Annaberg-Buchholz

Annaberg-Buchholz on kaupunki Erzgebirgin piirikunnassa Saksin osavaltiossa itäisessä Saksassa. Se on piirikuntansa hallintokeskus, historiallinen kaivoskaupunki ja nykyään teollisuuskaupunki. 1500-luvun alussa Annaberg oli 8 000 asukkaallaan yksi Saksan suurimpia kaupunkeja. Jako kahteen osaan on leimannut Annaberg-Buchholzin historiaa, ja näkyy edelleen kaupungin vaakunassa.
Maantiede.
Annaberg-Buchholz sijaitsee Saksin lounaisosassa. Linnuntie-etäisyys Chemnitzistä on noin 30 kilometriä etelään, Leipzigista noin 95 kilometriä kaakkoon ja Dresdenistä noin 75 kilometriä lounaaseen. Annaberg-Buchholz on osa Saksan ja Tšekin rajaseudun Erzgebirge-vuoristoa. Kantakaupunki Annaberg sijaitsee 831 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoavan Pöhlbergin juurella.
Annaberg ja Buchholz liitettiin toisiinsa 1949. Kleinrückerswalde kaupungin eteläosassa oli liitetty Annabergiin jo 1912. Cunersdorf, Frohnau ja Geyersdorf liitettiin Annaberg-Buchholziin 1990-luvulla.
Myös nikkelikukkana tunnettu kivennäinen annabergiitti sai nimensä Annabergin mukaan.
Historia.
Erzgebirgen metsiin asettui 1100- ja 1200-luvuilla frankkilaisia talonpoikia. Nykyisistä osa-alueista Frohnau, Geyersdorf ja Kleinrückerswalde on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1397. Pienimuotoista kaivostoimintaa alettiin harjoittaa 1470-luvulla ja 1491 löydetty rikas hopeamalmiesiintymä veti runsaasti väkeä puoleensa. Ilmiötä kutsutaan termillä Berggeschrey, joka vastaa suunnilleen kultaryntäystä. Kaupunki perustettiin Yrjö Parrakkaan käskystä 21. syyskuuta 1496. Viralliset kaupunkioikeudet "Newe Stat am Schrekenbergk" sai 28. lokakuuta 1497. Paikkakunta kasvoi 1500-luvun alkupuoliskolla Saksin suurimmaksi kaupungiksi Freibergin jälkeen.
Buchholzissa suoritettiin uskonpuhdistus jo varhain, mutta Annaberg pysyi katolisena Yrjö Parrakkaan kuolemaan saakka. 1600-luvulla kaivostoiminta hiipui ja kaupunki kärsi myös kolmikymmenvuotisesta sodasta. 1700-luvulla Annaberg ja Buchholz olivat pieniä käsityöläiskaupunkeja. 1800-luvulla ne kokivat teollisen vallankumouksen, ja erityisen tärkeäksi nousi tekstiiliteollisuus. Kaupungit tulivat tunnetuiksi posamenteistaan myös ulkomailla: aikakauden tekstiilimuoti suosi Annabergin ja Buchholzin koristeellisia tuotteita. Rautatieverkkoon kaupungit liitettiin 1866.
Toisen maailmansodan aikana Annaberg säästyi pommituksilta, mutta Buchholz koki massiivisen ilmaiskun helmikuussa 1945. Pommit tuhosivat muun muassa Katariinankirkon. Sijainti Pöhlbergin kupeessa kenties suojasi Annabergiä. Sodan jälkeen Annaberg ja Buchholz jäivät Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle. Kaupunkien yhdistämisestä käyntiin kovaa vääntöä ennen kuin se toteutui 1949.
Nykyisen Annaberg-Buchholzin alueella asui vuonna 1939 noin 33 000 ihmistä. Uraanilöydöt vauhdittivat kaupungin kasvua vielä 1950-luvulla, jolloin väkiluku oli enimmillään 40 000.
Annaberg-Buchholzin maamerkki on myöhäisgotiikan ja renessanssin taitetta edustava Pyhän Annan kirkko eli St. Annenkirche vuodelta 1499. Kirkon tornin korkeus on 78 metriä.
Talous ja liikenne.
Annaberg-Buchholzin suuria työnantajia ovat muun muassa sairaala Erzgebirgsklinikum Annaberg ja pankki Erzgebirgssparkasse. Kaupungissa on paperiteollisuutta, elintarviketeollisuutta ja autoteollisuuden alihankkijoita. Posamenttien tuotantoa jatkaa Ruther &amp; Einenkel.
Annaberg-Buchholzin päärautatieasema on Annaberg-Buchholz unt Bf. Kaupungissa on myös rautatieasema Annaberg-Buchholz Süd ja liikennepaikka Annaberg-Buchholz Mitte. Asemilla pysähtyvät paikallisjunat. Läntistä Saksia halkova Bundesstraße 95 ja Berliinistä Aueen vievä Bundesstraße 101 risteävät Annaberg-Buchholzissa.