tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Benguela

Benguela on satamakaupunki ja kunta läntisessä Angolassa. Benguela on Benguelan maakunnan maakuntakeskus. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla valtion pääkaupungista Luandasta etelään.
Portugalilainen Manoel Cerveira Pereira perusti Benguelan vuonna 1617 alkujaan nimellä Sao Felipe de Benguela. Se oli kauan merkittävä kaupan keskus. Se oli Afrikan suurimpia orjasatamia, josta kuljetettiin yli 760 000 afrikkalaista orjaa etenkin Brasiliaan. Seudulla asui tuolloin asuneet bantut kutsuivat paikkaa ndomben kielellä nimellä Ombaka. 
Vuoden 2019 arvion mukaan kaupungissa asui 640 372 asukasta.
Benguelan naapurikuntia ovat Catumbela pohjoisessa, Bocoio idässä, Caimbambo kaakossa ja Baía Farta etelässä. Lännessä sitä rajaa Atlantin valtameri. 
Kaupungin mukaan nimetty Angolan tärkein rautatieyhteys, Benguelan rautatie kulkee läheisestä Lobiton satamakaupungista Kongon demokraattisen tasavallan rajan lähellä sijaitsevaan Luaun kaupunkiin, ja rajan yli laajalle kaivostoiminnan takia merkitykselle alueelle ja edelleen Zimbabwen puolelle saakka. Nykyään tämä rata ohittaa Benguelan kaupungin idästä, mutta Benguelasta johtaa rautatieyhteys Lobiton keskusrautatieasemalle.
Benguelan lentoasema kuuluu kansallisessa lentoasemaluokittelussa maan lentoasemien kakkoskategoriaan, mutta sinne ei vaikuttaisi olevan säännöllisiä reittilentoja.
Kaupungin oppilaitoksiin lukeutuvat esimerkiksi Katyavala Bwilan yliopisto ja Instituto Superior Politécnico Jean Piaget de Benguela -korkeakoulu. Myös joillain Luandassa sijaitsevilla yliopistoilla on sivukampus Benguelassa.
Benguelan maakunta

Benguelan maakunta on maakunta Angolassa. Sen pinta-ala on 39 827 neliökilometriä. Asukasluku oli vuoden 2014 väestönlaskennassa 2 231 385 ja väestöennusteen mukaan vuonna 2024 väestöä olisi 2 892 238. Maakunta sijaitsee läntisessä Angolassa, Atlantin valtameren rannikolla. Maakunnan pääkaupunki on Benguela.
Benguelan naapurimaakuntia ovat Cuanza Sul pohjoisessa, Huambo idässä sekä Huíla ja Namibe etelässä. Lännessä maakuntaa rajaa Atlantin valtameri. Keskilämpötila vaihtelee elokuun 20 °C ja maaliskuun 27 °C välillä.
Kunnat.
Maakuntaan kuuluu aluehallinnon toisella tasolla kymmenen kuntaa (municípios). Aluehallinnon kolmannella tason paikallishallintoalueita (comunas) oli 38. 
Aluehallinnon neljännellä tasolla ovat (asuin)paikat (localidades), jotka voidaan luokitella kaupunkimaisiksi tai maaseutuun kuuluviksi. Vuonna 2014 Benguelan maakunnasta luetteloitiin 313 kaupunkimaista ja 1 821 maaseutupaikkaa. Esimerkiksi koko Benguelan kunta ja kaupunki oli tässä tilastossa luokiteltu yhdeksi kaupunkimaiseksi paikaksi.
Bengo

Bengo on maakunta Angolassa. Sen pinta-ala on 20 300 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 445 690. Maakuntakeskus on Danden kunta, jossa hallinto sijaitsee Caxiton kunnanosassa ja kaupungissa. Bengon maakunta perustettiin vuonna 1980, kun Luandan maakunta jaettiin kahdeksi maakunnaksi.
Bengon naapurimaakunnat ovat Zaire ja Uige pohjoisessa, Cuanza Norte idässä ja Icolo e Bengo etelässä sekä Luanda lounaassa. Bengo sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla ja maakunnassa vallitsee trooppinen ja kuiva ilmasto. Keskimääräinen lämpötila vaihtelee maaliskuun 26 °C ja heinäkuun 17 °C välillä.
Kunnat.
Bengoon kuului ennen vuonna 2024 tehtyä aluehallinnon uudistusta kuusi kuntaa:
Vuonna 2024 tehdyn aluehallinnollisessa uudistuksessa maakunnan pinta-ala supistui. Muutoksen jälkeen kuntia on 12 ja niiden tyypit ovat (sulussa kuntatyyppi, A on korkein):
Luandan maakunta

Luandan maakunta () on maakunta Angolassa. Maakunnan asukasluku oli vuoden 2022 väestöarvion mukaan noin 9,1 miljoonaa. Inhimillisen kehityksen indeksin (HDI= 0,710 eli korkea) mukaan Luandan maakunta oli vuonna 2022 Angolan kehittynein alue. Vuoteen 2024 saakka Luandan maakunnan pääkaupunki oli Luanda, joka on myös koko Angolan pääkaupunki. Vuonna 2024 maakunnan uudeksi hallintokeskukseksi asetettiin Luandan historiallisen ydinkeskustan sisältävästä kaupunkipiiristä muodostettu Ingombotan kunta.
Sen pinta-ala oli erään lähteen mukaan 18 836 neliökilometriä, toisen lähteen mukaan neliökilometriä. Vuonna 2024 Angolan aluehallintoa uusittiin voimakkaasti. Tässä yhteydessä muun muassa aluehallinnon ylemmällä tasolla aiempi Luandan maakunta jaettiin kahteen osaan: suurkaupunki Luandan sisältämäksi (uudeksi) Luandan maakunnaksi ja siitä lohkaisuksi, pinta-alaltaan laajemmaksi, maaseutumaisemmaksi Icolo e Bengon maakunnaksi. Paikallishallinnon tasolla Angolaan perustettiin lukuisia uusia kuntia () esimerkiksi korottamalla aiempia kaupunkipiirejä (distrito úrbano) ja kunnanosia (comuna) kunniksi. Muutoksen seurauksena, vaikka Luandan maakunnan pinta-ala voimakkaasti pieneni, siihen sisältyvien kuntien lukumäärä kasvoi huomattavasti. 
Maakunta sijaitsee Angolan länsiosassa ja rajoittuu lännessä ja luoteessa Atlantin valtamereen. Maakunnan naapurina ovat 2024 voimaan astuneen aluejaon mukaan koillisessa Bengon maakunta, idässä ja etelässä Icolo e Bengon maakunta. Väestössä korostuu bantukansa mbundut ja heidän käyttämänsä paikallinen kieli kimbundu.
Kunnat.
Luandan maakunta oli ennen vuotta 2016 jaettu seitsemään kuntaan (). Vuonna 2016 aluejakoa uudistettiin muun muassa perustamalla maakuntaan kaksi uutta kuntaa (Kilamba-Kiaxi ja Talatona). Esimerkiksi Talatonan kunta perustettiin 17. lokakuuta 2016 Belasin ja Kilamba-Kiaxin kuntien osia yhdistämällä. Vuosina 2016–2024 maakunnassa oli siten yhdeksän kuntaa. Aluejakoa uudistettiin lisää vuonna 2024. Tämän seurauksena vuoden 2024 lopussa pinta-alaltaan voimakkaasti supistuneessa maakunnassa oli 16 kuntaa. Angolan väkilukuarvot vanhenevat yleisesti tarkasteltuna nopeasti voimakkaan väestönkasvun, aluerakentamisen ja sisäisen muuttoliikkeen johdosta sekä aluehallinnollisten muutosten vuoksi. Muutoksista johtuen Luandan maakunnan tai sen kuntien perustietoja kuten väkilukuja tai pinta-aloja 2024 alussa (tai aiemmin) ja vuonna 2025 ei sellaisenaan voi verrata.
Kunnat 2025 alussa:
Kunnat 2016-2024 (alkupuolelle):
Blueskaava

Blueskaava on bluesissa ja sitä uudemmassa populaarimusiikissa suosittu 12-tahtinen sointukulku.
Ennen kuin blueskaavalla alettiin 1920-luvulta lähtien viittaamaan 12-tahtiseen kaavaan, joka oli noussut bluesin kaavoista suosituimmaksi, bluesissa oli käytetty myös 8- ja 16-tahtisia kaavoja. Blueskaavasta tuli 1930-luvulla jazzin ja boogie woogien peruskaava. 1930- ja 1940-luvuilla moni rhythm and blues -kappalekin käytti sitä, ja 1950-luvulla blueskaava oli käytössä monessa rock and roll -kappaleessa. Seuraavien vuosikymmenten rockmusiikissakin sitä on toisinaan käytetty, mutta harvemmin kuin ennen.
Blueskaavassa on 12 tahtia, joista jokaisessa on neljä iskua. Kaava perustuu sointujen I, IV ja V sointukulkuun. Esimerkiksi A-duurin vastaavat soinnut A, D ja E voivat olla esimerkiksi järjestyksessä AAAA DDAA EDAA.
Blueskaavan 12 tahtia jaetaan kolmeen fraasiin, jolloin jokaisessa fraasissa on neljä tahtia. Laulaja toistaa ensimmäisen fraasin melodian ja sanat (säkeen) toisessa fraasissa, joskin melodia tavallisesti muuntuu hieman. Kolmannessa fraasissa on eri sanat ja melodia. Yhden säkeistön kaava on siis A-A-B. On yleistä, että kunkin fraasin lauluosuus kattaa vain kaksi ensimmäistä tahtia, ja kaksi viimeistä tahtia ovat instrumentaalisia.
Blueskaavaa käyttävässä kappaleessa on useita säkeistöjä, jotka kaikki noudattavat samaa kaavaa.
Blueskaavasta on useita muunnelmia. Joskus muunnellaan sointuja, joskus melodia- tai sanoitusrakennetta.
J. Karjalainen on kappaleessaan ”Blueskaava” (albumilla "Yö kun saapuu Helsinkiin", 1982) kuvaillut blueskaavaa.
Funafuti

Funafuti on Tuvalun saarivaltion suurin atolli Tyynellämerellä ja yksi maan kahdeksasta hallintoalueesta. Se on virallisesti maan pääkaupunki. Hallitus sijaitsee Vaiakun kylässä, Fongafalen saarella. Funafutin pinta-ala on 2,8 km² ja väkiluku oli 6 025 vuoden 2012 väestönlaskennassa.
Funafutin laguuni on nimeltään Te Namo. Sen pystysuuntainen pituus on yli kaksikymmentä kilometriä. Atolli sijaitsee noin 1 000 kilometriä Fidžistä pohjoiseen. 
Funafutilla sijaitsee Funafutin kansainvälinen lentoasema, maan ainoa lentoasema. Muita rakennuksia ovat muiden muassa Vaiaku Lagi Hotel ja Naisten käsityökeskus. Funafutin länsiosissa on Funafutin merensuojelualue, jonka alueella sijaitsee noin 20 % koko atollin riutoista. 
Atollilla vuonna 1819 käynyt kapteeni Arent de Peyster oli ensimmäinen Funafutin löytänyt eurooppalainen. Hän nimesi saaret kapteeni Edward Ellicen mukaan Ellicen ryhmäksi, mutta myöhemmin termi Ellice-saaret vakiintui tarkoittamaan koko Tuvalua. 
Saaret.
Funafutilla on ainakin 33 saarta, joista suurin on Fongafale:
Fongafale

Fongafale on saari Tuvalun saarivaltiossa. Se on Funafutin atollin suurin saari. Fongafale jakautuu neljään kylään (Alapi, Fakai Fou, Senala, Vaiaku). Fongafalessa sijaitsee Tuvalun ainoa sairaala sekä Tuvalun ainoa hotelli Funafuti Lagoon Hotel. Valtiollisista instituutioista sinne on sijoittunut sekä Tuvalun parlamentti että Tuvalun kenraalikuvernöörin toimisto.
Fongafalessa on noin 3 000 asukasta.
Bairiki

Bairiki on Kiribatin Tarawan atolliin kuuluva saari ja asutuskeskus. Se sijaitsee atollin eteläosassa South Tarawan alueella, joka toimii Kiribatin pääkaupunkina. South Tarawan muodostavat saaret on liitetty toisiinsa pengertein. Bairikin kylän pinta-ala on 0,39 neliökilometriä ja siellä on 3 218 asukasta (vuonna 2015).
Bairikissa on satama ja siellä on toiminut Etelä-Tyynenmeren yliopisto. Betion saareen Bairikin liittää Dai Nippon Causeway -pengertie. Kylän väestö on kasvanut voimakkaasti rakennushankkeiden ja maan sisäisen muuttoliikkeen vuoksi, mikä on johtanut tilanahtauteen ja suunnittelemattomaan rakentamiseen.
Troposfääri

Troposfääri on ilmakehän alin kerros, joka ylettyy noin 8–16 kilometrin korkeuteen maanpinnasta. Troposfäärissä tapahtuvat kaikki sääilmiöt. Troposfääri sisältää 75 prosenttia koko ilmakehän massasta, mukaan lukien kaiken vesihöyryn ja aerosolit.
Troposfääri on lämpimimmillään lähellä maan pintaa ja kylmenee ylöspäin mentäessä noin 6,5 celsiusastetta kilometriltä. Tämä johtuu siitä, että kun ilman tiheys laskee, ilma laajenee ja sitä kautta viilenee. Sen lisäksi maanpinnalta nouseva lämpö lämmittää pääasiassa troposfäärin alakerroksia.
Ilman paine, lämpötila ja tiheys pienenevät troposfäärissä ylöspäin mentäessä keskimäärin seuraavan taulukon mukaisesti.
Tropopaussi on troposfäärin yläraja, jossa lämpötilan lasku pysähtyy. Se toimii kantena, joka estää konvektion ylemmän kerroksen, stratosfäärin kanssa. Tropopaussin korkeus vaihtelee paikan ja ajan mukaan. Päiväntasaajalla tropopaussi on noin 16 kilometrin korkeudessa, navoilla 8 kilometrin korkeudessa.
Artakserkses II

Artakserkses II Mnemon (noin 436–358 eaa.) oli Persian kuningas vuodesta 404 eaa. aina kuolemaansa asti. 
Artakserkses nousi valtaistuimelle isänsä Dareios II:n kuoltua. Hänen nuorempi veljensä Kyyros nuorempi, joka oli satraappi Vähässä-Aasiassa, hyökkäsi häntä vastaan ja yritti kaapata vallan. Vuonna 401 eaa. Artakserkses kukisti veljensä Kunaksen taistelussa. Kyyroksen sotaretkellä mukana ollut ateenalainen Ksenofon kirjoitti retkestä myöhemmin kirjan Kyyroksen sotaretki ().
Seuraavaksi Artakserkses joutui taistelemaan kapinoivia satraappeja vastaan vuosina 366–358 eaa.
Vuonna 386 eaa. Artakserkses pakotti kreikkalaiset kaupunkivaltiot allekirjoittamaan Antalkidaan rauhan.
Eriseura

Eriseura on vuoden 1642 raamatunkäännöksen käyttämä suomenkielinen termi seurakunnasta erilläolosta. Se on Raamatun mukaan "lihan työ" eli synti. Sana esiintyy "eriseurana" Bibliassa ja vuoden 1933/38 käännöksessä, mutta vuoden 1992 käännöksessä sen tilalla on mm. 'lahkolaisuus' tai muu ilmaisu, jos alkukielisessä tekstissä ei ole vastaavaa sanaa.. Eriseura-sanaa käytetään lestadiolaisuuden suuntauksissa tarkoittamaan muita lestadiolaisuuden suuntauksia.
Eriseuran tarkoittamaa asiaa kutsutaan kristillisessä kirkko-opissa yleensä skismaksi eli kirkon jakautumiseksi, tai harhaopiksi eli "heresiaksi".
Arses

Artaxerxes IV Arses oli Persian kuningas 338–336 eaa. Hän oli Artakserkses III:n nuorin poika, eikä hänellä oletettu olevan mitään mahdollisuutta nousta valtaistuimelle. Tilanne muuttui yhtäkkiä kun Artakserkseen ministeri Bagoas murhasi melkein koko kuninkaallisen perheen vuonna 338 eaa. Bagoas oli riitaantunut kuninkaan kanssa ja yritti säilyttää asemansa nostamalla nuoren Arseksen valtaistuimelle. Arses oli lyhyen hallituskautensa aikana vain nukkehallitsija ja todellinen valta oli Bagoasilla. 
Kun Arses yritti nousta Bagoasta vastaan, tämä myrkytti hänet ja nosti valtaistuimelle Arseksen serkun Dareios III:n. 
Kreikkalaisissa lähteissä kuninkaan nimi oli Arses. Mutta persialaisissa lähteissä mainitaan että hän otti kuninkaalliseksi nimekseen Artaxerxes IV, isänsä ja isoisänsä mukaan.
Nadi

Nadi on kaupunki Fidžillä. Se sijaitsee valtion suurimman saaren, Viti Levun, läntisissä osissa. Nadissa oli 71 048 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa. Nadista on 9 kilometrin matka Nadin kansainväliselle lentoasemalle. 
Kaupunki on suosittu matkailukohde.
Feodosija

Feodosija (, , , ) on kylpyläkaupunki Krimin niemimaan kakkoisosassa Mustanmeren rannalla Krimin autonomisessa tasavallassa Ukrainassa. Kaupunki on Feodosijan piirin hallinnollinen keskus.
Silloisessa Feodosijan kaupunkipiirissä asui Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2013 yhteensä 105 065 henkeä. Kaupunkipiiri jakautui Feodosijan kaupunkiin (Феодосія, 69 461 as.), ja useisiin kaupunkityyppisiin taajamiin: Prymorskyi (Приморський, 14 938 as.), Štšebetovka (Щебетовка, 3 504 as.), Koktebel (Коктебель, 2 863 as.), Kaihador (Кайгадор, ent. Ordžonikidze, 2 643 as.) ja Kurortne (Курортне 340 as.). Maaseutuasukkaiksi Ukrainan tilastokeskus arvioi 11 316 henkeä (vuonna 2013).
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin 500-luvulla eaa. kreikkalaisena siirtokuntana, jonka nimi oli Theodosia. Hunnit tuhosivat kaupungin 300-luvulla jaa. Osmanit valtasivat kaupungin vuonna 1475. Eri vaiheissaan kaupunki on tunnettu myös nimillä "Ardabda", "Kafas", "Caffa" ja "Kefe".
Nykyaika.
Kaupunki on tunnettu Mustanmeren kylpylä- ja lomanviettopaikka Krimin Kertšiniemen tyvessä. Kertšiin kulkeva valtatie M17 (eurooppatie E97) kulkee kaupungin pohjoislaidan ohi. Tätä tietä pitkin tasavallan pääkaupunki Simferopolista on 116 kilometrin matka. Feodosijaan johtaa myös Ukrainan rautateiden Kertšiin kulkevasta pääradasta lähtevä pistorata.
Nykyään suurin osa Feodosijan asukkaista on etnisesti venäläisiä. Ukrainan kieltä käytetään alueella verrattain vähän.
Polykarpos

Polykarpos Smyrnalainen (, ; 69?–155?, 80?–166?, 81?–167?, 79?–165? tai 70?–156?) oli Smyrnan piispa toisella vuosisadalla. Hänet poltettiin marttyyrinä, ja häntä pidetään pyhimyksenä sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa. Perimätiedon mukaan hän oli evankelista Johanneksen opetuslapsi. Tämän vuoksi hänet lasketaan apostolisten isien joukkoon.
Polykarpos oli kirjeenvaihdossa Ignatios Antiokialaisen kanssa. Ignatios kirjoitti hänelle kirjeen, ja mainitsee hänet "Kirjeessä efesolaisille" ja "Kirjeessä magnesialaisille". Polykarpos vieraili Roomassa paavi Anicetuksen aikana, ja havaitsi, että heidän tapansa viettää pääsiäistä on hyvin erilainen. He päättivät olla asiasta eri mieltä rauhanomaisesti. Polykarpos nautti paavin seurakunnassa ehtoollisen.
Hänen ainoa säilynyt kirjoituksensa on "Polykarpoksen kirje filippiläisille". Sen lisäksi apostolisten isien kirjoitusten joukkoon luetaan hänen kuolemastaan kertova "Polykarpoksen marttyyrikuolema". Se on varhaisin aidoksi todettu Raamatun ulkopuolinen kuvaus kristillisestä marttyyrikuolemasta, ja yksi harvoista aidoista vastaavanlaisista kirjoituksista todellisten vainojen ajalta.
Irenaeus kertoo, kuinka Polykarpos tuli kristityksi, ja kirjeessään Florinukselle hän kertoo myös tavanneensa ja kuulleensa häntä henkilökohtaisesti Vähässä-Aasiassa. Hän myös kertoo kuulleensa, että Polykarpos oli tavannut evankelista Johanneksen ja muita, jotka olivat nähneet Jeesuksen. Irenaeus kertoo myös, että Polykarpos kääntyi kristityksi apostolien vaikutuksesta, nimitettiin piispaksi, ja oli yhteydessä useisiin Jeesuksen tavanneisiin henkilöihin. Hän mainitsee usein Polykarpoksen hyvin korkean iän. "Polykarpoksen marttyyrikuolema" mainitsee, että Polykarpos sanoi itse kuollessaan olevansa 86-vuotias.
Polykarpoksen kuolinvuodesta ei ole täyttä varmuutta. Eusebius ajoittaa sen Marcus Aureliuksen valtakaudelle noin vuosiin 166–167. Eusebiuksen jälkeen tehdyt lisäykset "Kirjeeseen Polykarpoksen marttyyrikuolemasta" antavat kuitenkin kuolinpäiväksi lauantain 23. helmikuuta Statius Quadratuksen prokonsulikaudella eli joko vuonna 155 tai 156. Aiemmat vuodet täsmäävät paremmin hänen yhteyksiinsä Ignatiokseen ja evankelista Johannekseen.
Fidžin musiikki

Vaikka Fidžin saaristovaltio sijaitsee Melanesiassa, Fidžin musiikki muistuttaa tyyliltään paljon polynesialaista musiikkia.
Perinnemusiikin tyylilajit.
Fidžiläinen perinnemusiikki on pääosin laulu- ja tanssimusiikkia. Paikallisia musiikin tyylilajeja edustaa muun muassa "meke"-niminen tanssi.
Perinnemusiikin soittimet.
Fidžiläisessä perinnemusiikissa tärkeitä soittimia ovat muun muassa erilaiset "lali"-rummut.
Populaarimusiikki.
1980-luvulla muutamat fidžiläiset muusikot, kuten Laisa Vulakoro ja Lagani Rabukawaqa, saivat suosiota myös kotimaansa ulkopuolella.
Eskapismi

Eskapismi tarkoittaa todellisuuspakoisuutta. Käsite on esitelty brittiläisessä kirjallisuudentutkimuksessa 1930-luvulla kuvaamaan yhteiskunnallisen tietoisuuden ja realismin puutetta.
Eskapistit usein tuntevat olevansa pettyneitä todellisen maailman arkipäivän stressiin ja pyrkivät ”pakenemaan” sieltä muun muassa unien, päihteiden, taiteen, mietiskelyn, matkustelun tai fantasioinnin kautta. Termiä voidaan käyttää kuvaamaan ihmisten toimenpiteitä masennuksen ja surullisuuden tunteiden lievittämiseksi.
Liittyen televisionkatseluun eskapismin muotona käsite voidaan jakaa: 
Historia.
Useat ajattelevat, että eskapismi on ominaista nykyajan urbaanille teknologian olemassaololle, sillä se eristää "de facto" -ihmiset heidän luonnollisesta ympäristöstään. Nyky-yhteiskunnan suorituskeskeisyys sekä lisääntyvät paineet työtä ja opiskelua kohtaan voidaan nähdä myös syynä eskapismin lisääntymiseen. Downshifting-termi on lanseerattu ilmiön estämiseksi.
Vanuatun musiikki

Vanuatun musiikki on Tyynellä valtamerellä sijaitsevan Vanuatun saaristovaltion asukkaiden tekemää musiikkia, niin perinteistä kuin nykyaikaistakin.
Vanuatulaisessa perinnemusiikissa käytettäviä soittimia ovat muun muassa "tantam"-rumpu sekä eräänlaiset säkkipillit.
Pienet laulu- ja soitinyhtyeet on tunnetuin musiikin genre. Kylätanssissa ja häissä esiintyy satoja yhtyeitä, joiden musiikilla on ollut merkitystä kansallisen kulttuurin syntymiselle. Nuoret muusikot laulavat paikallisista ja kansallisista aiheista paikallisilla kielillä. Joistakin näistä kappaleista on tullut kansallisia standardeja, jotka leviävät nauhoitteina tai radiossa. Monet yhtyeet matkustavat Port Vilaan kesäkuussa kilpailemaan vuosittaisessa kilpailussa.
Vanuatun musiikkiteollisuus alkoi kasvaa nopeasti 1990-luvulla. Vuosikymmenen alussa suosioon nousivat muun muassa yhtyeet Huarere ja Tropic Tempo.
Avarua

Avarua on Cookinsaarten pääkaupunki. Se sijaitsee Rarotongan saaren pohjoisrannikolla lähellä kansainvälistä lentokenttää. Avaruan pinta-ala on 67,2 neliökilometriä ja vuonna 2010 arvioitu asukasluku noin 13 300. Tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluvat muun muassa matkailu ja kalastus. Rannikko on kivikkoinen, mutta koska Avaruaan pääsee riuttojen välistä, sen satama on suosittu huvialusten kohde toukokuusta syyskuuhun.
Avarua on jaettu 18 "tapere"en eli kaupunginosaan:
Joey

Joey on yhdysvaltalainen tilannekomedia, jossa seurataan "Frendien" hahmon Joey Tribbianin (Matt LeBlanc) elämää hänen muutettuaan Los Angelesiin. Sarjan pilottijakso nähtiin Suomessa 24. huhtikuuta 2005. 
Joeyn hahmo.
"Frendeissä" Joey oli vähä-älyinen ja lapsellinen mutta silti mukava naistenmies, joka oli aina tukemassa ystäviään. "Joey"-sarjassa hahmo muuttui epäsosiaaliseksi mieheksi, jonka oli hankalaa saada ystäviä, samalla kun hänellä oli vaikeuksia rakkauselämässään.
Vastaanotto.
Sarjan menestyneen pilotin jälkeen sen katsojaluvut romahtivat nopeasti, jonka vuoksi se lopetettiin jo toisen tuotantokauden jälkeen. Complex-sivusto on kutsunut sarjaa yhdeksi huonoimmista tilannekomediasarjoista sekä yhdeksi huonoimmista spin-off sarjoista.
Siirtolohkare

Siirtolohkare eli hiidenkivi on iso kivi, jonka jääkauden aikainen mannerjää on kuljettanut mukanaan usein kauaksi emokalliosta. Alavilla alueilla siirtolohkareet ovat usein peittyneet muun maa-aineksen alle, mutta maastossa korkealla paikalla kivet ovat monesti säilyneet näkyvillä. Heikomman kiviaineksen alueilla siirtolohkareet voivat olla paljon hioutuneempia ja sileämpiä.
Entisajan ihmisistä näytti siltä, ettei kiveä ole voinut tuoda paikoilleen mikään luonnollinen voima. Siksi niiden selitettiin olevan hiisien, pirujen tai jättiläisten työtä. Eräässä vaiheessa geologian oppihistoriaa uskottiin myös, että hiidenkiviä on liikutellut raamatullinen vedenpaisumus.
Suomen suurin selvästi näkyvissä oleva siirtolohkare, Kukkarokivi, sijaitsee Turun Ruissalon pohjoispuolella. Sen näkyvissä olevan osan pituus on 40 metriä, leveys 30 metriä ja korkeus 12 metriä. Suomen suurin tunnettu maan sisällä oleva siirtolohkare puolestaan on Kontiolahdelta Pohjois-Karjalasta Kuurnan voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä löytynyt lohkare, jonka kooksi on arvioitu noin 100 X 50 X 10-20 metriä.
Kulttuurillista merkitystä siirtolohkareilla on niihin liittyvien tarinoiden kautta. Näissä esiintyy usein varsinkin jättiläisiä, joiden saatetaan arvella esimerkiksi viskoneen lohkareita kohti eri pitäjien kirkkoja. Siirtolohkareita, jotka maastokohteina tyypillisesti ovat riidattomia ja selvästi havaittavia, on myös usein valittu kylien, pitäjien, läänien sekä maakuntien rajapaikoiksi, ja monista tällaisista rajakivistä löytyy tietoja Suomessa jo keskiajalta (500-luvun alusta 1400-luvulle).
Anárion

Anárion on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin kirjassa "Taru sormusten herrasta".
Elämäkerta.
Anárion (T.A.3119-3440) oli Elendilin toinen poika ja Isildurin veli. Hänen poikansa Meneldil oli viimeinen mies, joka syntyi Númenorissa. Yhdessä isänsä ja veljensä kanssa hän oli "elendili"n johtaja, eli niiden Númenorlaisten jotka vastustivat kuningas Ar-Pharazônin päätöstä hyökätä Valinoriin.
Númenorin uppoamisen jälkeen Elendil nousi maihin pohjoisessa, Lindonin lähellä, ja perusti sinne Arnorin valtakunnan, mutta Isildur ja Anárion laskivat maihin etelämpänä Keski-Maassa, perustaen Gondorin valtakunnan. Kumpikin valtakunta lähti kasvamaan jo tunnetuista Númenorlaisista kaupungeista, Pelarginista ja Belfalastista (myöhemmin tunnettu nimellä Dol Amroth). 
Anárion oli aluksi vastuussa Gondorin johtamisesta: hän perusti Minas Anorin ja Minas Ithilin kaupungit, kuten myös Osgiliathin sillan ja kaupungin. Minas Anor nimettiin auringon mukaan, mutta myös Anárionin oman nimen mukaan. Minas Ithil ja Ithilienin maakunta nimettiin kuun ja Isildurin mukaan. 
Sauron hyökkäsi jo aikaisin Gondoriin. Viimeisen Liiton Sodan aikana Anárion puolusti Gondoria, sillä aikaa kun hänen veljensä pakeni pohjoiseen isänsä ja haltioiden luo. Anárion puolusti Gondoria hyvin, siihen asti että Isildur, Elendil ja Gil-galad saapuivat joukkoineen. Anárion taisteli kunniakkaasti Dagorladin Taistelussa ja Barad-dûrin piirityksessä, mutta kaatui 3440 Toista Aikaa, kun suuri kivi putosi hänen päälleen Mustasta Tornista. Anárionilla oli neljä lasta: kolme ensimmäistä olivat tyttäriä, mutta neljäs oli poika, Meneldil. 
Lopulta Isildur antoi Meneldillin hallita Gondoria sillä välin kun hän oli pohjoisessa.
Kun Isildur ja hänen vanhimmat poikansa olivat kuolleet, nuorin poika ei halunnut Gondorin kruunua, joten Meneldilistä tuli Gondorin hallitsija.
Anárionin linja hitaasti haipui ja katosi ajan saatossa, kunnes hallitsevat Käskynhaltiat tulivat valtaan, jolloin yksikin Anárionin jälkeläinen saattoi vaatia kruunua itselleen. Tämä tapahtuma päästi Aragorn II:n sekä Arnorin että Gondorin kuninkaaksi.
Alfons Mucha

Alfons Maria Mucha [muha] (24. heinäkuuta 1860 Ivančice, Itävallan keisarikunta – 14. heinäkuuta 1939 Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti) oli tšekkiläinen taidemaalari, julistetaiteilija, graafikko ja muotoilija. Häntä pidetään yhtenä art nouveau -taidesuunnan huomattavimmista edustajista. Muchan maalaukset, julisteet ja mainokset esittävät usein kauniita nuoria naisia kukkien ympäröiminä. 
Elämä ja taide.
Mucha syntyi nykyisen Tšekin alueella Ivančicen kaupungissa. Piirustus oli lapsesta asti hänen rakkain harrastuksensa. Hän hankki koulutuksensa osittain omatoimisesti, osittain Wienissä, ja työskenteli opintojensa ohessa maalaten muun muassa lavasteita, muotokuvia ja mainoksia. Hän pääsi kuitenkin lopulta opiskelemaan Müncheniin (1885–1887), kun eräs toimeksiantaja oli niin vaikuttunut hänen työstään että oli valmis tukemaan opintoja taloudellisesti. 
Mucha muutti Pariisiin vuonna 1887 ja jatkoi siellä opintojaan. Hän elätti itsensä kuvittamalla mainoksia ja aikakauslehtiä. Sattumalta hän sai vuonna 1894 tehtäväkseen piirtää mainoksen tunnetulle ranskalaiselle näyttelijälle Sarah Bernhardtille; tämä juliste teki Muchasta kuuluisan, ja hän sai paljon uusia tilauksia. Vuonna 1906 hän meni naimisiin Marie Chytilován kanssa.
Mucha asui Yhdysvalloissa vuosina 1906–1910, palasi sitten synnyinmaahansa ja asettui Prahaan. Hänen kädenjälkensä näkyy useiden Prahan rakennusten koristelussa. Kun Tšekkoslovakiasta tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen itsenäinen valtio, Mucha piirsi maan uudet postimerkit ja setelit. Elämänsä loppuvuodet hän kulutti suuren, slaavien historiaa kuvaavan maalaussarjan parissa, jota hän piti mestariteoksenaan. Slaavien eepos paljastettiin Prahassa vuonna 1928 ja on nykyään näytteillä Moravský Krumlov -linnassa lähellä Muchan synnyinpaikkakuntaa. Teos koostuu kahdestakymmenestä monumentaalimaalauksesta, jossa Mucha kuvaa slaavien alkuperää, saavutuksia ja heidän päämääriään.
Mucha haudattiin Prahaan Vyšehradin hautausmaalle. Hänen taidettaan oli jo alettu pitää vanhanaikaisena, mutta kiinnostus siihen heräsi uudelleen 1960-luvulla. Hänen tyyliään on imitoitu paljon, tosin harvoin yhtä taidokkain lopputuloksin kuin Muchan omat työt ovat. Poika Jiří Mucha on kirjoittanut isästään paljon ja tehnyt hänen taidettaan tunnetuksi.
Moçâmedes

Moçâmedes on Angolassa sijaitsevan Namiben maakunnan kunta, kaupunki ja maakuntakeskus. Kaupunki sijaitsee valtion lounaisissa osissa. Se perustettiin vuonna 1840. Vuosina 1975–2016 kaupunki tunnettiin nimellä Namibe. Kaupungissa on kuiva ilmasto.
Vuoden 2019 arvion mukaan kaupungissa oli 347 503 asukasta.
Namiben maakunta

Namiben maakunta on yksi Angolan maakunnista. Sen pinta-ala on 57 500 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 588 378. Maakunnan pääkaupunki on nimeltään Moçâmedes.
Namiben maakunta sijaitsee Angolan eteläosassa, Atlantin valtameren rannalla. Sillä on noin 480 kilometriä rantaviivaa. Naapurimaakuntia ovat Benguela pohjoisessa sekä Huíla ja Cunene idässä. Etelässä Namibella on rajaa Namibian kanssa. Benguelanvirta vaikuttaa merkittävästi maakunnan ilmastoon. Rannikolla keskimääräinen lämpötila vaihtelee 17 °C ja 25 °C välillä, mutta sisämaassa lämpötila nousee huomattavasti korkeammaksi.
Namibe on jaettu viiteen kuntaan, ja nämä edeelleen 14 aluehallinnon paikallistason osaan seuraavasti:
Arnor

Arnor on fiktiivinen valtakunta J. R. R. Tolkienin kirjassa "Taru sormusten herrasta". 
Historia.
Nimi Arnor tarkoittaa luultavasti kuninkaiden maata (sindaria: "ara" = korkea, kuningas, "(n)dor" = maa). Elendil perusti sen vuonna 3320 Toista Aikaa samaan aikaan kuin hänen poikansa Isildur ja Anárion perustivat Gondorin. Molemmat kuningaskunnat tunnettiin maanpaossa olevien númenorlaisten valtakuntina. 
Ennen Arnorin perustamista paikalla oli jo númenorilaista asutusta, koska heitä oli muuttanut Númenorin saarelta Keski-maahan melkein heti valtakunnan perustamisen jälkeen. Arnor oli enemmän haltioiden suosiossa kuin Gondor, koska Gil-galad asui haltioineen lähellä sitä. Myöhemmin Númenorin vajottua Sauronin pimeyden alle useampia númenorilaisia muutti Keski-maahan.
Gondorin kuningas Isildur, Arnorin toinen kuningas, kuoli vuonna 2 Kolmatta Aikaa Kurjenmiekkakenttien taistelussa. Hänen vanhemmat poikansa kuolivat samalla, mutta hänen nuorin poikansa Valandil selvisi ja hänestä tuli Arnorin kuningas.
Koska Valandil ei vaatinut Gondorin kruunua, valtakunta puolittui, mutta Arnorissa pysyi nimitys Korkea Kuningas kun taas Gondorissa oli "vain" Kuningas.
Arnorin pääkaupunki oli Annúminas Evendim-järvellä, mutta vuonna 861 Kolmatta Aikaa Annúminas hylättiin ja pääkaupunki siirtyi Fornostiin.
Eärendurin, Arnorin 10. kuninkaan, kuoleman jälkeen vuonna 861 Kolmatta Aikaa, Arnoria ravisteli sisällissota, joka aiheutui Eärendurin kolmen pojan kinastelusta, kenestä tulisi kuningas. Vanhin poika Amlaith sai Arnorin kruunun, mutta hänelle jäi hallittavaksi vain Arthedainin maakunta, koska hänen veljensä perustivat Cardolanin ja Rhudaurin maakunnat.
Arnorin yhdisti Arthedainin kuningas Argeleb I, kun Cardolan yhdistyi sen kanssa. Kuitenkin Arthedain tuhoutui. Arnorin kansa oli sekaisin sodista, ja Arnorin dúnedain rakensivat uudet kotinsa Rivendellistä etelään, missä heidät tunnettiin Pohjoisen Samoojina. 
Aragorn II eli kuningas Elessar lisäsi Arnorin Yhdistyneeseen Valtakuntaan, ja teki Annúminasista pääkaupunkinsa. Sauronin tuhon jälkeen Arnor oli taas turvallinen asutukselle, mutta se pysyi harvemmin asuttuna kuin Gondor, kunnes pitkän ajan päästä se alkoi olla yhtä asutettu kuin Gondor, vaikkakin sen yksi osa, Kontu, itsenäistyi.
Tongatapu

Tongatapu on Tongan saaristovaltion pääsaari. Siellä sijaitsee muun muassa valtion pääkaupunki Nukuʻalofa. Tongatapulla on 74 320 asukasta (2021), mikä on kolme neljäsosaa koko valtion asukasluvusta. Saari kuuluu Tongatapusaarten saariryhmään.
Bath

Bath on Lounais-Englannissa sijaitseva 94 000 asukkaan kaupunki, joka on tunnettu kuuman lähteen ympärille rakennetusta kylpylästään, Bathin roomalaisesta kylpylästä. Kaupungissa on paljon esimerkkejä hienosta Yrjöjen aikakauden arkkitehtuurista, ja se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Maantiede.
Bath sijaitsee 25 kilometriä Bristolista kaakkoon Avon-joen laaksossa Cotswoldsin kukkuloiden eteläreunalla. Kaupungin kadut nousevat joskus jyrkästikin jokivarresta kohti kukkuloita. Avon-joen tulvat aiheuttivat ongelmia keskustan rakennuksille säännöllisesti 1970-luvulle asti.
Bath tunnetaan kuumista lähteistään. Geologisen murtumavyöhykkeen kohdalla pulppuaa 46 °C:n lämpöistä vettä yli miljoona litraa päivässä.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana paikan kuumat lähteet oli omistettu Sulis-jumalattarelle. Siitä se sai nimen Aquae Sulis, ”Suliksen vedet”. Kuumien lähteiden veden ajateltiin auttavan moniin vaivoihin. 
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Bathista pitävät sitä roomalaisena kylpylänä, mutta eräät maarakenteet on luultavasti rakennettu kuuman lähteen ympärille jo ennen roomalaisten saapumista. Paikalle syntyi asutuskeskus viimeistään roomalaisen kauden alkupuolella noin vuonna 75 jaa. samalla, kun sen kylpylät rakennettiin.
Myöhempi historia.
Keskiajalla kaupunki sai nimen Bath. Se toimi villateollisuuden keskuksena. Bathista tuli kylpyläkeskus jälleen 1700-luvulla Yrjöjen aikaan. Sinne pyrittiin rakentamaan paljon kaunista arkkitehtuuria. Bath liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1987.
Koulutus.
Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa. Bathin yliopisto on perustettu 1966. Sen juuret ovat Bristolin teknisessä koulussa. Nykyiset tiedekunnat ovat teknillinen, humanistis-sosiaalinen, johtamistieteellinen ja luonnontieteellinen tiedekunta Bath Spa University sai yliopiston statuksen vasta vuonna 2005. Se antaa opetusta taiteessa, kasvatustieteessä, englannin kielessä, historiassa, musiikissa, näyttämötaiteissa ja sosiaalitieteissä.
Talous.
Bathissa toimii yli kuusituhatta yritystä, jotka työllistävät yhteensä 50 000 henkeä. Yli 80 % työpaikoista on palvelusektorilla, mikä on enemmän kuin Englannissa keskimäärin. Suurin osa-alue on koulutus ja terveydenhuolto, jossa on 30 000 työpaikkaa, sitä seuraavat kauppa, turismi ja vapaa-ajan palvelut ja kolmantena liike-elämän palvelut, jotka työllistävät 10 000 henkeä.
Matkailu.
Bath on Yhdistyneen kuningaskunnan vierailluin kaupunki Lontoon jälkeen kun kyseessä on kulttuuri- ja perinnematkailu. Kaikki merkittävät Englannin historian vaiheet näkyvät kaupungissa, Rooman ajalta 2000-luvun kylpyläkulttuuriin. Matkailualan tärkeys näkyy lähes 300 majoituspaikassa, joista monet ovat viiden tähden arvoisia. Kaupungissa on myös satakunta ravintolaa ja sama määrä pubeja ja baareja.
Nähtävyydet.
Bathin tärkeimmät nähtävyydet ovat:
Kuusumun Profeetta

Kuusumun Profeetta on porilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 1994 englanninkielisellä nimellä Moon Fog Project (myöhemmin Moon Fog Prophet). Yhtyeen musiikkia on yleensä kutsuttu progressiiviseksi rockiksi, mutta vaikutteita on paljon myös folk rockista sekä 1960-luvun lopun psykedeelisestä musiikista ja joillakin levyillä jopa metallimusiikista. Erityisen persoonalliseksi yhtyeen musiikin tekevät sen keulahahmon Mika Rätön mystiset sanoitukset ja omalaatuinen laulutyyli. Kuusumun Profeetta on julkaissut yhteensä kymmenen studioalbumia, joista kuusi on suomen- ja neljä englanninkielisiä. Lisäksi yhtyeeltä on ilmestynyt yksi DVD.
Kuusumun Profeetta saavutti kriitikoiden suosion jo ensimmäisillä suomenkielisillä albumeillaan "Kukin kaappiaan selässään kantaa" (2001) ja "Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari" (2002), kunnes vuoden 2004 "Sanansaattaja oraakkeli salamurha hyökkäysvaunu" saavutti jo kaupallistakin menestystä nousemalla Suomen virallisella listalla sijalle 27. Neljäs suomenkielinen albumi "Hymyilevien laivojen satama" julkaistiin vuonna 2006.
Kuusumun Profeetan levy-yhtiö on Ektro Records, ja yhtyeen muusikoita soittaa myös muissa levy-yhtiön porilaisyhtyeissä kuten Circle, Lowlife Rock'n'Roll Philosophers, Magyar Posse, Stalwart sekä Rättö ja Lehtisalo.
Intef I

Intef I oli Egyptin ensimmäisen välikauden 11. dynastian aikaan vuosina 2125–2112 eaa. hallinnut faarao.
Intefiä pidetään yleisesti 11. dynastian perustajana vaikka hänen isänsä Mentuhotep I lasketaan myös 11. dynastiaan. Intef otti käyttöönsä Horus-nimen sekä kartussiin kirjoitetun nimen, näin julistautuen Egyptin faaraoksi. Hierakleopoliksessa olleet paikalliset kuninkaat eivät kuitenkaan alistuneet hänen valtaansa, joten Intefin julistautuminen aiheutti sisällissodan. Vaikka Hierakleopoliksen kuninkaat olivat taloudellisesti ja sotilaallisesti Intefiä voimakkaampia, eivät he saaneet aikaan, erimielisyyksistään johtuen, yhtenäistä vastarintaa.
Intef hallitsi Thebasta käsin ja valloitti pohjoisesta Koptoksen ja Denderan sekä etelästä useita kaupunkeja aina el-Kabiin asti. Intef sai alistettua myös Hierakonpoliin valtaansa, tavoitteenaan yhdistää Ylä- ja Ala-Egypti ja palauttaa vanhan valtakunnan aikainen vauraus Egyptiin.
Intefiin viitataan Thutmosis III:n aikaisessa ""esi-isien salissa" tittelillä "lääninherra ja perintöprinssi". Eräässä steelassa häneen yhdistetään titteli "perintöprinssi ja mahtava Theban läänin lääninherra". Denderasta löytyneessä steelassa on taas käytettyä titteliä "mahtava etelän prinssi"". Intef saattoi siis mahdollisesti olla ensimmäistä välikautta edeltävän kuninkaallisen suvun perillinen. Tämä mahdollisesti auttoi hänen valtaannousuaan.
Intefin oletetaan kuolleen jo hyvin nuorena. Arviot ovat yleensä 20 ja 30 vuoden välillä. Intef haudattiin kallioon hakattuun hautaan Thebassa. Hautapaikalla on useita samankokoisia hautakammioita joiden oletetaan olevan Intefin perheelle tarkoitettuja.
Mokša (hindulaisuus)

Mokša (sanskritia; devanagari: मोक्ष; IAST: "mokṣa") on elämän päämäärä hindulaisuudessa. Ihmisen sielu ("atman") yhtyy maailmansieluun ("brahman"). Näin ihminen vapautuu jälleensyntymän syklistä ("samsara").
Hindulaiset askeetit eli sadhut omistavat koko elämänsä mokšan tavoittelulle. Muiden ihmisten elämä hindulaisuudessa on tasapainottelua velvollisuuksien täyttämisen eli dharman ja mokšan tavoittelun välillä.
Cotswolds

Cotswolds on kukkulajono lounaisessa Englannissa. Sen kukkulat kohoavat lähelle 300 metriä. Hallinnollisesti pääosa Cotswoldsista kuuluu Gloucestershireen, mutta se ulottuu myös Oxfordshireen, Wiltshireen, Somersetiin, Warwickshireen ja Worcestershireen.
Cotswoldsin itäraja voidaan vetää Oxfordiin, pohjoisrajana pidetään Avonjokea, länsirajana Cheltenhamia. Eteläraja menee jossakin Thamesjoen laakson vaiheilla, mutta esimerkiksi Bathin ympäristössä on vielä selviä cotswoldsilaisia piirteitä.
Cotswolds on tunnettu luonnonkauneudestaan, sekä perienglantilaisista pikkukaupungeistaan ja kylistään, joiden talot on rakennettu paikallisesta kellertävästä kalkkikivestä. Keskiajalla Cotswoldsissa oli menestyksekästä villantuotantoa, ja villaporvarit sijoittivat rahojaan komeisiin kivikirkkoihin, joita kutsutaan Villakirkoiksi. Alue on hurmaavaa sekä turistien että paikallisten mielestä, ja suurkaupunkien englantilaiset hankkivatkin kakkosasuntoja ja eläkepäivien koteja Cotswoldsista.
Tyypillisiä Cotswoldsin kaupunkeja ovat Broadway, Burford, Chipping Norton, Cirencester, Moreton-in-Marsh ja Stow-on-the-Wold. Cotswoldsilainen Chipping Campdenin kylä on merkittävä arts and crafts -liikkeen syntysijana 1900-luvun alussa.
Anjou

Anjou () on historiallinen maakunta Loiren laaksossa Länsi-Ranskassa. Se vastaa suunnilleen nykyistä Maine-et-Loiren departementtia. Maakunnan nimi tulee andecavien gallialaisheimosta.
Anjou sai kreivikunnan oikeudet 900-luvulla ja herttuakunnan oikeudet vuonna 1360. Ennen joutumistaan Ranskalle se kuului Englannin kuninkaalle vuosina 1154–1204.
Kuningas Ludvig IX antoi vuonna 1246 Anjoun herttuan arvon veljelleen Kaarlelle, josta tuli myöhemmin Napolin ja Sisilian kuningas Kaarle I. Anjoun suku hallitsi Napolia vuoteen 1435. Viimeinen Anjoun herttua kuoli vuonna 1481, ja Anjou palautui Ranskalle.
Anjoun suvun kuninkaat hallitsivat 1300-luvulla myös Puolaa ja Unkaria. Unkarissa ensimmäinen Anjoun suvun kuningas oli Kaarle Robert, Kaarle I:n pojanpojanpoika, joka hallitsi vuosina 1310–1342. Kaarle Robertin poika Ludvig tuli Unkarin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen ja nousi vuonna 1370 myös Puolan valtaistuimelle. Ludvigin kuoltua vuonna 1382 Puolan ja Unkarin personaaliunioni hajosi. Hänen tyttäristään Mariasta tuli Unkarin ja Jadwigasta Puolan kuningatar.
Intef II

Intef II oli muinaista Egyptiä 11. dynastian aikaan vuosina 2112–2063 eaa. hallinnut faarao.
Intef II seurasi veljeään Intef I:stä valtaistuimelle tämän kuoltua. Hän piti edeltäjänsä tavoin pääkaupunkinaan Thebaa. Vaikka Intef hallitsi lähes 50 vuotta, ei hänen hallituskaudestaan tiedetä juuri mitään lukuun ottamatta hänen sotaretkiään ja koiriensa nimiä.
Intef I:n hallituskaudella alkanut sisällissota jatkui myös Intef II:n hallituskaudelle. Intef II taisteli Herakleopoliksen kuninkaiden kanssa ainakin Assiutissa josta hän jatkoi hyökkäystään Thiniksen suuntaan. Herakleopoliksen kuninkaat kuitenkin tuhosivat Thiniksen ja häpäisivät siellä olevat haudat. Taisteluiden jälkeen Intef solmi rauhan Herakleopoliksen kuninkaiden kanssa. Etelässä Intef laajensi Egyptin rajoja aina vanhan valtakunnan aikaisille rajoille Niilin ensimmäiselle kataraktille. Pohjoisessa hän laajensi valtakuntansa rajoja aina Abydoksen pohjoispuolelle saakka.
Intef haudattiin lähelle edeltäjänsä hautaa Thebassa. Kallioon hakatusta haudasta löytyi Egyptin 20. dynastian aikaan steela, joka nykyisin on Kairon museossa. Steelassa kerrotaan kuninkaan kolmen koiran vieraskieliset nimet sekä niiden egyptinkieliset vastineet. Koirien nimet ovat Behekay (Mahedj eli gaselli), Abaqer (vinttikoira) ja Pehetez (Kemu eli musta). Nämä ovat todennäköisesti ensimmäiset nimetyt lemmikit, joista on säilynyt kirjallisia todisteita.
Intef III

Intef III oli muinaista Egyptiä 11. dynastian aikaan noin vuosina 2063–2055 eaa. hallinnut faarao.
Torinon papyrus ilmoittaa Intef III:n hallitusajaksi vähintään kahdeksan vuotta. Hänen hallituskaudestaan ei kuitenkaan tiedetä juuri mitään. Intef ei ilmeisesti menettänyt tai valloittanut alueita Egyptissä vallitsevassa sisällissodassa. Hän tulikin paremmin tunnetuksi Egyptin yhdistäjän, Mentuhotep II:n, isänä. Intef III:n sukulaisuussuhteista Intef II:n ei ole tietoa.
Intef III on haudattu Thebassa sijaitsevaan hautaan lähelle Intef II:n hautaa ja Deir el-Bahria. Hänen seuraajansa rakennuttivat hänelle hautatemppelin hänen hautansa läheisyyteen.
Taivaanmekaniikka

Taivaanmekaniikka on tieteenala, joka tutkii taivaankappaleiden liikettä painovoimakentässä. Taivaanmekaniikka on vanhin fyysisen tähtitieteen haaroista. Varsinainen taivaanmekaniikka tieteenalana sai alkunsa Isaac Newtonin muotoiltua yleisen painovoimalain kirjassa "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica" vuonna 1687. Tätä ennen taivaankappaleiden liikettä oli pyritty mallintamaan ja ennustamaan jo muinaisesta Babyloniasta lähtien. Nämä taivaan kineettiset aurinkokuntamallit olivat pääasiassa maakeskisiä ennen Nikolaus Kopernikuksen aurinkokeskistä mallia. Johannes Kepler muotoili planeettojen ratojen muotoon ja kiertoaikaan liittyvät Keplerin lait 1609–1618. Ne pohjautuivat Tyko Brahen tekemiin mittauksiin.
Newtonin painovoimateoria antoi fysikaalisen selityksen Keplerin ratalaeille ja mahdollisti taivaankappaleiden ratojen ennustamisen yksinkertaisista fysikaalisista periaatteista. Taivaanmekaniikka kykenee tuottamaan täsmällisiä ennusteita taivaanilmiöistä, joten sillä oli suuri vaikutus tieteellisen todellisuuskäsityksen kehittymiseen.
Taivaanmekaniikka säilyi tähtitieteen merkittävimpänä osana Newtonista aina 1800-luvun puoliväliin asti, jolloin uudet menetelmät, kuten spektroskopia, mahdollistivat myös taivaankappaleiden fyysisten ominaisuuksien tutkimisen ja johtivat nykyaikaisen astrofysiikan syntyyn.
Taivaanmekaniikan perusongelma on kautta sen historian ollut taivaankappaleen radan määrittäminen Auringon (tai jonkin muun kappaleen) aiheuttamassa painovoimakentässä maanpäällisten havaintojen perusteella. Edelleen yleisimmin käytössä oleva menetelmä on Carl Friedrich Gaussin kehittämä Gaussin radanmääritysmenetelmä. Jos tarkasteltavassa järjestelmässä on enemmän kuin kaksi kappaletta (kolmen kappaleen probleema), ei kappaleiden liikeyhtälöitä voida ratkaista täydellisesti, vaan on turvauduttava numeerisiin menetelmiin.
Satelliittien tultua käyttöön samaa matemaattista teoriaa on käytetty satelliittien ratamekaniikan laskemiseen.
Raksila

Raksila on kaupunginosa Oulussa keskustan suuralueella. Se sijaitsee keskustan, linja-autoaseman ja rautatieaseman läheisyydessä. Alueella asuu hieman yli 1 600 vakinaista asukasta. Alueella sijaitsee muutaman sadan opiskelijan asuttama Välkkylän opiskelijakylä. Raksilassa on useita automarketteja, ja siellä sijaitsee urheilukeskus. Alueen urheilutilat ovat Ouluhalli, Raksilan pesäpallostadion, uimahalli, Oulun keskuspaloaseman kellaritiloissa sijaitseva ilma-aserata sekä Raksilan jäähalli ja tekojäärata.
Raksila rajoittuu pohjoisessa Intiön, lännessä Vaaran, idässä Kontinkankaan ja etelässä Karjasillan kaupunginosiin. Vaaraa ja Raksilaa erottaa rautatien itäpuolella kulkeva Ratakatu. Karjasiltaa ja Raksilaa erottaa Kainuuntie (valtatie 22), ja market-aluetta ja Intiön kaupunginosaa erottaa Kajaanintie. Pohjantie (valtatie 4) erottaa Raksilan Kontinkankaasta.
Raksilassa on 1900-luvun alkupuolella rakennettuja omakotitaloja sisältävä Puu-Raksila. Raksilan puutaloalue on Oulun parhaiten säilyneitä. Paavo Rintalan vuonna 1962 valmistuneen romaanin "Pojat" ja siihen perustuvan Mikko Niskasen ohjaaman samannimisen elokuvan tapahtumat sijoittuvat Raksilan maisemiin.
Ratakadun ja Syrjäkadun välisten kortteleiden uusi asemakaava hyväksyttiin valtuustossa 1964, minkä jälkeen kortteleihin nousi muutama tornitalo ja muita kerrostaloja. Kaavan ulkopuolelle jääneiden puutalokortteleiden asukkaat aloittivat taistelun säilyttämisen puolesta ja onnistuivat estämään Raksilan itäosan muuttumisen kerrostaloalueeksi.
Vuonna 1976 avattiin Raksilaan nykyiset kaupan suuryksiköt eli niin kutsuttu Raksilan kauppakeskus tai "Raksilan marketit". Kauppakeskukseen avattiin tuolloin Eka-market-, (myöhemmin Euromarket) Sokos-market- (myöhemmin Prisma) ja K-Citymarket -hypermarketketjujen myymälät.
Astrofysiikka

Astrofysiikka on tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia. Astrofysiikka tutkii yleisemminkin fysiikan ilmiöitä maailmanavaruudessa.
Alun perin astrofysiikalla tarkoitettiin tähtien rakenteen tutkimusta, mutta nykyään termi kattaa suurin piirtein kaikki nykyaikaisen tähtitieteen tutkimusalat lukuun ottamatta taivaanmekaniikkaa ja positioastronomiaa. Tähtitieteilijää nimitetään usein etenkin englanninkielisillä alueilla tutkimusalasta riippumatta ”astrofyysikoksi” ("astrophysicist"). 
Astrofysiikan syntyyn vaikutti ratkaisevasti saksalaisen optikon ja fyysikon Joseph von Fraunhoferin vuonna 1814 havaitsemat tummat viivat Auringon spektrissä. Noin vuonna 1860 havaittiin, että tummien viivojen aallonpituudet vastasivat laboratoriossa eri alkuaineita polttamalla aikaansaatuja spektriviivoja. Tämä havainto mahdollisti ensi kertaa taivaankappaleiden kemiallisten ominaisuuksien tutkimisen.
Astrofyysikko on henkilö, joka tutkii tai opettaa astrofysiikkaa.
Hadrianus I

Hadrianus I (k. 25. joulukuuta 795) oli paavina 9. helmikuuta 772 – 25. joulukuuta 795. Langobardien kuningas Desiderius valloitti paavien hallitseman alueen Hadrianuksen virkakauden alussa. Hadrianus pyysi apua frankkikuningas Kaarle Suurelta, joka saapui Italiaan suuren armeijan kanssa. Kaarle Suuri valloitti langobardien pääkaupungin Pavian ja otti itselleen langobardien kuninkaan arvonimen. Paavi sai tyytyä Rooman herttuakuntaan ja Ravennan eksarkaattiin liitettyihin alueisiin.
Hadrianuksen hallintokausi oli siihenastisista paaveista toiseksi pisin. Ainoastaan Pyhän Pietarin virkakausi oli ollut pidempi. Vasta Pius VI ohitti Hadrianuksen virkaiän pituudessa.
Kurt Georg Kiesinger

Kurt Georg Kiesinger (6. huhtikuuta 1904 Ebingen – 9. maaliskuuta 1988 Tübingen) oli saksalainen konservatiivipoliitikko ja Saksan liittokansleri vuosina 1966–1969.
Varhaisemmat vaiheet.
Kiesinger opiskeli lakimieheksi Berliinissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) sen tultua valtaan vuonna 1933 ja työskenteli Saksan ulkoministeriön radioprogandaosastolla sekä propagandaministeriössä. Toisen maailmansodan jälkeen Kiesinger oli muutamia kuukausia internoituna Ludwigsburgin leirillä kunnes hänet vapautettiin.
Poliittinen toiminta.
Kristillisdemokraatiksi.
Kiesinger liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDU), oli ehdokkaana ensimmäisissä sodan jälkeisissä vaaleissa ja tuli valituksi parlamenttiin. Hänet valittiin Baden-Württembergin pääministeriksi vuosiksi 1958–1966. Kiesinger toimi liittopäivien puhemiehenä vuosina 1962–1963.
SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus.
Suuren kokoomushallituksen kansleriksi Kiesinger valittiin Ludwig Erhardin tilalle joulukuussa 1966. Hallituksessa hän tuli tunnetuksi yhteistyöstä sosiaalidemokraattien (SPD) johtajan Willy Brandtin kanssa. Enemmistöparlamentarismissa harvinainen päävastustajien CDU:n ja SPD:n yhteishallitus muodostettiin talousongelmien ratkaisemiseksi. Seuraavan kerran samaa kokeiltiin Angela Merkelin hallitusta muodostettaessa vuonna 2005.
Diplomatiaa Itä-Euroopan kanssa.
Kiesingerin hallitus solmi diplomaattiset suhteet Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian kanssa. Kiesingeriä arvosteltiin natsimenneisyytensä vuoksi vuonna 1968, kun Beate Klarsfeld löi häntä julkisesti kasvoille nimittäen häntä natsiksi. 
Kanslerikauden jälkeen.
Vuoden 1969 liittopäivävaaleissa SPD muodosti vasemmistokoalition liberaalien vapaiden demokraattien (FDP) kanssa, lopettaen keskeyttämättömän kristillisdemokraattisten kanslerien sarjan sodan jälkeisessä Saksassa. Kiesingerin seuraajaksi kansleriksi valittiin Willy Brandt.
Kiesinger kuoli Tübingenissä, Saksan liittotasavallan silloisessa länsiosassa.