tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teemu Lassila

Teemu Tapio Lassila (s. 26. maaliskuuta 1983 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari, joka edusti viimeksi monikansallisessa EBEL-liigassa pelaavaa Orli Znojmoa.
Kasvattajaseuransa TPS:n lisäksi Lassila pelasi muun muassa Djurgårdens IF:n, Hämeenlinnan Pallokerhon ja Metallurg Novokuznetskin paidassa. Lassilan uran paras saavutus oli MM-kulta. Hän voitti SM-kultaa kaudella 2017 Tapparassa sekä kahdesti SM-hopeaa: TPS:ssa kaudella 2004 ja HPK:ssa 2010. Lassilan pelityyliin kuului tietynlainen aggressiivisuus; maalivahti otti kauden 2009–2010 pudotuspeleissä enemmän rangaistuksia kuin jotkut täysipainoisesti pelanneet HPK:n kenttäpelaajat.
Ura.
Lassila nousi nopeasti junioreista edustusjoukkueeseen. Kaudella Lassila nousi Turun Palloseuran ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneen Jason Elliottin. Seuraavana kesänä Nashville Predators varasi Lassilan NHL:n neljännellä kierroksella. Kaudeksi Lassila teki sopimuksen Elitserien-seura Djurgårdens IF:n kanssa. Odotukset Ruotsissa olivat kovat, sillä Djurgårdenin maalivahtina pelasi edellisellä kaudella NHL-maalivahti José Théodore.
Kaksi kautta Ruotsissa vietettyään Lassila halusi jälleen palata tuttuun SM-liigaan. Hänestä olivat kiinnostuneet monet joukkueet, muun muassa Saimaan Pallo ja TPS. Miehen lopullinen valinta oli kuitenkin Hämeenlinnan Pallokerho, jonka kanssa hän teki kahden vuoden sopimuksen vuoteen 2009 saakka. HPK:ssa jatkoi yllättäen myös edellisellä kaudella hyvin pelannut Andy Chiodo, joka vei valtaosan peliajasta ja Lassila pääsi pelaamaan vain yksittäisiä otteluita. Lassilan pelivirettä pidettiin yllä muun muassa lainaotteluilla Mestiksessä pelaavissa Lempäälän Kisassa ja Kiekko-Vantaassa.
Maaliskuussa 2011 Ilta-Sanomien urheilutoimittaja Petteri Linnavalli arvioi Teemu Lassilan SM-liigan runkosarjan () toiseksi parhaaksi maalivahdiksi Eero Kilpeläisen jälkeen. Toukokuussa 2011 Lassila pelasi ensimmäisen arvokisamaaottelunsa Slovakian MM-kisoissa alkusarjapelissä Latviaa vastaan. Välisarjassa hän pelasi Saksaa vastaan, mutta vaihdettiin pois maalilta toisessa erässä Saksan neljännen maalin jälkeen. Välisarjan ottelussa Venäjää vastaan hänet vaihdettiin kentälle jo ottelun viidennellä minuutilla ja hän pelasi nollapelin eikä päästänyt maalia edes ottelun päättäneessä rangaistuslaukauskilpailussa.
Lassila pelasi kauden 2011–2012 Metallurg Novokuznetskissa KHL:ssä ja kauden 2012–2013 Barys Astanassa samassa sarjassa. Hän aloitti KHL:ssä myös kauden 2013–2014, joukkueenaan Avangard Omsk, mutta siirtyi joulukuussa 2013 Ruotsin pääsarjan SHL:n Växjö Lakersiin. Vuonna 2014 Lassila palasi TPS:ään. Marraskuussa 2015 hän sai seitsemän ottelun pelikiellon huitaustuaan Porin Ässien Josh Grattonia mailalla kasvoihin. Keväällä 2017 Lassila voitti ensimmäisen Suomenmestaruutensa Tapparan väreissä.
Elokuussa 2020 Lassila ilmoitti uransa lopettamisesta.
Muuta.
Teemu Lassilan isä Hannu Lassila on uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti ja jääkiekon Suomenmestari kaudelta .
Juha Reini

Juha Reini (s. 19. maaliskuuta 1975 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikealla laidalla joko puolustajana tai keskikentällä, mutta viimeiset vuodet Hollannissa myös keskuspuolustajana. 
Pelaajaura.
Reini on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Jälkimmäisessä hän pelasi myös ensimmäiset aikuisten ottelunsa. Veikkausliiga-debyyttinsä Reini teki kaudella 1996 Vaasan Palloseurassa, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa kahdesti. Hän pelasi 1998–2002 belgialaisessa KRC Genkissä, jossa hän voitti kaksi Belgian mestaruutta vuosina 1999 ja 2002, ja yhden Belgian Cup-mestaruuden vuonna 2000. Vuosina 2002–2006 Reini pelasi alankomaalaisessa AZ:ssa, jossa lukuisten loukkaantumisten vuoksi joutui tyytymään vähäiseen peliaikaan. Reini palasi kahdeksan kansainvälisillä kentillä pelaamansa ammattilaisvuoden jälkeen Kokkolaan vuonna 2006 ja päätti uransa Suomen Cupin loppuotteluun KPV:ssä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 23 A-maaottelua ja yhdeksän nuorten maaottelua.
Uran jälkeen.
Vuosina 2006–2010 saakka Reini toimi AZ:n pelaajatarkkailijana ensin Skandinaviassa ja myöhemmin pelkästään Suomessa. Reini nimitettiin Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajaksi syyskuussa 2008. Toukokuusta 2009 lähtien hän kantoi yhdessä Petri Vuorisen kanssa myös seuran edustusjoukkueen valmennusvastuun. Syksyllä 2009 Reini ilmoitti eroavansa tehtävistään VPS:ssa henkilökohtaisiin syihin vedoten. 
Vuosina 2010–2013 Reini toimi useiden suomalaisten maajoukkuepelaajien managerina jalkapalloagentti Tapio Raatikaisen kanssa. Asiakkainaan kaksikolla oli muun muassa Teemu Pukki, Joona Toivio, Kasper Hämäläinen ja Jere Uronen. Kesällä 2013 hän otti vastaan Turun Palloseuran toimitusjohtajan paikan, toimien virassa tammikuuhun 2015 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi TPS:n urheilutoimenjohtajan virkaan, josta erosi kesällä 2015 vedoten haluunsa jatkaa uraansa valmennustehtävissä. 
Reini on toiminut Yle Urheilun asiantuntijana vuodesta 2002 alkaen. Tämän lisäksi Reini on toiminut Suomen Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä vuosina 2006–2012. Reini työskenteli it-alalla toimivan Anders Innovationsin myynti- ja markkinointijohtajana, jonka jälkeen hän siirtyi Kuopiolaisen RPS Brewing panimon myyntijohtajaksi vuonna 2021.
Juuso Riksman

Juuso Anreas Riksman (s. 1. huhtikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen vuonna 2016 pelaajauransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Ura.
Riksman on Espoon Palloseuran kasvatti. SM-liigassa hän pelasi HIFK:ssa, Ilveksessä, Ässissä, Jokereissa ja Bluesissa, sekä ykkösdivioonassa Hermeksessä, Haukoissa ja FPS:ssä. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Kirunassa, Modossa ja Färjestadissa. Kaudeksi 2007–2008 hän teki sopimuksen NHL-seura St. Louis Bluesin kanssa, mutta pelasi vain yhden ottelun Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan Ruotsiin ja sieltä vielä Venäjälle. Huhtikuussa 2008 hän solmi kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Jokereissa hän pelasi kaudet 2008–2010. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi. Hän solmi kaudeksi 2010–2011 sopimuksen HIFK:n kanssa ja voitti Suomen mestaruuden ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2011–2012 Riksman loukkaantui ja joutui leikkaukseen. Kauden 2012–2013 hän edusti Bluesia. Kaudeksi 2013–2014 Riksman siirtyi Ässiin. Ässissä Riksman pelasi kaksi kautta ja johdatti joukkueen jälkimmäisellä kaudella pudotuspeleihin, joissa kuitenkin tuli noutaja heti karsintakierroksella Espoon Bluesia vastaan. Ässien päätettyä olla tarjoamatta enää sopimusta Riksmanille, hän pelasi vielä vuoden ajan Italiassa ja Itävallassa kunnes lopetti uransa keväällä 2016.
Kaudella 2013–2014 Riksman nousi SM-liigan kaikkien aikojen nollapelitilaston kärkeen. 29. lokakuuta 2013 hän pelasi 39:nnen nollapelinsä SM-liigassa. Kaikkiaan Riksman pelasi urallaan 41 nollapeliä. Eero Kilpeläinen ohitti Riksmanin nollapelitilaston kärjessä vuonna 2017.
Pelaajauransa jälkeen Riksman on toiminut muun muassa Kokkolan Hermeksen toiminnanjohtajana 2020-2022 ja urheilujohtajana tammikuun alusta 2025 alkaen. Aiemmin kaudella 24-25 hän toimi IFK Lepplaxin päävalmentajana mutta jätti paikkansa Hermes -pestin vuoksi.
Mä tahdon rokata

Mä tahdon rokata (SLP-589) on Jussi &amp; The Boysin neljäs studioalbumi vuodelta 1973. 
Kappaleet.
Sovitukset Kaj Westerlund, paitsi "Juhlimaan" sovitus Roy Rabb.
A-puoli
B-puoli
Aiheesta muualla.
Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittisen Diskografia - Mä tahdon rokata]
Steve Rucchin

Steve Rucchin (s. 4. heinäkuuta 1971 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä kolmessa joukkueessa vuosina 1994–2007.
Ura.
Seuraura.
Rucchin lopetti vakavan jääkiekon pelaamisen 15-vuotiaana ja keskittyi enemmän opiskeluihin. Hän pelasi kuitenkin samalla high schoolin joukkueessa ja myöhemmin Länsi-Ontarion yliopiston joukkueessa opiskeluiden ohella. Rucchin oli yliopistonsa parhaita jääkiekkoilijoita ja hänet valittiin kertaalleen OUAA-liigan parhaaksi pelaajaksi. Osa-aikainen Mighty Ducks of Anaheimin kykyjenetsijä Richard Green sai kuulla Rucchinista ja vakuuttui tämän kyvyistään nähdessään Rucchinin pelaavan. Anaheim varasi Rucchinin 1994. Hän sai saman kesän aikana myös ammattilaissopimuksen ja biologian loppututkinnon yliopistosta.
Rucchin aloitti kauden 1994–1995 IHL-liigan San Diego Gullsissa, mutta pääsi pelaamaan Anaheimiin, kun NHL:n työsulku loppui. Rucchin nousi Anaheimin ykköskentällisen keskushyökkääjäksi Paul Kariyan ja Teemu Selänteen väliin kaudella 1996–1997. Hän teki kauden aikana 67 pistettä. Seuraavallakin kaudella Rucchin teki 53 pistettä. Anaheim solmi hänen kanssaan kesällä 1998 neljän vuoden sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 9,2 miljoonaa dollaria.
Kaudella 1998–1999 Rucchin ylitti jälleen 60 pisteen rajan ja teki ensimmäistä kertaa urallaan yli 20 maalia (23). Kaudet 2000–2001 ja 2001–2002 menivät Rucchinilta pilalle loukkaantumisten takia. Rucchin palasi jälleen kaudella 2002–2003 Anaheimin avainpelaajien joukkoon. Hän teki kauden aikana 58 pistettä ja 20 maalia. Anaheim eteni keväällä Stanley Cup -finaaleihin, mutta hävisi New Jersey Devilsille. Rucchin oli vuonna 2003 ehdolla Bill Masterton Memorial Trophyyn, joka jaetaan omistautumisesta jääkiekkoilulle. Rucchin nimettiin Anaheimin kapteeniksi kaudeksi 2003–2004. Hän pelasi uransa 607. ottelunsa Anaheimissa 16. maaliskuuta 2004 ja nousi Kariyan ohi eniten otteluita Anaheimissa pelanneeksi jääkiekkoilijaksi. Rucchin pelasi Anaheimissa lopulta 616 runkosarjapeliä, mikä piti hänet Anaheimin tilastoykkösenä vuoteen 2009, jolloin Selänne pelasi 617. pelinsä Anaheimissa.
Elokuussa 2005 Rucchin kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Trevor Gilliesiin ja varauvuoroon, kun Anaheim joutui tekemään tilaa palkkakattoon. NY Rangerissa hän pelasi kauden 2005–2006 tehoin 13 maalia ja 23 syöttöä. 3. heinäkuuta 2006 Rucchin siirtyi vapaana pelaajana Atlanta Thrashersiin. Rucchinin kausi Atlantassa päättyi aivotärähdykseen. Hän loukkasi iskussa myös silmässä olevan hermon, minkä takia Rucchin ei pystynyt palaamaan NHL-kaukaloihin edes kaudella 2007–2008. Rucchin ilmoitti vuonna 2007 lopettamisestaan.
Maajoukkueura.
Rucchin on edustanut Kanadaa kerran MM-tasolla. Hän oli mukana Kanadan joukkueessa MM-kilpailuissa 1998.
Yksityiselämä.
Steve Rucchinin veli Larry oli myös jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisuransa Euroopassa. Steve ja Larry olivat toinen veljespari, joka kohtasi toisensa MM-turnauksessa. Larry Rucchin edusti Italiaa, kun Steve pelasi Kanadan paidassa. Larry kuoli paksusuolen syöpään vuonna 2002.
By Request

By Request on irlantilaisen poikabändi Boyzonen ensimmäinen kokoelmalevy ja viimeinen albumi, joka julkaistiin yhtyeen ollessa vielä koossa.
Albumi sisältää kaikki Britannian listalle yltäneet kappaleet, Ronan Keatingin ensimmäisen soolosinglen When You Say Nothing At All sekä kaksi uutta kappaletta "All the Time In the World" ja "I'll Never Not Need You". Kappaleet eivät kuitenkaan ole julkaisujärjestyksessä vaan ensimmäiseksi on pistetty suurelle yleisölle tutummat kappaleet ja vanhimmat ovat levyn keskellä.
Levy myi kuusinkertaista platinaa Britanniassa, jossa se myös myi ensimmäisellä viikollaan enemmän kuin kaikki loput Top 20 -levyt yhteensä. "By Request" toi yhtyeelle MTV Europe Music Awards -palkinnon parhaasta albumista vuonna 1999.
Jakob Kuhn

Jakob ”Köbi” Kuhn (12. lokakuuta 1943 Zürich, Sveitsi – 26. marraskuuta 2019 Zollikon) oli sveitsiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. 
Pelaajaurallaan Kuhn edusti FC Zürichiä 1962–1977 voittaen kuusi Sveitsin mestaruutta ja viisi kertaa Sveitsin Cupin. Hän kuului myös Sveitsin maajoukkueen vakiokalustoon ja edusti maataan MM-kisoissa 1962 Chilessä ja 1966 Englannissa. Kaikkiaan Kuhn pelasi 63 maaottelua.
Ennen maajoukkueen päävalmentajuutta Kuhn työskenteli maan palloliiton palveluksessa juniorivalmentajana. Kuhnin juniorimetodien tuotteita ovat sveitsiläiset jalkapallotähdet kuten Ciriaco Sforza, Tranquillo Barnetta, Valon Behrami ja Philippe Senderos. Vuosina 1983–1984 Kuhn toimi myös FC Zürichin päävalmentajana.
Sveitsin maajoukkueen päävalmentajana Kuhn aloitti elokuussa 2001, kun argentiinalaisvalmentaja Enzo Trossero oli jättänyt tehtävänsä Sveitsin jäätyä ulos vuoden 2002 MM-kisoista. 
Kuhnin johdolla Sveitsi selvisi Portugalin EM-kisoihin 2004. Saavutus oli merkittävä, sillä se oli vasta Sveitsin toinen esiintyminen EM-lopputurnauksessa. Edellisen kerran maa oli mukana vuoden 1996 EM-kisoissa, joihin se selvisi Roy Hodgsonin johdolla, mutta kisoissa maata luotsasi portugalilainen Artur Jorge. Sveitsi jäi alkulohkovaiheeseen, mutta jalkapallobuumi oli valmis.
Kuhnin suosio sai uusia mittasuhteita, kun Sveitsi eteni myös MM-lopputurnaukseen 2006. Sveitsi voitti alkulohkonsa ennen Ranskaa, Etelä-Koreaa ja Togoa. Toisen kierroksen jännityskamppailussa Sveitsi menetti kovan taistelun jälkeen jatkopaikan Ukrainalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen 0–3.
Kuhn ilmoitti jättävänsä maajoukkueen Sveitsissä ja Itävallassa pelattavien EM-kisojen 2008 jälkeen. Kuhnia kritisoitiin maajoukkueen voitonmahdollisuuksien vähentämisestä, koska hän ilmoitti ennen kisoja lopettamisaikeistaan. Kuhn kertoi itse uskovansa Sveitsin menestysmahdollisuuksiin kotiareenoilla, mutta he jäivät alkulohkoon. 
Helmikuussa 2008 Kuhnin seuraajaksi nimettiin saksalainen Ottmar Hitzfeld, jolla on valmennuskokemusta myös Sveitsin liigasta.
Zembra

Zembra on Tunisialle kuuluva saari Välimeressä. Saari on jyrkkä ja kivinen. Sen korkein kohta on 435 metriä.
Zembra on kansallispuisto ja Zembretan saaren kanssa biosfäärialue. Saaressa asuu Välimeren suurin keltanokkaliitäjien yhdyskunta.
Paektuvuori

Paektuvuori eli Paektu tai Baekdu (, myös Paektusan, Changbaishan tai Baitoushan ) on kerrostulivuori Kiinan ja Pohjois-Korean rajalla. Kiinan puolella vuori on Jilinin maakunnan alueella. Baekdu on Mantšurian ja Korean niemimaan korkein vuori.
Vuoressa on 850 m syvä kaldera, jonka täyttää Tianchijärvi.
Paektu purkautui rajusti 900-luvulla, sen jälkeen ainakin neljä, ehkä jopa kuusi kertaa.
Murmaši

Murmaši () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Murmanskin alueen Kuolan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tuulomajoen varrella 12 kilometriä Kuolan kaupungista lounaaseen. Taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Asukkaita on 14 200 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede.
Murmašin kunnan pinta-ala on 636 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kuolan piirin Tuuloman ja Mežduretšjen, koillisessa Kuolan ja Molotšnyin, idässä Kildinstroin, etelässä Pušnoin ja lännessä Ylä-Tuuloman kuntiin. Pinta-alasta 95,6 % on metsää
Tuulomajoki on padottu kunnan luoteisrajaa seuraavaksi Ala-Tuuloman tekojärveksi. Kunnan alueella sijaitsee osa Tuuloman rauhoitusalueesta. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, apatiitti ja titaani.
Historia.
Murmašin koski tunnettiin saamelaisten pyyntipaikkana 1500-luvulta lähtien. Paikalle syntyi pysyvä asutus vuoden 1920 tienoilla. Nykyinen taajama on saanut alkunsa vuosina 1934–1936 rakennetun Ala-Tuuloman vesivoimalaitoksen työläisasutuksesta. Vuonna 1938 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Liikenne, talous ja palvelut.
Murmašin kautta kulkee Kuolan ja Nikkelin välinen rautatie sekä Kuolasta Ylä-Tuuloman kautta Lotan raja-asemalle johtava maantie. Taajamasta on linja-autoyhteydet Kuolan kautta Murmanskiin sekä Pritšalnyin kautta Tuuloman sovhoosille. Kunnan alueella sijaitsee Murmanskin lentoasema.
Kunnan talous perustuu sähköntuotantoon ja -jakeluun sekä liikenteeseen. Taajamassa toimii myös rakennusyrityksiä, Pohjoisen laivaston korjauspaja sekä Nerpa-telakan lihan ja maidon tuotantoon erikoistunut maatila. Paikkakunnalla on kaksi rangaistussiirtolaa.
Palveluihin kuuluu neljä lastentarhaa, alakoulu, kaksi keskikoulua, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kolme kirjastoa ja poliklinikka. Taajamassa toimii Laplandija-niminen parantola.
Abc-konjektuuri

Abc-konjektuuri on lukuteorian ongelma, jonka määrittelivät Joseph Oesterlé ja David Masser vuonna 1985. Sen ratkaisun sanoo löytäneensä Kioton yliopistossa työskentelevä japanilainen matemaatikko Shinichi Mochizuki elokuussa 2012.
Määritelmä.
Olkoot "a", "b" ja "c" sellaiset kolme keskenään jaotonta positiivista kokonaislukua, että formula_1, ja rad("abc") ("abc":n radikaali) neliövapaa tulo luvun erillisistä alkutekijöistä, toisin sanoen luku, joka saadaan kertomalla kaikkien kolmen luvun alkutekijöitä, mutta kutakin vain kertaalleen.
Rad("abc") on tyypillisesti suurempi kuin "c". Kuitenkin suhde rad("abc")/"c" saadaan mielivaltaisen lähelle nollaa valitsemalla "a" ja "b" sopivasti. Esimerkiksi jos "a" = 5 ja "b" = 27 = 33, on "c" = 32 = 25 ja tällöin rad("abc") = 30 on vähemmän kuin "c".
abc-konjektuurin mukaan kaikilla "ε" &gt; 0 suhde
rad("abc")1 + ε/"c" 
on alhaalta rajoitettu jollakin vakiolla "k" &gt; 0, kaikilla "a", "b" ja "c" = "a" + "b".
Formaalimmin kaikilla "ε"&gt;0 on olemassa äärellinen "Kε" siten, että kaikilla keskenään jaottomilla kokonaisluvuilla "a" + "b" = "c"
formula_2
Seurauksia.
Vaikkei otaksumaa kyetty todistamaan miltei kolmeen vuosikymmeneen, sillä on ollut useita seurauksia, kuten Rothin lause, Mordellin otaksuma ja Fermat'n suuri lause, jotka kaikki on myös kyetty todistamaan. Abc-otaksuma yhdistää lukuteorian syvällisiä tuloksia toisiinsa.
Muita seurauksia:
Tarkemmat määritelmät.
Alan Baker esitti vuonna 1996 tarkemman otaksuman, jonka mukaan epäyhtälössä voidaan korvata rad("abc") termillä 
ε−ωrad("abc"), 
jossa ω on lukumäärä erillisille alkuluvuille, jotka jakavat jonkin luvun "a", "b" tai "c". Andrew Granvillen kehittämän otaksuman mukaan lausekkeen oikea puoli voidaan korvata termillä
O(rad("abc") Θ(rad("abc")), 
jossa Θ("n") on lukumäärä (korkeintaan "n") niille kokonaisluvuille, jotka ovat jaollisia vain niillä alkuluvuilla, jotka jakavat "n":n.
Abc-konjektuuria pyritään ratkaisemaan hajautetun laskennan projektissa joka tunnetaan nimellä ABC@home.
Ratkaisu.
Elokuussa 2012 Kioton yliopistossa työskentelevä japanilainen matemaatikko Shinichi Mochizuki julkaisi abc-konjektuuria käsittelevän 500-sivuisen työn, joka hänen mukaansa todistaa abc-konjektuurin. Mochizuki hyödynsi ratkaisussaan muotoa
formula_3 &lt;br&gt;
olevia elliptisiä käyriä. Hän kehitti työtään varten täysin uusia matemaattisia menetelmiä ja käsitteitä, minkä vuoksi saattaa kulua vuosia, ennen kuin hänen todistuksensa voidaan joko vahvistaa tai hylätä. Mochizuki kuitenkin tunnetaan tutkijana, joka on aiemmin selvittänyt erittäin haastavia matemaattisia ongelmia. Columbian yliopiston matemaatikko Dorian Goldfeld sanoi "Nature-lehdelle" Mochizukin todistuksen olevan yksi 2000-luvun ensivuosisadan hämmästyttävimmistä matemaattisista saavutuksista, mikäli se on oikea.
Jan Karlsgården

Jan Karlsgården on Kastelholmassa Ahvenanmaalla sijaitseva ulkoilmamuseo, jossa esitellään 1800-luvun talonpoikien elämää. Se on Helsingin Seurasaaren tavoin koottu muualta tuoduista rakennuksista. Museon kokonaisuus ei ole alkuperäinen maatila, mutta rakennuksista on yritetty luoda tyypillinen ahvenanmaalainen talokokonaisuus. Useimmat talot ovat 1700- ja 1800-luvuilta.
Historia.
Jo 1920-luvulla alettiin suunnitella Ahvenanmaalle ulkoilmamuseota Skansenin tapaan, ja vuonna 1931 alueelle siirrettiin pari tuulimyllyä. Museo sai nimensä Jan Karlsin tilalta joka Finströmin Bambölen kylästä, mistä päärakennuskin on tuotu. Päärakennus tuotiin paikalle vuonna 1934. Sen jälkeen sinne on tuotu noin 20 rakennusta eri puolilta Ahvenanmaata.
Ahvenanmaalaisesta rakennuskulttuurista.
Ennen vanhaan pihapiiri jaettiin perinteisesti mies- ja karjapihaan. Päärakennus, pihatupa, erilaiset yöpymiseen ja tavaroiden säilytykseen käytetyt aitat laskettiin miespihaan kuuluviksi. Karjapihaan taas kuuluivat talli, vaunuliiteri, navetta ja lampola ja sen lato ja ulkorakennukset. Tiloilla oli myös usein rakennuksia jotka eivät olleet pihapiirissä niin kuin sauna, paja, riihi ja mahdollinen venevaja.
Näytökset ja museo.
Museossa järjestetään erilaisia toimintapäiviä joilla esitellään perinteisiä työtapoja ja entisajan elämää. 1940-luvulta lähtien on museossa pystytetty perinteeksi tullut juhannussalko. Vuosittain joulukuussa siellä järjestetään Ahvenanmaan suurimmat pikkujoulumarkkinat. Museorakennuksiin pääsee sisälle vain kesäaikana, muuten alueelle on vapaa pääsy ympäri vuoden.
The Late Late Show

The Late Late Show on Irlannin ja myös koko maailman pisimpään jatkunut keskusteluohjelma. Ohjelman juontaa Ryan Tubridy ja se näytetään suorana studioyleisön edessä kahden tunnin ajan perjantai-iltaisin kello 21:30 syyskuusta toukokuuhun. Ohjelma lähetetään RTÈ:n studio 4:stä, joka varattiin vuonna 1995 kyseistä ohjelmaa ja vuonna 1999 päättynyttä "Kenny Live" -ohjelmaa varten. "The Late Late Show'ta" näytettiin aikaisemmin lauantaisin.
Ensimmäinen ohjelma lähetettiin perjantaina 6. heinäkuuta 1962 kello 23:20. Tyyli on sittemmin pysynyt samana ja ohjelmassa nähdään musiikkiesityksiä, keskustellaan ja myös yleisö osallistuu väittelyyn. Ohjelma oli suurimmaksi osaksi RTÈ:n katsojatilastojen kärjessä neljänkymmenen vuoden ajan. Jotkut sosiologit ovat kiitelleet ohjelmaa siitä, että se tuo esille irlantilaisten asennetta monia aiheita kohtaan.
Artisteja, joiden ensimmäinen esiintyminen oli "The Late Late Show'ssa", ovat muun muassa Boyzone, The Boomtown Rats, Sinéad O'Connor ja U2.
Long Island

Long Island () on saari New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Saaren pinta-ala on 3 567 km² ja asukkaita on 7,536 miljoonaa. Long Island on 17. väkirikkain saari maailmassa, edellä Irlantia, Jamaikaa ja Hokkaidon saarta Japanissa.
Maantiede.
Nimensä mukaisesti saari on pitkänomainen: sen pituus New Yorkin kaupungin satamasta itäkärkeen on 190 kilometriä, mutta sen leveys pohjois-eteläsuunnassa vain kolmisenkymmentä kilometriä. Yli 2 000 as/km² asukastiheydellään se on nykyään jo kokonaisuudessaan varsin kaupunkimaista aluetta. Saari jakautuu neljään piirikuntaan. Näistä kaksi läntisintä, Brooklyn (Kingsin piirikunta) ja Queens (Queensin piirikunta) kuuluvat New Yorkin kaupunkiin. Ne ovat pinta-alaltaan hyvin pieniä ja erittäin tiheään asuttuja, yhteensä niissä asuu lähes kaksi kolmasosaa Long Islandin väestöstä. Niiden itäpuolella on suurempi Nassaun piirikunta, joka on New Yorkin läheistä esikaupunkia. Itäisin, Suffolkin piirikunta, käsittää suurimman osan saaren pinta-alasta ja on siten harvempaan asuttua, vaurasta lähiötä ja jopa maaseutua.
Tavallisesti yhdysvaltalaiset tarkoittavat Long Islandista puhuttaessa ainoastaan varsinaisen New York Cityn ulkopuolisia alueita eli Nassaun ja Suffolkin piirikuntia. Brooklyniä ja Queensia ei pidetä varsinaisesti Long Islandin vaan nimenomaan New Yorkin kaupungin osina, mikä voi johtaa sekaannuksiin. Kaupungin ulkopuolisten Nassaun ja Suffolkin piirikuntien yhteenlaskettu väkiluku on silti lähes 2,8 miljoonaa.
Long Islandilla on maine hyvin rikkaana ja turvallisena asuinalueena. Tilastojen mukaan Nassaun ja Suffolkin piirikunnat ovatkin tulotasoltaan Yhdysvaltain korkeimpia, ja rikollisuus on niissä kaikkein vähäisintä. Long Islandin väestö on monikulttuurista, ja neljänneksellä Nassaun ja Suffolkin asukkaista on italialaiset sukujuuret. Saarella toimii myös lukuisia yliopistoja ja korkeakouluja.
Long Islandin saarella sijaitsee Calvertonin kansalliskalmisto, joka on Yhdysvaltain suurin.
Liikenne.
Saaren liikenne suuntautuu pääasiassa New Yorkiin, ja hyvin monet käyvät töissä Manhattanin saarella. Ennen Brooklyn Bridgen valmistumista 1883 kaikki liikenne Long Islandilta tapahtui vesiteitse. Tämän jälkeen rakennettiin rautatieyhteyksiä ja sittemmin maanteitä. Nykyään kasvanut väestö ja autojen suuri määrä ruuhkauttavat pahasti pitkän ja kapean saaren päätiet, ja tärkeimpään läpikulkutiehen viitataankin "maailman pisimpänä pysäköintialueena". Laivayhteydet pohjoiseen Connecticutiin ovat vähäisiä. 
Lentoliikenne on keskittynyt New Yorkin kaupungin sisällä Long Islandin länsipäähän. Queensissa sijaitsevat sekä John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema että LaGuardian lentoasema. Itäisellä saaren osalla sijaitsee nykyään ainoastaan yksi pienempi yleinen lentoasema. Lentämisen historiassa saari muistetaan siitä, että Charles Lindbergh aloitti kuuluisan yksinlentonsa Pariisiin Ranskaan 1927 lentokentältä läntisellä Long Islandilla.
Nicky Byrne

Nicholas Bernard James Adam Byrne (s. 9. lokakuuta 1978, Dublin, Irlanti) on Westlife-yhtyeen vanhin laulaja.
Hänen vanhempansa ovat Yvonne ja Nicholas Byrne vanhempi, ja hänellä on kaksi sisarusta: vanhempi sisko Gillian ja nuorempi veli Adam.
Ennen liittymistään Westlifeen Byrne yritti uraa jalkapalloilijana ja liittyi Leeds United AFC -joukkueen maalivahdiksi vuonna 1995. Hän oli samassa joukkueessa Damien Duffin kanssa St. Kevins Boys FC:ssa. Hän oli myös pelannut nuorten sarjassa kansallisella tasolla. Lopulta hän kuitenkin palasi Dubliniin, missä hänet valittiin Westlife-yhtyeeseen.
Nicky Burne meni 5. elokuuta 2003 Wicklow’ssa naimisiin lapsuudenrakastettunsa Georgina Ahernin kanssa, joka on Irlannin taoiseachin eli pääministerin Bertie Ahernin vanhin tytär. Georgina synnytti kaksospojat huhtikuussa 2007. Kaksoset syntyivät keisarinleikkauksella kuusi viikkoa ennen laskettua aikaa. 
Vuonna 2016 Byrne edusti Irlantia Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Sunlight". Kappale ei selviytynyt semifinaalissaan 10 parhaan joukkoon, ja täten karsiutui.
Chicopee

Chicopee on Yhdysvaltain kaupunki Hampdenin piirikunnassa, Massachusettsissa. 
Chicopee asutettiin noin 1640, ja se oli vuoteen 1848 osa Springfieldiä. Virallisesti kaupunki perustettiin 18. huhtikuuta 1890. George Sylvester Taylorista tuli sen ensimmäinen pormestari 5. tammikuuta 1891. 
United States Census Bureaun mukaan Chicopeen pinta-ala on 61,9 km², josta vettä on 4,31 %. Kaupunki sijaitsee Connecticutjoella ja sen pohjoisosan läpi virtaa Chicopeejoki. 
Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan Chicopeen kaupungissa oli 54 653 asukasta, 23 117 taloutta ja 14 147 perhettä. Asukastiheys oli 922,7/km². Asukkaista 89,82 % oli valkoisia, 2,28 % afroamerikkalaisia, 0,20 % intiaaneja, 0,87 % aasialaisia, 0,10 % Tyynenmeren saarelaisia, 4,90 % muista roduista ja 1,84 % kahdesta tai useammasta rodusta. Espanjalais- tai latinalaisamerikkalaisperäisiä oli asukkaista 8,76 %.
Eric Moussambani

Eric Moussambani (s. 1978) on uimari Päiväntasaajan Guineasta.
Moussambanin kuuluisin urheilusuoritus oli osallistuminen vuoden 2000 kesäolympialaisiin, jossa hän osallistui 100 m vapaauintiin. Hänen aikansa oli 1.52,72 minuuttia, joka oli yli kaksi kertaa enemmän kuin hänen kilpailijoillaan, ja jopa enemmän kuin 200 m maailmanennätysaika. Hänen aikansa oli olympiahistorian hitain 100 metrin uintiaika.
Moussambani pääsi olympialaisiin täyttämättä mitään minimivaatimuksia, koska hänet valittiin erityismenettelyllä, jonka tarkoituksena oli kannustaa kehitysmaita, joilla ei ole kalliita harjoittelupaikkoja, osallistumaan kisaan. Alkuerissä hän voitti kaksi muuta arvontavoittajaa, mutta heistä kumpikin diskattiin varaslähdön takia.
Varsinaisessa ottelussa Pieter van den Hoogenband rikkoi maailmanennätyksen ajalla 47,84 s. Moussambani puolestaan ui yleisön kannustamana yli kaksi kertaa hitaammin. Moussambanin omien sanojen mukaan "viimeiset 15 metriä olivat erittäin rankkoja."
Ennen osallistumistaan olympialaisiin Moussambani ei ollut koskaan edes nähnyt olympiakokoista 50 m allasta. Hän aloitti harjoittelun vain 8 kuukautta ennen kisoja, harjoitellen 20 m altaassa.
Vuoden 2000 kisojen jälkeen Moussambanin uimakunto on parantunut huomattavasti, ja hänen paras aikansa on alle 57 sekuntia. Hän ei kuitenkaan päässyt osallistumaan vuoden 2004 kisoihin viisumiongelmien takia.
Moussambani ei myöskään osallistunut vuoden 2008 olympialaisiin. Maaliskuussa 2012 hänet nimitettiin Päiväntasaajan Guinean uintijoukkueen valmentajaksi. Koulutukseltaan Moussambani on it-insinööri.
Mauri Luukkala

Mauri Luukkala (14. joulukuuta 1936 – 2. heinäkuuta 2002) oli suomalainen fyysikko.
Luukkala opiskeli fysiikkaa Turussa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1966. Vuonna 1972 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston fysiikan laitokselle perustettuun fysiikan professorin virkaan, joka keskittyi elektroniikkaan ja mittaustekniikkaan. Jonkin aikaa Luukkala toimi myös fysiikan laitoksen esimiehenä. Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 1975 – 1976. Vuonna 2001 hän jäi professorin virastaan eläkkeelle. 
Fysiikan laitoksella Luukkala opetti elektroniikkaa useiden vuosien ajan. Hän kirjoitti luentojensa tueksi kirjan "Elektroniikka" (Limes ry 1995, ).
Luukkala oli kokenut purjehtija ja muun muassa Espoon pursiseuran pitkäaikainen jäsen vuodesta 1973. Hän hukkui heinäkuussa 2002 Gotland Runt -avomeripurjehduskilpailussa tapahtuneessa onnettomuudessa toimiessaan Argon-veneen päällikkönä.
Arca

Alejandra Ghersi Rodríguez (ent. Alejandro Ghersi Rodríguez) (s. 14. lokakuuta 1989 Caracas Venezuela), tunnettu myös esiintymisnimellään Arca, on venezuelalainen muusikko, laulaja, säveltäjä, musiikkituottaja, performanssitaiteilija sekä DJ. Hän on nuorempana julkaissut musiikkia myös nimellä Nuuro.
Tausta.
Ghersi syntyi varakkaaseen venezuelaisperheeseen. Hänen isänsä toimi investointipankkiirina. Perhe asui välillä kuusi vuotta Yhdysvalloissa. 
Ura.
Ghersi oli mukana tuottamassa ja kirjoittamassa lauluja Kanye Westin vuonna 2013 ilmestyneellä Yeezus-albumilla. Sen jälkeen hän on ollut mukana tuottamassa ja kirjoittamassa lauluja Björkin "Vulnicuralle" 2015 ja "Utopialle" 2017.
Ghersi on julkaissut nimellä Nuuro kaksi albumia ja sen jälkeen nimellä Arca neljä albumia .
Diskografia.
"All Clear" (2006)
"The Reddest Ruby" (2009)
"Xen" (2014)
"Mutant" (2015)
"Arca" (2017)
"Kick I" (2020)
"Kick II" (2021)
"Kick III" (2021)
"Kick IIII" (2021)
"Kick IIIII" (2021)
Kutná Hora

Kutná Hora () on kaupunki Keski-Böömin läänissä Tšekissä. Se sijaitsee 70 kilometriä Prahasta itään. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 20 653 asukasta.
Kutná Horan vanha kaupunki on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 lähtien. Kohteeseen kuuluvat muun muassa gotiikkaa edustava viisilaivainen Pyhän Barbaran katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1368, ja Neitsyt Marian katedraali Sedlecissä.
Historia.
Kutná Hora perustettiin hopeakaivosten ympärille. Kaivoksia on ollut alueella ainakin 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta asti. Kaupunki kehittyi nopeasti ja vuonna 1419 hussilaissotien alussa se oli Böömin toiseksi suurin ja merkittävin kaupunki pääkaupunki Prahan jälkeen. Kutná Hora oli myös useiden Böömin kuninkaiden suosiossa, ja ajoittain maata hallittiinkin Prahan sijasta Kutná Horasta käsin.
Vuonna 1420 keisari Sigismund teki Kutná Horasta tukikohdan epäonnistuneille hyökkäyksilleen taboriitteja vastaan. Jan Žižka valtasi kaupungin ja sotivien osapuolten väliaikaisen sovinnon jälkeen keisarilliset joukot polttivat kaupungin vuonna 1422 estääkseen sen joutumisen uudestaan taboriittien käsiin. Žižka otti kuitenkin Kutná Horan ja böömiläisten tuella kaupunki nousi uuteen kukoistuskauteen.
Uuden ajan alussa Kutná Hora koki joukon vastoinkäymisiä, jotka tuhosivat sen aseman. Vuonna 1541 rikkain hopeakaivoksista tulvi täyteen vettä ja muuttui käyttökelvottomaksi. Böömin kansannousussa Ferdinand I:stä vastaan kaupunki menetti kaikki etuutensa. Ruton toistuvat vierailut ja kolmikymmenvuotinen sota aiheuttivat lopullisesti kaupungin köyhtymisen, ja puolittaiset yritykset korjata kaivoksia sodan jälkeen epäonnistuivat. Köyhtynyt kaupunki tuhoutui lisäksi tulipalossa vuonna 1770. Kutná Horan viimeiset hopeakaivokset hylättiin 1700-luvun lopussa.
Naturalismi (ontologia)

Naturalismi (, luonto) tarkoittaa käsitystä, jonka mukaan luonto on kaikenkäsittävä eikä sen ulkopuolella ole mitään. 
Naturalismin muotoja ovat muun muassa fysikalismi, jonka alalajeja ovat reduktiivinen ja eliminatiivinen materialismi.
Ihmistutkimuksessa naturalismin erästä äärimuotoa edustaa mekanistinen materialismi, jonka mukaan maailma on kone, jota hallitsevat kaiken tapahtumisen ennalta määräävät luonnonlait eli deterministiset luonnonlait. Todellisuus muodostuu vetovoimien ja voimakenttien hallitsemista aineellisista hiukkasista ja järjestelmistä. Näin ollen myös ihminen ja inhimillinen ajattelu ovat pelkkää ainetta ja energiaa. Tämä ajattelu johtaa johtopäätökseen, jonka mukaan ihmisellä ei ole vapaaksi tahdoksi luonnehdittavaa kykyä eikä ihmisillä siten ole myöskään omia valintoja eikä moraalista vastuuta.
Urho Ahonurho

Urho Uljas Ahonurho (15. elokuuta 1894 Helsinki – 19. maaliskuuta 1952 Loimaa, alkujaan "Urho Aho") oli suomalainen taidemaalari.
Ahonurho opiskeli Turun piirustuskoulussa ja työskenteli pääasiassa Loimaalla. Kesiään hän vietti usein Karkussa ja oli muun muassa Emil Danielssonin ateljeessa Pirunvuorella usein nähty vieras. Hän maalasi romanttissävyisesti voimakkain ja tummin värein. Aiheina olivat luonto ja vähäisemmässä määrin ihminen. Hän oli myös graafinen suunnittelija ja suunnitteli muun muassa etikettejä Loimaan oluttehtaan tuotteisiin.
Ahonurhon teoksia on muun muassa Turun, Tampereen ja Loimaan taidemuseoissa. Mommilan kirkon läheisyydessä sijaitsevalla hautausmaalla on sankarihaudat, jonka muistomerkki on myös Ahonurhon teos.
Kulitsa

Kulitsa tai kulitša () on pyöreäksi muotoiltu hiivataikinasta valmistettu vehnänen, joka on kotoisin Venäjältä ja kuuluu ortodoksien pääsiäisperinteisiin.
Kulitsan pintaan muodostellaan taikinasta kyrilliset kirjaimet ХВ - latinalaisittain HV, sanoista Hristos voskrese, 'Kristus on ylösnoussut'. Kirjainten ympärille painellaan rusinoita, jotka ovat kärsimyksen vertauskuva. Vaihtoehtoisesti XB-kuvio voidaan tehdä myös sokerikuorrutukseen. Kulitsaa syödään pääsiäisenä pashan kanssa.
Samankaltaisia reseptejä.
Samanmuotoista ja samalla reseptillä valmistettavaa leipää syödään monissa muissakin maissa, kuten Italiassa, mutta ortodoksiperinteistä poiketen jouluna ja uutena vuotena. Tällaista leipää kutsutaan panettoneksi.
Naritan kansainvälinen lentoasema

Naritan kansainvälinen lentoasema on kansainvälinen lentoasema Japanin pääkaupungin Tokion itäpuolella, Chiban prefektuurin Naritassa. Se on maan kansainvälisistä lentoasemista merkittävin: 50 prosenttia Japanin ulkomaanmatkustajista ja 60 prosenttia ulkomaanrahdista kulkee Naritan kautta. Lentoasema sijaitsee noin 60 kilometriä Tokiosta itään. Lentoaseman kautta matkusti 37 miljoonaa matkustajaa vuonna 2017.
Yhtiöt ja kohteet.
Tammikuussa 2018 kentältä operoitiin seuraaviin kohteisiin.
Rautatieyhteydet.
Lentoasemalle on useita rautatieyhteyksiä, joita liikennöivät Keisei-rautatiet ja JR Higashi-Nihon. Linjat ovat:
Junat pysähtyvät Naritan lentoaseman rautatieasemalla () ykkösterminaalissa, ja kakkosterminaalissa 2-terminaalin rautatieasemalla ().
Valtice

Valtice () on noin 3 500 asukkaan paikkakunta Tšekissä. Se sijaitsee Määrin eteläosassa. 
Valticen linnamainen kartano on kuulunut Liechtensteinin hallitsijasuvulle 1300-luvulta alkaen. Heillä oli aikaisemmin läheinen Lednice, ja niihin yhdistettiin myöhemmin vielä Břeclav. Näiden kolmen tiluksia muokattiin intensiivisesti maisemakokonaisuudeksi, joka on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1996. 
Valticen kartano on perustettu jo keskiajalla, mutta sitä uudistettiin peräkkäin renessanssin, manierismin ja ennen kaikkea barokin tyyliin. Sen nykyisen barokkityylinen ulkoasun ovat luoneet useat arkkitehdit, kuten Johann Bernhard Fischer von Erlach, Domenico Martinelli ja Anton Johann Ospel. Kartano ja barokkityylinen Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkko hallitsevat näkymiä 1600- ja 1700-luvuilla luodussa puistokatujen verkostossa.
Valtice on myös yksi Etelä-Määrin viininviljelyalueen keskuksista. Vuonna 1640 perustettu Valtice-viiniyhtiö vie tuotteitaan ympäri maailmaa.
Pojat asialla

Pojat asialla on Jussi &amp; The Boysin toinen albumi, joka julkaistiin toukokuussa 1974. Albumi on äänitetty livenä Tavastia Klubilla 27. huhtikuuta 1974.
Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1975 ja sitä on myyty 32 000 kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut The Boys.
Vampyyrivaarin tarinoita

Vampyyrivaarin tarinoita on Mauri Kunnaksen kirjoittama ja kuvittama lastenkirja, joka ilmestyi vuonna 1991. Apuna kirjoittamisessa toimi Tarja Kunnas. 
Kirjassa kerrotaan vampyyrisuku von Drakkulasta ja muista kylän asukkaista. Vampyyrivaari pelottelee kylän asukkaita öisillä retkillään, mutta todellisuudessa vaari on harmiton. Hän ei ole ainoa, joka aiheuttaa kylässä sekasortoa. Mauno Marsu kylvää pelkoa täydenkuun aikaan ja salaperäinen koira ryöstää hattuja.
Tarinat.
Vampyyrivaari saa käsiinsä jännittävän paperin, jonka hän arvelee olevan aarrekartta. Niinpä hän, Otto ja Igor lähtevät yöllä aartenetsintään.
Drakkulan perhe löytää hiilivarastostaan lohikäärmeen, jonka surullinen tarina saa heidät tarjoamaan vakituista yösijaa pannuhuoneestaan.
Alli Drakkula on tehnyt kalakeittoa, josta kukaan perheenjäsenistä ei pidä. Kaikki päättävät paeta salakäytävän kautta.
On perjantai ja kolmastoista päivä. Neiti Sipsu käyttäytyy hermostuneesti ja pelokkaasti. Kello kahdentoista aikaan hän on niin suunniltaan, ettei uskalla käydä nukkumaan. Niinpä hän lähtee huolissaan ulos etsimään etsimään vampyyrivaaria, joka ei ole ilmaantunut paikalle häntä pelottelemaan.
Pormestari Helsingiuksen äiti tulee vieraisille ja tutustuu vampyyrivaariin. Kaksikko kokee yöllä huimia tempauksia.
Alli Drakkula on leiponut munkkirinkilöitä ja vaarin tekee kovasti mieli syödä muutama. Salaa hän käykin napsimassa muutaman rinkilän, mutta jää lopulta kiinni.
Mauno Marsu muuttuu joka täydenkuun aikaan ihmissudeksi, joka terrorisoi koko kylää. 
Kylässä kerrotaan hirmuisesta Baskerivillen koirasta, joka varastaa kaikilta nummen poikki kulkevilta hatut. Joukko rohkeita kyläläisiä päättää ottaa asiasta selvän ja napata hattuja pihistelevä koira.
Vaari lukee kirjasta lappalaisten taikarummuista ja päättää itse rakentaa samanlaisen.
Kose

Kose (, ) on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 7 196 (1.1.2018), pinta-ala 533 neliökilometriä ja asukastiheys 14 asukasta neliökilometrillä. 
Sijainti.
Kunta sijaitsee noin 40 kilometriä Tallinnasta kaakkoon valtatie 2:n varrella.
Kunnan osat.
Kunta muodostuu Ardun, Habajan, Kosen, Kose-Uuemõisan ja Ravilan pienkauppaloista (alevik) sekä 58 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Kosen pienkauppala. Kunnan asema ei muuttunut vuoden 2017 kuntauudistuksessa.
Väestö.
Vuonna 2011 Kosen kunnassa oli 5 673 asukasta, joista 5 364 (94,6 %) oli virolaisia, 198 (3,5 %) venäläisiä ja 105 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Muuta.
"Kose", kuten monet muutkin Viron kunnannimet, on genetiivimuoto. "Kose" on suomennettuna "kosken".
Kose oli entisen Peräseinäjoen kunnan ystävyyskunta. Nyt se on Seinäjoen kaupungin ystävyyskunta. Tämän lisäksi se oli entisen Ristiinan kunnan (nykyään osa Mikkeliä) ystävyyskunta.
Ledley King

Ledley Brenton King (s. 12. lokakuuta 1980, Lontoo) on entinen englantilainen jalkapalloilija.. Hän toimii tällä hetkellä Valioliigan Tottenhamin lähettiläänä. Pelaajauralla hän oli joukkueensa kapteeni ja lukeutui myös Englannin maajoukkueen vakionimiin. 
King pelasi yleensä keskuspuolustajana. Hän pystyi kuitenkin pelaamaan myös puolustavana keskikenttäpelaajana.
Tottenham.
King liittyi Tottenhamin riveihin vuonna 1997. Hän on seuran oma kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa hän debytoi 1. toukokuuta 1999 Liverpoolia vastaan. Urallaan King on yksi Tottenhamin tärkeimmistä pelaajista. Vuonna 2006 hän solmi seuran kanssa pitkän jatkosopimuksen. Uransa aikana Kingiä ovat vaivanneet lukuisat loukkaantumiset. 9. marraskuuta 2008 King pelasi uransa 250:n pelin Tottenhamille kaikki kilpailut mukaan laskien. Viimeisen sadan vuoden aikana Tottenhamissa on pystynyt samaan ennätykseen 56 muuta pelaajaa. Hän edusti Tottenhamin edustusjoukkuetta urallaan kaikkiaan 323 kertaa ja teki niissä 14 maalia. Hän voitti seurassa kaudella 2007-2008 Englannin liigacupin. Hän myös johdatti Tottenhamin ensimmäistä kertaa historiassa Mestarien liigaan kaudella 2009-2010.
King Englannin maajoukkueessa.
Englannin maajoukkueessa King debytoi vuonna 2002. Hän ei onnistunut urallaan nousemaan vakituisesti joukkueen avauskokoonpanoon. King kuului Englannin joukkueeseen vuoden 2004 EM-kisoissa. Vuoden 2006 MM-kisat hän joutui jättämään väliin loukkaantumisen vuoksi. Fabio Capello kutsui Kingin maaliskuussa 2009 pitkästä aikaa Englannin jalkapallomaajoukkueeseen. Tottenhamin päävalmentaja Harry Redknapp ei ollut kuitenkaan lainkaan tyytyväinen Kingin maajoukkuekutsuun ja kutsui sitä hulluudeksi johtuen Kingin loukkaantumishistoriasta. King palasi takaisin Tottenhamiin ja kutsu peruuntui maajoukkueeseen. King kuului vielä Englannin maajoukkueeseen Vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa. Kaikkiaan hän pelasi Englannin maajoukkueessa 21 kertaa.
Monoteismin leijonien prikaati

Monoteismin leijonien prikaati (arabiaksi "Saraya Usud al-Tawhid" ja englanniksi "Brigades of the Lions of Monotheism") on islamilainen järjestö, joka on ilmoittautunut useiden terrori-iskujen suorittajaksi.
14. syyskuuta 2004 järjestö sieppasi jordanialaisen kuorma-autonkuljettajan uhaten tappaa tämän kahden vuorokauden kuluessa, mikäli Abu-al-Shih -yhtiö ei lopeta polttoaineen kuljettamista Yhdysvaltain joukoille Irakiin. Kun yhtiön omistaja ilmoitti seuraavana päivänä lopettavansa kuljetukset, kuljettaja päästettiin vapaaksi.
Se ilmoittautui Venäjän suurlähetystön neljän myöhemmin kuolleina löydetyn henkilön sieppaajaksi. Videofilmin mukaan surma olisi voinut tapahtua 13. kesäkuuta 2006.
Paavi Benedictuksen kohua herättäneen lausunnon jälkeen järjestö hyökkäsi länsirannalla palestiinalaisten itsehallintoalueella useisiin kirkkoihin, joista suurin osa oli ortodoksisia.
Mika Aaltonen

Mika A. Aaltonen (s. 16. marraskuuta 1965 Turku) on suomalainen tulevaisuudentutkija ja entinen jalkapalloilija. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka on tehnyt sopimuksen Italian Serie A:ssa pelaavan joukkueen kanssa. 
Jalkapallo.
Aaltonen teki sopimuksen italialaisen Interin kanssa sen jälkeen, kun hän oli tehnyt voittomaalin TPS:n voittaessa Interin UEFA Cupin vierasottelussa 1–0. Interissä hänen pelinsä jäivät kuitenkin yhteen harjoitusotteluun Neuvostoliiton jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Inter vuokrasi Aaltosen ensin Sveitsiin AC Bellinzonaan ja sen jälkeen Bologna FC:hen. Hän pelasi vielä kauden Saksan 2. Bundesliigan Hertha Berlinissa ennen paluutaan kotimaahan.
Onnistunut peli maajoukkueessa Israelia vastaan vei Aaltosen vielä kaudeksi Israelin liigaan Hapoel Be'er Shevaan. Pelaajauransa hän päätti pelaamalla vuonna 1994 viisi ottelua Suomen mestaruuden voittaneessa Tampereen Pallo-Veikoissa.
Tiede.
Aaltonen opiskeli pelaamisen ohessa kotimaassa ja ulkomailla. Lopetettuaan uransa hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta. Aaltonen on Aalto-yliopiston dosentti ja London School of Economicsin vanhempi tutkija. Hän on kirjoittanut useita kirjoja, muun muassa "Robustness" (2010).
Kari Ukkonen

Kari Ukkonen (s. 19. helmikuuta 1961 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka on toiminut myös Suomen Palloliiton koulutuspäällikkönä.
Ura.
Ukkonen oli ensimmäisiä todellisia suomalaisia jalkapalloammattilaisia. Hän kuului maajoukkueen vakiokalustoon yli kymmenen vuoden ajan. Hänen normaali pelipaikkansa oli keskikenttä, mutta Martti Kuusela peluutti häntä myös liberona maajoukkueessa.
Peliuransa loppuvaiheessa Belgiassa ja Ranskassa Ukkonen kävi valmentajakursseja, minkä lisäksi hän on suorittanut Uefan pro-lisenssin. Hän valmensi vuosina 2002–2003 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Seuratasolla Ukkonen valmensi vuodesta 2004 lähtien Turun Palloseuran Veikkausliigajoukkuetta, kunnes hänet korvattiin kauden 2006 päätteeksi Mixu Paatelaisella.
Ukkonen valittiin tammikuusta 2008 lähtien seuraamaan Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö Sixten Boströmiä, joka siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavan Örebro SK:n päävalmentajaksi.
Erkka Petäjä

Erkka Petäjä (s. 13. helmikuuta 1964 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 1997 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Suomen Palloliitto valitsi Petäjän Gladiaattoriksi 2007.
Seurajoukkueet.
Petäjä aloitti pelaajauransa TPS:n riveissä. Hän pelasi suurimman osan urastaan Ruotsissa, kunnes palasi kahdeksi kaudeksi Turkuun edustamaan liigaan noussutta FC Interiä.
Maajoukkue.
Petäjä oli maajoukkueessa kantavia voimia vuosikymmenen ajan. Hän pelasi urallaan yhteensä 84 miesten A-maaottelua, jolla hän on tilastossa kuudennella tilalla. Petäjä on pelannut eniten otteluita Suomen maajoukkueessa tekemättä yhtään maalia. Tosin karsintapelissä Ruotsia vastaan Tukholmassa 1993 Petäjän keskitys näytti menevän suoraan Ruotsin maaliin koskematta keneenkään, mutta maali merkittiin kuitenkin Jari Litmaselle.
Marko Myyry

Marko Olavi Myyry (15. marraskuuta 1967 Kerava) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Myyry muistetaan erityisesti pienestä koostaan, ollen vain 161 senttimetriä pitkä. Hän siirtyi vuonna 1986 yhdessä isoveljensä Mika Myyryn kanssa kasvattajaseurastaan Keravan Pallosta Valkeakosken Hakaan, jonka valmentajana toimi hänen junioriaikojensa valmentaja Jukka Vakkila. Myyry siirtyi ulkomaille jo alle 20-vuotiaana ja loi uransa Saksassa ja Belgiassa. Siirto Saksan kakkosliigan SV Meppeniin aukaisi hänelle portit myös maajoukkueeseen, jossa hän pelasi 60 ottelua. Meppenistä hän siirtyi kolmeksi kaudeksi belgialaiseen KSC Lokereniin. Sieltä palattuaan hän edusti SV Meppeniä vielä seitsemän kauden ajan seuran vajotessa sarjassa alaspäin amatöörisarjoihin asti.
Myyry päätti uransa Blau-Weiß Dörpenin pikkuseurassa, jonka pelaajavalmentajana hän toimi.
Jani Viander

Jani Klaus Viander (s. 18. elokuuta 1975 Tuusula) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli maalivahti. Hän on toiminut englantilaisen Brentfordin nuorisoakatemiassa ja B-joukkueessa maalivahtivalmentajana vuodesta 2014.
Ura.
Viander teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa kaudella 1994 FinnPassa. Tämän jälkeen hän edusti liigassa myös Ilvestä, FF Jaroa ja FC Jazzia ennen siirtymistään Belgiaan KV Kortrijkiin 1997. Hän palasi sieltä kaudeksi 1998 Suomeen, Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pääsi pelaamaan myös Mestarien liigaa. HJK:ta Viander edusti neljä kautta ennen kuin hänet lainattiin Boltoniin 2001. Boltonissa peliaikaa ei kuitenkaan tullut. Hän edusti seuraa kuitenkin vain yhdessä FA Cupin ottelussa.
Myöhemmin Viander sai pysyvän siirron Englantiin, Stokeen. Siirtosummana oli 100 000 puntaa. Peliaikaa ei kuitenkaan Stokessakaan tullut. Hän kävi siten vuonna 2003 lainalla Tanskan liigassa FC Midtjyllandissa. Kesällä 2003 Viander jätti Stoken, minkä jälkeen hän kävi testissä Crystal Palacessa ja Lutonissa sekä hänellä oli Plymouthin kanssa kuukauden sopimus. Tammikuussa 2004 Viander käväisi myös Brentfordin joukkueessa. Kevään 2004 Viander edusti myös Israelin liigan SC Ashdodia, jonka riveissä hänelle kertyi 15 liigaottelua. Syksyn 2004 Viander puolestaan vietti Kyproksella Aris Limassolin joukkueessa.
Joulukuussa 2004 Vianderin ilmoitettiin palaavan kaudeksi 2005 takaisin Suomeen. Tällä kertaa seurana olisi Rovaniemen Palloseura. Viander ei kuitenkaan viihtynyt Rovaniemellä kautta pidempää, sillä se päättyi joukkueen putoamiseen Veikkausliigasta. Viander harjoitteli tämän jälkeen talven Leyton Orientin joukkueessa ennen siirtymistään kaudeksi 2006 takaisin FF Jaroon. Kaudeksi 2007 Viander vaihtoi jälleen joukkuetta, tällä kertaa AC Ouluun. Vianderin osalta kausi päättyi jälleen pettymykseen, kun AC Oulu putosi liigasta. Kaudeksi 2008 Viander palasi HJK:iin, jossa hän joutui tyytymään kakkosmaalivahdin rooliin Ville Wallénin takana. Hän pelasi viimeisen liigaottelunsa lokakuussa 2010 ja lopetti pelaajauransa siihen.
Maajoukkueessa Viander pelasi 13 ottelua.
Rami Nieminen

Rami Nieminen (s. 25. helmikuuta 1966 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut eniten otteluita Suomen pääsarjatasolla. Nieminen esiintyi vuosina 1985–2004 yhteensä 459 pääsarjaottelussa tehden niissä 53 maalia. Hän pelasi vuosina 1993–1996 14 A-maaottelua. PPT:n ja FC Jazzin lisäksi Nieminen edusti pääsarjassa Hakaa sekä FC Jokereita.
Hän pelasi suurimman osan urastaan puolustajana, mutta usealla valmentajalla oli tapana nostaa Nieminen hyökkääjäksi joukkueen ollessa tappiolla. Tämä johtui hänen poikkeuksellisen hyvistä pääpelitaidoistaan.
Rami Nieminen päätti pitkän uransa vuonna 2004 ja toimi kauden 2005 Porin Palloilijoiden managerina. Vuonna 2006 hän palasi kuitenkin vielä pelikentille managerin toimen ohessa.
Myös Rami Niemisen kaksi veljeä Petri ja Marko Nieminen ovat entisiä pääsarjatason jalkapalloilijoita.