tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Niisnova

Niisnova ({{k-ru|Нежно́во|Nežnovo}}) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella 50 kilometriä Jaamasta koilliseen. Kunnassa on 944 ja kylässä 308 asukasta (vuonna 2018).
Maantiede.
Niisnovan kunnan pinta-ala on 153,23 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä ja lounaassa Jaaman piirin Kattilan ja luoteessa Viistinän kuntiin, pohjoisessa Suomenlahteen ja idässä Lomonosovin piirin Kaprion kuntaan. Pinta-alasta 61,3 % on metsää, 28,3 % maatalousmaata, 6,8 % vesistöjä ja 3,2 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Suomenlahden rannan ja muinaisen rantavallin välisellä alangolla. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja harjut sekä kumpuileva tasanko. Tärkeimmät vesistöt ovat Kaprionlahti, Koppananjärvi ja Siestajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka ja sora. Kunnan alueella sijaitsee osa Kattilan rauhoitusalueesta.
Asutus.
Kuntaan kuuluu 21 kylää: Ikäpäivösi, Ilmola, Järvenperä (ven. "Zaozerje"), Keski-Raikkova ("Sredneje Raikovo"), Kolokka ("Golovkino"), Koppana, Kylmäoja ("Holodnyje Rutšji"), Luisina ("Luizino"), Muiskula, Namasteri, Niisnova, Novoje Ustje, Nurmisto, Paavela ("Pavlovo"), Peipiä ("Peipija"), Pieni-Raikkova ("Maloje Raikovo"), Pätsinä ("Pjattšino"), Suuri-Raikkova ("Bolšoje Raikovo"), Suuri-Somero ("Bolšoje Stremlenije"), Taatsoi ("Semeiskoje") ja Vassakara. Puutarhapalsta- ja huvila-alueita on seitsemän.
Niisnova on väkiluvultaan Jaaman piirin pienin kunta (yksi prosentti piirin väestöstä). Sen asukasmäärä on kuitenkin kasvanut muuttovoiton ansiosta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 3 810 henkeä.
Historia.
Alue on entistä inkerikkojen, vatjalaisten ja inkerinsuomalaisten asuinseutua. Inkerikot olivat tunnettuja saviesineiden valmistajina. Nykyään heidän jälkeläisensä ovat venäläisiin. Suomalaiset kuuluivat Kaprion, Kattilan ja Soikkolan luterilaisiin seurakuntiin. Järvenperän kylässä oli Soikkolan seurakunnan kirkko. Niisnovan kartanossa on syntynyt ja viettänyt lapsuutensa venäläinen taiteilija Orest Kiprenski.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan läpi kulkevat Pietarin ja Ruutsian, Kaprion ja Ruutsian, Kattilan ja Nurmiston sekä Pätsinän ja Peipiän väliset maantiet. Kylistä on linja-autoyhteydet Jaamaan, Kattilaan, Laukaansuuhun ja Sosnovyi Boriin.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa varsinkin viljaa ja vihanneksia. Koppananjärvellä toimii kalankasvattamo. Muita elinkeinoja ovat julkiset ja yksityiset palvelut. Yli puolet työvoimasta työskentelee Pietarissa, Sosnovyi Borissa tai Laukaansuun satamassa.
Niisnovan lapset käyvät koulua Kattilan taajamassa. Keskuskylän palveluihin kuuluvat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kaksi kauppaa.
Matkailu ja nähtävyydet.
Koppananjärven hiekkarannat ovat suosittu lomanviettopaikka. Järven läheisyydessä toimii lasten kesäleiri, Leningradin ydinvoimalan parantola ja kaksi lomakylää. Historialliset kohteet liittyvät muinaisten hautapaikkojen lisäksi Venäjän sisällissotaan ja toiseen maailmansotaan.
Folkestone

Folkestone on noin asukkaan kaupunki ja kunta ("civil parish") Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se muodostaa naapurikaupunkinsa Hythen kanssa asukkaan yhtenäisen kaupunkialueen, joka on osa laajempaa Folkestonen ja Hythen hallintopiiriä. Folkestone toimii hallintopiirin keskuspaikkana, jossa piirivaltuusto kokoontuu.
Folkestone on suosittu lomakohde, jossa on hiekkarantoja ja leveä rantapromenadi. Nykyään Kanaalin tunneli yhdistää sen Manner-Eurooppaan. Folkestonessa pidetään vuosittain kirjallisuusfestivaali.
Amy Carter

Amy Lynn Carter (s. 19. lokakuuta 1967) on Yhdysvaltain presidentin Jimmy Carterin ja hänen puolisonsa Rosalynn Carterin neljäs ja nuorin lapsi. Amy nousi maailmanlaajuiseen julkisuuteen muuttaessaan yhdeksänvuotiaana yhdessä vanhempiensa kanssa Valkoiseen taloon. Myös hänen siamilainen kissansa ”Misty Malarky Ying Yang” tuli tunnetuksi. Washingtonissa Amy kävi tavallista julkista peruskoulua nimeltään "Hardy Middle School".
Aikuisena Carter on tullut tunnetuksi poliittisesta aktivismistaan, osallistumalla muun muassa useisiin sit-in-tapahtumiin 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa. Tavoitteena on ollut vaikuttaa Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan Etelä-Afrikassa ja Keski-Amerikassa. Vuonna 1987 hänet pidätettiin University of Massachusetts -yliopistolla järjestetyssä CIA:n värväystoiminnan vastaisessa mielenosoituksessa.
Carter opiskeli aluksi Brown University -yliopistossa Providencessa Rhode Islandilla, mutta suoritti Bachelor of Fine Arts -tutkinnon Memphis College of Artista ja maisterin tutkinnon Tulane Universitystä New Orleansissa.
Vuonna 1996 Carter avioitui tietotekniikkakonsultti James Gregory Wentzelin kanssa ja muutti Atlantaan. Pariskunnalla on poika Hugo James Wentzel (s. 1999). 1990-luvun lopulta alkaen Carter on välttänyt julkisuutta. Hän kuuluu isänsä perustaman Carter Centerin johtokuntaan.
Erik Cajanus

Erik Cajanus (myös Eerik Cajanus, 1675 Sotkamo – 1737 Kruunupyy) oli maisteri, Turun katedraalikoulun konrehtori, Kruunupyyn kirkkoherra, lääninrovasti ja Uuden Suomenkielisen Wirsi-Kirjan (1701) toimittaja. Hänen on oletettu suomentaneen virsikirjaan noin sata virttä, esimerkiksi "Jo joutui armas aika", mutta tälle oletukselle ei ole vahvoja perusteita.
Cajanuksen isä oli Kajaanin kirkkoherra.
Merja Rantanen

Merja Rantanen (s. 7. joulukuuta 1980) on suomalainen suunnistaja, kahdeksankertainen MM- ja viisinkertainen EM-mitalisti.
Ura.
Suunnistus.
Rantanen sijoittui vuoden 2006 EM-kilpailuissa pitkällä matkalla sijalle 33 ja oli viestissä seitsemänneksi sijoittuneen Suomen kakkosjoukkueen jäsen. Hän teki kansainvälisen läpimurtonsa Ventspilsin EM-kilpailuissa 2008, jolloin hän saavutti hopeaa keskimatkalta Suomen ottaessa kolmoisvoiton – Heli Jukkola voitti mestaruuden ja Minna Kauppi kiri pronssille. Hän sijoittui lisäksi sprintissä viidenneksi ja pitkällä matkalla kuudenneksi. Viestissä hän suunnisti toisen osuuden Suomen pronssia voittaneessa joukkueessa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Olomoucissa hän oli mukana kultaa voittaneessa Suomen viestijoukkueessa sekä sijoittui keskimatkalla kuudenneksi ja pitkällä matkalla 15:nneksi. Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Miskolcissa hän saavutti pronssia viestissä sekä sijoittui viidenneksi keskimatkalla ja 24:nneksi pitkällä matkalla. Vuoden 2010 EM-kilpailuista Primorskosta tuli hopeaa viestistä, kahdeksas sija keskimatkalta, 18. sija sprintistä ja 30. sija pitkältä matkalta. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Trondheimissa hän juoksi keskimmäisen osuuden kultaa voittaneessa Suomen joukkueessa sekä sijoittui 14:nneksi keskimatkalla ja 20:nneksi pitkällä matkalla. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Savoiessa Rantanen oli jälleen voittamassa viestikultaa. Henkilökohtaisella keskimatkalla ja pitkällä matkalla hän sijoittui kahdeksanneksi. Falunin EM-kilpailuissa 2012 hän saavutti hopeaa viestissä, seitsemännen sijan keskimatkalla ja yhdeksännen sijan pitkällä matkalla. Lausannen MM-kilpailuissa 2012 tuloksina oli viides sija viestissä, seitsemäs sija pitkällä matkalla ja kahdeksas sija keskimatkalla.
Ensimmäisen henkilökohtaisen MM-mitalinsa Rantanen saavutti Sotkamossa 2013 sijoituttuaan keskimatkalla pronssille. Sprintissä hän oli kahdeksas. Vuosi 2014 oli Rantaselle välivuosi arvokisoista. Vuonna 2015 hän saavutti Invernessin MM-kilpailuissa hopeaa keskimatkalta sekä sijoittui viestissä neljänneksi, sprinttiviestissä kuudenneksi ja pitkällä matkalla 18:nneksi. Vuonna 2016 hän lisäsi mitalisaavutuksiinsa viestin Euroopan-mestaruuden ja MM-pronssin. Muilla matkoilla hän oli Jeseníkin EM-kilpailuissa sprinttiviestissä neljäs, sprintissä viides, pitkällä matkalla 14:s ja keskimatkalla 16:s sekä Strömstadin MM-kilpailuissa sprinttiviestissä seitsemäs, keskimatkalla 12:s ja sprintissä 15:s. Vuoden 2017 MM-kisoissa Virossa Rantanen saavutti pronssia viestissä sekä oli seitsemäs pitkällä matkalla ja kymmenes sprinttiviestissä.
Rantanen ilmoitti vuonna 2019 lopettavansa maajoukkueuransa.
Vuonna 2020 Rantanen voitti suunnistuksen erikoispitkän matkan Suomen mestaruuden. 
Yleisurheilu.
Yleisurheilun puolella Rantanen on sijoittunut Kalevan kisoissa 5 000 metrin juoksussa viidenneksi Espoossa 2009 ja kuudenneksi Tampereella 2008 sekä maastojuoksun SM-kisoissa kuudenneksi vuonna 2008 ja kahdeksanneksi vuonna 2009.
Seurat.
Hän on edustanut suunnistajana Jämsän Retki-Veikkoja ja Kooveeta sekä yleisurheilijana Lapuan Virkiää ja vuodesta 2009 lähtien Kaipolan Virettä.
Yksityiselämä.
Rantanen asuu perheensä kanssa Jämsässä.
Gideon Ståhlberg

Gideon Ståhlberg (1908–1967) oli ruotsalainen shakin suurmestari. Hän nousi kuuluisuuteen voittaessaan ottelut tähtipelaaja Rudolf Spielmannia ja Aron Nimzowitschia vastaan vuonna 1935. Ståhlberg voitti Ruotsin shakkimestaruuden vuonna 1927 ja Pohjoismaiden mestaruuden 1929, 1938 ja 1939. Ståhlberg osallistui myös shakkiolympialaisiin ja haastajaturnauksiin sekä pelasi useita turnauksia Latinalaisessa Amerikassa.
Ståhlberg julkaisi useita kirjoja, joista jotkut alun perin espanjaksi.
Teresa Graves

Teresa Graves (10. tammikuuta 1948 – 10. lokakuuta 2002) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet muistetaan varsinkin poliisiroolista 1970-luvun televisioelokuvassa ja -sarjassa "Get Christie Love!". Niiden ulkopuolella hän esiintyi muun muassa "Rowan &amp; Martin's Laugh-In" -sketsikomediassa.
Afroamerikkalainen Graves oli ehdolla Golden Globen saajaksi. Myöhemmällä iällään hän keskittyi työhönsä Jehovan todistajana.
Graves kuoli 54-vuotiaana tulipalossa Kaliforniassa.
Hermanis Matisons

Hermanis Matisons (myös Herman Mattison, 1894–1932) oli latvialainen shakkimestari ja 1930-luvulla yksi maailman parhaista pelaajista. Hän oli myös loppupelitehtävien laatija. Hän kuoli tuberkuloosiin 38-vuotiaana.
Matisons voitti vuonna 1924 shakin Latvian mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Max Euwen ja Collen amatööripelaajien maailmanmestaruusturnauksessa, joka järjestettiin Pariisin olympialaisten yhteydessä. Matisons pelasi Latvian kärkipöytää vuoden 1931 shakkiolympialaisissa Prahassa ja voitti Rubinsteinin sekä Aleksandr Alehinin, joka oli hallitseva maailmanmestari.
Anttilanmäki

Anttilanmäki on Lahden Asemantaustan kaupunginosaan kuuluva asuinalue, joka sijaitsee välittömästi keskustan ja Lahti–Kouvola-radan eteläpuolella. 
Alue on saanut nimensä Anttilan talosta, joka oli yksi Hollolan Lahden kylän kantatiloista. Koska Lahden kaupungin itsenäistyttyä epäitsenäisestä kauppalasta itsenäiseksi Lahden kaupungiksi 1905 ja koska Anttilanmäki kuului Hollolan kunnan puolelle rajaa ja siellä oli halpaa kaavoittamatonta rakennusmaat, oli alue kauempaa maaseudulta muuttaneiden ja Lahden työväestön suosiossa.&lt;ref name="mastonet.fi/26.9.2007"&gt;Mastonet.fi Pdf-tiedosto&lt;/ref&gt; Alue tuli Lahden kaupunkisuunnittelun piiriin 1933, kun se liitettiin Lahden kaupunkiin Hollolan kunnasta toisessa alueliitoksessa. Edellinen alueliitos toteutettiin 1916.
Alueella on runsaasti suojeltua 1930–1950 -luvuilla rakennettua puutaloasutusta. Alkuperäinen Anttilanmäki käsitti asukkaiden itsensä pystyttämiä mökkejä. Alue oli joutumassa purkamisen kohteeksi, mutta 1975 se sai osittain säilyttävän asemakaavan ja rakentamisohjeistot, joita täydennettiin 1984. Museovirasto ja ympäristöministeriö julkaisivat 1993 valtakunnallisesti arvokkaiden kulttuurihistoriallisten kohteiden luettelon, johon kuului myös Anttilanmäki. Anttilanmäen esikaupunkiasutus on mukana myös tätä luetteloa vuonna 2009 korvaamaan tulleessa Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt -luettelossa. Samoin Anttilanmäki kuuluu Lahden kulttuurihistoriallisesti arvokkaiden kohteiden luetteloon, niin kutsuttuun "harmaaseen kirjaan" 
Anttilanmäellä toimi koulu, joka perustettiin jo vuonna 1910. Tällä hetkellä Anttilanmäen koulun rakennuksessa toimii Svenska gården. Siihen kuuluu svenska skolan eli ruotsinkielinen koulu sekä Folkhälsanin yksityinen päiväkoti. Anttilanmäessä on toiminut 1920–1960 orpolastenkodissa Liisankatu 8:ssa myös toinen koulu, alakansakoulu.&lt;ref name="phnet.fi/anttilanmaki"&gt;Phnet.fi Anttilanmäen vaiheita&lt;/ref&gt;
Kaupunginosatoimintaa Anttilanmäellä järjestää Anttilanmäki-Kittelän asukasyhdistys r.y, joka on pitänyt yllä kasvipankkia ja asukastupaa sekä järjestänyt talkoita.
Elinkeinoelämä.
Anttilanmäellä on toiminut monia yrityksiä :
Muuta.
Vladimir Lenin yöpyi Anttilanmäellä Kurhilankatu 4:ssä 7.8.–8.8.1917 yhdellä 23 matkastaan Suomen suuriruhtinaskunnassa. Reino Helismaa asui Anttilanmäellä Harjantekijänkatu 13:ssa 1920- ja 1930-luvuilla.
Poko klassikot (Popeda)

Poko klassikot on suomalaisen Popeda-yhtyeen viiden kappaleen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1987. Levy on osa Poko Rekordsin Poko klassikot -kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Gaoshanit

Gaoshanit () ovat Taiwanin alkuperäiskansa. Heidän esi-isänsä asuttivat saarta 8 000 vuotta ennen Han-kiinalaisia. Heitä on oletettavasti 458 000 henkeä ja he muodostavat 2 %:n vähemmistön Taiwanissa. He ovat kärsineet keskushallinnon sorrosta ja he elävätkin keskimääräisesti kurjemmissa oloissa kuin Taiwanin kiinalaiset.
Daniil Move

Dаniil Jurjevitš Move (, s. 11. joulukuuta 1985 Moskova) on venäläinen autourheilija, joka kilpailee tällä hetkellä World Series by Renault -sarjassa.
Ura.
Moven sijoituttua toiseksi venäläisessä Formula Rus -sarjassa, hän lähti 3000 Pro Series -sarjaan. Siellä hän ei saanut kauden aikana yhtään pistettä, ja siirtyi F3000 International Masters -sarjaan. Siellä hän sijoittui yhden kerran palkintopallille, mutta hän keräsi kauden aikana vain 11 pistettä ja jäi sarjassa sijalle 16.
Kaudella 2007 Move kilpaili sekä World Series by Renault -sarjassa että myös International Formula Master -sarjassa. International Formula Master -sarjassa hän sai kauden aikana 8 pistettä ja sijoittui sijalle 18. World Series by Renault -sarjassa hän jäi pisteittä.
Kaudella 2008 Move kilpailee ainoastaan World Series by Renault -sarjassa. Hän on kerännyt Silverstonen osakilpailujen jälkeen 6 pistettä ja on sijalla 21.
Ahokylä (Venäjä)

Ahokylä () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee Sumajoen varrella 35 kilometriä Jaamasta koilliseen. Kunnassa on 1 400 ja kylässä 1 100 asukasta (vuonna 2015).
Maantiede.
Ahokylän kunnan pinta-ala on 121,22 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Jaaman piirin Opoljan ja lännessä Kattilan, pohjoisessa Lomonosovin piirin Kaprion ja idässä Volossovan piirin Pekunitsan, Simetsan ja Kolositsan kuntiin. Pinta-alasta 61,5 % on metsää, 34,8 % maatalousmaata ja 3,7 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä. Pinnanmuodostukseltaan se on kumpuilevaa tasankoa. Alueella virtaavat Siesta ja sen sivujoki Suma. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve. Sumajoen laaksoon suunnitellaan luonnonsuojelualuetta.
Asutus.
Ahokylän kuntaan kuuluu yhdeksän kylää: Ahokylä, Kaipala, Korkka (ven. "Gorka"), Lousnankylä ("Louzno"), Ratsina, Siesta, Tomassova ("Domašovo"), Unatitsa ja Uteseni ("Utešenije"). Noin sadan asukkaan kyliä ovat Tomassova ja Kaipala. Utesenissä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kunnassa sijaitsee lisäksi yksi puutarhapalsta-alue. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan noin tuhat henkeä.
Historia.
Sumajoen rannalla kahden kilometrin päässä Kaipalan kylästä on sijainnut novgorodilaisten 1100-luvulla rakentama puolustuslinna, jonka saksalaiset ristiritarit hävittivät vuonna 1240. Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuodelta 1500 mainitaan Ratsinan pogosta, johon kuului suurin osa nykyisen kunnan kylistä. Unatitsaan perustettiin ruotsalaisaikana 1600-luvulla luterilainen seurakunta. 1800-luvulla seudulle rakennettiin aateliskartanoita, joista eräät ovat osittain säilyneet. Peter von Köppenin mukaan Ahokylässä asui vuonna 1848 venäläisten ohella 16 Novasolkan luterilaiseen seurakuntaan kuulunutta savakkoa. Vuoden 1899 väestönlaskennan mukaan Ratsinan volostin asukkaat olivat kymmenkuntaa virolaista lukuun ottamatta kaikki venäläisiä. Venäjän keisarikunnan hallintorakenteen puitteissa Ahokylä kuului Pietarin kuvernementin Jaaman kihlakuntaan.
Liikenne, talous ja palvalut.
Tärkeimmät liikenneväylät ovat Perliisilän ja Kuurlan sekä Tomassovan ja Gorodištšen väliset asfaltoidut maantiet. Kunnasta on kolme päivittäistä linja-autovuoroa Jaamaan.
Paikallisista työnantajista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut. Suurin osa työvoimasta työskentelee lähikunnissa, Laukaansuun satamassa, Jaamassa ja Pietarissa. Kunnassa toimii kolme maatalousyritystä ja juomavesipullottamo.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema apteekkeineen, posti, pankki ja viisi myymälää. Keskikoululaiset opiskelevat Jaamassa. Kaipalassa ja Ratsinassa on myymälät.
Kyläkuva ja nähtävyydet.
Sumajoen kahtia jakama Ahokylä koostuu matalista kerrostaloista, puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista, julkisista rakennuksista ja vailla käyttöä olevista maatalousyrityksen rakennelmista.
Kaipalan muinaislinna on valtakunnallinen suojelukohde. Muita kulttuurihistoriallisia muistomerkkejä ovat kaksi keskiaikaista hautapaikkaa, Utesenin kartanoalue, Ratsinan kirkko ja toisen maailmansodan yhteishaudat.
Kummituskievari

Kummituskievari on Lasse Pöystin ohjaama elokuva vuodelta 1954. Jännitys-romantiikka-linjalla liikkuvan komedian on käsikirjoittanut Kaarlo Nuorvala, kuvannut Esko Töyri ja tuottanut Mauno Mäkelä.
Kahdessa viikossa alkuvuodesta 1954 kuvattua elokuvaa on luonnehdittu liukuhihnatekeleeksi. Sen teolla saatiin studiolle käyttöä kahden tuotannon välissä.
Juoni.
Tukkilaisveljekset (Tapio Rautavaara ja Arto Mäkelä) saapuvat metsätyöporukan mukana kievariin, jossa on piilotettuna kymmenen vuotta aiemmin tapahtuneen pankkiryöstön rahat. Miesten isää pidettiin kuolemaansa asti syyllisenä ryöstöön, pojat haluavat puhdistaa hänen maineensa. Oikean konnan kaksi kaveria (Uljas Kandolin ja Kauko Laurikainen) ovat etsimässä kätköä aiheuttaen kummittelumelua. Taloon tulee myös naurettava kaupunkilainen elokuvaohjaaja, joka vastaa yhdysvaltalaisen elokuvan comic relief -hahmoa. Rautavaaran hahmo rakastuu nuoreen naiseen (Tuija Halonen). Talon emäntää tavoittelee kaksi metsämiestä. Veljesten pikkuveli on Viisikko-mainen poikaviikari, joka toimii varsinaisena salaisuuden selvittäjänä. Konnat saavat lopussa yliotteen, mutta rahat ovat vanhentuneita. Lopulta oikeus voittaa.
Hangö IK

Hangö IK eli Hangö Idrottsklubb on vuonna 1903 perustettu hankolainen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet vuosien varrella muun muassa käsipallo, hiihto, voimistelu, pyöräily, nyrkkeily, yleisurheilu ja tennis. 
Jalkapallo.
Parasta menestys on ollut jalkapallossa, jossa seura on pelannut kauden 1962 SM-sarjassa ja 19 kautta ykkösdivisioonassa. Joukkue karsi kaudella 1996 paikasta Veikkausliigaan HJK:ta vastaan, mutta hävisi kaksiosaisen karsinnan yhteismaalein 2–1. HIK pelasi 1.divisioonassa vuoteen 2001 asti, jonka jälkeen se joutui luopumaan sarjapaikastaan taloudellisista syistä ja tiputtautui kolmoseen. Kaudella 2016 seura putosi Kolmosesta Uudenmaan Neloseen. 
Käsipallo.
Käsipallossa miesten puolella HC HIK pelasi 1990-luvulla neljä kautta käsipallon SM-sarjassa. HC HIK nousi vuonna 2017 ykkösdivisioonasta takaisin käsipallon miesten pääsarjaan. HC HIK pelasi pääsarjassa kaksi kautta sijoittuen molemmilla kausilla kymmenenneksi eli viimeiseksi.
Opolja

Opolja () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 12,5 kilometriä Jaamasta koilliseen. Kunnassa on 2 800 ja kylässä 1 000 asukasta.
Maantiede.
Opoljan kunnan pinta-ala on 226,7 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Jaaman piirin Pustoperän, lounaassa Jaaman, luoteessa Suuren-Lutskan, pohjoisessa Kattilan ja koillisessa Ahokylän kuntiin sekä idässä Leningradin alueen Volossovan piiriin.
Kunta sijaitsee Inkerin ylängöllä. Se on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tasankoa. Seudulla esiintyy karsti-ilmiöitä. Vesistöistä huomattavin on Solkanjoki. Kunnassa sijaitseva kalkkikiviesiintymä on Leningradin alueen suurin. Muita hyötykaivannaisia ovat savi, öljyliuske ja turve.
Asutus.
Opoljan kuntaan kuuluu 22 asutuskeskusta. Kyliä ovat Jamskovitsa, Kerstova, Kikkeritsa, Killi, Korkka (ven. "Gorki"), Kuurla ("Gurlevo"), Kuutta, Litesno ("Litizno"), Läylikkä, Mali tai Malli ("Kommunar"), Novasolkka, Novesi eli Uusikylä, Opolja, Prömpeli, Raakovitsa ("Ragovitsy"), Saappola, Sakkala ("Sakkalo"), Skulmanni, Tikanpesä ja Valja. Muita asutuksia ovat Hovinkylän taajama ja Tikanpesän rautatieasema.
Kunnassa sijaitsee yhdeksän puutarhapalsta-aluetta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 1 000–1 200 henkeä.
Historia.
Opolja mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Se oli tuolloin samannimisen Jaaman läänissä sijainneen pogostan keskus. Alue on vanhaa inkerinsuomalaisten asuinseutua. Heidän lisäkseen siellä on asunut venäläisiä ja virolaisia sekä Kerstovan ja Kikkeritsan kylissä vatjalaisia. Luterilaiset kuuluivat Novasolkan seurakuntaan, jolla oli kirkko samannimisessä kylässä. Venäjän keisarikunnan hallintorakenteen puitteissa Opolja kuului Pietarin kuvernementin Jaaman kihlakuntaan. 
Liikenne, talous ja palvelut.
Opoljan kautta kulkee Pietarista Viron rajalle johtava valtatie M-11 Narva, josta haarautuvat maantiet Hatsinaan ja Laukaansuun satamaan. Kylästä on linja-autoyhteydet Jaamaan ja Pietariin.
Kunnan läpi kulkee Veimarin, Kattilan ja Laukaansuun välinen rautatie, jolla on Kerstovan asema. Radalla ei ole henkilöliikennettä.
Paikallisia elinkeinoja ovat maatalous, palvelut ja teollisuus. Opoljan maatalousyritys tuottaa maitoa, lihaa ja perunaa. Hovinkylässä toimii Nordkalkin kalkkitehdas.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kerhotalo, kirjasto ja lääkintäasema. Eräitä julkisia palveluja on myös Hovinkylässä.
Nähtävyydet.
Opoljan nähtävyyksiä ovat Luigi Ruscan piirustusten mukaan rakennettu postiasema (1806–1807) ja Ivan Bulanovin suunnittelema, tyyliltään ”venäläis-bysanttilainen” Ristin ylentämisen kirkko (1874–1883).
Derek Morris

Derek Morris (s. 24. elokuuta 1978 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Morris siirtyi WHL-juniorisarjan Regina Patsiin kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi Reginassa kaksi kautta. Vuonna 1996 Calgary Flames varasi Morrisin NHL:ään. Morris pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa WHL-kauden 1996–1997 jälkeen, kun hän pelasi loppukauden Calgaryn farmijoukkueessa AHL:n Saint John Flamesissa.
Kaudella 1997–1998 Morris pelasi tulokaskautensa NHL:ssä ja vakiinnutti heti paikkansa Calgaryn puolustuksessa. Hän teki kauden aikana 29 pistettä ja hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen kauden päätteeksi. Morris oli Calgaryn johtavia puolustajia seuraavien kausien ajan. Morris joutui sopimuserimielisyyksiin Calgaryn kanssa kauden 1999–2000 jälkeen. Hän teki kolmen vuoden jatkosopimuksen Calgaryn kanssa vasta joulukuussa 2000 kauden 2000–2001 jo alettua. Calgary lähetti Morrisin sopimuksen jälkeen Saint Johniin lyhyelle kuntotuskomennukselle. Hän pelasi lopulta kolme ottelua Saint Johnissa ja loppukauden aikana 51 ottelua Calgaryssä.
Calgaryssä Morris pelasi yhteensä viisi kautta. Lokakuussa 2002 hän siirtyi merkittävässä kaupassa Colorado Avalancheen Dean McAmmondin ja Jeff Shantzin kanssa. Calgary sai Coloradolta tähtisentti Chris Druryn ja Stéphane Yellen. Ensimmäinen Colorado-kausi oli Morrisilta loistava, sillä hän pelasi tehokkaasti ja teki piste-ennätyksensä, 11+37. Seuraava kausi oli kuitenkin Morrisille vaikea, eikä hän pelannut enää yhtä varmasti. Colorado kauppasi hänet lopulta siirtoajan viimeisenä päivänä Keith Ballardin kanssa Phoenix Coyotesiin, josta Colorado sai Chris Grattonin, Ossi Väänäsen ja toisen kierroksen varausoikeuden.
Kaudella 2005–2006 Morris kärsi nilkkavammasta ja oli kaksi kuukautta sivussa peleistä vuoden 2006 alussa. Hän teki kuitenkin Phoenixin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen maaliskuussa 2006. Phoenixissa Morris pelasi kauteen 2008–2009. Hänet kaupattiin siirtoajan lopulla New York Rangersiin vaihdossa Dmitri Kalininiin, Petr Průchaan ja Nigel Dawesiin. Morris teki 25. heinäkuuta 2009 yksivuotisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän ei pelannut koko kautta 2009–2010 Bostonissa, vaan hänet kaupattiin takaisin Phoenixiin maaliskuussa 2010 vaihdossa neljännen kierroksen varausoikeuteen .
Maajoukkueessa.
Morris edusti ensimmäisen kerran Kanadaa arvoturnauksessa Norjassa 1999. Toisen kerran Morris pelasi MM-tasolla Saksassa 2001. Morris oli mukana myös MM-kilpailuissa 2004, jolloin Kanada voitti kultaa. Morris teki yhdeksessä ottelussa tehot 0+5.
Helmi Vihne

Helmi Matilda Tyyni Maria Vihne (sukunimi aik. Wilén; 24. maaliskuuta 1898 Hartola – 16. syyskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Helmi Avarto".
Pienviljelijäperheeseen syntynyt Vihne kävi kansakoulun ja opiskeli sanomalehtialaa aluksi Työväen Akatemiassa 1924-1925 ja sitten Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän työskenteli Työväen Arkiston virkailijana ja Suomen Sosialidemokraatin toimittajana.
Helmi Vihneen maaseudun sosiaalisiin ja yhteiskunnllisiin epäkohtiin pureutuneen romaanin "Syvälle syihin" (1938) tapahtumapaikkana oli Kirkkolan kartano Hartolassa. Kirja on omakustanne, josta otettiin 200 kappaleen painos. Aleksanteri Ahola-Valon kertoman mukaan suuri osa painoksesta tuhoutui tulipalossa. Ahola-Valon grafiikantöitä kirjassa on kolme kappaletta.
Venäjän aluejako

Venäjän federaatio () on liittovaltio, joka koostuu 83 itsehallinnollisesta osasta, federaatiosubjektista eli liittovaltiosubjektista (). Niitä on kuudella tasolla: tasavallat, autonomiset piirikunnat, alueet, aluepiirit, autonominen alue ja liittokaupungit. Nämä eroavat toisistaan itsehallinnon asteen suhteen, mutta kaikilla on kuitenkin kaksi edustajaa Venäjän parlamentin eli liittokokouksen ylähuoneessa, federaationeuvostossa. 
Liittovaltiosubjekteja laajempia aluejaon yksiköitä ovat federaatiopiirit (), joita on kahdeksan. Nämä eivät ole itsehallinnollisia yksiköitä, vaan keskushallinnon tapa organisoida toimintaansa valtakunnan eri osissa.
Federaatiosubjektit.
Laajin itsehallinto on tasavalloilla. Niin tasavaltojen kuin autonomisten piirikuntien luonteeseen on alun perin kuulunut toimiminen jonkin tai joidenkin vähemmistökansallisuuksien itsehallintoyksikkönä. Jotkin federaatiosubjektit ovat hallinnollisesti sisäkkäisiä: jokin tai jotkin subjektit voivat sisältyä toiseen subjektiin, vaikka ovatkin samalla itsenäisiä subjekteja.
Alueiden lukumäärä muuttuu ajoittain muun muassa siksi, että subjekteja yhdistetään ja alueista tulee aluepiirejä.
Liittovaltiokaupungit.
 
Federaatiopiirit.
Federaatiosubjekteja laajempia aluejaon yksikköjä ovat "federaatiopiirit" (), joita on kahdeksan. Ne eivät ole itsehallinnollisia, vaan toimivat Venäjän presidentinhallinnon alaisina toimistoina. Federaatiopiiriä johtaa Venäjän presidentin nimittämä täysivaltainen edustaja, jonka tehtävä on valvoa federaation elinten toimintaa ja sen lakien toimeenpanoa piirissä sijaitsevissa subjekteissa.
Talousalueet.
Taloudellisia ja tilastointitoimintoja varten subjektit on myös ryhmitelty 12 talousalueeseen.
Tyyne Pyrhönen

Tyyne Martta Pyrhönen (4. tammikuuta 1908 Valkeala – 23. joulukuuta 1964 Mikkeli) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä "Tyyne Häkkinen".
Pyrhönen kävi Työväen Akatemian 1924-1925 ja valmistui sitten vuonna 1930 kansakoulunopettajaksi Heinolan seminaarista. Hän toimi opettajana Anttolan Pitkälahden koulussa 1930-1949 ja Hartolan Rusin koulussa 1950-1953.
Warwick Brown

Warwick Brown (s. 24. joulukuuta 1949 Sydney, Australia) on entinen australialainen Formula 1 -kuljettaja.
Brown osallistui yhteen Formula 1 -kilpailuun 10. lokakuuta 1976. Hän ajoi Williams-Wolfia Yhdysvaltain GP:ssä 1976 ja sijoittui 14. sijalle.Brown lähti lähtöruudusta 23.
Brown onnistui paremmin Tasman Seriesissä, jonka hän voitti vuonna 1975, ajaessaan Lola T332 Chevrolet -autoa. Hän voitti myös Rothmans International Seriesin Australiassa vuosina 1977 ja 1978 ajaessaan VDS Teamin autoa.
Pustoperä

Pustoperä () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 22 kilometriä Jaamasta kaakkoon. Kunnassa on 2 300 asukasta ja kylässä 1 300 (vuonna 2018).
Maantiede ja asutus.
Pustoperän kunnan pinta-ala on 514,18 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Jaaman piirin Opoljan ja lännessä Jaaman ja Suuren-Lutskan kuntiin, idässä Volossovan piirin Kolositsan, Pessetan ja Sabskin kuntiin sekä etelässä Slantsyn piirin Staropoljen, Vyskatkan ja Tšernovskojen kuntiin. Pinta-alasta 67,6 % on metsää, 30,3 maatalousmaata ja teollisuusaluetta ja 1,5 % asuinaluetta.
Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja harjut sekä kumpuileva tasanko. Suurimmat vesistöt ovat Laukaanjoki ja sen sivujoki Rievitsä (ven. "Hrevitsa"). Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, kalkkikivi, kipsi, liitu ja hiekka.
Kuntaan kuuluu 18 asutuskeskusta: Immanitsa (ven. "Imenitsy"), Ivanskoin taajama ("Ivanovskoje"), Jyrki ("Jurki"), Klenna ("Kljonno"), Klennan rautatieasema, Korppova ("Korpovo"), Kriušin rautatieasema, Manelia ("Manuilovo"), Mustapää ("Onstopel"), Netoplitsa ("Nedoblitsy"), Pieni-Pustoperä ("Malaja Pustomerža"), Poretšje, Pustoperä ("Bolšaja Pustomerža"), Sredneje Selo, Sääkylä ("Sjaglo"), Torma, Veimarin rautatieasema ("Veimarn") ja Vetki.
Historia.
Kunnan pohjoisosa on vanhaa inkerinsuomalaisten asuinseutua. Heidän lisäkseen seudulla on asunut venäläisiä ja virolaisia. Luterilaiset kuuluivat ennen Novasolkan seurakuntaan. Nykyään asukkaat ovat etupäässä venäläisiä.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan läpi kulkevat Hatsinan ja Opoljan, Tolmatšovon ja Narvan valtatien sekä Gostitsyn ja Pustoperän väliset maantiet. Kylistä on linja-autoyhteydet Jaamaan ja Volossovaan. Veimarin aseman kautta kulkee Namkun, Hatsinan ja Ivangorodin välinen rautatie, josta haarautuvat radat Outovaan sekä Kattilan kautta Vääskylään. Rautateillä on henkilöliikennettä Pietariin, Jaamaan, Ivangorodiin ja Slantsyyn.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Suurimmat yritykset ovat maidon tuotantoon erikoistunut Agro-Baltin karjatila ja Neiman lihanjalostuslaitos. Kunnassa toimii 21 yksityistä maatilaa. Laukaanjoella Poretšjessa on kalankasvattamo. Muita työnantajia ovat erilaiset julkiset ja yksityiset palvelut. Niihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus kirjastoineen, lääkintäasema, posti, pankki ja joukko kauppoja.
Matkailu ja nähtävyydet.
Kunnassa ei juurikaan ole matkailupalveluja. Klennassa toimii metsästys- ja kalastusmaja. Historiallisia kohteita ovat Gryzlovan kartano Pustoperässä, Johannes Kastajan kirkko Ivanskoissa sekä Nordin kartano ja Pyhän Georgioksen tsasouna Maneliassa.
Aino Voipio

Aino Voipio (sukunimi vuoteen 1901 Åkerman; ) oli suomalainen opettaja, kansanopiston johtaja ja kirjailija. 
Voipio toimi 1907–1915 Länsi-Suomen kansanopiston johtajana Huittisissa ja 1920–1928 Itä-Hämeen kansanopiston johtajana Hartolassa. Hän oli Järvenpään kotitalousopettajaopiston ensimmäinen johtaja 1929–1950. Voipio sai kouluneuvoksen arvon 1943.
Voipio kirjoitti sanat Aksel Törnuddin säveltämään ”Satakunnan lauluun”, joka tehtiin alun perin Länsi-Suomen kansanopiston 20-vuotisjuhliin juhannuspäivänä 1912. Voipio sanoitti myös ”Itä-Hämeen laulun”. Länsi-Suomen kansanopiston pihassa on Voipion muistomerkki, jonka on tehnyt Olavi Koskinen vuonna 1987.
Jay Chamberlain

Jay Chamberlain (29. joulukuuta 1925 Los Angeles, Kalifornia - 1. elokuuta, 2001) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -kilpailuun, ja hän pääsi kilpailuun ensimmäisen ja ainoan kerran Britannian GP:ssä 1962. Hän ei saanut ainuttakaan MM-pistettä urallaan.
K. V. Piilonen

Kalle Valdemar (K. V.) Piilonen () oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä "Wille".
Piilosen vanhemmat olivat uittotyönjohtaja Ville Piilonen ja Anna-Sohvia (Sofia) Salminen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten rautateillä asemamiehenä ja asemanhoitajana 1902–1913. Hän oli sitten SOK:n piirineuvojana ja vuosina 1919–1920 Saarijärven Paavo-lehden toimittajana ja taloudenhoitajana Jyväskylässä. Piilonen toimi Yhteishyvä-lehden avustajana 1921–1924, Lalli-lehden taloudenhoitajana 1924–1925 sekä Iisalmen Sanomien päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1926–1927.
Rollin 30's

Rollin 30s on Crips-jengi, joka aloitti nimellä Harlem Godfathers Jefferson Parkin alueella eteläisessä Los Angelesissa, Kaliforniassa. Jengi perustettiin 1970-luvun keskivaiheilla, ja he hallitsevat toiseksi suurinta aluetta Los Angelesissa. Vain Eight-Tray Gangster Cripsin alue on suurempi. Heidän alueensa on Jeffersonin, King Blvd:in, Crenshawin ja Normandien keskellä, ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä. 1970-luvun lopun jälkeen jengi on ollut sodassa Rollin 20s Bloodsin kanssa. Toiseksi suurin sota heillä on Black P Stonesin kanssa. Heillä oli myös sota Rollin 40s Cripsin kanssa vuosina 1996–2006.
Rollin 30s jengillä on Cripsien parissa useita sisar-settejä, joiden nimet ovat vastaavia numeroinnin vain muuttuessa (Rollin 20s, Rollin 60s, Rollin 80s jne). Jengin nimessä oleva kymmennumero tulee kadun numerosta, jota he "hallinnoivat".
He ovat myös kuuluisia siitä, että räppäri Ice-T kuului jengiin nuorempana, tosin hän on myöhemmin jättänyt jengielämän.
Pertti Sahlberg

Pertti ”Pertsa” Sahlberg on suomalainen entinen kilpa-aerobikkaaja. Hän voitti muun muassa vuonna 2000 yhdessä silloisen vaimonsa Marin kanssa aerobicin maailmanmestaruuden ja euroopanmestaruuden. He sijoittuivat vuoden 2001 World Seriesin finaalissa sijalle 8. 
Koulutukseltaan Sahlberg on liikunnanopettaja. Hän toimii perusopetuksen liikunnanopettajana Kerttulin lukiossa ja perusasteen koordinattorina Turun seudun urheiluakatemiassa. Aiemmin Sahlberg on työskennellyt Turun Lyseossa yläkoulun ja lukion liikunnan ja terveystiedon opettajana.
Taidemuseo

Taidemuseo on kuvataiteen esittelyyn tarkoitettu rakennus tai tila. Taidemuseo voi olla yksityisessä tai julkisessa omistuksessa. Erona taidegalleriaan on se, että taidemuseoilla on taidekokoelma, usein myös taidehistoriallista henkilökuntaa ja tutkimustoimintaa. 
Taidemuseoiden yksi tehtävä on lisätä ihmisten taiteen tuntemusta. Museot voivat esitellä eri aikakausien taideteoksia tai erikoistua tiettyyn aikakauteen. Taidemuseot järjestävät myös yksittäisten taiteilijoiden taidenäyttelyitä ja teemanäyttelyitä. Ne voivat keskittyä yhden tai useamman taiteilijan teoksiin, kuten Musée Rodin, tai muuten rajatumpaan alaan taidetta, kuten National Portrait Gallery.
"Katso myös Suomen taidemuseot"
Tatjana Moisejeva

Tatjana Jurjevna Moisejeva (, s. 7. syyskuuta 1981 Hanti-Mansijsk, Venäjän SFNT) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2002–2003 lähtien.
Moisejeva hiihti avausosuuden Venäjän viestijoukkueessa, joka saavutti Hanti-Mansijskin juniorien MM-kilpailuissa 2001 kultaa ennen Tšekkiä ja Saksaa. Hän saavutti lisäksi normaalimatkalta niin ikään mestaruuden. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Anterselvan MM-kisoissa 2007 sijoittuen yhteislähdössä yhdenneksitoista. Östersundissa 2008 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja normaalimatkalla viidenneksi. Lisäksi hän oli yhteislähdössä yhdeksästoista.
Maailmancupissa Moisejeva on saavuttanut neljä palkintosijaa (kauden 2007–2008 jälkeen). Ensimmäisen niistä hän saavutti oltuaan toinen Pokljukan sprinttikisassa 17. tammikuuta 2007.
Allodi

Allodi tai allodiumi (lat. "allodium", vapaa tila &lt; keskiajan saksa: "all" = koko, "od" = omaisuus) tarkoitti germaaneilla suvussa perintönä siirtyvää kiinteää ja irtainta omaisuutta. Myöhemmin se alkoi merkitä vain kiinteää omaisuutta. Allodin vastakohta oli läänitys, johon sen haltijalla oli vain nautintaoikeus.
Allodiaalioikeus oli perustana sille, miten Ruotsi-Suomen aateli omisti maatilansa. Tilat oli ikiajoiksi annettu aatelisten omistettaviksi ja käytettäviksi erioikeuksien ja rälssin perusteella. Kaarle XI:n reduktiossa tilat pitkällisten kiistojen jälkeen palautettiin valtiolle.
Arktinen keskus

Arktinen keskus on Lapin yliopiston kansainvälinen tutkimuslaitos ja tiedekeskus, joka tutkii arktisen alueen kehitystä. Se tuottaa tutkimustietoa arktisesta ympäristöstä, yhteiskunnasta ja ilmastonmuutoksesta. Tutkimus on monitieteistä ja ilmiökeskeistä, ja tavoitteena on viestittää tutkimustuloksia suurelle yleisölle. 
1989 perustettu Arktinen keskus sijaitsee Rovaniemellä Arktikum- talossa, jonka rakentamisessa on hyödynnetty lappilaisen luonnon antimia, kuten Lapin honkaa ja poronnahkaa. Arktikumin lasikattoinen 172 metriä pitkä käytävä osoittaa pohjoiseen ja tarjoaa puitteet erilaisten tilaisuuksien pitämiselle. Arktikumissa on Arktisen keskuksen tiedenäyttely ja kirjasto sekä Lapin maakuntamuseo.
Arktisen keskuksen monitieteinen tutkimus keskittyy ihmisen ja ympäristön vuorovaikutukseen. Kansainvälistä tutkimusta tehdään pohjoisen pallonpuoliskon arktisella, subarktisella ja boreaalisella vyöhykkeellä.
Tutkimustoiminnassa rakennetaan luonnontieteellisen ja yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen uusia monitieteisiä ja tieteiden välisiä käytäntöjä.
Oikeustieteellistä vähemmistöjen ja pohjoisten alueiden tutkimusta tehdään omassa yksikössä, Pohjoisen ympäristö- ja vähemmistöoikeuden instituutissa. Arktinen keskus tarjoaa myös ympäristövaikutusten arviointipalvelua ja luontoselvitysten tekoa.
Tutkimukseen perustuva Muuttuva Arktis -tiedekeskusnäyttely valottaa arktisten alueiden nykypäivää ja tulevaisuutta kestävän matkailun näkökulmasta.
Keskusta johtaa Johanna Ikävalko.
DVBViewer

DVBViewer on maksullinen ohjelma, jolla voi katsella digitelevisiota tietokoneella. Ohjelma on käännetty useille eri kielille, myös suomeksi, ja sisältää runsaasti ominaisuuksia kuten: äänenlaadultaan miltei cd:n tasoisen radion , tekstitv:n, elektronisen ohjelmaoppaan (EPG), ajansiirron sekä mahdollisuuden tallentaa televisio-ohjelmia tietokoneen kovalevylle (videokaappaus). Ohjelma ei sisällä kuitenkaan käyttöohjeita kuin englanniksi ja saksaksi.
Ohjelma on saatavilla vain ladattavana versiona DVBViewerin kotisivuilta. Tärkein asiakas on saksalainen yritys TechniSat Digital GmbH, joka valmistaa ja myy digitaaliselle TV-vastaanotolle sopivia laitteita. He lisäävätkin tuotteisiinsa karsitun version DVBVieweristä. Myös saksalaisyritys TerraTec Electronic GmbH tarjoaa omilla kotisivuillaan DVBViewer-ohjelmasta karsittua ilmaisversiota, joka soveltuu käytettäväksi kaikkien TerraTec-TV-korttien kanssa.
Deputaatio

Deputaatio voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ellen Johnson

Ellen Johnson on yhdysvaltalainen ateistinen aktivisti. Hän toimi American Atheists -järjestön puheenjohtajana vuosina 1995–2008.
Johnson on toisen sukupolven ateisti. Hän valmistui maisteriksi valtio-opissa New School for Social Researchista.
Johnson ei luota Jeesuksen historiallisuuteen; hän ei katso, että siitä olisi olemassa todisteita.
Kuninkaan lautakunta

Kuninkaan lautakunta (ruots. "konungsnämnden") oli Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n 1561 perustama ylin tuomioistuin. Se toimi paitsi laamanninoikeuksien ylioikeutena, myös ensimmäisenä oikeusasteena jutuissa, joita laamanninoikeudet eivät voineet ratkaista. Kuninkaan lautakunta kiersi myös maakunnissa pitäen istuntoja kaupungeissa ja markkinapaikoilla.
Eerikin neuvonantajan Yrjänä Pietarinpojan toimiessa syyttäjänä lautakunta tuli tunnetuksi Eerikin vastustajille langetetuista ankarista tuomioista. Lautakunta langetti runsaasti kuolemanrangaistuksia ja toimi kuninkaan mielivaltaisen hallintotavan välineenä.
Kuninkaan lautakunta lakkautettiin Eerikin kukistuttua. Sen vuosina 1562–1567 pitämä tuomiokirja on julkaistu "Historiska handlingar" -teossarjassa (osa 13:1) vuonna 1884.
Antero Jakoila

Raimo Antero Jakoila (s. 17. lokakuuta 1945 Vaasa) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja. Jakoila on toiminut lukuisten studiosessioiden muusikkona, tuottajana ja sovittajana.
Hän on yksi eniten äänitettyjä ja julkaistuja muusikoita suomessa ja on mukana yli 3000:lla julkaisulla.
Jakoilan vaikutteita ovat mm. blues, rock sekä Etelä-Amerikkalaiset tyylit ja espanjalainen flamenco. Hän on kokeillut sitaria sekä 1970-luvun jälkipuoliskolla ensimmäisiä kitaralla ohjattavia syntetisaattoreita. 
Jakoila on esiintynyt muun muassa Hectorin, Baddingin ja Tuomari Nurmion taustayhtyeissä, The Boys -yhtyeessä, Rag's Bandissa sekä Dave Lindholmin ja M. A. Nummisen kanssa. Jakoila on julkaissut seitsemän soololevyä ja kaksi nuottivihkoa. 
Oman soolotuotantonsa lisäksi Jakoila on tehnyt sävellyksiä myös muille artisteille, kuten M. A. Nummiselle. Jakoila on ollut muusikkona mukana monen elokuvan soundtrackilla vuodesta 1970 lähtien. Viime vuosina hän on tehnyt musiikkia Aki Kaurismäen elokuviin ja hänen Mastango-tango-yhtyeensä on esiintynyt Kaurismäen kanssa Cannesin filmijuhlilla. Maita joissa Jakoila on konsertoinut ovat Ranska, Saksa, Kuuba, Nicaragua, Sveitsi, Bulgaria, Tanska, Venäjä ja Ruotsi. 
Antero Jakoilan soittimia ovat akustiset kitarat (klassinen, flamenco), sähkökitarat, teräskielinen- ja 12-kielinen kitara, tres, mandoliini, mandola, cuatro ja dobro. Levyillä hänen mainitaan soittavan myös lyömäsoittimia ja bassokitara sekä toimivan taustalaulajana. Jakoila on yksi ensimmäisiä suomalaisia levyttäneitä muusikoita, joka soitti intialaista sitaria ja syntetisaattorikitaraa. 
Omat yhtyeet.
Soolojulkaisuilla esiintyvät "Antero Jakoila Recording Band" ja "Antero Jakoila Ensemble". Hän on esiintynyt duona Dave Lindholmin ja M.A. Nummisen kanssa. Vierailevia artisteja Jakoilan soolojulkaisuilla ovat mm. Ciro Perez, Gustavo Beyetelmann, Cesar Stroscio, , Roberto Tormo, Otto Donner, Jukka Linkola, Jarmo Savolainen, Sakari Kukko, Kimmo Pohjonen, Heikki Virtanen, Hector, Dave Lindholm, Reino Laine, Pertti Päivinen, Ulf Krokfors, Make Lievonen, Petri Ikkelä, Pepe Ahlqvist, Harri Saksala, Aale Lindgren, Kai Olander, Tapio Aaltonen, Matti Koskiala, Tomi Parkkonen, Hillel Tokazier, Niklas Nylund, Mikki Nuorivaara, Roope Rossi, Mikko Helenius, Mauri Saarikoski, Harri Kaitila, Sanna Kurki-Suonio, Kristiina Kuusisto, Päivi Kärkäs + jousiensemblet.
Andreas Ivanschitz

Andreas Ivanschitz (s. 15. lokakuuta 1983 Eisenstadt) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ivanschitz pelasi junioriaikanaan ASK Baumgartenin joukkueessa. Ammattilaisurallaan hän edusti pitkään SK Rapid Wieniä (1998–2005), jonka aikana hän ehti voittaa Itävallan liigamestaruuden vuonna 2005; samana vuonna hän oli myös Cup-finaalissa, jossa joukkue taipui Austria Wienille 3–1. Hänet valittiin myös Itävallan vuoden pelaajaksi vuonna 2003. 
Vuonna 2006 Ivanschitz edusti kotimaassaan FC Red Bull Salzburgia. Hän pelasi kolmetoista ottelua ja teki yhden maalin. Hän oli lainalla Panathinaikosissa vuosina 2006–2008, jossa hän pelasi 50 ottelua ja teki seitsemän maalia. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi pysyvästi Panathinaikosiin ja pelasi 17 ottelua tehden kolme maalia. Vuosiksi 2009–2011 hänet lainattiin 1. FSV Mainz 05:een, jossa hän pelasi 47 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi pysyvästi Mainziin.
Maajoukkueessa Ivanschitz debytoi vuonna 2002. Hänet valittiin Itävallan ja Sveitsin EM-kilpailuihin 2008.
Peter Twiss

Lionel Peter Twiss OBE (23. heinäkuuta 1921 – 31. elokuuta 2011) oli brittiläinen lentäjä. Hän sai Distinguished Service Crossin palveluksestaan toisessa maailmansodassa.
Twiss piti vuosina 1956–1957 hallussaan Fairey Delta 2 -yliäänikoelentokoneella saavuttamaansa ilmailun nopeuden maailmanennätystä. Hän kuoli 90-vuotiaana elokuussa 2011.
Alex Barros

Alex Barros (s. 18. lokakuuta 1970 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen ratamoottoripyöräilijä. Pitkän MotoGP-uran jälkeen hän meni ajamaan Superbike World Championship-sarjaan kaudella 2006. Hän palasi MotoGP-sarjaan kaudeksi 2007, mutta lopetti kauden jälkeen.
Ura.
Uran alku.
Barros aloitti kilpailemisen 8-vuotiaana, kun hän voitti heti ensimmäisen kilpailunsa Brasilian minimotomestaruuskilpailussa. Vuonna 1981 hän kilpaili Brasilian 50cc-luokassa, ja 1985 hän voitti Brasilian 250cc-luokan mestaruuden. Vuonna 1986 hän debytoi kansainvälisessä 80cc-luokassa -- hän valehteli ikänsä, jotta hän voisi kilpailla Espanjan GP:ssä 15-vuotiaana. Hän sijoittui loppupisteissä 13. sijalle saatuaan 6 pistettä. Vuonna 1987 hän kilpaili jälleen 80cc-luokassa sijoittuen 17. sijalle saatuaan 8 pistettä.
250cc.
Vuonna 1988, Barros debytoi kansainvälisessä 250cc-luokassa, eikä saanut ainuttakaan pistettä. Seuraavana vuonna hän sijoittui 18. sijalle saatuaan 30 pistettä.
500cc ja MotoGP.
Vuonna 1990 Alex Barrosista tuli nuorin kuljettaja, joka kilpaili kuninkuusluokassa. Hän oli tuolloin 20-vuotias. Ensimmäisenä vuonnaan hän saavutti 12. sijan saatuaan 57 pistettä. Merkittäviä tuloksia olivat Yhdysvaltain ja Saksan GP:n 8. sijat sekä Belgian GP:n 5. sija. Kaksi vuotta myöhemmin Barros saavutti ensimmäisen palkintopallipaikkansa ajettuaan kolmanneksi Alankomaiden GP:ssä.
Vuonna 1993 hän teki todellisen läpimurron mentyään Suzuki-talliin. Hän saavutti Yhdysvaltain GP:n aika-ajoissa kolmannen lähtöpaikan. Sen jälkeen Espanjassa hän otti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa ja sijoittui maailmanmestaruuspisteissä kuudenneksi tallikaveri Kevin Schwantzin voittaessa maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna Barros sai pisteitä yhtä lukuun ottamatta kaikista kilpailuista. 1996 Barros sijoittui maailmanmestaruuspisteissä neljänneksi, ja toisti saavutuksen vuosina 2000-2002. Ensimmäisenä MotoGP-kautenaan (kun kuutiosenttirajoitusta nostettiin 990 kuutioon) hän sai 206 pistettä ja jäi vain 11 pistettä kakkostilasta. 2003 oli vaikea kausi Barrosille loukkaantumisten takia, mutta vuonna 2004 hän sijoittui jälleen neljänneksi kaudella, jota dominoivat Valentino Rossi, Sete Gibernau ja Max Biaggi. Vuonna 2005 Barros saavutti ensimmäisen MotoGP-luokkansa voiton Portugalin GP:ssä, mutta sijoittui vasta 8. sijalle MM-pisteissä, eikä kisannut seuraavalla kaudella MotoGP-luokassa. Vuonna 2007 hän palasi MotoGP-luokkaan Ducati-tallin väreihin.
Kausi Superbikessä.
Kaudeksi 2006 Barros meni Superbike-sarjaan Klaffi Honda-talliin. Hän nappasi Phillip Islandin lähdöistä kaksi palkintopallipaikkaa, sekä toisen ja neljännen sijan Monzasta. Hän sijoittui sarjassa kuudennelle tilalle.
Hugo Heyrman

Hugo Heyrman (tunnetaan myös nimellä Dr. Hugo Heyrman), (s. 20. joulukuuta, 1942) on belgialainen taidemaalari ja multimediataiteilija. Heyrman kuvailee itseään uusmedian teoreetikoksi.
Hugo Heyrman syntyi Antwerpenissä, jossa hän elää ja työskentelee.
Aage Dons

Aage Dons (19. elokuuta 1903 - 20. lokakuuta 1993) oli tanskalainen romaanikirjailija, jonka teoksia on käännetty myös suomeksi. Hän opiskeli nuorena yliopistossa ja halusi tulla muusikoksi. Esikoisteoksensa "Walpurgisnacht" hän julkaisi vuonna 1931.
Dons kirjoitti yli 30 kirjaa. Teoksissaan hän kuvaa muun muassa yhteisön ulkopuolisten ihmisten elämää. Dons sai lukuisia palkintoja, kuten tanskalaisen Kriitikkopalkinnon vuonna 1973.
Dons on kääntänyt tanskaksi muun muassa Sally Salmisen ja Yrjö Kokon teoksia.
Marika Mikkola

Marika Mikkola (s. 1971) on suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen MM-mitalisti.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Mikkola saavutti hopeaa normaalimatkalla vain kolme sekuntia Simone Luderille hävinneenä. Viestissä hän suunnisti kolmannen osuuden Suomen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden neljä minuuttia ennen Ruotsia. 
Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 Mikkola saavutti Karolina Arewång Höjsgaardin ja Hanne Staffin jälkeen pronssia normaalimatkalla. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Suomen hopeajoukkueessa, joka hävisi Ruotsille vain 2,4 sekuntia. Keskimatkalla Mikkola oli kahdeksas. 
Seuratasolla Mikkola on edustanut muun muassa Espoon Suuntaa ja Angelniemen Ankkuria. Hän voitti Venlojen viestin vuonna 1998 Angelniemen Ankkurin joukkueessa.
Đồng Hớin lentoasema

Đồng Hớin lentoasema on lentoasema Đồng Hớissa, Vietnamissa.
Lentoasemalla on kiitotie (2 400 metriä, 45 metriä, betonipinta), jolle A321-koneet voivat laskeutua. Lentoasema voi palvella 300 matkustajaa tunnissa ja 500 000 matkustajaa vuodessa. Se palvelee erityisesti turisteja läheisen Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuiston vuoksi.
Adam Ledwoń

Adam Ryszard Ledwoń (15. tammikuuta 1974 – 11. kesäkuuta 2008) oli puolalainen jalkapalloilija ja kommentaattori. Hän edusti Puolaa maajoukkueessa 18 kertaa. 
Ledwoń pelasi ammattilaistasolla Puolan lisäksi Saksassa ja Itävallassa. Hän teki itsemurhan Klagenfurtissa 34-vuotiaana pelattuaan vuodesta 2007 SK Austria Kärntenissä.