Gyokuon-hōsō

Gyokuon-hōsō (, kirj. "keisarin omalla äänellään antama lähetys") oli radiolähetys, jossa Japanin keisari Hirohito luki ääneen Keisarillisen asetuksen sodan päättämiseksi (). Keisari julisti asetuksessa japanilaisille, että Japanin hallitus oli hyväksynyt Potsdamin julistuksen, joka vaati Japanin armeijalta ehdotonta antautumista toisen maailmansodan lopussa. Puhe lähetettiin 15. elokuuta 1945 keskipäivällä Japanin aikaa Okinawan taistelun, atomipommien pudottamisen ja Neuvostoliiton sodanjulistuksen jälkeen.
Hirohiton puhe oli luultavasti ensimmäinen kerta, kun Japanin keisari puhui suoraan kansalleen. Se oli joka tapauksessa Hirohiton ensimmäinen kerta, kun hän puhutteli kansaa suoraan. 
Taustatyö ja julkaisu.
Puhetta ei lähetetty suorana, vaan se äänitettiin keisarillisessa palatsissa 14. elokuuta ja julkaistiin seuraavana päivänä puolelta päivin. Monet Japanin armeijan jäsenet olivat äärettömän vihaisia Hirohiton päätöksestä, jota he pitivät kunniattomana. Niinpä jopa tuhat upseeria yritti hyökätä keisarilliseen palatsiin illalla 14. elokuuta tuhotakseen tallenteen. Yritys epäonnistui mm. siksi, etteivät sotilaat tunteneet keisarillista palatsia kovinkaan hyvin. Tallenne salakuljetettiin onnistuneesti pois palatsista ja lähetettiin seuraavana päivänä. Tosin vielä radioasemallakin majuri Kenji Hatanaka yritti estää lähetyksen, mutta sai armeijan itäisen alueen esikunnalta määräyksen perääntyä.
NHK ilmoitti radiossa 15. päivän aamuna, että keisari pitäisi puheen kansalle puolelta päivin. Puhe alkoi NHK:n lähettämänä 12:00 ja sitä ennen soitettiin kansallislaulu. Moni japanilainen pukeutui kertoman mukaan parhaimpiinsa tilaisuuden arvokkuuden vuoksi. 
Sisältö.
Puheessa Hirohito huomauttaa, että sota joka on tarkoitettu ”suojelemaan japanilaisia ja tuomaan rauhaa ja vakautta Itä-Aasian alueelle […] ei ole ollut Japanille menestyksellinen” ja että ”sota ei ole täysin edennyt toivomallamme tavalla”. Sitten hän kertoo, että ”vihollisella on nyt uusi ja kauhea ase, jolla on mahdollisuus tuhota lukuisia viattomia henkiä ja aiheuttaa lukematonta tuhoa”. Huomautuksen uskotaan viittaavan vain päiviä aiemmin tapahtuneisiin Hiroshiman ja Nagasakin pommituksiin. Keisari ei kuitenkaan lainkaan maininnut muutamaa päivää aikaisemmin alkanutta Neuvostoliiton hyökkäystä. Lopuksi hän kuuluisasti sanoo: ”kuitenkin, ajan ja kohtalon sanelun mukaan Me olemme päättäneet päällystää tien suurelle rauhalle kaikille tuleville sukupolville kestämällä mikä on kestämätöntä ja sietämällä mikä on sietämätöntä”. Keisari ei myös koskaan käyttänyt sanaa ”antautua” puheensa aikana. 
Lauseen loppuosasta tuli Yhdysvaltain miehityskaudella lukemattomia kertoja toistettu motto, joka kuvasi paitsi ”tappion nöyryytystä, kipua hyväksyä se, mitä 20 vuoden äärinationalistinen indoktrinointi oli teroittanut japanilaisten mieliin kaikkein kivuliaimmaksi asiaksi, mutta myös kamppailua löytää maailmassa kokonaan uusi asema ja identiteetti”. Se tarkoitti myös selviytymistä maan lähes täydellisestä romahduksesta.
Hämmennys.
Puhe tehtiin muodollisella, jokseenkin arkaaisella vanhan keisarillisen hovin käyttämällä japanilla. Koska Hirohiton puhe ei suorasti käyttänyt sanaa "antautua", vaan siinä ilmoitettiin keisarin ohjanneen hallitusta hyväksymään täysin Potsdamin julistuksen ehdot, lähetys aiheutti hämmennystä kuuntelijoissa, joista monet eivät olleet varmoja, oliko Japani antautunut vai ei. Lisäksi radiolähetyksen huono äänenlaatu ja liian muodollinen hovikieli lisäsivät hämäännystä.
NHK oli ennakoinut hämmennystä ja puheen jälkeen radion kuuluttaja kertoi, että keisari oli puheessaan tarkoittanut, että Japani nimenomaan aikoo antautua. Tokiossa tapahtumahetkellä asuva ranskalainen toimittaja Robert Guillain on sittemmin kertonut ihmiset vetäytyivät puheen kuultuaan koteihinsa ja työpaikoilleen sulattelemaan uutista useamman tunnin ajaksi hiljaisissa tunnelmissa.
Entisöinti.
Puheen ääniraita entisöitiin alkuperäisistä analogisista levyistä ja julkaistiin uudelleen digitaalisena vuonna 2015. Entisöinnin yksi tarkoitus oli saada keisarin ääni kuulumaan entistä selkeämmin. Keisariperheen tiedottaja julkaisi uuden version hovin verkkosivuilla.
Entisöinti liittyi myös toisen maailmansodan päättymisen 70-vuotispäivään. Alkuperäiset levyt ovat olleet osa keisarillisen perheen kokoelmiin ja sodan päättymisen juhlavuonna ne asetettiin näytille julkisesti.