Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu

Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu (lyhenne TeaK; , ) on yksi Taideyliopiston akatemioista, joka edustaa teatteri- ja tanssialaa. Se on Suomen suurin teatteri- ja tanssialan oppilaitos. Teatterikorkeakoulun lisäksi Suomessa näyttelijän tutkintoon voi valmistua vain Tampereen Nätystä.
Teatterikorkeakoulun dekaanina toimii professori Otso Huopaniemi.
Teatterikorkeakoulusta voi valmistua "teatteritaiteen" tai "tanssitaiteen kandidaatiksi" ja "maisteriksi" näyttelijäntaiteesta suomeksi ja ruotsiksi, ohjauksesta, dramaturgiasta ja näytelmänkirjoittamisesta, lavastuksesta, tanssitaiteesta (tanssija ja koreografi), kirjoittamisesta, valo- ja äänisuunnittelusta sekä teatteri- ja tanssipedagogiikasta. Teatterikorkeakoulussa voi suorittaa myös tieteellisiä ja taiteellisia jatkotutkintoja em. aloilla ja valmistua teatteritaiteen tai tanssitaiteen tohtoriksi.
Teatterikorkeakoulu vastaa myös alan täydennyskoulutuksesta. Lukuvuoden aikana TeaKissa on noin 40 ensi-iltaa. Esitykset ovat julkisia.
Opetus ja tutkimus.
Tutkinnot.
Teatterikorkeakoulussa voi suorittaa perustutkintoina alemman ja/tai ylemmän korkeakoulututkinnon sekä näiden jälkeen suoritettavia jatkotutkintoja.
Teatterikorkeakoulussa suoritettava alempi korkeakoulututkinto on joko tanssitaiteen tai teatteritaiteen kandidaatin tutkinto. Se on laajuudeltaan 180 opintopistettä, ja sen ohjeellinen suoritusaika on kolme vuotta täysipainoisesti opiskeltuna.
Tanssitaiteen/maisterin tutkinto suoritetaan vastaavan kandidaatin tutkinnon tai muun vastaavan tutkinnon (esimerkiksi ammattikorkeakoulussa tai ulkomailla suoritetun tutkinnon) pohjalta. Tutkinto on laajuudeltaan 120 opintopistettä, ja sen suorittaminen kestää kaksi vuotta täysipainoisesti opiskeltuna.
Maisterin tutkinnon suorittamisen jälkeen on mahdollista jatkaa jatkotutkintoihin, joko lisensiaatintutkintoon tai suoraan tohtorintutkintoon. Tanssitaiteen/teatteritaiteen lisensiaatin tutkinto on laajuudeltaan 120 opintopistettä, mikä vastaa kahden vuoden täysipäiväisiä opintoja. Tanssitaiteen/teatteritaiteen tohtorin tutkinto on laajuudeltaan 240 opintopistettä, mikä vastaa neljän vuoden opintoja.
Koulutusohjelmat.
Teatterikorkeakoulussa voi opiskella valo- tai äänisuunnittelua, lavastusta, tanssia, koreografiaa, teatteri- tai tanssipedagogiikkaa, näyttelijäntaidetta, ohjausta, dramaturgiaa, esitystaidetta ja kirjoittamista.
Ylioppilaskunta.
Taideyliopistossa ja sen akatemioissa opiskelijoita edustaa ja heidän etujaan valvoo ylioppilaskunta. Kaikki Teatterikorkeakoulun perustutkinto-opiskelijat kuuluvat Taideyliopiston ylioppilaskuntaan, joka muodostui Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan yhdistyessä Kuvataideakatemian ja Sibelius-Akatemian ylioppilaskuntien kanssa 1. tammikuuta 2013.
Alumnitoiminta.
Taideyliopisto valitsee vuosittain jokaisesta akatemiasta vuoden alumnin. Teatterikorkeakoulun alumneiksi kutsutaan henkilöitä, jotka ovat suorittaneet Teatterikorkeakoulussa tai sitä edeltävissä oppilaitoksissa teatteri- ja tanssialan tai siihen rinnastettavan tutkinnon. He voivat liittyä Teatterikorkeakoulun alumniyhdistykseen, jonka tehtävänä on toimia muun muassa alumnien välisenä yhdyssiteenä. Yhdistykseen voivat kuulua myös Teatterikorkeakoulun ja sen edeltäjien nykyiseen tai entiseen henkilökuntaan kuuluneet. Alumniyhdistyksellä on kaksi kunniajäsentä: presidentti Tarja Halonen ja näyttelijä Seela Sella.
Teatterikorkeakoulun vuoden alumni -ehdokkaiden valinnassa kuullaan alumniyhdistyksen jäsenistöä ja hallitusta. Ensimmäinen Vuoden alumni oli Seela Sella (2011).
Tilat.
Teatterikorkeakoulun nykyiset tilat sijaitsevat Helsingin Sörnäisissä, osoitteessa Haapaniemenkatu 6. Haapaniemenkadun tilat otettiin käyttöön vuonna 2000. Päärakennus on ollut ennen Kookoksen saippua- ja margariinitehdas sekä Koneen hissitehdas. Rakennuksen historiasta tulee sen nykyinen lempinimi "Kookos". Tiloissa on suuri teatterisali ja useampia studioita julkisia esityksiä varten ja laaja esittävään taiteeseen erikoistunut kirjasto. 
Historiansa aikana Teatterikorkeakoulu on sijainnut useassa eri paikassa. Perustamisestaan aina vuoteen 1992 saakka korkeakoulu toimi Eirassa Ehrensvärdintiellä sekä Töölössä. Vuonna 1992 korkeakoulun kaikki toiminta lukuun ottamatta tanssitaiteen ja valo- ja äänisuunnittelun laitoksia muutti Kulttuuritalolle ja Paahtimo-nimiseen entiseen teollisuusrakennukseen. Nykyisiin tiloihin Haapaniemenkadulle korkeakoulu muutti vuonna 2000. Valo- ja äänisuunnittelun laitos toimi Tampereella vuosina 1988–2007 tiloissa, joissa toimii nykyisin Tutkivan teatterityön keskus. Valo- ja äänisuunnittelu toimi erillisessä rakennuksessa ("TeaK-Vässissä") vuosina 2007–2021, jonka jälkeen se yhdistyi Sörnäisten Kookos-päärakennukseen.
Historiaa.
Ennen Teatterikorkeakoulua.
Suomenkielisiä näyttelijöitä koulutettiin vuosina 1904–1940 Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa ja yksityisessä Suomen Näyttämöopistossa. Suomen Teatterikoulu perustettiin 1943. Sen korkeakouluosastolla alkoi ohjaaja- ja dramaturgikoulutus vuonna 1962.
Ruotsinkielisten näyttelijöiden koulutus aloitettiin huomattavasti suomenkielistä koulutusta aikaisemmin. Vuosina 1866–1868 opetus tapahtui Suomen ensimmäisessä teatterikoulussa Nya Teaternin yhteydessä. Vuonna 1908 perustettiin Svenska Teaternin yhteyteen Svenska Teaterns elevskolan, joka myöhemmin muutti nimensä Svenska Teaterskolan i Helsingforsiksi palvelemaan entistä enemmän koko suomenruotsalaista teatterikenttää.
Teatterikorkeakoulu (1979–2013).
Nykyinen kaksikielinen Teatterikorkeakoulu syntyi lopulta vuonna 1979, kun Suomen Teatterikoulu ja Svenska Teaterskolan yhdistyivät. Sen yhteyteen liitettiin myös vuonna 1956 perustettu Teatterialan keskuskirjasto, jonka nimi vaihdettiin vuonna 1992 muotoon Teatteri- ja tanssialan keskuskirjasto ja vuonna 2001 nykyiseen muotoonsa Teatterikorkeakoulun kirjasto.
Teatterikorkeakoulu sai Jouko Turkan rehtorikaudella 1980-luvun alkupuolella runsaasti huomiota koulussa käytettyjen opetusmenetelmien vuoksi. Kesäkuussa 1983 oikeuskansleri Kai Korte pyysi Turkalta ja opetusministeriöltä selvityksen siitä, miksi Teatterikorkeakoulun pääsykokeissa oli käytetty väkivaltaa kouluun pyrkijöitä kohtaan. Jumalan teatteri -skandaali tammikuussa 1987 paljasti Teatterikoulun vaikean sisäisen tilanteen. Teatterikriitikko Juha-Pekka Hotinen näki tapauksen nuoren näyttelijäsukupolven kapinana ”veltostunutta” suomalaista teatterilaitosta kohtaan.
Teatterikorkeakoulun opetus- ja tutkimustarjonta on laajentunut perinteisten näyttelijä-, ohjaaja- ja dramaturgikoulutusten lisäksi tanssialaan (1983), valo- ja äänisuunnitteluun (1986) ja esitystaiteeseen ja -teoriaan (2001). Tanssitaiteen laitoksella alkanut tanssinopettajakoulutus siirtyi vuonna 1997 omaksi tanssi- ja teatteripedagogiikan laitokseksi, jossa alkoi myös erillinen teatteri-ilmaisun opettajan (myöh. teatteriopettajan) koulutusohjelma.
Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu (2013–).
Teatterikorkeakoulu liittyi Kuvataideakatemian ja Sibelius-Akatemian kanssa osaksi uutta Taideyliopistoa vuoden 2013 alussa. Tällöin yliopistosta tuli akatemia ja nimeksi tuli Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu. Johtajan titteli vaihtui rehtorista dekaaniksi.