tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Punainen vaara (vuoden 1988 elokuva)

Punainen vaara () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Walter Hillin ohjaama toimintakomediaelokuva, jonka pääosissa nähdään Arnold Schwarzenegger sekä James Belushi.
Juoni.
Kovanaamainen neuvostoliittolainen poliisi Ivan Danko (Arnold Schwarzenegger) jahtaa georgialaista huumekauppiasta Viktor Rostavilia (Ed O’Ross), joka pakenee Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin. Saadakseen huumekauppiaan kiinni Dankon täytyy lähteä Chicagoon nappaamaan hänet. Siellä Danko alkaa tehdä yhteistyötä paikallisen poliisin kanssa, mikä aluksi ei näytä tuottavan tulosta. Ajan myötä Danko kuitenkin ystävystyy yhdysvaltalaisen kollegansa kanssa, ja näin he voivat yhdistää voimansa rikollisen nappaamiseksi.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo kirjoitti elokuvan huumorin purevan vain ajoittain ja kyttäparin keskinäisen suhteen jäävän ilman kipinää. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Mika Nuojua

Mika Veli Matias Nuojua (s. 19. maaliskuuta 1967 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Nuojua on työskennellyt eri teattereissa, lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa sekä toiminut ääninäyttelijänä monissa piirroselokuvissa. Hän oli Mikkelin teatterin johtaja vuosina 2011–2014.
Vuodesta 2002 lähtien Nuojua on esiintynyt yhdessä Martti Suosalon kanssa näytelmässä "Kiviä taskussa", joka on pisimpään yhtäjaksoisesti esitetty näytelmä Suomen historiassa. 
Yksityiselämä.
Nuojua syntyi Oulussa. Hän on sittemmin asunut Kempeleessä. Nuojuan puoliso on näyttelijä-draamaohjaaja Tuija Nuojua. Heillä on kuusi lasta.
Näytelmiä.
Muualla.
Lähde: , ellei toisin mainita.
Gene Amdahl

Gene Myron Amdahl (16. marraskuuta 1922 Flandreau, Etelä-Dakota – 10. marraskuuta 2015 Palo Alto, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tietokonesuunnittelija.
Amdahl oli IBM 704 suurtietokoneen pääarkkitehti.
Hän oli keskeisessä roolissa IBM:llä System/360:n kehitystyössä.
Vuonna 1970 hän lähti IBM:ltä ja perusti Fujitsun rahoituksella Amdahl Corporationin.
Yhtiö julkaisi vuonna 1975 470-sarjan tietokoneen joka kilpaili System/370:n kanssa. 
Amdahl jätti yhtiön vuonna 1979 ja perusti Trilogy Systemsin sekä Andor Corporationin vuonna 1987.
Hän palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain laivastossa ja sai vuonna 1948 oppiarvon insinöörifysiikasta South Dakota State Universityssa.
Amdahl opiskeli vielä teoreettista fysiikkaa Wisconsinin–Madisonin yliopistossa, josta hän sai tohtorinarvonsa vuonna 1952. 
Hänet tunnetaan kansainvälisesti varsinkin Amdahlin laista.
Schleich

Schleich GmbH on saksalainen leluja valmistava yritys, jonka perusti Friedrich Schleich vuonna 1935. Yhtiön kotipaikka on Schwäbisch Gmünd, ja sillä on haarakonttoreita myös Britanniassa, Ranskassa ja Kanadassa.
Yhtiö on tunnettu muovisista lelufiguureistaan. Se aloitti tuotantonsa 1950-luvulla sarjakuvahahmojen, kuten smurffien ja muppettien mukaan luoduilla malleilla, ja 1980-luvulla tulivat mukaan erilaiset eläinhahmot. Nykyään mukana on myös figuureja taruolennoista ja ritareista, ja tämän lisäksi hahmoille on saatavilla lisävarusteita. Yhtiö markkinoi tuotteitaan maailmanlaajuisesti.
Eläinfiguurit.
Schleichin eläinfiguurit ovat noin 2-47 cm korkeita pienoismalleja oikeista eläinhahmoista. Ne on valmistettu kovasta muovista ja maalattu käsin. Hahmot on maalattu turvallisilla maaleilla ja niihin on tehty ohut maalikerros, jotta hahmojen ulkonäkö pysyisi mahdollisimman siistinä. Hahmojen ulkonäkö ja laatu on parantunut huomattavasti alkuajoista. Lisäksi hahmot pysyvät paremmin pystyssä ja ovat tukevampia. Schleich-eläimet on laaja käsite, sillä pienoismalleja on valmistettu pieneläimistä dinosauruksiin. Lisäksi Schleich on valmistanut eläimille erilaisia tarvikkeita, esimerkiksi hevosille varusteita ja ritarileikkeihin linnoja ja turnajaistelttoja. Schleichit ovat sekä lasten että aikuiskeräilijöiden suosiossa. Schleichit voivat olla leluja ja keräilyesineitä. Hinta on yleensä 6-13 € kun taas esim. yksisarviset maksavat noin 15-20€. Schleich on maalannut eläimistä, erityisesti hevosesta harvinaisia versioita, jotka voivat olla erittäin hintavia. Schleicheillä on tukeva rakenne, mutta siroilla hevosilla jalat taittuvat helposti. Jos jalkaa taivuttaa, se palautuu hetken päästä alkuperäiseen muotoonsa. Schleihejä voi myös kustomoida eli muokata tai uudelleenmaalata eli tehdä repaintin.
Schleich-figuurin tunnistaa kaupassa schleich-lapusta, joka on useimmiten kiinnitetty pienoismallin jalkaan tai pienemmillä eläimillä myös kaulaan, sekä logosta, joka on useimmiten figuurin mahassa. Schleichin mallisto uusiutuu vuosittain. Yksi hahmo pysyy mallistossa noin kuusi vuotta, ja jotkut hyväksi todetut mallit vielä kauemmin. 
Nykyään suurin osa figuureista valmistetaan Kiinassa, mutta myös muita valmistusmaita (Saksa, Portugali) voi figuurien, varsinkin vanhempien pohjista löytää.
Fred MacMurray

Fredrick Martin "Fred" MacMurray (30. elokuuta 1908 Kankakee, Illinois – 5. marraskuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi lukuisista elokuvistaan sekä televisiosarjasta "Kolme poikaani", jossa hän esitti perheen yksinhuoltajaisää vuosina 1960–1972.
MacMurrayn tunnetuimpia elokuvia ovat "Nainen ilman omaatuntoa" (1944), "Cainen kapina" (1954) ja "Poikamiesboksi" (1960). Näyttelijällä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet nimettiin Disney-legendaksi vuonna 1987. 
MacMurray oli kahdesti naimisissa, Lillian Lamontin kanssa vuodesta 1936 vuoteen 1953 ja näyttelijä June Haverin kanssa vuodesta 1954 aina kuolemaansa 1991. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Santa Monicassa, Kaliforniassa 83-vuotiaana sairastettuaan pitkään leukemiaa.
Kankriniitti

Kankriniitti on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Kakriniitti on natriumin, kalsiumin ja alumiinin karbonaatti ja silikaatti. Sen kemiallinen kaava on Na6Ca2Al6Si6O24(CO3)2. Väriltään mineraali on keltainen, oranssi, vaaleanpunainen, valkoinen tai jopa sininen, ja sen kiilto on joko lasi- tai helmiäiskiilto. Sen kovuus on 5–6 ja sillä on epäsäännöllinen simpukkamurtumapinta. Se on epätavallinen silikaatti, sillä se poreilee hydrokloorisessa hapossa sen karbonaatti-ionien vuoksi. 
Kankrinitti löydettiin vuonna 1839 Ural-vuorilta, ja se on nimetty Venäjän valtiovarainministerin Georg von Cancrinin (1774–1845) mukaan. Tunnettuja esiintymiä ovat myös Suomen Iivaara, Ruotsin Alnö ja Norjan Fenin seutu.
Vaporware

Vaporware (tai vapourware) on termi jolla kuvataan tuotetta, yleensä tietokonelaitteistoa tai -ohjelmaa, joka julkistetaan mutta jota ei julkaista koskaan. Se voi myös tarkoittaa ohjelmaa, joka ei ole vielä tuotannossa, mutta jonka aiottu julkaisupäivämäärä on mennyt jo aikoja sitten. 
Termi on ilmestynyt ensi kertaa painettuna vuonna 1983 ja sitä on kuvattu vuonna 1984 "InfoWorldin" artikkelissa esimerkkien kera. Alkujaan sillä tarkoitettiin ohjelmistotuotetta, joka ei ilmesty kuukausiin tai ei lainkaan. Termin analogiana on käytetty "savun myymistä". Termiä voidaan käyttää videopeleistä, jotka ovat pitkän aikaa kehityshelvetissä.
Judson Harmon

Judson Harmon (3. helmikuuta 1846 – 22. helmikuuta 1927) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä ja Ohion kuvernöörinä.
Presidentti Grover Cleveland nimitti hänet oikeusministerikseen 8. kesäkuuta 1895, Richard Olneyn tultua ulkoministeriksi. Hänet valittiin Ohion kuvernööriksi vuonna 1908 ja hän oli virassa vuoteen 1913.
Audru

Audru () on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Pärnumaan maakunnassa, Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Audrun, Paikusen ja Tõstamaan kunnat sekä Pärnun kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Pärnun kaupungin.
Audrun kunnan asukasluku oli vuonna 2010 4 850, pinta-ala 378,84 neliökilometriä ja asukastiheys 12,8 asukasta neliökilometrillä.
Kunnan keskus oli Audru, joka sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Pärnusta Itämeren rannalla. Kuntaan kuului 25 kylää: Ahaste, Aruvälja, Eassalu, Jõõpre, Kabriste, Kihlepa, Kõima, Kärbu, Lemmetsa, Liiva, Lindi, Liu, Malda, Marksa, Oara, Papsaare, Põhara, Põldeotsa, Ridalepa, Saari, Saulepa, Soeva, Soomra, Tuuraste ja Valgeranna.
Audru oli Jurvan ja Paimion ystäväkunta.
Väestö.
Vuonna 2011 Audrun kunnassa oli 5 100 asukasta, joista 4 908 (96,2 %) oli virolaisia, 96 (1,9 %) venäläisiä ja 87 (1,7 %) muita kansallisuuksia.
Noseaani

Noseaani eli noseliitti on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Sen kemiallinen kaava on Na8Al6Si6O24(SO4). Se muodostaa isometrisiä kiteitä, joiden väri vaihtelee värittömästä ja valkoisesta harmaaseen, harmaanruskeaan, siniseen ja mustaan. Sen kovuus on 5,5 ja ominaispaino 2,3–2,4. Noseaani on fluoresoiva, ja sitä löytyy vähäpiisistä magmakivistä. Noseaani ja hauyniitti muodostavat erään kiinteän liuoksen, joka sisältää kalsiumia.
Havainto noseaanista kirjattiin ensimmäisen kerran vuonna 1815 Reininmaalta Saksasta. Se nimettiin saksalaisen mineralogin Karl Wilhelm Nosen (1753–1835) mukaan. Mineraali on harvinainen, mutta sitä esiintyy laajalti aina valtamerisaarilta (esimerkiksi Tahiti) Utahiin.
Marcel Kint

Marcel Kint (20. syyskuuta 1914 Zwevegem – 23. maaliskuuta 2002 Kortrijk) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka oli parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa.
Kint kilpaili ammattilaisena vuosina 1935–1951. Hänen menestyksekkäin vuotensa oli 1938, jolloin hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden Alankomaiden Valkenburgissa, Pariisi–Bryssel-kilpailun, kolme etappia Ranskan ympäriajossa sekä epävirallisen kauden kokonaismestaruuden. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi hopealle Zürichissä 1946 Sveitsin Hans Knechtin viedessä voiton.
Kint voitti La Flèche Wallonne -klassikon peräkkäisinä vuosina 1943, 1944 ja 1945. Hän jakaa kolmella ykköstilallaan kilpailun voittoennätyksen Eddy Merckxin ja Moreno Argentinin kanssa. Kint voitti suurkilpailuista lisäksi Pariisi–Roubaix'n 1943 ja Gent–Wevelgemin 1949. Hän voitti myös useita kuuden päivän ajoja Rik Van Steenbergenin parina.
Paleoliittinen Franko-Kantabria

Paleoliittinen Franko-Kantabria pohjoisessa Espanjassa ja Etelä-Ranskassa on parhaiten tunnettu myöhäispaleoliittisista luolamaalauksistaan. 
Luolamaalausten tekijöiksi on väitetty nykyisten baskien esi-isiä, mutta varmaa tämä ei ole. Franko-Kantabrian alue oli jääkauden kylmimmän kauden aikaan yksi Euroopan ikiroutarajan eteläpuolisista pakoalueista refugeista, joissa asui ihmisiä.
Luolamaalausten löytöpaikkoja.
Myöhäispaleoliittisten, noin 30 000–10 000 radiohiilivuoden takaisten luolamaalausten löytöpaikkoja:
Ace Ventura 3

Ace Ventura 3 – Lemmikkidekkarin poika ("Ace Ventura Jr: Pet Detective") on yhdysvaltalainen elokuva. Se on "Ace Ventura – lemmikkidekkari" -elokuvan toinen jatko-osa. Elokuvan pääosassa näyttelee Josh Flitter. Aiemissa Ace Ventura -elokuvista tuttu Jim Carrey ei esiinny "Ace Ventura 3" -elokuvassa. Elokuvan tuotanto alkoi syyskuussa 2007 ja se sai ensi-iltansa vuonna 2009.
Saguenay (Quebec)

Saguenay () on Québecin provinssissa Kanadassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on 145 949 (2016). Se sijaitsee 200 kilometriä pohjoiseen Québecin kaupungista.
Kaupunki muodostettiin 18. helmikuuta 2002 liittämällä yhteen Chicoutimin, Jonquièren, La Baien ja Laterrièren kaupungit sekä Lac-Kénogamin ja Shipshaw’n kunnat ja osa Tremblayn kunnasta.
Sherbrooke

Sherbrooke on Kanadan Québecin provinssin kaakkoisosassa, 147 Montrealista itään, Saint-François’n ja Magogjoen yhtymäkohdassa sijaitseva kaupunki. Sen väkiluku on noin 161 000 (2016).
Historia.
Nykyisin Sherbrooke on ranskankielinen, mutta sen ensimmäiset, vuonna 1802 saapuneet pysyvät asukkaat olivat englanninkielisiä Amerikan vallankumouksen lojalisteja. Nimensä kaupunki sai vuonna 1818 kuvernöörikenraali John Coape Sherbrooken mukaan. Kaupunki kasvoi merkittävästi 1. tammikuuta vuonna 2002, kun siihen liitettiin Ascotin, Bromptonvillen, Deauvillen, Fleurimontin, Lennoxvillen, Rock Forestin ja Saint-Élie-d’Orfordin kaupungit.
Koulutus.
Sherbrookessa sijaitsee kaksi yliopistoa, ranskankielinen Université de Sherbrooke ja englanninkielinen Bishop’s University. Bishop’s University on Québecin ainoa englanninkielinen yliopisto, joka sijaitsee Montréalin saaren ulkopuolella. 
Väestö.
Vuoden 2006 väestönlaskennassa 90 prosenttia Sherbrooken asukkaista ilmoitti äidinkielekseen ranskan ja 4 prosenttia englannin. Alle 1 prosenttia asukkaista ilmoitti olevansa kaksikielisiä ja muiden kielten osuus oli 6 prosenttia. Kaupungin asukkaista 87 prosenttia on katolisia.
Lockheed Corporation

Lockheed Corporation (alun perin Lockheed Aircraft Company) oli yhdysvaltalainen Allan Lougheadin vuonna 1926 perustama lentokonevalmistaja. Lougheadilla oli aiemmin yritys nimellä Loughead Aircraft Manufacturing Company, joka meni konkurssiin vuonna 1921.
Yritys menetti lahjontaskandaalissa Lockheed P‐3C Orion -koneiden kaupan Japaniin vuonna 1976. Skandaalissa myös Japanin entinen pääministeri Kakuei Tanaka vangittiin.
General Dynamicsin kehittämien F-16-hävittäjien tuki ja valmistus on siirtynyt Lockheedille vuonna 1993.
Yritys fuusioitui vuonna 1995 Martin Mariettan kanssa muodostaen Lockheed Martinin.
Lentokoneet.
Eräitä lentokoneita:
Cambridge (Kanada)

Cambridge on Kanadassa Ontario provinssissa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on noin 130 000 (2016). Se sijaitsee Grand- ja Speedjoen yhtymäkohdassa, noin 55 km Hamiltonista luoteeseen. Kaupunki on osa runsaan 520 000 asukkaan Kitchener–Cambridge–Waterloo -metropolialuetta.
Cambridgen kaupunki muodostettiin vuonna 1973 yhdistämällä Galtin, Hespelerin ja Prestonin kaupungit. Uuteen kaupunkiin liitettiin myös osia Waterloosta ja North Dumfriesista. Prestonin nimi oli ennen vuotta 1834 Cambridge Mills englantilaisen Cambridgen mukaan. Tästä johdettiin kaupungin uusi nimi. 
Kaupungin talous pohjautuu erilaiseen valmistavaan teollisuuteen: kaupungissa valmistetaan autoja, tekstiilejä, muoveja, elintarvikkeita sekä teknisen alan tuotteita. Kaupungissa on Conestoga Collegen kampus. Siellä järjestetään vuorovuosina yhdysvaltalaisen Saginawin kaupungin (Mich.) kanssa Can-Amera-urheilukilpailu, jossa kilpailee amatööriurheilijoita.
Suolavihvilä

Suolavihvilä ("Juncus gerardii") on merenrannoilla kasvava monivuotinen vihviläkasvi. Sitä tavataan varsinkin alueilla, joilla maa nousee nopeasti.
Suolavihvilän varret ovat pystyt, noin 40 cm korkeat. Sillä on lehtiruusuke maan rajassa ja joitakin varsilehtiä. Se kukkii heinä-elokuussa tummansävyisin vihvilöin.
Suolavihvilä kasvaa merenrannalla vyöhykkeenä alueella, jolla merivesi tekee maaperän suolaiseksi.
Rantatädyke

Rantatädyke ("Veronica longifolia", vanh. "Pseudolysimachion longifolium") on rannoilla ja niityillä kasvava monivuotinen, ruohovartinen kasvi. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina. 
Rantatädykkeen pysty varsi kasvaa 30–90 senttimetrin korkuiseksi. Lehdet kasvavat kaksittain tai kolmittain, lehtilapa on pitkulainen, leveyttään monta kertaa pidempi ja hammaslaitainen. Kukinto on hyvin tiheä, 10–30 cm pitkä latvaterttu, jossa on suuri määrä pieniä kukkia. Kukan teriö on neliliuskainen, 6–8 millimetriä leveä, väriltään sininen (harvoin valkoinen). Lajin voi sekoittaa melko samankaltaiseen tähkätädykkeeseen ("Veronica spicata").
Rantatädykettä esiintyy koko Suomessa. Laji on yleinen luonnonkasvi Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla sekä Etelä-Suomen rannikolla. Itä-Suomessa kasvi on katsottu uustulokkaaksi.
Charpentier

Charpentier (ransk. , ruots. ) on vanha ranskalainen aatelissuku, jonka yksi sukuhaara on introdusoitu Ruotsin sekä Suomen ritarihuoneisiin, joista edeltävään numerolla 765 vuonna 1668 ja jälkimmäiseen numerolla 64 vuonna 1818. 
Normandialainen Toussaint Charpentier (s. 6.3.1611 Pavilly, Normandia) astui vuonna 1630 Ruotsin palvelukseen ja seurasi Axel Oxenstiernaa Erfurtiin, missä kuningas Kustaa II Adolf otti hänet palkkasoturikseen. Charpentier oli Savonlinnan komppaniansa vänrikki 1639, kapteeniluutnantti 1643, kapteeni 1646, majuri 1657 ja viimein 1660 everstiluutnantti Turun läänin ratsuväkirykmentissä. Hänet aateloitiin vuonna 1664 ja merkittiin Ruotsin ritarihuoneeseen numerolla 765. Charpentier erosi palveluksesta 1678 ja sai eläkettä vuodesta 1681. 1683 Charpentier vetäytyi omistamalleen Hahkialan kartanolle, missä eli kuolemaansa 4.10.1683 saakka. Hänet haudattiin vasta 20.6.1697 Hauhon kirkkoon, missä hänen vaakunansa myös on.
Toussaint Charpentier otti osaa 1648 taisteluihin Saksassa, 1656–1659 Puolassa sekä kunnostautui 1656 Riian piirityksessä vangitsemalla lukuisia venäläisiä. Sai 1651 Hahkialan kylän säterikseen.
Vuonna 1773 Claes Robert Charpentierin kuoltua aatelisarvo siirtyi naislinjan kautta sisarenpoikien L'Eclair -suvulle.
Suomessa suku on hallinnut Hahkialan kartanoa Hauholla.
Ralph Kiner

Ralph McPherran Kiner (27. lokakuuta 1922 Santa Rita, New Mexico – 6. helmikuuta 2014 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-pelinsä 12. huhtikuuta 1946 ja viimeisensä 25. syyskuuta 1955.
Kinerin joukkueina olivat Pittsburgh Pirates (1946–1953), Chicago Cubs (1953–1954) ja Cleveland Indians (1955). Hän oli kuusinkertainen All Star -pelaaja.
Kiner toimi myöhemmällä iällään baseballselostajana. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1975.
Eetu Muinonen

Eetu Antti Akseli Muinonen (s. 5. huhtikuuta 1986 Mikkeli) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Mikkelin Kissoissa ja Mikkelin Palloilijoissa (MP) jalkapallo-oppinsa saanut Muinonen aloitti pääsarjauransa MyPassa vuonna 2003 ja oli voittamassa Suomen mestaruutta kaudella 2005. Hän siirtyi Belgiaan helmikuussa 2009. Ura Belgiassa tyssäsi kuitenkin polvivammaan, ja hän palasi takaisin Suomeen edustaen kaudella 2010 aluksi Ykkösessä pelannutta MP:tä.
Kaudella 2011 hän siirtyi Veikkausliigaan nousseen RoPS:n riveihin. RoPS ei kyennyt säilyttämään paikkaa Veikkausliigassa, joten Muinonen pelasi RoPS:n riveissä Ykköstä kaudella 2012 ja oli nostamassa seuraa takaisin Veikkausliigaan. Muinonen siirtyi kuitenkin Veikkausliigasta Ykköseen juuri pudonneen valkeakoskelaisen FC Hakan riveihin kaudella 2013. Hän pelasikin vielä seuraavankin Ykkösen kauden Hakassa. Kaudeksi 2015 Muinonen siirtyi Norjaan seuranaan Fram Larvik kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. 
Muinonen palasi kuitenkin syyskesällä 2015 takaisin Suomeen ja liittyi FC KTP:n Veikkausliigajoukkueen kokoonpanoon. Kaudella 2016 Muinosen ura Veikkausliigassa jatkui aimmalta uralta tutussa RoPS:n joukkueessa. Muinosen ura RoPS:n Veikkausliigajoukkueessa on jatkunut aina 2020 syksyyn eli viisi kautta.
Eetu Muinonen on pelannut kauden 2020 loppuun mennessä Veikkausliigaa 13 kautta MYPAn, RoPS ja FC KTP:n riveissä. Niissä hän on pelannut 238 ottelua ja tehnyt 24 maalia ja antanut seitsemän maaliin johtanutta syöttöä.
Muinonen on pelannut myös Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. 15. toukokuuta 2009 alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja Markku Kanerva valitsi Muinosen 40 pelaajan ehdokaslistalle, josta valittiin lopullinen alle 21-vuotiaiden joukkue 15.–29. kesäkuuta Ruotsissa pelattuun EM-lopputurnaukseen.
Jerusalem Slim

Jerusalem Slim oli suomalais-yhdysvaltalainen yhtye, joka oli aktiivisena vuosina 1991–1992. Yhtye kuitenkin lopetti toimintansa, kun kitaristi Steve Stevens ja laulaja Michael Monroe ajautuivat rankkoihin musiikillisiin ristiriitoihin. Yhtye ehti ennen hajoamistaan julkaista yhden albumin nimeltä "Jerusalem Slim". Michael Wagenerin tuottama albumi julkaistiin vain Japanissa, ja niin Monroe, Sam Yaffa kun Stevenskin ovat haukkuneet sitä. Myöhemmin on julkaistu myös demoja muun muassa kappaleista "Gotta Get A Hold", "Final Word", "Downwardly Mobile", "Lights Out", "Delirious" ja "Teenage Nervous Breakdown". Ne kuulostavat huomattavasti enemmän klassiselta rockilta kuin varsinainen albumi, ja Monroe onkin sanonut, että Stevensin demojen aikaisella soittotyylillä olisi saanut aikaan hänen mielestään erittäin hyvänkin levyn.
Yhtyeen hajottua jo ennen levyn julkaisua Monroe ja Yaffa soittivat muun muassa Little Stevenin ja Jay Heningin kanssa New Yorkin klubeissa soittaen enimmäkseen punk-covereita. Tästä yhtyeestä muodostui myöhemmin Demolition 23.
Yhtyeen rumpaliksi piti alun perin tulla Thommy Price, mutta Stevensin toiveesta hänen tilalleen vaihdettiin Greg Ellis.
Jerusalem Slim (albumi)

Jerusalem Slim on Jerusalem Slim-yhtyeen ainoaksi jäänyt levytys, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumin tuotti Michael Wagener.
Kalapuikkokeitto

Kalapuikkokeitto on Yleisradion tekemä vuonna 1998 valmistunut komediasarja. Sarjan ensiesitys tapahtui Yle TV2-kanavalla syys-marraskuussa 1998.
Juoni.
Sarja kertoo vierekkäisissä soluasunnoissa asuvien nais- ja miesopiskelijoiden elämästä. Sarjan nimi tulee kohtauksesta, jossa Nokialle lopputyötä tekevä kumi-insinööri Tane paistaa kalapuikkoja suoraan lieden levyllä, jottei tulisi tiskiä. Sairaanhoitajan opintoja aloitteleva Hannes pelastaa lieden ja heittää puikot veteen. Tähän Tane huudahtaa: "Hannes, sä olet nero! Kalapuikkokeittoa!"
Vilppulan Tähti

 Vilppulan Tähti on pirkanmaalainen urheiluseura entisestä Vilppulasta ja kuntaliitoksen jälkeen Mänttä-Vilppulasta. Seuran toiminta painottuu nykyisin lentopalloon. Lentopallossa Tähti kuuluu Lounais-Suomen alueeseen. Vilppulan Tähden kotisali on Vilppulassa sijaitseva Parkkivuoren Urheilutalo. Seuralla on edustus naisten 2-sarjassa ja kaikissa juniori-ikäluokissa.
Historia.
Vilppulan Tähti on perustettu 1924. Sen historiaan mahtuu paljon tapahtumia tapahtumia ja lajeja. Nykyisin Tähti on vain lentopalloseura.
Saavutukset.
Lentopallossa Tähti on saavuttanut seitemäntoista SM-tason mitalia, suurin osa niistä 1990-luvulla ja muutamia 2000-luvulla. Menestyksekkäimmät vuodet olivat 1990-luvun alkupuolella, jolloin Tähti valittiin kaksi kertaa (1989 ja 1991) Suomen parhaaksi tyttöjunioriseuraksi. Tuorein SM-mitali on keväältä 2017, jolloin Tähden A-pojat voittivat Suomen mestaruuden.
Harrastajat.
Tähden lentopalloilu on painottunut enemmän tyttöjen kuin poikien puolelle, mutta mukana on myös poikajoukkue U15-sarjassa. Harrastajia on vuonna 2025 n. 80.
Menestys.
Tähden nuorten menestykset SM-sarjassa 1981–2007 (listassa, jos sijoitus väh. finaalipaikka)
MV-Lentis.
Vilppulan Tähden ja Mäntän Valovolleyn yhteinen Mv-Lentis ry perustettiin 18.9.2006. Yhdistyksen toiminta on tällä hetkellä tauolla.
Tähti on kasvattanut pelaajia Suomen lentopalloilun huipulle. Tähden kasvatti on Matti Hietanen, joka pelasi mm. Italiassa ja Suomen miesten maajoukkueessa. Tähden kasvateista Voitto Köykkä kuuluu maajoukkueeseen ja pelaa kaudella 2025-26 Puolan pääsarjassa. Naisten Mestaruusliigassa esiintyviä Tähden kasvatteja ovat Ada Aronen ja Naomie Jeger.
The Sinister Urge

The Sinister Urge on Rob Zombien toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumi on nimetty Ed Woodin vuonna 1961 ilmestyneen elokuvan "The Sinister Urge" mukaan.
Kappaleessa ”Iron Head” on laulamassa Ozzy Osbourne ja kappaleessa ”Dead Girl Superstar” on Kerry Kingin (Slayer) soittama kitarasoolo.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rob Zombie ja Scott Humphrey sekä sanoittanut Zombie, ellei toisin mainittu.
Listasijoitukset.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Telema

Telema on Oulun alueella toimiva lyhytelokuvaryhmä, joka on toiminut vuodesta 1999 alkaen. Ryhmän nimi tulee ryhmän perustajien, Tero Luukkosen, Leo Myllyksen ja Matti Kinnulan, etunimistä. Ryhmän elokuvat ovat findietä eli suomalaista independent-elokuvaa. Vuosina 2004-2011 Telema toimi rekisteröitynä yhdistyksenä nimellä Telema ry. Yhdistysmuotoisen toiminnan päätyttyä ryhmän toiminta on jatkunut vapaamuotoisena. 
Teleman suurimpana tuotantona pidetään vuonna 2005 valmistunutta "Ruutanajärveä". Telema ry on saanut seuraavia palkintoja: Kempeleen kulttuuriapuraha (2006), Kempele-palkinto (2006) sekä Neo Arena Horror Award (2007). Vuoden 2008 alkupuolella Telema tuotti jäänmurtaja Sampon 20-vuotisjuhlaristeilyvideon Sampo Toursille. Teleman elokuvat ovat nähtävillä Indietaivas-sivustolla. Telema on kunnioittanut kempeleläisiä juuriaan pitämällä sekä "Ruutanajärven" että "Kätkön" ensi-illat Kempeleen lukion auditoriossa.
Educated Horses

Educated Horses on Rob Zombien kolmas sooloalbumi. Levy julkaistiin vuonna 2006.
Listasijoitukset ja myynti.
Albumi myi ensimmäisellä viikollaan noin 120 000 kopiota ja ylsi ensimmäisillä listaviikoillaan sijalle viisi Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla ja ykköseksi Billboardin rock-albumilistalla. Toisella viikollaan se putosi sijalle 14 myytyään 46 720 kopiota. Muutamia kuukausia julkaisun jälkeen albumi oli myynyt kultaa eli 500 000 kappaletta.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Kaspianmassiainen

Kaspianmassiainen ("Hemimysis anomala") on pienikokoinen massiäyriäislaji. Se on alun perin kotoisin Mustanmeren ja Kaspianmeren alueilta, mutta on levinnyt sieltä muualle Eurooppan sisävesiin siirtoistutuksien sekä kanava- ja jokiyhteyksien kautta. 1990-luvun alussa se havaittiin ensi kerran Itämeressä Suomen Lounaissaaristossa, ja se esiintyy nyt vieraslajina koko Suomenlahden rannikolla ja Pohjanlahdessa Merenkurkkuun saakka. Vuodesta 2006 laji on esiintynyt myös Pohjois-Amerikan Suurissa järvissä.
Kaspianmassiainen kasvaa noin puolitoista senttiä pitkäksi ja on väriltään punertava. Suomessa se piileksii päivät kivenkoloissa ja ui öisin saalistamaan.
Abydos

Abydos (, ) voi viitata seuraaviin:
Muistikuvaputki

Muistikuvaputki on Yleisradion tuottama, syksyllä 2007 ensiesitetty kuusiosainen ohjelmasarja, joka käy läpi suomalaisen televisiotoiminnan 50-vuotista historiaa katsojien kertomana. Tv-sarja sai vuoden 2007 parhaan kulttuuriohjelman Koura-palkinnon, ja se palkittiin vuoden 2007 parhaana asiaohjelmana Kultainen TV -gaalassa (nykyisin Kultainen Venla).
Sarjan lähtökohtana oli tv-muistojen keräyskampanja, johon suomalaiset osallistuivat lähettämällä kirjeitse muistojaan suomalaisista televisio-ohjelmista 1950-luvun ensimmäisistä tv-lähetyksistä nykypäivään asti. Tv-sarja käsikirjoitettiin näiden muistojen pohjalta, ja muistelijoita käytiin kuvaamassa eri puolilla Suomea.
Sarjassa on runsaasti näytteitä niin Yleisradion kuin kaupallisten kanavien televisio-ohjelmista. Sarjan juontaja, fiktiivinen Rouva Ruutu, vaeltaa jaksoissa vuosikymmenten ja ohjelmien läpi trikkikuvauksen keinoin.
Sarjan ensimmäinen osa käsittelee Suomen kaikkien aikojen katsotuimpia televisio-ohjelmia, joihin lukeutuvat muun muassa Linnan juhlat, Eurovision laulukilpailut, Syksyn sävelet, missikisat, jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut, ensimmäinen kuukävely, prinsessa Margaretin häät 1960, prinsessa Dianan hautajaiset 1997 ja monet muut suorat lähetykset.
Toisessa osassa muistelun kohteena ovat sketsisarjat ja muu televisiohuumori. Kolmannen jakson aiheena ovat Pikku Kakkonen, Kylli-täti, Arja-täti, Sirkus Papukaija, Nunnu, Hyrrä, Noppa ja koko suomalaisten lastenohjelmien historia.
Neljännessä jaksossa käsitellään keskustelu- ja asiaohjelmia, ja mukana ovat muun muassa Uutiset, Jatkoaika ja Tänään kotona. Viides jakso on omistettu television visailuohjelmaperinteelle. Sitä edustavat muun muassa Arpa on heitetty, Tupla tai kuitti, Ruutuässä ja Heikoin lenkki.
Sarjan viimeinen jakso käsittelee tv-draamaa eli televisioteatteria ja tv-elokuvia sekä draamasarjoja. Jaksossa muistellaan muun muassa ohjelmia Heikki ja Kaija, Naapurilähiö, Simpauttaja, Elämänmeno, Kotikatu ja Salatut elämät.
Muistikuvaputken ohjasivat ja käsikirjoittivat Harto Hänninen ja Kati Sinisalo. Musiikin sarjaan sävelsi Zarkus Poussa. Trikit ja ohjelmatunnuksen teki Kirsi Kukkurainen.
Ohjelman juontajana toimi Rouva Ruutu, jota esitti näyttelijä Jaana Pesonen. Hän sai Muistikuvaputken jälkeen vielä kaksi omaa nimikkosarjaansa: Rouva Ruudun musiikinhistoria esitettiin vuonna 2009 ja Rouva Ruutu ja nuoriso-ongelma sai ensiesityksensä joulukuussa 2011.
Sarjaan kuului laaja nettisivusto, jonka yksi osio oli Kysykää Rouva Ruudulta. Siitä tuli niin suosittu, että tv-aiheisiin kysymyksiin vastaamista jatkettiin pitkään ohjelman jälkeen. 
Muistikuvaputki esitettiin uusintana TV1:ssä elo-syyskuussa 2010 ja Yle Teemalla syksyllä 2015 .
Dougie Poynter

Douglas "Dougie" Lee Poynter (s. 30. marraskuuta 1987 Corringham, Essex, Englanti) on brittiläisen McFly -yhtyeen basisti ja taustalaulaja. Poynterin lisäksi bändiin kuuluvat myös kitaristi-laulajat Danny Jones ja Tom Fletcher, sekä rumpali Harry Judd. Poynter liittyi bändiin koesoiton kautta vuonna 2003, ollessaan vasta 15-vuotias.
Biografia.
Dougie Poynter syntyi Orsett Hospital -sairaalassa, lähellä Corringhamia, Essexiä. Poynter asui äitinsä Samin ja nuoremman sisaruksensa Jazzien kanssa kolmisin heidän isänsä jätettyä perheen hieman ennen kuin Poynter koe-esiintyi McFlylle. Poynter kävi koulua Gable Hall School Arts Collegessa kotikaupungissaan. Poynter on kertonut olevansa koulukiusattu nuorempana.
Poynterin tiedetään olevan suuri eläinrakas. Hän on omistanut mm. liskoja ja koiria. Eläinten lisäksi Poynter on ollut kiinnostunut myös skeittaamisesta ja surffaamisesta, ja hän on kertonut harrastavansa molempia lajeja.
Ollessaan 12-vuotias, Poynter päätti opetella soittamaan bassokitaraa. 15-vuotiaana hän näki NME-lehdessä ilmoituksen basistin ja rumpalin vapaista paikoista uudessa bändissä ja meni koesoittoon. Tom Fletcher ja Danny Jones pitivät Poynterista ja tahtoivat tämän mukaan. Samana päivänä koesoitossa kävi myös McFlyn nykyinen rumpali Harry Judd ja niin McFly oli syntynyt.
Yksityiselämä.
Vuonna 2006 Poynter voitti brittiläisen Virgin Awardin -palkinnon kategoriasta "Most Fanciable Male".
Poynter seurusteli S Club 8 -yhtyeessä, nyttemmin The Saturdays -yhtyeessä laulavan Frankie Sandfordin kanssa. Vuoden 2011 lopussa Poynter kruunattiin viidakon kuninkaaksi brittiläisen tositelevisiosarjan I'm A Celebrity... Get Me Out Of Here! 11. kaudella.
Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko

Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko (, ) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Sen perustaja, ranskalainen Alexandre Caffiaux, kuului aikaisemmin strangiittien Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. 
Vuonna 1963 Caffiaux, joka oli tullut vakuuttuneeksi strangiittien yhteisön olevan Jeesuksen Kristuksen todellinen kirkko maan päällä, matkusti Ranskasta Wisconsiniin saadakseen kasteen kyseisen kirkon jäseneksi. Hänet kastettiin ja asetettiin pappeuteen. Caffiaux kertoi saaneensa lennolla takaisin Ranskaan ilmestyksen, jonka mukaan hän olisi Joseph Smithin ja James J. Strangin oikea seuraaja ja näin ollen Jumalan kutsuma Kristuksen kirkon johtajaksi. 
Vuonna 1964 Caffiaux vieraili Iranissa. Hänen kertomansa mukaan hänen luonaan vieraili matkan aikana enkeli, joka asetti hänet profeetaksi, näkijäksi ja ilmestyksensaajaksi sekä antoi hänelle Melkisedekin pappeuden täyteyden. Joukko Ranskassa asuvia strangiitteja asettui tukemaan hänen vaatimuksiaan. 
Caffiaux sanoi kutsuvansa koolle kirkon yleiskonferenssin vahvistamaan hänen nimityksensä kirkon pääksi. Näin ei kuitenkaan tapahtunut. Caffiauxin seuraajat järjestäytyivät kuitenkin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimellä "Église sainte de Jésus Christ" — "Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko". Strangiittikirkko torjui muodollisesti Caffiauxin vaatimukset 1978 ja erotti tämän kirkon jäsenyydestä. 
Nykyään Jeesuksen Kristuksen pyhällä kirkolla on seurakuntia Ranskassa ja New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Sonkakosken voimalaitos

Sonkakosken vesivoimalaitos on Sonkajärven kunnan Sonkakosken kylässä sijaitseva pieni vesivoimalaitos, joka toimii Sonkakosken myllyn yhteydessä. Vuonna 1941 Kalle Edvard Mustonen (s. 1900) rakennutti myllyn viereen sähkögeneraattorin ja samalla sähköisti myllyn. Alkuperäisenä voimanlähteenä oli 75 hevosvoiman vesiturbiini. Turbiinin teho riitti seitsemän talon tarpeisiin. Lisäksi voimalaitos antoi käyttövoiman sirkkelisahalle ja myllylle sekä puimakoneelle. Myllyn toiminta lopetettiin vuonna 1969. 
1980-luvun lopulla nykyinen omistaja kunnalispoliitikko Mikko Mustonen aloitti myllyn turbiinin ja konehuoneen kunnostuksen. Itä-Suomen vesioikeus myönsi luvan voimalaitoksen perustamiselle uudelleen vuonna 1988. Mylly ja voimalaitos käynnistyivät 20 vuoden tauon jälkeen 2.10.1989. Nykyisin myllyn voimanlähteenä on turbiini, joka tuottaa sähköä myllyn toimintaan ja Mustosen tilalle. Ylijäämäsähkö myydään Savon Voimalle. 
Myllyn pohjoispuolella on ollut 1940-luvulla rakennettu myllytupa piharakennuksineen, mutta se on purettu 1970-luvun puolivälissä.
Hauyniitti

Hauyniitti on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Sen kemiallinen kaava on (Na,Ca)4–8Al6Si6(O,S)24(SO4,Cl)1–2. Hauyniitti kiteytyy isometrisesti muodostaen läpikuultavia, lasimaisia kaksoskiteitä, joiden väri vaihtelee suuresti (sininen, valkoinen, harmaa, keltainen, vihreä, vaaleanpunainen). Sen kovuus on 5–6 ja ominaispaino 2,4–2,5.
Hauyniittia löydettiin ensi kerran Vesuviukselta kerätyistä näytteistä vuonna 1807. Se nimettiin ranskalaisen kristallograafikon Rene Just Hauyn (1743–1822) mukaan. Sitä esiintyy vähän piitä sisältävissä magmakivissä.
Patriarkan syksy

Patriarkan syksy () on Nobel-palkitun kolumbialaisen kirjailijan Gabriel García Márquezin vuonna 1975 ilmestynyt romaani. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1986 Pentti Saaritsan suomentamana.
S/2003 J 4

S/2003 J 4 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2003.
S/2003 J 4 on läpimitaltaan noin kaksi kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 571 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 739,294 päivää. Radan inklinaatio on 147° ja eksentrisyys 0,3003.
Euporie

Euporie on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2001. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2001 J 10. Euporie on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 19,3 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 551 päivää. Radan inklinaatio on 145° ja eksentrisyys 0,144.
Nykyisen nimensä kuu sai elokuussa 2003 kreikkalaisesta mytologiasta.
Ru (kana)

る hiraganalla tai ル katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 41. sijalla ri- ja re-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana る on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 留 ja katakana ル kanjista 流.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ru ».
Kirjoitus.
Hiragana る kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Katakana ル kirjoitetaan kahdella vedolla:
Yo (kana)

よ hiraganalla tai ヨ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 38. sijalla yu- ja ra-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana よ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 与 ja katakana ヨ kanjista 與.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « yo ».
Kirjoitus.
Hiragana よ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ヨ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Käyttö.
Kanojen pieniä muotoja, ょ ja ョ, käytetään i:hin loppuvien kanojen kanssa muuttamaan niiden ääntämystä (Hepburn-latinisaatiolla):
Ni (kana)

に hiraganalla tai 二 katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 22. sijalla na- ja nu-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana に johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 仁 ja katakana 二 kanjista 二, joka on sen kanssa käytännössä identtinen.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ni ».
Kirjoitus.
Hiragana に kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana 二 kirjoitetaan kahdella vedolla:
Na (kana)

な hiraganalla tai ナ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 21. sijalla to- ja ni-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana な ja katakana ナ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 奈.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « na ».
Kirjoitus.
Hiragana な kirjoitetaan neljällä vedolla:
Katakana ナ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Wo (kana)

を hiraganalla tai ヲ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat kana-aakkostojen 45. sijalla wa- ja n-tavujen välissä. 
Kanat lausutaan yleisimmin . Joissain murteissa lausunta on kuitenkin säilynyt, ja sitä käytetään myös esimerkiksi lauluissa, tai kun äännettä halutaan painottaa.
Alkuperä.
Hiragana を on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 遠 ja katakana ヲ kanjista 乎.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « wo ». Latinisaatio « o » on kuitenkin yleinen, ja se on uskollinen ääntämykselle.
Kirjoitus.
Hiragana を kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana ヲ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Käyttö.
Kanaa を käytetään lähes yksinomaan objektipartikkelina. Sen vuoksi katakana ヲ on suhteellisen harvinainen jokapäiväisissä teksteissä, ja sitä käytetään yleensä hiraganan を korvaajana silloin, kun teksti täytyy kirjoittaa kokonaan katakanalla.
Ro (kana)

ろ hiraganalla tai ロ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 43. sijalla re- ja wa-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ろ ja katakana ロ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 呂.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ro ».
Kirjoitus.
Hiragana ろ kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Katakana ロ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Ananke-ryhmä

Ananke-ryhmä on joukko Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertäviä kuita, joilla on samankaltainen rata Ananken kanssa, ja joiden alkuperän on oletettu olevan sama.
Ryhmän kuiden etäisyys Jupiterista vaihtelee 19 300 000–22 700 000 kilometrin välillä. Ratojen inklinaatiot ovat väliltä 145,7°–154,8° ja eksentrisyydet väliltä 0,02–0,28.
Ryhmän ydinjäsenet suurimmasta pienimpään
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni on päättänyt, että kaikille retrogradisille kuille annetaan e-päätteinen nimi ja se koskee myös tätä ryhmää.
Alkuperä.
Kuuryhmä on todennäköisesti ollut alun perin yhtä asteroidia, joka törmäyksen seurauksena on hajonnut moneen osaan.
Kuiden kokoon perustuen on päätelty, että alkuperäisen asteroidin koko olisi ollut noin 28 kilometriä. Luku on lähes sama kuin Ananken halkaisija, joten törmäys, jossa kuuryhmä syntyi, ei ole voinut olla kovin raju.
Tsu (kana)

つ hiraganalla tai ツ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 18. sijalla chi- ja te-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana つ ja katakana ツ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 川.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut づ et ヅ, jotka lausutaan tai . Modernissa japanissa nämä merkit ovat harvinaisia ja ne on suureksi osaksi korvattu merkeillä ず ja ズ. Niitä käytetään pääosin kirjoittamaan soinnilliseksi muuttunutta äännettä yhdyssanan keskellä (rendaku).
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan eri tavoin Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä ne latinisoidaan « tsu » ja niiden soinnilliset vastineet « zu ». Kunrei-järjestelmässä vastaavat muodot ovat « tu » ja soinnillisena « zu ». Nihon-shikissä kanat latinisoidaan « tsu » ja niiden soinnilliset vastineet « du ».
Kirjoitus.
Hiragana つ kirjoitetaan vain yhdellä vedolla:
Katakana ツ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Käyttö.
Pieni hiragana っ on nimeltään sokuon. Sitä käytetään pääosin osoittamaan seuraavan konsonantin kahdentumista. Pientä katakanaa ッ käytetään samaan tarkoitukseen.
Katakana ツ voidaan yhdistää useisiin muihin kanoihin merkitsemään äänteitä, jotka eivät ole japanin kielelle alkuperäisiä:
Ra (kana)

ら hiraganalla tai ラ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 39. sijalla yo- ja ri-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ら ja katakana ラ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 良.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ra ».
Kirjoitus.
Hiragana ら kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ラ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Ya (kana)

や hiraganalla tai ヤ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 36. sijalla mo- ja yu-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana や ja katakana ヤ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 也.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ya ».
Kirjoitus.
Hiragana や kirjoitetaan kolmella vedolla:
Katakana ヤ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Käyttö.
Kanojen pieniä muotoja, ゃ ja ャ, käytetään i:hin loppuvien kanojen kanssa muuttamaan niiden ääntämystä (Hepburn-latinisaatiolla):
Kaksoskide

Kaksoskiteessä kaksi erillistä kidettä jakaa symmetrisesti jonkin kidehilan. Tällöin kaksi kidettä on kasvanut yhteen. Kiteet erottaa rakenteen kaksosraja.
Kristallografia luokittelee kaksoskiteet lukuisten kaksoslakien mukaan. Kaksoslait koskevat kidejärjestelmiä. Kaksostumista voidaan käyttää mineraalin määrittelyvälineenä.
Yksinkertaiset kaksoskiteet ovat joko "kosketuskaksosia" (eli kontaktikaksosia) tai "tunkeutumiskaksosia" (eli penetraatiokaksosia). Kosketuskaksosilla on yhteinen rakennepinta, joka ilmenee rajalla usein peilautumistasona. Plagioklaasi, kvartsi, kipsi ja spinelli sisältävät usein kosketuskaksosia. Tunkeutumiskaksosissa yksittäiset kiteet näyttävät läpäisevän toisensa symmetrisesti. Tunkeutumiskaksosia esiintyy usein ortoklaasissa, stauroliitissa, pyriitissä ja fluoriitissa. 
Jos useita kaksoskiteitä on rinnakkain saman kaksosen kautta, niitä kutsutaan kertauskaksosiksi. Jos nämä kaksoset ovat rinnakkain yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan "polysynteettisiksi kaksosiksi". Kun kertauskaksoset eivät ole yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan "syklisiksi kaksosiksi". Polysynteettisiä kaksosia esiintyy usein albiitissa, kalsiitissa ja pyriitissä. Lyhyen välimatkan välein olevia polysynteettisiä kaksosia nähdään usein juovina (striaatioina) tai pieninä yhdensuuntaisina riveinä kiteen pinnalla. Rutiili, aragoniitti, serusiitti ja krysoberylli sisältävät usein syklisiä kaksosia, ja ne muodostavat säteisiä kuvioita.
Kaksoskiteen muodostumisessa on kolme vaihetta. "Kehityskaksoset" syntyvät, kun kiteen muodostumis- tai kasvuvaiheessa hilassa tapahtuu muutos tai se tulee häirityksi, kun suurempi korvaava ioni epämuodostuu. "Hehkutus-" eli "muutoskaksoset" syntyvät viilenemisen aikana kidejärjestelmässä tapahtuvan muutoksen aikana, kun jokin muoto (formi) muuttuu epävakaaksi ja kiderakenteen täytyy järjestyä uudelleen tai muuntua toiseen vakaampaan muotoon. "Epämuodostuneet" eli "liukumiskaksoset" syntyvät kiteen muodostumisen jälkeen kiteeseen kohdistuvasta paineesta. Alueellinen metamorfoosi synnyttää tavallisesti epämuodostuneita kaksosia. 
Kolmesta yleisimmästä kiderakenteesta (TKK, PKK ja HTP) HTP-rakenne kaksostuu todennäköisimmin.
Vierekkäin kasvavat kiteet voivat asettua riviin ja muistuttaa kaksoskiteitä. Tämä yhdensuuntainen kasvu kuitenkin vain vähentää järjestelmän käyttämää energiaa eikä ole kaksostumista.
Kaksosrajat.
Kaksosraja ilmenee, kun kaksi samanlaista kidettä kasvaa yhteen, niin että kiteiden välillä on ainoastaan pieni epäsopeuma. Se on todella symmetrinen rajapinta niin, että kiteet ovat toistensa peilikuvia, ja kiteillä on tasaisin välein samat atomit. Tämä on paljon vähäenergiaisempi rajapinta kuin raeraja, joka muodostuu, kun sattumanvaraisesti suuntautuneet kiteet kasvavat yhteen.
Kaksosrajat ovat mukana iskukarkaisussa ja monessa muutoksessa, joita tapahtuu metallien kylmämuokkauksessa, dislokaation ollessa rajoitettua alhaisissa lämpötiloissa. Niitä esiintyy myös martensiittimuutoksien vuoksi: kaksosrajojen liike saa aikaan nikkelititaanin pseudoelastisuuden ja muodon muistavan käyttäytymisen, ja niiden olemassaolo on osaltaan vaikuttamassa karkaistun teräksen kovuuteen.
Nu (kana)

ぬ hiraganalla tai ヌ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 23. sijalla ni- ja ne-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ぬ ja katakana ヌ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 奴.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « nu ».
Kirjoitus.
Hiragana ぬ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ヌ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Ne (kana)

ね hiraganalla tai ネ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 24. sijalla nu- ja no-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ね ja katakana ネ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 祢.
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ne ».
Kirjoitus.
Hiragana ね kirjoitetaan kahdella vedolla:
Katakana ネ kirjoitetaan neljällä vedolla:
Te (kana)

て hiraganalla tai テ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 19. sijalla tsu- ja to-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana て ja katakana テ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 天.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut で ja デ, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « te », ja niiden soinnilliset vastineet « de ».
Kirjoitus.
Hiragana て kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Katakana テ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Hi (kana)

ひ hiraganalla tai ヒ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 27. sijalla ha- ja fu-tavujen välissä.
Alkuperä.
Hiragana ひ ja katakana ヒ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 比.
Tarkkeet.
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut び ja ビ, jotka lausutaan , tai handakuten, jolloin muodostuvat tavut ぴ ja ピ, jotka lausutaan .
Latinisaatio.
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: ひ ja ヒ latinisoidaan « hi », び ja ビ latinisoidaan « bi » ja ぴ sekä ピ latinisoidaan « pi ».
Kirjoitus.
Hiragana ひ kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Katakana ヒ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Jeff Agoos

Jeffrey ("Jeff") Alan Agoos (s. 2. toukokuuta 1968 Geneve, Sveitsi) on yhdysvaltalainen, entinen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän on myös yksi eniten maaotteluita Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa pelanneista.
Agoos syntyi Sveitsissä, kun hänen isänsä, joka oli yhdysvaltalainen diplomaatti, oli siellä työasioissa. Hän kuitenkin varttui Texasissa, ja voitti uransa aikana ennätykselliset viisi MLS-mestaruutta, joista kolme pelatessaan D.C. Unitedissa ja kaksi pelatessaan San Jose Earthquakesissa.
Maajoukkuedebyyttinsä Agoos teki tammikuussa 1988 Guatemalaa vastaan. Hän edusti Yhdysvaltoja kolmissa MM-kisoissa vuosina 1994, 1998 ja 2002. Viimeisen maaottelunsa Agoos pelasi Walesia vastaan toukokuussa 2003, ja kaikkiaan hänelle kertyi 134 maaottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Agoos oli myös mukana Yhdysvaltojen vuoden 1992 futsal-maajoukkueessa, joka voitti hopeaa. Yhteensä futsalotteluita Agoosille kertyi 10, joissa hän teki kaksi maalia.
Uransa jälkeen Agoos on ollut New York Red Bullsin taustavoimissa Bruce Arenan apulaisena.