tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Samuli Peltonen

Samuli Peltonen (s. 21. kesäkuuta 1981 Seinäjoki) on suomalainen sellisti.
Samuli Peltonen aloitti sellonsoiton vuonna 1989 Etelä-Pohjanmaan musiikki­opistossa Seinäjoella Ferenc Gyimesin ja Jussi Peltosen johdolla. Turun taideakatemiassa hän opiskeli vuosina 1998–2002 Timo Hanhisen oppilaana. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuosina 2002–2010 professori Arto Noraksen luokalla, josta hän valmistui erinomaisin arvosanoin musiikin maisteriksi vuonna 2011. Peltonen on täydentänyt opintojaan useilla mestarikursseilla opettajinaan muiden muassa Fred Sherry, Heinrich Shiff, Gary Hoffman, Tsuyoshi Tsutsumi, Torleif Thedéen, Frans Helmersson, Martti Rousi ja Marko Ylönen. Tällä hetkellä Samuli toimii Suomen Kansallisoopperan soolosellistinä, Sibelius Piano Triossa, Total Cello Ensemblessä sekä tuntiopettajana Sibelius-Akatemiassa. Peltonen on pitänyt mestarikursseja Suomessa, Italiassa sekä Virossa. Kevätkauden 2015 Samuli toimi soolosellistinä Royal Danish oopperassa, syksyt 2016 ja 2017 Opera Australian soolosellistinä melbournessa ja Sydneyssä. Vuosina 2006–2016 Samuli soitti Helsingin kaupunginorkesterin riveissä.
Samuli Peltonen on esiintynyt solistina usean suomalaisen orkesterin muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin, Radion sinfoniaorkesterin, Tampere Filharmonian, Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin, Turun filharmonisen orkesterin, Tapiola sinfoniettan, Oulu sinfonian sekä Seinäjoen ja Vaasan kaupunginorkestereiden kanssa. Peltonen on myös esiintynyt English Chamber Orchestran solistina, Itämeri-festivaalilla Tukholmassa sekä Puolassa Czestochowassa Bronislaw Huberman Festivalilla. Hän on esiintynyt myös monipuolisena kamarimuusikkona eri kokoonpanoissa Yhdys­valloissa, Australiassa, Espanjassa, Islannissa, Saksassa, Tanskassa ja Virossa, ja on tuttu näky kesän kamarimusiikkifestivaaleilla.
Samuli Peltonen on tehnyt radionauhoituksia Suomen Yleisradiolle, levyttänyt Uuno Klamin Tseremissiläisen fantasian Helsingin kaupungin­orkesterin solistina. Sibelius Piano Trion debyyttialbumin on julkaissut Yarlung -records.
Samuli Peltonen on voittanut 2. palkinnon Baltian ja Pohjoismaiden välisissä duo-kilpailuissa sisarensa Anna-Mari Peltosen kanssa vuonna 2004. Pariisin Rostropovits -kilpailuissa 2009 hän oli semifinalisti. Vuonna 2006 hän saavutti 1. palkinnon Turun kansallisissa sellokilpailuissa, ja vuonna 2007 Paulon kansainvälisissä sellokilpailuissa 4. sijan. Vuonna 2008 hän voitti kansainvälisen Krystof Penderecki -sellokilpailun Puolassa, jossa hänet palkittiin myös erikoispalkinnolla parhaasta K. Pendereckin konserton esityksestä.
Samuli Peltosen instrumentti on Giovanni Grancino -sello vuodelta 1702.
Samuli Peltosen isä on Seinäjoen kaupunginorkesterin sellisti Jussi Peltonen ja isoisä ilmajokelainen mestaripelimanni Lasse Peltonen.
Harri Broman

Harri Jorma Broman (s. 25. maaliskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos. Hän on autojen varaosa- ja tarvikekauppaa harjoittavan valtakunnallisen Broman Groupin hallituksen puheenjohtaja ja Elinkeinoelämän keskusliiton hallituksen puheenjohtaja.
Ura.
Broman valmistui ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulun lukiosta vuonna 1980 ja ylioppilasmerkonomiksi Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta vuonna 1983. Vuonna 1984 hän kävi opintomatkalla Itävallassa ja vuonna 1985 Saksassa. Broman aloitti työt perheyrityksessä heti valmistumisensa jälkeen, ja toimi isänsä kauppaneuvos Väinö H. Bromanin perustaman Pielisensuun Auto Oy:n markkinointijohtajana vuoteen 1995, jolloin hänet nimitettiin toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2012 Bromanille myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi. Sitä anoi hänelle Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö ja hakemusta puolsivat Joensuun kaupunki ja Pohjois-Karjalan maakuntaliitto. Broman on toiminut isänsä tavoin aktiivisesti karjalaisen kulttuurin edistämiseksi ja ollut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1998. Vuodesta 2009 hän on ollut myös ortodoksisen Valamo-säätiön valtuuskunnan jäsen.
Broman oli Varma-yhtiöiden yrittäjien ja työnantajien neuvottelukunnan jäsen vuosina 2002–2007 ja Pohjois-Karjalan kauppakamarin puheenjohtaja vuosina 2006–2009. Hän toimi Kaupan liiton hallituksessa vuosina 2011−2021, joista 2016−2017 varapuheenjohtajana ja 2020−2021 puheenjohtajana. Broman on ollut myös EK:n hallituksen jäsen vuosina 2020–2021.
Bromanin veli on Broman Yhtiöiden toimitusjohtaja Eero Broman. Hän on äitinsä puolelta Reenpään sukua ja isänsä äidin puolelta Cederbergin sukua. 
Broman on Saksan kunniakonsuli Joensuussa vuodesta 2003. Reservinarvoltaan hän on majuri.
Hänet vihittiin Itä-Suomen yliopiston kauppatieteiden kunniatohtoriksi 2019.
Silver Ainomäe

Silver Ainomäe (s. 21. tammikuuta 1982 Tallinna) on suomalais-virolainen sellisti.
Vuonna 1988 Ainomäe aloitti sellonsoiton opinnot Tallinnan Musiikkikoulussa ja jatkoi opiskeluaan Turun konservatoriossa. Tämän jälkeen hän siirtyi Sibelius-Akatemiaan nuorisokoulutukseen ja edelleen Solistiseen osastoon. Valmistuttuaan musiikin maisteriksi vuonna 2006, Ainomäe lähti Lontooseen Guilhall School of Music and Drama ja Razumovsky Academy -kouluihin jatkamaan opintojaan.
Ainomäe on esiintynyt Virossa, Suomessa, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Sveitsissä ja Kreikassa. Hän ollut osana kuuluisia orkestereita, mm. Radion sinfoniaorkesteri ja Tampereen Filharmoninen orkesteri. 
Aiheesta muualla.
Ainomäen viralliset kotisivut
Pohjois-Karjalan kauppakamari

Pohjois-Karjalan kauppakamari on elinkeinoelämän vaikuttaja-, asiantuntija-, edunvalvoja- ja kouluttajajärjestö. Se osallistuu yrityksiä koskevaan päätöksentekoon maakunnallisesti ja valtakunnan tasolla. Se on yksi Suomen 19 alueellisesta kauppakamarista, joiden yhteiselimenä toimii Keskuskauppakamari.
Pohjois-Karjalan kauppakamari on perustettu vuonna 1954. Jäseniä on noin 550. Sen toimipiste on Joensuussa ja toiminta-aluetta koko Pohjois-Karjalan maakunta.
Toimitusjohtaja on Matti Vuojärvi (2017-). Puheenjohtaja on toimitusjohtaja Ari Mononen, Iivari Mononen Oy (2018-)
Aikaisempia puheenjohtajia.
Toimitusjohtaja, kauppaneuvos Juha Kivelä (2014-2017)
Filppula

Filppula voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimi.
Filppula on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pedon sydän

Pedon sydän ("Hearts in Atlantis", 1999) on Stephen Kingin kirjoittama novellikokoelma, joka sisältää viisi kertomusta. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2000, ja sen suomensi Ilkka Rekiaro. King kuvaa teoksessa 1960-lukua.
Romaanista on tehty samanniminen elokuva (2001), jonka pääosassa nähdään Anthony Hopkins.
Juoni.
Ensimmäinen tarina kertoo Bobby Garfield -nimisestä pojasta, joka tapaa heidän ullakollensa muuttavan Ted Brautiganin. Heistä tulee hyvät ystävät, mutta pian Bobby saa tietää, ettei Ted olekaan tavallinen ihminen. Lisäksi hän saa tietää keltatakkisista alhaismiehistä, jotka jahtaavat Tediä. Miksi? Ja miten vaarallisia alhaismiehet ovat?
Toinen tarina käsittelee aikaa, jolloin Vietnamin sota oli aluillaan. Yliopiston pojat viis veisaavat opiskelusta ja pelaavat mieluummin herttaa. Mutta pian huomataan outo merkki, jossa on variksen jälki keskellä. Mitä se tarkoittaa? Tarinaan liittyy myös Bobby Garfieldin entinen ystävä.
Kolmas tarina sijoittuu 1980-luvulle Willie Shermanin elämään. Willie Sherman, joka on tuttu ensimmäisestä tarinasta, osallistui joskus Vietnamin sotaan, jossa sokeutui. Nyt hän esiintyy erilaisina henkilöinä, kuten Sokea-Willienä.
Neljäs tarina on 1990-luvun loppua, ja se kertoo myös ensimmäisestä tarinasta ja Vietnamin sodassa mukana olleesta – Bobbyn ystävästä – John Sullivanista.
Viides ja viimeinen tarina kertoo aikuisesta Bobby Garfieldistä, joka palaa lapsuuden kaupunkiinsa ystävänsä hautajaisiin ja kohtaamaan menneisyytensä haamut.
Sophie Ellis-Bextor

Sophie Michelle Ellis-Bextor (s. 10. huhtikuuta 1979) on englantilainen laulaja, sanoittaja ja malli.
Biografia.
Ellis-Bextor tuli tunnetuksi vuonna 2000 Spillerin kappaleesta "Groovejet (If This Ain’t Love)". Hänen äitinsä Janet Ellis oli juontaja ja isänsä Robin Bextor elokuvatuottaja. 1990-luvun lopulla hän oli laulajana Theaudience-yhtyeessä. Hänen debyyttialbuminsa oli "Read My Lips" (2001).
Tunnettuja kappaleita.
Suomalaisille Sophie Ellis-Bextor on tullut tutuksi hitistään "Murder On The Dancefloor". Muita tunnettuja kappaleita ovat esimerkiksi "Mixed up World", "I Won't Change You", "Catch You", "Me And My Imagination", "Get Over You", "Take Me Home", "Music Gets The Best Of Me" ja "If I Can't Dance". Vuonna 2000 Bextor teki lauluosuudet Spillerin Groovejet -kappaleeseen.
Tuoreinta materiaalia edustavat Freemasons-duon kanssa tehty kappale "Heartbreak (Make Me a Dancer)" (2009), Junior Calderan single "Can't Fight this Feeling" (2010), sekä Sophien uusin single "Bittersweet" (2010), joka on musiikillisesti myös Freemasonsin käsialaa.
Epätoivon kaupunki

Epätoivon kaupunki () on Stephen Kingin vuonna 1996 julkaistu kauhuromaani. Sen on suomentanut Ilkka Rekiaro, ja suomennos julkaistiin vuonna 1996 Tammen kustantamana. King on kirjoittanut Richard Bachman -kirjailijanimellä myös "Teloittajat"-romaanin (1996), joka muistuttaa henkilöhahmoiltaan "Epätoivon kaupunkia".
Mick Garris, Kingin vakio-ohjaaja, ohjasi "Epätoivon kaupungista" vuonna 2006 elokuvasovituksen "Stephen Kingin Desperation".
Juoni.
Kun Mary ja Peter Jackson lähtivät ajamaan Peterin siskon autolla Kaliforniasta kohti New Yorkia ja kotia, he arvelivat, että edessä on pitkäveteinen etappi Nevadaa halkovalla valtatiellä nro 50. Tapahtuu kuitenkin pari asiaa, joiden vuoksi matkasta on pitkäveteisyys kaukana. Ensin Mary näkee liikennemerkkiin kiinnitetyn kissanraadon. Sitten heidät pysäyttää valkoisella autolla ajava iso poliisi, joka löytää syyn pidättää heidät. Sen seurauksena Jacksonit päätyvät Desperationin kaupunkiin. Iso poliisi kerää samana päivänä putkaan monta muutakin pahaa-aavistamatonta matkalaista, joista vain onnekkaimmat pääsevät sinne asti.
Kun ilta koittaa, poliisi lähtee pois ja jättää heidän vartijakseen kiiluvasilmäisen kojootin. Eikä kukaan heistä epäile vähääkään sitä, että huomenna heitä odottaa jokin vielä paljon pahempi.
Vankien ainoa toivo on mies nimeltä Steve Ames, johon yksi heistä on saanut kännykällä yhteyden. Mutta kun hän saapuu iltapimeällä Desperationiin, koko kaupunki näyttää olevan autio. Vain vanhan kaivoksen huoltorakennuksesta kajastaa kelmeä valo.
Eksyneiden jumala

Eksyneiden jumala ("The Girl Who Loved Tom Gordon") on Stephen Kingin kirjoittama kauhuromaani, joka julkaistiin vuonna 1999. Sen on suomentanut Ilkka Rekiaro, ja suomennos julkaistiin 1999 Tammen kustantamana.
Juoni.
Eräänä alkukesän lauantaina yhdeksänvuotias Trisha lähtee äitinsä ja veljensä Peten kanssa patikkaretkelle Appalakkien polulle Mainen ja New Hampshiren metsiin. Jotta Trishan ei tarvitsisi kuulla äidin ja Peten alituista riitelyä, hän jättäytyy jälkeen ja poikkeaa polulta. Hetken kuluttua hän huomaa olevansa metsässä yksin. Äitiä ja Peteä ei ole missään eikä polkuakaan näy. Siitä alkaa Trishan painajainen. Häntä ahdistavat kylmä ja nälkä, lukemattomat mäkärät, hyttyset ja ampiaiset, salakavala maasto ja kalvava pelko, joka maalaa kauhukuvia hänen silmiensä eteen. Mutta hän hyödyntää sinnikkäästi kaiken tiedon, jota on metsistä saanut, suunnistaa sen mukaan, kokeilee aivan uudenlaista ravintoa, lääkitsee hyönteistenpuremia.
Parhaana lohtuna hänelle ovat korvalappustereot, joista hän voi kuunnella Bostonin Red Soxin baseball-otteluita ja seurata suuren idolinsa Tom Gordonin edesottamuksia. Ennen pitkää hänestä alkaa näyttää, että Tom Gordon on myös hänen mukanaan metsässä, näyttäytyy hänelle silloin tällöin ja antaa hyviä neuvoja.
Mutta onko Tom Gordon oikea eksyneiden jumala? Vai onko se tuo toinen, joka liikkuu lähistöllä jättäen itsestään merkkejä – katkottuja puita, raadeltuja eläimiä – ja piirittää Trishaa odottaen, milloin pelko on kypsyttänyt hänet kyllin mureaksi.
Teloittajat

Teloittajat ("The Regulators", 1996) on Richard Bachmanin (Stephen King) kirjoittama romaani.
Juoni.
On kesäinen iltapäivä Keskilännen pikkukaupungissa, Ohion Wentworthissa, ja sen Poplar Streetillä vallitsee rauha ja järjestys. Sanomalehden jakaja on kierroksellaan, Carverin lapset kinastelevat kadunkulman ruokakaupassa, frisbee lentää Reedin nurmikolla, Gary Soderson virittelee grilliään takapihalla. Ainoa asia joka ei istu kuvaan on punainen pakettiauto joka ryömii mäkeä ylös. Kohta se alkaa rullata ja tappaminen alkaa. Rauhallinen viipale amerikkalaista esikaupunkia uhkaa muuttua paahtoleiväksi.
Väkivalta näyttää riehuvan hiljaisen pisteen ympärillä, talon jota valaisee vain televisioruudun välke. Siellä sisällä ei rauhaa ja järjestystä ole ollut pitkään aikaan. Audrey Wyler on ottanut luokseen asumaan 8-vuotiaan autistisen sisarenpoikansa Sethin, ja he käyvät omaa kiivasta taisteluaan, joka on tehnyt Poplar Street 247:stä vankilan.
Hämärän laskeutuessa talojen ylle niiden jäljelle jääneet asukkaat tuntevat siirtyneensä epätoivon ja vaaran maailmaan, missä voi tapahtua mitä tahansa, vaikka kuinka kauheaa... missä teloittajat jatkavat työtään. Mikä voima on heillä takanaan, miten pitkälle he voivat mennä, miten heidät voisi pysäyttää – näihin kysymyksiin on pakko saada vastaus. Ja se on oleva kauhea.
Yliopistopedagogiikka

Yliopistopedagogiikka on yliopistojen ja korkeakoulujen opetusta, oppimista, opiskelua ja arviointia tutkiva kasvatustieteen tutkimusala. Se on monitieteinen tieteenala, joka tutkii yliopistokontekstissa tapahtuvaa pedagogista toimintaa. Yliopistopedagogiikassa hyödynnetään käyttäytymis- ja sosiaalitieteistä varsinkin psykologiaa, kasvatustieteitä ja sosiaalipsykologiaa. Sen keskeisiin kysymyksiin kuuluu, miten voidaan ohjata opiskelijoiden kehittymistä tieteenalansa asiantuntijoiksi ja tutkijoiksi. 
Yliopistopedagogiikka-käsitteen käyttöönoton aiheuttivat suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä 1990-luvun alussa tapahtuneet muutokset. Suomalainen korkeakoulutusjärjestelmään valittiin tuolloin duaalimalli, jossa korkeakoulutus jakautuu ammattikorkeakouluihin ja tiedeyliopistoihin. Korkeakoulupedagogiikka-termin sijaan alettiin käyttämään termiä yliopistopedagogiikka silloin kun tarkoitettiin nimenomaan tiedeyliopistoissa opetus- ja tutkimushenkilökunnalle tarjottavaa pedagogista koulutusta sekä tiedeyliopistojen opetukseen, oppimiseen ja opiskeluun kohdistuvaa monitieteistä tutkimusalaa. Vastaavasti käsitettä ammattikorkeakoulupedagogiikka alettiin käyttämään ammattikorkeakoulujen opetukseen liittyvästä pedagogisesta koulutuksesta ja tutkimuksesta. 
Yliopistopedagoginen koulutus.
Suomessa yliopistopedagogista koulutusta on tarjottu yliopistojen opetus- ja tutkimushenkilökunnalle jo 1960–1970-luvuilta alkaen, jolloin järjestettiin korkeakoulupedagogisia koulutuksia suomalaisissa yliopistoissa. Annikki Järvinen oli yksi keskeisistä yliopistopedagogiikan kehitykseen vaikuttaneista henkilöistä. Hänen toimestaan järjestettiin Tampereen yliopistoon korkeakoulupedagoginen eli kope-työryhmä, joka on toiminut 1980-luvun alusta alkaen. Yliopistopedagogiset koulutukset aloitettiin Tampereen yliopistossa jo 1970-luvulla ja 1980-luvulla ne eriytettiin muusta henkilöstökoulutuksesta. koska niillä nähtiin olevan yhteys tieteelliseen tutkimustoimintaan Yliopistopedagogista koulutusta oli 1970–1980-luvuilla henkilöstökoulutuksena, jota järjestettiin korkeakoulupedagogiikan lyhytkursseina tai temaattisina työpajoina. 1990-luvun puolivälistä alkaen yliopistopedagogiikan koulutusta tarjottiin Helsingin yliopistossa laajempana opintokokonaisuutena eli 15 opintoviikon laajuisina yliopistopedagogiikan approbatur-opintoina. 
Yliopistopedagogiikka kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa.
Yliopistopedagogiikka käsitettä vastaa ruotsinkielessä termi "universitetspedagogik" ja englanninkielisessä kirjallisuudessa joko "university pedagogy" tai "scholarship of teaching and learning."
Manchesterinterrieri

Manchesterinterrieri () on FCI:n ryhmään 3 (terrierit) kuuluva koirarotu. Rotu on Suomessa vielä suhteellisen harvinainen. Vuonna 2006 rekisteröitiin 23 manchesterinterrieriä, joista kaksi oli maahantuotuja.
Ulkonäkö.
Manchesterinterrieri on tiivisrakenteinen ja voimakas. Urosten säkäkorkeus on 40–41 cm ja narttujen 38 cm. Manchesterinterrierin turkki on sileä ja lyhyt ja väriltään musta mahonginpunaisin merkein (black &amp; tan). Korvat ovat taittuneet eteenpäin.
Luonne ja käyttäytyminen.
Manchesterinterrieri on hyvin valpas, eloisa, energinen ja lihaksikas koira, joka nauttii liikunnasta ja yhdessä harrastamisesta, niinpä se sopiikin moniin harrastuksiin, muiden muassa agilityyn ja tokoon. Mansseilla on hyvin seurallinen luonne, ne viihtyvät omistajansa kanssa sekä harrastuksissa että sylissä katsomassa vaikka TV:tä. Se on myös temperamenttinen ja omapäinen, mutta uskollinen omistajalleen.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Englannista ja sen alkuperä on muinainen. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät rodusta ovat 1400-luvulta. Rotua on käytetty rottien ja kanien metsästykseen. Kantarotu mustaruskea englanninterrieri risteytettiin whippetin kanssa, josta tuloksena oli nykyinen, edeltäjäänsä elegantimpi ja virtaviivaisempi rotu.
Virallinen rotumääritelmä on vuodelta 1924, jolloin myös nimi manchesterinterrieri otettiin käyttöön. Rotu oli erityisen suosittu Manchesterissä ja sen lähiympäristössä. Toisen maailmansodan aikana manchesterinterrieriä, kuten monia muitakin rotuja, uhkasi sukupuutto. Kanta saatiin kuitenkin elvytettyä yhdysvaltalaisten tuontikoirien avulla.
Suomessa on tiettävästi ollut manchesterinterriereitä 1900-luvun alussa, mutta vasta 1980-luvulla rotu vakiinnutti asemansa. Suomen Manchesterinterrierit ry perustettiin vuonna 1992.
Hoito.
Manchesterinterrierin lyhyen sileän turkin hoidoksi riittää irtokarvojen pyyhkäisy silloin tällöin. Rotu on energinen ja tarvitsee pienestä koostaan huolimatta melko runsaasti liikuntaa.
Terveys.
Manchesterinterrieri on todella terve rotu. Suomessa manchesterinterriereillä ei tiettävästi ole yhtään perinnöllisiä sairauksia. Jalostuksen yhtenä päämääränä on ehkäistä veren hyytymistä häiritsevää von Willebrandin tautia.
Harrastus.
Manchesterinterrierit ovat nopeita oppimaan ja sen kanssa voi harrastaa koiranäyttelyitä ja se sopii hyvin myös agilityyn. Myös tokoa harrastetaan jonkin verran. Hyvän hajuaistin omaavat yksilöt ovat myös harrastaneet jälkeä, joka sopii hyvin rotta- ja jäniskoiraksi jalostetulle manchesterinterrierille.
Dr. Teeth and The Electric Mayhem

Dr. Teeth and The Electric Mayhem on The Muppet Show -ohjelman rockyhtye. Se esiintyy myös Muppet-elokuvissa, ja sen nimissä on julkaistu kappaleita eri levyillä. Yhtyeen kuuluisin kappale on "Can You Picture That?" vuoden 1979 "The Muppet Movie" -elokuvasta.
Yhtyeen jäsenet ovat Dr. Teeth (yhtyejohtaja, piano), Janice (kitara), Sgt. Floyd Pepper (bassokitara), Zoot (saksofoni) ja Animal (rummut). Dr. Teeth -hahmo on Jim Hensonin suunnittelema, ja muut jäsenet ovat Michael K. Frithin luomuksia. Muppet Show’n viidennellä tuotantokaudella Lips tulee yhtyeen trumpetistiksi. Animal, Floyd, Zoot ja Janice kuuluvat myös Muppet Show’n monttuorkesteriin, joka soittaa ohjelman aloitus- ja lopetuskappaleet sekä muuta musiikkia.
Cool Biz -kampanja

Cool Biz -kampanjan avulla Japanin ympäristöministeriö pyrkii säästämään energiaa rajoittamalla ilmastoinnin käyttöä. Kampanja aloitettiin kesällä 2005, jolloin ministeriöiden lämpötilaksi syyskuuhun saakka säädettiin 28 °C.
Kampanjaan liittyvä pukeutumisohjeistus kehottaa työntekijöitä käyttämään tärkättyjä kauluksia ja hengittävästä materiaalista tehtyjä housuja. Työntekijöitä opastetaan myös käyttämään lyhythihaisia paitoja ja välttämään kravatin ja pikkutakin käyttöä. Monet työntekijät olivat kuitenkin hämmentyneitä, eivätkä tienneet pitäisikö heidän noudattaa uusia määräyksiä ja he tulivatkin töihin takit käsivarsillaan ja kravatti taskussaan. Nekin, jotka pitivät ajatusta vapaammasta pukeutumisesta hyvänä, olivat epävarmoja pukeutumisestaan työmatkoilla, muiden ei-valtiollisissa työpaikoissa työskentelevien pukeutuessa muodollisesti. Monet olivat sitä mieltä, että oli epäkohteliasta esiintyä ilman kravattia yksityisen sektorin edustajien kanssa käydyissä neuvotteluissa.
Kampanjan tulokset.
28. syyskuuta 2005 Japanin ympäristöministeriö julkaisi kampanjan tulokset. Ministeriö toteutti verkkopohjaisen kyselyn 30. syyskuuta 2005 1200 satunnaisesti valitulle henkilölle. Tulosten perusteella 95,8% vastaajista tunsi kampanjan ja 562 vastaajasta 32,7 % ilmoitti, että heidän toimistonsa lämpötila oli ollut korkeampi kuin aiempina vuosina. Näiden lukujen perusteella ministeriö arvioi kampanjan avulla saavutetun 460 000 tonnin hiilidioksidipäästöjen säästö, joka vastaa noin miljoonan kotitalouden kuukauden aikana aiheuttamia päästöjä.
Ministeriö myös ilmoitti aikovansa jatkaa kampanjaa.
Gliese 581

Gliese 581 eli HO Librae on Vaa'an tähdistössä sijaitseva punainen kääpiötähti, jonka spektriluokka on M3V. Tähden etäisyys Maasta on 20,40 valovuotta. Tähdeltä on säteisnopeusmittauksien perusteella vahvistettu olevan eksoplaneettoja. Tähdeltä on väitetty havaitun jopa kuusi planeettaa. Planeettojen Gliese 581 e, b ja c olemassaolo on vahvistettu, kun taas planeettojen Gliese 581 d, Gliese 581 g ja f olemassaolo on kumottu tai vahvistamatta.
Ominaisuudet.
Gliese 581:n etäisyys Maasta on 6,21 pc (20,40 valovuotta), ja se on sitä 87:nneksi lähimpänä oleva tähti. Se sijaitsee Vaa'an tähdistön koillisosassa, eikä sitä voi nähdä Maasta paljain silmin. Sen absoluuttinen kirkkaus on 1,56 ± 0,03 ja pintalämpötila 3 495 ± 56 K. Tähden massa noin 0,31 Auringon massaa ja säde noin 0,3 Auringon sädettä. Säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti on noin 0,012 Aurinkoa. Gliese 851:n metallipitoisuus [Fe/H] on -0,33. Gliese 581 luokitellaan BY Draconis -muuttujaksi.
Planeettajärjestelmä.
Neljän planeetan malli.
Planeettakunnan ensimmäinen planeetta, Gliese 581 b, löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla vuonna 2005. Se luokitellaan fysikaalisilta ominaisuuksiltaan kuumien neptunusten ryhmään. Se kiertää keskustähteään 0,041 AU:n etäisyydellä eli lähempänä kuin Merkurius kiertää Aurinkoa.
Huhtikuussa 2007 Gliese 581:ltä raportoitiin löydetyksi kaksi uutta planeettaa, jotka molemmat luokitellaan supermaiksi. Planeetat löydettiin ESO:n La Sillan observatoriossa sijaitsevalla HARPS-laitteella. Gliese 581 c:n massa on 4,8 Maan massaa ja säde arviolta 1,5 Maan sädettä. Gliese 581 d sitä vastoin sijaitsee keskustähteä ympäröivän elinkelpoisen vyöhykkeen sisällä, mutta sen massa on suurempi: 8,2 Maan massaa. Se kiertää huomattavasti kauempana kuin muut planeetat. Koska planeetan massa on niin suuri, oletetaan planeetalla voivan olla runsaasti vettä, jolloin se voisi olla valtameriplaneetta.
Tieto planeetan Gliese 581 e löytymisestä julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Kohteen massa on vain 1,9 Maan massaa, mikä teki siitä löytöajankohtanaan massaltaan pienimmän löydetyn eksoplaneetan.
Kuuden planeetan malli.
Steven Vogtin tutkijaryhmä väitti vuonna 2010 julkaistussa tutkimuksessaan löytäneensä planeettakunnasta kaksi uutta planeettaa, Gliese 581 g:n ja Gliese 581 f:n. Muut tutkijaryhmät eivät ole pystyneet vahvistamaan löytöä, joten kummankaan planeetan olemassaolosta ei ole varmuutta. Jos Gliese 581 g olisi olemassa, se olisi syksyyn 2010 mennessä tunnetuista eksoplaneetoista eniten Maata muistuttava.
Pölykiekko.
Gliese 581:ä kiertävä pölykiekko havaittiin vuosien 2010 ja 2011 aikana Euroopan avaruusjärjestön Herschel-avaruusobservatorion avulla tehtyjen tutkimusten perusteella. Vuonna 2012 julkaistussa tutkimuksessa arvioitiin kiekon alkavan 25 ± 12 AU:n etäisyydellä keskustähdestä ja levittäytyvän siitä yli 60 AU:n etäisyydelle. Pölykiekon lämpötilan arvellaan olevan kiekon sisäreunalla noin 50 ja ulkoreunalla noin 30 kelviniä.
Bliss (psytrance-artisti)

Bliss (oik. Yonatan Marcow, s. 1981 Israel) on israelilainen psytrance-artisti. Blissin ensimmäinen pitkäsoitto "The Rhythmus Gene" ilmestyi vuonna 2005. Toinen albumi "The Looney Bin" julkaistiin vuonna 2008.
Diskografia.
Albumit.
"The Rhythmus Gene" (2005)
Smuhg

Smuhg (tunnetaan myös variaatio "Smugh", oikealta nimeltään Raul Islas) on meksikolainen psytrance-artisti. Hän on esiintynyt myös omalla nimellään sekä nimimerkillä "Divinorum".
Smuhgilta on tullut albumi nimeltään "Balam", vuonna 2005. Samana vuonna julkaistiin myös samanniminen 12" EP, joka sisältää raidat "Decode", "Cristalis", "Balam" ja "Elements".
Albumit.
Balam (2005)
Gaia (2016)
Mandariinikala

Mandariinikala ("Synchiropus splendidus ") on merikokkien heimoon kuuluva koralliriuttojen kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Mandariinikala kasvaa noin kuusisenttiseksi; koiras on suurempi kuin naaras. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Naaras on väritykseltään oranssi-vihreäkuvioinen, koiras sini-vihreä-oranssikuvioinen. Kuviointi muistuttaa perinteisiä kiinalaisia silkkikankaita, siitä kalan nimi.
Alkuperä.
Mandariinikala elää luonnossa läntisellä Tyynellämerellä. Se pysyttelee koralliriuttojen lähellä 1–18 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja hoito akvaariossa.
Mandariinikala syö vain itse pyydystämiään eläviä pieneliöitä. Siksi sitä voi pitää vain kypsässä riutta-akvaariossa.
Mandariinikala on sävyisä muita kalalajeja kohtaan. Syy siihen, miksi sitä ei voi pitää kaikkien muiden lajien kanssa, on kilpailu ruoasta: mandariinikala nälkiintyy hengiltä, jos vilkkaammat kalat syövät kaikki pikkueliöt. Kaksi mandariinikoirasta taistelee liikaa samassa altaassa: soidinkäyttäytymisensä aluksi koiras pullistelee nostaen selkäevänsä ylös. Saman käytöksen voi havaita jos koiras näkee oman heijastuksensa altaan päädyssä.
Lisääntyminen.
Mandariinipari laskee kerralla 12–200 mätimunaa. Jo 36 tunnin kuluttua hedelmöityksestä munien sisällä voi nähdä poikasten silmät. Mätimunasta kuoriutuu ensin pieni vilkasliikkeinen toukka, 8–11 päivän ikäisenä sille muodostuu selkäevä ja 12–14 päivän ikäisenä niillä on aikuisen kalan tyypillinen suuripäinen vartalonmuoto. Värit kehittyvät vaiheittain muutaman kuukauden kuluessa.
Space Buddha

Space Buddha on Israelista kotoisin oleva psytrance-artisti. Hänen oikea nimensä on Eliad Grundland. Hän on esiintynyt myös omalla nimellään, sekä sen lisäksi nimimerkeillä "Indica" ja "Posessed".
Albumit.
Space Buddha (2000)
Eternity Project (2001)
Stigmata (2001)
Jugle Of Wishes (2002)
Storm Reaction (2003)
Full Circle (2006)
No Shields (2008)
Epic Movie

Epic Movie on vuonna 2007 ilmestynyt yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka on jatkoa vuoden 2006 "Date Movielle" ja Scary Movie -sarjalle. Tällä kertaa elokuvassa parodioitiin lähes kaikkia vuosina 2005–2006 valmistuneita suuria elokuvia, kuten "Jali ja suklaatehdas, , , Teräsmies, Da Vinci -koodi, Harry Potter, , Nacho Libre, Snakes on a Plane, X-Men, Klik! ja Borat". Osansa sai myös "MTV Cribs" -televisiosarja. Elokuva ei saanut kriitikoilta juurikaan kehuja.
Juoni.
Tarina kertoo, kuinka neljä nuorta aikuista löytää lipun, jolla he pääsevät tutustumaan Willy Wonkan herkkuja sisältävään tehtaaseen. Käy kuitenkin ilmi, ettei tehtaaseen pääseminen ollutkaan kovin hyvä asia; nyt pitäisi sitten päästä tehtaasta poiskin. He pääsevät erään kaapin läpi pakenemaan salaperäiseen Gnarniaan.
Gnarniassa he saavat selville kuka hallitsee ankaralla tavalla Gnarniaa: katala White Bitch. Eräs nuorista, Edward, oli kuitenkin tehnyt liiton White Bithchin kanssa; hän oli luvannut Bitchille paljastavansa muiden olinpaikan. Samoihin aikoihin, kun Edward on vankina Bitchin luona, muut menevät kehittämään kykyjään hieman vanhaksi käyneen Harry Potterin ja kumppaneiden luokse, jotta voisivat päästä Gnarniaa oikein hallitsevan "Aslon" luokse.
Edward kokee iloisen yllätyksen, kun hänet saapuu pelastamaan merirosvo Jack Swallows (Jack Nielee). Jackin omaperäisen toiminnan ansiosta, Edward pääsee pakenemaan Jackin mukana merirosvolaivaan. Rosvot kertovat myös millaista on olla piraatti. Lopulta selvisi, kuinka Jack olikin tehnyt sopimuksen Bitchin kanssa, joten Edward joutuu takaisin selliin.
Päästyään toivottuun tulokseen Harry Potterin luona, muut pääsevät tekemään odotetut retken Aslon luokse. Heidän pitää kuitenkin tehdä jotain vastapalvelukseksi.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Taneli Topeliuksen mielestä "Epic Movie" sortuu samaan kuin Friedberg–Selzer-parivaljakon aiemmat "Scary Moviet" (2000–2006) ja "Date Movie" (2006): sekin hukkaa niiden tavoin tilaisuutensa marssittamalla kameran eteen gagien sijaan laimeita kopioita kohteekseen ottamiensa elokuvien kohtauksista. ”"Epic Moviessa" hauskojen juttujen puute konkretisoituu suurin piirtein joka kolmannen kohtauksen päätteeksi esitettävään pieru- tai pissavitsiin, ikään kuin ala-asteikäisille suunnattu alapäähuumori korvaisi sketsien kehittelyvaiheessa tapahtuneita ilmiselviä laiminlyöntejä.”
Kahvia ja tupakkaa

Kahvia ja tupakkaa () on Jim Jarmuschin ohjaama ja käsikirjoittama amerikkalais-japanilais-italialainen elokuva vuodelta 2003. "Kahvia ja tupakkaa" koostuu yhdestätoista mustavalkoisesta lyhytelokuvasta, jotka ovat valmistuneet yli 17 vuoden aikana pitkien elokuvien lomassa.
Lyhyissä 5–10 minuutin otoksissa näyttelee useita tunnettuja näyttelijöitä ja muusikoita. Kohtauksissa he esittävät usein lähes itseään, istuvat pöydän ääressä, keskustelevat, juovat kahvia ja polttavat tupakkaa.
Jarmusch teki kohtauksista ensimmäisen "Kumma tavata" () jo vuonna 1986 Saturday Night Livea varten. Sketsissä italialainen koomikko Roberto Benigni tapaa amerikkalaisen koomikon Steven Wrightin. Miehet keskustelevat kahvin ja tupakan parissa kahvista ja tupakasta. Kohtaus loppuu siihen kun Benigni lähtee Wrightin puolesta hammaslääkäriin.
Lyhyistä episodeista kuuluisin on "Jossain Kaliforniassa" (). Se valmistui vuonna 1992 ja voitti parhaan lyhytelokuvan kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1993. Kohtauksessa muusikot Iggy Pop ja Tom Waits kohtaavat kahvilassa. Miehet keskustelevat väkinäisesti ja juhlistavat tupakoimattomuuttaan tupakoimalla.
Kohtauksista tuoreimmat Jarmusch on kuvannut vuosien varrella tätä kokonaisuutta varten. Kahvin ja tupakan ohella kohtauksissa on useita toistuvia ja episodeja yhteen sitovia elementtejä. Esimerkiksi serkukset ja teslamuuntaja, sekä tärkeimpänä ihmisten välisiä kohtaamisia ja kanssakäymistä leimaava kiusaantuneisuus ja hankaluus.
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa Rakkautta ja Anarkiaa -festivaaleilla vuonna 2004.
Twisted Reaction

Twisted Reaction (oik. Edvin Alperavitch) on israelilainen psytrance-artisti. Hänen esikoisalbuminsa "Action!" julkaistiin vuonna 2006.
Albumit.
"Action!" (2006)
Indra (psytrance-artisti)

Indra, oikealta nimeltään Oshri Krispin on Israelista kotoisin oleva psytrance-artisti. Häneltä on ilmestynyt seitsemän pitkäsoittoa, joista viimeisin "Seven" vuonna 2012.
DNA (täsmennyssivu)

DNA voi "deoksiribonukleiinihapon" lisäksi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Entreat

Entreat on The Curen livealbumi vuodelta 1989. Se on äänitetty The Curen Prayer Tour -kiertueella 22.–24. heinäkuuta 1989 Lontoon Wembley Arenalla ja sisältää ainoastaan "Disintegration"-albumin kappaleita. Levy julkaistiin alun perin vain promootioversiona Ranskassa. Sen sai kaupan päälle ostaessaan vähintään kolme The Curen levyä. Tämä alkuperäinen versio ei sisältänyt kappaleita "Homesick" ja "Untitled". Myöhemmin "Entreat" julkaistiin Isossa-Britanniassa, myös promotionaalisena kahdeksan kappaleen versiona, joka tällä kertaa sisälsi aiemmin mainitut kappaleet. Levyn sai tällöin kaupan päälle, kun osti kaksi The Curen albumia. Levy julkaistiin kaupallisesti vasta vuonna 1991 kahdeksan kappaleen versiona.
Kappaleet.
(*) Ei kaikissa versioissa.
Pilot

Pilot oli skotlantilainen poprockyhtye, jonka perustivat vuonna 1973 entiset Bay City Rollersin jäsenet David Paton ja Bill Lyall. Muut jäsenet olivat Stuart Tosh ja Ian Bairnson. Vuonna 1974 ilmestyi single "Magic", josta tuli Pilotin ensimmäinen menestyskappale. Seuraavaksi ilmestyi single "January", josta jo tulikin listaykkönen tammikuussa 1975. Pilotin muut menestyskappaleet olivat: "Call Me Round" ja "Just A Smile". Vuonna 1977 oli Pilotissa enää jäljellä Paton ja Bairnson, jotka pianisti Steve Swindellsin ja rumpali Henry Spinettin kanssa tekivät albumin "Two's A Crowd". Vuoden 1978 tienoilla Patonista ja Bairnsonista tuli Alan Parsons Project -yhtyeen jäseniä ja Tosh liittyi 10cc-yhtyeeseen. Bill Lyall kuoli aidsiin vuonna 1989.
Arto Sotavalta teki Januarysta suomenkielisen version nimellä Kalenteri vuonna 1976.
Lysenkolaisuus

Lysenkolaisuus tarkoittaa Trofim Denisovitš Lysenkon johtamaa näennäistieteellistä liikettä, joka vastusti Gregor Mendelin kehittämää perinnöllisyystiedettä.
Lysenkolaisuuden mukaan hankitut ominaisuudet periytyvät, mikä on pääosin vastoin nykyaikaisen perinnöllisyystieteen käsityksiä. Lysenkolaisuus muistuttaa siten lamarckilaista ajattelua.
Lysenkolaisuus sai Neuvostoliitossa virallisen aseman, ja sitä harjoitettiin maassa 1930-luvulta vuoteen 1965 asti.
Lysenkolaisuus Suomessa.
Suomalaisissa kansandemokraattisissa lehdissä "Työkansan Sanomat" ja "Vapaa Sana" julkaistiin 1940–1950-luvuilla Erkki Rauteen ja kemisti Heikki Kuusisen kirjoittamia lysenkolaisuutta ylistäneitä artikkeleita.
Vuonna 1949 kansanedustaja ja agronomi Johannes Virolainen esitteli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran maatalousjaoston kokouksessa Neuvostoliiton maidontuotannon lysenkolaisia ”huippusaavutuksia”.
DNA (psytrance-artisti)

DNA on israelilainen, Full On-psytrancea esittävä kaksikko. Heidän nimensä ovat "Eitan Tanami" ja "Zeev Kardonsky". DNA:lta on ilmestynyt 5 kokopitkää albumia ja 5 EP:tä eli Extended Play albumeita. 2010 Eitan Tanami perusti oman levytysyhtiönsä: DNA Records:n, jolla on tällä hetkellä 10 julkaisua.
Albumit.
Kick Me Up (2006)
Disintegration

Disintegration on The Curen kahdeksas studioalbumi vuodelta 1989. Albumi on toinen osa Robert Smithin "trilogiaa", johon kuuluvat myös albumit "Pornography" ja "Bloodflowers". Vuonna 2002 kaikki kolme albumia soitettiin livenä kokonaisuudessaan ja julkaistiin "Trilogy"-DVD:nä vuonna 2003.
Levyn vinyyliversio ei sisällä kappaleita "Last Dance" ja "Homesick" tilan puutteen vuoksi.
South Parkin jaksossa "Mecha-Streisand" Kyle Broflovski julistaa "Disintegrationin" maailman parhaaksi levyksi huutamalla: "Disintegration is the best album ever!".
Levystä on äskettäin julkaistu kolmen CD:n 20-vuotisjuhlaversio.
Kappaleet.
(*) Vain kasetti- ja CD-versioissa.
MFG

MFG, (lyhenne sanoista "Message From God") on Israelista kotoisin oleva, psytrancea tuottava kaksikko. Miesten nimet ovat Aharon Segal ja Guy Zukrel. MFG on aloittanut toimintansa vuonna 1996.
Albumit.
The Prophecy (1996)
New King Of World (1997)
Project Genesis (1998)
The Message (2001)
Message From God (2006)
Efraim Kronqvist

Efraim Johan Kronqvist (2. elokuuta 1874 Sortavala – 22. toukokuuta 1918 Hausjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1914. Sisällissodan aikana Kronqvist toimi punaisten piiriesikunnan ylipäällikkönä Riihimäellä ja kuoli sodan päätyttyä vankileirillä.
Elämä.
Lapsuus ja nuoruus.
Efraim Kronqvistin vanhemmat olivat Alavuden Sapsalammelta kotoisin ollut kirvesmies Johan Kronqvist (1815–1877) ja Pielisjärvessä syntynut Anna Stiina Tossavainen (1853–1890). Kansakoulun käytyään hän työskenteli maalarina ja kauppa-apulaisena Nilsiässä, Kuopiossa ja Nurmeksessa. Asevelvollisuutensa Kronqvist suoritti Lappeenrannassa toimineessa Suomen Rakuunarykmentissä, josta hän kotiutui aliupseerina.
Politiikassa.
Vuonna 1905 Kronqvist oli perustamassa Nurmeksen työväenyhdistystä, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi. Kronqvist valittiin eduskuntaan vuonna 1909 ja hän uusi paikkansa kolmissa seuraavissa vaaleissa. Kansanedustajan tehtäviensä ohella Kronqvist työskenteli Nurmeksessa osuuskaupan hoitajana ennen muuttoaan Hausjärven Riihimäelle 1913.
Yleislakko ja sisällissota.
Kronqvist kuului lokakuussa 1917 perustetun Riihimäen työväen järjestyskaartin johtoon. Marraskuun yleislakon aikana Kronqvist ja Vihtori Huhta muodostivat paikallisen lakkokomitean johdon syrjäytettyään maltillisemmat sosialidemokraatit. Kronqvist oli myös Riihimäen elintarvikelautakunnan puheenjohtaja. Sisällissodan käynnistyttyä Kronqvistista tuli Riihimäen punakaartin päällikkö sekä Riihimäen rautatieasemalla toimineen Suomen Punaisen Kaartin piiriesikunnan ylipäällikkö. Lisäksi Kronqvistin alaisuuteen kuului Oskari Koivulan johtama Hyvinkään punakaarti, jonka ohella hän komensi myös piirin reservijoukkoja. Entisenä rakuunana Kronqvist liikkui usein ratsuosaston kanssa. Valkoisten mukaan hänellä oli adjutanttinaan 15-vuotias poikansa Suomi Kalervo. Kronqvist oli myös punaisten valitseman Hausjärven kunnanvaltuuston jäsen. Joidenkin tietojen mukaan hän olisi sodan aikana pelastanut Erkylän kartanon punaisten tuhopoltolta. Riihimäen valtauksen jälkeen Kronqvistin joukot pakenivat kohti Lahtea. Kaupungista käydyn taistelun päätyttyä Kronqvist jäi piileskelemään Kärkölän metsiin. Hän palasi kotiinsa 12. toukokuuta, mutta joutui heti valkoisten vangiksi. Kronqvist kuoli tuntemattomasta syystä Riihimäen vankileirillä kymmenen päivää myöhemmin.
Perhe.
Kronqvistin puoliso oli lappeenrantalainen palvelija Eva Sorthán (s. 1870), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900. Pariskunnalla oli viisi lasta.
Tulinuolikko

Tulinuolikko ("Nemateleotris magnifica") on nuolikoiden alaheimoon kuuluva tokkokala.
Koko ja ulkonäkö.
Tulinuolikko kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalo on puikkomainen. Vihreää kuononkärkeä lukuun ottamatta pää on valkoinen, pyrstö punainen ja väri vaihtuu liukuvasti niiden välillä. Jos ravinto on yksipuolista, värit voivat haalistua.
Alkuperä.
Tulinuolikko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen.
Tulinuolikko ui vastavirtaan ja siivilöi vedestä eläinplanktonia. Se käyttäytyy aggressiivisesti muita samankokoisia ja varsinkin saman lajisia kaloja kohtaan. Toisaalta se säikähtää helposti ja säntäilee silloin päättömästi, joten piilopaikkoja pitää olla, ja on syytä varmistua, ettei akvaariosta ole helppoa hypätä ulos.
Vesiolot ja ravinto.
Tulinuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa.
Juho Laakso

Johan (Juho) Erik Laakso (ent. Forsell, 4. lokakuuta 1854 Askola – 23. syyskuuta 1915 Loviisa) oli suomalainen torppari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908.
Elämä.
Askolan Tiilään Koskelan torpassa syntyneen Laakson vanhemmat olivat torppari Erik Johaninpoika ja Elisabet (Lisa) Gillberg. Hän elätti itsensä sekalaisilla töillä ja viljeli 1880-luvun alusta lähtien Tiiläässä sijainnutta Ängsbackan torppaa. Kouluja käymätön Laakso lähti työväenliikkeeseen vasta viisikymppisenä 1900-luvun alkuvuosina. Askolan työväenyhdistyksen puheenjohtajana hän keskittyi vuokraviljelijöiden asioihin ja toimi myös kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Lisäksi Laakso osallistui muun muassa vuonna 1906 Tampereella pidettyyn ensimmäiseen yleiseen torpparikokoukseen. 
Laakso tunnettiin torpparien puolestapuhujana myös kotipitäjänsä ulkopuolella ja vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Laakson ainoaksi jäänyt kansanedustajakausi päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Myöhemmin hän toimi muun muassa SDP:n Uudenmaan piirin sekä Suomen Maanvuokraajain Liiton luennoitsijana. Laakso oli myös Porvoossa ilmestyneen "Työläinen"-lehden pitkäaikainen avustaja. 
Laakso ehti viljelemään torppaansa 34 vuoden ajan, kunnes Tiilään maita hallinnut metsäyhtiö Aug. Eklöf Ab hääti hänet usean muun torpparin tavoin talvella 1915. Häädön jälkeen Laakso työskenteli ajomiehenä Helsingin ympäristön linnoitustöissä. Hän kuoli vatsasyöpään Loviisan yleisessä sairaalassa ylilääkäri Léon Biaudetin toimittamasta leikkauksesta huolimatta syyskuussa 1915. Laakso on haudattu Askolan hautausmaalle.
Perhe.
Laakso puoliso oli Askolan Monninkylässä syntynyt Anna Serafia Johanintytär (1856−1919), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1878. Pariskunnalla oli kuusi lasta.
Petri Piispanen

Petri Piispanen (s. 8. joulukuuta 1980 Kokkolassa) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikkanaan keskikenttäpelaaja. Kaudet 1999-2008 Piispanen pelasi KPV:n joukkueessa Ykkösessä ja Kakkosessa. Kausilla 2009-2010 hän edusti Kakkosessa pelaavaa GBK:ta.
Piispasen suurin saavutus on Suomen Cupin finaalipaikka kaudella 2006 KPV:n joukkueessa.
Arttu Seppälä

Arttu Aadiel Seppälä (s. 18. maaliskuuta 1987 Turku) on suomalainen jalkapalloilija ja sarjakuvakäsikirjoittaja.
Seppälä on jalkapalloilijana Lapuan Virkiän kasvatti ja pelipaikaltaan laituri tai hyökkääjä. Kaudet 2005–2007 hän pelasi Ykkösessä Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueessa, jolloin joukkue saavutti hopeaa Suomen Cupissa 2006. Syksyllä 2007 hän siirtyi opiskelemaan Turkuun ja edusti kausilla 2008–2009 FC Interiä voittaen joukkueessa Suomen mestaruuden ja Liigacupin kaudella 2008. Elokuussa 2009 Seppälä siirtyi lainasopimuksella Vaasan Palloseuraan ja jatkoi seurassa myös kauden 2010. Kaudella 2011 hän oli nostamassa Seinäjoen Jalkapallokerhoa Ykköseen pelaten kaikissa joukkueen sarja- sekä Suomen Cup-otteluissa. Kaudella 2012 Seppälä edusti Ykkösessä pelaavaa FC KooTeePeetä. Kaudella 2013 hän edusti Kakkosen itäisessä lohkossa pelannutta KTP:tä.
Seppälä on sarjakuva-alan yrittäjä, ja hän on käsikirjoittanut "Pöyrööt"-sarjakuvaa vuodesta 2011.
Seppälä voitti Diili-tosi-tv-ohjelman keväällä 2025 ja hänestä tulee voiton myötä kesäksi Kasarmitorille Helsinkiin avattavan Jaajo Linnonmaan Superterassin tapahtumapäällikkö.
Hannu Ypyä

Hannu Ypyä (s. 29. elokuuta 1975 Kokkola) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitapuolustaja.
Ypyä on pelannut Ykkösessä (entinen I divisioona) Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueessa vuosina 1994, 1998–1999 ja 2005–2007 sekä Musan Salaman joukkueessa vuonna 2000. Alemmilla sarjatasoilla hän on edustanut KPV:n lisäksi toista kokkolalaisseuraa Öja-73:a.
Asynkroninen verkko-opetus

Asynkroninen verkko-opetus tarkoittaa verkko-opiskelua, jossa osapuolet eivät ole kasvokkain. Tämä tarkoittaa sitä että, opiskelija ja opettaja eivät kommunikoi reaaliaikaisesti keskenään. Sen sijaan nauhoitukset, sähköposti, fax, keskustelupalstat, ketjutetut keskustelut ja verkkopohjainen harjoittelu ovat asynkronista opiskelua. Yksi asynkronisen verkko-opiskelun hyödyistä on se, että osallistuja hallitsee opiskeluprosessin tahtia. Tämä tarkoittaa usein sitä, että asynkroninen verkko-opiskelu on riippumatonta sekä paikasta että ajasta.
Asynkronisen verkko-opetuksen vastakohta on synkroninen verkko-opetus.
Lähteet.
Belanger, F. (2000), Evaluation and Implementation of Distance Learning: Technologies, Tools and Techniques. Hershey, PA, USA: Idea Group Publishing.
Synkroninen verkko-opetus

Synkroninen verkko-opetus on tietoverkossa samanaikaisesti tapahtuvaa opetusta. Opetuksen aikana opettaja ja opiskelijat voivat reaaliaikaisesti keskustella keskenään ja antaa toisilleen palautetta välittömästi. Synkronisessa verkko-opetuksessa on mahdollista lähettää ääntä ja liikkuvaa kuvaa siten, että muut kuulevat ja näkevät kertojan samaan aikaan kun hän puhuu. Synkroninen verkko-opetus on riippuvaista ajasta, mutta ei paikasta. Tämän mahdollistavat erilaiset virtuaaliset luokkahuoneet.
Synkronisen verkko-opetuksen vastakohta on asynkroninen verkko-opetus.
Lähteet.
Belanger, F. (2000), Evaluation and Implementation of Distance Learning: Technologies, Tools and Techniques. Hershey, PA, USA: Idea Group Publishing.
Charles Mackerras

Alan Charles Maclaurin Mackerras (17. marraskuuta 1925 – 14. heinäkuuta 2010) oli australialainen kapellimestari. Hän syntyi Yhdysvalloissa ja toimi vuosina 1954–1956 BBC Concert Orchestran ylikapellimestarina.
Mackerras johti Hampurin valtionoopperaa 1965–1969, Englannin kansallisoopperaa 1970–1978 ja Walesin kansallisoopperaa 1987–1992. Hän toimi Sydneyn sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1982–1985.
Mackerras kuoli syöpään 14. heinäkuuta 2010.
Eric Ambler

Eric Ambler (28. kesäkuuta 1909 – 22. lokakuuta 1998) oli englantilainen rikoskirjailija. Hän käytti myös pseudonyymiä Eliot Reed yhteistyössä Charles Roddan kirjoittamiensa teosten kohdalla.
Ambler syntyi Lontoossa ja toimi paitsi kirjailijana, myös elokuvien käsikirjoittajana. Hän oli jopa Oscar-ehdokkaana. Hän voitti vuonna 1964 parhaan romaanin Edgar-palkinnon. 
Ambler erosi vaimostaan Louisesta vuonna 1958 ja meni myöhemmin saman vuoden aikana naimisiin Joan Harrisonin kanssa. Pari muutti Sveitsiin vuonna 1969 ja takaisin Englantiin 16 vuotta myöhemmin. Joan kuoli Lontoossa vuonna 1994 ja Eric Ambler samassa kaupungissa 22. lokakuuta 1998.
Mary Quant

Mary Quant (11. helmikuuta 1930 Lontoo – 13. huhtikuuta 2023 Surrey) oli englantilainen muotitaiteilija. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun Chelsea-lookin luojana. Hän avasi ensimmäisen liikkeensä 1957 Lontoon King’s Roadilla ja perusti vuonna 1963 nimeään kantavan myyntiketjun, joka myi esimerkiksi kosmetiikkaa ja laajeni moniin Euroopan maihin ja Amerikan Yhdysvaltoihin.
Mary Quantia pidetään minihameen luojana. On kuitenkin mahdollista, että Pierre Courreges esitteli hyvin lyhyen hameen ensimmäisenä. Joka tapauksessa Quant keksi sille nimen suosikkiautonsa Morris Minin mukaan.
Manchego

Manchego on lampaanmaidosta valmistettu juusto, jota tuotetaan Espanjassa La Manchan alueella. Vähintään kolme kuukautta kypsennettävä Manchego on rakenteeltaan puolikiinteä, ja siinä on pieniä koloja. Väriltään juusto on kultaan vivahtavan keltainen. Manchegon maku vaihtelee pehmeästä terävään juuston kypsennysajasta riippuen: alle kolme kuukautta kypsennetty on mieto ("curado"), yli kolme kuukautta kypsennetty ("viejo") on jo voimakkaampi ja yli vuoden kypsennetty manchego on mustakuorinen, nimeltään "en aceite" ja voimakkaan makuinen.
Juuston pinnassa on kuvio, joka on lähtöisin espartoheinäkorista, jossa se perinteisesti valmistetaan. Nykyään kuori on usein parafiinikerros, jonka kuvio matkii espartoheinäkorin jälkiä.
Manchego-juusto on suojattu Euroopan unionin alkuperäisnimityksellä ("Denominación de Origen").
Seppo Saastamoinen

Seppo Markku Saastamoinen (s. 1960 Kiuruvesi) on kajaanilainen kaupan alalla toimiva liikemies, joka on hankkinut varallisuutta halpakauppaan keskittyneillä Makasiini- ja Maxi-Makasiini -ketjuilla. Saastamoisen omistama "Suomen RH-yhtiö" omisti nämä ketjut vuoteen 2003 saakka, jolloin ne yhdistyivät Tarjoustalon kanssa muodostaen Tarjousmaxin. Saastamoiset omistivat tästä uudesta yhtiöstä, Tarjousmaxista 50 prosenttia ja Tarjoustalon perustajat, Arja ja Kari Hautanen 50 prosenttia. Tokmanni osti Tarjousmaxin vuosien 2005 ja 2006 vaihteessa. Tämän jälkimmäisen kaupan rahoitti CapMan. Tämän järjestelyn jälkeen Saastamoiset omistivat 24 prosenttia, Kyösti Kakkonen noin 24 prosenttia ja CapMan noin 50 prosenttia Tokmannista. Tokmannista tuli samalla Suomen suurin halpakauppaketju. Vuonna 2012 Saastamoiset, Kakkonen ja CapMan myivät osuutensa Nordic Capitalille. 
Saastamoinen toimi vuosina 2006–2007 Tokmanni-konsernin varatoimitusjohtajana, ja sen jälkeen konsernin aktiivisena omistajana. Saastamoinen omistaa lisäksi esimerkiksi kiinteistöyhtiöitä.
Saastamoisen isä Alpo Saastamoinen toimi vaatekauppiaana ja jo isoisänsä Paavo Fredrik Saastamoinen toimi kauppiaana. Alpo Saastamoisen kuoltua liikenneonnettomuudessa vuonna 1967 jäi häneltä vaimo Helvi ja 7 pientä lasta. 
Seppo Saastamoisen isoveli Paavo Saastamoinen jatkoi sisarusten kanssa isänsä vaateliikkeitä ja lasten vartuttua he alkoivat itse yrittäjiksi. Paavo ja Seppo perustivat halpatavaraketju Makasiinin vuonna 1977 ja siitä kasvoi vuosien saatossa merkittävä toimija ja työllistäjä sekä Savossa että Kainuussa. Ketjussa oli myymälöitä sekä Makasiini- että Maxi-Makasiini-nimillä. Myöhemmin toimintaa laajennettiin Kodintukku-konseptilla.
Veljeksistä Jukka Saastamoinen perusti 1987 yhdessä Sepon kanssa Säästötalo Robinhoodin Kymenlaaksoon, ja siitä kasvoi alueelle merkittävä halpatavaraketju.
Saastamoinen on useana vuonna ollut Kajaanin ja Kainuun suurituloisin asukas. 
Saastamoinen on toiminut Tokmannin hallituksen puheenjohtajana vuosina 2018–2025 ja hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 2025.
Maxi-Makasiini

Maxi-Makasiini oli Kainuun ja Pohjois-Savon alueella toiminut halpamyymäläketju. Maxi-Makasiinin perustivat 1970-luvulla veljekset Paavo ja Seppo Saastamoinen. Ketjun liikevaihto vuonna 2002 oli 44 miljoonaa euroa, ja ketju työllisti lähes 200 ihmistä. Pääkonttori sijaitsi Kajaanissa. Ketjun liiketoiminnan perustana oli oma maahantuonti Aasiasta, mikä mahdollisti halvat jälleenmyyntihinnat kuluttajille. Suuri osa myyntitavaroista tuotiin Pick Import Oy:n kautta, jonka perustajajäseninä Saastamoiset toimivat. Ketjun tunnuslause oli "Maxissa markkakin on mahtava". 
Vuonna 2006 Tokmanni-konserni osti Maxi-Makasiinin. Ketjun myymälät muutettiin Tokmanneiksi vasta vuoteen 2014 mennessä.