Iskna jõgi

Iskna jõgi (Isknä jõgi, Ikna jõgi, Nõnova jõgi ) on Virossa Võrumaalla Rõugen- ja Võrun kunnissa virtaava 29 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivujoki.
Joen kulku.
Iskna jõgi alkaa Haanjan ylängöllä sijaitsevasta Vaskna järvestä, jonka vedenpinta sijaitsee 243 metrin korkeudella mpy., ja se virtaa 13 muun järven läpi matkallaan Võhandu jõelle ennen kuin se yhtyy siihen heti Kääpan itäpuolella noin 70 metrin korkeudella mpy. Joelle tulee korkeuseroa 173,6 metriä ja sen kaltevuus on siten noin 6,0 metriä kilometrille. Joella on monia nimiä sen eri osuuksilla ja se laskee parin laakson läpi. Yläjuoksulla se on luonnollisesti mutkitteleva ja nopeasti virtaava joki, mutta alajuoksulla se on muuttunut suoraksi ja hitaasti virtaavaksi kanavaksi. Se alkaa Rõugen kunnassa ja päättyy Võrun kunnassa.
Joki alkaa ojamaisena uomana Vaskna järvestä ja se virtaa loivassa laaksossa kohti pohjoista. Matkallaan kohti siellä sijaitsevaa Kavadi järveä se virtaa pelto- ja metsäalueen läpi ja käy monessa lammessakin. Kavadi järven vieressä sijaitsee Alajärv. Kavadi järvestä on oja Alajärveen, vaikka Kavadi laskee pääasiassa järven pohjoispäästä Isknaan. Alajärven vesireitti jatkaa myös pohjoiseen, jossa sitä kutsitaan aluksi Voki ojaksi ja myöhemmin alajuoksulla Holsta ojaksi. Oja yhtyy takaisin pääuomaansa Holstan kylässä juuri ennen kuin joki sukeltaa alas Kütiorgin laaksoon. Kavadi järven jälkeen joki virtaa aluksi koilliseen päin, mutta sen suunta vaihtuu Holstassa takaisin pohjoiseksi. Kütiorgin laakson alkuosuus on kauneinta osaa Iskna jõgea ja se on retkeilijöiden suosiossa. Joki pysyttelee laaksossa koko matkan Noodasjärveen asti, jossa Iskna joutuu ylängöltä tasangolle. Edejärven jälkeen joki putoaa eniten, sillä esimerkiksi seuraavalla parin kilometrin osuudella Jaanusjärveen joki putoaa 28 metriä. Noodasjärven jälkeen joki menettää luonnollisen luonteensa ja sitä voidaan pitää ruopattuna ja suoraksi kaivettuna kanavana. Sellaisena se yhtyy Võhandu jõgeen lähellä Kääpan taajamaa.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä.
Valuma-alue.
Iskna jõen valuma-alueen pinta-ala on 86,8 neliökilometrin suuruinen ja se sijaitsee Võhandu jõen eteläpuolella. Valuma-alueen länsipuolella sijaitsevat sivuhaarat Ura oja ja Koreli oja, joiden valuma-alueet ovat Isknalle rinnakkaiset. Valuma-alueen itä- ja eteläpuolella sijaitsee Piusa jõgi ja sen sivuhaarat, jotka laskevat Peipsijärveen.
Sivu-uomia.
Iskna jõella on yleensä lyhyitä sivuojia, joista osa on lueteltu alla. Suurimmat sivuojat ovat Oraoja ja Holsta oja.
Lähde: 1 = 
Järviä.
Iskna jõen valuma-alueella on virolaiseen tapaan padottu runsaasti pieniä lampia ja järviä talousveden saamiseksi. Niiden lisäksi on myös patolampia suurempia luonnollisia järviä. Joen uomassa sijaitsee kolmetoista järveä, mutta pääuoman ja sivuhaarojen valuma-alueilla on niitä lisää. Pääuoman järviä ovat yläjuoksulta alajuoksulle lueteltuina: Vaskna järv (243,2 m mpy.), Mäesulg järv, Alasulg järv, Häälijärv, Kavadi järv (212,0 m mpy.), Väikene Kõrbjärv, nimetön patolampi, Edejärv (119,8 m), nimetön lampi, Jaanusjärv (91,7 m), nimetön lampi, Mäeveski järv, Alaveski järv, nimetön lampi ja Noodasjärv (73,5 m).
Oraojan sivu-uoman valuma-alue on pinta-alaltaan 13 neliökilometriä ja siellä on monia pieniä järviä ja lampia. Niitä ovat Ahijärv, Kunnaland, Väikene Mäestjärv, Mäestjärv ja Uutland. Suoraan Iskna jõgeen yhtyvät Hanijärv, jonka laskuojan yläjuoksulla sijaitsee myös Prandsumõtsa lump, ja pohjoisempana sijaitseva Põldalotsõ järv. Suur Kõrbjärv laskee pääuomassa sijaitsevaan Väikene Kõrbjärveen, Utika lump Noodasjärveen ja Murojärv Häälijärveen. Toiseksi suurin sivu-uoma on Holsta oja eli Voki oja. Sen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Hirmu järv, Alajärv ja Põdramõtsa järv.
Historiaa ja etymologiaa.
Joen nimi on aikaisemmin kirjoitettu monessa muodossa. Näitä ovat Ichtesche beke (vuonna 1538), Lasswasche Becke (1627), Iskna Jeggi (1684), Laßwaske Reviren (1688), Iskja (1875) ja Iskna (Изкна, 1900). Nimen etymologia on selitetty tulevan sanasta ”lyödä”: "iskeä ~ iskiq ~ iskida". Toinen seitys olisi ”itku” eli "ikk", jolloin alkuperäinen nimi olisi "Ikkoja". Selitykset eivät tyydytä tutkijoita ja se jää epävarmaksi.