tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Linka D

Linka D eli D-linja on Prahan metroon rakenteilla oleva laajennus, johon on sen valmistuessa määrä kuulua 10 metroasemaa. Linjasta on määrä tulla Prahan neljäs metrolinja. Linjan tunnusväriksi on valittu sininen.
Valmistuessaan D-linjan on määrä kulkea uudelta Depo Písnicen metroasemalta Prahan keskustassa sijaitsevaan Náměstí Mírun metroasemalle, jossa se yhdistyisi nykyiseen A-linjaan. Lisäksi linja leikkaa C-linjan Pankrácin metroasemalla. 
D-linjaa on suunniteltu pitkään, mutta rakennustöiden aloittamista lykättiin vuosia. Metrolinjaa on suunniteltu ainakin vuodesta 2000 lähtien ja sen rakennustöiden arvioitiin tuolloin alkavan vuonna 2010. Kesällä 2020 rakennustöiden arvioitiin alkavan vihdoinkin vuonna 2021 ja metron ensimmäisen osuuden pitäisi olla käytössä vuonna 2023. Samaan aikaan uuden metrolinjan rakennuskustannuksiksi arvioitiin noin 73 miljardia korunaa eli noin 2,7 miljardia euroa.
Metron varsinaiset rakennustyöt alkoivat lopulta huhtikuussa 2022, jolloin alettiin rakentamaan Pankrácin ja Olbrachtovan välistä rataosuutta.
Vuonna 2021 metrohankkeen kokonaisbudjetti oli kohonnut jo 98 miljardiin korunaan.
Suunnitellut asemat.
Asema (rakennustilanne; yhteydet muihin linjoihin)
Rakennustöiden tilanne huhtikuun 2022 tilanteen mukaan.
Mesikultiot

Mesikultiot ("Bongardia") on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi vain kaksi lajia.
Vilhelm Fredrik Palmblad

Vilhelm Fredrik Palmblad (16. joulukuuta 1788 – 2. syyskuuta 1862) oli ruotsalainen kirjailija ja tieteilijä, kreikan kielen ja kirjallisuuden professorina Uppsalassa vuodesta 1835. Hän oli Per Daniel Amadeus Atterbomin kanssa ruotsalaisten romantikkojen ja "uuden koulukunnan" johtajana. Hän kirjoitti sekä kaunokirjailijana (muun muassa romaanit "Familjen Falkensvärd" ja "Aurora Königsmark och hennes slägt") että arvostelijana (esimerkiksi Carl Jonas Love Almqvistia vastaan lentokirjanen "Törnrosens bok, nemligen den äkta och veritabla", 1840). Maantieteen tutkijana hän julkaisi arvokkaan esityksen vanhasta ja uudesta maantieteestä "Handbok i physiska och politiska, äldre och nyare geografien" (1826–1837) ja historian alalla hän toimi laajan "Biographiskt Lexikon öfver namnkunnige svenska män" -nimisen elämäkerrallisen teoksen ahkerimpana kirjoittajana.
Vismuttioksikloridi

Vismuttioksikloridi (BiOCl) on vismutti-, oksidi- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena, kosmetiikassa ja paristoissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vismuttioksikloridi on valkoista kiteistä ainetta, jolla on helmiäismäinen kiilto. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen ja rakenne koostuu vuorottelevista vismutti-, oksidi- ja kloridi-ionien muodostamista kerroksista Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja reagoi kuumien ja väkevien emäsliuosten kanssa.
Vismuttioksikloridia valmistetaan hydrolysoimalla vismuttitrikloridia vedellä, suodattamalla muodostunut veteen liukenematon aine ja kuumentamalla niin, että vesi poistuu.
BiCl3 + H2O → BiOCl + 2 HCl
Vismuttioksikloridia käytetään helmiäismaaleissa, keinotekoisten helmien valmistukseen, kosmetiikassa muun muassa huulipunissa ja kynsilakoissa. Sitä käytetään myös kuivaparien katodeissa.
Palmetti

Palmetti ( &lt; palme = palmu) on palmunlehteä muistuttava viuhkamainen lehtikimppukoriste. Palmetti on antiikin taiteen yleisimpiä koristeaiheita, joka viuhkamaisesti kannasta haarautuvine lehvineen alkuperäisimmässä muodossaan elävästi muistuttaa tyyliteltyä palmua. Yksittäisenä aiheena palmetin tapaa jo egyptiläisissä reliefeissä, mutta vasta Assyriassa ja Babyloniassa ja sieltä Kreikkaan sekä sittemmin Roomaan (ja renessanssiin) siirtyneenä siitä kehittyi tärkeä koristeaihe, jollaisena se esiintyy yleisesti joko päätemuotona rakennusten ja hautakivien (steela) akroterioneissa tai anthemion-nauhoina, usein liljantapaisten kukkien ja nuppujen kanssa vaihdellen. Vähemmän tärkeä sija palmetilla monin tavoin uudesti muodostettuna on keskiajan sekä arabialaisten, persialaisten ja intialaisten ornamentiikassa.
WRC 8

WRC 8: World Rally Championship (lyhyesti WRC 8) on Kylotonnin kehittämä ja Bigben Interactiven julkaisema ralliaiheinen ajopeli, joka perustuu rallin MM-sarjan kauteen 2019. Peli julkaistiin Microsoft Windows-, PlayStation 4- ja Xbox One -alustoille.
WRC 8 julkistettiin helmikuussa 2019. Se sisältää uutena edellisiin peliin nähden dynaamisen sään, joka muuttuu kesken erikoiskokeen. Uratila uusittiin täysin lisäten uusia ominaisuuksia, kuten Codemastersin Formula 1 -pelisarjassa. Lisäksi pelissä on vanhoja ralliautoja, kuten Lancia Stratos ja Volkswagen Polo R WRC. Erikoiskokeita on tällä kertaa enemmän, yhteensä 102 ja 14 eri maassa.
Vastaanotto.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.4/10. Peli sai kehuja muun muassa dynaamisesta säästä ja merkittävästi parannetusta uramoodista.
Ladysmithin piiritys

Ladysmithin piiritys oli toisen buurisodan aikana 2. marraskuuta 1899 – 28. helmikuuta 1900 toteutettu Ladysmithin kaupungin piiritys. Buurit piirittivät kaupunkia puolustaneita brittejä kaikkiaan 118 päivää, kunnes brittien onnistui murtaa saartorengas.
Tausta.
Toinen buurisota syttyi vuonna 1899. Buurien strategia oli vallata tärkeitä rauteteiden solmukohtia. Tähän liittyen Piet Joubertin johtamat buurit alkoivat edetä hieman sodan alkamisen jälkeen 11. lokakuuta 1899 Transvaalista brittien hallitseman Natalin puolelle. Tavoitteena oli vallata Ladysmith, joka oli tärkeä huoltokeskus ja Durbanista saapuvan rautatien pää. Piiritykseen johtaneiden taistelujen aikana buurien enimmäismäärä oli noin 24 000.
Brittijoukkoja Natalissa komensi kenraaliluutnantti George Stuart White. Britit saivat huomattavat voitot buureista Talanan kukkulalla 20. lokakuuta ja Elandslaagtessa 21. lokakuuta. White päätti voittojensa jälkeen jatkaa hyökkäystä puolustusasemiin vetäytymisen sijaan. 20. lokakuuta käyty Nicholson’s Nekin taistelu oli kuitenkin täysi tappio briteille ja johti Ladysmithin piiritykseen 2. marraskuuta.
Piiritys.
Ladysmithin brittijoukkoihin kuului piirityksen aikana noin 13 500 miestä. Kaupungissa oli myös noin 7 500 siviiliä. Buuripiirittäjiä oli kerrallaan enimmillään noin 5 000. Piirittäjillä oli 17 kenttätykkiä, jotka alkoivat tulittaa kaupunkia piirityksen alkaessa. Ladysmithissä oli verrattain suuri määrä tarvikkeita piiritettyjen huoltoa varten. Puolustajia alkoivat kuitenkin vaivata joukkojen keskuudessa levinneet taudit. Buurit sallivat brittien perustaa kenttäsairaalan hieman kaupungin ulkopuolelle.
Buurit yrittivät murtaa brittien puolustusasemat 6. tammikuuta 1900, mutta hyökkääjät lyötiin takaisin Wagon Hillin taistelussa. Tappiostaan huolimatta buurit jatkoivat kaupungin piiritystä. Piirityksen kuluessa olot kaupungissa tulivat entistä tukalemmiksi. Lopulta tautien lisäksi alettiin kärsiä nälästä. Ruuan kuluessa loppuun joukoille alettiin tarjota hevosenlihaa päiväannosten joukossa. Piiritysrenkaan ulkopuolelta tehtiin useita yrityksiä murtaa buurien piiritys. Monet brittien yrityksistä päättyivät buurien torjuntavoittoihin. Britit hävisivät 15. joulukuuta Colenson taistelun, 23.–24. tammikuuta Spion Kopin taistelun ja 5. helmikuuta Vaal Kraantzin taistelun. Kenraali Redvers Bullerin brittijoukkojen onnistui viimein voittaa buurit Tugelajoella 27. marraskuuta ja murtaa saartorengas 28. helmikuuta.
Seuraus.
Ladysmithin piiritys päättyi 118 päivää sen alkamisesta. Piirityksen aikana kuoli noin 810 kaupungin puolustajaa, joista noin 500 menehtyi tauteihin. Britit välttivät niukasti kaupungin menetyksen ja sen mahdollisesti aiheuttaman suuren sotilaallisen katastrofin. Piirityksen murtaminen vapautti lopulta myös brittijoukkoja sodan muille rintamille.
Zenobia (nimi)

Zenobia on kreikkalaislähtöinen naisen etunimi, joka oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1773–1826. Zenobian suomalainen nimipäivä oli 30. lokakuuta. Ortodoksisessa kirkossa se on 200-luvulla eläneen Zenobia-nimisen marttyyrin muistopäivä.
Zenobia ja sen maskuliininen vastine Zenobius juontuvat kreikankielisestä sanasta, joka merkitsee ’häntä, jolle Zeus on antanut elämän’. Suomessa Zenobiasta on käytetty muun muassa puhuttelumuotoa Piia. 
Nykyään Zenobia on Suomessa hyvin harvinainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan 1900-luvulla syntyneitä Zenobia-nimisiä naisia on tilastoitu alle 20. Vuoteen 2020 mennessä nimeä ei ole annettu Suomessa yhdellekään uuden vuosituhannen lapselle.
Barry Dagger

Barry Edward Dagger (s. 19. toukokuuta 1937 Grantham, Lincolnshire) on brittiläinen ampuja ja olympiamitalisti. Hän saavutti pronssia 10 metrin ilmakiväärikilpailussa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984. Dagger edusti Isoa-Britanniaa myös 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailussa Montrealin kesäolympialaisissa 1976.
Kolnon piirikunta

Kolnon piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa arvion mukaan 38 057. Kunnat siellä ovat Grabowo, Kolno, Mały Płock, Stawiski ja Turośl. Kolnon piirikunnan hallintokeskus on Kolnon kaupunki.
Kolnon piirikunnalla on Puolan sisällä yhteistä rajaa Grajewon, Piszin, Łomżan ja Ostrołękan piirikuntien kanssa.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 49,9 prosenttia oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 63,7 prosenttia ja eläkeläiset 18,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 350 lasta. Kolnon piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 28 094 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Savijärv

Savijärv ("Joosu Savijärv" tai "Joosu karjäär" ) on Virossa Põlvamaalla Põlvan kunnan Joosun kylässä sijaitseva järvi. Järvi on mainittu luonnolliseksi järveksi, mutta vironkielisessä nimessä "karjäär" viittaa kaivettuun tai louhittuun vesikuoppaan. Tsolgon kylässä kaivettiin savea varsin laajasta kuopasta, joka sai myöhemmin nimen Savijärv, kun vesi täytti kuopan.
Maantietoa.
Järvi on 830 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,2 hehtaaria. Se sijaitsee haja-asutun Joosun kylän kaakkoispuolella metsässä, joka jatkuu Turbasoolle asti. Sen koillispuolella on niittymaata. Järvi on utio, vaikka etelärantaa pitkin kulkeekin metsätie. Järven syvyystietoja ei ole käytettävissä.
Luontoarvoja.
Järvessä elää ainakin ahven, hauki, karppi ja suutari.
Vesistösuhteita.
Savijärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa järven lasku-uoma Mõrgi kraav on Kariojan sivuhaara. Järvi on ilmoitettu umpijärveksi, mutta siihen on kartoissa piirretty laskuoja. Oja kuuluu Mõrgin kraavin vaumalaueeseen, joka yhtyy Mõrgin kylässä Kariojaan. Karioja puolestaan yhtyy muutaman kilometrin päässä Võhanduun. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Antonio Palomino

Acisclo Antonio Palomino de Castro y Velasco (1653–1726) oli espanjalainen taidemaalari ja -kirjailija. Hän maalasi freskoja ja tauluja ja pääsi 1688 hovimaalariksi. Palominon varsinainen merkitys perustuu hänen vuosina 1715–1724 kirjoittamaansa ja englanniksi, ranskaksi ja (1781) saksaksi käännettyyn kolmiosaiseen teokseen "El Museo Pictórico y Escala Óptica", joka sisältää muun muassa maalaustaiteen teoriaa sekä tärkeitä elämäkerrallisia tietoja espanjalaisista taiteilijoista ja jonka ansiosta Palomino on saanut nimityksen Espanjan Vasari.
Linka A

Linka A (A-linja) on yksi Prahan metron kolmesta metrolinjasta. Linja on noin 17 kilometrin mittainen ja siihen kuuluu nykyisin yhteensä 17 metroasemaa. Linjan nykyisiä pääteasemia ovat Nemocnice Motol (Motolin yliopistollinen sairaala) ja Depo Hostivař. Linjan ensimmäinen osuus avattiin vuonna 1978.
A-linja kulkee ensin Prahan viidennestä kaupunginosasta Prahan historialliseen keskustaan ja sieltä edelleen aina Prahan kymmenenteen kaupunginosaan. Linja risteää B-linjan kanssa Můstekissa ja C-linjan kanssa Muzeumissa. A-linjan on tarkoitus ristetä tulevaisuudessa myös tulevan D-linjan kanssa Náměstí Mírussa.
A-linjan tunnusväri on vihreä.
Härkäsaari

Härkäsaari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Enola Holmes

Enola Holmes on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut mysteerielokuva, jonka on ohjannut Harry Bradbeer ja käsikirjoittanut Jack Thorne. Se perustuu Nancy Springerin kirjasarjaan "The Enola Holmes Mysteries". Elokuva seuraa Sherlock Holmesin nuoremman sisaren Enolan seikkailuja, kun hän pyrkii etsimään kadonneen äitinsä ja pelastamaan nuoren markiisin.
"Enola Holmes" sai ensi-iltansa 23. syyskuuta 2020 Netflixissä. Elokuvan jatko-osa "Enola Holmes 2" julkaistiin 4. marraskuuta 2022.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla elokuvan arvosteluista 91 prosenttia oli positiivisia, perustuen 200 kriittiseen arvosteluun.
Irene Naakka

Irene Naakka (s. 1985 Harjavalta) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja bloggaaja. Hän työskennellyt toimittajana "Iltalehdessä" ja pitänyt suosittua "Mutsie"-blogia. Naakan esikoisteos "Hullu kuin äidiksi tullut" julkaistiin vuonna 2018 ja hänen toinen kirjansa "Ärhäkkä kuin äidiksi tullut" vuonna 2023.
Naakka pitää useita suosittuja podcasteja, kuten "Ärhäkkä kuin äidiksi tullut", feminististä "Kroonisesti ärhäkkä" -podcastia yhdessä Mona Blingin kanssa, sekä "Naakkavalta"-podcastia yhdessä sisarensa Erika Naakan kanssa.
Pille järv

Pille järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Pillen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu niin kutsuttuun Tsolgon järviketjuun.
Maantietoa.
Järvi on 450 metriä pitkä, 225 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,4 hehtaaria. Se sijaitsee Laugan ja Pillen kylien välissä ja on yksi Tsolgon järviketjun seitsemästä merkittävästä järvestä. Yksi järviketsun järvistä on Karsna järv, joka sijaitsee Pille järvestä 60 metriä länteen päin. Järviä yhdistää ojan lisäksi Saarõperä mets, joka ympäröi Pille järveä mäntymetsänä kaikkialla muualla kuin järven itäpuolella. Siellä sijaitsee Pillen kylän ranta-asutus. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä. Järvi on luodattu ja sen syvyys on 9,7 metriä ja keskisyvyys on 3,6 metriä. Järvi on saareton. Järven koillispuolelta sen ohittaa Paidran ja Vana-Koiolan kylien välinen tie sekä itä-länsi-suuntainen tie, jotka risteävät Pillen kylässä järven kaakkoispuolella.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Järven mäntymetsäiset ja asutuksen reunustamat rannat ovat matalat. Rantavedessä järven pohja on kova, mutta lännessä ja pohjoisessa rannat ovat hieman soistuneet. Rannassa pohja on hiekkaa, jonka päälle on laskeutunut kerros mutaa. Keskellä järveä on mutapohja. Järven läpivirtaus on vähäistä. Vedenväri on ruskeankeltaisesta vihertävänkeltaiseen. Veden näkösyvyys on 0,5–0,7 metriä. Järven vesipatsas on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Sen vesikasvillisuus tutkittiin vuosina 1961–1962 ja silloin järvestä löydettiin 12 kasvilajia. Yksi laji on Virossa harvinainen haarapalpakko. Karsna järven yhdysojan takia on molemmissa järvissä lajirikas kalakanta. Talvien happikato tuhoaa kalakannan talvisin, mutta yhdysojan kautta tulee keväisin täydennystä. Järvessä elää ainakin särki, kiiski, ahven, hauki, ruutana ja mutakala.
Vesistösuhteita.
Pille järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Vana-Koiola oja on Kariojan sivuhaara. Pille järv ja Karsna järv ovat ojan kautta yhteydessä toisiinsa ja niiden vedenpinta on samalla korkeudella. Karsna järvestä kaivettu oja johtaa länteen, jossa se päättyy metsään. Se voidaan kuitenkin lukea kuuluvaksi Vana-Koiola ojan valuma-alueeseen. Vesireitti jatkuu sitten Kariojaan, joka yhtyy alempana Võhanduun. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Uskelan koulu

Uskelan koulu on yksi Salon peruskouluista. Uskelan koululla on kaksi toimipistettä: Kavilankadun yksikkö ja Anjalankadun yksikkö. Entiset Keskustan koulu ja Meritalon koulu yhdistyivät yhdeksi, Uskelan kouluksi vuonna 2016. 
Kavilankadun yksikkö tarjoaa perusopetusta 1-6 vuosiluokille ja Anjalankadun yksikkö 1-9 vuosiluokille. Kavilankadun yksikössä on noin 400 oppilasta ja Anjalankadun yksikössä noin 100.
Santeri Haarala (jalkapalloilija)

Santeri Haarala (s. 17. joulukuuta 1999 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Djurgårdens IF -seuraa.
Haarala nousi Tampereen Ilveksen junioreista Veikkausliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran lokakuussa 2017, jolloin hän pääsi kentälle vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Kaudella 2018 hän pelasi Ilveksen joukkueessa Veikkausliigaa 19 ottelua, joista yhdeksän ottelua avauskokoonpanossa. Välillä hän pelasi Hämeenlinnan Jalkapalloseuran joukkueessa Kakkosessa seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2019 hän ei saanut enää peliaikaa Ilveksen ykkösjoukkueessa vaan pelasi Ilveksen kakkosjoukkueessa Kakkosessa kahdeksan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa hän siirtyi Rovaniemen Palloseuraan, jossa hän pelasi sekä veikkausliigajoukkueessa että kakkosjoukkueessa yhden ottelun ja teki jälkimmäisessä yhden maalin.
Kaudeksi 2020 Haarala palasi Ilvekseen ja pelasi kakkosjoukkueessa Kakkosessa viisi ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Elokuussa hän siirtyi Turun Palloseuraan ja pääsi vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan tauolla vaihdosta kentälle ja pelasi seuraavassa ottelussa kotikentällä FC Interiä vastaan avauskokoonpanossa. Syyskuussa hän teki maalin vierasottelussa FC Lahtea vastaan ja lokakuussa kolme maalia kotiottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Hän pelasi liigakarsinnat mukaan lukien TPS:ssä 15 ottelua, joissa 14 kertaa avauskokoonpanossa. TPS:n pudottua Ykköseen Haarala jatkoi kaudella 2021 liigassa Kuopion Palloseuran joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudeksi 2023 hän palasi Tampereen Ilveksen Veikkausliigajoukkueeseen
Kauden 2023 loppuun mennessä Santeri Haarala on pelannut Veikkausliigassa seitsemän kautta kolmessa joukkueessa (Ilves, RoPS, TPS ja KuPS) yhteensä 99 ottelua ja tehnyt 16 maalia.
Saavutukset.
Veikkausliiga:
Suomen cup:
Adam Wodnicki

Adam Wodnicki on ollut seuraavien puolalaisten henkilöiden nimi:
Hietakyyt

Hietakyyt voi tarkoittaa ainakin seuraavia käärmesukuja:
Santeri Haarala

Santeri Haarala on seuraavien henkilöiden nimi:
Zambrówin piirikunta

Zambrówin piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 43 505. Kunnat siellä ovat Kołaki Kościelne, Rutki, Szumowo ja Zambrów. Zambrówin piirikunnan hallintokeskus on Zambrówin kaupunki.
Zambrówin piirikunnalla on Puolan sisällä yhteistä rajaa Łomżan, Białystokin, Wysokie Mazowieckien ja Ostrówin piirikuntien kanssa.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,6 prosenttia ja eläkeläiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 427 lasta. Zambrówin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 33 595 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Reinickendorf (kaupunginosa)

Reinickendorf on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee samannimisellä hallintoalueella ("Bezirk") Berliinin luoteisosassa. 
Vuoden 2019 lopussa Reinickendorfin kaupunginosassa oli 83 909 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 10,4 km² ja väestötiheys 8 038 asukasta/km². 
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Reinickendorfista, nimellä "Renekendorf", on vuodelta 1344, mutta kylä on vanhempi, perustettu n. 1230. Se on luultavasti saanut nimensä Reinhardt-nimisen asuttajan mukaan (alasaksaksi "Reineke").
Vuonna 1375 keisari Kaarle IV:n maakirjassa nimi on "Reynekenstorf". Kylä päätyi Berliinin kaupungin omistukseen 1397, mutta pysyi maaseutupaikkana useita vuosisatoja, kunnes se alkoi teollistua 1800-luvun puolivälissä. Pohjoisradan rakentaminen Berliinistä Neustrelitzin ja Neubrandenburgin kautta Stralsundiin Itämeren rannikolla ja sitä seuranneet paikallisradat tekivät Reinickendorfista voimakkaasti kasvavan esikaupungin.
Vuonna 1920 Reinickendorf liitettiin suur-Berliiniin, ja yksi kaupungin hallintoalueista sai nimensä sen mukaan. 1928 arkkitehti Otto Rudolf Salvisberg suunnitteli Reinickendorfiin modernistisen asuinalueen "Weiße Stadtin" ("Valkoinen kaupunki") joka on nykyään Unescon maailmanperintökohde.
Julkinen liikenne.
Berliinin S-Bahnin linjat S1, S25 ja S85 kulkevat Reinickendorfin kautta. Asemat ovat Schönholz, Wilhelmsruh, Alt-Reinickendorf, Karl Bonhoeffer Nervenklinik ja Eichborndamm.
Myös Berliinin metron linja U8 palvelee aluetta. Metroasemat ovat Rathaus Reinickendorf, Karl Bonhoeffer Nervenklinik, Lindauer Allee, Paracelcus Bad, Residenzstraße, ja Franz Neumann Platz.
Gotham Knights

Gotham Knights on Warner Bros. Games Montrealin kehittämä toimintaroolipeli. Peli julkaistiin 25. lokakuuta 2022 PlayStation 5:lle, Xbox Series X/S:lle ja Windowsille.
Pelaaminen.
Peli on avoimeen pelimaailmaan sijoittuva peli, jossa on yksinpeli ja yhteistyöpeli.
Pelattavia hahmoja pelissä ovat Batgirl, Nightwing, Red Hood ja Robin.
Kehitys.
Peli käyttää Unreal Engine 4 (UE4) -pelimoottoria. Ennakkoon julkaistussa kuvamateriaalissa nähdään useita UE4-pelimoottorin efektejä käytössä. Peli käyttää korkean resoluution tekstuureja hahmoille ja ympäristölle. Pelin konsoliversioissa on 30 FPS:n ruudunpäivitysnopeus, mikä johtuu tuottaja Fleur Martyn mukaan halusta varmistaa pelin saumattoman yhteistyöpeluun toimivuus yksityiskohtaisessa avoimessa maailmassa. Marty kommentoi asiaa seuraavasti: ”Emme voi vain laskea pelin resoluutiota nostaaksemme ruudunpäivitysnopeutta, se ei ole niin yksinkertaista. Tämän takia meidän pelissämme ei ole Laatu/Teho -namiskaa, vaan peli pyörii konsoleilla 30 FPS -nopeuteen lukittuna.”
George Hodgson

George Ritchie Hodgson (12. lokakuuta 1893 Montreal, Quebec – 1. toukokuuta 1983 Montreal, Quebec) oli kanadalainen uimari ja olympiavoittaja.
Hodgson saavutti Tukholman kesäolympialaisissa 1912 kultaa sekä 400 metrin vapaauinnissa että 1 500 metrin vapaauinnissa. Tukholmassa 1912 hän osallistui myös 100 metrin vapaauintiin. Hodgson edusti Kanadaa 400 metrin vapaauinnissa ja 1 500 metrin vapaauinnissa myös Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
Tukholman kesäolympialaisten 1912 jälkeen Hodgson opiskeli McGill-yliopistossa vuoteen 1916 saakka. Hodgson palveli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa ensimmäisessä maailmansodassa, jonka vuoksi hänelle myönnettiin Air Force Cross -kunniamerkki.
Edward Wolff

Edward Wolff (15. syyskuuta 1816 Varsova – 16. lokakuuta 1880 Pariisi) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Wolff sai varhaisimman pianonsoiton opetuksensa äidiltään, joka sitä harrasti. Vuonna 1828 hän aloitti Wienissä opiskelun Wilhelm Würfelin johdolla. Vuonna 1832 Wolff palasi Varsovaan, jossa opiskeli sävellystä Józef Elsnerin johdolla. Vuonna 1835 hän lähti Pariisiin, jossa tutustui Frédéric Chopinin opastuksella paikalliseen taiteilijayhteisöön. Wolff sävelsi satoja kappaleita enimmäkseen soolopianolle. Hän omisti Chopinille teokset "Grand Allegro de Concert" (op. 39) ja "Hommage à Chopin, Rêverie-Nocturne" (op. 169). Salongeissa nousivat suureen suosioon Wolffin tanssikappaleet, etenkin valssit ja tarantellat. Konserttisaleissa arvostusta saivat osakseen hänen muunnelma- ja fantasiateoksensa. Hän teki kamarimusiikillista yhteistyötä muiden muassa Charles de Bériot'n, Henri Vieuxtemps'n ja Alexander Battan kanssa. Wolff sävelsikin myös kappaleita, joissa on mukana jousisoitin.
Wolff esiintyi useimmiten Pariisissa, mutta konsertoi myös muualla Ranskassa ja ulkomailla. Vuonna 1862 hän teki pisimmän matkansa Ranskan ulkopuolelle. Hän konsertoi Saksassa sekä Itävallassa matkallaan kohti Romaniaa ja vietti sitten kahdeksan kuukautta Bukarestissa, jossa piti ensimmäisen konserttinsa 3. marraskuuta 1862. Wolff koosti ohjelmistonsa ensisijaisesti omista sävellyksistään. Hänen siskonsa Regina oli Henryk ja Józef Wieniawskin äiti. Hänet on haudattu Cimetière du Montparnasseen.
Vistan koulu

Vistan koulu on peruskoulun 1–9 luokkien koulu Paimiossa Varsinais-Suomessa. Koulu toimii Paimion kirkonkylässä Vistalla osoitteessa Vistantie 31–35 Paimion kirkonkylän pääkadun Vistantien varrella. Koulussa oli lukuvuonna 2019–2020 yhteensä 757 oppilasta.
Karsna järv

Karsna järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Pillen ja Laugan kylissä sijaitseva järvi, joka kuuluu niin kutsuttuun Tsolgon järviketjuun.
Maantietoa.
Järvi on 600 metriä pitkä, 370 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17,2 hehtaaria. Se sijaitsee kylien välisellä rajalla ja sen ranta-asutus on kummastakin kylästä. Järvi on peltomaiden ympäröimä, mutta koillisrannan takana sijaitsee Saarõperä mets. Metsän takana on 60 metrin päässä Pille järv, johon on kaivettu yhdysoja Karsna järvestä. Järven syvyys on 8,1 metriä ja keskisyvyys on 3,1 metriä. Järven tilavuus 79,0 metrin vedenkorkeudella mpy. on 505 000 kuutiometriä. Siinä ei ole saaria. Järven eteläpuolelta kulkee kylätie, josta pääsee järvelle. Sen rantaviivan pituus on 1,73 kilometriä.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (). Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.
Vesi vaihtuu järvessä laskennallisesti kerran vuodessa. Vedenväri on vihertävän keltainen ja näkösyvyys 0,8 metriä. Vesi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin heikosti. Vuonna 1961 tehdyssä vesikasvillisuuden kartoituksessa löydettiin 16 eri kasvilajia. Järven valtalajina on ulpukka, joiden lisäksi järvessä esiintyy Virossa harvinaisia kelluvia palpakkolajeja ja kilpukoita. Järven pohjassa kasvaa on tummalahnanruohoa, eri vesirikkoja ja pilliluikkia. Yhdysojan takia kalasto voi elää kummassa järvessä hyvänsä. Kalat kuitenkin talvehtivat paremmin Karsna järvessä, sillä Pille järve muuttuu talvisin lähes hapettomaksi ja kalakanta romahtaa siellä. Yleisimmät kalalajit ovat särki, kiiski ja ahven ja ylesiä ovat myös hauki ja lahna. Niiden lisäksi esiintyy hopearuutanaa, mutakalaa ja allikkosalakkaa. Kyseessä kaunisrantainen järvi, jota käytetään myös uinti- ja virkistystarkoituksiin.
Vesistösuhteita.
Karsna järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Vana-Koiola oja on Kariojan sivuhaara. Vaikka järvestä ei ala ojaa, joka yhtyisi Vana-Koiola ojaan, voidaan järven katsoa kuuluvan sen valuma-alueeseen. Järven pohjoispäähän tulee oja lännestä ja Pille järveen on kaivetty yhdysoja. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Karioja yhtyy etelässä Võhandu jõgeen. Võhandu puolestaan laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Josef Dessauer

Joseph eli Josef Dessauer (28. toukokuuta 1798 Praha – 8. heinäkuuta 1876 Mödling) oli böömiläinen säveltäjä ja pianisti.
Dessauer suoritti kauppaopinnot ja opiskeli lisäksi pianonsoittoa Bedřich Diviš Weberin sekä sävellystä ja musiikin teoriaa Václav Tomášekin johdolla. Hän muutti Wieniin perheensä kanssa viimeistään vuonna 1817. Vuosina 1822–1825 hän oli Italiassa (Milano, Rooma, Napoli). Isänsä kuoltua vuonna 1825 Dessauer palasi Wieniin. Vuosina 1831–1835 hän matkusti Italiassa, Ranskassa ja Englannissa. Tämän jälkeen hän asui Prahassa ja sitten vuodesta 1837 Wienissä, mutta palasi vielä Ranskaan vuosina 1840–1843.
Dessauer saavutti suosiota etenkin säveltämillään lauluilla. Hän sävelsi myös oopperoita. Hänen ystävänsä Frédéric Chopin omisti hänelle opuksen 26 poloneesinsa.
Bielskin piirikunta

Bielskin piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 54 353. Kunnat siellä ovat Bielsk Podlaski, Boćki, Brańsk, Orla, Rudka ja Wyszki. Bielskin piirikunnan hallintokeskus on Bielsk Podlaskin kaupunki.
Sejnyn piirikunnalla on Puolan sisällä yhteistä rajaa Białystokin, Hajnówkan, Siemiatyczen ja Wysokie Mazowieckien piirikuntien kanssa.
Väestö.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,5 prosenttia ja eläkeläiset 25,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 494 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennasta 16,5 prosenttia piirikunnan asukkaista oli valkovenäläisiä ja 1,3 prosenttia ukrainalaisia. Bielskin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 39 644 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Powiat bielski

Powiat bielski on seuraavien kahden Puolan piirikunnan puolankielinen nimi:
Silkkikivi

Silkkikivi on siirtolohkare Paimion kirkonkylän Vistan pääkadun Vistantien varrella Paimiossa Varsinais-Suomessa. Kivi on rauhoitettu luonnonmuistomerkkinä vuonna 1962. Tarina kertoo, että kiven luona vaihdettiin matkalla Paimion kirkkoon arkivaatteet hienompiin kirkkosilkkeihin. Vuonna 2010 kiveen on kiinnitetty tarinasta muistuttava muistolaatta. Laatan tekstissä on lainaus paimiolaisen näytelmäkirjailijan Pekka Saariston näytelmästä "Silkkikivi".
Oras (nimi)

Oras on suomenkielinen miehen etunimi, joka on ollut aikoinaan mukana almanakassa. Vuosina 1929–1949 Oraksen nimipäivää vietettiin 13. heinäkuuta.
Oras-nimi muodostaa parin Toukon kanssa, sillä kummankin merkitys liittyy kasvavaan viljaan. Molemmat nimet on otettu käyttöön 1900-luvun vaihteessa, ne on lisätty kalenteriin yhtä aikaa ja myös poistettu sieltä samana vuonna. Touko kuitenkin palautettiin almanakkaan vuonna 1973, Orasta ei. 
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Oras on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 100–110 miehellä. Suurin osa Oraksista on syntynyt 1920- tai 1930-luvulla.
Mariz Kemal

 
Mariz Kemal (oikea nimi Raisa Stepanovna Kemaikina, s. 1950) on ersäläinen runoilija, kirjailija ja aktivisti. 
Elämäkerta.
Raisa Kemaikina syntyi 13. elokuuta 1950 ersäläisessä Maloe Maresevon kylässä Mordvassa. Hän opiskeli Mordovian valtiollisessa yliopistossa kielitieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajaksi. 
Kemal työskenteli 1972–1975 opettajana kotikylänsä koulussa. Venäläisessä kirjallisuudessa ei ollut tarpeeksi tunteja, ja hänelle tarjottiin mahdollisuutta opettaa myös saksan ja ersän kieltä. Aluksi hän kieltäytyi opettamasta äidinkieltään, jota ei ollut opiskellut. Hän kuitenkin kiinnostui ersän kielestä ja kansanperinteestä. 
Vuonna 1975 Kemal muutti Saranskiin, jossa hän työskenteli ersänkielisessä Erzjan Pravda -sanomalehdessä 
Kemalin ensimmäiset runot julkaistiin vuonna 1980. Seuraavat seitsemän vuotta hän työskenteli Mordovan tasavallan kirjastossa. 
Vuodesta 1985 vuoteen 1988 hän vastasi Sjatko (Kipinä) -lehden runousosastosta, ja vuodesta 1989 lähtien hän toimi ersäläisessä Tšilisema (Auringonnousu) -lastenlehdessä 
Kirjallinen tuotanto.
Kemalin runoutta julkaistiin Sjatko-lehdessä vuodesta 1980 alkaen. Vuonna 1987 julkaistiin "Manei Vasolkst" -kokoelma, joka sisälsi Kemalin ja kolmen muun kirjailijan runoja. Kemalin ensimmäinen oma kokoelma "Lavs" (Kehto) julkaistiin 1988. Teos käsitteli kirjailijan vaikutelmia lapsuudestaan ja nuoruudestaan. Toinen kokoelma, "Štatol" ("Kynttilä", 1994), edustaa runoilijan filosofisia ajatuksia elämästä, rakkaudesta, ersäläisten kohtalosta ja kirjoittajan osasta siihen. Kemalin runoja julkaistiin 1988 Tallinnassa kokoelmassa "Nile avat — nile morot" (Neljä naista — neljä laulua). 
Tutkittuaan vuosia ersäläisten kansanperinnettä, historiaa ja kulttuuria Kemal kirjoitti satukirjan "Evkson Kužo" ("Satumainen aukio") ja kuuluisia ersäläisiä ihmisiä käsittelevän esseekokoelman "Syn ulnest erzjat" ("He olivat ersäläisiä"). 
Yhteiskunnallinen toiminta.
Kemal oli vuonna 1898 perustamassa Mastorava-kulttuuriyhdistystä. Hän organisoi myös Erzjava-naisliikettä, sekä johti etnomusiikkiyhtye Lamzuria. 
Kemal on ersäläisen luontouskon aktiivi.Kemalin kirjoituksia ersäläisten kulttuurista, uskonnosta ja perinteistä on julkaistu aikakauslehdissä "Sjatko", "Tšilisema" ja "Erzjan Mastor". 
Kemal allekirjoitti vuonna 2001 "Uralilaisen yhteyden julistuksen", jossa suomalais-ugrilaisia kansoja kehotetaan työskentelemään yhdessä niiden kielten ja kulttuurien säilyttämiseksi, sekä elämään luonnon kanssa harmoniassa.
Suomennettuja runoja.
Antologiassa: "Tähtiä lumessa: mordvalaista lyriikkaa", toim. Ulla-Maija Kulonen, suomentanut ja valikoinut Raija Bartens. Helsinki: Helsingin yliopiston suomalais-ugrilainen laitos; Suomalais-ugrilainen seura 2004 (sisältää myös alkukieliset runot)
Lydia Lehtola

Lydia Lehtola (s. Joensuu) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, runokriitikko ja kirjoittaja. Hän on opiskellut muusikoksi Joensuun konservatorion pop- ja jazzlinjalla. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi, pääaineena kirjallisuustiede. Hän asuu Helsingin Kalliossa avopuolisonsa kanssa.
Musiikkia hän julkaisee nimellä Lyyti. Hän on julkaissut neljä albumia, vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Meitä ei ole kutsuttu" Luova Recordsin kautta. Sama yhtiö julkaisi Lyytin toisen albumin "Toiveet ja helyt" vuonna 2021. Toinen albumi oli ehdolla Emma-palkinnon saajaksi ja toi vuoden artistin palkinnon Indie Awards -gaalassa. "Nousussa taas" -albumi ilmestyi 2023 Universal Music Groupin omistaman Johanna Kustannuksen julkaisemana. Syyskuussa 2025 julkaistun "Pidän sulle paikkaa" -levyn teemana on ystävyys. Lehtola kutsuu musiikkiaan runoelmapopiksi. Siinä on vaikutteita vanhasta suomalaisesta iskelmästä, laulelmasta ja popista.
Hän on kirjoittanut muun muassa Nuori Voima -lehteen. Lehtola on Jörn Donnerin pojantytär.
Linka B

Linka B eli B-linja on yksi Prahan metron kolmesta linjasta. Linjan tunnusväri on keltainen. Se avattiin vuonna 1985 ja siihen kuuluu nykyään 24 metroasemaa. 25,6 kilometriä pitkän linjan nykyiset päätepysäkit ovat Zličín ja Černý Most.
B-linja on risteää A-linjan kanssa Můstekin metroasemalla ja C-linjan kanssa Florencin metroasemalla.
Garrettin piirikunta

Garrettin piirikunta () on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 29 014 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Oaklandin kaupunki. Piirikunta on perustettu 4. marraskuuta 1872.
Pukkilan terveysasema

Pukkilan terveysasema on Pukkilan kunnan kirkonkylällä, Hyvinvointiasema Onnin rakennuksessa toimiva julkisen palvelun terveysasema. 
Vaikka Pukkila sijaitsee Uudellamaalla, kunta on sopinut, että sen sosiaali- ja terveyspalvelut tuottaa Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymä. Esimerkiksi päivystyspalveluja tarjotaan pukkilalaisille virka-aikana nykyisin Päijät-Hämeen maakuntaan kuuluvassa Orimattilan kaupungissa, Orimattilan terveysasemalla. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Tobias Matthay

Tobias Matthay (19. helmikuuta 1858 Lontoo – 15. joulukuuta 1945 High Marley) oli brittiläinen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.
Matthay syntyi saksalaisille vanhemmille. Matthay opiskeli Royal Academy of Musicissa, jossa myös työskenteli vuosina 1876–1925. Hän perusti 1900-luvun alussa myös oman pianokoulunsa. Matthaylla oli monia tunnetuiksi tulleita oppilaita, kuten Myra Hess, Irene Scharrer, Clifford Curzon ja Moura Lympany. Matthay sai kansainvälistä huomiota pedagogisilla kirjoillaan, joihin kuuluivat "The Act of Touch in All Its Diversity" (1903), "The First Principles of Pianoforte Playing" (1905), "Relaxation Studies" (1908), "Musical Interpretation" (1913) ja "On Method in Teaching" (1921).
1920–1930-luvuilla Matthay johti yhdysvaltalaista kesäkoulua, jonka toiminnan pohjalta perustettiin American Matthay Association (Yhdysvaltain Matthay-yhdistys) vuonna 1925.
Montalbo

Montalbo on San Marinon pääkaupunkiin kuuluva kylä (ita. curazia). Kaupunginosan suuntanumero on 47890.
Montalbossa järjestetään vuosittain pyhäinpäivänä perinteinen kulkue ja messu kuolleiden omaisten muistamiseksi.
CDC 3000

CDC 3000 -sarja oli Control Data Corporationin valmistama tietokonesarja.
Sarjaan kuuluivat keskikokoiset 3100-, 3200- ja 3300-järjestelmät sekä suuret 3400-, 3600- ja 3800-järjestelmät. Tietokoneet perustuivat puolijohde-elektroniikkaan (transistorit, diodit).
Seymour Cray vaikutti koneiden kehitykseen ennen lähtöään oman yrityksen perustamiseksi.
Enrico Panzacchi

Enrico Panzacchi (1840–1904) oli italialainen kirjailija. Hän oli estetiikan ja taidehistorian professorina Bolognassa. Hän oli Giosuè Carduccin yhteistyökumppani ja neuvonantaja.
Panzacchi oli etevä lyyrikko, novellisti, kriitikko ja toimittaja. Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat "Lyrica, romanze e canzone" (1877), "Racconti e liriche" (18S2), "I miei racconti" (1889), "Poesie" (1894), "Rime novelle" (1898), "L’arte nel secolo XIX" (1901), "Cor sincerum, nuove liriche" (1902). Hän kokeili myös näytelmäkirjailijana mutta jäi vaille menestystä.
Giuseppe Parini

Giuseppe Parini (23. toukokuuta 1729 Bosisio – 15. elokuuta 1799 Milano) oli italialainen runoilija. Hän oli italialaisen valistusajan huomattavin runoilija.
Parini oli alkujaan vaatimattomista oloista ja ryhtyi lähinnä taloudellisista syistä papiksi ja myöhemmin kotiopettajaksi aatelisperheen lapsille. Hän tutustui näin ylhäisön elämään ja käsitteli sitä satiirin keinoin mutta rakentavasti runoelmassa "Il Giorno". Hänen maineensa perustuu tähän kokonaisuuteen, joka koostuu jambimittaan kirjoitettuista runoista Il mattino (1763), Il mezzogiorno (1765), Il vespro ja La notte. Niistä kaksi viimeistä julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Runoteoksessa Parini ruoskii hienon ironisesti Milanon aatelisten velttoa ja moraalitonta elämää. Hän ilmaisi myös vaatimuksen kansalaisten tasa-arvoisuudesta, oikeudenmukaisuudesta ja humaaniudesta. Hänen runoudelleen on ominaista italialaisen runon vapaus, irtautuminen paimenidyllin kevytmielisistä, sisällyksettömistä mielikuvitusleikeistä. Parinin kootut teokset "Opere" ilmestyivät 1801–1804, hänen proosatekstinsä 1821. Hänen muista teoksistaan merkittäviä ovat vain oodit, jotka ovat aiheeltaan omintakeisia ja muodoltaan klassisen kauniita.
Ferenc Pápai Páriz

Ferenc Pápai Páriz, myös: Ferenc Párizpápai, (1649–1716) oli unkarilainen lääkäri, opettaja ja kirjailija, vuodesta 1675 Nagyenyed kollegissa kreikan kielen sekä matematiikan ja fysiikan opettajana. Hän kirjoitti runoja sekä unkariksi että latinaksi, julkaisi sekä käännöskirjallisuutta että alkuperäistä (lääketieteen, kirkkohistorian ynnä muiden aloilta). Huomattavin on hänen unkarin ja latinan kielen sanakirjansa vuodelta 1708.
Seurakunta (veistosryhmä)

Seurakunta on suomalaisen ITE-taiteilijan Väinö Ojan luoma puuveistoskokonaisuus. Veistosryhmä oli vuosina 2015–2021 esillä Someron kirkon pääsisäänkäynnin edustalla Someron Kirkonmäellä. 
Veistosryhmä koostuu kolmesta osasta: "Piispa Kantola" (2005), "Körttimummo" (2010-luku) ja "Kolme juoruämmää" (2010-luku). Ensimmäisen kerran teokset olivat esillä ITE-taiteen näyttelyssä Parkanossa vuonna 2013. Somerolla veistokset olivat näytteillä ensin Someron kaupungintalon luona kesällä 2014. Syksyllä 2014 Someron seurakunta hankki teokset omistukseensa, ja talvella 2014-2015 teosryhmä oli sijoitettuna Someron kirkon eteiseen. Keväällä 2015 patsaat sijoitettiin kirkon portille. Syksyllä 2021 patsaat poistettiin niiden huonon kunnon ja ilkivallan takia.
Paimiolainen Väinö Oja (s. 1930) työstää teoksiaan moottorisahalla ja tekee viimeistelyn laikkakoneella. Ojan teoksia on ollut esillä sekä Suomessa että muualla.
Cinisello Balsamo

Cinisello Balsamo [Cinisèllo Bàlsamo] on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on kymmenisen kilometriä pohjoiseen ja Monzasta viisi kilometriä lounaaseen. Cinisello ja Balsamo yhtyivät 1928. Paikkakunnan asukkaita kutsutaan demonyynilla cinisellesi.
Maantiede ja ilmasto.
Cinisello Balsamo sijaitsee tiheään asutulla Milanon koillisella esikaupunkivyöhykkeellä Lombardian länsiosassa. Kaupunkirakenteellisesti se nivoutuu yhteen Milanon ja muiden naapureidensa kanssa. Vyöhykkeen nimi on Nord Milano, sen pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja asukasluku noin 270 000. Noin 640 hehtaarin laajuinen puisto Parco Nord Milano ulottuu Cinisello Balsamon alueelle.
Cinisello Balsamon talvet ovat viileitä, kesät puolestaan lämpimiä, kosteita ja vähätuulisia.
Historia.
Cinixellumin ja Balsemumin juuret ulottuvat ajanlaskun alkuun, jolloin roomalaislegioonat valloittivat Gallia Cisalpinan. Cinixellumin elämä keskittyi kolmentoista vuosisadan ajan nykyisen Chiesetta di Sant'Eusebion ympäristöön, Balsemum sitä vastoin kasvoi alueelle, joka on muutamia kilometrejä Sant'Eusebiosta kaakkoon. 1100-luvun jälkipuoliskolla Cinixellumin väestö alkoi siirtyä silloisen mailin verran Sant'Eusebiosta etelään. Talonsa he rakensivat tulevan keskusaukion ympärille, myöhemmin sen itäreunalle rakennettiin Sant'Ambrogion kirkko, joka on nykyisin Cinisello Balsamon pääkirkko. Aukion nimi on piazza Gramsci. Ruttoepidemia koetteli paikkakuntaa 1630 ja 1632. Vuonna 1751 Cinisellon väkimääräksi laskettiin noin 1 300 henkeä. Vuonna 1786 Cinisello ja Balsamo liitettiin uuteen Milanon maakuntaan, joka lakkautettiin 2014. Kirkollisesti paikkakunnat kuuluivat keskiaikaiseen Desion seurakuntaan, joka lakkautettiin 1797.
1600–1800-luvuilla aristokraatit rakennuttivat palatsejaan Cinisellon ja Balsamon alueelle: syntyi muun muassa Villa Ghirlanda Silva (1660), Villa Ferrari Casnedi Casati Stampa di Soncino (1751) ja Villa Di Breme Gualdoni Forno (1770-luku). Kaupungin lukuisista kirkoista mainittakoon barokkityylinen Sant'Ambrogio ja uusklassinen Santuario di San Martino. Sant'Eusebion kaupunginosassa sijaitsee pieni, keskiaikainen kirkko Chiesetta di Sant'Eusebio.
Cinisello ja Balsamo yhdistettiin 13. syyskuuta 1928. Paikkakunta oli yhä varsin talonpoikainen, ja sen ilme kaupungistui vasta toisen maailmansodan jälkeen teollistumisen myötä. Väkiluku kasvoi yli 80 000:een 1980-luvulle tultaessa.
Talous ja liikenne.
Cinisello Balsamon elinkeinorakenne on muuttunut teollisesta palveluvaltaiseksi. Kaupunki kuuluu Milanon raitiotieliikenteen piiriin ja siellä on liittymä moottoritielle Autostrada A4 (Torino–Trieste). Milanon kehämoottoritien kautta paikkakunnalta on erinomaiset yhteydet kaikkiin ilmansuuntiin.
Aarne Wuorenheimo

Johan Aarne Wuorenheimo, sukunimi aik. "Bergbom" (3. kesäkuuta 1887 Kuopio – 5. marraskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos, toimitusjohtaja ja elokuvatuottaja.
Wuorenheimon vanhemmat olivat senaattori Erik Ossian Wuorenheimo (entinen Bergbom) ja Agnes Augusta Charlotta Idman. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1905 Helsingin normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1911. Wuorenheimo sai varatuomarin arvon 1914.
Wuorenheimo oli Suomen senaatissa virkamiehenä 1912–1917 ja sen jälkeen ulkoministeriön palveluksessa 1918–1924. Wuorenheimo sai lähetystöneuvoksen arvon 1921. Wuorenheimo erotettiin ulkoministeriön palveluksesta sen jälkeen kun hän oli Lontoossa perustanut pankkisyndikaatin ilman ulkoministeriön lupaa. Tämän jälkeen hän oli muun muassa Suomi-Filmin toimitusjohtajana 1933-1934. Wuorenheimo omisti myös maatilan Hollolassa.
Aarne Wuorenheimo oli naimisissa vuodesta 1932 Helvi Maija Kaarina Kokon kanssa.
Orlagh Collins

Orlagh Collins on irlantilainen kirjailija ja elokuvatuottaja. Collins kirjoittaa nuorten aikuisten kirjallisuutta. Tällä hetkellä hän työstää esikoisromaaniinsa perustuvan elokuvan käsikirjoitusta.
Hurrikaani Laura

Hurrikaani Laura oli trooppinen hirmumyrsky Karibian ja Yhdysvaltojen etelärannikon alueella Atlantin valtamerellä. Laura oli vuoden 2020 Atlantin hurrikaanikauden kahdestoista nimetty myrsky ja ensimmäinen toiseksi voimakkaimman eli 4. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla.
Myrsky aiheutti yli 20 ihmisen kuoleman ylittäessään Haitin ja Dominikaanisen tasavallan. Se katkoi sähköt yli miljoonalta ihmiseltä, aiheutti maanvyöryjä ja katkoi kulkuyhteyksiä kaupunkeihin.
Laura rantautui Texasin ja Louisianan rannikolle 26. elokuuta 2020. Sen tieltä evakuoitiin yli puoli miljoonaa ihmistä. Louisianassa sähköverkko vaurioitui pahasti, ja kahdeksan ihmistä menehtyi häkämyrkytyksiin jotka johtuivat varavoimanlähteiden virheellisestä käytöstä. Myrsky aiheutti Yhdysvalloissa kaikkiaan noin 19 ihmisen kuoleman.
Linka C

Linka C eli C-linja on yksi Prahan metron kolmesta linjasta. C-linjan ensimmäinen osuus otettiin käyttöön vuonna 1974 ja se on samalla nimestään huolimatta koko Prahan metrojärjestelmän vanhin osa. Linjan tunnusväri on punainen.
Nykyään C-linja on noin 22,4 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu 20 metroasemaa. Linjan nykyiset päätepysäkit ovat Letňany ja Háje.
C-linja risteää A-linjan kanssa Muzeumin metroasemalla ja B-linjan kanssa Florencin metroasemalla. Tulevaisuudessa C-linjan on tarkoitus ristetä myös rakenteilla olevan uuden D-linjan kanssa Pankrácin metroasemalla.
William Räisänen

William Räisänen (13. heinäkuuta 1885 Pielavesi – 10. marraskuuta 1935 Uusikirkko) oli suomalainen näyttelijä.
Räisänen kävi Viipurin Taideyhdistyksen piirustuskoulun. Hän aloitti näyttelijänä Elli Tompurin Salome-kietueella syksyllä 1906, oli mukana Kaarlo Braxénin kiertueella ja liittyi sitten näyttelijäksi Tampereen teatteriin syksyllä 1907. Räisänen oli Tampereen teatterissa seitsemän vuoden ajan vuodesta 1907 vuoteen 1914 saakka, siirtyi sieltä kahdeksi vuodeksi Kansan Näyttämölle ja oli 1916–1917 Hilma Rantasen Uudessa teatterissa. Hän palasi sitten Tampereen teatteriin ja siirtyi sieltä 1923 takaisin Kansan Näyttämölle, jossa hän oli vuoteen 1927 saakka. Porin Näyttämöllä Räisänen oli 1927–1928. Vuonna 1928 Räisänen perusti oman kiertueen Teatteri William Räisäsen, joka kiersi esiintymässä maaseudulla. Räisäsen tunnettuja teatterirooleja olivat muun muassa Simeon "Seitsemässä veljeksessä" ja Topias "Nummisuutareissa". Kohonen opiskeli muun muassa Berliinissä ja Dresdenissä erikoistuen luonnenäyttelijäksi.
Joonas Kaltiainen

Joonas Kaltiainen (s. 3. tammikuuta 1993 Kauniainen) on suomalainen salibandymaalivahti, joka edusti Westend Indiansia.
Kaltiainen on GrIFK:n kasvatti. Hän oli edustanut suomen pääsarjatasolla ainoastaan Esport Oilersia vuodesta 2014 lähtien kauteen 2024-2025 asti.
Kipinäheinät

Kipinäheinät ("Isachne") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 90–100 lajia.
Vietti (täsmennyssivu)

Vietti voi tarkoittaa seuraavia:
Vietti (nimi)

Vietti on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos latinalaisesta nimestä "Vitus", joka merkitsee ’altista’ ja ’halukasta’.
Vietti-nimi mainittiin Kansanvalistusseuran julkaisemassa kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa se esiintyi vuosina 1892–1907 muodossa Wietti. Wietin nimipäivä oli Pyhän Vituksen muistopäivänä 15. kesäkuuta.
Huhtikuuhun 2024 mennessä "Vietti"-nimisiä miehiä on tilastoitu Suomessa noin 60–70. Heistä lähes kaikki ovat syntyneet ennen 1950-lukua. Tämä etunimi on kuitenkin annettu myös ainakin yhdelle 2020-luvun lapselle.
Nimiasu "Wietti" on ollut virallisena nimenä erittäin harvinainen. Tämännimisiä henkilöitä on etunimitilastossa alle 10. Wietit ovat syntyneet 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Esikaupungistuminen

Esikaupungistuminen eli suburbanisaatio tarkoittaa muuttoliikettä keskustoista esikaupunkeihin.
Lähiöalueet ovat kantakaupungin ulkopuolella olevia, kaupunkialueeseen kuuluvia asuinalueita, asukastiheys on pienempi ja rakennustehokkuus matalampi kuin keskustassa.