tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Milka Duno

Milka Duno (s. 22. huhtikuuta 1972, Caracas) on venezuelalainen autourheilija. Hän on kaikkien aikojen parhaiten sijoittunut (toinen vuonna 2007) naiskuljettaja Daytonan 24 tunnin ajossa. Milka Duno on ajanut IndyCar-sarjaa kaudella 2007 SAMAX:n tallissa ja kaudella 2008 Dreyer &amp; Reinbold Racingin tallissa. Hän osallistui myös Indy 500 -kisaan vuonna 2007 ja oli ensimmäinen pistesijoille sijoittunut nainen Le Mansin 24 tunnin ajossa vuonna 2001.
Dunolla on akateeminen koulutus ja hän aloitti autourheilun ollessaan jo 24-vuotias. Duno asuu nykyään Miamissa, Floridassa.
Malia Jones

Malia Jones (s. 27. maaliskuuta 1977 Loma Linda, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lainelautailija ja malli. 
Jones on surffannut jo lapsesta ja 15-vuotiaana hän voitti tyttöjen sarjan Yhdysvaltain amatöörimestaruuskilpailuissa. "Surfing Magazine" pyysi Jonesia uimapukunumeroonsa ja siitä alkoi Jonesin malliura. "People"-lehti valitsi hänet maailman 50 kauneinta naista -listalleen. Jones on esiintynyt muun muassa Capri Sunin, VO5 shampoon, American Expressin, Corona-oluen ja Coca-Colan mainoksissa.
KAT-TUN

KAT-TUN (カトゥーン, Katūn) on japanilainen pop-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Kazuya Kamenashi, Tatsuya Ueda ja Yūichi Nakamaru. Entiset jäsenet ovat Jin Akanishi, Junnosuke Taguchi ja Kōki Tanaka. Yhtyeen nimi muodostuu sukunimien ensimmäisistä kirjaimista: Kamenashi, Akanishi, Taguchi, Tanaka, Ueda ja Nakamaru. Yhtye kuuluu Johnny's jimusho -kykyjenetsintätoimiston alaisuuteen. Muiden toimiston nuorisoidoliryhmien tavoin myös KAT-TUNin jäsenet laulamisen lisäksi näyttelevät mm. mainoksissa ja draamasarjoissa.
Yhtye perustettiin vuonna 2001, kun Kinki Kids -ryhmän Kōichi Dōmoto tarvitsi itselleen taustatanssijoita ja hän valitsi sattumalta Johnny's jimushon eri nuorisoryhmistä Kamenashin, Akanishin, Taguchin, Tanakan, Uedan ja Nakamarun. Dōmoto alkoi kutsua heitä KAT-TUNiksi, ja nimitys yleistyi. Ensimmäisen oman singlensä Real Facen KAT-TUN julkaisi vasta vuoden 2006 maaliskuussa. Singleä myytiin 754 234 kappaletta ensimmäisellä viikolla, mikä riitti Oricon-listan ensimmäiseen sijaan. 
Jo ennen ensilevynsä julkaisua KAT-TUN järjesti konsertin maaliskuussa 2006 Tokyo Domessa. He esiintyivät silloin 110 000 ihmiselle kahden päivän aikana ja lisäksi noin 630 000 ihmiselle ensimmäisen, singlen tapaan Real Faceksi nimetyn Japanin kiertueensa aikana.
KAT-TUNin kolmen ensimmäisen singlen onnistui saavuttaa 400 000 kpl myynti jo ensimmäisen viikon aikana. He ovat Japanin historian ensimmäiset artistit, joiden kaikki singlet ensimmäisestä lähtien ovat ylittäneet 500 000 kpl myynnin.
Lokakuun 12. 2006 Jin Akanishi lähti USA:han opiskellakseen englantia ja vietti siellä 6 kuukautta, mikä aiheutti mediakohun Japanissa. Hän ei ollut KAT-TUNin seuraavan singlen kansikuvassa eikä myöskään äänittämässä heidän seuraavaa levyään. Akanshin palatessa huhtikuussa 2007 Japaniin yhtye aloitti melkein heti seuraavan singlensä, Keep the Faithin äänittämisen jälleen kuusimiehisenä.
KAT-TUNin single Don't U Ever stop julkaistiin 14. toukokuuta 2008. KAT-TUN singleä, Lipsiä, taas käytettiin myös Rumiko Takahashin Ichi-pondo no fukuin -mangaan perustuvan draamasarjan tunnuskappaleena. Rescue single julkaistiin 11.3.2009, joka on tällä hetkellä uusin, käytettiin Nakamaru Yuichin esittämässä Rescue-draamasarjan tunnuskappaleena.
Janne Hyöty on tehnyt yhtyeelle kappaleita.
Olavi Rytkönen

Olavi Rytkönen (s. 1967) on suomalainen toimittaja, juontaja ja savontaja. 
Rytkönen on tunnettu lukuisista savon murteelle kääntämistään sarjakuvista (Asterix, Harald Hirmuinen, Lucky Luke) ja muista savonnetuista teksteistä (Apostolien teot, Hustler, Positiivisuutta savolaisittain) sekä Radio Savon monivuotisesta nimikko-ohjelmastaan Radio Rytkönen (2009-2010 Rytkösen Soitot), kuten myös Radio Sandelsilla lähetetystä rootsmusiikin erikoisohjelmastaan Rytkösen Juurikasvu. 
Savontajan ura alkoi 1997 Asterix-sarjakuvan käännöskilpailun voitosta. Rytkönen ja Paula Antila Helsinki Mediasta palkittiin keväällä 1998 Kemin Sarjakuvapäivillä Lempi International -tunnustuspalkinnolla vuoden parhaasta käännösalbumista, "Opeliksin Orjalaevasta".
Vuodesta 1990 vuoteen 1999 asti Rytkönen työskenteli vapaa-ajanohjaajana ja sittemmin hän on toiminut ohjelmapalvelu- ja mediayrittäjänä. Rytkösen toimialaan kuuluvat tapahtumajuonnot ja erilaiset ohjelmapalvelut. Toimittajana ja kolumnistina hän on työskennellyt vuodesta 2005 Iisalmen Kaupunkilehdessä ja sittemmin myös Savon Silmukka ja Kainuun Silmukka-lehdissä. Kolumnistina Rytkönen on 2000-luvun alussa toiminut myös Savon Sanomissa, Iisalmen Sanomissa sekä Warkauden Lehdessä. 
Vuosina 2008-09 Rytkönen työskenteli copywriter-toimittajana joensuulais-kuopiolaisessa Idealmainos Oy:ssä. Vuodesta 2012 Rytkönen on säännöllisesti kirjoittanut yrityskuvalehti Savon XPressiin sekä musiikkijulkaisu MusaSavoon. Rytkönen on myös avustanut aktiivisesti Blues News -lehteä keikka- ja konserttiraporttien, henkilöhaastattelujen ja levyarvioiden kautta.
Vuonna 1990 Tanhuvaaran Urheiluopistosta valmistunut Rytkönen on 2010-luvulla työskennellyt myös urheilutapahtumien kuuluttajana yleisurheilun eliittikisoista triathloniin ja maastopyöräilystä reiska-jalkapalloon. Eukonkannon MM-kisoissa Rytkösen selostusta ja kuulutuksia on kuultu jo vuodesta 1999 alkaen. 
Rytkönen on juontanut Finnish Blues Awards -palkintogaalaa alusta lähtien eli vuodesta 2015. Monien muiden musiikkitapahtumien juontojen lisäksi Rytkönen on harrastemielessä soittanut kitaraa ja laulanut mm.yhtyeissä Shakin Skeletons, Litteiden Housujen Miehet, Hyllönen&amp;Pyllönen sekä vieraillut mm. Halavatun Papat -yhtyeen keikoilla.
Rytkönen on ajanut aktiivisesti lavarunouden asiaa Suomessa ja toimittanut Liken kustantamana vuonna 2003 ilmestyneen teoksen "Parhaat lavarunot - Johdatus Poetry Slamiin", osa 1"," sekä toiminut mc:nä kaikissa Poetry slamin SM-loppukilpailuissa sekä useissa karsintakisoissa vuodesta 2001 alkaen.
Rytkönen on myös kirjoittanut Paasilinnan kustantamana teokset "Normikeikka 1 ja 2" sekä Hai-kustannuksen kanssa teoksen "Iskelmän Musta Kirja" yhdessä Mikko E.Sovijärven kanssa.
Olavi Rytkönen on toiminut sekä Pohjois-Savon kirjallinen yhdistys Vestäjät ry:n että Kuopio Festivals ry:n hallituksessa.
Luettelo Yhdysvaltain ja Kanadan pääsarjoissa jääkiekkoilleista suomalaisista

Luettelo Yhdysvaltain ja Kanadan pääsarjoissa jääkiekkoilleista suomalaisista sisältää tiedot Kanadan ja Yhdysvaltojen jääkiekon pääsarjoissa eli NHL:ssa, WHA:ssa, WCHL:ssa, PCHA:ssa ja NHA:ssa pelanneista suomalaisista. Luettelossa on laskettu yhteen kaikki pääsarjatilastot. Koska suomalaiset jääkiekkoilijat siirtyivät Pohjois-Amerikkaan ammattilaisiksi vasta 1970-luvulta alkaen on listassa vain NHL:ssa ja WHA:ssa pelanneita. 
Lista on päivitetty kauden 2015-2016 jälkeen.
Katso myös.
Seuraavat pelaajat ovat olleet varamaalivahtina NHL-ottelussa, mutta koska pohjoisamerikkalaisen tilastoperinteen mukaisesti pelaajan täytyy käydä pelikentällä saadakseen tilastomerkinnän pelatusta ottelusta, on hänet jätetty luettelon ulkopuolelle.
Suomessa on syntynyt muutama NHL-pelaaja, jotka kuitenkin jättivät Suomen taakseen jo nuorina ja saivat kiekko-oppinsa muualla: 
Vastaavasti suomalaisista NHL-pelaajista Michael Keränen, Janne Niskala ja Jesse Puljujärvi ovat syntyneet Ruotsissa, Leo Komarov Neuvostoliitossa ja Kalle Kossila Ranskassa.
Amanda Beard

Amanda Ray Beard (s. 29. lokakuuta 1981 Newport Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja malli. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja.
Beard debytoi olympialaisissa 14-vuotiaana Atlantassa vuonna 1996. Hän voitti hopeaa 100 ja 200 metrin rintauinnissa ja kultaa 4 × 100 metrin sekaviestissä. Hän on kautta aikojen toiseksi nuorin yhdysvaltalainen olympiavoittaja uintilajeissa. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyssä Beard oli pronssilla 200 metrin rintauinnissa.
Vuonna 2003 Beard ui maailmanmestariksi ja teki maailmanennätyksen 200 metrin rintauinnissa. Seuraavan vuoden olympialaisissa Ateenassa hän otti saman matkan olympiakultaa sekä hopeaa 200 metrin sekauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 
Beard on esiintynyt mallina "Sports Illustratedin" klassisessa uimapukunumerossa vuonna 2006 ja alastonkuvissa heinäkuun 2007 "Playboyssa". Hän on kasvissyöjä.
Malebon allas

Malebon allas on järvimäinen leventymä Kongo-joessa. Se on noin 35 kilometriä pitkä ja 22 kilometriä leveä. Altaan keskellä sijaitsee rämeinen Mbamun saari. Altaan syvyys vaihtelee 3–10 metrin välillä.
Kongon tasavallan pääkaupunki Brazzaville ja Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupunki Kinshasa sijaitsevat altaan vastakkaisilla rannoilla.
Malebon altaalta voi purjehtia Kongo-jokea ylös aina Kisanganiin asti. Alajuoksuun ei voi purjehtia vesiputousten takia.
Jin Akanishi

Jin Akanishi (, s. 4. heinäkuuta 1984 Tokio, Japani) on japanilainen laulaja-näyttelijä ja yhtye Kat-tunin entinen jäsen. Akanishi kuuluu Johnny’s jimusho -tuotantoyhtiön listoille. Akanishi ilmoitti 13. lokakuuta 2006 lähtevänsä Los Angelesiin opiskelemaan ja palasi sieltä takaisin 19. huhtikuuta 2007, jolloin ryhtyi aktiivisemmaksi yhtyeessään. Akanishi kuitenkin erosi yhtyeestä vuonna 2010. Akanishi on naimisissa näyttelijä Meisa Kurokin kanssa.
Filmografia.
Elokuvat
Televisio
Cornell Woolrich

Cornell George Hopley-Woolrich (4. joulukuuta 1903 – 25. syyskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Woolrich tunnetaan etenkin rikoskirjailijana, ja hänen arvostetun elämäkertansa "First You Dream, Then You Dream" kirjoittaja Francis M. Nevins on pitänyt häntä yhtenä aikakauden parhaista dekkaristeista. Joitakin tunnetuimpia teoksiaan hän julkaisi salanimillä "William Irish" ja "George Hopley". 
Woolrich merkitys Hollywoodissa on huomattava: hänen teksteihinsä perustuu noin 25 elokuvaa, muun muassa Alfred Hitchcockin ohjaama "Takaikkuna". Rainer Werner Fassbinderin elokuva "Martha" perustuu hänen novelliinsa "For the Rest of Her Life", François Truffaut'n elokuva "Morsian pukeutui mustaan" romaaniin "Waltz into Darkness". Merkittävimpänä pidetään Woolrich tuotantoa vuosilta 1940–1948.
Raimond van der Gouw

Raimond van der Gouw (s. 24. maaliskuuta 1963 Oldenzaal, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Nykyään hän toimii Sunderlandin maalivahtivalmentajana. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten vuosistaan Mancester Unitedissa, ja juuri tuossa seurassa hän voitti Mestareiden liigan kaudella 1998-1999.
Kesäkuussa 2007 van der Gouw lopetti peliuransa ja ryhtyi maalivahtivalmentajaksi Sunderlandissa ollen näin seuran ensimmäinen maalivahtivalmentaja.
Patrik Nevalainen

Patrik Nevalainen (s. 27. tammikuuta 1987 Uumaja, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen jääkiekkopuolustaja, joka teki keväällä 2011 kaksivuotisen sopimuksen Allsvenskanin Almtunan kanssa.
Nevalainen pelasi ensimmäiset miesten ottelunsa IF Björklövenin riveissä Allsvenskanissa. Hän debytoi Allsvenskanissa kaudella 2004–2005. Nevalainen siirtyi kaudeksi 2008–2009 SM-liigaan Rauman Lukkoon. Ensimmäisellä Lukko-kaudellaan Nevalainen pelasi 56 ottelua ja teki niissä pisteet 1+7. Toisella kaudellaan hän ehti pelata vain 12 ottelua, kun hänet lainattiin tammikuussa Elitserienin Timrå IK:hon. Timråssa hän pelasi ennen paluutaan Lukkoon viisi ottelua.
Keväällä 2010 Nevalainen teki kaksivuotisen sopimuksen Allsvenskanin Malmö Redhawksin kanssa. Nevalainen pelasi lopulta vain kauden ja 50 ottelua Malmössä, sillä hänen sopimuksensa purettiin toukokuussa 2011. Seuraavaksi hän siirtyi Almtunaan, jonka kanssa teki kahden vuoden sopimuksen.
Hän edusti Ruotsia nuorten MM-kisoissa 2007. 
Patrik Nevalaisen kaksoissisar Frida on pelannut kolme viimeisintä kauttaan MoDossa Ruotsin naistensarjaa.
Nino Salukvadze

Nino Salukvadze (; s. 1. helmikuuta 1969 Tbilisi) on georgialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen nainen, joka on kilpaillut kymmenessä olympialaisessa.
Nino Salukvadze on saavuttanut olympialaisissa Soulissa 1988 kultaa 25 m urheilupistoolissa ja hopeaa 10 m ilmapistoolissa. Seuraavan olympiamitalinsa Salukvadze voitti 20 vuotta myöhemmin Pekingissä, jossa hän sijoittui pronssille 10 m ilmapistoolissa.
MM-kilpailuissa Salukvadze on voittanut useita joukkuemaailmanmestaruuksia, mutta hänellä on henkilökohtainen maailmanmestaruus 10 m ilmapistoolista Sarajevosta 1991, saman lajin hopea Lahdesta 2002 ja pronssia 25 m urheilupistoolista Suhlista 1986.
Salukvadze osallistui kymmenenteensä olympiakilpailuun Pariisissa 2024. Hänestä tuli ensimmäinen nainen, joka on osallistunut kymmeniin olympialaisiin, ja ensimmäinen urheilija, joka on ollut mukana kymmenessä olympialaisessa putkeen. Häntä ennen kymmenessä olympialaisessa on kilpaillut kanadalainen ratsastaja Ian Millar. Salukvadze sijoittui Pariisissa 10 metrin ilmapistoolin karsinnassa sijalle 38 ja 25 metrin ilmapistoolissa sijalle 40.
Kalle Leinonen

Kalle Johannes Leinonen (s. 8. marraskuuta 1989 Siilinjärvi) on suomalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä. Leinonen edusti KuoSi Freestyle -seuraa. 
Leinonen sijoittui kahdeksanneksi half-pipen ensimmäisessä MM-kilpailussa Rukalla vuonna 2005. Hän sai pronssia nuorten MM-kilpailujen half-pipessa 2007. Freestylen half-pipen maailmancupin hän voitti kausilla 2005–2006 ja 2006–2007 sekä oli toinen kaudella 2007–2008. Freestylehiihdon kokonaiscupissa hän oli kymmenes kaudella 2005–2006. Voittaessaan half-pipen maailmancupin kaudella 2005–2006 hieman yli 16-vuotiaana Leinosesta tuli nuorin suomalainen hiihtolajien maailmancupin voittaja. Vuoden 2013 talviuniversiadeissa Leinonen voitti kultaa slopestylessa.
Kalle Leinosen kaksoissisko on alppihiihtäjä Sanni Leinonen.
Giovanni Antonio Amedeo Plana

Giovanni Antonio Amedeo Plana (6. marraskuuta 1781 Voghera – 20. tammikuuta 1864 Torino) oli italialainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän työskenteli pitkään Torinon yliopistossa. 
Planalle myönnettiin Copley-mitali 1834 ja Royal Astronomical Societyn kultamitali 1840. Hänet valittiin 80-vuotiaana jäseneksi Ranskan tiedeakatemiaan. Planan mukaan on nimetty kraatteri Kuussa.
Xu Dan

Xu Dan (s. 13. huhtikuuta 1969 Chang Chun) on kiinalainen pistooliampuja.
Xu Dan on voittanut kolme joukkuemaailmanmestaruutta. Ensimmäiset kaksi tulivat Barcelonasta 1998 10 m ilmapistoolissa ja 50 m pistoolissa. Seuraavissa MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 jälleen 50 m pistoolista.
Alfonso II (Aragonia)

Alfonso II Aragonialainen (25. maaliskuuta 1157 – 26. huhtikuuta 1196) oli espanjalainen hallitsija, joka toimi Aragonian kuninkaana vuosina 1164–1196 ja Barcelonan kreivinä vuosina 1162–1196.
Hän oli Aragonian kuningatar Peronellan ja Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV:n poika, ja periessään molemmat valtaistuimet hän yhdisti kaksi valtakuntaa liittoon, josta tuli pysyvä. Alfonso toimi myös Provencen kreivinä vuosina 1167–1171. Alfonso oli aikanaan huomattava runoilija. 
Hän oli naimisissa Kastilian prinsessa Sancha de Castillan kanssa ja sai useita lapsia. 
Alfonson kuoleman jälkeen seuraajaksi nousi hänen poikansa Pietari Katolilainen. Tytär Constanza avioitui vuosien 1196-1200 välisenä aikana Unkarin kuningas Imren kanssa ja tämän kuoltua 1204, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik II:n kanssa.
Maksim Sokolov

Maksim Anatoljevitš Sokolov (, s. 27. toukokuuta 1972 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkomaalivahti.
Sokolov on edustanut seurajoukkuetasolla Venäjän superliigassa SKA Pietaria, Severstal Tšerepovetsia, Avangard Omskia, Metallurg Novokuznetskia ja Traktor Tšeljabinskia.
Sokolov on pelannut myös Venäjän maajoukkueessa. Maajoukkueuran huippuhetket ajoittuivat Ruotsin MM-kilpailuihin 2002, jolloin hän torjui Venäjälle hopeaa. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistökentälliseen.
Vuoden 2002 maailmanmestaruuskisoissa Sokolov torjui Suomea vastaan 43 kertaa ja hänen ansiostaan Venäjä selvisi loppuotteluun Slovakiaa vastaan.
Peire Vidal

Peire Vidal oli keskiajan trubaduuri. Hän syntyi Toulousessa, mutta vaikutti uransa aikana laajalla alueella. Hänen elinvuosistaan ei ole tarkkaa tietoa, mutta hän oli aktiivinen 1100-luvun lopulla ja 1200-luvun alussa.
Vidalilta on säilynyt kymmeniä runoja, joista kolmeentoista myös melodiat.
Pietari II (Aragonia)

Pietari II Katolilainen (1174 – 12. syyskuuta 1213) oli Aragonian kuningas ja Barcelonan kreivi vuodesta 1196. 
Pietaria edelsi hänen isänsä Alfonso II ja seurasi poikansa Jaakko I.
Peronella

Peronella eli Petronila (1135 – 17. lokakuuta 1174) oli Aragonian hallitsija vuosina 1137–1162. 
Suku.
Peronellan isä oli Ramiro II, jolta hän peri kruunun kaksivuotiaana vuonna 1137. Tämän jälkeen Ramiro II vetäytyi 13. marraskuuta 1137 luostariin. 
Avioliitto ja lapset.
Hänet kihlattiin kahden vuoden ikäisenä 11. elokuuta 1137 Barcelonan kreivin Ramón Berenguer IV:n kanssa. Heidän poikansa oli Alfonso II. 
Perintö.
Miehensä Barcelonan kreivin Ramón Berenguer IV:n kuoltua vuonna 1162 Peronella luopui kruunusta poikansa Alfonson hyväksi.
Marc Fumaroli

Marc Fumaroli (10. kesäkuuta 1932 – 24. kesäkuuta 2020) oli ranskalainen historioitsija, esseisti ja retoorikko. Hän on Collège de Francen professori.
Fumaroli oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1990. Hänestä tuli 2. maaliskuuta 1995 Ranskan akatemian jäsen. Hänellä on tuoli 6. Hän on muun muassa Kunnialegioonan upseeri, Ordre des Arts et des Lettres'n komentaja ja Ordre National du Mériten komentaja. 
Fumarolille myönnettiin vuonna 2001 Balzan-palkinto.
Sädesiipisimppu

Sädesiipisimppu ("Pterois radiata") on erikoisen muotoinen kala, jota pidetään joskus meriakvaarioissa samoin kuin sukulaistaan siipisimppua. Se on tappavan myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko.
Sädesiipisimppu voi kasvaa 23 cm pitkäksi. Toisin kuin muilla siipisimpuilla, sen eväruodot ovat paljaat.
Alkuperä.
Sädesiipisimppu on kotoisin Intian valtamereltä ja Tyynenmeren länsiosasta.
Käyttäytyminen.
Sädesiipisimppu on luonnossa yöeläin.
Sädesiipisimppuja voi pitää samankokoisten tai isompien kalojen kanssa - pienemmät tulevat syödyiksi. Se ei sovi myöskään riutta-akvaarioon, sillä se saattaa syödä selkärangattomia. Usein suositellaan pidettäväksi vain yhtä siipisimppua altaassa.
Kuuperhokala

Kuuperhokala ("Chaetodon lunula") on koralliriuttojen ja laguunien kala, jota pidetään joskus meriakvaarioissa, ei kuitenkaan riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Kuuperhokala kasvaa 20 cm korkeaksi. Sen vartalo on litteä, ruskea-keltakuvioinen. Silmän läpi kulkee musta juova, jonka takana on hohtavan valkoinen puolikuun muotoinen kuvio, joka on antanut kalalle sen suomenkielisen nimen. 
Alkuperä.
Kuuperhokalaa tavataan luonnossa Indopasifisella merialueella. Se elää tyypillisesti laguuneissa ja riuttamatalikoilla sekä merenpuoleisilla riutoilla 30 metrin syvyyteen asti.
Käyttäytyminen.
Kuuperhokala on aktiivinen öisin. Se syö pieniä selkärangattomia ja korallien polyyppejä.
Scuderia Toro Rosso STR1

Scuderia Toro Rosso STR1 oli Gabriele Tredozin ja Mark Smithin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Toro Rosso käytti kaudella . Auto pohjautui Red Bullin kauden RB1-autoon. Kilpakuljettajina tallissa ajoivat italialainen Vitantonio Liuzzi sekä yhdysvaltalainen Scott Speed. Testikuljettajana toimi Neel Jani. Moottorina autossa oli Cosworthin kolmilitrainen rajoitettu V10, kun kaikki muut tallit käyttivät sääntömuutosten takia 2,4-litraisia V8-moottoreita. Syy tähän oli se, että viimeisenä kautenaan suurista talousongelmista kärsinyt Minardi sai FIA:lta erikoisluvan käyttää vanhaa V10-moottoria seuraavalla kaudella ja Toro Rosso käytti porsaanreikää hyväkseen. Renkaat tallille avauskaudella toimitti Michelin.
Liuzzi onnistui ajamaan kauden aikana kerran pisteille Yhdysvaltain GP:ssä, jossa hän oli kahdeksas. Speed ylsi parhaimmillaan Australian GP:ssä yhdeksänneksi.
Valmistajien MM-sarjassa Toro Rosso sijoittui yhdeksänneksi yhden pisteen turvin. Taakse jäivät muut tulokastallit Midland ja Super Aguri, jotka eivät saavuttaneet pisteitä.
Timo Kiiskinen (lauluntekijä)

Timo Veli Kiiskinen (s. 30. toukokuuta 1963 Haukivuori) on suomalainen lauluntekijä ja laulaja. Hän on sooloalbumiensa lisäksi säveltänyt kappaleita suomalaisille artisteille.
Kiiskinen syntyi eteläsavolaisessa Haukivuoren kunnassa Kantalan kylässä, jossa asui ensimmäisen elinvuotensa. Sieltä perhe muutti vuoden kuluttua Heinolaan, jossa Timo kävi koulunsa ja asui 18-vuotiaaksi. Innostus musiikkiin alkoi Kiiskisen veljen ostettua kitaran.
Diskografia.
Lisäksi vierailevana solistina Veli-Matti Järvenpään levyillä Haitaritaivas (1999) ja Särkijärven Bolero (Amigo 1992)
Erkki Siltola

Erkki Allan Siltola (25. helmikuuta 1925 Tervakoski – 21. helmikuuta 2012 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Siltola teki ammattilaisuransa pitkälti Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Hän näytteli myös muutamissa elokuvissa, kuten "Sissit" ja televisiosarjoissa, kuten "Mustat ja punaiset vuodet".
Ura.
Siltolan vanhemmat olivat Väinö ja Vieno Siltola. Hän työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Porin Teatterissa 1968–1971, Tampereen Teatterissa 1971–1977 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1977–1988. Hän jäi eläkkeelle 1988.
Näyttelijänlaadultaan Siltola oli eritoten vahvojen mieshahmojen tulkitsija: hänen roolejaan olivat muun muassa Akseli Koskela Väinö Linnan tekstiin perustuvassa näytelmässä "Täällä Pohjantähden alla", työnjohtaja Turkka Teuvo Pakkalan komediassa "Tukkijoella" ja väkivahva Janne pohjalaisaiheisessa teoksessa "Puukkojunkkarit". Persoonaltaan häilyvämpää, naisasioissaan kompastelevaa ja murheensa viinapulloon hukuttamaan taipuvaista tyyppiä edusti Juhani Niskavuoren rooli.
Siltolan roolitehtäviä olivat niin ikään "Neiti Julien" Jean ja "Kansanvihollisen" Stockmann. Lillian Hellmanin draamassa "Vartio Reinillä" Siltola näytteli insinööri Müllerin roolin.
Lukemattomien tamperelaisten näyttämötaiteilijoiden tapaan Siltola näytteli myös Pyynikin kesäteatterissa. Vuonna 1974 hänellä oli rooli F. E. Sillanpään alkuperäisteokseen pohjaavassa näytelmässä "Miehen tie".
Siltola näytteli useissa televisiotuotannoissa ja teatterielokuvissa 1960–1990-luvuilla. Mikko Niskasen jatkosotaelokuvassa "Sissit" hänellä on kapteeni Kokkosen rooli. " --- hänessä [Siltolassa] on sellaista jämerää luontevuutta, jota elokuvassamme arvatenkin myös vastedes tarvitaan", Heikki Eteläpää arvioi Siltolan suoritusta.
Eila Arjoman ohjaamassa eeppisessä televisiodraamassa "Mustat ja punaiset vuodet" Siltolalla on miespääosa Taavi Jokisena. Sarjan kuluessa Taavi ikääntyy noin kolmikymppisestä lapsiperheen isästä lähes seitsenkymppiseksi eläkeläiseksi. Siltolan tunnetuin komediallinen rooli lienee mopoileva rovasti Neil Hardwickin televisiosarjassa "Tankki täyteen". Uransa loppuvuosina Siltola näytteli muun muassa sivuroolin lääkärinä elokuvassa "Nuoruuteni savotat".
Siltolan tulkitsemien hahmojen pyrkimyksenä on usein voittaminen: joko vihollisen tai onnettomuuden. Jälkimmäisen voittamista edustaa Miettisen rooli Matti Kassilan televisioelokuvassa "Luoti sydämessä".
Axel Möller

Didrik Magnus Axel Möller (16. helmikuuta 1830 – 25. lokakuuta 1896) oli ruotsalainen tähtitieteilijä. Hän vaikutti Lundin yliopistossa mutta teki suuren matkastipendin turvin yli vuoden mittaisen matkan Euroopan tärkeisiin yliopistoihin. 
Johann Franz Encke oli julkaissut teorian, jonka mukaan tähtienvälinen aine vaikuttaa komeettojen ratoihin. Möller vahvisti tämän havainnoillaan, ja hänelle myönnettiin vuonna 1881 Royal Astronomical Societyn kultamitali.
Câmara de Lobos

Câmara de Lobos on kaupunki Portugalille kuuluvalla Madeiran saarella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä saaren pääkaupungista Funchalista länteen. Kaupungissa on 34 246 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 52,1 neliökilometriä.
Kaupungin asukastiheys on Madeiran toiseksi suurin, myös asukasluvultaan se on toiseksi suurin saaren pääkaupungin Funchalin jälkeen. Kaupungin nimi merkitsee kirjaimellisesti "susien kunta", nimi muodostuu kunnan sijaintipaikkaa kuvailevasta Câmara-sanasta ja jälkimmäinen sana viittaa suden sijasta kuitenkin munkkihylkeeseen, portugaliksi "lobos-marinhos" (). Susia Madeiralla ei ole koskaan ollut. Hylkeet ovat myös aiheena kaupungin vaakunassa. Kunta on perustettu 25. toukokuuta 1835.
Pääelinkeinot ovat maatalous ja kalastus. Alueella viljellään etenkin viiniä. Kaupungin länsiosassa sijaitseva yksi Euroopan korkeimmista kalliojyrkänteistä, Cabo Girão (580 metriä), on huomattava matkailunähtävyys. Kaupungin yhdistää naapureihinsa tiheä, lyhyin vuorovälein liikennöity linja-autoverkosto. Madeiran etelärannikkoa myötäilevä moottoritie ohittaa kaupungin osittain tunnelissa. Asutus ulottuu vuoren rinteille lähes 800 metrin korkeudelle. Lähellä Cabo Girãota on jyrkänteen yläreunalta alas kapealle rantakaistaleelle johtava köysirata, joka on ainoa kiinteä yhteys rannalla sijaiseville viljelyspalstoille.
Kaupungin nykyinen keskusta sijaitsee paikassa, jossa portugalilaisen tutkimusmatkailijan, João Gonçalves Zarcon, uskotaan nousseen maihin vuonna 1419. Tätä pidetään Madeiran löytämisen ajankohtana. Noustessaan maihin Zarcon miehet löysivät amfiteatterin muotoisen lahdelman joka tarjosi laivoille suojaa Atlantin myrskyiltä. Paikalla oli myös suuri munkkihyljeyhdyskunta, jonka mukaan kaupunki on siis nimetty.
Tähtimureena

Tähtimureena ("Echidna nebulosa") on mureenalaji, jota joskus pidetään meriakvaariossa.
Ulkonäkö ja koko.
Tähtimureena voi kasvaa noin metrin pituiseksi. Sen pohjaväri on hopeanharmaa, ja kuviointi muistuttaa mustia ja valkoisia tähtiä tai lumihiutaleita.
Alkuperä.
Tähtimureena on kotoisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää kivenkoloissa ja vuorovesien huuhtomilla korallisärkillä, sekä laguuneissa ja merenpuoleisilla riutoilla 10 metrin syvyyteen asti.
Käyttäytyminen.
Tähtimureena on yksi akvaarioiden suosituimmista mureenalajeista, sillä se on rauhallinen, ei kovin arka eikä syö kaloja. On tärkeää, että sen akvaariossa on tiivis kansi, sillä kala luikahtaa helposti lattialle.
Ravinto.
Tähtimureena syö rapuja ja muita äyriäisiä.
Boris Schapiro

Boris Schapiro (22. elokuuta 1909 – 1. joulukuuta 2002) oli brittiläinen bridgenpelaaja. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Riiassa, Latviassa.
Schapiro osallistui uransa aikana muun muassa Bermuda Bowlin vuonna 1955 voittaneeseen joukkueeseen.
Schapiroa syytettiin huijauksesta vuoden 1965 Bermuda Bowlin yhteydessä Buenos Airesissa. World Bridge Federation totesi hänen syyllisyytensä. Schapiron maine palasi vähitellen, ja hän saattoi jatkaa kansainvälistä uraansa. 
Schapiro kirjoitti vuosikymmenten ajan "The Sunday Timesiin".
Christian Pfannberger

Christian Pfannberger (s. 9. joulukuuta 1979 Judenburg) on entinen itävaltalainen maantiepyöräilijä.
Pfannberger voitti sotilaiden maantieajon maailmanmestaruuden vuonna 1999 ja GP ZTS Dubnica nad Vahom -kilpailun 2001. Hän sijoittui Rheinland-Pfalzin ympäriajossa toiseksi 2002 ja Saksin ympäriajossa kolmanneksi 2004.
Vuonna 2006 Pfannberger voitti Itävallan mäkiajon mestaruuden. Itävallan ympäriajossa hän voitti kolmannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Itävallan maantieajomestaruuden ja Itävallan ympäriajon mäkikilpailun sekä sijoittui toiseksi Coppa Agostoni -kilpailussa.
Pfannberger voitti vuonna 2008 Giro del Capo -kilpailun ensimmäisen etapin ja kokonaiskilpailun. Huhtikuun lopulla hän saavutti viikon sisällä kolme huippusijoitusta pyöräilyn suurklassikoissa oltuaan kuudes Amstel Gold Racessa, yhdeksäs La Flèche Wallonnessa ja viides Liège–Bastogne–Liègessä. Kesäkuussa hän voitti toistamiseen maansa maantieajomestaruuden. MM-kilpailujen maantieajossa Pfannberger oli kahdeksas.
Pfannberger sai kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni EPO:n käytöstä 2004. Toukokuussa 2009 hänen Katjuša-tallinsa kertoi Pfannbergerin jääneen toistamiseen kiinni dopingista. Hän sai elinikäisen kilpailukiellon.
Ed Gordon

Edward "Ed" Lansing Gordon, Jr. (1. heinäkuuta 1908 – 5. syyskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka laji oli pituushyppy, ja olympiavoittaja
Hän syntyi Jacksonissä, Mississipissä ja kuoli Detroitissa, Michiganissa.
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Gordon sijoittui seitsemänneksi pituushypyssä. Hänen uransa kohokohta oli vuosi 1932, jolloin hän voitti Los Angelesin olympialaisissa pituushypyn olympiakultaa tuloksella 764 cm.
Hessen matriisi

Hessen matriisi (joskus myös virheellisesti "Hessin matriisi") on olennaisesti reaaliarvoisen funktion toinen derivaatta. Yhden muuttujan funktiolle asia on yksinkertainen ja Hessen "matriisi" onkin oikeastaan vain skalaariarvoinen funktio. Jos funktiolla formula_1 on olemassa kaikki toisen kertaluvun derivaatat, niin f:n Hessen matriisi on
formula_2
Hessen matriisin definiittisyys on monella tapaa kiinnostava. Sen avulla voidaan tarkastella f:n paikallisten ääriarvojen luonnetta. Jos H on positiivisesti definiitti niin silloin f:n ääriarvo on paikallinen minimi. Vastaavasti, jos H on negatiivisesti definiitti niin silloin f:n ääriarvo onkin paikallinen maksimi. Kahden muuttujan tapauksessa voidaan laskea Hessen matriisin determinantti, mikä olennaisesti on ominaisarvojen tulo. Jos determinantti on positiivinen, on molemmat ominaisarvot joko negatiivisia tai positiivisia, jolloin kyseessä on paikallinen minimi tai maksimi. Vastaavasti, jos determinantti on negatiivinen ovat ominaisarvot eri merkkiset ja kyseessä on satulapiste. Jos determinantti on nolla, testi ei kerro mitään kyseisestä pisteestä.
Huomionarvoista on, että siinä tilanteessa, että funktiolla f on jatkuvat toisen kertaluvun osittaisderivaatat, niin Hessen matriisi on symmetrinen. Toisaalta Hessen matriisi on aina neliömatriisi. Kolmanneksi jos f:llä on jatkuvat toisen kertaluvun osittaisderivaatat, niin on olemassa toisen asteen numeerinen approksimaatio:
formula_3
Tässä pätee vielä, että formula_4 lähenee nollaa h:n lähetessä nollaa. Siis määritelmän mukaan arvio on f:n toisen asteen approksimaatio. Tämän approksimaation avulla voimme todistaa paikallisia ääriarvoja koskevia lauseita.
Hessen matriisi on saanut nimensä saksalaisen matemaatikon Otto Hessen (1811–1874) mukaan.
Nea Lindgrén

Nea Lindgrén (s. 1964 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hänen töitään on ollut esillä useissa yhteisnäyttelyissä ja muutamissa yksityisnäyttelyissä. 
Kuvataideopettajana Lindgrén on työskennellyt Annantalon lasten- ja nuorten taidekeskuksessa. Hän on Taidemaalariliiton varsinainen jäsen.
Lindgrén on työstänyt myös elokuva- ja musiikkiprojekteja sekä tehnyt yhteistyötä unkarilaisen Sándor Vályn kanssa.
Tommy Chong

Thomas ”Tommy” Chong B. Kin (s. 24. toukokuuta 1938 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko, joka nousi maineeseen Cheech &amp; Chong -duosta Cheech Marinin kanssa 1970-luvulla. Kokoonpano julkaisi sekä elokuvia että levytyksiä; yleisiä teemoja olivat hippi- ja kannabisaiheet. Chong on myös itse avoin kannabiksen kannattaja ja aktivisti.
Chong on myöhemmällä urallaan esittänyt hippiä "70’s Show’ssa". Hän sai 11. syyskuuta 2003 yhdeksän kuukauden vankeustuomion kannabiksen hallussapidosta. Poliisi murtautui Chongin kotiin 20 hengen iskujoukolla hänen lainattuaan kasvonsa vesipiippujen markkinointiin.
Chong sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1980-luvun lopulla.
Badugi

Badugi (tai Badougi tai Padooki) on Aasiasta kotoisin oleva korttipeli, jota pelataan 52 kortin korttipakalla (ei jokereita). Badugi on siitä erikoinen pokeripeli, että siinä jaetaan neljä korttia ja matalin korttiyhdistelmä voittaa.
Pelin kulku.
Aluksi jakajasta kaksi seuraavaa maksaa sokkopanokset ja kolmas aloittaa panostuskierroksen maksaen sokkopanoksen tai korottaen panoksen (riippuen limiittirajoista) tai luovuttaen käden.
Kun panostuskierros on ohi (kaikki maksanut tai luovuttaneet) voivat pelaajat halutessaan vaihtaa kädestään nollasta neljään korttia. Jaon jälkeen on jälleen panostuskierros, jossa (limiittipeleissä) panos on kaksi kertaa ensimmäisen kierroksen jälkeen. Kaiken kaikkiaan vaihtoja on kolme ja viimeisen panostuskierroksen jälkeen on korttien paljastus.
Käsien paremmuusjärjestys.
Badugissa huonoin mahdollinen käsi voittaa (ässä (merkitään A) on pienin ja kuningas (merkitään K) on suurin). Mailla ei ole arvojärjestystä. Badugissa ei kuitenkaan pelaaja saa pelata korteilla, jotka pariutuvat tai ovat samaa maata kuin toinen kortti, joten pelaaja voi käyttää vain eri maata sekä eriarvoisia kortteja. Samoin hän, joka voi käyttää eniten kortteja (parhaimmillaan neljä) voittaa aina hänet, joka joutuu käyttämään vähemmän kortteja. Jos pelaajilla on saman verran käytettäviä kortteja, pelaaja, jolla on pienin "hai" eli korkein kortti (kuningas suurin, ässä pienin) voittaa.
Kagera

Kagera on joki Afrikassa. Se on 400 kilometriä pitkä. Sen lähteet ovat Burundin vuoristossa, ja se laskee Victorianjärveen. Niinpä Kagera on yksi Valkoisen Niilin lähteistä.
Kagera on rajajoki alueella, jolla on käyty useita verisiä sotia. Se kulkee pitkin Ruandan ja Tansanian sekä Tansanian ja Ugandan välistä rajaa. Ruandassa jokea kutsutaan nimellä Akagera, ja se on antanut nimensä Akageran kansallispuistolle.
Pekka Kähkönen

Pekka Kähkönen (5. tammikuuta 1956 Savonlinna – 12. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. 
Kähkönen kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnassa. Hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon Kuopion konservatoriossa sekä yksinlaulun opettajan tutkinnon ja oopperastudion Sibelius-Akatemiassa. Hän suoritti laulun diplomitutkinnon vuonna 1987 ja piti ensikonserttinsa vuonna 1991.
Pekka Kähkönen esiintyi muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Tallinnan Estonia-teatterissa sekä useissa maakuntaoopperoissa. Hän lauloi yli 50 oopperaroolia, joita olivat esimerkiksi Mozartin "Figaron häiden" Figaro, "Taikahuilun" Papageno, "Don Giovannin" Leporello, Gounod’n "Faustin" Valentin, Donizettin "Lemmenjuoman" Belcore, Puccinin "Gianni Schicchin" nimiosa, Leoncavallon "Pajazzon" Tonio sekä Offenbachin "Hoffmannin kertomusten" neljä paholaishahmoa. 
Pekka Kähkönen konsertoi säännöllisesti urkutaiteilija Kalevi Kiviniemen kanssa ja esiintyi usein oratorio- ja passiotehtävissä. Kähkönen toimi Sibelius-Akatemian yksinlaulun opettajana vuodesta 1987 ja lehtorina vuodesta 2003 lähtien. Kähkönen oli entisen Vantaan Oopperan, nykyisen kiertävän Ooppera Verson taiteellinen johtaja. Hän toimi äänilevytuottajana, ja hän oli myös Helsingin Olympiastadionilla vuonna 2000 esitetyn Tuomas Kantelisen Paavo Nurmi -oopperan "Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni." tuottaja. Kähkönen toimi 25 vuotta opettajana Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän sai taiteilijaeläkkeen vuonna 2010.
Paatos (lehti)

Paatos on verkossa ilmestyvä filosofinen kulttuurilehti. Lehteä on julkaissut vuoden 2007 elokuusta lähtien Paatos-yhdistys, jonka jäsenistö koostuu lähinnä nykyisistä ja entisistä Tampereen yliopiston filosofian opiskelijoista. Lehden päätoimittajat ovat Janne Säynäjäkangas ja Jaakko Reinikainen. Aiemmin Miika Haverinen, Elina Halttunen-Riikonen, Lauri Polvivaara, Mikko Pelttari, Juho Rantala, Joose Järvenkylä ja Risto Koskensilta.
"Paatoksessa" on ilmestynyt artikkeleita monipuolisesti filosofian eri osa-alueilta Ludwig Wittgensteinista Jean Baudrillardiin ja analyyttisestä kirjallisuuden filosofiasta buddhalaiseen ja taolaiseen ajatteluun sekä sumeasta logiikasta Luce Irigarayhin. Lehden numeroiden teemoja on ollut kuva, elämänfilosofia, kirjallisuus, kieli ja valta.
Vuoden 2016 alusta Paatos siirtyi numeromuodosta jatkuvaan verkkojulkaisemiseen.
Modesto and Empire Traction

Modesto and Empire Traction on yhdysvaltalainen Kaliforniassa toimiva "Class III"-luokan rautatie. Rautatien päälinja on noin kahdeksan kilmoterin mittainen ja johtaa Modestosta Empireen. Lisäksi siihen kuuluu noin 50 kilometrin mittainen teollisuusraideverkosto Beard Industrial Park -teollisuusalueella. Yhtiötä hallinnoi Beard Land &amp; Investment Company. Liikenne koostuu pääasiassa alueen viiniteollisuuteen liittyvistä tuotteista.
Central California Traction

Central California Traction on yhdysvaltalainen Kaliforniassa toimiva "Class III" -luokan rautatieyhtiö. Rataverkko koostuu Stocktonin kaupungissa kulkevista teollisuusraiteista, sekä noin 15 mailin mittaisesta radasta Lodin teollisuusalueille. 25 mailin pituinen rata Lodin ja Sacramenton välillä ei ole hylätty, mutta liikennettä sillä ei ole ollut vuoden 1998 jälkeen. Yhtiö on hoitanut vuoden 1998 jälkeen myös Stocktonin sisävesisataman rautatieverkon liikennöinnin. Yhtiöllä on 27 työntekijää ja sen omistavat Union Pacific (2/3) sekä BNSF Railway (1/3). Toimitusjohtajana toimii eläkkeellä oleva Watco Companiesin työturvallisuuspäällikkö Dave Buccolo.
Karl Maria Demelhuber

 
Karl-Maria Demelhuber (27. toukokuuta 1896 Freising, Oberbayern, Saksa – 18. maaliskuuta 1988) oli saksalainen SS-kenraali toisen maailmansodan aikana. Demelhuber komensi Suomen Lapissa toiminutta SS-divisioona Nordia jatkosodassa 1941–1942.
Demelhuber palveli vapaaehtoisena ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni luutnantiksi 1916. Hän toimi Eppin vapaajoukoissa Münchenin kapinan tukahduttamisen aikana. Vuonna 1922 hän liittyi Adolf Hitlerin johtamaan Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen Demelhuber erosi puolueesta eikä liittynyt siihen uudestaan. Demelhuber toimi myös SA-joukoissa, ennen liittymistään SS-joukkoihin pitkien puukkojen yön jälkeen. 
SS-Brigadeführeriksi hänet ylennettiin 1941 ja hän johti SS-divisioona Nordia Lapissa epäonnistuneen Sallan hyökkäyksen aikana. SS-divisioonan miehet olivat kärsineet raskaita tappioita ja ajautuneet paniikkiin ja irtautuneet pakokauhun vallassa taistelusta. Vaikka Demelhuber oli tiedottanut SS-divisioonan puutteellisesta koulutuksesta ja kokemuksesta esimiehilleen hyvissä ajoin ennen hyökkäystä, häntä silti pidettiin osasyyllisenä yksikön huonoon menestykseen. Suomen armeija myönsi hänelle 1. luokan vapaudenristin miekkoineen ansioista Lapin rintamalla. Demelhuber arvosti kunniamerkkiään ja kantoi sitä usein kaulassaan. Vapaudenristi on nähtävissä useissa Demelhuberista otetuissa valokuvissa. 
SS-divisioona Nordia kohdanneen katastrofin vuoksi Demelhuber siirrettiin pois rintamalta. 1942–1944 Demelhuber toimi Waffen-SS:n komentajana Hollannissa. Kahden ja puolen vuoden jälkeen hän uhkasi erota, ellei hänelle annettu rintamakomennusta. Lokakuussa 1944 hän toimi hetken XXII SS-armeijakunnan komentajana ja vihdoin tammikuussa 1945 hän sai pitkäaikaisemman tehtävän XVI SS-armeijakunnan komentajana. 
Hänen korkein arvonsa oli SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS, joka myönnettiin hänelle 21. heinäkuuta 1944. Demelhuber antautui brittijoukoille Schleswig-Holsteinissa 16. toukokuuta 1945. Hänet vangittiin epäiltynä vuonna 1940 tapahtuneista sotarikoksista Ranskan valtauksen yhteydessä. Puolalaiset viranomaiset pyysivät Demelhuberin siirtoa Puolaan, mutta britit pitivät häntä vankileirillä aina vapauttamiseensa saakka. Demelhuber vapautettiin 1948 ja hän kuoli 40 vuotta myöhemmin.
Kalevi Lappalainen

Kauko Kalevi Lappalainen (11. huhtikuuta 1940 Liminka – 21. helmikuuta 1988 Emporia, Kansas, Yhdysvallat) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä.
Lappalainen asui Yhdysvalloissa samoin kuin toinenkin suomalaisrunoilija Anselm Hollo. Hän julkaisi vuonna 1966 englanniksi kääntämiään omia runojaan kokoelmassa "Outside the Alphabet".
Lappalainen kuoli helmikuussa 1988 tulipalossa Kansasin Emporiassa.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut

Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut (FIFA Women’s World Cup) on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn järjestämä jalkapalloturnaus, joka pelataan neljän vuoden välein. Se pelattiin ensimmäisen kerran Kiinassa vuonna 1991 – noin 61 vuotta ensimmäisen miesten maailmanmestaruusturnauksen jälkeen.
Lopputurnaukseen osallistuu 32 joukkuetta, jotka on jaettu kahdeksaan neljän joukkueen alkulohkoon. Kunkin lohkon kaksi parasta joukkuetta jatkavat neljännesvälieriin.
Turnauksen historian menestynein maa on Yhdysvallat neljällä mestaruudellaan.
Historia.
Naisten viralliset maailmanmestaruuskilpailut pani alulle vuonna 1991 FIFAn silloinen puheenjohtaja João Havelange. Ensimmäisen turnaus järjestettiin Kiinassa samana vuonna 12 joukkueen voimin. Ennen virallisia kisoja järjestettiin myös useita epävirallisia kilpailuja, joista ensimmäinen oli vuonna 1970 Italiassa järjestetty Coppa del Mondo.
Vuonna 1995 pelattiin Ruotsissa 12 joukkueen turnaus. Seuraaviin kilpailuihin, jotka järjestettiin vuonna 1999 Yhdysvalloissa, joukkuemäärää kasvatettiin kuuteentoista. Näitä kisoja seurasi yli 660 000 katsojaa ja finaalissa katsojia oli ennätykselliset 90 185.
Järjestyksessään neljännet kilpailut piti järjestää Kiinassa vuonna 2003, mutta ne siirrettiin Yhdysvaltoihin Kiinassa ilmenneen SARS-epidemian vuoksi. Korvauksena menetetyistä kisoista Kiinalle myönnettiin automaattisesti seuraavat vuoden 2007 kilpailut.
Vuoden 2011 kilpailut käytiin Saksassa ja vuoden 2015 kilpailut Kanadassa. Vuoden 2015 kilpailut olivat ensimmäiset naisten jalkapallon MM-kilpailut, jotka pelattiin 24 joukkueen voimin.
Jerry Quarry

"Irish" Jerry Quarry (15. tammikuuta 1945 – 3. tammikuuta 1999) kutsumanimeltään The Bellflower Bomber, oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän ei koskaan voittanut MM-titteliä.
Yleisnäkymää.
Quarryn ottelutyyli ei ollut niinkään hyökkäävä, vaan hän oli nopea vastaiskijä, joka löi vastustajiaan mielellään vartaloon. Hän oli 1,83 metriä pitkä, ja ottelukunnossa hän painoi noin 88 kg.
Uran alku.
Quarry tuli kansallisesti tunnetuksi voittamalla Kultainen käsine -kilpailun Madison Square Gardenilla vain 19 vuoden ikäisenä. Hän tyrmäsi kisoissa peräti 5 vastustajaansa. Quarry riisui paitansa vuonna 1965 ja voitti viisi ensimmäistä vastustajaansa, kuten Gene Hamiltonin Los Angelesissa. Ensimmäisenä vuonnaan hän voitti peräti 14 käymästään 15 ottelusta tyrmäyksellä yhden päättyessä pistevoittoon.
1960-luku.
21:ssä ensimmäisessä ottelussaan Quarry hävisi ykköshaastajaksi rankatulle Machenille 1966. Vuonna 1967 WBA liitto järjesti haastajaturnauksen, jolla etsittiin ottelulupansa menettäneelle Muhammad Alille seuraajaa. Quarry pärjäsi hyvin, mutta hävisi Jimmy Ellisille.
Vuonna 1969 Quarry voitti Buster Mathisin ja pääsi haastamaan maailmanmestari Joe Frazierin. Quarry hävisi ottelun 7. erässä oltuaan sitä ennen pahasti alakynnesä jatkuvasti päällekäyvää vastustajaansa kohtaan.
1970-luku.
Vuonna 1970 Quarry pääsi haastamaan Muhammad Alin, mutta hävisi silmäkulmien auettua niin pahasti, että hän tuskin näki eteensä.
Vuonna 1973 Quarry voitti kivikovat Ron Lylen ja Earnie Shaversin. Quarry pääsi myös ottelemaan Ken Nortonia vastaan, mutta hävisi kamppailun viidennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä.
Tämän jälkeen Quarry otteli 1980 luvulla muutamia merkityksettömiä otteluita, ja lopetti pitkäksi aikaa nyrkkeilyn. Veri veti kuitenkin vuonna 1992 takaisin kehään. Ainokaisessa 1990 luvun ottelussaan hän hävisi Ron Cranmerille.
Hall Of Fame.
Quarryn suuruus nyrkkeilijänä tunnustettiin vuonna 1995, kun hänet valittiin Boxing Hall of fameen. Hänen nyrkkeilyuransa saldoksi jäi 53-9-4, 32 tyrmäystä. Hänen veljensä Mike Quarry ja Bobby Quarry ovat myös olleet nyrkkeilijöitä. Mike hävisi Bob Fosterille tyrmäyksellä kevyen raskaansarjan titteliottelussa vuonna 1972. Bobby otteli 23 kertaa ja hävisi muun muassa Tommy Morrisonille ja George Foremanille.
Vuonna 1998 The Ring -lehti arvioi Quarryn 27 parhaaksi iskijäksi kautta aikojen.
Quarry kuoli vuonna 1999. Nyrkkeileminen oli aiheuttanut hänelle dementian.
Carleton Coon

Carleton Steven Coon () oli yhdysvaltalainen antropologi ja arkeologi. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 1962 ilmestyneessä kirjassaan "The Origin of Races" () esittämästään jo aikanaan kiistanalaisesta rotuluokituksesta, jossa ihmiskunta jaetaan useaan eri rotuun: kaukasoideihin, kongoideihin, kapoideihin, mongolideihin ja australoideihin. 
Coon opiskeli Harvardin yliopistossa ja suoritti siellä bachelor-, master- ja tohtorintutkinnon. Vuosina 1934−1948 hän myös työskenteli Harvardissa. Vuodesta 1948 vuoteen 1963 hän toimi Pennsylvanian yliopiston antropologian professorina ja University Museum in Philadelphian antropologian kokoelman kuraattorina. Coon julkaisi useita kiistanalaisia tutkimuksia ihmisrotujen olemassaolosta, variaatioista ja alkuperästä, mutta tutki myös muun muassa esihistoriallisia maanviljelysyhteisöjä ja heimoyhteiskuntia Lähi-idässä, Patagoniassa ja Intiassa.
Vuosina 1956−1957 Coon työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimille. Hän oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen ja toimi "American Association of Physical Anthropologistsin" puheenjohtajana vuosina 1961−1962. Vuonna 1981 Coon toimi myös Yhdysvaltain Nepalin-suurlähettiläänä.
Teoksessaan "The Origin of Races" Coon esitti, että "Homo sapiens" kehittyi "Homo erectuksesta" viisi eri kertaa viidellä alueella ja nämä viisi itsenäistä evolutionääristä ”hyppyä” edustivat rotuluokittelun ryhmiä. Hänen mukaansa esimerkiksi kaukasoidit erkanivat "Homo erectuksesta" 200 000 vuotta ennen kongoideja. Coonin teoria oli aikanaan hyvin kiistanalainen tiedeyhteisössä. Coonin teoriaa käytettiin myös erityisesti Yhdysvalloissa perustelemaan rotuerottelujärjestelmää: rotuerottelun kannattajat katsoivat, etteivät afroamerikkalaiset maan valkoista väestöä ”nuorempana” olleet kykeneviä osallistumaan täysipainoisesti maan yhteiskuntaan. Professori John P. Jacksonin mukaan Coon myös tuki aktiivisesti rotuerottelua ajaneita ryhmiä.
Jyrki Maunula

Jyrki Toivo Juhani Maunula (19. elokuuta 1928 Orivesi – 28. tammikuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Onnimanni" ja "Huuko".
Maunula työskenteli toimittajana muun muassa Helsingin Sanomissa.
Peter Straub

Peter Francis Straub (2. maaliskuuta 1943 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat – 4. syyskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Hän opiskeli Wisconsinin yliopistossa englantia ja työskenteli opettajana. Hän asui Dublinissa ja Lontoossa palaten takaisin Yhdysvaltoihin perheensä kanssa vuonna 1979. Hän kirjoitti myös runoja. Straubin kirjallinen läpimurto tapahtui vuoden 1975 kauhuromaanilla "Julia". Straub sai World Fantasy -palkinnon sekä Bram Stoker -palkinnon useaan kertaan.
Juha Tanttu

Juha Erkki Tanttu (27. toukokuuta 1936 Helsinki – 9. heinäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Juha Tantun vanhemmat olivat kuvittaja, taidegraafikko ja sarjakuvapiirtäjä Erkki Tanttu ja Eva Heurlin. Hänen veljiään ovat valokuvaaja Timo Tanttu ja graafikko Markku Tanttu. Tanttu oli naimisissa kotitalousopettaja, ruokatoimittaja Anna-Maija Tantun kanssa.
Esti Heiniö

Esteri (Esti) Heiniö, o. s. "Estola" (27. syyskuuta 1897 Tampere – 19. maaliskuuta 1978 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Esti Heiniön vanhemmat olivat kauppias Kustaa Estola ja Maria Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja oli naimisissa vuodesta 1918 diplomi-insinööri ja kansanedustaja Sulo Heiniön kanssa.
Magic Recoveries

Magic Recoveries on Disco Ensemblen kolmas albumi, joka julkaistiin 7. toukokuuta 2008 Suomessa.
Albumin äänitys alkoi marraskuussa 2007 ja päättyi tammikuussa 2008. 
Albumilta on julkaistu singlet ”Bad Luck Charm” ja ”Headphones”, ja lisäksi yhtye julkaisi muutaman kappaleen etukäteen MySpace-sivustolla päivää ennen virallista julkaisupäivää. Albumi nousi ilmestymisviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi, jättäen taakseen muun muassa samalla viikolla uutuusalbumin julkaisseen Negativen.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

Vuoden 2005 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat yhdeksännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Englannissa 5.–19. kesäkuuta 2005. Otteluita pelattiin viidessä eri kaupungissa: Manchester, Blackpool, Warrington, Preston ja Blackburn.
Kisoja seurasi kaikkiaan yli 110 000 katsojaa ja avausottelussa Englanti–Suomi oli yleisöä 29 092, joka silloin oli ennätysyleisömäärä naisten ottelussa Euroopassa.
Parhaat maalintekijät.
4 maalia
 3 maalia