tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kauluskarhu

Kauluskarhu eli sepelkarhu eli Aasian mustakarhu ("Ursus thibetanus") on Keski- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Kaukoidässä elävä karhulaji. Se voi kasvaa 180 senttimetriä pitkäksi ja 150 kilogramman painoiseksi.
Ravinto.
Kauluskarhu syö hedelmiä, villimehiläisten hunajaa ja lisäksi hyönteisiä ja muita pikkueläimiä.
Uhat.
Suuren kokonsa vuoksi kauluskarhuilla ei juuri ole luonnollisia vihollisia, mutta toisinaan tiikerit voivat saalistaa karhunpentuja. Suurin uhka kauluskarhulle onkin ihminen, joka hävittää sen elinympäristöä. Myös salametsästys on yleistä, vaikka kauluskarhun metsästys onkin kielletty lajin esiintymisalueella Japania lukuun ottamatta.
Erityisesti Kiinassa uskotaan kauluskarhun sappinesteen parantaviin vaikutuksiin. Siksi kauluskarhuja vangitaan ja niiltä otetaan jatkuvasti sappinestettä. Tämä johtaa lopulta karhun kuolemaan. On kuitenkin perustettu kauluskarhutarhoja, joissa aiemmin vangittuina pidetyt karhut saavat toteuttaa luontaisia vaistojaan ja elää lajitovereidensa kanssa. Niitä ei kuitenkaan voida palauttaa luontoon.
Vinyylikloridi

Vinyylikloridin (käytetään myös nimiä "kloorieteeni", "kloorietyleeni" sekä lyhenteitä "VC" ja "VCM") molekyylikaava on C2H3Cl ja rakennekaava CH2=CH-Cl. Sen moolimassa on 62,5 g/mol, sulamispiste − 154 °C, kiehumispiste - 13 °C, tiheys nesteenä 0,91 g/cm3 (20 °C) sekä 0,97 g/cm3 (- 14 °C) ja höyrynä (15 °C) 8 g/l, leimahduspiste - 78 °C c.c, itsesyttymislämpötila 472 °C ja CAS-numero 75-01-4. 
Vinyylikloridi on väritöntä erittäin herkästi syttyvää kaasua, jolla on miellyttävä, makea, eetterin kaltainen haju. Alle -14 °C:n lämpötiloissa vinyylikloridi on väritöntä nestettä. Veden kanssa reagoidessaan vinyylikloridi muodostaa kloorivetyhappoa. Vinyylikloridi reagoi alumiinin ja sen seosten sekä kuparin kanssa. Vinyylikloridi liukenee niukasti veteen , mutta liukenee hyvin dietyylieetteriin, alkoholiin, bentseeniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin. Vinyylikloridikaasu ja stabiloimaton neste polymeroituvat kiivaasti ilman, UV-valon, kuumuuden ja yhteensopimattomien materiaalien kuten peroksidien ja muiden hapettavien aineiden kanssa. Yhdistettä voi stabiloida fenolilla. Vinyylikloridi on IARC-luokituksen ryhmässä 1 "karsinogeenista ihmisille".
Muovina tunnettu polyvinyylikloridi (PVC) rakentuu vinyylikloridimolekyyleistä.
Jasim bin Jabir

Jasim bin Jabir () oli 1800-luvulla Persianlahdella elänyt merirosvo.
Jasimilla oli tukikohta Udaidissa, ja hän hyökkäili brittiläisiä laivoja vastaan Persianlahdella. Saatuaan luvan brittiläisiltä viranomaisilta Abu Dhabin hallitsija Khalifa hyökkäsi Udaidiin 1836 tappaen 50 miestä ja tuhoten asumukset sekä linnoitukset. Hyökkäyksen seurauksena bin Jabir lähti pakoon Dohaan syyskuussa 1836.
Nimet marmoritaulussa

Nimet marmoritaulussa ("Nimed marmortahvlil") on Elmo Nügasen ohjaama virolainen sotaelokuva, joka valmistui vuonna 2002. Elokuva perustuu Albert Kivikasin vuonna 1936 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin. "Nimet marmoritaulussa" oli valmistuessaan kaikkien aikojen kallein virolainen elokuva.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Viron vapaussodan aikaan 1919. 
Juoni.
Rauhanomaisista puheista huolimatta Neuvosto-Venäjän armeija hyökkää Viroon, ja maan hallitus julistaa kaikkia koskevan liikekannallepanon. Köyhän perheen poika Henn Ahas empii sotaan lähtöä, sillä hän ei tiedä, seuratako veljeään punakaartilaisten puolelle vai liittyisikö koulutovereiden rinnalle hallituksen joukkoihin.
Ahas ei liity kumpaankaan, ja myöhemmin punakaartilaisten joukot vangitsevat hänet. Ahas kohtaa nuoren porvaristytön Martan. Suomalainen upseeri Sulo Kallio, joka pyrkii hallituksen joukkoihin, vapauttaa Ahasin ja Martan, ja he lähtevät pakoon. Pakomatkalla Ahasin on valittava, kenen puolella hän taistelee.
Santa Cruz de Mompox

Santa Cruz de Mompox, myös Mompox tai Mompós, on kunta Kolumbian pohjoisosassa Bolívarin departementissa. Hyvin siirtomaa-aikaisen kuvansa säilyttänyt Mompox sijaitsee Magdalenajoen saarella 249 kilometrin päässä Cartagenasta. Santa Cruz de Mompoxissa on noin 30 000 asukasta ja kunnan talous on riippuvainen turismista, kalastuksesta ja paikallisesta karjankasvatuksesta.
Vapaustaistelija Simón Bolívar on sanonut, että "Jos omistan elämäni Caracasille, niin sitten omistan Mompoxille loistoni". Bolívar saapui Mompoxiin vuonna 1812 ja rekrytoi melkein jokaisen työkykyisen miehen. Tämä noin 400 miehen osasto muodosti Bolívarin Caracasissa voiton ottaneen armeijan rungon.
Historia.
Mampo oli paikallisen quimbaya-heimon päällikkö espanjalaisten saavuttua paikalle. Don Alonso de Heredia perusti Mompoxin 3. toukokuuta 1537 satamaksi Magdalenalle. Santa Cruz de Mompoxista tuli melko varakas satama, jonka kautta tavaraa kuljetettiin sisämaahan. Kaupunkiin perustettiin kuninkaallinen rahapaja ja kaupunki sai kuuluisuutta kultasepistään. Mompoxin vauraus alkoi hiipua jo 1800-luvulla, mutta lopullisen iskun taloudelle teki 1900-luvulla Magdalenan virranmuutos, jonka seurauksena sedimenttejä kerääntyi joen tähän haaraan. Maganguésta tuli tämän jälkeen tärkeämpi satamakaupunki.
Rakennuksia ja arkkitehtuuria.
Santa Cruz de Mompox on kuuluisa siirtomaa-aikaisesta arkkitehtuurista, joka edustaa espanjalaisen ja intiaanityylin sekoitusta. UNESCO otti Mompoxin historiallisen keskustan maailmanperintöluetteloonsa vuonna 1995. Vielä nykyäänkin useimmat siirtomaa-aikaisista rakennuksista ovat käytössä alkuperäisessä tarkoituksessaan.
Hyötäminen

Hyötäminen voi tarkoittaa seuraavia:
Malaijikarhu

Malaijikarhu eli malajikarhu eli biruangi ("Helarctos malayanus") on maailman pienin karhulaji, ja sen sanotaan olevan yksi älykkäimmistä karhuista. Malaijikarhu elää Kaakkois-Aasian troopiikin metsissä. Sen ravintoa ovat hedelmät ja erilaiset eläimet. Se asuu useimmiten puussa ja nukkuu oksalla. Malaijikarhu kasvaa enintään 140 senttimetrin pituiseksi ja 65 kilogramman painoiseksi. Malaijikarhulla on hyvin lyhytkarvainen ja väriltään musta turkki.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on pikkukarhu.
Piharatamo

Piharatamo ("Plantago major") on ratamokasveihin ("Plantaginaceae") kuuluva monivuotinen ruoho. Sen soikeat lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten, ja jäykkä kukka- ja siemenvarsi nousee pystynä noin 20 senttimetrin korkeuteen. Tahmeat siemenet kulkevat eläinten tai ihmisten jaloissa uusille kasvupaikoille.
Piharatamo on yleinen nurmikoiden rikkaruoho, joka kestää tallaamista, mutta vaatii paljon valoa menestyäkseen. Se on alun perin kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta on levinnyt eurooppalaisten asutuksen mukana kaikille mantereille Etelämannerta lukuun ottamatta. Kansanlääkinnässä kevyesti murskattuja ratamonlehtiä käytetään ihottumien, hyönteisen pistojen, nokkosen polttaman ja finnien hoitoon.
Piharatamon alalajeja ovat kyläpiharatamo ("Plantago major" subsp. "major"), jota esiintyy koko Suomessa sekä rantapiharatamo ("Plantago major" subsp. "intermedia"), jota esiintyy Etelä- ja Länsi-Suomessa.
Agnes Skinner

Agnes Skinner on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa "Simpsonit". Hän on rehtori Seymour Skinnerin määräilevä ja äkäinen leskiäiti. Agnesin ääninäyttelijä on Tress MacNeille. Hahmon ensiesiintyminen oli 1. tuotantokauden jaksossa ”Vaihto-oppilas”.
Agnes ja Seymour.
Agnes Skinner on leski ja 72-vuotias. Hän asuu samassa asunnossa poikansa Seymour Skinnerin, Springfieldin ala-asteen rehtorin kanssa. Agnes on ylihuolehtivainen äiti, häpeämättömän suorapuheinen ja lähes aina pahantuulinen. Hän kohtelee aikuista poikaansa kuin lasta, ei osoita tätä kohtaan minkäänlaista kunnioitusta ja nolaa hänet usein julkisissa tilanteissa. Agnes muistuttaa Seymouria toistuvasti siitä, kuinka suuri pettymys tämä on ollut poikana, valittaa aina kaikesta mitä tämä tekee ja vaatii jatkuvasti huomiota. Heidän suhteensa on erittäin tiivis, mutta siinä tuntuu olevan vain vähän aitoa rakkautta. Agnes kontrolloi Seymourin yksityiselämää mielivaltaisilla rajoituksilla, ei anna poikansa tavata muita naisia tai edes kävellä sillan alta, koska hänen mukaansa se symboloi rakastelemista. 8. kauden jaksossa ”Lisa ja Nelson” rehtori Skinner mainitsee, että hän joutuu maksamaan äidilleen kuukausittaisia korvauksia lapsena syömästään ruoasta.
9. kauden jaksossa ”Rehtorin kahdet kasvot” paljastettiin, että rehtori Skinner olisi todellisuudessa Armin Tamzarian -niminen huijari, joka varasti henkilöllisyytensä Vietnamin sodassa kadonneelta kapteeniltaan, ja näin ollen Agnes Skinner ei olisi hänen oikea äitinsä. Jakson lopussa tämä juonenkäänne ikään kuin pyyhkäistiin pois, eikä asiaan ole palattu enää myöhemmin, paitsi 15. kauden jaksossa ”Robotti Homer”, jonka lopussa Lisa mainitsee asian. Myöhemmin sarjassa on nähty rehtori Skinnerin lapsuuteen sijoittuvia takaumia, joiden perusteella Agnes on sittenkin hänen äitinsä.
Muuta.
Agnesin ensiesiintymisessä (1. kauden jaksossa "Vaihto-oppilas) tämä oli vielä ns. herttaisen oloinen, ja tämä kutsui Seymoria nimellä "Spanky". Sittemmin hahmo muuttui töykeäksi.
Agnes on useimmiten töykeä ulkopuolisillekin, mutta hän on joskus tapaillut ylitarkastaja Chalmersia ja ainakin kerran myös Sarjishemmoa. Agnes esiintyy usein äärimmäisen konservatiivisena ja ahdasmielisenä, mutta vaikuttaa myös tekopyhältä, sillä hän ei itse elä niin kuin opettaa. Nähdessään alastomana rullalautailevan Bart Simpsonin elokuvassa "The Simpsons Movie" hän osoitti tätä sormella ja huusi: ”Älkää katsoko sitä mitä minä osoitan!”
Joka perjantai-ilta Agnes Skinner katselee kotonaan varjokuvia Seymourin kanssa. Hän on myös aseliitto NRA:n vakituinen jäsen ja keräilee täytekakkujen kuvia leikekirjaan, vaikkei itse pidä kakuista. Agnes kuuluu myös lintukerhoon Seymourin kanssa.
21. kauden jakson ”Kurvailua curling-kentällä” mukaan Agnes osallistui seiväshyppääjänä vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin, mutta suoritus meni pieleen, koska syntymätön Seymour potkaisi juuri väärällä hetkellä hänen kohdussaan.
Tierradentro

Tierradentro (, "sisämaa") on alue lounaisessa Kolumbiassa Caucan departementin Inzán kunnassa.
Tierradentro sijaitsee vaikeakulkuisessa maastossa Cordillera Central -vuoristossa, joka on yksi Andien jatkeista Kolumbiassa. Alue on perinteinen asuinpaikka páezeille.
San Andrés de Pisimbalássa lähellä Inzán paikkakuntaa sijaitsee Tierradentron arkeologinen kansallispuisto, joka on yksi Kolumbian merkittävimmistä arkeologisista kohteista. Vuodesta 1995 lähtien se on ollut listattuna Unescon maailmanperintöluetteloon.
Puistossa on jäänteitä niin sanotusta Tierradentro-kulttuurista, josta ei tiedetä paljoakaan. Rakennelmat ovat peräisin 600–900-luvuilta. Tyypillistä kulttuurille on jopa viisi metriä syvät kaivohaudat, jotka ovat hakattu kiveen. Hautojen sivusyvennyksistä on löytynyt jopa 100 uurnaa. Parhaiten säilyneiden hautojen seinissä on näkyvillä valkoiseksi, mustaksi ja punaiseksi maalattuja geometrisiä kuvioita.
Jonku

Jonku on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva haja-asutteinen kylä. Se sijaitsee noin 20 kilometriä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta itään Jongunjärven ympärillä. Jonku valittiin maakunnan vuoden kyläksi 2018.
Historia.
Kylällä sijaitsee muun muassa kolme vanhaa lakkautettua kansakoulurakennusta (Länsirannalla, Paukkerinharjulla ja Siiranniemellä). 
Palvelut.
Kylällä on myös toiminut aikoinaan useita kyläkauppoja, mutta nykypäivänä myymäläautokaan ei enää palvele. Kirjastoauto käy vielä. Koulupäivisin menee keskustaan bussi aamuisin ja iltaisin.
Kyläyhdistys.
Kylällä toimii Jongun alueen kyläyhdistys ry. Se osti 2009 Paukkerin koulun itselleen ja kunnosti sen harrastetoimintakäyttöön. Siitä on tullut kyläläisille yhteinen kokoontumispaikka. Koulun lakkautusta vastustettiin mielenosoituksin. 
Kyläyhdistys etsii kyläläisille töitä ja työllistää kyläläisiä erilaisiin tehtäviin. Entiseltä koululta voi vuokrata nykyään juhla- ja kokoustiloja tai asuntoja. Kyläyhdistys järjestää vuosittain Jonkulaiset Jonninmoiset kesäpäivät -tapahtuman.
Yhteydet.
Jongulle on tieyhteys Kurenalta, Hirvaskoskelta, Ervastista, Ruottisenharjulta, Länsirannalta ja Siivikosta. Kylässä merkittävin liikenneväylä on Sotkajärventie. Kylällä on entinen lauttapaikka, josta on kulkenut lossi Jongunjärven ylitse.
Kulttuuri.
Kylältä on lähtöisin tanssiyhtye Atimas ja siellä on oma urheilujoukkue, Jongun Pojat FC - JoPo/ jopo hockey. Kylältä on lähtöisin omakustannekirjailija Marketta Silmälä. Jongulla on järjestetty kesästä 2022 lähtien Loisto Festarit -nimistä musiikkifestivaalia.
Edward Lear

Edward Lear (12. toukokuuta 1812 Highgate – 29. tammikuuta 1888 San Remo, Italia) oli brittiläinen taiteilija, kuvittaja ja runoilija. Hänet tunnetaan erityisesti nonsense-runoista ja limerikeistä.
Lear syntyi Highgatessa, eräässä Lontoon esikaupungissa, 20-lapsisen perheen nuorimmaksi. Hänen vanhempansa olivat lontoolainen pörssimeklari Jeremiah Lear ja Ann Clark Skerritt. Viidentoista ikäisenä hän muutti yhden sisaruksensa kanssa omaan asuntoonsa. Lear aloitti työskentelyn kuvittajana ja hänen ensimmäinen julkaisunsa, 19 vuoden iässä, oli "Illustrations of the Family of Psittacidae, or Parrots". Hän myi osan teoksen maalauksista rahapulassa John Gouldille. Maalaukset saivat hyvän vastaanoton ja niitä verrattiin John James Auduboniin. Hän jatkoi maalaamista koko elämänsä ajan. Learin haaveena oli kuvittaa Alfred Tennysonin runoja; lopulta hieman ennen hänen kuolemaansa julkaistiin pieni painos, mutta hänen haaveensa eivät koskaan toteutuneet.
Learilla ei ollut koskaan kovin hyvä terveys. Seitsemänvuotiaana hänelle puhkesi epilepsia, myöhemmin hänellä oli keuhko- ja hengityselinsairauksia. Vanhemmalla iällä häntä vaivasi myös osittainen sokeus.
Vuonna 1846 hän julkaisi limerikkejä sisältävän kirjan nimeltä "A Book of Nonsense" (suom. "Hölynpölykirja"), josta otettiin kolme painosta. Vuonna 1865 julkaistiin "The History of the Seven Families of the Lake Pipple-Popple" ja vuonna 1867 hänen kuuluisin nonsense-teoksensa, "The Owl and the Pussycat".
Suomeksi Learin tuotannosta on julkaistu "Mielikuvituksellinen matka maailman ympäri" (1980) ja "Hölynpölykirja" (2016).
Mount Nimban luonnonsuojelualue

Mount Nimban luonnonsuojelualue on kansallispuisto ja UNESCOn maailmanperintökohde Guinean ja Norsunluurannikon alueella. Alueen laajentamista Liberiaan on myös ehdotettu. Puistoon kuuluu huomattavia osia maantieteellisesti ainutlaatuisesta Mount Nimban alueesta, jolla elää yli 200 kotoperäistä lajia kuten useita antilooppilajeja ja suuria kissaeläimiä.
Aluetta hallitsee vuorijono, jonka rinteitä peittävät sankat metsät. Vuoristoa ympäröi savannialue.
Mount Nimban alue on ollut rauhoitettuna vuodesta 1944. Alueesta tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 1982.
Vuoristossa on rautamalmia, ja metsät ovat houkutelleet puunjalostusyhtiöitä. Lähiseudun asukkaat ovat riippuvaisia alueen luonnonvaroista, ja salametsästys on vakava ongelma.
Denaturoituminen

Denaturoituminen (latinan sanoista "de natura", "pois luonnosta") on biokemian käsite, jolla tarkoitetaan nukleiinihapon tai proteiinin kvaternaari-, sekundaari- tai tertiäärirakenteen tuhoutumista, jonka seurauksena proteiini menettää biologisen toimintakykynsä. Denaturoituminen voi olla palautuvaa tai palautumatonta. Denaturoitumisen voivat aiheuttaa muun muassa lämpöenergia, alkoholit, raskasmetallit ja hapot sekä emäkset. Proteiinit voivat myös denaturoitua voimakkaan ravistelun tai vispauksen johdosta. Esimerkiksi marengin valmistuksessa kananmunan valkuaista vispattaessa proteiinit denaturoituvat ja muuttuvat vaahdoksi. Denaturoitumisen myötä proteiinin jakautuminen osiin muuttaa joskus ruoassa makua ja myös nopeuttaa ruoan aminohappojen imeytymistä elimistössä.
Deoksiribonukleiinihapon eli DNA:n denaturoitumisella tarkoitetaan sen kaksoisjuosteen avautumista.
Tornion murteet

Tornion murteet ovat suomen kielen peräpohjalaisiin murteisiin kuuluvia murteita, joita puhuvat suomalaiset Tornionjoen molemmin puolin Suomessa Enontekiön, Kolarin, Muonion, Pellon ja Ylitornion kunnissa, ja Ruotsin Länsipohjassa Alatorniossa, Hietaniemessä, Jukkasjärvellä, Junosuvannossa, Kaaresuvannossa, Kainulasjärvellä, Karungissa, Korpilompololla, Pajalassa, Tärännössä, Vittangissa ja Ylitorniolla. 
Ruotsin puolella Tornion murteesta ja Jällivaaran murteista käytetään nimitystä meänkieli, jolla on Ruotsissa vähemmistökielen asema.
Ludwigshafen am Rhein

Ludwigshafen am Rhein, lyhyemmin Ludwigshafen, on kaupunki Saksan lounaisosassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se sijaitsee Reinjoen varrella, ja joki myös erottaa sen Mannheimin naapurikaupungista. Kaupungissa on arviolta 164 718 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 77,55 neliökilometriä.
Ludwigshafen perustettiin vuonna 1853, ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1859. Se onkin saksalaiseksi kaupungiksi verrattain nuori. Toisen maailmansodan aikana kaupunki kärsi merkittäviä vaurioita, vain 20 prosenttia rakennuksista jäi asuttavaan kuntoon. 
Ludwigshafen tunnetaan kemikaaliteollisuudestaan. Kaupungissa pitää pääkonttoriaan kemian alan yhtymä BASF.
Ir. D.F. Woudagemaal

ir. D.F. Woudagemaal (insinööri Woudan pumppuasema) on Alankomaissa sijaitseva maailman suurin käytössä olevista höyryvoimalla toimivista pumppuasemista. Sitä käytetään pumppaamaan tarpeeton vesi Friisinmaasta. Se on otettu käyttöön 7. lokakuuta 1920, jolloin kuningatar Vilhelmiina avasi pumppuaseman.
47 vuotta hiilikäyttöisinä olleet höyrykattilat muutettiin öljykäyttöisiksi vuonna 1967. Vuonna 1998 ir. D.F. Woudagemaal lisättiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Vanha-Nuuksio

Vanha-Nuuksio () on Espoon kaupunginosa. Vuoden 1982 Pohjois-Espoon kaupunginosajaossa alue tuli osaksi Nupuria. Asukkaiden toivomuksesta alue erotettiin omaksi kaupunginosakseen vuonna 1999. Kaupunginosan nimessä olevan sana "Nuuksio" on kirjoitettu 1500-luvulla muodoissa "Noox", "Noosis", "Nooxby" ja "Nowx". Nimen pohjana arvellaan olevan saamelaiskielten joutsenta merkitsevä sana (esimerkiksi pohjoissaamen "njukča", inarinsaamen "njuhčâ" ja koltansaamen "njuhčč").
Järvet ja lammet.
Vanha-Nuuksion asukaskeskittymä, Brobacka, sijaitsee Nuuksion Pitkäjärven eteläpäässä. Täältä Nuuksion Pitkäjärvi laskee Brobackan halki Brobackaån-nimisenä purona eteläisempään Nupurinjärveen.
Brobackan itäpuolella sijaitsee Hackjärvi samannimisen järven rannalla. Hackjärven pohjoispuolella Nuuksion Pitkäjärven eteläpään tasolla on Laihalampi, ja tämän koillispuolella sijaitsevat Malmilampi, Pikku Sorlampi sekä Sorlampi.
Indonesian Idol

Indonesian Idol on Pop Idolin indonesialaisversio. Sen esittää Rajawali Citra Televisi Indonesia ja tuottaa FremantleMedia Asia. 
Indonesian Idolin alkuperäiset juontajat olivat Amelia Natasha ja Irgi Ahmad Fahrezi. Daniel Mananta korvasi Fahrezin kolmannella tuotantokaudella. Indonesian Idoliin voi osallistua kuka tahansa 16–24-vuotias Indonesian kansalainen. Alun perin alaikäraja oli 18, mutta sitä madallettiin toisella tuotantokaudella. 
Indonesian Idolin ensimmäinen tuotantokausi pidettiin Medanissa, Jogjakartassa, Bandungissa, Surabayassa ja Jakartassa 2004. Yleisöä oli 32 000 henkeä. Toinen kausi alkoi 25. maaliskuuta 2005 ja kolmas 21. huhtikuuta 2006.
Indonesian Idolin ensimmäisen tuotantokauden finalistit ovat julkaisseet yhdessä levyn "Indonesian All Times Hits".
Israelin 7. prikaati

Israelin 7. prikaati ("Hativa Sheva") on panssariprikaati, joka on osallistunut kaikkiin Israelin ja arabien välisiin sotiin ja sen suurimmat saavutukset tapahtuivat kuuden päivän sodan aikana 1967. Joukko-osasto oli perustettu jo 1948 Israelin itsenäisyyssotaan, jolloin sen panssarikalusto koostui Sherman-panssarivaunuista. 1960-luvulla prikaati sai käyttöönsä brittiläisiä Centurion-panssarivaunuja, jotka korvattiin 1970-luvun lopulta alkaen Merkava-kalustolla. Israelin itsenäisyyssodan, Suezin kriisin ja kuuden päivän sodan aikana 7. prikaati kuului Israelin eteläiseen maanpuolustusalueeseen, minkä jälkeen se jäi Golanin kukkuloille osaksi 36. panssaridivisioonaa.
2006 Hizbollahia vastaan käydyn rajasodan aikana 7. prikaati taisteli pääasiassa Bint Jbailin kohdalla.
Prikaatin komentaja, eversti Amnon Eshel Assulin kritisoi haastattelussa julkisesti Israelin sodanjohtoa ilmoittaen mielipiteekseen, ettei 7. prikaati ollut valmis suorittamaan sille divisioonasta käskettyjä tehtäviä Etelä-Libanonin sodan aikana heinä-elokuussa 2006.
Messier 89

Messier 89 (M89 lyhyemmin, tunnetaan myös nimellä NGC 4552) on elliptinen galaksi Neitsyen tähdistössä. Charles Messier löysi sen 18. maaliskuuta 1781. M89 kuuluu Virgon galaksijoukkoon. Sen punasiirtymä on 0.001134. 
Epätavalliset piirteet.
Nykyisten havaintojen mukaan M89 voi olla lähes täydellisen pyöreä muodoltaan. Tämä voi olla epätavallista, koska kaikki muut tunnetut elliptiset galaksit ovat suhteellisen litistyneitä ellipsoideja. On kuitenkin mahdollista, että galaksi on sellaisessa asennossa, että se ainoastaan näyttää pallomaiselta maapallolla oleville havaitsijoille, vaikka se olisikin oikeasti elliptinen.
Galaksin ympärillä on myös kaasua ja pölyä jopa 150 000 valovuoden etäisyydelle asti. Galaksi myös puhaltaa kuumia hiukkasia, M89 on mahdollisesti kvasaari tai aktiivinen radiogalaksi
Okayaman prefektuuri

Okayaman prefektuuri ( on yksi Japanin 47:stä prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Chūgokun alueella, Honshūn saarella, Japanissa ja sen pääkaupunki on Okayama.
Maantiede.
Okayamaa ympäröivät Hiroshiman, Tottorin ja Hyōgon prefektuurit sekä etelässä Seton sisämeri, jossa sijaitsevat prefektuuriin myös kuuluvat 90 saarta. Okayaman väestö on keskittynyt Okayaman ja Kurashikin kaupunkeihin. Prefektuurin pohjoisosassa sijaitsevat Chūgokun vuoret, joilta saavat alkunsa Okayaman kolme suurinta jokea Yoshii, Asahi ja Takahashi. Sisämaan Kibiksi nimetty alue on tasankoa.
Ilmasto.
Prefektuurissa on Japanin pienimmät sademäärät ja eniten aurinkoisia päiviä. Vuodesta 1989 lähtien Okayama onkin kutsunut itseään ”Auringonpaisteen maaksi”.
Aluejako.
Okayaman prefektuuri jakautuu 15 kaupunkiin ja 12 muuhun kuntaan, joista kymmenen on maaseutukaupunkeja ja kaksi on kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kymmeneen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Okayaman kaupunki jakautuu suuralueisiin. 
Historia.
Meiji-restauraatioon saakka prefektuurin alue jakautui Bitchūn, Bizenin ja Mimasakan provinsseihin.
Talous.
Okayama on Japanin suurin persikoiden tuottaja, sen muita erikoisalueita ovat keramiikka ja tekstiilit. Tarjolla olevasta työvoimasta valtaosa sijoittuu palvelualoille, teollisuuden tullessa toiseksi suurimpana työllistäjänä perässä.
Liikenne.
Okayama on Länsi-Japanin keskeinen kuljetuskeskus ja hyvien liikenneyhteyksiensä ansiosta tärkeä osa Chūgokun ja Shikokun alueiden välistä kauppaa. Pääkaupungin pohjoisosassa sijaitseva Okayaman lentoasema tarjoaa sekä maan sisäisiä että kansainvälisiä lentoyhteyksiä. Seton sisämeren rannikolla oleva Mizushiman satama on läpikulkevan lastin mukaan Japanin viidenneksi suurin satama. Toisen oleellisen vesiyhteyden tarjoavat prefektuurin joet, jotka toimivat kulku- ja kuljetusreitteinä sisämaasta merelle. 
Okayamassa on lisäksi Japanin toiseksi suurin maantieverkosto suhteutettuna prefektuurin pinta-alaan ja sen läpi kulkevat muun muassa San’yōn ja Okayama-Yonagon moottoritiet. Maayhteyksissä huomattavaa on myös vuonna 1988 valmistunut Seton suursilta. Seton sisämeren yli rakennettu silta yhdistää Honshūn ja Shikokun saaret ja on tärkeä kulkuyhteys näiden alueiden välisessä kaupankäynnissä. Prefektuurista on myös hyvät rautatieyhteydet ympäri Japania ja muun muassa San’yō Shinkansen -linja kulkee prefektuurin läpi pysähtyen Okayaman ja Kurashikin kaupungeissa.
Kulttuuri ja nähtävyydet.
Okayaman kaupungissa sijaitseva Kōraku-enin puutarha on yksi Japanin kolmeksi kauneimmaksi puutarhaksi nimetystä puutarhasta. Samasta kaupungista löytyy myös historiallinen Okayaman linna.
Pihlavan kirkko

Pihlavan kirkko on Pihlavan kaupunginosassa, Meri-Porin alueella, Porin kaupungissa sijaitseva kirkko. Kirkko on Meri-Porin seurakunnan käytössä. Sen on suunnitellut arkkitehti Olaf Küttner, ja rakennus on valmistunut vuonna 1957. Peruskorjattu se on viimeksi vuonna 1993.
Kirkon kirkkosaliin mahtuu 200 ihmistä. Kirkkosalin lisäksi kirkossa on 70-paikkainen seurakuntasali. Kirkossa on myös mekaaniset urut, jotka ovat 11-äänikertaiset.
Szolnok

Szolnok [] on Jász-Nagykun-Szolnokin läänin pääkaupunki Unkarin keskiosassa. Kaupungin pinta-ala on 187,24 neliökilometriä ja väkiluku 74 885 (2009).
Szolnokia asuttivat sen varhaisen historian aikana muiden muassa skyytit, keltit ja avaarit. Unkarilaiset asettuivat alueelle 900-luvulla. Vanhin säilynyt kirjallinen maininta kaupungista on vuodelta 1075. Vuoteen 1685 asti kaupunki oli ottomaanien hallinnassa. Kaupunki tuhoutui Ferenc II Rákóczin johtaman vallankumouksen yhteydessä 1700-luvun alussa, mutta rakennettiin myöhemmin uudelleen. Szolnokista on ollut vuodesta 1847 lähtien rautatieyhteys Pestiin.
Ystävyyskaupungit.
Szolnokin ystävyyskaupunkeja ovat:
Lähde:
Fukuokan prefektuuri

Fukuokan prefektuuri () sijaitsee Japanissa Kyūshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki on Fukuoka. Prefektuurissa on 5 085 000 asukasta (vuonna 2012) ja sen pinta-ala on 4 986,53 neliökilometriä.
Maantiede.
Fukuoka rajoittuu mereen kolmelta suunnalta. Yhteistä rajaa sillä on Sagan, Ōitan ja Kumamoton prefektuurien kanssa – neljäs naapuri Yamaguchin prefektuuri sijaitsee Kanmon-salmien takana. Prefektuuriin kuuluu myös useita pieniä saaria Kyūshūn pohjoisrannikon edustalla. 
Aluejako.
Fukuokan prefektuuri jakautuu 29 kaupunkiin ja 31 muuhun kuntaan, joista 29 on maaseutukaupunkeja ja kaksi kyläkuntia. Kunnat kuuluvat 11 piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupungit jakautuvat suuralueisiin. 
Chūō-ku
Hakata-ku
Higashi-ku
Jōnan-ku
Minami-ku
Nishi-ku
Sawara-ku
Kokura Kita-ku
Kokura Minami-ku
Moji-ku
Tobata-ku
Wakamatsu-ku
Yahata Higashi-ku
Yahata Nishi-ku
Historia.
Prefektuuri sisältää kolmen entisen provinssin, Chikugon, Chikuzenin ja Buzenin alueet.
Talous.
Prefektuuri sisältää Kyūshūn kaksi suurinta kaupunkia, Fukuokan ja Kita-Kyūshūn, sekä suuren osan saaren teollisuudesta. Tärkeitä teollisuudenaloja ovat autoteollisuus, puolijohteiden valmistus ja terästeollisuus.
Matkailu.
Fukuokan prefektuuri ei ole kovinkaan tunnettu ulkomaalaisille turisteille. Kaupungeista Fukuoka on yleisin turistikeskus, joskin Kita-Kyūshū on viime vuosina yrittänyt houkutella turisteja.
Japanilaiset turistit suuntaavat erityisesti Yanagawan ”Japanin venetsiaan”, Dazaifun alueen temppeleihin sekä Kyūshūn kansallismuseoon.
Jaconia

Jaconia on Petri Hiltusen luoma fantasiamaailma, jonka tapahtumista kerrotaan Hiltusen Praedor-sarjakuvissa, Hiltusen ja Ville Vuorelan suunnittelemassa Praedor-roolipelissä sekä Vuorelan romaanissa Vanha koira.
Maantiede.
Vaikka Jaconia-nimitystä käytetään myös koko maailmasta, varsinainen Jaconia on pyöreä maa-ala, läpimitaltaan 2000 virstaa, jota ympäröi Borvaria, mittaamattoman suuri rauniokaupunki.
Jaconian maantiede on monipuolista: alueella on niin vehreää tasankoa, vuoristoja, laajoja metsiä kuin suomaitakin. Ilmasto on pohjoisessa leuto ja sateinen, etelässä mantereisempi.
Praedor-tarinoiden tapahtuma-aikaan Jaconiassa on viitisentoista valtakuntaa, joista merkittävin on Farrignia.
Greatest Hits (Abban albumi)

Greatest Hits on Abba-yhtyeen ensimmäinen virallinen kokoelmalevy, joka julkaistiin marraskuussa 1975. 
Levyn ehkä huomiota herättävin piirre on sen kansitaide, jonka on piirtänyt Hans Arnold. Albumin kannessa ovat yhtyeen jäsenet piirrettyinä hieman psykedeeliseen tyyliin. Sisäkannessa on valokuva yhtyeestä, jonka jäsenet istuvat syksyisellä puistonpenkillä. Se vaihdettiin albumin kanneksi Britanniassa. Albumi on myöhemmin julkaistu myös CD:nä.
"Greatest Hits" oli ensimmäinen Abba-albumi, joka nousi Britanniassa listaykköseksi, 11 viikon ajaksi. Se oli siellä seuraavan vuoden 1976 myydyin albumi sekä koko 1970-luvun myydyin levy Simon &amp; Garfunkelin albumin "Bridge over Troubled Water" jälkeen.&lt;ref name="Palm/220"&gt;Palm 2009, s.220.&lt;/ref&gt;
Kappaleet.
Kaikki laulut ovat kirjoittaneet Benny Andersson ja Björn Ulvaeus, mikäli kappaleen kohdalla ei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
Joihinkin albumin myöhempiin painoksiin on myös sisällytetty kappale "Fernando".
"Bang-A-Boomerang" julkaistiin Abban singlenä vain Ranskassa. Alkuperäisen version teki duo Svenne &amp; Lotta sekä ruotsin että englannin kielellä Björn Ulvaeuksen ja Benny Anderssonin tuottamana. Versio oli suuri kansainvälinen hitti erityisesti Keski-Euroopassa, jossa duon nimenä oli Sven &amp; Charlotte. Ruotsinkielisen version nimenä on "Bang en Boomerang".
Soltam

Soltam Systems () on israelilainen puolustusvälineyhtiö, jonka kranaatinheitinten valmistuksen lisenssi perustui Tampellan tekniikkaan. Soltam on lisensioinut suomalaista kranaatinheitintekniikkaa israelilaiseen valmistukseen. Tampella aloitti vuoden 1950 keväällä kranaatinheittimien tuotekehitys- ja valmistusyhteistyön israelilaisten kanssa. Koor Industries perusti Soltam-nimisen yrityksen valmistusta varten 1952. Soltamin teknillisenä johtajana ja muissa tehtävissä toimi Hans Otto Donner marraskuuhun 1960 saakka. Tämän vuoksi 1970-luvulla Lähi-idässä alettiin kutsua kranaatinheittimiä puhekielessä "tampelloiksi".
Israelilaiset käyttivät runsaasti 120 mm:n kranaatinheitintä liikuttaen sitä telavetoisella M113-miehistönkuljetusvaunulla. Soltam on kehittänyt 60 mm:n kranaatinheittimen Merkava Mk. 4 -taistelupanssarivaunuun.
Elbit Systems hankki Soltamin vuonna 2010.
Richard Teberio

Richard Teberio (s. 17. tammikuuta 1971 Göteborg, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Teberio on göteborgilaisen Västra Frölundan kasvatti. Hän pelasi seuran riveissä Allsvenskania vuosina 1990–1995. Kaudella 1996 hän edusti Degerfors IF:ää samassa sarjassa. Hän on pelannut myös Andorra CF:ssa Espanjan alasarjoissa ja Dinamo Zagrebissa Kroatiassa. Teberio pelasi Veikkausliigassa vuosina 1999–2004, edustaen FC Inter Turkua 136 sarjaottelun ja 54 maalin verran. Interiin Teberio siirtyi norjalaisesta Nybergsund IL:stä. Siellä hän pelasi myös Turussa vietettyjen vuosien jälkeen yhden kauden. Kaudella 2006 Teberio toimi Skogens IF:n pelaajavalmentajana Ruotsin neljännessä divisioonassa. Joulukuussa 2009 hänestä tuli Torslanda IK:n valmentaja.
Aarne Ervi

Aarne Adrian Ervi (vuoteen 1935 Elers; ) oli yksi sotien jälkeisen ajan merkittävimmistä suomalaisista arkkitehdeista.
Ervi valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1935. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Alvar Aallon ja Toivo Paatelan arkkitehtitoimistoissa kunnes perusti oman toimiston vuonna 1938. Ervi toimi vuonna 1938 Helsingissä järjestetyn kansainvälisen ilmailunäyttelyn arkkitehtina, jossa pääpaikka oli Messuhalli. 
Merkittävimmät ja tunnetuimmat työnsä Ervi teki toisaalta sodan jälkeisellä jälleenrakennuskaudella ja myöhemmin 1950-luvulla varsinaisen rakennusteollisuuden kehittyessä. Ervi käytti betonielementtejä jo vuonna 1949 suunnitellessaan Helsingin yliopiston Porthania-rakennuksen.
Jälleenrakennuskaudella Ervi suunnitteli Oulujoki Oy:lle ja Imatran Voima Oy:lle vesivoimalaitoksia ja niihin liittyviä työntekijöiden asuinalueita. Pyhäkosken voimalaitoksen ja sen lähellä sijaitsevan Leppiniemen asuinalueen suunnitelma on näistä mittavin.
Tunnetuin Ervin töistä on Tapiolan keskustasuunnitelma. Ervi voitti keskustan suunnittelukilpailun ehdotuksellaan "Don Hertzenin kylä". Keskustan asemakaavan lisäksi monet rakennukset, kuten keskustorni, uimahalli ja ostoskeskus, ovat hänen suunnittelemiaan.
Vuosina 1967–1969 Ervi oli Helsingin kaupungisuunnittelutoimiston päällikkö. Hän sai professorin arvonimen 1967. Vuonna 1968 hänestä tuli Stuttgartin yliopiston tekniikan kunniatohtori.
Aarne Ervin toinen puoliso (vuodesta 1957) oli näyttelijä Rauni Luoma. He asuivat Villa Ervissä, Helsingin Kuusisaaressa.
Messier 87

Messier 87 (tunnetaan myös nimillä M87, Virgo A ja NGC 4486) on jättiläismäinen elliptinen galaksi Neitsyen tähdistössä. M87 hallitsee Neitsyen galaksijoukkoa. M87 on myös erittäin voimakas radiolähde ja yksi suurimmista tunnetuista galakseista. Messier 87:n magnitudi on 9,59, ja se on 53,5 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Se on Neitsyen galaksijoukon pohjoisosan toiseksi kirkkain kohde Messier 49:n jälkeen.
Koko ja sijainti.
M87-galaksissa on useita biljoonia tähtiä, ja sen keskustassa on supermassiivinen musta aukko. M87 sisältää epätavallisen suuren määrän pallomaisia tähtijoukkoja, noin 15 000. Linnunradassa niitä on vain noin 150. M87 on Neitsyen galaksijoukon hallitsevimpia kohteita. Se onkin suurimpia tunnettuja galakseja. Sen on noin 2000 kertaa suurempi kuin Linnunrata, ja sen keskustassa olevan mustan aukon massa on 6,4 miljardia auringonmassaa.
Tutkimus.
M87:n läheisyys tekee siitä ensisijaisen kohteen korkeaenergiatutkimukselle. Vuonna 1918 astronomi Heber Curtis löysi M87:stä tulevan materiapurkauksen. Hän kuvaili sitä sanoilla ”kummallinen suora säde”. Tämä purkaus on edennyt jo vähintään 5 000 valovuoden päähän M87:n ytimestä ja on viemässä materiaa ulos koko galaksista. Tämä purkaus saattaa johtua nopeasti pyörivästä, hyvin massiivisesta mustasta aukosta, jonka massa on arviolta 6,6×109 Auringon massaa. M87 myös säteilee voimakkaasti röntgen-alueella.
Kahdeksan radioteleskooppia otti samanaikaisesti vuonna 2017 kohteekseen Messier 87:n mustan aukon ja Sagittarius A*:n. Tutkijat ilmoittivat huhtikuussa 2019 onnistuneensa saamaan M87:n mustasta aukosta historiallisen ensimmäisen kuvan. Kuva muodostettiin hyödyntämällä korkeataajuista radiosäteilyä, ja data koostettiin virtuaalisella Event Horizon -teleskoopilla. Kuvassa on aukon ääriviiva hetkellä, jolloin valo on katoamassa aukkoon.
Gypsumville

Gypsumville on asuinalue Manitoban provinssin keskiosassa Winnipeg- ja Manitobajärvien välisellä alueella Kanadassa. Se sijaitsee 242 kilometriä pohjoisluoteeseen Winnipegistä Lake St. Martin -järven rannalla. Siellä asuu 285 asukasta ja siellä on 175 taloutta.
Gypsumville on saanut nimensä vuonna 1905 avatun postitoimiston mukaan. Postitoimipiste sai nimensä alueen kipsiesiintymien mukaan. Esiintymät löydettiin jo 1888, ja niiden hyödyntäminen alkoi 1890. Aluksi Gypsymvillestä johti kipsinkuljetusta varten rakennettu rautatie Manitobajärven rannalle, jossa kipsi siirrettiin proomuihin ja kuljetettiin edelleen järven eteläpäässä sijaitsevalle Whitemudjoelle, josta oli rautatieyhteys muualle maahan. Canadian National rakensi oman ratalinjansa Winnipegistä Gypsumvilleen vuonna 1912: ratalinja on sittemmin lakkautettu ja purettu.
Harmony Sisters

Harmony Sisters oli 1930-luvun puolivälissä Kotkassa perustettu lauluyhtye, jonka muodostivat kolme sisarusta; Vera, Maire ja Raija Valtonen. Yhtye oli erittäin suosittu etenkin 1930-luvun Suomessa, ja saavutti menestystä myös muualla Euroopassa. 
Ura.
Aluksi Harmony Sisters lauloi ikivihreitä sävelmiä englanniksi, mutta tutustuminen kapellimestari George de Godzinskyyn Viipurissa 1937 sai sisarukset laajentamaan ohjelmistoaan kansainvälisillä iskelmillä, yhdysvaltalaisilla hiteillä ja ranskalaisilla chansoneilla, ja lopulta he esittivät kappaleita kymmenellä eri kielellä. 
Yhtyeen toiminta voidaan jakaa kolmeen eri jaksoon: swing- ja jazzvaikutteinen sotaa edeltänyt aika, sota-aika ja Ruotsin-kausi, sekä viimeiset levytykset. Ensimmäiseltä kaudelta on elämään jäänyt erityisesti Jimmy Kennedyn ja Wilhelm Groszin kaihoisa ”Sataman valot”. 1930-luvulta muistetaan myös muun muassa ”Purppurapurjeet”, ”Josef, Josef” ja ”Naura ja vihellä”.
Sota-aikana sisarukset esiintyivät asemiesilloissa, sotasairaaloissa ja Päämajan viihdytyskiertueilla. Aikakauden ikivihreisiin lukeutuu muun muassa countryballadi ”Kodin kynttilät”. Lauluyhtye vieraili Yleisradion lähettämänä myös kahdesti Saksassa vuosina 1942–1943, jolloin se tunnettiin nimellä "Geschwister Waltonen". Levytyssopimus Telefunkenin kanssa sekä esiintymiset ja levytykset Ruotsissa ja Keski-Euroopassa sekä kiertueet monesta kansallisuudesta koostuvissa taiteilijaseurueissa tekivät heistä kansainvälisesti tunnettuja tähtiä. Kymmenenä toisen maailmansodan jälkeisenä vuonna lauluyhtye levytti pääasiassa Ruotsissa Cupol-levymerkille, suuntautuen sikäläisille markkinoille.
Sisarukset tunsivat hyvin Toivo Kärjen, ja heillä oli samantapainen suhde musiikkiin. Vuonna 1945 he levyttivät neljä Kärjen sovittamaa kansainvälistä kappaletta, näistä kolme englanninkielellä , lisäksi Kärjen vuoden 1940 tangon "On elon retki näin". Tämän he levyttivät vielä uudestaan Ruotsissa eri sovituksena vuonna 1950, ja myös ruotsiksi nimellä "Tango festival" . 
Harmony Sisters palasi joksikin aikaa Ruotsin-kautensa jälkeen levyttämään suomalaisen Levytukku Oy:n Triola-levymerkille, jolle taltioitiin vielä muutamia hienoja esityksiä, sovittajana George de Godzinsky. Näitä olivat muun muassa Olavi Virran kanssa levytetyt ”Sinitaivas” (1955) ja ”Syysunelmia” (1956). Vuoden 1956 levytykset jäivät lauluyhtyeen viimeisiksi.
Harmony Sistersistä tuli myös esikuva Metro-tytöille, jotka kuitenkin lauloivat vain suomeksi.
Maire Valtonen (Ojonen) teki levytyksiä myös yksin; näistä tunnetuin lienee valssi ”Domino” vuodelta 1952.
Pihla

Pihla on suomalainen naisen etunimi. 
Pihla on alun perin lyhentymä sanasta pihlaja. Tiettävästi ensimmäiset Pihla-nimelliset ovat syntyneet 1940-luvulla.. Nimen käyttö lisääntyi voimakkaasti 1900-luvun loppupuolella ja se lisättiin nimipäiväkalenteriin vuonna 2005. 
Pihla on kesäkuuhun 2025 mennessä annettu nimeksi noin 5370 tytölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen.
Nestor Väänänen

Nestor Väänänen (1. heinäkuuta 1877 Maaninka – 13. huhtikuuta 1930 Varpaisjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1917. 
Elämä.
Nestor Väänäsen vanhemmat olivat mäkitupalainen Johannes Väänänen (1847-1917) ja Iisalmen pitäjästä kotoisin ollut Justiina Honkanen (s. 1845). Hän kävi kansakoulun ja teki sekalaisia töitä eri puolilla maata. Vuosisadan vaihteessa Väänänen pistäytyi työnhaussa Ruotsissa ja oli myös siirtolaisena Pohjois-Amerikassa.
Väänänen lähti työväenliikkeeseen 1900-luvun alkuvuosina. Suurlakon jälkeen hän toimi Pohjois-Savon torpparien luottamusmiehenä. Toisen sortokauden aikana Väänänen oli mukana salaisen Voimaliiton toiminnassa ja häntä epäiltiin myös kytköksistä työläisaktivistien toteuttamiin Haapaniemen rullatehtaan ja Karhonsaaren sahan ryöstöihin. 1910-luvulla Väänänen viljeli pientilaa Muuruveden Kuninkaisenniemessä. Vuonna 1911 hänet valittiin eduskuntaan. 
Sisällissodan jälkeen Väänänen asettui pienviljelijäksi Lapinlahdelle. Hän toimi myös SDP:n kiertävänä puhujana Pohjois-Savossa. Väänänen kieltäytyi eduskuntaehdokkuudesta, mutta 1920 hänet valittiin Lapinlahden kunnanvaltuustoon. Myöhemmin Väänänen toimi pienviljelijänä Nilsiässä ja Varpaisjärvellä.
Perhe.
Nestor Väänäsen puoliso oli kuopiolainen Hulda Vilhelmiina Korhonen (s. 1883), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Heillä oli kaksi lasta.
Canadian National Railway

Canadian National (), , vuosina 1919–1960 Canadian National Railways () ja vuodesta 1960 lähtien "Canadian National"/"Canadien National", on viidenneksi suurin rautatieyhtiö Pohjois-Amerikassa. Yhtiöllä on 32 000 kilometrin edestä rautateitä.
Vuonna 1995 yksityistetty rautatieyhtiö on nykyisin suuri julkinen osakeyhtiö, jonka osake noteerataan Toronton ja New Yorkin pörssissä (). Vuonna 2022 yhtiö teki 17,1 miljardin Kanadan dollarin suuruisen liikevaihdon ja 6,75 miljardin CAD:n voiton. Rautatieyhtiön palveluksessa oli noin 24 000 ihmistä vuonna 2022. Yhtiön osakkeiden yhteenlaskettu markkina-arvo oli 101,8 miljardia Kanadan dollaria marraskuussa 2023. 
Yhtiö toimitusjohtajana on toiminut helmikuusta 2022 lähtien Tracy Robinson.
Canadian National -yhtiön pääkonttori sijaitsee Montréalissa, Québecissä. Yhtiöllä on laaja rataverkko Pohjois-Amerikan alueella ulottuen Tyyneltä valtamereltä Mississippijoen laaksoon ja Meksikonlahdelle saakka.
Canadian National Railways muodostettiin vuosina 1917–1923 fuusioimalla useita taloudellisissa vaikeuksissa olevia ja Kanadan hallituksen hallintaan päätyneitä sekä ennestään hallituksen omistuksessa olevia rautatieyhtiöitä. Yhtiö itsessään perustettiin 6. kesäkuuta 1919. Canadian National toimi valtionyhtiönä aina vuoteen 1995, jolloin se myytiin yksityisille sijoittajille.
Vuoteen 2005 mennessä yhtiö oli laajentanut toimintaansa useaan otteeseen, muun muassa hankkimalla omistukseensa kanadalaiset British Columbia Rail-, ja Duluth, Winnipeg &amp; Pacific-yhtiöt, sekä yhdysvaltalaiset Grand Trunk Western-, Wisconsin Central-, Illinois Central-, Chicago, Central &amp; Pacific-, Duluth, Missabe &amp; Iron Range-, ja Bessemer &amp; Lake Erie -rautatieyhtiöt.
Nykyisin Canadian National on pääasiassa tavaraliikennettä harjoittava rautatieyhtiö. Yhtiö lopetti matkustajajunaliikenteen 1978, jolloin valtiollinen matkustajajunayhtiö VIA Rail Canada perustettiin.
Messier 80

Pallomainen tähtijoukko M80 (tunnetaan myös nimellä Messier 80 ja NGC 6093) on pallomainen tähtijoukko Skorpionin tähdistössä. Charles Messier löysi sen 4. tammikuuta 1781.
M80 sijaitsee α Scorpiin ("Antareksen") ja β Scorpiin puolessavälissä. Se voidaan helposti nähdä kiikarilla.
M80 on maasta katsottuna noin 10 kaariminuuttia halkaisijaltaan, ja sen etäisyys on noin 32 600 valovuotta. M80:n todellinen halkaisija on suunnilleen 95 valovuotta, ja se sisältää useita satoja tuhansia tähtiä. M80 sisältää varsin huomattavan määrän sinisiä tähtiä, jotka ovat paljon nuorempia kuin pallojoukko itse. On ajateltu, että nämä tähdet ovat menettäneet osan uloimmasta kuorestaan, koska lähistöllä on muita joukon tähtiä. Oletettavasti M80:n ytimessä tapahtuu suhteellisen tiheästi tähtien törmäyksiä.
21. toukokuuta 1860 havaittiin +7 magnitudiin kirkastunut nova.
Villi kortti

Villi kortti tarkoittaa myönnettyä lupaa osallistua kilpailuun, johon pääsemiseen vaadittavaa karsintakilpailua tai -rajaa kilpailijan ei ole tarvinnut muiden ansioiden tai näyttöjensä vuoksi selvittää. 
Yleisurheilu.
Eräissä suurissa yleisurheilun tapahtumissa, kuten Timanttiliigassa, urheilijat tulevat mukaan osakilpailuihin järjestäjien kutsumina. Juoksulajeihin kutsutaan villillä kortilla urheilijoita yleensä toimimaan kirittäjinä.
Moottoriurheilu.
Moottoriurheilussa villiä korttia käytetään varsinkin MotoGP:ssä ja jonkin verran myös rallissa. Yksityiskuljettajan ja villin kortin kuljettajan välinen ero on se, että kaikki yksityiskuljettajat kilpailevat joko yksityistiimissä tai itse omistamallaan kulkuvälineellä, kun taas villin kortin kuljettajat voivat kilpailla myös tehdastalleissa. 
Muut urheilulajit.
Myös joissakin muissa urheilukilpailuissa, kuten koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja jääkiekon mestarien liigassa käytetään villiä korttia.
Laulukilpailut.
Lisäksi Idols- ja The Voice of Finland -ohjelmaformaateissa on käytetty villiä korttia. The Voice of Finlandissa on käytetty villiä korttia Ääni ratkaisee -vaiheessa, kun kilpailijat/laulajat valittiin Radio Aalto -kanavalla.
San Marinon Grand Prix 2006

San Marinon Grand Prix 2006 oli Italian Imolan Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla 22. – 23. huhtikuuta 2006 järjestetty Formula 1 -kilpailu. Kilpailu oli Formula 1 -kauden 2006 neljäs osakilpailu.
Michael Schumacher otti uransa 66. paalupaikan ja ohitti samalla Ayrton Sennan paalupaikkaennätyksen.
Bint Jbeil

Bint Jbeil on libanonilainen kaupunki noin 10 kilometrin päässä Israelin ja Libanonin väliseltä rajalta. Se on etelälibanonilaisen Nabatian alueen toiseksi suurin kaupunki ja siellä uskotaan olevan noin 30 000 asukasta. Tarkkaa väkilukua ei ole saatavissa, koska Libanonissa suoritettiin virallinen väestönlaskenta alueella viimeksi 1932.
Taistelut.
Israelin Golanin prikaati ryhtyi hyökkäykseen alueella 25. heinäkuuta 2006. Edeltävänä päivänä yöllä Israelin helikopteri putosi ja molemmat lentäjät kuolivat. 26. heinäkuuta ilmoitti Israel tappioikseen yhdeksän kaatunutta ja 25 haavoittunutta. 29. heinäkuuta Israelin maavoimat vetäytyivät.
The Jerusalem Postissa Yaakov Katzin kirjoittamassa artikkelissa Israelin 7. prikaatin komentajana eversti Amnon Eshel Assulin viittasi 25. heinäkuuta Israelin armeijan pitäneen Bint Jbeiliin "terrorin pääkaupunkina". Assulinin mukaan Israelin armeija olisi ottanut Bint Jbeilin haltuunsa ja 40 Hizbollahin taistelijaa olisi saanut surmansa, mutta kaupungin ulkopuolella olisi vielä vastarintapesäkkeitä ja että kaupungin torille olisi jäänyt sata taistelijaa kätkeytyneenä. Seitsemännen prikaatin kanssa taisteli Golanin prikaati ja laskuvarjojoukot. Assulini mukaan taistelijat olisivat ampuneet sairaaloista, kouluista ja moskeijoista. Operaation oli suunniteltu kestävän kahdesta kolmeen päivään, mutta se voi jatkua pidempään. 
Kerenin patteriston komentajan everstiluutnantti Avi Manon mukaan patteristo oli ampunut 3 000 kranaattia Bint Jbeiliin operaation alettua aikaisemmin viikolla. Tykistötuli voitiin osoittaa suoraan taloihin ja muihin kohteisiin, jolloin tuho oli Manon mukaan suurempaa kuin Hizbollahin Israeliin ampumien rakettien aiheuttama.
Yamagatan prefektuuri

Yamagatan prefektuuri () sijaitsee Tōhokun alueella Honshūn saarella Japanissa. Prefektuurin pääkaupunki on Yamagata. Siellä on 1 119 547 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 323,15 neliökilometriä.
Maantiede.
Prefektuuri sijaitsee Tōhokun lounaiskulmassa Japaninmeren rannalla. Se rajoittuu Niigatan ja Fukushiman prefektuureihin etelässä, Miyagin prefektuuriin lännessä ja Akitan prefektuuriin pohjoisessa. Kaikki nämä rajat ovat vuoristoisia, ja Yamagatan väestö on keskittynyt rannikkotasangolle. 
Aluejako.
Yamagatan prefektuuri jakautuu 13 kaupunkiin ja 22 muuhun kuntaan, joista 19 on maaseutukaupunkeja ja 3 on kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kahdeksaan piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 
Historia.
Meiji-restauraatioon saakka Yamagata muodosti yhdessä nykyisen Akitan prefektuurin kanssa Dewan provinssin.
Talous.
Yamagatan prefektuuri on Japanin suurin kirsikoiden ja päärynöiden tuottaja. Prefektuurissa tuotetaan myös runsaasti viinirypäleitä, omenoita, persikoita, meloneja, persimoneja ja vesimeloneja. 
Kulttuuri.
Juhlat.
Yamagatassa on useita vuosittaisia juhlia ja tapahtumia. Suurin näistä on "hanagasa-matsuri" (), jota juhlitaan Yamagatan kaupungissa elokuun ensimmäisellä viikolla. Tuhannet ihmiset esittävät hanagasa-tanssia kaupungin keskustassa, ja näytöstä seuraa jopa 300 000 katsojaa. Helmikuussa prefektuurissa järjestetään lumilyhtyfestivaali Yonezawassa Uesugin pyhäköllä. Juhlassa sadat lumilyhdyt koristavat pyhäkön ympäristöä. Yonezawa on myös "Uesugi-matsurin" () tapahtumapaikka keskikeväällä – tämän tapahtuman huippukohta on Kawanakajiman taistelun uudelleennäyttely Matsukawa-joen rannoilla.
Nähtävyydet.
Risshaku-jin vuorenrinteeseen kaiverrettu temppeli Yamagatan kaupungin lähellä on yksi alueen tärkeimmistä nähtävyyksistä. 
Dewan kolme vuorta ovat vuorostaan kolme pyhää vuorta, jotka muodostavat perinteisen pyhiinvaellusreitin šintolaisuuden shugendō-haaran seuraajille. Näistä yhdellä, Hagurovuorella, on tunnettu viisikerroksinen pagodi. Zaōvuori on kuuluisa talviurheilukeskus, joka tunnetaan talvella ”lumihirviöistään” (jäätyneistä lumen peittämistä puista).
Kaleva (yritys)

Kaleva Oy on suomalainen Oulussa toimiva Pohjois-Suomen suurin mediakonserni ja Kaleva-konsernin emoyhtiö. Yrityksen päätuote on alueellinen, sitoutumaton päivälehti "Kaleva", joka on myös Oulun talousalueen tärkein ilmoitusmedia. 
Historia.
Yhtiö on perustettu 12. tammikuuta 1907. Toukokuuhun 1981 saakka yhtiön nimi oli "Kirjapaino-Osakeyhtiö Kaleva", tämän jälkeen joulukuuhun 1998 saakka "Kirjapaino Osakeyhtiö Kaleva" ja sen jälkeen joulukuuhun 2009 saakka "Kaleva Kustannus Oy".
Toiminta.
Kaleva-konsernin muita sanomalehtiä ovat "Iijokiseutu", "Koillissanomat", "Lapin Kansa", "Pyhäjokiseutu", "Raahen Seutu", "Rantalakeus" ja "Siikajokilaakso" ja ilmaisjakelulehtiä ovat "Lounais-Lappi", "Forum24", "Raahelainen" ja "Uusi Rovaniemi". Aikakauslehtien kustantaja Kolmiokirja Oy kuuluu Kaleva-konserniin. Huhtikuusta 2017 alkaen yhtiön toimitusjohtajana on toiminut Juha Laakkonen. 
Kesäkuussa 2021 Kaleva Media sai toimiluvan radioon Ouluun, Raaheen, Taivalkoskelle, Tervolaan ja Inariin.
Hallitus.
Yhtiön hallituksen kokoonpano on seuraava: