Antibioottiresistenssi

Antibioottiresistenssi tarkoittaa bakteerin vastustuskykyä sellaista antibioottia vastaan, jolla pystyttiin aiemmin parantamaan kyseisen bakteerin aiheuttama tauti. Tällöin bakteeri kasvaa, vaikka läsnä on antibioottia, jolle se olisi luontaisesti herkkä. Resistenssin hankkinutta eliötä kutsutaan resistentiksi.
Ihminen tai muu bakteerin tartuttama organismi ei voi olla vastustuskykyinen antibiootille, vaan antibioottiresistenssi on yksinomaan bakteerin piirre.
Luokittelu ja jaottelu.
Antibioottiresistenssi on mikrobilääkeresistenssin (AMR) alalaji: Maailman terveysjärjestön WHO:n määritelmän mukaan mikrobilääkeresistenssi tarkoittaa minkä tahansa mikro-organismin vastustuskykyä sellaista mikrobilääkettä vastaan, jolla pystyttiin aiemmin parantamaan kyseisen organismin aiheuttama tauti. Useammalle kuin yhdelle mikrobilääkkeelle resistenttiä mikro-organismia kutsutaan multiresistentiksi (MDR, {{k-en|multidrug resistant). Bakteereita, jotka ovat erittäin laajasti lääkkeille resistenttejä (XDR, engl. "extensively drug resistant") tai lääkkeille täysin resistenttejä (TDR, engl. "totally drug resistant") kutsutaan joskus myös superbakteereiksi.
Esimerkkejä.
Tunnettu antibioottiresistentti bakteeri on MRSA eli metisilliinille resistentti "Staphylococcus aureus".
Synty.
Antibioottiresistenssi syntyy, kun bakteerin perimässä tapahtuu mutaatioita tai bakteeri saa antibioottiresistenssigeenin. Antibioottiresistenssiä esiintyy myös luonnollisesti mikrobien taistellessa elintilasta. Yhdessä plasmidissa voi olla useita geenejä, jotka luovat bakteerille resistenssiä eri antibiooteille. Toisaalta bakteerilla voi olla useita plasmideja, joissa on antibioottiresistenssigeenejä. Antibioottiresistenssigeeni koodaa yleensä antibioottia hajottavaa tai tehottomaksi muuttavaa entsyymiä.
Mutaatio muutti AcrB-pumpun lääkkeitä sitovan kohdan konformaatiota ja täten pumpun substraattispesifisyyttä. Mutaation seurauksena bakteeri pystyi erittämään siprofloksasiini-antibioottia ulos solusta normaalia enemmän, mikä johti kohonneeseen resistenssiin siprofloksasiinille ja muille fluorokinoloille. Toisaalta, mutaatio teki bakteerista samanaikaisesti herkemmän toisentyyppisille antibiooteille, kuten doksorubisiinille ja minosykliinille. Tutkijoiden löydöksestä voi olla hyötyä esimerkiksi uusien antibioottien kehittämisessä.
Bakteereilla on myös keinoja, joissa mutaatioita ei tarvita, kuten soluseinästä luopuminen.
Antibiootin läsnä ollessa bakteereihin kohdistuu valintapaine, jolloin ne yksilöt, joilla on resistenssin aiheuttava mutaatio pärjäävät muita paremmin kasvuympäristössään. Antibiootteja käytettäessä antibioottiresistenssi siis lisääntyy.
Yleistyminen ja vastatoimet.
Yleistymisen syitä.
Vielä vuonna 1984 antibioottiresistenssin vakavuutta ei tajuttu, vaan esitettiin, että on kehitetty uusia tehokkaita antibiootteja, jotka poistavat ongelman. Ongelma alkoi kuitenkin lisääntyä 1980-luvun lopulla, ja Suomessa niiden antibioottien käyttöä alettiin rajoittaa. Uusien lääkkeiden kehitys on kuitenkin hidastunut.
WHO:n mukaan antibioottiresistenssiä synnyttää myös antibioottien syöttäminen tuotantoeläimille, kuten sioille, naudoille ja kanoille, ja että antibioottien syöttäminen eläimille kasvua edistävänä toimenpiteenä tulisi lopettaa.
Vastatoimet.
THL:n mukaan kustannustehokkain keino torjua mikrobilääkeresistenssiä on hyvä käsihygienia. Tarpeettomia antibioottikuureja tulisi välttää, sillä niillä on yhteys bakteeriresistenssin kehitykseen.
Antibioottiresistenttien bakteerien päihittämiseen kehitetään LrsK-kinaasin estäjiä ja bakteriofageja.
Viimeinen MRSA:han tehoava antibiootti on harvoin käytetty vanha antibiootti kolistiini. Kolistiinin haittana on kuitenkin munuaisvaurioiden riski. Käyttökelpoisia voivat olla 1900-luvun alun lääkeaineet salvarsaani ja turvallisempi neosalvarsaani, mutta ne sisältävät arseenia.
Tulevaisuuden uhkia.
WHO on vuoden 2025 raportin mukaan varoittanut, että mikrobilääkeresistenssi voi nykyisellä tahdillaan aiheuttaa siihen liittyvien kuolemien kasvun jopa 70 prosentilla vuoteen 2050 mennessä. Vuonna 2021 mikrobilääkeresistenssi aiheutti tai vaikutti noin 7,7 miljoonan ihmisen kuolemaan. Jos kehitys jatkuu, ihmisten hoitovaihtoehdot voivat loppua.