tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
505 (jolla)

505 on nopea ja vaativa kahden hengen kevytvene, kilpakäyttöön tarkoitettu nostokölijolla. Miehistön jäsenistä toinen käyttää trapetsia. Veneluokan on suunnitellut englantilainen John Westell 1950-luvulla. Vuonna 2007 8930 venettä oli rekistöröity.
505 syntyhistoria.
1950-luvulla John Westell suunnitteli 505:n esiasteen 18-jalkaisen "Coronetin" Kansainvälisen Purjehdusliiton (I.Y.R.U.) valintakilpailuun "parhaan mahdollisen kahden miehen nostokölijollan löytämiseksi". Max Johnsonin rakentama "Coronet" osallistui kilpailuun Ranskassa La Baule'in purjehduskeskuksessa. Valintakilpailuun osallistui myös kaksi Flying Dutchman-venettä, jotka purjehdustaktisesti pudottivat "Coronetin" toiseksi. 
Kansainväilinen liitton valitsi Flying Dutchmanin. 
Ranskassa ihastuttiin kuitenkin kilpailujen kakkoseen, Coronetiin. John Westelliä pyydettiin suunnittelemaan pienennetty versio veneestään, jotta se sopisi paremmin Ranskassa suosittuun Caneton-luokkaan. Pienennetyn version pituudeksi tuli 16 jalkaa 6 tuumaa eli 5,05 m. Kilpailuissa se kuitenkin osoittautui muita Caneton -luokan veneitä paljon nopeammaksi ja niin siitä tehtiin aivan oma luokkansa, jonka nimeksi tuli 505.
Uusi luokka kasvoi nopeasti, ja Kansainvalinen Purjehtijaliitto hyväksyi 505-veneen yksityyppiluokaksi jo vuonna 1955. Vuoden 1957 lopulla Rooman olympialaisiin valittiin kahden miehen nostokölijollaksi kahdesta vaihtoehdosta jälleen Flying Dutchman eli Viis-nolla-viis -luokasta ei siis tullut olympialuokkaa. Monet epäilivät, että luokan kehitys päättyisi tähän. Mutta 505 jatkoi omalla voimallaan kasvuaan leviten yhä useampaan maahan. Vuonna 1962 veneitä oli 1300 kappaletta, vuoden 1971 alussa jo yli 4000 ja nykyään lähes 9000 venettä.
Veneluokan historia Suomessa.
A.G. Kuusterä rakensi kylmälaminoimalla Suomen ensimmäisen 505:n vuonna 1962. Kilpailutoiminta alkoi kesällä 1968.
Ensimmäiset veneet tulivat Suomeen 1967. Suomessa 505 esiteltiin ensimmäisen kerran Helsingin kansainvälisillä venemessuilla vuonna 1968. Suomen 505-liitto perustettiin vuonna 1968 ja toiminta keskittyi Helsingin ja Turun laivueisiin. Luokkaliiton aktiivisen toiminnan ansiosta 505:n kasvoi nopeasti merkittäväksi kolmiorataluokaksi, olihan se niihin aikoihin äärimmäisen vaativa vene verrattuna esimerkiksi Finnjollaan, Viklaan, Windmilliin ja Lightning-luokkaan, jotka silloin hallitsivat kevytvenemarkkinoita. 
Aivan ratkaisevaa luokan kehitykselle oli se seikka, että Lara Fellmanin johdolla Porvoon Hamarista löytyi veneenrakentaja Herbert Lönnfors, joka talvella 1968-69 alkoi valmistaa 505-veneitä. Veneet rakennettiin edistyksellistä kerroslevytekniikkaa (sandwich) hyväksi käyttäen, jonka ansiosta rungosta tuli jäykkä ja kevyt. Kesti vuosia ennen kuin muut valmistajat alkoivat käyttää tätä nykyään kilpapursissa niin vallitsevaa rakennusmenetelmää. Kesällä 1969 vesillämme purjehti jo 17 505:sta, joista 8 oli valmistettu kotimaassa.
Hanhivirran lossi

Hanhivirran lossi on Enonkoskella seututiellä 471 Hanhivirran yli liikennöivä lossi. Lossi liikennöi tarvittaessa, ja lauttareitin pituus on 189 metriä.
Nykyisin käytössä olevan lossin on rakentanut Uudenkaupungin Työvene Oy, ja se on valmistunut vuonna 1995. Lossin autokannella on tilaa noin 21 autolle ja hyötykuorma on 70 tonnia. Kannen ajoradan hyödyllinen pituus on 35,8 metriä ja leveys 7,8 metriä. Aluksen syväys on 2,6 metriä ja kuivapaino 240 tonnia. Vuosina 2026–2027 lossin hyötykuorma nousee 90 tonniin.
Lossiyhteyden korvaamista sillalla on suunniteltu. Lossin lounaispuolelle rakennettava silta olisi 492 metriä pitkä, mutta sen rakentamisesta ei ollut tehty päätöstä vuoteen 2024 mennessä.
Rafi Eitan

Rafael "Rafi" Eitan (, 23. marraskuuta 1926 – 23. maaliskuuta 2019) oli israelilainen poliitikko. Hän oli Israelin eläkeläisten puolueen Gilin puheenjohtaja ja vuosina 2006–2009 eläkeasioiden ministeri.
Ollessaan Shin Betin operatiivinen johtaja Eitan osallistui natsijohtaja Adolf Eichmannin pidätykseen ja myöhemmin Irakin Osirak-ydinreaktorin pommituksen suunnitteluun. Hän oli myös Israelin valtion kemianteollisuusyhtiön toimitusjohtaja.
Tiina Lehtineva

Tiina Lehtineva (s. 26. heinäkuuta 1987 Kurikka) on suomalainen kirjailija.
Lehtinevalta on ilmestynyt viisiosainen "Unelmien talli" -kirjasarja, jonka ensimmäisen osan "Unelmien painajaisen" hän kirjoitti 13-vuotiaana. Lehtineva on aloittanut kirjallisen uransa huomattavan nuorena, sillä esikoiskirjan julkaisun keski-ikä on Suomessa yli 30 vuotta. Esikoisteos julkaistiin vuonna 2005, kun Lehtineva oli 17-vuotias. Lisäksi hän on kirjoittanut romaanit "Älä itke enkeli" (2009), "Piparminttupoika" (2011), "Hero" (2015) ja "Kun minä katselen taivasta" (2019) sekä kolmiosaisen "Reetta"-trilogian. "Kun minä katselen taivasta" on Lehtinevan ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani.
Lehtineva on vuoden 2006 ylioppilas ja koulutukseltaan nuoriso- ja vapaa-ajanohjaaja (2011), kulttuurituottaja (amk, 2018) sekä liikuntaneuvoja ja personal trainer (2020). Kirjoittamisen lisäksi Lehtineva myös suunnittelee kirjojen kansia. Hän on Suomen Kirjailijaliiton, Suomen Nuorisokirjailijoiden ja Pohjanmaan kirjailijoiden jäsen. Vuodesta 2013 Lehtineva on kuulunut Suomen Nuorisokirjailijoiden johtokuntaan. Lisäksi hän toimi Pohjanmaan kirjailijoiden puheenjohtajana vuosina 2016-2019. Lehtineva asuu Seinäjoella Etelä-Pohjanmaalla.
Kurikan kaupunki myönsi Lehtinevan esikoisteoksesta Vuoden maineteko 2005 -palkinnon ja kustantaja Aikamedia valitsi Lehtinevan Vuoden kirjailijaksi vuonna 2011. Tittelin julkistus tapahtui juhannuksena Keuruun Isossa Kirjassa. Lehtineva on Aikamedian historian nuorin Vuoden kirjailijaksi valittu henkilö. Näiden tunnustusten lisäksi Lehtinevalle on myönnetty työskentelyynsä useita apurahoja hänen uransa aikana.
Lehtineva on tullut tunnetuksi erityisesti nuorten ja nuorten aikuisten kirjoistaan, joissa keskiössä ovat rohkeat ja vahvat kasvu- ja selviytymistarinat. Kirjailija kertoo itse tutkivansa kirjoissaan sitä, missä ihmisen selviytymisen raja menee. Lehtinevan kirjoissa näkyy myös kristillisiä arvoja.
Cergy-Pontoise

Cergy-Pontoise on kuntayhtymä Ranskassa, joka sijaitsee 25 km Pariisista, Val-d'Oisen departementissa, Pariisin metropolialueella. Kuntayhtymässä asuu yli 180 000 henkeä.
Liikenne.
Pariisista Cergy-Pontoiseen pääsee junalla puolessa tunnissa (RER A). Rautatieasemat ovat Neuville-Université, Cergy-Préfecture, Cergy-Saint Christophe ja Cergy-Le-Haut. Pariisista Cergy-Pontoiseen pääsee myös junalla (RER C), ja matka kestää neljäkymmentä minuuttia. Asemat ovat Pontoise, Saint-Ouen-l'Aumône ja Saint-Ouen-l'Aumône-Liesse.
Bussilla Charles de Gaullen kansainväliseltä lentoasemalta pääsee suoraan Cergy-Préfecturelle. Matka kestää tunnin verran.
Koulutus.
Cergy-Pontoisessa on yliopisto ja 13 korkeakoulua, joissa on 27 000 opiskelijaa. Se on Île-de-Francen toiseksi suurin yliopistokaupunki.
Siellä on seuraavat korkeakoulut:
Terveydenhuolto.
Terveyskeskussairaaloita on kaksi, Hopital de Pontoise ja Clinique Sainte Marie
Nähtävyydet.
Cergy-Pontoisessa on Pontoisen katedraali, Camille Pissarron museo, Tavet-Delacour-museo, Vincent van Goghin talo ja Impressionismimuseo.
Kulttuuri.
Cergy-Pontoisessa on viisi teatteria, konservatorio ja monta konserttisalia.
Effi Eitam

Effi Eitam (´, s. 25. kesäkuuta 1952) on israelilainen poliitikko. Sotilasarvoltaan hän on prikaatikenraali, ja hänet on palkittu ansioistaan Jom kippur -sodassa.
2003 Eitam nimitettiin asuntoministeriksi Ariel Sharonin hallitukseen. 2004 hän erosi hallituksesta vastalauseena vetäytymiselle Gazasta.
ITIN

ITIN eli IT-instituutti on teknillinen korkeakoulu, joka sijaitsee Cergyssä lähellä Pariisia. Koulu on perustettu vuonna 1988 ja siellä on noin 700 opiskelijaa, joista osa on vaihto-oppilaita.
ITIN on yhteistyössä eurooppalaisten ja muiden maiden yliopistojen sekä korkeakoulujen kanssa, Suomessa esimerkiksi Jyväskylän yliopiston ja Seinäjoen sekä Kemi-Tornion ammattikorkeakoulujen kanssa. ITIN toimii myös yhteistyössä turkulaisten korkeakoulujen tieto- ja viestintätekniikan opetus- ja tutkimuskäytön verkoston (eRappu) kanssa.
Kampus.
ITIN:in kampus sijaitsee Cergy Saint Christophen Technoparcissa noin 25 kilometriä Pariisista.
Pariisista pääsee kampukselle noin 40 minnuutissa RER -paikallisjunan A-linjalla läheiselle Cergy-Saint Christophen asemalle ja Charles de Gaullen kansainväliseltä lentoasemalta sinne pääsee bussilla noin tunnissa.
Käärmetalo

Käärmetalo on Helsingin Käpylässä osoitteessa Mäkelänkatu 86 sijaitseva pitkä, mutkitteleva Arava-kerrostalo, joka koostuu kolmesta asuinrakennuksesta ja Käpylinna-nimisestä huoltorakennuksesta. Sen suunnitteli arkkitehti Yrjö Lindegren ja se valmistui vuonna 1951. Asuntoja rakennuksissa on yhteensä 190 kappaletta. Huoltorakennuksessa oli alun perin uimahalli, pesula, sauna, päiväkoti ja lämpökeskus, mutta tilojen käyttöä on muutettu. Päiväkoti Käpylinna jatkaa kuitenkin edelleen toimintaansa rakennuksessa. 
Käärmetalo on sodanjälkeisen modernismin edustajana poikkeuksellinen, sillä kaavamaisen puhdaslinjaisen arkkitehtuurin on korvannut "herkkä ja rikas ilmaisu". Asuinrakennuksissa on 4–7 lamellia ja ne nousevat viereistä Mäkelänkatua korkeammalle. Luonnonkivimuuri ja katulinjaan sijoitettu huoltorakennus suojaavat pihaa. Poimutetut asuinrakennukset luovat vaihtelua ja suojaisia pihatiloja. Myös näkymät asunnoista ovat laajoja ja ne on onnistuttu suuntaamaan hyviin ilmansuuntiin. Seinäpintaan tuovat rytmiä kantavien väliseinien jatkeet, joiden avulla rakenteellisuus on tuotu rakennuksen julkisivuun. Vaikka rakennus on mutkitteleva, itse asuinhuoneet on pidetty suorakulmaisina: vain aputilat ja portaat ovat epäsäännöllisen muotoisia.
Helsingin kaupunki on suojellut rakennuksen asemakaavassa vuonna 2014. Rakennuksessa alkoi tämän jälkeen mittava ja kallis remontti, jossa huomioidaan asemakaavan tarkat suojelumääräykset. Käärmetalon peruskorjauksen suunnitteli arkkitehti Mona Schalin, ja se palkittiin arkkitehtuurin Finlandia -palkinnolla vuonna 2019. Peruskorjauksessa kunnostettiin muun muassa kylpyhuoneet, keittiöt, sisäpinnat, yläpohjarakenteet, ulkorappaus, parvekkeet, ovet, ikkunat, yhteistilat ja LVI-järjestelmät. Korjaustyöt tehtiin kuitenkin pitkälti rakennussuojelun edellyttämällä tavalla. Suurin osa vanhoista ikkunoista korjattiin, keittiöiden alkuperäiset kiintokalusteet kunnostettiin ja rakennuksen ilmanvaihto säilytettiin painovoimaisena, mikä säästää energiaa ja huoltokustannuksia ja ehkäisee sisäilmaongelmien syntymistä. Samassa korttelissa oleva Käpylinnan korjaus kuitenkin keskeytettiin siinä vaiheessa kun kaupunki oli päättänyt ensin uimahallitilan muuttamisesta päiväkotikäyttöön ja tämän jälkeen todennut hankkeen liian kalliiksi. Lisäksi vilkasliikenteisen Mäkelänkadun takia alueen ilmanlaatu oli ongelmallinen päiväkodille.
Käärmetalo on mukana kansainvälisen modernin arkkitehtuurin tutkimus- ja suojelujärjestön Docomomon merkittävien arkkitehtuurikohteiden luettelossa. Se on lisäksi yhdessä Käpylän puutaloalueiden kanssa Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen (RKY) listalla.
Isaac Herzog

Isaac Herzog (, s. 22. syyskuuta 1960) on työväenpuoluetta edustava israelilainen poliitikko. Hänet valittiin Israelin presidentiksi kesäkuussa 2021. Hän astui virkaansa 7. heinäkuuta 2021.
Herzog valittiin Israelin parlamenttiin ensimmäisen kerran 2003 ja nimitettiin asuntoministeriksi Ariel Sharonin hallitukseen 2005. Vuoden 2006 vaalien jälkeen hänet nimitettiin perusturvaministeriksi Ehud Olmertin tultua pääministeriksi. Vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa hän jatkoi hyvinvointipalveluista vastaavana ministerinä vuoteen 2011 asti. Vuosina 2018–2021 Herzog toimi Israelin juutalaistoimiston puheenjohtajana.
Isaacin isä oli Israelin entinen presidentti Chaim Herzog.
Taito (lehti)

Taito on suomalainen malli- ja aikakauslehti, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Lehteä julkaisee Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry. Lehdessä olevat asusteiden ja koristeiden ym. mallit ovat uusia ja suomalaisten suunnittelijoiden tekemiä.
Lehti päätettiin perustaa Kuopiossa vuonna 1906 nimellä "Käsiteollisuus". Lehti alkoi ilmestyä seuraavana vuonna ja aluksi lehden toimitus sijaitsi Sortavalassa ja painotyö tehtiin Viipurissa, mutta vuonna 1908 lehden toimitus siirtyi Helsinkiin. Vuosina 1932–1935 lehti ilmestyi nimellä "Lastu ja lanka" ja vuosina 1936–1991 nimellä "Kotiteollisuus". Vuonna 1991 lehteä julkaissut Kotiteollisuusjärjestöjen keskusliitto muutti nimensä Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry:ksi, jolloin myös lehden nimeksi tuli nykyinen "Taito".
Shas

Shas () on vuonna 1984 perustettu haredijuutalaisia edustava poliittinen puolue Israelissa. Parlamenttivaaleissa 2020 Shas sai 9 paikkaa knessetiin.
Shasin hengellinen johtaja on rabbi Ovadia Yosefia, joka on tunnettu äärimmäisistä lausunnoistaan ja mielipiteistään koskien palestiinalaisten hävittämistä. Rabbi Ovadia Yosef oli aikaisemmin Israelin sefardien päärabbi ja on Shasin perustaja.
Ivalo (albumi)

Ivalo on Vesa-Matti Loirin akustinen studioalbumi, joka äänitettiin paikallisen apteekkarin huvilalla Ivalossa vuonna 2006. Albumi sisältää tunnettuja suomirock-hittejä, mutta ennen kaikkea levyllä kunnioitetaan suomalaista pop- ja rocklyriikkaa. Levyä on myyty lokakuuhun 2008 mennessä yli 60 000 kappaletta.
Albumi sai jatkoa syksyllä 2007, jolloin ilmestyi "Inari"-albumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Hannu Pikkarainen.
Gaius Julius Hyginus

Gaius Julius Hyginus (n. 64 eaa. – 17) oli antiikin roomalainen kirjailija, Aleksandros Polyhistorin oppilas, joka oli syntyisin joko Hispaniasta tai Aleksandriasta. Hänet tuotiin joko orjana tai sotavankina Roomaan, jossa hänet vapautti keisari Augustus, joka teki hänestä Suetoniuksen mukaan myöhemmin Rooman Palatiinikirjaston johtajan.
Hyginus oli hyvin tuottelias kirjoittaja, mutta hänen nimissään on säilynyt vain kaksi mytologian tarustoa: "Fabulae" eli "Fabularum liber", joka kattaa noin kolmesataa tarua ja jumalallista sukuluetteloa, sekä "De astronomia", joka kattaa tähtitieteen perusasiat ja niihin liittyvät myytit. Molemmat teokset ovat lyhennelmiä ja peräisin samalta henkilöltä, mutta niiden yksinkertaistettua tyyliä ja alkeellisia virheitä ennen kaikkea kreikkalaisten alkuperäisteosten esittämisessä on pidetty osoituksena siitä, etteivät teokset voi olla peräisin sellaiselta ansioituneelta oppineelta kuin Hyginukselta. Vaihtoehtoisesti on esitetty, että teokset olisivat lyhennelmiä hänen alkuperäisistä töistään, jotka tuntemattomaksi jäänyt kirjailija olisi koonnut toisella vuosisadalla.
Eurooppanuoret

Eurooppanuoret ry on valtakunnallinen uskonnollisesti ja puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorten kansalaisjärjestö, jonka tehtävä on edistää kansalaiskeskustelua Euroopan unioniin liittyen. Järjestö suhtautuu myönteisesti Euroopan yhdentymiseen.
Hallinto.
Eurooppanuoret on osa nuorten kansainvälistä Eurooppa-liikettä, ja sillä on eurooppalaisia sisarjärjestöjä yli 30 maassa. Eurooppanuorten kattojärjestö Euroopan tasolla on Nuoret Eurooppalaiset Federalistit (Jeunes Européens Fédéralists, Young European Federalists), jonka toimisto sijaitsee Brysselissä. Eurooppanuoret on Eurooppalainen Suomi ry:n sekä Suomen Nuorisoyhteistyö - Allianssi ry:n, Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton sekä Suomen YK-liiton jäsenjärjestö. Aluejärjestöjä on kolmetoista, ja eniten jäseniä on Pääkaupunkiseudun Eurooppanuoret ry:llä.
Yhdistyksen jäseneksi voi liittyä jokainen 15–28-vuotias Suomen kansalainen tai Suomessa vakinaisesti asuva ulkomaalainen, joka hyväksyy yhdistyksen säännöt ja tarkoitusperät.
Eurooppanuorten toimisto sijaitsee Helsingissä Etelärannassa. Vuonna 2024 Eurooppanuorten puheenjohtajana toimii Nea-Bettina Baarman ja pääsihteerinä Riina Lumme.
Järjestön tarkoitus.
Yhdistyksen tarkoitus sääntöjen nojalla on:
Historia.
Järjestö perustettiin vuonna 1997 Eurooppalainen Suomi ry:n nuoriso-osastoksi, josta se itsenäistyi ja rekisteröityi omaksi yhdistyksekseen Eurooppalaisen Suomen Nuoret ESN ry vuonna 2001. Järjestön vuosikokous päätti muuttaa yhdistyksen virallisen nimen Eurooppanuoret ry:ksi vuonna 2004.
Luettelo Eurooppanuorten puheenjohtajista:
Luettelo Eurooppanuorten pääsihteereistä:
Talous.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
Made in Japan

Made in Japan on Deep Purplen livealbumi vuodelta 1972. Se on koottu yhtyeen kolmesta Japanin konsertista elokuulta 1972. Alun perin vain Japanissa julkaistavaksi tarkoitettu mutta levy-yhtiön painostuksesta maailmanlaajuisesti julkaistu albumi on noussut vuosien aikana yhdeksi rockhistorian arvostetuimmista livealbumeista. Levyn kansikuva ei ole kuvattu Japanissa, vaan Lontoon Rainbow Theatressa.
Yhdysvalloissa "Made in Japan" oli tarkoitus jättää julkaisematta, koska livealbumit eivät olleet kyseisessä valtiossa koskaan olleet menestyksiä.
”Smoke on the Water” -singlen suuri paikallinen menestys kuitenkin muutti levy-yhtiö Warner Brosin mielen ja vastoin odotuksia "Made in Japan" myi hyvin myös Yhdysvalloissa, albumi oli korkeimmillaan Billboard-listan sijalla kuusi. Tämä on yhtyeen kaikkien aikojen paras albumilistasijoitus Yhdysvalloissa. Sen sijaan yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa levy oli jonkinasteinen floppi. Se sijoittui sijalle 16. Tästä huolimatta albumi tuotti yhtyeen jäsenille aiempia levyjä enemmän rahaa, koska se oli työstetty pienemmällä budjetilla.
Vuonna 1993 julkaistiin samoista Japanin-konserteista kattava kolmen CD:n albumi "Live in Japan". Se sisältää lähestulkoon kaiken, mitä konserteissa soitettiin.
Vastaanotto.
Suomessa "Musa"-lehden numerossa 2/1973 albumin arvosteli Jussi Niemi. Hän kutsui levyä todella masentavaksi perustellen sitä sillä, että aikoinaan Deep Purple oli progressiivinen yhtye, joka osasi soittaa hyvin ja tuntui myös nauttivan siitä, esimerkkinä kappaleet ”Hush” ja ”Hey Joe” yhtyeen esikoisalbumilta. "Made in Japanista" hän sanoo, ettei keksi siltä mitään ilon aihetta, varsinkin kun kappaleet, riffit ja etenkin soolot ovat ”jo miljoona kertaa kuultuja”. Hän pohtii, onko raha tuudittanut yhtyeen, ja arvostelun päätteeksi hän esittää surunvalittelunsa Deep Purplen faneille.
"Made in Japan" valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen "1001 Albums You Must Hear Before You Die". Siinä albumin kappaleita luonnehditaan melodramaattisiksi paisutteluiksi aiemmista studioversioistaan.
Kappaleet.
LP 1.
A-puoli
B-puoli
LP 2.
A-puoli
B-puoli
Samaire Armstrong

Samaire Rhys Armstrong (s. 31. lokakuuta 1980 Tokio, Japani on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän on esittänyt rooleja televisiosarjoissa "The O.C." ja "Dirty Sexy Money". 
Tausta.
Armstrong syntyi Tokiossa skotlantilaiselle isälle (Hunter Armstrong) ja italialaiselle äidille (Sylvia Sepielli). He asuivat Japanissa useita vuosia, mutta muuttivat myöhemmin Havaijille ja Arizonaaan, Yhdysvaltoihin. Armstrong opiskeli Arizonan yliopistossa vuoden ajan, mutta lopetti opiskelun muuttaessaan Los Angelesiin, sillä hän halusi näyttelijäksi.
Ura.
Armstrong aloitti näyttelijänuransa vuonna 2000 vierailulla sarjassa "Viiden juttu". Hän aloitti vuonna 2003 näyttelemisen sarjassa "The O.C.", jossa hän näytteli sarjan ensimmäisellä ja kolmannella tuotantokaudella Anna Sterniä. Armstrong on myös näytellyt tv-sarjoissa "Entourage" ja "Dirty Sexy Money". Hän on näytellyt Chon tyttöystävää Summeria "Mentalistissa". Televisiosarjojen lisäksi Armstrongilla on ollut muutamia elokuvarooleja, kuten "Not Another Teen Movie", "Just My Luck" ja "It's a Boy Girl Thing".
Samaire Armstrong on suunnitellut oman vaatemalliston nimeltä NARU. Malliston vaatteita on ollut esillä muun muassa "Voguessa" ja "Ellessä".
George de Hevesy

George Charles de Hevesy syntymänimeltään György Hevesy (tunnetaan myös nimellä Georg Karl von Hevesy) (1. elokuuta 1885 Budapest – 5. heinäkuuta 1966 Freiburg im Breisgau) oli unkarilainen fysikaalinen kemisti. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 1943 keksimästään tavasta käyttää radioaktiivisia isotooppeja kemiallisten reaktioiden muun muassa eläinten aineenvaihdunnan tutkimisessa merkkinä reaktiosta.
Vuonna 1923 de Hevesy löysi alkuaine hafniumin yhdessä Dirk Costerin kanssa.
Kun Saksa miehitti toisessa maailmansodassa Tanskan, de Hevesy liuotti Max von Lauen ja James Franckin kultaiset Nobel-mitalit kuningasveteen estääkseen niitä joutumasta natsien varastamiksi. Hän piilotti liuoksen hyllyyn laboratorioonsa kööpenhaminalaiseen Niels Bohr-instituuttiin. Sodan jälkeen palatessaan laboratorioonsa hän huomasi liuoksen vahingoittumattomaksi ja saosti kullan liuoksesta. Nobel-säätiö valmisti uudet palkinnot uudelleen alkuperäisestä kullasta.
De Hevesy meni naimisiin Pia Riisin kanssa vuonna 1924. He saivat pojan ja kolme tytärtä.
Whale

Whale oli 1990-luvulla toiminut ruotsalainen rock-yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat laulaja Cia Berg, kitaristi Henrik Schyffert ja basisti Gordon Cyrus. Whalen suurin hitti oli vuonna 1993 julkaistu "Hobo Humpin' Slobo-Babe". Yhtye julkaisi vuonna 1995 singlen sisältäneen Trickyn osittain tuottaman albumin "We Care". 
Whalen kierrettyä Yhdysvaltoja yhdessä Blurin kanssa vuonna 1996 Gordon Cyrus erosi yhtyeestä. Hänen tilalleen tuli Heikki Kiviaho. Samoihin aikoihin yhtyeen kokoonpano vakiintui viisimiehiseksi uusien jäsenten rumpali Jörgen Wallin ja kitaristi Jon Klingbergin myötä. Tällä kokoonpanolla Whale levytti vuonna 1998 toisen albuminsa "All Disco Dance Must End In Broken Bones". Levyn vastaanotto jäi ensimmäistä albumia laimeammaksi ja yhtye hajosi pian Trickyn kanssa tehdyn Yhdysvaltain kiertueen jälkeen.
Garry’s Mod

Garry’s Mod (tunnetaan myös nimellä GMod) on Facepunch Studiosin kehittämä ja Valven julkaisema hiekkalaatikkopeli. Pelaajat voivat kehittää itse modeja tai ladata niitä Steam Workshopista.
Pelaaminen.
Peliä on mahdollista pelata yksin- tai moninpelinä. Pelissä on kaksi valmista ja suurta kenttää. Pelaajalla on käytössään valmiiksi "Half-Lifestäkin" tuttu painovoima-ase ja uutuutena "physgun" tai "physics gun" (), jolla pelaaja voi mm. siirtää lähes mitä tahansa luomaansa asiaa tai olentoa, sekä lukittaa ne paikoilleen. Juonta ei pelissä ole, mutta pelaaja voi luoda sellaisen millaiseksi haluaa. Peli voikin päätyä lähinnä rakenteluksi.
Pelaajalla on useita mahdollisuuksia käyttää modin työkaluja ja esineitä. Peliin on mahdollista ladata lisäosia Steam Workshopista. Monet pelaajat rakentavat esineiden ja erilaisten valmiiksi koodattujen asetuksien kanssa esimerkiksi autoja ja robotteja. Pelaajat voivat myös asetella räsynukkeina toimivia pelihahmoja erilaisiin asentoihin ja ilmeisiin. Modin avulla on tehty esimerkiksi sarjakuvia ja "machinima"-elokuvia. Itse "Garry’s Mod" sisältää vain työkalut, sisällön pelaaja saa omistamistaan Source-peleistä. Kun esimerkiksi pelaajalla on tietokoneella asennettuna "Team Fortress 2", hän saa kyseisestä pelistä kaikki kartat sekä hahmot sekä kosmeettiset esineet "Garry’s Modiin".
"Garry’s Modissa" on paljon erilaisia toimintoja ja työkaluja kuten Wheels (pyöriä ja pyöriviä esineitä), NPC Spawn (hahmojen luominen), Face Poser (kasvojen muokkaaminen) ja Balloons (ilmapallot). Pelissä voi myös säädellä painovoimaa ja rakentaa omia rakennuksia.
"Garry’s Modilla" tehdyt animaatiot olivat suosittuja varhaisen YouTuben aikana, mutta "Minecraft"-videot syrjäyttivät ne myöhemmin. Kuitenkin myös 2020-luvulla alkanut Skibidi Toilet -internetilmiö on noussut suureen suosioon etenkin Alfa-sukupolven edustajien parissa.
Kehitys.
"Garry's Modin" kehitti Garry Newman vuonna 2004. Hän alkoi kehittämään harrastuksena pelejä studionimellä Facepunch Studios lähdettyään collegesta.
Garry's Mod 9.0.4 julkaistiin vuonna 2005, joka on viimeisin ilmaiseksi ladattava versio.
"Garry’s Modiin" tuli 15. tammikuuta 2008 kattava päivitys, joka päivitti Garry’s Modin käyttämään The Orange Boxin uutta grafiikkamoottoria ja lisäsi erilaisia esineitä "Team Fortress 2"-, "Portal"- ja "Half-Life 2" -peleistä.
Vastaanotto.
Vuonna 2005 GameSpy palkitsi "Garry’s Modin" "Vuoden PC-modiksi". Vuonna 2017 "Rock, Paper, Shotgun" kuvaili "Garry’s Modia" "pakko omistaa -hiekkalaatikkopeliksi" ja "PC Games" sisällytti pelin vuoden 2019 "parhaimmat hiekkalaatikkopelit tietokoneella" luetteloonsa.
Nintendo vaati huhtikuussa 2024, että Facepunch poistaa "Garry’s Modin" Steam Workshop -sivuilta kaikki Nintendon peleihin liittyvät modit, joita on ilmeisesti useita tuhansia. Pelaajat luulivat aluksi vaatimuksia jonkun muun tahon tekemäksi huijaukseksi, mutta Garry Newman kertoi myöhemmin, että ne olivat todella tulleet Nintendolta.
Luettelo Pohjois-Irlannin joista

Luettelo Pohjois-Irlannin joista aakkosjärjestyksessä.
A
B
C
D
E
F
G
K
L
M
N
O
Q
R
S
T
U
Meet the Feebles

Meet the Feebles on vuonna 1989 ilmestynyt Peter Jacksonin ohjaama mustaa huumoria ja splatterin ominaisuuksia sisältävä komediaelokuva, jonka pääosassa on joukko Jim Hensonin muppetien kaltaisia nukkehahmoja, joilla on oma teatteriryhmänsä. Muppeteista poiketen Feebles-ryhmän jäsenet ovat kuitenkin toinen toistaan karkeampia karikatyyrejä huumeriippuvuuksineen, sotatraumoineen ja seksifetisseineen.
Elokuvan suunnittelu alkoi sillä aikaa, kun Jackson odotti tuotantoryhmineen vastavalmistuneen esikoiselokuvansa "Bad Tasten" ensiesitystä Cannesissa. Cannesin jälkeen he saattoivat toivoa saavansa rahoituksen seuraavaan projektiinsa, kunnianhimoisempaan "Aivokuollut"-zombisplatteriin. Alun perin "Meet the Feeblesistä" suunniteltiin puolen tunnin mittaista jaksoa televisiosarjaan, joka sisältäisi vastaavia tarinoita, mutta joita yhdistäisi vain kehystarinan kertoja, ”Uncle Herman”.
Henkilöhahmot.
Elokuva kertoo teatteriryhmä Feeblesistä ( ’heikko, voimaton’), joka sisältää mitä oudointa porukkaa. Johtajana toimii Bletch, joka on mursu ja sivutoimenaan tekee huumekauppoja sekä tapailee samalla salaa Samantha-kissaa. Yksi show’n päätähdistä on Bletchin vaimo, laulava virtahepo Heidi. Heidin ongelmana on ylensyönti ja hän syö murheellisena suruunsa. Robert taas on siili, uusi ryhmän jäsen. Wynyard on sammakko, joka kärsii Vietnamin sodan traumoista ja sotasairaalassa alkaneesta heroiiniriippuvuudesta. Harry on kiimainen jänis, joka saa kuulla tohtorilta sairastavansa AIDSia. Feeblesien vessassa asustaa törkyjournalismia harrastava kärpänen, joka iloitsee kuullessaan Harryn taudista. Trevor on ilkeä rotta, joka toimii Bletchin apulaisena hänen huumebisneksissä sekä kuvaa sadistisia pornoelokuvia, joiden päänäyttelijänä on Daisy-lehmä. Sid on norsu, joka välttelee vaimoaan Sandyä, joka sattuu olemaan kana. Sid ei suostu myöntämään isyyttään ja tämän takia Sandy painostaa Sidiä kertomaan totuuden julkisuudessa. Sebastian taas on kettu ja teatterin ohjaaja, joka haaveilee sodomiasta. Dennis on perverssi muurahaiskarhu, jonka lempiharrastuksia on käytettyjen alushousujen nuuhkiminen.
Jussarön majakka

Jussarön majakka on majakka Tammisaaren edustalla sijaitsevalla Sundharunin saarella noin neljä kilometriä etelään Jussaarelta.
Jussaaren ensimmäinen valomajakka oli rakennettu vuonna 1881. Sen sijoituspaikaksi oli valittu saariryhmän suurin saari, jotta majakanvartijoiden asuinrakennukset voitaisiin rakentaa samalle saarelle itse majakkatornin kanssa. Tämän majakan sijainti todettiin kuitenkin huonoksi, sillä sen lähistöllä sijaitsi merenkulkua vaarantava magneettinen häiriöalue, joka häiritsi laivojen kompasseja. Tuolloin pidettiin mahdottomana rakentaa majakkaa saariston eteläisille luodoille.
Vuonna 1922 vanha majakka kuitenkin korvattiin uudella, ja sen sijoituspaikaksi valittiin saariston eteläosassa sijaitseva Sundharun. Uuden majakan valo sytytettiin ensi kerran 20. marraskuuta 1922, ja vanha majakka sammutettiin lopullisesti 25. joulukuuta 1922. Majakasta tuli myös Suomen ensimmäinen majakka, joka jo rakennusvaiheessa suunniteltiin miehittämättömäksi. 
Majakka rakennettiin raudoitetusta betonista, ja sen valolaitteeksi valittiin asetyleenikäyttöinen AGAn valmistama vilkkulaitteisto. Uusi laitteisto oli itsetoiminen, joten majakanvartijan tarvitsi vierailla majakalla vain kerran kuussa.
Mike Middleton

Michael "Mike" Middleton (s. 15. helmikuuta 1968) on aktiiviuransa lopettanut yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Middletonin nyrkkeilyura alkoi ottelulla Nelson Belenoa vastaan. Middleton hävisi ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä. Seuraavassa ottelussaan hän voitti Robert Millerin ensimmäisen erän tyrmäyksellä. Viimeisessä ottelussaan Middleton hävisi Francesco Pianetalle tyrmäyksellä.
Middleton on otellut urallaan (1995-2010) 35 ottelua. Näistä hän on voittanut 13 (5 KO). Hän on hävinnyt 20 ottelua, joista 15 tyrmäyksellä. Yksi ottelu on päättynyt tuloksettomaan.
Snakecharm

Snakecharm on suomalaisen kitaristin Pekka "Rekku" Rechardtin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Rechardt alkoi tehdä "Snakecharm"-albumia jo vuonna 2000 samannimisen kokoonpanon kanssa. Levyn äänitykset tehtiin huhtikuun ja joulukuun välillä 2006, ja se julkaistiin alkuvuonna 2007. 
Rechardtin soololevystä oli ollut puhetta jo 1970-luvulta lähtien.
Kasvatusfilosofia

Kasvatusfilosofia eli kasvatusajattelu‎ on filosofian osa-alue, joka tutkii kasvatuksen tarkoitusta, luonnetta, menetelmiä ja ihanteita sekä kasvatuksen etiikkaa. Tämä voi tapahtua joko jonkin kasvatuksellisen laitoksen yhteydessä tai yleisemmin sen tutkimisena, kuinka ihmisen ymmärrys todellisuudesta muuttuu.
Kasvatusfilosofian suuntauksia.
Modernissa kasvatusfilosofiassa voidaan erottaa ainakin analyyttinen kasvatusfilosofia, hermeneuttinen kasvatusfilosofia, kriittinen kasvatusfilosofia sekä postmoderni kasvatusajattelu. 1900-luvun alussa oli olemassa hyvin vaikutusvaltainen pragmatistinen kasvatusfilosofia, mutta se on sulautunut analyyttisen kasvatusfilosofian laajaan perinteeseen. 1800-luvulla syntyneet uuskantilaisuudesta vaikuttunut uushumanistinen kasvatusfilosofia sekä herbartilaisuus sulautuivat Saksassa 1900-luvulla henkitieteellis-hermeneuttiseen kasvatusajatteluun. Tämä taas on vaikuttanut sekä kriittisen kasvatusfilosofiaan (esim. Klaus Mollenhauer) ja sekä moderniin hermenuttiseen kasvatusfilosofiaan.
Cyclassics Hamburg

Cyclassics Hamburg, tällä hetkellä myös "ADAC Cyclassics", aiemmin "HEW Cyclassics", "Vattenfall Cyclassics", "EuroEyes Cyclassics" ja "Bemer Cyclassics", on UCI World Tour-sarjaan kuuluva yhden päivän maantiepyöräilykilpailu, joka ajetaan heinä- tai elokuussa Hampurissa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996, jolloin se oli vielä varsin merkityksetön, mutta pyöräilyn suosion kasvaessa Saksassa siitä tuli maailmancupin osakilpailu jo vuonna 1998. 
Kilpailun reitti vaihtelee vuosittain, mutta matkan pituus on runsaat 200 km. Wasebergin nousu ajetaan useaan otteeseen ja reitti on kaikkiaan melko haastava. Kilpailu on kuitenkin päättynyt useana vuonna massakiriin.
Voittajat.
HEW Cyclassics
Vattenfall Cyclassics
EuroEyes Cyclassics
Bemer Cyclassics
ADAC Cyclassics
Factor 5

Factor 5 oli Saksassa vuonna perustettu videopelejä kehittävä pelitalo, joka muutti Kaliforniaan vuonna 1996.
Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009.
Yhtiön viimeiseksi peliksi jäi "Lair", joka ilmestyi syyskuussa 2007.
Historia.
Yhtiö aloitti kehittämällä pelejä Euroopassa suosituille mikrotietokoneille kuten Amigalle julkaistu "Turrican". LucasArtsille yhtiö kehitti muun muassa "Indiana Jones’ Greatest Adventures" -pelin SNESille. "Tähtien Sota" -aiheisten pelien turvin yhtiöllä oli tasaisesti työtä. 
Vuonna 2003 LucasArtsilla vaihtui henkilöstöä ja Factor 5:n tulot pysähtyivät. Samalla Microsoftille aloitettu projekti pysähtyi. Yritys ehdotti Sonylle "Animal Wars" taktista roolipeliä, jolle Shuhei Yoshida näytti vihreää valoa. Samaan aikaan yritys kehitti "Lair" -peliä. "Animal Warsin" synkkä sävy vaikutti sen keskeyttämiseen vuonna 2006. "Lair" julkaistiin syyskuussa 2007 vuoden aikataulusta myöhässä.
"Lairin" jälkeen yhtiö kehitti vielä pelejä, mutta ne eivät edenneet julkaisuun asti. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009.
Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija

Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY vuonna 1995. Teos on julkaistu myös Kauko Helovirran lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo rovasti Oskari Huuskosesta, joka saa 50-vuotislahjaksi seurakuntalaisilta orvoksi jääneen karhunpennun. Pennun emo kuoli ajatettuaan kylän pitokokin korkeajännitepylvääseen, jolloin molemmat käristyivät sähkön vaikutuksesta. Oskari Huuskonen ristii karhunsa Perhanaksi ja myöhemmin Perkeleeksi. Tästä alkaa miehen ja karhun välinen ystävyys, jossa seikkaillaan muun muassa Murmanskissa, Välimerellä ja lopulta Suomen Kälmitunturilla. Paasilinna käyttää kirjassa ronskia huumoria ja kirjassa korostuu mm. vapauden teema ja ihmisen ja eläimen välisen suhteen kehittyminen.
Kirjasta on julkaistu vuonna 2006 sarjakuvateos "Karvainen kamaripalvelija", jonka on piirtänyt Hannu Lukkarinen.
Taloustieteen filosofia

Taloustieteen filosofia tai talousfilosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii taloustieteeseen ja talouteen liittyviä filosofisia ongelmia, kuten käsitteellisiä, menetelmällisiä ja eettisiä ongelmia. Sitä voidaan pitää myös taloustieteen osa-alueena, joka tutkii sen itsensä perusteita ja moraalia.
Talousfilosofisia kysymyksiä.
Joitakin talousfilosofisia kysymyksiä ovat:
Hennig-Olsen

Hennig-Olsen on jäätelötehdas Kristiansandissa Norjassa. Tehtaan päätuote on jäätelö, jota valmistetaan 20 eri tyyppiä. Lisäksi tehtaassa valmistetaan muun muassa mehujäätä ja sorbettia.
Hennig-Olsenin jäätelön historia ulottuu vuoteen 1924. Kristiansandista kotoisin oleva Sven Hennig-Olsen opetteli jäätelönvalmistusta Chicagossa Yhdysvalloissa. Sieltä hän palasi kotikaupunkiinsa mukanaan tuotantovälineet ja jäätelöreseptit. Jäätelönvalmistus oli aluksi sivuliiketoimena tupakkakioskissa, jonka Sven Hennig-Olsen avasi Kristiansandiin. Varsinainen jäätelötehdas avattiin 1960. Silloin hänen poikansa Otto Johan Hennig-Olsen otti yrityksen johtoonsa. 
Vuonna 2005 tehtaassa tehtiin töitä yli 300 henkilötyövuoden edestä, liikevaihto on noin 553 miljoonaa norjan kruunua, ja yrityksellä on Norjassa noin 46 prosentin markkinaosuus.
Kinkomaan sairaala

Kinkomaan sairaala oli Muuramen kunnan Kinkomaan kylässä sijaitseva 1930-luvulla Keski-Suomen tuberkuloosipiirin keskusparantolaksi rakennettu sairaala vuoteen 2008 saakka. Sairaala toimi myös sodassa haavoittuneiden keuhkoparantolana, mistä johtuen kylä on usein merkitty sodassa kaatuneiden kuolinpaikaksi. Sairaala oli aikoinaan Muuramen kunnan suurin työllistäjä. 
Myöhemmin sairaala kuului Keski-Suomen sairaanhoitopiirin kuntayhtymälle, ja sen tiloissa toimi useita sairaanhoitopiirin yksiköitä, kuten keuhkosairauksien ja allergologian yksikkö, poliklinikka, ihotautien osasto sekä laboratorioyksiköitä.
Alueella on kuvanveistäjä Kauko Räsäsen vuonna 1991 tekemä Marjatta-pronssiveistos.
Sairaalan historia.
1920-luvulla Keski-Suomen havaittiin olevan yksi Suomen pahimmista tuberkuloosin ja muiden keuhkosairauksien esiintymisalueista. Uuden keskusparantolan paikasta käytiin kilpailua Laukaan ja Muuramen välillä, joista jälkimmäinen valittiin tulevan sairaala-alueen omistaneen Salosen tilan tarjouduttua myymään maa-alueen alennetulla hinnalla. Paikan valinnassa keskeisenä kriteerinä oli paitsi läheinen Päijänne myös mäntyvaltainen metsä, joiden tuottamalla raittiilla ilmalla ja otsonilla uskottiin olevan keuhkojen parantumista edistävä vaikutus. Parantolaa varten pyydettiin suunnitelmat Alvar Aallolta, W.G. Palmqvistiltä sekä Jussi ja Toivo Paatelalta, joista Paateloiden suunnitelma valittiin. Arkkitehdit Jussi Paatela ja Toivo Paatela suunnittelivat ensimmäisen kolmikerroksisen rakennuksen, joka valmistui vuonna 1930. Vuosina 1938–39 rakennusta laajettiin kahdella kerroksella samalla kun aluetta muutenkin kehitettiin. Tästä suunnittelusta vastasi Jussi Paatela. Parantolan päärakennus edustaa tyylillisesti siirtymävaihetta klassismista funktionalismiin.
Käyttötarkoitus 
Alueen nykytila.
Kinkomaan vanha sairaala-alue rakennuksineen siirtyi vuonna 2008 Kiinteistö Oy Kinkomaan Vitapoliksen omistukseen ja siitä käytettiin nimeä Vitapolis. Kiinteistöyhtiön omistivat Jykes Kiinteistöt Oy (40 %), Keski-Suomen sairaanhoitopiiri (40 %) ja Muuramen kunta (20 %). Samassa yhteydessä osa Keski-Suomen Sairaanhoitopiirin toiminnoista siirtyi Keskussairaalaan. Päärakennus oli museoviraston suojelema, ja Kinkomaan sairaala-alue valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Päärakennus on purettu vuoden 2025 aikana.
Saharanturturikyyhky

Saharanturturikyyhky ("Streptopelia roseogrisea") on afrikkalainen kyyhky. Lajin nimesi Karl Jakob Sundevall 1857.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 29–30 cm, siipien kärkiväli 45–50 cm ja paino noin 150 g, eli se on kyyhkyksi pieni. Ulkonäöltään se muistuttaa suuresti turkinkyyhkyä. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Lajista tunnetaan 2 varsinaista alalajia, "S. r. roseogrisea" ja "S. r. arabica". Lemmikkilintuina kasvatetut ”naurukyyhkyt” erotetaan toisinaan omaksi alalajiksi "S. r. r." var. "domestica", tai "S. 'risoria"'.
Esiintyminen.
Laji elää melko kapealla vyöhykkeellä Afrikassa Saharan eteläpuolella ja Sahelissa sekä Arabian niemimaan eteläosassa. Sen kanta elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta jotkut populaatiot muuttavat sadekausien mukaan.
Elinympäristö.
Kuivat akasiasavannit ja pensaikot, Somaliassa myös puutarhat ja kastelualtaat, joissa tamariskipuita.
Lisääntyminen.
Hatara risupesä on puussa tai pensaassa 4–5 metriä korkealla. Valkoisia munia on 2. Haudonta-aika on noin 2 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 15 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Ruohojen ja muiden kasvien siemenet, joskus myös vilja.
Psykologian filosofia

Psykologian filosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii nykyaikaisen psykologian teoreettisia perusteita.
Psykologian filosofia on suhteellisen nuori ala. Siihen läheisesti liittyvä mielenfilosofia sen sijaan on syntynyt jo ennen kuin nykyaikainen psykologia syntyi erityistieteenä. Se käsittelee mielen luonnetta, kokemusten ominaisuuksia sekä erityisiä mieleen liittyviä ongelmia, kuten dualismi ja materialismi.
Psykologian filosofia liittyy läheisesti myös neurobiologian, tekoälytutkimuksen ja muiden vastaavien tutkimusalojen kehitykseen.
Psykologian filosofisia ongelmia.
Psykologian filosofisiin ongelmiin kuuluu muun muassa psykologisessa tutkimuksessa käytettyihin menetelmiin liittyviä tietoteoreettisia ongelmia. Näitä ovat esimerkiksi:
Muita psykologianfilosofia ongelmia ovat filosofiset kysymykset mielen, aivojen ja tietoisuuden luonteesta, kuten:
Nämä ongelmat luetaan joskus kognitiotieteen tai mielenfilosofian alaisuuteen.
Jean-Delphin Alard

Jean-Delphin Alard (8. toukokuuta 1815 – 22. helmikuuta 1888) oli ranskalainen viulisti ja säveltäjä.
Alard syntyi Bayonnessa harrastelijaviulistin pojaksi. Hän opiskeli vuodesta 1827 François Antoine Habeneckin johdolla Pariisin konservatoriossa ja toimi itse sen professorina vuosina 1843–1875. 
Alard oli myös François-Joseph Fétisin oppilas ja seurasi vuonna 1840 Pierre Baillotia kuninkaan ensimmäisenä viulistina. Hän kuoli Pariisissa 72-vuotiaana.
Alard'n sävellystuotantoon kuuluu runsaasti viulumusiikkia, kuten nokturneja, etydejä ja duettoja. Hän myös laati Pariisin konservatorion käyttöön ottaman "École du violon" -oppikirjan ja kokosi "Les Maîtres classiques du violon" -kokoelman. Hän oli aikanaan arvostettu pedagogi ja opetti muiden muassa Pablo de Sarasatea.
Austromarxismi

Austromarxismi eli uusmarxilaisuus on sosialistinen suuntaus, joka 1800-luvun lopulta lähtien kehittyi Karl Kautskyn toisessa internationaalissa edustamaa kantaa seuraten. Se suhtautui kriittisesti sekä bolševismiin että sosiaalidemokratiaan ja vaikutti erityisesti Itävallassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue hyväksyi sen toimintansa pohjaksi vuonna 1926.
Austromarxismin johtava teoreetikko oli Otto Bauer sekä hänen rinnallaan Friedrich Adler ja Julius Deutsch. He yhtyivät pääosiltaan Marxin käsitykseen taloudellisen kehityksen kulusta, mutta kehittivät siitä poiketen opin ns. "demokratian itsepuolustuksesta", minkä mukaan vain aseellisen kaappausyrityksen tukahduttaminen tai järjestelmällinen sabotaasi oikeuttavat sosiaalidemokraatit turvautumaan voimakeinoihin.
Austromarxismiin perustuva Itävallan työväenliike sotilaallisine suojajoukkoineen kehittyi järjestöllisesti voimakkaaksi, mutta 1930-luvun taitteessa se joutui sisäpoliittisiin vaikeuksiin, jotka fasismin voimistuessa johtivat aseellisiin yhteenottoihin. Vuonna 1934 Engelbert Dollfussin johtama hallitus julisti sosiaalidemokraattisen puolueen laittomaksi Itävallassa.
Austromarxismista muodostuneilla vasemmistososialistisilla suuntauksilla on ollut poliittista vaikutusta myös muissa maissa, myös Suomen työväenliikkeen piirissä. SDP:ssä 1920-luvulla syntyneiden erimielisyyksien yhteydessä Väinö Huplin kannattajat eli huplilaiset kutsuivat omaa linjaansa austromarxilaiseksi.
Georges Prêtre

Georges Prêtre (14. elokuuta 1924 – 4. tammikuuta 2017 Navès) oli ranskalainen kapellimestari. Hän opiskeli muiden muassa Maurice Duruflén ja André Cluytensin johdolla Pariisin konservatoriossa.
Tehtyään debyyttinsä Pariisissa Prêtre pääsi esiintymään myös kansainvälisiin merkittäviin oopperataloihin, kuten New Yorkin Metropolitan-oopperaan ja Milanon La Scalaan. Hän toimi uransa aikana mm. Pariisin oopperan musiikillisena johtajana sekä vuosina 1986–1991 Wienin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Prêtre sai jo varhain arvostusta oopperatulkinnoillaan. Hän johti runsain mitoin myös ranskalaisten säveltäjien, kuten Francis Poulencin teoksia. Hän johti Poulencin "La Voix humaine" -oopperan kantaesityksen 1959 ja piti vuonna 1999 konserttisarjan edesmenneen säveltäjän 100-vuotispäivän kunniaksi.
Marcel Landowski omisti neljännen sinfoniansa vuonna 1988 juuri Georges Prêtrelle.
Georges Prêtre johti myös perinteisen uudenvuoden konsertin Wienistä vuosina 2008 ja 2010.
Valkotäpläimikkä

Valkotäpläimikkä ("Pulmonaria saccharata") on koristekasvina viljeltävä lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Valkotäpläimikkä kasvaa 30 cm korkeaksi. Sen kukat ovat sinipunaiset. Lehdissä on valkoisia pilkkuja, jotka ovat antaneet lajille sen nimen.
Kasvupaikka.
Valkotäpläimikkä ei pärjää auringonpaahteessa, vaan viihtyy varjossa tai puolivarjossa. Kasvualustan pitää läpäistä hyvin vettä. Tarvittaessa multaan sekoitetaan hiekkaa tai soraa.
Alan Watts

Alan Wilson Watts (6. tammikuuta 1915 – 16. marraskuuta 1973) oli brittiläinen filosofi, kirjailija, luennoitsija, ja vertailevan uskontotieteen asiantuntija. Kymmenissä kirjoissaan ja lukuisissa artikkeleissaan hän tulkitsi tieteellisen tiedon, psykologian ja maailman uskontojen avulla erinäisiä aiheita, kuten henkilökohtainen identiteetti, todellisuuden todellinen luonne, korkeampi tietoisuus, ja onnellisuuden tavoittelu. 
Muodolliselta koulutukseltaan Watts oli teologian maisteri. Hänen oppilaitoksensa oli Seabury-Western Theological Seminary, josta valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon pappina, kunnes erosi tehtävästä vuonna 1950. Wattsin kirjoitukset ja luennot auttoivat tuomaan itämaisia filosofioita ja itämaista ajatusmaailmaa länsimaalaisten tietoisuuteen, mutta ne toivat myös hänet kosketuksiin monien akateemikkojen ja vastakulttuurin vaikuttajien kanssa 50-70 –luvuilla, hänen tavatessa mm. Carl Jungin, Aldous Huxleyn, John Cagen, Joseph Campbellin, Robert Anton Wilsonin, joka mainitsee Wattsin "Valona Tiensä varrella", ja runoilija Gary Snyderin, jonka kanssa ystävystyttyään Watts antoi "filosofisen tukensa" luonnonsuojeluliikkeelle.
Lactobacillus

Lactobacillus on bakteerisuku, jonka jäsenet värjäytyvät Gram-positiivisesti. Ne ovat aerotolerantteja anaerobeja. Lactobacillus-bakteerit ovat maitohappobakteereita ja niitä käytetään muun muassa useiden elintarvikkeiden valmistuksessa.
Azmi Bishara

Azmi Bishara (, , s. 22. heinäkuuta 1956) on israelilainen arabikansanedustaja, joka oli knessetin jäsen ja Balad-puolueen puheenjohtaja vuodesta 1996, kunnes erosi huhtikuussa 2007. Shin Bet syytti häntä maanpetoksesta ja vakoilusta Hizbollahin hyväksi. Erottuaan knessetistä Bishara on oleskellut ulkomailla.
Elämä.
Bishara opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja oli aktiivinen arabiopiskelijoiden unionissa. Hän oli myös Israelin kommunistipuolue Rakahin jäsen.
Poliittinen ura.
Bishara oli knessetin jäsen vuodesta 1996. Hän oli Israelin ensimmäinen arabikansalainen, joka oli ehdolla pääministeriksi, mutta hän luopui ehdokkuudestaan ennen lopullista vaalipäivää. Valtiovierailulla Syyriaan 2001 hän piti presidentti Hafiz al-Asadin muistotilaisuudessa puheen, jossa hän antoi tukensa Hizbollahille. Kun hän palasi Israeliin, häntä vastaan nostettiin syyte terrorismin tukemisesta. Hän kävi Syyriassa uudelleen syyskuussa 2006. Hän vieraili puoluetovereidensa kanssa myös Libanonissa, jossa hän sanoi Libanonin pääministerille, että Hizbollahin vastarinta Israelia vastaan oli "nostanut arabien henkeä". Bishara jätti eroilmoituksensa Israelin Kairon-suurlähetystössä sen jälkeen kun häntä vastaan oli aloitettu rikostutkinta tietojen luovuttamisesta viholliselle sota-aikana ja rahanpesusta.
Pamela Stephenson

Pamela Helen Stephenson (s. 4. marraskuuta 1949) on uusiseelantilaissyntyinen näyttelijä ja koomikko.
Stephenson opiskeli Uuden Etelä-Walesin yliopistossa, valmistui vuonna 1971 Australian kansallisesta näyttämötaiteen instituutista ja loi sen jälkeen menestyksekkään uran Australiassa. Hän muutti vuonna 1976 Lontooseen ja sai 1980-luvun alussa maailmanlaajuista menestystä rooleillaan sketsishow "Ei yhdeksän uutisissa".
Stephenson esiintyi myöhemmin yhdysvaltalaisessa "Saturday Night Livessä", ja hänellä on lisäksi ollut rooleja useissa elokuvissa. Hän meni 20. joulukuuta 1989 naimisiin skottikoomikko Billy Connollyn kanssa Fidžillä. Parilla on kolme yhteistä lasta. 
Stephenson sai vuonna 1996 tohtorinarvon kliinisestä psykologiasta California Graduate Institutesta. Hän on tullut tunnetuksi varsinkin ansioistaan ihmisen seksuaalisen käyttäytymisen tutkimuksessa. Vuonna 2002 hän voitti teoksellaan "Billy" "Vuoden brittiläisen kirjan" palkinnon.
Stephenson on buddhalainen ja asustaa nykyisin Skotlannin Aberdeenshiressä.
Ivan Bohdan

Ivan Havrylovytš Bohdan (, , 29. helmikuuta 1928 Ukrainan SNT – 25. joulukuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Bogdan voitti raskaassa sarjassa olympiakultaa Roomassa 1960. Maailmanmestaruuden hän voitti Budapestissa 1958 ja Jokohamassa 1961. Bohdan kuoli 92-vuotiaana 24. ja 25. joulukuuta 2020 välisenä yönä.
Binyamin Ben-Eliezer

Binyamin Ben-Eliezer (, ; 12. helmikuuta 1936 – 28. elokuuta 2016) oli israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli ministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa kauppa- ja teollisuusministeri. Sotilasarvoltaan hän oli prikaatikenraali.
Ben-Eliezer valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1984. Hän oli työväenpuolueen puheenjohtaja ja puolustusministeri 2001–2002. Hän oli ehdolla uudelleen puoluejohtajaksi vaaleissa 2005 ja tuli kolmanneksi.
Ben-Eliezer syntyi Irakissa juutalaiseen perheeseen, joka muutti Israeliin vuonna 1949.
Riojasaurus

Riojasaurus (”La Riojan lisko”) oli suurimpia prosauropodeihin kuuluneita kasvinsyöjiä. Riojasauruksella oli pituutta 10 metriä ja painoa 1 tonni. 
Argentiinasta löydetty Riojasaurus eli 219 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä triaskaudella. Argentiinalainen paleontologi José Bonaparte nimesi Riojasauruksen 1969 löytöpaikkansa La Riojan mukaan.
Elintavat.
Melanorosauridae-heimoon kuulunut Riojasaurus söi ravinnokseen puiden lehtiä, joihin monet samaan aikaan eläneistä matelijoista, kuten dicynodontit eivät ylettyneet. 
Riojasaurusta luultiin aiemmin lihansyöjäksi, koska sen kalloa ei löydetty. Lähistöltä löytyneiden terävien hampaiden uskottiin kuuluneen Riojasaurukselle. Terävät hampaat olivat todennäköisesti peräisin raadonsyöjiltä, jotka söivät eläimen ruumista. Nykyään Riojasaurusta on löydetty yli 20 osittaista tai kokonaista tukirankaa.
Pää oli pieni, mutta kaula ja häntä olivat pitkiä. Riojasaurus oli raskastekoisempi kuin pienemmät prosauropodit, joten se ei kenties pystynyt liikkumaan kahdella raajalla. Etu- ja takaraajat olivat lähes yhtä pitkät. Muihin prosauropodeihin verrattuna tämän dinosauruksen raajat olivat pidemmät ja vahvemmat. 
Riojasauruksen raajat olivat suhteessa pidemmät kuin sauropodeilla. Se muistuttikin ruumiinrakenteeltaan pientä sauropodia.