tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Terri Garber

Terri Leslie Garber (s. 28. joulukuuta 1960 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Garber aloitti näyttelemisen 1980-luvulla. Hän esiintyi aluksi saippuasarjassa "Texas" (1982) ja sen jälkeen komediasarjassa "Mr. Smith" (1983). Sittemmin hän tuli tunnetuksi esitettyään naispääosaa minisarjassa "Jaettu maa" ("North and South", 1985). Vuosina 1987–1988 hänellä oli Leslie Carringtonin rooli televisiosarjassa "Dynastia".
Garber on näytellyt myös sarjoissa "Santa Barbara" (1991–1992), "General Hospital" (1993) ja "As the World Turns" (2005–2010).
Myths of the Near Future

Myths of the Near Future on englantilaisen indie rock -yhtye Klaxonsin esikoisalbumi, jonka julkaisi Polydor Records 29. tammikuuta 2007. Albumin nimi on otettu science fiction -kirjailija J. G. Ballardin vuonna 1982 julkaistusta novellikokoelmasta. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista tunnetuin on "Golden Skans".
Albumi voitti Mercury Prize -musiikkipalkinnon vuonna 2007.
Elisabeth Kopp

Elisabeth Kopp (16. joulukuuta 1936 Bern – 7. huhtikuuta 2023) oli sveitsiläinen poliitikko. Hän valmistui juristiksi Zürichin yliopistosta. Poliitikon uralle hän lähti Sveitsin vapaiden demokraattien puolueen ehdokkaana. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Sveitsin liittoneuvoston jäseneksi 2. lokakuuta 1984. Jäsenyytensä aikana hän toimi lyhyen aikaa tammikuussa 1989 Sveitsin varapresidenttinä. Kopp joutui eroamaan liittoneuvostosta miehensä yritykseen liittyvän tietovuodon takia.
Kopp kuoli 7. huhtikuuta 2023 pitkän sairastamisen jälkeen.
Madina

Madina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 110 kilometriä Kitasta koilliseen. Kunnassa on 14 000 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Madinan kunnan pinta-ala on 2 375 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kitan piirin Kotouban, Kassaron ja Sébékoron, lännessä Namala Guimban ja Didenkon, pohjoisessa Guémoukouraban ja Diéman piirin Dianguirdén sekä idässä Koulikoron alueen Kolokanin piirin Sagabalan ja Didiénin kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisosan kukkulaketjut. Vesistöjä ovat Baoulén sivujoet Kénié, Kéniébako ja Filikiba.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 550–900 millimetriä. Kasvillisuus on metsäsavannia. Kunnan alueella sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Niistä suurimmat ovat 4 100 asukkaan Guénikoro, 3 600 asukkaan Moro Moro ja 1 800 asukkaan Kollé. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, kagoroja, soninkeja, maureja ja diawandoja.
Madinan liikenneyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii viisi alakoulua, yläkoulu ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Terveyspalvelut käsittävät Guénikoron terveyskeskuksen, kolme sairastupaa ja neljä synnytyslaitosta. Vesihuoltoon kuuluu kaivoja ja porakaivoja.
CISPR 32

CISPR 32 toimii pohjana eurooppalaiselle standardille EN 55032. Kyseinen standardi määrittää multimediavälineiden sähkömagneettisen yhteensopivuuden, päästövaatimukset sekä sallitut jännite- ja taajuusrajat. EU-markkinoilla liikkuvien multimedialaitteiden tulee täyttää CISPR 32 -standardin asettamat vaatimukset. CISPR 32 syntyi, kun CISPR 22- ja CISPR 13 -standardit yhdistettiin. Syynä tähän oli kuluttajaelektroniikan kehitys ja tietokoneiden integroiminen radio- ja TV-vastaanottimiin. Uudet laitteet joutuivat läpäisemään molempien standardien asettamat vaatimukset erillisissä testauksissa, joissa esiintyi paljon päällekkäisyyksiä. CISPR 32 -standardin ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 2012 ja toinen vuonna 2015. Vuoden 2015 versio korvasi CISPR 13- ja CISPR 22 -standardit 5.3.2017.
Standardin vaatimukset.
Standardia CISPR 32 (EN 55032) sovelletaan multimediavälineiden sähkömagneettisten rajoitusten asettamiseen. Standardin mukaan laitteen käyttöjännite (vaihto- tai tasajännite) ei saa ylittää 600 volttia. Lisäksi laite saa toimia taajuuksilla 9 kHz – 400 GHz. Näiden ohella mittaukset ja niiden tulokset tulee olla toistettavissa. Kaikki EU-markkinoilla olevat laitteet joutuvat täyttämään standardin määrittämät vaatimukset. Vanhan standardin CISPR 22 vaatimukset täyttävät pääosin CISPR 32 -standardin vaatimukset.
Falkerslevin seurakunta

Falkerslevin seurakunta () on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Horbelev-Falkerslevin pastoraattiin. Ennen vuoden 2007 kuntauudistusta seurakunta toimi Stubbekøbingin kunnan alueella.
Majlis Granlund

Majlis (Maj-Lis) Granlund (1. maaliskuuta 1925 Vaasa – 6. joulukuuta 1991) oli suomalainen näyttelijä.
Granlund näytteli pääroolin Wasa Teaterissa "Mutter Couragen" ruotsinkielisessä kantaesityksessä Suomessa. Hänen puolisonsa oli Wasa Teaterin lavastaja Harry Öhman
Sähköjärjestelmien ukkossuojaus

Sähkölaitteita suojataan salaman aiheuttamilta vaurioilta monin eri keinoin. Laitteita voi suojata myös itse esimerkiksi irrottamalla sähkölaitteet verkkovirrasta, mutta joihinkin suojauskeinoihin vaaditaan sähköasentajaa. Suomessa ukkossuojauksen rakentaminen ei ole välttämätöntä ja sitä valvoo Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes).
Ukkossuojaus.
Ukkosenjohdatin.
Ukkosenjohdattimen tehtävä on johdattaa salama maahan ilman,että se aiheuttaa vahinkoa ihmisille, tai rakennuksille. Ukkosenjohdatin voidaan korvata myös peltikatolla, jonka paksuus on vähintään 0,6 mm ja joka on maadoitettu jokaisesta nurkasta, jolloin siihen luodaan ns. Faradayn häkki.
Maadoitus.
Yhdistämällä piiri galvaaniseen maahan salaman tuottama jännite johdetaan harmittomasti maahan.
Muut suojauskeinot.
Ylijännitesuojaus.
Perinteisen ukkossuojauksen lisäksi on olemassa ylijännitesuojia, jotka suojaavat kodinelektroniikkaa liialliselta jännitteeltä. Ylijännitesuojaa ei saa itse asentaa, vaan siihen pitää hankkia sähköasentaja. Ylijännitesuojauksessa on kolme tasoa. Ensimmäisellä tasolla pyritään maadoittamaan jännite, mutta siihen jää muutaman kilovoltin jännitepiikki. Toisella tasolla madalletaan ensimmäisen portaan jättämä jännitepiikki turvalliselle tasolle (alle 1,5kV). Kolmannelle tasolle tulevat laite- ja hienosuojat, jotka tasoittavat jännitepiikin tavallisen verkkojännitteen tasolle.
Aiheesta muualla.
Tukes
Selma Riégo

Selma Paulina Riégo o.s. Zuhr (30. toukokuuta 1865 Tampere – 1942) oli suomalainen näyttelijä, joka oli vuodesta 1890 naimisissa näyttelijä John Riégon kanssa, joka oli tullut vuonna 1885 Helsinkiin Svenska Teaternin näyttelijäksi. Heidän lapsiaan olivat näyttelijät Olav ja Marga Riégo.
Riégon isä oli saksalaissyntyinen tehtaanisännöitsijä Carl Zuhr ja tämän puoliso, o.s. Hasselblatt. Opiskeltuaan lyhyen aikaa näyttelemistä Harald Molanderin ja Bertha Tammelinin oppilaana Tukholmassa hän debytoi joulukuussa 1887 Svenska Teaternissa Evan roolissa näytelmässä "Ett val".
Riégon muita rooleja Svenska Teaternissa olivat muun muassa Almotte näytelmässä "Hexan", Agathe näytelmässä "Fru Örn", kreivitär Rutland näytelmässä "Grefve Essex", Martha näytelmässä "Råttan", Ida näytelmässä "Flinta och Stål", Margaretha näytelmässä "Kungsämnena", Jessica näytelmässä "Venetsian kauppias", Svanhild näytelmässä "Kärlekens komedi", Margaretha näytelmässä "Faust", Pauline näytelmässä "Sanning", Hanna näytelmässä "En räddare", Karen Riis näytelmässä "Det nya systemet", Mary näytelmässä "Moln", Leonore näytelmässä "Äran", Dora näytelmässä "Dora" ja Agathe Stern näytelmässä "Far och dotter".
Riégo teki keväällä 1890 valtion apurahalla opintomatkan Berliiniin ja Pariisiin.
Tomi Lahren

Tomi Lahren (s. 11. elokuuta 1992) on yhdysvaltalainen konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja televisiojuontaja.
Lahren opiskeli broadcast-journalismia ja politiikan tutkimusta Nevadan yliopistossa Las Vegasissa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon. Elokuussa 2014 hän alkoi juontaa "On Point with Tomi Lahren" -ohjelmaa One America News Network -televisiokanavalla (OANN) San Diegossa. Hän kehitti ohjelmaan lyhyen Final Thoughts -osion, jossa otti voimakkaasti kantaa ajankohtaisiin asioihin. Näitä lyhyitä videoita alettiin lisätä YouTubeen ja heinäkuussa 2015 yksi tällainen meni viraaliksi. Lahren kritisoi videolla presidentti Obamaa ja tämän hallintoa armeijan värväyskeskuksessa Chattanoogassa tapahtuneen terroriteon jälkeen.
Chattanooga-videon jälkeen Lahren rekrytoitiin Glenn Beckin perustamalle TheBlaze-televisiokanavalle. Hänen ohjelmansa "Tomi" alkoi kanavalla lokakuussa 2015 ja siihenkin kuului hänen aiemmasta ohjelmastaan tuttu Final Thoughts -osio. Lahren jatkoi juontajana TheBlazellä kevääseen 2017, jolloin kanava hyllytti hänen ohjelmansa hänen kerrottua ABC:n "The View" -keskusteluohjelmassa kannattavansa naisten aborttioikeutta. Elokuussa 2017 hän siirtyi Fox News Channelille.
Lahrenia on syytetty julkisuudessa rasismista hänen muun muassa verrattua mustien oikeuksia puolustavaa Black Lives Matter -liikettä Ku Klux Klaniin. Hän on useissa yhteyksissä kiistänyt olevansa rasisti.
Merit Wager

Merit Barbara Wager (s. 1946) on suomalaissyntyinen Ruotsissa asuva julkisuudessa aktiivinen keskustelija, joka toimi Medborgarnas flyktingombudsman ('kansalaisten pakolaisasiamies') -järjestössä, joka on Mauricio Rojasin aloitteesta perustettu aatteellinen toimikunta. Toimikunta perustettiin 2002 ja lakkautettiin 2007, ja Wager oli pakolaisasiamiehen tehtävässä ainoa. Wager sai vuonna 2002 rahastonhoitaja Bancon palkinnon taistelussa humaanimman pakolaispolitiikan puolesta.
Wager oli 2006–2010 Svenska Dagbladetin pääkirjoitussivun kolumnisti.
Wager on kääntänyt ruotsiksi neljä Sinikka ja Tiina Nopolan "Risto Räppääjä" -kirjaa.
B-luokka (sukellusvene, Espanja)

B-luokka oli Espanjan laivaston kuuden 1920-luvulla valmistetun aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Suunnittelu.
Holland-tyyppiset sukellusveneet olivat suurempia ja paranneltuja versioita "Isaac Peralista". Ne tilattiin laivastolailla 15. helmikuuta 1915 ja valmistus aloitettiin heinäkuussa 1916.
Anastasija Jakimava

Anastasija Jakimava (; s. 1. marraskuuta 1986 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 49 ja nelinpelissä sijalle 67. Nelinpelissä hän on saavuttanut kaksi WTA-turnausvoittoa.
Jakimava pelasi WTA-kiertueen pääsarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2004 voittaen yhden ottelun. Seuraavana vuonna hän hävisi kaikissa kahdeksassa WTA-turnausten pääsarjoissa pelaamissaan otteluissa ensimmäisellä kierroksella. Lokakuussa 2005 hän nousi maailmanlistalla ensimmäisen kerran sadan parhaan joukkoon. Vuonna 2006 hän eteni puolivälieriin Istanbulin WTA-turnauksessa ja saavutti ensimmäisen voittonsa Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Heinäkuussa hän nousi maailmanlistalla 50 parhaan joukkoon. Nelinpelissä hän saavutti yhden turnausvoiton Alona Bondarenkon kanssa. Vuonna 2007 Jakimava eteni Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle ja saavutti yhden nelinpelin turnausvoiton WTA-turnauksessa. Ranskan avoimissa 2008 hän pääsi toiselle kierrokselle. Vuonna 2009 hänen paras saavutuksensa oli puolivälieriin pääsy Barcelonan turnauksessa. Seuraavana vuonna hän ylsi puolivälieriin Portorožissa. Vuonna 2011 Jakimava eteni toiselle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Wimbledonissa 2012 hän pääsi toiselle kierrokselle. Hän ei pelannut vuosina 2013–2014, mutta palasi loppuvuodesta 2015 ITF-turnauksiin. Myös 2016–2017 hän pelasi vain muutamissa ITF-turnauksissa.
Jakimava on asunut Gran Canarialla, Espanjassa vuodesta 2005. Hän toimii siellä tennisvalmentajana.
Cissé Mariam Kaïdama Sidibé

Cissé Mariam Kaïdama Sidibé (4. tammikuuta 1948 Timbuktu Ranskan Sudan– 6. marraskuuta 2021 Tunis, Tunisia) oli Malin pääministeri vuosina 2011–2012. 
Mariam Kaïdama Sidibé syntyi Timbuktussa 4. tammikuuta 1948. Sidibé on hänen tyttönimensä, Cissé hänen aviomiehensä nimi. Hän valmistui Bamakon kansallisesta hallinto-oppilaitoksesta vuonna 1974. Hän työskenteli vuosia valtionyhtiöiden johdossa, ja toimi myös valtiollisissa viroissa eri ministeriöissä ja presidentti Moussa Traorén neuvonantajana.
Presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sidibén hallituksen muodostajaksi vuonna 2011. Vuonna 2012 Malin tuaregien kapina levisi sotilasvallankaappaukseksi, joka syrjäytti Sidibén vallasta. Kapinalliset ottivat Sidibén ja kaksi hänen ministeriään vangeiksi.
Kalvolan kotiseutumuseo

Kalvolan kotiseutumuseo sijaitsee Hämeenlinnan Kalvolan pitäjän Keikkalan kylässä vanhassa lainajyvämakasiinissa Kalvolan kirkon vieressä. Museo on avoinna kesäkuukausina sunnuntaisin muutaman tunnin ajan. Museon perusti Kalvolan kunnan kulttuurilautakunta vuonna 1968 saatuaan 1850-luvulta peräisin olevan makasiinirakennuksen lahjoituksena Kalvolan manttalikunnalta edellisenä vuonna. Kuntaliitoksen jälkeen Hämeenlinnan kaupunki lahjoitti kotiseutumuseon vuonna 2010 Kalvola-Seuralle, joka ylläpitää sitä nykyään. 
Kotiseutumuseossa on esillä lainajyvästön kalusto täydellisenä. Aiheet on koottu omiin laareihinsa. Kivityöosasto havainnollistaa tekstein, valokuvin ja työkaluin kivityön eri vaiheet. Näyttely esittelee myös Kalvolan aiempien kirkkojen esineistöä. Koulunkäynnin historiaa Kalvolassa esitellään kouluosastolla. 
Rakennuksen yläkerrassa kuvataan Kalvolan kunnan vaakuna-aiheessa metsän ja puun merkitystä pitäjälle. Seinällä ovat ristissä piilukirveet ja niiden alla hirsiparru. Tilaa kiertää Iittalan lasitehtaan muotoilijan Valto Kokon maalaama 15 metriä pitkä kuvasarja Olaus Magnuksen kuvitusten mukaan. Siinä esitetään parrujen kuljetusta Hämeen Härkätietä pitkin Turkuun. Museoon on rakennettu myös sahalaitos, jollaisella muun muassa makasiinin lankut ja laudat on sahattu. 
Perusnäyttelyä elävöitetään vuosittain vaihtuvalla teemanäyttelyllä.
St George United Reformed Church, Southport

St George’s Church eli Pyhän Yrjön kirkko sijaitsee Lord Streetillä, Southportissa, Seftonissa, Merseysidessa, Englannissa, ja on aktiivinen yhdistynyt reformoitu kirkko. Se on kirjattu Englannin kansallisen kulttuuriperinnön luetteloon toisen asteen suojeltuna rakennuksena.
Historia.
Kirkko rakennettiin 1873–1874 Presbyteeriseksi kirkoksi ja sen on suunnitellut Thomas Wylie. Kirkkoa muutettiin vuonna 1931 Irvinen ja Mosscripin toimesta, ja myöhemmin kirkosta tuli United Reformed Church.
Lammin kotiseutumuseo

Lammin kotiseutumuseo muodostuu kolmesta museorakennuksesta Hämeenlinnan Lammin pitäjän keskustaajamassa. Lammi-Seura omistaa omistaa nämä rakennukset esinekokoelmineen ja ylläpitää museotoimintaa niissä. Rakennukset ovat hirsimakasiini vuodelta 1835, tiilimakasiini vuodelta 1888 ja Alfred Kordelinin ajokaluvaja vuodelta 1964. Niissä toimivat museot ovat auki kesä- ja heinäkuussa sunnuntaisin kello 12–14 ja muuten sovittaessa tai erikseen ilmoitettaessa.
Pellava- ja sahtimuseo.
Vanhassa lainajyvästön viljamakasiinissa toimiva Lammi-Seura ry:n ylläpitämä kotiseutumuseo on omistettu pellavalle ja sahdille. Pellava oli toiseen maailmansotaan saakka Lammille tunnusomainen viljelyskasvi. Museon alakerrassa on kuusi osastoa: sahti, nautintoaineet, opettaja Vilho Penttilän osasto, pellavapyykki, rusthollarin tyttären aitta ja pellavaa yövieraillekin. Yläkerran näyttely kertoo pellavan viljelystä alkaen maan muokkaamisesta aina kuidun jalostamiseen langoiksi ja kankaiksi. Museo on avattu vuonna 1962, ja se on sijoitettu vuonna 1888 rakennettuun tiiliseen lainamakasiiniin.
Alfred Kordelinin ajokalumuseo.
Museoalueella on myös vuonna 1964 rakennettu vaunuhalli, Kordelinin ajokalumuseo, joka on Mommilassa sijainneen ajokaluvajan pienoiskopio. Vaunuhallista löytyy maanviljelysneuvos Alfred Kordelinin ajokalukokoelma.
Hirsimuseo.
Rakennus on Adam Fredrik Jaakkolan vuonna 1835 rakentama hirsinen viljamakasiini. Nykyiselle paikalleen se on siirretty Turvantalon läheisyydestä vuonna 1977. Museorakennukseen on järjestetty esinekokoelma liittyen maa- ja kotitaloustöihin. Rakennus sijaitsee museorakennusten takana entisen pellavakeskuksen vieressä.
Pollyanna Chu

Pollyanna Chu (, Chu Yuet Wah; s. elokuu 1958 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen rahoitusalan yrittäjä, yritysjohtaja ja miljardööri. Hän perusti vuonna 1992 yhdessä liikekumppaniensa kanssa Kingston Financialin, joka listattiin Hongkongin pörssiin. Kingston Financial tarjoaa rahoituspalveluita ja ylläpitää hotelleja ja kasinoita Macaossa.Chu on yhtiön pääomistaja.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 228. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7 miljardia dollaria. Sijoituksia päiväkohtaisesti seuraava mediatalo Bloomberg arvioi miljardöörilistallaan hänen omistustensa arvoksi huhtikuussa 2018 runsas 4,0 miljardia dollaria; sijoitusten arvo oli laskenut tuntuvasti tammikuun 2018 tilanteesta. Bloombergin mukaan hänen varallisuutensa pohjana on 75 prosentin omistusosuus Kingston Financial -rahoitusryhmittymästä. Hän omistaa osuuden viiden eri holdingyhtiön välityksellä. Hongkongilainen Kingston Financial tarjoaa rahoituspalveluita ja ylläpitää hotelleja ja kasinoita Macaossa (Golden Resorts). Yhtiö on laajentunut osaksi pörssilistautumisen, yritysostojen ja uusien kasinoiden avaamisen kautta. Kingston Financial on hankkinut omistukseensa myös pörssiyritys Sincere Watchin.
Chu muutti Yhdysvaltoihin 18-vuotiaana ja opiskeli San Franciscossa. Hän suoritti Golden Gate Universityssä alemman korkeakoulututkinnon (B.A./B.Sc.). Kaliforniassa ollessaan hän tapasi Nicholas-miehensä, ja työskenteli kiinteistösijoittajana. He palasivat Hongkongiin vuonna 1992. Heillä on kaksi lasta. Hänen miehensä ja poikansa (Kingston) osallistuvat pojan etunimen mukaan nimetyn Kingston Financialin johtamiseen. 
Hänet on palkittu muun muassa Outstanding Chinese -palkinnolla ja kanadalaisen York Universityn kunniatohtorin arvolla. Toisaalta hänellä on ollut yhteentörmörmäyksiä Hongkongin pörssiä valvovien viranomaisten kanssa, ja häntä on sakotettu rekistöröimättömän pörssikauppiaana toimimisesta.
Rink’s Womens Apparel Store

Rink’s Womens Apparel Store, joka tunnetaan myös Rink Building -nimellä, on historiallinen, kaupalliseen toimintaan tarkoitettu rakennus, joka sijaitsee Indianapoliksessa, Indianassa, Yhdysvalloissa. Rink’s Womens Apparel Store rakennettiin vuonna 1910 kuusikerrokseksi, nelikulmaiseksi ja teräskehyksiseksi rakennukseksi, jota peittää savitiilet ja perinteiset tiilet. Rakennus on 37 x 21 metriä. Rakennustyyliin kuuluu suuria Chicago-tyyppisiä ikkuna-aukkoja. Rakennuksessa toimi Rink’s Womens Apparel Store aina vuoteen 1939 asti.
Laurinmäen Torpparimuseo

Laurinmäen torpparimuseo on Janakkalassa sijaitseva museoalue. Vuonna 1965 avatun museon perustivat Janakkala-Seura ry, Torpparien muisto ry ja Janakkalan kunta. Torpparimuseo tutustuttaa elämään 1800-luvun lopulla vauraassa torpassa. Vanhat rakennukset on tuotu paikalle eri puolilta Janakkalan kuntaa. Osa niistä siirrettiin Turengin kansanpuiston entiseltä museoalueelta. Rakennukset ovat kunnostettuja 1800-luvun lopun rakennuksia, jotka on sijoitettu entisaikojen suomalaisen mallin mukaan ympäröimään pihapiiriä ja kaivoa. Pihapiiriä ympäröi aita, joka erottaa asumapihan karjan laidunmaasta. Pihan ympärillä olevat rakennukset ja aita myös suojasivat pihaa petoeläimiltä.
Torppari oli vuokraviljelijä, joka oli vuokrannut viljeltäväkseen osan maatilasta. Torpparit maksoivat vuokran tyypillisesti tekemällä päivätöitä vuokranantajansa tilalla. Toisinaan vuokraa maksettiin myös torpan tuotteilla. 1900-luvulla sivuansiomahdollisuuksien parantuessa siirryttiin monin paikoin rahavuokraan. Janakkalassa oli runsaasti suurtiloja ja sen seurauksena myös paljon torppia. Janakkalan tiloista oli aikanaan torppia 65 % ja niiden käytössä oli 26 % kunnan peltopinta-alasta. Torpparien muisto ry:n toimesta museoalueelle pystytettiin torpparien muistomerkki vuonna 1969. Taiteilija Armas Hutrin suunnittelemassa muistomerkissä on 387 kiveä, jotka on kerätty entisten torppien mailta kunnioittamaan torpparien työtä ja muistoa. 
Torpparimuseo, torpparien muistomerkki, venäläisten vuonna 1915 rakentamat juoksuhaudat sekä 2017 julkistettu Tarinmaan taistelujen muistomerkki edustavat kuitenkin alueen historian uudempaa kerrosta. Janakkala on ollut rautakautisen hämäläisen asutuksen etelärajaa, ja Laurinmäen aluetta pidetään paikallisena rautakautisena kulttikeskuksena. Alueella on ollut yhtäjaksoista asutusta arviolta 700-luvulta lähtien ja pitkästä asutushistoriasta kertovat Hakoisten linnavuori ja Janakkalan keskiaikainen kirkko sekä useat rautakauden kalmistolöydöt, uhrikivet ja -lähde. Laurinmäen luontopolku alkaa torpparimuseon alueelta ja kiertää monipuolisen reitin rehevässä puronvarsilehdossa ja kuusimetsässä; polku johtaa kulkijan kallioiselle Määkynmäelle, josta on näköalat Kernaalanjärven ja Hakoisten linnavuoren suuntaan. Lyhyemmän reitin varrelle jää mm. rautakautinen uhrilehto, kuppikivi ja Pyhän Laurin lähde. Reitti kiertää rauhoitetun männyn kautta takaisin museoalueelle.
Keltaisen talon kulttuurikahvila toimii museoalueen tukikohtana ja lipunmyyntipaikkana 1913 rakennetussa, entisessä rukoushuoneessa. Talo toimii konserttien, kurssien, perhejuhlien, teatterin ja runojen pitopaikkana. Laurinmäellä järjestetään vuosittain useita koko perheen tapahtumia, mm. Kesänavaus, Lasten Barokki ja Joulunavaus.
Unkarin presidentti

Unkarin tasavallan presidentti () on Unkarin valtionpäämies. Presidentillä on pitkälti seremoniallinen rooli, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin säätämiin lakeihin. Presidentti voi myös lähettää lainsäädäntöä perustuslakituomioistuimelle tarkistettavaksi. Useimmat muut toimeenpanovaltaiset valtuudet kuuluvat sen sijaan pääministerille.
Presidentinvaalit.
Unkarin perustuslain mukaan parlamentti (Országgyűlés) valitsee tasavallan presidentin viiden vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia vain kerran.
Kansallisen yleiskokouksen puheenjohtajan kutsumat presidentinvaalit on pidettävä 30–60 päivää ennen nykyisen presidentin toimikauden päättymistä tai 30 päivän kuluessa, jos virka vapautuu.
Virkavala.
Tasavallan presidentin on 11 artiklan 6. momentin mukaisesti annettava virkavala parlamentille.
Vala on seuraava:
Én, ["henkilön nimi"] fogadom, hogy Magyarországhoz és annak Alaptörvényéhez hű leszek, jogszabályait megtartom és másokkal is megtartatom; ["tehtävän nimi"] tisztségemet a magyar nemzet javára gyakorolom. ["Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan"] Isten engem úgy segéljen!
Minä ["henkilön nimi"], vannon olevani uskollinen Unkarille ja sen perustuslaille, kunnioitan ja toteutan sen oikeudellisia sääntöjä. Hoidan tehtävääni ["tehtävän nimi"] Unkarin kansan hyväksi. ["Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan"] Jumalan avulla!
Edellytykset tehtävään.
Unkarin perustuslain artikla 10, 2. momentti asettaa seuraavat edellytykset tehtävään:
Soumeylou Boubèye Maïga

Soumeylou Boubèye Maïga (8. kesäkuuta 1954 Gao, Ranskan Sudan − 21. maaliskuuta 2022 Bamako, Mali) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2017–2019.
Elämäkerta.
Maïga opiskeli journalismia Dakarissa ja Ranskassa. Hän on suorittanut yliopistotutkinnot myös diplomatiasta ja kansainvälisistä taloussuhteista. Maïga on työskennellyt toimittajana muun muassa "L’Essor"-lehdessä.
Maïga oli yksi Malin demokratialiikkeen aktivisteista. Hän oli perustamassa Adéma-PASJ -puoluetta ja toimi sen varapuheenjohtajana.
Maïga nimitettiin presidentti Alpha Oumar Konarén kabinettipäälliköksi vuonna 1992. Vuonna 1993 hänestä tuli valtion turvallisuuspäällikkö ja sen jälkeen Mandé Sidibén hallituksen puolustus- ja veteraaniministeri.
Maïga asettui vuoden 2007 vaaleissa perustamansa Convergence 2007 -yhdistyksen presidenttiehdokkaaksi. Sen johdosta hänet erotettiin Adéma-PASJ:sta. Maïga tuli ensimmäisellä kierroksella kuudenneksi 1,46 prosentin ääniosuudella.
Maïga nimitettiin vuonna 2011 Cissé Mariam Kaïdama Sidibén hallituksen ulkoministeriksi. Hänet vangittiin vuoden 2012 vallankaappauksen aikana. Vuonna 2013 Maïga perusti Alliance pour la solidarité au Mali – Convergence des forces patriotiques -puolueen.
Ibrahim Boubacar Keïtaa presidentinvaaleissa tukenut Maïga nimitettiin vuonna 2013 Oumar Tatam Lyn hallituksen puolustus- ja veteraaniministeriksi. Hän erosi tehtävästä toukokuussa 2014. Ennen pääministerikauttaan Maïga toimi presidentin pääsihteerinä.
Presidentti Keïta nimitti Maïgan pääministeriksi Abdoulaye Idrissa Maïgan seuraajana joulukuussa 2017. Hän jatkoi tehtävässä Keïtan uudelleenvalinnan jälkeen elokuussa 2018. Maïga sai epäluottamuslauseen kansalliskokoukselta ja jätti eronpyyntönsä huhtikuussa 2019. Tärkeimpänä syynä oli maan heikko turvallisuustilanne. Maïgan seuraajaksi tuli taloustieteilijä Boubou Cissé.
Maïgan 1. hallitus.
Maïgan ensimmäinen 30. joulukuuta 2017 nimitetty hallitus käsitti pääministerin lisäksi 36 ministeriä:
Maïgan 2. hallitus.
Maïgan toinen hallitus nimitettiin 9. syyskuuta 2018. Sen 32 ministeristä kahdeksan oli uusia ja kaksi aikaisemmissa hallituksissa toimineita. Naisia oli 11, mikä vastasi laissa esitettyä vaatimusta 30 prosentin naiskiintiöstä. Hallituksen jäseniä olivat:
Lauri Sarhimaa

Lauri Tapio Sarhimaa (9. toukokuuta 1934 Taipalsaari – 21. tammikuuta 2022 Lappeenranta) oli valtiotieteen maisteri, joka työskenteli yli 30 vuotta sanomalehti "Etelä-Saimaan" päätoimittajana. 
Lauri Sarhimaa syntyi kirvesmies Juhana Sarhimaan ja Iida Käkelän perheeseen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1960 Marja-Leena Naumanen. Sarhimaa tuli ylioppilaaksi vuonna 1954 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959. Hän toimi "Maakansan" eduskuntatoimittajana vuosina 1959–1960 ja "Etelä-Saimaan" päätoimittajana vuodesta 1960 vuoteen 1992 asti. Sarhimaa on toimittanut teokset "Lappeenrannan Osuuspankki 1922–1972" (1972, muiden kanssa), "Lappeenranta kautta aikojen" (1978, Aimo Vuorisen kanssa), "Yhdeksän vuosikymmentä: aatehistoriallisia näkökulmia Lappeenrannan Uutisten, Itä-Suomen Sanomain ja Etelä-Saimaan vaiheita vv. 1885–1975" (1976) ja "Etelä-Saimaan tarina" (1985). Sarhimaa oli toimittaja-aikanaan myös ahkera kolumnisti.
Daniel Sans

Daniel Sans (s. 1975) on saksalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan tenori. Hän oli Mainzin tuomiokirkon kuorossa poikasopraanona ja opiskeli Frankfurtin musiikkikorkeakoulussa Martin Gründlerin johdolla. Hän erikoistui oratorioon ja yksinlauluun Karl-Heinz Jariusin ja Charles Spencerin opastuksella. Hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin lukeutuvat ensipalkinto "Internationaler Brahms-Wettbewerbistä" Itävallasta ja "Förderpreis Rheinland-Pfalz".
Sans on esiintynyt muun muassa Wienin konserttitalossa, Teatro Colónissa ja Feldkirch-juhlilla. Hän on tulkinnut muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Anton Brucknerin, Felix Mendelssohnin, Gustav Mahlerin ja Benjamin Brittenin teoksia. Levytyksiä hän on tehnyt muiden muassa Nicol Mattin kanssa.
GAZ-24

GAZ-24 "Volga" on neuvostoliittolainen, vuosina 1970–1985 valmistettu henkilöauto. Autoa valmisti Gorkin autotehdas ("Gorkovski avtomobilnyi zavod"). Autoa valmistettiin neliovisena sedanina ja viisiovisena farmarimallina. Auton voimanlähteenä oli tyypillisesti 2,5-litrainen rivinelonen, mutta valtion ja puolueen virkamiesten käyttöön oli saatavissa myös 5,5-litraisella V8-moottorilla varustettuja malleja. Tavalliselle kansalle myytiin pääsääntöisesti vain neliovista sedan-mallia. Suurperheelliset tai kilpaurheilun vuoksi enemmän kuljetustilaa tarvitsevat saattoivat anoa farmarimallin ostolupaa.
Vuonna 1986 markkinoille tuli Volgan seuraava sukupolvi, joka tunnettiin nimellä GAZ-24-10.
Isle of Wightin lippu

Isle of Wightin lippu otettiin käyttöön tammikuussa 2009. Lippu muodostuu valkoisesta timantista, joka leijuu aaltojen yllä. Timantti kuvaa Isle of Wightin saarta ja sen yläosassa oleva lovi kuvaa saaren suurinta jokea Medinaa.
Historia.
Aiemmin Isle of Wightilla käytettiin trikoloria, joka koostui keskellä olevasta paksusta valkoisesta osiosta ja kahdesta ohuemmasta vihreästä osiosta. Tämän lipun käyttäjät käyttävät siitä nimeä 'rebel green'.
Vuonna 2007 perustettiin Isle of Wightin lippua käsittelevä komitea, jonka tehtävä oli luoda saarelle lippu. Lippukomitea perusti yleisen kilpailun, jossa asukkaat saivat lähettää komitealle lippuehdotuksia. Kilpailuun osallistui yli 350 henkilöä. Neljä lippua valittiin yleiseen äänestykseen. John Graneyn suunnittelema lippu voitti äänestykseen ja se otettiin virallisesti käyttöön 9. tammikuuta 2009.
Jevgenija Kanajeva

Jevgenija Olegovna Kanajeva (, s. 2. huhtikuuta 1990 Omsk, Neuvostoliitto) on venäläinen rytminen voimistelija, joka oli ensimmäinen lajissaan kaksi olympiakultaa voittanut urheilija. Hän voitti vuonna 2012 päättyneellä urallaan lisäksi 17 maailmanmestaruutta ja 13 Euroopan-mestaruutta. Vuosina 2009 ja 2011 Kanajeva sai jokaisesta kuudesta lajista MM-kultaa.
Ura.
Maajoukkueeseen.
Jevgenija Kanajeva syntyi vuonna 1990 siperialaisessa Omskin kaupungissa. Hänen isoäitinsä ansiosta hän tutustui kuusivuotiaana rytmiseen kilpavoimisteluun. Hän muutti lajin perässä 12-vuotiaana Moskovaan. Kanajeva voitti joitakin kansainvälisiä juniorikilpailuja ja kiinnitti näin Venäjän maajoukkueen valmentajan Irina Vinerin huomion. Tämä kutsui Kanajevan maajoukkueen harjoituskeskukseen.
Kanajevalta oli jonkin aikaa tie kuitenkin tukossa maajoukkueeseen, sillä hänen edellään olivat Ateenan olympialaisten kultamitalisti Alina Kabajeva ja muita kokeneempia voimistelijoita. Kabajeva loukkaantui juuri ennen Bakun EM-kisoja 2007. Kanajeva pääsi joukkueeseen ja voitti Bakussa EM-kultaa nauhassa ja joukkuekilpailussa. Samana vuonna hän sai kultaa myös Patrasin MM-kilpailujen joukkuekilpailusta.
Viiden vuoden valtakausi.
Kanajeva voitti moniottelun EM-kultaa Torinossa 2008. Samana vuonna Pekingin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa. Sieltä alkoi hänen muutaman vuoden kestänyt valtakausi.
Mien MM-kilpailuissa 2009 Kanajeva voitti jokaisen yksilölajin sekä joukkuekilpailun. Hän oli ensimmäinen jokaisen lajin voittanut kilpailija rytmisen voimistelun MM-kilpailuista. Samana vuonna hän toisti tempun myös EM-kilpailuissa, World Gamesissa ja kesäunversiadeissa. Kanajeva jäi Moskovan MM-kilpailuissa 2010 neljään kultamitaliin, sillä hän sijoittui narussa hopealle eikä päässyt nauhassa loppukilpailuun. Montpellier’ssa 2011 Kanajeva uusi Mien saavutuksensa ja voitti jokaisen lajin.
Kanajevasta tuli Lontoon olympialaisissa ensimmäinen kaksi olympiakultaa voitanut rytminen voimistelija. Hän lopetti uransa vuoteen 2012 ja ilmoitti samalla keskittyvänsä valmentamiseen. Hän saavutti urallaan 17 maailmanmestaruutta, 13 Euroopan-mestaruutta, 18 maailmancup-finaalin voittoa ja 15 Grand Prix -finaalin voittoa.
Sirena-luokka

Sirena-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1860-luvulla valmistetun tykkiveneen muodostama alusluokka.
Zhou Qunfei

Zhou Qunfei (; s. 1970; Xiangxiang, Xiangtan, Hunan, Kiina) on Hongkongissa asuva kiinalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hänen perustamansa Lens Technology -yrityksen tytäryritys toimittaa mobiililaitteiden suojalaseja muun muassa Applelle ja Samsungille. Yrityksen pörssilistaus on nostanut hänet Aasian rikkaimpien naisten joukkoon ja monimiljardööriksi.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 198. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7,8 miljardia dollaria. Bloombergin mukaan hän omistaa miehensä kanssa 83 prosenttia Kiinan Hunanin Liuyangissa toimivasta Lens Technology -yhtiöstä, joka valmistaa mobiililaitteiden suojalaseja, kosketusnäyttöjä, kameran linssejä ja vastaavaa. Yhtiön osakkeilla on käyty kauppaa Shenzhenin pörssissä vuodesta 2015 lähtien. Omistus on toteutettu Hongkongin pörssissä noteeratun Lens Technologyn osan ja Kiinan Changshassa kotipaikkaansa pitävän Qunxing Investment -yhtiön välityksellä.
Zhou on syntynyt Kiinan Hunanin maakunnan Xiangxiangissa, köyhissä maaseutuoloissa kolmilapsiseen perheeseen. Hänen äitinsä menehtyi Zhoun ollessa 5-vuotias. Hyvästä koulumenestyksestä huolimatta hän muutti 16-vuotiaana vuonna 1987 setänsä luokse Guangdongin maakuntaan ja päätyi pian työskentelemään Shenzhenissä yhden dollarin päiväpalkalla suojalaseja valmistavassa tehtaassa. Pitkien työpäivien uuvuttamana hän halusi irtisanoutua jo kolmen kuukauden kuluttua. Hänet ylennettiin. Kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 1993, hän perusti sukulaisineen oman, Lens Technologya edeltäneen, alkujaan esimerkiksi kellojen suojalaseja valmistaneen yrityksen. Vuonna 2003 Zhou perusti Lens Technologyn, joka valmisti matkapuhelimien suojalaseja ensin Motorolalle, pian myös muille valmistajille kuten HTC, Nokia ja Samsung. Vuonna 2008 asiakaskuntaan liittyi kosketusnäytön iPhonelleen halunnut Apple.
Zhou on ollut naimisissa kahdesti. Hänellä on kaksi lasta, yksi kummastakin avioliitosta.
Antti Laukkarinen

Antti Laukkarinen (s. 10. huhtikuuta 1976) on suomalainen näyttelijä.
Ura.
Laukkarinen valmistui teatteri-ilmaisun ohjaajaksi 2005 ja on valmistuttuaan työskennellyt näyttelijänä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Teatteri Telakassa sekä Helsingin ja Espoon kaupunginteattereissa. Suomalaisille näyttelijöille tyypillisesti Laukkarinen on ollut mukana myös useissa kesäteatteriproduktioissa.
Laukkarisen teatterirooleja ovat olleet muun muassa "Kauppamatkustajan kuoleman" Stanley ja nimiosa Ahti Karjalaisesta kertovassa näytelmässä. Komediateatteri Arenan näytelmässä "Spede ja kumppanit" Laukkarisella oli Speden rooli. Produktion ohjasi Santeri Kinnunen. Laukkarinen näytteli Arenassa myös teoksessa "Paukkurauta-Tarja ja Huuliharppukostaja" ohjaajanaan Ere Kokkonen. Juhani Ahon pienoisromaaniin perustuvassa näytelmässä "Rautatie" Laukkarinen tulkitsi miespääosan eli Matin. Näyttämönä oli Raahen Kesäteatteri.
Laukkarinen on näytellyt useaan otteeseen Juha Hurmeen ohjaamana, etenkin Teatteri Telakan produktioissa. Syksyllä 2016 hän teki pääroolin Hurmeen näytelmässä "Hullu". "Antti Laukkarinen tulkitsee upeasti hulluksi tulevaa teatteriohjaajaa", Aamulehden kriitikko kirjoitti hänen suorituksestaan. Helsingin Kaupunginteatterissa Laukkarista on ohjannut muun muassa Kari Heiskanen.
Laukkarinen on tehnyt muutamia sivurooleja suomalaisissa kokoillan elokuvissa, kuten sotamies Grankvistin osan Åke Lindmanin jatkosota-aiheisessa tuotannossa "Etulinjan edessä". Laukkarinen on näytellyt niin ikään pieniä sivurooleja erinäisissä televisiosarjoissa, kuten "Kotikadussa" ja "Robassa".
Laukkarinen on ollut mukana myös muutamissa kuunnelmissa, kuten Juha Hurmeen 2012 ohjaamassa tuotannossa "Ääniä kiven sisältä", jossa hän näytteli tuomaria.
Laukkarinen on työskennellyt pariin otteeseen teatteriohjaajana. Vuonna 2017 hän ohjasi vantaalaiselle harrastelijateatterille näytelmän "Häräntappoase". Laukkarinen sai Anna-Leena Härkösen alkuperäistekstiin perustuvasta näytelmästä Ramppikuumeen kiertopalkinnon.
Näyttämöuransa rinnalla Laukkarinen on toiminut Avohaava-yhtyeen laulusolistina, yhtyeen tyylilajina on punk. The Muddyboys -nimisessä kevyen musiikin kokoonpanossa hän laulaa puolestaan englanninkielistä rock'n'rollia. Laukkarisen ääniala on korkea baritoni.
Vivienne Wallington

Vivienne Elizabeth Wallington o.s. "Shephard", kirjailijanimi Elizabeth Duke (s. 1937 Erindale, Etelä-Australia, Australia) on australialainen kirjailija.
Wallington aloitti kirjoittamisen jo hyvin varhain, ja koulun päättyessä hänellä oli kirjoitettuna useita novelleja, joista osa kuvitettuina, ja lisäksi näytelmiä, runoja, lastenromaaneja sekä pitkiä jatkokertomuksia, joita hän viikoittain kirjoitti ystävilleen. Hän opiskeli musiikkia ja valmistui kirjastonhoitajaksi.
Wallington avioitui John Wallingtonin kanssa, ja he muuttivat miehen työn vuoksi Melbourneen. Hän työskenteli eri tyyppisissä kirjastoissa, viimeksi sairaalakirjastoissa, ennen kuin ryhtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Hänen kirjojaan on käännetty useille kielille. Suomennetut on julkaistu romanttisen kirjallisuuden Harlequin-sarjassa.
Natalja Naryškina

Natalja Kirillovna Naryškina (; 1. syyskuuta 1651 Moskova – 4. helmikuuta 1694 Moskova) oli Venäjän tsaarin Aleksei Mihailovitšin toinen vaimo ja Pietari Suuren äiti. Hän toimi alaikäisen poikansa Pietarin sijaishallitsijana lyhyen aikaa vuonna 1682. 
Natalja oli paikallisen aatelisen Kirill Naryškinin tytär ja tataarisukua. Nataljan kasvatti-isä oli ollut pajari Artamon Matvejev, jolla oli ollut "dumnoi djakin" arvo ja jonka puoliso oli ollut skotlantilaissyntyinen Mary Hamilton. Nataljasta tuli vuonna 1671 tsaari Aleksei Mihailovitšin toinen vaimo. He saivat seuraavana vuonna pojan, josta tuli keisari Pietari Suuri. Uuden "tsaritsan" länsimainen kasvatus vaikutti uudistavasti kankeaan hovielämään.
Pietarin syntymisen jälkeen vuonna 1672 Nataljan sukulaiset ja läheiset saivat lisää poliittista valtaa. Aleksein kuoleman jälkeen vuonna 1676 Nataljan tukijat pyrkivät siirtämään kruunun Pietarille. Aleksein ensimmäisestä avioliitosta syntynyt poika Fjodor seurasi kuitenkin häntä tsaarina vuonna 1676. Vaikka Naryškinit menettivät asemiaan Fjodorin sukulaisille, Nataljan tukijoukkoihin liittyivät Moskovan patriarkka Joakim ja monet pajarit sekä aatelisperheet.
Fjodorin kuoleman jälkeen vuonna 1682 Joakim siirsi kruunun alaikäiselle Pietarille ja ohitti Fjodorin psyykkisesti vammaisen veljen Iivanan. Nataljasta tuli sijaishallitsija. Miloslavskit eivät kuitenkaan tyytyneet ratkaisuun vaan rohkaisivat henkivartijakaartien streltsejä kapinaan. Useiden Naryškinin perheen edustajien kuoltua suku tunnusti Iivanan ja Pietarin yhteishallitsijoiksi. Iivana V:sta tuli muodollinen vanhempi hallitsija ja Sofia Aleksejevnasta hänen sijaishallitsijansa.
Natalja ja alaikäinen Pietari olivat Sofian sijaishallitsijakaudella vuosina 1682–1689 eristyksissä Preobraženskojessa. Kun Sofia ilmeisesti yritti vuonna 1689 ottaa kruunun itselleen, Naryškinit onnistuivat kannattajiensa tuella viemään kruunun Pietarille. Tästä tuli virallisesti hallitsija vuonna 1694, mutta siihen saakka Nataljalla oli merkittävä rooli Venäjän hallinnossa.
Hayley Lauder

Hayley Lauder (s. 4. kesäkuuta 1990) on skotlantilainen jalkapalloilija, jonka seura on Scottish Women's Premier Leaguessa pelaava Glasgow City FC. Hän on aikaisemmin pelannut myös Kyproksen, Suomen ja Ruotsin pääsarjoissa. Vuonna 2012 Lauder edusti Åland Unitedia ja oli Naisten liigan kolmanneksi paras maalintekijä 18 maalilla.
Skotlannin naisten maajoukkueessä Lauder esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2010. Hän pelasi sadannen maaottelunsa vuoden 2019 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi yhden ottelun Japania vastaan. Maaottelumaaleja hän on tehnyt yhdeksän.
Betina Riegelhuth

Betina Riegelhuth (s. 17. kesäkuuta 1987 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa heinäkuusta 2010 alkaen 53 maaottelua ja tehnyt niissä 52 maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarin ja Kroatian yhdessä järjestämissä kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Storhamar Håndballia.
Betina Riegelhuthin sisko Linn-Kristin Riegelhuth Koren on myös maajoukkuekäsipalloilija.
Chuck McCann

Charles Jonathan Thomas "Chuck" McCann (2. syyskuuta 1934 Brooklyn, New York– 8. huhtikuuta 2018 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Muistoja

Muistoja on suomalainen vuosina 1995–2001 valmistunut televisiosarja. Sarjassa esitettiin katkelmia vanhoista MTV:n ohjelmista ja lyhytelokuvista. 
Sarjan toimittajana ja ohjaajana toimi Marja Mosander.
Dannine Avara

Dannine Duncan Avara (s. 1974) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän peri vuonna 2010 noin 9 prosenttia osittain isänsä Dan Duncanin vuonna 1968 perustamasta pörssinoteeratusta kaasun, öljyn ja petrokemian tuotteiden siirtoputkistoja omistavasta Enterprise Products Partners -suuryhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhtiöllä oli noin 50 000 mailia näitä siirtoputkia. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Avaran omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Avaralla on kolme sisarusta Randa Duncan Williams, Milane Duncan Frantz ja Scott Duncan, joilla on yhtä suuri peritty varallisuus (osuus osakkeita hallinnoivasta säätiöstä edunsaajina). Poikkeukselliseksi Dan Duncanin jälkeläisten perinnön teki sen verovapaus. Yhdysvalloista puuttui vuonna 2010 kongresin lainsäädäntökiistojen liittovaltion perintövero (estate tax). Tämän seurauksena Dan Duncanin lapset säästivät perinnössä arvioiden mukaan jopa useita miljardeja dollareita. 
Avara on naimisissa ja hän asuu Houstonissa, Texasissa.
Randa Williams

Randa Duncan Williams (s. 1962) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja miljardööriperijätär. Hän peri vuonna 2010 noin 9 prosenttia osittain isänsä Dan Duncanin vuonna 1968 perustamasta pörssinoteeratusta kaasun, öljyn ja petrokemian tuotteiden siirtoputkistoja omistavasta Enterprise Products Partners -suuryhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhtiöllä oli noin 50 000 mailia näitä siirtoputkia. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Williamsin omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Williamsilla on kolme sisarusta Milane Duncan Frantz, Dannine D. Avara ja Scott Duncan, joilla on likimain yhtä suuri peritty varallisuus (osuus osakkeita hallinnoivasta säätiöstä edunsaajina). Poikkeukselliseksi Dan Duncanin jälkeläisten perinnön teki sen verovapaus. Yhdysvalloista puuttui vuonna 2010 kongresin lainsäädäntökiistojen liittovaltion perintövero (estate tax). Tämän seurauksena Dan Duncanin lapset säästivät perinnössä arvioiden mukaan jopa useita miljardeja dollareita. 
Williams suoritti alemman korkeakoulututkinnon Ricen yliopistossa (1985, politiikka ja taloustieteet) ja juristiksi (JD) Houstonin yliopistosta. Hän toimi juristina kuusi vuotta ennen putkiyhtiöön liittymistään. Sisaruksista ainoana Williams on työskennellyt siirtoputkiyhtiön johdossa. Hän tuli yhtiöön vuonna 1994, nousi toimitusjohtajaksi vuonna 2001 ja hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2010. 
Williams on naimisissa, hänellä on yksi lapsi ja hän asuu Houstonissa, Texasissa. Hän toimii Texasin yliopiston terveystieteiden tutkimuskeskuksen (University of Texas Health Science Center) johtokunnassa. Tutkimuskeskuksessa on hänen isänsä munaan nimetty lasten oppimiseen keskittynyt laitos. Hänellä on monia muitakin yritysten ja säätiöiden johtotehtäviä.
IBM PS/1

IBM PS/1 oli IBM:n valmistama mikrotietokonemallisto, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 1990. Ensimmäisessä mallissa oli valinnaisena kaksi levykeasemaa tai levykeasema sekä 30 megatavun kiintolevy.
PS/1 julkaistiin seuraajaksi IBM PCjr -mallille ja sarjan malleja valmistettiin vuoteen 1994 saakka.
PS/1:n seuraaja oli IBM Aptiva -mallisto.
PS/1 oli suunnattu kotikäyttöön toisin kuin yrityskäyttöön suunnattu IBM PS/2. PS/1 -mallit käyttivät ISA -väylää PS/2:n käyttämän Micro Channel Architecture -väylän (MCA) sijaan. Alkuperäistä PS/1 -mallia 2011 seurasi uudempia malleja, joissa oli Intel 80386 ja Intel 80486 -prosessoreja. 
PC DOS 4.0-käyttöjärjestelmän ydinkomponentit oli ensimmäisissä malleissa harvinaislaatuisesti asennettu ROM-muistiin, joka näkyi käyttäjälle omana asemanaan, useimmiten D-asemana, jolta kone myös tavallisesti käynnistyi. Tämä ratkaisu mm. helpotti järjestelmän palauttamista toimintakuntoon monissa vikatilanteissa. Perinteisen DOS-kehotteen sijaan kone käynnistyi "nelikenttävalikkoon", josta pystyi helposti valitsemaan haluamansa perustoiminnon, jotka suomenkielisessä käyttöjärjestelmässä olivat seuraavat: Tutustuminen (opetusohjelmia liittyen käyttöjärjestelmään ja oheisohjelmiin), Microsoft Works, Omat ohjelmat (peruskäyttöliittymä, jossa pystyi käynnistämään ohjelmia kiintolevyn hakemistorakenteesta) tai DOS Shell (muistuttaa nyky-Windowsin Resurssienhallintaa). Varhaisten PS/1-mallien mukana toimitettiin myös Windows 3.0-asennuslevykkeet, joilta Windowsin saattoi halutessaan asentaa.
Milane Frantz

Milane Duncan Frantz (s. 1970) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän peri vuonna 2010 noin 9 prosenttia osittain isänsä Dan Duncanin vuonna 1968 perustamasta pörssinoteeratusta kaasun, öljyn ja petrokemian tuotteiden siirtoputkistoja omistavasta Enterprise Products Partners -suuryhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhtiöllä oli noin 50 000 mailia näitä siirtoputkia. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Frantzin omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Frantzilla on kolme sisarusta Randa Duncan Williams, Dannine D. Avara ja Scott Duncan, joilla on yhtäläinen peritty varallisuus (osuus osakkeita hallinnoivasta säätiöstä edunsaajina). Poikkeukselliseksi Dan Duncanin jälkeläisten perinnön teki sen verovapaus. Yhdysvalloista puuttui vuonna 2010 kongresin lainsäädäntökiistojen liittovaltion perintövero (estate tax). Tämän seurauksena Dan Duncanin lapset säästivät perinnössä arvioiden mukaan jopa useita miljardeja dollareita. 
Williams on naimisissa ja hän asuu Houstonissa, Texasissa. Hän toimii johtokunnan jäsenenä houstonilaisessa Baylor College of Medicinessä.
Gloria Banditelli

Gloria Banditelli on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän syntyi Assisissa, opiskeli laulamista Perugian konservatoriossa ja voitti vuonna 1979 kokeellisen teatterin kilpailun Spoletossa esiinnyttyään "La Cenerentolan" tulkinnassa. Pian tämän jälkeen hän esiintyi myös oopperassa "Dido ja Aeneas". 
Banditelli on urallaan erikoistunut barokkiajan ohjelmistoon ja Gioacchino Rossinin tuotantoon. Hän on esiintynyt muun muassa Teatro alla Scalassa, La Fenicessä, Wienin valtionoopperassa, Gran Teatre del Liceussa ja Concertgebouwissa. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Riccardo Chaillyn, René Clemencicin, Vladimir Delmanin, Zubin Mehtan, Riccardo Mutin, Claudio Abbadon, Carlos Kleiberin, Gianandrea Gavazzenin, Lorin Maazelin ja Daniele Gattin kanssa. 
Oopperoita, joiden esityksissä Banditelli on ollut mukana, ovat olleet "Turkkilainen Italiassa" (Rossini), "Linda di Chamounix" (Gaetano Donizetti), "Manon Lescaut" (Giacomo Puccini), "Jevgeni Onegin" (Pjotr Tšaikovski), "Suor Angelica" (Puccini) ja "Gianni Schicchi" (Puccini). Oopperan ulkopuolella Banditelli on tulkinnut muun muassa Giovanni Battista Pergolesin Stabat Materin ja Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian. Banditelli on levyttänyt muun muassa Harmonia Mundille ja Hungarotonille. Häntä on kuultu muun muassa Radio Francessa.
Jorge Juan (1876)

Jorge Juan oli Espanjan laivaston Jorge Juan -luokan sluuppi.
Valmistus.
Alus tilattiin La Seyneltä Toulonista, missä köli laskettiin 23. joulukuuta 1875. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1876.
Palvelus.
Espanjan–Yhdysvaltain sodassa "Jorge Juan" oli 1898 Kuubassa. Alus oli varhain aamulla 21. heinäkuuta ankkurissa Nipenlahdella, kun Yhdysvaltain laivaston aseistetut jahti "USS Wasp" ja hinaaja "USS Leyden" matkasivat kohti Port Nipeä ottaakseen alueen valvontaansa. "Waspin" miehistö havaitsi ankkurissa olleen espanjalaisaluksen noin neljän mailin päässä. "Wasp" ampui muutamia laukauksia lahden suulla olleeseen viestiasemaan, minkä jälkeen jatkoi matkaansa kohti "Jorge Juania". Espanjalaisalus avasi kello 12.44 tulen äärietäisyydeltä, mihin "Wasp" vastasi. "Leyden", jota seurasi tykkiveneet "USS Annapolis" ja "USS Topeka", liittyi taisteluun. Etäisyyden supistuessa yhdysvaltalaisalusten tuli tarkemmaksi ja lopulta kaikki neljä alusta saivat tulensa osumaan kohteeseen. Lopulta kello 13.12 "Jorge Juanin" lippu laskettiin, jolloin yhdysvaltalaisalukset lopettivat tulen ja seurasivat "Jorge Juanin" uppoamista kello 13.42.
Martha Higareda

Martha Elba Higareda Cervantes (s. 24. elokuuta 1983 Villahermosa, Tabasco) on meksikolainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja.
Nuoruus.
Cervantes muutti Tabascosta 15-vuotiaana Méxicoon yliopiston ja näyttelijäkurssien perässä.
Ura.
Vuonna 2002 Cervantes sai ensimmäisen elokuvaroolin hyvin menestyneessä romanttisesta komediassa "Amar te duele". Läpimurron Hollywoodissa hän teki elokuvien "Borderland" (2007) ja "Street Kings" (2008) myötä.
Vuonna 2014 Cervantes toimi käsikirjoittajana, tuottajana ja näyttelijänä hyvin menestyneessä meksikolaisessa komediaelokuvassa "Cásese quien pueda" ("Marry If You Can").
Elokuussa 2016 Cervantes valittiin esittämään Kristin Ortega nimistä poliisia Netflixin vuonna 2018 alkaneeseen tieteissarjaan Altered Carbon – Muuntohiili.