tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suomen Lukko

Suomen Lukko ry oli vuosina 1930–1931 toiminut suomalainen poliittinen järjestö, joka oli Lapualta lähtöisin olleen Lapuan liikkeen varhaisvaiheen järjestäytynyt muoto.
Vuoden 1929 lopulla käytiin Lapualla väkivaltainen yhteenotto kommunistinuorison ja Vihtori Kosolan johtamien pohjalaisten isäntien ja nuorison välillä. Kosolan joukot repivät kommunistien punaiset paidat ja tallasivat näiden punaliput maahan. Lapuan esimerkkiä toistettiin koko maassa käydyissä nujakoissa, ja pian oli kysymyksessä koko maan kattava liike. Se järjestäytyi 15. maaliskuuta 1930 Lapuan Seurahuoneella pidetyssä kokouksessa Suomen Lukko ry:ksi. Kokouksiin otti osaa yli 200 eri puolille maata nousseiden kommunismin vastaisten järjestöjen edustajaa. Johtajiksi nousivat muun muassa maanviljelijät Vihtori Kosola ja Kustaa Tiitu, rehtori Hilja Riipinen, pastori Olavi Kares, päätoimittaja Artturi Leinonen sekä varatuomari Lauri Halme. Suomen Lukkoon kuului myös kenraali ja teollisuusjohtaja Rudolf Walden ja entinen ilmavoimien komentaja Arne Somersalo.
Suomen Lukko r.y. muuttui vuonna 1931 Lapuan liike ry:ksi johdon pysyessä pitkälti samana mutta suunnan kiristyessä pelkän kommunismin vastustamisen sijaan avoimemmin äärioikeistolaiseksi.
Suomen Lukko lakkautettiin virallisesti tammikuussa 1945 Moskovan välirauhansopimuksen tulkinnan mukaan ”fasistisena” järjestönä.
Keinutuoli

Keinutuoli eli kiikkutuoli on tuoli, jolla voi keinua pitkittäissuunnassa. Tämän mahdollistaa se, ettei keinutuolissa ole varsinaisia jalkoja vaan kaarevat jalakset, joiden varassa kiikkuminen onnistuu. Tavallisesti keinutuoli tehdään puusta. Samaa periaatteessa noudattaa vauvojen nukkumapaikkana käytetty kehto eli kätkyt, tosin usein sivuttaissuunnassa. Erikoisimpia keinutuoleja ovat poikittainkeinuvat, kahden istuttavat, rekikiikut ja kehto-keinutuoliyhdistelmät.
Terveysvaikutukset.
Keinutuoliharjoittelua on kokeiltu varteenotettavana vanhusten kuntouttamisen apuna. Joissain tutkimuksissa on todettu keinumisen vahvistavan syviä vatsa- ja selkälihaksia. Keinumiseen tarvitaan juuri alaselän ja lantiopohjan lihaksia, mikä vahvistaa niitä – isometristen vatsalihasliikkeiden tapaan.
Tunnettujen henkilöiden kiikkutuoleja.
Keinutuoleja on monenlaisia tyyppejä. Eri hallitsijoilla ja valtionpäämiehillä on ollut omia suosikkikiikkutuolejaan. Yhdysvaltojen presidenteistä Abraham Lincoln ammuttiin keinutuoliinsa teatteriaitiossa. George Washington, William McKinley, Theodore Roosevelt ja John F. Kennedy ovat myös tunnettuja keinutuoleistaan ja työskentelystään niissä. Israelin David Ben-Gurionilla ja Tšetšenian Džohar Dudajevilla oli lempikeinutuolinsa. Suomen presidenteistä muun muassa Mauno Koivisto oli keinutuolin ystävä.
Keinutuolien valmistusta Suomessa.
Monet puusepät ympäri Suomen ovat valmistaneet keinutuoleja, mutta Nakkila on erityisen tunnettu tuoleistaan. Vanha Ahvenanmaalta Nakkilaan kulkeutunut keinutuolimalli oli alun perin poikkipuinen selän osalta, myöhemmin siellä siirryttiin pitkittäiseen malliin. Toisen keinutuolipitäjän Urjalan mestarit ovat jo alun perin valmistaneet tiettävästi pitkin päin selkänojitettuja tuoleja. Joensuun seudun puusepät aloittivat amerikkalaismallisen lyhytjalkaisen shaker-keinutuolin valmistamisen ns. Joensuun nyökki. Teollisia valmistajia ovat olleet muun muassa Asko, Isku, OTK:n Puu ja Avarte.
Divertikuloosi

Divertikuloosi on suolen umpipussitauti. Umpipussit eli divertikkelit syntyvät paksusuolen heikentyneiden kohtien pullistuessa paineen vaikutuksesta. Jos ne tulehtuvat, sitä kutsutaan divertikuliitiksi.
Monet uskovat teoriaan, jonka mukaan runsaskuituinen ravinto ja tiheä ulostaminen pienentäisivät riskiä sairastua divertikuloosiin. Vuonna 2011 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että 
runsaasti kuitua nauttivat ja usein ulostavat sairastuivat päin vastoin muita useammin divertikuloosiin. Tutkimuksessa havaittiin myös, että liikuntaa harrastavien tai rasvaista taikka punaista lihaa välttävien joukossa esiintyi sairautta yhtä usein kuin muillakin. Otoksena oli yli 2000 henkeä.
Mantra

Mantra on tavu tai lause, joka yhdistetään hengelliseen harjoitukseen. Yleensä mantroja toistetaan joko ääneen tai hiljaa mielessä, mutta niitä voidaan myös kirjoittaa ja maalata esineisiin tai pyörittää rukousmyllyissä. Alkujaan mantrat syntyivät varhaisessa hindulaisuudessa, ja myöhemmin niiden käytön omaksuivat myös buddhalaiset, jainalaiset ja sikhiläiset.
Sanskritin sana "mantra" koostuu juuresta "man-" (suom. 'mieli', myös sanassa "manas", 'mieli') ja päätteestä "-tra" (suom. 'työkalu, instrumentti'). Suora käännöksen on siis mielen instrumentti.
Tunnettuja mantroja.
Ehkä tunnetuin mantroista on "om"-tavu, joka veda-kirjoitusten mukaan tarkoittaa kaikkeutta tai kaiken alkulähdettä, brahmania. 
Toinen hyvin tunnettu mantra on "Hare Krishna" -mantra. Se koostuu Jumalan nimistä Hare, Krishna ja Rama. Tämä mantra auttaa veda-kirjoitusten mukaan ihmistä poistamaan sydämestä himon, vihan, ahneuden, kateuden, harhan ja hulluuden sekä herättämään eloon uinuvan Jumalan rakkauden sydämessä. Hindulaisuudessa on myös paljon muita mantroja kuten "om namo bhagavate vasudevaya" (suom. 'kumarran nöyrästi Vasudevaa, kaikkien rikkauksien tyyssijaa') ja "vaishnavanam yatha sambhu" (suom. 'Herra Shiva on Vishnun paras palvelija').
Buddhalaisista mantroista tunnetuimpia on "om mani padme hum". Joidenkin buddhalaisten mantrojen äänneasu on muuttunut uskonnon levitessä kielialueelta toiselle.
Mantrojen käyttö meditaatiossa.
Mantra on yksi tekniikka mielen hiljentämiseksi meditaatiossa. Mantra voi esimerkiksi olla tavu, tavuyhdistelmä, sana, sanapari tai kokonainen lause. Tunnetuimmat mantrat ovat "om" ja "om mani padme hum". Mantra on symbolinen ilmaisu, ja sen merkitys voi vaihdella käyttöyhteydestä riippuen. Meditaatiotaidon kehittymisen myötä mantran kaltaisten apukeinojen tarve vähenee, ja meditaatiotekniikan kehityttyä riittävästi mantra voidaan jättää kokonaan pois.
Puhtaan käytännöllisesti mantra voidaan katsoa olevan kielellisen ajattelun tavoittamattomissa oleva mielensisältö, joka ei assosioidu mihinkään muuhun mielen sisältöön. Tällöin mantra katkaisee käsitteellisen ajattelun käsiteketjun ja ikään kuin lakaisee mielestä pois muut ajatukset. Mantran käsitesisältö ei ole länsimaisen näkemyksen mukaan meditatiivisessa käytössä olennainen.
Tantrisessa meditaatiossa mantroja toistamalla harjoittaja sekä vahvistaa yhteyttä itsensä ja jumaluuksien välillä että muokkaa mieltään sisäistämällä mantran kuvaamia jumalallisia ominaisuuksia. Esimerkkinä mantran kuvaamista jumalallisista ominaisuuksista käy "om mani padme hum" -mantra, joka tiibetin buddhalaisuudessa liitetään myötätunnon bodhisattvaan, Avalokiteśvaraan. Henkilö, joka haluaa kehittää myötätuntoisuuttaan, toistaa lukemattomia kertoma mantraa ja meditoidessaan keskittyy myötätuntoisuuteen ja sen merkitykseen.
Keiska

Keiska on kyläalue Oulussa Haukiputaan entisen kuntakeskuksen pohjoispuolella ja Kiiminkijoen pohjoisrannalla Pohjois-Pohjanmaalla, seututien 847 ja yhdystien 8460 liittymäkohdan ympärillä, Martinniemen ja Asemakylän välisellä alueella.
Keiskan alue on pääasiassa vanhaa lähiötyylistä omakotitaloaluetta, jonka kasvu alkoi jatkosodan jälkeen Martinniemen sahan tuotannon kasvun myötä.
Georgi Brasov

Kreivi Georgi Mihailovitš Brasov (; 6. elokuuta 1910 – 22. heinäkuuta 1931) oli venäläinen aatelismies ja Romanov-suvun jäsen.
Georgin vanhemmat olivat suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitš, joka oli Aleksanteri III:n poika, ja Natalia Brasova (o.s. "Seremetjevskaja"), joka oli moskovalaisen lakimiehen Sergei Mamontovin tytär.
Elämäkerta.
Georgi syntyi Udinkassa lähellä Moskovaa ja sai nimensä setänsä Georgi Aleksandrovitš Romanovin mukaan, joka kuoli tuberkuloosiin vuonna 1899. Georgin isä oli Venäjän kruununperimysjärjestyksessä toinen, Georgin serkun Aleksein, Nikolai II:n pojan, jälkeen.
Venäjän keisarisuvun jäsenenä Georgin isä Mikael ei ollut oikeutettu avioitumaan monarkian ulkopuolisen henkilön kanssa. Georgin äiti Natalia Brasova oli eronnut nainen eikä kuulunut monarkiaan.
Vuonna 1912 Aleksein verenvuototauti paheni, kun keisarillinen perhe oli Spalassa, Puolassa. Nikolai II uskoi, että Aleksei oli lähellä kuolemaa, joten keisari antoi Mihailille luvan avioitua Natalia Brasovaan kanssa. Natalia ja Mihail menivät naimisiin Serbian patriarkaatin vihkitodistuksella 30. lokakuuta 1912, Wienissä. Venäjän keisarillinen perhe ja maan virkamiehet eivät osallistuneet häihin. Mihail ja Natalia joutuivat asumaan ulkomailla, koska Nataliaa ei hyväksytty Venäjällä. Natalia ja Mihail matkustelivat Euroopassa, kunnes asettuivat asumaan Englantiin. 
Syksyllä vuonna 1914 Mihail sai luvan palata Venäjälle ja liittyä keisarilliseen armeijaan, joka taisteli itärintamalla ensimmäisen maailmansodan aikana. Georgin äiti Natalia Seremetjevskaja sai käyttää arvonimeä "kreivitär Brasova". Georgi käytti nimeä "kreivi Brasov". 
Vuonna 1917, Helmikuun vallankumouksen aikana Nikolai II luopui kruunusta ja luovutti sen Mihailille. Mutta Pietarissa olevat sotilaat liittyivät mielensoittajiin ja pakottivat Mihailin luovuttamaan vallan väliaikaiselle hallitukselle. Georgi, Natalia ja Mihail olivat aluksi kotiarestissa Hatsinassa. Mihail karkotettiin Permiin. Hän onnistui salakuljettamaan Georgin, tämän äidin ja sisarpuolen Kööpenhaminaan, mistä Nikolai II:n äiti Maria Fjodorovna oli kotoisin. Mikael murhattiin 12. kesäkuuta 1918 Permissä. Ruumis poltettiin myöhemmin. 
Georgi ja Natalia muuttivat Lontooseen, missä Georgi meni Harrowin sisäoppilaitokseen. Vuonna 1927 perhe joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja Natalia muutti Pariisiin. Georgi jäi Englantiin ja pääsi koulusta seuraavana vuonna. Georgi meni ranskalaiseen Ecole des Rochesin kouluun, joka sijaitsee Verneuil-sur-Avressa Normandiassa.
Kuolema.
Kesällä 1931 Georgin Sorbonnen vuosi loppui ja hän päätti viettää lomaa hollantilaisen luokkatoverinsa Edgar Moneanaarin kanssa Rivieralla. Georgi ja Edgar päättivät ajaa Pariisista Cannesiin mutta auto suistui tieltä, törmäsi puuhun ja autoa ajanut 19-vuotias Edgar kuoli heti. Georgi vietiin sairaalaan Auxerreen. Kaksi päivää ennen 21-vuotissyntymäpäiväänsä kreivi Brasov kuoli. 
Georgi haudattiin Cimetière de Passyn hautausmaalle Pariisiin. Kun Natalia Brasov kuoli vuonna 1951, hänet haudattiin poikansa viereen. Georgin haudassa lukee ranskaksi: "Fils et Epouse de S.A.I Grand Duc Michel de Russie".
Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut

Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut ("AFC Asian Cup") on Aasian jalkapalloliiton (AFC) järjestämä jalkapalloturnaus, johon Aasian parhaat miesten jalkapallomaajoukkueet kokoontuvat joka neljäs vuosi kamppailemaan Aasian-mestaruudesta. Se on Copa Américan jälkeen maailman toiseksi vanhin jalkapallon maanosamestaruuskilpailu.
Aasian-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1956 Hongkongissa. Alun perin kesäolympialaiset ja jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut oli suunniteltu samana vuonna Aasian-mestaruuskilpailujen kanssa, AFC päätti siirtää kilpailut vähemmän ruuhkaiseen sykliin. Vuoden 2004 jälkeen turnaus järjestettiin seuraavan kerran vuonna 2007. Sen jälkeen se on järjestetty tavallisesti neljän vuoden välein.
Kilpailun menestynein maa on ollut Japani, joka on saavuttanut niissä neljä mestaruutta ja kerran hopeaa. Hallitseva Aasian-mestari on Qatar.
Turnausjärjestelmä.
Vuonna 2019 turnaus laajennettiin 16 joukkueesta 24 joukkueeseen, noudattaen samaa turnausjärjestelmää kuin Euroopan-mestaruuskilpailut. Lopputurnaukseen pääsevät 24 maata jaetaan kuuteen neljän joukkueen alkulohkoon. Pudotuspeleihin, jotka koostuvat neljännesvälieristä, puolivälieristä, välieristä ja loppuottelusta, pääsevät jokaisen lohkon ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet joukkueet sekä neljä parasta lohkokolmosta.
Lopputurnaukseen pääsevät joukkueet ratkaistaan karsinnoissa, jotka toimivat samalla myös maailmanmestaruuskilpailujen karsintoina. Lopputurnauksen isäntäjoukkue pääsee lopputurnaukseen ilman karsintaa.
FK Šah’tar Donetsk

Šah’tar (, ) on jalkapalloseura Ukrainan itäosassa sijaitsevasta Donetskin kaupungista. Sen edustusjoukkue pelaa Ukrainan valioliigassa.
Šah’tarin varsinainen kotistadion on vuonna 2009 valmistunut 50 000 -paikkainen Donbass Arena, mutta Itä-Ukrainan sodan vuoksi se on joutunut pelaamaan kotiottelunsa Lvivin kaupungissa Arena Lvivillä vuodesta 2014 alkaen. Vuonna 2017 seura muutti Harkovan Metalist-stadionille.
Historia.
Šah’tar perustettiin toukokuussa vuonna 1936 nimellä Stahanovets Donetsin laakiolla eläneen legendaarisen kaivosmiehen Aleksei Stahanovin mukaan. Vuosina 1936–1992 joukkueen nimi oli venäjänkielinen kaivosmiestä merkitsevä sana Šahtjor. Ukrainan itsenäistyttyä virallinen nimi muuttui ukrainankieliseksi, Šah’tar.
Ensimmäisen kerran joukkue saavutti suurempaa menestystä sijoituttuaan pronssille Neuvostoliiton liigassa vuonna 1951. 1960-luvun alkupuolella joukkue selviytyi Oleg Ošenkovin valmentamana kolme kertaa Neuvostoliiton cupin loppuotteluun, joista voitti kaksi (1961 ja 1962). Vuonna 1975 joukkue saavutti historiansa parhaan sarjasijoituksen sijoituttuaan hopealle. Tämän johdosta se pääsi myös Euroopan kentille. Vuonna 1978 joukkue saavutti pronssia ja vuonna 1979 jälleen hopeaa. Tuolloin joukkueen kapteeni, hyökkääjä Vitali Staruhin, voitti maalikuninkuuden 26 osumallaan ja valittiin lisäksi sarjan parhaaksi pelaajaksi. Vuosina 1980 ja 1983 joukkue voitti Neuvostoliiton cupin ja vuonna 1984 se peittosi Dnepr Dnepropetrovskin supercupissa.
Ukrainan itsenäistyttyä Šah’tar on Kiovan Dynamon ohella ollut maan vahvimpia joukkueita.
Šah’tarin omisti tataarioligarkki Akat Bragin. Bragin ja viisi hänen liikekumppaniaan kuolivat pommi-iskussa Donetskissa lokakuussa 1995.
Vuodesta 1996 seuraa on johtanut Braginin suojatti ja myöhemmin Ukrainan rikkain mies Rinat Ah’metov, joka oli Viktor Janukovytšin merkittävimpiä tukijoita vuoden 2004 Ukrainan presidentinvaalissa. Ah’metov lupasi Šah’tarin kannattajille seuran saavuttavan menestystä eurocupeissa. Vuonna 1999 perustettiin seuran junioriakatemia noin 3 000 nuorelle pelaajalle. Samana vuonna avattiin harjoituskeskus Kirša. Uusi stadion Donbass Arena valmistui vuonna 2009, jota ennen seuran kotina toimivat Šah’tar- ja Olimpijskyi-stadionit.
Kaudella 2008–2009 Šah’tar juhli ensimmäisenä ukrainalaisseurana UEFA Cupin mestaruutta kaadettuaan loppuottelussa Werder Bremenin maalein 2–1. Mestaruus jäi historiaan, sillä loppuottelu päätti UEFA Cupin tarinan ja kaudella 2009–2010 sen korvasi uusi Europa League.
SS Palo Alto

SS Palo Alto oli betonirunkoinen höyrylaiva, joka valmistui ensimmäisen maailmansodan päättyessä, ja laskettiin vesille 29. toukokuuta 1919. Alus ei kuitenkaan ehtinyt mukaan sotatoimiin. Aluksen sisaralus oli SS Peralta.
Alus säilöttiin Kalifornian Oaklandiin aina vuoteen 1929 saakka, jolloin Cal-Nevada Company osti aluksen ja hinautti sen Seacliff State Beachille Aptosiin, jossa se kunnostettiin huvialukseksi. Alukselle rakennettiin mm. tanssilattia, kahvila ja uima-allas. Alus upotettiin matalaan veteen siten, että sen köli asettui tukevasti pohjaa vasten, ja laituri rakennettiin laivan vierelle.
Aluksen ostanut yhtiö meni konkurssiin vuonna 1931, ja kunnossapidon puutteen vuoksi alus katkesi keskeltä. Alus riisuttiin kaikesta arvokkaasta ja jätettiin paikalleen kalastuslaituriksi. Lopulta rungon kunto pääsi niin huonoksi, ettei alus kelvannut edes laituriksi. Laituri suljettiin, ja alus jäi hylyksi Seacliff Beachille, jossa se toimii keinotekoisena riuttana.
Alfa Coronae Borealis

Alpha Coronae Borealis ("α CrB" / "α Coronae Borealis") on Pohjan kruunun tähtikuviossa sijaitseva kaksoistähti. Tähteä kutsutaan myös nimillä Gemma tai Alphekka/Alphecca. Gemma on latinaa ja tarkoittaa ehkä nuppua, Alpekka on arabiassa "Al-Fakkah" ”rikkonainen” (rikkonainen tähtien kehä). Gemma on Algol-tyyppinen pimennysmuuttuja, jossa kaksi erilämpöistä ja erikirkkauksista tähteä pimentää vuorotellen toisensa. Valonvaihtelun jakso on 17,4 päivää. 
Gemman kirkkaus vaihtelee välillä +2,16 – +2,30, jota on lähes mahdoton havaita paljain silmin. Gemma on siis kaksoistähti, jossa on keltainen ja valkea komponentti, jotka näkyvät vain muuttaamalla tähden valoa, ei kaukoputkella. Keltainen tähti on hyvin aktiivinen röntgensäteilijä. Gemman ympärillä on valtava pölykiekko.
Gemmassa on valkoinen ja keltainen pääsarjan tähti, joiden väli on keskimäärin 0,2 AU, vaihdellen 0,13–0,27 AU Burnhamin mukaan, mutta Hipparcos-satelliitin tietojen mukaan keskimäärin 0,4 AU.
Suomi Jazz Orkesteri

Suomi Jazz Orkesteri syntyi 1927 virolaissyntyisten Konnon veljesten, Robertin ja Hanneksen, voimin, Porvoossa vaikuttaneen Konnon Jazzorkesterin pohjalta. Molemmat veljekset olivat entisiä sotilasmuusikoita, ja soittelivat sivutoimenaan eri soittokunnissa. Orkesteri aloitti viisimiehisenä; viulu, saksofoni, harmonikka, banjo ja rummut. Orkesterilla ei ollut omaa laulusolistia, mutta ravintolakeikoilla tarvittaessa joku soittajista lauloi megafoniin kappaleen kertosäettä.
Ensimmäiset levytykset orkesteri teki kesällä 1928. Levytyksistä foksi "Puuseppä" muodostui Suomen äänilevyhistorian ensimmäiseksi menestyslevyksi. Levyllä laulaa lahtelainen Jaakko Pulli. Samanaikaisesti tehdyt levytykset "Kohtalonvalssi" ja "Anna, oi armas Anna", olivat myös myyntimenestyksiä.
Toukokuussa 1929 orkesteri levytti seuraavan kerran, ja näiden sessioiden suurin hitti oli "Asfalttikukka", jolla laulajana toimi Ture Ara, salanimellä Topi Aaltonen. Orkesterin viimeiset omat levyt tehtiin vuotta myöhemmin. Tällöin kokoonpano oli jo kahdeksanmiehinen, ja yhtenä kolmesta haitaristista toimi Vili Vesterinen, ennen Dallapéhen siirtymistään. Hannes Konnosta tuli myöhemmin menestyvä iskelmäsäveltäjä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on valssi "Ruusuja hopeamaljassa".
Diskografia.
"Kohtalonvalssi / Merimiespoika" (HMV A.L. 0940 • 1928)&lt;br&gt;
"Anna, oi armas Anna / Kulkurinvalssi" (HMV A.L. 0941 • 1928)&lt;br&gt;
"Espanjatar olen sorja / Tukkipoika" (HMV A.L. 0942 • 1928)&lt;br&gt;
"Puuseppä / Poika oli Pohjan Torniosta" (HMV A.L. 0943 • 1928)&lt;br&gt;
"Asfalttikukka / Havaiji" (HMV A.L. 1025 • 1929)&lt;br&gt;
"Torpan poika / Tuusulan polkka" (HMV A.L. 1052 • 1929)&lt;br&gt;
"Keskiyön tango / Meripojan kaipaus" (HMV A.L. 1053 • 1929)&lt;br&gt;
"Palokuntamarssi / Pietarsaaren marssi" (HMV A.L. 1107 • 1930)&lt;br&gt;
"Leirikepposia / Voittajien marssi" (HMV A.L. 1163 • 1930)
Denim

Denim eli farkkukangas on puuvillatekstiili, josta valmistetaan etenkin farmarihousuja, mutta myös hameita, paitoja ja takkeja. Denim on paksuhkoa palttinaa tai toimikasta ("twilli"), jossa indigovärjättyyn puuvillaloimeen (pituussuuntaiset langat) on kudottu luonnollisen valkoiseksi jätetty kude (poikkisuuntaiset langat). Tästä syystä farkkukangas on useimmiten nurjalta puoleltaan vaaleaa. 
Denim on saanut nimensä sanoista ”de Nîmes”, eli ”Nîmesin kaupungista” tai "serge de Nîmes", Nîmesin sarssi.
Taide­his­torioitsijat löysivät vuonna 2010 kolme maalausta vuodelta 1655. Maalaukset aiheena on muun muassa denimiin pukeutunut ompelijatar ja kerjäläispoika. Yhden uskomuksen mukaan denim syntyi Italiassa Genovassa, jonka ranskalainen nimi Gênes olisi perustana farkku­jen englanninkieliselle nimelle "jeans". Toisen uskomuksen mukaan denim kehittyi dunga­ree-kankaasta, jota britit alkoivat tuoda Intiasta Eurooppaan 1600-luvulla.
Tivoli Stadion Tirol

Tivoli Stadion Tirol on monikäyttöstadion Innsbruckissa Itävallassa.
Stadionilla pelataan yleensä jalkapalloa ja se onkin jalkapallojoukkue FC Wacker Tirolin kotistadion. Stadionille mahtuu 17 400 katsojaa ja se valmistui vuonna 2000. Stadionia laajennettiin siten, että vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin stadionille mahtui 30 000 katsojaa. Stadion oli kisojen yksi pelistadion.
Andri Husin

Andri Leonidovitš Husin (; 11. joulukuuta 1972 Zolotšiv – 17. syyskuuta 2014 Kiova) oli ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edusti venäläistä Krylja Sovetov -seuraa ja pelasi Ukrainan maajoukkueessa.
Husin kuoli 17. syyskuuta 2014 kaaduttuaan moottoripyörällä lähellä Kiovaa.
Ohituskaistatie

Ohituskaistatie on tietyyppi, jossa yksiajorataiselle tieosuudelle on rakennettu ylimääräinen ajokaista helpottamaan hitaamman ajoneuvon, esimerkiksi kuorma-auton, ohittamista. Ohituskaistat ovat ajosuuntaan katsottuna varsinaisen ajokaistan vasemmalle puolelle rakennettuja lisäkaistoja. Ne on useimmiten merkitty ennakolta tauluilla, joissa kerrotaan etäisyys ohituskaistan alkuun. Kaistan alkaessa taulut kertovat ohituskaistan pituuden. Ajoradassa on ohituskaistan osoittavat merkinnät koko ohituskaistan matkan. Liikenneturvallisuussyistä kohtaavalle liikenteelle on asetettu ohituskielto omaan kulkusuuntaansa nähden ja kulkusuunnat on erotettu kaksoissulkuviivalla.
Jos ohituskaistojen kohdalla vastakkaisten ajosuuntien välillä on kaide, puhutaan silloin keskikaidetiestä. Tämä rakenne kohentaa liikenneturvallisuutta estämällä ajoneuvon ajautumisen vastaantulevien kaistalle. Ohituskaistatien kaistaluku on yleensä 2+1 tai 1+2, mutta paikoittain ohituskaistateitä rakennetaan myös 2+2-kaistaisiksi.
Hyvin usein ohituskaistat on rakennettu ylämäkiin, jolloin raskaan liikenteen ajonopeudet ovat hitaimmillaan. Henkilöautojen kuljettajat saavat ylläpidettyä tasaisen nopeuden ohittamalla raskaan liikenteen näissä kohdissa. Erityisesti aiemmin oli yleistä, että ylämäissä oli tien oikeassa reunassa nykyaikaisen ohituskaistan sijaan varta vasten raskaalle liikenteelle tehty erityinen ryömintäkaista.
Ohituskaistatie toimii tarkoituksenmukaisella tavalla, jos liikenne ei ole liian vilkasta. Liian ruuhkaisilla teillä liikenne saattaa jakautua liki tasan ohituskaistan ja tavallisen kaistan välillä, jolloin ohituskaistan päättyessä saattaa syntyä vaaratilanteita ohituskaistaa kulkevien ajoneuvojen pyrkiessä jälleen yhdelle kaistalle.
Termi "ohitustie", yleisemmin puhekielessä käytetty muoto "ohikulkutielle", ei viittaa ajoneuvojen ohittamiseen vaan on peräisin ajalta, jolloin Suomen tieverkkoa parannettiin niukkojen määrärahojen puitteissa lyhyin, ruuhkaiset taajamat kiertävin osuuksin. Päätieverkon uudistamisen edettyä useat näistä ohitusteistä ovat nykyisin osa moottoritieverkostoa, kuten esimerkiksi Lahden ohitustie.
Putaankylä

Putaankylä on kylä Oulun Haukiputaalla, Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Martinniemen itäpuolella paikallistien 18741 varrella, jo puretun Martinniemen radan linjauksen eteläpuolella. Kylä lasketaan kuuluvaksi Martinniemen alueeseen.
Jo vuonna 1479 mainitaan ensimmäisen kerran lautamies Heikki Ollinpoika Haukiputaalta. Vastaavasti Paavin kirjeessä 1488 mainitaan Kellon anneksi. Venäläisten kerrotaan käyneen hävitysretkillä Haukiputaalla ja Kellossa, jossa ryöstelivät ja polttivat talot aina 1500 luvulle saakka. Heidän kielessään paikat olivat Havka Putaš ja Kolokol. Asutusta on kuitenkin ollut kummassakin varmuudella ennemmin. Ensimmäisten asukkaiden saapumisesta paikkakunnalle ei ole tarkkaa tietoa. Mutta jo 1200 paikkeilla elämää alueella oli. Vaikka se oli suureksi osaksi vielä veden peittämänä, jossa oli useita saaria ja luotoja. Pudas on pohjoissuomalaisissa maastonimissä varsin usein esiintyvä sana. Nimi Haukipudas on alun perin viitannut Kiiminkijoen Vahtolanlahdesta Martinniemeä kohti erkanevaan haukien suosimaan sivuhaaraan eli putaaseen. Tämä pudas alkoi maatua 1300-luvulla ja asutus saattoi alkaa vakiintumaan, nimi Haukipudas on kuitenkin täytynyt vakiintua jo sitä ennen. Asutus on alkanut muotoutua tämän jokihaaran rannalle. Tätä aluetta on alettu kutsua Putaankyläksi. Kun ensimmäiset asumukset on rakennettu esim. Luukelaan on hirret tuotu uittamalla saareen, sillä Luukisenmäki on ollut saari. Luukelat on ollutkin mahtisuku, jonka hallussa on parhaina aikoina ollut neljä eli tilaa. Isäntinä on olleet Heikki, Tapani, Esko ja Vilppu Luukela. Suku on tullut viimeistään 1548. Yrjö Vahtola on muuttanut kylälle 1592, asuen tilaansa Vahtolanlahden rannassa. Hän lienee alkuaan Kiimingin Nalkkeja. Vahtola mainitaan jo kuitenkin 1548, joten hänen täytyy olla uudisasukas. Talothan on rakennettu merenrantaan, niinpä Kurttila nyk. Ahola, Kauppila ja Ollila, ovat sijainneet veden äärellä. Myös Kynsilehto nyk. Häyrysenniemi alkoi vapautua vedestä ja sinne perustettiin Kurtin tila myöh. Häyrynen. Kiiminkijokihan virtasi silloin sivuhaarana Vahtolan lahdesta Viinaharjun reunamaa myöten kohti Hirttoveräjää. Niinpä Ollilan maalla onkin haka nimeltään Kalalahti. Lähde: Pentti Utriainen: Kotikykäni Martinniemi - elämää piipun juurella- Tonion kirjapaino 2009 Julkaisija: Pentti Utriainen
Kuten Martinniemen muutkin alueet, Putaankylän kasvu on ollut voimakkainta jatkosodan jälkeen, kun Martinniemen sahan tuotanto oli huipussaan. Alueen muihin elinkeinoihin on myös kuulunut maatalous.
Nykyisin tämä maatalous- ja työläiskylä on kasvamassa lähiömäiseksi omakotialueeksi.
Red Bull Arena (Salzburg)

Red Bull Arena on jalkapallostadion Wals-Siezenheimissa, Itävallassa. Stadion avattiin maaliskuussa 2003 ja se on jalkapallojoukkue Red Bull Salzburgin kotistadion. Stadionin kapasiteetti oli alun perin noin 18 000, mutta se nousi yli 30 000:een ennen jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuja 2008. Stadionista käytettiin EM-kilpailujen aikaan nimeä EM-Stadion Wals-Siezenheim. 
Stadion on Itävallan Bundesliigassa ainoa kenttä, jossa on tekonurmi.
Stadionia olisi käytetty avajais- ja päättäjäisseremonioiden pitopaikkana, mikäli Salzburg olisi saanut järjestettäväkseen vuoden 2014 talviolympialaiset.
Kondorit

Kondorit (Cathartidae) on vanha päiväpetolintuheimo, jonka seitsemän lajia ovat vanhan maailman korppikotkia muistuttavia raadonsyöjiä. Kondoreille on ominaista paljas pää ja kaula, pitkä ja vankka koukkunokka ja liitolentäjän laajat siivet. Kondoreja elää yksinomaan Pohjois- ja Etelä-Amerikan mantereilla, ja niitä kutsutaan usein uuden maailman korppikotkiksi. Sukuja on viisi ja niissä yhteensä seitsemän lajia. Lajien joukossa on myös eräs nykyajan suurimmista lentävistä linnuista, andienkondori ("Vultur gryphus"). Andienkondori on valkeaa kaularöyhelöä lukuun ottamatta musta. Sen pituus on noin 115 cm, paino 10 kg ja siipien kärkiväli 3 m. Kaliforniankondori ("Gymnogyps californianus") on hävinnyt luonnosta, mutta 1980-luvulla alkaneiden tarhausten avulla se yritetään istuttaa uudelleen. Heimoon kuuluvat myös laji nimeltä mustakondori eli gallinatso ("Coragyps atratus"), kuningaskondori (Sarcoramphus papa) sekä "Cathartes" -suvun kolme lajia. Kondorit syövät lähes yksinomaan raatoja. Kondorien ja korppikotkien yhtäläisyydet johtuvat konvergenssista eli mukautumisesta samantapaisiin elintapoihin. Erikoispiirteenä kondoreilla on sierainten väliseinän puuttuminen. Kondorien hajuaisti on hyvin tehokas ja niiden rasvarauhanen on paljas.
Luulöytöjen perusteella heimo on lähes 50 miljoonan vuoden ikäinen. Jotkin heimon sukupuuttoon kuolleista jäsenistä olivat jättiläisiä, joiden siipiväli oli viitisen metriä, kuten jääkautisista kerrostumista löytynyt "Teratornis incredibilis", sekä Etelä-Amerikassa 7–5 miljoonaa vuotta sitten elänyt "Argentavis magnificens". Nykyistenkin joukossa on lajeja jotka kuuluvat maailman isoimpiin lentäviin lintuihin.
Häyrysenniemi

Häyrysenniemi on kylä samannimisellä niemellä Oulun Haukiputaalla, Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Perämeren sivulahden Halosenlahden etelärannalla, Martinniemen kylän ja jo puretun Martinniemen radan pohjoispuolella. Häyrysenniemeen kuuluu myös Kilpukkaperän alue. Kylä kuuluu Martinniemen alueeseen.
Häyrysenniemi on saanut nimensä Juho Tuomaanpoika Häyrysen mukaan. Häyryset muuttivat Kurtin tilalle 1.6.1824 Pudasjärveltä. Kurtin tilan N:o 38 nimi muuttui Häyryseksi. Samoin alueen entinen nimi oli Kynsiluoto, joka muuttui Häyrysenniemeksi.
Villenniemi kuuluu, myös Häyrysenniemen alueeseen. Villenniemi sai nimensä kettinki ja nippulankojen tervauspaikan työnjohtajan Ville Ojalan mukaan. Häntä kutsuttiin Pää-Villeksi, koska oli kotoisin Pudasjärveltä Päätalosta. Hänen tehtävänän oli myös alueen vartiointi. Alueella oleva Kilpukkaperä on saanut nimensä, siitä kun sahan työläiset kantoivat kainalossaan lankunpätkiä, josta tekivät pieniä mökkejä. Sahalta sai vapaasti viedä kilpukoita, koska ne olisivat muuten joutunet "rimahelvettiin" poltettavaksi.
Lähteet: Pentti Utriainen: Kotikyläni Martinniemi - elämää piipun juurella-. Tornion Kirjapaino 2009 Kustantaja: Pentti Utriainen ja Pentti Utriaisen muistiinpanot.
Alun perin maatalous- ja kalatalouspainotteinen kylä kasvoi Martinniemen sahan kasvun myötä pieneksi työläiskyläksi, mutta hiipui hieman sahan toiminnan supistamisen myötä 1970–1980-luvuilla. Nykyisin Häyrysenniemi on hitaasti kasvava kylä.
Häyrysenniemessä on kaksi satamaa: Halosenlahdella sijaitseva Upin kalasatama sekä Villenniemessä sijaitseva venesatama.
Kroketti

Kroketti on seurapeli, jossa pelaajat lyövät vuorotellen nuijan muotoisilla mailoilla pallojaan maahan upotettujen porttien läpi. Alun perin krokettivälineet olivat kokonaan puusta, mutta nykyään valmistuksessa käytetään materiaalin lujuuden vuoksi usein myös muovia ja metallia. Krokettia pelataan moninpelinä, yleisimmin neljällä pelaajalla. Pelin tavoitteena on läpäistä ensimmäisenä radalla olevat portit oikeassa järjestyksessä ja osua sen jälkeen lopetuskeppiin.
Suomalainen kroketti.
Suomalainen kroketti on Suomessa amerikkalaisesta Backyard croquetista kehittynyt versio, jota pelataan vapaassa maastossa.
Kroketin historiaa.
Kroketin arvellaan olevan samaa alkuperää golfin ja biljardin kanssa. Mailojen, pallojen ja porttien kanssa ovat pelailleet jo muinaiset roomalaiset, 1300-luvun ranskalaiset paimenet ja 1700-luvun englantilaiset aateliset. Pelin varsinainen synty sijoittuu 1850-luvulle, jolloin englantilainen urheiluväline- ja leluvalmistaja John Jaques ryhtyi valmistamaan krokettivälineitä. Kroketti tunnettiin 1870-luvulle mennessä Englannin siirtomaissa ympäri maailmaa. Vuonna 1868 perustettu krokettiseura The Wimbledon All England Croquet Club vakiinnutti ensimmäisenä kroketin kilpailusäännöt. Kroketti oli olympialajina vuosina 1900 Pariisissa ja 1904 St. Louisissa. Toisen maailmansodan jälkeen kroketti hiipui takapihojen lastenpeliksi, kunnes 1980-luvun alussa sen suosio elpyi jälleen. Maailman Krokettiliitto (World Croquet Federation) perustettiin vuonna 1986 ja vuodesta 1989 kroketissa on voinut tavoitella maailmanmestaruutta. Nykyään Maailman Krokettiliiton piirissä on 27 krokettivaltiota.
Kroketin historia Suomessa.
Kroketti tuli Suomeen 1800-luvun loppupuolella. Se oli herrasväen parissa suosittu koko perheen harrastus ja monien huviloiden pihalta löytyikin krokettikenttä. Suomessa krokettia ei kuitenkaan koskaan tiettävästi pelattu kilpailumielessä. Kun sotien jälkeen luokkaerot pienenivät yhteiskunnassa, kroketti yleistyi jokamiehenpeliksi ja vähitellen menetti suosiotaan. Kroketti säilyi lasten pelinä, kunnes 1990-luvulla se alkoi yleistyä nuorten aikuisten seurapelinä. Vuonna 2000 perustettiin ensimmäinen tunnettu krokettiseura Messukylän Pihakrokettiklubi. Ajatus Suomen Krokettiliitosta sai alkunsa kesän 2003 leikkimielisissä krokettikilpailuissa Kurikassa. Tampereella järjestetty epävirallinen SM-kilpailu MPKK Croquet Challenge 2004 keräsi pelaajia jo ympäri Suomea. Suomen Krokettiliitto aloitti järjestäytyneen kilpailutoiminnan vuonna 2005.
Rautio (täsmennyssivu)

Rautio voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sukunimi.
Rautio on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adramelech

Adramelech (myös Adrammelech, Adramelek ja Adar-malik) oli assyrialainen auringonjumala. Kristinuskon myötä Adramelech sai demonin aseman ja on mainittu demonien senaatin puheenjohtajaksi, Helvetin ylikansleriksi ja Saatanan yksityisneuvoston virkailijaksi.
Adramelechin uskottiin pystyvän omaksumaan riikinkukkosulkaisen muulin hahmo.
Suuren Tarukirjan mukaan Adramelek kuuluu arkkidemoneihin, joita on kaikkiaan kymmenen. Langenneena enkelinä hän esiintyy muun muassa John Miltonin "Kadotetussa paratiisissa" ja Friedrich Gottlieb Klopstockin "Messiaassa".
Tapiolan kirkko

Tapiolan kirkko on Espoon Tapiolassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkko. Se on Tapiolan seurakunnan pääkirkko. Se valmistui vuonna 1965 arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnittelemana. 
Arkkitehtuuri.
Betonista rakennetun kirkon kokonaishahmo on kuutio, ja siihen liittyy lisäsiipi, jonka keskellä on sisäpiha. Rakennuksella ei ole selkeää pääjulkisivua. Rakennuskompleksiin kuuluvat sisäpihan toisistaan erottamina varsinainen kirkkosali, pienempi seurakuntasali, toimistotilat sekä kerhotilat. Kaikki huonetilat avautuvat lasiseinillä sisäpihalle. Useimmista Suomen kirkoista poiketen Tapiolan kirkossa ei ole minkäänlaista tornia tai erillistä kellotornia. Kirkkosalin huomattavan pelkistetty olemus on saavutettu paitsi selkeillä muodoilla myös karuilla materiaalivalinnoilla. 
Kirkko on kaksikerroksinen. Ensimmäinen kerros on maan tasalla. Tapiolan kirkon alimmassa kerroksessa on pommisuojat sekä erilaisia kerho- ja neuvottelutiloja. Tapiolan keskustan asemakaavassa kirkko on merkitty suojelukohteeksi.
Uurnalehto.
Kirkon takapihalla on 15 aarin suuruinen Tapiolan uurnalehto, joka vihittiin käyttöön 6. marraskuuta 2004. Se perustuu Ilmari Lahdelman ja Rainer Mahlamäen johtaman työryhmän suunnitelmaan "Ajan jakso", joka voitti vuonna 1997 järjestetyn kilpailun. Tällä pinta-alaltaan Suomen pienimpiin kuuluvalla hautausmaalla on yhteensä 8 005 uurnapaikkaa.
H’melnytskyi

H’melnytskyi (, , ) on kaupunki Ukrainassa Etelä-Bugin varrella noin 340 km Kiovasta. Se on Hmelnytskyin alueen pääkaupunki. Asukasluku on 264 988 (2013).
Historia.
Asutuksen tarkkaa syntyaikaa ei tunneta, mutta paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 21. helmikuuta 1431. Tuolloin Puolan kuningas Vladislav II Jagello päiväsi aatelissuvulle antamansa omistuskirjeen kahdesta Hmelnytskyin alueen kylästä (»"… super villis Holissin et Ploskir at wcze super fluvio Boh iacentu in terra Podoliensi et districtum Latichoviensi sitas"»). Kylä mainitaan myös vuonna 1493 kirjallisissa lähteissä nimellä Ploskirov. Se kuului puolalaiselle herttualle, mutta siirtyi Puolan jaoissa Venäjän keisarikunnalle, jolloin se vuonna 1793 nimettiin Proskuroviksi.
Venäjän ja Ukrainan 300-vuotisen yhteiselon liennyttävänä eleenä vuonna 1954 tämä länsiukrainalainen kaupunki sai nykyisen nimensä hetmanni Bohdan H’melnytskyin mukaan.
Ukrainan jalkapalloliiga

Ukrainan jalkapalloliiga (, suomeksi yleensä vain Ukrainan liiga) on Ukrainan jalkapallon pääsarja. Se on myös alempia sarjatasoja, kaikkiaan 67 seuraa ja 78 joukkuetta käsittävän Ukrainan jalkapallon ammattilaisliigan () korkein taso. Aikaisemmin liigan järjesti Ukrainan jalkapalloliitto. Liigaa on pelattu heti Ukrainan itsenäistymisestä lähtien.
Ukrainan jalkapalloliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 18. ajanjaksolla 2020–2024.
Sarjajärjestelmä.
Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, joista kauden päätteeksi kaksi heikoimmin sijoittunutta putoaa ykkösliigaan, mistä nousee kaksi parasta tilalle.
Kauden aikana joukkueet kohtaavat toisensa kahdesti, kerran kotona ja kerran vieraissa, minkä johdosta kullekin joukkueelle kertyy 30 ottelua kauteen. Sarjakausi alkaa heinäkuun puolivälin vaiheilla ja kestää toukokuun loppuun tai kesäkuun puoliväliin. 15 ottelukierroksen jälkeen on kolmen kuukauden talvitauko, joka kestää joulukuulta maaliskuulle. Sarjan ensimmäinen kausi 1992 kesti vain puoli vuotta, kun Neuvostoliiton mestaruussarjan viimeinen kausi kesti elokuulle, mutta Ukrainan jalkapalloliitto päätti siirtyä ns. eurooppalaiseen pelirytmiin. Ensimmäisellä kaudella 20 joukkuetta jaettiin kahteen lohkoon ja mestaruus ratkaistiin lohkovoittajien kesken. Sittemmin pelisysteemi muutettiin nykyisenkaltaiseksi ja joukkuemäärä on vaihdellut 14 ja 18 välillä. Kaudella 2005–2006 astui voimaan ns. kultaisen ottelun sääntö, eli mikäli kaksi kärkijoukkuetta on kauden päätteeksi tasapisteissä, pelaavat he keskenään mestaruusottelun. Sääntöä jouduttiinkin käyttämään heti sen ensimmäisellä kaudella kun Dynamo Kiova ja Šah’tar Donetsk päätyivät tasapisteisiin. Šah’tar voitti ottelun jatkoaikamaalilla 2–1.
Mitalistit ja maalikuninkaat kausittain.
1) Kausi 2021–2022 päätettiin ennenaikaisesti Venäjän hyökättyä Ukrainaan, eikä mestaria nimetty. Šah’tar Donetsk, Dynamo Kiova ja Zorja Luhansk muodostivat sarjataulukon kärkikolmikon kauden keskeytyessä.
Sygate Personal Firewall

Sygate Personal Firewall oli ilmainen palomuuriohjelmisto Windows-tietokoneille. Se suojaa hakkereilta, troijalaisilta sekä muilta verkkouhilta. Palomuurista oli yksityiskäyttöön tarkoitettu ilmaisversio, sekä ammattilaisille ja yrityksille suunnattu maksullinen versio.
Nykyään Sygate Personal Firewall on korvattu Symantecin Norton Internet Security ohjelman sisäisellä palomuurilla.
Daniel Solà

Daniel Solà Villa (3. tammikuuta 1976) on espanjalainen rallikuljettaja. Hän on ajanut 39 kilpailua rallin MM-sarjassa.
Ura.
Solà voitti JWRC-sarjan eli Junioreiden MM-sarjan kaudella 2002. Kaudella 2003 hän ajoi PWRC-sarjassa. Kausilla 2004 ja 2005 Sola ajoi sekä N-ryhmän että WRC-luokan autoilla etenkin asfalttikisoissa. 
Kaudella 2006 Sola ajoi Espanjan mestaruussarjassa kaksivetoisella Citroën C2 S1600:lla. Vuonna 2006 Sola voitti Espanjan mestaruuden.
Kaudella 2007 Sola kilpaili Euroopan mestaruudesta uudella Super 2000 -luokan Honda Type R -autolla. Samana vuonna Sola voitti Espanjan soralla ajetun rallisarjan.
Vuonna 2009 Sola ja Xavier Pons muodostivat Espanjan joukkueen Rally of the Nations kisassa ja voittivat kisan kahden päivän yhteistuloksen perusteella.
Otaniemen kappeli

Otaniemen kappeli valmistui vuonna 1956–1957 vuoden 1953 arkkitehtuurikilpailun lunastussijan saaneen Heikki ja Kaija Sirenin kilpailutyön pohjalta. Kilpailun 1. palkinnon voitti Erkki Pasanen, arkkitehti SAFA (1924–2021) yhdessä kollegansa Kauko Tiihosen (1925–2014) kanssa. Kappeli suljettiin vuonna 2025 ja se on tarkoitus peruskorjata.
Sen rakennusmateriaaleina on käytetty puuta ja punatiiltä. Puulla aidatulta esipihalta päästään matalan tiilestä rakennetun eteishallin läpi itse kirkkosaliin. Rakennuksen korkeimmasta, lasisesta eteläseinästä tulvii punatiilellä vuorattuun puukattoiseen saliin taustavalo. 
Kappeli paloi tuhopolton seurauksena vuonna 1976 mutta rakennettiin uudelleen lähes täysin alkuperäiseen asuunsa vuonna 1978. Kappelisalissa on 150 istumapaikkaa. 
Kappeli kuuluu osana Otaniemen kampusaluetta Museoviraston laatimaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen (RKY) luetteloon.
Cowdenbeath FC

Cowdenbeath Football Club on perinteikäs jalkapalloseura Cowdenbeathista, Fifesta, Skotlannista. Joukkue pelaa Scottish Professional Football Leaguen alaisuudessa toimivaa neljänneksi korkeinta sarjatasoa Kakkosliigaa, johon se putosi kaudeksi 2016–2017.
Historiaa.
Cowdenbeath Football Club syntyi vuonna 1881 kun kaksi paikallista seuraa, "Cowdenbeath Rangers" (1880) ja "Cowdenbeath Thistle" yhdistyivät. Joidenkin historioitsijoiden mukaan "Rangers"-nimeä käytettiin vielä yhdistymisen jälkeen vuoteen 1882 saakka, minkä johdosta todelliseksi perustamisvuodeksi pitäisi laskea 1882, kun silloinen Rangers yhdistyi "Raith Roversin" kanssa. Samana vuonna perustettiin Fifeshiren jalkapalloliitto. Vuonna 1883 Cowdenbeath hävisi kautta aikain ensimmäisen Fife Cupin loppuottelun, mutta voitti cupin kaksi vuotta myöhemmin. Hyvän menestyksensä ansiosta joukkue nousi vuonna 1905 Skotlannin liigaan. Vuosina 1914 ja 1915 se voitti kaksi kakkosdivisioonan mestaruutta, mutta ei silloisen sarjajärjestelmän vuoksi noussut korkeimmalle sarjatasolle. Kaudella 1923–1924 joukkue viimein nousi 1. divisioonaan ja sijoittui heti ensimmäisellä kaudellaan viidenneksi. Kaikkiaan se säilyi pääsarjassa vuosikymmenen ajan ja kolme joukkueen pelaajaa pelasi myös Skotlannin maajoukkueessa.
Vuonna 1934 Cowdenbeath putosi 1. divisioonasta, mutta nousi sinne takaisin voitettuaan kakkosdivisioonan kaudella 1938–1939. Tuolloin Rab Walls teki 54 maalia, mikä on toiseksi eniten Skotlannin liigan historiassa. Sodan takia jalkapallotoiminta keskeytyi ja sodan päätyttyä joukkue joutui kiistanalaisen ratkaisun seurauksena uuteen B-liigaan. Vuonna 1949 joukkue menestyi liigacupissa, mutta pääsi vasta kaudella 1969–1970 silloisen managerin Andy Matthewin alaisuudessa takaisin pääsarjaan, mistä se kuitenkin putosi pikaisesti. Kauden 1992–1993 Cowdenbeath pelasi ykkösdivisioonassa, mutta ei voittanut otteluakaan.
Vuonna 1997 Cowdenbeathin manageriksi tuli skottipuolustaja Craig Levein, jonka ura oli alkanut seurasta. Hän nosti vuonna 2001 seuran 2. divisioonaan, missä se säilyi kahden vuoden ajan. Kaudella 2004–2005 Cowdenbeath sijoittui 3. divisioonassa kolmanneksi ja 2005–2006 se saavutti entisen Suomen maajoukkuepelaajan Mixu Paatelaisen valmennuksessa ensimmäisen divisioonamestaruutensa 67 vuoteen.
Cowdenbeath putosi 2. divisioonasta kahden kauden jälkeen. Kaudella 2008–2009 se sijoittui toiseksi 3. divisioonassa, mutta nousi, koska Livingston pudotettiin 3. divisioonaan talousvaikeuksien vuoksi. Kaudella 2009–2010 Cowdenbeath sijoittui lopulta kolmanneksi ja pääsi nousukarsintoihin. Karsinnoissa se voitti Alloa Athleticin ja Crechin Cityn ja nousi 1. divisioonaan.
Ennätyksiä.
Ennätys yleisömäärässä:
25 586 Rangers, Skotlannin liigacup, 21. syyskuuta 1949
Suurin voitto:
12–0 Johnstone, Skotlannin Cup, 21. tammikuuta 1951
Suurin tappio liigassa:
1–11 Clyde FC, 6. lokakuuta 1951
Alfa Andromedae

Alfa Andromedae (α And / α Andromedae) on Andromedan tähtikuviossa oleva sinivalkoinen tähti, joka tunnetaan myös nimillä Alpheratz ja Sirrah (tai Sirah). Tähdestä on käytetty myös nimeä Delta Pegasi (δ Peg), koska se kuuluu Pegasus-neliöön, mutta tätä nimeä ei enää nykyään käytetä. Alfa Andromedae on spektroskooppinen kaksoistähti.
Alfa Andromedae, spektroskooppinen kaksoistähti.
Alfa Andromedae on vain spektroskooppinen kaksoistähti, jonka kiertoaika on 96,7 päivää. Suurempi Alpheratzin tähdistä on erikoinen "elohopea-mangaanitähti", jossa näyttää olevan runsaasti elohopeaa, galliumia, mangaania ja europiumia. Tähti on myös Alfa2 Canum Venaticorum -muuttuja jonka kirkkaus vaihtelee +2,02 - +2,06 23,19 tunnin jaksolla.
Finströmin kirkko

Finströmin kirkko eli Pyhän Mikaelin kirkko on pääosin harmaakivestä 1400-luvulla rakennettu tornillinen pitkäkirkko Ahvenanmaalla Finströmissä. Tohtori Markus Hiekkanen on ajoittanut kirkon runkohuoneen rakentamisen vuosiin 1445–1460 ja liittää kirkon tyyliltään samaan aikaan rakennettuihin Varsinais-Suomen ja Uudenmaan kirkkoihin. Kirkon paikalla on erittäin todennäköisesti sijainnut aiemmin puukirkko, jonka vanha kivisakasti on liitetty tähän kirkkoon. Kivisakasti on ajoitettu 1200-luvulle. Finströmin kirkko ei varmastikaan valmistunut kerralla, vaan sitä paranneltiin koko vuosisadan ajan. Kirkon sisäholvauksen, asehuoneen ja kellotornin arvellaan olevan peräisin vuosisadan loppupuoliskolta. Hiekkasen mukaan torni rakennettiin 1465–1470. 
Näyttävää luonnonkivistä holvimuurausta vahvistavat kirkkosalissa tukevat vyökaaret ja seinäpinnasta voimakkaasti ulkonevat pilarit, joiden välissä on leveät pyörökaariset aukot. Kirkko entistettiin perusteellisesti vuosina 1967–1970. 
Kirkossa on istumapaikkoja 435 hengelle ja 18-äänikertaiset urut, jotka on rakentanut Hans Heinrich vuonna 1974. Ne korvasivat kirkon vanhat, vuodelta 1768 olleet urut, jotka ovat edelleen käyttökuntoisina kirkon asehuoneessa. Alttaritauluna on Lennart Segerstrålen tekemä lasimaalaus "Syntien sovitus" vuodelta 1947. Kirkossa oleva saarnastuoli on peräisin 1600-luvulta ja se sijaitsee melko harvinaiseen tapaan alttarin oikealla puolella. Lisäksi kirkossa on useita keskiaikaisia veistoksia sekä 1400-luvulta peräisin oleva alttarikaappi.
Kirkon tornin oletetaan olleen esikuvana arkkitehti Lars Sonckin suunnitteleman Tampereen tuomiokirkon tornille. Sonck kasvoi 7-vuotiaasta lähtien Ahvenanmaalla, jossa hänen isänsä oli Finströmin kirkkoherrana. Markus Hiekkasen mukaan kirkon rakentamista johtaneella mestarilla olivat tornin esikuvina toisaalta Saksan rannikkokaupunkien tornien huiput, toisaalta Turun tuomiokirkon ja Tallinnan Nigulisten (Nikolain) kirkon tornien huiput. 
Kirkon pihalla on Finströmin kirkkoherrana vuosina 1834−1875 toimineen, Ahvenanmaan koululaitoksen isäksi kutsutun Frans Peter von Knorringin patsas.
Uradiplomaatti

Uradiplomaatti ("karriääridiplomaatti") on ammattidiplomaatti, jonka ammattillinen ura koostuu kokonaan tai enimmäkseen ulkoasiainhallinnon yhtä vaativammista tehtävistä. Tyypillisenä pääsyvaatimuksena diplomaatin uralle ovat muun muassa ylempi korkeakoulututkinto, vahva kielitaito, lähettävän maan kansalaisuus sekä kyky edustaa kotimaataan ja edistää kotimaan poliittisia ja kaupallisia tarpeita eri kulttuureissa. Tehtävässä toimitaan Wienin yleissopimuksen puitteissa. Vain pieni osa diplomaattikoulutuksiin hakevista pääsee tyypillisesti kotimaansa ulkoasianhallinnon järjestämille diplomaattikursseille. Diplomaattisiin tehtäviin liittyy muuttovelvollisuus virkamääräyksen mukaisesti.
Uradiplomaattien lisäksi diplomaateiksi voidaan nimittää tilanteesta riippuen eri asioiden asiantuntijoita, jotka eivät ole aikaisemmin olleet diplomaattiuralla tai joiden ei odoteta jatkavan diplomaatin uraansa ensimmäisen nimityksensä jälkeen. Nämä sivurekrytoinnit voivat johtua maan poliittisesta järjestelmästä, kuten Yhdysvalloissa, missä osa suurlähettiläistä on presidentinvaalit voittaneen kampanjaa tukeneita liikemiehiä tai tilanteesta, missä valtiolle muodostuu asemamaassaan jokin erityinen tarve hoitaa jotain tavanomaisesta poikkeavaan asiaa. Toisaalta ulkoasiainhallinnossa on myös määräaikaisia tai pitempikestoisia asiantuntijatarpeita, joihin haetaan osaajia perinteisten diplomaattikoulutusten ulkopuolelta.
Yhdysvaltain Norjan-suurlähettiläs John Doyle Ong oli liikemies, ja Venäjän pitkäaikainen Helsingin suurlähettiläs oli ydinenergia-asiantuntija. Suomessa sivurekrytoinnit ovat harvinaisia. Tällaisena voidaan kuitenkin pitää Jörn Donnerin nimittämistä San Franciscon konsuliksi tai Ole Norrbackin nimittämistä suurlähettilääksi Ateenaan. Myös Pertti Salolaisen ura oli ennen Lontoon-suurlähettilään pestiä muualla kuin ulkoasiainhallinnon parissa.
Juhannuskoivu

Juhannuskoivut ovat nuoria koivuja, jotka suomalaisen juhannusperinteen mukaan kaadetaan juhannusaattona metsästä ja asetellaan talon etuoven molemmille puolille koristeiksi. Tätä samaa keinoa käytetään juhannuksena myös Ruotsissa. Joulun ja uudenvuoden aikaan näin tehdään Saksassa sekä Etelä-Tanskassa. 
Nykysuomen sanakirja antaa juhannuskoivulle synonyymin limo.
Norrménin talo

Norrménin talo (myös "Norrménin linna" tai "Norrménin palatsi") oli Helsingin Katajanokalla osoitteessa Kanavakatu 2, vastapäätä Uspenskin katedraalia, vuosina 1897–1960 sijainnut punatiilinen, uusrenessanssia edustanut asuintalo. 
Historia.
Talon suunnitteli arkkitehti Theodor Höijer Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajalle ja Pohjoismaiden Yhdyspankin pankinjohtajalle Alfred Norrménille, joka tilasi Höijeriltä rakennuksen piirustukset vuonna 1896. Nelikerroksisen rakennuksen rakennustyöt etenivät huikeaan tahtiin, ja rakennus valmistuikin jo vuonna 1897. 
Rakennuksen kolmessa ylimmässä kerroksissa sijaitsi suuria, korkealuokkaisia asuntoja, kun taas alimman kerroksen paljon pienemmät asuintilat oli varattu lähinnä palvelusväelle. Alfred Norrmén asui itse talossa kuolemaansa vuoteen 1942 asti. Talossa oli värillisiä lyijylasi-ikkunoita, joista suurin osa kuitenkin tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Sodan aikana rakennuksessa toimi saksalainen sotilaskomendatuuri, ja heti sodan jälkeen vuosina 1945–1947 talossa piti majaansa osa liittoutuneiden valvontakomissiosta. Valvontakomission poistuttua Norrménin talo toimi Valtion Metallitehtaiden konttorina vuoteen 1955 asti.
Purkaminen.
Norrménin talo purettiin vuonna 1960. Sen paikalle rakennettiin Alvar Aallon suunnittelema, valkoisesta marmorista tehty Enso-Gutzeitin pääkonttori, joka valmistui vuonna 1962. Talon purkamista on arvosteltu alusta lähtien, ja useat pitävät tilalle tullutta Aallon suunnittelemaa rakennusta täysin sopimattomana Katajanokan edustalle ja Norrménin talon purkamista suurena vääryytenä. Jotkut ovat myös esittäneet, että Aallon rakennus pitäisi purkaa ja tilalle rakentaa Norrménin talon jäljennös. Pääkonttori kuitenkin suojeltiin vuonna 2010.
Liisa Helmisen ohjaamassa, vuonna 2004 ensi-iltaan tulleessa elokuvassa "Pelikaanimies" Norrménin talo on digitaalisesti pystytetty takaisin paikalleen.