tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Etihad Airways

Etihad Airways () on Abu Dhabissa, Arabiemiirikunnissa kotipaikkaansa pitävä lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2003 ja se kasvoi lyhyessä ajassa yhdeksi Lähi-idän merkittävimmistä lentoyhtiöistä. Etihad Airwaysin laivaston koko on 89 konetta. Yhtiö lentää maailmanlaajuisesti 49 kohteeseen.
Etihad Airways sponsoroi lisäksi Formula 1 -talli Ferraria, Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä ja vuodesta 2009 lähtien ajettua Abu Dhabin Grand Prix’tä.
Kohteet.
Rahtikohteet.
Yhtiö lentää myös rahtilentoja seuraaviin kohteisiin:
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Toukokuussa 2024 Etihad Airwaysin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 8,2 vuotta.
Code sharing -sopimukset.
Etihad Airwaysilla on seuraavien lentoyhtiön kanssa code sharing -sopimus.
Christopher Cross

Christopher Cross (s. 3. maaliskuuta 1951 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen lauluntekijä ja laulaja. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan on "Arthur's Theme (Best That You Can Do)", jonka hän sävelsi Burt Bacharachin, Peter Allenin ja Carole Bayer Sagerin kanssa vuonna 1981 elokuvaan Arthur, jossa pääosaa näytteli Dudley Moore.
Cross aloitti uransa texasilaisessa coveryhtyeessä Flash ennen levytyssopimustaan Warner Brosille. Hän julkaisi omaa nimeään "Christopher Cross" kantavan debyyttialbuminsa vuonna 1979. Levy toi hänelle viisi Grammy-palkintoa. Hänen debyyttialbumiltaan nousivat hiteiksi kappaleet ”Sailing”, ”Ride Like a Wind” sekä ”Never Be The Same”.
OpenMoko

OpenMoko on projekti, joka tähtää avoimen GSM-älypuhelinalustan luomiseen. Projekti on tarkoitus toteuttaa vapaan ohjelmiston hengessä. OpenMoko käyttää Linux-ydintä, X.Org Serveriin pohjautuvaa graafista käyttöliittymää ja Matchbox-ikkunointiohjelmaa. OpenEmbedded-ohjelmistokehystä ja ipkg-pakettienhallintaa käytetään pakettien luomiseen ja ylläpitoon.
OpenMokosta kertoi ensimmäisen kerran vuonna 2006 projektin perustaja First International Computer (FIC). Ensimmäinen OpenMokoa tukeva laite on FIC GSM Neo1973.
Alun perin puhelinta piti myydä kehittäjille vuoden 2006 loppuun mennessä ja kuluttajille tammikuussa 2007. Neo1973 on kuitenkin kärsinyt toimittajien ongelmista. Julkaisupäivämäärä on siirtynyt koko ajan kauemmaksi. Valitut kehittäjät ovat saaneet puhelimen kehitysversion. Kuluttajille suunnattujen puhelinten tuotanto on jo alkanut ja laadunvarmistus on meneillään. 
Ohjelmistot.
Järjestelmäydin.
Linux 2.6.17.14 (2.6.20 toimii)
Laitteisto.
Neo1973.
Ensimmäinen OpenMokoa käyttävä puhelin on FIC Neo1973, jonka kehittäjäversio tuli saataville 11. maaliskuuta 2007. Hintaa kehitysversiolla oli US$350.
Neo on nimetty ensimmäisen matkapuhelun mukaan.
Neo FreeRunner.
Neo1973:n seuraaja. Se julkaistiin 25. kesäkuuta 2008 ja tuli myyntiin Openmoko Storessa 3. heinäkuuta 2008. Sen hinta oli 399 dollaria.
August Engelberg

August Engelberg (1. marraskuuta 1817 Eurajoki – 28. heinäkuuta 1850 Turku) oli suomalainen säveltäjä, runoilija ja musiikkiarvostelija.
Engelberg syntyi Eurajoella ja saavutti filosofian maisterin arvon 1840. Hän muutti tämän jälkeen Turkuun. Engelberg yritti vuonna 1841 itsemurhaa heittäytymällä Aurajokeen. Hänen kädessään oli hänen balladinsa "Älvkonungen". Engelberg kirjoitti lisäksi runoja, joita julkaistiin eri lehdissä.
Engelberg työskenteli 1840-luvulla Venäjällä, ja vuonna 1846 hän alkoi opettaa venäjän kieltä Porissa. Hän lopetti työn 1847 ja palasi Turkuun. Engelberg hukkuttautui Aurajokeen 32-vuotiaana. Hän oli hiukan aiemmin työskennellyt Kalevalan ruotsinnoksen parissa.
Engelberg oli vuosina 1838–1840 Akademiska Sångsällskapetin jäsen. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu mm. kamarimusiikkia, "Älvkonungen"-balladi sekä vokaalimusiikkia, myös yksinlauluja. Engelberg julkaisi runojaan ainakin "Helsingfors Morgonblad" -, "Åbo Tidningar" - ja "Åbo Underrättelser" -lehtiin.
Rullaustie

Rullaustie () tai rullausrata on lentoasemalla oleva lentokoneiden käyttämä ”tie”, jota pitkin lentokoneet rullaavat kiitotielle tai kiitotieltä terminaalille. Jokainen rullaustie on nimetty erikseen kirjaimilla ja ne lausutaan käyttämällä Nato-radioaakkosia, esimerkiksi rullaustie Tango = "Taxiway Tango". Yleensä isoilla lentoasemilla pienet rullaustiet (esimerkiksi odotuspaikat ("holding point")) merkitään kahdella kirjaimella siten että ensimmäinen kirjain on päärullaustien kirjain ja toinen on sivurullaustien kirjain. Esimerkiksi jos rullaustiestä Tango poikkeaisi rullaustie Z = Zulu, niin se merkittäisiin TZ ("Tango-Zulu"). Sekä risteyksien että rullausteiden niminä voidaan käyttää myös kirjaimen ja numeron yhdistelmiä. Varsinkin aiemmin esiintyi myös näistä poikkeavia käytäntöjä: esimerkiksi Helsinki-Vantaan päärullaustiet olivat 1990-luvun loppupuolelle saakka tunnuksiltaan 1 ja 2, nykyään näistä poikkiviivoin saadut Y ja Z. Tätäkin eksoottisempia rullaustiejärjestelmiä on käytetty: Lontoon Heathrown lentoasemalla oli marraskuuhun 2003 saakka käytössä järjestelmä, jossa rullaustiet oli jaettu junaliikenteen mallin mukaisesti suojaväleihin (blocks), eikä kirjaintunnuksia käytetty lainkaan.
Conrad Greve

Nicolai (Nicolaus) Conrad (Konrad) Peter Otto Greve (8. heinäkuuta 1820 Glückstadt, Schleswig – 30. heinäkuuta 1851 Tukholma) oli säveltäjä, viulisti ja kapellimestari, joka työskenteli Suomessa ja muun muassa sävelsi maan ensimmäisen laulunäytelmän.
Henkilöhistoria.
Greve syntyi Glückstadtissa, silloisessa Schleswigin herttuakunnassa, nykyisessä Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat suutarimestari Johann Heinrich Greve ja Anna Elisabeth Albers. Hän saapui Turkuun syyskuussa vuonna 1842 kaupungin soittokunnan viulistiksi. Seuraavana vuonna hänet pyydettiin uudelleen perustetun Turun Soitannollisen Seuran orkesterin kapellimestariksi. Kun seura lopetti toimintansa vuonna 1846, Greve opiskeli sävellystä ja viulunsoittoa Leipzigin konservatoriossa. Sitä ennen maaliskuussa vuonna 1846 hän oli järjestänyt soittomatkan Helsinkiin ja sen lähialueille. Opintomatkalta takaisin palattuaan hän toimi viime vuotensa Turun krenatööritarkk’ampujapataljoonan kapellimestarina. Hänen kuntonsa alkoi heiketä keväällä 1851 ja hän menehtyi saman vuoden heinäkuussa sairauteen, joka tuolloin diagnosoitiin "vatsakuumeeksi". Greve oli kuollessaan naimaton, mutta kihloissa.
Taiteellinen tuotanto.
Suomessa oleskellessaan Greve tutustui J. L. Runebergiin, jonka runon "Blommans lott" hän oli säveltänyt. Greve kirjoitti uransa aikana paitsi musiikkia näytelmiin, myös kolme orkesterialkusoittoa. Hänen säveltämänsä on ensimmäinen suomalainen laulunäytelmä, joka oli N. H. Pinellon "Sommarnatten" (1847). Pinellon mukailemaan tekstiin sävelletty satunäytelmä "Den Bergtagna" (1850) sai vielä suuremman suosion. Edelleen, hän sävelsi saman kirjailijan tekstiin näytelmän "En Nylands Dragon", samoin kuin lauluja Fredrik Berndtsonin näytelmään "Ur lifvets strid". Topeliuksen tekstiin perustuvan oopperan "Sancta Maria" säveltäminen jäi sen sijaan Greveltä kesken. 
Sävellyksiä.
Greven sävellyksiä ovat:
Axel Gabriel Ingelius

Axel Gabriel Ingelius (26. lokakuuta 1822 Säkylä – 2. maaliskuuta 1868 Uusikaupunki) oli suomalainen säveltäjä, kirjailija ja musiikkikriitikko. 
Henkilöhistoria.
Ingeliuksen vanhemmat olivat filosofian tohtori, kirkkoherran apulainen Nils Mikael Ingelius ja arkkiatri Gabriel von Bonsdorffin tytär Anna Katarina. Ingelius tuli ylioppilaaksi 1839 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1843. Hän kirjoitti väitöskirjaksi kreikkalaisen Aiskhyloksen murhenäytelmän ruotsinkielisen käännösversion, mutta se hylättiin keväällä 1846, koska Ingelius oli kieltäytynyt korjaamasta väitöskirjasta löytynyttä virhettä. Vuodesta 1847 lähtien hän antoi tunteja Turun yläalkeiskoulussa. 
Maaliskuussa 1868 hän osallistui Uudenkaupungin lähistöllä Salmen kartanossa järjestettyihin juhliin paikalle kutsuttuna pianonvirittäjänä. Fyysisesti heikossa kunnossa ollut säveltäjä lähti kotiin muita vieraita aikaisemmin ja pari päivää myöhemmin hänet löydettiin lumihangesta hypotermiaan kuolleena.
Ingelius oli vuodesta 1852 lähtien naimisissa Maria Kristina Lindmarkin kanssa, tämän kuolemaan vuoteen 1866 saakka. Heidän vanhin lapsensa oli opettaja, lehtimies ja säveltäjä Hugo Ingelius. 
Vuonna 2005 ilmestyi Jukka Sarjalan kirjoittama Ingeliuksen elämäkerta "Poeettinen elämä".
Ingelius on haudattu Uudenkaupungin uudelle hautausmaalle.
Ura musiikkikriitikkona.
Ingeliuksen kirjallinen tuotanto on vaipunut unohduksiin ja samoin on käynyt sävellyksille muutamia yksinlauluja lukuun ottamatta. Sen sijaan Ingeliuksen toiminta musiikkiarvostelijana ja poleemikkona oli historiallisesti merkittävää. Häntä on sanottu Suomen ensimmäiseksi varsinaiseksi musiikkikriitikoksi. Ingelius kirjoitti nimimerkeillä "agis", "3el", "elg", "A.G.I-s" ja "m.s." musiikkiarvosteluja, erilaisia artikkeleita sekä kertomuksia moniin lehtiin, kuten Borgå Tidning, Eos, Helsingfors Tidningar, Morgonbladet, Åbo Tidningar ja Åbo Underrättelser. Aktiivisin kritiikin kirjoitusaika keskittyi 1840- ja 1850-luvuille. Ingelius tuli 1840-luvun jälkipuoliskolla musiikkiarvostelijan roolissaan tunnetuksi tarkkana satsiteknisten virheiden etsijänä ja korjaajana, "kvinttimetsästäjänä", kuten hän ironisesti luonnehti itseään. Niin ikään hän ei säästellyt sanojaan, jos ei pitänyt jostakin musiikista. "Åbo Tidningar" -lehden toimittajana Ingelius työskenteli 1856.
Taiteellinen tuotanto.
Ingelius piti useita omia konsertteja. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa N. H. Pinellon tekstiin tehty ooppera "Junkerns förmyndare" (1853), tiettävästi ensimmäinen suomalainen sinfonia (1847), näyttämömusiikkia sekä kymmeniä yksinlaulukappaleita, joiden ensimmäisen kokoelman Ingelius julkaisi jo 20-vuotiaana. Hän julkaisi myös muutamia romaaneja, joista merkittävin on Suomen ensimmäisenä kauhuromaanina pidetty "Det gråa slottet". Se on sittemmin suomennettu useaan otteeseen nimellä "Harmaa linna", viimeisin käännös julkaistiin vuonna 2009. Ingelius kirjoitti lisäksi novelleja sekä näytelmän "Biskop Henrik och Bonden Lalli".
Sävellyksiä.
Ingeliuksen sävellyksiä ovat muun muassa:
Colón (Entre Ríos)

Colón on kaupunki Argentiinassa Entre Ríosin maakunnassa. Se sijaitsee Uruguayjoen länsirannalla vastapäätä Uruguayn Paysandúa. Kaupungissa on vajaat 25 000 asukasta (2010).
Colónin ja Paysandún yhdistää 2 350-metrinen, 1975 käyttöön otettu General Artigasin silta.
Salto (Uruguay)

Salto Oriental on Salton departementin pääkaupunki Uruguayn länsirajalla. Se sijaitsee Montevideosta 430 kilometriä luoteeseen Uruguayjoen itärannalla vastapäätä Argentiinan Concordiaa. Kaupungissa oli vuonna 2017 noin 132 00 asukasta.
Saltoa ympäröivällä alueella viljellään viinirypäleitä ja sitrushedelmiä. Kaupungin tuotteisiin kuuluvat viini, lihasäilykkeet ja veneet. Kaupungilla on jokisatama ja Uruguayjoen yli johtaa 15 km kaupungeista pohjoiseen Salto Granden silta, joka kulkee voimalaitospadon päällä.
8. marraskuuta 2006 juhlittiin kaupungin 250-vuotisjuhlia.
Concordia (Entre Ríos)

San Antonio de Padua de la Concordia on kaupunki Entre Ríosin maakunnassa Argentiinassa Uruguayjoen länsirannalla vastapäätä Uruguayn Saltoa. Joki on kaupunkien kohdalla 500–700 m leveä. 
Concordian urbaanilla alueella oli vuonna 2010 noin 150 000 asukasta. 
Uruguayjoen yli johtaa 30 km kaupungeista pohjoiseen Salto Granden silta, joka kulkee voimalaitospadon päällä.
Erik August Hagfors

Erik August Hagfors (28. syyskuuta 1827 Inkoo – 11. helmikuuta 1913 Jyväskylä) oli suomalainen lääkäri, opettaja ja säveltäjä.
Henkilöhistoria.
Hagforsin isä oli kanttori Erik Hagfors ja äiti Maria Helena Tallberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1865 oli Selma Rosalie Danielsson (1825–1906). Kielitieteilijä Edwin Hagfors oli heidän poikansa.
Hagfors tuli ylioppilaaksi 1848 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1853. Hän opiskeli myös lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1862. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1863. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Difteriittinen tulehdus silmän limakalvossa". Samoihin aikoihin hän toimi 1857 perustetun Helsingin Käsityöläiskuoron (Hantverkarnes Sångförening) ensimmäisenä johtajana. 
Hagforsin päätös antautua kokonaan säveltaiteen palvelukseen kypsyi vähitellen. Hän teki lopullisen ratkaisun jo vuonna 1862, jo ennen valmistumistaan lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hän matkusti Saksaan opiskelemaan musiikkia ja tutkimaan musiikinopetuksen menetelmiä. Hän tutustui musiikinopetukseen muun muassa Berliinissä ja Dresdenissä. Suomeen palattuaan hänet nimitettiin vuonna 1863 perustetun Jyväskylän seminaarin musiikinopettajaksi. Hän toimi tässä virassa kaikkiaan 30 vuotta ja teki tuona aikana laajakantoista työtä suomalaisen musiikinopetuksen ja kuorolaulun hyväksi. Hän muun muassa perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen naiskuoron ja laati suomenkielisen musiikinopetuksen ensimmäiset opetussuunnitelmat, oppimäärät ja menetelmät. Samalla hän teki kuitenkin myös lääkärin- ja kirurgintyötään ja erikoistui varsinkin silmälääketieteeseen. Hagfors mainitsi uransa myöhäisemmässä vaiheessa lehdistölle olevansa säveltäjän sijasta "amatööri ja musiikin harras ystävä". 
Jyväskylän Lounaispuistossa on E. A. Hagforsin muistomerkki, jonka on veistänyt taiteilija Pauli Koskinen. Patsas paljastettiin vuonna 1963.
Taiteellinen tuotanto.
Sävellykset.
Hagfors sävelsi useita kymmeniä kuorolauluteoksia, kuten "Laulu Vuokselle" ja "Laulappas mun kultasein", samoin kuin sovitti kansanlauluja. 
Kirjallisia teoksia.
Hagfors julkaisi muun muassa laulukokoelmia ja -harjoituksia, toimitti koraalikirjan sekä laati musiikin oppikirjoja:
Gualeguaychú

Gualeguaychú on kaupunki Entre Ríosin maakunnassa Argentiinassa. Se sijaitsee Gualeguaychújoen, Uruguayjoen sivujoen varrella noin 190 km Buenos Airesista. Se asukasluku on 76 220 (INDEC 2001).
Libertador General San Martínin silta on yhdistää Gualeguaychún Uruguayn puoleiseen Fray Bentosiin. Silta on 5 966 metriä pitkä ja se on yksi kolmesta Uruguayjoen Uruguayn ja Argentiinan välillä ylittävästä sillasta. Ympäristöaktivistit pitivät siltaa tukossa vuodesta 2006 lähtien vastustaessaan Fray Bentosin rakennettavaa Botnian sellutehdasta. Silta avattiin viimein kesällä 2010 kolmisen vuotta kestäneen saarron jälkeen.
Fray Bentos

Fray Bentos on kaupunki läntisessä Uruguayssa lähellä Argentiinan rajaa. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli noin 24 400. Se on Río Negron departementin pääkaupunki.
Libertador General San Martínin silta ylittää Uruguayjoen Fray Bentosin kohdalla. Lähin kaupunki Argentiinan puolella on Gualeguaychú. Argentiinalaiset ympäristöaktivistit pitivät siltaa suljettuna kolmisen vuotta.
Vuonna 2005 suomalaisen Metsä-Botnian tytäryhtiö Botnia S.A. aloitti sellutehtaan rakentamisen Fray Bentosiin. Naapurimaa Argentiina on vastustanut hanketta väittäen tehtaan aiheuttavan ympäristöhaittoja. Fray Bentosin sellutehdas otettiin käyttöön vuonna 2007. Vuonna 2009 tehdas siirtyi UPM:n omistukseen.
Lauri Hämäläinen

Lauri Hämäläinen (10. elokuuta 1832 Rautalampi – 29. syyskuuta 1888 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, urkuri ja pianonvirittäjä. 
Henkilöhistoria.
Hämäläisen vanhemmat olivat sumiaislaislähtöinen seppä Johan Gabriel Hämäläinen ja Anna Pynnönen. Perheeseen kuului vanhempien lisäksi kymmenen lasta. Hämäläinen opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1860–1864, toimittuaan sitä ennen jonkin aikaa Oulun ruotuväen soittokunnassa. Opinnot päätettyään hän toimi Viipurissa sotilaskapellimestarina, Viaporissa urkurina ja Meissnerin teatteriorkesterin viulistina. Helsingin Vanhan kirkon urkuri hän oli vuosina 1871–1888 ja Helsingin lukkari- ja urkurikoulun urkujen soiton opettajana vuosina 1882–1888. Hämäläinen opetti muun muassa Oskar Merikantoa. 
Hämäläinen oli naimisissa vuodesta 1875 lähtien Emma Fredrika Kekonin (k. 1931) kanssa. Heidän tyttärensä Armi (1885–1979) avioitui vuonna 1908 säveltäjä, kuoronjohtaja ja kirjailija Heikki Klemetin kanssa. Perheen poika Väinö Hämäläinen (1876–1940) oli taas taidemaalari, graafikko ja kuvittaja ja hänen poikansa jazzmuusikko, kapellimestari ja tuotantopäällikkö Olli Hämäläinen (1924–1984).
Taiteellinen tuotanto.
Hämäläisen sävellyksiin kuuluu mm. yksinlauluja kuten "Kuhun taidan verrata". Hänen säveltämiään ovat myös "Turun marssi", "Jyväskylän palokunnanmarssi", "Valtiopäivien marssi" sekä laaja urkutuotanto, josta hän julkaisi kokoelmat "Orgelmusik för kyrkan" vuonna 1874 ja "Helmivyö" vuonna 1878. Hän myös toimitti vuonna 1868 ilmestyneen "Suomalaisia kansanlauluja ja tanssia" -teoksen.
Treinta y Tres

Treinta y Tres on samannimisen departementin pääkaupunki Itä-Uruguayssa. Kaupungin asukasluku on 25 476 (2011).
Kaupungin nimi tarkoittaa 'kolmekymmentäkolme' ja se viittaa Juan Antonio Lavallejan johtamiin vapaustaistelijoihin, jotka vapauttivat Uruguayn brasilialaisten vallasta 1800-luvulla.
Treinta y Tres on keskellä maatalousaluetta sijaitseva kaupan ja teollisuuden keskus jolla on hyvät kulkuyhteydet: Kaupunki sijiatsee Panamericana-valtatien ja Montevideosta Rio Brancoon kulkevan pääradan varrella. Sillä on myös oma lentoasema.
Florida (Uruguay)

Florida on Floridan departementin pääkaupunki Uruguayssa. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli 33 639.
Kaupunki on perustettu 1809 nimellä "San Fernando de la Florida Blanca". Se sijaitsee pienen Santa Lucía Chico -joen varrella.
Kaupungin lähellä on kallio (Piedra Alta de la Florida), jolta annettiin 25. elokuuta 1825 maan itsenäisyysjulistus. Kaupungissa säilytetään myös 33:n Neitsyttä (Virgen de los Treinta y Tres), joka on Uruguayn kansallinen symboli.
Apeksi

Apeksi on suunta, jota kohden tietty taivaankappale liikkuu. Aurinko liikkuu suhteessa lähitähtiin. Auringon apeksi sijaitsee Herkuleen tähdistössä lähellä Vegan tähteä. Apeksiliikkeen huomasi ensimmäisenä William Herschel 1783. Friedrich Wilhelm August Argelander määritteli sen sitovasti. Auringon antiapeksi on vastakkaisessa suunnassa lähellä Zeta Canis Minorista.
Maan apeksi on piste, jota kohti maa liikkuu kulkiessaan oman akselinsa ja Auringon ympäri.
San José de Mayo

San José de Mayo on San Josén departementin pääkaupunki Uruguayssa. Kaupungissa oli vuonna 2011 noin 36 700 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Montevideo–Colonia del Sacramenton rautatien varrella ja teiden 3 ja 11 risteyksessä. Kaupunki on perustettu 1783 ja julistettu kaupungiksi 1856. Kaupungin perustajat olivat Espanjan Leónin Maragateríasta (Leónista Astorgan läheltä) tulleita siirtolaisia, jonka vuoksi kaupungin asukkaita kutsutaan edelleen joskus nimellä "maragatos/-as".
Tacuarembó

Tacuarembó on Tacuarembón departementin pääkaupunki Uruguayssa. Kaupungin asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennassa oli 51 224. Arvio vuodelle 2012 on 54 994.
Kaupunki on perustettu 1832, sen nimi oli aluksi San Fructuoso. Nykyisen nimensä se sai 1912.
Eino Salmelainen

Eino Johannes Salmelainen (30. maaliskuuta 1893 Ikaalinen – 16. huhtikuuta 1975 Tampere) oli suomalainen teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. Hän toimi Tampereen työväen teatterin johtajana vuosina 1943–1966.
Elämänvaiheet.
Eino Salmelainen tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1912 ja toimi aluksi lehtimiehenä muun muassa Ilkassa ja Aamulehdessä sekä avustajana Satakunnan Sanomissa, kunnes siirtyi teatterialalle. Sisällissotaan Salmelainen osallistui valkoisten puolella. Hän toimi Tampereen Teatterin johtajana 1923–1934 ja Helsingin Kansanteatterin johtajana 1934–1940. Erityisen merkittävän uran hän teki Tampereen Työväen Teatterin johtajana. Teatterineuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1951.
Näyttämöillä.
Teatteriuransa varhaisvuosina Salmelainen omaksui mannermaisen teatterin ekspressionistisen tyylin. Sen piirteitä olivat epäsovinnaisuus, jyrkkyys ja kulmikkuus. Hän kuitenkin muovasi ilmaisuaan ja tavoitti pian jäljittelemättömän realistisen ilmaisutavan. Sen piirteitä olivat aitous, totuudellisuus ja maanläheisyys. Hän itse määritteli työnsä inhimillisyyden välittäjäksi, joka paljastaa näyttämöllä ihmisen luonnon ja laadun sekä opettaa elämän ymmärtämistä. Teatterinjohtajana Salmelainen oli synnynnäinen auktoriteetti ja pedagogi. Hän vaikutti koko maan teatteritaiteeseen luennoimalla ja ohjaamalla näyttelijöiden harjoituksia.
Tunnustuksia.
Salmelainen sai teatterineuvoksen arvonimen 1951, Pro Finlandia -mitalin 1958 ja professorin arvonimen 1963. Tampereella ja Ikaalisissa on Salmelaisen mukaan nimetty katu. Hänen nimeään kantaa myös Eino Salmelaisen säätiö. Tampereen Työväen Teatterin vanha päänäyttämö nimettiin uudelleen hänen mukaansa syksyllä 2014.
Maldonado

Maldonado on Maldonadon departementin pääkaupunki Kaakkois-Uruguayssa. Kaupungin asukasluku on 62 590 (2011).
Se sijaitsee Río de la Platan rannikolla. Kaupungin naapurina on suosittu lomakohde Punta del Este.
Kaupungin perusti Montevideon kuvernööri José Joaquín de Viana 1755–1757.
Liikenteen biopolttoaineet Suomessa

Tämä artikkeli kertoo liikenteen biopolttoaineista Suomessa. Biopolttoaineet ovat biomassasta eli eloperäisestä aineesta valmistettuja polttoaineita, kuten bioetanolia, biodieseliä ja biokaasua. Suomessa on useiden eri biopolttoaineiden tuotantoa sekä tuotantoon ja autojen muuntamiseen liittyvää osaamista.
Käyttö.
Tilastokeskuksen mukaan Suomi käytti liikenteen biopolttoaineita (bioetanoli, biokaasu ja biodiesel) vuonna 2006 10 GWh ja vuonna 2005 0 GWh, kun vuoden 2006 energiankulutus oli 414 526 GWh. Ruotsissa käytettiin vuonna 2007 bioetanolia 2 110 GWh ja biodieseliä 1 160 GWh ja vuonna 2006 biokaasua 230 GWh. Suomessa tuotettiin biokaasua vuonna 424GWh 2006, 485 GWh 2005 ja 308 GWh vuonna 2004. Sitä ei tilastokeskuksen mukaan kuitenkaan käytetty biopolttoaineena. Vanhasen II hallitus on ehdottanut biokaasulle syöttötariffia, jolloin biokaasun käyttö liikennepolttoaineena saattaa hävitä taloudellisesti biokaasun sähköntuotannolle.
Tuki.
Vuoden 2018 alusta lähtien auton etanolikonversioon on voinut saada 200 euron tuen . Mikäli auto konvertoidaan kaasukäyttöiseksi, on tukea mahdollista saada 1000 euroa.
Valtiovarainministeriö myönsi lokakuussa 2007 pääkaupunkiseudun linja- ja jäteautoille vapautuksen kotimaisen Nesteen valmistaman palmuöljydieselin polttoaineverosta 2007-2010. Dieselin valmistevero on 31,9 senttiä/litra. Neste Oil sai 7,2 miljoonan euron verovapautuksen. Lokakuussa 2007 biodieselin veroton hinta oli 63,5 c/l. Rikittömän dieselin valmistevero ja arvonlisävero nostivat verolliseksi hinnaksi 1,16 €. Lokakuussa 2007 tavallisen dieselin myytihinta oli 1,00-1,03 €/litra.
Canelones

Canelones on Canelonesin departementin pääkaupunki Uruguayssa. Vuonna 2010 kaupungin arvioitu asukasluku oli 20 559.
Kaupunki perustettiin 1782 Juan Miguel de Lagunan käskystä nimellä "Villa de Nuestra Señora de Guadalupe" ja siitä tuli kaupunki 1916.
Kaupungista tuli Río de la Platan yhdistyneiden provinssien Itäisen provinssin (nyk. Uruguay) pääkaupunki 1813 José Gervasio Artigasin käskystä. Kaupungissa suunniteltiin 1828 vielä maan lippu perustuslakia säätävälle kokoukselle ja parlamentille Joaquín Suárezin aloitteesta.
Erika Hess

 
Erika Hess (s. 6. maaliskuuta 1962 Grafenort, Engelberg, Obwalden, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Hess on yksi kaikkien aikojen parhaista alppihiihtäjistä. Hän voitti vuosina 1982–1987 kuusi maailmanmestaruutta, joista kolme tuli alppiyhdistetyssä, kaksi pujottelussa ja yksi suurpujottelussa. Lake Placidin olympialaisista hänellä on pronssi pujottelusta.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Hess voitti kaksi kertaa vuosina 1982 ja 1984. Lisäksi hän voitti pujottelucupin viisi kertaa sekä suurpujottelucupin ja alppiyhdistetyn kerran. Osakilpailuvoittoja kertyi 31 kappaletta, 21 niistä pujottelussa.
Viimeisen kilpailunsa hän laski maaliskuussa 1987, jonka jälkeen lopetti uransa vain 25-vuotiaana.
Mikko Korhonen

Veli-Mikko Korhonen (14. lokakuuta 1936 – 19. elokuuta 1991) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän toimi urallaan muun muassa Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1973–1991.
Korhonen tuli ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta (1955). Helsingin yliopistosta hän valmistui filosofian kandidaatiksi (1959), lisensiaatiksi (1965) ja edelleen tohtoriksi (1969). Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja Unkariin (1960) sekä Neuvostoliittoon (1965, 1975 ja 1976). Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuosina 1967–1973.
Työurallaan Korhonen toimi tutkijana (votjakin murresanakirjatyössä 1960–1967), Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen tilapäisenä assistenttina (1967), valtion humanistisen toimikunnan nuorempana tutkijana (1967–1970) ja vanhempana tutkijana (1970–1973), jolloin hän toimi myös Münchenin yliopiston vierailevana professorina (1969–1970) ja Turun yliopiston suomen kielen virkaa tekevänä professorina (syyslukukauden 1970). Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtainen ylimääräinen professori hän oli vuosina 1973–1991, jona aikana hän hoiti varsinaisen professorin virkaa useaan otteeseen, ekä Suomen Akatemian tutkijaprofessori vuosina 1990–1991. 
Korhonen oli aktiivinen suomalais-ugrilaisiin ja erityisesti saamelaiskieliin liittyvien aiheiden tutkija ja suurella panoksella mukana myös aihepiiriä sivuavassa järjestötyössä. Hän toimi Savolaisen osakunnan inspehtorina (1975–1983).
Mikko Korhonen oli naimisissa Eeva Riitta Linkolan kanssa (1957–1982) ja professori Ulla-Maija Kulosen kanssa (vuodesta 1984 kuolemaansa saakka).
Graani

Graani on vanha massan mittayksikkö. Sanan kantasanana on latinan "granum" ’jyvä’, ja se on alun perin vastannut yhden viljanjyvän painoa. Graani oli määritelty Ruotsissa eri tavaroille eri tavoin, ja sen paino on vaihdellut 50 ja 65 milligramman välillä. Jalokivien ja helmien painona se oli karaattia, kullan ja hopean painona karaattia eli 811,999 mg.. Ennen metrijärjestelmän käyttöönottoa apteekkitavaroiden graani oli krupulaa eli drakmaa, eri aikoina välillä 60,0–62,1 mg.. Yksi unssi (29,69 g) vastasi 280 graania. Saksassa tavallisin oli Nürnbergin graani, joka oli naulaa eli 62,1 mg.
Anglosaksisissa mittayksiköissä graani () on yhtä kuin naulaa eli 64,79891 milligrammaa. Vaikka käytössä on erilaisia anglosaksisia naulan määritelmä ("avoirdupois" ja "troy"), graanin massa on yksiselitteinen. Avoirdupois-naula vastaa 7 000 graania ja troy-naula 5 760 graania. Avoirdupois-unssi vastaa 437,5 graania ja troy-unssi puolestaan 480 graania.
Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff

Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff (18. toukokuuta 1736 Dresdenissä – 9. maaliskuuta 1800 Dessaussa) oli saksalainen arkkitehti ja arkkitehtuuriteoreetikko.
Erdmannsdorffia pidetään Saksan merkittävimpänä varhaisen uusklassisen arkkitehtuurin edustajana. Hänen töihinsä kuuluu Wörlitzin linna, joka rakennettiin Erdmannsdorffin suunnitelmie mukaan Dessau-Wörlitzin puistoon lähelle Dessauta. Se on Euroopan mantereen varhaisimpia uusklassisia rakennuksia. Erdmannsdorffin kuuluisin oppilas oli Friedrich Gilly, joka oli puolestaan Karl Friedrich Schinkelin opettaja.
Colonia del Sacramento

Colonia del Sacramento on Colonian departementin pääkaupunki Uruguayssa Río de la Platan rannalla vastapäätä Argentiinan Buenos Airesia. Kaupungin asukasluku on 21 714 (2004). Se sijaitsee 177 kilometriä pääkaupunki Montevideosta.
Kaupungin perustivat vuonna 1680 portugalilaiset Manuel de Lobon johdolla. Siitä kiistelivät toiselle puolelle estuaaria asettuneet espanjalaiset. Kaupunki palasi Portugalille Utrechtin rauhassa 1713 ja vaihtoi omistajaa vuoden 1750 Madridin rauhassa, Pariisin rauhassa 1763 ja San Ildefonson rauhassa 1777, jossa se jäi Espanjalle. Myöhemmin se joutui uudelleen Portugalille ja Brasilialle 1816 koko "Banda Orientalin" (Uruguay) yhteydessä.
Näkemisen arvoisia kohteita ovat kaupungin puolustukseen 1745 rakennettu nostosilta Puerta de la Ciudadela, Faron majakka ja Bastion del Carmen. Kaupungin Plaza Mayorin varrella sijaitsevat portugalilainen museo ja kunnallismuseo. Kaupungin härkätaisteluareena valmistui 1910, mutta härkätaistelut kiellettiin 1912.
Kaupungin historiallinen kaupunginosa nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi 1995.
Mercedes (Uruguay)

Mercedes on Sorianon departementin pääkaupunki Uruguayssa Río Negron varrella. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli noin 42 000.
Nykyisin suurin työllistäjä on paperiteollisuus.
Kaupungin perusti isä Manuel Antonio de Castro y Careaga vuonna 1788 nimellä "Capilla Nueva de las Mercedes". Siitä tuli departementin pääkaupunki 1857.
Kaupungissa annettiin pian Buenos Airesin toukokuun vallankumouksen jälkeen 27. helmikuuta 1811 Asencion julistus (Grito de Asencio), joka aloitti Itäprovinssin vallankumouksen. Kenraali José Gervasio Artigas perusti päämajansa nykyiseen Nuestra Señora Del Huerton kouluun, josta käsin antoi 11. huhtikuuta 1811 Mercedeksen julistuksen.
Wörlitz

Wörlitz on Saksan entinen kunta ja nykyinen Oranienbaum-Wörlitzin kaupungin osa Saksi-Anhaltin osavaltion Landkreis Wittenbergin piirissä. Oranienbaum-Wörlitz muodostettiin usean kunnan kuntaliitoksen myötä 1. tammikuuta 2011. Tällöin Wörlitzissä oli 1 513 asukasta ja sen pinta-ala oli 28,0 neliökilometriä. Wörlitz sijaitsee Elben eteläpuolella Dessaun ja Wittenbergin välissä. Wörlitzin pohjoispuolella on alueen suurin juolua Wörlitzjärvi.
Wörlitz on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1004 ja kaupunginoikeudet se sai jo 1440. Siellä sijaitsee Wörlitzin puisto, joka on merkittävä osa UNESCOn maailmanperintöluettelossa olevaa Dessau-Wörlitzin puutarhavaltakuntaa.
Riesigk

Riesigk on Saksan entinen kunta ja nykyinen Oranienbaum-Wörlitzin kaupungin osa Saksi-Anhaltin osavaltion Landkreis Wittenbergin piirissä. Oranienbaum-Wörlitz muodostettiin usean kunnan kuntaliitoksen myötä 1. tammikuuta 2011. Tällöin Riesigkissä oli 203 asukasta ja sen pinta-ala oli 6,13 neliökilometriä. Riesigk sijaitsee Elben eteläpuolella. Paikkakunta tunnettiin alkujaan nimellä "Riswig".
Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvun lopun uusgoottilainen kirkko ja lähellä sijaitseva Dessau-Wörlitzin puutarha, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Autosotamies

Autosotamies on Suomen puolustusvoimien koulutushaara ja sotamiestä vastaava sotilasarvo. Autosotamiehet palvelevat nykyisin kuusi tai kaksitoista kuukautta. Kuusi kuukautta palveluksessa olevat palvelevat huoltomiehinä tai b-kuljettajina. Kaksitoista kuukautta palvelevat koulutetaan ajamaan kuorma-auton tai raskaan perävaunun yhdistelmää. Autosotamiehet palvelevat autojoukoissa ja erillisissä autokomppanioissa, kuten 1. erillinen autokomppania tai 4. erillinen autokomppania. 
Kahdentoista kuukauden palveluksen suorittaneella kuljettajalla on mahdollisuus saada puolustusvoimilta tutkintotodistus, jolla voi hakea yhdistelmäkorttia siviiliin.
Getan kirkko

Getan kirkko on kirkkorakennus Getassa Ahvenanmaalla. Se on pyhitetty todennäköisesti Pyhälle Yrjölle. Kivikirkko rakennettiin 1400-luvun puolivälissä tai loppupuolella. Ensimmäinen maininta kirkon olemassaolosta on vuodelta 1484. Myös 1500-luvun alkua on esitetty rakennusajaksi. Kirkon nykyinen sakaristo on rakennettu alkuperäisen tilalle 1700-luvulla. Runkohuoneen ovi- ja ikkuna-aukkoja suurennettiin tuntuvasti, jopa suhteettomastikin, 1800-luvulla, jolloin myös rakennettiin tiilinen eteinen vanhan puisen asehuoneen tilalle sekä kirkkosalin puinen tynnyriholvi. Getan kirkko toimi kappelina 1900-luvun alkuun. Kirkossa on muun muassa vuonna 1685 lahjoitettu alttaritaulu sekä saarnatuoli vuodelta 1842. Muista Ahvenanmaan kivikirkoista poiketen Getan kirkossa ei ole tornia vaan erillinen kellotapuli, joka on peräisin 1600-luvulta. Kirkossa on saksalaisen Riegerin valmistamat 8-äänikertaiset urut vuodelta 1931.
Kirkossa on neliosainen alttaritaulu vuodelta 1685. Osat ovat "Ehtoollinen", "Taivaaseenastuminen", "Paimenten kumarrus ja Kristuksen ruoskiminen" sekä "Getsemane ja Ristiinnaulittu". Kellotapulissa on kolme kelloa, joista nuoremmat ovat vuosilta 1749 ja 1816. Vanhimman kellon ikää ei varmuudella tiedetä, mutta sen arvellaan olevan keskiaikaista alkuperää.
Kosteus

Kosteus ilmaisee veden tai vesihöyryn määrää toisessa aineessa. Kosteus voidaan ilmaista useilla eri tavoilla absoluuttisena tai suhteellisena kosteutena. Ilmankosteus on merkittävin kosteussuure, mutta myös monilla muilla kosteuksilla, kuten rakennusmateriaalien ja polttoaineiden kosteudella on merkitystä.
Absoluuttinen kosteus.
Absoluuttinen kosteus ilmoittaa veden tai vesihöyryn määrän tietyssä tilavuudessa tai massayksikössä toista ainetta. Se kuvaa nimensä mukaisesti ilman absoluuttista vesisisältöä. Nimellisesti absoluuttisella kosteudella tarkoitetaan vesihöyryn massan suhdetta tämän vesihöyrymäärän sisältämän ilman tilavuuteen. Käytännössä absoluuttinen kosteus on käsitteenä moninainen ja aina tulisi tarkistaa mitä sillä on tarkoitettu. Tilavuutena tai massana voi olla joko kuivan tai kostean aineen tilavuus tai massa. Yksiköinä voi siis olla esimerkiksi kg/m³, g/m³, kg/kg tai g/kg.
Absoluuttinen kosteus AH voidaan esittää esimerkiksi seuraavilla tavoilla:
 formula_1
missä
Sekoitussuhde.
Sekoitussuhde on aineen sisältämän veden tai vesihöyryn massan suhde kuivan aineen massaan. Kyllästyssekoitussuhteella tarkoitetaan ilman suurinta sekoitussuhteen arvoa ilman vesihöyryn tiivistymisen alkamista. Yksikkönä käytetään useimmiten joko kg/kg tai g/kg. Joidenkin aineiden, kuten puun tilavuus muuttuu kosteuden funktiona, joten niiden absoluuttinen vesisisältö kannattaa ilmaista esimerkiksi veden massan suhteena kuivan aineen massaan. Sekoitussuhde MRi lasketaan seuraavasti:
formula_2
Ominaiskosteus.
Ominaiskosteus kertoo aineen sisältämän veden tai vesihöyryn massan suhteen aineen kokonaismassaan. Aineen kokonaismassassa on siis myös aineen sisältämän veden massa mukana. Kyllästyskosteudella tarkoitetaan ilman suurinta ominaiskosteuden arvoa ilman vesihöyryn tiivistymisen alkamista. Yksikkönä käytetään joko kg/kg tai g/kg.
formula_3
Ominaiskosteus ja sekoitussuhde riippuvat toisistaan seuraavilla tavoilla:
formula_4
formula_5
Suhteellinen kosteus.
Suhteellinen kosteus on todellisen vesihöyrynpaineen ja kyllästyshöyrynpaineen välinen suhde tietyssä lämpötilassa ts. ilmassa olevan vesihöyryn määrä suhteessa suurimpaan mahdolliseen. Suhteellinen kosteus ilmoitetaan prosentteina (%) 
Suhteellinen kosteus RH voidaan laskea:
formula_6
missä
Lumparlandin kirkko

Lumparlandin kirkko () on kirkkorakennus Lumparlandissa, Ahvenanmaalla. Se on pyhitetty Pyhälle Andreakselle ja rakennettu 1720-luvulla. Kirkko on tyypiltään puinen päätytornillinen pitkäkirkko.
Ensimmäinen maininta Lumparlandin kirkosta on vuodelta 1544, jolloin se oli kappeli. Nykyinen kirkkorakennus on järjestyksessään kolmas, ja se rakennettiin 1720-luvulla. Se korvasi samalla paikalla aiemmin sijainneen kirkon, joka tuhoutui tulipalossa isovihan aikana. Kirkko oli väritykseltään punainen, mutta se maalattiin myöhemmin keltaiseksi. Kirkko ehti olla keltaisessa värityksessä joitain vuosikymmeniä, kunnes se maalattiin valkoiseksi 1800-luvun lopulla.
Kirkossa on muun muassa vuodelta 1887 peräisin oleva alttaritaulu, jonka on maalannut Victor Westerholm, sekä vuodelta 1842 peräisin oleva saarnastuoli. Kirkon 5-äänikertaiset urut on uudistanut Hans Heinrich vuonna 1971. Urkujen julkisivu on 1880-luvulta.
Kysta

Kysta (, kystis, ”rakkula”) on lääketieteessä nesteen tai puolikiinteän aineen täyttämä epänormaali ontelo tai rakkula kehossa. Kysta voi syntyä esimerkiksi infektion seurauksena, tai se voi olla synnynnäinen eli johtua häiriöstä sikiönkehityksessä. Kystia voi esiintyä muun muassa munuaisissa, maksassa, munasarjoissa, nivelpussissa, poskionteloissa, leukaluussa sekä rinnoissa. Rinnoissa kystia esiintyy etenkin hedelmällisessä iässä olevilla naisilla, ja ne häviävät yleensä menopaussi-iässä. Poskionteloissa kysta voi aiheuttaa poskiontelontulehduksen oireita, kuten paineen tunnetta. Maksan tai munuaisen kysta voi olla sattumalöydös ultraäänitutkimuksessa eikä vaadi välttämättä mitään hoitoa. Munuaisissa ne ovat erityisen tavallisia, sillä niitä todetaan joka toisella yli 50-vuotiaalla. Kystan voi mahdollisesti leikata.
Biologiassa kysta tarkoittaa tiettyjen parasiittien nukkuvan vaiheen muotoa, jossa eliöllä on ympärillään suojakuori.
Bronkogeenisellä kystalla tarkoitetaan keuhkojen synnynnäistä epämuodostumaa, jonka voi yleensä leikata.
Saltvikin kirkko

Saltvikin kirkko on kirkkorakennus Saltvikissä Ahvenanmaalla. Se on pyhitetty Pyhälle Marialle. Sen paikalla sijaitsi ennen muinoin puukirkko, jonka se korvasi. Rakennuksen runkohuone voidaan ajoittaa 1300-luvun puolivälin jälkeiselle ajalle, ehkä 1370-luvulle. Kirkon torni on puolestaan 1380-luvulta. 1700-luvun puolessa välissä torniin lisättiin barokkihenkinen yläosa. Kirkossa on muun muassa vuodelta 1832 oleva saarnatuoli, vuodelta 1862 oleva Robert Wilhelm Ekmanin suunnittelema alttaritaulu, sekä vuonna 1659 valmistunut maalaus, joka esittää Pyhää Yrjöä ja lohikäärmettä. Saarnatuoli sijaitsi aiemmin kirkkosalin vasemmalla sivulla, mutta se siirrettiin nykyiselle paikalleen kirkon viimeisessä, vuosina 1956–1957 tehdyssä peruskorjauksessa. Tällöin rakennettiin myös urkuparvi.
Kirkon 19-äänikertaiset urut on rakentanut Veikko Virtanen vuonna 1973.
Chris Elliott

Christopher N. ”Chris” Elliott (s. 31. toukokuuta 1960 New York) on yhdysvaltalainen koomikko. Hänen isänsä oli koomikko Bob Elliott. 
Elliott tuli 1980-luvun alussa televisiosta tutuksi "Late Night with David Letterman" -talk show’sta. Hän perusti vuonna 1990 oman tilannekomediansa, "Get a Lifen", jota näytettiin vuoteen 1992. 
Nyttemmin Elliott on esiintynyt muun muassa kahdessa Scary Movie -sarjan elokuvassa. "Scary Movie 2:ssa" (2001) hän esitti talonmies Hansonia ja "Scary Movie 4:ssa" (2006) Ezekiel-nimistä ”vinksahtanutta” kyläläistä. Hänellä oli vuonna 1998 rooli elokuvassa "Sekaisin Marista".
Chris Elliott näytteli myös aikoinaan huippusuositussa sarjassa "Kaikki rakastavat Raymondia" Robert Baronen (Brad Garrett) rakastetun Amy MacDougallin (Monica Horan) veljeä.
Elliott on julkaissut kaksi kirjaa. Hän meni 8. maaliskuuta 1986 naimisiin Paula Niedertin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.
Valio Sverige

Valio Sverige AB on Valion Tukholmassa sijaitseva ruotsalainen tytäryhtiö. Henkilöstöä yhtiössä on 43, ja liikevaihto on 42 miljoonaa euroa. Valio Sverigen kautta Ruotsissa markkinoidaan tuoretuotteita, kuten ruoanvalmistustuotteita, mehuja, jogurtteja, raejuustoa ja viiliä. Tunnetuimmat brändit ovat "Valio", "HYLA", "Gefilus", "Laktosfri", "YO-ghurt", "Vanilj", "Frukti" ja "Mild". "Valio HYLA" -tuoteperhe on laajin Ruotsin markkinoilla oleva vähälaktoosisten tuotteiden valikoima.
Historia.
Valio Sverige AB on perustettu vuonna 1994. Aluksi yhtiö aloitti juustojen myynnin, ja seuraavana vuonna se alkoi myydä myös tuoretuotteita. Marraskuussa 2002 Valio Sverige toi Ruotsin markkinoille laktoosittoman maitojuoman, jonka myynti ylitti odotukset. Syksyllä 2003 yhtiö taas toi markkinoille laktoosittoman ruoanvalmistuskerman. Vuonna 2005 laktoosittomien tuotteiden valikoima laajeni jälleen. Laktoosittomat tuotteet muodostavat jo noin 30 % yhtiön myynnistä. 
Vuonna 2006 Valio yritti yhdessä kahden ruotsalaismeijerin, Skånemejerierin ja Milkon, kanssa muodostaa yhteisen myynti- ja markkinointiyrityksen. Hanke kaatui Valion mukaan, kun Skånemejerier ja Milko eivät päässeet yksimielisyyteen yrityksen perustamisen ehdoista, ja myös yritystensä arvosta Skånemejerierillä ja Milkolla oli näkemyseroja.
Plaza Mayor (Madrid)

Plaza Mayor () on aukio Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee muutaman korttelin päässä Puerta del Solin aukiosta. Aukio on muodoltaan suorakulmainen, ja sen on rakennuttanut Espanjan kuningas Filip III. Aukion rakennustyöt aloitettiin vuonna 1617, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1619. Vuonna 1790 tulipalo kuitenkin tuhosi lähes täydellisesti koko aukion. Jälleenrakennustyöt uskottiin arkkitehti Juan de Villanuevalle.
Aukion keskelle on sijoitettu Filip III:n patsas, jonka suunnittelusta ovat vastanneet Juan de Bolonia ja Pietro Tacca. Aukiota reunustavat rakennukset edustavat suurimmaksi osaksi renessanssia. Rakennuksista vanhin on Casa de la Panadería. Se sijaitsee aukion pohjoislaidalla, ja siellä sijaitsee nykyään Madridin kunnan toimitiloja.
Anna Lassila

Anna Lassila (s. 20. tammikuuta 1968, Kuopio) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri (valmistumisvuosi 1994, pääaine yleinen kirjallisuustiede), teologian maisteri (valmistumisvuosi 2015, pääaine yleinen kirkkohistoria) ja perheterapeutti. Molemmat maisterintutkinnot ovat Helsingin yliopistosta. Kirjoittamiseen liittyvien töiden lisäksi Lassila on työskennellyt omalla luomumaatilallaan, perheterapeuttina ja tuntiopettajana Helsingin yliopistossa. 
Lassilalta on julkaistu kolme romaania, joista "Popcornprinsessa" oli ehdolla Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 1998. Romaanien lisäksi Lassila on kirjoittanut tietokirjallisuutta, artikkeleita ja novelleja.
Sandra Dee

Alexandra Cymboliak Zuck eli Sandra Dee (23. huhtikuuta 1942 Bayonne, New Jersey – 20. helmikuuta 2005 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Dee voitti vuonna 1958 lupaavimman naistulokkaan Golden Globe -palkinnon naissivuosastaan Robert Wisen ohjaamassa elokuvassa "Kunnes he palaavat" (Until They Sail). Hän teki sitten monia modernin itsenäisen nuoren naisen rooleja ja nousi 1960-luvulla teiniyleisön suureksi suosikiksi muun muassa osallistumalla erilaisiin mielenosoituksiin.
Hänen inspiroimansa laulu "Look At Me, I'm Sandra Dee" sisältyi musikaaliin "Grease".
Yksityiselämä.
Dee syntyi Bayonnessa, New Jerseyn osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat ruteenitaustaiset John ja Mary Zuck. Hän joutui lapsena isäpuolensa seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi ja sairastui anoreksiaan jo noin 9-vuotiaana.
Sandra Dee meni vuonna 1960 naimisiin laulaja-näyttelijä Bobby Darinin kanssa. Pari sai yhden pojan, Doddin, mutta avioliitto päättyi eroon vuonna 1967. Dee kärsi elämänsä aikana pitkäaikaisesta masennuksesta, anoreksiasta ja alkoholismista. Yhä enemmän Deetä masensi avioero, Bobby Darinin kuolema 1973 ja äidin kuolema 1988. 
Dee kuoli munuaistautiin ja keuhkokuumeeseen Thousand Oaksissa, Kaliforniassa vuonna 2005. Hän oli saanut dialyysihoitoa nelisen vuotta.
Sami Lehtoranta

Sami Lehtoranta (s. 13. marraskuuta 1979 Suolahti) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoitten kasvatti Lehtoranta aloitti uransa SM-sarjassa kaudella 1995–1996. Uransa aikana hän on edusti HoNsUa, Äänekosken Huimaa, Namika Lahtea, ranskalaista Dijonia ja Joensuun Katajaa. Kaudella 2005–2006 Katajaan tullut Lehtoranta nousi joensuulaisjoukkueen kapteeniksi ja olikin jo vakiopelaaja keväällä 2006 Katajan saadessa hopeaa.
Lehtoranta on Suomen miesten pääsarjassa eniten heitontorjuntoja tehnyt pelaaja: hän ohitti Pekka Markkasen tilaston kärkipaikalla 16. marraskuuta 2013. Lehtoranta valittiin joulukuun 2011 Korisliigan kuukauden parhaaksi pelaajaksi ensimmäisenä suomalaisena kolmeen ja puoleen vuoteen. Helmikuussa hän otti 3000. levypallonsa runkosarjassa.
Lehtoranta lopetti uransa keväällä 2014. Kataja selviytyi loppuotteluihin, joissa se hävisi Tampereen Pyrinnölle.
Casa de la Panadería

Casa de la Panadería on rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa Plaza Mayor -aukion pohjoislaidalla. Se oli alun perin 1600-luvulla aukion rakennuksista ensimmäinen, ja sinne sijoitettiin leipurien killan toimistotiloja. Nykyisin se on Madridin kunnan käytössä.
Rakennus on jälleenrakennettu kahdesti: vuosina 1672–1674, sekä vuoden 1790 jälkeen jolloin tulipalo runteli aukiota pahoin. Aukion tuolloisesta jälleenrakennuksesta vastasi arkkitehti Juan de Villanueva. Rakennuksen nykyisen julkisivun vertauskuvalliset seinämaalaukset ovat taiteilija Carlos Francon käsialaa, ja ne ovat peräisin vuodelta 1992.
Laakso (yhtye)

Laakso on ruotsalainen indierock-yhtye, joka tekee musiikkinsa pääosin englanniksi. Yhtyeen perustajajäsenet ovat Markus Krunegård ja David Nygård. Heillä molemmilla on sukua Tornionjokilaaksossa, ja myös yhtyeen nimi juontuu seudusta. Musiikissa on paljon suomalaisia vaikutteita, ja yhtye itse mainitsee muun muassa Juice Leskisen innoittajakseen. Huhtikuun 18. päivä 2007 Laakso julkaisi kaksi uutta levyä: kolmannen englanninkielisen levynsä ”Mother, Am I Good Looking?" ja suomenkielisen "Mämmilärock" -albumin. Sittemmin yhtye on ollut levytystauolla. Tauon aikana Markus Krunegård on julkaissut kolme ruotsinkielistä sooloalbumia. Huhtikuun 22. vuonna 2016 julkaistiin yhtyeen viides levy "Grateful Dead".
The Pale Ontologist

The Pale Ontologist on rap-artisti Palefacen debyyttialbumi vuodelta 2001. Albumi julkaistiin Sony BMG -levy-yhtiön kautta. Albumilta julkaistiin singlet "The Ultimate Jedi Mind Trick - Episode IV" ja "Back to Square One".
Pyramidikyy

Pyramidikyy eli efa ("Echis carinatus") on Aasiassa elävä myrkyllinen käärme, joka kuuluu hietakyihin. Pyramidikyy on yksi Intian niin sanotun ”neljän koplan” neljästä myrkkykäärmeestä. Pyramidikyy on sukunsa muiden lajien tapaan aggressiivinen ja saattaa hyökätä yllättävän nopeasti uhkausasennostaan, se tappaa enemmän ihmisiä kuin mikään muu käärmelaji. Sen puremaan kuolee vuosittain noin 10 000 ihmistä.
Ulkonäkö ja koko.
Pyramidikyy on yleensä 40–60 cm, joskus jopa 80 cm pitkä. Sen pää erottuu selvästi kaulasta. Värisävyjä on monia punertavasta oliivinvihreään. Kyljessä kulkee selvä valkoisten suomujen muodostama saharaita.
Levinneisyys.
Pyramidikyytä tavataan Intian niemimaalla, Lähi-idän Omanissa, Irakissa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Iranin lounaisosissa sekä Keski-Aasian Afganistanissa, Uzbekistanissa, Turkmenistanissa ja Tadžikistanissa.
Ravinto.
Pyramidikyy syö lähinnä jyrsijöitä, liskoja, sammakoita ja niveljalkaisia.
Lisääntyminen.
Pyramidikyyn poikaset kehittyvät emon vatsassa. Poikueeseen voi kuulua jopa 23 poikasta.
Hessin laki

Hessin laki on lämpökemiaan kuuluva tulos, jonka mukaan reaktion entalpia saadaan jakamalla reaktio osareaktioihin ja laskemalla yhteen näiden entalpiat. Hessin lain avulla voidaan laskea sellaisia reaktioentalpioita, joita ei pystytä suoraan mittaamaan.
Hessin lakia soveltamalla voidaan selvittää esimerkiksi tuntemattomasta reaktioketjusta koostuvan kokonaisreaktion entalpia, jos löydetään toinen reitti lähtöaineiden ja tuotteiden välille. Esimerkiksi kun hiilihydraatit ja rasvat vapauttavat energiaa elimistössä, ne muuttuvat monivaiheisissa reaktioissa vedeksi ja hiilidioksidiksi. Kokonaisreaktio on kuitenkin sama kuin, jos aineet palaisivat puhtaassa hapessa. Tämä palamisentalpia voidaan mitata ja siten pystytään päättelemään ravintoaineiden energiasisältö.
Hessin laki perustuu siihen, että entalpia on tilan funktio. Tilan funktion muutos riippuu vain alku- ja lopputilasta eikä siitä, miten näiden tilojen välillä kuljetaan. Siten on sama, eteneekö reaktio suoraan vai usean välivaiheen kautta. Entalpian tavoin voidaan laskea yhteen esimerkiksi reaktioiden entropioita ja Gibbsin energioita.
Käyttö.
Hessin lakia sovellettaessa tavoitteena on saada muodostettua osareaktioista haluttu kokonaisreaktio. Osareaktioiden ketjun ei tarvitse olla käytännössä mahdollinen. Riittää, että osareaktioiden entalpiat tunnetaan ja että yhteen laskemalla saadaan kokonaisreaktio. Reaktioyhtälöitä voidaan kertoa luvuilla ja kääntää, kunhan samalla kerrotaan myös entalpian arvo tai vaihdetaan sen etumerkki.
Esimerkiksi metaanin palamisentalpia voidaan laskea seuraavien perusmuodostumisentalpioiden avulla:
Kun käännetään ensimmäinen reaktio ja kerrotaan toinen reaktio kahdella, saadaan osareaktiot yhteen laskemalla haluttu kokonaisreaktio:
CH4(g) + 2 O2(g) → CO2(g) + 2 H2O(g).
Palamisentalpiaksi tulee Δ"H" = −(−74,8 kJ/mol) + 2(−285,8 kJ/mol) + (−393,5 kJ/mol) = −889 kJ/mol.
Historia.
Hessin laki on nimetty Germain Henri Hessin mukaan. Hän teki mittauksia useilla eri aineilla ja julkaisi lakia koskevat tuloksensa vuonna 1840. Siihen aikaan ei vielä tunnettu energian säilymislakia.
Hess tutki muun muassa rikkihapon neutralointia. Kun tietty määrä rikkihappoa neutraloitiin ammoniakilla, lämpöä kehittyi aina yhtä paljon, tehtiinpä reaktio suoraan tai välivaiheittain. Jos rikkihappoa neutraloitiin täydellisesti ammoniakilla, syntyvä lämpömäärä oli 595,8 yksikköä. Jos taas rikkihappo ensin laimennettiin vedellä suhteessa 1:1, laimenemislämpö oli 77,8 ja neutraloitumislämpö oli 518,9. Kokonaislämmöksi tuli täten 596,7 eli suunnilleen yhtä paljon kuin suoraan neutraloitaessa. Hess teki kokeensa samassa ilmanpaineessa, joten hän pystyi laskemaan lämpömääriä yhteen. Jos paine tai tilavuus ei pysy vakiona, lämpöjä ei voi laskea yhteen. Tällöinkin pätee kuitenkin lain nykyinen muotoilu, jossa lasketaan yhteen entalpioita.