tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Atlasjetin lento 4203

Atlasjetin lento 4203 (KK4203) oli Istanbulista Ispartaan matkalla ollut reittilento, joka syöksyi maahan 30. marraskuuta 2007 noin kello 01.36 paikallista aikaa (29. marraskuuta kello 23.36 UTC) Ispartassa Turkissa. Onnettomuudessa saivat surmansa kaikki koneessa olleet 50 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä. Atlasjet oli vuokrannut vuonna 1994 valmistuneen, MD-83-tyyppisen onnettomuuskoneen World Focus Airlines -yhtiöltä, jonka palveluksessa koneen lentäjät työskentelivät.
Onnettomuuskone oli lähtenyt Atatürkin kansainväliseltä lentoasemalta Istanbulista, ja sen oli määrä laskeutua Süleyman Demirelin lentoasemalle Ispartaan. Kone oli kuitenkin kadonnut lennonjohdon tutkasta vähän ennen aiottua laskeutumista.
Onnettomuuspaikka sijaitsee vuoristoisella seudulla, jossa sumu ja lumisade haittaavat usein lentoliikennettä. Onnettomuuden aikana sään kuitenkin ilmoitettiin olleen hyvä. Koneen niin sanotut mustat laatikot löydettiin pian onnettomuuden jälkeen, mutta saksalaisessa laboratoriossa tehtyjen tutkimusten perusteella ne eivät olleet toimineet oikein: ohjaamoäänitin ei ollut toiminut lainkaan yhdeksään päivään ennen onnettomuutta, ja lentoarvotallenninkin sisälsi vain 15 minuuttia lennon tietoja. Alustavien tutkimusten mukaan onnettomuuden syynä olisi ollut lentäjien asentotajun menetys, mutta lopullisesti onnettomuuden syytä ei tiedetä.
Max Wolf

Maximilian Franz Joseph Cornelius Wolf (21. kesäkuuta 1863 Heidelberg – 3. lokakuuta 1932 Heidelberg) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän syntyi Heidelbergissä ja väitteli tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa vuonna 1888. Wolf oli tähtivalokuvauksen pioneeri. Hän löysi muun muassa komeetan 14P/Wolf, jota ensin luultiin asteroidiksi. Hän löysi uransa aikana kolmattasataa asteroidia, joista ensimmäisenä 323 Brucian 22. joulukuuta 1891, ja jatkoi työtään viimeisiin elinvuosiinsa saakka. 
Wolf palkittiin Royal Astronomical Societyn kultamitalilla (1914) ja Bruce-mitalilla (1930).
Tomáš Goder

Tomáš Goder (s. 4. syyskuuta 1974) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edusti urallaan sekä Tšekkoslovakiaa että Tšekkiä.
Goder saavutti urallaan olympiapronssia joukkuemäestä vuonna 1992. Juniorien MM-pronssin joukkuemäestä hän sai vuonna 1991. Maailmancupissa hänen paras sijoituksensa oli neljäs tila, johon hän ylsi kahdesti Oberstdorfin ja kerran Planican lentomäessä tammi-maaliskuussa 1992. Hän lopetti uransa vuonna 1997.
Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers

Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers (11. lokakuuta 1758 Arbergen (nyk. osa Bremeniä) – 2. maaliskuuta 1840 Bremen) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hänet muistetaan muun muassa kahdesta hänen löytämästään merkittävästä asteroidista: hän havaitsi ensimmäisenä sekä 2 Pallasin 28. maaliskuuta 1802, että 4 Vestan 29. maaliskuuta 1807. 
Olbers havaitsi niin ikään periodisen komeetta 13P/Olbersin 6. maaliskuuta 1815. Hän kuvasi vuonna 1823 Olbersin paradoksin, joka esiteltiin ensimmäistä kertaa vuonna 1826 julkaistussa tutkimuksessa. Hän oli koulutukseltaan lääkäri. 
Olbers eli 81-vuotiaaksi. Hänen mukaansa on nimetty asteroidi 1002 Olbersia (1923) ja yksi Kuun kraattereista.
Annibale de Gasparis

Annibale de Gasparis (9. marraskuuta 1819 Bugnara – 21. maaliskuuta 1892 Napoli) oli italialainen tähtitieteilijä. Hän johti vuosina 1864–1889 Capodimonten observatoriota Napolissa.
Gasparisille myönnettiin vuonna 1851 Royal Astronomical Societyn kultamitali. 
Asteroidit.
Gasparis löysi uransa aikana yhdeksän asteroidia. Hänen tekemänsä havainnot sijoittuvat aikavälille 12. huhtikuuta 1849 – 26. huhtikuuta 1865.
John Russell Hind

John Russell Hind (12. toukokuuta 1823 Nottingham – 23. joulukuuta 1895 Twickenham) oli brittiläinen tähtitieteilijä. Hänelle myönnettiin Royal Astronomical Societyn kultamitali vuonna 1853. Hän tuli tunnetuksi yhtenä varhaisista asteroidien löytäjistä.
Mathurin Jacques Brisson

Mathurin Jacques Brisson (30. huhtikuuta 1723 Fontenay-le-Comte – 23. kesäkuuta 1806 Croissy) oli ranskalainen eläintieteilijä ja luonnonfilosofi.
Nuorena Brisson keskittyi luonnonhistorian tutkimiseen. Hän julkaisi kaksi merkittävää teosta: "Le Règne animal" (1756) ja "Ornithologie" (1760). Vuonna 1759 hänestä tuli Ranskan tiedeakatemian jäsen.
René Antoine Ferchault de Réaumurin kuoleman jälkeen, jonka apulaisena Brisson toimi, hän luopui luonnonhistoriasta ja sai luonnonfilosofian professuurin Collège de Navarresta ja myöhemmin Pariisista. Hänen merkittävin julkaisunsa tältä alalta oli "Pesanteur Spécifique des Corps" (1787), mutta hän julkaisi fysikaalisista ominaisuuksista myös useita muita kirjoja, jotka olivat aikanaan huonomaineisia.
Brisson nimesi linnuista varpusten suvun "Passer". Hänen kunniakseen on nimetty samettikardinaali ("Cyanocompsa brissonii").
Lammin kirkko

Lammin kirkko on Lammilla keskellä Kirkonkylää sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on omistettu Aleksandrian Pyhälle Katariinalle, ja nykytiedon mukaan se on rakennettu 1510-luvulla, vaikka sisäseinässä on 1920-luvulla kirjoitettu vuosiluku 1444. Lammin kirkko on valtakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö.
Lammin häsyjoulu 1813.
Kymmenen ihmistä kuoli kirkossa väen paetessa kirkosta pakokauhun vallassa. Joulukirkossa väki joutui paniikkiin, kun kynttilä putosi, vaikka ei varsinaista tulipaloa syttynytkään.
Kirkon palo ja uudelleenrakennus.
Kirkko ja viereinen kolminivelinen kellotapuli paloivat Suomen sisällissodan loppuvaiheissa 29. huhtikuuta 1918. Etenevät Saksan Itämeren divisioonan joukot sytyttivät varastona olleen kellotapulin tuleen sillä seurauksella, että tuli levisi myös Lammin kirkkoon. 
Palossa tuhoutuivat muun muassa 1690-luvulla veistetty saarnastuoli, tapulin keskiaikainen kello sekä osa kirkon arkistosta. Pystyyn jäivät lähinnä vain keskiaikaiset päädyt ja seinät. Kirkko kuitenkin korjattiin ja vihittiin uudelleen käyttöön juhannuksena 1920. Kirkkoon liittyvä vuosiluku 1444 on otettu piispa Otto Immanuel Collianderin julkaisemista "paimenmuistioista". 
Palon jälkeen kirkon uudelleenrakennuksen suunnitteli arkkitehti Usko Nyström. Seinä- ja kattomaalaukset suunnitteli ja osittain myös maalasi taiteilija Bruno Tuukkanen avustajinaan B. Liukko ja I. Grönvall. Krusifiksin, alttarin puiset koristeet, kolmiosaisen triptyykin, seitsenhaaraiset kynttilänjalat sekä saarnastuolin on veistänyt Ateneumin silloinen veistonopettaja, itävaltalaissyntyinen Johan Friedl. Saarnatuolin teki paikallinen puusepänliike Nyberg. 
Puiset alttari, alttarikaide, penkit ja virsitaulu on valmistettu lammilaisessa Nybergin puusepänverstaassa. Uusi tapuli rakennettiin kokonaan kivestä ja katto puupaanusta. Uudet kellot saatiin Viipurin Papulan kasarmin sotilaskirkosta Suomen valtion lahjoittamina. 
Viimeisin, arkkitehti Virpi Tervosen suunnittelema korjaus valmistui vuonna 2002.
Tyyli.
Kirkko edustaa myöhäiskeskiaikaista välitystyyliä. Ulkoa se on aidosti keskiaikainen ja sisältä 1920-luvun käsitysten mukainen. Ennen tulipaloa kirkossa oli puinen, koristeellinen tynnyriholvikatto ja sivuilla lehterit. Korjauksessa kirkkoon rakennettiin kaartuvat betoniholvit ja kirkkotila koristeltiin runsain maalauksin. Myös ulkopäätyjen tiilet on koristeltu monipuolisesti. Länsipäädyssä on suuri goottilainen pyöröikkuna ja seinään muurattuna kaksi myllynkiveä. Kirkko on puusisusteinen ja sen alttarikaappi on harvinainen moderni keskiaikaistyylinen puuveistos, joka aikoinaan lienee tarkoitettu Helsingin Johanneksenkirkkoon mutta jonka Lammin seurakunta sai ostaa.
28-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas, ja ne on asennettu Lammin kirkkoon vuonna 1967.
Lammin kirkko postimerkeissä.
Lammin kirkon kuva on päässyt suomalaiseen postimerkkiin, niin sanottuun yleismerkkiin kolme kertaa: 30 ja 50 markan merkkiin ennen vuoden 1963 rahauudistusta ja sen jälkeen 50 pennin merkkiin 1963.
Widescreen Mode

Widescreen Mode oli suomalainen melodista hard rockia soittava yhtye, jonka perustivat Riihimäellä vuonna 2003 laulaja Samu Brusila ja rumpali Janne Aaltonen. Yhtyeeseen kuuluivat myös basisti Janne Stenroos ja kitaristi Janne Lahtinen. Widescreen Mode yhdistelee "amerikkalaista modernia metallia ja suomalaista melankoliaa".
Vuonna 2006 selvitti tiensä kaikkiaan 1 700 yhtyeen joukosta MTV Nordicin Unsigned -kilpailun finaalikierrokselle sijoittuen kahdeksanneksi. Yhtyeen demo valittiin kuukauden parhaaksi muun muassa Rumbassa, Soundissa ja Imperiumissa.
Widescreen Moden debyyttialbumi "Until The End" julkaistiin marraskuun 14. päivä vuonna 2007. Se nousi ensimmäisellä viikolla Suomen viralliselle albumilistalle sijalle 34. Single "Everlasting Bomb" (albumilta Until The End) nousi Suomen virallisella latauslistalla sijalle yksi kesän 2007 aikana.
"Serotonin" albumilta "The Hanging Man" oli Suomen virallisen latauslistan sijalla 1. viikolla 10.
Vuonna 2009 julkaistun Hanging Man-albumin jälkeen yhtye kiersi Suomea ja vietti hiljaiseloa.
Vuonna 2010 yhtye julkaisi uutta materiaalia, kun se julkaisi If Tomorrow Comes-kappaleesta musiikkivideon.
Widescreen Moden kolmas albumi Fallen from the Sky, julkaistiin joulukuussa 2011. Kolmannelta albumilta singlenä julkaistiin kappale Loaded Gun, josta on julkaistu myös musiikkivideo.
Yhtye sittemmin ilmoitti Facebook-sivullaan lopettaneensa toimintansa vuonna 2012. Yhtyeen jäsenet sittemmin ovat siirtyneet uusin projekteihin/yhtyeisiin. Bassokitaristi Janne Steenroos liittyi Stone Soul-yhtyeeseen ja laulajana toiminut Samu Brusila on vaikuttanut Concrete Swine-nimisessä yhtyeessä. Yhtyeen lopetettua rumpalina toiminut Janne Aaltonen ja kitaristi Janne Lahtinen ovat työstäneet projektimuotoisesti uutta musiikkia.
Diskografia.
Albumit
Singlet
Musiikkivideot
Ansbach

Ansbach on kaupunki Baijerin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se on Mittelfrankenin hallintopiirin hallintokeskus ja sijaitsee noin 40 kilometriä lounaaseen Nürnbergistä. Ansbach on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunkia ympäröi Ansbachin piirikunta. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa oli 41 681 asukasta. Ansbachin pinta-ala on 99,94 neliökilometriä, mikä tekee siitä Baijerin osavaltion viidenneksi suurimman kaupungin. Sen asukastiheys on 417 as./km².
Historia.
Varhaisin maininta Ansbachista kaupunkina on peräisin vuodelta 1221. Kaupunki siirtyi Hohenzollern-suvun hallintaan vuonna 1331. Hohenzollernien noustessa Brandenburgin vaaliruhtinaiksi Ansbach ei kuitenkaan yhdistynyt Brandenburgin kanssa vaan jäi itsenäiseksi Brandenburg-Ansbachin rajakreivikunnaksi. Sen viimeinen rajakreivi oli Karl Alexander (1736–1806), joka luovutti alueensa Ansbachissa ja Bayreuthissa Preussille.
Kuntaliitokset.
Ansbachin kaupunkiin on liitetty seuraavat kunnat:
Ystävyyskaupungit.
Ansbachilla on neljä ystävyyskaupunkia:
Lähde:
Multiplekseri

Multiplekseri (MUX) on elektroninen laite, jolla voidaan valita yksi useasta sisään tulevasta signaalista ja ohjata se ulostuloon. Signaalit voivat olla sovellusalueesta riippuen analogisia tai digitaalisia.
Digitaalitekniikassa multiplekseri on laite, jolla on formula_1 digitaalista sisääntuloa, ja formula_2 ohjausbittiä, joiden kanssa valitaan yksi sisääntulo ulostuloon. Esimerkiksi 16-to-1 -multiplekserillä on 16 sisääntuloa ja yksi ulostulo. Tällainen multiplekseri tarvitsee neljä ohjausbittiä.
Albert R. Broccoli

Albert Romolo Broccoli (5. huhtikuuta 1909 New York, New York – 27. kesäkuuta 1996 Beverly Hills, Kalifornia), tunnettiin myös lempinimellään ”Cubby”, oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Broccoli tuotti yli 40 elokuvaa, useimmat niistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän oli mukana perustamassa elokuvatuotantoyhtiöitä Danjaq, LLC ja EON Productions. Parhaiten Broccoli tunnetaan tuottamistaan James Bond -elokuvista.
Ura.
Broccoli syntyi Yhdysvalloissa, minne hänen isänsä ja setänsä olivat muuttaneet Calabriasta vuosisadan vaihteessa; hän kasvoi Long Islandilla setänsä omistamalla maatilalla, jolla viljeltiin parsakaalia. Heidän sukunsa kerrotaan polveutuneen Carreran Broccoleista, joiden kasvinjalostustyöstä parsakaali aikoinaan syntyi, ja englannin kielessä kasvi tunnetaan heidän nimellään. Serkkunsa Pat DeCiccan innoittamana Broccoli lähti Hollywoodiin, missä hän tutustui muun muassa Howard Hughesiin. Hughes palkkasi hänet apulaisohjaajaksi elokuvaansa "Lainsuojaton". Toisessa maailmansodassa Broccoli palveli laivastossa.
1950-luvulla Broccoli perusti Irving Allenin kanssa Warwick Films -tuotantoyhtiön ja ryhtyi tuottamaan elokuvia Britanniassa, jossa riittävästi paikallista työvoimaa hyödyntävät tuotannot saivat huomattavan määrän valtionapua. Ensimmäinen Broccolin tuottama elokuva oli vuonna 1954 ensi-iltansa saanut "Punaiset paholaiset", jonka pääosassa oli Alan Ladd.
James Bond -elokuvia Broccoli alkoi tuottaa yhteistyössä osaan Flemingin teoksista elokuvaoption hankkineen Harry Saltzmanin kanssa. Vuonna 1975 Saltzman myi osuutensa United Artistsille. Vuoden 1968 "Chitty Chitty Bang Bangia" lukuun ottamatta Broccoli omisti käytännössä koko lopun uransa James Bond -elokuville. Niitä tehtiin hänen kuolemaansa mennessä kaikkiaan 17 kappaletta, mutta vuoden 1995 elokuvan "007 ja kultainen silmä" tuottivat jo hänen tyttärensä Barbara Broccoli ja ottopoikansa Michael G. Wilson.
Vuonna 1982 Broccoli sai Yhdysvaltain elokuva-akatemian Irving G. Thalbergin muistopalkinnon ja vuonna 1987 kuningatar Elisabet II nimitti hänet Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE).
Yksityiselämä.
Broccoli oli kolmesti naimisissa: ensin Gloria Blondellin kanssa 1940–1945 ja Nedra Clarkin kanssa 1951–1956, sitten Dana Wilsonin kanssa vuodesta 1959 kuolemaansa saakka. Kolmannesta liitostaan hänellä oli kaksi tytärtä, Tina Broccoli-Brewster ja Barbara Broccoli, sekä poika Tony Broccoli. Lisäksi perheeseen kuului Michael G. Wilson, Danan poika aiemmasta liitosta.
Broccolin omaelämäkerta "When The Snow Melts" julkaistiin postuumisti vuonna 1998.
Amberg

Amberg on kaupunki Etelä-Saksassa Baijerin osavaltiossa. Se sijaitsee Oberpfalzin hallintopiirissä, Vilsjoen varrella noin 60 kilometriä Nürnbergistä itään. Amberg on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 42 052 asukasta. Sen pinta-ala on 50,13 neliökilometriä ja asukastiheys 839 as./km².
Historia.
Varhaisin tunnettu maininta Ambergista on vuodelta 1034, jolloin se tunnettiin nimellä "Ammenberg". Keskiajalla kaupunki oli huomattava raudan, rautamalmin ja suolan kauppapaikka. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1294.
Kolmikymmenvuotisessa sodassa Amberg siirtyi Baijerille, ja jo uskonpuhdistuksen kokeneena kaupunkina se kääntyi muun Oberpfalzin ohella jälleen katoliseksi. Raudalla ja rautamalmilla rikastunut kaupunki rakennutti ympärilleen jättiläismäisen linnoituksen, johon kuului yli 100 tornia ja usean kilometrin pituinen muuri. Oberpfalzin hallintopaikka siirrettiin Ambergista Regensburgiin vuonna 1810.
Vuoden 1972 heinäkuun alussa kaupunkiin liitettiin alueuudistuksen yhteydessä Ammersrichtin, Gailohin, Karmensöldenin ja Raigeringin paikkakunnat.
Väkiluku.
Ambergin väkiluku on kehittynyt seuraavasti:
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Sergei Beljavski

Sergei Ivanovitš Beljavski (; 7. joulukuuta 1883 Pietari – 13. lokakuuta 1953 Leningrad) oli venäläinen tähtitieteilijä. Hän työskenteli muun muassa Simeizin observatoriossa Krimillä ja toimi vuosina 1937–1944 Pulkovon observatorion johtajana. 
Asteroidilöydöt.
Beljavski löysi uransa aikana 36 asteroidia, jotka ovat numerojärjestyksessä:
Oneirokset

Oneirokset () olivat kreikkalaisessa mytologiassa unien jumalia, joiden lukumääräksi mainitaan tuhat.
Hesiodoksen mukaan oneirokset olivat Nyksin poikia. Hyginus kertoo Nyksin saaneen heidät Ereboksen kanssa. Ovidius puolestaan kuvaa oneirokset Hypnoksen pojiksi.
Homeroksen mukaan unet tulevat Okeanos–meren länsirannikolta sijaisevista pimeistä luolista, josta ne lentävät uniin. Toisaalla hän kertoo, että unet tulevat kahden eri portin läpi: norsunluusta tehdyn portin läpi kulkevat hämäävät ihmisiä unissa harhoina, mutta kiillotetusta sarvesta tehdyn portin läpi kulkevat kertovat totuuden.
Oneiroksista nimetään kolme: Morfeus, joka esiintyy ihmishahmossa, Fobetor, joka esiintyy eläiminä, ja Fantasos, joka esiintyy elottomina esineinä. Nämä kolme esiintyivät kuninkaiden ja kenraalien unissa, kun taas muut näyttäytyivät tavallisille ihmisille.
Joukkopsykologia

Joukkopsykologia tai massapsykologia on psykologian haara, joka tutkii järjestymättömiä joukkoja ja yksilöä joukon jäsenenä. Joukkopsykologia on sosiaalipsykologian haara.
Tavalliset ihmiset voivat saavuttaa enemmän vaikutusvaltaa toimimalla yhdessä. Suuret ihmisjoukot voivat vaikuttaa joskus nopeasti ja voimakkaastikin sosiaaliseen tapaan, joka vallitsee yhteiskunnassa ja se herättää aina polemiikkia. 
Gustave Le Bonin mukaan ("Joukkosielu") yksilöiden toimia ohjaa tietoinen ja rationaalinen, joukkojen toimintaa sitä vastoin piilotajuinen ja irrationaalinen aines. Gabriel Tarden mukaan vellova massa on ihmiskunnan sosiaalinen alkutila. Massalla ei kuitenkaan ole mitään luovuutta tai aloitteellisuutta, kehityksen ovat aikaansaaneet massasta esiin nousseet poikkeusyksilöt, johtajat. Sigmund Freud ("Joukkopsykologia ja egoanalyysi") ja Elias Canetti ("Joukko ja valta") ovat tutkineet myös johtajattomia joukkoja ja niiden psykologista dynamiikkaa.
Helpless When She Smiles

"Helpless When She Smiles" on toinen single yhdysvaltalaisen poikabändi Backstreet Boysin kuudennelta studioalbumilta "Unbreakable", joka julkaistiin 30. lokakuuta 2007. Single, jonka tuotti John Shanks, julkaistiin 15. tammikuuta 2008. Kappale vuoti Internetiin toukokuussa 2007 yhdessä "Happily Never After" -kappaleen kanssa, joka ei ikinä päätynyt levylle Unbreakable.
Yhtye esitti kappaleen livenä ensimmäisen kerran 19. marraskuuta "The Ellen DeGeneres Show" -tv-ohjelmassa. 
Musiikkivideo.
"Helpless When She Smiles" -kappaleen musiikkivideo kuvattiin 15. marraskuuta Joshua Treen kansallispuistossa Kaliforniassa ja sen ohjasi Bernard Gourley.
Video kuvattiin värillisenä, mutta se muutettiin mustavalkoiseksi. Se sisältää helikopteriotoksia, kuten myös toinen Backstreet Boysin single, "More Than That".
Video nousi "Much More Music Top 10" -listan sijalle yksi.
Kappalelista.
CD Osa 1
CD Osa 2
CD Promo Remix-versiot
Listat.
USA:ssa "Helpless When She Smiles" onnistui nousemaan vain "Hot Adult Contemporary" -listalle, jolla se debytoi sijalla 52. Single ei noussut lainkaan Billboard Hot 100 -listalle. Kappaletta ei, outoa kyllä, ikinä julkaistu CD-formaattina Britanniassa, joten se täytyi kyseisessä maassa ladata internetistä. Singleä ei mainostettu lainkaan, joten vain muutamat ihmiset tiesivät etukäteen sen julkaisemisesta.
Luboš Kohoutek

Luboš Kohoutek (29. tammikuuta 1935 – 30. joulukuuta 2023) oli tšekkiläinen tähtitieteilijä. 
Kohoutek syntyi Zábřehissa. Hän opiskeli vuoteen 1958 fysiikkaa ja tähtitiedettä Brnossa ja Prahassa. Hän muutti vuonna 1970 Länsi-Saksaan ja saavutti suurimman julkisuutensa löytöjensä myötä 1970-luvulla. 
Kohoutek löysi kuuluisan Kohoutekin komeetan (C/1973 E1) 7. maaliskuuta 1973. Hän löysi myös 75P/Kohoutekin ja 76P/West-Kohoutek-Ikemuran sekä kymmeniä asteroideja, joiden joukossa ovat 1865 Cerberus (1971) ja 1999 Hirayama (1973).
Makedonian lippu (Kreikka)

Makedonian lippu () eli Kreikan Makedonian lippu on Verginan aurinko kuudellatoista säteellä sinisellä alalla. Kreikan Makedonian kolme hallintoaluetta Länsi-Makedonia, Keski-Makedonia ja Itä-Makedonia ja Traakia käyttävät Verginan aurinkoa lipussaan.
Ciarán Hinds

Ciarán Hinds [ˈkɪərɔːn ˈhaɪndz] (s. 9. helmikuuta 1953 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hän syntyi Belfastissa katolilaiseen perheeseen. Hän opiskeli St. Malachy’s Collegessa ja sitten lakia Belfastin yliopistossa, mutta siirtyi Royal Academy of Dramatic Artiin.
Hinds aloitti uransa teatterissa, mutta on nykyisin tullut tunnetuksi myös elokuvista ja televisiosta. Hän on muun muassa esittänyt Julius Caesaria televisiosarjassa "Rooma" ja Mance Rayderia sarjassa "Game of Thrones".
Elokuvia, joissa Hinds on esiintynyt, ovat muun muassa "Veronica Guerin" (2003), "" (2003), "München" (2005), "Matkalla Beetlehemiin" (2006), "Miami Vice" (2006) ja "Justice League" (2017).
Hinds sai ehdokkuuden parhaaseen miessivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta "Belfast".
Pohjois-Makedonian lippu

Pohjois-Makedonian lippu () on Pohjois-Makedonian tunnus. Lipussa on punaisella pohjalla keltainen nouseva aurinko, jonka kahdeksan sädettä ulottuvat lipun reunoille asti. Aurinko edustaa "uutta vapauden aurinkoa", joka esiintyy maan kansallislaulussa "Denes nad Makedonijassa": 
Aiemmat liput.
Ennen vuotta 1995 lipussa oli Verginan aurinko, mikä johti Kreikan esittämiin protesteihin symbolin alkuperän vuoksi. Aurinko jouduttiin vaihtamaan. 
Vuoteen 1992 asti, kun Makedonian sosialistinen tasavalta oli osa Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa, maalla oli käytössä punainen lippu, jonka yläkulmassa oli kultareunainen tähti.
Matkalla tuntemattomaan

Matkalla tuntemattomaan on Pelle Miljoona Oy -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Se on yhtyeen toinen, ja Pelle Miljoonan seitsemäs albumi.
Taustaa.
"Lontoon skidit : 144 Johanna-singleä vuosilta 1979-1984" -singlekokoelman tekstiliittessä Pelle Miljoona kertoo levyn ja etenkin levyn nimikappaleen taustoista. Yhtye sai mahdollisuuden päästä Länsi-Berliiniin tekemään levyä. Berliinissä oli käynnissä kovat mielenosoitukset samalla viikolla, kun Pellen bändi oli levytysstudiossa. Ronald Reagan oli tuohon aikaan Yhdysvaltain presidentti, ja hän oli tuonut euro-ohjukset Eurooppaan samaan aikaan, kun Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välillä oli käynnissä kylmä sota. (Reagan sijoitti Euroopan Nato-maihin risteilyohjuksia ja keskimatkan ydinohjuksia vastauksena Neuvostoliiton vastaaville toimenpiteille, minkä johdosta Neuvostoliitto vetäytyi aseriisuntaneuvotteluista.)
"Siitä biisistä tulee mieleen Berliini, missä me tehtiin se samanniminen albumi. Se oli aika rankkaa settiä. Länsi-Berliinissä talonvaltaajat osoittivat mieltä, kun Kreuzbergissä oli vallattu taloja ja kaupunki yritti häätää valtaajia pois. Kun mentiin studioon, meillä oli kaikki biisit valmiina, koska tiedettiin että on vain viikko aikaa äänittää ne. Tehtiin Finnvoxilla etukäteen demo noista kappaleista, joten sovituksia myöten kaikki oli valmista, senkun vain soitettiin. Tuo "Matkalla tuntemattomaan" oli askel taas johonkin suuntaan, ja nimenomaan tuntemattomaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Ari Taskinen ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
Radio Kebab

Radio Kebab on Pelle Miljoona Oy -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1982. Se on yhtyeen kolmas ja viimeiseksi jäänyt, ja Pelle Miljoonan kahdeksas albumi. Radio Kebab äänitettiin syksyllä 1982 Finnvoxissa. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Ari Taskinen, sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Ari Taskinen ja Pelle Miljoona.
A-puoli
B-puoli
CD:n bonuskappaleet
Nikolai Kardašov

Nikolai Semjonovitš Kardašov (; 25. huhtikuuta 1932 Moskova – 3. elokuuta 2019) oli venäläinen astrofyysikko. Hän opiskeli Moskovassa muiden muassa Iosif Šklovskin johdolla.
Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1990. Kardašovista tuli Venäjän tiedeakatemian täysjäsen 21. maaliskuuta 1994. Hän kehitti Kardašovin asteikon (1964).
Iosif Šklovski

Iosif Samuilovitš Šklovski (; 1. heinäkuuta 1916 Hluhiv – 3. maaliskuuta 1985 Moskova) oli venäläinen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Moskovan valtionyliopistossa ja työskenteli myöhemmin sen astronomisessa Sternberg-instituutissa. Hänelle myönnettiin Leninin palkinto (1960) ja Bruce-mitali (1972).
Rule the World

Rule the World on englantilaisen poikabändi Take Thatin viides single "Beautiful World" -albumilta, tosin se löytyy vain albumin "Tour Souvenir Edition" -erikoispainoksesta.
"Rule the World" tehtiin "Tähtisumua"-elokuvaa varten ohjaaja Matthew Vaughnin pyynnöstä. Kappale ei ole mukana elokuvan soundtrackillä, mutta se soi elokuvassa lopputekstien aikana.
Kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo, joka kuvattiin Lontoon Abbey Road Studios -studiolla. Video sai ensiesityksensä ITV-televisiokanavalla 22. syyskuuta 2007.
Juri Andronov

Juri Vladimirovitš Andronov (, s. 6. marraskuuta 1971) on venäläinen kävelijä, jonka päämatka on 50 kilometriä.
Andronov sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 yhdeksänneksi 50 kilometrillä. Samana vuonna hän sijoittui maailmancupin kolmoseksi. 
Andronovin kävelyuran paras saavutus on 50 kilometrin EM-pronssi vuodelta 2006. Samana vuonna hän sijoittui jälleen maailmancupin kolmoseksi.
Barcelonan EM-kisoissa 2010 Andronov oli kymmenes 50 kilometrin kävelyssä. Maailmancupissa hän oli kahdestoista.
Andronov jäi toukokuussa 2014 kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Yhdyskoneisto

Yhdyskoneisto eli compound on höyrykonetyyppi, jossa on kaksi tai useampi erikokoista työsylinteriä. Tarkoitus on ottaa mahdollisimman tarkkaan kaikki energia höyrypaineesta. Arthur Woolf keksi sen jo vuonna 1781, mutta sitä käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1804.
Tyypillisesti siinä on yksi korkeapainemäntä, josta johdetaan höyry useampaan matalapainemäntään, jotta kaikki energia saadaan talteen. Vuoden 1880 jälkeen se oli lähes yksinomainen höyrykone malli höyrylaivoissa, mutta höyryjunissa verraten harvinainen.
Jaakko Piirainen

Jaakko Piirainen (19. heinäkuuta 1871 Kuhmoniemi − 12. heinäkuuta 1917 Kajaani) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1909.
Elämä.
Kuhmon Lammasperän Kähkölässä syntyneen Jaakko Piiraisen vanhemmat olivat torppari Jaakko Laurinpoika Piirainen (1829-1917) ja Kaisa Stiina Heikkinen (1834-1905). Isän menetettyä talonsa Piirainen oli aluksi kerjuulla ja myöhemmin paimenena ja renkinä, kunnes pääsi 20-vuotiaana puusepän oppiin Viipuriin. Hän sai kisällikirjan vuonna 1896. Piirainen työskenteli puuseppänä Viipurin lisäksi Helsingissä, Turussa ja Oulussa. Hän kävi myös käsityökoulua, teollisuuskoulua sekä Taideyhdistyksen piirustuskoulua Helsingissä. Vuonna 1900 Piirainen perusti oman puusepänliikkeen Raaheen, josta hän siirtyi Kajaanin seminaarin käsityönopettajaksi vuonna 1904.
Piirainen lähti työväenliikkeeseen jo 1890-luvun alussa. Vuonna 1908 hänet valittiin kansanedustajaksi. Piirainen toimi muun muassa Kajaanin työväenyhdistyksen puheenjohtajana ja kuului Kajaanin osuuskaupan perustajiin. Hän kuoli 45-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Perhe.
Piiraisen puoliso oli Muhoksessa syntynyt Hilma Elisabeth Henttunen (1878-1955), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta.
Turun ammatti-instituutti

Turun ammatti-instituutti (; TAI) on Turussa toimiva toisen asteen ammatillista koulutusta antava oppilaitos. Se toimii kahdeksassa toimipaikassa Turun kaupungin alueella. Turun ammatti-instituutissa opiskelee noin 3 900 nuorisoasteen opiskelijaa ja noin 6 000 aikuisopiskelijaa. Henkilökuntaa ammatti-instituutissa on noin kuusisataa.
Turun ammatti-instituutti on yksi Suomen suurimmista toisen asteen ammatillisista oppilaitoksista.
Historia.
Nykyinen Turun ammatti-instituutti aloitti toimintansa vuonna 1998 silloisen Turun ammatti-instituutin, Turun kauppaoppilaitoksen – Handelsläroverket i Åbon, Turun teknillisen ammattioppilaitoksen ja Turun terveydenhuolto-oppilaitoksen yhdistyessä.
Ammatillista opetusta järjestettiin Turussa jo vuodesta 1887 alkaen iltaopetuksena, aluksi Turun käsityöläiskoulun ja myöhemmin Turun yleisen ammattilaiskoulun nimellä. Päiväopetus aloitettiin vuonna 1941, eli huomattavasti myöhemmin kuin useissa muissa kaupungeissa. Kaupallista koulutusta kaupungissa järjestettiin vuodesta 1839 lähtien ruotsinkielisessä Handelsskolan i Åbo -oppilaitoksessa. Vuonna 1905 oppilaitos muutettiin kaksikieliseksi.
Uusi ammattikoulurakennus valmistui vuonna 1950 Puutorin viereen Parkinmäelle ensimmäisenä suurena sodanjälkeisenä rakennushankkeena Turussa. Rakennukseen saatiin mm. työvälineitä Turun ystävyyskaupungilta Göteborgilta, ja se nimettiinkin Göteborgin koulutaloksi.
Vuonna 1958 ammattikoulu laajeni uuteen rakennukseen Pohjolan kaupunginosaan, Juhannuskukkulalle. Tilat tulivat pääasiassa teknillisen ammattikoulun käyttöön, mutta rakennukseen varattiin tilat myös ompelu- ja talousammattikoululle. Ompelu- ja talousammattikoulun toiminta keskitettiin vuonna 1964 Göteborgin koulutaloon, niiden vapauduttua kauppakoulun käytöstä.
Vuonna 1983 yhdistettiin Turun kauppaopisto ja Turun kaupungin kauppakoulu. Uuden oppilaitoksen nimeksi tuli Turun kauppaoppilaitos – Handelsläroverket i Åbo.
Vuosina 1985–1986 valmistui Peltolan koulurakennus.
Koulutustarjonta.
Turun ammatti-instituutissa voi opiskella kymmenissä erilaisissa koulutusohjelmissa ja valmistua ammattiin tekniikan, terveyden ja hyvinvoinnin sekä kaupan ja palvelun aloilta.
Nivelvaiheen koulutukset.
Turun ammatti-instituutissa järjestetään myös yksivuotisia ns. nivelvaiheen koulutuksia nuorille, jotka eivät ole päässeet opiskelemaan haluamaansa alaa tai jotka eivät tiedä, mikä olisi itselle sopivin ala.
Opiskelijatoiminta.
Turun ammatti-instituutin opiskelijayhdistys on nimeltään TAIKA ry. Turun ammatti-instituutin eli TAIn opiskelijat järjestävät joka vuosi useita tapahtumia, muun muassa Aurajoessa soudettavat Amissoudut, Hirvensalossa ajettavat Amisajot sekä oppilaiden lavataitoja mittaavan Amistalentin.
Simo Pipatti

Simon (Simo) Pipatti (21. huhtikuuta 1873 Jaakkima − 28. elokuuta 1934 Viipuri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909−1910.
Elämä.
Simo Pipatin vanhemmat olivat talollinen Jakob Pipatti (1843-1920) ja Pielisjärvestä kotoisin ollut Elsa Tikkanen (1851-1926). Kansakoulun ja kansanopiston käynyt Pipatti oli aluksi sekalaisissa maatöissä, kunnes sai vuonna 1901 työpaikan Valtionrautateiltä. Pipatti työskenteli vaihdemiehenä ja myöhemmin asemamiehenä eri puolilla Karjala muun muassa Jaakkimassa, Nurmeksessa, Sippolassa ja Äyräpäässä vuoteen 1933 saakka.
Pipatti kuului jo 1890-luvun lopussa Jaakkiman nuorisoseuran johtokuntaan ja suurlakon jälkeen hän lähti työväenliikkeeseen osallistuen muun muassa Oulun puoluekokoukseen 1906. Vuonna 1909 Pipatti valittiin kansanedustajaksi, kun häntä enemmän ääniä Viipurin läänin itäisessä vaalipiirissä saanut Anton Kotonen nousi eduskuntaan myös toisesta vaalipiiristä.
Perhe.
Simo Pipatin puoliso oli Kokemäellä syntynyt Hilja Maria Härmä (1887-1939), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907.
European Trade Union Confederation

European Trade Union Confederation (ETUC) on ammattiyhdistysliike, joka on perustettu edustamaan työntekijöitä ja heidän tavoitteitaan Euroopan tasolla. Järjestö on perustettu vuonna 1973. ETUC:n jäsenistö koostuu 81 kansallisesta ammattiyhdistysjärjestöstä 36 Euroopan valtion alueella. Jäseniä on yli 60 miljoonaa.
Pietari Makkonen

Pietari Makkonen (1. tammikuuta 1785 Hanhijärvi, Kerimäki – 20. huhtikuuta 1851 Kerimäki) oli suomalainen kansanrunoilija.
Pietari Makkosen isä Antti Makkonen kuoli pojan ollessa vielä nuori, ja perhe joutui elämään köyhyydessä. Makkosen taloudellinen asema parani kuitenkin vähitellen, ja hän oppi myös lukemaan ja kirjoittamaan. Varsinaisen runoilun Makkonen aloitti vasta viisikymmenvuotiaana tehdessään pilkkarunon samassa pitäjässä asuneesta mylläristä ja runoniekasta Hanno Kokista, joka oli luvannut jauhaa Hanhijärven kyläläisten viljat ilmaiseksi rakentamassaan myllyssä, mutta rikkonut sitten lupauksensa.
Makkonen toimi myös kuudennusmiehenä. Kun Kerimäen kirkkoa rakennettiin, hän oli kirkon rakennuskassan hoitajana, ja kirkon valmistuttua teki kaksi runoa aiheesta, toisen itse kirkosta, toisen kirkon vihkiäisistä. Vuonna 1845 Makkonen vieraili Helsingissä kansanrunouden tutkijain luona yhdessä kahden muun kansanrunoilijan Olli Kymäläisen (1790-1855) ja Antti Puhakan (1816-1893) kanssa. Makkonen teki tästä matkasta pari runoakin. 
Makkosen runoja julkaistiin hänen eläessään Mehiläisessä 1839 ("Kahviruno") ja 1840 ("Sururuno Suomen kielen tilasta"), kalenterissa "Necken" 1845 ("Ilolaulu Suomen kielen kasvannasta") sekä Suomettaressa 1850 ("Kerimäen kirkosta"). Elias Lönnrot kävi runonkeruumatkallaan Makkosen luona ja tallensi muistiin hänen runojaan neljän päivän ajan.
Mustaviiri

Mustaviiri () on saari Pyhtään kunnassa Kymenlaakson merialueella, muutaman kilometrin päässä Kotkaan johtavalta laivaväylältä. Saari kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon. Saarella sijaitsee yksi Struven ketjun mittauspisteistä. Pisteen koordinaatit (60°16′35 N ja 26°36′12 E) mitattiin vuonna 1833. Struven ketju houkuttelee saarelle myös ulkomaisia vieraita.
Saari kuului vuosisatojen ajan Ahvenkosken kartanolle. Saarelaiset kalastivat, ampuivat hylkeitä, kasvattivat heinää ja ottivat metsästä kotitarvepuut. Kaukaisempaa menneisyyttä ovat saaren kaksi jatulintarhaa, joista toinen on Kymenlaakson komein. Saarella on aallonmurtaja, metsähallituksen autiotupa ja telttailualue. Saaren koillispuolella on Kaiskeri-niminen pieni saari, jota kutsutaan myös Pieneksi Mustaviiriksi. Eteläpuolella on luotoja, joiden yhteinen nimi on Mustanviirinkarit.
Extra (purukumi)

Extra on Wrigleyn valmistama makeutusainetta sisältävä purukumimerkki. Sen valmistaminen aloitettiin vuonna 1984. Tuotemakuja ovat muun muassa piparminttu, viherminttu, ceyloninkaneli, vesimeloni, vadelma ja lakritsi.
Efes (olut)

Efes (Efes Pilsener) on turkkilaisen Efes-panimon tuote. Se on vaalea lagerolut, joka on saavuttanut kotimaassaan suosiota.
Panimon ja oluen nimi viittaa antiikin aikaiseen Efesoksen kaupunkiin.
Rooman keisarikunta

Rooman keisarikunta () oli muinainen laajoja alueita Välimeren ympäristössä hallinnut valtio. Keisariaika on yksi antiikin Rooman aikakausista: se alkoi vuonna 27 eaa. Rooman tasavallan kaatuessa ja jatkui vuoteen 395, kun valtakunta jakautui Länsi-Roomaksi ja Itä-Roomaksi; Länsi-Rooman viimeinen keisari syrjäytettiin vuonna 476, mutta Itä-Rooma jatkoi kukoistustaan Bysantin valtakuntana pitkälle keskiajalle.
Historia.
Rooman tasavallan viimeisiä vuosikymmeniä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. häiritsivät sisällissodat. Tasavallan kaatumiseen johtivat useat tapahtumat: Julius Caesar nousi Rooman diktaattoriksi, vuonna 44 eaa. hänet salamurhattiin ja valtion johtoon nousi toinen triumviraatti, johon kuuluivat Marcus Antonius, Gaius Octavianus ja Marcus Aemilius Lepidus, ja lopulta Aktionin taistelun jälkeen Octavianus kruunattiin Rooman ensimmäiseksi keisariksi nimellä Augustus. Augustus loi hallintomuodon, jossa yhdistyivät perinteinen monarkia ja jotkin tasavallan ajan käytännöt. Hänen valtakautensa oli rauhanomainen, ja Rooman valtio alkoi kukoistaa jälleen. 
Augustuksesta lähtien keisaria alettiin palvoa jumalana. Vaikka senaatti oli edelleen toiminnassa, keisari oli "princeps", ”merkittävin kansalainen”, ja hänellä oli todellinen valta. Huomattavia ajanlaskun kahden ensimmäisen vuosisadan keisareita olivat Trajanus, Hadrianus, Antoninus Pius ja Marcus Aurelius; historia on yleensä antanut vähemmän mairittelevan kuvan Nerosta ja Caligulasta. 
Konstantinus I:n valtakaudelle saakka valtakunnan kristittyä vähemmistöä oli syrjitty, mutta vuonna 320 uskonto otettiin valtion suojelukseen. 300-luvulla kuitenkin Rooman jatkuvista hyökkäyksistä kärsivät länsiosat heikkenivät suhteessa vakaaseen ja vauraaseen Itä-Roomaan: viimeinen yhtenäistä imperiumia hallinnut keisari oli Theodosius I (379–395). Hänen kuoltuaan valtakunta hajosi kahtia. Länsi-Rooman viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen syrjäytti germaanipäällikkö Odovakar vuonna 476.
Loggia dei Lanzi

Loggia dei Lanzi, tunnetaan myös nimellä Loggia della Signoria, on rakennus Firenzessä. Se sijaitsee Piazza della Signorian laidalla Palazzo Vecchion oikeassa kulmassa. Loggia dei Lanzi rakennettiin 1376–1382 kokoontumisia ja julkisia seremonioita varten.
Rakennusta on kutsuttu myös nimellä "Loggia dell' Orcagna", sillä sen suunnittelijana pidettiin Orcagnaa. Sen ovat kuitenkin suunnitelleet Benci di Cione ja Simone Talenti. 
Loggia dei Lanzin julkisivulla on Agnolo Gaddin tekemät allegoriset hahmot, jotka esittävät neljää klassista hyvettä. Portailla on kaksi leijonahahmoa, joista toinen on roomalaisajalta ja toinen Flaminio Vaccan suunnittelema. 1500-luvun lopulla Uffizin palatsin valmistumisen jälkeen Bernardo Buontalenti muutti Loggia dei Lanzin terassin eräänlaiseksi riippuvaksi puutarhaksi, jolta käsin prinssit pystyivät katselemaan aukiolla pidettyjä tapahtumia.
Loggia dei Lanzissa on monia klassisia ja manieristisia veistoksia renessanssityylisten kaarien alla. Näistä manieristiset veistokset ovat erityisen merkittäviä. Niihin kuuluvat Giambolognan "Sabiinitarten ryöstö" ja "Herkules voittamassa kentauri Nessosta". Kuuluisin rakennuksen teoksista on Benvenuto Cellinin pronssiveistos "Perseus".
Kansanhuolto

Kansanhuolto on valtion järjestämää toimintaa, jolla pyritään turvaamaan kansan toimeentulo poikkeusoloissa sääntelemällä talouselämää ja työvoiman käyttöä.
Suomessa on toisen maailmansodan aikana toiminut asiaa hoitava kansanhuoltoministeriö.
Uuno Saarnio

Uuno Saarnio (sukunimi vuoteen 1919 Bredström; 5. tammikuuta 1896 Turku – 14. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kirjastonjohtaja ja filosofi.
Saarnio keskeytti oppikoulun kolmannelta luokalta ja työskenteli sitten Kansallis-Osake-Pankin konttoristina Turussa 1912–1920 ja Turun kaupunginkirjastossa harjoittelijana 1920–1921. Hän valmistui ylioppilaaksi yksityisesti Forssan yhteislyseosta 1921. Saarnio opiskeli tämän jälkeen filosofiaa ja matematiikkaa Turun yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1927. Opintojen ohella Saarnio oli työssä Turun yliopiston kirjastossa amanuenssina 1921–1928. Valmistuttuaan hän oli Turun kaupunginkirjaston palveluksessa varakirjastonhoitajana 1928–1939. 
Saarnio väitteli filosofian tohtoriksi 1937, väitöskirja "Untersuchungen zur symbolischen Logik I" käsitteli merkkien ja merkityssuhteiden logiikkaa. Hän työskenteli Tampereen kaupunginkirjaston johtajana 1939–1940 ja sen jälkeen Helsingin kaupunginkirjaston johtajana 1940–1963. Saarnio toimi myös Helsingin yliopiston logiikan dosenttina 1945–1966 ja hän sai professorin arvonimen 1957. Eläkkeelle jäätyään Saarnio toimi vielä Bonnin yliopiston vierailevana filosofian professorina 1964–1966 ja Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan filosofian historian luennoitsijana 1967–1969.
Kirjastonjohtajana Saarnio kehitti muun muassa sairaala- ja musiikkikirjastotoimintaa ja aloitti vuonna 1942 kirjastokerhotoiminnan Helsingin kaupunginkirjastossa. Filosofian alueella hän tutki sanateoriaa, etiikkaa ja arvoteoriaa sekä matemaattisen logiikan alueella transfiniittisia järjestyslukuja ja kontinuumihypoteesia. Saarnio uskoi itse todistaneensa matemaatikko Georg Cantorin kontinuumihypoteesin oikeaksi mutta hänen naiiviin joukko-oppiin perustuva ratkaisuehdotuksensa ei ole saanut matemaatikkojen hyväksyntää. Kontinuumihypoteesin mukaan ei ole olemassa sellaista joukkoa, joka on kooltaan kokonaislukujen joukon ja reaalilukujen joukon välissä.
Varsovan radiomasto

Varsovan radiomasto () oli maailman korkein rakennelma ennen luhistumistaan 8. elokuuta 1991. Masto oli korkeudeltaan 646 metriä ja 38 senttimetriä. Itsesäteilevänä se oli myös ainoa koskaan rakennettu pitkien aallonpituuksien (LW) puoliaaltodipoliantenni.
Pystytys.
Radiomaston suunnitteli Jan Polak. Rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 1970 ja saatiin päätökseen 18. toukokuuta 1974. Heinäkuun 30. päivänä samana vuonna radiomasto otettiin käyttöön. Suomenkielisestä kutsumanimestään huolimatta masto ei sijainnut Varsovassa vaan Konstantynówin kylässä Gąbinin kunnassa, 80 kilometriä Varsovasta länteen.
Romahdus.
8. elokuuta 1991 maston ylimmän osan tukikaapelien vaihdossa tehtiin virhe, jonka seurauksena masto ensin vääntyi ja sitten katkesi suunnilleen keskeltä. Onnettomuutta tutkineen komitean mukaan syypää romahdukseen oli maston rakennuttanut ja sitä ylläpitänyt Mostostal-teräsyhtiö. Rakennusvaiheen koordinaattori tuomittiin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen, ja rakennuksesta vastuussa olevan osaston johtaja Mostostalilla sai kaksi vuotta vankeutta.
Masto oli alun perin tarkoitus pystyttää uudelleen, mutta paikallisten asukkaiden vastustuksen vuoksi se korvattiin Solec Kujawskiin rakennetulla uudella radioasemalla, joka käyttää lähetyksiinsä kahta lyhyempää mastoa (330 ja 289 metriä).
Varsovan maston romahduksen jälkeen Puolan korkein rakennelma on ollut 360 metriä korkea radio- ja TV-torni Olsztynissä. Maailman korkeimmaksi rakennelmaksi tuohon aikaan palasi 628,8 metriä korkea KVLY-TV-masto, joka sijaitsee Fargossa Yhdysvaltain Pohjois-Dakotassa. Fargon masto ei kuitenkaan ole Varsovan radiomaston tapaan antenni vaan pelkkä tukirakenne. Dubaihin rakennettu Burj Khalifa syrjäytti Varsovan radiomaston korkeimpana koskaan rakennettuna rakennelmana 4. tammikuuta 2010.
Kung fu -poliisit

Kung fu -poliisit (KFP) on suomalainen sarjakuva, jota julkaistiin alun perin "Helsingin Sanomien" viikoittaisessa "Nyt"-liitteessä vuosina 2000–2004. Sarjakuvasta on ilmestynyt myös kaksi Otavan kustantamaa kirjaa, "Kung fu -poliisit" (2002) ja "Nuoret nälkäiset miehet" (2003). Sarjakuvaa käsikirjoitti Timo Iivari. Alkuun piirtäjänä toimi Tomi Tuominen, sittemmin Ville Pirinen.
Tarinoissa kuvataan kuvitteellisen poliisiaseman työyhteisöä, jonka muodostavat Marley, Noboru sekä Butch. Useissa jaksoissa esiintyy myös ammatti- ja taparikollinen Olli. Sarjasta on tehty 2000-luvun alkuvuosina myös kaksi Flash-tekniikalla toteutettua lyhyttä animaatiotarinaa, jotka olivat nähtävissä Nyt.fi-portaalissa.
"Kung fu -poliisien" lomaillessa "Nyt"-liitteen sarjakuvana ilmestyi sen sisarsarja "Judo-rajavartijat", joka oli toiminnallisempaa ja suoraviivaisempaa kuin enemmän sanailuun perustuva poliisisarja.
Adolf Hitlerin seksuaalisuus

Adolf Hitlerin seksuaalisuus on ollut historioitsijoiden spekulaatioiden kohteena, eikä siitä ole päästy yksimielisyyteen.
Hitlerillä oli 1920-luvulla kihlattu Maria Reiter, ja myöhemmin vaimo Eva Braun. Tästä huolimatta Hitleriä on väitetty homoseksuaaliksi tai että hänellä oli jokin parafilia.
Aihetta on tutkittu paljon, sillä Hitler esiintyi julkisuudessa poliittisiin tavoitteihinsa keskittyvänä vahvana johtajana vailla intiimielämää tai seksuaalisuutta. Monet tutkimukset ovat olleet sensaationhakuisia ja paikkansapitämättömiä kohteen luonteen takia.
OSS-raportti.
Vuonna 1943 CIA:n edeltäjä OSS (Office of Strategic Services) julkaisi 281-sivuisen raportin "A Psychological Analysis of Adolf Hitler: His Life and Legend". Raportissa analysoidaan Hitlerin toimintaa ja motiiveja psykoanalyysin kautta. Siinä muun muassa luonnehditaan Hitlerin luonteessa olevan ”homoseksuaalisia vivahteita”. Samassa raportissa Carl Jung arveli, että Hitlerillä olisi jopa feminiininen vietti.
Raportin sivulla 138 väitetään Hitlerin olleen ”äärimmäinen masokisti, joka saa seksuaalista tyydytystä naisen kyyristyessä hänen päänsä päälle samalla virtsaten ja ulostaen”. Otto Strasserin haastattelujen mukaan Hitlerillä oli tämänkaltainen partneri, todennäköisesti sisarpuolensa tytär Geli Raubal. Tämän myötä Hitleriin on kohdistettu myös insestiepäilyjä.
Muita näkemyksiä.
Kirjassaan "Explaining Hitler: The Search for the Origins of His Evil" toimittaja Ron Rosenbaum haastatteli OSS:n raporttiin tietämättään osallistuneita psykologeja, jotka kielsivät tehneensä vastaavan diagnoosin. Rosenbaumin mukaan raportin kirjoittaja keksi itse väitteet Hitlerin homoseksuaalisuudesta.
Väitteitä Hitlerin homoseksuaalisuuden puolesta on esittänyt myös historioitsija Lothar Machtan kirjassaan "Hitlers Geheimnis. Das Doppelleben eines Diktators" (2001). Väitteet perustuvat Hitlerin vanhan sotatoverin Münchenin poliisille 1920-luvun alussa esittämiin syytöksiin. Tässä niin kutsutussa ”Mend-protokollassa” väitettiin Hitlerin osallistuneen homoseksuaalisiin akteihin, mutta monet historiantutkijat epäilevät syytöksen esittäjää epäluotettavaksi.
Historioitsija Samuel Igra väitti teoksessaan "Germany’s National Vice" Hitlerin olleen miesprostituoitu Wienissä oleskeluaikanaan vuosina 1907–1912 ja Münchenissä uudestaan 1912–1914. Hitlerin mahdollisista asiakkaista ei ole kuitenkaan mitään tietoa. Hitlerin ystävä August Kubizek väitti hänen myös olleen ankara prostituution vastustaja.
John Manley

John Paul Manley (s. 5. tammikuuta 1950 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen Liberaalipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1988–2004 ja oli pitkään useissa ministeriyksissä, muun muassa varapääministerinä 2002–2003.
Manley syntyi Ottawassa, opiskeli Bell High Schoolissa ja valmistui yliopistosta lakimieheksi.
Karl von Hasenauer

Karl von Hasenauer (20. heinäkuuta 1833 Wien – 4. tammikuuta 1894 Wien) oli merkittävimpiä itävaltalaisia historismin arkkitehtejä Wienissä, erityisesti Ringstraßen alueella. Von Hasenauer oli August Sicard von Sicardsburgin ja Eduard van der Nüllin oppilaita. Hänelle myönnettiin vapaaherran ("Freiherr") arvo vuonna 1873.
Hasenauer oli Wienin vuoden 1873 maailmannäyttelyn pääarkkitehti. Yhdessä saksalaisen Gottfried Semperin kanssa Hasenauer suunnitteli Wienin taidehistoriallisen ja luonnonhistoriallisen museon (1871–1891), Burgtheaterin (1874–1888) ja keisarillisen Hofburgin palatsin uuden osan (1881–1894). Hasenauer suunnitteli Wieniin myös Palais Lützowin (1870) ja Hermesvillan (1882–1886).
Hunajayhtymä

Hunajayhtymä Oy on suomalaisen hunajan pakkaaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1969. Sen perusti joukko mehiläishoitajia. Perustamisen tavoitteena oli tehostaa hunajan myyntiä ja monipuolistaa mehiläistarvikemyyntiä. Aluksi toimipaikkana oli Toijala. Vuonna 1973 yritys muutti nykyiselle paikalleen Loimaalle.
Tuotteet.
Hunajayhtymä on Suomen suurin kotimaisen hunajan pakkaaja. Hunaja ostetaan sopimustuottajilta, pakataan ja myydään edelleen keskusliikkeille. Heiltä ostetaan myös vahaa, josta valmistetaan vahavalssaamossa uusia pohjukkeita. Mehiläishoitotarvikkeita myydään varastomyymälässä ja verkkokaupassa. Lisäksi heinä-elokuussa myydään talviruokintasokeria. Hunajayhtymä toimittaa elintarviketeollisuuteen myös ulkomaista hunajaa.
Hunajayhtymän visiona on tehdä kotimaisesta hunajasta hittituote ja suomalaisen luonnon pelastaja.
Otto Wagner

Otto Koloman Wagner (13. heinäkuuta 1841 Wien – 11. huhtikuuta 1918 Wien) oli itävaltalainen arkkitehti. Wagner lukeutui historismin ja jugendin arkkitehteihin. Hän on Wienin arkkitehtikoulukunnan perustaja ja modernin kaupunkirakentamisen edelläkävijä. 
Wagner opiskeli vuodesta 1857 vuoteen 1862 Berliinin kuninkaallisessa arkkitehtiakatemiassa sekä Wienissä aluksi Polyteknillisessä instituutissa ja myöhemmin kuvataideakatemiassa muun muassa August Sicard von Sicardsburgin ja Eduard van der Nüllin oppilaana. Oman itsenäisen arkkitehtiuransa Wagner aloitti vuonna 1864.
Wagner teki Wienin uuden keskustasuunnitelman, josta tosin toteutui vain kaupunkirata. Hän seurasi vuonna 1894 Karl von Hasenaueria Wienin kuvataideakatemian professorina. Sen erikoisluokan johtajana hän oli perustamassa "Moderne Architektur" -nimistä oppisuuntaa. Hänen toteutuneita suunnitelmiaan ovat Karlsplatzin asema (1899–1901), Postsparkassenamt (1904–1906) ja Nussdorf Wienissä.
Gestrin

Gestrin ja Gästrin ovat sukunimen eri kirjoitusmuotoja. Nimi on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Nuutti Vuoritsalo

Knut Felix (Nuutti) Vuoritsalo (sukunimi aikaisemmin Hornborg; 13. helmikuuta 1878 Helsinki – 12. marraskuuta 1913 Kotka) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän kirjoitti runsaasti Tuulispää -lehteen. Vuoritsalo julkaisi teoksia ja muita kirjoituksia myös nimimerkeillä "Felix Hornborg", "Saint-Boeuf", "Vuoritsalo" ja "N. Wuoritsalo."
Vuoritsalon vanhemmat olivat senaatin vahtimestari D. Zefanias Hornborg ja hänen vaimonsa Maria. Vuoritsalo pääsi ylioppilaaksi helsinkiläisestä Läroverket for gossar och flickor-yhteiskoulusta 1896 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1900 ja maisteriksi 1905. Vuoritsalo toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon ja Helsingin reaalilyseon saksan ja ranskan kielen opettajana vuosina 1907–1909 sekä Kotkan suomalaisen yhteiskoulun opettajana 1909–1913 ja rehtorina 1910–1911.
Nuutti Vuoritsalo oli naimisissa vuodesta 1909 Helmi Kosken kanssa.
August Sicard von Sicardsburg

August Sicard von Sicardsburg (virheellisesti myös " Siccard von Siccardsburg", 6. joulukuuta 1813 Pest – 11. kesäkuuta 1868 Weidling) oli itävaltalainen arkkitehti. Hänet tunnetaan etenkin Wienin valtionoopperasta (1861–1869), jonka hän suunnitteli yhdessä Eduard van der Nüllin kanssa. Wienissä opiskellut ja opettanut von Sicardsburg edisti itävaltalaisessa rakennustaiteessa historismin asemaa niin itsensä kuin oppilaidensa, kuten Karl von Hasenauerin, kautta.