tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arthur Henderson

Arthur Henderson (13. syyskuuta 1863 Glasgow – 20. lokakuuta 1935) oli brittipoliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja aseistariisunnan kannattaja. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1934.
Elämäkerta.
Arthur Henderson syntyi Skotlannissa Glasgow'n kaupungissa. Hänen isänsä oli tekstiilityöläinen, joka kuoli poikansa ollessa kymmenvuotias. Isän kuoleman jälkeen Arthur Henderson muutti Englannin koillisosassa sijaitsevaan Newcastle upon Tynen kaupunkiin.
Henderson työskenteli veturitehtaalla jo 12-vuotiaana. Kun hän oli päättänyt oppipoika-aikansa 17-vuotiaana, hän muutti Southamptoniin vuodeksi ja tämän jälkeen hän palasi synnyinkaupunkiinsa työskennelläkseen teräsvalimossa. Tällöin hän myös kääntyi metodistiksi vuonna 1879 ja aloitti uransa maallikkosaarnaajana. Henderson kuitenkin joutui työttömäksi vuonna 1884 ja niin hän aloitti itsensä koulutuksen ja saarnaamisen opiskelun.
Henderson aloitti myös aktiivin toimintansa ammattiyhdistyksessä ja samoin Englannin työväenpuolueessa, jossa kummassakin hän elämänsä aikana hoiti monia vastuunalaisia tehtäviä.
Hänellä oli takanaan myös pitkä ura alahuoneessa ja hän toimi useita kertoja myös ministerinä; sisäministerinä vuonna 1924 ja ulkoministerinä 1929–1931.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Henderson johti työväenpuoluetta ja kannatti sotaa. Elämänsä loppupuolen Henderson omisti rauhanaatteelle ja yritti voimakkaasti vastustaa kiihtyvää asevarustelua. Hän osallistui keskeisenä henkilänä Geneven aseistariisuntakonferenssiin, ja tämä toiminta johti hänelle vuonna 1934 myönnettyyn Nobelin rauhanpalkintoon.
Arthur Henderson kuoli 72-vuotiaana. Hänen kahdesta pojastaan tuli kummastakin menestyviä työväenliikkeen poliitikoita ja pitkäaikaisia parlamentin jäseniä. Hänen toisesta pojastaan William Hendersonista tehtiin perinnöllinen paroni Henderson of Westgate ja kolmannesta pojastaan Athurista tuli elinikäinen paroni Rowley.
Hans Memling

Hans Memling (n. 1430 – 11. elokuuta 1494) oli renessanssin ajan taidemaalari. Hän syntyi Seligenstadtissa lähellä Frankfurtia, mutta loi huomattavimman uransa Bruggen kaupungissa Alankomaissa. Memlingille myönnettiin Bruggen porvarinoikeudet vuonna 1465, ja hän meni kaupungissa myös naimisiin. Memling saavutti taiteilijana menestystä, ja hän pystyi hankkimaan elinaikanaan kohtalaisen omaisuuden.
Ennen Bruggeen muuttoaan Memling ilmeisesti asui jonkin aikaa Brysselissä. Memlingin tyylissä on vaikutteita Rogier van der Weydeniltä, jonka johdolla hän mahdollisesti opiskeli Brysselissä.
Memling oli aikansa muotokuvamaalauksen mestareita. Monissa hänen teoksissaan on uskonnollisia aiheita, joita hän käsittelee viileän hartaasti. Hänen erityispiirteenään on arvokkaiden koru- ja kangasmateriaalien huolellinen kuvaaminen.
Kirjailija Terence Morgan on vuonna 2010 ilmestyneessä fiktiivisessä romaanissaan ”The Master of Bruges” nostanut Hans Memlingin kertomuksensa päähenkilöksi.
Andy Rooney

Andrew Aitken "Andy" Rooney (14. tammikuuta 1919 Albany, New York – 4. marraskuuta 2011 New York)) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiokäsikirjoittaja ja -juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten CBS:n makasiiniohjelmaan "60 Minutes" vuodesta 1979 kuuluneesta viikoittaisesta ohjelmastaan "A Few Minutes With Andy Rooney". Rooneyn ohjelmia on julkaistu myös kirjoina. Hän on saanut elämäntyöstään Emmy-palkinnon.
Rooney opiskeli The Albany Academyssa ja sittemmin Colgaten yliopistossa, kunnes liittyi armeijaan elokuussa 1941. Toisen maailmansodan aikana hän kirjoitti "Stars &amp; Stripesiin". Hän aloitti uransa CBS:llä alun perin vuonna 1949, jolloin hän käsikirjoitti "Arthur Godfrey's Talent Scoutsia". Hänen ensimmäinen televisio-ohjelmansa on vuodelta 1964.
Joitakin Rooneyn televisio-ohjelmia on julkaistu myös kirjoina, muun muassa "Common Nonsense" (2002) ja "Years of Minutes" (2003). Hänelle on myönnetty elämäntyöstä Emmy-palkinto. Hän jäi leskeksi 62 vuoden avioliiton jälkeen vaimonsa Margueriten kuoltua vuonna 2004. Hänellä on neljä lasta.
Vaskikirjat

Vaskikirjat on Erkka Leppäsen vuonna 2007 Tampereella perustama pienkustantamo, jonka erikoisalueena on fantasiakirjallisuus ja muu spekulatiivinen fiktio. Vuosina 2011–2013 kustantamon omisti Pekka Halonen ja se toimi Oulussa. Toukokuussa 2013 Vaskikirjat palasi jälleen Erkka Leppäsen omistukseen.
Vaskikirjojen päämääränä oli julkaista erityisesti suomentamattomia fantasiakirjallisuuden klassikoita. Käännöskirjojen lisäksi Vaskikirjat on julkaissut myös teoksia suomalaisilta kirjailijoilta kuten Pekka Halosen "Peuraheimo" (2008), Anni Nupposen "Nainen ja kuningas" (2009) ja "Putoavan tähden prinsessa" (2013), M. G. Soikkelin "Kuninkaantekijät" (2010) ja "Neljän miekan tanssi" (2020), Katri Alatalon "Mustien ruusujen maa" -sarja (2012, 2013 ja 2014), sekä eri tekijöiden Praedor-sarjakuvien maailmaan sijoittuvia romaaneja ja novellikokoelmia.
Vaskikirjojen julkaisema Richard Mathesonin "Olen legenda" voitti Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2008. Lordi Dunsanyn "Haltiamaan kuninkaantytär" oli samana vuonna Tähtifantasia-palkintoehdokkaana. Vuonna 2009 Vaskikirjojen julkaisema Ellen Kushnerin "Thomas Riiminiekka" voitti Tähtifantasia-palkinnon. Myös Robert Silverbergin "Kuningas Gilgameš" oli ehdokkaana. Vuonna 2010 Michael Moorcockin "Katso ihmistä!" oli Tähtivaeltaja-ehdokkaana. Vuonna 2016 Ursula K. Le Guinin "Haikaran silmä" oli Tähtivaeltaja-ehdokkaana. Tähtifantasia-ehdokkaina on ollut myös Francis Marion Crawfordin kauhukokoelma "Ajattomat aaveet" (2017), Le Guinin "Ikuisen hämärän maa" (2018), ja T.H. Whiten "Muinainen ja tuleva kuningas" (2019).
Varparanta

Varparanta on kylä tai kyläkunta Kontiolahden pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Asukkaita on noin 500. Kyläkunnan asutus sijaitsee paljolti Höytiäisen itärannalla ja valtatie 6:n länsipuolella, kymmenkunta kilometriä Kontiolahden kirkonkylästä pohjoiseen. Etelään Joensuuhun on matkaa 30 kilometriä, pohjoisen suuntaan Kolille hieman enemmän.
Paikannimi on esiintynut muodossa "Warparanda" vuonna 1787. Itämurteissa sana varpa tarkoittaa yleisesti ’varpua ja puuvartisia matalia kasveja’ tai ’pensaita, varvikkoa’. Lehdesvarpuja käytettiin muun muassa luutiin sekä korsirehun korvikkeena ja kuivikkeina karsinassa.
Varparannalla toimii Kontiolahden pohjoisia kyliä palveleva Varparannan koulu, jossa opiskelee noin 40-50 alakoulun oppilasta lukuvuonna 2023-2024. Koulu valmistui 2004. Kylällä on myös palvelutalo ikäihmisille joka ei ole enää siinä käytössä. Kylässä on työväentalo, jossa toimi kesäkahvila. Alueella on myös pitkään toiminut leirikeskus, jonka kunta yritti myydä vuonna 2014, mutta hanke raukesi. Leirikeskus tunnetaan nyttemmin nimellä Järvitoimintakeskus Höytiäisen Helmi, ja se palvelee myös kylätalona.
Kylän vanhin talo on Heikkilän tilan päärakennus, jonka seinään on kaiverrettu vuosiluku 1807.
FMC Group

FMC Group oli rakenne- ja talotekniikkaan, teollisuus- ja energiatekniikkaan, ympäristö- ja yhdyskuntatekniikkaan sekä asiantuntijapalveluihin erikoistunut suunnittelu- ja konsultointipalveluja tuottava suomalainen konserni. FMC Group siirtyi vuoden 2012 alussa ruotsalaisen Swecon omistukseen.
Konsernilla on 32 toimipistettä parillakymmenellä paikkakunnalla eri puolella Suomea. Kansainvälinen toiminta kattaa tytäryritykset Venäjällä, Latviassa ja Intiassa.
"FMC Group" on emoyhtiö "Finnmap Consulting Oy":n aputoiminimi. 
Konsernin henkilöstömäärä oli vuonna 2008 yli tuhat. FMC-Group oli vuonna 2009 Suomen viidenneksi suurin teknisen suunnittelun yritys 70,2 miljoonan euron kokonaislaskutuksellaan.
Emoyhtiö Finnmap Consulting Oy on Suomen suurin rakennesuunnittelutoimisto.
Joulukuussa 2011 ruotsalainen Sweco ilmoitti ostavansa FMC Groupin.
Finnmap Consulting Oy.
Finnmap Consulting Oy on rakennesuunnittelua ja rakennusalan konsultointipalveluja tuottava insinööritoimisto.
Vuonna 2011 yrityksen laskutus oli noin 26,3 miljoonaa euroa. Kolmasosa laskutuksesta tuli teollisuusrakennusten suunnittelusta. Toimisto-, liike- ja julkisten rakennusten suunnittelu tuottivat laskutusta yhteensä noin puolet kokonaismäärästä. Loppuosa laskutuksesta jakaantui siltojen sekä asuinrakennusten suunnitteluun ja erilaisiin kehitysprojekteihin. 
Työntekjöitä yrityksessä on noin 360 henkeä. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Markku Varis.
Finnmap Consulting Oy on osallistunut voimakkaasti rakennusalan tietomallinnuksen kehittämiseen. Yhtiö on osallistunut ProIT-projektiin, ja sillä on useita yhteistyöprojekteja eri ohjelmistokehittäjien kanssa.
Zlatko Saračević

Zlatan "Zlatko" Saračević (5. heinäkuuta 1961 Banja Luka – 21. helmikuuta 2021) oli kroatialainen käsipalloilija, joka edusti aktiiviurallaan sekä Jugoslaviaa että Kroatiaa. 
Saračević oli voittamassa Jugoslavialle olympiapronssia Soulista 1988. Hän pelasi kisoissa kuusi ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kahdeksan vuotta myöhemmin Atlantassa Saračević kuului olympiakultaa voittaneeseen Kroatian joukkueeseen. Hän pelasi kaikissa kuudessa ottelussa ja teki yhteensä 16 maalia. 
Saračević lopetti uransa vuonna 1998.
Bruce Malmuth

Bruce Malmuth (4. helmikuuta 1934 – 29. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Malmuth teki ohjaajandebyyttinsä vuonna 1981, ja suosituimpia teoksista on Steven Seagalin tähdittämä "Vaikeasti tapettava" (1990). 
Malmuth kuoli ruokatorvensyöpään Los Angelesissa ollessaan 71 vuoden ikäinen.
Rantakylä (Kontiolahti)

Rantakylä on kylä Kontiolahden pohjoisosassa, Juuan rajalla. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Höytiäisen rannalla. Valtatie 6 kulkee kylän itäpuolella. Rantakylä on Romppalan naapurikylä; kylien raja on häilyvä, ja niillä on paljon yhteistä toimintaa. Kylässä on paljon kesäasutusta.
Rantakylän peruskoulun ala-aste lakkautettiin vuonna 2003. Koulutalo oli valmistunut 1958. Ensimmäinen kansakoulu Rantakylässä aloitti 1939.
Trini López

Trini López (13. toukokuuta 1937 Dallas, Texas – 11. elokuuta 2020 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko ja elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi uransa aikana muun muassa elokuvassa "Likainen tusina".
Varhaiselämä.
Hän syntyi Teksasin pääkaupungissa Dallasissa 13. toukokuuta vuonna 1937. Hänen isänsä, Trinidad Lopez II työskenteli entuudestaan laulajana, tanssijana, näyttelijänä ja muusikkona. Hänen äitinsä Petra Gonzalez avioitui hänen isänsä kanssa Moroleónissa ennen muuttoa Dallasiin. Lopezilla oli entuudestaan neljä siskoa (joista kaksi oli jo kuollut) ja veli, joka on myös laulaja.
Ura.
López julkaisi vuonna 1963 debyyttialbuminsa "Trini Lopez Live at PJ's:n", jolle sisältyi hitti ”If I Had a Hammer”. Hän loi Gibson Guitar Corporationille kitaramallit Trini López Standard ja López Deluxe.
Näyttelijänä López esiintyi muun muassa "Likaisessa tusinassa" (1967).
Yksityiselämä.
Trini Lopez ei avioitunut eikä hänellä ollut lapsia. Hänen veljenpoikansa Trini Martinez toimi rumpalina yhtyeessä Bedhead.
Kuolema.
Trini López kuoli 11. elokuuta vuonna 2020 sairaalassa Palm Springsissä, Kaliforniassa koronavirukseen 83-vuotiaana.
Adolphe Quételet

Lambert Adolphe Jacques Quételet (22. helmikuuta 1796 – 17. helmikuuta 1874) oli belgialainen yleisnero. Hän vaikutti lukuisilla tieteenaloilla ja kehitti muun muassa painoindeksin, joka on säilynyt vähäisin muutoksin omaan aikaamme saakka. 
Quételet opetti matematiikkaa vuodesta 1815 ja sai tohtorinarvonsa Gentin yliopistolta vuonna 1819. Hän pääsi Royal Academyn jäseneksi vuonna 1820. Hän perusti observatorioon Brysseliin ja oli huomattava sosiologi varsinkin kriminologian tutkimusalalla. 
Quételet kuoli Brysselissä 77-vuotiaana.
Jeff Mills

Jeff Mills (s. 18. kesäkuuta 1963 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja kansainvälisesti arvostettu DJ. Hänet tunnetaan erityisesti minimalistisen teknomusiikin uranuurtajana. Hän on kuitenkin myöhemmin kokeillut myös muunlaista musiikillista ja taiteellista ilmaisua, tehden esimerkiksi elokuvamusiikkia ja järjestäen näyttelyitä.
Millsillä oli 1980-luvun Detroitissa oma radioshow, jota hän veti lempinimellä The Wizard (suomeksi "Velho"). Vuosikymmenen vaihteessa hän perusti Underground Resistance -teknokollektiivin "Mad" Mike Banksin kanssa, vetäytyen kuitenkin sen aktiivitoiminnasta melko pian. Vuosina 1991 ja 1995 hän perusti Axis- ja Purpose Maker -levymerkit ja myöhemmin myös Tomorrow-merkin. 2000-luvulla hän on tehnyt muun muassa soundtrackin Fritz Langin dystopia-aiheiseen mykkäelokuvaan Metropolis ja esiintynyt Montpellier’n filharmonisen orkesterin kanssa.
Millsin levytyksiä on hänen omien levymerkkiensä lisäksi julkaistu muun muassa eurooppalaisella Tresorilla.
Twipsy

Twipsy oli vuoden 2000 Hannoverin maailmannäyttelyn virallinen maskotti. 
Hahmosta tehtiin vuonna 1999 myös piirrossarja, joka on esitetty MTV3-kanavalla 2000-luvun alkuvuosina. Viime vuosina sitä on esitetty MTV Juniori -kanavalla.
Televisiosarja.
Sarja kertoo kyberavaruuden asukkaasta nimeltä Twipsy, joka löysi kyberavaruudesta ihmisen nimeltään Nick. Myöhemmin hän tutustui Nickin kavereihin Albertiin ja Lisiin. Lapset löysivät kyberavaruuden niin, että Albertin keksimä peli oli avannut tien kyberavaruuteen. Nick oli tietokoneen lähellä ja oli ohjautunut suoraan kyberavaruuteen. Albert keksi yhdistää tulostimen ja skannerin. Näin saatiin printteriskanneri. Tällä laitteella Twipsy ja lapset voivat pysyä yhteyksissä. Ohjelmasta on noin alle 30 osaa.
Kamisese Mara

Kamisese Kapaiwai Tuimacilai Mara (6. toukokuuta 1920 – 18. huhtikuuta 2004) oli fidžiläinen poliitikko. 
Mara opiskeli alun perin lääketiedettä, mutta siirtyi taloustieteeseen. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1967–1987 ja 1987–1992. Valtio saavutti itsenäisyyden Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuonna 1970.
Mara toimi Fidžin toisena presidenttinä Penaia Ganilaun jälkeen vuodesta 1993, kunnes erosi 29. toukokuuta 2000. Hän kärsi loppuvuodesta 2001 aivoinfraktin, mistä ei kunnolla toipunut. Hän menehtyi vuonna 2004 Suvassa. Leski Lala Mara kuoli kolme kuukautta myöhemmin.
Mario Castelnuovo-Tedesco

Mario Castelnuovo-Tedesco (3. huhtikuuta 1895 Firenze – 16. maaliskuuta 1968 Beverly Hills) oli italialainen säveltäjä. Hän sai varhaisimman pianonsoiton opetuksen äidiltään, aloitti säveltämisen yhdeksänvuotiaana ja opiskeli myöhemmin Ildebrando Pizzettin johdolla. Juutalaisena hän siirtyi Yhdysvaltoihin turvaan 1930-luvun vainoja. 
Castelnuovo-Tedesco sävelsi muun muassa ooppera- ja elokuvamusiikkia sekä huomattavan piano- ja kitararepertoaarin. Hän kuoli Kaliforniassa 72-vuotiaana.
George Blay

George Blay (s. 7. elokuuta 1980) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa romanialaista FC Dinamo Bukarestia. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Ammattilaisuransa Blay aloitti vuonna 2000 Standard Liegen joukkueessa. Hän on sen jälkeen pelannut 2002—2003 Y.R. K.V. Mechelenisa ja 2003—2006 R.A.A. Louviéroisessa. Maajoukkueessa Blay debytoi vuonna 2001. Hän on ollut mukana muun muassa Afrikan mestaruuskisoissa 2002.
Blay on 174 cm pitkä ja painaa 70 kg.
Mamshit

 
Mamshit () on arkeologinen kohde noin seitsemän kilometrin päässä Dimonan kaupungista Israelin Eteläisellä hallintoalueella. Mamshit oli tärkeä nabatealaiskaupunki suitsukereitillä ja tunnettiin tuolloin nimellä Memphis.
Mamshit on nykyään suojeltu kansallispuistona ja yhdessä kolmen muun kaupungin kanssa listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Mamshit peittää noin kymmenen aarin alueen. Se on pienimpiä mutta parhaiten restauroituja kaupunkeja Negevin aavikolla. Mamhsitissa käytetty arkkitehtuuri on ainutlaatuista ja sellaista ei löydy muista nabatealaiskaupungeista. Roomalaisajalla kaupan ehdyttyä Mamshitin asukkaat löysivät uuden tulonlähteen kuuluisien arabianhevosten kasvatuksesta. 
Historia.
Nabatealaiset perustavat Mamshitin ensimmäisellä vuosisadalla. Vaurautensa huipulle Mamshit kohosi kuitenkin vasta roomalaisajalla. Rooma valloitti nabatealaisten alueet vuonna 63 eaa. Kuningas Aretas III kuitenkin vannoi kuuliaisuutensa Roomalle ja nabatealaiset saivat pitää maansa. Vuonna 106 Rooma liitti alueet kuitenkin itseensä ja Arabia Petraean provinssiin. Mamshitiin perustettiin tuolloin myös roomalainen varuskunta ja alettiin rakentaa kaupunginmuuria turvaamaan rikkauksia ryösteleviltä paimentolaisheimoilta. 
Rooman hallinnasta Mamshit siirtyi Bysantille 300-luvulla. Bysanttilaiskaudella vahvistettiin kaupunginmuuria ja rakennettiin mm. kaksi kirkkoa. Kaupunki hylättiin noin vuonna 500. Viimeinen maininta Mamshitista on 500-luvulla valmistetusta kartasta.
Gunder Gundersen

Gunder Gundersen (12. syyskuuta 1930 – 2. kesäkuuta 2005) oli norjalainen yhdistetyn hiihtäjä. Uransa aikana hän voitti kaksi maailmanmestaruusmitalia: hopeaa vuonna 1954 ja pronssia 1958. Olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi Squaw Valleyssa 1960. Oslon talviolympialaisiin 1952 häntä ei valittu, mutta muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Holmenkollenin kilpailun takanaan muun muassa tuore olympiavoittaja Simon Slåttvik. Cortina d'Ampezzon olympialaisiin 1956 hän ei osallistunut sairastumisen vuoksi. Holmenkollenilla hän voitti toisen kerran vuonna 1960 ja Salpausselällä vuonna 1955.
Gundersen on tullut kuuluisaksi erityisesti keksimästään, hänen mukaansa nimetystä kilpailusysteemistä, joka on ollut pääasiallisena menetelmänä käytössä vuodesta 1985. Siinä mäessä saavutetut pisteet muutetaan käänteisesti sekunneiksi, joiden mukaisesti muut kilpailijat lähtevät hiihto-osuudelle mäkiosuuden voittajan perään.
Eburonit

Eburonit () olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Maasin ja Reinin välisellä alueella. Päällikkönsä Ambiorixin johdolla he asettuivat vastustamaan Caesaria vuonna 54 eaa., mikä johti heidän tuhoonsa kolme vuotta myöhemmin.
Vuonna 57 eaa. Julius Caesar valloitti Maasjoen laakson, jossa hänen mukaansa asuivat belgiheimot. Caesarin Gallian sota -teoksen mukaan Vuonna 54 eaa. tai 53 eaa. XIV:n legioonan talvileiri oli paikassa nimeltä Aduatuca tai Atuatuca, kun eburonit hyökkäsivät roomalaisten kimppuun. Legioonan komentajat, Sabinus ja Cotta, olivat luottaneet eburonien päällikköön Ambiorixiin, ja olettaneet, että leirin ympäristössä oli turvallista liikkua. Kun legioonalaiset lähtivät leiristään ja alkoivat marssia eburonien päällikön osoittamaan suuntaan, belgit tekivät heitä vastaan raivokkaan yllätyshyökkäyksen, jossa ilmeisesti suurin osa legioonalaisista sai surmansa. Vetäydyttyään Atuatucaan jäljellejääneet roomalaiset sotilaat tekivät itsemurhan.
Caesarin kosto oli kauhea. Keväällä 53 eaa. hän kutsui kaikki saatavilla olevat joukot auttamaan eburonien teurastuksessa. Liviuksen mukaan Ambiorix onnistui pakenemaan ja eburonien toinen päällikkö Catuvolcus teki itsemurhan. Tämän jälkeen eburoneista ei kuultu enää mitään. Noin kolmesataa päivää sen jälkeen, kun eburonit olivat voittaneet roomalaisen legioonan, he lakkasivat olemasta kansakuntana. Myöhemmin samalle alueelle asettui germaaniheimo nimeltä tungrit.
Caesarin kertomuksen paikkansapitävyyttä on myös epäilty, sillä eburonit olivat melko pieni heimo, joka ei olisi liittolaistensa avullakaan pystynyt kokoamaan riittävän vahvaa sotajoukkoa, joka olisi kyennyt tuhoamaan hyvin koulutetun ja raskaasti aseistetun legioonan. On myös epäselvää, tuhottiinko eburonit vuonna 53 eaa. täydellisesti.
Juha Järvinen

Juha Järvinen (s. 28. kesäkuuta 1971 Eurajoki) on suomalainen musiikin maisteri, kuoronjohtaja ja säveltäjä. Hän työskentelee Turun konservatorion ja musiikkiopiston rehtorina.
Juha Järvinen oli Porissa toimivan Palmgren-konservatorion rehtorina vuosina 2007–2013. Hän siirtyi Turun konservatorion rehtoriksi elokuussa 2013. . Järvisen rehtorikauden alkuvaiheessa lakkautettiin Turun konservatoriossa tarjottu tanssijan perustutkintokoulutus .Vuosina 1999–2003 hän oli Eurajoen kristillisen opiston musiikkilinjan johtaja ja 2003–2007 Palmgren-konservatorion koulutussuunnittelija. 
Järvinen kirjoitti ylioppilaaksi Harjavallan lukiosta vuonna 1990 ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusosastolta 1998. Hänen instrumenttejaan ovat kuoron- ja orkesterinjohto, piano, saksofoni ja laulu. Järvinen on myös säveltäjä, jonka teoksia Luvian Mieskuoro on esittänyt. Hän johti Luvian Mieskuoroa vuosina 2001–2012. Vuosina 2013–2020 hän toimi Turussa Mieskuoro Laulun Ystävien taiteellisen johtajana.
Järvinen toimi lisäksi vuosina 2008–2013 Pori Big Bandin taiteellisena tuottajana yhdessä Juha Unkilan kanssa. Hän vierailee orkesterin johtajana edelleen. Aikaisemmin hän on johtanut muun muassa Kværner Masa-Yardsin Helsingin telakan mieskuoroa vuosina 1994–1998, Rauman Poikakuoroa 2002–2004 ja Eurajoen Nuorisosoittokuntaa vuosina 1999–2003 yhdessä Esa Laihosen ja Vesa-Pekka Leinon kanssa.
Luvian Mieskuoro

Luvian Mieskuoro on noin 25 laulajan ryhmä. Kuoroa johtaa Sakari Salminen. Luvian Mieskuoro on perustettu vuonna 1948. Sitä edelsi Luvian Merisuojeluskunnan mieskuoro. Luvian Mieskuoro on julkaissut "On merellä suurella ihanaa" -nimisen CD-levyn vuonna 2003.
Zaida Bergroth

Zaida Bergroth (s. 8. helmikuuta 1977 Kivijärvi) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut viisi pitkää elokuvaa ja lisäksi lyhytelokuvia.
Elämä ja ura.
Bergroth valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi vuonna 2004. Hänen ensimmäinen täyspitkä ohjaustyönsä oli syyskuussa 2009 ensi-iltansa saanut "Skavabölen pojat", joka perustui Antti Raivion samannimiseen näytelmään vuodelta 1991. Bergroth sai elokuvasta Jan Forsströmin ja Raivion kanssa parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon vuonna 2010.
Keväällä 2011 sai ensi-iltansa Bergrothin toinen pitkä elokuva "Hyvä poika". Se palkittiin lokakuussa 2011 Gold Hugo -palkinnolla uusien ohjaajien sarjassa Chicagon kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Chicagon elokuvajuhlat on yksi Yhdysvaltain tärkeimpiä elokuvafestivaaleja. Elokuva sai myös seitsemän Jussi-ehdokkuutta.
Syyskuussa 2013 Elokuvataidetoimikunta myönsi Bergrothille viisivuotisen ohjaaja-apurahan. Vuonna 2018 Bergroth sai elokuvataiteen valtionpalkinnon.
Bergrothin elokuvista myös "Miami" sai parhaan elokuvan Jussi-ehdokkuuden, ja "Tovelle" ehdokkuuksia tuli ennätysmäiset kymmenen kappaletta, joista seitsemän johti palkintoon: Bergrothille ojennettiin myös parhaan ohjauksen Jussi-palkinto.
Bergrothin äiti on taidemaalari Marjatta Tapiola ja isä lääkäri Ville Bergroth. Hänellä on vuotta vanhempi sisar, kirjailija Aina Bergroth. Bergroth asuu avoliitossa runoilija, kriitikko Jarno Lindemarkin kanssa, ja heillä on yksi yhteinen lapsi
Jon Tickle

Jonathan Tickle (s. 8. toukokuuta 1974 Norwich) on brittiläinen henkilö, joka on esiintynyt muun muassa kilpailijana Britannian "Big Brother" -televisio-ohjelman neljännellä tuotantokaudella ja yhtenä juontajana televisio-ohjelmassa "Järjen jättiläiset". Tickle teki "Järjen jättiläisissä" usein tyhmimmät testit. Hän muun muassa käveli vanukkaan päällä, mikä oli mahdollista, ja ui siirapilla täytetyssä uima-altaassa. Lisäksi sarjassa usein esitetyssä ohjelmaosiossa "Dear Jon" Tickle teki tieteellisiä kokeita saadakseen vastauksia ohjelman katsojien lähettämiin kysymyksiin.
Suzanne Somers

Suzanne Marie Somers (oik. Mahoney, 16. lokakuuta 1946 San Bruno, Kalifornia, Yhdysvallat – 15. lokakuuta 2023) oli kalifornialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Starsky ja Hutch" (1975–1977), "Three's Company" (1977–1981), "She's the Sheriff" (1987–1989), "Step by Step" (1991–1998) ja "Piilokamera" (1998–2000).
Somers oli naimisissa Alan Hamelin kanssa vuodesta 1977 lähtien. Sitä ennen hän oli naimisissa Bruce Somersin kanssa vuosina 1965–1968, ja heillä on yksi lapsi, Bruce Somers Jr., joka on syntynyt marraskuussa 1965.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.
Wings over America

Wings over America on Wings-yhtyeen ainoa livealbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1976.
Kappaleet.
"Kaikki kappaleet kirjoittanut Paul McCartney, ellei toisin mainita."
The Torment

The Torment on brittiläisen thrash metal -yhtye Seventh Angelin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1990. Albumi vakiinnutti yhtyeen aseman yhtenä Ison-Britannian johtavista thrash metal -yhtyeistä, ja "The Torment" sai myönteisiä arvioita paikallisissa lehdissä. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 51. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan.
Äänitys.
Saatuaan levytyssopimuksen Under One Flag -levy-yhtiön kanssa Seventh Angel äänitti Mad Hat Sudiossa Wolwerhamptonissa "The Tormentin", tuottajanaan Paul Hodson. Kansikuvan maalasi tunnettu brittiläinen kuvittaja Rodney Matthews. "The Torment" sai valtavirran jakelua Music for Nations -levymerkin kautta. Albumi esittelee progressiivisia vaikutteita ja monipuolista kitaratyöskentelyä. Rummut on miksattu etualalle ja painottuvat d-beat-komppiin.
Vastaanotto.
1. syyskuuta 1990 Cross Rhythms -lehden arvostelussa Brian Hoff antoi albumille 8 pistettä 10:stä ja kirjoitti olleensa vaikuttunut albumin musiikista ja sanoituksista. Hän kirjoittaa albumista, että se tulee varmasti (hyvällä tavalla) "järkyttämään, huolestuttamaan ja inhottamaan ihmisiä", koska sen sanoitukset ovat kovakouraisia. Esimerkiksi "Dr. Hatchett" kappale nimittää abortin suorittavia lääkäreitä "kylmäverisiksi murhaajiksi". Hoffin mielestä ainoa kritiikkiä ansaitseva seikka on Ian Arkleyn laulu: Hoff kirjoittaa, että "vaikka laulu sopii thrashiin, niin Ian Arkleyn äänestä puuttuu hänen kitaransoittonsa laaja-alaisuus, vaihtelu, mielikuvituksellisuus musikaalisuus, jota kuullaan lähinnä kappaleessa 'Katie'". Albumin julkaisun jälkeen brittiläinen lehti The Daily Telegraph kirjoitti, että Seventh Angel on yksi maan johtavista thrash metal -ryhmistä.
Ian Arkley on itse jälkeenpäin sanonut haastatteluissa, että hän katuu albumin sanoituksia ja sanoo olleensa "nuori ja hurjapäinen" kirjoittaessaan niitä. Sanoitustyyli muuttui selkeästi Seventh Angelin toisella albumilla "Lament for the Weary".
Kiertue.
Albumin julkaisun jälkeiset kuukaudet yhtye soitti konsertteja Dudleyn ja Stourbridgen alueilla, mukaan lukien viidesti Brierley Hillin The Rock Tavern -klubilla. Se osoittautui yhtyeen konserttipaikaksi, jossa yhtye sai aina parhaimman vastaanottonsa välittömiltä ihailijoilta. Yhtyeen tuttava Nick Bolton kirjoittaa vuoden 2005 uusintapainoksessa, että Seventh Angelin konsertit olivat yleensä erityisen hurjia, ja että "tempovaihtojen ansiosta yleisö saattoi rauhoittua hetkeksi, pyyhkiä hikiset hiuksensa otsaltaan ja tarkistaa, ettei kukaan ollut loukkaantunut kyynärpään iskusta tai murtanut nenäänsä." Seventh Angelista kehkeytyi pian sen verran suosittu, että marraskuussa se toimi pääesiintyjänä Metal Meltdown -tapahtumassa, joka jäi myös Simon Bibbyn viimeiseksi konsertiksi: hän lähti yhtyeestä myöhemmin helmikuussa.
Helmikuussa 1991 Seventh Angel esiintyi BBC TV:ssä neljään otteeseen videomateriaalilla Metal Meltdown -festivaaleilta. "The Torment" -albumilta oleva "Forbidden Desires" oli valikoituna kappaleena.
Avatar (hindulaisuus)

Avatar tai avataara (sanskritia; devanagari: अवतार; IAST: "avatāra", kirjaimellisesti ”hän joka laskeutuu”) viittaa hindulaisessa traditiossa Vishnu-jumalan inkarnaatioon eli 'ruumiillistumaan'. Näistä kymmenen avataaraa ovat kaikista tunnetuimmat, vaikka avataaroja sanotaankin olevan yhtä paljon kuin meren aaltoja.
Bhagavad-gitan (4.7–4.8) mukaan Vishnun avataaroilla on kolme pääasiallista tarkoitusta:
Vishnun avataaroista keskustellaan muun muassa Bhagavata-puranassa (1.3, 2.7).
Avatar (internet)

Avatar on hahmo, joka edustaa käyttäjää virtuaalimaailmassa, esimerkiksi videopelissä tai Internetissä. Ensimmäisen kerran termiä on käytetty tässä tarkoituksessa Neal Stephensonin kirjassa "Snow Crash" (1992) käyttäjien hahmoista Metaverse-nimisessä keinotodellisuudessa. Tästä termi levisi ensin kuvaamaan kolmiulotteisten maailmojen käyttäjien hahmoja ja siitä tarkoittamaan yleisesti käyttäjien hahmoja Internetissä. Keskustelualueilla avatar viittaa käyttäjän valitsemiin kuviin, jotka toistuvat kaikkien tämän kirjoitusten yhteydessä.
Sanan alkuperäinen merkitys on sanskritinkielinen hindulaisen jumaluuden inkarnaatiota tarkoittava avatāra, joka on perinteisesti suomennettu uskonnollisissa teksteissä muotoon avataara. Tietotekniikkaan avatar-termi kiersi englannin kielen kautta ja siitä on jäänyt kaksi a-kirjainta pois. Avatar-sanaa voi taivuttaa kahdella tavalla: joko vierassanana "avatarin, avataria, avatariin" tai suomalaisen sanan "kuningatar" tapaan "avattaren, avatarta, avattareen".
Petter Jakob Hjelm

Petter Jakob Hjelm (2. lokakuuta 1746 Sunnerbo härad, Smoolanti, Ruotsi – 7. lokakuuta 1813 Tukholma) oli ruotsalainen kemisti, joka löysi molybdeenin vuonna 1781.
Hän valmistui ylioppilaaksi 1763 Uppsalassa, ja 1774 hänestä tuli vuorikollegion virkamies.
Carl Wilhelm Scheelen toimeksiannosta hän 1781 eristi molybdeenin. Hän tutki myös mangaania, jonka löysi 1774 Johan Gottlieb Gahn. 1782 hänestä tuli kuninkaallisen rahapajan johtaja, 1784 tiedeakatemian jäsen ja vuodesta 1794 kuolemaansa saakka hän palveli vuoriministeriössä.
Hjelm laati useita kirjoituksia kemiasta ja metallurgiasta. Hänen jälkeenjääneissä papereissaan oli myös Taalainmaan porfyyrimuodostelmien geologinen kuvaus.
Elmeri (piirroshahmo)

Elmeri () on Warner Bros. -yhtiön fiktiivinen animaatiohahmo ja yksi tunnetuimmista Looney Tunes -hahmoista. Elmeri on metsästäjä, jonka pääasiallisena tavoitteena on ampua Väiski Vemmelsääri. Elmeri esiintyi ensimmäisen kerran animaatiossa "Elmer's Candid Camera" 2. maaliskuuta 1940.
Historia.
Tex Avery kehitti vuonna 1937 animaatioon "Egghead Rides Again" uuden hahmon, jolla oli sipulin muotoinen nenä, omalaatuiset vaatteet ja kananmunan muotoinen pää. Hahmon nimi oli "Egghead", ja sitä pidetäänkin nykyään tunnetun Elmerin esikuvana. Vuonna 1940 Elmerin ulkonäköä muokattiinkin nykyisen Elmerin ulkonäön suuntaan, ja samana vuonna tapahtui myös varsinaisen Elmerin ensimmäinen esiintyminen piirretyssä "Elmer's Candid Camera".
Vuosina 1941–1942 Elmerin ulkonäkö muotoiltiin uudelleen viiteen piirrettyyn; hänestä tuli tukeva ja kaljamahainen. Yleisö ei kuitenkaan hyväksynyt uutta Elmeriä, joten tilalle palautettiin laihempi versio Elmeristä, joka oli ainoastaan päästä hieman pyöreämpi. Tästä ulkonäöstä Elmeri tunnetaan nykypäivänä, sillä se jäi Elmerin viimeiseksi ja hyväksi todetuksi ulkonäöksi.
Ääninäyttelijät.
Elmerin äänenä toimi alun perin ääninäyttelijä Arthur Q. Bryan, mutta hänen ohellaan Elmeriä ovat äänittäneet myös Mel Blanc, Hal Smith, Jeff Bergman, Greg Burson, Billy West ja Tom Kenny. Suomeksi Elmeriä on äänittänyt ärrävikainen Rauno Ahonen ja muun muassa Pekka Autiovuori.
Monilla Looney Tunes -hahmoilla on jokin puhevika. Elmerillä se on ärrävika eli hänen puheessaan r muuttuu w:ksi. Esimerkiksi ”"Be very, very quiet. I'm hunting rabbits."” (”Olkaa hyvin hyvin hiljaa, metsästän kaneja”) kuulostaa hänen lausumanaan ”"Be vewy, vewy quiet. I'm hunting wabbits."” ("Ovkaa oikein hivjaa, vahtaan vusakoita")
Snowcross

Snowcross on moottorikelkoilla ajettava kilpaurheilulaji. Kilpailut ajetaan talvisin tekoradoilla, jotka vastaavat crossmoottoripyörillä ajettavien motocross-kilpailujen ratoja. Moottorikelkat kiihtyvät nollasta sataan alle kolmessa sekunnissa – samaa vauhtia, kuin maailman nopeimmat superautot ja hypyissä kuljettaja (ja kelkka) lentää jopa 10 metrin korkeuteen. Hypyt ovat pisimmillään jopa 30 metrin mittaisia. 
Kilpailujen finaalit ajetaan 15–20 kelkan yhteislähtöinä, jotka sisältävät kosolti kontakteja, sekä vauhtia ja sykettä nostattavia tilanteita.
Snowcross oli ensimmäistä kertaa mukana Winter X Games:ssa Aspenissa vuonna 1998.
Snowcross Suomessa.
Snowcrossissa ajetaan Suomessa nykyään useampaa eri luokkaa SM-sarjan osalta. Suomen mestaruuksista taistellaan Pro-, Pro Lite-, Junior 14–16, ja Naisten -luokissa. Jokaisena kautena parhaat Pro Lite -sarjan kuljettajat nousevat Pro-luokkaan.
Muut kansalliset luokat ovat; Junior 11-14, Mini Junior (9-11v), Micro Junior (7-9v), Sport (harrasteluokka) ja Veteraanit (yli 40v).
Snowcross on toinen moottoriurheilulaji Suomessa jossa naiset ajavat Suomen mestaruudesta.
Stadion Snowcrossin suomen mestaruudesta on ajettu vuodesta 2017 alkaen. Kilpailupaikkana on joka vuosi ollut Raksilan pesäpallostadion Oulussa. Vuoden 2021 Suomen mestari on Topi Posti.
Nykyisiä suomalaisia huippukuljettajia ovat muun muassa Aki Pihlaja, Joonas Keskiaho, Topi Posti, Miika Lammi, Mikko Osmo, Pieti Puhakka, Jere Tynkkynen, Sami Huttunen ja Jarno Hietalahti. Suomen menestyksekkäin snowcross-kuljettaja on kaksinkertainen maailmanmestari Janne Tapio.
Snowcross Freestyle.
Snowcrossin Freestyle -ajot ovat yleistyneet maailmalla paljon viime vuosina. Suomen ainoa ammattilainen Snowcrossin FSX-ajaja on Jyri Keskiaho. Suomen korkeimmalla sarjatasolla snowcrossin Pro-luokassa ajaa myös toinen Keskiahon veljeksistä, Joonas Keskiaho.
Kalomoíra

Kalomoíra () eli Kalomoíra Saránti (), syntyjään "Maria Kalomira Sarantis" (s. 31. tammikuuta 1985 West Hempstead, New York, New York), tunnetaan myös nimillä Kalomira ja K-Moira, on kreikkalais-yhdysvaltalainen laulaja.
Elämä.
Kalomoíra syntyi Nassau Countyssä, New Yorkissa vuonna 1985. Hänen vanhempansa, isä Níkos ja äiti Eléni omistivat kreikkalais-amerikkalaisen ravintolan. Kalomoíralla on myös yksi sisko.
Kalomoíra haaveili jo lapsen pop -artistin urasta. Hän oli mukana useissa koulun musiikkiaktiviteeteissa. Kalomoíran suosikkisoitin oli viulu, jota hän soitti 9 -vuotiaana koulun orkesterissa. Vuonna 2003 hänet valittiin myös kolunsa ”Miss West Hempsteadiksi”.
Serkkunsa vinkkien avulla Kalomoíra sijoittui toiselle sijalle WBLI:in järjestämässä musiikkikilpailussa.
27. helmikuuta 2008 Kalomoíra valittiin edustamaan Kreikkaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Secret Combination”. Kappale sijoittui finaalissa kolmanneksi.
Viiksi-Vallu

Viiksi-Vallu () on kuvitteellinen hahmo, joka tunnetaan Looney Tunesin ja Merrie Melodiesin piirrossarjoista, jotka tuottivat Warner Bros. Animation. Hahmon loi käsikirjoittaja Michael Maltese ja Viiksi-Vallu teki ensi esiintymisensä animaatiossa "Hare Trigger" 5. toukokuuta 1945.
Michael Maltese väitti luoneensa Viiksi-Vallulle Friz Frelengin luonteen ja hieman ulkonäöllisiä piirteitä. Näiden yhdistelmästä hahmosta tuli pienikokoinen ja punertava karjapaimen, joka on dynaaminen ja äkkipikainen. Alun perin Viiksi-Vallun nimeksi harkittiin muun muassa Texas Tiny, Wyoming Willie ja Denver Dan, mutta Maltese päätyi lopulta nimeen Yosemite Sam.
Televisiossa.
Viiksi-Vallu esiintyi ensi kerran Frelengin ohjaamassa animaatiossa Hare Trigger vuonna 1945, jonka jälkeen se teki seuraavan esiintymisensä vuonna 1948. Tällä kertaa Viiksi-Vallu esiintyi merirosvona animaatiossa Buccaneer Bunny. Tämän jälkeen hahmo esiintyi noin kaksi kertaa vuodessa Warner Bros. Animationin animaatioissa aina vuoteen 1964 asti, jolloin se esiintyi usein Väiskin kanssa. 
Sittemmin 1980-luvun jälkeen Viiksi-Vallu on esiintynyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja videopeleissä. Vuonna 2003 elokuvassa on ollut toistaiseksi hahmon merkittävin esiintyminen, sitten 1980-luvun. Se teki myös vierasesiintymisiä Duck Dodgers-animaatiosarjassa vuosina 2003–2005.
Sarjakuvissa.
Sarjakuvissa Viiksi-Vallu ei saanut suurta suosiota, mutta esiintyi usein sivuhahmona yhdessä muiden Warner-hahmojen kanssa 1950-luvulla. Kuitenkin 1970-luvulla inflaatiota kärsinyt sarjakuvalehti Gold Key teki Viiksi-Vallulle oman nimikko sarjakuvansa vuosina 1970–1984. Tämän jälkeen hahmo on enää esiintynyt satunnaisesti DC Comicsin Looney Tunes sarjakuvissa.
Pierre Joxe

Pierre Joxe (s. 28. marraskuuta 1934) on ranskalainen sosialistisen puolueen poliitikko. Hän on ollut Perustuslakineuvoston jäsenenä vuodesta 2001. Joxe toimi muun muassa sisä- (1984–1986, 1988–1991) ja puolustusministerinä (1991–1993). Hän istui Euroopan parlamentissa vuosina 1977–1979. 
Pariisissa poliitikko Louis Joxen poikana syntynyt Pierre Joxe on saanut myös kansainvälisiä tunnustuksia; sen lisäksi, että hän on Ordre National du Mériten komentaja, hän on muun muassa Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentaja (KBE).
Kiba Lumberg

Kiba Lumberg (oik. Kirsti Leila Annikki Lumberg, s. 29. toukokuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen taidemaalari, kirjailija, kuvataiteilija sekä performanssi- ja videotaiteilija.
Tausta.
Lumberg syntyi Lappeenrannassa romaniperheeseen, jolla on myös juutalaista, karjalaista ja ruotsalaista sukutaustaa. Hänen vanhempansa ovat käsityöläinen Vieno Irene Berg ja läkkiseppä Aleksander Lumberg. Hän karkasi kotoaan 13-vuotiaana lastenkotiin.
Lumberg on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa mustalaisväestön taidekäsityön pienyrittäjäkurssilla 1983–1984 ja sen jatkokurssilla 1984–1985. Hän on ollut Taideteollisen korkeakoulun ylimääräinen opiskelija vuosina 1985–1987. Hän on opiskellut ulkomailla opistoissa Sutorits (ent. Jugoslavia), Taideteollinen korkeakoulu 1986 (Skopje) ja Firenzen taideakatemiassa 1988. Hän opiskeli laulua vuosina 1979–1981 Helsingin konservatoriossa.
Ura.
Lumbergin ensimmäinen näyttely oli 1993 Suomen Taiteilijain 98. vuosinäyttelyssä Karkkilassa. Sittemmin hänellä on ollut useita näyttelyitä myös Suomen ulkopuolella. Hänen teoksiaan on julkisissa kokoelmissa. Lumberg käsikirjoitti Anna Rajalan kanssa Ylen esittämän minisarjan "Tumma ja hehkuva veri" (1997), joka perustuu Lumbergin lapsuudenkokemuksiin romaniyhteisössä. Sarjan julkaisun jälkeen hän sai tappouhkauksia, ja hän pakeni Suomesta väliaikaisesti. Sarjasta on tehty myös teatteriversio. Lumberg on kirjoittanut lisäksi kirjoja sekä tehnyt sarjakuvateoksia.
Lumbergille myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta alkaen.
Politiikka ja näkemyksiä.
Lumberg oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Vasemmistoliiton ehdokkaana ja sai 273 ääntä. Eurovaaleissa vuonna 2009 hän sai 975 ääntä.
Lumberg on kritisoinut romaniyhteisössä olevaa tapakulttuuria, jossa hänen mukaansa esiintyy väkivaltaa ja lasten ja naisten alistamista.
Stephen Langton

Stephen Langton (n. 1150 – 9. heinäkuuta 1228) oli englantilainen keskiajan kirkonmies, joka toimi Canterburyn arkkipiispana vuodesta 1207 kuolemaansa. Hän oli välikappaleena Innocentius III:n ja Juhana Maattoman välille 1200-luvun alussa syntyneessä laajamittaisessa kiistassa, joka syntyi kun Juhanan valtaa pyrittiin rajoittamaan Magna Cartalla.
Langton otti käyttöön Raamatun jaon lukuihin. 
Langton syntyi Englannissa, mahdollisesti Lincolnshiressa. Hän opiskeli ja opetti Pariisin yliopistossa, kunnes sai Innocentius III:lta nimityksen kardinaaliksi. Langton kuoli Slindonissa, West Sussexissa kesällä 1228. Häneltä on säilynyt runsaasti kirjoituksia.
Thomas Cranmer

Thomas Cranmer (2. heinäkuuta 1489 – 21. maaliskuuta 1556) oli brittiläinen teologi. Hän oli keskeisiä henkilöitä anglikaanisen kirkon perustamisessa. Hän oli Canterburyn arkkipiispa vuodesta 1533 marraskuuhun 1555. Anglikaanisen kirkon liturginen kirja "Book of Common Prayer" valmistui hänen johdollaan.
Cranmer kuoli protestanttisena marttyyrinä Englannin katolisen kuningattaren Marian aikana. Hänet poltettiin roviolla Oxfordissa.
Kalixin rautatieasema

Kalixin rautatieasema (, ) on tavaraliikenteen käytössä oleva rautatieliikennepaikka Kalixin kunnassa Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka on avattu liikenteelle vuonna 1961, kun Morajärveltä alkava ja Perämeren rantaan päättyvä rataosuus otettiin käyttöön.
Liikennepaikka on miehittämätön, eikä siellä ole lipunmyyntiä tai henkilöliikenteen palveluja. Tavaraliikennettä hoitaa Green Cargo. Vaihtotyöt hoitaa päivittäin Bodenista saapuva Green Cargon operoima järjestelyjuna.
Chris Webber

Mayce Edward Christopher ”Chris” Webber III (s. 1. maaliskuuta 1973 Detroit, Michigan) on entinen yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloilija. Hänet valittiin urallaan kerran NBA:n (kaudella 2000–2001), kolmesti kakkostähdistöön (kausina 1998–1999, 2001–2002 ja 2002–2003) sekä kerran kolmostähdistöön (kaudella 1999–2000). Hän myös pelasi viitenä vuonna ssa.
Webber oli ensimmäinen varaus vuonna .
Ura.
Orlando Magic varasi Webberin vuoden 1993 varaustilaisuudessa ensimmäisenä pelaajana. Webber ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua Magicissa, vaan joukkue myi hänet pian Golden State Warriorsille saaden vastineeksi Anfernee Hardawayn sekä kolme ensimmäisen kierroksen varausvuoroa.
Webber pelasi Golden State Warriorsissa vuosina 1993–1994, Washington Bulletsissa vuosina 1994–1998, Sacramento Kingsissä vuosina 1998–2005 ja Philadelphia 76ersissä vuosina 2005–2007.
Tammikuussa 2007 Detroit Pistons palkkasi Webberin ja vuosi myöhemmin Golden State Warriors hankki hänet uudestaan joukkueeseensa. Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä maaliskuussa 2008 pelattuaan viimeisellä ammattilaiskaudellaan, kaudella 2007–2008, vain yhdeksän ottelua. Hänen uransa viimeisiä vuosia haittasivat toistuvat polvivaivat. 
Webber pelasi NBA:ssa 15:n kauden aikana yhteensä 831 runkosarja- ja 80 pudotuspeliottelua. Hänen pistekeskiarvokseen runkosarjassa tuli 20,7, levypallokeskiarvokseen 9,8 ja syöttökeskiarvokseen 4,2. Pudotuspeleissä hänen pistekeskiarvonsa on 18,7, levypallokeskiarvonsa 8,7 ja syöttökeskiarvonsa 3,6.
Webberiä pidetään yhtenä Sacramento Kingsin historian parhaista pelaajista. Vuonna 2009 seura jäädytti hänen pelinumeronsa, numeron 4.
William F. Buckley, Jr.

William Frank Buckley, Jr. (24. marraskuuta 1925 – 27. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja konservatiivinen aktivisti. Hän valmistui Yalen yliopistosta vuonna 1950, minkä jälkeen hän työskenteli vajaan vuoden CIA:ssa. Vuonna 1954 ilmestyneessä kirjassaan hän puolusti kommunismia vastustanutta senaattoria Joseph McCarthya. Seuraavana vuonna hän perusti "National Review" -aikakauslehden, joka yhdisti perinteisen konservatismin ja libertarismin.
Ollessaan ehdolla New Yorkin pormestariksi vuonna 1965 Buckley sanoutui irti Robert Welchin johtamasta John Birch Society -järjestöstä ja vaati republikaanipuoluetta puhdistamaan JBS:n jäsenet riveistään. Hän tuli kolmanneksi 13,4 prosentin äänisaaliilla.
Buckleyllä oli tärkeä rooli liberaalirepublikaanin senaattorin Lowell Weickerin vaalitappiossa vuonna 1988. Buckley antoi tukensa Weickerin demokraattivastustajalle Joe Liebermanille. Presidentti George Bush myönsi hänelle Presidential Medal of Freedomin vuonna 1991.
Suuri yleisö tunsi Buckleyn parhaiten keskusteluohjelma "Firing Linen" tekijänä ja isäntänä. Ohjelmaa tuotettiin yhteensä ennätykselliset 33 vuotta ja 1 504 jaksoa. Sitä esitettiin valtakunnallisesti julkisen palvelun televisiokanavilla. Jokaisessa jaksossa Buckley keskusteli vieraansa kanssa poliittisista ja yhteiskunnallisista aiheista. Vieraita olivat muun muassa presidentit Richard Nixon, Jimmy Carter ja Ronald Reagan, pääministeri Margaret Thatcher, poliittinen ajattelija Noam Chomsky ja taloustieteilijä John Kenneth Galbraith.
Miks kaikki kiusaa

Miks kaikki kiusaa on Mandi Lammen vuonna 1998 levyttämä musiikkikappale. Kappaleen on säveltänyt Marko Kolehmainen, ja sanoittanut Heidi Vahakallio. Kappale julkaistiin albumilla "Pieni maailma", ja se julkaistiin myös erikseen omana singlenä. 
Kappaleen teemana on koulukiusaaminen, joka tehtiin Mannerheimin lastensuojeluliiton ja opetushallituksen yhteistyönä toteutettuun koulukiusaamisen vähentämiskampanjaa varten. Kappaleesta tehtiin Petteri "Sökö" Kaukorannan ohjaama musiikkivideo vuonna 1999. Musiikkivideota esitettiin televisiossa, ja siitä julkaistiin erillinen VHS-julkaisu koulujen opetuskäyttöä varten.
Mandin yritys vähentää koulukiusaamista kappaleella teki hänestä itsestään koulukiusatun.
Varessäikkä

Varessäikkä on Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva Perämereen työntyvä pieni niemi, jolla sijaitsevat Varessäikän kala- ja vierasvenesatama. Satamassa on myös uimaranta, lintutorni sekä grillikatos, ja sinne johtaa pengertie. Kesäisin satamassa on myös pieni kioski. Aikaisemmin alueella oli myös Vattenfallin tuulipuisto. Varessäikkä sijaitsee Hailuodon ja mantereen välisessä salmessa.
Satamaa on kunnostettu 2000-luvun alussa, ja siellä on noin 50 venepaikkaa. Satamaan johtaa Oulun ja Raahen väliseltä rannikkoväylältä viitoitettu veneväylä.
Hinwil

Hinwil on kaupunki Zürichin kantonissa Sveitsissä. Kaupungissa on runsaat 11 000 vakinaista asukasta. Hinwil on samannimisen hallintoalueen () keskuspaikka. 
Historiaa.
Ensimmäiset oletetut maininnat Hinwilistä ovat vuodelta 745. Todennäköisesti alemannien asuttamaa kylää kutsuttiin tuolloin nimellä "Hunichinwilare". Hinwil lienee ollut asuttu jo antiikin ajoista lähtien, sillä vuonna 1968 kirkon restauroinnissa löydettiin osia roomalaisaikaisesta kirkkorakennuksesta hypokausteineen.
Nähtävyydet.
Kaupungin tunnetuimpia nähtävyyksiä on Bachtelvuori (1 115 m mpy.). Sen huipulla on radiomasto, johon on rakennettu näköalatasanne. Vuorella on myös ravintola. 
Talous.
Hinwil on sveitsiläisen Formula 1 -tallin, Alfa Romeon, kotipaikka. Hinwil on myös tunnettu siellä valmistettavista Bührer-traktoreista.
Liikenne.
Hinwilstä on moottoritieyhteydet Zürichin (A52) ja Rapperswil-Jonan (A53) suuntaan.
Pompeo Batoni

Pompeo Girolamo Batoni (25. tammikuuta 1708 Lucca – 4. helmikuuta 1787 Rooma) oli italialainen taidemaalari. Hän syntyi Luccassa, mutta muutti 1720-luvun lopulla Roomaan, jossa loi tärkeimmät teoksensa.
Batoni opiskeli Roomassa ja sai vaikutteita antiikin ja Rafaelin taiteesta. Hänen käsittelytapansa on akateemisen silkoista, sisäisesti köyhää kaunomaalausta, joka kuitenkin, ajan vaatimusten mukaisena, toi hänelle paljon tilauksia. Niinpä hän sai suorittaakseen runsaasti alttarimaalauksia lähinnä italialaisiin kirkkoihin, mutta myös ylhäisten henkilöiden, kuten ruhtinaiden ja paavien, muotokuvia. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Katuva Magdalena", "Pyhä perhe", suuri alttaritaulu "Neljä maanosaa palvomassa Jeesuksen sydäntä" sekä antiikkiaiheiset "Scipion kieltäytyminen", "Thetis, Akilleus ja Chiron", "Dariuksen perhe Aleksanterin edessä".
Varsinkin muotokuvillaan kansainvälistä kuuluisuutta saavuttanut Batoni oli kahdesti naimisissa ja sai kaksitoista lasta. Hän kuoli Roomassa 79-vuotiaana vuonna 1787.
Wisconsin Death Trip

Wisconsin Death Trip on Static-X:n esikoisalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 1999. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 107.
Albumi on Static-X:n myydyin, saavutettuaan platinarajan eli miljoonan kappaleen myynnin vuonna 2001.
Toamasina

Toamasina on kaupunki Madagaskarin itärannikolla. Kaupunki tunnetaan usein myös nimellä Tamatave. Se on Atsinananan alueen aluekeskus.
Toamasina on Madagaskarin tärkein satamakaupunki, ja Toamasinan satama käsittelee kolme neljännestä maan ulkomaankaupasta. Vuonna 2014 kaupungin asukasluku oli noin 282 000, ja se oli Madagaskarin toiseksi suurin kaupunki.
Kaupungissa toimii Toamasinan yliopisto.
Àlex Crivillé

Àlex Crivillé (s. 4. maaliskuuta 1970 Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä ja lajin kaksinkertainen maailmanmestari.
Crivillé aloitti uransa ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa 80-kuutioisten luokassa Derbillä vuonna 1987 sijoittuen heti ensimmäisessä kilpailussaan toiseksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui 80-kuutioisten MM-sarjassa toiseksi Jorge Martínezin jälkeen ja debytoi 125-kuutioisten sarjassa Doningtonin osakilpailussa. Kaudella 1989 Crivillé voitti 125-kuutioisten maailmanmestaruuden Hondan pyörällä saavuttaen kauden aikana viisi osakilpailuvoittoa ja kolme paalupaikkaa. Kaudet 1990 ja 1991 hän ajoi 250-kuutioisten MM-sarjassa Yamahalla ja Hondalla, mutta ei pystynyt samanlaiseen menestykseen, kuin 125-kuutioisissa.
Kahden 250-kuutioisissa vietetyn kauden jälkeen, Crivillé siirtyi vuonna 1992 Hondalle Sito Ponsin talliin 500-kuutioisten MM-sarjaan. Kauden aikana hän voitti Assenin osakilpailun ja sijoittui MM-sarjassa kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän uusi MM-sarjan kahdeksannen tilansa jonka jälkeen siirtyi kuljettajaksi kaudelle 1994 Hondan tehdastalliin. Hän sijoittui kauden MM-sarjassa kuudenneksi ja kaudella 1995 neljänneksi, voittaen kauden aikana yhden osakilpailun. Kaudella 1996 Crivillé voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui MM-sarjassa Mick Doohanin jälkeen toiseksi. 1997 Crivillé oli MM-sarjassa neljäs ja kaudella 1998 kolmas.
Kaudella 1999 Crivillé voitti Hondalla kuusi osakilpailua ja ensimmäisenä espanjalaisena 500-kuutioisten maailmanmestaruuden, ennen Yhdysvaltain Kenny Roberts Junioria. Kaudella 2000 Crivillé voitti vielä yhden osakilpailun, mutta sijoittui MM-sarjassa vasta yhdeksänneksi, joka oli hänen huonoin sijoituksensa 500-kuutioisissa. Seuraava kausi sujui yhtä huonosti, kuin edellinenkin ja Crivillé sai lähteä Hondan tallista kauden jälkeen. Hän teki sopimuksen Yamahan D'Antin tallin kanssa kaudelle 2002. Crivillé ei kuitenkaan ehtinyt ajaa yhtään osakilpailua Yamahalla, kun hän ilmoitti lopettavansa uransa terveysongelmien takia.
Crivillé saavutti urallaan 20 osakilpailuvoittoa, 12 paalupaikkaa ja 20 nopeinta kierrosta.
I’m Only Sleeping

I’m Only Sleeping on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale vuodelta 1966. Kappaleen sävelsi John Lennon ja se julkaistiin yhtyeen "Revolver"-albumilla. Kappale kertoo Lennonin mukaan siitä, kuinka väsynyt hän oli yhtyeen jatkuviin kiertueisiin ja julkisuuselämään.