tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Stalinin lehmät

Stalinin lehmät on Sofi Oksasen vuonna 2003 ilmestynyt esikoisromaani. 
Kirjan yhtenä teemana on syömishäiriö bulimia, jota kirjan päähenkilö Anna sairastaa. Se kertoo myös virolaistaustaisen Annan sopeutumisvaikeuksista Suomessa, hankalasta yhteydenpidosta Virossa asuviin sukulaisiin ja hänen vanhempiensa avio-ongelmista. Kirjan päähenkilön äiti on virolainen ja isä suomalainen. Kirja sisältää myös takaumajaksoja, jotka kertovat äidin puoleisen suvun elämästä Neuvosto-Virossa sen alkuaikoina, metsäveljistä ja kyydityksistä Siperiaan sekä myös päähenkilön äidin elämää 1960- ja 1970-lukujen Virossa ennen Suomeen muuttoa.
Henkilökohtaisen tason lisäksi kirjan teemana on Suomen ja Viron väliset suhteet. Virolaisia pidettiin 1970–1980-luvuilla Oksasen mukaan Suomessa usein venäläisinä ja heihin kohdistui samanlaista ”ryssävihaa”, minkä vuoksi kirjan päähenkilön Annan äiti ei tahdo tämän paljastavan virolaista taustaansa.
Oksanen kirjoitti kirjaa kaksi vuotta. Sen nimi viittaa siperialaisiin vuohiin, joita virolaiset kutsuivat Stalinin lehmiksi, mutta myös naisten halventavaan nimitykseen. Oksasen mukaan naisen kehoon kohdistuvaa ”painofasismia” ja ”läskifobiaa” voi verrata totalitarismiin. Markkinoinnissa kirja on määritelty feministiseksi, mutta Oksanen itse pitää määrittelyä luokittelevana.
"Stalinin lehmät" on Oksasen Viron lähihistoriaa käsittelevän kvartetti-romaanisarjan ensimmäinen osa. Seuraavat osat ovat "Puhdistus" (2008) ja "Kun kyyhkyset katosivat" (2012).
"Stalinin lehmät" -romaanista tehdään televisiosarja, joka on ensimmäinen Oksasen kirjaan perustuva tv-sarja. Kuusiosaisen sarjan käsikirjoittavat suomalainen Aino Kivi ja virolainen Andra Teede.
Käännökset.
Kirja on käännetty useille kielille ja käännösoikeudet on myönnetty joillekin vielä kääntämättömille.
Kirja ilmestyi Virossa vuonna 2004 ja herätti siellä keskustelua erityisesti suomalaisten asenteista virolaisia kohtaan.
Jom hazikaron

 
Jom Hazikaron (), ), pit. "Jom Hazikaron l'Chalalei Ma'arachot Jisrael v'l'Nifgaei Peulot Ha'eivah" 
(‏יום הזכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה), on Israelissa vietettävä kaatuneiden muistopäivä. Sitä vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä Israelin itsenäistymistä seuranneissa sodissa kaatuneiden ja näiden sotien veteraanien kunniaksi. Samoin muistetaan palestiinalaisterroristien uhreina kuolleita siviilejä.
Kaatuneiden muistopäivää seuraa ijar-kuun viidentenä päivänä vietettävä Israelin itsenäisyyspäivä jom ha'atsma'ut. Molemmat juhlat siirretään päivää aikaisemmaksi, mikäli kuun viides päivä osuu sapatiksi taikka sitä edeltäväksi tai seuraavaksi päiväksi. Päivää vietetään juhlavien seremonioiden merkeissä. Juhla alkaa edellisenä iltana kello kahdeksan minuutin kestävällä sireeniäänimerkillä, sillä juutalaisessa kalenterijärjestelmässä vuorokausi alkaa auringon laskiessa. Sireenin soiton aikana useimmat israelilaiset seisovat hiljaa osoittaen näin kunnioitustaan. Virallinen päivän aloittava seremonia tapahtuu Länsimuurilla, ja Israelin lippu lasketaan puolitankoon.
Seuraavana aamuna kello 11 sireeniä soitetaan jälleen, tällä kertaa kaksi minuuttia, ja kaikki liikenne pysähtyy hetkeksi. Päivän aikana ihmiset osallistuvat muistoseremonioihin ja käyvät hautausmailla. Illalla seitsemän ja kahdeksan välillä Israelin itsenäisyyspäivän aloittaa virallinen seremonia Herzl-kukkulalla. Lippu nostetaan jälleen ylös puolitangosta ja tunnelma vaihtuu surullisesta riemukkaaksi.
Israelin valtion ensimmäisinä elinvuosina kaatuneiden muistopäivän päivämäärästä ei päästy sopuun, joten sitä vietettiin aluksi yhdessä Israelin itsenäisyyspäivän kanssa. Juhlien viettäminen samana päivänä osoittautui hankalaksi, joten Jom Hazikaron siirrettiin päivää aikaisemmaksi vuonna 1951. Järjestely vahvistettiin lailla vuonna 1963. Kaatuneiden muistopäivän viettäminen juuri ennen itsenäisyyspäivää muistuttaa kansalaisia itsenäisyyden hinnasta. Päivä on israelilaisille tärkeä, koska hyvin suuri osa heistä on palvellut maan puolustusvoimissa ja koska monien lähiomaisia kaatui itsenäistymissodissa.
Gregoriaanisessa kalenterissa.
Jom Hazikaronia vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä tai lähellä sitä. Vastaavat gregoriaanisen kalenterin päivät vuosina 2020–2030 ovat:
Tyndall

Tyndall on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Baby Jane

Baby Jane on vuonna 2005 ilmestynyt Sofi Oksasen toinen romaani. Sen on kustantanut WSOY.
Kirja kertoo kahdesta toisiaan rakastavasta naisesta, jotka kärsivät vakavista mielenterveysongelmista. Kirja ottaa kantaa lesbojen ja mielenterveyspotilaiden asemaan yhteiskunnassa.
Romaani on käännetty usealle kielelle, ja vastaanotto on ollut innostunut. Esimerkiksi norjalaisen Dagsavisen-lehden mukaan teos on "jälleen yksi todiste kirjailijan poikkeuksellisesta lahjasta yhdistää hienovarainen kirjallinen proosa brutaaleihin paljastuksiin ihmisyydestä ja sen haavoittuvuudesta. Baby Janella on merkittävä osa mielenterveyshäiriöistä kertovassa kirjallisuudessa." Tanskassa "Information"-lehti kuvasi "Baby Janea" jopa paremmaksi romaaniksi kuin "Puhdistus" (2008).
Kirjasta on tehty samanniminen elokuvasovitus, jonka on ohjannut Katja Gauriloff. Elokuvan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2017, ja se sai ensi-iltansa 8. maaliskuuta 2019. Romaanista on tehty myös ooppera, jonka musiikin sävelsi Markus Kärki. Kantaesitys oli vuonna 2019.
Mäkinen

Mäkinen on Suomen kolmanneksi yleisin sukunimi. Se on vahvasti länsisuomalainen nimi ja kuuluu ns. Virtanen-tyyppiin, lukuisien toisilleen mitään sukua olemattomien henkilöiden 1800-luvun lopulla omaksumiin sukunimiin, joissa alkuosan muodostaa jokin kansallisromanttista luontokuvastoa edustava luontosana ja loppuosan suomalaisten sukunimien alkuperäiseksi päätteeksi koko Suomessa tuolloin ymmärretty nen-pääte, joka on saatu monista vanhoista itäsuomalaisista sukunimistä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa oli 4.3.2024 kaikkiaan 19 784 henkilöä, joilla oli tämä sukunimi. Yhdysvalloissa nimi esiintyy muodossa Makinen. Tunnettuja nimenkantajia:
Mönkijä

Mönkijä on nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan huonossakin maastossa. Mönkijästä käytetään myös nimitystä ATV, joka on lyhenne englannin kielen sanasta "all-terrain vehicle" (suora suomennos "kaikkien maastojen ajoneuvo"). Sotilaskäytössä mönkijää nimitetään maastoskootteriksi.
Mönkijöitä on nelipyöräisen lisäksi myös kolmi-, kuusi- ja kahdeksanpyöräisiä. Niillä on yleensä yksi- tai kaksisylinterinen 40–1 000 cm³ polttomoottori. Suuremmat moottorit ovat yleensä nelitahtisia. Mönkijöissä on matalapaineiset, ajoneuvon kokoon suhteutettuna suuret renkaat. Mönkijöitä on myös tieliikenteeseen rekisteröityjä, ja jotkut tieliikennemönkijät on rekisteröity kahdelle henkilölle. Vaihteistona on usein CVT-variaattori.
Käyttö.
Mönkijöiden kehittyessä niitä on alettu käyttää yhä enemmän hyötyajoneuvoina ja työkoneina. niihin on saatavissa erilaisia peräkärryjä tavaran kuljettamiseksi maastossa ja työkaluja, kuten lumiauroja ja maa- ja metsätalousvarusteita. Mönkijän etuna vaikeakulkuisessa maastossa on traktoriin verrattuna pieni paino ja maastoon jäävät vähäiset jäljet esimerkiksi metsätraktorin jälkiin verrattuna.
Suurin osa mönkijöistä on kuitenkin huvikäytössä. Mönkijöiden huvikäytön haittoja ovat ympäristötieteen dosentti Heikki Simolan mukaan luonnon kuluminen etenkin soilla ja kallioilla ja myös puiden vaurioituminen. Ongelmallisia ovat myös luontoa pahoin kuluttavat mönkijätapahtumat. Samoin hiukkaspäästöt mönkijöissä ovat autoihin nähden jopa viisikymmenkertaiset ajettua kilometriä kohti. Vuoteen 2007 mönkijäturmissa oli Suomessa kuollut kahdeksan ihmistä. Muun muassa näillä perusteilla mönkijä valittiin vuoden turhakkeeksi Suomen Luonto -lehden järjestämässä äänestyksessä vuonna 2007.
Turvallisuus.
Onnettomuustutkijat suosittelevat mönkijöihin turvarakennetta. Turvakaari suojaa vakavilta onnettomuuksilta mönkijän kaatuessa. Kypärän käyttö on vuodesta 2016 alkaen ollut Suomessa pakollista, ellei turvarakennetta ole. Joulukuussa 2018 kuoli varusmies Arctic Shield 18 -harjoituksessa, kun mönkijä kaatui liukkaassa rinteessä ja hän jäi sen alle. Vuosittain sattuu useita kuolemaan johtaneita onnettomuuksia, jotka yleensä ovat tieltä suistumisia.
Tieliikennemönkijät.
Mopomönkijä on mönkijä, jonka moottoritilavuus on enintään 50 cm³ ja nopeus on rajoitettu 45 kilometriin tunnissa. Rekisterissä mopomönkijä on kevyt nelipyörä, joka kuuluu ajoneuvoluokkaan L6e. Mopomönkijän kuljettaminen vaatii AM 121 -luokan ajokortin. Ajoneuvossa pitää olla vilkut, valot, takavalot ja molemmilla puolilla peilit. Tieliikenteessä olevaa mönkijää koskevat perusliikennesäännöt, mutta moottoritiellä mopomönkijällä ei saa ajaa, eikä myöskään pyörätiellä vaikka se olisi mopoille sallittu, koska kevyttä nelipyörää ei lasketa mopoksi.
Melkein kaikilta mönkijävalmistajilta on tullut myös traktorimönkijämalli, jota saa ajaa 15-vuotiaana traktorikortilla tieliikenteessä. Nopeus ei saa ylittää kuuttakymmentä kilometriä tunnissa.
Uniting Nations

Uniting Nations oli brittiläinen tanssiyhtye. Sen jäseniä olivat Paul Keenen ja Daz Sampson. Yhtye saavutti listamenestystä loppuvuodesta 2004 ja alkuvuodesta 2005 Hall &amp; Oatesilta lainatulla coverkappaleella ”Out of Touch”. Kappale pysyi Ison-Britannian listoilla pitkään, mutta nousi korkeimmillaan sijalle 7. 
Seuraava single ”You and Me” nousi brittilistoilla sijalle 15. Laulajana toimi Craig Powell, joka jätti myöhemmin yhtyeen ja lähti soolouralle. Heidän kolmannella singlellään ”Ai No Corrida” vieraili laulajana Laura More. Singleä myytiin Britanniassa myös digitaalisesti esimerkiksi iTunesissa. Single nousi singlelistan sijalle 18.
Uniting Nationsin debyyttialbumi "One World" julkaistiin 14. marraskuuta 2005. Se sisältää 12 kappaletta ja kaksi musiikkivideota (”Out of Touch” ja ”You and Me”).
Superjoint Ritual

Superjoint Ritual oli Philip Anselmon, Joe Fazzion ja Jimmy Bowerin 1990-luvun puolivälissä perustama heavy metal -yhtye New Orleansista. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin myös Hank Williams III sekä Kevin Bond. Heidän musiikkityyliään on kuvailtu sekoitukseksi Panteraa ja Agnostic Frontia.
Yhtyeen nimi "Superjoint Ritual" tulee "The Pagan Winter" -kappaleen sanoista, jonka on esittänyt Darkthrone.
Yhtye hajosi vuonna 2005. Aluksi Phil Anselmo mainitsi syyksi entisen Pantera-kitaristin Dimebag Darrellin kuoleman tuoman masennuksen, mutta yhtyeen hajoamisen syyksi paljastui lopulta riita Anselmon ja yhtyeen rumpalin Joe Fazzion välillä. Asian ovat varmistaneet muut yhtyeen jäsenet.
Mäkelä

Mäkelä on Suomen viidenneksi yleisin sukunimi, yleisin Suomen "la/lä"-johtimisista sukunimistä ja yleisin Suomen muista kuin -nen-johtimellisista sukunimistä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 30.6.2025 Suomessa oli 17 784 henkilöä, joilla oli tämä sukunimi. Kuten -la/-lä-johtimelliset sukunimet yleensäkin, se on nuorehko, talonnimiin perustuva, ensisijaisesti länsisuomalainen nimi.
Kirjastonjohtaja Mikko Mäkelän mukaan on nimetty Tampereella toiminut kirjailijapiiri Mäkelän piiri.
Mäkelä paikannimissä.
Mäkelä esiintyy myös paikannimenä:
Opera Mini

Opera Mini on Opera verkkoselaimen Java-kielellä ohjelmoitu versio mobiililaitteille. Ohjelma toimii lähes kaikissa Javaa tukevissa kännyköissä ja kämmentietokoneissa mahdollistaen pääsyn www:hen myös alemman hintaluokan puhelimilla, joissa ei alun perin ole kuin WAP-selain tai ei ole selainta laisinkaan.
Opera Mini ei ole suorassa yhteydessä Internetiin, vaan ottaa yhteyden Operan välityspalvelimiin. Nämä palvelimet hoitavat tiedon haun Internetistä, sen sovittamisen pienelle ruudulle, pakkaamisen ja lopulta Opera Minille välityksen. Esimerkiksi www-sivujen kuvat pienennetään mobiililaitteen näytölle riittävään tarkkuuteen, jolloin säästetään merkittävästi siirrettävän datan määrässä, yleensä noin 70–90 %.
Myös kehittyneille kämmentietokoneille ja älypuhelimille (Palm OS, Symbian OS, Windows Phone, Windows Mobile) Opera Mini antaa näin mahdollisuuden selata Internetiä pienemmin tiedonsiirtokustannuksin. Ohjelmasta on olemassa kaksi eri versiota ("basic" &amp; "advanced") puhelimen muistimäärän mukaan. Sen voi ladata suoraan puhelimen omalla WAP-selaimella osoitteesta "mini.opera.com".
Jack Palance

Jack Palance (, 18. helmikuuta 1919 Lattimer Mines, Pennsylvania – 10. marraskuuta 2006 Montecito, Kalifornia) oli ukrainalaissukuinen yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Palance aloitti 1930-luvun lopulla ammattilaisnyrkkeilyuran nimellä Jack Brazzo. Hän voitti 15 ottelua putkeen, joista 12 tyrmäyksellä, ennen kuin hävisi Joe Baksille. Toisessa maailmansodassa Palance toimi B-24-pommikoneen harjoituslentäjänä. Kun Palancen kone joutui harjoituslennolla onnettomuuteen, hän sai pahoja palovammoja ja joutui kasvoleikkaukseen. Onnettomuuden vuoksi hänellä oli yksilölliset, helposti tunnistettavat kasvonpiirteet. 
Palance teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1947 ja kolme vuotta myöhemmin hänet nähtiin ensimmäisen kerran valkokankaalla elokuvassa "Pakokauhun vallassa". Palancen luonnenäyttelijän taidot havaittiin heti ja hän sai vuonna 1953 Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta vasta kolmannesta roolistaan elokuvasta "Pelko". Seuraavana vuonna Palance oli uudelleen ehdolla westernistä "Etäisten laaksojen mies". Palance esiintyi useissa muissakin lännenelokuvissa tämän jälkeen, mutta hän oli myös Dr. Jekyll ja Mr. Hyde, Dracula ("Kreivi Dracula") ja Attila ("Attila, hunnien kuningas").
1980-luvulla Palance juonsi yhdessä tyttärensä Hollyn kanssa "Usko tai älä" -televisiosarjaa. Vuonna 1991 Palance voitti Oscarin parhaasta miessivuosasta elokuvasta "Kaupunkicowboyt".
Palancella on tähti Hollywood Walk of Famella. Eläkkeelle vetäytymisensä jälkeen hän asui Tehachapissa, Kaliforniassa. Jack Palance kuoli 10. marraskuuta 2006 kotonaan Montecitossa Kalifornian Santa Barbarassa 87-vuotiaana.
Kosola

Kosola on kylä Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Kosolanmäen nähtävyyksiin kuuluvat Iisakin Jussin tupa ja Veteraanitalo.
Kosolan koulu.
Kosolan koulu on perustettu 1916. Nykyisin siellä opiskelevat peruskoulun vuosiluokat 1–6. Koulu sijaitsee Kosolantien, Hemmingintien, Luusantien ja Kauppatien risteyksessä. Oppilaita oli noin 150. Kesällä 2009 koulun päärakennus tuhoutui tulipalossa, mutta paikalle on nyt rakennettu uusi, arkkitehti Esa Säkkisen suunnittelema koulu.
Kirjailija Antti Tuuri on käynyt koulua, ja sittemmin hänen kirjoittamaansa Talvisota-elokuvaa kuvattiin koululla aidossa ympäristössä.
Montenegron vaakuna

Montenegron vaakuna otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan Montenegron parlamentin päätöksellä vuonna 1993 ja se korvasi aiemman Montenegron sosialistisen tasavallan vaakunan. Vuodesta 2004 lähtien vaakuna on ollut myös Montenegron lipussa. Montenegron nykyinen vaakuna on lähes samanlainen kuin Montenegron vaakuna oli ennen itsenäisyyden menetystä vuonna 1918.
Vaakuna esittää kaksipäistä kotkaa, jonka esikuva on Petrovitšin palatsissa entisessä Montenegron kuninkaallisessa palatsissa. Kaksipäinen kotka on vanha bysanttilainen symboli ja alun perin se on roomalaista alkuperää. Samantyyppistä vaakunaa käytti myös Montenegron keskiaikainen edeltäjä Zetan valtio, kuten myös monet muut eurooppalaiset dynastiat. Vaakunan asettelu on kopioitu Venäjän vaakunasta. Venäjän keisariperheellä oli läheiset suhteet Montenegron hallitsijasuvun kanssa 1800-luvulla, jolloin vaakuna ensimmäisen kerran otettiin käyttöön. 
Kaksipäisen kotka symbolin keskellä olevassa vaakunakilvessä on leijonahahmo, joka on piispallisen vallan merkki ja edustaa ylösnousemusta tai kristillisyyden voittoa, joskin se viittaa myös alueen aikaisempaan merimahtiin Venetsiaan. Montenegro oli ainoa maa Balkanilla, jota Ottomaanien valtakunta ei pystynyt valloittamaan ja sen alkuajan hallitsijoita olivat piispat. Ennen vuotta 1918 käytössä olleessa Montenegron vaakunassa leijonasymboli oli kotkasymbolin alapuolella ja vaakunakilven keskellä oli hallitsijan nimikirjaimet. 
Historia.
Vuonna 1918 Montenegro liitettiin Jugoslavian kuningaskuntaan. Tämän jälkeen säädettiin laki, mikä teki Montenegron vaakunan käytöstä rangaistavan teon. Vuosina 1945–1992 Montenegro kuului Jugoslaviaan sosialistisena tasavaltana ja tuolloin sillä oli oma "sosialistinen" vaakuna.
For My Pain...

For My Pain... on suomalainen yhtye, joka soittaa melodista ja tunnelmallista goottimetallia.
Historia.
For My Pain... sai alkunsa Eternal Tears of Sorrow -yhtyeen laulaja ja basisti Altti Veteläisen ja rumpali Petri Sankalan sivuprojektina vuonna 1999. Kaksikko pyysi mukaan vanhoja ystäviään Nightwish-yhtyeen Tuomas Holopaista ja Embraze-yhtyeen laulajaa ja myös Charonissa vaikuttavaa Lauri Tuohimaata, jotka kiinnostuivat ajatuksesta, mutta kaikki neljä olivat lopulta liian kiireisiä muiden hankkeidensa parissa ja idea päätettiin hyllyttää toistaiseksi. Kahden vuoden päästä vuonna 2001 asia nostettiin uudestaan esiin sekä Eternal Tears of Sorrow'n ja Nightwishin ollessa tauolla. Kokoonpano täydentyi EToS:n entisellä kitaristilla Olli-Pekka Törröllä ja Reflexionin laulajalla Juha Kylmäsellä. Yhtyeen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa albumi, "Fallen", nauhoitettiin Kemin Tico Tico -studiolla keväällä 2001 ja julkaistiin lopulta Spinefarm Recordsin kautta 31. maaliskuuta 2003. Vuonna 2004 julkaistiin single "Killing Romance", joka sisälsi myös cover-version Yö-yhtyeen kappaleesta "Joutsenlaulu".
For My Pain... teki paluun vuonna 2024, jolloin se julkaisi uuden "Recoil Into Darkness" -nimisen kappaleen ja lyriikkavideon. Yhtye aikoo myös aloittaa keväällä keikkailun. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluneet Holopainen ja Sankala eivät ole enää mukana yhtyeessä.
Yhtye tekee parhaimmillaan toista albumia.
Jom ha'atsma'ut

 
Jom ha'atsma'ut () eli Israelin itsenäisyyspäivä on Israelin kansallinen juhlapäivä, jolloin juhlitaan maan vuonna 1948 antamaa itsenäisyysjulistusta. Sitä vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä heti kaatuneiden muistopäivän (jom hazikaron) päätyttyä.
Ijar-kuun viides päivä on Israelin itsenäisyysjulistuksen vuosipäivä. Israelin ensimmäinen pääministeri David Ben-Gurion luki sen Tel Avivissa tuona päivämääränä vuonna 14. toukokuuta 1948. Itsenäisyyspäivän päivämäärä saattaa vaihdella, jotta juhla ei osuisi sapatiksi eikä sitä edeltävälle tai seuraavalle päivälle. Siten juhlaa vietetään ijar-kuun viidettä päivää lähimpänä tiistaina, keskiviikkona tai torstaina. Jos ijar-kuun viides päivä on sapatti eli lauantai, itsenäisyyspäivää vietetään kolmantena päivänä eli edellisenä torstaina, jos taas perjantai, neljäntenä päivänä.
Itsenäisyyspäivän vietto alkaa virallisella seremonialla Herzl-kukkulalla Jerusalemissa edellisen päivän iltana. Seremoniaan kuuluu muun muassa sotilasmarssi ja knessetin (Israelin parlamentti) puhemiehen puhe. Kukkulalle sytytetään myös kaksitoista merkkitulta, yksi kutakin Israelin heimoa kohti. Tulen sytyttäminen on kunniatehtävä, johon valitaan joka vuosi tusina ansioitunutta kansalaista. Juhlaan kuuluu myös ilotulituksia. Tavalliset kansalaiset viettävät päivää esimerkiksi eväsretkeillen tai tanssien. Myös muut juutalaiset ympäri maailmaa juhlistavat Israelin itsenäisyyspäivää eri tavoin.
Gregoriaanisessa kalenterissa.
Jom ha'atsma'utia vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä tai lähellä sitä. Gregoriaanisessa kalenterissa sitä vastaavat vuosina 2020–2030 seuraavat päivämäärät:
Klaus Nomi

 
Klaus Nomi (synt. Klaus Sperber, 24. tammikuuta 1944 – 6. elokuuta 1983) oli erikoisesta lavapersoonastaan tunnetuksi tullut kontratenori. Essenissä, Saksassa syntynyt Nomi muutti New Yorkiin ja loi taiteilijanimensä suosikkilehtensä "Omnin" nimestä vuonna 1978. Hän esiintyi muun muassa David Bowien taustalaulajana "Saturday Night Live" -ohjelmassa. Nomi oli yksi ensimmäisistä AIDSiin kuolleista kuuluisuuksista.
”The Nomi Song” on vuonna 2004 julkaistu dokumenttielokuva Nomin elämästä.
Robert Kovač

Robert Kovač ([ˈrɔbɛrt ˈkɔʋatʃ], s. 6. huhtikuuta 1974 Berliini, Saksa) on kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Maaliskuusta 2016 lähtien hän on toiminut Eintracht Frankfurtin päävalmentajana.
Ura.
Uransa aikana Kovač on pelannut Rapid Weddingissä, vuosina 1994–1995 Hertha Zehlendorfissa, 1995–1996 1. FC Nürnbergissä, 1996–2001 Bayer Leverkusenissa ja 2001–2005 FC Bayern Münchenissä, missä hän voitti kahdesti Saksan Cupin ja kolmesti liigamestaruuden. FC Bayern Münchenistä mies siirtyi Juventukseen, josta vuonna 2007 Borussia Dortmundiin. Hän siirtyi vuonna 2008 Dinamo Zagrebiin, jossa lopetti pelaajauransa 2010. Leverkusenissa ja Bayern Münchenissä samoin kuin maajoukkueessa hän pelasi yhtä aikaa veljensä Nikon kanssa.
Kovač on Kroatian maajoukkueen vakiomiehistöä. Hän pelasi joukkueessa 2002 ja 2006 MM-kisoissa sekä 2004 EM-kisoissa. Kovač pelasi maajoukkueessa 84 ottelua tekemättä niissä yhtäkään maalia.
Tammikuussa 2013 Kovač aloitti valmennusuransa veljensä Nikon apuvalmentajana Kroatian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Veljekset valmensivat yhdessä Kroatian jalkapallomaajoukkueetta 2013-2015. Maaliskuussa 2016 he ottivat valmennusvastuun Eintracht Frankfurtissa.
1. HNL

Kroatian ykkösliiga eli Prva hrvatska nogometna liga, nykyään viestintäsponsorin mukaan virallisesti "T-Com 1. HNL", on Kroatian miesten jalkapalloilun korkein sarjataso. 
Liiga perustettiin 1991 Jugoslavian hajoamisen aikoihin. Ensimmäinen kausi käynnistyi helmikuussa vuonna 1992. Sarjan järjestää Kroatian jalkapalloliitto.
Liigaan osallistuu 10 joukkuetta ja kausi kestää heinä-elokuun vaihteen tienoilta toukokuuhun. Viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa suoraan Kakkosliigaan ja toiseksi viimeiseksi sijoittunut joukkue karsii Kakkosliigan kakkosen kanssa. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle ja sijoille 2-4 sijoittuneet Konferenssiliigan toiselle karsintakierrokselle. 
Kroatian ykkösliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 20. ajanjaksolla 2020–2024.
Everything (kappale)

Everything oli isäntämaa Kreikan edustuskappale vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa Ateenassa. Kappaleen esitti Kreikassa suosittu kyproslainen laulaja Ánna Víssi, joka vastasi myös kappaleen sanoituksista. Kappaleen sävelsi Víssin aviomies Níkos Karvélas. Kappale oli Euroviisuissa ennakkosuosikkien joukossa, mutta sijoittui lopulta vasta yhdeksänneksi 128 pisteellä. "Everything" sai 12 pistettä Kyprokselta ja Bulgarialta, Suomi antoi sille yhden pisteen. Euroviisuissa kappale esitettiin kuudentenatoista; Víssi esitti kappaleensa Ison-Britannian Daz Sampsonin kappaleen 'Teenage Life" jälkeen ja ennen Suomen Lordin kappaletta "Hard Rock Hallelujah".
Kappale menestyi hyvin kreikkalaisilla ja kyproslaisilla listoilla. Ennen Euroviisuja Víssi kävi markkinoimassa sitä Maltalla, Kyproksella, Albaniassa, Serbia-Montenegrossa, Romaniassa, Espanjassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Belgiassa ja Israelissa. 
Kappaleen musiikkivideo sai pääasiassa hyviä arvosteluja. Videolla Víssi joutuu miesystävänsä pettämäksi heidän ollessaan hotellissa ja lähtee suutuksissaan pois hotellista. Hän joutuu kuitenkin moottoripyörällä liikkuvien varkaiden uhriksi ja joutuu itse väärinkäsityksen vuoksi pidätetyksi. Víssi kuitenkin onnistuu pakenemaan poliisiautosta ja liftaa rekan kyytiin. Rekan kuljettaja kuitenkin lähentelee häntä ja hän poistuu kyydistä. Videon lopussa hän antaa miehelleen anteeksi. 
Musiikkivideo sai negatiivista kritiikkiä kreikkalaispoliitikko Geórgios Karatzaférikseltä, jonka mukaan video on huonoa mainosta Kreikalle. Häntä huolestutti turistien mielikuva Kreikasta, jossa moottoripyörävarkaat voivat iskeä koska tahansa ja lomat menevät pilalle Víssin videon tavoin.
"Everything" julkaistiin vuoden 2006 aikana ilmestyneellä englanninkielisellä albumilla.
Limonadi Elohopea

Limonadi Elohopea oli vuosina 1994–2004 toiminut turkulainen yhtye. 
Historia.
Limonadi Elohopea oli suomalainen rockyhtye, joka perustettiin Turussa syksyllä 1994 ja joka lopetti toimintansa vuonna 2004. Bändin laulaja-kitaristi ja lauluntekijä Tero-Petri Suovasen mukaan Limonadi Elohopea oli amerikkalaisen indie-kitararockin perillinen. Bändi erottui aikalaisistaan yhdistelemällä vaihtoehtorockia ja kirjavan fragmentaarisia suomenkielisiä sanoituksia. 
Tero-Petri Suovanen, basisti Sakari Seppälä, kosketinsoittaja Petteri Eeva, rumpali Jussi Hämäläinen ja kitaristi Tero Kohtamäki perustivat Limonadi Elohopean vuonna 1994. Yhtye sai nimensä Syd Barrettin Baby Lemonade -kappaleen ja Mercury Rev -bändin mukaan. Limonadi Elohopea soitti ensimmäiset treeninsä Liedon nuorisotalolla syyskuussa 1994 ja ensimmäisen keikkansa Appelsiini-klubilla saman vuoden joulukuussa. 
Keväällä 1995 Limonadi Elohopean ensimmäisestä demonauhasta vakuuttunut levy-yhtiö Poko Rekords teki bändin kanssa sopimuksen kolmen albumin julkaisusta. Debyyttialbumi "Trukilla yli vaikeuksien" ilmestyi syyskuussa 1995, Jani Lankisen tuottama "Ahmatti" helmikuussa 1997, Matti Nurron kanssa tehty "Laavaa" keväällä 1998. 
Talvella 1999 yhtyeen kokoonpano muuttui, kun kitaristi Tero Kohtamaen paikan peri Juha Nousiainen. Uusi kokoonpano äänitti Limonadi Elohopean neljännen albumin äänittäjäkaksikko Heikki Merenkylän ja Pasi Kerkolan kanssa. "Saippua"-niminen levy ilmestyi maaliskuussa 2000. Saman vuoden kesällä basisti Sakari Seppälä erosi bändistä, joka pestasi hänen tilalleen Raine Hynnisen. Syksyllä 2001 myös rumpali Jussi Hämäläinen jätti Limonadi Elohopean, ja hänen paikalleen istui Mikko Erjossaari. 
Limonadi Elohopean viimeiseksi jäänyt albumi "Halaus" ilmestyi maaliskuussa 2003 Merceedees Tuotannon kautta. Bändi soitti viimeisen keikkansa 10.6.2004 Turussa Down by the Laituri -festivaalilla.
Kellokosken kirkko

Kellokosken kirkko (ruots. "Mariefors kyrka") on Tuusulan Kellokosken taajamassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkkorakennus. Kirkko sijoittuu taajamassa Keravanjoen länsirannalle.
Kirkko kuuluu nykyään Tuusulan seurakunnalle, joka järjestää kirkossa sunnuntaisin jumalanpalveluksia. Vieressä sijaitsee seurakuntatalo.
Historia.
Kellokosken kirkon historia liittyy vahvasti läheisen Kellokosken ruukin historiaan. Kirkko rakennettiin 1800-luvun taitteessa Kellokosken ruukkiseurakunnan käyttöön, jolla oli oma pappi. Kirkko on saattanut olla alun perin hiilivarasto tai makasiini, mikä selittäisi sen omalaatuista arkkitehtuuria. Kirkon alkuperä ei ole täysin tiedossa, kuten ei myöskään kirkon tarkka valmistumisvuosi. Se on kuitenkin Kellokosken vanhimpia rakennuksia. Ruukinseurakunnan toiminta oli kaksikielistä. Vuonna 1869 ruukinseurakunnan toiminta päättyi ja seurakuntatoimintaa alettiin toteuttaa Tuusulasta käsin. Kirkko siirtyi Tuusulan seurakunnalle vuonna 1964 ja yli sadan vuoden tauon jälkeen kirkko sai oman papin vuonna 1971. Vuonna 1978 kirkon viereen rakennettiin arkkitehti Heikki Korpi-Tommolan suunnittelema seurakuntakeskus.
Kirkkoon on tehty laajempia korjauksia vuosina 1930 ja 1989. Vuoden 1930 korjauksessa kirkon ulkoasu sai nykyiset koristeensa ja torninsa. Kirkko on kirkkolain perusteella suojeltu.
Arkkitehtuuri.
Kirkko on suorakaiteen muotoinen ja rakennettu puusta. Istumapaikkoja kirkossa on noin 150. Pitkäkirkolla on taitekatto ja sen pohjoispäädyssä on pieni torni, jossa oleva kello on vuodelta 1930.
Kirkossa ei ole alttaritaulua vaan sen sijaan iso, puinen ja kullattu risti. Kunnostuksen yhteydessä se sai taivaansinisen taustan ja molemmille puolilleen valkoiset pylväät. Kirkon kattokruunut ja lampetit ovat 1800-luvulta. Penkit ovat alkuperäiset.
Ensimmäiset urut kirkkoon lahjoitti Nummenkylän neulomaseura vuonna 1930. Vuonna 1964 kirkossa otettiin käyttöön urkurakentamo Veikko Virtasen rakentamat urut. Nykyiset urut on rakentanut saksalainen Paschen Kiel Orgelbau GmbH 2005 ja niissä on 17 äänikertaa.
Kirkon pitkillä sivuilla olevien ikkunoiden päällä ulkopuolella on suuret maalatut kruunut. Ne muistuttavat Ruotsi-Suomen ajasta. Kirkon katolla olevassa viirissä on tehtaan nimeen viittaavat kirjaimet MB (Mariefors bruk = Kellokosken ruukki) sekä vuosiluku 1800, jota pidetään kirkollisen toiminnan alkamisvuotena Kellokoskella.
Kummitusilmalaivat

Kummitusilmalaivat () olivat Yhdysvalloissa marraskuusta 1896 toukokuuhun 1897 havaittuja salaperäisiä ilma-aluksia. Taustalla oli 1800-luvun lopun kiihkeä kiinnostus motorisoidun ilmailun mahdollisuuteen. Lehdistö kirjoitti aiheesta tiiviisti ja kertoi keksijöistä, joiden arveltiin pian jo lentävän tai hankkivan keksinnölleen patentin. Myös Yhdysvaltain hallituksen väitettiin kehittävän salaista lentolaitetta. Lentokone keksittiin lopulta 1900-luvun alussa.
Kuvaukset salaperäisistä ilmalaivoista eivät suuresti muistuttaneet toisiaan. Havainnoissa oli monia myöhemmän UFO-ilmiön kaltaisia piirteitä: yötaivaalla havaitut salaperäiset kohteet, tiedotusvälineiden ruokkima mielenkiinto ja väitteet salaliitoista. Osa tapauksista oli ilmeisesti tietoisia huijauksia.
Ajan lyhyt historia

Ajan lyhyt historia () on vuonna 1988 ilmestynyt Stephen Hawkingin kirjoittama tietokirja, joka nousi nopeasti bestselleriksi ja jota myytiin yli 9 miljoonaa kappaletta vuoteen 2002 mennessä. Kirjasta tehtiin kuvitettu laitos vuonna 1996, ja kirja on käännetty yli 40 kielelle. Kirja rikkoi myös ennätyksiä pysyttelemällä "The Sunday Times" -lehden kymmenen myydyimmän kirjan listalla 237 viikkoa eli kauemmin kuin yksikään aikaisempi kirja. Kirjan on suomentanut Risto Varteva, ja suomennoksen on julkaissut WSOY vuonna 1988.
Kirja käsittelee useita kosmologian aihealueita, ja siinä esitetään muun muassa teoriat alkuräjähdyksestä, mustista aukoista ja niin sanotuista supersäikeistä. Kirja pyrkii ennen kaikkea tarjoamaan aiheesta yleiskuvan, mutta toisin kuin monet muut tietokirjat se pyrkii myös valottamaan eräiden matemaattisten kaavojen merkitystä.
Stephen Hawkingin mukaan joku oli sanonut, että jokainen kirjassa esiintyvä yhtälö puolittaa kirjan lukijamäärän, joten Hawkingin kirjan ainoana yhtälönä on Einsteinin E=mc².
Rakenne.
Hawking käyttää kirjassaan kronologista rakennetta: edellinen luku johdattaa seuraavan luvun uusiin aiheisiin. Lisäksi kirjaa on saatettu uusintapainoksissa ajan tasalle, ja esimerkiksi luku 10, "Madonreikä ja aikamatka", on kokonaan uusi verrattuna aprillipäivänä 1988 julkaistuun ensimmäiseen painokseen.
Sisällys.
Mainittujen lukujen ohella kirja kertoo lyhyesti omissa jaksoissaan Albert Einsteinista, Galileo Galileista ja Isaac Newtonista.
Excitebike

Excitebike on Nintendon kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka julkaistiin vuonna Nintendo Entertainment Systemille Japanissa. 
Pelistä on julkaistu kolikkopeliversio nimellä "Vs. Excitebike".
Pelaaminen.
Pelissä ajetaan motocross-pyörällä hyppien esteiden yli.
Pelissä ajetaan aikarajaa vastaan ja tavoitteen on tulla maaliin vähintään kolmanneksi. Pelissä on yhteensä valittavana 5 eri rataa ajettavaksi. Yksi pelimuodoista on myös oman ratansa suunnitteleminen. Suunnitellun radan tallentaminen oli kuitenkin mahdollista vain Japanissa, koska sen mahdollistama lisälaite ei tullut myyntiin muualle.
Vaikutus.
Pelille on ilmestynyt jatko-osa, "Excitebike 64" Nintendo 64:lle, jossa on mahdollisuus myös pelata alkuperäistä "Excitebike"-peliä. "Excitebike" on pelattavissa myös pelissä "Animal Crossing" avattavana bonuskohteena.
"Excitebiken" perilliseksi on nimetty Wiille ilmestyvä "Excite Truck", jossa ajetaan moottoripyörien sijasta rekoilla.
Kaupunkicowboyt

Kaupunkicowboyt () on yhdysvaltalainen vuoden 1991 komediaelokuva, jonka on ohjannut Ron Underwood. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Billy Crystal, Bruno Kirby, Daniel Stern, Helen Slater ja Jack Palance.
Juoni.
Elokuva kertoo kolmesta miehestä, jotka kärsivät keski-iän kriisistä ja pestautuvat pariksi viikoksi karjanajajiksi. Crystalin näyttelemä Mitch Robbins on erityisen masentunut työnsä ja perheensä takia.
Vastaanotto.
Jack Palance voitti elokuvasta parhaan miessivuosan Oscarin sekä Golden Globen. Lisäksi "Kaupunkicowboyt" oli ehdolla Golden Globe -gaalassa parhaaksi komedia- tai musikaalielokuvaksi ja Billy Crystal parhaaksi miesnäyttelijäksi samassa kategoriassa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsui "Kaupunkicowboyta" miellyttäväksi pikkukomediaksi ja arvosti erityisesti sen luontevaa dialogia. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Elokuvalle tehtiin jatko-osa "Kaupunkicowboyt II", joka ei menestynyt yhtä hyvin kuin alkuperäinen.
Tempaus

Tempaus on ensimmäinen nostolaji painonnostokilpailussa. Tempauksessa nostajalla on tangosta leveä ote, joka on noin kaksi kertaa hartioiden leveys. 
Säännöt.
Tanko pitää nostaa maasta suorille käsille ilman pysäytyksiä ja ilman punnerrusta käsillä. Nosto on valmis, kun nostajalla on tanko suorilla käsillä ja jalkaterät hartioiden leveydellä sekä rinnakkain.
Tekniikka.
Tempausta pidetään teknisesti vaativana. Tavallinen tapa eritellä tempauksen tekniikkaa on puhua ensimmäisestä ja toisesta vedosta sekä allemenosta ja vastaanotosta. Tämän jälkeen tulee ylösnousu, jolla tosin on vain vähäinen tekninen merkitys.
Ensimmäinen veto 
Nosto alkaa siitä, kun nostaja irrottaa tangon maasta niin, että polvet ovat noin 90 asteen kulmassa ja selkä n. 20-40 asteen kulmassa lattiaan nähden. Nostaja nostaa tankoa ylöspäin sääriä myöten niin, että selän kulma lattiaan nähden pysyy jokseenkin samana. Ensimmäinen veto loppuu, kun tanko saavuttaa polvet.
Toinen veto 
Toinen veto alkaa polvista. Niiden ohitusta pidetään noston vaikeimpana kohtana, koska silloin on vaarana, että tanko karkaa eteenpäin painopisteestä. Toisessa vedossa nostaja oikaisee samanaikaisesti sekä jalkojaan että lantiota, kunnes on suorana ja tuo samalla lantionsa eteen lyöden tankoa ylöspäin. Tämän jälkeen nostaja vetää hartiat ylöspäin kohti korvia. Samanaikaisesti useimmat nostajat nousevat päkiöilleen. 
Vedon pitää olla melko suora, jotta nosto onnistuisi. Mikäli tanko liikkuu eteenpäin tai taaksepäin liikaa on nosto menetetty. Tämä tekninen aspekti pidetään tempauksessa merkitsevänä, sekä hyvin ratkaisevana noston onnistumisen kannalta. Tempausta pidetäänkin tästä syystä vaikeana ja herkkänä.
Allemeno 
Allemeno tarkoittaa, että nostaja liikkuu alaspäin samalla kun tanko liikkuu ylöspäin. Teknisesti oikea allemeno on aktiivinen, eli nostaja vetää tankoa ylöspäin käsillä niin, että pääsee nopeammin sen alle. Sen lisäksi nostaja koukistaa lantionsa sekä polvensa niin, että pääsee kyykkyyn tangon alle. Vaihtoehtoinen tapa mennä tangon alle on mennä saksiasentoon.
Vastaanotto 
Tässä vaiheessa nostaja nostaa kädet ja kääntää ranteet niin, että tanko on pään yläpuolella. Nostaja on joko täydessä syväkyykyssä tai osittaisessa kyykyssä (raaka nosto) tai saksiasennossa.
Costa Rican jalkapallomaajoukkue

Costa Rican jalkapallomaajoukkue, kutsumanimeltään "Los Ticos", edustaa Costa Ricaa kansainvälisissä miesten jalkapalloilun maajoukkuekilpailuissa. Joukkue toimii Costa Rican jalkapalloliiton alaisuudessa.
Costa Rican joukkue on pelannut MM-kisojen lopputurnauksessa viisi kertaa ja yltänyt parhaimmillaan puolivälieriin. Ensimmäisissä kisoissaan Italiassa 1990 se eteni Bora Milutinovićin valmentamana alkulohkostaan jatkoon mutta hävisi neljännesvälierissä Tšekkoslovakialle. Japanin ja Etelä-Korean kisoissa 2002 Costa Rica joutui vaikeaan alkulohkoon, jossa pelasivat sekä maailmanmestari Brasilia että pronssia voittanut Turkki. Vuoden 2006 Saksan MM-turnauksessa Costa Rica putosi ensimmäisellä kierroksella. Brasilian MM-kisoissa 2014 kolumbialaisen Jorge Luis Pinton valmentama Costa Rica oli alkulohkonsa ykkönen voitettuaan Uruguayn ja Italian sekä pelattuaan Englannin kanssa tasan. Neljännesvälierissä se voitti rangaistuspotkukilpailussa Kreikan mutta hävisi puolivälierissä Hollannille ratkaisun tullessa jälleen vasta rangaistuspotkukilpailussa. Venäjän MM-kisoissa 2018 Costa Rica pelasi alkulohkossaan yhden tasapelin ja hävisi kaksi ottelua eikä päässyt jatkoon.
CONCACAF Gold Cupissa Costa Rican paras sijoitus on toinen, vuoden 2002 kisoista. Keski-Amerikan maiden mestaruusturnauksen Copa Centroamericanan se on voittanut kuudesti. Lisäksi se on usein vieraillut Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa Copa Américassa, jossa se on kahdesti selviytynyt puolivälieriin.
Arvokilpailut.
Copa América.
Vuodesta 1993 lähtien Etelä-Amerikan liitto CONMEBOL on kutsunut omaan maanosaturnaukseensa joukkueita myös muista maanosista. Costa Rica on ollut viidesti mukana.
Juninho Pernambucano

Antônio Augusto Ribeiro Reis Junior (s. 30. tammikuuta 1975 Recife, Pernambuco, Brasilia) eli Juninho Pernambucano tai vain Juninho on brasilialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä tai keskikenttä. Hän edusti viimeksiBrasilian pääsarjassa pelaavaa Vasco da Gamaa. Juninhon pelinumero oli 8.
Hänet tiedetään varsinkin Lyonista, jota hän edusti kahdeksan kautta. Kausien 2002–2008 aikana Juninho voitti kaikkiaan 7 peräkkäistä Ranskan liigan mestaruutta Lyonissa. Juninho tunnetaan parhaiten loistavista vapaapotkuistaan, joista kielii myös hänen lempinimensä "50–50", joka on tullut hänen vapaapotkujensa onnistumisprosentista. Tekniikkaa, jota Juninho käyttää, kutsutaan "knuckleball"-laukaukseksi. Siinä pallo tekee äkkinäisiä liikeitä sivuttain, ylös tai alas. Tekniikkaa käyttävät myös Cristiano Ronaldo, Didier Drogba ja Keisuke Honda. Hän osaa laukoa muillakin tyyleillä, esim. kierteillä.
17. kesäkuuta 2009 Juninho siirtyi Qatarilaiseen Al Gharafaan 2-vuotisella sopimuksella 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. 27. huhtikuuta 2011 Juninho palasi takaisin Vasco da Gamaan ja 17. joulukuuta 2012 hän siirtyi Yhdysvaltalaiseen New York Red Bullsiin.
Juninho Pernambucano pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. maaliskuuta 1999 Etelä-Koreaa vastaan. Hän on pelannut 40 maaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia . 
Juninho ilmoitti lopettavansa uransa 30.1.2014. Juninho muistetaan kaikkien aikojen kenties parhaimpana vapaapotkujen laukojana.
Saavutukset.
 Sport Club do Recife
 Vasco da Gama
 Olympique Lyonnais
 Al-Gharafa
 Brasilian maajoukkue
Lajike

Lajike on viljelykasvin vakiintunut muunnos. Usein lajike syntyy jalostustyön kautta, mutta lajike voi syntyä myös spontaanista mutaatiosta ("sportti") tai risteymästä. Kaikki kasvimuunnokset eivät ole lajikkeita, sillä lajikkeeksi hyväksytään ainoastaan sellainen kanta, joka säilyttää ominaisuutensa sekä yksilökohtaisesti että lisättäessä. 
Lajikkeen nimi ilmaistaan tieteellisen nimen yhteydessä kirjoittamalla se puolilainausmerkkien sisään, isolla alkukirjaimella, eikä sitä kursivoida, esimerkiksi Valkea kuulas -omenalajikkeen tieteellinen nimi on "Malus domestica" ’Valkea kuulas’. Ennen vuotta 1959 annettu lajikenimi voi olla latinisoitu, mutta sen jälkeen annetun on oltava nykykielinen. Jos lajike on usean lajin risteymä tai laji ei ole tiedossa, kirjoitetaan lajikenimi suoraan suvun nimen jälkeen, esimerkiksi "Rosa" ’F. J. Grootendorst’. Monilla lajikkeilla on useita kauppanimiä – esimerkiksi "Rosa" 'Madame A. Meilland', joka tunnetaan maailmanlaajuisesti kauppanimillään 'Peace', 'Gioia' ja 'Gloria Dei'. Hedelmillä saattaa lisäksi olla tuotemerkkinimiä, joita saa käyttää vain tietyt laatuvaatimukset tyydyttävälle sadolle.
Lajikeryhmä on joukko lajikkeita, joilla on sama käyttötapa, ulkonäkö, hybriditausta tai kasvutapa. Lajikeryhmän nimi kirjoitetaan lajin tai suvun nimen jälkeen ilman lainausmerkkejä ja kursivointia, esimerkiksi "Brassica oleracea" Italica-ryhmä (parsakaali) tai "Begonia" Corallina-ryhmä ’Luzerna’ (enkelinsiipi).
Veltins-Arena

Veltins-Arena, tunnettu myös nimellä Arena AufSchalke, on Saksan Gelsenkirchenissa sijaitseva monitoimiareena. Se toimii jalkapallojoukkue Schalken kotistadionina ja oli yksi vuoden 2006 jalkapallon MM-kisojen pelipaikoista. Areena avattiin 13. elokuuta 2001, ja sen kapasiteetti kansallisen sarjan otteluissa on 62 271. Areenan erikoisuuksina ovat niin suljettava katto kuin ulos aurinkoon siirrettävissä oleva nurmikin. Stadionin nimioikeudet vuokrattiin vuonna 2005 olutpanimo Veltinsille, ja stadion sai siten sponsorinimekseen "Veltins-Arenan".
Veltins-areenalla pelattiin vuoden 2010 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen avausottelu, jota seurasi 77 803 katsojaa.
Arkkitehtuuri ja tekniikkka.
Veltins-areena on suunniteltu monitoimiareenaksi, vaikka sen päätarkoitus on toimia jalkapallokenttänä. Sen liikutettava katto mahdollistaa stadionin käyttämisen kaikissa sääolosuhteissa. Katto voidaan avata ja sulkea 30 minuutissa. Katto on läpinäkyvää lasikuitua ja päällystetty Teflonilla. Kattoa tukee ristikkorakenne, joka puolestaan yhdistyy 24 pylonilla päärakennelmaan.
Veltins-areenan kenttä voidaan liu’uttaa stadionin eteläpuolelle auringonvaloon muiden tapahtumien ajaksi. Kenttä saadaan sisään ja ulos noin neljässä tunnissa.
Käyttö.
Veltins-areena on jalkapalloseura Schalken kotikenttä, ja se on varsin usein loppuunmyyty, jolloin siellä on 62 271 katsojaa. Siellä pelattiin kuusi ottelua jalkapallon MM-kilpailuissa 2006 sekä vuoden 2004 Mestarien liigan loppuottelu.
Veltins-areenalla on pidetty vuodesta 2002 ampumahiihdon World Team Challenge. Saksassa vuonna 2010 pidettyjen jääkiekon MM-kilpailujen avausottelu Saksan ja Yhdysvaltain välillä pidettiin areenassa. Siellä oli ennätykselliset 77 803 katsojaa. Areenalla on järjestetty myös muun muassa sekä Vitali että Volodymyr Klytško nyrkkeilyottelu, ja siellä on pelattu käsipalloa ja amerikkalaista jalkapalloa.
Veltins-areenalla on pidetty myös monia konsertteja, ja siellä ovat esiintyneet muun muassa U2, Robbie Williams, Bon Jovi, AC/DC, Bruce Springsteen, Metallica, Herbert Grönemeyer ja Pur. Siellä on järjestetty myös oopperoita, kuten "Carmen" ja "Aida".
Historia.
Schalken kotikenttänä vuodesta 1973 vuoteen 2001 oli Parkstadion. Se oli suhteellisen nuori, mutta se alkoi jo 1990-luvulla jäämään moderneista kansainvälisistä stadioneista jälkeen. Siellä oli esimerkiksi melko vähän katettua katsomoa, ja katsomosta oli suhteellisen pitkä matka kentälle.
Uuden stadionin arkkitehdiksi valittiin yhtiö Hentrich-Petschnigg &amp; Partner. HBM Stadien- und Sportstättenbau oli päärakennuttaja, ja HBG Engineering vastasi rakennustekniikasta. Rakennuspaikan alla oli hiilikaivos, joka oli toiminnassa vuoteen 2000 asti. Stadion sijoitettiin koillis-lounais-suuntaisesti, jotta se on samansuuntaisesti kaivoskäytävien kanssa.
Uuden stadion rakennustyöt aloitettiin 21. marraskuussa 1998, ja Veltins-areenan avajaisena järjestettiin 13. ja 14. elokuuta kaksipäiväinen gaalatilaisuus. Rakennustyöt olivat kestäneet tasan tuhat päivää.
FN P90

FN P90 on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstalin suunnittelema ja valmistama konepistooli, joka esiteltiin vuonna 1990. Se on tarkoitettu pistoolia ja tavallista konepistoolia tehokkaammaksi henkilökohtaiseksi itsepuolustusaseeksi ( (PDW)).
Yleistietoa.
16. huhtikuuta 1989 Nato päätti, että vuoteen 2000 mennessä sen jäsenvaltioiden sotavoimien huoltojoukot sekä helikopterien ja panssarivaunujen miehistönjäsenet tarvitsivat itsepuolustuskäyttöä varten uudenlaisen konepistoolin, joka on tulivoimainen ja jolla voisi tiettyä patruunaa käyttäen tarvittaessa läpäistä luodinkestävät liivit tai muun 3 mm esteen. Aseen täytyi olla myös kompakti ja kevyt, jotta sitä voitaisiin käyttää lähitaistelussa. Suunnittelutyö annettiin asevalmistaja FN Herstallille, jonka kehitystyön tuloksena syntyi P90. 
P90:n omalaatuinen ulkomuoto johtuu pitkälti ratkaisuista, jotka tehtiin aseen kannettavuuden ja käytettävyyden maksimoimiseksi. Lipas on suunniteltu ja sijoitettu aseen päälle siten, ettei se ole käyttäjän tiellä häiritsemässä tähtäämistä. Ase on kevyt, sillä se on valmistettu enimmäkseen erilaisista polymeerivalmisteista. Aseella voi ampua yksittäisiä laukauksia tai sarjatulta. Kompakti muotoilu tekee aseen kantamisesta ja säilyttämisestä vaivatonta. Siihen voi myös asentaa äänenvaimentimen, hihnan, lasertähtäimen, IR-tähtäimen ja hylsynkerääjän. Avoimella kiskolla varustettuihin malleihin voi käyttäjä asentaa minkä tahansa tähtäimen kuten esim. punapistetähtäimen.
Asetta valmistetaan eri malleina. Sotilaskäyttöön tarkoitetut mallit ovat P90, P90 TR, P90 USG ja P90 L, jotka eroavat toisistaan varustekisko- ja tähtäinratkaisuiltaan. 5,7 x 28 mm SS190 -patruunan luotiliivit läpäisevien ominaisuuksien seurauksena Herstall ei alun perin myynyt kyseisen kaliiperisia aseitaan siviileille, mutta sittemmin tehdas suunnitteli ja toi myyntiin ensin SS192 -patruunan ja myöhemmin SS196SR -patruunan, joita aseiden päämarkkina-alueella Yhdysvalloissa ei viranomaisten taholta enää luokiteltu liian läpäiseviksi, ja niiden myötä siviilikäyttöön tarkoitetun 407 mm mittaisella piipulla varustettu PS90-itselataavan kertatulimallin. 
P90 on joidenkin erikoisjoukkojen käytössä: kuten Ranskan GIGN, Meksikon Fuerzas Especiales, Pakistanin SSG ja jotkin yhdysvaltalaiset poliisin SWAT -yksiköt käyttävät asetta. Se oli myös jonkin aikaa Suomen puolustusvoimien koekäytössä (mm. taistelusukeltajilla). P90 näkyi myös YLE:n uutisissa Muammar Gaddafin, Libya, joukkoihin kuuluvalla sotilaalla.
P90 testattiin huolellisesti ennen käyttöönottoa. 
Prototyypeillä tehtiin perinteisiksi käyneet kokeet, jotka tehtiin mm. Glock-pistooleille. Niitä testattiin mm. seuraavilla tavoilla:&lt;br&gt;
- upotettiin kuraan, hiekkaan, mutaan ja veteen&lt;br&gt;
- ajettiin yli erilaisilla ajoneuvoilla&lt;br&gt;
- jäädytettiin&lt;br&gt;
- 10 000 laukauksen "yhtäjaksoisen" tulen kesto.&lt;br&gt;
Maailmankaikkeus pähkinänkuoressa

Maailmankaikkeus pähkinänkuoressa () on Stephen Hawkingin kirjoittama, vuonna 2001 ilmestynyt tietokirja, joka käsittelee muun muassa Gödelin epätäydellisyyslausetta sekä osia supersäieteoriasta ja kvanttimekaniikasta. Sen on suomentanut Risto Varteva, ja suomennoksen on julkaissut WSOY vuonna 2003.
Rakenne.
Hawkingin ensimmäisestä populaariteoksesta "Ajan lyhyestä historiasta" poiketen kirja on rakennettu puumaiseksi kokonaisuudeksi, jossa kaksi ensimmäistä lukua, "Suhteellisuuden lyhyt historia" ja "Ajan muoto", muodostavat rungon, johon luvut 3–7 nojautuvat.
Andrijevica

Andrijevica (Андријевица) on kaupunki ja kunta Montenegron itäosassa. Alue rajoittuu etelässä Albaniaan. Kaupungissa oli 1 048 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan ja kunnassa noin 4 600 asukasta vuoden 2019 arvioissa.
Vuonna 2003 Andrijevican kunnassa oli 6 858 asukasta, joista 87 prosenttia ilmoitti äidinkielekseen serbian. Kansallisuudeltaan 65,08 prosenttia heistä katsoi olevansa serbejä ja 23,01 prosenttia montenegrolaisia.
Ellsworthinmaa

Ellsworthinmaa () on alue Etelämantereella, jota rajoittavat lännessä Marie Byrdin maa, pohjoisessa Bellingshauseninmeri, koillisessa on Antarktiksen niemimaan alku ja idässä on Ronnen jäähyllyn länsireunama. Se on suurimmalta osaltaan jäistä tasankoa, mutta siihen kuuluu myös Ellsworthvuoret ja muutamia muita vuoristoja, kuten Hudson, Jones, Behrendt ja Merrick. Alueen korkein kohta ja samalla koko mantereen korkein vuori on Ellsworthvuoriin kuuluva Vinsonin massiivi, joka kohoaa&lt;br&gt; 4 892 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Yhdysvaltalainen tutkija Lincoln Ellsworth löysi alueen lentäjänsä Herbert Hollick-Kenyonin kanssa heidän lentäessään Etelämantereen yli talvella 1935. US-ACAN (1962) antoi alueelle hänen nimensä juhlistaakseen historiallista mannertenvälistä lentoa Dundeen saarelta Rossin jäähyllylle.
Bar (Montenegro)

Bar (Бар, ) on kaupunki ja kunta Montenegron eteläosassa Adrianmeren rannalla. Koillisessa alue rajoittuu Skadarjärveen. Barin kaupungissa oli 13 503 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa ja kunnassa noin 44 000 asukasta vuoden 2019 arvioissa. Bar on tärkeä satamakaupunki.
Historia.
Bar kuului Rooman, Bysantin, Ottomaanien, Venetsian ja Itävallan vallan alle ennen kuin se Berliinin sopimuksella vuonna 1878 yhdistettiin Montenegroon.
Väestö.
Barin kaupungin väestö jakautuu etnisesti (vuoden 2003 tietojen mukaan) seuraavalla tavalla:
Riviera

Riviera on rannikkoalue Ligurianmeren pohjoisrannalla. Se jakautuu Italian Rivieraan, joka ulottuu Ranskan rajalta La Speziaan, sekä Ranskan Rivieraan, joka muodostaa Ranskan Välimeren-rannikon itäisimmän osan ja tunnetaan myös nimellä "Côte d'Azur". Ranskan Rivieran itäosassa, lähellä Italian rajaa, sijaitsee Monaco.
Pääasiassa ilmastonsa ja maisemiensa vuoksi sekä Ranskan että Italian Riviera ovat 1800-luvun lopulta saakka olleet suosittuja turistikohteita. Tähän liittyen nimitystä "Riviera" on alettu käyttää myös seuraavista turistikohteina tunnetuiksi tulleista alueista: