, Munsterin, ja Connachtin lipun rinnalla. Lippu on Ulsterin gaelisen urheilyhdistyksen ja Ulsterin rugbyjoukkueen virallinen lippu. Se on myös osa IRFU:n neljän provinssin lippua ja Irlannin jääkiekkomaajoukkueen lippua.
Kiinan Grand Prix 2018

Kiinan Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Heineken Chinese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 15. huhtikuuta Shanghain moottoriradalla Shanghaissa Kiinassa.
Grand Prix -viikonloppu.
Aika-ajot.
Daniel Ricciardo ei meinannut päästä aika-ajoihin ollenkaan, koska hänen autonsa moottorin turbo rikkoutui kolmansissa vapaissa harjoituksissa, moottori saatiin kuitenkin korjattua ja hänelle jäi aika-ajoissa kolme minuuttia aikaa ajaa kierros, ja hän selvisi seuraavaan osioon ollen kolmastoista. Charles Leclerc pyörähti Sauberillaan eikä päässyt toiseen osioon. Hänen tallikaverinsa Marcus Ericsson sai viiden sekunnin aikarangaistuksen sekä kolme rangaistuspistettä, koska jätti tuplakeltaiset liput huomiotta.
Ferrarit valtasivat eturivin toista kertaa peräkkäin, mikä tapahtui viimeksi vuonna 2006. Sebastian Vettelin aika oli uusi rataennätys. Kimi Räikkönen oli tiukasti mukana paalupaikka taistelussa, mutta hävisi ratkaisevalla kierroksella aikaa radan viimeisessä sektorissa.
Kilpailu.
Paalupaikalta lähtenyt Sebastian Vettel liikkui lähdössä voimakkaasti oikealle, jolloin Kimi Räikkönen joutui hiljentämään menettäen paikkansa Valtteri Bottakselle. Muutaman mutkan jälkeen Lewis Hamiltonin ohittanut Max Verstappen ohitti myös Räikkösen.
Bottas teki varikkopysähdyksen ensin, ja Vettel jäi radalle. Mercedeksen taktiikka onnistui, kun Bottas nousi kärkeen Vettelin pysähdyksen jälkeen. Räikkönen jätettiin radalle, kunnes Bottas ja Vettel saavuttivat hänet. Ferrari yritti hyödyntää Räikköstä hidastamaan Bottasta, mutta se ei onnistunut, kun Bottas ohitti Räikkösen ulkokautta radan ensimmäisessä mutkassa.
Kierroksella 30 Toro Rossot kolaroivat keskenään, kun Pierre Gasly ajoi tallikaverinsa Brendon Hartleyn perään. Turva-auto otettiin radalle, että rata saataisiin siivottua romuista. Gasly sai tapahtumasta 10 sekunnin aikarangaistuksen. Red Bull oli hereillä ja otti molemmat kuljettajansa varikolle. Sen sijaan Mercedes eikä Ferrari reagoineet, jolloin Red Bull -kuljettajat saivat huomattavan edun tuoreilla renkailla. Bottas piti kärkipaikan turva-auton poistuttua.
Kierroksella 39 Verstappen ajoi ulos radalta yritettyään ohittaa Hamiltonia nopeassa mutkassa ulkokautta, ja tämän seurauksena Ricciardo pääsi Verstappenin ohitse. Hamilton ei kuitenkaan pystynyt vastaamaan Red Bullien vauhtiin ja joutui molempien ohittamaksi. Myös Vettel joutui taipumaan Ricciardolle. Kierroksella 43 Verstappen törmäsi Vetteliin, minkä seurauksena molemmat putosivat Hamiltonin ja Räikkösen taakse. Räikkönen onnistui myös ohittamaan Hamiltonin, kun väisti kolaria eri puolelta. Vettelin auto kärsi vaurioita, ja hän menetti monta sijaa. Verstappen sai kolarista 10 sekuntin aikarangaistuksen, mutta oli lopussa silti Vetteliä edellä.
Kierroksella 45 Ricciardo ohitti kärjessä olleen Bottaksen ja ajoi voittoon. Bottas oli toinen ja kolareista hyötynyt Räikkönen kolmas. Vettel oli kahdeksas menettäen viimeisellä kierroksella sijan myös Fernando Alonsolle.
Brandi Love

Brandi Love (oik. Tracey Lynn Livermore, s. 29. maaliskuuta 1973 Raleigh, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2004.
Mariama Hima

Mariama Hima (s. 1951 Niamey) on Nigerin ensimmäinen naispuolinen elokuvaohjaaja. Hän opiskellut etnologiksi ja on myös poliitikko. Hän on myös maansa ensimmäinen Ranskaan nimitetty naisdiplomaatti. 
Hima opiskeli Nigerissä kandidaattivaiheeseen asti. Vuonna 1973 hän siirtyi Ranskaan jatkamaan opintojaan etnolingvistiikassa École pratique des hautes études'ssa. Université Paris X:ssa hän väitteli antropologian tohtoriksi vuonna 1989. Hän kuvasi 1980- ja 1990-luvuilla viisi dokumenttielokuvaa, joiden ansiosta hän on Nigerin ensimmäinen naispuolinen elokuvaohjaaja.
Elokuvien jälkeen Hima työskenteli lähes vuoden Nigerin kansallismuseossa, ensin konservaattorina ja sitten johtajana. Sen jälkeen maan tuolloinen presidentti Ibrahim Baré Maïnassara nimitti hänet valtiolliseen elimeen, joka edistää naisten tasa-arvoa ja tuo esiin lasten oikeuksia. Tästä virasta hänet nimitettiin maan sosiaaliministeriksi. 
Ministerikausi oli kuitenkin lyhyt, sillä Hima nimitettiin maansa suurlähettilääksi Ranskaan vuonna 1997. Vuonna 1999 Nigerissä oli sotilasvallankaappaus, jonka yhteydessä presidentti Maïnassara surmattiin. Vallankaappaajat sallivat Himan pitää paikkansa suurlähettiläänä. Hänen kautensa suurlähettiläänä kesti vuoteen 2003. 
Hima on palkittu Ranskan valtion kunniamerkillä sekä Ordre des Palmes académiques -mitalilla ansioistaan kulttuurin alalla. 
Filmografia.
Himan elokuvat ovat dokumentteja. Ne kertovat käsityöläisten elämästä maan pääkaupungissa Niameyssa. Ne ovat saaneet palkintoja Venetsian elokuvafestivaaleilla ja Cinéma du Réelissä Beaubourgissa.
Ykkösen kausi 2018

Ykkösen kausi 2018 on Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 46. kausi. Kausi pelataan kymmenen joukkueen kolminkertaisena sarjana. Sarjan joukkueissa tapahtui muutoksia. Ykkösen kaudella 2017 paikkansa säilyttänyt oululainen OPS menetti sarjapaikkansa lisenssikomitean päätöksellä. Vapautuneen paikan sai kotkalainen KTP, joka oli nousukarsinnoissa syksyllä 2017 ollut häviävä osapuoli. 
Ykkösen voittaja nousee seuraavaksi kaudeksi Veikkausliigaan ja toiseksi sijoittunut karsii liigapaikasta Veikkausliigan toiseksi viimeisen kanssa. Kaksi huonoiten sijoittunutta joukkuetta putoaa Kakkoseen. Kausi alkoi 28. huhtikuuta 2018 ja se päättyy 27. lokakuuta 2018.
Tilastot.
Maalipörssi.
17 maalia
12 maalia
11 maalia
10 maalia
Kahdeksan maalia
Seitsemän maalia
Kuusi maalia
Viisi maalia
Neljä maalia
Paras pelaaja.
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2018 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: 
Vuoden paras pelaaja:
Alberto Morín AC Oulu
Vuoden maalivahti
Teppo Marttinen KPV
Vuoden puolustaja
Miloš Josimov KPV
Vuoden keskikenttäpelaaja
Jair Tavares Silva (AC Oulu)
Vuoden hyökkääjä
Alberto Morín AC Oulu
Astrid (Belgian kuningatar)

Astrid Sofia Lovisa Thyra Bernadotte (17. marraskuuta 1905 Tukholma – 29. elokuuta 1935 Küssnacht am Rigi, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ruotsin prinsessa, josta tuli Leopold III:n puolisona Belgian kuningatar.
Prinsessa Astrid syntyi Ruotsin prinssi Carlin ja Tanskan prinsessa Ingeborgin nuorimpana tyttärenä.
Hän avioitui Belgian kruununprinssi Leopoldin kanssa marraskuussa 1926. Ensin oli siviilivihkiminen Tukholmassa. Sitä seurasivat kirkkohäät Brysselin katolisessa katedraalissa. Avioliitosta syntyi kolme lasta:
Kuningas Albert kuoli vuonna 1934, ja Leopoldista ja Astridista tuli Belgian uusi kuningaspari.
Kuningasparin lomaillessa vuonna 1935 Sveitsissä kuningas menetti autonsa hallinnan kapealla maantiellä Küssnacht am Rigissä lähellä Luzernia ja kuningatar menehtyi auton suistuttua tieltä. Küssnachtiin on rakennettu kappeli Astridin muistoksi.
4 Canum Venaticorum

4 Canum Venaticorum on tähti Ajokoirien tähdistössä.
4 Canum Venaticorum on valkokeltainen F-tyyppinen jättiläinen jonka magnituudi on +6.03. Se on suunnilleen 335 valovuotta Maapallosta. Se on luokittu Delta Scuti -muuttujaksi ja sen kirkkaus vaihtelee magnituudeista +5.89 – +6.15 viiden tunnin ajoin.
Jevgeni Rjasenski

Jevgeni Aleksandrovits Rjasenski (; s. 18. heinäkuuta 1987 Tver, Venäjä, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Rjasenski edusti kaudella 2017–2018 KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskia. Tätä ennen hän pelasi kaksi ja puoli kautta Nizhnekamskissa ja sitä ennen puolitoista kautta SKA Pietarissa. Pelirooliltaan Rjasenski on puolustava puolustaja eikä maalinteko kuulu hänen ydinosaamisalueisiinsa.
Venäjän maajoukkueessa Rjasenski debytoi vuodenvaihteessa 2006–2007 pelatuissa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Aikuisiällä Rjasenski on esiintynyt Euro Hockey Tourilla vuosina 2009–2014. Rjasenski pelasi myös Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa 2012 ja 2013 MM-kilpailuissa. 
Rjasenskia ei ole varattu NHLaan.
Mu Columbae

Mu Columbae (μ Col, μ Columbae) on tähti Kyyhkysen tähdistössä. Se on yksi O-tyypin tähdistä joka näkyy paljaalla silmällä. Se on noin 1 300 valovuotta Aurinkokunnasta.
Se on suhteellisesti nopeasti pyörivä tähti joka pyörii akselinsa ympäri 1,5 päivässä (vertaillaan tätä Aurinkoon, joka pyörii akselinsa ympäri 25,4 päivässä.) Pyörimisen nopeus on melko normaalia tämän tyypin tähdille.
Ominaisliikkeen ja säteisliikkeen mittausten perusteella, tähtitieteilijät tietävät että tämä tähti ja AE Aurigae ovat liikkumassa pois toisistaan 200 km/s suhteellisella nopeudella.
Konstantin Gorovikov

Konstantin Vladimirovits Gorovikov () (s. 31. elokuuta 1977 Novosibirsk, Venäjä, Neuvostoliitto) on uransa lopettanut venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Gorovikov pelasi koko uransa, lukuun ottamatta kahta Yhdysvaltain IHL-liigassa vuosituhannen vaihteessa pelattua kautta, Venäjän Superliigassa ja sitä seuranneessa KHL-liigassa. Kaikkiaan Gorovikov pelasi 974 ottelua Venäjän pääsarjassa.
Gorovikov edusti Venäjää Euro Hockey Tourilla vuosina 2002–2011 sekä jääkiekon MM-kisoissa vuosina 2006, 2008, 2009 ja 2011 .
Pauline MacMillan Keinath

Pauline MacMillan Keinath (s. ) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun neljättä sukupolvea ja omistaa noin 11 prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 McMillan Keinathin varallisuudeksi 7,4 miljardia dollaria.
Cargill oli alkujaan Iowan rautatien äärellä sijainnut viljavarasto, jonka MacMillan Keinathin isoisoisä William W. Cargill, skotlantilaisen merikapteenin poika, perusti vuonna 1865. Siitä on kasvanut Yhdysvaltain suurin yksityisesti omistettu yhtiö, jonka kotipaikka on Minnesotan osavaltion Wayzata. Erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni teki keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardin dollarin liikevaihdon. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. 
MacMillan Keinath on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän asuu St. Louisissa, Yhdysvaltain Missourin osavaltiossa.
Iota Orionis

Iota Orionis (ι Orionis, lyhennettynä Iot Ori, ι Ori) on kolmitähtinen-järjestelmä taivaanekvaattorin tähdistössä Orionissa. Se on kahdeksanneksi kirkkain Orionin jäsen 2,77 magnitudilla ja kirkkain osa Orionin miekkaa (tähtikuvio). Se kuuluu avoimeen tähtijoukkoon NGC 1980. Parallaksi-mittauksien mukaan se on noin 2 300 valovuotta Auringosta.
Maria (keisarinna)

Maria (21. kesäkuuta 1528 – 26. helmikuuta 1603) oli Habsburg-sukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Maksimilian II:n puolisona Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisarinna vuosina 1564–1576, Böömin kuningatar vuodesta 1562 ja Unkarin kuningatar vuodesta 1564. Hän toimi myös Espanjan sijaishallitsijana ensin isänsä ja myöhemmin veljensä poissaolojen aikana.
Suku.
Marian vanhemmat olivat keisari Kaarle V ja Isabella Portugalilainen. Hänen veljensä oli Espanjan ja Portugalin kuningas Filip II (1527–1598) ja sisarensa Johanna Itävaltalainen (1535–1573), joka avioitui serkkunsa, Portugalin prinssi João Manuelin (1537–1554) kanssa, joka oli Portugalin kuningas Juhana III:n poika.
Avioliitto ja lapset.
Vuonna 1548 Maria avioitui serkkunsa Maksimilianin kanssa. Heille syntyi yhteensä 16 lasta, joista seitsemän eli aikuisiksi:
Länsirintamalta ei mitään uutta (vuoden 1979 elokuva)

Länsirintamlta ei mitään uutta () on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Delbert Mannin ohjaama ja Paul Monashin käsikirjoittama sotaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Richard Thomas ja Ernest Borgnine.
Juoni.
Paul Bäumer (Thomas) valmistuu luokkatoveriensa tavoin koulusta. Heidän opettajansa Kantorek (Pleasence) kehottaa heitä värväytymään sankarillista sotaa varten ja nuorina ja arvostelukyvyttöminä he liittyvät. Koulutuksesta vastaa simputtava korpraali Himmelstoss (Holm) ja ennen siirtymistä tositoimiin tämä saakin pienen palautuksen kurista. Rintamalla Baumeria komentaa ja neuvoo vanha ja sodassakin kokenut Stanislaus Katzinsky (Borgnine), jolla on paitsi kuudes aisti ruoan hankkimisen suhteen, myös muita käytännön neuvoja. Yksi näistä neuvoista on jättää pistin kotiin ja lyödä ranskalaisia lapiolla, sillä se tekee pahempaa jälkeä. Ajan myötä Baumerin toverit kuolevat tai haavoittuvat, ja hän itsekin saa loman toipumisaikanaan palaten kotiin, jota hän ei enää tunnista samaksi.
Anders Petersen

Knut Anders Fredrik Petersen (s. 3. toukokuuta 1944 Solna) on ruotsalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mustavalkoisista, usein katukuvaustyylisistä dokumentaarisista valokuvistaan. Hänen tunnetuin teoksensa on valokuvakirja "Cafe Lehmitz" (1978), joka koostuu hänen 1960-luvun lopulla kolmen vuoden aikana kuvaamistaan rujoista henkilö- ja tilannekuvista Hampurin punaisten lyhtyjen alueella. Petersenin kuuluisin yksittäinen kuva on julkaistu Tom Waitsin albumin "Rain Dogs" kannessa.
Petersen opiskeli vuosina 1966–1968 Christer Strömholmin valokuvakoulussa ja vuosina 1973–1974 Dramatiska institutetissa Tukholmassa.
Vuonna 1984 hän julkaisi kuvateoksen "Fängelse", jota tehdäkseen hän asui pitkiä aikoja ruotsalaisvankilassa. Hän on kuvannut myös psykiatrisen sairaalan potilaita ja muita marginaali-ihmisiä.
Vuonna 2003 Petersen valittiin vuoden valokuvaajaksi Ranskan Rencontres d’Arles -valokuvafestivaaleilla.
Kolybelnaja dlja vulkana

Kolybelnaja dlja vulkana Filipp Kirkorovin kappale, joka edusti Venäjää vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa 23 maan joukosta sijalle 17. 17 pisteellä.
Gwendolyn Sontheim Meyer

Gwendolyn Sontheim Meyer (s. lokakuu 1961) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa lähteestä riippuen joko noin 7 tai noin 11 prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,7 miljardia dollaria (7 % osuus).
Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. 
Sontheim Meyer on Cargil-suvun neljännen sukupolveen kuuluneen Marion MacMillanin ainoa lapsi. Sontheim Meyer syntyi vuonna 1961 ja kasvoi Sveitsiissä vuoteen 1978 saakka. Tällöin hän aloitti opinnot Dana Hallissa, Massachusettsin osavaltion Wellesleyssä toimivassa oppilaitoksessa. Yliopisto-opinnot hän suoritti Menlo Collegessa ja San Diegon osavaltionyliopistossa. Hän on naimisissa, kaksi lasta. Hän asuu Kaliforniassa Rancho Santa Fessä. Hänellä on hevostila ja lentolupakirja. Hän osallistuu esteratsastuskilpailuihin. Hän on voittanut lajissa esimerkiksi Swiss Grand Prix -palkinnon Geneven kansainvälisistä hevoskilpailusta vuonna 2011. Hän on etseratsastushevosten ohella sponsoroinut joillain hevoshankinnoillaan myös yhdysvaltalaista olympiatason kouluratsastusta.
Nijolė Ambrazaitytė

Nijolė Ambrazaitytė (21. helmikuuta 1939 Burokai – 27. marraskuuta 2016) oli liettualainen oopperalaulaja ja poliitikko. Hän oli mukana allekirjoittamassa 11. maaliskuuta 1990 julistusta, jolla Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan korkein neuvosto ilmoitti eroavansa Neuvostoliitosta ja palauttavansa näin maan itsenäisyyden.
Elämänvaiheita.
Ambrazaitytėn vanhemmat pakenivat toisen maailmansodan aikana ensin Saksaan ja myöhemmin Kanadaan. Tytär jäi asumaan isovanhempien luokse maaseudulle Raseiniain alueelle. Hänet karkotettiin Siperiaan vuonna 1948, ja hän pääsi takaisin Liettuaan vuonna 1956. Samana vuonna hän aloitti lauluopinnot Liettuan konservatoriossa. Hän osallistui ja menestyi laulukilpailussa Riiassa, Minskissä ja Bukarestissa.
Laulajanuransa Ambrazaitytė aloitti vuonna 1956. Hän esiintyi monissa eri oopperataloissa ympäri maailmaa ja teki 30 levytystä. Hänen roolejaan eri oopperoissa olivat muiden muassa Lola Cavalleria Rusticanassa, Amneris Aidassa ja Marina Minszek Boris Godunovissa. Hän esiintyi Neuvostoliitossa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Italiassa, Mongoliassa, Isossa-Britanniassa ja Suomessa. Vuosina 1979– 1990 hän opetti laulua Liettuan konservatoriossa.
Ambrazaitytė valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuonna 1990 ja uudelleen vuosina 1992 ja 1996. Hän oli jäsenenä myös valtion eläkekomiteassa. Hänet palkittiin Gediminaksen ritarikunnan mitalilla merkittävästä elämäntyöstään vuonna 1996.
Marianne Liebmann

Marianne Liebmann (s. heinäkuu 1953) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. 
Hän edustaa Cargill-suvun neljättä sukupolvea ja omistaa joitain prosentteja perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,2 miljardia dollaria.
Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. 
Liebmann syntyi vuonna 1953 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon Montanan osavaltionyliopistossa. Liebmann toimi vuosina 1992–1998 Cargillin johtokunnan jäsenenä. Lisäksi hän vastasi miehensä kanssa Langohr's Flowerland -kukkamyymälöitä vuoteen 2012 saakka. Tämän jälkeen he ovat rakennuttaneet aiemman kukkamyymälänsä kasvihuoneiden tilalle yhden perheen senioriasuntoja.
Yksityiselämä.
Hän on naimisissa, kaksi lasta.
Anna Gabriel

Anna Gabriel i Sabaté (s. 1975 Sallent) on katalonialainen poliitikko ja oikeushistorioitsija. Hän edusti vuosina 2015–2017 Katalonian alueparlamentissa vasemmistolaista Candidatura d’Unitat Popular -puoluetta, joka tuki Katalonian hallituksen järjestämää kansanäänestystä Katalonian itsenäisyydestä hallituksen ulkopuolelta. Helmikuussa 2018 Gabriel lähti Sveitsiin maanpakoon Espanjan nostettua Katalonian hallituksen lisäksi Gabrieliakin vastaan syytteen itsenäisyysäänestyksen järjestämisen takia "kapinasta" (), josta voi Espanjan lain mukaan saada 30 vuoden vankeustuomion. Myöhemmin Gabrieliin kohdistuvan syytteen nimikettä lievennettiin niin, että nyt häntä syytetään "kansalaistottelemattomuudesta" ().
Gabriel on etsintäkuulutettu Espanjassa ja hänet on määrätty pidätettäväksi heti, jos hän saapuu Espanjaan. Espanja ei kuitenkaan ole antanut hänestä kansainvälistä pidätysmääräystä toisin kuin toisesta Sveitsissä maanpaossa olevasta katalonialaisesta poliitikosta Marta Rovirasta. Sveitsi on ilmoittanut, että siinäkin tapauksessa, että Espanja pyytäisi Gabrielin luovutusta Espanjaan, se ei todennäköisesti panisi määräystä toimeen, sillä se pitää niin Gabrieliin kuin Roviraankin kohdistuvia syytteitä poliittisina.
Maria Itävaltalainen (Unkari)

Maria Itävaltalainen (15. syyskuuta 1505 Bryssel, Brabantin herttuakunta – 18. lokakuuta 1558 Cigales, Kastilian kuningaskunta) oli Habsburg-sukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Ludvig II:n puolisona Unkarin, Böömin ja Kroatian kuningatar.
Suku.
Hänen isänsä oli Burgundin arkkiherttua Filip Komea ja äitinsä kuningatar Johanna Kastilialainen, jota on kutsuttu Mielipuoleksi hermostollisten vaikeuksiensa takia. Filip kuoli vuonna 1506 ja Joanna oli kyvytön huolehtimaan lapsistaan, joten Maria ja hänen sisaruksensa kasvoivat tätinsä Margareeta Itävaltalaisen hovissa. Margaret toimi Alankomaiden käskynhaltijana Marian veljen Kaarlen nimissä. 
Hänellä oli viisi sisarusta, joista hän oli toiseksi nuorin ja jotka kaikki avioituivat hallitsijasukuihin tai olivat hallitsijoita. Vanhin sisar Eleonoora Itävaltalainen (1498–1558) oli Portugalin Emanuel I:n ja Ranskan Frans I:n puoliso, Kaarle V (1500–1558) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Elisabet Itävaltalainen (1501–1526) oli Tanskan Kristian II:n puoliso, Ferdinand I (1503–1564) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari ja nuorempi sisar Katariina Itävaltalainen (1507–1578) oli Portugalin Juhana III:n puoliso.
Avioliitto.
Avioliitto oli osa Marian isoisän, Maksimilian I:n suunnitelmaa laajentaa Habsburgien vaikutusvaltaa Unkariin. Maria ja Ludvig II vaihtoivat sormuksia jo yhdeksänvuotiaina näyttävissä kaksoishäissä Wienissä. Ludvig julistettiin täysi-ikäiseksi vuonna 1521, mutta teini-ikäinen kuningaspari keskittyi ilonpitoon valtiollisten asioiden sijaan. Ludvig sai surmansa Mohácsin taistelussa sodassa Osmanien valtakuntaa vastaan vuonna 1526. Heidän avioliittonsa oli lapseton.
Käskynhaltija.
Leskeksi jäätyään Maria palasi Espanjan Alankomaihin tätinsä Margaretin luo. Veljestä oli tullut täysi-ikäinen Kaarle V, mutta hänen valtakuntansa oli niin laaja että Margaret toimi edelleen hänen sijaisenaan eli käskynhaltijana Alankomaissa. Margaret kuoli vuonna 1530, ja Kaarle pyysi Mariaa ottamaan tämän tehtävän. Maria oli harkitsevainen, viisas ja pidetty hallitsija, jonka koettiin välittävän alamaistensa asioista. Kaarlen poika Filip II vietti muutamia vuosia hänen hovissaan, ja oli niin vaikuttunut, että noustuaan valtaan hän pyysi Mariaa jatkamaan edelleen Alankomaiden käskynhaltijana.
Taiteiden suosija.
Maria oli innokas taiteenkerääjä ja omisti useita tärkeitä varhaisen alankomaalaisen maalauksen mestariteoksia sekä nykyaikaisempia teoksia. Näitä olivat Rogier van der Weydenin "Jeesusta lasketaan ristiltä" 1430-luvulta, joka on nykyisin Museo del Pradossa, ja Jan van Eyckin Arnolfini-kaksoismuotokuva vuodelta 1434, joka on nykyisin Lontoossa National Galleryssä. Suurin osa kokoelmasta siirtyi hänen kuolemansa jälkeen Espanjan kuninkaalliseen kokoelmaan.
Unkarin kuningatar Maria oli myös suuri musiikin suojelija. Hän tuki sekä hengellistä että maallista musiikkia hovissaan Hollannissa, jossa hänen palveluksessaan toimi musiikkijohtajana Benedictus Appenzeller. Espanjassa Montserratin luostarissa säilytetään useita taidokkaita ​​musiikkikäsikirjoituksia, jotka hän tilasi hallintokautensa aikana.
Tähän aikaan ensi vuonna

Tähän aikaan ensi vuonna on keväällä 2018 Nelosella esitetty Ellen Jokikunnaksen juontama tositelevisiosarja. Ohjelman jokaisessa jaksossa nähdään viisi henkilöä, jotka asettavat itselleen tavoitteen, jonka suorittamiseen on aikaa yksi vuosi. Tavoitteena voi olla esimerkiksi laihtuminen, raskaus tai parantuminen sairaudesta. Alkutilanne ja lopputulos esitetään aina samassa jaksossa.
Juontaja Ellen Jokikunnas on kertonut joutuneensa allekirjoittamaan työsopimuksen, jossa hän lupasi pysyä samannäköisenä kuvausten välisen ajan.
Riverco

Riverco, suomeksi Jokiyhtymä, on suomalainen laivanrakennuskonserni, jonka kotipaikka on Turku. Yhtymä perustettiin vuonna 1965 konepajana nimeltä Jokipaja. Vuonna 1973 Jokipaja perusti korjaustelakan Paraisille. 1990-luvun keskivaiheilla yritysryhmä työllisti 86 henkeä.
Riverco harjoittaa laivojen korjaus-, huolto- ja muutostoimintaa ja omistaa Paraisten telakan, jossa rakennetaan pieniä ja keskisuuria aluksia alumiinista ja teräksestä. Riverco on vuosikymmenten mittaan rakentanut erityisesti sisätiloja erilaisiin laivoihin ympäri maailmaa, muun muassa ravintola- ja muita asiakaspalvelutiloja ja niiden muutostöitä autolauttoihin ja risteilyaluksiin.
Jokiyhtymä herätti 1980- ja 1990-luvulla huomiota varustellessaan 15 vuotta samaa, myymättä jäänyttä 80-metristä ro-ro-alusta yrityksen laiturissa muiden töiden ohella.
Yhtymän muita aluksia ovat olleet säiliöalukset "Anna, Arita, Brännaden, Lake Saimaa, Oiva, Oljaren" ja "Petrolea", moottorialukset "Harm" ja "Miniland", tankkiproomut "Hyvä-Uke" ja "Norppa" sekä lastiproomu "Floria".
Konserniin kuuluu myös Raision Tuotekadulla toimiva vähittäiskauppayritys Venemaailma. Se toimii Riverco-konsernin omistamassa entisessä P. O. Korhosen huonekalutehtaassa.
Phyllis Bryn-Julson

Phyllis Bryn-Julson (s. 5. helmikuuta 1945 Bodwon, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän aloitti kolmen vuoden iässä pianonsoiton opinnot. Hän opiskeli sittemmin Concordia Collegessa (Moorhead, Minnesota) pianon-, urkujen- ja viulunsoittoa sekä laulua. Hän suuntautui jo opiskeluaikoinaan vuosina 1963–65 kaksitoistasäveljärjestelmää käyttäen luotuun ohjelmistoon. Bryn-Julson sai Concordia Collegesta kunniatohtorin arvon vuonna 1995.
Bryn-Julson suoritti opintoja myös Tanglewoodissa vuosina 1964–67 ja pääsi Helen Boatwrightin johdolla opiskelemaan laulua Syracusen yliopistoon, josta hän sai musiikin kandidaatin (1967) ja maisterin (1969) arvot. Bryn-Julson keskittyi lauluun Gunther Schullerin kehotuksesta. 
Bryn-Julson debytoi vuonna 1966 tulkitsemalla Alban Bergin "Lulu"-sarjan Erich Leinsdorfin johtaman Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa. Sittemmin Bryn-Julson on esiintynyt Bostonin sinfoniaorkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa kymmeniä kertoja. Proms-debyyttinsä hän teki vuonna 1967 Hans Werner Henzen teoksen "The Raft of Medusa" esityksessä. Hän on esittänyt myös muun muassa Covent Gardenissa Igor Stravinskin ja Maurice Ravelin teoksia. Useita kertoja hän on tulkinnut Vitellian roolin Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa "La clemenza di Tito", ja Peabodyssa hän on esiintynyt nimiroolissa Richard Straussin oopperassa "Ariadne Naxoksella". 
Bryn-Julson on keskeinen 1900-luvun ohjelmiston tulkitsija. Hän on tehnyt runsaasti yhteistyötä Pierre Boulez'n ja Ensemble InterContemporainin kanssa. Hän on tulkinnut lisäksi Bergin, Anton Webernin, Arnold Schönbergin, Elliott Carterin, Charles Wuorisen, Benjamin Brittenin ja György Kurtágin teoksia. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Esa-Pekka Salosen, Simon Rattlen, Seiji Ozawan, Zubin Mehtan, Schullerin ja Leinsdorfin kanssa. Abbadon kaudella Bryn-Julson lauloi Berliinin filharmonikkojen avajaiskonserteissa. Vuonna 2000 hänet otettiin Scandinavian-American Hall of Fameen.
Oppian

Oppian on suomalainen kirjankustantamo, joka julkaisee kauno- ja tietokirjallisuutta sekä oppimateriaaleja. Yritys on julkaissut suomeksi muun muassa Nikola Teslan omaelämäkerran "Elämäni keksinnöt".
André Bjerke

Jarl André Bjerke, kirjailijanimi myös Bernhard Borge (30. tammikuuta 1918 Aker, Norja – 10. tammikuuta 1985 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija.
Bjerken isä oli kirjailija Ejlert Osvald Bjerke. Hänen puolisonsa oli vuosina 1959–1972 näyttelijä Henny Moan.
Bjerke oli Riksmålsforbundetin lehden Ordet päätoimittaja 1950–1966. Hän oli riksmålilla kirjoittavien kirjailijoiden liiton Forfatterforeningen av 1952 puheenjohtaja vuodesta 1961 siihen asti kun se yhdistettiin 1966 Norjan kirjailijaliittoon.
Bjerken esikoiskokoelma "Syngende jord" ilmestyi 1940. Monipuolisena ja tuotteliaana kirjailijana Bjerke jätti näkyvän jäljen Norjan toisen maailmansodan jälkeiseen kirjallisuuteen. Hän oli rakastettu runoilijana, mutta kirjoitti myös rikosromaaneja nimellä Bernhard Borge. Rikosromaanin "De dødes tjern" pohjalta on Kåre Bergstrøm vuonna 1958 ohjannut samannimisen elokuvan. Hän otti voimakkaasti kantaa riksmålin puolesta. Romaani "Enhjörningen" (1963) käsittelee yliluonnollisia ilmiöitä.
Bjerken runot ovat muodoltaan perinteisiä, ja hän hallitsi ilmaisukeinon suvereenisti. Kaksiosainen kootut runot ("Samlede dikt") ilmestyi 1977. Hän käänsi näytelmiä ja kirjoitti kuunnelmia sekä joukon lastenkirjoja, pääasiassa runomuotoisia. Hän julkaisi myös poleemisia esseekokoelmia.Hän on kääntänyt norjaksi Tove Janssonin muumikirjoja.
Krafton

Krafton on eteläkorealainen vuonna 2018 perustettu holdingyhtiö, joka on erikoistunut videopeleihin. Sen perusti vuonna 2007 perustettu tietokonepelien kehittäjä Bluehole, joka tunnetaan etenkin TERA (2011) ja PlayerUnknown’s Battlegrounds (2017) -peleistä.
Historia.
Bluehole perustettiin TERA-pelin kehittämistä varten ja se solmi 2008 sopimuksen pelin julkaisusta Koreassa ja Japanissa NHN:n kanssa ja perusti En Masse Entertainment -yhtiön ylläpitämään peliä Pohjois-Amerikassa. Euroopan julkaisusta sovittiin 2010 Frogster -yhtiön kanssa.
TERA julkaistiin tammikuussa 2011 Koreassa ja samana vuonna Japanissa. Taiwanin, Pohjois-Amerikan ja Euroopan palvelimet avattiin 2012. Pelin julkaisi Kiinassa Kunlun vuonna 2014 ja Venäjällä Destiny Development vuotta myöhemmin. Korean julkaisijaksi vaihtui 2016 Nexon.
Peli julkaistiin Playstation 4:lle ja Xbox Onelle 2018.
Bluehole lopetti TERA:n kehityksen 2022 ja Euroopan/Pohjois-Amerikan julkaisija Gameforge ilmoitti PC-version sulkeutuvan 30. kesäkuuta 2022.
TERA pyörii edelleen Xbox- ja PlayStation-konsoleilla.
Vuonna 2009 kuusi Blueholen työntekijää tuomittiin NCSoftin keskeneräisen Lineage III -pelin varastamisesta kun he lähtivät NCSoftilta. Entinen NCSoftilla työskennellyt tuotepäällikkö tuomittiin 18 kuukaudeksi vankeuteen ja kahden vuoden ehdonalaiseen.
Blueholen seuraava peli oli isometrinen action-RPG/MMO Devilian, jonka Trion Worlds julkaisi joulukuussa 2015.
Pelin palvelimet suljettiin maaliskuussa 2018 vähäisen pelaajamäärän vuoksi.
PlayerUnknown’s Battlegrounds julkaistiin 2017. Peliä kehittämään ja julkaisemaan perustettiin PUBG Corporation. Joulukuussa 2020 PUBG Corporation muuttaa nimensä PUBG Studiosiksi. 
Studion uusin peli oli Ascent: Infinite Realm (A:IR), jonka julkaisijana oli Kakao Games. Peli on MMO, jossa pääroolissa ovat pelaajien väliset taistelut ja taistelut ilmalaivoilla.
Pelin oli tarkoitus julkaista lännessä syksyllä 2018. Peli oli avoimessa beeta-testauksessa Koreassa joulukuussa 2017.
Beeta-testauksen jälkeen peli suunniteltiin pitkälti uudelleen ja sen julkaistu venyi vuosia ja se sai uuden nimen Elyon.
Peli julkaistiin lopulta Koreassa 10. joulukuuta 2020 ja Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa syksyllä 2021. Vielä ennen julkaisua peli muutettiin maksullisesta ilmaiseksi pelattavaksi, mikä viivytti julkaisua muutamia kuukausia.
Peli pyöri EU/NA-alueilla vajaan vuoden ennen kuin julkaisija ilmoitti sen sulkeutuvan 7. joulukuuta 2022. Peli suljettiin myös Koreassa 2. maaliskuuta 2023.
Krafton.
Marraskuussa 2018 Bluehole perusti Kraftonin toimimaan holding- ja emoyhtiöinä. Blueholen aiemmin omistamat studiot PUBG Studios, RisingWings, Striking Distance Studios, Dreammotion, Unknown Worlds, 5minlab toimivat Krafton Game Unionin alaisuudessa ja myös Bluehole on yksi Kraftonin tytäryhtiöistä.
Perttu Immonen

Perttu Immonen (s. 1973 Virrat) on suomalainen psykologi, historiantutkija ja tietokirjailija.
Immonen opiskeli alun perin psykologiksi ja työskenteli muun muassa aivotutkijana. Hän harrasti myös historian ja kirjallisuuden tutkimusta ja sai vuonna 2008 ajatuksen tehdä kirja, joka kuvaisi menneisyyden arkitapahtumia eri puolilla Suomea asuneiden päähenkilöiden näkökulmista. Kolmen suvun elämästä 1400-luvulta aina 1800-luvulle kertova teos "Suomen rahvaan historia" valmistui lopulta vuonna 2017 pitkällisen taustatutkimuksen jälkeen. Immonen valmistui tänä aikana myös filosofian maisteriksi Suomen historiasta ja hänen opinnäytetyönsä "Drengpoikia ja hurrikkaita" liittyi "Suomen rahvaan historia"-teoksen aihepiiriin. Opinnäytetyö palkittiin Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan vuoden 2014 parhaana graduna.
Immosen kirjan kolme sukua ovat Kokemäenjoen varrella elänyt länsisuomalainen Teukku–Sopan suku, Rantasalmella Savossa elänyt kaskiviljelyä harjoittanut Eronen–Lybeckin suku ja Kokkolan seudulla Pohjanmaalla elänyt tervanpolttoa ja karjataloutta harjoittanut Sursill–Korpilaisen suku. Rahvaalla Immonen tarkoittaa kirjassaan heitä jotka eivät kuuluneet aatelistoon, papistoon tai porvaristoon. Immosen omasta sukuselvityksestä alkunsa saaneen kirjan tapahtumat alkoivat Sastamalan Teukkulan kylään noin vuonna 1455 syntyneestä talonpoika Olavi Teukusta ja kirja päättyy 1800-luvun alkuun.
Jorma Seppänen

Jorma Olavi Seppänen (s. 14. syyskuuta 1935 Tampere) on suomalainen ekonomi, joka toimi Elannon pääjohtajana 1990–1994. 
Seppäsen puoliso vuodesta 1959 on Ritva Anneli Åberg. Seppänen tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui ekonomiksi 1960. Hän toimi Itä-Savon osuusliikkeen kaupallisena johtajana 1963–1965 ja Osuusliike Oman Avun toimitusjohtajana 1966–1969. Osuusliike Elannon apulaisjohtaja hän oli 1969–1971, varatoimitusjohtaja 1972–1990 ja pääjohtaja vuodesta 1990 vuoteen 1994. Savonlinnan kaupunginhallituksen jäsen Seppänen oli 1965 ja Joensuun 1968–1969.
Artjom Sergejev (jääkiekkoilija)

Artjom Sergejev (s. 20. huhtikuuta 1993 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. 5. heinäkuuta 2024 mennessä pelaamissaan 411 KHL:n runkosarjaottelussa Sergejev on kerännyt tehopisteet 18+59=77. Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuessa Sergejev on voittanut MM-hopean ja -pronssin.
Pampanga (1888)

Pampanga oli Espanjan laivaston vuonna 1888 valmistettu teräsrunkoinen Samar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Filippiineillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Cavitesta Filippiineiltä. Alus valmistui vuonna 1888.
Palvelus.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Luzonilla. Kesäkuussa 1898 Yhdysvaltain armeija valtasi ja tuhosi aluksen Manilanlahdella.
Myöhemmin alus kunnostettiin, mikä saatiin päätökseen 18. kesäkuuta 1899. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen 9. marraskuuta. Alus poistettiin palveluksesta 6. marraskuuta 1928 Hong Kongissa ja upotettiin maalilaivana Kiinan rannikolla 21. marraskuuta 1928.