Augusta Viktoria

Auguste Victoria von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg ("Auguste Victoria Friederike Luise Feodora Jenny)"; (22. lokakuuta 1858 Dolzigin linna, nyk. Dłużek; Lausitz, nyk. Lubuszin voivodikunta, Brandenburg, Preussi – 11. huhtikuuta 1921 Huis Doorn, Doorn, Alankomaat) oli saksalainen prinsessa, Saksan viimeinen keisarinna ja Preussin kuningatar, keisari Vilhelm II:n puoliso.
Suku.
Hänen isänsä oli Schleswig-Holsteinin herttua Fredrik VIII ja äitinsä prinsessa Adelheid zu Hohenlohe-Langenburg (1835–1900), Hänellä oli kuusi sisarusta, joista hän oli vanhin tytär. Sisarukset avioituivat Schleswig-Holstein, Saksi-Corburg-Gotha ja Hohenzollern-sukuihin.
Perheessä häntä kutsuttiin nimellä "Dona". Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg sukuun kuuluva prinsessa varttui ensin aateliskartanossa Dolzigissa Lausitzissa, ja sitten Primkenaun linnassa Sleesiassa. Perhe oli menettänyt Schleswig-Holsteinin ruhtinaskuntansa ensin Tanskalle ja sitten Preussille. 
Auguste Victoria rakastui 17-vuotiaana Saksi-Meiningenin prinssi Ernstiin (1859–1941), Saksi-Meiningenin herttua Georg II:n poikaan ja hänet lähetettiin Englantiin vierailemaan sukulaisten luona vuonna 1875. Äidinpuoleisen isoäitinsä Feodora zu Leiningenin (1807–1872) kautta hän oli kuningatar Victorian veljentytär.
Hän tapasi Preussin kruununprinssi Wilhelmin ensimmäisen kerran vuonna 1868 Reinhardsbrunnin linnassa Thüringenissä. Ystävien vanhemmat uudistivat tuttavuuden Potsdamissa Neues Palaisissa kesällä 1878. Molemmat rakastuivat.
Auguste Victoriaa ei alun perin tarpeeksi korkeasukuisena Hohenzollern-suvun kruununprinssi Wilhelmille, koska hänen isoisoäitinsä Johanne Henriette Valentine Kaas (1776–1843) oli porvarissäädystä ja isoäitinsä Louise Sophie Danneskiold-Samsøe (1796–1867) alempaa aatelia eli vain kreivitär.
He saivat silloisen keisari Vilhelm I:n suostumuksella kihlautua 14. helmikuuta, mutta kihlaus julkistettiin vasta 2. kesäkuuta 1880 pitkän harkinnan jälkeen vasta kesäkuussa, koska morsiamen alhaisaateliset esiäidit ja herttuakuntien liitokset Preussiin, joita Auguste Victorian isä Schleswig-Holsteinin herttua Fredrik III oli puolustanut vuonna 1866, aiheuttivat kysymyksiä. He avioituivat suurilla juhlallisuuksilla helmikuussa 1881.
Avioliitto ja lapset.
Prinsessa Auguste Victoria avioitui 27. helmikuuta 1881 kruununprinssi Wilhelmin kanssa. Avioliitto poisti myös vanhat poliittiset jännitteet Preussin ja Holsteinin väliltä. 
Heille syntyi seitsemän lasta, jotka kaikki saavuttivat aikuisiän:
Augusta Victoria oli tavallinen ja mielikuvitukseton nainen, jolla oli vähän älyllisiä kiinnostuksen kohteita ja eikä merkittäviä kykyjä. Hänen jatkuva läsnäolonsa kyllästytti levotonta Vilhelmiä, joka pakeni metsälle ja ulkomaille. Hän edisti puolisonsa taantumuksellisia taipumuksia, mutta edusti vakautta hänen elämässään.
Keisarinna.
Keisarinna Auguste Victoria oli sitoutunut hyväntekeväisyyteen. Hän halusi olla mallivaimo, oli mukana 140 hyväntekeväisyysjärjestössä ja perusti naisia avustavan Evangelische Frauenhilfe -järjestön. Lasten terveydenhoito oli hänelle erityisen tärkeää. Kaiserin Auguste Victoria-Haus in Berlin-Charlottenburg oli ensimmäinen saksalainen lastenklinikka, ja sillä oli jopa oma navetta maidontuotantoa varten. Tästä sairaalasta sai Berliinissä tutkijana vuonna 1912–1913 ollut lastenlääkäri Arvo Ylppö ajatuksia Lastenlinnan ja neuvolatoiminnan aloittamiseen Suomessa. Pelkästään Berliinin työväenkaupunginosiin rakennettiin 66 uutta kirkkoa, mikä johtui myös hurskaan keisarinnan uskonnollisuudesta. Ihmiset kutsuivat häntä nimellä Kirkko-oikeus ().
Augusta Viktorian suhde anoppiinsa oli hyvä, joskin hän pyrki suojelemaan lapsiaan anoppinsa liberaaleilta ajatuksilta. Kaikesta huolimatta leskikeisarinna Viktorian kuollessa syöpään vuonna 1901 Augusta Viktoria oli tämän vierellä. Anoppinsa kuoltua keisarinnasta tuli Saksan kiistaton ykkösnainen, joka helpotti miehensä stressiä ja pehmensi tämän karkeaa käytöstä. 
Perhetragedia maanpaon aikana oli prinssi Joachimin itsemurha vuonna 1920. Keisarinna Auguste Victoria kuoli 62-vuotiaana huhtikuussa 1921 Huis Doornissa Alankomaissa. Hänet on haudattu Antiikkitemppelin mausoleumiin lähelle Neues Palaisia, Sanssoucin linnan puistoon Potsdamiin.
Keisarinnan kuoltua keisari avioitui uudelleen myös leskeytyneen prinsessa Hermine von Schönaich-Carolathin, os. prinsessa von Reuß (1887–1947) kanssa vuonna 1922. Uudesta avioliitosta ei syntynyt lapsia.
Perintö.
Historioitsijoiden mukaan keisarinna oli äärimmäisen konservatiivinen ja taantumuksellinen, mutta suosittu maan sosiaalisesti sitoutuneena äitinä. Hän nousi provinssista kotoisin olevasta prinsessasta, jota pilkattiin "Holsteinin lehmäksi", monarkiksi, joka muovaili valtakuntaa 30 vuoden ajan. Hän oli yksi aikansa valokuvatuimmista naisista, josta tehtiin postikortteja.
Saksassa hänen mukaansa on nimetty kirkkoja, klinikoita, kouluja, katuja ja kaivos.
Kunnianosoituksia.
Saksalaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde: