Final Fantasy (pelisarja)

Final Fantasy () on Square Enixin (ent. Square) roolipelisarja.
Pelisarja on kenties tunnetuin esimerkki ns. japanilaistyylisistä konsoliroolipeleistä. Se ammentaa ideansa muista 1980-luvun lopun konsoliroolipeleistä, tärkeimpänä Enixin suositusta "Dragon Quest" -sarjasta. Pelit ovat olleet pitkään suosittuja Japanissa. Yhdysvalloissa ne löivät lopullisesti läpi "Final Fantasy IV":n ja "Final Fantasy VI":n myötä. Nämä pelit julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille nimillä "Final Fantasy II" ja "Final Fantasy III". Kansainvälinen läpimurto tuli "Final Fantasy VII":n myötä, joka oli myös ensimmäinen Euroopassa julkaistu sarjan peli.
Yksi pelisarjan huomattavia ominaisuuksia on se, että pelit eivät tyypillisesti ole tarinallista jatkoa toisilleen, vaan jokainen peli sisältää omat hahmonsa ja oman fiktiivisen maailmansa. Tämän vuoksi sarjan maailmat voivat erota toisistaan paljonkin: ensimmäiset viisi peliä sijoittuvat tyypillisempiin Euroopan keskiajan inspiroimiin fantasiamaailmoihin, kun taas "Final Fantasy VI" on enimmäkseen toisen teollisen vallankumouksen inspiroima, ja "Final Fantasy VII" menee jo tieteisfantasian puolelle. Sarjassa on kuitenkin toistuvia elementtejä, kuten tiettyjä olentoja, jotka ovat mukana lähes jokaisessa pelissä. Jotkut pelit ovat myös saaneet tarinallista jatkoa: "Final Fantasy X" sai suoran jatko-osan, "XIII":sta tuli trilogia ja "VII":n maailmaa laajennettiin spin-off-pelien ja elokuvien kautta. "Final Fantasy VII":n uusintaversio tullaan julkaisemaan monessa osassa.
Pelit.
Spin-offit.
Varsinaisten "Final Fantasy" -pelien ohella on saman nimen alla julkaistu myös muita pelejä ja tuotteita. Tunnettuja esimerkkejä ovat "Final Fantasy Tactics" -sarjan roolistrategiapelit ja moninpeliä varten suunniteltu toimintaroolipeli "" Nintendo GameCubelle. Monista vanhimmista osista on tehty uudelleenjulkaisuja, kuten "Final Fantasy Origins" ja "Final Fantasy Anthology" -pelit PlayStationille. Myös "Kingdom Hearts" -pelit ovat yhteydessä pelisarjaan, sillä ne sisältävät useita "Final Fantasy" -hahmoja. Muita spin-offeja ovat esimerkiksi chocobo-hahmojen omat pelit. Joitain spin-offeja on järjestetty useista peleistä koostuviksi kokonaisuuksiksi, joista esimerkkejä ovat "Compilation of Final Fantasy VII" ja "Ivalice Alliance". Lisäksi on ilmestynyt muita pelejä, kuten "Vagrant Story".
Mobiililaitteille suunnattu "Final Fantasy XI R" peruttiin vuonna 2021: pelin kehityksestä kerrottiin vuonna 2015 Square Enixin ja Nexonin yhteistyönä.
Muita pelejä:
Dissidia-sarja.
"Dissidia Final Fantasy" ja "Dissidia 012 Final Fantasy" ovat PlayStation Portablelle julkaistuja taistelupelejä.
"Dissidia Final Fantasy NT" on PlayStation 4:lle julkaistu taistelupeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna .
Pelaaminen.
Toiminnaltaan "Final Fantasy" -pelit ovat tyypillisiä japanilaisia konsoliroolipelejä. Tarinaa seurataan pelinäytöllä, jossa hahmoja ohjataan. Pelien hahmoja ei luoda erikseen (ensimmäistä osaa lukuun ottamatta), vaan käytössä on valmiit henkilöhahmot. Hahmot voi kuitenkin halutessaan nimetä uudelleen. Peleissä on vaihteleva määrä pelattavia hahmoja; esimerkiksi "Final Fantasy VI":ssa on 14 pelattavaa hahmoa ja "Final Fantasy X-2":ssa vain kolme. Hahmoista 3–5 on yleensä kerralla pelaajan ohjaamassa ryhmässä. Suurin osa toiminnasta ja pelihahmojen kehittymisestä sijoittuu taisteluihin, jotka käydään vuoropohjaisesti.
Toistuvat elementit.
Chocobot.
Chocobot () ovat suuria lentokyvyttömiä lintuja, jotka ovat yleensä väriltään keltaisia. Näitä lintuja käytetään usein pelissä hevosten sijaan ratsuina. Ne ilmestyivät ensimmäistä kertaa "Final Fantasy II":ssa ja ovat olleet siitä lähtien "Final Fantasy" -sarjan maskotteja yhdessä mooglejen kanssa. Uusimpiin peleihin chocobojen ulkonäkö on muuttunut hieman erilaiseksi alkuperäisestä.
Magitek.
Pelissä, joissa on edistyksellisempää teknologiaa sisältäviä universumeja, se kuvataan usein pääasiallisesti magian voimanlähteenä. Tätä kutsutaan nimenomaan magitekiksi "Final Fantasy VI":ssä, "XIV":ssä ja "XV":ssä, kun taas muissa peleissä on samanlaisia elementtejä eri nimellä. Näistä esimerkkejä ovat mako-tekniikka "VII"-pelissä ja magicite-tekniikka pelissä "XII". Tällaista maagista teknologiaa käytetään usein vertauskuvana ylilyönnistä, pahoista kunnianhimoista, maailman sääntöjen rikkomisesta ja sen energian varastamisesta hinnasta riippumatta. Erittäin voimakas magitek-panssari toistuu useissa sarjan peleissä, kuten "VI", "XIV" ja "XV" mekan muodossa ja "XV":ssä moottoripanssarina.
Mako.
Mako (, Makō, ), lausutaan /MAH-koh/, on planeetan elämänvirran nestemuoto "Final Fantasy VII":ssä. Se oli maailman ensisijainen energialähde Wutaita ja maaseutualueita lukuun ottamatta. Elämänvirta voi tiivistyä materia- tai makokiviksi.
Mako näkyy vihreänä valoaineena. Makoreaktorien pohjissa se näkyy kuoppanesteenä, joka on jatkuvassa liikkeessä, aaltoilee ja kuohuu lakkaamatta. Kun Aerith Gainsborough tarkastaa rikkinäisen makoventtiilin, vuotava aine näyttää kuplivana hehkuna, joka levittää hiukkasia hitaasti ilmaan. Mako voi kiteytyä materiaksi tunnetuiksi kiteiksi ja tiivistyä kiviksi, joilla on maagisia ominaisuuksia.
Mooglet.
Mooglet () tekivät vuonna 1990 julkaistussa "Final Fantasy III":ssa. Sittemmin heistä on chocobojen ohella tullut sarjan maskotteja. Mooglien tehtävänä on useimmiten avustaa pelaajaa esimerkiksi jakamalla tälle pelin toimintaan liittyvää informaatiota tai jopa liittymällä pelaajan ohjaamaan ryhmään. "Final Fantasy VII":ssa, "Final Fantasy VIII":ssa ja "Final Fantasy Tacticsissa" heitä voidaan myös käyttää vihollisia vahingoittavina olentoina, jotka voidaan kutsua taistelun aikana. "Final Fantasy XII":ssa ja "Final Fantasy Tactics Advancessa" esiintyvät mooglet poikkeavat muiden osien esikuvista siinä, että he käyttävät vaatteita; pitkillä korvillaan he ovat myös ottaneet entistä jänismäisemmän ulkomuodon.
Puhuessaan mooglet käyttävät usein tavaramerkikseen muodostunutta ”kupo”-hokemaa, joka ei varsinaisesti tarkoita mitään. Yleensä he lausuvat sen yllättyessään tai lopettaessaan lauseen. He ovat pieniä ja väriltään vaihtelevan karvan peittämiä. Heidän tunnusomaisia piirteitään ovat sirot lepakkomaiset siivet ja punaisella tai keltaisella pallolla varustettu antenni.
"Final Fantasyn" lisäksi moogleilla on ollut rooli myös "Kingdom Hearts" ja "Seiken densetsu" -pelisarjoissa sekä joissakin chocobo-aiheisissa peleissä. "Final Fantasy III":ssa he ovat vanhan Doga-velhon henkivartijoita. Varhaisissa "Seiken Densetsu" -peleissä heitä taas käytetään statusta heikentävänä vaivana, jossa pelihahmo muuttuu puolustuskyvyttömäksi moogleksi.
Alustat.
"Final Fantasy" -sarjaa tehtiin kuudenteen osaan asti Nintendo Entertainment Systemille ja sitä seuranneelle Super Nintendo Entertainment Systemille. Koska Nintendo päätti viidennen sukupolven konsolissaan Nintendo 64:ssä käyttää kasetteja CD-levyjen sijaan, Square päätti siirtää sarjan Sonyn uudelle PlayStation-konsolille CD-levyjen halvemman hinnan ja suuremman tallennustilan ansiosta. CD-levyillä pelit oli myös mahdollista jakaa useammalle levylle, jolloin tallennustilan loppuminen levyltä ei koitunut ongelmaksi. "Final Fantasy VII" julkaistiinkin kolmella levyllä. Sarjasta tuli nopeasti yksi PlayStationin läpimurtosovelluksista: erityisesti "Final Fantasy VII" lisäsi merkittävästi konsolin myyntiä sen alkuaikoina. Tämän siirron jälkeen sarja olikin yksinoikeus PlayStation-konsoleille "Final Fantasy XII":hin asti, joskin "Final Fantasy XI" julkaistiin myös PC:lle, sillä peli oli sarjan muista osista poiketen massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli. "Final Fantasy XIII":stä alkaen pelit on tyypillisesti tehty PlayStation-konsoleiden lisäksi myös Microsoftin Xbox-konsoleille ja PC:lle, joskin julkaisu ei kaikille alustoille tapahdu aina samanaikaisesti, vaan PlayStation-konsolit ovat yleensä prioriteettiasemassa julkaisujärjestyksessä. Esimerkiksi "Final Fantasy XIV":tä ei ole julkaistu Xbox One:lle, "Final Fantasy XV" julkaistiin PC:lle lähes kaksi vuotta konsoliversioiden jälkeen ja "Final Fantasy VII Remake" on vuoden ajan yksinoikeus PlayStation 4:llä. 
Erilaisia uudisversioita on julkaistu ja suunnitteilla varsin monille laitteistoille, kuten PC:lle (Microsoft Windowsille), MSX:lle, WonderSwan Colorille, Game Boy Advancelle, Nintendo DS:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, PlayStation 4:lle ja Xbox One:lle, sekä Japanissa myös erilaisille älypuhelimille. Näiden lisäksi pelejä on julkaistu monille vähemmän tunnetuille järjestelmille, ja koska sarja on varsin suosittu, jatkoa on tulossa tämän päivän ja tulevaisuuden pelikonsoleille, kuten PlayStation 5:lle ja Xbox Series X:lle. 
Suunnittelijat.
Sarjan pääasiallinen suunnittelija on Hironobu Sakaguchi. Vuonna 1987 Square oli lähestulkoon konkurssin partaalla, joten Sakaguchi nimesi uuden, kunnianhimoisen Famicom-projektinsa "Final Fantasyksi" olettaen, että siitä tulisi Squaren viimeinen peli. "Final Fantasy" -pelistä tuli kuitenkin välitön myyntimenestys, ja Squaren tulevaisuus oli turvattu.
Sakaguchin ohella muita merkittäviä sarjan tunnettuja nimiä ovat sarjan kuvittajat, kuten Yoshitaka Amano (konseptitaiteilija osissa 1–6) ja Tetsuya Nomura, sekä sarjan muusikot, tärkeimpänä Nobuo Uematsu, joka on yksi tunnetuimmista videopelisäveltäjistä kautta aikojen. Oman maininnan ansaitsee myös Ted Woolsey, jonka englanninkielinen käännös – tai oikeammin käännös ja sovitus – "Final Fantasy VI":sta jakaa hieman mielipiteitä, mutta se oli kuitenkin merkkipaalu videopelien lokalisoinnin alalla. Jotkut pelkäävät pelisarjan tulevaisuuden olevan uhattuna, sillä monet avainhenkilöistä, niin Sakaguchi kuin Uematsukin, ovat jo jättäneet Square Enixin.
Elokuvat, anime.
Peleihin perustuen on julkaistu 3D-animaatioelokuva ', animesarja "Final Fantasy Unlimited" ja 3D-animaatioelokuva ', joka on osa "Compilation of Final Fantasy VII" -spinoff-pakettia.