tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tōon

Tōon () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Matsuyaman kaupungin itäpuolella. Kaupunki on rakentunut Matsuyaman tasangon itäreunalle ja vuoret ympäröivät sitä kolmelta puolelta. Shigenobujoki virtaa kaupungin läpi. Tōonissa on 33 481 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 211,30 neliökilometriä.
Tōon on hallinnollisena alueena suhteellisen uusi: kaupunki perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Shigenobun ja Kawauchin maaseutukaupungit. Edo-kaudella alue kuului pääosin Matsuyaman daimiokuntaan ja sijaitsi Sanukin provinssiin johtavan tien varrella. Myöhemmin se on kehittynyt Matsuyaman asuinlähiönä. Perinteisiä elinkeinoja ovat metsätalous ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, ohraa, hedelmiä ja vihanneksia. Kaupungissa toimii Ehimen yliopiston lääketieteellinen tiedekunta ja yliopistollinen sairaala. 
Tōonin nähtävyyksiin kuuluvat vuoristoiset luontoalueet vesiputouksineen. Kaupunkia palvelee Iyo-rautateiden Yokogawara-linja, joka liittää sen Matsuyamaan.
Modibo Keïta (pääministeri)

Modibo Keïta (31. heinäkuuta 1942 Koulikoro – 2. tammikuuta 2021) oli malilainen opettaja, hallintovirkailija, diplomaatti ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuonna 2002 ja vuosina 2015–2017.
Keïta kävi koulunsa Koulikorossa ja Katibougoun normaalikoulussa. Hän teki kirjallisuuden maisterintutkinnon Bamakon opettajakorkeakoulussa vuonna 1969 ja suoritti lisäopintoja Ranskassa. Työuransa aikana Keïta toimi opettajana Kéniébassa ja Bamakossa, pedagogisen tutkimuskeskuksen johtajana, pedagogisen instituutin pääjohtajana ja opetusministerin kabinettipäällikkönä.
Keïta nimitettiin työ- ja julkishallinnon ministeriksi vuonna 1982. Vuosina 1986–1989 hän toimi ulkoasiain ja kansainvälisen yhteistyön ministerinä. Keita työskenteli Malin suurlähettiläänä Saksan liittotasavallassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Tanskassa, Itävallassa ja Norjassa sekä Yhdistyneiden kansakuntien tehtävissä Genevessä ja Wienissä.
Palattuaan kotimaahansa vuonna 1992 Keïta työskenteli opetusalan neuvonantajana ja tasavallan presidentin pääsihteerinä. Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti hänet pääministeriksi maaliskuussa 2002. Keïtan ensimmäinen pääministerikausi päättyi saman vuoden kesäkuussa, jolloin Amadou Toumani Touré nousi presidentiksi.
Adéma-PASJ:iin kuulunut Keïta toimi vuodesta 2014 lähtien valtion edustajana maan pohjoisosien kapinallisten kanssa käydyissä neuvotteluissa. Presidentti Ibrahim Boubacar Keïta nimitti hänet pääministeriksi Moussa Maran tilalle tammikuussa 2015. Modibo Keïta erosi tehtävästä huhtikuussa 2017. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Idrissa Maïga.
Abdoulaye Idrissa Maïga

Abdoulaye Idrissa Maïga (s. 11. maaliskuuta 1958 Gao) on malilainen maatalousinsinööri ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuonna 2017.
Maïga opiskeli Katibougoun polyteknisessä instituutissa ja suoritti insinöörintutkinnon karjataloudesta vuonna 1981. Hän työskenteli Gaon karjataloushallinnon johtajana vuodesta 1982 ja koordinoi maataloushankkeita Moptin alueella vuosina 1999–2001. Vuosina 2001–2003 hän toimi maaseudun kehittämisministeriön tutkijana ja vuosina 2003–2008 Nigerjoen yhteistyöjärjestön tutkimusosaston johtajana. Vuosina 1990–1999 Maïga oli myös Malin ihmisoikeusjärjestön varapääsihteeri.
Maïga johti Ibrahim Boubacar Keïta presidentinvaalikampanjaa vuonna 2013. Hän toimi hallituksen ympäristöministerinä huhtikuusta 2014 ja alueministerinä joulukuusta 2014 lähtien. Syyskuussa 2016 hänestä tuli puolustusministeri.
Presidentti Keïta nimitti Rassemblement pour le Mali -puoluettaan edustaneen Maïgan pääministeriksi Modibo Keïtan tilalle huhtikuussa 2017. Hän erosi tehtävästä jo joulukuussa, jolloin hänen seuraajakseen tuli Soumeylou Boubèye Maïga.
Hugo Freund &amp; Co

Hugo Freund &amp; Co oli koruyritys, joka perustettiin vuonna 1908 Praha I: ssä Ovocný trh co: lle. 15. Yrityksen perustaja oli Hugo Freund.
Historia.
Hugo Freund &amp; Co: llä oli sivukonttoreita Wienissä, Pforzheimissa, Antwerpenissä ja Sveitsissä, jotka pitivät jatkuvia yhteyksiä Prahan PBX: ään. Sen lisäksi, että ne ostivat, myös vietivät ja tiedottivat PBX: lle tärkeistä ulkomaisista innovaatioista ja markkinatilanteesta.
Kun tuli aika, jolloin ulkomaisten tavaroiden tuonti vaikeutui ja kun oli tarpeen irtautua ulkomaisista toimittajista ja hänen ulkomaisista tehtaistaan, Freund päätti säästää korkeat tulli- ja valuuttamaksut.
Toisen maailmansodan lopussa kaikki yksityiset yritykset kansallistettiin, mukaan lukien yritys “Hugo Freund &amp; Co”.
Uwajima

Uwajima () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Tyynenmeren Uwanmeren rannikolla ja rajautuu kaakossa Kōchin prefektuuriin. Kaupungin rannikko on hyvin rikkonainen, ja siihen kuuluu lukuisia niemiä ja saaria. Saarista viisi on asuttuja. Kaupungin keskusta on rakentunut Uwajimanlahden pohjukan pienelle, vuorten ympäröimälle tasankoalueelle. Uwajimassa on 74 688 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 469,58 neliökilometriä.
Edo-kaudella vuodesta 1615 lähtien Uwajima kehittyi Uwajiman daimiokunnan linnanaluskaupunkina Date-klaanin hallinnassa. Tätä aiemmin paikkakunnan nimi oli "Itajima" (). Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Uwajima sai vuonna 1921. Sen jälkeen se on laajentunut useiden kuntaliitosten myötä. Vuonna 2005 siihen liitettiin Miman, Tsushiman ja Yoshidan maaseutukaupungit. Uwajimaan kehittyi Meiji-restauraation jälkeen tekstiiliteollisuutta, joka kuitenkin väistyi toisen maailmansodan jälkeen elintarvike-, huonekalu- ja laivanrakennusteollisuuden tieltä. Kaupunki on Lounais-Shikokun kaupallinen keskus. Rannikolla on kalastusvälineiden ja -verkkojen valmistusta, Uwanmerellä harjoitetaan vesiviljelyä ja helmien viljelyä. Maatalous tuottaa muun muassa "mikan"-mandariineja.
Uwajiman nähtävyyksiin kuuluvat Uwajiman linna, Date-klaanin historiaa esittelevä Date-museo, kaupungin historiallinen museo ja Tensha-enin japanilainen puutarha. Kaupungin alueella sijaitsee kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Ryūkō-ji (temppeli nro. 41) ja Butsumoku-ji (temppeli nro. 42). Hiburijiman saari houkuttelee matkailijoita kesäisin. Kaupunki tunnetaan myös härkätaisteluperinteestään ("tōgyū") ja Warei-taisai-festivaalista (Uwajiman ushi-oni-festivaali). Osa Uwajimasta kuuluu Ashizuri-Uwakain kansallispuistoon. Kaupunkia palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Yodo-linja.
Lunda (kuningaskunta)

Lundan kuningaskunta oli valtio Keski-Afrikassa nykyisen koillisen Angolan ja läntisen Kongon demokraattinen tasavallan alueella. 
Lundat asuivat Barotsemaan alueella jo aiemmin, mutta kuningaskunnan perustivat 1500-luvulla Luban kuningaskunnasta tulleet valloittajat. 1600- ja 1700-lukujen aikana lundalaiset sotilaat ja seikkailijat valloittivat alueita Lundan ympäristöstä ja perustivat pieniä uusia kuningaskuntia, kuten Kasenjen ja Kazemben.
Lunda oli valtioliitto, joka koostui hallitsijan ydinalueista Katangassa, sitä ympäröivistä maakunnista, autonomisista veroja maksavista kauemmista alueista ja itsenäisistä valtioista, joita yhdisti lundalainen kulttuuri. Lunda kävi kauppaa sekä arabien että portugalilaisten kanssa ja myi erityisesti norsunluuta ja orjia.
Lunda oli voimakkaimmillaan 1800-luvun puolivälissä, jonka jälkeen se heikkeni lähellä asuneiden chokwejen hyökkäyksistä. Portugalin sotajoukot saapuivat Angolasta maan länsiosiin 1884 ja belgialaiset Kongon vapaavaltiosta tulivat koillisosiin 1898. Lopulta maa jaettiin portugalilaisten ja belgialaisten kesken. Viimeiset Lundan johtajat vangittiin ja teloitettiin 1909.
Ressun peruskoulu

Ressun peruskoulu sijaitsee Helsingin Kampissa, osoitteessa Lapinlahdenkatu 10. Koulussa toimii luokat 1-9. Koulu seuraa kansainvälistä IB- ohjelmaa (PYP ja MYP- ohjelmat). Koulussa on suomen- ja englanninkielinen linja. Oppilaita koulussa on noin 550 (2019).
Koulun rehtorina toimii Leena Liusvaara. 
Historia.
Ressun peruskoulu sai alkunsa 1994 kun Ressun lukio tarvitsi lisätilaa ja sen yläasteen lakkauttamista mietittiin. Ratkaisuna Ressun yläaste siirrettiin Lapinlahden ala-asteen yhteyteen Lapinlahdenkadulle. Lapinlahden koulusta siirrettiin Kampin erityiskoulu Taivallahden ala-asteen yhteyteen. Kuulovammaisten koulu siirtyi Snelmanin ala-asteen rakennukseen Albertin kouluna. Dysfasialuokat siirtyivät Helsinginkadulle Ebeneseriin, Ebeneser-kouluna),
Syksyllä 1994 osa yläasteen luokista toimi jo Lapinlahdenkadulla ja koulun nimenä oli Ressun ala- ja yläaste. Vuonna 1995 syksyllä aloitettiin yhtenäisenä peruskouluna ja nimeksi tuli Ressun peruskoulu. Yläasteen kaikki oppilaat siirtyivät Lapinlahdenkatu 10:iin. Rehtorina toimi vuosina 1994- 2014 Erja Hovén.
Ressun peruskoulun historia alkaa jo vuodesta 1869 kun Rouvasväenyhdistyksen lastenkodissa Lapinlahdenkatu 6 aloitti kaksi kaupungin alakoulun luokkaa. Tästä lähtien Lapinlahdenkadulla on toiminut koulu.
Andreas Hofer

Andreas Hofer (22. marraskuuta 1767 lähellä St. Leonhardia, Etelä-Tiroli, Habsburgien valtakunta – 20. helmikuuta 1810 Mantova, Italian kuningaskunta) oli tirolilainen kansanjohtaja, joka johti Napoleonin sotien aikana vuoden 1809 Tirolin kansannousua. Tappion jälkeen teloitetusta Hoferista tuli Napoleonin vastaisen taistelun marttyyri sekä tirolilaisten ja itävaltalaisten kansallissankari.
Hofer oli majatalonpitäjä ja viini- ja karjakauppias St. Leonhardissa. Hän johti vuonna 1796 Itävallan armeijan tirolilaisia tarkka-ampujia Gardajärven lähellä käydyssä taistelussa ranskalaisia vastaan. Hän oli Habsburgien uskollinen alamainen eikä hyväksynyt kotiseutunsa Tirolin päätymistä Baijerille vuoden 1805 Pressburgin rauhassa. Hofer saavutti paikallista mainetta johtaessaan pienimuotoisia vastarintatoimia baijerilaisia ja ranskalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Itävallan suunnitellessa uuden sodan aloittamista Ranskaa vastaan hän osallistui vuonna 1808 Wienissä arkkiherttua Juhanan koollekutsumaan neuvonpitoon, jossa hänelle esiteltiin Josef von Hormayrin laatima kapinasuunnitelma.
Hoferin johtama Tirolin kansannousu aloitettiin samaan aikaan kun Itävalta julisti sodan Ranskalle huhtikuussa 1809. Baijerin armeija onnistui karkottamaan Tiroliin edenneet itävaltalaisjoukot, mutta Hoferin vapaaehtoisjoukot löivät baijerilaiset Bergiselin toisessa taistelussa lähellä Innsbruckia 29. toukokuuta ja pakottivat heidät perääntymään. Itävalta luopui Tirolista Znaimin aselepoehdoissa heinäkuussa 1809, mutta Hofer jatkoi taistelua omin päin. Hänen armeijansa löi marsalkka François Joseph Lefebvren komentamat ranskalais-baijerilaiset joukot Bergiselin kolmannessa taistelussa 13. elokuuta. Hofer hallitsi tämän jälkeen Tirolia muutaman kuukauden ajan ylikomendantin nimikkeellä. Itävallan keisari Frans I myös aateloi hänet. Itävalta kuitenkin vahvisti Tirolin kuulumisen Baijerille Schönbrunnin rauhassa lokakuussa 1809. Hofer lupasi aluksi alistua Baijerin alaisuuteen, mutta jatkoi salassa Joachim Haspingerin kanssa uuden kansannousun valmistelua ja levitti perättömiä väitteitä uudesta sodasta Itävallan ja Ranskan välillä.
Vihollisarmeijoiden miehitettyä Tirolin Hofer piiloutui kotikylänsä lähellä sijainneeseen alppimajaan. Raffl-niminen tirolilaismies kavalsi lopulta hänen piilopaikkansa Ranskaa tukeneille italialaisjoukoille. Hofer vangittiin 28. tammikuuta 1810 ja vietiin Mantovaan, jossa hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Napoleonin henkilökohtaisella määräyksellä 20. helmikuuta. Hänen hautansa siirrettiin vuonna 1823 Innsbruckin Hofkirche-kirkkoon.
Julius Mosenin Hoferista sepittämä laulu ”Zu Mantua in Banden” on Tirolin maakuntalaulu. Hoferille pystettiin patsas Bergiseliin vuonna 1893 ja Wieniin 1909.
Hildá Länsman

Hildá Länsman (s. 1993) on Utsjoelta lähtöisin oleva saamelainen muusikko ja joikaaja. Hän tuli tunnetuksi osallistuessaan äitinsä Ulla Pirttijärven kanssa Uuden Musiikin Kilpailuun vuonna 2015 kappaleella "Hold Your Colours". Heidän joikua ja elektropoppia yhdistelevä yhtyeensä Solju julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Ođđa Áigodat", keväällä 2018. Länsman on tehnyt musiikkia sekä itsenäisenä artistina että muiden artistien ja yhtyeiden kanssa.
Länsman on opiskellut Sibelius-Akatemian globaalin musiikin ohjelmassa.
Kokoonpanot.
Soljun lisäksi Länsman on mukana muun muassa Gájanas-yhtyeessä ja VILDÁ-duossa. Gájanas edustaa tyylillisesti pohjoissaamelaista, progressiivista etnomusiikkia ja VILDÁ yhdistelee joikua, groove-rytmejä sekä improvisaatiota. VILDÁ-duoon kuuluu Länsmanin kanssa harmonikkataiteilija Viivi-Maria Saarenkylä. 
Yhteistyö Tuomas Norvion kanssa on käynnistynyt vuonna 2017, jolloin Baltic Circle -nykytaidefestivaalin taiteellisena johtajana toiminut Hanna Parry ja teatteriohjaaja Pauliina Feodoroff tilasivat taiteilijoilta esiintymisen. Tämä yhteistyö on tuottanut vuonna 2025 ilmestyneen "Dajan"-albumin ja lukuisia esiintymisiä Saamenmaalta Lontooseen.
Palkinnot ja tunnustukset.
Solju-yhtye on palkittu Suomen musiikkikustantajien myöntämällä Vuoden Etnotekijä -palkinnolla (2018), Etnogaalassa Vuoden kansanmusiikkitekijä -palkinnolla (2019) sekä Kanadassa järjestettävän Manito Ahbee -festivaalin Indigenous Music Awards -kisassa Best International Indigenous Release -palkinnolla (2019). Lisäksi Solju on ollut ehdolla Emma-gaalassa ja Teosto-palkinnon saajaksi. Vuonna 2017 Länsman palkittiin Etnogaalassa Risteys-palkinnolla.
Lepchat

Lepchat ovat etninen ryhmä Intian Sikkimissä, Bhutanissa ja Nepalissa. Lepchat puhuvat lepchan kieltä ja harjoittavat buddhalaisuuden ja kristinuskon ohella perinteistä "mun"-uskoaan. Eri arvioiden mukaan heitä on yhteensä noin 45 000–75 000.
Asuinalue ja lukumäärä.
Lepchat asuttavat aluetta Himalajan vuoristoon kuuluvan Kanchenjungan ympäristössä. Heidän asuinalueensa kuuluvat Bhutaniin, Nepaliin, sekä Sikkimin Länsi-Bengalin Darjeelingin piiriin Intiassa. Lepchojen lukumäärästä on esitetty eri arvioita eri lähteissä. Yhteensä heitä on noin 45 000–75 000.
Historia.
Lepchat ovat saaneet nimensä nepalilaisilta kansoilta ja nimi viittaa käsittämättömään kieleen. Lepchan kieli lukeutuu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Lepchojen varhainen historia tunnetaan vain huonosti. Sikkimissä heitä pidetään alueensa alkuperäiskansana, joiden esi-isät saapuivat alueelle mahdollisesti Tiibetin, Myanmarin tai ehkä Mongolian suunnalta. Heidän omassa kansanperinteessään lepchojen myyttinen kotimaa on Mayel-niminen kuningaskunta Khangchendzongalla, josta lepchat levittäytyivät laajemmalle alueelle sulauttaen itseensä muita heimoja.
Bhutioiden muuttoliike Bhutaniin alkoi 1600-luvun paikkeilla. Muuttavat bhutiat työnsivät lepchat pois korkeimmilta vuoristolueilta matalampiin laaksoihin. Heidän mukaanaan saapui myös buddhalaisuus, josta lepchatkin omaksuivat piirteitä. Sittemmin monet lepchoista ovat sulautuneet pitkälti alueen muihin kansoihin, kuten bhutioihin, nepalilaisiin ja tiibetiläisiin.
Kulttuuri.
Lepchojen yleisin elinkeino on maatalous. Lepchat viljelevät esimerkiksi riisiä, maissia, hirssiä vihanneksia ja rahakasveina kardemummaa ja appelsiineja. Hirssistä valmistetaan alkoholipitoistya juomaa. Kotieläimiä ovat esimerkiksi siat, naudat ja vuohet. Molemmat sukupuolet osallistuvat maanviljelyyn liittyviin töihin. Naiset eivät saa kuitenkaan teurastaa eläimiä. 
Lepchat asuttavat usein pieniä muutaman talon kyliä syrjäseuduilla. Kylää johtaa kylän päällikkö, jonka vastuulla on perinteisesti ollut esimerkiksi veronkanto. Lepchat jakautuvat myös eri ryhmiin patrilineaarisissa klaaneissa, välittömämmässä lähisuvussa, sekä avioliittojensa mukaan. Lepchat laskevat sukulinjansa isän puolelta yhdeksän sukupolvea ja äitinsä puolelta neljä sukupolvea. Esimerkiksi aviopuolisoa harkittaessa verisukulaisuutta esi-isien linjaan vältellään sisäsiittoisena. 
Lepchat saattavat harjoittaa yhtä aikaa useampaa, kuin yhtä uskontoa. Buddhalaisuudesta tuli tärkeä uskonto bhutioiden muuttoliikkeen jälkeen ja vielä sittemmin osa lepchoista on kääntynyt kristinuskoon lähetyssaarnaajien vaikutuksesta. Lepchat harjoittavat lisäksi perinteistä uskoaan, jota kutsutaan nimellä "mun". Mun on animistinen usko ja siihen sisältyvät monet eri jumaluuden ja henget, joita voidaan liittää esimerkiksi vuoriin, jokiin tai metsiin. Jetiä eli lumimiestä pidetään mun-uskossa metsästykseen liitettynä jumaluutena. Huomattava merkitys perinteisessä uskossa on eläinuhreilla. Jumaluuksille tai hengille tarjotaan etenkin sikoja ja vuohia.
Baegun kieli

Baegun kieli on austronesialainen kieli, jota puhutaan Salomonsaarilla Malaitan saaren pohjoisosissa. Se on läheistä sukua fatalekan kielelle, Baeguksi on äänitetty Unescon aloitteesta musiikkia, samalle pitkäsoittolevylle kuin fatalekaakin vuonna 1973, ja sen on julkaissut Philips. Koko levyn kuuluisin esitys on Afunakean kehtolaulu, johon Afunakean laulun lisäksi on jälkiäänitetty säestystä. Levyn baegunkielisellä osalla on myös Rokonan soittamaa huilumusiikkia, miesten kertovia lauluja, soolo musiikkijousella kwadiilla sekä panhuiluyhtuyeen musiikkia.
Filippiinit kesäolympialaisissa 2020

Filippiinit osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Filippiiniläisurheilijat ovat saavuttaneet kaksi paikkaa kahdessa lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Voimistelu.
Telinevoimistelu.
Carlos Yulo varmisti paikan miesten moniotteluun, kun hän pääsi MM-kilpailuissa 2019 loppukilpailuun.
Yleisurheilu.
Yksi filippiiniläinen yleisurheilija on rikkonut vaadittavan tulosrajan.
Indonesia kesäolympialaisissa 2020

Indonesia osallistuu Tokion kesäolympialaisiin 2020. Maa osallistuu 28 urheilijan voimin kahdeksaan lajiin.
Mitalistit.
Hopeaa.
Eko Yuli Irawan – Painonnosto – miesten 61 kg sarja
Pronssia.
Windy Cantika Aisah – Painonnosto – naisten 49 kg sarja
Joukkue.
Ammunta.
Indonesialaiset ampujat saavuttivat yhden kiintiöpaikan naisten 10 metrin ilmakivääriin.
Jousiammunta.
Indonesialaiset jousiampujat ovat varmistaneet paikan sekä miesten että naisten yksilökilpailuissa. Sillä on myös mahdollisuus kilpailla sekajoukkuekilpailussa.
Yleisurheilu.
Yksi indonesialainen yleisurheilija on rikkonut vaadittavan tulosrajan.
Malesia kesäolympialaisissa 2020

Malesia osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Malesialaisurheilijat ovat saavuttaneet 8 paikkaa neljässä lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Jousiammunta.
Malesia on varmistanut paikan miesten yksilökilpailuun.
Purjehdus.
Malesialaiset purjehtijat ovat varmistaneet kaksi paikkaa olympialaisiin.
Uimahypyt.
Malesialaiset uimahyppääjät ovat varmistaneet neljä paikkaa kolmessa eri uimahyppykilpailussa.
Voimistelu.
Telinevoimistelu.
Farah Ann Abdul Hadi varmisti paikan naisten moniottelussa oltuaan 16. MM-kilpailuissa 2019.
Ramon Menezes

Ramon Menezes (s. 30. kesäkuuta 1972 Contagem) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ramon debytoi Brasilian maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut viisi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Rôni

Rôni (s. 28. huhtikuuta 1977 Aurora) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Rôni debytoi Brasilian maajoukkueessa 1999. Hän on pelannut viisi maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Valdo Filho

Valdo Filho (s. 12. tammikuuta 1964 Siderópolis) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Valdo debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1986 ja 1990. Hän on pelannut 45 maaottelua ja tehnyt niissä 4 maalia.
Adílson Batista

Adílson Batista (s. 16. maaliskuuta 1968 Curitiba) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Adílson Batista debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Argel Fucks

Argel Fucks (s. 4. syyskuuta 1974 Santa Rosa) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Argel debytoi Brasilian maajoukkueessa 1995.
Carlos Mozer

Carlos Mozer (s. 19. syyskuuta 1960 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Mozer debytoi Brasilian maajoukkueessa 1983. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 32 maaottelua.
Edu Manga

Edu Manga (2. helmikuuta 1967 Osasco – 3. lokakuuta 2025) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Edu debytoi Brasilian maajoukkueessa vuonna 1987. Hän pelasi urallaan 10 A-maaottelua.
Edu Marangon

Edu Marangon (s. 2. helmikuuta 1963 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Edu debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Singapore kesäolympialaisissa 2020

Singapore osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Singaporelaisurheilijat ovat saavuttaneet kolme paikkaa kolmessa lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Ammunta.
Singapore on varmistanut yhden paikan ammuntaan, kun sillä on maapaikka naisten 10 metrin ilmakivääriin..
Uimahypyt.
Jonathan Chan varmisti paikan miesten 10 metrin kerroshyppyjen yksilökilpailuun.
Voimistelu.
Telinevoimistelu.
Tan Sze En on varmistanut paikan naisten moniotteluun.
Mnoga (Velikaja)

Mnoga () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen venäläinen nimi on suora käännös baltinkielisestä "daug"-sanasta (”lukuisa, runsas”), joka on alkuosa balttien käyttämästä Väinäjoen nimestä Daugava ("daug + ava" eli ”runsas + vesi”).
Joen kulku.
Joen alkumetrit sijaitsevat suoalueella, joka muodostuu hylätyistä peltomaista ja raivaamatta jääneistä soista tai kosteikoista. Joki virtaa pohjoista kohti pysytellen alle 12 kilometrin päässä sen kanssa rinnakkain virtaavasta Velikajasta. Siihen yhtyy yläjuoksulla, ennen joen puoliväliä, sivuojat Bereznitsa ja Navereka, ja heti puolivälin jälkeen Lobjanka ja Zareznitsa. Suurin sivujoki on Dubina, joka yhtyy pääuomaan sen itäpuolelta ja aivan sen alajuoksulla. Mnogan ja Dubinan ympäristöt muuttuvat täällä peltomaaksi ja aivan joensuussa ilmaantuu Mnogan varrelle taajama-asutusta. Joki yhtyy Velikajaan sekä Tšerjohan joensuun että Tšerjohan taajaman eteläpuolella.
Valuma-alue ja sivujoet.
Mnoga sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen ja tästä laskee Narvanjoki Itämeren Suomenlahteen. Mnogan valuma-alueen länsipuolella sijaitsee Velikajan pääuoman lähialue, eteläpuolelle Velikajan eteläisimmän Štšepetsin valuma-alue ja itäpuolella Tšerjoha valuma-alue.
Mnogan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella. Se saa alkunsa Ostrovin piiristä ja virtaa pohjoiseen Pihkovan piiriin, missä se yhtyy Velikajaan. Joen valuma-alueella on sekä metsämaata että peltomaata. Joen valuma-alueen pinta-ala on 665 neliökilometriä. Mnogan suurimpia sivujokia tai -ojia on esitelty alla taulukossa.
Lähteet: 1 = 
Joen valuma-alueella ei ole suuria järviä.
Hallintoalue.
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000029065 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan- ja Leningradin alueeseen.
Edvaldo Oliveira Chaves

Edvaldo Oliveira Chaves (s. 4. elokuuta 1958 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Pita debytoi Brasilian maajoukkueessa 1980. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Euller Elias de Carvalho

Euller Elias de Carvalho (s. 15. maaliskuuta 1971 Felixlândia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Euller debytoi Brasilian maajoukkueessa 2000. Hän pelasi seitsemän virallista A-maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Gilberto Ribeiro Gonçalves

Gilberto Ribeiro Gonçalves (s. 13. syyskuuta 1980 Andradina) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Gil debytoi Brasilian maajoukkueessa 2003. Hän on pelannut neljä maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Jorginho Putinatti

Jorginho Putinatti (s. 23. elokuuta 1959 Marília) on uransa päättänyt brasilialainen jalkapalloilija. Jorginho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1983. Hän on pelannut 16 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Thaimaa kesäolympialaisissa 2020

Thaimaa osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Thaimaalaisurheilijat ovat saavuttaneet 12 paikkaa neljässä lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Ammunta.
Thaimaalaiset ampujat ovat saavuttaneet kuusi maapaikkaa eri ammuntakilpailuihin.
Purjehdus.
Thaimaalaiset purjehtijat ovat varmistaneet kaksi maapaikkaa olympialaisiin.
Pyöräily.
Maantiepyöräily.
Thaimaa on varmistanut yhden paikan naisten maantieajoon.
Ratsastus.
Thaimaa varmisti paikan kenttäratsastuksen joukkuekilpailuun, mikä takasi myös kolme paikkaa yksilökilpailuun.
Marcos Paulo

Marcos Paulo (s. 11. toukokuuta 1977 Doresópolis) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Marcos Paulo debytoi Brasilian maajoukkueessa 1999. Hän on pelannut kolme maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Marques Batista de Abreu

Marques Batista de Abreu (s. 12. helmikuuta 1973 Guarulhos) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Marques debytoi Brasilian maajoukkueessa 1994. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Vietnam kesäolympialaisissa 2020

Vietnam osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Vietnamilaisurheilijat ovat saavuttaneet kaksi paikkaa kahdessa lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019). 
Mitalistit.
"Ei mitalisteja"
Joukkue.
Uinti.
Yksi vietnamilaisuimari on rikkonut vaadittavan tulosrajan.
Voimistelu.
Telinevoimistelu.
Lê Thanh Tùng varmisti paikan miesten hyppy-kilpailuun.
Mirandinha

Mirandinha (s. 2. heinäkuuta 1959 Chaval) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Mirandinha debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut neljä maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Robert da Silva Almeida

Robert da Silva Almeida (s. 3. huhtikuuta 1971 Salvador) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Robert debytoi Brasilian maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Alessandro Cambalhota

Alessandro Cambalhota (s. 27. toukokuuta 1973 Teixeira de Freitas) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Alessandro debytoi Brasilian maajoukkueessa 1999.
Almir

Almir (s. 26. maaliskuuta 1969 Porto Alegre) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Jalkapallomaajoukkue.
Almir debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Antônio Benedito da Silva

Antônio Benedito da Silva (s. 23. maaliskuuta 1965) on brasilialainen entinen jalkapalloilija. Hänet tunnetaan lempinimellään Toninho.
Jalkapallomaajoukkue.
Toninho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1989.
Axel Rodrigues de Arruda

Axel Rodrigues de Arruda (s. 9. tammikuuta 1970 Santos) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Axel debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Richart Báez

Richart Báez (s. 31. heinäkuuta 1973 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Báez debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1995. Hän kuului Paraguayn joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2002. Hän on pelannut 26 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Santiago Salcedo

Santiago Salcedo (s. 6. syyskuuta 1981 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Salcedo debytoi Paraguayn maajoukkueessa 2003. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Daniel Sanabria

Daniel Sanabria (s. 8. helmikuuta 1977 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sanabria debytoi Paraguayn maajoukkueessa 2001. Hän kuului Paraguayn joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2002. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Eduardo Aranda

Eduardo Aranda (s. 28. tammikuuta 1985 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Aranda debytoi Paraguayn maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Guido Alvarenga

Guido Alvarenga (s. 24. elokuuta 1970 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Alvarenga debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1995. Hän kuului Paraguayn joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2002. Hän on pelannut 24 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Ángel Ortiz

Ángel Ortiz (s. 27. joulukuuta 1977 Aregua) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ortiz debytoi Paraguayn maajoukkueessa 2003. Hän on pelannut 27 maaottelua.
José Ortigoza

José Ortigoza (s. 1. huhtikuuta 1987 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ortigoza debytoi Paraguayn maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Juan Carlos Villamayor

Juan Carlos Villamayor (s. 5. maaliskuuta 1969) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Villamayor debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1993. Hän on pelannut 18 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Casiano Delvalle

Casiano Delvalle (s. 13. elokuuta 1970 Lambaré) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Delvalle debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Roberto Torres

Roberto Torres (s. 6. huhtikuuta 1972 Asunción) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Torres debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1996.
Silvio Spann

Silvio Spann (s. 21. elokuuta 1981 Couva) on trinidadtobagolainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Spann debytoi Trinidad ja Tobagon maajoukkueessa 2002. Hän on pelannut 40 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Limbut

Limbut ovat etninen ryhmä Nepalin itäosassa ja osissa Intiaa. Heitä on yhteensä arviolta 380 000 ja he puhuvat tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluvaa limbun kieltä.
Lukumäärä ja asuinalue.
Limbut asuttavat pääasiassa Arunjoelta Nepalin itäosassa Intian Sikkimin osavaltion rajalle saakka. Intiassa heitä asuu Sikkimin lisäksi Länsi-Bengalin ja Assamin osavaltioiden alueilla. Joidenkin arvioiden mukaan limbuja oli 2000-luvulla ehkä noin 380 000. 
Historia.
Limbujen uskotaan kuuluvan oman alueensa alkuperäisväestöön. Heidän esi-isään olivat mahdollisesti kirantit. Historiallisissa lähteissä limbut mainitaan 1700-luvulta lähtien, jolloin limbuilla oli useita eri pienehköjä valtioita, joita hallitsi Bijayapurin kuningas. 1700-luvun loppupuolella eri hindulaisten hallitsijoiden kuningaskunnat olivat levittäneet valtaansa nykyisen Nepalin seudulla ja kehitykseen kuului myös hindulaisen väestön muuttoliike Nepalin itäosiin limbujen alueelle. Limbut menettivät huomattavan osan alkuperäisistä maistaan hindulaisille siirtolaisile. Maanomistuksesta limbujen ja Nepalin muiden väestönryhmien välillä tuli kysymys, joka on vaikuttanut politiikkaan näihin päiviin saakka.
Kulttuuri.
Limbujen pääelinkeino on maatalous. Limbut kasvattavat esimerkiksi vehnää, riisiä ja maissia, sekä kasviksia, hedelmiä ja yrttejä. Maataloustyöt on jaettu tarkkaan sukupuolen mukaan. Miehet kyntävät maan ja naiset istuttavat viljeltävät kasvit. Myös lapset osalluvat usein eri askareisiin. Nykyisin etenkin osa limbumiehistä on myös värväytynyt Nepalin tai Intian armeijoihin.
Limbut jakautuvat eri patrilineaarisiin ryhmiin. Samasta esi-isästä polveutuvat välttävät esimerkiksi aviopuolison ottamista saman ryhmän sisältä. Yhden ryhmän sama esi-isä jäljitetään tavallisesti neljän tai viiden sukupolven päähän. Niiden yläpuolella on vielä erikseen klaanit, jotka polveutuvat samasta yleensä myyttisestä esi-isästä.
Limbut seuraavat joitakin Nepalin valtausko hindulaisuuden piirteitä, mutta heidän tavassaan harjoittaa uskoa on myös huomattavia eroja nepalilaiseen valtavirtaan nähden. Uskonnon harjoittamiseen on sekoittunut piirteitä perinteisestä uskosta, johon kuuluu esimerkiksi uhrausten tekeminen. Eläinuhreja tehdään esimerkiksi eri paikallisille jumaluuksille tai hengille. Eri henkiä liitetään esimerkiksi esi-isiin, tai luonnollisiin kohteisiin, kuten metsiin. Perinteisen uskon harjoittamisesta huolimatta limbut seuraavat esimerkiksi muun väestön keskuudessa suosittuja hindulaisia juhlia.
Wilfried Sanou

Wilfried Sanou (s. 16. maaliskuuta 1984 Bobo-Dioulasso) on burkinalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sanou debytoi Burkina Fason maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut 27 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Donald-Olivier Sié

Donald-Olivier Sié (s. 3. huhtikuuta 1970 Abidjan) on norsunluurannikkolainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sié debytoi Norsunluurannikon maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut 43 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Edivaldo Hermoza

Edivaldo Hermoza (s. 17. marraskuuta 1985 Cuiabá) on bolivialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hermoza debytoi Bolivian maajoukkueessa 2011. Hän on pelannut 11 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Julio César Baldivieso

Julio César Baldivieso (s. 2. joulukuuta 1971 Cochabamba) on bolivialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Baldivieso debytoi Bolivian maajoukkueessa 1991. Hän kuului Bolivian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1994. Hän on pelannut 85 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia.
Ilian Stojanov

Ilian Stojanov (, s. 20. tammikuuta 1977 Kjustendil) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Stojanov debytoi Bulgarian maajoukkueessa 1998. Hän on pelannut 40 maaottelua.
Kiril Metkov

Kiril Metkov (s. 1. helmikuuta 1965 Sofia) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Metkov debytoi Bulgarian maajoukkueessa 1989. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua.
Michael Rummenigge

Michael Rummenigge (s. 3. helmikuuta 1964 Lippstadt) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Rummenigge debytoi Saksan maajoukkueessa 1983. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Frank Ordenewitz

Frank Ordenewitz (s. 25. maaliskuuta 1965 Dorfmark) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ordenewitz debytoi Saksan maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Michel Pensée

Michel Pensée (s. 16. kesäkuuta 1973 Yaoundé) on kamerunilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Pensée debytoi Kamerunin maajoukkueessa 1997. Hän kuului Kamerunin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1998. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Historikerstreit

Historikerstreit () oli Länsi-Saksassa vuosina 1986–1989 käyty natsi-Saksan ja holokaustin historian tulkintoja koskenut kiista, johon osallistui historioitsijoita, filosofeja sekä toimittajia. Kiistan osapuolia olivat muiden muassa Ernst Nolte, Andreas Hillgruber ja Jürgen Habermas, joista kaksi ensin mainittua esittivät oikeistolaisen tulkinnan kiistan aiheena olleista tapahtumista ja viimeksi mainittu kritisoi heidän argumenttejaan vasemmistolaisesta näkökulmasta.
Ronald Reaganin vierailu Bitburgissa.
Historikerstreitia edeltäneenä vuonna 1985 Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan vieraili Länsi-Saksassa Bitburgin sotilashautausmaalla ja laski seppeleen toisessa maailmansodassa kaatuneiden saksalaisten sotilaiden muistoksi. Bitburgin haudoista osa on SS-miesten hautoja. Länsi-Saksan liittokansleri Helmut Kohl laski seppeleen samassa tilaisuudessa. Ennen kyseistä vierailua Reagan sanoi, että saksalaiset sotilaat olivat yhtä paljon natsismin uhreja kuin juutalaisetkin. Seppeltenlaskua kritisoi vasemmiston lisäksi osa konservatiiveista, kuten liittopresidentti Richard von Weizsäcker, joka oli toisen maailmansodan veteraani. Kirjailija Elie Wiesel piti Reaganin mainintaa SS-miehistä historian häpäisynä. Reagan oli kuitenkin omassa kommentissaan tehnyt eron SS-miesten ja tavallisten sotapalvelukseen pakotettujen saksalaisten välillä.
Ernst Nolten teesit.
Seuraavana vuonna "Frankfurter Allgemeine Zeitung" julkaisi Ernst Nolten kirjoituksen, jossa hän käsitteli Bitburgin seppeltenlaskua ja saksalaisten suhdetta historiaansa. Nolte väitti muun muassa, että 
Historioitsija Eberhard Jäckel kirjoitti Noltelle vastineen, jossa hän sanoi holokaustin olleen ainutkertainen tapahtuma eli "singulariteetti", koska missään muualla ei valtiovalta ole päättänyt surmata kokonaista ihmisryhmää niin täysin kuin mahdollista ja ryhtynyt toteuttamaan päätöstään kaikin käytettävissä olevin keinoin.
Muita mielipiteitä.
Nolte aiheutti lisää hämmennystä kesäkuussa 1987 sanomalla, että Adolf Hitler loi Israelin valtion ja että juutalaiset alkavat tulevaisuudessa arvostaa Hitleriä tämän takia. Hän esitti epäilyn, että Wannseen konferenssi ei olisi todellinen historiallinen tapahtuma ja väitti että Auschwitzissa tapettiin enemmän ”arjalaisia” kuin juutalaisia. Hänen mielestään holokaustin kiistäjillä oli usein kunniallisia tavoitteita. Hän piti ongelmana sitä, että monet holokaustin tutkijat olivat juutalaisia, jotka eivät hänen mukaansa olleet puolueettomia Saksaa kohtaan.
Länsi-Saksan tiedotusvälineet seurasivat Historikerstreitia tiiviisti. Keskustelun sävy oli usein kiivas. Noltesta tuli "persona non grata" Saksan akateemisissa piireissä, ja hänen autonsa poltettiin.
Oleg Pašinin

Oleg Pašinin (s. 12. syyskuuta 1974 Degtjanka) on uzbekistanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Pašinin debytoi Uzbekistanin maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut 12 maaottelua.
Bruno Cortez

Bruno Cortez (s. 11. maaliskuuta 1987 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Cortez debytoi Brasilian maajoukkueessa 2011.
Carlos Alberto Dias

Carlos Alberto Dias (s. 5. toukokuuta 1967 Brasília) on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Dias debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Glekapreviiri

Glekapreviiri (C38H46SN6O9F4) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä C-hepatiitin hoitoon. Glekapreviirin ja pibrentasviirin yhdistelmä kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet.
Glekapreviiri sitoutuu hepatiittiviruksen NS3/4-proteinaasiin ja estää sen toiminnan. Tämän seurauksena virus ei kykene lisääntymään, koska lisääntymisessä tarvittava polyproteiini ei hydrolysoidu entsyymin vaikutuksesta. Glekapreviiri on tehokas kaikkia kuutta hepatiitti C -viruksen genotyyppiä vastaan. Sitä käytetään sairauden hoidossa yhdessä pibrentasviirin kanssa ja se annostellaan tablettina suun kautta. Yhdistelmä hyväksyttiin Euroopan unionin alueella ja Yhdysvalloissa vuonna 2017 ja sen teho on erittäin hyvä, jopa yli 90 % sairastuneista parantuu.
Haittavaikutukset.
Glekapreviirin ja pibrentasviirin yhdistelmä on yleisesti ottaen hyvin siedetty, ja haittavaikutukset ovat lieviä. Tyypillisimmät haittavaikutukset ovat pääkipu, huonovointisuus ja väsymys.
Gonçalves

Gonçalves on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Elivélton

Elivélton (s. 31. heinäkuuta 1971 Serrania) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Elivélton debytoi Brasilian maajoukkueessa 1991. Hän on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Evair

Evair (s. 21. helmikuuta 1965 Ouro Fino) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Evair debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992. Hän pelasi yhdeksän virallista A-maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
José Oscar Bernardi

José Oscar Bernardi (s. 20. kesäkuuta 1954 Monte Siao) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Oscar debytoi Brasilian maajoukkueessa 1978. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1978, 1982 ja 1986. Hän on pelannut 59 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Mazinho Oliveira

Mazinho Oliveira (s. 26. joulukuuta 1965 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Mazinho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut 10 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Nélson Luís Kerchner

Nélson Luís Kerchner (s. 31. joulukuuta 1962 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nelsinho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Oséas

Oséas (s. 14. toukokuuta 1971 Salvador) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Oséas debytoi Brasilian maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Sérgio Manoel Júnior

Sérgio Manoel Júnior (s. 2. maaliskuuta 1972 Santos) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Manoel debytoi Brasilian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Alexandre Torres

Alexandre Torres (s. 22. elokuuta 1966 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Torres debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Saravanan Vellu

Saravanan Vellu (s. 11. tammikuuta 1978 Johor Bahru) on malesialainen entinen jalkapalloilija. 
Saravanan pelasi suurimman osan urastaan , jossa hän voitti Malesian mestaruuden 2002 sekä Malesian cupin ja Malesian FA Cupin. Saravanan pelasi Malesian maajoukkueessa 43 ottelua, joissa hän teki 21 maalia. Hän edusti Malesiaa myös vuoden 1997 nuorten MM-kisoissa, jotka pelattiin Malesiassa.
Saravanan päätti pelaajauransa 2011, jonka jälkeen hän muutti Suomeen tulevan vaimonsa mukana. Suomessa hän on työskennellyt muun muassa juniorivalmentajana Gnistanissa ja HJK:ssa.
Bernardo Fernandes da Silva

Bernardo Fernandes da Silva (s. 20. huhtikuuta 1965 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bernardo debytoi Brasilian maajoukkueessa 1989. Hän pelasi viisi virallista A-maaottelua.
Donizete Oliveira

Donizete Oliveira (s. 21. helmikuuta 1968 Bauru) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Donizete debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Gilberto Carlos Nascimento

Gilberto Carlos Nascimento (s. 14. kesäkuuta 1966 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Betinho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1988.
Viinikääpä

Viinikääpä ("Meruliopsis taxicola") on koko Suomessa harvinaisena esiintyvä kääpälaji. Se viihtyy vanhoissa kangasmetsissä ja sen isäntäpuita ovatkin kuusi ja mänty.
Viinikäävän yksivuotinen itiöemä on tavallisesti resupinaattinen. Vain Pohjois-Suomesta on löydetty pileaattisia tai puoliresupinaattisia tyyppejä, joille kasvaa muodoltaan kynsimäisiä, yläpinnaltaan valkoisia ja pillipinnaltaan voimakkaan värisiä lakkeja – juuri pillipinnan väri auttaa erottamaan ne rustokäävästä ja tikankäävästä.
Resupinaattinen itiöemätyyppi voi kasvaa jopa yli metrin pituisena yhtenäisenä alueena puunrungon alapinnalla, kokonaispaksuus sen sijaan on vain 1-2 mm. Itiöemän reuna on valkoinen ja pillipinta lohen- tai terrakotanpunainen eli värikontrasti on selvä. Vanhetessaan pillipinnan väri tummuu purppuraiseksi tai viininpunaiseksi, kuivuessaan punamustaksi. Pillit ovat epäsäännöllisen muotoisia ja kokoisia, 2-4 millimetrillä. Pohjamalto on valkoinen.
Moacir Rodrigues Santos

Moacir Rodrigues Santos (21. maaliskuuta 1970 São Paulo – 20. heinäkuuta 2024) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Moacir debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän pelasi kuusi maaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Osmar Donizete Cândido

Osmar Donizete Cândido (s. 24. lokakuuta 1968 Prados) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Donizete debytoi Brasilian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997 olivat 11. alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Malesiassa 16. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 1997. 
Maailmanmestaruuden voitti Argentiina, joka kukisti loppuottelussa Uruguayn 2–1. Pronssia sai Irlanti voitettuaan pronssiottelussa Ghanan 2–1. Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Uruguayn Nicolás Olivera ja maalikuninkuuden voitti Brasilian Adaílton.
Valdir Benedito

Valdir Benedito (s. 25. lokakuuta 1965 Araraquara) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue.
Valdir debytoi Brasilian maajoukkueessa 1991. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Daniel da Silva

Daniel da Silva (s. 27. toukokuuta 1973 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Daniel debytoi Brasilian maajoukkueessa 2002.
Zé Sérgio

Zé Sérgio (s. 8. maaliskuuta 1957 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Zé Sérgio debytoi Brasilian maajoukkueessa 1978. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1978. Hän on pelannut 25 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Émerson Carvalho da Silva

Émerson Carvalho da Silva (s. 5. tammikuuta 1975 Bauru) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Émerson debytoi Brasilian maajoukkueessa 2000. Hän pelasi kolme virallista A-maaottelua.
Marco Antônio da Silva

Marco Antônio da Silva (s. 9. toukokuuta 1966 Belo Horizonte) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Marquinhos debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990.
Punakarakääpä

Punakarakääpä ("Steccherinum collabens") on Suomessa harvinaisena ja pohjoispainotteisesti esiintyvä kääpälaji. Se viihtyy kosteissa vanhoissa metsissä ja kasvaa melkein aina ruostekäävän lahottamassa kaatuneessa puunrungossa tai kannossa. Isäntäpuu on kuusi, harvoin myös haapa.
Punakarakäävän ohut itiöemä on yksivuotinen ja tyypiltään resupinaattinen. Kooltaan itiöemä on pieni tai keskikokoinen ja epäsäännöllisen muotoinen. Reunan paksuus vaihtelee ja väriltään se on vaaleanpunertava. Pillipinta on terrakotan- tai tiilenpunainen ja naarmuttaessa se muuttuu tumman tiilenpunaiseksi. Myös pohjamalto on tiilenpunainen ja pillit vielä sitä tummempia, pillejä on 6-8 millimetrillä. Kuiva itiöemä kutistuu, kovettuu ja rullautuu.
Vertaa viinikääpään, joka kasvaa kuivemmassa metsäympäristössä, ei muuta väriään naarmuttaessa ja jonka reunus ja malto ovat valkoiset.
Fernando Picun

Fernando Picun (s. 14. helmikuuta 1972 Montevideo) on uruguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Picun debytoi Uruguayn maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua.
Jennifer Clement

Jennifer Clement (s. 1960) on yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Clement tuli lokakuussa 2015 valituksi Kansainvälisen PEN:n ensimmäiseksi naispuoliseksi puheenjohtajaksi. Tätä ennen hän oli toiminut Meksikon PEN:n puheenjohtaja vuosina 2009–2012. Romaanillaan "Varastettujen rukousten vuori" (2014) hän sai Sara Curryn humanitaarisen palkinnon. Hänen muita proosateoksiaan ovat "Basquiatin leski" ja "Rakkaudesta aseisiin".
Clement asuu Méxicossa. Hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta sekä antropologiaa New Yorkin yliopistossa ja ranskankielistä kirjallisuutta Pariisissa. Hän on proosan ohella kirjoittanut useita runokirjoja. Hän perusti siskonsa Barbara Sibleyn kanssa San Miguelin runoviikko -tapahtuman.
Karakat

Karakat ("Steccherinum") on Polyporales-lahkoon kuuluva sienisuku. Se sisältää sekä itiölavaltaan piikkisiä lajeja, joita voidaan kutsua orakkaiksi, että pillimäisiä lajeja, joita voidaan kutsua kääviksi. Joskus kääpämäiset lajit on luokiteltu omaan sukuunsa, karakäävät ("Junghuhnia"). Mikroskooppisten piirteiden perusteella kääpä- ja orakasmaiset lajit ovat kuitenkin lähes identtisiä, eivätkä molekyylifylogeneettisetkään tutkimukset tue niiden jakamista kahteen ryhmään. Karakat ovat valkolahottajia, ja ne elävät sekä havu- että lehtipuilla. Karakääpälajien itiöemät ovat tuoreina rustomaisia tai tanakoita ja kuivana ne muuttuvat puumaisen koviksi.
Gérald Passi

Gérald Passi (s. 21. tammikuuta 1964 Albi) on ranskalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Passi debytoi Ranskan maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut 11 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
John van Loen

John van Loen (s. 4. helmikuuta 1965 Utrecht) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Van Loen debytoi Alankomaiden maajoukkueessa 1985. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Ľubomír Luhový

Ľubomír Luhový (s. 31. maaliskuuta 1967 Považská Bystrica) on slovakialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Luhový debytoi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut 11 maaottelua.
Marek Špilár

Marek Špilár (11. helmikuuta 1975 Stropkov – 7. syyskuuta 2013 Prešov) oli slovakialainen jalkapalloilija.
Špilár teki itsemurhan hyppäämällä viidennen kerroksen ikkunasta.
Jalkapallomaajoukkue.
Špilár debytoi Slovakian maajoukkueessa 1997. Hän on pelannut 30 maaottelua.
Klemen Lavrič

Klemen Lavrič (s. 12. kesäkuuta 1981 Trbovlje) on slovenialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Lavrič debytoi Slovenian maajoukkueessa 2004. Hän on pelannut 25 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Július Bielik

Július Bielik (s. 8. maaliskuuta 1962 Vyškov) on slovakialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bielik debytoi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1983. Hän kuului Tšekkoslovakian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 18 maaottelua.