tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valuva kuolema (vuoden 1988 elokuva)

Valuva kuolema ("The Blob") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Chuck Russell. Elokuva on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1958 elokuvasta. Pääosissa esiintyvät Kevin Dillon, Shawnee Smith ja Donovan Leitch. Elokuvan keston on 95 minuuttia. 
Juoni.
Elokuva sijoittuu Abbevillen kaupunkiin, Louisianaan.
Omituinen meteoriitti putoaa metsään ja paikalla ollut vanha mies tutkii asiaa. Vanha mies koittaa meteoriittia kepillä ja meteoriitin sisältä tulee omituinen limamassa joka tarttuu vanhan miehen käteen. Vanha mies alkaa juosta ympäriinsä hysteerisesti ja törmää nuoreen kapinalliseen nimeltä Brian Flagg. Vanha mies yrittää lyödä kättään irti kirveellä, mutta Brian estää häntä. Vanha mies törmää autoon, jonka kyydissä ovat Paul Taylor ja Meg Penny. He vievät vanhan miehen sairaalaan ja Brian poistuu paikalta. Kun Paul on hakemassa Megille juotavaa hän näkee vanhan miehen ja huomaa jonkin olevan vialla. Paul hakee tohtorin. Tohtori ottaa peitteen pois vanhan miehen päältä ja huomaa että vanhasta miehestä on vain puolet jäljellä. Paul menee soittamaan seriffille, mutta limamassa (joka on nyt kasvanut suuremmaksi) hyökkää Paulin kimppuun. Meg kuulee Paulin huutavan ja juoksee nähdäkseen mitä on tekeillä. Meg kirkaisee nähdessään limamassan sulattavan Paulia. Meg yrittää auttaa vetämällä Paulia kädestä mutta käsi irtoaa ja Meg törmää seinään. Kun Meg on tajuton, limamassa pakenee sairaalasta. Meg palatessa tajuihinsa seriffi on jo paikalla. Seriffi ei kuitenkaan usko kun Meg puhuu valtavasta massasta syömässä ihmisiä vaan syyttää kuolemista Brian Flaggia. Sillä välin limamassa hyökkäilee ihmisten kimppuun ympäri kaupunkia.
Vastaanotto.
Video-opas vuodelta 1994 luonnehtii elokuvaa camp-tyyliä tavoittelevaksi uusintaversioksi vuoden 1958 scifi-helmestä ja antaa sille yhden tähden viidestä.
Lihakarja

Lihakarja on nautakarjaa, jota kasvatetaan lihantuotantoa varten. Parhaiten lihakarjaksi soveltuvat lihakarjarotuiset naudat, jotka on jalostettu lihantuotannon tarpeisiin.
Lihakarjan tuotantovaihtoehtoja on käytännössä kolme: 1) kasvattaa lihakarjaa lypsykarjan ohessa, jolloin lihakarja saadaan omasta lypsykarjasta, pääosin sonnivasikoista, 2) muodostamalla lihakarja ostetuista vasikoista, 3) harjoittamalla itseuudistuvaa lihakarjataloutta, jossa lehmiä pidetään ainoastaan vasikoiden tuottamista varten. Lypsykarjan määrän voimakkaasti vähentyessä on tuotantovaihtoehdoksi käytännössä jäänyt itseuudistuva lihakarjatalous.
Lihakarjarotuja ovat muun muassa Blonde d’Aquitaine, charolais, limousin, simmental, hereford, aberdeen-angus ja ylämaankarja, jonka suosio Suomessa on viime aikoina kasvanut ja joka soveltuu erityisen hyvin lihakarjan kasvatukseen. Ayrshireä ja friisiläisiä lypsykarjarotuja voidaan risteyttää suunnitelmallisesti lihakarjarotujen kanssa.
Kristen Viikmäe

Kristen Viikmäe (s. 10. helmikuuta 1979 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Viikmäe aloitti uransa tallinnalaisessa FC Florassa ja on pelannut myös Tallinna Jalgpallikoolissa, JK Tallinna Sadamassa, Vålerengassa, Enköpingissä, Fredrisktadissa ja Geflessä. Kausina 2008–2009 hän pelasi Jönköpings Södra IF:ssä ja kauden 2010 Panegialios FC:ssä. Kaudesta 2011 lähtien Viikmäe edusti virolaista JK Nõmme Kaljua.
Viron maajoukkueessa Viikmäe on pelannut 115 ottelua ja tehnyt 15 maalia.
Saku Puhakainen

Saku Puhakainen (s. 14. tammikuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Puhakainen edusti Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuusysiä, Turun Palloseuraa ja Myllykosken Palloa kausina 1995–2009.
Myös Puhakaisen veljet Harri ja Jyri ovat pelanneet jalkapalloa Suomen korkeimmalla sarjatasolla.
Seurajoukkueura.
Puhakainen on Lauritsalan Työväen Palloilijoiden kasvatti, minkä lisäksi hän pelasi uransa alkuvuosina 2. divisioonan FC Lappeenrannassa ja 1. divisioonan Kultsussa.
Puhakaisen Veikkausliiga-ura alkoi kaudella 1995 Kuusysissä. Hän debytoi liigassa 30. huhtikuuta 1995 ottelussa Tampereen Pallo-Veikkoja vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 11. toukokuuta 1995 ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kuusysin pudottua Ykköseen Puhakainen siirtyi Turun Palloseuraan, jota hän edusti neljän kauden ajan. Hän saavutti TPS:ssä SM-pronssia kaudella 1996. Vuoden 1997 lopulla Veikkausliiga-kauden päätyttyä hän pelasi kuukauden mittaisella lainasopimuksella Tanskan superliigassa Aarhus Fremadin joukkueessa. Kaudeksi 2000 Puhakainen siirtyi Myllykosken Palloon. Sekä TPS:ään että MyPaan hänet hankki Suomen nuorten maajoukkueista tuttu valmentaja Juha Malinen.
Puhakainen oli kaudella 2003 Veikkausliigan paras maalintekijä 14 maalillaan. Hän voitti MyPan riveissä Suomen cupin kaudella 2004 ja Suomen mestaruuden kaudella 2005. Lisäksi hän saavutti MyPassa SM-hopeaa kaudella 2002 ja SM-pronssia kausilla 2000 ja 2001. Hän pelasi liigaurallaan 382 ottelua ja teki 114 maalia, ja on Veikkausliigan ottelutilastossa sijalla kolme ja maalitilastossa sijalla kaksi. Hän on myös MyPan paras maalintekijä Veikkausliigassa. Kausi 2009 oli Puhakaisen viimeinen liigatasolla.
Päätettyään liigauransa Puhakainen palasi kotiseudulleen Lappeenrantaan, jossa hän on kaudella 2010 edustanut Kolmosen Kultsu FC:tä ja Kakkosen PEPOa.
Maajoukkueura.
Puhakainen pelasi 21 poikien ja 12 nuorten maaottelua. Suomen A-maajoukkueessa hän pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia vuonna 1997 valmentaja Richard Møller Nielsenin alaisuudessa.
Adriano (jalkapalloilija, 1978)

Adriano Afonso Thiel Munoz eli Adriano (s. 23. heinäkuuta 1978 Itapiranga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Adriano aloitti jalkapallon Cruzeirossa. Suomessa hän on pelannut useassa joukkueessa; kolme niistä on ollut Veikkausliiga-seuroja. Hän voitti Atlantiksessa seuran kanssa Suomen Cupin kaudella 2001. Allianssissa hän voitti kaudella 2004 SM-hopeaa ja teki 11 maalia. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Myllykosken Palloon, jossa hän teki jälleen 11 maalia ja voitti Suomen-mestaruuden. Kesken kauden 2006 hän siirtyi MyPasta Norjaan Sandefjordin joukkueeseen. Vuonna 2006 hän ehti tehdä MyPan riveissä kaksi maalia. Kaikkiaan hän pelasi Veikkausliigassa 133 ottelua, joissa teki 42 maalia. 
Sandefjordissa Adriano pelasi kaksi kautta. Tammikuussa 2008 hän allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Tromsøn kanssa . Heinäkuussa 2009 Adriano siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin ja Örebrohon.
Brasiliassa vietetyn kauden 2010–2011 jälkeen Adriano palasi Suomeen Ykkösen PS Kemin riveihin kesäkuussa 2011 pelaten sen jälkeen 15 ottelua ja tehden kolme maalia. Elokuussa 2011 Adriano siirtyi edelleen pelaajavaihdon myötä Ykkösen oululaiseen OPS:ään. Vuoden kuluttua eli elokuussa 2012 Adriano siirtyi edelleen OPS:stä farmiseurana Kakkosessa pelaavaan torniolaiseen TP-47:ään, jossa hän pelasi kyseisen syksyn.
Yhden välivuoden jälkeen eli keväällä 2014 Adriano palasi Suomeen, seuranaan Kakkosessa pelannut helsinkiläinen Atlantis FC.
Kauden 2015 Adriano pelasi Kakkosta Pallokerho Keski-Uusimaassa kunnes siirtyi jäähdyttelemään alemmille sarjatasoille sekä hankkimaan valmennuskokemusta. UEFA B lisenssin omaavalla Adilla on valmennuskokemusta niin LPS, TiPS, ÅIFK kuin myös TPS:n organisaatioista. 
Lokakuussa 2019 Adriano palasi Atlantis FC organisaatioon päävalmentajaksi. 
Vuonna 2023 Adriano aloitti Turun alueella vaikuttavan Liedon Pallon valmennuspäällikkönä pelaten samalla myös Liedon Pallon edustusjoukkueessa sekä M35-ikämiesjoukkueessa.
Tethysmeri

Tethysmeri oli muinainen Lauraasian ja Gondwanamantereen erottanut meri. Sen läntisin osa vastasi nykyistä Karibianmerta, ja keskiosasta on sen suuresti kavennuttua muodostunut nykyinen Välimeri. Nämä ovat kuitenkin jääneet kauas toisistaan Amerikan mannerlaatan vähitellen siirtyessä kauas länteen. Tethysmeren itäosa sulkeutui Intian ja Arabian liukuessa kiinni Aasiaan. Nykyään Tethysmeren pohjakerrostumia voi löytää jopa Himalajalta, minne ne nosti mannerlaattojen liikehdintä.
Tethysmeri alkoi muotoutua noin 250 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä permikaudella, kun Proto-Lauraasia ja Gondwana yhtyivät Pangean jättiläismantereeksi. Tethysmerestä tuli yhtenäinen idästä länteen ulottuva putki viimeistään 170 miljoonaa vuotta sitten. Putki leveni valtavaksi viimeistään 140 miljoonaa vuotta sitten. Liitukaudella varsinkin 135–100 miljoonaa vuotta sitten Tethysmeren kautta kiertävä lämmin merivirta lämmitti Maata. Liitukauden alussa Tethysmeri oli lähellä päiväntasaajaa. 
Tethysmeri hajosi kenotsooisen maailmankauden puolivälissä, kun Arabia ja Intia liukuivat Aasiaan kiinni. Lopullisesti Tethysmeri sulkeutui mioseenin epookin keskivaiheilla noin 14–13 miljoonaa vuotta sitten. Tällöin Afrikan laatta törmäsi Euraasian laattaan. Tämä siirsi päiväntasaajan seuduilla kiertävän merivirran etelään, mikä viilensi maapallon ilmastoa huomattavasti. Keskilämpötila aleni ehkä noin 3 astetta.
Panthalassa

Panthalassa (, "kaikki meri") oli valtameri, joka ympäröi Pangean mannerta paleotsooisella maailmankaudella ja mesotsooinen maailmankauden alussa. Kreikkalaisperäisen nimensä mukaisesti se oli tuohon aikaan maapallon ainoa valtameri. Panthalassassa kiersi päiväntasaajalta navoille kaksi suurta merivirtaa.
Kun Pangea hajosi osiin, jotka siirtyivät kauemmas toisistaan, alkuperäisestä Panthalassasta jäi jäljelle sen keskiosa, nykyinen Tyynimeri. Muut nykyiset valtameret ovat syntyneet Pangeasta erilleen liukuneiden mantereiden väliin.
Lauraasia

Lauraasia oli muinainen Pohjois-Amerikasta, Grönlannista, Euroopasta ja Aasiasta muodostunut manner, joka syntyi jättimanner Pangean hajotessa noin 200–175 miljoonaa vuotta sitten. Lauraasian eteläpuolella oli Tethysmeren, esivälimeren, erottamana muun muassa Etelä-Amerikasta, Afrikasta ja Etelämantereesta koostunut Gondwana. Joskus Lauraasia-nimitystä käytetään myös Pangeaa edeltäneestä varhaisemmasta mantereesta, mutta toisinaan tätä varhaisempaa mannerta kutsutaan selvyyden vuoksi Proto-Lauraasiaksi.
Lauraasia alkoi hajota Pohjois-Amerikaksi ja Euraasiaksi noin 56 miljoonaa vuotta sitten, mutta Pohjois-Atlantti oli kapea vielä pitkään. Vasta 30 miljoonaa vuotta sitten alkoi Pohjois-Atlantti merkittävästi leventyä.
Lähteet.
Gondwana

Gondwana (Gondwanamanner, Gondwanamaa) oli eteläisellä pallonpuoliskolla sijainnut jättiläismanner, joka syntyi mannerliikunnoissa 500 miljoonaa vuotta sitten. Gondwanan syntyyn liittyi vuorijononpoimutuksia muun muassa Afrikassa. Välillä Gondwana oli osa suurempaa Pangeaa. Gondwanan nimi tulee sanskritinkielisestä sanasta "Gondin metsä"; gondit ovat intialainen dravidaheimo. Gondwanassa olivat Afrikka, Etelä-Amerikka, Intia, Australia, Arabia, Madagaskar ja Etelämanner. Gondwana oli olemassa jo kambrikaudella.
Gondwanamantereella oli pitkä kivihiili-permin jääkausi, joka alkoi kivihiilikauden lopussa ja päättyi permikauden alussa. Noin 250–200 miljoonaa vuotta Gondwanamanner oli osa supermanner Pangeaa. Pangea alkoi hajota noin 200 miljoonaa vuotta sitten aivan triaskauden lopussa. Keskijurakaudella noin 170 miljoonaa vuotta sitten Gondwana oli irti Pangeasta kapean salmen erottamana.
Gondwana alkoi hajota jurakauden keskivaiheilla noin 167 miljoonaa vuotta sitten. Silloin Australia, Antarktis ja muut itäiset osat irtosivat Afrikasta. Vielä myöhäisjurakaudella noin 150 miljoonaa vuotta sitten Gondwana oli melko yhtenäinen. Varhaisliitukaudella noin 130 miljoonaa vuotta sitten Afrikka alkoi irrota näkyvästi Etelä-Amerikasta. Tämä käynnisti Gondwanan lopullisen hajoamisen.
Laaja avomeri syntyi Etelä-Amerikan ja Afrikan väliin 110 miljoonaa vuotta sitten keskisellä liitukaudella. Itäinen Gondwana alkoi hajota, kun Intia alkoi vaeltaa kohti pohjoista 120 miljoonaa vuotta sitten. Australia alkoi irrota Antarktiksesta jo noin 80 miljoonaa vuotta sitten, mutta eroaminen kiihtyi noin 40 miljoonaa vuotta sitten.
Gondwana jäätiköityi kivihiilikauden lopulla, jolloin Antarktis ja Etelä-Afrikka ajautuivat mannerliikunnoissa etelänavalle.
Gondwanamanner kivihiilikaudella.
Gondwanamantereen toinen merkittävä jakso oli kivihiilikaudella, jolloin siellä tapahtui jäätiköitymisiä kivihiilikauden lopulta permikauden alkuun asti 320–270 miljoonaa vuotta sitten. Samaan aikaan siellä kasvoi kielisaniaisia ("Glossopteris"), jotka sopeutuivat kylmään ilmastoon. Suurimmillaan mannerjäätikkö oli kolme kertaa Etelämantereen kokoinen. Pieniä vuoristojäätiköitä oli jo ainakin 20 miljoonaa vuotta ennen suurten mannerjäätiköiden syntyä ja vielä noin 250 miljoonaa vuotta sitten.
Jääkauden aikoina ja muutenkin Gondwanan ilmasto oli vyöhykkeinen. Ilmaston kylmyydestä huolimatta Gondwanaan kasvoi laajalti matalia metsiä.
Jäätä Gondwanassa oli muun muassa Keski-Afrikassa, Etelä-Intiassa ja eteläisessä Etelä-Amerikassa. Gondwanan ilmasto oli melko lauha, paitsi jääkausijaksoina, jolloin manner ajautui etelänavalle. Gondwanan pohjoisosissa Pohjois-Afrikassa oli matalia meriä.
Mikko Vilmunen

Mikko Vilmunen (s. 23. elokuuta 1980 Lempäälä) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Vilmunen on valkeakoskelaisen FC Hakan kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa kaudella 2002. Hän voitti Hakassa vuonna 2004 Suomen mestaruuden ollen joukkueen ykkösmaalivahti. Vuosina 2002 ja 2005 Vilmunen on voittanut Suomen Cupin.
Kaudeksi 2007 Vilmunen siirtyi irlantilaiseen Drogheda Unitediin, jossa hän voitti Irlannin mestaruuden. Toisella kaudella vähäiseksi jääneen peliajan vuoksi Vilmusen sopimus purettiin syyskuussa 2008 ja hän siirtyi Norjan 1. divisioonan Alta IF:ään.
Kaudeksi 2010 Vilmunen siirtyi Kuopion Palloseuraan, jossa hän voitti SM-hopeaa kaudella 2010. Kaudella 2011 Vilmunen oli lähellä saavuttaa toisen Suomen Cupin voittonsa, mutta KuPS taipui finaalin jatkoajalla HJK:lle. Loukkaantumiset sotkivat Vilmusen kauden 2011. Toivuttuaan hän ei pystynyt enää valtaamaan takaisin ykkösmaalivahdin paikkaa Mika Hilanderilta. Kauden 2011 jälkeen ilmoitettiin, että Vilmunen ei enää jatka KuPSissa. Hän siirtyi Rovaniemen Palloseuraan kaudeksi 2012. Vilmunen johdatti RoPS:n Ykkösestä Veikkausliigaan, mutta hän purki helmikuussa 2013 sopimuksensa RoPS:n kanssa ja siirtyi Kakkosessa pelaavaan PS Kemi Kingsiin. 
Vilmunen on pelannut Veikkausliigaa kaikkiaan 10 kautta ja 157 ottelua FC Hakan, KuPS:n ja PS Kemin riveissä.
Series 80

Series 80 (lyhennettynä S80, ennen "Crystal") on Nokian 3. ja 4. polven kommunikaattoreiden käyttämä Symbian OS-käyttöjärjestelmä ja sen käyttöliittymä.
Alusta on avoin siten, että sille voi asentaa kolmannen osapuolen tekemiä ohjelmia.
Series 80 alustan matkapuhelimille on yhteistä mm. 640 x 200 pikselin kokoinen näyttö, QWERTY-näppäimistö ja avattava kansi. Tätä ohjelmistoalustaa käyttäviä laitteita ovat Nokia 9210 Communicator, Nokia 9210i Communicator, Nokia 9500 Communicator, Nokia 9300 ja Nokia 9300i. 
Nokia 9300i vuonna 2005 on viimeinen Series 80 puhelin. Nokia E90 käyttää Series 60:tä Series 80:n sijaan.
Laitteet.
Series 80 laitteet versioineen:
Alcee Hastings

Alcee Lamar Hastings (5. syyskuuta 1936 Altamore Springs, Florida – 6. huhtikuuta 2021) oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen, joka kuului demokraattiseen puolueeseen. Hastings valmistui Fisk Universitystä ja suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Florida A&amp;M Universityssä Tallahasseessä.
Hastings oli asianajaja, kansalaisoikeusaktivisti ja tuomari. Presidentti Jimmy Carter nimitti hänet vuonna 1979 liittovaltion tuomariksi Floridaan, missä hän palveli kymmenen vuoden ajan. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen vastaavassa tehtävässä Floridan osavaltiossa. Yhdysvaltain senaatti erotti hänet 20. lokakuuta 1989 liittyen FBI:n mafiatutkintaan. Hastingsistä tuli Yhdysvaltain historian kuudes liittovaltion tuomari, joka on erotettu virastaan Yhdysvaltain senaatin päätöksellä.
Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa 1992. Hän palveli edustajainhuoneessa 15 virkakautta kuolemaansa 2021 asti. Hän kuoli huhtikuussa haimasyöpään.
Ihmisoikeudet ja vaalitarkkailu.
Hastings oli yksi demokraattien neljästä U.S. Helsinki -komission jäsenestä. Hän edusti Yhdysvaltain kongressia myös Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnassa varapuheenjohtajana.
Hän osallistui 19. maaliskuuta 2006 Valko-Venäjän presidentinvaalin valvomiseen.
Kansanedustaja Kimmo Kiljunen on kilpaillut Alcee Hastingsin kanssa Euroopan unionin turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnan puheenjohtajuudesta. Kiljunen valittiin varapuheenjohtajaksi kaudeksi 2001–2004 kuudesta ehdokkaasta 123 äänellä. Alcee Hastings sai 134 ääntä ja turkkilainen Ahmet Tan 87 ääntä. Kaikki kolme valittiin varapuheenjohtajiksi. Varapuheenjohtajia on yhdeksän, joista vuosittain valitaan uudelleen kolme. Vuonna 2004 käytiin vaali puheenjohtajuudesta, missä ehdokkaina olivat Alcee Hastings, ranskalainen senaattori Michel Voisin, Saksan liittopäivien Gert Weisskirchen ja Kimmo Kiljunen, joka yritti tulla valituksi ilman sosialistiryhmän tukea puheenjohtajaksi. Alcee Hastings valittiin puheenjohtajaksi vuosiksi 2004–2006.
Alcee Hastings oli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamentaarisen yleiskokouksen Georgian vaalitarkkailun erityiskoordinaattori, joka antoi Georgian tammikuun 2008 presidentinvaalista myönteisen lausunnon päinvastoin kuin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailun johtaja Dieter Boden.
À

À eli à (a ja gravis) on kirjain, jota käytetään katalaanissa, italiassa, portugalissa, ranskassa, gaelissa ja vietnamissa.
Ilmaus "à" on ranskan prepositiosta lainattu tapa merkitä kappalehintaa tai muuta yksikkökohtaisesti laskettavaa ominaisuutta. Merkintää käytetään etenkin hintakylteissä ja laskuissa: ”kuusi purkkia hunajaa à 2 euroa yht. 12 euroa." Sana voidaan usein korvata merkityksen mukaan joko sanalla ”kappaleelta” tai ”kukin”. Merkintä voi tarkoittaa myös vaihteluväliä. Tällöin se voidaan korvata ajatusviivalla tai muulla ilmauksella, esimerkiksi ”4 à 6” tarkoittaa samaa kuin ”4–6” tai ”4:stä 6:een”.
Kirjaimesta Á kerrotaan artikkelissa akuutti (tarke).
Akaasiat

Akaasiat eli akasiat ("Acacia") on kasvisuku, johon kuuluu lämpimässä ilmastossa viihtyviä puita ja pensaita. Sen kuvasi Carl von Linné Afrikassa jo vuonna 1773. Sukuun kuuluu noin 1 300 lajia, joista 950 elää luonnonvaraisina Australiassa. Akaasiat voidaan käsittää yhtenä isompana sukuna tai jakaa pienemmiksi suvuiksi, joita ovat pajuakaasiat ("Acacia"), palloakaasiat ("Vachellia") ja tähkäakaasiat ("Senegalia").
Akaasian kukissa on hyvin pienet terälehdet, mutta verholehdet ovat usein näyttävät, ja ne tekevät kukinnoista pallomaisen pajunkissan näköisiä. Mimosan nimellä myydään kukkakaupoissa kulta-akaasian ja hopea-akaasian oksia, joissa on keltaiset palleroiset kukinnot.
Afrikan savannilla akaasia on valtapuu, ja akaasian lehdet ovat muun muassa kirahvin pääravintoa.
Akaasian puuaines on kovaa ja hyvin kestävää, ja sitä käytetään puusepänteollisuudessa. Monien lajien maitiaisnesteellä on kosmeettista tai lääketieteellistä käyttöä. Muun muassa arabikumi tehdään akaasian ("Acacia arabica") maitiaisnesteestä.
Ed Bickert

Edward Isaac Bickert CM, (29. marraskuuta 1932 – 28. helmikuuta 2019) oli kanadalainen jazz-kitaristi. Hän syntyi viisilapisen perheen nuorimpana Manitobassa; perhe muutti pian Vernoniin Brittiläiseen Kolumbiaan. Perhe työskenteli omalla hedelmätarhallaan, mutta äiti oli myös pianisti ja isä viulisti. Ed oppi soittamaan kitaran perussoinnut veljensä opettamana. 1940-luvulla hän alkoi soittaa lavatansseissa vanhempiensa kanssa. Hän alkoi soittaa jazz-ryhmissä Torontossa opiskeluvuosiensa aikana ja jälkeen. 
1960-luvulla Bickert oli studiomuusikkona, ja soitti mm. Moe Koffmanin ja Phil Nimmonsin levyillä. Hänestä tuli Rob McConnell's Boss Brassin jäsen. 
Bickert tunnetaan Fender Telecasterin ominaisuuksien erinomaisena hyödyntäjänä. 
Rosemarie Clooney levytti Bickertin kanssa 1980- ja 1990-luvuilla. Hän teki levyjä myös oman yhtyeensä kera.
Sanoittaja

Sanoittajalla tarkoitetaan yleensä musiikkikappaleen sanoituksen kirjoittajaa. Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti.
Sanoitus on lyriikkaa, joka on tarkoitettu pääsääntöisesti kuultavaksi ja solistin laulettavaksi. Sanoituksesta käytetään tämän vuoksi myös nimitystä laululyriikka. Sanoittaja kirjoittaa sanat tyypillisesti joko valmiiseen laulun sävelmään, melodiaa mukaillen tai päinvastoin, jolloin säveltäjä säveltää valmiiksi kirjoitetun tekstin. Usein sanoitus syntyy myös sävellyksen kanssa yhtä aikaa ja monet lauluntekijät ovatkin sekä sanoittajia, että säveltäjiä.
Edu Kettusen mukaan laulun sanoituksen ei tarvitse toimia pelkkänä tekstinä, vaan ainoastaan laulettuna . Heikki Salon kirjoittaman laululyriikan käsikirjan "Kahlekuningaslaji" mukaan sanoitus ei ole suoraan rinnastettavissa normaaliin runouteen, vaan se on oma kirjoittamisen lajinsa. 
Suomenkielisiä sanoitusoppaita on kirjoitettu verrattain vähän. Internetistä on kuitenkin löydettävissä ainakin Pertti Oskalan ja Samuli Koivulahden artikkeleita. Varsinaisia sanoituskursseja on pitänyt Heikki Salo Sateen ääni Oy:nsä kanssa ja lisäksi yksityisesti muun muassa Juice Leskinen, Vexi Salmi, Kauko Röyhkä, Jukka Virtanen, Pauli Hanhiniemi ja Samuli Koivulahti.
Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti. Libretisti kirjoittaa kaiken oopperaan sisältyvän tekstin, myös puhutun, joten libretisti on osaltaan myös käsikirjoittaja. Oopperan tekstiä kutsutaan libretoksi. Nykyaikaisessa suomenkielisessä pop-musiikissa sanoitus on monien musiikkialan ammattilaisten mielestä biisin tärkein osa.
Sanoittajien ammattiyhdistystoiminta.
Säveltäjien ja sanoittajien oikeuksia ja Suomessa valvova ja käyttökorvauksia keräävä tekijänoikeusjärjestö on Teosto, jonka asiakkaita ovat myös Musiikkikustantamot. Lisäksi merkittävänä pidettävän määrän julkaisseilla sanoittajilla (kuten myös säveltäjillä) on mahdollisuus liittyä Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:hyn, joka antaa ristiriitatilanteissa myös lakiapua ja toimii lauluntekijöiden ammattiyhdistyksen kaltaisena elimenä. Lisäksi yhtenä sanoittajien verkostoitumiselimenä on toiminut vuodesta 2014 alkaen Suomen sanoittajayhdistys, joka järjestää mm. säveltäjien ja sanoittajien match making -tilaisuuksia ja co writing työpajoja.
Jättiläismanner

Jättiläismanner eli supermanner on useimpien tai kaikkien maapallon mantereiden yhteensulautumisessa syntynyt manner. Jättiläismantereita on Maan historiassa syntynyt useita kertoja viimeisen kolmen miljardin vuoden aikana. Jättiläismantereen synty ja pirstoaminen eli tektoninen sykli tapahtuu arviolta noin 500–600 miljoonan vuoden välein.
Jättiläismantereen synty muuttaa paljon maapallon ilmastoa ja elollista luontoa. Kun maapallolla on vain yksi meren ympäröimä jättiläismanner, eliöt eivät ole joutuneet kovin paljon eristyksiin toisistaan ja monimuotoisuus on pysynyt pienenä. Jättiläismantereen hajoamiset sen sijaan ovat joskus olleet nopean lajikehityksen aikaa.
Kun mantereet ovat yhdistyneet, merenpinta on yleensä alempana kuin mantereiden ollessa erillään. Tämä johtuu siitä, että merenpohja on jättiläismantereen aikana vanhempaa ja syvempää kuin hajonneiden mantereiden aikana. Jättiläismantereen aikana maapallolla vallitsee myös mannerilmasto. Myös jäätiköiden syntyminen on todennäköistä, mikä laskee meren pintaa entisestään. Eri arvioiden mukaan lämpötila olisi korkea, minkä seurauksena suuri osa maa-alueesta muuttuu asuinkelvottomaksi. Useaan mantereeseen jakautuneella maapallolla vallitsee meri-ilmasto ja jäätiköt ovat harvinaisia.
Kun jättiläismanner hajoaa, vallitseviksi tapahtumiksi tulevat maankuoren repeämiset ja siirrokset, joita seuraavat passiivisten mannerreunojen synty ja merenpohjan laajeneminen mantereen pirstaleiden väliin. Yhdistymisessä vallitseviksi tulevat törmäystapahtumat, mikä aiheuttaa esimerkiksi Andien kaltaisia vuoristoja.
Luettelo jättiläismantereista.
Varmuudella tunnetaan vain neljä jättiläismannerta. Näistä ensimmäinen oli Rodinia, joka syntyi 1,3–1,1 miljardia vuotta sitten.
Marlee Matlin

Marlee Beth Matlin (s. 24. elokuuta 1965 Morton Grove, Illinois, Yhdysvallat ) on lähes kuuro yhdysvaltalainen näyttelijä. Matlin syntyi Morton Grovessa Illinoisissa juutalaisperheeseen ja kuuroutui lähes kokonaan 18 kuukauden ikäisenä.
Hän esiintyi ensimmäisen kerran 7-vuotiaana Dorothyna lastennäytelmässä "The Wizard of Oz" ja jatkoi samassa lasten teatteriryhmässä koko lapsuutensa ajan. Hänet palkittiin 21-vuotiaana ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa "Sanaton rakkaus" (1986) parhaan naispääosan Oscarilla. Matlin on edelleen kaikkien aikojen nuorin parhaan naispääosan Oscarilla palkittu näyttelijä.
Matlin toimii aktiivisesti myös useissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, kuten Punaisessa Ristissä. Vuonna 2002 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Deaf Child Crossing", joka perustuu löyhästi hänen lapsuuteensa. Matlin on sittemmin kirjoittanut useita lastenkirjoja. Matlin julkaisi 14. huhtikuuta 2009 omaelämäkerran "I’ll Scream Later". Nuorena hän kärsi hyväksikäytöstä ja käytti huumeita. Hänellä on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella. 
Rooleja.
"Sanattoman rakkauden" jälkeen Matlin ei muutamaan vuoteen saanut yhtä tärkeitä rooleja. Hän pääsi kuitenkin työskentelemään lahjakkaiden näyttelijöiden kuten "Tuhoiskussa" Ed Harrisin sekä "The Linguini Incident" -elokuvassa Rosanna Arquetten ja David Bowien kanssa.
Vuosina 1991–1993 Matlin nousi takaisin parrasvaloihin saatuaan naispääroolin Mark Harmonin rinnalle televisiosarjaan "Reasonable Doubts". Hän oli ehdolla roolistaan 1992 ja 1993 parhaan draamasarjan naispääosan Golden Globen voittajaksi. Vuonna 1991 Matlin näytteli myös Jean Renon rinnalla elokuvassa "L'Homme au masque d’or".
Matlin sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan sarjassa "Rooman sheriffi" vuonna 1992. Vuosina 1999–2006 hänellä oli pitkä vierailevan näyttelijän rooli sarjassa "West Wing". Lisäksi hänellä on ollut lukuisia yksittäisiä esiintymisiä eturivin sarjoissa, kuten "Seinfeld", "Teho-osasto", "Amyn lailla", "Täydelliset naiset" ja "Kovan onnen kundi". Sarjojen "Oikeus ja kohtuus" ja "" rooleistaan hän oli ehdokkaana parhaan vierailevan näyttelijän Emmyn voittajaksi. 
Vuonna 2008 Matlin vieraili "Muodon vuoksi" -sarjassa ja osallistui Yhdysvaltain "Dancing with the Stars" -sarjan kuudennelle tuotantokaudelle. Hän näytteli "L-koodi"-sarjassa kuuroa taiteilijaa Jodi Lerneriä, joka kuului sarjan päärooleihin kausilla 4–6.
Face/Off – kahdet kasvot

Face/Off – kahdet kasvot () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut John Woo. Elokuvan pääosissa esiintyvät Nicolas Cage ja John Travolta.
Juoni.
Elokuva kertoo FBI-agentti Sean Archerista, jonka poika kuolee harhalaukaukseen. Archer jäljittää poikansa tappajan Castor Troyn, mutta tämä joutuu onnettomuudessa koomaan. Archer saa tietää Troyn asettamasta pommista, mutta saadakseen sen sijainnin selville tämän rikostoverilta hänen täytyy vaihtaa leikkauksessa kasvoja tämän kanssa ja mennä vankilaan Troyna esiintyen.
Archerin ollessa vankilassa Troy herää koomasta ja varastaa itselleen Archerin kasvot ja henkilöllisyyden – tappaen sen jälkeen kaikki, jotka tiesivät Archerin olevan oikeasti vankilassa. Archerina esiintyen Troy paljastaa FBI:lle ”selvittämänsä” pommin sijainnin, saaden mainetta ja kunniaa. Hän myös vikittelee Archerin vaimoa ja tytärtä.
Saadakseen elämänsä takaisin Archerin täytyy paeta vankilasta ja saada häneksi luultu Troy kiinni.
Vastaanotto.
"Face/Off" sai viisi Saturn-palkintoehdokkuutta sekä Oscar-ehdokkuuden äänitehosteistaan.
"Tv-maailma"-lehdessä 2024 Onnimanni Liukkonen kirjoitti, että logiikka ja realismi nakataan nurkkaan, kun John Woo yhdistää aasialaista toimintaa ja tunnerekisteriä länsimaisten näyttelijöiden karismaan. Hänestä Nicolas Cagen mahtipontisuus sopii kerrankin hyvin elokuvaan, jolle hän antoi neljä tähteä viidestä. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Janne Rosenqvistin mielestä "Face/Off" on ”mestarillisesti väkivaltaa ja lyyrisyyttä sekoittava keitos kaikilla woomaisilla mausteilla, siinä missä ohjaajan maineikkaimmat Hongkongissa valmistuneet elokuvat "A Better Tomorrow" ja "The Killer"”. Hänestä Woolle tunnusomainen "male bonding" -keskusteema ajetaan nyt niin pitkälle, että on vaikea kuvitella miten ja minne ohjaaja tästä enää jatkaa.
Nokia 6610

Nokia 6610 on Nokian pieni GSM-matkapuhelin. Se julkaistiin vuonna 2002.
Pannotia

Pannotia oli vendikauden jättiläismanner juuri ennen kambrikauden alkua 600–540 miljoonaa vuotta sitten. Pannotia oli jättiläismantereeksi lyhytikäinen.
Pannotia.
Pannotia syntyi edellisen jättiläismanner Rodinian hajotessa myöhäisellä prekambrikaudella noin 750 miljoonaa vuotta sitten syntyneiden mantereiden Protolauraasian (Euraasia-Amerikka-Kongo) ja Protogondwanan (Gondwana-Kongo-Atlantica) törmäyksessä. Noin 540 miljoonaa vuotta sitten Pannotia hajosi Lauraasiaan (lähinnä Pohjois-Amerikka), Balticaan, Siperiaan ja Gondwanaan.
Dublin City University

Dublin City University (DCU; ) on yliopisto Irlannissa Glasnevinissa Dublinin pohjoispuolella. Nuori, vuonna 1980 ensimmäisen kampuksensa avannut yliopisto on laajentunut voimakkaasti 2010-luvulla. Yliopistossa on yli 12 000 opiskelijaa. 
Historia.
Yliopisto perustettiin nimellä "National Institute for Higher Education" Dublinissa vuonna 1975, ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat vuonna 1980. Se sai yliopiston aseman vuonna 1989. 
Times Higher Education (THE) -yliopistoranking luokitteli yliopiston tason vuoden 2017 listallaan sijaluvulle 401—500. Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailuun (2016) Dublin City University ei kuitenkaan mahtunut.
Vanttila (Punkalaidun)

Vanttila on pirkanmaalaisen Punkalaitumen kunnan läntisin kylä Huittisten rajalla. Kylä sijaitsee Punkalaitumenjoen ja "Taikayöntieksi" nimetyn Huittinen–Urjala-maantien (seututie 230) varrella. Vanttila on maatalousvaltainen kylä. Vähäistä teollisuutta edustaa Vanttilan Muovi Oy.
Historia.
Vanttila on tarun mukaan saanut nimensä "Fant"-nimisestä sotilaasta, joka on vartioinut alueella ollutta kohtaa, missä Punkalaitumenjoki muinoin laski mereen. Kylän nimi Fanttila on sittemmin muuttunut Vanttilaksi. Alueelta on löydetty kivikautinen asuinpaikka sekä monia kivikauden esinelöytöjä. 
Vanttilan kyläyhdistys perustettiin vuonna 2001. Vuonna 2002, jolloin Punkalaidun kuului vielä Satakuntaan, Vanttila valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.
Fazer Pianotehdas

Fazerin pianotehdas oli Musiikki-Fazer-konserniin kuulunut yritys. Se toimi Helsingissä vuodesta 1940 ja sitten Pornaisten Halkiassa vuosina 1963–1989. Tehdas työllisti satakunta henkilöä ja tuotti 1980-luvun alkupuolella jopa 7 000 pianoa vuodessa. Vuonna 1988 Fazer-musiikki myi pianotehtaan kilpailijalle, vuonna 1901 perustetulle pianotehdas Hellas-Piano Oy:lle, joka lopetti sen toiminnan.
Historia.
Fazerin pianotehtaan historia juontaa vuoteen 1934, jolloin Musiikki-Fazer alkoi valmistaa matalia Mignon-pystypianoja Ruotsin Arvikassa sijainneelta Svenska Förenade Piano &amp; Organ -yhtiöltä saamallaan lisenssillä. Niiden hyvä menekki kannusti Fazeria suunnittelemaan ja valmistamaan myös täyskokoisia pystypianoja, joissa yhdistyisi halpa hinta ja hyvä laatu. Vuonna 1935 Georg Fazer kuoli, ja Musiikki-Fazerin johtoon astui hänen sisarenpoikansa Roger Lindberg. Fazerin pianotuotanto alkoi Helsingissä 1940. Suuren kysynnän vuoksi tilat kävivät pieneksi. Niinpä tuotanto siirrettiin Pornaisten Halkiaan 1963, ja vuonna 1971 valmistui jo kymmenes tuhannes Fazer-piano. Tuolloin noin puolet pianoista meni vientiin Suomen ulkopuolelle, ja tuotantoa laajennettiin Sipoon Linnanpeltoon.
Fazer-pianoissa käytettiin 1970-luvun alussa saksalaisen Louis Rennerin koneistoja, sitten Schwanderin ja BPA:n sekä 1980-luvun puolestavälistä Herrburgerin, erään lähteen mukaan myös Langerin koneistoja. Pianojen kaikupohjissa käytettiin Halkinit-nimellä tunnettua materiaalia, jonka sanotaan kestävän ongelmitta ilmankosteuden muutoksia.
Suurimmillaan pianotuotanto oli vuosina 1983 ja 1984, jolloin valmistui noin 7 000 soitinta vuodessa ja Fazer oli yksi Euroopan suurimmista pianovalmistajista. Länsi-Euroopan maihin vietyjä mallinimiä olivat Finlandia, Lapponia, Classic ja Forte. Digitaalipianojen tulo alkoi pian syödä akustisten pianojen markkinoita, ja Fazerin pianotehdas myytiin vuonna 1988 Hellas-Pianolle.
Juice Newton

Juice Newton (oik. Judith Kaye Cohen, s. 18. helmikuuta 1952 Lakehurst, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja. Virginia Beachissä Virginiassa varttuneen Newtonin esittämistä kappaleista tunnetuimpia ovat "Angel of the morning", "Queen of hearts", "Love's been a little bit hard on me", "Break it to me gently" ja "Heart of the night".
Focke-Wulf Ta 183

Focke-Wulf Ta-183 "Huckebein" oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjä, joka oli tarkoitettu Messerschmitt Me 262:n seuraajaksi.
Koneen suunnittelu alkoi jo vuonna 1942, mutta vasta 28. helmikuuta 1945 Luftwaffen johto valitsi Ta 183:n kehitettäväksi tuotantomalliksi. Konetta rakennettiin 16 prototyyppiä ja ensilennon piti tapahtua toukokuussa 1945, mutta brittijoukot valtasivat Focke-Wulfin tehtaat 8. huhtikuuta 1945.
Akileijat

Akileijat ("Aquilegia") on leinikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 60–70 monivuotista kasvia, joista useita kasvatetaan koristekasveina kukkiensa takia. Akileija on perinteinen perennakasvi mm. englantilaisessa ja suomalaisessa puutarhassa. Niiden kukat ovat kellomaiset, ja niissä on pitkät kannukset. Suomessa tavataan paikoin mahdollisesti puutarhoista karannutta lehtoakileijaa.
Kasvisuvun nimi tulee latinan sanasta "aquila", joka tarkoittaa kotkaa. Tämä viittaa kukkien kynsimäisiin kannuksiin.
Mytologiassa akileija omistettiin germaanien rakkauden jumalattarelle Freijalle. Keskiajan taiteessa siitä tuli yksi Neitsyt Marian tunnuksista. Akileijaa on käytetty lääkekasvina keltataudin ja sappivaivojen hoitamiseen.
Lajeja.
Suomessa kasvatetaan ainakin seuraavia lajeja. Lajit risteytyvät helposti keskenään.
Muita viljeltyjä lajeja:
Sparks

Sparks on vuonna 1968 perustettu yhdysvaltalainen pop/rock-yhtye, jota leimaavat laulaja Russell Maelin korkea falsetti ja veljensä, kosketinsoittaja Ron Maelin eksentriset poppia, rockia, vaudevillea ja oopperaa yhdistelevät sävellykset sekä tyypillisen sarkastiset sanoitukset. 
Yhtyeen nimi oli aluksi Halfnelson, mutta vuonna 1971 nimi muutettiin pienten kokoonpanomuutosten myötä nykyiseen, Marx-veljeksistä (joita Maelit muistuttivat) tehtyyn väännökseen. Sparksin ensimmäinen, vielä Halfnelson-nimellä julkaistu pitkäsoittolevy, joka ilmestyi vuonna 1971, kantoi nimeä "Sparks". Levyn tuotti lauluntekijä-tuottaja Todd Rundgren. Levy ja sen seuraaja, entistäkin avantgardistisempi "A Woofer in Tweeter's Clothing", eivät menestyneet veljesten kotimaassa, ja he muuttivat Englantiin hajottaen vanhan taustayhtyeensä ja palkaten uuden. Uudessa kotimaassaan he nousivat nopeasti listoille albumillaan "Kimono My House" (1974), jonka tunnettu kvasiooppera-kappale ”This Town Ain't Big Enough For the Both of Us” nousi singlelistan kakkoseksi. Sparks löytyi yhtäkkiä Britanniassa Vuoden lupaavin tulokas -listoilta ja oli jopa teinihysterian kohteena. Korkeimman suosion aikana Sparks vieraili myös Suomessa soittaen keikan Kulttuuritalolla. Seuraavat levyt "Propaganda" ja "Indiscreet" myivät myös hyvin, mutta 1970-luvun puolivälin jälkeen Sparksin suosio laantui aiempaa heikompien levytysten ja musiikkimaailman muuttumisen myötä.
Sparksin seuraava inkarnaatio syntyi veljesten lyöttäydyttyä yksiin italialaisen diskoguru Giorgio Moroderin kanssa. Yhteistyön tuloksena syntynyt levy "No. 1 in Heaven" (1979) on lukemattomien sitä seuranneiden elektro-pop-levyjen esikuva ja klassikko, joka tuotti myös useita pieniä hittejä yhtyeelle.
Sparks jatkoi levyttämistä läpi 1980- ja -90-lukujen saavuttaen pienimuotoista menestystä mm. Ranskassa. Vuonna 1994 julkaistu "Gratuitous Sax and Senseless Violins" palautti yhteen singlelistoille Britanniassa. Yhtye toimii ja levyttää edelleen, ja sen valtavirrasta poikkeavaa, älykästä musiikkia arvostava maailmanlaajuinen fanipohja on vankka. Yhtyeen vuoden 2008 järjestämä kiertue oli ilmiö sinänsä: Sparks esitti koko tuotantonsa livenä 21 peräkkäisenä päivänä Lontoossa touko-kesäkuussa 2008. 
Sitkeänä edelleen kiertävä huhu, jonka mukaan Ron ja Russell Mael olisivat Doris Dayn lapsia, on perätön ja veljeksistä Russellin Fan Club-lehdelle 1970-luvun alussa antamaansa haastatteluun keksimä.
Tv-dokumentissa "Suurenmoinen Tati" ("The Magnificent Tati", 2009) haastatellaan Maelin veljeksiä, jotka kertovat neuvotelleensa ranskalaisen elokuvaohjaajan Jacques Tatin kanssa esiintymisestä pääosissa hänen 1980-luvun alussa suunnittelemassaan elokuvassa ”Confusion”. Hanke kuitenkin kaatui Tatin rahavaikeuksiin ja terveysongelmiin. Tati kuoli pian tuon jälkeen 1982.
Marat Izmailov

Marat Nailevitš Izmailov (, s. 21. syyskuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Izmailov pelasi pitkään Venäjän pääsarjassa Lokomotiv Moskovan joukkueessa. Aikaisemmin hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa mutta nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2001. Kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla lissabonilaisessa Sportingissa. Venäjän maajoukkueessa Izmailov debytoi jo 18-vuotiaana ja pelasi joukkueessa myös muun muassa vuoden 2002 MM-turnauksessa ja vuoden 2004 EM-turnauksessa. 
Izmailovin suku on taustaltaan Nižni Novgorodin alueen mišääritataareja.
Sjarhei Hurenka

Sjarhei Hurenka (, , s. 30. syyskuuta 1972 Hrodna) on valkovenäläinen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hurenka valmentaa valkovenäläistä HK Tarpeda BelAZ Žodzina.
Hurenka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 synnyinkaupunkinsa Hrodnan Himikissä. Vuonna 1992 hän siirtyi pääsarjatason Njomaniin, missä pelasi vuoteen 1995 saakka, jolloin hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan. Vuonna 1999 hän pelasi Romassa seitsemän ottelua, kaudella 2000–2001 Real Zaragozassa 11 ottelua ja kaudella 2001–2002 Parmassa 11 ottelua. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Italian Serie B:n Piazenzassa 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi takaisin Lokomotiviin, missä on vakiinnuttanut paikkansa avauskokoonpanossa. Lokomotivissa hän pelasi vuoteen 2008. Hän lopetti uransa seuraavan kauden jälkeen Dinamo Minskissä.
Valko-Venäjän maajoukkueessa Hurenka debytoi 5. toukokuuta 1994 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan.
Hän pelasi maailmancupin karsinnoissa 1998, 2002 ja 2006.
Aasian kehityspankki

Aasian kehityspankki (ADB, ) on vuonna 1966 perustettu kansainvälinen kehitystyötä rahoittava instituutio eli kehityspankki. Se keskittyy vähentämään köyhyyttä Aasiassa ja Tyynenmeren alueella. Sen jäsenmäärä on kasvanut 40 vuodessa 31:stä 67:ään. Suomi on yksi pankin perustajavaltioista.
Pankin pääkonttori on Manilassa, Filippiineillä. Se työllistää noin kaksituhatta henkeä. Yhdysvaltain senaatin komitea on tutkinut korruptioväitteitä pankin hallintoelimissä.
ADB:n suuria hankkeita:
Messerschmitt Me 163 Komet

Messerschmitt Me 163 Komet oli saksalainen toisessa maailmansodassa käytetty rakettimoottorinen hävittäjälentokone. Polttoaineina olivat hydratsiini ja alkoholi, joiden reaktio tuotti työntövoiman.
Lentokone tuli Luftwaffen palveluskäyttöön vuonna 1944. Konetta rakennettiin alle 400 kappaletta ja sillä operoinut Jagdgeschwader 400 saavutti kaikkiaan vain yhdeksän ilmavoittoa, mutta menetti 14 konettaan enimmäkseen nousu- tai laskeutumisonnettomuuksissa.
Jos laskeutuminen tai nousu kentältä epäonnistui, kone useimmiten räjähti. Tästä syystä lentäjiä kehotettiin pakkotilanteessa yrittämään kapuamista ja pudottautumista koneen siiveltä maahan.
Yhdysvaltain ilmavoimissa kone tunnettiin nimellä ”Voimamuna” sen muodon ja nopeuden perusteella. Yhdysvaltalaiset Mustang-lentäjät pyrkivät ampumaan ”loppuunpalaneet munat”, kun ne laskeutuivat liitolennossa kentilleen. Kone oli ensimmäisiä, jossa lentäjien piti tarkkaan huomioida mitä söivät ennen lentoa – suolistokaasun laajeneminen nopean nousun aikana oli tuskallista. Kone oli ongelmallinen myös tankatessa, koska hydratsiini-ajoaine räjähti kosketuksissa esimerkiksi öljyn kanssa. Tankattavien koneiden alle asetettiin vedellä täytetty matala allas, joka esti hydratsiinin kontaktin hallin tai kentän öljyläikkien kanssa.
Hydratsiini on myrkyllistä ja reagoi myös kudoksen kanssa. Lentäjät käyttivät erityistä umpihaalaria, suojalaseja sekä naamaria. Happinaamari asetettiin kasvoille jo koneen ollessa maassa myrkyllisten höyryjen varalta, mutta myös koska koneen nousunopeus vei sen nopeasti normaaliin hengitykseen riittävän tiheän ilmakehän yläpuolelle.
Painon säästämiseksi koneessa ei ollut perinteistä laskutelinettä, vaan pyörät irrotettiin nousun yhteydessä ja laskeutuminen tehtiin rungon alla olevalla jalaksella.
Tunnetuin tyypillä lentänyt lienee Wolfgang Späte, jolla oli 72 pudotusta ennen siirtymistään Me 163 -ohjelmaan. Tyypin ensimmäinen koelento tehtiin moottorittomana ja Späte oli tunnettu purjelentäjä. Hän komensi koelentotoimintaan perustettua Erprobungskommando (Ekdo) 16:tta.
Janne Huilaja

Janne Huilaja (s. 1961 Kittilä) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Muurolassa Rovaniemellä ja on aikaisemmalta ammatiltaan rakennusmestari, mutta nykyisin vapaa kirjailija.
Huilaja syntyi ja eli Kittilän Kaukosen kylässä 25-vuotiaaksi, joskin kävi välissä ammattikoulun Rovaniemellä ja armeijan Ivalossa. Hän kuvaa kirjoissaan pohjoisen elämää realistiseen tyyliin. Musikaalinen ja kitaransoitosta innostunut Huilaja kiinnostui kirjoista vasta yli 20-vuotiaana, kirjoittamaan hän alkoi työttömäksi jäätyään.
Teokset.
Esikoisteos "Kolmijalkainen kettu" oli sekä Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon että Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana. Myös "Karkuri"-romaani oli Olvi-palkintoehdokas.
Painopinnanvalmistaja

Painopinnanvalmistaja työskentelee graafisessa teollisuudessa. Työtehtäviä ovat
Ammattitutkinto opiskeluissa valitaan yksi suuntautumisala: työasemataittajan tuotantotehtävät, kuvankäsittelijän tuotantotehtävät, tietokoneavusteisen painopinnanvalmistuksen tuotantotehtävät tai painopinnanvalmistuksen järjestelmätukihenkilön tehtävät.
Opiskelu kesti lukiopohjalta kaksi vuotta, ilman lukiotaustaa tutkinto oli kolmevuotinen. Vuonna 2002 tutkinto uudistettiin kolmivuotiseksi ulkoasuntoteuttajan tutkinnoksi.
Vladimir Vikulov

Vladimir Ivanovitš Vikulov (, 20. heinäkuuta 1946 Moskova, Venäjän SFNT – 9. elokuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Vikulov oli parhaita pelinrakentajia 1960- ja 1970-luvuilla. Hänen ketjukavereinaan pelasivat muun muassa Anatoli Firsov, Viktor Polupanov, Valeri Harlamov, Aleksandr Maltsev, Boris Aleksandrov ja Viktor Žluktov. Vikulov pelasi 520 liigaottelua tehden 283 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1964–1979. Hän edusti TsSKA Moskovaa ja SKA Leningradia. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän pelasi 195 maaottelua tehden 109 maalia vuosina 1965–1979.
Vikulov voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Grenoblessa 1968 ja Sapporossa 1972, seitsemän maailman- ja kuusi Euroopan mestaruutta.
Vikulov kuoli Moskovassa 9. elokuuta 2013, 67-vuotiaana.
Horacio Accavallo

Horacio Accavallo (14. lokakuuta 1934 Villa Diamante, Lanús, Argentiina – 13. syyskuuta 2022) oli argentiinalainen kärpässarjan (50 kg) nyrkkeilijä. Hän otteli ammattilaisena vuosina 1956—1967 ja saavutti 75 voittoa, joista 34 tyrmäyksellä, kaksi häviötä ja kuusi ratkaisematonta. 
Accavallo nyrkkeili alkuaikoinaan pääasiassa kotimaassaan Argentiinassa, missä hän oli melko ylivoimainen. 1. maaliskuuta 1966 hän voitti Tokiossa WBA ja WBC:n 15-eräisessä mestaruusottelussa Katsuyoshi Takayaman. Accavallo oli ollut hallitsevan maailmanmestarin Salvatore Burrunin ykköshaastaja, ja kun tämä ei ollut suostunut ottelemaan Accavalloa vastaan, menetti hän mestaruutensa, joka ratkaistiin Accavallon ja Takayaman välillä. 
Accavallo lopetti nyrkkeilyuransa hallitsevana WBA ja WBC-maailmanmestarina puolustettuaan mestaruutta 15-eräisessä kamppailussa Hiroyuki Ebiharaa vastaan.
Aiheesta muualla.
luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa
Wijan Ponlid

Wijan Ponlid (s. 26. huhtikuuta 1976 Si Satchanalai) on thaimaalainen entinen kärpassarjan (51 kg) nyrkkeilijä. 
Ponlid voitti olympiakultaa 2000 Sydneyn olympialaisissa peitottuaan loppuottelussa Kazakstanin Bulat Jumadilovin. Hän sai voitostaan palkkioksi uuden talon, 20 miljoonaa bahtia ja työpaikan poliisina. Lisäksi hänen kunniakseen järjestettiin Bangkokin kaduilla paraati, jossa marssi 49 norsua. Ponlid ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi, vaan pysyi koko uransa ajan amatöörinä.
Nikólaos Siranídis

Nikólaos ”Níkos” Siranídis (, s. 26. helmikuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Siranídis voitti yhdessä parinsa Thomás Bímisin kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa Ateenassa 2004. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltojen parit epäonnistuivat viimeisessä hypyssään kuitenkin pahoin kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisön edessä loistavasti. Näin heistä tuli Ateenan kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat.
Siranídis oli ponnahduslaudalla 1996 Atlantan olympialaisissa 26:s ja 2000 Sydneyssä 36:s.
Thomás Bímis

Thomás Bímis (, s. 11. kesäkuuta 1975 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Bímis voitti parinsa Nikólaos Siranídiksen kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa vuoden 2004 Ateenan kisoissa. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltain parit kuitenkin epäonnistuivat viimeisessä hypyssään pahoin, kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisönsä edessä. Näin heistä tuli kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat.
Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa Bímis oli ponnahduslaudalla 32:s.
Train of Thought

Train of Thought on progressiivisen metalliyhtyeen Dream Theaterin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Sisältö on huomattavasti raskaampaa kuin Dream Theaterin aiempi tuotanto. Albumilta on julkaistu single ”As I Am”. ”Stream of Consciousness” on levyn ainoa instrumentaalikappale. Kappale ”This Dying Soul” jatkaa edellisen albumin "Six Degrees of Inner Turbulence" kappaleen ”The Glass Prison” aloittamaa saagaa, joka kertoo rumpali Mike Portnoyn alkoholismista. Teema jatkuu vielä yhtyeen "Octavarium"-albumin kappaleessa ”The Root of All Evil”, albumin "Systematic Chaos" kappaleessa ”Repentance” ja päättyy Black Clouds &amp; Silver Linings -albumin kappaleeseen "The Shattered Fortress". Kaikki nämä kappaleet sisältävät samantyyppisiä melodioita ja lyriikoita.
Albumi alkaa samalla äänellä mihin edellinen "Six Degrees of Inner Turbulence" loppui.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltäneet John Myung, John Petrucci, Mike Portnoy ja Jordan Rudess, ellei toisin mainittu.
Apu (lehti)

Apu on vuonna 1933 perustettu, viikoittain ilmestyvä A-lehtien yleisaikakauslehti. Sen vastaava päätoimittaja on Iina Artima-Kyrki. Avun lukijamäärä Kansallisen Mediatutkimuksen (KMT 2023) mukaan on 258 000 ja kokonaistavoittavuus 455 000. 
Historiaa.
Apu perustettiin lamavuonna 1933 työttömien avustamiseksi. Lehden perustivat Aune ja Yrjö Lyytikäinen. Ensimmäinen numero ilmestyi 19. helmikuuta 1933 ja myytiin loppuun saman päivän aikana. Lehden myyjinä oli vain työttömiä.
Lehden levikki on 168 780 (2010), levikin lasku on ollut jyrkkä, sillä vielä vuonna 2001 levikki oli noin 255 000. Levikin ja lukijamäärän kehitys on ollut lähes identtinen toisen perhelehden "Seuran" kanssa jo vuosikymmeniä. Vuonna 1970 "Avulla" oli 1,45 miljoonaa lukijaa, "Seuralla" 1,21 miljoonaa; vuonna 1993 "Seura" oli suurempi 1,24 miljoonalla lukijalla "Avun" 1,14 miljoonaa vastaan. 
Avun sisältöä ovat muun muassa kolumnit, Nitrodisko-kaskupalsta, ristikot ja jokaviikkoinen Missä Jallu luuraa? -lukijakilpailu.
Jokaisen kuukauden ensimmäinen numero on Suur-Apu, jossa on Avun perussisällön lisäksi 24 sivua enemmän asiaa päivänpolttavista aiheista. Apu-tuoteperheen muut lehdet ovat "Apu Terveys", "Apu Juniori", "ApuRistikot," "ApuKrypto" "ja Apu Luonto". 
Avun päätoimittajana toimi loppuvuodesta 2024 Ville Pernaa tammikuuhun 2025.