tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sivakkajoki (Valtimo)

Sivakkajoki on kylä ja joki Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee noin 12 kilometrin päässä Valtimon kirkonkylältä. Kylä on Kuhmon tien varsilla ja sinne ulottuu päällystetty tie kirkonkylältä. Viljelykset ovat Valtimonjoen vesistöalueeseen kuuluvan Sivakkajoen laaksossa. Kylän kasvaessa se irtautui omaksi kyläyhteisökseen Ylä-Valtimosta. Kylälle rakennettiin vuonna 1957 oma Rauhalan koulu, joka lakkautettiin 1973.
Diabolus in Musica

Diabolus In Musica on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin kahdeksas studioalbumi. 
Levy on saanut paljon kritiikkiä fanien ja kriitikoiden keskuudessa muun muassa nu metal vaikutteiden ja Tom Arayan aikaisempaa melodisempien lauluosuuksien takia. . Slayer kuitenkin palasi perinteisempään thrashiin myöhemmillä levyillä Christ Illusion ja World Painted Blood.
Tyttö lähtee kasarmiin

Tyttö lähtee kasarmiin on Aarne Tarkaksen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1956. Sen on tuottanut Mauno Mäkelä. Elokuva kuuluu Fennada-Filmin vuosina 1952–1958 tuottamaan seitsemän sotilasfarssin sarjaan, josta tämä oli viides. Elokuvan ensi-ilta oli 29. kesäkuuta 1956 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa. Käsikirjoituksessa mainittu työnimi oli "Tyttö kasarmissa". Elokuvaa on kuvattu Helsingissä Fennada-Filmin studioilla Kulosaaressa sekä Santahaminan varuskunta-alueella. Elokuva on julkaistu Yleisradion toimesta VHS-kasetille vuonna 2003, Finnkinon Fennada-klassikot-sarjassa DVD:lle samana vuonna sekä VLMedian uudessa Fennada-klassikot-sarjassa vuonna 2015. 
Kriitikoiden arvioissa elokuvaa on sanottu "pikkukivaksi". Aikalaisarvioissa kiinnitettiin huomiota onnistuneeseen ohjaustyöhön. Arvioiden mukaan elokuva oli jo tasoltaan kohtuullinen, koska sitä ei muiden vastaavien liukuhihnaelokuvien tapaan tyrmätty täysin. Spede Pasanen oli jo näkyvässä roolissa elokuvassa "poskitrumpetteineen". Pasanen kohoaa selvästi alokasjoukon keulahahmoksi.
Tarina.
Heikki Vuoren (Pentti Siimes) pitäisi astua varusmiespalvelukseen. Hän kuitenkin joutuu auto-onnettomuuteen, ja hänen siskonsa päättää esiintyä tilapäisesti Heikkinä. Hertta Vuori (Elina Pohjanpää) lähtee mieheksi naamioituneena varuskuntaan. Palveluksen läpivieminen naisena osoittautuu luonnollisesti vaikeaksi. Heikin toivuttua hän saapuu varuskuntaan ja onnistuu vaihtamaan siskonsa kanssa vaatteita. Hertta tavoitetaan alueelta ilman kulkulupaa ja hätäpäissään ilmoittaa tulleensa tapaamaan kapteeni Terästä. Hänet saatetaan Teräksen asunnolle, jossa hän nukahtaa sohvalle. Elokuvassa viritellään romanssia Esko Teräksen (Matti Ranin) ja Hertta Vuoren välille. Mukana on viatonta leikittelyä sukupuolirooleilla.
Spede Pasanen käyttää samaa "nainen kasarmissa" -teemaa myöhemmin tekemässään elokuvassa "Uuno Turhapuro armeijan leivissä".
Tea Khalifa

Tea Khalifa (s. 15. marraskuuta 1977) on suomalainen juontaja ja näyttelijä, joka nousi julkisuuteen MTV3:n "Jyrki"-musiikkiohjelman myötä. Khalifa on tehnyt paljon juontoja myös yritystapahtumissa ja festivaaleilla. Hän juonsi The Voice -tv-kanavalla esitettyä "Voicela"-viihdeohjelmaa. Khalifan sisko Suad on muusikko ja näyttelijä Amira Khalifa on hänen siskopuolensa. Khalifa seurusteli aikoinaan Apulanta-yhtyeen solistin Toni Wirtasen kanssa. Khalifan äiti on suomalainen ja isä tšadilainen.
Tea Khalifalta ilmestyi marraskuussa 2005 single, ”Fortune”. 
2010-luvulla Tea juonsi uudelleen nousseella MoonTV-kanavalla. Vuonna 2013 Khalifa toimi "The Voice of Finland" -kykyjenetsintäohjelman backstage-juontajana.
Vuonna 2021 hän sai roolin yhdysvaltalaiseen draamasarjaan "Greyn anatomia".
Valtimon kirkonkylä

Valtimon kirkonkylä eli Haapakylä on taajama ja entisen Valtimon kunnan hallinnollinen keskus Nurmeksessa, Pohjois-Karjalassa. Kirkonkylällä asuu noin 1 000 henkeä. Kylän nimi oli vuoteen 1905 Haapajärvi. Se on Valtimon kylistä vanhin. Kylä sijaitsee kahden järven, Valtimojärven ja Haapajärven välisellä kannaksella, jossa kulkee luode–kaakko-suuntainen harjumuodostuma, Lokkiharju. Rakennukset ovat pääosin tasaisella harjukankaalla. Kannaksen ympärillä on alavampia viljelysmaita. Kirkonkylään ovat keskittyneet useimmat keskeisemmät entisen Valtimon kunnan palvelut. Valtimon kirkonkylästä tuli osa Nurmesta 1. tammikuuta 2020, kun Valtimo liittyi Nurmeksen kaupunkiin.
Hiekkalahti.
Kirkonkylän pohjoinen taajama ja teollisuusalue. Se on myös rautatieasema Joensuu–Kontiomäki-radalla. Asema on ollut merkittävä puutavaran varastointi- ja lastauspaikka. Henkilöliikenne radalla välillä Nurmes–Kontiomäki loppui vuonna 1992. Hiekkalahti on risteyspaikka: Joensuu–Kajaanin-tiestä eli valtatie 6:sta erkanee tiet sekä Kuhmoon että Rautavaaralle.
Palveluja.
Varsinainen kirkonkylä:
Hiekkalahti:
Historia.
Vuonna 1618 asiakirjoissa on ensimmäinen maininta nykyisen Valtimon alueen asutuksesta, kun Haapajärvi mainitaan yksitaloisena. Talon asukkaan nimi oli Oksantei Puroinen. Nimi viittaa hänen karjalaiseen alkuperäänsä. Alueella on historiantietojen puuttuessa voinut todennäköisesti asua karjalaisia jo aikaisemminkin. Vähitellen kylästä alkoi muodostua alueen suurin. Historiankirjoissa mainittu ennen ruptuurisotaa rajan ja luterilaisen asutuksen turvaksi rakennettu puinen Nurmeksen linna on ehkä voinut sijaita täällä. Eräälle kylän kankaalle on annettu nimeksi Kastellinkangas, joka viittaa linnoitukseen. Valtimon kirkko rakennettiin kylän korkeimmalle kohdalle harjun laelle vuonna 1901. Valtimon kunta itsenäistyi vuonna 1910 ja Haapakylästä tuli sen keskus. 1930 rakennettiin kylälle Joensuu–Kontiomäki-rata ja sille Verkkoniemen seisake ja Hiekkalahden asema. Vuonna 1970 saatiin kylälle kovan kilpailun jälkeen Metsäkonekoulu, joka koulutti metsäalan osaajia. Nykyään sen nimi on Pohjois-Karjalan Ammattiopisto.
Maaseudun rakennemuutos ja maaltapako ovat vaikuttaneet suuresti Valtimon kunnan elämään. Valtimon kyliltä ovat asukkaat lähteneet etelään ja Ruotsiin, mutta myös kirkonkylälle, joka on kasvanut koko ajan. Muun muassa Sivakankylältä on tullut niin paljon muuttajia keskustaan, että eräs taloryhmä on saanutkin nimekseen Uusi-Sivakka. Maaseudun palvelujen väheneminen näkyy Valtimon kirkonkylälläkin: sieltä on lakkautettu muun muassa Postipankki, Säästöpankki, rautatien henkilöliikenne ja nimismies. Bussiyhteyksiä sivukylille ei juuri ole enää, paitsi valtatie 6:lla. Monet palvelut ovat siirtyneet Nurmekseen tai jopa Lieksaan ja Kajaaniin saakka. Valtimolta käydäänkin paljon asioilla Nurmeksessa.
1. tammikuuta 2020 taajama siirtyi Valtimon kuntaliitoksen yhteydessä osaksi Nurmeksen kaupunkia.
Mulperit

Mulperit eli silkkiäispuut eli mulperipuut ("Morus") on kasvisuku mulperikasvien (Moraceae) heimossa. Heimoon kuuluu noin 3000 lajia, jotka kasvavat pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Mulperi- eli silkkiäispuihin kuuluu määrittelytavasta riippuen kymmenisen lajia.
Silkkiäispuut ovat kesävihantia, yksikotisia yksineuvoisia usein monihaaraisia puita tai pensaita. Puun lehdet ovat ehyitä tai liuskaisia samassakin puussa. Silkkiäispuun kukat ovat vihertäviä. Sen hede- ja emikukinnot ovat omina norkkoinaan samassa puussa. Puun hedelmät muistuttavat muodoltaan vadelmaa. Ne kypsyvät vihreistä punaisiksi ja lopulta punertavanmustiksi.
Euroopassa mustamulperi ("Morus nigra") on istutettuna yleisin. Se on saanut nimensä kypsinä melkein mustista, makeista hedelmystöistään. Lajin alkuperäaluetta ei tunneta, mutta sen oletetaan olevan kotoisin Länsi- tai Keski-Aasiasta. Sitä on hedelmäkasvina viljelty muinaisista ajoista lähtien hyvin laajalla alueella. Nykyään kaupallisia viljelmiä on etenkin Etelä-Euroopassa ja Kaliforniassa. Mustamulperin lehdet ovat päältä karheita ja kiiltäviä. Alapuolelta ne ovat pehmeäkarvaisia. Lehtien ruodit ovat tukevia ja pituudeltaan noin kaksi senttiä. Otollisissa olosuhteissa puu kasvaa 10 metriä korkeaksi. Sen latvus on pyöreähkö, oksat mutkaisia ja usein kallellaan oleva runko on lyhyt. Mustamulperin kaarna on pahkuraista ja uurteista. Väriltään kaarna on oranssinruskeaa.
Valkomulperi ("Morus alba") eli varsinainen silkkiäispuu on kotoisin Kiinasta. Valkomulperin lehdet ovat ikiajoista lähtien olleet silkkiäisperhosten toukkien, aidon silkin tuottajien, mieluisinta ravintoa. Sen takia lajia viljellään laajalti Kiinassa, Japanissa ja myös Etelä-Euroopassa. Valkomulperin hedelmät (2,5 cm) ovat aluksi valkoisia, mutta tummuvat kypsyttyään punaisiksi, makeiksi marjoiksi. Puun lehtien (20 cm) yläpinta on vaaleanvihreä, sileä ja vaihtelevasti kiiltävä. Lehtien alapinnalla varsinkin lehtisuonissa on karvoja. Valkomulperi on menestynyt Suomessa ainakin Helsingin seudulla tyydyttävästi. Siellä se on tuottanut myös kypsiä hedelmystöjä.
Coenraad Jacob Temminck

Coenraad Jacob Temminck (31. maaliskuuta 1778 Amsterdam – 30. tammikuuta 1858) oli hollantilainen eläintieteilijä ja ornitologi.
Coenraadin äiti oli Alyda van Stamhorst. Hänen isänsä Jacob Temminck oli Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian taloudenhoitaja. Häneltä Coenraad peri laajan 4 000 kappaleen lintukokoelman.
Coenraad oli kolmasti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1804) oli Dionysia Catharina Cau, joka kuoli 1828. Toinen puoliso (1831) oli Catharina Nepveu, hän kuoli 1834. Kolmas puoliso (1835) oli Anna Agneta Smissaert. 
Coenraad Temminck oli Leidenissä sijainneen Kansallisen luonnonhistoriallisen museon (Rijksmuseum van Natuurlijke Historie) ensimmäinen johtaja vuodesta 1820 kuolemaansa 1858 saakka. Hänen tieteellinen työnsä oli laajalti arvostettua ja hän julkaisi useita merkittäviä eläintieteellisiä teoksia.
Temminck kuvaili ja nimesi suuren määrän eliöitä, linnuista muun muassa arokotkan, leveäpyrstökihun, mustanmerenlokin, valkosiipitiiran, arotaskun, aavikkotaskun, ruostesiipirastaan, keltaotsasepän, viirusirkkalinnun, mustakurkkukertun, tulipäähippiäisen ja sepelsiepon.
Temminckin kunniaksi on nimetty suuri määrä eläimiä, esimerkiksi lapinsirri ("Calidris temminckii").
Lusi

Lusi on kylä Heinolassa. Se on paikka, jossa valtatie 5 alkaa erkanemalla valtatiestä 4. Kylä on jäänyt väylistä sivuun moottoritien valmistumisen jälkeen. Valtatie 5:n alussa on kolme kilometriä pitkä suora tieosuus, joka toimii Lusin varalaskupaikkana. Moottoritie Helsingin Koskelasta ulottuu Lusiin saakka. 
Lusissa sijaitsee myös linja-autojen pikavuoropysäkki Helsinki–Jyväskylä-vuoroille. Aikaisemmin Lusissa oli sekatavarakauppa. Vuoteen 1996 saakka Lusi kuului Heinolan maalaiskuntaan.
Päijät-Hämeen Kylät ry, Päijät-Hämeen liitto ja Hämeen työvoima- ja elinkeinokeskus valitsivat Lusin Päijät-Hämeen vuoden kyläksi 2009. Toisen kerran Lusi valittiin Päijät-Hämeen vuoden kyläksi 2025.
Mary-Louise Parker

Mary-Louise Parker (s. 2. elokuuta 1964 Fort Jackson, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen teatteri- ja elo­kuva­näyttelijä. Hänet on palkittu Tony-, Emmy- ja Golden Globe -palkinnoilla. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan tuotoksissa "Paistetut vihreät tomaatit", "Boys on The Side – Matka ystävyyteen", "West Wing", "Angels in America" ja "Weeds".
Aach (kaupunki)

Aach on kaupunki Etelä-Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Se sijaitsee lähellä Bodenjärveä ja Sveitsin rajaa. Kaupungin asukasluku oli kesäkuun 2022 lopussa 2 356, ja sen pinta-ala on 10,68 neliökilometriä. Asukastiheys on 221 asukasta neliökilometrillä. Kaupungissa sijaitsee Saksan tuottoisin luonnollinen vesilähde Aachtopf.
Varhaisin maininta Aachista historiallisissa asiakirjoissa on vuodelta 1100. Noihin aikoihin se tunnettiin latinalaisella nimellään "Oppidum Ach in Hegovia". Kaupunki Aachista tuli vuonna 1283 Saksan kuninkaan Rudolf I Habsburgilaisen myönnettyä sille kaupunginoikeudet.
Maanselkä (kylä)

Maanselkä on kylä ja rautatieasema Joensuun–Kontiomäen rautatien varrella Sotkamon ja Nurmeksen (entisen Valtimon) rajalla, Maanselän vedenjakaja-alueella. Osa kylästä ja taloista sijaitsee Nurmeksen ja osa Sotkamon puolella.
Varsinainen kylä sijaitsee korkealla vaaralla. Joensuu–Kontiomäki-rata kulkee kylän itäpuolitse. Maanselän rautatieasema sijaitsee noin kaksi ja puoli kilometriä kylän itäpuolella, henkilöliikenne Nurmeksen ja Kontiomäen välisellä rataosalla lopetettiin vuonna 1993. Kylän läpi kulkee Kajaanintie eli valtatie 6. Kylä on ollut tunnettu kautta aikojen majataloistaan, ja perinteitä jatkaa Maanselän Etappi -majatalo. Kylällä on myös Seurantalo.
Luonto.
Maanselän ympärillä on laajat erämaat, jotka ovat valtion omistuksessa. Kylän länsipuolella on Loukkukorpi, jossa sijaitsevalta Loukkukorven metsäkämpältä käsin on ennen tehty suurella metsätyömiesjoukolla laajoja savottoja valtion metsissä. Tunnettu UKK-retkeilyreitti Vuokatti–Koli kulkee kylän läpi. Se seurailee entisiä veronkantaja Simo Hurtan ratsupolkuja.
Alueen luoteispuolella on korkeita vaaroja, kuten valtatien 6 länsipuolella 307 metriä korkea laaja Lappavaara ja noin kymmenen kilometriä luoteeseen sijaitseva 368 metriä korkea Naulavaara.
Eläimistä alueella tavataan mm. susia pysyvästi. Joitakin niistä on tutkimusseurantaa varten pannoitettu. Talvisin sudet liikkuvat alueella laumana. Kotkalla on myös reviirinsä alueella.
Kalliojärvi.
Maanselän lähellä sijaitsee neljän kilometrin pituinen kapea Kalliojärvi. Järvi on yksi harvoista bifurkaatiojärvistä, jonka vedet laskevat järven pohjoispäästä Oulujoen vesistöön ja eteläpäässä Valtimon puolelle Alasenjärven kautta Vuoksen vesistön Kokkojokeen. Lännenpuolella järveen rajautuu jyrkkärinteinen Rommakkovaara ja sen rinteillä on Kalliojärven aarnialue, vanhojen metsien suojelualue, jossa kasvaa vanhoja aarnimäntyjä. 
Historia.
Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän alueiden raja. Merkkinä entisistä rajoista Maanselän asemalla on Täyssinän rauhan rajakivi vuodelta 1595. Kiveen on hakattu Ruotsin kruunut ja kreikkalaisristi. Lisäksi siinä on rajan myöhemmin tarkastaneiden rajankävijöiden nimikirjainhakkaukset. Maanselälle rakennettiin vuonna 1650 Maanselän kylä majapaikaksi pitkälle asumattomalle välille Sotkamoon mentäessä. Kylä onkin tunnettu majatalon paikkana monta vuosisataa. Veronkantaja Simo Hurtan käyttämä ratsupolku kulkee myös alueen läpi. Valtimon puolella sijaitsee tunnettu Aholan vanha talo 1800-luvulta.
Uinnin pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailut 2007

Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 2007 järjestettiin Espoossa 1.-4. maaliskuuta 2007. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Cetus.
Kilpailut.
Kilpailut olivat tärkeät MM-kilpailuihin valmistautuville uimareille (Seppälä, Rajakylä, Hård), sillä MM-kilpailut ovat vain muutaman viikon SM-kilpailujen jälkeen.
Lyypekin tuomiokirkko

Lyypekin tuomiokirkko () on suuri tiilinen kirkkorakennus Lyypekin kaupungissa, Saksassa. Se rakennettiin alun perin vuosina 1173–1230 romaaniseen tyyliin, mutta muutettiin goottilaista arkkitehtuuria mukailevaksi vuosina 1266–1355.
Vuonna 1942, toisen maailmansodan ilmapommituksissa, kirkko vaurioitui merkittävästi. Se kuitenkin myöhemmin rakennettiin uudelleen, valmistuen vuonna 1982.
Sivakkajoki (Kaavi)

Sivakkajoki on Vuoksen vesistön Juojärven reitin latvaosaan kuuluva vesitie Kaavin kunnassa Koillis-Savossa. Joki on vajaat 6 kilometriä pitkä. Se yhdistää Sivakkajärven ja Suuren-Kortteisen. Sivakkajoen virtapaikkoja ovat Pienikkikoski, Myllykoski ja Peltokankaankoski.
Lintuharrastajille Sivakkajoki on tullut tunnetuksi talvisista koskikaroistaan. Sen varrella on kilometrin matkalla tavattu parhaimmillaan kerralla peräti 31 koskikaraa.
Panu Vauhkonen

Panu Vauhkonen (s. 1972 Virtasalmi) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2001. Hän on näytellyt lukuisissa suomalaisissa televisiosarjoissa. Lisäksi hän näyttelee teatterissa. Panu Vauhkosen ensimmäinen teatterirooli oli Espoon kaupunginteatterin "Tahdon, tahdon" -musikaalissa vuonna 1998. Vauhkonen toimii myös äänikirjojen lukijana. 187 senttimetriä pitkä Vauhkonen on kotoisin Virtasalmelta Etelä-Savosta.
Vuonna 2024 Vauhkonen valmistui raitiovaununkuljettajaksi.
Undisputed Attitude

Undisputed Attitude on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin seitsemäs studioalbumi, joka sisältää punk-covereita. Levyllä on Hannemanin nimettömässä sivuprojektissaan vuosina 1984 ja 1985 kirjoittamat kappaleet "Can't Stand You" ja "Ddamm", sekä kappale "Gemini", jonka King sävelsi ja Araya sanoitti vuonna 1996. Levystä on tehty myös erikoispainos johon on lisätty bonuskappaleina Venom-cover "Witching Hour" sekä "Divine Intervention" ja "Dittohead".
Paul Bostaph lähti yhtyeestä pian albumin julkaisemisen jälkeen työskennelläkseen omassa projektissaan The Truth about Seafood. Slayer palkkasi Bostaphin tilalle Testamentin rumpalin Jon Detten suunnatessaan vuoden 1996 Ozzfest-kiertueelle. Dette erotettiin yhtyeestä vuoden jälkeen, jolloin Bostaph palasi yhtyeeseen jatkamaan kiertuetta.
Konehelsinki

Kone Helsinki oli suomalainen farkkujen valmistaja. Yritys teki pääasiassa miesten design-farkkuja, mutta myös muita tuotteita, kuten paitoja, takkeja, käsikoruja farkusta, nahasta ja logovöitä. Useita alkuperäisen merkin tuotteita valmistettiin vain pieniä eriä kerrallaan. Merkki oli tunnettu erityisesti vetoketjuista, isoista metallisista logovöistä ja saumaompeleista, raakareunoista sekä erilaisista pintakäsittelyistä farkuille. Yritys perustettiin vuonna 1997. Sen pääsuunnittelija ja perustaja oli Kalle Kuusela, joka myi yrityksen kesällä 2007 Perttu Klaavolle. Kuusela jatkoi kuitenkin freelance-suunnittelijana. Merkin nimi oli lähtöisin konemusiikista. 
Vaatemerkki oli vuonna 2003 Idols-kilpailijoiden vaatettaja. Antti Tuisku jatkoi kilpailun jälkeenkin yhteistyötä yrityksen kanssa. Suomen Big Brother -kilpailun 3. tuotantokaudella voittanut Sauli ja samaisen kilpailun finaaliin selvinnyt Niko tekivät vaatesuunnittelua Kone Helsingille.
Yrityksen vaatteita ovat käyttäneet muun muassa The Rasmus, Kwan sekä Tiktak. Lisäksi yritys valmisti lavashow-esiintymisasuja Scandinavian Hunks -tanssiryhmälle kaudelle 2009–2010.
Kone Helsinki oli mukana Design Forum Finlandin, Suomen New Yorkin pääkonsulaatin ja Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutin järjestämässä Hardcore-muotoilunäyttelyssä New Yorkissa toukokuussa 2008.
Vuonna 2009 Kone Helsinki toi markkinoille pääbrändin rinnalle alabrändin, erilaiseen jakelukanavaan ja edullisempaan hintakategoriaan sijoittuvan Kone Helsinki Jeans - design by Kalle kuusela tuotemerkin, joka oli laajempi tuotteiden osalta.
Kalle Kuusela toimi alabrändin pääsuunnittelijana, ja jälleenmyynti tapahtui Anttila-tavaratalojen kautta. Alkuperäinen merkki jatkoi yksilöllisten mallistojen tuotantoa. Tuotteita myytiin nettikaupassa sekä omissa myymälöissä.
Ukonpalko

Ukonpalko eli idänukonpalko ("Bunias orientalis") on suurikokoinen ristikukkainen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Ukonpalko voi kasvaa metrin mittaiseksi. Sen kukat ovat keltaiset ja siemenkota muistuttaa pähkinää: siinä on tavallisesti yksi tai joskus kaksi siementä. Ukonpalko kasvaa tiiviinä kasvustoina ja kukkii alkukesästä.
Levinneisyys.
Ukonpalkoa tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa, sekä muutamissa paikoissa Pohjois-Amerikassa. Se on levinnyt rikkaruohona ihmisen mukana alkuperäisiltä kasvupaikoiltaan Kaakkois-Euroopasta.
Venäjänkielinen Wikipedia

Venäjänkielinen Wikipedia (, "Vikipedija") on Wikipedian venäjänkielinen versio. Venäjänkielisessä Wikipediassa on noin artikkelia. Artikkelimäärältään se oli maailman 7. suurin Wikipedia vuonna 2021. Se perustettiin marraskuussa 2002.
Vaiheita.
Venäjänkieliseen Wikipediaan luotiin 100 000. artikkeli 16. elokuuta 2006. 500 000. artikkeli luotiin 25. helmikuuta 2010. Vuosina 2006, 2007 ja 2009 venäjänkielinen Wikipedia sai venäläisen Runet-valtionpalkinnon tieteen ja koulutuksen sarjassa.
Marraskuussa 2019 Vladimir Putin vaati Venäjän hallituksen ylläpitämää vaihtoehtoa Wikipedialle. "The Guardianin" mukaan valtion varoja oli myönnetty jo edellisenä syyskuussa julkaistujen virallisten asiakirjojen mukaan. Uuden sähköisen vaihtoehdon oli tarkoitus perustua "Suureen venäläiseen tietosanakirjaan". "London Timesin" mukaan ehdotus hylättiin toukokuun 2020 puoliväliin mennessä, mutta "Suuren venäläisen tietosanakirjan" työntekijän mukaan vain työryhmä hajotettiin ja työ projektin parissa jatkuu.
Kesäkuussa 2022 lanseerattiin Venäjän valtion hyväksymä venäläinen Wikipedian forkkaus "Runiversalis". Sivusto käynnistyi 9 000 artikkelilla, joka on vain pieni osa venäjän Wikipedian 1,85 miljoonasta artikkelista. Monet artikkelit on otettu muokkaamattomina venäläisestä Wikipediasta.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Venäjän valtionjohto on uhannut sensuroida venäjänkielisen Wikipedian, koska sotaa käsittelevässä artikkelissa käytetään sanaa ”sota”. 1. marraskuuta 2022 venäläinen oikeusistuin langetti kahden miljoonan ruplan sakon Wikimedia Foundationille, koska se ei suostunut poistamaan kahta artikkelia venäjänkielisestä Wikipediasta.
Maaliskuussa 2022 Valko-Venäjän viranomaiset pidättivät Minskissä toimivan Mark Bernšteinin, joka on bloggari ja venäjänkielisen Wikipedian aktiivinen muokkaaja. Bernšteiniä syytettiin Venäjällä maaliskuun 2022 alussa hyväksytyn ”valeuutisia” koskevan lain rikkomisesta muokkaamalla Wikipedian artikkelia Ukrainan hyökkäyksestä. Bernštein pidätettiin ensin 15 päiväksi, minkä jälkeen häntä pidettiin vangittuna. 24. kesäkuuta 2022 hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi rajoitettuun vapauteen ”yhteiskunnallista järjestystä häiritsevien toimintojen järjestämisestä ja valmistelusta”. Bernštein ilmoitti olevansa syytön syytteeseen. Radio Free Europe/Radio Liberty kuvaili syytteen perusteluja epäselviksi.
Llívia

Llívia on kunta Baixa Cerdanyan comarcassa, Gironan maakunnassa, Katalonian itsehallintoalueella, Espanjassa. Kunnan pinta-ala on 12,84 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on 1 589 (2009). Väestötiheys on 122,9 as./km². Väestöstä 13,2 prosenttia on 0–14-vuotiaita, 74 % on 15–64-vuotiaita ja loput 12,8 % yli 65-vuotiaita.
Llívia on Espanjan eksklaavi, sillä se on kokonaan Ranskan ympäröimä. Eksklaavi sijaitsee Pyreneillä muutaman kilometrin Andorrasta itään; sen erottaa Espanjasta noin kahden kilometrin levyinen kaista, jolla sijaitsevat ranskalaiset kunnat Ur ja Bourg-Madame.
Llívian ystävyyskunta on Boé Lot-et-Garonnen departementissa, Ranskassa.
Yksi kunnan kulttuuritapahtumista on vuodesta 1982 lähtien järjestetyt musiikkifestivaalit. Kunnassa toimii myös apteekkimuseo. Apteekki rekisteröitiin jo vuonna 1594, ja se toimi aina vuoteen 1926 saakka. Llíviassa on mahdollista hiihtää, lumilautailla, kalastaa, pyöräillä, ratsastaa, uida sekä pelata tennistä ja golfia.
Historia.
Alun perin paikkakunta tunnettiin nimellä "Kerre", joka tarkoittaa kivikkoista paikkaa tai vuoriketjua. Myös "Kerretania"-, "Ceretania"- ja nykyinen "Cerdanya"-nimi pohjautuvat "Kerre"-nimeen. Roomalaiset antoivat alueelle nimen "Julia Libica", josta kehittyi sen jälkeen "Julia Livia" ja lopulta "Llívia". Visigootit kutsuivat paikkakuntaa nimellä "Castrum Libyae". Muslimeille paikka oli nimeltään "Medinet-el-Bab".
Llívian alue oli muinoin osa iberialaisten oppidumia, joka oli Rooman valtakunnan hallinnassa. Se oli antiikin ajoista lähtien Cerdanyan pääkaupunki vuoteen 1117 saakka.
Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n armeija tuhosi Llívian linnan vuonna 1479. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari ja Espanjan kuningas Kaarle V teki Llíviasta kaupungin vuonna 1528.
Vuonna 1659 Pyreneiden rauhassa 33 Cerdanyan kylää luovutettiin Ranskan alaisuuteen. Llíviasta ei kuitenkaan tullut osa Ranskaa, koska Miquel de Salbà väitti sopimuksen koskevan ainoastaan kyliä ja Llívia oli kaupunki ("vila"). Llíviasta Espanjan Puigcerdàan Ranskan alueen kautta kulkevasta tiestä tehtiin neutraali.
Asutuskeskukset.
Llívian asutuskeskukset ja niiden väkiluvut vuonna 2007:
Koiravaara (Valtimo)

Koiravaara on kylä Nurmeksen Valtimon pitäjässä, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee Kuhmon tien varrella, noin 20 kilometriä Valtimon kirkonkylästä koilliseen. 
Kylän asutus on vaara-asutusta. Viljelykset on raivattu vaaroille. Monet talot ovat nykyään autiona.
Nokia 1600

Nokia 1600 on Nokian kesäkuussa 2005 julkistama matkapuhelin, joka on suunnattu lähinnä kehitysmaiden markkinoille.
Vuonna 2007 tehdyn tutkimuksen mukaan Nokia 1600 oli tuolloin Suomen kolmanneksi yleisin matkapuhelinmalli 3,2 prosentin käyttäjäosuudella.
Maailmanlaajuisesti 1600-mallia myytiin noin 130 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui kahdeksanneksi "The Telegraph" -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.
Ominaisuudet.
Nokia 1600:lla voi puheluiden soittamisen lisäksi lähettää tekstiviestejä, joita mahtuu puhelimen muistiin noin 60. Puhelimessa on värinähälytys, ennakoiva tekstinsyöttöominaisuus, puhelukaiutin ja mahdollisuus handsfree-laitteen kytkemiseen. Puhelimen sisäiseen muistiin voi tallentaa 200 yhteystietoa, minkä lisäksi SIM-kortille mahtuu 250 yhteystietoa mikäli palveluntarjoaja sen mahdollistaa. Yhteystietojen nimet voivat olla enintään 14 merkkiä pitkiä ja niihin voi liittää vain yhden puhelinnumeron.
Nokian mukaan puhelimen BL-5C-tyyppinen akku kestää 5,5 tuntia puhuttaessa ja 450 tuntia valmiustilassa. Puhelin tukee polyfonisia eli 20-äänisiä soittoääniä. Puhelimen mukana tulevat soittoäänet ovat MP3-tasoisia, mutta käyttäjä ei itse voi ladata siihen muita kuin polyfonisia soittoääniä.
Nokia 1600:ssa on kolme peliä, jotka vaihtelevat alueittain. Mahdollisia pelejä ovat "Snake Xenzia, Dice, Cricket Cup, Pocket Carrom, Soccer League, Adventure Quiz" ja "Rapid Roll".
Puhelimessa on myös soittoäänten sävellysohjelma, yksinkertainen laskin, yksikön muunnin, ajastin, sekuntikello ja puhuva kello. Puhelimessa on myös laskuri, joka kertoo prepaid-liittymissä jäljellä olevan saldon määrän.
Puhelimessa on vaihdettavat Xpress-on -kuoret.
Vastaanotto.
Cellularreviewer.com kehui Nokia 1600:aa kovaäänisestä ja äänenlaadultaan hyvästä puhelukaiuttimesta ja perustoimintoihin opastavasta esittelytilasta. Sivuston mukaan puhelin on erinomainen valinta niille, jotka haluavat pääasiassa soittaa puheluita ja lähettää tekstiviestejä eivätkä halua maksaa laitteesta paljoa.
Mobile-review.comin arvostelussa puhelin sai kehuja hyvästä mikrofonista ja pitkästä akkukestosta. Sivuston mukaan laitteen kaiutin on kuitenkin joskus liian hiljainen, pelien pelaaminen hankalaa pienen navigointinäppäimen ja numeronäppäinten asettelun vuoksi ja puhelimen takakansi liian heikkotekoinen. Kritiikkiä esitettiin myös huonolaatuisesta näytöstä, joka himmenee auringossa. Näyttöä kuitenkin kehuttiin selkeästä valikosta.
Symplification.com mainitsi laitteen eduiksi hyvän mikrofonin ja akkukeston.
Vuonna 2007 tehdyn tutkimuksen mukaan Nokia 1600 oli tuolloin Suomen kolmanneksi yleisin matkapuhelinmalli 3,2 prosentin käyttäjäosuudella.
Kebaran kulttuuri

Kebaran kulttuuri oli Levantissa ja Siinailla Lähi-idässä noin 18 000–12 500 cal. eaa. vallinnut metsästys- ja keräilykulttuuri. Ihmiset metsästivät pienriistaa ja keräsivät villiviljaa.
He asuivat pienissä majoissa ja luultavasti liikkuivat vuodenaikojen mukaan. Kulttuurille olivat ominaisia piikivisirpit, joiden terät oli koottu pienistä piikivipaloista, mikroliiteistä. Kebaran kulttuuria sanotaan epipaleoliittiseksi, koska se oli jääkauden lopun aikoihin.
Kebaran kulttuuria edelsi myöhäispaleoliittisen Antelian kulttuurin Anthlitian vaihe. Itse Kebaran kulttuuri eli "Gebaran kulttuuri" oli Levantissa ja Siinailla Lähi-idässä jääkauden loppuvaiheen aikoihin noin 18 000–12 500 eaa. vallinnut epipaleoliittinen metsästys- ja keräilykulttuuri.
Löytöpaikkoja.
Kebaran kulttuurin ihmiset keräsivät villiä viljaa päätellen jauhinkivistä. He käyttivät geometrisia mikroliittiteriä. Kebaran ihmisten uskotaan liikkuneen ylämailla kesäisin ja kerääntyneen talvisin alamaille luoliin ja kalliosuojiin.
Kebaran kulttuuriin liittyy muun muassa Ain Gev I vuodelta 15 000 eaa. Kerrostumasta on löydetty muodostuma, joka on ehkä pyöreän majan jäännökset, sekä sirpinteriä ja kivihuhmar. Karmelin Nahal Orenissa metsästettiin eniten gasellia, mutta Wadi madamaghissa, jonka löysi ja nimesi Tawfiq Canaan, eniten villejä vuohia. Jauhinkivi- ja huhmarlöytöjen mukaan villivilja oli olennainen ravinnon osa. Kebaran kulttuurin jälkeen tuli maanviljelyn syntyä edeltänyt Natufin kulttuuri.
Ohalo II.
Ohalo II oli ajan mitan mukaan suuri leiripaikka Levantissa noin 19000 eaa. Ihmiset asettuivat sinne ainakin tilapäisesti ja keräsivät villiä emmervehnää, ohraa, pistaaseja, greippejä ja oliiveja. Gennesaretinjärvi oli silloin paljon nykyistä suurempi, noin 220 km pitkä Lisan-järvi. Ohalon leirin ala oli 1500 m², eli se oli normaalia suurempi. Sieltä on löydetty ainakin kolme soikeaa majaa. Ihmiset varastoivat ruokansa kuoppiin ja hautasivat vainajansa taitettuihin asentoihin suurten kivien peittämien kuoppien alle niin kuin Natufin ihmiset myöhemmin. Ohalo II:n aikoihin Maan ilmasto oli kylmä, ja Lähi-idässä kasvoi kuivaa pensaistoa, joka pystyi elättämään vain pientä väestömäärää. Ohalo oli "keidas" tai "pakolaiskeskus", jossa eli runsaasti kasveja, eläimiä ja ihmisiä ympäristön kuivuudesta huolimatta.
Geometrinen Kebara.
Noin 15 000 eaa. Etelä-Levantissa kehittyi "geometrinen Kebaran kulttuuri", jota luonnehtivat geometristen kuvioiden muotoiset mikroliittiset terät. Ihmiset elivät yleensä 300 m²:n suuruisissa leiripaikoissa. Joidenkin leirien ala saattoi olla jopa 1000 m². Luultavasti ihmiset vaelsivat vuodenaikojen mukaan alamaan talvileireistä ylämaan kesäleireihin korkeampaan vuorimaastoon. Kiviset jauhimet ja huhmaret kertovat kerättyjen villien kasvien syömisestä. Joidenkin mukaan sirppejä ei liene käytetty. Toisten mukaan sirpit tulivat 13 000 eaa. käyttöön. Ain Gev III:sta löytyy ajalta peräisin olevia pieniä pyöreitä kiviperustaisia majoja. Ajalta on löydetty 51 paikkaa. Noin 12500 eaa. tämä kulttuuri alkoi kehittyä Natufin kulttuuriksi.
Decade of Aggression

Decade of Aggression on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin tuplalivealbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Kappaleet.
CD II.
Albumista on julkaistu myös rajoitettu kymmenentuhannen kappaleen metallikoteloon pakattu painos, joka sisälsi lisäksi kappaleet "Skeletons of Society" ja "At Dawn They Sleep" raitojen "Born of Fire" ja "Postmortem" välissä.
Listasijoitukset.
Albumilista.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Simon Finn

Simon Finn (s. 4. maaliskuuta 1951) on englantilainen folkmuusikko. Finn muutti Lontooseen vuonna 1967 ja soitti aluksi Marquee-klubilla Al Stewartin kanssa punnan palkkiota vastaan. Finnin alkutuotannossa oli vahvoja vaikutteita skotlantilaiselta folkmuusikko Donovanilta.
Simon Finnin ensimmäinen levy "Pass the Distance" julkaistiin alun perin vuonna 1970, ja levy on julkaistu sittemmin uudelleen CD:nä kasvaneen kysynnän vuoksi. Debyytin julkaisemisen jälkeen Finn oli pitkään poissa musiikkipiireistä. Vuonna 1974 Finn muutti Kanadaan, missä hän opetti karatea ja kokeili luomuviljelyä. Vuonna 1980 hän muutti Montrealiin, josta hän palasi takaisin Englantiin vuonna 2008. Finn julkaisi pitkän tauon jälkeen vuonna 2005 toisen levynsä "Magic Moments", ja vuonna 2007 Finnin oma levy-yhtiö Ten-to-One julkaisi Finnin kolmannen levyn "Accidental Life".
Current 93 -yhtyeessä vaikuttavalla englantilaisella muusikolla David Tibetillä oli keskeinen rooli Finnin musiikin uudelleen löytämisessä. Finn onkin sittemmin soittanut yhdessä Current 93:n kanssa sekä lämmittelijänä että yhtyeen jäsenenä. Hän on viime vuosina kiertänyt myös muun muassa Graham Coxonin, Thurston Mooren ja Antony and the Johnsonsin kanssa.
Jalopähkinät

Jalopähkinät ("Juglans") on jalopähkinäkasveihin kuuluva suku, jossa on noin 15 lajia. Luontaisena jalopähkinäpuita kasvaa Balkanilta Itä-Aasiaan sekä Pohjois-Amerikasta Andeille saakka. Useat lajit tuottavat arvostettua puutyöainetta ja syötäviä pähkinöitä.
Jalopähkinät ovat kesävihantia, isoja jopa 25 metriä korkeita ja laajalatvuksisia puita. Pohjois-Amerikasta tunnetaan enimmillään 50-metrisiäkin mustajalopähkinöitä. Lehdet ovat isoja, vuorottaisia ja parilehdykkäisiä. Hedekukinnot ovat oksilla roikkuvia norkkoja. Hedelmät ovat meheväkuorisia luumarjoja, joiden halkaisija on 4,5–6,5 cm.
Lajeja.
Näistä japaninjalopähkinä menestyy Keski-Suomessa ja Pohjois-Karjalassakin. Amerikanjalopähkinä ja mantšurianjalopähkinä talvehtivat suotuisilla paikoilla vain eteläisimmässä Suomessa.
Käyttö.
Jalopähkinöistä käytetään usein yleisnimitystä pähkinäpuu. Niiden puuaines soveltuu mainiosti puusepäntöihin. Eurooppalaisen pähkinäpuun eli saksanjalopähkinän ("Juglans regia") puuaines on vaalean- tai harmaanruskeaa. Puuaineksen huokoset ovat tasaiset ja hienot. Se on ominaispainoltaan kuivana noin 0,60, joten se on verrattain raskasta. Amerikkalaisen pähkinäpuun eli mustajalopähkinän ("Juglans nigra") puuaines on punaisempaa sinipunaisin vivahduksin. Se on myös keveämpää ja pinnaltaan karkeampaa. Pähkinäpuuta käytetään muun muassa viiluina tai kokopuuna hienoihin koriste-esineisiin, soittimiin, ampuma-aseiden periin, huonekaluihin ja sisustustöihin. Erityisen arvostettua on ranskalainen Dordognen alueen jalopähkinäpuu.
Jalopähkinät ovat huomattavan paljon hiiltä sitovia puita.
Luther Blissett

Luther Loide Blissett (s. 1. helmikuuta 1958) on Jamaikalla syntynyt englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Blissett pelasi urallaan kärkipelaajana muun muassa Wafordissa ja AC Milanissa.
Blissett oli ensimmäisiä mustia pelaajia, jotka edustivat Englannin maajoukkuetta. Hän teki heti toisessa maaottelussaan hattutempun, mutta ei onnistunut sen jälkeen tekemään maaliakaan muissa pelaamissaan maaotteluissa.
Pelaajaura.
Vuosien 1975 ja 1983 välillä Blissett pelasi Watfodissa yhteensä 245 ottelua, tehden näissä 95 maalia. Kaudella 1982–1983 Watford sijoittui Englannin 1. divisioonassa toiseksi ja Blissett voitti maalikuninkuuden 27:llä maalilla. 
Vuonna 1983 Blissett siirtyi Italiaan, AC Milanin riveihin. Legendan mukaan Milan olisi oikeasti kiinnostunut samaan aikaan Watfordissa pelanneesta John Barnesista, mutta olisikin vahingossa hankkinut Blissettin. Milanissa hän pelasi vain yhden kauden, tehden viisi maalia 30:ssä ottelussa.
Milanista Blissett palasi takaisin Watfordiin, jossa pelasi aina vuoteen 1988 saakka, tehden 44 maalia 127:ssä ottelussa. Tämän jälkeen Blissett siirtyi kolmeksi kaudeksi Bournemouthiin, mutta palasi sieltä vielä kerran Watfordin riveihin. Uransa loppupuolella Blissett pelasi lyhyet jaksot West Bromwich Albionissa, Buryssa, Mansfieldissa, Southportissa sekä Derry Cityssä.
Valmentajaura.
Blissett lopetti pelaamisen vuonna 1994 ja siirtyi helmikuussa 1996 Watfordiin Graham Taylorin apuvalmentajaksi. Blissett joutui kuitenkin jättämään seuran vuonna 2001, kun Taylorin korvaaja, Chelseasta potkut saanut Gianluca Vialli, toi mukanaan omat avustajansa.
Huhtikuussa 2002 Blissett siirtyi York Cityyn valmennustehtäviin. Helmikuussa 2006 hänet nimitettiin Englannin kahdeksanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Chestam Unitedin manageriksi.
Idiot Pilot

Idiot Pilot on vuonna 2003 perustettu, kaksijäseninen alternative rock/electronica/post-hardcore-yhtye Bellinghamista, Washingtonista Yhdysvalloista. Sen jäseniin kuuluvat Michael Harris ja Daniel Anderson, jotka aikaisemmin soittivat yhtyeessä Azero Cherry. Idiot Pilotilla on sopimus Reprise Records -levy-yhtiön kanssa. 
Yhtyeen musiikkia on kuvattu rockin, psykedelian, punk/hardcoren, progen ja indien sekoitukseksi, vaikkakin yhtyeen soundi on pääpiirteiltään eniten electronicaa. Harris ja Anderson toteavat yhtyeen nettisivuilla Idiot Pilotin olevan lähinnä "käsikranaatilla varustetun apinan musiikillinen vastine." Idiot Pilotin uusimman Wolves-albumin tuottivat Ross Robinson ja entinen blink-182-basisti ja lauluntekijä, nykyisin +44-yhtyeessä vaikuttava Mark Hoppus.
Idiot Pilot on myös kiertänyt toisen kokeellisen alternative/electronica-yhtyeen ja Deftonesin keulakuvan Chino Morenon sivuprojektin Team Sleepin kanssa.
Tervetuloa, Mr. Chance!

Tervetuloa Mr. Chance! () on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen satiirinen draamaelokuva, joka perustuu Jerzy Kosinskin romaaniin "Mukana kuvassa". Elokuvan ohjasi Hal Ashby ja käsikirjoitti Kosinski. Sen pääosissa esiintyvät Peter Sellers, Shirley MacLaine, Melvyn Douglas, Jack Warden, Richard Dysart ja Richard Basehart.
Elokuva kertoo lukutaidottoman puutarhurin (Peter Sellers) noususta Yhdysvaltain johtaviin piireihin.
Melvyn Douglas voitti roolisuorituksestaan uransa toisen Oscarin parhaasta miessivuosasta. Sellers oli ehdolla Oscariin parhaasta pääosasta. Sellers ja Douglas voittivat lisäksi Golden Globen ja käsikirjoittaja Kosinski Baftan. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi elokuvan vuoden 1979 kymmenen parhaan joukkoon ja palkitsi Sellersin pääroolistaan.
Elokuva valittiin National Film Registryyn vuonna 2015. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Klezmer

Klezmer on Itä-Euroopan juutalaisten kansanmusiikkia, jota on esitetty esimerkiksi erilaisissa perhejuhlissa. Sana "klezmer" on jiddišiä ja tulee hepreankielisestä sanasta "kli zemer", joka tarkoittaa soittimia tai muusikoita.
Klezmerin juuret ovat ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. Osaa sen moodeista eli asteikosta käytettiin jo Jerusalemin toisen temppelin rukouksissa. Klezmer-musiikki alkoi 1800-luvun puolivälissä levitä osmanien valtakunnan rajaseuduilta pohjoiseen ja länteen. Ne levisivät puhtaasti juutalaisia verkostoja pitkin. Klezmerissä käytettiin monia erilaisia soittimia sen mukaan, mitä oli saatavilla. Tyypillisesti yhtyeessä oli ainakin kaksi viulua, basso tai sello ja muita soittimia.
Itä-Euroopan juutalaisten massamuutto 1880-luvulta lähtien levitti klezmer-musiikkia ympäri maailmaa. Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa ääniteteollisuuskin kiinnitti joitakin muusikoita. Klezmer-äänitteiden kultakausi oli 1914–1932, jolloin muun muassa pinnalle nousivat klarinetistit Naftule Brandwein ja Dave Tarras. Yhdysvalloissa myös synkooppirytmiset bulgarit nousivat 1930- ja 1940-luvulla suosioon. Valtavirtamuusikot yhdistelivät musiikkinsa erilaisia klezmer-aineksia. Benny Goodmanin vuoden 1939 kappale ”And the Angels Sing” oli sovitus Dave Tarrasin bulgarista.
Toisen maailmansodan holokaustin jälkeen amerikkalaisen klezmerin se juurilta, mutta musiikkitieteilijä Michael Alpertin mukaan klezmerin elävöityminen alkoi 1970-luvun puolivälissä, jolloin uudet muusikot etsivät vanhoista klassisista äänityksistä vaikutteita. Yhdysvalloissa klezmerin uusi tuleminen levisi 1980-luvun lopulla Eurooppaan, missä muun muassa Saksassa ja Italiassa perustettiin uusia yhtyeitä. Nykyisin klezmeriin yhdistellään varsin vapaasti eri musiikkityylejä, esimerkiksi rock-musiikkia. Suomessa esimerkiksi Alamaailman Vasarat -yhtyeen musiikissa on kuultavissa vaikutteita klezmeristä, vaikkei yhtye ole varsinainen klezmer-yhtye.
Zarathos

Zarathos on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä suunnattoman voimakas demoni, joka on vastuussa Aaveajajan voimista. Zarathoksen loivat Roy Thomas, Gary Friedrich, ja Mike Ploog. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen "Marvel Spotlight" -lehden numerossa 5 (1972). 
Historia.
Zarathos on voimakas demoni, joka uinui maapallon pinnan alla aikakausia kunnes voimallinen loitsija K'Nutu kutsui hänet jälleen hereille. Velho K'Nutu lupasi Zarathokselle tasaisen uhrilahjan sieluja kunhan demoni vain pitäisi heimon viholliset loitolla. Liitto kukoisti ja Zarathoksen ympärille kehittyi paljon erilaisia palvontamenoja. 
Tämä herätti lopulta Mefiston huomion. Mefisto arveli Zarathoksen olevan uhka omalle pahuuden valtakunnalleen ja haastoi tämän taisteluun. Mefisto voitti ottelun Centuriouksen, sieluttoman miehen avulla. 
Zarathos pakotettiin palvelemaan Mefistoa tuonpuoleisessa, vaikka demoni olikin liian voimakas tuhottavaksi kokonaan. Mefisto lähettikin voimakkaan Zarathoksen maan pinnalle tuomaan hänelle sieluja. Myöhemmin Zarathos löysi itselleen Johnny Blaze -nimisen miehen, jonka ruumiin Zarathos riivasi – synnyttäen näin Aaveajajan.
Robert Benton

Robert Benton (29. syyskuuta 1932 Waxahachie, Texas, Yhdysvallat – 11. toukokuuta 2025 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä kolminkertainen Oscar-voittaja. 
Ura.
Benton aloitti vuonna 1956 "Esquire"-lehdessä, jonka toimituksessa hän tapasi myös pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa David Newmanin. Heidän ensimmäinen elokuvakäsikirjoituksensa oli Arthur Pennin elokuvaan vuodelta 1967 "Bonne ja Clyde", josta Benton sai myös ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Tämän jälkeen he kirjoittivat epätavallisen lännenelokuvan "Lännen kieroin kaveri" ja olivat mukana kirjoittamassa menestyskomediaa "Ottaaks’ päähän?" yhdessä Peter Bogdanovichin ja Buck Henryn kanssa. Bentonin esikoisohjaus oli Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuva elokuva "Paha porukka".
Toisen kerran Benton sai Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksesta vuoden 1977 elokuvasta "Viimeinen näytös", jonka hän myös ohjasi. Kaksi vuotta myöhemmin Benton ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan "Kramer vastaan Kramer", joka oli hänen suurin menestyksensä. Se voitti viisi Oscaria, mukaan luettuna Bentonille parhaasta ohjauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta. Vuoden 1984 elokuvasta "Tilaa sydämessä" Benton oli jälleen ehdolla molemmissa kategorioissa, mutta voitti vain alkuperäisen käsikirjoituksen palkinnon.
Benton teki harvakseltaan töitä viimeisinä vuosinaan.
Tuomas Lohi

Tuomas Lohi (s. 30. joulukuuta 1979 Simo) on Suomen nuorin historiasta väitellyt tohtori ja Kempeleen nykyinen kunnanjohtaja. Hän väitteli 22. marraskuuta 2003 Oulun yliopistosta. Lohi valmistui historian maisteriksi Oulun yliopistosta 2001. Hän toimi 2000-2003 Oulun diakonia-ammattikorkeakoululla tuntiopettajana, syksystä 2003 lähtien Muhoksen yläkoululla ja lukiolla uskonnon, historian ja yhteiskuntaopin opettajana, vuodesta 2004 lähtien lukion rehtorina (valintahetkellä 24 vuotta, Suomen nuorin lukion rehtori) ja syksystä 2005 lähtien lisäksi Muhoksen sivistys- ja vapaa-aikapalvelujen päävastuualueen johtajana. Alkuvuonna 2007 Lohi valittiin Tyrnävän kunnan sivistysjohtajaksi ja joulukuussa 2008 hän aloitti Tyrnävän vs. kunnanjohtajana (Tapani Tölli eduskunnassa). Kempeleen kunnanvaltuusto valitsi 32-vuotiaan Tuomas Lohen Kempeleen kunnanjohtajaksi kokouksessaan 12.11.2012. Lohi aloitti viran hoitamisen kesäkuussa 2013. Lohi on toiminut Suomen Kuntajohtajat ry:n puheenjohtajana vuodesta 2024 alkaen.
Hengellinen vaimollisuus

Hengellinen vaimollisuus (engl. "spiritual wifery" tai "spiritual wifeism") on yhdysvaltalaisen saarnaajan Jacob Cochranen jo vuonna 1818 käyttöön ottama termi, joka viittaa uskonnollisesti motivoituun "vapaaseen rakkauteen". Hengellisessä vaimollisuudessa uskonnollisen yhteisön jäsenet harjoittavat keskenään vapaata seksuaalisuutta, jossa parinmuodostus on joko vapaata tai hengellisten johtajien määräämää. Seksuaaliset suhteet eivät kuitenkaan ole pysyviä, vaan yleensä satunnaisia tai lyhytaikaisia.
Historian kuluessa useat uskonnolliset yhteisöt ovat harjoittaneet tämäntyyppistä seksuaalielämän muotoa. Tietysti vaihtelua yhteisöjen välillä on ollut esimerkiksi siinä, ovatko seksuaalisuhteet olleet sallittuja vain aikuisten kesken vai myös aikuisten ja lasten välillä ja siinä, ovatko sallitut suhteet olleet heteroseksuaalisia vai onko myös homoseksuaaliset suhteet sallittu.
Termiä on käytetty myös myöhempien aikojen pyhien liikkeen harjoittamaan moniavioisuuteen. Joseph Smith opetti tätä periaatetta harvoille ja valituille seuraajilleen. Myöhemmin kun huhut moniavioisuudesta alkoi kiertää, Smith julkisesti kielsi harjoittavansa moniavioisuutta. Jossain vaiheessa termi "hengellinen vaimollisuus" erityi tarkoittamaan sellaista moniavioisuutta, joka ei ollut Jumalan hyväksymä, vaikka alun perin termejä "moniavioisuus, hengellinen vaimollisuus, hengellinen avioliitto ja pluraali avioliitto" käytettiin samassa merkityksessä. John C. Bennettin kiertäessä kylillä rekrytoimassa vaimoja ja opettaessaan "hengellistä vaimollisuutta", Smith itse kertoi yksityisesti harjoittavansa "pluraaliavioliittoa", joka erosi moniavioisuudesta siinä, että oli Jumalan antama käsky.
Nykyään esimerkiksi uskonnollinen yhteisö Kansainvälinen perhe harjoittaa "hengellisen vaimollisuuden" tapaista vapaata rakkautta, vaikka termiä ei liikkeessä käytetäkään.
Oiva Lehto

Oiva Lehto (17. toukokuuta 1915 – 2. marraskuuta 2008) oli suomalainen kommunistipoliitikko, joka toimi Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) eri johtotehtävissä 1940-luvulta 1980-luvulle. Lehto oli SKP:n varapuheenjohtaja vuodet 1963–1966. 1970-luvulla hän oli puolueen ”taistolaisen” opposition johtajia ja poliittisen toimikunnan jäsen.
Turkulainen kommunistinuori Oiva Lehto sai ensimmäisen syytteensä poliittisesta toiminnasta jo 1932, mutta hän välttyi tuolloin tuomiolta ollessaan alaikäinen. Lehto liittyi SKP:hen vuonna 1934. Sota-ajan hän vietti vankilassa turvasäilössä. Vapauduttuaan 1944 Lehto ryhtyi organisoimaan puolueensa toimintaa Turussa ja Lapissa. Vuonna 1947 hänet valittiin .
Turun piirijärjestöä johtaessaan (1947–1956) Lehto ajautui helposti konflikteihin rivikommunistien kanssa. Puolueen ”kovanaamalla” oli esimerkiksi taipumus löytää ”kavaltajia” omiensa joukosta usein. Hän oli kuitenkin puheenjohtaja Aimo Aaltosen luottomies, joka sai puutteistaan huolimatta tärkeitä tehtäviä. Lehto valittiin SKP:n maaseutusihteeriksi 1956 ja varapuheenjohtajaksi 1963. Edustajakokouksessa 1966 epäsuosioon joutunut kaksikko sai kuitenkin lähteä eikä Lehtoa valittu edes keskuskomitean jäseneksi.
Lehto oli SKP:n opposition tärkeimpiä johtajia syrjäyttämisestään lähtien. Maaseutusihteerin tehtävissä jatkanut Lehto aloitti vastatoimenpiteet yhdessä Aaltosen, Lars Junttilan ja Urho Jokisen kanssa. Hän onnistui turvaamaan esimerkiksi Turun piirijärjestön pysymisen opposition käsissä. SKP:n osapuolisopimuksessa 1970 Lehto nostettiin takaisin puoluejohtoon ja hän kuului poliittiseen toimikuntaan opposition edustajana koko 1970-luvun. Lehto kuului samanaikaisesti myös Tiedonantaja-yhdistyksen johtoon. Lehto jäi eläkkeelle 19. edustajakokouksessa 1981.
Jari Piirainen

Jari Yrjö Juhani Piirainen (s. 20. syyskuuta 1960 Kerimäki) on Kuopion kaupungin omistaman Kuopion Matkailupalvelut Oy:n toimitusjohtaja. Hän aloitti työssä vapun 2010 jälkeen.
Piiraisen aiempi ura liittyy vahvasti hiihtourheiluun. Hän on toiminut Suomen Hiihtoliiton nuorten valmentajana (1985–1989), maastohiihdon lajipäällikkönä (1989–1997), Olympiakomitean nuorten valmennuspäällikkönä (1997–1998), Helsinki 2006 -olympiahankkeen projektipäällikkönä (1998–1999), Olympiakomitean nuorten valmennuspäällikkönä (1999), Suomen Liikunta ja Urheilun toiminnanjohtajana (1999–2001) ja Suomen Hiihtoliiton toimitusjohtajana (2001–2009 kevät). Piirainen on toiminut myös SM-hiihdoissa kuuluttajana ja televisiossa hiihtokilpailujen kommentaattorina.
Hiihtoliitosta vapauduttuaan Piirainen haki muun muassa Lohjan kaupunginjohtajaksi, Lohjan sivistystoimen johtajaksi, Länsi-Uudenmaan ammattikoulutuskuntayhtymän johtajaksi (2009), sekä kunnanjohtajaksi Siuntioon (2009) ja Punkaharjulle (kevät 2010). Hakemisen ohessa Piirainen toimi yrittäjänä ja syksystä 2009 lähtien suunnistusjoukkue Deltan valmennuspäällikkönä. Hän on ollut myös Nuori Suomi ry:n ja Lohjan Yrittäjien hallituksen jäsen.
Koulutukseltaan Piirainen on kasvatustieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta (1981–1985).
Piiraisen perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi poikaa.
Rikossyyte.
Joulukuussa 2008 keskusrikospoliisi käynnisti uuden esitutkinnan liittyen Suomen Tietotoimiston julkaisemaan doping-uutiseen Naganon olympiakisojen alla vuonna 1998. Doping-uutisointia seuranneessa oikeudenkäynnissä STT:n toimittaja ja päätoimittaja tuomittiin sakkorangaistuksiin kunnianloukkausrikoksesta. Lisäksi osa Hiihtoliiton johtajista (muun muassa Piirainen) sai korvauksia. 
Tammikuussa 2009 valmistuneessa esitutkinnassa ja sitä täydentäneessä lisätutkinnassa poliisi on selvittänyt, perustuivatko tuomiot ja korvaukset valheellisiin lausuntoihin. Epäiltynä on muun muassa silloinen Hiihtoliiton toimitusjohtaja Jari Piirainen. Rikosnimikkeinä poliisitutkinnassa ovat olleet väärä ilmianto ja törkeä petos. Päätös syytteiden nostamisesta tehtiin 27. lokakuuta 2010.
Neandertal

Neandertal, aiemmin Neanderthal, on laakso Länsi-Saksassa lähellä Düsseldorfia. Laakson kalkkiliuskeessa sijainneesta luolasta löydettiin neandertalinihmiseksi myöhemmin nimitetyn ihmisen jäänteet.