tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaakkois-Suomen Valokuvakeskus

Kaakkois-Suomen Valokuvakeskus (KSV) on Lappeenrannassa sijaitseva valokuvakeskus. Sen toiminta-aluetta on koko entinen Kymen lääni. 
Toiminta.
Keskuksen näkyvintä toimintaa on näyttelyiden järjestäminen. Suurin osa näyttelyistä järjestetään keskuksen omissa galleriatiloissa. Keskuksen muuta toimintaa ovat erilaiset luentotilaisuudet ja kurssit. Näitä keskus on järjestänyt yhdessä muun muassa Kaakkois-Suomen taidetoimikunnan, Saimaan kameraseuran ja Joutsenon opiston kanssa. Keskuksen toimitiloissa toimii valokuvausaiheinen lukukirjasto. Sen teoksista pääosa esittelee yksittäisten valokuvaajien tuotantoa. 
Valokuvakeskuksille kuuluva ns. alueellinen toiminta, siis toiminta kotikaupungin ulkopuolella, on ilmentynyt etupäässä näyttelyiden ja koulutustilaisuuksien järjestämisenä myös muilla paikkakunnilla. 
Historia.
Idea valokuvakeskuksesta syntyi ensimmäisen kerran vuonna 1998. Saimaan kameraseura oli juuri hiljattain perustanut yhdessä Etelä-Karjalan taiteilijaseuran kanssa galleria Pihaton, mutta varsin pian oli konsortion ilmapiiri alkanut kääntyä valokuvavastaiseksi. Ennakkoaavistus konkretisoitui vuonna 2000, kun Saimaan Kameraseura siirrettiin sivuun sekä Pihatosta että siihen läheisesti liittyvästä ympäristötaidenäyttely Kantri&amp;Urbaanista. Muutoinkin Lappeenrannan valokuvausmahdollisuudet, näyttely-, koulutus- ja pimiötoiminta, olivat täysin Saimaan kameraseuran varassa. Ajatusta seurasi kuitenkin seitsemän vuoden tauko.
Kaakkois-Suomen valokuvakeskus ry perustettiin valokuvaaja Tatu Kososen aloitteesta 3.4.2005. Perustamiskirjan muut allekirjoittajat olivat Tommi Kähärä, Ville Savolainen ja Anu Kosonen. Ensimmäinen toimintavuosi kului yhteistyöverkoston kokoamiseen ja sopivien toimitilojen etsimiseen. 
1.2.2006 keskus avasi oman galleriatilan Lappeenrannan Snellmaninkadulla, Lappeenrannan opiskelija-asuntosäätiöltä (LOAS) vuokratuissa kellaritiloissa.
Vuonna 2008 Etelä-Karjalan rahasto myönsi keskukselle apurahan, jonka perusteena oli maakunnallisesti merkittävä kulttuurihanke. Se vahvisti mahdollisuuksia toiminnan pitkäaikaiseen kehittämisen.
1.1.2015 -31.12.2018 keskus toimi Lappeenrannan kaupungin omistamissa tiloissa Lappeen vanhan pappilan pihapiirissä Galleria Pihatossa.
Vanessa Selbst

Vanessa Selbst (s. 9. heinäkuuta 1984 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Kaksi WSOP-ranneketta voittanut Selbst on opiskellut Yalen yliopistossa lakia ja toimii DeucesCracked-verkkosivuston pokerivalmentajana ja vastaavana tuottajana. Nettipokerihuone PokerStars sponsoroi Selbstiä. Selbst on yksi ainoista avoimesti homoseksuaaleista naispokeriammattilaisista.
World Series of Poker.
Selbst on vuosina 2006–2012 sijoittunut WSOP:ssa rahasijoille kuusitoista kertaa ja näistä seitsemän kertaa kahdeksan parhaan joukkoon. Sekä vuonna 2007 että 2008 hän oli no limit hold'emin kaksinpelin mestaruusturnauksen semifinaalissa (World Championship Heads Up No-Limit Hold'em). Vuoden 2008 WSOP:ssa Selbst voitti ensimmäisen rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omahasta. Ykköspalkinto oli 227 965 dollaria. Hänestä tuli ensimmäinen pot limit omahassa rannekkeen voittanut nainen. Toisen rannekkeensa hän saavutti vuoden 2012 WSOP:n 2500 dollarin 10-Game Mix&amp;/Short-Handed -turnauksessa.
Muut turnaukset.
Helmikuussa 2008 Selbst voitti naisten World Poker Tourin osakilpailun 1000 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksen. Kaksinpelissä kukistui Erica Schoenberg. Huhtikuussa 2008 hän oli WPT:n naisten mestaruusturnauksessa toinen. Syyskuussa 2010 Selbst voitti Ranskan Cannesissa Partouche Poker Tourin pääturnauksen ja 1,3 miljoonaa euroa. North American Poker Tourilla (NAPT) hän on saavuttanut kaksi turnausvoittoa. Joulukuussa 2011 Selbst oli WPT-kiertueen Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classic -turnauksessa kolmas voittaen yli 300 000 dollaria.
Huhtikuussa 2014 Selbstin pokeriuran turnausansiot ylittivät 9,6 miljoonaa dollaria. Hän on pokeriturnauksista eniten rahaa ansainnut nainen.
John W. Campbellin muistopalkinto

John W. Campbellin muistopalkinto () on vuosittainen tieteiskirjallisuuden palkinto, joka on nimetty "Astounding Science Fiction" -lehden edesmenneen päätoimittajan John W. Campbellin mukaan. Palkinto annetaan vuoden parhaalle Yhdysvalloissa julkaistulle tieteiskirjalle, ja sitä on jaettu vuodesta 1973 alkaen. Valinnan suorittaa palkintolautakunta.
Vuonna 1976 palkintolautakunnan mielestä yksikään edellisen vuoden ehdokas ei ollut erinomainen, ja se päätti antaa palkinnon takautuvasti vuonna 1970 julkaistulle romaanille. Vuonna 1994 palkinto jäi jakamatta äänestysprosessin ongelmien vuoksi.
Amarin avaus

Amarin avaus on epätavallinen shakkiavaus, jota kuvaa siirto
1.Rh3
Avaus on nimetty pariisilaisen amatööripelaajan Charles Amarin mukaan. Amar pelasi avausta 1930-luvulla. Avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille A00.
Valkea kehittää ensimmäisellä siirrollaan ratsun, tosin laudan reunalle. Normaalisti tarkoituksena on jatkaa ratsulla f2:een tai f4:ään. Tavallisesti musta pelaa siirron 1...d5, joka uhkaa tuhota valkean sotilasaseman lyömällä ratsun lähetillä. Tähän valkean paras vastaus on g3.
Avauksella on joitakin nimettyjä muunnelmia. 1.Rh3 d5 2.g3 e5 3.f4 Lxh3 4.Lxh3 exf4 5.0-0 on Pariisin gambiitti.
Stade Abed Hamdani

Stade Abed Hamdani on monikäyttöinen stadion El Khroubissa Algeriassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa AS Khroubin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 ihmistä.
Adamsin puolustus

Adamsin puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot
1.e4 Rh6
Mustan siirto on epätavallinen vastaus valkean aloitussiirtoon ja avaus luokitellaan siksi ECO-koodistolla koodille B00. Siirrolla musta kehittää ratsun laitaan, kuten Amarin avauksessa. Avausta pidetään heikkona, eikä sitä pelata käytännössä koskaan huipputasolla.
Valkean seuraava siirto on yleensä 2.d4. Tämä uhkaa lyödä mustan ratsun ja aiheuttaa eristetyn kaksoissotilaan. Tähän musta vastaa normaalisti 2...g6.
Björn Månsson

Björn Månsson (s. 17. joulukuuta 1952 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja poliitikko. Lisäksi hän on toiminut ruotsalaisen eduskuntaryhmän pääsihteerinä.
Tausta ja yksityiselämä.
Månsson on naimisissa muotokuvataiteilija Riitta Mäkinen-Månssonin kanssa. Heillä on kolme aikuista lasta. Perhe asuu Helsingin Tapanilassa.
Ura journalistina.
Vuosina 1982–2009 Månsson toimi Hufvudstadsbladetin pääkirjoitustoimittajana. Kirjoituksissaan Månsson on keskittynyt lähinnä kotimaan poliittisiin ilmiöihin ja EU-politiikkaan. Månsson on myös kirjoittanut kolumneja useista matkoistaan.
Månsson on myös johtanut suomenruotsalaisten toimittajien keskusjärjestöä, Finlands svenska publicistförbund, viimeksi vuoden 2007 toimikaudella. Vuosina 1992–1998 Månsson toimi Suomen Journalistiliiton varapuheenjohtajana.
Poliittinen ura.
Nuoruudessaan Månsson oli aktiivinen nuorisopoliitikko. Hän profiloitui muun muassa ydinvoiman vastustajana toimiessaan vuosina 1975–1977 RKP:n nuorisojärjestön, Svensk Ungdomin, puheenjohtajana. Vuosina 1977–1982 häntoimi Pernajan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Vuonna 2000 Månsson valittiin ruotsalaisen eduskuntaryhmän pääsihteeriksi. Hän toimi virassa aina vuoteen 2013 asti, jolloin hän erosi alkaakseen kirjoittaa RKP:n historiikkia, joka käsitteli puolueen historiaa 1970-luvulta lähtien.
Vaalimenestys.
Vuoden 2009 eurovaaleissa Månsson sai RKP:n ehdokkaana 13 334 ääntä, muttei tullut valituksi. Eduskuntavaaleissa 2011 hän sai 2 847 ääntä.
Majeerteenien sulttaanikunta

Majeerteen, Majerteen eli Macherten (, , "Muhammad Harti Amaleh Abdi Muhammad Abdirahman Jaberti") on Harti-klaanin alaklaani Somaliassa. Harti-klaani taas kuuluu Darod-klaaniin. Klaanin pääasiallinen asuinalue on Puntmaa Koillis-Somaliassa. 
Majeerteenin sulttaanikunta oli merkittävä ennen siirtomaavallan aikaa. Klaanista on peräisin vuoden 1960 jälkeen kaksi presidenttiä ja kaksi pääministeriä. Klaanin jäsenillä oli muitakin merkittäviä tehtäviä Somalian itsenäisyyden ajan alkuvuosina. Puntmaassa klaani on yhä vaikutusvaltainen.
Unrockbar

"Unrockbar" on Die Ärzten kappale, joka julkaistiin singlenä 24. marraskuuta 2003. Se oli "Geräusch" albumin ensimmäinen singlejulkaisu. Kappale kertoo miehestä, jonka tyttöystävä ei pidä rockmusiikista. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.
B-puolet.
"Dolannes Melodie" kappaletta ei julkaistu vinyylillä.
Bakılı PFK

Bakılı PFK oli azerbaidžanilainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki oli Baku.
Seura perustettiin nimellä Araz vuonna 1963 ja se tunnettiin tällä nimellä vuoteen 1998 saakka. Seura on pelannut maan korkeimmalla sarjatasolla.
The Clairvoyant

The Clairvoyant on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen basisti Steve Harris, ja se on yhtyeen seitsemännen studioalbumin "Seventh Son of a Seventh Son" seitsemäs kappale. ”The Clairvoyant” julkaistiin 7. marraskuuta 1988 "Seventh Son of a Seventh Sonin" kolmantena ja viimeisenä singlenä b-puolenaan live-versiot kappaleista ”The Prisoner” ja ”Heaven Can Wait”. ”The Clairvoyant” nousi Britannian singlelistalla kuudenneksi, ja Irlannin singlelistalla seitsemänneksi. Singlen materiaali on äänitetty yhtyeen konsertissa vuoden 1988 Monsters of Rock -festivaaleilla, jossa yhtye oli pääesiintyjänä.
Kappale alkaa bassoriffillä, mutta pian mukaan tulevat muut soittimet. Kappaleelle on tyypillistä duurin ja mollin vaihtelu. Lauluosuudet kulkevat enimmäkseen mollissa, instrumentaaliosuudet enimmäkseen duurissa. Kappaleen kitarasoolon soittaa Dave Murray.
Punatarhatatti

Punatarhatatti, aiemmin punatatti ("Hortiboletus rubellus", syn. "Boletus rubellus") on Suomessa harvinaisena kasvava viininpunainen tattilaji. Sitä esiintyy Suomessa vain lounaisrannikolla. Jalka on kirkkaankeltainen, alhaalta ruskea. Laji viihtyy puistoissa ja lehtipuiden seurassa. Pillistö on keltainen. Laji on maultaan mieto ja sopii ruokasieneksi. Sitä ei kuitenkaan tule sekoittaa myrkylliseen tauriontattiin.
Loistatti

Loistatti ("Pseudoboletus parasiticus", vanh. myös "Xerocomus parasiticus" tai "Boletus parasiticus") on Suomessa harvinaisena esiintyvä loistatti, joka loisii toisella sienilajilla, nystymukulakuukuksella. Se on väriltään oliivinkeltainen, pillistö keltainen, jalka ruskeankeltainen. Lakin leveys on noin 2–5 cm, jalka hieman lakin leveyttä pitempi. Halkaisupinta on ylempää vaaleampi. Pintakelmu ei irtoa. Laji kasvaa harvinaisena Etelä-Suomen lehdoissa tammien ja pähkinäpensaan seuralaisena. Loistatilla on tiettävästi keskittymä myös muun muassa Smolenskin alueella Venäjällä. Lajia ei pidetä varsinaisesti ruokasienenä makunsa ja harvinaisuutensa takia.
Nystymukulakuukunen

Nystymukulakuukunen ("Scleroderma citrinum", toisinaan käytetty myös nimeä "S. aurantium") on Suomessa yleisenä lehti- ja sekametsissä, hautausmailla ja puistoalueilla kasvava myrkyllinen mukulakuukuslaji. Sienen itiöemät ovat kellertäviä ja nystyjen tai suomujen peittämiä. Sienellä ei ole jalkaa. Laji saattaa olla myös nahkamainen tai jopa vihertävä. Ei kelpaa ruoaksi. Sen kumimainen tuoksu ei ole omiansa houkuttelemaan sienestäjää, ja se lienee jopa lievästi myrkyllinen.
Lajilla voi loisia harvinaisena loistatti.
Nykykäsityksen mukaan mukulakuukuset eivät ole sukua esimerkiksi nuijakuukuselle, joka kuuluu tuhkeloihin.
Ali Mahdi Mohamed

Ali Mahdi Muhammad (, ) (1939 Jowhar, Italian Itä-Afrikka – 10. maaliskuuta 2021 Nairobi, Kenia) oli Somalian presidentti vuosina 1991–1997. Hän nousi valtaan, kun Mohammed Farah Aidid pakotti silloisen presidentin Mohamed Siad Barren presidentinvirasta. Muhammad ei kuitenkaan pystynyt pitämään maata hallinnassaan, niinpä maa vajosi anarkiaan, ja todellista valtaa käyttivät sotaherrat ja separatistiset ryhmät.
Muhammadia syytettiin suurten rahalahjusten ottamisesta yhtiöiltä, jotka laskevat jätteensä Somalian aluevesille. Myrkkyjä löydettiin vuonna 2002, kun Intian valtamerelle osui tsunami.
Muhammad kuoli 83-vuotiaana covid-19-tautiin.
LaFee

LaFee (oik. Christina Klein, s. 9. joulukuuta 1990 Aachen) on saksalainen pop rock -laulaja. Hän nousi julkisuuteen televisiokanava RTL:n "Kiddy Contest" -ohjelmasta. Tuottaja Bob Arnz tarjosi 14-vuotiaalle LaFeelle levytyssopimuksen ja vuoden 2006 alussa julkaistiin esikoissingle ”Virus”, joka sijoittui Saksan Top 40 -listalle. Myös seuraavat singlet ”Prinzessechen”, ”Was ist Das” sekä ”Mitternacht” nousivat Top 40 -listalle.
LaFeen mukaan nimetty esikoisalbumi vuodelta 2006 nousi Saksan ja Itävallan listaykköseksi ja myi platinaa molemmissa maissa. Toinen albumi, "Jetzt erst recht" julkaistiin vuonna 2007. Sitä myytiin Itävallassa kultalevyyn oikeuttava määrä ja Saksassa platinalevyyn oikeuttava määrä. Vuonna 2008 LaFee julkaisi englanninkielisen albumin, "Shut Up". Seuraavana vuonna julkaistiin hänen kolmas saksankielinen albuminsa, "Ring frei", joka on myynyt Itävallassa kultaa. Yhteensä hänen albumeitaan on myyty yli miljoona kappaletta.
Musiikkiura.
Saksalaiselle isälle ja kreikkalaiselle äidille syntynyt Klein osallistui vuonna 2004 itävaltalaiseen lasten laulukilpailuohjelmaan, "Kiddy Contestiin". Ohjelman ansiosta tuottaja Bob Arnz löysi hänet ja solmi hänen kanssaan levytyssopimuksen. LaFeen ensimmäinen single, ”Virus” nousi suoraan listaykköseksi Saksassa.
4. kesäkuuta 2011 LaFee julkaisi kahden vuoden tauon jälkeen ensimmäisen singlensä nimeltään ”Ich bin”. Se on ensimmäinen single hänen 19. elokuuta 2011 julkaistulta studioalbumiltaan, "Frei".
From the Midst of the Battle

From the Midst of the Battle on jyväskyläläisen death metal -yhtye Deuteronomiumin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2008. Albumin julkaisi Bullroser Records, ja tyyliltään albumi tekee paluuta yhtyeen varhaisaikojen tyyliseen death metaliin, unohtamatta melodioita ja jazzvaikutteita. Julkaisuviikolla 34 "From the Midst of the Battle" meni sijalle 11 Suomen virallisella listalla ja toisella viikolla sijalle 16.
Äänitys.
Maaliskuussa 2008 Deuteronomium ilmoitti olevansa studiossa nauhoittamassa uutta albumia ensimmäisen kerran sitten 1999 ilmestyneen "Here to Stay" -albumin. Albumin rajoitettu, ennakkoon tilattava special edition -painos julkaistaan kirjamaisessa erikoispakkauksessa, joka sisältää cd:n lisäksi dvd-taltioinnin yhtyeen konsertista Heinolan True Attitude -tapahtumassa, studiopäiväkirjan ja Sveitsin Elements of Rock -konserttimatkan dokumentin. Albumilla vierailevat muiden muassa Christian Palin (Random Eyes), Oula Siipola (Lumina Polaris), Kristiina Holländer, Mikko Härkin (ex-Sonata Arctica, Mehida) ja Claudio Enzler (Sacrificium). Studiopäiväkirjansa mukaan albumilla yhtye palaa lähemmäs demoaikojensa raakaa death metal -tyyliä. "Tales from the Midst of the Battle" on yli 17-minuuttinen, moniosainen kappale, jota yhtye nimittää "jazzodysseiaksi" kokeellisen otteen vuoksi. Haastatteluissa yhtye on kertonut, että kappaleen jotkut osat ja sanoitukset kirjoitettiin jo vuonna 1996. Albumin kantavat teemat on taistelu ja sodankäynti.
Vastaanotto.
24. heinäkuuta 2008 albumin kappaleita soitettiin Metalliliitto-radio-ohjelmassa, ja juontaja Matti Riekki sanoi siitä: "Voisin julistaa tämän levyn kuluvan vuoden parhaimpien joukkoon." Kappaleita on soinut myös Radio Rock -radioasemalla.
Albumi meni Suomen virallisella listalla sijalle 11 viikolla 34. Viikolla 35 sijoitus oli 16. Viikolla 34 Rumba-lehden albumilistalla, joka perustuu yli 30. albumien myymiseen erikoistuneen liikkeen myyntilukuihin, "From the Midst of the Battle" oli sijalla 6. Inferno-lehden 59. numerossa oli basisti Manu Lehtisen haastattelu, ja julkaisun albumiarvioissa albumi sai 4.5 pistettä 5:stä. Arviossa annettiin erityismaininnat albumin "tapporiffeille" ja J.J. Kontoniemen rumputyöskentelylle. Muista lehdessä arvioiduista albumiistä vain toinen sai lisäksi yhtä korkean pistemäärän. Imperiumi.netin arvostelussa albumi sai 8,5 pistettä 10.stä ja valittiin viikon albumiksi. Tero Lassila kirjoittaa arviossaan , että yhtye "vetää oikein mureasti makoisaa heavyn ja tanakkaa deathin sekaista mäiskettään, jossa on runsaita annoksia melo-deathia, mutta sillä perinteisemmällä, eikä niin kuluneella reseptillä." ja lisäksi:
Desibeli.netin kirjoittaja Mika Roth valitsi "From the Midst of the Battlen" mukaan 12 muun maininnan arvoisen albumin kanssa sivuston syyskuun 2008 Metallikooste-listalle 1. syyskuuta 2008. Roth kirjoittaa: "Deuteronomium on tämänkertaisen kiekkopinon ehdotonta eliittiä ja yhtyeen murskaava death, jota on jalostettu myös runsailla thrash annoksilla, uppoaa vastustamattomalla voimalla otsalohkoon. "
Mohammad Rabbani

Mohammad Rabbani Akhund (1956–2001) oli afganistanilainen mullah ja yksi Taliban-liikkeen perustajajäsenistä ja johtajista. Hän toimi Afganistanin islamilaisen emiraatin pääministerinä vuosina 1996–2001. 
Rabbani oli Taliban-liikkeen kakkosmies, arvossa vain mullah Omarin alapuolella. Pääministerin roolissa Rabbani oli usein tekemisissä länsimaisen lehdistön ja diplomaattien kanssa hallinnon julkinen edustajana, kun mullah Omar pystytteli tiukasti syrjässä julkisuudesta.
Rabbanin huhuttiin olleen ajoittain riidoissa mullah Omarin kanssa ja edustaneen liikkeen maltillista siipeä. 
Rabbani kuoli syöpään 16. huhtikuuta 2001 Pakistanissa, missä hän oli hoidettavana.
Kromfohrländer

Kromfohrländer on keskikokoinen saksalainen koirarotu. Rotuna se on varsin nuori: se kehitettiin roturisteytyksen tuloksena 1940- ja 1950-luvuilla. Kromfohrländer kuuluu FCI:n roturyhmään 9 eli seura- ja kääpiökoiriin.
Ulkonäkö.
Kromfohrländer on keskikokoinen, korkeuttaan pidempi ja melko kevytrakenteinen koira. Rodusta on olemassa karkeakarvainen ja sileäkarvainen muunnos. Karva on molemmilla tiheää ja lyhyehköä (korkeintaan 7 cm), mutta laadultaan erilaista. Aluskarva on lyhyttä ja pehmeää. Nahka ja karva ovat tiiviisti rungonmyötäiset, raajat lihaksikkaat. Korvat ovat kolmionmuotoiset ja taittuneet. Häntä on keskipitkä ja kaareva, liikkeessä se nousee selän päälle.
Karkeakarvaisen kromfohrländerin tunnusmerkki on parta, jota sileäkarvaisella kromfohrländerillä ei ole. Sileäkarvaisella koiralla karva muodostaa hapsuja raajoihin ja häntään; lisäksi korvissa ja rinnassa karva on pidempää. Väriltään kromfohrländer on valkoinen ruskein merkein. Koiralla on merkit pään molemmin puolin korvista poskiin asti sekä lisäksi suurikokoisia laikkuja tai satulanmuotoinen kuvio selässä. Kuonosta otsaan tai niskaan asti kulkee valkoinen piirto. Merkkien väri vaihtelee ruskean eri sävyissä. Aluskarva voi olla myös ruskeaa, jolloin karvojen päät voivat olla mustat.
Suomessa on kasvatettu ainoastaan karkeakarvaisia kromfohrländereitä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Kromfohrländer on aktiivinen ja toiminnanhaluinen koira. Se oppii helposti, mutta osaa olla myös itsepäinen. Vieraisiin eläimiin ja ihmisiin kromfohrländer suhtautuu usein varautuneesti: pennun huolellinen sosiaalistaminen on tärkeää, jotta arkuudelta ja muilta luonneongelmilta vältytään. Arkuus ja aggressiivisuus eivät ole toivottavia ominaisuuksia. Riistaviettiä rodulla ei juuri ole.
Oppivaisena ja innokkaana rotuna kromfohrländer sopii hyvin erilaisiin koiraharrastus- ja urheilulajeihin. Sopivia lajeja ovat agility ja toko, mutta myös metsästysjäljestys ja rauniokoulutus. Erityisesti agilityssä rotu on menestynyt hyvin MM-tasolle asti. Rodulla ei ole palveluskoiraoikeuksia.
Alkuperä.
Kromfohrländer on kehitetty 1940-luvulla karkeakarvaisen kettuterrierin ja todennäköisesti bretagnengriffonin tai grand griffon vendéen -rodun vahinkoastumisen tuloksena. Rodun ensimmäinen kasvattaja oli Nordrhein-Westfalenissa Krom Fohrin alueella asunut Ilse Schleifenbaum, joka ihastui pentueeseen ja alkoi kehittää rotua. Kansainvälinen koiranjalostusliitto FCI hyväksyi rodun vuonna 1955.
Terveys.
Populaation pienestä koosta huolimatta kromfohrländer on melko terve rotu. Mitään tiettyjä rodulle ominaisia sairauksia ei ole. Rodulla esiintyviä perinnöllisiä sairauksia ovat harmaakaihi, epilepsia ja digitaalinen hyperkeratoosi eli ihon sarveiskerroksen liiallinen kasvu. Saksalaisen rotujärjestön tutkimuksessa 17 % kyselyyn vastanneiden koirista sairasti epilepsiaa ja 6 % hyperkeratoosia. Osallistuneet koirat olivat kuitenkin keski-iältään melko nuoria, ja epilepsiaoireet ilmenevät usein vasta aikuisiällä. Jalostuksella pyritään vähentämään perinnöllisten sairauksien määrää.
Vesiliukumäki

Vesiliukumäki on esimerkiksi vesipuistoissa ja kylpylöissä oleva laite, jossa lasketaan mäkeä alas, yleensä uima-altaaseen. Vesiliukumäkiä on sekä sisä- että ulkotiloissa. 
Tyypit.
Perinteinen vesiliukumäki.
Perinteisessä vesiliukumäessä laskija kiipeää itse huipulle ja laskee sieltä alas joko selällään tai istuen. Liukumäki on yleensä mutkikas ja päättyy uima-altaaseen.
Rengasvesiliukumäki.
Rengasvesiliukumäki on hieman perinteistä vesiliukumäkeä leveämpi, jotta ilmatäytteiset renkaat sopisivat kulkemaan mäen yläpäästä alapäähän. Rengasvesiliukumäissä ei voi olla jyrkkiä nousuja tai laskuja, jotta laskija pysyisi renkaan kyydissä ja jottei rengas jumittuisi johonkin kohtaan liukumäkeä.
Suorat vesiliukumäet.
Suora vesiliukumäki on sellainen, jossa lasketaan maha alaspäin, joskus ohuen patjan päällä. Koska laskumäki on suora, nopeus nousee näissä mäissä useasti suuremmaksi kuin muissa vesiliukumäkityypeissä. Suorat vesiliukumäet päättyvät useimmiten uima-altaan sijaan pitkään tasaiseen kohtaan liukumäessä. Erittäin nopeissa liukumäissä saattaa olla turvallisuuden takia vielä laskun jälkeen hieman nousumäkeä.
Vesivuoristorata.
Kyseessä on vuoristorata, jossa vaunu vie laskijan mäen huipulle ja laskee tämän jälkeen itsestään alas.
Toiminta.
Vesiliukumäessä on pumppu, joka nostaa vettä alhaalla olevasta uima-altaasta sekä vesisäiliöistä. Veden annetaan virrata liukumäen päällä siten, että liukumäen pinta on liukas. Joissain vesiliukumäissä on myös liikennevalot, jotka kertovat laskijalle, milloin tämä saa laskea.
Muuta.
Pohjoismaiden ja Suomen pisin vesiliukumäki on Kylpylähotelli Peurungassa. Se on 130 m pitkä.
Kauhun ja kauneuden valtakunta

Kauhun ja kauneuden valtakunta ("A Great and Terrible Beauty") on yhdysvaltalaisen Libba Brayn kirjoittama nuortenkirja vuodelta 2003. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2007 WSOY:n kustantamana ja Laura Honkasalon suomentamana. Kirja aloittaa Gemma Doyle -trilogian, jonka jälkimmäisiä osia "Rebel Angels" ja "The Sweet Far Thing" ei aiota suomentaa.
Kirjan päähenkilö on 1800-luvun lopulla elävä Gemma Doyle, joka lähtee äitinsä kuoltua kotoaan Intiasta ja muuttaa sisäoppilaitokseen Englantiin. Perillä hän alkaa tutustua uuden koulunsa salaisuuksiin yhdessä ystäviensä Felicityn, Pippan ja Annin kanssa.
Wolfram Löwe

Wolfram Löwe (s. 14. toukokuuta 1945 Markranstädt) on saksalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Itä-Saksaa.
Löwe pelasi urallaan seuratasolla 1. FC Lokomotive Leipzigissa vuosina 1963–1980. Maajoukkuetasolla hän pelasi Itä-Saksan joukkueessa 43 ottelua ja teki 12 maalia. Hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Montrealista 1976. Arvokisoissa hän edusti maataan lisäksi MM-kisoissa 1974.
Rrëshen

 
Rrëshen on kaupunki Albaniassa. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Lezhën maakunnassa, Mirditën kunnassa. Etäisyys Tiranaan on puolisensataa kilometriä.
Rrëshenissä on 8 803 asukasta (2011). 
Pääuskonto on katolilaisuus. Kaupungissa on Rrëshenin roomalaiskatolisen hiippakunnan piispanistuin ja katedraali.
Fuzzy Zoeller

Frank Urban ”Fuzzy” Zoeller, Jr. (11. marraskuuta 1951 New Albany, Indiana – 27. marraskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti The Masters Tournamentin 1979 sekä Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen 1984 ja sai Bob Jones -palkinnon vuonna 1985.
Myöhemmällä urallaan Zoeller muun muassa voitti PGA:n seniorimestaruuden 2002.
New Albany (Indiana)

New Albany on 37 603 asukkaan () kaupunki Indianassa, Yhdysvalloissa. Se on Floydin piirikunnan pääkaupunki.
New Albany sijaitsee Ohiojoella Kentuckya vastapäätä. Vuonna 1937 ankarat tulvat koettelivat kaupunkia.
Thomas Robinson Stadium

Thomas Robinson Stadium on monikäyttöinen stadion Nassaussa, Bahamalla. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Cavalier FC:n kotikenttänä. Stadionille mahtuu 15 023 ihmistä. 
Stadion on nimetty Thomas A. Robinsonin, bahamalaisen yleisurheilijan mukaan.
Inside Out Music

Inside Out Music on itsenäinen levy-yhtiö, joka erikoistuu progressiiviseen rockiin ja progressiiviseen metalliin. Se perustettiin Saksassa ja on myöhemmin laajentunut muualle Eurooppaan. Myöhemmin yhtiö perusti Yhdysvaltoihin tytäryhtiön nimeltä Inside Out Music America.
Artistit.
"Revisited Records" -yhtiö.
Tämä yhtiö erikoistuu valittujen Krautrockin ja elektronisen musiikin tähtien levyjen uudelleenjulkaisuun, artisteihin kuuluu muun muassa:
Kaprekarin luku

Kaprekarin luku annetussa lukujärjestelmässä on positiivinen kokonaisluku, jonka neliö tuossa lukujärjestelmässä voidaan jakaa kahteen numero-osaan niin, että näiden osien summa on tuo alkuperäinen luku. Esimerkiksi 297 on Kaprekarin luku kymmenjärjestelmässä, koska 2972 = 88 209, joka voidaan jakaa 88:ksi ja 209:ksi, jolloin 88 + 209 = 297. Jälkimmäinen osa voi alkaa numerolla 0, mutta sen on oltava positiivinen. Esimerkiksi 999 on Kaprekarin luku kymmenjärjestelmässä, koska 9992 = 998 001, joka voidaan jakaa 998:ksi ja 001:ksi, jolloin 998 + 001 = 999. Sen sijaan 100 ei ole Kaprekarin luku: vaikka 1002 = 10 000 ja 100 + 00 = 100, jälkimmäinen osa ei ole positiivinen.
Matemaattisesti ilmaistuna: Olkoon "X" positiivinen kokonaisluku. "X" on Kaprekarin luku "b"-lukujärjestelmässä, jos on olemassa ei-negatiiviset kokonaisluvut "n" ja "A" sekä positiivinen kokonaisluku "B" niin, että seuraavat kolme ehtoa täyttyvät:
 0 &lt; "B" &lt; "bn"
 "X"² = "Abn" + "B"
 "X" = "A" + "B"
Ensimmäiset Kaprekarin luvut kymmenjärjestelmässä ovat 1, 9, 45, 55, 99, 297, 703, 999, 2 223 ja 2 728.
Binäärijärjestelmässä kaikki parilliset täydelliset luvut ovat Kaprekarin lukuja.
Jokaisessa lukujärjestelmässä on äärettömän monta Kaprekarin lukua. Oikeastaan "b"-lukujärjestelmässä kaikki luvut muotoa "bn" − 1 ovat Kaprekarin lukuja.
Kaprekarin luvut on nimetty D. R. Kaprekarin mukaan. Niitä ei tule sekoittaa lukuun 6 174, jota sanotaan Kaprekarin vakioksi.
Pavlik Morozov

Pavel Trofimovitš Morozov (; 14. marraskuuta 1918 Gerasimovka, Tobolskin kuvernementti, Venäjän SFNT – 3. syyskuuta 1932 Gerasimovka, Uralin alue, Neuvostoliitto), paremmin tunnettu diminutiivinimellä Pavlik, oli neuvostoliittolainen nuorukainen, josta neuvostopropaganda teki hänen varhaisen kuolemansa jälkeen marttyyrin.
Vuonna 1932 julkistettu tarina kertoo, että 13-vuotias Pavlik Morozov oli ilmiantanut oman isänsä viljan piilottamisesta kulakkien kanssa, minkä takia tämä joutui vankilaan ja hänet ammuttiin myöhemmin. Vihastuneiden sukulaisten väitettiin surmanneen Pavlikin. Pavlikista tehtiin määrätietoisella kampanjoinnilla esimerkillinen nuorukainen, joka oli asettanut neuvostomaan edun oman etunsa edelle. Hänen tarinastaan tehtiin elämäkertoja, näytelmiä, patsaita, sinfoninen runo, ooppera sekä vaille ensi-iltaa jäänyt ja sittemmin kadonnut elokuva (Sergei Eisensteinin "Bežinin niityt"). Pavlikin tarinalla vaikutettiin neuvostoliittolaisiin lapsiin ja innostettiin heitä ilmiantamaan vanhempansa.
Myöhempi tutkimus on kyseenalaistanut koko tarinan todenperäisyyden, ja varmuudella tiedetään, ettei Pavlik ollut pioneeri (toisin kuin kuvassa).
Brothers Union

Brothers Union on bangladeshlainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Dhaka. Seura pelaa Bangladeshin korkeimmalla sarjatasolla. Brothers Union perustettiin vuonna 1949, ja sen puheenjohtaja on A.F.M. Jahangir. Seura pelaa kotiottelunsa Bangadanhu National Stadiumilla, jolle mahtuu 45 000 katsojaa. Brothers Union on voittanut yhden Bangladeshin-mestaruuden, kaudella 2004–2005.
Jakotislaus

Jakotislausta eli fraktioivaa tislausta käytetään, kun halutaan valmistaa hyvin puhtaita tuotteita, kuten petrokemian teollisuudessa ja öljynjalostuksessa, valmistettaessa raakaöljystä esimerkiksi bensiiniä. Tällöin usein puhutaan virheellisesti krakkauksesta, joka on pitkien hiilivetyjen pilkkomista lyhyemmiksi.
Toiminta.
Jakotislaukseen voidaan käyttää joko täytekappale- tai pohjakolonnia; petrokemiassa yleisesti käytetään pohjakolonneja. Jakotislauksessa haihtunut höyry johdetaan suoraan ylemmälle keittopohjalle, jonne se osittain kondensoituu ja kiehuu taas uudelleen. Raskaampaa komponenttia kondensoituu enemmän kuin haihtuvampaa. Ylemmällä pohjalla olevaa nestettä valuu pohjalta takaisin alemmalle pohjalle, kun taas höyry nousee edelleen ylemmälle pohjalle. Esimerkiksi öljyn tislauksessa näitä pohjia on esimerkiksi 40 kappaletta, jolloin öljyn eri ainesosat saadaan erotettua hyvinkin tarkkaan. Eri fraktiot voidaan ottaa talteen eri pohjilta. Pohjien lukumäärä määräytyy kolonnin käyttöviivan ja höyryseoksen tasapainokäyrän sekä kolonnin arvioidun hyötysuhteen perusteella. Pohjakolonni on monimutkaisempi ja kalliimpi valmistaa kuin täytekappalekolonni, mutta sen laskeminen on yksinkertaisempaa.
Kerstin ja minä

Kerstin ja minä () on Astrid Lindgrenin vuonna 1944 julkaistu tyttöromaani. Suomeksi se ilmestyi 1949 Heliä-Kaarina Salmisen suomentamana.
Juoni.
Kirja kertoo identtisistä kaksosista Kerstinistä ja Barbrosta, jotka ovat asuneet koko elämänsä pienessä ruotsalaisessa varuskuntakaupungissa. Kun tyttöjen majuri-isä siirtyy eläkkeelle, tarjoutuu perheelle mahdollisuus muuttaa isän lapsuuden maisemiin maaseudulle. Kaksosten koulunkäynti ja kaupungin huvitukset vaihtuvat maitokuormien kuljettamiseen ja juurikkaiden harventamiseen. Suvussa kulkeneella Lillhamran tilalla riittää töitä, mutta löytävät kaksoset talonpoikaiselämästä paljon muutakin.
Alessandro Altobelli

Alessandro Altobelli (s. 28. marraskuuta 1955 Sonnino, Latinan maakunta) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Altobelli kuului Italian maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden Espanjassa 1982. Hän teki Italian kolmannen maalin 3–1-voittoon päättyneessä loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan tultuaan vaihtopelaajana kentälle ottelun seitsemännellä minuutilla.
Altobelli edusti Italiaa myös Meksikon MM-kisoissa 1986 sekä EM-kilpailuissa Italiassa 1980 ja Länsi-Saksassa 1988. Hän pelasi kaikkiaan 61 maaottelua tehden 25 maalia.
Altobelli aloitti ammattilaisuransa AS Latinan riveissä Serie C1 -sarjassa kaudella 1973–1974. Pelattuaan sen jälkeen kolme kautta Bresciassa Serie B:tä hän siirtyi Interiin 1977. Hän pelasi milanolaisseurassa yhdentoista kauden aikana yhteensä 317 Serie A -ottelua ja teki 128 maalia. Hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1979–1980 sekä Italian cupin kausilla 1977–1978 ja 1981–1982. Edustettuaan kaudella 1988–1989 Juventusta hän päätti ammattilaisuransa seuraavalla kaudella Brescian väreissä Serie B:ssä.
Hockingin piirikunta

Hockingin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Logan. Sen naapuripiirikuntia ovat Perry koillisessa, Athens kaakossa, Vinton etelässä, Ross lounaassa, Pickaway lännessä ja Fairfield luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 29 380 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,4%, mustiin (0,9%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,2%).
Kotitalouden mediaanitulo on 42 227 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 15,7% väestöstä vuosina 2007–2011.
Brandon Polk

Brandon Polk (s. 9. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2010 Australian kakkostasolla pelaavaa Hobart Chargersia. Polk on pituudeltaan 200 cm ja hän pelaa laitahyökkääjän paikalla. Hän on voittanut Sveitsin mestaruuden sekä Sveitsin Cupin Fribourg Olympicin riveissä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Polk pelasi Suomen I-divisioonan voittaneessa Kauhajoen Karhussa. 
Pelaajaura.
Polk aloitti yliopisto-opiskelut Redlandsin yliopistossa. Kahdeksi viimeiseksi yliopistovuodeksi hän siirtyi Butlerin yliopistoon, jossa hän pelasi NCAA:ta Butler Bulldogsin joukkueessa. Viimeisenä opiskeluvuotenaan hänet valittiin konferenssinsa vuoden pelaajaksi. NCAA:ssa pelatessaan hän teki koreja 13,6 pisteen keskiarvolla kaudella 2004–05 ja 18,0 pisteen keskiarvolla kaudella 2005–06. Viimeisellä yliopistokaudellaan hän oli konferenssinsa kolmanneksi paras pistemies sekä torjuntatilaston voittaja.
Ammattilaisuransa Polk aloitti kaudella 2006–07 Sveitsin pääsarjassa Fribourg Olympicin joukkueessa. Joukkue voitti kauden aikana sekä Sveitsin Cupin että Sveitsin mestaruuden. Polk oli joukkueensa toiseksi tehokkain pelaaja 13,6 pisteen keskiarvolla. Hänen kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti oli kauden ajalta peräti 66.
Kaudeksi 2007–2008 Polk teki vuoden mittaisen sopimuksen Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin kanssa. Polkin jo nuoruudessa saatu polvivamma alkoi kuitenkin vihoitella uudestaan ja tämän takia KTP purki hänen sopimuksensa jo ennen kauden alkua. Polk kävi näyttäytymässä ennen kauden alkua myös Namika Lahdessa, mutta myös Lahti katsoi Polkin lievän polvivamman liian suureksi riskiksi pitkää kautta ajatellen. Lahden valmentaja Sami Toiviainen harmittelikin Polkin vammautumista, sillä Polk oli hänen mielestään joukkueensa sen aikaisesta kolmesta ulkomaalaisvahvistuksesta taitotasoltaan paras.
Polk kuntoutti kesään 2008 asti polveaan, jonka jälkeen hän teki vuoden sopimuksen koripallon I-divisioonaan pudonneen Kauhajoen Karhun kanssa. Karhun voittaessa kauden 2008–2009 runkosarjan Polk teki pelaamissaan 19 ottelussa keskimäärin 18,0 pistettä ja otti 9,5 levypalloa. Hänen kahden pisten heittojen onnistumisprosenttinsa 69,1% oli sarjan paras. I-divisioonan pudotuspelit päättyivät Karhun voittoon ja joukkueen suoraan nousuun Korisliigaan. Polk teki pudotuspeleissä koreja 16,4 pisteen keskiarvolla ja otti 7,1 levypalloa ottelua kohti.
Arsenal Ground

Arsenal Ground on monikäyttöinen stadion Alderneyssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Alderneyn jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 1 500 ihmistä, eli yli puolet koko saaren asukasluvusta.
Kai Koskinen

Kai Koskinen on jyväskyläläinen Aikiken ry:n perustaja ja pääopettaja. Hän on kolminkertainen Bo-jutsun Suomen mestari vuosilta 1995–1997. Hänellä on seuraavat vyöarvot:
Lisäksi Kai Koskinen on kehittänyt P.D.F.S:in eli Practical Defensive Fighting Systemin.
Estadi Comunal d'Andorra la Vella

Estadi Comunal d'Andorra la Vella on monikäyttöinen stadion Andorra la Vellassa Andorrassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionille mahtuu 838 ihmistä. 
Andorran jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa stadionilla.
Aitokoit

Aitokoit eli varsinaiset koiperhoset (Tineidae) on kohtalaisen suuri pikkuperhosten heimo. Heimoon kuuluu noin 3 000 tunnettua lajia. Useimmat lajit ovat kooltaan melko pieniä. Heimon tunnetuimpiin lajeihin kuuluvat vaate- ja turkiskoi, jotka kykenevät hyödyntämään ravinnokseen ihmisen valmistamia vaate- ja tekstiilikuituja.
Euroopassa aitokoilajeja tavataan 225 lajia, joista 54 tavataan Pohjoismaissa.
Tuntomerkit.
Koiperhoset ovat kapeasiipisiä perhosia, joiden siivet ovat suippokärkisiä ja ripsireunaisia. Lajit ovat usein yksivärisiä ja vaatimattoman näköisiä. Lepoasennossaan siivet ovat joko kattolaskuiset tai vaipan tavoin ruumiin ympäri kääriytyneet. Heimon yhdistävinä tuntomerkkeinä ovat tuntosarven tunnusomainen suomurivi, hyvin kehittynyt siipisuonisto sekä toukkien erikoistuminen elämään kasviravinnon sijasta kuolleella tai pilaantuneella orgaanisella aineksella, sienillä tai jäkälillä. Aikuiset perhoset kykenevät juoksemaan alustalla.
Monien lajien levinneisyys on hyvin laaja ja lajeja liikkuu esimerkiksi hedelmäkuljetusten mukana pitkiäkin matkoja. Toukat rakentavat erittämästään seitistä ja ympäristönsä materiaaleista usein putkimaisen suojan, jota ne kuljettavat mukanaan.
Turkiskoilla ("Tinea pellionella") on täysikasvuisena metallinhohtoiset, vaalean kullanruskeat etusiivet, joissa on pieni, lähes musta täplä. Takasiivet ovat puolestaan kiiltävän kellanharmaat. Vaatekoi ("Tineola bisselliella") on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kuin turkiskoi, mutta sen etusiivistä puuttuu tumma täplä. Vaate- ja turkiskoin toukat syövät ravinnokseen erityisesti turkis- ja villavaatteiden sekä -kankaiden kuituja, joista ne myös kehräävät putkimaisen suojaverhon ihonsa peitteeksi. Jotta toukat jaksaisivat kehrätä ympärilleen suojaputken, niiden on löydettävä runsaasti ravintoa heti munista kuoriuduttuaan. Toukat ovat myös hyvin valonarkoja, joten niiden parhaimpia kasvuympäristöjä ovat pimeät, suojaisat tilat, joissa on runsaasti syötävää kuitumateriaalia.
Eräs koiperhosten heimon erikoisimmista suvuista on "Ceratophaga", johon kuuluvat lajit käyttävät ravinnokseen yksinomaan puhdasta keratiinia eli sarveisainetta, jota ne jyrsivät kuolleiden nisäkkäiden sarvista ja kilpikonnien kilvistä.
Hyvinkään sairaala

Hyvinkään sairaala on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) kuuluva sairaala, joka sijaitsee Hyvinkään kaupungissa kolme kilometriä keskustasta lounaaseen.
Hyvinkään sairaanhoitoalue palvelee noin 190 000 asukkaan väestöpohjaa ja käsittää viisi kuntaa: Hyvinkää, Järvenpää, Mäntsälä, Nurmijärvi ja Tuusula. Hyvinkään sairaanhoitoalueeseen kuuluvat Hyvinkään sairaalan ohella Ohkolan sairaala ja psykiatrian avohoitoyksiköt.
Hyvinkään aluesairaala rakennettiin vuonna 1975, ja sen nimi muutettiin Hyvinkään sairaalaksi HUS:n perustamisen yhteydessä vuonna 2000. Sitä ennen se oli osa Uudenmaan sairaanhoitopiiriä, johon kuuluivat kaikki entisen Uudenmaan läänin kunnat lukuun ottamatta Artjärveä, Helsinkiä, Orimattilaa, Pukkilaa ja Ruotsinpyhtäätä. Sairaalaa on laajennettu useaan otteeseen. Hyvinkään sairaalassa alkaa suuri laajennus ja remontti, kun ensiksi ns. akuuttisairaalan (päivystys-, tarkkailu-, ja teho-osastot) tiloja saneerataan ja laajennetaan. Teho-osasto laajenee 8:sta paikasta 14 paikkaan. Sen jälkeen laajennetaan Lasten ja nuorten yksikköä. Lisäksi suuret vuodeosastot 3 ja 4 ovat huonossa kunnossa. Sairaalan vuodeosastoilla on 238 potilaspaikkaa, ja työntekijöitä on 1 165. Sairaalassa toimivat seuraavat erikoisalat: anestesiologia ja tehohoito, fysiatria, kardiologia, keuhkosairaudet, kirurgia, kliininen fysiologia, kliininen neurofysiologia, korva-, nenä- ja kurkkutaudit, lastentaudit, lastenneurologia, lastenpsykiatria, naistentaudit ja synnytykset, neurologia, patologia, radiologia, sisätaudit ja yleissairaalapsykiatria.
Stakesin vuonna 2007 julkaiseman Perfect-Stroke-selvityksen mukaan aivohalvauksen hoitotulokset olivat Hyvinkään sairaalassa erityisen hyviä. Hyvinkään sairaalan LEIKO-toiminta ("leikkaukseen kotoa") sai vuonna 2008 Suomen lääkäriliiton laatupalkinnon. Myös alueellinen astman hoitoketju palkittiin samalla palkinnolla vuonna 2004 (2003).
Hyvinkään sairaalan kautta kulkee useita paikallisia ja alueellisia bussilinjoja.
Osastot.
Sairaalan HUS:in osastoja:
Sairaalan Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymän osastoja:
Kelnet-mielenterveystalo.
Kelnet-mielenterveystalo on nykyisin tunnettu Mielenterveystalo Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin tuottama aikuisväestölle suunnattu verkkosivusto, joka antaa tietoa mielenterveyden ongelmista, itsehoidosta, ja tarjolla olevista mielenterveyspalveluista.
Palvelu on kaikille avoin ja se on erityisesti suunnattu ihmisille, jotka kärsivät yleisistä mielenterveysongelmista.
Palvelun avulla voi etsiä tietoa ja mielenterveyspalveluita oireiden perusteella tai kartan avulla. Mielenterveystalo sisältää uuden innovatiivisen oirenavigaattorin, joka ohjaa käyttäjän lisäkysymysten avulla sopivan tiedon ja palveluiden ääreen. Ammattilaiset voivat hakea tarjolla olevaa tietoa tai palveluita myös diagnoosipohjaisesti. Palvelu kokoaa vaikeasti hahmotettavat mielenterveyden häiriöt yhteen virtuaaliseen mielenterveystaloon.
Yamcha

Yamcha on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo "Dragon Ball" -sarjassa. Hän on yksi sarjan päähenkilöitä ja on ollut mukana jo Dragon Ballin alusta asti. Toisin kuin muut alkuperäisen "Dragon Ballin" päähenkilöt, Yamcha oli maantierosvo, mutta vaihtoi puolta kun hävisi taistelussa Son Gokulle. Yamchan paras kaveri on Puar ja Yamchan tekniikoita ovat Kamehameha, Sudenkita sekä Ki-Ammus. Yamcha on ihmiseksi melko voimakas, mutta ei yllä lähellekkään muiden Z-soturien tasoa. Majin Buu sagassa Yamcha oli lopettanut taistelemisen kokonaan.
Tekniikat: Kamehameha, Sudenkita tekniikka (Wolf Fang Fist) ja Ki-Ammus (Spirit Ball).
Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus

Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus Rf on valokuvakeskus Karjaalla, Raaseporissa. 
Keskuksen perusti vuonna 1992 ohjaava läänintaiteilija Vidar Lindqvist, ja yhdistys rekisteröitiin vuonna 1996. Keskuksen näkyvin toiminta on näyttelyiden tapahtumien järjestäminen, mutta se järjestää myös muutakin toimintaa, kuten erilaisia työpajoja, paneelikeskusteluita ja muita kulttuuritapahtumia. Keskus järjestää vuosittain CreaPic -nimisen valokuvauskilpailun/-tapahtuman (entinen FotoZAFARI).
Vielä vuonna 2017 valokuvakeskus järjesti muun muassa näyttelyitä galleria Zebrassa ja galleria Kobrassa . Vuoden 2018 alusta lähtien se käyttää ainoastaan nimeä "Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus Rf" ja toimintaa järjestetään entisen galleria Kobran tiloissa, Kauppiaankadulla Karjaalla. Keskuksen palveluksessa on kaksi työntekijää.
Kurjenkanerva

Kurjenkanerva eli tunturikurjenkanerva ("Phyllodoce caerulea") on kanervakasveihin (Ericaceae) kuuluva boreaalis-arktinen puuvartinen, varpumainen kasvi. 
Ulkonäkö.
Kurjenkanerva on pystykasvuinen 10–15 senttimetriä korkea varpu. Lehdet ovat 6–12 millimetriä pitkiä ja neulasmaisia. Kukat kehittyvät pieniksi ryhmiksi varrenhaarojen kärkiin. Kukat ovat 7–12 mm pitkiä, väriltään sinipunaisia. Ne ovat pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Teriö on ruukkumainen ja viidestä terälehdestä yhteenkasvanut. Hedelmä on pieni nystykarvainen pysty kota. Kurjenkanerva kukkii kesä-elokuussa.
Kurjenkanerva kasvaa tuntureilla usein variksenmarjan seassa. Kukkimattomana lajit muistuttavat toisiaan, minkä takia kurjenkanerva voi olla vaikea erottaa variksenmarjasta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kurjenkanervaa tavataan pohjoisilla alueilla sekä Euroopassa, Aasiassa että Pohjois-Amerikassa, ja lisäksi Espanjassa Pyreneitten vuoristossa.
Suomessa kurjenkanervaa kasvaa yleisenä pohjoisimmilla alueilla Käsivarren Lapissa Enontekiöllä sekä Inarin Lapissa Inarissa ja Utsjoella. Tämä alue yltää Pallastunturilta ja Saariselältä pohjoiseen. Muualla Lapissa kurjenkanerva on harvinainen. Sen eteläisin kasvupaikka on Iivaaralla, Kuusamossa. Muita esiintymiä kasvaa muun muassa Rukatunturin, Sallatunturin, Pyhätunturin ja Sorsatunturin alueilla.
Lapissa kurjenkanerva kasvaa yleisimmin tunturikankailla ja tunturikoivikoissa.
Élisabeth d’Ayen

Élisabeth Pauline Sabine Marie d'Ayen (27. lokakuuta 1898 Maintenon, Ranska – 7. joulukuuta 1969 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen tennispelaaja. Hän voitti pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä nelinpelissä Suzanne Lenglenin kanssa. Hän osallistui samoissa olympialaisissa kaksinpeliin, jossa hän sijoittui viidenneksi ja sekanelinpeliin, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Chiaotzu (Dragon Ball)

Chiaotzu on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo "Dragon Ball" -sarjassa. Hän on Tienshinhanin paras ystävä ja Kamesenninin kilpailijan kurkimestarin entinen oppilas. Chiaotzu on melko vahva ja omaa psyykkisiä voimia, mutta hän on silti Z-sotureiden heikoimpia taistelijoita. Hän taisteli Nappaa vastaan Sayan sagan alussa ja räjäytti itsensä tappaakseen Nappan, mutta turhaan. 
Ensiesiintyminen.
Chiaotzun ensiesiintyminen tapahtui mangassa yhdeksän, kun Maailman vahvin kisat olivat alkamassa. Kisoissa Chiaotzu taisteli Krilliniä vastaan mutta hävisi.
Animessa Dragonball sarjan puolivälissä, jolloin Chiaotzu, Tienshinhan ja villisika huijasivat rahaa pistämällä villisian terrorisoimaan kylää minkä takia Chiaotzu ja Tien palkataan hoitelemaan villisika.
Ulkonäkö.
Chiaotzu on pienehkö valkoihoinen mies. Hänellä on helakan punaiset posket ja hänellä törröttää mustan lakkinsa alla vain yksi hius. Muuten Chiaotzu pukeutuu kelta vihreään takkiin ja vihreisiin housuihin. (Muistuttaa suuresti marionettia)
Hannu Helander

Hannu Juhani Kustaa Helander (s. 23. syyskuuta 1956 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Helander pelasi puolustajana SM-sarjaa ja sittemmin -liigaa Ilveksessä vuosina 1972–80 ja 1983–89 sekä välissä kolme kautta Tapparassa. Hän voitti SM-kultaa Tapparassa 1982 ja Ilveksessä 1985. Hänet valittiin SM-liigan tähdistöön kaudella 1981–82. Hän pelasi SM-liigassa 556 runkosarjaottelua ja 54 pudotuspeliä.
Helander edusti Suomea nuorten EM-turnauksessa 1974 ja aikuisten MM-kilpailuissa 1982 ja 1983. Hän pelasi myös SM-liigassa kaudella 1984 kutakin seurajoukkuetta vastaan yhden ottelun pelanneessa olympiajoukkueessa neljä ottelua, mutta ei lopulta päässyt Sarajevon olympiakisoihin.
Phoenix Roadrunners varasi Helanderin WHA-liigan varaustilaisuudessa 1976 numerolla 112. NHL:ään Helanderia ei varattu.
Hannu Helanderin veli Pekka Helander pelasi myös SM-liigaa Ilveksen joukkueessa kaudella 1979–1980.
Tienshinhan (Dragon Ball)

Tenshinhan (, "Tenshinhan", "Tien Shinhan", "Tien", "Ten") on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo "Dragon Ball" -sarjassa. Tienshinhan on kalju ja hänellä on kolme silmää, joiden ansiosta hänellä on hyvä näkö, mikä antaa hänelle edun taistelussa. Tienshinhan on sarjan ihmishahmoista voimakkain, mutta hän ei ole Z-sotureiden voimakkaimpia taistelijoita. Tienshinhanin paras ystävä on Chiaotzu (myös 'Chaoz', 'Chaozu').
Hahmon historia.
Turnaukset.
Aluksi Tienshinhan oli Kamesenninin kilpailijan, Kurkimestarin, oppilas ja taisteli Son Gokua vastaan "Maailman vahvin" -turnauksessa. Turnaus päättyi Tienshinhanin täpärään voittoon, sillä molempien pudotessa areenalta Son Goku osui lähellä ajavaan autoon ja hävisi ottelun. 
Turnauksen jälkeen hän hylkäsi Kurkimestarin opetuksen ja liittyi Son Gokun ja hänen ystävien puolelle taistelemaan ilkeää Kuningas Piccoloa vastaan. Kun Piccolo oli tuhottu, Tienshinhan kohtasi seuraavassa "Maailman vahvin" -turnauksessa toisen entisistä opettajistaan, salamurhaaja Tao Pai Pain, ja voitti hänet helposti. Seuraavalla kierroksella hän kohtasi Son Gokun, jolle hän hävisi selvästi.
Dragon Ball Z.
"Dragon Ball Z:ssa" Tienshinhan taistelee saiyalaissoturi Nappaa vastaan ja kuolee käyttäessään kaiken energiansa "kikoho"-hyökkäykseensä. Hän taistelee myös Celliä sekä Cell Junioreita ja Majin Buuta vastaan, mutta he ovat liian voimakkaita hänelle.
Tekniikat.
Tienshinshanin käyttämiä hyökkäys- tai puolustautumistekniikoita ovat dodonpa, kikoho, lentopallotekniikka, nelikouratekniikka, neloisisku ja kamehameha.
Terassilla tarkenee

Terassilla tarkenee on vuonna 2008 julkaistu Viivi ja Wagner -sarjakuva-albumi. Järjestyksessään se on 11. "Viivi ja Wagner" -albumi ja siinä on 48 sivua. Takakannessa on tekijän maalaus "Taksijonossa". Albumin stripit ovat pääosin vuodelta 2007.
Karl Sigurbjörnsson

Karl Sigurbjörnsson (5. helmikuuta 1947 – 12. helmikuuta 2024) oli islantilainen pappi. Hän toimii saarivaltion piispana ja siten sen luterilaisen kansalliskirkon johtajana. Hän astui virkaansa 1990-luvun lopulla Ólafur Skúlasonin seuraajana. Hänen isänsä Sigurbjörn Einarsson toimi piispana vuosina 1959–1981. Karl toimi Islannin piispana vuoteen 2012, ja hänen seuraajakseen valittiin ensimmäisenä naisena Agnes M. Sigurðardóttir.