tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kauhajoen rovastikunta

Kauhajoen rovastikunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan seitsemästä rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluivat Lapuan hiippakunnan 
Kauhajoen sekä Isojoen, Karijoen, Teuvan, Kaskisten ja Kristiinankaupungin suomalainen evankelis-luterilaiset seurakunnat. Rovastikunnan lääninrovastina toimi Teuvan kirkkoherra Lauri Annala.
Lapuan hiippakunnan rovastikunnat jaetaan vuonna 2022 uudestaan maakuntajaon mukaan. Ennen rovastikuntia oli kuusi, uuden jaon mukaan viisi, eikä Kauhajoen rovastikuntaa enää ole.
Kokytos (mytologia)

Kokytos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa eräs Haadeen eli Manalan läpi virtaava joki. Manalan läpi virtasivat sen lisäksi myös joet Akheron, Flegethon, Lethe ja Styks.
Joki sekoitetaan joskus Thesprotiassa virtaavaan Kokytósjokeen.
Chu Hoàng Diệu Linh

Chu Hoàng Diệu Linh (11. tammikuuta 1994 Hanoi) on vietnamilainen taekwondoin. Linh osallistui Lontoon olympialaisiin 2012 alle 67 kg sarjaan, mutta hävisi ensimmäisen ottelun saksalaiselle Helena Frommille. Linh on myös osallistunut muutamiin maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta ei ole saavuttanut niissä menestystä.
Oboli

Oboli (, myös , ; ) oli antiikin kreikkalainen massan yksikkö ja rahayksikkö. Massan yksikkönä se vastasi alun perin yhtä kuparitankoa ja kuudesosaa drakhmasta. Attikalainen (ateenalainen) oboli oli nykymitoissa noin 0,72 grammaa. Myös rahayksikkönä oboli vastasi kuudesosaa drakhmasta.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Gunvor Grönvik

Gunvor Charlotta Grönvik (10. huhtikuuta 1912 Turku – 21. elokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja tekstiilitaiteilija. Hän oli Axel Grönvikin sisar. 
Grönvik opiskeli vuosina 1929–1934 Taideteollisuuden keskuskoulussa ja 1934–1939 Suomen Taideyhdistyksen koulussa. Hän opiskeli myös Académie Colarossissa Pariisissa vuonna 1938. Hän tuli ensin tunnetuksi ryijyistään, mutta siirtyi pian maalaamisen pariin, ja käytti 1940-luvun alkupuolella kirkkaita ja vahvoja värejä. Myöhemmin Grönvikin käyttämä väriskaala tummeni. Grönvik tunnetaan ekspressiivisestä tyylistään. Tärkeä elementti Grönvikin taiteessa ovat uskonnolliset aiheet. Suuri osa hänen maalauksistaan oli kuitenkin maisemia, ja hän on maalannut näkymiä muun muassa Helsingistä. Grönvik tunnetaan myös voimakkaista omakuvistaan, joista vanhimmat ovat 1930-luvun lopulta.
Sergei Raktšejev

Sergei Stepanovitš Raktšejev (, 1901 Soutjärven kunnan Noumantšugan kylä – 21. lokakuuta 1972 Petroskoi) oli vepsäläissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Sergei Raktšejev syntyi vepsäläiseen talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli 17-vuotiaasta lähtien Muurmannin rautatiellä, palveli vuosina 1919–1922 puna-armeijassa ja osallistui Venäjän sisällissotaan. Sen jälkeen hän työskenteli Soutjärven kunnan ja Petroskoin miliisin virkailijana.
Raktšejev työskenteli vuodesta 1927 lähtien Neuvostoliiton valtionpankin virkailijana. Vuosina 1934–1937 hän opiskeli Neuvostoliiton raha-asiain kansankomissariaatin Leningradin finanssiakatemiassa. Raktšejev nimitettiin Stalinin vainojen yhteydessä valtionpankin Karjalan konttorin johtajaksi vuonna 1937 ja Karjalan autonomisen tasavallan raha-asiain kansankomissaariksi vuonna 1938.
Raktšejev johti Karjalan ASNT:n ja Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan raha-asiain kansankomissariaattia ja valtionvarainministeriötä vuoteen 1947. Vuosina 1947–1954 hän oli tasavallan ministerineuvoston varapuheenjohtaja. Raktšejev jätti jälkeensä julkaisemattomat muistelmat.
Jason Grace

Jason Grace on Rick Riordanin kehittämä kuvitteellinen henkilö ja yksi "Olympoksen sankarit" -fantasiakirjasarjan päähenkilöistä. Hän esiintyy myös Riordanin toisessa sarjassa "Apollon". Ensimmäisen kerran Jason mainitaan kirjassa "Eksynyt sankari" (2010) ja viimeisen kerran kirjassa "Palava labyrintti" (2018).
Jason on roomalaisjumala Juppiterin ja televisiotähti Beryl Gracen poika. Thalia Grace on hänen isosiskonsa. Jasonilla kuvaillaan olevan vaalea tukka ja sähkönsiniset silmät. Hän osaa hallita tuulta ja kutsua salamoita.
Kirjojen tapahtumat.
Jason on Piper McLeanin poikaystävä ennen heidän eroaan "Synkässä ennustuksessa".
Jason oli Juppiterin leirin preettori ennen kuin vaihtoi paikkaa Percy Jacksonin kanssa. Päästyään takaisin Juppiterin leiriin hän jätti tehtävänsä Reynalle.
Jason kuolee kirjassa "Palava labyrintti".
Kathrin Boron

Kathrin Boron (myöh. Köppen, s. 4. marraskuuta 1969 Eisenhüttenstadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kansainvälisen uransa alussa Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti neljä olympiakultaa ja kahdeksan maailmanmestaruutta.
Boron voitti olympiakultaa pariairokaksikossa Kerstin Köppenin kanssa Barcelonassa 1992 ja Jana Thiemen kanssa Sydneyssä 2000 sekä pariaironelosessa Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004. Viidensissä olympialaisissaan Pekingissä 2008 hän saavutti pariaironelosessa pronssia.
Boron voitti maailmanmestaruuksia jo juniorisarjassa. Ensimmäiset aikuisten maailmanmestaruutensa hän voitti Itä-Saksan edustajana pariaironelosessa Bledissä 1989 ja pariairokaksikossa Tasmaniassa 1990. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän voitti kultaa pariairokaksikossa Wienissä 1991 parinaan edellisen vuoden tapaan Beate Schramm. Račicen MM-kilpailuissa 1993 Boron saavutti hopeaa pariairokaksikossa ja Indianapolisissa 1994 hopeaa yksikössä. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui yksikössä neljänneksi.
Toisen olympiavoittonsa jälkeen Boron osallistui Aiguebeletten MM-kilpailuihin 1997 sekä pariairokaksikossa että -nelosessa ja voitti molemmissa kultaa. Kölnin MM-kilpailuissa 1998 hän voitti kultaa pariaironelosessa, St. Catharinesissa 1999 pariairokaksikossa ja kolmannen olympiavoittonsa jälkeen Luzernissa 2001 yhä pariairokaksikossa. Tämän jälkeen hän saavutti vielä MM-hopeaa pariairokaksikossa Milanossa 2003 sekä pariaironelosessa Gifussa 2005 ja Münchenissä 2007.
Kerstin Köppen

Kerstin Köppen (s. 24. marraskuuta 1967) on saksalainen, kansainvälisen uransa alussa Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja viisi maailmanmestaruutta.
Köppen voitti olympiakultaa pariairokaksikossa Kathrin Boronin kanssa Barcelonassa 1992 ja pariaironelosessa Atlantassa 1996. Ensimmäisen maailmanmestaruutensa hän voitti Itä-Saksan edustajana pariaironelosessa Tasmaniassa 1990. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän voitti MM-kultaa samassa luokassa Wienissä 1991, Indianapolisissa 1994, Tampereella 1995 ja Aiguebelettessa 1997. Račicen MM-kilpailuissa 1993 hän saavutti pariairokaksikossa Kathrin Boronin kanssa hopeaa.
Nikolai Juštšijev

Nikolai Aleksandrovitš Juštšijev (, joulukuu 1895 Tulemajärvi – 14. tammikuuta 1938) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Nikolai Juštšijev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän kävi alkeiskoulun ja työskenteli 12-vuotiaasta lähtien metsä- ja uittotyömailla. Vuonna 1915 hänet kutsuttiin armeijaan.
Juštšijev osallistui Venäjän sisällissotaan ja liittyi Venäjän kommunistiseen puolueeseen vuonna 1919. Hän työskenteli Tulemajärven kunnan toimeenpanevan komitean, Aunuksen kihlakunnan miliisin ja Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean sihteerinä sekä Karjalan autonomisen tasavallan sisäasiain kansankomissaarina vuosina 1924–1925. Juštšijev oli Kemin kihlakunnan toimeenpanevan komitean puheenjohtaja vuosina 1925–1927 ja Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja NKP(b):n aluekomitean byroon jäsen vuosina 1928–1934. Vuonna 1931 hänet valittiin Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi.
Juštšijev erotettiin tehtävistään Karjalan ”suomalaistajien” ja ”venäläistäjien” valtataistelun yhteydessä vuonna 1934. Virallisena syynä olivat hänen kontaktinsa ”kulakkisukulaisiin”. Samana vuonna hänet nimitettiin Alavoisen sahan johtajaksi.
Juštšijev pidätettiin niin sanotun Gyllingin–Rovion jutun yhteydessä elokuussa 1937. Hänet tuomittiin vastavallankumouksellisesta propagandasta ja ammuttiin Petroskoin lähellä. Juštšijev todettiin syyttömäksi vuonna 1958.
Jana Thieme

Jana Thieme (s. 6. heinäkuuta 1970) on saksalainen, kansainvälisen uransa alussa Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti yhden olympiakullan ja kuusi maailmanmestaruutta.
Thieme voitti olympiakultaa pariairokaksikossa Kathrin Boronin kanssa Sydneyssä 2000. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui samassa luokassa Manuela Lutzen kanssa viidenneksi.
Thieme voitti maailmanmestaruuksia jo juniorisarjassa. Ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruutensa hän voitti Itä-Saksan edustajana pariaironelosessa Bledissä 1989. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän voitti MM-kultaa yksikössä Račicen MM-kilpailuissa 1993, pariaironelosessa Tampereella 1995, Aiguebelettessa 1997 ja Kölnissä 1998 sekä pariairokaksikossa Kathrin Boronin kanssa St. Catharinesissa 1999. Lisäksi hän saavutti MM-pronssia pariairokaksikossa Angela Schusterin kanssa Indianapolisissa 1994 ja sijoittui yksikössä kuudenneksi Wienin MM-kilpailuissa 1991.
Sateet palata saavat

Sateet palata saavat on suomalaisen pakanametalliyhtye Vornan kolmas albumi. Levy julkaistiin 27. elokuuta 2019 levymerkillä Lifeforce Records. Albumilla kuullaan aiempaa enemmän puhtaita lauluja. 
Kokoonpano.
Tuotanto.
Tuotettu ja äänitetty Vornan toimesta 2018
Nguyễn Thị Thiết

Nguyễn Thị Thiết (27. lokakuuta 1984) on vietnamilainen painonnostaja. Thiết on kilpaillut kahdesti olympialaisissa 63 kg sarjassa. Ateenan olympialaisissa 2004 työnnössä hän sai tuloksen 110 kg ja tempauksessa 95 kg. Yhteistulos 205 kg riitti kuudenteen sijaan. Neljä vuotta myöhemmin Pekingin olympialaisissa hän työnsi 125 kg ja tempasi 100 kg. Yhteistulos 225 kg oli kilpailun viidenneksi paras tulos. Thiếtillä on myös yksi Kaakkois-Aasian kisojen mestaruus vuodelta 2007 sekä kolme hopeaa vuosilta 2003, 2005 ja 2009. Kaikki mitalit ovat 63 kg sarjasta.
Matrix (protokolla)

Matrix on avoin protokolla pikaviestinpalveluiden väliseen kommunikointiin.
Matrixissa on pyrkimyksenä saada reaaliaikainen kommunikaatio toimimaan saumattomasti eri palveluntarjoajien välillä siten, että käyttäjät eri palveluntarjoajien välillä voivat kommunikoida toisten palveluntarjoajien käyttäjien kanssa nettichatin, ääni- ja videoyhteyden kautta. Kuka tahansa voi siis perustaa oman palvelimen, joka pystyy Matrix-protokollan avulla viestimään muiden protokollaa tukevien kanssa. Toimintaperiaate on sama kuin sähköposteissa. 
Matrixin avoin standardi määrittää REST-tyyliset HTTP-ohjelmointirajapinnat, joilla viestitään JSON-dataa Matrixia tukevien asiakasohjelmien, palvelinten ja palveluiden välillä. Matrix voidaan yhdistää yleisimpiin webpalveluihin WebRTC-rajapinnan kautta.
Matrix-protokollaa kehittää The Matrix.org Foundation.
Koska Matrix on avoin protokolla, jota voi muokata vapaasti, se on saanut huomiota valtiollisilta tahoilta, jotka etsivät itselleen turvallista Internetissä käytettävää viestintävälinettä. Matrix-protokollaa hyödyntäviä viestimiä käyttävät esimerkiksi KDE-yhteisö, Ranskan valtionhallinto, Saksan valtionhallinto (suunnitteilla, ilmoitettu joulukuussa 2019) sekä Mozilla.
Kazarma on silta, joka toimii ActivityPub- ja Matrix-protokollien välillä ja mahdollistaa viestien välityksen näitä protokollia käyttävien välillä.
The Matrix.org Foundation.
The Matrix.org Foundation C.I.C. on lokakuussa 2018 perustettu ja Lontooseen rekisteröity, Matrix-protokollaa suojelemaan ja kehittämään perustettu voittoa tavoittelematon yhteisön etuyhtiö (Community Interest Company).
Asiakkaat.
Matrix-protokollaa noudattavia asiakasohjelmia on useita. Tässä niistä joitain:
Palvelimet.
Matrix-protokollaa noudattavia palvelinohjelmistoja on useita. Tässä niistä joitain:
Malo (Vanuatu)

Malo on saari Sanman maakunnassa Vanuatussa Tyynellämerellä. Sen pinta-ala on noin 180 neliökilometriä, ja se sijaitsee noin viisi kilometriä Espiritu Santolta etelään. Saaren asukasluku oli noin 4 400 vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan. Malon korkein kohta on Malo Peak, joka sijaitsee 326 metrin korkeudella merenpinnasta. Suurin osa saaresta on viljelykelpoista, ja sen plantaaseilla tuotetaan kopraa ja kaakaota.
Mustanunna

Mustanunna ("Monasa atra") on laiskureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Mustanunna voi kasvaa 25–29 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväritykseltään laji on hyvin tumma. Sen pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään mustat, rinta ja vatsa ovat tummanharmaat. Mustanunnan siivissä on valkoinen raita. Nuori lintu on aikuista vaaleampi ja ruskehtavampi. Mustanunnan nokka on pitkä, hieman alaspäin kaartuva ja väriltään oranssin-punainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustanunnan levinneisyysalue ulottuu Venezuelan itäosasta Brasilian pohjoisosaan. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reuna-alueet usein jokien läheisyydessä. Lintu liikkuu useimmiten pareittain tai pieninä ryhminä. Mustanunnan ravintoa ovat hyönteiset. Lajin pesimäkausi on keväällä.
Aoba

Aoba (tunnetaan myös nimellä Ambae) on saari Penaman maakunnassa Vanuatussa Tyynellämerellä. Sen pinta-ala on noin 400 neliökilometriä, ja se sijaitsee noin 50 kilometriä Espiritu Santolta itään. Saaren asukasluku oli noin 11 700 vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan. Aoban korkein kohta on tulivuori Manaro, joka sijaitsee 1 496 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on viimeksi purkautunut vuonna 2005. Saaren tärkein vientituote on kopra, ja siellä on kaksi sairaalaa sekä useita kiitoratoja.
Amira Hass

Amira Hass () (s. 28. kesäkuuta 1956 Jerusalem) on israelilainen toimittaja ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti artikkeleistaan "Haaretz"-sanomalehdessä. Hän on saanut tunnustusta raportoidessaan palestiinalaisten arjesta miehityksen alla Länsirannalla ja Gazassa, joissa hän on myös asunut useita vuosia.
Elämä.
Hass on kahden holokaustiselviytyjän tytär. Hänen äitinsä oli Sarajevossa syntynyt sefardijuutalainen ja hänen isänsä romanialainen aškenaasijuutalainen. Hass syntyi Jerusalemissa ja opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, jossa hän tutki natsismin historiaa ja Euroopan vasemmiston suhdetta holokaustiin. 
Hass turhautui ensimmäisen intifadan tapahtumista. Hänen mielestään Israelin tiedotusvälineet eivät kattaneet tilannetta riittävästi ja hän aloitti itse raportoimaan Palestiinasta vuonna 1991. Hän on ainoita israelilaisia toimittajia, joka on asunut kokopäiväisesti palestiinalaisten keskuudessa, vuosina 1993-1997 Gazassa, ja sen jälkeen Ramallahissa. 
Hass on verrannut Israelin palestiinalaiseen väestöön kohdistamaa politiikkaa Etelä-Afrikan apartheidiin. Hänen mukaansa Israel-Palestiina on yksi apartheid-valtio, jossa on eri lait palestiinalaisille ja juutalaisille. Palestiinalaisväestö on jaettu toisistaan erotettuihin alaryhmiin, joita kohdellaan eri tavalla kuin Israelin juutalaisia. 
Palkinnot.
Hass on voittanut toimittajantyöstään lukuisia palkintoja, kuten Anna Lindhin muistorahaston palkinnon sekä Toimittajat ilman rajoja-järjestön Lehdistönvapaus-palkinnon. Kansainvälinen lehdistöinstituutti on nimittänyt Hassin Maailman lehdistönvapauden sankariksi.
Suomessa.
Hass vieraili Suomessa vuonna 2014 yhdessä Israelin arabialaisen poliitikon Jamal Zahalkan kanssa. He puhuivat Helsingin yliopistolla Gazan sodasta yhdessä professori Hannu Juusolan kanssa. Tilaisuuteen saapuneet neljä nuorta miestä huutelivat Hassin puhuessa ja solvasivat tätä.
Eva Alexanderson

Eva Alexanderson (11. syyskuuta 1911 – 20. joulukuuta 1994) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.
Alexanderson valmistui filosofian kandidaatiksi Lundin yliopistosta 1935. Hän opiskeli Toulousessa 1930−1931, Barcelonassa 1936 ja Roomassa 1938–1939. Hän oli Svenska Bokförlagetin palveluksessa 1934–1937, NU-lehdessä 1937–1938 ja 1941–1942, Ruotsin ulkopoliittisessa instituutissa (Utrikespolitiska Institutet) 1942−1944, Bonniers förlagissa 1946−1955. Hän käänsi ranskan- ja italiankielistä kirjallisuutta ruotsiksi ja kirjoitti romaaneja. Lisäksi hän on kirjoittanut novelleja ja artikkeleita.
Valmistuttuaan Lundista hän teki Svenska bokförlagetissa työskennellessään useita ulkomaanmatkoja, joilla hän heräsi poliittisesti, mikä vaikutti hänen myöhempään työhönsä. Hän teki töitä natsismin vastaisessa lehdessä NU ja Ulkopoliittisessa instituutissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän aloitti omaelämäkerrallisesti värittyneen kirjailijanuransa. Hän pohti uskonnollisia kysymyksiä ja löysi kodin katolisuudesta.
Alexandersonin viimeinen käännöstyö on vuonna 1989 ilmestynyt Umberto Eco -ruotsinnos "Foucaults pendel". Kaunokirjallisuuden lisäksi hän käänsi ruotsiksi tietokirjallisuutta sekä italialaisia taistelulauluja, joista on tullut suosittuja.
Alexandersonin puoliso oli vuosina 1944−1946 filosofian lisensiaatti Ragnvald Lundström.
Elsa Thulin

Elsa Thulin o.s. "Sachs" (19. tammikuuta 1887 − 29. maaliskuuta 1960) oli ruotsalainen kirjallisuudenkääntäjä ja järjestöjohtaja.
Thulin valmistui Tukholman Wallinska skolanista 1906, aloitti samana vuonna opiskelun Uppsalan yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän meni 1910 naimisiin John Thulinin kanssa, ja he saivat kaksi lasta.
Thulin aloitti kääntäjänä 1907 ja jatkoi aina 1950-luvulle asti. Hän on hyvin arvostettu kääntäjä, jonka tyyli ei vanhene ajan mukana, ja joistakin hänen käännöksistään otetaan edelleen uusia painoksia. Hänen yhdessä Aslög Davidsonin kanssa kääntämänsä Trygve Gulbranssenin Bjørndal-trilogia (1933−1935) aiheutti kiistan konservatiivien ja kulttuuriradikaalien välille. Kyse ei ollut käännöksen laadusta vaan vanhoilliset, lähinnä kristilliset, mielipidevaikuttajat halusivat julkaistavan rakentavaa aikalaiskirjallisuutta. Gulbranssenia pidettiin esimerkillisenä juuri vanhoillisissa piireissä, kun taas radikaalit Sven Stolpen johdolla pitivät Gulbranssenin tuotantoa pahimman lajin pekoraalina. Teoksesta tuli kuitenkin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvulla, jolloin kirjallinen kiista oli jo unohtunut.
Kääntäjäntyönsä ohella Thulin aloitti jo 1920-luvulla kulttuuritoimittajana ja keskustelijana, ja hän kirjoitti muun muassa natsismin vastaisia artikkeleita. Ammatillisesti hän teki työtä kirjallisuudenkääntäjien työehtojen parantamiseksi, vaikka hänen oman perheensä taloudellinen tilanne oli hyvä. Hän johti alan järjestön Svenska Översättarförbundet perustamista ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Ruotsin silloisessa kirjailijaliitossa Författareföreningen kääntäjien asiat olivat jääneet sivuun, ja lopulta ei kääntäjiä enää otettu liiton jäseniksi.
Thulinin nimeä kantava kääntäjäpalkinto perustettiin 1960, ja ensimmäisenä se myönnettiin hänelle.
Maria Gustava Gyllenstierna

Maria Gustava Gyllenstierna (27. lokakuuta 1672 ‒ 5. marraskuuta 1737) oli ruotsalainen kreivitär, kirjailija ja kääntäjä.
Gyllenstiernan vanhemmat olivat kreivi Christopher Gyllenstierna ja Gustaviana Oxenstierna. Hän meni naimisiin Carl Bonden kanssa vuonna 1693. Jäätyään leskeksi hän asui isoäidiltään Maria Sophia De la Gardielta perimässään Tyresön linnassa. Hän oli lahjakas sekä kielellisesti että kirjallisesti. Hän kirjoitti Jeesuksen elämästä, kärsimyksestä ja kuolemasta 600 sonettia, jotka löytyivät hänen jäämistöstään. Julkisesti hänet tunnettiin käännöksistä. Hän oli Ruotsissa ensimmäinen, joka otti tehtäväkseen antiikin merkkiteoksen, Josephuksen kirjoittaman "Juutalaissodan historian", kääntämisen ruotsiksi, joskin hän käänsi sen ranskasta ‒ ajan oppineet harvoin osasivat kreikkaa. Rahoituksen puutteen vuoksi teoksesta painettiin Gyllenstiernan elinaikana vain ensimmäinen osa. Kääntäjän nimi on kätketty omistuksen ”Med God GunSt” vahvennettuihin alkukirjaimiin. Hän teki työnsä noudattaen Kaarle XII:n 1713 antaman kansliamääräyksen ohjetta: kielen on oltava puhdasta ja selkeää ja on vältettävä vieraita sanoja. Hän käsittelee esipuheessa ruotsin kielen oikeinkirjoitusta ja sanoo soveltavansa tyyliä, joka on vanhan ja uuden välillä. Hän kertoo myös käännöstyössä saaneensa apua nimeämättömältä henkilöltä, ”en wiß Man”, ranskankielisen käännöksen vertaamisessa alkutekstiin.
Epäselvää on, mikä sai Gyllenstiernan ryhtymään valtavaan käännöstyöhön. Asialla on voinut olla kuningas, mutta Gyllenstiernalla oli myös kirjallista kunnianhimoa ja halua tuoda sitä esiin myös julkisuudessa. Sophia Elisabet Brenner kiittää häntä vuonna 1713 onnittelurunossa: hän on ”[med] en owärderlig penna, / Har skänckt oß samma wärck, så tydligt, prydligt, rent” ('korvaamattoman arvokkaalla kynällään suonut meille tämän teoksen, niin selkeän, huolellisen ja puhtaan'). Brenner arvostaa sitä, että muita kieliä taitamattomat, jotka eivät ennen Gyllenstiernan käännöstä ole voineet lukea Joseohuksen teosta, saivat nyt osakseen suuren palveluksen.
Ennen "Juutalaissodan historiaa" Gyllenstierna oli jo tehnyt yhden käännöksen, ja suuren käännöstyön jälkeen hän käänsi norjalaisen virsirunoilijan Dorothe Engelbretsdatterin "Tåre-offer".
Ruth Sahanaya

Ruth Sahanaya (s. 1. syyskuuta 1966 Bandung, Länsi-Jaava), lempinimeltään "Uthe", on indonesialainen poplaulaja. Hän nousi kuuluisuuteen 1980-luvun lopulla. Sahanaya tunnetaan ehkä parhaiten hänen hittikappaleestaan "Kaulah Segalanya". Hän on kiertänyt kansainvälisesti, ollut Indonesian edustajana monilla musiikkifestivaaleilla ja saanut useita palkintoja. Ruth Sahanaya on aiemmin levyttänyt Indonesiassa levymerkille "PT Aquarius Musikindo". 2000-luvun alkupuolella hän allekirjoitti sopimuksen Sony Musicin kanssa. Hän on tällä hetkellä yksi kolmesta lauluyhtye "3 Divan" jäsenestä yhdessä Titi DJ:n ja Krisdayantin kanssa. Hän on yksi monista kristillisistä indonesialaisista laulajista, jotka kuuluvat Christian Gospel -yhtyeeseen "True Worshipers".
Ruth Sahanayan vuoden 1999 albumi "Kasih" on myynyt yli 250 000 kappaletta Indonesiassa.
Sahanaya on naimisissa managerinsa Jeffry Waworuntun kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä.
Voitto Keskiyön Laulufestivaalissa.
Ruth Sananaya voitti Lahdessa pidetyn Keskiyön auringon laulufestivaalin 6. kesäkuuta 1992. Yleisradion tuottama tv-ohjelma välitettiin useisiin maihin, muun muassa Indonesiaan. 
Aiheesta muualla.
https://wn.com/ruth_sahanaya/news
Mark Viitanen

 Mark Viitanen (s. 4. huhtikuuta 1998 Tallinna) on suomenvirolainen jääkiekkohyökkääjä joka edustaa Puolan liigassa pelaavaa Tychyä. Viitanen syntyi Tallinnassa, mutta muutti sieltä perheensä mukana Turkuun jo lapsena.
Ura.
Seuraura.
Viitanen on TuTon oma kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2014-2015 TuTon A-junioreista Turun Palloseuran B-junioreihin.
Kaudeksi 2017-2018 Viitanen siirtyi MHL:lässä pelaavaan Kunlun Red Starin junioreihin.
Kaudeksi Mestis-kausi 2018–2019 Viitanen siirtyi Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin yksivuotisella sopimuksella. Tulokaskausi Mestiksessä toi 27 otteluun tehopisteet 5+5=10.
Kaudeksi 2019–2020 Viitanen siirtyi Mestis-joukkue TuTon riveihin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta seuran A-nuorissa ja pelasi kauden aikana vain yhden Mestis-ottelun.
Viitanen teki toukokuussa 2020 kauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen TuTon kanssa.
Maajoukkueura.
Viitanen on pelannut seitsemän miesten ja viisi nuorten maaottelua.
Pelityyli.
TuTon entinen urheilutoimenjohtaja Elmo Aittola kuvailee Viitasta isokokoiseksi voimahyökkääjäksi, joka hyödyntää kokoaan ja jolla on hyvä laukaus.
Nguyễn Thị Hoài Thu

Nguyễn Thị Hoài Thu (7. tammikuuta 1985) on vietnamilainen taekwondoin. Thu kilpaili Pekingin olympialaisissa 2008 57 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisessä ottelussa senegalilaiselle Bineta Diedhioulle ja oli näin kilpailun 11. Thu on myös voittanut kahdesti Kaakkois-Aasian kisoissa kultaa vuosina 2007 ja 2009. Hänellä on myös kaksi hopeaa Aasian kisoista vuosilta 2006 ja 2010. Hän on myös kilpaillut useasti maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta ei ole koskaan päässyt puolivälieriä pidemmälle.
Štefan Tiso

Štefan Tiso (18. lokakuuta 1897 Nagybicse, Itävalta-Unkari – 28. maaliskuuta 1959 Mirov, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen poliitikko ja oikeustieteilijä.
Oikeustieteilijän koulutuksen saanut Tiso toimi Slovakian korkeimman oikeuden puheenjohtajana, aikana jolloin maa oli Saksan nukkevaltio. Vuonna 1944 hän oli yhdistetty pää-, ulko- ja oikeusministeri. Hän kannatti kuolemantuomioita kansallismielisen ja saksalaisvastaisen Slovakian kansalliskokouksen jäsenille. Samana vuonna tapahtui Slovakian kansannousu. Tiso oli aivan varma, että kyseessä oli juutalaisten ja bolševikkien salaliitto Slovakiaa vastaan.
Tiso oli antisemitisti. Hän kannatti lopullista ratkaisua ja piti juutalaisia Slovakian kansan vihollisina.
Sodan jälkeen Tiso vangittiin ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hän kuoli vankilassa.
Mastodonin diskografia

Mastodon on vuonna 2000 perustettu metallimusiikkiyhtye Atlantasta, Yhdysvalloista. Yhtyettä on vaikea sijoittaa mihinkään tiettyyn metallimusiikin genreen. Mastodon on yksi vaikuttavista New Wave of American Heavy Metal-yhtyeistä.
VinFast

VinFast on vuonna 2017 perustettu vietnamilainen ajoneuvovalmistaja, joka on osa Vingroup-monialakonsernia. Merkin ensimmäiset automallit esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2018.
Motion City Soundtrackin diskografia

Motion City Soundtrack on yhdysvaltalainen pop-punkyhtye Minneapolisisista, Minnesotasta. Yhtye on julkaissut kaksi pitkäsoittoa Epitaph Recordsin kautta. Kolmas pitkäsoitto "Even If It Kills Me" julkaistiin 18. syyskuuta 2007.
Morag Beaton

Morag Beaton (2. heinäkuuta 1926 Edinburgh – 1. huhtikuuta 2010 Sydney) oli skotlantilaissyntyinen, Australiaan muuttanut oopperalaulaja. Hänen poikkeuksellinen äänialansa mahdollisti hänelle sekä sopraano- että mezzosopraanoroolien esittämisen.
Beatonin ensimmäinen musiikinopettaja oli hänen äitinsä (k. 1948) Edinburghissa. Beaton palveli kolmen vuoden ajan toisessa maailmansodassa. Edinburghiin palattuaan hän opiskeli Joyce Flemingin ja kehittymiseensä laulajana erityisesti vaikuttaneen Hans Gálin johdolla. 1950-luvun lopussa Beaton voitti useita stipendejä ja palkintoja, joiden turvin jatkoi opiskeluaan. Hänen vuonna 1962 tekemänsä debyytti Berliinissä sai osakseen Richard Bonyngen huomion. Bonynge ja tämän vaimo, oopperalaulaja Joan Sutherland valmistelivat vuodelle 1965 Australian-kiertuetta, johon Beaton kutsuttiin osallistumaan. Bonynge antoi Beatonille viisi sivuroolia mezzosopraanona ja ehdotti sitten naispääroolia (Tatjana) "Jevgeni Oneginissa". Beaton jatkoi työskentelyä Bonyngen kanssa vuoden 1965 jälkeen, sai monia rooleja sekä sopraanona että mezzosopraanona ja esiintyi vuonna 1967 "Turandotin" nimiroolissa Bonyngen johtamassa esityksessä Melbournessa. Turandotin roolista tuli Beatonille tärkeä; hän tulkitsi sen kaikkiaan 75 kertaa eri puolilla Australiaa vuoteen 1971 mennessä.
Kapellimestari Edward Downes aloitti Australian oopperan johtamisen vuonna 1973. Hän ajautui välirikkoon Beatonin kanssa, ja Beaton palasi Isoon-Britanniaan leikkausta varten. Tämän jälkeen hän ei enää esiintynyt oopperatuotannoissa, mutta toimi resitalistina. Beaton piti australialaisten ihailijoidensa sponsoroimana loppuunmyydyn resitaalin Sydneyn oopperatalossa vuonna 1983. Hän jatkoi resitaalien pitämistä eri puolilla Australiaa ja lauloi vielä 80-vuotisjuhlagaalassaan Geoffrey Tozerin säestämänä. Beatonia kuullaan vuoden 1966 studioäänityksellä Bernard Herrmannin oopperasta "Wuthering Heights", jonka päärooliin (Cathy) säveltäjä Beatonin valitsi. Beaton ei koskaan mennyt naimisiin.
Mitään salaamatta

Mitään salaamatta on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Gummeruksen kustantama vuonna 2006 ilmestynyt jännitysromaani, jossa on 348 sivua.
Huumekauppias ammutaan Helsingin Alppilassa. Tappaja saadaan kiinni, mutta juttuun liittyy myös ammattirikollinen Jari Korpi. Mari Lehtosesta tulee jutun avaintodistaja, koska hän on nähnyt tappajaa kuljettaneen auton ja sen kuljettajan huumekauppiaan asunnon ulkopuolella. Lopulta Mari ja hänen tyttärensä Laura tarvitsevat poliisin suojelua.
Ei valo minua seuraa

Ei valo minua seuraa on suomalaisen pakanametalliyhtye Vornan toinen albumi. Levy julkaistiin 4. joulukuuta 2015 levymerkillä Inverse Records.
Kokoonpano.
Tuotanto.
Tuotettu ja äänitetty Vornan toimesta 2015
Jack Falahee

John Ryan "Jack" Falahee (s. 20. helmikuuta 1989 Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän näyttelee Connor Walshia sarjassa "How To Get Away With Murder" ja on laulajana yhtyeessä nimeltään Diplomacy. Yhtyeen ensimmäinen kappale "Silver Lake Queen" julkaistiin syksyllä 2019.
Eesti Raudtee

Eesti Raudtee eli EVR on Viron kansallinen rautatieyhtiö. Se omistaa ja hallinnoi 1214 km rataa, 60 asemaa ja 129 seisaketta kautta maan, mukaanluettuna Elronin liikennöimät osuudet Tallinnan ympärillä. Se on kokonaan Viron valtion omistama valtionyhtiö.
Historia.
Rautatieliikenne alkoi Virossa 1870, maan ollessa osa Venäjän keisarikuntaa. Ensimmäinen ratayhteys kulki Paldiskista Tallinnan ja Narvan kautta Hatsinaan. 1877 rataverkkoon tuli toinen linja, Tallinnasta Tapan kautta Tarttoon. Viron itsenäistyttyä 1918 maan rautatiet yhdistettiin Eesti Raudteen alle.
Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 Eesti Raudtee yhdistettiin Neuvostoliiton rautatieministeriön alaisuuteen. Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen EVR perustettiin uudelleen 1992, ja siitä tuli osakeyhtiö 1997. Vuonna 2001 Viron valtio myi kaksi kolmasosaa EVR:n osakekannasta sijoittajille, mutta osti ne takaisin vuonna 2007. 
Vuonna 2009 Eesti Raudteen rahti- ja infraliiketoiminta siirrettiin EU:n lainsäädännön takia tytäryhtiöihin EVR Cargo ja EVR Infra. Vuonna 2012 AS EVR Cargo (nimi vaihtunut Operailiksi v. 2018) erotettiin Eesti Raudteestä omaksi yhtiökseen ja EVR Infran nimeksi palautettiin Eesti Raudtee.
Milla Peltonen

Milla Peltonen (s. 1972 tai 1973) on suomalainen tietokirjailija ja tutkija, joka asuu Virroilla. 
Peltonen on toiminut Tampereella järjestettävän Työväenkirjallisuuden päivän koordinaattorina vuodesta 2010 alkaen .
Peltonen on kirjoittanut Hannu Salaman elämäkerran "Paperilla seisova perkele : Hannu Salaman elämä ja kirjat" (Into Kustannus 2016) ja teoksen "Erakot : Omintakeisten suomalaisten elämäntarinoita". (Into kustannus 2020).
Burkhard Waldis

Burkhard Waldis, (Burcard Waldis, noin 1490 Allendorf an der Werra, Hessen, Saksa – n. 1557 Abterode, Hessen) oli saksalainen munkki, uskonpuhdistuksen jälkeen luterilainen pappi, liikemies, runoilija ja säveltäjä.
Elämänvaiheet ja työ.
Waldis oli fransiskaanimunkki Riiassa. Hän osallistui lähetystöön, joka haki apua niin Saksan keisarilta ja paavilta Riikaan levinneen luterilaisen uskonpuhdistuksen vastustamiseen. Matkalla hänestä kuitenkin tuli Lutherin opin kannattaja. Veljestöstä erottuaan Waldis toimi tinaseppänä. Uskonnollisten ja poliittisten mielipiteidensä vuoksi hän joutui 1530-luvulla moneksi vuodeksi vankilaan, mistä vapauduttuaan tuli Wittenbergiin ja valmistui noin 50-vuotiaana papiksi. Hän toimi kirkkoherrana Hessenissä Abterodessa, mutta samalla hän oli sekä runoilija että säveltäjä. Hänen vankilassa kirjoittamansa kokoelma "Der Psalter in Newe Gesangs Weise und künstliche Reimen Gebracht" (1553) sisältää kaikki Raamatun psalmit virsiksi kirjoitettuina. Hänen kokoelmansa tuli suosituksi Ruotsi-Suomessa, ja hänen virsiään käännettiin niin ruotsiksi kuin suomeksi. Etenkin hänen virsisävelmät ovat osin säilyttäneet asemansa vaikka Saksassa häntä ei enää tunneta virsirunoilijana tai -säveltäjänä.
Waldisin virsiä suomenkielisissä virsikirjoissa.
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Virsiteksti
Sävelmät
Ruotsin kirkon virsikirja
Sävelmät
Hengellinen laulukirja
Sävelmä
Seurakunta laulaa
Sävelmä
Sergei Butko

 Sergei Butko (s. 10. heinäkuuta 1968 Moskova) on venäläinen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen uransa paras kausi oli 1995–1996, jolloin hän oli voittamassa Tšekin Extraliigan hopeamitaleita Litvinovin joukkueessa.
Butko aloitti uransa Neuvostoliiton 3. sarjatasolla pelanneessa Zvezda Olenogorskin joukkueessa kaudella 1987–1988. Siellä hän pelasi myös seuraavan kauden ennen siirtymistään Spartak Moskovaan. Spartakissa Butko pelasi kevääseen 1995 asti ja siirtyi sitten sieltä Tšekin Extraliigaan HC Chemopetrol Litvínovin joukkueeseen. Kahden Tšekissä pelatun kauden jälkeen Butko siirtyi Suomeen pelaamaan Porin Ässien liigajoukkueeseen. Ässistä Butko palasi seuraavalle kaudelle takaisin Litvinoviin yhden kauden ajaksi. Kaudelle 1999–2000 Butko palasi Venäjän 2-liigaan pudonneen Spartakin riveihin ja sieltä vuoden jälkeen Superliigan Amur Habarovskin joukkueeseen. Habarovskissa hän pelasi kuitenkin vain kolme ottelua ilman tehopisteitä ja lähetettiin sitten 2-liigaan Himik Voskresenskin joukkueeseen loppukaudeksi. Seuraavalla kaudella Butko pelasi jälleen Superliigassa, tällä kertaa ZSKA Moskovan joukkueessa. Hän pelasi kauden aikana 26 ottelua ZSKA:ssa ja 14 ottelua 2-liigassa Neftyanik Almetievskin joukkueessa päättäen uransa kevääseen 2002.
Senses Failin diskografia

Senses Fail on yhdysvaltalainen pop-punk- ja post-hardcoreyhtye New Jerseystä. Yhtyeen perustajajäsenenä voidaan pitää "Buddy Nielseniä", joka etsi internetin avulla jäseniä tulevaan yhtyeeseensä. Rumpuja soittava "Dan Trapp" luki Buddyn kirjoittaman artikkelin netistä, ja kiinnostui mahdollisesta yhteistyöstä. Tuolloin Dan oli vasta 15-vuotias. Trapp kutsui mukaansa myös kitaraa soittavat ystävänsä "Dave Millerin" sekä "Garrett Zablockin". Myöhemmin bassoa soitteleva "Mike Glita" yhtyi kokoonpanoon.
Ivankovon tekojärvi

Ivankovon tekojärvi (Ива́ньковское водохрани́лище), joka tunnetaan myös epävirallisella nimellä "Moskovanmeri", on tekojärvi Venäjällä Volgan vesistössä, Moskovan ja Tverin alueilla noin 130 km pohjoiseen Moskovasta. Se on Volgan tekojärvistä ylin. Tekojärven sulkeva pato sijaitsee Dubnan kaupungin kohdalla. Tekojärven etelärannalla sijaitsee Konakovon kaupunki. Moskovan kanava yhdistää tekojärven Moskvajokeen, ja se onkin Moskovan juomaveden tärkein lähde. Järven pinta-ala on 327 km2 ja sen valuma-alue on 41000 km2. Volgan sivujoki Šoša laskee tekojärveen lähellä Konakovoa.
Tekojärvi on jäässä marraskuun puolivälistä huhtikuun puoliväliin. Vedenkorkeus vaihtelee vuoden mittaan; se on suurimmillaan keväällä jäitten sulamisen jälkeen, minkä jälkeen se vakiintuu tammikuuhun asti.
Ivankovon tekojärvi rakennettiin osana Josif Stalinin suuria rakennusprojekteja. Se rakennettiin yhdessä Moskovan kanavan kanssa, ja kanavan pohjoinen sulku on tekojärven itäreunalla. Tekojärven sulkevan padon rakentaminen alkoi tammikuussa 1934 ja se valmistui 1936. Allas täyttyi 23. maaliskuuta 1937, ja 17. huhtikuuta 1937 kanava avattiin liikenteelle. Kortševan kaupunki sekä useita kyliä jäi tekojärven alle. Asukkaat uudelleenasutettiin toisaalle, ja osa rakennuksista siirrettiin Konakovoon. Kaikkiaan 254,6 km2 jäi veden alle.
Joe Taslim

Johannes "Joe" Taslim (s. 23. kesäkuuta 1981 Palembang) on indonesialainen urheilija, näyttelijä, malli ja taistelulajien taitaja. Taslim tunnetaan rooleistaan elokuvissa "" (2011), "Fast &amp; Furious 6" (2013) ja "The Night Comes for Us" (2018).
Uglitšin tekojärvi

Uglitšin tekojärvi (У́гличское водохрани́лище) on tekojärvi Venäjällä Volgan vesistössä, Tverin ja Jaroslavlin alueilla. 
Tekojärven rannoilla on Uglitšin, Kaljazinin ja Kimryn kaupungit. Osia Uglitšista ja Kaljazinista jäi veden alle, mukaan luettuna 1400- ja 1500-luvuilta peräisin olevat luostarit. Kaljazinin Pyhän Nikolaoksen katedraalin kellotorni jäi näkyviin järven pinnan yläpuolelle, ja on yksi alueen tunnetuimpia nähtävyyksiä ja maamerkkejä.
Tekojärven sulkevan padon ja vesivoimalaitoksen rakentaminen aloitettiin 1935 Josif Stalinin käskystä. Se valmistui joulukuussa 1940 jolloin ensimmäinen generaattori aloitti toimintansa. Toinen generaattori saatiin käyttöön maaliskuussa 1941, ja allas saavutti suunnitellun täyttöasteen 16. huhtikuuta 1943. Uglitšin vesivoimalaitos tuotti alun perin 110 MW sähköä, ja yhdessä Rybinskin tekojärven vesivoimalaitoksen kanssa olivat tärkeässä osassa Moskovan sähkönsaannin turvaamisessa toisen maailmansodan aikana.
PlayStation Classic

PlayStation Classic on Sony Interactive Entertainmentin kehittämä ja valmistama pienoisretropelikonsoli, joka emuloi vuonna 1994 julkaistua alkuperäistä PlayStation-konsolia. Se esiteltiin vuoden 2018 syyskuussa Tokyo Game Show'ssa ja julkaistiin maailmanlaajuisesti saman vuoden marraskuussa tuotesarjan 24-vuotisjuhlan kunniaksi. Konsolia on verrattu Nintendon aikaisemmin julkaistuihin NES Classic Mini ja -retrominikonsoleihin.
Konsoli käyttää pelien emuloinnissa ilmaista ja vapaan ja avoimen lähdekoodin PCSX ReARMed -emulaattoria.
Pelit.
PlayStation Classicin mukana tulee 20 sisäänrakennettua peliä.
Kriittinen vastaanotto.
PlayStation Classic sai yleisesti sekalaisen vastaanoton. Kritiikki lähinnä koostui heikohkosta pelitarjonnasta, DualShock-ohjainten puuttumisesta, tietyt pelit olivat vain PAL-versioita, korkeasta myyntihinnasta julkaisussa ja virtalähteen puuttumisesta. Myös tunnetuimpien pelien poisjäänti, kuten esim. Tomb Raider, Crash Bandicoot ja Spyro the Dragon -pelisarjojen pelit, aiheutti närää pelaajien keskuudessa.
Valerie Viehoff

Valerie Viehoff (s. 16. helmikuuta 1976) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Claudia Blasbergin kanssa Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariaironelosessa Kölnissä 1998 ja sijoittui kevyessä yksikössä neljänneksi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden pariaironelosessa vuonna 1994.
Claudia Blasberg

Claudia Blasberg (s. 14. helmikuuta 1975) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Valerie Viehoffin kanssa Sydneyssä 2000 ja Daniela Reimerin kanssa Ateenassa 2004. Blasberg voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariairokaksikossa Janet Radünzelin kanssa Luzernissa 2001 ja Marie-Louise Drägerin kanssa Milanossa 2003. Hän saavutti samassa luokassa MM-hopeaa Kölnissä 1998 ja Sevillassa 2002 sekä sijoittui viidenneksi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999.
Daniela Reimer

Daniela Reimer (s. 26. syyskuuta 1982) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Claudia Blasbergin kanssa Ateenassa 2004. Reimer voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariairokaksikossa Marie-Louise Drägerin kanssa Gifussa 2005 ja kevyessä pariaironelosessa Karapirossa 2010. Jälkimmäisissä kisoissa hän saavutti myös hopeaa kevyessä pariairokaksikossa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Reimer saavutti pronssia kevyessä pariairokaksikossa Montemor-o-Velhossa 2010.
Hortenin veljekset

Hortenin veljekset Walter (13. marraskuuta 1913 – 9. joulukuuta 1998 Baden-Baden) ja Reimar (12. maaliskuuta 1915 – 14. maaliskuuta 1994 Villa General Belgrano, Argentiina) Horten olivat kaksi saksalaista lentäjää, jotka suunnittelivat lentokoneita Saksalle toisen maailmansodan aikana. 
Veljekset suunnittelivat aikansa vallankumouksellisimpia lentokoneita. Heidän tunnetuin lentokoneensa oli kokeellinen Horten Ho 229, jota valmistettiin vain kolme prototyyppiä, joista kolmas jäi kesken sodan päättyessä. Kone oli ensimmäinen suihkumoottoreilla varustettu lentävä siipi.
Veljekset rakensivat puusta ja vanerista lennokkeja 1920-luvulta alkaen. 1930-luvun alussa veljekset voittivat lennokeilla kilpailuita ja rakensivat Ho II -koneen, jolla he voittivat vuonna 1938 Lilienthal-palkinnon. Palkinnon myötä he rahoittivat vuoden opinnot Berliinin teknillisessä yliopistossa.
Vasili Karasjov

Vasili Nikolajevitš Karasjov (, s. 14. huhtikuuta 1971 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura.
Takamiehenä pelannut Karasjov edusti pelaajaurallaan neuvostoliittolaisia/venäläisiä, saksalaisia, kreikkalaisia ja turkkilaisia seurajoukkueita voittaen useita mestaruuksia.
Karasjov edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti MM-hopeaa Kanadassa 1994 ja Kreikassa 1998, EM-hopeaa Saksassa 1993 ja EM-pronssia Espanjassa 1997. Kreikan MM-kilpailuissa Karasjov valittiin lopputurnauksen tähdistöviisikkoon. Hän pelasi myös vuosien 1995, 1999 ja 2003 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa.
Pelaajauransa jälkeen Karasjov on työskennellyt koripallovalmentajana muun muassa Triumf Ljubertsyssä/BK Zenit Pietarissa. Vuonna 2013 hän valmensi Venäjän miesten maajoukkuetta Slovenian EM-kilpailuissa. Vuonna 2016 Karasjov valittiin VTB-liigan vuoden valmentajaksi.
Karasjovin poika Sergei Karasjov on koripallon olympiamitalisti, joka on pelanut myös NBA:ssa.
Sarah Garner

Sarah Garner (s. 21. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti olympiapronssia kevyessä pariairokaksikossa Christine Collinsin kanssa Sydneyssä 2000. Garner voitti maailmanmestaruuden kevyessä yksikössä Aiguebelettessa 1997 ja kevyessä pariairokaksikossa Christine Collinsin kanssa Kölnissä 1998. St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999 Garner ja Collins saavuttivat hopeaa. Glasgow'n MM-kilpailuissa 1996 Garner saavutti kevyessä yksikössä pronssia.
RÄP

RÄP oli Basso Median omistama suomalainen radiokanava, joka aloitti lähetykset maaliskuussa 2020.
Syyskuussa 2020 Radio Pookin kuuluvuusalue laajeni ja samalla RÄP lopetti lähetykset.
James W. L. Glaisher

James Whitbread Lee Glaisher (5. marraskuuta 1848 Lewisham, Kent – 7. joulukuuta 1928 Cambridge) oli englantilainen matemaatikko.
Nuoruus.
James W. L. Glaisherin vanhemmat olivat Cecilia Louisa Belville ja matemaatikko-astronomi James Glaisher. Hän kävi koulua Lontoossa ja osoittautui lahjakkaaksi matemaatikoksi. Hän opiskeli Cambridgessa 1867–1871, ja jo opiskeluaikanaan hän kirjoitti artikkelin trigonometrisista integraaleista.
Ura Cambridgessa.
Glaisher opetti Cambridgessa koko ikänsä. Hän kirjoitti yli 400 artikkelia tähtitieteestä, erikoisfunktioista, numeeristen taulukoiden laskennasta, lukuteoriasta sekä matematiikan historiasta. Hän kehitti tutkimiensa alojen opetusta Cambridgessa voimakkaasti.
Glaisher toimi lehtien "Messenger of Mathematics" ja "Quarterly Journal of Mathematics" toimittajana. Yhdysvaltalainen matemaatikko Thomas Fiske sai Glaisherin toiminnasta yllykkeen ja perusti New Yorkin matemaattisen seuran, josta myöhemmin tuli American Mathematical Society.
Kunnianosoitukset ja luottamustehtävät.
Glaisher toimi London Mathematical Societyn puheenjohtajana 1884–1886 ja sai seuran De Morgan -mitalin 1908. Glaisher oli myös Royal Societyn jäsen vuodesta 1875 ja toimi seuran varapuheenjohtajana 1917–1919. Hän sai seuran Sylvester-mitalin 1913. Hän oli myös Royal Society of Edinburghin jäsen vuodesta 1916.
Tulipää (yhtye)

Tulipää on vuonna 2019 perustettu suomalainen pop-yhtye. Yhtye on julkaisut tähän mennessä kahdeksan singleä ja yhden EP:n. Tulipää on esiintynyt mm. Vaasa Festivalissa vuonna 2019. Sen oli tarkoitus esiintyä vuoden 2020 Provinssissa. Koronan takia keikka jouduttiin kuitenkin perumaan.
Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä """Virhe koodissa" vuonna 2019. Sen tuotti Jussi Ylikoski. 
Koronan aikana yhtye jäi noin vuoden mittaiselle tauolle, jonka aikana bändi suunnitteli mm. uutta musiikillista suuntaa ja kirjoitti uusia kappaleita. Yhtye palasi tauolta vuonna 2021 heidän uudella singlellään "Sinisilmät". Tällä hetkellä bändin tavoitteena on julkaista mahdollisimman paljon uutta musiikkia ja keikkailla.
Rittō

Rittō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yasujoen etelärannalla. Kaupungin pohjoisosat ovat Yasujoen alavaa tasankoa, etelässä sen alue kohoaa Suzukavuorille. Rittōssa on 70 153 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 52,69 neliökilometriä.
Asutus Rittōn alueella on vanhaa, ja Edo-kaudella sen läpi kulki merkittävä Tōkaidō-tiereitti. Rittōn maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä neljä kyläkuntaa. Sen nimi viittaa entisen Kuritan piirikunnan ("ritsu") itäosaan ("tō"). Se alkoi kehittyä nopeasti teollisuuskaupunkina Meishin-moottoritien liittymän rakentamisen myötä 1960-luvun alkupuolella. Rittōhon sijoittui muun muassa kone-, metalli-, muovi- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1970 sinne valmistui myös Japanin raviurheiluliiton suurimittakaavainen harjoituskeskus. Rittōn rautatieaseman avaamisen myötä vuonna 1991 paikkakunta on kasvanut myös yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Rittōlle myönnettiin vuonna 2001.
Rittōn nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Konzevuoren luonnonalueet ja vuorelle rakennettu Konshō-jin buddhalainen temppeli. Rokujizōn kaupunginosassa entisen Tōkaidōn varrella on säilynyt vanhoja Edo-kauden rakennuksia, kuten Ōsumi-suvun asuintalo puutarhoineen, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat myös muun muassa useat vanhat šintolaiset pyhäköt, kuten Daihō-jinja ja Uwamiya-jinja. Rittōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja ja Kusatsu-linja.
Sciensano

Sciensano on Belgian valtiollinen kansaterveyslaitos sekä terveydenhuollon laatua, elintarviketurvallisuutta ja eläinterveyttä valvova virasto. Vuonna 2019 Sciensanon palveluksessa oli 741 työntekijää ja viraston budjetti oli 76,2 miljoonaa euroa. Sciensanon päätoimipiste sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueen Ixellesissä. Sciensano toimii kansanterveystyön osalta Belgian kansanterveysministeriön ja eläinterveyden ja elintarviketurvallisuuden osalta Belgian maatalousministeriön alaisuudessa.
Sciensano on muodostettu vuonna 2018 yhdistämällä vuonna 1904 alkunsa saanut kansanterveyden tutkimuslaitos ISP (Scientific Institute of Public Health) sekä vuonna 1997 perustettu eläinlääketieteen ja maatalouskemian tutkimuskeskus CERVA (Veterinary and Agrochemical Research Centre). Sciensanon edeltäjän ISP:n historiaan liittyy myös Brabantin Pasteur -instituutti, jota johtanut Jules Bordet sai lääketieteen Nobel-palkinnon immunologian piiriin kuuluneesta työstään. 
Sciensano on tuottanut Belgiasta esimerkiksi koronaviruksen aiheuttaman covid-19-taudin yhteenvetodataa ja epidemiologisia katsauksia. Virasto myös johtaa koronakriisin riskien ja toimenpiteiden arviointiryhmää maassaan.
Anna-Kaisa Ant-Wuorinen

Anna-Kaisa Ant-Wuorinen (s. 1957 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja kuvanveistäjä.
Ura.
Ant-Wuorinen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1983 Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta. Vuosina 1982–1985 hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopiston Kehitysmaainstituutissa. Taidetta hän opiskeli Taidekoulu Maassa ja valmistui sieltä kuvataiteilijaksi vuonna 1990. Ant-Wuorinen on työskennellyt taiteen ja teknillisen piirustuksen opettajana, tuotesuunnittelijana, tuotekuvaajana ja projektityötekijänä vuosina 1991–2010.
Ant-Wuorisen materiaaleja kuvanveistossa ovat muovi ja teräs ja hän tekee myös ympäristötaidetta. Hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin 1980-luvun loppupuolelta saakka ja pitänyt vuosien 1997–2007 välillä kymmenen yksityisnäyttelyä. Ant-Wuorinen toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana kolmivuotiskauden 2012–2014.
Julkisia veistoksia.
Ant-Wuorisen julkisia veistoksia ovat Helsingissä Kulttuuritalo Sandelsin julkisivussa oleva teräsveistos "Fuuga", joka on paljastettu vuonna 2008 ja Kirkkonummen Veikkolan koulun nimetön alumiiniveistos, punainen pallo, joka paljastettiin vuonna 2005. Ant-Wuorinen voitti teoksellaan Veikkolan koulun taideteoskilpailun
"Autokulta".
Anna-Kaisa Ant-Wuorinen osallistui Suomen Kuvanveistäjäliiton ”Sculpture Expanded – Liikkuva julkisen taiteen laboratorio” -ympäristötaidehankkeeseen teoksellaan "Autokulta". Teos oli pitsimäiseksi rei'itetty ja kullanväriseksi maalattu henkilöauto, joka oli vuoden 2019 kesällä Helsingissä viidessä eri paikassa. ”Auto merkitsee eri asioita eri ihmisille: toisille se on statussymboli, toisaalta taas se saastuttaa ympäristöä.” Työllään Ant-Wuorinen ei kuitenkaan halunnut osoitella, vaan häivyttää auton taka-alalle.
"Luopua – vaan ei luovuttaa" -näyttely.
Ant-Wuorinen asui perheineen Veikkolassa 1990-luvun alkupuolelta asti. Talo palo keväällä 2016. Joulukuussa 2017 oli Helsingissä kaksi Ant-Wuorisen tekemää näyttelyä nimellä "Luopua – vaan ei luovuttaa", joka Ant-Wuorinen työsti palaneesta talosta otetuista valokuvista ja palaneen kodin esineistä, jotka tulipalossa olivat muuttaneet muotoaan. Näyttelyssä oli myös videoteos, jossa Ant-Wuorinen soittaa tulipalon turmelemaa pianoa.
Vuodesta 2017 Ant-Wuorinen on asunut Somerolla.