tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leipäjono

Leipäjono on Suomessa 1990-luvun laman aikaan vakiintunut nimitys eri tahojen jakamalle sosiaaliselle ruoka-avulle. Sittemmin ruoka-apu on laajentunut, ja 2010-luvulla nimitys korvattin usein ilmaisen hävikkiruuan ja/tai muuta avustusruokaa sisältävien ruokakassien jaolla ja ilmaisilla tai edullisilla yhteisruokailuilla. Pieni osa Suomessa jaettujen ruoka-apukassien sisällöstä oli useana vuonna tullut Euroopan unionilta, mutta tässä EU-tukimuodossa on ollut katkoja, ja esimerkiksi seurakuntien diakoniatyön jakamissa ruoka-apukasseissa EU:n ruoka-avun osuus saattoi silloinkin olla vain yksi kymmenysosa. Ruokakasseja on jaossa ainakin kaikissa Manner-Suomen maakunnissa. 
Leipäjonot Helsingissä.
Nimi leipäjono tuli Pelastusarmeijan harjoittamasta leipien jakelusta. Pelastusarmeija on järjestänyt lahjoituksena saamiensa elintarvikkeiden jakelua pääkaupunkiseudun asukkaille Helsingin Kalliossa useiden vuosikymmenien ajan. Toiminta sai kansainvälistä huomiota osakseen lehdistössä 1990-luvun alussa. Myös Veikko Hursti jakoi leipää Kalliossa vuosikymmeniä ja hänen poikansa Heikki Hursti on jatkanut toimintaa. 
Vuoden 2012 lopulla valmistuneen tutkimuksen mukaan pääkaupunkiseudulla kolmasosa leipäjonoissa käyvistä oli tuolloin lapsiperheitä .
Professori Juho Saaren mukaan ruoka-apu (leipäjonot) eivät ole köyhyyden tai sosiaaliturvan riittävyyden mitta, vaan niiden tarjonta luo kysyntää. Osa ihmisistä ei nosta toimeentulotukea, jottei heidän tarvitsisi ensin käyttää säästöjään. Ennen toimeentulotuen saamista hakijan on käytettävä mahdollisia säästöjään elinkulujensa kattamiseksi. Osa henkilöistä käy mieluummin jonottamassa ruoka-apua, vaikka Suomen vähimmäisturva on tasoltaan EU:n parhaimmistoa, yli Ruotsinkin tason. THL:n tutkijat arvioivat perusturvan sijoittuvan EU:n parhaaseen neljännekseen suhteessa paikalliseen hintatasoon. Suurin osa leipäjonojen kävijöistä kuitenkin elää perusturvaetuuksilla ja käyttää paljon sotepalveluja.
Helsingin leipäjonoihin on kohdistettu kritiikkiä ja ruoan jonottamista kadulla on pidetty nöyryyttävänä. Osa helsinkiläisistä on valittanut leipäjonojen aiheuttavan häiriöitä ja alentavan asuntojen hintoja Helsinginkadulla. Hyväntekeväisyystyöntekijä Heikki Hursti kiisti väitteet, mutta ilmoitti, että ruoanjakelu Helsinginkadulla lopetetaan. Helsingin kaupunki yrittää kuitenkin löytää asiaan sopuratkaisua. Kallion kaupunginosassa on noussut kansanliike, ns. Kallio-liike, suvaitsevan kaupunkilaisuuden puolesta. Suuri joukko asukkaita on huolissaan siitä, että yritykset häätää Hurstin leipäjono romuttavat Kallion maineen rosoisena ja moniarvoisena kaupunginosana. Poliittisesti sitoutumaton Kallio-liike syntyi vastareaktiona ns. Nimby-ilmiölle eli "ei minun takapihalleni" –ajattelulle.
Petrus Capualainen

Petrus Capualainen (, k. 1214) oli italialainen skolastinen filosofi ja teologi sekä kardinaali. Hän oli kotoisin Capuasta. Hänet nimitettiin kardinaalidiakoniksi vuonna 1193 ja kardinaalipapiksi vuonna 1200. Hän toimi paavi Innocentius III:n legaattina neljännellä ristiretkellä. Hänen tunnetuin teoksensa on summa "Alphabetum in artem sermocinandi", jonka hän kirjoitti noin vuosina 1201–1202.
Bernardus Trilialainen

Bernardus Trilialainen ("Bernard de Trilia", n. 1240–1292) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi. Hän kuului dominikaaneihin ja oli varhaisimpia tomisteja eli Tuomas Akvinolaisen kannattajia. Hänen tunnetuin teoksensa on "Quaestiones de cognitione animae separatae a corpore" ("Kvestio sielun tietokyvystä sen erottua ruumiista") noin vuodelta 1285. Teos käsittelee Tuomaan oppia sielusta ruumiin substantiaalisena muotona ja siitä seuraavia ongelmia koskien sielun tilaa sen ollessa erossa ruumiista. Bernarduksen käsittelemiä kysymyksiä ovat muun muassa, voiko ruumiiton sielu tietää tai muistaa mitään, voiko Jumala nostaa tällaisen sielun näkemään itsensä kasvoista kasvoihin ja onko tällainen näkeminen ihmisillä yhtä täydellistä kuin enkeleillä.
Sámi soga lávlla

Sámi soga lávlla () on norjalaisen Isak Saban kirjoittama runo, joka julkaistiin "Saǥai Muittalægje" -lehdessä 1. huhtikuuta 1906. Saamelaiskonferenssissa vuonna 1986 päätettiin käyttää runoa saamelaisten kansallislauluna. Arne Sørlie sävelsi laulun ja melodia hyväksyttiin Helsingissä pidetyssä 15. saamelaiskonferenssissa vuonna 1992. Teksti on käännetty kaikille saamelaiskielille.
Vuonna 2017 saamelaiskonferenssi teki aloitteen saamelaisten kansallisjoiun nimeämiseksi. Vuonna 2022 tällaiseksi valittiin "Sámi eatnan duoddariid", jonka on tehnyt Nils-Aslak Valkeapää. Kyseessä ei ole uusi kansallislaulu.
Guhkkin davvin Dávggáid vuolde
sabmá suolggai Sámieanan.
Duottar leabbá duoddar duohkin,
jávri seabbá jávrri lahka.
čohkat čilggin, čorut čearuin
allanaddet almmi vuostái.
Šávvet jogat, šuvvet vuovddit,
cáhket ceakko stállenjárggat
máraideaddji mearaide.
Dálvit dáppe buolašbiekkat,
muohtaborggat meariheamit.
Sámisohka sieluin mielain
eahccá datte eatnamiiddis:
Mátkálažžii mánuheabit,
giđđudeaddji guovssahasat, -
ruoškkas, ruovggas rođuin gullo,
juhca jávrriin, jalgadasain, 
geresskálla máđiid miel.
Ja go geassebeaivváš gollut
mehciid, mearaid, mearragáttiid,
golli siste guollebivdit
suilot mearain, suilot jávrriin.
Gollin čuvget čáhcelottit,
silban šovvot sámieanut,
šelgot čuoimmit, šleđgot áirrut,
luitet olbmát lávllodemiin
geavgŋáid, guoikkaid, goatniliid.
Sámieatnan sohkagoddi –
dat lea gierdan doddjokeahttá
goddi čuđiid, garrogávppiid,
viehkes vearrevearroválddiid.
Dearvva dutnje, sitkes sohka!
Dearvva dutnje, ráfi ruohtas!
Eai leat doarut dorrojuvvon,
eai leat vieljain varat vardán
sámi siivo soga sis.
Máttarádját mis leat dovle
vuoitán vearredahkkiid badjel.
Vuostálastot, vieljat, miige
sitkatvuođain soardiideamet!
Beaivvi bártniid nana nálli!
Eai du vuoitte vašálaččat,
jos fal gáhttet gollegielat,
muittát máttarmáttuid sáni:
Sámieatnan sámiide!
Pohjoissaamen versio (nykyortografia).
Lähde:
Kaukaa alta seitsentähden
Lapin kulma kuumottavi
aava Turjan tunturisto
järvi järven tuolla puolen,
valtahiset harjat, huiput
kohoo kohti ilman kantta,
joet joikaa, korvet kaikaa,
niemet pystyt, rautarinnat,
työntyy tyrskymerta päin.
Tuimat tääl' on talven viimat,
tuulet, tuiskut määrättömät,
Saamen suku sieluin, mielin
silti rakastavi maitaan;
kulkijalle kuudan hohtaa,
roihuavat pohjanpalot,
poro pärskyy koivikossa,
melu täyttää järvet, jängät
pulkankolke talvitiet.
Taas kun kesäpäivän kehrä
kultaa metsät, meret, rannat,
kalamiehet meren, järven
kultakimalteessa keinuu,
kultasotkat soutaa, soiluu
hopeoina Lapin virrat,
välkkyy airo, vilkkuu sauvoin,
miehet laskee lauleskellen
kosket, könkäät, suvannot.
Sortumatta Saamen heimo
kestänyt on vainolaisten
tapporetket, kirokaupat,
viekkaat väärän veron viejät.
Terve, sitkeä sa heimo,
Terve, rakas rauhan juuri,
veljesriidan raastamaton,
veljesveren vuotamaton
Saamen heimo hiljainen!
Saivat esi- isät ammoin
voiton väärintekijöistä.
Veljet, mekin torjukaamme
sitkeästi sortajamme!
Suku vankka Päivän poikain,
ei sua voita vainolainen,
kultakieltäs jos vain vaalit,
taattojen jos neuvot muistat
Saamien on Saamen maa!
Otto Mannisen suomennos.
Lähde:
Sami Häppölä

Sami Häppölä (s. 11. maaliskuuta 1972 Helsinki) on entinen suomalainen kaukalopalloilija.
Häppölä on Suomen menestyneimpiä kaukalopalloilijoita. Hän on voittanut 14 SM-mitalia, joista kahdeksan on kultaista. Häppölä on ollut neljästi runkosarjan ja kahdesti pudotuspelien paras pistemies. Neljä kertaa vuoden kaukalopalloilijaksi valittu Häppölä oli mukana myös vuonna 2000 Suomen MM-kultajoukkueessa.
Bewe Sportia edustava Häppölä nousi Kaukalopalloliigan eniten otteluita pelanneeksi pelaajaksi 10. joulukuuta 2006 ohi Hannu Suorsan, kun Bewe voitti Porin Kärpät 5–3. Häppölällä oli ottelun jälkeen kasassa 405 ottelua tehoin 462+685. 25. tammikuuta 2009 Häppölä nousi kaukalopalloliigan kaikkien aikojen pistepörssin kärkeen Suorsan ohi. Tuolloin hänen pistemääränsä oli 453 ottelussa 1278 pistettä (520 + 758). Hänellä on myös yhden ottelun piste-ennätys, 14 pistettä, jonka hän on saavuttanut kaksi kertaa.
Sami Häppölän pikkuveli Toni Häppölä on pelannut jääkiekon SM-liigaa HIFK:ssa, Porin Ässissä, Espoon Bluesissa, KalPa:ssa ja HPK:ssa
Kaukalopallon lisäksi Sami Häppölä on pelannut nuorempana kilpatasolla jääkiekkoa (HIFK:n junioreissa ja 2-divisioonassa pääkaupunkiseudun joukkueissa)
Häppölä lopetti uransa lokakuussa 2009.
Hänellä on neljä lasta.
Alvarus Pelagius

Alvarus Pelagius (n. 1280 – 25. tammikuuta 1352) oli espanjalainen kanonisti eli kirkko-oikeuden tuntija. Hän opiskelija kanonista lakia Bolognan yliopistossa. Vuonna 1304 hän liittyi fransiskaaneihin. Hänen kerrotaan olleen Duns Scotuksen oppilas ja Don Pedron lasten opettaja. Hänestä tuli paavi Johannes XXII:n suosikki ja hän sai tehtäväkseen vastapaavi Pietro Rainalduccin väitteiden kumoamisen. Vuonna 1333 Alvaruksesta tuli Coronin piispa ja kaksi vuotta myöhemmin Sylveksen piispa. Hän toimi myös apostolisena nuntiuksena Portugalissa, mutta hänestä ei kuitenkaan tullut kardinaalia. Hänet haudattiin Sevillaan Pyhän Klaaran luostariin.
Alvarus tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan "De planctu ecclesiae libri duo", joka on kirjoitettu vuosina 1330–1332 ja jota on korjattu vuosina 1335 ja 1340. Tämän teoksen lisäksi hänen oletetaan kirjoittaneen muiden muassa teokset "Collyrium adversus haereses", "Speculum regum", "Super sentent. libros IV" ja "Apologia contra Marsilum Patav. et Guliel. Ocham".
Triadi

Triadit ovat kiinalaisia järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymiä.
Triadit syntyivät 1600-luvulla syrjäyttääkseen Qing-dynastian ja palauttaakseen Ming-dynastian valtaan Kiinassa. Alkuvaiheissaan triadit olivat yhtenäinen ryhmittymä tarkkoine sääntöineen, mutta 1900-luvulla ne alkoivat jakautua erillisiin ryhmiin. Kun kommunistit nousivat Kiinassa valtaan 1949, triadit pakenivat Hongkongiin, Macaoon, Taiwaniin ja ulkomaiden chinatowneihin. Toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä Hongkong, joka oli tuolloin vielä osa brittiläistä imperiumia, oli triadien pääkaupunki, ja paikallisen poliisin mukaan jopa joka kuudes kaupungin asukkaista kuului triadeihin. Triadit alkoivat jälleen levitä Manner-Kiinaan 1980-luvulla.
Triadien toimintaan kuuluvat huumekauppa ja naiskauppa Manner-Kiinasta Hongkongiin. Nykyisin triadit harjoittavat paljon myös tavanomaista liiketoimintaa. Järjestöjen rakenne on vapaamuotoisempi kuin menneinä vuosikymmeninä, ja myös niiden rituaalit ovat yksinkertaistuneet.
Triadi-nimitys perustuu järjestöjen kiinankieliseen nimeen "san he hui" (), joka tarkoittaa ”kolmen ykseyden liittoa”. Kiinalaiset itse eivät puhu ”triadeista”, vaan käyttävät yksittäisten salaseurojen omia nimiä tai kattokäsitteitä kuten "hak she wui" (”Musta liitto”). Triadit ja muut triadien kaltaiset salaseurat ovat historiansa varrella tehneet yhteistyötä monien eri vallanpitäjien kanssa kuten Kuomintangin, brittien, japanilaisten ja nykyään myös kommunistien. Kuomintangin johtajan Tšiang Kai-šekin uskotaan liittyneen Qingbang-triadiin Shanghaissa vuonna 1919.
Hongkongin suurin ja vanhin triadi on Sun Yee On, ja toiseksi suurin on 14K. Väkivaltaisin maine on 14K:lla. Vuonna 2019 triadien jäsenten kerrottiin hyökänneen demokraattisia uudistuksia vaativia mielenosoittajia vastaan.
Dino Baggio

Dino Baggio (s. 24. heinäkuuta 1971, Camposampiero, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Baggio edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan Torinoa, Internazionalea, Juventusta, Parmaa, Laziota ja Anconaa sekä Englannissa Blackburnia. Hän saavutti Juventuksen riveissä yhden UEFA Cupin voiton sekä Parman riveissä kaksi UEFA Cupin voittoa ja yhden Italian Cupin voiton.
Baggio pelasi Italian maajoukkueessa 60 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia vuosina 1991–1999. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa, vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.
Susan Haack

Susan Haack (s. 1945) on englantilainen filosofian ja oikeustieteen professori Miamin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen merkittävin panoksensa on ollut kielifilosofian, tietoteorian ja metafysiikan alueilla.
Foundherentismi.
Haack tunnetaan ennen kaikkea tietoteoriastaan nimeltä "foundherentismi", jolla hän pyrki välttämään sekä fundamentalismin ("found"ationalismi; jonka ongelmana on päättymätön regressio) että ko"herentismin" (jonka ongelmana on kehämäisyys) tuottamat loogiset ongelmat. Hän havainnollisti ajatustaan vertauksella sanaristikosta. Yksinkertaistettuna se kuuluu seuraavasti: Vastauksen löytäminen vihjeen perusteella vastaa fundamentaalin lähteen (joka perustuu empiiriseen todistusaineistoon) hyödyntämistä. Ristikkäisten sanojen keskinäisen mielekkyyden varmistaminen vastaa koherenssiin perustuvaa oikeuttamista. Kummatkin ovat oleellisia osia tiedon oikeuttamisessa.
Simon Blackburn

Simon Blackburn (s. 1944) on brittiläinen filosofi, joka tunnetaan filosofian yleistajuistajana. Hänet tunnetaan kehittämänsä metaeettisen kvasi-realismin ja monien uushumelaisten näkemysten puolestapuhujana. Ajattelultaan Blackburn voidaan lukea analyyttisen filosofian suuntaukseen.
Blackburn opiskeli Clifton Collegessa Bristolissa ja valmistui kandidaatiksi Trinity Collegesta Cambridgen yliopistosta vuonna 1965. Nykyisin hän toimii Cambridgen yliopiston filosofian laitoksen professorina. Hän on opettanut myös Oxfordin yliopiston Pembroke Collegessa ja Pohjois-Carolinan yliopistossa Yhdysvalloissa.
Blackburn on British Humanist Associationin varapuheenjohtaja. Vuosina 1984–1990 hän toimitti filosofista "Mind"-julkaisua. Hän on esiintynyt brittiläisissä tiedotusvälineissä, kuten BBC:n ohjelmissa.
Richard Rorty

Richard McKay Rorty (4. lokakuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2007 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli vertailevan kirjallisuustieteen emeritusprofessori ja kunnianosoituksena Stanfordin yliopiston filosofian professori. Filosofisesti Rorty sijoittui analyyttisen filosofian puolelle, mutta hän tutki myös mannermaista filosofiaa ja pyrki rakentamaan siltaa näiden välisen kuilun yli esittämällä filosofioiden olevan toisiaan täydentäviä, ei vastakkaisia. 
Vuonna 1980 julkaisemassaan teoksessa "Philosophy and the Mirror of Nature" Rorty nostaa esiin John Deweyn luonnehtimalla tätä yhdeksi kolmesta 1900-luvun merkittävimmästä filosofista (muut olivat Ludwig Wittgenstein ja Martin Heidegger). Rorty on kehittänyt edelleen Deweyn pragmatistista kasvatusfilosofiaa.
Rortyyn olennaisesti liitetty tieteenhistoriallinen käsite on kielellinen käänne.
Rorty kuoli haimasyöpään kotonaan Palo Altossa 75-vuotiaana.
Stellan Skarsgård

Stellan John Skarsgård (s. 13. kesäkuuta 1951 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.
Elämäkerta.
Uransa alkuvaiheessa Skarsgård esiintyi lähinnä ruotsalaisissa elokuvissa. Pohjoismaissa hänet yhdistetään etenkin tanskalaisohjaaja Lars von Trieriin, jonka ohjaamassa minisarjassa "Valtakunta" (1997) ja elokuvissa "Breaking the Waves" (1996), "Dancer in the Dark" (2000), "Dogville" (2003) ja "Nymphomaniac" (2013) Skarsgård on esiintynyt.
Skarsgårdin tunnetuimmat englanninkieliset roolit ovat sukellusvenekapteeni Tupolov elokuvassa "Punaisen lokakuun metsästys" (1990), MIT:n matematiikan professori elokuvassa "Will Hunting" (1997), professori Jim Widlock Renny Harlinin elokuvassa "Deep Blue Sea" (1999), "Saappaanraksi-Bill" Turner elokuvissa ' (2006) sekä sen jatko-osassa ' (2007), isäehdokas ja seikkailija Bill Anderson Abban musiikkiin perustuvassa elokuvassa "Mamma Mia!" (2008) ja paroni Vladimir Harkonnen Denis Villeneuven elokuvassa Dyyni (2021) sekä sen jatko-osassa (2024). Hän näytteli myös vuonna 2004 valmistuneessa "Kuningas Arthur" -elokuvassa.
Keväällä 2009 Stellan Skarsgård kutsui Dan Brownia huonoksi kirjailijaksi. Hän kuitenkin näyttelee elokuvassa "Enkelit ja demonit", joka pohjautuu Brownin samannimiseen kirjaan. Skarsgårdin mukaan Ron Howardin tekemä käsikirjoitus erosi niin paljon alkuperäisteoksesta, että hän halusi osallistua elokuvan tekemiseen.
3D-tekniikalla tehdyssä "Muumi ja punainen pyrstötähti" (2010) -animaatioelokuvassa Skarsgård antoi äänensä Muumipapalle ja hänen poikansa Alexander Skarsgård vastaavasti Muumipeikolle.
Skarsgård esiintyy Lykke Lin kappaleen "Sadness is a blessing" (2011) musiikkivideolla.
Yksityiselämä.
Stellan Skarsgård oli naimisissa My Skarsgårdin kanssa vuosina 1975–2007. Heillä on kuusi lasta: Alexander (s. 1976), Gustaf (s. 1980), Sam (s. 1982), Bill (s. 1990), Eija (s. 1992) ja Valter (s. 1995). Lapsista vain Eija ei ollut vuoteen 2009 mennessä ollut mukana missään elokuvassa.
Vuonna 2009 Skarsgård avioitui Megan Everettin kanssa. Heillä on kaksi lasta: Ossian (s. 2009) ja Kolbjörn (s. 2012).
Nissan Primastar

Nissan Primastar on Nissanin vuosina 2001–2014 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien valmistama keskikokoinen pakettiautomalli, joka korvasi Nissan Vanetten. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat olleet alusta alkaen Renault Trafic ja Opel Vivaro, toisessa sukupolvessa myös Fiat Talento. Vuosina 2016–2021 mallia myytiin Nissan NV300 -nimisenä, kunnes valmistaja palautti Primastar-nimen takaisin käyttöön.
Nissan Primastar I (2001–2014).
Ensimmäisen sukupolven Primastarin sisarmallit olivat Opel Vivaro ja Renault Trafic. Auton suunnitteli Renault Pariisissa, ja sitä valmistettiin Espanjan Barcelonassa. Vivaroa ja Traficia puolestaan valmistettiin Lutonissa Englannissa. Niiden korotetulla katolla varustetut versiot tulivat kuitenkin Nissanin kanssa samalta tuotantolinjalta.
Primastaria valmistettiin kolmena eri versiona: pakettiautona, pikkubussi Avantourina (7 tai 8 istuinta) ja näiden yhdistelmämalli Combina (6 tai 9 istuinta). Saatavana oli kaksi akselipituutta ja korkeutta. Kuormatilaa oli korimallista riippuen 5–8,4 kuutiometriä.
Suomessa Primastarin moottorivalikoima koostui aluksi 1,9- (82/101 hv) ja 2,5-litraisista (148 hv) dieselmoottoreista sekä 2,0-litraisesta (117 hv) bensiinimoottorista. 2,5-litraiseen dieseliin sai halutessaan kuusiportaisen robottivaihteiston.
Vuonna 2006 Primastar sai uudet puskurit, etusäleikön ja ajovalot. Uusia moottorivaihtoehtoja olivat 2,0-litraiset (90/114 hv) dieselit, jotka korvasivat aiemmat 1,9 litran moottorit. Kesästä 2007 lähtien robottivaihteisto oli saatavilla myös 2,0-litraiseen 114 hevosvoiman moottoriin.
Pakettiauton vakiovarustukseen kuului kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, keskuslukitus, lämmitettävät istuimet sekä sähköikkunat ja -peilit.
Combissa oli lisäksi matkustajan turvatyyny, osittain korinväriset puskurit, ilmastointi ja lisälämmitin takana.
Avantourissa oli sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä), matkustamon ilmastointi, ajotietokone ja sisältä säädettävät peilit.
Comfort-paketin (vain pakettiauto) mukana sai etuistuimen käsinojan, radio/CD-soittimen ja ilmastoinnin.
Safety-paketissa (pakettiauto ja Combi, vain Comfortin yhteydessä) oli lisäksi matkustajan turvatyyny ja ESP (ei robottivaihteiston kanssa).
Nissan Primastar II (2016–).
Toisen sukupolven Trafic- ja Vivaro-mallit esiteltiin vuonna 2014, mutta Nissan esitteli oman NV300-mallinsa vasta vuonna 2016 samaan aikaan Fiat Talenton kanssa. Pakettiauton lisäksi malli on myös saatavana Combi-henkilönkuljetusversiona. 
Moottorina oli aluksi 1,6-litrainen dieselmoottori, joka oli valittavissa 95-, 120-, 125- ja 145-hevosvoimaisina versioina. Kahdessa suuritehoisimmassa moottorissa on kaksoisturboahdin. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. 
Keväällä 2021 malli sai kasvojenkohotuksen, ja saman vuoden syksyllä se nimettiin uudelleen Primastariksi.
Henkilökohtaisesti

Säveltänyt Rauli Badding Somerjoki - Henkilökohtaisesti on Rauli Badding Somerjoen 17. kokoelma-albumi, joka julkaistiin joulukuussa 2006. Albumi sisältää CD-levyn lisäksi myös DVD-levyn, jolle on koottu näytteitä Somerjoen televisioesiintymisistä, haastatteluista ja televisioiduista konserteista. Somerjoen säveltämiin kappaleisiin keskittyvä CD-levy sisältää mm. ennen julkaisemattoman bluesdemon "En ymmärtää voi" vuodelta 1970.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Rauli Somerjoki, kappaleet 11, 12 ja 17 salanimellä Teppo Räme.
Kanteenmaa

Kanteenmaa on kylä aivan Punkalaitumen kunnan eteläosassa Loimaan vastaisella rajalla, valtatie 2:n varrella.
Kanteenmaassa sijaitsevan Majakan yhteyteen rakennettiin vuonna 2009 yksityistie maantieltä 2310, sekä linja-autopysäkit VT2:n varteen liityntäpysäköintimahdollisuuksineen.
Visukintun vuosikymmenet

Visukintun vuosikymmenet on sarjakuva-albumi, joka julkaistiin Roope Ankan taiteilijajuhlan kunniaksi. Juhlakirja julkaistiin vuonna 1997, ja koska Roope Ankan hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1947 Carl Barksin tarinassa ”Joulu Karhuvuorella”, hahmo oli esiintynyt sarjakuvissa 50 vuotta. Kirjan alussa on kolmen sivun mittainen Geoffrey Blumin kirjoittama artikkeli Roope Ankasta. Kirjan kannen ja kahden sivun kuvituksen on tehnyt Tello-Team, paitsi saksalaiseen laitokseen, jossa oli erilainen kansi. Kirjassa on laskutavasta riippuen 98 tai sata sivua.
Julkaisut eri maissa.
Kirja julkaistiin Norjassa Jubileumsbokin vuoden 1997 numerossa "Onkel Skrue 50 år i Andeby", Ruotsissa nimellä "Farbror Joakim 50 år jubileum", Saksassa nimellä "50 Jahre Onkel Dagobert", Suomessa nimellä "Visukintun vuosikymmenet" ja Tanskassa nimellä "Onkel Joakim 50 År Jubilæum" (# 1).
Saksassa.
Saksassa Ehapa Verlag julkaisi albumin Micky Maus präsentiert -julkaisun erikoisnumerona. Albumi on numero 22 ja sen nimi on "50 Jahre Onkel Dagobert". Siinä missä muiden maiden painoksissa oli sama Tello-Teamin tekemä kansi, saksalaisessa laitoksessa oli oma, erilainen kansi.
Suomessa.
Suomessa Helsinki Media julkaisi kirjan Roope-setä -lehden erikoisnumerona nimellä "Visukintun vuosikymmenet" (tunnus 1997-VIS). Kirjan ovat suomentaneet Markku Kivekäs, Sirkka Ruotsalainen ja Markku Saarinen. Teoksen hinta oli 27 Suomen markkaa.
Tarinat.
Kirjaan kuuluu neljä tarinaa, ja lisäksi niiden välissä kulkee yhteensä yhdeksän sivun mittainen kehyskertomus, jonka on käsikirjoittanut Byron Erickson ja piirtänyt Vicar. Kehyskertomusta lukuun ottamatta tarinat on piirtänyt ja käsikirjoittanut Carl Barks ja niiden alkuperäiskieli on englanti. Oheisessa taulukossa on kirjassa julkaistut Barksin tarinat.
Tarina ”Korpinmusta päivä” on julkaistu suomeksi myös nimellä ”Korri Korppi.”
Ada Kok

Aagje ”Ada” Kok (s. 6. kesäkuuta 1947 Amsterdam, Pohjois-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka oli yksi maailman parhaista perhosuimareista 1960-luvulla.
Kokin kansainvälinen ura alkoi vuonna 1962, viidentoista vuoden iässä, jolloin hän voitti 100 metrin perhosuinnin ja oli mukana voittamassa 4 × 100 metrin sekauintiviestiä uinnin EM-kilpailuissa. Kaksi vuotta myöhemmin, Kesäolympialaisissa 1964, Kok voitti kaksi hopeaa samoilla matkoilla. 1966 Kok voitti Utrechtin EM-kisoissa 100 metrin perhosuinnissa, ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, ja lisäksi yhden hopean 400 metrin vapaauinnissa. Hän lopetti uransa Kesäolympialaisiin 1968, joissa hän voitti 200 metrin perhosuinnin, mutta jäi neljänneksi 100 metrin matkalla.
Jonathan Cheechoo

Jonathan Cheechoo (s. 15. heinäkuuta 1980 Moose Factory, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Cheechoo muistetaan etenkin ajastaan San Jose Sharksin laitahyökkääjänä, jossa hän voitti NHL-liigan maalipörssin kaudella .
Cheechoo on etniseltä taustaltaa cree. Hän on kotoisin Cree First Nationin intiaanikylästä Moose Factorysta, joka on 2 000 asukkaan saari. Cheechoon isä ja kaikki sedät pelasivat jääkiekkoa.
Ura.
Cheechoo lähti kotoaan 14-vuotiaana etelään ja pelasi Ontarion kiekkosarjoissa, kunnes San Jose Sharks varasi hänet toisella kierroksella numerolla 40 vuonna .
Cheechoon kaksi ensimmäistä NHL-kautta olivat keskinkertaisia. Ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 hän teki tehot 9+7=16 ja toisella 28+19=47. NHL:n työsulkukaudella hän pelasi 20 peliä Ruotsissa HV71:ssä.
Cheechoon vaisusti alkanut kolmas kausi NHL:ssä päättyi läpimurtoon, kun San Jose hankki Joe Thorntonin marraskuussa 2005. Cheechoo teki seuran yhden kauden maaliennätyksen. Kauden lopussa kaksikko oli NHL:n tehokkain, kun Thornton voitti liigan pistepörssin 125 pisteellä ja Cheechoo maalikuninkuuden 56 maalillaan, tehoin 56+37=93.
Sharksin päävalmentaja Ron Wilsonkin on myöntänyt, ettei olisi osannut odottaa Cheechoolta muuta kuin kolmosketjun työmyyrän roolia ja silloin tällöin maaleja.
Syyskuussa 2009 San Jose myi Cheechoon ja Milan Michálekin Ottawa Senatorsiin, josta se sai vaihdossa Dany Heatleyn. Cheechoon kausi Ottawassa oli vaisu, hänen kerätessä 61 ottelussa tehot 5+9=14. Kesällä 2010 Cheechoo teki try-out -sopimuksen Dallas Starsin kanssa, muttei onnistunut saamaan sopimusta seuraavalle kaudelle. Pelipaikka löytyi lopulta AHL:n Worcester Sharksista.
12. heinäkuuta 2011 Jonathan Cheechoo teki St. Louis Bluesin kanssa yksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen, jossa NHL-palkka oli 600 000 dollaria ja farmipeleissä 105 000 dollaria kaudessa. Hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan St. Louisin paidassa, vaan pelasi koko kauden 2011–2012 seuran farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä. Kevään 2013 Cheechoo pelasi AHL:n Oklahoma City Baronsissa.
Kaudeksi 2013–2014 Cheechoo siirtyi KHL:n tulokasseuraan KHL Medveščak Zagrebiin, josta hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 valko-venäläiseen Dinamo Minskiin. Kaudeksi 2016–2017 Cheechoo siirtyi HC Slovan Bratislavaan. 
Cheechoo ei pelannut missään kevään 2017 jälkeen. Maaliskuussa 2018 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Matsalunlahti

Matsalunlahti () on Itämeren lahti Länsi-Virossa, Läänemaan ja Pärnumaan maakunnissa. 
Luonto.
Matsalunlahdella on 486 neliökilometrin laajuinen Matsalun kansallispuisto, jonka päätarkoitus on linnuston suojelu. Puiston opastuskeskus toimii Penijõen kartanossa lahden kaakkoisrannalla. Parhaiten Matsalunlahdella lintuja näkee keväällä niiden palatessa muuttomatkaltaan. 
Matsalunlahteen laskee Kasarin joki, jonka alajuoksu myös kuuluu kansallispuistoon.
Asutus.
Matsalunlahden rantaökyliä ovat mm. Puise, Kiideva, Haeska ja Penijõe. Puise sijaitsee Puisen niemen kärjessä jonka toinen puoli on Matsalunlahtea ja toinen puoli Väinamerta. Kiideva sijaitsee lähellä Puisea. Haeska sijaitsee Martnan ja Ridalan kuntien rajamaastossa mutta on Ridalan puolta. Penijõe, kaikista merkittävin paikka on Matsalunlahden kaakkoiskolkassa mistä ei ole montaakaan kilometriä Lihulan kunnan keskukseen, Lihulaan. 
Matsalunlahti sijaitsee 4 kunnan alueella (Ridala, Martna, Lihula, Hanila). Matsalunlahti on antanut arvostusta kunnille ja siellä käy muun muassa suomalaisia turisteja.
Henri Moissan

Ferdinand Frederick Henri Moissan (28. syyskuuta 1852 – 20. tammikuuta 1907, Pariisi) oli ranskalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1906 työstään fluorin eristämisessä yhdisteistään ja sähköisen ahjon kehittelemisestä.
Moissan syntyi juutalaistaustaiselle äidille ja ei-juutalaiselle isälle. Hän onnistui eristämään fluoria kaliumvetyfluoridin (KHF2) vetyfluoridiliuoksesta (HF). Seos oli tarpeellinen, koska vetyfluoridi on eriste, joka estäisi sähkövirran kulun. Laitteessa oli platina-iridiumelektrodit, ja sen lämpötila laskettiin lukemaan 50 °C. Fluoridi-ionit kulkeutuivat positiiviselle katodille, jossa ne pelkistyivät. Nykyäänkin fluoria valmistetaan tällä menetelmällä.
Moissan tutki fluorin kemiaa hyvin yksityiskohtaisesti. Tämän lisäksi hän oli huomattavassa osassa sähköisen ahjon kehittelemisessä ja yritti paineen avulla valmistaa synteettisiä timantteja hiilestä. Vuonna 1893 hän ryhtyi tutkimaan meteoriitin sirpaletta, joka oli löytynyt Arizonasta. Moissan löysi sirpaleesta uutta mineraalia ja huomasi sen olevan piikarbidia. Vuonna 1905 mineraali nimettiin moissaniitiksi hänen kunniakseen.
Moissan kuoli yllättäen tammikuussa 1907 pian vastaanotettuaan Nobelin kemianpalkinnon. Ei tiedetä, olivatko hänen kokeensa fluorin kanssa syynä hänen aikaiseen kuolemaansa.
Alan Kennedy

Alan Phillip Kennedy (s 31. elokuuta 1954 Sunderland) on englantilainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Menestyksekkäimmät vuotensa hän pelasi Liverpoolissa vuodesta 1978 vuoteen 1985. Kennedyn lempinimi oli "Barney" Retu Kivisen Tahvo-kaverin mukaan.
Kennedy oli voittamassa mestarijoukkueiden Euroopan cupia kahdesti; hän teki vuoden 1981 loppuottelun ainoan maalin Real Madridia vastaan ja vuoden 1984 loppuottelun päättäneen rangaistuspotkukilpailun viimeisen maalin AS Romaa vastaan. Liverpoolissa Kennedy pelasi yli 350 ottelua ja teki parikymmentä maalia eli ei ollut joukkueen kovimpia maalintekijöitä. Kennedy voitti Liverpoolissa viisi liigamestaruutta. Hän edusti myös muun muassa Newcastle Unitedia, Sunderlandia, Hartlepoolia ja Wigan Athleticiä.
Kennedy pelasi Englannin maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 1984.
Elävien maassa

Elävien maassa on Edu Kettusen vuonna 1997 julkaistu albumi. Hän on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kaikki kappaleet sekä soittaa lähes kaikki soittimet itse. Tunnetuin kappale lienee "Häkkilintu". Viimeinen kappale on julkaistu ensimmäisen kerran vuoden 1989 albumilla "Eräänä yönä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 22. Albumi on omistettu "Otolle ja Mariannelle".
"Helsingin Sanomissa" Jukka Hauru kirjoitti levyn olevan helppo tunnistaa Kettusen tekemäksi: ”-- laulajan ylä-äänet kuristuvat kurkkuun ja loput sanat nielaistaan. ’Minä’-sanoja on riittävästi ja melodiat varioivat ’Lentäjän poikaa’.” Hän piti albumia kuitenkin Kettusen siihen asti parhaana ilmeikkäine tarinoineen ja entistä monipuolisempine säestyksineen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Edu Kettunen.
Kylmäoja (lähiö)

Kylmäoja on Vantaa Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosan pohjois- ja länsiosissa sijaitseva, enimmäkseen omakotiasutuksesta koostuva asuinalue.
Kylmäoja on saanut nimensä asuinalueen lähellä kulkevan Keravanjoen Kylmäoja-nimisen sivupuron latvahaarojen mukaan. Huomattava osa puron vedestä on lähteistä nousevaa pohjavettä ja on siksi viileää kesälläkin. Nimen Kylmäoja sanotaan johtuvan tästä veden viileydestä, minkä hevosiaan seudulla juottaneet matkalaiset havaitsivat. Tämä puro yhtyy myöhemmin Keravanjokeen Koivuhaan ja Viertolan kaupunginosien rajan kautta.
Kylmäojan asuinalueen itäpuolella Ilolan koillisosassa sijaitseva suopainanne ympäröivine metsineen on patikkaretkeilyyn soveltuva luonnonsuojelualue, joka tunnetaan nimellä "Kylmäojan korpi". Korpeen kuuluu edustava tervaleppäkorpi. Alueen keskellä on avosuo.
FN Browning M1903

FN Browning M1903 (Browning No.2) on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema massasulkuinen itselataava pistooli. Pistoolia valmisti belgialainen Fabrique Nationale de Herstal (FN) vuodesta 1903 lähtien. Sitä valmistettiin vuosien 1903–1927 välillä 58 442 kappaletta. M1903 oli palveluskäytössä Paraguayn, Ruotsin, Suomen, Turkin, Venäjän ja Viron armeijoissa.
Husqvarna m/1907.
Saksalaisten otettua FN:n tehtaan haltuunsa vuonna 1914 pistoolien toimitukset Ruotsin armeijalle katkesivat. Tämän seurauksena Husqvarna Vapenfabrik aloitti lisenssivalmistuksen mallinimellä Husqvarna m/1907, valmistaen asetta vuosien 1917–1942 välillä 94 731 kappaletta.
Käyttö Suomessa.
Suomen sisällissodan peruina M1903-pistooleja kertyi puolustusvoimien haltuun alle 100 kappaletta, lähinnä maassa olleita venäläisjoukoilta takavarikoituina. Ne pysyivät varastoituina jatkosotaan asti, jolloin ne yhdessä talvisodan ruotsalaisilta vapaaehtoisilta jääneiden 860 Husqvarna m/1907 -pistoolien kanssa jaettiin etulinjan joukoille nimikkeillä 9,00 pist/07 FN ja 900 PIST 07 FN.
ING

ING Groep N.V. (Internationale Nederlanden Groep) on alankomaalainen rahoituslaitos, joka tarjoaa pankki-, vakuutus- ja varainhoitopalveluja. Sillä on toimistoja Kanadassa, Perussa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Meksikossa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa, Itävallassa ja Australiassa. Se omistaa ING Directin, jolla on toimintoja muun muassa Australiassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Espanjassa. ING työllistää noin 120 000 ihmistä.
Taseella mitaten (914,27 mrd. USD) ING Groep NV luokiteltiin vuonna 2016 maailman 27. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 23). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla ING Bank luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Vuodesta 2003 ING on hoitanut 60 miljoonan yksityisen, yrityksen ja institutionaalisen asiakkaan asioita 50 maassa.
Moottoriurheilu.
ING solmi 2000-luvun loppupuolella kolmivuotisen sponsorointisopimuksen Formula 1 -sarjassa kilpailevan Renault F1 Teamin kanssa. Sopimus kattoi alun perin kaudet 2007–2009, mutta ING purki sopimuksen kesken kauden 2009 vedoten Renault-skandaalista tuomittuihin rangaistuksiin.
ING on toiminut Australian GP:n ja Belgian GP:n pääsponsorina vuodet 2007–2009. Vuosina 2008–2009 se toimi Unkarin GP:n ja 2009 Turkin GP:n pääsponsorina.
Gibraltarin lippu

Gibraltarin lippu on Britannialle kuuluvan Gibraltarin alueen kansallinen symboli. Lippu koostuu kahdesta vaakaraidasta, kaksi osaa korkeasta valkoisesta ja yhden osan korkuisesta punaisesta. Valkoisen raidan keskellä on punainen linna, jonka oviaukosta roikkuu kultainen avain. Ne kuvaavat Gibraltarin vakautta ja sen kykyä valvoa Välimeren kapean Gibraltarinsalmen kautta kulkevaa liikennettä.
Alun perin linnasymbolin antoi Gibraltarille Espanjan kuningatar Isabella Katolilainen vuonna 1502. Nykymuodossaan se otettiin virallisesti käyttöön 1982.
Nižnekolymskin piiri

Nižnekolymskin piiri (; ) on paikallinen itsehallintoalue Kolyman alajuoksun ympäristössä aivan Sahan tasavallan koillisimmassa osassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Itä-Siperian mereen, idässä Sahan naapurialueeseen Tšukotkaan sekä etelässä Srednekolymskin ja lännessä Allaihan ulusiin. Piirin pinta-ala on 87 100 km². Manneralueen lisäksi piiriin kuuluvat myös pienet Medvežinsaaret Itä-Siperian meressä. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito, kalastus ja turkiskauppa.
Piirin hallinnollinen keskus on Tšerskin taajama. Tämän lisäksi piirissä on kolme maalaiskuntaa eli "naslegia". Kaikkiaan näissä on 14 asutuskeskusta. 
Piiri perustettiin vuonna 1930 Tšukotkaan kuuluneena "Läntisen tundran piirinä" (), jonka keskus oli "Nižnekolymsk". Se siirrettiin Jakuuttien ASNT:n alaisuuteen jo 1931.
Luke Pritchard

Luke Pritchard (s. 2. maaliskuuta 1985) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan rockyhtye The Kooksin laulajana ja kitaristina. Pritchard syntyi Worthingissa ja kasvoi Claphamissa, Lontoossa. Hänen isänsä, muusikko Bob Pritchard kuoli Luken ollessa kolmevuotias. Luke Pritchard on tehnyt isästään kappaleen nimeltä ”Gap”.
Hän on seurustellut muun muassa Katie Meluan, Fearne Cottonin sekä The O.C.:sta tunnetun Mischa Bartonin kanssa. Barton ja Pritchard aloittivat seurustelun vuonna 2008, mutta erosivat maaliskuussa 2009.
Tampere Jazz Happening

Tampere Jazz Happening on Tampereella vuodesta 1982 järjestetty vuosittainen jazzfestivaali. Lokakuun lopussa pidettävän tapahtuman aikana kuullaan modernin jazzin kansainvälisiä ja suomalaisia nousevia kykyjä. Esiintymispaikkoja ovat Tullikamarin Pakkahuone, Klubi ja Telakka. Musiikin lisäksi tapahtumaan liittyy myös jazz-aiheista elokuvaa, työpajoja ja kuvataidetta. Happening järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982, ja se on ollut siitä lähtien vuosittain osa tamperelaista tapahtumakirjoa. Vuodesta 1990 alkaen festivaalia on tuottanut Tampereen Musiikkijuhlat, joka on osa Tampereen kaupungin kulttuuripalveluita.
Tampere Jazz Happening kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin sekä Pirkanmaan Festivaalit -verkostoon.
Vuonna 2017 Festivaali palkittiin Europe Jazz Networkin myöntämällä EJN Award for Adventurous Programming -palkinnolla, joka myönnetään eurooppalaiselle festivaalille menestyksekkäästä näkemyksellisen ja yleisöä kiehtovan musiikkiohjelman suunnittelusta.
Tapahtuman toiminnanjohtajina ja ohjelmasuunnittelijoina ovat toimineet:
Tampere Jazz Happeningissa ovat esiintyneet muun muassa Don Cherry (1992), Ornette Coleman (1995), Cecil Taylor (1998), Sam Rivers (2001), Tony Allen (2008, 2017) ja Ginger Baker (2015).
Tampereen sävel

 
Tampereen Sävel on Tampereella joka parittomina vuosina kesäkuussa järjestettävä kuoro- ja lauluyhtyemusiikin festivaali, joka perustettiin vuonna 1975. Kuorokatselmuksessa kohtaavat kuorot ympäri maailmaa ja yhtyelaulukilpailu pienemmät, 3–8 hengen kokoonpanot. Kansainvälisen konserttisarjan lisäksi festivaalin aikana järjestetään lukuisia työpajoja sekä ilmaiskonsertteja ympäri kaupunkia. Festivaali pidetään kesäkuun alkupuolella, vuorovuosittain Tampere Biennalen kanssa. Festivaalin käyntimäärä on noin 25 000.
Tampereen Sävel kuuluu Finland Festivals -verkostoon.
Haulitehdas

Koska yleisempää artikkelia haulitehtaista ei ole, tämä uudelleenohjaus on lisätty ohjaamaan tiedon etsijät edes johonkin.
Haulitorni

Koska yleisempää artikkelia haulitorneista ei ole, tämä uudelleenohjaus on lisätty ohjaamaan tiedon etsijät edes johonkin.
Sienan katedraali

Sienan katedraali (italiaksi "Duomo") on keskiaikainen katedraali Sienassa, Italiassa. Se edustaa valtaosiltaan romaanis-goottilaista tyyliä, mutta on syntynyt vuosisatojen aikana. Paikalla on ollut katedraali 1100-luvulta; nykyisistä rakenteista valtaosa on vuosilta 1215-1263. Julkisivu on toteutettu kahdessa osassa: alaosa 1284-1296, yläosa 1376. Gian Lorenzo Bernini lisäsi kupolin päälle lyhtymäisen rakennelman 1600-luvulla. Pronssinen keskiovi on vuodelta 1958. 
Katedraali on rakennettu mustasta ja valkoisesta marmorista; musta ja valkoinen ovat Sienan tunnusvärit. Kupoli on kuusikulmainen, ja sen sisäpinta on maalattu siniseksi ja koristettu kultaisin tähdin. 
Duomon marmorilattiat.
Marmorilattia on tuomiokirkon hienoimpia aarteita. Siihen on upotettu 56 koristepaneelia, jotka tehtiin vuosina 1369–1547. Käytännöllisesti katsoen kaikki sen ajan tunnetut taiteilijat olivat jossain vaiheessa mukana lattian suunnittelussa. Lopputuloksena onkin teknisesti loistava sienalaisen taiteen kehityksen historia.
Kuva-aiheet ovat valikoiva yhdistelmä allegorioita, Raamatun tarinoita ja geometrisiä kuvioita. Koristeluun on käytetty mm. yksinkertaista sgraffitoa ja monimutkaista marmorimosaiikkia.
Saarnatuoli ja veistokset.
Kahdeksankulmainen marmorisen saarnastuolin veisti Nicola Pisano vuonna 1268. Siihen on kaiverrettu kuvia, jotka esittävät kohtauksia Jeesuksen elämästä. Katedraalissa on muun muassa Donatellon ja Michelangelon taideteoksia. 
Libreria Piccolomini.
Tämän renessanssikirjaston rakennutti 1490-luvulla myöhempi paavi Pius III setänsä Pius II:n, Aeneas Silvius Piccolominin, kirjakokoelmalle. Ennen paaviksi valitsemistaan, Piccolomini matkusteli paljon ja hänen veljenpoikansa tilasi taidemaalari Pinturicchiolta kirjastoon setänsä matkojen kuvauksia. 
Battistero di San Giovanni.
Kastekappelin hienoin aarre on toscanalaista varhaisrenessanssia edustava kasteallas, jonka tuomiokapituli teetti vuosina 1416-1434. Jacopo della Quercia vastasi kokonaisuudesta, mutta tuomiokapituli otti mukaan kaksi sen ajan taiteen keulakuvaa: Lorenzo Ghibertin ja Donatellon. 
Cripta.
Krypta kuului aikoinaan tuomiokirkon sisäänkäyntiin, joka muurattiin umpeen, kun kastekappeli rakennettiin. Kryptassa oli vielä paljon rakennusjätettä, kunnes se vuonna 2003 korjattiin pois. Silloin löydettiin 1270-luvulla tehtyjä seinämaalauksia. 
Kellotorni.
Katedraalin kellotorniin nousee 1300 rappusta.
Mozi

Mozi (墨子, pinyin: Mòzǐ, Wade-Giles: Mo Tzu, latinaksi Micius, vanha suomalainen Motse, alkuperäiseltä nimeltään Mo Di, noin 470–390 eaa.) oli kiinalainen filosofi. Hän perusti mohismi-koulukunnan ja vastusti jyrkästi kungfutselaisuutta ja taolaisuutta.
Mohismi.
Mozin filosofiset ajatukset on esitettu kirjassa nimeltä "Mozi", jonka hän kirjoitti itse tai jonka hänen oppilaansa kokosivat hänen puheistaan tekemistä muistiinpanoista. Mohismi tunnetaan ehkä parhaiten ”universaalin rakkauden” (兼愛 "jiān ài") ajatuksesta. Mozin mukaan kaikki ihmiset ansaitsevat oikeuden saada aineellista hyvää sekä suojelua fyysisiä uhkia vastaan.
Pihatatar

Pihatatar eli isopihatatar eli kotipihatatar ("Polygonum aviculare") on nurmikoilla kasvava vaatimaton ruohovartinen yksivuotinen tatarkasvi. Se on Suomessa muinaistulokas. Pihatattarella on lukuisia alalajeja, joista viittä tavataan Suomessa: isopihatatar ("Polygonum aviculare " subsp. " aviculare"), pohjanpihatatar ("Polygonum aviculare" subsp. "boreale"), suippupihatatar ("Polygonum aviculare" subsp. "rurivagum"), kaitapihatatar ("Polygonum aviculare" subsp. "neglectum") ja tannerpihatatar ("Polygonum aviculare" subsp. "microspermum").
Ulkonäkö ja koko.
Varsi ja lehdet.
Pihatattaren varret ovat 10–40 senttimetriä korkeita, mutta joskus metrinkin pituisia. Ne ovat suikertavia tai kohenevia, tyviosasta nivelikkäinä, usein haarovina versoina. Sen kierteisesti kasvavat lehdet ovat 3–20 millimetriä pitkiä. Niissä on 3–12 millimetriä pitkä korvaketuppi. Lehtilapa on muodoltaan pitkän soikea ja suikea tai vastapuikea, väriltään vihreästä–harmaanvihreään. Lehtilaita on ehyt.
Kukat ja hedelmä.
Pihatatar kukkii kesä–syyskuussa. Sen kukinnot kasvavat lehtihangoista pieninä harsuina tähkämäisinä viuhkoina joissa on 3–8 kukkaa. Kukat ovat pieniä noin 2,5–5,5 millimetriä millimetrin pitkiä ja väriltään valkoiset, punavalkeat tai punaiset. Kehälehtiä on viisi joista kaksi sisempää muita pienempiä. Emiö muodostuu kolmesta yhteen kasvaneesta lehdestä. Emin vartaloita on kolme. Heteitä on 5–8.
Hedelmä on kolmisärmäinen ruskea pähkylä.
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Pihatatarta tavataan Pohjoismaissa tunturialueita lukuun ottamatta, muualla Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, sekä Venäjällä ja Pohjois-Amerikassa samoilla leveysasteilla.
Pihatattaren siemenet vaativat valoa, joten sen kasvupaikat ovat avoimia paikkoja. Se kasvaa muun muassa joutomailla, pelloilla, pihoilla, merenrannoilla, tienvarsilla. Pihatatar kasvaa pientareilla ja nurmikon seassa. Se kestää hyvin tallaamista.
Muita nimiä.
Pihatatarta on kutsuttu myös jäsenheinäksi, kananruohoksi, kartanoheinäksi, kusiruohoksi, pihanurmeksi ja sianheinäksi. Sen ruotsinkielinen nimi "trampört", tallausyrtti, kertoo kasvin tallauksen sietämisestä.
Kymenlaakson käräjäoikeus

Kymenlaakson käräjäoikeus on tuomioistuin, jonka tuomiopiiriin kuuluvat Hamina, Kotka, Kouvola, Miehikkälä ja Virolahti Kymenlaakson maakunnassa. Kymenlaakson käräjäoikeus aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010, jolloin Kouvolan ja Kotkan käräjäoikeudet yhdistyivät. Käräjäoikeudella on kanslia Kouvolassa sekä istuntopaikat Kouvolassa ja Kotkassa.
Jeruto Kiptum

Jeruto Kiptum (s. 12. joulukuuta 1981) on kenialainen estejuoksija.
Kiptum voitti 1998 hopeaa Marrakechin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa. Seuraavana vuonna hän oli Belfastin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdeskymmenesensimmäinen ja Vilamourassa vuonna 2000 neljäskymmenesneljäs. Kiptum sijoittui samana vuonna nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä 800 metrin juoksussa seitsemänneksi.
Kiptum palasi arvokisoihin Helsingin MM-kisoissa 2005, joissa hän voitti 3 000 metrin estejuoksussa MM-pronssia ajalla 9.26,95. Seuraavana vuonna hän voitti matkalla Kenian mestaruuden, sijoittui kuudenneksi Kansainyhteisön kisoissa sekä voitti Afrikan mestaruuden. Kauden lopussa hän oli toinen, samoin yleisurheilun maailmancupissa.
Verhnekolymskin ulus

Verhnekolymskin ulus tai Verhnekolymskin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan itäosassa Venäjällä, Kolyman yläjuoksulla. Se rajoittuu pohjoisessa Srednekolymskin piiriin, idässä ja etelässä Magadanin alueeseen sekä lännessä Moman ja Abyin piireihin. Verhnekolymskin piirin pinta-ala on 67 800 km². 
 Verhnekolymskin piirin hallinnollinen keskus on Zyrjankan taajama, jonka lisäksi piiriin kuuluu viisi naslegia eli maalaiskuntaa. Näissä on yhteensä 10 asutusta. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat hevostenkasvatus, poronhoito, karjankasvatus, turkiskauppa ja kivihiilen louhinta.
Jussi Merikanto

Jussi Jalmari Merikanto (s. 16. helmikuuta 1979 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolla Päivi Nisulan ja Petteri Salomaan johdolla ja vuonna 2007 Roland Hermannin oppilaana Karlsruhessa. Merikanto soittaa myös viola da gambaa ja on laulanut Cantores Minores -poikakuorossa ja Savonlinnan Oopperajuhlakuorossa.
Merikanto on laulanut solistina Kuopion oopperassa, Turun oopperassa sekä kesällä 2006 oopperassa "Lakeuksien lukko" Ilmajoen Musiikkijuhlilla. 
Merikanto tuli toiseksi Taidekeskus Salmelan järjestämässä kolmannessa Merikanto-laulukilpailussa 2009. 
Merikanto nimettiin vuoden 2011 alusta Nurmeksen Joulumusiikin taiteelliseksi johtajaksi .
Flash Gordon (albumi)

Flash Gordon on elokuvan "Flash Gordon – iskevä salama" soundtrack. Albumi julkaistiin 8. joulukuuta 1980. Musiikin on säveltänyt ja tuottanut brittiläinen yhtye Queen. Albumi on yhtyeen ensimmäinen elokuvamusiikkiprojekti ja yhdeksäs studioalbumi. Albumi oli myös elokuvahistorian ensimmäinen rock-yhtyeen kokonaisuudessaan säveltämä soundtrack. Myöhemmin Queen tuotti elokuvamusiikkia myös elokuvaan "Highlander – Kuolematon", joka julkaistiin albumilla "A Kind of Magic" vuonna 1986.
Albumi poikkeaa yhtyeen aiemmista levytyksistä siinä suhteessa että Freddie Mercuryn laulu ei ole kantavana voimana, vaan pääosassa on kokonaan yhtyeen musiikki. Ainoastaan kahdessa kappaleessa albumilla on lauluosuus mukana, muut kappaleet ovat instrumentaalisia.
Yhtyeen aiemmasta tuotannosta poiketen albumin kappaleissa on käytetty runsaasti syntetisaattoreita, toisin kuin aiemmilla levyillä. Edeltävistä levytyksistä ainoastaan "Flash Gordonia" edeltäneellä "The Game" -albumilla käytettiin syntetisaattoreita. Vuosi 1980 olikin taitekohta yhtyeen historiassa syntetisaattoreiden suhteen, ja jatkossa syntetisaattorit muodostuivat pysyväksi osaksi Queenin äänimaailmaa.
Kappaleet.
Lisäksi Hollywood Recordsin vuoden 1991 uudelleenjulkaistussa cd-versiossa on mukana uudelleensovitettu bonuskappale:
Peltoukonnauris

Peltoukonnauris ("Erysimum cheiranthoides") on yksivuotinen, keltakukkainen ristikukkaiskasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Peltoukonnauris on pystyasentoinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Lehdet ovat pitkulaiset ja lievästi hammaslaitaiset. Keltaiset neliterälehtiset kukat ovat halkaisijaltaan 4–8 mm, kasvin latvassa, ne aukeavat alhaalta ylöspäin. Kukkien kuihduttua niiden tilalle tulee pitkulainen särmikäs lituhedelmä. Peltoukonnauriista tavataan Suomessa kahta alalajia eli yksivuotista rikkaukonnaurista ("Erysimum cheiranthoides" subsp. "cheiranthoides") ja kaksivuotista nurmiukonnaurista ("Erysimum cheiranthoides" subsp. "altum").
Peltoukonnauris kukkii heinä-elokuussa.
Levinneisyys.
Peltoukonnauris on yleinen lähes koko Euroopassa. Se on kuitenkin harvinainen arktisilla alueilla pohjoisessa, mereisimmillä alueilla Norjassa, Britteinsaarten pohjois- ja länsiosissa ja Islannissa, sekä toisaalta välimerenkasvillisuuden alueella etelässä. Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa sitä esiintyy laajalti samalla ilmastovyöhykkeellä kuin Euroopassa.
Suomessa peltoukonnauris esiintyy koko maassa ja on yleinen Etelä-Lappiin saakka. Etelä- ja Keski-Suomessa se on muinaistulokas, Keski- ja Pohjois-Lapissa uustulokas.
Muuta.
Peltoukonnauris on rikkakasvi.
Ukkometso

Ukkometso on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven viides sooloalbumi. Se julkaistiin 27. marraskuuta 2000 (Mustajärven "emoyhtye" Popeda oli kyseisen vuoden keikkatauolla).
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Ukkometso" ja "Kannu vaakunaa" (jonka Mustajärvi duetoi Solistiyhtye Suomen Pekka Hartosen kanssa). Tunnetuimmiksi lauluiksi muodostuivat levyn nimikappale sekä "Mä elän vieläkin" (suomennos kappaleesta "The Highwayman"), jossa Mustajärven lisäksi laulavat Harri Marstio, Jorma Kääriäinen ja Topi Sorsakoski.
Kokoonpano.
Vierailijat:
Welsh

Welsh () voi tarkoittaa myös seuraavia:
Katso myös.
Welshiin liittyvät myös seuraavat:
Moman piiri

Moman piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan itäosassa Venäjällä. Se sijaitsee Indigirkan yläjuoksun ja sen sivujoen Moman ympärillä. Moman piiri rajoittuu pohjoisessa Abyin ja idässä Verhnekolymskin piireihin, kaakossa Sahan naapurialueeseen Magadanin alueeseen, sekä etelässä Oimjakonin, lounaassa Tompon ja lännessä Verhojanskin piiriin. 
Piirin pinta-ala on 104 600 km². Vuonna 2010 siellä oli 4383 asukasta. Hallinnollinen keskus on Honuun kylä. Kaikkiaan piirissä on kuusi kansallista naslegia (maalaiskuntaa). Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito, nautakarjan- ja hevostenkasvatus, turkistarhaus ja metsästys.