tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmakehän hämärtyminen

Ilmakehän hämärtyminen tarkoittaa maanpinnalle saapuvan Auringon säteilyn säteilytysvoimakkuuden laskemista, mikä johtuu ilmakehässä olevista pienhiukkasista. Pienhiukkaset heijastavat Auringon säteilyä takaisin avaruuteen.
Systemaattiset säteilytysvoimakkuuden mittaukset aloitettiin 1950-luvulla. Siinä on suuria alueellisia eroja, mutta tyypillisesti säteilyvoimakkuus on laskenut 1–2 prosenttia vuosikymmenessä. Muutos 1950–luvulta 1990–luvun lopulle oli 22 % Israelissa, 30 % eräissä Neuvostoliiton osissa ja 20 % Yhdysvalloissa tehdyissä mittauksissa.
Ilmakehän hämärtyminen saattaa pienentää ilmaston lämpenemisen vaikutuksia viilentämällä ilmakehää. Toisaalta, koska pienhiukkaspäästöjä on saatu rajoitettua enemmän kuin kasvihuoneilmiötä voimistavia päästöjä, tämän jäähdystysvaikutuksen pieneneminen saattaa jatkossa kiihdyttää ilmaston lämpenemistä.
Keplerin lait

Keplerin lait ovat Johannes Keplerin muotoilemat empiiriset lait, jotka liittyvät planeettojen ratojen muotoon ja niiden kiertoaikoihin. Kepler löysi lait Tyko Brahen tekemien havaintojen perusteella. Lait I ja II julkaistiin teoksessa "Astronomia nova" vuonna 1609, ja kolmas laki julkaistiin teoksessa "Harmonices Mundi" vuonna 1619. Vaikka lait on alun perin löydetty kokeellisesti, ne voidaan helposti johtaa Isaac Newtonin vuonna 1684 esittämästä gravitaatiolaista.
Keplerin I laki.
Kiertäessään tähteä planeetta liikkuu pitkin ellipsin muotoista rataa, jonka toisessa polttopisteessä tähti on.
Keplerin II laki.
Niin kutsuttu "pintalaki": Tähdestä kappaleeseen piirretty jana jättää jälkeensä yhtä pitkinä ajanjaksoina pinta-alaltaan yhtä suuren alueen.
Keplerin III laki.
Planeettojen kiertoaikojen neliöt suhtautuvat toisiinsa kuten niiden ratojen isoakselien puolikkaiden kuutiot.
Entomologia

Entomologia eli hyönteistiede on tieteenala, joka tutkii hyönteisiä. Entomologia on osa eläintiedettä ja se jakaantuu hyönteisten ryhmien mukaan erikoistuneisiin osatieteisiin. 
Entomologia on merkittävä tiede biologian sisällä, sillä hyönteiset ovat monenlaisessa vuorovaikutuksessa ihmisten ja maapallon muiden elämänmuotojen kanssa. Eri hyönteislajeja tunnetaan 1,3 miljoonaa, mikä on yli kaksi kolmannesta kaikista tunneista organismeista. Entomologi eli hyönteistieteilijä voi tehdä tutkimusta pelkästään hyönteistutkimuksen vuoksi tai taloudellisen hyödyn saamiseksi. Tämä jakaa tieteenalan perus- ja sovellettuun entomologiaan. Entomologisia tutkimustuloksia voidaan hyödyntää hyvin monilla aloilla, esimerkiksi rikostutkinnassa ja käyttäytymistieteissä.
Entomologiana pidetään joskus myös muiden maalla elävien niveljalkaisten kuten hämähäkkien, skorpionien ja punkkien tutkimusta.
Inferno (Motörheadin albumi)

Inferno on Motörheadin kahdeksastoista studioalbumi.
Osa Infernon kappaleista on raskaampia (kuten "Terminal Show" ja "In The Name Of Tragedy"), osa taas kevyempää rock'n'rollia ("Killers", "Life's A Bitch"). Albumin päättävä "Whorehouse Blues" on akustinen kappale, mikä on poikkeuksellista Motörheadille. Albumin jälkeen yhtye soitti tätä kappaletta ensimmäisenä encorena ennen kappaleita "Ace of Spades" ja "Overkill". Tietynlaiseksi välityöksi jääneen Hammered-levyn (2002) jälkeen julkaistu Inferno oli suuri arvostelumenestys, ja levyn katsottiin osoittavan jo vuonna 1975 perustetun yhtyeen pystyvän säilyttämään asemansa raskaan rockin ikonina myös 2000-luvulla. 
Kitaristi Steve Vai vierailee kappaleilla "Terminal Show" ja "Down on Me".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Campbell, Dee, Kilmister.
Eurovision laulukilpailu 2001

Eurovision laulukilpailu 2001 järjestettiin Kööpenhaminan Parken-stadionilla Tanskassa 12. toukokuuta 2001. Yleisöön mahtui 38 000 katsojaa, mikä oli euroviisujen historian siihen mennessä suurin liveyleisö. Juontajina toimivat Natasja Crone Back ja Søren Pilmark, jotka esittivät lähes koko juontopuheensa runon muodossa. 
Vuoden 2001 Euroviisujen voittajaksi selviytyi ensimmäistä kertaa Viro Tanel Padarin, Dave Bentonin &amp; 2XL:n kappaleella "Everybody". Suomi jätti taas Euroviisut väliin koska keskipistearvo oli vieläkin liian huono edellisvuosien aikana.
Osallistujat.
Seuraavan vuoden Euroviisuihin pääsivät tänä vuonna välivuotta pitäneet maat, Euroviisujen suurimmat rahoittajamaat (Espanja, Ranska, Iso-Britannia ja Saksa) sekä näiden ulkopuolelta tämän vuoden 13 parasta maata. Ensi vuodeksi jäähylle jääneet maat on merkitty oranssinkeltaisella taustavärillä. Koska mukaan päässyt Portugali vetäytyi vapaaehtoisesti ensi vuodeksi, mukaan pääsi Latvia eikä sen kanssa samalla sijalla ollut Alankomaat, koska Latvian korkein pistemäärä oli suurempi kuin Alankomaiden. Latvia voitti lopulta seuraavan vuoden kilpailun.
Äänestyksen koostuminen.
Jokainen maa antoi kymmenelle mielestään parhaalle kappaleelle pisteet 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1. Pisteet annettiin kunkin maan halutessa joko pelkällä puhelinäänestyksellä, pelkällä raatiäänestyksellä tai näiden yhdistelmänä, jossa sekä puhelinäänestyksen että raadin tulokset vaikuttivat yhtä paljon. Suurimmassa osassa maista oli käytössä pelkkä puhelinäänestys. Eri maat käyttivät eri äänestystapoja seuraavasti:
Pistetaulukko.
Ensi vuodeksi jäähylle jääneet maat on merkitty keltaisella taustavärillä. Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä.
Karsintamenetelmä viiden aikaisemman vuoden pistekeskiarvon mukaan.
Mukaan vuoden 2001 Euroviisuihin pääsi tämän listan 12 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Vuoden 2000 voittaja Tanska ja Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata (Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa) pääsivät automaattisesti mukaan vuoden 2001 kisaan, BIG 4-maat on merkitty harmaalla ja Tanska hopealla taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 2000 kisasta jäähyllä tai vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 2000 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna, kuten myös kaksi vuotta poissa ollut Kreikka. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1996–2000 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena.
Jorma Korhonen (rahastonhoitaja)

Jorma Korhonen (s. 1966 Helsinki) on suomalainen rahastonhoitaja, joka on nimitetty noin neljän miljardin euron arvoisen Fidelity Global Special Situations -rahaston rahastonhoitajaksi. Rahastolla on yli 250 000 piensijoittajaa ja se kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan suurimpiin kuluttajille suunnattuihin rahastoihin.
The Guardian pitää positiota viiden tärkeimmän Britannian kuluttajille suunnatun () rahastonhoitajan paikan joukossa. Aiemmin Korhonen toimi merkittävästi pienempien japanilaissijoittajille suunnatun Fidelity Global Equity -rahaston ja australialaissijoittajille suunnatun Fidelity Global Focus -rahaston hoitajana.
Korhonen on opiskellut kauppatieteitä Heidelbergin yliopistossa ja Lausannessa. Fidelityn palveluksessa Korhonen on ollut vuodesta 1996. Tätä ennen Korhonen työskenteli Dai-ichi Kangyo -pankissa Luxemburgissa.
Sidsel Ben Semmane

Sidsel Ben Semmane (s. 9. lokakuuta 1988) on tanskalainen laulaja, joka edusti maataan vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Twist of Love". Hänellä on äitinsä puolelta algerialaisia sukujuuria.
Ben Semmane voitti 11. helmikuuta 2006 Dansk Melodi Grand Prix'n, jonka ansiosta hän pääsi osallistumaan Euroviisuihin. 17-vuotias Ben Semmane oli nuorin Dansk Melodi Grand Prix'hin koskaan osallistunut laulaja ja siten myös Tanskan kaikkien aikojen nuorin euroviisuedustaja. 
Euroviisuissa Ben Semmane sai kappaleellaan 26 pistettä sijoittuen kahdeksanneksitoista. Hänen ensimmäinen albuminsa "Where Are My Shoes" ilmestyi 2006.
Theodor Eicke

Theodor Eicke (17. lokakuuta 1892 – 26. helmikuuta 1943) oli saksalainen SS-Obergruppenführer, SS-divisioona Totenkopfin komentaja ja yksi natsi-Saksan keskitysleirien perustamisen avainhenkilöistä. Eicken kansallissosialistisen puolueen jäsennumero oli 114901 ja SS:n jäsennumero 2921. Eicke muistetaan SA-komentaja Ernst Röhmin surmaamisesta pitkien puukkojen yönä.
Aika ennen Hitlerin valtaannousua.
Eicke syntyi Hampontissa, Château-Salinsin lähellä silloin Saksalle kuuluneella Lothringenin alueella 17. lokakuuta 1892 asemapäällikön poikana. Lopetettuaan koulunkäynnin 17-vuotiaana Eicke värväytyi armeijaan 23. Baijerilaiseen jalkaväkirykmenttiin. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli toimistotyössä ensin 3. ja sittemmin 22. Baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä. Eicke ansaitsi ensimmäisessä maailmansodassa rautaristin. Sodan jälkeen Eicke opiskeli hetken, toimi sittemmin jonkin aikaa poliisina, kunnes lopulta siirtyi töihin IG Farben -yhtiöön Ludwigshafeniin.
1. joulukuuta 1928 Eicke liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen sekä Ernst Röhmin johtamaan SA-järjestöön, josta hän erosi vuonna 1930 liittyäkseen SS:ään. IG Farben kiinnitti huomiota hänen poliittiseen toimintaansa, ja Eicke erotettiin 1932. Samaan aikaan hän jäi kiinni pommi-iskujen valmistelusta poliittisia vastustajiaan vastaan Baijerissa, ja tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen. Kuitenkin tulevan oikeusministerin, Franz Gürtnerin, avulla Eicke vältti rangaistuksen, ja lähti suorittamaan Heinrich Himmlerin antamaa tehtävää Italiaan.
Toiminta keskitysleireillä.
Eicke palasi Saksaan vuonna 1933, ja Heinrich Himmler teki hänestä Dachaun keskitysleirin komentajan. Eicken radikaali antisemitismi ja antibolsevismi tekivät vaikutuksen Himmleriin, joka nimitti Eicken keskitysleirien tarkastajaksi vuonna 1934. Tässä virassa Eicke järjesteli keskitysleiriorganisaation tehokkaaksi. Eicke sai tässä virassa jopa monet SS:n jäsenet pelkäämään itseään toteuttamillaan julmuuksilla.
Toinen maailmansota.
Ennen toista maailmansotaa Eicke loi "SS-Totenkopfverbände"-yksiköt. Hänestä tuli SS-Totenkopf-rykmenttien 1, 2 ja 3 komentaja. Näiden menestys Puolan offensiivissa johti Heinrich Himmlerin määräykseen kolmen SS-divisioonan perustamisesta. Eicken rykmentit organisoitiin SS-divisioona Totenkopfiksi, jonka komentoon Eicke nousi. Totenkopf syyllistyi sodan aikana useisiin sotarikoksiin, mutta taistelussa se osoitti uskomatonta jääräpäisyyttä ja fanaattisuutta.
Theodor Eicke kuoli 26. helmikuuta 1943 Harkovan kolmannen taistelun alkumetreillä. Hänen Fi-156 Storch -koneensa ammuttiin alas tiedustelulennon aikana. SS-divisioona Totenkopf hyökkäsi raivokkaasti saadakseen komentajansa ruumiin haltuunsa, ja onnistui.
Hallowed Be Thy Name

Hallowed Be Thy Name on brittiläisen metalliyhtye Iron Maidenin kappale yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, vuonna 1982 julkaistulta "The Number of the Beastilta". Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen perustajajäsen ja basisti Steve Harris. Kappale on yksi Iron Maidenin tunnetuimmista, ja se on kuulunut yhtyeen ohjelmistoon vuodesta 1982 lähtien lukuun ottamatta vuosien 2012-2013 Maiden England World Tour-maailmankiertuetta.
"Hallowed Be Thy Name" () kuvaa sanoituksiltaan hirttotuomion saaneen henkilön viimeisiä elinhetkiä ja hänen tuntemuksiaan ennen viimeistä tuomiota. 
Kappaletta ei julkaistu alun perin lainkaan singlenä, mutta vuoden 1993 A Real Live Tour-maailmankiertueella Moskovassa livealbumia "A Real Dead One" varten nauhoitettu konserttiversio päätettiin julkaista singlenä tehostamaan albumin myyntiä. Single julkaistiin sekä CD- että vinyylilevynä ja CD-painos sisälsi nimikkokappaleen ohella myös konserttiversiot yhtyeen kappaleista "The Trooper", "Wasted Years" ja "Wratchild", mutta vinyylilevypainokselta "Wratchild" sen sijaan uupui. Edellämainituista kappaleista "The Trooper" ja "Wratchild" nauhoitettiin Fear of the Dark-maailmankiertueella Helsingissä ja "Wasted Years" Bremenissä. Single nousi Britannian singlelistan yhdeksänneksi vuonna 1993.
Vuonna 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Hallowed Be Thy Name” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 82.
Coverversioita kappaleesta ovat levyttäneet muun muassa Ceremonial Oath, Cradle of Filth, Iced Earth, Dream Theater ja Machine Head.
Vasteaika

Vasteaika on tapahtuman tai toiminnon aloitushetken ja palautteen saamisen välinen aika.
Näytöt.
Vasteaika on muun muassa litteiden televisioiden ja tietokoneissa käytettävien plasma- tai nestekidenäyttöjen kuvanlaatua kuvaava suure. Vasteaika tarkoittaa pikselin muuttumista tummasta kirkkaaksi ja takaisin tummaksi, esim. gray to gray tai black to black. Mitä lyhyempi vasteaika on, sitä parempi kuvanlaatu on. Lyhyempi vasteaika tarkoittaa myös pehmeämmin liikkuvaa kuvaa ja ”haamu-efektiä” ei pitäisi ilmaantua.
Vasteaika ilmoitetaan millisekunteina. Nykyisten näyttöjen tyypillinen vasteaika vaihtelee välillä 1-10 ms, todella laadukkaat näytöt saattavat yltää alle kahden millisekunnin vasteaikaan. Jotkut valmistajat ilmoittavat vasteajan keskiarvona, joka sekoittaa helposti kuluttajaa.
Tietokoneet.
Vasteaikaa käytetään myös kuvaamaan aikaa, joka kestää ennen kuin komentoon reagoidaan. "Johdatus sovellussuunnitteluun" -oppaan mukaan alle 0,1 s aika on välitön, alle 1 s nopea ja yli 10 s estää työntekoa. WWW-palveluiden yhteydessä vasteajalla tarkoitetaan aikaa, kauanko käyttäjän toimenpiteestä (linkin klikkaus) kuluu aikaa siihen, ennen kuin palvelu on ladannut uuden sivun.
Muut.
Vasteaikaa käytetään myös yritysmaailmassa jonkin prosessin viivemittarina.
Kuu on vaarallinen

Kuu on vaarallinen on suomalainen vuonna 1961 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Toivo Särkkä. Pääosissa esiintyivät Liana Kaarina, Toivo Mäkelä ja Esko Salminen. Elokuva pohjautuu tanskalaisen Hans Severinsenin romaaniin "Besættelse" (1942), joka oli ilmestynyt suomeksi vuonna 1945 nimellä "Kirottu kuu" ja josta oli tehty Tanskassa elokuvasovitus "Besættelse" jo vuonna 1944.
Elokuva sai kohuttua julkisuutta aikanaan rohkeina pidettyjen rakkauskohtaustensa vuoksi, ja Liana Kaarinasta tuli hetkessä kuuluisuus. Elokuva myytiin 36 maahan, ja se tuotti Suomen Filmiteollisuudelle enemmän rahaa kuin "Tuntematon sotilas". Elokuvasta sensuroitiin alastomuutta Suomessa vuonna 1961; kun televisiossa esitettiin vuonna 1972 sensuroimaton versio, sitä seurasi noin puoli miljoonaa katsojaa.
Figaro (sarjakuvahahmo)

Figaro on Disneyn sarjakuva- ja piirroskissa. Se esiintyi ensimmäisen kerran "Pinocchio"-elokuvassa Geppetto-lelunrakentajan lemmikkikissana. Sen jälkeen se tuotiin Mikki Hiiren maailmaan, ja siitä tuli Minni Hiiren lemmikkikissa.
Figaro on väriltään mustavalkoinen ja kooltaan pieni. Sen kaveri on Mikin Pluto-koira, jolle se toisinaan vihoittelee. Se myös koettaa yleensä napata Cleo-kultakalan ruuakseen.
Epäorgaaninen yhdiste

Epäorgaaninen yhdiste ("ei-eloperäinen yhdiste") on kemiallinen yhdiste, joka ei ole orgaaninen yhdiste. Epäorgaanisista yhdisteistä monet ovat metallien ja epämetallien muodostamia yhdisteitä, joissa hiiltä on vain vähän tai ei ollenkaan. Kaikki epäorgaaniset yhdisteet eivät kuitenkaan sisällä metalleja, ja metallittomia epäorgaanisia yhdisteitä ovat muun muassa epämetallioksidit, kuten rikkidioksidi (SO2). Hiiltä sisältävät epäorgaaniset yhdisteet ovat lähinnä erilaisia syanidisuoloja, karbonaatteja tai hiilen oksideja.
Tarkka rajanveto epäorgaanisten ja orgaanisten yhdisteiden välille on kuitenkin hankalaa. Vaikka metallien yhdisteet usein mielletäänkin epäorgaanisiksi yhdisteiksi, on olemassa organometalliyhdisteitä ja useiden isompien orgaanisten molekyylien keskusatomina on jokin metalli, kuten klorofylli-a:lla magnesium.
Epäorgaaniset yhdisteet tulevat pääosin ei-biologisista mineraalilähteistä.
Orgaaninen vastaan epäorgaaninen.
Vaikka tunnettujen epäorgaanisten yhdisteiden määrä on valtava, on tunnettuja orgaanisia yhdisteitä silti paljon enemmän. Orgaaniset yhdisteet kattavat pääosan tunnetuista kemiallisista yhdisteistä. Kemia voidaankin jakaa karkeasti epäorgaaniseen ja orgaaniseen kemiaan. On kuitenkin huomattava, ettei tämä jako ole välttämätön, ja tietyt yliopistot pyrkivätkin pois tästä jaosta kemian kursseissaan.
Epäorgaaniset yhdisteet ja eliöt.
Aiemmin uskottiin, että orgaanisia yhdisteitä on pelkästään eliöissä, ja tämä toimikin alkuperäisen jaon pohjana. Nykyään tämä käsitys on kuitenkin osoitettu vääräksi: tuhansia orgaanisia yhdisteitä on pystytty valmistamaan synteettisesti laboratoriossa. Esimerkiksi hiilivetypohjaiset polymeerit ovat orgaanisia yhdisteitä.
Vastaavasti, monia epäorgaanisia yhdisteitä on eliöissä ja osa näistä on itse asiassa elintärkeitä. Esimerkiksi natriumkloridi, hiilihappo ja fosfaattiryhmät ovat tärkeitä yhdisteitä solussa. Natriumkloridi tarjoaa ioneja, joita pumppaamalla solukalvon ylitse solu pystyy säätelemään osmoosia. Fosfaatit taas muodostavat DNA:n selkärangan ja liittyvät usean entsyymin regulointiin fosforylaation kautta.
Epäorgaaniset hapot ja emäkset.
Merkittävimpiä epäorgaanisia happoja ovat vetyhalidit (HX) ja happihapot. Happihapossa happiatomiin on liittynyt vetyatomi, jonka luovuttaminen tuottaa konjugaattiemäksen. Merkittäviä happihappoja ovat muun muassa rikki- (H2SO4), typpi- (HNO3) ja ortofosforihappo (H3PO4). Erilaisia happihappoja on lukuisia ja ne voivat olla useampiarvoisia.
Epäorgaanisia emäksiä ovat hydroksidit (esimerkiksi NaOH, KOH, CsOH) ja typpiemäkset (ammoniakki NH3 ja sen johdannaiset).
Einari Vuorela

Einari Arvid Vuorela (17. elokuuta 1889 Keuruu – 10. heinäkuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja prosaisti. Filosofian kunniatohtorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1969.
Henkilöhistoria.
Vuorela syntyi Keuruun Jukojärvellä perheeseen, jossa oli kymmenen lasta ja aloitti opintonsa Multialla. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Aapeli Vuorela ja Kristiina Ryöppylä. Vuorelan puoliso vuodesta 1939 oli kirjailija Laura Soinne. Vuorela valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1914. Hän toimi liikeapulaisena ja myymälänhoitajana 1903–1909 ja kansakoulunopettajana Töysässä 1914–1920, Jyväskylässä 1922–1923 ja myöhemmin Multialla.
Kirjallinen tuotanto.
Vuorelan runoudelle oli tyypillistä kansanlaulunomaisuus. Hänen runoissaan palvotaan jylhiä korpimaisemia ja niissä on voimallinen luontoyhteys. Hän sai Valtion kirjallisuuspalkinnon kolmesti vuosina 1921, 1934 ja 1937 sekä kerran Aleksis Kiven palkinnon ja Eino Leinon palkinnon. Suomalaisuuden Liiton Johannes Linnankosken palkinto Vuorelalle myönnettiin 1944. Keuruulla on jaettu vuodesta 1997 lähtien Einari Vuorela -runopalkintoa. Myös Vuorelan runoilijakoti sijaitsee Keuruulla. Lauluja Vuorelan teksteihin ovat säveltäneet muiden muassa Joonas Kokkonen, Toni Edelmann ja Jouko Linjama. Vuorela on tehnyt tekstin Multian kotiseutulauluun, "Multian lauluun", jonka on säveltänyt Juhani Pohjanmies.
Windsor (suku)

Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Nimen "Windsor" otti käyttöön kuningas Yrjö V hallituskautensa aikana vuonna 1917.
Historia.
Kuningas Yrjö V nousi valtaan vuonna 1910 aikana, jolloin kansallismielisyyden aallot koettelivat Euroopassa monarkioiden oikeutusta. Kun Britannia ja Saksa joutuivat vastakkaisille puolille ensimmäisessä maailmansodassa, Britanniassa heräsi kaiken saksalaisen vastainen viha. Se ulottui myös kuningasperheeseen, jonka juuret olivat lähes kokonaan Saksassa – Yrjö oli Hannover-sukuisen kuningatar Viktorian ja tämän saksalaissyntyisen puolison, Saksi-Coburg-Gotha-sukuisen prinssi Albertin lapsenlapsi. Yrjö julistikin vuonna 1917 ottavansa kaikille Viktorian jälkeläisille käyttöön englantilaisen nimen Windsor. Nimi tuli Windsorin kuninkaallisesta linnasta.
Yrjö V kuoli vuonna 1936. Hänen vanhin poikansa ja seuraajansa Edvard VIII luopui kuitenkin kruunusta jo samana vuonna amerikkalaisen rakastettunsa Wallis Simpsonin vuoksi. Kuninkaaksi kruunattiin Edvardin nuorempi veli, joka otti hallitsijanimekseen Yrjö VI. Varautunut ja yksityinen Yrjö VI ei ollut lainkaan valmistautunut hallitsemaan, ja hän sai valtakautensa alussa paljon arvostelua. Toisessa maailmansodassa maan johtohahmoksi nousikin pääministeri Winston Churchill. Kuninkaan suosio kuitenkin nousi, kun hän uskaltautui pysyttelemään Lontoossa sodan vaikeimpienkin päivien ajan rohkaisemassa joukkoja.
Yrjö VI kuoli vuonna 1952, ja hallitsijaksi nousi hänen vanhin tyttärensä, hallitsijanimeltään Elisabet II. Hän sai miehensä Philipin kanssa neljä lasta. Kuningattaren kuoltua valtaan nousi heidän vanhin lapsensa Charles III, jolla on edesmenneen vaimonsa Dianan kanssa kaksi lasta, William ja Harry.
Windsorin suvun hallituskaudella Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia on heikentynyt ja menettänyt poliittisen valtansa, ja siitä on tullut pelkästään symbolinen instituutio.
Nina Tapio

Nina Tapio (s. 24. helmikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi Taikapeili-duon toisena jäsenenä. 
Ura.
Tapion laulu-ura alkoi jo 5-vuotiaana muutamalla lastenlevyllä vuonna 1977.
Tapio opiskeli Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa, josta hän valmistui laulunopettajaksi. Vuonna 1994 hän perusti Hanna-Riikka Siitosen kanssa Taikapeili-yhtyeen, joka julkaisi kolme albumia vuoteen 1999 mennessä. Taikapeilin albumeista "Suuri salaisuus" (1994) myi platinaa ja "Nähdään taas!" (1995) kultaa. Tapio ja Siitonen lauloivat yhdessä Aia-yhtyeessä. Vuosina 1998 ja 2003 Tapio julkaisi myös useita levyjä Adiemus-Singerseissä, joka on esiintynyt ympäri maailmaa Karl Jenkinsin kanssa. 
Vuonna 2005 Tapio esitti taustalaulut Geir Rönningille Kiovan Euroviisuissa. Hänet ja Hanna-Riikka Siitonen kutsuttiin vuoden 2006 Euroviisujen esikarsintoihin kappaleella Who I Am, mutta he eivät edenneet kilpailuun. Tapio ilmoitti Suomen antamat Euroviisupisteet vuonna 2006 järjestetyissä Euroviisuissa.
Tapio on toiminut taustalaulajana monella suomalaisella levyllä, esimerkiksi Kirkan, Tauskin, Einin, Kake Randelinin, Matin ja Tepon ja Meiju Suvaksen levyillä.
Tapio toimi Suomen Idols-ohjelman tuomarina vuosina 2005–2008 ohjelman toisella, kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella. Vuonna 2011 hän toimi ohjelman päätuomarina sen viidennellä tuotantokaudella.
Syyskuussa 2017 Tapio korvasi Jean S. -yhtyeessä Timo Kärkkäisen.
Tapio on toiminut ääninäyttelijänä useissa animaatioelokuvissa sekä animaatiosarjoissa, muun muassa Arielin roolissa "Pieni merenneito" -elokuvissa sekä Jessien roolissa "Toy Story" -elokuvissa että Maikin roolissa Lauri kilpa-autossa.
Yksityiselämä.
Myös Nina Tapion äiti Irma Tapio on tunnettu laulaja. Nina Tapio erosi vuonna 2006 muusikkomiehestään Martti Forsbergista, jonka kanssa hänellä on kaksi tyttöä. Tapio avioitui vuonna 2012 stunt-ammattilaisen ja papin Reijo Kontion kanssa, jonka oli tavannut vuonna 2007. Heillä on vuonna 2012 syntynyt poika. He jättivät yhteisen avioerohakemuksen Helsingin käräjäoikeuteen syyskuussa 2020.
Läpimurtosovellus

Läpimurtosovellus ( tai lyhyemmin "killer app") tarkoittaa tietokoneohjelmaa, joka osoittaa sen alustana toimivan tekniikan (kuten pelikonsolin, kotitietokoneen tai käyttöjärjestelmän) arvon ja edistää sen suosiota.
Historia.
Ensimmäisenä killer applicationina pidetään Apple II -tietokoneelle tehtyä VisiCalc-taulukkolaskentaohjelmaa. Ohjelman ansiosta laite yleistyi nopeasti varsinkin talouden alalla. Toinen esimerkki löytyy myös taulukkolaskennasta: vuonna 1983 julkaistu Lotus 1-2-3 oli IBM PC:n läpimurtosovellus. Sibelius oli Acorn Archimedes -tietokoneen läpimurtosovellus, jonka ansiosta säveltäjät ostivat Archimedes-tietokoneen. PageMaker oli Macintoshin läpimurtosovellus.
"Space Invadersin" käännös Atari 2600:lle oli konsolin läpimurtosovellus, jonka ansiosta monet kuluttajat hankkivat konsolin vain pelatakseen kyseistä peliä.
Bungie Studiosin kehittämä "" oli Xboxin läpimurtosovellus, jonka sanotaan tehneen ensimmäisen persoonan ammuntapeleistä pelattavia pelikonsoleilla.
Sopranista

Sopranista on sopraanoille kirjoitettua musiikkia falsettirekisteriä käyttämällä laulava mies. Muun muassa Pasi Hyökki on suomalainen sopranista. Kansainvälisesti tunnettuihin sopranistoihin kuuluu muun muassa kreikkalainen Áris Christoféllis.
Tuula Kallioniemi

Tuula Inkeri Kallioniemi (o.s. "Laaksonen", s. 22. maaliskuuta 1951 Kymi) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. 
Kallioniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1975. Hän opiskeli yleistä kirjallisuustiedettä, suomen kieltä, lehdistö- ja tiedotusoppia, puheoppia ja kasvatustiedettä.
Kirjailijana Kallioniemi aloitti 1970-luvun lopussa. Hänen kirjojaan on kustantanut pääosin Otava. Kallioniemi tunnetaan muun muassa lapsille suunnatusta "Reuhurinteen ala-aste" -kirjasarjastaan, jossa seurataan ala-asteen oppilaiden ja opettaja Aapeli Käen arkipäivän elämää. Suositun sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1997. Hän on kirjoittanut muun muassa myös "Konsta"-sarjaa, joka on kerännyt erityisesti poikalukijoita ja palkittiin Pirkanmaan Plättä -palkinnolla vuonna 2010.
Kallioniemi on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Hänelle on myönnetty Topelius-palkinto (1979), kirjallisuuden valtionpalkinto (1985 ja 2012), Anni Swan -mitali (1994), Kaarina Helakisa -palkinto (1999), Pertsa ja Kilu -palkinto (2000), Pirkanmaan Plättä (2001 ja 2010), Alex Matson -palkinto (2010) ja Tirlittan-palkinto (2013). Kallioniemen teos on ollut viidesti (1999, 2003, 2004, 2008 ja 2015) Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Hän sai valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1997 ja 2003. Kallioniemelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Kangasalla asuva Kallioniemi on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista poikaa.
Porin Poikakuoro

Porin Poikakuoro on Porin Mies-Laulun vuonna 1969 perustama kuoro.
Historia.
Poriin haluttiin saada aktiivinen ja virallinen poikakuoro pitkän tauon jälkeen. Ennen tätä olivat pojat laulaneet Käppärän ja Cygnaeuksen koulujen kuoroissa. Kuoro aloitti nimellä "Porin Mies-Laulun poikakuoro", mutta itsenäistyi ja muutti nimensä nykyiseen muotoonsa. Kuoron ensimmäinen johtaja oli Jukka Sampolahti, vuosina 1969–1980. Hänen jälkeensä ovat virkaa hoitaneet Esko Mattila 1980–1981 ja Juhana Nevalainen 1981–1982. Musiikinopettaja Osmo Janhunen toimi kuoronjohtajana keväällä - kesällä 1982. Vuodesta 1982 kuoron johtajana toimi pitkään kuoronjohtaja, musiikkiluokanopettaja Vuokko Järvenpää. Nykyään kuoronjohtaja on Minna Särkinen. Opettaja Lauri Lehtonen toimi kuorossa stemmaopettajana 80-luvun alusta 90-luvun alkuun. Kuoron toisena johtaja toimi vuosina 1990-1997 Virosta Suomeen muuttanut kuoronjohtaja Guido Ausmaa. Kuoron toimintaa tukemaan perustettiin vuonna 1988 Porin Poikakuoro Tuki ry. Porin Poikakuoro on SULASOL Nuorten Kuoroliiton jäsenkuoro. Kuoro on osallistunut aktiivisesti kuoroliiton toimintaan.
Kuoro.
Porin Poikakuoro on SATB-tyyppinen poikakuoro. Kuoron ohjelmistoon kuuluu kirkkomusiikkia eri aikakausilta sekä muuta kuoromusiikkia. Kuoro harjoittelee 1–2 kertaa viikossa ja pitää leirejä muutamia kertoja lukuvuoden aikana. Kuoro on myös aktiivisesti tehnyt useita matkoja Eurooppaan.
Filmografia.
Kuoro teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2005 esiintymällä ohjaaja Timo Koivusalon elokuvassa "Kaksipäisen Kotkan varjossa". Kuoro esittää elokuvassa laulun "Miespolvien Marssi" yhdessä Porin Mies-Laulun kanssa.
Aiheesta muualla.
Kotisivut 
www.porinpoikakuoro.fi
The Pori Boys Choir
Les Petits Chanteurs de Pori
Jukka Koskelainen

Jukka Koskelainen (s. 1961) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on julkaissut romaanin, viisi runokokoelmaa ja viisi esseeteosta.
Koskelaisen viimeisimmät teokset ovat runokokoelma "Talvimatka Jenaan" (2021) ja esseeteos "Viisi matkaa Saksan sieluun" (2023). "Rakas rappio" käsittelee rappion ideaa kulttuurihistorian ja nykyajan kannalta. Koskelaisen mukaan rappion idea saa moninaisia esiintymismuotoja, ja sitä on vaikea välttää. Kautta historian on ollut tyypillistä ajatella, että elämme juuri nyt kulttuurisen rappeutumisen vaihetta. Tätä ajatusta ovat käyttäneet hyväkseen myös populistiset liikkeet ja fasistit, jotka väittivät edustavansa samaan aikaan suurta uudistusta ja paluuta kadonneisiin arvoihin. Vaikka kirja käsitteleekin rappion ideaa melko kriittisesti, Koskelaisen mukaan sillä on myös hyviä vaikutuksia, koska se saa vaatimaan yhteiskunnallisia parannuksia.
Koskelainen on suomentanut Paul Celanin, Octavio Pazin (yhdessä Jyrki Kiiskisen kanssa), Durs Grünbeinin ja Georg Traklin runoja. Yhdessä Tarja Roinilan kanssa hän on julkaissut Latinalaisen Amerikan runouden antologian "Aavistuksia rituaalipuvussa" (2000) ja Espanjan nykyrunouden antologian "Katu kadulta taivaaseen" (2008).
Koskelainen toimi Nuoren Voiman Liiton toiminnanjohtajana ja Nuori Voima -lehden toisena päätoimittajana vuosina 1991–1994. Hän kirjoittaa myös kritiikkiä Helsingin Sanomiin.
Koskelainen valittiin yhdeksi vuoden ajattelijaksi marraskuussa 2012 järjestetyllä Ajattelun viikko -teemaviikolla.
Juha-Pekka

Juha-Pekka on Suomen toiseksi yleisin miehen yhdysnimi. 
Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelusta miespuolisia Juha-Pekkoja löytyy noin 3630 ja naispuolisia alle 15. Pääosa heistä (noin 2160) on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin pojille huomattavan paljon yhdysnimiä. Nuorten poikien nimenä Juha-Pekka on nykyisin hyvin harvinainen, sillä 2000-luvun ensikymmenellä Juha-Pekkoja nimettiin vain 34 ja 2010-luvulla 16. 
Juha-Pekalla ei ole omaa nimipäivää, kuten ei muillakaan yhdysnimillä Kukka-Maariaa lukuun ottamatta, mutta Juhan nimipäivä on 24. kesäkuuta ja Pekan nimipäivä on 29. kesäkuuta.
Ayerbe

Ayerbe on kaupunki Espanjan Aragonian itsehallintoalueella Huescan maakunnassa. Ayerbe sijaitsee 28 kilometriä Huescasta tietä A 132 pitkin Pamplonaan päin, Gállego-joen varrella. Kaupunki on vuorten ympäröimä ja 582 metrin korkeudella merenpinnasta. Ayerbessa on 1 116 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 63,89 neliökilometriä. 
Ayerbessa on kirjasto, kasino, baareja ja julkinen uima-allas. Sen nähtävyyksiin kuuluu Fontanetan puisto sekä suihkulähde ”La Fuente de los Tres Caños”. Kaupungin ympärillä on verkosto teitä ja polkuja jalankulkijoille ja pyöräilijöille.
Vuoden 1906 Nobelin lääketieteen palkinnon saaja Santiago Ramón y Cajal asui Ayerbessa 10 vuotta ja kaupunkiin on perustettu museo hänen muistokseen. Kaupungin kirjastosta löytyy Cajalin tuotannosta yhteensä 250 kirjaa ja asiakirjaa yleiseen käyttöön.
Kristiina Lähde

Kristiina Lähde (s. 6. elokuuta 1961 Marttila) on suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja. Hänen ensimmäinen kokoelmansa oli "Neulametsä" (1999), joka oli ehdolla Einari Vuorela -palkinnon saajaksi. 
Vuonna 2005 Lähteelle myönnettiin Yleisradion Kääntäjäkarhu-palkinto Catharina Gripenbergin kokoelman "Sinä siellä kaukana näytät tutulta" suomentamisesta.
Chris Daughtry

Christopher Adam ”Chris” Daughtry (s. 26. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen laulaja ja rockmuusikko, joka sijoittui neljänneksi "American Idol" -laulukilpailun viidennellä tuotantokaudella vuonna 2006. Kilpailun jälkeen hän perusti Daughtry-nimisen yhtyeen.
American Idol.
Daughtry lauloi "American Idolin" koelauluissa Denverissä, Coloradossa kappaleen ”The Letter”. Tuomareista Paula Abdul ja Randy Jackson halusivat Daughtryn jatkoon, mutta Simon Cowellin mielestä hän lauloi hätäisesti ja häneltä puuttui karismaa. Äänienemmistöllä Daughtry kuitenkin pääsi jatkoon. 
Chris pääsi myös semifinaaliin ja vakuuttavien suoritusten jälkeen Cowellkin alkoi vakuuttua. Finaaleissa Chris päätyi neljänneksi. Hän putosi kilpailusta 10. toukokuuta 2006, mikä oli yllätys niin monelle katsojalle kuin hänelle itselleenkin. Finaalissa Daughtry pääsi myös esiintymään lempiyhtyeensä Liven kanssa kappaleella ”Mystery”.
"American Idolin" jälkeen Daughtry sai Fuel-yhtyeeltä tarjouksen laulajan paikasta. Hän päätti kuitenkin perustaa oman yhtyeensä ja solmi levytyssopimuksen BMG:n kanssa. Tuoreen Daughtry-yhtyeen esikoisalbumi, "Daughtry", julkaistiin marraskuussa 2006.
Kappaleet.
Semifinaalissa Chris lauloi Bon Jovin kappaleen ”Wanted Dead or Alive”, Seetherin kappaleen ”Broken” ja Fuelin kappaleen ”Hemorrhage”.
World Jump Day

 World Jump Day oli tapahtuma, jonka tarkoituksena oli saada mahdollisimman monta ihmistä hyppäämään samaan aikaan maapallolla. Suomen aikavyöhykkeellä hyppy tapahtui 20. heinäkuuta 2006 kello 12.39:13 iltapäivällä. Tapahtuman tarkoituksena oli saada muutettua maapallon liikerataa ja estää ilmaston lämpeneminen. Tapahtuman kotisivuilla oli laskuri, joka ilmoitti tarkan ajan sekunnilleen, milloin ihmisten tulisi hypätä. Sivuilla olevassa laskurissa ja aikavyöhykkeittäin mainituissa kellonajoissa oli sekaannusta, eli vielä 19. heinäkuuta laskuri ja hypyn ajankohta näytti väärää aikaa. 
Tapahtuma sai skeptikkojen piirissä julkisuutta Internet-huumorina tai eräänlaisena taideinstallaationa. Tosin monet ihmiset innostuivat tästä ideasta huumorimielellä ja kertoivat hypänneensä kyseisenä ajankohtana. Tapahtuman kotisivun mukaan rekisteröityneitä hyppääjiä olisi jo yli 600 miljoonaa. Internet World Statsin tilaston mukaan tämä olisi yli puolet Internetin käyttäjistä koko maailmassa. Todellisen rekisteröityneiden käyttäjien määrän arvioidaan olevan noin 250 000.
Myös kaikkien kiinalaisten yhtäaikaisesta hyppäämisestä on esitetty vastaava ajatusleikki.
Kie von Hertzen

Kristian Magnus "Kie" von Hertzen (s. 1970) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka tuli tunnetuksi Don Huonot -yhtyeen riveistä. Hän on myös tehnyt musiikkia teatteriin ja tanssiproduktioihin sekä ohjannut lukuisia musiikkivideoita.
Kie aloitti kitaran soiton 11-vuotiaana. Hänen esikuviaan ovat mm. Jimi Hendrix, Hank B. Marvin, Ritchie Blackmore, Jimmy Page, Eric Clapton, Jeff Beck, Mark Knopfler, Brian May, David Gilmour, Rory Gallagher, Pete Townshend, Andy Summers, Jonny Greenwood, Frank Marino ja Johnny Winter. Hän oli 1980-luvun teinivuosinaan mukana perustamassa hard-rock-yhtyeitä Pinky Lee ja Venus Flytrap. Venus Flytrapissa soittivat myös Mikko Laiho (laulu ja kitara) – yhtyekaveri Pinky Leestä, Kalle Chydenius (basso) ja Mikko von Hertzen (rummut). Kie liittyi Don Huonoihin Hyrrä-singlen äänitysten jälkeen kesällä 1992 korvaten edellisen kitaristin, Joonas Pirttilän ja soitti yhtyeessä vuoteen 2003 asti, jolloin Don Huonot hajosi. Von Hertzen perusti 2000-luvun alkupuolella Laihon, Chydeniuksen ja Mauro Garganon kanssa The Mama King -yhtyeen, joka julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Supertender lokakuussa vuonna 2010. Nykyisin hän laulaa ja soittaa kitaraa yhdessä veljiensä Jonnen ja Mikon kanssa perustamassaan Von Hertzen Brothersissa.
Javier Mascherano

Javier Alejandro Mascherano (s. 8. kesäkuuta 1984 San Lorenzo, Argentiina) on argentiinalainen uransa lopettanut jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut Inter Miamin päävalmentajana.
Mascherano edusti pelaajaurallaan mm. Barcelonaa, Liverpoolia, West Hamia, Corinthiansia ja River Platea. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Mascheranon lempinimiä ovat "Masche" ja "Jefecito" ().
Ura pelaajana.
Mascherano – yhdessä Carlos Tévezin kanssa – oli usean eurooppalaisen huippuseuran kiikarissa, mutta pysytteli silti Etelä-Amerikassa siirryttyään Corinthiansiin River Platesta. Argentiinalaisseuran mielestä seurat kuten Real Madrid ja Deportivo de La Coruña eivät tarjonneet Mascheranosta tarpeeksi isoa summaa. Useiden mielestä argentiinalainen oli liian hyvä pelaamaan Brasiliassa. Lopulta kaksikko siirtyi syksyllä 2006 West Hamiin. Mascheranon ja Tévezin siirtoihin liittyneiden epäselvyyksien vuoksi West Hamille annettiin ennätyssuuret sakot. Vuonna 2007 Mascherano siirtyi Liverpooliin. 27. elokuuta 2010 hän siirtyi Barcelonaan nelivuotisella sopimuksella.
Mascherano teki Barcelonan paidassa ainoan maalinsa CA Osasunaa vastaan 27. huhtikuuta 2017.
Mascherano kuului Argentiinan maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Jo vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan jokaisessa Argentiinan ottelussa. Hän pelasi myös vuosien 2010, 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2004, 2007, 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa. Mascherano oli pelipaikallaan maailman parhaita.
Mascherano ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa jalkapallon MM-kisoissa 2018 Argentiinan pudottua kisoista. Hän pelasi 147 maaottelua ja teki niissä kolme maalia, joista kaksi vuoden 2007 Copa Américassa.
Ura valmentajana.
Mascheranon valmentajaura alkoi tammikuussa 2022 Argentiinan alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueiden päävalmentajana. Mascherano toimi Argentiinan joukkueen valmentajana kesäolympialaisissa 2024, joissa maa hävisi puolivälierissä Ranskalle.
Marraskuussa 2024 Mascherano nimitettiin MLS-seura Inter Miamin päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Corinthians

Corinthians on yksi Brasilian jalkapallon suurseuroista. Seuran kotikaupunki on São Paulo ja kotistadion Arena Corinthians.
Historia.
Corinthians perustettiin São Paulossa vuonna 1910. Nimensä se otti englantilaiselta amatööriseuralta nimeltä Corinthian F.C., joka oli samana vuonna ottelukiertueella Brasiliassa. Seuran lempinimi on "Timão". Kaikki perustajat olivat brasilialaisia, heistä suurin osa rautatietyöläisiä.
Corinthians alkoi pelata São Paulon osavaltion sarjaa vuonna 1913 ja voitti sen jo seuraavana vuonna. Vuodesta 1950 alkaen seura on ollut yksi Brasilian suosituimmista. Se on voittanut Brasilian Serie A:n kuusi kertaa, Brasilian cupin kolme kertaa, seurajoukkueiden maailmanmestaruuden kahdesti sekä Copa Libertadoresin ja Recopa Sudamericanan kerran.
Vuonna 1976 peräti 70 000 Corinthiansin kannattajaa matkusti Rio de Janeiron Maracanãlle katsomaan Brasilian mestaruussarjan välieräottelua. Kyseessä oli kaikkien aikojen suurin vieraskannattajien joukko koko Brasilian jalkapallohistoriassa.
Daniel Nyblin

Carl Petter Daniel Dyrendahl Nyblin (30. kesäkuuta 1856 Drammen, Norja – 19. heinäkuuta 1923 Helsinki) oli norjalaissyntyinen valokuvaaja ja yksi Suomen valokuvaushistorian suurista vaikuttajista. Hänen isänsä oli kuvanveistäjä Carl Petter Anton Dyrendahl Nyblin (1818–1883) ja äitinsä Petronella Pedersen (1837–1881). Daniel Nyblinin puoliso oli Wera Pautow (1855–1904) 1877–1904. Heillä oli 3 lasta: Hjördis (1880–1959), Ragnar (1881–1933) ja Ragnhild (1884–1967).
Elämäkerta.
Nyblin aloitti valokuvaajana vuonna 1875 Oslossa ja työskenteli seuraavana vuonna Helsingissä Charles Riisin ateljeessa. Nyblin perusti oman ateljeen ja valokuvaustarvikeliikkeen vuonna 1877 Helsinkiin. 
Nyblin valokuvasi jo 1870-luvulla taiteesta jäljennöksiä, joita hän myi. Kahdeksan jäljennöksistä ilmestyi vuonna 1883 valokuvakansiossa "Finsk konst – Suomen taide".
Hän kuvasi suomalaisia kansallisromanttisia maisemia ja interiöörejä, taidejäljennöksiä ja kulttuurihenkilöitä. Hän järjesti valokuvausnäyttelyitä ja pyrki edistämään valokuvausta harrastuksena ja ammattina – Nyblin oli sekä harrastajavalokuvaajakerhon että valokuvaajien ammattiyhdistyksen perustajajäsen.
Vuonna 1916 Nyblin sai vakavan aivoverenvuodon, josta hän ei toipunut.
Joe Lynn Turner

Joe Lynn Turner (JLT) (oikealta nimeltään Joseph Linquito) (s. 2. elokuuta 1951 Hackensack, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja. 
Ura.
Joe Lynn Turner aloitti solistiuransa popyhtye Fandangossa, jonka jälkeen hän vaikutti muun muassa hard rock -yhtye Rainbow'ssa vuosina 1980–1984.
Hän lauloi myös Rainbow'n kitaristin Ritchie Blackmoren toisessa yhtyeessä Deep Purplessa vuosina 1989–1992 ja 1990 albumilla "Slaves &amp; Masters".
Hän työskenteli myös muiden kuuluisien kitaristien, kuten Yngwie Malmsteenin, kanssa ja kirjoitti näille lauluja. 
Deep Purplesta irtautumisen jälkeen hän tehnyt töitä muun muassa Glenn Hughesin kanssa "Hughes Turner Project" (HTP) –nimisessä projektissa. 
Bulgarialaisen kitaristi Nikolo Kotzevin studioprojektina alkaneeseen yhtyeeseen hän liittyi vuonna 1996. Yhtyeessä oli vaikuttanut myös hänelle ennestään tuttu Glenn Hughes.
Joe Lynn Turner on esiintynyt yli 50 albumilla.
Vinosidonta

Vinosidonta "(revaus, reevaus, reivaus, treevaus)" on rakenne, joka toimii rankarakenteisen rakennuksen rungon "jäykisteenä". Vinosidonta tehdään puurunkoisessa rakenteessa yleensä lautojen tai lankkujen avulla. Teräsrakenteissa käytetään vastaavia teräksisiä vinositeitä.
Runkotolppa voidaan tukea vinositeen avulla maasta tai alajuoksusta, tai vaakarevan avulla toisesta jo tuetusta runkotolpasta. Puiset kattoristikot sidotaan naapuriristikoihin ristikkäisillä lautasiteillä.
Vinositeet välittävät rakennukseen kohdistuvat vinot ja vaakasuorat kuormat, kuten tuulikuorman, rakennuksen perustuksille. Vinosidonta tai muu vastaava jäykiste on välttämätön rakennuksen rungon osa.
Post-punk

Post-punk oli 1970-luvun lopulla syntynyt rockmusiikin suuntaus. Perinteisiä esimerkkejä post-punk-yhtyeistä ovat muun muassa The Fall, Killing Joke, Gang of Four, Joy Division, The Cure, Echo &amp; the Bunnymen ja Wire.
Historia.
Ensimmäisen aallon punkmusiikki haastoi 1970-luvun jälkipuoliskolla sovinnaisen valtavirran rockmusiikin. Punk riisui rockmusiikin rakenteen muutamaan perussointuun ja lisäsi siihen nopeutta ja rajuutta. Osa tällaisista yhtyeistä alkoi tehdä kokeiluja lisäämällä musiikkiin vaikeampia rakenteita, aihepiirejä ja taiteellisuutta säilyttäen kuitenkin punkmusiikin alkuperäisen kuvainraastajamaisen asenteen. 
Perinteistä punkia ja uuden aallon musiikkia monimutkaisempana, taiteellisempana ja kokeilevampana post-punk loi pohjan vaihtoehtorockille laajentamalla ideaa siitä, mitä punk- ja underground-musiikki voivat olla. Post-punk sai lujan jalansijan 1980-luvun college rockissa ja ohitti suosiossa monta muuta tuon ajan merkittävää musiikin alalajia. Post-punkin huomattavin vaikutus löytyy kuitenkin suuresta määrästä musiikin tyylilajeja, jotka ovat syntyneet sen pohjalta. Monet näistä suuntauksista ovat olleet hyvin vaikutusvaltaisia myöhemmässä vaihtoehtorockissa. Tunnettuja post-punk yhtyeitä ovat esimerkiksi The Birthday Party, Public Image Ltd, Magazine, The Lords of the New Church, Talking Heads ja Bauhaus.
Alkuperäinen post-punk-suuntaus hiipui, kun siihen liitetyt yhtyeet siirtyivät eteenpäin, kuten olivat aikoinaan siirtyneet pois punkista. Monet post-punk-yhtyeet, kuten The Cure ja Siouxsie and the Banshees, alkoivat soittaa goottirockia (joka aiemmin laskettiin osaksi post-punk-suuntausta). Osa yhtyeistä siirtyi kaupallisempaan uuden aallon musiikkiin, kun taas osasta tuli varhaisen vaihtoehtorockin edustajia.
Kotimaisiksi post-punkia soittaviksi yhtyeiksi voidaan laskea muun muassa Musta Paraati, Kuudes tunti, Syyskuu, Jumalainen näytelmä, Ret Marut, Geisha, Psyyke, Hiljaa, Hexenhaus, Sielun Veljet, Liikkuvat lapset, Dorian Gray, Burundi, Hefty Load, Ratsia (Jäljet-LP:llä) ja Shadowplay. Suuntaus jäi Suomessa kuitenkin melko marginaaliseksi. Suomalaista ensimmäisen aallon post-punkia on julkaistu ainakin Stupido Recordsin kokoelmalla Eilisen Jälkeen - Suomalaista Postpunkia 1981-1987.
Killa Season

Killa Season on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Cam’ronin viides albumi, joka julkaistiin 16. toukokuuta 2006. Samana vuonna julkaistiin myös samanniminen elokuva.
”You Gotta Love It” -kappaleella Cam’ron solvaa Jay-Z:tä muun muassa tämän pukeutumisesta ja iästä. Cam’ron myös moittii Jay-Z:tä vanhan yhtiökumppaninsa, Damon Dashin, kaltoinkohtelusta.
”Get ’Em Daddy (Remix)” -kappaleessa käsitellään loppuvuonna 2005 tapahtunutta ampumavälikohtausta, jossa Cam’ron haavoittui. Alun perin kappale levisi internetiin vain muutama päivä tapahtuneen jälkeen.
Cam’ron kertoo häntä vaivanneesta suolistosairaudesta kappaleella ”I.B.S.”.
”Touch it or Not” oli albumin ensimmäinen singlejulkaisu.
Landsknecht

Landsknechtit olivat eurooppalaisia (usein kuitenkin saksalaisia) jalkaväen palkkasoturijoukkoja (verrattavissa nihtiin). Pääosin Landsknechtit olivat aseistettuja piikillä, vaikkakin jotkut kokeneemmat (joita kutsuttiin "Doppelsöldner"-nimellä, toisin sanottuna he ansaitsivat kaksinkertaisesti tavallisen rivimiehen palkan) saivat aseekseen kahden käden miekan ("Zweihänder"), jolla oli tarkoitus avata vastustajan muodostelma. Alusta alkaen myös tuliaseita oli käytössä, aluksi vähemmän, mutta ajan myötä yhä enemmän (lopuksi noin neljännes). Landsknechtejä käytettiin lähinnä 1500-luvun sodissa, usein konfliktin kummankin puolen riveissä.
Landsknechtit käyttivät mielellään (liioitellun) kirjavia ja erottuvia vaatteita. Suosiossa oli lierihattu, jossa oli värikkäitä sulkia, sekä erilaiset värilliset hihat.
Oulun kansainvälinen koulu

Oulun kansainvälinen koulu ("Oulu International School, OIS") on Oulun kaupungin omistama oppilaitos, jonka tehtävänä on tarjota peruskoulutasoista koulutusta (luokat 1–9) Oulun alueen kansainväliselle yhteisölle. Koulu aloitti toimintansa vuonna 2001 Myllytullissa, ja aloitti itsenäisen toiminnan omassa koulurakennuksessaan elokuussa 2002. Koulurakennuksena toimii entinen Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan laitos, joka on valmistunut vuonna 1961, ja jonka on suunnitellut arkkitehtitoimisto Blomstedt-Lampén. Rakennus on peruskorjattu vuosina 2005–2006. Peruskorjauksen yhteydessä rakennuksen sisäpihalle on rakennettu lisäsiipi, joka on Leinonpuiston koulun käytössä. Myös Oulun Lyseon Lukion IB Diploma Programme -tutkintoa suorittavat opiskelijat käyttävät koulun tiloja.
Koulun opetusohjelmina ovat International Baccalaureate -järjestön Primary Years Programme (alaluokilla) ja Middle Years Programme (yläluokilla).
Skavstan lentoasema

Skavstan lentoasema , "Skavsta Flygplats", sijaitsee Nyköpingin kunnassa, 100 km Tukholmasta etelään. Lentoasema suunniteltiin alun perin sotilastukikohdaksi, mutta se muutettiin siviilikäyttöön vuonna 1984. Nykyisin se palvelee syrjäisen sijaintinsa takia lähinnä rahti- ja halpalentoyhtiöitä.
Skavsta on Ruotsin ainoa lentoasema, joka on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen.
Patrick Müller

Patrick Müller (s. 17. joulukuuta 1976, Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena 1995–2010. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Müller aloitti uransa FC Meyrinin juniorijoukkueessa. Aikuisten sarjassa hän debytoi Sveitsin Nationalliga A:n Servette FC:ssä vuonna 1995. Seuraavaksi hän siirtyi 1998 Grasshopper-Club Zürichiin, jonka jälkeen vuonna 2000 Ranskan Ligue 1:n Olympique Lyonnais'hen. Lyonissa Müller toimi joukkueen kapteenina. Hän voitti Ranskan mestaruuden 2002, 2003 ja 2004. Kaudella 2004–2005 hän pelasi Espanjan Primera Divisiónissa RCD Mallorcassa, kunnes siirtyi 7. tammikuuta 2005 FC Baseliin. Samana vuonna Müller juhli Baselin kanssa Sveitsin mestaruutta. Tammikuussa 2006 hän siirtyi takaisin Olympique Lyonnais'hen. Hän kuului kolme peräkkäistä Ranskan mestaruutta voittaneeseen joukkueeseen, mutta pelasi tuona aikana vain 23 pääsarjaottelua. Elokuussa 2008 hän siirtyi Monacoon, jossa päätti uransa kaksi vuotta myöhemmin.
Müller pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1998–2008 yhteensä 81 maaottelua, joissa teki kolme maalia. Hän pelasi Portugalin EM-kisoissa 2004, Saksan MM-kisoissa 2006 ja Sveitsin &amp; Itävallan EM-kilpailuissa 2008 Sveitsin kaikki kymmenen ottelua.
Joel

Joel on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka tarkoittaa 'Jahve on Jumala'. Vanhassa testamentissa Joel-nimi on 13 henkilöllä, joista tunnetuin on tämän niminen profeetta ja parannussaarnaaja. 
Suomen almanakassa nimi on ollut muutamin poikkeuksin 1708–1928 ja uudelleen vuodesta 1984. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Joel-nimen on saanut Suomessa 1800-luvun lopulta vuoden 2025 marraskuuhun mennessä 14 217 henkilöä, joista suurin osa on vuoden 1980 jälkeen syntyneitä.
Matti Honkonen

Matti Honkonen on suomalainen muusikko. Hän soittaa bassokitaraa yhtyeissä Atakhama ja Swallow the Sun, ja on aiemmin soittanut Funeris Nocturnumissa. Honkonen voitti vuonna 2007 bassosoolon Suomen-mestaruuden.
ks. Swallow the Sunin diskografia
ks. Funeris Nocturnumin diskografia