tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Atlanta Falcons

Atlanta Falcons on yhdysvaltalainen NFL:ssä pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura. Se pelaa National Football Conferencen eteläisessä divisioonassa, NFC Southissa. Seuran kotipaikka on Atlantassa, Georgian osavaltiossa. 
Joukkue perustettiin 20. kesäkuuta 1966. Joukkue pelaa kotiottelunsa Georgia Dome -stadionilla jossa on 71 228 katsojapaikkaa.
Joukkueen organisaatiossa pelasi suomalainen Klaus Alinen.
Seuran omistaja on Arthur Blank. Atlanta Falcons oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 26. arvokkain urheiluseura 4,7 miljardin dollarin arvolla.
Historia.
Falcons perustettiin vuonna 1965 laajennusjoukkueena. Ensimmäinen kausi oli vaikea joukkueen sijoittuessa viimeiseksi tuloksella 3-11. Alkuvuosina joukkue saavutti jonkin verran menestystä päävalmentaja Norb Heckerin alaisuudessa vuosina 1966-1968. 
Joukkueen kehitys alkoi, kun toimitusjohtaja Pat Peppler palkkasi Norm Van Brocklinin päävalmentajaksi. Vuonna 1971 Falcons toteutti yhden NFL-historian parhaista valinnoista, hankkien muun muassa tulevat Hall of Fame -pelaajat Gerald Riggsin, Bill Fralicin ja Al Richardsonin. Tämä ryhmä muodosti osan "Gritz Blitz" -puolustusta, joka johti joukkueen menestykseen vuosina 1976–1978. Tuolloin Falcons voitti peräkkäiset NFC West -divisioonamestaruudet ja eteni Super Bowl XIII:een, jossa se kohtasi Pittsburgh Steelersin.
Vuodesta 1978 lähtien Falcons on kokenut vain kuusi tappiollista kautta ja edennyt pudotuspeleihin 16 kertaa, mukaan lukien kaksi Super Bowl -esiintymistä.
Nykyisin päävalmentaja Dan Quinnin johdolla joukkue on palannut menestyksen tielle, edeten pudotuspeleihin vuosittain vuodesta 2015 lähtien ja palaten Super Bowliin 2017 vastassaan New England Patriots. Avainpelaajia ovat olleet pelinrakentaja Matt Ryan, laitahyökkääjä Julio Jones, puolustuksen laitamies Vic Beasley Jr. ja kulmapuolustaja Desmond Trufant.
Merkittävät pelaajat.
Pro Football Hall of Fame -pelaajat.
Atlanta Falconsin joukkueesta on valittu 9 pelaajaa Pro Football Hall of Fameen:
Roi Vaara

Roi Vaara (s. 17. heinäkuuta 1953 Moss, Norja) on suomalainen performanssitaiteilija. Vaara opiskeli Taideteollisen korkeakoulun yleisellä iltalinjalla vuosina 1972–1975 ja taiteen tutkimusta Jyväskylän yliopistossa 1976–1977.
Vaara on esittänyt noin 300 erilaista performanssia. Hänen teoksiaan on ollut esillä noin 200 kansainvälisessä näyttelyssä ja festivaalissa yli 30 maassa. 
Vaaralle myönnettiin Ars Fennica -palkinto vuonna 2005. Vuonna 2010 Vaara palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016. Tasavallan presidentti myönsi hänelle taiteen akateemikon arvonimen maaliskuussa 2023.
Donna Leon

Donna Leon [ˈdɒnə ˈliːɒn] (s. 29. syyskuuta 1942 New Jersey) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan Venetsiaan sijoittuvasta "Guido Brunetti" -rikoskirjasarjastaan. Leon asui Venetsiassa 1980-luvulta 2010-luvulle, ja nykyisin hän asuu Sveitsissä.
Elämä ja ura.
Leon syntyi ja kasvoi Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa. Hän muutti pois Yhdysvalloista vuonna 1965 ja on siitä pitäen asunut esimerkiksi Englannissa, Sveitsissä, Kiinassa ja Iranissa. Ennen uraansa kirjailijana hän työskenteli muun muassa matkanjohtajana ja mainostoimittajana sekä opettajana ulkomailla sijaitsevissa yhdysvaltalaisissa kouluissa. 1980-luvulla Leon asettui Venetsiaan, missä hän asui yli kolmekymmentä vuotta ja opetti kirjailijanuransa ohella englanninkielistä kirjallisuutta. Sittemmin hän kyllästyi Venetsian turistipaljouteen ja muutti pieneen sveitsiläiskylään.
Leonin "Guido Brunetti" -kirjat sijoittuvat Venetsiaan. Ensimmäinen Brunetti-dekkari "Kuolema oopperassa" ilmestyi vuonna 1992 ja muun muassa palkittiin Japanissa vuoden parhaana rikosromaanina. "Brunetti"-kirjasarjaa on käännetty monille kielille mutta ei italiaksi, koska Leon halusi pysyä tuntemattomana silloisessa asuinmaassaan.
Rakkautta ennen aamua

Rakkautta ennen aamua ("Before Sunrise") on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Richard Linklater. Hän on myös käsikirjoittanut sen yhdessä Kim Krizanin kanssa.
"Rakkautta ennen aamua" on pienen budjetin elokuva, jonka tarinaa kannattelee kahden ihmisen vuoropuhelu. Tapahtumien näyttämönä toimii pääasiassa romanttinen Wien. Elokuva on saanut kiitosta sekä kriitikoilta että katsojilta. Kriitikko James Berardinelli on kirjoittanut sen olevan kaikkien aikojen paras romanttinen elokuva. Elokuvan on myös sanottu kertovan jokaisen Interrail-matkaajan haaveesta.
Idea elokuvaan tuli alun perin ohjaaja Linklaterilta, joka jakoi samankaltaisen kokemuksen erään naisen kanssa. He viettivät kokonaisen yön jutellen ja kuljeksien Philadelphian katuja.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa "Rakkautta ennen auringonlaskua" (2004) ja "Rakkautta ennen keskiyötä" (2013).
Juoni.
Amerikkalainen Jesse (Ethan Hawke) ja ranskalainen Celine (Julie Delpy) tapaavat toisensa junassa sattumalta. Celine on matkalla kotikaupunkiinsa Pariisiin, kun taas Jessen kohteena häämöttää Wien, joka on hänen Euroopan-matkansa päätepysäkki. Yksi asia johtaa toiseen ja pian Celine ja Jesse kulkevat yhdessä Wienin tunnelmallisia katuja. He ovat päättäneet viettää kahdestaan illan ja yön ennen Jessen paluulennon lähtöä. Nuoret kokevat suuria tunteita ja löytävät toisistaan sielunkumppanit, mutta taustalla viipyy huoli ajan rajallisuudesta.
Näyttelijät.
Lähde:
Ioánnina

Ioánnina () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιωαννιτών, "Dímos Ioannitón"), joka sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Kaupunki on Epeiroksen pääkaupunki sekä alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 402,0 neliökilometriä ja väkiluku 112 486. Varsinaisen Ioánninan kaupungin väkiluku on 65 574 (vuonna 2011).
Ioánnina sijaitsee Pamvótida-järven länsirannalla. Järvessä sijaitsee Ioánnina-saari ("Nisí Ioannínon"). Ioanninan perusti Itä-Rooman keisari Justinianus I. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Ioánninan arkeologinen museo. Ioánninan lentoasema sijaitsee kaupungista noin viisi kilometriä luoteeseen.
Nykyinen Ioánninan kunta muodostui, kun Ioánnina, Anatolí, Bizáni, Nisí Ioannínon, Pamvótida ja Pérama yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ioánninan kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Aaro

Aaro on suomalainen miehen etunimi, joka johtuu heprealaisesta nimestä Aaron. Aaron ja Aaronin nimipäivä on 1. heinäkuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut maaliskuun 2025 loppuun mennessä kirjoilla 13 303 Aaro-nimistä miestä.
Video 2000

Video 2000 (lyh. V2000, tunnetaan myös nimellä Video Compact Cassette eli VCC) oli kuluttajille tarkoitettu videonauhurijärjestelmä ja videonauhastandardi, jonka Philips ja Grundig kehittivät kilpailemaan JVC:n VHS-järjestelmän ja Sonyn Betamax-järjestelmän kanssa. Järjestelmä tuli markkinoille vuonna 1979 ja sen markkinointi lopetettiin 1988.
Vuonna 1984 Philips tunnusti eräällä tavalla tappionsa alkaessaan valmistaa myös VHS-nauhureita. Siinä yhteydessä yhtiö lupasi jatkaa Video 2000 -tekniikan valmistusta 1980-luvun loppuun, mikä ei aivan toteutunut. 
Tekniikka.
Video 2000 oli aikaansa edellä ja monissa teknisissä ominaisuuksissa se oli VHS:ää ja Betamaxia parempi.
Video 2000 ja videokasettiformaattisota.
Philips julkaisi ensimmäisen V2000-videonauhurin, VR2000:n vuonna 1979. V2000-nauhureita valmistivat Philipsin lisäksi Grundig ja Bang &amp; Olufsen. Vuosi 1985 oli jo Video 2000:n lopun alkua: Philips alkoi tuolloin valmistaa kilpailevan formaatin mukaisia VHS-nauhureita V2000-nauhureiden ohella. Video 2000:sta tuli formaattisodan ensimmäinen häviäjä, kun V2000-nauhureiden valmistus loppui 1988. Betamax seurasi pian perässä, ja VHS:stä tuli kotivideomarkkinoiden de facto -standardi.
V2000:n epäonnistuminen saattoi johtua osittain sen myöhäisestä markkinoilletulosta. Markkinoilletuloa olivat hidastaneet DTF-järjestelmän kehitystyössä ilmenneet ongelmat. V2000:lla olikin teknisen etumatkansa ohella myös varsinkin markkinatilanteeseen liittyviä heikkouksia VHS:ään ja Betamaxiin verrattuna. Philipsin aiemman kasettiformaatin, VCR:n, heikko tahdistuvuus ehkä myös vaikutti asiaan vaikka kuva niissä olikin hyvä kunhan se vakavoitui.
ITV Studios Finland

ITV Studios Finland Oy (vuoteen 2013 Tarinatalo Oy) on vuonna 1997 perustettu suomalainen tv-tuotantoyhtiö, jonka lokakuussa 2012 osti brittiläinen televisiotuotantoyhtiö ITV Studios. Yritys toimii nyt nimellä ITV Studios Nordic, johon kuuluvat myös ITV:n Ruotsista ja Norjasta ostamat tuotantoyhtiöt.
Tarinatalo keskittyi lähinnä asiaohjelmien ja dokumenttielokuvien tuottamiseen. Yhtiö voitti Formaatti-Finlandian kahdesti. 
Tarinatalon perustivat 1997 Kari Tervo, Heikki Hiilamo ja Jukka Heinonen. Muita omistajia ennen ITV-kauppaa olivat Esko Naskali ja toimitusjohtaja Aram Aflatuni.
Ebba Grön

Ebba Grön oli ruotsalainen vuonna 1977 perustettu punk-yhtye. Se oli kotoisin Rågsvedistä Tukholman esikaupungista.
Ebba Grönin jäseniä olivat Joakim Thåström (laulu, kitara), Gunnar Ljungstedt, (rummut, laulu) ja Lennart Eriksson, (bassokitara). Myöhemmin yhtyeeseen liittyi Stry Terrarie -taiteilijanimeä käyttänyt kosketinsoittaja Anders Sjöholm Malmöstä. 
Suomessa Hilse-lehti haastatteli yhtyettä vuonna 1979. Yhtye esiintyi Suomessa Saapasjalkarock-festivaaleilla Pihtiputaalla vuonna 1982. Lavalle yhtyeen kanssa nousi M. A. Numminen, jota yhtyeen jäsenet kertoivat ihailevansa.
Ebba Grön lopetti toimintansa vuonna 1983. Thåström ja Ljungstedt jatkoivat Rymdimperiet-kokoonpanossa, josta kehittyi sittemmin eräs Ruotsin suosituimmista yhtyeistä, Imperiet.
Yhtyeestä tehtiin myös, elokuva "Ebba the Movie", joka julkaistiin vuonna 1982.
Tuomo Lassila

Tuomo Ollinpoika Lassila (s. 1965 Helsinki, Suomi) on suomalainen muusikko. Hän valmistui Sibelius-Akatemian lyömäsoitinlinjalta vuonna 1997 ja soittaa nykyisin lyömäsoittimia Lohjan kaupunginorkesterissa. Nuoruudessaan Lassila on opiskellut myös huilunsoittoa Helsingin Konservatoriossa.
Vuosina 1984–1995 Lassila soitti rumpuja Stratovarius-yhtyeessä, jonka yksi perustajajäsenistä hän oli. Alun perin hän toimi myös Stratovariuksen laulajana, kunnes Timo Tolkki liittyi yhtyeeseen. Hän levytti yhtyeen kanssa neljä albumia. Timo Tolkki erotti Lassilan ja kosketinsoittaja Antti Ikosen Stratovariuksesta vuonna 1995. Hänen mukaansa Lassila ja Ikonen eivät jaksaneet panostaa yhtyeeseen tarpeeksi ja käydä treeneissä niin usein kuin olisi ollut tarpeellista. Stratovariuksesta lähdettyään Lassila on levyttänyt myös Conquest- ja Tekniikan Ihmeet -yhtyeiden kanssa. Hän soitti myös Timo Tolkin sooloalbumilla "Classical Variations and Themes" ollessaan vielä Stratovariuksen jäsen. Vuodesta 2002 Lassila on soittanut Kiki ja Luonnonlapset -yhtyeessä.
Lassila oli mukana rumpalina myös Tolkin sooloprojektissa Avalon – albumilla vuonna 2014.
Apatismi

Apatismi on filosofinen ajattelutapa, joka korostaa välipitämättömyyttä ja tunnottomuutta elämässä esiintyville kivuille ja vaivoille. Apatismin juuret ovat stoalaisessa filosofiassa ja etiikassa, joka korostaa erityisesti järkeä. Stoalaisen filosofian mukaan hyve oli samaa kuin tieto: hyve johtaa vapautumiseen järjettömistä intohimoista ja edelleen voidaan saavuttaa mielenrauha - apatistinen tila. 
Erotuksena depressiasta eli tunne-elämän lamaantumisesta ja masentuneisuuden tilasta, apatismia pidetään tavoiteltavana tilana suhtautua elämään. Apatismin harjoittaja vapautuu (vapauttaa) itsensä intohimoista ja haluista. Apatismiin liittyy passiivinen tai neutraali suhtautuminen eri elämän ilmiöihin. Mm. Baruch Spinozan ajattelussa on viitteitä apatismistä. Descartes ei pitänyt apatismin saavuttamista mahdollisena.
Kazaa Lite

Kazaa Lite on KaZaAn lähdekoodiin perustuva P2P-ohjelma, joka on tarkoitettu tiedostojen lataukseen ja jakamiseen internetissä. Kazaa Lite on laiton ohjelma, sillä KaZaAn lähdekoodi ei ole vapaaseen käyttöön sallittu. Kazaa Lite muistuttaa KaZaAta, mutta sen tekijät väittävät poistaneensa siitä piilotetut vakoilu- ja mainosohjelmat. Tästä ei ole tarkkaa näyttöä.
Alkuperäisen Kazaan kehittäjät Sharman Networksista lähettivät 11. elokuuta 2003 Googlelle kirjeen, jossa yhtiötä pyydettiin poistamaan hakukoneestaan kaikki linkitykset Kazaa Liteen. Joulukuussa 2003 Sharman Networks lähetti ohjelmaa jakavien sivustojen ylläpitäjille ohjelmiston poistamista vaativia kirjeitä, joissa heitä uhattiin oikeustoimilla.
Yasukuni-jinja

Yasukuni-jinja (, ”kansakunnan rauhottamisen pyhäkkö”) on šintolainen pyhäkkö Chiyodan erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Pyhäkkö on omistettu Japanin keisarin puolesta kuolleiden kameille. Pyhäkkö rakennettiin kesäkuussa 1869 nimellä "Tōkyō Shōkonsha" () Meiji-keisarin käskystä Boshin-sodan uhrien muistoksi. Se nimettiin uudelleen 1879, jolloin siitä tuli kansallinen pyhäkkö sodissa kuolleiden muistoksi. Nimi on lainaus kiinalaisesta klassikosta "Zuo Zhuan", joka neuvoo: "rauhoita itse maa ()".
Lokakuussa 2004 pyhäkön kamien luetteloon oli kirjattu 2 466 532 miestä ja naista, jotka antoivat elämänsä Japanin keisarin puolesta. Luetteloon kuuluu myös 1 068 toisen maailmansodan jälkeen sotarikoksista tuomittua, mukaan lukien neljätoista Tokion sotarikosoikeudenkäynnissä syytettyinä ollutta Japanin johtajaa. Tiettävästi rekisteriin on merkitty myös muita vastaavia rikollisia, etupäässä muinaisia poliittisia salamurhaajia, jotka olivat tehneet seppukun jäädessään kiinni rikoksestaan. Samoin kaikki kamikaze-hyökkäyksissä kuolleet japanilaiset on merkitty sinne. Šintolaisen näkökannan mukaan ihminen sovittaa kuollessaan eläessään tehdyt rikkeet ja rikokset. Siksi šintolaiset eivät näe ristiriitaa tuomittujen sotarikollisten sielujen kutsumisessa Yasukuniin.
Japanilaisten poliitikkojen vierailut pyhätössä ovat usein herättäneet vastalauseita ulkomailla, pääasiassa Kiinassa sekä Etelä- ja Pohjois-Koreassa, joissa temppeli nähdään japanilaisen militarismin symbolina. Ulkopoliittisia ongelmia aiheuttivat erityisesti Japanin pääministeri Jun’ichirō Koizumin vuosittaiset vieraillut Yasukunilla 2000-luvun alkupuolella. Shōwa-keisari Hirohito ei käynyt paikalla enää vuoden 1978 jälkeen, jolloin sotarikolliset lisättiin sen luetteloihin. Tästä lähtien keisarit ovat epävirallisesti boikotoineet temppeliä, ja sitä ovat jatkaneet myös Hirohiton seuraajat Akihito ja Naruhito.
Pyhäkössä on myös kiistanalainen ja revisionistinen sotamuseo Yūshūkan, jossa vierailee vuosittain noin 300 000 kävijää.
Korvameduusa

Korvameduusa ("Aurelia aurita") on Pohjois-Atlantissa ja Itämeressä esiintyvä yleinen meduusalaji, ainoa Suomen vesillä säännöllisesti tavattava meduusa. Korvameduusa on peto, jonka pääasiallinen ravinnonlähde on eläinplankton. Ihmiselle korvameduusa on vaaraton.
Ulkomuoto ja aistit.
Korvameduusan tunnistaa helposti sen uimakellossa olevista neljästä vaaleanpunaisesta renkaasta, jotka ovat meduusan sukurauhaset. Uimakello on läpikuultava, ja sen alapuolella suun ympärillä on neljä suuliuskaa, joissa on poltinsoluja. Itämeren korvameduusoiden halkaisija on yleensä 5–15 cm, mutta se voi kasvaa jopa 20-senttiseksi.
Meduusojen rakenne on yksinkertainen, mutta ne kykenevät aistimaan valoa, painovoimaa, kosketusta, kemiallista hajua ohi uivista eliöistä (kemoreseptori), äänenpaineaaltoja, tärinää, hydrostaattista painetta ja suuntaa. Ne aistivat myös veden suola- ja happipitoisuutta ja voivat välttää niille epäsuotuisia oloja ja pysytellä parin metrin päässä rantakallioista. Korvameduusat näyttävät hakeutuvan kohti meren pintaa päivisin ja laskeutuvan öisin.
Levinneisyys.
"Aurelia"-suvussa on keskenään hyvin samannäköisiä lajeja, ja niiden levinneisyyksien kartoittaminen on siksi vaikeaa. Ilmeisesti "Aurelia aurita" on levinneisyydeltään subarktisen Atlantin valtameren ja Euroopan pohjoisten merten laji, kun taas Tyynenmeren koillisosassa esiintyy "Aurelia labiata" -laji.
Korvameduusat voivat elää valtamerissä –6...+31 °C:n lämpötilassa. Optimaalinen lämpötila on 9–19 °C. Ne viihtyvät vähäsuolaisissa merissä, joissa esiintyy merivirtoja.
Lisääntyminen.
Korvameduusat lisääntyvät suvullisesti kesällä. Niiden meduusavaihe yksineuvoinen, eli naaras- ja koirasmeduusat ovat erikseen. Naaras voi tuottaa jopa miljoona toukkaa, jotka ovat 0,1–0,6 mm kokoisia. Toukat kiinnittyvät merenpohjan kiviin ja niistä kehittyy polyyppeja, joista kuroutuu suvuttomasti uusia vapaasti uivia meduusayksilöitä.
Ekologia.
Korvameduusat ovat osa meren makroplanktonia.
Korvameduusat ja ihminen.
Korvameduusat voivat haitata kalankasvatusta. Kesällä 2010 korvameduusalautta tappoi kaupallisen lohikasvattamon kaloja Irlannin länsirannikolla. Korvameduusojen poltinsiimat vahingoittavat lohen kiduksia ja saavat aikaan kidusvaurioita vielä suoran kosketuksen loppumisen jälkeenkin. 
Toisaalta tutkimuksissa on "Aurelia"-meduusoita myös käytetty kalankasvatuksessa "Stephanolepis cirrhifer" -viilakalojen ravintona.
Korvameduusoita on esillä monissa yleisöakvaarioissa, kuten Helsingin Sea Lifessä. Niitä voi myös hankkia lemmikiksi yksityiseen akvaarioon. Korvameduusan lähisukulaisia käytetään ruoanlaittoon Vietnamissa, salaatteihin tai keittoihin.
Hautajärvi (kylä)

Hautajärvi on Sallan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä on Etelä-Sallan suurin, ja kylässä oli asukkaita vuonna 2000 noin 270. Kylä sijaitsee Sallan kirkonkylästä noin 40 kilometriä etelään. Kylässä on Karhunkierroksen luontokeskus, parturi-kampaamo, rajaseutukirkko sekä kylätalo Seutula. Kylä sijaitsee Oulangan kansallispuiston rajalla, ja Suomen suosituimman vaellusreitin Karhunkierroksen aloituspiste on myös Hautajärvellä.
Hautajärven koulu lakkautettiin vuonna 2014. Viimeisenä vuonna koulussa oli 15 oppilasta.
Kievari Karhunkierros lopetti toimintansa kesäkuussa 2020.
Hautajärven alueelta on tehty uraanilöydöksiä. Alueelta vuonna 2005 otettujen näytteiden uraanipitoisuudet olivat korkeimmillaan 1,8 % kaikkien näytteiden keskiarvon ollessa 0,2 %.
Kylästä erkanevan Niitselyksentien varrella sijaitsee kymmenkunta asuintaloa ja entinen raja-asema.
Australiankuutiomeduusa

Australiankuutiomeduusa, meriampiainen tai ampiaismeduusa ("Chironex fleckeri") on keskikokoinen kuutiomeduusalaji (Cubozoa). Se on hyvin myrkyllinen ja sen myrkky voi tappaa ihmisenkin muutamassa minuutissa, jos tämä sotkeutuu sen lonkeroihin. Australiankuutiomeduusoja elää Intian valtameressä ja Tyynessämeressä, erityisesti Australian pohjoisrannikolla. Niiden uimakellot voivat olla halkaisijaltaan jopa 30-senttisiä ja polttiaislonkerot jopa kolmen metrin pituisia. Ne ovat läpinäkyviä ja siksi niitä on hankala erottaa.
Bamiyanin maakunta

Bamiyan () on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Vuonna 2020 maakunnassa arvioitiin olevan vajaat 500 000 asukasta.
Hindukušin vuoristo kulkee maakunnan poikki.
Maakunta on tunnettu kauniista luonnostaan. Maakunnan länsiosassa sijaitseva Band-e Amir -järvi on maan ensimmäinen kansallispuisto, perustettu vuonna 2009. Se on suosituin matkailukohde Bamiyanin buddhapatsaiden jälkeen. Buddhapatsaiden tuhoamisen jälkeenkin Bamiyanin laaksossa on nähtävänä kukkulan seinämiin koverrettuja luolamaisia asumuksia ja veistoksia. Laakson kulttuuriympäristö on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2003. 
Väestöstä 67% on hazaroita, 16% tadžikkeja. Paštuja on vain 0,1 prosenttia. Uskonnoltaan tadžikit ovat sunneja, hazarat šiioja. Vuonna 2007 arvioitiin, että 24 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Kukkula 60 (länsirintama)

Kukkula 60 oli länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodassa eräs Britannian hyökkäyskohde osana Neuve Chapellen taistelua. Toinen kukkula 60 oli Gallipolissa.
Saksalaiset valtasivat kukkulan ranskalaisilta 10. joulukuuta 1914 . Britit alkoivat pian kaivaa tunneleita kukkulan alle. Kello 19:00 17. huhtikuuta 1915, englantilaiset räjäyttivät 4 500 kiloa räjähteitä kuutena miinana, tuhoten suuren osan kukkulaa. Räjähdykset repivät saksalaisia sotilaita kappaleiksi ja tuhosivat juoksuhautoja. Britit valtasivat kukkulan vain 7 miehen tappioin. Saksalaiset valtasivat paikan vastahyökkäyksellä, britit valtasivat kukkulan uudestaan 18. huhtikuuta. Taistelu kukkulasta jatkui 22. huhtikuuta asti. Saksalaiset hyökkäsivät 5. toukokuuta 1915 ja valtasivat kukkulan kaasun avulla. Yhdestä pataljoonasta jäi vain 2 upseeria ja 70 miestä. Saksalaiset eivät saaneet täällä aikaan suurta läpimurtoa parin pienen englantilaisen yksikön lujan vastarinnan ansiosta.
Justin Chancellor

Justin Gunnar Walter Chancellor (syntynyt 19. marraskuuta 1971) on englantilainen muusikko. Hän on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Toolin basisti. 
Ura.
Chancellor liittyi Tooliin alkuperäisen basistin Paul d'Amourin erottua yhtyeestä vuonna 1995 musiikillisten erimielisyyksien takia. Tosin aluksi Chancellor oli haluton liittymään, johtuen hänen velvollisuudentunnostaan aiemman, jo hajonneen Peach -yhtyeen jäseniä kohtaan. Lisäksi Chancellor pelkäsi koesoittoa, mutta lopulta ystävä sai hänet suostutelluksi koesoittoihin. Pian hän lensi Yhdysvaltoihin ja sai paikan Toolin nykyisessä kokoonpanossa.
Beetaglukaani

β-glukaani on liukoisiin kuituihin kuuluva pitkäketjuinen hiilihydraatti, joka koostuu glukoosimolekyyleistä, kuten kaikki glukaanit koostuvat. 
β-glukaania saa muun muassa kaurasta ja ohrasta, jossa sitä on noin 3–5 prosenttia. Myös sienieliöt kuten hiiva, shiitake ja monet muut ruokasienet sisältävät β-glukaania. 
Vaikutukset elimistössä.
Suolistoon päätynyt beetaglukaani muodostaa veden kanssa geelin. Kaurasta valmistettujen elintarvikkeiden sisältämän beetaglukaanin uuttumisaste vaihtelee välillä 20−100 %. 
Kauran beetaglukaani hidastaa tutkija Reeta Kivelän mukaan glukoosin imeytymistä ehkäisten verensokerin heilahteluja. Vuonna 2024 julkaistussa suomalaistutkimuksessa saatiin kuitenkin tulokseksi, että kaura nostaa veren glukoosipitoisuutta yhtä paljon kuin valkoinen riisi.
Suolistobakteerit fermentoivat beetaglukaania ravinnokseen tuottaen lyhytketjuisia rasvahappoja ja asetaattia sekä butyraattia. 
Kolesterolin aleneminen.
Beetaglukaani alentaa veren LDL-kolesteroliarvoja muodostamalla suolistossa veden kanssa geelin, joka estää kolesterolia imeytymästä elimistöön. Beetaglukaanin muodostama geeli sitoo itseensä ohutsuolessa sappihappoja ja vie niitä pois elimistöstä. Sappihappojen yksi rakennusaine on kolesteroli. Maksa käyttää elimistössä jo olevaa kolesterolia uusien sappihappojen tekemiseen poistuneiden tilalle. Näin veren kolesterolipitoisuus alenee.
Euroopan elintarvikeviranomainen EFSA on antanut β-glukaanille puoltavan lausunnon elintarvikkeena, joka auttaa alentamaan veren kolesteroliarvoja koskien sekä kaurasta että ohrasta saatavaa β-glukaania. Terveysvaikutus saadaan, kun päivittäin nautitaan vähintään 3 g β-glukaania. Tuotteessa on oltava vähintään 1 g β-glukaania / annos, jotta terveysväittämää voisi käyttää. LDL-kolesteroli alenee keskimäärin 3–5 prosenttia, mutta jos lähtötaso on korkea, se voi alentua jopa 10 prosenttia.
The Story of Ricky

The Story of Ricky eli Riki-Oh on alun perin manga-sarjakuva, josta myöhemmin tehtiin animaatio ja näytelty elokuva. Rickyn hahmon loivat Masahiko Takajo ja Saruwatari Tetsuya.
Ricky on nuori mies, joka on oppinut Qigong -nimisen taistelulajin Tšiang Kai-šekin henkivartijalla. Hänellä on äärimmäiset voimat ja hän kykenee murskaamaan ihmisiä ja esineitä. Tarinat kertovat Rickyn elämästä tulevaisuuden huippuvartioidussa yksityisessä vankilassa, jonne hän on joutunut kostettuaan yakuza-mafialle tyttöystävänsä kuoleman.
Manga-sarjakuva.
Manga-sarjakuvaa julkaistiin Business Jump -nimisessä lehdessä kaikkiaan 12 tarinaa vuosina 1988–1990.
Animaatio.
Japanissa valmistettiin vuonna 1990 kaksi suoraan videolevitykseen mennyttä Ricky-elokuvaa: "Riki-oh: The Wall of Hell" ja "Riki-oh: Child of Destruction". Ensimmäinen elokuva kertoo alkupään manga-tuotannon tapahtumia ja toisessa Ricky etsii veljeään, joka on joutunut pahan kultin seuraajaksi.
Elokuva.
Vuonna 1991 tehtiin Hongkongissa Rickyn vankila-ajasta elokuva, jossa esiintyvät oikeat näyttelijät. Elokuvan ohjasi Ngai Kai Lam ja Rickyn roolia esittää Siu-Wong Fan. Vuonna 1993 elokuvaa esitettiin teattereissa myös Yhdysvalloissa. Elokuva on äärimmäisen väkivaltainen ja taistelukohtaukset noudattavat ns. splatter-tyyliä.
Albertinjärvi

Albertinjärvi on Afrikan seitsemänneksi suurin järvi. Se on pinta-alaltaan 5 600 neliökilometriä, keskimäärin 35 kilometriä leveä ja 160 kilometriä pitkä. Sen syvin kohta on 60 metriä. Järvi sijaitsee Ugandan ja Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Se on Itä-Afrikan hautavajoaman pohjalla olevan järviketjun pohjoisin järvi ja osa Niilin vesistöä.
Järven nimesi sen ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1864 nähnyt Samuel Baker kuningatar Viktorian prinssipuolison, prinssi Albertin mukaan. Sen nimi oli Zairessa vuodesta 1973 lähtien Mobutu Sese Sekon järvi () presidentti Mobutu Sese Sekon mukaan. Nimi jäi pois käytöstä, kun Mobutu vuonna 1997 syrjäytettiin.
Meerlo-Wanssum

Meerlo-Wanssum on Alankomaiden entinen kunta Limburgin provinssissa. Sen pinta-ala oli 39,4 km², josta vesistöjä on 0,96 km². 1. tammikuuta 2007 kaupungissa oli asukkaita 7 663 ja väestötiheys oli 199 as./km².
Meerlo-Wanssum perustettiin vuonna 1969 kun kaupungit Meerlo ja Wanssum yhdistyivät. Kunta lakkautettiin vuonna 2010 ja sen alue jaettiin Venrayn ja Horst aan de Maasin kesken.
Purjehtijamaneetti

Purjehtijamaneetti ("Velella velella") on polyyppieläimiin ("Hydrozoa") kuuluva maailman lämpimien merialueiden ulapoilla kelluva selkärangaton eläin. Ajoittain purjehtijamaneetteja ajautuu suurin määrin hiekkarannoille, muun muassa Länsi-Euroopassa.
Rakenteellisesti purjehtijamaneetit ovat polyyppiyhdyskuntia. Niiden keskeinen näkyvä osa on kuitenkin syvän sininen, kiekkomainen soikea kelluke. Kiekosta nousee sen vinon halkaisijan suuntainen, puoliympyränmuotoinen jäykkä kalvomainen ”purje” ("velum"). Osa yksilöistä on vasen-, osa oikeapurjeisia, joten tuuli kuljettaa niitä ulapalla eri suuntiin. Kellukekiekon halkaisija on enimmillään 10 cm, yleensä jonkin verran vähemmän.
Muiden polttiaiseläinten tapaan purjehtijamaneetit ovat petoja; ne pyytävät kiekosta roikkuvilla lyhyillä pyyntilonkeroillaan planktoneläimiä ja jopa pieniä kaloja. Kiekon alapuolella on keskellä sijaitsevan ravinnonottopolyypin ("gastrotsooidi") ympärillä lisääntymiseen erikoistuneita polyyppeja ("gonotsooidit"). Sukupuolet ovat erilliset.
Artois

Artois [] on historiallinen maakunta Ranskan pohjoisosassa. Sen tärkeimpiä kaupunkeja ovat Arras, Calais, Boulogne-sur-Mer, Saint-Omer, Lens ja Béthune. 
Artois’n alue teollistui nopeasti 1800-luvun jälkipuolella, kun sieltä löytyi suuria kivihiilivaroja. Ensimmäisessä maailmansodassa siellä käytiin useita Artois’n taisteluiksi kutsuttuja verisiä taisteluita.
Lumina Polaris

Lumina Polaris (latinaa, ) on oululainen vuonna 2000 perustettu rock- ja metal-yhtye. Yhtye voitti "SM-Gospel"-kilpailun vuonna 2005. Vuonna 2006 yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "Imperiumi". Toinen albumi "Vastaisku" julkaistiin huhtikuussa 2009. Viikolla 17 albumi meni Suomen virallisella listalla sijalle 23. Single "Uusi ihminen" on käynyt Radio Rockin latauslistalla parhaimmillaan sijalla 6.
Historia.
Lumina Polaris perustettiin syksyllä 2000. Alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat Markus Vainionpää (kitara), Antero Tossavainen (basso), Veli-Matti Väisänen (laulu), Matti Hannula (rummut) sekä Timo Kataja (kitara). Vuonna 2002 yhtye äänitti ensimmäisen demonsa "Tummia sointuja". Vuonna 2003 kokoonpanossa tapahtui muutoksia, kun Hannula jätti Lumina Polariksen ja Kalle Hautamäki tuli hänen tilalleen. Pian tämän jälkeen Lumina Polaris äänitti "Veren merkki" -singlen. Yhtye konsertoi säännöllisesti reilut toistakymmentä kertaa vuodessa. 
Ristinolla-yhtyeessä vaikuttava Timo Peltokangas alkoi vakituisesti tehdä yhteistyötä Lumina Polariksen kanssa tuottajana syksystä 2004 alkaen. Yhteistyössä he hioivat Lumina Polariksen musiikkityyliä ja imagoa. Yhtyeen musiikkityyliksi muodostui nykyaikainen, rock-vaikutteinen metalli, joka on tuotettu pop-rakentein. Vuonna 2005 yhtye osallistui SM-Gospel-kilpailuun, jossa se sijoittui ensimmäiseksi. Samana vuonna se meni studioon äänittämään uusia kappaleita. Loppuvuodesta 2005 äänitetystä materiaalista julkaistiin "Autiomaahan"-single, jota seurasi 1. huhtikuuta 2006 julkaistu konseptialbumi "Imperiumi". Yhtye kertoi kotisivuillaan tammikuussa 2008, että laulaja Veli-Matti Väisänen on lähtenyt yhtyeestä. Uudeksi laulajaksi julkistettiin helmikuun lopussa Oula Siipola. Hänen äänialansa on hieman korkeampi kuin Väisäsen. 
Yhtyeen toinen albumi "Vastaisku" julkaistiin Maanalaisen levykaupan kautta 18. huhtikuuta 2009 Immortal Metal Fest -tapahtumassa. 4. maaliskuuta 2009 Lumina Polaris julkaisi albumilta singlen "Uusi ihminen", josta kuvattiin musiikkivideo.
Maaliskuussa 2011 laulaja Oula Siipola ja kitaristi Markus Vainionpää ilmoittivat jättävänsä yhtyeen ja Lumina Polaris jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle.
Yserin taistelu

Yserin taistelu on ensimmäisen maailmansodan taistelu Belgiassa 16. – 31. lokakuuta 1914. Taistelu päätti rintamalinjan leviämisen, kilpajuoksun Atlantille. Ympärysvallat voittivat, koska saivat turvattua Ranskan rannikon.
Tapahtumat.
Saksa pyrki valtaamaan satamakaupungit Calais’n, Boulognen ja Dunkerquen, joiden kautta britit laskivat joukkoja Ranskan maaperälle.
Kun ammuspulasta kärsivä Belgian armeija kului taistelussa, Ranska täydensi sitä omilla joukoillaan. Diksmuideen hyökättiin 16. lokakuuta, mutta saksalaiset ajettiin pois. 18. lokakuuta saksalaiset hyökkäsivät uudestaan, ja Diksmuidea pommitettiin rajusti. 23. lokakuuta viimeinen Yserin yli vievä silta hajosi.
Jokilaivan kapteeni Hendrik Geeraert ja belgialaiset insinöörit avasivat 28. lokakuuta Yserjoen sulut Nieuwpoortissa, tulvittivat vuoroveden avulla Diksmuide–Nieuwpoort-rautatien ja pysäyttivät tällä tavoin saksalaisten etenemisen Nieuwpoort–Yser-linjalle. 
Belgialaisia kuoli ja haavoittui 20 000.
Gera

Gera on kaupunki Thüringenin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa asui 91 368 ihmistä vuonna 2021. 
Historia.
Geran kaupunki perustettiin vuonna 995 ja vuodesta 1920 lähtien se on ollut osa Thüringenin osavaltiota. Kaupunkia on jälleenrakennettu uudestaan useita kertoja, sillä tulipalot ovat tuhonneet kaupungin suurilta osin vuosina 1636, 1686 ja 1780. Toisessa maailmansodassa vuonna 1945 ilmapommitusten aikana kaupungista tuhoutui suuria alueita.
Ennen Saksan jälleenyhdistymistä vuonna 1990 Gera oli osa Saksan demokraattista tasavaltaa eli Itä-Saksaa.
Miekkamies

Miekkamies on usean Marvel-kustantamon supersankarin nimitys. Kellään heistä ei ole ollut minkäänlaisia supervoimia, ainoastaan kyky käytellä erittäin taitavasti miekkaa. Kaksi ensimmäistä Miekkamiestä olivat aluksi superrikollisia, mutta kaikki (paitsi viimeisin) ovat olleet Kostajien jäseniä.
Jacques Duquesne.
Ensimmäinen Miekkamies, Jacques Duquesne, harjoitteli yhdessä Haukansilmän kanssa molempien miesten ollessa vielä sirkuksessa. Sekä Haukansilmä että Miekkamies hairahtuivat rikosten poluille, mutta molemmat liittyivät myöhemmin Kostajiin. Miekkamies kuitenkin petti joukkueen ja lähti Kostajista. Myöhemmin Miekkamies kuoli taistelussa Kang Valloittajaa vastaan. 
Vaikka Miekkamies olikin uskomattoman taitava miekkailija, hänen miekkansa oli kuitenkin superrikollinen Mandariini luonut avaruusrotu makluaanien tekniikalla.
Philip Javert.
Toinen Miekkamies, Philip Javert, saapui Marvel-universumiin vaihtoehtotodellisuudesta. He hyökkäsivät Kostajien kimppuun, mutta taistelun kuluessa Miekkamies ja hänen ystävättärensä Magdalene liittyivätkin Kostajiin. Tällä haavaa pariskunta on jättänyt Marvel-universumin taakseen syistä, joita ei ole paljastettu.
Myöhemmät Miekkamiehet.
Maapallon sankareiden tuhottua Onslaught-nimisen hirviön, loi Reed Richardsin poika Franklin Richards tasku-ulottuvuuden, jossa sankarit tapasivat jälleen uuden Miekkamiehen. Hän liittyi Kostajiin heidän viipyessään tasku-ulottuvuudessa. Tämä Miekkamies ei koskaan saapunut normaaliin Marvel-ulottuvuuteen. 
Nyttemmin amerikkalaisissa lehdissä on ilmaantunut jälleen uusi Miekkamies, joka on paljastunut olevan Hydran johtajan Paroni Wolfgang von Struckerin poika Andreas.
Voimat ja varusteet.
Mandariini varusti alkuperäisen Miekkamiehen miekan täyteen makluaanien teknologisia saavutuksia. Painamalla yhtä nappia miekkansa kahvassa hän kykeni ampumaan voimakkaan energiasäteen, hajotussäteen, sähköisen tainnutusiskun tai kaasusuihkun joka tainnuttaa vihollisen. Lisäksi miekassa oli vielä voimakas liekinheitin. 
Muutoin jokaisella Miekkamiehellä on ollut ikäisensä miehen voimat ja kyvyt. Tietysti jokainen heistä on harjoitellut ankarasti. 
Muissa medioissa.
Videopelit.
Miekkamies on pelattava hahmo videopelin " PlayStation Portable -versiossa.
Anatoli Aleksandrov

Anatoli Petrovitš Aleksandrov (; 13. helmikuuta 1903 Taraštša – 3. helmikuuta 1994 Moskova) oli Ukrainassa syntynyt neuvostoliittolainen fyysikko. Hän tutki 1930-luvulla polymeerifysiikkaa, mm. synteettisten polymeerien mekaanisia ja sähköisiä ominaisuuksia. Toisen maailmansodan aikana hän tutki laivaston tarpeisiin laivojen suojaamista magneettisilta miinoilta. Sen jälkeen hän siirtyi ydinvoiman tutkimukseen, ja oli johtamassa projektia jossa kehitettiin Tšernobyl-tyyppinen vesijäähdytteinen grafiittihidasteinen ydinreaktori RBMK. Hän oli mukana kehittämässä niin ydinaseita kuin ydinvoimaloitakin, ja muun muassa ydinkäyttöisiä sukellusveneitä.
Aleksandrov oli Neuvostoliiton tiedeakatemian johtaja vuosina 1959–1984.
Hughes Helicopters

Hughes Helicopters oli merkittävä sotilashelikopterien valmistaja ja on nykyään osa Boeing-yhtiötä.
Yhtiön taival alkoi Hughes Aircraft-yhtiön yksikkönä 1947 kun helikopterivalmistaja Kellett myi viimeisimmän mallinsa, H-17 Sky Crane-kopterin, Hughesille tuotantoon. Vuonna 1955 tästä yksiköstä tuli Toolco Aircraft Division.
Toukokuussa 1965 yhtiö voitti sopimuksen uudesta valvontahelikopterista Yhdysvaltain maavoimille ja se alkoi valmistaa OH-6 Cayuse -helikopteria, joka on säilynyt tuotannossa tähän päivään asti eri nimillä.
Vuonna 1972 Yhdysvaltain maavoimat teki tarjouspyynnön uudesta taisteluhelikopterista (Advanced Attack Helicopter, AAH). Viiden valmistajan joukosta Hughes Aircraftin Toolco Aircraft Division ja Bell valittiin loppukilpailuun, jossa Hughesin Model 77/YAH-64 voitti Bellin YAH-63:n. Ensimmäinen prototyyppi ilmestyi 1977, mutta tuotantosopimus allekirjoitettiin vasta 1982. Ensimmäinen tuotantolinjalta valmistunut AH-64 Apache -helikopteri näki päivänvalon vuonna 1983 Hughesin tehtaalla Mesassa, Arizonassa.
Samana vuonna yksikkö erotettiin omaksi Hughes Helicopters-yhtiöksi ja 1984 McDonnell Douglas osti yhtiön 470 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Yhtiö nimettiin kaupan jälkeen uudelleen McDonnell Douglas Helicopters'iksi ja myöhemmin 1996 yhtiö sai nimekseen Boeing Helicopters kun McDonnell Douglas ja Boeing yhdistyivät ja on nyt osa Boeing Integrated Defense Systems'iä.
Vimyn harjanteen taistelu

Vimyn harjanteen taistelu käytiin 9.–12. huhtikuuta 1917 länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodassa Ranskassa. Se kuului Arrasin taistelun avausoperaatioihin vuonna 1917. Taistelussa kanadalaiset joukot valtasivat vahvasti puolustetun kukkulan 145 () eli Vimyn harjanteen.
Taistelu.
Saksalaisten puolustus Vimyn harjanteella käsitti tunneleita, juoksuhautoja, piikkilankaa, tykistöä ja konekivääripesäkkeitä. Harjanteelta, joka ulottui Vimyn ja Farbusin länsipuolelta Givenchy-en-Gohelleen, voitiin helposti hallita ympäröivää maastoa tykistön avulla.
Ranskalaiset ja britit olivat yrittäneet ennen kanadalaisia vallata kukkulan valtavin tappioin. Ranskalaiset olivat 1915 menettäneet Vimyn harjanteella 150 000 sotilasta kuolleina ja haavoittuneina. Operaatio annettiin melko kokemattomille, mutta aikaisemmin onnistuneille kanadalaisille. Kaikki kanadalaisten neljä divisioonaa taistelivat ensimmäistä kertaa yhdessä. Kanadan joukkojen komentaja suunnitteli kuukausia hyökkäystään yrittäen ottaa oppia brittien ja ranskalaisten virheistä. Kukkulasta rakennettiin linjojen taakse jäljitelmä, jolla harjoiteltiin hyökkäystä. Jokaiselle joukkueelle annettiin erikoistehtävä eikä epämääräistä, yleistä hyökkäyskäskyä. Aiottiin käyttää myös vanhaa tekniikkaa, muun muassa räjäyttää Saksan linjojen alle kaivettuja tunneleita.
Hyökkäys.
2. huhtikuuta 1917 kanadalaiset alkoivat tulittaa kukkulaa 145 tykeillä ankarammin kuin koskaan aikaisemmin. Noin viikon aikana kukkulalle satoi miljoona kranaattia. Saksalaiset kutsuivat tätä viikkoa ”kärsimysten viikoksi”. Hyökkäyksen ääni kuultiin Lontoossa asti. 2. huhtikuuta jalkaväki alkoi edetä siirtyvän tulikuvun suojassa. Tykistö tulitti tarkan suunnitelman mukaan juuri etenevän jalkaväen eteen. Sommen taistelussa tämä oli epäonnistunut, mutta kanadalaisilta se sujui. Kanadalaiset pyrkivät myös vaientamaan heitä tulittavan vastustajan tykistön yrittämällä paikantaa sen ja tulittamalla takaisin. Tätä ei ollut aiemmin kokeiltu. Tämä vaiensi Saksan tykistön, ja suojasi etenevää jalkaväkeä. Alle kahdessa tunnissa kanadalaiset olivat edenneet tavoitteisiinsa.
Kanadan 4. divisioona jäi konekivääriansaan juuri kukkulan huipulla, ja sen 87. pataljoona kärsi 50 prosentin tappiot. 12. huhtikuuta kanadalaiset hallitsivat kukkulaa 145. Brittien ja kanadalaisten samanaikaiset hyökkäykset Vimyn harjanteesta etelään olivat tuloksettomia.
Kanadalaisten suorittama kukkulan 145 valtaus oli taktinen voitto, mutta sillä ei ollut suuren mittakaavan merkitystä sodassa. Se oli silti ensimmäinen voitto ympärysvalloille melkein vuoteen ja masensi saksalaisia, jotka pitivät tätä harjannetta eräänä vahvimmista linnakkeistaan länsirintamalla.
30 000:sta kanadalaisesta ja britistä 3 598 kuoli ja 7 104 haavoittui. Saksalaisten tappiot olivat 20 000 kuollutta ja haavoittunutta sekä 4 000 sotavankia. Englantilaiset pitivät Vimyn harjanteen silloinkin, kun saksalaiset onnistuivat käynnistämään suuren rintamaa siirtäneen hyökkäyksen.
Valokuvakeskus

Valokuvakeskukset ovat yhdistyksiä, jotka työskentelevät valokuvan, erityisesti valokuvataiteen näkyvyyden puolesta. Ne eroavat kameraseuroista siinä, että kameraseurat pyrkivät kehittämään oman jäsenistönsä toimintaa kun taas valokuvakeskusten kohderyhmänä on niin sanottu suuri yleisö.
Tyypillisesti valokuvakeskuksien toiminta ei rajoitu yhteen kaupunkiin tai kuntaan, vaan niillä on oma toimialue. Toimialueet noudattelevat suurpiirteisesti entistä läänijakoa. 
Opetusministeriön alainen Valtion valokuvataidetoimikunta jakaa erityistä valokuvakeskustukea valokuvakeskusten toimintaa varten.
Suomessa toimii tällä hetkellä kymmenen itsensä valokuvakeskukseksi laskevaa yhdistystä:
Lisäksi mukaan lasketaan usein Helsingissä toimiva valokuvagalleria Hippolyte, jota ylläpitää Valokuvataiteilijoiden liitto ry.
Leslie Mann

Leslie Mann (s. 26. maaliskuuta 1972 San Francisco, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Mannilla on suomalaisia suku­juuria. Hänen iso­äitinsä Sadie Viola Heljä Räsänen syntyi suomalaisille maahan­muuttajille. Sadie Räsäsen isä oli syntynyt Tuusniemellä Pohjois-Savossa ja äiti oli kotoisin Kauhajoelta Etelä-Pohjanmaalta.
Yksityiselämä.
Mann on naimisissa käsikirjoittaja ja ohjaaja Judd Apatowin kanssa. Paris­kunnan lapset Maude Apatow ja Iris Apatow ovat myös näyttelijöitä.
Dennis Livson

Dennis Abraham Livson (24. marraskuuta 1946 Helsinki – 9. marraskuuta 2013 Turku) oli suomalainen lastenohjelmatuottaja ja huvipuistoyrittäjä. Hänet tunnettiin parhaiten "Muumilaakson tarinoiden" ja "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvan tuottajana sekä Naantalin Muumimaailman rakennuttajana. Livson oli myös Naantalin kaupunginvaltuuston jäsen kaudella 2008–2012. Hän edusti Keskustaa.
Opiskelu.
Suomenjuutalainen Livson kävi koulunsa Helsingissä. Hän matkusti vuonna 1967 Israeliin tutustuakseen kibbutseihin ja opiskellakseen nuoriso-ohjaajaksi. Kuuden päivän sodan puhjettua hän liittyi velvollisuudentunnosta vapaaehtoisena Israelin armeijaan ja päätyi vartioimaan pommisuojaa Karmelvuoren luona Haifassa. Hän sanoi myöhemmin, että tämä sotakokemus vain opetti hänelle sodanvastaisuutta. Sittemmin hän työskenteli nuoriso-ohjaajana ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi.
Ura.
Vuosina 1970–1975 Livson työskenteli Mainostelevisiossa ulkomaantoimintojen päällikkönä. Hänen uransa MTV:ssä kariutui erimielisyyksiin, minkä jälkeen hän ryhtyi yrittäjäksi. Hän muun muassa tuotti luonto-ohjelmia. Hän työskenteli myös Helsingin Kaapelitelevision ohjelmajohtajana ennen kuin siirsi toimintansa Alankomaihin.
Livson halusi tehdä lastenohjelmia, joissa olisi kasvatuksellinen sanoma. Vuosina 1989–1991 hän toimi vastaavana tuottajana "Alfred J. Kwak" -piirrossarjalle. Seuraavaksi hän loi yhdessä Lars Janssonin kanssa Muumeista kertovan animaatiosarjan, kaikkiaan 104 osaa, joista 101 on esitetty Suomessa. Ohjelman suomenkielinen nimi on "Muumilaakson tarinoita". Livsonille jäivät myös Muumi-sarjan oikeudet, ja 1990-luvun alussa hän rakennutti ja avasi Naantaliin Muumimaailma-teemapuiston.
1990-luvun lopulla Livson asui Lahainassa, Mauin saarella Havaijilla. Hän yritti avata Waikapuun Maui Tropical Plantation -kauppakeskuksen yhteyteen Muumiteemapuiston, joka olisi esitellyt havaijilaista maataloutta, mutta paikallinen asemakaavoituskomissio ei antanut siihen lupaa. Paikalliset päättäjät eivät hyväksyneet ulkomaisia hahmoja mainostamassa havaijilaisia arvoja, kun siinä olisi voinut hyödyntää paikallista mytologiaa. Teemapuistohankkeen kaaduttua Livson avasi Lahainaan Muumikaupan ja tarjosi "Muumilaakson tarinoiden" englanninkielistä versiota KHII-TV-kanavalle. Sarjaa alettiin esittää Havaijilla lauantaiaamuisin tammikuusta 1999 alkaen havaijinkielisellä tunnuslaululla. Lahainan Muumikauppa sulki ovensa huhtikuussa 2004.
Livson olisi halunnut tuottaa vielä 2000-luvulla pitkän elokuvan "Muumipappa ja meri" -kirjasta, mutta Janssonin perikunta ei antanut hänelle lupaa.
Dennis Livson Enterprises.
Dennis Livson omisti yhtiön nimeltä Dennis Livson Enterprises. Yhtiö omistaa Muumimaailman. Vuonna 2002 Livson myi yhtiön sveitsiläisille yhtiökumppaneilleen tuskaisten selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2007 selkäkivut olivat parantuneet, ja Livson tahtoi takaisin töihin. Hän osti yhtiön silloin takaisin itselleen. Vuonna 2012 Livson siirsi yhtiön lastensa omistukseen ja jäi itse eläkkeelle. Hän kuitenkin kuului yhtiön hallitukseen kuolemaansa saakka.
Livson kuoli sairauteen Turussa 9. marraskuuta 2013.
Hepomerivuokko

Hepomerivuokko ("Actinia equina") on Koillis-Atlantin ja Välimeren rantavedessä ja erityisesti vuorovesivyöhykkeessä yleinen merivuokkolaji.
Ruumiinrakenne.
Hepomerivuokko koostuu muiden merivuokkojen tavoin kahdesta solukerroksesta: ulommasta ektodermistä ja sisemmästä endodermistä, joiden välissä on solutonta hyytelömäistä massaa.
Hepomerivuokon pohjaan kiinnittyvän tyven halkaisija voi olla 5 cm ja korkeus 7 cm. Vuokon suulevyä ympäröivät lonkerot ovat kuudessa kehässä, ja niitä voi olla 192. Jokaisessa lonkerossa on pieniä polttiaissoluja. Lonkerot toimivat myös kiduksina ottaen vedestä eläimen tarvitseman hapen. Lonkerokehän tyvellä on 24 läpinäkyvää, känsämäistä myrkkyrauhasta. Suuaukko sijaitsee suulevyn keskellä ja aukeaa sisäänpäin. Se toimittaa myös peräaukon virkaa. Eläimen keskellä suun jatkeena on ontelovatsa, joka erittää ruoansulatusnesteitä. Hepomerivuokko voi olla väriltään punainen, ruskea, vihreä tai oranssi. Syytä värivaihteluun ei tunneta, mutta vihreä näyttäisi olevan vallitseva syvällä, kun taas punainen on vesirajassa enemmistönä.
Ravinto.
Hepomerivuokon ravinnonotto tapahtuu yksinkertaisesti: kalliopohjaan kiinnittyneenä se odottaa, että ravinto kulkeutuu sen pyyntilokeroiden ulottuville. Kun kala tai muu pikkueläin koskettaa lonkeroa, se tulee samalla koskettaneeksi pientä rihmaa, joka laukaisee polttiaissolun. Sitten terävä kärki läpäisee ihon ja ruiskuttaa voimakasta myrkkyä. Saalis halvaantuu nopeasti ja ennen kuin lonkerot vetävät sen suuhun, hepomerivuokko varmistaa makuaistisoluilla saaliin syöntikelpoisuuden. Hepomerivuokon sisäänpäin aukeava suu sulkeutuu, kun saalis on nielty, jolloin ruoansulatusnesteet aloittavat välittömästi toimintansa. Kun kaikki ruoaksi kelpaava on liuennut, hepomerivuokko sylkäisee sulamattomat osat pois ja alkaa vartioida seuraavaa uhria.
Lisääntyminen.
Hepomerivuokko on yksineuvoinen. Sen vallitsevana lisääntymiskeinona on suvullinen lisääntyminen. Sen yksityiskohtia ei lajilla tunneta, mutta luultavasti koiraan veteen vapauttamat siittiöt kulkeutuvat naaraan ruumiinonteloon, jossa ne hedelmöittävät munasolut. Ne kehittyvät naaraan sisällä vapaana uiviksi pikkutoukiksi. Ollessaan emonsa mahassa toukat ovat jollakin tavalla immuuneja sen vahvoille ruoansulatusnesteille. Lopulta emo vapauttaa toukat veteen, jossa ne ajelehtivat virtausten mukana kunnes kiinnittyvät aikanaan pohjaan.
Denuntiaatio

Denuntiaatiolla eli siirtoilmoituksella tarkoitetaan oikeustieteessä ilmoitusta, jolla irtaimen esineen tai arvopaperin hallinta siirretään luovutuksensaajalle luovuttajan velkojia sitovasti. Denuntiaatio voi olla vapaamuotoinen.
Denuntiaatio on yksi julkivarmistuskeinoista. Erityisesti denuntiaatiota käytetään esineoikeudessa siirrettäessä tavallisia velkakirjoja. Juoksevien velkakirjojen tapauksessa vastaavaa tarkoitusta palvelee "traditio" eli hallinnan luovutus.
Neuve Chapellen taistelu

Neuve Chapellen taistelu on ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla käyty taistelu 10.–13. maaliskuuta 1915. Brittien aloittama hyökkäys johti saksalaisten rintaman murtumiseen, mutta murtumista ei kyetty käyttämään hyväksi.
Taistelu.
Tämän Artois’n alueella Ranskassa käydyn taistelun suunnittelussa käytettiin ensi kertaa ilmakuvia. Hyökkäys eteni aluksi hyvin huonosta säästä riippumatta.
Britannian kuninkaalliset ilmavoimat varmisti ilmaherruuden ja pommitti muun muassa saksalaisten huoltoreittejä. Hyökkäävät brittien huoltolinjat kuitenkin hajaantuivat, sillä viestitys linjoilta komentajille ei toiminut, mikä oli tyypillistä ensimmäisessä maailmansodassa.
12. maaliskuuta Saksa teki vastahyökkäyksen ja onnistui pysäyttämään hyökkäyksen. 13. maaliskuuta britit pysäyttivät hyökkäyksensä, sillä eivät voineet saksalaisten takia enää edetä. Taisteluun osallistui 40 000 brittiä. Brittien tappiot olivat 11 200 miestä, saksalaisilla saman verran. Britit etenivät taistelussa kaksi kilometriä.
Per Gessle

Per Håkan Gessle (s. 12. tammikuuta 1959 Halmstad) on ruotsalainen muusikko. Hän on Roxette-yhtyeen lauluntekijä ja toinen jäsen. Gessle on levyttänyt myös soololevyjä ja vaikuttanut Ruotsissa pitkään suositussa Gyllene Tider -yhtyeessä.
Polly

Polly on yhdysvaltalaisen grungeyhtye Nirvanan esittämä kappale, jonka on sanoittanut Kurt Cobain ja säveltänyt Nirvana. Cobain sanoitti laulun vuonna 1988. Alun perin sen nimiä olivat "Hitchhiker" ja "Cracker" kunnes Cobain nimesi sen "Pollyksi". Kappale ilmestyi yhtyeen "Nevermind" albumilla. Laulun sanoitukset perustuvat Tacomassa, Washingtonissa vuonna 1987 tapahtuneeseen rikokseen, jossa 14-vuotias tyttö kaapattiin ja kaappaaja raiskasi hänet, sekä kidutti häntä puhalluslampulla. 
Toiset Versiot.
Kappaleesta on julkaistu monta versiota. Ensimmäinen oli akustisena Nevermind albumilla. Myöhemmin se on julkaistu monta kertaa.
Coverversiot.
Kappaleen ovat levyttäneet myös: