tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rannikko-Pohjanmaa

Rannikko-Pohjanmaa () on nimi, jota Merenkurkun rannikolla sijaitsevan nykymaakunnan alueella toimivista yhteisöistä jotkut käyttävät nimissään, kuten Rannikko-Pohjanmaan Yrittäjät, Rannikko-Pohjanmaan sosiaali- ja perusterveydenhuollon kuntayhtymä , Rannikko-Pohjanmaan Sydänpiiri , Elegan Rannikko Pohjanmaan alue, Nordean Rannikko-Pohjanmaan alue ja Sotainvalidien Veljesliiton Rannikko-Pohjanmaan osasto.
Rannikko-Pohjanmaa tai "Ranta-Pohjanmaa" oli myös Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen ehdotus nykyisen Pohjanmaan maakunnan nimeksi valtioneuvoston nimetessä Suomen nykyisiä maakuntia vuonna 1998. Maakunnan kunnat ja maakunnan liitto halusivat kuitenkin säilyttää maakunnan nimenä ruotsiksi "Österbotten", jonka suomenkielinen vastine on "Pohjanmaa". Nimi aiheuttaa sekaannusta Pohjanmaan historiallisen maakunnan ja sen alueella olevien muiden nykymaakuntien, varsinkin Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjois-Pohjanmaan kanssa. Vaikka nimi onkin sama kuin historiallisella maakunnalla, Pohjanmaan vaakunaa (ilman kreivikunnan kruunua) sen sijaan käytetään Pohjois-Pohjanmaan tunnuksena.
Felix Gottwald

Felix Gottwald (s. 13. tammikuuta 1976 Zell am See, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja.
Gottwald on yksi menestyneimmistä yhdistetyn urheilijoista ja tunnetaan erityisen hyvänä hiihtäjänä. Hän on olympiamitalien määrällä mitattuna kaikkien aikojen menestynein yhdistetyn hiihtäjä. Olympialaisiin Gottwald osallistui ensimmäisen kerran jo Lillehammerissa 1994. Salt Lake Citystä 2002 Gottwald saavutti pronssia molemmista henkilökohtaisista kilpailuista sekä joukkuekilpailusta. Neljänsissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Gottwald voitti olympiakultaa henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa ja joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa normaalikilpailussa. Vancouverissa 2010 Gottwald oli mukana Itävallan kultaa voittaneessa joukkueessa.
Maailmanmestaruuskilpailuista Gottwaldilla on viisi henkilökohtaista mitalia, hopea ja neljä pronssia. Lisäksi hänellä on joukkuekilpailusta kolme MM-kultaa, yksi MM-hopea ja kaksi MM-pronssia. Yhdistetyn maailmancupin Gottwald voitti kaudella 2000–2001. Hän lopetti uransa kauden 2006–2007 jälkeen, mutta teki paluun kaudella 2009–2010 ja sijoittui cupin kokonaiskilpailussa toiseksi.
AVL-puu

Tietojenkäsittelytieteessä AVL-puu on binäärinen hakupuu. Se on ensimmäinen tietojenkäsittelytieteessä esitetty itsestään tasapainottuva binäärinen hakupuu. AVL-puussa kaikkien solmujen alipuiden korkeusero on korkeintaan yksi. Haun, lisäyksen ja poiston asymptoottinen suoritusaika on formula_1 sekä keskimääräisessä että pahimmassa tapauksessa. Lisäykset ja poistot saattavat vaatia puun tasapainottamisen uudelleen yhdellä tai useammalla "kierrolla".
AVL-puu on nimetty keksijöidensä Georgi Adelson-Velskin ja Jevgeni Landisin mukaan. He esittelivät puun vuonna 1962 artikkelissaan "”An algorithm for the organization of information”".
Tasapainokerroin.
Solmun tasapainokerroin on sen oikeanpuoleisen alipuun korkeus vähennettynä vasemmanpuoleisen alipuun korkeudella. Solmu jonka tasapainokerroin on -1, 0 tai 1 on tasapainoinen. Solmu jonka tasapainokerroin on jokin muu arvo on epätasapainossa ja vaati tasapainotuksen. Tasapainokerroin voidaan tallettaa jokaiseen solmuun tai se voidaan laskea suoraan alipuista.
Lisäys.
Lisäys AVL-puuhun tehdään lisäämällä alkio puuhun samalla tavalla kuin binääriseen hakupuuhun. Samalla puun solmujen tasapainokertoimia päivitetään. Jos jokin puun solmu menee epätasapainoon suoritetaan kierto alimmassa epätasapainoisessa solmussa, jolloin puu saadaan taas tasapainoon.
Poisto.
Poisto AVL-puusta voidaan tehdä kiertämällä poistettava solmu lehtisolmuksi ja sitten poistaa se.
Haku.
Haku tehdään kuten tavallisessa binääripuussa. Koska AVL-puu on aina tasapainossa on haun aikavaatimus aina formula_1.
Sublimaatio

Sublimaatio (lat. "sub" 'alla' + "limen" 'kynnys') eli jalostuminen (myös ylevöityminen) on psykologian ja erityisesti psykoanalyysin käsite. Sublimaatiolla tarkoitetaan vietin purkamista henkisen työn avulla: kielletyiksi koetut viettiyllykkeet muuntuvat sellaisiksi, että ne pääsevät tyydyttymään sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla. Käsite liittyy erityisesti Sigmund Freudin varhaiseen ajatteluun; hän piti kulttuuria ja taidetta vietin jalostumina.
Sublimaatiossa voidaan erottaa seuraavat vaiheet:
Sublimaatio on tiedostumatonta, ja Anna Freud liitti sen puolustusmekanismien joukkoon. Sublimaatio edellyttää psyykkistä symbolitoimintoa, ja egon kehitys edellyttää sublimaatiota. Sublimaatio voi kohdistua vain niin sanottuihin esigenitaalisiin vietteihin.
Nykyään psykoanalyysissa sovelletaan mieluummin sitomisen () käsitettä.
Vuokko (taruolento)

Vuokko oli noidan apuolento saamelaisessa mytologiassa. Vuokko toimitti asioita noidan puolesta, kuten toi rikkautta varastamalla muilta. Vuokko saattoi myös kuljettaa noidan sielua transsitilan aikaisella matkalla. 
Toisaalta vuokko oli eräässä tarinassa jättiläismäinen lintu, joka vaani kivisaarella ohikulkevia laivoja. Vuokko on laina vaakaa tarkoittavasta sanasta.
Viola Bauer

Viola Bauer (s. 13. joulukuuta 1976 Annaberg-Buchholz, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Bauer voitti 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten viestijoukkueessa kultaa ja takaa-ajokilpailussa pronssia. Viestissä hän voitti MM-kultaa 2003 Val di Fiemmen kisoissa, MM-hopeaa 2007 Sapporossa ja MM-pronssia 1999 Ramsaussa. 2006 Torinon olympialaisissa hän voitti viestihopeaa. Uransa hän lopetti 25. maaliskuuta 2007 Falunissa käytyyn viestiin, joka päättyi hänen maansa, Saksan voittoon.
Ammatiltaan Bauer on sotilas. Hänellä on sosiaalipedagogin koulutus.
Axel Teichmann

Axel Teichmann (s. 14. heinäkuuta 1979 Ebersdorf, Itä-Saksa) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Teichmann nousi hiihtomaailman tietoisuuteen, kun hän vuonna 1999 voitti juniorien maailmanmestaruuden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä viestissä.
Aikuisten arvokisoissa Teichmann 2003 Val di Fiemmen MM-hiihdoissa voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kultaa ja viestissä hopeaa. Kaksi vuotta myöhemmin Oberstdorfin MM-kisoissa hän saavutti hopeaa sekä viestistä että sprinttihiihdon parikilpailusta. 
Kaudella 2004–2005 Teichmann voitti maastohiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun. Hän on voittanut urallaan kahdeksan maailmancupin osakilpailua (tilanne 25.2.2009).
Teichmann jättäytyi pois 2006 Torinon olympialaisista. Sapporon MM-kisoissa 2007 Teichmann voitti 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun puolen sekunnin erolla ennen maanmiestään Tobias Angereria. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa parisprintistä ja viestistä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Teichmann oli hopealla 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja vapaan hiihtotavan parisprintissä Tim Tscharnken kanssa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia viestissä.
Alfayksilö

Alfayksilö on eläinlauman johtava yksilö. Monilla laumaeläimillä esiintyy tarvetta muodostaa hierarkioita, joiden huipulla on alfauros, alfanaaras tai niiden yhdessä muodostama alfapari. 
Yksilö pääsee usein laumassaan johtavaan asemaan kokonsa, sosiaalisten kykyjensä tai muiden positiivisten ominaisuuksien avulla. Usein alfayksilöillä on myös etuja muihin lauman jäseniin nähden, ne esimerkiksi saavat saaliista osansa ensimmäisinä tai saavat valita minkä tahansa vastakkaisen sukupuolen edustajan parittelukumppanikseen. 
Susilaumoilla ei ole varsinaisesti alfayksilöitä: yleistä väärinkäsitystä on yritetty korjata pitkään. Susilaumat koostuvat vanhemmista ja näiden jälkeläisistä kunnes nämä lähtevät perustamaan oman laumansa. Ajatus alfasudesta on peräisin Rudolf Schenkeliltä vuodelta 1947, joka tarkkaili susia Baselin eläintarhassa: eläintarhassa olevat eläimet eivät välttämättä ole sukulaisia ja ovat epätavallisen pienessä tilassa. David Mech julkaisi vuosina 1999 ja 2000 kaksi artikkelia, joissa hän pyrki korjaamaan yleisiä virhekäsityksiä susilaumojen järjestäytymisestä.
Polynomin jakokulma

Polynomin jakaminen jakokulmassa on tavallisen jakokulman tapainen algoritmi, jolla voi jakaa kaksi polynomia.
Jakolasku
formula_1
merkitään jakokulmassa näin:
formula_2
Toinen tapa laskea polynomin juuria on synteettinen jako.
Algoritmi.
Halutaan laskea:
formula_3
Merkitään jaettava ja jakaja jakokulmaan (huomaa, että vaikka termiä "x" ei ole, merkitään se kerrottuna nollalla):
formula_4
1. Jaetaan jaettavan ensimmäinen "termi" ("x3") jakajan suurimmalla termillä ("x").
Siirretään osamäärä kulman ylle ("x3 ÷ x = x2").
formula_5
2. Kerrotaan jakaja ("x-3") juuri saadulla osamäärällä ("x2"). Kirjoitetaan tulo ensimmäisten kahden termin alle ("x2 * (x-3) = x3 - 3x2").
formula_6
3. Vähennetään termeittäin. (("x3-12x2) - (x3-3x2) = -12x2 + 3x2 = -9x2") Sitten pudotetaan seuraava termi alas.
formula_7
4. Toistetaan kohdat 1-3 mutta käytetään nyt jaettavana erotusta, joka juuri saatiin.
formula_8
5. Toistetaan kunnes ei ole pudotettavaa.
formula_9
Polynomi, joka saatiin viivan yläpuolelle, on osamäärä ja "(-123)" jakojäännös.
formula_10
Tämä tapa on tavallisen ala-asteella opetettavan jakokulman tyyppinen.
Synteettinen jako.
Synteettisessä jaossa, jota joskus kutsutaan myös Ruffinin säännöksi keksijänsä (1809) Paolo Ruffinin mukaan, metodi on lyhyempi, mutta sen taustalla ovat samat laskutoimitukset. Synteettinen jako toimii kuitenkin vain binomeilla jaettaessa.
Käsitellään samaa esimerkkiä kuin äsken:
formula_4
Otetaan termien kertoimet. Jakajabinomista "x + b" otetaan palkin vasemmalle puolelle "-b", jotta voidaan laskutoimituksissa käyttää helpompaa lisäämistä eikä vähentämistä.
formula_12
Vaihdettiin -3 siis 3:ksi. Pudotetaan ensimmäinen luku alas kolmannelle riville.
formula_13
Kerrotaan pudotettu luku (1) jakajalla (3) ja sijoitetaan se seuraavan luvun alapuolelle toiselle riville.
formula_14
Lisätään sarakkeen luvut toisiinsa ja sijoitetaan summa kolmannelle riville.
formula_15
Toistetaan edellisiä, ja lopuksi saadaan seuraavaa:
formula_16
Luvut tarkoittavat osamäärän termien kertoimia, ja viimeinen luku on jakojäännös. Ensimmäinen luku (1) tarkoittaa tässä toisen asteen termin kerrointa, toinen luku ensimmäisen asteen ja kolmas nollannen asteen eli vakion kerrointa. Termien asteet luetaan siis kasvavasti oikealta vasemmalle, ja jakojäännöksen vasemmalla puolella olevan luvun aste on 0.
Jakolaskun tulos on siis:
formula_17
Lidija Skoblikova

Lidija Pavlovna Skoblikova (, s. 8. maaliskuuta 1939 Zlatoust, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen pikaluistelija ja kuusinkertainen olympiavoittaja. Hän on olympialaisten historian menestynein pikaluistelija kultamitalien määrässä ja ensimmäinen urheilija, joka saavutti talviolympialaisista kuusi kultamitalia.
Ura.
Vuonna 1959 Skoblikova pääsi Neuvostoliiton maajoukkueeseen sijoittumalla kolmanneksi maansa mestaruuskilpailuissa. Samana vuonna yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Sverdlovskissa hän oli myös pronssilla. Seuraavana vuonna hän voitti Östersundin MM-kilpailuissa 500 ja 3 000 metrin matkat mutta kaatuminen 1 000 metrillä pudotti Skoblikovan pronssille. Squaw Valleyssä järjestettyihin olympialaisin Skoblikova lähti yhtenä suosikeista. Ensimmäisellä matkallaan 1 500 metrillä hän rikkoi maailmanennätyksen ajallaan 2.25,2 ja otti kultaa. Toisen voittonsa Skoblikova otti 3 000 metrillä, ja 1 000 metrillä hän sijoittui neljänneksi.
Seuraavina vuosina Skoblikova jatkoi menestystään MM-kisoissa. Hän otti pronssia Tønsbergissä 1961, hopeaa Imatralla 1962 sekä lopulta kultaa Karuizawassa 1963 ja Kristinehamnissa 1964.
Vuoden 1964 talviolympialaisissa Innsbruckissa Skoblikova osallistui kaikille neljälle luistelumatkalle ja voitti kultaa jokaisesta. Hänestä tuli näin ensimmäinen urheilija, joka on saavuttanut kuusi kultamitalia talviolympialaisista. Lisäksi Skoblikova oli ensimmäinen urheilija, joka voitti yksissä talvikisoissa neljä henkilökohtaista kultamitalia. Skoblikovan ennätyksen rikkoi Eric Heiden viemällä viisi kultaa vuoden 1980 talviolympialaisista.
Skoblikova jätti kilpakentät kahdeksi kaudeksi. Hän palasi kuitenkin luistinradoille uudelleen vuonna 1967 ja rikkoi 3 000 metrin maailmanennätyksen tammikuussa. Skoblikova ei kuitenkaan enää palannut arvokisojen palkintokorokkeelle. MM-kilpailuissa Deventerissä 1967 hän oli neljäs ja Helsingissä 1968 seitsemäs. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui 3 000 metrillä kuudenneksi ja 1 500 metrillä 11:nneksi. Vuonna 1969 Skoblikova lopetti uransa. Hän ei voittanut urallaan ainuttakaan Neuvostoliiton mestaruutta.
Maastojuoksu

Maastojuoksu on juoksua maastossa. Juoksuradalla tai kadulla suoritettavaan juoksuun verrattuna maastojuoksu vaatii enemmän kestävyyttä. Maastojuoksussa myös sydämen sykkeen vaihtelu on suurempaa.
Aloittelevalle juoksuharrastelijalle maastojuoksua pidetään hyvänä muotona, sillä alusta on pehmeämpi, eikä se näin rasita jalkoja yhtä voimakkaasti kuin kovempi maantiealusta. Maastossa liikkuminen myös rauhoittaa mieltä.
Maastojuoksukilpailuista arvostetuimmat ovat maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut. Aikaisemmin maastojuoksu oli myös kesäolympialaisten ohjelmassa. 
Maastojuoksu kuuluu osana myös nykyaikaisen viisiottelun ohjelmaan. Aiemmin maastojuoksu tunnettiin suomeksi nimellä murtomaajuoksu. Esimerkiksi Paavo Nurmi voitti aikanaan lukuisia murtomaajuoksun kultamitaleita.
Haarusanikkainen

Haarusanikkainen ("Psilotum nudum") on sanikkais- ja saniaislaji, joka kuuluu kaksi lajia käsittävään alkeelliseen haarusanikkaisten ("Psilotum") sukuun. Siltä puuttuvat juuristo ja varsinaiset lehdet kokonaan. Sen vihreä osa koostuu dikotomisesti haarautuvasta varresta, jossa on pieniä enaatioiksi kutsuttuja hammasmaisia ulokkeita ja niissä kolmiosaisia keltaisia itiöpesäkkeitä. Haarusanikkaista esiintyy maailmassa melko laajasti, kuudella eri mantereella, Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Euroopassa (Espanja), Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa. Laji kasvaa varsinkin tropiikin ja subtropiikin läheisillä kuivilla seuduilla.
Teemu Salo

 
Teemu Salo (s. 11. helmikuuta 1974) on suomalainen curling-pelaaja. Hän toimii ykkösheittäjänä Markku Uusipaavalniemen kipparoimassa joukkueessa, joka on usein myös edustanut Suomea arvokilpailuissa.
Curlingin Teemu Salo aloitti vuonna 1989. Hän on kuulunut Uusipaavalniemen joukkueeseen vuodesta 2002 lähtien. Hänen seuransa on Hyvinkään Curling Ry.
Salo pitää kotipaikkaansa Hyvinkäällä ja on koulutukseltaan tradenomi. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.
Kalle Kiiskinen

Kalle Kiiskinen (s. 6. syyskuuta 1975 Hyvinkää, Suomi) on suomalainen curling-pelaaja. 
Kiiskinen on toiminut maajoukkueen kapteenina kaudesta 2007-2008 lähtien. Kiiskinen pelasi Markku Uusipaavalniemen kipparoimassa maajoukkueessa 2002-2007 ja saavutti olympiahopeaa Torinossa 2006. Vuonna 1997 hän voitti juniorien MM-hopeaa. Suomen mestaruuden hän on voittanut vuosina 2004-2008. Hänen seuransa on Hyvinkään Curling ry.
Koulutukseltaan Kiiskinen on kasvatustieteen maisteri. Hän toimii luokanopettajana ala-asteella Herajoen Koulussa Riihimäellä. Hän asuu Hyvinkäällä. Kiiskinen on 186 cm pitkä ja painaa 84 kg.
Pulamiesten vaaliliitto

Pulamiesten vaaliliitto oli lähinnä muhoslaisten talonpoikien perustama yhteenliittymä vuoden 1933 eduskuntavaaleihin osallistumista varten. 
Pulamiesten vaaliliitto syntyi Oulussa ilmestyneen "Kansan Pula" -lehden (1932–1936) ympärille järjestäytyneiden joulukuussa 1932 perustaman Pulatoimikuntien keskustoimikunnan aloitteesta. Kyseisen toimikunnan perustamisessa keskeistä roolia näytteli "Muhoksen pulatoimikunta", mutta pulatoimikuntia ja -kerhoja oli muuallakin ja Kansan Pula levisi eri puolille maata. Suomen kommunistisella puolueella (SKP) oli myös vahvasti näppinsä pelissä, sillä kommunistit etsivät toimintavaihtoehtoja julkisten vasemmistolaisten järjestöjen lakkauttamisten jälkeen. SKP rahoitti Kansan Pulaa ja puolueen jäseniä, kuten Yrjö Leino, osallistui toimikuntien työskentelyyn.
Pulamiesten vaaliliitto sai vuoden 1933 vaaleissa 645 (0,06%) ääntä Oulun läänin eteläisessä vaalipiirissä, jossa listan johtava nimi oli radikaali pienviljelijä Väinö Mustonen, pulaliikkeen keskus- ja vaalitoimikuntien puheenjohtaja. Pulamies Oulun läänin pohjoisessa vaalipiirissä, Edvin Mäkinen, sen sijaan hylättiin kommunistina ja kannattajien oli tyytyminen "villiin" listaan. Seuraaviin vaaleihin alettiin valmistautua hyvissä ajoin, mutta ehdokasasettelusta muodostui vaaliliiton kannalta katastrofi. Oulun eteläisessä vaalipiirissä pulamiehet hylättiin vaaliasiakirjoissa esiintyneiden puutteellisuuksien vuoksi samalla kun pohjoisessa asiakirjat myöhästyivät. Pulamiesten vaaliliitolla oli siten vain kaksi villiä listaa ja ehdokasta, Mustonen ja Arvid Oukka, jotka saivat yhteensä noin 750 ääntä.
Pulamiesten menestys kunnallisvaaleissa oli huomattavasti eduskuntavaaleja parempaa. Vaaleissa 1933 pulamiehet nousivat Muhoksen valtuuston suurimmaksi ryhmittymäksi 7 valtuutetulla ja saivat lisäksi kaksi paikkaa Alatorniolla. Seuraavissa vaaleissa oli tyytyminen viiteen paikkaan Muhoksella.
Loppuvuodesta 1936 pulamiehet liittyivät perustettuun Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueeseen ja käytännössä lopettivat omat organisaationsa. Tämä ei kuitenkaan estänyt jo aiemmin pulamiesten toimintaa epäilyksellä katsonutta Etsivää keskuspoliisia toimimasta ja pulamiesten johtohenkilöt pidätettiin kesällä 1937.
Uimahypyt

Uimahypyt on uintilaji, jossa erityiseltä telineeltä suoritetaan veteen tehtävä hyppy, joka arvostellaan. Kilpailuun kuuluu viisi tai kuusi hyppykierrosta. Uimahypyt on ollut lajina olympialaisissa vuodesta 1904 alkaen.
Uimahyppy vaatii koordinaatiokykyä, rytmitajua, rohkeutta, avaruudellista hahmotuskykyä sekä tyylikkyyttä.
Hyppyryhmät.
Uimahypyt määritellään hypyn telineestä katsotun pyörintäsuunnan mukaan kuuteen hyppyryhmään. Kierre- ja vain kerroksilta suoritettavat käsinseisonnasta tehtävät hypyt muodostavat omat hyppyryhmänsä. Hyppyryhmät ovat:
Suoritustavat.
Hyppy voidaan suorittaa suorin vartaloin, taittaen, kerien tai vapaata suoritustapaa käyttäen:
Hyppyjen arvostelu.
Jokaisella hypyllä on vaikeusaste. Vaikeusaste nousee hypyn vaikeutumisen mukaan. Vaikeusasteen suuruuteen vaikuttavia tekijöitä ovat volttien määrä, suorituskorkeus ja -tapa, kierteiden määrä, hyppyryhmä sekä luonnoton veteenmenosuunta, mikä merkitsee selkä veteen päin menoa ulos- ja taaksepäin hypyissä.
Arvokilpailuissa uimahyppyjen tuomaripaneellissa on seitsemän tuomaria, muissa kisoissa tavallisesti viisi. Parihyppykilpailuissa tuomareita on yhdeksän. Tuomarit arvostelevat hypyn pistein puolen numeron tarkkuudella väliltä 0–10. Tuomari antaa ponnistuksesta, ilmalennosta ja veteenmenosta enintään kolme pistettä kustakin. Kymmenennen pisteen tuomari antaa harkintansa mukaan. Hypyn lopullinen pistemäärä lasketaan poistamalla korkein ja alin tuomariarvosana ja kertomalla saatu arvosanojen summa hypyn vaikeusasteella.
Asioita, joihin tuomarit kiinnittävät huomiota, ovat vauhti, lentorata, korkeus, voltin pyöriminen, kierteen pyöriminen, nopeus, asento, pysäytys, esteettisyys, tyyli ja helppous. Myös veteenmeno on tärkeä: sen onnistumisen merkki on se, että hypystä ei tule roiskeita.
Suorituspaikat ja kilpailulajit.
Uimahyppyjä hypätään ponnahduslaudalta ja vakailta kerrostasoilta. Miehille, naisille, tytöille ja pojille on omat kilpailusarjansa.
Ponnahduslauta.
Ponnahduslautakilpailussa käytettävien ponnahduslautojen korkeudet vedenpinnasta ovat 1 ja 3 metriä. Miehet hyppäävät kuusi ja naiset viisi hyppyä ilman vaikeusasterajoitusta. Hyppyä ei toisteta, ellei hyppääjää ole häiritty hypyn aikana niin, että sen on katsottu selkeästi vaikuttavan hypyn laatuun.
Kerrokset.
Suorituspaikat ovat 5, 7,5 ja 10 metriä. Miehet hyppäävät kerroskilpailussa kuusi ja naiset viisi hyppyä ilman vaikeusasterajoitusta. Poikkeuksena kaikissa kansainvälisen uimaliiton FINAn yleisen sarjan kilpailuissa sallitaan hypyt ainoastaan kymmenestä metristä.
Parihypyt.
Parihyppykilpailussa eli "syncrohypyissä" kaksi hyppääjä hyppää yhtä aikaa samalta korkeudelta. Lajit ovat kolmen metrin ponnahduslauta sekä kerrokset. Kilpailussa arvostellaan suoritusten yhtäaikaisuus sekä kumpikin hyppy erikseen. Ainakin yhden hypyn pitää suuntautua eteenpäin, eikä sitä saa suorittaa ponnahduslaudalta paikallaan.
Parihypyissä miehet hyppäävät kolmen metrin ponnahduslaudalta ja kerroksilta kuusi ja naiset viisi hyppykierrosta. Kahdella kierroksista vaikeusaste on 2,0 hypystä riippumatta. Muilla kierroksilla ei ole vaikeusasterajoituksia.
Hallgeir Brenden

Hallgeir Brenden (10. helmikuuta 1929 Trysil – 21. syyskuuta 2007) oli norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja ja yleisurheilija.
Brenden voitti olympiakultaa 1952 Oslon kisoissa 18 kilometrillä ja 1956 Cortinassa 15 kilometrillä. Oslossa 1952 ja Squaw Valleyssa 1960 hän saavutti olympiahopeaa Norjan viestijoukkueessa. Cortinassa 1956 hän sijoittui viestissä neljänneksi.
Brenden voitti hiihdossa useita Norjan-mestaruuksia vuosina 1951–1960. Lisäksi hän voitti maansa mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa.
Seuratasolla Brenden edusti Vestre Trysil IF:ää. Hän kuoli 78-vuotiaana.
Håkon Brusveen

Håkon Brusveen (15. heinäkuuta 1927 Vingrom – 21. huhtikuuta 2021 Lillehammer) oli norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja.
Brusveenin oli alun perin määrä olla kotiinjäävä varamies Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960. Hän kuitenkin osoitti ennen kisoja hyviä otteita ja tuli valituksi kisajoukkueeseen. Kisoissa hän voittikin olympiakultaa 15 kilometrin kilpailussa. Samoissa kisoissa hän hiihti Norjan viestijoukkueen ankkurina. Vaihdossa hän oli 20 sekuntia Suomen Veikko Hakulista edellä. Hakulinen otti hänet kiinni 1,5 kilometriä ennen maalia ja lopulta jätti Brusveenin ja Norjan hopealle vain 0,8 sekunnin erolla.
Aiemmissa arvokilpailuissa Brusveen ei ollut päässyt mitaleille. Falunin MM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja 15 kilometrillä 20:nneksi. Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 hän oli viestissä neljäs ja 15 kilometrillä viides, ja samat sijoitukset toistuivat Lahden MM-kilpailuissa 1958.
Brusveen sijoittui Holmenkollenin kisoissa toiseksi vuosina 1954 ja 1956 sekä Salpausselän Kisoissa kolmanneksi vuonna 1956. Hän oli erikoistunut pikamatkalle ja inhosi 50 kilometrin kilpailua.
Grete Ingeborg Nykkelmo

Grete Ingeborg Nykkelmo (s. 25. joulukuuta 1961) on norjalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä ja ampumahiihtäjä.
Nykkelmo nousi maastohiihtäjänä maailman huipulle vuonna 1985, jota ennen hän ei ollut yltänyt edes Norjan-mestaruuskilpailuissa mitaleille. Hän hiihti Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 kaikki matkat ja aloitti saavuttamalla kaksi pronssimitalia: 10 kilometrillä hän hävisi kultamitalisti Anette Bøelle 3,2 sekuntia ja 5 kilometrillä samalle naiselle 11,8 sekuntia. Viestissä hän hiihti kolmannen osuuden ja saavutti hopeaa; kultamitalin menetykseen saattoi osaltaan vaikuttaa se, että johtoasemassa vaihtoon tullut Nykkelmo kompuroi vaihdossa ja katkaisi ankkurina hiihtäneen Berit Aunlin sauvan, mikä auttoi Neuvostoliittoa saamaan etumatkan nopeasti kiinni. Viimeisenä kilpailuna hiihdetylle 20 kilometrille Nykkelmo valittiin viime hetkillä Anne Jahrenin sijasta ja hänet sijoitettiin ensimmäiseen arvontaryhmään. Lähtönumerolla 2 hiihtänyt Nykkelmo ohitti nopeasti ensimmäisenä lähteneen Sveitsin Gabi Scheideggerin ja hiihti suurimman osan matkasta "ladunavaajana". Nykkelmon hiihto riitti kultamitaliin 18,4 sekunnin erolla Brit Petterseniin, ja Norja otti kisassa neloisvoiton.
Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Nykkelmo oli toipilas ja hiihti vain 20 kilometrin kilpailun, jossa hän sijoittui 19:nneksi lähes kolme minuuttia kultamitalisti Marie-Helene Westinille hävinneenä. Lahden MM-hiihdoissa 1989 hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa 26:nneksi ja 30 kilometrin vapaan tyylin kisassa 15:nneksi.
Ampumahiihdossa Nykkelmo saavutti vuoden 1990 maailmanmestaruuskisoissa Oslossa viestihopeaa. Vuoden 1991 Lahden MM-kisoissa hän voitti kultaa 7,5 kilometrin sprinttikisassa sekä hopeaa normaalimatkalla ja viestissä.
Nykkelmolle myönnettiin vuonna 1990 Egebergs Ærespris. Hän elää avioliitossa toisen entisen kilpahiihtäjän Vegard Ulvangin kanssa.
Luxemburgin jääkiekkomaajoukkue

Luxemburgin jääkiekkomaajoukkue edustaa Luxemburgia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen jo vuodesta 1912 alkaen.
Joukkueen sijoitus Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuoden 2021 jääkiekon maailmanrankinglistalla oli 43. Vuonna 2021 maassa oli 175 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kolme jäähallia.
David Murdoch

David Murdoch (s. 17. huhtikuuta 1978) on skotlantilainen curling-pelaaja ja Skotlannin maajoukkueen kapteeni. 
Vuosina 1995 (ykkösheittäjänä) ja 1996 (kolmosheittäjänä) hän voitti juniorien maailmanmestaruuden. Vuonna 2003 hän johdatti Skotlannin Euroopan mestaruuteen ja 2005 MM-hopealle ensimmäisissä aikuisten MM-kisoissaan. Murdochin johtama skottijoukkue kilpaili myös 2006 Torinon ja 2010 Vancouverin olympialaisissa Ison-Britannian lipun alla.
Sotšin olympialaisissa 2014 Murdochin johtama joukkue sai hopeamitalin. Se oli Britannian paras sijoitus vuoden 1924 kultamitalin jälkeen.
Murdoch pitää kotipaikkaansa Lockerbiessä.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006

Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Reykjavíkissa, Islannissa, 24.–29. huhtikuuta 2006. Turnauksen kaksi parasta nousivat 2. divisioonan MM-kisoihin vuonna 2007.
Armenia teki kisoissa jääkiekkohistoriaa voittamalla historiansa ensimmäisen A-maaottelun 6–0-tuloksella Irlannista.
Peter Lindholm

Peter Lindholm (s. 12. tammikuuta 1960) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Lindholm tunnetaan muun muassa rikoselokuvista "Anita" (1994) ja "Isältä pojalle" (1996) sekä Kjell Westö -filmatisoinneista "Leijat Helsingin yllä" (2001) ja "Missä kuljimme kerran" (2011). Lindholm vastasi myös Tove Idströmin käsikirjoittaman kiitetyn minisarjan "Ilman kavaluutta" (1996) ohjaamisesta.
Esikoiselokuvansa "Tappavat sekunnit" (1985) Lindholm ohjasi salanimellä Juhani Hurme. Elokuvan tuotti Petri Pykälä, joka puolestaan tuli 1990-luvun lopulla tunnetuksi jännityskirjailijana nimimerkillä Ilkka Remes. Tämän lisäksi Lindholm on ohjannut elokuvan "Kill City" (1986), joka kuvasi nimensä mukaisesti kyseistä punkkaritalokorttelia Helsingin Kalliossa.
Lindholmin elokuva "Kolmistaan" (2008) julkaistiin vain vähän aikaa elokuvan "Musta jää" jälkeen. Elokuvilla on monia yhteisiä piirteitä; ne ovat kummatkin Helsingin seudulle sijoittuvia kolmiodraamoja, miespääosan hahmo on korkeakouluopettaja ja elokuvien henkilöt viettävät varakasta elämää asunnoissa, joissa on uudet sisustukset. 
Vuonna 2008 Lindholm suunnitteli uudelleenfilmatisointia Erik Blombergin vuoden 1952 elokuvasta "Valkoinen peura".
Tehtyään tv-sarjan "Missä kuljimme kerran" Lindholm seurasi neljä vuotta teatteriryhmän Nya Rampenin työskentelyä eurooppalaisilla näyttämöillä. Hän teki tästä dokumettielokuvan "Ur själens källare". Samoihin aikoihin Lindholm alkoi paneutua edesmenneen Gösta Sundqvistin elämään. Tarkoituksena oli tehdä ns. mysteerimiehestä elokuva, mutta koska Suomen elokuvasäätiö ei tukenut tuotantoa, Lindholm teki tarinasta Yleisradiolle kuunnelmasarjan vuonna 2018. 
Radio Suomessa kuultu sarja "Itkisitkö onnesta – tarina Gösta Sundqvistista" rikkoi suosiossa kaikki ennätykset. Yle Areenassa pelkästään sitä kuunneltiin yli miljoona kuuntelukertaa – mitään vastaavaa ei ole aiemmin tapahtunut. Lindholm aikoo tehdä Gösta Sundqvistista myös aiemmin suunnitellun elokuvan, jonka kuvauksien on tarkoitus alkaa vuoden 2021 syksyllä. Elokuvan suunniteltu ensi-ilta on vuoden 2022 lopussa ja aiheesta suunnitellaan myös tv-sarjaa.
Johann Mühlegg

Johann Mühlegg (s. 8. marraskuuta 1970 Marktoberdorf, Länsi-Saksa) on entinen maastohiihtäjä. Hän on alkujaan saksalainen, mutta edusti vuodesta 1999 lähtien Espanjaa. Hänen uransa päättyi doping-käryyn 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa.
Mühlegg kilpaili Saksan joukkueessa 1992, 1994 ja 1998 olympialaisissa sijoittuen sijoille 4–31. Hänellä oli Saksan liiton johdon kanssa pitkäaikaisia erimielisyyksiä, joiden seurauksena hän vuonna 1998 vaihtoi kansalaisuuttaan. 
Vuonna 1999 hän voitti Espanjan väreissä kilpaillessaan ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa ja koko maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1999–2000. 2001 Lahden MM-hiihdoissa Mühlegg saavutti 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailusta kultaa ja takaa-ajossa hän nousi hopealle, kun Jari Isometsä diskattiin doping-rikkeen takia. Kyseessä ovat Espanjan historian ainoat hiihdon MM-kisoista voittamat mitalit.
Vuoden kuluttua Salt Lake Cityn olympialaisissa Mühleggin voittoisat otteet jatkuivat, kun hän hiihti voittoon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa. Päätösmatkan, 50 kilometrin kilpailun jälkeen, hänen ilmoitettiin jääneen doping-testissä kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä. 50 kilometrin kisan jälkeen Mühlegg ryhtyi virtsaamaan hankeen saatuaan kutsun doping-testiin ja alkoi tankata itseensä nestettä pystyäkseen antamaan näytteen, mikä herätti epäilyksiä. Kuitenkin hänen aikaisemmin kilpailuissa antamastaan näytteistä oli käynyt ilmi doping-rike. Urheilun välitystuomioistuimen joulukuussa 2003 tekemän päätöksen myötä Mühlegg menetti myös kaksi muuta kisoissa voittamaansa mitalia. 
Expressen löysi Mühleggin vuonna 2014 Brasilian Natalista, jossa hän asuu vaimonsa ja lapsensa kanssa. Lehden tietojen mukaan Mühlegg työskentelee rakennusyrityksessä.
Gelsenkirchen

Gelsenkirchen on kaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksan länsiosassa Ruhrin alueella. Kaupungin väkiluku vuoden 2023 tilastojen mukaan yli 264 000 asukasta.
Historia.
Gelsenkirchen oli vielä 1800-luvun puolivälissä pieni kylä, ja vuonna 1850 siellä oli alle tuhat asukasta. Siitä alkoi kuitenkin pian kasvaa Ruhrin alueen satama- ja teollisuuskeskus. Ensimmäinen hiilikaivos avattiin 1853, ja kaupungin asema Reinin–Hernen kanavan varrella auttoi kasvussa. Gelsenkirchen sai kaupunginoikeudet 1875.
Toisessa maailmansodassa kaupunkia pommitettiin rajusti, mutta kolme linnaa säilyi pommituksissa: Schloss Berge, Schloss Horst ja Haus Lüttinghof.
Gelsenkirchen oli vielä 1900-luvun alkupuolella Euroopan merkittävin hiilikaupunki. Hiilentuotannon tyrehtyminen vuosisadan loppupuolella ajoi myös kaupungin talousvaikeuksiin, ja Gelsenkirchen onkin aktiivisesti pyrkinyt etsimään uusia elinkeinoja. Hiilivoimasta toista vuosisataa eläneeseen kaupunkiin avattiinkin Saksan suurin aurinkovoimala, ja sen ohessa myös suuri aurinkopaneeleiden tuotantolaitos. Niiden myötä Gelsenkirchen pyrkiikin hiilivoiman pääkaupungista aurinkovoiman vastaavaksi, lakkautettuja hiilikaivoksia on muunnettu muun muassa kulttuurikäyttöön.
Hallinto.
Gelsenkirchenin ylipormestariksi valittiin vuonna 2020 Karin Welge. Kaupunginvaltuusto kokoontuu kerran noin kuudessa viikossa. Valtuustosali sijaitsee Hans-Sachs-Hausissa. Valtuustoon kuuluu 99 jäsentä, ja suurin puolue vuoden 2020 vaalien jälkeen oli 31 paikkaa saanut Saksan sosiaalidemokraattinen puolue.
Väestö.
Gelsenkirchen asui vuoden 2023 tilastojen mukaan 264 258 asukasta. Väestö on kasvanut hieman vuoden 2012 jälkeen, mutta sitä ennen se oli laskenut voimakkaasti jo melkein 60 vuoden ajan. Vuonna 1959 Gelsenkirchenissä oli 389 268 asukasta, mutta kaupunki alkoi 1960-luvulla menettää asemaansa keskeisenä teollisuuskaupunkina. Vuonna 2012 asukkaita oli enää 257 081.
Urheilu.
Schalken kaupunginosasta on kotoisin Bundesliigassa pelaava jalkapalloseura FC Schalke 04.
A-ha

A-ha on norjalainen yhtye, joka oli suosituimmillaan 1980-luvulla. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat monien myyntilistojen ykköspaikalle nousseet ”Take on Me”, ”The Sun Always Shines On TV” sekä James Bond -elokuvan "007 vaaran vyöhykkeellä" (1987) tunnuskappale ”The Living Daylights”. Yhtye koostuu laulaja Morten Harketista, kitaristi Pål Waaktaar-Savoysta ja kosketinsoittaja Magne Furuholmenista. Yhtyeen albumeita on myyty yli 35 miljoonaa kappaletta.
A-ha ilmoitti lokakuussa 2009 lopettavansa ja yhtye piti jäähyväiskiertueen vuonna 2010. Vuonna 2011 A-ha palasi hetkeksi takaisin yhteen esiintyäkseen Norjan terrori-iskujen uhrien muistolle järjestetyssä tilaisuudessa. Joulukuussa 2014 A-ha ilmoitti ottavansa vastaan kutsun Rock in Rio -festivaaliin yhdeksi pääesiintyjäksi festivaalin 30-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Esiintyminen oli syyskuussa 2015. Maaliskuussa 2015 yhtye ilmoitti palaavansa takaisin uudella albumillaan "Cast in Steel".
Gelderland

Gelderland on Alankomaiden provinssi maan keskiosassa. Vuonna 2015 provinssin väkiluku oli . Sen pääkaupunki on Arnhem.
Veluwezoomin ja Hoge Veluwen kansallispuistot sijaitsevat Gelderlandissa.
Zeeland

Zeeland on provinssi Alankomaissa. Se koostuu pääasiassa saarista, jotka ovat osaksi merenpinnan alapuolella ja jotka on suojattu valleilla. Vuonna 2010 provinssin alueella asui 381 409 asukasta, ja sen pinta-ala on 1 788 neliökilometriä.
Jokisuistona ja muutenkin sijaintinsa vuoksi maakunta on hyvin altis tulville. Vuoden 1953 tulvien jälkeen Zeelandissa aloitettiin laaja patohanke Deltawerken.
Uusi-Seelanti on saanut nimensä Zeelandin maakunnan mukaan.
Lezhë

Lezhë eli Lezha on kaupunki Lezhën alueella, Albaniassa. Sen asukasluku on 15 510 (vuonna 2011).
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin kreikkalaisena siirtokuntana nimellä "Lissos" () 300-luvulla eaa. Sen perustivat syrakusalaiset kaupungin tyrannin Dionysios vanhemman toimeksiannosta. Paikalla oli varhaisempi illyrialainen asutus. Myöhemmin Lissos () kehittyi roomalaiseksi kaupungiksi.
Myöhempi historia.
Kaupunki tai ainakin sen linnoitus säilyi olemassa bysanttilaiselle kaudelle saakka. Konstantinos Porfyrogennitos käyttää siitä nimimuotoa "Elissos" (). Linnoituskukkula oli käytössä edelleen osmanivallan aikana. Vuosina 1387–1444 kaupunki Dukagjinin ruhtinaskunnan pääkaupunki.
Kaupungin nykyinen nimi "Lezhë" palautuu antiikin aikaiseen nimeen. Kaupungin entinen italialainen nimi on "Alessio".
Malang

Malang on kaupunki Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa Indonesiassa. Sen pinta-ala on 145 neliökilometriä. Malangin ympärillä on useita vuoria, kuten Bromo. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 820 243. Suurin osa asukkaista on muslimeja ja puhuu äidinkielenään jaavaa tai maduraa.
Kings Kuopio

Kings Kuopio on vuonna 1980 perustettu kuopiolainen jalkapalloseura. Sen edustusjoukkue putosi kaudeksi 2009 Kolmoseen pelattuaan aikaisemmin 19 kautta (1989, 1991–2008) Kakkosessa. Seuran peliasu on valkomusta ja lempinimi Kuninkaat. Seura lopetti kilpailutoimintansa talvella 2009 talousongelmien takia. Erillisenä yhdistyksenä toimiva Kings juniorit ry jatkoi seuran junioritoimintaa.
Kingsin ja Kuopion Palloseuran välille solmittiin joulukuussa 2006 farmisopimus, kun Kakkosessa pelannut KuPS Akatemia päätettiin lakkauttaa. Kings teki samalla yhteistyösopimuksen Kolmosessa pelanneen Siilinjärven Palloseuran kanssa. Taustaorganisaatioon kuuluu myös Juniori Kings ry.
Kingsin kotikenttänä toimi seuran toiminnan viimeisinä vuosina Magnum-areena. Seuran yleisöennätys 2 013 on Väinölänniemen stadionilta vuoden 1998 harjoitusottelusta englantilaista Nottingham Forestia vastaan. Kings kunnostautui kansainvälisten otteluiden saralla useina muinakin vuosina. Kesällä 2003 Leicester City FC vieraili Väinölänniemen stadionilla, ja 2008 silloinen tuore UEFA Cupin mestari Zenit Venäjältä.
Kings SC.
Kaudeksi 2011 Kings palasi takaisin miesten sarjoihin, nyt nimellä Kings SC. Ensimmäisellä kaudellaan Viitosessa Kings SC ei vielä saavuttanut nousua ylemmäksi, mutta kaudella 2012 Kings SC sijoittui Viitosessa kolmanneksi ja varmisti nousun kaudelle 2013 Neloseen. Kauden 2013 sijoitus Nelosessa oli lopulta neljäs. Kaudella 2014 Kings oli Nelosessa ylivoimainen ja nousi Kolmoseen kaudelle 2015. Kaudella 2016 Kings SC sijoittui Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa yhdeksänneksi. Kauden 2017 alla joukkue luopui sarjapaikastaan ja anoi sarjapaikkaa Itä-Suomen Nelosesta. Kausi 2017 päättyi Itä-Suomen Nelosen voittoon seitsemän pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Toivalan Urheilijoihin. Kaudella 2018 Kings tekee paluun Itä- ja Keski-Suomen Kolmoseen. Seuran joukkue määrä myös nousee kaudeksi 2018, kun edelliskaudella samassa sarjassa pelannut KuPS/2 siirtyy Kingsin alaisuuteen ja pelaa ottelunsa Kings Akatemia nimen alla.
Holetown

Holetown on kaupunki Barbadoksella, ja se oli ensimmäinen brittien siirtokunta saarella. Britit saapuivat saarelle 1625 ja perustivat kaupungin kaksi vuotta myöhemmin.
Kaupunki oli alun perin nimetty Englannin Jaakko I:n (englanniksi "James I") mukaan Jamestowniksi. Holetown-nimen kaupunki sai tarinan mukaan mereen laskevan joen mukaan, joka muistutti englantilaisia merimiehiä Thamesjoen Limehouse Holesta.
Holetownissa pidetään joka helmikuussa vuosittaiset Holetown -festivaalit.
Samarinda

Samarinda on kaupunki Indonesiassa Borneon saarella. Se on Itä-Kalimantanin provinssin pääkaupunki, ja se sijaitsee Mahakamjoen varrella noin 48 kilometriä Makassarinsalmelta joen yläjuoksulle päin. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli noin 686 000 asukasta. Väestö koostuu malaijeista, kiinalaisista, jaavalaisista, bugiseista, maduralaisista ja dajakeista. Suurin osa kaupungin asukkaista on muslimeja. Riisi on merkittävin maatalouden tuote, mutta myös maniokkia, vihanneksia ja bataattia viljellään. Samarinda on puutavarateollisuuden keskus, ja siellä sijaitsee vuonna 1962 perustettu yliopisto. Samarindassa on lentoasema, joka sijaitsee 25 kilometriä kaupungin keskustasta koilliseen. Kaupungissa toimii Mahakamjoen ylittäviä lauttoja.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Samarindassa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 24 °C–32 °C. Sademäärät vaihtelevat melko paljon vuodenajan mukaan, joulukuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on lähes 200 millimetriä ja elo-syyskuussa hieman alle 100 millimetriä kuukaudessa.
Mette Mannonen

Mette Johanna Mannonen (s. 21. tammikuuta 1973 Kotka) on MTV3-kanavan meteorologi. Hän suoritti koulunsa Järvenpäässä Kartanon koulussa. Hän oli pitkään avoliitossa muusikko Saska Ketosen kanssa.
Työura.
Mannonen valmistui meteorologiksi Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1998 ja työskenteli sen jälkeen Ilmatieteen laitoksella suunnittelijana, kunnes siirtyi vuonna 2000 televisiotöihin. Mannosen ensimmäinen televisioesiintyminen tapahtui puolenpäivän aikaan MTV3:lla lähetetyssä "Lounasuutiset"-ohjelmassa.
American Express

American Express, lyhyesti Amex, on yhdysvaltalainen rahoitusalan yritys. Sen toimintaan kuuluvat luottokortti ja matkashekki. Yrityksellä on noin 73 000 työntekijää. American Express -maksukorttien haltijoita on 88 miljoonaa, ja ne käyvät lähes 10 miljoonassa jäsenliikkeessä. American Express kuuluu Dow Jones Industrial Average -indeksiin, ja se oli vuoden 2013 Fortune 500 -listalla sijalla 95. Yrityksen pääkonttori sijaitsee New Yorkissa.
Historia.
American Expressin perustivat vuonna 1850 Yhdysvalloissa Henry Wells, William Fargo ja John Butterfield tavarankuljetusalan yhtiöksi.
American Express -kortit Suomessa.
Suomessa tarjolla olevat Amex-kortit ovat maksuaikakortteja, joilla ei ole luotto-ominaisuutta.
Basic Card.
Kortilla ei ole vuosimaksua. Sillä ei saa mitään erityisetuja, jotka kuuluvat muihin kortteihin.
Green Card.
Kortin vuosimaksu on 70 €. Vuosimaksu sisältää pääsyn palkinto-ohjelmaan. Siinä kortilla tehdyt ostokset kerryttävät pisteitä, joilla voi lunastaa tavara- ja palvelupalkintoja. Myös rinnakkaiskortit ovat mahdollisia tästä luokasta ylöspäin.
Gold Card.
Kortin vuosimaksu on 210 €. Tähän korttiin kuuluu palkinto-ohjelman lisäksi muun muassa Priority Pass -lounge-kanta-asiakaskortti ja matkavakuutus. Vuodesta 2020 alkaen Gold Cardin on saanut myös metallisena.
Platinum Card.
Kortin jäsenyysmaksu on 780€ vuodessa, ja se on haettavista korteista korkeatasoisin. Etuuksiin kuuluu:
American Express -kortit muualla.
American Expressin maksukortit Yhdysvalloissa ovat maksuaikakortteja, varsinaisia luottokortteja ja ladattavia "prepaid"-kortteja.
Vuosina 1987–2009 American Express myönsi luottokortteja tuotenimellä "Optima". Vuodesta 2014 alkaen tarjolla on ollut EveryDay-kortti.
Black Card eli Centurion Card.
Korttia ei voi erikseen hakea, vaan se luovutetaan tarkkojen kriteerien mukaan. Kortteja myönnetään sekä yksityiseen että yrityskäyttöön. Korttia ei voi saada kaikissa maissa; Yhdysvaltojen ulkopuolella korttia tarjoavat American Expressin konttorit muun muassa Kanadassa, Meksikossa sekä osassa Euroopan ja Aasian maita. Vuosittaiset kulutusvaatimukset ovat arviolta noin 250 000 Yhdysvaltain dollaria.
Kortti valmistetaan titaanista, ja sen jäsenyysmaksu on maasta riippuen muutamia tuhansia euroja tai dollareita vuodessa. Kortinhaltijat voivat esimerkiksi täysihintaisia lentolippuja ostaessaan saada lisukkeeksi ilmaisia lippuja tai ykkösluokan lipun kakkosluokan lipun hinnalla. Lisäksi he pääsevät lentokentillä sijaitseville klubeille ja muihin vip-tiloihin, saavat alennusta lukuisissa luksushotelleissa ja ovat oikeutettuja saamaan erilaisia ostospalveluita. Kortinhaltijoista suurin osa on miehiä, joiden omaisuus on keskimäärin 4,5 miljoonaa euroa.
Marielle Goitschel

Marielle Goitschel (s. 28. syyskuuta 1945 Sainte-Maxime, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Goitschel voitti vuonna 1962 maailmanmestaruuskilpailuissa Chamonix’ssa kultaa alppiyhdistetyssä ja hopeaa pujottelussa. Innsbruckin vuoden 1964 talviolympialaisissa Goitschel oli toinen pujottelussa vain siskonsa Christine edellään. Suurpujottelussa asetelma kääntyi ja Marielle voitti kultaa ennen siskoansa.
Seuraavissa maailmanmestaruuskisoissa 1966 Portillossa Goitschel voitti kolme kultaa: suurpujottelussa, syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä. Lisäksi hän sai hopeaa pujottelusta. Syöksylaskussa Goitschellin edelle laski Erika Schinegger, joka vuonna 1967 todettiin mieheksi. Schinegger luovutti kultamitalinsa Goitschelille vuonna 1988. 
Goitschel osallistui vielä Grenoblen vuoden 1968 talviolympialaisiin. Kotimaassaan hän nousi keskimmäiselle palkintokorokkeelle pujottelussa.
Maailmancupissa Goitschel oli kolme kertaa ykkönen. Hän voitti pujottelucupin sekä kaudella 1966–1967 että 1967–1968 ja syöksylaskucupin 1966–1967.
Alexander Haig

Alexander Meigs Haig (2. joulukuuta 1924 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat − 20. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä.
Hän osallistui muun muassa Vietnamin sotaan ja toimi Yhdysvaltain Euroopan joukkojen ja Naton komentajana 1974–1979 sekä aseteollisuuden palveluksessa. Ronald Reaganin tultua valtaan hänet nimettiin 1981 Yhdysvaltain ulkoministeriksi, mutta erimielisyydet presidentin kanssa johtivat vuonna 1982 eroon.
Lapsuus ja nuoruus.
Haig syntyi Bala Cynwyd -nimisessä Philadelphian kaupungin esikaupungissa 2. joulukuuta 1924. Hänen isänsä kuoli hänen ollessaan kymmenen ja Haigin äiti kasvatti hänet yksin. Haig opiskeli Notre Damen yliopistossa kaksi vuotta ennen siirtymistään West Pointiin vuonna 1944.
Sotilaspalvelus.
Haig toimi Douglas MacArthurin esikunnassa Japanissa ennen Korean sotaa ja sen aikana. 1960-luvulla hän palveli Pentagonissa ja puolustusministeri Robert McNamaran apulaisena ennen kuin siirtyi Vietnamiin komentamaan pataljoonaa 1. divisioonan osana. Hän ansaitsi sodassa kaksi Silver Star -arvomerkkiä, kaksi Purple Heart -arvomerkkiä ja Distinguished Service Cross -arvomerkin.
Haig toimi Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentajana viisi vuotta vuodesta 1974 vuoteen 1979. Häntä vastaan tehtiin murhayritys Brysselissä vuonna 1979.
Ulkoministerinä.
Presidentti Ronald Reagan nimitti Haigin Yhdysvaltain ulkoministeriksi vuonna 1981. Haig sai lähes välittömästi maaliskuussa 1981 arvostelua esittämästään lausunnosta "As of now, I am in control of the White House" (suom. "tällä hetkellä minä hallitsen Valkoista taloa") John Hinckleyn Reagania vastaan tekemän murhayrityksen jälkeen ja varapresidentti George Bushin ollessa vielä matkalla Texasista Washingtoniin.
Haig erosi ulkoministerin tehtävästä 5. heinäkuuta 1982. Hän ei virassa ollessaan ollut yksimielinen Reaganin ulkopoliittisten päätösten kanssa.
Myöhempi elämä.
Haig pyrki republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuonna 1988, mutta jättäytyi pois jo ennen New Hampshiren esivaaleja. Hän kannatti ehdokkaaksi lopullisen voittajan sijasta Bob Dolea.
Haig kuoli Baltimoressa Johns Hopkinsin sairaalassa 20. helmikuuta 2010.
Christine Goitschel

Christine Goitschel (s. 9. kesäkuuta 1944 Sainte-Maxime, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Goitschel nousi kahdesti palkintokorokkeelle Innsbruckin vuoden 1964 talviolympialaisissa. Hän voitti pujottelun ennen 18-vuotiasta siskoaan Mariellea, joka johti ensimmäisen laskun jälkeen 0,76 sekunnin erolla. Toisessa laskussa 19-vuotias Christine oli 1,67 sekuntia nopeampi. Samana päivänä, 1. helmikuuta, heidän nuorempi sisarensa Patricia voitti Ranskan juniorimestaruuden. Kaksi päivää myöhemmin suurpujottelussa osat kääntyivät ja Marielle oli ykkönen ennen Christinea, joka jakoi hopeamitalin Yhdysvaltain Jean Saubertin kanssa.
Maailmancupissa Christine Goitschel otti vain yhden osakilpailuvoiton.
Ella Kivikoski

Ella Margareta Kivikoski (25. toukokuuta 1901 Tammela – 27. heinäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen arkeologi, joka toimi Helsingin yliopistossa arkeologian professorina vuodesta 1948 vuoteen 1969. Kivikoski tutki etupäässä Suomen rautakautta. Tutkijana hän edusti empirististä esinetutkimukseen suuntautunutta linjaa, joka vieroksui pitkälle vietyjen synteesien muodostamista. 
Elämäkerta.
Kivikosken vanhemmat olivat pankinjohtaja Juho Kustaa Kivikoski ja Jenny Matilda Kivikoski, o.s. Grönroos.
Ylioppilaaksi päästyään Kivikoski työskenteli isänsä pankissa useita vuosia ennen yliopisto-opintojen aloittamista. Alkuun hän opiskeli historiaa ja suomen kieltä, mutta jatkoi opintojaan kandidaatiksi valmistuttuaan arkeologian parissa. Kivikoski oli rautakauden tutkija, joka kirjoitti tieteellisten artikkeleiden lisäksi useita pitäjän historioita. Yleisteoksen Suomen esihistoria Kivikoski kirjoitti vuonna 1961, toimiessaan Helsingin yliopiston arkeologian professorina. Kivikoski oli järjestyksessään toinen naispuolinen professori Helsingin yliopistossa. 
Vapaa-ajallaan Kivikoski harrasti ristisanatehtäviä ja salapoliisitarinoita, joilla hän katsoi olevan paljon yhteistä arkeologian kanssa – pyrittiinhän kaikissa ratkaisemaan arvoituksia pienten vihjeiden perusteella. Eläkkeelle jäätyään Kivikoski jatkoi työskentelyään arkeologian parissa 1980-luvulle saakka. 
Kivikoski oli elokuvaohjaaja Erkko Kivikosken täti.
Ralph Gonsalves

Ralph Everard Gonsalves (s. 8. elokuuta 1945) on saintvincentiläinen poliitikko. Hän toimi vuosina 2001–2025 Saint Vincent ja Grenadiinien pääministerinä. 
Gonsalves opiskeli kauppatieteitä, hallintoa ja oikeustiedettä Jamaikalla ja Englannissa.
Gonsalvesin edeltäjä oli Arnhim Eustace. Gonsalves aloitti poliittisen uransa 1960-luvulla.
Caminemos Pisando la Senda de Nuestra Inmensa Felicidad

Caminemos pisando la senda de Nuestra Inmensa Felicidad (Kulkekaamme pitkin ylettömän onnellisuutemme polkua) on Päiväntasaajan Guinean kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Atanasio Ndongo Miyono. Laulun on ollut käytössä aina maan itsenäistymisestä vuonna 1968.
Caminemos pisando la senda 
De nuestra inmensa felicidad. 
En fraternidad, sin separación, 
¡Cantemos Libertad! 
Tras dos siglos de estar sometidos, 
Bajo la dominación colonial, 
En fraterna unión, sin discriminar, 
¡Cantemos Libertad! 
¡Gritemos Viva, Libre Guinea! 
Y defendamos nuestra Libertad. 
Cantemos siempre, Libre Guinea, 
Y conservemos siempre la unidad. 
¡Gritemos Viva, Libre Guinea! 
Y defendamos nuestra Libertad. 
Cantemos siempre, Libre Guinea, 
Y conservemos, Y conservemos 
La independencia nacional. 
Kulkekaamme pitkin
ylettömän onnellisuutemme polkua. 
Veljeydessä, yhtenäisinä. 
laulakaamme "Vapaus"! 
Siirtomaahallinnon kaksi vuosisataa 
olemme jo jättäneet taaksemme,
veljellisessä ykseydessä, ilman erottelua,
laulakaamme "Vapaus"!
Huutakaamme eläköön, vapaa Guinea!
Ja puolustakaamme vapauttamme.
Laulakaamme alati, vapaa Guinea,
ja säilyttäkäämme aina yhtenäisyytemme.
Huutakaamme eläköön, vapaa Guinea!
Ja puolustakaamme vapauttamme.
Laulakaamme alati, vapaa Guinea,
ja säilyttäkäämme, ja säilyttäkäämme,
kansallisen vapauden.