tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hunerik

Hunerik (k. 23. joulukuuta 484) oli vandaalien kuningas vuosina 477–484. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Geiserikia. Hunerik oli naimisissa keisari Valentinianus III:n tyttären Eudocian kanssa, ja heillä oli yksi lapsi, Hilderik.
Hunerik ei pyrkinyt isänsä tavoin laajentamaan vandaalien valtakuntaa, vaan keskittyi sisäpolitiikkaan. Hunerik oli kiihkeä areiolaisuuden kannattaja ja vainosi valtakunnan katolisia. Hän yritti takavarikoida katolisten omaisuuden valtiolle, mutta ei täysin onnistunut siinä, sillä Bysantti vastusti aikeita voimakkaasti. Hunerik myös erotti katolisia piispoja viroistaan ja karkotti joitakin heistä Korsikaan.
Vandaalit säilyttivät vielä Hunerikin aikana läntisen Välimeren herruuden, mutta Pohjois-Afrikassa maurit onnistuivat jo valloittamaan joitakin vandaalien raja-alueita.
Riitta Immonen

Riitta Immonen (13. toukokuuta 1918 Ilomantsi – 24. elokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija ja suomalaisen muodin uranuurtaja.
Ura.
Immonen oli suunnittelijana alun perin itseoppinut. Talvisodan aikana hän perusti muotisalongin, ja salongista kehittyi suomalaisittain merkittävä muotihuone. Hän suunnitteli vuosikymmenien aikana julkisuuden henkilöiden pukuja ja muun muassa Armi Kuuselan kilpailuasut. Sylvi Kekkonen kuului hänen asiakkaisiinsa. 
Immonen oli perustamassa Marimekkoa Armi Ratian ja tämän miehen kanssa, ja Marimekon ensimmäisen näytöksen mallisto oli hänen suunnittelemansa. Puuvillavaatteiden suunnittelua hän ei sittenkään pitänyt omana alanaan ja myi osakkeensa pois. Hän perusti 1955 suunnittelemiaan valmisvaatteita myyvän Cinderella Oy:n ja sen toiminnan päätyttyä ateljeensa yhteyteen 1968 omalla nimellään toimivan boutiquen. Ateljee oli suurin Helsingin muotisalongeista, ja se työllisti parhaimmillaan noin 30 henkeä. Ateljee toimi vuoteen 1985.
Immonen piti 1954–1966 muodin kysymys- ja vastauspalstaa "Eeva"-lehdessä. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1983. Hänen pukujaan on muun muassa Suomen Kansallismuseon, Designmuseon ja Helsingin yliopistomuseon kokoelmissa.
Riitta Immosen elämäkerta (Ritva Koskennurmi-Sivonen) julkistettiin Immosen 90-vuotispäivänä 2008 Design-museossa järjestetyn Immosen pukunäyttelyn avajaisissa, joissa Immonen oli läsnä.
Immosen poika Ilkka Immonen (s. 1944) on toiminut muotialalla nuoresta pitäen.
Xaignabouli

Xaignabouli eli Sayabouly () on Laosin provinssi, joka sijaitsee maan länsiosassa. Sen pinta-ala on 16 389 neliökilometriä, ja vuoden 2015 väestönlaskennassa siellä oli noin 381 400 asukasta. Se rajoittuu lännessä Mekong-jokeen ja Thaimaahan. Alue syntyi vuonna 1904, kun se liitettiin Siamista Ranskan Indokiinaan. Alue kuului viisi vuotta 1940-luvulla Thaimaalle, mutta Laosin itsenäistyttyä vuonna 1949 alue on kuulunut sille.
Xaignaboulin alueella asuu noin 75 prosenttia maan kaikista noin 560:stä luonnonvaraisesta aasiannorsusta.
Piirikunnat.
Xaignabouli jakautuu yhteentoista piirikuntaan, jotka toimivat paikallishallinnon alaisuudessa. 
Ne ovat Sayabouly, Khop, Hongsa, Ngeun, Xienghone, Phiang, Paklay, Kenethao, Saysathan, Botene ja Thongmixay.
Rautaa rajan taa

Rautaa rajan taa on humoristinen musiikkidokumenttielokuva suomalaisen metallimusiikin ja raskaan rockin menestyksestä ulkomailla. Elokuvan tärkeimpiä aiheita ovat Suomen valtion tuet musiikille ja raskaan musiikin nykyinen suosio Suomessa.
Juoni.
Rautaa rajan taa kertoo dokumentinomaisesti ohjaaja Kalle Kujalan tutustumisesta raskaan musiikin maailmaan. Tarina alkaa Malmilta ja päätyy Amsterdamin kautta New Yorkiin Kujalan seuratessa kamera- ja äänimiehineen yhtyeiden liikkeitä maailmalla. Matkan aikana Kujala tapaa useita maineikkaita metalliyhtyeitä ja esittää kysymyksiä raskaan musiikin olemuksesta, tekemisestä ja vaikutuksista.
Elokuva käsittelee myös raskaan musiikin asemaa tuotteena ja tärkeänä viennin alueena, ja sen tukemista verovaroin. Haastattelun antaa esimerkiksi elinkeinoministeri Mauri Pekkarinen
Esiintyjät.
Elokuvassa esiintyvät muiden muassa yhtyeet Amorphis, Sonata Arctica, Korpiklaani, Hanoi Rocks ja Dauntless sekä artisteista Tuomas Holopainen ja Eicca Toppinen.
Tuotantotiedot.
Elokuvan kuvaukset alkoivat joulukuussa 2007 ja päättyivät heinäkuussa 2009. Sen levityksestä vastasi Finnkino. 
Elokuvaa kuvattiin Brysselissä, Amsterdamissa, Milanossa, New Yorkissa sekä Tukholmassa. Elokuvateattereissa "Rautaa rajan taa" sai ainoastaan 306 katsojaa.
Toini Topelius

Toini Mathilda Topelius (14. maaliskuuta 1854 Helsinki – 24. lokakuuta 1910 Ljan, Norja) oli suomalainen toimittaja ja nuortenkirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "-d", "Saga", "Saima H." ja "Tea".
Elämäkerta.
Toini Topeliuksen vanhemmat olivat kirjailija Zacharias Topelius ja Emilie Lindqvist. Hän kävi yhdessä sisarensa Evan kanssa "Ruotsalaista Rouvasväenkoulua" ja opiskeli sitten taideaineita Tukholmassa. Toini Topelius kärsi heikentyneestä kuulosta ja hän omistautuikin pääasiassa kirjallisille töilleen.
Toini Topelius julkaisi ruotsinkielistä "Nya Trollsländan" -lastenlehteä yhdessä Aleksandra Gripenbergin kanssa vuosina 1885-1892 ja Alta Dahlgrenin kanssa 1891-1892. Hän julkaisi myös suomenkielistä "Tilhi" -lehteä. Naisasialiikkeessä mukana ollut Topelius kirjoitti Helsingin päivä- ja aikakauslehtiin 1880-luvulta alkaen naisasiaan ja siveellisyyskysymyksiin liittyneitä artikkeleita. Hän julkaisi myös matkakirjeitä ja toimi nuortenkirjojen arvostelijana. Topeliuksen romaani "I utvecklingstid" (1889) oli Suomen ensimmäisiä julkaistuja tyttökirjoja ja hän julkaisi myös useita satukokoelmia.
Toini Topelius muutti 1890-luvun lopulla Norjaan, jossa hän asui loppuelämänsä vuodet.
Veromarkka

Veromarkka (ruots. "skattmark") on vanha verotusyksikkö. Laivastoasevelvollisuus eli "ledung" muutettiin keskiajalla tavalliseksi verorasitukseksi, jotta verotus kohdistuisi tasaisemmin väestöön. Tämän vuoksi maan arvoa alettiin arvioida hopeamarkkoina aluksi Tanskassa ja 1200-luvulla monin paikoin Ruotsissa. Ruotsissa 24 markan arvoiseksi arvioidulta tilalta oli maksettava veroa vuosittain 1/24 eli yksi markka. Yhden markan arvoisen tilan maanvuokra oli yksi äyrityinen eli 1/24 maan pääoma-arvosta. Aikojen saatossa tilojen arvot muuttuivat, mutta verotusarvot pysyivät maatilojen kameraalisen suuruuden mittoina. Yksi veromarkka vastasi 1/4 vanhaa manttaalia.
Veromarkka esiintyy Ahvenanmaan asiakirjoissa ensi kerran 1376 nimellä markanvero ("markskatt"), jolla tarkoitettiin maatilan kaikkien tiluksien, peltojen, niittyjen, laitumien, rakennusten, kalavesien ja etujen arvoa. Se ei siis ollut maksettavan veron suuruus, vaan pääoman arvo, jolta vero maksettiin. Myös Varsinais-Suomessa ja Raaseporin läänissä veromarkka mainitaan jo varhemmalla keskiajalla.Täälläkin se tarkoitti samaa asiaa kuin Ahvenanmaalla. Veromarkka oli käytössä koko Suomessa ainakin 1400- ja 1500-luvuilla.
Tekla Roschier

Tekla Celia Maria Roschier sukunimi vuodesta 1904 Lampén (14. elokuuta 1870 Parainen – 22. maaliskuuta 1928 Parainen) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.
Elämänvaiheet.
Tekla Roschier tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnassa 1895 ja hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1904. Roschier toimi opettajana Porvoon yhteiskoulussa. Hän meni naimisiin 1904 toimitusjohtaja Olli Edvard Lampénin kanssa. Vuonna 1907 he muuttivat Helsinkiin. 
Tekla Lampén-Roschier kuului suomalaisen Marttaliikkeen aloitteentekijöihin ja perustajajäseniin.
Roschier julkaisi vuonna 1898 nimimerkillä "T.R." "Auringon noustessa"-nimisen koululaiskertomuksen. Kirjassa kerrottiin kaupungissa ja maaseudulla eläneen koulunuorison kesänvietosta ja siinä sivutaan myös teoksen kirjoittamishetkellä ajankohtaista naisasiaa ja suomalaisuusharrastusta.
Mina Ahnger

Ulrika Wilhelmina (Mina, Minna) Ahnger ['aŋŋer] (o.s. Nyberg; 20. joulukuuta 1842 Helsinki – 21. maaliskuuta 1890 Helsinki) oli varhainen suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija joka käytti nimimerkkiä "Moster Ulla".
Mina Ahnger syntyi yläluokkaiseen perheeseen. Hän avioitui vuonna 1867 esittelijäsihteeri Berndt Ahngerin kanssa. Hän julkaisi pari teosta 1880-luvun lopulla nimimerkillä "Moster Ulla". Niistä toinen, "Den lifegna", oli romanttinen rakkaustarina tsaari Aleksanteri II:n ajalta 1860-luvun alusta. Kertomuksessa maaorjan tytär on joutumassa pakolla avioliittoon mutta Aleksanteri II:n lakkauttaessa maaorjuuden Venäjällä 1861 hän vapautuu ja pääsee itse valitsemaan puolisonsa.
Aina Dammert

Anna Johanna Nathalia (Aina) Dammert, o.s. "Appelgren", (9. tammikuuta 1837 Helsinki – 17. heinäkuuta 1877 Naantali) oli varhainen suomalainen nuortenkirjailija.
Helsinkiläisen apteekkarin tytär Aina Appelgren meni naimisiin vuonna 1860 lääketieteen tohtori A. G. Dammertin kanssa. Aina Dammert jäi leskeksi 1873, ja hänelle jäi huollettavaksi seitsemän alaikäistä lasta. Hankkiakseen rahaa perheelleen Dammert alkoi kirjoittaa kertomuksia, joita julkaistiin muun muassa "Helsingfors Dagbladet"- ja "Finsk Tidskrift" -lehdissä. Lyhyeksi jääneen kirjailijanuransa aikana hän julkaisi myös muutamia nuortenkirjoja.
High School Musical on Stage!

High School Musical on Stage! on Disneyn suositusta High School Musical -televisioelokuvasta tehty sovitus teatterin näyttämölle. Näyttämöversioita musikaalista on tehty ainakin Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Meksikossa, Australiassa, Tanskassa, Ruotsissa, Espanjassa, Italiassa, Hollannissa, Itävallassa, Unkarissa, Israelissa, Kiinassa, Etelä-Koreassa ja Suomessa.
Suomalainen sovitus.
Vuonna 2008 Helsingin kaupunginteatteri tuotti suomenkielisen näyttämöversion musikaalista. Musikaalin ohjasi Marco Bjurström. Rooleihin haettiin nuoria esiintyjiä avoimella haulla ja hakijoita oli yhteensä noin 900. Musikaalin esityspaikka on Linnanmäen Peacock-teatteri.
High School Musical 2 on Stage!
Myös "High School Musical 2" -elokuvasta on tehty suomalainen näyttämösovitus, joka sai ensi-iltansa 28. toukokuuta 2009. Musikaalin on ohjannut Marco Bjurström. Esityspaikkana on ensimmäisestä osasta poiketen Helsingin Savoy-teatteri.
Sara Isaković

Sara Isaković (s. 9. kesäkuuta 1988 Bled, Jugoslavia) on slovenialainen kilpauimari, 200 metrin vapaauinnin olympiamitalisti.
Isaković sijoittui viidenneksi 200 metrin vapaauinnissa Montréalin MM-kilpailuissa 2005. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli 200 metrin perhosuinnissa seitsemäs ja saavutti samana vuonna Bangkokin universiadeissa hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa.
Isaković voitti 200 metrin vapaauinnin Euroopan mestaruuden Eindhovenissa 2008 ajalla 1.57,45. Pekingin olympialaisissa hän saavutti samalla matkalla hopeaa. Federica Pellegrini voitti kultaa uudella maailmanennätysajalla 1.54,82 ja myös Isakovićin uima Slovenian ennätys 1.54,97 rikkoi entisen maailmanennätyksen. Kyseessä oli Slovenian ensimmäinen olympiamitali uinnissa. Belgradin universiadeissa 2009 hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa. Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 hän ui avausosuuden Slovenian pronssijoukkueessa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. 
Isaković edusti PK Žito Gorenjka Radovljica -seuraa ja häntä valmensi Miha Potočnik.
Sakari Piha

Runo Sakari Piha (8. joulukuuta 1919 Punkalaidun – 31. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli Oulun yliopiston professori, vararehtori ja biokemian uranuurtaja. 
Pihan vanhemmat olivat Anton Waldemar Piha (ent. Wahlman) ja Helma Gustava Hellman. Piha tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1939 ja valmistui Helsingin yliopistosta farmaseutiksi 1945, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1950 ja filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi tohtoriksi 1957, väitöskirjan aiheenaan "Studies on blood regeneration during progressive reticulosytosis due to repeated bleedings". Piha toimi biokemian tutkimuslaitoksen tutkimusapulaisena 1947-1948, Helsingin yliopiston kasvifysiologian laboratorion tutkimusapulaisena 1948, fysiologian laitoksen biokemistinä, assistenttina ja apulaisopettajana 1948-1964 ja biokemian sekä myöhemmin neurokemian dosenttina 1959-1988. Hän oli mukana A. I. Virtasen tutkimuksessa ja 1962–1964 tutkijana Columbian yliopistossa Yhdysvalloissa. Turun yliopiston vs. biokemian professori Piha oli 1964–1966 ja siirtyi sitten saman alan professoriksi Oulun yliopistoon, jossa hän oli virassa, kunnes jäi eläkkeelle 1985. Oulun yliopiston vararehtori hän oli 1968–1971 ja Oulun yliopiston julkaisusarjan "Acta Universitatis Ouluensis" päätoimittaja 1971–1985. Piha perusti Oulun yliopiston biokemian koulutuksen ja laitoksen, josta valmistui ensimmäinen tohtori 1971. Hän edisti myös biofysiikan opetuksen aloittamista Oulussa. Neurokemian tutkimus oli hänen erityisen kiinnostuksensa kohde. Hän oli Suomen aivotutkimusseuran perustajajäsen ja Suomalaisen tiedeakatemian kutsuttu jäsen vuodesta 1973. 
Taiteilija Marjatta Tapiola maalasi Pihasta muotokuvan Oulun yliopiston kokoelmiin 1981.
Pihan sotilasarvo oli reservin yliluutnantti (1976), hänen puolisonsa vuodesta 1950 oli Aini Elina Siintola (k. 1988). Turun ja Vaasan kauppakorkeakoulujen liiketaloustieteen sekä taloussosiologian professori Kalevi Piha oli Sakari Pihan identtinen kaksoisveli. Myös metsähallituksen pääjohtaja Antero Piha sekä säveltäjät Martti Piha ja Helmeri Piha olivat hänen veljiään.
Franklinin piirikunta (Ohio)

Franklinin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus Columbus on osavaltion pääkaupunki. Sen väkiluku oli 1 323 807 vuonna 2020. Piirikunta on väkiluvultaan Ohion suurin piirikunta. Piirikunnan alueella toimii Ohion valtionyliopisto, joka on Yhdysvaltojen suurin.
Maantiede.
Franklinin naapuripiirikuntia ovat Delaware pohjoisessa, Licking koillisessa, Fairfield kaakossa, Pickaway etelässä, Madison lännessä ja Union luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 1 323 807 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 65,1 %, mustiin (24,9 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (6,0 %).
Kotitalouden mediaanitulo oli 65 999 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 14,3% väestöstä.
Swami Sivananda

Swami Sivananda Saraswati (8. syyskuuta 1887 Pattamadai, Intia – 14. heinäkuuta 1963) oli merkittävä vedanta-filosofian opettaja ja joogaguru. Sivananda, alkuperäiseltä nimeltään "Kuppuswami", syntyi Pattamadaissa, Tirunelvelin alueella Intian Tamil Nadussa. Hän opiskeli lääketiedettä ja työskenteli Malesiassa useita vuosia ennen ryhtymistään askeetikoksi eli "sannyasiksi". Hän eli valtaosan loppuelämästään Rishikeshissä Pohjois-Intiassa. 
Swami Sivananda on perustanut The Divine Life Societyn ja kirjoittanut yli 200 kirjaa joogasta, vedantasta ja lukuisista muista aiheista. Hän perusti Gangesin rannalle Sivanandanagariin, kolmen kilometrin päähän Rishikeshin kaupungista, Sivananda Ashramin, joka toimii Divine Life Societyn pääpaikkana.
COSPAS-SARSAT

Cospas-Sarsat on maailmanlaajuinen satelliittien välityskapasiteettia käyttävä meripelastuksen organisaatio. Merihädässä olevat laivat välittävät hätäpaikkatiedot satelliittiin, josta tieto ohjautuu paikkaa lähimmälle etsintä- ja pelastushenkilöstölle (SAR, Search and rescue).
Järjestelmään kuuluu kannettavia 406 MHz taajuudella toimivia radiolähettimiä, joita on sijoitettu laivoille, lentokoneisiin ja henkilökohtaiseen käyttöön. Lähetin aktivoidaan tai aktivoituu hätätilanteessa, jolloin se paikannetaan satelliitin avulla. Satelliitista tieto lähtee maa-asemalle joka hälyttää pelastushenkilöstön.
Matalalla lentävät satelliitit (LEO) määrittävät lähettimen sijainnin doppler-ilmiön ja oman liikenopeutensa avulla. Geostationääriset satelliitit käyttävät joko lähettimen omaa paikannustietoa tai LEO-satelliitin viiveellä laskemaa paikkatietoa.
Järjestelmässä on mukana NOAAn ja EUMETSATin naparatasatelliitteja (LEO) ja NOAAn, Intian ja EUMETSATin ggeostationääriset sääsatelliitit.
Organisaation perustivat Yhdysvallat, Neuvostoliitto, Ranska ja Kanada vuonna 1979. Sen toiminta alkoi vuonna 1982.
Akronyymi kirjoitetaan myös COSPAS/SARSAT, jonka tausta on
Cospas-Sarsat on osa globaalia Global Maritime Distress Safety System (GMDSS) järjestelmää.
Suomi COSPAS-SARSATissa.
Vuonna 2008 Suomi on ollut useita vuosia organisaation ulkojäsen (associate member). Suomea edustaa Rajavartiolaitos.
Marina Kuzina

Marina Vjatšeslavlovna Kuzina (s. 19. heinäkuuta 1985 Moskova) on venäläinen koripalloilija. Viime kaudet hän on edustanut jekaterinburgilaista UGMK:ta.
Aikaisemmin Kuzina on edustanut urallaan Moskovan Spartakia (1999/2000), habarovskilaista Spartak-Dalaviaa (2001/2002), moskovalaista Trintaa (2002/2003), Orenburgin Nadeždaa (2003–2006).
Kuzina on pelannut myös maansa maajoukkueessa, missä hän on saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2005 ja olympiapronssia Pekingissä 2008. Vuonna 2002 hän oli voittamassa alle 18-vuotiaiden EM-kultaa ja vuonna 2004 alle 20-vuotiaiden EM-kultaa.
Kuzina on 195 senttimetriä pitkä ja painaa 86 kilogrammaa.
Ropsa

Ropsa on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Saari on 230 metriä pitkä, 110 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,53 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailanselän itäosassa Paatsalon eteläpuolella Käiväränniemen kärjen tuntumassa. Matkaa nemenkärkeen on 150 metriä. Koska se sijaitsee Paalahden suulla, voidaan sen katsoa kuuluvan Paalahden saariryhmään. Ropsan vieressä sijaitsee määrältään lukuisa Korkeat Luotosaaret. Saari on kallioinen metsäsaari, jonka mäki yltää vain parin metrin korkeuteen Päijänteestä. Ympäröivä alue on kivinen ja saaristoinen. Saari on autio.
Luontoarvoja.
Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä Korkeiden Luotosaarien kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).
Natalja Vodopjanova

Natalja Andrejevna Vodopjanova (, s. 4. kesäkuuta 1981) on venäläinen koripalloilija. Hän on saavuttanut Venäjän maajoukkueen mukana lajin olympia-, MM- ja EM-mitaleita.
Seurajoukkuetasolla Vodopjanova edustaa jekaterinburgilaista BK UGMK:ta.
Marina Karpunina

Marina Germanovna Karpunina (s. 21. maaliskuuta 1984) on venäläinen koripalloilija. Hän on kaudesta 1999–2000 lähtien edustanut kotimaansa superliigassa pelaavaa Moskovan alueen Spartakia.
Karpunina lukeutuu myös maansa maajoukkueen vakiopelaajiin. Hän on voittanut joukkueessa EM-kultaa vuonna 2007 ja MM-hopeaa 2006. Hän oli myös mukana pronssia voittaneessa joukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008. Vuonna 2002 hän oli voittamassa EM-kultaa 18-vuotiaiden kisoissa ja 2004 20-vuotiaiden kisoissa, missä hän oli joukkueensa paras pisteidentekijä ja valittiin myös arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Karpunina on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 73 kilogrammaa.
Emma Snowsill

Emma Snowsill (s. 15. kesäkuuta 1981 Gold Coast, Queensland, Australia) on australialainen triathlonisti. Hän keskittyi urallaan lajin neljäsosa- eli olympiamatkalle.
Snowsill voitti vuonna 2000 19-vuotiaana ikäluokkansa maailmanmestaruuden Perthin kaupungissa kotimaassaan. Aikuisten maailmanmestaruuden hän on voittanut vuosina 2003, 2005 ja 2006. Vuonna 2007 hän jäi MM-kisoissa hopealle. Vuonna 2006 hän voitti kultaa myös Kansainyhteisön kisoissa. Viimeisimmissä arvokisoissaan Pekingin olympialaisissa vuonna 2008 Snowsill niin ikään voitti kultaa. Lisäksi hän on urallaan voittanut lukuisia muita suuria triathlontapahtumia. Toistaiseksi viimeiseen triathloniin Snowsill osallistui 11. toukokuuta 2012 San Diegossa Yhdysvalloissa "2012 ITU World Triathlon" -kisoihin, joissa hän sijoittui 17:s.
Snowsill on 161-senttinen ja painaa 48 kiloa.
Jekaterina Lisina

Jekaterina Lisina (s. 15. lokakuuta 1987) on entinen venäläinen koripalloilija.
Hän edusti urallaan muun muassa venäläistä TsSKA Moskovaa, unkarilaista MiZo Pécsiä (2004-2006), missä hän voitti sekä Unkarin mestaruuden että Unkarin cupin vuosina 2005 ja 2006, sekä Moskovan alueen Spartakia (2006-2007). 
Lisina lukeutui maansa maajoukkueen vakiopelaajiin. Hän voitti joukkueessa EM-kultaa vuonna 2007 ja MM-hopeaa vuonna 2006. Hän oli mukana myös Venäjän pronssia voittaneessa joukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008. 
Lisina on 205 senttimetriä pitkä. 
Urheilu-uransa jälkeen Lisina siirtyi malliksi. Lisina pääsi vuonna 2017 Guinnessin ennätystenkirjaan maailman pisimpänä ammattilaismallina.
Shingo Yamamoto

Shingo Yamamoto (, s. 1974) tunnetaan parhaiten Kahjot ninjat-kilpailusta, jossa hän on tähdistön jäsen eli siinä joukossa, jotka katsojien mielestä todennäköisemmin voittavat koko kilpailun. Ammatiltaan hän on huoltoaseman päällikkö. Hän ei ole voittanut kisaa kertaakaan, mutta on ainoa henkilö joka on osallistunut jokaiseen Kahjot Ninjat -kilpailuun. Katsumi Yamada on osallistunut myös lähes jokaiseen kilpailuun, ainoa kerta jolloin hän ei ole ollut mukana oli 13. kisa. Shingo Yamamoto on myös ainoa henkilö joka on päässyt ensimmäisen ja toisen version finaaliin, jotka tapahtuivat 3. kisassa ja 7. kisassa. Hän on yksi niistä kuudesta(muut ovat Akira Omori, Ryo Matachi, Yuuji Urushihara, Yusuke Morimoto ja Makoto Nagano) jotka ovat päässet finaalin useammin kuin kerran. Tällä hetkellä Shingo Yamamoto on läpäissyt ensimmäisen tason 16 kertaa, toisen tason 11 kertaa ja kolmannen tason kahdesti.
Tulokset
Alla taulukko Shingo Yamamoton tuloksista Kahjot Ninjat -kilpailuissa.
† Yamamoto läpäisi esteen, mutta putosi alas laskeutumisalustalta.
Minicoy

Minicoyn saari eli Maliku on Intian Lakshadweepin liittovaltioalueen toiseksi suurin ja eteläisin saari, pituudeltaan pohjoisesta etelään noin 10 kilometriä. Minicoy on ainoa Malikun atollin asuttu saari. Saaren väkiluku on 9 495 (2001). Siellä kasvava puusto on lähes yksinomaan kookospähkinäpalmuja. Sen maamerkkejä on korkea majakka. Saarella puhuttu kieli on Malediivien virallinen kieli divehin kieli, ja kulttuurisesti ja maantieteellisesti saari on lähempänä Malediiveja.
Saarella on yksitoista kylää: Kendifarty, Fallessery, Kudehi, Funhilolu, Aloodi, Sedivalu, Rammedu, Boduathiri, Aoumagu, Bada, Etelä-Bandarum. Saaren majakka rakennettiin, kun Suezin kanava oli otettu käyttöön. Päätös majakan rakentamisesta tehtiin 1882, ja se otettiin käyttöön 1885.
Saaren omistuksesta ei ole yksimielisyyttä. Virallisesti se kuuluu Intiaan, mutta Malediivit katsoo sen kuuluvan itselleen.
Paša

Paša (myös Paksujoki, ) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Olhavan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Paksujoen rannalla Pietarin ja Murmanskin välisen maantien ja rautatien varrella (Pašan asema). Asukkaita on 3 100 henkeä (vuonna 1997).
1980-luvulle saakka paikkakunnan nimi oli Paški Perevoz, ”Paksujoen ylityspaikka”. Vuosina 1927–1955 se oli samannimisen hallintopiirin keskus. Naapurikylineen Paša käsittää 10 kilometriä joen rantaa. Kylässä toimii ortodoksinen Kristuksen syntymän kirkko. Lähiseudulta on löydetty Laatokan kurgaanikulttuurin arkeologisia muistomerkkejä.
Irina Sokolovskaja

Irina Sokolovskaja (s. 3. tammikuuta 1983) on venäläinen koripalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa TsSKA Moskovaa. Aikaisemmin urallaan hän on pelannut Vologda-Tševakatassa vuodesta 1997 vuoteen 2007 lukuun ottamatta kautta 2003/2004, jolloin hän pelasi Moskovan Dynamossa.
Sokolovskaja kuuluu maansa maajoukkueen vakiopelaajiin. Hän on voittanut joukkueessa EM-kultaa vuonna 2007 ja olympiapronssia Pekingissä 2008. 
Sokolovskaja on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.
SN 2008fb

SN 2008fb on järjestyksessä kolmas Suomessa löydetty supernova. Löytö tapahtui Härkämäen observatoriossa Varkaudessa, missä kaksi aiempaakin havaittiin. Ensimmäisen supernovan löytö tapahtui 19. helmikuuta 2007.
Löytö.
Sunnuntain ja maanantain välisenä yönä 24–25. elokuuta 2008 Markku Nissinen ja Veli-Pekka Hentunen saivat pimeyden saapuessa tilaisuuden kuvata taas galakseja. Yö tuotti jälleen tulosta, kun he suuntasivat putkensa UGC 2813 nimiseen galaksiin. Kyseisen galaksin reunalla erottui kirkas tähtimäinen kirkastuma. Kohteesta mitattiin kirkkaus ja paikka, ja työn tuloksena voitiin heti todeta, että kyseinen kohde ei ollut oman galaksimme muuttuva tähti tai lähiavaruuden kohde, vaan supernova. Punasiirtymämittauksen antamien tulosten perusteella arvioitiin, että kohde on noin 61 miljoonan valovuoden päässä planeetastamme. Tapahtuma on siis todella merkittävä tapahtuma maailmankaikkeuden menneisyydessä. Supernova on II tyyppinen eli punaisen jättiläistähden räjähdys.
Hey C’mon!

Hey C’mon! on Tea Hiillosteen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Albumilla on muun muassa Remu Aaltosen kanssa tehty single C’mon C’mon.
Albumin tuotannosta vastasivat pääosin Jarkko Ehnqvist ja Erno Laitinen. Kappaleen Haaksirikko on tuottanut Sami Baldauf.
Koikkala

Koikkala (ennen ) on suurin ja keskeisin kylä Etelä-Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Etäisyys Juvan keskustaan on noin 25 ja Mikkeliin 60 kilometriä. Koikkalan kylä sijaitsee Saimaan läheisyydessä, ja sen tunnetuin vesistö on Saimaan suurimpiin selkiin kuuluva Luonteri. 
Koikkalan kylämaisema on luokiteltu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja valtakunnallisesti arvokkaaksi kylämaisemaksi, ja siihen kuuluu näkymät Luonterille ja Etelä-Savon korkeimmalle kohoumalle, Neitvuorelle. Koikkalan läheisiä kyliä ovat muiden muassa Risulahti, Kaislajärvi, Hietajärvi, Maarala ja Pihlajasalo. Koikkalassa toimiva kyläyhdistys edustaa koko Etelä-Juvaa, kaikkia Etelä-Juvan kyliä sekä kyläläisiä.
Kyläyhdistyksen alulle saattama Koikkalan kesätori on muodostunut jokalauantaiseksi tapahtumaksi läpi kesäkauden. Torilla on vieraillut myös presidentti Sauli Niinistö ja rouva Jenni Haukio 2012.
Koikkalassa on Juvan seurakuntaan kuuluva kyläkirkko, joka on rakennettu vuonna 1959. Sen on suunnitellut Martti Välikangas. Kirkko on malliltaan tiilinen pitkäkirkko, ja se on rapattu valkeaksi. Kirkkoon liittyy myös erillinen seurakuntasali ja kellotapuli. Kylän keskustassa sijaitsee myös 2019 lakkautettu ja nykyään yksityisomistuksessa oleva Koikkalan koulu (1884) urheilukenttineen. Kulttuurinähtävyyksiin kuuluu kyläkoulun luoteispuolella sijaitseva Nuijamiesten muistokivi, joka on pystytetty nuijasodan taistelun muistoksi. 
Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Heretinharju, talkoovoimin rakennettu Puottopaekan Piitsi -uimaranta Luonterin rannalla Savivedenpäässä, Karihiekan hiekkaranta ja Enkelinpesäkivi Hiidenmaalla. Koikkalanmyllyllä, Ruokojärven rannalla sijaitsevat Kirkkokivet ovat joukko suuria jääkauden aikaisia siirtolohkareita, jotka on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla. Esihistoriallisia nähtävyyksiä ovat Uimasalon Sarkasvuoren kalliomaalaukset ja Ristilammen esihistoriallinen kvartsilouhos.
Quintus Lutatius Catulus

Quintus Lutatius Catulus (n. 150 eaa. – 87 eaa.) oli roomalainen kenraali ja Lutatius-suvun jäsen. 
Hän toimi konsulina vuonna 102 eaa. yhdessä Gaius Mariuksen kanssa, jolloin hän taisteli Pohjois-Italiassa maahantunkeutuneuta kimbrejä vastaan. Sota meni kuitenkin hänen osaltaan huonosti sillä hurjan ulkomuodon omaavat kimbrit pelottivat Catuluksen miehet pakoon, jolloin hän joutui itsekin pakenemaan.
Catulus kuitenkin pysyi virassaan ja hänet nimitettiin prokonsuliksi. Seuraavana vuonna hän kukisti kimbrit yhdessä Mariuksen kanssa Vercellaen taistelussa. Myöhemmin Catuluksen ja Mariuksen välillä puhkesi riita siitä, kumman ansiota voitto oli. Molemmat kuitenkin viettivät triumfin voitosta.
Catulus oli kiinnostunut aleksandrialaisesta runoudesta ja laati myös omaelämäkerrallisen teoksen "Liber de consulatu et de rebus gestis suis". Muun muassa Cicero ylisti hänen puhujanlahjojaan.
Myöhemmin hän asettui Sullan puolelle sodassa Cinnaa ja Mariusta vastaan. Mutta teki vuonna 87 eaa. itsemurhan Mariuksen voitettua Sullan kannattajat.
Barbara Barrett

Barbara McConnell Barrett (s. 26. joulukuuta 1950) on yhdysvaltalainen liikenainen ja poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltojen Suomen-suurlähettiläänä toukokuusta 2008 tammikuuhun 2009 ja Yhdysvaltain ilmavoimaministerinä lokakuusta 2019 tammikuuhun 2021.
Presidentti George W. Bush nimitti hänet tehtävään 13. maaliskuuta 2008, ja hän jätti paikkansa 20. tammikuuta 2009. Hänen seuraajansa oli Bruce Oreck.
Suurlähettiläs Barrett on aikaisemmin tehnyt pitkän uran niin liikemaailmassa, yliopistomaailmassa, ilmailussa kuin julkisella alallakin. Hän toimii muun muassa The Aerospace Foundationin hallituksen puheenjohtajana sekä California Institute of Technologyn, Smithsonian-instituutin ja RAND Corporationin hallituksessa.
Barret on kotoisin Arizonasta, ja pyörittää karjatilaa Montanassa. Opintonsa hän on suorittanut Arizona State University-yliopistossa. Hän on myös pyrkinyt Arizonan kuvernööriksi vuonna 1994.
Barret pitää ulkoilusta ja liikunnasta. Hän on muun muassa kiivennyt Tansanian Kilimanjaro-vuorelle. Barret on myös ensimmäinen siviilinainen, joka laskeutui F-18 Hornet -hävittäjällä amerikkalaisen lentotukialuksen kannelle. Hän ryhtyi tehtävään todistaakseen, että myös nainen voi suoriutua vaativista taistelulentäjän tehtävistä.
No Talk Without the Giant

No Talk Without the Giant on Machine Menin kappale ja single yhtyeen kolmannelta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta "Circus of Fools". Se julkaistiin 17. tammikuuta 2007.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Jakob Emanuel Lange

Jakob Emanuel Lange (1864-1941) oli tanskalainen sienitieteilijä, joka tutki helttasienten systematiikkaa. Hänen tunnetuin työnsä on viisiosainen "Flora Agaricina Danica", joka esittelee Tanskan helttasienet. Se ilmestyi vuoisna 1914-1936.
Professori ja kansanedustaja Morten Lange (1919-2003) oli Jakob Emanuel Langen poika. 
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne J. E. Lange tarkoittaa Jakob Emanuel Langea.
Morten Lange

Morten Lange (24. marraskuuta 1919 – 10. marraskuuta 2003) oli tanskalainen sienitieteilijä ja poliitikko. Hänen isänsä oli sienitieteilijä Jakob Emanuel Lange. Morten Langesta tuli jo nuorena pohjoisen sienten asiantuntija, ja hän teki ensimmäisen tutkimusmatkansa Grönlantiin jo 1946. Hän on tutkinut kantasienten lisääntymistä. Langen kirjoittamia sienikirjoja on käännetty monille kielille, myös suomeksi.
Lange oli politiikassa toimiessaan ensin kommunisti mutta riitautui puoluejohdon kanssa ja oli mukana perustamassa Sosialistista kansanpuoluetta 1959. Hän oli puolueen kansanedustajana 1960–1976. Toimiessaan valtion energianeuvoston puheenjohtajana 1976–1978 hän oli näkyvä ydinvoiman kannattaja.
Sienten ja kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne M. Lange tarkoittaa Morten Langea.
Turpasauna

Turpasauna on YUP:n vuonna 1990 julkaistu seitsentuumainen EP-levy. Turpasauna on YUP:n ensimmäinen julkaisu, jolla sanoitukset ovat suomenkielisiä. Levyllä myös yhtyeen musiikkityyli muuttui edellisten julkaisujen yksinkertaisesta hardcore punkista huomattavasti progressiivisempaan suuntaan, joskin hardcore-vaikutteita oli yhtyeen musiikissa edelleen jonkin verran. Se oli myös viimeinen äänite, jonka yhtye levytti kolmimiehisellä kokoonpanolla, kosketinsoittaja Tommi Kärkkäisen liityttyä yhtyeeseen samana vuonna. EP julkaistiin omakustanteena SHJ Records-levymerkillä julkaisukoodilla SHJ-007. 
Turpasauna-EP:n kappaleet on julkaistu CD-muodossa vuonna 1992 julkaistulla kokoelma-albumilla "1990-1992". Kappale ”Kirvesperseet” julkaistiin uudelleennauhoitettuna versiona "Huuda harkiten" -albumilla vuonna 1991.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut YUP, ellei toisin mainita.
Darren Ferguson

Darren Ferguson (s. 9. helmikuuta 1972 Glasgow) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Peterborough Unitedin päävalmentajana.
Darren Fergusonin isä on Manchester Unitedin entinen manageri Sir Alex Ferguson.
Ura.
Manchester Unitedin kasvatti Ferguson pelasi seuran edustusjoukkueessa 27 ottelua vuosina 1990–1994. Vuosina 1994–1999 hän edusti Wolverhamptonia. Käytyään pelaamassa hetken aikaa lainasopimuksella Hollannissa Sparta Rotterdamissa Ferguson siirtyi Wrexhamiin, missä hän pelasi yli 300 ottelua ja teki yli 50 maalia. 
Tammikuussa 2007 Ferguson siirtyi tuolloin kakkosliigassa pelanneen Peterborough Unitedin pelaajavalmentajaksi. Hän onnistui nostamaan Peterborough'n perättäisinä vuosina kakkosliigasta mestaruussarjaan. Kausi 2009–2010 alkoi Peterborough'lta kuitenkin heikosti ja marraskuussa Ferguson erosi tehtävästään joukkueen oltua sarjassa viimeisenä. Tammikuussa 2010 Ferguson palkattiin mestaruussarjan Preston North Endin uudeksi valmentajaksi. Fergusonin pesti Prestonissa päättyi joulukuun lopulla 2010 potkuihin seuran pudottua mestaruussarjan jumbosijalle. Hän palasi Peterborough'n valmentajaksi tammikuussa 2011, ja nosti seuran kauden päätteeksi takaisin mestaruussarjaan. Ferguson valmensi Peterborough'ta neljän vuoden ajan. Hän jätti tehtävänsä helmikuussa 2015.
Elokuussa 2015 Fergusonista tuli Doncaster Roversin päävalmentaja. Ferguson ei onnistunut pelastamaan Doncasteria putoamiselta Englannin Kakkosliigaan kauden 2015/16 päätteeksi, mutta hän johdatti joukkueen takaisin Englannin Ykkösliigaan heti seuraavalla kaudella. Ferguson jätti tehtävänsä kauden 2017/18 jälkeen.
Tammikuussa 2019 Ferguson palasi Peterborough Unitedin päävalmentajaksi. Hän luotsasi joukkueen nousuun Englannin Mestaruussarjaan kauden 2020/21 päätteeksi. Peterborough juutti kaudella 2021/22 Mestaruussarjan putoamiskamppailuun. Lopulta Ferguson jätti tehtävänsä helmikuussa 2022.
Tammikuussa 2023 Ferguson palasi jälleen Peterborough Unitedin peräsimeen kauden 2022/23 loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Barxudarlı

Barxudarlı () on kylä ja yksi Azerbaidžanin viidestä eksklaavista Armeniassa. Armenialainen Tavušin maakunta ympäröi eksklaavia joka puolelta. Pinta-alaa Barxudarlılla on noin 22 neliökilometriä. Eksklaavi kuuluu Qazaxin piirikuntaan. Matkaa varsinaiseen Azerbaidžaniin on eksklaavista parisen kilometriä. 
Armenia on kontrolloinut Barxudarlıa ja lähellä sijaitsevaa Yuxarı Əskiparan eksklaavia Vuoristo-Karabahin sodasta lähtien. Azerbaidžan puolestaan otti vastavetona Armenialle kuuluvan Artsvašenin eksklaavin kontrolliinsa.
Tricky

Tricky, oikealta nimeltään Adrian Nicholas Matthews Thaws, (s. 27. tammikuuta 1968 Bristol) on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan erikoisesta kuiskauksen tapaisesta laulutyylistään, jossa on vaikutteita myös rapista. Hänen musiikkinsa mielletään trip hopiksi. Tricky on myös toiminut näyttelijänä ja tuottajana. Hän on toiminut monien kuuluisien yhtyeiden ja muusikoiden parissa kuten Damon Albarn (Blur, Gorillaz, The Good, the Bad &amp; the Queen), Garbage, Björk, PJ Harvey, Alanis Morissette, Mos Def, Red Hot Chili Peppers, Tool, Paul Oakenfold, Cyndi Lauper, DMX, Nelly Furtado ja Elvis Costello.
Hän on myös on toiminut vierailijana Massive Attack -yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla ("Blue Lines" ja "Protection"). Massive Attackin tavoin myös Trickyn musiikki on erittäin synkkää ja melankolista. Hänet tunnetaan varsinkin vuoden 1995 soolodebyytistään "Maxinquaye", joka oli suuri menestys etenkin hänen kotimaassaan Britanniassa.
Trickyn merkittävin elokuvarooli on ollut Jean-Baptiste Emanuel Zorgin kätyrinä nimeltä ”Oikea käsi” elokuvassa "The Fifth Element – puuttuva tekijä" (1997).
Hatsola

Hatsola on kylä Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Se sijaitsee 7 kilometriä Juvan keskustasta lounaaseen valtatie 5:n läheisyydessä. Hatsola on tunnettu Juvan Luomu Oy meijeristä ja Pennan Liha Oy:n tilateurastamosta ja lihapalvaamosta, mutta nykyään ne eivät toimi enää. Kylällä toimii myös Hatsolan koulu (alakoulu). Hatsola rajoittuu etelässä Maivalan ja Ollikkalan kylään, lännessä Näärinkiin ja pohjoisessa Vehmaaseen.
Jim Leighton

James (Jim) Leighton (s. 24. heinäkuuta 1958) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. 
Seurajoukkueura.
Leighton pelasi suurimman osan urastaan skotlantilaisessa Aberdeenin joukkueessa vuosina 1978–1988 ja 1997–2000 kaikkiaan 382 liigaottelua. Välissä hän kävi pelaamassa muissa seuroissa kotimaassaan Skotlannissa sekä Englannissa.
1980-luvun alku oli menestyksekästä aikaa Aberdeenissa. Alex Fergusonin valmentajaman joukkueen luottovahtina toiminut Leighton voitti tuolloin seurassa Skotlannin liigamestaruuden kolmesti (1980, 1984 ja 1985), Skotlannin Cupin neljästi, Skotlannin liigacupin kahdesti ja vuonna 1983 Cup-voittajien Cupin, jonka loppuottelussa kaatui Real Madrid.
Vuonna 1988 Leighton siirtyi Aberdeenista Fergusonin mukana Manchester Unitediin, jossa alku sujui lupaavasti, mutta sittemmin Leightonin epävarmat otteet lisääntyivät ja lopulta Les Sealey vei häneltä ykkösmaalivahdin paikan vuonna 1990. Leighton jumittui kakkosvahdin tontille ja kävi lainalla Arsenalissa, missä ei kuitenkaan pelannut otteluakaan, Readingissä ja Sheffield Unitedissa ennen siirtymistään takaisin Skotlantiin Dundeen joukkueeseen.
Pelattuaan Dundeessa vain yhden kauden ajan Leighton siirtyi Hibernianiin, mikä oli selkeä piristysruiske hänen uralleen. Kaikkiaan hän pelasi seurassa vakituisena ykkösmaalivahtina viiden kauden ajan ennen paluutaan 1997 Aberdeeniin. Aberdeenissa Leighton pelasi aina kauteen 1999/2000 saakka. Hän lopetti uransa tappioon päättyneeseen vuoden 2000 Skotlannin cupin loppuotteluun Glasgow Rangersia vastaan. Ottelussa hän joutui loukkaantumisen takia jättämään kentän kun ottelua oli kulunut vain kolme minuuttia.
Maajoukkueura.
Leightonin maajoukkueura alkoi vuonna 1982. Hän kuului jo joukkueen kokoonpanoon 1982 Espanjan MM-kisoissa, mutta ei vielä tuolloin päässyt pelaamaan. Tolppien välissä hän debytoi saman vuoden lokakuussa Itä-Saksaa vastaan ja parin vuoden kuluessa vakiinnutti paikkansa maajoukkueen ykköstorjujana. Hän edusti maataan 1986, 1990 ja 1998 kuluessa. 1990-luvulla maajoukkueen ykkösmaalivahdin paikasta esiintyi jonkinasteista kilpailua Andy Goramin kanssa, mutta arvoturnauksissa Leighton oli aina ykkösvalinta veräjänvartijaksi. Leighton lopetti maajoukkueuransa 40-vuotiaana vuonna 1998. 
Kaikkiaan Leighton pelasi maajoukkueessa 91 ottelua ja on ottelujen määrällä kakkosena tilastoissa heti Kenny Dalglishin jälkeen. Hänet on valittu Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen.
Elmer

Elmer on miehen etunimi. Nimi on peräisin muinaisenglantilaisesta nimestä Æðelmær, jonka alkuosa "æðel" merkitsee "jaloa" ja loppuosa "mær" "kuuluisaa".
Suomessa Elmerin nimipäivä on 3. tammikuuta, jolloin on myös Elmon ja Elmerin nimipäivä. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla 1 440 Elmeriä.
Greg Carey

Greg Carey on australialainen teatterinäyttelijä ja ääninäyttelijä, jonka tunnetaan vuoden 2003 Turtles-animaation Hunnin äänenä.
Ura.
Carey aloitti näyttelemisen kotimaassaan teatterissa 2001. Sittemmin hän muun muassa esitti pääosaa Miles Gloriousina näytelmässä "A Funny Thing Happened on the Way to the Forum". Carey liittyi myöhemmin Charles Sturt Universityn teatraaliseen tuotantoon Bathurstissa, Uudessa Etelä-Walesissa. Muutettuaan Yhdysvaltoihin hän työskenteli ääninäyttelijänä muun muassa 4Kids Entertainmentin tuotannoissa. Carey on dubannut animea, kuten "One Piece," ja tehnyt alkuperäisäänirooleja animaatioihin sekä videopeleihin.
Paul McStay

Paul Michael Lyons McStay, lempinimeltään "The Maestro", (s. 22. lokakuuta 1964) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi koko 16 vuotta kestäneen ammattilaisuransa glasgowlaisessa Celticin joukkueessa.
Ensimmäisen kerran McStay väläytteli kykyjään vuonna 1980 koulupoikien maaottelussa Englantia vastaan. Wembley-stadionilla pelatussa ottelussa 15-vuotias McStay toimi Skotlannin kapteenina ja johdatti joukkueen 5-3-voittoon. Hän teki itse yhden maalin ja valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. 1982 McStay johdatti kapteenina Skotlannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueen Euroopan mestaruuteen, mikä on yhä ainoa Skotlannin maajoukkueiden saavuttama arvoturnausvoitto.
Ensimmäisen liigaottelunsa McStay pelasi Celticin paidassa 30. tammikuuta 1982 Aberdeenia vastaan ja teki joukkueen 3-1-voittoon päättyneessä kamppailussa yhden maalin. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi seuraavana vuonna. 14 vuotta Celticissä pelanneen Roy Aitkenin siirryttyä vuonna 1990 Newcastleen, nousi McStay joukkueen kapteeniksi ja pysytteli seuran kapteenina aina lopettamiseensa, vuoteen 1997 saakka. McStay voitti Celticissä Skotlannin liigamestaruuden kolmesti, Skotlannin cupin neljästi ja liigacupin kerran.
Skotlannin maajoukkueesa McStay pelasi vuosina 1983-1997 kaikkiaan 76 ottelua joissa teki yhdeksän maalia. Hän edusti maataan vuosien 1986 ja 1990 MM-lopputurnauksissa ja 1992 EM-kisoissa.
McStay ei ole sukunsa ainoa jalkapallon saralla menestynyt jäsen. Hänen isosetänsä Jimmy ja Willie toimivat molemmat urallaan Celticin kapteeneinä. Hänen veljensä Willie ja Raymond ovat myös entisiä Celtic-pelaajia.
Saksalainen keittiö

Saksalainen keittiö kattaa joukon paikallisia ja alueellisia erikoisuuksia, mutta myös koko saksankieliselle alueelle tyypillisiä yhteisiä piirteitä on.
Suosituimmat ruoat.
Lihaa, varsinkin sianlihaa, syödään Saksassa paljon. Sianlihan syöjinä saksalaiset olivat vuonna 2000 maailmassa neljänsiä Tanskan, Tšekin ja Espanjan jälkeen Makkaroita syödään sekä paistettuina että leivän päällä leikkeleinä. Erilaisia makkaroita tunnetaan yli 1 500, ja puolet maan lihankulutuksesta syödään makkaroina.
Saksassa juodaan paljon olutta, joka on siellä niin juhlajuoma kuin seurustelujuomakin. Saksalaisella oluella on pitkät perinteet, ja sen valmistus on lähtöisin keskiajan munkkiluostareista. Baijerissa vietetään vuosittain Oktoberfest-olutjuhlia. Eteläisessä Saksassa tuotetaan viinejä, etenkin valkoviinejä. Tunnetuimpia tuottaja-alueita ovat Mosel, Rheingau ja Rheinhessen. Tärkein rypälelajike on riesling. Frankfurtin alueella tuotetaan paljon omenaviiniä.
Peruna tuli Saksaan Frederik Suuren mukana, ja sitä syödään yleisesti ja monissa muodoissa. Useilla paikkakunnilla järjestetään erityisiä perunafestivaaleja perunannoston aikaan. Hapankaali on säilyttänyt paikkansa suosittuna vihanneslisäkkeenä: saksalaiset syövät sitä vuosittain henkeä kohti 3,2 kiloa, kun Ranskassa kulutus on pienentynyt viidennekseen entisestä ja on enää alle kilon vuodessa.
Tunnettuja saksalaisia ruokia.
"Spätzle" on saksalainen pastaruoka, jonka valmistuksessa käytetään enemmän kananmunia kuin muissa pastoissa, ja se on myös tällöin muita nauhapastoja paksumpi. Spätzleiden kanssa syödään usein makkaraa ja linssejä.
"Knöödelit" ovat keitettyjä taikinamöykkyjä, jotka voidaan tehdä perunasta, korppujauhoista tai vehnäjahoista ja munista ja maidosta. Niitä syödään usein keitossa tai liharuoan lisäkkeinä. Itä- ja Pohjois-Saksassa tehdään myös lihatäytteisiä knödeleitä.
Sergei Bagapš

Sergei Uasyl-ipa Bagapš (, 4. maaliskuuta 1949 Suhumi – 29. toukokuuta 2011 Moskova) oli Georgiasta vuonna 1992 itsenäiseksi julistautuneen ja Venäjän tunnustaman Abhasian toinen presidentti. Hän seurasi tehtävässään maan ensimmäistä presidenttiä Vladislav Ardzinbaa.
Bagapš on syntynyt Suhumissa ja elänyt koko ikänsä Abhasiassa. Hän valmistui Suhumista Gruusian valtionyliopiston subtrooppisen maatalouden laitokselta. Hän työskenteli viinikolhoosilla sekä pankin turvallisuusmiehenä. Suoritettuaan varusmiespalveluksensa hänestä tuli paikallisen Komsomolin kouluttaja. Vuonna 1978 Bagapš valittiin Komsomolin Gruusian osaston tiedottajaksi ja 1980 paikallisen komitean johtoon. Vuonna 1982 hänestä tuli Otšamtširan piirin kommunistisen puolueen osaston pääsihteeri. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Bagapš työskenteli liikemiehenä ja Abhasian hallituksen edustajana Moskovassa.
Bagapš nimitettiin Abhasian pääministeriksi huhtikuussa 1997, jota asemaa hän hoiti joulukuuhun 1999.
Bagapš oli energiaministerinä, kun hän nousi pääehdokkaaksi vuoden 2004 presidentinvaaliin. Alkuvuodesta hän oli perustamassa Yhtenäinen-Abhasia-puoluetta (Аҧсны Акзаара). Heinäkuussa se liittoutui Amtsakhara-liikkeen kanssa asettaen hänet opposition yhteiseksi ehdokkaaksi presidentinvaaliin. Vaalikomissio julisti aluksi vaalien voittajaksi Raul Khadzimban, mutta korkein oikeus tuomitsi Bagapšin voittaneen 50,3 % äänistä. Hadjimban edustajat uhkasivat tällöin vallata oikeusrakennuksen ja Bagapšin kannattajat pitää oman virkaanastujaisseremoniansa tästä huolimatta. KGB-taustaista Hadjimbaa pidettiin Venäjän presidentti Vladimir Putinin suosikkina.
Hadjimba ja Bagapš pääsivät viimein sopimukseen vaalien uusimisesta 12. tammikuuta 2005 ja asettuivat ehdolle Bagapš presidenttiehdokkaana ja Hadjimba hänen varapresidenttinään. Bagapš-Hadjimba-vaihtoehto keräsi 91,54 % äänistä.
Elokuussa 2008 käytiin Venäjän–Georgian sota, jolloin Abhasia otti haltuunsa siihen kuuluvan alueen kokonaisuudessaan Georgian joukoilta. Venäjän tunnusti Abhasian itsenäiseksi pian tämän jälkeen.
Bagapš valittiin toiselle kaudelle joulukuun 2009 vaaleissa. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 59,4 % äänistä, kun Khadzimba sai 15,4 %.
Bagapš kuoli moskovalaisessa sairaalassa tehtyä syöpäleikkausta seuranneisiin komplikaatioihin toukokuussa 2011. Uusiin vaaleihin saakka Abhasian presidentin tehtäviä hoitaa varapresidentti Aleksandr Ankvab.
Maine Road

Maine Road oli jalkapallostadion Manchesterissa, Englannissa. Se valmistui vuonna 1923 ja purettiin 2004. Stadion toimi koko olemassaolonsa ajan Manchester Cityn kotikenttänä.
Maine Road oli valmistuttuaan Englannin toiseksi suurin jalkapallostadion Wembleyn jälkeen. Stadionin ensimmäisessä ottelussa Manchester City voitti 25. elokuuta 1923 Sheffield Unitedin 56 993 katsojan edessä maalein 2–1. Stadionin yleisöennätys oli 84 569 katsojaa FA Cupin 6. kierroksen ottelussa Manchester City–Stoke 3. maaliskuuta 1934. Se on edelleen suurin yleisömäärä Englannin seurajoukkuekilpailuissa Wembleyn ulkopuolella.
Toisen maailmansodan jälkeen myös Manchester United pelasi kotiottelunsa Maine Roadilla, koska sen kotikenttää Old Traffordia oli pommitettu sodassa. Maine Roadin suurin yleisömäärä liigaotteluissa olikin Unitedin ja Arsenalin ottelusta 17. tammikuuta 1948: 83 260 katsojaa. Se on edelleen suurin yleisömäärä Englannin liigan otteluissa.
Maine Roadin kapasiteetti pieneni vuosien saatossa rakennustöiden myötä ollen lopulta 35 150. Stadionin viimeisessä ottelussa City hävisi 11. toukokuuta 2003 Southamptonille maalein 0–1. Tämän jälkeen City siirtyi nykyiselle kotikentälleen, City of Manchester Stadiumille.
Englanti pelasi Maine Roadilla kaksi maaottelua: 13. marraskuuta 1946 Englanti hävisi Walesille maalein 0–3. Kaikkien aikojen ensimmäisessä MM-karsintaottelussaan Englanti voitti 16. marraskuuta 1949 Maine Roadilla Pohjois-Irlannin 9–2. Sota-aikana stadionilla pelattiin lisäksi useita muita maaotteluja. Kentällä pelattiin myös rugby league -otteluita, muun muassa lajin mestaruus ratkaistiin Maine Roadilla yksitoista kertaa vuosina 1938–1956.
Maine Roadilla kuvattiin myös elokuvia ja järjestettiin konsertteja. Stadionilla esiintyivät muun muassa The Rolling Stones, Simple Minds, Queen, Fleetwood Mac, Jean Michel Jarre, Bryan Adams, Dire Straits, David Bowie, Pink Floyd, Prince, Guns N' Roses ja Oasis.
Jalal ad-Din Muhammad Balkhi-Rumi

Jalāl ad-Dīn Muhammad Rūmī ( 1207–1273) oli persialainen runoilija, islamilainen teologi, lainoppinut ja suufimystikko. Hänet tunnetaan ulkomaisissa yhteyksissä usein lyhyesti nimellä ”Rumi”. Toinen hänestä usein käytetty nimitys on Mawlana tai Mevlana (, ”mestarimme”).
Jalal ad-Din Muhammad syntyi Balkhin kaupungissa nykyisessä Afganistanissa. Jalalin isä oli oppinut Baha’addin Valad, joka päätti muuttaa perheensä kanssa Khorasanista länteen, Konyan kaupunkiin nykyisen Turkin alueella. Siellä Jalal asui lähes koko elämänsä, ja kirjoitti runoja modernilla persian kielellä. Niinpä sekä afganistanilaiset, turkkilaiset että iranilaiset pitävät häntä omana kansallisena runoilijanaan.
Konyassa Jalal ad-Din Muhammad tutustui Faridaddin Attarin töihin ja hänestä kasvoi tämän veroinen suufilainen mystikko. Hänet muistetaan rakkauden ja rauhan lähettiläänä ja pyörivien derviššien liikkeen perustajana. Jalal ad-Din Muhammadin elämän käännekohta oli tutustuminen mystikko Shams-i Tabriziin 1244. Tämä sai Jalal ad-Dinin ryhtymään askeetikoksi ja kirjoittamaan runokokoelman "Divan-i Shams-i Tabrizi" kuvaamaan rakkauttaan Shams-iin ja murhettaan hänen katoamisestaan vuonna 1248.
Rumin mausoleumi Konyassa on nähtävyys ja pyhiinvaelluskohde. Siellä käy vuosittain yli kaksi miljoonaa vierasta.
Elokuva.
Rumista ollaan tekemässä Hollywood-elokuvaa. Projekti aiheutti kohun kesäkuussa 2016, kun käsikirjoittaja David Franzoni sanoi haluavansa Leonardo DiCaprion esittävän Rumia. Vastustajien mielestä valkoinen DiCaprio ei voi esittää persialaista runoilijaa.