tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naistenviikko

Naistenviikko () on seitsemän päivän ajanjakso 18.–24. heinäkuuta, jolloin suomalaisessa almanakassa on vain naisten nimiä. Silloin juhlitaan Riikkaa, Saaraa, Markettaa, Johannaa, Leenaa, Oilia, Kristiinaa ja Tiinaa monine nimimuunnoksineen. Kaikkiaan naistenviikolla on almanakassa 34 nimeä (vuonna 2017), ja silloin viettää nimipäiväänsä noin 627 000 naista (vuonna 2011), joista 280 000:lla on silloin ensimmäisen etunimensä mukainen nimipäivä.
Entisaikaan naistenviikolla säätä seurattiin erityisen tarkkaan, sillä se ajoittuu heinäntekoaikaan. Vanha kansa väitti, että naistenviikko ei mene ilman sadetta, sillä naiset ovat kovia itkemään. Sateisuutta kuvataan monilla sananparsilla. Kustaa Vilkunan mukaan syy sateeseen laitettiin kunkin nimipäivänviettäjän tiliin, ja syntyi kaikenlaisia sananlaskuja, esimerkiksi "Mataleena itköö mielellään" tai "Reeta pissii pirahuttaa". Syynä käsitykseen naistenviikon sateisuudesta lienee se, että heinäkuun loppupuolisko on tyypillisesti sateista aikaa.
Ilmatieteen laitoksen tilastojen mukaan täysin poutaisia naistenviikkoja on keskimäärin kerran 10 vuodessa ja saman verran on naistenviikkoja, jolloin sataa kuutena tai kaikkina seitsemänä päivänä. Tyypillisintä on, että naistenviikolla sataa kolmena tai neljänä päivänä.
Historia.
Naistenviikko alkoi muotoutua keskiajalla, kun samalla viikolla vietettiin kahden pyhimyksen, Pyhän Maria Magdalenan ja Kristina-neitsyen merkkipäivää. Myöhemmin samalle viikolle tuli myös muita naisten merkkipäiviä: 1600-luvulla Saara ja myöhemmin Marketta. Olga tuli 1868 Apollinaarin tilalle ja vuonna 1929 Fredrikin tilalle tuli Riika ja Rieti, jotka syrjäytti vuonna 1950 Riikka. 
Ruotsinkielisessa kalenterissa Fredrikin päivä 18. heinäkuuta on säilynyt ja naistenviikko on kuusipäiväinen.
Thornography

Thornography on dark metal -albumi, jonka Cradle of Filth julkaisi Suomessa 18. lokakuuta 2006. Se on yhtyeen seitsemäs levy, joka sisältää kokonaan uutta materiaalia. Levymerkkinä toimii Roadrunner Records. Albumin on tuottanut Rob Caggiano. Levystä julkaistiin myös erikoispainos, Harder, Darker, Faster: Thornography Deluxe, joka sisältää bonuskappaleita ja musiikkivideoita.
Kappaleella The Byronic Man esiintyy vierailevana artistina HIM-yhtyeen laulaja Ville Valo.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kaarle Krohn

Kaarle Leopold Krohn (10. toukokuuta 1863 Helsinki – 19. heinäkuuta 1933 Sammatti) oli suomalainen kielitieteilijä, kansanrunouden tutkija ja Helsingin yliopiston suomalaisen ja vertailevan kansanrunoustutkimuksen professori.
Krohn oli Suomalaisuuden liiton puheenjohtaja vuonna 1907.
Kaarle Krohnin veli oli säveltäjä ja musiikintutkija Ilmari Krohn ja sisaria kirjailijat Helmi Krohn ja Aino Kallas. Hänen serkkunsa oli säveltäjä Mikael Nyberg.
Ura.
Krohn tuli tunnetuksi suomalaisen kansanrunoustieteellisen menetelmän, niin sanotun historiallis-maantieteellisen menetelmän kehittäjänä. Menetelmällä pyritään selvittämään runon, myytin, legendan tai sadun varhaisvaiheita, kulkeutumista ja muuntumista. Menetelmä perustuu saman runon tai sadun eri toisintojen vertailuun. Analysoimalla toisintojen maantieteellistä levinneisyyttä Krohn pyrki mallintamaan runon eri aikoina esiintyneet versiot todennäköistä alkuversiota myöten.
Menetelmän kehitti alun perin Kaarle Krohnin isä, Helsingin yliopiston kielitieteen professori Julius Krohn. Kaarle Krohn jatkoi isänsä työtä ja teki menetelmän kansainvälisesti tunnetun. Sitä kutsutaan nykyään paitsi maantieteellis-historialliseksi metodiksi, myös suomalaiseksi tutkimusmenetelmäksi. Metodia pidetään folkloristiikan ensimmäisenä tieteellisenä menetelmänä.
Tutkimuksillaan Krohn pyrki selvittämään kysymystä "Kalevalan" runojen alkuperästä. Hän päätyi siihen, että runot olivat syntyneet Länsi-Suomessa, josta ne sittemmin olivat levinneet Karjalaan ja Inkeriin. Aikaisemmissa tutkimuksissaan Krohn oli taipuvainen pitämään runoja pakanallistuneina versioina kristillisistä kertomuksista. Vuonna 1918 ilmestyneessä kaksiosaisessa tutkimuksessaan "Kalevalankysymyksiä" hän omaksui uuden käsityksen, jonka mukaan runot perustuivat suurelta osin historiallisiin tositapahtumiin. 
Krohn otti myös kantaa "Kalevalan" Sammon alkuperään ja asettui aluksi tukemaan isänsä käsitystä, jonka mukaan Sampo oli aurinko. Myöhemmin hän tarkisti kantaansa ja päätyi 1920-luvulla tukemaan Uno Harvan teoriaa Sammosta maailmanpuu-myytin ilmentymänä. Sammon ryöstöstä kertova runo kuitenkin perustui Krohnin mielestä Gotlantiin tehtyyn ryöstöretkeen.
Skotlanninkäpylintu

Skotlanninkäpylintu ("Loxia scotica") on Pohjois-Skotlannin vanhoissa mäntymetsissä elävä laji. Sen pituus on noin 15½ – 17 cm. Lintu käyttää ravinnokseen männyn siemeniä; sen voimakas nokka, jossa on ristiinmenevät koukut sekä ylä- että alanokassa, on soveltunut juuri kävynsuomujen halkaisemiseen ja siementen kaivamiseen kävyn sisältä.
Lisääntyminen.
Skotlanninkäpylintu tekee myös pesänsä mäntyyn. Pari etsii joskus yhdessä sopivaa pesäpaikkaa, mutta tavallisesti naaras valitsee pesän paikan. Naaras rakentaa yleensä yksin pesän männyn latvaosaan oksalle tai rungon haaraan, 6–18 m:n korkeuteen. Pesä on hyvin rakennettu kuivista oksista, jäkälistä ja sammalista, sekä vuorattu juurilla, karvoilla ja höyhenillä. Muninta alkaa usein jo helmikuussa, tavallisesti kuitenkin maalis–huhtikuussa. Munia on tavallisesti 4 tai 3, harvoin 5 ja poikkeuksellisesti 6 tai 2. Muna on kooltaan 21,6 × 15,9 mm. Haudonta alkaa jo ensimmäisestä munasta, jos sää on kylmä. Vain naaras hautoo, ja koiras käy säännöllisesti ruokkimassa sitä muutaman kerran, 7–10 kertaa, päivässä. Haudonnan kesto on 12½–14½ päivää, keskimäärin 13,2 päivää. Poikaset kuoriutuvat eri aikaisesti ja lähtevät pesästä lentokykyisinä noin 3 viikon ikäisinä. Poikue pysyttelee emojen hoivissa vielä usean viikon ajan.
Laji kuuluu peippojen heimoon ("Fringillidae") ja sen lähimpiä sukulaisia ovat kirjosiipikäpylintu ("Loxia leucoptera"), isokäpylintu ("Loxia pytyopsittacus") ja pikkukäpylintu ("Loxia curvirostra"), jotka kaikki pesivät myös Suomessa. Ulkonäöltään sitä on vaikea erottaa kahdesta jälkimmäisestä, tosin lajit eivät juurikaan kohtaa normaaleilla pesimäalueillaan. Tosin pikkukäpylintujen massavaellukset toisinaan ulottuvat myös Skotlantiin. Kaikki käpylinnut ovat paikkalintuja, mutta tekevät vaelluksia ravinnon perässä havupuiden siementen katovuosina. Skotlanninkäpylinnun vaellukset ovat huonosti tunnettuja, mutta havaintojen mukaan vaellukset eivät juurikaan ulotu Skotlannin ulkopuolelle, eivätkä skotlanninkäpylinnut ilmeisestikään liity vaeltaviin pikkukäpylintuparviin.
Skotlanninkäpylintuja arvioitiin pesivän 300–1 250 paria vuonna 1988. 1970-luvun alussa yksilömääräksi arvioitiin keskimäärin 1 500 aikuista lintua. Laji on siis maapallon mittakaavassa erittäin harvinainen.
Skotlanninkäpylintua ei ole tavattu Suomessa.
Geodeettinen laitos

Geodeettinen laitos (lyhenne "GL", ) oli vuoteen 2015 saakka maa- ja metsätalousministeriön alainen kartoitusalan tutkimuskeskus. Vuonna 2015 Geodeettinen laitos liitettiin Maanmittauslaitokseen, jossa sen toiminta jatkuu Paikkatietokeskuksena. Kansainvälinen lyhenne säilyi FGI:nä, "Finnish Geospatial Research Institute" (ennen "Finnish Geodetic Institute"). GL:n aiempi pääkonttori ja sen seuraaja, MML:n Paikkatietokeskus sijaitsee Kirkkonummen Masalassa.
Historia.
Geodeettinen laitos perustettiin vuonna 1918. Sen olemassaolosta määräsi "Laki Geodeettisesta laitoksesta", joka kumottiin Maanmittauslaitokseen yhdistämisen yhteydessä. Se huolehti Suomen karttojen tieteellisistä perusmittauksista sekä paikkatietojen metrologiasta. Se teki tutkimustyötä geodesian, geoinformatiikan ja kaukokartoituksen alalla. Geodeettinen laitos ylläpiti geodeettisten ja fotogrammetristen mittausten suomalaisia mittanormaaleja. Se toimi myös pituuden ja putoamiskiihtyvyyden kansallisena mittanormaalilaboratoriona.
Organisaatio.
Geodeettisen laitoksen viimeisenä ylijohtajana toimi professori Jarkko Koskinen 1. kesäkuuta 2011 lähtien. Hänen pitkäaikainen edeltäjänsä professori Risto Kuittinen siirtyi eläkkeelle maaliskuussa 2011.
Geodeettisessa laitoksessa oli neljä osastoa ja Metsähovin tutkimusasema
Nokuthula Ngwenyama

Nokuthula Ngwenyama (s. 1976) on Kaliforniassa syntynyt alttoviulisti ja viulisti. Hänen isänsä on zimbabwelainen ja äitinsä japanilainen. Hän valmistui vuonna 1996 Curtis Institute of Musicista ja sai vuonna 1997 Avery Fisher Career Grantin. 
Ngwenyama on soittanut muiden muassa KwaZulu-Natalin, Rochesterin ja Los Angelesin filharmonisten orkesterien kanssa. Hän on toiminut myös kamarimuusikkona.
Silba

Silba on Kroatian saari Adrianmerellä Lošinjista kaakkoon. Sen pinta-ala on 12,27 neliökilometriä, ja se kuuluu Zadarin piirikuntaan. Saaren korkein kohta on Varh, jonka korkeus on 83 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuonna 2001 Silballa oli 265 vakituista asukasta. Saarella vallitsee välimerenilmasto.
Silballa on kuusi kirkkoa, useita kahviloita, ravintoloita, kauppoja, postitoimisto sekä yleisiä uimarantoja, joista suurin on Sotorišće.
Guitar Pro

Guitar Pro on musiikkiohjelmisto, jolla voi luoda omaa musiikkia, muokata valmiita tabulatuureja ja harjoitella kitaran, basson ja koskettimien soittoa tabulatuurien ja nuottien avulla. Näiden lisäksi ohjelma toimii MIDI-sekvensserinä. Guitar Pro on maksullinen, mutta siitä jaossa olevaa kokeiluversiota voi käyttää 7 päivää ilmaiseksi. Uusin julkaisu, Guitar Pro 8 maksaa noin 70 euroa. Vanhemman, Guitar Pro 7:n päivittämen versioon 8 maksaa noin 35 euroa. Ohjelmasta on julkaistu versiot Windowsille, Mac OS X:lle ja Linuxille. Ohjelma on saatavilla myös suomeksi.
Historia.
Guitar Prosta on ollut olemassa viisi suosittua pääjulkaisua: versiot 3,4,5,6,7 ja 8. Muut vähemmän tunnetut versiot, jotka sisältävät bugikorjauksia ja pienempiä uudistuksia, ovat myös saatavilla. Ohjelman lisenssi sisälsi ilmaiset päivitykset kaikista versioista.
Guitar Pro oli alkujaan ainoastaan tabulatuurien suunnittelua varten, mutta siitä lähtien siitä on tullut täysi ohjelma musiikin säveltämiseen. 
Neljänteen versioon saakka ohjelma oli vain Microsoft Windowsille. Marraskuussa 2005 julkaistu Guitar Pro 5 käännettiin vuoden aikana Mac OS X:lle sopivaksi ja sille käännetty versio julkaistiin kesäkuussa 2006.
Guitar Pro 8 on julkaistu huhtikuussa 2022.
Sayako Kuroda

Sayako Kuroda () (s. 18. huhtikuuta 1969), entinen Hänen keisarillinen korkeutensa Japanin prinsessa Nori (Sayako), (紀宮清子内親王殿下) on Japanin entisen keisari Akihiton ja keisarinna Michikon kolmas lapsi ja heidän ainoa tyttärensä. Hän meni naimisiin Yoshiki Kurodan kanssa 15. marraskuuta 2005 ja luopui samalla tittelistään ja asemastaan keisarillisessa perheessä.
Tsodilo

Tsodilo on UNESCOn maailmanperintökohde Botswanassa Kalaharin aavikolla. Alueella on ollut sekä suuri uskonnollinen että hengellinen merkitys ihmisille. Tsodilossa on ollut ihmisasutusta jo vuosituhansien ajan.
Alueelta löytyy myös yli 4500 kalliomaalausta 10 neliökilometrin alueelta, mikä tekee siitä yhden maailman suurimmista kalliomaalausten keskittymistä. Siksi sitä on sanuttu myös "Aavikon Louvreksi". Tsodilon arkoeloginen aineisto antaa viitteitä ihmisasutuksesta peräti 100 000 vuoden ajalta, tosin ei yhtäjaksoisesti. Sanit ja hambukushut kunnioittavat alueen vesikuoppia ja kukkuloita pyhinä paikkoina. Alueelta on löydetty keramiikkaa, rautaa, lasihelmiä, simpukankuorista tehtyjä koruja, kaiverrettuja luu- ja kivityökaluja. Alueella on asunut bantuihin kuuluvia ihmisiä noin tuhannen vuoden ajan. He ovat harjoittaneet karjanhoitoa ja kauppaa, kuljettaen kuparia Kongosta, simpukankuoria Atlantin rannoilta ja lasihelmiä Aasiasta. Alueella on kaivettu hematiittia yli kahdestakymmenestä louhoksesta, ja sitä on luultavasti käytetty tässä ulkonmaankaupassa vaihtotavarana. 
Kuuluisimmat maalaukset esittävät sarvikuonoja ja hirviantilooppeja, mutta joukossa on myös geometrisia kuvioita. Useimmat maalaukset ovat luultavasti sanien tekemiä. Punavärillä tehdyt kuviot ovat ensimmäiseltä vuosituhannelta jaa.
Tsodilon maalaukset ovat säilyneet hyvin, koska ne on maalattu eroosiota kestävälle kvartsipitoiselle kivelle, ja sijaitsevat harvaanasutulla alueella kaukana asutuskeskuksista. Lisääntyvä matkailu on tuonut riskejä, joita koetetaan torjua sillä, että paikalla saa käydä vain oppaan seurassa.
Moses Isegawa

Moses Isegawa (s. 10. elokuuta 1963 Kawempe, Uganda) on ugandalainen kirjailija. Hän kirjoittaa hollanniksi. Hän opiskeli nuorena katolisessa pappisseminaarissa ja aloitti uransa kotimaassaan historianopettajana. Hän muutti Alankomaihin vuonna 1990 ja asuu Amsterdamissa.
Isegawa on kirjoittanut muun muassa "Abessinialaiset kronikat" (suom. Kirsti Nikkanen WSOY 1998) ja "Snakepitin" (1999).
Bob Dylan (albumi)

Bob Dylan on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin maaliskuussa 1962 julkaistu esikoisalbumi. Albumi sisältää lähinnä kansanlauluja ja cover-versioita muiden artistien kappaleista. Dylanin omia lauluja levyllä on vain kaksi, ”Song to Woody” ja ”Talkin’ New York”. Albumi sai hyviä arvosteluja, mutta alkoi myydä vasta kaksi vuotta myöhemmin.
Lähteet.
Shelton, Robert: Bob Dylan. Elämä ja musiikki. S. 144–156. WEILIN+GÖÖS, 1987. .
Siivoaminen

Siivoaminen tai siivous on jonkin paikan puhdistamista tai siistimistä roskista, pölystä tai liasta. Perussiivouksessa, joka tehdään harvoin, palautetaan paikan siisteys, kun taas usein toistuvalla ylläpitosiivouksella säilytetään siisteys.
Kuvaus.
Siivoamisessa voidaan käyttää apuvälineinä esimerkiksi siivouspyyhettä (rättiä), harjaa, moppia tai pölynimuria. Useimmissa talouksissa asukkaat itse hoitavat siivoamisen, mutta jotkut käyttävät siivousalan ammattilaisia siivoustöiden suorittamiseen. 
Kaikilla kiinteistöillä on puhdistustarvetta sen perusteella, mitä tiloissa tehdään ja mitä likaa niissä syntyy. Puhtaanapidon tavoitteena on vaikuttaa ihmisen ja ympäristön väliseen toimintaan; hyvinvointiin, tervellisyyteen, viihtyvyyteen, turvallisuuteen ja kiinteistöjen ja tilojen kestävyyteen.
Suomessa Martat suosittelee, että viikoittain imuroidaan, pestään lattiat, wc ja kylpyhuone ja pyyhitään pölyt. Päivittäisiin toimiin kuulu lähinnä järjestely ja vuoteen sijaus, kun taas monia muita toimia kuten ikkunanpesu tehdään silloin tällöin. 
Jos kodissa on lemmikkieläimiä, on siisteydestä huolehtiminen erityisen tärkeää eläinhilseen eli epiteelin ollessa yksi yleisimpiä allergeeneja. Säännöllinen siivoaminen kerran viikossa riittää allergiakodissa. Kodissa olevan allergisoivan eläinhilseen määrää voidaan parhaiten vähentää imuroimalla, minkä jälkeen pölyn annetaan laskeutua ja siivous viimeistellään kaikkien pintojen nihkeäpyyhinnällä eli vain hieman kostutetulla siivouspyyhkeellä. Paras tulos saavutetaan yhdistämällä säännöllinen siivous tarkoitukseen sopivilla välineillä sekä lemmikin turkin hoitaminen. Säännöllisellä harjaamisella ja kylvetyksillä voidaan vähentää kotiin leviävän hilseen määrää.
Tilinteon hetki

Tilinteon hetki on Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukauksen kahden CD:n kokoelma, jonka yhtye julkaisi jäädessään määrittelemättömän pituiselle tauolle vuonna 2004. Kokoelman ensimmäinen levy koostuu yhtyeen suosituimmista kappaleista ja toinen levy sisältää singlejen bonusraitoja sekä muuta harvinaista materiaalia.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10, ja se pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.
Kappaleet.
CD 1.
Suluissa alkuperäinen albumi.
Abalone

Abalone on Michel Lalet'n ja Laurent Levin suunnittelema kahden pelaajan lautapeli. Molemmilla pelaajilla on 14 kuulaa; toisella mustat ja toisella valkoiset. Pelilauta on kuusikulmainen ja siinä on 61 koloa, joissa kuulia liikutellaan. Tavoitteena on työntää vastustajan kuulat ulos pelilaudalta. Aloittelijoiden pelit ovat yleensä nopeita, mutta taitavien pelaajien ottelu saattaa kestää useita tunteja.
Säännöt.
Pelin aloituksessa kuulat asetetaan muodostelmaan laudan vastakkaisille laidoille. Viereisessä kuvassa näkyy perinteinen alkuasetelma, mutta aloituksesta on olemassa myös variaatioita. Mustilla kuulilla pelaava tekee ensimmäisen siirron. Kerrallaan voi siirtää yhtä, kahta tai kolmea kuulaa. Niitä liikutetaan jonossa, jolloin kaikki siirrettävät kuulat liikkuvat yhtä aikaa samaan suuntaan. 
Vastustajan kuulia voi puskea ylivoimalla, eli yhtä kuulaa kahdella tai kolmella omalla jonossa olevalla kuulalla tai kahta kuulaa kolmella. Kolmea kuulaa ei voi työntää. Pelin voittaa se, joka saa ensin työnnettyä viisi vastustajan kuulaa ulos laudalta.
Calamari Union

Calamari Union on Aki Kaurismäen toinen pitkä elokuva vuodelta 1985. Elokuvassa esiintyi näyttelijöiden lisäksi tunnettuja rockmuusikoita. Syksyllä 1984 Helsingissä kuvattu elokuva on mustavalkoinen.
Elokuvassa viisitoista Frank-nimistä miestä ja yksi Pekka lähtee vaeltamaan Kalliosta Eiraan. Suurin osa kuolee matkalla, osa jää muuten sille tielleen ja kaksi viimeistä yrittää soutaa lopuksi ”Eestiin”.
"Calamari Union" oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva, jossa näkyi vuonna 1982 käyttöön otettu Helsingin metro. Vielä näkyvämmässä osassa metro oli Pauli Pentin ohjaamassa, Villealfa-yhtiön toisessa elokuvassa "Pimeys odottaa", joka kuvattiin ennen "Calamari Unionia", mutta sai ensi-iltansa kuukautta myöhemmin.
Yhdysvaltalainen Richard Lefebvre on tehnyt elokuvasta uusintaversion nimellä "Calamari Union (Remake)". Elokuva julkaistiin vuonna 2008 ja se sijoittuu Seattleen.
Roolit.
Frankien rooleissa.
Järjestyksessä Frank I–XV:
Arvioita.
Ilta-Sanomien kriitikko Sakari Toiviainen kirjoitti: ”Olkoonkin, että elokuvan rakenne on löysä, että jännite ei kestä yhtä tiheänä kaiken aikaa, että kaikki kohtaukset eivät ole samaa tasoa, "Calamari Union" onnistuu järkyttämään jotakin pohjimmaista itsetyytyväisyyttämme, joitakin itsestäänselvyyksiä, joitakin pakollisina pidettyjä kuvioita.” Kansan Uutisten Sakari Salkon mielestä elokuvassa oli omat tuokionsa, mutta kokonaisuudessaan se oli ”äärimmilleen pingotettu sisäpiirin vitsi”: ”Kyseessä on omituinen ja lievästi ilmaisten puberteettisen teinihuumorin eväin varustettu kokoelma kieltämättä pakoin osuvia kuvallisia ja sanallisia sukkeluuksia. Hetkeäkään ei sovi epäillä, etteikö tekijöillä olisi filmausvaiheessa ollut hauskaa, mutta jotain tuosta mahdollisesta hauskuudesta olisi toki toivonut välittyvän myös katsojalle.” Arbetarbladetin Henrik Ulfvens kiinnitti "Calamari Unionin" surrealistiseen elokuvaperinteeseen ja katsoi, ettei elokuvan ollut tämän vuoksi tarkoituskaan avautua selkeille tulkinnoille.
Ylen äänestyksessä vuonna 2012 kriitikot valitsivat sen kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi.
Mies joka katosi

Mies joka katosi () on tšekkiläisen kirjailijan Franz Kafkan keskeneräiseksi jäänyt romaani. Kafka itse julkaisi ensimmäisen luvun vuonna 1913 nimellä "Der Heizer" (’Lämmittäjä’). Max Brod julkaisi romaanin postuumisti vuonna 1927 nimellä "Amerika". Kafka itse oli päiväkirjassaan kutsunut käsikirjoitusta nimellä ”Der Verschollene” (’Kadonnut’). Vuonna 1983 romaanista julkaistiin Jost Schillemeitin toimittama laitos otsikolla "Der Verschollene".
Teos julkaistiin ensi kerran suomeksi vuonna 1965 Tammen Keltaisessa kirjastossa nimellä Amerikka. Suomennoksen on laatinut Elvi Sinervo. Markku Mannilan käännös "Mies joka katosi" ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2000. Se on käännetty Jost Schillemeitin toimittamasta vuoden 1983 laitoksesta.
Juoni.
Kirja kertoo 17-vuotiaasta siirtolaisesta Karl Rossmanista, jonka perhe lähettää hänet Yhdysvaltoihin setänsä luo. Nuori ja naiivi Karl saa pian huomata, että pinnallisen ystävällisyyden ja avuliaisuuden takaa paljastuu julmaa hyväksikäyttöä ja armottomuutta. Hän joutuu keskelle maailmaa, jossa pärjää vain kovuudella ja kieroudella.
Kinoliini

Kinoliini (C9H7N) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste, joka sisältää yhden typpiatomin. Se on huoneenlämmössä väritöntä ja voimakkaalle tuoksuvaa nestettä. Se on hygroskooppinen eli vettä imevä aine. Kinoliinin leimahduspiste on 105 °C, taitekerroin 1,623–1,626, itsesyttymislämpötila 480 °C ja CAS-numero 91-22-5. Kinoliinia löytyy luonnossa kivihiilitervasta, josta se eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1834.
Jos kinoliinia altistetaan valolle, se muuttuu vähitellen keltaiseksi ja lopulta ruskeaksi. Se liukenee huoneenlämmössä huonosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin. Kinoliini on välituote metallurgiassa sekä väriaineiden ja polymeerien valmistuksessa. Sitä käytetään myös säilöntäaineena, desinfiointiaineena ja liuottimena.
Lyhytaikainen altistuminen kinoliinihöyrylle ärsyttää hengitysteitä ja silmiä, ja voi aiheuttaa myös huimausta. Pidempiaikaisen altistumisen arvellaan aiheuttavan maksavaurioita.
Superettan

Superettan on ruotsalaisen miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa on 16 joukkuetta ja jokainen niistä pelaa kahdesti jokaista vastaan. Joukkueille kertyy siis kauden aikana 30 peliä. Sarjan päätteeksi kaksi parasta joukkuetta nousee suoraan Allsvenskaniin. Superettanin kolmonen pääsee yrittämään nousua kaksiosaisessa karsintaottelussa Allsvenskanin kolmanneksi huonointa joukkuetta vastaan. Sarjan kaksi viimeistä joukkuetta putoaa suoraan Ettaniin ja kolmanneksi ja neljänneksi huonoimmat joutuvat karsimaan sarjapaikastaan Ettanin lohkojen kakkosia vastaan.
Asmo Hurula

Asmo Kalle Juhani Hurula (1952 Helsinki – 2024) tunnettiin 1970–1980-luvulla rock-piireissä nimellä "Appo". Hän toimi muun muassa Hectorin ja Juice Leskisen yhtyeiden roudarina ja yleismiehenä. 
Hurula ei varsinaisesti tehnyt roudarin työnkuvaan kuuluvia tehtäviä, kuten laitteiston siirtelyä, asennusta ja kytkemistä taikka esiintymisen aikana tapahtuvaa soittimien ja laitteiston säätelyä ja viritystä. Sen sijaan Hurula keskittyi olemaan seuramies ja hauskuuttaja.
Hurula ei varsinaisesti ollut näyttelijä, mutta hän esiintyi 1980-luvulla useissa Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa. Lisäksi hän laulaa Juice Leskisen "Taivaan kappaleita" -albumin kappaleen ”Action!!!”. Juicen ”Bluesia Pieksämäen asemalla” -kappaleen sanoituksessa mainitaan Hurula nimeltä.
Mako Iwamatsu

Makoto Iwamatsu (; 10. joulukuuta 1933 – 21. heinäkuuta 2006), taiteilijanimeltään Mako (), oli japanilais-amerikkalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli kirjailija ja kuvittaja Tarō Yashima. Makon vanhemmat muuttivat Yhdysvaltoihin tämän ollessa pieni, ja Mako itse seurasi toisen maailmansodan jälkeen. Hänestä tuli Yhdysvaltojen kansalainen vuonna 1956.
Makon kuuluisin rooli on elokuvassa "Tykkivene Jangtse-joella", josta hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar- ja Golden Globe -palkintoihin. Vuonna 1976 hän oli ehdolla Tony-palkintoon parhaasta miespääosasta musikaalissa näytelmästä "Pacific Overtures".
Conan-elokuvissa "Conan barbaari" ja "Conan hävittäjä" Mako näytteli Conanin velhoavustustajaa. Nouseva aurinko (1993) elokuvassa Makolla oli Yoshida-sanin sivurooli ja (1997) Seitsemän vuotta Tiibetissä elokuvassa Mako näytteli Kungo Tsarongin roolia. Vuonna 2001 hänellä oli rooli elokuvassa "Pearl Harbor" ja vuonna 2005 cameorooli elokuvassa "Geishan muistelmat".
Makolla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Mako kuoli 21. heinäkuuta 2006 ruokatorven syöpään, jota vastaan hän oli taistellut pitkään.
Julio Rey

Julio Rey (s. 13. tammikuuta 1972 Toledo, Espanja) on entinen espanjalainen kestävyysjuoksija. Hän oli erikoistunut maratonille.
Reyn ensimmäiset arvokilpailut olivat maastojuoksun MM-kisat 1997 Torinossa, jossa hän sijoittui pitkällä matkalla yhdeksänneksi. Samana vuonna hän oli Ateenan MM-kisoissa kahdeksas 10 000 metrin juoksussa. 1998 Rey oli kuudeskymmeneskolmas maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissä pitkällä matkalla. Seuraavana vuonna hän kärähti dopingista Rotterdamin maratonin jälkeen ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Hän palasi radoille 2001 voittamalla Hampurin maratonin ajalla 2.07.46. Samana vuonna hän oli Edmontonin MM-kisoissa maratonilla kolmaskymmenesseitsemäs. Vuonna 2002 hän voitti pronssia Münchenin EM-kisoissa maratonilla ja sijoittui puolimaratonin MM-kisoissa Brysselissä yhdenneksitoista ajalla 1.02.10. Seuraavana vuonna Rey oli maastojuoksun MM-kisoissa Lausannessa pitkällä matkalla kahdeksastoista. Samana vuonna hän voitti Hampurin maratonin ajalla 2.07.27 ja voitti hopeaa Pariisin MM-kisoista ajalla 2.08.38. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli maratonilla viideskymmeneskahdeksas ja voitti samana vuonna Espanjan mestaruuden puolimaratonilla. 2005 hän voitti jälleen Hampurin maratonin, tällä kertaa ajalla 2.07.38. Helsingin MM-kisoissa hän oli kahdeksas. Vuonna 2006 hän voitti neljännen kerran Hampurin maratonin tehden reittiennätyksen ja Espanjan ennätyksen ajallaan 2.06.52. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui maratonilla kolmanneksi. Hän keskeytti maratonkilpailun sekä Osakan MM-kilpailuissa 2007 että Pekingin olympialaisissa 2008.
Rey lopetti uransa vuonna 2009.
Heterosyklinen yhdiste

Heterosykliset yhdisteet ovat IUPACin määritelmän mukaan rengasrakenteisia kemiallisia yhdisteitä, joiden renkaassa on vähintään kahta eri alkuainetta. Vetyatomeja ei huomioida. Epäorgaaninen heterosyklinen yhdiste on esimerkiksi bisyklo[3.3.1]tetrasiloksaani. Orgaanisissa heterosyklisissä yhdisteissä rengasrakenteessa hiilen lisäksi tyypillisimmät alkuaineet ovat typpi, rikki tai happi. Näitä muita kuin hiiliatomeja kutsutaan "heteroatomeiksi". Rengasrakenteet voivat olla aromaattisia tai ei-aromaattisia. 
Pelkkiä hiiliatomeja renkaassa sisältävät yhdisteet, eivät ole heterosyklisiä, vaan syklisiä hiilivetyjä (sykloalkaaneja, -alkeeneja tai -alkyynejä).
Joitakin heterosyklisiä yhdisteitä.
Kolmirengasyhdisteet.
Heterosykliset kolmirenkaat ovat reaktiivisempia rengasjännityksen takia, jolloin sidoskulmat eivät ole päässeet optimiarvoonsa. Yhden heteroatomin sisältävät yhdisteet ovat yleensä stabiilimpia, kun taas kaksi heteroatomia sisältävät esiintyvät lähinnä reaktiivisina välituotteina.
Viisirengasyhdisteet.
Viisirengasyhdisteet ovat usein aromaattisia ja siten stabiileja.
Kalliokyyhky

Kalliokyyhky ("Columba livia") on merenrannikon luolissa ja kalliojyrkänteillä sekä myös vuoristoissa elävä kyyhkylaji. Sitä tavataan Välimeren ja Mustanmeren ympäristössä, koko Iberian niemimaalla, Irlannissa, Skotlannin Ylämailla sekä Shetlanninsaarilla ja Färsaarilla. Laji on aiemmin pesinyt myös Norjassa. Linnun pituus on noin 30–35 cm ja siipiväli 62–68 cm.
Kalliokyyhkypari munii 1–2 munaa korkeintaan 5 tai yli pesuetta vuodessa, joita molemmat emot hautovat 16–19 päivää ja sen jälkeen ruokkivat maidolla.
Kalliokyyhky on kaupungeissa yleisen kesykyyhkyn eli pulun ("Columba livia domestica") kantamuoto. Kesykyyhky on yleinen myös Suomessa. Kesykyyhkyt ovat polveutuneet kyyhkyslakoista karanneista tai vapautetuista linnuista.
Kalliokyyhky muistuttaa paljolti uuttukyyhkyä, mutta selkä ja siipien yläpinnat ovat usein vaaleamman harmaat kuin uuttukyyhkyllä ja yläperä on valkoinen.
Hugo Neuman

Hugo Neuman (19. helmikuuta 1847 Oulu − 1. heinäkuuta 1906) oli suomalainen ratainsinööri, tehtailija ja arkkitehti.
Hugo Alexander Neuman syntyi Oulussa 1847. Isä Lars Neuman oli merikapteeni, joka kuoli Gibraltarilla, kun Hugo oli vasta 5-vuotias. Kansainvälinen ympäristö oli kuitenkin perheelle siis tuttu. Tekniikkaa Neuman opiskeli ensin Vaasan teknillisessä reaalikoulussa. Insinööriksi hän valmistui Zürichin polyteknillisestä korkeakoulusta. Zürichissä Neuman sai todennäköisesti ajatuksen puuhiomon perustamisesta tutustuttuaan siellä uuteen keksintöön, hiomakoneeseen. 
Neuman palasi Suomeen ja värväytyi töihin Riihimäen-Pietarin rautatielle, mutta pian hän löysi Verlankosken tuolloisen Iitin (myöhemmin Jaalan) ja Valkealan kuntien rajalta, ja osti sen ääreltä tontin, myllyn ja koskiosuuden puuhiomoa varten. Neuman perusti Verlan ensimmäinen puuhiomon vain 24-vuotiaana vuonna 1871. Pääomaa uudelle hiomolle lainattiin opiskelutoveri Alexander Lagerborgilta ja kirjanpitäjäksi tuli toinen opiskelutoveri, Waldemar Conradi. Toiminta hiomolla alkoi 1872. 
Hiomon toimintaa haittasivat alusta asti kuljetusvaikeudet sekä hiokkeen vähäinen tuotanto. Massan hintojen romahdus keväällä 1874 pakotti Neumanin palaamaan rautateille ja jättämään yrityksensä Waldemar Conradin huostaan. Verlan hiomo jatkoi toimintaansa vielä pari vuotta, kunnes tulipalo tuhosi rakennukset vuonna 1876 ja lopetti ensimmäisen hiomon toiminnan. UNESCOn maailmanperintöluetteloon päässyt Verlan puuhiomo ja pahvitehdas ympäristöineen on siis Neumanin hiomon seuraaja, eikä Neuman toiminut sen suunnittelijana, vaan sen arkkitehti oli Eduard Dippell.
Vuonna 1874 Neuman muutti Helsinkiin, jonne suunnitteli asuinhuvilan omaan käyttöönsä. Jo samana vuonna hän muutti Turkuun päästyään sinne Valtionrautateiden ratainsinöörin virkaan. . Turussa hän jatkoi arkkitehdin uraansa suunnittelemalla rakennuksia Turun rautatieaseman tarpeisiin.
Kun Oulua vuoden 1882 tulipalon jälkeen alettiin rakentaa jälleen, oli Hugo Neuman arkkitehtina jo tunnettu ja hän sai suunniteltavakseen useita uusia rakennuksia vanhaan kotikaupunkiinsa. Suuri osa Neumanin Ouluun suunnittelemista rakennuksista on edelleen olemassa. "Teräksen talo" kunnostettiin vuonna 2001 ravintola Uudeksi Seurahuoneeksi.
Raimo

Raimo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on yleisin suomalainen muunnos saksalaisista nimistä Raimund ja Reimund, joiden muinaissaksalainen alkumuoto Ragimund tarkoittaa "neuvokasta suojelijaa". Raimon nimipäivä on 3. lokakuuta. Suomessa nimi Raimo on syyskuuhun 2025 mennessä annettu 33 596 miehelle. Yli puolet heistä on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Botox

Botox on kirjailija Veijo Baltzarin moderni näytelmä, joka kertoo aikansa monikulttuurisesta Suomesta. Sen ensi-ilta oli Vuosaaren Vuotalossa 17. huhtikuuta 2009.
Satelliitintorjunta-ase

Satelliittintorjunta-ase (engl. ASAT, "anti satellite activities") on ase, jolla tuhotaan keinotekoisia satelliitteja. Sodan sattuessa sillä pyritään estämään tai häiritsemään vihollisen viestintää, satelliittipohjaista paikantamista, tiedustelua ja muita satelliitein toteutettuja sotilaallisesti hyödyllisiä toimintoja.
Monesti satelliitintorjunta-ase on ohjus tai toinen satelliitti ("tappajasatelliitti"). Suuren nopeuden vuoksi pelkkä massa ilman erillistä räjähdettä riittää tuhoamaan satellitin (eli kineettinen taistelukärki).
ASAT-aseen käyttö avaruudessa synnyttää suuren määrän avaruusromua. Rajähdyksen seurauksena osa romusta vaihtaa merkittävästi kiertorataansa. Tapahtuman kaoottisen luonteen vuoksi tätä ei voi tarkalleen ennustaa eikä siten riskiä muille kohteille. 
Toistaiseksi ASAT-asetta ei ole käytetty suoranaisessa sodassa. Yhdysvallat, Venäjä (Neuvostoliitto), Kiina ja Intia ovat käyttäneet ASAT-asetta onnistuneesti; tuhoten oman satelliitin demonstraationa. 
Satelliitintorjuntakokeita.
Kylmän sodan aikana Yhdysvallat ja Neuvostoliitto kehittivät ASAT-aseita ja tekivät kokeita niillä.
Kiinan kansantasavalta teki 11. tammikuuta 2007 kokeen, jossa Feng-Yun-sääsatelliitti tuhottiin ballistisen ohjuksen kantamalla kineettisellä kärjellä, joka tuhosi satelliitin 800 km:n korkeudella. Kiinalaiset eivät myöntäneet eivätkä kieltäneet tehneensä koetta. Kyseessä oli ensimmäinen satelliittien tuhoamiskoe sitten 1980-luvun, jolloin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tekivät omia kokeitaan.
Yhdysvallat teki 21. helmikuuta 2008 Tyynellämerellä kokeen, jossa risteilijä USS Lake Erielta laukaistulla SM-3-ohjuksella tuhottiin putoamassa ollut tiedustelusatelliitti. Yhdysvallat väitti satelliitin rakettipolttoaineen aiheuttavan terveyshaittoja. Venäjä ja Kiina pitivät sitä peiteltynä satelliitintorjuntaohjuksen kokeena.
27. maaliskuuta 2019 Intia tuhosi 300 kilometrin polaariradalla olleen satelliitin ASAT-ohjuksella.
15. marraskuuta 2021 Venäjä tuhosi Kosmos 1408 -satelliitin A-235-järjestelmän ohjuksella, mikä muodosti avaruusromukentän kiertodoille 300-1100 km. Törmäysuhan vuoksi ISS:n miehistö siirtyi evakointikapseleihin muutaman kierroksen ajaksi.
Gijón

Gijón (, asturiaksi "Xixón") on Asturian itsehallintoalueella Espanjassa sijaitseva satamakaupunki. Se sijaitsee Biskajanlahden rannalla.
Kaupungin nimi tulee latinan sanasta "saxonem", joka tarkoittaa kallioista. Kaupunki oli Rooman valtakunnan aikaan tärkeä alueellinen keskus. Sitä on asutettu varhaisimmista ajoista lähtien. Kaupungin satama, El Musel, on yksi Pohjois-Espanjan suurimpia.
Gijónissa asuu nykyisin noin 272 000 ihmistä (2018), ja se on Asturian väkirikkain kaupunki. Se on pinta-alaltaan 181,6 neliökilometrin suuruinen (1,71 prosenttia Asturian pinta-alasta), ja sen asukastiheys on noin 1 500 asukasta neliökilometriä kohden. Kaupungin korkein kohta on 672 metrin korkeuteen kohoava Peña de los Cuatro Jueces.
Noin kolmen kilometrin päässä Gijónin keskustasta sijaitsee Espanjan pinta-alaltaan suurin rakennus Universidad Laboral de Gijón (asturiaksi Universidá Llaboral de Xixón). Francisco Francon aikakaudella 1946–1956 rakennettu rakennusryhmä, joka käsittää myös kirkon ja teatterin, on 270 000 neliömetrin suuruinen. 
Gijónin kaupunginvaltuusto koostuu 26 jäsenestä sekä kaupunginjohtajasta. Nykyinen kaupunginjohtaja on Carmen Moriyón, joka edustaa Foro Asturias -puoluetta, vuoden 2015 kunnallisvaalien suurinta puoluetta. Toiseksi suurin puolue on PSOE.
Gijónista on kotoisin jalkapalloseura Sporting Gijón, joka pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla La Ligassa. Sen kasvatteja on muun muassa Espanjan jalkapallomaajoukkueen entinen tähtihyökkääjä David Villa.
Uutisraivooja

Uutisraivooja on suomalaisen kuplettilaulaja ja satiirikon Jaakko Tepon vuonna 1993 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi Hupijuttu Oy. 
Poptori teki albumista uusintajulkaisun vuonna 2002.
Olib

Olib on Kroatialle kuuluva saari Adrianmerellä. Se sijaitsee Dalmatian pohjoisosissa, Zadarin luoteis-, Pagin lounais-, Lošinjin kaakkois- ja Silban itäpuolella. Saaren pinta-ala on 26,14 neliökilometriä. Sen korkein kohta on Kalac, joka on 74 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuonna 2005 saarella oli noin 120 vakituista asukasta.
Olibin saaren asutuksen mainitsi ensimmäistä kertaa Strabon. 900-luvulla saari tunnettiin nimellä Aloep. Kroaatit asettuivat saarelle 1400-luvun loppupuolella.
Saaren tuotteita ovat muiden muassa viini, oliiviöljy ja juusto. Makean veden lähteitä ei saarella ole.
FOBS

FOBS (, osittain maata kiertävän radan avaruuspommitusjärjestelmä) on avaruuspommitusjärjestelmä, jossa raketti laukaisee taistelukärjen maata kiertävälle radalle.
Neuvostoliitto suunnitteli järjestelmää 1960-luvulla. Järjestelmän tarkoitus oli laukaista ydinkärkiohjus matalalle Maan kiertoradalle (LEO), josta paluulaite palaisi takaisin maahan. Järjestelmällä on rajoittamaton kantomatka, eikä sen lentoreittiä tai kohdetta voi laskea laukaisun tapahtuessa.
Etelänavan yli lentävän FOBS-kärjen tarkoitus oli kiertää Pohjois-Amerikan ilmapuolustuskeskuksen NORAD:n pohjoisnavan suunnassa Venäjälle päin osoittavat ennakkovaroitustutkat, joiden tarkoitus oli varoittaa ohjushyökkäyksestä.
Neuvostoliiton järjestelmä.
Neuvostoliiton FOBS-järjestelmän ohjus oli tyypiltään R-36-O Tsiklon (Tsyklon) 8K69, joka tunnetaan lännessä nimellä F-1r FOBS. FOBS:n pohjaraketti on SS-9 Scarp Mod 3.
Ohjusta käytettäessä taistelukärki putoaa kohteeseensa ennen täyttä ratakierrosta. Tavallinen mannertenvälinen ohjus ei nouse maata kiertävälle satelliittiradalle kuten FOBS vaan lentää noin 8000–15000 km:n matkan ballistisella radalla.
FOBS:ia alettiin tutkia 1962, ja testaus alkoi joulukuussa 1965. FOBS:ia testattiin 1966–1971, mutta kokeet epäonnistuivat monta kertaa. FOBS:ia testattiin Neuvostoliitossa 1966 pari kertaa epäonnistuen, enemmän testejä tehtiin 1967 lennättämällä FOBS:in kärkeä miltei napojen ympäri kiertävällä radalla. Järjestelmä oli valmiina marraskuussa 1968. FOBS:in kolmas vaihe oli nimeltään OR-36.
FOBS:in rajoituksia ovat mm. pieni tarkkuus ja alttius toimintahäiriöille. R-36-O FOBS:in tarkkuus CEP on venäläisten lähteiden mukaan 1100 m, mutta läntisten tietojen mukaan vain 1800–5500 m. Taistelukärki oli 1–5 megatonnia.
FOBS kiellettiin 1970-luvun lopuilla SALT II -sopimuksessa, ja sen kehitys lopetettiin 1983.
Kiinan järjestelmä.
Kiina testasi vastaavaa järjestelmää elokuussa 2021.
Kiinan järjestelmä on varustettu uudentyyppisellä niin sanotulla hypersoonisella taistelukärjellä (hypersonic glide vehicle). Raketti lensi matalalla Maan kiertoradalla, joka kulkee 150–900 kilometrin korkeudella. Tämän jälkeen laite laskeutui lähemmäs maanpintaa osuakseen kohteeseensa. Hypersooniset paluulaitteet lentävät ainakin viisinkertaisella äänennopeudella, eli ne ovat hitaampia kuin ballistiset ohjukset, mutta ne ovat ohjailtavissa, eivät noudata ballistisen ohjuksen ennalta arvattavaa parabolista lentorataa. Ohjuksen tarkkuus oli vain muutamia kymmeniä kilometrejä, joten osumatarkkuus ei ole kovin hyvä.
Alice Nine

Alice Nine. (アリス九號。) on japanilainen visual kei -yhtye, jonka jäsenet ovat Shou (laulu), Hiroto (ensimmäinen kitara), Tora (toinen kitara), Saga (bassokitara) ja Nao (rummut). Yhtye on allekirjoittanut levysopimuksen PS Companyn ("Peace and Smile Company") kanssa. 
Rumpali Nao perusti Alice Nine. -yhtyeen vuonna 2004 ja heidän ensimmäinen konserttinsa pidettiin Ikebukuro Cyber:ssä 11. toukokuuta 2004. Ensimmäinen single Namae wa, Imada Muhi (名前は、未だ無ひ。) tuli kauppoihin 5. heinäkuuta 2004. 
Muutaman konsertin jälkeen he rupesivat kiertelemään toisten yhtyeiden kanssa sekä osallistuivat Peace &amp; Smile Carnival tour 2005 -kiertueelle, joka kesti 10 päivää ja kiersi ympäri Japania.
Diskografia.
Singlet.
Namae wa, Imada Muhi [first press] 名前は、未だ無ひ。 (2004)
Gin no Tsuki Kuroi Hoshi 銀の月 黒い星 (2005)
Yami ni Chiru Sakura 闇ニ散ル桜 (2005)
Yuri wa aoku saite 百合は蒼く咲いて(2005)
Kowloon Nine Heads Rodeo Show 九龍 -NINE HEADS RODEO SHOW (2006)
Fantasy (2006)
Akatsuki/Ikuoku no Chandelier 暁/幾億のシャンデリア (2006)
Number Six (2006)
Blue Planet (2006)
JEWELS (2007)
White Prayer(2007)
Tsubasa. (2007)
MIRROR BALL (2008)
RAINBOWS (2008)
CROSS GAME (2008)
Hana 華【hæ･nə】(2009)
Senkou 閃光 (2010)
Stargazer: (2010)
BLUE FLAME (2011)
Heart of Gold (2011)
Niji no Yuki 虹の雪 (2011)
Daybreak (2013)
SHADOWPLAY (2013)
shooting star (2013)
SHINING (2014)
MEMENTO (2017)
Re:Born (2017)
PENDULUM (2017)
F+IX=YOU (2018)
Mini-Albumit.
Gion Shouja No Kane ga Naru 祇園盛者の鐘が為る (2004)
ALICE IN WONDEЯLAND (2005)
Kasou mushou shi 華想夢想紙 (2005)
Albumit.
Zekkeishoku 絶景色 (2006)
Alpha (2007)
VANDALIZE (2009)
Jau’ad Gharib

Jau’ad Gharib (s. 22. toukokuuta 1972 Khénifra, Marokko) on marokkolainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut maratonjuoksuun.
Gharib aloitti kansainvälisen kilpauransa 2001, jolloin hän voitti Välimeren kilpailuissa 10 000 metrin juoksun. Samana vuonna hän oli Edmontonin MM-kilpailuissa 10 000 metrillä yhdestoista ja puolimaratonin MM-kilpailuissa Bristolissa yhdeksäs. Vuonna 2002 hän oli kymmenes Dublinin maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla. Hän sijoittui Afrikan mestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi 10 000 metrillä ja voitti hopeaa Brysselissä puolimaratonin MM-kilpailuissa ajalla 1.00.42.
Kauden 2003 alussa Gharib sijoittui kahdenneksitoista Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrin juoksussa. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli Lausannessa maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla kahdeskymmeneskolmas. Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän voitti maratonin maailmanmestaruuden ajalla 2.08.31. Seuraavana vuonna hän oli Ateenan olympialaisissa yhdestoista. Gharib uusi maailmanmestaruutensa voittamalla Helsingin MM-kilpailuissa 2005 jälleen maratonjuoksun. Vuonna 2006 hän oli Lontoon maratonilla kahdeksas.
Pekingin olympialaisten maratonilla 2008 Gharib saavutti hopeaa ajalla 2.07.16, joka jäi vain 14 sekuntia hänen ennätyksestään. Vuoden 2009 Lontoon maratonilla hän sijoittui ennätyksellään 2.05.27 kolmanneksi häviten voittajalle Samuel Wanjirulle 17 sekuntia.
Nekketsu kōha Kunio-kun

Nekketsu Kōha Kunio-kun () on japanilaisen Technosin luoma videopelisarja. Suomeksi nimi on vapaasti käännettynä "Nekketsun kovis Kunio." Sana "nekketsu" tarkoittaa kirjaimellisesti kuumaveristä, mutta tässä tapauksessa sillä viitataan pelisarjan maailmassa olevaan Nekketsu-kouluun. Pelisarjan päähahmoa Kunioa voidaan pitää myös Technosin maskottina, ja hahmo esiintyy myös pelitalon logossa. Pelisarjan alkuperäisen pelin suunnitteli Yoshihisa Kishimoto, joka myös suunnitteli "Double Dragonin".
Pelisarjan alun perin luonut Technos lopetti toimintansa vuonna 1996. Vuosien 1996 ja 2015 välillä sarjan oikeudet omisti entisistä työntekijöistä koostuva pelitalo nimeltä Million Corp. Kesäkuusta 2015 alkaen oikeudet on omistanut mm. "Guilty Gear" -taistelupeleistään tunnettu Arc System Works, joka osti oikeudet Technosin pelisarjoihin.
Pelisarjan tarina keskittyy japanilaisten lukioiden ja niiden oppilaiden ympärille. Päähenkilö on Kunio, joka opiskelee Nekketsu-nimisessä koulussa Tokiossa. Peleissä Kunio ystävineen puolustaa kouluaan erilaisilta uhilta tai ottaa osaa urheilukilpailuihin. Pelisarjan pelit voidaan karkeasti jakaa beat ’em up- ja urheilupeleihin, jotkut pelit myös yhdistelevät elementtejä molemmista tyylilajeista.
Sarjaan on ilmestynyt yli 20 peliä eri konsoleille, esim. Nintendo Entertainment Systemille, Super Nintendolle, Game Boylle ja PC Enginelle. Pelisarja on yksi Nintendo Entertainment Systemin suurimmista pelisarjista: pelkästään sille konsolille julkaistiin 11 osaa pelisarjasta, vaikkakin vain muutama näistä julkaistiin Japanin ulkopuolella.
Pelisarja kokonaisuudessaan on varsin vähäisesti tunnettu Japanin ulkopuolella, vaikka jotkut sarjan lokalisoidut pelit kuten "River City Ransom" ovat tulleet tunnetuiksi. Tämä johtuu lähinnä siitä, että kovinkaan moni peleistä ei ole ilmestynyt Japanin ulkopuolella, ja nekin jotka ilmestyivät, olivat raskaasti muunneltuja ja lokalisoituja: mm. "Downtown Nekketsu Monogatari" ja "Nekketsu Kōkō Dodgeball-bu Soccer-hen", joista muokattiin "River City Ransom" ja "Nintendo World Cup". Hahmojen ja paikkojen nimet sekä ulkonäkö vaihdettiin ja peleihin keksittiin itsenäiset, länsimaihin paremmin sopivat tarinat. Monia vain Japanissa julkaistuja pelejä ovat kuitenkin fanit kääntäneet epävirallisesti englanniksi.
Pelisarjaan oheistuetteena tehtiin myös pari mangasarjaa, tunnetumpana hyvin huumoripitoinen sarja nimeltä "Ore Wa Otoko Da! Kunio-kun". Manga julkaistiin vain Japanissa.
Tunnetuimpia pelejä sarjassa.
Tämä on epätäydellinen lista sarjan peleistä.
Kokoelmat.
Atlus ja Million Corp. julkaisivat vuosina 2005–2006 Game Boy Advancelle kolme "Kunio-kun Nekketsu Collection" -nimellä kulkevaa peliä, joissa pelattavina oli muutamia pelisarjan tunnetuimpia NES-pelejä. Nämä kokoelmat julkaistiin vain Japanissa.
Ruud Jolie

Rudolf "Ruud" Adrianus Jolie (s. 19. huhtikuuta 1976 Tilburg, Alankomaat) on Within Temptation -yhtyeen kitaristi. 
Jolie syntyi vanhempiensa ainoaksi lapseksi Tilburgissa, Alankomaissa vuonna 1976. Ennen uraansa Within Temptationissa hän toimi yhtyeissä Brotherhood Foundation ja Vals Licht. Hän tapasi Within Temptationin jäsenet ensimmäistä kertaa Brotherhood Foundationin soittaessa Dynamo-festivaaleilla Tšekissä vuonna 1998. Hän liittyi Within Temptationiin vuonna 2001. 
Jolie on maininnut lempiyhtyeikseen ja -artisteikseen Iron Maidenin, Pain of Salvationin, Opethin, Coheed and Cambrian, Alison Kraussin ja Nickel Creekin.
Puukeskus

Puukeskus Oy oli puupohjaisten tuotteiden ja rakennustarvikkeiden jälleenmyyjä, jolla oli Suomessa 23 toimipistettä, 3 Venäjällä sekä yksi tytäryhtiö Virossa. Vuonna 2014 se fuusioitui Starkki-rautakauppaketjun kanssa, ja maaliskuussa 2015 yhteiseksi uudeksi toiminimeksi otettiin Stark.
Puukeskus perustettiin vuonna 1929, ja siitä tuli osa UPM-konsernia vuonna 1977. UPM myi Puukeskus Oy:n sijoitusyhtiö Tritonille ja Puukeskuksen toimivalle johdolle syksyllä 2006, ja vuonna 2014 Puukeskus siirtyi Starkki-rautakauppaketjun omistajalle, tanskalaiselle DT Group A/S:lle. Puukeskus oli Suomen kolmanneksi suurin rakennustarvikkeita myyvä kauppa.
Toimipaikkakunnat.
Espoo, Helsinki, Joensuu, Jyväskylä, Kajaani, Kokkola, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Lohja, Mikkeli, Oulu, Pori, Rovaniemi, Savonlinna, Seinäjoki, Tallinna, Tampere, Tornio, Turku, Vaasa, Vantaa.
Ballististen ohjusten torjuntaohjus

Ballististen ohjusten torjuntaohjus (, lyh. ABM, joka usein kirjoitetaan suomeksi ABM-ohjus) on ohjustentorjuntaohjus ballististen ohjusten, kuten mannertenvälisten ydinohjusten, torjuntaan.
ABM 1950-luvusta 1970-luvulle.
Yhdysvalloissa alettiin tutkia ohjustorjuntaohjuksia toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvulla. Mutta varsinainen alku tapahtui 1950-luvun lopuilla.
Yhdysvallat kehitteli ABM-järjestelmää 1950–1970-luvuilla muun muassa Nike Zeus-ohjuksen pohjalta. Näitä varhaisia torjuntaohjuksia rasitti muun muassa tuon aikaisten tietokoneiden hitaus. Torjuntaohjushan pitää kyetä mahdollisimman nopeasti kääntämään kohti maaliaan.
1970-luvun Safeguard-ohjelmassa oli Spartan ja
nopea lyhyen kantaman Sprint-ohjus.
Venäläiset alkoivat suunnitella omaa ABM-järjestelmäänsä 1958.
Neuvostoliitto loi Moskovan ympärille 1964 mennessä oman Galosh (SH-01/ABM-1) -järjestelmänsä. He kehittivät järjestelmää edelleen 1970-luvulla. 1970-luvulla venäläiset loivat ABM 3 Gazelle-/ABM 4 Gorgon -järjestelmän, joka vastasi yhdysvaltalaista Spartan-/Sprint-järjestelmää. He myös kehittivät ohjustorjuntapiirteitä ilmatorjuntaohjuksiinsa, kuten S-300-järjestelmään.
ABM-sopimus.
ABM-ohjuksien käyttöä rajoitettiin tuntuvasti Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä vuonna 1972 sopimuksella, joka salli vain yhden sadan ohjuksen järjestelmän puolustamaan yhtä kohdetta. Yhdysvallat vetäytyi sopimuksesta kesäkuussa 2002, koska halusi puolustuskykyä Pohjois-Korean tapaisia ”rosvovaltioita” vastaan.
Naton ohjuskilpi.
Vuonna 2010 Nato sopi kehittävänsä ohjuspuolustusjärjestelmiä siten että Eurooppaa suojaisi "ohjuskilpi", etenkin Iranin ohjuksia vastaan..
Venäjä vastusti ohjuspuolustushanketta alusta asti. Se katsoi uuden sukupolven ABM-järjestelmän mitätöivän ydinpelottetaan. Yhdysvallat alkoi sijoittaa ohjuskilven ohjuksiaan Romaniaan vuonna 2016.
Andrei Abduvalijev

Andrei Hakimovitš Abduvalijev (; ; s. 30. kesäkuuta 1966 Leningrad) on 1990-luvulla menestynyt moukarinheittäjä. Hän voitti olympiakultaa ja kahdesti maailmanmestaruuden. 
Kansainvälisellä tasolla Abduvalijev on kilpaillut neljän eri maajoukkueen väreissä. Vuonna 1985 hän voitti juniorien Euroopan mestaruuden. Ensimmäisen kerran hän ylitti 80 metriä vuonna 1988, jolloin hänen kauden paras tuloksensa oli 16. heinäkuuta Tšeljabinskissä heitetty 80,38. Oman ennätyksensä 83,46 hän heitti 26. toukokuuta 1990 Sotšissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan vuoden 1991 MM-kisoissa Tokiossa hän edusti Neuvostoliittoa ja sijoittui viidenneksi tuloksella 78,30. Aikaisemmin samana vuonna hän oli heittänyt Kiovassa tuloksen 82,80. Neuvostoliiton romahdettua Abduvalijevista tuli Tadžikistanin kansalainen. Vielä Barcelonan olympialaisissa hän edusti jo romahtaneen Neuvostoliiton urheilijoista koottua "yhdistynyttä joukkuetta", joka tunnettiin myös IVY:n joukkueena, ja voitti olympiakultaa tuloksella 82,54. Kultamitalin hän voitti myös seuraavana vuonna Stuttgartin MM-kisoissa (tulos 81,64). Vuonna 1994 hän voitti moukarikilpailut Pariisissa ja maailmancupissa Lontoossa. Hänen kauden parhaansa oli 83,36, jonka hän heitti 3. kesäkuuta Budapestissa. Vuonna 1995 Abdujalijev puolusti menestyksekkäästi MM-kultaansa Göteborgin MM-kisoissa tuloksella 81,56. Saman vuoden syyskuussa hän heitti vielä Taškentissa tuloksen 83,10 ja voitti Keski-Aasian mestaruuden. 
Vuonna 1997 Abdulvalijev siirtyi edustamaan Uzbekistania. Heinäkuussa hän heitti Tulassa 82,66, mutta jäi Ateenan MM-kisoissa karsintaan. Vuonna 1998 hän voitti Aasian mestaruuden Fukuokassa, hopeaa Bangkokissa Aasian kisoissa ja saavutti kolmossijat maailmancupissa ja GP-finaalissa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 2000 päästen joka vuosi yli 80-metrisiin tuloksiin, muttei enää yltänyt suursaavutuksiin arvokisoissa. Aktiiviuransa jälkeen Abduvalijev toimi Uzbekistanin Yleisurheiluliiton jäsenenä sekä valmensi Uzbekistanin yleisurheilujoukkuetta. 
Aktiiviaikoinaan Abdujalevin mitat olivat 186 senttimetriä ja 112 kilogrammaa.
Álvaro Recoba

Álvaro Alexander Recoba Rivero (s. 17. maaliskuuta 1976 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Recoban espanjankielinen lempinimi on "El Chino", ja hänen äidinäitinsä on kiinalaissyntyinen. Hänet voitiin aikanaan helposti lukea yhdeksi maailman parhaista vapaapotkujen antajista.
Recoba aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Danubion joukkueessa 1993, siirtyi erääseen maan johtavista seuroista Nacionaliin 1995, ja vuosina 1997–2007 hän edusti Milanon Interiä lukuun ottamatta kuuden kuukauden pestiä Venezian joukkueeseen 1999. Recoban pelipaikka oli nouseva laita, ja hän teki runsaasti maaleja. Hän oli myös erikoistilanteiden taitaja. Hän kärsi toistuvista loukkaantumisista uransa aikana.
Recoba kuului Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen, ja vuoden 2002 maailmanmestaruuskisoissa hän teki maalin Senegalia vastaan.