Kaarle IV (Ranska)

Kaarle IV Kaunis (); (n. Vincennesin linna, Ranskan kuningaskunta) oli viidestoista ja viimeinen niin sanottuun suoraan kapetingidynastiaan kuulunut Ranskan kuningas, joka hallitsi vuosina 1322–1328. Hän oli myös Navarran kuningas nimellä Kaarle I ja ennen valtaan tuloaan Marchen kreivi.
Suku.
Kaarlen vanhemmat olivat Filip IV Hyvä sekä Ranskan ja Navarran kuningatar Johanna Navarralainen. Hän oli heidän kolmanneksi vanhin poikansa ja neljäs lapsensa, joten hänellä oli vain hyvin pienet mahdollisuudet nousta kuninkaaksi, koska niin moni veli oli vallanperimysjärjestyksessä ennen häntä. Hänen sisarensa Isabelle de France oli Englannin kuningas Edvard II:n puoliso.
Kuningas.
Kaarle IV Kaunis voideltiin kuninkaaksi Reimsin katedraalissa 11. helmikuuta 1322 veljensä Filip V Pitkän jälkeen. Hän lisäsi Ranskan kuninkaan titteliin myös Navarran kuninkaan tittelin, vaikka toisaalla Ludvig X:n tytär oli virallisesti jo aiemmin saanut Navarran kuningaskunnan haltuunsa nimellä Jeanne II. Navarran kruununperimysjärjestys salli myös naispuoliset hallitsijat.
Hallituskausi.
Kaarle IV:n hallituskautena valtion kassa ammotti tyhjyyttään. Pääsyynä tyhjenemiseen olivat edellisten hallitsijoiden aikaiset vääränkäytökset. Koko Kaarlen hallitusajan valtiontalouden ongelmat olivat ongelmista keskeisimpiä. Rahan arvon muuttaminen, verot kauppatavaroille, lisävero, joka tehtiin paavin suostumuksella ja jonka syynä oli vuoden 1323 ristiretkelle lähteminen, italialaisten omaisuuden takavarikointi sekä kunnallisten vapauskirjeiden myöntäminen olivat osa yrityksiä parantaa talouden tilannetta. 
Kaarle IV sai osakseen flaamien kapinan vuonna 1323, joka päättyi Arqesin rauhaan vuonna 1326. Koska Englannin kuningas Edvard II Plantagênet oli kieltäytynyt vannomasta uskollisuudenvalaa Kaarlelle, tämä ilmoitti vuonna 1324 takavarikoivansa kyseisen alueen eli Guyennen. Takavarikoinnin suoritti Kaarlen setä Charles de Valois, kuningas Filip IV Kauniin nuorin veli. Tämän jälkeen alue oli rauhaton ja Lounais-Ranskassa sodat ja rauhanneuvottelut seurasivat toisiaan. 
Vuonna 1324 Kaarle IV teki laajan kiertomatkan Guyennen alueen läheisyydessä Languedocin alueella. Matka oli suuri menestys ja kuninkaalliset juhlat seurasivat toistaan. Tämä matka teki hänestä alueella hyvin suositun. Hänen piti veljiensä tavoin jatkaa ja tukea uudistuksia, joita aatelisto ja papisto oli häneltä edellyttänyt ennen valtaan tulemista.
Vuonna 1327 Kaarle IV Kaunis päätti käyttää hyväkseen englantilaisten heikkoutta, koska kuningas Edvard II kuollut erikoisissa olosuhteissa. Kaarle IV tarjosi julmaa ja ankaraa rauhaa: 50 000 hopeamarkkaa korvausta sotakuluista, 60 000 puntaa (livreä) vahinkojen korvausta sekä alueen miehittäminen, kunnes koko summa olisi maksettu.
Uudistukset.
Kaarle IV oli häntä edeltäneiden veljiensä tavoin lupautunut moniin uudistuksiin, joita kirkolliset ja maalliset ruhtinaat olivat vaatineet. 
Uudistajien toimet eivät kuitenkaan onnistuneet vähentämään byrokratiaa, eikä Pariisin porvareiden ja maakunnan lääninherrojen sekä ennen kaikkea italialaisten kauppakomppanioiden valtakunnan kassan kuluttamista.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Kaarle IV Kaunis avioitui kolme kertaa:
Vuonna 1308 Kaarle avioitui Blanche de Bourgognen (n. 1296 – n. 1326) kanssa, joka oli Burgundin kreivi Otto IV:n ja Artoisin kreivitär Mahaut'n tytär. Hänen vanhempi sisarensa Jeanne II de Bourgogne oli Filip V Pitkän puoliso. 
Blanchen aviorikos vuonna 1314 nk. Neslen tornin skandaalissa aiheutti avioliiton mitätöinnin vuonna 1322. Sisar Jeanne II de Bourgogne oli myös syytettynä ja tuomittiin kotiarestiin. Käly Marguerite de Bourgogne tuomittiin elinikäiseen vankeuteen. Aviorikoksen toinen osapuoli normanniritarit Philippe ja Gautier d'Aunay tuomittiin majesteettirikoksesta ja heidät kidutettiin kuoliaiksi. Mitätöinnin syyksi ei ilmoitettu aviorikosta vaan liian läheinen sukulaisuussuhde aviopuolisoiden kesken. Blanche tuomittiin vankeuteen Normandian rannikolle Château Gaillardin linnoituksen maanalaiseen selliin, jossa hän vietti kahdeksan vuotta. Hän kuoli nunnana vuosi vapauttamisensa jälkeen.
Heille syntyivät lapset:
Toisen puolisonsa Marie de Luxembourgin (1304 – 26. maaliskuuta 1324) kanssa Kaarle avioitui vuonna 1322. Marie oli Luxembourgin kreivi, tulevan keisari Henrik VII:n ja Marguerite de Brabantin tytär. Marie kuoli lapsivuoteeseen eli synnytyksen jälkeiseen infektioon vuonna 1324, joten avioliitto jäi hyvin lyhytaikaiseksi. 
Heille syntyi kaksi lasta: 
Kaarlen kolmas puoliso oli serkku Jeanne d’Évreux (1310–1371), joka oli Évreux'n kreivi Louis'n ja Marguerite d'Artois'n nuorin tytär. Avioliitto solmittiin 5. heinäkuuta 1325.
Heille syntyivät lapset: 
Kuolema.
Kaarle IV:n kuolema vain 33-vuotiaana jätti koko valtakunnan epävarmuuden tilaan. Kuningatar Jeanne oli viimeisillään raskaana, ja hän synnytti tyttären 1. huhtikuuta 1328. Oli järjestettävä sijaishallitsija, ja Pariisiin kokoontuneet valtakunnan ylimykset valitsivat edesmenneen serkun Charles de Valoisin pojan Philippe de Valoisin.
Kaarle IV haudattiin perinteisen menoin Saint-Denis’n basilikaan, jossa hänen edeltäjänsä lepäävät. Louvren kokoelmassa on säilynyt Kaarle IV Kauniin ja Jeanne d’Évreux’in hautamuistomerkki.
Perintö - Kuka hallitsee Ranskaa?
Olipa kysymyksessä sitten temppeliherrojen suurmestarin Jacques de Molayn suorittama Filip IV:n kiroaminen tai vain tavallisten yhteensattumien summa, niin Kaarle IV:n kauniin jälkeen esille tuli kysymys: "Kuka Ranskaa hallitsee?" Tämä kysymys askarrutti yhteiskuntaa jo ennen kuin leskikuningatar Jeanne d’Évreux oli synnyttänyt tyttären edesmenneelle kuninkaalle. Hallitsijan kruunusta kilpailivat (tummennettuina): 
 Philippe III le Hardi †1285
 _____________________|________________________ 
 Isabelle d'Aragon †1271 Marie de Brabant †1322
 ____________|______________________ _____|________
 Philippe IV le Bel †1314 Charles de Valois †1328 Marguerite Louis d'Évreux †1319
 __________|_____________________ | †1318 |
 Louis X Philippe V Isabelle Charles IV Philippe de Philippe III 
 †1316 †1322 | †1328 Valois de Navarre
 __|_____ | 
 Jeanne Jean I Edvard III
 †1316 
Kaarle IV:ään päättyy ns. suoran Kapetingien dynastian historia. Hän oli sukunsa viimeinen. Valta siirtyi hänen serkulleen, josta tuli kuningas Filip VI. Samalla hän sai kuolemallaan aikaiseksi lopullisen syyn satavuotiselle sodalle, joka tosin juontaa alkunsa jo paljon varhaisemmista vaiheista.