Lucille Ball

Lucille Désirée Ball () oli yhdys­valtalainen näyttelijä, komedienne, malli ja tuottaja. Hän aloitti mallina, mikä johti esiintymisiin Broad­wayllä ja pieniin elo­kuva­rooleihin. 1950- ja 1960-luvulla Ball nousi suosioon omien televisio­sarjojensa "I Love Lucyn" ja myöhemmin "The Lucy Show’n" myötä.
Varhainen elämä.
Lucille Ball syntyi New Yorkin James­townissa englantilaista suku­juurta olevaan baptisti­perheeseen. Hänen vanhempansa olivat Henry Durrell Ball (1887–1915) ja Désirée Evelyn Hunt (1892–1977). Ballin ollessa kolmen vanha hänen isänsä kuoli vain 27-vuotiaana lavantautiin. Äiti odotti miehensä kuollessa heidän toista lastaan. Ballin pikku­veli Frederick Ball (1915–2007) syntyi saman vuoden heinä­kuussa. Neljä vuotta miehensä kuoleman jälkeen DeDe Ball avioitui uudelleen Edward Petersonin kanssa ja muutti Detroitiin. Lapset jäivät asumaan isovanhempiensa kanssa.
Ollessaan 12-vuotiaana ensimmäistä kertaa lavalla, Ball alkoi tuntea kutsumusta esiintymiseen ja haaveilla kuuluisuudesta.
Ura.
Alku.
Ballin opettajat eivät olleet uskoneet hänen kykyihinsä draama­koulussa, vaan pitivät häntä liian ujona. Ball kuitenkin etsi töitä New Yorkista, ja pääsi salonki­malliksi muoti­yrittäjä Hattie Carnegielle.
Ensimmäiset roolit Hollywoodissa.
Vuodesta 1933 alkaen Ball alkoi esiintyä elo­kuvissa. Hän oli kreditoimattomassa roolissa elo­kuvassa "Skandaali Roomassa", joka oli yksi hänen ensimmäisistä rooleistaan valko­kankaalla. Useiden klaffitehtävien jälkeen Ball muutti pysyvästi Hollywoodiin, jossa suuret elo­kuva­studiot sijaitsivat. Hän sai sopimuksen RKO Picturesilta ja esiintyi statistina muun muassa Fred Astairen ja Ginger Rogersin musikaaleissa "Roberta" ja "Top Hat" sekä Kittynä "Laivasto tanssii" -elo­kuvassa. Hollywood-musikaalien suuri tähti Rogers oli etäistä sukua Ballille tämän äidin kautta. Myös Rogersin ansiosta Ballille järjestyi lisää rooleja, ja he esiintyivät seuraavaksi yhdessä elo­kuvassa "Suuri hetki" (1937).
Ball esiintyi elokuvauransa aikana kaikkiaan 72 elokuvassa, ja häntä kutsuttiin joskus B-luokan elokuvien kuningattareksi.
Nousu sitcom-tähdeksi ja oma studio.
Sarja "I Love Lucy" oli alusta alkaen erittäin suosittu, ja koko kuuden vuoden ajan se pysyi katsojatilastojen kärjessä tai lähellä sitä.
Myöhempi ura.
1980-luvulla Ball elvytti televisio­uraansa ja teki lyhyen paluun tilanne­komediaan ohjelmassa "Life With Lucy". Sarjan tuotanto aloitettiin 1986, kunnes American Broadcasting Company lopetti ohjelman vain kolmentoista jakson jälkeen. Tällöin myös Ballin neljän­kymmenen vuoden ura viihde­teollisuudessa oli käytännössä päättynyt. Hän kuitenkin jatkoi julkisia esiintymisiään aina kuolemaansa saakka. Viimeisen kerran hän näyttäytyi julkisesti vuoden 1989 Oscar-gaalassa yhdessä Bob Hopen kanssa vain kuukautta ennen kuolemaansa.
Yksityiselämä.
Ball tapasi ensimmäisen avio­­miehensä, kuubalais­syntyisen muusikon Desi Arnazin vuonna 1940 kuvatessaan elo­kuvaa "Too Many Girls". He avioituivat samana vuonna Connecticutissa. Liittto oli varsinkin alkuvuosina myrskyisä, ja Ball haki avioeroa jo 1944 miehensä uskottomuuden ja rankan juopottelun takia. Sillä kertaa avioero kuitenkin raukesi. Liiton aikana Ball koki useita keskenmenoja ennen kuin vuonna 1951, vain kuukautta ennen 40-vuotis­­päiväänsä hän synnytti parin esikoistyttären Lucie Désiréen. Tammi­kuussa 1953 syntyi parin toinen lapsi Desi Arnaz Jr. Sekä Lucie että Desi Jr. ovat vanhempiensa tavoin näyttelijöitä. Vuonna 1960 Ball haki lopullista avioeroa Arnazista. 
Vuonna 1961 Ball näytteli musikaalissa "Wildcat" Broad­wayllä ja samalla tutustui ystävänsä kautta toiseen avio­mieheensä koomikko Gary Mortoniin. Heidän avio­liittonsa kesti Ballin kuolemaan asti.
Palkinnot.
Vuonna 1971 Ballista tuli ensimmäinen nainen, joka sai kansainvälisen Radio and Television Societyn kunnia­kulta­mitalin.