tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tapio Perttunen

Tapio Perttunen (s. 5. marraskuuta 1956 Pelkosenniemi) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Perttunen asuu ja pitää valmennustalliaan Orimattilassa.
Saavutuksia.
Perttunen on voittanut valmentajana ja/tai ohjastajana muun muassa seuraavat suurkilpailut:
28.7.2014 Perttunen rikkoi viidentenä suomalaisohjastajana 5 000 voiton rajan, ohjastamalla Lyric Brolinen voittoon Loviisan raveissa. 27.4.2023 Perttunen saavutti Jokimaalla uransa 6 000. voiton tyttärensä Suvi Perttusen omistamalla, ravikuningas Saran Salaman pojalla Zeloksella.
Graves

Graves on merkittävä viinialue Bordeaux'ssa. Gravesin alue alkaa Bordeaux'n kaakkoisista esikaupunkialueista ja jatkuu noin 50 kilometriä pitkänä alueena Garonnen länsirannalla.
Pääosin Gravesin 20 miljoonan pullon vuosittainen viinintuotanto koostuu punaviineistä, mutta alueella tuotetaan myös valkoviinejä: esimerkiksi Château d'Yquem -viinistä tunnettu Sauternesin kylä sijaitsee Gravesissa. Muita tunnettuja Gravesin kyliä ovat Pessac, Talence, Léognan, Martillac, St. Morillon ja Portets.
Tyypillisesti alueella valmistetut punaviinit ovat sekoiteviinejä, joissa on suurin osa Cabernet Sauvignon -rypälettä ja pienempiä määriä Merlot ja Cabernet Francia. Kuivat valkoviinit valmistetaan Sauvignon Blancista ja Sémillonista.
Breakfast Club

Breakfast Club ("The Breakfast Club"), televisioesityksessä käytetty myös nimeä Brekkariklubi, on yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1985. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut John Hughes, ja pääosissa näyttelevät Emilio Estevez, Anthony Michael Hall, Judd Nelson, Molly Ringwald ja Ally Sheedy.
Elokuva kertoo viidestä täysin erilaisesta nuoresta, jotka joutuvat kokonaiseksi lauantaipäiväksi jälki-istuntoon. Toisilleen tuntemattomat nuoret tutustuvat ja alkavat pikkuhiljaa avautua ja kertoa elämästään sekä mielipiteistään.
Elokuva menestyi taloudellisesti hyvin ja tuotti maailmanlaajuisesti noin 51,53 miljoonaa dollaria.
Vastaanotto ja jälkimaine.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Breakfast Clubin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Timo-Veikko Valve

Timo-Veikko Valve (s. 1982) on suomalainen sellisti, joka on marraskuusta 2006 toiminut Australian Chamber Orchestran soolosellistinä. 
Valve aloitti opintonsa Länsi-Helsingin musiikkiopistossa ja siirtyi sieltä Sibelius-Akatemiaan vuonna 1997, josta hän valmistui vuonna 2007. Valve on opiskellut myös Edsbergin Musiikki-instituutissa vuosina 2002-2006. 
Valve on soittanut Suomessa esimerkiksi Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin solistina. 
Vuonna 2000 Valve sijoittui toiseksi Eurovision nuorten muusikkojen kilpailussa.
SS-Oberst-Gruppenführer

Oberstgruppenführer (myös Oberst-Gruppenführer) oli natsi-Saksan SS-joukoissa käytetty sotilasarvo. Sillä ei ole vastaavuutta Suomen puolustusvoimissa, mutta se vastasi lähinnä Wehrmachtin käyttämää arvoa Generaloberst (kenraalieversti). Oberstgruppenführer oli erityisesti SS:n johtajalle myönnetyn arvon Reichsführer-SS jälkeen korkein arvo, jonka saattoi saavuttaa. Arvo oli käytössä 1942–1945.
Arvon saavutti neljä SS-kenraalia:
"Oberstgruppenführer und Generaloberst der Polizei"
"SS-Oberstgruppenführer", arvo oli ministeri Schwarzille myönnetty SS:n kunnia-arvo ilman tehtävään viittaavaa Polizei- tai Waffen-SS-liitettä.
"Oberstgruppenführer und Panzer-Generaloberst der Waffen-SS"
"Oberstgruppenführer und Generaloberst der Waffen-SS"
Frauenkirche (Nürnberg)

Frauenkirche on katolinen kirkko saksalaisessa Nürnbergin kaupungissa, Baijerissa. Se sijaitsee kaupungin Hauptmarktin itälaidalla.
Historia.
Nürnbergin Frauenkirchen rakennutti keisari Kaarle IV 1350-luvulla goottilaiseen tyyliin. Kirkko rakennettiin entisen juutalaiskortteliin kuuluneen, vuonna 1349 tuhotun synagogan paikalle. Vuonna 1466 kirkon sakaristo tuhoutui tulipalossa, ja sen uudelleenrakennustyöt valmistuivat vuonna 1487. Samana vuonna kirkkoon tuotiin uusi pääalttari St. Veitin augustiinikirkosta. Vuonna 1509 kirkkoon asennettiin Sebastian Lindenastin ja Georg Heußin luoma kuuluisa "Männleinlaufen" -kellopeli, jossa seitsemän vaaliruhtinasta osoittavat kunniaa valtaistuimella istuvalle keisarille.
Kellopeli oli suojassa pommituksilta bunkkerissa toisen maailmansodan ajan.
Michael Maier

Michael Maier (1568–1622) oli saksalainen lääkäri, Rudolf II:n neuvonantaja ja oppinut alkemisti. Maier oli ruusuristiläinen.
Elämä.
Maier syntyi Rendsburgissa, Saksan pohjoisosissa, vuonna 1568. Hän opiskeli filosofiaa ja lääketiedettä Rostockissa vuonna 1587, Frankfurt an der Oderissa, missä hän suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1592, ja Italian Padovassa. Maier valmistui lääkäriksi Baselissa, jonka jälkeen hän palasi Rostockiin, missä hän aloitti oman praktiikan. Hän työskenteli lyhyen ajan myös Königsbergissä ja Gdańskissa (Danzigissa) vuoden 1601 tienoilla. Tähän aikaan hän kiinnostui myös alkemiasta. 
Maier päätti matkustaa vuonna 1608 Prahaan, missä hän onnistui saamaan viran hallitsija Rudolf II:n lääkärinä ja neuvonantajana. Hallitsijan kiinnostus okkultistisiin oppeihin oli yksi syy, miksi hän kiinnostui juuri Maierista. 
Maierin töillä oli suuri vaikutus myös Isaac Newtonin alkemistisiin tutkimuksiin.
Obersturmführer

Obersturmführer (lyh. Ostuf, suom. ”rynnäkön päällikkö”) oli natsi-Saksan SS-joukoissa ja Sturmabteilungissa (SA) käytetty sotilasarvo. Se vastaa Suomen puolustusvoimien arvoa yliluutnantti. Arvon vastaavuus Wehrmachtissa oli Oberleutnant.
Arvoa käytti ensimmäisenä SA seurauksena sen laajentumisesta vuonna 1932. Se otettiin pian käyttöön myös SS:ssa. 
Sotilaallisissa Waffen-SS-joukoissa Obersturmführer oli yleensä joukkueenjohtaja. Kolmannen valtakunnan pääturvallisuusviraston RSHA:n Obersturmführer toimi apulaiskomppanianpäällikkönä. Yleensä SS:n riveissä arvon kantaja saattoi toimia esikunta-adjutanttina, Gestapon upseerina tai keskitysleirin valvojana.
Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan vaakuna

Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan vaakuna Venäjän SFNT:n kansallistunnus lipun ohella. Se otettiin käyttöön 10. heinäkuuta 1918.
Vaakunan keskellä lukee РСФСР. Sen alla on sirppi ja vasara, jotka symboloivat maataloustyöläisiä ja tehdastyöläisiä. Sen yläpuolella on tähti, joka symboloi edistystä. Vaakunan sivuilla on vehnää.
Vaakunan alapuolella on teksti:
"Пролетарии всех стран соединяйтесь!, Proletarii vseh stran, sojedinjaites!" – suomeksi "Kaikkien maiden työläiset, liittykää yhteen!"
Scharführer

Scharführer (lyh. Scha, ) oli saksalainen sotilasarvo, jota käytettiin ensimmäisen kerran Saksan rynnäkköjoukoissa ensimmäisen maailmansodan aikana. Suoraan käännettynä se tarkoittaa ryhmänjohtajaa.
Arvo oli käytössä myös natsi-Saksassa. Puolisotilaallisen järjestön Sturmabteilungin riveissä Scharführer oli alin toimiupseerinarvo. Waffen-SS:n Scharführer vastasi arvoltaan Suomen puolustusvoimien kersanttia. Hitler-Jugendin Scharführerin alla oli viisi ja yläpuolella 13 arvoa.
Sian morsian?

Sian morsian? on Viivi ja Wagner -sarjakuva-albumi, joka julkaistiin vuonna 2007. Järjestyksessään se on kymmenes "Viivi ja Wagner" -albumi. "Sian morsian?" sisältää strippejä vuosilta 2005–2006. Albumin alussa on lisäksi sarjakuvamuotoinen esipuhe sekä nelivärisarjakuva. Sivuja on yhteensä 56.
Lucas-professuuri

Lucas-professuuri () on Henry Lucasin vuonna 1663 perustama matematiikan professuuri Cambridgen yliopistossa. Virallisesti viran perusti Kaarle II 18. tammikuuta vuonna 1664. Lucasin kuoltua joulukuussa 1663 hän jätti testamentissaan yliopistolle lähes 4 000 kirjaa. Testamentissa hän myös määräsi Lucas-professuurille ehdot, jotka viran haltijan on täytettävä. Eräs ehto oli, ettei viran haltija saa käydä aktiivisesti kirkossa. Ensimmäinen Lucas-professori oli Isaac Barrow, ja vuodesta 2015 virassa on ollut fyysikko Michael Cates.
Bob Froese

Bob Froese (s. 30. kesäkuuta 1958 St. Catharines, Ontario) on pelaajauransa lopettanut kanadalainen jääkiekkomaalivahti. 
St. Louis Blues varasi Froesen sijalta 160 vuonna 1978. Ammattilaisurallaan vuosina 1979–1990 hän pelasi National Hockey Leaguessa Philadelphia Flyersissa ja New York Rangersissa. Hän pelasi kaikkiaan kahdeksan kautta ja esiintyi 242 ottelussa, joista voitti 128.
Uransa jälkeen Bob Froese on toiminut pappina Faith Fellowship Church -kirkossa New Yorkissa.
Tšeljuskininniemi

Tšeljuskininniemi (), aiemmin myös "Kap Tšeljuskin", on Euraasian mantereen pohjoisin paikka ja samalla maailman pohjoisin mantereella oleva paikka. Se sijaitsee Taimyrin niemimaan koillisosassa Venäjän Krasnojarskin aluepiirissä leveyspiirillä 77° 44′. Vilkitskinsalmi erottaa niemen sen pohjoispuolella olevasta Severnaja Zemljan saaristosta. Pohjoisnavalle on matkaa 1370 km.
Niemi on nimetty sinne 20. toukokuuta 1742 saapuneen tutkimusmatkailija Semjon Tšeljuskinin mukaan. Hän saapui sinne koiravaljakoilla kahden sotilaan kanssa. Tšeljuskin nimesi niemen alkujaan Koillisniemeksi (). Nykyinen nimi annettiin sata vuotta myöhemmin vuonna 1842. Hylkeenpyytäjät liikkuivat alueella kuitenkin jo 1600-luvulla. Suomalaissyntysen geologi-tutkimusmatkailija Adolf Nordenskiöldin johtama, Koillisväylän läpi purjehtinut retkikunta vieraili paikalla Vega-aluksellaan vuonna 1878. He rakensivat niemeen majakan ajopuista ja kivistä.
Niemellä on sijainnut sää- ja merentutkimusasema (hydrometeorologinen observatorio) vuodesta 1932 lähtien; havaintoaseman perustamisen eräs syy oli toinen kansainvälinen polaarivuosi (IPY 1932-1933). Paikkakunnalla sijaitseva Tšeljuskin lentokenttä (kansallinen lentopaikkatunnus: УОДЛ) on mantereen pohjoisin lentokenttä.
Aaron Carter

Aaron Carter (7. joulukuuta 1987 Tampa, Florida, Yhdysvallat – 5. marraskuuta 2022 Lancaster, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pop- ja hip hop -laulaja. Hän oli Backstreet Boys -yhtyeestä tunnetuksi tulleen laulaja Nick Carterin pikkuveli. Carter esiintyi myös televisiosarjoissa.
Ura.
Carterin ura viihdealalla alkoi jo viisivuotiaana, ja hänen ensimmäinen albuminsa "Aaron Carter" julkaistiin vuonna 1997. Se myi kultaa Kanadassa, Tanskassa, Saksassa, Norjassa ja Espanjassa. Sen jälkeen hän äänitti muun muassa kappaleen Pokémon-elokuvaan "Pokémon – Mewtwon vastaisku", esiintyi Backstreet Boysin ja Britney Spearsin lämmittelijänä, julkaisi elämäkerran ja videokokoelman sekä esiintyi Nickelodeon-kanavalla. Carterin LP "Aaron’s Party (Come Get It)" myi Yhdysvalloissa triplaplatinaa.
"Oh Aaron" julkaistiin vuonna 2001, ja sen jälkeen Carter keikkaili edelleen Backstreet Boysin ja Britney Spearsin mukana. Hän myös teki kappaleita useisiin elokuviin. "Another Earthquake!" julkaistiin syksyllä 2002, ja siltä nousi Yhdysvaltojen singlelistojen top 20:een kappale ”America A O”.
Carterin uraa häiritsi "Another Earthquake! -"albumin jälkeen hänen entisen managerinsa Lou Pearlmanin oikeusjuttu. Carter ei juurikaan tehnyt uutta musiikkia useaan vuoteen, mutta hänen elämäänsä seurattiin tarkasti sensaatiolehdistössä. Hän kilpaili muun muassa "Dancing with the Stars" -sarjan yhdeksännellä kaudella ja teki yhteistyötä muun muassa Flo Ridan ja Busta Rhymesin kanssa.
Carter käynnisti vuonna 2013 paluukiertueen ja julkaisi uuden singlen vuonna 2015; ”Fool’s Gold” päivitti Carterin tyyliä 1990-luvun teinipopista moderniin R&amp;B-tyyliin. Se ja seuraavien parin vuoden aikana julkaissut singlet päätyivät myös vuonna 2018 ilmestyneelle "Love"-albumille.
Yksityiselämä.
Carter kärsi päihde-, syömis- ja mielenterveysongelmista ja hakeutui vuonna 2017 niistä vieroitushoitoon. Hänen kaksoissisarensa Angel ja veljensä Nick hakivat Aaronille lähestymiskieltoa vuoden 2019 syyskuussa. Carter kertoi syksyllä 2019 yhdysvaltalaisessa "Lääkärit"-televisio-ohjelmassa kärsivänsä dissosiatiivisestä identiteettihäiriöstä, skitsofreniasta, akuutista ahdistuksesta ja maanisdepressiivisyydestä.
Carter sai marraskuussa 2021 poikalapsen tyttöystävänsä Melanie Martinin kanssa, jonka kanssa hän oli julkistanut seurustelusuhteensa tammikuussa 2020. Carter kertoi eronneensa Martinista vain vajaa viikko lapsensa syntymän jälkeen, mutta parin on-off suhde ja kihlaus kesti Carterin kuolemaan saakka.
Carter löydettiin kuolleena kotoaan 5. marraskuuta 2022. Kuolinsyyraportin mukaan hän oli käyttänyt rauhoittavia lääkkeitä ja hengittänyt mahdollisesti euforiaa aiheuttavaa kaasua ja hukkui näiden vaikutuksesta kylpyammeeseen. Carter-perheen viidestä sisaruksesta kolme on kuollut päihteisiin ennenaikaisesti. Leslie kuoli 25-vuotiaana ja Bobbie Jean 41-vuotiaana. Vain Nick ja Aaronin kaksoissisko Angel ovat elossa. (2023)
Rabatti

Rabatti oli suomalainen päivittäistavaraketju. Ketjun myymälöitä oli eniten 1990-luvulla. 
Rabatin perustaja Tarmo Marjamäki (1933–2022) aloitti työuransa kauppa-apulaisena ja myymälänhoitajana kotikunnassaan Urjalassa. 30-vuotiaana hän ryhtyi itsenäiseksi K-kauppiaaksi Jokioisissa. Vuonna 1971 Marjamäki perusti Forssaan Säästö-Aitta-halpakaupan ja hieman myöhemmin Seppälän vaatetusliikkeen. Marjamäen unelma tukkuliikkeistä riippumattomista, ruokaa edulliseen hintaan myyvistä kaupoista toteutui vuonna 1983, kun hän perusti Rabatti-myymäläketjun. Ketjulla oli enimmillään 32 myymälää Kanta-Hämeessä, Päijät-Hämeessä ja Pirkanmaalla. Marjamäki esiintyi kauppaketjunsa televisiomainoksissa. Marjamäki myi Rabatti-myymäläketjun Ruokamarkkinat Oy:lle vuonna 1995 ja jatkoi yrittäjänä kiinteistöalalla. 
Tarmo Marjamäki valittiin vuoden yrittäjäksi Forssassa vuonna 1983 ja Kanta-Hämeen maakunnassa vuonna 1988.
Raakel Lignell

Raakel Johanna Lignell (o.s. Honkanen; s. 13. joulukuuta 1966 Mikkeli) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut viulistina, tuottajana, juontajana ja kirjailijana.
Lignell on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja Berliinin musiikkiakatemiassa. Hän on avioliitossa näyttelijä Nicke Lignellin kanssa. Heillä on viisi lasta, joista vanhin on Raakel Lignellin aiemmasta suhteesta. Yhteisistä lapsista tytär Greta (s. 1994) pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2018 ja opiskelee näyttelijäksi.
Vuosina 2002–2003 Lignell juonsi MTV3-kanavan "Levyraati"-ohjelmaa. Hän osallistui vuonna 2007 Yle TV1:n esittämään, elämäntapojen kohentamiseen liittyvään televisio-ohjelmaan "Elämä pelissä".
Lignell oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kokoomuksen ehdokkaana. 
Syksyllä 2013 Lignell osallistui "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman kahdeksannelle tuotantokaudelle tanssiparinaan tanssinopettaja Jani Rasimus. He putosivat semifinaalissa mutta pääsivät Harri Syrjäsen loukkaantumisen vuoksi finaaliin kisaamaan Manuela Boscoa ja Matti Puroa vastaan. Lignell ja Rasimus voittivat kisan ja saivat äänistä 51 prosenttia.
Lignell aloitti MTV3-kanavan "Studio55"-ohjelman juontajana vuonna 2014.
Lignell on julkaissut tieto- ja kaunokirjallisuutta, muun muassa omaelämäkerrallisen romaanin "Älä sano että rakastat" vuonna 2019 ja musiikkiaiheisen romaanin "Kevätuhri" vuonna 2022.
Sémillon

Sémillon, tunnetaan Etelä-Afrikassa nimellä Wyndruif, on viiniköynnöksen lajike, rypäleet ovat kullanvärisiä. Sémillonia käytetään sekä makeiden että kuivien valkoviinien valmistukseen. Erityisen paljon Sémillonia viljellään Ranskassa ja Australiassa.
Viljely ja käyttö.
Sémillonia pidetään helposti viljeltävänä lajikkeena, joka on melko vastuskykyinen taudeille, paitsi homeelle. Paksukuorinen Sémillon palaa herkästi kuumemmissa ilmastoissa, joten se soveltuu parhaiten viljeltäviksi alueilla, joilla on aurinkoiset päivät, mutta viileät yöt.
Ranskassa Sémillonia viljellään erityisesti Bordeaux'ssa, jossa sitä käytetään sekoiteviineissä yhdessä Sauvignon Blancin ja Muscadellen kanssa. Kuivissa bordeaux'laisissa valkoviineissä ("Bordeaux blanc"), Sémillonia käytetään vähemmän kuin muita lajikkeita. Sen sijaan makeissa valkoviineissä Sémillonia on yleensä enemmän kuin muita viinejä. Näissä viineissä rypäleisiin lasketaan jalohometta ("Botrytis cinerea"), joka vähentää rypäleen vesipitoisuutta.
Australiassa Sémillonia viljellään erityisesti Hunter Valleyssä Sydneyn pohjoispuolella.
Avovesiuinti

Avovesiuinti on uintilaji, joka tapahtuu avovedessä, kuten meressä, järvessä tai joessa. 
Avovesiuinti kuuluu yhtenä lajina triathloniin, ja tämä on kasvattanut avovesiuinnin suosiota. Triathlonissa uinti on kilpailusuorituksen ensimmäinen osa. Triathlon oli ensimmäistä kertaa olympialajina vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Avovesiuinti oli lajina vuoden 2005 Uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa. Tuolloin kilpailtiin 5, 10 ja 25 kilometrin matkoilla. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa kilpailtiin avovesiuinnissa 10 km:n matkalla. Lajin kattojärjestö on FINA.
Varusteet.
Ainoa avovesiuinnissa tarvittava väline on uimapuku. Kirkkaanvärinen uimalakki on joissakin kilpailuissa pakollinen. 
Märkäpukujen käyttö avovesiuinnissa jakaa mielipiteitä. Useiden mielestä märkäpuvun käyttö on lajin hengen vastaista, ja he halveksivat puvun käyttöä. Toisin kuin triathlonissa, jossa märkäpuvun käyttö on sallittua veden lämpötilan ollessa tietyn rajan alapuolella, avovesiuintikilpailuissa märkäpukujen käyttö ei yleensä ole sallittua.
Uintitekniikka.
Avovesiuintikilpailuissa uintitekniikkaa ei yleensä ole rajoitettu. Suosituin tekniikka on krooli, sen ollessa yleisesti käytetyistä uintitekniikoista energiatehokkain. Allasuinnista poiketen avovesiuinnissa uimarin tulee suuremmissa määrin kyetä mukauttamaan tekniikkaansa esimerkiksi suhteessa vallitsevaan aallokkoon tai muihin uimareihin.
Aadamin luominen

Aadamin luominen on Michelangelon 1500-luvun alulla Vatikaanin palatsissa sijaitsevan Sikstuksen kappelin kattoholviin maalaama kuuluisa fresko, joka kuvaa ensimmäisen ihmisen Aadamin luomista.
Jumala antaa maalauksessa ihmiselle elämän koskettamalla tätä sormenpäällä. Aadam makaa maassa, ja Jumala lähestyy enkelien kannattamana, kääriytyneenä laajaan viittaan kuin purjehtien avaruudessa. Aadam näyttää heräävän syvästä unesta katsoen hartaana Jumalan isällisiä kasvoja. Hän jaksaa vaivoin nostaa kättään ja ojentaa etusormeaan. Käsien kosketus on kuvan sommittelun keskipiste ja siihen on keskitetty koko maalauksen jännitys ja energia. Tätä Michelangelon sommittelua pidetään yhtenä taidehistorian suurimmista saavutuksista ja se on eräs tunnetuimmista kuvataiteen teoksista.
Analyysi.
Maalauksen merkityksestä on esitetty erilaisia olettamuksia.
Vuonna 1990 yhdysvaltalainen lääkäri Frank Meshberger esitti lääketieteen aikakauslehti "Journal of the American Medical Associationissa" näkemyksen, jonka mukaan Jumalan sekä hänen taustallaan oleva enkelien ja kankaan muodostama alue kuvastaa ihmisaivojen läpileikkausta. Meshbergerin mukaan maalauksesta voidaan erottaa tarkemmin tarkasteltuna isoaivojen uurteita, aivorunko, otsalohko, aivolisäke, kallonpohjavaltimo, optinen kiasma, aivosilta ja selkäydin. Artikkelissa Meshberger toteaa uskovansa maalauksen kuvastavan, kuinka Jumala antaa Aadamille älykkyyden.
Italialainen tutkimusryhmä esitti lääketieteellisessä aikakauslehti "Mayo Clinic Proceedingsissa" vuonna 2015, että maalauksessa on nähtävissä synnytyksen jälkeinen kohtu. Näin ollen tutkimusryhmä uskoo Michelangelon viittaavan maalauksellaan ihmiskunnan syntyyn. Maalauksen yhtäläisyydet ihmisanatomiaan on huomattu verrattain myöhään, vaikka maalaus on todella tunnettu. Tutkimusryhmän mukaan tämä saattaa johtua taideasiantuntijoiden ja historioitsijoiden vähäisestä lääketieteellisestä ja anatomisesta ymmärryksestä.
Sarov

Sarov () on suljettu kaupunki ja tiedekaupunki Nižni Novgorodin alueen etelärajalla Venäjällä, runsas 60 kilometriä Arzamasista lounaaseen. Sen nimi oli Arzamas-16 (Арзама́с-16) vuosina 1946–1991 ja Kremljov (Кремлёв) vuosina 1991–1995.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 92 047 henkeä.
Sarov on yksi Venäjän tiedekaupungeista (naukograd). Kaupungin tärkein työnantaja on Venäjän liittovaltion ydintutkimuskeskus VNIIEF(РФЯЦ-ВНИИЭФ — Российский федеральный ядерный центр, Всероссийский научно-исследовательский институт экспериментальной физики, "RFJaTs - VNIIEF, Rossijski federalnyi jadernyi tsentr, Vserossijski nautšno-issledovateleski institut eksperimentalnoi fiziki")
Historia.
Sarovissa on ollut mordvalaista asutusta jo 1100–1200-luvuilla. Vuonna 1298 sen valloittivat tataarit.
Kaupunki sai nimensä Sarovkajoen varrella olevan Sarovin luostarin mukaan. Vuonna 1664 munkki Feodosi asettui vuorille. Ensimmäinen kirkko rakennettiin 1706. Pyhittäjä Serafim Sarovilainen asui Sarovissa 1778–1833. Vuonna 1903 keisari Nikolai II perheineen vieraili luostarissa. Tuolloin siellä oli yhdeksän kirkkoa ja noin 320 munkkia. Luostari suljettiin 1923 ja toisen maailmansodan aikaan siellä oli tehdas, jossa rakennettiin BM-13 "Katjuša"-raketinheittimiä.
Vuonna 1946 Saroviin perustettiin kokeellisen fysiikan keskus VNIIEF. Sarov oli ydinaseteollisuuden keskus ja suljettu kaupunki. Se sai aluksi salanimen Arzamas-60, koska se oli 60 km Arzamasista. Myöhemmin nimi muutettiin muotoon Arzamas-16 ja kaupunki poistettiin kartoilta. Arzamas-16 sai kaupunginoikeudet 1954. Suuren osan kaupungista rakensivat saksalaiset sotavangit.
Nykyisin siellä sijaitsee atomipommimuseo. Kaupunki otti vuonna 1993 ystävyyskaupungikseen yhdysvaltalaisen Los Alamosin.
Sturmbannführer

Sturmbannführer oli natsi-Saksan puolisotilaallisten järjestöjen SS:n ja SA:n ("Sturmabteilung") käyttämä arvo. Suoraan käännettynä Sturmbannführer tarkoittaa "rynnäkköyksikönjohtajaa" (yksiköllä SA ja SS tarkoittivat pataljoonaa). Arvo vastaa Suomen puolustusvoimien majuria ja Wehrmachtin arvoa Major.
SA otti arvon käyttöön 1921. SS puolestaan nimitti ensimmäiset Sturmbannführerit 1928.
Sound of R.E.L.S. (albumi)

Sound of R.E.L.S. on Sound of R.E.L.S. -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Albumi sisältää muun muassa yhtyeen ensimmäisen vuonna 1994 julkaistun singlen "Love Is The Powa!" sekä Steve Kekanan takavuosien hitin "Raising My Family" -coverversion, joka nousikin yhtyeen tunnetuimmaksi kappaleeksi.
Albumi pysyi Suomen virallisella listalla 20 viikkoa, paras sijoitus oli viikolla 45/1995 6. sija. "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimitus otti albumin mukaan vuoden 1995 parhaiden äänilevyjen listalleen.
Le tigri di Mompracem

Le tigri di Mompracem ("Mompracemin merirosvot") on italialaisen seikkailukirjailijan, Emilio Salgarin romaani. Tarinan päähenkilö on Sandokan, malesialainen merirosvopäällikkö, joka saa kuulla kauniista naisesta, jota kutsutaan Labuanin helmeksi. Uteliaana näkemään naisen, Sandokan lähtee matkaan ja joutuu moniin seikkailuihin.
"Le tigri di Mompracem" on Salgarin Malesiaan sijoittamien merirosvoseikkailujen sarjan ensimmäinen kirja. Alun perin se julkaistiin jo 1800-luvun lopulla, mutta se käytännössä kirjoitettiin uudestaan julkaistavaksi vuonna 1900. Siihen mennessä sarjaan oli jo ilmestynyt kaksi uutta osaa: "I Misteri della Jungla Nera" ja "I pirati della Malesia".
Juoni.
Sandokan ja hänen portugalilainen ystävänsä Yanez de Gomera ovat Malesian pelätyimmän merirosvojoukon, Mompracemin tiikereiden päälliköt. Sandokan saa kuulla Labuanin helmenä tunnetusta uskomattoman kauniista naisesta. Hän matkustaa Labuanille, joka on brittien hallussa ja tapaa siellä lady Marianna Guillonkin, johon rakastuu syvästi. Myös lady Marianna rakastuu Sandokaniin, mutta heidän rakkautensa tiellä on monia vaikeuksia, joista vähäisin ei ole Mariannan setä, lordi James Guillonk, joka ei halua olla missään tekemisissä merirosvopäällikön kanssa.
Innocence Is No Excuse

Innocence Is No Excuse on heavy metal -yhtye Saxonin seitsemäs studioalbumi. Se saavutti Isossa-Britanniassa 36. sijan ja Yhdysvalloissa 133. sijan.
Tyylillisesti albumi oli suuri syrjähyppy edellisen "Crusader" -albumin raskaista soundeista. Innocence Is No Excusella on sähköinen ja aikansa glam metal -yhtyeille tyypillinen sähäkkä rock-kitarasoundi, ja albumilla on myös kosketinsoittimia mukana. Biff Byfordin mukaan "albumi on hyvä, mutta Saxon kadotti osan identiteettiään levyn myötä".
Mary Garden

Mary Garden (20. helmikuuta 1874 – 3. tammikuuta 1967) oli skotlantilainen sopraano. Hän oli aikansa oopperataiteen suurimpia nimiä myös kansainvälisellä tasolla.
Garden muutti 9-vuotiaana perheineen Chicagoon, Illinoisiin. Hän suoritti jatko-opintojaan Pariisissa, jonka Opéra-Comiquessa hän teki julkisen ensiesiintymisensä huhtikuussa 1900. Esitetty osa oli Gustave Charpentierin "Louisen" päärooli. Myöhempiä rooleja oli mm. Claude Debussyn "Pelléaassa ja Mélisandessa" ja Richard Straussin "Salomessa".
Gardenin ensimmäinen esiintyminen Yhdysvalloissa tapahtui vuonna 1907 roolilla Jules Massenet'n teoksessa "Thaïs". Hän jatkoi uraansa Chicagossa, kunnes vetäytyi lavalta vuonna 1931. Hänen omaelämäkertansa "Mary Garden's Story" on vuodelta 1951.
Garden vietti vanhuusvuotensa Inveruriessa, Skotlannissa, jossa hän kuoli 92-vuotiaana.
Vuoristotauti

Vuoristotauti on hapenpuutteesta johtuva tila, joka aiheutuu nesteiden kertymisestä keuhkoihin ja aivokudokseen. Solutasolla mitokondrion energiantuotannon ehtyessä solun natriumpumppu ei pysty poistamaan riittävästi suoloja solusta, ja osmoosi aiheuttaa ylimääräisen nesteen kertymistä soluihin. Tämä aiheuttaa turvotusta aivoissa ja aivorungossa (aivoödeema) ja/tai nesteen vuotamista keuhkoihin (keuhkoödeema). Pahimmassa tapauksessa vuoristotauti johtaa kuolemaan 6 tunnin kuluessa ensimmäisistä oireista. Kuolinsyynä on joko kooma (aivoödeema) tai hukkuminen (keuhkoödeema).
Oireet.
Oireet alkavat tavallisimmin 12–36 tunnin kuluttua vuoristonousun jälkeen. Tavallisimpia oireita ovat päänsärky, pahoinvointi, oksentelu, tasapainohäiriöt, sekavuus, hengenahdistus, veriset vaahtoyskökset ja unettomuus.
Hoito ja torjunta.
Kenttäoloissa ainoa toimiva hoito on paluu alemmas. Hätätilassa voidaan antaa lisähappea. "Gamow Bag" on kannettava, pumpattava painekammio, jolla voidaan antaa ensiapua. Asetatsoliamidi (Diamox, Ödemin) on nesteenpoistolääke, joka nopeuttaa korkeaan ilmaan tottumista ja helpottaa usein vuoristotautia. Deksametasoni (steroidi) helpottaa myös turvotusta, mutta sitä voi käyttää vain lääkärin valvonnassa. Myös sildenafiili (Viagra) on todettu tehokkaaksi lääkkeeksi vuoristotautia vastaan. Vuoristotautia voi torjua nousemalla vuoristossa kyllin hitaasti, nyrkkisääntönä on enintään 300 metrin nousu päivässä 3 600 metrin jälkeen sekä ylimääräinen lepopäivä aina 1 000 metrin välein. Yksilön herkkyys vuoristotaudille on suurelta osin perinnöllistä, minkä vuoksi herkkyyden toteaminen vaatii DNA-tutkimuksen. Fyysisellä suorituskyvyllä ei ole osuutta vuoristotaudin kestoon, mutta yli 50-vuotiailla sairastumisriski on todettu pienemmäksi. Hyvä hapenottokyky ja korkea hemoglobiinitaso lieventävät oireita.
The Inner Sanctum

The Inner Sanctum on heavy metal -yhtye Saxonin kahdeksastoista studioalbumi. Se nousi Britanniassa sijalle 102. Inner Sanctumista julkaistiin myös rajoitettu painos DVD-levyllä varustettuna.
Tyylillisesti "Lionheart"in ja "Metalhead"in yhdistelmäksi kuvattu albumi oli menestys ympäri maailmaa, jopa Englannissa. Albumilta julkaistiin singlenä tarttuva If I Was You ja rokkaava I've Got To Rock (to Stay Alive) ja kummastakin kappaleesta tehtiin musiikkivideot. Jälkimmäisen kappaleen musiikkivideolla esiintyy myös Lemmy Kilmister (Motörhead), Andi Deris (Helloween) ja Angry Anderson (Rose Tattoo).
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Saxon sekä sanoittanut Byford.
M/S Kapella

M/S Kapella () oli vuonna 1967 valmistunut autolautta. Sen rakensi Brodogradiliste Titovo -telakka Kraljevicassa Jugoslaviassa. Suomessa alus oli Viking Linen yhden osakasvarustamon käytössä vuosina 1967–1979.
Käyttöhistoria.
"M/S Kapella" luovutettiin huhtikuussa 1967 tilaajalleen Ålandsfärjan AB:lle, minkä jälkeen se aloitti liikenteen välillä Parainen–Maarianhamina–Kapellskär. Syyskuussa lähtösatamaksi Manner-Suomessa vaihtui Naantali. Aluksen saunaosastolla oli marraskuussa tulipalo. Muutamaa päivää myöhemmin se sai pohjakosketuksen, jolloin yksi tankki sai vuodon. Alus törmäsi huhtikuussa 1970 laituriin kiinnitettyyn "M/S Viking 2:een", joka vajosi laiturin viereen.
Syyskuussa 1973 alus avusti matalikolle ajaneen "M/S Aurellan" evakuoinnissa. Matkustajat ja autot siirrettiin aluksien omien ramppien kautta laivasta toiseen. "M/S Kapellan" yrittäessä tuloksetta vetää karille juuttuneen "M/S Aurellan" irti ja aluksen perä vaurioitui. Heinäkuussa 1978 alus evakuoi matkustajat karille ajaneesta "M/S Dianasta".
Kesäkuussa 1979 alus myytiin Chios Shipping Co SA:lle Kreikkaan, joka nimesi sen "M/S Nissos Chiokseksi". Se liikennöi Välimerellä syyskuuhun 1994, jolloin se sai konerikon ja siirrettiin Pireukseen, jonne se hylättiin. Alus myytiin vuonna 2006 turkkilaiselle romuttamolle.
Turun Pursiseura

Turun Pursiseura ry on Turussa toimiva, vuonna 1906 perustettu pursiseura.
Historia.
Turun Pursiseura perustettiin 6. huhtikuuta 1906 paikkakunnan ensimmäiseksi suomenkieliseksi pursiseuraksi nimellä Pursiseura Maininki. Nykyisen nimensä pursiseura sai vuonna 1917.
Toiminta.
Turun Pursiseura järjestää muun muassa koulutusta ja yhteispurjehduksia sekä harjoittaa kilpailutoimintaa. Yhteensä seura järjestää noin 70 tapahtumaa vuodessa.
Satama ja saaritukikohdat.
Turun Pursiseuran vierasvenesatama sijaitsee Ruissalon saaressa. Myös pursiseuran ravintola sijaitsee Ruissalossa.
Turun Pursiseuralla on neljä saaritukikohtaa: Pyytinkari, Svinö, Tjärulot ja Marholmsören. Vanhin saaritukikohta, Rymättylän kunnan länsiosassa sijaitseva Pyytinkari, siirtyi purjehdusseuran omistukseen vuonna 1966. Nauvon itäosassa sijaitsevan Svinön pursiseura osti vuonna 1988. Åselholman länsipuolella sijaitseva Marholmsören on ollut vuokrattuna 1980-luvulta lähtien ja siirtyi pursiseuran omistukseen vuonna 2011. Korppoossa sijaitseva Tjärulot on ollut vuokrattuna seuran käyttöön 1980-luvulta lähtien.
Haifa Wehbe

 
Haifa Wehbe (, s. 10. maaliskuuta 1972) on libanonilainen malli, näyttelijä ja laulaja. Arabimaailmassa hänet tunnetaan taiteilijanimellään ”Miss Lebanon” ja myöhemmin hänen ilmestyneen debyyttialbuminsa "Huwa az-Zaman" (suom. "Se on aikaa") -nimellä. Hänen musiikkityylinsä on arabiankielistä pop-musiikkia, jossa sekoittuvat länsimainen ja arabialainen tyyli.
Wehbe syntyi libanonilaiselle isälle ja egyptiläiselle äidille pienessä maalaiskaupungissa Etelä-Libanonissa. Hän kasvoi kuunnellen jazzia ja R&amp;B:tä. Malli hänestä tuli hyvin nuorena voitettuaan tittelin ”Miss South Lebanon” 16 vuoden ikäisenä. Vuonna 1995 hän avioitui ja sai tyttären nimeltään Zeinab. Vuonna 2006 hänet listattiin aikakauslehden 50 kauneimman ihmisen joukkoon.
Wehbe on uskonnoltaan šiiamuslimi. Hän on myös saanut aikaan kohua pukeutumisellaan joissain islaminuskoisissa maissa. Hän on esiintynyt Pepsin mainoksissa ranskalaisen jalkapalloilijan Thierry Henryn kanssa.
Juan Manuel Gárate

Juan Manuel Gárate (s. 24. huhtikuuta 1976 Irun) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2000–2014.
Gárate voitti Italian ympäriajon mäkikilpailun ja 19. etapin vuonna 2006. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti Mont Ventoux’n huipulle päättyneen 20. etapin. Hän on lisäksi voittanut osuuden Espanjan ympäriajossa sekä kotimaansa maantieajomestaruuden.
Espanjan ympäriajo, etapin 14 voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun 20.
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun neljäs, kolmas etapilla 17
Sveitsin ympäriajo, etapin 7 voitto
Giro del Trentino, etapin 3 voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun kymmenes
Ruta del Sol, mäkikilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun viides, toinen etapilla 13
Espanjan maantiepyöräilymestari
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun seitsemäs, mäkikilpailun ja etapin 19 voitto
Clásica de San Sebastián, toinen
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15., kolmas etapilla 15
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
Ranskan ympäriajo, etapin 20 voitto
Ranskan ympäriajo, kolmas etapilla 7
Etuovi.com

Etuovi.com on mediakonserni Alma Median julkaisema asunto- ja kiinteistökaupan valtakunnallinen internetpalvelu. Etuovi.comista löytyy myytäviä asuntoja, kiinteistöjä, loma-asuntoja ja tontteja niin kiinteistönvälitysyrityksiltä kuin yksityisiltä myyjiltäkin. Lisäksi palvelu tarjoaa tietoa asuntomarkkinoista valtakunnallisesti ja alueellisesti sekä asumiseen liittyviä lisäpalveluita. Vuonna 2004 "Asuntopörssi"-lehti yhdistettiin Etuovi.comiin. Etuovi.comin osana julkaistaan myös asunnonvaihtoon ja sisustukseen keskittyvää Etuovi.com Ideat &amp; Vinkit -osiota. 
Etuovi syntyi keväällä 2001 korvaten siihenastiset asuntopalvelut www.dime.net ja www.asuntoporssi.
Kiista oikeuksista.
Yhtiö kävi vuosina 2002–2013 tamperelaisen yrittäjän Jocka Träskbäckin kanssa kiistaa oikeudesta Etuovi-tavaramerkkiin, kunnes asiasta päästiin lopulta sovintoon.
Airisto Segelsällskap i Åbo

Airisto Segelsällskap i Åbo on Turussa toimiva pursiseura. Airisto Segelsällskap i Åbo on perustettu vuonna 1865, ja on siten sekä eräs Suomen vanhimmista pursiseuroista että Turun vanhin urheiluseura.
Purjehdusseuran satama ja vuonna 1904 valmistunut kerhotalo sijaitsevat Hirvensalon Pikisaaressa (koordinaatit: ). Seuralla on lisäksi kaksi ulkosatamaa: Marholmsudden Houtskarissa ja Lammkläppen Korppoon Aspössa.
John Toland (historioitsija)

John Willard Toland (29. kesäkuuta 1912 La Crosse, Wisconsin, Yhdysvallat – 4. tammikuuta 2004 Danbury, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija ja kirjailija. Toland tunnetaan parhaiten Adolf Hitler -elämäkerrasta.
Toland meni eläessään naimisiin kahdesti, toisella kerralla japanilaisen Toshiko Matsumuran kanssa. Tolandilla oli kolme tytärtä. Hän opiskeli Williams Collegessa ja myöhemmin Yalen yliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa.
Tolandin kirjoitustyyli oli etenevää kerrontaa. Hän ei pysähtynyt ylianalysoimaan tai päättelemään tapahtumia, vaan tuki lukijan omaa harkintaa. Hänen merkittävimpänä teoksena pidetään Japanin 1900-luvun alun sotia ja sodankäyntiä japanilaisten näkökulmasta käsittelevää kirjaa "The Rising Sun" (1971), josta hänet palkittiin Pulitzerilla. 
Toland kuoli keuhkokuumeeseen Danburyn sairaalassa 92-vuotiaana.
John Tolandin kirjoja.
Tolandin teoksia ei ole suomennettu.
Rock the Nations

Rock the Nations on heavy metal -yhtye Saxonin kahdeksas studioalbumi. Se pääsi Ison-Britannian listoilla 34. sijalle ja Yhdysvaltain listoilla 149. sijalle.
Levyllä yhtye jatkoi edellislevyn radioystävällisempää linjaa, mutta, kuten Biff Byford on ilmaissut, "tällä levyllä soundit ovat enemmän perinteisempää Saxon-rockia kuin edellislevyllä tutuksi tullutta glam metallia".
Kivenpyörittäjän kylä

Kivenpyörittäjän kylä on suomalainen vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Markku Pölösen ohjaama elokuva, joka pohjautuu Heikki Turusen samannimiseen romaaniin.
Elokuva kuvattiin Juuassa kesällä 1994. Se on toinen Pölösen ohjaama kokopitkä teatterielokuva.
Juoni.
Kivenpyörittäjän kylä on tarina Pohjois-Karjalasta Ruotsiin muuttaneen Pekan matkasta kotikonnuilleen Jerusalemin kylään. Käynnissä olevaa ETYK-kokousta uutisoidaan radiossa. Idylliä ei päällisin puolin särje mikään. Pekka ei kuitenkaan viihdy Ruotsissa ja unelmoi palaavansa kotikyläänsä tekemään puuveneitä.
Vanha sensuelli tyttöystävä Ritva näyttää kesäleningissä viattomalta ja ihanalta, kun Pekka perheineen ajaa Jerusalemin raittia oranssilla Volvolla. Metsurintyöt Ruotsissa ovat kuitenkin entisen jerusalemilaisen arkea ja vaimo patistelee häntä opiskelemaan ruotsia. Elokuvan keskipiste on perisuomalaiset häät. Kylän viimeinen naimaton nainen menee vihille kylän posteljoonin kanssa, joka ei tiedä tulevan naisensa kykenemättömyydestä saada koskaan omia lapsia. Naisella on ollut aikanaan myös suhde itse kivenpyörittäjään.
Palkinnot.
Kivenpyörittäjän kylä voitti vuonna 1996 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Itse elokuva sai parhaan elokuvan Jussin, ohjaaja Markku Pölönen sai parhaan ohjauksen Jussin, ja Matti Varjo sai parhaan miessivuosan Jussin.
Kuningasjätkä

Kuningasjätkä on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Markku Pölösen ohjaama suomalainen elokuva. Tarina kertoo pojan ja isän yhteisestä kesästä tukkijoella. Elokuva on Pölösen kolmas pitkä elokuva.
Juoni.
1950-luvun Itä-Suomeen sijoittuva tarina kertoo pojasta ja leskeksi jäänestä isästä tukinuittoporukassa, jossa poika joutuu seuraamaan voimattomana isäänsä kohdistettua työpaikkakiusaamista. Vähitellen isä hyväksytään tukkijätkäporukan tasaveroiseksi jäseneksi. Elokuvan lopun lavatanssit tuovat uuden käänteen niin isän kuin pojankin elämään.
Aiheesta muualla.
&lt;br&gt;
Badding (elokuva)

Badding on Markku Pölösen ohjaama suomalainen elokuva Rauli Badding Somerjoesta. Elokuvan ensi-ilta oli vuonna 2000. Elokuva kertoo Somerjoen paosta maaseudulle lapsuuden maisemiin. 
Pölönen on sanonut elokuvasta, ettei se ole elämäkertaelokuva vaan satu. Hän kuvaa myös musiikin merkitystä elokuvalle: "Badding pani niin paljon omaa ajatteluaan ja tunne-elämäänsä musiikkiin, että oikeastaan tämän elokuvan olisi pystynyt tekemään pelkästään musiikista" ja "- - elokuvan suurin totuus on musiikki". Elokuvassa on esitetty pitkin matkaa tapahtumia "jotka olisivat voineet tapahtua", ja Baddingin lapsuudenystävä on neljän viiden henkilön yhdistelmä.
Palkinnot.
Elokuva sai neljä Jussi-palkintoa. Baddingia esittänyt Janne Reinikainen palkittiin miespääosa-Jussilla. Jussit annettiin myös kuvaaja Kari Sohlbergille, lavastaja Minna Santakarille ja puvustaja Tiina Kaukaselle. 
Arviot.
Kriitikkojen suhtautuminen oli tuoreeltaan varautunut: "Pölösen paras elokuva", "Pölösen leffassa on paljon hyvää ja valloittavaa, mutta mikään täysosuma se ei ole". Reinikaisen roolisuoritus sai Helena Yläseltä kiitosta vilpittömänä ja hienona työnä. Hänen mukaansa Reinikainen tavoittaa Somerjoen eleet "aavemaisen hyvin". Luonnonlapsimyytin korostus sai ristiriitaisen vastaanoton. Mielipiteet jakautuivat ikäluokittain, ja muun muassa "Aamulehden" Markus Määttänen suhtautui nuivasti taiteelliseen valintaan.
Osa kriitikoista olisi kaivannut elokuvaan perinteisempää elämäkertaelokuvan otetta, Somerjoen musiikin ja hänen esiintymisensä taustojen pohdintaa. Historiallisen taustoituksen puuttuessa elokuva ei vastaa keskeiseen kysymykseensä: mikä Somerjoen karismassa erotti hänet tusinapopin tekijöistä.
Emmauksen tiellä

Emmauksen tiellä on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut suomalainen Markku Pölösen elokuva. Sanna-Kaisa Palo sai elokuvasta parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon vuonna 2002.
Juoni.
Rane (Puntti Valtonen) palaa 20 vuoden jälkeen kotiseudulleen myydäkseen syntymäkotinsa. Hän lähtee kävelemään tietä pitkin siltaa kohti, jossa taksikuski odottaa häntä tunnin ja kahdenkymmenen minuutin päästä. Matkan aikana hän kohtaa useita vanhoja tuttavia, kuten kuolleet isänsä ja mummonsa ja lukuisia muita. Tarina etenee lähes reaaliajassa hahmojen silloin tällöin puhuen suoraan kameraan ja lukien kohtauksia suoraan käsikirjoituksesta ja laulaen vanhoja iskelmiä.
Darío Rodríguez

Darío Rodríguez Peña (s. 17. syyskuuta 1974 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka kotimaansa lisäksi pelasi Meksikossa ja kuusi vuotta Saksan Bundesliigaa gelsenkircheniläisessä Schalkessa. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. 
Rodríguez aloitti jalkapalloilun Huracan Villegasissa viisivuotiaana. Vuonna 1984 hän siirtyi Higos del Mariin, ja vuonna 1990 I.A. Sud Américaan, jossa hän aloitti uransa aikuisten sarjoissa vuonna 1992. Hän siirtyi meksikolaiseen Deportivo Tolucaan vuonna 1995. Yhden Meksikossa vietetyn vuoden jälkeen Rodríguez palasi takaisin kotimaahansa Club Atlético Bella Vistan pääsarjajoukkueeseen. Vuonna 1998 hän aloitti yhdessä uruguayn menestyneimmistä seuroista, C.A. Peñarolissa, jossa hän pelasi vuoteen 2002, jolloin hän siirtyi Saksaan Schalkeen.
Rodríguez pelasi maajoukkueessa 51 ottelua vuosina 2000–2007. Hän edusti Uruguayta vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän teki maalin Tanskaa vastaan, ja Copa Américassa 2007.
Arja Tuomarila

Arja Tuomarila (18. heinäkuuta 1941 Somero – 27. kesäkuuta 2020) oli suomalainen iskelmälaulaja ja pitkäaikainen Mainos-TV:n kuuluttaja. Hänen iskelmälaulajan uransa ajoittuu vuosille 1962–1964. Hän oli Suomen ensimmäisiä bossanova-laulajia. Suosituin hänen levyistään on yhdessä Erkki Liikasen kanssa vuonna 1963 levytetty "Manzanilla". Hän siirtyi vuonna 1964 lentoemännäksi, Aerolle. Tästä työstä hän jäi eläkkeelle marraskuussa 2008. Hän esiintyi sekä yksin että puolisonsa Kai Lindin kanssa. Pariskunta avioitui vuonna 1964 ja heillä on yksi poika ja kaksi lastenlasta.
Tuomarila esiintyi vuonna 1962 Veikko Itkosen ohjaamassa elokuvassa "Vaarallista vapautta", jossa hän näytteli toimistovirkailijaa.
Tuomarila kuoli kesäkuussa 2020 pitkäaikaiseen sairauteen 78-vuotiaana.
Koirankynnen leikkaaja (elokuva)

Koirankynnen leikkaaja on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut suomalainen Markku Pölösen ohjaama elokuva, joka perustuu Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin.
Elokuva voitti viisi Jussi-palkintoa kategorioissa paras elokuva, ohjaus, miespääosa, käsikirjoitus ja kuvaus.
Tarina.
Elokuvassa Mertsi Vepsäläinen (Peter Franzén) lähtee muiden mukana sotaan. Hän hyvästelee kotiin jäävän tyttöystävänsä. Rintamalla Mertsi haavoittuu vaikeasti päähän ja taistelutoverinsa Eetvi Manninen (Taisto Reimaluoto) pelastaa hänet oman henkensä uhalla. Mertsi viedään sotasairaalaan, mutta hän ei ole enää entisensä: luodin aiheuttama aivovamma on taannuttanut hänet lapsen tasolle. Tyttöystävä saapuu äitinsä kanssa sotasairaalaan tapaamaan Mertsiä, mutta tämän nähtyään äiti saattaa tyttärensä pois ja Mertsi jää yksin. Sodan päätyttyä Mertsi on aputöissä kansakoululla remonttihommissa, työkaverinaan Ville Kuosmanen (Ahti Kuoppala).
Ville kertoilee kotipuolessaan olevasta erikoisen hyväluontoisesta koirastaan Sakesta, joka on nimestään huolimatta pystykorvanarttu. Villen mukaan se on hyvin viisas ja aavistaa kun isäntä valmistautuu pyyntikauteen. Sen kynnet aiheuttavat kuitenkin harmia, sillä Sakke saattaa lumessa repiä ne auki ja siksi ne täytyy leikata, mihin kykenee vain pätevä tekijä. Ville päättää leikillään antaa valtakirjan koirankynsien leikkaamiseen Mertsille, joka innostuu asiasta lapsen lailla ja näkee seuraavana yönä unta, jossa Saken käpälistä vuotaa verta. Mertsi poistuu yön selkään kellekään kertomatta.
Mertsi matkustaa junassa vailla päämäärää ja törmää sattumalta Eetviin, joka on matkalla savottaan. Kysyttäessä Mertsi kertoo itsekin olevansa menossa metsätöihin. Tukkikämpille saavuttua työnsaanti tuottaa ongelmia, sillä Mertsillä ei ole työstä kokemusta ja vasta Eetvin ryhtyminen takuumieheksi avaa työnteon mahdollisuuden. Mertsin poiketessa Villen kotimökille hän esittää valtakirjansa ja yrittää leikata koiran kynsiä. Sakke puree Mertsiä. Ville saapuu mökilleen ja taivastelee Mertsin tyhmyyttä: kuono olisi tietenkin pitänyt sitoa ennen yritystä.
Mertsin palattua tukkikämpälle purema alkaa tulehtua ja hänelle nousee kuume. Eetvi lähtee toimittamaan Mertsiä sairaalaan pitkien korpitaipaleiden päähän. Sairaalassa tohtori rauhoittelee antibioottien hoitavan tulehduksen. Mertsin ollessa toipilaana Eetvi saapuu tätä tervehtimään. Hänellä on tuomisia kotoa sekä Villen antama rasia. Siitä paljastuu omituinen kapine, kunniamerkkihihnaan kiinnitetyt koiran kynnet. Eetvi ei tiedä mitä asiasta pitäisi ajatella, mutta Mertsi nykäisee ryhdikkään asennon kuin sotilas ja valmistautuu selvästi vastaanottamaan kunniamerkin. Eetvi kiinnittää "kunniamerkin" koirankynnen leikkaajan rintaan ja kuva loittonee tapahtumista laajaan maisemakuvaan talvisen järvenselän ylle.
Onnen maa

Onnen maa on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut suomalainen Markku Pölösen ohjaama elokuva. Paljon tv-katsojia ja monia palkintoja saanut elokuva käynnisti Pölösen ohjaajauran.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1960-luvun alkuun ja kertoo tapahtumat perheen pikkupojan (Tatu Kaihua) kautta. Keskeisissä osissa ovat pojan isä (Taisto Reimaluoto) joka on työntekijänä tunnollinen mutta yksvakaa, ja tämän kaupungista kesäksi maalle tuleva kevytmielinen veli (Pertti Koivula).
Vastaanotto.
"Onnen maa" oli Markku Pölösen ensimmäinen teatterilevitykseen päässyt elokuva. Se syntyi Suomen elokuvasäätiön, Yleisradion, MTV3:n ja AVEKin Sparrausrinki-hankkeen rahoittamana. Teattereissa elokuva sai vain vajaat 15 000 katsojaa, mutta ensimmäisen televisioesityksen 1993 näki yli miljoona suomalaista. Vuoden 1995 tv-uusinta sai noin 700 tuhatta ja vuoden 1998 uusinta yli 800 tuhatta katsojaa. 
"Onnen maa" sai 200 000 markkaa elokuvatuotannon laatutukea ja palkittiin Risto Jarva -palkinnolla 1993. Se sai samana vuonna myös Nordisk Panoraman lyhytelokuvapalkinnon sekä Kettu-palkinnon. Vuoden 1994 Jussi-gaalassa "Onnen maa" palkittiin parhaana elokuvana ja Markku Pölönen parhaasta käsikirjoituksesta. Jussin saivat myös Veikko Tiitinen parhaasta miessivuosasta Ukin roolissa ja Minna Santakari sekä "Onnen maan" että "Akvaariorakkauden" lavastuksista. "Onnen maa" otettiin Jussi-gaalan ehdokaselokuvien joukkoon vasta Kari Uusitalon vaatimuksesta.
Pölönen laati elokuva­käsikirjoituksestaan myös näytelmäversion, jota on esitetty ympäri Suomea monissa ammatti- ja kesäteattereissa.
Meerbusch

Meerbusch on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Sitä rajaavat Duisburgin, Düsseldorfin, Kaarstin, Krefeldin, Neussin ja Willichin kaupungit. Vuoden 2022 lopussa Meerbuschin asukasluku oli 57 422. Sen pinta-ala on 64,39 neliökilometriä ja asukastiheys 892 as./km². Kaupunki on jaettu kahdeksaan eri kaupunginosaan.
Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan kuuluva Meerbuschin kaupunki muodostettiin vuonna 1970 liittämällä yhteen Büderichin, Osterathin, Lank-Latumin, Ossum-Bösinghovenin, Strümpin, Langst-Kierstin, Nierstin ja Ilverichin kunnat.
Karjalan kunnailla (televisiosarja)

Karjalan kunnailla on suomalainen draamasarja, jota esitti Yle TV2 vuosina 2007–2012. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 21. marraskuuta 2007. Tapahtumat sijoittuvat fiktiiviseen Miikkulan kylään. Sarjaa kuvattiin kolme tuotantokautta eli yhteensä 36 jaksoa. Viimeinen jakso esitettiin helmikuussa 2012.
Sarjan kuvauksia varten rakennettiin studiokylä, joka sijaitsee Kontiolahden Kontioniemessä. Studiokylä avattiin yleisölle 2009, ja se olikin suosittu nähtävyys niin kauan kuin sarjaa esitettiin.
Erftstadt

Erftstadt on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee 20 kilometriä lounaaseen Kölnistä ja 35 kilometriä luoteeseen Bonnista. Kaupunki kuuluu Kölnin hallintopiiriin ja Rhein-Erft-Kreisin piirikuntaan. Vuoden 2022 lopussa Erftstadtin asukasluku oli 49 882. Sen pinta-ala on 119,89 neliökilometriä ja asukastiheys 416 as./km².
Erftstadt on jaettu 18 eri kaupunginosaan (). Asukasluvullisesti suurin niistä on Liblar noin 13 000 asukkaallaan. Pienin kaupunginosa on noin 400 asukkaan Borr–Scheuren. Kaupunginosat ovat aiemmin olleet omia paikkakuntiaan. Paikkakunnat yhteen liittämällä vuoden 1969 kuntauudistuksessa perustettiin uusi Erfstadtin kaupunki, joka nimettiin Erft-joen mukaan.
Erftstadtin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Grachtin linna, joka sijaitsee Liblarin kaupunginosassa, ja Gymnichin linna, joka sijaitsee Gymnichin kaupunginosassa sekä Wasserburg Konradsheim.
Kesällä 2021 rankkasateita seurannut tulva runteli kaupunkia pahoin. Parintuhannen asukkaan Blessemin kylässä tapahtui suuri maanvyörymä, joka vei mukanaan autoja, taloja sekä osan kylässä sijaitsevasta linnasta.
Baldakiini

Baldakiini on valtaistuimen, alttarin, saarnastuolin tai vuoteen suojakatos. Se voi olla kankaasta valmistettu kevyt suojaverho tai pysyvä rakennuksen osa. Baldakiini on alun perin tarkoittanut nelikulmaista silkkiverhoa, jota on kannateltu kulmista tangoilla. Nimitys tulee italiankielisestä sanasta "baldacchino", joka merkitsee "Baldacchissa" eli Bagdadissa kudottua kultabrokadikangasta. 
Verhoiltu baldakiinivuode, jonka katosta kannattivat kierretyt pylväät ja jota verhosivat brokadit, oli ranskalaisen hovibarokin tärkein kaluste ja kuninkaan "coucher"-seremonioiden tapahtumapaikka.
Baldakiinia käytetään myös Kristuksen ruumiin juhlassa. Kun öylättiä kannetaan kulkueessaan, sen kantajan päällä on baldakiini. Kirkoissa saarnastuolin yläpuolella oleva koristeellinen katos on kehittynyt baldakiinista.
Avioliittoa solmittaessa hääparin päiden yläpuolella pidettävä nelikulmainen vaate on nimeltään "telta". Tellan katsotaan kuvaavan taivasta, josta Jumalan siunaus ja lapsionni tulevat. Suomessa tellan käyttö on lakannut 1900-luvun alkupuolella.