Aladdin (vuoden 1992 elokuva)

Aladdin on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Disneyn animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet John Musker ja Ron Clements. Elokuva perustuu "Tuhannen ja yhden yön" tarinaan Aladdinista ja taikalampusta. "Aladdin" voitti sekä Oscar- että Golden Globe -palkinnot parhaasta musiikista ja laulusta. Kolmannen Golden Globen elokuvalle toi Robin Williamsin erityislaatuinen suoritus (engl. "Special Achievement Award").
Disney valitsi 1990-luvulla suomenkielisen dubbauksen maailman parhaaksi "Aladdin"-dubbaukseksi, ja suomenkielisen Hengen ääninäyttelijä Vesa-Matti Loiri sai erityismaininnan ”ainutlaatuisen omaperäisestä” roolisuorituksestaan. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Aladdinin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Elokuvaan pohjautuva samanniminen musikaali sai ensi-iltansa Seattlessa vuonna 2011. Broadway-versio musikaalista sai ensi-iltansa syksyllä 2014. Se oli ehdokkaana viiden Tony-palkinnon saajaksi. Elokuvasta on julkaistu vuonna 2019 näytelty versio, jonka ohjasi Guy Ritchie ja jonka pääosissa ovat Mena Massoud, Naomi Scott ja Will Smith.
Päähahmo Aladdin on Glen Keanen piirtämä.
Juoni.
Elokuva sijoittuu kuvitteelliseen Agraban sulttaanikuntaan Arabiassa. Suurvisiiri Jafar yrittää saada haltuunsa Ihmeiden onkalosta maagisen öljylampun, jonka sisällä asuu henki. Kun Jafarin apulaisena toimiva pikkurikollinen epäonnistuu yrityksessään astua luolan sisään, Jafar ja hänen papukaijansa Jago saavat tietää, että Ihmeiden onkaloon voi astua ainoastaan ”hiomaton timantti”.
Sulttaanin tytär Jasmine on kyllästynyt elämäänsä palatsissa ja pakenee Agraban markkinoille. Siellä hän tapaa katurotta Aladdinin ja tämän apinan, Abun. Kaksikko huomaa, että heillä on paljon yhteistä. Kun Aladdin pidätetään prinsessan sieppauksesta, Jasmine määrää vartijat vapauttamaan hänet mutta tuloksetta. Myöhemmin Jafar valehtelee Jasminelle väittäen, että Aladdin on ehditty teloittaa.
Vanhaksi mieheksi naamioitunut Jafar vapauttaa Aladdinin ja Abun vankilasta ja johdattaa heidät Ihmeiden onkalolle. Luolan tiikerinmuotoinen pää käskee Aladdinia ja Abua olemaan koskematta mihinkään muuhun kuin lamppuun. Aladdin ja Abu astuvat sisään luolaan ja tapaavat siellä taikamaton, joka opastaa heidät lampun luo. Abu yrittää kuitenkin varastaa erään rubiinin, minkä seurauksena luola alkaa sortua. Taikamatto sieppaa Aladdinin ja Abun kyytiin ja lennättää heidät luolan sisäänkäynnille. Aladdin ojentaa lampun Jafarille, joka yrittää sitten tappaa hänet. Abu kuitenkin puree Jafaria ja varastaa lampun takaisin. Sitten Aladdin, Abu ja taikamatto putoavat takaisin luolaan, joka sulkeutuu lopullisesti.
Sortuneessa luolassa Aladdin hieroo lamppua ja päästää vapaaksi lampussa asuvan Hengen. Henki paljastaa, että Aladdin saa toivoa häneltä kolme toivomusta (tosin Aladdin ei voi toivoa kenenkään kuolemaa, rakkautta tai kuolleista herättämistä). Aladdin huiputtaa Hengen vapauttamaan heidät luolasta käyttämättä siihen ainuttakaan toivomustaan. Kun Aladdin kysyy Hengeltä, mitä tämä itse tahtoisi toivoa, tämä myöntää toivovansa vapautta, sillä kaikkien lampun henkien tapaan Henki on lamppunsa vanki. Aladdin lupaa käyttää viimeisen toivomuksensa Hengen vapauttamiseen. Kerrottuaan Hengelle Jasminesta Aladdin päättää käyttää ensimmäisen toivomuksensa tullakseen prinssiksi ja voidakseen kosia Jasminea.
Aladdin palaa Agrabaan juuri, kun Jafar yrittää huiputtaa sulttaanin järjestämään Jasminen naimaan hänet. Kun Aladdin marssii sulttaanin palatsiin ”prinssi Alina”, Jasmine kuitenkin torjuu hänet. Henki ehdottaa Aladdinille, että tämä paljastaisi Jasminelle todellisen henkilöllisyytensä, mutta Aladdin kieltäytyy ja jatkaa sulavakäytöksisen prinssin teeskentelemistä. Eräänä yönä Aladdin vie Jasminen taikamatolla kierrokselle ulkomaailmaan. Matkalla Jasmine kuitenkin tunnistaa Alin Aladdiniksi ja vaatii saada tietää totuuden. Sen sijaan Aladdin kehittelee tarinan, jonka mukaan hän pukeutuu toisinaan rahvaaksi paetakseen kuninkaallista elämää. Pari suutelee toisiaan Aladdinin palauttaessa Jasminen takaisin kotiin.
Myöhemmin Jafarin kätyrit sieppaavat Aladdinin ja heittävät tämän mereen, mutta Henki pelastaa Aladdinin käyttäen tämän toisen toivomuksen. Aladdin palaa palatsiin ja paljastaa Jafarin suunnitelmat. Jafar kuitenkin pakenee nähtyään taikalampun Aladdinin vyössä ja käsitettyään, kuka Aladdin todella on. Aladdin ei enää uskalla kertoa Jasminelle totuutta lainkaan, ja hänen murehtiessaan Jago varastaa taikalampun ja vie sen Jafarille. Näin ollen Jafarista tulee Hengen uusi isäntä. Jafar käyttää kaksi ensimmäistä toivomustaan tullakseen sulttaaniksi ja sitten maailman mahtavimmaksi noidaksi. Uusilla voimillaan Jafar pakottaa Jasminen ja tämän isän kumartamaan edessään. Sitten hän paljastaa Aladdinin katurotaksi ja karkottaa Aladdinin ja Abun lumiseen erämaahan.
Aladdin käyttää taikamattoa päästäkseen takaisin Agrabaan. Sillä välin Jafar on vanginnut sekä Jasminen että sulttaanin ja tehnyt heistä orjiaan. Jasmine viettelee Jafarin hämätäkseen tätä sillä välin, kun Aladdin yrittää hankkia lampun takaisin. Jafar kuitenkin huomaa Aladdinin ja ryhtyy taistelemaan tämän kanssa. Jafar sulkee Jasminen suureen tiimalasiin ja muuttaa itsensä valtavaksi kobraksi. Sitten hän sieppaa Aladdinin kiemuroihinsa ja kerskuu olevansa ”maailman mahtavin olento”. Silloin Aladdin keksii keinon ja huutaa Jafarille, että Hengellä on suuremmat voimat kuin hänellä koskaan. Jafar käsittää sen olevan totta, joten hän käyttää viimeisen toivomuksensa tullakseen hengeksi. Hän saa kuitenkin huomata liian myöhään, että kaikki lampun henget ovat lamppunsa vankeja. Jafarin musta lamppu imee vastasyntyneen hengen ja siinä samalla myös Jagon sisäänsä. Henki näpäyttää lampun Ihmeiden onkaloon.
Aladdin tajuaa, ettei voi enää teeskennellä olevansa jotain muuta kuin on, ja päättää lunastaa Hengelle tekemänsä lupauksen toivomalla tälle vapautta. Nähdessään, miten paljon Jasmine Aladdinia oikein rakastaa, sulttaani muuttaa maan lakeja, niin että tästä lähtien prinsessa voi naida sen, joka prinsessasta on sen arvoinen. Vapautensa saanut Henki lähtee tutkimaan maailmaa sillä välin, kun Aladdin ja Jasmine juhlivat kihlaustaan.
Musiikki.
Alan Menken, Howard Ashman, Tim Rice
Sanoituksiin tehty muutos.
Elokuvan alkuperäisversiossa "Arabian Nights" ("Arabian Yöt") -kappaleen sanat mainitsevat korvien irti leikkaamisen ja kuvailevat ruumiinrangaistuksia barbaariseksi mutta kodikkaaksi käytännöksi. Yhdysvaltojen arabiväestö piti tätä loukkaavana, joten myöhemmin julkaistuissa versioissa säkeitä on muutettu niin, että ne kuvailevatkin autiomaan laajuutta ja kuumuutta.