tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kawasaki Heavy Industries

Kawasaki jūkōgyō () eli Kawasaki Heavy Industries, Ltd. (puhekielessä Kawasaki) on japanilainen moottoripyörien ja maastoajoneuvojen valmistaja. Yritys valmistaa myös laivoja, tehtaita, traktoreita, luotijunia, teollisuusrobotteja ja ilmailuvälineistöä. Toisen maailmansodan aikana Kawasaki suunnitteli ja valmisti tehokkaita lentoveneitä ja hävittäjiä.
Moottoripyörien osuus yhtiön liikevaihdosta oli vuonna 2007 lähes 30 prosenttia. Kawasaki valmistaa yli 250 000 moottoripyörää vuodessa. Yhtiöllä oli 3 300 työntekijää vuonna 2007, joista noin 2 100 työskentelee suoraan kuluttajatuotteiden parissa.
Yhtiön historia.
Yhtiö on perustettu lokakuussa 1896 Tokiossa, ja sen päämaja sijaitsee Kōbessa Japanissa. Yhtiö on nimetty perustajansa Shozo Kawasakin mukaan, nimellä ei ole mitään tekemistä saman nimisen kaupungin kanssa.
Shozo oli kimonokauppiaan poika, ja aloitti uransa laivanrakentajana vuonna 1896. 1900-luvun alussa mukaan tulivat junat ja sukellusveneet. 1920-luvulla alkoi lentokoneiden valmistus, ja toisen maailmansodan jälkeen alkoi terästeollisuus. Kawasaki valmisti myös autoja vuodesta 1918 vuoteen 1942, jolloin Japanin sotaministeriö käski keskittymään ilmailuteollisuuteen.
Kawasakin ensimmäinen moottoripyörän moottori, 148-kuutioinen KE-1, suunniteltiin vuonna 1952. Moottoripyöriin keskittynyt tehdas rakennettiin vuonna 1960. Samana vuonna alkoi Kawasaki 125 New Ace -moottoripyörän myynti. Vuonna 2007 Kawasakin edustajien mukaan Kawasakin suosituin moottoripyörämalli oli Z1000.
Akashin tehdas.
Kawasakin päätehdas sijaitsee Akashissa, Japanissa. Tehtaassa valmistetaan 40 prosenttia kaikista yhtiön tuotteista, mm. lähes kaikki moottoripyörät. Tehtaan osuus vuonna 2006 oli 362,1 miljardia jeniä, eli noin 2,3 miljardia euroa. Tehdasalueen pinta-ala on 490 000 neliömetriä. Alueella on myös voimalaitos, joka tuottaa noin 30 prosenttia tehtaan sähköntarpeesta. Tehtaan kokoonpano-osasto työskentelee maanantaista perjantaihin klo 8-17, mutta osia valmistetaan kellon ympäri. Helmikuusta maaliskuuhun tuotantoa on myös lauantaisin.
Kawasaki Suomessa.
Suomessa Kawasaki-moottoripyörien, -mönkijöiden ja -vesijettien maahantuojana toimii Sumeko Oy joka kuuluu SGN Group -konserniin, joka on tuonti- ja tukkukaupan alalla toimiva perheyritys. Teollisuusrobotteja tuo maahan Orfer Oy.
Lähiverkkotapahtuma

Lähiverkkotapahtuma (arkikielessä myös lanit), joskus myös verkkopelitapahtuma, tarkoittaa tapahtumaa, jossa yhteen tilaan kokoontuu ihmisiä pelaamaan omien tietokoneidensa tai konsoleidensa kanssa. LAN on lyhenne sanoista Local Area Network. Tapahtumassa koneet ovat liitettynä toisiinsa lähiverkon avulla. Tapahtuman koko voi vaihdella muutamasta osallistujasta tuhansiin osallistujiin. Esimerkiksi irkkaus, ohjelmointi, musiikki, grafiikka ja tiedostojen jako on osa tällaista tapahtumaa. Tapahtumat voivat kestää vuorokaudesta jopa pariin viikkoon.
Pelit.
Yleisiä pelejä lähiverkkotapahtumina ovat esimerkiksi , Counter-Strike, , World of Warcraft, League of Legends, Team Fortress 2, StarCraft II, Call of Duty ja monet muut moninpelit.
Ramfis Trujillo

Rafael "Ramfis" Leonidas Trujillo Martínez (s. 5. kesäkuuta 1929 − 27. joulukuuta 1969) oli diktaattori Rafael Leónidas Trujillon poika ja Dominikaanisen tasavallan lyhytaikainen valtionpäämies. Isänsä kuoltua salamurhan seurauksena hän julistautui Dominikaanisen tasavallan presidentiksi. Hän kuitenkin osoittautui heikoksi hallitsijaksi, ja pian ympäri maata puhkesi väkivaltaisia mielenosoituksia, joissa vaadittiin hänen eroaan.
Kuusi kuukautta kestäneen valtakautensa aikana hän ehti muuttaa suuren osan sukunsa varallisuudesta käteiseksi. Trujillo pakeni ulkomaille Yhdysvaltain avustuksella ja asettui asumaan perheineen Espanjaan. Hän vietti ylellistä elämää, kunnes menehtyi Madridissa jouduttuaan vakavaan auto-onnettomuuteen Ferrarillaan. Trujillon leski Lila Milan, entinen filmitähti, sai perinnöksi noin 466 miljoonaa puntaa.
Sergei Prjahin

Sergei Prjahin (, s. 7. joulukuuta 1963, Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän oli Neuvostoliiton maajoukkueen pelaajia 1980-luvulla ja oli vielä vuonna 1990 voittamassa maailmanmestaruutta.
Prjahin oli ensimmäinen Neuvostoliiton maajoukkueessa pelannut pelaaja, joka sai maan johdolta virallisen luvan pelata NHL:ssä. Seura oli Calgary Flames ja vuosi 1989. Prjahin toimi tienraivaajana NHL:ssä muille neuvostoliittolaisille kuten kuuluisan KLM-ketjun pelaajat Sergei Makarov, Vladimir Krutov ja Igor Larionov.
Prjahin pelasi NHL-uransa jälkeen muun muassa Sveitsissä ZSC Lionsissa ja Suomessa Kiekko-Espoossa.
Jorma Järvi

Jorma Klaus Henrik Järvi (11. elokuuta 1908 Nastola – 11. marraskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui ylioppilaaksi 1927 ja suoritti Teknillisen korkeakoulun arkkitehdin tutkinnon 1933. Aluksi Järvi teki töitä muun muassa J. S. Sirénin, Martti Välikankaan ja P. E. Blomstedtin arkkitehtitoimistoissa mutta perusti vuonna 1949 oman arkkitehtitoimiston.
Suunnittelutöitä.
Helsingin posti- ja lennätintalo.
Järvi osallistui Helsingin posti- ja lennätintalon suunnittelukilpailuun vuonna 1934 yhdessä liki samanikäisen arkkitehti Erik Lindroosin kanssa. Tuloksena oli toinen sija - kilpailussa ei jaettu lainkaan ensimmäistä palkintoa ja nuorten arkkitehtien kilpailusuunnitelma otettiinkin toteutussuunnittelun pohjaksi. Postitalon suunnittelu kesti useita vuosia ja lopputuloksesta tuli kilpailuehdotusta monumentaalisempi: rakennushallitus oli asettanut valvojaksi arkkitehti Kaarlo Borgin, jonka vaikutuksesta rakennus toteutui alkuperäisehdotusta enemmän valvojan makua tyydyttävänä. Postitalo valmistui 1938. 
Uimastadion.
Suomen haaveet saada järjestää olympiakisat vuonna 1940 näyttivät yllättäen toteutuvan. Kisaisännyyttä tiedusteltiin kesällä 1938. Osaa kisapaikoista oli jo ehditty valmistella kisojen toivossa. Jorma Järvi sai kutsun Helsingin kaupungin rakennusosastolle suunnittelemaan uimastadionia. Se valmistui osittain vuonna 1940, mutta kisat peruttiin kevättalvella 1940. Rakennustyöt olivat pysähdyksissä sodan ajan, olympia-altaat olivat juures- ja sillivarastoina. Uimastadion tuli valmiiksi lopullisesti 1947, vuoden 1952 kisoihin sen katsomoa laajennettiin. 
Puutaloja.
Järvi oli vuosina 1940–1949 Puutalo Oy:n suunnitteluosaston johtaja ja perehtyi standardisointiin ja tuotannon rationalisointiin tehtaassa, joka tuotti puurakenteisia elementtitaloja sekä Suomeen että vientiin. Hän suunnitteli yhtiölle tyyppitaloja Erik Lindroosin ja Toivo Jäntin kanssa.
Oman toimiston suunnitelmat.
Vuonna 1949 Järvi perusti oman arkkitehtitoimiston. Hän suunnitteli omassa toimistossaan useita kouluja sekä asuinrakennuskohteista.
Järvi suunnitteli noin 25 koulua eri paikkakunnille, muun muassa: 
Turun yliopistolle hän suunnitteli laitosrakennuksen lääketieteellistä tiedekuntaa varten (1954) ja hammaslääketieteen laitoksen (1965). Lisäksi Järvi suunnitteli kerrostaloalueen Helsingin Roihuvuoreen SATO:lle (1960) sekä puutarhakaupunginosat Tapiolaan Espooseen (1959–1960) ja Jyväskylän Viitaniemeen (1961–1964).
Jorma Järvi kuoli kesken työuransa sairauskohtaukseen marraskuussa 1962. Hänen avustajansa hoitivat keskeneräisten töiden loppuun saattamisen - näitä olivat muun muassa Turun yliopiston hammaslääketieteen laitos, Sveitsinrinteen yhteiskoulu Hyvinkäällä sekä Kouvolan Urheilupuiston uimahalli.
Jorma Järvi on purjehduksen olympiavoittaja Jyrki Järven isoisä.
Pinkertonin etsivätoimisto

Pinkertonin etsivätoimisto on yhdysvaltalainen etsivätoimisto, jonka Allan Pinkerton perusti vuonna 1850. Allan Pinkerton oli Yhdysvaltojen presidentin Abraham Lincolnin henkivartija ja tuli kuuluisaksi paljastettuaan juonen, jonka tarkoituksena oli salamurhata tällöin vielä presidenttiehdokkaana ollut Lincoln. Pinkertonin perustama etsivätoimisto oli ensimmäinen yksityinen etsivätoimisto. Ensimmäisen toimiston hän perusti Chicagoon.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Pinkertonin etsivätoimisto toimi pohjoisvaltioiden agenttien ”tiedotuspalvelimena”. Sodan jälkeen Pinkertonin agentit kunnostautuivat ottamalla kiinni enimmäkseen Wells Fargon ja Union Pacificin arvotavarakuljetuksia ryöstäneitä rosvoja ja rosvoliigoja.
Pinkertonin ”etsivät” syyllistyivät usein mielivaltaisuuksiin hoitaessaan rikkaiden maanomistajien etuja muun muassa pelottelemalla pientilallisia. Etsiviä palkattiin vakoilemaan ammattiliittoja "agent provocateur" -roolissa eli väärinkäytöksiin yllyttäen. 1890-luvulla etsivätoimiston haaraosastoja perustettiin New Yorkiin, Bostoniin, Philadelphiaan, St. Pauliin, Kansas Cityyn ja Denveriin.
Etsivätoimistolla oli laaja arkisto kirjeenvaihtoa ja tietoa, jota kerättiin 1850–1893. Se luovutettiin seremonioiden kera Yhdysvalloille vuonna 2000. Pinkertonin etsivinä toimineista kuuluisimpia on rikoskirjailija Dashiell Hammett, jolle Pinkerton toimi kuvitteellisen ”Continental”-etsivätoimiston esikuvana.
Yrityksellä oli alkuaikoinaan tunnuksenaan avoin silmä ja teksti ”We never sleep” (”Emme nuku koskaan”), joiden taustalla oli yksityisetsivien käyttämä lausahdus ”private eye”.
Pinkerton liittyi Nasdaqiin vuonna 1990 ja listautui New Yorkin pörssiin 1996. Securitas-konserni osti sen osake-enemmistön vuonna 1999.
Happisaturaatio

Happisaturaatiolla eli happikyllästeisyydellä tarkoitetaan kudoksen happipitoisuuden suhdetta sen suurimpaan mahdolliseen arvoon. Useimmiten termillä viitataan erityisesti valtimoveren happisaturaatioon eli siihen, kuinka suuri osuus veren hemoglobiinimolekyylien sitoutumiskohdista on happimolekyylin miehittämä.
Valtimoveren happiosapaine ja veren happisaturaatio liittyvät läheisesti toisiinsa. Happiosapaineen kasvaessa lähestyy happisaturaatio 100 prosenttia.
Normaali happisaturaatio ihmisellä on vähintään 96 prosenttia. Lievä hypoksemia eli happivajaus 89-95 prosenttia, keskivaikea 80-88 prosenttia ja vaikea alle 80 prosenttia.
Valtimoveren happisaturaatiota mitataan yleisesti pulssioksimetrilla.
Salongan kansallispuisto

Salongan kansallispuisto on Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitseva Afrikan suurin trooppisen sademetsän suojelualue. 
Se sijaitsee Kongo-joen keskialueella, minkä seurauksena vesi pääsee tälle eristyneelle alueelle tarjoten suojapaikan monille kotoperäisille ja uhanalaisille lajeille. Tällaisia ovat mm. bonobot (kääpiösimpanssit), Zairen riikinkukot, panssarikrokotiilit sekä metsänorsut. Esimerkiksi erittäin uhanalaisia bonoboja elää ainoastaan Kongossa ja tämä kansallispuisto on ainoa suojelualue, missä niitä elää.
Tämä trooppinen metsä listattiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1984.
Georges Bataille

Georges Bataille (10. syyskuuta 1897, Billom, Ranska – 9. heinäkuuta 1962 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, antropologi ja filosofi.
Elämä ja ura.
Bataillen lapsuutta varjosti hänen isänsä vakava sairaus, kupan aiheuttama halvaantuminen ja mielenterveyden järkkyminen. Bataille harkitsi ensin papin uraa, mutta vieraantui katolisuudesta nopeasti. Hän työskenteli vuodesta 1922 kirjastonhoitajana kansalliskirjastossa Pariisissa.
Bataille oli 1928 mukana perustamassa "Documents"-lehteä mutta joutui erimielisyyksiin André Bretonin kanssa. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimitti "Critique"-lehteä. Lisäksi hän oli perustamassa enemmän tai vähemmän virallisia yhdistyksiä ja toimintaryhmiä, kuten Contre-Attaque ja Acéphale. Michel Leiris'n ja Roger Caillois'n kanssa hän perusti 1936 Collège de Sociologien, jonka tarkoituksena oli paljastaa erilaisia pyhyyden muotoja.
Bataillen kiinnostus kohdistui mystiikkaan ja buddhalaiseen filosofiaan. Hän haki äärikokemuksia voidakseen ylittää arkitietoisuuden. Hän osallistui surrealistien ja dadaistien toimintaan, kunnes joutui riitoihin Bretonin kanssa. Hänen kirjallinen toimintansa oli laaja ja monipuolinen. Siihen sisältyy runoja, esseitä, aforismeja, tutkielmia, kertomuksia ja romaaneja. Aiheet vaihtelevat mystiikasta talouteen, taiteesta erotiikkaan. Hän käytti useita salanimiä varsinkin suorapuheisten kertomusten ja romaanien kirjoittajana.
Vaikutteita Bataillen ajattelussa löytyy ainakin G. W. F. Hegeliltä, Sigmund Freudilta, Karl Marxilta, Marcel Maussilta, Markiisi de Sadelta, Alexandre Kojèvelta ja erityisesti Friedrich Nietzscheltä. Hän oli myös kiinnostunut Kaukoidän ja Amerikan alkuperäiskansojen kulttuureista.
Bataillen ajattelu on vaikuttanut moniin 1900-luvun ja nykyfilosofeihin, kuten Michel Foucault, Jacques Derrida ja Jacques Lacan. Martin Heidegger kutsui Bataillea ”aikamme terävimmiksi aivoiksi”. Bataillen keskeisiä teemoja olivat muun muassa ateismi, suvereniteetti, erotisismi, transgressio ja heterogeenisyys. Hän käsittelee teemojaan usein taiteesta tai antropologiasta otettujen esimerkkien tai kertomusten avulla ja luo mielellään havainnollisia käsitteitä.
Nappi

Nappi on tavallisesti pyöreä ja litteä esine, jota käytetään vaatteissa tai muissa tekstiilituotteissa kiinnittimenä tai koristeena. Napit jaetaan läpiommeltaviin ja altaommeltaviin (kantanapit). Kannallisen napin kanta pitää napin irrallaan kankaasta ja näin ollen estää nappia painamasta napinläpeä. Näiden kahden ryhmän lisäksi on olemassa myös erilaisia painonappeja, joissa on kaksi eri puolta, ylä- ja alanappi. Napit ovat yleisimpiä kiinnittimiä vaatteissa. Ne valitaan yleensä vaatteen väriin sopiviksi. Jos sopivan värisiä nappeja ei löydy, napit voidaan päällystää tarvittaessa vaatteen kankaalla. Nappeja voidaan valmistaa eri muotoisia, kokoisia, ja erilaisista materiaaleista, kuten muovista, puusta, metallista, luusta tai helmiäisestä.
Napin ompelu.
Ennen nappien ompelua tulee tehdä napinläpi/napinlävet kankaaseen (napinläpi on napille sopivan kokoinen reikä, josta nappi pujotetaan läpi), joiden avulla saadaan selville napin tai nappien tarkat paikat. Napit kannattaa ommella riittävän pitkällä silmäneulalla ja kaksinkertaisella langalla. Napit ommellaan aina kaksinkertaiseen kankaaseen, siten että neula lankoineen pujotetaan kankaan oikea puoli päällepäin nurjalle puolelle, jolloin solmu jää oikealle puolelle napin alle.
Napin ompeluun valitaan napin kanssa samanvärinen lanka, ellei haluta tietoisesti saada lankaa näkyviin. Värillisiä nappeja käytettäessä, jos ei ole olemassa samanväristä lankaa, on syytä käyttää hieman nappia tummempaa lankaa, koska vaaleampi lanka erottuu helpommin napista. 
Lanka valitaan myös kankaan materiaalin ja paksuuden mukaan niihin sopiviksi. Paksujen kankaiden nappien ompeluun voi käyttää karhulankaa. Läpiommeltavilla ja altaommeltavilla napeilla on erilaiset ompelutavat. Jos läpiommeltavaa nappia käytetään yhdessä paksun kankaan kanssa, tulisi napin alle ommella ompelulangasta kaula.
Käyttö.
Kauluspaidassa napit ovat yleensä pieniä, keskellä, ja niiden tarkoitus on pitää paita kiinni. Housuissa, kuten farkuissa, on etumuksessa nappi, jonka avulla housut on helppo avata ja sulkea. Napin lisäksi farkuissa voi olla myös vetoketju. Myös takeissa ja jakuissa käytetään nappeja kauluspaidan tapaan, tai vaihtoehtoisesti helpompikäyttöisiä neppareita. Lisäksi nappeja käytetään esimerkiksi kasseissa kassin suun sulkemiseen. Nappeja voidaan käyttää myös koristeena, ja niistä voidaan tehdä jopa koruja.
Messias (viulu)

Messias () on Antonio Stradivarin vuonna 1716 rakentama viulu. 
Messias pysyi Stradivarin työpajassa hänen vuonna 1737 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Stradivarin poika Paolo myi sen kreivi Cozio di Salabuelle vuonna 1775. Viulua alettiin kutsua Salabueksi omistajansa mukaan. Vuonna 1827 sen osti italialainen viulukeräilijä Luigi Tarisio. Seuraavan kerran viulu vaihtoi omistajaa Tarision kuoltua vuonna 1854, jolloin ranskalainen soitinseppä Jean-Baptiste Vuillaume sai sen haltuunsa Tarision muun kokoelman myötä. Vuillaumen vävy nimesi viulun Messiaaksi ("Le Messie"), koska hänen mukaansa viulu on kuin juutalaisten messias, odotus on sen arvoista (Like the Messiah, worth waiting for).
Viulua säilytetään nykyään Oxfordin Ashmolean Museumissa, jolle se tuli testamenttilahjoituksena. Testamentin ehtona on, että museo ei saa antaa viulua soitettavaksi. Soitinta ei siis ole edelleenkään soitettu, ja se on yhä lähes alkuperäisessä kunnossa. Siksi se kuuluu Stradivarius-soittimista arvokkaimpiin.
Vuonna 2016 viulu täytti 300 vuotta. Juhlan kunniaksi viulu oli esillä sen syntysijoilla Cremonassa. Näyttelyn järjestivät yhteistyössä Oxfordin Ashmolean Museum sekä Cremonan Museo del Violino. 
Metropolitanin taidemuseon soitinten konservaattori Stewart Pollens on epäillyt viulun aitoutta. Asia on yhä ratkaisematta.
Plutino

Plutinot ovat tähtitieteellisen määritelmän mukaan transneptunisia kohteita, jotka ovat 3:2 rataresonanssissa Neptunus-planeetan kanssa. Plutinojen nimeäminen on peräisin kääpiöplaneetta 134340 Plutosta ja tarkoittaa "pikku Plutoa". Plutinojen keskimääräinen etäisyys Auringosta on astronomista yksikköä, joka vastaa kääpiöplaneetta Pluton etäisyyttä Auringosta.
IAU:n määritelmän mukaan planeetta on taivaankappale, joka on puhdistanut ratansa lähiympäristön muista kappaleista, jonka perusteella plutino ei täytä planeetan määritelmää. Myös Pluto itse ja sen kuu Kharon ovat plutinoja. Arviolta noin neljäsosa Kuiperin vyöhykkeen kohteista on plutinoja.
Pluton lisäksi suurimmat tunnetut plutinot ovat 90482 Orcus, 28978 Ixion ja 38628 Huya. Ensimmäinen Pluton ja Kharonin jälkeen löydetty plutino oli (385185) 1993 RO. Myös 38083 Rhadamanthusia pidettiin ennen yhtenä suurimmista plutinoista, mutta nykyään se luetaan muunlaiseksi Kuiperin vyöhykkeen kohteeksi.
Dude, Where’s My Car?

Dude, Where’s My Car? on Danny Leinerin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2000. 
Elokuva kertoo Jessestä ja Chesteristä, jotka railakkaan yön jälkeen huomaavat autonsa hävinneen ja aloittavat etsinnät sen löytämiseksi. 
Vastaanotto.
Elokuva sai nuivat arvostelut useimmilta kriitikoilta. Jotkut sanoivat elokuvan olevan liian samankaltainen kuin elokuva "Sekopäät". Elokuva sai kuitenkin kulttimaineen ja se menestyi hyvin lippuluukulla. 
Kalle Kinnunen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sitä "Iltalehdessä" 2004 ääliömäisyyksissä rypeväksi sketsikollaasiksi ja energisesti eteneväksi hömpäksi, joka ei huumorillaan loukkaa muuta kuin katsojan älykkyyttä. Hänestä sympaattisen pöljästi näyttelevillä nuorukaisilla näyttää ainakin olleen hauskaa kameran edessä.
Bora Milutinović

Velibor "Bora" Milutinović (, s. 7. syyskuuta 1944 Bajina Bašta, Serbia) on serbialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän on naimisissa meksikolaisen kanssa ja hänellä on myös Meksikon kansalaisuus.
Milutinović tunnetaan parhaiten siitä, että hän on ainoana henkilönä valmentanut viittä eri joukkuetta MM-kisoissa. Hän valmensi isäntämaa Meksikoa vuonna 1986, Costa Ricaa vuonna 1990, isäntämaa Yhdysvaltoja vuonna 1994, Nigeriaa vuonna 1998 ja Kiinaa vuonna 2002.
Milutinović on valmentanut värikkäällä urallaan seuratasolla meksikolaista Pumas UNAMia, italialaista Udinese Calciota yhdeksän ottelun ajan, yhdysvaltalaista MetroStarsia seuran historian huonoimmalla kaudella sekä qatarilaista Al-Sadd Sports Clubia. Maajoukkuetasolla hän on myös valmentanut Hondurasin ja Jamaikan maajoukkueita. Hän sai potkut Jamaikan maajoukkueluotsina marraskuussa 2007. Kesällä 2009 hän toimi Confederations Cupissa Irakin jalkapallomaajoukkue päävalmentajana.
Joris Mathijsen

Joris Mathijsen (s. 5. huhtikuuta 1980 Goirle, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Mathijsen edusti viimeiset pelivuotensa Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia, jonka riveihin hän siirtyi kesällä 2012. Aiemmin Mathijsen oli edustanut kotimaassaan Willem II:ta vuosina 1998–2004 ja AZ Alkmaaria vuosina 2004–2006 sekä saksalaista HSV:tä vuosina 2006–2011 ja espanjalaista Málagaa 2011–2012.
Mathijsen pelasi Alankomaiden maajoukkueessa 84 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 2004–2012. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen vuosien 2006 ja 2010 MM-kisoissa sekä vuosien 2008 ja 2012 EM-kisoissa.
Eisleben

Eisleben (virallisesti Lutherstadt Eisleben) on Saksan kaupunki Saksi-Anhaltin osavaltiossa. 
Ensimmäinen säilynyt maininta Eislebenistä on vuodelta 994. Siitä tuli osa Preussia vuonna 1815. Kaupungin pinta-ala on 144,7 km² ja väkiluku noin 22 600 (2023).
Martti Luther syntyi ja kuoli Eislebenissä, mistä juontuu kaupungin pitempi nimi Lutherstadt Eisleben. Kaupungissa sijaitsevat Lutherin synnyin- ja kuolintalo kuuluvat yhdessä Wittenbergin Luther-kohteiden kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Jospa se vain olisi totta

Jospa se vain olisi totta () on vuonna 2005 valmistunut Mark Watersin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka perustuu ranskalaisen kirjailijan Marc Lévyn romaaniin "Et si c'était vrai..." (1999). Elokuvan tapahtumat sijoittuvat San Franciscoon, ja pääosissa ovat Reese Witherspoon, Mark Ruffalo ja Donal Logue. Vaikka elokuva ei tuottanut niin paljon kuin odotettiin, se menestyi Yhdysvalloissa hyvin.
Juoni.
David Abbott vuokraa itselleen asunnon San Franciscosta, ja yllättäen paikalle ilmaantuu Elizabeth Masterson, joka väittää asunnon kuuluvan hänelle. Elizabeth alkaa ilmestyä tyhjästä asuntoon ja kadota jälkiä jättämättä huolimatta siitä, että David vaihdattaa lukot.
Aluksi vain David näkee Elizabethin, ja muut ihmiset uskovat hänen vain kuvittelevan. David ja Elizabeth alkavat selvittää naisen kohtaloa, ja he saavat selville Elizabethin olevan koomassa sairaalassa, ja häntä ollaan pian irrottamassa elämää ylläpitävistä koneista.
Brașov

Brașov (, ) on kaupunki Keski-Romaniassa Transilvanian alueella, noin 166 kilometriä Bukarestista luoteeseen. Se on Brașovin piirikunnan pääkaupunki ja vajaalla 240 000 asukkaallaan piirikunnan suurin kaupunki. Kaupunkia ympäröivät Etelä-Karpaatit.
Historia.
Kaupungin alueella on ollut asutusta jo myöhemmällä kivikaudella. Keskiajasta alkaen Brașov oli Transilvanian saksien tärkeimpiä keskuksia. Kaupungin nimi on saksaksi yhä "Kronstadt" ("kruunukaupunki"), ja 1200-luvulta se on tunnettu myös latinalaisella nimellä "Corona". Romanian- ja unkarinkielinen nimi tulee petsenegin kielestä sanasta "barasu", joka tarkoittaa linnoitusta. Kaupungin virallinen nimi oli 1950-luvulla "Orașul Stalin" ("Stalinin kaupunki").
Väestö.
Asukkaista 90,66 % oli romanialaisia, 8,54 % unkarilaisia, 0,60 % saksalaisia, 0,26 % romaneita ja loput muita kansanryhmiä, kuten venäläisiä, kreikkalaisia ja italialaisia. Vielä vuonna 1910 etnisiä unkarilaisia oli 43,4 % väestöstä. 
Nähtävyydet.
Brașovin tunnetuimpia nähtävyyksiä on goottilaistyylinen Musta kirkko, "Biserica Neagră". 
Urheilu.
Brașovissa toimii jalkapallojoukkue FC Brașov. Kaupungissa järjestetään myös vuosittainen Golden Stag Festival. 
Ystävyyskaupungit.
Brașovin ystävyyskaupunkeja ovat Cleveland ja Tampere .
Ella Fitzgerald

Ella Jane Fitzgerald (25. huhtikuuta 1917 Newport News, Virginia, Yhdysvallat – 15. kesäkuuta 1996 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli 1900-luvun merkittävimpiä jazzmuusikoita ja ehkä kaikkien aikojen tunnetuin naispuolinen jazzlaulaja. Laajan äänialansa, erehtymättömän sävelkorvansa ja kauniin äänenvärinsä lisäksi hänen taitonsa fraseerata melodioita ja kykynsä improvisoida laulua olivat poikkeukselliset. Miltei kuusikymmentä vuotta kestäneen uransa aikana häneltä ilmestyi useita kymmeniä albumeita ja hänet palkittiin muun muassa kolmellatoista Grammylla.
Elämä.
Ella Fitzgeraldin vanhemmat, William Fitzgerald ja Temperance Fitzgerald, erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen. Ella Fitzgerald muutti äitinsä ja tämän uuden miesystävän kanssa Yonkersiin New Yorkiin. Temperance Fitzgeraldille syntyi toinen tytär, Frances, vuonna 1923.
Vuonna 1932 Temperance Fitzgerald kuoli auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Elettyään hetken aikaa äitinsä miesystävän luona, 15-vuotias Ella Fitzgerald muutti äitinsä siskon Virginian luokse. Samoihin aikoihin hänen kouluarvosanansa laskivat ja hän lopetti koulun.
Ensimmäisen julkisen esiintymisensä Fitzgerald teki 17-vuotiaana Apollo-teatterissa New Yorkin Harlemissa. Soolouransa hän aloitti kuuden vuoden orkesteriuran jälkeen vuonna 1941 ja solmi levytyssopimuksen Decca-levy-yhtiön kanssa. Vuonna 1947 Fitzgerald teki suuret hittikappaleensa ”Oh, Lady Be Good!”, ”How High the Moon” ja ”Flying Home”. Myöhemmin hän julkaisi kahdeksan albumia ja laulukirjaa ja esiintyi muutamassa elokuvassa.
Fitzgerald oli kolme kertaa naimisissa. Vuonna 1941 hän nai huumevälittäjä Benny Kornegayn, tosin avioliitto kuitenkin purettiin nopeasti. Vuonna 1947 Fitzgerald ja basisti Ray Brown menivät naimisiin ja adoptoivat lapsen. He kuitenkin erosivat vuonna 1952. Heinäkuussa 1957 Reuters raportoi Fitzgeraldin menneen salaa naimisiin norjalaisen Thor Einar Larsenin kanssa, mutta suhde loppui nopeasti.
Fitzgerald vieraili usein myös Suomessa, ensi kerran vuonna 1953 Oscar Petersonin yhtyeen solistina. Suomessa aikoinaan suosittu Delta Rhythm Boys on tehnyt levytyksiä Fitzgeraldin kanssa.
Viimeisen levytyksensä Fitzgerald teki vuonna 1989 ja viimeisen konserttinsa 74-vuotiaana vuonna 1991. Hän sokeutui 1990-luvun alussa diabeteksen takia, ja hänen kummatkin jalkansa amputoitiin vuonna 1993. Fitzgerald kuoli 79-vuotiaana sairauteen vuonna 1996.
Miyagin prefektuuri

Miyagin prefektuuri () on prefektuuri Japanissa Honshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki on Sendai.
Maantiede.
Miyagi sijaitsee Tōhokun alueella Tyynenmeren itärannikolla. Sitä ympäröivät Iwaten ja Akitan prefektuurit pohjoisessa, Yamagatan prefektuuri lännessä ja Fukushima etelässä. Rannikkoa muovaavat Sendainlahti ja pohjoisesta Oshikan niemimaa.
Aluejako.
Miyagin prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja 21 muuhun kuntaan, joista 20 on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Kunnat kuuluvat kymmeneen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Sendain kaupunki jakautuu suuralueisiin. 
Historia.
Miyagin prefektuuri oli aikaisemmin osa Mutsun provinssia.
Talous.
Miyagin talouden dominoiva osa on Sendain kaupungin ympärille kerääntynyt teollisuus, erityisesti elektroniikka-, laite- ja elintarviketeollisuus. Prefektuurissa harjoitetaan myös maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta.
Kulttuuri ja nähtävyydet.
1600-luvulla rakennettu Sendain linna sijaitsee nykyisessä Sendain kaupungissa. Matsushiman satama on nimetty yhdeksi Japanin kolmesta näkymästä, joiden sanotaan olevan maan kauneimmat luonnon muovaamat paikat.
Viiratsi

Viiratsi () on pienkauppala ja entinen kunta Viljandimaan maakunnassa, Virossa. Pienkauppala kuuluu Viljandin kuntaan ja sijaitsee Viljandin kaupungin välittömässä läheisyydessä kaupungin itäpuolella.
Entinen kunta.
Vuonna 2013 muodostettiin Viljandin kunta, johon liitettiin Viiratsin, Paistun, Pärstin ja Saarepeedin kunta. Viiratsi oli Juankosken ystävyyskaupunki. 
Kylät.
Viiratsin tärkein asutuskeskus oli noin 1 350 asukkaan Viiratsin pienkauppala ("alevik"), jonka lisäksi kuntaan kuuluu 21 kylää: Jõeküla, Kibeküla, Kuudeküla, Loime, Mäeltküla, Mähma, Rebaste, Ridaküla, Ruudiküla, Saareküla, Surva, Tusti, Tõnuküla, Tänassilma, Uusna, Valma, Vana-Võidu, Vanavälja, Vardja, Vasara ja Verilaske.
Väestö.
Kunnan asukasluku oli 3 729 (2010), pinta-ala 215,02 neliökilometriä ja asukastiheys 17,3 asukasta neliökilometrillä.
Vuonna 2011 Viiratsin kunnassa oli 3 461 asukasta, joista 3 276 (94,7 %) oli virolaisia, 120 (3,5 %) venäläisiä ja 66 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Berylliumfluoridi

Berylliumfluoridin ("berylliumdifluoridi") kemiallinen kaava on BeF2. Se on väritön, kokkareinen erittäin hyvin veteen liukeneva berylliumin ja fluorin yhdiste..
Berylliumfluoridin moolimassa on 47,0 g/mol, sulamispiste 555 °C, kiehumispiste 1 160 °C, tiheys 1,99 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 7787-49-7.
Berylliumfluoridia valmistetaan kaksivaiheisella reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa berylliumhydroksidi liuotetaan ammoniumvetyfluoridiin, jolloin muodostuu kompleksiyhdisteeksi luokiteltava ammoniumtetrafluoroberyllaatti (NH4)2[BeF4]. Ammoniumtetrafluoroberyllaatti hajoaa berylliumfluoridiksi ja ammoniumfluoridiksi kuumennettaessa sitä 900–1 100 °C:n lämpötilaan.
Ainetta käytetään muun muassa metallisen berylliumin valmistamiseen:
BeF2 + Mg → Be + MgF2
Selootit

Selootit olivat juutalainen puolue, joka kannatti aseellisen taistelun aloittamista roomalaisia vastaan. Ryhmä muodostui toisella vuosisadalla eaa. makkabealaisten kapinasta ja käsitteen otti käyttöön juutalainen historioitsija Josephus ensimmäisen juutalaissodan aikana 66–73 jaa. Selootit järjestäytyivät puolueeksi Herodes Suuren aikana (37 eaa. – 4 eaa.). Kyreneuksen tultua Syyrian maaherraksi yrittivät roomalaiset vuonna 6 saada aikaan väestönlaskennan myös seloottien keskuudessa, jolloin Juudas Galilealainen aloitti kapinan vastustaen väestönlaskentaa juutalaisten alistamiseen tähtäävänä toimena. Tämän jälkeen selootit järjestivät satunnaisia kansannousuja ja harjoittivat väkivaltaa Rooman kanssa yhteistoiminnassa olevia juutalaisia vastaan.
Uuden testamentin käännös selooteista on "kiivailijat" ( ’intohimoinen/kiivas seuraaja’). Selootit harjoittivat roomalaisia vastaan terroria ja julkisia murhia sekä nousivat vuonna 66 kapinaan roomalaisia vastaan. Heidän kapinansa kukistettiin, Jerusalemin temppeli ryöstettiin ja saalis lähetettiin Roomaan. Kaikki 900 seloottia tekivät joukkoitsemurhan perheineen Masadan linnoituksessa vuorella ennen kuin linnoitus antautui roomalaisille. Viimeiset hyppäsivät vuorelta alas. Masadan linnoituksessa vannotaan Israelin laskuvarjojoukkojen sotilasvala.
Ruotsalaisviesti

Ruotsalaisviesti on yleisurheilun viestijuoksulaji. Se koostuu neljästä osuudesta, jotka ovat eri mittaisia. Ensimmäinen juoksija juoksee sata metriä, toinen juoksija 200 metriä, kolmas juoksija 300 metriä ja neljäs 400 metriä, jolloin kokonaismatkaksi tulee yksi kilometri. 
Yleensä ruotsalaisviestiä juostaan lasten ja nuorten yleisurheilukilpailussa, mutta sitä on juostu myös Tukholman -sarjaan kuuluvassa DN-galan-kilpailussa. Takavuosikymmeninä laji oli muun muassa työläisolympialaisten ohjelmassa.
Restonomi

Restonomi (AMK) (ruots. "Restonom (YH)", engl. "Bachelor of Hospitality Management") on matkailu- ja ravitsemisalan ammattikorkeakoulututkinto, jonka laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinnon suorittaneilla on laaja asiantuntemus matkailu-, ravitsemis- ja talousalasta ja niihin kuuluvien palveluiden toiminnan kehittämisestä. Restonomin koulutus antaa valmiudet toimia muun muassa ravitsemispalveluiden esimies- ja asiantuntijatehtävissä, elintarvikkeiden markkinointi- ja myyntitehtävissä, matkailualan asiantuntijatehtävissä, yrittäjänä ja palveluiden kehitystehtävissä.
Jatko-opinnot ammattikorkeakoulussa ylempien ammattikorkeakoulututkintojen koulutusohjelmissa tuottavat tutkinnon Restonomi (ylempi AMK). Opinnot ovat on laajuudeltaan 90 opintopistettä.
Historia.
Restonomikoulutus käynnistyi Suomessa 1960 luvun lopulla opistotasoisena liikkeenjohdon koulutuksena Hotelli- ja ravintolaopistossa, josta sittemmin muodostui Haaga Instituutti. Restonomi nimike voitti tutkintonimikkeestä järjestetyn nimikilpailun. Muiden ehdotuksien joukossa oli esim. kestimestari. Ensimmäisen restonomit valmistuivat 1981. Ammattikorkeakoulu-uudistuksen aikana 1990-luvulla tavoitteena oli vastata palvelualan kasvaviin osaamistarpeisiin ja liiketoiminnan muutoksiin. Restonomi AMK päätettiin valita alan tutkintonimikkeeksi kaikille ammattikorkeakouluista valmistuneille. Alun perin hotelli-, ravintola- ja matkailupainotteinen koulutus on vuosien saatossa laajentunut käsittämään yhä vahvemmin palveluliiketoiminnan kehittämisen, digitaalisten palveluiden osaamisen, vastuullisuuden ja asiakaslähtöisyyden. Restonomikoulutusta on kehitetty jatkuvasti yhteistyössä elinkeinoelämän kanssa vastaamaan ajankohtaisia trendejä ja työelämän tarpeita.
Koulutusohjelmat.
Restonomin tutkinto on 210 opintopisteen laajuinen ammattikorkeakoulututkinto, jonka opiskeluaika on noin 3,5 vuotta. Vuonna 2025 tutkintoa tarjoaa Suomessa 13 ammattikorkeakoulua 16 eri paikkakunnalla. Näistä kaikki muut paitsi Högskolan på Åland tarjoavat myös jatko-opintoja ylempien ammattikorkeakoulututkintoihin.
Koulutuksen sisältö.
Tutkintoa on mahdollista suorittaa eri tavoin, päivätoteutuksissa kampuksilla ja joustavasti monimuoto- tai verkkotutkintoina etäopiskeluna. 
Tutkinto-ohjelma sisältää työelämäharjoitteluja, jotka toteutetaan usein loma-aikoina kotimaassa tai ulkomailla ja joiden aikana opiskelija rakentaa työelämäverkostoa. Opintojen lopuksi tehdään ohjatusti opinnäytetyö.
Opinnot sisältävät keskeisesti seuraavia teemoja: 
Tutkinnon tuottama kelpoisuus.
Julkiseen virkaan tai tehtävään vaadittaessa korkeakoulututkintoa, antaa ammattikorkeakoulussa suoritettu tutkinto saman kelpoisuuden kuin yliopistossa suoritettu tutkinto. Jos vaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, niin ammattikorkeakoulussa suoritettu ylempi ammattikorkeakoulututkinto tuottaa saman kelpoisuuden kuin yliopistossa suoritettu vastaava.
Edunvalvonta.
Suomen Restonomiliitto (Sure) on lokakuussa 2000 perustettu akavalainen ammattiliitto, johon voivat liittyä restonomitutkinnon, restonomi (AMK ja YAMK) -tutkinnon tai vastaavan ulkomaisen tutkinnon suorittaneet tai sitä opiskelevat.
Tamburiini

Tamburiini on vuosituhansia vanha lyömäsoitin. Se rakentuu kolmesta osasta: rungosta, kalvosta ja rungossa sijaitsevista pienistä lautasista, helistimistä. Nykyään useimmissa versioissa on vain rengas helistimineen ilman kalvoa. Tamburiinia käytetään muun muassa romanien ja persialaisessa kansanmusiikissa, gospelissa sekä pop- ja rockmusiikissa. 
Tamburiinia voi soittaa monella eri tavalla; joko lyömällä sitä toista kämmentä vasten tai heiluttamalla sitä terävästi edestakaisin jolloin myös sen sointi on erilainen. 
Bob Dylan on tehnyt laulun "Mr. Tambourine Man".
Chara (artisti)

Chara (Miwa Satō (oik. Miwa Watahiki) 13. tammikuuta 1968 Kawaguchi, Saitama, Japani) on japanilainen popartisti ja näyttelijä. Hän on toiminut vaikutteiden antajana monelle itsenäiselle ja lahjakkaalle artistille, kuten Shiina Ringolle ja Bonnie Pinkille.
Miwa Watahiki sai lempinimensä Chara opettajaltaan, ja häntä on kutsuttu sillä nimellä siitä lähtien.
Chara on aina ollut mukana musiikissa. Hän alkoi säveltää kappaleita peruskoulun viimeisinä vuosina ja soitti koskettimia bändissä toisena lukiovuotenaan. 20-vuotiaana hän ryhtyi laulamaan klubeilla muiden joukossa. Vuonna 1990 hän teki sopimuksen Sony-levy-yhtiön kanssa ja julkaisi ensimmäisen singlensä, Heavenin, heti seuraavana vuonna. Charan musiikin tyylilaji on lähinnä kevyttä popia.
Charasta tuli 90-luvulla huomion keskipiste muoti-ikonina. Hän esiintyi usein lehtien, joista mainittakoon mm. Anan ja Olive, kansissa. Hän oli myös ensimmäinen nainen, joka pääsi esiintymään Rock On Japan -lehden kannessa.
Chara meni naimisiin näyttelijä Tadanobu Asanon kanssa vuonna 1995 tavattuaan tämän elokuvan PiCNiC kuvauksissa. Heillä on kaksi lasta, tytär Sumire (1995) ja poika Himi (1999).
Carrara

Carrara on kaupunki Italian Toscanan alueella Massa-Carraran maakunnassa. Se on tunnettu valkoisesta tai siniharmaasta marmoristaan, jota siellä louhitaan. Carrara sijaitsee Carrionejoen varrella Toscanan luoteiskulmassa rannikon läheisyydessä, noin 100 kilometriä Firenzestä luoteeseen. Kaupungissa on arviolta 63 133 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 71,27 neliökilometriä.
Historia.
Carrara syntyi marmorityöläisten asutuskeskukseksi sen jälkeen kun roomalaiset aloittivat marmorin louhinnan alueella vuoden 70 eaa. tienoilla. Alueen alkuperäiset asukkaat käyttivät kivestä nimeä "car", mistä nimi Carrara myöhemmin muodostettiin. Ensimmäinen kirjallinen maininta Carrarasta on vuodelta 963, kun keisari lahjoitti paikkakunnan Lunin piispoille. Kaupungin ja sen marmorilouhosten hallinnasta käytiin keskiajalla paljon taisteluja eri hallitsijasukujen kesken, ja vuonna 1442 Carrara siirtyi Malaspinan suvun hallintaan useiksi vuosisadoiksi.
Carraran tärkein rakennus on marmorinen tuomiokirkko Duomo Sant' Andrea. Sen rakentaminen aloitettiin 1100-luvulla, ja se sai nykyiset mittasuhteensa 1200-luvulla. 1300-luvulla kirkkoa muutettiin romaanisesta enemmän goottilaisen tyylin mukaiseksi. Kirkon sisäseiniin 1300-luvulla maalatuista freskoista on enää vain osia jäljellä.
Marmorilouhokset.
Carraran marmoria louhitaan kaupungin yläpuolella olevista kolmesta laaksosta Colonnatasta, Misegliasta ja Toranosta, joissa on yhteensä 190 louhosta. Marmorin vuosituotanto alueella on miljoona tonnia. Renessanssin ajan tunnetuin kuvanveistäjä Michelangelo käytti Carraran marmoria, ja hän vietti paljon aikaa kaupungissa ja louhoksilla valitsemassa henkilökohtaisesti teostensa raakamateriaalin.
Falsa demonstratio non nocet

Falsa demonstratio non nocet (suom. V"äärä todistus ei ole vahingoksi") on latinankielinen sanonta ja tarkoittaa oikeustieteessä sääntöä, jonka mukaan asialle annetulla väärällä nimityksellä tai kuvauksella ei ole vaikutusta itse oikeusnormien pätevyyteen, jos asian tarkoitus on kiistaton. Periaate on peräisin roomalaisesta oikeudesta, mutta se on lähes yleismaailmallisesti hyväksytty.
Esimerkkinä periaatteen soveltamisesta on käytetty mm. EU:n perustuslaillista sopimusta. Uusittavan perussopimuksen oikeudellinen luonne määräytyy sen sisällön eikä nimikkeen perusteella. Kyse on siis "vain" kansainvälisestä sopimuksesta, vaikka se onkin otsikoitu "Sopimus Euroopan perustuslaista". Toisena esimerkkinä voidaan mainita testamentti. Testamentiksi tarkoitetun asiakirjan otsikointi esimerkiksi "lahjakirjaksi" ei muuta sen oikeudellista luonnetta testamenttina, jos se muutoin on sellaiseksi kelpaava.
Muutoksen kevät

Muutoksen kevät oli vuosina 1995–2003 ilmestynyt ympäristökysymyksiä sekä ihmisten ja muiden eläinten oikeuksia radikaalisti käsittellyt suomalainen aikakauslehti. Lehti ilmestyi neljä kertaa vuodessa, 24–28-sivuisena. Ensimmäinen toimitusvuosi alkoi vuoden 1995 huhti–toukokuussa. Lehteä painettiin parhaimmillaan noin 3 000 kappaletta. 
Lehden sisältö koostui pääosin lukuisten ruohonjuuritason aktivistien kirjoituksista. Lehdessä julkaistiin artikkeleita muun muassa laittoman suoran toiminnan iskuista Suomessa. Lehden tarkoitus oli pohtia valtamediaa syvemmin muun muassa aktivismin taustalla vaikuttaneita ideologisia valintoja ja tarjota keskustelu- ja uutisfoorumi ihmisille, jotka valtamedia helposti kategorisoi lehtiensä palstoilla.
Lehden päätoimittajina olivat alussa Joni Purmonen ja Ville Lähde, joista Lähde jatkoi päätoimittajana yksin vuoteen 2002 asti. Viimeisenä toimintavuotena lehden päätoimittajia olivat Katja Keisala, Helena Leino ja Niklas Vainio.
Detroit Rock City

Detroit Rock City on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Adam Rifkin. Elokuva käsittelee diskomusiikin ja rockin välistä jännitettä. Elokuva sijoittuu vuoteen 1978, jolloin Kiss oli "Love Gun" -kiertueellaan. Se on eräänlainen ”jatko-osa” vuoden 1978 elokuvalle "Kiss ja huvipuiston haamu".
Juoni.
Hawk, Lex, Trip ja Jam asuvat Clevelandissa, ja eletään vuotta 1978. Pojat aikovat mennä katsomaan suurimpia idoleitaan eli Kissiä Detroitiin, mutta Jamin äiti on hyvin uskonnollinen ja vihaa Kissin ”saatanallista” musiikkia, joten hän polttaa löytämänsä konserttiliput. Tämän jälkeen Jam lähetetään uuteen kurinalaiseen kouluun, josta pojat joutuvat pelastamaan ystävänsä syöttämälle koulun johtajalle huumesienillä terästettyä pizzaa. Heidän on myös hankittava jotenkin uudet liput. Matkalla Lexin äidin auto varastetaan, mutta Lex saa auton takaisin kouluttamalla pari kulkukoiraa. Trip miettii, tekisikö hän kaupparyöstön, mutta lopulta hän pelastaa kyseisen kaupan myyjän varkaalta. Palkkiorahat hän menettää kaupassa uhkailemalleen pikkupojalle, jolla on atleettinen isoveli. Hawk yrittää tienata rahaa lippuihin strippaamalla, mutta ei onnistu tavoitteessaan. Rahat hän saa myymällä itseään eräälle strippiklubin naisasiakkaista (Shannon Tweed, Gene Simmonsin vaimo). Jamin äiti, joka on ollut protestoimassa Kissiä keikkapaikan läheisyydessä, äkkää poikansa kaupungilta, ja vie hänet ripittäytymään läheiseen kirkkoon. Kaupungissa on myös Jamiin ihastunut tyttö Beth (Nimi kappaleesta ”Beth”), joka seuraa Jamia kirkkoon, kun pojan äiti on palannut kaupungille protestoimaan. Sillä välin Jam menettää poikuutensa ripittäytymiskopissa. Jam saa myös selvitettyä välit äitinsä kanssa. Lopulta kaikki pojat palaavat yhteen liputtomina, mutta keksivät keinon päästä konserttiin: pieksemällä toisensa ja uskottelemalla vartijoille, että heidän liput on varastettu. Verisinä ja mustelmilla he menevät konserttiareenalle, jossa Trip huijaa hänen lompakkonsa vieneen pikkupojan liput itselleen ja ystävilleen, jolloin pojat pääsevät konserttiin. Konsertin loputtua Jam saa Peter Crissin rumpukapulan.
Soundtrack.
Elokuvasta tehtiin myös soundtrack-albumi. Kyseinen levy sisältää seuraavat kappaleet:
Asko Kallonen

Asko Kallonen (s. 9. maaliskuuta 1960 Lempäälä) on suomalainen musiikkialan vaikuttaja.
Ura.
Vuosina 1982–1984 Kallonen soitti kitaraa Päät-yhtyeessä. 1984–1987 hän vaikutti Keba-yhtyeessä, jonka hän oli perustanut yhdessä Aarno Alikosken kanssa. Kallonen soitti kitaraa ja toimi myös yhtyeen lauluntekijänä. Yhtye sijoittui kolmanneksi Rockin SM-kilpailuissa.
Yhtyeen hajottua Kallonen tuli isäksi ja "ajatteli aikuistua". Hän aloitti opiskelut ja työskenteli viikonloppuisin M/S "Bruvikilla". Toimiessaan klubilla dj:nä muusikko Aki Sirkesalo kehotti Kallosta hakeutumaan radioon.
Kallonen aloitti radiotyöt vuonna 1989 työskennellen juontajana ja radiotoimittajana ensin Yleisradion "Rockradio"-ohjelmassa ja myöhemmin Radiomafiassa. Tuotantopuolelle hän siirtyi vuonna 1993, jolloin hänelle tarjottiin musiikkimakunsa vuoksi töitä vasta perustetulta BMG Music Finlandilta.
Kallonen työskenteli BMG Finlandin tuotantopäällikkönä vuosina 1993–1999 ja general managerina 2000–2004. Vuodesta 2005 lähtien Kallonen on toiminut puoliksi omistamansa Helsinki Music Company -levy-yhtiön hallituksen puheenjohtajana ja vastaa sen artistikiinnityksistä. Hän aloitti työt Warner Music Finlandin tuotantopäällikkönä vuonna 2007.
Kallonen on työskennellyt muun muassa HIMin, Anssi Kelan, Samuli Edelmannin ja Lordin kanssa. Hän on kymmenkertainen vuoden tuotantopäällikkö -palkinnon voittaja Musiikki &amp; Media -tapahtumassa. Suurelle yleisölle Kallonen on tullut tutuksi "Idols"-ohjelman päätuomarina vuosina 2003 ja 2007.
Yksityiselämä.
Koulutukseltaan Kallonen on ylioppilas ja restonomi. Lisäksi hän on opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa.
Asko Kallonen on naimisissa kirjailija Katja Kallion kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Kallosen ensimmäinen puoliso oli kirjailija-toimittaja Nina Honkanen ja heillä on kaksi poikaa.
Kallonen valmistui kundalinijoogan ykköstason opettajaksi keväällä 2023. Hänen henkinen jooginimensä on "Sat Manjeet singh."
Keba

Keba oli suomalainen 1980-luvun rock-yhtye.
Keba tuli julkisuuteen vuonna 1984 rockin SM-kilpailuissa, joissa monien etukäteen varmana voittajana pitämä Keba sijoittui kolmanneksi. Toiseksi tuli Kolmas nainen ja ensimmäiseksi Peer Günt. Kitaristi Asko Kallonen ja basisti J. P. Pulkkinen olivat aiemmin olleet Päät-yhtyeessä. Yhtye aloitti uransa katusoitolla. Alkuaikoina Keban keikoissa oli Sielun veljet -tyylistä energiaa yhdistettynä pop-herkkyyteen. Toisen albumin, "Koko ajan go-go", aikaan yhtye kutsui tyyliään "herkäksi betoniksi". Toinen levy sijoittui "Soundin" vuoden 2005 kaikkien aikojen parhaiden suomalaisten albumien äänestyksessä sijalle 29. Yhtyeen kuuluisimmat kappaleet ovat "Kesä Espalla" ,"Piilopaikka", "Intiaanit ratsastaa" ja "Ota minut nyt".
Syyskuussa 2023 Docendo julkaisi laulaja Ali Alikosken kirjottaman Keban tarinan kertovan muistelmakirjan "Kesä Espalla". Lokakuussa 2023 Keba teki kaksi keikkaa, Tavastia-klubilla Helsingissä ja Klubilla Tampereella. Kokoonpano oli sama kuin ensimmäisellä albumilla. Elokuussa 2024 Keba julkaisi kaksi uutta kappaletta, "Me olemme muisto vain" ja "Kotikaupunki".
Keban jälkeen.
Laulaja Ali Alikoski on myöhemmin tehnyt useita soolo-levyjä. Kallonen on toiminut musiikkibisneksessä ja Pulkkinen on ollut toimittajana Yleisradiossa ja julkaissut proosaa. Pete Parkkonen oli Keban jälkeen ensin Toni Rossi ja Sinitaivas -yhtyeessä ja sitten Zen Caféssa.
Peräkamaripojat

Peräkamaripojat on Yle TV2:ssa esitetty "Maalaiskomedian" toinen osa. Sarja kuvattiin kesällä 1999. Samojen tekijöiden "Matkalaukkukostaja"-sarjassa aiemmin esiintyneet Kari Sorvalin ja Pertti Sveholmin esittämät hahmot ovat samoja. Sarja esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa vuoden 2001 alussa ja ensimmäinen osa keräsi noin 1 053 000 katsojaa. Sarja esitettiin uusintana vuosina 2009-2010, 2020 ja 2023.
Juoni.
Iltatähti-lehdessä julkaistaan Suvi Pohdon juttu Kuusniemen poikamiehistä, joiden pyyntö maailmalle on "naisia, naisia, naisia!" Tämän seurauksena Veera Keto, Aulis Närhi ja "Matkalaukkukostaja"-sarjasta tuttu Heimo Hujanen (aiemmin Hemmo Hujander) lähtevät Kuusniemelle kuvaamaan dokumenttia. Samaan aikaan kuntaan saapuu myös Piiparisen tuuraaja ja Turpeisen uusi baariapulainen. Kuusniemen elinkeinoasiamies Ave Sulander (aiemmin Auvo Sulonen) yrittää kunnan kautta huijata Fräntilän matkailuyritystä itselleen, jotta voisi perustaa Kuusniemelle nudistikylän, mutta hänen ongelmakseen muodostuu Oskari Fräntilän jäänti Kuusniemelle, jolloin Sulander yrittää lavastaa Oskaria syylliseksi Turpeisen huoltoaseman ryöstöön. 
Viimeisessä jaksossa Sulander ryöstää Turpeisen huoltoasemalta kassakaapin. Valtsun tutkiessa asemaa Sulander lyö hänet tajuttomaksi. Juurikkala ja Virpi saapuvat huoltoasemalle tutkimaan ryöstöä ja löytävät Oskarin lippalakin, jolloin he epäilevät Oskaria. Sulander saapuu Oskarin mökille juuri kun Oskari lähtee veneellä liikkeelle. Sulanderin avatessa kassakaapin hän löytää ainoastaan työkäsineet. Hän jättää tarvikkeet ja kassakaapin mökille lavastaen Oskarin syylliseksi ryöstöön. 
Juurikkala ja Virpi saapuvat Oskarin mökille ja pidättävät Oskarin ryöstöstä epäiltynä. Samana päivänä Sulanderin luona järjestetään allekirjoitustilaisuus, jossa tarkoituksena on myydä Fräntilän matkailuyritys Sulanderille. Juurikkala käy tapaamassa Sulanderia ja kyselemässä viime yönä tapahtunutta. Juurikkala pistää Sulanderin Volvon renkaaseen pölykapselin, jonka Matias Pohto löysi aikaisemmin. Juurikkala palaa takaisin asemalle, jossa Oskari vapautetaan ja he palaavat takaisin Sulanderille pidättämään tämän. Sulander pääsee kuitenkin karkuun ja pakenee paikalta. Hänet saadaan kiinni metsästä, missä Late, Paukku ja Topi ovat. 
Lopussa Veera jättää toimittajan työt, jolloin Oskari ja Veera saavat toisinsa. Toivo palaa takaisin Hillevin kaupalle aloittamaan alusta. Närhi aloittaa oman rikosdokumenttisarjansa juontamisen saatuaan potkut Heimon kuvausyhtiöstä.
Polyandria

Polyandria eli monimiehisyys on harvinainen moniavioisuuden muoto, jossa naisella on samanaikaisesti kaksi tai useampi aviomiestä. Polyandriaa on esiintynyt noin puolessa prosentissa maailman kulttuureista. Eräitä esimerkkejä ovat Intian todat ja nairit sekä marquesaslaiset ja tiibetiläiset.
Polyandrisessa avioliitossa naisen aviomiehet ovat yleensä veljeksiä keskenään. Polyandrian takana olevat syyt ovat usein taloudellisia eivätkä seksuaalisia tai asemaan liittyviä. Polyandria liittyy äärimmäiseen köyhyyteen, eikä se ole erityisen arvostettua. Sitä esiintyy kulttuureissa, joissa tyttölapsia surmataan, ja miehiä on siksi enemmän kuin naisia. Tähän poikkeus on Tiibet, missä on paljon naimattomia naisia. Tiibetissä polyandriaa harjoitetaan suvun maiden pitämiseksi yhtenäisinä.
Naisilla ei polyandriassa ole yleensä sananvaltaa miestensä valinnassa. Jos naisen aviomiehellä on veljiä, nainen on naimisissa heidänkin kanssaan. Naisen jokaisella miehellä on periaatteessa yhtäläinen seksuaalinen oikeus vaimoonsa. Miehet saavat erota vaimostaan ja ottaa toisen vaimon, toisin kuin vaimot monivaimoisissa kulttureissa. Polyandrinen suhde kuitenkin heikentää jokaisen aviomiehen suvunjatkamismahdollisuuksia ja toisaalta parantaa vaimon suvunjatkamismahdollisuuksia.
Kaikissa polyandriaa harjoittavissa kulttuureissa suvaitaan myös yksiavioisuutta ja monivaimoisuutta. Kun elinolot paranevat, polyandria yleensä vähenee.