Pirkko Arhippa

Pirkko Arhippa (oik. Pirkko Marjatta Syynimaa, o.s. Orkomaa; 15. helmikuuta 1935 Rautavaara – 15. lokakuuta 2025) oli dekkari- ja viihdekirjailija, jonka jännityskirjailijan ura oli yksi Suomen pisimmistä. Hän asui Naantalissa, joka myös tarjoaa miljöön useille hänen teoksilleen.
Henkilöhistoria.
Pirkko Syynimaa kirjoitti ylioppilaaksi 1955 ja opiskeli sen jälkeen kaksi vuotta Åbo Akademin kauppakorkeakoulussa. Hän työskenteli Huhtamäki-yhtymän sihteerinä, Bang &amp; Co:n ulkomaankirjeenvaihtajana, kielenkääntäjänä, Forssan kaupungin kulttuurisihteerinä, paikallisradion toimittajana Toijalassa ja opettajana Tammelan Liesjärven ala-asteella. Hän oli vapaa kirjailija vuodesta 1966.
Vuonna 1968 hän julkaisi ensimmäisen dekkarinsa "Murha on sydämen asia" kirjailijanimellä Pirkko Arhippa. Nimi Arhippa tulee Karjalan runonlaulajasta Arhippa Perttusesta (1762–1841). Pirkko Arhippa on Syynimaan nimimerkeistä ylivoimaisesti tunnetuin, mutta hän on kirjoittanut myös muilla salanimillä. Näitä ovat muun muassa Riikka Laukka, Katja Tuomi, Heidi Valli, Marja Helo, Raija Salmi, Anna Saunio ja Marja Orkoma.
Yleistä teoksista.
Rikosromaaneissaan Pirkko Arhippa on jatkanut ja uudistanut klassisen dekkarin perinteitä. Valtaosa dekkarien tapahtumista sijoittuu Turun-Naantalin sekä Forssan alueille, jotka kirjailija omakohtaisesti hyvin tunsi. Ensimmäisissä dekkareissa päähenkilönä on komisario Erkki Saarto. Sittemmin rikoksia ovat tutkineet komisariot Sami Mattila ja Varpu Ahava. 
”Pikkukaupunki on murhamiljöönä otollinen. Ongelmat ovat paljolti samanlaisia kuin suuremmissakin kaupungeissa, ehkä järjestäytynyttä rikollisuutta lukuun ottamatta. Ja sitten lisäksi tulevat nämä henkilösuhteet: kaikki tuntevat kaikki”, Arhippa sanoo "Kouvolan Sanomien" haastattelussa 2003.
Arhippa sanoi ymmärtävänsä myös rikollisia, ainakin tiettyyn rajaan saakka: ”Sen olen oppinut ettei elämä ole yksinkertaista, harvoin on asetelmaa, jossa on joku todella paha ja toisaalla taasen joku todella hyvä. Usein elämä sijoittuu siihen keskivaiheille. Vaikkei rikollisuutta hyväksyisikään saattaa ihmisille tulla tilanteita, joissa laillisen raja ylittyy. Siitä seuraa rangaistus, aina ei kuitenkaan tarvittaisi enää lisärangaistusta ymmärtämättömien asenteiden muodossa. Näitä tuntoja haluan kertoa myös kirjoissani”, Pirkko Arhippa toteaa "Kirjatyö"-lehden haastattelussa 2001.
Dekkarien lisäksi Arhippa on kirjoittanut runsaasti naisviihdettä ja nuortenkirjoja. Eräässä vuonna 2001 tehdyssä haastattelussa Arhippa arvioi kirjoittaneensa siihen mennessä jopa yli sata kirjaa, niistä valtaosa viihdekustantaja Kolmiokirjan julkaisemia pienoisromaaneja. Arhipan dekkarit on kustantanut Weilin+Göös ja vuodesta 1980 lähtien Kustannus-Mäkelä.
Pirkko Arhippa käsittelee teoksissaan myös monia mittavia yhteiskunnallisia kysymyksiä, kuten demokratian toteutumista ja oikeudenmukaisuutta. Hän on käsitellyt myös muun muassa homoseksuaalisuutta, puoluerahoitusta, koulu-uudistusta, työttömyyttä, ympäristöongelmia, kunnallispolitiikkaa ja perheväkivaltaa. Hän tunnusti selkeästi poliittista väriä: ”Olen sosialidemokraatti. Yhteiskunnalliset asiat ovat kiinnostaneet minua aina. Totta kai se näkyy myös minun kirjallisissa töissäni.” ("Kirjatyö"-lehti 2001.)
Suomen dekkariseura myönsi ensimmäisen Hornanlinna-kunniakirjan Pirkko Arhipalle 2005. ”Käsittelemällä ajankohtaisia teemoja ja säilyttämällä otteen ihmisten arkitodellisuuteen Pirkko Arhippa on luonut kirjoissaan elävää ajankuvaa suomalaisen yhteiskunnan muutoksista viime vuosikymmeninä. – Sävykkäät henkilöhahmot, joille Arhippa on rakentanut uskottavia, kirjasta toiseen jatkuvia elämäntarinoita, ovat tulleet lukijoille läheisiksi ja tutuiksi. Kuvaamalla terävästi suomalaista arkielämää ja ottamalla sen ilmiöihin kantaa naisten näkökulmasta Pirkko Arhippa on ollut myös kannustava esikuva suomalaisille naisdekkaristeille”, sanotaan palkinnon perusteluissa.