tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andy Griffith

Andrew Samuel ”Andy” Griffith (1. kesäkuuta 1926 Mount Airy, Pohjois-Carolina – 3. heinäkuuta 2012 Roanoke Island, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Elämä ja ura.
Griffith valmistui University of North Carolina-Chapel Hillistä musiikkilinjalta vuonna 1949.
Griffith teki sheriffi Andy Taylorin rooli1960-luvulla televisiosarjassa "The Andy Griffith Show" ja pääroolin televisiosarjassa "Matlock" vuosilta 1986–1995.
"The Andy Griffith Show" oli Yhdysvalloissa suosittu televisiosarja, jonka päähenkilöihin katsojat saattoivat helposti samaistua. Sarjan tapahtumat sijoittuivat pieneen kuvitteelliseen Mayberryn kaupunkiin, jossa sheriffinä toimi Griffithin esittämä Andy Taylor. Sarjan muut henkilöt olivat Opie Taylor (Ron Howard), Bee-täti (Frances Bavier), apulaissheriffi Barney Fife (Don Knotts), sekä kaupunkilaiset Gomer Pyle (Jim Nabors) ja Goober Pyle (George Lindsey).
Griffith aloitti uransa stand-up-koomikkona, ja hänen ensimmäinen läpimurtonsa elävän yleisön edessä tapahtui ohjelman "What It Was, Was Football" nauhoituksissa. Tarina kertoi maalaispojasta joka oli ensimmäistä kertaa elämässään jalkapallo-ottelussa. Myöhemmin samana vuonna Griffith äänitti tarinan ”Number One Street”, joka kertoi maalaisperheestä matkalla Floridaan valtatietä 1 pitkin.
Vuonna 1954 Griffith esiintyi Broadwayllä näytelmässä "No Time for Sergeants", joka kertoi maalaispojasta ilmavoimissa. Näytelmästä tehtiin elokuva 1959, mistä syntyi inspiraatio Gomer Pylen hahmoon.
Vuonna 1957 Griffith näytteli elokuvassa "Kasvot väkijoukossa", jälleen kerran maalaispoikana ja viihdyttäjänä mutta samalla myös kauhua herättävänä psykopaattisena poliitikkona. Elokuvassa Griffith näyttäytyi ensi kertaa menestyksekkäästi draamaroolissa.
Sen jälkeen, kun "Andy Griffith Show" lopetettiin vuonna 1968 Griffith esiintyi useissa sarjoissa, joista ei tullut yhtä suosittuja (muun muassa "The Headmaster" 1970, "The New Andy Griffith Show" 1971 ja "Salvage I" 1979). Hän näytteli myös useissa elokuvissa kuten "Strangers in 7A" (1972), "Winter Kill" (1974) ja "Pray for the Wildcats" (1974).
Vuonna 1981 Griffith pääsi ehdolle Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan tv-elokuvassa "Murder in Texas" ja sai vuonna 1983 lisää arvostusta roolistaan murhanhimoisena roistona tv-elokuvassa "Murder in Coweta County". Griffith näytteli Matlockia vuosina 1986–1995 ja vieraili vuonna 1997 sarjassa "". Hän esiintyi myös pienessä roolissa elokuvassa "Spy Hard – lupa läikyttää" vuonna 1996.
Griffith kuoli sairaalassa saatuaan vuorokautta aikaisemmin sydänkohtauksen kotonaan Roanoke Islandilla, Pohjois-Carolinassa.
Tavisupleba

Tavisupleba (, ”vapaus”) on Georgian kansallislaulu. Davit Maghradzen georgian kielellä sanoittama hymni otettiin käyttöön uuden lipun ja vaakunan kanssa vuonna 2004, kun Georgian hallinto oli vaihtunut ruusujen vallankumouksessa. Parlamentti hyväksyi uuden kansallislaulun 20. toukokuuta 2004, tasan viisi kuukautta Eduard Ševardnadzen eron jälkeen. Se korvasi vanhan kansallislaulun, "Dideba zetsit kurtkheulsin", ja siitä tuli nopeasti erittäin suosittu. Musiikki on otettu kahdesta Zakaria Paliašvilin säveltämästä georgialaisesta oopperasta, "Abesalom da Eteri" ja "Daisi", jotka sovitti kansallislauluksi Ioseb Ketšakmadze.
Kun Yhdysvaltain presidentti George Bush vieraili Georgiassa vuonna 2005, kansallislaulun ei lähtenyt soimaan nauhalta suunnitellusti. Georgian presidentti Mihail Saakašvili antoi tämän jälkeen paikalla olleelle kuorolle merkin ja nämä alkoivat yhdessä monituhatpäisen yleisön mukana laulamaan kansallislaulua. Tapausta kuvailtiin vierailun voimakkaimmaksi hetkeksi.
Kaamanen

Kaamanen (inarinsaameksi "Kaamâs", pohjoissaameksi "Gámas", "poron koipinahka") on Inarin kunnassa sijaitseva noin 200 asukkaan kylä valtatie 4:n ja kantatie 92:n varressa Muddusjärveen laskevan Kaamasjoen rannalla. 
Elinkeinot.
Kylän pääasialliset elinkeinot ovat porotalous ja palveluelinkeinot.
Kaamasjoen suulla sijaitsevat RKTL:n Porotutkimusasema, Saamelaisalueen koulutuskeskuksen luontaistalousyksikkö sekä Kaamasjokisuun lintutorni, joka on Suomen pohjoisin. 
Juha ”Watt” Vainion laulusta kuuluisaksi tullut Jouni Nuorgam pitää matkamuistomyymäläänsä Karigasniementien risteyksessä. Kaamasjoella kalastetaan runsaasti.
Tapahtumat.
Kaamasessa Kaamasen kievarissa järjestetään vuosittain Gámas-Blues -niminen musiikkitapahtuma. Tapahtuma levittäytyy myös Inarin kirkonkylän alueelle. Tapahtuman taustalla on inarilainen kunnallispoliitikko ja muusikko Jarmo Siivikko. Vuonna 2008 tapahtumassa esiintyi muun muassa englantilainen blues-muusikko Papa George.
Hansu Hanhi

Hansu Hanhi (aiemmin suomennettu Hannuna, ) on Disneyn sarjakuvamaailmassa esiintyvä sivuhahmo. Hän on Mummo Ankan laiska renki, jonka ruokahalu on lähes loputon ja unenlahjat erittäin hyvät.
Don Rosan laatiman Ankkojen sukupuun mukaan Hansu on Hanna ja Martti Hanhen poika. Hanna Hanhen isä on Mummo Ankan veli Konrad Ankanpää. Täten Mummo on renkinsä isotäti ja Hansu Mummolle veljentyttären poika. Aku Ankka on puolestaan hänen pikkuserkkunsa.
Hahmon luominen.
Hansun hahmo sai alkunsa vuoden 1937 lopulla, jolloin Disneyn animaatiostudioilla suunniteltiin lyhytelokuvaa "Interior Decorator", jossa Aku olisi remontoinut vanhaa kartanoa kömpelö serkkunsa apunaan. Serkusta tehtiin monenlaisia hahmotelmia, jotka vaihtelivat Milt Neilin piirtämästä olkihattuisesta maalaispojasta Bill Peetin tummaihoiseen työläiseen. Suunnitteluun osallistui myös Carl Barks, joka piirsi hahmosta kaksi versiota. Hahmolle suunnitellut ruoka-aiheiset vitsit vaikuttivat siihen, että lihavampi Barksin luonnoksista valittiin hahmon pohjaksi. Barksin toisen, hintelämpivartaloisen luonnoksen on nähty enteilleen hänen vuosia myöhemmin luomaa toista hahmoa, Pelle Pelotonta. Hahmon nimeksi valittiin Gus, koska se muistuttaa englannin sanaa "goose" ’hanhi’.
"Interior Decorator" ei lopulta valmistunut, mutta Hansu lainattiin hahmona vuotta myöhemmin aloitettuun lyhytelokuvaan "Hansu-serkun vierailu". Hansu ehti kuitenkin esiintyä sarjakuvastripissä jo 9. toukokuuta 1938, vuotta ennen 19. toukokuuta 1939 ensi-iltansa saanutta elokuvaa. Stripin oli käsikirjoittanut Bob Karp ja piirtänyt Al Taliaferro. Sarjakuvalehtiin Hansu vakiintui vasta vuonna 1950, jolloin hänet esiteltiin Mummon renkinä "Vacation Parade" -lehden ensimmäisessä numerossa. Käsikirjoittaja teki Hansusta Mummon veljen- tai sisarenpojan selittääkseen, miksei Mummo hennonut antaa rengilleen potkuja tämän laiskuudesta huolimatta.
Muutamissa tarinoissa Hansu Hanhella on esiintynyt myös tyttöystävä nimeltä Kielo Kenokaula.
Taavi Ankka

Professori Taavi Ankka () on Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Taavi on Don Rosan mukaan naimisissa Matilda MacAnkan kanssa. "An Adventure in Color" -televisiosarjassa ensiesiintymisessä vuonna 1961 Walt Disney kertoi, että Taavi on Akun eno.
Taavi on "kaikkien alojen asiantuntija", hänellä on useita oppiarvoja. Taavin kirjasto on laaja ja ehtymätön tiedonlähde, jonka opastuksella Roope Ankka usein onnistuu hankkiutumaan joko aarteen ääreen tai vaikeuksiin. Taavi kuvataan usein hajamielisenä professorina, joka luottaa mieluummin vanhanaikaisiin ja hyväksi havaitsemiinsa tieteellisiin menetelmiin ja kirjoihin kuin nykyaikaiseen tietojenkäsittelyyn.
Sarjakuvissa.
Taavi Ankan nimikkosarjakuvalehti "Ludwig Von Drake" ilmestyi Yhdysvalloissa yhteensä neljä kertaa vuosina 1961 ja 1962. Esimerkiksi Tony Strobl on piirtänyt paljon Taavia, ja sanomalehtistripeissä hahmoa käytti paljon Al Taliaferro. 
Carl Barks ei ikinä erityisemmin pitänyt Taavista, koska hänen mielestään hahmo yhdisteli liikaa Roope Ankan ja Pelle Pelottoman piirteitä. Niinpä Barks käytti tarinoissaan Taavia ainoastaan yhden kerran, vuonna 1964 julkaistussa tarinassa "Kukat ovat kukkia". Duckmania- ja Don-McDuck-sivustojen fanihaastattelussa Don Rosa kertoi, ettei saa käyttää Taavi Ankkaa sarjakuvissaan, koska tämä on "virallisesti kuollut". Rosa on kuitenkin kahdesti piirtänyt Taavin mukaan tarinaansa kiellosta huolimatta. Taavi näkyy sivustapäin juhlavieraiden joukossa Rosan tarinassa "Kaikkein mieluisin lahja" ja katsoo ulos laboratoriostaan tarinassa "Ankkalinnan pillipiipari". Egmont-kustantamo myös kielsi Rosaa liittämästä Taavia tekemäänsä Ankkojen sukupuuhun.
Animaatiot.
Animaattori Ward Kimball piirsi Taavin animaatiohahmoksi, joka toimi isäntänä useissa Disney-ohjelmissa 1960-luvun alkupuolella. Näistä ohjelmista parhaimmat jaksot koostettiin täyspitkiksi piirroselokuviksi, joista tunnetuimpia on "Taavi Ankan tempaus" ("The Hunting Instinct", 1961). Keväällä 1963 Taavi-lyhytanimaatio "A Symposium of Popular Songs" oli Oscar-ehdokkaana. Koska Taavin on kerrottu syntyneen Wienissä Itävallassa, animaatioiden ääninäyttelijänä toimi aluksi saksalaisella aksentilla englantia puhunut imitaattori Paul Frees, jonka kuoltua ääninäytteliojäksi vaihtui Corey Burton. 1980- ja 1990-luvuilla Taavi nähtiin esimerkiksi ohjelmissa "Akun tehdas", "Nokkapokka" ja "Ankronikka". Myöhemmin hänet on nähty esimerkiksi "Mikin klubissa", "Mikki Hiiren kerhotalossa" ja "DuckTalesissa".
HSC Almudaina Dos

HSC Almudaina Dos on Acciona Transmediterranean operoima laiva. Alus rakennettiin vuonna 1997 Italiassa Fincantierin telakalla Riva Trigosossa, ja sen alkuperäinen nimi oli "HSC SuperSeaCat One". Se liikennöi kesäkuusta elokuuhun 2005 Helsinki–Tallinna-reitillä pika-aluksena Silja Linen operoimana.
Laivan pituus on 100,3 metriä ja leveys 17,1 metriä. Syväys on 2,6 metriä ja aluksen bruttovetoisuus (GT) 4 500. Autoja se pystyy kuljettamaan noin 140 kappaletta ja matkustajia 671. Aluksen koneisto koostuu neljästä Ruston 20RK270 -dieselistä, joiden teho siirretään vesisuihkupropulsioon. Koneiden yhteisteho on 27 500 kilowattia. Alus pystyy saavuttamaan 38 solmun matkanopeuden, joka on huomattavasti enemmän kuin tavallisten matkustajalauttojen matkanopeus.
Alus kuului Siljan omistajayhtiön vähennystoimenpiteisiin, ja siksi se poistui laivastosta. Se myytiin vuonna 2006 Acciona Transmediterranea -varustamolle, joka antoi alukselle nimeksi "Almudaina Dos".
Snuff-elokuva

Snuff-elokuva on elokuvagenre, jossa elokuvassa esitettävä henkilön tai henkilöiden murhaaminen on kuvattaessa tehty todellisuudessa.
Ilmiö ”snuff-elokuva” tuli tutuksi helmikuussa 1978, jolloin Yhdysvaltoihin salakuljetettuja snuff-elokuvia löydettiin. Näissä elokuvissa näytettiin todellisia murhia sekä kidutuksia. Monet väittivät kuitenkin, että nämä raa’at kohtaukset ovat lavastettuja eivätkä suinkaan todellisia tapahtumia perverssien ihmisten huviksi.
Snuff-elokuvan määrittelemisessä ei ole yksiselitteistä linjausta. Tarkoituksellisia kuolemantapauksia, kuten teloituksia, tappoja, murhia ja itsemurhia, on kuvattu, ja näitä tallenteita on myös käytetty televisiossa tai elokuvan osana. Tiukemman määritelmän mukaan snuff-elokuva on kuitenkin elokuva, jossa joku murhataan suunnitellusti pelkästään elokuvan tuottamisen vuoksi. Tässä mielessä snuff-elokuvista ei ole olemassa yhtään tunnettua esimerkkiä.
Snuff-elokuvia käsitteleviä elokuvia on tehty muutamia, joista tunnetuin lienee Nicolas Cagen tähdittämä "8 mm – kahdeksan millimetriä" (ohjaus Joel Schumacher, 1999). Muita esimerkkejä ovat Alejandro Amenábarin ohjaama "Tesis" (1996) ja Nimród Antalin ohjaama "Vacancy" (2007).
Joitakin elokuvia on aikojen saatossa epäilty snuff-elokuviksi. Tyylilajin nimen teki tunnetuksi argentiinalainen "Snuff", jota markkinoitiin aitona snuff-elokuvana. Markkinointi oli kuitenkin harhaanjohtavaa, sillä elokuvan lopun murhakohtaus oli todellisuudessa luotu efekteillä. Kuuluisin snuff-elokuvaksi väitetty tapaus lienee Ruggero Deodaton ohjaama "Cannibal Holocaust" (1980), joka kiellettiin aikoinaan 53 maassa. Suomessa se oli kielletty vuoteen 2001 asti. Toinen väitetty tapaus oli japanilaisessa kauhusarjassa "Guinea Pig", jonka eräässä jaksossa samurai silpoo kaapatun naisen julmasti. Kohtaus oli todellisuudessa näytelty ja editoitu huonosti, jotta se näyttäisi aidolta. Jopa FBI tutki asiaa, ja Guinea Pigin tekijät joutuivat oikeuteen todistamaan, että kohtaus oli näytelty ja epäaito.
Polttoaine

Polttoaineet ovat aineita, joiden palamisreaktion avulla tavallisimmin kehitetään lämpöä, valoa tai sähköä. Polttoaineisiin on sitoutunut kemiallista energiaa, joka palamisessa vapautetaan ja muutetaan hyödylliseen muotoon, lämmöksi tai mekaaniseksi energiaksi. Edelleen mekaaninen energia voidaan generaattorin avulla muuttaa sähköksi. Ihmiskunnan vuosittaisesta noin 10 000 Mtoe:n energiankulutuksesta yli 90 % katetaan erilaisilla polttoaineilla. Muita merkittäviä energianlähteitä ovat ydinvoima ja vesivoima. Lisäksi eräiden muiden uusiutuvien energianlähteiden käyttöä on lisätty voimakkaasti viime vuosikymmeninä, mutta niiden osuus on toistaiseksi vasta noin 0,5 % kulutuksesta.
Energiantuotannon historiaa.
Suomessa puu oli aiemmin tärkein polttoaine, nykyään sen ovat korvanneet kivihiili sekä maaöljyperustaiset polttonesteet. Myös maakaasu on tärkeä polttoaine, jota putkilinjoja pitkin siirretään helposti pitkiäkin matkoja.
Puupolttoaineen käytöllä on pitkät perinteet, samoin puuhiilellä, joka palaa savuttomasti ja erittäin kuumalla liekillä.
Kivihiilen havaittiin 1700-luvulla sisältävän palavia kaasuja, kuten metaania, vetyä ja hiilimonoksidia eli häkää, jotka voitiin erottaa siitä kuumentamalla ja käyttää erikseen hiilikaasuina. Jäännösaine, koksi, on hyvää savutonta polttoainetta. Puhaltamalla vesihöyryä hehkuvien hiilien yli saadaan vesikaasua, joka sisältää hiilimonoksidia, vetyä ja metaania. Vesikaasua voidaan käyttää myös synteesikaasun nimellä Fischer–Tropsch-synteesiin.
Ruskohiili on fossiilista tertiäärikauden kasvijäännöksistä muodostunut ruskea hiiliaine, jonka hiiltyminen ei ole kehittynyt yhtä pitkälle kuin kivihiilen.
Rasvoja ja öljyjä on varsin kauan käytetty valaistus- ja lämmitystarkoituksiin. Tämän ryhmän polttoaineisiin kuuluvat eri tyyppiset petrolit, kuten valopetroli ja lämmityspetroli. Käytetystä ruokaöljystä voi valmistaa biodieseliä joko sellaisenaan tai primäärisen alkoholin kanssa transesterifikaatioreaktiolla.
Polttomoottorin polttonesteet.
Erityyppiset petrolit ja bensiini sekä dieselöljy ovat halpuutensa vuoksi tällä hetkellä (2018) ainoita polttoaineita, joiden avulla nykyisten polttomoottorien toiminta on taloudellisesti kannattavaa. Brasilia on ainoa maa, joka on jo 1980-luvulta lähtien onnistuneesti pyrkinyt brasilialaisesta sokerista tehdyn etanolin käyttöön autoliikenteen polttoaineena. Maakaasu on jo laajassa käytössä ajoneuvokaluston polttoaineena, myös Suomessa (esimerkiksi kaupunkibussit). Erikoistarkoituksissa, muun muassa kilpa-autoissa ja -moottoripyörissä, käytetään polttoaineena myös toistaiseksi kalliimpia aineita, kuten metyyli- ja etyylialkoholeja. Tulevaisuudessa öljyjalosteiden hinnan noustessa etanoli- ja metanolipohjaiset uusiutuvat polttoaineet tulevat syrjäyttämään raakaöljyjalosteet; niiden hinnat tulevat myös laajamittaisen tuotannon aloittamisen myötä laskemaan.
Muut moottoripolttoaineet.
Suihkumoottoreiden polttoaineena lentokoneissa käytetään etenkin lentopetrolia eli kerosiinia. 
Rakettimoottoreiden polttoaineena esimerkiksi avaruussukkulassa on nesteytetty vety ja happi.
Vanhurskaat kansakuntien joukossa

Vanhurskaat kansakuntien joukossa (kansojen oikeamieliset, , , ) on alkujaan teologinen käsite, jolla juutalaisuudessa viitataan juutalaisten lakien mukaan oikeudenmukaisesti ja jumalaapelkääväisesti eläviin pakanoihin (ei-juutalaisiin). Juutalaisen perinteen mukaan Tooran, Mišnan ja Gemaran sisältämät mutkikkaat lait kuuluvat vain juutalaisten noudatettaviksi, mutta ei-juutalainenkin voi yleisiä eettisiä periaatteita noudattamalla olla juutalaisen teologian tarkoittamassa mielessä oikeamielinen.
Holokaustin jälkeen nimetyt.
Toisen maailmansodan jälkeen käsite laajennettiin koskemaan erityisesti niitä ei-juutalaisia, jotka oman henkensä uhalla pelastivat natsien vainoamia juutalaisia. Vuodesta 1963 alkaen Israelin korkeimman oikeuden johtama komissio on myöntänyt tämän arvon asianmukaisesti ansioituneille henkilöille. Arvonimen saaneille myönnetään heidän nimellään varustettu mitali kunniakirjoineen. Sen lisäksi he saavat nimeään kantavan laatan Yad Vashemin Vanhurskaiden lehtoa kiertävään kunniamuuriin. Aiemmin he saivat istuttaa myös nimikkopuun Vanhurskaiden lehtoon, mutta tilanpuutteen vuoksi tästä tavasta on jouduttu luopumaan. Vanhurskailla on myös oikeus saada terveydenhoitoa, eläkettä, taloudellista apua ja turvapaikka Israelista.
Vuonna 2004 vanhurskaiksi kansakuntien joukossa oli julistettu 20 205 henkilöä. Suurin edustettuna ollut yksittäinen kansakunta oli Puola, jonka kansalaisia oli yli neljäsosa tämän arvon saaneista. Tunnettuja arvonimen saaneita ovat muun muassa saksalainen liikemies Oskar Schindler ja ruotsalainen diplomaatti Raoul Wallenberg. Listalle on päässyt 70 muslimia. Ensimmäinen ehdokkaaksi nimetty arabi oli tunisialainen Khaled Abdul-Wahab.
Kriteerit.
Jotta henkilö voidaan nimetä vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, hänen tulee täyttää seuraavat kriteerit:
Tuntemattomat auttajat.
Kaikille holokaustin aikana juutalaisia auttaneille ja pelastaneille ei anneta ko. arvonimeä. Suurimpana syynä tähän on todisteiden puute, sillä auttaminen tapahtui yleensä täysin salassa ympäröivältä yhteiskunnalta. Juutalaisen hengen pelastanut henkilö voidaan nimetä vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, vaikka toisessa yhteydessä pelastettu olisikin kuollut holokaustin aikana. Useissa tapauksissa sekä autettu että auttaja jäivät yhdessä kiinni, ja vainoajat surmasivat molemmat. Siksi todistus useiden auttajien pelastusyrityksistä ei tullut ilmi. 
Tuntemattomille auttajille on Vanhurskaiden tielle pystytetty "Nimettömien pelastajien muistomerkki". Shomo Selingerin punagraniitista veistämä muistomerkki paljastettiin 1987.
Kollaa kestää (kirja)

Kollaa kestää on vuonna 1940 julkaistu talvisodasta kertova sotaromaani, jonka kirjoitti valistusupseerina toiminut reservin luutnantti ja toimittaja Erkki Palolampi. Kirja kuvaa Kollaan taisteluja talvisodassa ja etenkin ratkaisutaisteluiden aikaa maaliskuussa 1940.
Kirjan nimi vakiinnutti sanonnan ”Kollaa kestää”, jolla kuvataan ”talvisodan ihmettä” ja ”talvisodan henkeä” sekä sitä, ettei koskaan tule luovuttaa. "Kollaa kestää" oli välitön myyntimenestys. Vuosien 1940–1941 aikana siitä otettiin seitsemän painosta, joita myytiin 69 300 kappaletta. Viimeisin uusi painos on vuodelta 2011. Kirjan alkuperäisen kansikuvan teki Eeli Jaatinen.
Suomen sotahistorian tunnetuista henkilöistä Kollaan taisteluissa olivat mukana tarkka-ampuja Simo Häyhä (”Simuna”), Aarne Juutilainen (”Marokon kauhu”) ja II//JR34:n komentaja, ratsumestari Carl von Haartman.
Teoksen vironkielinen laitos takavarikoitiin Virossa toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana.
Laura Österberg Kalmari

Laura Österberg Kalmari (o.s. Kalmari, s. 27. toukokuuta 1979 Kirkkonummi) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Useimmiten hänet nähtiin piilokärkenä kärkihyökkääjien takana.
Österberg Kalmari pelasi vuodet 2005 ja 2006 Ruotsin mestaruussarjassa Damallsvenskanissa tukholmalaisen Djurgården/Älvsjön joukkueessa. Kaudeksi 2007 hän siirtyi Damallsvenskanissa pelaavaan AIK:n joukkueeseen. Vuodeksi 2010 Österberg Kalmari siirtyi Yhdysvaltoihin WPS-liigaan Sky Blue FC -seuraan.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Österberg Kalmari pelasi 11. maaliskuuta 1996 Islantia vastaan. Hän oli 41 maalillaan Suomen maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä lokakuuhun 2019 saakka kunnes Linda Sällström ohitti hänet. Österberg Kalmari ylitti toisena naispelaajana Anne Mäkisen jälkeen 100 maaottelun rajan (22. huhtikuuta 2006 vieraspelissä Puolaa vastaan). Juhlaottelussaan Österberg Kalmari teki kolme maalia. Kaikkiaan hän pelasi 130 maaottelua. Hän oli ehdolla Fifan vuoden pelaajaksi vuosina 2005 ja 2006.
Yksityiselämä.
Österberg Kalmari on naimisissa Niko Österbergin kanssa. Perheeseen kuuluu maaliskuussa 2008 syntynyt tytär. Kalmari palasi synnytyksen jälkeen pelikentille kesäkuussa 2008.
Astronomia nova

Astronomia nova () on Johannes Keplerin kirjoittama, vuonna 1609 julkaistu kirja. Kirja esittelee kaksi ensimmäistä myöhemmin Keplerin lakeina tunnetuista planeettojen kiertoratoja kuvaavista yhtälöistä.
Tyko Brahen kuoltua vuonna 1601 Johannes Kepler vei hänen vuosien aikana tekemänsä havainnot planeettojen liikkeistä. Hän ryhtyi tämän ennennäkemättömän tarkan aineiston pohjalta tutkimaan Marsin rataliikettä. Näiden tutkimusten pohjalta syntynyt käsikirjoitus valmistui vuonna 1605 ja luovutettiin Keplerin työnantajalle, prinssi Rudolphille. Matemaattisten apuneuvojen, mm. analyyttinen geometria, puuttuessa Kepler pyrki sovittamaan havaintotiedot eri soikioradoille. Rahoituksen puutteen vuoksi teoksen painatus viivästyi ja se painettiin vasta vuonna 1609. 
Kymmenen vuotta myöhemmin ilmestynyt Harmonices Mundi sisälsi Keplerin viimeisen eli kolmannen lain.
Lapinkylä (Kirkkonummi)

Lapinkylä () on Kirkkonummen pohjoisosassa Veikkolan eteläpuolella Tampaja-järven etelärannalla sijaitseva kylä. Vuonna 2011 kylässä oli 1 109 asukasta.
Kylän läpi kulkevat Espoosta Siuntioon johtava Evitskogintie sekä Hämeenlinnasta Veikkolan kautta Espoonlahden pohjukkaan vievä, alkujaan keskiaikainen Lapinkyläntie. Kumpikin mainituista teistä on määritelty kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi.
Lapinkylän varsinainen keskus on kyläkauppa, joka lopetti toimintansa vuonna 2016, mutta avautui uudelleen vuonna 2017. Palveluihin lukeutuvat myös parturi-kampaamo, ratsastustalli, leipomo-kahvila, vanhan tavaran liike ja puuseppä. 
Lapinkylässä sijaitsee myös Alisgårdenin kotiseutumuseo. Alisgården on 1700-luvulta peräisin oleva kersantin puustelli, joka on siirretty Kirkkonummen Evitskogista museoksi Lapinkylään. Museossa voi tutustua talonpoikaisesineistöön. Museo on Kyrkslätt hembygdsföreningin ylläpitämä ja avoinna kesäisin.
Lapinkylässä sijaitseva Lapinkylänjärvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Kylässä toimii vesiosuuskunta Lapvok. Saatavilla on myös valokuitu.
Lapinkylän uusi jalankulku- ja pyörätie (yhdystien 1130 vieressä) on valmistunut nykyiseen mittaansa vuonna 2018. Lapinkyläntie on kokonaisuudessaan osa seudullisen pääpyöräilyverkon tavoiteverkkoa, jota on ELY-keskuksen tarveselvityksissä suunniteltu jatkettavaksi Espoonkartanolle saakka. Hankkeen toteutuessa myös Lapinkyläntie tulee liittymään pääkaupunkiseudun pyöräteiden pääväyliin.
Säästö

Säästö määritellään taloustieteessä kuluttajan käytettävissä olevien tulojen ja kulutuksen erotukseksi. Se osa tuloista säästetään, jota ei välittömästi käytetä tavaroiden tai palvelujen ostamiseen. Myös yritysten tilinpidossa ja hallitusten budjeteissa voi tietty osuus olla säästöä.
Säästämisellä tarkoitetaan yleisesti yksityistalouksissa rahan laittamista "sivuun" eli talteen myöhempää käyttöä varten. Yleisiä säästämismuotoja ovat muun muassa talletustilit, obligaatiot, rahastot ja osakkeet.
Klassisen taloustieteen mukaan korko määräytyy siten, että kansantalouden säästäminen ja investoinnit ovat tasapainossa. Näin ollen säästämisen kasvu aiheuttaisi korkojen laskun, joka lisäisi investointeja. Keynesin mukaan kumpikaan, säästäminen tai investoinnit, ei paljoakaan reagoi korkojen muutoksiin. Näin ollen säästäminen voisi ylittää investoinnit pitkänkin aikaa, mikä taas voi aiheuttaa laskusuhdanteen.
Kukkaro

Kukkaro on rahan säilyttämiseen tarkoitettu suljettava pussi. Pieni kukkaro soveltuu hyvin kolikoiden säilyttämiseen; isommassa voi pitää myös esim. ajokorttia, pankki- ja luottokortteja.
Gustav Björkstrand

Hilding Gustav Mattias Björkstrand (s. 25. lokakuuta 1941 Kaarlela) on suomalainen teologian tohtori. Hän toimi Åbo Akademin virkaa tekevänä teologian professorina 1978−1983 ja käytännöllisen teologian professorina 1988–2005, ja rehtorina 1997–2005. Hän oli Porvoon piispana 2006–2009. Hän on ollut Suomen yliopistojen rehtorien neuvoston puheenjohtajana.
Björkstrand toimi RKP:n kulttuuri- ja tiedeministerinä Kalevi Sorsan neljännessä hallituksessa 1983–1987 ja kansanedustajana 1987–1991, Pohjoismaiden neuvoston jäsenenä 1987–1991 sekä useissa muissa luottamustehtävissä.
Björkstrand vietti lapsuutensa ruotsinkielisellä "raamattuvyöhykkeellä". Hänen isänsä oli rakennusmies. Björkstrand kirjoitti ylioppilaaksi 1964 (Gamlakarleby svenska samlyc.). Hän valmistui Åbo Akademista teologian kandidaatiksi 1964 (pappisvihkimys), filosofian kandidaatiksi 1968, teologian lisensiaatiksi 1969 ja teologian tohtoriksi 1976 aiheenaan åkerblomilaisuus. Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja muun muassa Israeliin, Tanskaan, Ruotsiin ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan.
Björkstrand työskenteli uransa alussa nuorisopappina ja Uudenkaarlepyyn kansankorkeakoulun johtajana. Hän oli vuodesta 1976 kasvatustieteen lehtori Åbo akademissa ja ja pian nimityksen jälkeen myös teologisen tiedekunnan v.t. professori. Hänet valittiin Porvoon piispaksi 4. lokakuuta 2006. Hän seurasi tehtävässä joulukuun alussa eläkkeelle jäänyttä Erik Vikströmiä, joka toimi Porvoon piispana 23 vuotta. Björkstrand sai toisen valintakierroksen vaalissa 308 ääntä, kun vastaehdokas, Suomen teologisen instituutin pääsihteeri Henrik Perret sai 146 ääntä. Uusi piispa vihittiin virkaan 3. joulukuuta 2006. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle lokakuun lopussa 2009.
Ministeriaikanaan Björkstrandin tavoite oli luoda Vaasaan yksi kaksikielinen yliopisto. Taustalla oli muun muassa kielikysymys: ruotsinkielisten pitäisi Suomessa menestyäkseen oppia kunnolla suomea. Hän sai vastaansa opetusministeri Cristoffer Taxellin, jonka mukaan yksikielinen yliopisto takaa ruotsin kielen säilymisen. Loppujen lopuksi molemmat hävisivät, ja Vaasassa säilyi sekä Åbo Akademi että Hanken. Ministerin tehtävän jälkeen Björkstrand nimitettiin 1988 Åbo Akademin käytännöllisen teologian professoriksi, mutta RKP houkutteli hänet vielä kansanedustajaksi. Vuonna 1997 hänet valittiin Åbo akademin rehtoriksi, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 2005, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänen suunnittelemansa tutkimustyö jäi syrjään, kun häntä pyydettiin ehdokkaaksi piispanvaaliin. Hänet valittiin, ja hän ehti ennen eläkkeelle jäämistä olla virassa kolme vuotta.
Björkstrand on julkaissut muun muassa piispojen Jacob Tengströmin ja John Vikströmin elämäkerran sekä muistelmateoksen "På avstånd ser man klarare" (2020).
Björkstrandin puoliso on professori Eila Helander. Heillä on kaksi lasta.
Kohtauskulma

Kohtauskulma, erityisesti siiven kohtauskulma, liittyy ilmailuun ja aerodynamiikkaan. Se tarkoittaa siipiprofiilin jänteen (etu- ja takareunan välisen kuvitteellisen suoran viivan) ja tulevan ilmavirtauksen välistä kulmaa. Kohtauskulma muuttuu lentokoneen nokkaa nostettaessa tai laskettaessa. Jos halutaan säilyttää sama korkeus pienemmällä ilmanopeudella, täytyy joko käyttää lisänostovoimalaitteita kuten laippoja ja solakkoja tai nostaa siiven kohtauskulmaa nokkaa nostamalla, jotta nopeuden pienenemisestä johtuva nostovoiman pieneneminen saadaan korvattua. Jos kohtauskulma kasvaa liian suureksi, siipi alkaa menettää nostovoimaansa ja sakkaa. Tämä aiheuttaa sen, että jokaisella koneella on ominainen minimilento- eli sakkausnopeutensa, jolla se pysyy ilmassa. Kohtauskulmaa ei pidä sekoittaa koneen nousukulmaan, joka tarkoittaa koneen liikeradan asentoa suhteessa vaakatasoon.
Lentokoneissa siivet yleensä ovat kiinteitä, jolloin kohtauskulma on vaakalennossa sama kuin siiven asetuskulma. Mutta joissakin lentokoneissa, kuten Vought F-8 Crusaderissa siiven asetuskulmaa voidaan muuttaa dynaamisesti, jolloin myös kohtauskulmaa voidaan muuttaa nostamatta tai laskematta nokkaa.
Loreno Dalla Valle

Loreno Dalla Valle (s. 1956 Caltrano, Veneto, Italia) on italialaissyntyinen liikemies ja entinen poliisiupseeri, joka asuu nykyisin perheensä kanssa Suomessa. Dalla Valle on yritystoimintansa perusteella saanut liikanimen "tattikeisari".
Tausta.
Viininviljelijäsukuun kuuluva Loreno Dalla Valle toimi Italiassa mafian vastaisessa työssä poliisiupseerina ja harrasti vapaa-ajallaan jalkapalloa. Poliisin työssään hänet palkittiin useilla kunniamerkeillä. Eräs näistä liittyy kansainvälistäkin huomiota saaneeseen tapaukseen, jossa pidätettiin muun muassa tuolloin Italiassa diplomaattina toiminut Libanonin presidentin veli Jan Michael Gemajel. Dalla Valle osallistui myös Aldo Moron murhan tutkimuksiin ja terroristijärjestö Punaisten prikaatien vastaiseen työhön.
Dalla Valle tapasi tulevan vaimonsa, suomalaisen lääkärin, Venetsiassa. Pariskunta vihittiin 1980-luvun alussa Suomessa. Dalla Vallen perhe asuu nykyään Kontiolahden Kulhossa. Aikaisemmin he ovat asuneet myös Joensuussa ja Sodankylässä. Perheen poika on Lauri Dalla Valle
Herkkutatteja Suomesta Italiaan.
Loreno Dalla Valle ryhtyi sienikonsultiksi huomattuaan Pohjois-Karjalan suuret tattisadot. 
Hänen yrityksensä Dalla Valle Oy ostaa lähinnä herkkutatteja suoraan poimijoilta ja toimittaa niitä pääasiassa Italiaan. 
Dalla Valle on vaikuttanut myös italialaisten sientenpoimintamatkailun syntyyn Suomessa. Hän aloitti sieniliiketoiminnan 1997 ja vuonna 1999 hän välitti Italiaan 420 000 kiloa herkkutatteja. Vuonna 2003 yrityksen omien tietojen mukaan tatteja välitettiin 80 rekka-autollista.
Dalla Valle Oy on palkittu vuonna 2003 Pohjois-Karjalan liiton Maakunnan kehittäjä -palkinnolla sekä vuonna 2004 "Kauppalehden" ja Balance Consulting Oy:n Maakunnan menestyjä -palkinnolla.
Aiheesta muualla.
http://finder.fi/Vihanneksia,%20hedelmi%C3%A4%20ja%20marjoja/Dalla%20Valle%20Oy/KULHO/taloustiedot/411014
Uzbekit

Uzbekit () ovat turkkilainen kansa, kotoisin laajemmalta Keski-Aasian alueelta ja kuuluvat sen suurimpiin turkkilaisiin etnisiin ryhmiin. Enemmistö heistä asuu Uzbekistanin tasavallassa. Merkittäviä uzbekkivähemmistöjä on Afganistanissa, Tadžikistanissa, Kirgisiassa, Turkmenistanissa, Kazakstanissa, Venäjällä ja osassa Kiinaa. Uzbekit ovat pääsääntöisesti muslimeja ja puhuvat äidinkielenään turkkilaista uzbekkia.
Etymologia.
Uzbekkien nimen alkuperää ei varmuudella tiedetä. Erään teorian mukaan se tulee Kultaisen ordan Uzbek-kaanin (1282–1341) nimestä, vaikka uzbekit eivät varsinaisesti koskaan olleet kaanin alaisia. Muitakin teorioita on.
Krautrock

Krautrock on yleisnimi kokeellisten länsisaksalaisyhtyeiden 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alkupuolella esittämälle musiikille. Termiä alkoi käyttää brittiläinen musiikkilehdistö. Nimitys perustuu englannin kielessä saksalaisista käytettyyn haukkumanimitykseen "kraut", joka tulee saksan kielen sanasta "Sauerkraut" (). Britanniassa syntynyt progressiivinen rock oli Krautrockin rinnakkaisilmiö. Krautrock syntyi kulttuurisessa ilmapiirissä, jossa nuorisolla oli pyrkimys erottua sekä menneestä kotimaisesta kulttuurista, joka tuntui menneisyyden tahraamalta, että myös paeta Yhdysvaltojen suurta vaikutusta. Tästä juontui pyrkimys luoda kokonaan uudenlaista kulttuuria, mikä näkyi krautrockin läpitunkevana kokeellisuutena.
Krautrock-nimeen yhdistettiin 1970-luvun alussa sellaisia yhtyeitä kuin Tangerine Dream, Faust, Ash Ra Tempel, Guru Guru, Agitation Free, Harmonia, Can ja Amon Düül II sekä arvostetun kölniläistuottajan Conny Plankin kanssa työskennelleet Neu!, Kraftwerk ja Cluster.
Usein krautrock oli instrumentaalista musiikkia, jossa yhdistettiin rockmusiikin elementtejä käyttäen perinteisiä rocksoittimia (kitara, basso ja rummut) sekä elektronisia soittimia (syntetisaattorit). Monet yhtyeet päätyivät luomaan äänimaisemia, jotka muistuttavat myöhempää ambient-musiikkia. Progressiivisen rockin tavoin pitkiä kappaleiden pituuksia ei usein kaihdettu. Silloin kuin vokaaleja käytetään, laulukieli oli monissa tapauksissa saksan sijaan englanti.
1990-luvun lopulta lähtien krautrock-termiä on käytetty myös uusista yhtyeistä, jotka ovat ottaneet vaikutteita tyylin saksalaisyhtyeiden varhaisesta tuotannosta. Tällaisia tuoreempia artisteja ovat muun muassa Stereolab, Laika, Boredoms, Mouse on Mars ja Tortoise. Suomalaisista erityisesti Circleä ja Siniaaltoa pidetään krautrock-yhtyeinä tai ainakin tyylistä vaikutteita saaneina.
Tšuvassi

Tšuvassi tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyy läheisesti myös
Viking 2

Viking 2 oli NASAn Mars-luotain ja osa Viking-ohjelmaa. Se oli lähes identtinen kolme viikkoa aikaisemmin laukaistun Viking 1-luotaimen kanssa.
Viking 2 laukaistiin 9. syyskuuta 1975. Luotaimessa oli kaksi pääosaa: Marsin kiertoradalle jäävä satelliittiosa ja erillinen laskeutujaosa. Ensin koko luotain kiersi Marsia 9. elokuuta – 3. syyskuuta 1976 ja lähetti kartoituskuvia maahan. Näiden, sekä Viking 1 -luotaimen lähettämien kuvien perusteella valittiin laskeutumispaikka.
Laskeutuja laskeutui Utopia Planitiaksi nimettyyn paikkaan 3. syyskuuta. Viime vaiheessa sen moottorit käynnistyivät vielä turhaan ja pöläyttivät suuren pölypilven ja rikkoivat Marsin pintaa. Luotain päätyi vinoon asentoon, yksi jalka kiven päälle. Sieltä se lähetti kuvia 1 281 Marsin päivän ajan, kunnes akut loppuivat 11. huhtikuuta 1980.
Kiertoradalle jäänyt osa kiersi Marsin 706 kertaa ja lähetti sieltä lähes 16 000 kuvaa. Luotain asetettiin 302 × 33 176 km radalle ja sammutettiin 25. heinäkuuta 1978.
Viking 1

Viking 1 on Viking-ohjelmaan kuuluva Mars-luotain, jonka laskeutuja-osa on ensimmäinen Marsiin onnistuneesti laskeutunut luotain. Sen lähes identtinen kaksonen Viking 2 laukaistiin kolme viikkoa myöhemmin. Molemmat luotaimet koostuivat kiertorata- ja laskeutujaosasta.
Laukaisu tapahtui 20. elokuuta 1975, minkä jälkeen Viking kulki kymmenen kuukautta kohti Marsia, ja alkoi lähettää sieltä kuvia noin viisi päivää ennen asettumistaan kiertoradalle. 21. kesäkuuta 1976 luotain asettui 1513 x 33 000 kilometrin ja 24,66 tunnin kiertoradalle. Sen oli suunniteltu laskeutuvan juhlistamaan Yhdysvaltain kansallispäivää 4. heinäkuuta 1976, mutta ennalta suunniteltu paikka osoittautui maastoltaan liian hankalaksi.
Lopulta aluksen laskeutujaosa laskeutui 20. heinäkuuta 1976 Chryse Planitia -nimiselle alueelle. Luotain alkoi lähettää kuvia 25 sekuntia laskeutumisensa jälkeen. Seismometri oli vahingoittunut laskeutumisessa, ja näytteitä ottava robottikäsi oli jumiutunut ja saatiin liikkumaan vasta 5 päivän kuluttua. Laskeutuja toimi 13. marraskuuta 1982 asti.
Elokuussa 1980 kiertoradalla olleen Viking 1 Orbiter -osan rata nostettiin 357 x 33943 km → 320 x 56000 km estämään luotaimen rysähtäminen planeetan pinnalle ja täten välttää mahdollinen kontaminaatio ainakin vuoteen 2019. Luotain sammutettiin 17. elokuuta 1980 1485 kierroksen jälkeen.
Galvestonin hurrikaani 1900

Vuoden 1900 Galvestonin hurrikaani saapui Meksikonlahdelta ja iski maihin Galvestonin kaupungissa Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa 8. syyskuuta 1900. Se oli Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla kategorian 4 hurrikaani iskiessään maihin tuulten puhaltaessa 60 m/s (216 km/h). Merkittävän osan tuhoista aiheutti pyörremyrskyn nostattama merenpinta tulvavesineen.
Hurrikaanilla ei ole virallista nimeä. Siihen viitataan erilaisin kuvaavin nimin kuten Suuri Galvestonin hurrikaani, Galvestonin hurrikaani (1900) ja vanhemmissa asiakirjoissa käytetään myös nimeä Galvestonin tulva. Galvestoniin on sittemmin osunut useita muitakin hurrikaaneja, joten vuosiluvun tai suuri-adjektiivin käyttäminen selkeyttää mihin niistä viitataan.
Hurrikaani surmasi paljon ihmisiä, ja arviot kuolleista liikkuvat 6 000 ja 12 000 välillä. Suuri Galvestonin hurrikaani on eniten ihmisiä Yhdysvalloissa surmannut luonnonkatastrofi koskaan. Useimmin kuolinlukuna käytetään 8 000:a, mikä tekee Galvestonin hurrikaanista kolmanneksi eniten ihmisiä surmanneen Atlantin hurrikaanin vuoden 1780 suuren hurrikaanin ja vuoden 1998 Hurrikaani Mitchin jälkeen.
Myrskyn noin 5 metriä korkeat aallot pyyhkäisivät Galvestonin matalalla sijainneen 36 000 asukkaan rantakaupungin alleen, jolloin yli 3 600 kotia tuhoutui. Vuonna 1839 perustetun Galvestonin kaupungin, lounaisen Yhdysvaltain satama- ja kauppakeskuksen kehitys pysähtyi, ja kehitys suuntautui hurrikaanin jälkeen pohjoisempaan Houstoniin. Keskeinen syy tähän oli, että tuhoutuneen Galvestonin kauppasataman, joka oli ennen tuhoaan Yhdysvaltain 2. suurin kauppasatama, korvaajaksi Houstoniin ruopattiin syväväylä ja Houstonin satama pääsi kasvamaan. Houstoniin johtava syväväylä avattiin 1914.
Myrskyn seurauksena rakennettiin kaupungin turvaksi 4,9 metriä (16 jalkaa) korkea merivalli ja 2 200 vallin suojaamaa rakennusta nostettiin keskimäärin 1,5 metriä ylemmäksi.
Kaarlo Maaninka

Kaarlo Hannes Maaninka (s. 25. joulukuuta 1953 Posio) on suomalainen kestävyysjuoksija ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Seuratasolla Maaninka on edustanut Posion Pyrintöä, Saarijärven Pullistusta ja Kauhajoen Karhua. Maaninkaa valmensi Jouko Elevaara. Hänen asuinpaikkansa on Kauhajoella.
Vuodesta 2016 lähtien syksyisin Posion Pyrintö on järjestänyt Kaarlo Maaningan syntymäkylässä Maaninkavaarassa Kaarlon juoksu -tapahtuman.
Moskovan olympiakisat 1980.
Lasse Virénin taktisen osaamisen ansiosta Kaarlo Maaninka pystyi kiilaamaan Moskovassa 10 000 metrin palkintokorokkeelle. Ilman Virénin väliintuloa etiopialaiset olisivat todennäköisesti taktikoineet kolmoisvoiton.
Urheilu-uransa jälkeen Maaninka tuli uskoon ja paljasti vuonna 1981 käyttäneensä ennen Moskovan olympialaisia veritankkausta, joka kiellettiin tosin vasta vuonna 1985.
Kuorittu maito

Kuorittu maito eli kurri (myös esim. kurnaali, pluttana, joppi ja sintu) on maitoa, josta kerma on separoitu pois. Tällaisessa maidossa on enintään 0,3 prosenttia rasvaa, minkä vuoksi sitä kutsutaan myös rasvattomaksi maidoksi
Rasvatonta maitoa käytetään sellaisenaan ja siitä valmistetaan myös ykkösmaitoa, kevytmaitoa, sekä ei-vanhanajan täysmaitoa lisäämällä siihen kermaa. Rasvattomasta maidosta valmistetaan myös maitojauhetta.
Historiaa.
Kuorittua maitoa on käytetty perinteisesti piimän ja kokkelin valmistukseen sekä kotieläinten ruokintaan ja etenkin sikojen lihottamiseen. Meijerit palauttivat kuoritun maidon aiemmin takaisin tilalle. 
Kuorittua maitoa käytettiin aiemmin myös puulattioiden pintakäsittelyyn, koska sen aikaansaama kaseiinikalvo hylkii likaa.
Pakattu rasvaton maito tuli kauppoihin 1980-luvulla. Koulu- ja päiväkotimaitotuki ovat ohjanneet suomalaisia lapsia ja nuoria juomaan nimenomaan rasvatonta maitoa.
D-vitaminointipakko ja homogenointi.
Suomessa markkinoitavaan rasvattomaan maitoon on lisättävä vuonna 2016 voimaan tulleen asetuksen mukaan vähintään 1 mikrogramma D3-vitamiinia desilitraa kohti. Tämä johtuu siitä, että maidon sisältämä rasvaliukoinen D-vitamiini poistuu separoinnissa maitorasvan mukana.
Vitamiini lisätään käytännössä ruokaöljyyn liuotettuna suurempaan maitoerään kerrallaan. Tämän jälkeen erä homogenoidaan, jotta vitamiini jakautuisi siihen tasaisesti.
Ravintosisältö.
Rasvattoman maidon ravintosisältö on seuraava: kalsiumia 121,0 mg, kaliumia 160,0 mg, jodidia (jodi) 13,8 µg, fosforia 90,0 mg, sinkkiä 0,4 mg, seleeniä 2,8 µg, magnesiumia 12,0 mg ja natriumia 44 mg. Vitamiineista rasvattomassa maidossa on folaattia 4,2 µg, niasiinia 0,1 mg, B12-vitamiinia B6-vitamiinia 0,05 mg, riboflaviinia (B2) 0,19 mg, tiamiinia (B1) 0,03 mg, C-vitamiinia 1,2 mg, A-vitamiinia 0,8 µg, D-vitamiinia 1,0 µg, E-vitamiinia alle 0,1 mg ja K-vitamiinia 0,16 µg. Suomalaisen maidon suuri jodipitoisuus johtuu siitä, että lehmien rehuun lisätään Suomessa jodia.
Vaikutus painonhallintaan.
Vuonna 2013 julkaistussa amerikkalaistutkimuksessa havaittiin, että rasvatonta maitoa käyttäneet nelivuotiaat olivat 57 prosenttia useammin ylipainoisia verrattuna täysrasvaista maitoa käyttäneisiin.
Gulfport

Gulfport on Mississippijoen suistossa Meksikonlahden rannalla sijaitseva satamakaupunki. Se on Mississippin osavaltion suurimpia kaupunkeja. 
Historia.
Kaupungin perustamisvuosi on 1887, ja tärkeä kauppasatama avattiin 1907. Kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja ovat kalastus, matkailu ja kasino. Gulfportilla ja Biloxilla on yhteinen kansainvälinen lentokenttä. 
29. elokuuta 2005 hurrikaani Katrina tuhosi kaupungin lähes kokonaan.
Väestö.
Väkiluvuksi on vuoden 2010 väestönlaskennassa kirjattu 67 793, josta valkoihoisiksi on luokiteltu 59,2 % ja mustaihoisiksi 37,5 %. Lapsia väestöstä on 29 %. Erot elintasossa ovat huomattavat, ja laskennallisesti 17,7 % väestöstä elää Yhdysvaltojen virallisen köyhyysrajan alapuolella.
Harmonices Mundi

Harmonices Mundi on Johannes Keplerin vuonna 1619 julkaisema tähtitiedettä koskeva julkaisu, jonka merkittävin sisältö
on sen viidennessä kirjassa esitelty Keplerin III laki.
"Harmonices Mundi" kirjassa Johannes Kepler kehitteli ensimmäisen teoksensa, "Prodromus Dissertationum Mathematicarum Continens Mysterium", lukumystiikkaa. Hän muun muassa hahmotteli yhteyksiä planeettojen liikkeiden ja eri sävelkorkeuksien välille. Kirjan jälkikäteen katsottuna tärkein sisältö eli Keplerin III laki, joka kuvaa planeettojen kiertokulkua Auringon ympäri, esitellään kirjan loppupuolella vain muutamalla sivulla.
Biloxi

Biloxi on yksi Mississippin osavaltion suurimmista kaupungeista. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukasluku on 44 054. Vuonna 2002 luku oli 50 672. Heistä ilmoitetaan 71,4 % valkoihoisiksi, 19,0 % mustaihoisiksi, 5,1 % aasialaisperäisiksi ja 3,7 % latinoiksi. Lapsia väestöstä on peräti 31 %. Virallisen köyhyysrajan alapuolella elää 14,6 % kaupungin väestöstä.
Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden rannalla Mississippijoen suistoalueella. Paikalla tiedetään olleen asutusta jo noin vuonna 8000 eaa., miltä ajalta on löydetty metsästykseen liittyvää esineistöä. Vuonna 1699 ranskalaiset tutkimusmatkailija Sieur d'Ibervillen johdolla nousivat maihin ja ystävystyivät paikallisten "biloxi-intiaanien" kanssa. Biloxi nimettiin jopa "Ranskan Louisianan" pääkaupungiksi. Yhdysvaltojen sisällissodassa Biloxi oli Etelävaltioiden presidentin Jefferson Davisin viimeinen asuinpaikka, ja hänen asunnostaan on tehty museo.
Kaupungin edustalla on varsin merkittävät kalavedet ja alueella onkin huomattavan paljon urheilukalastusta. Biloxia sanotaan myös Yhdysvaltojen eteläosien suurimmaksi kasinoiden keskukseksi, ja matkailu on erittäin tärkeä elinkeino. Biloxilla ja Gulfportilla on yhteinen kansainvälinen lentoasema. Biloxin tuntumassa on myös Yhdysvaltojen ilmavoimien tukikohta.
Elokuussa 2005 hurrikaani Katrina yhdeksänmetrisine aaltoineen pyyhkäisi kaupungin lähes maan tasalle. Vuonna 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuus uhkasi Biloxin rantoja.
Kaksikymmentä vuotta aikaisemmin hurrikaani Elena aiheutti vähäisempiä tuhoja.
Laskusiiveke

Laskusiiveke (myös laippa, vanh. myös "apusiipi") on lentokoneen siiven nostovoimaa lisäävistä laitteista merkittävin. Laskusiivekkeet sijaitsevat lentokoneen siiven jättöreunassa eli takaosassa, yleensä siiven tyviosassa.
Tarve hillitä lentokoneen laskeutumisnopeutta.
1930-luvulta lähtien lentokoneiden massan suureneminen ja niiden siipien suunnittelu suureneville matkalentonopeuksille johtivat lentokoneiden laskunopeuden kasvuun. Sotilasilmailussa ongelma voitiin osin ratkaista pitemmillä kiitoteillä ja jarruvarjoilla (joita käytettiin myös eräissä matkustajakoneissa, mm. Finnairin vuosina 1960-64 käyttämissä ensimmäisen sukupolven Caravelle-koneissa). Lentotukialuksille laskeutuvan lentokoneen vaakanopeus jarrutetaan jarruvaijerilla. Sivuluisu oli sotilasilmailussa ja purjelennossa sovelias menetelmä koneen vauhdin hidastamiseen ja nopeuden vähentämiseen. Laskunopeuden kasvu kuitenkin lisäsi laskussa tapahtuvia onnettomuuksia. Siviili-ilmailussa suurten kaupunkien lähellä suuri laskunopeus olisi vaatinut useita kilometrejä pitkiä ja kalliita kiitoteitä. Ongelma vaikeutui suihkukoneen alkukaudella 1940- ja 1950-luvuilla.
1930-luvulla kehitettiin laskusiivekkeet ja etureunasolakot, joilla lentokoneen lähetysmis- ja laskunopeudet saatiin pysymään riittävän alhaisina koneen maksiminopeuden kärsimättä. Laskusiivekkeet myös parantavat näkyvyyttä ulos ohjaamosta lähestymisen aikana, koska ne mahdollistavat nokan alhaisemman asennon horisonttiin nähden hitaalla ilmanopeudella lennettäessä. 
Laskusiiveketyyppejä ovat levysiiveke, taitesiiveke, solasiiveke, Fowler-siiveke ja kaksoissolasiiveke. 
Laskusiivekkeet liittyvät oleellisesti koneen sakkausominaisuuksiin. Siivekkeiden ulosottaminen lisää nostovoimaa, lisää vastusta, pienentää sakkauskohtauskulmaa ja pienentää sakkausnopeutta.
Laskusiivekkeiden virtauksen irtoamista voidaan hidastaa tai estää puhaltamalla kaasuturbiinilta ilmaa laskusiivekkeen yli. Näin tehtiin mm MiG-21bis-hävittäjässä.
Abadi

Abadi on austronesialainen kieli, jonka puhujista pääosa elää Papua-Uudessa-Guineassa. Kieltä puhuu hieman arviolta noin 6700 henkilöä. Abadin lähin sukulaiskieli on motu. Kieltä kirjoitetaan latinaisilla aakkosilla. 
Abadin kieltä käytetään lasten alkeisopetuksessa. Monet, etenkin nuoremmat, abadin puhujat käyttävät myös tok pisiniä tai englantia.
Smilodon

Smilodon on kissaeläinten heimoon kuulunut sapelihammaskissojen suku, joka eli pleistoseeniajan Amerikassa. Suvun yleisesti tunnustetut lajit nykyisin ovat "S. gracilis", "S. fatalis" ja "S. populator".
"Smilodon gracilis" on suvun lajeista varhaisin ja pienikokoisin. Se eli Pohjois-Amerikassa ja oli jaguaarin kokoinen ja rakenteeltaan roteva.
"Smilodon fatalis" on "Smilodoneista" tunnetuin, sillä monen yksilön luita on säilynyt La Brean tervahaudoissa Kaliforniassa. Laji eli Pohjois-Amerikassa ja kuoli sukupuuttoon vasta viimeisen jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. "S. fatalis" oli pituudeltaan ja korkeudeltaan nykyisen leijonan kokoinen mutta sitä paljon rotevampi ja painavampi. Arviot sen painosta ovat vaihdelleet 160–280 sekä 340–440 kilogramman väliltä.
"Smilodon populator" eli Etelä-Amerikassa Andien itäpuolella Venezuelasta Patagoniaan. Se oli kolmesta "Smilodonista" suurikokoisin, ja se saattoi painaa jopa yli 400 kilogrammaa ja olla säkäkorkeudeltaan 120 senttimetriä. Muuten se erosi pohjoisamerikkalaisesta serkustaan "S. fatalisista" vain vähän.
Etureunasolakko

Etureunasolakko on lentokoneen siiven johto- eli etureunassa oleva laite, joka lisää siiven pinta-alaa ja siten myös nostovoimaa pienemmillä nopeuksilla. Kun koneiden massojen suureneminen aiheutti lähtö- ja laskunopeuksien suurenemisen, kehitettiin laskusiivekkeet ja etureunasolakot, jotta kyseiset nopeudet saatiin pysymään alhaisina koneen lentonopeuden kärsimättä.
Etureunasolakoiden tyyppejä ovat "taitesiiveke", "solasiiveke" ja "Krüger-laippa".
Etureunasolakot liittyvät oleellisesti koneen sakkausominaisuuksiin. Solakoiden ulosottaminen lisää nostovoimaa, lisää hieman vastusta, suurentaa sakkauskohtauskulmaa ja pienentää sakkausnopeutta. 
Toisen maailmansodan aikaisessa saksalaisessa Messerschmitt Bf 109 -hävittäjässä oli automaattisesti aukevat etureunasolakot. Jyrkässä kaarrossa ym. liikkeissä siiven etureunan alipaine sai solakot aukeamaan.
Helsingin lääni

Helsingin lääni oli lyhytaikainen hallintoalue Uudellamaalla 1500-luvun puolivälissä.
Vantaanjoen suulle perustettiin vuonna 1550 Helsingin kaupunki ja sen viereen Helsingin kuninkaankartano. Uutta asutusta hallitsi aluksi Porvoon kuninkaankartanon vouti Erik Spåre. Vuonna 1553 Spåre joutui jättämään virkansa ja Helsingin voudinvirkaan asettui Hans Larsson Björnram. 
Samana vuonna 1553 perustettiin kokonaan uusi voutikunta, Helsingfors län eli Helsingin lääni. Tähän laajaan voutikuntaan (lääniin) kuului Raaseporin lääni (Espoo, Kirkkonummi, Siuntio, Karjaa), Sipoo ja Porvoon läänistä Helsingin ja Sipoon pitäjät sekä Hämeen läänistä Loppi ja Vihti. Lääniä johtava kuninkaan vouti asettui asumaan Helsingin kuninkaankartanoon.
Joulukuussa 1555 voudiksi tuli Anders Korp. Hän sai hallintaansa Helsingin kuninkaankartanon sekä Sipoon, Espoon ja Helsingin (kirkko)pitäjät. Espoo irrotettiin hänen hallinnastaan ja samalla Helsingin läänistä vuonna 1557.
Hallintoalueen alamäki ja samalla alueen pieneneminen jatkui väliaikaisten johtajien kaudella. Erik Svensson tuli voudiksi 1559, mutta hän kuoli jo 1561. Alivouti Krister Söffringsson Jute alkoi hoitaa tehtävää hänen jälkeensä. Samana vuonna Sipoo irrotettiin Helsingin läänistä ja annettiin läänitykseksi Klaus Flemingille. Laajana hallintoalueena aloittaneesta läänistä oli jäljellä vain Helsingin pitäjä.
Vuonna 1562 Helsingin ja Porvoon läänit yhdistettiin ja johtoon asettui Porvoon vouti Jöns Månsson. Helsinki pysyi Porvoon voutikunnan alaisuudessa vuonna 1634 toteutettuun hallintouudistukseen saakka. Silloin se liitettiin Uudenmaan ja Hämeen lääniin maaherran alaisuuteen.