tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Neptunes

The Neptunes on yhdysvaltalaisten Pharrell Williamsin ja Chad Hugon muodostama tuotantoduo. The Neptunes on hyvin vahvasti vaikuttanut 2000-luvun popmusiikkiin.
Tuottajina.
Alun perin The Neptunes tuotti pääasiassa hip hop- ja r&amp;b-artisteja. Suosion kasvaessa myös monet pop-artistit kiinnostuivat duosta ja rupesivat tekemään heidän kanssaan yhteistyötä. Varsinkin Pharrell Williams on ollut vahvasti näkyvillä The Neptunesin tuottamien kappaleiden yhteydessä, usein myös laulamalla niillä ja esiintymällä kappaleiden musiikkivideoilla. Hän on osaltaan ollut tekemässä myös musiikin tuottajista eturivin tähtiä.
Vaikka The Neptunes aloitti musiikintuottamisen jo 1990-luvun alussa, heidän ensimmäinen suuri hitti oli N.O.R.E:n "Superthug"-kappale vuonna 1998, jolla oli jo selvästi kuultavissa duon omaperäinen tyyli. Tämän jälkeen he tehtailivat hittejä muun muassa Kelisille ja Jay Z:lle. Heidän ensimmäinen maailmanlaajuinen ykköshittinsä oli Britney Spearsin "I'm A Slave 4 U" vuonna 2001. Seuraavana vuonna The Neptunes sai paljon näkyvyyttä, kun he tuottivat suurimman osan Justin Timberlaken "Justified"-albumista. Myös Nellyn suurhitti "Hot In Herre" oli Neptunes-tuotantoa.
Artisteina.
Vuonna 2003 The Neptunes julkaisi albumin "The Neptunes Present... Clones", jolla useat vierailevat artistit hoitavat suurimman osan vokaaliosuuksista. Levy nousi Yhdysvaltojen albumilistan kärkeen heti julkaisuviikollaan.
Yhdessä Shae Haleyn kanssa Pharrell Williams ja Chad Hugo muodostavat rock-yhtye N*E*R*D:in. Yhtye on julkaissut kaksi levyä ja niittänyt menestystä maailmalla. On huomattava, että N*E*R*D:in musiikki eroaa huomattavasti The Neptunesin normaalista tyylistä, ollen enemmän rockia kuin hip hopia tai r&amp;b:tä.
Williams julkaisi vuonna 2006 sooloalbumin "In My Mind", jolla hän sekä laulaa että räppää. Albumi menestyi kohtalaisesti, mutta ei yltänyt samanlaiseen menestykseen, kuin monet muut The Neptunesin tuotannot. Sooloartistina hän esiintyy yksinkertaisesti nimellä Pharrell.
Musiikkityyli.
The Neptunesilla on varsin tunnistettava soundi, joka on usein hyvin elektroninen. Tyyliin kuuluvat myös erikoiset ja yllättävät efektit, keinotekoisen kuuloiset rummut ja itämaiset melodiat. Useilla kappaleilla on myös Pharrell Williamsin laulua.
Star Trak.
Star Trak on The Neptunesin levy-yhtiö, jonka artisteja ovat Pharrellin lisäksi muun muassa hip hop -duo Clipse ja räppäri Slim Thug.
Flirttailu

Flirttailu (tai esimerkiksi keimailu, hakkailu tai silmäpeli) on eroottisesti latautunutta ja sukupuolisesti värittynyttä, epäsuoraa ja leikkimielistä lähestymistä, jonka tavoitteena on osoittaa sukupuolista kiinnostusta toista kohtaan.
Flirttailun tavoite voi olla partnerin etsiminen tai vain hauskan pitäminen. Flirttailu ei ole yhtä vakavaa kuin viettely, jonka tavoite on seksuaalinen kanssakäyminen vieteltävän kanssa. Ihmiset suhtautuvat flirttailuun yleensä myönteisesti ja pitävät sitä imartelevana.
Flirttailija pyrkii katsekontaktiin esimerkiksi merkitsevillä vilkaisuilla tai luomalla pitkiä ja merkitseviä katseita. Hän odottaa myös vastapuolen reaktiota katseisiinsa. Muita flirttailun keinoja ovat hymyt, asennot, liikkeet ja kosketukset. Huulten nuoleminen tulkitaan usein flirttailuksi. Flirttailija voi myös pukeutua aistillisesti sekä hipelöidä omia vaatteitaan ja availla nappejaan tai vetoketjujaan. Puheella ei flirttailussa ole yleensä ratkaisevaa merkitystä.
Neuvostoliiton velka

Neuvostoliiton romahtaessa vuonna 1991 se jäi velkaa Pariisin klubin jäsenmaille yhteensä 40 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Esimerkiksi Suomelle se jäi velkaa 3,6 miljardia markkaa eli noin 600 miljoonaa euroa, mikä syntyi niistä idänkaupan vientitoimista, jotka valtio oli suomalaisyrityksille neuvostokaudella taannut.
Venäjä halusi Neuvostoliiton seuraajavaltiona maksaa suurimman osan velasta pois 21. elokuuta 2006, ja loput syksyllä 2013. Viimeinen erä oli noin 6,5 miljoonaa euroa. Alkuperäisen maksusuunnitelman mukaan velka olisi maksettu vuonna 2022, mutta maaöljyn maailmanmarkkinahinnan noustessa Venäjällä oli varaa maksaa velka aiemmin pois.
Pariisin klubin velkojille Venäjä maksoi velat 21. elokuuta 2006. Lyhennysaikataulu oli ripeä, sillä maa maksoi 22,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria kerralla ja viimeisen vuoden aikana maa oli maksanut tuon erän myötä yhteensä 40 miljardia dollaria. Ripeän maksutahdin mahdollisti terävästi kohonnut maaöljyn maailmanmarkkinahinta.
Viimeisen Neuvostoliitolta periytyneen velkaerän Venäjä maksoi elokuussa 2017. Maksun saaja oli Bosnia ja Hertsegovina, ja velka oli syntynyt aikoinaan Jugoslavialle saatavaksi.
Paulo Ferreira

Paulo Renato Rebocho Ferreira (s. 18. tammikuuta 1979 Cascais, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja.
Ferreira edusti pitkään Chelseaa ja sitä ennen kotimaassaan Estoril-Praiaa, Vitóriaa ja FC Portoa. Ferreira on saavuttanut Porton riveissä kaksi Portugalin mestaruutta, Portugalin cupin voiton, UEFA Cupin voiton ja Mestarien liigan voiton sekä Chelsean riveissä kaksi Valioliigan mestaruutta ja Englannin liigacupin voiton. Keväällä 2013 hän lopetti aktiiviuransa.
Ferreira kuului vuosina 2000–2010 Portugalin maajoukkueen vakionimiin. Hän edusti maataan vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Traïanós Déllas

Traïanós Déllas (, s. 31. tammikuuta 1976 Thessaloniki, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Hän on edustanut seuratasolla kotimaassaan Arisia ja Panserraikosia, Englannissa Sheffield Unitedia sekä Italiassa Perugiaa, AS Romaa sekä AEK Ateenaa.
Déllas kuului aiemmin Kreikan maajoukkueen luottopelaajiin. Hän oli tärkeässä roolissa, kun Kreikka voitti mestaruuden vuoden 2004 EM-kisoissa.
Dejan Savićević

Dejan Savićević (, s. 15. syyskuuta 1966 Titograd) on montenegrolainen, vuosina 1986–1999 Jugoslavian maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän toimii Montenegron jalkapalloliiton puheenjohtajana.
Savićević aloitti uransa Budućnostin riveissä silloisen Jugoslavian sarjassa vuonna 1982. Vuonna 1988 hän siirtyi Belgradin Punaiseen Tähteen, jonka riveissä hän voitti kolme liigamestaruutta ja yhden cup-mestaruuden sekä Euroopan Cupin ja Intercontinental Cupin vuonna 1991. Vuonna 1992 Savićević siirtyi italialaiseen AC Milaniin, jonka paidassa hän saavutti muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä Mestarien liigan voiton vuonna 1994. Mestarien liigan loppuottelussa, jossa Milan voitti FC Barcelonan 4–0, Savićević teki joukkueensa kolmannen maalin. Vuosina 1999–2001 Savićević edusti vielä Punaista Tähteä, jossa hän voitti toistamiseen Jugoslavian cup-mestaruuden, ja itävaltalaista Rapid Wieniä.
Maajoukkuetasolla Savićević edusti sekä Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa että pelkästään Serbian ja Montenegron muodostamaa Jugoslavian liittotasavaltaa. Edellisen paidassa hän pelasi vuoden 1990 MM-kisoissa ja jälkimmäisen paidassa puolestaan vuoden 1998 MM-kisoissa. Yhteensä Savićević pelasi 55 maaottelua ja teki niissä 29 maalia.
Vuosina 2001–2003 Savićević valmensi Jugoslavian liittotasavallan/Serbia ja Montenegron maajoukkuetta heikolla menestyksellä. Vuodesta 2004 lähtien hän on toiminut Montenegron jalkapalloliiton puheenjohtajana.
Libanonin lippu

Libanonin lippu on Libanonin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin käyttöön 7. joulukuuta 1943. Se oli aluksi Libanonin parlamentin jäsenen, kansanedustaja "Saeb Salamin" oman kotinsa käyttöön suunnittelema lippu.
Lipun kuvaus.
Lippu muodostuu kahdesta poikittaisesta punaisesta osiosta, joiden väli on valkea. Valkoinen osio on kaksi kertaa leveämpi kuin kumpikin punainen osio (suhteessa: 1:2:1). Vihreä libanoninsetripuu on lipun keskiosassa, molempien punaisten raitojen välissä. Setripuun leveys on yksi kolmasosa lipun leveydestä. Lippu kuvataan Libanonin perustuslaissa, luku 1 ja artikla 3.
Symboliikka.
Punaiset osat lipussa symboloivat vapaustaisteluissa vuodatettua puhdasta verta. Valkoinen raita puolestaan symboloi rauhaa, sekä Libanonin vuoria peittävää valkoista lunta. Vihreä setripuu on Libanonin maroniittikristittyjen tunnus.
Historia.
Kautta historian Libanon, tai ainakin se alue jolla valtio sijaitsee, on käyttänyt lippua, joka on kuulunut maata hallinneille: foinikialaisille, mamelukeille ja ottomaaneille.
Maroniitit käyttivät 1700-luvun puolivälissä valkoista lippua, jonka keskellä oli setripuu. On todennäköistä, että ensimmäisessä maailmansodassa Libanonin kansallismieliset lisäsivät lippuun punaiset poikkiraidat, jotka ensi kädessä symboloivat marttyyrien verta ja toisekseen punainen ja valkoinen olivat Libanonin legioonan värit, joka muodostettiin vuonna 1916 ja on ollut alkuna Libanonin armeijalle.
Kansainliiton aikana Libanon oli Ranskan mandaattialue. Tällöin Libanonin lipun suunnitteli Libanonin uudelleensyntymisen liikkeen puheenjohtaja Naoum Mukarzel. Lippu oli samanlainen kuin Ranskan trikolori, mutta sen keskelle on lisätty Libanonin setripuu. 
Itsenäistymisen myötä nykyisen Libanonin lipun suunnitteli Saeb Salam omaan käyttönsä. Hän oli Libanonin parlamentin jäsen. Lippu hyväksyttiin maan viralliseksi symboliksi 7. joulukuuta vuonna 1943 pidetyssä parlamentin istunnossa, jossa maan perustuslain viidettä artiklaa muokattiin.
Dino Crisis 3

Dino Crisis 3 on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2003 Xboxille.
Peli tukee Dolby Surround 5.1 -äänentoistoa. Pelissä ei ole moninpelimahdollisuutta jaetulla ruudulla tai verkossa. Pelissä on tarkoituksena etsiä ja ratkaista kadoksissa olleen ja nyt palanneen Ozymandius-avaruusaluksen salaperäinen arvoitus. Apuna on hypernopeuskiihdyttimiä ja suuri joukko erittäin futuristisia aseita. Pelissä kohdataan saaliinhimoisia avaruusmutantteja ja dinosauruksia muistuttavia olentoja.
Dazun kalliokaiverrukset

Dazun kalliokaiverrukset ovat Kiinan Chongqingin maakuntatason kaupungin Dazun piirikunnassa sijaitsevia kulttuurihistoriallisesti arvokkaita kallioveistoksia, jotka on tehty pääosin 800–1200 luvuilla. Töiden aiheet ovat maallisia tai uskonnollisia. Joukosta löytyy useita buddhalais-, kungfutselais- ja taolaisvaikutteisia kallioveistoksia. Vanhimmat työt ovat 600-luvulta.
Alue on liitetty Unescon maailmanperintöluetteloon ja siihen kuuluu 75 suojeltua kohdetta, joista löytyy noin 5 000 patsasta ja yli 100 000 kiinalaista kirjoitusmerkkiä kaiverruksissa ja epigrammeissa. Veistokset sijaitsevat jyrkässä kallionseinämässä lähellä Dazun kaupunkia.
Ensimmäisten kaiverrusten tekeminen aloitettiin vuonna 650 varhaisen Tang-dynastian aikana. Veistosten luomisen pääjakso alkoi 800-luvun lopussa, kun Changzhoun prefekti teki kaiverruksia Beishanvuorelle. Hänen esimerkkiään seurasivat Tang-dynastian romahtamisen jälkeen paikalliset asukkaat, säätyläiset sekä munkit ja nunnat Viisi dynastiaa -aikakaudella. Song-dynastian aikana 1100-luvulla buddhalainen munkki Zhao Zhifeng alkoi tehdä yksityiskohtaisia veistoksia ja kaiverruksia Baodingvuorella käyttäen 70 vuotta elämästään työhön. Töistä uusimmat ajoittuvat Qing-dynastiaan (1616–1911).
Vestmannasaaret

Vestmannasaaret (, "lännen miesten saaret") on pieni saariryhmä Islannin etelärannikolla. Asutusta on vain saariston suurimmalla saarella Heimaeylla. 
Saaret ovat saaneet nimensä orjiksi vangittujen irlantilaisten mukaan. Muinaisnorjan kielessä "vestmenn" tarkoitti lännen miehiä ja irlantilaisia. Sana säilyi islannin kielessä siitäkin huolimatta, että Irlanti on idempänä kuin Islanti.
Vuonna 1627 saarille hyökkäsi barbareskivaltioista (nykyisestä Algeriasta) lähtenyt merirosvolaivasto, joka surmasi useita saarten asukkaista ja vei suuren osan asukkaista mukanaan Algeriaan, jossa nämä joutuivat orjiksi loppuelämäkseen.
Maantiede.
Vestmannan saariryhmä, kuten muukin Islanti, on tuliperäistä aluetta. 1900-luvulla alueella on ollut kaksi suurta tulivuorenpurkausta: Eldfellin purkaus 1973, joka aiheutti saarten 5 000 hengen väestön evakuoinnin Islantiin, sekä vuoden 1963 purkaus, jonka seurauksena syntyi Surtseyn saari.
Vuosina 1998–2003 "Free Willy" -elokuvien tähti, miekkavalas Keiko, oli sijoitettuna saarilla sijaitsevaan sopeutusaltaaseen.
Kulttuuri.
Vestmannasaaret on tunnettu jokakesäisestä Þjóðhátíð-festivaaleistaan, jotka järjestetään elokuun alussa. Tapahtuma sai alkunsa, kun saaren asukkaat eivät päässeet viettämään Islannin asutuksen tuhatvuotispäivää (Verslunarmannahelgina) Islantiin myrskyisän sään takia. Tällöin he päättivät järjestää omat juhlansa Heimaeyn saarella. Ensimmäisten seitsemänkymmenen vuoden ajan juhla oli pääasiassa perheille tarkoitettu, mutta 1900-luvulla siitä muodostui nuorison suosima festivaali.
Onni Paronen

Onni Kullervo Paronen (2. tammikuuta 1918 Viipuri – 22. elokuuta 2010 Oulu) oli suomalainen lentomestari ja hävittäjälentäjä, joka saavutti talvi- ja jatkosodan aikana kaikkiaan 12,5 ilmavoittoa Fokker D.XXI, Fiat G.50 ja Messerschmitt Bf 109 -hävittäjäkoneilla. 
Paronen oli Suomen ilmavoimien palveluksessa vuoteen 1955 asti, jonka jälkeen toimi Pohjolan Voima Oy:n lentäjänä vuoteen 1965.
Hongcun

Hongcun () on kylä Anhuin maakunnassa, Kiinassa. Se on listattu yhdessä läheisen Xidin kylän kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon kohteena "Etelä-Anhuin muinaiset kylät". Hongcun sijaitsee Huangshanin luoteisellä rinteellä.
Hongcunin perusti vuonna 1131 Han-dynastian kenraali Wang Wen yhdessä sukulaisensa Wang Yanjin kanssa. Wangin kauppiasperheen ansiosta Hongcunin kylä vaurastui ja koki kaksi suurten rikkauksien aikaa 1401–1620 ja 1796–1908. Perhe rakennutti kylään useita hienoja rakennuksia .
Kylä on järjestäytynyt härän muotoon. Läheinen kukkula (Leigang) voidaan tulkita päänä ja kaksi puuta sen päällä sarvina. Jiyinin joen ylittävät sillat ovat kuin jalat ja kylänrakennukset muodostavat härän vartalon. "Vartalon" sisällä virtaava Jiyin voidaan nähdä suolistona ja järvet mahalaukkuina.
Noin 150 asuinrakennuksen arkkitehtuuri ajoittuu Ming- ja Qing-dynastian aikaan ja sen on sanottu olevan parhaimpia esimerkkejä tuolta ajalta. Yksi kylän suurimmista asuinrakennuksista, Chenzhi, on pieni museo.
Hongcunissa kuvattiin myös osia elokuvasta "Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme".
Tietokoneen ajokortti

Tietokoneen ajokortit ja TIETY - Tietotyötutkinto ovat kansalaisten tieto- ja viestintäteknisiä valmiuksia mittaavia tutkintoja. Tietokoneen ajokorteissa on kolme tasoa, jotka mittaavat osaamista aloittelijasta tehokäyttäjään: @-kortti, Tietokoneen käyttäjän A-kortti ja Tietokoneen käyttäjän AB-kortti. Niiden lisäksi TIETY - Tietotyötutkinto on soveltava tieto- ja viestintäteknistä osaamista edistävä tutkinto, jonka tavoitteena on kehittää yhteisöllistä osaamista työyhteisöissä ja organisaatioissa.
TIEKEn tutkinnot ovat ohjelmistoriippumattomia. Tutkinnot suoritetaan moduulikohtaisina näyttökokeina. Näyttökokeet ovat valtakunnallisesti yhteneväisiä. @- ja A-kortin tutkintokielet ovat suomi, ruotsi ja englanti. AB-kortin ja TIETY-tutkinnon voi suorittaa suomen kielellä. 
Kaikkien tutkintojen perusteet ovat avoimesti saatavilla ja niitä voi hyödyntää rakenteena tutkinnoissa vaadittavien taitojen opettamiseen. 
Historia.
TIEKE selvitti tietotekniikan käyttäjien perusvalmiuksia ja koulutustarvetta useissa yhteyksissä 1980-luvulla. Työssäkäyvän aikuisväestön perusvalmiuksien tutkimusprojekti käynnistettiin 1990-luvun lopulla tilanteessa, jossa näköpiirissä oli tietotekniikan käyttäjien määrän nopea kasvu. Tutkimus ja siihen sisältynyt koulutustarvekartoitus oli sysäys Tietokoneen ajokortin synnylle. 
Tietokoneen ajokortti kehitettiin vuonna 1994. Ensimmäiset Tietokoneen ajokortit myönnettiin 19.1.1994. Opetusministeriö ja Opetushallitus ottaivat tuolloin ajokortin valtakunnallisiin tietotekniikkastrategioihin ja tutkintojen perusteisiin. Tutkintojen kehittämistyössä olivat mukana opetusviranomaiset, työ- ja elinkeinoministeriö, työntekijöiden ja työnantajien keskusjärjestöt sekä eri koulutusorganisaatioiden edustajia. 
AB-kortti otettiin käyttöön 19.1.1999. Tietokoneiden yleistyessä tunnistettiin tarve kansalaisen yleisiä tietotekniikkataitoja mittaavalle kortiille ja vuonna 2000 otettiin käyttöön Kansalaisen @-kortti. Tietotyön yleistyessä tutkintoperhe kasvoi vielä 1.4.2007 TIETY–Tietotyötutkinnolla. 
Tutkintojen kehitystyö on ollut jatkuvaa ja sen lähtökohtana ovat olleet ajan tasalla olevat tutkinnot ja työelämän tarpeita mittaavat näyttökokeet. Vuoden 2010 kehitysprojektin yhteydessä siirryttiin tutkinnosta käyttämään yhteistä nimitystä TIEKEn tutkinnot. Tutkintoja on vuoden 2016 loppuun mennessä suoritettu yli 280 000 kappaletta. 
Tietokoneen ajokortti on EU:n hyväksymä tutkinto, joka tunnustetaan myös Suomen ulkopuolella. Tutkintoja hallinnoi TIEKE Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskus ry.
@-kortti.
@-kortin suorittanut hallitsee sujuvasti tietokoneen peruskäytön. 
Tietokoneen käyttäjän A-kortti.
Tietokoneen käyttäjän A-kortti on suunnattu hyötykäyttäjälle. A-kortti-tutkinnon suorittanut hallitsee sujuvasti normaalin toimistokäytön.
Tietokoneen käyttäjän AB-kortti.
AB-kortti soveltuu erityisesti työelämälähtöiseen tietotekniikkakoulutukseen. Se hyväksytään osasuorituksena joihinkin ammattitutkintoihin, opintojaksoiksi tai kursseiksi eri kouluasteilla ja työvoimapoliittiseen, työelämään valmentavaan koulutukseen.
AB-kortin esitietovaatimuksiin kuuluu A-kortin tietojen hallinta. AB-kortti on vaativampi tutkinto.
Stan Lynch

Stan Lynch (s. 21. toukokuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän oli Tom Petty &amp; the Heartbreakersin alkuperäinen rumpali ja toimii nykyään laulunkirjoittajana ja tuottajana.
Lynch syntyi Cincinnatissa, mutta muutti 1960-luvulla Gainesvilleen Floridaan. Lapsena hän soitti trumpettia, viulua ja pianoa, mutta aloitti myöhemmin rumpujensoiton opiskelun. Vuonna 1976 hänestä tuli Tom Petty &amp; the Heartbreakersin rumpali. 1990-luvun alussa hänet korvasi Steve Ferrone. Lynch tosin esiintyi Tom Petty &amp; the Heartbreakersin kanssa uudelleen vuonna 2002.
Lynch on esiintynyt muiden muassa The Amazing Deloresin, Big Skyn, The Blastersin, Jackson Brownen, T-Bone Burnettin, The Byrdsin, Belinda Carlislen, Bob Dylanin, The Eaglesin, Elliot Eastonin, The Eurythmicsin, Aretha Franklinin, Don Henleyn, Jackopiercen, Freddy Johnstonin, Wornell Jonesin, Jim Lauderdalen, Lonesome Romeosin, Eric Martinin, The Mavericksin, John Mellancampin, Roger McGuinnin, Kevin Montgomeryn, Scotty Mooren, Mr. Realityn, Stevie Nicksin, William Nowikin, The Nudesin, Rank &amp; Filen, Rebel Trainin, Timothy B. Schmitin, Del Shannonin, Todd Sharpin, Henry Lee Summerin, Toton, The Tremblersin ja Warren Zevonin levytyksillä. Hän on myös kirjoittanut kappaleita monille albumeille.
Lhasa apso

Lhasa apso () on suosituin Tiibetistä tulevista pienistä koiraroduista. Se on nimetty pääkaupungin Lhasan mukaan.
Ulkonäkö.
Lhasa apson ihannesäkäkorkeus on uroksilla 25 cm; nartut ovat hieman pienempiä. Sen selkä on hieman säkäkorkeutta pidempi, muttei niin paljon että sillä olisi heikko selkäranka. Ihannepaino on viidestä seitsemään kiloon. Runsaan kasvot peittävän karvapeitteen alla on paljon samaa kuin pienissä terriereissä. Karvapeite on pitkää sekä suoraa ja väriltään se on kultainen, hiekanvärinen, hunajanvärinen, tummanharmaankirjava ("grizzle"), liuskeenharmaa, savunharmaa, kirjava, musta, valkoinen tai ruskea.
Luonne ja käyttäytyminen.
Lhasa apso on luonteeltaan itsenäinen ja vieraita kohtaan varautunut, mutta omiansa kohtaan se on hempeä ja rakkautta kaipaava. Sen ruokahalu on sopusoinnussa pienen koon kanssa. Se on tottunut kävelemään pitkiä matkoja, ja rakastaakin pitkiä lenkkejä.
Hoito.
Nykypäivän lhasa apsolla on täydellinen turkki ja ulkonäkö, mutta näyttelyiden loistokkuutta ei voi saavuttaa ilman kovaa työtä. Pitkä karvapeite vaatii useita shampoopesuja. Rotu on tottunut Tiibetin vuoristoissa kylmään ilmaan. Pitkä turkki silmien edessä suojaakin lhasa apsoa sen kotiseudun häikäisevältä lumelta.
Puolan marsalkka

Puolan marsalkka () on Puolan korkein sotilasarvo. Se on myönnetty kuudelle sotilaalle. Sotilasarvo on vastannut muiden maiden sotamarsalkkaa tai Naton OF-10:tä. Nimityksen myöntää Puolan presidentti.
Yhtään Puolan marsalkkaa ei ole elossa, ja nyttemmin on käyttöön otettu neljän tähden kenraalin arvo, joka on ilmeisesti alempi kuin marsalkan arvo. Symbolisena merkkinä marsalkalle ojennetaan bulava; Puolan marsalkan arvomerkissä on kaksi bulavaa.
Margaret George

Margaret George (s. 1943, Nashville) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Hän on matkustellut runsaasti koko ikänsä lapsuudestaan lähtien, jolloin isän työ vei perhettä ympäri maapalloa. Siitä alkaen kun hän pienenä tutustui Egyptin ja Lähi-idän historiallisiin maisemiin, hänen kiinnostuksensa niiden menneisyyttä ja siellä eläneitä ihmisiä kohtaan on vain kasvanut. Hänen tunnetuin teoksensa on yli tuhatsivuinen historiallinen suurromaani "Minä, Kleopatra", joka kertoo Egyptin kuningattaresta Kleopatra VII Filopatorista.
Jokaista kirjaansa varten George perehtyy syvällisesti siihen aikakauteen, miljööseen ja niiden ihmisten elämään, josta kirjoittaa. Niiden seitsemän vuoden aikana, jotka "Minä, Kleopatra" -romaanin valmistuminen vei, hän muun muassa matkusti neljä kertaa ympäriinsä Egyptissä ja koko siinä Välimeren maailmassa, johon romaanin tapahtumat sijoittuvat, sekä tutustui tarkasti antiikin historiallisiin ja kaunokirjallisiin dokumentteihin. Ennen Kleopatra-kirjaansa hän on julkaissut jo kaksi historiallista romaania, toisen Henrik VIII:sta ja toisen Maria Stuartista.
Nykyään George asuu Madisonin kaupungissa Wisconsinissa.
Koti-Kajaani

Koti-Kajaani on Kajaanissa ja sen lähikunnissa ilmestyvä kaupunkilehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Lehti jaetaan lähes kaikkiin talouksiin Kajaanissa, Sotkamossa, Paltamossa ja Ristijärvellä. Lehti jaetaan myös Kuhmon, Suomussalmen, Hyrynsalmen ja Puolangan taajamissa.
Huhtikuusta 2020 lähtien lehti on ilmestynyt vain keskiviikkoisin. Sitä ennen se ilmestyi myös lauantaisin.
Lehden päätoimittaja on Tiina Suutari. Lehti luonnehtii itseään sitoutumattomaksi kaupunkilehdeksi.
Historia.
"Koti-Kajaanin" perusti kajaanilainen Alpo Korhonen helmikuussa 1971. Aluksi lehti ilmestyi "Ilmoituslehti Kajaani" -nimellä, ja seuraavasta vuodesta nimellä "Koski-Kajaani". "Koti-Kajaaniksi" lehden nimi muutettiin 1975.
Alpo Korhosen kuoltua vuonna 1980 lehden kustantamista jatkoi hänen tyttärensä perheineen vuoteen 2001. Tuolloin "Kainuun Sanomat" osti perheyrityksen. Yrityskaupalla "Koti-Kajaanista" tuli "Kainuun Sanomien" tytäryhtiö ja osa Alma Media -konsernia. Vuonna 2015 kajaanilainen SLP Kustannus Oy osti Alma Media Kustannus Oy:n omistaman Kainuun lehtiliiketoiminnan, jolloin myös "Koti-Kajaani" siirtyi sen omistukseen. SLP Kustannus Oy on Suomalainen Lehtipaino Oy:n tytäryhtiö.
Kaupunkilehtien liiton jäseneksi "Koti-Kajaani" liittyi 1975. Kaupunkilehtien liiton toiminta loppui 31. joulukuuta 2009, kun valtaosa sen jäsenistä "Koti-Kajaani" mukaan lukien liittyi Sanomalehtien Liittoon.
"Koti-Kajaani" on sitoutunut noudattamaan Julkisen sanan neuvoston toimintaperiaatteita.
Muuta.
"Koti-Kajaani" kustantaa toimintansa ilmoitusmyynnistä saaduilla tuloilla. Lehden jakelun hoitavat Suomen Suoramainonta ja Jakelumasters Oy.
"Koti-Kajaanissa" julkaistaan myös paikalliseksi legendaksi noussutta Kuuloluuria, johon lukijat voivat soittaa ja antaa kiitosta tai kritiikkiä heitä koskettavista asioista.
Kupreanof

Kupreanof on kaupunki Alaskassa. Se on saanut nimensä Venäjän Amerikan kuvernöörin kapteeni Kuprejanovin mukaan. Kaupunki sijaitsee Kupreanofinsaaren koillisrannalla vastapäätä Petersburgia ja Mitkofinsaarta.
Kupreanofin asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 23. Kaupungin asukkaat ovat pääosin eurooppalaisten siirtolaisten jälkeläisiä ("valkoisia", "whites" oli vuoden 2000 väestönlaskennassa asukkaista 21). Alaskan alkuperäiskansoihin kuuluvia asukkaita ei ole. Kaikki talot on rakennettu vesirajaan, teitä kaupungissa ei ole. Asukkaat kulkevat kevyillä veneillä Petersburgiin kouluun ja kauppoihin.
Historiaa.
Ensimmäiset asukkaat tulivat alueelle 1800–1900-lukujen vaihteessa. Paikka tunnettiin silloin nimellä West Petersburg. Knudsenin veljekset aloittivat ensimmäisenä kylän yritystoiminnan perustamalla sahan vuonna 1911. Yukon Fur Farm aloitti kettukasvatuksen 1920-luvun alussa, mutta vaihtoi pian minkkeihin. Siitä tuli Alaskan ensimmäinen minkkitarha. 1920-luvulla Kupreanofissa asui yli sata asukasta.
Vaikka Knudsenin saha ja Yukon Fur Farm jatkoivat 1960-luvulle asti, paikkakunnan elinmahdollisuudet heikkenivät. Asukasluku oli vuonna 1950 60 ja vuonna 1960 enää 26. Sen jälkeen asukasluku on pysynyt suunnilleen samana. 
West Petersburg (erottuakseen Petersburgista) muutti nimensä Kupreanofiksi sijaintisaarensa mukaisesti vuonna 1975, kun siitä tuli toisen luokan kaupunki.
Lisäkilpirauhanen

Lisäkilpirauhasia () on neljä kappaletta ja ne sijaitsevat kilpirauhasen takapinnalla. Lisäkilpirauhaset ovat muodostuneet sikiökaudella nielun epiteelistä. Lisäkilpirauhaset kuuluvat elimistön umpieritysjärjestelmään eli ne ovat endokriinisia rauhasia ja ne erittävät verenkiertoon parathormonia eli lisäkilpirauhashormonia. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien pitoisuutta veressä. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien takaisinimeytymistä munuaisten tubuluksista sekä lisäävät ja aktivoivat osteoklasteja, jotka ovat luuta hajottavia soluja. Lisäkilpirauhasen liikatoiminta voi aiheuttaa osteoklastien liian aktivoitumisen seurauksen luukatoa eli osteoporoosia. Lisäkilpirauhasen vajaatoiminta puolestaan lisää osteopetroosin eli luiden liikakasvun vaaraa.
Tyypillisiä lisäkilpirauhasen vajaatoiminnan oireita ovat lihaskrampit, varpaiden ja sormien pistely sekä suun seudun puutuminen.
Lisäkilpirauhasen liikatoimintaa eli Hyperparatyreoosia esiintyy noin 0,1-0,4 prosentilla aikuisväestöstä. Sairaus on yleisempää 50 ikävuoden jälkeen ja naisilla kuin miehillä. Mahdolliset oireet ovat usein heikkoja ja yli puolet tapauksista on oireettomia. Mahdollisia oireita ovat ruoansulatus- ja suolisto-ongelmat, tihentynyt virtsaamistarve, jano, munuaiskivien aiheuttamat vatsa-/kylkikivut, masennus, uupumus, ahdistuneisuus, ärtyneisyys, keskittymisvaikeudet ja psykoosi. Lisäkilpirauhashormonin liiallinen erittyminen vähentää luustosta kalsiumia, mikä voi johtaa osteoporoosista johtuviin luunmurtumiin.
Kaksi kertaa enemmän

Kaksi kertaa enemmän on vuonna 2003 ilmestynyt Gimmelin kakkosalbumi. Se on myynyt platinaa. Albumilta on julkaistu singlet "Sydän pliis särkekää" ja "Harmaata lunta". Jälkimmäisestä tehtiin myös video.
Albumilla on Gimmelin jäsenten, Jenni Vartiaisen, Susanna Korvalan ja Ushma Karnanin soolokappaleet. Jennin on "Mustavalkoisuutta", Susannan "Salaa" ja Ushman "Soittolista".
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen albumilistan kakkoseksi, joka oli sen korkein listasijoitus. Levy pysyi kakkosena kolme viikkoa ja kaikkiaan 11 viikkoa listalla.
Levyä on myyty Suomessa yhteensä 50 428 kappaletta ja se on saanut platinaa.
Parnasso

Parnasso on suomalainen kirjallisuuslehti. Se perustettiin vuonna 1951 yhdistämällä lehdet "Näköala" ja "Ajan kirja". "Parnasso" toimi ensin Suomen Kulttuurirahaston suojissa, mutta siirtyi 1960-luvun lopulla Yhtyneitten Kuvalehtien (nykyinen Otavamedia) kustannettavaksi.
Historia.
"Parnasso" perustettiin liennyttämään kirjallisuuden säilyttäjien ja uudistajien välisiä ristiriitoja, ja ensimmäinen päätoimittaja Kaarlo Marjanen oli kompromissi näiden kahden leirin väliltä. Ajatus uudesta lehdestä oli lähtöisin V. A. Koskenniemeltä. Koskenniemi ei pitänyt "Näköalan" ja "Ajan kirjan" linjasta ja oli tuohtunut muun muassa Eino S. Revon hänen kriitikontoimeensa kohdistamaan arvosteluun. Lehdet yhdistämisellä Koskenniemi pyrki vakiinnuttamaan edustamansa vanhan linjan. Pian lehti kuitenkin muuttui nuoren polven modernistien foorumiksi, jolla käytiin merkittäviä keskusteluja uudesta kirjallisuudesta ja sen teoriasta sekä kritiikistä.
"Parnasson" suuruuden aikana voi pitää 1950- ja 1960-lukuja. Erityisesti kultakautena pidetään Kai Laitisen seitsemän vuoden mittaista kautta vuodesta 1958, jolloin lehti laajeni käsittämään teatterin, elokuvan ja television. Mutta myös Tuomas Anhavan pitkä kausi oli merkittävä, kuitenkin toisella tavalla, sillä "Parnasson" vaateliaimmat periaatteet vakiintuivat silloin. Lehti oli hänen kaudellaan lakkautusuhan alla, ja siihen hän reagoi kääntämällä Ezra Poundin runoja ja muotoilemalla suomennokseen viitteellisen vastineen. Jarkko Laineen kausi venyi joidenkin mielestä liian pitkäksi, ja lehteen alkoi kohdistua yhä enemmän arvostelua. 
1990-luvulla "Parnasso" muutettiin neljästi vuodessa ilmestyväksi aikakauskirjaksi. Vuonna 2003 lehti uudistettiin ulkoasultaan aikakauslehtimäisemmäksi, ja se ilmestyy seitsemän kertaa vuodessa. Syksyllä 2014 "Parnasso" liitettiin "Suomen Kuvalehti" -lehtiperheeseen, jolloin sen päätoimittajaksi tuli "Suomen Kuvalehden" päätoimittaja ja vastaavaksi tuottajaksi Karo Hämäläinen.
The Stone Poneys

The Stone Poneys oli yhdysvaltalainen folkrock-yhtye. Se toimi vuosina 1965–1968, ja ehti sinä aikana julkaista kolme albumia, jotka tuotti Nick Venet. Useimmat laulut olivat yhtyeen kitaristien, Bob Kimmelin ja Ken Edwardsin säveltämiä. 
The Stone Poneys perustettiin Los Angelesissa. Se julkaisi ensimmäisen albuminsa, "The Stone Poneysin" tammikuussa 1967. Yhtyeen menestynein kappale oli vuonna 1967 julkaistu ”Different Drum”, joka oli top 100 -listalla kolmetoista viikkoa. Yhtyeen laulaja Linda Ronstadt aloitti pian soolouran, eikä yhtye vuoden 1968 jälkeen enää levyttänyt.
Luettelo tunnetuista homo- ja biseksuaaleista

Luettelo tunnetuista homo- ja biseksuaaleista koostuu kuuluisista henkilöistä, jotka ovat julkisuudessa itse viitanneet seksuaaliseen suuntautumiseensa, ja historiallisista henkilöistä, joiden suuntautumisen käsittely on perusteltua.
Huomautus-sarakkeeseen on merkitty, jos henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan nimenomaan homo- tai biseksuaali. Muissa tapauksessa henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan tai olleen parisuhteessa samaa sukupuolta olevan kanssa tai hän on ilmaissut seksuaalisen tai romanttisen kiinnostuksensa samaa sukupuolta oleviin.
Suomalaiset henkilöt ovat omassa luettelossaan.
Anssi Juutilainen

Veli Anssi Juutilainen (s. 1. lokakuuta 1956 Kangaslampi) on suomalainen entinen hiihtosuunnistaja.
Valmistuttuaan liikunnanopettajaksi Juutilainen toimi vuosina 1981–1984 Espanjan hiihtomaajoukkueen valmentajana, kunnes aloitti hiihtosuunnistusuransa. Hiihtosuunnistuksessa hän voitti viisi maailmanmestaruutta ja yhteensä 11 MM-mitalia vuosina 1984–1992. Normaalimatkan maailmanmestaruuden hän voitti 1984 ja 1988, pikamatkan 1990 ja viestin 1988 ja 1992.
Juutilainen voitti neljä Pohjoismaiden mestaruutta ja viisi Suomen mestaruutta uransa aikana. Myös hänen entinen vaimonsa Virpi Juutilainen on hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.
Kuulkaas enot!

Kuulkaas enot! on PMMP:n debyyttialbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2003. Se on myynyt platinaa, lähes 45 000 kappaletta.
Ennen itse albumia julkaistu single, "Rusketusraidat", oli kesän 2003 suurin hittikappale pysyen Suomen virallisen singlelistan kärjessä 11 viikkoa. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka sisältyi albumille. Muut singlet olivat "Niina", joka julkaistiin ainoastaan promona ja "Joutsenet", josta on myös video, sekä neljäntenä julkaistu "Kesä -95". Albumin paras sijoitus albumilistalla oli #6, ja se pysyi listalla seitsemän viikkoa.
Tabulatuuri

Tabulatuuri (usein myös muodossa tablatuuri, tabit tai täbit) on erityisesti kielisoittimelle tarkoitettu soitto-ohje, joka on verrattavissa pianon nuotteihin.
Tabulatuureissa käytetään yleensä kirjain- ja numerosymboleita merkitsemään soitossa käytettävien sormien asettelua. Tabulatuureja käytetään soitto-ohjeina muun muassa kitaralle, bassolle, rummuille, huuliharpulle ja ukulelelle.
Tabulatuuri on hyvin yksinkertainen soitto-ohje, eikä näin ollen sisällä tietoa mm. rytmistä. Tätä varten on kehitetty tietokoneohjelmia, kuten Guitar Pro, Tuxguitar, Power Tab Editor ja TablEdit Tablature Editor, jotka mahdollistavat tabulatuurien rytmityksen. ASCII-merkistöllä tehtyä tabulatuuria kutsutaan ASCII-tabulatuureiksi.
Tabulatuureja on käytetty ainakin 1300-luvulta asti.
Antiprotoni

Antiprotoni () on protonin antihiukkanen eli se on antimateriaa. 
Ominaisuudet.
Se koostuu kahdesta anti-u-kvarkista ja yhdestä anti-d-kvarkista. Antiprotonilla on sama massa ja sama spin-luku kuin protonilla, mutta vastakkainen sähkövaraus. Antiprotoni on stabiili, mutta sen törmätessä protoniin tapahtuu annihilaatio.
Löytäminen ja tutkimus.
Antiprotonin löysivät kalifornialaisen Berkeleyn yliopiston tutkijat Emilio Gino Segrè ja Owen Chamberlain 1955 Bevatron-kiihdyttimellä. Löydöstään he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon 1959. Reaktio, jossa antiprotoni ensimmäistä kertaa havaittiin, on muotoa 
formula_1,
missä siis formula_2 on protoni ja formula_3 on antiprotoni.
Keinotekoisesti antiprotoneita tuotetaan Fermilabin Tevatronissa, jossa niitä törmäytetään protoneihin jopa 1,96 TeV:n törmäysenergialla.
Rahje

Rahje on hevosilla käytettävien valjaiden osa. Rahje on nahkahihna, jonka avulla länget ja aisat (myös luokki, jos sitä käytetään) yhdistetään toisiinsa. 
Puhekielessä käytetään usein ilmaisua "rahkeet eivät riitä", mutta sen merkitys on irtautunut täysin alkuperäisestä ja sillä tarkoitetaan voiman, keinon tai vastaavan riittämistä. Vanhastaan ongelmana olivat liian lyhyet rahkeet tai rahkeen katkeaminen.
Lancaster (suku)

Lancaster oli eräs Englannin hallitsijasuvuista. Se oli toinen osapuoli ruusujen sodassa, vuosina 1455–1485 käydyssä epäsäännöllisessä sisällissodassa, joka riehui Englannissa ja Walesissa. Suvun nimenä oli Lancaster, koska sen jäsenet olivat sukua Juhana Gentille, ensimmäiselle Lancasterin herttualle. Heidän symbolinsa oli punainen ruusu.
Lancasterien vastapuoli oli York-suku. Keskinäinen kamppailu on jatkunut nykypäivänä Lancashiren ja Yorkshiren kreivikuntien leikkimielisen kilvoittelun merkeissä.
Maineikas Englannin Tudor-hallitsijasuku periytyi Lancastereista Margaret Beaufortin, Juhana Gentin lapsenlapsenlapsen, kautta. Margaret nai Edmund Tudorin ja heidän poikansa Henrik VII hallitsi ensimmäisenä Tudor-suvun kuninkaana yhdistäen lopulta kamppailevat suvut avioliittonsa kautta.
Nimitys "Lancaster-suku" on myöhempien aikojen perua; teknisesti kyseessä oli vain yksi Plantagenet-suvun haara, ja lancasterilaiset kutsuivat itseään Plantagenet'eiksi.
Jesse McCartney

Jesse Abraham Arthur McCartney (s. 9. huhtikuuta 1987 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on ollut mukana monissa televisiosarjoissa kuten "Kova laki", "Summerland", "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää", "Hannah Montana" ja "All My Children".
Ura.
Vuonna 1999 McCartneyn näytellessä "All My Children" -sarjassa Edel Entertainment ryhtyi kokoamaan uutta poikabändiä. ’N Sync oli osoittanut huimalla suosiollaan, että poikabändeille oli selvä tilaus Yhdysvalloissa, ja näille markkinoille oli saatava yrittäjiä. McCartney, joka oli aiemmin laulanut Sugar Beats -nimisessä lastenyhtyeessä, päätti kokeilla onneaan ja hänet valittiin 5 000 hakijan joukosta viisihenkiseen poikabändiin. Yhtye sai nimekseen Dream Street, ja se julkaisi esikoislevynsä kesällä 2001. Yhtye nousi Yhdysvalloissa heti listoille ja myi kultaa. Suosiostaan huolimatta yhtye lopetti samana vuonna riitauduttuaan tuottajien kanssa.
Dream Streetin hajottua McCartney lähti tekemään omaa sooloprojektiaan. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "Beautiful Soul" julkaistiin vuonna 2004. Albumi on myynyt tähän päivään mennessä tuplaplatinaa. Syyskuussa 2006 McCartneylta julkaistiin toinen albumi, "Right Where You Want Me". Sitä ennen McCartney teki ensimmäisen varsinaisen elokuvaroolinsa independent-elokuvassa "Keith", joka sai kuitenkin ensi-iltansa vasta vuonna 2008.
Syksyllä 2007 McCartney kirjoitti yhteistyössä OneRepublic-yhtyeen Ryan Tedderin kanssa Leona Lewisin esikoisalbumille "Spiritille" hittikappaleen ”Bleeding Love”.
York (suku)

York oli Ruusujen sodassa (1455–1485) Lancasterien ohella toinen Englannin valtaistuinta tavoitellut suku. Se oli Lancasterien tavoin Plantagenet-suvun haara. Yorkin suku muodostui Edvard III:n pojan, Yorkin herttuan Edmund Langleyn jälkeläisistä.
Yorkilaiset saavuttivat ruusujen sodassa aluksi voittoja ja kolme yorkilaista nousi kuninkaaksi. Yorkilaiset kuitenkin hävisivät sodan viimeisen vaiheen 1480-luvulla. Rikhard III:lla oli useita vihollisia, etupäässä Lancastereiden kannattajia, jotka tukivat Henry Tudoria, sillä alun perin walesilainen Tudor-suku oli läheistä sukua Lancastereille kuningas Henrik VI:n sisaren Margaretin ja Edmund Tudorin kautta. 
Tudor-vallankaappaus epäonnistui syksyllä 1483, mutta vuonna 1485 Rikhard ja Henrik kohtasivat Bosworthin taistelussa, jossa monet Rikhardin kannattajista vaihtoivat puolta ja Rikhard sai surmansa. Rikhard III oli viimeinen Plantagenet-suvun kuningas ja viimeinen Englannin taistelussa kuollut kuningas. 
Henry Tudor avioitui Edvard IV:n vanhimman tyttären, prinsessa Elisabet Yorkin kanssa ja yhdisti näin kaksi kilpailevaa sukua keskenään. Kuninkaana hänet tunnetaan Henrik VII:nä, vuoteen 1603 asti hallinneen Tudor-suvun hallitsijadynastian perustajana.
Yksi Yorkin suvun tunnuksista oli valkoinen ruusu, jota Yorkshiren kreivikunta yhä käyttää.
Kääpiöluppakani

Kääpiöluppakani eli kääpiöluppa on pienin Suomessa tavattava luppakorvainen lemmikkikanirotu. Se kuuluu kääpiökanirotuihin. Rodun kehittäjä on Adrian De Cock, ja rotu hyväksyttiin sen kotimaassa Hollannissa 1964. Pohjoismaisessa standardissa se tunnistettiin vuonna 1972.
Kaikki standardin värit ja kuviot ovat hyväksyttyjä kääpiöluppalla. Lupilla esiintyy myös erilaisia turkkimuunnoksia, kuten fuchs (nykyään oma rotunsa Kasmirluppa), rex, satiini ja angora. Kääpiöluppien ihannepaino on 1,4–1,9 kilogrammaa ja niiden ruumis on melko lyhyt ja pää pyöreä. Kääpiöluppa on yleiseltä luonteeltaan melko rento ja hyvin helppohoitoinen.
Kääpiöluppa on ollut yleisin kanihypyssä käytetty rotu, ja ne sijoittuvat tilastojen mukaan siinä hyvin. Tämä saattaa johtua niiden rohkeudesta, rennosta luonteesta sekä uteliaisuudesta. Nykyään on ristiriitaisia mielipiteitä lyhytrunkoisen kanin käytöstä esteillä ja estekaniristeytyksiä kasvatetaan radoille.
Kääpiöluppa on yleinen rotu Suomessa ja kasvattajia löytyy lähes joka puolelta maata. Tällä hetkellä virallisia, Suomen Kaniyhdistys ry:n hyväksymiä kääpiölupan kasvattajia on noin 40. 
Kääpiölupat elävät seurallisuutensa vuoksi mielellään laumassa.
Kääpiöluppa elää keskimäärin 5–7-vuotiaaksi, mutta vanhempi-ikäisiä yksilöitä löytyy. Hyvin hoidettuna kääpiöluppa voi elää jopa 10-vuotiaaksi.
Jorge Palma

Jorge Manuel d'Abreu Palma (s. 4. kesäkuuta 1950, Lissabon) on portugalilainen rock-laulaja ja laulunkirjoittaja. 
Palma aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Vuonna 1963 hän osallistui Mallorcalla pidettyyn musiikkikilpailuun ja sijoittui toiseksi. Vuonna 1964 Palma alkoi kiinnostua rock-musiikista ja opetteli soittamaan kitaraa. Vuonna 1969 hän liittyi hard rock -yhtye Sindikatoon. Hän alkoi kirjoittaa omia lauluja kaksi vuotta myöhemmin. 
Soolouransa Palma aloitti julkaisemalla singlen "The Nine Billion Names of God". Ensimmäisen LP:nsä, "Com Uma Viagem na Palma da Mãon" hän julkaisi vuonna 1975. Vuonna 1996 Palma liittyi Rio Grande -yhtyeeseen. Hän soitti myös vuoden 1998 maailmannäyttelyssä Lissabonissa.
Nikke (kirjasarja)

Nikke () on suosittu ranskalainen lastenkirjasarja, joka kertoo Niken ja hänen koulutovereidensa vauhdikkaasta elämästä 1950-luvulla. Vuosina 1956–1964 ilmestyneet kirjat on kirjoittanut sarjakuvakäsikirjoittajana tunnettu René Goscinny ja kuvittanut Jean-Jacques Sempé.
Kirjat koostuvat useista muutamien sivujen pituisista irrallisista tarinoista, jotka eivät yleensä muodosta yhtenäistä tapahtumaketjua. Sen sijaan tarinoiden teema saattaa läpi kirjan pysyä samana, esimerkiksi kirjassa "Nikke kesälomalla".
Velkavipu

Velkavipu tarkoittaa vieraan pääoman eli velan käyttöä yrityksen tai sijoituksen rahoittamiseen. Velkavivulla yritetään nostaa oman pääoman tuottoa.
Velkavivun hyödyntämisen idea on, että velkaraha käytetään niin tuottavasti, että se tuottaa enemmän kuin velan kustannukset ovat. Silloin velan ottaminen on taloudellisesti kannattavaa. Jos tuottoa ei saadakaan tarpeeksi, vipu toimii väärin päin. Silloin velan käyttö heikentää tuottoa.
Velkavipuun liittyy "rahoitusriski". Mitä enemmän velkavipua otetaan, sitä huonommaksi vakavaraisuus käy. Kun velkavipu on suuri, yritys on alttiimpi epäsuotuisille tapahtumille. Mitä korkeammalle tuottotavoite asetetaan ja mitä suurempi velkavipu otetaan, sitä suuremmaksi rahoitusriski kasvaa. Rahoitusriskin hallitseminen merkitsee, ettei tuottotavoite ohita tärkeysjärjestyksessä järkevää riskinhallintaa.
Esimerkki.
Kun esimerkiksi pääomasijoitusyhtiö tekee yritykseen 100 000 euron sijoituksen, josta lainarahaa on 50 000 (50 %), on oma pääoma 50 000 euroa (50 %). Jos irtautumisvaiheessa sijoituksen arvo on noussut vaikkapa 200 000 euroon, tuotto yhteensä on 100 000 euroa (+100 %). Oman pääoman (50 000 euroa) tuotto on sama 100 000 euroa, +200 % miinus korot 50 000 euron velalle sijoitusaikana. Velkavivun käyttö nosti siten oman pääoman tuottoa huomattavasti verrattuna siihen, että olisi sijoitettu 100 000 euroa omaa rahaa. Selvyyden vuoksi esimerkin prosenttiluvuissa ei ole huomioitu lainatun rahan koron vaikutusta tuottoon.
Velkavipu kasvattaa myös riskiä. Voimme heti edellisestä esimerkistä huomata, että sijoitusajan piteneminen kasvattaa lainatulle rahalle maksettavien korkojen määrää ja siten pienentää tuottoa. Samoin käy jos lainan korko nousee. Jos sijoituksen arvo ei nousekaan alkuperäisestä 100 000 eurosta, muodostuu sijoittajan tuotto tappioksi, sillä hänen täytyy kuitenkin maksaa korot ottamalleen lainalle.
Kotivalo

Kotivalo on suomalainen etunimi. Se oli suomalaisessa almanakassa vuosina 1929–1949. Nimipäivä oli 14. toukokuuta. Inkerinmaan kalenterissa nimi oli mainittu jo vuonna 1914. 
Nimeä on käytetty sekä miehen että naisen nimenä, mutta yleisempi se on miehillä. Suomessa nimi annettiin vuosina 1900–1959 kaikkiaan 234 henkilölle, joista miespuolisia oli 163 ja naispuolisia 71. Vuoden 1960 jälkeen syntyneitä Kotivalo-nimisiä on vain muutama.
Glen Metropolit

Glen Metropolit (s. 25. kesäkuuta 1974 Toronto, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan useassa eri NHL-seurassa, sekä uransa loppupuolella Euroopassa. Hän saavutti urallaan muun muassa Sveitsin ja Saksan mestaruudet, sekä SM-liigan hopeaa.
Ura.
Metropolitilla riitti aikoinaan menestystä Pohjois-Amerikassa NHL:ää pienemmissä liigoissa. 29-vuotiaana hän oli myös päässyt pelaamaan 103 NHL-ottelussa, kuitenkaan saavuttamatta vakiopaikkaa liigan joukkueesta. Niinpä hyökkääjä päätti lähteä Eurooppaan hakemaan uutta nostetta uralleen.
Uudeksi seuraksi löytyi Helsingin Jokerit, jonka riveissä Metropolit pelasi kaudet 2003–2004 ja 2004–2005 ollen yksi liigan valovoimaisimpia pelaajia. Mies pelasi Jokereissa keskushyökkääjänä pääasiasiassa Marko Jantusen, Tomek Valtosen ja Toni Dahlmanin kanssa. Hänen ketjukaverinsa eivät olleet pisteiden valossa liigan terävintä huippua. Siitä huolimatta Metropolit keräsi pisteitä jokerikausillaan keskimäärin 0,92 pistettä ottelua kohden sijoittuen ensimmäisellä SM-liigakaudellaan pistepörssissä viidenneksi ja toisella kahdeksanneksi. Hänen Suomen-visiittinsä päättyi keväällä 2005 hopeaan Jokereiden hävittyä Oulun Kärpille.
Metropolit siirtyi seuraavaksi kaudeksi Sveitsiin Luganon riveihin. Hän pelasi paljon samassa ketjussa Ville Peltosen ja Jukka Hentusen kanssa, ja mies voitti liigan pistepörssin sekä Luganon mukana Sveitsin mestaruuden. Metropolit valittiin kauden päätteeksi Latvian MM-kisoihin.
Mies palasi Pohjois-Amerikkaan kevään 2006 jälkeen tehden sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hän sai pelata kyseisen kauden alusta lähtien NHL:ssä ilman farmikomennuksia, ja vuosien 2006-2010 välissä Metropolit edusti neljää eri seuraa. Kuitenkaan kovinkaan suurta roolia hän ei liigasta onnistunut koskaan vakiinnuttamaan.
36-vuotias hyökkääjä jätti kevään 2010 jälkeen NHL-kaukalot taakseen, ja suuntasi takaisin Sveitsiin, jossa hän pelasi eri seuroissa 2010-2015. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Saksan DEL -sarjan Adler Mannheimissa ja sieltä hän lähti uransa viimeiseksi kaudeksi Bolzanoon.
Lada Nadežda

Lada Nadežda (VAZ 2120) on AvtoVAZin valmistama tila-auto. Sitä valmistettiin vuosina 1998–2007. Nadežda perustuu Lada Nivan tekniikkaan ja on Nivan tapaan nelivetoinen. Autossa on seitsemän istuinpaikkaa. Moottoriksi sai joko Nivan 1,7i-moottorin tai uudemman 1,8-litraisen Lada-moottorin.
Nadeždassa on liukuovet molemmilla puolilla ja siihen saa myös kattoikkunan lisävarusteena. Autosta valmistettiin myös pakettiautoversiota.
Anu Sinisalo

Anu Sinisalo (s. 3. maaliskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt draama­sarjoissa, elo­kuvissa ja teatterissa niin suomeksi kuin ruotsiksi.
Ura.
Sinisalo valmistui Teatteri­korkea­koulusta teatteri­taiteen maisteriksi vuonna 1996. Syksyllä 2014 Sinisalo sijoittui toiseksi "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella.
Yksityiselämä.
Sinisalo asui avo­liitossa näyttelijä Antti Reinin kanssa vuosina 2012–2018. Hänen sisarensa Emilia Sinisalo on myös näyttelijä.
Palkinnot.
Vuonna 2010 Sinisalo voitti parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon roolistaan "Helppo elämä" -sarjassa. Vuonna 2015 hän sai parhaan naispääosan Jussin roolistaan elo­kuvassa "Ei kiitos" (2014). Vuonna 2017 hän sai parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon draama­sarjasta "Sorjonen".
Mykolajiv

Mykolajiv eli Nikolajev (, ) on satamakaupunki Etelä-Ukrainassa ja Mykolajivin alueen hallinnollinen pääkaupunki. Kaupungissa on vuoden 2013 arvion mukaan 496 000 asukasta. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugjoen estuaarin rannalla paikassa, jossa sivujoki Inhul yhtyy siihen. Mykolajivista on linnuntietä 55 kilometriä Mustallemerelle ja 400 kilometriä Kiovaan.
Historia.
Mykolajivin alueella on ollut asutusta jo kivi- ja pronssikausilla. Paikka oli kuitenkin pitkään asumaton, kunnes alueelle rakennettiin Venäjän–Turkin sodan (1787–1792) aikana ensin linnoitus ja sitten telakka. Telakan oli tarkoitus palvella Venäjän laivaston korjaustelakkana. 
Linnoituksen ja telakan ympärille kohosi asutusta, joka nimettiin Mykolajivin kaupungiksi. Kaupunki oli vuoteen 1862 ainoastaan sotilassatama ja -telakka ja Krimin sodan ja 1800-luvun viimeisten vuosikymmenien aikana Venäjän keisarikunnan Mustanmeren laivaston kotisatama. 1800-luvun lopussa kaupungista tuli keisarikunnan kolmanneksi tärkein telakkakaupunki ja tärkeä teollisuuden ja raideliikenteen keskus.
Ukrainan itsenäisyyssodan (1917–1921) aikana kaupunkia hallitsivat vuoroin toisiaan vastaavan taistelevat joukot ja merkittävä osa sen infrastruktuurista ja teollisuudesta tuhoutui. Monien muiden ukrainalaisten kaupunkien tavoin Mykolajiv kärsi merkittäviä vahinkoja toisen maailmansodan aikana. Kaupunki ja teollisuusalueet rakennettiin kuitenkin uudestaan, ja kaupungin väestö kasvoi nopeasti. Ukrainan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991 Mykolajiv on kuulunut Ukrainaan. 
Talous.
Neuvostoliiton aikana Mykolajivissa sijaitsivat maan tärkeimmät sotilastelakat. Kaupungissa on rakennettu esimerkiksi elokuvan Panssarilaiva Potemkin tunnetuksi tekemä taistelulaiva Knjaz Potjomkin-Tavritšeski, sekä lentotukialukset Kiova ja Admiral Kuznetsov. Salaisten laivanrakennusprojektien vuoksi Mykolajiv oli suljettu kaupunki ja avattiin ulkomaalaisille vasta vuonna 1991. 
Mykolajiv on edelleen tärkeä laivanrakennusteollisuuden keskittymä. Kaupungissa on kolme merkittävää telakkaa: Mustanmeren telakka eli "Mykolajivin eteläinen", "Okean" ja "Kommunardien mukaan nimetty telakka 61". Muita merkittäviä teollisuudenaloja kaupungissa ovat koneenrakennus-, voimalaitos-, metalli- ja kosmetiikkateollisuus. Mykolajivin telakoilla rakennetaan noin puolet Ukrainassa rakennetuista laivoista ja kaupungin tuotantolaitoksissa 90 prosenttia Ukrainassa valmistetuista kaasuturbiineista.
Sulevi

Sulevi on suomalainen miehen etunimi. 
Sulevi on suomalaistettu muoto virolaisesta "Sulev"-nimestä, joka esiintyy kansanrunoudessa "Kalev(ipoeg)"-nimen toisintomuotona. Nimi tuli Virossa tunnetuksi ensin "Kalevipoeg"-eepoksen "Sulevipoeg"-henkilön nimenä. Sanaa "sulev" ei löydy nykyviron sanakirjoista, mutta Wiedemannin sanakirjan mukaan se esiintyy sanonnassa "ole õige suleviks" ’ole niin hyvä’. Nimikirjoissa viron "Sulevin" selitetään merkitsevän ’luontevaa’ tai ’hyvää’. Etunimenä suomalaistettu muoto Sulevi tuli Suomessa käyttöön 1900-luvun alussa, ja nimipäiväkalenterissa se on ollut vuodesta 1929 alkaen päivällä 5. kesäkuuta.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Sulevi-nimi 2428 miehelle ja noin 170 naiselle.