Šelon

Šelon () on Venäjällä Pihkovan alueen Dnon, Porhovin ja Dedovitšin piireissä, ja Novgorodin alueen Šimskin ja Soltsyn piireissä, virtaava 248 kilometriä pitkä joki, joka laskee Ilmajärven lounaisrantaan. Šelon on neljänneksi suurin Ilmajärveen laskevista joista.
Joen kulku.
Šelon alkaa Gorodovikin (Городовик) kylän läheiseltä suolta, joka sijaitsee Suhoman ylängöllä. Joe ensimmäisten kilometriensä matkalla on joen uoma padottu jokilaaksoonsa tulvivaksi tekojärveksi, josta otetaan talousvettä Dedovitšin taajaman käyttöön. Padossa toimii myös pieni vesivoimalaitos. Seutu on Porhoviin asti viljeltyä seutua, jossa sijaitsee pieniä jokivarren kyliä. Joessa on yli 40 koskea. Šelon virtaa Porhovin läpi noin 40 metrin levyisenä ja kaartaa sen jälkeen kohti koillista. Jokeen tulee täydennystä Sudoman ja Lugan ylängöiltä alkavista sivujoista. Joenvarsiasutus yleistyy alaspäin mentäessä ja ennen Ilmajärveä virtaa joki Soltsyn ja Šimskin kaupunkien läpi. Joen leveys on Soltsyssä 70 metriä ja Šimskissä yli 300 metriä. Se on Ilmajärveltä 38 kilometriä ylöspäin Soltsyyn asti purjehduskelpoinen. Ilmajärvessä on Šelonilla pieni noin 10 neliökilometrin suistoalue.
Historiaa.
Šelonista on saanut nimensä Šelonin viidennes, yksi Novgorodin feodaalitasavallan viidestä hallintoalueesta. Vuonna 1471 joen rannalla käytiin Novgorodin ja Moskovan ruhtinaskunnan välinen Šelonin taistelu, jonka tuloksena Novgorod menetti itsenäisyytensä ja se liitettiin Moskovan Venäjään.
Hydrologiaa.
Šelonin veden virtaamat vaihtelevat suuresti vuodenaikojen mukaan. Kevättulvat kestävät huhti- ja toukokuun ja myös syksyisin syysateiden aikana Šelon tulvii. Muina aikoina on joen virtaamat pieniä. Joen virtaamia mitataan mittausasemalla, joka sijaitsee 59 kilometrin päässä Ilmajärven suistosta, jossa keskivirtaamaksi on saatu 43,6 m³/s. Joki jäätyy yleensä marras-joulukuun vaihteessa ja jäät lähtevät maalis-huhtikuussa. Jäätyminen on säiden vaihteluiden vuoksi myöhästynyt vuonna 1925 maaliskuulle.
Suhoman ylängöllä jokiverkostoon purkautuu pienistä lähteistä mineraalivettä.
Šelonin valuma-alue.
Yleistä.
Šelon kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Olhavanjoen valuma-alueeseen, jonka Šelonin valuma-alueessa se sijaitsee. Šelonin valuma-alueen laajuus 9 710 neliökilometriä ja sen pääuoman muodostaa vain joki Šelon, joka on 248 kilometriä pitkä. Šelonin valuma-alueen pääuoma on Šelon, jonka nimisenä sitä voi kartoista seurata latvahaaroihin asti.
Sivujokia.
Alla olevaan taulukkoon on koottu Šelonin suurimpia sivu-uomia. Taulukon tiedot on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kullekin joelle taulukon oikeassa sarakkeessa.
Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = luettu kunkin sivu-uoman lähteestä (), 3 = luettu venäjänkielisestä Wikipediasta, 4 = katsottu tai mitattu Internetin karttapalvelusta kuten esimerkiksi Google Maps tai ACME
Järviä.
Šelonin valuma-alueella on vain vähän järviä. Sitnjan valuma-alueen järviä ovat esimerkiksi Vyskodno (Выскодно) ja Sitenskoje (Ситенское). Uzan pääuomassa sijaitsevat Gorodnoskoje (Городновское)ja Uzskoje (Узское), ja niiden lisäksi tavataan Uzan valuma-alueelta vielä Glubokoje (Глубокое), Gramulinskoje (Грамулинское), Ivankovskoje (Иваньковское), Filippovskoje (Филипповское) ja Lokno (Локно). Nämä järvet kuuluvat Sudoman ylängön järvialueeseen, joihin luetaan myös seuraavat Sudomajokeen laskevat järvet Žedritskoje (Жедрицкое), Kamennoje (Каменное), Mjatškovskoje (Мячковское), Penkovskoje (Пеньковское) ja Naverežskoje (Навережское).