tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nuha

Nuha tarkoittaa eritteen valumista nenästä, johon liittyy yleensä myös nenän tukkoisuutta. Nuha johtuu yleensä riniitistä eli nenän limakalvon tulehduksesta, jonka aiheuttaa jokin sairaus tai allergia. Myös ruumiillinen rasitus tai nenän rakennevika voi aiheuttaa nuhaa. Puhekielessä flunssaa kutsutaan usein nuhaksi, vaikka oikeampi nimitys olisi nuhakuume. 
Allerginen nuha.
Allerginen nuha voi aiheutua herkistymisestä siitepölylle, eläinten hilseelle, huonepölylle, homeille, hiivoille tai muille allergeeneille. Allergisen nuhan oireita voivat olla nenän vetistävä vuoto, aivastelu, nenän kutina ja tukkoisuus. Nenäoireiden lisäksi voi esiintyä silmien kutinaa ja vuotamista, yskää ja astman oireita.
Hoito.
Oireita voi helpottaa varovaisella niistämisellä, keittosuolaliuoksella, höyryhengittämisellä tai lääkkeillä. Pienillä lapsilla oloa voi helpottaa apteekista saatavilla keittosuolatipoilla ja -sumutteilla. Apteekeista saa myös nenähuuhteluun tarkoitettuja ”sarvikuonoja” eli nenäkannuja. Sen käyttäminen helpottaa oloa. Pidempään käytettynä nuhatipat ja -sumutteet saattavat aiheuttaa nenän limakalvon ärsytystä. Kouluikäisillä lapsilla saattaa pitkittyneeseen nuhaan liittyä myös poskiontelon tulehdus, joka vaatii hoitoa. 
Alle kaksi viikkoa kestäneen nuhan takia ei tarvitse mennä lääkärin vastaanotolle, mikäli potilas voi muuten hyvin. Jos nuha pitkittyy tai se on kausiluonteista, voi olla kyse allergiasta.
Kolme kuningasta

Kolme kuningasta tarkoittaa muun muassa seuraavia
Merihaka

Merihaka () on kerrostalovaltainen asuinalue meren rannalla Helsingin kantakaupungissa. Se kuuluu Sörnäisten kaupunginosaan Vilhonvuoren osa-alueelle. Usein se mielletään kuitenkin omaksi kaupunginosakseen erillisen sijaintinsa ja yhtenäisen betonibrutalistisen tyylinsä vuoksi. Merihaka sijaitsee merenrannan sekä Hakaniemen sillan ja Sörnäisten rantatien välisellä alueella.
Historia.
Ennen Merihaan rakentamisen aloittamista paikalla oli Wärtsilän – alkujaan Kone- ja Siltarakennus Oy:n – teollisuusrakennuksia. Paikalla on aikoinaan sijainnut Pannukakku-niminen saari, joka yhdistettiin mantereeseen.
Vuosina 1973–1986 rakennettu kerrostaloalue on joidenkin tietojen mukaan saanut nimensä läheisestä Hakaniemestä, toisten mukaan alueen rakentaneen rakennusliike Hakan mukaan. Merihaan suunnittelusta vastasi Kulutusosuuskuntien Keskusliiton asunto-osasto, josta vuonna 1980 tuli Suunnittelurengas Oy, Suomen suurin arkkitehtitoimisto. Rakennusten suunnittelijoita olivat alkuvaiheessa Peter Bieber, Arvi Ilonen ja Sulo Savolainen sekä loppuvaiheessa Unto Toikkanen. Alue on saanut paljon kritiikkiä, ja suunnittelijoidensakin mielestä siitä tuli ylimitoitetun rakennusoikeuden vuoksi liian massiivinen ja raskasilmeinen.
Merihaan kuuluisin asukas lienee ollut Suomen pitkäaikaisin pääministeri Kalevi Sorsa, jonka taloa Hakaniemenranta 16:ssa alettiin kutsua ”Sorsanpesäksi”. Rakennuksen seinässä on nykyään Sorsasta kertova muistolaatta.
Helsingin verotoimisto muutti Merihakaan (Haapaniemenkatu 7-9) joulukuussa 1974. Entisessä veroviraston kiinteistössä on vuoden 2015 alusta lähtien toiminut Stadin ammattiopiston toimipaikka.
Yleiskuva.
Merihaan alueelle tunnuksenomaista on 1960–1970-lukujen kaupunkisuunnittelullinen periaate, jonka mukaan rajattomasti kasvavan yksityisautoliikenteen vuoksi jalankulkuväylät ja lasten leikkialueet tuli erottaa eri tasolle katuverkosta. Tämän vuoksi alueelle suunniteltiin betoninen pihakansi – kuten vähän myöhemmin Itä-Pasilaankin – jonka alapuolella sijaitsee yli tuhat autopaikkaa. Kannen alapuolella Merihaan läpi kulkee Haapaniemenkatu.
2020-luvulla alueen maisema muuttuu hieman, kun Hakaniemenrannalta Nihtiin rakennetaan 400-metrinen Merihaansilta, joka on osa Kruunusillat-pikaraitiotietä Laajasaloon. Rakennustöiden alustavat valmistelut Hakaniemen ja Merihaan ympäristössä alkoivat maaperätutkimuksilla kesällä 2020. Merihaan kupeessa oleva 1960–luvulla rakennettu Hakaniemen silta purettiin ja vaihdettiin matalampaan uuteen Hakaniemensiltaan vuonna 2024. Vuonna 1975 valmistunut Näkinsilta rakennettiin uudelleen vuosina 2022–2023, jotta erikoiskuljetukset mahtuvat ajaaman sen alitse.
Palvelut.
Pihakannen päällys on varattu jalankulkijoille, ja myös Merihaan palvelut löytyvät sieltä. Merihaassa toimii K-Market, apteekki, lounasravintola, ravintola, kaksi baaria ja urheilukeskus Merihaan Pallohalli. 
Seurat ja järjestöt.
Monet kansalaisjärjestöt, kuten Suomi–Venäjä-Seura, pitävät majaansa Merihaassa. Merihaan rannalle, Hakaniemenranta 17, perustettiin vuonna 2013 Kulttuurisauna.
Merihaan asuinalueyhdistyksenä toimii Merihaka-Seura.
Luettelo Afganistanin kaupungeista

Tämä on vajaa luettelo Afganistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Kaupunkien väkiluvut on määritetty varsinaisessa väestönlaskennassa viimeksi vuonna 1976. 2010-luvulla YK on määrittänyt satelliittikuvien avulla kaupunkialueiden asuinrakennusten määrän. Yhdessä rakennuksessa arvioidaan asuvan keskimäärin 7-9 henkeä. Kaupunkiväestön määrä kasvaa nopeasti. 34:stä maakuntien pääkaupungista Kabul on omassa kokoluokassaan, neljää muuta voidaan sanoa alueellisiksi keskuksiksi maan eri osissa, kahdeksan on kaupan ja liikenteen risteyspaikkoja, 14 oman maakuntansa keskuksia kun taas viimeiset seitsemän ovat lähinnä kylämäisiä taajamia. Näissä 34 maakunnan pääkaupungissa asuu yhteensä noin kahdeksan miljoonaa afganistanilaista, noin kolmannes koko maan väestöstä. Määrän arvioidaan kaksinkertaistuvan vuosina 2015-2050.
Kivennäisaine

Kivennäisaineet ovat ravinnon mukana saatavia alkuaineita. Laajemman määritelmän mukaan kivennäisaineita ovat ne alkuaineet, jotka jäävät tuhkaan, kun esimerkiksi kudos tai ruoka poltetaan. Välttämättömiä kivennäisaineita ovat ne alkuaineet, joita tulee olla ravinnossa aineenvaihdunnan pysymiseksi normaalina. Ravinnon mukana elimistöön joutuu myös useita ei-välttämättömiä kivennäisaineita, joista osa on haitallisia. Tällaisia ovat esimerkiksi raskasmetallit. Myös monet välttämättömät kivennäisaineet muuttuvat hyödyllisistä haitallisiksi, jos niitä joutuu elimistöön liian suuria määriä.
Kivennäisaineet jaetaan makrokivennäisiin (vaaditaan yli 100 mg per päivä) ja mikrokivennäisiin eli hivenaineisiin sen mukaan, paljonko elimistö niitä tarvitsee. Hivenaineiksi kutsutaan niitä elimistölle tarpeellisia alkuaineita, joita elimistö tarvitsee alle 100 milligrammaa vuorokaudessa.
Välttämättömät kivennäisaineet.
Ihmiskeho tarvitsee eri arvioiden mukaan 12–16 eri kivennäisainetta ravinnosta kolmenlaisiin tehtäviin:
Makrokivennäiset.
Makrokivennäisten tarve on yli 100 mg päivässä. Runsaimmin elimistössä esiintyy kalsiumia ja fosforia. Aikuisen, noin 70 kg painavan ihmisen painosta kalsiumia on 1,2–1,3 kg ja fosforia 600 g. Kalsiumin osuus elimistön kaikista kivennäisaineista on noin 40 prosenttia, ja siitä 99 prosenttia on sitoutuneena luustoon, jossa se toimii luuston rakenneosasena sekä elimistön kalsiumvarastona. Myös fosforista suurin osa (noin 85 prosenttia) on elimistössä sitoutuneena luustoon kalsiumfosfaatin muodossa. Kolmas tärkeä makrokivennäinen on magnesium, jota aikuisen ihmisen painosta on noin 20–30 grammaa, ja siitäkin yli puolet luustossa. Makrokivennäisiksi luetaan myös natrium, kalium ja kloori, jotka ovat elektrolyyttejä ja osallistuvat erityisesti elimistön nestetasapainon säätelyyn, sekä rikki, joka toimii lähinnä entsyymien rakenneosana.
Hivenaineet.
Hivenaineiden päivittäinen tarve ilmoitetaan yleensä mikrogrammoissa. Välttämättömiä hivenaineita ovat jodi, koboltti, kromi, kupari, mangaani, molybdeeni, nikkeli, pii, rauta, seleeni, sinkki ja vanadiini. Fluori ei ole välttämätön hivenaine, vaikka siitä on tutkittuja hyötyjä hammaskiilteelle pienissä määrissä. Hivenaineista runsaimmin elimistössä esiintyy rautaa, jota on aikuisen ihmisen elimistössä noin 2,5–4,5 grammaa. Useimmat hivenaineet toimivat pääasiassa entsyymien ja hormonien rakenneosina.
Rovasti

Rovasti (lyhenne "rov.", ’pappien esimies’ &lt; ’esimies’) on kirkollinen arvonimi.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa piispa voi myöntää rovastin arvonimen kirkollisessa työssä erityisesti ansioituneelle papille. Piispainkokous on 14.9.2004 antanut suosituksen arvonimen myöntämisestä. 
Suosituksen mukaan arvonimiä tulisi myöntää yksi kappale hiippakunnan 30 äänioikeutettua pappia kohti neljässä vuodessa (papilla ei ole äänioikeutta hiippakunnallisissa vaaleissa eroamisiän jälkeen tai mikäli hän ei toimi papillisessa tehtävässä). Lisäksi papin tulisi olla vähintään 50 vuoden ikäinen. Arvonimeä ei myönnetä teologian tohtorille. Suosituksen mukaan piispa voi myöntää arvonimen lääninrovastille sen jälkeen kun hänen tehtävänsä lääninrovastin virassa lakkaa. 
Rovastin arvoa ei tule sotkea lääninrovastin eikä tuomiorovastin virkoihin. Nykyinen lääninrovastin virka juontuu rovastin alkuperäisestä merkityksestä piispan apulaisena. 
Pappisoikeuden menettänyt säilyttää rovastin arvonimen.
Ortodoksinen kirkko.
Ortodoksisessa kirkossa rovastin arvo (, ’ensimmäinen pappi’) voidaan myöntää papille, joka on palvellut pitkään menestyksellisesti ja nuhteettomasti. Se annetaan yleensä pitkään palvelleelle kirkkoherralle. Ortodoksisessa kirkossa rovastin arvon voi saada myös teologian tohtori. Pappismunkeilla vastaava arvo on arkkimandriitta.
Luettelo Alankomaiden kaupungeista

Tämä artikkeli on luettelo Alankomaiden kaupungeista eli niistä Alankomaissa sijaitsevista paikkakunnista, joille on joskus myönnetty kaupunkioikeudet. Kaupungit on esitetty luettelossa aakkosjärjestyksessä, ja kaupungin nimen jälkeen on mainittu vuosi, jolloin kaupunkioikeudet on annettu. Aakkosellisessa luettelossa on 192 paikkakuntaa. Kyseisen luettelon jälkeen on vielä mainittu kadonneet kaupungit sekä kaupungit, joka ovat menettäneet kaupunkioikeutensa.
Vuonna 1848 tehdystä perustuslain uudistuksesta lähtien kaupunkioikeuksilla ei ole enää ollut merkitystä.
Noboru Takeshita

Noboru Takeshita (, 26. helmikuuta 1924 – 19. kesäkuuta 2000) oli japanilainen poliitikko ja Japanin 74. pääministeri 6. marraskuuta 1987 – 3. kesäkuuta 1989.
Takashitaa syytettiin "siltarumpupolitiikasta" eli julkisten hankkeiden junailemisesta omaan vaalipiiriin oman kannatuksen varmistamiseksi, Häntä syytettiin myös sisäpiirikaupoista ja korruptiosta, mutta mitään syytteitä ei saatu todistettua ja Takeshita säilytti asemansa puolueen kärkipaikoilla loppuun asti.
Luettelo Albanian kaupungeista

Tämä on luettelo Albaniassa sijaitsevista kaupungeista.
Suurimmat kaupungit.
Vuonna 2011 suurimmat kaupungit olivat
Kanaalin tunneli

Kanaalin tunneli, Kanaalitunneli eli Eurotunneli (engl. "Channel Tunnel", ransk. "le tunnel sous la Manche") on 50 kilometrin mittainen rautatietunneli Englannin kanaalin ali Englannin ja Ranskan välillä. Tunnelin omistaa ja sitä hallinnoi Getlink (aiemmin tunnettiin nimellä "Groupe Eurotunnel SA") 
Tunneli alittaa Englannin kanaalin sen kapeimmassa kohdassa, Doverinsalmessa. Sen päät ovat Folkestonessa Kentin kreivikunnassa ja Coquellesissa Pohjois-Ranskassa, vähän Calais’n eteläpuolella.
Rakenne.
Kanaalin tunneli on maailman kolmanneksi pisin rautatietunneli, pidempiä ovat Gotthardin pohjatunneli Sveitsissä ja toiseksi pisin Seikan-tunneli Japanissa. Guinnessin ennätyskirjan mukaan Kanaalin tunneli on maailman pisin vedenalainen tunneli. Sen merenalainen osuus on 38 kilometriä. Amerikan insinööriyhdistys ASCE on nimennyt Kanaalin tunnelin yhdeksi nykyajan seitsemästä ihmeestä.
Kanaalin tunneli käsittää kolme rinnakkaista tunnelia: kaksi 7,6 metrin läpimittaista rautatietunnelia 30 metrin etäisyydellä toisistaan, sekä niiden välissä 4,8 metrin huoltotunneli pienille huoltoajoneuvoille ja hätäliikenteelle. Raideleveys on 1 435 millimetriä.
Tunneliyhtiö.
Getlink on yksityinen ja se on Pariisin pörssissä noteerattu yhtiö. Yhtiön pääkonttori on Pariisissa. Vuonna 2013 yhtiön liikevaihto oli 1,2 mrd. euroa ja liikevoitto 285 milj. euroa. Tunneliyhtiö maksoi vuonna 2013 ensimmäisen pitkäaikaisen lainan lyhennyserän (46 milj. euroa). Voittoa yhtiö teki ensi kerran vuonna 2007.
Tunneliyhtiön toiminta jakaantuu kolmeen osaan:
Liikenne.
Huoltoliikennettä lukuun ottamatta Kanaalin tunnelissa liikennöidään ainoastaan junalla. Tunneli on kuitenkin myös tärkeä osa tieyhteyttä; junat kuljettavat autolauttojen tapaan sekä rahti- että henkilöajoneuvoja. Tunneli on osa julkista rautatieverkkoa, joka on henkilö- ja tavaraliikennöitsijöiden käytettävissä.
Henkilöliikenne.
Eurostar International on ollut tunnelin avaamisen jälkeen sen ainoa henkilöliikenneyhtiö. Yhtiön Eurostar-luotijunat kuljettavat matkustajia Lontoon St Pancrasin rautatieaseman sekä Ranskan ja Belgian välillä. Vuonna 2015 Lontoon-Pariisin väli matkataan parhaimmillaan ajassa 2 t 16 min, Lontoon-Brysselin väli ajassa 2 t 1 min. Eurostar-junat kuljettivat Kanaalin poikki 10,3 miljoonaa matkustajaa vuonna 2014.
Saksalainen Deutsche Bahn on suunnitellut aloittavansa henkilöliikenteen Kanaalitunnelissa vuoden 2016 jälkeen.
Moottoriajoneuvoliikenne.
Eurotunnel Shuttle on Kanaalitunneliyhtiön autojuna, joka kuljettaa erilaisia maantieajoneuvoja matkustajineen Folkestonen ja Coquellesin välillä. Lastauksineen matka kestää noin 90 minuuttia.
Freight Shuttle Train kuljettaa rekkoja. Näissä junissa kuljettajat matkustavat omissa vaunuosastoissaan.
Vuonna 2005 Eurotunnelin läpi kuljetettiin noin 2 miljoonaa henkilöautoa, 1,3 miljoonaa kuorma-autoa ja 77 000 linja-autoa.
Rahtiliikenne.
Rahtia tunnelin kautta kuljettavat useat tavaraliikennöitsijät. Vuonna 2005 rahtia kuljetettiin noin 1,6 miljoonaa tonnia.
Polykarbonaatti

Polykarbonaatit (PC) ovat yksi termoplastisten polymeerien ryhmä. Polykarbonaateissa monomeerit liittyvät yhteen karbonaattiryhmillä (-O-CO-O-). Polykarbonaatin CAS-numero on 25037-45-0. 
Polykarbonaatti-muovien merkittävin ominaisuus on niiden iskunkestävyys. Polykarbonaateista valmistetaan muun muassa CD-levyjä, kypäriä, iskunkestävää läpinäkyvää muovia, matkapuhelinten näyttöjä, suojalasien linssejä ja aikaisemmin myös armeijan muovisia lautasia. 
Polykarbonaattien toinen hyvä ominaisuus on niiden helppo työstettävyys: Polykarbonaattilevyä voidaan särmätä yli 90-asteen kulmiin, kuten useimpia muitakin teknisiä muoveja. Yksi polykarbonaatin erityisominaisuus kuitenkin on, että sitä voidaan taittaa myös lämmittämättä. Materiaalia voidaan sahata muotoon ja sen reunoihin voidaan porata reikiä, ilman että levy vaurioituu työstövaiheessa. Tästä syystä sen käyttö on usein järkevämpää kuin PMMA-pleksin, jos käyttökohteen tarkoitus ja arvo muuten puoltavat kalliimman muovin valintaa. 
Polykarbonaattien huono ominaisuus on niiden heikko liuottimien kestävyys. Polykarbonaatti liukenee orgaanisiin liuottimiin ja sillä on heikko amiinien, ammoniakin ja lipeän kesto. Liuottimet liuottavat muovin pintaa ja voivat samalla pilata iskunkestävyyden. Polykarbonaattien lämmönkestävyys on lasiin verrattuna alhainen, mutta kuitenkin yleensä parempi kuin muissa muovilaaduissa.
Polykarbonaattia valmistetaan karboksyloimalla polyoleja fosgeenilla, jolloin muodostuu karbonaattiesteriketju. Tyypillinen polyoli on bisfenoli A, mutta myös esim. lineaarisia dialkoholeja käytetään.
Bisfenoli A:n takia Euroopan unioni on kieltänyt polykarbonaateista valmistetut tuttipullot.
Luettelo Angolan kaupungeista

Tämä on luettelo Angolassa sijaitsevista kaupungeista (). Lista on kehitteillä ja osin Angolan heikkojen lähdeaineistojen vuoksi puutteellinen.
Oheinen kartta esittää Angolan pääkaupunki Luandan ja muiden maakuntakeskuksen sijainnin. Maakuntakeskukset ovat vuonna 2024 annetun, Angolan aluejakoa uusineen lain mukaan kuntia (), ja ne on luokiteltu korkeimpaan kuntaluokkaan (tipo A). Klikkaamalla kartasta paikkakunnan nimeä, siitä kertova artikkeli avautuu. Monet maakuntakeskuksista on samalla kaupunkeja, mutta osalla kunnista paikallisempi osa kuten aluehallinnon kolmatta tasoa edustava kunnanosa () voi olla kaupunki. 
Esimerkkejä maakuntakeskuksina toimivista kunnista, joiden osana on kaupunki:
Luettelo Antigua ja Barbudan kaupungeista

Tämä on luettelo Antigua ja Barbudalla sijaitsevista kaupungeista.
Jangtse

Jangtse () on Aasian pisin ja maailman kolmanneksi pisin joki Niilin ja Amazonin jälkeen. Kiinassa joesta käytetään nimeä Changjiang (長江, ), ja tätä nimeä käytetään myös useissa nykyaikaisissa kartoissa muualla maailmassa. Nimen hanzi-merkit tarkoittavat kirjaimellisesti ’"pitkää jokea"’. Jangtse laskee Itä-Kiinan mereen Shanghain pohjoispuolella. Joki on tunnettu suomeksi aiemmin myös nimellä "Sininen joki".
Jangtsen pituus on noin 6 300 kilometriä. Valtamerialukset voivat nousta jokea tuhannen kilometrin matkan ja pienemmät laivat 1 600 kilometriä. Shangain lisäksi muita merkittäviä jokivarren kaupunkeja ovat Chongqing, Wuhan ja Nanjing. Jangtse on erittäin merkittävä joki Kiinan tavaraliikenteessä. Joen suistoalueelle sijoittui vuonna 2011 yksitoista maan 26:sta yli 100 miljoonan tonnin vuosirahtiin yltävästä maailmanluokan suursatamasta.
Jokea on perinteisesti pidetty Etelä- ja Pohjois-Kiinan välisenä rajana.
Jangtsen vuosittain levittämä hedelmällinen liete on ensiarvoisen tärkeää Jiangsun provinssin riisinviljelylle.
Jangtsen tulviminen on ollut alueella suuri ongelma. Edellisen kerran joki tulvi vuonna 1998, mutta paljon tuhoisampi oli vuoden 1954 tulva, jolloin kuoli yli 30 000 ihmistä. Vakavia tulvia on sattunut myös vuosina 1911 (100 000 kuollutta), 1931 (145 000 kuollutta) ja 1935 (142 000 kuollutta).
Yichangiin Hubein maakuntaan rakennettu Kolmen rotkon pato on vähentänyt tulvimista huomattavasti ja helpottanut alueen sähköntuotantoa, tosin monien veden alle pysyvästi jääneiden kaupunkien ja ympäristölle aiheutuvien vakavien haittojen kustannuksella.
Jangtsejoen vesistön ja samalla koko Kiinan suurimmat makeanveden järvet ovat Poyangjärvi ja Dongtingjärvi. Osa Jangtsen sivujoista laskee pääuomaan näiden järvien kautta, mutta etenkin Jangtsejoen tulviessa vettä virtaa myös järviin päin.
Tryffelit

Tryffelit ("Tuber") on sienten suku. Lajit elävät maan alla symbioosissa tammen ja joidenkin pähkinäpuiden kanssa. Eräät lajit kuuluvat maailman kalleimpiin ruoka-aineisiin. Tryffelien löytäminen on hankalaa, koska sienet kasvavat kokonaan maanpinnan alla. Tryffelin etsintään on koulutettu sikoja ja koiria, jotka tarkan hajuaistinsa avulla löytävät tryffeliesiintymät. Sikojen käytön ongelma on, että ne yrittävät itse syödä löytämänsä tryffelit. 
Historia.
Egyptiläiset tunsivat tryffelin ja valmistivat siitä ruokaa peittämällä tryffelin hanhenrasvalla ja keittämällä. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset liittivät tryffeliin erilaisia terapeuttisia voimia. Keskiajalla tryffeli joutui hieman syrjään, koska ihmiset epäilivät, että tryffeli on jonkinlainen paholaisen merkki, koska se elää maan alla eikä ole ilo silmälle. 
Lajit.
Tryffelilajeja on löydetty 72, joista 32 esiintyy Euroopassa.
Biologia.
Saksalainen botanisti Albert Bernhard Frank teki ensimmäisenä tieteellisiä tutkimuksia 1800-luvulla tryffeleiden biologiasta. Hän selvitti, kuinka tryffelit kasvattavat sienirihmastoa, joka muodostaa symbioosin puun juurien kanssa. Rihmaston hieno ektomykorritsa kerää maaperästä vettä ja ravinteita sieltäkin, minne puun juuret eivät yllä. Tryffeli saa taas puolestaan puulta sokeria ja yhteyttämistuotteita.
Koska tryffeli kasvaa kokonaan maan alla, sen on vaikea levittää sieni-itiöitä. Sen takia tryffelille on kehittynyt voimakas houkutusaromi, joka houkuttelee esimerkiksi villisian kaivamaan ja syömään ne. Tällä tavalla itiöt pääsevät leviämään uusille kasvupaikoille.
Tryffelit Suomessa.
Suomesta on löydetty luonnonvaraisena viittä eri tryffelilajia. Vuonna 2009 löydettiin Puumalasta ja Joensuusta kalkkitryffeleitä. Luonnonvaraisena ne kasvavat männyn juurissa.
Tryffelien kasvatusta Suomessa päätettiin tutkimusten perusteella yrittää Juvalla, Pertunmaalla ja Rääkkylässä. Kenttäkokeet alkoivat Juvalla vuonna 2006, missä on myös toiminut Tryffelikeskus tammikuusta 2007 lähtien. Vuonna 2012 tarhaus onnistui ja Juvalla löydettiin kesätryffeleitä. Nämä kesätryffelit kuuluvat arvokkaisiin mustiin tryffeleihin.
Viljely.
Tryffeliä viljellään istuttamalla pellolle tryffelin rihmastolla ympättyjä tammen ja pähkinäpensaan taimia. Tärkeää tryffelinviljelyssä on maaperän oikea pH ja kosteusolosuhteet. Ensimmäisen sadon saamiseen menee useampi vuosi.
Korinna

Korinna (, ; 500–400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilijatar, joka oli kotoisin Boiotian Tanagrasta. Hänet muistetaan Pindaroksen opettajana.
Elämä.
Korinna vaikutti ainakin arkaaisen kauden lopulla 490-luvulla eaa. Eräiden tietojen mukaan hänen isänsä olisi ollut Akhelodoros ja äiti Prokratia. Korinnan lisänimeksi mainitaan "Myia" (”Kärpänen”). Koska Korinna toimi pitkään Thebassa, häntä kutsutaan joskus thebalaiseksi. Samoin arvellaan, että "Sudan" mainitsema runoilijatar Korinna tai Myia Thespiailainen olisi sama henkilö.
Korinna oli Pindaroksen aikalainen, ja hänen kerrotaan toimineen tämän kuuluisan runoilijan opettajana. Korinnan kerrotaan voittaneen Pindaroksen julkisissa runokilpailuissa Thebassa. Aelianuksen mukaan hän voitti Pindaroksen viisi kertaa. Pausanias puolestaan mainitsee vain yhden voiton, ja sanoo nähneensä Tanagrassa Korinnan kuvan, jossa tämä oli kuvattu sitomassa hiuksiaan. Pausaniaan mukaan voitto oli paitsi Korinnan runoilijanlahjojen myös hänen kauneutensa ja hänen käyttämänsä aiolialaisen murteen ansiota. Myöhempinä aikoina, kun Pindaroksen maine oli jo vakiintunut, Korinna syytti Myrtistä siitä, että tämä oli osallistunut samanlaiseen kilpailuun Pindarosta vastaan.
Myöhemmin Korinnalle pystyttiin patsaita useisiin kaupunkeihin eri puolilla Kreikkaa, ja hänet luettiin merkittävimmäksi yhdeksästä ”lyyrisestä muusasta” eli naispuolisesta runoilijasta.
Runous.
Korinnan tuotanto oli pääasiassa lyyristä runoutta, ja koostui kuorolyriikasta, lyyrisistä noomeista ("nomos"), parthenion-hymneistä, epigrammeista sekä rakkausaiheisista ja herooisista runoista. Viimeksi mainittujen joukkoon lukeutuivat muun muassa runot "Iolaos" ja "Seitsemän Thebaa vastaan". Myöhemmin Korinnan runot oli koottu viideksi kirjaksi. Nykyaikaan hänen teoksistaan on säilynyt ainoastaan katkelmia.
Korinnan käyttämässä aiolialaisessa murteessa oli monia boiotialaisia erityispiirteitä, samalla kun hänen runoissaan oli paljon viittauksia paikallisiin asioihin. Näin hänen arvellaan tarkoittaneen runonsa ennen kaikkea boiotialaisille kuulijoille.
Raattama

Raattama, entinen Kyrö, on Kittilän kunnassa sijaitseva noin 120 asukkaan kylä. Raattama sijaitsee Pallastunturin vieressä, Ounasjoen varrella. Raattamasta on matkaa Kittilän keskustaan noin 75 kilometriä. Kylän pääelinkeinot ovat poronhoito, matkailu ja palveluelinkeinot. Raattama on ainoita kyliä, joilla on omistuksia Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa.
Efori

Eforit () eli ”tarkastajat” olivat virkamiehiä antiikin Spartassa. Vuosittain kansankokous eli "apella" nimitti viisi eforia, joiden tehtävä oli ennen kaikkea estää kaikki valtiomuodon muutokset ja valvoa hallitsevan yhteiskuntaluokan, eli spartalaisten, etuoikeuksia kuninkaita, perioikkeja ja helootteja vastaan.
Eforit vastasivat apellan koollekutsumisesta, johtamisesta ja päätösten toimeenpanosta. He valvoivat myös kuninkaiden ja virkakoneiston toimintaa. Eforit päättivät verotuksesta, ulkopolitiikasta ja nuorten miesten sotilaskoulutuksesta. Eforit toimivat myös tuomareina. Vuoden kestäneen virkakautensa jälkeen eforin oli tehtävä kansalle tili toimistaan. Helootin efori sai ilman muuta surmata.
Kuningas Kleomenes III lakkautti viran vuonna 226 eaa. ja surmautti silloiset eforit. Makedonian kuningas Antigonos III palautti viran käyttöön. Virka säilyi vielä 100-luvulle.
Kratippos Ateenalainen

Kratippos (, ; n. 375 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Ateenasta.
Antiikin kirjallisuudessa on ainoastaan kolme tai neljä viittausta Kratippokseen. Hän on merkittävä lähinnä siksi, että useat tutkijat ovat identifioineet hänet laajan Oksyrhynkhoksesta löydetyn historiallisen teoksen, "Hellenica Oxyrhynchuksen", kirjoittajaksi.
Plutarkhoksen teoksesta "Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa" ("De gloria Atheniensium") voidaan päätellä, että hän oli ateenalainen, ja että hän eli Thukydideen ja Ksenofonin välisenä aikana. Hänen teoksensa jatkoi Thukydideen kerrontaa, alkaen siitä mihin tämä oli lopettanut "Peloponnesolaissotansa" (411 eaa.) ja päättyen Knidoksen taisteluun (394 eaa.).
Kärsä

Kärsäksi kutsutaan eläinkunnassa mm. norsun, tapiirin, muurahaiskarhun sekä sian nenää ja ylähuulta vastaavaa elintä. Termillä voidaan kuvata myös muita anatomisesti varsin erilaisia rakenteita, esimerkiksi joidenkin hyönteisten imukärsää tai kotiloiden kärsää.
Norsun luuton kärsä koostuu 40 000 – 80 000 lihaksesta. Norsu voi käyttää kärsäänsä esineiden manipulointiin. Sian kärsä on kehittynyt pystypintaiseksi, lyhyeksi elimeksi jota sika käyttää tuntoelimenä maata tonkiessaan sekä hengitysilman lämmittämiseen ja epäpuhtauksien poistoon.
Varsa

Varsa on hevosen tai muun hevoseläimen poikanen. Varsaksi kutsutaan useimmiten hevosia, jotka eivät ole vielä saavuttaneet sukukypsyyttä.
Yleensä varsat syntyvät yöllä tai aamuyöstä. Normaalisti varsominen sujuu nopeasti. Varsa nousee jo muutaman tunnin sisällä syntymästään jaloilleen imemään emänsä maitoa ja liikkumaan, joskus nopeamminkin. Varsan jalat, silmät ja korvat ovat lähes samankokoiset kuin aikuisena. Varsa oppii liikkumaan ketterästi ja nopeasti muutamassa tunnissa ja pystyy seuraamaan emäänsä myös täydessä vauhdissa.
Varsat imevät melko pitkään emänsä maitoa (noin vajaan kuukauden) ennen kuin alkavat edes maistella muuta ravintoa. Ensimmäisten elinpäivien aikana maito on erityisen tärkeää ternimaitoa. Se sisältää varsalle tärkeitä vasta-aineita, jotka suojaavat sitä sairauksilta ja tulehduksilta.
Jos varsa syntyy villihevoslaumaan kovin heikkona tai sairaana eikä kykene seuraamaan emäänsä, lauman ori tai joskus emätamma itsekin saattaa surmata varsan, jotta lauma pystyy liikkumaan ripeästi.
Ihmisten hoidossa olevan tamman varsa pyritään yleensä vieroittamaan emästään mahdollisimman myöhään, aikaisintaan noin puolen vuoden iässä. Jos varsa saa olla emänsä seurassa vapaasti eikä ihminen vieroita sitä, se saattaa jatkaa emänsä imemistä tämän seuraavankin varsan synnyttyä ja voi maistella maitoa satunnaisesti muutaman vuoden ikään saakka.
Varsan koulutus ajoon voi alkaa rodusta riippuen noin kaksivuotiaana ja ratsuksi noin kolmevuotiaana. Jo paljon aikaisemmin useimmat varsat totutetaan riimuun ja muihin varusteisiin, kosketteluun, jalkojen nosteluun, taluttamiseen ja muuhun käsittelyyn. Täysikasvuisiksi hevoset tulevat rodusta ja yksilöstä riippuen 4–6 vuoden iässä.
Via Dolorosa

Via Dolorosa (latinaa, suomeksi "Kärsimysten tie") on katu Jerusalemin vanhassa kaupungissa. Perimätiedon mukaan se on reitti, jota pitkin Jeesus vietiin ristiinnaulittavaksi. Via Dolorosan varrella on yhdeksän neljästätoista kärsimysnäytelmäkulkueen pysähdyspaikasta. Viimeiset viisi pysähdyspaikkaa ovat kirkon sisällä. Via Dolorosa on pyhiinvaelluskohde. Nykyisin sen varrella on mm. Hautakirkko, Abessinialainen luostari ja Koptilainen patriarkaatti sekä osia Hadrianuksen pystyttämästä riemukaaresta.
Pääsiäisenä järjestettäviä kulkueita, jotka esittävät katkelmia pääsiäisen ajan tapahtumista Raamatun mukaan, kutsutaan usein nimillä "Ristin tie" tai "Via Dolorosa."
Kruunu

Kruunu tarkoittaa seuraavia asioita:
Yleismerkitykset:
Rahayksiköt useassa maassa:
Muita merkityksiä:
Koivisto

Koivisto on suomenkielinen yleis- ja erisnimi. Yleisnimenä se tarkoittaa koivikkoa eli koivumetsää. Erisnimenä se voi olla sukunimi tai paikannimi tai näiden osa tai se voi esiintyä nimenosana suku- tai paikannimistä johdetuissa muissa nimissä.
Sukunimi.
Koivisto sukunimenä.
Koivisto on tai on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi (suomalaisia ellei toisin mainita):
Nimenosan Koivisto sisältäviä muita sukuninimiä.
Nokso-Koivisto on suomenkielinen sukunimi. Tunnettu nimenkantaja on:
Entiteetti

Entiteetti () on kirjaimellisesti tulkittuna sama kuin olio (lat. "ens", oleva). Entiteettiä on käytetty myös oliota yleisempänä käsitteenä, jonka ajatellaan sisältävän olioiden lisäksi muun muassa oliojoukot ja olioiden ominaisuudet. Tällöin käsite soveltuisi kaikkeen, minkä olemassaolo oletetaan jossain ontologiassa. Entiteetin olemassaolon ei tarvitse olla aineellista. Esimerkiksi lukuja voidaan sanoa aritmeettisiksi entiteeteiksi.
Entiteettien jaottelu.
Entiteetit voidaan jakaa kategorioihin eli entiteettiluokkiin. Tällaisiksi on ehdotettu esimerkiksi seuraavia: oliot (substanssit), ominaisuudet, suhteet, väittämät, tosiasiat, tapahtumat, luvut, lait, joukot ja lajit.
Entiteettiluokkia voidaan jaotella edelleen monella eri tavalla:
Jaottelut eivät ole toisensa poissulkevia, joten yksi entiteetti voi olla esimerkiksi materiaalinen konkreettinen partikulaari (kuten atomi) tai episteeminen ei-materiaalinen abstrakti universaali (mikä kuvaa G. W. F. Hegelin absoluuttisen idealismin entiteettejä).
Teoreettiset entiteetit.
Teoreettisilla entiteeteillä tarkoitetaan havaitsemattomia entiteettejä, joihin tieteellisissä teorioissa esiintyvät teoreettiset termit viittaavat. Esimerkkejä tällaisista teoreettisista termeistä ovat ”elektroni” ja ”kvantti”. Tieteellisen realismin mukaan teoreettisia entiteettejä on olemassa, instrumentalismin mukaan niitä ei tarvitse ottaa ontologisesti vakavasti.
Poliittiset entiteetit.
Bosnia ja Hertsegovinan valtio muodostuu kahdesta poliittisesta entiteetistä, Bosnia ja Hertsegovinan federaatiosta ja Serbitasavallasta, jotka siis eivät ole sanan varsinaisessa merkityksessä osavaltiota, valtioita, jne.
Silvolan tekojärvi

Silvolan tekojärvi () on Vantaalla Ylästön kaupunginosassa, Vantaanjoen itäpuolella sijaitseva tekojärvi. Tekoaltaan omistaa Helsingin kaupunki, vaikka se onkin Vantaan puolella. Se on tärkeä osa pääkaupunkiseudun vesihuoltojärjestelmää, sillä se toimii varavesialtaana ja paineen tasaajana Päijännetunnelista otettavalle vedelle.
Tekojärven vesimäärä on noin viisi miljoonaa kuutiometriä. Järvi on noin kilometrin pitkä ja puoli kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 47,3 hehtaaria ja suurin syvyys 17 metriä. Siitä riittäisi vettä helsinkiläisten tarpeiksi parin viikon ajaksi.
Tekojärvi ei ole syntynyt luonnollisen vesistön patoamisen tuloksena, vaan se on rakennettu kuivalle maalle. Sen vesi tulee nykyisin Päijänteestä maailman toiseksi pisintä, 120 kilometriä pitkää tunnelia pitkin. Tekojärvi on rakennettu kokonaan yksityismaalle eikä se ole tarvinnut vesioikeudellista lupaa. Tekojärven rakentamisen taustalla oli Helsinkiä vaivannut vesipula, josta syystä tekojärven rakentaminen aloitettiin kaupunginvaltuuston joulukuussa 1960 tekemän päätöksen nojalla. Se otettiin käyttöön 10. toukokuuta 1962, jolloin se toimi Vantaanjoesta pumpatun raakaveden välivarastona. Päijännetunnelin valmistuttua vuonna 1982 vesi tekojärveen on otettu tunnelista. Päijännetunnelin remonttien aikana vuosina 2001 ja 2008 altaan vesi on otettu Vantaanjoesta ja päätynyt vesijohtoihin Silvolan tekojärven kautta.
Nykyisin lähes miljoona ihmistä on tekojärven vedenjakelukanavan varassa. Vesi puhdistetaan ja pumpataan jakeluun Pitkäkosken ja Vanhankaupungin vedenpuhdistuslaitoksilla.
Järven alue on yleisöltä suljettu sen ympäri kulkevalla verkkoaidalla. Järvellä liikkumista on rajoitettu useasta syystä. Tärkeitä patorakenteita on tarkkailtava jo lakien nojalla. Kyseessä ovat ensimmäisen turvaluokituksen patorakennelmat, joihin liittyy tiukkoja sääntöjä. Toiseksi veden laadusta on huolehdittava. Kun tekojärvi oli otettu käyttöön kesällä 1962, sinne oli kaikilla vapaa pääsy. Ihmiset kuitenkin roskasivat paikkoja ja pesivät siellä autojaan, “oltiin kuin siat pellossa konsanaan”, kertoi vedenpuhdistuslaitoksen toimistopäällikkö Tapani Vakkuri "Helsingin Sanomille" vuonna 1991. Seudun vesihuollon kannalta on ensiarvoista, ettei tekojärven veden laatua pilata. Järvessä uiminen oli myös vaarallista, sillä vedenotosta syntyy järveen voimakkaita virtauksia. Heti avajaisvuonna 1962 eräs huoltotöitä tehnyt sukeltaja kuoli, kun vedenottoputki imaisi hänet puoliksi sisäänsä. Alue oli siis pakko aidata ja sulkea.
Alueella on myös kameravalvonta ja vartiointi. Alueella liikkumisesta tai oleskelusta voi saada poliisilain 52 § nojalla enintään 50 päiväsakkoa.
Tekojärveen istutettiin vuoden 1962 kesäkuussa 40 000 järvitaimenen poikasta ja 10 000 merilohen poikasta bioindikaattoreiksi, joiden kautta veden laatua ja sen puhtautta oli määrä tarkkailla. Ne eivät kuitenkaan päässeet tekojärvestä kutemaan virtavesiin, mistä syystä ne eivät voineet lisääntyä, eikä tekojärvessä näin ollen ole vuosikausiin enää ollut näitä kaloja. Huhujen mukaan siellä kuitenkin elää ahvenia, kuhia ja rapuja. Veden laatua ei kuitenkaan enää tarkkailla kalojen avulla.
Joulukalenteri

Joulukalenteri eli adventtikalenteri on adventin aikaan eli joulun odotukseen liittyvä esine, jonka avulla lasketaan päiviä jouluun. Joulukalenteri on usein koriste-esine, ja siihen kuuluu usein päivittäinen yllätys esimerkiksi pahvisen kalenterin kuvan täydentymisen tai pienen lahjan muodossa.
Joulukalenterissa on 24 luukkua tai taskua, joita avataan yksi kerrallaan joka päivä joulukuun 1. päivästä jouluaattoon. Joulukalenterin variaatio adventtikalenteri alkaa yleensä ensimmäisestä adventtisunnuntaista, joten joinakin vuosina ensimmäiset luukut ovat jo marraskuun puolella. Aikaisintaan ensimmäinen adventti on 27. marraskuuta, joten sellaisina vuosina luukkuja on 28. 
Joulukalenteri on usein pahvinen kuva, jossa on jokaista päivää kohden avattava luukku, jonka takaa löytyy pieni kuva, ja usein myös esimerkiksi makeinen tai pieni lelu. Kaupallisia versioita kalenterista on lukemattomia. Ensimmäiset suklaakalenterit tulivat Saksassa markkinoille vuonna 1958. 
Historia.
Adventtikalenterin ajatus syntyi Saksassa 1800-luvun lopulla, kun lapset piirsivät jouluaiheisia kuvia, joita oli samalla paperiarkilla 24 kappaletta. Noita piirustuksia ripustettiin eri puolille kotia. 1880-luvulla erään saksalaisen pastorin vaimo teki kärsimättömälle pojalleen ns. joululaatikoita, joita oli jokaiselle joulunajan päivälle. Niissä oli sisällä keksejä, joita poika sai syödä yhden päivässä. Noin vuonna 1903 tai 1904 Gerhard Lang, joka oli osakas müncheniläisessä yhtiössä Reichhold &amp; Lang, tuotti ensimmäiset painetut, kuvitetut kalenterit. Vuonna 1921 Lang keksi laittaa painettuun kalenteriin luukut. Sen ansiosta häntä pidetään joulukalenterin keksijänä. Vuonna 1945 saksalaisen Richard Sellmerin yhtiö ryhtyi painamaan joulukalentereita massatuontantona.
Adventtikalenterin toivat Suomeen partiolaiset, jotka edelleen myyvät kalentereita toimintansa rahoittamiseksi. Tessi Fazer näki Ruotsissa kalenterin ja ehdotti, että Partiotytöt teettäisivät oman kalenterin. Ensimmäisen kalenterin suunnitteli Ulla von Wendt ja se ilmestyi vuonna 1947. Ensimmäisinä vuosina kalenteri meni huonosti kaupaksi, koska sen ideaa ei ymmärretty. Vuonna 1949 kauppa sujui jo hyvin.
Yehudi Menuhin

Yehudi Menuhin (22. huhtikuuta 1916 New York, Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1999 Berliini, Saksa) oli juutalaissyntyinen yhdysvaltalainen viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari. Menuhin vietti suurimman osan urastaan Englannissa, jossa hän sai kaksi kunniamerkkiä – OM ("Order of Merit") ja KBE ("Knight Commander") – ja myöhemmin vielä paronin arvon. Hänen opettajiaan olivat Louis Persinger, George Enescu ja Adolf Busch.
Menuhin esiintyi viulusolistina jo 7-vuotiaana San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. New Yorkissa hän esiintyi 1926 ja Pariisissa 1927. Ensimmäisen maailmankiertueensa hän teki 1934. Hänen managerinsa vuodesta 1924 oli Philip Ehrman.
Yehudi Menuhin esiintyi liittoutuneiden sotilaille toisen maailmansodan aikana ja matkusti yhdessä säveltäjä Benjamin Brittenin kanssa esiintymään Bergen-Belsenin keskitysleirin vangeille leirin vapauttamisen jälkeen huhtikuussa 1945. Vuonna 1947 hän palasi Saksaan esiintymään kapellimestari Wilhelm Furtwänglerin johdolla hyväntahdon eleenä ollen ensimmäinen holokaustin jälkeen Saksaan matkustanut juutalainen muusikko. Hänen varhainen menestyksensä perustui hyvin romanttisiin ja tonaalisesti rikkaisiin tulkintoihin. Toisen maailmansodan aikana hänellä oli merkittäviä fyysisiä ja taiteellisia vaikeuksia. Huolellinen harjoittelu yhdistettynä meditointiin ja joogaan auttoi voittamaan useimmat vaikeudet ja hän jatkoi esiintymistä hyvin korkeaan ikään asti tullen tunnetuksi erittäin syvällisistä ja pelkistetyistä tulkinnoistaan. Kun hän viimein alkoi levyttää, hänet tunnettiin tavasta harjoitella kappaleita tutkimalla fraaseja aina nuotti kerrallaan.
1952 Menuhin tutustui B. K. S. Iyengariin, vaikutusvaltaiseen joogiin. Menuhin antoi Iyengarille mahdollisuuden opettaa muun muassa Lontoossa, Sveitsissä ja Pariisissa. Tuolloin vielä monikaan länsimaalainen ei ollut kuullutkaan joogasta.
Vuonna 1962 Menuhin perusti Surreyhin, Englantiin nimeään kantavan koulun, Yehudi Menuhin Schoolin. Samoihin aikoihin hän perusti myös Nueva School -koulun Hillsborough'on, Kaliforniaan. Vuonna 1965 hän sai kunniaritarin arvon.
Vuosina 1967, 1968 ja 1977 hän levytti intialaistyylistä musiikkia sitaristi Ravi Shankarin kanssa ja 1980-luvulla jazzia Stéphane Grappellin kanssa. 1985 hän sai Britannian kansalaisuuden ja sen myötä täyden ritarin arvon. 1993 hänelle myönnettiin Surreyn kreivikunnan Stoke D'Abernonin paronin arvo. Lordi Menuhin kuoli Berliinissä lyhyen sairauden jälkeen keuhkokuumeen tuomiin komplikaatioihin.
Hänen kuuluisimpia oppilaitaan ovat viulisti Nigel Kennedy ja unkarilainen alttoviulisti Csaba Erdélyi. Kuuluisin Menuhinin viuluista on epäilemättä 1742 valmistunut Guarneri del Gesù, niin kutsuttu "Lord Wilton". 1990 hän sai arvostetun Glenn Gould -palkinnon tunnustuksena elämäntyöstään.
Pian Menuhinin kuoleman jälkeen Britannian kuninkaallinen musiikkiakatemia ("Royal Academy of Music") sai haltuunsa Yehudi Menuhinin arkiston. Se on yksi arvokkaimmista ja kattavimmista yhden muusikon keräämistä kokoelmista.
SA-2 (Apollo)

SA-2 oli Saturn I -kantoraketin toinen lento ja ensimmäinen lento Korkea vesi -projektissa ("Project High Water") ja osa Apollo-avaruusohjelmaa.
SA-2:n tavoitteet olivat paljolti samat kuin SA-1:ssä, mutta uusien moottorien ja tekniikan testaamisen lisäksi SA-2 oli suunniteltu Korkea vesi -projektia varten. Siinä tarkoituksena oli vapauttaa suuri määrä vettä ilmakehän ylemmissä kerroksissa ja tutkia sen vaikutuksia. Tätä tarkoitusta varten toinen ja kolmas vaihe täytettiin 109 000 litralla vettä (noin 9½ kertaa olympialaisten uima-altaan vesimäärä). Kun raketti saavutti 105 km:n korkeuden, se räjäytettiin kauko-ohjauksella. Tällä pystyttiin tutkimaan vaikutuksia radiolähetyksiin ja paikallisiin sääolosuhteisiin.
Laukaisu tapahtui 25. huhtikuuta 1962 kello 14.00.32 UTC Cape Canaveralista ja 2 minuuttia 2,56 sekuntia myöhemmin raketti räjäytettiin. Se ehti saavuttaa 105 km:n korkeuden.
Larry Ellison

Lawrence ”Larry” Joseph Ellison (s. 17. elokuuta 1944) on tietotekniikkayhtiö Oraclen perustaja ja pääjohtaja.
Ellison on yksi maailman rikkaimmista ihmisistä. Hän oli syyskuussa 2025 hetken aikaa talouslehti Forbesin rikkaimpien listalla ensimmäisellä sijalla kun Oraclen kurssi nousi merkittävästi yhtiön vahvan tulosraportin julkaisun jälkeen.
Ura.
Ellison on opiskellut matematiikkaa, ja hän oli nuorena töissä Ampex-yrityksessä. Siellä hän teki CIA:lle tietokantaa projektissa, jonka nimi oli Oracle, oraakkeli.
Luettuaan Edgar F. Coddin artikkelin relaatiotietokannoista "A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks" Ellison innostui asiasta. Hän perusti 1977 2000 dollarin investoinnilla oman yhtiön nimeltä "Software Development Laboratories". Firman nimeksi vaihdettiin myöhemmin sen menestystuotteen mukaan Oracle.
Ellison oli kuullut IBM:n System R -ohjelmistosta. System R:n kehitys oli tutkimusprojekti, josta julkaistiin kaikki vuoteen 1979 saakka.
Ellison halusi omansa yhteensopivaksi IBM:n ohjelmiston kanssa. 
Oracle-ohjelmiston versiota 1 ei koskaan julkaistu, vaan markkinointikikkana ensimmäinen versio oli 2 koska Larry Ellison uskoi, että kukaan ei ostaisi versiota 1.
2020-luvun puolivälissä Larry Ellisonin ja hänen elokuvatuottajapoikansa David Ellisonin kerrottiin rakentavan suurta mediaimperiumia presidentti Donald Trumpin tuella. Ellisonit hankkivat heinäkuussa 2025 omistukseensa Paramount Skydance -mediahtiön, joka omistaa myös CBS-televisio- ja radioyhtiön. He käyvät neuvotteluja myös viihde- ja mediayhtiö Warner Bros. Discoverysta, joka omistaa muun muassa uutiskanava CNN:n sekä suoratoistopalvelu HBO:n. Larry Ellison on mukana myös kiinalaista Tiktok-palvelua havittelevassa sijoittajajoukossa.
Muuta.
Larry Ellison on intohimoinen purjehtija. Vuoden 1998 traagisen Sydney-Hobart avomerikilpailun jälkeen hän päätti luopua avomerikilpailuista niiden vaarallisen luonteen takia. Purjehdusinnostus jatkuu kuitenkin edelleen Oracle Team USA -purjehdustiimin parissa. Ryhmä on voittanut America's Cup -kilpailun kahdesti, vuosina 2010 ja 2013.
Ellison osti kesäkuussa 2012 Havaijin Lanai-saaresta 98 % 600 miljoonan dollarin hintaan. Kauppa on historian suurin yksityinen "tonttikauppa". Ellison sai siis kahta prosenttia lukuun ottamatta koko saaren omaan käyttöönsä.
DIN-kisko

DIN-kisko on mm. sähkökeskuksissa ja muissa asennuskoteloissa käytetty standardoitu kisko, johon voidaan kiinnittää helposti johdonsuojakatkaisijoita, kontaktoreja, vikavirtasuojakytkimiä, riviliittimiä ja muita keskuskomponentteja. Teollisuudessa DIN-kiskoon usein kiinnitetään myös erilaisia automaatiojärjestelmiin liittyviä laitteita. Kisko valmistetaan yleensä peltilevystä, johon tehdään neljä taivutusta ja sen yksi standardikoko on 35 mm (tätä kokoa käytetään käytännössä kaikissa pienissä keskuksissa Suomessa).
35 millimetrin kiskoon kiinnitettävien komponenttien leveys voidaan ilmaista moduuleina, jolloin yksi moduuli vastaa 17,5 mm. Esimerkiksi pienjännitteisen yksivaiheisen johdonsuojakatkaisimen leveys on yleensä yhden moduulin ja kolmivaiheisen vastaavasti kolme moduulia.
Oracle Database

Oracle Database (usein lyhyesti Oracle) on tietokannan hallintajärjestelmä relaatiotietokannoille, jota kehittää Oracle Corporation.
Historia.
Ohjelmiston ensimmäinen julkaistu versio oli Oracle V2 (1979), joka oli ensimmäinen kaupallisesti saatava relaatiotietokannan hallintajärjestelmä. Versiota 1 ei koskaan julkaistu, vaan markkinointikikkana ensimmäinen versio oli 2 koska Larry Ellison uskoi, että kukaan ei ostaisi versiota 1.
Ominaisuudet.
Oraclen tietokanta tallettaa datan loogisesti taulualueisiin ("tablespace") ja fyysisesti tiedostoihin. Taulualueilla voi olla erilaisia lohkoja ("segments"), esimerkiksi indeksilohkoja ja datalohkoja. Segmentit puolestaan koostuvat ilmenemistä ("extents"). Ilmenemät ryhmitellään yhtenevien datablokkien perusteella. Datablokki on tiedon talletuksen perusyksikkö. Fyysisellä tasolla tiedostot muodostuvat yhdestä tai useammasta datablokista, missä blokkikoko voi vaihdella. Oracle hallinnoi kaikkea talletettua tietoa sen tiedon avulla, joka on talletettu systeemitaulualueelle.
Tietokantaan voi tallentaa myös funktioita, ja ne voidaan suorittaa tietokantaohjelmiston sisällä. Funktiot kirjoitetaan SQL-, PL/SQL- tai Java-ohjelmointikielellä.
Järjestelmätuki.
Oracle Database 12c -versiota tuetaan seuraavilla alustoilla:
Aiemmin tuettuina ovat olleet myös muun muassa OpenVMS ja DEC Alpha.
Vuonna 2023 tuettuihin suoritinarkkitehtuureihin on lisätty ARM.
Triviaa.
Perinteisesti Oracle-tietokannan esimerkkikäyttäjä on codice_1 ja salasana codice_2. Bruce Scott oli yksi Ellisonin perustajakumppaneista ja Tiger hänen kissansa.
Korroosio

Korroosio (tai "syöpyminen") on ympäristön vaikutuksesta tapahtuvaa materiaalin muuttumista käyttökelvottomaan muotoon. Vahingoittuva materiaali liukenee tai muuten reagoi ympäristön aineiden (ilma, neste, maa-aines, auringonvalo jne.) kanssa. Korroosion taustalla on kemiallinen tai sähkökemiallinen ilmiö, mutta ympäristö voi vaikuttaa myös mekaanisesti korroosioilmiön syntymiseen ja nopeuteen.
Korroosio voidaan jakaa useisiin eri muotoihin ja niiden jaottelu vaihtelee lähteestä riippuen. Eräässä jaottelussa korroosio on jaettu yleiseen ja paikalliseen, joista paikallinen korroosio aiheuttaa usein odottamattomia vaurioita. Erilaisia korroosiomuotoja ovat edellä mainittujen lisäksi esimerkiksi mikrobiologinen korroosio, kavitaatiokorroosio, saostumakorroosio, hitsikorroosio sekä kerroskorroosio.
Yksinkertainen esimerkki korroosiosta on raudan hapettuminen rautaoksideiksi, eli raudan "ruostuminen". Myös jalometallien taipumus muuttaa väriä esimerkiksi käsittelyn jälkeen on korroosiota. Tämän lisäksi muun muassa kuparin vihertäväksi patinoitunut tai tummentunut pinta on seuraus kuparin korroosiosta. Kuparin tummuminen toisaalta suojaa kuparia lisähapettumiselta, eli tämä on usein toivottu ja odotettu ominaisuus, eikä sitä voida täten pitää korroosiona. Samoin on alumiinin kanssa; puhdas alumiini alkaa välittömästi hapettua ilman vaikutuksesta ja saa suojaavan alumiinioksidipinnoitteen.
Sähkökemiallinen korroosio.
Erityisesti metallien kohdalla korroosio on yleensä sähkökemiallinen prosessi. Sähkökemialliset ilmiöt edellyttävät varausten kuljetuskanavan (elektrolyytin) olemassaoloa katodin ja anodin välillä. Korrosoituva materiaali muodostaa yleensä katodin ja joskus myös anodin; elektrolyyttinä toimii materiaalin pintaa vasten oleva neste.
Korroosiota aiheuttavat kemialliset reaktiot voidaan jakaa anodilla tapahtuvaan hapettumiseen ja katodilla tapahtuvaan pelkistymiseen. Anodilla metalliatomille M tapahtuvia kemiallisia reaktioita on pääasiassa kolmea tyyppiä:
M(s) → Mz+ (aq) + ze- (s)
M(s) + zH2O (aq) → M(OH)z + zH+ (aq) + ze- (s)
M(s) + zH2O (aq) → MOzz- + 2zH- (aq) + ze- (s)
kun z on siirtyneiden metallin valenssielektroneiden määrä. Tyypillisiä katodilla tapahtuvia reaktioita ovat:
O2 (g) + 2H2O (aq) + 4e- (s) → 4OH- (aq)
2H2O + 2e- → H2 + 2OH-
O2 + 4H+ + 4e- → 2H20
2H+ + 2e- → H2
Näistä kaksi ensimmäistä esiintyvät neutraaleissa tai emäksisissä ympäristöissä, kaksi jälkimmäistä happamissa.
Eroosiokorroosio.
Monien materiaalien korroosionkestävyys perustuu kokonaan tai osittain aineen pinnalle hapettumisen myötä syntyvän oksidin suojaavaan vaikutukseen. Eroosiokorroosiossa kaasun tai nesteen nopea virtaus aineen pinnalla pyrkii kuluttamaan suojaavan oksidikerroksen pois ja siten kiihdyttämään korroosiota.
Herkistyminen.
Metallit voivat altistua korroosiolle "herkistymisen" kautta. Ruostumattomalle teräkselle herkistymisen aiheuttaa hidas jäähtyminen lämpötilavälillä 500–900 °C, mikä voi johtua esimerkiksi hitsauksesta. Sen seurauksena korroosiota estävä seosaine, kromi, muodostaa hiilen kanssa kromikarbideja raerajoille. Toisaalta syntyy kromista köyhtyneitä vyöhykkeitä, jotka ovat alttiita korroosiolle.
Vaishnavismi

Vaishnavismi (joskus vishnulaisuus) eli Vishnun palvonta on eräs hindulaisuuden pääsuuntauksista. Joidenkin arvioiden mukaan jopa 70 prosenttia hinduista olisi vaishnavia. Arviota on kuitenkin vaikea vahvistaa, sillä tarkkoja tilastoja ei ylläpidetä, ja lisäksi monet hindut ovat omistautuneet useille jumalille. Vaishnavismissa Vishnu ymmärretään korkeimmaksi, alkuperäiseksi jumaluudeksi, kaiken olevaisen alkulähteeksi ja tyyssijaksi.
Vaishnavismin opinsuuntaukset.
Vaishnavismin neljä klassista sampradayaa eli opinsuuntausta ovat Ramanujan (1017–1137) pääasiassa Etelä-Intiassa vaikuttava Lakshmi-Narayanalle omistautunut perinne, Madhvan (1199–1278) dualistinen Dvaita-perinne, Nimbarkan (noin 1100–) Radhaan ja Krishnaan keskittynyt perinne ja Vishnu-swamin (noin 700–) nykyisin Vallabha-perinteenä Acharya Vallabhan mukaan tunnettu opinsuunta. Lisäksi vaishnavismiin lukeutuu muun muassa Sri Chaitanya Mahaprabhun Dvaita-perinteen juurille perustama Bengalissa sekä Vrajassa vaikuttava Gaudiya Vaishnava -perinne, Swami Haridasan samoilta ajoilta peräisin oleva liike sekä Hit Harivamsan Radha-Vallabhi -perinne.