tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eutokios

Eutokios Askalonlainen (, ; n. 480–540) oli kreikkalainen matemaatikko. Hän oli kotoisin Palestiinasta, nykyisin Israeliin kuuluvasta Askalonin kaupungista.
Eutokios kirjoitti kommentaareja Arkhimedeen kirjoituksista "Pallosta ja lieriöstä", "Ympyrän mittaamisesta" ja "Tasapainosta" sekä Apollonioksen "Konika"-teoksen neljästä ensimmäisestä kirjasta. Eutokioksen kirjoitusten ansiosta nykyään tieteenhistorijoitsijat tietävät minkälaisia menetelmiä jo antiikin Kreikassa käytettiin tai keksittiin. Yksi tällainen keksintö, josta ei muuten olisi jäänyt tietoa, on useiden matemaatikkojen keksimä ratkaisu kuution tilavuuden kaksinkertaistamiselle. Eutokioksen ansiosta tiedetään myös, että Arkhimedes löysi kartioleikkausta hyväksikäyttäen löytämään ratkaisun kolmannen asteen yhtälölle formula_1
"Pallosta ja lieriöstä" toisen kirjan kommentaarin lopun perusteella on arveltu, että Eutokiosta opetti Hagia Sofian suunnitellut arkkitehti Isidoros Miletoslainen. Myöhemmin ilmeni, että Eutokios teki omistuksia myös muille, joten Isidoros ei ehkä sittenkään ollut hänen opettajansa. Paul Tannery piti lähes varmana, että hänen opettajanaan oli Hermeias Aleksandrialainen ja nykyään häntä pidetään lähes varmasti Eutokioksen opettajana. Ensimmäiset kommentaarit Arkhimedeen töistä Eutokios kirjoitti ilmeisesti noin vuoden 510 tienoilla.
Janusz Krężelok

Janusz Krężelok (s. 18. joulukuuta 1974 Istebna) on puolalainen maastohiihtäjä, joka oli aktiiviurallaan erikoistunut sprinttiin.
Krężelok aloitti kansainvälisen hiihtouransa vuonna 1993 ja osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Thunder Bayn MM-kisoissa 1995. Ensimmäiseen maailmancup-kilpailuunsa hän osallistui marraskuussa 1995.
Krężelok sijoittui seitsemänneksitoista vapaan tyylin sprinttikilpailussa Lahden MM-kisoissa 2001. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli vapaan sprintissä yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui perinteisen tyylin sprintissä seitsemänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 19:s ja perinteisellä hiihdetyssä parisprintissä seisemäs. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli Maciej Kreczmerin kanssa vapaan hiihtotavan parisprinttikilpailussa viides ja henkilökohtaisessa perinteisen sprintissä kymmenes. 
Maailmancupissa Krężelok voitti yhden kilpailun; Trondheimin vapaan tyylin sprinttikilpailun helmikuussa 2004. Lisäksi hän sijoittui perinteisellä tyylillä kolmanneksi vuotta myöhemmin Reit im Winklissä. Hän sijoittui kauden 2003–2004 sprintticupissa seitsemänneksi.
Hän lopetti kansainvälisen uransa keväällä 2010.
Pettäjän tie

Pettäjän tie voi tarkoittaa:
Robert Šavlakadze

Robert Mihailovitš Šavlakadze (; , 1. huhtikuuta 1933 – 4. maaliskuuta 2020) oli georgialainen korkeushyppääjä, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa.
Šavlakadzen uran suurin saavutus on olympiakulta Roomasta 1960. Hän hyppäsi maanmiehensä Valeri Brumelin kanssa saman tuloksen (216), mutta vähempien pudotusten takia Šavlakadze saavutti kultaa. Pronssia sai yhdysvaltalainen maailmanennätysmies John Thomas tuloksella 214.
Šavlakadzelle myönnettiin Leninin kunniamerkki vuonna 1960.
Lähteet.
Pettäjän tie (kappale)

"Pettäjän tie" on Erkki Laurokarin säveltämä ja sanoittama tango. Petetystä rakkaudesta kertovan kappaleen levytti ensimmäisenä romanimuusikko Taisto Ahlgren vuonna 1970. Se nousi Ahlgrenin uran tunnetuimmaksi kappaleeksi ja samanniminen albumi "Pettäjän tie" vuodelta 1973 nousi laulajan uran myydyimmäksi levyksi. Ahlgrenin levytys nousi parhaimmillaan Suomen single-listalla sijalle 7.
Ahlgrenin kanssa samana vuonna 1970 "Pettäjän tien" ehti levyttää myös Eino Grön. Kappale on ollut erityisesti romanimuusikoiden suosiossa, sillä sen ovat levyttäneet myös Taisto Tammi, Leif Lindgren ja Feija Hagert. Uusimpia kappaleen levyttäneitä on Tuomari Nurmio.
Plagiaatti.
Alun perin "Pettäjän tien" tekijäksi oli merkitty Pirkko Ahlgren, mutta syksyllä 1977 Korkein oikeus päätti laulun olevan jäljitelmä Erkki Laurokarin kappaleesta "Kohtalon kukka" ja näin ollen kappaleen tekijäksi Teostossa merkittiin Laurokari.
Maria Schulgin teki syksyllä 1967 Yleisradioon ohjelman Marraskuun liikkeestä. Schulgin ja ohjelman äänittäjä Matti Vehniäinen haastattelivat ja äänittivät Helsingin Hakaniemen sillan alla asuneita alkoholisteja, joiden joukossa oli myös Erkki Laurokari. Laurokari lauloi ohjelmaan oman kappaleensa ”Kohtalon kukka”. Aikoinaan vankilassa Sukevalla tuomiotaan kärsinyt Laurokari oli laulanut tuotantoaan vankitovereilleen ja sitä kautta kappale oli levinnyt romaniväestön keskuuteen. Automaalarina työskennellyt Taisto Ahlgren esitti kappaleen romanien työssäkäyntiä käsitelleessä TV-ohjelmassa helmikuussa 1968. 
Vuonna 1970 Ahlgren levytti kappaleen Scandialle ja sen sovittajana toimi Jaakko Salo. Samana vuonna levytetty Fazerin julkaisema Eino Grönin versio oli merkitty Laurokarin nimiin. Vuonna 1977 Grön esitti televisiossa "Lavatanssit"-ohjelmassa englanninkielisen version. Vuoden 1977 oikeudenkäynnissä Schulginin äänite toimi todisteena ja Scandia määrättiin maksamaan korvauksia Laurokarin puolisolle.
Janina Pravalinskaja

 
Janina Dzislavauna Pravalinskaja-Karoltšyk (o.s. Karoltšyk; (, ; s. 26. joulukuuta 1976 Hrodna, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kuulantyöntäjä.
Pravalinskajan uran suurin saavutus on olympiakulta Sydneystä 2000 tuloksella 20,56. Voittotulos oli myös tuolloinen Valko-Venäjän ennätys. Seuraavana vuonna hän saavutti maailmanmestaruuden Edmontonissa työnnettyään nykyisin voimassa olevan ennätyksensä 20,61. Hänen muita merkittäviä saavutuksia ovat EM-pronssi Budapestistä 1998 ja juniorien EM-hopea Nyíregyházasta 1995.
Kesäkuussa 2003 hän kärähti steroidien käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon eikä voinut osallistua vuoden 2004 kesäolympialaisiin.
Saavutuksia.
Lähde: IAAF
Ennätykset.
Lähde: IAAF
Anahí Giovanna Puente Portillo

Anahí Giovanna Puente Portillo eli Anahí (s. 14. toukokuuta 1983) on meksikolainen näyttelijä ja laulaja. Soolouran lisäksi hän on laulanut RBD-ryhmässä.
Muu diskografia.
Anahí julkaisi seuraavat albumit osana RBD:
Delmarvan niemimaa

Delmarvan niemimaa () on suuri niemimaa Yhdysvaltain itärannikolla Delawaren, Marylandin ja Virginian osavaltioiden alueilla. Niemimaa on noin 110 kilometriä leveä ja 290 kilometriä pitkä. Sitä rajaa lännessä Chesapeakenlahti ja idässä Delawarejoki, Delawarenlahti ja Atlantin valtameri.
Niemimaan nimi on akronyymi, joka viittaa sen jakaviin kolmeen osavaltioon: Delaware, Maryland ja Virginia. Nimitys on otettu käyttöön vasta 1920-luvulla. Niemimaan mantereeseen yhdistävän kannaksen poikki on rakennettu Chesapeaken ja Delawaren kanava, joka yhdistää Chesapeaken- ja Delawarenlahdet. Sieltä on myös lauttayhteys Delawarenlahden yli New Jerseyhin.
Delmarvaan liittyy paljon legendoja, esimerkiksi tarinoita menneisyyden laajoista mustarastaan metsästyksistä ja suurista villiponilaumoista.
Delmarvan niemimaalla asui vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 681 030 asukasta. Niemimaan maasto on hyvin tasaista, ja sitä halkovat useat joet. Pohjoisosien rannikko on täynnä kosteikkoja ja soita, minkä vuoksi siellä ei ole juuri kaupunkeja. Etelämpänä rannikko on rikkonaisempi, ja siellä on useita saaria, joista suurin on Kent Island.
Leopardikilpikonna

Leopardikilpikonna ("Geochelone pardalis") on afrikkalainen kilpikonnalaji. Aikuinen leopardikilpikonna painaa 10–20 kilogrammaa. Urokset ovat naaraita suurempia ja suora kilven pituus (SLC) voi olla jopa noin 50 cm.
Leopardikilpikonnaa tavataan laajoilla alueilla Afrikan itä- ja eteläosien savanneilla Etelä-Sudanista Namibiaan ja Etelä-Afikkaan. Se on kadonnut joiltakin alueilta, missä sitä on kerätty lemmikkikauppaa varten. Myös karjalaitumille tehdyt sähköaidat ja kulotus ovat haitanneet lajin elämää.
Naaras tulee sukukypsäksi luonnossa 12–15 vuoden iässä. Leopardikilpikonnia kasvatetaan lemmikiksi myös tarhoilla, joissa naaras voi munia jo 6–8 vuoden iässä. Koiras voinee lisääntyä jo viisivuotiaana. Vuonna 2020 CITES myönsi vain Etiopialle ja Mosambikille leopardikilpikonnan myyntikiintiön, kun vuosituhannen alussa niitä voitiin viedä myös Tansaniasta ja Kongosta..
Väinämöisen lähtö

Väinämöisen lähtö on Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1906 valmistunut Kalevala-aiheinen maalaus, jossa kuvataan Väinämöisen lähtöä. Maalaus perustuu Kalevalan 50. runoon eli päätösrunoon.
Maalauksen leveys on 127 ja korkeus 119 senttimetriä. Se on Viipuri-säätiön omistuksessa ja kuuluu Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin.
Aihe.
Väinämöisen lähtö -kertomuksesta on useita versioita, joista Elias Lönnrot valitsi yhden Kalevalaan. Kaikissa Väinämöinen määrää pienen poikalapsen surmattavaksi, mutta lapsi alkaa puhua ja syyttää häntä rikoksista. Syytetty ja häpäisty Väinämöinen suuttuu, poistuu, mutta sanoo vielä palaavansa, kun häntä kaivataan. Maalauksessa ihmelapsi ja tämän äiti Marjatta näkyvät vasemmassa laidassa. Gallen-Kallela on maalannut lapsen ympärille valohohtoa korostaakseen yhteyttä kertomukseen Jeesus-lapsesta. "Väinämöisen lähtö" kuvaa vertauskuvallisesti kalevalaisen maailman ja suomalaisen muinaisuskon väistymistä kristinuskon tieltä.
Maalauksen historia.
"Väinämöisen lähdön" oli alkujaan tarkoitus olla oikeanpuoleinen paneeli Gallen-Kallelan suunnittelemassa "Marjatta-taru"-triptyykissä, jonka muut osat eivät koskaan valmistuneet. Gallen-Kallela alkoi suunnitella teoskokonaisuutta keväällä 1894 Sääksmäellä ja aloitti sen maalaamisen erämaa-ateljeensa Kalelan valmistuttua Ruovedelle syksyllä 1895. Triptyykin vasemmanpuoleinen taulu olisi esittänyt alastomia naishahmoja – eri tulkintojen mukaan joko Kalevalan 14. runon Tapiolan impiä tai 11. runon Saaren neitoja. Keskimmäinen paneeli olisi esittänyt Marjattaa lapsineen. Tuntemattomasta syystä Gallen-Kallela luopui triptyykki-ideasta, mutta toteutti oikean paneelin luonnoksen pohjalta "Väinämöisen lähdön" erillisenä maalauksena vuonna 1906. Hän lisäsi tässä yhteydessä Marjatan ja tämän lapsen maalauksen vasempaan laitaan.
Gallen-Kallela käytti samaan teemaan liitynyttä aihetta vuonna 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen-paviljonkiin maalaamissaan kattofreskoissa, joista yhden nimenä oli "Kristinusko ja pakanuus".
Bound (vuoden 1996 elokuva)

Bound on yhdysvaltalainen vuonna 1996 ensi-iltansa saanut neo noir -elokuva. 
Tausta.
Wachowskit olivat aiemmin olleet mukana käsikirjoittamassa "Ammattitappajat"-elokuvaa. He eivät olleet tyytyväisiä versioon, jollaiseksi tuottaja Dino De Laurentiis oli heidän myymänsä tekstin uudelleen kirjoituttanut ja Richard Donner ohjannut. Elokuva kuitenkin myi niin hyvin, että De Laurentiis antoi sisaruksille uuden mahdollisuuden. Nämä puolestaan halusivat ja saivat tällä kertaa ohjata käsikirjoituksensa itse. Bound tehtiin pienellä budjetilla, eikä se tuottanut kovin hyvin. Elokuva vakuutti kuitenkin studion siitä, että Wachowskit tietävät, mitä tekevät, ja he pääsivät ohjaamaan itse myös seuraavan elokuvansa "Matrixin".  
Vastaanotto Suomessa.
Arviossaan "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen luki elokuvan käsikirjoittaja-ohjaajat samaan koulukuntaan Coenin veljesten, Quentin Tarantinon ja Robert Rodriguezin kanssa. Hän näki yhtäläisyyksiksi kertomisen halun ja kyvyn sekä ylimalkaisen suhtautumisen väkivaltaan. Elokuva perustuu 1940-luvun film noirin konventioille. Yläsen mukaan elokuvan kaksi keskeistä päähenkilöä, kaksi lesboa, on piirretty niin terävästi, että siihen sisältyy jo pisara todellisuuttakin. Suomessa ensi-iltavuonna 1997 "Boundin" näki elokuvissa 7 600 katsojaa.
Merkitys.
Ilmestyessään neo noir -elokuvaa ei James Robert Douglasin vuonna 2021 "The Guardianiin" kirjoittaman arvion mukaan voinut olla vertaamatta aikansa eroottisiin trillereihin kuten vuonna 1992 ilmestyneeseen "Basic Instinct – Vaiston varassa -elokuvaan". Douglasin mukaan "Boundista" kuitenkin puuttuivat aiemmille tyypilliset (vaikkakin toisinaan niissä itsetietoiset) naisvihamieliset piirteet. Hän näki Boundin pakotarinan sisältävän jo Wachowskien seuraavien elokuvien keskeiset teemat.
Tarina.
Elokuva kertoo Caesar-nimisen ailahtelevaisen, väkivaltaisen mafioson (Joe Pantoliano) Violet-nimisestä uhkeasta ja seksikkäästä tyttöystävästä (Jennifer Tilly). Violet keksii keinon miten päästä irti häntä parittavasta mafianousukaspoikaystävästään. Tukalasta tilanteesta vapautuakseen Violet käyttää apurinaan Gina Gershonin näyttelemää Corky-nimistä, juuri vankilasta vapautunutta naisrikollista, jonka hän saa ihastumaan itseensä ja hyväksymään siten riskialttiin suunnitelman 2 miljoonan dollarin varastamisesta mafialta. Caesaria on tarkoitus käyttää syntipukkina.
Neiturin kanava

Neiturin kanava on 980 metriä pitkä, Keiteleen ja Konneveden yhdistävä kanava. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1918–1926. Reitillä on lisäksi Kiesimän kanava ja Kerkonkosken kanava.
Kanavan putouskorkeus on 4,00-4,30 metriä, sulun hyötypituus on 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä ja suurin aluksen syväys 2,4 metriä. Sulku on itsepalvelukäytössä. Kanavan ylittää seututie 659.
Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanavilla käytettiin kokonaan uutta tekniikkaa: sulkuportit rakennettiin puun sijaan raudasta, jolloin aiemmin käytettyä periaatetta, jonka mukaan yhdellä sulkukammiolla voidaan nostaa veden tasoa enintään kolme metriä, ei enää tarvinnut noudattaa. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi.
Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sulun pohjassa olevien tunneleiden kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.
Kanavareitti kulkee Kymijoen vesistön eri tasoilla sijaitsevien latvavesien poikki. Neiturin ja Kerkonkosken kanavat ovatkin poikkeuksellisia: Kohti latvavesiä kuljettaessa näillä kanavilla laskeudutaan alemmas. Keiteleen pinnan korkeus on noin 99,5 metriä merenpinnan yläpuolella ja Konneveden noin 95,4 metriä .
Kanavaa rakennettaessa rakennettiin myös asunnot kanavakasöörille ja muille työntekijöille. Maailmantilanteen epävarmuuden vuoksi kanavan molemmille puolille kaivettiin puolustusvallihautoja, jotka ovat yhä näkyvissä.
Kanavan liikenne ei ollut yhtä vilkasta kuin aiempien kanavien, sillä maantiet alkoivat kehittyä ja viedä liikennettä. Kanavaa käytettiin pääasiassa puutavaran kuljetukseen.
Neiturin, Kerkonkosken, Kiesimän ja Kolun kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy.
Peter Bardens

Peter Bardens (19. kesäkuuta 1944 Westminster, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 22. tammikuuta 2002) oli brittiläinen muusikko ja kosketinsoittaja. Hänet muistetaan parhaiten progressiivisen rockyhtyeen Camelin jäsenenä. Hän soitti yhtyeessä urkuja, mellotronia ja syntetisaattoria ja teki suurimman osan kappaleista yhtyeen kitaristin Andrew Latimerin kanssa. Bardens erosi Camelista 1978, minkä jälkeen hän teki menestyksekästä uraa sooloartistina ja sessiomuusikkona.
Elämäkerta.
Bardens oli 1960-luvulla perustamassa The Cheynes -yhtyettä. Hän soitti myös lyhyen aikaa Themissä. Myöhemmin hän perusti oman yhtyeen nimeltä Peter B's Looners, joka oli varsin suosittu yökerhoesiintyjä. Muut jäsenet olivat rumpali Mick Fleetwood ja kitaristi Peter Green. Kokoonpanosta muotoutui myöhemmin soulyhtye Shotgun Express, jonka laulajana toimi Rod Stewart.
Vuosikymmenen lopulla Bardens perusti lyhytikäisen Village-nimisen yhtyeen. Vuonna 1970 ilmestyi hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "The Answer", ja vuotta myöhemmin Bardensin nimeä kantanut albumi (Yhdysvalloissa nimellä "Write My Name in the Dust"). Vuonna 1971 Bardens liittyi The Brew -nimiseen bluesyhtyeeseen. Pian tämän jälkeen yhtye vaihtoi nimekseen Camel ja alkoi soittaa progressiivista rockia. Yhtyeestä tuli varsin suosittu.
Bardens ja Camelin johtohahmo Andrew Latimer ajautuivat musiikillisiin erimielisyyksiin, ja Bardens jätti yhtyeen vuonna 1978. Tämän jälkeen Bardens teki töitä sessiomuusikkona ja julkaisi ajoittain myös soololevyjä, jotka tyylillisesti edustivat aikuisrockia ja new age -musiikkia. Vuonna 1982 Bardens vieraili Camelin albumilla "The Single Factor". Äänityksissä hän tutustui joukkoon Camelissa ja The Alan Parsons Projectissa soittaneita sessiomuusikoita, ja perusti heidän kanssaan Keats-nimisen yhtyeen. Se julkaisi yhden albumin vuonna 1984.
Vuonna 1987 Bardensin soololevy "Seen One Earth" nousi Yhdysvaltain albumilistalle. 1994 hän perusti progressiivista rockia esittäneen Mirage-yhtyeen. Mukana oli myös Camelin entinen jäsen Andy Ward.
Bardens kuoli keuhkosyöpään 57-vuotiaana vuonna 2002.
NaNoWriMo

 
National Novel Writing Month (NaNoWriMo tai joskus vain NaNo) eli kansallinen romaaninkirjoituskuukausi on vuosittainen marraskuun ajan kestävä kirjoitusprojekti, jossa tavoitteena on kirjoittaa 50 000 sanan mittainen romaani kuukauden aikana. Nimestään huolimatta NaNoWriMo on laajentunut kansainväliseksi ja mukana on ollut monia osallistujia Suomestakin. Vuoden 2008 projektiin osallistui 119 301 kirjoittajaa ja heistä 21 683 ylsi 50 000 sanan tavoitteeseen.
NaNoWriMossa päämääränä on nimenomaan kirjoittaa 50 000 sanaa, jonka ei tarvitse olla viimeistelty tai edes kokonainen romaani. Sen täytyy kuitenkin olla romaani eikä esimerkiksi novellikokoelma tai tietokirja. Novellikokoelmissa kuitenkin sallitaan poikkeuksia, mikäli novellit jollakin tavoin liittyvät toisiinsa. Kyseessä ei ole varsinainen kilpailu – tavoitteena on ”voitto”, mutta palkintoja ei jaeta. Muutamia NaNoWriMossa aloitettuja romaaneja on sittemmin julkaistu. Suomeksi kirjoittaville osallistujille projektissa on selvästi enemmän haastetta kuin englanninkielisille, sillä englannin kielessä 50 000 sanaa on vielä lyhyt romaani, siinä missä suomeksi se on paljon laajempi kokonaisuus.
NaNoWriMon käynnisti yhdysvaltalainen Chris Baty heinäkuussa 1999. Baty itse on yltänyt NaNoWriMon tavoitteeseen joka vuosi alusta alkaen. Ensimmäisenä vuonna mukana oli 21 osallistujaa. Sittemmin projekti siirrettiin marraskuuhun, jotta sää ulkona olisi mahdollisimman huono. NaNoWriMon internetsivu sai alkunsa vuonna 2000, jolloin projektiin osallistui 140 kirjoittajaa ja heistä 21 pääsi 50 000 sanan tavoitteeseen. 
Nykyään NaNoWriMoon kuuluu foorumi, IRC-kanava, podcast sekä erilaisia livetapahtumia ja kampanjoita. Projektiin liittyvä hyväntekeväisyyskampanja rakentaa kirjastoja köyhiin maihin ja Laptop loaner -ohjelma lainaa kannettavia tietokoneita osallistujille, joilla ei ole omaa tietokonetta. NaNoWriMon päätavoite on kuitenkin edelleen sama, romaanin kirjoittaminen.
1999 (albumi)

1999 on Princen levy vuodelta 1982. Se oli Princen ensimmäinen suuri kaupallinen menestys kansainvälisillä markkinoilla, ja tuotti hittisinglet "Little Red Corvette", "1999" ja "Delirious". "1999" kestää yli 70 minuuttia, vaikka sillä on vain 11 kappaletta. Monet albumin kappaleista kestävät reilusti yli viisi minuuttia. Levy julkaistiin pitkän kestonsa vuoksi tuplavinyylinä. Siitä on olemassa myös versio, jolta puuttuu neljä alkuperäisen "1999"-levyn raitaa. Tätä yhden LP:n versiota myytiin sekä Australiassa että Euroopassa. "1999" oli vuoden 1983 viidenneksi myydyin levy kansainvälisesti. Vuonna 2008 se hyväksyttiin osaksi arvostettua Grammy Hall of Fame Awardia. 1999 on mukana myös "Slant Magazinen" listalla "The 50 Most Essential Pop Albums", johon lehti on koonnut näkemyksensä mukaisesti 50 kaikkien aikojen merkittävintä pop-albumia.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 9.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia
Johanna Björkroth

Katri Johanna Björkroth ( s. 9. elokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen eläinlääketieteen tohtori ja Helsingin yliopiston elintarvikehygienian professori. Hän toimi yliopiston vararehtorina vuosina 2008–2014 vastuullaan tutkimusasiat ja tutkijankoulutus.
Björkroth tuli ylioppilaaksi Haukilahden lukiosta (1983). Hän opiskeli Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa eläinlääkäriksi (ELL 1990) ja valmistui Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisestä tiedekunnasta eläinlääketieteen tohtoriksi (1997). Lisäksi hän on suorittanut Diplomate of the European College of Veterinary Public Health -pätevyyden (2005). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1997) oli otsikoitu "DNA-based characterisation methods for contamination analysis of spoilage lactic acid bacteria in food processing". Hän on ollut Helsingin yliopiston elintarvikehygienian dosentti vuodesta 1999.
Työurallaan Björkroth toimi elintarvikehygienian assistenttina ja yliassistenttina Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa (1990–1998), työskenteli postdoc-tutkijana Saksassa BFE Karlsruhessa (1998–1999). Tämän jälkeen hän oli Helsingin yliopiston määräaikainen professori (1999–2002). Vuodesta 2002 lähtien Björkroth on ollut Helsingin yliopiston elintarvikehygienian professori. Vuosina 2004–2007 hän oli eläinlääketieteellisen tiedekunnan varadekaani vastuualueenaan tutkimus ja tutkijankoulutus. Björkroth oli Suomen Akatemian kansallisen mikrobiologisen elintarviketurvallisuuden tutkimuksen huippuyksikön varajohtaja ja ryhmänjohtaja 2008–2013. Suomen Akatemian tutkijankoulutukiryhmän jäsen hän oli 2009–2011.
Hänen tutkimuskohteenaan on ollut erityisesti elintarvikehygienia ja bakteeritaksonomia. Bjökroth on johtanut Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa muun muassa pilaajabakteereiden elintarvikemikrobiekologista tutkimusta.
Björkroth on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hän on saanut Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvon (SVR R I).
Michael Björklund

Michael Björklund (s. 1975 Saltvik) on ahvenanmaalainen kokki, joka tunnetaan muun muassa suomenruotsalaisesta lifestyle-televisio-ohjelmasta "Strömsö". Hän on Ahvenanmaan tunnetuin kokki.
Björklundilla on Smakbyn-ravintola sekä viereinen Ålands Distillery -tislaamo lähellä Kastelholman linnaa Sundissa Ahvenanmaalla. Hän on mukana Pub Niska -ravintoloissa Maarianhaminassa, Turussa, Vaasassa, Helsingissä ja Tammisaaressa sekä Gårdshuset-tilausravintolassa. Hän on myös osaomistajana Heim- ja Fröj-ravintoloissa Vaasassa.
Björklund on valittu sekä Suomen että Ruotsin Vuoden kokiksi ja hän on sijoittunut viidenneksi Bocuse d’Or -maailmanmestaruuskilpailuissa. Björklund on työskennellyt monta vuotta kokkina göteborgilaisravintoloissa. Hän suosii pohjoismaisia paikallisesti tuotettuja raaka-aineita, joissa on puhtaat maut. 
Björklund oli yksi niistä kahdestatoista pohjoismaisesta keittiömestarista, jotka allekirjoittivat Uutta pohjoismaista keittiötä koskevan julistuksen.
Björklund voitti Ruotsissa TV4-kanavalla keväällä 2020 esitetyn "Robinson"-tosi-tv-sarjan. Vuonna 2022 hän osallistui "Atlantin yli" -ohjelmaan.
Dirty Mind

Dirty Mind on Princen kolmas albumi, joka julkaistiin lokakuussa 1980. Levy sai erinomaiset arviot kriitikoilta. Siitä huolimatta "Dirty Mind" ei ollut yhtä suuri menestys kuin edellisen vuoden Prince-levy, eikä se tuottanut yhtäkään suurta hittiä. Syyksi on arveltu levyn vahvasti seksuaalisia ja provosoivia sanoituksia, jotka herättivät albumin ilmestymisen aikaan suurta närkästystä. Musiikillisesti levy ammensi aikaisempaa enemmän rockista ja ”uuden aallon” punkista, mutta myös pop ja funk ovat albumilla vahvasti läsnä.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia, ellei toisin mainita
Patrick Sharp

 
Patrick Sharp (s. 27. joulukuuta 1981 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän on voittanut kolmesti Stanley Cupin Chicagossa vuosina 2010, 2013 ja 2015. Maajoukkueesta Sharpilla on kaksi arvokisamitalia, olympiakulta Sotšista 2014 ja hopeamitali Kanadan MM-kisoista vuodelta 2008. Sharp oli kaudella Chicagon toiseksi paras pistemies yhdysvaltalaisen tulokkaan Patrick Kanen jälkeen. Sharp on edustanut NHL:ssä Chicago Blackhawksin lisäksi Philadelphia Flyersia ja Dallas Starsia. AHL:ssä hän on edustanut Philadelphia Phantomsia.
Esko Kulovaara

Esko Alpo Uolevi Kulovaara (28. elokuuta 1915 Koivisto – 16. huhtikuuta 2009) oli suomalainen maaherra ja virkamies. Hänen isänsä oli kansakoulunopettaja ja pitkäaikainen kansanedustaja Urho Kulovaara.
Esko Kulovaara suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1942 ja valmistui lakitieteen lisensiaatiksi vuonna 1944. Hän toimi aluksi sisäministeriön siirtoväenasiain osastolla ja vuosina 1945–1946 Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan toimistopäällikkönä. Vuosina 1949–1955 Kulovaara oli eduskunnan valtiovarainvaliokunnan sihteeri ja vuodesta 1955 ARAVAn pääjohtaja.
Kulovaara toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1957–1971. Presidentti Urho Kekkonen erotti Kulovaaran maaherran virasta 1. joulukuuta 1971, koska tämän katsottiin yhdistäneen virkatoimensa ja yksityiset kiinteistökauppansa sopimattomalla tavalla.
Sotilaiden äidit

Sotilaiden äidit () on venäläinen vuonna 1989 perustettu järjestö, joka on kiinnittänyt huomiota Venäjän asevelvollisten asemaan. Järjestö on herättänyt huomiota avoimella Tšetšenian sodan vastaisella kannallaan. Se myös julisti, että venäläissotilaita kuolee peitetyssä sodassa Itä-Ukrainassa 2014-2015.
1990-luku.
Järjestö on tuonut esille sotilaiden pahoinpitelyjä armeija-aikana. Venäjän armeijassa tapahtuu järjestön mukaan myös simputusta, rahan kiristystä ja raiskauksia. Vanhemmat sotilaat myös pistävät nuorempia sotilaita pakkoprostituutioon, suostumattomia kidutetaan. Kun vuonna 1993 Japaninmeren Ruskij-saaren koulutusleirillä kuoli nälkään neljä varusmiestä, Sotilaiden äidit teki tapauksen tunnetuksi. Vaikka Venäjällä on yleinen asevalvollisuus, vain 10% käy armeijan. Niinpä asevelvollisuusikäisiä pidätetään ja häiritään sattumanvaraisesti, kun heiltä kiristetään lahjuksia asepalveluksesta vapautusta vastaan. Kun Venäjä hyökkäsi Tšetšeniaan vuonna 1994, järjestö teki selväksi, ettei Kaukasuksen ongelmia ratkaista sotimalla. Vuonna 2004 Sotilaiden äidit järjestäytyi puolueeksi. 
2000-luku.
Järjestö, joka oli 15 vuoden ajan osoittanut epäkohtia ja laatinut korjausehdotuksia, leimattiin terrorismin kannattajaksi.
2010-luku.
Sotilaiden äitien edustajat ovat julistaneet, että Venäjän armeijan sotilaita sotii salaa Itä-Ukrainassa. Järjestö pyrki saamaan omaisten korvausasiat kuntoon.Vuonna 2014 oikeusministeriö lisäsi Sotilaiden äidit vuoden 2012 lain mukaisten ulkomaisten agenttien listalle, kun järjestön puhemies Ella Poljakova oli sanonut televisiossa, että sata haavoittunutta venäläistä sotilasta oli kuljetettu sairaalaan Pietariin, vihjaten heidän olleen sotimassa Itä-Ukrainan konfliktissa. Järjestön mukaan se ei saa enää ulkomaista rahoitusta, vaan tulee toimeen täysin valtion myöntämillä varoilla.
Kiss (kappale)

Kiss on Princen ja The Revolutionin kappale vuodelta 1986. Se julkaistiin Parade-albumin ensimmäisenä singlenä, ja siitä tuli yksi Princen suurimmista hiteistä.
"Kiss" on minimalistinen tanssikappale, jonka Prince oli alun perin luvannut The Family -nimisen yhtyeen ensilevytykseksi. Princen antaessa kappaleen The Familyn työstettäväksi, siitä oli olemassa vain noin minuutin kestävä demoversio, jossa oli yksi säe ja yksi kertosäe. The Family sovitti kappaleen uudestaan, ja syntyi Kissin tunnettu minimalistinen funk-kitarasäestys. Kuultuaan, mitä The Family oli tehnyt kappaleelleen, Prince päättikin levyttää sen itse. Hän sävelsi kappaleen loppuun ja äänitti sen itse The Revolution -yhtyeensä kanssa. Kappaleen suola löytyy vaihtelusta cis- ja c-nuottien välillä laulumelodiassa. Minimalistisen kompin lisäksi The Familyn versiosta lopulliselle Kiss-singlelle jäi yhtyeen taustalauluosuus, jonka Prince jätti kuitenkin taka-alalle kappaleen masterointivaiheessa. Kissista tuli Princen kolmas listaykkönen, ja Prince lisäsi sen viime hetkellä vuoden 1986 Parade-albumilleen.
Kaksi vuotta myöhemmin Art of Noise yhdessä Tom Jonesin teki kappaleesta kuuluisan cover-version. Siitä tuli suuri hitti erityisesti Isossa-Britanniassa. Princen alkuperäisen levytyksen ollessa listaykkösenä USA:n listalla, oli samanaikaisesti sijalla kaksi The Banglesin kappale "Monic Monday", joka on myös Princen kirjoittama laulu. Tämä teki Princestä historian viidennen laulunkirjoittajan, jolla on ollut kaksi Top-10 hittiä samanaikaisesti Yhdysvaltain singlelistalla.
Nikos Tselios

Nikos Tselios (, s. 20. tammikuuta 1979 Oak Park, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kreikkalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi kaudella kaksi NHL-ottelua Carolina Hurricanesissa. Hän oli joukkueen ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 1997, kun Tselios varattiin numerolla #22. Pääasiassa Tselios on viettänyt uransa Pohjois-Amerikan alasarjoissa. Isokokoinen puolustava puolustaja osasi tarvittaessa tapellakin.
Nikos Tseliosin serkku on pitkään NHL:ssä pelannut tunnettu puolustaja Chris Chelios. Nikos Tselios vietti usean vuoden nuoruudestaan Kreikassa, Evian saarella.
Ura.
Tselios valitsi jääkiekkouransa aluksi kanadalaisen OHL-juniorisarjan, jonka Belleville Bullsin joukkueeseen hän liittyi kaudeksi 1996–1997. Ensimmäisen kauden jälkeen Carolina Hurricanes varasi hänet ensimmäisellä kierroksella . Tselios jatkoi vielä OHL:ssä kolme kautta, joista kaksi viimeistä Plymouth Whalersin joukkueessa.
Tselios oli suuri ja lupaava puolustaja, mutta NHL:n sijaan hän suuntasikin IHL-liigaan Cincinnati Cyclonesin joukkueeseen. IHL lopetti toimintansa 2001 ja Tselios teki sopimuksen Carolinan kanssa. Hän sai kauden aikana pelata kaksi ottelua NHL:ssä, viettäen pääosan kaudesta farmijoukkueessa Lowell Lock Monstersissa AHL-liigassa.
Tseliosin sopimus päättyi 2003 ja hän siirtyi vapaana agenttina Phoenix Coyotesin joukkueeseen. Phoenixissä hän ei kuitenkaan koskaan pelannut, vaan hän pelasi edelleen vain farmijoukkueessa Utah Grizzliesissa, joskin suurimman osan ajasta hän oli lainassa Springfield Falconsin joukkueessa. Tseliosin sopimus päättyi 2004–2005 kauden jälkeen.
Tselios pelasi Kalevan Pallossa kaudella 2005-2006 mutta sai 21 ottelussa aikaan vain kaksi syöttöpistettä. Isokokoinen Tselios oli siirtymässä KalPaan jo ennen sarja-avausta. Tselios kuitenkin kutsuttiin AHL-seura Hartford Wolf Packin harjoitusleirille ja jenkkipuolustaja ei enää halunnut lähteä Eurooppaan try-out-sopimuksella, vaan vaati KalPalta suoraa sopimusta paremmilla ehdoilla. KalPa ei Tseliosin uusiin ehtoihin suostunut, joten jo kertaalleen suullisesti sovittu siirto kariutui aivan viime hetkillä. Hän kuitenkin palasi 22. lokakuuta Kuopioon. Kyseisen kauden lopun Tselios pelasi Färjestads BK:n paidassa Elitserienissä, jossa hän voitti Ruotsin mestaruuden keväällä 2006.
Kaudeksi 2006–2007 palasi takaisin Yhdysvaltoihin UHL-liigan Chicago Houndsiin. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Ruotsin jääkiekon I-divisioonaan Örebro HK:n riveihin ja lopetti uransa tuohon kauteen.
Maajoukkue.
Tselios edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999.
Muuta.
Nykyään Tselios omistaa ja pitää jääkiekkoleiriä nimeltä Ultimate Hockey Camps.
Dökött

Dökött on ruotsalainen "metsämetalliyhtye" Taalainmaalta. Yhtye tuli tunnetuksi 1990-luvun lopulla, kun sen jäsenet Hjalle och Heavy olivat Ruotsin TV4:n viihdeohjelmassa "På rymmen". Dökött on julkaissut kaksi levyä, "Dökött" (1998) ja "Amazing grejs" (2000).
Yhtye kiistää olevansa rasistinen, vaikka esimerkiksi laulussa "Far och flyg" ollutta kehotusta puolalaisia marjanpoimijoita palaamaan kotiin on saatettu tulkita rasistiseksi.
Yhtyeen jäsenet ovat Heavy, Pecka ja Ryttarn.
Pörssierä

Pörssierä on joissakin pörsseissä käytössä oleva käytäntö, jossa osakkeilla voidaan käydä kauppaa vain tiettyjen osakemäärien kokoisina könttäsummina. Periaatteessa sijoittaja voi käydä kauppaa myös pörssierää pienemmillä osakemäärillä, mutta meklarien pitää tällöin käsin yhdistellä sopiva määrä osakkeita yhteen sijoittajan puolesta. Tämä tekee kaupankäynnistä pörssieriä pienemmillä määrillä hitaampaa ja hankalampaa.
Helsingin pörssissä pörssierät olivat käytössä aina 24. syyskuuta 2006 saakka, jonka jälkeen niistä luovuttiin. Helsingin pörssiä tuolloin pyörittänyt OMX perusteli päätöstä muun muassa sillä, että pörssieristä luopuminen helpottaisi erityisesti piensijoittajien mahdollisuuksia käydä kauppaa osakkeilla. Keväällä 2006 useimpien Helsingin pörssin yhtiöiden pörssierän arvo oli 1 000 ja 2 000 euron välimaastossa.
Tukholman ja Kööpenhaminan pörsseissä pörssieristä luovuttiin syksyllä 2008. Pörssierät ovat yhä jäljellä Oslon pörssissä.
Hugo Raudsepp

Viktor Paul Hugo Raudsepp (10. heinäkuuta 1883 Tartumaa, Viro – 15. syyskuuta 1952 Irkutskin alue, Neuvostoliitto) oli virolainen kirjailija ja sanomalehtimies. 
Neuvostoliittolaiset viranomaiset passittivat hänet Siperiaan; hän kuoli neuvostoliittolaisella keskitysleirillä vuonna 1952. 
Raudsepp oli virolaisen dramatiikan huomattavin edustaja, joka komedioissaan käsitteli mehevästi ajan ilmiöitä eroottisia motiiveja korostaen (muun muassa "Mikumärdi" 1929, "Vetelys" 1932) ja teki pilaa poliittisista kysymyksistä ja nousukasyhteiskunnan röyhistelyistä.
Voitto-osuus

Voitto-osuus tarkoittaa Suomessa eräiden yhtiömuotojen tuottoa tai sijoitusrahaston tuotonmaksua.
Avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön voitto-osuus on tilikauden voitosta yhtiömiehelle laskettava tuotto. Yhtiömies voi nostaa voitto-osuuden yhtiöstä, jos sitä ei tarvita hänen yhtiöpanoksensa vajauksen täyttämiseen. Jos yhtiö on tappiollinen, voitto-osuudesta käytetään nimeä "tappio-osuus". Voitto-osuus lasketaan vastaavalla tavalla myös laivanisännistöyhtiössä.
Säästöpankin voitto-osuus tarkoittaa kantarahasto-osuudelle jaettavaa määrää.
Sijoitusrahaston voitto-osuus tarkoittaa rahaston tuotto-osuudelle maksettua tuottoa.
Jouko Vahtola

Jouko Olavi Vahtola (s. 22. syyskuuta 1949 Taivalkoski) on suomalainen historioitsija ja Suomen ja Skandinavian historian emeritusprofessori Oulun yliopistosta. Hänen tutkimuksensa ovat käsitelleet varsinkin Suomen keskiaikaa ja 1600-lukua, Pohjois-Suomen historiaa ja vuosien 1918–1921 heimosotia. Vahtola tunnetaan onomastiikan eli nimistöntutkimuksen soveltamisesta asutushistoriallisessa tutkimuksessa. Hänen vuonna 1980 valmistunut väitöskirjansa käsitteli Tornion- ja Kemijokilaaksojen myöhäisrautakautista ja keskiaikaista asutushistoriaa. Vuonna 2003 ilmestyi laajalle lukijakunnalle suunnattu Suomen historian yleisesitys "Suomen historia jääkaudesta Euroopan unioniin."
Vahtolan vanhemmat ovat Olavi Ilmari Vahtola ja Helvi Sofia Honkanen. Hän tuli ylioppilaaksi Pudasjärven yhteiskoulusta 1969 ja valmistui Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1975, lisensiaatiksi 1980 ja tohtoriksi 1980. Oulun yliopiston assistenttina Vahtola toimi 1974–1978, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1980–1981 ja vt. vanhempana tutkijana 1982, Oulun yliopiston dosenttina ja vt. apulaisprofessorina 1982–1989 ja Suomen ja Skandinavian historian apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1989. Humanistisen tiedekunnan varadekaanina hän toimi 1991–1994 ja dekaanina 1994–1996. . Vahtola sai Elias Lönnrot -palkinnon 1982, Suomen Tiedeseuran Homénin palkinnon 1984, Olaus Magnus -palkinnon 1993 ja Oulun yliopiston professori Pentti Kaiteran palkinnon 1999. Eläkkeelle Vahtola jäi syksyllä 2013.
Vahtola on sotilasarvioltaan reservin ylikersantti (1981), hänen puolisonsa on Aino Marjatta Iinatti.
Machinery

Machinery Oy on vuonna 1911 perustettu suomalainen yritys.
Machineryn perustajia olivat Frans Hall, Arthur Lindeberg, Ferdinand Tefke ja Ferdinand Jacobsson, joista viimeksi mainittu sai kauppaneuvoksen arvonimen, toimi pitkään yrityksen johdossa ja oli sen pääosakas. Machinerystä tuli perheyhtiö, kun kauppaneuvos Hugo Emil Timonen hankki haltuunsa suurimman osan yhtiön osakkeista ja hänen työnsä jatkajaksi yhtiön johdossa ryhtyi hänen poikansa, myöskin kauppaneuvoksen arvonimen saanut Heikki Timonen. Nykyään Machinery Oy:n omistaa Boreo Oyj.
Machineryn toimialaan kuuluvat koneiden ja laitteiden sekä teknisten tarvikkeiden maahantuonti, markkinointi, asennus, korjaus- ja huoltopalvelut. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Vantaalla ja toinen toimipiste Tampereella. Machinery Oy myy, asentaa ja huoltaa koneita ja laitteita metallintyöstön, rakentamiseen sekä voimantuoton toimialalle. He toimittavat työvälineitä metallintyöstöön ja rakentamiseen sekä varavoimalaitteita, moottoreita ja vaihteistoja erilaisiin teollisuuden erilaisiin tarpeisiin. Vuonna 2020 yrityksen liikevaihto oli 32 miljoonaa euroa ja se työllisti 81 henkeä.
Aleksandrs Kerčs

Aleksandrs Kerčs (s. 16. maaliskuuta 1967 Arkangeli, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkoilija. Hän syntyi Venäjällä ja sai kiekko-oppinsa Latvian pääkaupungissa, Riiassa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja häntä pidetään eräänä Latvian kaikkien aikojen parhaista jääkiekkoilijoista.
Kerčs oli Edmonton Oilersin 3. kierroksen varaus vuodelta 1993. Hänellä on tilillään 5 NHL-ottelua kaudelta 1993-1994. Hän on pelannut monessa maassa ja sarjassa, mm. Latviassa (uran alussa osa Neuvostoliiton liigaa), Pohjois-Amerikassa (NHL ja AHL), Sveitsissä, Suomessa, Saksassa, Venäjällä, Ruotsissa ja Valko-Venäjällä.
Kaudella 2008–09 Kerčs pelasi Valko-Venäjän Extraliigaa ASK Ogressa. Kaudella 2006–07 hän Latvian liigan pistepörssin. Kerčs pelasi myös SM-liigajoukkue Tapparassa kaudella 1997–98 saaden 46 ottelussa tehopisteet 14+17=31. 
Kerčs lopetti uransa kevääseen 2009.
Kerčsillä on pelannut yhteensä 57 A-maaottelua 8 MM-kisoissa (yhdet C-sarjassa) ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002. Hänen poikansa Aleksandrs Kerčs Jr. pelaa Dinamo Riian junioreissa.
Pelaajauransa jälkeen Kercs toimi kauden 2015–2016 Valko-Venäjän kakkostasolla Metallurg Zhlobinin kakkosjoukkueen päävalmentajana.
María Quintanal

María Quintanal Zubizarreta (s. 17. joulukuuta 1969) on espanjalainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Quintanal on saavuttanut olympialaisissa hopeaa Ateenassa 2004 trapissa. Lisäksi hän on saavuttanut kaksoistrapissa maailmanmestaruuden (2003) ,sekä trapissa kaksi joukkuhopeaa (1989 ja 2002) ja joukkuepronssin (2003).
Gao E

Gao E (s. 7. marraskuuta 1962 Liaoning) on kiinalainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Gao E on saavuttanut olympialaisissa kaksi pronssia Sydneyssä 2000 trapissa ja Ateenassa 2004 kaksoistrapissa. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa lukuisia mitaleita, joista kirkkain on trapin henkilökohtainen maailmanmestaruus Suhlissa 1986.
Bocuse d’Or

Bocuse d’Or (’kultainen Bocuse’) on arvostettu kansainvälinen kokkikilpailu, joka on järjestetään kahden vuoden välein Ranskan Lyonissa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Kilpailu on nimetty maineikkaan, uutta ranskalaista keittiötä edustaneen ranskalaiskokin Paul Bocusen (1926–2018) mukaan.
Suomen joukkue.
Suomen joukkue on osallistunut tähän kokkien maailmanmestaruuskilpailuksikin kutsuttuun ruuanlaittokilpailuun vuodesta 1991 lähtien. Kilpailun Suomen-karsinnan järjestää suomalaisen ruokakulttuurin edistämiseen keskittynyt ELO-säätiö, joka toimii myös kilpailijoiden taustatukena. Aiemmin taustaryhmänä on toiminut Vuoden kokki ry.
Kaudella 2013–2015 Suomen edustaja oli keittiömestari Matti Jämsén assistenttinaan Antti Lukkari. Joukkueen vuonna 2015 saavuttama neljäs sija oli Suomen siihen mennessä paras sijoitus.
Vuoden 2016 Euroopan aluekarsinta järjestettiin 10.–11. toukokuuta Unkarin Budapestissä. Suomen edustaja Eero Vottonen selvitti tiensä – yhtenä 11 aluekarsinnasta valittuna – vuoden 2017 kilpailuun.
Vuonna 2019 Suomea edustanut Ismo Sipeläinen sijoittui sijalle 4.
Per Olof Hallman

Per Olof Hallman (16. toukokuuta 1869 Ödeshög – 18. heinäkuuta 1941 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija.
Hallman opiskeli Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa vuosina 1887–1990 ja Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1890–1993. Hänestä tuli Tukholman kaupungin rakennuslautakunnan virkamies vuonna 1894 ja lautakunnan vakinainen arkkitehti vuonna 1902. Vuonna 1897 Hallman nimitettiin kaupunkisuunnittelun dosentiksi kuninkaalliseen teknilliseen korkeakouluun ja vuonna 1906 arkkitehdiksi yli-intendentin konttoriin. Vuonna 1913 Hallman nousi Tukholman apulaiskaupunginarkkitehdiksi ja vuosina 1921–1927 hän toimi kaupungin kaupunkisuunnittelukonttorin päällikkönä.
Hallman oli erikoistunut kaupunkisuunnitteluun ja oli alansa modernien ja progressiivisten aatteiden puolestapuhuja. Vuonna 1901 hän voitti yhdessä Fredrik Sundbärgin kanssa uudesta göteborgilaisesta kaupunginosasta Johannebergista järjestetyn suunnittelukilpailun ensimmäisen palkinnon. Göteborgin lisäksi Hallman suunnitteli alueita useisiin muihinkin ruotsalaisiin kaupunkeihin, huomattavimpana Tukholmaan. Tukholmassa Hallman oli suunnittelemassa muun muassa Lärkstadenin, Helgalundenin, Röda bergenin, Eriksbergin, Blecktornsparkenin, Gamla Enskeden ja Aspuddenin alueita.
Hallman toimi palkintotuomarina muun muassa Helsingissä, Tampereella ja Trollhättanissa järjestetyissä suunnittelukilpailuissa. Kaupunkisuunnittelun lisäksi hän suunnitteli rakennuksia.
Luettelo televisiosarjan Tikun ja Takun pelastuspartio jaksoista

Tämä on luettelo piirrossarjan Tikun ja Takun pelastuspartio jaksoista.
Jaksot ovat tuotantokoodin mukaisessa järjestyksessä. Sarjaa ovat Suomessa esittäneet Kolmoskanava, MTV (nykyinen MTV3), MTV3, Disney Channel, Toon Disney ja Disney XD.
1990-luvun alkuvuosina sarjan jaksoja esitettiin Suomessa Kolmoskanavalla varustettuna suomenkielisellä tekstityksellä. Myöhemmin MTV3-kanavalla on esitetty 1990- ja 2000-luvulla muutamaan otteeseen suomeksi jälkiäänitetyt jaksot.
Kingmanin riutta

Kingmanin riutta on yhden hehtaarin suuruinen Yhdysvalloille kuuluva asumaton koralliriutta, joka sijaitsee pohjoisella Tyynellä valtamerellä suunnilleen puolessavälissä Havaijia ja Amerikan Samoaa, 920 meripeninkulmaa etelään Honolulusta.
Riutta on veden alla suurimman osan vuodesta, sillä sen korkeus merenpinnasta ei ole edes yhtä metriä. Sen takia se on vaarallinen merenkulkijoille. Pan American Airways hyödynsi syvää laguunia välipysähdyspaikkana Havaijin ja Amerikan Samoan välillä 1937–1938 käyttäessään lentoveneitä. Alueella ei ole maakasvillisuutta, mutta riutan merieläimistö on monipuolinen.
Luodon löysi Betsey-laiva kapteeninaan Edmund Flanning vuonna 1789.
Nürnbergin metro

Nürnbergin metro () on metrojärjestelmä saksalaisessa Nürnbergin kaupungissa Baijerissa. Metrojärjestelmä avattiin 1. maaliskuuta 1972 ja se on Saksan metrojärjestelmistä nuorin.
Nürnbergin metro muodostaa yhdessä S-Bahnin ja raitiotieliikenteen kanssa julkisen liikenteen selkärangan Nürnbergin ja Fürthin kaupungeissa. Rataverkkoa hallinnoi Nürnbergin alueella Nürnbergin kaupungin omistuksessa olevan Städtische Werke Nürnbergin tytäryhtiö VAG Verkehrs-Aktiengesellschaft Nürnberg, ja Fürthin alueella Infra Fürth Verkehr Gmbh. Molemmat yhtiöt ovat osa suur-Nürnbergin alueen liikenneliittoa.
Nürnbergin metro koostuu linjoista U1, U2 ja U3 Järjestelmän pituus on 38,2 kilometriä ja se käsittää 49 metroasemaa. Päivittäin metrojärjestelmää käyttää noin 316 000 ihmistä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2001

Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2001 järjestettiin 28.4.-9.5.2001 Egyptin Kairossa. Kisojen menestynein maa oli 12 mitalia kerännyt Yhdysvallat (4 kultaa, 5 hopeaa ja 3 pronssia). Suomalaisista mitaleille ylsivät Marko Kemppainen (pronssia skeetissä), Ville Laitinen (poikien trap) sekä poikien joukkue kaksoistrapissa.
Lähteet.
&lt;br&gt;
Controversy

Controversy on Princen neljäs albumi. Se julkaistiin lokakuussa 1981. Albumi seurasi tyylillisesti edeltäjäänsä "Dirty Mindia". Nimikappaleesta ”Controversy” tuli hitti USA:n r&amp;b-listalla, mutta muuten albumi ei menestynyt erityisen hyvin. Syyksi on epäilty samaa kuin edellisen "Dirty Mind" -levyn kohdalla, eli vahvasti seksuaalisia sanoituksia. Princen seuraavalla levyllä "1999" oli mukana radioystävällisempiäkin lauluja, ja siitä tuli Princen läpimurto kansainvälisillä levymarkkinoilla.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia
Gnostilaiset evankeliumit (kirja)

Gnostilaiset evankeliumit on uskonnonhistorian professori Elaine Pagelsin vuonna 1979 julkaisema kirja. Kirja on ollut suosittu johdantoteos gnostilaiseen ajatteluun ja teksteihin, joita edustaa Nag Hammadin kirjasto. 
Sisältö.
Pagels esittää, että oikeaoppisina itseään pitävät kristityt 100-luvulla pitivät kiinni ylösnousemusopista kirjaimellisesti ja hylkäsivät muut käsitykset ”harhaoppeina”, koska opilla oli myös poliittinen seuraus. Pagelsin mielestä oppi ruumiillisesta ylösnousemuksesta oikeuttaa niiden arvovallan, jotka esitetään apostoli Pietarin seuraajina kirkossa. Oppia käytettiin perustelemaan niin sanottua apostolista seuraantoa, joka vielä nykyaikanakin luo perustan paavin arvovallalle katolisten kristittyjen keskuudessa. 
Pagelsin mukaan kristinuskosta oli olemassa lukuisia eri muotoja. Kilpailevat ryhmät väittivät opettavansa ”oikeaa” oppia ja nimittivät toisiaan huijareiksi. Pagelsin mukaan gnostilaisen jumalakäsityksen torjumisella haluttiin samalla vakiinnuttaa piispajohtoinen kirkollinen hallintojärjestelmä. Kristittyjen yhteisö haluttiin järjestää hallitsijoista ja alamaisista koostuvan tiukan hierarkian alaisuuteen.
Pagelsin mukaan monet gnostilaiset tekstit eivät kuvaa yhtä miehistä jumalaa, vaan kuvaavat jumalaa kaksikkona johon kuuluu sekä miehisiä että naisellisia piirteitä. Tällaiset tekstit kuitenkin leimattiin harhaoppisiksi, ja jumalan naiseuteen viittaavat kuvat katosivat kristillisestä perinteestä. 
Pagels esittää, että gnostilaisuuden uskonnollinen asennoituminen ei soveltunut massojen uskonnoksi. Voiton peri tehokkaasti järjestäytynyt katolinen kirkko, joka ilmaisi yhtenäisen uskonnollisen asenteen, vaati uskovaisilta vain yksinkertaisten perusoppien tunnustamista ja järjesti kansalle kasteen ja ehtoollisen kaltaisia yksinkertaisia mutta tehokkaita rituaaleja. Pagels toteaa, että aatteellisen uskonnollisuuden lisäksi uskonnon menestymiselle on yhtä tärkeitä yhteisölliset ja poliittiset rakenteet, jotka saavat ihmiset samastumaan toisiinsa ja yhdistämään heidät kokonaisuudeksi. 
Loppusanoissa Pagels toteaa, että voittajat kirjoittavat historian, ja mainitsee että menestyneen enemmistön näkökulma on vallinnut kaikkia kuvauksia varhaisesta kristinuskosta. Pagels kuvailee, kuinka tietyt kristityt määrittelivät ensin käsitteet tehden jaon ”oikeaoppisiin” ja ”vääräoppisiin” ja ryhtyivät sitten osoittamaan, että heidän voittonsa oli välttämättömyys, kristillisellä kielellä ”Pyhän Hengen johdatusta”. Pagelsin mielestä Nag Hammadin tekstit kuitenkin osoittavat, että kristinusko olisi voinut kehittyä myös toiseen suuntaan, tai että nykyisin tunnettu kristinuskon muoto ei olisi lainkaan säilynyt. Pagelsin mielestä varhaisen kristinuskon kiistojen uudelleen löytäminen parantaa tietoisuutta uskonnollisen arvovallan perustasta.
Around the World in a Day

Around the World in a Day on Princen ja The Revolutionin toinen, vuonna 1985 julkaistu albumi. Levy ilmestyi vain kymmenen kuukautta sen jälkeen, kun "Purple Rain" oli ollut 24 viikkoa yhtäjaksoisesti Yhdysvaltain albumilistan ykkösenä. "Around the World in a Day" vietti kolme viikkoa Yhdysvaltain listan kärjessä ja tuotti hittisinglet ”Raspberry Beret” ja ”Pop Life”. Musiikillisesti albumi jatkoi vahvasti "Purple Rainin" psykedeelistä linjaa. Levyllä on silti kuultavissa myös Princelle ominaiset funk- ja rhythm and blues -musiikkivaikutteet. Kappale ”America” oli ensimmäisiä kantaanottavia Prince-kappaleisa. Se julkaistiin singlenä vain Amerikassa. Levyn toinen raita ”Paisley Park” on omistettu Princen samannimiselle studiolle, missä hän on äänittänyt merkittävän osan studiolevyistään.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia, ellei toisin mainita
Kaikkien aikojen parhaat (Lapinlahden Linnut)

Kaikkien aikojen parhaat on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään seitsemäs kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Se sisältää yhtyeen vanhempia hittikappaleita uudelleen levytettyinä sekä uuden, singlenäkin julkaistun kappaleen ”Äideistä rumin”. Albumi ansaitsi myynnillään platinalevyn.
Patrick Nève

Patrick Marie Ghislain Pierre Simon Stanislas Nève de Mévergnies (13. lokakuuta 1949 Liège, Vallonia – 13. maaliskuuta 2017 Bryssel) oli belgialainen kilpa-ajaja ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 14 Grand Prix’hin eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Neve oli seitsemäs.