tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Line Rider

Line Rider on verkkopeli, jonka ideana on piirtää rata, jota pitkin kelkalla lasketteleva hahmo sitten kulkee. Lineriderin kehitti syyskuussa 2006 slovenialainen Boštjan Čadež. Peliin on tehty tuhansia ratoja, joita on myös videoituna löydettävissä esimerkiksi YouTubesta ja Google Videosta.
Pelistä on olemassa mukaelmia, kuten "Free Rider 2", jossa ohjataan pelaajan valinnan mukaan helikopteria, neliöä, autoa, BMX-pyörää, maastopyörää, yksipyöräistä, potkulautaa, kuumailmapalloa, pyörätuolia tai skeittilautaa. "Canvas Riderissa" Flash on korvattu HTML5:llä ja JavaScriptillä.
Tervahovi

Oulun tervahovi oli Oulussa Toppilansalmen pohjoisrannalla sijainnut tervan varastointi- ja tarkastuspaikka. Tervahovi toimi 1700-luvun lopulta aina 1900-luvun alkuun.
Historia.
Tervahovin perustaminen tuli ajankohtaiseksi Oulun tapulikaupunkioikeuksien saannin myötä. Tervaa ei tarvinnut enää kuljettaa Tukholmaan tarkastettavaksi, vaan tarkastus voitiin hoitaa Oulussa. Päätös perustamisesta tehtiin vuonna 1777. Paikaksi ajateltiin ensin Raatinsaarta, mutta lähinnä Oulun kauppaseuran vaatimuksesta päätettiin tervahovi rakentaa Toppilansalmen pohjoisrannalle lähelle kaupungin ulkosatamaa. Sataman lisäksi syrjäisemmän Toppilan puolesta puhui Raatinsaaressa sijaitsevan tervavaraston tuoma uhka kaupungin paloturvallisuudelle. Tervahovi valmistui keväällä 1783, jolloin rakennuspaikalla suoritettiin tarkastus. Tervaa alettiin kuitenkin vastaanottaa jo vuonna 1781, jolloin tervahoviin tuotiin 22 777 tynnyriä tervaa.
Tervanvienti tervahovin kautta nousi 1800-luvun puoleen väliin mennessä noin yli 50 000 tynnyriin vuosisadan alun noin 25 000 tynnyristä. Tervaa vietiin moniin eri maihin. Vielä Suomen sodan jälkeenkin suuri osa tervasta vietiin Ruotsiin, mutta Ruotsin merkitys kauppakumppanina väheni vuosien kuluessa. Venäjän pyrkimyksenä oli Kustaa Hautalan mukaan heikentää Suomen ja Ruotsin välistä kaupankäyntiä. Krimin sota vähensi tervanvientiä 1850-luvulla. Oolannin Sodan aikana 1. kesäkuuta 1854 englantilaiset tuhosivat Oulun kauppalaivaston ja polttivat tervahovin rakennukset sekä varastoissa olleet noin 16 000 tynnyriä tervaa.
Seuraava onnettomuus kohtasi tervahovia 10. kesäkuuta 1901. Tervahovin vieressä sijainneen sahan alueelta alkanut tulipalo levisi tervahoviin ja poltti sen rakennukset ja varastoissa olleen tervan. Tervaa paloi 13 200 tynnyriä. Tervahovi sijoitettiin palon jälkeen väliaikaisesti Toppilan salmen eteläpuolelle. Vasta vuonna 1903 se siirrettiin entiselle paikalleen, jonne oli rakennettu toimintaa varten joitain pieniä rakennuksia. Tervakaupan merkitys oli kuitenkin 1900-luvulle tultaessa vähentynyt, ja vuonna 1910 Oulun kauppaseura myi tervahovin kaupungille, joka siirsi sen toiminnan salmen eteläpuolelle satamaradan ja rakennusten tieltä. Tervahovin voidaan katsoa lopettaneen toimintansa tuolloin.
Pehtoorit.
Tervahovin hoitajien eli pehtoorien piti olla koulutukseltaan triviaalikoulun kirjureita tai ylemmän koulutuksen saaneita. Kielitaidoksi vaadittiin ruotsi ja englanti. Lisäansioksi katsottiin myös venäjän ja ranskan kauppasanaston osaaminen. Pehtoorit nimitti Kauppaseura. Kyseisen ammattikunnan piti valvoa, että Kauppaseuran asettamaa ohjesääntöä noudatetaan. Ohjesäännön laiminlyönneistä tai rikkomisesta pehtoori voitiin erottaa virasta. Pehtoorin tehtäviin kuului etsiä ja esittää maistraatin nimitystä varten henkilöstö, kuten rääkärit ja tynnyrinpyörittäjät. Lisäksi pehtoorit maksoivat tervan luovutuksen yhteydessä tervasta sovitun hinnan tervanpolttajille. Lisäksi tehtäviin kuului muun muassa tervan tilastointi, laivausasiakirjojen valmistelu ja varustamisen valvominen. Oulun Tervahovin pehtooreita olivat muiden muassa:
Percy Adlon

Percy Adlon (1. kesäkuuta 1935 München – 10. maaliskuuta 2024) oli saksalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Adlon opiskeli taide- ja teatterihistoriaa sekä saksan kieltä Münchenin Ludwigin-Maximilianin yliopistossa. Hän osallistui myös näyttely- ja laulukursseille. Hän kuului opiskelijoiden teatteriryhmään ja aloitti uransa juuri näyttelijänä. Pian Adlon löysi uuden kiinnostuksen televisio- ja radiotyöstä.
Adlon on tunnetuimman elokuvansa "Bagdad Cafén" (1988) ohella matkustanut lukuisia dokumentteja työstäessään mm. Tansaniaan saakka. Hänelle on myönnetty Bundesverdienstkreuz. Hän oli vuonna 1989 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi työstä elokuvan "Rosalie lähtee ostoksille" parissa. Hän voitti urallaan kaksi César-palkintoa. 
Percy Adlon asui vaimonsa Eleonoren kanssa Kaliforniassa. Heidän poikansa Felix toimii myös elokuva-alalla. Percy Adlonin isoisän isä perusti Berliiniin kuuluisan Adlon-hotellin.
Jon Amiel

Jon Amiel (s. 20. toukokuuta 1948) on Lontoossa syntynyt elokuvaohjaaja, joka on luonut menestyksekkään uran sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Amiel opiskeli Cambridgen yliopistossa ennen kuin pääsi töihin Royal Shakespeare Companylle. Työskenneltyään jo BBC:lle hän ohjasi vuonna 1985 dokumentin "The Silent Twins". Hänet valittiin pian ohjaamaan myös minisarjaa "Laulava salapoliisi".
Amiel teki elokuvadebyyttinsä "Cappuccinon" ("Queen of Hearts") ohjauksella vuonna 1989. Myöhempien elokuvien joukkoon lukeutuvat "Copycat – Kopiomurhaaja" (1995), "Mies joka luuli liikaa" (1997), "Ansa viritetty" (1999), "Ytimessä" (2003) ja Creation (2009).
Jennifer Hale

Jennifer Rena Hale on kanadalais-yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Elämäkerta.
Hale syntyi Newfoundland ja Labradorissa, mutta kasvoi Yhdysvalloissa, jossa hän kävi high schoolia Alabamassa. Samaan aikaan ollessaan 17-vuotias Hale työskenteli tuotannon apulaisena, josta oli tulevaisuudessa hänelle paljon hyötyä. Collegessa Hale jatkoi näyttelemistä ja esiintyi teatterin lisäksi pienissä rooleissa televisiosarjoissa "Teho-osasto", "Ammu vaan!" ja "Melrose Place".
Ääninäyttelijänä.
Ääninäyttelemisen pariin Hale päätyi vuonna 1993, jolloin hän aloitti tekemällä sivuääniä animaatioon "Vaaleanpunainen pantteri". Tunnetuimpiin äänirooleihin kuuluu muun muassa Musta Kissa ("Hämähäkkimies") ja neiti Keane ("Tehotytöt"). Hale usein kierrättää samaa ääntää kaikilla hahmoilla, mutta kykenee kuitenkin tekemään muita ääniä ja käyttää muun muassa ranskalaista aksenttiaan muutamille hahmoille, joita ääninäyttelee.
Lisäksi Hale tekee myös mainosäänijuontoja muun muassa Discovery Channelille.
Syksyllä 2009 Top of the Limit -sivusto sijoitti Halen toiselle sijalle laatimassaan kymmenen parhaan videopelien ääninäyttelijän listassa.
Aubagne

Aubagne on ranskalainen kaupunki, joka sijaitsee noin 17 kilometriä Marseillesta itään Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kaupungissa on 46 423 asukasta ja sen väestötiheys on 846 asukasta neliökilometrillä (2010).
Muun muassa Muukalaislegioonalla on kaupungissa päämaja ja päävärväyspaikka, jonka kautta kaikki legioonalaiset tulevat palvelukseen. Kaupungissa onkin matkailijoille avoin Muukalaislegioonan museo sekä myös legioonan veteraanien vanhainkoti. 
Kirjailija ja elokuvantekijä Marcel Pagnol (1895–1974) on syntyisin Aubagnesta. 
Aubagne sijaitsee Ranskan kaakkoiskulmassa muodostaen kolmion yhdessä Aix-en-Provencen ja Marseillen kanssa. Kolmiota hallitsevat vuoristoseudut kuten Garbalan, Sainte-Baume ja Doaurd/Carpiagne.
Héctor Babenco

Héctor Eduardo Babenco (7. helmikuuta 1946 Buenos Aires, Argentiina – 13. heinäkuuta 2016 São Paulo, Brasilia) oli argentiinalaissyntyinen elokuvaohjaaja.
Babenco syntyi Buenos Airesissa ja kasvoi Mar del Platassa. Hän vietti vuodet 1964–1968 Euroopassa, mutta päätti vuonna 1969 asettua vakituisesti São Pauloon, Brasiliaan.
Héctor Babencon läpimurtoelokuva oli "Pixote – heikomman laki" (1981). Myöhempien tunnettujen ohjauksien joukkoon lukeutuvat "Hämähäkkinaisen suudelma" (1985), "Karhiainen" (1987), "Leikkiä Luojan laitumilla" (1991) ja "Carandiru" (2003). Babenco oli ehdolla Oscar-palkinnon ja Kultaisen palmun saajaksi.
Babenco oli tuomariston jäsen vuoden 1989 Cannesin, vuoden 1998 Venetsian ja vuoden 2001 Berliinin elokuvajuhlilla. Hän toipui 1990-luvulla Non-Hodgkinin lymfoomasta.
Hairspray (vuoden 2007 elokuva)

Hairspray on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva. Elokuvan ovat tuottaneet Craig Zadan ja Neil Meron ja sen ohjaaja on Adam Shankman. Elokuvan Yhdysvaltain, Kanadan ja Englannin ensi-ilta oli 20. heinäkuuta. Elokuva on sovitus samannimisestä Tony-palkinnon voittaneesta Broadway-musikaalista. Musikaali taas pohjautuu John Watersin vuonna 1988 valmistuneeseen elokuvaan. Tarinassa seurataan teini-ikäistä Tracy Turnbladia hänen matkallaan tähteyteen tanssijana ja toisaalta hänen taistelussaan rotusyrjintää vastaan. 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula arveli tämän version menevän läpi ”pikaruokakulttuurin myrkyttämille” nykynuorille, jotka eivät tunne Watersin alkuperäiselokuvaa. Siitä on hänestä hiottu monia olennaisia 1960-luvun särmiä: ”Tämän Hairsprayn perusteella tuskin kukaan aavistaisi mitä kyseinen vuosikymmen merkitsi kapinoivalle nuorisolle ja seksuaalista tasa-arvoa tavoitelleelle vallankumoukselle.”
Maurice Smith

Maurice Smith (s. 28. syyskuuta 1980) on jamaikalainen kymmenottelija.
Ateenan olympialaisissa 2004 Smith sijoittui kymmenottelussa sijalle 14 pistein 8023.
Helsingin MM-kisoissa 2005 hän keskeytti, mutta Osakassa 2007 hän voitti MM-hopeaa tuloksella 8644. Tulos oli Jamaikan ennätys ja hän paransi henkilökohtaista ennätystään lähes 300 pisteellä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi pistein 8205. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Daegun MM-kisoissa 2011 hän keskeytti.
Smith on myös Pan-Amerikan kisojen mestari vuodelta 2007 kisaennätyksellä 8278 ja Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskisojen voittaja 2001 kymmenottelussa. Hän on myös Jamaikan mestari kiekonheitossa vuosilta 2005 ja 2007.
Itseään toteuttava ennuste

Itseään toteuttava ennuste aiheuttaa oman toteutumisensa suoraan tai välillisesti. Käsitteen määritteli sosiologi Robert K. Merton teoksessaan "Social Theory and Social Structure" vuonna 1949.
Richard Wiseman on tarkastellut itseään toteuttavien ennusteiden merkitystä arkipsykologiassa. Uskoessaan itseensä ihmiset hänen tutkimuksessaan kirjasivat tyytyväisyytensä ja onnistumistensa lisääntyneen. Wiseman unohti kuitenkin vahvistusharhan.
Itsään toteuttavan ennusteen lisäksi on erotettava itsensä kumoava ennuste. Siinä jokin tulevaisuutta koskeva ennuste johtaa siihen, ettei ennustettu tapahtuma toteudu. Jos esimerkiksi mielipidetiedustelut osoittavat, että vasemmisto saattaisi voittaa vaalit, tämä saattaa innostaa oikeiston kannattajat tavallista sankemmin joukoin vaaliuurnille. Tuloksena on oikeiston vaalivoitto.
Juan de Fucan salmi

Juan de Fucan salmi ( tai "Strait of Juan de Fuca") on 1500-luvulla eläneen merenkulkija Juan de Fucan mukaan nimetty salmi Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Tyynessä valtameressä. Salmi sijaitsee Kanadan Vancouverinsaaren ja sen eteläpuolisen Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion Olympian niemimaan välissä. Salmen pituus on noin 150 kilometriä. 
Salmi yhdistää Georgiansalmen ja Puget Soundin Tyyneen valtamereen. Lämmön vapautuminen merenpinnasta ja ilman jäähtyminen aiheuttavat alueelle ominaisten sumukerrosten muodostumisen kesäisin ja syksyisin. 
Tärkeimmät kaupungit salmen rannalla ovat Kanadan Brittiläisen Kolumbian Victoria ja Yhdysvaltain Washingtonin Port Angeles. Kaupunkien välillä harjoitetaan kansainvälistä lauttaliikennettä.
Leroy Dixon

Leroy Dixon (s. 20. kesäkuuta 1983 South Bend, Indiana) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Dixon sijoittui yleisurheilun Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 2007 100 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 10,25, minkä ansiosta hänet valittiin Yhdysvaltain pikaviestijoukkueeseen Osakan MM-kisoihin. Osakassa hän juoksi Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Port Angeles

Port Angeles on kaupunki Clallamin piirikunnassa Washingtonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestölaskennassa kaupungin asukasluku oli 18 397, tehden siitä Olympian niemimaan väkirikkaimman kaupungin. Se on myös piirikuntansa pääkaupunki. Pinta-alaa sillä on 163,3 neliökilometrin verran, ja asukastiheys on 134 as./km².
Port Angeles sai kaupunginoikeudet 11. kesäkuuta vuonna 1890. Se sijaitsee Juan de Fucan salmen rannalla, ja sieltä harjoitetaan lauttaliikennettä Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitsevaan Victorian kaupunkiin Vancouverinsaarelle.
Erkki Mustakari

Erkki ”Eki” Juhani Mustakari (s. 13. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen Formula 1 -toimittaja ja seiväshyppääjä. Mustakari työskenteli asiantuntija-kommentaattorina MTV3-kanavan F1-lähetyksissä. Hän on ollut läsnä 415 kertaa F1-viikonloppuina, joista ensimmäinen oli Italian Monzassa kaudella 1982. Mustakari oli viimeisen kerran läsnä viikonloppuna samalla radalla kaudella 2013.
Mustakari voitti 1960-luvulla kaksi Suomen mestaruutta seiväshypyssä.
Urheilu-ura.
Mustakari harjoitteli talven 1962–1963 Valto Oleniuksen opastuksessa ja paransi ennätystään yli metrin talven aikana. 5. toukokuuta 1963 hän hyppäsi Porissa 17-vuotiaiden maailmanennätyksen 460. Samassa kilpailussa Pentti Nikula hyppäsi Euroopan ennätyksen 500. Tammikuussa 1967 Mustakari hyppäsi Pajulahdessa 512 ja rikkoi Nikulan sisäratojen Euroopan ennätyksen.
1960-luvun loppupuolella Mustakari siirtyi opiskelemaan Yhdysvaltoihin, Fresnon valtionyliopistoon, jossa hänestä tuli liikunnanopettaja. Fresnossa hän harjoitteli seiväshypyn maailmanennätysmiehen Cornelius Warmerdamin valmennuksessa. Ulkoratojen Suomen ennätystä Mustakari paransi Fresnossa kahdesti. 30. maaliskuuta 1968 hän hyppäsi 519, parantaen Risto Ivanoffin hallussa ollutta ennätystä neljällä sentillä. Altti Alarotu rikkoi Mustakarin ennätyksen jo samana päivänä Provossa, Utahissa, hypättyään 521. Toisen Suomen ennätyksensä Mustakari teki 12. huhtikuuta 1969 hypättyään ennätyksekseen jääneen tuloksen 528.
Mustakari osallistui Méxicossa olympialaisiin 1968, mutta loukkaantuneena jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Ateenan EM-kisoissa 1969 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen Suomen mestaruuden Mustakari voitti vuosina 1968 ja 1969.
Mustakari lopetti urheilu-uransa jo 25-vuotiaana.
Formula 1 -toimittaja.
Ennen F1-kommentaattoriuraansa Mustakari työskenteli pienessä mainostoimistossa, josta hän otti vapaata vuonna 1989 päästäkseen katsomaan syyskuussa kilpailtua Portugalin Grand Prix'tä (samaa kilpailua jossa Jyrki Järvilehto teki F1-debyyttinsä). 
Mustakari oli tuosta Portugalin GP:stä lähtien joka kerta mukana F1-kisan varikolla kisaviikonloppuna yli 22 vuoden ajan. Putki katkesi 381 kilpailun jälkeen, kun hän ei matkustanut Bahrainiin 2012. Mustakarin viimeinen kisaviikonloppu paikan päällä tapahtui Italiassa 2013. Hän kävi yhteensä 415 GP:ssä.
Kaudet 2001 ja 2002 Mustakari kommentoi kisoja Canal Digitalin kautta lähetetetyillä monikanavalähetyksillä.
Yksityiselämä.
Mustakari on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on yhteensä neljä lasta: kaksi ensimmäisestä sekä kaksi toisesta avioliitosta. Mustakarin lapsista Evi Mustakari on ollut koripallon maajoukkuepelaaja. Mustakari asuu nykyään (2018) Mallorcalla.
Mustakarin eno oli suomenvirolainen korkeushyppääjä ja kiekonheittäjä Kalevi Kotkas.
Mikele Barber

Mikele Barber (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Barber kilpaili 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa, joissa hän sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 54,24. Seuraavana vuonna hän oli Universiadeissa 400 metrillä toinen ajalla 51,03 ja vuoden 2001 Universiadeissa matkan kolmas. Barber oli Osakan MM-kisoissa 2007 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-kultaa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui välierissä 60 metrillä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Hänen kaksossiskonsa Me'Lisa on myös pikajuoksija.
Ennätykset.
Lähde:
Marilyn French

Marilyn French (21. marraskuuta 1929 New York – 2. toukokuuta 2009 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja tunnettu radikaalifeministinen ajattelija. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat romaani "Naistenhuone" (1977) sekä patriarkaalisen yhteiskunnan historiallisia vaikutuksia maailmassa pohdiskeleva "Vallan tuolla puolen: nainen, mies ja moraali" (1985). 
Frenchillä oli puolalaisia sukujuuria. Hän sairastui 61-vuotiaana levinneeseen ruokatorvensyöpään, mutta toipui ja julkaisi kokemuksen pohjalta teoksen "Kausi helvetissä" (1998).
Yksikotisuus

Kasvien kotisuus kuvaa sitä, miten kasvin kukkien heteet ja emit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden. Yksikotisilla kasveilla heteet ja emit sijaitsevat samassa kasviyksilössä, kun taas kaksikotisilla kasveilla heteet ja emit ovat eri yksilöissä.
Kasvin kotisuuteen liittyy läheisesti myös "neuvoisuuden" käsite, joka kuvaa heteiden ja emien sijoittumista yksittäisten kukkien välillä. "Yksineuvoiset" kukat sisältävät ainoastaan joko heteitä tai emejä, kun taas "kaksineuvoiset" kukat sisältävät sekä heteitä että emejä.
Kasvien kotisuuden ja kukkien neuvoisuuden määritelmien perusteella voidaankin sanoa, että kaksikotiset kasvit sisältävät aina vain yksineuvoisia kukkia ja yksikotiset kasvit voivat sisältää joko yksi- tai kaksineuvoisia kukkia. Toisinpäin tarkasteltuna voidaan todeta, että kaksineuvoisia kukkia sisältävät kasvit ovat aina yksikotisia, kun taas yksineuvoisia kukkia sisältävät kasvit voivat olla joko yksi- tai kaksikotisia.
Nebula-palkinto

Nebula-palkinto on Science Fiction and Fantasy Writers of American (SFWA) vuosittain jakama palkinto parhaasta Yhdysvalloissa kahden edellisen vuoden aikana julkaistusta tieteis- tai fantasiakirjasta. Palkinto on läpinäkyvä palkki, jossa on kuvattuna kimaltava spiraalitähtisumu eli nebula. Palkintoon ei sisälly rahaa. Nebula-palkintoa pidetään Hugo-palkinnon ohella merkittävimpänä yhdysvaltalaisen tieteiskirjallisuuden palkintona.
Palkinnon valitsemismenettely.
SFWA:n jäsenet voivat suositella palkinnonsaajiksi teoksia vuoden sisällä teoksen julkaisupäivästä. Kymmenen suositusta saaneet teokset pääsevät alustavalle ehdokaslistalle. Seuraavan vuoden alussa alustava lista karsitaan noin viiden teoksen lyhytlistaksi. Erikseen nimetyt raadit voivat lisätä lyhytlistalle yhden teoksen, joka ovat niiden mielestä jäänyt vaille ansaitsemaansa arvostusta. Tästä lyhytlistasta SFWA:n jäsenet äänestävät lopullisen voittajan.
Tämän menettelyn seurauksena teos voi päätyä joko julkaisuvuotensa tai sitä seuraavan vuoden ehdokaslistalle. Vuonna 2000 julkaistu teos voi siis voittaa palkinnon joko vuonna 2001 (mikäli se pääsi ehdokaslistalla vuonna 2000 ja selviytyi lyhytlistalle 2001) tai 2002 (mikäli se pääsi alustavalle ehdokaslistalle vasta vuonna 2001).
Ensimmäiset Nebulat jaettiin vuonna 1965, jolloin parhaan romaanin palkinnon voitti Frank Herbertin "Dyyni".
Nebula-palkinnot jaetaan seuraavissa luokissa:
Muut palkinnot.
SFWA jakaa myös muita palkintoja Nebuloiden lisäksi. SFWA:n perustajan mukaan nimetty Damon Knight Memorial Grand Master Award (vuoteen 2002 asti pelkkä Grand Master Award) jaetaan yhdistyksen puheenjohtajan ehdotuksesta elämäntyöpalkintona vielä elossa olevalle tieteis- tai fantasiakirjailijalle.
Vuodesta 2006 lähtien on jaettu vuonna 2005 kuolleen Andre Nortonin mukaan nimetty Andre Norton Award. Se myönnetään poikkeuksellisen erinomaiselle nuorten tieteis- tai fantasiakirjalle. Palkinto voidaan myöntää myös sarjakuvalle.
SFWA on kolme kertaa myöntänyt Bradbury-palkinnon erinomaisesta työstä käsikirjoitusten parissa, mutta vuonna 1999 perustettu paras käsikirjoitus -luokka on tehnyt tämän erikoispalkinnon tarpeettomaksi. Joss Whedon sai kuitenkin vuonna 2009 Ray Bradbury -palkinnon.
Lisäksi SFWA jakaa kunnianosoituksia jäsenilleen seuran toiminnan edistämisestä ja myöntää Author Emeritus -kunnianosoituksen, jonka saaja kutsutaan pitämään puhe Nebuloiden jakotilaisuuteen.
Kalifornianpyöriäinen

Kalifornianpyöriäinen eli vaquita ("Phocoena sinus") on pienikokoinen, äärimmäisen uhanalainen pyöriäislaji. Vuoden 2016 lopulla niitä arveltiin olevan jäljellä vain 30 yksilöä. Vuonna 2021 yksilöitä sanottiin olevan jäljellä niinkin vähän kuin 10. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "bajanpyöriäinen".
Ulkonäkö ja koko.
Kalifornianpyöriäinen on pienin pyöriäislaji. Se voi kasvaa puolitoista metriä pitkäksi. Selkäpuoli on tummanharmaa, vatsa lähes valkea. Naaras on hiukan isompi kuin koiras. Poikasella on valkeita pilkkuja evissään.
Levinneisyys.
Kalifornianpyöriäinen on Kalifornianlahden endeeminen laji. Sitä tavataan käytännössä vain lahden pohjoisimmalla neljänneksellä, eikä sen levinneisyysalue ole ilmeisesti ollut esihistoriallisellakaan ajalla sen suurempi. Sitä tavataan pääosin melko matalassa, alle 50 metrin syvyydessä.
Ravinto.
Kalifornianpyöriäinen syö kalaa, kalmareita ja äyriäisiä.
Lisääntyminen.
Kalifornianpyöriäinen tulee ilmeisesti sukukypsäksi kolmen–kuuden vuoden iässä. Kiima-aika alkaa huhtikuun puolivälissä ja jatkuu toukokuulle. Tiineys kestää kymmenen kuukautta.
Kanta ja suojelu.
Kalifornianpyöriäisen yksilömäärästä on tehty kolme laajamittaista tutkimusta. Vuonna 1997 lajin määräksi arvioitiin 567, vuonna 2008 noin 245 ja vuonna 2015 enää 59 yksilöä. Akustisten tarkkailun perusteella vuonna 2017 lajin yksilömääräksi arvioitiin enää 30. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin lajin äärimmäisen uhanalaiseksi, sillä lajin yksilömäärä on 2000-luvun alusta kahdessa sukupolvessa vähentynyt 98 prosenttia. Vuoden 2016 arvion mukaan todennäköisyys lajin kuolemiseen sukupuuttoon seuraavan kymmenen vuoden aikana on yli 50 prosenttia.
Kalifornianpyöriäisen suurin uhka on kalastaminen, sillä niitä kuolee sivusaaliina kalaverkkoihin. Muita uhkia ovat sukusiitosdepressio, torjunta-aineet ja Coloradojoen virtaaman muuttumisen aiheuttamat ympäristölliset muutokset. Vuonna 2020 päätettiin kieltää kalastaminen kalifornianpyöräisen keskeisimmällä elinalueella.
Jacques Rivette

Jacques Rivette (1. maaliskuuta 1928 Rouen – 29. tammikuuta 2016 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän kuului Jean-Luc Godardin kanssa ranskalaisen elokuvan uuden aallon kokeellisempiin edustajiin.
Rivette syntyi Rouenissa ja toimi ohjaajantyönsä ohella elokuva-arvostelijana muun muassa "Cahiers du cinémalle". Hänen tunnetuimpien töidensä joukkoon lukeutuvat "Céline et Julie vont en bateau" (1974) ja "La belle noiseuse – tuntematon mestariteos" (1991).
Mysteeritarina "Pariisi kuuluu meille" (1960) oli Rivetten ensimmäinen pitkä elokuva. Siinä näkyvät monet hänen myöhempienkin töidensä piirteet: näyttelemisen ja improvisaation vuorottelu, eloisa kerronta ja näytelmäharjoitusten käyttäminen taiteellisen luomistyön yleisenä vertauskuvana.
Rivette oli ehdolla muun muassa Berliinin kansainvälisten elokuvajuhlien Kultaisen karhun ja Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun sekä César-palkinnon saajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 Locarnon elokuvajuhlien "Leopard of Honor" elinikäisistä saavutuksista elokuvan alalla.
Peter von Bagh kirjoitti: ”Kaikki Rivetten työt liittyvät tavalla tai toisella taiteiden riitteihin, ’elämän’ ja ’taiteen’, ’todellisuuden’ ja ’näyttelemisen’ rajamaastoon, mutta yhtä luonteenomaista niille on harras etsintä, viaton ilo yksinkertaisista asioista – tai sadunomainen onnen tunne[--].”
Huhta (Eurajoki)

Huhta on kylä Eurajoen kunnassa. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta yhdystie 2170:n varrella. Huhdalla asuu noin sata asukasta. Kylässä toimii Huhdan koulu.
Dwight Tiendalli

Dwight Marciano Tiendalli (s. 21. lokakuuta 1985) on surinamelais-hollantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Swansea Cityä. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. 
Tiendalli aloitti uransa amsterdamilaisessa AFC Ajaxissa. Hän siirtyi vuonna 2004 FC Utrechtiin. Utrechtissa hän pelasi 41 ottelua, joissa kolme tehtyä maalia. Kesällä 2006 hän siirtyi Feyenoordiin. Hän joutui kuitenkin jättämään koko kauden väliin loukkaantumisen takia. 25. joulukuuta 2008 hänet lähetettiin hakemaan pelikuntoa lainasopimuksella Sparta Rotterdamiin.
Kaudet 2009–2012 Tiendalli edusti FC Twenteä ja kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Swansea Cityyn.
Vuonna 2006 hänet valittiin edustamaan Hollantia alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuihin Portugaliin. Hollanti voitti mestaruuden ja Tiendalli valittiin turnauksen tähdistöön.
Equites

Equites eli ritarit olivat Rooman valtakunnassa senaattorisäädyn jälkeen toiseksi arvokkain yhteiskuntaluokka. 
Rooman kuningasajalla "equites" tarkoitti armeijan ratsuväessä palvelevia kansalaisia. Ratsuväen merkitys laski kuitenkin tasavallan aikana ja armeijan ratsujoukot hankittiin liittolaisten riveistä. Ritarit muodostivat "comitia centuriatassa" 18 ensimmäistä ja tärkeintä "centuriaa". Ritareille ei asetettu samoja rajoituksia kaupankäynnin harjoittamisessa kuin senaattiin kuuluville. 
Vasta Augustuksen aikana säädettiin tarkasti, ketkä laskettiin ritariksi. Tähän vaadittiin 400 000 sestertiuksen omaisuus. Ritari sai kantaa kultaista sinettisormusta ja kapealla punaisella nauhalla varustettua tunikaa. 
Roomalaiset ritarit palvelivat tärkeissä tehtävissä armeijassa kuten sotatribuuneina. Keisariajalla ritareille aukeni mahdollisuus päästä eräisiin valtakunnan tärkeimpiin virkoihin. Keisarit nimittivät yleensä ritareja keisarillisten provinssien prefekteiksi. Tärkeimpiä viroista, joihin roomalainen ritari saattoi päästä, olivat Aegyptuksen eli Egyptin provinssin prefekti ja pretoriaaniprefekti.
Pyhännän kirkko

Pyhännän kirkko on Siikalatvan seurakunnan kirkko Pyhännän kunnassa. Kirkko on yksi Oulun hiippakunnan tiekirkoista.
Vaikka Keisarillinen senaatti oli jo vuonna 1899 päättänyt jakaa Pyhännän emäseurakunnan Piippolan seurakunnan kolmeen kirkkoherrakuntaan, Piippolaan, Pulkkilaan ja Pyhäntään, Pyhännän seurakunta muodostettiin vasta vuonna 1909. Pyhännän kirkon piirustukset laati arkkitehti W. A. Tötterström. Kirkkoa rakennettiin vuosina 1907–1909 haapajärvisen rakennusmestarin Jaakko Jäväjän johdolla. Kirkon vihki käyttöön Oulun piispa Juho Koskimies vuonna 1908.
Pyhännän kirkko on tornillinen pitkäkirkko, jossa ei ole erillistä kellotapulia. Tyyliltään se edustaa kansallisromanttista jugendia.
Esineistö.
Alttaritaulun "Hyvä paimen" on maalannut vuonna 1916 Kaarlo Metsävainio, josta myöhemmin tuli Oulun suomalaisen yhteiskoulun rehtori. 9-äänikertaiset urut on valmistanut sotkamolainen Urkurakentamo Tuomi, ja ne on hankittu vuonna 1979.
Sosnogorsk

Sosnogorsk (ven. ja komiksi Сосного́рск) on kaupunki Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Ižmajoen rannalla 345 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista koilliseen. Kaupunki on Sosnogorskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Asukkaita on 28 100 (vuonna 2009). 
Kaupunki on perustettu vuonna 1955 nimellä "Ižma". Nykyisen nimensä se sai vuonna 1957. Sosnogorsk on huomattava rautateiden risteysasema sekä kaasunjalostuksen ja sähköntuotannon keskus.
Petšora (kaupunki)

Petšora ( ja ) on noin 43 000 asukkaan (2010) kaupunki Komin tasavallan koillisosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Petšorajoen oikealla rannalla siinä, missä rautatie ylittää joen. Se on tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista 588 kilometriä koilliseen. Petšora on Petšoran piirin keskus ja tärkeä liikenne- ja energiantuotannon keskus. Se tuottaa 38 prosenttia koko tasavallan sähköstä (2005). Huomattava merkitys on myös öljyntuotannolla.
Inta

Inta ( ja ) on kaupunki ja samannimisen kaupunkipiirikunnan keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Kaupunki on perustettu vuonna 1954. Se sijaitsee tasavallan koillisosassa ja rajoittuu pohjoisessa Nenetsian autonomiseen piirikuntaan, koillisessa Vorkutaan, idässä ja kaakossa Jamalin Nenetsian ja Hanti-Mansian autonomisiin piirikuntiin. Etäisyys Syktyvkarista on 780 kilometriä.
Intan kaupunkipiirikunta.
Vuonna 2005 perustetun Intan kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 30,1 tuhatta neliökilometriä. Siihen kuuluvat Intan kaupungin lisäksi Kožymin ja Verhnjaja Intan kaupunkimaiset taajamat sekä 20 maaseututaajamaa ja kylää. Asukkaita on (2006) 42,5 tuhatta henkeä, joista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 68,2 % on venäläisiä, 10,6 % komeja, 10,0 % ukrainalaisia, 2,4 % tataareja ja 2,1 % valkovenäläisiä.
Kaupungin talous perustuu kivihiilen tuotantoon. Sen ehtyessä väkiluku on laskenut jyrkästi (vuonna 1995 asukkaita oli 64,1 tuhatta henkeä). Vuonna 2004 aloitettiin öljyn poraus.
Verhnjaja Intassa on Tšaika-järjestelmän radionavigaatioasema, jonka 460 metrin korkuinen antennitorni on Euroopan toiseksi korkein rakennelma.
Vuktyl

Vuktyl ( ja ) on kaupunki Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Petšorajoen rannalla 575 kilometriä Syktyvkarista koilliseen. Kaupunki on Vuktylin piirin keskus. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on perustettu vuonna 1984. Se on Komin tasavallan maakaasun tuotannon keskus. Vuktylistä alkaa Uhtan kautta Toržokiin johtava kaasuputki "Sijanije Severa".
Jingi naki tatakai

Jingi naki tatakai (), myös Battles Without Honour and Humanity tai The Yakuza Papers: Vol.1 - Battles Without Honor and Humanity) on vuonna 1973 ilmestynyt Kinji Fukasakun ohjaama yakuza-elokuva. Se on ensimmäinen osaa "The Yakuza Papers" -nimellä tunnettua elokuvasarjaa. Tarina on sovitettu japanilaisen toimittajan ja entisen yakuzan Koichi Iiboshin lehtijuttusarjasta.
Wim Hof

Wim Hof, lempinimeltään "Jäämies" (s. 20. huhtikuuta 1959) on alankomaalainen henkilö, jolla on hallussaan nopeimman ilman kenkiä jäällä tai lumella juostun puolimaratonin maailmanennätys. Hän yritti vuonna 2007 kiivetä Mount Everestin huipulle pelkissä shortseissa, mutta epäonnistui. Hän kiipesi 6.7 kilometrin korkeuteen, mutta joutui keskeyttämään jalkavaivan takia. Vuonna 1999 hän juoksi puolimaratonin pohjoisella napapiirillä Suomessa. 
Hof on kehittänyt nimeään kantavan "Wim Hof Method" -menetelmän jolla hän sanoo olevan merkittäviä vaikutuksia. Wim Hofin menetelmä on herättänyt tieteellistä kiinnostusta, ja useat tutkimukset ovat tutkineet sen vaikutuksia erityisesti immuunijärjestelmään, stressireaktioon ja fysiologiseen toimintaan. Vaikka tutkimus on edelleen käynnissä, jotkut löydökset tarjoavat näyttöä menetelmän potentiaalisista hyödyistä. Menetelmän seuraaminen on kuitenkin johtanut useisiin kuolemiin maailmanlaajuisesti.
Haloo Helsinki! (albumi)

Haloo Helsinki! on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2008. Se nousi suoraan ensimmäisellä listaviikollaan (34/2008) Suomen virallisen albumilistan kuudennelle sijalle.
Ennen albumin julkaisua lohkotut singlet ovat kaikki olleet isoja hittejä. Ensimmäinen single "Haloo Helsinki!" lähetettiin radioille lokakuussa 2007 ja nousi nopeasti useiden radioiden soittolistoille. Saman teki toinen single "Perjantaina", josta kasvoi kesällä 2008 hitti. Kolmas yhtyeen single on "Vieri vesi vieri" ja sekin on noussut radiokanavien soittolistoille vauhdilla. Neljäntenä singlenä julkaistiin albumin kolmas raita "Yksinäiset".
Finland (Minnesota)

Finland on Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva suomalaislähtöisten siirtolaisten perustama kylä. Se on kunnallishallinnoton alue, joka kuuluu Crystal Bay Townshipiin. Väkiluku vuonna 2010 oli 195.
Kylä sijaitsee Laken piirikunnassa Minnesota State Highway 1:n varrella, noin kuuden kilometrin päässä Yläjärven rannalta. Kylä on perustettu vuonna 1895. Vuosina 1890–1950 sinne tuli paljon suomalaisia siirtolaisia. Nykyään se on pieni yhteisö, ja kylässä sijaitsee mm. huoltoasema, motelli, sekatavarakauppa, neljä kapakkaa, postitoimisto, Organic Consumers Association (Finlandissa perustettu luomuviljelyä kannattava yhdistys) ja Wolf Ridge Environmental Learning Center (luontokeskus). 
Kylän ainoa kirkko, luterilainen Zion-kirkko paloi maan tasalle salamaniskusta vuonna 2013, mutta vuonna 2016 saatiin valmiiksi uusi kirkko, joka palvelee myös muiden kristillisten suuntausten edustajia.
Pohjois-Makedonian denaari

Pohjois-Makedonian denaari (aiemmin "Makedonian denaari", MKD) on Pohjois-Makedonian virallinen rahayksikkö. Yksi denaari jakaantuu 100 deniin. Pohjois-Makedonian denaari on ollut Pohjois-Makedonian tai aiemman Makedonian tasavallan virallinen rahayksikkö vuodesta 1992 lähtien. Vain vuotta myöhemmin vanha Makedonian denaari (MKN) vaihdettiin Makedonian denaariin (MKD) suhteessa 100:1.
Kolikot.
50 denin kolikko ei ole ollut käytössä enää vuoden 2013 alusta lähtien.
Íngrid Betancourt

Íngrid Betancourt Pulecio (s. 25. joulukuuta 1961 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialais-ranskalainen poliitikko, jonka FARC kidnappasi 23. helmikuuta 2002. Hänet saatiin vapautettua neljäntoista muun panttivangin kanssa 2. heinäkuuta 2008. Betancourt'n tapaus herätti laajaa julkisuutta kansainvälisesti, hänen kaksoiskansalaisuutensa takia erityisesti Ranskassa. 
Betancourt syntyi Bogotássa entisen Miss Kolumbian ja poliitikon Yolanda Pulecion tyttärenä.
Betancourt tuli valituksi Kolumbian edustajainhuoneeseen vuonna 1994 sekä senaattiin 1998, ja hän oli presidenttiehdokkaana vuonna 2002. Hän edusti poliittisella urallaan vihreää "Partido Verde Oxigeno" -puoluetta.
Betancourt'lla on edellisestä avioliitostaan Fabrice Delloyen kanssa kaksi lasta: Mélanie (s. 1985) ja Lorenzo (s. 1988). Erottuaan hän meni vuonna 1997 uusiin naimisiin Juan Carlos Lecompten kanssa.
Kaappauksen jälkeen eräs samaan aikaan vangittu kertoi, että Betancourtilla oli kaappausaikanaan suhde samaan aikaan vankina olleen senaattori Luis Eladio Pérezin kanssa.
Betancourtille myönnettiin vuoden 2008 Asturian ruhtinaan palkinto.
Andy Makin

Andy Makin on muusikko, joka muistetaan parhaiten urastaan Adrian Smithin perustaman Psycho Motel-yhtyeen laulajana. Hän lauloi yhtyeen toisella studioalbumeilla "Welcome to the World", joka julkaistiin ennen yhtyeen hajoamista.
Cessy

Cessy on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 283 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cessyn pinta-ala on kuusi neliökilometriä. 
Cessyn kunnan alueelle rakennetaan Compact Muon Solenoid-koeasemaa, joka liittyy tutkimuslaitos CERNin maailman suurimpaan hiukkaskiihdyttimeen Large Hadron Collideriin.
Jouko Puhakka (ralliautoilija)

Jouko Puhakka (s. 10. joulukuuta 1962) on suomalainen ralliautoilija ja kartanlukija. Hän on nelinkertainen ralliautoilun Suomen mestari isossa N-ryhmässä ja hallitsi kilpailuja pitkälti koko 1990-luvun. Vuosina 1992 - 2002 Puhakka voitti 44 N-ryhmän osakilpailua, kun samanaikaisesti kaikki muut kuljettajat voittivat yhteensä vain 43 osakilpailua. Puhakan ajotyyli on tunnetusti näyttävä ja hänen rohkeat ajolinjansa tekivät hänet tunnetuksi ralliyleisön piirissä.
Rallin SM-sarjan lisäksi Puhakka on osallistunut 15 Rallin maailmanmestaruussarjan osakilpailuun kuljettajana ja kerran kartanlukijana, 11 kertaa (vuosina 1991 - 2001) Suomen ralliin ja vuonna 1999 myös Ruotsin, Portugalin, Katalonian ja Korsikan ralleihin. Ryhmävoittoon Puhakka ylsi kolme kertaa Suomen rallissa ja kerran Ruotsin rallissa, parhaan kokonaiskilpailusijoituksensa ollessa 9:s vuonna 1997 Jyväskylässä.
Lähteet.
RallyBase Tjeerd van der Zee (2001-2007). 3. heinäkuuta, 2008.
Talud-tablero

Talud-tablero oli muinaisten Mesoamerikan intiaanikansojen suosima tapa rakentaa porraspyramidi. "Talud-tablero"-tyylissä ulkonevat pöytämäiset tasanteet ja viistot pyramidin seinät vuorottelivat. "Talud" on viisto osa, "tablero" pöytämäinen tasanne. Tyyli kehittyi Tlaxcalan-Pueblan alueella, ja Teotihuacán omaksui sen ja levitti sitä laajalle alueelle.
Makedonialaiset

Makedonialaiset (joskus kutsutaan myös nimellä "Makedonian slaavit") on slaavilainen kansa, joka asuu pääosin Pohjois-Makedoniassa ja jonka väestöstä se muodostaa yli 60 %. Makedonialaisia arvioidaan olevan kahdesta kahteen ja puoleen miljoonaan. Suurin osa makedonialaisista on ortodokseja, muslimeita ja protestantteja. Makedonialaisten äidinkieli on makedonia. 
Jakautuminen valtioittain.
Tämän lisäksi makedoniaa tai sille läheisiä slaavimurteita puhuvia henkilöitä asuu Pohjois-Kreikassa kymmeniätuhansia, joidenkin lähteiden mukaan jopa yli 200 000. Kreikan hallitus ei tunnusta slaavivähemmistön olemassaoloa, ja kysymys on poliittisesti hyvin herkkäluonteinen.
Challes-la-Montagne

Challes-la-Montagne on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 200 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Challes-la-Montagnen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä. 
Kunnan nimi oli aiemmin lyhyesti Challes, mutta sen nimi vaihdettiin 7. heinäkuuta 2006.
Champdor-Corcelles

Champdor-Corcelles on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Historia.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun kaksi kuntaa Champdor ja Corcelles yhdistyivät.
Champfromier

Champfromier on kunta Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 718 asukasta vuoden 2021 väestönlaskennassa. Champfromierin pinta-ala on 32,4 neliökilometriä.
Iittalan rautatieasema

Iittalan rautatieasema on Hämeenlinnassa entisen Kalvolan kunnan alueella sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen R-junat. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 2.
Iittalan pysäkki perustettiin vuonna 1882 samannimiseen kylään, parin kilometrin päähän Kalvolan kirkosta. Pysäkin lähellä sijaitsi vuonna 1881 perustettu Iittalan lasitehdas. Pysäkki korotettiin asemaksi vuonna 1888. Alkuperäisen asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Knut Nylander, ja rakennusta laajennettiin myöhemmin. Asemalla vuonna 1940 sattunut onnettomuus vaati 31 ihmisen hengen. Kuurilassa lähellä Iittalaa sattui 1957 toinen onnettomuus. 
Tavaramakasiini toimi Iittalassa sekä rautatie- että linja-autoasemana vuodesta 1973, jolloin huonokuntoiseksi todettu vanha asemarakennus myytiin huutokaupalla purettavaksi. Iittalan asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1990, tavaraliikenne lopetettiin seuraavana vuonna ja liikennepaikan sivuraiteet purettiin vuonna 1997. Aseman vieressä oleva tavaramakasiini tuhopoltettiin vuonna 2003.
Iittala

Iittala on Hämeenlinnan kaupunkiin kuuluvan entisen Kalvolan kunnan keskustaajama ja suurin kylä. Iittalan taajamassa asui vuoden 2018 lopussa 2 348 asukasta.
Taajamassa sijaitsee Iittalan lasitehdas ja Iittalan lasikeskus. Taajaman kautta kulkee Riihimäki–Tampere-rata, joka on osa Suomen päärataa, ja siellä on Iittalan rautatieasema. Iittala liitettiin muun Kalvolan mukana Hämeenlinnaan kuntaliitoksessa vuonna 2009.
Iittalaan valmistui syksyllä 2017 hyvinvointikeskus Sauvola, jonka palvelut korvasivat muun muassa palvelukoti Koivurinteen toiminnan. Hyvinvointikeskus sijaitsee Sauvolan aukiolla.
Rainer Schüttler

Rainer Schüttler (s. 25. huhtikuuta 1976 Korbach) on saksalainen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan maailmanlistalla viidentenä huhtikuussa 2004.
Schüttler´ylsi urallaan kerran Grand Slam -turnauksen loppuotteluun. Australian avoimissa 2003 hän sai kolmannella kierroksella luovutusvoiton Marat Safinista ja voitti sitten James Blaken, David Nalbandianin ja Andy Roddickin. Loppuottelussa Andre Agassi oli parempi eräluvuin 2–6, 2–6, 1–6. Samana vuonna Schüttler ylsi neljännelle kierrokselle kolmessa muussakin Grand Slam -turnauksessa, mutta hävisi joka kerta alankomaalaiselle pelaajalle, Ranskassa Martin Verkerkille ja muutoin Sjeng Schalkenille.
Neljännelle kierrokselle Schüttler pääsi myös Australian avoimissa 2001. Viimeisin menestys oli vuoden 2008 Wimbledonista, jossa hän pääsi välieriin voitettuaan yhdeksänneksi sijoitetun James Blaken toisella kierroksella ja sen jälkeen sijoittamattomat Guillermo García-Lópezin, Janko Tipsarevićin ja Arnaud Clémentin. Välierissä Rafael Nadal voitti hänet eräluvuin 1–6, 6–7(3), 4–6.
Schüttler voitti ammattilaisurallaan neljä ATP-kiertueen kaksinpeliturnausta vuosina 1999–2003 sekä neljä nelinpeliturnausta vuosina 2001–2008. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti hopeaa nelinpelissä.
Schüttler kertoi uransa lopettamisesta lokakuussa 2012. Hän pelasi viimeiset ottelunsa tammikuussa samana vuonna.
Châtenay

Châtenay tai Chatenay on useiden ranskalaisten kuntien nimi tai nimenosa:
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Monte Blue

Monte Blue (oikealta nimeltään Gerard Montgomery Blue, 11. tammikuuta 1887 Indianapolis, Indiana – 18. helmikuuta 1963 Milwaukee, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka näytteli romanttista miespääosaa monissa elokuvissaan.
Bluen isä kuoli pojan ollessa 8-vuotias ja hänen äitinsä jäi viiden lapsen yksinhuoltajaksi. Koska äiti ei pystynyt elättämään viittä lasta, Blue ja hänen veljensä lähtivät "Soldier's and Sailor's Children's Home" -koulukotiin. Ennen elokuva-alalle siirtymistä Blue työskenteli useissa eri ammateissa, kuten palomiehenä, rautateiden rakentajana ja kaivosmiehenä. Lopulta hän päätyi D. W. Griffithin studiolle, jossa hän teki hanttihommia aina tarvittaessa. 
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli D. W. Griffithin "Kansakunnan synty", jossa hän toimi sijaisnäyttelijänä. Blue sai myös pienen roolin Griffithin elokuvaan "Suvaitsemattomuus". Esitettyään Dantonia elokuvassa "Orpolapset" hän alkoi saada päärooleja ja hän pääsi näyttelemään Clara Bow'n, Gloria Swansonin ja Norma Shearerin rinnalle. Blue oli harvoja mykkäelokuvakauden tähtinäyttelijöistä, joiden ura jatkui äänielokuvien tulon myötä. Hän jatkoi elokuvien parissa vuoteen 1954 asti, jonka jälkeen hän vetäytyi eläkkeelle. Eläkkeellä ollessaan hän teki satunnaisia esiintymisiä televisio-ohjelmissa. 
Blue kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana vuonna 1963.
DFDS LISCO

DFDS LISCO oli liettualainen laivayhtiö. Yhtiö liikennöi kuudella aluksellaan eteläisellä Itämerellä Liettuan, Saksan ja Ruotsin välillä. 
DFDS LISCO syntyi vuonna 2001, kun DFDS Tor Line osti Liettuan suurimman laivayhtiön, Lithuanian Shipping Companyn (LISCO).
DFDS LISCO siirtyi 13. heinäkuuta 2010 historiaan, kun DFDS-konsernin laivaliikennetoiminnot yhdistettiin. Näin siitä tuli osa uutta DFDS Seaways-yksikköä. Myöhemmin DFDS LISCO-brändi muiden yhdistettyjen brändien kanssa katoaa lopullisesti ja korvautuu DFDS Seaways-brändillä.
Karl Allgöwer

Karl Allgöwer (s. 5. tammikuuta 1957) on entinen saksalainen jalkapalloilija. Hänen seuroinaan olivat Stuttgarter Kickers (1977–1980) ja VfB Stuttgart (1980–1991).
Länsi-Saksan jalkapallomaajoukkueen kanssa Allgöwer ylsi vuonna 1986 toiseksi maailmanmestaruuskilpailuissa Meksikossa. Hän nousi jälleen otsikoihin vuonna 2006 jouduttuaan Stuttgartissa aseistetun ryöstön uhriksi.
Lance Deal

Lance Earl Deal (s. 21. elokuuta 1961 Riverton, Wyoming) on yhdysvaltalainen moukarinheittäjä. Hän saavutti hopeaa kesäolympialaisissa Atlantassa vuonna 1996. Hän osallistui myös vuosien 1988, 1992 ja 2000 olympialaisiin. 
Lance Dealin ennätys on 82,52 m vuodelta 1996. Se oli Yhdysvaltain ennätys vuoteen 2021 asti, jolloin sen rikkoi Rudy Winkler.
Abha

Abha () on kaupunki Saudi-Arabian lounaisosassa. Se on Asirin provinssin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee 80 kilometriä Punaiseltamereltä itään ja 850 kilometriä Riadista lounaaseen. Abha sijaitsee al-Hijāz vuoriston länsilaidalla noin 2 200 metriä merenpinnan yläpuolella ja kumpareet ympäröivät kaupunkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 236 157 ihmistä.
Kaupungin lähellä Wadi Abhan laaksossa on puutarhoja, peltoja ja puroja. Lähistöllä on metsiä ja kaupunkia ympäröivillä harjanteilla on linnoituksia. Kaupunki siirtyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920 ottomaanivallasta Abd al-Aziz ibn Saudin johdolla puritaanimuslimeiksi katsottujen wahhabien valvontaan.
Korkeamman sijaintinsa johdosta ilma on viileämpää, luonto vihreää ja ilma on utuisempaa kuin pääosassa Saudi-Arabiaa. Abha on suosittu pakopaikka kesäpaahteilta niin monille saudeille kuin Persianlahden maiden arabeillekin. Vuoden mittaan vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee 20–31 °C:n välillä ja vuorokauden alin lämpötila 7–17 °C:n välillä. Viilein kuukausi on joulukuu ja lämpimin kesäkuu. Vuosittainen sadanta on noin 230 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat maalis- ja huhtikuu, joiden aikana sataa lähes 100 millimetriä.
Abhassa talot on suurimmaksi osaksi tehty kivestä ja rakennettu käsin. Jotkut talot ovat yli 300 vuotta vanhoja ja edelleen asuttuja. Kaupunki on tunnettu toristaan, joka on auki päivittäin ja jossa myydään muassa vihanneksia, hedelmiä ja kahvipapuja.
Kaupungissa toimii vuonna 1999 perustettu Kuningas Khalidin yliopisto.
Miikka Lindholm

Miikka Lindholm (s. 21. kesäkuuta 1980 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija. Lindholm on nopea pelaaja. Hän tekee yleensä suurimman osan maaleistaan läpiajoista. Herrasmiespelaajana tunnettu Lindholm ottaa vain muutaman jäähyn kaudessa.
Ura.
Juniorivuodet.
Lindholm pelasi juniorivuotensa Keravan Shakersissa ja kuului joukkueensa parhaimmistoon Heikki Löfmanin kanssa. Lindholm pelasi viimeisen Shakers -kautensa aikana myös 16-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ikäluokan kolmesta turnauksesta ja teki kuudessa ottelussaan viisi maalia. Shakersin hyvää menestystä ihmeteltiin ja Helsingin suurseurat ottivat Shakersin lupaukset junioreihinsa. Lindholm siirtyi HIFK:n B-junioreihin, mutta kun peli ei alkanut kulkemaan helsinkiläisseurassa, koitti siirto Kiekko-Espooseen. Vaikeasta kaudesta huolimatta Lindholm pääsi näyttämään taitojaan nuorten maajoukkueessa neljän pelin verran. Seuraavalla kaudella hän kuuluikin jo Kiekko-Espoon A-nuorien avainpelaajiin ja pääsi mukaan alle 18-vuotiaiden EM-kisoihin Ruotsiin. Lindolm oli hopeaa saavuttaneen Leijona-miehistön avainpelaajia. Hän jatkoi myös kauden 1998–1999 Bluesiksi muuttuneen espoolaisseuran A-junioreissa ja pääsi useaan otteeseen nuorten maajoukkueen mukaan. Lindholm pelasi myös Bluesin liigajoukkueessa kahden ottelun ajan.
Miesten peleihin.
Lindholm aloitti uransa miesten sarjoissa kaudella 1999–2000 KJT:ssä I-divisioonassa. Hyvillä peliesityksillään hän pelasi itselleen paikan joulukuun alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin.
Kaudeksi 2000–2001 Lindholmille avautui rapakon takaa mahdollisuus pelata ja opiskella. Hän pelasi yhdessä vanhan aisaparinsa Heikki Löfmanin kanssa CHA-sarjassa Minnesotassa. Seuraavat kaksi kautta Lindholm pelasi KJT:ssä ja kauden 2003–2004 Kiekko-Vantaassa. Kauden 2004–2005 alku ei sujunut Vantaalla odotetusti ja mies siirtyi loppukaudeksi Italiaan. 
Kesällä 2005 Lindholm oli Pelicansissa try-outilla, mutta Pitsiturnauksessa annetut näytöt eivät riittäneet ja hän aloitti kauden 2005–2006 Järvenpään Haukoissa. Lindholm siirtyi kuitenkin loppukaudesta Sveitsiin. Kaksi seuraavaa kautta Lindholm pelasi KooKoossa, mutta loukkaantumiset sotkivat hänen kautensa. Kauden 2008–2009 Lindholm hyökkäsi Mikkelin Jukureissa kuten myös kaksi seuraavaa kautta. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Suomi-sarjan HC Keski-Uusimaahan.
Rullakiekko.
Lindholm on harrastanut kesälajinaan rullakiekkoa. Hän sai tililleen harjoitusmaaotteluita 2005 ja 2006, mutta rullakiekon SM-liigassa Mahtiankoissa pelannut hyökkääjä ei mahtunut vielä tuolloin Leijonien MM-kisamiehistöön. Lindholm teki MM-debyyttinsä MM-kisoissa vuonna 2007 Saksassa, kun Suomi hävisi jatkoajalla mestaruuden Ruotsille. Lindholm keräsi turnauksen kuudesta ottelusta tehot 1+1.
Fernando Gomes

Fernando Mendes Soares Gomes (22. marraskuuta 1956 Porto – 26. marraskuuta 2022) oli portugalilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Gomes edusti lähes koko uransa ajan syntymäkaupunkinsa jalkapalloseuraa FC Portoa. Kausina 1980–1982 hän edusti espanjalaista Sporting Gijónia ja uransa lopulla kausina 1989–1991 lissabonilaisseura Sportingia. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden viisi kertaa ja Portugalin cupin kolmasti. Vuonna 1987 hän voitti Euroopan cupin, UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin mutta joutui loukkaantumisen vuoksi olemaan poissa Euroopan Cupin loppuottelusta Bayern Müncheniä vastaan. Hän oli Portugalin liigan paras maalintekijä kuudella kaudella: kolme kertaa peräkkäin kausilla 1976–1979 ja toistamiseen kolme kertaa peräkkäin kausilla 1982–1985. Kaudella 1984–1985 hän teki 39 maalia. Euroopan sarjojen parhaalle maalintekijälle myönnettävän Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon hän sai kahdesti, kaudelta 1982–1983, jolloin hän teki 36 maalia, ja kaudelta 1984–1985.
Gomes edusti Portugalin maajoukkuetta 48 maaottelussa vuosina 1975–1988 ja teki niissä 13 maalia. Hän pelasi kolme ottelua sekä vuoden 1984 EM-kilpailuissa että vuoden 1986 MM-kilpailuissa mutta ei tehnyt niissä maaleja.
Raoul Servais

Raoul Servais (1. toukokuuta 1928 Oostende – 17. maaliskuuta 2023 Leffinge, Middelkerke) oli belgialainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä animaattori. Hän syntyi Oostendessa ja opiskeli Gentin kuninkaallisessa taideakatemiassa.
Servais tuli tunnetuksi animaatioelokuvillaan, joilla hän voitti useita palkintoja. Vuonna 1979 hän sai "Harpya"-animaatiollaan Cannesin elokuvajuhlien parhaan lyhytelokuvan Kultaisen palmun.