tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fokker F.VIII

Fokker F.VIII oli yksimoottorisen Fokker F.VII-version pohjalta kehitetty suurempikokoinen ja kaksimoottorinen, tehokkaammilla moottoreilla varustettu matkustajalentokone. Kone oli Anthony Fokkerin suunnittelema ja Fokker-lentokoneyhtiön rakentama. Se lensi ensilentonsa 12. maaliskuuta 1927. Kone oli sekarakenteinen, runko ja peräsimet olivat hitsattua teräsputkea kangas-, vaneri- ja duraaliverhouksin. Siipi oli vaneriverhottua puurakennetta.
F.VIII-mallia rakennettiin ainoastaan kymmenen kappaletta, joista kuusi tai seitsemän meni KLM:lle alkaen 24. kesäkuuta 1927, unkarilainen Malert osti ilmeisesti yhden koneen, ja kaksi tai kolme valmisti lisenssillä Unkarissa WM-tehdas. Unkarilaisten koneiden moottorina oli Gnome-Rhône Jupiter. Vuonna 1936 kaksi KLM:n konetta myytiin British Airwaysille, 1937 KLM:n PH-AED myytiin Venezuelaan, 1939 yksi KLM:n Fokker F.VIII (PH-AEG) kulkeutui ABA-lentoyhtiön kautta Ruotsin ilmavoimille, ollen aluksi siviilitunnuksella SE-AEB ja sitten Ruotsin ilmavoimien tunnuksella 916. Tätä konetta kutsuttiin Ruotsissa nimellä Typ 10 ja se oli varustettu Pratt &amp; Whitney Wasp D1 T1-moottoreilla. Toinen KLM:n myymä kone oli SE-AHA.
Heinäkuussa 1927 Fokker muunsi yhden koneen pommituskäyttöön, joka oli kellukekone varustettuna eturungossa olevilla konekivääreillä. Tämän koneen tyyppimerkinnäksi tuli F.VIIIw, mutta se jäi ainoaksi yksilöksi myyntiponnistelujen epäonnistuttua.
Käyttö Suomessa.
Suomen ilmavoimien ainoa Fokker F.VIII rakennettiin N.V. Nederlandsche Vliegtuigenfabriken tehtailla Amsterdamissa vuonna 1928 rekisteritunnukselle H-NAEL. Koneen valmistusnumero oli 5076. Lentoyhtiö KLM käytti sitä reittiliikenteessä tunnuksella PH-AEI ja 1937 se myytiin British Airwaysille rekisteritunnuksella G-AEPU lentämään reittilentoja kanaalin yli. Ruotsalainen G.A. Flygrender osti koneen 1939, siirtolennon tapahtuessa 7. huhtikuuta 1939 reitillä Amsterdam-Kööpenhamina-Torslanda. Ruotsissa koneella lennettiin pääasiassa Göteborgin ympäristössä.
Talvisodan aikana järjesti Ruotsissa Nationella Samlingen -yhdistys kansalaiskeräyksen, jonka tuotolla ostettiin Suomelle G. A. Flygrederiltä 73 500 kruunulla edellä mainittu Fokker F.VIII -kone. Kone oli tunnukseltaan SE-AHA, ja se oli muista poiketen varustettu Pratt &amp; Whitney Wasp -moottoreilla. Kone lennettiin Suomeen 11. marraskuuta 1940 siirtolentotunnuksella OH-FOA. Kone sai tunnuksen FE-1 ja muun muassa huonokuntoisten siipien takia suoritetun peruskorjauksen jälkeen kone luovutettiin 4. elokuuta 1941 Lentolaivue 46:lle, jolla se suoritti huoltolentoja Lunkulan saaresta olevalta lentokentältä Karjalan armeijalle ja toi paluukyytinä haavoittuneita. Koneyksilöllä ehdittiin tehdä vain kymmenen lentoa, 45 h 15 min, ennen kuin se tuhoutui 27. syyskuuta 1941 polttoaineputkistoon päässeen ilman takia lennolla Latvan kentälle. Henkilövahingoilta vältyttiin, vaikka koneessa oli ainakin yksi pahasti haavoittunut ja pakkolasku tehtiin umpimetsään.
Mississippin kulttuuri

Mississippin kulttuuri oli Mississippin jokilaakson seuduille Yhdysvaltain keskilänteen noin 800–1500 jaa. kehittynyt esikolumbiaaninen intiaanikulttuuri, jonka asutuskeskuksiin rakennettiin suuria temppelikumpuja. Yksi kulttuurin suurista keskuksista oli Cahokia. 
Asutuskeskukset.
Mississipin kulttuurin väentiheys oli jopa kaksi asukasta neliökilometrillä Jo yksistään maissi mahdollisti suuren väestön kasvun.
Tyypillisessä Mississipin pikkukaupungissa oli 1-20 tasalakista kumpua ja/tai eliitin asuinalueita, jotka oli paaluaidoin ympäröityjä. Cahokian valvoma mutkikas päällikkökunta lienee käsittänyt ainakin kolmen kokoisia keskuksia ja lisäksi pikkukyliä. Ensimmäinen porras oli Cahokia ja toinen porras suuria kyliä, mm. Mitchell, East St. Louis ja Mt Pulcher. Kolmas porras käsitti vielä pienempiä kyliä.
Aikakauden loppuvaihe.
Noin vuosina 1350–1450 Keski-Mississippin kulttuurin alueelle syntyi niin sanottu "vapaa neljännes".Se ulottui lähinnä jokilaaksoissa Mississipin keski- ja Ohiojoen alajuoksulle. Tällä alueella asutuskeskuksia hylättiin ja/tai niiden väkiluku pieneni. Linnoitettujen paikkojen määrä laski. Syynä saattoi olla ilmastonmuutos: ilmasto viileni ja kuivui, kun pieni jääkausi alkoi..
Adenan kulttuuri

Adenan kulttuuri oli itäisessä Yhdysvalloissa 1000–100 eaa. vallinnut muinainen intiaanikulttuuri, jonka ihmiset rakensivat suuria maakumpuja hautakummuiksi. Kumpujen lisäksi Adenan kulttuurin intiaanit tekivät ylhäältä katsoen neliön, ympyrän, viisikulmion ja joskus myös mäenharjojen reunojen muotoisia maavalleja.
Näihin aikoihin itäisessä Pohjois-Amerikassa vallitsi itäisen metsämaan perinteen alkuvaihe. Silloin osa vuodesta asuttiin suurissa kylissä, ja joinakin vuodenaikoina tehtiin ravinnonkeruuleirejä lähialueille.
Adenan kulttuurin alkuperä on tuntematon. Siihen liittyi maanviljelyä, saviastioita ja laajaa kauppaa. 
Saviastiat eivät olleet taitavasti tehtyjä. Adenan ajan piippuja on löydetty. 
Kuparia saatiin Suurten järvien läheltä ja kotiloita Meksikonlahdelta. Adenan kulttuurin taantuminen liittyy Hopewellin kulttuurin nousuun. Hautaesineistä kertoo, että yhteiskunnassa oli varallisuus- ja asemaeroja. Luultavasti mahtisuvut hallitsivat Adenan asutuskeskuksia.
Adenan kulttuuri vaikutti Ohiojoen laaksossa. Kulttuurin kumpuihin kuuluvat muun muassa Länsi-Virginian Moundsvillessä oleva noin 20 metriä korkea ja 50 metrin läpimittainen Grave Creek Mound ja South Charlestonin Criel Mound.
Adenan kummut.
Adenan löytöpaikoja on ainakin 2 000 Ohiossa ja tähän rajoittuvissa osissa Länsi-Virginiaa, Pennsylvaniaa, Kentuckya ja Indianaa.
Joitain pieniä Adenan ajan kumpuja on rakennettu maavallien ympärömiksi, ja ne lienee tehty yksittäishaudoiksi.
Monia Adenan kumpuja näyttää käytetyn hautoina pitkän ajan kuluessa. Ensimmäiset kuvakummut lienevät Adenan ajalta. Käärmeen muotoinen Serpent Mound lienee tehty noin 300 eaa.
Historia.
Adenan kulttuuri syntyi Ohiojoen laaskossa noin 1100–700 eaa. Pohjana oli ehkä aiempi arkaainen viljely,
Glacial kame ja punaokrakompleksi.
Federalismi

Federalismi on valtioliitto- tai liittovaltiojärjestelmä, jossa osavaltiot ovat melko itsenäisiä, sekä tällaista järjestelmää kannattava aatesuunta.
Maailmassa on noin 25 federalistista valtiota. Ne ovat keskimäärin isoja, ja niissä asuu yli 40 prosenttia maailman väestöstä. Federalistisia valtioita ovat esimerkiksi Intia, Yhdysvallat, Venäjä, Brasilia, Saksa, Australia, Meksiko ja Kanada.
Piirteet ja tyypit.
Kaikkia federalistisia valtioita yhdistää kaksi piirrettä. Valta on ensinnäkin jaettu eri hallintotasoille. Toiseksi, jokaisesta kansalaisesta vastaa useampi kuin yksi hallinnon yksikkö. Näin federalistinen valtio eroaa yhtenäisvaltiosta, jossa kaikki itsenäinen valta on kansallisella hallituksella, ja hallinnon kaikki muut osastot ovat vain sen alaosastoja.
Federalismi on joustava käsite, ja sitä on käytetty vaihtelevissa historiallisissa ja paikallisissa olosuhteissa. Federalistiset valtiot on yleisesti jaettu kolmeen päätyyppiin:
2000-luvun federalistisia kysymyksiä ovat olleet esimerkiksi vallanjaon uudistaminen ja alueellisen autonomian lisääminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Espanjassa, sekä keskustelu Euroopan unionin integraation syventämisestä.
Perusteluja.
Federalismin tueksi on esitetty muun muassa seuraavia perusteluja:
Ongelmia ja arvostelua.
Federalistisia valtioita koettelevat joskus osavaltioiden irtautumispyrkimykset. Sellaiset ovat johtaneet sisällissotiin esimerkiksi Yhdysvalloissa 1861–1865 ja Jugoslaviassa 1990-luvulla.
Yhdysvaltojen perustuslakia säädettäessä federalismin vastustajia kutsuttiin antifederalisteiksi. Heitä huolestutti vallan liiallinen keskittyminen liittovaltion hallitukselle ja kansalaisoikeuksien suojan riittävyys. Antifederalistit asettivat Virginian perustuslakikonventissa ehdoksi perustuslain hyväksymiselle, että siihen lisätään kansalaisvapauksien luettelo (englanniksi "Bill of Rights").
Proof

Proof, oikealta nimeltään DeShaun Dupree Holton, (2. lokakuuta 1973 – 11. huhtikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän oli mukana perustamassa D12 -rap-yhtyettä. Proof oli Eminemin läheinen ystävä ja esiintyi myös hänen keikoillaan.
Kuolema.
Proof haavoittui vakavasti, kun häntä kohden ammuttiin detroitilaisessa CCC Club yökerhossa huhtikuussa 2006. Klubin ovivahti Mario Etheridge ampui Proofia kerran päähän sekä kahdesti rintakehään. 
Proof kuoli matkalla sairaalaan.
Egilsstaðir

Egilsstaðir on kaupunki Múlaþingin kunnassa Islannin itäosassa Lagarfljótjoen varrella. Vuonna 2019 kaupungissa oli 2 501 asukasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1947 palvelujen keskukseksi maatalousvaltaiselle alueelle. Kaupungin nimi tulee Egilsstaðirin tilasta, jonka paikalle se pystytettiin. Nykypäivään tultaessa Egilsstaðirista on kasvanut Itä-Islannin suurin kaupunki ja liikenteen sekä hallinnon keskus. Kaupungissa on korkeakoulu, lentokenttä ja sairaala.
Sheriff

Sheriff () on Transnistriassa toimiva yritys, joka omistaa huoltamo- ja supermarketketjut, televisiokanavan, rakennusyhtiön, Mercedes-Benz -myymälän, alkoholitehtaan, elintarviketehtaita, mainostoimiston, kasinon, jalkapalloseura FC Sheriff Tiraspolin ja joukkueen jalkapallostadionin sekä viiden tähden hotellin. 
Šerifin uskotaan saavan etuoikeuksia kansainvälisesti tunnustamattoman Transnistrian hallinnolta, ja BBC:n tietojen mukaan yhtiötä johtaa presidentti Igor Smirnovin poika Vladimir Smirnov. Sekä isä että poika ovat kuitenkin kieltäneet väitteen. Moldovalainen Jurnal de Chişinău on esittänyt väitteitä, että yritystä käytettäisiin salakuljetuksella ansaitun rahan pesuun, mutta väitteet on tyrmätty moldovalaisena propagandana.
PFBC-voimalaitos

PFBC-voimalaitos on voimalaitos, jossa paineistetetussa leijukerroskattilassa poltetaan kiinteää polttoainetta. Savukaasut johdetaan sitten puhdistuksen kautta kaasuturbiiniin ja edelleen kombikattilaan, jossa niiden lämmöllä höyrystetään vettä höyryturbiiniprosessiin. Näin saadaan kiinteällä polttoaineella liki maakaasukäyttöisen kombivoimalaitoksen sähköntuotantohyötysuhde. 
Tämä voimalatyyppi sopii erityisen hyvin sellaiselle kivihiilelle, jossa tuhkapitoisuus on suuri tai laatu on vaihtelevaa. Voimalatyyppiä kehitettiin kovasti 1990-luvulla. 
Kirjainyhdistelmä PFBC tulee englannin sanoista "pressurized fluidized bed combustion boiler" eli paineistettu leijukerroskattila.
Jukka Mäkelä (sosiologi)

Jukka Heikki Antero Mäkelä (s. 1953) on tilastotieteen lehtori ja sosiologi. Mäkelä on kehittänyt erityisesti tutkimusmenetelmien opetusta ja toiminut menetelmätieteiden laitoksen johtajana. Hän on väitellyt yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Lapin yliopistossa 1996. Mäkelä on toiminut tilasto- ja yhteiskuntatieteen opetustehtävissä Oulun yliopistossa vuodesta 1976 ja Lapin yliopistossa vuodesta 1984. Tilastotieteen lehtoriksi Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekuntaan hänet nimitettiin 1995. Mäkelä on ollut sosiologian, erityisesti kvantitatiivisen metodologian dosentti Jyväskylän yliopistossa. Lapin yliopiston vararehtorina hän toimi 2001-2017.
Ylipormestari

Ylipormestari on tasavallan presidentin myöntämä suomalainen arvonimi. Se kuuluu arvonimien 2. ryhmään ja siitä on maksettava veroa joko .
Tähän mennessä ylipormestarin arvon saaneita on ollut kahdeksan ja kaikki olivat Helsingin kaupunginjohtajan virassa, eivät luottamustoimessa olleita pormestareita (kaupunginjohtajan tilalle tuli Helsingin pormestari kuntavaalien 2017 jälkeen).
Vesiturbiini

Vesiturbiini on laite, jolla virtaavan veden liike-energiaa muunnetaan akselin ja sitä myöten sähkövirtaa synnyttävän generaattorin pyörimisenenergiaksi. Turbiini on siis tavallaan pumpun vastakohta. Vesiturbiini yhdessä generaattorin kanssa on vesivoimalaitoksen pääkomponentti.
Toiminnan teoria.
Turbiini on energianmuunnin. Se muuttaa veden painetta (potentiaalienergiaa) akselinsa pyörimisenergiaksi ja edelleen generaattorin pyörimisenergiaksi. Virtaava vesi ohjataan turbiinin juoksupyörän lapoihin, joihin se aiheuttaa voiman. Tämä voima vaikuttaa lapaan tietyn matkan ja tekee siten työn ja luovuttaa energiaansa turbiinille.
Reaktioturbiini.
Newtonin kolmas laki kuvaa reaktioturbiinin energiansiirtoa. Vesivirran paine laskee sen vaikuttaessa turbiinin lapoihin ja siten luovuttaa energiaa turbiinille.
Impulssiturbiini.
Newtonin toinen laki kuvaa impulssi- eli aktioturbiinin energiansiirtoa. Vesivirran paine (potentiaalienergia) muutetaan suuttimella liike-energiaksi. Suurinopeuksinen vesisuihku osuu turbiinin lapoihin ja suihkun suunta muuttuu. Suihku aiheuttaa lapaan impulssivoiman, joka vaikuttaa tietyn matkan tehden työtä turbiiniin ja siten antaen sille energiaansa.
Teho.
Vesivirrasta saatavissa oleva teho.
formula_1 
missä:
Vesiturbiinien jaottelu.
Reaktioturbiinit.
Kaplan-turbiini soveltuu suurille virtaamille ja pienille pudotuskorkeuksille. Turbiinin juoksupyörä on potkurin tai aksiaalipumpun juoksupyörän muotoinen. Perinteiset Kaplan-turbiinit ovat olleet rakenteeltaan sellaiset, että generaattori on vesikanavan yllä ja itse turbiinin lavat roikkuvat alhaalla akselin varassa. Uudemmassa konstruktiossa nk. putkiturbiinissa turbiini ja generaattori sijaitsevat vesiputkessa olevassa tilassa.
Francis-turbiinit soveltuvat keskisuurille putouskorkeuksille, 20 m – 500 m. Niiden juoksupyörä muistuttaa keskipakopumpun vastaavaa.
Impulssiturbiinit.
Pelton-turbiinit soveltuvat pienille virtaamille ja suurille putouskorkeuksille. Turbiinin kehällä on lusikan muotoisia kuppeja, joihin vesivirta tulee tangentin suuntaisesti suurella nopeudella.
Tunnetaan myös läpivirtaus- ja Ossbergerturbiinina.
Kanotix

Kanotix on Knoppixiin ja Debianiin perustuva GNU/Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti.
Projektin aloitti Joerg Schirottke vuonna 2004.
Kanotixin voi käynnistää suoraan live-CD:ltä tai sen voi asentaa kiintolevylle. Asennus on pyritty tekemään helpoksi ja paketin mukana seuraakin tarkoitusta varten skripti, jolla saa muun muassa luotua Kanotixin vaatimat osiot kiintolevylle. Kanotixia voi käyttää esimerkiksi toisen käyttöjärjestelmän pelastamiseen koneissa, jotka osaavat käynnistyä CD-asemalta mutta sitä voi käyttää myös sellaisenaan suoraan kiintolevyltä. Kanotixissa on KDE-työpöytäohjelmisto.
Uusia ohjelmia on voinut asentaa Kanotixin Klik-tuella, jonka on korvannut AppImageKit.
Opel Senator

Opel Senator on Opelin vuosina 1978–1994 valmistama automalli, jonka ensimmäinen malli tuli markkinoille vuonna 1978 Opel Diplomatin seuraajana. Se oli Opelin henkilöautomalliston lippulaiva vuoteen 1994 asti. 
Opel Senator A.
A-mallin Senator oli pidennetty, ylellisempi malli Opel Rekordista. Senatorin coupé-mallia myytiin nimellä Opel Monza. Britanniassa sekä Senatoria että Monzaa myytiin nimellä Vauxhall Royale, ja Etelä-Afrikassa nimellä Chevrolet Senator vuoteen 1982 asti, jonka jälkeen merkki vaihdettiin Opeliksi. 
Brittiläinen Ferguson valmisti nelivetoista versiota Senatorista/Royalesta.
Senator A:n pohjalta tehtiin myös australialaiset Holden Commodore-mallit VK ja VL vuosina 1984–1988, sekä Daewoo Imperial Etelä-Koreassa. Myös harvinaisempi Bitter SC -coupé perustuu A-mallin Senatoriin.
Opel Senator B.
B-mallin Senator perustui Opel Omega A:han. B-mallista ei tullut coupé-versiota A-mallin tavoin, vaan ainoa korimalli oli sedan. 
Senator B:n pohjalta tehtiin Holden Commodore VN Australiassa. Britanniassa Senator tunnetaan nimellä Vauxhall Senator.
Opel Omega B:n tullessa myyntiin vuonna 1994 Senator-mallinimi poistettiin käytöstä ja autot liitettiin Omega-mallistoon jonka MV6-versiosta tuli Senatorin seuraaja.
Moottorivaihtoehdot:
Eerik II Maununpoika

Eerik II Maununpoika eli Eerik Pappisvihaaja (Eirik II Magnusson); (1268 – 15. heinäkuuta 1299) oli Norjan kuningas vuosina 1280–1299.
Suku.
Eerik oli kuningas Maunu VI Lainparantajan ja Ruotsin prinsessa Ingeborg Eriksdotterin vanhin poika.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Eerikin ensimmäinen puoliso, Skotlannin prinsessa, kuningas Aleksanteri III:n tytär Margaret Skotlantilainen (1261–1283) kuoli synnytyksessä. Heidän kolmivuotiaasta tyttärestään prinsessa Margaretista tuli isoisänsä kuoltua vuonna 1286 Skotlannin kuningatar, mutta hän kuoli jo vuonna 1290 matkallaan Skotlantiin Englannin prinssi Edvardin puolisoksi.
Perintö.
Koska Eerikillä ei kuollessaan ollut poikaa, hänen seuraajakseen tuli hänen veljensä Haakon V Maununpoika.
Craig Bellamy

Craig Bellamy (s. 13. heinäkuuta 1979 Cardiff, Wales) on walesilainen entinen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Cardiffia. Kesällä 2014 Bellamy ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja suuntaavansa jatkossa valmennustehtäviin. 
Hyökkääjänä pelaava Bellamy aloitti ammattilaisuransa kaudella 1996–1997 Norwich Cityssä. Bellamy pelasi yhteensä neljä kautta Norwich Cityssä, maaliennätyksenään 17 maalia kaudelta 1998–1999. Kauden 2000–2001 Bellamy pelasi Coventry Cityssä, mutta siirtyi jo seuraavalla kaudella Newcastle Unitedin riveihin. Kolmen ja puolen kauden aikana Newcastle Unitedissa Bellamy pääsi pelaamaan muun muassa Mestarien liigassa. Jalkapalloilijan taitojensa lisäksi Bellamy on kerännyt huomiota myös vaikeilla luonteenpiirteillään. Kesken kauden, tammikuussa 2004–2005, Bellamy joutui vaihtamaan seuraa riitaannuttuaan silloisen valmentajansa Graeme Sounessin ja joidenkin joukkuekavereidensa kanssa. Uudeksi seuraksi Bellamylle tuli Blackburn Rovers.
Kaudella 2005–2006 Bellamy teki Valioliigassa 13 maalia ollen Roversin paras maalintekijä ja suuri osa joukkuetta ja sen hyvää menestystä (6.). Tämä oikeutti Bellamyn pelaamaan UEFA-cupissa kaudella 2006–2007. Kesäkuussa 2006 Bellamy solmi nelivuotisen sopimuksen Liverpoolin kanssa. Sopimuksen on arvioitu olleen 6 miljoonan punnan arvoinen. Heinäkuussa 2007 Bellamy siirtyi 7,5 miljoonan punnan sopimuksella West Ham Unitediin. Sopimuksen pituus oli viisi vuotta. Tammikuussa 2009 Manchester City osti Bellamyn arviolta 14 miljoonalla punnalla West Hamista. Bellamy solmi Cityn kanssa neljän ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen. Bellamystä tuli Cityn toinen hankinta tammikuulle 2009. Aikaisemmin City hankki Wayne Bridgen Chelseasta. Myös Tottenham Hotspur tavoitteli aikaisemmin tammikuussa Bellamya. Elokuussa 2010 Bellamy siirtyi lainasopimuksella Cardiffiin. Elokuussa 2011 Bellamy siirtyi ilmaisella siirrolla Liverpooliin. Elokuussa 2012 Bellamy palasi takaisin kotikaupunkiinsa ja Cardiffin joukkueeseen.
Walesin maajoukkueessa Bellamy pelasi 78 ottelua ja teki niissä 19 maalia.
Reijo Hammar

Reijo Juhani Hammar (nykyisin Andreas Hammar) (s. 1953) on yksi Suomen tunnetuimmista rikollisista. Häntä kutsuttiin aikanaan Suomen vaarallisimmaksi vangiksi.
Hammar murhasi 10. heinäkuuta 1986 Turusta Tukholmaan matkalla olleella Viking Sallylla tamperelaisen 44-vuotiaan liikemiehen, "Antti Johannes Eljaalan". Hammar ja Eljaala menivät matkan loppuvaiheilla Eljaalan hyttiin. Tapauksesta kertoneen Iltalehden tietojen mukaan Hammar oli anastanut rahat Eljaalan lompakosta, mistä Eljaala aikoi ilmoittaa poliisille. Eljaalan ollessa poistumassa hytistä Hammar oli iskenyt häntä veitsellä kaulaan sekä kuristanut häntä lakanasta repäistyllä suikaleella. Tekoon osallistui myös Hammarin apuri. Hammar tuomittiin murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Vuoden 1988 heinäkuussa Hammar karkasi kahden vankitoverinsa, Aaro Petteri Tenhusen ja Martti Orajärven kanssa Kakolasta eli Turun keskusvankilasta. Paon yhteydessä Hammar ampui vartijaa katkaistulla haulikolla käteen. Lapissa karkureille tuli riita, jonka päätteeksi Hammar surmasi Tenhusen lyömällä tätä kirveellä päähän. Karkumatka päättyi elokuussa 1988, jolloin Hammar ja Orajärvi jäivät kiinni Tukholmassa ja heidät palautettiin Suomeen. Kaksikko ehti tehdä pakonsa aikana useita pankkiryöstöjä. Lehdistö nimesi Hammarin vankilapaon seurauksena "Kakolan karkuriksi".
Presidentti Tarja Halonen armahti Hammarin joulukuussa 2004. Hammar sai seuraavan kerran huomiota tiedotusvälineissä, kun hän 24. helmikuuta 2007 meni pistoolilla varustautuneena helsinkiläiseen Vuosaaren Oluthuoneeseen ja vapautti pubissa häiriköineen vaimonsa ovimiesten otteesta. Hammar ja vaimo poistuivat baarista ennen poliisin tuloa. Hammar saatiin kiinni myöhemmin samana iltana autosta vuosaarelaiselta pysäköintialueelta. Poliisi piti Hammarin ja hänen vaimonsa pidätettyinä seuraavaan päivään saakka, jolloin pariskunta päästettiin vapaalle jalalle. Helsingin käräjäoikeus langetti Hammarille 360 euron päiväsakot lokakuussa 2007.
25. syyskuuta 2011 Hammar puukotti tuttavaansa helsinkiläisessä yksityisasunnossa erimielisyyksien seurauksena. Puukotettu mies onnistui pakenemaan toiseen asuntoon, minkä jälkeen Hammar lähti läheiseen pubiin. Poliisi otti Hammarin kiinni pubista kuulusteltavaksi. Kuulusteluissa Hammar ei pystynyt kertomaan motiivia teolleen. 7. joulukuuta 2011 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Hammarin tapon yrityksestä neljäksi vuodeksi vankeuteen sekä maksamaan korvauksia puukotuksen uhrille.
Keijo Parkkinen

Keijo Parkkinen (s. 28. lokakuuta 1965) on suomalainen suunnistaja, joka on edustanut kotimaisissa kilpailuissa sekä SK Pohjantähteä että Ylikiimingin Nuijamiehiä. Ammatiltaan Parkkinen on vahtimestari. 
Parkkinen on saavuttanut MM-kilpailujen viestissä hopeaa vuonna 1995 sekä pronssia vuosina 1989, 1991 ja 1993. Hänen paras henkilökohtaisten matkojen MM-kisasaavutuksensa on lyhyen matkan kymmenes sija vuonna 1991.
Carl Giles

Ronald "Carl" Giles (29. syyskuuta 1916 – 28. elokuuta 1995) oli englantilainen pilapiirtäjä joka työskenteli 47 vuotta uutislehti "Daily Expressin" palveluksessa. Englantilaista arkipäivää kuvaavista humoristisista piirroksistaan tunnettu Giles on äänestetty 1900-luvun parhaaksi englantilaiseksi pilapiirtäjäksi. 
Carl Giles aloitti uransa piirroselokuvan parissa. Hän jätti koulunsa kesken 14-vuotiaana ja ryhtyi apupojaksi elokuvateollisuuteen, kohoten lopulta animaattoriksi asti. 18-vuotiaana Giles palkattiin tuottaja Alexander Kordan palvelukseen ja hän huipensi elokuvauransa toimimalla lyhytpiirretyn "The Fox Hunt" (1938) pääanimaattorina. Vuonna 1938 Giles kuitenkin vaihtoi alaa ja siirtyi "Reynold News" -lehden palvelukseen tekemään pilapiirroksia sekä sarjakuvaa "Young Ernie". 1943 hän aloitti työskentelyn "Daily Express" -lehdessä, piirtäen lehden päivittäistä pilapiirrosta kaikkiaan 47 vuotta. Giles jäi eläkkeelle Daily Expressin palveluksesta vuonna 1991.
Giles karrikoi tarvittaessa poliitikkoja ja valtiollisia vaikuttajia kuningatarta myöten, mutta hän käsitteli politiikkaa mieluiten kuvaamalla sen vaikutusta tavallisten englantilaisten arkipäivään. Valtaosa hänen piirroksistaan on satiirisia mutta hyväntahtoisia tuokiokuvia englantilaisesta arkielämästä. Vuonna 1945 Giles kehitti tunnetuimman luomuksensa "Giles Familyn", meluisan työväenluokkaisen suurperheen, jonka kautta hän kommentoi ajankohtaisia tapahtumia. Giles Familyn tunnetuin hahmo oli Grandma eli Isoäiti, perheen äkkiväärä ja sisukas matriarkka.
Giles ei koskaan myynyt piirroksiaan, mutta lahjoitti niitä avokätisesti hyväntekeväisyystarkoituksiin. Kuningatar Elisabet II ja prinssi Philip kuuluivat hänen ihailijoihinsa, ja monet hänet piirroksistaan päätyivät Buckinghamin palatsin seinälle. Vuonna 2000 järjestetyssä äänestyksessä 1900-luvun parhaasta brittiläisestä pilapiirtäjästä Giles nousi ensimmäiselle sijalle, jättäen taakseen muun muassa David Low'n ja Gerald Scarfen.
Gilesin vaikutus on tuntunut myös Britannian ulkopuolella: esimerkiksi Suomen tunnetuin pilapiirtäjä Kari Suomalainen otti varhaisissa piirroksissaan Gilesiltä runsaasti vaikutteita.
Lähteet.
KMFDM

KMFDM on Hampurissa vuonna 1984 perustettu industrial rock -yhtye. Sen musiikkityyli on kuitenkin vaihdellut industrial rockista danceen, teknoon ja industrial metaliin. Bändin nimi on lyhenne saksan kielen sanoista "Kein Mehrheit für die Mitleid" (Ei armoa enemmistölle). Yhtyeen albumeilla on vieraillut useita ulkopuolisia artisteja, muiden muassa Bill Rieflin Ministrystä, Nivek Ogre Skinny Puppysta sekä Tim Skold Shotgun Messiahista ja Marilyn Mansonista. Perustajajäsen Sascha Konietzko on vitsaillut olevansa industrial rockin kuningas, ja yhtye onkin ollut yksi genrensä ahkerimmista säveltäjistä julkaisten vuodesta 1986 saakka joka vuosi vähintään yhden albumin, singlen tai EP:n, paitsi vuosina 1999-2001, kun yhtye oli hajonnut Konietzkon ja vanhojen jäsentensä, En Eschin ja Günter Schulzin erimielisyyksien vuoksi. Useat yhtyeen sanoitukset vastustavat maailman kaupallistumista ja etenkin WWIII -albumi kritisoi vahvasti Yhdysvaltojen ulkopolitiikkaa sekä presidentti George W. Bushin toimintaa. Samaan aikaan yhtye on kuitenkin osoittanut itseironiaa laskemalla itsestään leikkiä useilla kappaleillaan.
MayBee

MayBee oli turkulainen pop-duo, johon kuului kaksi näyttelijätaustaista naista. Duon levy-yhtiö oli Poko Rekords.
MayBeen ensilevylle, "Ainoa unelma" -albumille, kappaleita sävelsivät muun muassa Ressu Redford ja Toni Nuotio. Duon laulajat osallistuivat niiden tekoon kirjoittamalla sanoituksia. 
"Pling"-albumin tuotti Firevision-kaksikko. Levyllä on kaksi coveria, joista ensimmäinen on Nicepappi-yhtyeen "Kuumatkalla" (säv. ja san. Heli Luokkala-Nevalainen) ja toinen "Jäänmurtaja". MayBeelle kappaleita ovat tehneet myös Kaksion Jonna Kärkkäinen, Mikko Tamminen ja Jukka Takalo. 
Taustayhtyeessä rumpuja soitti Ari Toikka, kitaraa Erik Valkama, koskettimia Pekka Siistonen ja bassoa Ville Mäkinen.
Naton lippu

Naton lippu koostuu valkoisesta kompassiruususta, josta leviää neljä valkoista viivaa sivuille tummansinisellä taustalla. Naton neuvosto hyväksyi lipun viralliseksi lipukseen 14. lokakuuta 1953. Sininen väri kuvaa Atlanttia, kompassineulat jäsenvaltioiden yhteistä pyrkimystä rauhaan ja ympyrä yhtenäisyyttä. Tähdestä tulevat viivat tulee sisällyttää lippuun, mutta niiden pituus voi vaihdella lipun koon mukaan.
Kellie Pickler

Kellie Dawn Pickler (s. 28. kesäkuuta 1986 Albemarle, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen countrylaulaja, joka oli yksi finalisteista "American Idolin" viidennellä tuotantokaudella.
Elämä ja ura.
Lapsuus ja nuoruus.
Kellie Pickler syntyi Stanly Memorialin sairaalassa, Pohjois-Carolinassa. Kellie Pickler asui koko lapsuutensa ajan isovanhempiensa luona, sillä hänen oma äitinsä jätti hänet Kellien ollessa vain kaksivuotias. Kellien isä Clyde "Bo" Picklerillä on ollut lukuisia ongelmia, joihin vaikuttivat huumeet ja alkoholi, ja hän joutui vankilaan vuonna 2003 puukotustapaturmasta. Clyde vapautui vankilasta viikon sen jälkeen, kun Kellie putosi American Idolista. Kellie ei pitkään aikaan tiennyt äidistään mitään, kunnes hieman aikaa sitten Kellien äiti "astui ulos varjoista". Kellien äiti kertoi Clyden lyöneen häntä, ja Kellien pois-antamisen olevan ainoa mahdollisuus. Kellien äiti on koettanut saada yhteyttä Kellieen, mutta Kellie ei missään tapauksessa halua tavata äitiään, koska tämä on Kellien sanojen mukaan satuttanut Kelliä niin paljon.
American Idol.
Pickler kilpaili American Idolin viidennellä tuotantokaudella vuonna 2006. Hän tuli mukaan Greensboron, Pohjois-Carolinan koelauluista. Pickler aloitti koelauluissa laulamalla Kelly Clarksonin kappaleen ”Since U Been Gone” ja Martina McBriden kappaleen ”A Broken Wing” ja kaikki tuomarit halusivat hänet jatkoon. Hollywood-viikolla tuomari Simon Cowell moitti Picklerin hermostuneisuutta, mutta hän eteni semifinaaleihin hyvien esitysten johdosta. Pickler oli erityisesti Cowellin suosikkeja ja hän on jopa sanonut, että hän pitää tästä vielä enemmän kuin neljännen kauden voittajasta Carrie Underwoodista. Pickler sijoittui kilpailussa lopulta kuudenneksi.
Esiintyminen visailuohjelmassa.
Marraskuussa 2007 Pickler kilpaili television "Are You Smarter Than a 5th Grader?" -visailuohjelmassa hyväntekeväisyytenä Amerikan Punaiselle Ristille ja AARP:n vanhustenhoito-ohjelmalle. Kun häneltä kysyttiin, minkä Euroopan valtion pääkaupunki on Budapest, hän tunnusti luulleensa Euroopan olevan valtio.
Levytysura.
Picklerin debyyttialbumi "Small Town Girl" ilmestyi 31. lokakuuta 2006, ja ensimmäinen single "Red High Heels" 13. syyskuuta 2006. Kappaleessaan ”I Wonder” Pickler kertoo äidistään, joka hylkäsi hänet hänen ollessaan vasta kaksivuotias.
Vuonna 2008 julkaistiin toinen, Picklerin nimeä kantava albumi "Kellie Pickler".
Dave Catching

Dave Catching (s. 7. kesäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen muusikko Memphisistä, Tennesseestä.
Hän oli muun muassa yhtyeiden Queens of the Stone Age ja Mondo Generator kitaristi. Hän on myös Eagles of Death Metalin ja Yellow No. 5:n ja The Gnarltonesin jäsen. Hän on myös ollut mukana The Desert Sessionsissa.
Hän on myös Joshua Treessä, Kaliforniassa sijaitsevan The Rancho De La Luna -studion osaomistaja.
Hän soitti kitaran lisäksi joissain Queens of the Stone Agen kappaleissa bassoa, koskettimia sekä oli välillä taustalaulaja.
Dave sai lempinimen "Diamond Dave Catching".
Sointukulku

Sointukulku (myös sointujärjestys, sointuprogressio tai harmoninen progressio) on joukko sointuja, jotka soitetaan ennalta määrätyssä järjestyksessä siten, että soinnut liittyvät jollakin tavoin toisiinsa ja muodostavat eheän kokonaisuuden. Sointukulku on keskeinen käsite suuressa osassa eurooppalaista musiikkia. Sen avulla musiikille voidaan luoda selkeä rakenne, joka voi olla esimerkiksi syklinen. Yleisimmin käytetty sointuprogressio länsimaisessa musiikissa perustuu I:n (eli toonikan), IV:n (eli subdominantin) ja V:en (eli dominantin) asteen soinnuille. Näitä sointuja käytetään muun muassa perus-, kahdeksan ja kahdentoista tahdin blueskaavoissa. Jazzissa yleisesti käytetty sointuprogressio perustuu sävelasteikon II asteen mollisoinnulle (ii-V-I).
Erityisesti jazzmusiikissa monien jazzstandardien sointukuluille on alettu antaa omia nimiään, ja niitä on käytetty laajasti uusissa kappaleissa. Eniten käytettyjä tällaisia sointuprogressioita on George Gershwinin "I've Got Rhythm" -kappaleen sointukulku, jota on käytetty uudelleen niin usein, että jazzpiireissä se tunnetaan nykyisin nimellä "Rhythm Changes".
Matt Cameron

Matt Cameron (s. 28. marraskuuta 1962 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rumpali. Parhaiten hänet tunnetaan grungeyhtye Soundgardenin rumpalina. Hän soitti yhtyeessä vuodesta 1986 yhtyeen hajoamiseen 1997 asti. Myöhemmin hän löysi itselleen uuden yhtyeen, Pearl Jamin, jossa hän soittaa vieläkin.
Cameron syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän aloitti rumpujen soiton varhaisessa iässä. Hän ja muutama hänen kaverinsa soittivat cover-yhtyeessä nimeltä Kiss. Matt tapasi myöhemmin Paul Stanleyn. He saivat Kissiltä uhkauskirjeen heidän nimensä väärinkäytöstä.
1980-luvun alkupuolella hän muutti Seattleen, jossa hän soitti yhtyeissä kuten Skin Yard ja Feedback. Matt pääsi vuonna 1986 soittamaan Soundgardeniin tultuaan tunnetuksi paikallisissa musiikkipiireissä.
Hän on myös soittanut Smashing Pumpkinsin, Geddy Leen ja Tony Iommin albumeilla. Hän esiintyy yhdessä kappaleessa Chris Cornellin sooloalbumilla "Euphoria Morning".
Hän on myös kanadalaisen Our Lady Peace -yhtyeen rumpali Jeremy Taggartin ystävä ja soittaa Our Lady Peacen "Spritual Machines" -albumilla kappaleissa ”Right Behind You (Mafia)” ja ”Are You Sad”. Hän soittaa "Spider-Man – Hämähäkkimies" -elokuvaan tehdyssä ”Hero”-kappaleessa, jossa laulaa ja soittaa kitaraa Nickelbackistä tuttu Chad Kroeger.
Matt soitti myös hetken Queens of the Stone Agessä.
Svarog

Svarog (, ) on slaavilaisen mytologian jumala. Svarogia pidetään yleensä auringon ja tulen jumalana. Svarog oli alun perin yksi slaavien tärkeimmistä jumalista, mutta sittemmin hänen merkityksensä väheni ja esimerkiksi Venäjällä Svarogin sijan otti Perun. Joidenkin tulkintojen mukaan tulen jumala Svarogič oli Svarogin poika. Toisten mielestä nämä kaksi nimeä viittaavat samaan jumalaan.
Slaavilaiseen mytologiaan perustuvissa uuspakanallisissa uskonnoissa Svarog on usein luoja ja ylijumala ja pyhän kolminaisuuden Triglavin osa. Nimen etymologian on arveltu viittaavan sanskritin sanaan "svarga" (taivas) tai slaavilaiseen sananjuureen "svar" (kirkas).
Kosti Klemelä

Kosti Johannes Klemelä (29. helmikuuta 1920 Metsämaa – 26. marraskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi yhteensä 24 elokuvassa ja televisiosarjassa. Rooleista tunnetuin on vänrikki (myöhemmin luutnantti) Koskela Väinö Linnan "Tuntemattoman sotilaan" vuoden 1955 filmatisoinnissa.
Klemelä sai ensikiinnityksensä Mikkelin teatteriin vuonna 1946. Sen jälkeen hän näytteli Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 1949–1955 ja sittemmin Suomen Kansallisteatterissa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Klemelä näytteli "Tuntemattoman sotilaan" Koskelaa myös Tampereen Pyynikin kesäteatterissa. Klemelä menehtyi vakavaan sairauteen 86-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Kansallisteatterin näyttelijöiden yhteishautaan.
Dažbog

Dažbog (myös "Dazbog", "Dabog", kyrill. Дажбог) on slaavilaisessa mytologiassa auringon jumala. Hän on yksi harvoista autenttisista slaavilaisista jumalista: Dažbog mainitaan Nestorin kronikassa ja useissa muissakin käsikirjoituksissa.
Erään tulkinnan mukaan Dažbog on Svarogin poika ja tulen jumalan Svarogičin veli. Joissakin myyteissä hän on Kuun jumalattaren puoliso. Venäläisessä kansanperinteessä Dažbogin sanotaan syntyvän joka päivä uudestaan lapseksi ja kuolevan auringonlaskun myötä vanhana miehenä.
Toivo Mäkelä

Toivo Sulo Armas Mäkelä (26. syyskuuta 1909 Loviisa – 20. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Toivo Mäkelän vanhemmat olivat kirvesmies Leander Mäkelä ja Josefiina Alfors.
Ennen elokuvauraansa Mäkelä näytteli teattereissa. Näistä yksi oli Kotkan teatteri, jossa hän tapasi tulevan elinikäisen puolisonsa Irma Seikkulan. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Mäkelä näytteli Wilho Ilmarin ohjaamassa Jalmari Finne -filmatisoinnissa "Pitkäjärveläiset" (1951) ollessaan jo 42-vuotias. Tämä ei haitannut hänen urakehitystään, vaan Mäkelä esiintyi aktiivisesti elokuvissa ja televisiorooleissa kuolemaansa saakka vuoteen 1979.
Mäkelä muistetaan erityisesti persoonallisesta, tiettyjä maneereja hyväksi käyttävästä näyttelijätyylistään. Elokuvayleisölle hän tuli tunnetuksi Matti Kassilan draamojen ja Aarne Tarkaksen komedioiden luottonäyttelijänä. Tunnetuimmat roolinsa hän tekikin Kassilan ohjaamissa elokuvissa "Elokuu" (1956), "Komisario Palmun erehdys" (1960) ja "Kaasua, komisario Palmu!" (1961). Ensimmäisessä hän esitti juoppoa kanavanvartijaa, toisessa ravintolan pianistia ja kolmannessa hieman homssuista tuomaria. Muistettava on myös pääministerin rooli Spede-elokuvassa "Pähkähullu Suomi" (1967). Hänen viimeiseksi suureksi elokuvaroolikseen jäi valokuvaajan (sekin alkoholistin) rooli Rauni Mollbergin lämminhenkisessä komediassa "Aika hyvä ihmiseksi" (1977), jossa Irma Seikkula esitti hänen vaimoaan. Elokuva toi Mäkelälle hänen ainoan Jussi-patsaansa.
Elokuvauransa aikana Mäkelä jatkoi tiiviisti esiintymistä myös teatterin puolella. Elokuva- ja televisiorooleja hänelle kertyi lähes 50. Vuonna 1960 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Yksityiselämä.
Toivo Mäkelä meni naimisiin näyttelijä Irma Seikkulan kanssa vuonna 1944 ja olivat naimisissa Mäkelän kuolemaan saakka. Heillä on kolme lasta, joista Juha Mäkelä (s. 1944), Maarita Mäkelä (s. 1945) ovat näyttelijöitä. Näyttelijä Taito Mäkelä oli Toivo Mäkelän veli.
Matti Keskinarkaus

Matti Keskinarkaus (s. 28. helmikuuta 1976) on suomalainen hiihto- ja pyöräsuunnistaja ja nelinkertainen hiihtosuunnistuksen maailmanmestari. Maailmanmestaruuden Keskinarkaus on voittanut Borovetsissa Bulgariassa 2002 pitkältä matkalta, Levin 2005 MM-kisojen sprintistä ja viestissä Rusutsussa Japanissa 2009 ja Tänndalenissa Ruotsissa 2011. Lisäksi hänellä on kolme MM-hopeaa ja neljä MM-pronssia. Pyöräsuunnistuksessa hän on voittanut MM-pronssia pitkältä matkalta.
Seuratasolla Keskinarkaus edustaa rovaniemeläistä Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Keskinarkaus työskentelee nykyään Finnairin palveluksessa lentäjänä.
Puutomaatti

Puutomaatti eli tomatillo eli tamarillo ("Solanum betaceum", syn. "Cyphomandra betacea") on koppisiemenisiin kuuluva koisokasvi. Se on pieni puu tai pensas, jonka soikeat ja ohutkuoriset hedelmät ovat syötäviä. Hedelmän sisällä on paljon tummia siemeniä, ja se muistuttaa niin maultaan kuin olemukseltaan tavallista tomaattia. Toisen mielipiteen mukaan makua voi myös kuvailla hunajamelonin ja karpalon yhdistelmäksi.
Puutomaatin hedelmät ovat 2–8 cm:n pituisia, ja ne kasvavat tertuissa. Pintajuuriset puut kasvavat istukkaasta ja ovat nuorena erittäin herkkiä kylmyydelle. Puu voi kasvaa hieman yli kuusimetriseksi, mutta silloin se tarvitsee suojaa tuulen aiheuttamilta vahingoilta. Hedelmiä alkaa muodostua kahden vuoden ikäisessä puussa. Yksi puu tuottaa hyvässä maaperässä erittäin runsaan sadon.
Puutomaatti kasvaa luonnonvaraisena Andeilla Perussa, Chilessä, Ecuadorissa ja Boliviassa. Sitä viljellään Argentiinassa, Australiassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Keniassa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa. Mm. Suomeen tuotavat tuontihedelmät viljellään pääasiassa Uudessa-Seelannissa.
Puutomaatin hedelmä voidaan syödä lusikalla halkaisemalla se kahtia tai irrottamalla sen kuori kuumalla vedellä. Hedelmä voidaan soseuttaa, ja sitä voidaan käyttää jälkiruokana tai salaateissa.
Juha Kurvinen

Juha Kurvinen (s. 8. lokakuuta 1975 Kirkkonummi) on viihdetaiteilija, jonglööri, koomikko, freelancer-toimittaja ja kirjailija. Hänellä on ollut kahdesti ennätys "Guinnessin ennätysten kirjassa" kolmen aidon ja käynnissäolevan moottorisahan heittämisessä.
Henkilöhistoria.
Kurvinen on toiminut ammattiviihdyttäjänä vuodesta 1996 lähtien esiintyen yritysjuhlissa, yksityistilaisuuksissa, yökerhoissa, tapahtumissa ja viihdelaivoilla sekä Suomessa että ulkomailla. Juha Kurvinen käyttää esityksissään perinteisten jonglöörivälineiden sijasta arkisia jokapäiväisiä esineitä kuten kännyköitä, moottorisahoja, kirveitä, veitsiä, omenoita ja ilmassa ylösalaisin lentävää täyttä kaljatuoppia yhdistellen esityksiin lisäksi tilannekomiikkaa ja yleisöavustajia. Kurvinen on lisäksi keksinyt ja esittänyt myös vedenalaisen jonglöörishow'n, joka näytettiin Yle TV2:n "Katso pois" -viihdeohjelmassa juhannuksena 2002.
Kurvinen on esiintynyt lisäksi tv-ohjelmissa "Guinness World of Records", "Ennätystehdas", "Mitä ihmettä?", "Älä katso", "Katso pois", "Mahdoton tehtävä", "HIKI", "Huomenta Suomi", "YLE - Aamu TV", "Ihana aamu", "Joonas Hytönen Show", "Speden Spelit", "HUIPS", "Pöllölaakson aarre", "Jyrki Sähkösirkus", "Vadelmakallion iltamat", "Sirkusnuoret", "Viis yli viis", "Komisario Baskerville", "Taitoa ja taikuutta, Nattspell ja Totuuden Torvet."
Kurvinen on myös kirjailija. Kustannusosakeyhtiö Revontuli julkaisi hänen esikoisteoksensa "Sirkus Pjongjang – Keikka Pohjois-Koreaan" vuonna 2013. Teos kertoo seitsemän hengen suomalaisdelegaation matkasta Korean demokraattiseen kansantasavaltaan, ja se pohjautuu todellisiin tapahtumiin vuonna 2004. Silloin Pohjois-Korea kutsui Kurvisen kollegoineen esiintymään 10 vuotta aiemmin kuolleen presidentti Kim Il-sungin syntymäpäiville. Teos käännettiin kesäkuussa 2014 englanniksi.
Kurvinen on Esiintyvät Taiteilijat ry:n artistijäsen. Hän valmistui lisäksi vuonna 2014 Turun Yliopiston ja Taideakatemian yhteisen pilottihankkeen jälkeen taide- ja kulttuurijournalistiksi. Suomen Tietokirjailijat ry hyväksyi hänet kirjailijajäsenekseen vuonna 2013.
Hän on esiintynyt Tina Turnerin lämmittelijänä Finnair Stadiumin konsertissa Taxiride-yhtyeen kanssa 2000 ja vuonna 1992 rockmuusikko John Mellencampin lämmittelijäesiintyjänä Helsingin jäähallin konsertissa 1992. Hän on esiintynyt myös Ville ”Darude” Virtasen tulijonglöörinä livekeikoilla Jaakko ”JS16” Salovaaran tulijonglööri livekeikoilla.
Kurvinen on ollut kahdesti psykiatrisessa hoidossa. Ensimmäisellä kerralla vuonna 2008 hän oli aivotärähdyksen vuoksi sekavassa tilassa. Vuonna 2013 hän kävi lääkärissä valittamassa migreeniään, jolloin hän sai jälleen M1-lähetteen. Aivovamman vuoksi hänellä on puhjennut kaksisuuntainen mielialahäiriö. Hän ei omien sanojensa mukaan ole koskaan ollut psykoosissa. Helmikuussa 2016 "Turun Sanomat" paljasti Kupittaan sairaalassa tapahtuneita väärinkäytöksiä, joista Kurvinen oli aiemmin kertonut blogissaan ja sosiaalisessa mediassa. Yksikään väitetyistä epäkohdista ei ole lopulta johtanut tuomioon, vaan syytteet kumottu hovioikeudessa.
Punapäälepinkäinen

Punapäälepinkäinen ("Lanius senator") on lepinkäisten sukuun kuuluva varpuslintu. Lajin pesimäalue alkaa Keski-Euroopasta ja jatkuu Välimeren rannikoiden maihin ja Lähi-itään. Pohjoismaissa se on harvinainen harhailija.
Koko ja ulkonäkö.
Koiraan tunnistaa hyvin punaruskeasta päälaesta ja niskasta. Tumma kasvonaamari ulottuu otsaan saakka. Selkäpuoli on musta lukuun ottamatta valkeita hartialaikkuja. Yläperä on valkoinen ja nokka tukeva. Linnun pituus on 18–20 cm ja paino 35–45 g.
Elinympäristö.
Punapäälepinkäinen viihtyy kuivahkoilla, avoimilla ja pensaikkoisilla alueilla, esimerkiksi hedelmätarhoissa. Elintavoiltaan laji on piilotteleva ja pitäytyy elinpiirissään lehvästön suojassa. Lajilla on silmukkamuutto, toisin sanoen kevätmuutto ja syysmuutto kulkevat eri reittejä.
Lisääntyminen.
Naaras hautoo 5–6 munaa parin viikon verran. Poikaset varttuvat lentokykyisiksi seuraavan kolmen viikon kuluessa.
Punapäälepinkäinen varoittelee karkeasti ”dsä-dsä” tai laulaa sointuvaa säettään toistellen 2–3 kertaa. Se osaa myös matkia muita laulajia.
Ravinto.
Punapäälepinkäinen on muiden lepinkäisten tapaan pensaikkomaiden lintu, joka saalistaa isoja hyönteisiä ja muita pikkueläimiä.
Nuolijuuri

Nuolijuuri eli arrowjuuri ("Maranta arundinacea") on monivuotinen Keski- ja Etelä-Amerikan sademetsistä kotoisin oleva kasvi. Sen juurimukuloista saadaan tärkkelyspitoista jauhoa eli arrowjauhoa, jota käytetään ruoanlaitossa sakeuttajana ja hyytelöintiaineksena perunajauhojen tai liivatteen tapaan.
Nuolijuuren lehdet ovat soikeat, kaksiväriset vihreänkirjavat ja melko kiiltävät. Se on lähisukua huonekasveina käytetyille kasveille ja kuuluu paavonnukkumatin kanssa samaan sukuun ja maijojen kanssa samaan heimoon.
Nuolijuurta on viljelty Keski-Amerikassa ainakin 7 000 vuoden ajan. Nykyään sitä viljellään eniten Saint Vincentin saarella.
Torremolinos

Torremolinos on kaupunki Etelä-Espanjassa. Se kuuluu Málagan maakuntaan ja Andalusian itsehallintoalueeseen. Torremolinos sijaitsee 18 kilometriä Málagan kaupungista länteen Välimeren rannalla Aurinkorannikon alueella. Torremolinos sijaitsee Mijaksen vuorten juurella. Torremolinoksesta länteen noin 20 kilometrin alueella sijaitsee Benalmadena, Fuengirola ja Marbella.
Matkailu alkoi kehittyä Torremolinoksen köyhässä kalastajakylässä 1950-luvulla yhtenä ensimmäisistä Aurinkorannikon lomakohteista. Torremolinos on erityisen suosittu brittien ja suomalaisten matkailijoiden keskuudessa.
Torremolinoksen asukasluku oli vuoden 2016 alussa 67 786. 
Historia.
Luolista löytyneet arkeologiset löydöt kuten ihmisen luut, työkalut ja saviastiat todistavat, että Torremolinoksen historia on jopa 150 000 vuotta vanhaa. Aurinkorannikko on aina ollut edistyksellisten kansojen asuttamaa. Muun muassa foinikialaisten, roomalaisten ja arabien kulttuuriperintöä on vieläkin havaittavissa kaupungin alueella. Esimerkiksi Torremolinoksen keskustassa San Miguelin kadulla sijaitsee 12 metriä korkea arabialainen puolustustorni Torre de los Molinos, josta kaupunki on alkujaan saanut nimensä. Torre de los Molinos tarkoittaa käännettynä tuulimyllyjen tornia.
Ranskanpuoliverinen

 
Ranskanpuoliverinen (myös ranskanratsuhevonen, ransk. (Cheval de) Selle Français, Anglo-Norman) on ranskalainen puoliverinen ratsuhevosrotu. Rotu tunnustettiin vasta 1950-luvulla, mutta nykyään se on Ranskan tärkein ratsuhevonen. 
Ominaisuudet.
Ranskanpuoliverinen on luonteeltaan rohkea ja helposti koulutettava. Väriltään ranskanpuoliverinen on yleisimmin rautias tai ruunikko, mutta kaikkia värejä esiintyy. Säkäkorkeudeltaan ranskanpuoliverinen on noin 163-170 cm 
Jalostus.
Rotua kasvatetaan kolmena linjana:
Historia.
Ranskanpuoliverisen kantakirja avattiin vuonna 1965. Ranskanpuoliverinen polveutuu muun muassa arabianhevosista, ranskanravureista ja englannintäysiverisistä. Tärkein hevosrotu, joka vaikutti ranskanpuoliveriseen, on kuitenkin anglonormanni. Ranskanpuoliverisen kantaisiksi voidaan nimetä orit Orange Peel ja Ibrahim. Lisäksi nykyiseen ranskanpuoliveriseen ovat vaikuttaneet suuresti Furioso, Rantzau ja Ultimate. 
Nykyään ranskanpuoliveristä jalostetaan puhtaana, mutta sitä edelleen risteytetään ahkerasti muihin rotuihin.
Tanskanpuoliverinen

Tanskanpuoliverinen () on tanskalainen hevosrotu. Kyseessä on lämminverinen (puoliverinen) rotu, joka on saanut alkunsa noin 1960-luvulla. Rotu on jalostettu pelkästään ratsukäyttöön. 
Tanskanpuoliveriset tunnetaan säyseinä, pelottomina ja tehokasliikkeisinä hevosina. Säkäkorkeudeltaan hevonen on noin 160–173 cm. Tanskanpuoliverinen on yleensä väriltään ruunikko, mutta kaikkia tasaisia värejä esiintyy.
Tanskanpuoliveriset menestyvät kilparatsuina erinomaisesti muun muassa koulu- ja esteratsastuksessa. Kyra Kyrklundin menestyksekäs kouluratsu "Matador II" oli tanskanpuoliverinen. Tanskanpuoliverisellä on hyvä satulansija.
Yhdysvalloissa rotu on suhteellisen tuntematon, mutta vuonna 2001 pohjoisamerikkalainen tanskanpuoliveriyhdistys otti tavoitteekseen lisätä yhdysvaltalaisten tietämystä hevosesta ja sitä myöten kiinnostusta rotuun.
Räjähdysvaara

Räjähdysvaara on rap-artisti Pikku G:n vuonna 2003 julkaistu debyyttialbumi. 4 kertaa platinaa myynyttä albumia on myyty yli 120 000 kappaletta. 
Taustatietoa.
Levyn suurin hitti oli kappale "Me ollaan nuoriso". Hiteiksi nousivat myös "Shala-la-la" ja "Romeo ja Julia". Kahdesta albumin kappaleesta ("Me ollaan nuoriso" ja "Shala-la-la") kuvattiin myös musiikkivideo. Levystä tehtiin myöhemmin erikoispainos Räjähdysvaara XXL, joka sisälsi alkuperäisen albumin kappaleiden lisäksi pari uutta kappaletta sekä erikoismateriaalia.
Petrologia

Petrologia ( 'kivi') on geologian osa-alue, joka tutkii kiviä, niiden koostumusta, tekstuuria, rakennetta, esiintymistä, jakaumaa ja muodostumisolosuhteita.
Petrologia voidaan jakaa esimerkiksi kivien syntytavan mukaan: magmapetrologiaan (ks. myös magmakivi), sedimenttipetrologiaan (ks. myös sedimenttikivi) ja metamorfiseen petrologiaan (ks. myös metamorfinen kivi). Petrologiaan kuuluvat kokeellinen petrologia (kivien synteesi laboratorio-oloissa) ja petrografia.
Petrologiassa käytetään mineralogiaa, mikroskooppista petrografiaa ja kemiallisia analyysejä kiven koostumuksen ja tekstuurin selvittämisessä. Nykyisin petrologiassa käytetään geokemiaa ja geofysiikkaa geokemiallisten trendien ja syklien tutkimisessa. Myös termodynamiikka auttaa kivien alkuperän ymmärtämisessä.
Yıldıray Baştürk

Yıldıray Baştürk (s. 24. joulukuuta 1978 Herne, Länsi-Saksa) on saksalais-turkkilainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut, 169 senttimetriä pitkä Baştürk edusti useita saksalaisia pääsarjaseuroja ja päätti uransa vuonna 2010 Englannin Mestaruussarjassa pelanneessa Blackburnissä.
Ura.
Baştürk aloitti ammattilaisuransa kaudella 1996–1997 SV Wattenscheidin riveissä. Seuraavat neljä kautta hän pelasi VfL Bochumissa. Bochum-urallaan hän pelasi 74 Bundesliigan ottelua ja 30 kakkosbundesliigan ottelua. Kaudeksi 2001–2002 Baştürk siirtyi Bayer Leverkuseniin, jossa hän nousi Euroopan huipulle pelaten muun muassa Mestarien liigan finaalissa. Kolmen Leverkusenissa vietetyn kauden jälkeen hän kuitenkin lähti ilmaisella siirrolla Hertha Berliniin. Kaudeksi 2007–2008 Bastürk siirtyi, jälleen ilmaisella siirrolla, hallitsevan mestarin VfB Stuttgartin riveihin.
Turkin maajoukkueessa Baştürk pelasi 49 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän edusti maataan MM-kisoissa 2002, joissa Turkki voitti pronssia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki jo vuonna 1998 Albaniaa vastaan pelatussa ottelussa.
Etelänukonputki

Etelänukonputki eli euroopanukonputki eli ukonputki ("Heracleum sphondylium") on monivuotinen putkikasvi ukonputkien ("Heracleum") suvussa. Sen lähisukuinen laji, mahdollisesti alalaji, on idänukonputki ("Heracleum sibiricum").
Kasvin käsittely voi aiheuttaa auringonvalon kanssa samantyyppisiä palovammoja iholle kuin jättiputket, tosin lievemmässä muodossa.
Etelänukonputki kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen suurimmat lehdet ovat parilehdykkäisiä ja lehdykät pariliuskaisia. Kukintona on enintään 20 cm leveä kerrannaissarja; pienet kukat ovat valkoisia.
Suomessa etelänukonputki on lähes koko maassa melko yleinen uustulokas.