Timo Aarniala

Timo Kalervo Aarniala (6. heinäkuuta 1945 Helsinki – 12. maaliskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija, sarjakuvien tekijä, kuvataidepedagogi ja elokuvatoimija. Erityisesti hänet tunnetaan kuvateoksistaan, kirjankuvituksistaan, underground-sarjakuvistaan ja levynkansistaan.
Työura ja perhe.
Timo Aarnialan vanhemmat olivat yritysjohtaja Sakari Aarniala ja Maj-Lis Sandström. Aarniala kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta vuonna 1964 ja suoritti loppututkinnon Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1969. Hän työskenteli Taideteollisen oppilaitoksen ja sittemmin Taideteollisen korkeakoulun kuvallisen viestinnän tuntiopettajana 1970–1973, yleisenä lehtorina 1973–1974, professorina 1975 ja graafisen suunnittelun yliopettajana 1976–1980. Lisäksi hän toimi freelance-taiteilijana ja graafikkona vuodesta 1966.
Aarnialan puolisona oli vuosina 1969–1993 valokuvaaja Inge-Maj ”Inna” Camara Hamberg. Heillä oli kolme lasta.
Työt ja saavutukset.
Aarniala aloitti piirtämällä Teiniliiton "Teinilehteen" ja teki kuvituksia myös pienlehtiin, kuten "Ultraan", "Iirikseen" ja "Seesamiin". Populaarikulttuurin tutkija Pekka Gronow toi 1970-luvun vaihteessa Suomeen yhdysvaltalaisia underground-lehtiä ja myi niitä Aarnialalle ja muille ystävilleen. Aarniala saikin sarjakuvapiirtäjänä suurimmat vaikutteensa Robert Crumbin kaltaisilta underground-taiteilijoilta. Hän julkaisi muutamia sarjakuvateoksia, pääosan nuoruudessaan. Aarnialan sarjakuvatuotannon keskeinen osa julkaistiin vuonna 1998 kokoomateoksessa "Yllätyskuvia". Hän vaikutti suomalaisen sarjakuvan kehitykseen myös opettajana, sillä hänen oppilainaan Taideteollisessa korkeakoulussa olivat muun muassa Mauri Kunnas ja Tarmo Koivisto. Lisäksi Aarniala teki pilapiirroksia nimimerkillä Einari.
Aarniala teki levynkansia muun muassa M. A. Nummiselle, Rauli ”Badding” Somerjoelle ja Tuomari Nurmiolle. Tunnetuin hänen suunnittelemistaan levynkansista lienee Suomen Talvisota 1939–1940 -yhtyeen ainoan albumin "Underground-Rock" (1970) kansi. Muita mainittavia ovat varhaisten suomalaisten punk-albumien "Pohjalla" (1978) ja "...ja me tehtiin rakkautta" (1979) kannet. Aarniala teki levynkansia erityisesti Love Recordsille ja kirjankansia sen sisaryhtiölle Love Kirjoille, jonka perustajaosakas hän oli. Kansikuvia syntyi myös WSOY:lle, Kirjayhtymälle ja Tammelle. Pisimpään kestänyt kuvitushanke oli Love Kirjojen julkaisemien B. Travenin romaanien suomennosten kuvittaminen vuosina 1977–1985. Aarniala suunnitteli myös ensimmäisen Ruisrockin julisteen vuonna 1970.
Aarniala oli myös elokuva-alan monitoimimies: hän ideoi Sodankylän elokuvajuhlien näytökset, laati "Filmihullu"-lehden kansia ja tuotti erilaisia elokuvatapahtumia, kuten "Tappajahai"-elokuvan esityksen Vantaan Tikkurilan uimahallissa. Hän tuotti elokuva-alan esityksiä muun muassa Peter von Baghin kanssa ja osallistui eri tehtävissä useaan elokuvaprojektiin. Kun brittiläinen rock-yhtye The Who konsertoi Helsingin jäähallissa vuonna 1967, teki Aarniala tapahtumasta lyhytelokuvan "The Who Suomessa" (tunnetaan myös nimellä "The Who Helsingissä"), joka sisältää yhtyeen jäsenten haastatteluja ja katkelmia konsertista.
Aarniala teki 1960-luvun lopulla underground-musiikkia Those Lovely Hula Hands -yhtyeessä, joka julkaisi vuonna 1968 yhden EP-levyn, oli mukana yhdellä undergroundmusiikin kokoelmalevyllä ja teki musiikin elokuvaan "Pilvilinna" (1970). Yhtye koottiin myöhemmin uudelleen ilman Timo Aarnialaa.
Aarnialalle myönnettiin Valtion taideteollisuuspalkinto vuonna 1972, Vantaan kaupungin kulttuuripalkinto vuonna 1980, Sodankylä-palkinto vuonna 1998 ja Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinto vuonna 2004.