tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Etinamaatti

Etinamaatti ("1-etynyylisykloheksyylikarbamaatti", kauppanimet "Valamin" ja "Valmid") on eräs lääkeaine. Sitä on käytetty unilääkkeenä eli hypnoottina. Aine kuuluu tertiäärisiin karbinoleihin. Annostelumuotona on ollut kiinteä jauhemainen, joka on suljettu lääkekapseleihin. Etinamaatti on ollut Suomessa lääkityskäytössä vielä 1970-luvulla, muttei juurikaan tuosta myöhempänä. Lääkkeen yliannostelu tai sekakäyttö eli yhdistely sedatiiveihin on saattanut olla vaarallista eli elimiä vaurioittavaa ja jopa kuolettavaa. Huomattavan suuri yliannos on aiheuttanut vaikeita kouristuksia.
Etinamaatti kehiteltiin korvaamaan barbituraatteja. Aineen patentoi Schering-lääkeyhtiö vuonna 1957. Lopulta sen terapeuttinen indeksi osoittautui huomattavan kapeaksi, eikä se osoittautunut olemaan riittävän turvallinen substituutti eli korvaava lääke. Etinamaattia muistuttaa kaksi vastaavaa ainetta, jotka ovat: etklorvynoli ("Arvynol" ja "Placidyl") ja metyyliparafynoli/metyylipentinoli ("Dormison").
Etinamaatin kemiallinen kaava on C9H13NO2, moolimassa 167,21 g/mol ja CAS-numero 126-52-3.
Laos (kaupunki)

Laos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi Italian eteläkärjen länsirannikolla lähellä nykyistä Santa Maria del Cedron kunnan Marcellinan kylää Cosenzan maakunnassa Calabriassa.
Laos oli kreikkalaisten siirtokunta. Sen perustivat Sybariin jäljellä olleet asukkaat kaupungin tuhon vuonna 510 eaa. jälkeen, vuoteen 494 eaa. mennessä. Näin perustaminen ajoittuu arkaaisen kauden lopulle. Sybaris sijaitsi saman niemimaan itärannalla Tarantonlahden puolella. Toisaalta Laos mainitaan antiikin lähteissä myös Thurioin siirtokunnaksi, mikä voi kertoa Thurioin vaikutuksesta kaupungin historiassa. Laoslaiset saattoivat osallistua Sybariin uudelleenperustamiseen vuonna 453 eaa. Kaupunki löi omaa rahaa. 
Laos sijaitsi ilmeisesti alun perin arkaaisella ja myöhemmin klassisella kaudella hieman eri paikassa. Ainoastaan jälkimmäisen paikka tunnetaan, mutta varhaisemman paikan oletetaan olleen lähistöllä. Laoksen lähellä sijaitsi samanniminen joki. Kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100 neliökilometriä. Kaupungin alueella on suoritettu kaivauksia, ja paikalla on arkeologinen puisto vuodesta 1994.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Lainos" (), alun perin digammalla "Lawinos" ().
Suomi Newspaper – Suomi-lehti

Suomi Newspaper – Suomi-lehti on Australiassa ilmestyvä suomenkielinen lehti. Se on ollut yhdysside, jonka kautta suurella mantereella kaukana toisistaan sijaitsevat suomalaisyhteisöt ovat olleet kosketuksissa toisiinsa.
Lehden perusti Merimieslähetysseuran pastori Kalervo Groundstroem vuonna 1926. Siinä on ollut uutisiksi kutsuttuja kirjoituksia eri puolilta Australiaa, pakinoita, runoja, kolumneja, arvosteluja ja mielipidekirjoituksia ja kirjoittajien omia vakiopalstoja sekä jatkokertomuksia Sen päätoimittaja oli vuoteen 1971 pappi. Lehden toimitus on sijainnut vuodesta 1938 Brisbanessa, jonne se siirtyi Merimieslähetyksen mukana. Vuonna 1968 sillä oli 900 tilaajaa ja vuonna 1971 sillä oli 2 000 tilaajaa, kun suomalaissyntyisten määrä oli kasvanut 10 000 henkeen. Jotkut suomalaissyntyiset karsastivat lehteä sen uskonnollisuuden vuoksi eivätkä tilanneet sitä.
Sodan vuoksi lehden ilmestyminen lakkasi 1941 ja alkoi uudestaan 1949. Vaikeita aikoja olivat 1950-luku, jolloin se ilmestyi monisteena, ja 1960-luku, jolloin sitä kohtasi tulipalo.
Lehden entinen päätoimittaja Mikko Mäki-Neste perusti vuonna 1977 sen kilpailijaksi Finlandia Newsin, joka kuitenkin lopetti 2004.
Synthwave

Synthwave – myös nimillä outrun, retrowave ja futuresynth – on elektronisen musiikin tyylilaji. Synthwave on ottanut vahvasti vaikutteita 1980-luvun populaarimusiikista, sekä elokuva- ja videopelimusiikista. 2000-vuosikymmenen puolivälissä syntynyt tyylilaji kehittyi useista Internet-yhteisöistä, ja se sai laajempaa suosiota 2010-luvun alkupuolella. Synthwave on kansikuvataidetta myöten retrofuturistista: se emuloi 1980-luvun science fictionia, toimintaelokuvia ja kauhuelokuvia samaan tapaan kuin cyberpunk. Tyylilajissa näkyy nostalgia 1980-luvun kulttuuria kohtaan, ja se pyrkii tavoittamaan aikakauden tunnelman. 
Tyylilajia kutsutaan myös nimellä "outrun" perustuen peliin "Out Run", jossa pelaaja pystyi valitsemaan musiikin.
Antti Timonen (näyttelijä)

Antti Timonen (s. 30. kesäkuuta 1977 Kaustinen) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Helsingin kaupunginteatterissa 2000-luvun alusta alkaen. Säveltaiteellisesti orientoitunut Timonen on näytellyt eritoten useissa musikaaleissa.
Elämä ja ura.
Timonen suoritti koulunsa Kaustisella, mistä hän on kotoisin. Armeijan käytyään hän työskenteli Kokkolan kaupunginteatterissa. Sieltä tie vei teatterikorkeakouluun ja Helsinkiin, missä hän on asunut vuodesta 1999.
Timonen aloitti Helsingin kaupunginteatterin näyttelijänä 2002 kappaleessa "Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa". Hänen ensimmäinen suuren luokan roolinsa oli Leo Bloom musikaalissa "The Producers" syyskaudella 2007. Timonen on näytellyt myös muiden muassa farssimusikaalissa "Lainahöyhenissä" ja musikaalissa "Miten menestyä vaivatta liike-elämässä".
Chrysler Imperial

Chrysler Imperial on ylellinen henkilöauto, jonka yhdysvaltalainen Chrysler esitteli ensimmäisen kerran 1926. Imperialia myytiin Chrysler -nimellä vuoteen 1954 asti. Tämän jälkeen se oli oma merkki vuosina 1955–1975 ja 1981–1983. Imperial palasi Chryslerin mallistoon 1990. Sitä myytiin vuoteen 1993 asti. Imperial oli Chryslerin lippulaivamalli.
Crown Imperial Limousine.
Erääksi Mercedes-Benz 600:n pitkän akselivälin mallin uhriksi voi nähdä Chrysler-yhtymän Imperial-divisioonan (1955–1975) italialaisella Ghia-koritehtaalla tilauksesta vuosina 1957–1965 valmistuttaman ”Crown Imperial Limousine” -mallin. Tämä akseliväliltään Italiassa 20,5 tuumaa aluksi divisioonan jäykimmän ”full size” -avoauton rungosta suuritöisesti jatkettu, ja sarja-Imperialeihin verrattuna moninkertaisesti kalliimpi edustusauto oli sekin yhtymälle alusta alkaen tappiollinen, ja siksi Chrysler oli Imperial-merkin imagoa rakentaakseen valikoinut tarkasti asiakkaat, jotka voisivat tilata sellaisen. Ghia-limusiineja valmistui kahdeksan vuoden aikana vain 132 kappaletta. Yhtymä pestasi vuonna 1961 Fordilta korisuunnittelija Elwood Engelin, jonka kynästä tuolloin lanseerattu ja suurmenestyksen saavuttanut, hillityn elegantti Lincoln Continental oli syntynyt. Engel suunnitteli Imperialille samalla tavoin yksinkertaisemmin muotoillun, selkeästi edeltävistä Virgil Exnerin siipiauto-aikakauden ylettömän koristeellisia malleista poikkeavan ja erittäin tyylikkään uutuuden vuodelle 1964, joka esiteltiin syyskuussa 1963 samaan aikaan kuin Mercedes-Benz 600 Frankfurtissa. Kun vuoden 1964 sarjamallit Crown ja Le Baron (4-ovinen) maksoivat 5 581–6 455 dollaria, oli Ghia-limusiinin lähtöhinnaksi ilmoitettu 18 500 dollaria. Uudenmallisella korilla varustettua pitkää limusiinia valmistui Ghialla enää 20 kappaletta, joista viimeiset kymmenen vuoden 1965 korimuutoksilla. Viimeisen valmistuneen yksilön luovutushinta vuonna 1965 oli noussut 19 800 dollariin, samaan kuin Mercedes-Benz 600:n perushinta, ja saksalainen kilpailija valtasi osansa kapeasta segmentistä automaailman huipulla: 600 LWB:n saavutti vuonna 1965 peräti 63 kappaleen tuotantomäärän. Kalliin ja huippulaatuisen Ghia-mallin jälkeen Imperial siirsi limusiinien valmistuksen kustannussyistä espanjalaiselle ajoneuvovalmistaja Barreirosille, jonka tuotteet olivat asiakkaille kuitenkin pettymyksiä. Barreiros-limusiinien johtosarjat kuuluvat koostuneen samanvärisistä sähköjohdoista: kymmenen kappaleen jälkeen Chrysler-yhtymä katsoi parhaimmaksi etsiä yhdysvaltalaisia kumppaneita valmistamaan viimeiset harvalukuiset limusiininsa. Suomessa on vielä tehtaan omatuotantona vuonna 1956 valmistunut, ja alun perin puolustusministeri Emil Skogin virka-autona toiminut Crown Imperial Limousine C-70, yksi kunnostettava vuoden 1955 tehdaslimusiini (Suomi-auto), ja tiettävästi yksi Ghia-limusiini.
Robert Serber

Robert Serber (14. maaliskuuta 1909 – 1. kesäkuuta 1997) oli amerikanjuutalainen ydinfyysikko. Serber toimi vuoteen 1941 apulaisprofessorina Illinois'n yliopistossa, Urbana Champain'ssa. Hän osallistui Manhattan-projektiin ja toimi siten Los Alamosin ydintutkimuslaboratoriossa (LANL). Tämän jälkeen hän työskenteli Berkeleyn yliopistossa opetustehtävissä. Serber syntyi Philadelphiassa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi (am. Ph.D.) vuonna 1934. Serberin lempiniminä ovat olleet "Atomipommin kätilö" sekä "J. Robert Oppenheimerin oikea käsi". Serber oli Trinity-ydinkokeen silminnäkijä.
Serberin piti oleman mukana 9. elokuuta 1945 Nagasakiin suuntautuvalla atomipommituslennolla. Hänet poistettiin kuitenkin "Big Stink" -nimisestä B-29 -tyypin raskaasta pommikoneesta juuri hetkeä ennen sen ilmaannousua. Määräyksen antoi koneen päällikkö, majuri James I. Hopkins. Tämä tapahtui siitä syystä, että Serberiltä puuttui laskuvarjo. Koko hyökkäystä komensi majuri Charles W. Sweeney. Serber antoi lopulta ohjeet "Fastax"-suurnopeuskameran käytöstä radioteitse lentokoneeseen.
Serber jäi eläkkeelle Columbian yliopistosta vuonna 1978. Hän menehtyi aivosyöpään kesäkuun 1. päivänä vuonna 1997. Serberin vaimo Charlotte menehtyi vuonna 1967. Robert Serber avioitui uudelleen Fionan (omaa sukua St.Clair) kanssa vuonna 1979. Hänen kaksi poikaansa Zach ja William ovat opiskelleet Edinburghissa Skotlannissa.
Paavolan kansakoulu (Halikko)

Paavolan kansakoulu oli Halikossa vuosina 1900–1971 toiminut kansakoulu. Se sijaitsi kunnan keskiosassa Paavolan koulupiirissä.
Kaninkolan kylän asukkaat ehdottivat kunnalle oman kansakoulun saamista vuonna 1895. Paavolan isäntä Kaarlo Immala lupasi lahjoittaa tontin koulua varten kunnalle ja koulurakennus valmistui vuonna 1900. Ensimmäiseksi opettajaksi palkattiin Eevertti Ailio. Vuonna 1901 Paavolasta tuli piirijakoasetuksen mukainen koulupiiri. Vuonna 1908 Paavolan koulupiiriä ehdotettiin jaettavaksi, sillä Vartsala oli kasvanut huomattavasti. Koulupiirin jako tapahtui virallisesti vasta vuonna 1921. Paavolan kansakoulu lopetti toimintansa vuonna 1971 ja sen oppilaat siirtyivät koulukuljetuksen piiriin.
Elokuussa 2023 järjestettiin koulun entisten oppilaiden tapaaminen, joka keräsi Angelniemen seurojentalolle vielä lähes 80 osallistujaa muistelemaan kouluaikoja.
Luis Miguel Sánchez Cerro

Luis Miguel Sánchez Cerro (1889–1933) oli perulainen upseeri, joka toimi maansa presidenttinä 1931–1933 ja sitä ennen maata hallinneen sotilasjuntan johdossa. Sánchez oli maansa ensimmäinen presidentti, jolla oli esi-isiä sekä Afrikassa että Perun alkuperäisväestön keskuudessa.
Sánchez Cerro hyödynsi vuoden 1931 vaaleissa mainettaan diktaattori Augusto B. Leguían kaatajana, mutta voitti vain täpärästi vasemmiston Alianza Popular Revolucionaria Americana:n (APRAn) perustajan Víctor Raúl Haya de la Torren. Heinäkuussa 1932 APRAn kannattajat nousivat kapinaan Trujillon kaupungissa, ja surmasivat noin 60 armeijan upseeria. Armeija reagoi surmaamalla noin tuhat APRAn kannattajaa. Tästä alkoi koston kierre joka jatkui ainakin sukupolven ajan. 
Sánchez Cerro kuoli kesken virkakautensa 30. huhtikuuta 1933 APRA:a kannattaneen salamurhaajan uhrina.
Gustavo Jiménez

Gustavo Jiménez (5. huhtikuuta 1886 – 15. maaliskuuta 1933) oli perulainen eversti, joka toimi lyhyesti maansa väliaikaisena presidenttinä vuonna 1931. 
Jimenez osallistui Augusto B. Leguían kaataneeseen sotilaskaappaukseen. Luis Miguel Sánchez Cerron luovuttua juntan johtoasemasta ja lähdettyä maanpakoon Jimenezillä oli vahva asema vallan ottaneessa uudessa juntassa, vaikka David Samanez Ocamposta tuli sen keulakuva.
Gustavo Jiménezillä oli lämpimät suhteet vasemmistolaiseen APRA-puolueeseen.
Deep web

Deep web (”syväverkko”) tarkoittaa niitä World Wide Webin osia, joita Internetin hakukoneet eivät näytä. Deep webin vastakohta on "surface web" (”pintaverkko”), se Internetin osa, jossa liikkumista ei ole mitenkään rajoitettu. Termin "deep web" keksijänä pidetään tietojenkäsittelytieteilijä Michael K. Bergmania, joka keksi termin vuonna 2001.
Vaikka deep web ei näy hakukonepalveluissa, siihen kuuluu suuri määrä täysin julkisia ja tavallisilla selaimilla helposti saavutettavia verkkosivuja, esimerkiksi erilaiset tietokannat, kuten Suomen julkisten kirjastojen virtuaalisten kortistojen sisältö. Samoin tyypillisiä deep webin osia ovat monet maksumuurein suojatut verkkosivut kuten sanomalehtien vain tilaajille suunnattu verkkosisältö. Deep webiin kuuluvat myös esimerkiksi sellaiset verkkokeskustelufoorumien tai sosiaalisen median alueet, jotka eivät ole lainkaan selattavissa ilman jäseneksi rekisteröitymistä ja sisäänkirjautumista tai keskustelusovellukset kuten Discord tai Telegram.
Deep webiä ei pidä sekoittaa dark webiin eli pimeään verkkoon, joka muodostaa vain osan deep webistä.
Pimeä verkko, dark web, on työläämmin saavutettavissa ja vaatii yleensä erillisen ohjelmiston käyttämistä. Pimeän verkon käyttötarkoitukset vaihtelevat tutkivasta journalismista neutraaliin yksityisyydenhaluun, totalitarististen maiden toisinajattelijoiden keskinäisestä viestinnästä terroristiryhmien verkostoitumiseen ja valtiollisesta tiedustelutoiminnasta rikollisjärjestöjen harjoittamaan liiketoimintaan. Suuri osa Internetin huume- ja asekaupasta käydään pimeässä verkossa.
Tavallisessa deep webissä tapahtuvat tiedonsiirrot ovat jokseenkin yhtä helposti jäljitettävissä kuin surface webissäkin. Tosin deep webiin kuuluvat verkkosivut käyttävät useammin erilaisia salauksia, jolloin tiedonsiirtojen "sisältö" ei välttämättä ole jäljittäjien helposti luettavissa. Pimeässä verkossa tiedonsiirtojen seuraaminen ja käyttäjien tunnistaminen on lähtökohtaisesti huomattavan vaikeaa, mutta ei mahdotonta.
Sun Yaoting

Sun Yaoting (; 29. syyskuuta 1902 Tianjin – 17. joulukuuta 1996 Peking) oli Kiinan viimeinen eunukki. Hänet kastroitiin 8-vuotiaana hänen isänsä toimesta, joka toivoi poikansa pääsevän keisarilliseen hoviin ja pelastavan isänsä konkurssilta. Keisari Pu Yi kuitenkin menetti asemansa ennen toiveen toteutumista.
Vuoden 1988 hongkongilainen elokuva "Lai Shi, China’s Last Eunuch" () perustuu Sun Yaotingin elämään.
Vasko Vujović

Vasko Vujović on montenegrolainen futsal-valmentaja, joka valmentaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Kampuksen Dynamoa kaudella 2020-2021. 
Vujović aloitti KaDyssa kaudella 2017–2018 ja johdatti seuran heti seuran ensimmäiseen Suomen mestaruuteen. Seuraavalla kaudella 2018-2019 KaDy onnistui uusimaan mestaruutensa Vujovićin johdolla. Vujović valittiin molempien mestaruuteen päättyneiden kausien päätteeksi vuoden parhaaksi valmentajaksi . Vujovićilla ja KaDylla on sopimus kevääseen 2023 asti .
Aiemmin urallaa Vujović on voittanut valmentajana kolme Montenegron (2008, 2009, 2014) sekä yhden Libanonin (2016) mestaruuden. Vujovićin meriittilistalta löytyy myös mm. valinta Kreikan vuoden valmentajaksi 2012 sekä Kreikan liigan pronssi 2011.
Canta in Italiano

Canta in Italiano on brasilialaisen bossa nova -laulajan Astrud Gilberton studioalbumi. Albumin julkaisi Verve Records -levy-yhtiö vuonna 1968.
Bernin Jura

Bernin Jura (, ) on sveitsiläisen Bernin kantonin ranskankielinen osa ja hallinnollinen alue. Alun perin Bernin Jura syntyi vuonna 1815, kun entinen Baselin hiippakunta jaettiin Wienin kongressissa Bernin ja Baselin kantoneiden kesken. Bernin kantoniin siirtyneen alueen pohjoisesta osasta muodostettiin vuonna 1979 Juran kantoni eteläosan jäädessä Bernin kantoniin.
Juran kantonin erkaantuminen vuonna 1979.
Juran kantonin perustamisen taustalla vaikuttivat kulttuuriset, kielelliset ja uskonnolliset syyt: nykyisen Juran kantonin alueen asukkaat ovat valtaosin katolisia ja ranskankielisiä, kun taas Bernin kantonin väki on pääosin saksankielisiä ja reformoituja. 1800-luvulta jatkuneiden itsenäistymiskeskustelujen jälkeen Bernin kantonissa järjestettiin vuonna 1959 kansanäänestys, jonka tuloksena enemmistö (52 %) halusi säilyttää kantonin yhtenä. 1970-luvulla järjestettiin useita kansanäänestyksiä, niin paikallisesti, kantonin alueella kuin valtakunnallisestikin:
Juran kantoni aloitti toimintansa Sveitsin valaliiton 26:ntena kantonina 1. tammikuuta 1979. Kantonin hallintokieli on ranska ja pääpaikka Delèmont. 
Bernin Juran muut aluemuutokset.
Juran kantonin syntymisen myötä Laufenin hallintoalueesta tuli Bernin kantonin eksklaavi eikä sitä enää laskettu kuuluvaksi Bernin Juran alueeseen. Laufenin alue siirtyi usean kansanäänestyksen jälkeen Basel-Landschaftin kantoniin vuoden 1994 alusta alkaen.
Juran kantonin syntymisen jälkeenkin alueelliset keskustelut kuulumisesta Bernin kantoniin ovat jatkuneet. Vuonna 2013 Bernin Juran hallintoalueen kansanäänestyksessä enemmistö äänestäjistä (72 %) ei halunnut liittyä Juran kantoniin
. Myös kuntatason äänestyksiä on ollut useita:
Matador/Da Frame 2R

Matador ja Da Frame 2R ovat brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappaleet, jotka julkaistiin tuplasinglenä 18. kesäkuuta 2007. Kappaleet ilmestyivät alun perin "Favourite Worst Nightmare" -albumin Japanin julkaisun lisäkappaleina saman vuoden huhtikuussa.
Kappaleet ovat yhtyeen laulaja Alex Turnerin kirjoittamia. Seitsemän tuuman vinyylillä ”Matador” on A-puolena ja ”Da Frame 2R” B-puolena, mutta digitaalisen latauksen versiossa kappaleet ovat toisin päin.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1982–1983

Saksan Bundesliigan kausi 1982–1983 oli järjestyksessään 20. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 17. elokuuta 1982 ja päättyi 6. kesäkuuta 1983. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Hamburger SV.
Sarjajärjestelmä.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi suoraan seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan. Sijalle 16 sijoittunut joukkue pelasi 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta vastaan kaksiosaisen nousukarsinnan, jonka voittaja sai paikan 1. Bundesliigassa. 
Joukkuemuutokset kaudesta 1981–1982.
SV Darmstadt 98 ja MSV Duisburg putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidän tilalleen nousivat FC Schalke 04 ja Hertha BSC. Putoamiskarsinnassa Bayer Leverkusen voitti  Kickers Offenbachin ja siten säilytti paikkansa 1. Bundesliigassa.
Kauden yhteenveto.
Mestaruuden voitti HSV maalierolla ennen toiseksi sijoittunutta Werder Bremeniä. 2. Bundesliigaan putosivat suoraan Karlsruher ja Hertha Berlin. Karsijan paikalle sijoittui FC Schalke 04, joka hävisi kaksiosaiset karsinnat 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta Bayer 05 Uerdingenia vastaan yhteismaalein 4–2.
Maalipörssin voitti Werder Bremenin Rudi Völler 23 maalillaan.
Suomalaisista Bundesliigassa esiintyivät Arminia Bielefeldiin siirtyneet maalivahti Olli Isoaho ja keskikenttäpelaaja Pasi Rautiainen.
Sarjataulukko.
Putoamiskarsinta.
FC Schalke 04 ja 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunut Bayer 05 Uerdingen pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan 1. Bundesliigapaikasta. Uerdingen voitti ottelusarjan yhteismaalein 4-2 ja nousi Bundesliigaan.
Tulokset.
Kaksintaistelu (pienoisromaani)

Kaksintaistelu (ven. Дуэль, "Duel") on venäläisen Anton Tšehovin kirjoittama pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1891 alun perin 11-osaisena jatkokertomuksena "Novoje vremja" -lehdessä. Suomeksi teos on ilmestynyt Emil Mannsténin (1921), Juhani Konkan (1960) ja Ulla-Liisa Heinon (1961) kääntämänä, ja se on julkaistu useina painoksina monissa eri kokoelmissa sekä erillisenä laitoksena.
"Kaksintaistelu" on kertomus ikuisesta ylioppilaasta, Lajevskista, joka rakastuu vanhan insinöörin nuoreen vaimoon ja pakenee tämän kanssa Kaukasiaan luodakseen siellä työllä ja tarmolla onnensa. Mutta työstä ei tule mitään, rakkaus muuttuu vastenmieliseksi ja Lajevski kerää rahaa paetakseen takaisin Pietariin. Rahanlainausmatkallaan Lajevski joutuu ilmiriitaan ja seurauksena on kaksintaistelu, joka täysin muuttaa pienen kylpyläkaupungin sivistyneistöön kuuluvien elämän. Anton Tšehov on erilaisten ihmisten, heidän tekojensa ja mielialojensa erittelijänä tunnettu ja tunnustettu. Tässä teoksessa hän kuvaa taitavalla kädellä tsaarinaikaisen väsyneen ja velton virkamiesluokan elämää Mustanmeren rannalla Kaukasiassa.
Päähenkilö Lajevski edustaa venäläisessä kirjallisuudessa tunnettua tarpeettoman ihmisen tyyppiä.
Reales Astilleros de Esteiro

Reales Astilleros de Esteiro oli Espanjan laivaston hallinnoima kuninkaallinen telakka Ferrolissa. Kuningas Ferdinand VI antoi 9. huhtikuuta 1749 määräyksen telakan rakentamisesta, minkä perustana oli ministeri Zenón de Somodevillan päätös rakentaa uusia rannikkolinnakkeita ja muita varustuksia Ferroliin ja sen ympäristöön. Aluksi rakennustöitä johti Cosme Álvarez.
Tukikohta valmistui Esteirovuoren luoteisrinteeseen lähelle Ferrolia. Linnakkeessa piti suunnitelmien mukaan olla neljä tasoa, mutta lopulta tasojen määrä kasvoi kahteentoista. Lisäksi alueelle valmistui kasarmeja, pajoja ja varastoja.
Live 2014 at the London Roundhouse

Live 2014 at the London Roundhouse on skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin live-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2014. Albumi äänitettiin Lontoon Roundhouse-areenalla 14. maaliskuuta 2014.
Albumi julkaistiin kahtena CD-levynä, ja lisäksi digitaalisena latauksena ja monissa suoratoistopalveluissa.
Otis Barton

Otis Barton (5. kesäkuuta 1899 – 15. huhtikuuta 1992) oli yhdysvaltalainen insinööri ja sukeltaja, koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli varakasta sukua New Yorkista ja kiinnostui sukeltamisesta jo varhain; saatuaan väitöskirjansa hän matkusti ympäri maailman työtä tehden tutustuakseen sukeltamiseen joka paikassa; hän hyödynsi tämän tietotaidon palattuaan.
Barton aloitti noin vuonna 1930 yhteistyön jo maineikkaan eläintieteiijä William Beeben kanssa; yhteistyötä kesti lopulta yli sotavuosien. Beebe vetäytyi sivummalle ja omisti viimeiset vuotensa eläintieteelle Trinidadissa jossa sitten kuolikin vuonna 1962.
Barton jatkoi kehittämällä ns. Bentoskoopin eli parannetun version syväsukelluskellosta jolla saavuttikin vuonna 1949 syvyysennätyksen.
Vuonna 1950 Barton siirtyi sukeltamisesta kauan kiinnostaneeseen viidakon eläintieteeseen ja teki loppuikäinsä vuoteen 1992 tutkimustyötä Gabonissa jossa sitten kuolikin.
Kuoleman Galleria

Kuoleman Galleria on vuonna 2012 perustettu tamperelainen metalliyhtye. 
Yhtye soittaa synkän rokkaavaa metallia, jossa vaikutteita metallin eri alalajeista yhdistetään black metal -tyyppiseen lauluun. Musiikissa on käytetty vaikutteita muun muassa thrash metallista, black metallista, death metallista ja folk metallista. 
Historia.
Kuoleman Galleria alkoi vuonna 2012 yhden miehen projektina. Muiden soittajien löydyttyä vuonna 2014 yhtye alkoi säveltää ensimmäistä albumiaan. Debyyttialbumi "Kärsimys kunniaan" julkaistiin vuoden 2016 helmikuussa ja se koettiin lupaavana rockiin ja metalliin keskittyneissä julkaisuissa kuten "Kaaoszine" ja "Soundscape".
Levyn julkaisun jälkeen yhtye teki kymmenkunta keikkaa Suomessa. Huhtikuussa 2017 yhtye teki kahdeksan esiintymisen kiertueen Unkariin, Romaniaan ja Bulgariaan. 
Kesäkuussa 2017 Kuoleman Galleria aloitti "Pimeys saapuu pohjoiseen" -levyn äänitykset. 
Vuonna 2018 yhtye esiintyi Virossa, Latviassa, Venäjällä ja Suomessa ja vuonna 2019 myös Norjassa.
Häntäheinät

Häntäheinät ("Dinebra") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin 24 lajia.
Pilvi Takala

Pilvi Takala (s. 1981 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä ja Berliinissä. 
Takala valmistui kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta 2006. Hän on opiskellut myös ympäristötaidetta Glasgow School of Artsissa. Takalan keskeisinä työskentelymuotoina on video ja performanssi. Hänen taiteessaan kommentoidaan erilaisia yhteisöllisiä ja yhteiskunnallisia todellisuuksia. Vuonna 2013 hän oli Ars Fennica -palkintoehdokkaana.
Takala sai hollantilaisen Prix de Rome -palkinnon vuonna 2011 sekä Emdash Award -palkinnon ja kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 2013. Hän oli Suomen edustaja Venetsian biennaalissa vuonna 2021.
Salah Abdeslam

Salah Abdeslam (; s. 15. syyskuuta 1989) on Belgiassa syntynyt Ranskan kansalainen. Häntä syytetään osallisuudesta Pariisin terrori-iskuun, jossa kuoli 130 ihmistä, ja loukkaantui 385 ihmistä. Noin neljän kuukauden kuluttua terroriteosta Abdeslam pidätettiin Brysselin Molenbeekin alueelta 18. maaliskuuta 2016. 
Elämä.
Salah syntyi 15. syyskuuta Brysselissä, Belgiassa. Hänen vanhempansa ovat maahanmuuttajia, jotka asuivat Bouyafarissa, pienessä kylässä Pohjois-Marokossa ennen kuin muuttivat Belgiaan. Vaikka he asuivat Belgiassa, heillä oli Ranskan kansalaisuus.
Abdeslam oli ollut vankilassa jo ennen Pariisin terrori-iskuja pienempien rikosten takia. Helmikuussa 2011 Abdeslam tuomittiin tuomioistuimessa Nivellesissä kahdesta varkaudesta, jotka oli tehty joulukuussa 2010 Ottignies’ssä ja Rixensartissa. Abdeslam tuomittiin uudelleen varkaudesta helmikuussa 2014 sakkorangaistukseen. Abdeslam sai 70 euron sakot vuonna 2015 Alankomaissa kannabiksen hallussapidosta. Huhtikuussa 2018 hänet tuomittiin 20 vuoden vankeuteen, kun hänet todettiin syylliseksi poliisien murhayrityksestä Brysselin pommi-iskuissa. Kesäkuussa 2022 hänet tuomittiin Pariisin terrori-iskusta elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen.
Maaretta Jaukkuri

Maaretta Jaukkuri (s. 1944, Rovaniemi) on eläkkeellä oleva kuraattori, kirjoittaja ja nykytaiteen professori. Jaukkuri on vaikuttanut laajalti suomalaisella ja kansainvälisellä taiteen kentällä. Hän on ollut esimerkiksi kuratoimassa Nykytaiteen museo Kiasman intendenttinä monia ARS-näyttelyitä. Vetäydyttyään Kiasmasta eläkkeellesiirtymisen ja suuntaerimielisyyksien takia 2007 hän toimi Oslossa, Norjassa "Kunstnernes Husin" taiteellisena johtajana vuoteen 2011 asti. 
Vuonna 2004 Jaukkuri toimi Trondheimin yliopistossa professorina. Lisäksi hän on ollut Helsingissä Kuvataideakatemiassa Praksis-maisteriohjelman professorina. 
Maaretta Jaukkurin elämäntyön jatkamiseksi on Norjan Lofooteille perustettu Maaretta Jaukkuri Foundation.
Jaukkuri sai Suomi-palkinnon 2024.
Compagnie Malienne de Navigation

Compagnie Malienne de Navigation eli Comanav on Malin valtiollinen jokiliikenneyhtiö. Se harjoittaa henkilö- ja tavaraliikennettä Nigerjoella korkean veden aikaan Koulikoron ja Gaon välisellä osuudella.
Comanavin edeltäjä oli Ranskan siirtomaa-aikana jokiliikennettä harjoittanut Messageries Africaines -yhtiö. Malin itsenäistyttyä vuonna 1960 sen tilalle perustettiin Compagnie Malienne de Navigation, joka vuonna 1965 yhdistettiin valtion metallirakenneyhtiö Emcomin kanssa Ateliers et Chantiers du Mali -nimiseksi yhtiöksi. Comanav erotettiin jälleen omaksi yhtiökseen vuonna 1968.
Yhtiö oli varsin kannattava 1970-luvulle saakka. Vuonna 1975 se kuljetti lähes 50 000 matkustajaa ja noin 65 000 tonnia rahtia. Sen jälkeen toimintaa ovat vaikeuttaneet Nigerin vesimäärän vähentyminen, jokiuoman liettyminen ja saksalaisen yhteistyökumppanin vetäytyminen vuonna 1990. Luonnonolosuhteiden takia liikennöintikausi on supistunut heinä-joulukuusta neljään tai jopa kolmeen kuukauteen ja pienet moottorialukset ovat yhä lisääntyvässä määrin korvanneet Comanavin isot laivat. Vuonna 2012 liikenne keskeytyi kokonaan maan pohjoisosan sotatilan vuoksi.
Vuonna 2016 Comanav kuljetti 12 884 matkustajaa ja 8 203 tonnia rahtia. Liikenteen volyymi on vähäinen, mutta sillä on suuri merkitys Nigerin sisämaasuiston asukkaille. Tärkeimmät satamat ovat Mopti, Timbuktun Kabara ja Diré. Yhtiöllä on kolme vuosien 1965 ja 1985 välillä hankittua 350–450-paikkaista matkustaja- ja rahtialusta: Général Soumaré, Kankou Moussa ja Tombouctou. Muu kalusto käsittää polttoainetankkerin, kaksi hinaajaa, työntöaluksen ja kolmisenkymmentä proomua. Vuonna 2015 yhtiö sai kaksi matalapohjaista 65-paikkaista alusta, jotka mahdollistavat liikennöintikauden pidentämisen kahdeksaan tai yhdeksään kuukauteen. Kehittämissuunnitelmiin kuuluu väylien ruoppaaminen, laitureiden rakentaminen, uudet kalustohankinnat sekä liikenteen palauttaminen Senegaljoelle Kayesista tai Ambidédista Senegalin Saint-Louisiin sekä Nigerjoelle Bamakosta Guinean Kankaniin.
Crannog

Crannog (iiriksi "laivan kaaret") tarkoittaa Skotlannissa ja Irlannissa järviin neoliittisella kaudella ja pronssikaudella noin 3360–800 eaa. rakennettuja keinotekoisia saaria, joiden päälle pystytettiin linnoitettuja asumuksia. Skotlannissa crannogeja tunnetaan yli 600. Crannogit oli tehty useimmiten puusta, lähinnä risukimpuista ja tukeista, mutta joskus niitä tehtiin myös kivestä. Ne rakennettiin usein pienille kareille, luodoille tai matalikoille, ja niitä ympäröi paaluvarustus. Näitä asuinpaikkoja rakennettiin vielä keskiajallakin. Jäänteitä crannogeista on säilynyt Glastonburyssa ja Holdernessissa.
Jordan Fish

Jordan Fish (s. 26. kesäkuuta 1986 Englanti) on englantilainen muusikko, joka oli Bring Me the Horizon -yhtyeen kosketinsoittaja ja taustalaulaja vuosina 2012-2023. 
Ura.
Ennen uraansa Bring Me The Horizonissa hän toimi Worship-yhtyeessä, josta hän liittyi Bring Me The Horizoniin Oliver Sykesin pyynnöstä vuonna 2012. Hänen jäsenyytensä julkistettiin virallisesti vuoden 2013 tammikuussa.
Yhtyeen neljäs studioalbumi Sempiternal (2013) on ensimmäinen, jolla Fish on mukana. Fish ja laulaja Oliver Sykes tuottivat yhdessä yhtyeen viidennen studioalbumin "That’s the Spirit". Kaikki BMTH:n albumit, joilla Fish on ollut mukana ovat myyneet kultaa Britanniassa.
Vuonna 2013 Fish valittiin Alternative Press -lehden lukijaäänestyksessä vuoden kosketinsoittajaksi.
Bring Me The Horizon ilmoitti joulukuussa 2023, että Fish ei enää soita yhtyeessä. Fish itse kirjoitti sosiaalisessa mediassa aikovansa keskittyä ainakin jonkin aikaa tuottamiseen ja musiikin kirjoittamiseen.
Yksityiselämä.
Fish on naimisissa Emma Fishin kanssa. Heillä on vuonna 2016 syntynyt poika ja vuonna 2019 syntynyt tytär.
Lokakuussa 2017 Fish ja Bring Me The Horizonin laulaja Oliver Sykes kiipesivät Kilimanjaro-vuorelle hyväntekeväisyystempauksessa. He keräsivät rahaa sairaalalle, jossa oli hoidettu Fishin poikaa tämän saatua muutaman päivän ikäisenä aivoverenvuodon.
Antiokheia

Antiokheia (usein vakiintuneesti Antiokia, , tai "Antiochia") voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin, hellenistisiin kaupunkeihin:
Otto Berger

Otto ”Attila” Berger (5. maaliskuuta 1941 Wien - 15. lokakuuta 2021 Lahti) oli suomalainen kitaristi. Itävallassa syntynyt Berger muutti Lahteen vuonna 1968. Hän soitti useissa suomalaisissa iskelmä-, jazz- ja rockyhtyeissä.
Bergerin ensimmäisiä yhtyeitä Suomessa olivat Olavi Kivikosken ja Kari Raution kokoonpanot. Lisäksi hänellä oli 1960–1970-lukujen vaihteessa oma yhtye Attila Berger &amp; Hand, joka toimi myös Markku Aron taustayhtyeenä. UMO:ssa Berger soitti yhtyeen alkuajoista vuosista 1974–1975 lähtien 1980-luvun loppuun saakka. 1980-luvun alussa hän oli mukana myös kahdella Sleepy Sleepersin albumilla. Lisäksi Berger on soittanut muun muassa Eero Koivistoisen, Heikki Sarmannon ja Juha Watt Vainion levyillä sekä toiminut musiikinopettajana kotikaupungissaan Lahdessa.
Medma

Medma (, myös "Medmē", , "Mesma", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan nykyisen Rosarnon kaupungin paikalle. 
Maantiede.
Medma sijaitsi Apenniinien niemimaan ”saappaankärjen” eli Bruttiumin niemimaan ja myöhemmän Calabrian alueen länsirannikolla eli Tyrrhenanmeren puolella. Se oli rakennettu Hipponionin kaupungin ja Metauros-joen (nyk. Petrace) suun väliselle alueelle noin 43 kilometriä pohjoiseen Rhegionin kaupungista ja nykyisestä Reggio di Calabriasta. Kaupungin lähellä sijaitsi samanniminen lähde, josta sen sanottiin saaneen nimensä. Strabonin kuvauksen perusteella kaupunki sijaitsi hieman sisämaassa, kun taas rannikolla sillä oli erillinen satama nimeltä Emporion. Se on joskus sijoitettu nykyisen Nicoteran paikalle.
Medman kaupunkivaltion vallassa olleeseen alueeseen kuului nykyisen Rosarnon tasanko sekä Aspromonte-vuorten alarinteet, ja sen pinta-alaksi on arvioitu noin 100 neliökilometriä.
Historia.
Medma perustettiin varhaisemman suurkreikkalaisen kreikkalaiskaupungin Lokroi Epizefyrioin siirtokuntana. Sen perustaminen ajoitetaan varhaiselle arkaaiselle kaudelle 600-luvulle eaa. Kaupungin historia tunnetaan antiikin lähteistä melko huonosti, eikä se vaikuta nousseen alueen suurten kaupunkien joukkoon. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Medmaios" () ja "Mesmaios" ().
Vuonna 422 eaa. Medma oli Hipponionin tavoin sodassa emäkaupunkiaan Lokroita vastaan. Sisilian Syrakusan tyranni Dionysios asutti vuonna 396 eaa. medmalaista Messenen paikalle. Tätä on kuitenkin epäilty, koska sen on arvioitu vastanneen kaupungin koko tuonaikaista väestöä, mutta arkeologia ei tue sitä käsitystä, että kaupunki olisi lakannut olemasta jo tuolloin. Medman tiedetään lyöneen omaa rahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Aiemmat rahat olivat kaupungin 400-luvulta eaa. lähtien yhdessä Krotonin kassa lyömiä.
Roomalaisella kaudella kaupunki vaikuttaa selvinneen suhteellisen hyvin muita alueen kaupunkeja kohdanneesta taantumisesta, ja se oli olemassa vielä Strabonin ja Pliniuksen aikana ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja jaa. Kaupungin nimi ei kuitenkaan esiinny enää Ptolemaioksella.
Rakennukset ja löydökset.
Medman varsinaisen kaupunkialueen kooksi on arvioitu noin 30–35 hehtaaria. Kaupungin paikalta on löydetty jäänteitä hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta, mukaan lukien useiden pyhäkköjen rauniot sekä lukuisia hautoja. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa terrakottaisia votiivilahjoiksi tarkoitettuja pienoispatsaita. Ne on omistettu ennen kaikkea Persefonelle (Korelle) ja Athenelle (Hippia, Promakhos).
Rosarnossa on nykyisin Medman arkeologinen alue, jonka yhteydessä toimii pieni museo.
Jan Ormerod

Jan Ormerod, oik. "Janette Louise Ormerod", o.s. "Hendry" (23. syyskuuta 1946 Bunbury, Länsi-Australia, Australia – 23. tammikuuta 2013 Cambridge, Cambridgeshire, Britannia) on australialaissyntyinen brittiläinen kuvittaja ja lastenkirjailija. Hän muutti Australiasta Britanniaan 1980.
Ormerod opiskeli muotoilua ja työskenteli taidekouluissa ja collegeissa ensimmäisen lapsensa syntymään saakka. Siinä vaiheessa hän kiinnostui kirjankuvituksesta ja arveli, että se edellyttäisi muuttoa joko Australian itäisiin valtioihin tai Lontooseen. Niinpä perhe muutti Lontooseen.
Haastattelussa vuonna 2002 brittiläisellä verkkosivulla Adhocilla Ormerod sanoo: 
Ormerod kuvitti sekä brittiläisten että amerikkalaisten kirjailijoiden tekstejä, ja hän teki kuvat Viking Kestrelin vuonna 1988 julkaisemaan J. M. Barrien "Peter Panin" laitokseen. Hän on saanut lastenkirjoistaan lukuisia palkintoja.
Alex Azar

Alex Michael Azar II (s. 17. kesäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen lakimies ja entinen yritysjohtaja, joka toimi maansa terveysministerinä Donald Trumpin I hallituksessa. Presidentti Donald Trumpin hallituksen alkuperäinen terveysministeri Tom Price erosi virastaan syyskuussa 2017 hänen kalliilla yksityiskoneilla tehdyistä virkamatkoistaan nousseen kohun vuoksi. Trump nimitti Azarin ehdokkaakseen uudeksi terveysministeriksi 13. marraskuuta. Senaatti hyväksyi Azarin nimityksen 24. tammikuuta 2018, ja hän astui virkaansa viisi päivää myöhemmin.
Azar on konservatiivina tunnettu republikaani ja tukenut taloudellisesti useiden republikaanipoliitikkojen vaalikampanjoita. Hän on edeltäjänsä tavoin kritisoinut presidentti Barack Obaman kaudella toteutettua terveydenhoitouudistusta. Azarilla on sekä lakitieteellinen että talous- ja yhteiskuntatieteellinen korkeakoulututkinto. Hän on työskennellyt lakimiehenä, George W. Bushin hallituksessa sosiaali- ja terveysministeriön asiantuntijatehtävissä ja apulaisterveysministerinä sekä vuosina 2007-2017 lääkeyhtiö Eli Lilly and Companyn palveluksessa ensin yhtiön johtavana lobbarina ja lopulta konsernin Yhdysvaltain toimintojen johtajana.
Azarilla on äitinsä puolelta osittain venäjänjuutalaiset sukujuuret, isänsä puolelta hän on amerikanlibanonilainen.
Montluçon

Montluçon on kunta Ranskassa Allier'n departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se on Auvergnen toiseksi suurin kaupunki ja se sijaitsee Cherjoen varrella.
Kaupungin keskiaikaisesta keskustasta on viisitoista rakennusta nimetty historiallisesti arvokkaiden rakennusten listalle. Keskellä kaupunkia oleva Bourbonin herttuoiden linna ("Château des Ducs de Bourbon") hallitsee näkyvyydellään maisemaa.
Kaupungissa on useita näyttäviä puistoja. Louvièren linnan ("Château de la Louvière") linnan puisto on rakennettu Versailles’n Petit Trianon tyyliseksi. Yhdysvaltain presidentin Woodrow Wilsonin mukaan on nimetty Wilsonin puisto ("Jardin Wilson"), jossa on ruusutarhoja ja nurmialueita.
Dorothy Granger

Dorothy Granger (21. marraskuuta 1912 New London, Ohio, Yhdysvallat – 4. tammikuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Granger tunnettiin parhaiten rooleistaan lyhyissä komediaelokuvissa, esim. Laurelin ja Hardyn, W.C. Fieldsin ja Charley Chasen elokuvissa. Komediaroolien lisäksi hän teki pieniä rooleja myös kokoillan elokuvissa esittäen usein pulleita neitokaisia, esim. elokuvissa "" (1938) ja "4 lainsuojatonta" (1940). Hänet muistettiin myös Hal Roachin "Boy Friends"-lyhytelokuvasarjasta 1930-luvulla. Granger aloitti näyttelijänuransa 1920-luvun lopulla. 
Myöhemmällä urallaan Granger nähtiin esim. Leon Errolin tuittupäisenä vaimona useissa lyhytelokuvissa 1940-luvulla, ja pienissä sivurooleissa televisiossa ja elokuvissa, kuten "Sadepuun maassa" (1957). Granger oli naimisissa John Hilderin kanssa ja hänen uransa päättyi 1960-luvulla.
Granger menehtyi syöpään 82-vuotiaana vuonna 1995.
Aitomonikirjaaja

Aitomonikirjaaja ("Polygraphus poligraphus") on kaarnakuoriaisten ("Scolytinae") alaheimoon kuuluva monikirjaajalaji. Aitomonikirjaaja on tumma himmeiden suomujen peittämä ja noin 2,2-3,0 mm pitkä kaarnakuoriainen. 
Aitomonikirjaaja esiintyy pääasiassa kuusissa, mutta lajia on tavattu myös männyistä ja muistakin havupuista. Aitomonikirjaaja ilmestyy ensisijaisesti heikentyneisiin pystypuihin, jotka kärsivät tilapäisesti esim. kuivuudesta, mutta joskus myös terveisiin puihin. Laji tekee puun kaarnaan tähtimäisen syömäkuvion ja toukkakäytävien päät ulottuvat nilaan saakka. Aitomonikirjaajan toukkien syönti vähentää puun nestevirtauksia ja saa runsaana tai useina vuosina jatkuessaan aikaan puun kuivumisen. Tuhot ovat useimmiten kuitenkin pienialaisia. Aitomonikirjaaja on levinnyt koko maahan ja on yleinen Etelä-Suomessa.
Aitomonikirjaajan luonnollisia saalistajia ovat ainakin hukkakartukas ("Nudobius lentus") ja kämäräpihkalude ("Scoloposcelis pulchella"). Aitomonikirjaajassa loisivat ainakin punkkeihin kuuluva Pyemotes dryas ja vainopistiäisiin kuuluva Ropalophorus polygraphus.
Ionis Education Group

Ionis Education Group (aiemmin Groupe Ionis) on eräs yksityisten korkeakoulun tai täydennyskoulutusta antavan oppilaitosten ryhmä Ranskassa. 
Oppilaitosrypäs sai alkunsa vuonna 1980 Marc Sellanin perustamasta ISEG-kauppakorkeakoulusta; useita oppilaitoksia kokoava Ionis Education Group perustettiin vuonna 2002. Ryhmittymään kuuluu noin 29 oppilaitosta (vuonna 2023).
Rodrigo Borja Cevallos

Rodrigo Borja Cevallos (s. 19. kesäkuuta 1935) on ecuadorilainen juristi ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1988–1992.
Borja Cevallos edustaa sosiaalidemokraatteja, ja presidentiksi noustuaan hän muutti politiikan suuntaa täysin oikeistomiljönääri León Febres Corderoin jälkeen. Borjan Ecuador oli ulkopoliittisesti liittoutumaton maa, jossa vallitsi monipuoluehallitus ja sekatalous. 
Hänen kaudelleen osui suuri intiaanien kansannousu vuonna 1990, joka sai hallinnon havahtumaan alkuperäiskansojen maanomistuksen ongelmiin. Borja Cevallos ei kyennyt ratkaisemaan pahenevaa taloudellista kriisiä.
Thirty Thousand Feet Over China

Thirty Thousand Feet Over China on brittiläisen post-punkin ja uuden aallon yhtyeen The Passionsin toinen studioalbumi, jonka Polydor Records -levy-yhtiö julkaisi 18. syyskuuta 1981. Albumi sijoittui Britannian albumilistan 92. sijalle. Se sisältää yhtyeen hittisinglen ”I’m in Love with a German Film Star”.
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2020

 
Salibandyn miesten maailmanmestaruuskilpailut 2020 pelattiin 3.–11. joulukuuta 2021 Helsingissä. Alun perin turnaus piti pelata 4.–12. joulukuuta 2020, mutta ne lykättiin vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi. Ne olivat järjestyksessään 13. miesten maailmanmestaruuskilpailut. Alkusarjan, sekä neljännes- ja puolivälierien ottelut pelattiin Helsingin jäähallissa. Välierät ja mitalipelit pelattiin Hartwall Arenalla.
Miesten maailmanmestaruuskisat on järjestetty Suomessa kaksi kertaa aikaisemmin, vuosina 2002 ja 2010. Vuoden 2020 kilpailut myönnettiin Suomelle 6. marraskuuta 2018.
Karsinnat.
Karsinnat kisoihin pelattiin tammi-helmikuun vaihteessa. Karsintoihin ilmoittautui 32 joukkuetta Euroopasta, Aasia-Oseaniasta ja Afrikasta. Molemmat Amerikan joukkueet pääsivät suoraan kisoihin Yhdysvalloissa 2022 pelattavan World Gamesin näkyvyyden takia. Asian-Oseaninan karsinnat peruttiin koronavirusepidemian takia ja kisoihin otettiin mukaan rankingin perusteella neljä parasta maata.
Kilpailuihin osallistuvat joukkueet.
Viro ja Filippiinit korvasivat kisoista koronavirusepidemian takia jättäytyneet Australian ja Japanin.
Ottelupaikat.
Kaikki ottelut pelataan Helsingissä. Helsingin jäähallilla pelataan alkusarjojen ottelut ja puolivälierät. Välierät ja mitaliottelut pelataan Hartwall Arenalla.
Lohkoarvonta.
Alkulohkot arvottiin Casino Helsingissä 10. maaliskuuta 2020. Joukkueet oli jaettu rankingin perusteella neljään arvontakoriin. Arvontajärjestelmä toimi siten, että koreista 1 ja 2 arvottiin kaksi joukkuetta A- ja B-lohkoon. Koreista 3 ja 4 arvottiin kaksi joukkuetta alkulohkoihin C ja D.
Kisajärjestelmä.
Joukkueet on jaettu neljään alkulohkoon, jossa joukkueet pelaavat yhden ottelun muita lohkon joukkueita vastaan. Lohkojen A ja B kaksi parasta etenevät suoraan puolivälieriin. Lohkojen A ja B kaksi viimeistä joukkuetta pelaavat lohkojen C ja D kahta parasta joukkuetta vastaan neljännesvälierissä, joiden voittajat pääsevät puolivälieriin. Loput joukkueet pelaavat sijoitusotteluissa sijoista 13–16.
Sijoitusottelut.
Sijat 13–16.
Sija 15
Sija 13
Sijat 9–12.
Sija 11
Sija 9
Sijat 5–8.
Sija 7
Sija 5
Verohelvetti

Verohelvetti on leikillinen ilmaus maalle tai alueelle, jossa on korkea verotusaste tai erityisen vaikea verobyrokratia. Verohelvetti nähdään tavallisesti veroparatiisin vastakohtana. Joidenkin mielipiteiden mukaan verohelvetille on ominaista, että maan talous kärsii liiasta verotuksesta. 
Professori Matti Virénin mielestä kireä verotus on harmaan talouden aiheuttaja. Virénin mukaan yritystoiminta kärsii verohelvetissä siitä, että tavalliset ihmiset tekevät usein tarvitsemansa palvelun itse sen sijaan että tilaisivat saman palvelun ammattitaitoiselta yrittäjältä.
Knapperskär

Knapperskär on saari Espoon Suvisaaristossa. Se on uloin Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Knapperskär sijaitsee runsaat puoli kilometriä Gåsgrundista lounaaseen ja noin kolme kilometriä Suvisaariston pääsaarista kaakkoon.
Knapperskärin pinta-ala on viitisen hehtaaria. Sen maasto on suhteellisen matalaa silokalliota. Mäntymetsää on jonkin verran saaren länsiosassa ja koilliskulmalla. Etelärannalta avautuu Suomenlahden ulappa. Knapperskärin pohjoisrannalla on pieni venesatama.
Knapperskär on osa Uudenmaan maakunnallista virkistysalueverkostoa.
Atovakoni

Atovakoni (C22H19ClO3) on naftokinonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä malarian ja keuhkokuumeen hoitoon ja estolääkityksenä. 
Ominaisuudet ja käyttö.
Atovakoni estää dihydro-orotaattidehydrogenaasientsyymin toimintaa mikrobeissa ja tämän seurauksena solujen ATP:n biosynteesi lakkaa ja energiavarastot ehtyvät. Atovakoni on tehokas keuhkokuumetta aiheuttavaa sientä "Pneumocystis jirovecii" vastaan ja lisäksi se tehoaa malariaa aiheuttaviin "Falciparum"-suvun alkueläimiin ja toksoplasmoosia aiehuttavaan "Toxoplasma gondii"-alkueläimeen. Malarian estolääkityksenä atovakonia otetaan yhdessä proguaniilin kanssa resistenttiyden muodostumisen ehkäisemiseksi.
Haittavaikutukset.
Atovakoni on kohtalaisen hyvin siedetty lääkeaine. Haittavaikutuksina voi ilmetä päänsärkyä, ihottumaa ja vatsaoireita kuten vatsakipua ja ripulointia. Lisäksi neutropenia ja anemia ovat mahdollisia sivuvaikutuksia.
Velasco (1764)

Velasco (San Luis Obispo) oli Espanjan laivaston vuonna 1764 vesille laskettu Velasco-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Edward Bryantin suunnittelema alus tilattiin Astillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 21. toukokuuta 1762. Alus laskettiin vesille 18. elokuuta 1764 ja valmistui 19. lokakuuta.
Palvelus.
Alukselle siirrettiin 19. lokakuuta 1764 Cartagenassa linjalaiva "Atlanten" miehistö. Alus vei 21. maaliskuuta 1765 Cartagenasta Portugalin lähettilään Napoliin päällikkönään Francisco Javier Everardo Tilly y Paredes. Se palasi 1. kesäkuuta Cartagenaan, missä se liitettiin Marqués de la Victorian laivastoon, jonka tehtävänä oli kuljettaa Parman prinsessa María Luisa Genovaan. Aluksen aseistus riisuttiin 11. elokuuta 1765 Cartagenassa. Alus oli 3. maaliskuuta - 3. heinäkuuta 1766 telakalla.
Alus palautettiin palvelukseen 1769 partiointiin. Alus siirrettiin 21. maaliskuuta 1770 huollettavaksi, mistä se vapautui 13. elokuuta. Se oli 19. syyskuuta - 24. joulukuuta 1770 telakalla rungon vaurioiduttua vesirajan alapuolelta. Alus oli 14. tammikuuta 1775 Alicantessa ja lähti 23. kesäkuuta Cartagenasta Algeriin Pedro Gonzálezin lippulaivana. Se saapui 5. joulukuuta Cartagenasta linjalaiva "Monarcan" ja fregatti "Santa Margaritan" kanssa Cádiziin.
Alus lähti 21. toukokuuta 1776 Cádizista laivastossa, jonka muut alukset olivat linjalaivat "Monarca", "Oriente", "San Francisco de Paula" ja "San Eugenio" sekä fregatit "Santa Catalina" ja "Liebre". Lisäksi laivastoon kuului pari pienempää alusta. Alus palasi 22. heinäkuuta Cádiziin kolaroituaan "San Francisco de Paulan" kanssa. Korjausten jälkeen alus palasi 15. elokuuta Lissaboninlahtea saartaneeseen laivastoon, mistä se palasi 11. marraskuuta laivaston kanssa Cádiziin. Kesäkuusta marraskuuhun 1777 alus oli Ferrolissa ja vuonna 1778 telakalla Carracassa.
Alus lähti 23. kesäkuuta 1779 Cádizista Córdovan laivaston mukana 1. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se saapui 13. syyskuuta Brestiin 20 linjalaivan ja niitä saattaneiden fregattien ja prikien kanssa. Alus palasi 3. helmikuuta 1780 Cádiziin, mistä se lähti 28. huhtikuuta Solano Boten laivueen mukana. Alus saapui Havannasta Floridan rannikolle Pensacolan sotaretkelle. Tammikuusta maaliskuuhun 1782 aluksen takilointia ja köliä korjattiin Havannassa. Alus osallistui 14. huhtikuuta 1782 alkaen aina maaliskuuhun 1783 Karibian operaatioihin. Se palasi 20. heinäkuuta Cádiziin Solanon laivueen mukana.
Alus siirrettiin 22. marraskuuta 1783 Cartagenassa reserviin ja poistettiin alusluettelosta 4. syyskuuta 1796. Aluksen romuttamisesta annettiin 25. lokakuuta 1796 käsky, joka toteutettiin vuonna 1801.
Pyhän Mikaelin kirkko (Duntisbourne Rouse)

Pyhän Mikaelin kirkko on kyläkirkko Gloucestershiressa Englannissa. Se on rakennettu viimeistään 1100-luvun alussa. Laatikkotyyppiset penkit, joista monissa on ovet, ovat 1700-luvulta. Kuusikulmion muotoinen saarnatuoli on puusta.
Kirkko on Grade I -suojelukohde vuodesta 1958.
Jim Nill

Jim Edvward Nill (s. 11. huhtikuuta 1958 Hanna (paikkakunta), Alberta) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka vuodesta 2013 on toiminut NHL-liigan Dallas Starsin GM:nä.
Pelaajaura.
St. Louis Blues varasi Nillin 3. kierroksella 89. pelaajana. Bluesin lisäksi hän on pelannut NHL:ää Vancouver Canucksin, Boston Bruinsin, Winnipeg Jetsin ja Detroit Red Wingsin riveissä vuosina 1981–1990. Detroitissa hän voitti Stanley Cupin neljästi. Nill pelasi 45 A-maaottelua Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa ja osallistui ennen NHL-uraana Lake Placidin talviolympialaisiin 1980.
Pelaajauran jälkeen scouttina.
Lopetettuaan pelaajauransa 1991 Nill työskenteli Ottawa Senatorsin ja Detroit Red Wingsin scouttina. Detroitin organisaatiossa hän oli voittamassa neljästi Stanley Cupia 1996–1997, 1997–1998, 2001–2002 ja 2007–2008. 
Dallas Starsin GM.
Huhtikuussa 2013 Nill palkattiin Red Wingsin toimistosta Dallas Starsin GM:ksi. Nillin aikakaudella Starsin paras saavutus on ollut läntisen konferenssin runkosarjan voitto kaudella 2015–2016. Nillin Starsiin pelaajakaupoilla hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Sergei Gontšar, Shawn Horcoff ja Jason Spezza.