tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nigel Worthington

Nigel Worthington (s. 4. marraskuuta 1961 Ballymena, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen jalkapallovalmentaja, joka oli pelaajanakin maajoukkuetasoa. 
Ura.
Worthington aloitti ammattilaisuransa pohjoisirlantilaisessa Ballymena Unitedissa. Vuonna 1980 hänet valittiin Pohjois-Irlannin vuoden nuoreksi pelaajaksi. Ura jatkui tämän jälkeen Englannissa Notts Countyn riveissä. Pelaajauransa huippupäivät hän pelasi 1980-luvun ja 1990-luvun molemmin puolin Sheffield Wednesdayssa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta Leedisissa sekä yhden kauden sekä Stokessa että Blackpoolissa.
Pohjois-Irlannin maajoukkueessa Worthington pelasi 66 ottelua vuosina 1984–1997.
Valmennusuransa Worthington aloitti Blackpoolissa pelaajauransa ollessa vielä käynnissä kaudella 1997–1998. Hän tosin toimi vain vähän aikaa pelaaja-valmentajana ja keskittyi vain valmennustehtäviin.
Worthinton aloitti Bryan Hamiltonin apulaismanagerina Norwich Cityssä kaudella 1999–2000. Hamilton erosi huonosti alkaneen kauden jälkeen ja Worthington siirtyi hänen tehtäviinsä 4. joulukuuta 2000. Kauden loppuun mennessä Worthington nosti Norwichin sarjan pohjalta turvaan 15. sijalle. Seuraava kausi sujuikin jo paremmin ja Norwich City menetti nousun Englannin valioliigaan vasta ratkaisevan playoff-ottelun rangaistuspotkukilpailussa Birmingham Citya vastaan.
Worthington luotsasi Norwichin suoraan nousuun Valioliigaan kaudella 2003–2004 seuran historian ennätyspisteillä. Seuraava kausi Valioliigassa ei sujunut kuitenkaan kovin mallikkaasti. Tuloksena oli 19. sija ja 77 omiin päästettyä maalia. Putoamisen jälkeinen kausikaan ei sujunut hyvin ja 1. lokakuuta 2006 Burnleylle kärsityn 4–1 tappion jälkeen Worthingtonin ja seuran välinen sopimus purettiin. Irtisanomisestaan huolimatta Worthington lausui ylistäviä sanoja seurasta ja siellä viettämästään kuudesta vuodesta.
11. huhtikuuta 2007 Nigel Worthington nimitettiin Leicester Cityn manageriksi kauden viiden viimeisen pelin ajaksi.
1. kesäkuuta 2007 Pohjois-Irlannin jalkapalloliitto nimesi Nigel Worthingtonin Pohjois-Irlannin manageriksi. Pohjois-Irlannin selvittyä lopulta kolmanneksi EM2008-karsintalohkossaan Worthingtonin sopimusta jatkettiin vuoteen 2010 saakka. Sopimusta jatkettiin vielä lisää eteenpäin vuoden 2012 jalkapallon EM-kisojen karsintojen loppuun asti. Lokakuussa 2011 Worthington ilmoitti jättävänsä paikkansa viimeisen Italiaa vastaan pelattavan EM-karsintaottelun jälkeen.
Karitiâna

Karitiâna on arikemilaisiin kieliin ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Brasiliassa Candeiasjoen rannoilla. 
Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan 320 puhujaa. Karitiânan katsotaan olevan vaarassa eikä sillä ole tunnettuja murteita. Karitiânan lähin sukulaiskieli on jo sammunut arikem. 
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Joitain Raamatun osia on käännetty karitiânaksi. 
Fonologia.
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina, kuin myös pitkinä että lyhyinä.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Ukontulikukka

Ukontulikukka ("Verbascum thapsus") on kaksivuotinen ruohovartinen kasvi. Kasvi on ilmeisesti nimetty Ukko ylijumalan mukaan.
Ukontulikukka kasvattaa ensimmäisenä vuonna hopeankarvaisen lehtiruusukkeen. Toisena vuonna nousee jopa kaksi metriä korkea haaraton kukkavarsi, jossa puhkeavat heinäkuussa lämpimänkeltaiset kukat. Ukontulikukan yksittäinen kukka on auki vain pari päivää, mutta koko pitkän kukinnon kukinta saattaa jatkua kuukausikaupalla. Ukontulikukkaa on käytetty entisaikaan soihtuna kastamalla sen kukanvarsi pikeen, tervaan tai taliin. Kasvia on käytetty myös rohdoskasvina ja hiusten värjäykseen kullankeltaisiksi. Ukontulikukan jauhetuista siemenistä saadaan sekoitettua myös veteen heitettynä kaloja tainnuttava syötti.
Ukontulikukkaa tavataan Skandinavian eteläosissa sekä Keski- ja Etelä-Euroopassa. Ukontulikukka voi olla puutarhakarkulainen tai rautakautisen asutuksen indikaattorikasvi.
Lehdiltään ja varreltaan tummempi sekä matalampi tummatulikukka ("Verbascum nigrum") muistuttaa ukontulikukkaa. Nämä voivat risteytyä keskenään.
Tuntemattomat

Tuntemattomat oli MTV3-kanavalla esitettävä suomalainen kilpailuohjelma, joka perustuu yhdysvaltalaisen Reveille Productionin formaattiin "Identity". "Tuntemattomien" ensimmäinen tuotantokausi esitettiin 11. tammikuuta 2008 – 28. maaliskuuta 2008, ja toinen tuotantokausi esitettiin 13. maaliskuuta 2009 – 12. kesäkuuta 2009.
Ohjelman juonsi Jaakko Saariluoma.
Kilpailun kulku.
Studiossa olevan kilpailijan täytyy yhdistää kaksitoista sanaa tai lausetta eli identiteettiä kahteentoista studiossa olevaan henkilöön. Identiteettejä voivat olla muun muassa "kolmen lapsen isä", "lääkäri", "vatsastapuhuja", "poliisi", "voittanut maailmanmestaruuden jalkapallossa" ja niin edelleen. Mitä enemmän identiteettejä kilpailija arvaa oikein, sitä enemmän hän voittaa rahaa. Mikäli kilpailija pystyy yhdistämään kaikki kaksitoista identiteettiä, hän voittaa ohjelman pääpalkinnon 30 000 euroa.
Jos kilpailija tarvitsee apua kilpailun aikana, hänellä on käytettävänään kolme apukeinoa:
Tunnettuja Tuntemattomia.
Tunnistettavana olevat Tuntemattomat ovat yleensä vieraita ihmisiä. Joukossa on kuitenkin silloin tällöin mukana myös julkisuuden henkilöitä. Suluissa on päivämäärä, jona jakso on esitetty.
Tunnistettavana olisi ollut myös näyttelijä-laulaja Mandi Lampi, jonka kuoleman takia jaksoa ei kuitenkaan esitetty. MTV3:n tuottajan Hanna Myllerin mukaan kyseistä jaksoa ei olisi välttämättä muutenkaan näytetty, sillä kyseisessä jaksossa ollut kilpailija ei menestynyt kovinkaan hyvin.
Vääksyn Yhteiskoulu

Vääksyn Yhteiskoulussa toimivat Asikkalan kunnan peruskoulun luokat 7–9 sekä lukio. Lukiossa opiskelee noin 190 oppilasta, yläkoulussa noin 340. Lukiossa on ilmailulinja, josta voi jatkaa ilmailuammattiin. Lukio ja yläaste toimivat samassa rakennuksessa, joten monet opettajista opettavat kummallakin asteella. Henkilökuntaa koulussa on noin 50. Jarkko Koponen toimii yläasteen että lukion rehtorina yhdessä apulaisrehtori Sari Puputin kanssa.
Koulu sijaitsee Vääksyn taajamassa koulunmäellä muutaman kilometrin päässä keskustasta. Samalta mäeltä löytyy myös Aurinkovuoren koulu (ent. Vääksyn koulu), Asikkalan kunnan kirjasto, urheilukenttä sekä liikuntahalli. 
Historia.
Vääksyn Yhteiskoulu on perustettu vuonna 1926. Koulun eri rakennusosat ovat valmistuneet vuosina 1931, 1958 ja 1975. Vuonna 1999 valmistui suuri saneeraus- ja uudisrakennushanke. Vuonna 2022 kunnanvaltuusto päätti vanhan koulun purkamisesta. Aiemmista lautakuntapäätöksistä oli valitettu hallinto-oikeuteen, joka katsoi, että 1990-luvun laajennuksen myötä alkuperäisen, Toivo Salervon suunnitteleman rakennuksen suojelulle ei ollut enää perustetta. Vanha koulurakennus purettiin ja opiskelu uudessa YIT:n elinkaarimallilla rakennetussa koulussa aloitettiin elokuussa 2024. 
Vääksyn Yhteiskoulun historiikki julkaistiin 15. joulukuuta 2007. Julkistamistilaisuus pidettiin Vääksyn Yhteiskoulun Tuki- ja Stipendisäätiön 50-v. juhlan yhteydessä.
Minin eka kerta

Minin eka kerta () on Nick Guthen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2006. Se on tyylilajiltaan draamakomedia. Pääosissa näyttelevät Alec Baldwin, Nikki Reed, Luke Wilson ja Carrie-Anne Moss. Yksi elokuvan tuottajista oli Oscar-palkittu näyttelijä Kevin Spacey.
Juoni.
Mini on yksinhuoltajaäidin tyttö, joka juhlii, polttaa ja juo. Hän toimii myös ilotyttönä. Elokuva alkaa lopusta, kun Mini pitää valmistujaispuheensa koulun edessä. 
Minin äiti on alkoholisti ja narkomaani. Hän tapaa miehen nimeltä Martin, ja he alkavat seurustella. Martin tietää että Minin äiti pettää tätä, joten hän on käynyt vieraissa itsekin. Eräänä iltana Martin tilaa ilotytön luokseen, joka osoittautuu Miniksi. Mini peittää Martinin silmät solmiolla, jotta tämä ei saisi tietää kenen kanssa hän on. Kun Mini sitten unohtaa avaimensa Martinin luo, Mini jää kiinni. Mini ja Martin rakastuvat ja alkavat suunnitella miten Minin äiti saataisiin pois kuvioista.
Sekoittaakseen äitinsä mielen Mini alkaa sujauttaa tämän drinkkeihin pillereitä, jotka varastaa koulustaan. Myöhemmin Mini ja Martin pyytävät äitiä mukanaan illalliselle, mutta tällä on liian huono olo. Mini ja Martin lähtevät, ja taloon murtautuu kaksi mustaan pukeutunutta henkilöä. Minin äiti yrittää soittaa hätänumeroon. Kun Mini ja Martin palaavat tekaistulta illalliseltaan, he löytävät äidin kuolleena vieressään tyhjä lääkepurkki. Mini keksii, että olisi loistava alibi, jos he siirtävät äidin autoon sekä meikkaisivat ja laittaisivat tälle juhlavaatteet päälle.
Minin ja Martinin lomaillessa heidän naapurinsa on myös siellä ja kuvaa heitä salaa. Kun Martin alkaa saada kuvia ja niihin liitettyjä viestejä, Martin menee kiihtyneenä naapuriin. Mini soittaa paikalle poliisit, jotka vievät Martinin vankilaan yöksi. Kun Mini tulee vierailulle, hän kertoo Martinille suunnitelleensa kaiken: Mini oli itse lähettänyt kuvat, jotta Martin menisi naapuriin ja hakkaisi tämän, jolloin Mini voisi soittaa poliisit paikalle. Mini tiesi, että he olivat vaarassa paljastua, joten hän lavasti Martinin syylliseksi kaikkeen. Kun Martin yrittää selittää että Mini on myös syyllinen, kukaan ei usko häntä. Elokuvan päättyessä näytetään Minin ajavan vapaana autollaan.
Kaarle I (Romania)

Kaarle I ("Carol I"), ("Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig von Hohenzollern-Sigmaringen") ; (20. huhtikuuta 1839 – 10. lokakuuta 1914) oli Romanian ruhtinas vuosina 1866–1914 ja kuningas vuosina 1881–1914. 
Hän oli Romanian ensimmäinen Hohenzollern-Sigmaringen -suvun valtionpäänmies. Suku hallitsi Romaniaa vuoden 1947 tasavallaksi julistamiseen asti. 
Suku.
Kaarle I:n isä oli saksalaisen Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaskunnan viimeinen ruhtinas Karl Anton ja hänen äitinsä oli Badenin prinsessa Josephine Friederike Louise (1813–1900), joka oli Badenin suurherttua Karl Ludwig Friedrichin ja keisari Napoleonin adoptiolasten pikkuserkun, Stéphanie Louise de Beauharnais'n tytär. 
Hänellä oli viisi sisarusta, joista hän oli toiseksi vanhin poika. Hänen vanhempi veljensä oli Leopold Stephan (1835–1905), joka pyrki Espanjan kuninkaaksi avioitumalla Portugalin infanta Antónian kanssa. Stephanie (1837–1859) avioitui Portugalin kuningas Pietari V:n kanssa, Friedrich (1843–1904) avioitui prinsessa Louise von Thurn und Taxisin kanssa ja Marie Luise Alexandrine (1845–1912) avioitui Belgian prinssi, Flanderin kreivi Philippen kanssa. 
Kuningas.
Kaarle johti hallituskaudellaan henkilökohtaisesti maansa armeijaa vuosina 1877–1878 käydyssä Venäjän–Turkin sodassa, jonka seurauksena Romania itsenäistyi täysin osmanien vallasta Berliinin sopimuksella vuonna 1878. Kaarlen valtakauden lopulle osui myös toinen Balkanin sota, jonka jälkeen solmitussa Bukarestin rauhassa Romania sai Bulgarialta Etelä-Dobrudžan vuonna 1913.
Avioliitto ja jälkeläiset.
Kaarle solmi vuonna 1869 avioliiton Wiedin prinsessa Elisabetin (1843–1916) kanssa. Heille syntyi yksi lapsi, Maria (1870–1874), joka eli vain kolmevuotiaaksi. 
Kruununperimyksen turvaamiseksi Kaarle adoptoi vuonna 1888 veljenpoikansa Ferdinandin, joka nousi Romanian valtaistuimelle Kaarlen kuoltua 10. lokakuuta 1914, vain vähän sen jälkeen kun ensimmäinen maailmansota oli syttynyt.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1954

13. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsin Åressa 1.–7. maaliskuuta 1954.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Jordan EJ13

Jordan EJ13 oli Gary Andersonin suunnittelema Formula 1-auto, jota Jordan käytti kaudella 2003. Kuljettajina toimivat italialainen Giancarlo Fisichella, irlantilainen Ralph Firman ja unkarilainen Zsolt Baumgartner, joka korvasi loukkaantuneen Firmanin Unkarin ja Italian GP:ssä. Auto painoi kuljettajan kanssa 600 kg ja oli 950 mm korkea ja 4 650 mm pitkä. 
Kausi 2003 toi Jordanille uudet Ford Cosworthin moottorit Hondan siirryttyä BARin yhteistyökumppaniksi. Giancarlo Fisichella rinnalle nostettiin irlantilainen tulokaskuljettaja Ralph Firman. Ehdolla toiseksi kuljettajaksi oli myös brasilialainen Felipe Massa. EJ13-auton väritys oli pirteä keltainen, koska tupakkayhtiö Benson &amp; Hedges palasi takaisin pääsponsoriksi. Rengastoimittajana jatkoi Bridgestone. Jarrut tallille valmisti Brembo. 
Kausi käynnistyi jälleen heikkojen tulosten saattelemana. Nyt jopa kymmenen parhaan joukkoon pääseminen oli jo ihme. Jordan voitti kuitenkin vielä kertaalleen neljän vuoden tauon jälkeen, kun Fisichella ajoi yllätysvoittajaksi sateen sotkemassa Brasilian GP:ssä. Brasilian GP oli myös tallin 200 GP. Voitto oli Fisichellan uran ensimmäinen. Firman ajoi F1-urallaan ensimmäistä ja viimeistä kertaa pisteille Espanjan GP:ssä sijoittumalla kahdeksanneksi.
Kesäkuussa Fisichella ilmoitti haluavansa siirtyä Jordanilta isompaan talliin seuraavaksi kaudeksi. Hän sanoi tuskastuneensa keskeytyksiin ja auton kilpailukyvyttömyyteen. "Olen kyllästynyt kärsimään. Haluan päästä näyttämään, minkä arvoinen olen. Tarvitsen vielä toisen hyvän tuloksen, jotta saan lopultakin paikan hyvästä tallista.", Fisichella kertoi Gazzetta dello Sport -lehden haastattelussa.
Myöhemmin kesällä Eddie Jordan sanoi tallinsa tulevaisuuden olevan turvattu. Taustalla oli kuitenkin tallin oikeudenkäynnissä kokema kova tappio Vodafonea vastaan, jonka seuraksena Jordan joutui maksamaan kaksi kolmasosaa Vodafonen oikeudenkäyntikuluista. Eddie Jordan myös ilmoitti, ettei hänen tallinsa ole myynnissä. Alle kuukauden kuluttua tapahtuneesta Jordan oli halukas myymään enemmistöosuuden tallistaan jollekin autotehtaalle.
Loppukaudella unkarilainen Zsolt Baumgartner pääsi ajamaan debyyttikilpailunsa Unkarin GP:ssä, kun hän tuurasi loukkaantunutta Firmania. Yhdysvaltain GP:ssä Fisichella ajoi kauden viimeiset pisteet sijoittumalla seitsemänneksi.
Jordan sijoittui valmistajien MM-sarjassa yhdeksänneksi – voittaen enää vain pisteittä jääneen Minardin. Pisteitä konkurrsin partaalla ollut talli keräsi vain 13 kappaletta, mikä kuitenkin oli viime kauteen verrattuna parempi saavutus.
Cult (Apocalyptican albumi)

Cult on Apocalyptican kolmas albumi. Se ilmestyi vuonna 2001. "Cultista" on julkaistu myös Special Edition, jossa on mukana sanoitetut versiot kappaleista ”Path” ja ”Hope”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Ferenc Molnár

Ferenc Molnár (vuoteen 1896 Neumann; 12. tammikuuta 1878 Budapest, Unkari – 1. huhtikuuta 1952 New York, Yhdysvallat) oli unkarilainen kirjailija ja toimittaja.
Molnár opiskeli oikeustiedettä Budapestissä ja Genevessä. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1940.
Molnár ryhtyi kirjailijaksi 19-vuotiaana. Hän tuli jo varhain tunnetuksi näytelmäkirjailijana. Hänen suomeksi esitettyjä näytelmiään ovat "Paholainen" ("Az ördög", 1907), "Liliom", "Näytelmä linnassa" ja "Yks' kaks"', joita on esitetty ympäri maailman. Suomessa Molnár tunnetaan ensisijaisesti nuorisoromaanistaan "Koulupoikia" ("A Pál utcai fiúk", 1907).
Ura.
Useista Molnárin näytelmistä on tehty elokuvasovituksia ja musikaaleja, kuten näytelmästä "Liliom" (1909), jonka on sanottu merkitsevän unkarilaisille suunnilleen samaa kuin "Nummisuutarit" suomalaisille. Näytelmän nimihenkilö Liliom on hurmuri, joka työskentelee tivolissa karusellinhoitajana. Väliajan jälkeen siirrytään tuonpuoleiseen. Liliomille suodaan mahdollisuus parantaa tapansa. Hän pääsee pois helvetistä ja palaa maan päälle sovittamaan kolttosiaan. Hän kuitenkin jatkaa holtitonta elämää eikä ota opikseen. Muun muassa Fritz Lang (1933) ja Henry King (1956) ovat tehneet näytelmästä elokuvasovituksen, ja sen pohjalta on muokattu myös musikaali "Karuselli". Billy Wilderin "Yks’, kaks’, kolme" puolestaan perustuu Molnárin farssiin "Egy, kettő, három" (1929, "Yks’ kaks’").
Nuortenromaanin "Koulupoikia" kertoja muistelee vuotta 1889 Budapestissä, jossa Paavalinkadun pojat leikkivät grundiksi kutsutulla tyhjällä tontilla. Yleisradio on vuonna 1997 tuottanut romaaniin pohjautuvan 12-osaisen kuunnelmasarjan "Koulupoikia".
Molnár ihaili ranskalaista näytelmätaidetta, mikä kuvastuu näytelmässä "Täydellinen persikka" ("Játék a kastélyban", 1926), joka on metafiktio. Päähenkilö Sándor Turai suunnittelee näytelmän kirjoittamista. Näytelmän alussa hän osoittaa sanansa suoraan yleisölle ja rikkoo näin todellisuuden ja illuusion rajan.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Molnár toimi sotakirjeenvaihtajana. Vuonna 1940 hän joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi kirjoittamistaan ja kohosi maailmanmaineeseen.
Suomennetut teokset.
Lähde:&lt;ref&gt;Molnár, Ferenc ilona.tinfo.fi, viitattu 12.8.2023
Karhuhalli

Karhuhalli on Porin urheilukeskuksessa sijaitseva urheiluhalli, joka on valmistunut vuonna 1992. Hallissa on täysimittainen jalkapallokenttä, 400 metrin juoksurata sekä yleisurheilun kenttälajien suorituspaikkoja. Urheilutapahtumissa halliin mahtuu noin 1 500 katsojaa ja muissa tapahtumissa noin 5 000. Katsomossa on 500 istumapaikkaa.
Teknisiä tietoja.
Karhuhallin korkeus on 18 m, pituus 166,5 m ja leveys 87 m. Pelikentän koko on 100×64 metriä. Kenttää kiertävän Spurtan-pinnoitteisen 3-rataisen juoksuradan tarkka pituus on 398,2 metriä, ja takasuoralla on 5-ratainen juoksusuora, jonka pituus on 134 metriä. Hallin itäpäädyssä sijaitsevat yleisurheilun kenttälajien suoritus- tai harjoituspaikat. Hallin yhteydessä on myös voimailutilat, kahvio sekä konferenssitilat.
Historia.
Karhuhallin nimi valittiin yleisökilpailulla, ja se otettiin käyttöön Porin Päivänä syyskuussa 1992. Ajatus maapohjaisesta jalkapallohallista esitettiin Porissa jo vuonna 1955, mutta varsinaisesti hallin suunnittelu käynnistyi vasta 1980-luvun lopussa. Alun perin tarkoitus oli rakentaa vain jalkapalloilijoiden käyttöön tarkoitettu halli, mutta loppuvaiheessa suunnitelmia muutettiin ja halliin tuli myös juoksuradat. Karhuhalli rakennettiin 1990-luvun alun syvimpänä lamakautena. Kaupunginjohtaja Martti Sinisalmen mukaan rakentamispäätös tehtiin keväällä 1991 aivan viime tingassa, sillä viikkoa myöhemmin pidetyssä kaupunginvaltuuston kokouksessa sitä ei enää olisi uusien taloustietojen valossa tehty.
Karhuhallin 400 metrin pituinen juoksurata oli valmistuessaan Pohjoismaiden ensimmäinen. Alkuperäinen hiekkatekonurmi vaihdettiin kumigranulaattipinnoitteeseen vuonna 2008. Valaistus uusittiin vuonna 2017, jolloin vanhat monimetallivalaisimet vaihdettiin LED-valaistukseen. Hallin ulkokatto uusittiin vuonna 2018.
Karhuhallissa on pelattu yksi jalkapallon Veikkausliigan ottelu huhtikuussa 1996 FC Jazzin ja Jaron välillä. Ottelua oli seuraamassa 1 300 katsojaa, mikä on Karhuhallin yleisöennätys urheilutapahtumissa. Helmikuussa 1997 FC Jazz kohtasi Karhuhallissa harjoitusottelussa ruotsalaisen AIK Tukholman. FC Jazzin lisäksi hallissa ovat sarjaotteluita pelanneet FC PoPa ja NiceFutis. Karhuhalli on toiminut jalkapallon TUL Cupin lopputurnauksen isäntänä vuonna 1993. Pesäpallon naisten halli-SM on Karhuhallissa pelattu useampia kertoja. Vuonna 2016 Eero Haapala hyppäsi Karhuhallissa pituushypyn sisäratojen Suomen ennätyksen 811, joka oli myös hallikauden kansainvälinen kärkitulos. 
Urheilutapahtumien lisäksi Karhuhalli toimii erilaisten messujen ja konserttien pitopaikkana. Siellä ovat esiintyneet muun muassa Eppu Normaali, Yö ja Hector. Karhuhallissa järjestetään vuosittain Porin Rakennusmessut ja myös Satakunnan Messut järjestää hallissa säännöllisesti erilaisia messutapahtumia.
Benno Fürmann

Benjamin "Benno" Fürmann (s. 17. tammikuuta 1972) on saksalainen näyttelijä. Hän syntyi Berliinissä ja opiskeli Lee Strasbergin teatteri-instituutissa Yhdysvalloissa.
Fürmann on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Anatomia" (2000), Sissi ja sotamies (Der Krieger und die Kaiserin) (2000), "The Order" (2003) ja "Päivän ilman sotaa" (2005). Hänellä on ollut myös useita televisiorooleja.
Fürmann on voittanut lukuisia palkintoja, kuten "Deutscher Fernsehpreisin" (1999) ja "Bayerischer Filmpreisin" (2000).
SdKfz 11

SdKfz 11 "(Sonderkraftfahrzeug 11 leichter Zugkraftwagen 3 t)" oli Saksan armeijan Wehrmachtin toisessa maailmansodassa käyttämä puolitelavaunu. Hanomag aloitti vuonna 1938 Hansa-Lloyd-Goliathin HL kl6 -puolitelavaunuun perustuvan ajoneuvon sarjavalmistuksen. 
Alun perin se oli tarkoitettu tykkien vetoajoneuvoksi, alkaen 37 mm FlaK 43 -ilmatorjuntatykistä 105 mm leFH 18 -kenttätykkiin asti. Kenttäkäytössä sitä kuitenkin käytettiin varsinaisen tehtävänsä lisäksi yleiskuljetusajoneuvona.
Førde VBK

Førde Volleballklubb on norjalainen lentopalloseura. Se on hallitseva Norjan liigan mestari. Seura on perustettu vuonna 1974. Joukkue osallistui vuonna 2008 myös historian ensimmäistä kertaa järjestettyyn seurajoukkueiden Pohjoismaiden-mestaruusturnaukseen, jossa se sijoittui pronssille.
Joukkue voitti Norjan cupin vuonna 2008.
Gospel Power

Gospel Power on suomalainen hengellistä rytmimusiikkia esittänyt yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1980. Gospel Powerin kantavana voimana toimi Lasse Heikkilä, joka on säveltänyt ja sanoittanut lähes kaikki yhtyeen kappaleet.
Gospel Powerin ponnahti julkisuuteen voitettuaan vuonna 1981 Tampereella pidetyn Nuoriston Taidetapahtuman parhaan yhtyeen ja Hämeen läänin parhaan hengellisen yhtyeen tittelin. Seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen ensimmäinen levy.
Vuonna 1986 yhtyeen solistiksi tuli Heikki Hela. Bändin imago muuttui uuden solistin myötä ahdistuneesta eskapismista uskon, pelastuksen, riemun ja vapauden julistukseen sekä teatterinomaiseen, osin koomiseenkin ilmaisuun. Sanoituksista poistuivat vaativat hengelliset teemat ja konserttien määrä kasvoi. Gospel Power oli suosionsa huipulla Pölyä!-levyn aikaan vuonna 1987. Kyseistä albumia myytiin tuhansia kappaleita.
Vuonna 1987 Gospel Power osallistui "Levyraatiin" kappaleellaan ”Tänään voi olla se päivä” saaden tuomaristolta yhteensä 30 pistettä. 1980-luvun lopulla yhtye esiintyi Suomen ulkopuolella Ruotsissa, Alankomaissa ja Itä-Saksassa.
Gospel Power oli kivunnut suomi-gospelin ykkössuosikkien joukkoon. Yhtye päätti uransa vuonna 1988 toteutetun suuren "Suojatie"-musikaalin myötä.
Vuonna 1989 Gospel Powerin pohjalta kasattiin lyhytaikainen Edison-niminen yhtye, joka julkaisi LP-levyn "Se Toimii". Vuonna 1999 Maata näkyvissä -festareilla Turussa Gospel Power teki pienimuotoisen reunion-esiintymisen.
Syyskuussa 2019 Gospel Power teki comeback-esiintymisen Tampereen Pakkahuoneella järjestetyssä Ristirock Reloadedissa, jonka myötä uuden kokoonpanon oli tarkoitus lähteä keväällä 2020 kiertueelle. Kiertue siirrettiin syksylle 2022 COVID-19-pandemian vuoksi. Vuonna 2020 yhtye kuitenkin julkaisi uuden kappaleen "86". . Gospel Power teki myös pandemian aikana yksittäisiä keikkoja, joista osa nauhoitettiin etänä katseltavaksi ilman yleisöä.
Kokoonpanot.
1980–1981
1982–1983
1983–1985
Klassinen kokoonpano 1986 - 1988
"Suojatie"-musikaalissa mukana myös:
2019–2024
2025-&gt;
Hallan sellutehdas

Hallan sellutehdas oli Kotkassa Hallan saarella sijainnut sellutehdas. Alueella toimi myös Hallan saha vuoteen 1986. Tehdas on lakkautettu 1938 ja rakennukset pääosin purettu. Kotkassa on toiminut myös kolme muuta sellutehdasta; Kotkan sellutehdas (Stora Enso) ja Sunila sekä lakkautettu Hovinsaaren sellutehdas.
__notoc__
Tehdasalueen rautatie ja kalusto.
Tehtaalle on ollut rautatieyhteys Karhulan-Sunilan Rautatieltä ja sinne liikennöitiin Karhusalmen sillan kautta, joka sijaitsi sellutehtaan konttorirakennuksen vieressä. Sahan lopettaessa rautatien käytön, silta nostettiin radan päälle estämästä tukkirekkojen kulkua sahalle.
Raimo Grönberg

Raimo Juhani Grönberg (s. 8. maaliskuuta 1953 Oulu) on suomalainen näyttelijä.
Grönberg aloitti näyttelijän uransa Kajaanin kaupunginteatterissa vuonna 1971. Hän opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa vuosina 1976–1980. Hän sai heti pääroolin Timo Linnasalon sotaelokuvassa "Vartioitu kylä 1944" (1978), jossa hän näytteli nuorta venäläistä desanttia. Tämän jälkeen hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän on esiintynyt muun muassa useissa Timo Koivusalon ohjaamissa elokuvissa, joista "Kulkurissa ja joutsenessa" (1999) hän näytteli Olavi Virtaa. 
Grönberg on myös yksi Pentti Kirstilän luomaa ylikonstaapeli Lauri Hanhivaaraa esittäneistä näyttelijöistä. Tässä roolissa hän esiintyi televisiosarjoissa "Jäähyväiset rakkaimmalle" (1993) ja "Jäähyväiset ilman kyyneliä" (1999). Lukuisista sarjoista suosituimpia lienevät "Tumma ja hehkuva veri", "Taivaan tulet" sekä "Pirunpelto". 
Marraskuusta 2017 Grönberg on näytellyt Gunnar Mustavaaraa MTV3:n saippuasarjassa "Salatut elämät", hahmon aikaisemman näyttelijän Antti Sepän jäätyä eläkkeelle.
Grönberg on näytellyt 1980-luvulla Kajaanin, Jyväskylän ja Kemin kaupunginteattereissa, 1990-luvulla Espoon kaupunginteatterissa, Vaasan kaupunginteatterissa ja Tampereen Teatterissa ja 2000–2010-luvuilla myös Seinäjoella, Oulussa ja Lappeenrannassa.
Kannu Vaakunaa / Taivaan lintu

Kannu Vaakunaa / Taivaan lintu on Pate Mustajärven single vuodelta 2000. Sen ensimmäinen kappale ”Kannu Vaakunaa” on Juice Leskisen kääntämä vanha irlantilainen kansanlaulu ”Whiskey in the Jar”, jonka Thin Lizzy teki tunnetuksi vuonna 1973. Mustajärvi laulaa kappaleen duettona Solistiyhtye Suomessa soittaneen Pekka Hartosen kanssa. Singlen toinen kappale on ”Taivaan lintu” -kappale, joka myös on Leskisen käännös Lynyrd Skynyrdin ”Free Bird” -klassikosta. Kappaleessa vierailee kitaristina Heikki Silvennoinen. Kolmantena on radioita varten lyhennetty versio ”Taivaan linnusta”.
”Kannu Vaakunaa” on julkaistu myös myöhemmin vuonna 2000 ilmestyneellä "Ukkometso"-albumilla.
Technische Universität München

Technische Universität München (lyh. TUM) eli Münchenin teknillinen yliopisto on julkinen yliopisto saksalaisessa Münchenin kaupungissa. Se on Baijerin osavaltion ainoa teknillinen yliopisto. Yliopistossa opiskelee noin 37 000 opiskelijaa. TUM:iin yhdistetään lukuisia Nobel-palkittuja oppilaita ja tutkijoita, joista viimeisimpänä Gerhard Ertl, jolle myönnettiin kemian Nobel-palkinto vuonna 2007.
Yliopiston historia alkaa Baijerin kuninkaan Ludvig II:n vuonna 1868 perustamasta polyteknillisestä koulusta, josta tuli teknillinen korkeakoulu vuonna 1877. Oppilaitos on kantanut nykyistä nimeään vuodesta 1970 lähtien. Münchenin ohella sillä on toimintaa Garchingin ja Freisingin kaupungeissa.
Akateeminen maine ja Ranking-sijoitukset.
Yliopistoon ja sen opiskelijoihin yhdistetään 16 Nobel-palkittua, joista kuusi on kemistejä ja kuusi fyysikkoja. TUM on sijoittunut hyvin Saksan DAAD:n ainekohtaisissa ranking-listoissa, joissa yliopistot on jaettu kolmeen ryhmään (huippuryhmä, keskiryhmä ja häntäjoukko/ei tietoa). Kansainvälisessä Shanghain vuoden 2012 yliopistovertailussa Münchenin teknillinen yliopisto pärjäsi parhaiten saksalaisista yliopistoista saavuttaen 53. sijan maailman 500 huippuyliopiston joukossa.
Koulutusala
Agnico Eagle Mines

Agnico Eagle Mines Limited on kanadalainen kaivosyhtiö, jolla on kotimaansa lisäksi toimintaa Meksikossa, Suomessa ja Yhdysvalloissa. Yritys omistaa Kanadan laajimmat kultavarannot sekä Kittilän Suurikuusikossa Euroopan suurimmaksi arvioidun kultakaivoksen, jonka toiminta alkoi vuoden 2008 lopulla. Yhtiön hallituksessa toimii myös suomalainen Pertti Voutilainen vuodesta 2005.
Tuotanto.
Lokakuussa 2007 yhtiön kultavarannot olivat 15,8 miljoonaa unssia ja se ennakoi saavuttavansa 18–20 miljoonan unssin varannon puolessatoista vuodessa. Vuonna 1998 yhtiöllä oli hallussaan vain 1,3 miljoonan unssin kultavarannot. Se ennakoi tuottavansa vuonna 2007 kultaa 240 000 unssia, hopeaa 4,9 miljoonaa unssia, kuparia 7 800 tonnia ja sinkkiä 71 000 tonnia.
Kultavaranto arvioitiin vuoden 2015 lopulla noin 19 miljoonaksi unssiksi. Vuoden 2016 tuotantoennusteet olivat yli 1,5 miljoonaa unssia kultaa, 3,9 miljoonaa unssia hopeaa sekä kuparia ja sinkkiä molempia yli 4000 tonnia.
Historia.
Agnico-Eagle Mines muodostettiin 1972, jolloin Ontarion Cobaltissa sijainnut Agnico Mines Ltd. -hopeantuotantoyritys sekä kullanetsintäyritys Eagle Gold Mines Ltd. yhdistyivät. Agnico Mines oli perustettu nimellä Cobalt Consolidated Mining Company vuonna 1953 viiden pienemmän hopeakaivosyhtiön fuusioituessa. Eagle Gold Mines alkoi kullanetsintätoiminnan valtauksillaan luoteis-Quebecissä 1966.
Vuonna 2000 yhtiö hankki mittavan kultaesiintymän luoteis-Quebecistä. Vuonna 2004 se hankki muun muassa 14 % osuuden ruotsalaisesta Riddarhyttan Resources AB:sta, jolla oli yksinoikeus Suurikuusikon kultaesiintymään Kittilässä. Yhtiö osti koko Riddarhyttanin osakekannan marraskuussa 2005. Kaivoksen rakentaminen Kittilässä alkoi 2006.
Yhtiö on kasvanut tasaiseen tahtiin ja on kyennyt maksamaan osinkoa vuosittain 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Yhtiö vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon vuonna 2013.
Kittilän kultakaivos.
Yritys on rakentanut Kittilän Kiistalaan Suurikuusikon kaivoksen, minkä nykyiset tuotantomäärät tekevät siitä Euroopan suurimman kultakaivoksen. Kaivos aloitti tuotannon avolouhintana vuonna 2008 ja siirtyi vuodesta 2013 lähtien kokonaan maanalaiseen tuotantoon. Esiintymän arvioitiin aluksi sisältävän noin 75 tonnia kultaa, mutta malminetsintään investoimalla on esiintymä laajentunut vuosittain. Kaivos työllistää suoraan noin 900 henkilöä, minkä lisäksi epäsuorina johdannaisvaikutuksina 300 henkilöä lisää. Kaivoksen toiminnan arvioidaan jatkuvan vuoteen 2035.
Juveniili myelomonosyyttileukemia

Juveniili myelomonosyyttileukemia ("juvenile", suom. lapsi, nuori) on erittäin harvinainen, kroonisen myelooisen leukemian (JMML, JCML) sukuinen tauti. Se käsittää noin 1–2 prosenttia kaikista lapsuusiän pahanlaatuisista veritaudeista: tämä tarkoittaa, että JMML:ää diagnosoidaan Suomessa harvemmin kuin joka toinen vuosi. JMML:n on todettu olevan hieman tavallisempi tyypin 1 neurofibromatoosia sairastavilla lapsilla. Tavallisimmin JMML:ään sairastuu alle neljävuotias lapsi. 
JMML:n eteneminen on usein nopeaa (”suoraan blastikriisiin edennyt krooninen myelooinen leukemia”), mutta se voi joskus pysyä pitkiäkin aikoja rauhallisena. Nimitys myelomonosyyttileukemia tulee taudille siitä, että leukemiasolut (blastit) muistuttavat monosyytti-nimisiä valkosoluja tai niiden esiasteita. JMML-soluissa ei ole Philadelphia-kromosomia: jos tämä löytyy, tauti luokitellaan krooniseksi myelooiseksi leukemiaksi.
JMML on valitettavan hankala hoitaa: siihen tepsii lähes pelkästään kantasolusiirto, mutta senkin jälkeen sairaus monesti uusii. Sytostaattilääkkeille tauti ei ole herkkä kuin hyvin suurilla annoksilla. JMML kuitenkin reagoi allogeenisen (luovuttajan soluilla tehdyn) kantasolusiirron ns. GVH-reaktiolle, jossa luovuttajan kantasolusiirteen sisältämät t-lymfosyytit tunnistavat leukemiasolut vieraiksi ja hyökkäävät niiden kimppuun. GVH-reaktioon perustuen kantasolusiirron jälkeen uusineita tauteja onkin hoidettu joissain paikoissa antamalla lapselle luovuttajalta kerättyjä valkosoluja, jotka näin yhdessä kantasolusiirteestä kasvaneiden solujen kanssa nostavat ”tuhoamistasoa”.
Arkaainen kausi

Arkaainen kausi on arkeologiassa käytetty nimitys ajanjaksolle, johon ajoittuu varhaisin kehitys maatalouden, pysyvän asutuksen ja monimutkaisen yhteiskunnan saralla. Se voi tarkoittaa:
Laban Rotich

Laban Rotich (s. 20. tammikuuta 1969, Mosoriot, Kenia) on kenialainen nandi-heimoon kuuluva entinen keskimatkojen juoksija.
Rotich sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 neljänneksi 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.37,39. Kauden lopussa hän juoksi saman matkan kolmanneksi GP-finaalissa. Seuraavana vuonna hän oli yhdestoista Ateenan MM-kisoissa, minkä jälkeen sijoittui GP-finaalissa mailin juoksussa viidenneksi ajalla 4,05.48. Vuonna 1998 Rotich voitti 1 500 metrillä kultaa Kansainyhteisön kisoissa sekä Afrikan-mestaruuskisoissa. Kauden lopussa hän oli toinen GP-finaalissa ajalla 3.33,04 ja ensimmäinen yleisurheilun maailmancupissa.
Rotich voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 MM-hopeaa 1 500 metrillä. Saman vuoden Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kuudes ja GP-finaalissa kolmas. Vuoden 2000 GP-finaalissa hän sijoittui seitsemänneksi. Rotich juoksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 neljänneksi, mutta karsiutui samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Afrikan-mestaruuskisoissa ja sijoittui GP-finaalissa viidenneksi. hän juoksi viidenneksi. Rotich voitti seuraavana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa MM-pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi ja vuonna 2005 yhdeksänneksi.
Suurten järvien vanha kuparikulttuuri

Pohjois-Amerikan Suurten järvien vanha kuparikulttuuri oli vuosien 4000 eaa. - 1500 jaa. välillä kehittynyt perinne, joka alkoi arkaaisella kaudella ja jatkui ensimmäisten eurooppalaisten saapumiseen asti. Erityisen suuria kupariesiintymiä on löytynyt Yläjärven alueelta.
Suurten järvien ympärillä asuneet pohjoisten metsien intiaanit olivat tyypillisiä itäisen metsämaan kauden asukkaita. He metsästivät, kalastivat ja hyödynsivät ympäristöään keräämällä talteen hyvin erilaisten ravintolähteiden antimia. Työkalunsa he tekivät puista, kivistä, luista, simpukoista ja hirvensarvista. Muista mantereen intiaaneista poiketen nämä intiaanit louhivat puhdasta kuparia, jota esiintyi ohuina kerrostumina kallioissa ja erillisinä kimpaleina maaperässä. Aluksi intiaanit käyttivät kuparia kuin mitä tahansa kiveä kunnes huomasivat sen olevan materiaaliltaan muita pehmeämpää. Kuumentamalla ja takomalla he tekivät kuparista esineitä, koruja ja erilaisia työkaluja. Kuparin puhtaus mahdollisti esineiden valmistamisen ilman monimutkaisia kemiallisia prosesseja.
Kupariesineet levisivät laajoille alueelle ympäri mannerta Hopewellin perinteen kauppaverkoston mukana. Eräänä kuparituotantoa harjoittaneista kansoista on mainittu ojibwat, joskin heidän tuotantonsa on ollut melko pienimuotoista.
Mature and Cool

Mature and Cool on Heikki Silvennoisen vuonna 1992 julkaistu ensimmäinen sooloalbumi. 
Kappaleet levytettiin vuonna 1991, mutta albumi julkaistiin vasta syksyllä 1992. Kappaleista "Poor Little Girl", "You Run" ja "So Hard to Leave, So Hard to Stay" julkaistiin myös musiikkivideot, jotka esitettiin sketsiviihdesarjan "Kummeli" ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella.
Kappaleet.
Albumin kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Heikki Silvennoinen sekä sanoittanut Olli Keskinen, lukuun ottamatta kappaletta "Outside Woman Blues", jonka on säveltänyt ja sanoittanut Michael Raynolds.
Sirpa Jalkanen

Sirpa Tuulikki Jalkanen (o.s. Mehto, s. 28. helmikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen immunologi ja tieteen akateemikko. 
Jalkanen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta vuonna 1973. Hän opiskeli Turun yliopistossa valmistuen lääkäriksi (LL) vuonna 1979, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi (LKT) 1983 ja kliinisen mikrobiologian erikoislääkäriksi 1990. Hänen immunologian alaan kuuluva englanninkielinen väitöskirjansa (1983) oli otsikoitu "Functions of bursa of fabricius : studies on chickens bursectomized at 60 hours of incubation". Vuosina 1983–1986 hän teki post doc -opintoja Stanfordin yliopistossa Yhdysvalloissa. 
Jalkanen on toiminut Suomen Akatemian akatemiatutkijana ja ollut akatemiaprofessorina kolme kautta vuosina 1996–2001, 2002–2006 sekä 2014–2018. Vuodesta 2007 lähtien Jalkanen on toiminut Turun yliopiston immunologian professorina. Hän oli yksi pörssiin listattujen Biotie Therapiesin ja Faron Pharmaseuticalsin perustajista ja rahoittajista. Vuonna 2016 Biotie siirtyi yhdysvaltalaisen Acorda Therapeutics -pörssiyhtiön osaksi.
Jalkanen on ihmisen immuunijärjestelmään kuuluvien lymfosyyttien liikkumismekanismien eräs johtavista tutkijoista maailmassa. Tutkimuksilla on merkitystä erityisesti vaikeiden tulehdussairauksien hoidossa ja syövän leviämisen ehkäisyssä.
Jalkanen on palkittu muun muassa lääkäriseura Duodecimin myöntämillä Matti Äyräpään palkinnolla (2008) ja nuoren tutkijan palkinnolla (1987). Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1998, Norjan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2013. Tieteen akateemikon arvonimen hän sai vuonna 2015.
Jalkanen on toiminut Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä 2010–2012. 
Jalkaselle myönnettiin maaliskuussa 2016 Euroopan naiskeksijä -kilpailussa 2. palkinto, joka oli suuruudeltaan 50 000 €. Jalkanen valittiin Vuoden Eeva 2018 -äänestyksessä Vuoden vaikuttajaksi perustellen, että hän on paneutunut tutkimusryhmänsä kanssa rintasyöpätutkimukseen.
Marjatta Kuuluvainen

Marjatta Kuuluvainen (o.s. Mäkinen, s. 6. helmikuuta 1942 Asikkala) on entinen suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän saavutti 14 ulkoratojen suomenmestaruutta, näistä kiekonheitossa kahdeksan ja kuulantyönnössä kuusi kertaa. Hänen ennätyksensä kuulantyönnössä on 15,66 m ja kiekonheitossa 52,89 m, molemmat vuodelta 1965. Urheiluseuroista hän edusti Asikkalan Raikasta ja Uudenkylän Salpaa.
Tukehduttamispeli

Tukehduttamispeli tai kuristusleikki () viittaa toimintaan, jossa pyritään aiheuttamaan tajuttomuus tai sitä lähellä oleva tila estämällä aivojen hapensaanti. Tila saavutetaan toinen toistaan tukehduttamalla tai itse apuvälineitä käyttäen. Tätä "leikkiä" harjoittavat erityisesti 9–14-vuotiaat lapset ja sen tavoitteena on endorfiinien ansiosta juuri ennen tajunnan menetystä saavutettava hyvänolontunne. Tuloksena voi olla aivovamma ja pahimmassa tapauksessa kuolema. On epäilty, että useat tukehtumispelin aiheuttamat kuolemat on luokiteltu itsemurhiksi.
Peliä on pelattu sukupolvien ajan, mutta vasta Internet on mahdollistanut tukehduttamisohjeiden tehokkaan levittämisen. Usein nuoret eivät olekaan tietoisia pelin riskeistä.
Tavoiksi tunnistaa tukehduttamispelin harjoittaminen on mainittu seuraavien tunnusmerkkien etsiminen:
Euroopan komissiolle on jätetty kirjallinen kysymys pelistä, sillä se on aiheuttanut lukuisia kuolemantapauksia Yhdysvalloissa ja on erittäin vaarallinen. Myös Ruotsissa sattuneeseen koulupojan kuolemaan epäillään tukehduttamispelillä olevan osuutta. 
Erityisesti vanhemmille suunnattu tukehduttamispelin vaaroista valistava sivusto kertoo, miten tukehduttamispelin pelaamisen voi tunnistaa ja julkaisee tarinoita ja kuvia peliin kuolleista nuorista.
Wat

Wat () on muurein ympäröity rakennuskokonaisuus, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on hengellinen. "Wat" on johdettu palin kielen sanasta "avasa" tai sanskritin muodosta "avasatha". Sanaa voidaan käyttää Laosissa, Kambodžassa ja Thaimaassa tavattavista buddhalaisista luostarikomplekseista, väljästi tulkittuna usein myös yksittäisistä temppelirakennuksista, vaikka watin vähimmäisvaatimus on kolmen hengen munkkiyhteisön olemassaolo.
Wat palvelee opinkappaleiden harjoittamisen lisäksi useita muitakin tehtäviä, kuten juhlallisuuksien (temppelijuhlat "ngaan wat", hautajaiset "ngaan sop") pitopaikkana, buddhalaisen tutkimuksen keskuksena, yhteisön kokoontumispaikkana, kouluna, lasten- ja vanhainkotina tai sairaalana. Kaakkois-Aasiassa wat löytyy lähes jokaisesta kylästä, ja suuremmissa niitä voi olla useita. Bangkokissa on 400, koko Thaimaassa yli 30 000 buddhalaista wattia. Lisäksi on 186 kuninkaallista wattia, jotka käyttävät nimessään etuliitettä "rat", "raja", "racha". Watit, joissa säilytetään merkittäviä pyhäinjäännöksiä, käyttävät etuliitettä "maha" (Wat Mahathat).
Theravada-buddhalaisia watteja on perustettu buddhalaisen lähetystoiminnan nimissä ja uskovaisten varoilla myös Thaimaan ulkopuolelle. Ensimmäinen ulkothaimaalainen hengellinen keskus perustettiin 1975 Lontooseen, ja nykyään watteja on toistasataa ympäri maailman, joista 68 Yhdysvalloissa.
Käsitteitä.
Wat käsittää useita eri rakennuksia, joilla on omat vakiintuneet käyttötarkoituksensa. Joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta watin alue jakautuu kahteen osaan, joita kutsutaan nimillä "phutthawat" () ja "sanghawat" (). Nämä alueet on erotettu toisistaan ja ulkomaailmasta muureilla.
Phutthawat.
Sisin muuri erottaa maallisen hengellisestä ja sisältää kaikkein pyhimmän "ubosotin", joka on rakennettu siunatulle maalle ja ympäröity kahdeksalla rajakivellä, semalla ().
Phutthawatiin kuuluvat seuraavat rakennukset:
Sanghawat.
"Sanghawat" () on munkkien asuinalue, joka sijaitsee ulko-ja sisämuurin välisellä alueella.
Sanghawatiin kuuluu:
Maurice Wignall

Maurice Wignall (s. 17. huhtikuuta 1976) on jamaikalainen pika-aitajuoksija.
Wignall hyppäsi Ateenan MM-kisoissa 1997 pituushypyn karsinnassa ennätyksensä 809 cm, mutta jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Neljä vuotta myöhemmin hän karsiutui Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 7,81 s. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 110 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 13,88 s ja sijoittui Universiadeissa samalla matkalla viidenneksi ajalla 13,70 s. Wignall voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 MM-pronssia 60 metrin aidoissa ajalla 7,48 s. Samana vuonna hän juoksi Ateenan olympialaisissa 110 metrin aidoissa neljänneksi ajalla 13,21 s ja toiseksi ajalla 13,19 s.
Wignall sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 seitsemänneksi ja kauden lopussa viidenneksi. Seuraavana vuonna hän oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin aidoissa neljäs. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Melbournen Kansainyhteisön kisoissa kultaa 110 metrin aidoissa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui kahdeksanneksi, mutta karsiutui Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 välierissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui kuudenneksi, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 viidenneksi ja Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 kuudenneksi.
Jamaikan mestaruuden Wignall on voittanut 110 metrin aitajuoksussa vuosina 1997, 1999, 2001–2005, 2007 ja 2009 sekä pituushypyssä vuonna 1999.
Peteinosaurus

Peteinosaurus zambellii oli varhainen "Pterosauria"-lahkon edustaja. Laji eli 221–210 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella. Sen tieteellisen nimen suku tarkoittaa ”siivekästä matelijaa” ja lajinimi viittaa Bergamon luonnontieteellisen museon kuraattoriin Rocco Zambelliin. "Peteinosauruksen" siipiväli oli noin 60 senttimetriä, mutta paino oli hyvin alhainen, vain noin 100 grammaa kevyiden siipien ja luiden ansiosta. Hännän pituus oli 20 senttiä. Muiden varhaisten lentoliskojen tapaan "Peteinosauruksen" häntä oli jäykkä ja pitkä. Hännällään eläin ohjasi lentoaan. "Peteinosauruksen" ravintoa olivat hyönteiset, joita se todennäköisesti pyydysti suoraan ilmasta. "Peteinosauruksen" lyhyt nokka ja terävät, kartiomaiset hampaat sopivat hyvin tähän tarkoitukseen.
Ensimmäiset "Peteinosauruksen" fossiilit löysi paleontologi Rupert Wild vuonna 1978 Italian Alpeilta. Löydetty lentolisko oli tuolloin vanhin tunnettu ja yhdessä melko hyvin säilyneen fossiilin kanssa herätti paljon mielenkiintoa. Toistaiseksi löytöjä on tehty vain kaksi eivätkä nekään ole täydellisiä.
Emergency (humanitäärinen apujärjestö)

Emergency on riippumaton, puolueeton ja epäpoliittinen italialainen järjestö. Emergencyn tavoitteena on järjestää maksutonta ja korkeatasoista terveydenhuoltoa, etenkin kirurgisia palveluja, sotien, maamiinojen ja köyhyyden siviiliuhreille.
Emergency perustettiin 1994. Sen kotipaikka on Milano Italiassa. Sen johtaja on kirurgi Gino Strada. Järjestön ensimmäinen tehtävä vei kirurgista sairaanhoitoa Irakin Kurdistaniin. Vuonna 2008 Emergencyllä oli sairaaloita Kambodžassa, Afganistanissa, Irakissa, Sierra Leonessa ja Sudanissa.
Reima Karppinen

Reima Juhani Karppinen (s. 27. tammikuuta 1958 Vehmaa) on entinen suomalainen kilpasoutaja.
Karppinen kilpaili soutu-urallaan kolmissa olympialaisissa pariairokaksikossa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui Aarne Lindroosin kanssa kahdeksanneksi, Soulissa 1988 Jorma Lehtelän kanssa 12:nneksi ja Barcelonassa 1992 Esko Hillebrandtin parina 13:nneksi.
Uransa ainoan arvokisamitalin Karppinen voitti MM-kilpailuissa Münchenissä 1981 saadessaan veljensä Pertti Karppisen kanssa hopeaa. Veljesten muut esiintymiset MM-kisojen pariairokaksikossa tuottivat viidennen sijan Luzernissa 1982, neljännen sijan Duisburgissa 1983 sekä kahdeksannen sijan Wienissä 1991. Jorma Lehtelän parina tuli seitsemäs sija Nottinghamista 1986 ja 12. sija Kööpenhaminasta 1987.
Pohjoismaiden mestaruuden Reima Karppinen voitti Pertti Karppisen kanssa pariairokaksikossa vuonna 1981. Suomen mestaruuksia hän voitti eri veneluokissa yli kaksikymmentä.
Reima Karppisen valmentajina toimivat Matti Heikkilä ja hänen veljensä Erkka Karppinen. Hänen vaimonsa Tuula Karppinen (o.s. Kivi) on voittanut Suomen mestaruuksia kuulantyönnössä ja soudussa sekä tyttärensä Suvi Karppinen ja poikansa Olli-Pekka Karppinen soudussa.
Laodike (Priamoksen tytär)

Laodike (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan prinsessa ja kaunein Priamoksen ja Hekaben tyttäristä. 
Homeros kertoo Laodiken olleen Helikaonin puoliso, joskin Hyginuksesta Laodike oli Telefoksen vaimo.
Parthenios kertoo, että kun Demofon ja Akamas tulivat Priamoksen luokse neuvottelemaan Helenan palauttamisesta, Laodikelle syttyi himo Akamaahan. Hän ei tuonut haluaan ilmi, mutta myöhemmin sen riivaamana kertoi siitä Perseuksen puolisolle, joka pyysi miestänsä auttamaan asiassa. Tämä kutsuikin molemmat luokseen Dardaniaan ja sijoitti Laodiken samaan sänkyyn Akamaan kanssa kertoen tämän olevan yksi kuninkaallisista jalkavaimoista. Tästä suhteesta Laodike synnytti Akamaalle pojan, Munitoksen.
Apollodoros puolestaan mainitsee, kuinka Troijan kukistuttua maa nieli Laodiken kaikkien nähden. Quintus Smyrnaeus tarkentaa, että Laodike itse rukoili tätä jumalilta.
Robert Daly

Robert Daly (s. 26. tammikuuta 1978) on irlantilainen 400 metrin juoksija.
Daly karsiutui 2002 Wienin sisäratojen EM-kisoissa 400 metrin alkuerissä ajalla 47,75. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa alkuerissä ajalla 46,67. Hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin henkilökohtaisen kilpailun alkuerissä, mutta oli voittamassa samoissa kisoissa MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2005 Daly karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisojen alkuerissä.
Ștefan Vasilache

Ștefan Vasilache (s. 9. toukokuuta 1979) on romanialainen korkeushyppääjä.
Vasilache sijoittui 2001 Universiadeissa korkeudessa yhdenneksitoista tuloksella 215. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Wienin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 222 ja Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa. Vuonna 2003 hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hypättyään 225 ja karsiutui Ateenan olympialaisissa.
Vasilache karsiutui 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Balkanin sisäratojen mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi neljänneksi Euroopan cupin ykkösliigassa. Vasilache karsiutui 2007 Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa. Hän on voittanut lukuisia Romanian mestaruuksia.
Germaine Mason

Germaine Mason (20. tammikuuta 1983 Kingston, Jamaika – 20. huhtikuuta 2017 Kingston, Jamaika) oli jamaikalaissyntyinen korkeushyppääjä. Hän edusti urallaan Jamaikaa ja Britanniaa.
Jamaikaa edustanut Mason voitti 2000 korkeudessa hopeaa Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa tuloksella 224. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Jamaikan mestaruuden ja pronssia Kingstonin nuorten MM-kisoissa. Vuonna 2003 Mason sijoittui Pariisin MM-kisoissa viidenneksi tuloksella 229 ja neljänneksi. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän voitti MM-pronssia.
Mason sai Yhdistyneen kuningaskunnan edustusoikeuden 8. maaliskuuta 2006. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi Euroopan cupin superliigassa kolmanneksi, mutta karsiutui Göteborgin EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän karsiutui Osakan MM-kisoissa ja sijoittui neljänneksi.
Pekingissä 2008 Mason voitti yllätyshopeaa sivuttaen omaa ennätyskorkeuttaan. Hänen taakseen jäivät kilpailussa Jaroslav Rybakov ja hallitseva olympiavoittaja Stefan Holm.
Mason kuoli 20. huhtikuuta 2017 liikenneonnettomuudessa Kingstonissa Jamaikalla.
SdKfz 10

SdKfz 10 ("Sonder-Kraftfahrzeug 10") oli saksalainen puolitelavaunu toisessa maailmansodassa. Se pystyi kuljettamaan kahdeksan sotilasta sekä panssaritorjuntatykkejä. Noin 17 000 valmistettiin vuosina 1937–1944. Muoto kehittyi myöhemmin
SdKfz 250:ksi.
Demag alkoi suunnitella ajoneuvoa vuonna 1932. Ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 1934. Laajempi tuotanto alkoi vuonna 1937 ja jatkui vuodelle 1944.