Jelena Vladimirovna Romanova

Suuriruhtinatar Jelena (Elena) Vladimirovna Romanova (myös Helen, Helena, Helene, Ellen, Yelena, Hélène, tai Eleni); (17. tammikuuta [juliaanisen kalenterin mukaan] 1882 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. maaliskuuta 1957 Ateena, Kreikka) oli venäläinen suuriruhtinatar, joka kuului Romanov-sukuun ja Kreikan prinsessa.
Suku ja koulutus.
Hän oli suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš Romanovin (1847–1909) ja saksalaissyntyisen suuriruhtinatar Maria Pavlovnan tytär. Hänen isoisänsä oli keisari Aleksanteri II ja isoäitinsä keisarinna Maria Aleksandrovna.
Hänellä oli neljä vanhempaa veljeä:
Jelenalla ja hänen veljillään oli englantilainen lastenhoitaja, ja he puhuivat englantia äidinkielenään. Pikku-Jelena oli luonteeltaan äkkipikainen ja hänen käytöksensä oli hillitöntä. Nelivuotiaana hän seisoi mallina taiteilija Henry Jones Thaddeukselle. Tyttö tarttui paperiveitseen ja uhkasi sillä lapsenhoitajaansa, joka piiloutui Thaddeuksen taakse. "Pikku-neiti kiinnitti sitten huomionsa minuun, hänen mustat silmänsä loistivat raivosta", muisteli Thaddeus. 
Jelenan oli kasvattanut hänen äitinsä suuriruhtinatar Maria Pavlovna, joka oli erittäin tietoinen sosiaalisesta asemastaan, ja tytärtä pidettiin myös hienostelijana. "Pikku-raukka, olen pahoillani hänen puolestaan", kirjoitti hänen äitinsä kilpailija seurapiireissä, keisarinna Maria Fjodorovna, "sillä hän on todella suloinen, mutta turhamainen ja melko mahtipontinen."
Nuoruus.
Jelena Vlamirovna oli kihloissa Badenin prinssi Maximilianin (1867–1929) kanssa, mutta Max perääntyi kihlauksesta. Jelenan äiti oli raivoissaan ja seurapiirit juoruilivat Jelenan vaikeuksista löytää aviomiestä. Jossain vaiheessa vuonna 1899 17-vuotias Jelena oli nähtävästi kihloissa Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin kanssa, mutta liitosta ei tullut mitään, kun Frans Ferdinand rakastuikin kreivitär Sophie Chotekiin.
Kreikan ja Tanskan prinssi Nikolaos, Kreikan Yrjö I:n kolmanneksi vanhin poika, oli tavannut Jelenan jo vuonna 1894 ja kosi ensimmäisen kerran vuonna 1900. Jelenan äiti ei halunnut antaa tyttärensä avioitua hallitsijan nuoremman pojan kanssa, jolla ei ollut todellista omaisuutta tai mahdollisuuksia periä valtaistuinta. Hän suostui lopulta vuonna 1902 antamaan Jelenan avioitua Nikolaoksen kanssa, joka oli Jelenan pikkuserkku venäläisen äitinsä Olga Konstantinovnan ja venäläisen isänsä Vladimir Aleksandrovitšin kautta, kun kävi selväksi, ettei muita tarjouksia ollut näköpiirissä.
Avioliitto.
Jelena Vladimirovna Romanovasta tuli Kreikan prinsessa hänen avioiduttuaan 29. elokuuta 1902 Tsarskoje Selossa kuningas Yrjö I:n pojan, Kreikan prinssi Nikolaoksen kanssa, jonka äiti oli myös Romanov-sukuun kuuluva suuriruhtinatar Olga Konstantinovna Romanova, suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš Romanovin ja suuriruhtinatar Aleksandra Iosifovnan tytär. Kuten monet keisarilliset häät, se oli suuri tapahtuma, johon osallistuivat Venäjän keisari Nikolai II ja keisarinna Aleksandra Fjodorovna, Helleenien kuningas Yrjö I ja kuningatar Olga sekä Venäjän keisarillinen suku ja ylhäisaatelisto.
Kreikan prinsessa.
Jelenan "ylhäinen käytös" ärsytti joitakin ihmisiä hovissa. Brittidiplomaatti Francis Elliotin mukaan Jelenan ja hänen kälynsä prinsessa Marie Bonaparten välillä tapahtui välikohtaus: Jelena kieltäytyi tervehtimästä Marieta ja "veti hameitaan itseensä päin, jotta ei koskettaisi häntä." Jelena mielestä Marie oli hänen alapuolellaan, koska tämän kiinteistösijoittaja isoisä oli ollut töissä Monte Carlon kasinolla. Jelena kohteli halveksuen toistakin kälyään, Battenbergin prinsessa Alicea (Englannin prinssi Philipin äiti) tämän morganaattisen verenperinnön vuoksi, koska tämän isoäiti oli saanut kreivittären arvon vasta avioiduttuaan. Leskikeisarinna Maria Fjodorovna kirjoitti, että Jelenalla on "erittäin röyhkeä ja ylimielinen käytös, joka voi järkyttää ihmisiä".
Maanpako ja paluu Kreikkaan.
Kun kuningas Konstantin I luopui kruunusta vuonna 1917, prinssi Nikolaoksen perhe joutui lähtemään ulkomaille. He asettuivat ensin Sveitsiin ja muuttivat sitten Ranskaan. Myös Jelenan äiti suuriruhtinatar Maria Pavlovna muutti sinne kaksi vuotta myöhemmin, jossa hän kuoli syyskuussa 1920. Suurin osa hänen äitinsä perinnöstään meni Jelenalle, kuten helmiriipuksilla koristeltu timanttitiara, jonka hän myi vuonna 1922 kuningatar Marylle. Tiara, jota kutsutaan nimellä "Vladimirin" tiara, kuului Elisabet II:n henkilökohtaiseen korukokoelmaan. 
Maanpaossa prinssi Nikolaos ryhtyi maalaamaan ja opettamaan taidetta elättääkseen perhettään. Vuonna 1936 pariskunta palasi Kreikkaan, jossa puoliso prinssi Nikolaos kuoli sydänkohtaukseen helmikuussa 1938. Jelena Vladimirovna kuoli Ateenassa vuonna 1957. Aikalaisten mukaan heidän avioliittonsa oli onnellinen. 
Lapset.
Jelenalle ja Nikolaokselle syntyi kolme lasta: