tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kuntoilu

Kuntoilu eli kuntoliikunta tai kuntourheilu on yleiskunnon kohentamiseksi harrastettavaa liikuntaa.
Ympäristövaikutukset.
Kestävän kehityksen mukaista on erityisesti hyötyliikunta sekä luonnossa liikkuminen: lenkkeily, pyöräily, sauvakävely, hiihto, melonta, marjastus, avantouinti, parkour ja luistelu. Liikuntapaikalle kulkeminen kävellen, polkupyörällä tai linja-autolla on luontoystävällisempää kuin autoilu.
Tähdet kertovat

Tähdet kertovat ("Inside the Actors Studio") on Emmy-palkittu, vuosina 1994–2018 tuotettu televisio-ohjelma, jossa James Lipton haastatteli yleensä näyttelijöitä, mutta joskus myös elokuvaohjaajia, heidän työstään. Oleellisena osana ohjelmaan kuuluvat ranskalaisen haastattelijan Bernard Pivot’n luoma kysymyssarja ohjelman lopussa sekä elokuva-alan opiskelijoiden esittämät kysymykset haastateltaville.
"Tähdet kertovat" esitetttiin Yhdysvalloissa kaapelikanava Bravolla, joten se tavoitti 84 miljoonaa amerikkalaiskotia. Sen lisäksi ohjelmaa on esitetty 125 muussa maassa, mukaan lukien Suomessa, jossa sitä ovat esittäneet ainakin Yle TV1, Sub ja AVA.
Historia.
"Tähdet kertovat" -ohjelma sai alkunsa New School Universityn ja The Actors Studion yhteisprojektina vuonna 1994. Se nauhoitettiin aluksi yliopiston Tishman-auditoriossa New Yorkissa, ja ohjelman jokainen jakso oli seminaari yliopiston näyttelijä-, ohjaaja- ja käsikirjoittajaopiskelijoille. Haastattelu kesti useimmiten noin kolme tuntia, josta leikattiin noin 45 minuutin mittainen televisio-ohjelma. Ohjelman juontaja James Lipton tunnettiin tarkasta taustatutkimuksestaan ennen jokaista haastattelua.
Toukokuussa 2005 sopimus The Actors Studion ja New School Universityn välillä raukesi, ja kahdennestatoista tuotantokaudesta lähtien "Tähdet kertovat" kuvatiin New Yorkissa Pace Universityn pääsalissa nimeltä Michael Schimmel Center for the Arts. Sittemmin The Actors Studio Drama School -koulutusohjelma on myös siirtynyt Pace Universityyn ja uusiin tiloihin. Vaikka sarjan englanninkielinen nimi on "Inside the Actors Studio" (”Actors Studion sisällä”), vain kymmenvuotisjuhlajakso on kuvattu Actors Studion tiloissa.
"Tähdet kertovat" -ohjelmassa oli 24 tuotantokauden aikana yli 250 vierasta. Ensimmäinen oli Paul Newman ja viimeinen Ted Danson. Ohjelmaa on ajoittain kritisoitu muun muassa siitä, että joillakin vierailijoista, kuten poptähti Elton Johnilla ja uutisankkuri Barbara Waltersilla, ei ollut mitään tekemistä näyttelijäntyön kanssa. Liptonia on myös kritisoitu liian pitkälle menevistä kehuista hänen esitellessään illan vieraan. Show’ta onkin parodioitu Yhdysvalloissa runsaasti, muun muassa Will Ferrell on imitoinut James Liptonia ohjelmassa "Saturday Night Live".
Bernard Pivot’n kymmenen kysymystä.
Kymmenen Bernard Pivot’n kysymystä jotka James Lipton kysyy haastattelun lopuksi:
Ohjelmassa vierailleita.
"Tähdet kertovat" -jaksoja, joissa on ollut vieraana useita saman televisiosarjan näyttelijöitä:
Hölkkä

Hölkkä on kevyttä juoksua. Ei voida määrittää tarkkaa nopeutta milloin juoksu ei enää ole hölkkää, ja paikallaankin on mahdollista hölkätä. Hölkkää pidetään yleisesti myös juoksun ja kävelyn välimuotona. Vuoden 1973 "Juoksija"-lehti määrittelee hölkän juoksuksi, jossa jalkoja liikutellaan ”juoksun tapaan vuorotellen eteen, tasaiseen tahtiin ja täysin ilman ponnistelua.”
Teknisesti juoksun ja hölkän voi erottaa askelluksesta. Hölkässä askelletaan kävelyn tapaan voimakkaasti kantapää edellä, polvi lähes suoraksi ojennettuna. Juoksussa ominaista on askeleen alustaantulo joko päkiä edellä, tasajalkaan tai aavistuksen kanta edellä, selkeän polvikulman yhteydessä. Hölkkäaskeleen mahdollistavat nykyaikaiset pohjapehmustetut jalkineet.
Hölkkääjä on yleensä kuntoilija, joka haluaa ylläpitää ja parantaa kuntoaan sekä pitää painoaan kurissa, muttei tähtää kisoihin eikä huipputuloksiin. Hölkkä auttaa vähentämään painoa, vahvistaa lihaksia ja luita sekä antaa hyvän olon. Nopeuden jokainen hölkkääjä määrittelee itse. Yleisesti ottaen nopeus on hyvä, jos pystyy puhumaan ongelmitta samalla kun hölkkää.
Aškaalit

Aškaalit ovat albanian kieltä puhuva pääasiassa Kosovossa, Albaniassa, Serbiassa ja Vojvodinassa elävä vähemmistökansallisuus.
Aškaalien alkuperä on epäselvä. Erään teorian mukaan he ovat albanisoituneita, Palestiinasta saapuneita romaneita, kun taas jotkut pitävät heitä turkkilaisten tai Kosovon egyptiläisten, jotka ovat hyvin samankaltainen ryhmä, jälkeläisinä. Nimitys aškaali tulee Israelissa sijaitsevasta Ashkelonin kaupungista. 
Uskonnoltaan enemmistö aškaaleista on muslimeita.
Nicke Lignell

Niclas Christoffer (Nicke) Lignell (s. 24. kesäkuuta 1966 Bromarv) on suomalainen näyttelijä.
Ura.
Lignell on toiminut freelancer-näyttelijänä vuodesta 1993. Hän juonsi "Voitto Kotiin" -visailuohjelmaa vuosina 1999–2002. Vuonna 2012 sai ensi-iltansa Claes Olssonin elokuva "Taistelu Näsilinnasta 1918", jossa Lignell esitti pääosaa. Hän näyttelee yleiskirurgi Jari Valkjärveä "Syke"-sairaalasarjan seitsemännellä tuotantokaudella, jonka esitykset Ruudulla ja Nelosella alkoivat tammikuussa 2020.
Vuonna 2008 Lignell kilpaili "Tanssii tähtien kanssa" -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella parinaan tanssinopettaja Susa Matson. He sijoittuivat kilpailussa toiseksi.
Koulutus.
Lignell kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän suoritti teatteritaiteen kandidaatin tutkinnon 1991 Teatterikorkeakoulussa ja edelleen teatteritaiteen maisterin tutkinnon 1995. Sotilasarvoltaan Lignell on ylikersantti.
Yksityiselämä.
Lignellin puoliso on viulisti ja juontaja Raakel Lignell. Perheeseen kuuluu viisi lasta, joista esikoinen oli vauvaikäinen pariskunnan tavatessa. Yhteisistä lapsista tytär Greta (s. 1994) pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2018 ja opiskelee myös näyttelijäksi.
Lignell joutui Bromarvissa 30. joulukuuta 2006 äitinsä kanssa auto-onnettomuuteen palatessaan hyvästelemästä kuollutta isäänsä. 2,41 promillea puhaltanut rattijuoppo ajoi hänen autoaan päin. Näyttelijä joutui teho-osastolle, jossa hänellä todettiin kallonmurtuma ja aivoverenvuoto. Hänen äitinsä selvisi kolarista vähäisin vammoin. Raaseporin käräjäoikeus tuomitsi rattijuopon vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä rattijuopumuksesta, törkeästä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta ja kahdesta törkeästä vammantuottamuksesta 25. tammikuuta 2008.
NES Classics

NES Classics (Japanissa "Famicom Mini Series", Pohjois-Amerikassa "Classic NES Series") on Game Boy Advancelle julkaistu sarja Famicomille/Nintendo Entertainment System:lle tehtyjä pelejä. Pelisarja julkaistiin vuoden 2004 aikana osana Famicomin julkaisun 20-vuotisjuhlaa. GBA-pelien lisäksi julkaistiin juhlapainos ulkoisesti NESin käsiohjainta muistuttavasta Game Boy Advance SP:stä.
Pelien ominaisuudet.
Pelit eivät ole täysin identtisiä alkuperäisten NES-pelien kanssa. Joistain peleistä puuttuu yksityiskohtia, toisia on hieman paranneltu. Moninpelattavat pelit ovat yhteensopivia Game Boy Advencen langattoman yhteyden kanssa ja moninpeli onnistuu yhdellä pelikasetilla. Pelit tallentavat huippupisteet, toisin kuin jotkin vanhemmista versioista. Kaikissa peleissä on GBA-peleille tarpeellinen valmiustila.
Vanhojen pelien julkaisu oli mieluinen yllätys monille Nintendon ystäville. Kritiikkiä aiheutti vanhojen, teknisesti nykyisin peleihin vertailukelvottomien, yksittäin myytyjen pelien kova hinta. Myöhemmin Nintendo laski pelisarjan hintaa. Osalle innokkaista nostalgikoista oli pettymys, että Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa julkaistut pelisarjat ovat Japanin sarjaa suppeampia.
Iktys

Iktys (Ikhthys) on alkukristillinen uskontunnustus ja ensimmäinen kristillinen symboli. Sen juuret ovat kreikankielisessä sanassa ἰχθύς ("ikhthýs"), joka tarkoittaa kalaa. Iktys tunnetaan myös nimellä "Jeesus-kala". Eri kielissä sitä on liikkeellä vaihtelevissa kirjoitusasuissa translitteroinnista riippuen (esimerkiksi Ichthys, Ichthus).
Symbolin historiaa.
Kreikkalaiset, roomalaiset ja monet muut kulttuurit käyttivät kalasymbolia ennen kristinuskoa. Pakanallisissa uskonnoissa Iktys oli muinaisen kreikkalaisen jumalattaren Atargatisin jälkeläinen ja se tunnettiin monissa myyteissä nimillä Tigrata, Afrodite, Pelagia tai Delfiini. Sana myös tarkoittaa ”kohtua” ja ”delfiiniä” joissakin kielissä. Ennen kuin kristinusko otti kalasymbolin käyttöönsä, se tunnettiin pakanallisissa kulttuureissa merkityksillä ”suuri äiti” ja ”kohtu”. Sen yhteys hedelmällisyyteen, syntymiseen ja naisen luonnolliseen voimaan oli tunnettu myös kelttiläisten parissa ja muissa pakanallisissa kulttuureissa Pohjois-Euroopassa. Tietyissä ei-kristillisissä uskonnoissa kala tunnettiin myös uudelleensyntymisen ja elämän voiman symbolina.
Iktyksen symboliikkaa.
Iktys ei ole vain kala, vaan se on akronyymi. Toisaalta se voidaan tulkita myös akrostikoniksi. Tästä yksinkertaisesta kalaa muistuttavasta kuviosta muodostuu alkukristillinen uskontunnustus. Sana "iktys" sisältää kreikkalaiset kirjaimet:
Näistä kirjaimista voidaan johtaa alkukristillinen uskontunnustus:
Eli iktyksessä on viisi kirjainta, jotka ovat uskontunnustuksen sanojen alkukirjaimet. Uskontunnustus on suomeksi:
”Jeesus Kristus Jumalan Poika Pelastaja”
Iktyksen uskontunnustuksen omaisen sisällön uskotaan saaneen alkunsa Martan sanoista:
”Minä olen ylösnousemus ja elämä. Joka uskoo minuun, saa elää, vaikka kuoleekin, eikä yksikään, joka elää ja uskoo minuun, ikinä kuole. Uskotko tämän?” ”Uskon, Herra”, Martta vastasi, ”minä uskon, että sinä olet Messias, Jumalan Poika, jonka oli määrä tulla maailmaan.” (Joh. 11:25–27)
Iktyksen uskotaan myös liittyvän Jeesuksen lukuisiin kalavertauksiin sekä siihen, että opetuslapset olivat kalastajia ja Jeesus teki heistä ”ihmisten kalastajia”. 
Iktys -symbolin käyttö salaisena symbolina kristittyjen vainojen aikaan on todennäköisesti myöhempää spekulaatiota. Tarinan mukaan kristitty saattoi löytää uskonveljensä huitaisemalla jalallaan puolihuolimattomasti kaaren hiekkaan. Jos toinen henkilö oli kristitty, hän tajusi kaaren merkityksen ja täydensi kuvion iktykseksi omalla, vastakkaiseen suuntaan aukeavalla, kaarellaan.
Nykyajan sovelluksia.
Nykyään iktystä tavataan usein autojen peräluukun vasemmalle puolelle kiinnitettynä uintisuunta kohti tien keskiviivaa, eli vasemmalle. Se kertoo auton omistajan olevan kristitty – tai ainakin sen, että kyseisen auton on joskus omistanut kristitty. Iktystä käytetään myös organisaatioiden logopohjana tai allekirjoituksena sähköpostiviestin lopussa, muodossa &lt;&gt;&lt;.
Narnian viimeinen taistelu

Narnian viimeinen taistelu () on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-kirjasarjan viimeinen kirja, joka ilmestyi vuonna 1956. Lewis ehdotti kirjalle ensin nimiä "The Last King of Narnia", "Night Falls on Narnia" ja "The Last Chronicle on Narnia", mutta kustantaja hylkäsi nämä ehdotukset. Suomeksi romaani julkaistiin 1979 Kaarina Helakisan suomentamana. 181-sivuisen romaanin kustansi Otava.
Juoni.
Narniassa Metku-apina löytää leijonan taljan. Metku aikoo huijata narnialaisia ja naamioi taljan avulla Pulma-aasin Aslaniksi. Narnialaiset luulevat Aslanin palanneen ja Metku hallitsee "Aslanin" nimessä ja orjuuttaa Narnian kansalaiset kalormenilaisten avulla. Kun Narnian kuningas Tirian saa kuulla puun hengeltä, että metsää kaadetaan Lyhtykorvessa, hän lähtee katsomaan mitä on tekeillä. Tällä matkalla kuningas kuitenkin jää kalormenilaisten vangiksi. Vangittuna ollessaan Tirian saa avukseen Jillin ja Eustacen. Yhdessä he koittavat vapauttaa Narnian Metkun ja kalormenilaisten valloitukselta. He kuitenkin saavat viestin Pitkäsilmä-kotkalta, että Cair Paravel on vallattu. Silloin he huomaavat että Metkun juonet on punottu ovelasti koko Narnian valtaamiseksi. He käyvät toivottomaan yrityksen murtaa apinan valta Narniassa. Lopulta oikea Aslan palaa ja kutsuu tähdet taivaalta ja herättää Isä Ajan. Kuu ja Aurinko kuolevat taistellessaan toisiaan vastaan ja koko Narnian maa kuolee, lopulta jäljelle jää vain kylmä pimeys. Kaikki Aslaniin uskovat pääsivät Aslanin maahan, todelliseen Narniaan. Peter, Edmund, Lucy, Eustace ja Jill saavat kuulla kuolleensa junaonnettomuudessa, "varjomaailmassa", nyt he ovat Aslanin maassa jossa he tapaavat kaikki Narnian kulta-aikana eläneet ystävänsä.
Juoksurata

Juoksurata on normaalin yleisurheilukentän uloin osa. Sillä suoritetaan kaikki yleisurheiluun kuuluvat juoksumatkat maratonia lukuun ottamatta. 
Juoksuradan standardipituus on 400 metriä ja yhden radan leveys 1,22 metriä. Ratoja on tavallisesti kahdeksan kappaletta. Radan pinnoitteena on muinoin käytetty hiilimurskaa ja myöhemmin pinnoitteena on käytetty erilaisia kumipohjaisia materiaaleja. Nykyään käytetään lähinnä pikajuoksuja varten kehiteltyjä nopeampia pintamateriaaleja. Tunnetuimpia näistä on mondo-pinnoite. Yleisin juoksuradan väri on punainen, mutta myös muunvärisiä ratoja on olemassa, esimerksiksi Lappeenrannan Kimpisen kentän juoksurata on sininen.
Radan geometria.
IAAF:n sääntöjen mukaan radan leveyden tulee olla 122 cm.
Windows XP Media Center Edition

Windows XP Media Center Edition (MCE), koodinimeltään "Freestyle" on x86-koneille tarkoitettu käyttöjärjestelmä, joka tekee tietokoneesta kotiteatterikäyttöön soveltuvan HTPC:n oloisen koneen. MCE perustuu melko suoraan Windows XP:hen, mutta siihen on lisätty muutamia avainominaisuuksia, kuten kaukosäädinkäyttöä helpottavat valikot ja yleisilme, joka ”integroi” MCE:n osaksi kotiteatteria.
Käytännössä "Windows XP Media Center Edition" on kuin Windows Vistan ja Windows 7:n "Home Premium" -versiot.
Fajanssi

Fajanssi on keskilämpötilassa eli 1050–1150 celsiusasteessa poltettua huokoista ja vaaleaa keraamista massaa.
Nimitykset.
Fajanssi on nimetty italialaisen Faenzan kaupungin mukaan. Välimeren maiden sinivalkoiseksi koristeltua fajanssikeramiikkaa kutsutaan majolikaksi.
Ominaisuudet.
Fajanssi on posliinia ja kivitavaraa huokoisempaa. Jos lasitus ei ole hyvä, fajanssiesineet imevät vettä astianpesukoneessa ja alkavat säröillä. 1920-luvulla kehitetty timanttifajanssi on hieman sinertävää fajanssia, joka on ominaisuuksiltaan lähes posliinin veroista.
Käyttö.
Fajanssista tehdään kylpyhuoneiden verhoukseen käytettäviä kaakelilaattoja. Myös ruokailuastiat valmistettiin Suomessa 1960-luvulle asti fajanssista, jota alettiin korvata kestävämmällä posliinilla vasta 1970-luvulla.
Valmistus.
Fajanssi poltetaan kahteen kertaan, ja jälkimmäisellä polttokerralla se lasitetaan läpinäkymättömällä lasitteella. Länsimaissa käytetään tavallisimmin valkoista tinalasittetta. Aiemmin länsimaissakin käytettiin yleisesti lyijylasitetta. Lyijyn käyttö astioissa kiellettiin sittemmin monessa länsimaassa.
Terveysriskit.
Ennen 1960-lukua valmistetuista fajanssiastioista saattaa irrota liian suuria määriä lyijyä etenkin, jos niissä säilytetään happamia ruokia tai juomia. Vielä seitsemänkymmenluvulla joka kolmas Suomessa myyty keramiikka-astia ylitti lyijypitoisuuden enimmäisraja-arvon. Lyijylasitteella käsitellyistä astioista saattaa irrota päivittäiskäytössä jopa niin paljon lyijyä että lyijyn kokonaissaanti kaksinkertaistuu.
Luca Badoer

Luca Badoer (s. 25. tammikuuta 1971 Montebelluna, Italia) on italialainen autourheilija, Formula 1 -kuljettaja ja Ferrarin pitkäaikainen testikuljettaja. Hän on ajanut koko uransa ajan vain italialaisissa talleissa. Hän on Ferrari-tallin historian pitkäaikaisin testikuljettaja ja eniten kilpailuja ilman pisteitä ajanut kuljettaja.
Ura.
Luca Badoer voitti Italian mestaruuden kartingissa ja menestyi sen jälkeen Italian Formula 3 -sarjassa. Hän nousi edelleen Formula 3000 -sarjaan ja voitti sen vuonna 1992. Lupaavan nuorukaisen tie vei Formula 1 -sarjaan. Kauden 1993 hän ajoi kilpailukyvyttömässä Scuderia Italia-tallissa, mutta yhden välivuoden jälkeen hänet palkattiin Minardille, jonka autolla hän ylsi kolmessa kisassa kahdeksanneksi. Badoerin uran paras sijoitus on seitsemäs (San Marinon GP 1993). Tuohon aikaan kuitenkin vain kuusi parasta kuljettajaa sai pisteitä MM-osakilpailusta.
Minardilta Badoerin tie vei Fortille, jota on pidetty yhtenä Formula 1 -historian huonoimmista talleista. Kaudella 1999 Badoer palasi vielä Minardin rattiin, mutta ei onnistunut vieläkään hankkimaan pisteitä, vaikka neljäs sija oli jo lähellä vuonna 1999 Euroopan Grand Prix’ssa ennen kuin auto hyytyi radanvarteen. Badoerin kyvyt oli kuitenkin huomattu, ja hänet valittiin Ferrarin testikuljettajaksi 1997.
Badoer on lähtenyt kaikkiaan 50 Formula 1 -kilpailuun, joista 26 on päättynyt keskeytykseen. Badoer pitää hallussaan kyseenalaista ennätystä: hänellä on tilillään eniten GP-kilpailuja ilman ainuttakaan pistettä. Badoer sai Ferrarin kolmoskuljettajana mahdollisuutensa heinäkuussa 1999, kun Michael Schumacher loukkaantui Britannian GP:ssä. Badoeria harkittiin vakavasti Schumacherin tuuraajaksi, mutta hänen karvaaksi pettymyksekseen talli päätyi lopulta suomalaiseen Mika Saloon.
Elokuussa 2009 Ferrari-talli vahvisti Badoerin paluun F1-kilpakuljettajaksi tuuraamaan Unkarin GP:ssä loukkaantunutta Felipe Massaa. Alun perin Massan tuuraajaksi pestattu seitsenkertainen maailmanmestari Michael Schumacher joutui perääntymään moottoripyöräkilpailussa aiemmin saamansa niskavamman takia. Ensimmäisessä aika-ajossaan Valenciassa Badoer jäi koko joukon viimeiseksi ja kisassakin hän oli vain 17:s, kun tallitoveri Räikkönen otti kuudennen lähtöpaikan ja palkintopallisijan. Belgiassa hän lähti jälleen viimeisestä ruudusta liikkeelle ja sijoittui neljänneksitoista samalla, kun hänen tallikaverinsa Räikkönen voitti. Tämän jälkeen spekulaatiot Badoerin korvaamisesta kuljettajana kasvoivat entisestään, kunnes Ferrari ilmoitti seuraavalla viikolla Giancarlo Fisichellan korvaavan hänet kauden lopuissa kilpailuissa. Marraskuussa 2010 Ferrarin puheenjohtaja Luca di Montezemolo ilmoitti pitämässään puheessa Badoerin irtisanotuksi testikuljettajan tehtävästään.
Yksityiselämä.
Badoer on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta: Rocco ja Brando, joka on myös autourheilija.
Daping Qin

Daping Qin (s. 18. kesäkuuta 1957 Peking) on kiinalaissyntyinen, Suomessa asuva säveltäjä.
Qin opiskeli vuosina 1970–1975 Sichuanissa ja 1978–1979 Pekingissä. Vuodesta 1984 lähtien häntä opettivat Sibelius-Akatemiassa Eero Hämeenniemi, Magnus Lindberg, Paavo Heininen ja Annikka Konttori. Qin suoritti diplominsa vuonna 1992.
Qin on säveltänyt muun muassa jousikvarteton (1996), pianokvinteton "Samsara" (1990) ja orkesterimusiikkia.
Obwalden

Obwalden (, , ) on kantoni Sveitsissä. Sen pinta-ala on 491 km². Kantonissa on vajaat 40 000 asukasta. Obwaldenin hallinnollinen keskus on Sarnen.
Historiaa.
Obwalden oli 1200- ja 1300-lukujen vaihteesta alkaen nimellä "Unterwalden ob dem Wald" osa Unterwaldenia, joka yhdessä Urin ja Schwyzin kanssa muodosti Sveitsin vanhan valaliiton vuonna 1291. Napoléonin vallan aikana 1798–1803 alue oli Sarnenin hallintoalue () Waldstättenin kantonissa, Helvetian tasavallassa. Vuosina 1803–1999 "Unterwalden ob dem Wald" oli puolikantoni osana Unterwaldenia. Vuodesta 1999 alkaen Obwalden on ollut kantoni, tosin ”puolikantonin” oikeuksilla: entisillä puolikantoneilla on vain yksi edustaja parlamentin ylähuoneessa.
Maantiede.
Obwalden sijaitsee Etu-Alppien alueella: kantonin pohjoisosa on Emmentalin Alppeja, eteläosa Urin Alppeja. Kantonin korkein vuori on Titlis (3 238 m mpy.). Muita tunnettuja vuoria ovat muun muassa Pilatus ja Brienzer Rothorn (2 348 m mpy.).
Kantonin asutus on keskittynyt Sarner Aa- ja Engelberger Aa -jokien laaksoihin ja järvien rannoille.
Hallinto ja asukkaat.
Obwalden koostuu kahdesta erillisestä osasta: Engelberg muodostaa erillisen eksklaavin pääalueen itäpuolella. Kantoni koostuu seitsemästä kunnasta: 
Obwalden on enimmäkseen saksankielistä aluetta: vuonna 2017 noin 92 prosenttia kantonin asukkaista oli saksankielisiä. Valtauskonto on katolisuus, jota tunnustaa 69 prosenttia asukkaista.
Talous.
Obwaldenin työpaikat (yhteensä 22 000) jakaantuivat vuonna 2017 sektoreittain seuraavasti:
Liikenne.
Obwaldenin liikenneväylät kulkevat laaksoja pitkin:
Šeikki

Šeikki (, "šaikh") on kunnianimi, joka tarkoittaa heimon vanhinta, johtajaa, kuuluisaa vanhaa miestä tai islamiin perehtynyttä miestä. Šeikin tytärtä tai vaimoa kutsutaan nimellä "šaikhah" ().
Adriano (jalkapalloilija, 1982)

Adriano, koko nimeltään Adriano Leite Ribeiro (s. 17. helmikuuta 1982 Rio de Janeiro, Brasilia) on uransa lopettanut brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänellä oli yksi 2000-luvun pelätyimmistä kaukolaukauksista. Peliuransa jälkeen hän on ajautunut alkoholi- ja päihdeongelmiin ja hän asui ainakin vuonna 2016 Rio de Janeiron vaarallisimmissa faveloissa.
Seurajoukkueura.
Ammattilaisuransa aikana Adriano on edustanut Interin lisäksi Flamengoa ja São Pauloa kotimaassaan sekä ACF Fiorentinaa ja Parmaa Italiassa. Seurajoukkueuran parhaat saavutukset ovat tulleet kuitenkin Interissä; milanolaisseurassa hän on voittanut kaksi Serie A:n mestaruutta 2006 ja 2007, Italian Cupin vuosina 2005 ja 2006 ja lisäksi Italian Supercupin vuonna 2005.
Maajoukkueura.
Brasilian maajoukkueessa Adriano on pelannut 48 ottelua ja tehnyt niissä 27 maalia . A-maajoukkueessa hän debytoi 15. marraskuuta 2000 pelatussa ottelussa Kolumbiaa vastaan. Maajoukkuepaidassa Adriano on voittanut Copa Américan 2004 ja Maanosaliittojen Cupin sitä seuraavana vuonna. Kummassakin turnauksessa hän kuului joukkueensa parhaisiin pelaajiin, hän voitti molemmissa maalikuninkuuden ja hänet valittiin kummassakin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Lisäksi Adriano oli voittamassa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 1999.
Diomedes

Diomedes () oli kreikkalaisen mytologian hahmo. Nimi yhdistetään kahteen sankariin, joista yksi on Tydeuksen poika, joka osallistui Troijan sotaan. 
Tämä Diomedes taisteli Odysseuksen rinnalla, ja yhdessä he varastivat Troijasta palladionin, Pallas Athenea esittävän veistoksen. Sodassa Diomedes haavoitti Afroditea, joka taisteli troijalaisten puolella, minkä tämä kosti tekemällä Diomedeen vaimon uskottomaksi. Diomedes pakeni Italiaan ja perusti sinne useita kaupunkeja.
Toinen Diomeds oli Areksen poika ja Traakian kuningas. Kolmas ei ole taruhahmo vaan grammaatikko, joka 300-luvulla kirjoitti latinan kieliopin, josta on säilynyt joukko sitaatteja.
Nikolai Tutškov

Nikolai Aleksejevitš Tutškov (, 27. huhtikuuta 1761 – 11. marraskuuta 1812 Jaroslavl) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka osallistui Suomen sotaan. Hän kuului keskiaikaiseen venäläiseen aatelissukuun, jolla saattaa olla saksalaiset sukujuuret. Hänen isänsä oli venäläinen senaattori. Sotilasuransa hän aloitti 1778 päämajoitusmestarin adjutanttina ja palveli 1783 Kanonirskin rykmentissä sekä osallistui Kustaan sotaan 1788–1790. Puolan kapinan aikana 1792–1794 hän komensi Muromskin jalkaväkirykmenttiä kunnostautuen Masciniewiczin taistelussa. Hän sai neljännen luokan Pyhän Yrjön ristin. Tutškov ylennettiin 4. lokakuuta 1794 everstiksi ja siirrettiin Belozerskin rykmentin komentajaksi. Tasan kolme vuotta myöhemmin hänet siirrettiin Sevskin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Tutškov osallistui A. M. Rimski-Korzakovin joukoissa Sveitsin operaatioon Zürichin lähellä, ja hän osallistui Schaffhausenin hyökkäykseen. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1799. Kesästä 1806 Tutškov komensi viidettä jalkaväkidivisioonaa.
Tammikuusta 1808 Tutškov kiinnitettiin Ruotsia vastaan hyökkääviin joukkoihin 5. divisioonan komentajaksi. Venäläiset joukot hyökkäsivät 21. helmikuuta 1808 yhtenä kolmesta ryhmittymästä Suomeen. Hän hävisi Koljonvirran taistelun Johan August Sandelsille. Hänen seuraajakseen komentajaksi tuli Nikolai Nikolajevitš Rajevski. Suomen sodan jälkeen Tutškov palveli Kamenets-Podolskin sotilaskuvernöörinä.
Vuonna 1812 hän osallistui komentajana Venäjän sotaan Ranskaa vastaan muun muassa Smolenskin ja Borodinon taisteluissa. Hän haavoittui luodista rintaan ja hänet siirrettiin Možaiskiin ja sittemmin Jaroslavliin, missä kuoli haavoittumisensa seurauksiin.
Nikolai Aleksejevitš Tutškov oli toisen aikalaisensa venäläisen kenraalin, Smolenskin taistelussa kaatuneen Aleksandr Aleksejevitš Tutškovin (1778–1812) vanhempi veli.
Kullaan kirkko

Kullaan kirkko sijaitsee Kullaalla Ulvilassa, Satakunnassa. Se on rakennettu puusta Tuomas Ravoniuksen johdolla vuosina 1766–1767. Vuonna 1878 C. J. von Heideken uudisti kirkkoa muun muassa tornin osalta. Silloin myös rakennettiin sakasti. Muodoltaan kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko. Kirkkosalin pitkiltä sivuilta ulkonee poikkilaiva, joka on matalampi ja lyhyempi kuin kirkon pitkä sivu. Istumapaikkoja siinä on 450.
Urut on valmistanut uusikaupunkilainen J. A. Zachariassen vuonna 1896. Niissä on 11 äänikertaa. Alttaritaulun on maalannut vuonna 1796 P. Högberg, ja se kuvaa ehtoollisen asettamista ja ristiinnaulittua Jeesusta. Uusgoottilaiseen huippuun päätyvässä kellotornissa on kolme kelloa vuosilta 1766, 1767 ja 1793.
Kirkon vieressä sijaitsevassa entisessä pitäjänmakasiinissa toimii Kullaan kotiseutumuseo.
Tuija Ahvonen

Tuija Anneli Ahvonen (27. tammikuuta 1949 Helsinki – 7. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Yleisradion vuosina 1981–1983 esittämästä satiirisarjasta "Hukkaputki". Lisäksi hänet muistetaan Radioteatterin kuunnelmasarjasta "Yhtä köyttä -yhdistys". Ahvonen teki myös useita elokuvarooleja.
Ura.
Ahvonen opiskeli Suomen Teatterikoulussa vuosina 1968–1971, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Lappeenrannan teatteriin vuoteen 1973 saakka. Helsinkiin palattuaan hän näytteli Ryhmäteatterissa ja oli viimeiset vuotensa freelancerina. Vuonna 1981 Ahvonen esitti toista naispääosaa Eero Tuomikosken ainoaksi jääneessä pitkässä näytelmäelokuvassa "Suvi". "Helsingin Sanomien" kriitikko Mikael Fränti kehui hänen roolisuoritustaan ja vertasi Ahvosta Jill Clayburghiin elokuvassa "Eronnut nainen" ja Jeanne Moreau’hon elokuvassa "Yö".
Ahvonen kärsi pitkään mielenterveysongelmista. Hän oli miehensä kanssa päätynyt avioeroon. Ilta-Sanomille vuonna 1982 antamassaan haastattelussa Ahvonen kertoi jääneensä pois "Hukkaputki"-ohjelmasta kesken sen toisen tuotantokauden ja joutuneensa hoidettavaksi Lapinlahden sairaalan psykiatriselle osastolle. Ahvonen kertoi, että hänestä oli tullut julkisuuden henkilö tilanteessa, jossa hänen yksityiselämänsä oli sekaisin ja totesi ”näytelleensä seitsemän vuotta tervettä ihmistä”. 
Ahvonen teki itsemurhan Helsingin Malminkartanossa lokakuussa 1983.
Jarmo Sermilä

Jarmo Kalevi Sermilä (16. elokuuta 1939 Hämeenlinna – 26. kesäkuuta 2024 Hämeenlinna) oli suomalainen säveltäjä ja muusikko.
Sermilä opiskeli Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä ja valmistui vuonna 1975. Hän opiskeli myös sävellystä Prahassa František Kovaříčekin ja Sibelius-Akatemiassa Joonas Kokkosen johdolla ja suoritti diplomin 1975. 
Sermilän tuotantoon kuuluu balettimusiikkia ja orkesteriteoksia, mutta pääpaino on kamarimusiikissa ja elektroakustisessa musiikissa. Varhaisteoksissaan Sermilä käytti atonaalisuutta pääkeinonaan, ei kuitenkaan koskaan tiukasti tai sarjallisesti, sillä hänen kiinnostuksensa Edgard Varèsen musiikkiin johti häntä kohti vapaata tonaalisuutta. Taidemusiikin lisäksi Sermilä soitti jazzia. Hänen instrumenttejaan olivat trumpetti ja flyygelitorvi.
Vuodesta 1966 vuoteen 1971 Sermilä toimi Sibeliuksen syntymäkodin kuraattorina Hämeenlinnassa. Vuosina 1971–1976 Sermilä johti Suomalaisen musiikin tiedotuskeskusta, minkä jälkeen hän siirtyi Yleisradion kokeilustudion päälliköksi 1975–1979. Hän oli ISCM:n Suomen sektion puheenjohtaja 1975–1979.
Vuosina 1976–2010 Sermilä johti levytyksiä ja nuotteja julkaisevaa Jasemusiikki-yhtiötä, joka sittemmin siirrettiin tanskalaisen Wilhelm Hansen -yhtiön omistukseen.
Sermilä toimi Hämeen läänintaiteilijana 1977–1982, Suomen Säveltäjät ry:n varapuheenjohtajana 1981–2005 ja Teosto ry:n varapuheenjohtajana 1994–1999.
Jarmo Sermilälle myönnettiin professorin arvonimi 2004.
Yleisradion dokumentissa "Jean Sibelius" (1974) Sermilällä oli Sibeliuksen rooli.
Juan (jalkapalloilija)

Juan Silveira dos Santos, pelaajanimeltään Juan, (s. 1. helmikuuta 1979 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa.
Juan aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 Flamengossa. Hän edusti seuraa peräti seitsemän kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2002–03 saksalaiseen Leverkuseniin. Kesällä 2007 hän siirtyi AS Romaan, jossa pelasi viisi vuotta. Heinäkuussa 2012 Juan siirtyi ilmaisella siirrolla kotimaansa pääsarjaan Internacionalin riveihin. Juan teki paluun kasvattaja seuraansa Flamengoon tammikuun ensimmäinen päivä 2016 ilmaisella siirrolla.
Brasilian maajoukkueessa Juan debytoi kesällä 2001 Perua vastaan pelatussa ottelussa. Yhteensä hän on pelannut 57 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia . Juan oli voittamassa Copa Américaa vuosina 2004 ja 2007 ja Maanosaliittojen cupia vuonna 2005.
Kalajoen kirkko

Kalajoen kirkko on rakennettiin peittämättömästä punatiilestä vuosina 1876–1879. Sen suunnitteli F. W. Lüchow. Kalajoen kirkko toimii Kalajoen evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkona. Istumapaikkoja siinä on noin 1 300 ja pinta-alaa 988 neliömetriä. Pitkäkirkon toisessa päädyssä on torni ja toisessa alttari, joka on kuoriabsidissa. Alun perin kirkko oli uusgoottilainen ja kolmilaivainen. Tulipalo tuhosi kirkon 16. helmikuuta 1930. Kirkko rakennettiin uudelleen vuosina 1930–1931 ja vihittiin käyttöön 15. helmikuuta 1931. Kirkon uudistuspiirustukset teki arkkitehti W. G. Palmqvist, jolloin tornin huippua madallettiin ja kirkkosalin pitkämuotoinen laiva tehtiin betoniseksi tynnyriholviksi. Alun perin niissä oli taitekatot ja sivulaivoissa tasakatot.
Esineistö.
Alttaritaulun on maalannut Adolf von Becker 1887 ja se kuvaa Kristuksen ylösnousemusta. Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1931. Niissä on 27+1 äänikertaa. Erillisessä kellotapulissa (A. W. Arppe, 1815) on kaksi kelloa vuosilta 1813 ja 1830.
Historiaa.
Kalajoen ensimmäinen kirkko valmistui Tyngän kylään arviolta vuonna 1543. Toinen kirkko rakennettiin joitain vuosikymmeniä myöhemmin Mantilan kylään. Kolmannen kirkon rakentamisajankohtaa ei tiedetä, mutta se oli olemassa ainakin 1636 jolloin se arkistolähteiden mukaan purettiin ja rakennettiin uudelleen uuteen paikkaan. Tähän kolmanteen kirkkoon liittyneen kellotapulin rakensi Anders Brofall vuonna 1733. Vuosisadan loppua kohden kirkko rappeutui pahasti ja niinpä seurakunnan neljäs, erivartinen ristikirkko, rakennettiin vuonna 1781. Sen oli suunnitellut kruunun yli-intendentinvirasto Tukholmassa vuonna 1778. Kirkko tuhoutui Suomen sodassa vuonna 1808. Uusi, viides kirkko rakennettiin puusta samaisen yli-intendentin konttorin piirustusten mukaan 1811–1812. Sekin kirkko paloi vuonna 1869, mutta siihen liittynyt kellotapuli vuodelta 1815 on edelleen olemassa.
Neoptolemos

Neoptolemos (, ), joskus myös Pyrrhos (, ), oli kreikkalaisessa mytologiassa Akhilleuksen ja prinsessa Deidameian poika.
Hänen isänsä ja Aiaksen kuoltua Troijan sodassa kreikkalaisten sotaonni kääntyi eikä heillä ollut merkkiäkään voitosta. Kreikkalaiset kaappasivat troijalaisen tietäjän, Helenoksen. Hän kertoi, että kreikkalaiset voisivat voittaa sodan jos heillä olisi Herakleen myrkytetyt nuolet, he onnistuisivat varastamaan palladionin sekä mikäli Akhilleuksen poika osallistuisi sotaan.
Odysseus saikin Neoptolemoksen osallistumaan sotaan tarjoamalla tälle isänsä varustuksen sekä Hermionen, Menelaoksen ja Helenan tyttären, käden. Neoptolemoksella olikin hyvin tärkeä osa sodassa sillä hän surmasi Priamoksen ja Astyanaksin sekä uhrasi Polyksenen isänsä haudalla.
Sodan loputtua hän meni naimisiin Hermionen kanssa, mutta he eivät saaneet yhtään lasta. Myöhemmin Hermionen rakastettu, Orestes, murhasi Neoptolemoksen ja meni Hermionen kanssa naimisiin.
Marián Gáborík

Marián Gáborík (s. 14. helmikuuta 1982 Trenčín, Tšekkoslovakia) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Gáborík pelasi ensimmäisen aikuisten ottelunsa Slovakian Extraligassa Dukla Trenčínin joukkueessa kaudella 1997–1998. Minnesota Wild varasi Gaborikin koko tilaisuuden kolmantena pelaajana, tämän ollessa samalla myös tuoreen NHL-seura Wildin historian ensimmäinen pelaajavaraus koskaan. Hän siirtyi Minnesotaan jo seuraavalla kaudella. Pisteiden valossa hänen paras kautensa oli kausi 2005–2006, jolloin hän teki 65 ottelussa tehot 38 maalia + 28 syöttöä = 66 pistettä. NHL-kauden 2004–2005 peruunnuttua työsulun vuoksi Gáborík pelasi kotikaupunkinsa Dukla Trenčínissä ja Ruotsin Elitserienin Färjestads BK:ssa.
Arvokisoissa Gáborík edusti Slovakiaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2001, 2004, 2005 , 2007 ja 2011 maailmancupissa vuonna 2004 ja Torinon talviolympialaisissa vuonna 2006 sekä Vancouverissa 2010.
Vuoden 2007 MM-kisoissa Moskovassa Gáborík oli kisojen pistepörssin kahdeksas, tehoin 5+6=11 kuudessa ottelussa.
20. joulukuuta 2007 ottelussa New York Rangersia vastaan Gáborík teki viisi maalia ja antoi yhden maalisyötön. Hänestä tuli ensimmäinen viisi maalia ottelussa tehnyt Wild-pelaaja ja ensimmäinen koko NHL:ssä sitten Sergei Fjodorovin viiden maalin illan 26. joulukuuta 1996.
Kaudesta 2009–2010 alkaen Gáborík pelasi New York Rangersissä. Hän kirjoitti heinäkuun alussa 2009 sopimuksen, jolla hän sitoutui viideksi vuodeksi Rangersiin 7,5 miljoonan dollarin vuosipalkalla.
Gaborik myytiin huhtikuussa 2013 Columbus Blue Jacketsiin vain tunteja ennen NHL:n siirtorajan umpeutumista. Rangers sai vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoron , Derick Brassardin, Derek Dorsettin ja John Mooren. Blue Jacketsiin siirtyivät Gaborikin lisäksi Steven Delisle ja Blake Parlett.
Kausi 2013–2014 meni Gáboríkilta osaksi ohi loukkaantumisten takia. Blue Jackets vaihtoi hänet vaihtojen takarajalla Los Angeles Kingsiin, vaihdossa Matt Frattiniin.
Kaudella 2017–2018 Gáborík kaupattiin kauden loppupuolella Ottawa Senatorsiin.
Hän oli kaudet ja kokonaan sivussa loukkaantumisen vuoksi. Gáborík myytiin 27. joulukuuta 2020 yhdessä maalivahti Anders Nilssonin kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa hyökkääjä Cédric Paquetteen ja puolustaja Braydon Coburniin. Siirto toimi Tampa Baylle palkkabudjetin kevennyksenä.
Hermione (mytologia)

Hermione () oli Kreikan mytologiassa Menelaoksen ja Helenan tytär. Jo lapsena ennen Troijan sotaa hänet kihlattiin serkulleen Oresteelle, mutta myöhemmin hän joutui menemään naimisiin Neoptolemoksen kanssa, jota tarvittiin Troijan sodassa. He eivät kuitenkaan saaneet yhtään lasta. Neoptolemoksen kuoltua Hermione meni naimisiin Oresteen kanssa ja synnytti hänelle Teisamenoksen, josta tuli sekä Argoksen että Spartan viimeinen mykeneläinen kuningas.
Luuliikuntamittari

Luuliikuntamittari on laite, jonka avulla voidaan seurata liikunnan vaikutusta luuntiheyteen. Luuliikuntamittarin on kehittänyt ja patentoinut oululainen liikuntateknologiayritys Newtest Oy.
Luuliikuntamittari mittaa ja analysoi päivittäistä liikuntaa (sekä hyöty- että kuntoliikuntaa) ja analysoi sen sisältämiä kiihtyvyysvoimia eli g-voimia. Tutkimusten avulla on pystytty selvittämään näiden kehoon kohdistuvien voimien vaikuttavuus suhteessa luuntiheyteen ja tätä löytöä hyödynnetään Luuliikuntamittarissa. Laite näyttää päivittäisen ja viikoittaisen luustoa vahvistavan liikunnan kertymän näytöllä.
Näitä luuston kehittymistä stimuloivien ärsykkeiden (kiihtyvyys/hidastuvuus) määrää ja laatua on erittäin vaikea seurata ilman apuvälineitä. Luuliikuntamittarin avulla voidaan seurata liikunnan sisältämien luuston kehittymistä stimuloivien ärsykkeiden määrää ja laatua ja siten varmistaa liikunnan luustovaikeutteisuus.
Luuliikuntamittari on hyödyllinen apuväline, kun pyritään ennalta ehkäisemään osteoporoosia luuta vahvistavan liikunnan avulla. 
Lähteitä.
Vainionpää, A. (et al.) Effects of high-impact exercise on bone mineral density: a randomized controlled trial in premenopausal women. Osteoporosis International, Springer London, 2005, vol. 16, no. 2, pp. 191-197.
Vainionpää, A. (et al.) Intensity of exercise is associated with bone density change in premenopausal women. Osteoporosis International, Springer London, 2006, vol. 17, no. 3, pp. 455-463.
Jämsä, T. (et al.) Effect of daily physical activity on proximal femur. Clinical Biomechanics, Volume 21, Issue 1, January 2006, Pages 1-7.
Alfred Emil Ingman

Alfred Emil (A. E.) Ingman (16. heinäkuuta 1860 Karvia – 10. lokakuuta 1917 Vaasa) oli suomalainen sotilas- ja vankilapappi ja nuortenkirjailija. Arkkipiispa ja pääministeri Lauri Ingman oli hänen veljensä. Hänen poikansa oli hiivakemisti, vuorineuvoksen arvonimen saanut Hubert Ingman.
Teokset.
Ingmanin teokset ovat erähenkisiä seikkailukirjoja, mutta sisältävät myös fantasia-aineksia. Niistä on otettu useita painoksia eri nuortenkirjasarjoihin.
Jalmari

Jalmari on suomalainen miehen etunimi.
Jalmari on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä "Hjalmar", joka merkitsee 'kypäräpäistä sotilasta'.
Jalmarin nimipäivä on 20. marraskuuta. Almanakassa nimi esiintyi vuosina 1890–1906 muodossa "Jalmar" ja vuodesta 1907 lähtien asussa Jalmari. Nimi oli 1900-luvun alkupuolella erittäin suosittu, ja vieläkin se on yleinen varsinkin jälkimmäisenä etunimenä.
Marraskuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Jalmari-nimen on saanut 29 911 miestä ja alle 30 naista.
Jousia

Jousia on suomalainen miehen etunimi.
Jousia muodostettiin jousi-sanasta, jäljitellen keskiaikaisia ia-loppuisia nimiä (esimerkiksi "Kaipia", "Nousia"). Jousi (joutsi) on ollut tavallinen jälkiosa vanhoissa, erityisesti hämäläisalueilla käytetyissä nimissä.
Nimi on ollut almanakassa vuodesta 1929 lähtien ja pysynyt suhteellisen harvinaisena.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Jousia-nimen on saanut 169 miestä ja alle 15 naista.
Helsingborgs IF

Helsingborgs Idrottsförening on jalkapalloseura Helsingborgista, Ruotsista. Se pelaa kaudella 2022 maan korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. 
Helsingborg on perinteinen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1907, ja se oli Allsvenskanissa mukana jo sarjan perustamisvuonna 1924. Joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 54 kautta. Viimeksi se nousi ylimmälle sarjatasolle vuonna 1993. Ruotsin mestaruuksia se on historiansa aikana voittanut seitsemän ja cup-mestaruuksia viisi ja on voittanut Ruotsin supercupin kerran.
Makrofagi

Makrofagit (kr. "makrofagos", ’suursyömäri’) ovat elimistön syöjäsoluja, jotka syövät vieraiksi tunnistettuja mikrobeja ja vierasaineita. Lisäksi ne siivoavat pois ikääntyneitä ja kuolleita soluja sekä kudosjätteitä.
Makrofageja päivystää erityisen runsaasti maksassa, pernassa sekä keuhkoissa ja suolistossa. Monosyytit erilaistuvat eri kudoksissa erilaisiksi kudosmakrofageiksi:
Bakteerien ja virusten tuhoaminen kudoksissa.
Kun ihoon on tullut haava, lähellä päivystävät makrofagit tunnistavat pinnallaan olevien reseptorien avulla kehoon päässeen bakteerin pinnassa olevat vieraat molekyylit ja viruksen kaksinkertaisen RNA:n. Yhdellä makrofagilla on vain tietyntyyppisiä reseptoreita. Tehtyään tunnistuksen makrofagit alkavat erittää kemokiinejä, hälytysmolekyylejä. Hiussuonten seinämien solujen välistä tihkuu suonesta kudokseen mikrobeille vahingollisia interferoneja ja komplementtiproteiineja. Käynnistyy tulehdus, ja hiussuonten monosyytit aktivoituvat. Monosyytit jäävät solukalvojensa proteiineista kiinni hiussuonten seinämissä aktivoituneihin selektiinimolekyyleihin. Monosyyttien liike suonissa hidastuu, kunnes ne pysähtyvät. Ne ryömivät ulos hiussuonesta endoteelisolujen välistä, muuttuvat makrofageiksi ja liikkuvat haavan suuntaan. Makrofagit tunnistavat bakteerit ja kietovat solukalvoaan bakteerien ympärille. Makrofagin sisään joutuneesta rakkulasta tulee fagosomi. Nämä fagosomit sisältöineen kulkeutuvat lysosomien kylkeen ja sulautuvat niihin. Bakteerit hajoavat entsyymien käsittelyssä, niiden jäännökset poistuvat, ja hiussuonten seinämä palautuu ennalleen.
Muita toimintoja.
Makrofagien erittämät vesiliukoiset sytokiinit osallistuvat kehon puolustustaistelussa solujen väliseen tiedotukseen ja toimintojen ajalliseen koordinointiin.
Makrofagit myös siivoavat pois ikääntyneitä soluja, ohjelmoidun solukuoleman jäljiltä kuolleita soluja sekä kudosjätteitä. Poistettavien solujen pintarakenne on muuttunut niin, että makrofagit pystyvät ne tunnistamaan. Makrofagit hajottavat vanhoja punasoluja maksassa ja pernassa yli sata miljardia päivässä, jolloin punasolujen hemoglobiinin rauta saadaan uuteen käyttöön.
Georgi Špagin

Georgi Semjonovitš Špagin (; 29. huhtikuuta 1897 Kljušnikovo, Venäjä — 6. helmikuuta 1952 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen asesuunnittelija, joka suunnitteli muun muassa PPŠ-41-konepistoolin.
Špagin tuli vuonna 1920 Kovrovin asepajalle, jossa hänen lahjakkuutensa huomattiin, ja 1922 hän ryhtyi työskentelemään Vasili Degtjarjovin apulaisena ja työtoverina. Hän osallistui suurikaliiperisen DK-konekiväärin ja myöhemmin siitä kehitetyn DŠK-38-aseen suunnitteluun.
Špagin on haudattu Moskovan Kremlin muuriin.
Modeemi (yhdistys)

Modeemi ry on Tampereen teknillisen yliopiston piirissä toimiva ATK-alan harrastajien yhdistys, joka perustettiin vuonna 1977. Sen tavoitteena on kasvattaa erilaisten, lähinnä Unix-pohjaisten laitteistojen tietoisuutta korkeakouluopiskelijoiden keskuudessa tarjoamalla jäsenistölleen monipuolisesti laitteistoa käytettäväksi. Yhdistys on myös julkaissut useita ATK-alan kirjoja, mm. Unix-oppaan.
Yhdistys rahoittaa toimintaansa jäsenmaksujen lisäksi juoma- ja makeismyynnillä sekä kirjoja myymällä. Jäsenistöä on keskimäärin 150–200.
Yhdistyksen toiminnan aktiivisuus on vuosien kuluessa vaihdellut useamman sadan aktiivijäsenen yhdistyksestä vähäisempään.
Ilari

Ilari on miehen etunimi.
Ilari on karjalainen muunnos nimestä "Ilarion", joka puolestaan on muunnos latinan "Hilariuksesta", joka tarkoittaa hyväntuulista tai reipasta. 
Nimi tunnetaan jo keskiajalta lähtien, ja almanakassa Ilari on ollut vuodesta 1950. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Ilari-nimen on Suomessa saanut vuoden 2019 loppuun mennessä 14 743 miestä ja muutama nainen.
Ankkurilapsi

Ankkurilapseksi kutsutaan Suomessa alaikäistä turvapaikanhakijaa, joka toimii kuin kohdemaahan heitetty ankkuri ja jonka avulla muukin perhe saadaan maahan. Alaikäisen lapsen kohdalla turvapaikanhakuprosessi toimii toisin kuin täysi-ikäisen kohdalla. Oleskelulupa myönnetään helpommin, eikä alaikäistä palauteta kotimaahansa, ellei tiedossa ole vanhempia tai muuta huoltajaa.
Yhdysvalloissa ankkurilapseksi () kutsutaan lasta, joka on syntynyt laittomille maahanmuuttajille. Maassa syntynyt lapsi saa Yhdysvalloissa automaattisesti kansalaisoikeudet Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäyksen nojalla. Tällä tavalla lapsi ankkuroi vanhempansa perheiden yhdistämisen kautta maahan. Amerikkalaisessa mediassa tällaista lasta kutsutaan myös "jackpot babyksi".
Suomen ulkomaalaislaki ja ankkurilasten perheenyhdistäminen.
Suomessa käsitettä ankkurilapsi käytetään lapsista, jotka lähetetään maahan etukäteen mahdollisesti väärennettyjen henkilöllisyyspapereiden turvin tai ilman papereita ja jotka saavat oleskeluluvan Suomesta. Tämän jälkeen muu perhe pääsee maahan perheiden yhdistämisen avulla. Henkilöä, jonka perheenjäsenet kutsutaan maahan, kutsutaan perheenkokoajaksi. 
Suomen ulkomaalaislain 36 §:n toisessa momentissa säädetään maahantulosäännösten kiertämisen vaikutuksesta perheenyhdistämiseen. Lainkohdan mukaan oleskelulupa voidaan jättää myöntämättä, jos on perusteltua aihetta epäillä ulkomaalaisen tarkoituksena olevan maahantuloa tai maassa oleskelua koskevien säännösten kiertäminen. Maahanmuuttovirasto on soveltanut pykälää perheenyhdistämistä koskevissa ratkaisuissaan, ja päätökset ovat jääneet voimaan myös korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Kenttä (videopeli)

Kenttä tai taso eli mappi (englanniksi mm. "level", "map" tai "stage") on videopelin osio, joka pitää läpäistä jotta pelaaja voi siirtyä seuraavaan osioon. Kentät läpäistään yleensä määrätyssä järjestyksessä. Esimerkiksi Visual novel -peleissä tarinan kappaleet, sotapeleissä tehtävät ja tappelupeleissä ottelut ovat pelin kenttiä tai tasoja. Kenttä voi tarkoittaa myös rajattua aluetta pelimaailmasta.
Tietokone- ja videopeleissä kenttä voi koostua tiukasti rajatusta alueesta (esimerkiksi "Counter Strike") tai laajaasta ja vapaasti tutkittavasta, suuresta karttapohjasta (esimerkiksi "World of Warcraft") tai jostain näiden välimuodosta. Kenttä voi koostua useista eri osista, esimerkiksi luonnosta, metsistä tai rakennuksista. Joissain peleissä kentän lopussa voi odottaa loppuvastus, jonka päihittämisen jälkeen kenttä on läpäisty.
Tavallisesti kenttä ladataan aina kokonaan muistiin ja vasta kentästä toiseen siirryttäessä syntyy uuden kentän lataamisesta johtuvaa odottamista.
Kenttäeditorit ovat työkaluja, joita käytetään kenttien rakentamiseen ja suunnitteluun.
Juojärven reitti

Juojärven reitti on Vuoksen vesistöön kuuluva Heinäveden reitin alkupäähän Varisveteen laskeva Kallaveden reitin itäinen haara. Reitti sijaitsee pääosin Heinäveden, Kaavin, Outokummun ja Tuusniemen sekä vähäisessä määrin myös Juuan ja Liperin alueilla. Siihen kuuluvat Varistaipaleen ja Taivallahden kanavat sekä suurina järvinä Juojärvi, Rikkavesi ja Kaavinjärvi. Se purkaa vetensä Palokissa sijaitsevan Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:n omistaman vesivoimalaitoksen kautta Kallaveden tasolle pudotuskorkeuden ollessa 19,7 metriä.
Juojärven reittiä on käytetty ainakin 1700-luvulta teollisen toiminnan kuljetusväylänä. Puunuitto ja myöhemmin myös malmin kuljetus ovat olleet tärkeässä osassa vesitien hyödyntämisessä. Palokissa, reitin päätepisteessä, on ollut vesivoimaan perustuvaa puun sahaustoimintaa ainakin 1700-luvulta, ja sinne on pystytty keräämään vesireittejä hyödyntäen puuraaka-ainetta laajalta alueelta. Kanavointien valmistuttua 1900-luvun alussa, myös kuljetukset laajemmalle alueelle, aina ulkomaille asti Saimaan kanavan kautta, tulivat mahdollisiksi.
Reitti on myös suosittu venematkailun kohde, koska Valamon luostari sijaitsee Juojärven eteläisellä rannalla, ja lisäksi Varistaipaleen kanava suurine korkeuseroineen ja moniosaisine sulkuineen houkuttaa turisteja alueelle. Täyssinän rauhan rajamerkkejä on Ohtaansalmessa ja Kaavinjärven pohjoispäässä. 
Reittiin kuuluva Vaikkojoki sijaitsee Kaavilla ja Juuassa. Se on tunnettu melontareitti ja kalastusmatkailukohde.
Jukka

Jukka on suomalainen miehen etunimi.
Useimmiten Jukka käsitetään muunnokseksi nimistä "Jogan" ja "Jogha", jotka puolestaan ovat Johanin tai Johanneksen muunnoksia, mutta on myös esitetty, että Jukka olisi peräisin gootin kielen nuorukaista tarkoittavasta sanasta "jugga". Jukka on ollut suomalaisessa almanakassa vuodesta 1950 lähtien. Samoihin aikoihin Jukasta tuli muotinimi. 2000-luvulla Jukka ei enää ole ollut kovin suosittu nimi. Jukan nimipäivä on vanha juhannuspäivä 24. kesäkuuta.
Sanan muita läheisiä tarkoituksia ovat olleet "jukainen", "jukkainen", "jukoinen", joka on tarkoittanut kovaa ja sitkeää puuta (jukkapuu, jukapuu, Tverin karjalassa jukkopuu). Suomessakin muinoin kasvanutta marjakuusta ("Taxus baccata") nimitettiin jukkapuuksi sen sitkeyden sekä kovuuden takia ja siitä tehtiin mm. jousia, nahkaveneen runkoja ja reen osia (jukolauta). Jukka-sanan muunnelmat ja käyttöyhteydet ovat hyvin vanhoja, sillä hyvin sen tapaisia sanoja tavataan muillakin suomensukuisilla kansoilla. 
Suomessa on 1900-luvun alusta kesäkuuhun 2025 mennessä rekisteröity 47 790 Jukka-nimen saanutta miestä.
Isohaara

Isohaara on CMX-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Se ilmestyi 2. elokuuta 2002. Levyä äänittäessään yhtye vietti studiossa lähes puoli vuotta. Albumilta julkaistiin singleinä neljä kappaletta: ”Pohjoista leveyttä”, ”Minun sydämeni on särkynyt”, ”Minne paha haudattiin” ja ”Silmien takana”. Laulaja A. W. Yrjänän mukaan albumin keskeinen teema on ”ympäröivän ja sisäisen maailman hajoaminen masennuksen ja hölynpölyn kaaokseen”. 
Kaikki kappaleet on säveltänyt CMX ja sanoittanut A. W. Yrjänä. Kappaleella ”Isohaara” on mukana myös Suutarilan ala-asteen 4C-luokka.
Lakeija

Lakeijalla tarkoitetaan sisäpalvelijaa, yleensä miespuolista. Lakeijan tyypillisiä tehtäviä on muun muassa ovenavaus vieraille, isäntänsä saattaminen ja juoksupoikatehtävät.
Hieman halventavasti lakeijaksi voidaan kutsua myös alaista tai kannattajaa, joka nöyristelee ja mielistelee ylemmässä asemassa olevaa henkilöä. Eräs kuuluisimpia näin kutsuttuja oli kenraalisotamarsalkka Wilhelm Keitel, Adolf Hitlerin uskollinen, mielistelevä apuri. Keiteliä kutsuttiinkin selän takana nimillä "Lakaitel" eli ”pikku lakeija” tai ”hovinarri”.