Paholainen pukeutuu Pradaan

Paholainen pukeutuu Pradaan ("The Devil Wears Prada") on Lauren Weisbergerin romaaniin perustuva yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006, jonka on ohjannut David Frankel. Elokuvan pääosissa ovat Anne Hathaway, Meryl Streep, Emily Blunt ja Stanley Tucci. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kansainväliseen muotimaailmaan ja "Vogue"-lehteä muistuttavan kuvitteellisen "Runway"-lehden toimitukseen New Yorkissa. 
Meryl Streep esittää lehden päätoimittajaa Miranda Priestlyä, jonka hahmo on saanut vaikutteita "Voguen" kovapintaisena tunnetulta päätoimittajalta Anna Wintourilta. Streep voitti roolistaan parhaan naispääosan Golden Globen ja sai myös parhaan naispääosan Oscar -ehdokkuuden. Elokuva oli ehdolla myös parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globen saajaksi.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. kesäkuuta 2006.
Elokuvalle on tekeillä jatko-osa "The Devil Wears Prada 2", joka saa ensi-iltansa keväällä 2026.
Juoni.
Elokuva ja sen pohjana oleva avainromaani perustuu kirjailija Lauren Weisbergerin työjaksoon yhtenä "Vogue"-lehden päätoimittajan Anna Wintourin assistenteista.
Chicagon Northwestern-yliopistosta juuri valmistunut nuori journalistinainen Andy (Hathaway) ei tiedä muotialasta mitään, mutta saa yllätyksekseen paikan yhtenä "Runway"-lehden toimituksen sihteereistä New Yorkin Manhattanilla. Siellä hän suhtautuu aluksi ulkopuolisen kyynisesti ympärillään liihottaviin muotialan narsisteihin, mutta saavuttaa nöyryytysten kautta vähitellen röyhkeänä tunnetun päätoimittaja Miranda Priestlyn (Streep) luottamuksen. Tämän hän saa aikaan muun muassa paikkaamalla Priestlyn henkilökohtaisen sihteerin Emilyn (Blunt) tekemiä virheitä ja laiminlyöntejä ja varoittamalla päätoimittajaa kuulemistaan huhuista tämän syrjäyttämisestä. Andyn mentorihahmoksi nousee lehden taiteellinen johtaja Nigel (Tucci), joka perehdyttää Andyä alan omituisuuksiin. Andyn ravintolakokkina työskentelevä poikaystävä ja muut ystävät ihmettelevät tämän vähittäistä innostumista pinnallisesta muotimaailmasta. Vähitellen Priestlyn kiero valtapeli näyttäytyy Andylle kaikessa karmeudessaan, ja hän päättää jättää "Runwayn" saavutettuaan juuri Priestlyn luottamuksen heidän yhteisellä matkallaan Pariisin muotiviikoille.
Tuotanto.
Meryl Streep kertoo yrittäneensä pysyä hankalan ihmisen roolissaan myös kuvaustaukojen aikana, mutta ei nauttinut siitä yhtään enempää kuin työryhmän muutkaan jäsenet. Hän on sanonut, että se sai olla viimeinen kerta kun hän kokeilee metodinäyttelemistä.
Vastaanotto.
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist suorastaan suuttui elokuvan välinpitämättömästä ja ihannoivasta tavasta kuvata hänen mielestään monin tavoin sairasta muotimaailmaa. Hän antoi elokuvalle yhden tähden ja keskittyi arvostelussaan elokuvan aihepiirin soimaamiseen. Saman sivuston Laura Helle oli vähän armeliaampi kaksine tähtineen, mutta hänkin moitti elokuvan Hollywoodille tyypillistä tapaa näennäisesti kritisoida mutta lopulta kuitenkin ihailla kulutuskulttuurin ilmentymiä. Samanlaista Helle muisti nähneensä elokuvissa "Clueless" (1995) ja "Miss Kovis" (2000). "Iltalehden" nimeämätön kriitikko rinnasti elokuvan Robert Altmanin muotimaailmasatiiriin "Prêt-à-Porter" (1994) ja Woody Allenin julkkissatiiriin "Celebrity" (1998), ja myös hän ihmetteli elokuvan ihailevaa asennetta pöyhkeään turhamaisuuteen. "Filmgoer"-sivuston Lasse Lepola piti elokuvasta neljän tähden edestä ja kehui tämän naisteemaisen komedian viihdyttävän myös miehiä osuvan työelämäkuvauksensa ansiosta. Vahvojen naisroolien lisäksi hän nosti esiin Stanley Tuccin, joka kerrankin pääsee tekemään muistettavan sivuosan.