tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
S/S Grefve Berg

S/S Trafik oli vuonna 1858 valmistunut helsinkiläisen Ångfartygs Ab Trafikin matkustajalaivahöyrylaiva, joka liikennöi Turusta Lyypekkiin.
Valmistus.
Alus tilattiin Andrew Leslie and Companylta Newcastlesta Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Se valmistui loppuvuodesta 1857 ja alus luovutettiin turkulaiselle Österbottniska Ångfartygs Aktiebolagille nimettynä "Grefve Bergiksi". Aluksen valmistuskustannukset olivat 72450 ruplaa.
Palvelus.
Alus aloitti toukokuussa 1858 liikennöinnin Pietarin, Tallinnan ja Riian välisellä reitillä. Alus ajoi 9. kesäkuuta 1859 Viron rannikolla pahoin karille ja se korjattiin Tukholmassa ollen koko kesän poissa palveluksesta. Seuraavan vuoden alus oli pääosin reitillä Tukholmasta Turun kautta Helsinkiin ja edelleen Pietariin yhdessä "S/S Auran" kanssa. Alus oli 1867 samalla reitillä yhdessä "Auran", "S/S Wiborgin" ja "S/S Dagmarin" kanssa.
Alusta yritettiin myydä vuosina 1872 ja 1874, mutta tehtyjä tarjouksia pidettiin riittämättöminä. Alus myytiin lopulta 1975 huutokaupalla, jolloin turkulainen J. W. Rautell osti aluksen 65000 markalla. Alus makasi vuoden ankkurissa Turun Linnanaukolla, ja se kunnostettiin seuraavana talvena, jolloin muun muassa sen höyrykoneet vaihdettiin 90 hevosvoimaisiksi, siipirataskoneisto korvattiin kahdella potkurilla. Muutostöillä saatiin alukselle lisää rahtitilaa ja uusittu matkustamo. Alus nimettiin "Trafikiksi"
Helsinkiläinen Ångfartygs Ab Trafik aloitti liikennöinnin aluksella, kun se lähti 30. toukokuuta 1877 Turusta Pietariin ja sieltä edelleen Stettiniin ja Lyypekkiin. Alus sijoitettiin lopulta Turun ja Lyypekin väliselle reitille. Alus ajoi 21. lokakuuta 1880 karille Kustavin Lypertössä ja se upposi pari päivää myöhemmin.
Tibor Benedek

 
Tibor Benedek (12. heinäkuuta 1972 Budapest – 18. kesäkuuta 2020 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari, joka toimi urheilu-uransa jälkeen vesipallovalmentajana.
Benedek kuului Unkarin maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Benedek edusti maataan kesäolympialaisissa myös Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Lisäksi Benedek voitti MM- ja EM-mitaleja, joiden joukossa maailmanmestaruus Barcelonassa 2003 ja Euroopan mestarus Sevillassa 1997.
Benedekin isä Miklós (s. 1946) on maassaan arvostettu näyttelijä.
Benedek työskenteli myös vesipallovalmentajana. Hän valmensi Unkarin miesten maajoukkuetta muun muassa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 ja johti sen maailmanmestaruuteen vuonna 2013 sekä kahdesti EM-mitaleille. Hän kuoli haimasyöpään Budapestissa 47-vuotiaana 18. kesäkuuta 2020.
Mortimerin ansa

Mortimerin ansa () on avausansa espanjalaisessa pelissä. Ansa on nimetty yhdysvaltalaisen James Mortimerin mukaan. Mortimerin ansa on todellinen ansa siinä mielessä, että musta huijaa valkean siihen tarjoamalla ”ilmaista” sotilasta.
Ansa alkaa seuraavasti:
1.e4 e5
2.Rf3 Rc6
3.Lb5 Rf6
4.d3 Re7
Mortimerin puolustus. Tämä siirto on harvinainen ja ei paras mustalle, mutta se asettaa ansan. Valkoisella on monia hyviä vastauksia, mutta sotilaan ottaminen on virhe.
5.Rxe5? c6!
(Katso kuvaaja.) Musta uhkaa sekä valkeaa lähettiä, että 6...Da5+. Jos lähetti liikkuu, musta voittaa hevosen haarukalla.
6.Rc4
Valkean paras siirto, estää Da5+:n ja uhkaa pussimattia 7.Rd6#.
6...d6
7.La4 b5
Musta haarukoi valkean lähetin ja ratsun.
Bell X-2

Bell X-2 Starbuster oli yhdysvaltalainen koelentokone, joka rakennettiin äänennopeuden ylittämiseksi 2–3-kertaisena. Se oli toinen X-koekonesarjasta ja tyyppiä rakennettiin kaksi kappaletta.
Koneiden materiaalina käytettiin ruostumatonta terästä ja kupari-nikkeliseosta, ja niiden moottorina oli Curtiss-Wright XLR25 -rakettimoottori, joka tuotti 11–67 kN työntövoiman.
X-2 laukaistiin muunnetusta Boeing B-50 Superfortress -pommikoneesta, ja ensimmäisen moottorittoman liitolennon sillä teki Bellin koelentäjä Jean L. ”Skip” Ziegler Edwardsin lentotukikohdassa 27. kesäkuuta 1952. Ziegler kuoli B-50-koneeseen kiinnitetyn X-2:n räjähtäessä kesken lennon 12. toukokuuta 1953.
Everstiluutnantti Frank K. ”Pete” Everest suoritti ensimmäisen rakettimoottoria käyttäneen lennon toisella X-2:lla 18. marraskuuta 1955, ja yhdeksännellä lennollaan seuraavan vuoden heinäkuun lopussa hän teki nopeuden uuden maailmanennätyksen Mach 2.87 (3 050 km/h).
Kapteenit Iven C. Kincheloe Jr. ja Milburn G. ”Mel” Apt jatkoivat X-2:lla lentämistä. 7. syyskuuta 1956 Kincheloesta tuli ensimmäinen pilotti, joka oli ylittänyt 100 000 jalan korkeuden (30 500 m), kun hän lensi 38 466 metrin korkeuteen. 20 päivää myöhemmin, 27. syyskuuta, Mel Apt rikkoi koneella ensimmäisenä kolmen Machin nopeuden: hän lensi nopeudella Mach 3.2 (3 370 km/h) 19 960 metrin korkeudessa, tosin hän kuoli lopulta samalla lennolla menetettyään koneen hallinnan.
Lento-ohjelma.
X-2-koneet lensivät yhteensä 20 lentoa (27. kesäkuuta 1952 – 27. syyskuuta 1956).
S/S Wellamo (1898)

S/S Wellamo (II) oli vuonna 1898 FÅAlle valmistunut matkustajalaiva, jolla oli myös sisaralus S/S Oihonna. 
S/S Wellamo (II) rakennettiin "Gourlay Bros. &amp; Co.":n telakalla Dundeessa Skotlannissa. Se liikennöi pääasiassa Hanko–Tukholma reitillä sekä reitillä Tukholma–Turku–Helsinki–Pietari–Tallinna. Ensimmäisen maailmansodan aikana kun laiva oli matkalla Ruotsin Sundsvallista Kokkolan Ykspihlajaan se joutui 29. elokuuta 1916 saksalaisen sukellusveneen U 47 pysäyttämäksi. Sen jälkeen kun laivan miehistö ja matkustajat olivat poistuneet aluksesta sukellusvene upotti sen tykkitulella Tankarin majakan luoteispuolella.
S/S Wellamo (II):n pituus oli 60,33 metriä ja leveys 9,54 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 043 bruttorekisteritonnia (613 nettorekisteritonnia) ja nopeus 13 solmua. Laivan nelisylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 1 260 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli I luokassa 81, II luokassa 18 ja III luokassa 10.
M/S J. L. Runeberg

M/S J. L. Runeberg (ent. S/S "Helsingfors Skärgård") on moottorilaiva, joka liikennöi kesäisin Helsingistä Porvooseen ja Loviisaan. Se on rakennettu vuonna 1912. Laivan alkuperäinen höyrykone vaihdettiin vuonna 1962 dieselmoottoriin. Se viettää talvet entisöitävänä kotisatamassaan Porvoossa. Risteilessään Porvooseen se pysähtyy pyydettäessä Haikon kartanossa ja Mustassa-Hevosessa. Laivalla on kahvila ja neljä salonkia.
Aluksen historia.
Helsingin kaupunginvouti takavarikoi aluksen 22. elokuuta 1965 maksamattomien velkojen vuoksi. Seuranneessa huutokaupassa aluksen osti Leo Vuoristo, joka oli puolisonsa Sadun kanssa ostanut hieman aiemmin Haikon kartanon. Alus myytiin 1985 Ingmar Gustafssonille ja Ted Lönnroosille, minkä jälkeen se kunnostettiin talkoovoimin. Aluksen 75-vuotista taivalta juhlistettiin matkalla Tukholmaan.
Aluksella on liikennöity vuosina 1945-1949 myös Korkeasaareen.
Hold It, Don’t Drop It

Hold It, Don't Drop It on yhdysvaltalaisen Jennifer Lopezin toinen single vuoden 2007 albumilta "Brave". 
Kappaleen kirjoittajia ovat Kevin Rusto, Waynne Nugent, Jennifer Lopez, Allen Phillip Lees, Tawana Dabney, Janet Sewell, Cynthia Lissette, Dennis Lambert ja Brian Potter.
Kappale samplaa Tavaresin hittiä "It Only Takes a Minute" (1975).
Julkaisu.
Kappale julkaistiin klubisinglenä Euroopassa syyskuussa 2007, jolloin se ylsi Billboardin Hot Dance Club Play -listan ensimmäiselle sijalle "Do It Well" -kappaleen tavoin. Myöhemmin 21. tammikuuta 2008 se julkaistiin virallisesti ainoastaan Euroopassa.
Kritiikki.
Kappaleen saama kritiikki oli pääasiassa positiivista "Blender Magazine" -lehden antaessa kolme ja "Digital Spy" -lehden antaessa sille neljä tähteä viidestä.
"Slant Magazine" -lehti nimesi "Hold It, Don't Drop It" -kappaleen olevan 35. paras kappale vuonna 2007. Lehti kutsui sitä Jennifer Lopezin parhaaksi singleksi vuosiin.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideon kuvasi Melina 16. marraskuuta 2007. Ensiesitys nähtiin 4. joulukuuta 2007 MTV Europella ja MTV Türkiyella.
Donnie Wahlberg

Donald Edward ”Donnie” Wahlberg, Jr. (s. 17. elokuuta 1969) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän kuuluu erityisesti 1980–1990-luvuilla suosiota saavuttaneeseen New Kids on the Block -yhtyeeseen ja on sittemmin esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Kuudes aisti" (1999) ja "Saw II" (2005). Donnie näytteli myös ylikersantti Carwood Liptonia HBO:n minisarjassa "Taistelutoverit" (2001). Donnie Wahlbergilla on rooli poliisisarjassa "Blue Bloods", jossa hän esittää etsivä Danny Reagania. Vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Tooken" Wahlberg esittää CIA:n agenttia.
Wahlberg on Mark Wahlbergin veli. Hän oli naimisissa Kim Feyn kanssa vuosina 1999–2008. Heillä on kaksi poikaa. Hänen nykyinen puolisonsa on Jenny McCarthy.
Taina Haahti

Taina Haahti (vuoteen 2002 Hyytiäinen, s. 1960) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Kunnian kauppiaat" ilmestyi 1996. Haahti toimii nykyään päätoimisena kirjailijana.
Haahti on valmistunut Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi ja hän on suorittanut myös valtiotieteen kandidaatin tutkinnon. Hän työskenteli kymmenkunta vuotta rahoitus- ja sijoitusalalla sekä toimi sen jälkeen kirjoittamisen ohessa kestävän kehityksen konsulttiyrityksen neuvonantajana. Haahti on kirjoittanut myös kolumneja esimerkiksi "Helsingin Sanomiin".
Anthony Wilding

Anthony Frederick Wilding (31. lokakuuta 1883 – 9. toukokuuta 1915) oli uusiseelantilainen tennispelaaja. Hän syntyi Christchurchissä ja opiskeli urheilu-uransa ohella lakimieheksi.
Wilding, joka pelasi myös krikettijoukkueessa, kuoli taistelussa Ranskassa ensimmäisessä maailmansodassa. Hän kuului Davis Cupin voittajajoukkueeseen neljästi (1907–1909, 1914) ja ylsi myös sisäkaksinpelin olympiapronssiin Tukholmassa 1912.
Wilding voitti Wimbledonin kaksinpelin neljästi vuosina 1910–1913 sekä nelinpeliturnauksen neljästi vuosina 1907, 1908, 1910 ja 1914.
Vain 31-vuotiaaksi elänyt Wilding on kuulunut International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1978.
Rex Hartwig

Rex Noel Hartwig (2. syyskuuta 1929 – 30. joulukuuta 2022) oli australialainen tennispelaaja. Hän ylsi vuonna 1954 kaksinpelissä finaaliin sekä Australian että Yhdysvaltain avoimissa. Ensimmäisessä hän hävisi Mervyn Roselle, viimeksi mainitussa Vic Seixasille.
Hartwig voitti vuosina 1953–1955 Yhdysvaltain avoimissa, Australian avoimissa ja Wimbledonissa neljä nelinpelimestaruutta parinaan Mervyn Rose. Lisäksi hän eteni vuonna 1953 Rosen kanssa finaaliin Wimbledonissa, mutta hävisi Lew Hoadille ja Ken Rosewallille.
Hubert Strolz

Hubert Strolz (s. 26. kesäkuuta 1962 Warth, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Strolz voitti olympiakultaa alppiyhdistetyssä Calgaryn olympialaisissa 1988, lisäksi hän sijoittui suurpujottelussa hopealle ja supersuurpujottelussa neljänneksi. Sarajevon olympialaisten suurpujottelussa Strolz oli kuudes ja Albertvillessä 1992 samassa lajissa yhdeksäs.
MM-kilpailuissa Strolz sijoittui kolme kertaa neljänneksi: Suurpujottelussa 1987, super-G:ssä 1989 ja pujottelussa 1993. Lisäksi hänen MM-uraltaan löytyy vielä yksi viides sija ja kaksi kuudetta sijaa.
Alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa Strolz oli parhaimmillaan kolmas kauden 1987-1988 jälkeen, samalla kaudella hän voitti alppiyhdistetyn lajicupin. Hän saavutti urallaan vain yhden osakilpailuvoiton, Bad Kleinkirchheimin alppiyhdistetystä 1988. Vaikka Strolz saavutti vain yhden osakilpailuvoiton, niin yhteensä hän oli palkintokorokkeella peräti 34 kertaa, joista yli puolet (18 kertaa) tuli suurpujottelusta.
Strolz lopetti uransa kauden 1993-1994 jälkeen.
S/S Porthan

S/S Porthan oli vuonna 1864 rakennettu Ångfartyget-Porthans Bolagin Ruotsista Bergsunds Mekaniska Verkstadilta tilaama matkustajalaiva. Se oli Turun ensimmäinen avomeriliikenteeseen soveltunut potkurialus.
Laiva aloitti syyskuun lopulla 1864 linjalla Turku–Helsinki-Lyypekki, mistä se siirrettiin Tukholman reitille. Alus ajoi karille Otkantin edustalla 23. marraskuuta, mikä päätti sen ensimmäisen purjehduskauden. Seuraavana vuonna alus kulki reittejä Porin Reposaari-Turku-Helsinki-Lyypekki sekä Turusta Tukholmaan. Kesän 1866 alus oli keskikesän Tukholma-Turku-Pietari purjehduksia lukuun ottamatta Lyypekin reitillä. Kaksi seuraavaa vuotta alus teki jäiden lähdettyä purjehdukset Turusta Lyypekkiin, minkä jälkeen se siirtyi Oulu-Pietari rannikkoreitille. Kauden päätteeksi alus teki toisen matkan Lyypekkiin. Vuoden 1867 marraskuussa alus ajoi karille Gotlannin rannikolla, minkä seurauksena se oli koko talven telakalla Oskarshamnissa.
Vuonna 1869 "Porthan" teki matkan Turusta Lyypekkiin pysähtyen välillä Helsingissä, Viipurissa, Pietarissa, Tallinnassa ja Riiassa. Tästä eteenpäin alus oli pääasiassa Pohjanlahden satamista Lyypekkiin kulkeneella reitillä. Aluksella tehtiin 1881 peruskorjaus, jolloin sen höyrykone vaihdettiin.
"Porthan" ajoi sumussa 19. lokakuuta 1882 Harmajan edustalla matalikolle sillä seurauksella, että 17-henkisen laivaväen täytyi jättää laiva ja pelastautua Helsinkiin. Aluksen päällikkönä turman sattuessa toimi G. Mattsson. Kovan aallokon takia lastia ei saatu puretuksi ja alus upposi muutaman päivän kuluttua karin kupeeseen. Porthanista on nähtävillä enää ahtojäiden repimiä jäänteitä karikon etelärannassa. Tunnistettavia osia on vähän, mutta esimerkiksi tukevimpia runkopalkkeja löytyy runsaasti. Höyrykattilat lienevät edelleen muodossaan jossakin samalla alueella.
S/S Torneå

S/S Torneå oli vuonna 1876 valmistunut S/S Von Döbelnin sisaralus.
S/S Torneån rakensi 1876 tukholmalainen "W. Lindbergs Mekaniska Verkstad" torniolaiselle "Torneå Ångfartygs Ab"-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 704 bruttorekisteritonnia, pituus 55,70 metriä, leveys 7,94 metriä ja syväys 3,66 metriä. Laivan höyrykoneen teho oli 400 hevosvoimaa. Laivalla oli 77 hyttipaikkaa ja se saattoi ottaa saman määrän matkustajia.
S/S Torneå liikennöi vuoteen 1892 saakka Tornio–Pietari-linjalla poiketen myös Suomen rannikkokaupungeissa. Vuonna 1892 Torneå Ångfartygs Ab-varustamo siirtyi Finska Ångfartygs Ab:n haltuun ja S/S Torneå alkoi liikennöidä Turku–Tukholma-reitillä. Laivan höyrykone uusittiin 1913 ja vuodesta 1914 alkaen se liikennöi Helsinki–Hanko–Tukholma-reitillä sekä myös Helsingistä Stettiniin.
S/S Torneå muutettiin 1929 proomuksi ja sen nimeksi tuli "F.Å.A. VI". Vuonna 1951 proomu myytiin J.Koskinen Helsinki Oy Ab:lle romutettavaksi ja se romutettiin 1952.
John F. Seiberling

John Frederick Seiberling (8. syyskuuta 1918 Akron, Ohio – 2. elokuuta 2008 Akron, Ohio) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui edustajainhuoneen jäsenenä Ohion 14. vaalipiiristä vuosina 1971–1987.
Seiberling syntyi Akronissa, palveli armeijassa vuosina 1942–1946 ja valmistui lakimieheksi. Vielä kongressiuransa jälkeen hän työskenteli Akronin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan henkilökunnassa Ohiossa.
Seiberling oli Goodyearin perustajan, Frank A. Seiberlingin, pojanpoika. Myös hänen serkkunsa Francis toimi kongressin jäsenenä, tosin republikaanisesta puolueesta.
Acid Cinema

Acid Cinema on vuonna 1999 perustettu Oulussa vaikuttava kulttimaineesta nauttiva lyhytelokuvia ja muuta taidetta tuottava kollektiivi. Sen juuret juontuvat 1980-luvun lopulle, mikä tekee Acid Cinemasta yhden vanhimmista yhä toimivista itsenäisistä elokuvaryhmistä. Sen tunnetuimpia elokuvia ovat lukuisilla eri festivaaleilla esitetyt "The Jolly Scoundrel", "Protocop" ja "Kyylät". Ryhmän elokuvia esitettiin myös MoonTV:n "Lataamo"-ohjelmassa, ja nykyään suurin osa Acid Cineman kymmenistä elokuvista on ladattavana ryhmän Internet-sivuilta.
Televisiokasvo Sampo Marjomaa on näytellyt joissain Acid Cineman elokuvissa.
"Protocop"- ja "The Jolly Scoundrel" -elokuvia on esitetty myös elokuvafestivaaleilla ulkomailla.
Ryhmä mediassa.
Acid Cineman elokuvia on esitetty muun muassa Roskaelokuvafestivaaleilla. "Protocopin" ensi-ilta oli Oulun musiikkivideofestivaaleilla vuonna 2005. Ryhmästä on kirjoitettu muun muassa "Helsingin Sanomat"-, "Kaleva"-, "Oulu-lehti"-, "MikroBitti"-, "Forum24"- ja "Kaltio"-lehdissä. Acid Cinemaa on haastateltu muun muassa Nelosen Uutisissa ensimmäisten Roskaelokuvafestivaalien yhteydessä.
Kaleva uutisoi "The Jolly Scoundrel" -elokuvan valmistumisen, ja se sai ensi-iltansa oululaisessa AC Willisika -ravintolassa 27. joulukuuta 2007. "The Jolly Scoundrel" oli erikoisnäytöksenä myös Oulun Musiikkivideofestivaaleilla ja Oulun Taiteiden yössä vuonna 2008.
Acid Cinema on osallistunut Oulun Taiteiden Yöhön vuosina 2008, 2009 ja 2010 järjestämällä ulkoilmaelokuvanäytöksiä yhteistyössä oululaisen mainostoimisto Laboratorio Uleåborgin kanssa. Esitysten nimi on ollut "Drive-by cinema".
Vuonna 2009 Acid Cinema teki Viisikko-aiheisia videoinserttejä Oulun Musiikkivideofestivaalien Pumpeligaalaan.
Vuonna 2010 Kalevassa uutisoitiin fiktiivinen juttu Acid Cineman Mannerheim-elokuvan kuvausten valmistelusta.
Vuonna 2011 Acid Cineman Juha Penttinen teki useita kymmeniä videoita Paavo J. Heinosen eduskuntavaalikampanjaan.
Vuonna 2012 Acid Cinema teki useita musiikkivideoita, esimerkiksi Musiikkiveljekset-yhtyeelle.
Vuonna 2013 Acid Cinema jatkoi musiikkivideoiden parissa.
Vuonna 2014 Acid CIneman Juha Penttinen teki musiikkivideon ja lyhytelokuvan välimuodon legendaariselle Radiopuhelimet-orkesterille.
Lapsivuodepsykoosi

Lapsivuodepsykoosi (lat. "psychosis puerperalis," "puerperaalipsykoosi", engl. "Postpartum psychosis") on alle kuukauden kuluessa synnytyksestä alkava synnyttäneen äidin psyykkinen häiriö.
Oireet alkavat usein 3–10 päivää synnytyksestä. Häiriöt voivat johtaa tuhoisiin seurauksiin, joissa sairastuneen äidin ja hänen jälkeläisensä turvallisuus ja hyvinvointi vaarantuvat. Riski sekä itsensä, että vauvan vahingoittamiseen on koholla; lapsenmurhan riski on noin 4 %.
Lapsivuodepsykoosin oireita ovat hallusinaatiot, harhaluulot, mania, alentunut mieliala ja masennus, eristäytyminen, ruokahalun puute, nopeasti vaihtuvat mielialat sekä hämmentynyt olo.
Hullukaali

Hullukaali eli kylähullukaali ("Hyoscyamus niger"), aiemmin "villikaali", on kaksivuotinen myrkyllinen koisokasvi. Hullukaali sisältää antikolinergisiä alkaloideja, hyoskyamiinia ja skopolamiinia, joita käytetään lääkkeinä. Se kasvaa melko harvinaisena suojaisissa ja lämpimissä paikoissa. Hullukaalin siemenet kestävät itämiskykyisinä satoja vuosia. Suomeen se on alkujaan tuotu Etelä-Euroopasta lääkekasviksi. Se voi ilmestyä maan kaivuutöiden jälkeen, kun siemenen pinta rikkoutuu.
Myrkyllisyys.
Hullukaali saattaa olla myrkyllinen pieninäkin annoksina sen sisältämistä tropaanialkaloideista johtuen. Useimmiten se aiheuttaa käyttäjälleen hallusinaatioita, pupillien laajentumista, levottomuutta ja ihon punoittamista. Harvinaisempia käytöstä aiheutuneita oireita ovat ainakin takykardia, kouristukset, oksentelu, verenpaineen kohoaminen, hyperpyreksia ja ataksia.
Pieninä annoksina sitä on käytetty muun muassa hammassärkyyn, mutta suurina se on hengenvaarallista. Annostus on täysin sattumanvaraista ilman laboratorio-olosuhteita, sillä myrkkyjen pitoisuudet vaihtelevat eri kasvien välillä. Kasvin kaikki osat ovat myrkyllisiä, mutta erityisen myrkyllisiä ovat siemenet.
Leijut (suku)

Leijut ("Artamus") on pienenkokoisten varpuslintujen suku. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Leijuilla on yleensä tylsän ja synkän värinen höyhenpeite, ja ne ovat kottaraisten kokoisia. Lennossa leijut näyttävät suurilta pääskyiltä, sillä leijuilla on samanmalliset siivet. Linnut ovat taitavia lentämään ja liikkuvat sulavasti ilmassa. Leijujen ravinto koostuu pääosin hyönteisistä. Leijuja näkee usein saalistamassa juuri puunlatvojen yläpuolella. Lintujen pesä on puussa, ja siellä on 2–3 munaa.
Sukuun kuuluu 11 lajia.
Petopunkit

Petopunkit (Mesostigmata) on loispunkkien (Parasitiformes) suuri lahko, jossa on yli 8000 lajia. Vaikka petopunkit kuuluvat taksonomisessa luokittelussa loispunkkeihin, ne eivät kuitenkaan yleensä ole parasiitteja, vaan petoja, jotka tappavat ravinnoksi käyttämänsä saaliseliöt. Vaikka ryhmään kuuluu myös monia loispunkkeja, sekä suomen että ruotsin kielessä koko Mesostigmata-lahkosta käytetään yleisnimitystä "petopunkit" (). Lääketieteessä ryhmästä käytetään yleisesti myös vanhempaa tieteellistä nimeä "Gamasina".
Petopunkit ovat kooltaan tyypillisesti korkeintaan 0,5 mm, ja ne ovat usein lähes samankokoisia kuin saalislajinsa. Naaraat ovat yleensä suurempia kuin koiraat, ja kokoero korostuu kun naaraat valmistautuvat munintaan. Punkeilla on viisi erilaista kehitysastetta: muna-, toukka-, protonymfi-, deutonymfi- ja aikuisaste. Toukka-asteella punkeilla on vielä vain kolme raajaparia, mutta muilla kehitysasteilla niitä on neljä. Muodoltaan petopunkit ovat tavallisesti päärynämäisiä ja pinnaltaan ne ovat kiiltävänhohtoisia. Väritykseltään petopunkkilajit ovat varsin vaihtelevia; niitä on lähes valkoisista ruskeanpunaisiin.
Punkkien leuat ovat kehittyneet voimakkaiksi, jotta ne voivat tarttua tehokkaasti saaliseläimeen. Leuoissa on syömistä varten imevät suuosat. Lisäksi punkeilla on erityiset tunnistuselimet ravinnon havainnointiin. Petopunkit käyttävät ravinnokseen pääasiassa pieniä kasveja syöviä hyönteisiä ja punkkeja, mutta jotkut lajit myös siitepölyä. Ne liikkuvat yleensä huomattavasti saalislajejaan nopeammin ja voivat kulkea pitkiä matkoja kasvustossa. Niiden on havaittu kykenevän suunnistamaan ympäristössään saalislajien ja näiden ravinnokseen käyttämien kasvien tuottamien hajusignaalien mukaan. Kuten useimmat muutkin punkkilajit, petopunkit voivat kulkeutua myös tuulen mukana pitkiä matkoja.
Petopunkkeja käytetään kasvihuoneviljelyssä muun muassa kehrääjäpunkkien, ripsiäisten ja jauhiaisten biologiseen torjuntaan. Suurin osa biologisessa torjunnassa käytettävistä petopunkeista kuuluu Dermanyssina -alalahkon heimoon Phytoseiidae. Samaan alalahkoon kuuluu kuitenkin myös yleisiä loispunkkeja, kuten lintupunkki ("Dermanyssus gallinae"). Toisinaan petopunkeiksi kutsutaankin kapeammin vain Phytoseiidae-heimon lajeja.
Hannu Soikkanen

Hannu Veli Soikkanen (4. elokuuta 1930 Kuusankoski – 9. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja professori.
Soikkanen pääsi ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta ja lähti opiskelemaan historiaa Turun yliopistoon. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1953, lisensiaatiksi 1955 ja väitteli tohtoriksi 1961. Soikkasen väitöskirjan aiheena oli sosialismin tulo Suomeen ennen vuoden 1907 eduskuntavaaleja. 
Soikkanen oli Helsingin yliopiston talous- ja sosiaalihistorian dosenttina 1967–1976 ja sosiaalihistorian henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1976–1993.
Koulumatti

Koulumatti on shakkipelissä neljännellä siirrolla tehty matti, jonka valkea saattaa tehdä siirroilla 1.e4 2.Lc4 3.Df3 (tai Dh5) 4.Dxf7#. Siirrot voivat tapahtua eri järjestyksessä tai välissä voi olla useampia eri siirtoja, mutta idea on aina sama. Kuningatar lyö f7:ään lähetin suojatessa sen, jolloin se tekee vastustajan kuninkaasta matin.
Koulumatti voi esimerkiksi mennä seuraavasti.
1.e4 e5
2.Dh5 Rc6
3.Lc4 Rf6
4.Dxf7#
Koulumatti on hyvin yleinen aloittelijatasolla, mutta sen idea on sama myös monessa muussa avauksessa. Valkea hyökkää mustan heikon f7-ruudun kimppuun. Tämä näkyy esimerkiksi preussilaisessa pelissä, jossa valkea hyökkää siirroilla 1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lc4 Rf6 4.Rg5!? f7-sotilaan kimppuun.
Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys

Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys r.y. (KLYY) ("The Kuopio Naturalists' Society") on suomalainen luonnonsuojeluyhdistys. Yhdistys perustettiin 1896 ja se on Suomen vanhin luonnonsuojeluyhdistys, sekä toiseksi vanhin suomenkielinen luonnontieteellinen seura. Se kuuluu Suomen luonnonsuojeluliittoon Pohjois-Savon luonnonsuojelupiirin kautta. 
Yhdistyksen toimenkuvaan kuuluu muun muassa luonnontutkimusten rahoittaminen ja retkien järjestäminen. KLYY on perustanut Kuopion luonnontieteellisen museon kokoelmat vuonna 1897. Kokoelmat siirtyivät Kuopion kaupungille vähitellen 1970–1980-lukujen aikana. KLYY omistaa luonnonsuojelualueita Maaningan Korkeakoskella, Nilsiän Pisalla ja Rautalammin Kokkokalliolla. Yhdistys jakoi rahastostaan apurahoja vuonna 2019 lähes 50 000  euroa. Suurimpia ovat Lehtori Betty Väänäsen apurahat, joita jaetaan genetiikan tutkijoille ja opiskelijoille.
KLYY:n taidekokoelmien ensimmäinen teos oli kunniajäseneksi kutsutun taiteilija Ferdinand von Wrightin vuonna 1898 yhdistykselle lahjoittama taulu "Teeriä huurteisella rannalla". Taidekokoelma on suurelta osin lahjoitettu Kuopion taidemuseolle 1990-luvulla. Valokuvaaja Viktor Barsokevitšin negatiivikokoelma lahjoitettiin kaupungille vuonna 1985 ja sen innoittamana Kuopioon perustettiin VB-valokuvakeskus.
Kunniajäseniin kuuluu mm. presidenttipari Martti ja Eeva Ahtisaari, jotka 1950-luvulla toimivat yhdistyksen nuorten jaostossa.
Vuonna 2019 KLYY:ssä yli 1 400 jäsentä, joista monet kuuluivat myös yhdistyksen eri harrastusaloja edustaviin jaostoihin ja toimintaryhmiin. Niistä suurimpia ovat Lintuyhdistys Kuikka, joka itsenäistyi rekisteröidyksi yhdistykseksi vuonna 2021, Savon Sieniseura sekä Kuopion tähtitieteellinen seura Saturnus. Lintuharrastustoimintaa KLYY:ssä jatkaa Kuopion Luonnonystävien Lintukerho.
KLYY:n puheenjohtajana vuonna 2020 toimi biologi Petri Nieminen. Vuodesta 2021 alkaen puheenjohtajana on ollut DI Ari Kekäläinen.
Peter Lilienthal

Peter Lilienthal (27. marraskuuta 1929 Berliini – 28. huhtikuuta 2023 München) oli saksalainen elokuvaohjaaja. Lilienthal syntyi Berliinissä, mutta muutti 1939 perheensä mukana Uruguayhin, jossa hän aloitti opintonsa.
Vuodesta 1956 Lilienthal jatkoi opintojaan Universität der Künste Berlinissä. Hän oli vuosikymmenien saatossa luonut laajan tuotannon, jonka joukossa ovat muiden muassa elokuvat "David" (1979) ja "Das Autogramm" (1983).
Lilienthal voitti vuonna 1979 Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun. Hänelle on myönnetty kolme Saksan elokuvapalkintoa (1970, 1983, 1987), ja hän oli vuonna 1970 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi.
Karhusiilikäs

Karhusiilikäs ("Diacrisia sannio") on siilikkäisiin (Arctiidae) kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Sukupuolidimorfinen perhoslaji. Koiraan etusiivet ovat vaaleankeltaiset ja niissä on ruusunpunaiset reunat sekä siipitäplä. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset. Siipiväli on 35–45 mm. Naaraan etusiivet ovat oranssinruskeat ja niissä on punaiset siipisuonet sekä punainen siipitäplä. Takasiivet ovat tummanharmaat ja niissä on punainen reunus. Naaras on myös selvästi koirasta pienempi mutta ruumiinrakenteeltaan rotevampi. Sen siipiväli on vain 32–40 millimetriä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Karhusiilikäs lentää yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuussa. Lentoajan huippu on suurin piirtein juhannuksena. Perhonen on yleinen Suomen eteläosissa, se esiintyy myös Rovaniemen korkeudelle, mutta sitä pohjoisempana sitä ei ole havaittu.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji viihtyy niityillä, tienvierustoilla, hakkuuaukeilla ja muissa avoimissa maastoissa, mutta harvoin tyypillisen elinympäristönsä ulkopuolella. Karhusiilikästä tavataan usein yhdessä täpläsiilikkään kanssa. Koiraat lentävät ympäri vuorokauden ja tulevat joskus valolle, mutta naaras on aktiivinen vain päivällä, yleensä auringonpaisteessa. Koiraita tapaa huomattavasti naarasta useammin. Ne lentävät nopeasti, muutamia metrejä maanpinnan yläpuolella joitakin kymmeniä metrejä kerrallaan. Naaras lentää hitaammin ja pysyttelee matalalla kasvillisuuden lomassa.
Naaras munii 150–200 munaa, jotka se sijoittaa ravintokasvien lehtien alapinnoille pieniin ryhmiin. Toukat kuoriutuvat runsaan viikon kuluttua. Toukka talvehtii ja on talven jälkeen yöaktiivinen. Toukokuun lopulla toukat koteloituvat kasvillisuuden joukkoon lähelle maanpintaa.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla kasvilajeilla.
Ioninen neste

Ioninen neste eli suolasula on neste, joka koostuu ioneista, yleensä orgaanisesta kationista ja epäorgaanisesta, moniatomisesta anionista. Tyypillisesti kationi on varsin suuri epäsymmetrinen molekyyli, esimerkiksi kvaternäärinen ammonium-, imidatsoli-, pyridiini- ja fosfoniumjohdannainen. 
Nykyisin yleisin ionisissa nesteissä esiintyvä kationi on 1-butyyli-3-metyyli-imidatsoliumioni (bmim). Anioneina käytetään yleensä "neutraaleja" heikosti koordinoituvia anioneja, kuten heksafluorofosfaattia PF6−, tetrafluoroboraattia BF4−, bis(trifluorometyylisulfonyyli)amidia (F3CSO2)2N− ja trifluorimetaanisulfonaattia F3CSO3−. 
Ensimmäinen valmistettu ioninen neste oli etyyliammoniumnitraatti C2H5NH3+ NO3−, s.p. 12 °C), joka löydettiin vuonna 1914.
Ionisilla nesteillä on useita edullisia ominaisuuksia, jonka vuoksi niitä voidaan käyttää monissa teollisissa sovellutuksissa. Ionisilla nesteillä on erittäin alhainen höyrynpaine, ts. ne eivät haihdu. Niillä on laaja nestemäisen olomuodon lämpötila-alue, parhaimmillaan −96 – +400 °C. Ioniset nesteet eivät ole paloherkkiä toisin kuin monet orgaaniset liuottimet. Eräät ioniset nesteet ovat niukkaliukoisia sekä veteen että orgaanisiin liuottimiin, jolloin ioniseen nesteeseen liuenneet yhdisteet voidaan helposti uuttaa erilleen ja ioninen neste voidaan käyttää uudelleen. Haihtumattomuutensa ja kierrätettävyytensä vuoksi ionisia nesteitä pidetään ympäristöystävällisenä vaihtoehtona perinteisille orgaanisille liuottimille. Ionisilla nesteillä on erinomaiset liuotusominaisuudet ja kemialliset reaktiot tapahtuvat niissä nopeammin kuin perinteisissä liuottimissa. Lisäksi niillä on myös katalyyttisiä ominaisuuksia. Erityisesti kaksifaasireaktiossa, Diels–Alder-reaktioissa ja Friedel–Crafts-reaktioissa ioniset nesteet ovat osoittautuneet erittäin käyttökelpoisiksi. Esimerkiksi Friedel–Crafts-reaktio voidaan tehdä ionisessa nesteessä ilman Lewishappo-katalyyttiä. Ioniset nesteet ovat hyviä liuottimina myös mikroaalto- ja entsyymireaktiossa. Ionisissa nesteissä voidaan käyttää homogeenisia (liukenevia) katalyyttejä, jolloin arvokas katalyytti voidaan ottaa talteen ja kierrättää.
Perärivin matti

Perärivin matilla tarkoitetaan shakissa tilannetta, jossa kuningatar tai torni siirtyy vastustajan ensimmäiselle riville tehden kuninkaasta matin. Useimmiten kuninkaan eteen tornituksen yhteydessä jääneet omat sotilaat estävät kuningasta siirtymästä turvaan. Perärivin matin voi helposti torjua siirtämällä yhtä kuninkaan edessä olevista sotilaista eteenpäin. Perärivin mattia esiintyy vain harvoin ammattilaisten peleissä, mutta sillä uhataan usein.
Esimerkki.
Eräs José Raúl Capablancan kuuluisimmista peleistä sisälsi loppupuolellaan lukuisia perärivin matti -uhkauksia. Kyseessä oli ystävyysottelu, jonka Capablanca (musta) pelasi Moskovassa Ossip Bernsteinia (valkea) vastaan. Oikealla esitettyyn asemaan päädyttiin valkean 29:n siirron jälkeen, johon Capablanca vastasi pelaamalla kuningattaren b2-ruutuun (29...Db2!). Valkea ei voi lyödä kuningatarta siirrolla 30.Dxb2?, koska sitä seuraisi perärivin matti 30...Td1#. Valkea ei voi myöskään suojata torniaan ja samalla estää mattia tapahtumasta siirrolla 30.De1, sillä sitä seuraisi 30...Dxc3 (31.Dxc3 Td1+ 32.De1 Txe1#). Niin ikään häviää 30.Tc2, jota seuraa 30...Db1+ 31.Df1 Dxc2, sekä 30.Dc2, jota seuraa 30...Da1+ 31.Dc1 Td1+ 32.Dxd1 Dxd1# tai 30...Dxc2 31.Txc2 Td1#. Jos valkea taas uhkaa tehdä mustasta perärivin matin siirrolla 30.Dd3, 30.Td3 tai 30.Tc8, musta voittaa pelaamalla 30...Da1+. 
Huomionarvoista on, että mustan suorempi matin tavoittelu siirroilla 29...Db1+ 30. Df1 Td1 häviäisi itse: 31. Tc8+ Td8 32. Txd8#
Chris Gunter

Christopher Ross Gunter (s. 21. heinäkuuta 1989 Newport, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Charlton Athleticia. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. Aikaisemmin Gunter on edustanut walesilaista Cardiff Cityä sekä englantilaisia Tottenham Hotspuria, Nottingham Forestia ja kahdeksan vuoden ajan Readingia. Hän on pelannut Walesin maajoukkueessa yli sata maaottelua.
Seurajoukkueura.
Gunter siirtyi Tottenhamiin Englannin mestaruussarjan Cardiff Citystä 1. tammikuuta 2008. Hänestä tuli samalla silloisen Tottenhamin uuden managerin Juande Ramosin ensimmäinen hankinta. Spurs-debyyttinsä Gunter teki 15. tammikuuta 2008 FA Cupin uusintaottelussa Readingia vastaan. 30. tammikuuta 2008 Gunter debytoi Valioliigassa ottelussa Evertonia vastaan. Kaikkiaan Gunter edusti Tottenhamia 16 ottelussa, joista viisi oli Valioliigaa ja seitsemän UEFA Cupia.
Heinäkuussa 2009 Gunter siirtyi Englannin mestaruussarjan Nottingham Forestiin, jossa hän oli ollut jo keväällä 2009 lainasopimuksella. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Readingiin. Hän pelasi Valioliigassa 20 ottelua kaudella 2012–2013 ja kuului seuran vakiokokoonpanoon mestaruussarjassa syksystä 2013 lähtien. Lokakuussa 2020 hän siirtyi sarjatasoa alemmas Charlton Athleticiin.
Maajoukkueura.
Gunter edustaa maajoukkuetasolla Walesia. Debyyttinsä Gunter teki Uutta-Seelantia vastaan 26. toukokuuta 2007 Walesin ja Uuden-Seelannin välisessä ystävyysottelussa. Gunter pelasi kaksi ottelua Walesin EM-karsinta 2008 -joukkueessa. Hän on kuulunut Walesin vakiokokoonpanoon syyskuusta 2008 lähtien ja pelasi vuosien ajan Walesin kaikki maaottelut vuoden 2011 alusta lähtien. Hän kuului Walesin avauskokoonpanoon kaikissa kuudessa ottelussa EM-kilpailuissa 2016 joukkueen edetessä välieriin saakka. Kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 102 maaottelua. Hän on Walesin kaikkien aikojen eniten maaotteluita pelannut mies..
Ruotsin Grand Prix 1978

Ruotsin Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta Anderstorpin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda.
Ruotsin Grand Prix Anderstorpista nähtiin Yleisradion televisioituna yllätyslähetyksenä Suomessa.
Sarvijaakko

Sarvijaakko ("Acanthocinus aedilis") on sarvijäärien heimoon ("Cerambycidae") kuuluva keskikokoinen (12–17 mm) ja litteähkö kovakuoriainen, joka elää vain hyvin heikkokuntoisissa tai kuolleissa männyissä. Lajia tavataan harvoin myös kuusella. Sarvijaakkoa esiintyy muualla myös pihdoilla ja lehtikuusilla. Sitä esiintyy metsissä Euroopassa, Venäjällä ja Keski-Aasiassa. Suomessa laji esiintyy lähes kaikkialla, paitsi aivan pohjoisimmissa paikoissa. Laji tunnetaan pitkistä tuntosarvistaan. Koiraan tuntosarvet ovat pidemmät kuin naaraan, pisimmät suomalaisilla hyönteisillä. Koiraan tuntosarvet ovat suunnilleen viisi kertaa ja naaraan kaksi kertaa ruumiin pituiset. Sarvijaakon ruumis on kokonaan hyvin tiheän ja lyhyen ruskeanharmaan karvoituksen peitossa. Naaraalla on takaruumiin kärjessä pitkä munanasetinputki. Sarvijaakko pystyy tuottamaan häirittynä voimakasta nirskuttavaa ääntä liikuttamalla etuselkäänsä peitinsiipiään vasten. Lajin toukkakäytävät kulkevat kokonaan puun ja kuoren välissä. Toukka koteloituu kuoren alle, paksun kaarnan sisään tai aivan pintapuuhun.
Sarvijaakon toukat kilpailevat elintilasta vahingollisen ja erittäin merkittävän männyn tuhohyönteisen pystynävertäjän ("Tomicus piniperda") toukkien kanssa. Sarvijaakon luontainen saalistajana on ainakin isomuurahaiskuoriainen ("Thanasimus formicarius").
Ned’s Declassified

Ned’s Declassified ("Ned’s Declassified School Survival Guide") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka loi Scott Fellows. Sarja keskittyy päähahmon Ned Bigbyyn, joka käy James K. Polkin yläastetta, jossa hän kertoo miten selviytyä erilaisista kiperistä ja noloista tilanteista. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa ensi kerran 7. syyskuuta 2004, jonka jälkeen se päätyi kokonaiseksi sarjaksi. Siitä tuotettiin yhteensä 54 jaksoa, jotka esitettiin 12. syyskuuta 2004 aina 8. kesäkuuta 2007 asti.
Juoni.
Sarjassa keskitytään Ned Bigbyyn (Devon Werkheiser) ja hänen parhaisiin kavereihinsa Jennyfer ”Moze” Mozelyyn (Lindsey Shaw) ja Simon ”Cookie” Nelson-Cookiin (Daniel Curtis Lee), jotka koulunkäyntinsä ohella kertovat ja toimivat selviytymisoppaan tavoin, miten selvitä yläasteen noloista ja tukalista tilanteista.
Mukana ovat myös talonmies Gordy (Daran Norris), joka tekee harvoin työnsä kunnolla ja suuren sotkun seurauksena hänellä on keksitty tekosyy välttää velvollisuuksiaan. Suzie Crabgrass (Christian Serratos) on Nedin ihastus jo ala-asteelta lähtien ja Mozen ”arkkivihollinen”, joka myöhemmin kuitenkin ystävystyy hänen kanssaan. Lisäksi sarjassa esiintyy koulukiusaaja Billy Loomer (Kyle Swann), joka ryhmänsä kanssa on usein Nedin kimpussa.
Zakspeed 871

Zakspeed 871 on Chris Murphyn ja Heinz Zollnerin suunnittelema Formula 1 -auto, jota West Zakspeed Racing -talli käytti kaudella . Voimanlähteenä autossa oli Zakspeedin oma nelisylinterinen turbomoottori. Autolla kilpailuissa ajoivat brittiläinen Martin Brundle ja saksalainen Christian Danner.
Brundle saavutti autolla tallin historian ainoat MM-pisteet heti sen debyyttikilpailusta, San Marinon GP:sta. Loppukaudesta auton kehitystyö kärsi liian vähäisen rahoituksen puutteessa. Parhaimmillaan Brudle ylsi aika-ajoissa 13. lähtöruutuun Meksikon GP:ssa. Dannerin parhaaksi lähtöruuduksi jäi kolmesti saavutettu 16. Kilpailussa hänen parhaaksi tulokseksi jäi Australian GP:n seitsemäs sija.
Formula 1 -tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Luettelo experimental-ilma-aluksista

Tämä on luettelo experimental-lentokoneista. Monet lentokoneet ovat kokeellisia, kun ne suunnitellaan. Tässä listassa on vain ne teollisesti suunnitellut lentokoneet, jotka eivät ikinä menneet sarjatuotantoon, vaan piensarjojenkin koneiden ainoa käyttö oli koelennot. Harrasterakenteisia experimental-lentokoneita tässä ei listata. 
Yhdysvaltojen "X"-nimiset koneet.
Täysin kokeelliset mallit.
Mainitut vuodet ensilennosta käytöstä poistoon.
Yves Lacoste

Yves Lacoste (s. 7. syyskuuta 1929) on ranskalainen maantieteilijä, joka kuuluu poliittisen maantieteen merkittävimpiin tutkijoihin. 
Lacoste syntyi ja kävi koulunsa Marokossa mutta opiskeli Sorbonnen yliopistossa Pariisissa, ja valmistui maantieteen maisteriksi vuonna 1952. Hän palasi Marokkoon opettajaksi vuosiksi 1952–1955. 
Lacoste oli Ranskan tasavaltalaisten nuorten liiton jäsen Sorbonnessa vuodesta 1949 ja Ranskan kommunistisen puolueen jäsen. Hän liittyi Algerian kommunistiseen puolueeseen ja osallistui muiden algerialaisten aktivistien kanssa taisteluun kolonialismia vastaan.
Lacoste väitteli tohtoriksi vuonna 1979 väitöskirjallaan "Kolmannen maailman yhtenäisyys ja monimuotoisuus". Hänestä tuli lehtori vuonna 1969 Vincennesin yliopistokeskuksessa ja sitten professori Pariisin VIII yliopistossa 1980-luvun alussa. Vuonna 1989 hän perusti geopolitiikan tutkimus- ja analyysikeskuksen, josta myöhemmin tuli Ranskan geopolitiikan instituutti.
Lacoste perusti vuonna 1976 "Hérodote"-lehden. Se on alan johtava tieteellinen julkaisu. Tämä maantieteen ja geopolitiikan aikakauslehti kokosi yhteen kaikki humanististen tieteiden vasemmistolaiset asiantuntijat. Nämä lähestymistavat johtivat uuteen erikoisalaan, geopolitiikkaan, jossa hän esitteli politiikan ja valtasuhteiden roolin aluesuunnittelussa. Aikaisemmin termiä "geopolitiikka" oli vältetty Ranskassa, sillä se oli yhdistetty äärioikeistolaisiin arvoihin.
Lacoste on tutkinut rakennetun ympäristön maantiedettä 1960-luvulta lähtien. Tämä erottui sekä klassisesta maantieteestä että marxilaisesta yhteiskuntatutkimuksen lähestymistavasta yhdistämällä sekä luonnolliset rajoitteet kuten topografian ja ilmaston että poliittiset kysymykset ja kehitystavoitteet.
Samaan aikaan Yves Lacoste tuki kolmannen maailman kansojen vapautuskamppailuja. Hän arvioi amerikkalaisten pommitusten vaikutuksia Vietnamissa ja päätteli, että siviiliuhrien syntyminen patojen pommitusten seurauksena oli tarkoituksellista. Hän suoritti useita hankkeita Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja ylläpiti erityisiä suhteita Algeriaan ja Kuubaan.
Lacostelle on myönnetty vuoden 2000 Vautrin Luddin kansainvälinen maantiedepalkinto.
Johan Kriek

Johan Kriek (s. 5. huhtikuuta 1958 Pongola, Etelä-Afrikka) on Etelä-Afrikassa syntynyt, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut tennispelaaja.
Hän voitti miesten kaksinpelin Australian avoimissa vuosina 1981 ja 1982; molemmilla kerroilla hänen finaalivastustajanaan oli Steve Denton. Kriek oli parhaimmillaan maailmanlistalla sijalla seitsemän ja nelinpelissä sijalla 12. Hän voitti urallaan 22 turnausta, joista 14 kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä.
Kriek perusti Global Water Foundationin vuonna 2005.
Reinhard Libuda

Reinhard "Stan" Libuda (10. lokakuuta 1943 Wendlinghausen Saksa – 25. elokuuta 1996) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Libuda pelasi vuosien 1963–1971 aikana 26 ottelua ja teki kolme maalia Saksan jalkapallomaajoukkueessa. Saksan Bundesliigassa hän edusti Schalke 04:ä ja Borussia Dortmundia. Libuda pelasi Bundesliigassa yhteensä 264 joissa hän teki 28 maalia.
Euroopan Cup-voittajien cupin finaalissa vuonna 1966 Libuda teki voittomaalin Liverpoolia vastaan.
Libuda kuoli syöpään vuonna 1996.
Hänen lempinimensä "Stan" tuli Stanley Matthewsin mukaan.
Steve Denton

Steve Denton (s. 5. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hänen korkein ATP-rankinginsa kaksinpelissä oli kahdestoista sija, jonka hän saavutti 18. huhtikuuta 1983.
Kaksinpelaajana Denton pääsi Australian avoimissa finaaliin vuosina 1981 ja 1982, mutta hävisi molemmilla kerroilla Johan Kriekille. Nelinpelissä hän voitti mestaruuden muun muassa Yhdysvaltain avoimissa 1982 parinaan Kevin Curren, vastustajinaan Victor Amaya ja Hank Pfister.
Denton on myöhemmällä urallaan vaikuttanut valmennustöissä; hänet nimitettiin Texas A&amp;M Universityn miesten tenniksen päävalmentajaksi.
Surveillance

Surveillance on Triumphin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se on Triumphin viimeinen albumi, jolla Rik Emmett on kitaristina.
Simpsonit (17. tuotantokausi)

Simpsoneiden 17. tuotantokausi käynnistyi Suomessa 24. syyskuuta 2006 ja päättyi 4. helmikuuta 2007. DVD-julkaisu ilmestyi Suomessa 3.12.2014.
Jaksoluettelo.
Suluissa jakson alkuperäinen nimi.
Kevin Curren

Kevin Melvyn Curren (s. 2. maaliskuuta 1958) on Etelä-Afrikassa syntynyt, vuonna 1985 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut tennispelaaja. 
Kaksinpelissä Curren pääsi finaaliin Australian avoimissa 1984 ja Wimbledonissa 1985. Ensimmäisessä hän kuitenkin hävisi Mats Wilanderille ja jälkimmäisessä Boris Beckerille. Kaksinpelissä hänen korkein sijoituksensa maailmanlistalla oli viides sija.
Nelinpelissä Curren saavutti Grand Slam -otteluissa neljä mestaruutta: vuonna 1981 Yhdysvaltain avoimissa sekanelinpelissä, vuonna 1982 Wimbledonissa sekanelinpelissä ja Yhdysvaltain avoimissa sekä miesten nelinpelissä että sekanelinpelissä. Nelinpelissä Currenin korkein sijoitus oli kolmas, ja hän voitti 26 turnausta nelinpelissä.
Classics (Triumphin albumi)

Classics on Triumphin ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma on julkaistu 1989.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltäneet ja sanoittaneet Rik Emmett, Mike Levine ja Gil Moore, ellei toisin mainittu.
Nicolas Todt

Nicolas Todt (s. 17. marraskuuta 1977 Le Chesnay, Yvelines) on ranskalainen Formula 1 -manageri. Hän on Ferrarin F1-tallissa pitkään tallipäällikkönä ja muissa johtotehtävissä toimineen, entisen FIA:n puheenjohtajan Jean Todtin poika.
Todt on toiminut muun muassa Formula 1 -kuljettaja Felipe Massan sekä suomalaisen Aaro Vainion managerina. Vuonna 2020 hän toimi Charles Leclercin managerina. Todt omistaa osan GP2-sarjassa kilpailevasta ART Grand Prix -tallista.
Nicolas Todt valmistui Toulouse Business Schoolista vuonna 2000..
Rakkautta ja anarkiaa (albumi)

Rakkautta ja anarkiaa on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan neljäs julkaisu. Se julkaistiin C-kasettina vuonna 1996, ja myöhemmin CD-R-muodossa.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Muisto Toutavaara ja sanoitukset Ace Andersson, paitsi A-4 säv. ja san. Toutavaara, ja B-3 säv. ja san. Cane Toutavaara.
Uudesti syntynyt

Uudesti syntynyt on Raivopäät -yhtyeen studioalbumi ja kaikkiaan 12. julkaisu, joka julkaistiin CD-R-formaatissa vuonna 2003.
Albumi miksattiin Hämeenlinnan Voxit-studiolla 14. joulukuuta 2003.
Bonifatiuskirche

Bonifatiuskirche, viralliselta nimeltään St. Bonifatius, on kirkkorakennus Hessenin pääkaupungissa Wiesbadenissa, Saksassa. Se on pyhitetty pyhälle Bonifatiukselle. Kirkko on Wiesbadenin katolinen pääkirkko ja se on rakennettu vuosina 1844–1849 arkkitehti Philipp Hoffmannin suunnitelmien pohjalta uusgoottilaiseen tyyliin. Kolmilaivaisen hallikirkon molemmat tornit yltävät 68 metrin korkeuteen. Kirkko sijaitsee klassistisen Luisenplatz-aukion laidalla.
Toisessa maailmansodassa Bonifatiuskirche vaurioitui pahoin. Vuoden 1945 helmikuun 2. päivän ilmapommituksissa kirkon ikkunat, katto ja osa holvista tuhoutui. Vaurioita korjattiin vuonna 1949 ja perusteellisemmin 1960-luvulla.
Anders Järryd

Anders Pierre Järryd (s. 13. heinäkuuta 1961 Lidköping) on ruotsalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1980.
Järryd kuului Davis Cupin vuosina 1984 ja 1987 voittaneeseen maajoukkueeseen. Hän voitti lisäksi nelinpelissä pronssia vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa.
Järryd voitti miesten nelinpelin Grand Slam -turnauksissa yhteensä kahdeksasti: Ranskan avoimissa kolmesti (1983, 1987, 1991), Yhdysvaltain avoimissa kahdesti (1987, 1991), Wimbledonissa kahdesti (1989, 1991) sekä Australian avoimissa kerran (1987).
Järrydin pelitovereina olivat edellä mainituissa voitoissa Hans Simonsson, Stefan Edberg, Robert Seguso ja John Fitzgerald. Hän vetäytyi myöhemmin 1990-luvulla.
Legio V Macedonica

Legio V Macedonica ("makedonialainen") oli roomalainen legioona. Sen perustivat todennäköisesti konsuli Gaius Vibius Pansa Caetronianus ja Octavianus vuonna 43 eaa. Legioonan tunnus oli härkä, mutta myös kotkaa käytettiin usein.
Macedonica oli vuonna 62 Armeniassa. Rhandeian taistelun jälkeen se siirrettiin itään kolmen muun legioonan kanssa Gnaeus Domitius Corbulon komennossa taistelemaan parthialaisia vastaan. Ensimmäisen juutalaissodan syttyessä keisari Nero lähetti legioonan Juudeaan Vespasianuksen komentoon taistelemaan juutalaiskapinallisia vastaan. Vuonna 69 legioona liitettiin Vespasianuksen pojan, Tituksen armeijaan, jonka kanssa hän valtasi Jerusalemin vuonna 70.
Vuonna 101 legioona siirrettiin Daakiaan taistelemaan paikallisia kansoja vastaan ja se pysyi Daakiassa vuoteen 274 asti, jolloin se siirrettiin Moesian provinssiin. Se pysyi siellä 400-luvulle asti, jolloin se katoaa merkinnöistä.
Tyrrell DG016

Tyrrell DG016 on Brian Lislesin ja Maurice Philippen suunnittelema Formula 1 -auto, jota Data General Team Tyrrell -talli käytti kaudella . Autossa oli voimanlähteenä vapaasti hengittävä kahdeksansylinterinen Ford Cosworth -moottori. Autoa kilpailuissa ajoivat brittiläinen Jonathan Palmer ja ranskalainen Philippe Streiff.
Kaudella 1987 suurimmalla osalla talleista oli käytössään turboahdettu moottori, mutta Tyrrell käytti neljän muun tallin ohella vapaasti hengittäviä tehottomanpia koneita. Katuradoilla tehoerot moottoreiden välillä kuitenkin tasoittuivat.
Saavutukset.
Palmer selviytyi autolla pisteille kolmesti kauden aikana. Hän oli viides Monacon ja Saksan GP:ssa sekä neljäs Australian GP:ssa. Streiff ajoi pisteille kahdesti. Kotikilpailussaan Ranskan GP:ssa hän oli viides ja Saksan GP:ssa Palmerin edellä maalissa neljäntenä.
Vapaasti hengittävillä moottoreilla ajaville talleille järjestettiin MM-sarjan ohella oma sarja. Kuljettajat kamppailivat Jim Clark- ja valmistajat Colin Chapman Trophystä. Palmer voitti Jim Clark Trophyn ja Streiff oli sarjassa toinen. Colin Chapman Trophyn Tyrrell voitti ylivoimaisesti, eikä edes muiden tallien yhteenlasketut pistee olleet riittäneet Tyrrellin lyömiseen.
Valmistajien MM-sarjassa Tyrrell sijoittui kuudenneksi 11 pisteellä.
Brian Teacher

Brian David Teacher (s. 23. joulukuuta 1954) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän syntyi Omahassa, Nebraskassa, ja harrasti lapsuudessaan myös uintia.
Teacher valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa. Hänet muistetaan lähinnä miesten kaksinpelin mestaruudesta Australian avoimissa 1980. Hänen vastustajanaan oli kyseisessä ottelussa Kim Warwick.
Teacherin korkein sijoitus maailmanlistalla oli vuonna 1981 kaksinpelissä saavutettu seitsemäs sija. Hän on juutalainen.
Micko Hell

Micko Hell (oik. Mikko Huvinen, s. 15. marraskuuta 1978 Helsinki) on suomalainen muusikko ja mm. yhtyeiden Micko Hell and The Motherfuckers, Million Dollar Beggars ja Denigrate solisti. Hän on tehnyt Denigraten kanssa kappaleen vuonna 2002 valmistuneeseen elokuvaan "Menolippu Mombasaan".
Bob Charles

Robert James "Bob" Charles (s. 14. maaliskuuta 1936 Carterton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen golfaaja. Hän syntyi vasenkätisenä Cartertonissa Pohjoissaarella.
Charles aloitti ammattilaisuransa vuonna 1960 ollessaan 24-vuotias. Ennen ammattilaisuransa aloittamista hän työskenteli pankissa. Charlesista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1972 ja komentaja vuonna 1992. New Zealand Order of Meritiin hänet nimitettiin 1999. Charlesista tuli vuonna 2008 ensimmäinen uusiseelatilainen World Golf Hall of Famen jäsen.
Charles voitti yhden majorin: vuoden 1963 Britannian avoimen golfturnauksen. Kaikkiaan hänelle kertyi PGA Tour -voittoja kuusin kappalein.