tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pohjoissatama

Helsingin Pohjoissatama oli Helsingin Kruununhaassa Tervasaaren ympäristössä sijainnut satama. Nykyisin sen alueella sijaitsevat Pohjoisranta-katu ja samanniminen venesatama.
Kun Helsingin keskusta 1600-luvulla siirrettiin Vanhankaupunginkoskelta Vironniemelle, Pohjoissatamasta tuli siirretyn Helsingin ensimmäinen satama. Se tunnettiin myös nimellä Itäsatama. 1650-luvulla satamaan valmistui Laivasillaksi kutsuttu pistolaituri, joka oli tuolloin ainoa paikka, johon syvällä kulkevat alukset voitiin kiinnittää. 1700-luvulla sataman kupeeseen rakennettiin vanha tulli- ja pakkahuone. Pohjoissatama oli koko kaupungin pääsatama 1800-luvulle asti, aikana ennen Eteläsatamaa, Länsisatamaa ja Sörnäisten satamaa. Eteläsataman rakentuminen 1810-luvulta lähtien alkoi vähentää Pohjoissataman merkitystä, vaikkakin vielä 1800-luvun aikana Pohjoissatamaan tehtiin useasti muun muassa maantäyttöjä. Pohjoissatamasta Eteläsatamaan johtava Katajanokan kanava avattiin 1840-luvulla. 
Satamassa oli myös lauttaliikennettä. Talvisin satamaan oli tapana rakentaa näyttävä luistinrata. Edelleen olemassaoleva T-muotoinen Halkolaituri, joka sai nimensä puutavaran tuonnista, rakennettiin vuosina 1889–1891. Halkolaituria on kutsuttu tärkeäksi osaksi Helsingin merellistä kulttuuriperintöä.
Mindanaonluri

Mindanaonluri ("Trichoglossus johnstoniae") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija. Sen aiempi lajinimi oli aponluri.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuvun yleisväri on vihreä. Otsa ja naama ovat ruusunpunaiset, alapuolen keltaiset höyhenet laajalti vihreäreunaiset tehden sen raidalliseksi, siipien alapeitinhöyhenet ja pyrstön alapeitinhöyhenet kellanvihreät ja pyrstö päältä vihreä, alapuolelta oliivinkeltainen. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet vihertävänharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Mindanaonluri esiintyy Mindanaon saarella Filippiineillä. Lajin kanta on silmälläpidettävä.
Elinympäristö.
Mindanaonlurit elävät vuoristometsissä yli kilometrin korkeudella.
Lisääntyminen.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan vangittuina elävistä linnuista. Pesä on puunkolossa. Naaras munii 2 munaa ja hautoo niitä noin 3 viikkoa. Koiras ruokkii hautovaa naarasta ja yöpyy pesäkolossa. Poikaset lähtevät pesästä noin kuukauden ikäisinä.
Ravinto.
Mindanaonluri liikkuvat yleensä parvissa, joissa on noin 15-30 yksilöä. Parvet ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Clyde Wright

Clyde Wright (s. 20. helmikuuta 1941) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hänen poikansa Jaret Wright (s. 1975) on tullut tunnetuksi samasta lajista 1990–2000-luvuilla.
Wright pelasi California Angelsissa (1966–1973), Milwaukee Brewersissä (1974) sekä Texas Rangersissa (1975), ja vuonna 1970 hän sai uransa ainoan valinnan All-Star-joukkueeseen. 
Major League Baseball -uransa jälkeen Wright lähti Japaniin, jossa hän sai sopimuksen Yomiuri Giantsilta. Wright pelasi Japanissa kolme kautta vuosina 1976–1978.
Lauri Kiiski

Lauri Kiiski (s. 10. lokakuuta 1980 Tampere) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on yltänyt ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 427 syyskuussa 2002 ja nelinpelissä sijalle 300 heinäkuussa 2002. Davis Cupissa hän on edustanut Suomea neljässä maaottelussa vuosina 2002–2006.
Ura.
Lokakuussa 2001 ATP-haastajatason IPP Openissa Helsingissä Kiiski voitti toisella kierroksella Tapio Nurmisen, mutta hävisi puolivälierissä Martin Leelle. Huhtikuussa 2002 hän teki Davis Cup -debyyttinsä Eurooppa-Afrikan I ryhmän puolivälierissä. Hän voitti nelinpelissä Jarkko Niemisen kanssa Giorgio Galimbertin ja Mosé Navarran.
Heinäkuussa 2006 ATP-haastajatason Tampere Openissa Kiiski selviytyi parinsa Tero Vilenin kanssa loppuotteluun. Loppuottelun he hävisivät Thierry Ascionelle ja Édouard Roger-Vasselinille.
Gloria Vanderbilt

Gloria Laura Madeleine Sophie Vanderbilt (20. helmikuuta 1924 New York, New York – 17. kesäkuuta 2019 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, vaatesuunnittelija, kuvataiteilija, kirjailija ja julkisuuden henkilö.
Hän syntyi New Yorkissa tunnettuun Vanderbiltin sukuun. Hänen isänsä kuoli maksakirroosiin Glorian ollessa puolitoistavuotias, ja Glora peri viisi miljoonaa dollaria puoliksi sisarpuolensa kanssa.
Vanderbilt opiskeli Art Students League of New Yorkissa. Televisiojulkkis Anderson Cooper on hänen lapsensa neljännestä avioliitosta kirjailija Wyatt Emory Cooperin kanssa. Aiempia puolisoita olivat kapellimestari Leopold Stokowski ja elokuvaohjaaja Sidney Lumet. Yksi lapsista, Carter Cooper, teki itsemurhan 22. heinäkuuta 1988.
Vanderbilt kuoli kotonaan Manhattanilla 17. kesäkuuta 2019. Hänellä oli todettu mahasyöpä aiemmin kesäkuun alussa.
Mikael Ilves

Mikael Ilves (s. 1938) on suomalainen eläinlääkäri ja kirjailija.
Ilves on kirjoittanut humoristisia kirjoja lemmikeistä ja niiden omistajista. Hän on pitänyt vuosien varrella kysymys- ja vastauspalstoja lemmikki- ja perhelehdissä. Hän on myös toiminut puheenjohtajana Juliana von Wendtin säätiössä, joka edistää tieteen kehittymistä eläinkokeettomaan suuntaan. Ilvekselle on myönnetty Pro Animalia -palkinto vuonna 1993 räväköistä kannanotoista eläinten puolesta julkisuudessa.
Troy Glaus

Troy Edward Glaus (s. 3. elokuuta 1976) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (kolmas pesämies). Hän aloitti MLB-uransa Anaheim Angels -joukkueessa 31. heinäkuuta 1998.
Glaus kuului Yhdysvaltain baseballmaajoukkueeseen, joka voitti pronssia vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hän on nelinkertainen All-Star-pelaaja (2000–2001, 2003, 2006), jolle on myönnetty World Seriesin "Most Valuable Player" -palkinto (2002) ja kaksi Silver Sluggeria (2000–2001).
Glausin joukkueina ovat Angelsin jälkeen olleet Arizona Diamondbacks (2005), Toronto Blue Jays (2006–2007), St. Louis Cardinals (2008–2009) ja Atlanta Braves (2010–).
Lohko D jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008

Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2008 Lohko D:ssa pelasivat Angola, Etelä-Afrikan tasavalta, Senegal ja Tunisia. Lohkosta povataan kisojen tasaisinta.
Ottelut.
23. tammikuuta
27. tammikuuta
31. tammikuuta
Maalit.
3 maalia
2 maalia
1 maali
James Blake

James Blake (s. 28. joulukuuta 1979 Yonkers, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan kaksinpelin maailmanlistalla neljäntenä marraskuussa 2006.
Blake ylsi vuoden 2006 päättäneessä Masters Cupissa loppuotteluun, jossa hän hävisi Roger Federerille luvuin 6–0, 6–3, 6–4. Samana vuonna hän voitti viisi ATP-turnausta. Koko ammattilaisurallaan hän on voittanut kymmenen kaksinpeli- ja seitsemän nelinpeliturnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on parhaimmillaan selviytynyt puolivälieriin Yhdysvaltain avoimissa vuosina 2005 ja 2006 sekä Australian avoimissa vuonna 2008.
Blake ilmoitti lopettavansa uransa vuoden 2013 Yhdysvaltain avoimiin.
Tafsir

Tafsir () on Koraanin suurien kielellistä ja historiallista selittämistä. 
"Tafsir-"selityksillä on kaksi päätavoitetta. Ensinnäkin ne kytkevät jokaisen suuran Muhammedin elämäkertaan. Tämä on islamin kannalta välttämätöntä, sillä profeetta Muhammed ei varsinaisesti esiinny itse tekstissä. Sana Muhammed löytyy Koraanista vain neljä kertaa, mutta niidenkin osalta on epävarmaa, mitä sillä kulloinkin tarkoitetaan. Varmuudella Muhammedista kerrotaan vain yksi tarina, kertomus siitä, miten Muhammed menee naimisiin ottopoikansa Zaidin vaimon kanssa. 
Toinen päätavoite on selittää kielellisesti ongelmallisia Koraanin kohtia. Koraanin kielitieteelliset ongelmat ovat mittavia, sillä esimerkiksi orientalisti ja Koraanin tutkija Gerd-R. Puin on todennut, että noin viidesosa Koraanista on käsittämätöntä millä kielellä tahansa. Tämä johtuu siitä, että Koraani on kirjoitettu merkistöllä, josta alun perin puuttuivat vokaaleja osoittavat diakriittiset merkit. Lisäksi konsonanttimerkit saattoivat olla yhteisiä jopa viidelle eri konsonantille. Epävarmuutta on lisännyt se, että Koraanin kieli ei ilmeisesti ollut puhdasta arabiaa, vaan arabian ja syyro-aramean sekakieltä. 
"Tafsir"-kirjallisuus.
"Tafsir"-kirjallisuuden merkkipylväs on Muhammad ibn Jarir al-Tabari (838–923). 800-luvun lopulla ja 900-luvun alussa kirjoitettu "Tafsir al-Tabari" sisältää 37 000 hadithia. Se käy tarkasti läpi koko Koraanin ja antaa kielitieteelliset ja Muhammedin elämään liittyvät selitykset jokaiselle suuralle. Tabarin erityinen suosikki "isnad"-ketjuissa oli Muhammedin setä Ibn Abbas, johon monet todistajaketjut päättyivät. Herbert Berg osoitti todistajaketjuja analysoimalla, että al-Tabarin hadithit eivät ainakaan Ibn Abbasin tapauksessa voineet olla aitoja. Jaakko Hämeen-Anttila arvioi, että eksegeettiset selitykset voivat "joskus" liittyä 800-luvun käsityksiin 600-luvun asemesta.
Ibn Kathir (1300–1373) oli mamelukkien ajan Syyriassa elänyt oppinut, jota monet sunnimuslimit pitävät Tabarin jälkeen suurimpana Koraanin selittäjänä. Hänen kymmenen osaa käsittävästä teoksestaan on tehty englanninkielinen lyhennelmä.
Sevillan katedraali

Sevillan katedraali ("Catedral de Santa María de la Sede") on maailman suurin katolinen katedraali, joka sijaitsee Espanjan Sevillassa. Pietarinkirkko on kirkkorakennuksena suurempi, mutta se ei ole katedraali. Kirkko on myös suurin keskiaikainen, goottilaista tyyliä edustava rakennus. Se rakennettiin almohadien moskeijan paikalle 1400-luvun alkuvuosina. Kirkon pohja on 76 kertaa 115 metriä, ja keskiholvin korkeus 42 metriä.
Katedraali rakennettiin osoittamaan Sevillan vaurautta kaupungin noustua kaupankäynnin uudeksi keskukseksi Reconquistan jälkeisinä vuosina.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde.
Pohnpeinluri

Pohnpeinluri ("Trichoglossus rubiginosus") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Sen nimi on ollut myös maksaluri (1992) ja ponapénluri (1999), kunnes se vuonna 2006 sai nykyisen nimensä.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 24 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään kastanjanruskea ja kaulan sekä alapuolen höyhenten reunat ovat tummemmat synnyttäen raidallisen värityksen. Siipi- ja pyrstösulat ovat oliivinkeltaiset, nokka oranssi (koiras) tai kellanoranssi (naaras), iiris kellanoranssi (koiras) tai vaaleanharmaa (naaras) ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä. Nuoren linnun väritys on samanlainen kuin aikuisen.
Paikallisten asukkaiden lajille antama nimi tarkoittaa "suojautuu aina sateelta", mikä havainnollistaa sen taipumusta suojautua sateella ison lehden alle.
Esiintyminen.
Pohnpeinluri esiintyy Pohnpein eli Ponapén saarella Mikronesiassa.
Lajin kantaa pidetään silmälläpidettävänä, sillä sen populaatio on saavuttamassa vaarantuneen rajaa ja on pienenemässä. Lajin levinneisyysalue on melko suppea, mutta se ei todennäköisesti ole kaventumassa, sillä laji on hyvin sopeutuva.
Elinympäristö.
Pohnpeinlurit elävät metsissä, erityisesti kookospalmumetsiköissä.
Lisääntyminen.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä sijaitsee kolossa joko kookospalmun latvassa tai jonkin muun suuren puun onkalossa. Naaras munii vain yhden munan.
Ravinto.
Pohnpeinlurit liikkuvat yleensä pienissä muutaman yksilön parvissa ja ruokailevat enimmäkseen kookospalmuissa. Ne syövät siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Jillian Henry

Jillian Marisa Henry (s. 22. lokakuuta 1996 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt ääninäyttelijänä useissa eri animaatioelokuvissa. Hänellä on kaksi isoveljeä, jotka ovat Aaron Henry ja Michael Tyler Henry, he kummatkin ovat myös näyttelijöitä. Jillian Henry tunnetaan melko hyvin animaatioelokuvasta "Lilo &amp; Stitch 2", jossa hän esitti Elenan ääntä. Hänen ensiesiintymisensä oli vuonna 1997 televisiosarjassa "Unsolved Mysteries", jossa hän esiintyi yhdessä jaksossa. Tuolloin hän oli 1-vuotias. Henry on esiintynyt myös televisiosarjassa "Mullan alla" vuonna 2003 yhdessä jaksossa.
John Baldessari

John Baldessari (17. kesäkuuta 1931 National City, Kalifornia – 2. tammikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen käsite- ja nykytaiteilija. Hän piti satoja yksityisnäyttelyitä eri puolilla Yhdysvaltoja ja Eurooppaa.
Vuonna 1996 Baldessarille myönnettiin Itävallassa Oskar Kokoschka -palkinto.
Mandelbrotin joukko

Mandelbrotin joukko eli Mandelbrotin fraktaali on eräs tunnetuimmista fraktaaleista. Joukko on nimetty puolalais-ranskalaisen matemaatikon Benoît Mandelbrotin mukaan, ja se perustuu kompleksilukufunktioon z"n+1 = zn"2 + "c", jossa z ja "c" ovat kompleksilukuja.
C on vakio ja z:lle annetaan alkuarvoksi z0 = 0, tällöin yhtälöstä saadaan z1 = c ja edelleen z2 = z1 2 + c. Iterointia jatketaan kunnes z:n itseisarvo ylittää arvon 2. Jos c:n itseisarvo on lähellä nollaa, niin z ei milloinkaan saavuta arvoa 2. Tätä vastaa fraktaalin kuvaajan keskellä oleva musta alue. Jos c:n itseisarvo on suuri, esim 2, niin heti ensimmäinen iteraatio saa z:n ylittämän arvon 2. Tätä vastaa kuvan reunoilla olevat tummimmat alueet. Tällä välillä on epämääräisen muotoinen alue, jossa tarvittavien iteraatiokierrosten määrä on vaikeasti ennustettavissa. 
Kuvassa kukin piste vastaa yhtä c:n arvoa ja kyseisen pisteen väri kertoo tarvittujen iterointikierrosten lukumäärän kyseisellä C:n arvolla. Kaikki pisteet, joiden väri on sama, ovat tarvinneet saman määrän iterointeja. Iterointien lukumäärän kasvun myötä väri muuttuu tumman sinisestä sinisen ja vihreän kautta keltaiseen ja edelleen muihin väreihin. Kuvaan muodostuu selvä reuna-alue, jossa värit vaihtuvat nopeasti. Tällä alueella on tyypillistä, että aivan mitättömän pieni c:n muutos vaikuttaa voimakkaasti ja arvaamattomasti tarvittavien iterointien määrän ja sitä kautta pisteen väriin.
Tarkka määritelmä &amp; peruspiirteitä.
Mandelbrotin joukko käsittää ne kompleksifunktion z"n+1 = zn"2 + "c" muuttujan "c" arvot, joilla funktion arvo pysyy rajattuna. Jos funktion itseisarvo on koskaan suurempi kuin 2, se kasvaa mielivaltaisen suureksi, täten ei pysy rajattuna. Esimerkiksi "C=1" tuottaa lukujonon "0,1,2,5...", ja ei siksi kuulu joukkoon. Toisaalta "C=-1" tuottaa lukujonon "0,-1,0,-1,0...", ja kuuluu joukkoon. Joukkoon kuuluvat "C:"n arvot joko lähestyvät tiettyä pistettä (esim. "C=0" tai "C=0.1") tai tiettyä sykliä (esim. "C=-1)." Yksittäistä pistettä lähestyvät arvot muodostavat joukon suurimman kardioidin, muut pisteet joukon loppuosan. Joukko on itseään muistuttava, toisin sanoen se sisältää loputtoman määrän lähes täydellisiä kopioita itsestään. Suurin näistä on nähtävissä joukon "antennissa". Antennin ns. "minijoukko" sisältää itsessään myös antennin, joka puolestaan sisältää vielä pienemmän minijoukon, jne.
Suomuluri

Suomuluri ("Trichoglossus chlorolepidotus") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 23 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä. Rinnan ja vatsan höyhenet ovat keltaisia levein vihrein reunoin saaden ne näyttämään suomumaisilta. Pyrstön alapeitinhöyhenet, reidet ja kupeiden alaosa ovat vihreät voimakkain keltaisin kuvioin. Siipien alapeitinhöyhenet ja siipisulkien alapinnalla oleva leveä vyö ovat oranssinpunaiset. Nokka punainen, iiris oranssinkeltainen ja koivet harmaanruskeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuorella linnulla iiris on vaaleanruskea ja nokka ruskehtava keltaisin täplin.
Esiintyminen.
Suomuluri esiintyy yleisenä Koillis-Australiassa Queenslandin Cooktownista Uuden Etelä-Walesin Illawaran alueelle sekä joillakin rannikon edustan saarilla. Ne ovat vaelluslintuja, jotka vaeltavat ravinnon perässä.
Lajin esiintymisalueen laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Suomulurit elävät avoimissa metsissä, savanneilla ja teepuutiheiköissä.
Lisääntyminen.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintää tapahtuu koska tahansa toukokuun ja helmikuun välillä. Pesä sijaitsee tavallisesti korkealla puunkolossa. Naaras munii kaksi tai harvoin kolme munaa. Haudonta kestää noin 25 päivää ja ilmeisesti vain naaras hautoo. Molemmat emot ruokkivat poikasia kolmasti päivässä. Poikaset lähtevät pesästä 6–7 viikon ikäisinä.
Ravinto.
Suomulurit liikkuvat usein suurissa parvissa ja ruokailevat enimmäkseen eukalyptuspuissa. Ne syövät siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä, marjoja ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Cycles

Cycles on grindcore-yhtye Rotten Soundin viides albumi. Se julkaistiin 9. tammikuuta 2008 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12. Kappaleista ”Praise the Lord” ja ”Blind” kuvattiin musiikkivideot.
Oulun Fröökynät

Oulun Fröökynät on oululainen tyttö- ja nuorisokuoro, joka on perustettu vuonna 1988. Nimi muutettiin vuonna 2006 nuorisokuoro Oulun Fröökynöiksi. Kuoro esittää hengellistä sekä viihteellistä musiikkia. Kuoro toimii Oulun NMKY:n alaisuudessa. Kuoroa johtaa Ahti Sepp.
Kuorossa on kaksi eri ryhmittymää, lapsikuoro "Lauluflikat" ja nuorisokuoro "Fröökynät". Harjoitukset ovat kerran viikossa ja leireillä käydään noin kolmesti vuodessa. Esityksiä järjestetään yleisesti Oulussa. Fröökynät ovat esiintyneet myös muualla kuin Suomessa.
Karl Schranz

Karl Schranz (s. 18. marraskuuta 1938 Sankt Anton am Arlberg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, kolminkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Schranz voitti urallaan maailmanmestaruuden syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä vuonna 1962 sekä suurpujottelussa 1970. Suurpujottelun hopeaa hän saavutti Chamonixissa 1962 ja pronssia Portillossa 1966. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 Schranz sijoittui suurpujottelussa hopealle Ranskan François Bonlieun jälkeen. Grenoblen olympialaisissa neljä vuotta myöhemmin Schranz oli syöksylaskussa viides ja suurpujottelussa kuudes. Hänen MM-uraltaan löytyvät vielä neljännet tilat pujottelusta 1962 ja syöksylaskusta 1970.
Vuonna 1968 Schranz laski Grenoblen olympialaisissa pujottelukilpailun voittoon. Kilpailun tuomaristo kuitenkin hylkäsi hänet myöhemmin, sillä Schranz oli saanut uusia olympiakultaan johtaneen laskunsa, koska väitti, että "mustiin pukeutunut mies" oli pilannut hänen ensimmäisen laskunsa. Pujottelun olympiakullan voitti lopulta kisojen isäntämään Jean-Claude Killy.
Alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittoon Schranz ylsi urallaan kaksi kertaa, vuosina 1969 ja 1970. Hän voitti lisäksi 12 osakilpailua, joista 8 tuli syöksylaskussa ja 4 suurpujottelussa. Syöksylaskun maailmancupin Schranz voitti kaksi kertaa vuosina 1969 ja 1970 ja suurpujottelun cupin kerran vuonna 1969.
Schranz lopetti uransa vuonna 1972.
William Goldman

William Goldman (12. elokuuta 1931 – 16. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen romaanikirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet palkittiin kahdella Oscarilla, yhdellä Bafta-palkinnolla ja kahdella Edgarilla.
Goldman kasvoi juutalaisessa perheessä Illinoisin Highland Parkissa. Hän valmistui Oberlin Collegesta vuonna 1952 ja Columbian yliopistosta 1956. Elokuvia, joihin Goldman on antanut panoksensa, ovat muun muassa "Maratoonari" (1976), "Presidentin miehet" (1976), "Yksi silta liikaa" (1977), "Piina" (1990), "Näkymättömän miehen muistelmat" (1992) ja "Pedon sydän" (2001).
Goldman oli naimisissa Ilene Jonesin kanssa, kunnes he erosivat vuonna 1991; parille syntyi kaksi tytärtä. Myös Williamin veli James Goldman (1927–1998) oli käsikirjoittaja.
Goldman kuoli 87-vuotiaana keuhkokuumeen ja paksusuolen syövän aiheuttamiin komplikaatioihin.
Afrikanlepinkäiset

Afrikanlepinkäiset (Malaconotidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Afrikasta, ja ne elävät pensaikkoisilla tai avoimilla alueilla. Afrikanlepinkäiset ovat pienehköjä lintuja. Näiden lintujen tapa pyydystää hyönteisiä pensaikossa oksilta, on samantapainen kuin lepinkäisillä. Afrikanlepinkäiset ovat yleensä värikkäitä tai suurimmaksi osaksi mustia, jolloin lajia on vaikea nähdä. Tyypillinen pesä on kovera ja puussa, ja sinne on munittu 4 munaa tai enemmän. Jotkin afrikan-lepinkäislajit pörhistävät höyhenensä siten, että lintu näyttää hyvinkin pallomaiselta.
Afrikanlepinkäisiin kuuluu 9 sukua ja 44 lajia.
Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot

Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot edustavat esiromaanista tyyliä - ne rakennettiin ennen kuin romaaninen tyyli levisi Eurooppaan. Asturia oli Iberian niemimaan ensimmäinen kristitty kuningaskunta. Se ei silti elänyt eristyksissä muusta kristikunnasta. Useita Asturian kaupunkeja ol ikiaikaisen Santiago di Compostolan pyhiinvaellusreitin varrella. Muutenkin yhteydet Ranskaan olivat tiiviit. Alfonso II:n aikana (791–842) Oviedon kaupungissa toteutettiin useita suurellisia rakennushankkeita. Tyypillisiset asturialaiset kirkot on rakennettu basilikan malliin kantavien pilarien ja niiden väliin muurattujen melko ohuiden tiiliseinien avulla. Niissä on keskilaiva ja kaksi sivulaivaa. Sisäseinät on koristettu freskoilla. 
Oviedossa on useita UNESCOn maailmanperintöluettelon kohteita. Asturian kirkot lisättiin niihin erityismaininnalla.
San Millán

San Millán on kahden luostarin paikkakunta Riojan alueella Espanjan pohjoisosassa. Luostareista tuli pyhiinvaelluskohde 500-luvun puolessavälissä. Suson luostarin sanotaan olevan paikka, jossa espanjan ja baskin kieliä on ensi kerran kirjoitettu. Susossa on jäljellä romaanista tyyliä edustava kirkko tuolta ajalta. 1500-luvulla luostarin veljestö muutti uudempiin tiloihin Yuson luostariin, alamäkeen edellisestä luostarista. Yhteisö on edelleen elinvoimainen.
Luostarit ovat Unescon maailmanperintökohde esimerkkinä puolitoista vuosituhatta jatkuneesta luostariperinteestä, ja eräänä espanjan kielen kehittymisen ja vaalimisen tyyssijana.
Luolatutkimus

Luolatutkimus on harrastuksena tehtävää luonnonluolien etsintää ja niissä retkeilemistä. Sitä harrastetaan eniten alueilla, joiden kallioperä on pehmeää kalkkikiveä, joka suosii veden kaivertamien luolien muodostumista.
Luolatutkimuksen historia.
On epäselvää, milloin luolatutkimus harrastuksena alkoi. 1800-luvun lopussa speleologia tai tieteellinen luolien tutkimus sai alkunsa, ja harrastusluonteinen luolatutkimus erosi siitä 1900-luvulla.
Luolatutkimuksessa käytettävät varusteet.
Ensisijaisesti luolatutkija tarvitsee lämpimän ja kosteutta kestävän vaatekerran, kypärän ja valonlähteen.
Luolatutkimus Suomessa.
Luolatutkimuksen harrastajat perustivat Suomessa vuonna 2010 yhdistyksen nimeltä Suomen luolaseura.
Sam Snead

Samuel Jackson "Sam" Snead (27. toukokuuta 1912 – 23. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen golfaaja, joka voitti menestyksekkään uransa aikana 82 turnausta PGA Tourilla. Voitoista seitsemän oli niin kutsuttuja "major championshipeja": The Masters Tournament (1949, 1952, 1954), Britannian avoin (1946) ja PGA Championship (1942, 1949, 1951).
Snead aloitti ammattilaisuransa vuonna 1934. Hän on kuulunut World Golf Hall of Fameen vuodesta 1974, ja hänelle myönnettiin vuonna 1998 PGA Tourin palkinto elämäntyöstä.
Snead julkaisi myös kirjallisuutta ja lehtikolumneja golfista. Vuonna 2000 hän sijoittui "Golf Digest" -lehden listauksella kaikkien aikojen kolmanneksi suurimmaksi golfaajaksi Jack Nicklausin ja Ben Hoganin jälkeen. Hän kuoli synnyinosavaltiossaan Virginiassa aivoverenkiertohäiriön komplikaatioihin neljä päivää ennen kuin olisi täyttänyt 90.
Normitettu aaltofunktio

Kvanttimekaniikassa normitetulla aaltofunktiolla (eli tilafunktiolla) tarkoitetaan sellaista funktiota, jonka normi on ykkösen suuruinen. Koska kvanttimekaniikan tila-avaruus on aina sisätuloavaruus, voidaan normitus määrittää myös sisätulon kautta, eli tila formula_1 on normitettu jos
formula_2
missä formula_3 on tilan formula_4 konjugaattitila. Esimerkiksi paikkaesityksessä normitus voidaan esittää muodossa
formula_5
missä formula_6 on avaruuden ulottuvuus ja integraali kulkee yli koko ko. avaruuden.
Owensboro

Owensboro on kaupunki Kentuckyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Daviessin piirikunnan hallintokaupunki ja noin 56 000 asukkaallaan Kentuckyn kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee U.S. Route 60 -tien varrella, noin 54 kilometriä kaakkoon Indianan Evansvillestä. Kaupungin metropolialueella asuu noin 112 000 ihmistä. 
Pinta-alaltaan Owensboro on 48,3 neliökilometrin suuruinen. Pinta-alasta maa-alaa on 45,1 neliökilometriä ja vesialaa 3,2 neliökilometriä. Asukastiheys kaupungissa on 1 200 as./km².
Owensboron alue asutettiin 1790-luvulla ja se tuli tunnetuksi nimellä Yellow Banks. Vuonna 1817 sille myönnettiin kaupunginoikeudet nimellä Owensborough. Nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1893.
Mm. tunnettu näyttelijä Johnny Depp on kotoisin Owensborosta.
M/S Cotentin

M/S Cotentin () on ranskalaisen SOMACOTin omistama ro-ro-rahtialus. SOMACOT on sataprosenttisesti ranskalaisen Brittany Ferries -varustamon omistuksessa. Alus on valmistunut vuonna 2007 Aker Finnyardsin Helsingin telakalla Suomessa. "Cotentin" on rekisteröity Ranskan lipun alle ja sen kotisatama on Cherbourg. Nykyisin Brittany Ferries liikennöi aluksella reitillä Cherbourg–Poole / Poole–Santander. 
Käyttöhistoria.
2. elokuuta 2005 alus tilattiin. Suunniteltu luovutusajankohta oli keväällä 2007. Aker Finnyardsin Rauman ja Helsingin telakat jakoivat rakennustyöt keskenään. Luovutus Brittany Ferriesille tapahtui 9. marraskuuta 2007. 26. marraskuuta alus kastettiin, jonka jälkeen se aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään Cherbourg–Poole / Poole–Santander.
Lonja de la Seda

Lonja de la Seda on vanha silkin tukkukauppaa varten rakennettu rakennusryhmä Valencian kaupungissa Espanjassa. Se on rakennettu vuosina 1482–1533 ja edustaa myöhäisgoottilaista arkkitehtuuria hienoimmillaan. Rakennusryhmä on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1996.
Sen lisäksi, että rakennus on edustava esimerkki keskiaikaisista kauppapaikoista, se sisältää elementtejä 1400-luvun lopulla Euroopassa kehittyneestä uudesta arkkitehtuurista, joka hyödyntää entistä rohkeampaa rakennustekniikkaa (hiekkakivestä työstetyt kierteelliset pylväät ja monimutkaiset holvit).
Veneskosken kesäteatteri

Veneskosken kesäteatteri on Kankaanpään Veneskosken kylässä toimiva ulkoilmateatteri. Se on perustettu vuonna 1990. 
Veneskosken kesäteatterissa on 450 hengen katsomo ja se kuuluu Suomen suurimpiin kesäteattereihin. Veneskosken kesäteatteri sijaitsee vanhassa kyläkulttuurimiljöössä Karvianjoen rannalla. Teatteritoimintaa ylläpitää Veneskosken kyläyhdistys. Ohjelmistotuotannosta ovat vastanneet vuorotellen Veneskoskosken kyläyhdistys sekä Kankaanpään Nuorisoseura.
Teatterialue on rakennettu kyläläisten talkoovoimalla ja se sijaitsee Kankaanpään kaupungilta vuokratulla maa-alueella. Veneskoski on saanut teatterikipinän kylässä asuneen kirjailija Jaakko Kaapan näytelmäkäsikirjoituksista, joista osa kertoo kylän historiasta.
Cerveteri

Cerveteri on kunta Italiassa Latiumin alueella lähellä Roomaa. Kunnassa on vajaat 40 000 asukasta.
Cerveteri tunnettiin alun perin nimellä Caere tai "Caere Vetere" eli vanha Caere. Cerveteri on tunnettu etruskien haudoista. "Necropoli della Banditaccia" on etruskien hauta-alue, joka on yhdessä läheisen Tarquinian kanssa hyväksytty Unescon maailmanperintölistalle. Necropoli della Banditaccia on 400 hehtaarin laajuinen, Välimeren seudun laajin nekropoli. Vierailijoita päästetään kymmenen hehtaarin osaan. Alueella on yli tuhat hautakammiota, useimmat niistä etruskeille tyypillisissä hautakummuissa. 
Nekropoli on kehittynyt 900-luvulta eaa. Sitä laajennettiin 600-luvulta eaa. alkaen tarkan suunnitelman mukaan.
Aiheesta muualla.
Kristuksen sotilaallinen ritarikunta

Kristuksen sotilaallinen ritarikunta () oli alkujaan portugalilainen sotilaallinen ritarikunta, joka jatkoi temppeliherrain ritarikunnan perinteitä. Vasco da Gama oli ritarikunnan jäsen. Hänen lippulaivaansa Sāo Gabrielin purjeita esittävissä kuvissa näkyy järjestön tunnus, punareunainen risti valkoisella pohjalla. Järjestö perustettiin vuonna 1318, kun Portugalin kuningas Dinis I otti ritarit suojelukseensa heidän paettuaan vainojen vuoksi muualta Euroopasta. Dinis kieltäytyi osallistumasta temppeliherrain vainoihin ja perusti näille uuden ritarikunnan sillä verukkeella, että nämä suojelisivat Portugalia Pohjois-Afrikan muslimeilta.
Nykyisin ritarikunnan kunniamerkkejä jakaa Portugalin hallitus. Sitä jaetaan sekä siviilelille että sotilaille tunnustuksena poikkeuksellisesta palveluksesta tasavallan hyväksi. Saajan ei tarvitse olla Portugalin kansalainen. Ritarikunnan suurmestari on Portugalin presidentti.
Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
Mestarien liigan kausi 1998–1999

Mestarien liigan kausi 1998–1999 oli Mestarien liigan seitsemäs kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 44. kausi. Loppuottelu pelattiin Camp Noulla, Barcelonassa 26. toukokuuta 1999 Manchester Unitedin ja Bayern Münchenin välillä. Manchester United voitti ottelun 2–1 ja varmisti toisen Mestarien liigan voittonsa. Liigassa oli ensimmäistä kertaa mukana myös suomalaisjoukkue, Helsingin Jalkapalloklubi.
Maalintekijät.
8 maalia:
7 maalia:
6 maalia:
5 maalia:
4 maalia:
3 maalia:
Diagrammi

Diagrammit ja kaaviot ovat tiedon graafista esittämistä (visualisointia) kaksiulotteisesti tai kolmiulotteisesti. 
Sana diagrammi tulee kreikan verbistä "diagraphein", 'merkitä viivoilla'.
Muuttujadiagrammit.
Tyypit.
Yleisimpiä diagrammityyppejä, jossa joko diskreetit (erilliset, epäjatkuvat) tai jatkuvat arvot esitetään kahden muuttujan suhteena, ovat:
Rakenne.
Tilastodiagrammeilla on tiettyjä osia, joita käytetään useimmissa diagrammityypeissä. Yleisimpiä rakenneosia ovat:
Käyttö.
Numeerista tietoa kuten tilastotietoa voi esittää tekstinä, taulukkona ja diagrammina. Valittu esitystapa vaikuttaa siihen, kuinka ymmärrettävää ja sovellettavaa tieto on. Tilastodiagrammissa määrällinen tieto esitetään piirrossymbolien suhteina, jotta lukija hahmottaisi lukujen erot nopeasti yhtenä kokonaisuutena. Kuvion avulla voidaan myös tehokkaasti tuoda esille tiedon säännönmukaisuudet ja riippuvuudet. Toisaalta kuviomuotoinen tieto on epätarkempaa kuin taulukkomuotoinen.
Eri diagrammityyppejä käytetään eri tarkoituksiin. Taulukossa taloustieteilijä Andrew Abelan (2006) suositukset:
Kriteerit.
Tilastografiikan tutkija Edward Tufte (1983) on määritellyt yhdeksän kriteeriä, joita hyvältä tilastodiagrammilta vaaditaan. Hyvä diagrammiesitys:
Historia.
Tilastodiagrammin luomisen mahdollisti ranskalaisen René Descartesin 1600-luvun puolivälissä kehittämä suorakulmainen koordinaattijärjestelmä. Ensimmäiset tilastodiagrammit laati 1700-luvun lopussa skotlantilainen taloustieteilijä William Playfair (1759–1823). Hän myös kehitti suurimman osan nykyisin käytössä olevista diagrammityypeistä. Playfairin kehittämät kaaviot yleistyivät laajaan käyttöön 1800-luvun lopulla.
Verkkodiagrammit.
Matemaattisiin graafeihin eli verkkoihin perustuvat diagrammit, joissa oliot (solmut) asetetaan kaksiulotteiseen avaruuteen ja niiden suhteet kuvataan olioiden välisillä kaarilla:
Matti Åkerblom

Matti Åkerblom (aiemmin Pärnä, 1740 – 1819), oli suomalainen rakennusmestari ja kirkonrakentaja.
Åkerblom syntyi Eräjärvellä Koppalan ratsutilalle kuuluneessa Pärnän torpassa. Hän lähti Längelmäeltä kotoisin olleen Antti Piimäsen luokse Turkuun puusepän, kirvesmiehen ja kirkonrakentajan oppiin. Åkerblom oli viisi vuotta kirvesmiehen oppipoikana ja toiset viisi vuotta kisällinä ennen kuin rakensi vuonna 1773 mestarinäytteenään Halikon kirkon kellotapulin.
Tunnettuja rakennuksia:
John Shalikashvili

John Malchase David Shalikashvili (, 27. kesäkuuta 1936 Varsova, Puola – 23. heinäkuuta 2011 Tacoma, Washington) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka oli Yhdysvaltain Euroopan joukkojen ja Naton komentaja 1992–1993 ja Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puhemies 1993–1997.
John Shalikashvili syntyi Varsovassa georgialaiseen aristokraattiperheeseen. Hänen isänsä ruhtinas Dimitri oli aikoinaan Georgian demokraattisen tasavallan armeijan everstiluutnantti ja palveli myös Waffen-SS-joukoissa. Perhe pakeni Puolaan Puna-armeijan miehitystä 1920-luvulla ja edelleen Yhdysvaltoihin 1952.
John Shalikashvili opiskeli sähkötekniikkaa Bradley Universityssa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1958. Hänet otettiin asevelvolliseksi samana vuonna, josta alkoi hänen sotilasuransa. Hän oli neuvonantajana Vietnamissa ja komensi 1. panssaridivisioonan tykistöä Länsi-Saksassa ja sai vuonna 1987 9. jalkaväkidivisioonan komentajuuden.
Hän oli ensimmäinen maahanmuuttaja, joka kohosi neljän tähden kenraaliksi. Hän johti operaatio Provide Comfortia ensimmäisessä Irakin sodassa, jonka jälkeen hänet nimitettiin Naton komentajaksi. Presidentti Clinton nimitti hänet Yhdysvaltain asevoimien korkeimpaan asemaan aselajien yhteisen pääesikunnan päälliköksi 1993, jossa asemassa hän oli, kunnes jäi eläkkeelle 1997.
Shalikashvili oli Stanford Universityn Kansainvälisen turvallisuuden ja yhteistyön vierailevana professorina. Vuonna 2004 hän oli neuvonantajana John Kerryn vaalikampanjassa. Saman vuoden elokuussa hän kärsi vakavan halvauskohtauksen.
Hän ilmoitti myöhemmin muuttaneensa mieltään Yhdysvaltain asevoimien homoseksuaaleja koskevasta “don’t ask, don’t tell” (älä kysy, älä kerro) -politiikasta, joka vahvistettiin 1993 hänen ollessaan johdossa.
Alkuvuodesta 2008 hän jätti neljän muun Nato-maiden entisen huippukomentajan kanssa pääsihteeri Jaap de Hoop Schefferille 150-sivuisen manifestin, jossa ajettiin sotilasliiton perinpohjaista uudistamista.
La Fronde (sanomalehti)

La Fronde ('Linko') oli ranskalainen feministinen sanomalehti, jota alkoi julkaista Pariisissa 9. joulukuuta 1897 aktivisti Marguerite Durand (1864–1936). Durand oli tunnettu näyttelijä ja toimittaja, ja hän käytti julkisuutta hyväkseen houkutellakseen merkittäviä pariisilaisia naisia kirjoittamaan julkaisemaansa päivälehteen, jonka toimittamisesta ja juttujen kirjoittamisesta huolehtivat yksinomaan naiset. Edistääkseen tasa-arvon asiaa lehti esitti päivämäärän erilaisten kalentereiden mukaan, kuten vallankumouskalenterin, juutalaisen kalenterin ja gregoriaanisen kalenterin mukaan.
Lehti käsitteli feministisiä asioita hyvin laajasti ja toi esille muun muassa Jeanne Chauvinin vaatimuksen, että Ranskan hallituksen pitäisi myöntää hänelle oikeus toimia asianajajana ja Madeleine Pelletierille tämän vaatima oikeus toimia psykiatrina.
"La Fronden" levikki nousi lyhyeksi aikaa 50 000 kappaleeseen, mutta syyskuussa 1903 taloudelliset vaikeudet pakottivat lehden supistamaan ilmestymistään yhteen kertaan kuukaudessa, ja kokonaan se jouduttiin lopettamaan maaliskuussa 1905.
Marguerite Durand

Marguerite Durand (24. tammikuuta 1864 – 16. maaliskuuta 1936) oli ranskalainen näyttelijä, toimittaja ja johtava suffragetti.
Durand syntyi everstin ja kirjailijan aviottomana lapsena. Hän kävi roomalaiskatolista luostarikoulua. Mahdollisesti kapinoidakseen tiukan katolista taustaa vastaan hän siirtyi Pariisin konservatorioon mistä valmistui loistavin arvosanoin, ja liittyi sen jälkeen Comédie Françaiseen.
Hän luopui teatteriurastaan 1888 ja avioitui lupaavan nuoren juristin Georges Laguerren kanssa. Hänen miehensä oli poliittisesti kunnianhimoisen kenraalin Georges Boulangerin kannattaja. Hän tutustutti vaimonsa radikaalin politiikan maailmaan ja teetti hänellä pamfletteja "boulangistien" liikkeelle. Avioliitto jäi kuitenkin lyhyeksi, pariskunta erosi 1891.
Durand ryhtyi toimittajaksi ajan johtavaan sanomalehteen Le Figaroon. Vuonna 1896 lehti lähetti hänet tekemään juttua "Congrès Féministe International" (kansainvälinen feministikongressi) ja näennäisesti kirjoittamaan siitä humoristisen artikkelin. Kongressi vaikutti Durandin arvoihin ja asenteisiin, niin että seuraavana vuonna 9. joulukuuta 1897 hän perusti feministisen päivälehden La Fronde jatkaakseen siitä, mihin Hubertine Auclert'n "La Citoyenne" jäi.
Naisten toimittama Durandin sanomalehti puolusti naisten oikeuksia, joihin kuului oikeus asianajotoimintaan ja pääsy École des Beaux-Artsiin. Pääkirjoituksissa lehti vaati myös, että naisille oli myönnettävä Kunnialegioonan kunniamerkki ja oikeus osallistua parlamentin väittelyihin. Myöhemmin, 1910, Durand yritti saada naisehdokkaita parlamenttiehdokkaiksi. Vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyyn hän järjesti Naisten oikeuksien kongressin. Durand perusti kesänviettopaikan naistoimittajille Pierrefondsiin Picardien seudulle, ryhtyi aktivoimaan työläisnaisia ja oli mukana perustamassa ammattiliittoja. 
Marguerite Durand kävelytti Pariisin kaduilla lemmikkileijonaansa, jonka nimi oli "Tiger". Hän vaikutti osaltaan koirien hautausmaan perustamiseen pariisilaiseen Asnières-sur-Seine esikaupunkiin, ja sinne haudattiin lopulta myös hänen leijonansa.
Hänen toimintansa toi mainetta Ranskan ja Euroopan feminismille ja kohotti sen arvostetulle tasolle. Hän laati valtavat määrät artikkeleita, jotka hän lahjoitti valtiolle 1931. Seuraavana vuonna avattiin Pariisissa Bibliothèque Marguerite Durand, Marguerite Durandin kirjasto.
Nikolai Pankratov

Nikolai Vladimirovitš Pankratov (, s. 23. joulukuuta 1982 Jekaterinburg) on venäläinen maastohiihtäjä, kaksinkertainen viestin MM-mitalisti.
Pankratov hiihti avausosuuden Venäjän viestijoukkueessa, joka saavutti Norjan ja Saksan jälkeen pronssia Oberstdorfin MM-kisoissa 2005. Hän sijoittui lisäksi yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi. Pankratov avasi Venäjän viestin myös Sapporon MM-kilpailuissa 2007, jolloin tuloksena oli hopeaa Norjan voittaessa. 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän oli yhdeksäs.
Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Pankratov on päässyt kolme kertaa palkintokorokkeelle (kauden 2007–2008 jälkeen). Ensimmäisen voittonsa hän saavutti yhdistelmäkilpailussa Canmoressa 22. tammikuuta 2008. Lisäksi hän on ollut toinen 15 kilometrin perinteisen kilpailussa Davosissa joulukuussa 2003 sekä vapaan tyylin sprintissä Rybinskissä tammikuussa 2007. Keväällä 2004 hän voitti Vasili Rotševin kanssa parisprintin Lahdessa ja kuului joulukuussa 2006 Venäjän voittoisaan viestijoukkueeseen La Clusaz'ssa.
Syyskuussa 2010 Pankratovin hallusta löytyi dopingaineita ja dopingvälineistöä ja tammikuussa 2011 hän sai kahden vuoden kilpailukiellon.
2007 TU24

2007 TU24 on asteroidi, jonka löysi Catalina Sky Survey -tutkimusryhmä 11. lokakuuta 2007.
Asteroidi kuuluu Apollo-asteroideihin ja se ohitti Maan 29. tammikuuta 2008 noin klo 10.33 Suomen aikaa vain 0,0037 AU:n eli 553 000 kilometrin etäisyydeltä. Tämä vastaa vain 1,4 Kuun ja Maan välimatkaa ja kyseessä onkin lähin tällä hetkellä tunnettu potentiaalisesti vaarallisen asteroidin suorittama Maan lähiohitus ennen vuotta 2027. Se on myös lähin Maan ja asteroidin kohtaaminen vuoden 2006 jälkeen. Ohitukseen ei liittynyt törmäysriskiä. 
Ohituksen aikana asteroidin näennäinen magnitudi kohosi 10,3:een, jolloin se oli havaittavissa jo melko pienelläkin kaukoputkella (noin 7,5 cm läpimitasta ylöspäin). Kohde himmeni loitontuessaan nopeasti.
2007 TU24:n fysikaalisista ominaisuuksista ei tiedetä mitään, mutta sen uskotaan olevan S-tyypin asteroidi. Kohteen kirkkauden ja tyypin perusteella oletetun albedon perustella sen läpimitan arvellaan olevan noin 0,15–0,6 km. Ensimmäisten tutkamittausten perusteella kohde näyttäisi olevan hyvin epäsäännöllisen muotoinen ja sen läpimitaksi arvioidaan noin 250 metriä. Lähiohituksen aikana 2007 TU24:aa oli tarkoitus havaita mm. Goldstonen sekä Arecibon radioteleskoopeilla. Näiden havaintojen perusteella saatettiin saada aikaan kolmiulotteinen kuva asteroidista.
George Lansbury

George Lansbury (22. helmikuuta 1859 Halesworth, Suffolk – 7. toukokuuta 1940 Lontoo) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko, kristitty pasifisti ja sanomalehtitoimittaja. Hän oli parlamentin jäsen 1910–1912 ja 1922–1940 ja Työväenpuolueen johtaja 1932–1935.
Suffolkissa syntyneestä Lansburystä tuli sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja työläisten työolosuhteiden puolustaja hänen työskennellessään Lontoon East Endissä köyhien parissa. Hänet valittiin ensi kerran parlamenttiin 51-vuotiaana vuonna 1910. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän esitti pasifistisia näkemyksiä ja julkaisi sosialistista "Daily Herald" -lehteä 1919–1923.
Vuonna 1929 Lansburysta tuli Ramsay MacDonaldin toisen työväenpuolueen hallituksen yleisten töiden ministeri ("First Commissioner of Works"). Hallituksen kaaduttua kaksi vuotta myöhemmin ja työväenpuolueen kärsittyä vaalitappion 1931 Lansbury kieltäytyi ministerintehtävästä seuraavassa MacDonaldin ja Stanley Baldwinin kokoomushallituksessa. Hänet valittiin kuitenkin työväenpuolueen johtajaksi 1932, koska oli ainoa ministeritason poliitikko, joka onnistui uusimaan paikkansa parlamentissa. Vähitellen hän alkoi kohdata vastustusta kristillisen elämänkatsomuksensa takia. Vuonna 1935 hänet korvasi Clement Attlee.
Vuonna 1937 Lansbury yritti estää sodan syttymistä käymällä tuloksetta neuvottelemassa muun muassa Adolf Hitlerin kanssa.
Pekka Haukinen

Pekka Jaakko Juhani Haukinen, kirjoittajanimi Johnny Walker, (14. syyskuuta 1940 Ylivieska – 1. lokakuuta 1966 Huittinen) oli suomalainen kustannusvirkailija, kriitikko ja kirjailija.
Henkilöhistoria.
Pekka Haukisen vanhemmat olivat Johannes Konstantin Haukinen ja Elma Eliina Ihalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Haukinen oli naimisissa 1959–1964 Päivi Astrid Rannan kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Eeva-Maija Haukisen kanssa. Haukinen kuoli syksyllä 1966 liikenneonnettomuudessa.
Haukinen näytteli Maunu Kurkvaaran ohjaamissa elokuvissa "Rakas" (1961), "Raportti eli balladi laivatytöistä" (1964) ja "Kielletty kirja" (1965) sekä Aito Mäkisen ohjaamassa elokuvassa "Onnelliset leikit" (1964). Hän oli Ralf Långbackan ohjaamassa Mainos-tv:lle tehdyssä näytelmäelokuvassa "Poikkeus ja sääntö" (1965) käsikirjoittaja, tuottaja ja kuvaaja.
Kirjallinen tuotanto.
Haukinen tuli tunnetuksi pakinoistaan, joita hän kirjoitti "Ylioppilaslehteen" nimimerkillä "Johnny Walker", mutta hän julkaisi myös runokokoelman ja kuunnelman, suomensi jännityskirjallisuutta ja toimi teatterikriitikkona.
Neobatrachia

Neobatrachia eli ”uussammakot” on sammakoiden lahkoon (Anura) kuuluva kladi, johon kuuluu noin 5 000 lajia eli 95 prosenttia kaikista maailman sammakkolajeista.
Luokittelu.
Neobatrachian luokittelu:
Niklas Bengtsson

Niklas Bengtsson on suomalainen kirjallisuudentutkija, kriitikko ja tietokirjailija. Omien kirjojen ohella hän on kirjoittanut ja toimittanut teoksia yhdessä muiden (Ismo Loivamaa, Tittamari Marttinen, Yrjö Repo, Marion Rung &amp; Doris Stockmann) kanssa. 
Bengtsson on opiskellut Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta ja uskontotiedettä. Hän on järjestänyt paikallisia kirjahistoriallisia näyttelyitä (kirjan muotoilusta, pomppiskirjoista ja miniatyyrikirjoista) eri paikkakunnilla, muun muassa Turun kirjamessuilla 2007.
Herta Bothe

Herta Bothe (3. tammikuuta 1921 Teterow, Mecklenburg, Saksa – 16. maaliskuuta 2000) oli saksalainen toisen maailmansodan aikana keskitysleirivartijana toiminut SS-nainen. Hänet tuomittiin sodan jälkeen vankilaan sotarikoksista, mutta vapautettiin myöhemmin.
Vuonna 1938 (17-vuotiaana) Bothe auttoi isäänsä Teterowissa puukaupassa, ja sen jälkeen työskenteli tehtaassa ja Natsi-Saksan sairaaloissa sairaanhoitajana. Vuonna 1939 Bothesta tuli BDM:n jäsen, ja hän menestyi esimerkillisesti urheilussa.
Syyskuussa 1942 Bothe nimitettiin leirinvartijaksi Ravensbrückin keskitysleirille. Entinen sairaanhoitaja sai neljän viikon koulutuksen, jonka jälkeen hänet siirrettiin Aufseheriniksi Stutthofin leirille lähelle Danzigia (nykyinen Gdańsk). Siellä hänet tunnettiin ”Stutthofin sadistina”. Heinäkuussa 1944 Oberaufseherin Gerda Steinhoff lähetti hänet Bromberg-Ostin alaleiriin.
24-vuotias Bothe oli 21. tammikuuta 1945 mukana vankien kuolemanmarssilla Puolasta Bergen-Belseniin. Matkalla Bergen-Belseniin hän ja vangit olivat väliaikaisesti Auschwitzin keskitysleirillä ja saapuivat perille Bergen-Belseniin helmikuun lopussa 1945.
Leirissä Bothe oli 60 naisvangin päällikkö. Leiri vapautettiin 15. huhtikuuta 1945.
Bothen sanotaan olleen pisin nainen, joka pidätettiin. Bothe erosi myös muista SS-naisista, sillä hän ei käyttänyt mustia nahkasaappaita vaan siviilikenkiä. Liittoutuneiden sotilaat pakottivat hänet hautaamaan leirillä kuolleiden ruumiita. Hän muisteli 60 vuotta myöhemmin, etteivät työhön komennetut SS-sotilaat saaneet käyttää hansikkaita, ja hän pelkäsi saavansa lavantaudin. Hän sanoi, että ruumiit olivat niin mätiä, että raajat irtosivat hautaamisessa. Hän muisteli myös haudattavien olleen niin painavia, että hänen selkänsä kipeytyi. Hänet pidätettiin ja vietiin vankilaan Cellessa.
Belsen-oikeudenkäynnissä Bothen todettiin olleen ”julma leirinvartija”, ja hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan vankien uhkailusta pistoolilla. Hänet vapautettiin vankilasta jo 1951 brittihallituksen armahtamana. Vapauduttuaan hän meni naimisiin ja vaihtoi nimensä Herta Langeksi.
Rantavakkisten kansakoulu

Rantavakkisten kansakoulu oli Mietoisissa Rantavakkisten kylässä Mettalan tilan mailla sijainnut kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1912. Koulun perustamispäätös oli tehty jo vuonna 1911. Koulun suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio ja hänen suunnitelmansa mukaisesti kouluun rakennettiin yksi luokkahuone, kansliatilat sekä veistosali, joka toimi aluksi myös voimistelu- ja ruokasalina. Koulun yhteydessä sijainnut opettajan huoneisto käsitti keittiön ja kaksi huonetta. Vuonna 1925 kouluun saatiin sähkövalaistus tuotua Raukkaan myllyltä asti. 
Koulu lakkautettiin vuonna 1969 liian vähäiseksi katsotun oppilasmäärän vuoksi. Koulurakennus peruskorjattiin 1970-luvun alkupuolella yksityisasunnoksi, mutta rakennuksen julkisivu säilyi remontissa lähes muuttumattomana. Pihapiirissä sijaitsevat, myös asuinkäytössä olevat alakoulun ja keittolan rakennukset on samoihin aikoihin lohkottu omiksi tonteikseen.
Avoin sisältö

Avoin sisältö () on sisältöä, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen, jopa kaupallisesti. Avoin sisältö lisensoidaan avoimella lisenssillä, joka antaa luvan käyttää sisältöä edellä kuvatulla tavalla.
Maailman suurin avoimen sisällön hanke on Wikipedia.
Vapaa sisältö.
Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin.
Ann Haydon-Jones

Ann Haydon-Jones (oik. Adrianne Shirley Haydon, s. 7. lokakuuta 1938 Birmingham, Englanti) on brittiläinen pöytätennis- ja tennispelaaja. Hän voitti urallaan kahdeksan Grand Slam -mestaruutta, joista kolme tuli kaksinpelistä, kolme nelinpelistä ja kaksi sekanelinpelistä.
Ura.
Ann Haydonin vanhemmat olivat tunnettuja pöytätennispelaajia, ja myös Ann ryhtyi nuorena tyttönä harrastamaan lajia. Pian hänestä kuitenkin kehittyi erinomainen tennispelaaja nurmikentillä, ja hän vei nimiinsä Britannian juniorimestaruuden 1954 ja 1955. Lisäksi hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen tyttöjen kaksinpelimestaruuden 1956.
Haydon-Jones kilpaili samalla aikakaudella eräiden tennishistorian parhaiden naispelaajien, kuten Billie Jean Kingin, Margaret Courtin ja Maria Buenon, kanssa. Kovasta vastuksesta huolimatta Haydon-Jones onnistui voittamaan Ranskan mestaruuskilpailut 1961. Hän pääsi loppuotteluun myös Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1961 mutta hävisi sen puolustavalle mestarille, Darlene Hardille. Vuonna 1962 hän meni naimisiin P. F. Jonesin kanssa ja voitti Ann Haydon-Jones -nimisenä toisen mestaruutensa Ranskassa 1966.
Sekä Wimbledonissa että Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1967 Haydon-Jones hävisi loppuottelun Kingille. He kohtasivat kuitenkin uudelleen Wimbledonin finaalissa kaksi vuotta myöhemmin, ja sillä kertaa Haydon-Jones vei nimiinsä lajin halutuimman tittelin. Näin hänestä tuli historian ensimmäinen Wimbledonin voittanut vasenkätinen naispelaaja. Hän voitti samassa turnauksessa myös sekanelinpelin Australian Fred Stollen kanssa. Näiden saavutusten myötä hänet valittiin BBC:n järjestämässä äänestyksessä vuoden urheilupersoonallisuudeksi.
Tenniksen avoimen aikakauden sarastaessa 1968 Haydon-Jones, King ja eräät muut kokosivat ensimmäisen ammattimaisen naisten tenniskiertueryhmän. BBC palkkasi Haydon-Jonesin vieraskommentaattorikseen 1970, ja hän työskenteli tuossa tehtävässä yli kolmen vuosikymmenen ajan. Haydon-Jones valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1985.