tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valjala

Valjala on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Saarenmaalla, Virossa. Valjala liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin siitä tuli Saarenmaan kuntaan kuuluva pienkauppala. 
Entinen kunta.
Pinta-alaa kunnalla oli 180,02 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 1 416 (1.1.2010). 
Ennen toista maailmansotaa Valjalassa asui yli 3 900 ihmistä. Kunnan korkein piste sijaitsi 10,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Valjalan kunnanjohtajana toimi Kaido Kaasik ja kunnan keskus oli nimeltään Valjala.
Valjalan naapurikunnat olivat Pihtla lännessä, Leisi pohjoisessa, Orissaare koillisessa ja Laimjala idässä. Kaakossa ja etelässä kunta rajautui Itämereen. Kunnan alueella virtaavat joet olivat Lõve jõgi, Maadevahe ja Võhkse.
Kunnassa toimi Valjala Põhikool -koulu sekä Valjala Lasteaed -päiväkoti. Vuosina 1240–1270 rakennettu Valjalan kirkko on luultavasti Viron vanhin maaseudulle rakennettu kirkko.
Kylät.
Kunnassa oli yksi pienkauppala ("alevik") ja 32 kylää ():
Ariste, Jursi, Jõelepa, Jööri, Kalju, Kallemäe, Kalli, Kogula, Koksi, Kuiste, Kungla, Kõnnu, Kõriska, Lööne, Männiku, Nurme, Oessaare, Põlluküla, Rahu, Rannaküla, Röösa, Sakla, Siiksaare, Turja, Tõnija, Undimäe, Valjala, Vanalõve, Veeriku, Vilidu, Võrsna, Väkra ja Väljaküla.
Väestö.
Vuonna 2011 Valjalan kunnassa oli 1 176 asukasta, joista 1 164 (99,0 %) oli virolaisia, 3 (0,3 %) venäläisiä ja 9 (0,8 %) muita kansallisuuksia.
Immediate Response 2008

Immediate Response 2008 oli United States European Commandin tuella Georgiassa 1.7.-31.7.2008 järjestetty prikaatitason komentopaikkaharjoitus (CPX). Harjoituksen ilmoitettuna tarkoituksena oli valmistaa georgialaisia joukkoja kaupunkisotaan Irakissa.
Harjoitus tapahtui pääasiassa Vazianin sotilasalueella, ja siihen osallistui mm. maahanlaskujoukkoja Southern European Task Forcesta Vincenzasta sekä 21th Theater Sustainment Command Kaiserslauternista kuin myös Yhdysvaltain merijalkaväen 25. prikaatin 3. pataljoona reserviyksikkö Ohiosta. Harjoituksen jäljiltä elokuuksi jäi Georgiaan vielä 127 sotilasneuvonantajaa.
Harjoitukseen osallistui kaiken kaikkiaan 1 630 sotilasta, joista 1 000 Yhdysvalloista. Ukraina, Azerbaidžan ja Armenia lähettivät paikalle kymmenen sotilashenkilöä kukin.
Venäjän federaatio piti samoihin aikoihin Kaukasuksen raja 2008 -sotaharjoituksen, joka suoritettiin 6 000 sotilaan voimalla varustuksena noin 250 panssarivaunua, miehistönkuljetusvaunua, telatykkiä sekä enemmän kuin 30 sotilaslentokoneen ja helikopterin voimalla.
FM2000

FM2000 (oik. Fucking Millenium 2000) on metallia esittävä yhtye, joka on kotoisin Pieksämäeltä. Yhtyeen perustivat vuonna 1999 Kosmo (rummut), Rota (kitara) ja Sebü (laulu ja basso). Aluksi yhtye esiintyi englanniksi soittaen lähinnä cover-kappaleita. Kielen suomeksi vaihtamisen, Vepan (kitara) yhtyeeseen liittymisen ja erilaisten kokeilujen jälkeen yhtye löysi itseään tyydyttävän musiikkityylin. Yhtyeen musiikkityyliä kuvaillaan sekoitukseksi metallia, punkkia, humppaa sekä etnistä musiikkia.
Yhtyeen musiikillista tyyliä on verrattu System of a Downiin, minkä yhtye myös itse on maininnut suureksi vaikuttajakseen.
Yhtye voitti Vuoden tulokas -palkinnon Finnish Metal Awardseissa vuonna 2010.
Karl Richter

Karl Richter (15. lokakuuta 1926, Plauen – 15. helmikuuta 1981) oli saksalainen kapellimestari, urkuri ja cembalisti. Hän opiskeli ensin Dresdenissä ja sen jälkeen Leipzigissa, josta valmistui 1949. Samana vuonna hänestä tuli urkuri Leipzigin Tuomaskirkkoon, jonka musiikista Johann Sebastian Bach omana aikanaan vastasi Tuomaskanttorin virassa.
Vuonna 1951 Richter muutti Müncheniin, jossa opetti konservatoriossa ja palveli Pyhän Markuksen kirkon kanttorina ja urkurina. Hän myös johti 1954 aloittanutta Münchenin Bach-kuoroa ja Münchenin Bach-orkesteria. 1960- ja 1970-luvuilla hän levytti ahkerasti ja teki kiertueita muun muassa Japanissa, Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa.
Vuonna 1971 Richter sai sydänkohtauksen ja 1970-luvun puolivälistä hänellä oli kasvavia ongelmia näön kanssa. Hänellä oli hyvä muisti ja hän alkoi painaa mieleensä niin monta teosta kuin ehtisi ennen näkönsä lopullista menettämistä. Silmäleikkaus kuitenkin pelasti hänen näkönsä.
Vuonna 1981 Richter sai kohtalokkaan sydänkohtauksen Müncheniläisessä hotellissa ja haudattiin kahdeksan päivää myöhemmin Enzenbühlin hautausmaalle. Hänen vuonna 1931 syntynyt vaimonsa Glady kuoli vuonna 2019 ja haudattiin samaan hautaan.
Lauritz Melchior

Lauritz Melchior (20. maaliskuuta 1890 – 18. maaliskuuta 1973) oli tanskalainen oopperalaulaja, joka myöhemmin asettui Yhdysvaltoihin. Hän oli tunnetuin Wagner -tenori 1920-luvulta 1940-luvulle ja on vakiinnuttanut asemansa niin sanotun sankaritenorin tyypin edustajana. 
Hän aloitti lauluopintonsa vuonna 1908 Kööpenhaminassa ja lauloi debyyttinsä vuonna 1913. Alkaen 1920-luvulta Melchior esiintyi muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, Lontoon Royal Opera Housessa, Buenos Airesissa, San Franciscossa ja Chicagossa. Hän teki lukuisia äänitteitä eri levy-yhtiöille. Lisäksi hän esiintyi viidessä Hollywood-musikaalissa vuosien 1945 ja 1953 välillä. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1947.
Lauritz Melchior on tanskalais-amerikkalaisen kirjailijan ja elokuvatuottajan Ib Melchiorin isä.
Sigiswald Kuijken

Sigiswald Kuijken (s. 16. helmikuuta 1944) on belgialainen viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari, joka tunnetaan alkuperäissoittimien suosijana.
Hän ja hänen kaksi veljeään ovat perustaneet Kuijken-kvartetin. Barthold Kuijken on huilisti ja Wieland Kuijken sellisti ja gambisti. He ovat tehneet yhteistyötä muun muassa Gustav Leonhardtin kanssa.
Kaukasuksen raja 2008

Kaukasuksen raja 2008 () oli Venäjän 58. yleisjoukkojen armeijan 27. kesäkuuta alkaen pitämä 6 000 sotilaan sotaharjoitus Pohjois-Kaukasian sotilaspiirissä. Harjoitukseen osallistui myös yli 30 panssarivaunua, miltei 190 miehistönkuljetusvaunua ja yli 30 telatykkiä sekä miltei 20 sotilaskuljetuskonetta ja taistelulentokonetta sekä yli 10 helikopteria.
Harjoitus järjestettiin Krasnodarin aluepiirin, Stavropolin aluepiirin, Ingušetian ja Pohjois-Ossetia-Alanian alueella. Harjoituksen ilmoitettuna tarkoituksena oli torjua Kaukasiassa esiintyvää terrorismia ja turvata Venäjän federaation eteläraja. Harjoitusalueen eteläosasta Pohjois-Ossetia-Alaniata Tskhinvaliin oli noin 50 kilometrin matka. Toisten lähteiden mukaan harjoituksiin osallistuneet komentajat olivat maininneet, että järjestettyjen harjoitusten tarkoituksena oli valmistautua rientämään Etelä-Ossetiaan venäläisten rauhanturvaajien avuksi (Georgian hyökkäyksen sattuessa).
Harjoituksen avasi Venäjän federaation puolustusministeri allekirjoittamalla sotaharjoitussuunnitelman.
Harjoituksessa käytettiin samankaltaista kalustoa kuin Etelä-Ossetiasta käydyissä taisteluissa vajaata kuukautta myöhemmin elokuussa 2008. Georgian vastaava terrorismin torjuntaan vastaan ilmoitettu sotaharjoitus oli samaan aikaan pidetty Immediate Response 2008.
Harjoitusten aikana heinäkuussa Venäjän federaation puolustusministeriö siirsi Etelä-Ossetian armeijan käyttöön sen jo hallussa pitämän helikopterin täydennykseksi kaksi hävittäjää. Toimella oli Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edustajan mukaan tarkoitus rauhoittaa Tbilisin kuumapäitä.
Jelena Zamolodtšikova

Jelena Mihailovna Zamolodtšikova (, s. 19. syyskuuta 1982 Moskova) on venäläinen telinevoimistelija, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
Urheilu-ura.
Zamolodtšikovan ensimmäiset kansainväliset arvokilpailut olivat 1998 EM-kisat, missä hän oli mukana voittamassa joukkuekilpailun hopeaa maansa joukkueessa. Vuotta myöhemmin Tianjinin MM-kisoissa hän saavutti kultaa hypystä, hopeaa joukkuekilpailusta ja pronssia moniottelusta. Vuonna 2000 toukokuisissa Pariisin EM-kisoissa Zamolodtšikova voitti joukkuekilpailusta kultaa ja saavutti lisäksi hopeaa hypystä ja moniottelussa sekä pronssia puomilta huolimatta siitä, että hänen isänsä oli kuollut vain päivää ennen kisojen alkua. Myöhemmin samana vuonna Sydneyn olympialaisissa Zamolodtšikova saavutti kultaa hypystä ja permannolta sekä hopeaa joukkuekilpailusta. Moniottelussa hän sijoittui kuudenneksi. Hän oli koko kisojen ainoa kaksi kultaa voittanut voimistelija. Vuoden 2000 maailmancupin finaalissa Glasgow'ssa Zamolodtšikova saavutti kultaa hypystä ja hopeaa permannolta.
Gentin MM-kisoissa vuonna 2001 Zamolodtšikova oli mukana Venäjän hopeaa saavuttaneessa joukkueessa. 2002 EM-kisoissa hän voitti joukkuekilpailusta kultaa ja sijoittui hypyssä neljänneksi. Samana vuonna Debrecenin MM-kisoissa hän voitti hypystä kultaa. Maailmancupin finaalissa Stuttgartissa hän saavutti hopeaa puomilta ja puomilta, sijoittui neljänneksi nojapuolla ja viidenneksi permannolla. 2003 MM-kisoissa Anaheimissa Zamolodtšikova saavutti hypystä hopeaa ja oli mukana Venäjän kuudenneksi sijoittuneessa joukkuekilpailun joukkueessa. Samana vuonna hän saavutti maailmancupin kilpailuista kaksi voittoa ja kaksi kakkossijaa.
2004 EM-kisoissa Amsterdamissa Zamolodtšikova saavutti hopeaa hypystä ja pronssia joukkuekilpailusta ja moniottelusta. Puomilla hän oli seitsemäs. Myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän oli mukana Venäjän pronssille sijoittuneessa joukkuekilpailun joukkueessa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän sijoittui hypyssä neljänneksi ja moniottelussa sijalle 20. Kauden aikana Zamolodtšikova kilpaili ahkerasti maailmancupin kilpailuissa, joista hän saavutti hypystä voiton Glasgow'ssa ja hopeaa Stuttgartista. 2005 EM-kisoissa Debrecenissä Zamolodtšikova sijoittui permannolla kahdeksanneksi. Moniottelussa hän jäi kauas finaalipaikasta. Melbournen MM-kisoissa hän pääsi loppukilpailuun hypyssä ja permannolla, joissa sijoittui lopputuloksissa neljänneksi, sekä moniottelussa, jossa oli lopulta sijalla 16.
2006 MM-kisoista Århusista Zamolodtšikova saavutti uransa toistaiseksi viimeisen arvokisamitalin, joukkuekilpailun pronssin. Myös hypyssä hän selviytyi loppukilpailuun, missä sijoittui kuudenneksi. Samana vuonna Glasgow'n maailmancupin kilpailussa hän saavutti hopeaa permannolta ja hypystä, ja maailmancupin finaalissa Sao Paulossa hän saavutti hypystä pronssia. Viimeisimmissä arvokisoissaan Stuttgartin MM-kisoissa 2007 Zamolodtšikova pääsi ainoastaan hypyssä loppukilpailuun, missä sijoittui kahdeksanneksi. Kahdeksannen sijan hän saavutti myös Venäjän joukkuekilpailun joukkueessa.
Holmogory

Holmogory () on kylä Arkangelin alueella Pohjois-Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen rannalla 75 kilometriä Arkangelista kaakkoon. Kylä on Holmogoryn piirin keskus. Asukkaita kylässä oli 4 150 henkeä (vuonna 2010) ja koko kunnallispiirissä 25 061.
"Kolmogory"-nimellä 1300-luvulta lähtien tunnettu kylä oli novgorodilaisten pohjoisen kaupan tukikohta. Kielentutkijoiden mukaan nimitys juontuu itämerensuomalaisista sanoista "kalma" ja "kari". 1400–1500-luvulla Kolmogory oli huomattava kauppa- ja hallintokeskus, jonka kautta englantilainen Moskovan kauppakomppania kävi kauppaa Venäjän kanssa vuodesta 1554. Puolalaiset ja ruotsalaiset joukot piirittivät sen linnoitusta vuonna 1613. Kylän nykyinen nimi Holmogory vakiintui käyttöön vuodesta 1692 lähtien.
Arkangelin kaupungin perustamisen jälkeen Holmogory menetti kaupallisen ja hallinnollisen merkityksensä; vuonna 1702 Vienanjoen valuma-alueen käsittävän "Vienajoen maan" hallintokeskus siirrettiin Holmgorysta Arkangeliin, joka vielä perustamisvaiheessaan oli kantanut nimeä Uusi Holmgory. Vuonna 1707 Holmgorystä tuli Arkangelin esikaupunki ja vuonna 1784 Arkangelin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Kaupungin statuksen Holmogory menetti vuonna 1925.
Seutu on tunnettu 1700–1800-luvulla kehitetystä Holmogoryn karjarodusta sekä taidokkaista luukäsitöistään. Nykyään kylässä on karjatalouteen keskittynyt maatalousyritys, meijeri, metsäteollisuuspiiri ja karjanhoito-oppilaitos.
Nähtävyyksiä ovat vuosina 1683–1691 rakennettu Kristuksen kirkastumisen katedraali ja arkkipiispan talo (1688–1689). Holmogoryn lähellä Mišaninskajan kylässä (nykyään Lomonosovo) on syntynyt venäläinen tiedemies Mihail Lomonosov.
Hilary Mason

Hilary Mason (4. syyskuuta 1917 – 5. syyskuuta 2006) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli London School of Dramatic Artissa. Hänet muistetaan kansainvälisesti varsinkin Heatherin roolista Nicolas Roegin elokuvassa "Kauhunkierre" (1973).
Mason oli myös aktiivinen televisioesiintyjä.
Danny John-Jules

Daniel "Danny" John-Jules (s. 16. syyskuuta 1960 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan varsinkin rooleistaan televisiosarjoissa "Red Dwarf" ja "Murha paratiisissa". Sen lisäksi hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "Maid Marian and her Merry Men". Hänet tunnetaan myös elokuvista ja teatterista.
John-Jules on paitsi näyttelijä, myös osaava tanssija ja laulaja. Hänet pidätettiin helmikuussa 2008 samuraimiekalla uhkailusta epäiltynä.
Charlotte Winters

Charlotte Louise Berry Winters (10. marraskuuta 1897 – 27. maaliskuuta 2007) oli Yhdysvaltain viimeinen elossa oleva ensimmäisen maailmansodan naisveteraani. Hän kuoli 109-vuotiaana jättäen jälkeensä vain yhden naisveteraanin koko maailmassa. Tämä oli Gladys Powers, joka eli vielä elokuuhun 2008.
Winters syntyi Washington DC:ssä ja liittyi Yhdysvaltain laivastoon vuonna 1917 siskonsa Sophien kanssa. Hän kuoli Marylandissa.
Raul Hellberg

Raul Edward Hellberg (15. joulukuuta 1900 Porvoo – 30. lokakuuta 1985 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä ja liikemies. Hän voitti kahdesti maantieajon Pohjoismaiden mestaruuden. 
Hellberg voitti yhteensä 24 Suomen mestaruutta, joista ensimmäiset vuonna 1923 maantiematkoissa 10, 30 ja 60 kilometriä. 1920-luvun lopulla ja 1930-luvulla hän oli Suomen ja Pohjoismaiden kilpapyöräilijöiden huippua. Amsterdamin olympialaisissa 1928 hän sijoittui maantieajossa kymmenenneksi.
Hellbergin aloitteesta syntyi pyöräkilpailu Porvoon ajot, joka ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1926. Kilpailun reitti oli mitaltaan 120 kilometriä ja se kulki Porvoosta Helsinkiin ja takaisin. Porvoon ajot on Suomen vanhin edelleen ajettava pyöräkilpailu.
Hellberg menestyi urheiluvälinealan liikemiehenä. Hänen perustamansa Raul Hellberg Oy toimii nykyään maahantuojana ja tukkukauppana. Hellbergille myönnettiin 1964 kauppaneuvoksen arvonimi.
Hellberg oli urheilun järjestövaikuttaja, kirjoitti pyöräilystä ja kehitti välineitä.
Hellbergin vanhemmat olivat mekaanikko Edward Hellberg ja Emma Lahtinen, sisar oli kauppaneuvos Rakel Wihuri (o.s. Hellberg), veli kauppaneuvos Rudolf Hellberg, joka toimi ensin Raul Hellberg Oy:ssa ja sitten Wihuri-Yhtymässä.
Rakel Wihuri

Rakel Justiina Wihuri (o.s. Hellberg, vuosina 1938–1945 Aarnio; 10. kesäkuuta 1905 Porvoo – 15. marraskuuta 1987 Helsinki) oli merkittävä suomalainen kulttuurin tukija.
Rakel Wihuri toimi Wihuri-yhtymän hallituksen puheenjohtajana ja yhtymään liitettyjen yritysten johtoelimissä. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1963 ja Helsingin kauppakorkeakoulun kunniatohtorin arvo 1976. Vuoden naiseksi hänet valittiin 1967.
Elämäkerta.
Rakel Hellberg syntyi vuonna 1905 Porvoossa. Hänen vanhempansa olivat mekaanikko Edward Hellberg ja Emma Lahtinen. Kauppaneuvokset Raul Hellberg ja Rudolf Hellberg olivat hänen veljiään. Rakel Hellbergin ura alkoi hänen veljensä Raulin omistamassa urheilukaupassa. Hellberg toimi tehtävässä toistakymmentä vuotta ja oppi omien sanojensa mukaan kaupantekoa ja työn merkitystä.
Rakel Hellbert avioitui vuonna 1938 turkulaisen tukkukauppiaan Hjalmar Aarnion kanssa. Rakel ja Hjalmar Aarnio saivat liittonsa aikan kaksi lasta, Antin ja Riston. Rakelin ura yritysjohtajana alkoin avioliiton jälkeen, sillä hänestä tuli miehensä siirtomaatavaroiden ja maataloustuotteiden tukkukauppaa tekevän yrityksen johtokunnan jäsen. Rakel Aarniosta yrityksen ja Jullaksen kartanon johtaja ja onnistui tehtävässä jatkamaan yrityksen toimintaa jatkosodastakin huolimatta.
Aarnio tapasi jatkosodan jälkeen toisen lesken, laivanvarustaja Antti Wihurin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1945. Rakelista tuli samalla Antti Wihurin kahden sotaorpoina adoptoiman lapsen äitipuoli.
Rakel Wihuri toimi toisen liittonsa jälkeen sekä ensimmäisen että uuden miehensä perustamissa liiketoimissa. Wihuri-yhtymän johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1962–1978, Suomen Tankkilaivan johtokunnan puheenjohtaja 1963–1978 ja Merihuollon hallituksen puheenjohtaja 1964–1972. Yritysmaailman monipuolisen tuntemisen ansiosta Wihuri sai paikkoja myös monista oman yhtymän ulkopuolisista yrityksistä. Hän oli muun muassa Tukon, Stockmannin, Kansallis-Osake-Pankin ja "Uuden Suomen" hallintoelimen jäsen.
Wihuri oli yritystoiminnan ohella merkittävä suomalaisen kulttuurin tukija. Hän toimi yli 40 vuotta Jenny ja Antti Wihurin rahaston ja Wihurin kansainvälisen rahaston varapuheenjohtajana. Wihurin rahaston taidehankintoja tehtiin vuoden 1956 jälkeen erityisesti Rakel Wihurin aloitteesta. Kokoelma lahjoitettiin Antti Wihurin satavuotispäivänä 1983 Rovaniemen taidemuseolle. Rakel Wihuri ohjasi rahaston apurahoja tieteen ja taiteen lisäksi muun muassa maanpuolustustyöhön, nuorisotyöhön ja merimieslähetykseen. Wihuri oli kiinnostunut maanpuolustuksesta ja kuului Laivastoliiton ja Suomen sotaveteraaniliiton valtuuskuntaan.
Isosilmätonnikala

Isosilmätonnikala ("Thunnus obesus") on tonnikalojen ryhmään kuuluva makrilliheimon kala. Havaijilla se tunnetaan nimellä "ahi". Isosilmätonnikalaa kalastetaan liikaa, ja laji on suuressa vaarassa kuolla sukupuuttoon. Isosilmätonnikalasta tehdään sushia ja sashimia.
Koko ja ulkonäkö.
Isosilmätonnikalan tunnistaa pulskasta vartalosta, isosta päästä ja epätavallisen suurista silmistään joista se on saanut nimensä. Isosilmätonnikalan pituus vaihtelee välillä 60–250 cm. Isosilmätonnikalojen selkä on kirkkaan tummansininen ja vatsa vaaleansininen. Pyrstö on musta ja selkä- ja vatsaevät sekä eväkkeet ovat keltaiset. Kyljet ovat harmaat.
Esiintyminen.
Isosilmätonnikalaa tavataan kaikissa trooppisissa ja subtrooppisissa merissä paitsi Välimeressä. Isosilmätonnikalojen on havaittu oleilleen pitkiä aikoja jopa yli 500 m:n syvyydessä.
Jennifer Screen

Jennifer Screen (s. 26. helmikuuta 1982 Newcastle) on australialainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Australian hopeaa voittaneessa joukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008. 
Seuratasolla Screen edustaa ASD Basket Parmea, jota ennen hän on pelannut AISin ja Adelaide Lightningin riveissä.
Vysotskin lauluja (albumi)

Vysotskin lauluja on suomalaisten näyttelijä-muusikoiden Heidi Vaarnan ja Esko Rissasen studioalbumi, joka julkaistiin 9. tammikuuta 2008.
Albumi sisältää Vladimir Vysotskin suomennettua tuotantoa, jota Vaarna ja Rissanen ovat maata kiertäen esittäneet vuodesta 1989 lähtien.
Esko Rissanen on Riihimäen teatterin näyttelijä. Heidi Vaarna on parikymmentä vuotta Joensuun kaupunginteatterissa toiminut nykyinen freelance-näyttelijä, joka on esiintynyt televisiosarjoissa "Kotikatu", "Elämän suola" ja "Sydän toivoa täynnä".
Rooman lentoasemaiskut

Rooman lentoasemaiskut olivat 17. joulukuuta 1973 tapahtunut terrori-isku, jossa viisi arabiterroristia hyökkäsi lähdössä ollutta Pan Amin lentokonetta vastaan Rooman Leonardo da Vincin kansainvälisella lentoasemalla. Terroristit ampuivat konetuliaseilla kohti konetta ja matkustajia ja sytyttivät sen lopulta tuleen.
Hyökkäys Pan Amin lentokoneeseen.
Terroristit heittivät 17. joulukuuta 1973 noin puolenpäivän aikaan palopommeja matkustajia ja konetta kohti. Koneen takaosaan tuli suuri reikä. Räjähdysten paineen ja sisälle koneeseen tulvineen paksun mustan savun seurauksena lentokoneessa syntyi kaaos. 32 ihmistä sai surmansa ja 20 loukkaantui. 18 ihmistä sai palovammoja. Neljä miehistön jäsentä onnistui evakuoimaan matkustajia ulos koneesta poistumisteiden kautta.
Panttivangit ja Lufthansan lentokoneen kaappaus.
Pan Amin lentokoneen tuhoamisen jälkeen terroristit ottivat ryhmän italialaisia tullimiehiä panttivangiksi ja kaappasivat Lufthansan Boeing 737-lentokoneen, joka oli juuri lähdössä Müncheniin. Terroristit ampuivat vastarintaa tehneen italialaisen tullimiehen. 12 ihmistä jäi panttivangeiksi. Kaapparit uhkasivat ampua panttivankinsa elleivät he saisi poistua vapaasti Roomasta. 
Kone sai luvan lähteä Roomasta ja lensi Ateenaan kansainväliselle lentoasemalle. Ateenassa kaappaajat vaativat kahta arabiterroristia vapautettaviksi Kreikan vankiloista. Useiden tuntien neuvottelujen jälkeen kreikkalaiset suostuivat terroristien vaatimuksiin. Neuvotteluiden aikana terroristit ilmoittivat ampuvansa matkustajan puolen tunnin välein, ellei heidän vaatimuksiinsa suostuttaisi. Koneesta kuului laukaus. Panttivankina kenttävirkailija Domenico Ippoliton sai surmansa ja yksi italialainen poliisi haavoittui. Viranomaiset peruivat lupauksensa. 
Terroristit uhkasivat seuraavaksi nousta ilmaan ja syöksyä koneella Ateenan keskustaan. Syyrian, Egyptin, Libyan ja Irakin suurlähettiläät vaativat terroristeja antautumaan. Kaapattu kone lähti uudestaan liikkeelle. Ennen kuin kone rullasi kiitotielle, yksi poliisi päästettiin vapaaksi. Nainen, pikkulapsi ja italialaisen surmatun tullimiehen ruumis kannettiin ulos koneesta.
Kaappauksen päätös.
Boeing 737 teki välilaskun Syyrian pääkaupunkiin Damaskokseen ja jatkoi kohti Bagdadia. Iltapäivällä kone laskeutui Kuwaitin erämaahan. Muutaman tunnin neuvotteluiden jälkeen tuli ilmoitus, että kaapparit antautuivat. Miehistöön kuuluvat neljää henkilöä, kuusi italialaista poliisia ja koneen etiopialainen lentäjä poistuivat koneesta vahingoittumattomina.
Kuwaitin viranomaiset pidättivät kaappaajat. Heidät vietiin poliisikuulusteluun ja luovutettiin myöhemmin Palestiinan vapautusjärjestölle, joka oli tuominnut iskut jyrkästi.
Valko-Venäjän naisten koripallomaajoukkue

Valko-Venäjän naisten koripallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Valko-Venäjää koripallon naisten kansainvälisissä otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Valko-Venäjän koripalloliitto ja valmentaa Anatoli Buyalski.
Valko-Venäjä esiintyi MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Tšekissä 2010. Se sijoittui neljänneksi hävittyään välierässä Tšekille ja pronssiottelussa Espanjalle. Neljä vuotta myöhemmin se sijoittui MM-kilpailuissa kymmenenneksi. Myös olympialaisiin joukkue on osallistunut kaksi kertaa. Vuoden 2008 olympialaisissa Valko-Venäjä sijoittui kuudenneksi ja vuonna 2016 yhdeksänneksi.
Valko-Venäjä pelasi EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Italian kisoissa 2007. Se hävisi välieräottelussa Espanjalle 54–70, mutta voitti pronssiottelussa Latvian 72–63 saaden pronssia. Latvian kisoissa 2009 Valko-Venäjä sijoittui neljänneksi hävittyään välierässä Ranskalle ja pronssiottelussa Espanjalle. Puolan EM-kilpailuissa 2011 Valko-Venäjä oli yhdeksäs. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa joukkue ylsi viidenneksi ja vuonna 2015 neljänneksi. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa se sijoittui 15:nneksi ja vuoden 2019 EM-kilpailuissa 13:nneksi. 
Joukkue.
Joukkue Pekingin olympialaisissa 2008:
Hirvisaari (Käkisalmen mlk)

Hirvisaari oli kylä Käkisalmen maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. Nykyisin kylä on asumaton ja sen alue on osa Käkisalmen piiriin kuuluvaa Norsjoen kunnallishallintoaluetta. Hirvisaaren kylä sijaitsi Hirvisaarella Käkisalmenselällä, jonka lisäksi kylän alueeseen kuului lukemattomia pienempiä saaria. Nimestään huolimatta kylä ei käsittänyt koko Hirvisaarta. Ison Hirvisaaren luoteisosa ja suurin osa Pientä Hirvisaarta kuuluivat Räisälän kunnan Särkisalon kylään. Lisäksi Vuoksen mataloitumisen vuoksi Hirvisaareen koillisessa yhteenkasvanut Linnasaari kuului Joensuun kylään. Muita Hirvisaaren naapurikyliä mantereella olivat Alapuusti, Näpinlahti, Sakkali, Marjolanniemi ja Suotniemi. Marjolanniemen ja Hirvisaaren erotti toisistaan vain noin 300 metrin levyinen Kaasalaisensalmi. 
Väestö ja elinkeinot.
Vuonna 1920 Hirvisaaressa oli 145 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 118. Hirvisaaren asutus oli keskittynyt Ison Hirvisaareen keskiosaan ja jonkin verran myös kaakkoisrannalle. 
Hirvisaari oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Kalastusta harjoitettiin lähinnän omaan tarpeeseen. Hirvisaaresta oli kesäaikaan hyvät laivayhteydet Käkisalmen kaupunkiin, mutta kelirikon aikaan saaren yhteydet olivat huonot. Hirvisaareen perustettiin supistettu kansakoulu vuonna 1927. Tätä ennen kylän lapsia oli kuljetettu huonoista yhteyksistä huolimatta kaupungin ja Tenkalahden kouluihin.
Historia.
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.
Chaotic (animaatiosarja)

Chaotic on yhdysvaltalainen 4Kidsin tuottama piirrossarja, joka perustuu samannimiseen tanskalaiseen keräilykorttipeliin.
Tarina.
Teini-ikäinen Tom Majors huomaa online-peleissä käytettävän kauko-ohjattavan skannaajan olevan portaali, jonka avulla pystyy siirtymään toiseen maailmaan, Chaotic-maailmaan. Tässä maailmassa edistyneet pelaajat voivat herättää korteissaan olevat hahmot eloon. Joutuessaan taisteluun, heistä kuitenkin tulee pelaamansa hahmo tai hirviö ja muut Chaotic-maailman asukkaat puolestaan voivat katsoa taisteluja monitoreista. Pelin edetessä pelaajat ja erityisesti Tom saavat selville lisähahmojen ja olentojen koodeja, kenttiä ja Perimin esineitä.
Nokitiira

Nokitiira ("Onychoprion fuscata"), aiemmin "Sterna fuscatus", on nokitiirojen sukuun kuuluva trooppisten merten tiira.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 42–45 cm ja siipien kärkiväli 72–80 cm, joten se on kalatiiraa suurempi. Aikuisen linnun höyhenpuku on mustavalkoinen: yläpuoli on musta ja alapuoli valkoinen. Myös otsa on valkoinen. Nuoret linnut ovat harmaita, vatsapuolelta vaaleampia ja yläpuolelta vaalearaitaisia.
Esiintyminen.
Nokitiira elää lisääntymisaikana trooppisen merialueen saarilla, lähimpänä Punaisella merellä ja Persianlahdella. Lajia tavataan harvoin läntisen Euroopan rannikoilla, eikä sitä ole tavattu Suomessa. Lajin maailman populaation koko on 21–22 miljoonaa yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Lisääntymisaikana nokitiirat elävät suurina yhdyskuntina kallioisilla saarilla ja koralliriutoilla. Ne ovat muuttolintuja, jotka viettävät pääosan vuotta tropiikin valtamerillä.
Lisääntyminen.
Nokitiirat ovat sukukypsiä 6–8 vuoden iässä. Pesä on maassa ja munia on tavallisesti yksi, joskus kaksi tai kolme. Haudonta kestää kolmekymmentä päivää. Emot suojaavat poikasia auringolta. Poikaset saavat ruokaa noin 16 tunnin välein ja ne ovat lentokykyisiä noin kahdeksan viikon ikäisinä, minkä jälkeenkin emot ruokkivat niitä vielä useita viikkoja. Pesintäväli on yhdeksän kuukautta eikä siis sidottu vuodenaikaan, mikä viittaa poikkeuksellisen vakaisiin elinoloihin.
Ravinto.
Nokitiirat saalistavat usein suurina parvina merenpinnan pieniä kaloja. Ne myös saalistavat usein öisin.
Hirvisaari (Käkisalmenselkä)

Hirvisaari (v:sta 1948 ) on saari Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän keskellä. Saari käsitti ennen Vuoken laskua Ison ja Pienen Hirvisaaren, mutta veden pinnan laskun myötä saaret kasvoivat yhteen. Samoin Ison Hirvisaaren koillispuolella ollut Linnansaari kasvoi yhteen Hirvisaaren kanssa. Hirvisaari sijaitsee Norsjoen kunnallishallintoalueella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Hirvisaari sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. 
Suomelle kuuluessaan Ison Hirvisaaren pohjois-, keski- ja kaakkoisosat sekä Pienen Hirvisaaren itäosa kuuluivat Käkisalmen maalaiskunnan Hirvisaaren kylään ja Pienen Hirvisaaren pääosa sekä Ison Hirvisaaren luoteis- ja itäosat Räisälän kunnan Särkisalon kylään. Hirvisaaren erottaa saaren kaakkoispuolella olevasta Marjolanniemestä vain noin 300 metrin levyinen Kaasalaisensalmi.
S-Bahn

S-Bahn on yleisnimitys, jolla tunnetaan monien saksalaisten, itävaltalaisten ja sveitsiläisten kaupunkien paikallisjunajärjestelmä. Nimitys on lyhenne saksan kielen sanasta Stadtschnellbahn (suom. nopea kaupunkijuna). Tunnetuin S-Bahn-järjestelmä on Berliinin S-Bahn. Myös muualla maailmassa on S-Bahnia vastaavia järjestelmiä, esimerkiksi Kööpenhaminan S-tog ja Pariisin RER.
S-Bahn-nimitys otettiin käyttöön vuonna 1930 Berliinissä, missä oli jo aikaisemmin käytetty epävirallista lyhennettä SS-Bahn.
S-Bahn-järjestelmille on tunnusomaista, että ne ovat kehittyneet rautateistä ja ovat edelleen monissa tapauksissa rautatieyhtiöiden hoidossa. Niille on usein muusta rautatieliikenteestä erilliset raiteet, ne kulkevat kaupunkialueilla usein tunneleissa, mutta kaupunkien ulkopuolella yleensä maan päällä. S-Bahnit muistuttavat monissa suhteissa metrojärjestelmiä. Ero metroon verrattuna saattaa olla pelkästään juridinen: S-Bahn-liikenne on rautateitä koskevien säännösten alaista, kun taas metroliikenteelle on omat säännöt.
Leighton Baines

Leighton John Baines (s. 11. joulukuuta 1984 Kirkby) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edusti viisi kautta Wigan Athleticia ja 13 kautta Evertonia. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa 30 maaottelua ja kuului maajoukkueen miehistöön kahdessa arvoturnauksessa.
Vasenjalkaisen Bainesin pelipaikka oli vasen puolustaja.
Seurajoukkueura.
Baines pelasi vuosina 2001–2007 Wiganissa, joka vuonna 2005 nousi Valioliigaan. Hän siirtyi kesällä 2007 Evertoniin, jota hän edusti Valioliigassa 13 kauden ajan. Hän pelasi Valioliigassa kaikkiaan 420 ottelua ja teki niissä 32 maalia. Hän ylsi viiteen maaliin kausina 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä neljään maalin kaudella 2011–2012. Hän teki kaksi maalia yhdessä ottelussa tammikuussa 2013 West Bromwichia ja syyskuussa 2013 West Hamia vastaan.
Baines oli kaudella 2012–2013 Valioliigassa ainoa pelaaja, joka pelasi jokaisessa ottelussa täydet minuutit. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän pelasi kummallakin enää alle kymmenen liigaottelua.
Manchester United teki elokuussa 2013 tarjouksen sekä Bainesista että hänen joukkuetoveristaan, keskikenttäpelaaja Marouane Fellainista. Everton kuitenkin hylkäsi yhteensä 28 miljoonan punnan tarjouksen "loukkaavana ja pilkallisena". Tarjousten takana oli Unitedin uusi manageri David Moyes, joka siirtyi seuraan kesällä juuri Evertonista. Baines pelasi Evertonissa kaikki kilpailut mukaan lukien 420 ottelua ja teki niissä 39 maalia. Maaleistaan hän teki Valioliigassa 29, FA Cupissa seitsemän, liigacupissa yhden, Eurooppa-liigassa yhden ja Eurooppa-liigan karsinnoissa yhden.
Maajoukkueura.
Baines pelasi Englannin maajoukkueessa 30 ottelua vuosina 2010–2015 ja teki niissä yhden maalin, syyskuussa 2012 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan. Hän kuului Englannin miehistöön EM-kilpailuissa 2012 mutta ei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi täydet minuutit kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa, jotka Englanti hävisi Italialle ja Uruguaylle.
Hiromi Kobayashi

Hiromi Kobayashi (s. 26. syyskuuta 1984 Osaka) on japanilainen taitouimari. Hän on kaksinkertainen MM-hopeamitalisti, mutta parhaiten hänet muistetaan sairaskohtauksesta, jonka hän sai joukkueensa suorituksen jälkeen Pekingin olympialaisissa 2008.
Ohjelman jälkeen Kobayashi sai sairaskohtauksen ja hänet jouduttiin nostamaan altaasta. Myöhemmin tiedotettiin, että Kobayashi sai stressistä aiheutuneen hyperventilaatiokohtauksen, ja ettei hänellä ollut hätää. Japanin joukkue sijoittui finaalissa viidenneksi.
Unionin piirikunta (Ohio)

Unionin piirikunta on Ohiossa, Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta, jonka hallintokeskus ja suurin kaupunki on Marysville. Vuonna 2000 piirikunnan väkiluku oli 40 909 asukasta.
Maantiede.
Unionin naapuripiirikuntia ovat Marion koillisessa, Delaware idässä, Franklin kaakossa, Madison etelässä, Champaign lounaassa, Logan lännessä ja Hardin luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 52 300 ihmistä ja 17 826 kotitaloutta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,0%), mustiin (2,7%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (2,7%).
Koulupudokas

Koulupudokas on useimmin lapsi tai nuori, joka jättää oppivelvollisuutensa suorittamatta määräajassa tai keskeyttää opintonsa.
Suurin osa oppivelvollisuusikäisistä suorittaa Suomessa oppivelvollisuutensa 16 ikävuoteen mennessä. Joidenkin osalta tämä viivästyy koulunkäynnin keskeyttämisen vuoksi. Siksi on keskusteltu oppivelvollisuusikärajan nostamisesta 18 vuoteen. Opetusministeriön tavoitteena on taata jokaiselle suomalaiselle toisen asteen tutkinto. Koulunkäynnin keskeyttäminen on kuitenkin yleistä. Lähes 4 500 peruskoulunsa päättänyttä nuorta oli ilman opiskelupaikkaa 2006. Tämä merkitsee 7% ikäluokasta. Tavoitteena kuitenkin vuodelle 2009 on että vain 2% ikäluokasta jäisi peruskoulun jälkeen opiskelumaailman ulkopuolelle. Syynä koulunkäynnin keskeyttämiseen saattaa olla parantunut työllisyystilanne ja ammattioppilaitosten sisäänpääsyvaatimusten tiukentuminen lisääntyneen hakijamäärän vuoksi . 
Aiheesta muualla.
Tero Järvinen ja Markku Vanttaja. Koulupudokkaiden työurat. Vuosina 1985 ja 1995 koulutuksen ja työn ulkopuolella olleiden nuorten urapolkujen vertailua. Yhteiskuntapolitiikka 78 (2013). PDF
Samuli Suhonen

Samuli Suhonen (s. 7. tammikuuta 1980) on suomalainen jääkiekkoilija.
Samuli Suhonen oli KalPan kasvatti, mutta siirtyi Jokereihin jo juniorina. Ennen tätä Suhonen kävi pelaamassa pari kautta Kiekko-Vantaassa. KalPa hankki Suhosen takaisin Kiekko-Vantaasta kauden 2000–2001 jälkeen. KalPassa Suhonen pelasi Mestistä ja SM-Liigaa kevääseen 2006 asti jonka jälkeen hän siirtyi Espoon Bluesiin, yhden Espoossa pelatun SM-Liigakauden jälkeen tie vei syksyllä 2007 Lahden Pelicansiin jossa Suhonen pelasi tammikuuhun 2010 asti, jolloin Suhonen siirtyi loppukaudeksi Elitserien-seura MODO Hockeyyn. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi taas KalPaan josta siirtyi kesken kauden Italiaan Bolzanon joukkueeseen.. Kauden 2010–2011 jälkeen hän lopetti jääkiekkouransa.
Kelly Santos

Kelly da Silva Santos (s. 10. marraskuuta 1979) on brasilialainen koripalloilija. Hän oli mukana Brasilian pronssia voittaneessa joukkueessa Sydneyn olympialaisissa 2000. 
Seuratasolla Santos edustaa Seattle Stormia.
Sagalundin museo

Sagalund on Kemiönsaaressa, Kemiön taajaman lähistöllä Vretassa toimiva, vuonna 1900 aloittanut ulkomuseo, jonka perustaja Nils Oskar Jansson otti esikuvakseen ruotsalaisen Artur Hazeliuksen Skansenin. Sagalundia on kutsuttu Suomen ensimmäiseksi maaseutumuseoksi.
Sagalundissa toimii myös Sagalundin lastenkulttuurikeskus.
Museon päärakennus, Sagalundgården, on entinen Kemiönsaaren emäntäkoulu. Museossa on talonpoikaistaloja, Brinkkulan eli Brinkullan torppa, Linnarnäsin talo ja Fallan talo, jotka ulkorakennuksineen kertovat Lounais-Suomen maaseudun menneisyydestä ja erityisesti Kemiönsaaresta, koska kaikki paikalle siirretyt rakennukset ovat sieltä lähtöisin.
Tjudan pedagogio, toinen Suomen maaseudulle perustetuista ala-alkeiskouluista, jonka perustamiskirja on vuodelta 1648, on siirretty alueelle vuonna 1914 Kemiön nuorisoseuran lahjana museolle. Kemiön ensimmäinen kansakoulu, johon museon perustajat tulivat opettajiksi, on lakkautettu, ja se toimii museopedagogisena keskuksena, jossa on muun muassa päiväkoti. Alueella on myös Kemiön vanha käräjätalo, joka on toiminut nimismiehen virka-asuntona ja kestikievarina. Se on peräisin 1700-luvulta ja siirretty ulkomuseoon vuonna 1938. Sagalundiin on sijoitettu myös Kemiön ensimmäinen kansakoulu, Vretan kansakoulu, jossa Weman ja Jansson asuivat ja toimivat opettajina vuosikymmeniä. Koulun ympäristössä ovat myös Kemiön nuorisoseuran hyvin säilynyt talo ja entinen emäntäkoulu, joka toimii nykyään museon päätalona. Museon puisto on pidetty hyvässä kunnossa. Siellä on 27 historiallista rakennusta.
Museon perustaja- ja vaikuttajahahmojen Adèle Wemanin ja Nils Oskar Janssonin eläkeläiskodiksi paikalle on rakennettu Sagalundin huvila vuonna 1911. Siinä on eletty vilkasta taiteilijaelämää 1910-1930 luvulla. Sisustus on säilynyt lähes sellaisenaan Janssonin ja Wemanin kuoltua.
Sagalund kuuluu Sagalundin museosäätiölle, kuten myös Taalintehtaan ruukinmuseo sekä Björkbodan lukkomuseo.
Koko Sagalundin museoalue on avoinna kesäisin, mutta päärakennus Sagalundgården, museopuoti ja lounaskahvila ovat avoinna ympäri vuoden. Ryhmät voivat varata vierailuita museoon myös muina aikoina. Myös museon alakoulaisten iltapäiväkerho, Sagalundkerho, toimii koko kouluvuoden ajan. Suosittuja tapahtumia järjestetään esimerkiksi joulun alla ja koulujen lomien aikana. Sagalundin lastenkulttuurikeskus järjestää niin ikään toimintaa omien museoiden tiloissa sekä yhteistyökumppaneiden tiloissa ympäri vuoden.
Museovirasto on määritellyt Sagalundin yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Museo harjoittaa myös julkaisutoimintaa.
Henri Laurila

Henri Mikael Laurila (s. 1. maaliskuuta 1980 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi kaudeksi jäi kausi 2015–2016 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan EC Bad Nauheimissa. Laurila pelasi 13 kautta SM-liigassa edustaen Pelicansia, Ilvestä, KalPaa ja Bluesia. Hän oli pelityyliltään peruspuolustaja ja laukoo oikealta.
Ura.
Laurila aloitti jääkiekkoilun Nastolan Nopsassa, mutta on varsinaisesti Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa. Laurila oli kaudella 1998–1999 Pelicansin A-nuorten I-divisioonajoukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+17=28. Kauden 1999–2000 päätteeksi hän oli nostamassa joukkuetta seuraavaksi kaudeksi A-nuorten SM-liigaan. Laurila nousi kaudella 2000–2001 Pelicansin SM-liigajoukkueeseen ja teki 42 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 5. joulukuuta 2000 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kaudella 2001–2002 Laurilan odotettiin tekevän läimurron SM-liigassa, mutta hänen runkosarjansa jäi vain 39 ottelun mittaiseksi sormivamman takia.
Kolmen Pelicansissa vietetyn SM-liigakauden jälkeen Laurila siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen kaudeksi 2003–2004. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi kautta Italian Serie A:ssa; kauden 2005–2006 A&amp;O Asiagon ja kauden 2006–2007 HC Fassan riveissä. Kaudeksi 2007–2008 Laurila palasi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella Pelicansiin. Hän oli 11 osumallaan Pelicansin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Laurila teki helmikuussa 2008 kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Syksyllä 2009 Laurila kärsi nivusvaivoista, jonka takia hän pelasi kauden 2009–2010 aikana Pelicansissa vain 13 runkosarjaottelua ja kävi kahden ottelun verran hakemassa pelituntumaa Mestis-joukkue Heinolan Kiekosta. Tammikuun 2010 lopulla Laurila siirtyi loppukaudeksi Ruotsiin Elitserien-joukkue MODO Hockeyn riveihin.
Kaudeksi 2010–2011 Laurila siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Pallon riveihin. Hän jäi ensimmäisellä kaudellaan ajoittainen kokoonpanon ulkopuolelle, mutta kuului seuraavalla kaudella 2011–2012 KalPan onnistujiin ja teki 37 runkosarjaottelussa 16 tehopistettä. Laurila kuitenkin loukkasi vuodenvaihteessa kätensä ja oli sivussa kaksi kuukautta. Toukokuussa 2012 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Laurila teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+17=23, joilla hän oli Bluesin tehokkain puolustaja Joonas Jalvannin kanssa.
Huhtikuussa 2013 Laurila ja Blues purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä jo ensimmäisen sopimuskauden jälkeen. Jo seuraavana päivänä hän teki kaksivuotisen sopimuksen Pelicansin kanssa. Lokakuussa 2015 Laurila siirtyi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan EC Bad Nauheimiin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2015–2016. Hänet hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Joel Johanssonin loukkaantumista. Marraskuussa Laurila teki joukkueen kanssa loppukauden jatkosopimuksen.
Ostamo

Ostamo (vuodesta 1948 ) on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Ostamo sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa.
Suomelle kuuluessaan Ostamo kuului Käkisalmen maalaiskuntaan. Ostamo ei ollut virallinen kylä, vaan osa Alapuustin kylää. Ostamon ja Alapuustin erotti toisistaan metsäinen vyöhyke ja ne muodostivat kaksi erillistä asutuskeskittymää, jonka vuoksi Ostamo usein luettiin omaksi kyläkseen. Ostamo sijaitsee Ostamojärven etelärannalla noin 5,5 kilometriä Käkisalmen kaupungista etelään. Ostamon naapurikyliä olivat luoteessa Ostamojärven toisella puolella Joensuu, koillisessa Norsjoki, idässä Yläpuusti ja etelässä Alapuusti.
Väestö ja elinkeinot.
Ostamon asutus oli keskittynyt Käkisalmelta Myllypellon kautta Räisälään vievän maantien varteen Ostamojärven eteläpuolella. Myös nykyisin asutus on keskittynyt samoille seuduille. Ostamo kuului Norsjoen kansakoulupiiriin, jonka koulu sijaitsi Norsjoen kylän keskustassa noin kolme kilometriä Ostamosta.
Ennen talvisotaa Ostamo oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Ostamojärven pintaa laskettiin 70 senttiä vuonna 1910. Tämän laskun myötä ostamolaisten peltopinta-alat kasvoivat huomattavasti, kun aiemmin niittynä olleita alueita saatiin kokoaan viljelykäyttöön. Ostamojärven ja Ala-Vuoksen pinnan laskua entisestään suunniteltiin 1930-luvulla, mutta sota katkaisi suunnitelman toteuttamisen.
Historia.
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.
Itävallan junakaappaus

Itävallan junakaappaus tapahtui 28. syyskuuta 1973, kun kaksi palestiinalaista As-Sa'iqan ryhmän terroristia hyökkäsi Moskovasta Wieniin matkalla olleeseen yöpikajunaan Schönaussa Ala-Itävallassa. Yöjunassa oli 40 venäjänjuutalaista siirtolaista, jotka olivat muuttamassa Neuvostoliitosta Israeliin.
Terroristit ottivat kolme juutalaista siirtolaista ja yhden itävaltalaisen tullimiehen panttivangiksi. Kaappaajat vaativat Schönaun pakolaiskeskuksen sulkemista ja lentokonetta, jolla he pääsisivät pois Itävallasta.
Kaappaajien mukaan Itävallan hallitus uhkasi palestiinalaisten asiaa sallimalla Neuvostoliiton juutalaisryhmien läpikulkuoikeuden näiden muuttaessa Israeliin. Useiden tuntien jälkeen liittokansleri Bruno Kreisky ilmoitti suostuvansa kaappaajien vaatimuksiin humanitäärisin perustein. 
Uhaten tappaa panttivangit terroristit hankkivat itselleen auton, jolla he ajoivat Wienin kansainväliselle lentoasemalle. Lentokentällä käytiin neuvotteluita viranomaisten kanssa ja kaappaajien käyttöön tarjottiin matkustajalentokone, jolla he lensivät Tripoliin 29. syyskuuta.
Itävallan viranomaiset ilmoittivat, ettei venäjänjuutalaisille siirtolaisryhmille annettaisi vastaisuudessa läpikulkulupaa Schönausta ja ilmoitti sulkevansa keskuksen. Sen sijaan yksittäisten juutalaisten läpikulku sijoitettiin toiseen leiriin ja hyväksyttiin.
Israel katkaisee välit Itävaltaan.
Itävallan hallituksen päätös sulkea pakolaiskeskus otettiin Israelissa vastaan suurella katkeruudella. Israelin hallituksen mukaan Itävallan hallitus oli toiminut vilpillisesti maailman
juutalaisiavastaan ja osoittanut käsittämätöntä myöntyväisyyttä palestiinalaisterroristeja kohtaan. Israelin parlamentti kokoontui tilanteesta ylimääräiseen istuntoon. Israel kutsui suurlähettiläänsä takaisin ja esitti vastalauseen Itävallan hallitukselle.
Jälkipyykki.
Tapauksen jälkeen pidettiin Itävallan liittokanslerin ja Israelin pääministeri Golda Meirin välillä sellainen huippukokous Schönbrunnin linnassa Wienissä, jossa keskusteltiin uuden vastaanottokeskuksen perustamisesta sillä vuoden 1971 jälkeen kaikkiaan 70 000 juutalaista oli muuttanut Neuvostoliitosta Schönaun kautta Israeliin. Kreisky suostui uuden vastaanottokeskuksen avaamiseen.
Korpiselkä (Inkeri)

Korpiselkä () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Pukran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa Pietarin kaupungin pohjoispuolella lähellä Ohtajokea.
Korpiselkä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli samannimisen Pähkinälinnan lääniin kuuluneen pogostan keskus. Myöhemmin Korpiseläksi nimitettiin myös pogostan alueelle 1600-luvun alussa perustettua luterilaista Toksovan seurakuntaa.
1600-luvulla seudun alkuperäisväestö vaihtui lähes täydellisesti Suomesta muuttaneisiin inkeriläisiin. Ortodoksisia inkerikkoja jäi kuitenkin eräisiin Ohanvarren kyliin, ja vielä 1800-luvun puolivälissä heitä asui luterilaisten savakoiden lisäksi myös Korpiselässä.
Nykyään Korpiselässä on pietarilaisten huvila-asutusta.
Vaskela

Vaskela () on kylä ja rautatieasema Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Lempaalanjärven koillispuolella Pietarin ja Sortavalan välisen rautatien varrella seitsemän kilometriä Kuivaisista luoteeseen. Kylässä on vajaat 600 asukasta (vuonna 2010).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1800-luvulla Vaskelassa ja sen pienissä lähikylissä (Hovinmäki, Juskela, Komola, Koronsaari, Miskula, Mäkiinkylä, Pajarinmäki, Pekkala, Pirsanmäki, Ristala, Simanla ja Vankkala) asui Pohjois-Inkerin kanta-asukkaita, ortodoksisia inkerikkoja, jotka kuuluivat Matoksin seurakuntaan. Miskulanmäeltä oli kotoisin Inkerin kuuluisin runonlaulaja Larin Paraske. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan Vaskelassa asui 83 venäläistä, 7 inkerinsuomalaista ja neljä suomensuomalaista.
Nykyinen Vaskela on laaja ja hajanainen pientaloalueiden, puutarhapalstojen ja lomakylien kokonaisuus. Virallisesti rekisteröityjen asukkaiden lisäksi kylässä asuu ympäri vuoden arviolta 2000 ihmistä. Kesällä asukasmäärä nousee lähes kahteenkymmeneen viiteen tuhanteen. Alueella toimii tielaitoksen varikko ja pieni olutpanimo. Palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo ja ensiapuasema.
Nigerian Valioliiga

Nigerian valioliiga (, lyh. NPFL) on Nigerian miesten jalkapallon korkein sarjataso. Sen joukkuemäärää nostettiin kaudella 2004. Pääsarjaa hallinnoi Nigerian jalkapalloliitto. Toiseksi korkein sarjataso on Nigerian 1. divisioona, joka koostuu kahdesta lohkosta.
Pääsarjan neljä viimeistä joukkuetta putoavat sarjasta.
Historia.
Nigerian jalkapallon juuret ulottuvat 1900-luvun alkuun. Beverley Cup oli maan ensimmäinen jalkapallokilpailu, jota pelattiin Calabarissa vuodesta 1906 lähtien armeijan ja koulujen joukkueiden välillä.
Lagosissa ensimmäinen säännöllinen kilpailu oli Lagos War Memorial Cup, jonka Frederick "Baron" Mulford lahjoitti vuonna 1918. Kilpailu järjestettiin alun perin King's Collegen ja Lagos Merchants' AC:n välillä kolmen ottelun sarjana. Mulfordin kuoleman jälkeen vuonna 1949 kilpailu nimettiin uudelleen Frederick "Baron" Mulford Cupiksi.
Calabarin ja Lagosin ulkopuolella jalkapallo levisi nopeasti eri puolille Nigeriaa. Zariassa Pohjois-Nigeriassa jalkapalloa pelattiin jo 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Vuonna 1918 perustettiin jalkapalloseura Warriin, ja vuonna 1924 jalkapallo saavutti Ijebu-Oden.
Jalkapallo laajeni voimakkaasti seuraavina vuosina: vuoteen 1927 mennessä se tunnettiin Maidugurissa ja Yolassa, vuoteen 1928 mennessä Bauchissa. Vuonna 1929 jalkapallo oli saavuttanut Bidan, Ilorinin, Sokoton, Birnin-Kebbin ja Toron. Seuraavina vuosina se levisi edelleen: vuonna 1930 Gombeen, Josiin, Nasarawaan ja Katsina-Alaan, vuonna 1931 Biuun, Kadunaan, Gumeliin ja Yelwaan, vuonna 1932 Okeneen, Ogoriin, Lokojaan, Kabbaan, Dekinaan ja Kanoon, ja vuonna 1933 Abujaan.
Vuonna 1933 liigoja oli perustettu Awkaan Onitshan maakunnassa ja Abaan Owerrin maakunnassa, jälkimmäiseen kuului paikallisia koulujoukkueita. "Oikea" liiga perustettiin Abaan vuonna 1948 kauppayhtiöiden ja valtion laitosten joukkueista.
Kadunan amatöörijalkapalloliitto järjesti vuonna 1934 seitsemän joukkueen kilpailun Walwyn Cupista, jonka voitti Northern Nigeria Secretariat's Treasury and Audit. Vuonna 1937 Port Harcourtissa järjestettiin Dr. Don Football Challenge Cup, jonka voitti Tyrants' FC.
Kansallinen liiga perustettiin vuonna 1972, nimettiin ammattilaisliigaksi vuonna 1990 ja valioliigaksi vuonna 1993.
Joukkueet 2024-2025.
Joukkueet kaudella 2024–2025:
Mestarit.
Mestarit kausittain:
Raquel del Rosario

Raquel del Rosario Macías (s. 3. marraskuuta 1982 Teror, Gran Canaria, Espanja) on espanjalaisen yhtyeen El Sueño de Morfeon laulusolisti. Del Rosario on levyttänyt yhdessä Fran Perean kanssa kelttiläisversion Serranon perhe -sarjan tunnusmusiikista ”Uno más uno son siete”. Hän on myös näytellyt sarjassa. 
Del Rosario oli naimisissa F1-kuljettaja Fernando Alonson kanssa. Del Rosarion ja Alonson erosta tiedotettiin 20. joulukuuta 2011.