tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ismail Abilov

Ismail Abilov (, s. 9. kesäkuuta 1951) on bulgarialainen vapaapainija ja olympiavoittaja. 
Turkkilaistaustainen Abilov voitti urallaan yhden olympiamitalin, kullan 82 kilon sarjasta Moskovasta 1980. Montréalissa 1976 hän oli saman sarjan viides. MM-kisoista Abilov saavutti kolme mitalia: hopeaa Istanbulista 1974 sarjasta 90 kg ja Minskistä 1975 sarjasta 82 kg sekä pronssia Teheranista 1973 (82 kg). EM-kilpailuista hän saavutti kolme mestaruutta ja yhden hopeamitalin.
Gökdepe

Gökdepe on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Ahalin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Ahal-Etekin tasangolla Kopetdagvuorten juurella 45 kilometriä maan pääkaupungista Aşgabatista luoteeseen. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 33 381 asukasta.
Gökdepen kautta kulkevat Aşgabatin ja Türkmenbaşyn välinen maantie ja rautatie sekä Karakumin kanava. Kaupungissa on elintarvike-, tekstiili- ja rakennustarviketeollisuutta. Ympäröivällä maaseudulla viljellään viljaa, puuvillaa, vihanneksia, hedelmiä ja viinirypäleitä sekä harjoitetaan karjanhoitoa.
Kaupungin lähellä sijaitsee Gökdepen linnoitus, jonka venäläiset valloittivat verisessä taistelussa vuonna 1881. Sen yhteydessä on vuonna 1995 valmistunut suuri Saparmyrat Hajyn moskeija. Uudelleenrakennetun linnoituksen pohjoispuolella on turkmeenien vastarintaa johtaneen Gurbanmyrat Işanin mausoleumi.
Martin Ndongo Ebanga

Martin Ndongo Ebanga (23. maaliskuuta 1966 – 6. maaliskuuta 2024) oli kamerunilainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 60 kilon sarjasta. Ndongo Ebanga osallistui myös seuraaviin, vuoden 1988 olympialaisiin. Tuolloin hän kilpaili painoluokkaa ylempänä, hävisi toisen ottelunsa ja sijoittui lopulta jaetulle sijalle 17.
Kirsten Storms

Kirsten Renee Storms (s. 8. huhtikuuta 1984 Orlando, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa vuosina 1999–2004 roolin Belle Blackina televisiosarjassa "Päivien viemää". 
Elämäkerta.
Storms syntyi Orlandossa, Floridassa Mike ja Karen Stormsille vuonna 1984. Hänellä on nuorempi sisko Gretchen, joka myös on näyttelijä, sekä vanhempi veli Austin. Storms asuu Los Angelesissa.
Ura.
Näyttelemisen pariin Storms päätyi hyvin nuorena. Ollessaan viisivuotias eräs kykyjen etsiä huomasi Stromsin lahjat esiintyessään lasten näyttelijä koulussa ja vakuutti hänen vanhemmilleen lähettämään tyttärensä opiskelemaan näyttelemistä New Yorkiin. Tämän tilaisuuden vanhemmat myös käyttivät ja pian Storms esiintyi useissa televisiomainoksissa ja teki vuonna 1996 ensi esiintymisensä televisiosarjassa "Nooan perilliset".
Myöhemmin hän muutti perheineen Kaliforniaan, jossa Storms sai vierailuroolin televisiosarjassa "Seitsemäs taivas" esitettyään Laura Cummingsia vuonna 1998 ja 2001. Samalla hän koe-esiintyi pitkäaikaiseen ja suosittuun televisiosarjaan "Päivien viemää", jossa hänestä tuli viides Belle Black -hahmoa näytellyt henkilö. Ennen Stormsia roolia esitti Chelsea Butler. Sarjan myötä hän tuli tunnetuksi näyttelijänä ja sai muun muassa pääroolin Disneyn elokuvaan "Zenon – Tähtitarhojen sankaritar" (1999) ja sen jatko-osiin "Zenon – Seikkailu jatkuu" (2001), sekä ' (2004). Myöhemmin vuonna 2002 Storms teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjaan "Kim Possible", jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon Kim Possiblen pahinta kilpailijaa koulussa Bonnieta. Näyteltyään viimeisen jaksonsa "Päivien viemää" -televisiosarjassa vuonna 2004, Storms esiintyi sarjan jälkeen muun muassa "C.S.I. Miamiissa" yhden jakson verran ja jatkoi "Kim Possiblessa" Bonnien ääninäyttelemistä. Hän oli hahmon roolissa myös elokuvassa ' (2005). Nykyisin Storms on näytellyt vuodesta 2005 lähtien toisessa pitkäaikaisessa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "General Hospital", sekä vieraiĺlut muutaman kerran sarjaan perustuvassa spin-offissa "".
3C 75

3C 75 on radiolähde joka sijaitsee käsipainon muotoisessa NGC 1128-galaksissa, Abell 400 -galaksijoukossa noin 300 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
3C 75 on muodostunut kahdesta supermassiivisesta mustasta aukosta jotka ovat noin 25 000 valovuoden päässä toisistaan. Tähtitieteilijät olettavat että galaksin NGC 1128 käsipainon muoto johtuu siitä että se muodostuu kahdesta galaksista jotka ovat yhdistymässä.
Tietokonesimulaatioiden mukaan nämä mustat aukot kiertävät toisiaan spiraalinmuotoisella radalla, kunnes lopulta yhdistyvät ja muodostavat suuremman mustan aukon. Niiden yhdistymisestä syntyy gravitaatioaaltoja
Magellan Navigation

Magellan Navigation, Inc. on yhdysvaltalainen paikannuslaitteita valmistava yritys. Sen pääkonttori on Santa Clarassa Kaliforniassa. Sillä on suunnittelutoimistoja myös Nantesissa ja Moskovassa. Sen päätuote on autonavigaattorit kuten Hertzin vuokra-autoissa käytettävä NeverLost. 
Yhtiö aloitti vuonna 1994. Vuonna 2001 ranskalainen Thales osti sen Orbital Sciences Corporation -yhtiöltä 70 miljoonalla dollarilla. Hetken se toimi Thales Navigation -nimellä, ja 2006 se myytiin Shah Capital Partnersille ja muutamille muille investointiyhtiöille 170 miljoonalla dollarilla sen nimen muuttuessa muotoon Magellan Navigation.
Magellan oli Magellan NAV 1000 -laitteellaan ensimmäisen kannettavan GPS-paikantimen toteuttaja vuonna 1989.
Ville Vallaton (piirrossarja)

Ville Vallaton () on yhdysvaltalaisen DIC Entertainmentin tuottama 78-osainen piirrossarja, joka valmistui vuosina 1986–1988. Sarja kertoo Hank Ketchamin luoman sarjakuvahahmo Ville Vallattoman sekä hänen perheensä ja ystäviensä elämästä.
Suomessa sarjan jaksoja julkaistiin suomenkielisellä dubbauksella VHS-kasetteina 1980-luvun lopussa Golden Voicen sekä 1990-luvulla PVP Voice Oy:n ja DVD-videoiden Pauli Virta Productionsin tekeminä. Televisiossa sarjan jaksoja on esitetty sekä jälkiäänitettynä että suomenkielisellä tekstityksellä Yle TV1- ja PTV4-kanavalla. 1990-luvun lopussa sarjan uusia jaksoja dubattiin ja niitä esitettiin televisiokanavalla Nelonen. Myöhemmin jaksoja on esitetty maksullisella Fox Kidsillä, C More Juniorilla ja Nelonen Nappulalla. 1990-luvun lopun dubbauksissa Ville Vallattoman äänenä esiintyivät Ulla Ollikainen, Konsta Hietanen ja Tom Pöysti.
Chen Yanqing

Chen Yanqing (, s. 5. huhtikuuta 1979 Suzhou) on kiinalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Chen voitti ensimmäiset maailmanmestaruusmitalinsa Chiang Maissa 1997, jolloin hän voitti kultaa 64-kiloisten sarjassa yhteistuloksessa ja työnnössä sekä sijoittui hopealle tempauksessa. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa Chen toisti yhteistuloksen maailmanmestaruuden, mutta voitti tällä kertaa myös tempauksessa MM-kultaa ja jäi työnnössä hopealle.
Chen voitti kultaa Ateenan olympialaisissa 2004 alle 58-kiloisten sarjassa. Samassa sarjassa hän voitti mestaruuden Aasian kisoissa Dohassa 2006. Pekingissä 2008 Chen toisti Ateenan suorituksenta ja voitti toisen olympiakultansa tekemällä samalla yhteistuloksen työnnön olympiaennätykset.
Gunnar Eriksson

Gunnar Eriksson (13. syyskuuta 1921 – 8. heinäkuuta 1982) oli ruotsalainen hiihtäjä.
Vuoden 1948 talviolympialaisista Eriksson sai kaksi mitalia, kultaa 4 × 10 kilometrin viestihiihdosta sekä pronssia 18 kilometriltä, jossa Ruotsi otti kolmoisvoiton. Viestin kolmannella osuudella Eriksson oli hopeamitalille hiihtäneen Suomen Sauli Rytkyä yli kaksi minuuttia nopeampi ja tuli vaihtoon ylivoimaisessa johdossa.
Vuoden 1950 MM-hiihdoissa Eriksson voitti 50 kilometrin kisan, jossa Ruotsi sai neloisvoiton, ja sijoittui 18 kilometrillä 14:nneksi. Vuoden 1952 olympialaisten 50 kilometrin hiihdossa hän väsyi nopeasta alkuvauhdistaan ja jäi 12:nneksi yli 22 minuuttia kisan voittaneelle Veikko Hakuliselle hävinneenä. Vuoden 1954 MM-kisoissa hän sijoittui 30 kilometrillä 15:nneksi ja 50 kilometrillä 21:nneksi.
Eriksson voitti 50 kilometrin kilpailun Salpausselän Kisoissa vuonna 1951. Hän ei voittanut yhtään henkilökohtaista Ruotsin-mestaruutta. Seuratasolla hän edusti IFK Moraa.
Metallurg Novokuznetsk

HK Metallurg Novokuznetsk on venäläinen jääkiekkoseura. Sen kotikaupunki on Novokuznetsk Kemerovon alueeella Etelä-Siperiassa. Joukkue pelaa Venäjän toiseksi korkeimmassa sarjassa VHL:ssä.
Seura on perustettu vuonna 1949. Kotiottelunsa joukkue pelaa Kuznetskin metallurgien urheilupalatsissa, johon mahtuu runsas 7 500 henkeä.
Tätä ennen se pelasi vielä kaudella 2007–2008 Venäjän Superliigassa. Seuran paras saavutus Superliigasta oli pronssi kaudelta 1999–2000. KHL:ssä joukkue on pärjännyt keskitasoa heikommin.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"päivitetty 19.11.2025" 
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Mustamulta

Mustamulta eli tšernoseemi (, ) on muun muassa Venäjän, Ukrainan ja Kazakstanin pitkää ruohoa kasvavilla suhteellisen kosteilla lauhkeilla aroilla esiintyvä, hyvin ravinteikas ja maanviljelyyn erittäin soveltuva maannos. Niinpä monet mustanmullan alueet on otettu viljelykseen.
Venäjällä mustaamultaa esiintyy Voronežin–Kurskin leveysasteilla. Mustaamultaa on myös Kanadan ja Texasin preerioilla. Mustanmullan aluetta kuivemmilla alueilla esiintyy kastanjanruskeaa maannosta eli kastanoseemiä eli ”ruskeaa tšernoseemiä”, joka ei ole yhtä ravinteikasta.
Mustanmullan syntymisen edellytys on lämmin mannerilmasto, puuton arokasvillisuus ja kuohkea, kalkkipitoinen maalaji. Humuspitoisuus on yleensä 3–5 prosenttia, ei juuri yli 10 prosenttia. Mustamulta on fysikaalisilta ja kemiallisilta ominaisuuksiltaan ihanteellista viljelykselle.
Selim Tapola

Selim Angervo Tapola (19. syyskuuta 1912 Helsinki – 5. toukokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, toimitusjohtaja ja kirjailija joka käytti myös nimimerkkejä "Jori Tervanto" ja "Tero Uskali".
Tapola toimitti vuosina 1949-1951 ilmestynyttä Sormenjälki-jännityslukemistoa. Hän kirjoitti omalla nimellään ja Jori Tervannon nimimerkillä rikos- ja seikkailukertomuksia eri lehtiin, muun muassa Seikkailujen maailmaan, aina 1970-luvulle saakka. Tapola teki myös käsikirjoituksen Valentin Vaalan 1947 ohjaamaan elokuvaan Maaret - tunturien tyttö sekä 1950-luvun alussa valmistuneisiin lyhytelokuviin "Puuta - Trä" (1950) ja "Päivä seudulla Päijänteen" (1953).
Tapola tuli ylioppilaaksi Helsingin reaalilukiosta vuonna 1933. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1938. Kauppalehden toimittajana hän oli 1939–1940. Salon Sanomien toimitussihteerinä Tapola oli 1940–1941 ja Maan Romun mainospäällikkönä vuodet 1941–1945. Osuustukkukaupan toimittajana hän oli 1945–1951 ja Talouselämän päätoimittaja 1951–1952. VR:n henkilökuntalehteä Tapola toimitti vuosina 1952–1954. Erva-Latvala mainostoimiston mainospäällikkönä Tapola toimi 1954–1958 ja vuodet 1958–1961 hän oli Myyntimainonta Oy:n apulaisjohtaja sekä vuodet 1961–1965 Suomen kuljetustaloudellisen yhdistyksen toimitusjohtaja ja vuodesta 1965 Liikejulkaisut yrityksen toimitusjohtaja. 
Tapolan isä oli ylikonduktööri Frans Oskari Tapola ja äiti Anna Lyyli (o.s. Rönn). Puoliso oli Maire Tuulikki (o.s. Vitikka) vuodesta 1939.
M'saken

M'saken (, myös Masakin ja Msaken) on kaupunki pohjoisessa Tunisiassa lähellä Soussen kaupunkia. Kaupungin asukasluku on noin 60 000 (2014).
Yves Dreyfus

Yves Dreyfus (s. 17. toukokuuta 1931 Clermont – 16. joulukuuta 2021) oli ranskalainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli kalpa.
Dreyfus saavutti kahdesti joukkuekilpailun olympiapronssia; Melbournessa 1956 joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Armand Mouyal, Claude Nigon, Daniel Dagallie, René Queyroux ja René Coicaud. Tokiossa 1964 lisäjäseninä olivat puolestaan Claude Brodin, Claude Bourquard, Jack Guittet ja Jacques Brodin. Maailmanmestaruuskilpailuista hän voitti henkilökohtaisesta kilpailusta hopeaa 1963 ja pronssia 1962.
Kaarle Hirvonen

Kaarle Erkki Ensio Hirvonen () oli suomalainen historiantutkija, kääntäjä ja kirjailija. Hirvonen toimi Helsingin yliopiston antiikin Kreikan sosiaalihistorian dosenttina 1969–1981.
Hirvonen teki käsikirjoituksia myös useisiin lähinnä matkailuaiheisiin lyhytelokuviin 1940-luvulta aina 1960-luvun alkuun ja laati lisäksi käsikirjoituksen Ilmari Unhon ohjaamaan elokuvaan "Kalle-Kustaa Korkin seikkailut" (1949). Hän julkaisi useita viihde- ja nuorisokirjoja 1940-luvulla. Myöhemmin Hirvonen keskittyi lähinnä antiikin kirjallisuuden käännöstyöhön.
Pirkkalan Pingviinit

Pirkkalan Pingviinit on pirkkalalainen vuonna 1987 perustettu jääkiekkoseura. Seuran edustusjoukkue pelasi Suomi-sarjassa kausilla 2010–2013. Nuoren Suomen sinettiseura Pingviineillä on juniorijoukkueita mm. B-, C-, D-, E- ja F- junioreissa sekä C- tyttöjoukkue. Seuralta löytyy myös seniorijoukkueet Papat ja Mammat. Pingviinit nousi vuonna 2025 toiseen divisioonaan voittamalla Hämeenkyrön Hokkarit otteluvoitoin 2-0
Kunnanvaltuusto

Kunnanvaltuustot (kaupungeissa voidaan käyttää nimitystä kaupunginvaltuusto) ovat kuntien ja kaupunkien ylintä päätösvaltaa käyttäviä elimiä, joiden jäsenet valitaan yleensä vaaleilla. Eri maissa valtuustojen tehtävät ja valintatavat vaihtelevat. Maailman vanhin toimiva kunnanvaltuusto on Lontoon Cityssä.
Suomessa.
Suomessa pakollisia kunnanvaltuuston valitsemia toimielimiä ovat kunnanhallitus (kaupungeissa nimeltä kaupunginhallitus), tarkastuslautakunta ja keskusvaalilautakunta.
Kuntaa johtaa joko virkasuhteessa oleva kunnanjohtaja tai luottamushenkilönä toimiva pormestari. Kunnanjohtaja toimii kunnanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston esittelijänä. Kunnanjohtajan alaisuudessa yleensä on toiminut kunnansihteeri (kaupungeissa kaupunginsihteeri), jota nykyään kutsutaan monissa tapauksissa hallintojohtajaksi.
Shakkiolympialaiset 1939

Järjestyksessään kahdeksannet shakkiolympialaiset pidettiin 24. elokuuta – 19. syyskuuta vuonna 1939 Buenos Airesissa, Argentiinassa.
Koska olympialaisiin osallistui yhteensä 27, päätettiin pitää ensin alkukarsinnat, ja sen jälkeen pelata finaalit kahdessa lohkossa.
Kisojen finaalit alkoivat 1. syyskuuta, samana päivän alkoi myös toinen maailmansota. Tämä aiheutti hämmennystä etenkin eurooppalaisissa joukkueissa, minkä seurauksena useita pelaajia vetäytyi kisoista. Englannin joukkue vetäytyi kokonaan. Järjestäjät kokoontuivat kaikkien joukkueiden kapteenien kanssa pohtimaan, miten kisoille käy. Kisoja päätettiin jatkaa loppuun saakka.
Koska osa maista oli sodassa keskenään, niiden pelaajat kieltäytyivät pelaamasta keskenään. Useita otteluita sovittiin tasapeliksi tuloksella 2-2. Näihin kuuluivat muun muassa Ranska-Saksa ja Puola-Saksa.
Henkilökohtaiset palkinnot.
Henkilökohtaiset palkinnot jaettiin molemmissa finaaleissa. Vain finaalien suoritukset laskettiin mukaan. Palkinnot on lueteltu alkaen pöydältä yksi.
Muuta.
Sodan takia useat pelaajat jäivät vakituisesti Argentiinaan. Heihin kuuluivat muun muassa: Miguel Najdorf, Paulino Frydman, Gideon Stahlberg, Erich Eliskases, Paul Michel, Ludwig Engels, Albert Becker, Heinrich Reinhardt, Jiří Pelikán, Karel Skalička, Markas Luckis, Movsas Feigins, Ilmar Raud, Moshe Czerniak, Meir Rauch, Victor Winz, Aristide Gromer, Franciszek Sulik, Adolf Seitz, Chris De Ronde, Zelman Kleinstein, Sonja Graf ja Paulette Schwartzmann.
Mighty Man &amp; Yukk

Mighty Man &amp; Yukk on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka tuotti Ruby-Spears. Sarjasta tuotettiin yhteensä 32 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1979–1980 aikana osana The Plastic Man Comedy/Adventure Show ohjelmaa ABC:llä. Sarja oli myös myöhemmin Optimus Primen ääniroolista tunnettun Peter Cullenin ensimmäinen animaatio johon hän teki äänirooleja.
Juoni.
Sarja kertoi Mighty Man ("Peter Cullen") supersankarista, joka on noin 15 senttimetriä pitkä, kun taas hänen alter egonsa miljonääri Brandon Brewster on noin 183 senttimetriä pitkä. Hän muuntautuu playboy persoonastaan supersankariksi Yukkin ampuessa häntä keltaisella laseraseella, jonka jälkeen Brewster huutaa "Mighty, Mighty, Mightyman!!", jonka myötä hän muuntautuu todella pieneksi sankariksi, jolla on supervoimia. Mighty Manin parina on todella ruma koira nimeltä Yukk ("Frank Welker"). Toisin kuin Mighty Man Yukkilla on aina ollut supervoimia. Mighty Man puolestaan omaa Teräsmiehen stereotyyppiset voimat. Hän kykenee liikkumaan nopeasti, lentämään, lähes haavoittumaton ja omaa supervahvuuden. Siitä huolimatta Mighty Man joutui aina turvautumaan koiransa Yukkin apuun, joka useimmiten toimi "päivän sankarina".
Cedar Rapids

Cedar Rapids on kaupunki Linnin piirikunnassa, Iowan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Cedar Rapids on Linnin piirikunnan keskus ja osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku oli 126 326 vuoden 2010 väestönlaskennassa. Kaupunki on nimetty kaupungin läpi virtaavan Cedar-joen mukaan.
Kaupungissa sijaitsee Yhdysvaltain vanhin nimenomaan moskeijaksi rakennettu moskeija, Mother Mosque of America.
Frank Kermode

John Frank Kermode (29. marraskuuta 1919 – 17. elokuuta 2010) oli brittiläinen kirjallisuuskriitikko. Hän syntyi Mansaarella ja palveli toisessa maailmansodassa kuninkaallisessa laivastossa.
Kermode työskenteli professorina University College Londonissa, Cambridgessa ja Columbiassa. Hän kirjoitti ja toimitti useita kirjoja, joiden joukossa on muun muassa useita Shakespearen tuotantoa käsitteleviä teoksia.
Kermode lyötiin ritariksi vuonna 1991.
Saija Tuupanen

Saija Johanna Tuupanen (s. 31. toukokuuta 1982 Tuupovaara) on suomalainen iskelmälaulaja. Tuupanen on nelilapsisen perheen nuorin lapsi. Hänet kruunattiin vuoden 2003 Tangokuningattareksi. Uransa aikana hän on tehnyt laajasti musiikkia ja esiintynyt myös teatterilavoilla. Ensimmäisen isomman roolinsa hän teki 2012 Suuressa Tangomusikaalissa Jyväskylässä. Tämän jälkeen teatteriproduktiot ovat kuuluneet myös hänen ohjelmistoonsa. Tuupanen oli parisuhteessa stand up -koomikko ja näyttelijä Sami Hedbergin kanssa vuodesta 2018 kevääseen 2024.
Ennen tangouraansa Tuupanen opiskeli kokiksi, jolloin hän myös sairastui syömishäiriöön.
Tuupasella oli päärooli Ränssin Kievari -kesäteatterin "Ränssin Kievarin kaunis Anna" -näytelmässä Jyväskylässä kesällä 2021. Näytelmää piti esittää jo kesällä 2020, mutta COVID-19-pandemia esti sen. Tuupanen voitti vuoden 2021 Syksyn sävel -kilpailun kappaleella "Kuurasydän". Vuonna 2021 Saija Tuupaselle myönnettiin Kullervo Linnan säätiön palkinto. 2022 Saija toimi Alfa TV:n "Soiva postikortti" -ohjelman juontajana.
Yritystoiminta.
Saija Tuupasella on yritys SaTu Viihde Oy.
Sen viimeisin tilinpäätös kertoo, että myynti oli 14 000 euroa ja voittoa se tuotti 8 000 euroa.
Albertina Sisulu

Nontsikelelo Albertina Sisulu (21. lokakuuta 1918 – 2. kesäkuuta 2011) oli poliitikko ja apartheidia vastaan taistellut eteläafrikkalainen aktivisti. Hän oli naimisissa Walter Sisulun kanssa.
Sisulu oli feministi, joka kuului Etelä-Afrikan naisasialiiton (FEDSAW) perustajiin vuonna 1954. Hän pääsi vuonna 2004 sadan suurimman eteläafrikkalaisen äänestyksessä 57. sijalle; hänen edesmennyt miehensä oli kolmaskymmeneskolmas.
Sisulu toimi apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa parlamentin jäsenenä vuosina 1994–1998. Sisulu kuoli 92-vuotiaana kesäkuussa 2011.
Korol i Šut

Korol i Šut ( ’Kuningas ja Narri’; lyh. KiŠ, КиШ) oli vuonna 1988 perustettu venäläinen rockyhtye. Yhtyeen kotikaupunki on Pietari. Yhtyeen solisti ja keulahahmo oli Mihail Goršenjov, joka kuoli vuonna 2013.
Katsura Hoshino

Katsura Hoshino (, s. 21. huhtikuuta 1980) on japanilainen mangaka, joka on kotoisin Shigan prefektuurista.
Bethesda Softworks

Bethesda Softworks on vuonna 1986 perustettu yhdysvaltalainen videopelejä julkaiseva yritys. Se on osa ZeniMax Media -yhtiötä, jonka on omistanut [[Microsoft|] vuodesta 2021 lähtien.
Bethesda Game Studios on yhtiön videopelejä kehittävä osasto, jonka johtaja on [[Todd Howard]]. Bethesda Game Studios on perustettu vuonna 2001.
Bethesdan pelisarjoja ovat muun muassa "[[Fallout]]"- ja "[[The Elder Scrolls]]", tosin "Fallout" ei ole alun perin Bethesdan omaa tuotantoa, sillä se osti vuonna 2004 pelisarjan oikeudet itselleen talousvaikeuksista kärsivältä [[Interplay Entertainment|Interplaylta]].
Bethesda on käyttänyt [[Gamebryo]]-pelimoottoria muun muassa "[[Fallout 3]]" -pelissään, mutta on myös kehittänyt alun perin "[[The Elder Scrolls V: Skyrim]]" -peliään varten oman pelimoottorinsa. Se on nimeltään [[Creation Engine]] ja on kuitenkin kehitetty Gamebryo-pelimoottorin pohjalta.
Historia.
Elder Scrolls.
Eräiden huonojen pelien ja virheiden jälkeen yhtiön kehitystiimi putosi kuuteen henkilöön, jonka jälkeen yhtiö sai tilaisuuden tehdä "[[The Elder Scrolls III: Morrowind]]in". "Morrowindin" menestyksen myötä yhtiö pystyi panostamaan enemmän seuraavaan "[[The Elder Scrolls IV: Oblivion]]iin" sekä hankkimaan "Fallout"-sarjan lisenssin. "Oblivionin" kehitykseen oli käytettävissä neljä vuotta aikaa ja kehitysryhmä käytti enemmän riskien harkintaa kuin "Morrowindin" kohdalla. "[[The Elder Scrolls V: Skyrim]]" on yhtiön menestynein pelin vuoteen 2020 mennessä. "Skyrimin" menestyksen syiksi arvioidaan muun muassa saatavuus (alustat olivat kypsyneet ja useammalla ihmisellä oli pääsy niin) sekä laajempi trendi, johon liittyy "[[Game of Thrones]]" -sarjan alkaminen samana vuonna kuin pelin julkaisu. Todd Howardin mukaan pelit ovat parhaimmillaan asettaessa ihmiset maailmaan ja sen reagoidessa pelaajien tekemisiin. "Elder Scrolls" -sarjan suosioon lasketaan käsin tehdyt maailmat "Morrowindistä" lähtien vastakohtana [[Proseduraalinen generointi|proseduraalisesti generoituihin]], kuten sarjan vanhemmissa "[[The Elder Scrolls: Arena|Arena]]"- ja "[[The Elder Scrolls II: Daggerfall|Daggerfall]]"-peleissä. Joitakin sisältöelementtejä luodaan automatisoidusti, mutta olennaisimmat ovat kehittäjien tekemiä tai viimeistelemiä.
Fallout.
"Morrowindin" menestyksen myötä yhtiö halusi laajentaa ja [[Post-apocalypse|post-apokalyptinen]] maailma oli suunnitelmien kärjessä: "Fallout"-sarja oli ollut hiljaisuudessa jonkin aikaa, mutta Bethesda sai hankittua oikeudet siihen [[Interplay]]ltä. "Falloutia" kuvataan täsmällisemmän tarinan kertomisena kuin "The Elder Scrolls" -sarjaa, jossa hahmon taustatarina on avoin ja vapaana pelaajalle.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset]]
[[Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit]]
[[Luokka:ZeniMax Media]]
Adria

Adria on kaupunki Pohjois-Italiassa Rovigon maakunnassa Veneton alueella. Vuonna 2015 kaupungissa oli arviolta 19 746 asukasta. Se sijaitsee Pojoen ja Adigejoen välissä. Samalla paikalla on ollut etruskien kaupunki "Atria". Latinan kielen sanan "atrium" sanotaan tulevan tästä etruskikielen paikannimestä.
Historia.
Antiikki.
Antiikin ajan Adria tai Atria oli alkuperältään etruskilais-veneettinen kaupunki, joka toimi myös kreikkalaisena kauppa-asemana ja sai paljon kreikkalaisia vaikutteita. Se oli merkittävä satama ja kukoisti erityisesti 500- ja 400-luvuilla eaa. 300-luvun eaa. lopulle tultaessa Adria tuli gallien valtaan, mikä johti kaupungille elintärkeiden kanavien ylläpidon laiminlyöntiin ja kaupungin taantumiseen. Roomalaisella kaudella kaupunki oli suhteellisen vähämerkityksinen.
Myöhempi historia.
Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen Adria oli osa Ravennan eksarkaattia. Kaupunki taantui keskiajalla, vaikkakaan ei lakannut koskaan kokonaan olemasta ja säilyi aina piispanistuimena. Adria elpyi nykyaikana uusien kanavien valmistumisen jälkeen. 1800-luvulle tultaessa sen väkiluku oli noussut taas asukkaaseen.
Isuzu Yamada

Isuzu Yamada (; 5. helmikuuta 1917 Osaka, Japani – 9. heinäkuuta 2012) oli japanilainen näyttelijä, joka esiintyi elokuvissa, teatterissa ja televisiossa.
Yamada esiintyi monien tunnettujen japanilaisohjaajien, kuten Kenji Mizoguchin, Yasujirō Ozun, Mikio Narusen ja Akira Kurosawan, töissä. Hänen elokuviin kuuluvat "Osakan elegia", "Gionin sisarukset", "Pohjalla" (1957), "Seittien linna" (1957) ja "Yojimbo – onnensoturi" (1961). Hän voitti uransa aikana useita japanilaisia palkintoja; näiden joukossa on kaksi Japanin akatemian palkintoa elämäntyöstä, kolme Sinistä nauhaa ja kaksi Kinema Junpo -palkintoa.
Frosinone

Frosinone on samannimisen maakunnan pääkaupunki Italiassa Latiumin alueella noin 80 kilometriä Roomasta etelään, Rooma–Napoli-moottoritien varrella. Kaupungissa on vajaat 50 000 asukasta. 
Kaupungin tunnetuin nähtävyys on sen itäpuolella sijaitseva sisterssiläinen Casamarin luostari.
Earl Cameron

Earl Cameron (8. elokuuta 1917 – 3. heinäkuuta 2020) oli bermudalaissyntyinen brittiläinen näyttelijä. Hän aloitti 1940-luvun Lontoossa pitkän uransa, jonka aikana hän esiintyi niin elokuvissa, televisiossa kuin teatterissakin. 
Cameron syntyi Pembrokessa, Bermudalla vuonna 1917 ja muutti Britanniaan vuonna 1939. Hän työskenteli jonkin aikaa Britannian kauppalaivastossa ja sai vuonna 1941 pienen roolin teatterimusikaalista "Chu Chin Chow". Cameron näytteli sodan jälkeen muissakin teatterirooleissa, mutta sitten hän sai roolin jännityselokuvasta "Lontoon nukkuessa" (1951), missä hän näytteli merimiestä. Cameronista tuli elokuvan myötä brittiläisen elokuvan ensimmäisiä merkittäviä tummaihoisia näyttelijöitä. Cameron kertoi vuoden 2017 haastattelussa, ettei aikoinaan pitänyt itseään edelläkävijänä, mutta huomasi sittemmin, että sitä hän lopulta oli.
Elokuvan "Lontoon nukkuessa" jälkeen Cameron näytteli 1950-luvulla muun muassa mau-mau-kapinasta kertovissa elokuvissa "Simba" (1955) ja "Safari" (1957) sekä jännityselokuvassa "Salaperäinen Sapphire" (1959). Cameron muisteli myöhemmin, että roolien saaminen oli aikanaan hyvin vaiketa. Jos roolia ei ollut erikseen kirjoitettu mustalle näyttelijälle, henkilöhahmon esittäjäksi harvoin otettiin mustaa näyttelijää. Cameron kertoi olleensa hyvin turhautunut, sillä hän sai yleensä vain pieniä rooleja.
Cameron näytteli 1960-luvulla erityisesti televisiossa. Hänellä oli muun muassa päärooli sarjassa "The Dark Man", jossa hän näytteli maahanmuuttanutta taksikuskia. Hänellä oli myös pieni rooli James Bond -elokuvassa "Pallosalama", jossa hän näytteli Bondin bahamalaista kontaktia. Cameron oli mukana "Doctor Who" -sarjan ylistetyssä ”Tenth Planet” -jaksossa.
Cameron kääntyi 1960-luvun alussa bahá'í-uskoon ja muutti sen jälkeen Salomonsaarille. Cameron käynnisti uransa uudelleen palattuaan Britanniaan. Hänellä oli keskeinen rooli sotarikoksista syytettynä afrikkalaisena valtionpäämiehenä elokuvassa "Tulkki" (2005). Hänet nähtiin lyhyesti myös elokuvissa "The Queen" ja "Inception". Cameron oli äänenä suomalaisessa elokuvassa, Pia Tikan "Hiekkamorsiamessa" (1998). 
Henkilökohtainen elämä.
Cameron kuului bahai-uskontoon johon hän liittyi Bahain maailmankongressissä Royal Albert Hallissa Lontoossa. Cameron asui Kenilworthissä Warwickshiressä Englannissa. Hän oli naimisissa Barbara Cameronin kanssa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Audrey Cameron kuoli vuonna 1994. Cameronilla oli kuusi lasta. Cameron kuoli 3. heinäkuuta 2020 102-vuotiaana.
Elektro-okulografia

Elektro-okulografia (EOG) on tekniikka, jolla mitataan silmän verkkokalvon lepopotentiaalia. Potentiaalista muodostuvaa käyrää kutsutaan elektro-okulogrammiksi. Tekniikalla tutkitaan silmän sairauksia ja mitataan silmän liikettä. Sitä voidaan soveltaa esimerkiksi järjestelmissä, jotka auttavat locked-in-oireyhtymästä kärsiviä potilaita kommunikoimaan. Toisin kuin elektroretinografiassa, EOG:ssa ei testata reaktioita visuaaliseen ärsytykseen.
Broadway Boogie-Woogie

Broadway Boogie-Woogie on hollantilaissyntyisen taidemaalari Piet Mondrianin kooltaan 127 × 127 cm oleva öljyvärimaalaus, joka valmistui vuonna 1943, kolme vuotta sen jälkeen, kun Mondrian oli muuttanut New Yorkiin vuonna 1940.
Taidekriitikot pitävät "Broadway Boogie-Woogieta" Mondrianin mestariteoksena ja hänen estetiikkansa huipentumana. Mondianin aikaisempiin maalauksiin verrattuna maalauspohja on tässä teoksessa jaettu useampiin nelikulmioihin. Vaikka Mondrian tekikin pääosin abstrakteja maalauksia, "Broadway Boogie-Woogie" sai inspiraationsa arkipäivän esimerkeistä: Manhattanin ruutukaavasta ja boogie woogie -musiikista, jonka tanssimista Mondrian rakasti.
Lauri Olavi Routilan mukaan huolimatta maalauksen suuresta täsmällisyydestä kuvapinta muodostuu teoksessa boogie-woogie-sävelmän tapaan odottamattomista improvisaatioista ja todellisuus on teoksessa muuttunut abstraktiksi mahdollisuuksien pelitilaksi.
Maalaus kuuluu nykyään New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmiin.
David Bowie (vuoden 1967 albumi)

David Bowie on David Bowien vuonna 1967 julkaistu debyyttialbumi. Albumi on yksinkertaista ja kevyttä, tarttuvaa poppia, jossa on vaikutteita teatterista ja brittiläisestä varieteesta. Kappaleiden sanoitukset ovat usein erikoisia, humoristisia ja makaabereja. Bowien laulutyyli oli saanut paljon vaikutteita brittiläiseltä laulaja-näyttelijä Anthony Newleyltä. Levy ei menestynyt kaupallisesti, eikä Bowie ole myöhemmin ottanut sitä mukaan levyjensä virallisiin uudelleenjulkaisukampanjoihin.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Tukkeutuminen

Tukkeutuminen () on tietoverkkoihin liittyvä termi, joka kuvaa tiedonsiirron hidastumista verkossa reitittimen ylikuormittuessa. Tukkeutumista tapahtuu, kun aliverkkojen laitteet lähettävät datapaketteja nopeammin kuin reititin pystyy niitä käsittelemään.
Tukkeutuminen muodostuu alkuun päästyään tasaisesti pahenevaksi ongelmaksi, sillä reitittimen ylikuormituksen seurauksena hylättyjä tai vielä käsittelemättömiä datapaketteja lähetetään verkossa uudelleen, jolloin reitittimen työmäärä kasvaa entisestään. Tällöin haluttuun määränpäähän pääsevän tiedon määrä romahtaa tietyn kuormitusmäärän jälkeen nopeasti.
Tukkeutumista voidaan torjua mm. seuraavilla tekniikoilla: implisiittinen signalointi, eksplisiittinen signalointi ja vastapaine.
Juha Uusitalo

Juha Uusitalo (s. 1964 Vaasa) on suomalainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa on bassobaritoni. Hän on esiintynyt monissa maailman johtavissa oopperataloissa. Uusitaloa kiitetään erityisesti karismaattisesta lavaolemuksesta niin vakavissa kuin koomisissakin rooleissa.
Juha Uusitalo on valmistunut Sibelius-Akatemiasta diplomihuilistiksi. Hän soitti huilua Suomen suurimmissa orkestereissa ennen laulajanuransa alkua, viimeksi Suomen Kansallisoopperassa. Ensimmäiset oopperaroolit olivat Sibelius-Akatemian oppilastöitä. Vaasan Oopperan ja Ilmajoen Musiikkijuhlien kautta Juha Uusitalo debytoi laulajana Suomen Kansallisoopperassa vuonna 1997. Talon vakituiseen solistikuntaan hän kuului 2000–2008.
Italian La Scalassa Uusitalo teki debyyttinsä "Lentävän hollantilaisen" nimiroolissa vuonna 2004. New Yorkin Metropolitan-oopperassa hän debytoi syksyllä 2008 "Salomen" Johannes Kastajan roolissa.
Juha Uusitalo tunnetaan Wagnerin oopperoista. Wagnerin suurimmat bassobaritoniroolit, kuten Ring-sarjan Wotan ja Wanderer, "Lentävän hollantilaisen" nimirooli ja "Parsifalin" Amfortas kuuluvat hänen repertuaariinsa. Raskaan sarjan roolien lisäksi Juha Uusitalo esittää myös koomisia hahmoja, kuten "La Cenerentolan" Don Magnificoa tai "Falstaffin" nimiroolia. 
Oopperoiden lisäksi Juha Uusitalo on kysytty sinfoniaorkestereiden solisti ja lied-laulaja. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Matti Salmisen rahaston ja Suomen Wagner-seuran stipendit sekä vuonna 2002 Karita Mattila -palkinto. Hän on myös Savonlinnan oopperajuhlien Vuoden taiteilija 2011.
"Lännen tyttö" (Jack Rance)
"Tosca" (Scarpia)
"Macbeth" (nimirooli)
"Otello" (Jago)
"Trubaduuri" (Kreivi Luna) 
"Parsifal" (Amfortas) 
"Tristan ja Isolde" (Kurwenal)
Ring-sarja:
"Reininkulta" (Wotan) 
"Valkyyria" (Wotan)
"Siegfried" (Wanderer) 
"Jumalten tuho" (Gunther)
Cruachan

Cruachan on irlantilainen folk metalia soittava yhtye. Cruachania pidetään yhtenä merkittävimmistä folk metal -yhtyeistä. Heidän musiikilleen ovat ominaisia vaikutteet kelttiläisestä perinnemusiikista sekä kelttiläisen mytologian aiheiden käyttäminen lyriikoissa. Heidän tyyliään sanotaankin kelttimetalliksi (celtic metal).
Biografia.
Keith Fay perusti vuonna 1991 Tolkien-aiheisen black metal -yhtyeen nimeltä Minas Tirith. Samoihin aikoihin hän kuunteli folkmusiikkia ja Skycladin merkittävä debyyttialbumi "The Wayward Sons of Mother Earth" sai hänet siirtymään black metalista folk metalliin. Vuonna 1992 Keith Fay perusti Cruachanin ja seuraavana vuonna yhtye alkoi nauhoittaa ensimmäistä demoaan.
Vuonna 1995 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Tuatha Na Gael", joka kärsi huonosta tuotannosta. Albumi sai Century Media Recordsin kiinnostumaan yhtyeestä, mutta sopimusneuvottelut epäonnistuivat. Tämä johti yhtyeen hajoamiseen 1997.
Vuonna 1999 Cruachan heräsi uudelleen henkiin ja sai levytyssopimuksen Hammerheart Recordsin kanssa. He julkaisivat toisen albuminsa "The Middle Kingdom" vuonna 2000 ja uudelleenjulkaisivat debyyttinsä vuonna 2001. Karen Gilliganista tuli täyspäiväinen jäsen ja 2002 yhtye sai julkaistua "Folk-Lore"-albuminsa, joka ylsi Irlannin albumilistoille.
Vapautuminen

Vapautuminen on suomalaisen kuvataiteilijan Kalervo Palsan (1947–1987) öljyvärimaalaus vuodelta 1978.
Kooltaan noin 96,50 x 79,50 senttimetriä oleva maalaus on kuva omaan jättiläispenikseensä hirttäytyvästä ja samalla levitoivasta hahmosta.
Erkki Pirtolan mukaan kuva on makaaberi vitsi, mutta samalla kouristunut kysymysmerkki vapauden paradoksista. Maalaus on iskevä ja kuvaa hyvin Palsan maailmankuvaa.
Palsa teki samasta aiheesta viisi muutakin maalausta, yhden grafiikan ja piirustuksen. Vuoden 1978 maalaus ja muut versiot aiheesta kuuluvat nykyään Kiasman kokoelmiin.
Rainforest Alliance

Rainforest Alliance on kansalaisjärjestö, joka pyrkii ylläpitämään biodiversiteettiä ja varmistamaan kestävän elinkeinon muuttamalla maankäytön ja liiketoiminnan käytäntöjä. Järjestön tavoitteena on myös vaikuttaa ympäristösertifioinnilla kuluttajien käyttäytymiseen.
Yleistä.
Rainforest Alliancen "sammakkomerkki" pyrkii olemaan tae siitä, että tuote on valmistettu ympäristöystävällisesti ja kestävän kehityksen mukaisesti, työntekijöille oikeudenmukaisissa oloissa. Vähintään puolet merkityn tuotteen sisällöstä on oltava peräisin sertifioidulta tilalta. Rainforest Alliancen sammakkotunnuksen alla myydään mm. teetä, kahvia, kaakaota, banaaneja, sitrushedelmiä, mehua ja suklaata. 
Viime vuosina Rainforest Alliance on tehnyt yhteistyötä Chiquitan kanssa, ja nykyisin 15 % maailman banaanituotannosta on sen sertifioimaa. Ison-Britannian McDonaldsit ovat ryhtyneet käyttämään Rainforest Alliancen tiloilta tulevaa kahvia. Unileverin Lipton-tee sai sammakkomerkin heinäkuussa 2007.
Historia.
Rainforest Alliance perustettiin vuonna 1986 sen jälkeen, kun sademetsien nopeasta häviämisestä huolestuneet luonnonsuojelijat olivat järjestäneet aiheesta konferenssin New Yorkissa. Pian trooppisten sademetsien tuhoutumisesta tuli yleinen median puheenaihe.
Vuonna 1989 Rainforest Alliance perusti "SmartWood"-metsänsertifiointiohjelmansa parantamaan metsien hallintaa, ja järjestö ryhtyi tarjoamaan taloudellisia kannustimia yrityksille, jotka harjoittivat vastuullista metsänhoitoa. 1990-luvulla Rainforest Alliance oli mukana perustamassa Forest Stewardship Council -järjestöä, ja vuosikymmenellä sertifioitujen tilojen määrä kasvoi runsaasti. SmartWood-sertifiointi laajeni 1990-luvulla Latinalaisesta Amerikasta Yhdysvaltoihin ja Kanadaan, myöhemmin myös afrikkalaisia tiloja on sertifioitu järjestelmän vaatimusten mukaisesti. Rainforest Alliance on nykyisin sertifioinut 3 % maailman metsäalasta. 
Vaikutukset.
Rainforest Alliancen tutkimuksen mukaan SmartWood-sertifiointi on paitsi parantanut mitattavalla tavalla metsien ja luonnon suojelua, se on myös edistänyt metsänhoidon pitkän aikavälin taloudellista kannattavuutta.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1974

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1974 olivat jääkiekon 41. maailmanmestaruuskilpailut ja 52. Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnaus järjestettiin Suomessa 5.–20. huhtikuuta ja ottelut pelattiin Helsingissä. Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden 13. kerran ja Euroopan-mestaruuden 16. kerran. Kanada boikotoi kisoja vastalauseena Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jyrkille amatöörisäännöille. Turnauksessa Suomea valmensi Kalevi Numminen. 
Ensi kertaa jääkiekon maailmanmestaruuskisojen historiassa kaksi pelaajaa tuomittiin dopingista. He olivat ruotsalainen Ulf Nilsson ja suomalainen Stig Wetzell, joiden todettiin dopingtesteissä käyttäneen efedriiniä. Molemmat pelaajat suljettiin ulos turnauksesta. Ulos suljetun Wetzellin tilalle tuli kakkosmaalivahti Harri Linnonmaa. Nilsson testattiin positiiviseksi Ruotsi–Puola-ottelussa, jonka Ruotsi alun perin voitti maalein 4–1. Dopingkäryn jälkeen ottelu tuomittiin 5–0-voitoksi Puolalle minkä myötä joukkue säilytti paikkansa A-sarjassa. Suomalainen Wetzell testattiin positiiviseksi Tšekkoslovakiaa vastaan pelatussa ottelussa, jonka Suomi voitti maalein 5–2. Tässäkin ottelussa vastustaja eli Tšekkoslovakia tuomittiin voittajaksi maalein 5–0. Suomi sijoittui turnauksessa neljänneksi. Turnauksen jälkeen monet tärkeät pelaajat jättivät maajoukkueen Esa Peltosta lukuun ottamatta. Juha Rantasila lopetti uransa. Veli-Pekka Ketola, Heikki Riihiranta ja Juhani Tamminen siirtyivät pelaamaan Pohjois-Amerikkaan.
B-sarja pelattiin Jugoslavian Ljubljanassa. Yhdysvallat lunasti paikan A-sarjaan muutaman välivuoden jälkeen. C-sarjaa isännöi Ranska.
Ylen lakko katkaisi lähetykset.
Kisojen televisiointi ja radiointi Suomeen katkesi Yleisradion teknisen henkilökunnan 15. huhtikuuta alkaneen lakon takia. Neuvottelujen avulla tv-lähetykset ulkomaille saatiin jatkumaan, mutta suomalaisyleisö oli kisojen loppuajan sanomalehtien varassa. Lakko päättyi vasta vappuna, kymmenen päivää kisojen päättymisen jälkeen.
A-sarja.
Itä-Saksa putosi B-sarjaan.
B-sarja.
Yhdysvallat nousi A–sarjaan. Norja ja Itävalta putosivat C–sarjaan.
C-sarja.
Sveitsi ja Italia nousivat B–sarjaan.
Mäntän kuvataideviikot

Mäntän kuvataideviikot on kesänäyttely, joka esittelee tuoretta suomalaista kuvataidetta. Näyttely on järjestetty vuodesta 1993 alkaen joka toinen vuosi ja vuodesta 1999 alkaen joka kesä Mäntässä.
Kuvataideviikkojen yleisöennätys on vuodelta 2019, yli 17 000 näyttelykävijää. Vuonna 2017 Mäntän kuvataideviikoille myönnettiin Suomi-palkinto suomalaisen nykytaiteen puolesta tehdystä työstä.
Näyttelypaikat.
Mäntän kuvataideviikkojen päänäyttelypaikka on Pekilo Mäntän keskustassa. Entinen tehdaskiinteistö ostettiin vuonna 2001 näyttelyhalliksi. Rakennuksessa valmistettiin 1990-luvun alkuun asti pekiloa eläinrehuksi. Arkkitehti Kalle Vartalan suunnittelema rakennus on muokattu arkkitehti Anneli Vehkaniemen suunnitelmien mukaan näyttely- ja tapahtumatilaksi. Rakennuksessa on neljä kerrosta.
Ennen Pekilon hankintaa Kuvataideviikkojen näyttely oli esillä eri tiloissa ympäri Mäntän kaupunkia, esimerkiksi tyhjillään olleessa kerrostalossa sekä entisessä pirtutehtaassa. Vuoden 2014 näyttelyn suurin teos, Kaarina Kaikkosen installaatio "Totuuden henki" oli esillä Mäntän kirkon julkisivussa. Teoksia on ollut esillä myös Pekilon ulkotiloissa, puistoissa, Taavetinsaaressa sekä Taidekeskus Honkahovissa.
Kuraattorit.
Näyttelyn taiteilijat kutsuu ja valitsee vuosittain vaihtuva kuraattori. Kuraattorilla on yksinvalta taiteilijavalinnoissa. Kuraattorin valitsee näyttelyn järjestävä yhdistys.
Hallinto ja talous.
Mäntän kuvataideviikot järjestää rekisteröity yhdistys Mäntän kuvataiteen ystävät ry, joka on perustettu vain tätä tarkoitusta varten. Yhdistyksen varsinaiset jäsenet kutsutaan yhdistykseen, mutta kannatusjäseneksi voi liittyä kuka vain. Tapahtuman toiminnanjohtaja on vuoden 2024 alusta ollut Sampsa Virkajärvi.
Kuvataideviikot saa opetus- ja kulttuuriministeriöltä valtakunnallisesti merkittäville kulttuuritapahtumille myönnettävää avustusta. Se on Finland Festivals -ketjun jäsen ja kuuluu Tampereen alueen kulttuurifestivaalien yhteisöön Pirfestiin. Noin 30 prosenttia taloudesta katetaan lipputuloilla.
Aleppo Kutvonen

Albin (Aleppo) Kutvonen (27. maaliskuuta 1888 Utra, Kontiolahti – 8. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Aleppo Kutvonen pääsi ylioppilaaksi 1908 Joensuun klassillisesta lyseosta ja siirtyi heti sanomalehtialalle. Kutvonen oli 1908–1911 uutistoimittajana ja toimitussihteerinä Viipuri-lehdessä, 1912–1913 Iltalehden ja Uuden Suomettaren palveluksessa, 1914–1917 Sanomalehtien Tietotoimistossa ja Suomen Tietotoimistossa, 1917–1920 Uudessa Päivässä, Iltalehdessä ja Uudessa Suomessa sekä 1920–1922 Suomen Tietotoimiston valtioneuvoston toimittajana. Hän oli sitten joitain vuosia vapaana toimittajana ja vuodesta 1926 toimittajana Uuden Suomen kotimaan osastolla.
Kutvonen kirjoitti kertomuksia, novelleita, romaanin, lastenkirjan ja näytelmiä. Hän sai palkinnon 1919 Kansanvalistusseuran novellikilpailussa. Kutvosen esikoisromaanin "Valot sammuvat" (1944) tapahtumat sijoittuivat Utran lasitehtaalle ja sahalle 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen.
Vuonna 1960 kuollut Aleppo Kutvonen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Gary Owens

Gary Owens (oik. Gary Altman; 10. toukokuuta 1936 Mitchell, Etelä-Dakota – 12. helmikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen DJ ja ääninäyttelijä.
Ura.
Owens työskenteli Kaliforniassa DJ:nä KEWB-radioasemalla vuoteen 1959 asti, jonka jälkeen hän siirtyi työskentelemään sisarkanavalle KFWB:lle Los Angelesiin vuonna 1961. Vuotta myöhemmin hän työskenteli KMPC-asemalla, josta hän tuli tunnetuksi DJ:nä. Owens työskenteli myös television parissa enimmäkseen kuuluttajana. Hän muun muassa vieraili 1960-luvun "Batman"-televisiosarjan jaksossa ”Holy Rat Race”, jossa Owens toimi televisiokuuluttajana. Lisäksi hän lainasi ääntään useisiin piirrossarjoihin, kuten "Dynomutt, Dog Wonder", "Kaksi tyhmää koiraa", "Karvinen", "Dexterin laboratorio" ja "Buzz Lightyear of Star Command". Kenties tunnetuin äänirooli animaatioissa on "Dynomutt, Dog Wonderista" tuttu Blue Falcon, jonka roolissa Owens vieraili "Dexterin laboratoriossa" ja "Johnny Bravossa". Hän toimi myös "The New Batman Adventuresissa" 1950-luvun Batmanin äänenä.
Owens kuoli kotonaan Los Angelesin Encinon kaupunginosassa 12. helmikuuta 2015.
Fallout from the War

Fallout from the War on Shadows Fallin vuonna 2006 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi sisältää muun muassa kolme cover-kappaletta sekä The War Within -albumia nauhoitettaessa ylimääräiseksi jääneitä, julkaisemattomia kappaleita. 
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 83.
Paljaat uneksijat

Paljaat uneksijat on suomalainen studioalbumi, jolla esiintyvät Freud Marx Engels &amp; Jung, Tuomari Nurmio ja Hävykkäät. Se julkaistiin vappuna 1987.
Albumi sisältää "härskinhauskoja ja salaviisaita lauluja sekä musiikillisia sketsejä seksin, ihmissuhteiden ja politiikan karvaisesta kolmiyhteydestä." Esimerkiksi kappaleessa "Asseri" (käännös yhdysvaltalaisen countrylaulajan David Allan Coen kappaleesta "Fuck Anita Bryant") moititaan homoseksuaalisuuden tuominnutta kristillisten kansanedustajaa Asser Stenbäckiä, ja "Akneboppin´" kertoo itsetyydytyksestä.
Tuomari Nurmiota säestävä Paljaat Uneksijat -orkesteri koostuu "Freukkarien" jäsenistä. Naistrio Hävykkäät (Katriina Honkanen, Sari Mällinen, Kristiina Kuningas) esittelee musiikillisilla mainoksilla muun muassa ilotalojen hyödyllisyyttä.
CD-versio levystä ilmestyi 20. huhtikuuta 2005.
Intel Atom

Intel Atom on Intelin vuonna 2008 esittelemä x86-suoritinarkkitehtuuriin perustuva vähävirtainen prosessoriperhe. Se on suunnattu käytettäväksi sekä ultrakevyissä- että minikannettavissa, älypuhelimissa ja sulautetuissa järjestelmissä. Toistaiseksi Atomin tuoteperheeseen kuuluvat Silverthorne- ja Diamondville-koodinimellä tunnetut prosessorit. Molemmat prosessorit perustuvat 45 nanometrin valmistustekniikkaan.
Silverthorne- ja Diamondville-prosessorit.
Atom-tuoteperheeseen kuuluvat ultrakannettaviin mobiililaitteisiin (UMPC/MID) suunnatut Silverthorne-prosessorit sekä pieniin kannettaviin (Netbooks) tietokoneisiin suunnatut Diamondville-prosessorit.
Silverthorne-prosessori on yksiytiminen kun taas Diamondville-prosessoria tuotataan sekä yksi- että kaksiytimisenä tukien suorittimen monisäikeistystä. Molemmat prosessorit tukevat uusimpia virransäästöteknologioita, kuten kellosignaalin sammuttamista piirin kullakin hetkellä epäaktiivisille osille. Silverthorne on varustettu 16-vaiheisella liukuhihnalla, ja se kykenee suorittamaan kahta konekielikäskyä rinnakkain ja sisältää 47 miljoonaa transistoria 25 neliömillimetrin kokoisella ytimellä. Silverstone-prosessorien suorituskykyisin malli toimii 1,8 GHz:n kellotaajuudella. Suoritin on myös minix d2550 koneessa.
Atom-prosessorit eivät osaa järjestää käskyjä lennossa uudelleen.
Atom-ytimien pieni koko mahdollistaa noin 2500 ytimen tuottamisen yhdestä halkaisijaltaan 300 mm piikiekosta, joka mahdollistaa erittäin pienet tuotantokustannukset.
Atom-tuoteperhe on suunniteltu mobiilimarkkinoille, ja siten prosessorien maksimilämmöntuotto (TDP) on hyvin alhainen ja prosessorit kuluttavat vähän virtaa. Silverthornen TDP-arvo vaihtelee ainoastaan 0,6 watista 2,5 wattiin ja levossa prosessori parhaimmillaan kuluttaa vain 0,01 wattia. Diamondville yksiytimisten mallien maksimilämmöntuottoarvot vaihtelevat neljästä watista kaksiytimisten kahdeksaan wattiin. Kaikilla Atom-prosessoreilla on 512 kilotavun L2-välimuisti.
Lincroft.
Intelin matkapuhelimiin suunnattu Atom Z6xx -prosessori on koodinimeltään Lincroft. Se julkaistiin toukokuussa 2010.
Piotr Nowak

Piotr Nowak (s. 5. heinäkuuta 1964 Pabianice, Puola) on puolalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän toimi viimeksi MLS-liigassa pelaavan Philadelphia Unionin päävalmentajana.
Ura.
Pelaajaurallaan Nowak pelasi kotimaansa lisäksi Turkissa, Sveitsissä, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Pelatessaan TSV 1860 Münchenissä hänet valittiin Bundesligan kauden pelintekijäksi kaudella 1995–1996 ja Puolan vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996. Maajoukkueessa Nowak edusti Puolaa 24 ottelussa ja teki 3 maalia. Hän toimi myös kolmen vuoden ajan maajoukkueen kapteenina.
Yhdysvaltoihin Nowak siirtyi vuonna 1998 juuri MLS:ään liittyneen Chicago Firen silloisen valmentajan Bob Bradleyn houkuttelemana. Heti ensimmäisellä kaudella Nowak auttoi joukkueen MLS Cupin ja U.S. Open Cupin tuplamestaruuteen. Toinen U.S. Open Cupin mestaruus seurasi kaudella 2000. Nowak nimettiin kolmesti MLS:n kauden kentälliseen, ja vuonna 2005 hänet nimettiin MLS:n kaikkien aikojen kentälliseen.
Nowak päätti pelaajauransa vuonna 2002. Vuonna 2004 hän aloitti D.C. Unitedin päävalmentajana MLS:ssä, ja johti joukkueen heti MLS Cupin mestaruuteen. Hän on ainoa henkilö, joka on voittanut MLS Cupin sekä pelaajana että valmentajana.
Valmennettuaan Unitedia kaksi kautta Nowak valittiin joulukuussa 2006 Bradleyn apulaisvalmentajaksi sekä Yhdysvaltain maajoukkueessa että Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaksikko valmensi Yhdysvallat vuoden 2007 CONCACAF Gold Cupin mestaruuteen. Elokuusta 2007 lähtien Nowak toimi alle 23-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana. Joukkue selvitti hänen valmennuksessaan Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibianmeren alueen karsinnat, ja selviytyi Pekingin olympiaturnaukseen kesällä 2008. Yhdysvaltain kisaurakka jäi kuitenkin lyhyeksi joukkueen pudottua jo alkulohkovaiheessa jääden Nigerian ja Alankomaiden taakse.
Toukokuussa 2009 Nowak nimettiin kaudeksi 2010 MLS:ään liittyneen Philadelphia Unionin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Nowak johdatti Unionin MLS:n pudotuspeleihin jo toisella kaudellaan 2011, mutta hänet erotettiin kesäkuussa 2012 hänen ajauduttua erimielisyyksiin seurajohdon kanssa. Erottamista edelsivät joukkueen heikko kausi, jonka aikana se oli voittanut vain kaksi 11:stä ottelustaan, ja huhut Nowakin neuvotteluista skotlantilaisen Heartsin kanssa.
Henry Corden

Henry Cohen (6. tammikuuta 1920 – 19. toukokuuta 2005) oli kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Retu Kivisen ääniroolista.
Ura.
Henry Corden syntyi Henry Cohenina Montrealissa, Kanadassa vuonna 1920, josta hän muutti lapsena New Yorkiin, Yhdysvaltoihin. Corden aloitti uransa näyttelijänä teatterin ja radion parissa ennen siirtymistään Hollywoodiin 1940-luvun lopulla. Hän teki ensi esiintymisensä elokuvassa "Hurjimus" vuonna 1947, jossa Corden näytteli Boris Karloffin esittämän hahmon apulaista Hendrickiä. Tämän jälkeen hän usein esitti rikollisia, sekä pieniä rooleja elokuvissa aina 1960-luvulle asti. Televisiossa Corden esiintyi 1950-luvulta lähtien muun muassa sarjoissa "Perry Mason", "Lahjomattomat", "My Little Margie" ja "Unelmatyttöni".
Ääninäyttelijänä.
1960-luvulta lähtien Corden teki myös äänirooleja animaatioihin ja teki aluksi sivuääniä Kiviset ja Soraset- ja Jetsonit-piirrossarjoihin, sekä esitti kenraali Fongin lisäksi monia sivuhahmoja Jonny Questissä. Vuonna 1977 alkuperäisen Retu Kivisen ääninäyttelijän Alan Reedin kuollessa sai Corden uransa merkittävämmän roolin. Hän vietti pitkän ajan yrittäessään imitoida Reedin ääntä mahdollisimman tarkasti. Myöhemmin Cordenin versio Retun äänestä muokkaantui enemmän hänen omanlaiseksi, mikä kuulosti hahmon inspiroineesta hahmosta Ralph Kramdenistä televisiosarjassa "The Honeymooners", jossa hahmoa näytteli Jackie Gleason. Corden toimi hahmon roolissa vuodesta 1977 lähtien aina kuolemaansa saakka esittäen Retua televisiosarjoissa, mainoksissa ja videopeleissä.