tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Otava (Mikkeli)

Otava on sahan, rautatieaseman ja Puulan sataman puitteisiin muodostunut kaupunginosa ja taajama Mikkelissä, 15 kilometriä torilta lounaaseen. Se on Mikkelin 36. kaupunginosa. Vuonna 2018 Otavan taajamassa asui 1 511 asukasta. Aikaisemmin alue tunnettiin Liukkolana, ja se oli yksi Mikkelin maalaiskunnan suurimmista kylistä ja sen toiseksi suurin taajama Rantakylän jälkeen. Otava liittyi Mikkeliin osana maalaiskunnan liitosta 2001.
Otavan läpi kulkee Helsingin ja Mikkelin välinen valtatie 5. Otavassa on kohtalaisen laajat julkiset ja yksityiset palvelut.
Liikenneväylien lisäksi Otavan elämää ovat jo sadan vuoden ajan leimanneet kaksi suurehkoa oppilaitosta, Otavan koulutila ja Otavan Opisto.
Etelä-Savon ammattiopistoon kuulunut Otavan koulutila lopetti toimintansa vuoden 2014 lopussa. Vanhan koulutilan maataloustuotanto on vuokrattu yksityiselle viljelijälle 1.1.2015 alkaen.
Otavan Opisto on nykyään Mikkelin kaupungin omistuksessa oleva kansanopisto. Opisto siirtyi Otavaan Joroisista vuonna 1901, jolloin sille valmistui oma talo.
Otavan suurin teollisuuslaitos on nykyään heinolalaisen Versowood Oy:n omistama Otavan saha. Ensimmäinen saha Otavaan perustettiin 1891. Tämä Otavan Koivusaha Oy oli norjalaisessa omistuksessa, ja se sijaitsi hieman eri paikassa kuin nykyinen.
Historia.
Otavan kehittymiselle keskeinen tekijä oli Savon radan valmistuminen vuonna 1889. Otavan asemalta rakennettiin pistoraide, Otavan satamarata, parin kilometrin päähän Puulan rantaan 1890-luvulla. Sataman asemarakennus on edelleen olemassa. Satamasta kuljetettiin Savon radalle lähinnä puutavaraa. Puulan rannoille perustettiin useita sahoja, kun rautatieyhteys teki raaka-aineen kuljettamisen kannattavaksi.
Ensimmäiset höyrylaivat tulivat Puulalle 1890-luvulla. Ne kuljettivat lähinnä puuta. Kangasniemen ja Otavan välinen matkustajaliikenne alkoi vuonna 1891 höyrylaiva "Puulalla". Otavan satamasta oli junayhteys Otavan asemalle ja sieltä edelleen Mikkelin tai Kouvolan suuntaan.
Vuoden 1918 sisällissodan aikana Otava kuten koko Mikkelin maalaiskunta oli syvällä valkoisten alueella. Maaliskuun 25. päivänä 1918 valkoiset teloittivat Otavassa Puulan lahdella kymmenen punaiseksi luettua otavalaista muodollisen oikeudenkäynnin jälkeen. Tapahtuma oli ilmeisesti suurin ns. valkoisen terrorin ilmentymä koko Etelä-Savossa. Teloitetut eivät tiettävästi osallistuneet sotaan aseellisesti. 
Talvi- ja jatkosodan aikana Otavassa asui Mikkelin päämajassa työskennelleitä korkeita upseereita. Talvisodan aikana muun muassa marsalkka Mannerheim oli majoittuneena Otavan opistolla 5.1.–5.3.1940.
Sotien aikana useat päämajan osat toimivat Otavassa. Talvisodassa aluetta pommitettiin kahdesti, mutta henkilövahinkoja ei sattunut ja aineellisetkin vauriot jäivät vähäisiksi.
Bad Boys Blue

Bad Boys Blue on Kölnistä, Saksasta lähtöisin oleva kansainvälinen popyhtye, jonka perustivat saksalainen tuottaja Tony Hendrik sekä hänen sanoittajavaimonsa Karin van Haaren (ent. Hartmann) vuonna 1984. Yhtyeen musiikkityyli oli alkuvuosina lähellä huippusuosioon nousseen saksalaisduon Modern Talkingin musiikkia.
Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Andrew Freddie Thomas (25. toukokuuta 1946 San Francisco, Yhdysvallat – 27. heinäkuuta 2009 Köln, Saksa), John Edward McInerney (s. 7. syyskuuta 1957 Liverpool) ja Trevor Oliver Taylor (s. 11. tammikuuta 1958 Jamaika – 19. tammikuuta 2008).
Yhtyeen ensimmäinen single "L.O.V.E. in my car" ei saavuttanut suurempaa suosiota, mutta toinen single, "You're a woman" oli välittömästi iso menestys Keski-Euroopassa ja Skandinaviassa. Sitä seurasi samanlaista reseptiä hyödyntäneiden kappaleiden hittiputki: "Pretty Young Girl", "I Wanna Hear Your Heartbeat (Sunday Girl)", "Come Back and Stay", "A World Without You (Michelle)", "Don't Walk Away Suzanne", "Queen of Hearts", "House of Silence" ja "Save Your Love".
Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1985 julkaistu "Hot Girls, Bad Boys". He julkaisivat aina vuoteen 1994 saakka yhden albumin vuodessa, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden mittainen hiljaisempi vaihe. Kun Modern Talking teki kauan odotetun comebackin, lähti myös Bad Boys Blue julkaisemaan uusia versioita vanhoista hiteistään. Vuonna 1998 julkaistiin comeback-albumi nimeltään "Back".
1990-luvun alussa Bad Boys Blue oli erittäin suosittu myös Suomessa, jossa yhtye keikkailikin useita kertoja.
Vuosien saatossa yhtye on kokenut useita kokoonpanomuutoksia. Vuoteen 1989 mennessä Bad Boys Blue oli julkaissut kaikkiaan neljä pitkäsoittoa, jonka jälkeen Trevor Taylor päätti jättää yhtyeen. Hänet korvasi Trevor Bannister (s. 5. elokuuta 1965 Grimsby,) joka puolestaan jätti yhtyeen "Kiss"-albumin ilmestymisen jälkeen vuonna 1993. Andrew ja John esiintyivät kahdestaan "To Blue Horizons" -albumilla, kunnes vuonna 1995 mukaan liittyi Mo Russell (s. 15. maaliskuuta 1956 Aruba). Vuonna 1999 "...Continued"-albumin ilmestymisen jälkeen Mo lähti yhtyeestä. Hänen tilalleen otettiin Kevin McCoy. Hän ehti esiintyä kahdella seuraavalla albumilla, "Follow The Light" ja "Tonite", joiden jälkeen oli hänen vuoronsa siirtyä sivuun yhtyeestä.
Tämän jälkeen John ja Andrew jatkoivat jälleen duona vuoteen 2005 saakka, jolloin heillä tuli erimielisyyksiä, jotka päätyivät duon eroon.
Jo julkaisi uuden albumin "Heart &amp; Soul" vuonna 2008. Levyn digitaalinen julkaisu tapahtui 15. toukokuuta 2008. Suomen julkaisu tapahtui 15. lokakuuta 2008.
John McInerneyn ja kahden naislaulajan Bad Boys Blue-kokoonpano julkaisi vuonna 2020 levyn "Tears Turning To Ice".
Kuningastukaani

Kuningastukaani, aikaisemmalta nimeltään jättiläistukaani eli toko ("Ramphastos toco") on suurin ja tunnetuin "Ramphastos"-suvun tukaaneista. Se viettää suurimman osan ajastaan puiden ylimmillä oksilla, joista se etsii ruokaa ja laulaa "konserttinsa". Kuningastukaani on huono lentäjä, mutta oksistossa se kiipeilee ketterästi.
Koko ja ulkonäkö.
Kuningastukaani on kookkain tukaanilaji. Täysikasvuisen yksilön ruumis voi olla 66 cm pitkä ja painaa 700 grammaa. Kuningastukaanilla on suuri nokka, joka on pääosin väriltään keltainen. Siinä on tyvessä musta rajaviiva sekä kärjessä mustat laikut nokan kummallakin puolella. Nokan pituus voi olla jopa kolmannes linnun koko pituudesta. Nokka näyttää painavalta, mutta itse asiassa se on hyvin kevyt, sillä kovan kuoren sisällä oleva luuaines on höttöistä ja pehmeää. Kuningastukaanin höyhenpeite on väriltään ruskeanhohtoisen musta lukuun ottamatta pyrstön yläpeitinhöyheniä, poskia ja kurkun aluetta, jotka ovat valkoisia. Värityksen takia kuningastukaani näyttää siltä, kuin sillä olisi yllään smokki. Silmiä ympäröi paljas keltaisenoranssi iho.
Levinneisyys.
Kuningastukaania tavataan Etelä-Amerikan itäosissa Boliviassa, Perussa, Argentiinassa, Paraguayssa, Brasiliassa, Surinamessa ja Guyanassa. Jonkun verran lajia pidetään lemmikkinä, ja sen tulevaisuus voi olla uhattuna, jos laiton lemmikkieläinkauppa laajenee, sillä monet yksilöt kuolevat kuljetusten aikana, ja niiden tilalle hankitaan uusia.
Elinympäristö.
Kuningastukaani elää useimmiten avoimilla metsämailla, joenvarsi- ja palmumetsiköissä, metsänreunoissa ja viljelyksillä, eikä karta ihmisasutustakaan. Laji välttelee laajoja, yhtenäisiä sademetsäalueita, mutta saattaa toisinaan elää sielläkin. Kuningastukaani on yleinen koko elinalueellaan.
Ravinto.
Kuningastukaani käyttää ravinnokseen lähinnä hedelmiä, joita se poimii pitkällä nokallaan. Se voi myös syödä hyönteisiä, muita pikkueläimiä (lähinnä pieniä jyrsijöitä) ja muiden lintujen munia.
Lisääntyminen.
Kuningastukaani saa yhden poikueen vuodessa. Korkealla puunkolossa sijaitsevassa pesässä on 2–4 puhtaan valkoista munaa, joita koiras ja naaras hautovat vuorotellen yhteensä 16-20 vuorokautta. Poikaset syntyvät alastomina ja sokeina, ja niiden kehitys on sangen hidasta, sillä niiden silmät avautuvat vasta kolmen viikon iässä. Ne saavat täyden höyhenpuvun ja oppivat lentämään 6–7 viikon iässä. Kuningastukaanit elävät keskimäärin kymmenvuotiaiksi.
Käyttäytyminen.
Kuningastukaanit lentävät pienissä muutaman yksilön parvissa, ja elävät muutaman parin yhdyskuntina.
Ääntely.
Kuningastukaani on hyvin äänekäs lintu. Puiden ylimmillä oksilla neljän tai viiden tukaanin voi kuulla esittävän eräänlaista "konserttia". "Konsertissa" ylimmällä istuva lintu on eräänlainen "kapellimestari", jonka laulun päälle muut laulavat. Alkuasukkaiden mukaan kuningastukaani ennustaa sadetta, jos se laulaa hyvin kovalla äänellä. Sen tavallisin ääni voi kantautua lähes kilometrin päähän.
Phil Esposito

Phil Esposito O.C. (s. 20. helmikuuta 1942 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadanitalialainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen urheiluvaikuttaja. Keskushyökkääjänä pelannut Esposito aloitti ammattilaisuransa NHL:n Chicago Blackhawksissa, saavutti suurimmat menestyksensä Boston Bruinsissa ja pelasi uransa loppupuolen New York Rangersissa.
Kömpelön oloinen Esposito ei ollut poikkeusellisen hyvä pelaaja juniorina, mutta onnistui kovalla työllä vakiinnuttamaan Chicagon joukkueessa paikan laitahyökkääjälegenda Bobby Hullin rinnalla. Lehdistö valitti toistuvasti Espositon hitaudesta, ja seura myi Espositon Bostoniin vastoin Hullin tahtoa. Bruinsissa Espositon kentällisessä pelasi kaikkien aikojen puolustajana pidetty Bobby Orr. Joukkue voittikin Stanley Cupin kahdesti. Phil Esposito on ensimmäinen NHL-pelaaja, joka teki yhden kauden aikana 100 pistettä. Tämä tapahtui kaudella 1968–1969. Myös Bobby Hull ja Gordie Howe ylsivät sataan pisteeseen tuona kautena.
Kanadan maajoukkueessa Esposito oli ratkaisevassa roolissa, kun maa voitti tiukkojen vaiheiden jälkeen Neuvostoliiton lajissaan ensimmäisessä keskinäisessä Summit Series -ottelusarjassa vuonna 1972. Kohtaamisen kahdeksassa ottelussa hän teki seitsemän maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Sen sijaan neljä vuotta myöhemmin ensimmäisessä Kanada-cupissa keskushyökkääjä joutui todistamaan nuorten esiinmarssia ja jäi varsin vähälle peliajalle cupin voittoon yltäneessä isäntämaan joukkueessa. Hän pelasi silti kaikki seitsemän peliä ja sai tehopisteiksi 4+3=7.
Espositon viimeinen seura Rangers ei lukeutunut 1970-luvun lopulla NHL:n menestyjiin, ja keväällä 1977 liigan pudotuspelien ulkopuolelle jäänyt Esposito vapautui Kanadan maajoukkueen käyttöön Wienin maailmanmestaruuskilpailuihin. Sekä Espositon että Kanadan peliesityksissä hienot hetket vaihtelivat väkivaltaisten purkausten kanssa: kaukalon ulkopuolella juhliminen ja järjestyshäiriöt aiheuttivat otsikoita. Esposito sai silti kymmenessä ottelussa kokoon yhtä monta tehopistettä, jotka koostuivat 7 maalista ja 3 syötöstä. 
Pelaajana lopetettuaan Phil Esposito toimi muun muassa Rangersin organisaation eri tehtävissä.
Esposito valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1984. Marraskuussa 1987 Boston Bruins jäädytti hänen pelinumeronsa #7 seremoniassa, jossa pelinumeron silloinen käyttäjä Ray Bourque antoi Espositolle paitansa paljastaen samalla uuden pelipaitansa numerolla 77. Vuonna 1981 hänet oli valittu National Italian American Sports Hall of Fameen.
Muuta.
Edesmennyt NHL-maalivahti Anthony "Tony" Esposito ja Phil Esposito olivat veljekset. Entinen jääkiekkoilija Aleksandr Selivanov on Phil Espositon vävy.
Bitmap Brothers

Bitmap Brothers on brittiläinen, Lontoosta käsin toiminut tietokonepelien tekijätiimi, joka toimi vuosina -. Se tunnetaan erityisesti vuosina 1988-1993 16-bittisille kotitietokoneille julkaisemistaan peleistä.
Bitmap Brothersin ensimmäinen peli oli vuonna 1988 Amigalle ja Atari STlle julkaistu pystysuunnassa vierivä avaruusräiskintä "Xenon". Tästä tiimin ensimmäisestä pelistä tuli heti menestys ja se sai kehuja erityisesti teknisestä toteutuksestaan (esimerkiksi Petri Teittisen arvostelussa, C=lehdessä, 2/1988). 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa julkaistut Bitmap Brothersin pelit tehtiin aina ensin Amigalle ja Atari ST:lle, ja käännettiin sitten useimmissa tapauksissa joukolle muita tietokoneita ja pelikonsoleita. Seuraava julkaisu oli samana vuonna tehty "Speedball", joka oli futuristinen ja hieman rugbya muistuttava väkivaltainen joukkueurheilupeli.
Nämä kaksi ensimmäistä peliä saivat myöhemmin jatko-osat, joiden vastaanotto oli vielä ykkösosiakin innostuneempi ("Xenon II", 1989 ja "Speedball 2", 1990). Vuonna 1990 ilmestyi myös isometrinen toimintaseikkailupeli, "Cadaver", jossa pelaaja ohjasi luolastossa kulkevaa kääpiösoturia. Taistelun sijaan pelin pääpaino oli ongelmanratkaisussa. Vuonna 1991 ilmestyi "Gods", antiikin Kreikkaan sijoitettu tasohyppelypeli. Muiden ansioiden ohella pelissä oli mukana pelaajan omaan menestykseen mukautuva vaikeustaso. Vielä samana vuonna julkaistiin "Magic Pockets" tasohyppely, jossa pääosassa ollut pikkupoika heitteli taskustaan pieniä tuulipyörteitä ja muita sääilmiöitä vihollisten niskaan. Vuonna 1993 ilmestyi "Chaos Engine", yläsuunnasta kuvattu ammuntapeli, joka haki inspiraationsa steam punk -tematiikasta, joka tarkoittaa viktoriaanisen ympäristön ja science fictionin sekoitusta. "Chaos Enginelle" ilmestyi vielä vuonna 1996 jatko-osa.
Vähälle huomiolle jäänyttä "Chaos Enginen" jatko-osaa lukuun ottamatta Bitmap Brothersin Amigalle ja Atari ST:lle tehdyt pelit saivat poikkeuksetta vastaan erittäin hyvät arvostelut ja yleisömenestyksen. Pelien julkaisijana oli ollut Image Works ja myöhemmin Renegade. Pelikonsolikäännöksiä levitti Konami. Pelien musiikista vastasivat David Whittaker (Xenonit ja Speedball 1) sekä Richard Joseph (Cadaver, Speedball 2, Gods, Magic Pockets, Chaos Engine). Peleissä Xenon 2, Speedball 2, Gods ja Magic Pockets käytettiin Rhythm King -levy-yhtiön artistien kaupallista musiikkia, jonka Whittaker ja Joseph olivat sovittaneet Amigalle pitkiä sampleja käyttämällä. Pelien grafiikasta vastasi usein Mark Coleman, ohjelmoijana toimi useimmiten Mike Montgomery.
Amiga-kauden jälkeen ryhmän parhaat päivät olivat kuitenkin takanapäin. PC-maailmassa Bitmap Brothers yritti hakea menestystä pelillä "Z", mutta se ei lunastanut siihen kohdistettuja suuria odotuksia - joskaan sitä ei pidetty epäonnistuneenakaan, vaan se sai hyviä arvosteluja. Peli oli reaaliaikainen strategiapeli, jossa genren aiempien edustajien matkimisen sijaan panostettiin omintakeisempaan peli-ideaan.
Vuodesta 2002 lähtien yhtiö julkaisi versioitaan vanhoista peleistään Game Boy Advancelle ja Pocket PC:lle. Ryhmän toiminta lakkasi lopullisesti vuonna 2003.
Magnar Dalen

Magnar Dalen (s. 24. kesäkuuta 1963) on norjalainen hiihtovalmentaja. Hän on toiminut Ruotsin ja Suomen hiihtomaajoukkueiden päävalmentajana. Hänen äitinsä on ruotsalainen.
Dalen aloitti kilpahiihdon 7-vuotiaana Mogutten-nimisessä seurassa, mutta vaihtoi teini-ikäisenä ampumahiihtoon ja voitti siinä 18-vuotiaana nuorten Norjan mestaruuden sekä nuorten MM-viestipronssia. Hän oli lähellä päästä Calgaryn olympialaisiin 1988, mutta putosi täpärästi joukkueesta ja päätti lopettaa urheilu-uransa.
Valmentamisen lisäksi Dalenilla on kokemusta myös maastohiihdon välinehuollosta. Vuosina 1988–1995 hän toimi Ruotsin hiihtomaajoukkueen huoltopäällikkönä ja vuosina 1995–1998 samassa tehtävässä Norjan maajoukkueessa. Vuosina 1998–2002 hän oli Ruotsin maajoukkueen päävalmentaja. Häntä pidetäänkin nimenomaan erinomaisena suksivoitelijana.
Suomen hiihtomaajoukkueen päävalmentajana Dalen toimi vuosina 2006–2014. Vuonna 2010 Dalen sai Suomen urheilugaalassa Vuoden valmentaja -palkinnon.
Bernardino Machado

Bernardino Luís Machado Guimarães (28. maaliskuuta 1851 Rio de Janeiro, Brasilia – 29. huhtikuuta 1944 Porto, Portugali) oli portugalilainen poliitikko, joka toimi maan presidenttinä vuosina 1915–1917 ja 1925–1926.
Machado syntyi Rio de Janeirossa, mutta siirtyi vuonna 1860 Portugaliin. Vuonna 1866 hän kirjoittautui Coimbran yliopistoon opiskelemaan muun muassa matematiikkaa. Machado sai Portugalin kansalaisuuden vuonna 1872. 
Machado valittiin parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1882. Vuonna 1910 hänestä tuli Portugalin ulkoministeri. Hän toimi myös maansa pääministerinä vuosina 1914 ja 1921.
David Whittaker

David Whittaker (s. 24. huhtikuuta 1957) on tietokonepelimusiikin säveltäjä, jonka musiikki on erityisesti tullut tutuksi 1980-luvun ja 1990-luvun alun tietokonepeleistä. Whittaker aloitti uransa Commodore 64:llä vuonna 1983, ja hän teki musiikkia myös useimmille muille tuon ajan kotitietokoneille. 
Whittakerin sävellyksiä on mm. Commodore Amigalle julkaistuissa peleissä "Obliterator", "Speedball I" ja "Shadow of the Beast I". Commodore 64:llä tunnetuimpia kappaleita ovat esimerkiksi musiikit peleistä "Armageddon Man" ja "Glider Rider". Pelistä "Lazy Jones" puolestaan napattiin Whittakerin tekemä riffi Zombie Nation -yhtyeen listahittiin "Kernkraft 400".
Whittaker oli alun perin enemmänkin pelien ohjelmoija ja suunnittelija, mutta päätyi muusikoksi. Ensimmäiset vuodet hän ohjelmoi musiikin suoraan konekielellä käyttämättä mitään musiikkiohjelmaa. Whittakerin tuotanto pelimusiikin alalla 1980-luvun lopussa on hyvin laajaa, mikä johtuu siitä, että hän sai jatkuvasti uusia työtarjouksia, joita kaikkia hän ei edes ehtinyt ottaa vastaan. Amigan Whittaker otti mielihyvin vastaan sen Paula-piirin ääniominaisuuksien takia, mutta hän käytti useimmissa Amigan peleissään samoja soitinääniä, joista Whittakerin Amiga-musiikin tunnistaa helposti. Peliin "Shadow of the Beast" Whittakerilta pyydettiin erityisen hyvää musiikkia, ja hän valitsi siihen myös soitinäänet huolellisemmin.
Whittaker työskentelee edelleen peliteollisuuden parissa, muttei sävellä enää pelimusiikkia, vaan työskentelee ääniefektien ja puheen alalla. Hän sanoo, että muut osaavat tehdä musiikkia paremmin, ja on omien sanojensa mukaan yllättynyt, että hänet muistetaan tietokoneharrastajien keskuudessa edelleen.
Robert Smith

Robert James Smith (s. 21. huhtikuuta 1959 Blackpool, Englanti) on englantilaisen vuonna 1976 perustetun rock-yhtyeen The Curen vokalisti, kitaristi ja sanoittaja.
Robert on Alex ja Rita Smithin kolmas lapsi. Hänen sisaruksiaan ovat Richard, Margaret ja Janet. Janet oli naimisissa 2010-luvulle asti The Curen kitaristin Pearl Thompsonin kanssa. Jimi Hendrixin, The Beatlesin ja David Bowien innoittamana hän alkoi soittaa kitaraa jo 12-vuotiaana. Robert oli suhteellisen liberaalissa katolilaisessa keskikoulussa, ja teini-iässä hän meni St. Wilfrid's Comprehensive Schooliin, josta hänet erotettiin määräaikaisesti koulupuvun tuunaamisesta ja koulusta irtisanotun homoseksuaalin opettajan DIY-punk-henkisen tukikeikan järjestämisestä. 
Smith on kirjoittanut ja säveltänyt suurimman osan The Curen musiikista. Hän on ollut myös muissa yhtyeissä, kuten kitaristina Siouxsie and the Bansheesissä ja sivuprojektissaan The Glovessa Steven Severin kanssa. Smith on työskennellyt myös monien muiden yhtyeiden kanssa. Smithin tunnusmerkkejä ovat olleet 1980-luvun puolivälistä saakka kirkkaanpunainen huulipuna, musta pörröiseksi tupeerattu tukka sekä isot lenkkarit, jotka nykyisin vaihtuneet New Rocks saappaisiin.
Smith tapasi nykyisen vaimonsa Mary Poolen koulussa 14-vuotiaana. He menivät naimisiin vuonna 1988 ja ovat olleet siitä asti avioliitossa. Smith kirjoitti kappaleen "Love Song" häälahjaksi vaimolleen. 
Robert on kirjoittanut "Disintegration"-albumin kappaleet ollessaan masentunut, mutta hän on sanonut, että kappaleet eivät kerro läheskään kaikkea, mitä hän tuntee. Pornography-kiertueen aikana vuonna 1982 Smith ja basisti Simon Gallup riitaantuivat molempien kamppaillessaan päihdeongelmien kanssa. Raivostunut Gallup pahoinpiteli Smithin Belgiassa keikan jälkeen, koska Smithille tarjottiin illan juomat baarin piikkiin. Smith lähti takaisin Englantiin, mutta palasi kiertueelle isänsä painostamana. Simon Gallup erosi yhtyeestä kiertueen päätöskeikan ohessa tapahtuneen välikohtauksen ohessa, jossa yhtyeen roudari ja Presence-yhtyeen keulahahmona tunnettu Gallupin hyvä ystävä Gary Biddles nousi lavalle solvaamaan Smithiä ja rumpali Lol Tolhurstia.
Jorma Härkönen

Jorma Kalevi Härkönen (s. 17. toukokuuta 1956 Saari) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija.
Härkönen voitti yllättäjänä pronssia Ateenan EM-kisojen 800 metrillä 8. syyskuuta 1982. Härkönen, joka tilastoissa ennen kisaa ei ollut lähellekään kärkeä, puristi loppusuoralla kolmanneksi voittaen ajallaan 1.46,90 Ison-Britannian neljänneksi tulleen Garry Cookin neljällä sadasosalla. Kilpailussa Länsi-Saksan Hans-Peter Ferner voitti yllättäen suuren ennakkosuosikin Sebastian Coen.
Helsingin MM-kisoissa 1983 Härkönen juoksi alkuerässään kakkoseksi uransa parhaalla ajalla 1.46,39. Ajallaan Härkönen oli tuolloin kautta aikojen kolmanneksi nopein suomalaisjuoksija . Välierässään Helsingissä Härkönen jäi viimeiseksi eikä selviytynyt finaaliin.
Jorma Härkönen keskittyi urallaan 800 metrin juoksuun, mutta juoksi kuitenkin 400 metrillä ennätyksen 48,17 vuonna 1979. Suomen mestaruuden 800 metrillä hän voitti viisi kertaa peräkkäin vuosina 1980, 1981, 1982, 1983 ja 1984 .
Hauts-Bassins

Hauts-Bassins on hallintoalue Burkina Fason länsiosassa. Sen pääkaupunki on Bobo-Dioulasso. Alueella on vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 1 469 604 asukasta. Sen pinta-ala on 25 574 neliökilometriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto.
Alue käsittää 9,4 % Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Boucle du Mouhounin, idässä Sud-Ouestin ja etelässä Cascadesin alueeseen sekä lännessä Maliin.
Maisemaa leimaavat tasangot, ylängöt, kalliot, kukkulat ja laaksot. Alueelta alkunsa saavia jokia ovat Mouhoun eli Musta-Volta, Banifing, Tuy eli Grand Balé, Comoé ja Léraba.
Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Vuotuinen sademäärä on 800–1200 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadekausi kestää toukokuusta loka-marraskuuhun. Keskilämpötilat vaihtelevat 24 ja 30 asteen välillä.
Kasvillisuus edustaa kaikkia savannityyppejä. Alueella sijaitsee 16 metsäaluetta. Eläinkuntaan kuuluu muun muassa norsuja, virtahepoja ja apinoita.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Alueeseen kuuluu kolme provinssia, 33 departementtia, kolme kaupunkikuntaa, 30 maalaiskuntaa ja 472 kylää. Provinssit ovat Houet, Kénédougou ja Tuy ja kaupungit Bobo-Dioulasso, Houndé ja Orodara.
Alueella asuu 10,5 % Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 37,6 %, mikä on huomattavasti enemmän kuin maassa keskimäärin (22,7 %). Yli puolen miljoonan asukkaan Bobo-Dioulasso on Ouagadougoun jälkeen Burkina Fason toiseksi suurin kaupunki.
Asukkaat ovat etupäässä dljulia, moseja, senufoja, boboja ja fulbeja. Puhutuimmat kielet ovat moore (29,5 %), djula (27,1 %), bobo, (10,8 %), senufo (7,6 %) ja bwamu (5,3 %). Djulaa tai bambaraa puhutaan varsinkin kaupungeissa (55,3 %). Muslimeja on 72,3 %, katolisia 13,1 %, animisteja 10,9 % ja protestantteja 2,7 %.
Liikenne ja talous.
Alueen läpi kulkee Abidjanin ja Niameyn välinen maantie sekä Abidjanin–Nigerin rautatie. Väestöstä 68 % harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti, käsityöammatit ja palvelut. Bobo-Dioulasso on tärkeä maan sisäisen sekä Norsunluurannikolle ja Maliin suuntautuvan kaupan keskus. Alueella on myös teollisuutta.
Kaškain kieli

Kaškain kieli on turkkilaisten kielten eteläiseen ryhmään kuuluva kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 923 000 kaškaita pääasiassa Fārsin provinssissa Iranissa. Kielen puhujamäärästä on myös toisenlaisia arvioita. 
Kaškain kieli on hyvin läheistä sukua azerille, ja jotkut kielitieteilijät pitävät kaškaita vain azerin murteena. Erona azeriin kaškaita kirjoitetaan edelleen arabialaisella kirjaimistolla tai tarkemmin sanottuna sen persialaisella versiolla. Monet kaškait puhuvat myös persiaa.
Basmatiriisi

Basmatiriisi on Intiasta tai Pakistanista tuleva tuoksuva, pitkä- ja kapeajyväinen riisi. Sitä saa sekä valkeana että ruskeana. Basmatin kasvi on pitkä ja solakka ja kaatuu helposti kovissa tuulissa. Se ei tuota kovinkaan paljon riisiä, mutta laatu on ensiluokkaista ja myyntihinta on korkea niin Intian kuin ulkomaidenkin markkinoilla. Basmatiriisin eettisyyteen liittyy ongelmia sen viljelyn aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen ja heikkojen työolojen vuoksi.
Basmatiriisiä on viljelty satoja vuosia. Sanotaan, että Himalajan alemmilta rinteiltä saa parasta basmatiriisiä ja Dehra Dun on näistä kaikkein paras. Näiden alueiden basmatiriisin tiedetään olevan miellyttävän tuoksuista ja rakenteeltaan ilmavaa. Jotakin basmatiriisin kantaa viljellään myös Espanjassa. Joitain basmatiriisin muunnoksia siitä kasvatetaan nyt Yhdysvalloissa. Patnariisi on basmatin läheinen sukulainen, ja sitä kasvatetaan Biharin osavaltiossa Intiassa.
Basmatiriisin jyvät ovat paljon pidempiä kuin leveitä, ja ne kasvavat vielä lisää pituutta, kun ne keittää. Keittämisen jälkeen jyvät pysyvät kiinteinä eivätkä tartu toisiinsa kiinni. Normaali keittoaika on noin 15–20 minuuttia. Yleensä kokit pesevät ja liottavat riisiä puolesta tunnista kahteen tuntiin ennen keittämistä.
Basmatista on olemassa useita muunnelmia. Perinteisesti muunnetut ovat Basmati-370 ja Basmati-Ranabipura, ja hybridimuunnelma on Pusa Basmati 1 (toiselta nimeltään Todal). Tuoksuvia riisejä, jotka on sovellettu basmatista, ovat PB2 (myös sugandh-2), PB3 ja RH-10.
Basmatiriisiä pidetään epäeettisenä riisinä, koska sen kasvatuksesta vapautuu suuret metaanipäästöt ilmakehään ja koska monissa maissa satoa ovat korjaamassa pakkotyöläiset.
Richard Joseph

Richard Joseph (23. huhtikuuta 1953 – 4. maaliskuuta 2007) oli tietokonepelimusiikin säveltäjä, jonka musiikki on tullut tutuksi useista Commodore 64:n ja Amigan peleistä. Joseph tuli tutuksi Commodore 64:llä erityisesti "Barbarianin", "Defender of the Crownin" ja "Antiriadin" taustamusiikeista. Hänen uransa alkoi vuonna 1986 hänen vastatessaan lehti-ilmoitukseen, jossa etsittiin pelimuusikkoa.
Joseph nautti suurinta suosiotaan Amigalle 1990-luvun alussa säveltämiensä kappaleiden myötä; hän työskenteli tuolloin kulta-aikojaan viettävien Bitmap Brothersin ja Sensible Softwaren laskuun. Cannon Fodderin ja Sensible Soccerin alkumusiikeissa oli jopa laulua, mikä oli tuohon aikaan täysin uutta. Joseph sovitti tai sävelsi pelimusiikin useisiin muihin Amigalla kuuluisiin peleihin, kuten "Moonstone", "Chaos Engine", "Gods", "James Pond" ja "Mega Lo Mania".
Joseph kuoli keuhkosyöpään 4. maaliskuuta 2007 53-vuotiaana.
Bataviasalaatti

Bataviasalaatit ovat keräsalaatin ("Lactuca sativa" Capitata-ryhmä, "L. sativa" var. "capitata") risteymäryhmän lajikkeita. Jotkin lajikkeet muodostavat löyhiä keriä. Niiden lehdet ovat rapeat ja poimuiset, joillakin lajikkeilla punaiset, toisilla vihreät. Bataviasalaattia käytetään salaateissa keräsalaatin tapaan, mutta myös koristeluun sekä ruokapöydässä että puutarhassa nopeakasvuisena koristekasvina.
Lollo rosso on bataviasalaatin italialainen lajike, jolla on viininpunaiset ja kiharalaitaiset mehukkaat lehdet.
Makea vesi

Makea vesi tarkoittaa vettä, johon ei ole liuennut suolaa ja joka on periaatteessa juomakelpoista. Termiä käytetään erottamaan järvi-, joki-, sade- ja pohjavesi sekä jäätiköihin sitoutunut vesi merivedestä, jota maapallon vedestä on selkeästi suurin osa, noin 97 prosenttia.
Fysikaaliset ominaisuudet.
Veden lämpötilan vaihdellessa myös sen ominaispaino vaihtelee. Makea vesi on painavinta +4-asteisena. Esimerkiksi kalat ja muut eliöt hyötyvät talvella tästä siten, että vedet eivät jäädy pohjaan asti.
Ekologinen ja sosiaalinen merkitys.
Makea vesi on monin paikoin erittäin niukka luonnonvara. Yhdistyneet kansakunnat arvioi, että makean veden kulutus kuusinkertaistui 1900-luvun aikana, mikä on yli kaksi kertaa enemmän kuin väestön kasvu kyseisenä ajanjaksona. Noin 18 prosentilla maailman väestöstä eli 1,2 miljardilla ihmisellä ei ole käytössään puhdasta juomavettä. Lisäksi on arveltu, että ilmastonmuutoksen myötä kuivat alueet ja kuivuuskaudet lisääntyvät. Tämä saattaa pahimmillaan johtaa konflikteihin. Jo tähän mennessä kiistely makean veden varannoista on vakavoittanut esimerkiksi arabien–Israelin konfliktia.
Crème bavaroise

Crème bavaroise tai bavarois on kylmä kermavanukas. Se valmistetaan munankeltuaisista, sokerista ja kermasta ja hyydytetään liivatteella. Vanukas tarjoillaan jälkiruokana usein esimerkiksi hedelmien tai hillon kanssa.
NK

NK eli Nordiska Kompaniet on ruotsalainen tavarataloketju, jonka tavaratalot sijaitsevat Hamngatanilla Tukholmassa ja Östra Hamngatanilla Göteborgissa. 
Historia.
Tukholman NK avattiin vuonna 1902, kun kaksi miestä, K.M. Lundberg ja Joseph Leja perustivat tavaratalon. Alkuunpanija oli ollut Josef Sachs. Nykyinen tavaratalorakennus Hamngatanilla avattiin 22. syyskuuta 1915. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ferdinand Boberg. Tavaratalossa otettiin käyttöön Ruotsin ensimmäiset liukuportaat. Tavarataloa on laajennettu 1961–1963 ja 1971–1973.
Göteborgin NK perustettiin vuonna 1971, kun NK otti haltuunsa Göteborgsvaruhuset Ferd. Lundquist &amp; Co:n, joka oli perustettu vuonna 1864. Näin NK hautasi ajatuksen uudisrakennuksen rakentamisesta Nordstanin ostoskeskukseen.
NK avasi myymälöitä myös ulkomaille, muun muassa Pietariin (1908–1917), Moskovaan (1913–1917) sekä Buenos Airesiin (1920–1934). NK-tavaratalo avattiin Farstaan vuonna 1960, Malmön tavaratalo avattiin vuonna 1963 ja Täbyn tavaratalo vuonna 1974. 
NK:n talous alkoi muuttua vuosien 1969–1982 välillä. 1980-luvun loppuun tullessa tavaratalojen käyttökustannukset alkoivat nousta sietämättömiksi. Tämän vuoksi Farstan, Malmön ja Täbyn tavaratalot lopetettiin ja loput tavaratalot ryhtyivät toimimaan franchising-periaatteella.
Tornion räjähdysonnettomuus

Tornion räjähdysonnettomuus tapahtui 22. heinäkuuta 1945 sotilaiden lastatessa ammuksia rautatievaunuihin. Onnettomuudessa sai surmansa 16 suomalaissotilasta.
Räjähdysten sarja.
Sotilaat olivat lastaamassa ampumatarvikkeita ja räjähdysaineita rautatievaunuihin 70 metrin päässä Tornion rautatieasemalta. Paikkaa kutsuttiin Pikku-Berliiniksi, ja sinne oli koottu saksalaisten Torniosta perääntymisen jälkeen kaikenlaista sotasaalista. Lapin sota oli päättynyt huhtikuussa, ja pohjoisesta tuotiin runsaasti ammuksia. Nyt lastattiin Ouluun vietäväksi suomalaisvalmisteisia kranaatinheittimien, kenttätykkien ja panssarintorjuntatykkien ammuksia sekä panssarivaunu- ja polkumiinoja.
Kello 20.40 räjähti. Ensimmäistä räjähdystä seurasi toinen. Kaksi jättimäistä tuli- ja savupilaria kohosi parin sadan metrin korkeuteen, ja paineaallot tärisyttivät Haaparannankin taloja. Kranaatit ja sirpaleet vinkuivat ilmassa torniolaisten rynnätessä väestönsuojiin. Haaparannan puolella poliisi eristi lähikorttelit. Kaupunkilaisia tungeksi myös tapahtumapaikalle, ja poliisi joutui hätistelemään heitä kauemmaksi.
Ammusten räjähtelyä kesti puolitoista tuntia. Paikalle saapuivat Tornion ja Haaparannan palokunnat ambulansseineen, mutta ne eivät voineet lähestyä paikkaa. Paloa sammutettiin puutavaravaunujen takaa sen verran kuin kyettiin. Tuli ei kuitenkaan päässyt leviämään 60 metrin päässä olevaan ammusvarastoon.
Tuhot.
Vasta räjähdysten tauottua voitiin todeta, että kahdeksan ammusvaunua oli tuhoutunut. Ammusvaunujen ja rautatien paikalle oli syntynyt valtavat kuopat, ja kiskot ja ratapölkyt olivat kadonneet. Parakit olivat lentäneet ilmaan, mutta koska lähellä ei ollut asutusta, muut kiinteistövahingot jäivät rikkoutuneisiin ikkunoihin Torniossa ja Haaparannalla. Ikkunoita rikkoutui kahden kilometrin säteellä, ja sirpaleita lensi Haaparannalle saakka.
Onnettomuudessa kuoli 15 sotilasta, joista osasta löytyi vain rippeitä mutta eräistä ei jälkeäkään. Silpoutuneiden ruumiiden lisäksi paikalta löytyi kaksi pahoin loukkaantunutta. Viisi miestä pelastui onnettomuudesta ehjin nahoin. Autonkuljettaja hyppäsi ojaan ja pääsi sitä myöten poistumaan. Neljä miestä räjähdys heitti ilmaan, mutta he eivät silti loukkaantuneet. Toinen loukkaantuneista kuoli seuraavana päivänä, joten uhrien lukumääräksi tuli 16. Onnettomuudessa kuolivat asemestari Armas Piispala, kaksi alikersanttia, korpraali ja 12 sotamiestä.
Syy.
Yhtään ensimmäisen räjähdyksen silminnäkijää ei jäänyt eloon. Siksi räjähdyksen alkusyyksi voidaan vain arvella huolimattomuutta tai varomattomuutta. Sitä, miksi yksi ammuslaatikko sai sellaisen kolahduksen, että se räjähti, ei tiedetä.
Michael Land

Michael Z. Land (s. 1961) on yhdysvaltalainen videopelimusiikin säveltäjä, jonka tuotanto on tullut tutuksi useista LucasArtsin peleistä.
Land työskenteli Lexiconille ohjelmistoinsinöörinä MIDI-ohjelmien kehityksessä, mutta on tehnyt musiikkia koko ikänsä.
Huhtikuussa 1990 Land sai töitä Lucasfilm Gamesista (myöhemmin nimellä LucasArts), joka oli "Tähtien sota" -elokuvista tutun George Lucasin omistama pelitalo. Land työskenteli yhtiössä ohjelmoijana ja muusikkona. Hänen ensimmäisenä työtehtävänsä oli "The Secret of Monkey Islandin" taustamusiikin säveltäminen. Pelin taustamusiikin työstäminen antoi Landille tilaisuuden näyttää kykynsä, sillä hän ei ollut koskaan säveltänyt mitään karibialaistyylistä musiikkia.
Land kehitti SCUMMin iMUSE-järjestelmän Peter McConnellin kanssa.
"Monkey Islandin" käyttämä äänimoottori huolestutti Landia, sillä hänestä oli mahdotonta yhdistää taustamusiikkia ruudun tapahtumiin. Land aloitti työn iMUSE:n parissa, joka ratkaisisi tämän ongelman. Projekti paisui kuitenkin haastavammaksi kuin hän oli odottanut ja Land kutsui apuun ystävänsä Peter McConnellin. Alun perin he suunnittelivat iMUSE:n edistyneeksi MIDI-sekvensseriksi, mutta vuosien varrella siitä muodostui pikemmin tapa ohjata taustamusiikin käyttäytymistä pelin edetessä. Land johti myös yhtiön ääniosastoa, ja iMUSE:n kehityksestä aiheutuneiden kiireidensä takia hän palkkasi toisen ystävänsä, Clint Bajakianin, säveltämään pelimusiikkia puolestaan.
iMUSE:n valmistuttua Land palasi säveltäjän työhönsä ja teki lisää musiikkia LucasArtsin peleihin.
Corpus Christii

Corpus Christii on portugalilainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1998. Alkuperäiset jäsenet olivat Nocturnus Horrendus (laulu, kitara, basso) ja Ignis Nox (koskettimet, lyömäsoittimet). Ensimmäinen demo, "Anno Domini", julkaistiin vuonna 1998. Yhtye on julkaissut levyjä muun muassa Undercover Recordsin kautta.
Aivosähkökäyrä

Aivosähkökäyrä (elektroenkefalografia, engl. electroencephalography; EEG) on menetelmä aivojen sähköisten ilmiöiden kuvaamiseen. EEG:ssä päänahkaan kiinnitetään elektrodeja, joilla mitataan aivotoiminnan aiheuttamia sähköisiä potentiaaleja. Kliinisessä tutkimuksessa EEG:tä käytetään erityisesti epilepsian diagnosoimiseen, sillä kohtaus voidaan havaita aivosähkökäyrällä selvänä poikkeamana normaalimittauksesta. Toissijaisesti EEG:tä käytetään myös kooman, enkefalopatian ja aivokuoleman diagnosointiin. Aikaisemmin EEG:tä on käytetty myös ensisijaisena diagnostisena menetelmänä kasvainten, aivoverenkierron häiriöiden ja muiden alueittaisten aivosairauksien tunnistamiseen. Sen käyttö on sittemmin vähentynyt erityisesti uusien kuvantamismenetelmien, kuten magneettikuvauksen ja CT-kuvauksen kehittymisen myötä.
Normaalisti aivosähkökäyrän aaltomuodoilla on tarkoin määritellyt ominaispiirteet. Aaltojen muutosten perusteella voi diagnostisoida mahdollista aivotoiminnan häiriön luonnetta ja laajuutta.
Myös ADHD:n, migreenin ja muiden keskushermostopohjaisten häiriöiden tutkimus EEG:n ja siihen liittyvän hermopalautteen avulla on yleistymässä hiljalleen aivosähkökäyrien entistä monipuolisempien analysointimenetelmien ansiosta.
Abused Majesty

Abused Majesty on puolalainen sinfonisen black metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 1998 Białystokissa.
Yhtyeen ensimmäinen täysimittainen studioalbumi oli vuonna 2004 ilmestynyt "Serpenthrone".
Diskografia.
EP:t
Möbius-kuvaus

Möbius-kuvaukset ovat muotoa 
formula_1
olevia kuvauksia, missä "a", "b", "c" ja "d" ovat mielivaltaisia kompleksilukuja. Möbius-kuvaukset on määritelty laajennetulta kompleksitasolta itselleen. Bilineaarinen kuvaus on erikoistapaus Möbius-kuvauksesta. Möbius-kuvaukset ovat saaneet nimensä saksalaisen matemaatikon ja tähtitieteilijän August Ferdinand Möbiuksen mukaan.
Määritelmä.
Möbius-kuvaukset ovat muotoa 
formula_1
olevia kuvauksia, missä "a", "b", "c" ja "d" ovat kompleksilukuja, jotka toteuttavat ehdon "ad" − "bc" ≠ 0. Möbius-kuvaukset on määritelty konformaaleina kaikkialla paitsi kun formula_3, jolloin on määritelty, että formula_4. 
Ne ovat konformisia bijektioita formula_5→formula_6
missä formula_5 tarkoittaa laajennettua kompleksitasoa formula_8 eli kompleksitasoa, johon on lisätty äärettömyyspiste. Laajennettua kompleksitasoa kutsutaan myös Riemannin palloksi.
Ominaisuuksia.
Möbius-kuvaukset voidaan esittää yhdistettynä kuvauksena siirrosta, venytyksestä ja kierrosta sekä inversiosta, missä operaatio "siirto" on muotoa &lt;br&gt;formula_9, operaatio "venytys ja kierto" on muotoa formula_10 ja operaatio "inversio" on muotoa formula_11
Möbius-kuvaukset kuvaavat suorat ja ympyrät joko suoriksi tai ympyröiksi siten, että operaatio "inversio" saattaa muuttaa suoran ympyräksi tai päinvastoin. 
Konformikuvauksina Möbius-kuvaukset säilyttävät kulmat.
Kaksoissuhde.
Möbius-kuvaukset säilyttävät pisteiden välisen kaksoissuhteen:&lt;br&gt;
Olkoot "a1", "a2", "a3" ja "a4" kompleksilukuja, joille "aj" ≠ "ak" kun "j" ≠ "k". Tällöin näiden kaksoissuhde on luku
formula_12
Jos jokin "ai" = ∞ on kaksoissuhde määriteltäva raja-arvona, kun "ai" → ∞. &lt;br&gt;
Möbius-kuvaukset säilyttävät kaksoissuhteen, eli siis Möbius-kuvauksessa "w" = "f(z)" &lt;br&gt;
["w", "w1", "w2", "w3"] = ["z", "z1", "z2", "z3"].
Möbiuskuvaukset muodostavat ryhmän, niin sanotun Möbius-ryhmän, kuvausten yhdistämisen suhteen.
Esimerkki.
Seuraavassa esimerkissä käytetään hyväksi Möbius-kuvausten ominaisuutta säilyttää pisteiden välinen kaksoissuhde:&lt;br&gt;
Etsitään Möbius-kuvaus, joka vie origokeskisen yksikkökiekon "D(0, 1)" ylemmälle puolitasolle. Käytetään kaksoissuhdetta. Kiinnitetään yksikkökiekon reunapisteet "z1" = "1", "z2" = "i", "z3" = "-1" ja ylemmän puolitason reunapisteet "w1" = "-1", "w2" = "0", "w3" = "1". Pisteiden kiinnityksessä on huomioitu niiden järjestys alueisiin nähden, eli kuljettaessa pisteestä "z1" pisteen "z2" kautta pisteeseen "z3" jää yksikkökiekko vasemmalle puolelle ja kuljettaessa pisteestä "w1" pisteen "w2" kautta pisteeseen "w3" jää ylempi puolitaso vasemmalle puolelle. Sopiva kuvaus saadaan ratkaisemalla "w" yhtälöstä
formula_13
missä "w1", "w2", "w3", "z1", "z2" ja "z3" ovat edellä kiinnitetyt pisteet. Saamme
formula_14 ⇔ formula_15 ⇔
formula_16 ⇔ 
formula_17 ⇔ formula_18 ⇔ 
formula_19
Marras

"Martaan eri merkityksiä on täsmennetty täsmennyssivulla"
Suomen kielessä erilaisia kuolemaan liittyviä ilmiöitä ja ennusmerkkejä on kutsuttu nimityksellä marras. Suomalaisten kansanuskomusten yhteydessä martaat ovat muun muassa kuolleiden sieluja, pian kuolevia ihmisiä tai kuoleman ennusmerkkejä, toisinaan myös menninkäisiä muistuttavia Manalan olentoja.
Suuri saalis.
Erityisen suuri kalastajan, linnustajan tai muun pyytäjän saalis on voinut olla marras, kuoleman ennusmerkki. Eräässä uskomuksessa marras on jättiläiskala, kalojen kuningas. Martaan saaneelle kalastajalle saalis on kuitenkin ennustanut kuolemaa.
Etymologia.
Marras ("marta") tarkoittaa usein kuolemaa tekevää ihmistä tai vainajaa. Se on saattanut lainautua suomeen indoiranilaisen kantakielen sanasta "*mr̥tás", joka taas polveutuu indoeurooppalaisen kantakielen sanasta "*mr̥tós", jonka juuri on kuolemaa tarkoittava "*mer-". Juuresta ovat kehittyneet muiden muassa latinan sanat "mori" (kuolla), "mors" (kuolema) ja "mortalis" (kuolevainen), joista on johdettu muun muassa englannin "mortal" (kuolevainen), ranskan "mort" (kuolema), "mortel" (kuolevainen), "mourir" (kuolla) ja espanjan "mortal" (kuolevainen), "morir" (kuolla) ja "muerte" (kuolema).
Yiannis Kouros

Yiannis Kouros (, s. 13. helmikuuta 1956, Trípoli, Kreikka) on australialainen kreikkalaissyntyinen ultrapitkien matkojen juoksija. Hänen nimissään on monien ultrajuoksumatkojen maailmanennätykset.
Maailmanennätykset.
IAU:n mukaan (ennätykset päivitetty 27. kesäkuuta 2005)
SK Brann

Sportsklubben Brann on vuonna 1908 perustettu jalkapalloseura Bergenistä, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla OBOS-ligaenissa. 
SK Brann sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 191.
Historia.
26. syyskuuta 1908 miesjoukko Chirten K. Granin ja Birger Gjestlandin johdolla kokoontui bergeniläisessä kahvilassa ja päättivät perustaa jalkapalloseuran. Seuran nimi oli aluksi muodossa "Ski- og Fodboldklubben Brann", mutta pian nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa "Sportsklubben Brann". Ensimmäisen ottelunsa Brann pelasi toista bergeniläisjoukkuetta vastaan uudenvuodenpäivänä vuonna 1909. Ottelu päättyi lukemiin 1–1. Brannin otteet sen ensimmäisten vuosien aikana eivät olleet erityisen hyviä, mutta paranivat pikkuhiljaa ja vuonna 1917 joukkue selviytyi Norjan Cupin, missä se kuitenkin kärsi tappion Sarpsborgille maalein 4–1. Vuonna 1917 seura osti omaa kotikenttää varten tontin Bergenin eteläosasta. Stadion rakennettiin sijoittajien ja kannattajien rahoilla ja kaksi vuotta myöhemmin 25. toukokuuta uusi kotikenttä avattiin. Stadionin avaustottelussa joukkue kohtasi Norjan maajoukkueen ja hävisi maalein 6–2. Ensimmäisen suurvoittonsa joukkue saavutti vuonna 1923 selviydyttyään cupin loppuotteluun, missä se kaatoi Lynin maalein 2–1. Kaksi vuotta myöhemmin joukkue voitti cupin toistamiseen, tällä kertaa loppuottelussa sille hävisi Sarpsborg maalein 3–0.
Seuraavina vuosina joukkueen menestyskulku katkesi ja se pääsi Norjan korkeimmalle sarjatasolle vasta vuonna 1947. Vuonna 1950 se pelasi jälleen cupin finaalissa, mutta häivisi Fredrikstadille. 1960-luvulla Brannissa pelasi monia Norjan eturivin pelaajista, kuten Roald Jensen ja Rolf Birger Pedersen, ja se voitti kahtena peräkkäisenä kautena, 1962 ja 1963, ensimmäiset Norjan mestaruutensa. Seuraavina vuosina joukkue kuitenkin kärsi suuresti pelaajien loukkaantumisista ja Jensenkin lähti ulkomaille, minkä seurauksena se putosi jälleen korkeimmalta sarjatasolta. 1970-luvulla joukkue voitti kahdesti Norjan Cupin, vuosina 1972 ja 1976. 1980-luvulla joukkue vuoron perään putosi liigasta ja nousi sinne takaisin, kunnes vuonna 1987 onnistui vakiinnuttamaan paikkansa. 2002 joukkue joutui karsimaan putoamisesta, mutta onnistui säilyttämään paikkansa. Vuonna 2004 joukkue voitti ensimmäisen pokaalinsa 17 vuoteen kukistettuaan cupin loppuottelussa Lynin maalein 4–1.
Brann putosi kaudeksi 2015 1. divisioonaan, mutta nousi välittömästi takaisin pääsarjatasolle.
Pelaajat ja valmentajat.
Nykyinen joukkue.
"Tilanne 6. huhtikuuta 2025."
Centre-Sud

Centre-Sud on hallintoalue Burkina Fason eteläosassa. Sen pääkaupunki on Manga. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 641 443 asukasta. Sen pinta-ala on 11 327 tai 11 457 neliökilometriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto.
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 4,1 prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Centre-Estin ja Plateau-Centralin, pohjoisessa Centren ja lännessä Centre-Ouestin alueisiin sekä etelässä Ghanaan.
Maisemaa leimaavat keskimäärin 200 metriä korkeat tasangot ja 300 metriä korkeat ylängöt kallioineen ja kukkuloineen. Vesistöjä ovat Nakambé eli Valkoinen-Volta, Nazinon eli Musta-Volta ja Sissili
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 700–1200 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Lämpötilat vaihtelevat joulu-tammikuun 17 ja maalis-huhtikuun 35 asteen välillä. Kuivana aikana puhaltaa harmattan ja sadeaikana monsuuni.
Kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia sekä galleriametsiä. Alueella sijaitsevat Kaboré Tambin kansallispuisto, Woozin virtahepojen suojelualue ja Nazingan villieläinfarmi. Eläinlajeja ovat pahkasiat, puhvelit, hevosantiloopit, norsut, leopardit ja täplähyeenat.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Alueeseen kuuluu kolme provinssia, 19 departementtia, kolme kaupunkikuntaa, 16 maalaiskuntaa ja 528 kylää. Provinsseja ovat 
Bazèga, Nahouri ja Zoundwéogo ja kaupunkeja niiden keskuspaikat Kombissiri, Pô ja Manga.
Alueella asuu 4,6 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 10,5 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Asukkaat ovat etupäässä moseja, gruseja ja bisoja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja ja gurmia. Puhutuimmat kielet ovat moore (66,8 %), kasena (14,0 %), bisa (6,3 %) ja fulani (4,6 %). Muslimeja on 48,6, katolisia 27,0, animisteja 18,1 ja protestantteja 5,5 prosenttia väestöstä.
Liikenne ja talous.
Alueen läpi kulkee Ghanaan johtava maantie RN5. Mangasta on 20 kilometriä rajalle ja sata kilometriä maan pääkaupunkiin Ouagadougouun.
Väestöstä 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit.
Matkailunähtävyyksiä ovat luonnonsuojelualueet, Nahourivuori ja Kassénan saviarkkitehtuuri, jota edustava Tiébélén hovi on Unescon maailmanperrintökohde vuodesta 2024.
Tula

Tula () on venäläinen teollisuuskaupunki, joka sijaitsee Upa-joen varrella 165 kilometriä etelään Moskovasta. Kaupunki on ollut olemassa ainakin 1300-luvulta lähtien. Se on Tulan alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin vaakunassa on kuvattuna kaivos- ja metalliteollisuuteen liittyviä työvälineitä. Vuonna 2024 kaupungissa oli noin 461 692 asukasta.
Historia ja teollisuus.
Tula on Venäjän vanhimpia kaupunkeja, joka mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Taidula" (Тайдула) jo vuonna 1146. Vuonna 1382 kaani Tohtamyš ryösti kaupungin. 
Kaupungista tuli 1500-luvulla tärkein Moskovan eteläpuolista aluetta turvaavista linnoituksista ja puolustuslinjojen keskuspiste tataarien hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1552 Tulan kaupunki puolustautui menestyksellisesti tataarien hyökkäystä vastaan. Nykyaikaan saakka säilynyt kivinen linnoitus rakennettiin vuonna 1530, sitä korjattiin vuonna 1784 ja vuonna 1824.
Tula kehittyi 1600-luvun aikana Venäjän tärkeimmäksi metallityön keskukseksi. Vuonna 1704 Pietari I määräsi entisen maaorjan, aseseppä Nikita Demidovitš Antufievin (1656–1725) rakentamaan kaupunkiin asetehtaan, joka valmistui vuonna 1712. Tula oli Venäjän keisarikunnan teräs- ja aseteollisuuden keskus. Asetuotannolla rikastunut ja aateloitu Demidovien suku hallitsi 1700-luvun loppuun mennessä laajoja maa-alueita, kaivosteollisuutta ja yrityksiä sekä tuotti noin 40 % koko Venäjän takoraudasta.
Teräs- ja rautateollisuuden lisäksi Tulassa on nykyisin myös konepajateollisuutta. Valtaosa ligniitistä eli ruskohiilestä louhitaan paikan päällä ja sitä käytetään kemianteollisuudessa. Samovaarit ovat perinteinen metallituote, joista Tula on ollut kuuluisa jo 1700-luvulla. Kaupungissa on mekaniikan, kaivosteollisuuden ja opettajankoulutuksen oppilaitokset, joista yksi on erikoistunut hiilikaivosten tutkimukseen. Jo vuonna 1724 Demidov-suvun perustama museo esittelee aseistuksen historiaa.
Suosituin matkailunähtävyys alueella on kirjailija Leo Tolstoin koti Jasnaja Poljana, ja hautapaikka, joka on 14 km kaakkoon Tulan kaupungista. Siellä Tolstoi kirjoitti kuuluisat romaaninsa "Sota ja rauha" ja "Anna Karenina".
Svante Kosunen

Svante Kalervo Kosunen (13. lokakuuta 1925 Antrea – 24. maaliskuuta 1988 Varkaus) oli suomalainen viihdetaiteilija ja tenorilaulaja 1950–1970-luvuilla. Kosunen opiskeli Helsingissä musiikkia 1940-luvun lopulla instrumentteinaan viulu ja bassokitara. Hän oli iltamakiertueilla muun muassa Olavi Virran kanssa 1950-luvulla. Varkaudessa asuneella Kosusella oli suhteita erityisesti Esa Pakariseen. Svante jatkoi esiintymisiä myös 1980-luvulla esiintyen lähinnä Varkauden seudulla ja muualla Itä-Suomessa Pekka Valleniuksen yhtyeessä. Svante Kosusen poika Heikki ”Rele” Kosunen (1962–2023) työskenteli myös musiikki- ja teatterialalla. 
Svante Kosunen tunnetaan herkistä tangotulkinnoistaan, joita hän levytti muun muassa Pauli Granfeltin orkesterin säestyksellä. Tunnetuin levytys lienee ”Venezuela” (1959), jota Kosunen itse piti kuitenkin epäonnistuneena. Suurin osa Kosusen tuotannosta on säilynyt ainoastaan Yleisradion kantanauhastossa. Viimeisimmät radion kantanauhat ovat 1980-luvun alkupuolelta ja nekin Pauli Granfeltin orkesterin säestyksellä tehtyjä.
Raimo Vilén

Raimo Kalevi Vilén (s. 10. elokuuta 1945 Artjärvi) on suomalainen pikajuoksija ja pesäpalloilija.
Vilén voitti kaikkiaan kolme Suomen mestaruutta 100 metrin juoksussa vuosina 1970, 1971 ja 1972. Vilén teki matkan Suomen ennätyksen 10,49 Edinburghissa 8. syyskuuta 1973. Sitä ennen hän oli juossut käsiajalla 10,0 Helsingissä 27. heinäkuuta 1972 ja kolme viikkoa myöhemmin 3,2 m/s myötätuuleen 10,31. EM-hallikisoissa 1972 hän juoksi 50 metrin SE:n 5,82.
Joukkue Antti Rajamäki, Raimo Vilén, Erik Gustafsson ja Markku Juhola juoksi Münchenin 1972 olympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen-ennätyksen 39,30, joka pysyi ennätyksenä kesään 2010 asti.
Seuratasolla Vilén edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Pertti Helin.
Vuonna 1965 Vilén oli pesäpallon SM-sarjan etenijäkuningas 44 tuodulla juoksullaan (Työväen Maila-Pojat).
Suomen-mestaruusmitalit.
100 metriä
200 metriä
4 × 100 metriä
60 metriä (hallissa)
Lähde