tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leon (elokuva)

Leon (, ) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut ranskalainen, englanninkielinen rikostrilleri, jonka on ohjannut Luc Besson. "Leon" on Bessonin viides pitkä ohjaustyö. Elokuva on voittanut Český lev -palkinnon parhaana vieraskielisenä elokuvana sekä Golden Reel -palkinnon parhaasta äänileikkauksesta. "Leon" on lisäksi ollut ehdolla seitsemän ranskalaisen César-palkinnon ja yhden Nippon akademī -palkinnon saajaksi. Elokuvan ikäraja on useimmissa maissa 16, mutta esimerkiksi Netflixissä sekä uusissa blu-ray-painoksissa se on 18. Elokuvasta on levitetty sekä teatteriversiota että ohjaajan versiota.
Juoni.
Elokuva kertoo yksin asuvasta newyorkilaisesta palkkamurhaajasta Léonista (Jean Reno). Huumeita käyttävä epärehellinen poliisi Norman Stansfield (Gary Oldman) kätyreineen murhaa hänen naapuriperheensä. Eloon jää ainoastaan 12-vuotias Mathilda (Natalie Portman). Murha ei muuten hetkauta Mathildaa, mutta 4-vuotiaan pikkuveljen kuolema saa hänet hautomaan kostoa Stansfieldille. Kun Léon ottaa Mathildan hoiviinsa ja osoittautuu palkkamurhaajaksi, Mathilda haluaa Léonin oppilaaksi. Vastahakoisesti Léon suostuu, ja koulutuksen edetessä Mathilda ja Léon ystävystyvät läheisesti.
Elokuvan loppupuolella Mathilda pujahtaa tapetun perheensä entiseen asuntoon noutaakseen lattiakätköstä rahaa. Silloin Stansfieldkin saapuu paikalle ja selostaa poliiseille tapahtumien kulkua. Näin Mathilda saa selville, kuka tappoi hänen veljensä. Mathilda seuraa Stansfieldia poliisiasemalle ja pyrkii ruokalähettinä tämän virkahuoneeseen pistoolit ruokapussissa. Stansfield saa apulaisineen kuitenkin Mathildan riisuttua aseista miestenhuoneessa, ja kun Stansfield käskee Mathildan pidettäväksi virkahuoneessa samalla kun hän käy muualla, saapuu Léon paikalle, tappaa nopeasti ja äänettömästi Stansfieldin apulaiset ja pakenee Mathildan kanssa asuntoonsa.
Stansfield käskee SWAT-ryhmän mukaansa Léonin asunnolle. Rynnäkön aikana Léon hakkaa palokirveellä reiän seinään ja käskee Mathildan paeta ilmanvaihtokanavaa pitkin ja lupaa seurata pian itse perässä. Léon onnistuu juonittelemaan itsensä lähes ulko-ovelle saakka, mutta juuri kun hän on astumassa kadulle, Stansfield pääsee yllättämään takaapäin ja ampuu Léonia selkään. Viimeisenä tekonaan Léon antaa Stansfieldin käteen ikään kuin lahjaksi käsikranaatin sokan ja sanoo sen olevan viimeinen tervehdys Mathildalta. Näin myös Stansfield kuolee elokuvan viimeisessä räjähdyksessä. 
Yksin jäätyään Mathilda kääntyy Léonin suojelijan Tonyn (Danny Aiello) puoleen. Léon oli kaiken varalta testamentannut Tonyn hallinnassa olevan omaisuutensa Mathildalle. Lupauksensa mukaan Tony antaa hiukan Léonin säästöistä Mathildalle. Mathilda yrittää saada Tonyn palkkaamaan hänet Léonin tilalle. Tony kuitenkin kieltäytyy palkkaamasta tyttöä, käskee häntä unohtamaan moiset hankkeet ja palaamaan takaisin kouluun. Elokuva päättyy kohtaukseen, jossa Mathilda istuttaa koulun pihalle Léonin kasvattaman ja kaikissa tilanteissa varjeleman ruukkukasvin.
BoA (laulaja)

BoA (, s. 5. marraskuuta 1986) on eteläkorealainen pop-artisti. Hän on ollut kotimaansa lisäksi huippusuosittu myös Japanissa ja julkaissut englanninkielisen studioalbumin Yhdysvaltain markkinoille. Häntä on kutsuttu ”k-popin kuningattareksi”.
BoA on työskennellyt SM Entertainment -levy-yhtiölle 11-vuotiaasta lähtien. Hän debytoi Koreassa jo hyvin nuorella iällä, 13-vuotiaana. Häntä alettiin heti kouluttaa Japanin markkinoita varten. Hän opiskeli muutaman vuoden ajan japania ja julkaisi ensimmäiset kappaleensa Japanissa jo vuoden kuluttua Korean-debyytistään. BoAn ensimmäinen suuri hitti maassa oli ”Listen to My Heart”, ja samanniminen albumi nousi listakärkeen. BoA oli ensimmäinen korealainen laulaja, joka saavutti Japanissa ykkössijan. Hänen seuraavat viisi albumiaan nousivat myös listan ensimmäiselle sijalle. BoAn menestys osui taitekohtaan, jossa Etelä-Korea poisti toisen maailmansodan jälkeiset rajoitukset japanilaisten kulttuurituotteiden maahantuonnille ja korealaisen populaarikulttuurin aalto pyyhkäisi samoihin aikoihin Japanin yli. Vuonna 2008 BoA aloitti työskentelyn myös Yhdysvalloissa.
BoAn musiikki on R&amp;B-vivahteista pop-musiikkia, ja hänet tunnetaan tanssitaidoistaan. Hän on laulanut neljällä kielellä: koreaksi, japaniksi, kiinaksi ja englanniksi.
Diskografia.
Korealaiset studioalbumit
Japanilaiset studioalbumit
Englanninkieliset studioalbumit
Shoghi Effendi

Shoghi Effendi Rabbani, tunnetummin Shoghi Effendi (1. maaliskuuta 1897 Akko – 5. marraskuuta 1957 Lontoo) oli bahai-uskon johtajan Abdulbaha’n vanhin tyttärenpoika ja hänen seuraajansa vuodesta 1921. Effendi astui liikkeen johtoon nuorena miehenä, joka opiskeli vielä Oxfordin yliopistossa. Bahai-usko oli muuttumassa edeltäjänsä ansiosta uskonnollisesta liikkeestä maailmanlaajuiseksi uskonnoksi. Effendi rakensi bahaiden hallintojärjestelmän, joka perustui kansallisiin ja paikallisiin hallintoneuvostoihin. Vuonna 1951 hän perusti kansainvälisen keskuselimen International Bahai Council, joka loi pohjaa vuonna 1962 perustetulle Yleismaailmalliselle oikeusneuvostolle. Effendi käänsi ja kommentoi edeltäjiensä teoksia englanniksi sekä kirjoitti omia teoksiaan. Hän tulkitsi ja asetti bahai-opinkappaleet nykyiseen muotoonsa. Hänen merkittävin teoksensa oli bahai-historiaa läpikäyvä "God passes by" sekä kokoelmakirjat hänen kirjeidenvaihdostaan.
Henkilöhistoria.
Uskonnon organisoija.
Shoghi Effendi oli Abdulbaha’n vanhin elossaoleva miespuolinen jälkeläinen. Abdulbaha’ kuoli vuonna 1921 ja testamenttasi johtajuuden nuorelle Shoghille. Hän järjesti bahai-uskon hierarkkiseksi organisaatioksi, teokraattiseksi. Samalla Shoghi uskonopit määritteli uskonopit tarkemmin kirjalliseen muotoon.
Virallinen tulkitsija.
Shoghi ei ollut karismaattinen johtaja eikä bahai-usko enää ollut yhden henkilön varassa vaan muuttui yhteisölliseksi. Hän nosti englannin kielen uskonnon pääkieleksi ja vielä nykyäänkin bahait käyttävät Shoghin englanninnoksia Babin, Baha’ullah ja Abdulbaha’n teoksista. Bahai-usko irrottautui lopullisesti šiialaisista juuristaan vaikka Lähi-idässä liike on säilyttänyt enemmän islamilaista ulkokuortaan kuin länsimaissa. Nykyinen bahai-usko perustuu Babin, Baha’ullahin ja Abdulbaha’n kanonisille teoksille, joiden tulkitsijana ja selittäjänä toimi Shoghi.
Perintö.
Shoghi kuoli vuonna 1957 jättämättä ohjeita liikkeen jatkosta. Hänen kaudellaan karismaattinen liike muuttui rationaaliseksi ja messiaanisuuden sijaan moraali nousi keskeisimmäksi sanomaksi. Shoghi korosti kommunikoivansa maallisesti, kun vastaavasti hänen edeltäjänsä Abdulbaha’n oli vielä katsottu kommunikoivan myös henkisesti. Shoghin ansiosta nykyisin tavallinen bahai-uskovainen saa johdatuksena yhteisöltä ja kanonisoiduista teoksista, kun vastaavasti bahai-uskon alkuaikojen esoteerisuus ja spiritismi on hylätty.
NHK

NHK () on Japanin yleisradioyhtiö. NHK:lla on Japanissa kaksi maanpäällistä televisiokanavaa (NHK General TV ja NHK Educational TV), kaksi satelliittikanavaa (NHK BS-1 ja NHK BS Premium) ja kolme radiokanavaa (NHK Radio 1, NHK Radio 2 ja NHK FM). Lisäksi sillä on kansainväliselle yleisölle suunnattu lähetyspalvelu NHK World, johon kuuluvat NHK World TV ja NHK World Premium -televisiokanavat sekä NHK World Radio Japan -radioasema.
NHK aloitti toimintansa vuonna 1926 Japanin liikenneministeriön hallinnoimana julkisen palvelun yleisradioyhtiönä. Se syntyi Tokiossa, Nagoyassa ja Osakassa toimineiden radioasemien yhdistyessä. 1930-luvulla se alkoi toimia Japanin hallituksen propagandan äänitorvena, mutta toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1950 alkuperäinen NHK hajotettiin ja sen tilalle perustettiin uusi, samanniminen yhtiö. Samalla sallittiin yksityisten lähetysasemien toiminta. Televisiolähetykset NHK aloitti pian sen jälkeen vuonna 1953. Myöhemmin NHK on tullut tunnetuksi teräväpiirtotelevisioon liittyvistä innovaatioistaan. Digitaalitelevisiolähetykset Japanissa aloitettiin satelliittikanavilla vuonna 2000 ja maanpäällisillä televisiokanavilla vuonna 2003.
NHK:n toiminta rahoitetaan lupamaksuilla, eikä sen kanavilla ole mainoksia. NHK:n pääkanavan ohjelmistoon kuuluu uutisia, urheilua, viihdettä ja kulttuuria; kanava tunnetaan etenkin uutislähetyksistään. Sen lähettämiin urheiluohjelmiin kuuluu erityisesti sumo- ja baseball-otteluita.
Me kaksi &amp; Irene

Me kaksi &amp; Irene () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Peter ja Bobby Farrellyn ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Jim Carrey ja Renée Zellweger. 
Juoni.
Charlie on vaatimaton, avulias isä ja mukava veteraanipoliisi, mutta Charliella on yksi heikkous: hän ei osaa sanoa ei. Kaupassa Charlie saa tästä tarpeekseen ja hänestä tuleekin Hank, Charlien härski ja aggressiivinen toinen minä, eli täysi vastakohta Charlielle. Miten käy, kun aina niin avuliaasta Charliesta tulee aggressiivinen Hank? Charlie saa lääkkeitä tähän sairauteen, mutta muistaako hän syödä niitä? Lisäksi molemmat miehet rakastuvat Ireneen.
Iso tietosanakirja

Iso tietosanakirja on vuosina 1931–1939 julkaistu 15-osainen suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirjasarja. Sen toimitti Jaakko Forsman ja julkaisi Otava. Kaksi L. Arvi P. Poijärven toimittamaa täydennysosaa julkaistiin 1957 ja 1958. Sarjaa myytiin kaikkiaan yli 20 000 kappaletta. Se käsittää 10 414 sivua ja noin 90 000 artikkelia.
Ison Tietosanakirjan päätoimittajia olivat maisteri Lauri Hendell-Auterinen ja tohtori Jaakko Forsman ja toimitussihteereitä maisteri J. A. Wecksell ja tohtori Ilmari Havu. Vakinaiseen toimituskuntaan kuuluivat lisäksi professorit Hj. V. Brotherus, Arvi Grotenfelt, N. J. Toivonen ja Bernhard Wuolle. Avustajia ja kirjoittajia oli kaikkiaan 673. Tietosanakirjassa oli yli 84 000 hakusanaa, 14 500 tekstikuvaa, 1 000 värikuvaa ja syväpainoliitteissä oli lisäksi 4 000 kuvaa.
"Iso tietosanakirja" on myös yksi "Otavan ison tietosanakirjan" tärkeimmistä lähteistä. "Otavan isossa tietosanakirjassa" on enemmän artikkeleita, mutta "Isossa tietosanakirjassa" monet artikkelit ovat huomattavasti laajempia.
Mark Streit

Mark Streit (s. 11. joulukuuta 1977 Englisberg, Sveitsi) on uransa lopettanut sveitsiläinen jääkiekkoilija. Streit on toiminut New York Islandersin ja Sveitsin jääkiekkomaajoukkueen kapteenina. Streit oli myös yksi harvoista pelaajista, jotka pystyivät pelaamaan myös hyökkääjän roolia. 
Streit aloitti pelaamisen SC Bernin juniorijoukkueessa vuonna 1995. Streit siirtyi HC Davosin joukkueeseen vuonna 1996. Hän oli erikoinen pelaaja siinä mielessä, että hän pystyi pelata mitä tahansa pelipaikkaa maalivahtia lukuun ottamatta. Hän on pelannut NHL:ssä Montreal Canadiensissa ja New York Islandersissa sekä Philadelphia Flyersissa. Hänet siirrettiin Islandersista Flyersiin 12. kesäkuuta 2013 vaihdossa hyökkääjä Shane Harperiin ja vuoden 2014 neljännen kierroksen .
Latva (Venäjä)

Latva eli Ladva () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Äänisenrannan piirin etelärajalla Karjalan tasavallassa Venäjällä. Historiallinen Aunuksen Karjalan Latvan kunta oli olemassa myös Venäjän keisarikunnan aikana.
Latvan maalaiskunta.
Latvan maalaiskunta sijaitsee Leningradin alueen vastaisella rajalla ja se rajoittuu pohjoisessa Puujoen maalaiskuntaan, idässä Šokšun vepsäläiseen maalaiskuntaan, lännessä Latva-Vetkan maalaiskuntaan ja luoteessa Uudenkylän maalaiskuntaan. Latvan taajaman lisäksi kuntaan kuuluu Puhtan kylä. Kunnassa oli noin 2 700 asukasta vuonna 2006.
Latvan taajama.
Latvan taajama sijaitsee Jyvenjoen varrella Muurmannin radan itäpuolella noin 60 kilometriä Petroskoista etelään. Latvan asutus levittäytyy seitsemän kilometrin matkalle Jyvenjoen varrelle. Latvassa oli noin 3 200 asukasta vuonna 1996. Latvassa toimii maatalousosakeyhtiö, Majak, (entinen valtiontila) ja se on yksi Karjalan tasavallan suurimpia maatalousyrityksiä. Latvassa toimii myös maatalouskoulu, joka kouluttaa muun muassa konemiehiä. Nähtävyyksistä mainittakoon Nikolskajan kirkkomuseo. 
Latva oli aluksi Äänisenrannan piirin hallinnollinen keskus, mutta nykyisin piirin hallinto sijaitsee Petroskoissa.
Historiallinen Latvan kunta.
Venäjän keisarikunnassa Latvan kunta kuului Aunuksen kuvernementin Petroskoin kihlakuntaan. Kunta rajoittui lännessä Ääniseen, kaakossa Soutjärven kuntaan, lounaassa Vaasenin kuntaan, lännessä Pyhäjärven kuntaan, pohjoisessa Suojun kuntaan ja Petroskoin kaupunkiin. Vuonna 1902 kunnassa oli 6 249 asukasta. Latvan kunnan väestö oli venäläistyneitä karjalaisia. Neuvostovallan aikaan Latvan kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Äänisenrannan piiriin.
Historia.
Latva on perustettu vuonna 1473. Latvan alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941–1944.
Live Evolution

Live Evolution on vuonna 2001 Seattlen Moore Theatressa taltioitu Queensrÿchen konserttitallennealbumi. Tuplalevy on jaettu neljään osaan, joissa ensimmäisessä keskitytään debyytti-EP:n ja "Rage for Order" -albumin väliseen aikaan, toinen osa on pyhitetty kokonaan "lle" ja kolmas osa sisältää materiaalia "Empire"- ja "Promised Land" -albumeilta. Viimeisessä osiossa keskitytään "Hear in the Now Frontier"- ja "Q2K"-levyjen materiaaliin.
Kappaleet.
CD 1.
EP / The Warning / Rage for Order -sarja
Operation: Mincrime -sarja
CD 2.
Empire / Promised Land -sarja
Hear in the Now Frontier / Q2K -sarja
Porttikielto

Porttikielto tarkoittaa henkilölle tai ryhmälle annettua kieltoa mennä määrättyyn tilaan, paikkaan, yleisötilaisuuteen tai muuhun julkiseen tapahtumaan. Porttikiellon syynä on yleensä vahingonteko tai häiriökäyttäytyminen. Porttikiellon saantia kutsutaan myös mustalle listalle joutumiseksi. Laki ei tunne porttikiellon käsitettä. Sitä voidaan kuitenkin perustella järjestyksenvalvojan oikeudella estää pääsy mahdollisesti ongelmia aiheuttavilta henkilöiltä ja julkisrauhan säilyttämisellä.
Porttikiellon historia.
Porttikielto on aikoinaan ollut lainvoimainen ”lähestymiskielto”, joka oli nimismiehen vahvistama. Nykylaki ei tunne käsitettä porttikielto. Toisaalta laki ei kiellä sellaista asettamasta. Tällöin porttikiellot eivät ole laittomia, vaikka näin kuulee joskus väitettävän.
Toisaalta ravintolat ja yleisötapahtumat sijaitsevat yleisellä paikalla usein, joten porttikiellon antaminen sellaiselle alueella on aina ongelmallista. Ravintola saa valita asiakkaansa eikä ketään voi pakottaa myymään ruokaa tai olutta jos asiakas on epäasiallinen.
Oikeus estää sisäänpääsy.
Järjestyksenvalvojalla on velvollisuus estää pääsy toimialueelleen henkilöltä, jonka päihtymyksensä, käyttäytymisensä tai varustautumisensa vuoksi on perusteltua syytä epäillä vaarantavan siellä järjestystä tai turvallisuutta taikka joka ei ole täyttänyt sinne pääsyn edellytykseksi asetettua ikää. Järjestyksenvalvojalla on lisäksi oikeus (harkinnanvarainen estäminen) estää pääsy toimialueelleen henkilöltä
Kauppakeskuksessa, liikenneasemalla tai joukkoliikenteen kulkuneuvossa toimivalla järjestyksenvalvojalla ei kuitenkaan ole oikeutta sisäänpääsyn estämiseen. Sen sijaan joukkoliikenteen kulkuneuvossa kuljettajalla ja konduktöörillä on tällainen oikeus.
Järjestyksenvalvojan koulutusmateriaali sanoo porttikiellosta seuraavaa: "Järjestyksenvalvoja ei kuitenkaan voi antaa henkilölle porttikieltoa toimialueelle, ja juuri tämän vuoksi henkilön aiempi käyttäytyminen tai varustautuminen ei saa johtaa kategoriseen pääsyn estämiseen."
Porttikielto ja julkisrauha.
Porttikiellon rikkojan voidaan katsoa loukkaavan julkisrauhaa, jos porttikieltoon on syynä henkilön aiempi käytös, minkä takia porttikielto on asetettu. Esimerkiksi ravintola kuuluu lain mukaan julkisrauhan piiriin. Luvatta tunkeutuminen julkisrauhan piiriin kuuluvalle alueelle on lain mukaan rikos, jos teosta aiheutuu vähäistä suurempaa haittaa. Vähäistä suuremmaksi haitaksi voidaan katsoa jo se, että porttikiellon rikkoja vie henkilökunnan aikaa. Tällöin porttkikiellon rikkojan voi ottaa kiinni. Vuonna 2019 tuomittiin ravintolassa aiemmin riehunut, monta kertaa porttikieltoa rikkonut mies 20 päiväsakkoon.
Suikulaiset

Suikulaiset eli putkisydämiset (Cephalochordata) ovat alkeellisten selkäjänteisten ryhmä. Niillä on useita samoja tai samankaltaisia ominaisuuksia kuin selkärankaisilla. Pidetään mahdollisena, että selkärankaiset kehittyivät suikulaisen tapaisista eliöistä. Suikulaiset ovat tärkeä eläintieteellinen tutkimuskohde, koska niistä voi saada tietoa selkärankaisten alkuperästä. Niitä esiintyy lämpimillä ja lauhkeilla merialueilla Skotlantiin saakka pohjoisessa. Yleensä ne viihtyvät hiekkapohjissa osittain sinne kaivautuneena.
Suikulaisten ominaisuuksia.
Kuten selkärankaisilla, myös suikulaisilla on selkää pitkin kulkeva päähermo, kidukset ja peräaukon takapuolelle ulottuva häntä. Samalla lailla kuin ihmisellä, suikulaisen lihakset muodostuvat lihassyistä. Erona selkärankaisiin on taas mm. se, että päähermo tai eräänlainen selkäydin ei ole luiden suojaamassa kanavassa, vaan huomattavasti yksinkertaisemman selkäjänteen yläpuolella. Suikulaisten selkäjänne, toisin kuin selkäranka, ulottuu pään sisälle. Tästä johtuu alajakson nimi Cephalochordata, suoraan suomentaen ”pääselkäjänteiset” (”cephalo-” tarkoittaa päätä ja ”chord-” [selkä]jännettä). Suikulaisilla on myös suunsisäiset värekarvat, ohuet lonkeromaiset säikeet jotka sijaitsevat suun edessä toimien sekä tuntoaisteina sekä ruumiiseen virtaavan veden suodattimena (vrt. hetulat). Vesi poistuu ruumiista "atriopore"n kautta.
Chuathbaluk

Chuathbaluk on pieni kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa sen väkiluku oli 119. Näistä 91,60% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Historiaa.
Chuathbaluk oli 1800-luvun puolivälissä deg hit'an -heimon kesäkalastuspaikka. Kylä on tunnettu nimillä Chukbak, St. Sergius Mission, Kuskokwim Russian Mission ja Little Russian Mission. Nimi sekoitettiin usein Yukonissa sijaitsevaan Russian Missioniin, joten nimeksi muutettiin 1960-luvulla Chuathbaluk. Se on johdettu jupikkien sanasta "curapalek", joka tarkoittaa "kukkuloita, joilla suuret mustikat kasvavat". 
St. Sergius Missioniin rakennettiin venäläis-ortodoksinen kirkko vuonna 1894 ja 35 kilometrin päästä Kukuktukista ihmiset muuttivat lähetysasemalle. Traagisesti suuri osa väestöstä kuoli influenssaepidemiassa vuonna 1900. Vuonna 1929 paikka hylättiin, mutta venäläis-ortodoksisen seurakunnan jäsenet jatkoivat jumalanpalvelusten pitämistä lähetysasemalla. Vuonna 1954 Sam Phillipsin perhe Crow Villagesta uudelleenasutti lähetysaseman, heitä seurasi myöhemmin ihmisiä Aniakista ja Crooked Creekista. Kirkko rakennettiin uudelleen 1950-luvun lopulla ja osavaltion koulu avattiin 1960-luvulla. Kaupunkioikeudet Chuathbaluk sai 1975.
Greatest Hits (Queensrÿche)

Greatest Hits on seattlelaisen metalliyhtye Queensrÿchen vuonna 2000 julkaisema kokoelmalevy. Albumilla ei kuitenkaan ole yhtään kappaletta vuonna 1999 julkaistulta "Q2K"-albumilta. Albumin toiseksi viimeinen kappale ”Chasing Blue Sky” julkaistiin alun perin vain "Sign of the Times" -singlen B-puolena.
Aiheesta muualla.
Ohto

Ohto on perinteinen suomalainen miehen nimi. Ohto, kuten sen rinnakkais­nimi Otso, tarkoittaa karhua. Ohto oli 1900-luvulla varsin harvinainen nimi mutta on 2000-luvulla selvästi yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on marraskuuhun 2025 mennessä annettu noin 620 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Ohtot viettävät nimipäiviään 11. lokakuuta yhdessä Otsojen kanssa. Ortodoksisessa kalenterissa Ohtojen nimipäivä on 2. marraskuuta.
John-Allan Hügerth

John "Allan" Hügerth (myös Hygerth) (24. heinäkuuta 1885 – 2. helmikuuta 1954) oli ruotsalainen tykistön reservin aliluutnantti. Hän oli lentäjänä N.A.B. Albatros -koneessa, josta tuli Suomen ilmailuvoimien kone F.2. Tuo kone saapui Ruotsista saapuneista avustuskoneena ensimmäisenä Suomeen helmikuun lopulla 1918. 
Hän oli saanut upseerin arvon vuonna 1909 ja oli suorittanut ohjaajantutkinnon Ranskassa Farmanin lentokonetehtaan kurssilla vuonna 1913. Tämän lisäksi hän oli lentänyt vain kertausharjoituksissa. Yksi syy hänen kaltaistensa vähemmän ammattilaisten lentoupseerien tuloon Suomeen oli siinä, että Ruotsin asevoimat eivät sallineet vakinaisessa palvelussa olevien upseeriensa menoa Suomeen.
Mannerheim nimitti hänet Suomen ilmailuvoimien komentajaksi 10. maaliskuuta 1918. Tällöin hän sai kapteenin arvon. 
Hänen kautenaan perustettiin Lento-osastot I ja II. Hänet on jälkikäteen leimattu täysin epäpäteväksi, mutta tilannekin oli sekava etenkin saksalaisten lentojoukkojen saapumisen jälkeen. Suomen ilmavoimilla oli noin 40 konetta sisällissodan jälkeen, kutakin konetyyppiä noin kaksi kappaletta. Koneet olivat huonossa kunnossa ja niiden huolto ei toiminut. Suomalaisten koneiden ohjaajat olivat pääosin ruotsalaisia, venäläisiä, saksalaisia tai Venäjällä koulutettuja suomalaisia. Ilma-ase ei osallistunut merkittävällä panoksella sotaan. Myös Hygerthin seuraajalla oli ongelmia sotilaskurin kanssa tilanteessa, jossa johdolla ja alipäällystöllä oli takanaan sotilaallista koulutusta mutta upseerit olivat suoraan siviilielämästä tulleita.
Hügerth erotettiin 17. huhtikuuta 1918 sopimattomana hoitamaan virkaansa.
Candomblé

Candomblé on afrobrasilialainen uskonto, jota harjoitetaan lähinnä Brasiliassa. Se on synkretistinen uskonto, joka yhdistää Afrikan jorubojen, fonien ja bantujen uskonnollisia käsityksiä katolilaisuuteen. Candomblélla on nykyisin noin kaksi miljoonaa harjoittajaa.
Candombléssa ei ole pyhiä kirjoituksia vaan ainoastaan suullinen perinne. Candombléssa uskotaan yhteen jumalaan, Oludumaréén, jota palvelee joukko alempia jumalia, "orixoja". Jokaisella ihmisellä on oma orixa, joka määrää hänen kohtalostaan ja suojelee häntä. Musiikki ja tanssi ovat tärkeitä osia candombléta. Seremonioissaan uskonnon harjoittajat antavat orixojen vallata itsensä rituaalisten tanssien avulla. Sana "candomblé" tarkoittaakin ”tanssi jumalten kunniaksi”. Candombléssa ei tunneta hyvää eikä pahaa, vaan jokaisen ihmisen on toteutettava oma kohtalonsa.
Candomblé saapui Brasiliaan afrikkalaisten orjien mukana. Orjia yritettiin käännyttää kristinuskoon, mutta he säilyttivät afrikkalaiset jumal- ja henkikäsityksensä näennäisesti katolisen ulkokuoren suojissa. Candomblén harjoittajat omaksuivat katolisuudesta etenkin pyhimysten palvonnan, joka muistutti heitä afrikkalaisuskonnoista. Katolinen kirkko tuomitsi candomblén, ja sen harjoittajia vainottiin Brasiliassa aina 1970-luvulle asti, mistä lähtien julkisiin seremonioihin ei enää vaadittu poliisin lupaa. Vapautumisen myötä candomblén suosio lähti kasvuun, ja se on nykyisin erityisen suosittua etenkin Koillis-Brasilian Salvador da Bahiassa.
Juustonaksut

Juustonaksut tai juustosnacksit ovat maissijauhosta suulakepuristettuja ja yleensä juustojauheella maustettuja pikkusuolaisia. Perinteisesti juustonaksut ovat putkimaisia ja usein käyrän mallisia. Juustonaksuja tehdään myös palloina, jolloin niitä voidaan nimittää juustopalloiksi.
Juustonaksut sisältävät yleensä noin kolmanneksen rasvaa ja yli puolet hiilihydraatteja. Kevytversioissa rasvamäärä on yleensä alennettu 20 prosenttiin, mutta tällöin hiilihydraattien suhteellinen osuus on yleensä vastaavasti korkeampi.
Juustonaksuja voidaan maustaa erimakuisten juustojauheiden lisäksi esimerkiksi pekonijauheella.
Historia.
Juustonaksut keksittiin Yhdysvalloissa eläinten rehua valmistaessa vuonna 1935. Eläintenruokavalmistaja Flakall Corporation käytti tuotannossaan jauhinta, joka rouhii kuivaa maissia  hiutaleiksi. Tukkeutumisen estämiseksi sen läpi syötettiin säännöllisesti kostutettua maissia. Jauhimen lämmön ansiosta maissi olikin koneen läpi päästyään paisunut naksumaiseen muotoon. Yrityksen työntekijä Edward Wilson vei naksuja kotiinsa kehittääkseen maustamistavan naksuille.
Juustonaksuja valmistaa Suomessa muun muassa Taffel. Juustonaksut tulivat Taffelin valikoimaan 1980-luvulla. Tosin jo vuonna 1961 mainostettiin "Helsingin Sanomissa" yhdysvaltalaisia Cheez Doodles -”juustorapeita”, joita sai vain Helsingin Talouskaupasta.
Susie Gibson

Susie Gibson (31. lokakuuta 1890 – 16. helmikuuta 2006) oli yksi maailman vanhimmista ihmisistä. Hän syntyi Corinthissa, Yhdysvalloissa. Vuoden 1900 väestönlaskennan mukaan hän on syntynyt 31. lokakuuta 1890. Gibson on kuitenkin itse kertonut syntyneensä vuonna 1889. 
Vuonna 1915 Susie Gibson meni naimisiin James W. Gibsonin kanssa ja muutti hänen kanssaan Alabamaan. James W. Gibson kuoli 1950-luvulla. Parin ainoa poika, James Gibson kuoli 70 vuoden iässä vuonna 1987. Tähän aikaan Susie Gibson oli 96-vuotias. Hän siirtyi hoitokotiin 104-vuotiaana. Gibson antoi haastattelun viimeksi 114-vuotiaana marraskuussa 2004. Kuollessaan hän oli maailman kolmanneksi vanhin ihminen.
Röyhtäily

Röyhtäily ("Eructatio") on kaasun päästämistä pois ruoansulatuselimistä - lähinnä vatsasta ja ruokatorvesta - suun kautta. Röyhtäilystä kuuluu usein kovakin ääni.
Fysiologia.
Syödessä tai juodessa ihminen nielee jonkin verran ilmaa. Kun paine vatsassa kasvaa riittävästi, kaasu purkautuu suun ja nenän kautta ja tapahtuu röyhtäys. Tässä tapauksessa vapautettu kaasu on typen ja hapen yhdistelmä. Röyhtäykset voivat myös johtua karbonaattia sisältävien juomien, kuten virvoitusjuomien, oluen tai samppanjan juomisesta. Tällöin vapautuva kaasu on itse juomassa ollutta hiilidioksidia. Myös jotkut sairaudet voivat aiheuttaa tahatonta röyhtäilyä. Jotkut tutkimukset väittävät, että röyhtäily olisi enemmän opittua sosiaalista käyttäytymistä kuin biologis-mekaaninen prosessi.
Röyhtäilemisen ääni johtuu mahansuun värähtelystä kaasun kulkiessa sen läpi. Maailmanennätys röyhtäyksen äänen voimakkuudessa on 109,9 desibeliä, jonka sai aikaan lontoolainen Paul Hunn vuonna 2009.
Sosiaalinen konteksti ja käytöstavat.
Länsimaissa kuuluvaa röyhtäilyä pidetään epäkohteliaana, joskin pierua pidetään vielä paljon epäkohteliaampana. Jotkut ihmiset peittävät suunsa röyhtäillessään samoin kuin haukotellessa usein tehdään. Nuorten lasten parissa röyhtäily nähdään sen sijaan hauskana. Usein lapset leikkivät keskenään röyhtäilemällä. Monissa maissa, kuten Saudi-Arabiassa, röyhtäilyä pidetään ruoan jälkeen kohteliaana. Tytöt ja naiset eivät yleensä röyhtäile, koska se on epäkohteliasta.
Röyhtäyspuhe.
On mahdollista tehdä röyhtäilyä tahallaan nielemällä ilmaa ja vapauttamalla se. Tällöin on mahdollista myös puhua röyhtäysäänellä liikuttelemalla suuta röyhtäyksen yhteydessä. Tätä käytetään usein kun kurkunpää on poistettu kurkunpään syövän takia. Myös hauskuutusmielessä sitä voidaan tehdä. Tahallista röyhtäilyä voi kuulla esimerkiksi M. A. Nummisen kappaleessa "Eleitä kolmelle röyhtäilijälle" (1967).
Eläimet.
Myös muut nisäkkäät, kuten lehmät ja lampaat röyhtäilevät. Näiden kohdalla vapautettu kaasu on metaania, joka on eläimen ruoansulatusprosessin sivutuote. Tällöin on kyse anaerooppisten organismien toiminnasta. Nämä metaanipäästöt ovat lehmien kohdalla merkittävä kasvihuoneilmiön voimistumisen kannalta. Suurin osa niistä tulee nimenomaan röyhtäilyn kautta. Keskimäärin yksi lehmä röyhtäilee päivässä 540-600 litraa metaania (riippuen siitä, onko se ulko- vai sisätiloissa). 
Monet eläimet, kuten hevoset ja rotat, eivät voi rakenteellisista syistä röyhtäillä eivätkä oksentaa.
Otavan yksiosainen tietosanakirja

Otavan yksiosainen tietosanakirja on vuonna 1960 julkaistu suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja.
Laatijat.
Tietosanakirjan päätoimittaja oli Kalle Vaarna, toimitussihteeri Anja Hurme ja julkaisija Otava. Toimittajia oli kaiken kaikkiaan yksitoista: J. E. Aalto-Setälä, Ilmari Havu, Terttu-Liisa Jalas, Jouko Kaisila, Matti Laamanen, Lauri Lehtinen, Olavi Perilä, Harras Porkka, Salme Wartiovaara, Yrjö Vasari sekä Keijo Virtamo. Teoksen kuvittajia olivat Anja Ylönen ja Raija Petäjäinen, kartanpiirtäjinä toimivat Jussi Kosonen, Airi Miettinen, Markku Reunanen ja Meri Streng.
Sisältö ja rakenne.
Teoksen artikkeleissa mainittujen henkilöiden ja asioiden viittauksissa hyödynnetään niistä mahdollisesti laadittuja erillisiä artikkeleita (nuoli tai vrt. -viittaus) eli sisäistä linkitystä. Kokooma-artikkelit jäsentävät laajan asian taulukkona tai teemoina kuten elokuvan: elokuvatekniikka ja sen kehitys, elokuvateollisuus, -tuotanto, -teatterit ja -taide. Kokooma-artikkelit helpottavat myös tiettyyn teemaan liittyvän artikkelin löytämistä, kuten emmental kokooma-artikkelin juusto yhteydessä.
Ulkomaisille sanoille on esitetty ääntämisohjeet, käytetyt lyhenteet selitetään ja kuvaliitteet, monivärikartat ja kaksiväriset tekstikartat listataan. Teoksen lopussa on täydennysosa koskien varsinkin painamisen aikana tapahtuneita muutoksia kuten Rooman vuoden 1960 kesäolympialaisten tulosluettelo. Kaiken kaikkiaan teoksessa on 3 540 tekstikuvaa, 366 syväpainokuvaa, 16 värikuvaliitettä, 23 monivärikarttaa ja 170 karttaa tai kartaketta. Jokaisesta Suomen kaupungista on sitä koskevan artikkelin yhteydessä yleispiirteinen kartta. Etukannen sisällä on kartanpidike, jossa on Suomen kartta 1:1 500 000 ja sen taustapuolella mm. keskilämpötiloihin ja lentoreitteihin liittyviä karttoja Suomesta ja maapallolta. Takakannen vastaavanlaisessa pidikkeessä on kaksi karttaa, Helsingin kartta ja sen taustapuolella pääkaupunkiseudun kartta sekä eri maanosia esittävä kartta.
Kirjassa ei ole sivunumeroita, vaan palstanumerot. Kukin sivu on kolmipalstainen, ensimmäisen palstan ensimmäinen artikkeli koskee A-kirjainta ja viimeisen ennen täydennysosaa olevan sivun viimeisen palstan 4242 artikkeli Öölantia, viimeisen sivun palstoja ei tosin ole numeroitu. Täydennysosan palstat ovat 4249-4266. Palstanumerot on painettu sivun alamarginaaliin, ylämarginaalissa on sivun ensimmäisen kokonaisen ja viimeisen alkavan artikkelin nimi, esimerkiksi sarvijaakko ja Satakunta palstojen 3250, 3251 ja 3252 sivulla.
Thomas Parr

Thomas Parr oli englantilainen mies, jonka tunnettu legenda väittää eläneen 152-vuotiaaksi. Viskimerkki "Old Parr" on nimetty hänen mukaansa.
Parrin kerrotaan syntyneen vuonna 1483 lähellä Shrewsburya ja menneen naimisiin ensimmäistä kertaa 80-vuotiaana. Väitetään, että Parr sai noin 100-vuotiaana aviottoman lapsen. Hänen väitetään menneen uusiin naimisiin 122 vuoden iässä, jossa virallisesti kaikkien aikojen vanhimmaksi ihmiseksi tunnustettu Jeanne Calment jo kuoli.
Thomas Parr haudattiin 15. marraskuuta 1635. 
Runoilija John Taylor kirjoitti Parrin kuoltua hänestä runon "The Old, Old, Very Old Man or the Age and Long Life of Thomas Parr". Uskottaviksi luonnehdittujen lähteiden mukaan Parr oli elämänsä viimeiset vuosikymmenet sokea ja huonokuntoinen. 
On myös esitetty Parrin pitkäikäisyyden johtuvan sekaannuksesta hänen samannimisen isoisänsä kanssa. Legendaa on tutkittu, ja on käynyt ilmi, että samassa talossa olivat itse asiassa aikojen kuluessa eläneet sekä isä, poika että pojanpoika, joiden kaikkien nimi oli Thomas Parr. 
Hieman samankaltainen legenda on brittiläisen Henry Jenkinsin tarina. Miehen väitettiin syntyneen vuonna 1501 ja kuolleen joulukuussa 1670, jolloin hän olisi ollut 169-vuotias.
Andreas Felder

Andreas Felder (s. 6. maaliskuuta 1962 Hall, Tirol, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn kolminkertainen maailmanmestari ja mäkihyppyvalmentaja. Hän oli maailman parhaita mäkihyppääjiä 1980-luvun puolivälistä 1990-luvun alkupuolelle.
Mäkihypyn maailmancupissa Felder kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 1980–81. 1982 Oslon MM-kisoista hän voitti Itävallan mäkijoukkueessa hopeaa. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti 8. joulukuuta 1984 Kanadan Thunder Bayn normaalimäen kilpailusta. Samalla kaudella hän voitti viisi muutakin osakilpailua ja sijoittui yhteispisteissä toiseksi Matti Nykäsen jälkeen. 1985 Seefeldin MM-kisoissa hän saavutti kaksi hopeaa, normaali- ja joukkuemäessä. 
Sittemmin Felder vakiinnutti paikkansa mäkihyppymaailman huipulla. Lentomäen maailmanmestaruuden hän voitti Kulmissa vuonna 1986. Hän sijoittui kolmesti peräkkäin maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmen parhaan joukkoon. 1987 Oberstdorfin MM-kisoissa hän voitti suurmäen kilpailun ja joukkuemäessä Itävallan joukkueessa pronssia. Välissä Felderillä oli pari heikommin sujunutta kautta, mutta kaudella 1990–91 hän viimein voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. 1991 Val di Fiemmen MM-kisoissa hän voitti joukkuemäen kultaa Heinz Kuttinin, Ernst Vettorin ja Stefan Horngacherin kanssa, ja vielä 1992 Albertvillen olympiakisoissa joukkuemäen hopeaa. Samana keväänä hän lopetti uransa voittoon Planicassa.
Felder on toiminut Itävallan mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1995–1997 ja 2018–2020. Vuosina 2014–2018 hän valmensi Itävallan naisten mäkihyppymaajoukkuetta.
Uusi tietosanakirja (1960)

Uusi tietosanakirja on vuosina 1960–1972 julkaistu 26-osainen suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja.
"Uuden tietosanakirjan" päätoimittaja oli Veli Valpola ja julkaisija Tietosanakirja Oy. Osat 1–24 julkaistiin vuosina 1960–1966 ja täydennysosat 1 ja 2 1972. Niissä on yhteensä 130 000 artikkelia ja "Uusi tietosanakirja" on siten laajin suomenkielinen tietosanakirja. Sitä myytiin 30 000 sarjaa.
Tiina Pihlajamäki

Tiina Pihlajamäki (s. 2. tammikuuta 1966 Turku) on suomalainen opettaja, kirjailija, kuvataiteen harrastaja ja yksityinen elinkeinonharjoittaja.
Pihlajamäen esikoisteokselle "Siitä ei voi kertoa" myönnettiin Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto vuonna 2003. Kirja kertoo nuoresta tytöstä, joka päätyy vankileirikokemuksiensa jälkeen todistajaksi sotarikostuomioistuimeen. Pihlajamäen toinen kirja "Rant. Ta. Li." (2006) kuvaa erilaisten lasten asemaa yhteiskunnassa lapsen silmien kautta.
Vuonna 2015 Pihlajamäki kehitti liikuntakerho Temppukerhon lapsille, joilla on motorisia, oppimis- tai keskittymisvaikeuksia tai sosiaalisia ongelmia.
Syksyllä 2021 Pihlajamäki julkaisi tietokirjan "Kadonnut Turku", jossa kerrotaan Turusta purettujen rakennusten tarinoita kuvan ja sanan keinoin.
Pitkärannan piiri

Pitkärannan piiri () on hallinnollinen alue Laatokan rannalla Karjalan tasavallan eteläosassa Venäjällä. Pitkärannan piiri rajoittuu lännessä Sortavalan kaupunkialueeseen, pohjoisessa Suojärven piiriin, koillisessa Prääsän piiriin, idässä Aunuksen piiriin ja etelässä Laatokkaan. Pitkärannan piirin hallintokeskus on Pitkärannan kaupunki. Piirin pinta-ala on noin 2 253 neliökilometriä. Vuonna 2024 piirissä oli 14 495 asukasta, joista 7 973 asui Pitkärannan kaupungissa.
Kunnat.
Vuonna 2023 kaikki Pitkärannan piirin kunnat yhdistettiin yhdeksi hallintoalueeksi (), joka kattaa koko piirin alueen. Ennen uudistusta Pitkärannan piiri koostui Pitkärannan kaupunkikunnasta sekä Harlun, Impilahden, Läskelän
ja Salmin maalaiskunnista.
Historia.
Pitkärannan piiri sijaitsee Suomen tasavallan vuonna 1940 ja uudelleen vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Piiri perustettiin 9. heinäkuuta 1940. Se muodostettiin suunnilleen entisten Harlun, Impilahden ja Salmin kuntien alueista. Vuosina 1957–1966 Pitkärannan piiri oli lakkautettuna ja sen alue kuului Sortavalan ja Aunuksen piireihin.
Schweizerpsalm

Schweizerpsalm, joka saksalaisten alkusanojensa mukaan tunnetaan myös nimellä ”Tritts im Morgenrot daher”, on Sveitsin kansallislaulu. Laulun sävelsi 1841 Alberich Zwyssig, sisterssiläismunkki Wettingenin luostarista, Leonhard Widmerin kirjoittamaan isänmaalliseen runoon. 1961 Sveitsin liittoneuvosto päätti ottaa Schweizerpsalmin Sveitsin väliaikaiseksi kansallislauluksi. Virallisen kansallishymnin aseman laulu sai vasta 1. huhtikuuta 1981.
1950-luvulle asti Sveitsin kansallislauluna laulettiin useimmissa tapauksissa "Rufst Du mein Vaterland" -nimistä hymniä, jossa on sama melodia kuin Ison-Britannian kansallishymnillä God Save the King. Schweizerpsalm on kuitenkin puhtaasti sveitsiläinen laulu.
Schweizerpsalmin alkuperäiskieli on saksa, mutta laulusta on olemassa viralliset käännökset myös muille Sveitsin kansalliskielille, siis ranskaksi, italiaksi ja retoromaaniksi.
Suosio ja yritykset korvata kansallislaulu.
Kansallislaulu ei ole saavuttanut suurta suosiota Sveitsissä, eikä suurin osa sveitsiläisistä osaa laulun sanoja ulkoa. Tilaisuuksissa, joissa kansallislaulu on tarkoitus laulaa, jaetaan yleensä lunttilappuja.
Vuonna 2014 maassa avattiin kilpailu, jonka tarkoituksena oli säveltää maalle uusi kansallislaulu. Kilpailuun saatiin n. 200 ehdotusta, joista yli puolet oli saksankielisiä.
Astut esiin aamuruskossa,
näen sinut säteiden valossa,
Sinut, ylhäisen, ihanan!
Kun Alpit punertuvat valossa,
rukoilkaa, vapaat sveitsiläiset, rukoilkaa!
Teidän harras sielunne aavistaa
teidän harras sielunne aavistaa
Jumalan valoisassa isänmaassanne,
Jumalan, Herran, valoisassa isänmaassanne.
Tulet esiin iltaruskossa,
Löydän sinut tähtien meressä,
Sinut, ihmisiä rakastavan, lempeän!
Taivaan valojen loistossa
voin unelmoida iloisesti ja onnellisesti!
Sillä hurskas sielu aavistaa
sillä hurskas sielu aavistaa
Jumalan valoisassa isänmaassa,
Jumalan, Herran, valoisassa isänmaassa.
Tulet esiin usvassa,
etsin Sinua tähtien merestä,
Sinua, tutkimatonta, ikuista!
Harmaiden pilvien keskeltä
astuu esiin aurinko kirkkaana ja lempeänä,
ja hurskas sielu aavistaa
ja hurskas sielu aavistaa
Jumalan valoisassa isänmaassa,
Jumalan, Herran, valoisassa isänmaassa.
Saavut esiin myrskyn raivossa,
olet itse meille suoja ja puolustaja,
Sinut, kaikkivaltiaan hallitsijan, pelastajan!
Ukkosyön kauhuissa
luottakaamme häneen lapsen lailla!
Niin, hurskas sielu aavistaa,
niin, hurskas sielu aavistaa,
Jumalan valoisassa isänmaassa,
Jumalan, Herran, valoisassa isänmaassa.
Formula BMW ADAC

Formula BMW ADAC -sarja oli kilpa-autoilusarja, jota ajettiin pääosin Saksassa. Kyseessä oli formulaluokka tuleville kuljettajatähdille, ja kuljettajat olivatkin vain noin 20-vuotiaita. Luokassa ajettiin kaudessa 20 osakilpailua, kaksi kisaa jokaisena kilpailuviikonloppuna.
Formula BMW ADAC -sarjan kaikki autot olivat Mygalen valmistamia ja lähes täysin identtisiä runkoa, moottoria ja renkaita myöten. Sarjan moottorit valmisti BMW.
Sarjassa oli mukana kaudella 2005 ennätykselliset kolme suomalaiskuljettajaa; Markus Niemelä, Henri Karjalainen ja Mika Mäki, joista kaksi ensimmäistä kilpaili Keke Rosbergin tallin, Team Rosbergin väreissä. Myös Keke Rosbergin poika, F1-sopimuksenkin saanut Nico Rosberg on ajanut ADAC BMW -sarjassa.
Kausi 2007 oli sarjan viimeinen kausi. Saksan BMW ADAC ja vastaavalla kalustolla ajettu Ison-Britannian Formula BMW -sarja lopetettiin ja yhdistettiin kaudeksi 2008 F1-kilpailuiden yhteydessä ajettavaksi Formula BMW Euro cupiksi.
Saksassa Formula BMW:n korvasi 2008 ADAC Formel Masters, jossa kilpaillaan Dallara-Volkswagen-merkkisillä autoilla.
Jukka Tammi (jääkiekkoilija)

Jukka Viljo Tapani Tammi (s. 10. huhtikuuta 1962 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Tammen pelaajaura oli pitkä ja ansiokas. Hän pelasi SM-liigassa 15 kautta Ilveksessä ja yhden TuTossa, minkä jälkeen hän siirtyi keväällä 1996 Saksaan. Hän torjui Frankfurt Lionsissa kevääseen 1999 saakka. Jukka Tammi oli aktiiviaikoinaan 180 senttimetriä pitkä ja 78 kiloa painava. Hän piti räpylää vasemmassa kädessä ja mailaa oikeassa.
Tammi voitti maajoukkueessa yhden MM-kullan ja yhden MM-hopean, yhden olympiahopean ja kaksi olympiapronssia sekä Kanada-cupin pronssia. SM-liigasta Tammella on tilillään kulta, hopea ja kaksi pronssia.
Tammi torjui Suomen maalilla vuoden 1988 olympiakisojen päätösottelussa, jossa Suomi voitti Neuvostoliiton, ja maan historian ensimmäisen olympiamitalin väri kirkastui hopeiseksi.
Tammi oli mukana myös maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa Ruotsin Tukholmassa vuonna 1995. Hän ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan, mutta hänen roolinsa luukkuvahtina ja kopissa hengenluojana on mainitsemisen arvoinen. Hänet muistetaan myös ilmakitaroinnista mestaruuspatsaan kanssa finaalin jälkeen, eritoten siksi, ettei hän muistanut ”Den glider in” -kappaleen sanoja.
Vielä vanhoilla päivilläänkin talvella 1998 hänet valittiin Suomen olympiajoukkueeseen, joka voitti Japanin Naganossa käydyissä kisoissa pronssia. Tammi ei tosin saanut Naganossakaan peliaikaa.
Pelaajauransa jälkeen Jukka Tammi on ollut muun muassa Ilveksen jääkiekkojoukkueen maalivahtivalmentaja (1999–2002), toiminut markkinointipäällikkönä ja pyöritti omaa lastentarvikeliikettä, joka kuitenkin ajautui konkurssiin. Nykyään (syksy 2018) hän toimii sijoitusalalla. Talvella 2005–2006 hänet nähtiin myös MTV3:n "Elixir"-liikuntaohjelmassa valmentamassa julkkiskokki Harri Syrjästä maalivahdiksi.
Jukka Tammi on toiminut kokoomuksen valtuutettuna Pirkkalan kunnanvaltuustossa vuodesta 2009. Hän tuli valituksi toiselle kaudelle vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja on kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtaja sekä kunnanhallituksen jäsen.
Syksyllä 2011 Jukka Tammi osallistui "Tanssii tähtien kanssa" -tv-ohjelmaan. Tanssiopettajana hänellä oli Saana Akiola. Vuonna 2012 Tammi osallistui Energiaperhe-kilpailuun.
Jerrykannu

Jerrykannu () on yleensä polttoaineen tai juomaveden säilytykseen ja kuljettamiseen tarkoitettu 10 tai 20 litran peltinen kanisteri. Yhdysvaltain armeijan jerrykannun malli on peräisin saksalaisilta, mistä saatiin myös nimi (engl. armeijaslangi: jerry &lt; german). Alkuperäinen saksankielinen nimitys "Wehrmacht-Einheitskanister" kertoo sekin mallin alkuperästä.
Malli on peräisin vuodelta 1936, ja sen suunnitteli Eisenwerk Müller &amp; Co:n suunnittelija Vinzenz Grünvogel Westfalenissa. Erilaisten nesteiden kuljetukseen kannuille on määrätty väri- ja kirjainkoodeja. 
Jerrykannua luonnehtii mm. kuljetuksen ja varastoinnin kannalta käytännöllinen suorakulmaisen särmiön muoto ja toisaalta kylkeen puristetun kuvion ansiosta kestävämpi rakenne verrattuna edeltäjiinsä. 
Jerrykannuilla oli tärkeä rooli esimerkiksi Pohjois-Afrikan operaatioissa 1940–42, missä britit havaitsivat sen ylivertaisuuden omiin säiliöihinsä, sekä Normandian maihinnousuun osallistuvien joukkojen polttoainehuollossa 1944 ennen kuin polttoaineen siirto turvattiin Englannin kanaalin poikki lasketuilla öljyputkilla (Operaatio Pluto).
Jerrykannuja käytetään edelleen sellaisinaan esimerkiksi Suomen puolustusvoimissa. Polttoaineen säilytykseen käytettävä jerrykannu on vihreä, kun taas juomaveden säilytykseen käytettävässä on kummassakin kyljessä suuri valkoinen risti.
Jerrykannut valmistetaan perinteisesti metallipellistä, mutta muovi on vallannut alaa niiden materiaalina. Suomessa muotoilija Eero Rislakki suunnitteli turkulaisen Pyrkijä Oy:n pyynnöstä muovisen jerrykannun, jonka takasivulle ylös sijoitti myös ilman sisäänottoaukon tasaisen kaatamisen helpottamiseksi. Rislakin muotoilemia kannuja valmistettiin 1970-luvun alusta vuoteen 1993 saakka.
Toyotomi Hideyoshi

Toyotomi Hideyoshi (, 1536 tai 1537–18. syyskuuta 1598), oli Japanin sotilasdiktaattori vuosina 1591–1598. Hän ei kuitenkaan ottanut titteliä "shōgun", koska hän ei ollut aatelinen, joten hänestä tuli "kampaku" (korkein kansleri). Hän oli yksi Japanin kolmesta suuresta yhdistäjästä.
Hideyoshi aloitti uransa tavallisena jalkaväensotilaana, mutta kohosi lopulta menestyksekkään sotapäällikön Oda Nobunagan parhaaksi sotilaaksi. Nobunaga pyrki yhdistämään Japanin kukistamalla riitelevät daimiot, mutta menehtyi kenraalinsa Akechi Mitsuhiden käännyttyä häntä vastaan Honnō-jin temppelissä 1582. 
Onnekkaan sattuman kautta Hideyoshi sai ensimmäisenä tiedon Nobunagan kuolemasta. Hän solmi heti rauhan senhetkisen vastustajansa Mōri-klaanin kanssa ja hyökkäsi Akechi Mitsuhiden kimppuun murskaten tämän joukot. Tämän jälkeen Hideyoshi otti entiset Nobunagan joukot komentoonsa syrjäyttäen asetoverinsa ja Nobunagan pojat. Nobunagan taistelutoveri Shibata Katsuie nousi vuonna 1583 avoimeen vastarintaan Hideyoshia vastaan, mutta kukistui ja teki seppukun. 
Vuoteen 1584 mennessä Hideyoshilla oli hallussaan kaikki ne alueet, jotka Nobunaga oli aiemmin vallannut. Tällöin hän ryhtyi alistamaan loppua maasta kukistaen daimiot yksi kerrallaan. Vuoteen 1591 mennessä koko Japani oli yhdistetty, ja Hideyoshi komensi liki 250 000 samurain armeijaa. Näin hänestä tuli maan tosiasiallinen johtaja, ja keisari antoi hänelle aristokraattisen sukunimen Toyotomi, sillä samurailuokkaan alun perin kuulumattomana hänellä ei ollut sukunimeä. 
Hideyoshi vakiinnutti yhteiskuntaluokkien rajat ja takavarikoi aseita kaikilta, jotka eivät kuuluneet samurailuokkaan. Hän otti kaiken maan hallintaansa ja luovutti sitä myöhemmin takaisin daimioille saatuaan näiltä uskollisuusvalan. Valtakautensa aikana Hideyoshi ryhtyi epäonnistuneeseen Korean valtaukseen tarkoituksenaan jatkaa valloitusta Kiinaan ja Intiaan. Suuruudenhullusta hankkeesta luovuttiin vasta hänen kuoltuaan vuonna 1598.
Kaulin

Kaulin on keittiöväline, jota käytetään yleensä taikinan ohuemmaksi ja sileämmäksi saamiseen.
Tunnetuin kaulintyyppi on sellainen, jossa on kahvat välineen molemmissa päissä, mutta kaulimia valmistetaan myös ilman kahvoja. Kaulinten malli vaihtelee kuitenkin hieman maittain ja käyttötarkoituksen mukaan. Virossa kädensijaton malli on yleinen, ja sitä pyöritetään päältä painaen. Italiassa puolestaan käytetään myös pitkiä ja kapeita pastakaulimia ja Karjalassa molemmista päistä suippenevaa piirakkapulikkaa.
Kaulimet valmistetaan tavallisesti puusta, ja sopiva kaulinpuu on mieluiten kovaa ja tiivistä. Suomessa käytetään esimerkiksi koivua ja pyökkiä. Yhdysvalloissa suosittuja kaulinmateriaaleja ovat vaahtera ja saarni. Kaulimia valmistetaan kuitenkin myös esimerkiksi muovista ja marmorista. Muoviset kaulimet täytetään usein vedellä, sillä ne olisivat muuten liian kevyitä.
Kaulinta voi käyttää myös lyömäaseena astalon tapaan. Tätä on vanhastaan käytetty vitsinä sarja- ja elokuvissa (esim. Kissalan Pojat, Pekka Puupää jne.).
Strapping Young Lad

Strapping Young Lad (lyh. SYL) oli Devin Townsendin vuonna 1994 perustama kanadalainen metalliyhtye. Yhtyeen genreä on kuvailtu industrial-vaikutteiseksi death/thrash metaliksi. Toukokuussa 2007 Devin Townsend ilmoitti yhtyeen olevan määrittämättömän mittaisella tauolla, koska Townsend haluaa keskittyä omaan soolotuotantoonsa.
Historia.
Strapping Young Lad alkoi Devin Townsendin sooloprojektina. Kun Townsend oli tehnyt työnsä loppuun Steve Vain "Sex &amp; Religionilla" ja kyseistä albumia seuranneella kiertueella, hän kirjoitti rumpuja ja kitaroita lukuun ottamatta lähes kaikki soittimet SYL:n debyyttialbumille, "Heavy as a Really Heavy Thing:lle".
Yhtyeeseen liittyi lisää jäseniä ja "City"-albumilla yhtye hankki itselleen nykyisen kokoonpanonsa. "Kerrang!" -lehti luokitteli albumin kaikkien aikojen raskaimpien albumeiden joukkoon.
Townsendin äänitettyä useita varsin menestyksekkäitä albumeita soolourallaan, SYL:iä nimitettiin hetken The Devin Townsend Bandiksi, joka soitti keikkaillessaan kappaleita niin SYL:ltä kuin myös Townsendin soolouralta.
Tämä asia muuttui SYL:n kolmannen julkaisun "Strapping Young Ladin" yhteydessä. Sittemmin SYL on soittanut omia kappaleitaan ja The Devin Townsend Band (lyh. DTB) omiaan, kun siihen liittyi uusia jäseniä ja muodostui eri yhtyeeksi. Tämä albumi oli myös ensimmäinen Strapping Young Ladin albumi Townsendin omalla levy-yhtiöllä, HevyDevy Recordsilla. Townsend perusti kyseisen yhtiön heti "City"-julkaisun jälkeen ja hän pyörittää yhtiötä vaimonsa Tracyn avustuksella.
SYL keikkaili runsaasti vuosina 2003–2004 Yhdysvalloissa, Euroopassa, Japanissa sekä Australiassa. Vuoden 2004 alussa Townsend kehotti faneja yhtyeen virallisella keskustelupalstalla tulemaan mukaan ilmaiselle SYL:n keikalle Vancouverin Commodoreen. Kyseinen keikka kuvattiin ja julkaistiin Strapping Young Ladin ensimmäisellä DVD:llä: "".
Strapping Young Ladin neljäs albumi "Alien" vuoti Internetiin tammikuussa 2005. Virallisesti "Alien" julkaistiin 22. maaliskuuta 2005 ja albumi vastaanotettiin arvosteluissa eroavin mielipitein. Suurin osa kuitenkin piti Townsendin tavasta tuoda progressiivisia elementtejä extreme metalliin, jolla termillä yhtyettä on myös kuvailtu. SYL vietti huomattavan osan vuodesta 2005 "Alien"-kiertueella Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa.
Maaliskuussa 2006 yhtye siirtyi studioon nauhoittamaan viidettä albumiaan "The New Black". Levy julkaistiin 11. heinäkuuta 2006, jonka jälkeen yhtye teki lyhyen kiertueen Euroopassa ja Yhdysvalloissa Ozzfestissä. Tämän jälkeen yhtyeen keulahahmo Townsend ilmoitti olevansa kyllästynyt yhtyeeseen ja lopettavansa yhtyeen toiminnan. Hän on kuitenkin tämän jälkeen ilmoittanut olevansa vielä epävarma yhtyeen tulevaisuudesta. The New Black valittiin Suomessa musiikkilehti Suen vuoden ulkomaiseksi albumiksi vuonna 2006.
Kokoonpano.
Strapping Young Lad käytti joka kiertueella vaihtelevia kosketinsoittajia, joita olivat Will Campagna, Munesh Sami ja John Paul Morgan.
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Livealbumit
Kokoelma-albumit
Erikstad

Erikstad on pientaajama Dalslandin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Se kuuluu nykyään Länsi-Götanmaan lääniin ja Mellerudin kuntaan. Erikstad sijaitsee Eurooppatien E45 varrella. Vuoden 2010 lopussa pientaajamassa oli 64 asukasta.
Aikaisemmin Erikstad on ollut myös itsenäinen kunta.
Erikstadin keskiaikainen kirkko on raunioina. Lähistöllä oleva uusi kirkko on rakennettu 1870-luvulla.