tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gurkhat

Gurkhat ovat nepalilaisia sotilaita, joita palvelee Ison-Britannian ja Intian asevoimissa. Gurkhat tunnetaan erityisen rohkeina, uskollisina ja ammattitaitoisina sotilaina. Gurkhien tunnusomainen ase on käyrä kukri-veitsi, Nepalin kansallisase.
Nimitys "gurkha" viittaa 700-luvulla eläneeseen hindusoturiin ja pyhimykseen Guru Gorakhnathiin. Gurkhat värvätään perinteisesti Nepalin kukkuloiden heimoista. Britit saivat heihin ensikontaktinsa vuonna 1814, kun Englannin Itä-Intian kauppakomppania taisteli heitä vastaan Nepalin-vastaisessa sodassa. Britit vaikuttuivat gurkhien kyvyistä ja kunniantunnosta, ja alkoivat värvätä heitä brittien riveihin. Sota päättyi vuonna 1816, minkä jälkeen värväämistä voitiin alkaa suorittaa virallisesti.
Gurkhia taisteli kauppakomppanian riveissä esimerkiksi pindarisodassa 1817–1818, sikhisodissa 1845–1846 ja 1848–1849 sekä sepoykapinassa 1857–1858. Kun komppania lakkautettiin, gurkhat liitettiin brittiläisen Intian asevoimiin. Moni gurkha taisteli sen jälkeen ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Kun Intia itsenäistyi vuonna 1947, neljä gurkharykmenttiä liitettiin Ison-Britannian asevoimiin ja kuusi rykmenttiä Intian asevoimiin. 2000-luvulla Intian asevoimissa palvelee kymmeniä tuhansia gurkhia ja brittiarmeijassakin useita tuhansia. Kaikkiaan kolmetoista gurkhaa on saanut Viktorian risti -ansiomerkin urheasta toiminnastaan taistelussa Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta.
Britannian ja Intian armeijat ovat toteuttamassa hanketta, joka mahdollistaisi gurkhanaisten värväämisen maidensa gurkhayksikköihin. Nepalissa aiheesta käydään julkista keskustelua. Toisaalta naisten värväytymisessä nähdään mahdollisuus lisätä sukupuolten tasa-arvoisuutta ja parantaa Nepalin taloutta, mutta vastustajien mukaan gurkhien värvääminen muiden maiden armeijoihin ja sotiin on ylipäätään vanhentunut käytäntö, joka olisi pitänyt lopettaa jo aikoja sitten.
Mate Parlov

Mate Parlov (16. marraskuuta 1948 Split, Jugoslavia – 29. heinäkuuta 2008 Pula, Kroatia) oli jugoslavialainen nyrkkeilijä. Amatöörinä hän oli sekä olympiavoittaja että maailmanmestari. Ammattilaisena hän voitti raskaassa keskisarjassa Euroopan-mestaruuden sekä WBC-liiton maailmanmestaruuden. Hänet pidetään yleisesti Kroatian, ja Jugoslavian, kaikkien aikojen parhaana nyrkkeilijänä.
Amatööriura.
Mate Parlov kävi amatööriurallaan 310 ottelua, ja hävisi niistä vain kolme. Hän voitti Jugoslavian mestaruuden kahdeksan kertaa (1967-1974) raskaassa keskisarjassa. Viisi kertaa (1970–1974) hän voitti Balkanmaiden mestaruuden.
Vuoden 1968 olympialaisissa Méxicossa Parlovin tie keskisarjassa katkesi puolivälierässä, tulevaa mestaria Chris Finnegania vastaan. Vuonna 1971 hän voitti Euroopan mestaruuden raskaassa keskisarjassa. Vuoden 1972 olympialaisissa Münchenissä Parlov voitti kultaa ja vuonna 1973 hän saavutti uransa toisen EM-kullan, tällä kertaa raskaassa keskisarjassa. Seuraavana vuonna Parlov voitti MM-kultaa Havannassa. 
Ammattilaisura.
Amatöörinyrkkeilyn tuoreena maailmanmestarina Parlov siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1974. Hän voitti raskaan keskisarjan Euroopan mestaruuden 10. heinäkuuta 1976, teknisellä tyrmäyksellä Domenico Adinolfia vastaan. Hän puolusti mestaruutensa menestyksekkäästi kolme kertaa, jonka jälkeen hän 7. tammikuuta 1978 pääsi ottelemaan WBC-liiton maailmanmestaruudesta Miguel Angel Cuelloa vastaan. Parlov voitti ottelun tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Hän puolusti mestaruutensa yhden kerran, mutta hävisi 2. joulukuuta samana vuonna mestaruuden Marvin Johnsonille teknisellä tyrmäyksellä.
8. joulukuuta 1979 Parlov otteli alemman raskaansarjan WBC-liiton MM-vyöstä Marvin Camelia vastaan. Ottelu päättyi tasapistein, mutta uusintaottelussa 31. maaliskuuta 1980 Camel voitti yksimielisellä tuomaripäätöksellä ja piti siten mestaruutensa. Ottelu jäi Parlovin viimeiseksi. Hän voitti ammattiuransa 29 ottelusta 24 (kolme tyrmäyksellä) ja hävisi kolme (kaksi päättyi ratkaisemattomina).
Nyrkkeilyuran jälkeen.
Oman aktiiviuransa jälkeen Mate Parlov toimi Juvoslavian nyrkkeilyvalmentajana vuoden 1984 olympialaisissa. Kisoissa maan nyrkkeilijät saavuttivat kaikkien aikojen parhaat tuloksensa, yksi kultamitali, yksi hopeamitali ja kahden pronssimitalit.
Uransa jälkeen Parlov vetäytyi julkisuudesta ja muutti Fažanaan, Pulan kaupungin läheisyyteen. Pulassa hän piti omaa kahvilaa. Maaliskuussa 2008 hänellä diagnosoitiin keuhkosyöpää ja viisi kuukautta myöhemmin, 29. heinäkuuta, hän kuoli matkalla sairaalaan Pulassa.
Fibroblasti

Fibroblasti on sidekudoksessa esiintyvä solutyyppi. Fibroblastit muodostavat sidekudoksen säiemäisiä valkuaisaineita. Fibroblastit kehittyvät lopulta fibrosyyteiksi.
Sidekudoksessa esiintyy alkuvaiheessa huomattavasti aktiivisia fibroblasteja, jotka ovat muodoltaan pitkulaisia ja niissä on pullea tuma sekä punertava solulima. Sidekudoksen kehittyessä fibroblasteista muodostuu fibrosyyttejä.
Toni Niemi

Toni Niemi (s. 14. maaliskuuta 1985 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Mestis-seura LeKiin.
Niemeä on luonnehdittu varmaotteiseksi peruspuolustajaksi. Hän luistelee hyvin ja hoitaa puolustuspään tehtävät luotettavasti. Niemellä on sanottu olevan potentiaalia myös kiekolliseen peliin, mutta ennen kautta 2008–2009 hän on tehnyt SM-liigassa vain yhden maalin ja antanut viisi syöttöä. Moitittu Niemeä on siitä, että kohtalaisesta koosta huolimatta hänen otteensa kentällä ovat olleet pehmeitä.
Niemi aloitti Ilveksen edustusjoukkueessa kaudella 2004–2005 ja vakiinnutti paikkansa seuraavalla kaudella, jolla hän pelasi 53 ottelua. Siitä lähtien Niemi on kuulunut joukkueen vakiokokoonpanoon, ja hänellä on sopimus Ilveksen kanssa kauden 2008–2009 loppuun. Niemi pelasi kaudella 2003–2004 muutamia Mestis-otteluita nuorten maajoukkueen riveissä, mutta ei ole esiintynyt nuorten tai aikuisten arvoturnauksissa.
Niemi siirtyi kauden 2008–2009 Ilveksestä Mestiksen KooKoohon, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Viimeisellä KooKoo-kaudellaan Niemi pelasi myös lainalla SM-liigaseuroissa Pelicansissa ja Tapparassa. Hän teki kesällä 2012 sopimuksen Mestiksen LeKin kanssa.
Tammikuussa 2015 Niemi siirtyi ottelukohtaisella lainasopimuksella yhdessä Teddy Da Costan kanssa Pelicansiin.
FSH

FSH eli follikkelia stimuloiva hormoni tai follitropiini on aivolisäkkeen etulohkon hormoni. FSH edistää kuukautiskierron alussa munasolun ja munarakkulan kasvua sekä lisää munarakkulan tekemää hormonien eritystä. FSH ohjaa myös siittiöiden tuotantoa kiveksissä.
FSH:n erityksellä on hiirikokeissa havaittu olevan yhteys Alzheimerin tautiin.
Follitropiinin CAS-numero on 9002-68-0.
Tatu Backman

Tatu Backman (s. 14. joulukuuta 1979 Pyhäjoki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka edusti viimeiseksi Suomi-sarjan Kiekko-Laseria kaudella 2009–2010.
Backman pelasi kasvattajaseurassaan Oulun Kärpissä kauteen 1999–2000 asti ja pääsi pelaamaan yhden ottelun 1. divisioonassa. Kaudet 2000–2005 Backman pelasi Mestiksessä KooKoon, Hermeksen ja Sportin riveissä. Vuosina 2005–2008 hän pelasi Tanskassa Herlev Hornetsin ja Frederikshavn IK:n riveissä.
SM-liigassa Backman pelasi kaudella Kärpissä, jonne sai sopimuksen koeajan kautta. Backman pelasi 33 ottelua ja keräsi yhden syöttöpisteen. Kyseisellä kaudella Backman voitti SM-liigassa hopeaa.
Fysiologinen suolaliuos

Fysiologinen suolaliuos (saliini) on suolaliuos, jonka osmoottinen vahvuus on yhtä suuri kuin veren. Ihmisen veren koostumusta vastaa 0,9-prosenttinen suolaliuos. Suolaliuoksen on tärkeää olla osmoottisesti yhtä vahvaa, ettei se vahingoita kohteen soluja. Jos esimerkiksi punasolut joutuvat niiden väkevyyttä laimeampaan, hypotoniseen liuokseen, ne pullistuvat ulkopuolisen nesteen siirtyessä niiden sisään ja lopulta räjähtävät. Väkevämmässä hypertonisessa liuoksessa punasolut taas menevät kasaan, koska solun sisältä siirtyy nestettä ulkopuoliseen väkevämpään liuokseen.
Fysiologisen suolaliuoksen lääketieteellinen käyttö aloitettiin vuoden 1831 tienoilla. Se sisältyy Maailman terveysjärjestön tärkeimpien lääkkeiden luetteloon. Vuonna 2017 natrium oli 225. yleisimmin määrätty lääke Yhdysvalloissa, ja sitä sisältyi yli kahteen miljoonaan reseptiin.
Roman Rurua

Roman Rurua (s. 25. marraskuuta 1942) on georgialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Aktiiviaikoinaan hän edusti kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa.
Rurua voitti olympiakultaa 63 kilogramman painoluokassa 1968 Mexico Cityn olympialaisissa. Neljä vuotta aiemmin Tokio olympialaisissa hän oli jäänyt hopealle kärsittyään loppuottelussa tappion unkarilaiselle Imre Polyákille. 
Maailmanmestaruuksia Rurua voitti neljä kappaletta: 1966 Toledossa, 1967 Bukarestissa, 1969 Mar del Platassa ja 68 kilogramman painoluokassa 1970 Edmontonissa. Viimeisissä MM-kisoissaan 1971 Sofiassa hän sijoittui kuudenneksi.
Jõgeva (kunta)

Jõgeva () oli kunta Jõgevamaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 5 223 (2010), pinta-ala 458,80 neliökilometriä ja asukastiheys 11,4 asukasta neliökilometrillä. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Jõgevan kunta, Jõgevan kaupunki, Palamusen ja Torman kunnat sekä osa Pajusin ja Puurmanin kunnista uudeksi Jõgevan kunnaksi.
Kylät.
Jõgevassa oli 37 kylää: Alavere, Ellakvere, Endla, Kaera, Kassinurme, Kaude, Kivijärve, Kurista, Kõola, Kärde, Laiusevälja, Lemuvere, Liivoja, Lõpe, Mooritsa, Mõisamaa, Paduvere, Painküla, Pakaste, Palupere, Patjala, Pedja, Raaduvere, Rohe, Selli, Soomevere, Teilma, Tooma, Vaimastvere, Vana-Jõgeva, Vilina, Viruvere, Võduvere, Võikvere, Vägeva, Väljaotsa ja Õuna.
Väestö.
Kunnan asukasluvun kehitys:
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevan kunnassa oli 4 315 asukasta, joista 4 155 (96,3 %) oli virolaisia, 99 (2,3 %) venäläisiä ja 60 (1,4 %) muita kansallisuuksia.
Aletes (Hippoteen poika)

Aletes () oli kreikkalaisessa mytologiassa doorilainen ja Herakleen jälkeläinen alenevassa polvessa. Hän oli Iksionin isä.
Kolmekymmentä vuotta herakleidien ensimmäisen maahantunkeutumisen jälkeen Aletes johti doorilaiset sotaan, valloitti Korintin ja karkotti sisyfidit pois maasta. Doridas ja Hyanthidas joutuivat luovuttamaan valloitetun maan hallinnon Aleteelle, joka perusti Korintin paikalle, jossa aiemmin oli sijainnut Efyran kaupunki.
Aletes lähetti Melaan, joka oli osallistunut Korintin valloitukseen, Delfoin oraakkelin antaman ennustuksen perusteella takaisin muiden kreikkalaisten joukkoon, mutta lopulta antoi tämän asettua Korinttiin tämän käytettyä kaikkia keinoja päästäkseen Aleteen suosioon.
Toisen oraakkelin ennustus lupasi Aleteelle vallan Attikassa, jos Kodros, Attikan kuningas, säilyisi vahingoittumattomana taistelussa. Kun Kodros sai kuulla ennustuksesta, uhrasi hän henkensä estääkseen Attikaa joutumasta vihollisen haltuun.
Peipsiääre

Peipsiääre oli kunta Tartumaalla, Virossa. Pinta-alaa kunnalla oli 31 neliökilometriä. Asukkaita kunnassa oli 817 (1.1.2010) ja väestötiheys oli 32,6 as/km². Asukkaista naisia oli 48,2 prosenttia ja miehiä 51,8 prosenttia. Kunnan hallinnollinen keskus oli Koljka. Peipsiäären kunnanjohtaja oli Rain Sangernebo. 
Sijainti.
Peipsiäären naapurikunnat olivat Vara etelässä ja lännessä ja Alatskivi pohjoisessa. Idässä kunta rajautui Peipsijärveen. Kunnan keskuksesta oli matkaa maakunnan pääkaupunkiin Tarttoon 50 kilometriä, Varan kunnan Koosan kylään 26 km ja Alatskiveen 8 km.
Koulut.
Kunnassa oli yksi koulu, Kolkja Põhikool, jossa oli 73 oppilasta. Opettajia koulussa oli 11.
Kylät.
Peipsiäären kunta muodostui viidestä kylästä (): Kasepää, Kolkja, Savka, Sipelga ja Varnja.
Väestö.
Vuonna 2011 silloisessa Peipsiäären kunnassa oli 698 asukasta, joista 69 (9,9 %) oli virolaisia, 600 (86,0 %) venäläisiä ja 30 (4,3 %) muita kansallisuuksia.
Kuntamuutos vuonna 2017.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Peipsiäären kunta, Kallasten kaupunki, Alastkiven ja Varan kunnat sekä Jõgevamaan Pala yhdistettiin uudeksi Peipsiäären kunnaksi.
Irukandji

Irukandji ("Carukia barnesi") on lämpimissä merissä elävä, kuutiomeduusoihin kuuluva polttiaiseläinlaji.
Koko ja ulkonäkö.
Irukandjin uimakello on halkaisijaltaan 12–25 mm. Kellon neljästä nurkasta lähtee yksittäinen pyyntilonkero, jonka pituus vaihtelee 5:stä 50 senttimetriin, mutta sen pyyntilonkerot voivat kasvaa jopa yli metrin mittaisiksi. Irukandji on äärimmäisen vaikeasti havaittavissa, sillä se on vain peukalonkynnen kokoinen ja melkein läpinäkyvä (siksi se löydettiin hyvin myöhään). Pienen kokonsa takia irukandjit kykenevät uimaan läpi uimarantoja suojaamaan viritettyjen meduusaverkkojen ja polttamaan ihmisiä pyyntilonkeroidensa polttiaissoluilla.
Myrkytysoireet.
Irukandjin osuma ei heti aiheuta minkäänlaista tuntemusta, mutta 5–45 minuutin kuluttua uhri kokee voimakasta pää- tai selkäsärkyä sekä kipuja lihaksissa ja vatsassa. Myös ahdistus, pahoinvointi ja levottomuus kuuluvat oireisiin. Joissakin tapauksissa myrkky voi aiheuttaa vaarallisen keuhkopöhön, joka useasti johtaa kuolemaan. Tämän takia on itsestään selvää, että oireet vaativat sairaalahoitoa. Magnesiumin käyttöä irukandjin polttaman hoidossa on tutkittu.
Levinneisyys.
Irukandjia tavataan laajalti alueella Australiasta Intiaan ja Thaimaahan sekä Afrikkaan. Merten lämpötilojen kohotessa irukandjien määrä on lähes kolminkertaistunut.
Dahir Riyale Kahin

Dahir Rayale Kahin (, s. 12. maaliskuuta 1952 Quljeed, Awdal) oli itsenäiseksi julistautuneen Somalimaan tasavallan kolmas presidentti. Hän nousi presidentiksi 5. toukokuuta 2002, kun Muhammad Haji Ibrahim Egal kuoli. Hän voitti presidentinvaalit 14. huhtikuuta 2003 edustaen vaaleissa puoluetta Ururka Dimuqraadiga Umada Bahawday (UDUB, Yhdistynyt demokraattinen kansanpuolue) ja vannoi virkavalan 16. toukokuuta 2003. Hän hävisi kesän 2010 presidentinvaalissa oppositiojohtaja Ahmed Mohamud Silanyolle.
Tausta.
Kahin sai koulutuksen Mogadishussa. Hän on syntyisin Gadabursi-heimon Reer Dudub -klaanista. Hän on aiemmin ollut diplomaattina Somalian suurlähetystössä Djiboutissa, hän toiminut myös tiedustelupalvelussa, ollut Awdalin kuvernööri, liikemies sekä Somalimaan varapresidentti (1997–2002).
Barrén hallitus.
Siad Barren hallinnon viimeisinä vuosina Kahin oli Somalian valtion turvallisuuspalvelun palveluksessa ja palveli päällikkönä Berberassa. Monilla lähteillä (U.S. Department of State, Amnesty International, Human Rights Watch, Africa watch) on tietoja, että tuolloin turvallisuuspalvelu oli sekaantunut kidutukseen ja surmannut siviilejä ilman oikeudenkäyntiä, etenkin Pohjois-Somalian sodan aikana toukokuusta 1988 vuoden 1989 loppuun. Kahinin väitettiin lakkauttaneen Somalian kansallisen liikkeen.
Presidentti Kahin johti delegaatiota, joka osallistui Kansainyhteisön hallitusten päämiesten kokoukseen 2007 Kampalassa Ugandassa. Sitä on pidetty merkkinä, että Somalimaan tunnustaminen voi olla odotettavissa.
Nasun suuri elokuva

Nasun suuri elokuva () on DisneyToon Studiosin vuonna 2003 tuottama ja Walt Disney Picturesin ja Buena Vista Distributionin julkaisema animaatioelokuva. Elokuva pohjautuu kirjailija A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoihin. Elokuvan pääosassa ei ole tällä kertaa Nalle Puh vaan Nasu.
Elokuva sai Annie-ehdokkuuden vuonna 2004 erinomaisista animointiefekteistä.
Juoni.
Nasu on suruissaan kadonnut Puolen hehtaarin metsään eivätkä hänen ystävänsä Nalle Puh, Tiikeri, Kani, Ihaa ja Ruu ymmärrä miksi, kunnes ymmärtävät, että syy on kokonaan heissä. He eivät ota Nasua todesta, koska tämä on niin pieni. Ystävykset lähtevät etsimään Nasua ja tutkivat Nasun leikekirjaa, jonka avulla he saavat vihjeitä siitä missä hän on.
Fjodor Fjodorov

Fjodor Viktorovitš Fjodorov (, s. 11. kesäkuuta 1981 Apatity, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Fjodorovin isoveli Sergei Fjodorov on myös jääkiekkoilija.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Fjodorov siirtyi Pohjois-Amerikkaan jääkiekon perässä jo teini-ikäisenä. Hän pelasi alaikäisenä alasarjoissa sekä OHL-juniorisarjassa Windsor Spitfiresissa ja Sudbury Wolvesissa. NHL:ään Fjodorovin varasi Tampa Bay Lightning vuoden . Tampa Bay ja Fjodorov eivät tehneet sopimusta missään vaiheessa, joten hän oli uudestaan varattavissa vuoden . kuudennella kierroksella numerolla 182 ja toistamiseen Vancouver Canucks vuonna kolmannella kierroksella numerolla 66. Fjodorovin ensimmäinen ammattilaiskausi 2001–2002 meni pilalle silmävamman takia. Hän oli melkein koko kauden 2001–2002 sivussa kaukaloista ja pelasi vain 10 ottelua AHL:n Manitoba Moosessa ja ECHL:n Columbia Infernossa. Kauden 2002–2003 harjoituskaudella Fjodorov vakiinnutti Vancouver-johdon ja raivasi tiensä NHL-kokoonpanoon. Hän putosi kuitenkin alkukauden jälkeen takaisin AHL:ään ja Manitobaan. Seuraavalla kaudellakin Fjodorovin NHL-pelit jäivät muutamaan.
Kaudeksi 2004–2005 Fjodorov palasi kotimaahansa Venäjälle, jossa hän pelasi Superliigaa Spartak Moskovan ja Metallurg Magnitogorskin riveissä. Moskovan edustajien mukaan Fjodorovin olisi pitänyt palata myös seuraavaksi kaudeksi joukkueeseen. Näin ei kuitenkaan käynyt, sillä Fjodorovin mielestä heidän sopimus oli rauennut. Välitystuomioistuimen päätöksellä Fjororov ei tarvinnut palata kaudeksi 2005–2006 Moskovaan. Fjodorov palasi NHL:ään, jossa Canucks kauppasi hänet New York Rangersiin vaihdossa slovakkihyökkääjä Jozef Balejiin, mutta kausi kului jälleen enimmäkseen farmissa AHL:ssa Hartford Wolf Packissa ja Syracuse Crunchissa, jossa hän pelasi lainasopimuksella.
Kauden 2006–2007 Fjodorov jakoi Venäjän Superligan Lokomotiv Jaroslavlin ja Ruotsin Elitserienin Malmö Redhawksin kesken. Kauden 2007–2008 hän pelasi kokonaisuudessaan Venäjällä Dinamo Moskvan joukkueessa, ja keräsi 49 ottelussa 12 + 12 = 24 pistettä, joka oli hänen pääsarjauransa paras pistemäärä. Heinäkuussa 2008 Fjodorov teki sopimuksen NHL-joukkue New Jersey Devilsin kanssa, mutta putosi joukkueen harjoitusleiriltä ennen kauden alkua. Fjodorov ei halunnut pelata farmissa, vaan palasi lopulta takaisin Venäjälle Neftehimik Nižnekamskin joukkueeseen. Nižnekamskissa pelatun kauden 2008–2009 jälkeen hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Metallurg Magnitogorskiin, jossa hän aloitti myös kauden 2010–2011, mutta siirtyi jo viiden ottelun jälkeen jälleen Nižnekamskiin. Fjodorov pelasi Nižnekamskissa vain kahdeksan ottelua ennen siirtymistään HK Atlantiin loppukaudeksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi SKA Pietariin.
Maajoukkueessa.
Venäjän nuorismaajoukkueissa Fjodorov edusti kerran maataan arvoturnauksessa. Hän oli mukana Venäjän joukkueessa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999.
Keväällä 2005 hän osallistui Itävallassa järjestettyihin MM-kilpailuihin osana Venäjän joukkuetta, joka sijoittui turnauksessa pronssille.
S/S Tippa

S/S Tippa on vuonna 1892 Uumajassa rakennettu höyrylaiva, joka toimi pitkään Repola-Viipuri Oy:n ja myöhemmin Rauma-Repola Oy:n hinaajana. Yhtiö osti aluksen armeijalle pakkoluovutetun ja vetäytymisvaiheen aikana upotetun Repola 3 -nimisen laivan tilalle.
Ammattiliikenteessä S/S Tippa hinasi muun muassa hakeproomuja Joensuusta ja Kukkapään sahalta Joutsenoon. Ammattiliikenteen päätyttyä alus siirtyi vuonna 1973 yksityisomistukseen ja toimii edelleen huvialuksena Saimaalla.
Alus on Museoviraston perinnelaivarekisterissä ja Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Tekniset tiedot.
Lähde
Jeffrey Scott

Jeffrey Scott (s. 7. toukokuuta 1952 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kolme kertaa Daytime Emmyllä palkittu televisiokäsikirjoittaja.
Elämäkerta.
Scott syntyi Los Angelesissa Norman Maurerille, joka loi ensimmäisen 3D-sarjakuvan ja Joan Howardille vuonna 1952. Hänen isänsä ja isoisänsä ollessa kuuluisia käsikirjoittajia, tuottajia ja ohjaajia Scott pääsi jo nuorella iällä muun muassa Columbia Picturesin elokuviin The Three Stooges Go Around the World in a Daze ja The Outlaws Is Coming. Tuolloin hän ei ajatellut tulevansa kirjoittajaksi vaan pikemminkin näyttelijäksi, arkkitehdiksi tai lakimieheksi.
Ura.
Opiskeltuaan collegessa Scottilla oli osa-aika työnä sarjakuvien tussaaminen. Myöhemmin hänen isänsä, joka työskenteli Hanna-Barberan tuottamassa Superystävissä käsikirjoitusten editorina, pyysi poikaansa tulemaan erään työntekijän tilalle, joka lopetti työnsä kesken kaiken. Oltuaan apulaistarina editori Scott pian huomasi olevansa puolen vuoden sisällä Superystävät-animaation pääeditori ja käsikirjoitti myös sarjan jaksoja. Vuosia myöhemmin hän saavutti menestystä Pikkumuppetit-animaatiosarjan myötä, josta Scott saavutti kolmen Daytime Emmyn lisäksi Humanitas Prizen vuonna 1985. Sarjan kautta hän pääsi työskentelemään Turtles – mutanttikilpikonniin sen ollessa myös CBS:n televisio-ohjelmistossa. Lisäksi Scott oli työskennellyt sarjan luoneen Fred Wolfin kanssa James Bond Juniorissa vuonna 1991. Päästyään mukaan Turtleseihin hän sai käsikirjoittaa 10. tuotantokauden kaikki kahdeksan jaksoa.
S/S Uurastaja

S/S Uurastaja on alun perin hankolaiseen Karl Boström-nimiseen huolintaliikkeeseen tilattu hinaaja ja satamajäänsärkijä, joka valmistui varkautelaiselta Paul Wahl &amp; Co:n telakalta elokuussa 1908. Aluksen nimeksi tuli omistajan mukaan "Karl Boström". Vuonna 1914 alus myytiin Viipuriin J.V Paulinille ja 1917 J.L. Grönroos OY:lle.
Kansalaissodan loppukahinoissa 29. huhtikuuta 1918 pakenevat punaiset kaappasivat hinaajan ja ajoivat kymmenen laivan saattueessa Revonsaaresta Pietariin. Perimätiedon mukaan "Karl Boström" upposi tai upotettiin Nevaan mutta nykytiedon valossa näyttää kuitenkin siltä että alus sai venäläisen uurastajaa tarkoittavan nimen ja työskenteli siellä kunnes Tarton rauhan jälkeen palautettiin Suomeen Tukkukauppa Hansa OY:lle. Nimi jäi muistoksi Neuvostoliiton vuosista, nyt suomennettuna "Uurastajaksi". 
Viipurin Sahalle siirtynyt "Uurastaja" myytiin 1930 Suolahden Tehtaille. Se höyrysi Saimaan kanavaa Varkauteen jossa siitä kevennettiin kattila ja kansirakenteet. Palapeli lastattiin junaan ja kuljetettiin Iisvedelle koottavaksi. Sieltä ajettiin sisävesiä Suolahteen. Parin kesän ajon jälkeen oli puinen kansi ravissut niin huonoon kuntoon että hyteissä nukkuvat vapaavuorolaiset valittivat päälleen satavan. Niinpä koko täkki ja kansirakennelmat uusittiin, nyt rautaisiksi. Keiteleellä "Uurastajaa" kehuttiin vesistön vahvimmaksi hinaajaksi.
Viimeisen työajonsa "Uurastaja" teki 1960. Laiva jäi makaamaan ja odottamaan "tulevia huonoja aikoja" eli hätävaraksi. 1960-luvun lopulla sitä alettiin kuitenkin romuttaa ja koneistoista tyhjennetty runko dieselöitiin yksityiskäyttöön. 
Kun kaverukset Turunen ja Virtanen hankkivat hinaajan projektikseen 1970, sitä kuljetti Caterpillarin moottori, kaksi peräkkäin kytkettyä kuorma-auton vaihdelaatikkoa ja viimeisenä höyrylaivan puolitoistametrinen potkuri. Kaksi vuotta myöhemmin "Uurastaja" palautettiin höyrykäyttöiseksi asentamalla siihen romutetun "Heikki"-hinaajan höyrykattila ja –kone.
Virtanen (edellisen poika) ja Karmala ovat pikkuhiljaa jatkaneet "Uurastajan" kunnostusta ja höyrynneet sillä kesäisin Keiteleen ja Päijänteen vesillä. Polttoaineena on taas metriset koivuhalot ja kattilassa kiehuu järvivesi. 
Nykyiset omistajat jatkavat kunnostusta ja ajelevat tulevina kesinä Päijänteellä ja Keiteleellä.
Tekniset tiedot.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Hinaaja-aikana kapteeni toimi Kalle Eemil Liimatainen ja konemestarina Jaakko Bom.
Forty Licks

Forty Licks on The Rolling Stonesin vuonna 2002 julkaistu kahden cd:n kokoelma-albumi.
Se julkaistiin juhlistamaan yhtyeen 40-vuotista uraa. Ensimmäinen levy sisältää yhtä kappaletta lukuun ottamatta materiaalia 1960-luvun Decca Records -vuosilta ja toinen levy materiaalia 1970-luvulta eteenpäin.
Albumi myi maailmanlaajuisesti lähes kahdeksan miljoonaa kappaletta. Suomessa sitä myytiin kultalevyyn oikeuttava määrä (yli 15 000 kappaletta).
Albumia varten yhtye sävelsi neljä uutta kappaletta; "Stealing My Heart", "Keys to Your Love", "Losing My Touch" sekä "Don't Stop", joka julkaistiin myös singlenä. Kaikki kappaleet löytyvät albumin toiselta cd:ltä.
Albumista on julkaistu muutamia erikoispainoksia (kts. muut kannet).
Vuonna 2003 julkaistiin "Tour Edition" -versio, jolta puuttui kappale "She's a Rainbow", joka oli vaihdettu The Neptunes -yhtyeen remixaukseen kappaleesta "Sympathy for the Devil".
"Forty Licks" -albumin julkaisun myötä yhtye lähti Licks -maailmankiertueelle. Yhtye esiintyi muun muassa Suomessa Helsingin Olympiastadionilla kesällä 2003. Kiertueen konserteista työstettiin livealbumi "Live Licks", joka julkaistiin vuoden 2004 loppupuolella.
S/S Warkaus

S/S Warkaus on teräksinen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1910 A. Ahlström Osakeyhtiön telakalla Varkaudessa. Alus rakennettiin A. Ahlström Osakeyhtiön omaan käyttöön ja sitä käytettiin puutavaralauttojen ja proomujen hinaukseen. Aluksen voimanlähteenä oli Compaund-höyrykone, jonka tarvitsema höyry tuotettiin 60 kuutiometrin kattilassa. Aluksen polttoaineena oli öljy. Lisäksi laiva toimi satamajäänmurtajana kelirikkoaikana Varkaudessa. Aluksen ansioliikenne päättyi vuonna 1955, jonka jälkeen laiva jätettiin seisomaan kolmeksitoista vuodeksi. Seisonnan jälkeen laiva siirtyi yksityisomistukseen ensin merelle ja sittemmin Saimaan vesille, jossa "Warkaus" edelleen toimii huvialuksena. 
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Thomas Johansson

Thomas Johansson (s. 24. maaliskuuta 1975 Linköping, Ruotsi) on entinen ruotsalainen tennispelaaja ja olympiamitalisti nelinpelistä. Hän voitti Australian avoimet vuonna 2002 ja on parhaimmillaan ollut maailmanlistan seitsemäs (10. kesäkuuta 2002).
Johansson lopetti uransa vuonna 2009.
Turnausvoitot.
Thomas Johansson voitti urallaan yhden Grand Slam -turnauksen, sekä kahdeksan muuta ATP-turnausta.
Davis Cup.
Thomas Johansson pelasi 32 ottelua Ruotsin Davis Cup -joukkueesta ja voitti niistä 17. Hän pelasi välierissä vuonna 1998 (debyyttivuosi DC-joukkueessa) Espanjaa vastaan, sekä vuonna 2001 Australiaa vastaan.
Bomb Jack

Bomb Jack on Tehkanin kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1984. Pelistä on myös jatko-osa NES:lle nimeltä Mighty Bomb Jack. 
Pelaaminen.
Pelaajan tehtävä on sammuttaa joka tasosta kaikki pommit yksinkertaisesti koskettamalla niitä. Pelaaja voi osua myös vihollisiin, jolloin hän menettää yhden elämän.
Connor Paolo

Connor Paolo (s. 11. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan Eric van der Woodsenin roolista sarjassa "Gossip Girl", Declan Porterin roolista sarjassa "Kosto" sekä nuoren Aleksanteri Suuren roolista Oliver Stonen ohjaamassa elokuvassa "Aleksanteri". 
Elämä.
Paolo syntyi New Yorkissa vuonna 1990. Hänen isänsä oli kirjailija ja äitinsä muusikko. Hän kävi "Professional Performing Arts Schoolia", josta ovat valmistuneet myös Alicia Keys ja Claire Danes.
Paolon ura näyttelijänä alkoi yhdeksänvuotiaana, kun hän esiintyi saippuaoopperassa "All My Children".
Pianosonaatti nro 3 (Beethoven)

Ludwig van Beethoven sävelsi kolmannen pianosonaattinsa C-molli op. 2 vuonna 1796, jolloin se myös julkaistiin. Tämä noin 24-minuuttinen teos on omistettu — hänen ensimmäisen ja toisen pianosonaattinsa tapaan — hänen opettajalleen, Joseph Haydnille. 
Osat.
Teoksessa on neljä osaa:
Bill Stern

Bill Stern (1. huhtikuuta 1907 Rochester, New York – 19. marraskuuta 1971 Rye, New York) oli yhdysvaltalainen radion urheiluselostaja.
Ensimmäisen urheiluselostuksensa Stern teki 1925 Rochesterissa sijaitsevalla WHAM-asemalla. Parhaiten hänet muistetaan vuosina 1937–1956 esitettyjen radio-ohjelmien "The Colgate Sports Newsreel" ja "Bill Stern Sports" isäntänä.
Bill Stern nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1988. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Misso

Misso () on pienkauppala ja entinen kunta Võrumaalla, Virossa. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Rõugen kunta, Haanja, Mõniste ja Varstu sekä pääosa Misson kunnan kylistä yhdistettiin uudeksi Rõugen kunnaksi ja Missosta tuli Rõugen kuntaan kuuluva pienkauppala. Misson Luhamaan alueen 16 kylästä tuli osa Setomaan kuntaa.
Entinen kunta.
Pinta-alaa Misson kunnalla oli 189,9 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 810 (1.1.2008). Väestötiheys oli 4,3 as/km². Misson kunnanjohtajana toimi Lembit Sikk. Kunnan keskus oli nimeltään Misso, jossa asui 280 ihmistä (1.1.2008).
Misson naapurikunnat olivat Vastseliina pohjoisessa ja Haanja lännessä. Etelässä kunta rajautui Latviaan ja idässä Venäjään. Luhamaan alueella sijaitsee Luhamaan-Šumilkinon rajanylityspiste, josta on mahdollista ylittää Venäjän raja.
Kunnassa sijainnut Luhamaan vuonna 1929 rakennettu Pyhän Hengen kirkko on Setumaan ainoa kirkkojuhlia uuden kalenterin mukaan juhliva kirkko.
Kylät.
Misson kunta muodostui seuraavista kylistä (): (Asukasluvut 1. tammikuuta 2008 olleen tilanteen mukaan)
Hindsa, Hino, Horosuu, Häärmäni, Hürsi, Kaubi, Kimalasõ, Kiviora, Koorla, Korgõssaarõ, Kossa, Kriiva, Kundsa, Kurõ, Käbli, Kärinä (27 asukasta), Laisi, Leimani, Lütä, Mauri, Misso (280 asukasta), Missokülä, Mokra, Muraski, Määsi (50 asukasta), Möldre, Napi, Parmu, Pedejä, Pruntova, Pulli, Pupli, Põnni, Põrstõ, Pältre, Rammuka, Rebäse, Ritsiko, Saagri, Saagrimäe, Saika, Sakudi, Sandi, Sapi, Savimäe, Savioja, Siksälä, Suurõsuu, Tiastõ, Tiilige, Tika, Toodsi, Tserebi, Tsiistre (25 asukasta) ja Väiko-Tiilige.
Väestö.
Vuonna 2011 Misson kunnassa oli 576 asukasta, joista 543 (94,3 %) oli virolaisia, 27 (4,7 %) venäläisiä ja 6 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1973

Vuoden 1973 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin syyskuussa Teheranissa, Iranissa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaista painia ja vapaapainia kymmenessä painoluokassa. Vapaapaini kilpailtiin ensin 6.-9. syyskuuta ja kreikkalais-roomalainen sen jälkeen [11. syyskuuta|11.]]-14. syyskuuta 1973.
Sreten Damjanović

Sreten Damjanović (s. 1. tammikuuta 1946) on jugoslavialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on kotoisin Vojvodinasta.
Damjanović voitti maailmanmestaruuden 68 kilogramman painoluokassa 1971 Sofian MM-kisoissa, missä hän voitti loppuottelussa DDR:n Klaus-Peter Göpfertin. Kaksi vuotta aikaisemmin hän voitti Euroopan mestaruuden Modenan EM-kisoissa. 
Damjanović on lisäksi saavuttanut MM-hopeaa 1969 Mar del Platasta ja 1973 Teheranista, sekä EM-hopeaa 1970 Berliinistä ja EM-pronssia 1973 Helsingistä. Välimeren kisoista hän saavutti kultaa vuosina 1971 ja 1977, ja hopeaa vuonna 1967. Seuratasolla hän edusti Subotican Spartakia.
Georgi Mărkov

Georgi Mărkov (s. 5. huhtikuuta 1946) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Mărkov voitti maailmanmestaruuden 62 kilogramman painoluokassa 1971 Sofian MM-kisoissa, missä häntä oli loppuottelussa vastassa Puolan Kazimierz Lipień. Seuraavana vuonna Mărkov voitti Euroopan mestaruuden huhtikuussa Katowicen kisoissa, missä hän kohtasi loppuottelussa Suomen Martti Laakson, ja syyskuussa olympiakultaa Münchenin olympialaisissa (loppuotteluvastustaja DDR:n Heinz-Helmut Wehling).
Mărkov saavutti lisäksi EM-hopeaa 1974 Madridista ja MM-pronssia 1970 Edmontonista.
Vaskojoki

&lt;mapframe latitude="69" longitude="26" zoom="5" height="270" width="270" text="Vaskojoki"&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "geoline",
 "ids": "Q1351635",
 "properties": {
 "stroke": "#00BFFF",
 "stroke-width": 3, 
]
&lt;/mapframe&gt;
Vaskojoki (, ) on jyrkkälaaksoinen joki, joka sijaitsee Lemmenjoen kansallispuistossa läntisessä Inarissa. Vaskojoki alkaa useana sivujokena Kietsimä- ja Maarestatuntureilta ja laskee Paatariin. Paatarin vedet laskevat edelleen Juutuanjokea pitkin Inarijärveen. Vaskojoen rannat ovat enimmäkseen saraluhtia ja tulvanevoja. Joki on yhteensä noin 110 kilometriä pitkä. Osa joen alaosan suistoalueista kuuluu Kettujoen-Vaskojoen Natura 2000-alueeseen.
Tenniöjoki

Tenniöjoki on Kemijoen vasen sivujoki Sallassa Suomessa ja Kantalahden piirissä Murmanskin alueella Venäjällä.
Hydrologia.
Joki on 126 kilometriä pitkä, ja 62 kilometriä siitä on Suomen puolella. Tenniöjoen valuma-alue on noin 4 140 neliökilometriä ja valuma-alueen vesipinta-ala noin 300 hehtaaria. Vesistön keskivirtaama on 49 kuutiometriä sekunnissa.
Kulku.
Joki saa alkunsa ja laskee Kemijokeen Suomen puolella mutta virtaa yläjuoksultaan ylintä latvaa lukuun ottamatta Venäjän puolella.
Tenniön latva on kaksihaarainen: oikeanpuoleinen haara, Lautakotaoja, alkaa Sorsatunturin Venäjän-puoleiselta alueelta ja toinen haara virtaa valtakuntainrajan tuntumassa.
Joen Venäjän puoleisella osalla sen laajentumina ovat Tenniöjärvi ja Sotkajärvi.
Suomen puolella Tenniöjoki virtaa ensin Sallan kunnan alueella ja laskee Kemijokeen Savukosken kirkonkylän lähellä.
Sivujoet.
Jokeen laskevat sen alajuoksulla Suomen puolella koillisesta Naruskajoki ja kaakosta Kuolajoki, joka myös saa alkunsa Venäjän puolelta.
Pienempiä sivujokia ovat Suomen puolella Sieri-, Kuosku- ja Sappioja, luoteesta Maltio- ja Karhujoki, pohjoisesta Pyhäjoki ja Iso Ulmoja sekä monia pienempiä ojia.
Venäjän puolella suurin sivujoki on jokeen kaakosta laskeva Nurmijoki.
Historiaa.
Ennen toista maailmansotaa koko joki valuma-alueineen oli osa Suomea. Kun noin puolet Sallan kunnasta käsittänyt Sallan–Kuusamon alue sodan lopulla vuonna 1944 luovutettiin Neuvostoliitolle, tuli pääosa joen yläjuoksusta valuma-alueineen ylintä latvaa lukuun ottamatta kuulumaan Neuvostoliittoon ja sittemmin Venäjään.
Stentti

Stentti on yleensä metallista valmistettu verkkoputki, jota käytetään tukemaan ja pitämään auki verisuonia tai muita tiehyitä sisäpuolelta.
Jeesus (elokuva)

Jeesus (, myös nimellä "The Jesus Film") on vuonna 1979 valmistunut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva perustuu Luukkaan evankeliumin kuvaukseen Jeesuksen elämästä, kuolemasta ja ylösnousemuksesta. Se on käännetty 1 070 eri kielelle. Elokuvasta on tehty myös lyhennetty lasten versio "Jeesuksen jäljillä", josta on tehty käännös 132 kielelle. "Jeesus"-elokuvan ovat ohjanneet australialainen Peter Sykes ja englantilainen John Kirsh. Jeesuksen roolissa nähdään Brian Deacon.
"Jeesusta" on sanottu maailman katsotuimmaksi ja laajimmin levitetyksi elokuvaksi, sillä sitä käytetään edelleen ahkerasti lähetystyössä ja erilaisissa evankelioivissa missioissa sekä uskontotunneilla kouluissa. Elokuvaa on jaettu aktiivisesti myös Suomessa.
Alun perin "Jeesuksen" taustalla on maailmanlaaja evankelioimisjärjestö Campus Crusade for Christ. Se tuotti elokuvan, joka tuli Yhdysvalloissa teattereihin loppuvuodesta 1979. Elokuvan tuotantokustannukset olivat kuusi miljoonaa silloista dollaria. "Jeesus"-elokuvan levittämiseksi ja käyttämiseksi evankelioimisen välineenä perustettiin The Jesus Film Project.
The Jesus Film Projectin tuorein elokuva on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Jeesuksen elämää naisnäkökulmasta tarkasteleva "".
Petra Wimbersky

Petra Wimbersky (s. 9. marraskuuta 1982 München) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Wimbersky pelasi junioriaikoinaan TSV Ottobrunnin ja SpVgg Unterhachingin joukkueissa. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1999, jolloin hän siirtyi Bayern Münchenin riveihin. Hän pelasi siellä vuoteen 2002 asti, ennen kuin solmi sopimuksen 1. FFC Turbine Potsdamin kanssa. Vuonna 2006 hän siirtyi pelaamaan nykyiseen seuraansa 1. FFC Frankfurtiin.
Maajoukkueessa Wimbersky on pelannut vuodesta 2001 lähtien, ja on tähän mennessä tehnyt 16 maalia ja pelannut 70 ottelua. Hän oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 2007 ja olympiapronssia Ateenasta 2004.
Cuyahogan piirikunta

Cuyahogan piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus ja suurin kaupunki on Cleveland. Se on väkiluvultaan toiseksi suurin Ohion piirikunnista.
Maantiede.
Cuyahogan naapuripiirikuntia ovat Lake koillisessa, Geauga idässä, Summit etelässä, Medina lounaassa, Lorain lännessä ja Portage kaakkoiskulmassa. Osa Cuyahoga Valleyn kansallispuistoa Cuyahogan piirikunnan alueella.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 280 122 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (63,6%), mustiin (29,7%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (2,6%). Köyhyysrajan alapuolella oli 18,9% vuonna 2009.
Hallinto ja politiikka.
Lakewoodin pormestari Ed FitzGerald (demokraatti) valittiin Cuyahogan ensimmäiseksi piirikuntajohtajaksi marraskuussa 2010. Hän sai 45 % äänistä voittaen republikaani Matt Dolanin, joka sai 31 %.
Liikenne.
Ilmailu.
Cleveland-Hopkinsin kansainvälisellä lentoasemalla on keskimäärin 240 päivittäistä lähtöä ja vuonna 2012 matkustajia oli yli 9 miljoonaa. Erie-järven rannassa lähellä Clevelandin keskustaa sijaitsee Burke Lakefront Airport. Esikaupunkialueella toimii piirikunnan omistama Cuyahoga County Airport -lentokenttä, joka palvelee myös Laken ja Geaugan piirikuntia.
Kynosarges

Kynosarges () oli antiikin Ateenassa sijainnut Herakleelle omistetty julkinen gymnasion. Se liitettiin myös Herakleen äitiin Alkmeneen, hänen vaimoonsa Hebeen ja apulaiseensa Iolaokseen.
Kynosarges oli yksi Ateenan kolmesta merkittävimmästä koulusta Platonin Akatemian ja Aristoteleen Lykeionin ohella. Se sijaitsi kaupungin kaakkoispuolella juuri kaupunginmuurin ulkopuolella, Diomea-portin suunnassa ja Ilissos-joen eteläpuolella.
Paikan koiraan (, "kynos") viittaava nimi on ollut arvoitus jo antiikin aikana. Erään kertomuksen mukaan ”valkoinen” tai ”nopea” (, "argos") koira olisi syönyt Herakleelle tuodun uhriaterian alttarilta. Näin paikka sai nimen ("kynos argou") eli Kynosarges.
Kynosarges oli paikka jossa Sokrateen oppilas kyynikko Antisthenes opetti. Tämän seurauksena paikka antoi nimen koko kyynikoiden koulukunnalle.
Genisteiini

Genisteiini eli genisteini (C15H10O5) on isoflavoneihin kuuluva flavonoidi. Genisteiiniä esiintyy kasveissa kuten esimerkiksi sinimailasessa ("Medicago sativa"). Eläimissä se saa aikaan estrogeenisiä vaikutuksia. Genisteiini löydettiin ensimmäisen kerran pensasväriherneestä ("Genista tinctoria") 1899, jonka suvun tieteellisestä nimestä aine on saanut nimensä.
Genisteiinin moolimassa on 270,24 g/mol, sulamispiste 297–298 °C ja CAS-numero 446-72-0. Genisteiini ei liukene veteen.
Medeia (yhtye)

Medeia oli vuonna 2002 perustettu tamperelainen metallimusiikkia soittava yhtye. Yhtye julkaisi täysin itsenäisesti debyyttialbuminsa "Quantum Holocaust: World Dominationin" kesällä 2006. Levyn painos on nyttemmin myyty loppuun.
Vuoden 2008 alkupuolella Medeia solmi levytyssopimuksen Fullsteam Records -levy-yhtiön kanssa ja julkaisi vielä samana keväänä nimeään kantavan EP:n, joka koostuu myös muilla julkaisuilla esiintyvästä kappalemateriaalista. Yhtyeen toinen LP "Cult" julkaistiin 17. syyskuuta 2008. Levy nousi Suomen viralliselle albumilistalle sijalle 28.
25. toukokuuta 2011 julkaistiin Medeian kolmas albumi "Abandon All", joka puolestaan siivitti yhtyeen Suomen virallisen albumilistan sijalle 11 sekä Rumba-listan sijalle 2.
Yhtyeen neljäs studioalbumi, "Iconoclastic", julkaistiin lokakuussa 2013.
Toukokuussa 2014 laulaja Keijo Niinimaa erosi yhtyeestä. Tilalle otettiin yhtyeen kanssa ennenkin keikoilla esiintynyt Frans Aalto.
Viides ja yhtyeen viimeiseksi jäänyt studiolevy, Xenosis, julkaistiin vuonna 2019.
Yhtye lopetti marraskuussa 2024
Test for Echo

Test for Echo on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Alex Lifeson, Geddy Lee ja Neil Peart
Listasijoitukset.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Imo (osavaltio)

Imo on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 5 530 neliökilometriä. Vuonna 2006 Imossa oli 3 935 000 asukasta. Suuri osa väestöstä kuuluu igboihin.
Imon pääkaupunki on Owerri, jossa asuu 416 024 asukasta.
Lähteet.
Karstulan taistelu

Karstulan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 21. elokuuta 1808 Karstulassa Keski-Suomessa. Vastakkain olivat everstiluutnantti Otto von Fieandtin 1 250 miehen ruotsalais-suomalainen osasto ja kenraali Jegor Vlastovin 4 000 miehen venäläisosasto. Ruotsalais-suomalaisten joukkojen Karstulassa kärsimä tappio päätti heidän keväästä jatkuneen hyökkäyksensä lännessä, ja aloite siirtyi venäläisille.
Venäläiset yrittivät aluksi hyökätä ruotsalaisten Höylänsalmen pohjoisrannalla sijainneita puolustusasemia vastaan, mutta nämä yritykset epäonnistuivat. He aloittivat tämän jälkeen kahden osaston voimin saarrostusliikkeen ruotsalaisten selustaan ja saivat lyötyä puolustajien joukot hajalle. Pakoon lähteneet von Fieandtin joukot saatiin koottua vasta Vetelissä. Sotilaita oli jäljellä 354, joten von Fieandtin tappiot olivat noin 900 miestä.
J. L. Runeberg kuvaa Karstulan taistelua "Vänrikki Stoolin tarinoiden" runossa ”Otto von Fieandt”. Höylänsalmen sillan pielessä Karstulassa sijaitsevat Fieandtin kivet, joiden luona von Fieandtin kerrotaan johtaneen taistelua piippuaan poltellen. Karstulan kappelissa ylimääräisenä pappina toiminut Carl Gustaf Björklund kirjoitti taistelun kulusta noin kolmen vuoden kuluttua aikalaiskuvauksen kirkonkirjan sisäkansiin.
Calonarius elegantissimus

Calonarius elegantissimus on rikinkeltainen seitikkilaji. Sienen jalka on aluksi keltainen ja vanhemmiten ruskea. Heltat ovat aluksi kellertävät, sitten oliivinväriset. Sienen maku on mieto. Se kasvaa pyökkimetsissä Keski-Euroopassa. Suomesta ei tunneta yhtään löytöä.
"Calonarius elegantissimus" viihtyy erityisesti luonnollisissa tai lähes luonnollisissa vanhoissa metsissä, joissa on runsasti kariketta. Laji vaatii myös kalkkipitoisen maaperän. Se on lajina harvinainen, ja sen elinympäristöt ovat vuoden 1970 jälkeen vähentyneet viidenneksellä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia silmälläpidettävänä.
Markantalo

 
Markantalo oli suomalainen kodintekniikkaan erikoistunut kauppaketju. Vuonna 1978 perustetun yrityksen ensimmäinen toimipaikka oli Vantaan Ylästössä. Ketjun myymälät suljettiin vuonna 2009 ja verkkokauppa helmikuussa 2016. Yrityksen toimitusjohtana toimi Ritva Irmeli Rytkönen.
Markantalon omisti sama pörssiyhtiö DSG international plc, joka omistaa myös samalla toimialalla toimivan Gigantin.
Helmikuun 2016 alussa Markantalon liiketoiminnot yhdistyivät osaksi Giganttia.
Historia.
Mikko Liettilä perusti vuonna 1976 Vantaalle Tarkantalon, jonka nimi muutettiin myöhemmin Markantaloksi. Vuonna 1986 Markantalo myytiin Eino ja Martti Kaartiselle sekä Erkki Tuoviselle. Toimipaikkojen määrä nousi, ja syksyllä 2000 suurimmaksi omistajaksi tuli pääomasijoittaja Helmet Capital.
Markantalo alkoi Helmetin omistuksessa laajeta ostamalla kuihtuvia mutta yhä paikkakunnallaan tunnettuja kodinkoneliikkeitä, joiden kauppiaista tuli ketjun myymäläpäälliköitä. Ketju keskittyi isoihin kodinkoneisiin eikä myynyt tietotekniikkaa lainkaan, aluksi ei matkapuhelimiakaan. Sillä oli vuonna 2000 kuusi, vuonna 2003 seitsemäntoista ja vuonna 2006 jo 21 myymälää, 170 työntekijää ja 76 miljoonan euron liikevaihto. Tuona vuonna Gigantin omistava DSGI osti Markantalon osaksi Elkjøp-konsernia 49 miljoonalla eurolla. Markantalon vanha johto jatkoi, mutta hallituksen puheenjohtajaksi nousi DSG Finlandin maajohtaja Irmeli Rytkönen. Rytkösestä tuli Markantalon uusi toimitusjohtaja. Vuonna 2009 Markantalossa aloitettiin 256 työntekijää koskevat yt-neuvottelut ja 19 myymälää lopetti. Syynä lopettamiseen oli kannattamaton toiminta.
Tuoksuseitikki

Tuoksuseitikki ("Calonarius osmophorus", syn. "Cortinarius osmophorus") on kupera, punaruskea seitikkilaji. Lakissa erottuu suojusjätteitä. Jalka on vaalea ja siinä on rengas. Malto on vaaleankeltaista. Sienen heltat ovat valkoiset ja muuttuvat myöhemmin okranväriset ja lopulta tummanruskeat. Sieni kasvaa kalkkimailla pyökkimetsissä. Sienestä ei tunneta yhtään löytöä Suomesta.
Ruskonuppiseitikki

Ruskonuppiseitikki ("Calonarius rufo-olivaceus", syn. "Cortinarius rufo-olivaceus") on laakea, kuparinvärinen tai harmaanvioletti (nuorena) seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi oliivinväriset ja myöhemmin muuttuvat ruosteenruskeiksi. Jalka on valkoinen ja siinä on violetinsävyä. Seitikki maistuu kitkerältä eikä ole ruokasieni. Se kasvaa pyökkipuiden seuralaisena Keski-Euroopassa eikä sitä esiinny Suomessa.
Sigfrid Sirenius

Sigfrid Selim Sigismund Sirenius (15. heinäkuuta 1877 Oripää – 25. syyskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen pappi, teologian kunniatohtori. Hän oli suomalaisen setlementtiliikkeen perustajia ja Suomen Setlementtiliiton pitkäaikainen pääsihteeri. 
Elämäkerta.
Sireniuksen isä David Sirenius toimii saaristokappelin kappalaisena vuosina 1886–1890 Velkualla, jonne perhe muutti Turusta. Sigfrid kävi kuitenkin koulunsa Turussa. Perhe muutti takaisin Turkuun 1890.
Sirenius vihittiin papiksi Turun tuomiokirkossa vuonna 1901. Hän toimi vuodesta 1905 merimiespappina ensin Antwerpenissa ja sitten Lontoossa, jossa hän tutustui setlementtitoimintaan ja sen taustalla olevaan ideologiaan. Hän palasi 1912 Lontoosta Suomeen ja toi aatteen mukanaan. Ensi vuodet kotimaassa hän kiersi puhumassa eri tilaisuuksissa työläisväestön parissa tapahtuvasta kristillisestä toiminnasta, johon hän oli Englannissa tutustunut. 
Suomen silloinen tilanne ja sisällissodan puhkeaminen lykkäsivät kuitenkin toiminnan aloittamisen vuoteen 1918, jolloin perustettiin Teollisuusseutujen Evankelioimisseura ja seuraavana vuonna Kalliolan työkeskus Helsingin Kallion kaupunginosaan. Sireniuksen ohella muita aktiiveja olivat Jaakko Gummerus ja J. H. Tunkelo. Alli Trygg-Helenius oli jo 1890 perustanut Kansankoti-nimisen työkeskuksen Sörnäisiin, mutta rahoituksen puutteen vuoksi sen toiminta oli päättynyt 1910.
Sirenius oli seuran ensimmäinen pääsihteeri vuodet 1918–1948. Sireniuksen jälkeen pääsihteerinä oli Aaro Tolsa ja sitten Sireniuksen vävy Topi Tarkka. Puheenjohtajana oli Jaakko Gummerus vuosina 1918–1933. Sirenius oli ahkera kirjoittaja ja käsitteli teksteissään setlementtityön ohella kristillisyyttä ja raittiutta.
Sigfrid Sirenius sai elämäntyöstään Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1957.
Lamelli (arkkitehtuuri)

Lamelli tarkoittaa arkkitehtuurissa samanlaisena toistuvaa rakennusyksikköä. Yleensä lamelli on kerrostalon porraskäytävän ja siihen avautuvien huoneistojen sekä muiden tilojen muodostama kokonaisuus, porrasjakso. Lamelli voi olla myös rivi- tai ketjutalon osa, joka koostuu yhden asuntoyksikön tiloista. Lamelleista koostuvia pitkänomaisia kerrostaloja kutsutaan "lamellitaloiksi" , aikaisemmin myös "kaitiotaloiksi". Ennen lamellitalo-sanan vakiintumista asemakaavaopin professori Otto-Iivari Meurman esitti teoksessaan "Asemakaavaoppi" vuonna 1947, että tällaista taloa nimitettäisiin kaitiotaloksi. Yhtenä esimerkkinä lamellirakennuksesta on Niinisalon tykistöprikaatin kasarmirakennus. Kyseessä on kolmikerroksinen rivitalokiinteistö, joka jakautuu A-, B- ja C-lamelleihin.
Asterix ja normannien maihinnousu

Asterix ja normannien maihinnousu () on yhdeksäs Ranskassa ja kahdeksas Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin Ranskassa vuonna 1966. Suomessa albumi julkaistiin vuonna 1970 Outi Wallin suomentamana.
Iñaki de Juana Chaos

José Ignacio de Juana Chaos (s. 1955 Legazpia) on espanjalainen ETA:n jäsen, joka tuomittiin vuonna 1987 kahdenkymmenenviiden ihmisen murhasta 3129 vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin 2. elokuuta 2008.
Elämäkerta.
De Juanan isä Daniel de Juana Rubio oli lääkäri, joka palveli sisällissodassa luutnanttina Francon joukoissa ja liittyi Falangeen 1943. Perhe ei ollut baskeja tai tukenut baskinationalismia. Juana opiskeli lääketiedettä Baskimaan yliopistossa, mutta lähti armeijauralle 1977. Hän jätti armeijan 1983 ja ylitti rajan Ranskaan, jossa liittyi ETA:n ryhmään.
Vuonna 1986 De Juana oli Algeriassa koulutetun comando Madridin johtaja. Pitädykseen 1987 mennessä hän ehti osallistua 25:n poliisin ja sotilaan murhaan.
Comando Madrid pidätettiin 16. tammikuuta 1987 ja tuomittiin murhista ja terrorismista. De Juana sai näistä yhteensä 3000 vuotta vankeutta. Kuitenkin vuoden 1973 rikoslaki määräsi terrorismista 30 vuoden maksimituomion. Hyvän käytöksen vuoksi hänet olisi voitu vapauttaa jo 2004, mutta häntä syytettiin terroriuhkausten tekemisestä vankilasta käsin.
De Juana aloitti nälkälakon 7. elokuuta 2006. ETA oli tuolloin julistanut tulitauon ja neuvotteli Espanjan hallituksen kanssa. De Juanan ensimmäinen nälkälakko kesti 63 päivää. Hänet siirrettiin sairaalaan ja häntä syötettiin putken kautta nenästä.
Toisen nälkälakkonsa hän aloitti kun hänet tuomittiin terroriuhkauksista uudelleen 12 vuodeksi ja seitsemäksi kuukaudeksi. Korkein oikeus alensi tuomion laittomiksi uhkauksiksi ja kolmeksi vuodeksi. Maaliskuussa 2007 De Juana siirrettiin kotiarestiin.
De Juana aloitti kolmannen nälkälakkonsa heinäkuussa 2008. Tuon jälkeen hänen vapautuspäiväkseen määrättiin 2. elokuuta 2008.
Vapauttamisensa jälkeen De Juana on asunut Pohjois-Irlannissa äitinsä luona. Vapauttamisensa jälkeen hän oli lukenut San Sebastiánissa kunnianosoituksen kielletylle Askatasunalle, jota Espanjan viranomaiset pitivät terrorismin ylistyksenä. Sen jälkeen Audiencia Nacional on yrittänyt saada De Juanaa luovutettua takaisin Espanjaan vastaamaan syytteisiin.