TUL Cup

TUL Cup on vuosittain järjestettävä Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruusturnaus, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. TUL:n mestaruudesta on muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta pelattu vuosittain 1920–1955 sekä 18 vuoden tauon jälkeen vuodesta 1973 eteenpäin. Vuoteen 1949 saakka TUL:n seurat eivät osallistuneet kilpailutoimintaan Suomen Palloliiton seurojen kanssa ja kolmena kautena 1946–1948 jalkapallon Suomen mestaruus ratkaistiin TUL:n ja SPL:n sarjojen parhaiden seurojen kesken.
Historia.
Suomen Työväen Urheiluliitto perustettiin sisällissodan jälkeen tammikuussa 1919. Aluksi jalkapallo ei kuulunut TUL:n ohjelmaan ja Helsingin Kullervo saikin samana vuonna luvan osallistua SPL:n sarjoihin TUL:n jäsenyydestään huolimatta. Elokuussa 1919 järjestetty TUL:n ensimmäinen liittokokous kuitenkin kielsi kaiken yhteistoiminnan porvariseurojen kanssa ja näin jalkapallo otettiin myös TUL:n kilpailuohjelmaan. Ensimmäinen TUL:n jalkapallomestaruus ratkaistiin lokakuussa 1920, jolloin Helsingissä järjestetyn turnauksen voittajaksi selvisi kotijoukkue Kullervo.
TUL:n ja SPL:n seurat pelasivat omissa sarjoissaan koko 1920- ja 1930-lukujen ajan, kunnes toukokuussa 1939 liittojen välille solmittiin niin sanottu yhteistoimintasopimus. Aluksi se käsitti parhaista pelaajista koottujen joukkueiden väliset liitto-ottelut ja piirien väliset ottelut sekä yhteiset maajoukkuevalinnat, niin että Suomen jalkapallomaajoukkueeseen valittiin jatkossa myös TUL:n pelaajia. Tarkoituksena oli saada koottua mahdollisimman iskukykyinen joukkue vuoden 1940 Helsingin olympialaisiin, jotka kuitenkin lopulta peruttiin toisen maailmansodan syttymisen vuoksi. Kesällä 1940 sopimusta muutettiin niin, että myös TUL:n ja SPL:n seurajoukkueiden väliset ottelut tulivat mahdollisiksi. Ensimmäinen yhteinen sarja oli elo–syyskuussa 1941 järjestetty ns. sotasarja ja vuotta myöhemmin Helsingin Kullervo osallistui cup-muotoisena pelattuun Mestaruussarjaan. Samaan aikaan keskenään pelasivat myös liitojen parhaat A-juniorijoukkueet. Vuoden 1943–1944 Mestaruussarjaan osallistui kaksi TUL:n joukkuetta, jotka kuitenkin luopuivat sarjan viimeisistä kesällä 1945 pelatuista otteluista. 
Yhteistoimintasopimus uusittiin sodan jälkeen huhtikuussa 1946 ja nyt TUL tunnustettiin kaikin osin tasaveroiseksi toimijaksi Suomen Palloliiton kanssa. Vuonna 1946 Suomen mestaruus ratkaistiin liittojen mestarien välisessä kohtaamisessa ja seuraavana kautena niiden kaksi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen sarjan mestaruudesta. Vuonna 1948 molempien liittojen kaksi korkeinta sarjatasoa yhdistettiin niin, että liitot pelasivat vielä keväällä omat sarjansa, jonka jälkeen syksyllä järjestettiin 16 joukkueen Mestaruussarja sekä 32 joukkueen kaksilohkoinen Suomensarja. Niihin osallistui kummankin liiton 16 parasta seuraa. Lopullisesti kaikki TUL:n ja SPL:n sarjat yhdistettiin vuonna 1955, jolloin myös TUL:n oman mestaruusturnauksen pelaaminen lopetettiin 18 vuoden ajaksi.
TUL:n jalkapallomestaruus herätettiin henkiin jälleen vuonna 1973, jolloin se ratkaistiin cup-muotoisesti. Myöhemmin turnauksesta alettiin myös käyttämään sen nykyistä nimitystä TUL Cup. 
Pelitapa.
TUL:n jalkapallomestaruuden pelitapa on vuosien varrella vaihdellut suuresti. Vuosina 1920–1933, 1944 ja 1949–1955 kilpailu järjestettiin cup-muotoisena. Yksinkertainen loppusarja pelattiin 1934–1942 ja 1945, jolloin joukkuemäärä vaihteli neljän ja kahdentoista välillä. Yksinkertainen sarja pelattiin 1940 ja 1941 ja kaksinkertainen sarja puolestaan 1946–1948. 
Vuodesta 1973 TUL Cupia on pelattu sekä cup- että turnausmuotoisena. 1980-luvun alusta lähtien se on järjestetty kiertävillä paikkakunnilla tiiviinä viikonlopun mittaisena turnauksena ennen varsinaisen sarjakauden alkua. Viime vuosina mielenkiinto kilpailua kohtaan on kuitenkin laskenut niin, että esimerkiksi vuoden 2013 Porissa järjestettäväksi tarkoitettu TUL Cup jouduttiin perumaan osallistujien puutteen vuoksi.