Vermutti

Vermutti on maustettu väkevä viini. Sitä on sekä punaisena (makea) että valkoisena (kuiva tai makea) versiona. Kuivaa vermuttia kutsutaan joskus ”ranskalaiseksi” ja makeaa punaista vermuttia taas ”italialaiseksi”. Molempia tyyppejä valmistetaan kuitenkin kummassakin maassa, jotka ovat vermutin päämaita Espanjan ohella. Vermutin alkoholipitoisuus on yleensä 14,5–22 prosenttia.
Alkuperä.
Vermutti on alkoholilla väkevöityä maustettua viiniä, jonka nimi tulee päämausteeksi käytetyn koiruohon saksankielisestä nimestä "Wermut". Nykyisin sitä valmistetaan niin Saksassa, Ranskassa kuin myös esimerkiksi Yhdysvalloissa. Alun perin vermuttia niin kuin monia muitakin alkoholijuomia maustettiin käytettäväksi lääkkeinä, ja niillä hoidettiin monia eri sairauksia, esimerkiksi mahavaivoja.
Jo roomalaiset maustivat viinejä koiruoholla, ja viineihin käytettiin muitakin Välimeren alueen maustekasveja. Keskiajalle tultaessa Piemontesta oli tullut yksi vermutin valmistuksen pääkeskuksia. Syynä oli se, että Piemonte sijaitsi lähellä Alppeja, joilta saatiin yrttejä vermutin maustamiseen. Toinen syy oli, että Piemonte oli lähellä tärkeitä kauppareittejä ja esimerkiksi Venetsiaa, jonka kautta Eurooppaan tuotiin mausteita Itä-Afrikasta, Intiasta ja Indonesiasta. 1900-luvun alkuun tultaessa vermutin maine lääkkeenä aluksi haittasi sen markkinointia, mutta kun sitä alettiin käyttämään juomasekoituksiin, sen suosio kasvoi.
Valmistaminen.
Vermutin valmistuksessa käytetään usein perusviininä kevyttä valkoviiniä. Siihen lisätään maustekasveista tehtyjä uutteita ja tisleitä, väkevää viinaa ja sokeria. Maku vaihtelee paljon mausteena käytettyjen yrttien mukaan. Kaikki vermutit ovat myös hieman katkeria mistä ne tunnistaa helposti. Joskus satoja vuosia aiemmin on punaista vermuttia valmistettu punaviinistä mutta nykyisin kaikki vermutti valmistetaan valkoviinistä, johon lisätään karamellia punaisen värin saamiseksi. 
Vermutissa käytettäviä yrttejä ja mausteita koiruohon lisäksi ovat muun muassa katajanmarjat, korianteri, pomeranssi, karhunputki, neilikka, kaneli, katkero, mustaherukka, kardemumma, anis, vanilja, kiinanpuun kuori, kurjenmiekka, meirami, kamomilla ja salvia. Yrteistä saadaan aromit irtoamaan eri menetelmillä. Yrttejä tai mausteita voidaan maseroida eli liottaa nin että aromit liukenevat suoraan viiniin, tai alkoholissa jota käytetään myöhemmin väkevöimiseen. Myös tislausta käytetään joko irrottamaan haihtuvia aromeita tai poistamaan liuoksesta haitallisia ja ei-haluttuja aineita.
Vermutin tekemisessä on käytetty lähes sataa yrttiä, joista yhdessä reseptissä käytetään yleensä noin kolmeakymmentä yrttiä. Kun kaikki makua antavat yrtit ja mausteet on sekoitettu, sokeripitoisuutta saatetaan nostaa sekoittamalla valkoiseen vermuttiin sokeria tai punaiseen vermuttiin karamellia. Sen jälkeen kun vermutti on saatu maustettua mausteilla ja yrteillä, se pannaan tynnyreihin, joissa sitä kypsytetään 5–6 kuukautta ennen pullottamista.
Vermutit nautitaan esimerkiksi aperitiivina viilennettynä sellaisenaan tai jäiden kanssa. Etelä-Euroopassa vermuttia saa joissakin baareissa myös hanasta. Hanasta laskettu vermutti on pehmeämpää ja kevyempää kuin pullossa saatava vermutti. Vermuttia voidaan käyttää myös monissa cocktaileissa. Muun muassa Gambina sisältää vermuttia ginin ohella.