Liikenneturva

Liikenneturva on julkisoikeudellinen yhdistys, joka toimii suomalaisen vapaaehtoisen liikenneturvallisuustyön keskusjärjestönä. Sen lakisääteisenä tehtävänä on harjoittaa liikenneturvallisuutta koskevaa tiedotus-, valistus- ja koulutustoimintaa sekä Liikenneturvan toimintaa palvelevaa tutkimusta, opastaa ja yhteensovittaa jäsenjärjestöjen liikenneturvallisuustyötä sekä tehdä aloitteita ja toimia muutoinkin liikenneturvallisuuden hyväksi. 
Järjestön kampanjoissa on muistutettu muun muassa turvavöiden, pyöräilykypärän ja heijastimen käytöstä. Liikenneturva julkaisee liikenneturvallisuusalan ammattilehteä "Liikennevilkku", joka ilmestyy kolme kertaa vuodessa.
Liikenneturva hankkii tutkittua tietoa työnsä tueksi ja toimii läheisessä yhteistyössä alan viranomaisten ja järjestöjen kanssa. Liikenneturvan toimitusjohtajana on kesäkuusta 2020 lukien toiminut valtiotieteen maisteri Pasi Anteroinen.
Liikenneturvan hallitukseen kuuluu viisi valtioneuvoston määräämää ja seitsemän eri keskusjärjestöjen kokouksen valitsemaa jäsentä varajäsenineen. Valtioneuvoston määräämät jäsenet edustavat opetusministeriötä, sisäministeriötä, sosiaali- ja terveysministeriötä sekä Väylävirastoa. Liikenneturvan hallituksen toimikausi on kaksi vuotta. Valtioneuvoston nimeämänä puheenjohtajana kauden 2024–2025 toimii kansanedustaja Miko Bergbom (ps).
Liikenneturva osallistuu Kotitapaturmien ehkäisykampanjaan.
Historia.
Liikenneturva perustettiin 22. lokakuuta 1971. Perustamiseen osallistuivat myös Liikennevakuutusyhdistys ja Autoliitto. Sitä ennen Suomessa oli vastaavaa työtä tehneet Liikenneturvan edeltäjät Liikennekulttuurikomitea (1929–1938) ja Tapaturmantorjuntayhdistyksen liikennejaos TALJA (1938–1971). Tapaturmantorjuntayhdistyksen liikenneturvallisuusneuvosto piti ensimmäisen kokouksensa 22. toukokuuta 1939, ja tämä päivämäärä on nimetty Liikenneturvan vuosipäiväksi. Vuodesta 1951 lähtien TALJAn ja Liikenneturvan toiminta on katettu liikennevakuutusmaksun yhteydessä kannetuilla liikenneturvallisuusmaksuilla, jotka ovat kaksi prosenttia vakuutusmaksusta.
1960-luvun puolivälistä lähtien TALJA oli joutunut yhteiskunnallisen kritiikin kohteeksi, koska sitä pidettiin liiaksi moottori- ja vakuutusalan hallitsemana järjestönä. Erityisen raivokkaasti TALJAa ja sen johtohenkilöitä vastaan hyökkäsi sensaatiolehti "Hymy" 1970-luvun alussa. "Hymyn" kirjoitusten kantavana teemana oli, että TALJA oli täysin hyödytön järjestö ja sen henkilökunta tehtäväänsä sopimatonta. Ajankohta oli liikenneturvallisuustyön kannalta vaikeaa, koska tuolloin autokanta kasvoi nopeasti, oma auto nähtiin statussymbolina ja ralliautoilijat ”ajoivat Suomea maailmankartalle”. TALJAn muuttuminen Liikenneturvaksi ei lopettanut kritiikkiä, koska uuden yhdistyksen hallinto ei juuri poikennut edeltäjänsä hallinnosta.
Eduskunnan hyväksymän lain nojalla Liikenneturva muuttui vuoden 1974 alussa julkisoikeudelliseksi yhteisöksi. Muutos näkyi puolueiden mukaantulona sekä valtion välittömän edustuksen ja valtiovallan valvonnan lisääntymisenä. Myöhemmin Liikenneturvan hallinnossa on poistettu poliittisten ryhmien valta ja vastaavasti annettu tilaa eri tienkäyttäjäryhmien edunvalvontajärjestöille.
Nykyinen Liikenneturvan toiminnan määrittelevä laki on vuodelta 2003. Vuoden 2016 loppuun saakka Liikenneturvan toimintaa valvoi liikenne- ja viestintäministeriö. Liikennevakuutuslainsäädännön kokonaisuudistuksessa vuoden 2017 alussa Liikenneturvan toiminnan rahoitus muuttui valtionavuksi. Liikennevakuutusyhtiöiltä kerätään liikennevakuutusmaksua, jonka Liikenteen turvallisuusvirasto jakaa liikenneturvallisuustyöhön valtion budjetin kautta.