tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Atenololi

Atenololi (kauppanimellä Tenoblock) on β1-selektiivisten beetasalpaajien ryhmään kuuluva lääkeaine, jota käytetään pääasiallisesti rytmihäiriöiden hoidossa sekä angina pectoriksen ehkäisyyn. Lisäksi sitä käytetään muun muassa migreenien ehkäisyssä, pidentyneen QT-ajan ja alkoholin vieroitusoireiden hoidossa. Muiden β1-selektiivisten salpaajien tapaan vaikutus keskittyy sydämen toimintaan keuhkojen sijaan. Atenololi laskee verenpainetta, tasaa sydämen lyöntirytmiä ja harventaa lyöntien tiheyttä. Lääkkeen toi markkinoille alun perin AstraZeneca vuonna 1976 ja patentin vanhennuttua markkinoille on tullut halvempia rinnakkaisvalmisteita.
Ljubov Sobol

Ljubov Eduardovna Sobol (o.s. Fedenjova; s. 13. syyskuuta 1987 Lobnja) on venäläinen juristi. Hän on aktiivinen Vladimir Putinin vastaisessa oppositioliikkeessä, jonka kärkihahmo on Aleksei Navalnyi.
Sobol on Navalnyin FBK-säätiön juristi ja on juontanut Navalnyin paljastusohjelmia YouTubessa. Hänet pidätettiin Moskovassa heinä-elokuussa 2019 puhjenneiden mielenosoitusten yhteydessä vähäksi aikaa, ja hän sai haasteen oikeuteen, "toistaiseksi todistajan ominaisuudessa", kuten hän sanoi. Hän on syömälakossa vastalauseena vallanpitäjiä vastaan. Hän on ollut mukana oppositiotoiminnassa vuodesta 2011 ja osallistui Bolotnaja-aukion mielenosoituksiin.
Tammikuussa 2022 Venäjä lisäsi Sobolin yhdessä Navalnyin kanssa Venäjän talouden seurantaviraston ylläpitämälle terroristien ja ääriajattelijoiden listalle. 
Sobolin mies Sergei Mohov joutui vuonna 2019 myrkkypiikki-iskun kohteeksi mutta selvisi siitä hyvän kuntonsa vuoksi. Oppositiohenkisen sanomalehden Novaja Gazetan tutkimuksissa iskun tekijä paljastui valvontakamerakuvista mutta hän on kuollut. Taustoista löytyi yhteyksiä Putinia lähellä oleviin piireihin.
Zygophyllum coccineum

Zygophyllum coccineum on mehikorvakasvien heimoon kuuluvan mehikorvien suvun pensas. Se on kuivakkokasvi, joka kasvaa kuivilla aavikoilla.
Kuvaus.
Oksat ja lehdet.
"Z. coccineum" kasvaa noin 75 senttimetriä korkeaksi ja metrin levyiseksi. Sillä on paljon haarautuvat alhaalta puutuneet kohenevat oksat joiden päällä on aluksi ohutta harmaata karvaa, myöhemmin ne muuttuvat paljaiksi. Lehdet ovat meheviä, sylinterimäisiä ja vastakkaisia.
Kukat ja hedelmä.
"Z. coccineum" kukkii helmikuusta huhtikuuhun. Kukat ovat yksikotisia. Sillä on viisi vihreänkellertävää, tylppää pyöreäkärkistä verholehteä, joiden pituus on noin 4–6 millimetriä ja leveys 2–3 millimetriä. Terälehdet ovat vaaleankellertävät, hennon karvaiset, jotka ovat pituudeltaan noin 5–7 millimetriä ja 2–2,5 millimetriä leveitä. Heteitä on 10. Emilehtiä on viisi ja emissä on viisi lokeroa.
Hedelmä on lohkohedelmä. Sen palko on lieriömäinen ja siemenet soikeita.
Kasvupaikat ja levinneisyys.
"Z. coccineum" kasvaa Pohjois-Afrikassa, Siinain niemimaalla, Arabian niemimaalla, Etelä-Palestiinassa, Etelä-Jordaniassa ja Etelä-Irakissa kuivilla aavikkoalueilla.
Ammunta kesäparalympialaisissa 2020

Ammunnassa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 12. kertaa. Ammuntakilpailut pidettiin Asakan ammuntaradalla. Kilpailut käytiin 30. elokuuta – 5. syyskuuta 2021. Ammunnassa kilpailtiin 13 eri lajissa, joista kolme oli varattu vain miehille, kolme vain naisille ja loput seitsemän oli sekalajeja. Yhteensä urheilijoita ammuntaan osallistui 154.
Karsinnat.
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan 12 urheilijaa siten, että korkeintaan kahdeksan edusti samaa sukupuolta. Karsintatapahtumia oli viisi: vuoden 2018 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailut sekä vuosien 2018, 2019 ja 2020 World Cup. Näiden lisäksi isäntämaa Japanille myönnettiin yksi paikka kummallekin sukupuolelle. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsuttiin neljä urheilijaa, joista kaksi oli miehiä ja kaksi naisia.
Mitaliyhteenveto.
SH1 tarkoittaa sellaisia kilpailuja, joissa ei käytetä erillistä tukea aseelle. SH2-kilpailuissa saa käyttää erillistä tukea aseelle.
Linotype GmbH

Linotype on yritys, joka myy ja lisensoi kirjaintyyppejä. Linotype on nykyisin osa Monotype Imaging -konsernia.
Alun perin Linotype valmisti latomakoneita. Linotype-latomakoneen keksijä Ottmar Mergenthaler perusti yrityksen vuonna 1890 New Yorkissa nimellä Mergenthaler Linotype Company. Yhtiö alkoi 1900-luvun alussa kehittää myös omia kirjaintyyppejä latomakoneitaan varten.
Linotype avasi tytäryritykset mm. Englantiin ja Saksaan, ja vuonna 1948 Linotype GmbH:n Frankfurtin haarakonttorista tuli Saksan yrityksen päätoimipiste. Linotype alkoi myös hankkia omistukseensa eri kirjasinvalimoita – mm. D. Stempel AG, Haas’sche Schriftgießerei ja Deberny &amp; Peignot – ja niiden kirjaintyyppien oikeuksia. Linotype lopetti 1970-luvulla kohopainokoneiden valmistuksen ja alkoi kehittää valolatomakoneita.
1980-luvulla Linotype alkoi myydä laajaksi kasvaneen kirjaintyyppikokoelmansa lisenssejä muiden valmistajien käyttöön. Merkittävin lisensointi oli tunnetuimpien Linotypen kirjaintyyppien oikeuksien myynti Adobelle, joka alkoi markkinoida niitä PostScript Type 1 -fontteina.
Vuonna 1997 Linotypen kirjaintyyppien kokoelma muodosti oman osaston, jonka johtoon tuli Bruno Steinert. Siitä kehittyi yksi maailman laajimmista fonttikirjastoista, "Linotype Library". Vuonna 2005 Linotype Library muutti nimekseen Linotype GmbH, ja vuonna 2006 Monotype Imaging osti sen. Linotype jatkaa kuitenkin itsenäisenä yksikkönä.
Noitamonnit

Noitamonnit ("Rineloricaria") on imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalasuku. Kun suvun lajeja on määritetty Etelä-Amerikassa 1900-luvun alussa, kalojen pyydystyspaikka on kuvattu joskus melko epämääräisesti. Uusia lajeja löytyy jatkuvasti, ja vanhoja määritetään uudelleen. FishBasen mukaan siihen kuuluu yhteensä 63 lajia, joista suomenkielinen nimi on ainakin keltanoitamonnilla ("Rineloricaria latirostris"), pikkunoitamonnilla ("Rineloricaria microlepidogaster") ja pisamanoitamonnilla ("Rineloricaria pareiacantha").
Ilja Mihejev

Ilja Andrejevitš Mihejev (; s. 10. lokakuuta 1994 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksia. Hän on aiemmin edustanut KHL:n Avangard Omskia. Mihejev on vasemmalta laukova hyökkääjä. Mihejev on pelannut Venäjän maajoukkueen riveissä MM-kilpailuissa 2018.
Ura.
Mihejev pelasi VHL:n Jermak Angarskin riveissä kaudella 2013–2014. Vuotta myöhemmin hän debytoi KHL:ssä Avangard Omskin paidassa. Mihejev edusti Omskia 5 kautta ennen NHL-sopimusta. Mihejevin paras KHL-kausi tehopisteillä mitaten oli 2018–2019, jolloin hän teki 23 maalia ja 45 tehopistettä. Toronto Maple Leafs allekirjoitti Mihejevin kanssa sopimuksen vuonna 2019. Lokakuussa 2020 Mihejev teki Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,29 miljoonaa dollarin arvoisen. Heinäkuussa 2022 Mihejev teki vapaana agenttina neljävuotisen ja yhteensä 19 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Kesäkuussa 2024 Canucks kauppasi Mihejevin, Sam Laffertyn ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa.
Boccia kesäparalympialaisissa 2020

Bocciassa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 10. kertaa. Bocciakilpailut pidettiin Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailut käytiin 28. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Bocciassa kilpailtiin seitsemässä lajissa, jotka kaikki on sekakilpailuja. Yhteensä urheilijoita bocciaan osallistui 116.
Menestynein maa oli Slovakia, jonka urheilijat saavuttivat kaksi kultamitalia. Thaimaalaiset ja japanilaiset urheilijat saavuttivat yhteensä kolme mitalia kumpikin.
Karsinnat.
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi pari tai joukkue pari- ja joukkuekilpailuihin. Yksilökilpailuissa ei ollut samanlaista rajoitusta. Joukkue- ja parikilpailuihin oli muutama karsintatapa: isäntämaa Japanille annettiin yksi paikka jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi kolme alueellisesti (Eurooppa, Aasia/Osenia, Amerikka/Aasia) parasta joukkuetta tai paria pääsi suoraan paralympialaisiin. Kuusi paria tai joukkuetta valittiin rankingin perusteella. Joukkue- ja parikilpailuihin osallistui 10 paria tai joukkuetta. Yksilökilpailuihin osallistui 20 tai 24 urheilijaa. Alueellisista kilpailuista pääsi kolme urheilijaa, kolme valittiin yksilörankingin peruteella (vain sellaiset urheilijat, jotka edustivat maata, jotka eivät kilpaile pari- tai joukkuekilpailuissa), 3 tai 7 urheilijaa valittiin pari/joukkuerankingin perusteella ja yksi nainen rankingin perusteella maista, jotka eivät osallistu joukkuekilpailuun. Jokaisesta joukkuekilpailuun osallistuvasta maasta yksi urheilija sai osallistua yksikökilpailuun.
Pikkuharttia

Pikkuharttia ("Harttia kronei") on imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikan trooppisissa vesissä. Pikkuharttia voi yltää jopa 12 senttimetrin pituuteen. Sen ravintoa ovat kasviplankton, äyriäiset ja hyönteiset.
Salamurhaajan oppipoika

Salamurhaajan oppipoika () on yhdysvaltalaisen Robin Hobbin kirjoittama fantasiakirja ja Näkijän taru -trilogian ensimmäinen osa. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi alun perin vuonna 1995 ja se julkaistiin suomeksi Kustannusosakeyhtiö Otavan julkaisemana vuonna 1996.
Kirja kertoo äpäräprinssi Fitz Uljas Näkijän varhaiselämästä Peuralinnassa, jossa hänestä koulitaan salamurhaaja. Fitzillä on sekä sukunsa perinteinen taikuus, Taito, että pelätty ja halveksittu eläintaikuus, Vaisto.
Jessica Kähärä

Jessica Ida Olivia Kähärä (s. 1. elokuuta 2001 Mikkeli) on suomalainen yleisurheilija, joka on menestynyt eri hyppylajeissa ja 100 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa Mikkelin Kilpa-Veikkoja ja häntä valmentaa Johan Meriluoto.
Kähärä saavutti Kalevan kisoissa 2018 pronssia sekä korkeus- että pituushypyssä. Kalevan kisoissa 2019 hän saavutti pronssia korkeushypyssä ja sijoittui neljänneksi kolmiloikassa. Turun Kalevan kisoissa 2020 Kähärä oli myös korkeushypyssä pronssilla. Joensuussa 2022 hän saavutti hopeaa 100 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä. Lahden Kalevan kisoissa 2023 Kähärä sijoittui pronssille kolmiloikassa. Vaasan Kalevan kisoissa 2024 hän voitti Suomen-mestaruuden pituushypyssä ja saavutti hopeaa kolmiloikassa. 
Kähärä voitti korkeushypyssä kultaa sisäratojen SM-kilpailuissa 2019 ennätystuloksellaan 190 cm ja pituushypyssä SM-halleissa 2023 tuloksella 629 cm. SM-halleissa 2024 Kähärä voitti pituushypyssä mestaruuden tuloksella 651. ja sijoittui kolmiloikassa toiseksi. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2025 hän voitti pituushypyssä kultaa ennätyksellään 668.
Kähärä saavutti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 Unkarin Győrissä hopeaa korkeushypyssä silloisella ennätystuloksellaan 183 cm ja pronssia kolmiloikassa ennätystuloksellaan 13,29 m. Hän karsiutui korkeushypyn loppukilpailusta Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2024. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 seitsemänneksi kolmiloikassa ja kahdeksanneksi korkeushypyssä. Kähärä voitti vuoden 2023 alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Espoossa kolmiloikassa pronssia tuloksella 13,59 cm. Hän karsiutui Rooman EM-kilpailuissa 2024 pituushypyn ja kolmiloikan loppukilpailusta. Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 644.
Kähärän ennätyksiä ovat 100 metrin aitajuoksussa 13,30, korkeushypyssä 190 cm hallissa ja 187 cm ulkoradoilla, pituushypyssä 651 cm ulkoradoilla ja 668 cm hallissa sekä kolmiloikassa 13,87 m ulkoradoilla ja 13,58 m hallissa.
Jessica Kähärän isosisko Jasmin Kähärä kilpailee maastohiihdossa. Sisarusten äiti Catharina Svenlin valittiin 1980-luvulla kolmena vuonna Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi.
Marco Nowak

Marco Nowak (s. 23. heinäkuuta 1990 Dresden) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Nowak on edustanut pääsarjatasolla myös Nürnberg Ice Tigersiä. Nowak pelasi Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailuissa. Nowak laukoo oikealta.
Ura.
Nowak debytoi DEL-liigassa kaudella 2007-08 Düsseldorferin paidassa. 4 vuoden päästä Nowak teki sopimuksen Nürnberg Ice Tigersin kanssa. Nowak edusti Nürnbergiä 3 kautta, jonka jälkeen hän palasi Düsseldorferin riveihin. Kaudella 2018-19 Nowak toimi Düsseldorferin varakapteenina.
Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020

Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020 on järjestyksessään 34. Miesten Salibandyliigan kausi. Liigan runkosarja alkaa 21. syyskuuta ja päättyy 29. helmikuuta. Kauteen hallitsevana mestarina lähtee neljä viimeistä mestaruutta voittanut Classic. Edellisen Divari-kauden mestari Tikkurilan Tiikerit, sekä toinen ÅIF nousevat liigaan kaudeksi 2019–2020. Koovee ja FBT Karhut putosivat Divariin edellisen kauden päätteeksi. Kausi keskeytettiin 20. maaliskuuta 2020 koronaviruksen leviämisen hillitsemiseksi,minkä takia pudotuspelit jäivät pelaamatta. Suomen mestaruutta ei jaettu ensimmäistä kertaa Salibandyliigan historiassa.
Runkosarja.
V = voitto, Vja = jatkoaikavoitto , Vrl = rankkari voitto , Hrl = rankari häviö, Hja = jatkoaikatappio, H = tappio
Johannesbaptistia

Johannesbaptistia on heimonsa Cyanothrichaceae ainoa bakteerisuku. Nämä bakteerit elävät meri-, murto- ja makeassa vedessä. Suvun nimi oli aiemmin "Cyanothrix", mutta se on sittemmin muutettu ICN:n sääntöjen mukaiseksi.
Theodor Sommers

Theodor Sommers (23. helmikuuta 1866 – 15. elokuuta 1925 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut insinööri ja yksi konepajayritys Sommers, af Hällström &amp; Waldensin perustajista.
Sommers kävi Hämeenlinnan suomalaisen normaalilyseon ja Tampereen teollisuuskoulun. Vuonna 1897 Theodor Sommers, arkkitehti Arthur af Hällström ja insinööri Elis Waldens perustivat Tampereelle "Osakeyhtiö Sommers, af Hällström &amp; Waldensin" teknillisen kaupan ja konepajan. Sommers toimi yhtiössä johtotehtävissä. Myöhemmin hän oli muun muassa Finlaysonin ja Lapinniemen puuvillatehtaan palveluksessa. Hän oli viimeksi vuoteen 1916 saakka Tampereen Puuvillateollisuus Oy:n konepajan korjausosaston johtajana vuoteen 1916 saakka. Tämän jälkeen Sommers keskittyi hoitamaan Ylöjärven Kaiharin kylässä sijainnutta omistamaansa Ylisen maatilaa ja oli myös useiden tamperelaisten teollisuusyritysten kuten Lokomon ja Lapinniemen johtokuntien jäsenenä. Sommers harrasti myös antiikki- ja taide-esineiden keräilyä.
Jöllivelhomonni

Jöllivelhomonni ("Loricaria cataphracta") on imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikan trooppisissa vesissä. Lajin elinympäristöä ovat lammet. Jöllivelhomonni voi yltää jopa 29,5 senttimetrin pituuteen. Sen ravintoa on muun muassa kasviplankton ja detritus eli hajoamistuotteet.
Hunajavelhomonni

Hunajavelhomonni ("Loricaria clavipinna") on imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikan makeissa, trooppisissa vesissä. Hunajavelhomonni voi yltää jopa 18,0 senttimetrin pituuteen.
Salibandyn naisten Suomen Cup 2019–2020

Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2019–2020 in järjestyksessään 27. Suomen Cupin kausi. Suomen Cup pelataan 2019–2020 IFF:n peliaika- ja pelaajamääräkokeilujen vuoksi 3x15 minuutin peliajalla ja ottelupöytäkirjaan saa merkitä vain 17 pelaajaa. Cupiin osallistuu 16 naisten Salibandyliigajoukkueesta 11.
1. kierros.
Ä-lasti ja Blackbirds jatkoon.
Blue Fox ja Papas jatkoon.
SBS Rupu ja SalBa jatkoon.
TPS 3 ja KaPa-65 jatkoon.
2. kierros.
Lohko 1
&lt;br&gt;14.9. Sport Garden
Lohko 2
&lt;br&gt;15.9. Pirkkalan vapaa-aikakeskus
Lohko 3
&lt;br&gt;15.9. Palokan koulukeskus, Jyväskylä
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020

Jousiammunnassa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Jousiammuntakilpailut pidettiin Yumenoshima Park Archery Fieldillä 27. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Jousiammunnassa kilpailtiin yhdeksässä lajissa, joista kolme oli varattu vain miehille, kolme vain naisille ja loput kolme on sekalajeja. Sekalajit olivat joukkuekilpailuja ja sukupuolten omat kilpailut yksilökilpailuja. Yhteensä urheilijoita jousiammuntaan osallistui 140.
Menestynein maa oli Kiina, jonka urheilijat voittivat neljä kultamitalia ja yhteensä kahdeksan mitalia.
Karsinnat.
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yksilökilpailuun ja yksi joukkue joukkuekilpailuihin. Karsintatapahtumia oli useita: vuoden 2019 MM-kilpailut, kolme alueellista karsintaa (Aasia, Amerikka, Eurooppa) sekä erillinen karsintaturnaus. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai yhden urheilijan tai joukkueen kiintiön jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsuttiin yhteensä 12 urheilijaa.
Fabio Hofer

Fabio Hofer (s. 23. tammikuuta 1991 Lustenau, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa Sveitsin NLA-seura EHC Bielin riveissä.
Hofer on aiemmin edustanut EBEL-liigan Red Bull Salzburgia ja EHC Linzia. Hofer on pelannut Itävallan maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2018 ja 2019. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Hofer debytoi EBEL-liigassa kaudella 2010-11 Red Bull Salzburgin paidassa. Hofer pelasi Salzburgin riveissä 3 kautta, kunnes hän siirtyi EHC Linziin. Vuonna 2018 Hofer teki sopimuksen National Leaguen HC Ambrì-Piottan kanssa. Hofer jatkaa seurassa kaudella 2019-20.
Lehtisaari (Padasjoki)

Lehtisaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Maantietoa.
Saari on 710 metriä pitkä, 270 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,0 hehtaaria . Saari on muutamassa kohdassa melko kapea. Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja Virmailansaaren edustalla. Se kuuluu Lehtisten saariryhmään, jossa on kymmeniä pikkusaaria. Lehtisen ja Pirttisaaren välissä on vain muutaman metrin levyinen ruohottunut salmi. Pirttisaaren, Selkäsaaren ja Lehtisen väliin jää suojaisia ja matala laguunimainen lahti. Saari on matala ja sen korkein mäki, joka sijaitsee saaren länsipäässä, kohoaa noin 9 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saari on autio.
Virkistysalue.
Pirttisaaressa on pitkä venelaituri ja rannassa on ainakin sauna, uimalaituri, grillikatos, jätteiden kierrätyspiste ja kompostikäymälä (vuoden 2012 tilanne). Virkistysaluetta, josta käytetään nimitystä ”Lehtisen virkistysalue”, hoitaa Päijänteen virkistysalueyhdistys. Siihen sisältyy Pirttisaari ja Selkäsaari ja niiden eteläpuolinen Lehtisaari. Niiden yhteinen pinta-ala on 45,6 hehtaaria.
SGR 1806-20

SGR 1806-20 on magnetartähti Jousimiehen tähtikuviossa 50 000 valovuoden päässä Maasta. Sen magneettikentän voimakkuudeksi arvioitiin pyörimisnopeuden hidastumisen perusteella 1015 gaussia eli 100 miljardia teslaa.
Tähdenjäristys halkaisi tähden kuoren kymmeniä tuhansia vuosia sitten, mitä seuranneen räjähdyksen aiheuttamat gammasäteet havaittiin Swift-teleskoopilla 27. joulukuuta 2004.
Unto Martikainen

Unto Olavi Martikainen (s. 1950 Polvijärvi) on suomalainen tieto- ja kaunokirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on näytelmä "Sukkulan Sulttaani".
Martikainen aloitti kirjoittamisen Joensuun lyseolaisena 1960-luvulla ja toimi vuodesta 1984 Karjala-lehden avustajana. Martikainen opiskeli Joensuun korkeakoulussa ja suoritti arkistonhoitotutkinnon Valtionarkistossa 1983. Vuosina 1979–1993 hän työskenteli virkamiehenä ensin Valtionrautateiden ja sitten oikeusministeriön palveluksessa. 
Martikainen varttui Polvijärven Kinahmossa perheensä maatilalla kolmen siskonsa kanssa. Hänet tunnetaan historiantuntemuksestaan. Hän on lisäksi kiinnostunut taiteesta ja musiikista sekä ortodoksisesta uskontokunnasta ja venäjän kielestä.
Martikainen asuu Joensuun Ranta-Mutalassa.
Adam Idah

Adam Uche Idah (s. 11. helmikuuta 2001 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä.
Idah siirtyi Irlannista englantilaisseura Norwich Cityn junioreihin kesällä 2017. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen ottelunsa elokuussa 2019 liigacupin toisella kierroksella Crawley Townia vastaan. Valioliigassa hän pääsi ensimmäisen kerran kentälle uudenvuodenpäivänä 2020 Crystal Palacea vastaan pelatun ottelun lopussa. Tammikuussa 2020 hän teki FA Cupin kolmannen kierroksen ottelussa hattutempun eli kolme maalia Preston North Endia vastaan Norwichin voittaessa vieraskentällä 2–4. Seuraavassa ottelussa 11. tammikuuta vieraskentällä Manchester Unitedia vastaan hän pelasi ensimmäisen kerran Valioliigassa avauskokoonpanossa. Kauden aikana hän pelasi 12 valioliigaottelua mutta vain tuon yhden avauksessa.
Kaudella 2020–2021 Idah pelasi mestaruussarjassa 17 ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Loukkaantumiset pitivät hänet poissa kentiltä marras-tammikuussa kahden kuukauden ajan ja maalis-toukokuussa suunnilleen yhtä pitkään. Lisäksi hän oli lokakuussa saamansa ulosajon jälkeen kolme ottelua pelikiellossa. Hän teki mestaruussarjassa kolme maalia.
Idah jatkaa Valioliigaan nousseessa Norwichissa kaudella 2021–2022.
Idah on pelannut Irlannin eri juniorimaajoukkueissa yli 40 maaottelua. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018 ja teki molemmissa turnauksissa yhden maalin. Irlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Bulgariaa ja Suomea vastaan. Hän on syyskuun 2021 puoliväliin mennessä pelannut kymmenen A-maaottelua, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa.
Hamadou Konaté

Hamadou Konaté (s. 4. kesäkuuta 1950 Dakar) on malilainen hallintovirkamies ja ministeri.
Konaté syntyi santarmin perheeseen. Hän kävi koulunsa Bandiagarassa ja Bamakossa ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon Bamakon opettajakorkeakoulussa. Hänellä on tohtorintutkinto lääketieteellisestä antropologiasta sekä tutkinnot ravitsemustieteestä ja sosiaalisten ohjelmien hallinnasta.
Konaté työskenteli vuosina 1980–1991 sosiaaliasioiden johtajana vastaten erilaisista kehitysyhteistyö- ja tutkimusohjelmista. Hän toimi sen jälkeen ensimmäiseen ministerinimitykseensä saakka Luxemburgin kehitysyhteistyöohjelman apulaisjohtajana. Konaté on ollut Malin hallituksessa vuodesta 2013 lähtien, aluksi työ- ja sosiaaliministerinä ja myöhemmin yhteisvastuuministerinä. Hän johti maan sisällissodan jälkeen vuoden 2015 rauhansopimukseen johtaneita neuvotteluja ja selvitti fulbejen ja dogonien välistä konfliktia vuonna 2018. Konaté nimitettiin Boubou Cissén hallituksen yhteisvastuu- ja köyhyydentorjuntaministeriksi toukokuussa 2019.
Norjan järvet

Norjan järvet on laskettu, ja kun mukaan on otettu kaikki 2,5 hehtaarin järvet, saadaan järviä yhteensä noin 250 000. Ottamalla mukaan vieläkin pienemmät järvet, on järvien lukumääräksi ilmoitettu 450 000–969 100 järveä. Norjan vesistötietokannan mukaan erikokoisia järviä on seuraavasti :
Norjan kymmenen suurinta järveä ovat :
Suur-Miehikkälä

Suur-Miehikkälä on Miehikkälässä kirkonkylän luoteispuolella sijaitseva kylä, joka on osa Miehikkälän maarekisterikylää. Suur-Miehikkälässä on noin 300 asukasta. Kylässä on kyläkauppa ja Suur-Miehikkälän Kilpi ry:n talkoilla ylläpitämä Seurantalon Baari. Kylässä toiminut Suur-Miehikkälän koulu lakkautettiin vuonna 2024. Suur-Miehikkälässä on aktiivista yhdistystoimintaa. Se on valittu Kymenlaakson vuoden kyläksi vuosina 1993 ja 2012.
Lähteet.
Tanskan järvet

Tanskan järvet ovat pääosin hyvin pieniä ja vain viisi järveä ylittävät 10 neliökilometriä. Järvien kokonaismäärä on noin 120 000, mutta tässä ei ole tiedossa kuinka pieniä järviä on laskennassa otettu mukaan. Järviä on ympäri maan, mutta eniten niitä on Sjællandin pohjoisosissa ja Jyllannin keski- ja itäosissa. 
Suurimmat järvet.
Tanskan viisitoista suurinta järveä ovat :
Zhang Mengxue

Zhang Mengxue (s. 6. helmikuuta 1991 Jinan, Kiina) on kiinalainen ampuja ja olympiavoittaja.
Zhang voitti olympiakultaa 10 metrin ilmapistoolissa Rion olympialaisissa 2016. Samana vuonna hän voitti myös Aasian mestaruuden.
Mätäsansikka

Mätäsansikka ("Waldsteinia geoides") on ruusukasvien heimoon ja ansikoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Mätäsansikka on ainavihanta tai puoliainavihanta, monivuotinen ruohokasvi, jonka kasvukorkeus on 15–30 senttimetriä. Kasvi muodostaa maavarren, mutta ei rönsyjä. Lehdet ovat herttamaisia-munuaismaisia Kolmiomainen lehtilapa muodostuu 3–5 osasta; lehdet ovat kiiltäviä ja sahalaitaisia.
Kasvi kukkii keväällä huhti-toukokuussa. Kukat ovat keltaisia ja viisiteräisiä, samantapaisia kuin metsämansikalla; niistä kehittyy pieniä, kuivia, syötäväksi kelpaamattomia pähkylöitä.
Kromosomiluku on 2n = 14.
Levinneisyys.
Mätäsansikka kasvaa luonnonvaraisena entisten Tšekkoslovakian ja Jugoslavian alueilla, Unkarissa, Bulgariassa, Romaniassa ja Länsi-Ukrainassa sekä lisäksi vieraslajina Norjassa. Lajia ei esiinny Euroopan ulkopuolella.
Elinympäristö.
Mätäsansikka kasvaa metsissä, pensaikoissa ja vuorten rinteillä.
Käyttö.
Mätäsansikkaa voidaan käyttää maanpeitekasvina puuryhmien alla.
Nimi.
Ansikoiden suvun tieteellinen nimi "Waldsteinia" on annettu itävaltalaisen kasvitieteilijän ja kirjailijan, kreivi Franz Adam von Waldstein-Wartenbergin (1759–1823) kunniaksi. Lajiepiteetti "geoides" puolestaan tarkoittaa "Geumia muistuttavaa" ja viittaa mätäsansikan lehtien samankaltaisuuteen kellukoiden ("Geum") lehtien kanssa.
Amerikanansikka

Amerikanansikka ("Waldsteinia fragarioides") on ruusukasvien heimoon ja ansikoiden sukuun kuuluva kasvilaji. Laji muistuttaa ulkonäöltään läheisiä sukulaisiaan mansikoita ("Fragaria") ja intianhanhikkia ("Potentilla indica"), mutta eroaa näistä kuitenkin mm. pyöreämmillä lehdillään.
Ulkonäkö ja koko.
Amerikanansikka on ikivihreä, monivuotinen ruohokasvi, joka kasvaa 8-20 senttimetrin korkuiseksi. Lajilla on maavarsi ja rönsyjä.
Kasvin näyttävät, keltaiset kukat ilmestyvät aikaisin keväällä; kukinta jatkuu kesäkuulle asti. Kaksineuvoiset kukat ovat säteissäissymmetrisiä ja viisiteräisiä. Ulommat verholehdet puuttuvat. Kasvilla on viisi keltaista terälehteä. Hedelmävarret ovat hieman karvaisia.
Kromosomiluku on 2n = 42.
Levinneisyys.
Amerikanansikka on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista, jossa sen levinneisyysalue ulottuu Minnesotasta, Ontariosta, Quebecista ja Mainesta etelään Indianaan ja Pennsylvaniaan, vuorilla jopa niin etelään kuin Pohjois-Carolinaan asti. 
Elinympäristö.
Amerikanansikka kasvaa kosteissa tai kuivissa metsissä varjoisilla kasvupaikoilla.
Uhanalaisuus.
Laji on luokiteltu vaarantuneeksi Connecticutissa, Illinoisissa ja Mainessa, uhanalaiseksi New Hampshiressa, silmälläpidettäväksi Massachusettsissa ja harvinaiseksi Indianassa.
Käyttö.
Amerikanansikkaa käytetään joskus koristekasvina puuryhmiin ja perennapuutarhoihin. Irokeesit käyttävät amerikanansikkakeitettä verilääkkeeksi, murskattujen kasvien haudetta puolestaan käärmeenpuremiin.
Fragaria daltoniana

Fragaria daltoniana on ruusukasvien heimoon ja mansikoiden sukuun kuuluva kasvilaji. Laji kasvaa luonnonvaraisena Himalajalla, Tiibetissä ja Pohjois-Myanmarissa. Kasvin pohjushedelmä on pahanmakuinen, eikä sillä ole kaupallista arvoa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Kaikilla mansikkalajeilla haploidi perimä koostuu 7 kromosomista. "Fragaria daltoniana" on diploidi, jolla on kaksi paria näitä kromosomeja eli yhteensä 14 kromosomia.
Tulan kuvernementti

Tulan kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan ja Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue vuosina 1796-1929. Sen hallinnollinen keskus oli Tula. Sitä rajoittivat seuraavat kuvernementit myötäpäivään pohjoisesta alkaen: Moskovan kuvernementti, Rjazanin kuvernementti, Tambovin kuvernementti, Orjolin kuvernementti ja Kalugan kuvernementti.
Hallinnollinen jako.
Vuonna 1900 kuvernementti oli jaettu seuraaviin kihlakuntiin ("ujezd"):
Simbirskin kuvernementti

Simbirskin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan ja Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue vuosina 1798-1928 Volgan oikealla rannalla Euroopan puoleisen Venäjän itäosissa. Sen hallinnollinen keskus oli Simbirsk. Vuonna 1924 alue ja sen keskus nimettiin Leninin kunniaksi Uljanovskiksi ja Uljanovskin kuvernementiksi. Kuvernementti rajautui pohjoisessa Kazanin kuvernementtiin, idässä Samaran kuvernementtiin, etelässä Saratovin kuvernementtiin, lännessä Penzan kuvernementtiin ja luoteessa Nižni Novgorodin kuvernementtiin.
Alue.
Ensimmäisen Venäjällä toteutetun väestönlaskennan mukaan vuodelta 1897 43 491 neliövirstan (49 500 km²) alueella asui 1 527 848 asukasta, joista 67 %:a oli venäläisiä, 12 %:a mordvalaisia, 10 %:a tšuvasseja, 9 %:a tataareja jne... Noin 7 %:a asukkaista asui kaupungeissa. Alueen keskuksessa Simbirskissä asui 41 684 asukasta.
Hallinnollinen jako.
Vuonna 1900 alue oli jaettu seuraavaan 8 piirikuntaan ("ujezd"):
Stavropolin kuvernementti

 
Stavropolin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan ja myöhemmin Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue keskuksenaan Stavropol vuosina 1847–1918 aina Stavropolin neuvostotasavallan perustamiseen asti. Kuvernementti sijaitsi pohjois-Kaukasuksella ja sitä reunusti pohjoisesta katsoen myötäpäivään Donin kasakoiden alue, Astrahanin kuvernementti, Terekin alue ja Kubanin alue. Kuvernementti oli 1900-luvun alussa jaettu neljään kihlakuntaan: 
Vuoden 1897 väestölaskennan mukaan kuvernementissä asui 873 301 henkeä, joista 55,2 %:a oli venäläisiä, 36,6 %:a ukrainalaisia ja 2,3 %:a nogaita
Maija-Riitta Hirvonen

Maija-Riitta Hirvonen (s. 20. heinäkuuta 1954, Sääminki) on suomalainen toksikologi ja Itä-Suomen yliopiston ympäristötoksikologian emeritaprofessori (Kuopion kampus). Hän on ollut esillä suomalaisissa tiedotusvälineissä muun muassa puun polton päästöjen terveysvaikutuksiin liittyen.
Hirvonen kirjoitti ylioppilaaksi Sulkavan yhteiskoulusta 1973, ja suoritti tekstiilisuunnittelijan tutkinnon (1977). Hän valmistui Kuopion yliopistosta filosofian maisteriksi 1986 ja filosofian tohtoriksi 1991. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1991) oli otsikoitu "Phosphoinositide turnover in the brain : effects of lithium and malaoxon and their interactions". Vuosina 1992–1994 Hirvonen oli Yhdysvalloissa vieraileva tutkija (Burroughs Wellcome Co., Dept. of Cell Biology). Nimityksen Kuopion yliopiston ympäristötoksikologian dosentiksi hän sai 1994.
Työurallaan Hirvonen työskenteli Kansanterveyslaitoksen ympäristöterveyden osaston tutkijana 1986–1990 ja 1994–1998, sekä vanhempana tutkijana 1999–2000. Suomen Akatemian tutkimusassistentti 1990–1993 ja vanhempi tutkija 2000–2001. Vuosina 2001–2002 hän oli Kansanterveyslaitoksessa laboratorionjohtaja, vuosina 2002–2006 erikoistutkija ja vuoden 2007 alusta tutkimusprofessori. Hänet nimitettiin helmikuussa 2007 Kuopion yliopiston ympäristötoksikologian osaaikaiseksi professoriksi alkujaan viiden vuoden määräajaksi.
Marco Rossi

Marco Rossi -nimisiä henkilöitä ovat:
Theodor Hugo Fredrik Boldt

Theodor Hugo Fredrik Boldt (19. tammikuuta 1827 Hamina – 31. tammikuuta 1894 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Boldtin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, kollegineuvos Georg Fabian Boldt ja vapaaherratar Eleonora Sofia Lybecker. Myös hänen kahdesta veljestään, Johan Dietrich Boldtista ja Konstantin Ferdinand Boldtista, tuli kenraaleita. Theodor Hugo Fredrik Boldt tuli Haminan kadettikoulun oppilaaksi 1838. Vänrikiksi ylennettynä hän palveli Käkisalmeen sijoitetussa joukko-osastossa vuodesta 1847. Aliluutnantti hänestä tuli 1849, luutnantti 1850, kapteeni 1863 ja eversti 1867. Tuolloin hänet siirrettiin Irkutskiin jalkaväkirykmentin pataljoonankomentajaksi. Reservipataljoonan komentaja hänestä tuli 1868 ja jalkaväkirykmentin komentaja 1873. Rykmentinkomentajana Boldt osallistui Turkin sotaan 1877–1878, jonka lopulla hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Jalkaväkidivisioonan prikaatin komentajaksi Boldt tuli 1881 ja sotapalveluksesta hän erosi kenraaliluutnanttina 1886.
Konstantin Ferdinand Boldt

Konstantin Ferdinand Boldt (8. lokakuuta 1829 Hamina – 1. toukokuuta 1885) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Boldtin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, kollegineuvos Georg Fabian Boldt ja vapaaherratar Eleonora Sofia Lybecker. Myös hänen kahdesta veljestään, Johan Dietrich Boldtista ja Theodor Hugo Fredrik Boldtista, tuli kenraaleita. Konstantin Ferdinand Boldt tuli Haminan kadettikoulun oppilaaksi 1840. Valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin krenatöörirykmentin palvelukseen 1849. Aliluutnantiksi Boldt ylennettiin 1852 ja luutnantiksi 1854. Palveltuaan komppaniaupseerina Pietarissa Boldt tuli keisarin paašikoulun poliisimestariksi 1865. Hänet ylennettiin everstiksi seuraavana vuonna. Boldt määrättiin jalkaväkirykmentin komentajaksi Pohjois-Kaukasiaan 1875, mutta siirrettiin vielä samana vuonna jalkaväkirykmentin komentajaksi Itä-Siperiaan. Vuoden 1876 alusta hänestä tuli prikaatinkomentaja. Boldt osallistui prikaateineen Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen Boldt määrättiin toiseen joukko-osastoon prikaatinkomentajaksi, missä tehtävässä hän palveli kuolemaansa asti.
Boldt tunnettiin myös sotilasoppikirjojen laatijana. Hänen aseteoksensa olivat 1800-luvun lopulla laajalti käytössä Euroopan eri maiden sotilasopetuslaitoksissa.
Abdelmadjid Tebboune

Abdelmadjid Tebboune (; s. 17. marraskuuta 1945) on algerialainen poliitikko, joka valittiin Algerian presidentiksi maan presidentinvaaleissa joulukuussa 2019. Hänet valittiin syyskuussa 2024 jatkokaudelle.
Algerian presidenttinä 20 vuotta ollut Abdelaziz Bouteflika joutui eroamaan kansalaisten laajojen protestien vuoksi virastaan helmikuussa 2019 menetettyään Algerian merkittävimmän poliittisen vaikuttajan eli maan armeijan luottamuksen. Kansalaisten protestit jatkuivat, sillä joulukuussa 2019 pidettyihin presidentinvaaleihin hyväksyttiin ehdokkaiksi vain henkilöitä, jotka protestoijien mukaan edustivat kaikki vuodesta 1962 Algeriassa valtaa pitänyttä vanhaa eliittiä. Presidentinvaaleja boikotoitiinkin laajasti, ja äänestysprosentiksi jäi 40 prosenttia. Entinen Bouteflikan hallinnon pääministeri, 74-vuotias Abdelmadjid Tebboune sai annetusta äänistä 58 prosenttia, ja hän tuli siten valituksi Algerian uudeksi presidentiksi.
Tebboune lupasi alkaa kehittää Bouteflikan jälkeen "uutta Algeriaa". Vuonna 2020 hän oli koronataudin takia kuukausia poissa julkisuudesta ja sai sairauteen hoitoa Saksassa. Hän erotti useita ministereitä ilman näkyvää syytä, mikä teki hallituksesta passiivisen toimitusministeristön, joka ei ole pystynyt hillitsemaan maan sosiaalista ja taloudellista kriisiä.
Tebboune valittiin syyskuussa 2024 jatkokaudelle presidenttinä. Hän sai 95 prosenttia äänistä, mutta vain kuusi miljoonaa 24 äänioikeutetusta käytti ääntään. Vaaleja ei ole pidetty aivan rehellisinä.
Maniwa

Maniwa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Chūgokuvuorilla ja Kibin ylängöllä Asahijoen yläjuoksulla. Pohjoisessa se rajautuu Tottorin prefektuuriin. Maniwassa on 44 994 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 828,53 neliökilometriä.
Maniwa on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 yhdistämällä toisiinsa Hokubōn, Katsuyaman, Kusen, Ochiain ja Yubaran maaseutukaupungit sekä Chūkan, Kawakamin, Mikamon ja Yatsukan kyläkunnat. Nimensä kaupunki sai entiseltä Maniwan piirikunnalta. Kaupungin keskustan muodostaa Katsuyaman alue, joka kehittyi Edo-kaudella jokisatamana, Izumoon johtavan reitin postiasemana ("shukuba") ja Katsuyaman daimiokunnan hallinnollisena keskuksena ("jin’ya"). Myös Kuse ja Mikamo toimivat alun perin postiasemina, Ochiai jokisatamana Asahi- ja Bitchūjokien yhdimäkohdassa. Merkittäviä elinkeinoja ovat metsätalous, maidon tuotanto ja maanviljely, joka tuottaa muun muassa riisiä, koristekukkia ja vihanneksia.
Matkailijoita Maniwaan houkuttelevat useat kuumat lähteet ("onsen"), joista tunnetuin on Yubara-onsenin lähde, ja Hiruzenin ylänköalue lomakohteineen kaupungin pohjoisosassa. Osa siitä kuuluu Daisen-Okin kansallispuistoon. Eräs nähtävyys on Kanban vesiputous lähellä Hoshiyamaa, jonka historia yhdistetään keisari Go-Daigoon. Häneen liitetään myös Ochiaissa sijaitseva suuri kirsikkapuu Daigo-zakura. Katsuyamassa on säilynyt vanhaa Edo-kauden arkkitehtuuria, joka on suojeltu. Osa kaupungista tunnetaan japaninjättisalamanterin esiintymisalueena. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin Kishin-linja.
Iso-Römö

Iso-Römö on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Maantietoa.
Saari on 540 metriä pitkä, 440 metriä leveä ja sen pinta-ala on 15,6 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja suuren Virmailansaaren edustalla, jossa se kuuluu Lehtisten saariryhmään. Saariryhmässä on kymmeniä pikkusaaria, joista Iso-Römö on suurimpia. Saaren eteläpuolella on Pikku-Römö, luoteispuolella Korpisaaret ja pohjoisessa Lehtisaari. Iso-Römö on pyöreän muotoinen saari, jonka korkein kohta yltää 14 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa.
Padasjoen seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1947 sen karttanimi on ”Römönsaari”. Saari on ollut autio ainakin vuoteen 1985 asti . Tämän jälkeen saarelle on rakennettu ensimmäinen vapaa-ajan asunto, joka näkyy vuoden 1996 peruskartassa. Iso-Römön nimitys oli käytössä jo vuoden 1965 kartassa.
War of Kings

War of Kings on Europen kymmenes albumi, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2015.
Samuli Mikkonen (rumpali)

Samuli Mikkonen (s. 2. heinäkuuta 1983 Espoo) on suomalainen muusikko, joka soittaa rumpuja yhtyeissä Korpiklaani, Jonne ja The Dimitri Keiski Band. Aikaisemmin hän on soittanut rumpuja Profane Omen -yhtyeessä. 
Musiikkiura.
Mikkonen aloitti rumpujen soiton yhdeksänvuotiaana. Teini-ikäisenä hän innostui metallimusiikista ja alkoi soittaa monissa eri death metal-, black metal-, grincore- ja hardcore-bändeissä.
Walk the Earth

Walk the Earth on Europen yhdestoista albumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017.
Mimasaka

Mimasaka () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Yoshino- ja Kajinamijokien varrella. Pohjoisessa se ulottuu Chūgokuvuorille ja prefektuurin korkeimmalle huipulle Ushiroyamalle 1344 metrin korkeudelle merenpinnasta. Se rajautuu pohjoisessa Tottorin ja idässä Hyōgon prefektuuriin. Mimasakassa on 27 368 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 429,29 neliökilometriä.
Mimasaka on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Aidan, Katsutan, Mimasakan, Ōharan ja Sakutōn maaseutukaupungit sekä Higashi-Awakuran kyläkunta. Kaupungin hallinnollinen keskusta sijaitsee entisen Mimasakan maaseutukaupungin alueella. Sen Hayashinon kaupunginosa kehittyi historiallisesti jokisatamana Yoshino- ja Kajinamijokien yhtymäkohdassa. Miyamoton kylä tunnetaan Miyamoto Musashin syntypaikkana ja siellä on hänelle omistettu museo. Merkittäviä elinkeinoja Mimasakassa ovat metsätalous, karjankasvatus ja maatalous, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, teetä, hedelmiä ja vihanneksia.
Mimasakan kulttuuriperintöön kuuluvat Chōfuku-jin temppeli, jonka tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi valittu pagodi on koko prefektuurin vanhin rakennus, ja hortensioistaan tunnettu Daishō-jin temppeli. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelee myös Yunogō-onsenin kuuma lähde. "Shugendōn" pyhänä vuorena tunnettu Ushirovuori kuuluu Hyōnosenin–Ushiroyaman–Nagisanin puolikansallispuistoon. Kaupungissa toimii muun muassa Okayama International Circuit -moottoriurheilurata. Mimasakaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kishin-linja ja Chizu-kyūkō-rautatie.
Iso-Ohjo

Iso-Ohjo on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Maantietoa.
Saari on 900 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja Virmailansaaren edustalla, ja kuuluu Lehtisten saariryhmään yhtenä sen suurimmista saarista. Saariryhmässä on kymmeniä muita pikkusaaria, joista seitsemän sijaitsee Iso-Ohjon läheisyydessä. Niiden lisäksi Vähä-Ohjo ja Kalliosaari löytyvät Iso-Ohjon eteläpuolelta, Pirttisaari sen itäpuolelta ja Lehtinen sen luoteispuolelta. Saari on melko matala, mutta saaren keskellä oleva mäki kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren luoteisosaassa on pieni suojaisa lahti ja eteläosassa on niemen ja saaren yhdessä suojaama toinen lahti. Saareen on rakennettu alle kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Kuhmoisten ja Padasjoen välinen kuntaraja kulkee Iso-Ohjon ja Lehtisen välissä.
Historiaa.
Padasjoen seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1947 on saaren karttanimi ”Iso-Ohto”. Sen luoteispään lahteen on merkitty rantaniitty, mutta saari on kuitenkin autio . Vuoden 1965 peruskartassa saaren karttanimi on ”Iso-Ohjo” ja jossa sen edellä mainittu niittyalue on merkitty maa-alueeksi. Seuraavassa kartassa niittyalue on taas järvenlahtea ja saaressa on nyt viisi mökkiä. Vuoden 1996 kartassa on mökkejä yksi lisää ja kyseinen lahti on merkitty taas maa-alueeksi.
Tobias Picker

Tobias Picker (s. 18. heinäkuuta 1954 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Picker aloitti säveltämisen kahdeksanvuotiaana. Hän suoritti opintoja Manhattan School of Musicissa, Juilliard Schoolissa ja Princetonin yliopistossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Charles Wuorinen, Elliott Carter ja Milton Babbitt. Hän sai ensimmäiset sävellystilauksensa myöhäisinä teinivuosinaan, ja hänestä tuli nopeasti yksi Yhdysvaltain kysytyimmistä nuorista säveltäjistä. Picker sai vuonna 1992 Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian musiikkipalkinnon, ja hänet valittiin akatemian elinikäiseksi jäseneksi vuonna 2012. Picker on toiminut esimerkiksi Houstonin sinfoniaorkesterin ensimmäisenä nimikkosäveltäjänä (1985–1990) sekä San Antonion ja Tulsan oopperoiden taiteellisena johtajana.
Pickerin ensimmäinen ooppera "Emmeline" kantaesitettiin Santa Fen oopperassa vuonna 1996. Hänen myöhempiä oopperoitaan ovat "Fantastic Mr. Fox", "Thérèse Raquin", "An American Tragedy" (2005) ja "Dolores Claiborne" (2013). Pickerin orkesteriteosten joukossa ovat "And Suddenly It's Evening", sellokonsertto ja sävelruno "Old and Lost Rivers". Hänen sävellyksiään on levytetty laajasti.
Suomen joet

Suomen joet on kartoitettu viimeksi vuonna 2014. Selvityksen mukaan Suomessa on kaikkiaan 72 500 kilometriä jokia ja puroja. Joet ovat varsin kapeita ja alle viiden metrin levyisiä uomaosuuksia on yhteensä 36 800 kilometriä. Suomessa on tyypillistä, että järvet katkovat jokien uomat useisiin osuuksiin. Uomarekisterissä on eroteltu jokien uomista 24 880 virtavesiosuutta ja 16 659 järviosuutta. Pisin katkeamaton uomaosuus löytyy Temmesjoesta Pohjois-Pohjanmaalta ja se on pituudeltaan 41 kilometriä. Uomaosuuksilla on usein myös eri nimiä. Suomen pääuomaltaan pisimmät joet ovat satoja kilometriä pitkiä ja niillä on pituuteen nähden laajat valuma-alueet. Pitkillä joilla on siten myös pitkiä sivujokia.
Määritelmät.
Sanasto Suomen kielessä.
Vuonna 1745 kirjoitti Daniel Juselius julkaisussaan Suomalaisen Sana-Lugun Coetus, että virtavia vesiä kutsutaan nimillä ”joki, virta, luoma, noro, ojando ja oja”. Jokea pienempiä vesireittejä ovat nykyään puro, oja ja noro.
Määritelmät Suomen lainsäädännössä.
Suomen vanhan vesilain mukaan virtaavan veden virtavesistöä pidettiin jokena, jos siinä vuoden vähävetistä aikaa lukuun ottamatta voitiin kulkea soutamalla, mikäli koski tai kari ei ollut esteenä. Virtavesi, jossa keskivirtaama oli vähintään kaksi kuutiometriä sekunnissa, katsottiin kuitenkin aina joeksi. Jokea vähäisempi virtavesi oli puro.
Uusi, vuonna 2012 voimaan tullut vesilaki määrittelee joen eri tavalla kuin ennen. Uudessa laissa joella tarkoitetaan virtavesiä, joiden valuma-alue on vähintään sata neliökilometriä. Käytännössä jotkut purot muuttuivat nyt joiksi. Purolla tarkoitetaan jokea pienempiä virtavesiä, joiden valuma-alue jää alle sata neliökilometriä. Jos valuma-alue jää alle 10 neliökilometriä ja siinä ei virtaa jatkuvasti vettä ja siinä ei kulke merkittävästi kalaa, se onkin noro. Uusi laki muuttaa jotkin norot puroiksi. Laki ei määrittele ojaa tai muuta kaivettua uomaa mitenkään, mutta laissa ojituksella tarkoitetaan maan, noron ja puron kaivamista vedenvirtaamisen turvaamiseksi. Luontaisiin virtavesiin kajoaminen on luvanvaraista ja samoin merkittävä maaperän ojitus.
Tuusulan kunnankirjasto

Tuusulan kunnankirjasto on Tuusulan kunnan yleisistä kirjastoista vastaava kunnallinen kulttuurilaitos. Sen toimipisteitä ovat Hyrylässä sijaitseva Tuusulan pääkirjasto (Autoasemankatu 2), Jokelan kirjasto (Jokela-talo, Keskustie 20, Jokela), Kellokosken kirjasto (terveysaseman kanssa samassa talossa: Kuntotaival 2 B, Kellokoski), Riihikallion koulun itsepalvelupiste (Pellavamäentie 15) sekä kirjastoauto Kirre.
Tuusulan kunnankirjasto on osa Keski-Uudenmaan Kirkes-kirjastoja, joka on Järvenpään, Mäntsälän ja Tuusulan yhdessä muodostama kirjastokimppa. Se tarjoaa näiden kuntien kirjastojen käyttäjille muun muassa verkkokirjastopalveluja, eli e-kirjoja (Ellibs), sanoma- ja aikakauslehtiä (käytössä kirjaston tiloissa: ePress, eMagz), musiikkipalvelua (Naxos Music Library, Naxos Video), ja verkkopohjaista musiikinopetusta (rockway.fi).
Tuusulan kunnankirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2019 noin 153 200 nidettä, joista noin 136 700 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 489 000 ja fyysisiä käyntejä noin 321 000.
Tanskan joet

Tanskan joet ovat varsin pieniä johtuen Tanskan pienestä koosta. Virtaavien vesistöjen yhteispituus on noin 69 000 kilometriä. Näistä suurin osa eli noin 75 % ovat ojia ja puroja, joiden enimmäisleveys on 2,5 metriä. 
Alla on luettelossa Tanskan viisi pisintä jokea:
Sanchaman Limboo

Sanchaman Limboo (15. tammikuuta 1947 – 8. marraskuuta 2020) oli intialainen poliitikko, joka toimi Sikkimin pääministerinä vuonna 1994. Hänestä tuli osavaltion pääministeri, kun Nar Bahadur Bhandarin johtama Sikkim Sangram Parishad (SSP) -puolue hajosi kahtia. Bhandari erosi 17. toukokuuta 1994 epäluottamuslauseen jälkeen, jonka seurauksena Limboo yleni pääministeriksi. Kesäkuun toinen päivä hänen osavaltiohallituksensa pyrki tunnistamaan kastiryhmät, jotka tulisi luokitella sosiaalisesti ja taloudelliseksi huono-osaisiksi. Limbuu kuului itsekin alhaiskastiseen nepalilaisyhteisöön.
Slipknotin diskografia

Slipknot on yhdysvaltalainen Grammy-palkittu alternative metal/nu metal -yhtye.
Sääntönäisvero

Sääntönäisvero () on Suomessa käytössä ollut historiallinen maavero, jota suoritettiin tavallisesti pienistä manttaalittomista, mutta verotetuista torpista, ulkopalstoista, siirtotaloista, valtion niityistä ja saarista sekä kalastuspaikoista, jos edellä luetellut kohteet oli merkitty maakirjaan itsenäisinä tiloina. Joissakin poikkeustapauksissa sitä maksettiin manttaaliinpannuistakin taloista joko ainoana verona tai ruplaveron lisänä.
Sääntönäisvero oli vakinainen vero kuten sen nimikin ilmaisee, sillä sana ’sääntönäinen’ tarkoittaa säännöllistä ja sääntömääräistä. Tämä vero maksettiin tavallisesti rahana tai viljana ja joskus kauroina ja voina. Silloin kun sääntönäisvero oli määrätty suoritettavaksi viljana tai voina, se voitiin muuntaa rahalliseksi arvoksi verohinnan mukaan.
Oli myös olemassa ulkopalstoja ja muita manttaalittomia sääntönäisverotettuja tiloja, jotka aikoinaan olivat olleet ratsutilojen kantatiloja. Vuonna 1886 annettiin asetus ratsutilojen vakanssimaksujen lakkauttamisesta ja ratsutilojen akumentti- ja muiden verojen peruuttamisesta. Asetuksen perusteella osa näiden kantatilojen sääntönäisverosta jäi edelleen ratsutilojen nautittavaksi eli ne saivat käyttää tämän osan hyväkseen. Usein nämä kantatilat olivat olleet ratsutilojen kanssa yhdysviljelyksessä, jolloin niitä oli viljelty yhtenä kokonaisuutena. Jos tällöin kantatilan ja ratsutilan maat olivat vieretysten, ne sulautuivat yhdeksi kokonaisuudeksi ja myöhemmin oli mahdotonta selvittää kantatilan rajojen kulku ja mitä tiluksia kantatilaan kuului.
Sääntönäisveron kantaminen lakkasi vuoden 1925 alussa muuten paitsi Ahvenanmaan maakunnan osalta. Näin jatkui siihen saakka, kunnes maakuntapäivät päätti 30. joulukuuta 1929 lakkauttaa maaverot myös Ahvenanmaalla.
Gaëtan Gatian de Clérambault

Gaëtan Gatian de Clérambault oli tunnettu ranskalainen psykiatri, joka kuvasi ensimmäistä kertaa persoonallisuushäiriötä nimeltä erotomania. Erotomania on persoonallisuushäiriö, jossa ihminen on rakastunut toiseen henkilöön, ja uskoo että tämä henkilö rakastaa häntä myös.
Hanhiot

Hanhiot eli kaksiliuskahanhikit ("Sibbaldianthe") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, joka on aiemmin luokiteltu osaksi sormihanhikkien ("Potentilla") sukua.
Lajit.
Hanhioiden sukuun kuuluu seitsemän lajia. Niitä esiintyy Aasiassa ja itäisimmässä Euroopassa.
Pihtihanhio ja idänpihtihanhio esiintyvät Suomessa uustulokkaina.