tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emily Sonnett

Emily Sonnett (s. 25. marraskuuta 1993) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 34 maaottelua. Sonnett kuului Yhdysvaltain joukkueeseen, joka voitti vuonna 2019 MM-kultaa, mutta pääsi turnauksessa kentälle vain vaihtopelaajana yhden alkulohko-ottelun lopussa. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän edustaa seuratasolla Orlando Pridea.
Tierna Davidson

Tierna Davidson (s. 19. syyskuuta 1998) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 21 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Davidson kuului Yhdysvaltain joukkueeseen, joka voitti MM-kultaa vuonna 2019. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän edustaa seuratasolla Chicago Red Starsia.
Anatoli Bašaškin

Anatoli Vasiljevitš Bašaškin (, 23. helmikuuta 1924 Reutov, Venäjän SFNT – 27. kesäkuuta 2002 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Puolustajana pelannut Bašaškin kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisissa 1956, missä maa voitti kultaa, ja Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Seuratasolla hän voitti Neuvostoliiton mestaruuksia ja cup-mestaruuksia.
Rose Lavelle

Rosemary Kathleen ”Rose” Lavelle (s. 14. toukokuuta 1995) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 50 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Lavelle voitti vuoden 2019 MM-kilpailuissa kultaa. Hänet valittiin turnauksen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Lavelle on edustanut seuratasolla kotimaassaan Boston Breakersia ja Washington Spiritiä, ja kaudella 2020–2021 hän pelaa englantilaisseura Manchester Cityssä.
Crystal Dunn

Crystal Dunn (s. 3. heinäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 91 maaottelua ja tehnyt niissä 24 maalia. Dunn on voittanut MM-kultaa vuonna 2019 ja saavuttanut olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.. Hän edustaa seuratasolla North Carolina Couragea.
Mihail Ogonkov

Mihail Pavlovitš Ogonkov (, 24. kesäkuuta 1932 Moskova, Venäjän SFNT – 14. elokuuta 1979 Moskova, Venäjän SFNT) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Ogonkov kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisissa 1956, missä maa voitti kultaa. Seuratasolla hän voitti Neuvostoliiton mestaruuksia ja cup-mestaruuden. Ogonkov kuoli 47-vuotiaana kotonaan Moskovassa: ruumis löydettiin vasta kaksi viikkoa kuoleman jälkeen, ja kuolintapauksesta kirjoiteltiin lehdistössä.
Ashlyn Harris

Ashlyn Harris (s. 19. lokakuuta 1985) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 14 maaottelua. Hän oli varamaalivahtina MM-kisoissa 2015 ja 2019 kun Yhdysvallat voitti kultaa. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2002 ja saavutti samassa ikäluokassa MM-pronssia 2004. Harris edustaa seuratasolla Orlando Pridea.
Harris on naimisissa Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa pelaavan Ali Kriegerin kanssa.
Luettelo Etelä-Korean kansallispuistoista

Etelä-Korean kansallispuistot jaotellaan vuoristoalueen, meren ja rannikon sekä historiallisiin kansallispuistoihin.
Maassa on kaikkiaan 22 kansallispuistoa.
Scramble

Scramble on Konamin kehittämä ja julkaisema räiskintäpeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna . Pelistä on julkaistu käännös muun muassa Tomy Tutor -mikrotietokoneelle ja Vectrex -pelikonsolille.
Peli oli Konamin varhaisia hittipelejä ja ensimmäisiä kotitietokoneille käännettyjä pelejä.
Pelaaminen.
Peli on sivuttaisvierittävä, jossa maasta ammutut raketit yrittävät osua pelaajan alukseen. Pelaajalla on käytettävissä vain rajallisesti polttoainetta, jota saa lisää ampumalla maassa olevia säiliöitä.
Kiistat.
Peli oli oikeuskiistan aiheena vuonna 1982. Päätöksessä todettiin Omni Video Gamesin yrittäneen tahallisesti hyötyä pelistä, johon Stern Electronicsilla oli yksinoikeus Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Päätöksessä myös todettiin videopelin audiovisuaalisen työn olevan tekijänoikeuden alaisesti suojattavaa.
Kloonit.
Pelistä on julkaistu epäviralliseja klooneja useille eri alustoille kuten Commodore 64:lle nimellä "Skramble!" vuonna 1983.
Eiichi Nakamura

Eiichi Nakamura (, 1909 Kioto – 27. toukokuuta 1945) oli japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Nakamura saavutti olympiahopeaa Los Angelesissa 1932. Hän kuoli taistelussa toisessa maailmansodassa 27. toukokuuta 1945.
Toshio Usami

Toshio Usami (, 1908 Aichin prefektuuri – 1. kesäkuuta 1991) oli japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Usami saavutti olympiahopeaa Los Angelesissa 1932. Olympiaturnaukseen osallistui kolme maata: Japani hävisi Intialle mutta voitti kisaisäntä Yhdysvallat.
Yoshio Sakai

Yoshio Sakai (, 2. toukokuuta 1910 Tokio – ?) oli japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Sakai saavutti olympiahopeaa Los Angelesissa 1932. Olympiaturnaukseen osallistui kolme maata: Japani hävisi Intialle mutta voitti kisaisäntä Yhdysvallat. Sakai kuului Japanin maajoukkueen kokoonpanoon myös Berliinin kesäolympialaisissa 1936, missä maa sijoittui viidenneksi voitettuaan Yhdysvallat ja Unkarin sekä hävittyään Intialle.
Näkymättömät kaupungit

Näkymättömät kaupungit (Le città invisibili, 1972) on italialaisen kirjailijan Italo Calvinon romaani. Sen on suomentanut Jorma Kapari ja Tammi julkaisi sen Keltaisessa kirjastossa vuonna 1976. 
Lyhyistä, muutaman sivun mittaisista luvuista koostuvaa kirjaa suositteli Helsingin Kallion kirjaston kirjastonhoitaja Sini Turunen sellaiselle, joka ei ole pitkään aikaan lukenut kirjoja.
Kirjan päähenkilöt Marco Polo ja Kublai-kaani keskustelevat, ja Polo kertoo kaupungeista, joissa hän on käynyt. Kublai-kaani suhtautuu kertomuksiin epäillen, onko niitä olemassakaan.
Rocketman

Rocketman on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen musikaali- ja elämäkertaelokuva, joka kertoo muusikko Elton Johnin elämästä. Elokuvan on ohjannut Dexter Fletcher ja siinä Elton Johnia esittää Taron Egerton, joka palkittiin roolistaan Golden Globella.
Ikäraja.
John halusi että elokuvassa on homoseksikohtauksia ja sanoi että elokuvasta ei tehdä PG13-ikäsuosituksen elokuvaa, vaikka jotkut elokuvastudiot vaativat hillitsemään kohtauksia, jotta elokuvalle saataisiin PG13-ikäsuositus. Yhdysvalloissa elokuva on luokiteltu R-kategoriaan (restricted), joka tarkoittaa kielletty alle 17-vuotiailta. Australiassa elokuva on luokiteltu MA15+-kategoriaan (vanhemman seurassa). Venäjällä elokuvasta leikattiin viisi minuuttia "homopropagandan" vuoksi. Suomessa elokuvan ikäraja on K-12 ja aikuisen seurassa K-9.
Vastaanotto.
Elokuva sai vaihtelevia arvosteluja. Esimerkiksi "Helsingin Sanomien" Miska Rantanen piti "Rocketmania" valtavirran musikaalielokuvaksi poikkeuksellisen suorapuheisena myös kuvastoltaan ja antoi sille neljä tähteä viidestä. Hänestä elokuva on myös huolellisesti ja monipuolisesti toteutettu suurine kaarineen ja pienine yksityiskohtineen. ”Elämyksellinen elokuva valottaa pianovetoisten balladien mestarin elämää ja sytyttää hingun tutustua erityisesti artistin varhaistuotantoon, kun niiden taustat selviävät.” Yhdysvaltalaisen Roger Ebertin muistosivuston Christy Lemire taas piti elokuvaa kaavamaisena elämäkertaelokuvana, joka alkaa kliseisesti merkittävästä tapahtumasta kohteen elämässä ja selittää sitten miten siihen päädyttiin.
Mother’s Little Helper

Mother’s Little Helper on brittiläisen rockyhtyeen The Rolling Stonesin kappale. Se julkaistiin alun perin yhtyeen vuoden 1966 albumin "Aftermath" Britannian painoksen aloitusraitana. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa singlenä ja sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan 8. sijalle vuonna 1966. B-puoli ”Lady Jane” sijoittui sijalle 24. 
Kappale käsittelee rauhoittavien lääkkeiden äkillistä suosiota kotiäitien keskuudessa ja mahdollista yliannostuksen tai addiktion uhkaa.
Pate Mustajärvi on levyttänyt Sielun veljien säestämänä kappaleesta Juice Leskisen tekemän suomennoksen ”Meidän äiti imppaa” vuonna 1989.
Malu Dreyer

Marie-Luise "Malu" Dreyer (6. helmikuuta 1961 Neustadt an der Weinstraße, Saksan liittotasavalta) on saksalainen poliitikko. Hän edustaa sosialidemokraattista puoluetta (SPD) ja on Rheinland-Pfalzin osavaltion pääministeri.
Dreyer oli Andrea Nahlesin 2019 antaman eroilmoituksen jälkeen SPD:n väliaikainen puheenjohtaja, kunnes uudet puheenjohtajat valittiin.
Dreyerin puoliso on vuodesta 2004 ollut Trierin kaupungin ylipormestari Klaus Jensen. Dreyer sairastaa MS-tautia.
Jouko Koskinen

Jouko Väinö Kalervo Koskinen (s. 23. maaliskuuta 1941 Tampere) on suomalainen arkkitehti, joka on toiminut muun muassa Taideteollisen korkeakoulun rehtorina 1972–1978, Libyan Garyounis-yliopiston professorina ja arkkitehtuuriosaston johtajana 1978–1982 ja vuodesta 1986 tiedekeskus Heurekan eri johtotehtävissä.
Koskinen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1968. Hän työskenteli alan toimistoissa jo 1960-luvun alusta alkaen, muun muassa Kulutusosuuskuntien Keskusliiton arkkitehtiosastolla, Asuntosäätiössä sekä Risto Mäkitalon, Kauko Tiihosen ja Bengt Lundstenin toimistoissa. 
Valmistuttuaan 1968 Jouko Koskinen toimi koulussaan assistenttina ja rakennusopin opettajana ja sitten Taideteollisen oppilaitoksen tuntiopettajana ja lehtorina, kunnes hänet valittiin rehtoriksi 1972 ja koulun nimeksi tuli pian Taideteollinen korkeakoulu. Valtioneuvosto ei jatkanut taistolaiseksi leimatun, mutta puolueisiin kuulumattoman Koskisen virkakautta vuonna 1978, ja hän siirtyi Libyaan arkkitehtuurin professoriksi. Hän solmi ammatillisia suhteita myös Puolaan, Tšekkoslovakiaan ja Kuubaan.
Vuonna 1986 Jouko Koskinen valittiin rakenteilla olleen Tiedekeskus Heurekan taiteelliseksi johtajaksi. Yhdessä Mikko Myllykosken kanssa hän sai 1997 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Koskinen toimi Heurekassa eri tehtävänimikkeillä 2010-luvulle saakka.
RPC

RPC ("Remote Procedure Call", myös nimellä Sun RPC tai Open Network Computing (ONC) RPC) on tietoliikenneprotokolla korkean tason käyttöjärjestelmätoimintoihin.
Protokolla rakentuu XDR:n päälle ja sen merkittävimpiä käyttökohteita on Network File System (NFS). Protokolla toteuttaa etäproseduurikutsuparadigman.
Sun Microsystems julkaisi toteutuksen Usenetissä vuonna 1985 sallivalla lisenssillä, joka ei vielä ollut täysin vapaan ohjelmiston lisenssi. Myöhemmin tilannetta korjattiin kunnes vuonna 2010 jäljellä olevat tiedostot lisensoitiin uudelleen BSD-lisenssillä.
Toteutukset.
Sun Microsystemsin Open Network Computing (ONC) -ryhmän tekemän toteutuksen lisäksi on muun muassa Open Software Foundationin Distributed Computing Environmentin (DCE) toteutus. Linuxissa ja glibc-kirjastossa on käytössä Sunilta lähtöisin oleva toteutus.
Standardit.
Standardidokumentit:
Bodoni

Bodoni on kirjanpainaja ja kirjainmuotoilija Giambattista Bodonin vuonna 1767 suunnittelema kirjaintyyppi. Bodoni on yksi tunnetuimmista uusantiikva-kirjaintyypeistä.
Valistusajan rationaalista ajattelua henkivät uusantiikvat syrjäyttivät 1700-luvun loppupuolella medievaali- ja siirtymäkauden antiikvat, ja ne säilyivät suosittuina aina 1800-luvun puoliväliin saakka. Vaikka uusantiikvat eivät ole enää yleisiä leipätekstissä, innoittaa voimakaspiirteinen ja tyylikäs Bodoni kuitenkin edelleen nykypäivän graafisia suunnittelijoita. Bodonin painavat pystysuuntaiset linjat sekä hentojen ja paksujen viivojen väliset kontrastit ovat parhaimmillaan suurikokoisissa otsikoissa, joissa on väljä kirjainvälistys.
Bodonista on saatavilla useita eri fonttivalmistajien versioita.
Karsinnat salibandyn maailmanmestaruuskilpailuihin 2020

Karsinnat salibandyn maailmanmestaruuskilpailuhin 2020 järjestetään 2020 tammi-helmikuun vaihteessa. Karsinnat pelataan maanosittain Euroopassa, sekä Aasia-Oseaniassa. Amerikan karsintoja ei pelata 2020. Ensimmäistä kertaa karsintoihin osallistuva Norsunluurannikko arvotaan johonkin Euroopan lohkoista.
Karsinnat maanosittain.
Eurooppa.
Euroopan karsintoihin osallistuu 24 maata ja karsinnat pelataan 29.1.–2.2. Lohkot jaetaan myöhemmin. Euroopan karsinnat pelataan kolmessa karsintaryhmässä.
Eurooppa 1
Eurooppa 2
Eurooppa 3
Aasia-Oseania.
Aasian ja Oseanian karsinnat piti järjestää 2.–7. maaliskuuta Bangkokissa. Karsintaturnaus kuitenkin peruttiin koronavirusepidemian takia.
Kattilajärvi

Kattilajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Arttu Haglund

Arttu Haglund (s. 28. elokuuta 1983 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, elokuvakasvattaja ja kouluttaja.
Haglund on ohjannut useita lyhytelokuvia. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa Poissa sai maailmanensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla kesäkuussa 2019 ja se saapui Suomen elokuvateattereihin 29. marraskuuta 2019. Kansainvälisen ensi-iltansa Poissa sai 4. maaliskuuta 2020 Fantasporton 40. elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin kriitikkopalkinnolla.
Haglund on suunnitellut ja tuottanut tuotantoyhtiö Amazementissa elokuvakasvatuksen hankekokonaisuuden Kaikki kuvaa. Verkkosivusto opettaa lapsille ja nuorille elokuvien tekemistä videotutoriaalien avulla. Hankkeessa järjestetään myös elokuvatyöpajoja ympäri Suomen. Lisäksi Haglund on järjestänyt valtakunnallista, Suomen suurimmaksi lapsille ja nuorille suunnatuksi elokuvakilpailuksi kasvanutta Kaikki kuvaa -kilpailua vuodesta 2013. Hankekokonaisuus laajeni 2016, kun Haglund sai valmiiksi Kaikki kuvaa EDU -sivuston, kamerakynäpedagogisen verkkokurssin. Hän toimii hankkeessa myös opettajankouluttajana. Menetelmässä videokuvaaminen tuodaan peruskoulun kaikkien aineiden oppitunneille ja varhaiskasvatukseen uudenlaisena ajattelun ja oppimisen välineenä.
Entekaviiri

Entekaviiri (C12H15N5O3) on nukleosidianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä hepatiitti B-infektioiden hoitoon. Entekaviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Entekaviiri muistuttaa rakenteeltaan guanosiinia. Yhdiste fosforyloituu viruksen entsyymien vaikutuksesta ja sitoutuu hepatiittiviruksen käänteiskopioijaentsyymiin ja DNA-polymeraasiin ja estää niiden toiminnan. Tällöin virukset eivät kykene jakaantumaan. Entekaviirilla on myös tehoa HIV:tä vastaan, mutta sitä ei käytetä HIV:n hoidossa. Entekaviiri annostellaan tablettina tai liuoksena. Sitä käytetään kroonista hepatiitti B:tä sairastavien hoitoon. Entekaviiri on osoittautunut lamivudiinia tehokkaammaksi lääkeaineeksi.
Haittavaikutukset.
Entekaviiri on yleensä kohtuullisen hyvin siedetty lääke. Tyypillisimpiä sen aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, flunssankaltaiset oireet ja hengitystieinfektiot. Aine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kohoamista.
Narfi

Narfi on Lokin poika skandinaavisessa mytologiassa. Odinin poika Váli muuttuu sudeksi ja tappaa hänet, ja hänen suoliaan käytetään Baldrin murhaan syyllistyneen Lokin vangitsemiseen.
"Proosa-Eddan" osiossa "Gylfaginning" häntä kutsutaan Nariksi, ja hänet tappaa veljensä Váli. "Lokasennan" lopun proosatekstissä sen sijaan sanotaan, että Narfi muuttuu sudeksi ja tappaa veljensä Narin.
Teksteissä.
"Gylfaginningin" luvussa 50 aasat muuttavat Lokin pojan Válin sudeksi, ja tämä raatelee veljensä "Narin tai Narfin", jonka suolia käytetään heidän isänsä sitomiseen.
"Lokasennan" proosaosuudessa kerrotaan ilmeisesti Snorri Sturlusonin sepittämä tiivistelmä samasta tarinasta. Tässä versiossa Vália ei mainita lainkaan, vaan Narfi muutetaan sudeksi ja tämä tappaa Narin. Narin suolien ja Narfin sudeksi muuttumisen välistä yhteyttä ei selitetä. Narfin nimi muutetaan joskus Váliksi, jotta tarinoista tulisi yhdenmukaisia; esimerkiksi Guðni Jónssonin vuoden 1954 versiossa ja Henry Adams Bellowsin vuoden 1923 englanninnoksessa.
Snorri myös nimeää "Narin tai Narfin" Lokin ja hänen vaimonsa Sigynin pojaksi aiemmin "Gylfaginningissa", ja listaa "Narin isän" Lokin heitiksi eli toisintonimeksi "Skáldskaparmálissa". Narfi mainitaan aiemmin Þjóðólfr Kviiniläisen "Ynglingatalissa", jossa Heliin viitataan kenningillä "jóðís ulfs ok Narfa" ("suden ja Narfin sisar"), sekä mahdollisesti saman skaldin "Haustlöngissä".
Narfia on käytetty myös ihmisten nimenä. Esimerkiksi vuonna 1304 kuolleen norjalaisen piispan ja kuninkaan neuvonantajan nimi oli Narve.
Tulkinnat.
On epäselvää, ovatko Narfi ja Nari sama henkilö, ja ovatko he mitenkään yhteydessä Nóttin isään, Narfiin. Nimen on ajateltu tarkoittavan "kapeaa", mutta Rudolf Simek on ehdottanut yhteyttä Heliin ja Nóttin isään, mikä viittaisi Narfin "[olleen] alun perin kuoleman demoni". Tällöin nimi voisi olla yhteydessä muinaisnorjan sanaan "nár" ("ruumis"), mistä tulivat myös sanat Náströnd ja Naglfar.
Etäproseduurikutsu

Etäproseduurikutsu on ohjelmoinnissa ja käyttöjärjestelmäsuunnittelussa käytetty paradigma hajautetun järjestelmän toteuttamiseen. 
Hajautettu järjestelmä voidaan toteuttaa käyttöjärjestelmätasolla tai sovellustasolla, jolloin voidaan käyttää ohjelmointirajapintoja, ohjelmistokehyksiä ja tietoliikenneprotokollia apuna.
Hajautettuja käyttöjärjestelmiä ovat esimerkiksi Apollo Computer -yrityksen Domain/OS sekä Bell Labsin Plan 9.
Tarkoitukseen kehitettyjä rajapintoja ja protokollia:
Menetelmä.
Etäproseduurikutsussa ohjelma etenee kahden prosessin kautta: asiakasohjelma ("client") kutsuu palvelinohjelmaa ("server"). Asiakasohjelma lähettää kutsuviestin parametreineen palvelinohjelmalle ja jää odottamaan vastausta. Palvelinohjelma, joka on ollut odottamassa kutsuviestiä, käsittelee kutsun parametrit, suorittaa toiminnon ja lähettää vastausviestin, sekä jää odottamaan seuraavaa kutsuviestiä. Asiakasohjelma saa vastausviestin, käsittelee tuloksen ja jatkaa suoritusta.
Mallissa vain toinen ohjelma kerrallaan on aktiivisena toiminnon suorituksessa, mutta totetus voi käyttää rinnakkaisuutta sekä asynkronisia kutsuja.
Texarkana (Arkansas)

Texarkana on kaupunki Millerin piirikunnassa, Arkansas’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 29 919. Texarkana muodostaa kaksoiskaupungin Texasin osavaltioon kuuluvan samannimisen kaupungin kanssa. 
Texarkana perustettiin 10. elokuuta 1880 ja kuuluu Ark-La-Texin alueeseen.
Texarkana

Texarkana on kahden yhdysvaltalaisen kaupungin nimi:
First Congregational Church of Los Angeles

First Congregational Church of Los Angeles on vuonna 1932 valmistunut kirkkorakennus Lafayette Parkissa Los Angelesissa. Kirkon torni vaurioitui maanjäristyksessä vuonna 1994. Siitä tuli Los Angelesin kulttuurihistoriallinen maamerkki vuonna 2002.
Clarendon (kirjaintyyppi)

Clarendon on kirjaintyyppi, jonka suunnitteli alun perin Fann Street Foundry -kirjasinvalimon kirjainmuotoilija Robert Besley Britanniassa vuonna 1845. Edouard Hoffmann ja Hermann Eidenbenz suunnittelivat sen pohjalta uuden version Haasin kirjasinvalimossa vuonna 1953. 
Clarendon on kehittynyt egyptienne-kirjaintyypeistä ja muistuttaa niitä läheisesti. Erona on se, että Clarendonin kirjaimissa on jonkin verran paksuusvaihtelua, ja niiden päätteet liittyvät kirjainpylvääseen kaarella, kun egyptiennessä päätteiden liitos on suorakulmainen. Clarendon sopii hyvin otsikoihin, julisteisiin ja mainoksiin.
Kummituspartio (vuoden 2016 lyhytelokuva)

Kummituspartio ("Ghost Patrol") on vuonna 2016 julkaistu 3D-animaatioelokuva, jonka on tehnyt Kickstart Productions ja DHX media. Se näytettiin Disney Channelilla ja Family Chrgdilla.
Chuncheon

Chuncheon eli Ch’unch’ŏn on Gangwonin maakunnan pääkaupunki Etelä-Koreassa. Vuonna 2010 siellä oli 276 232 asukasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa lähellä Han- ja Soyang-jokien yhtymäkohtaa. Kaupunki kärsi suuria vaurioita Korean sodassa. Alueelle on rakennettu 1960-luvulta alkaen vesivoimaa, mikä vauhditti kevyen teollisuuden kasvua kaupungissa.
Hanna Liinoja

Hanna Kristiina Liinoja (s. 6. kesäkuuta 1957 Vampula) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Jyväskylän kaupunginteatterissa vuodesta 1985.
Elämä ja ura.
Liinoja syntyi metsänhoidonneuvoja Heikki Liinojan ja opettaja Helena Hellströmin perheeseen, johon kuului myös Hannaa kaksi ja puoli vuotta vanhempi Tapio. Hanna Liinoja opiskeli näyttämötaiteita muun muassa Lontoossa. 1990-luvulla hän suoritti Suomessa useita alan kursseja, kuten näyttelijäntyön kurssit Paasikiviopistossa.
Liinoja on näytellyt lukuisissa klassisissa komedioissa ja draamoissa, kuten "Katupeilin takana", "Täällä Pohjantähden alla" ja "Elämänmeno" sekä "Luulosairas", "Kesäyön unelma" ja "Kolme sisarta". Hänellä on ollut myös useita "Niskavuori"-tehtäviä, kuten Loviisan rooli näytelmässä "Niskavuoren nuori emäntä". Liinoja on näytellyt myös musikaaleissa: vuonna 2010 hänellä oli useita rooleja lajityypin klassikkoteoksessa "My Fair Lady". Liinoja on vieraillut muun muassa Teatteri Jurkassa ja Q-teatterissa.
Teatterityönsä ohella Liinoja on näytellyt muutamissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Vuonna 1997 hänellä oli naispääosa Kirsti Petäjäniemen eeppisessä draamaelokuvassa "Palava rakkaus". Vuonna 1992 hän teki televisiotoimittajan roolin Anssi Mänttärin tragikomediassa "Mestari".
Liinoja on työskennellyt myös luovan ilmaisun ja esiintymistaidon kouluttajana.
Koripallo kesäolympialaisissa 2020

Koripallossa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 21. kertaa. Koripallossa kilpailtiin kahdessa eri muodossa: tavallisessa 5 vastaan 5 sekä 3x3-muotoisena. 3x3 oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Olympialaisissa oli omat turnaukset naisille ja miehille. Tavalliseen koripalloon osallistui 12 joukkuetta ja 3x3-koripalloon kahdeksan joukkuetta. Turnaukset pelattiin Saitama Super Arenalla ja Aomi Urban Sports Parkissa. 3x3-koripallo pelattiin 24. – 28. heinäkuuta. Tavallinen koripallo pelattiin 25. heinäkuuta – 8. elokuuta.
Menestynein maa oli Yhdysvallat, joka voitti kaikki muut kilpailut paitsi miesten 3x3-turnauksen. Sen voitti Latvia.
Aikataulu.
Lähde:
Henrik Grönroos

Henrik Grönroos (21. tammikuuta 1908 – 5. elokuuta 2007) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kunniatohtori.
Ura.
Grönroos aloitti Helsingin yliopiston kirjaston palveluksessa vuonna 1931. Seuraavana vuonna hän sai määräyksen amanuenssiksi. Grönroos oli keskeinen tekijä evakuoitaessa kirjaston aineistoa toisen maailmansodan takia, ja myös sen palauttamisessa sodan jälkeen. Hän jäi eläkkeelle 1971.
Grönroosin puoleen käännyttiin usein, kun jotain tietoa ei kerta kaikkiaan löytynyt. Hän tunsi kirjaston kokoelmat perin pohjin ja harjoitti tutkimusta, mutta ei koskaan väitellyt tohtoriksi. Koko Suomen kirjastotoimea Grönroos avitti opettamalla Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän kirjoitti suomalaisten bibliografioiden bibliografian, "Finlands bibliografiska litteratur", joka julkaistiin 1975. Grönroos vihittiin kunniatohtoriksi 1973.
Grönroosin kirjahistoriallisia artikkeleita on koottu teokseen "Cognitio librorum. Retkiä kirjojen maailmaan. Utflykter i böckernas värld".
Koripallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten koripalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Saitama Super Arenassa, Saitamassa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Yhdysvallat.
Karsinnat.
Lopputurnaukseen pääsee 12 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsee ilman karsintoja suoraan turnaukseen. Koriapllon MM–kilpailuista 2019 turnaukseen pääsee yksi maa Afrikasta, Aasiasta ja Oseanista. Euroopasta ja Amerikasta MM–kilpailuista pääsee kaksi maata mukaan. Loput neljä paikkaa ratkaistaan erillisissä karsintaturnauksissa, joihin pääsee MM–kilpailuissa 16 parhaiten sijoittunutta maata, jotka eivät päässeet olympiaturnaukseen sekä kaksi joukkuetta jokaiselta viideltä alueelta.
"Kaikki kellonajat paikallista aikaa UTC+9."
Turnaus.
Otteluohjelma.
Turnauksen 12 joukkuetta jaetaan kolmeen lohkoon A, B ja C. Jokainen pelaa yhden ottelun muita alkulohkonsa joukkueita vastaan. Alkulohkojen jälkeen joukkueet jaetaan kahteen arvontakoriin siten, että korissa D on alkulohkojen voittajat sekä lohkossaan toiseksi sijoittuneista paras joukkue. Koriin E sijoitetaan loput lohkossaan toiseksi sijoittuneet sekä kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta. Tämän jälkeen arvotaan puolivälierävastustajat siten, että toinen joukkue on korista D ja toinen korista E. Arvonta suoritetaan siten, että puolivälierissä ei voi kohdata saman alkulohkon joukkueet.
Martti Viluksela

Martti Johannes Viluksela, vuoteen 1907 Olin (8. lokakuuta 1889 Lehtimäki – 5. toukokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi yli 40 vuoden ajan rautateiden rakentamisen parissa, vuodesta 1931 koko Suomen ratahankkeissa ja vuodesta 1936 rautateiden rakentamisesta vastanneen rautatiehallituksen rakentamisosaston päällikkönä.
Henkilöhistoria.
Martti Vilukselan vanhemmat olivat kappalainen Fredrik Viluksela ja Aiva Salome Cannelin ja puoliso vuodesta 1916 Alice Berner. Viluksela tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1914. Hän oli Valtionrautateiden ylimääräinen insinööri 1915–1916 ja sitten tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa Petsamon maantierakennusosaston insinööri 1916–1918. Tämän jälkeen Viluksela toimi rautatietutkijana ja osastoinsinöörinä, Oulun-Nurmeksen, Turun-Uudenkaupungin ja Viipurin-Koiviston ratojen rakentamispäällikkö hän oli 1924–1931. Valtionrautateiden 2. luokan ratainsinööriksi Viluksela nimitettiin 1923 ja 1. luokan ratainsinööriksi 1925. Rautatiehallituksen ratarakentamisosaston apulaisjohtajana hän toimi vuodesta 1931 ja johtajana 1935–1957. Jatkosodan aikana Viluksela oli päämajan rautatieosaston päällikkö. Vilukselalla oli runsaasti luottamustoimia ja asiantuntijatehtäviä, hän julkaisi alaltaan useita julkaisuja ja oli muun muassa "Tekniikan käsikirjan" toimittaja. Hänen kunniakseen lyötätettiin mitali 1954 ja hänelle myönnettiin palveluksistaan kunniamerkki 1955. Eläkkeellä Viluksela toimi Maastotutkimus-yhtiön johtajana.
Henrik Grönroos (näyttelijä)

Jan Henrik Valentin Grönroos (s. 26. kesäkuuta 1969 Turku) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Ura.
Grönroos opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1989–1993 ja valmistui maisteriksi 1996. Hän on työskennellyt vapaana näyttelijänä teattereissa, vapaissa ryhmissä, televisiossa ja radiossa. Lisäksi hän on johtanut Teatteriryhmää Pargasbjörnen ja yhtyettä Teaterboulage. Grönroos on ohjannut näytelmiä muun muassa Turun ruotsalaiseen teatteriin.
Grönroosin ohjauksia ovat muun muassa musiikkishowt "Kom mé" vuonna 2001 ja "Grönmusik" vuonna 2003, kumpainenkin Turun ruotsalaiseen teatteriin. Jälkimmäinen sai lähes 30 000 katsojaa. Grönroos myös käsikirjoitti molemmat teokset.
Vuonna 1996 Grönroos näytteli nuorta Arvo Nortiaa Peter Lindholmin rikoselokuvassa "Isältä pojalle".
FX – murha tilauksesta

FX – murha tilauksesta ("F/X") on Robert Mandelin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1986. Sen ovat käsikirjoittaneet Robert T. Megginson ja Gregory Fleeman, ja pääosia näyttelevät Bryan Brown, Brian Dennehy, Diane Venora ja Cliff De Young.
Juoni.
Oikeusministeriö palkkaa elokuvien erikoistehosteiden asiantuntijan lavastamaan mafiapomon murha, mutta mies huomaa pian itse olevansa huijauksen uhri. Hän joutuu pakenemaan sekä mafian palkkamurhaajia että ministeriön miehiä.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan hajoavan loppua kohti palasiksi, mutta tarjoavan sitä ennen nautittavia arvoituksia, komeaa kuvausta ja hyvää näyttelijäntyötä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kirjoitti trillerin viihdyttävän, esittelevän toinen toistaan hauskempia vempaimia ja yllättävän mukavasti aina sopivissa käänteissä. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Jatko-osa.
Elokuva sai Richard Franklinin ohjaaman jatko-osan "FX 2 – Murha tilauksesta" (1991).
Frutiger

Frutiger on sveitsiläisen kirjainmuotoilija Adrian Frutigerin suunnittelema sans serif -kirjaintyyppi. Vuonna 1968 Adrian Frutigeria pyydettiin suunnittelemaan opasteet Pariisin uudelle Charles de Gaullen kansainväliselle lentoasemalle. Kaikki uskoivat, että Frutiger käyttäisi opasteissa aiemmin suunnittelemaansa erittäin suosittua Univers-kirjainperhettä. Sen sijaan Frutiger päätti suunnitella kokonaan uuden kirjaintyypin, joka vastaisi paremmin lentokentän opasteiden erityisvaatimuksia. Frutigerin mukaan opasteet piti pystyä tunnistamaan kaukaa, eri kulmista sekä niin liikkuvasta autosta kuin käveltäessä. Tuloksena oli kirjaintyyppi, joka oli sopusoinnussa lentoaseman modernin arkkitehtuurin kanssa. Vuonna 1976 Adrian Frutiger täydensi kirjainperhettä uusilla leikkauksilla yhteistyössä D. Stempel AG:n ja Linotypen kanssa, ja kirjaintyyppi sai suunnittelijansa mukaan nimen Frutiger.
Frutiger ei ole puhtaan geometrinen eikä toisaalta myöskään humanistinen kirjaintyyppi. Sen kirjainmuodot on suunniteltu siten, että kukin kirjain on nopeasti ja helposti tunnistettavissa. Nämä piirteet sopivat erityisen hyvin opasteisiin ja julisteisiin. Vaikka Frutiger on alun perin suunniteltu käytettäväksi suurikokoisissa opasteissa, on kirjainperheessä silti sopivaa lämpöä ja hienovaraisuutta, joka on tehnyt kirjaintyypistä suositun myös lehtien ja kirjasten pienikokoisessa leipätekstissä. Suomessa "Helsingin Sanomat" otti Frutigerin vuonna 1981 sanomalehtensä pikkuilmoitusten kirjaintyypiksi ja käytti sitä vuosikymmeniä.
Frutigerin kirjainperheeseen kuuluu kaikkiaan 14 kirjainleikkausta sekä 14 lisäfonttia, joissa on erikoismerkkejä. Perheen täydentävät 14 kyrillistä fonttia. Linotype on julkaissut Frutigerista myös uudistetun version, Frutiger Nextin.
Karl Georg Christian von Staudt

Karl Georg Christian von Staudt (24. tammikuuta 1798 – 1. kesäkuuta 1867) oli saksalainen matemaatikko, joka tutki lähinnä geometriaa. Hän kehitti ensimmäisen puhtaasti synteettisen ja ei-metrisen esityksen projektiivisen geometrian viivoista, pisteistä ja tasoista.
Von Staudt syntyi Rothenburgin valtakunnankaupungissa, joka on nykyisin Rothenburg ob der Tauber. Hän opiskeli Göttingenin yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä Gaussin johdolla vuosina 1818–1822. Hän valmistui tohtoriksi Erlangenin yliopistosta vuonna 1822. Von Staudtin varhaiset työt ja väitöskirja käsittelivät asteroidien efemeridien laskemista. Von Staudt opetti matematiikkaa Nürnbergissa vuoteen 1835 saakka, josta alkaen hänet nimitettiin Erlangenin yliopiston matematiikan professoriksi. Hän piti tätä oppituolia hallussaan kuolemaansa 1867 saakka.
Von Staudtin matematiikka oli suurelta osin synteettistä tai projektiivista geometriaa. Toisin kuin toinen saksalainen puhdas geometrikko Jakob Steiner, von Staudt rakensi geometriansa kokonaan ilman etäisyyden tai luvun käsitettä. Määriteltyään neljän pisteen formula_1, formula_2, formula_3, formula_4 kaksoissuhteet
formula_5
hän tutki harmonisia pistejoukkoja (joissa pisteiden kaksoissuhteet ovat -1) ja perusti projektiivisen geometriansa niihin. Kahta pistejonoa sanotaan projektiivisiksi, jos niiden harmoniset joukot säilyvät.
Myöhemmin Felix Klein, Moritz Pasch (1843–1930), David Hilbert ja Edmond Nicolas Laguerre (1834–1886) jatkoivat projektiivisen geometrian tutkimusta von Staudtin hahmottelemaan suuntaan.
Von Staudt tutki myös Bernoullin lukuja ja todisti von Staudtin–Clausenin teoreeman, jonka avulla Bernoullin luvun desimaaliosa voidaan määrätä.
Hänen tunnettuja teoksiaan ovat "Geometrie der Lage" (1847, "Sijaintigeometria"), joka on laaja projektiivisen geometrian esitys, ja "Beiträge zur Geometrie der Lage" (1856–1860, "Kontribuutioita sijaintigeometriaan").
Keiteleen eteläosan alue

Keiteleen eteläosan alue (vesistöaluetunnus 14.41) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 562,92 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,23 %. Vesistön alueen alarajana on Äänekosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 6 265,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 17,41 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Vatianjärven alueeseen (14.33).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Keiteleen keskiosan alue

Keiteleen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 14.42) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 273,16 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 28,47 %. Vesistön alueen alarajana on Matilanvirta, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 702,39 neliökilometriä ja sen järvisyys on 17,42 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen eteläosan alueeseen (14.41).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Keiteleen pohjoisosan alue

Keiteleen pohjoisosan alue (vesistöaluetunnus 14.43) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 618,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 19,08 %. Vesistön alueen alarajana on Hännilänsalmi, Varissalmi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 804,71 neliökilometriä ja sen järvisyys on 14,39 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen keskiosan alueeseen (14.42).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Puumalan yhtenäiskoulu

Puumalan yhtenäiskoulu on suomenkielinen luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Se on Puumalan ainoa peruskoulu. Vuonna 2019 koulua kävi 114 peruskoululaista, ja lisäksi kymmenkunta esiopetuksen oppilasta opiskelee koulun alaisuudessa. Yhtenäiskoulun rehtorina on toiminut vuodesta 2012 Anni Riikka Marila. 
Esiopetus ja perusopetuksen 1. luokka toimivat päiväkotirakennuksen koulusiivessä (Sininen koulu, Kappalaisenkuja 5). Ylemmät luokat eli luokat 2–9 opiskelevat vuonna 1952 valmistuneessa Puumalan keskuskoulussa (Kirkkotie 3 B).
Puumalan yhtenäiskoulu perustettiin 2000-luvulla, kun Puumalan yläaste ja Kirkonkylän ala-aste eli Sininen koulu yhdistyivät hallinnollisesti. Aiemmin luokat 1-6 opiskelivat Sinisellä koululla ja yläaste toimi samoissa tiloissa Puumalan lukion kanssa viereisellä Keskuskoululla. Opetus siirtyi kuitenkin lähes kokonaan Keskuskoululle vuoden 2015 syksyllä, kun lukio-opetus loppui Puumalassa. Samalla Puumalan päiväkoti muutti Sinisen koulun toiseen siipeen saneerattuihin tiloihin pois entisistä sisäilmaongelmaisista tiloista.
Isojoen–Jääjoen valuma-alue

Isojoen–Jääjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.45) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 405,06 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,98 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kivijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta tulevassa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvien vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
* Jääjoen valuma-alue (14.457)
* Ylä-Jäpän alue (14.452)
* Matkusjoen alue (14.453)
* Nurkkapuron valuma-alue (14.455)
* Koirajoen valuma-alue (14.456)
* Alajoen valuma-alue (14.454)
Enonjärven valuma-alue

Enonjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.46) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 213,47 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,16 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kannonkoski, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Koliman alue

Koliman alue (vesistöaluetunnus 14.47) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 662,87 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,76 %. Vesistön alueen alarajana on Kymönkoskella Kymönkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 624,52 neliökilometriä ja sen järvisyys on 14,01 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen keskiosan alueeseen (14.42).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Alvajärven valuma-alue

Alvajärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.48) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 548,81 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,43 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Alvajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Koliman alueelle (14.47).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Saanijärven valuma-alue

Saanijärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.49) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 412,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 7,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Saanijärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Koliman alueelle (14.47).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Rui Hachimura

Rui Hachimura (, s. 8. helmikuuta 1998 Toyaman prefektuuri) on japanilainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä. Hachimura varattiin maansa historian aikaisimmalla, yhdeksännellä, vuorolla. Hän on Japanin maajoukkuepelaaja.
Elämä ja ura.
Nuorena baseballia pelannut Hachimura pelasi yliopistokoripalloa Gonzagan joukkueessa vuosina 2016–2019. Hänen yliopistoaikansa oli menestyksekäs, ja hänet valittiin vuonna 2019 konferenssinsa parhaaksi pelaajaksi.
Hachimura asettui ehdolle , jossa hänet ennustettiin varattavan ensimmäisen kierroksen alkupuoliskolla, jolloin hän olisi ollut historian ensimmäinen japanilainen ensimmäisen kierroksen varaus. Näin myös tapahtui: Washington Wizards varasi hänet yhdeksännellä vuorolla.
Hachimura edusti Japanin nuorisomaajoukkueita. Hän oli vuonna 2014 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailujen korikuningas. Hän on pelannut myös Japanin miesten maajoukkueessa.
Hachimuran isä on kotoisin Beninistä.
Akio Sōda

Akio Sōda (, 10. huhtikuuta 1909 Dairen – ?) oli japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Sōda saavutti olympiahopeaa Los Angelesissa 1932. Olympiaturnaukseen osallistui kolme maata: Japani hävisi Intialle mutta voitti kisaisäntä Yhdysvallat.
Gunsan

Gunsan on kaupunki Etelä-Koreassa Pohjois-Jeollan maakunnassa. Se sijaitsee Keltaisenmeren rannalla 40 km länsiluoteeseen maakunnan pääkaupungista Jeonjusta. Vuonna 2010 kaupungissa oli 260 546 asukasta.
JFS

JFS on IBM:n kehittämä tiedostojärjestelmä, joka julkaistiin vuonna 1990 AIX-käyttöjärjestelmään (JFS1). Tiedostojärjestelmän toinen versio (JFS2) julkaistiin AIX:lle, OS/2:lle ja Linuxille. Tiedostojärjestelmä tukee journalointia ja petatavujen kokoisia tiedostoja ja osioita.
Tiedostojärjestelmä tukee "extent" -lohkoja suurien jatkuvien osien varaamiseen suurille tiedostoille yksittäisten lohkojen sijaan.
Tiedostojärjestelmä käyttää B+puu -rakennetta levylle tallennetuille indekseille.
JFS tukee journalin sijoittamista erilliselle fyysiselle levylle. JFS journaloi vain metatiedon.
Iris Rauskala

Iris Eliisa Rauskala (s. 14. maaliskuuta 1978 Helsinki) on suomalaissyntyinen itävaltalainen virkamies. Hän toimi 2019–2020 Itävallan virkamieshallituksen opetusministerinä sen jälkeen kun liittokansleri Sebastian Kurzin hallitus kaatui. Brigitte Bierleinin johtama hallitus toimi syksyn 2019 vaaleihin asti. Rauskala on taloustieteilijä, ja hän on ollut Itävallan opetusministeriössä osastopäällikkönä.
Jämsänjoen alue

Jämsänjoen alue (vesistöaluetunnus 14.51) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 375,35 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,78 %. Vesistön alueen alarajana on Päijänne, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,32 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Päijänteen alueeseen (14.22).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
* Nielevän valuma-alue (14.519)
* Märäsojan valuma-alue (14.513)
* Kirkko-ojan valuma-alue (14.518)
* Lavaojan valuma-alue (14.517)
* Kankarisveden–Pirttijärven alue (14.512) ← Iso Rautaveden alue (14.52)
* Lahnajoen valuma-alue (14.514)
* Valkeajärven valuma-alue (14.515)
* Sovijärven valuma-alue (14.516)
Iso Rautaveden alue

Iso Rautaveden alue (vesistöaluetunnus 14.52) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 421,31 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,00 %. Vesistön alueen alarajana on Uuttanan luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 095,68 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,51 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Jämsänjoen alueeseen (14.51).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueen laskevat yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta yläjuoksulle olevassa järjestyksessä.:
* Hanhiojan valuma-alue (14.525)
* Vataanjoen valuma-alue (14.526)
* Iso Rautaveden–Kalmaveden alue (14.522)
* Köllinojan valuma-alue (14.529)
* Salosveden–Pettämän alue (14.523)
* Vuojanjoen valuma-alue (14.528)
* Suoliveden alue (14.524) ← Petäjäveden alue (14.53)
* Vuojanjoen valuma-alue (14.528)
* Pirttijoen valuma-alue (14.527)
Petäjäveden alue

Petäjäveden alue (vesistöaluetunnus 14.53) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 110,15 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,03 %. Vesistön alueen alarajana on Petäjäveden luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 674,37 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,96 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Iso Rautaveden alueeseen (14.52).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
                                                ← Pengerjoen valuma-alue (14.54) + Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
* Hortelinjoen valuma-alue (14.536)
* Levänpuron valuma-alue (14.535)
* Lammasjoen valuma-alue (14.534)
* Tervapuron valuma-alue (14.532)
* Haapapuron valuma-alue (14.533)
Ala-Kintauksen valuma-alue

Ala-Kintauksen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.55) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 153,85 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,8 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Karikkoselkä, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Petäjäveden alueelle (14.53).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
* Saarijärven valuma-alue (14.555)
* Koisjärvenjoen valuma-alue (14.558)
* Salmijärven valuma-alue (14.556)
* Ala-Kintauksen alue (14.552)
* Iso Pyränteen valuma-alue (14.557)
* Ylä-Kintauksen alue (14.553)
* Pohjoisjoen valuma-alue (14.554)
Antti Palmujoki

Antti Palmujoki (s. 31. tammikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen asianajaja. Palmujoella on pitkä ja monipuolinen kokemus sekä asianajotyöstä että akateemisesta työstä. Palmujoen erityisosaamista ovat yhtiöoikeus, sopimusoikeus, kansainvälinen kauppaoikeus, työsuhteiden juridiikka, kilpailuoikeus sekä oikeudenkäynnit ja välimiesmenettelyt. 
Palmujoki on tullut tunnetuksi muun muassa raakapuumarkkinoiden kartellin oikeudenkäynnistä, jossa UPM tunnusti Suomen kilpailuviranomaisille tehneensä kahden muun metsäjätin Stora Enson ja Metsäliiton kanssa raakapuun ostoissa kiellettyä yhteistyötä.
Asianajotoimisto Palmujoki Oy:ssä työskentelevä Palmujoki on noteerattu useana vuonna kansainvälisessä asianajoalaa arvioivassa Legal 500 -hakemistossa. Palmujoki toimii myös välimiehenä ja on toiminut osa-aikaisena sopimus- ja yhtiöoikeuden professorina (Professor of Practice) Aalto-yliopistossa.
Saarijärven alue (Saarijärvi)

Saarijärven alue (vesistöaluetunnus 14.61) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen vesistöalue, jonka pinta-ala on 377,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 14,14 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Naarajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vatianjärven alueelle (14.33).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Kiimasjärven alue (14.612)
* Summasjärven alue (14.613)
* Pukkipuron valuma-alue (14.615)
* Satosuon kanavan valuma-alue (14.617)
* Murronjoen alue (14.616)
* Katajapuron valuma-alue (14.618)
* Saarijärven–Lumperoisten alue (14.614)
* Peukalopuron valuma-alue (14.619)
Mahlunjärven alue

Mahlunjärven alue (vesistöaluetunnus 14.62) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 510,21 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,4 %. Vesistön alueen alarajana on Mahlunjärven luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 132,64 neliökilometriä ja sen järvisyys on 6,63 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saarijärven alueeseen (14.61).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Kotajoen alue (14.624)
* Konttijoen valuma-alue (14.625)
* Vartejärven–Horonalasen alue (14.622)
* Iso-Löytänän valuma-alue (14.629)
* Kalmarinselän alue (14.623)
* Saukonpuron valuma-alue (14.628)
* Humalalammen valuma-alue (14.627)
* Sydänmaanpuron valuma-alue (14.626)
Pääjärven alue

Pääjärven alue (vesistöaluetunnus 14.63) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 295,15 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,73 %. Vesistön alueen alarajana on Kouheroisenkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 213,88 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,09 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Mahlunjärven alueeseen (14.62).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kolme aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Päällinjärven valuma-alue (14.633)
* Puukonjoen valuma-alue (14.632)
Kyyjärven valuma-alue

Kyyjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.64) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 519,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pääjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pääjärven alueelle (14.63).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta* Puukonjoen valuma-alue (14.632) :
* Kiminginjärven–Oikarinjoen alue (14.642)
* Kyyjärven alue (14.643)
* Ähtyrinpuron valuma-alue (14.644)
* Pekkasenjoen valuma-alue (14.647)
* Kortejoen valuma-alue (14.646)
* Napolanjoen valuma-alue (14.645)
Karankajärven valuma-alue

Karankajärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.66) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 408,55 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,55 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Karankajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Mahlunjärven alueelle (14.62).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
* Luksanjoen valuma-alue (14.665)
* Rautapuron valuma-alue (14.663)
* Selänpäänjoen valuma-alue (14.662)
* Vihanninjoen valuma-alue (14.664)