tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Relander-muistomerkki

Relander-muistomerkki (työnimi Alhaalta ylös, sisältä ulos) on Helsingin Etu-Töölössä sijaitseva kuvanveistäjä Matti Peltokankaan toteuttama Suomen toisen presidentin Lauri Kristian Relanderin muistomerkki. Muistomerkki sijaitsee Hesperianesplanadilla, Runeberginkadun itäpuolella. Muistomerkki on vuodelta 1996.
Teoksen kuvaus.
Abstrakti muistomerkki muodostuu neljästä neliön muotoon symmetrisesti sijoitellusta suuresta kuutiosta, jotka ovat punaista graniittia. Kuutioiden tahkoja peittävät diagonaalisesti uurretut teräväreunaiset urat, jotka vierekkäisissä kuutioissa ja vierekkäisillä sivuilla etenevät vastakkaisiin suuntiin. Kuutiot on sijoitettu matalalle korokkeelle ja ohikulkijat voivat vapaasti liikkua niiden välissä. Kuutioiden särmien pituudet ovat 2,08 metriä. Monumentti painaa yhteensä lähes sata tonnia. Jalustakiveyksen reunaan on kiinnitetty puolitoistametrinen pronssilaatta, jossa lukee ”L K Relander 1883 1942”. Alkuperäinen laatta varastettiin elokuussa 2018, mutta se on korvattu uudella.
Teoksen on tarkoitus vertauskuvallisesti kuvata Relanderin roolia Suomen kansainvälisten suhteiden edistäjänä (avoin muoto, dynaaminen ulkoasu) ja demokraattisen hallinnon perinteen jatkajana ja vakiinnuttajana (Suomen peruskallion graniitti). Mahdollisia viittauksen kohteita ovat myös suomalaisen yhteiskunnan sisäinen avautuminen Relanderin kutsuessa vuonna 1926 sosiaalidemokraatit hallitukseen, vuoden 1930 talonpoikaismarssin jäyhyys ja Relanderin ”säteilevä” persoona. Teos pyrkii myös huomioimaan lähikortteleiden vähäeleisen 1920–1930-lukujen funktionalistisen arkkitehtuurin.
Historia.
Suomen varhaisista presidenteistä Relander sai muistomerkin Helsinkiin viimeisenä. Holkerin hallitus asetti tammikuussa 1989 toimikunnan pohtimaan silloin puuttuneiden kolmen entisen presidentin eli Relanderin, Rytin ja Kekkosen virallisten muistomerkkien sijoituspaikkoja Helsingissä. Ensimmäisenä toteutettu Rytin muistomerkki päätettiin sijoittaa Hesperianesplanadin itäpäähän ja Relanderin muistomerkki saman puistokäytävän länsipäähän. Peltokangas voitti Relanderin muistomerkistä järjestetyn kilpailun vuonna 1993 ehdotuksellaan "Alhaalta ylös, sisältä ulos". Relander-muistomerkin ulkonäkö herätti vähemmän julkista keskustelua kuin muut abstraktit presidenttien muistomerkit, mahdollisesti siksi että samanaikainen Rytin muistomerkkikiista vei pääosan huomiosta ja ”kansallishenkisen” graniitin käyttö materiaalina teki Relanderin muistomerkistä hyväksytymmän.
Peltokangas valmisti muistomerkin vuosina 1993–1995 Helsingin Vuosaaren telakan läheisellä työmaalla. Hän työsti graniittikuutiot kokonaan itse hakulla käsityönä, avustajana vain oma poikansa. Kivet lohkottiin sitä ennen Peltokankaan valvonnassa Pyhtäällä sijainneesta louhimosta. Teos paljastettiin 29. marraskuuta 1996. Tilaisuudessa puhui tasavallan presidentti Martti Ahtisaari.
Jørn Riel

Jørn Riel (23. heinäkuuta 1931 Odense, Tanska – 18. elokuuta 2023 Kuala Lumpur, Malesia) oli tanskalainen kirjailija ja etnografi, joka osallistui vuosina 1951–1953 Lauge Kochin retkikuntaan Grönlantiin sähköttäjänä ja navigaattorina.
Elämä.
Vuodesta 1953 eteenpäin Riel asui kymmenen vuotta Koillis-Grönlannissa, jossa hän on asunut yhteensä 16 vuotta. Jørn Riel on työskennellyt YK:n tarkkailijana Damaskoksessa, Beirutissa, Golanin kukkuloilla, Gazassa ja Pakistanissa. Hän myös asui ja matkusteli muun muassa Kanadassa ja Malesiassa.
Hänen ensimmäinen kirjansa julkaistiin vuonna 1970. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1973 nimellä "Kertomuksia isieni talosta : 1, Hupaisa juttu koristaa kasvot". Hän on julkaissut kaiken kaikkiaan yli 40 kirjaa, joista noin puolet käsittelee Arktista. Hänen kirjansa eivät kuitenkaan ole matkakirjoja, vaan hän kertoo niissä esimerkiksi eskimoiden tavoista ja elämästä. Riel sanoo kirjojensa olevan lähinnä tragikomediaa. Hänellä oli myös vielä 2000-luvun alussa talo Grönlannissa, mutta hän myi sen pois. Riel asui puoliksi Tanskassa ja puoliksi Malesiassa. 
Vuonna 1995 Jørn Riel sai tanskalaisten kirjakauppiaiden Kultainen laakerinseppele -palkinnon, ja vuonna 2010 hän sai Tanskan akatemian suurpalkinnon.
Seksuaalinen halukkuus

Seksuaalinen halukkuus tarkoittaa motivaatiota ja kiinnostusta seksuaalisiin objekteihin tai toimintoihin tai halua tai viettiä seksin harjoittamiseen.
Halun ja haluttomuuden yleisyys.
Suomessa noin puolessa parisuhteista mies on halukkaampi – miesten itsensä mielestä sitäkin useammassa – 15 prosentissa nainen ja 30 prosentissa osapuolet olivat suunnilleen yhtä halukkaita (FINSEX 2015). 18–24-vuotiaista naisista kuitenkin lähes puolet koki molempien haluavan seksiä yhtä usein, samanikäisistä miehistä kolmannes.
Kumppaniaan useammin haluavista miehistä viidesosa ja naisista kymmenesosa piti yhdyntöjen määrää sopivana. Miehistä kaksi kolmannesta ja naisistakin suurin osa oli tyytyväisiä yhdyntämäärään, jos kumppani halusi seksiä useammin. Naiset pitivät usein kumppaniaan halukkaampana osapuolena mutta miehet itse kokivat vielä sitäkin useammin olevansa halukkaampi osapuoli.
Miehistä kaksi kolmannesta halusi yhdyntää vähintään kahdesti viikossa. Keskimäärin miehet halusivat 10–11 kertaa kuukaudessa, 65–75-vuotiaat miehet 5 kertaa ja 18–24-vuotiaat reilut 15 kertaa. Luku oli melkein sama niillä miehillä, joiden kumppani halusi seksiä vielä useammin. 18–24-vuotiaat naiset halusivat yhdyntöjä noin 15 kertaa kuussa mutta saivat niitä vain reilut reilun kolmanneksen siitä, nuorten miesten saantisuhde oli hieman tätäkin heikompi. Naisten ilmoittama yhdyntämäärätoive oli aika sama kuin se, miten usein he tunsivat seksuaalista halua, miehillä pienempi. Naisistakin (parisuhteessa?) 61 % tuntee halua useammin kuin heillä on yhdyntöjä.
Naisista, jotka halusivat kumppaniaan harvemmin, puolet halusi yhdyntää harvemmin kuin kerran viikossa. Suhteissa, joissa nainen oli halukkaampi, miesten halukin näyttää olleen samaa luokkaa kuin muissa suhteissa. Halua ainakin kerran päivässä tunsi 39 % miehistä (nuorista yli puolet) ja 12 % naisista (nuorista joka viides), muutaman kerran viikossa 77 % miehistä (nuorista 90 %) ja 46 % naisista, ei lainkaan 2 % ja 9 %.
Halun puutetta usein kokevien osuus oli vuodesta 1992 vuoteen 2015 kasvanut naisilla 14 ja miehillä 7 prosenttiyksikköä. Miehistä 26 % ilmoitti, että kumppani koki usein halun puutetta, naisista 42 % koki usein halun puutetta. Useimmilla halun puutteesta raportoineilla ei ollut yhtään yhdyntää tuoreimman kuukauden aikana.
Jopa joka päivää yhdyntää toivoneista naisista jotkut raportoivat halun puutetta ja vähintään kahdesti viikossa yhdyntää haluavista 10–20 % koki melko usein halun puutetta.
Puolet miehistä ja viidesosa naisista tunsi halua paljon useammin kuin sai yhdyntöjä. Keskimäärin toivottu yhdyntämäärä oli miehillä 2–4-kertainen toteutumaan nähden ja naisillakin toteumaa suurempi kaikissa ikäluokissa. Kerroin supistui iän myötä. Neljä viidestä miehestä ja kaksi kolmesta naisista toivoi suurempaa yhdyntämäärä kuin oli. Silti 40 % miehistä ja 48 % naisista piti yhdyntöjen määrää sopivana. Paljon entistä suurempi osa keski-ikäisistä naisista haluaisi seksiä useammin kuin sitä oli.
Bloons TD Battles

Bloons TD Battles on Ninja Kiwin kehittämä ja julkaisema tornipuolustuspeli. Peli on julkaistu vuonna selainpelinä ja seuraavana vuonna Android ja iOS-laitteille.
Pelaaminen.
Bloons TD Battles:in ideana on laittaa apinoita poksauttamaan ilmapalloja. Pelissä voi myös lähettää ilmapalloja vihollista vastaan. Pelissä on 22 tornia ja 130+ ilmapalloa ja ilmalaivaa.
Difenyylisyklopropenoni

Difenyylisyklopropenoni (DPCP) eli difensyproni (DPC) on iholle levitettävä kokeellinen lääke, jota voidaan mahdollisesti käyttää alopecia areatan ja alopecia totaliksen hoitoon. Se saattaa olla myös tehokas hoito hankalasti poistuvien syylien hoitoon. Vuonna 2015 DPC ei kuitenkaan ollut ainakaan toistaiseksi FDA:n tai Euroopan lääkeviraston markkinoille hyväksymä lääke. 
Toimintamekanismi.
DPC:n uskotaan saavan aikaan allergisen reaktion, joka vastustaa karvatuppien tuhoutumista. Erään ehdotetun selityksen mukaan DPC:lle altistuessaan keho pyrkii vähentämään DPC:n aikaansaamaa allergista tulehdusreaktiota usean eri reitin kautta. Tämä puolestaan vähentäisi tulehdusta myös karvatupissa, joka muuten tuhoaisi niitä. 
Tutkimus.
41 alopecia areataa potevaa henkilöä kattaneessa tutkimuksessa havaittiin 40% lisääntynyt hiusten takaisin kasvu, joka oli havaittavissa vielä 1 vuoden jälkeen 66.6% tutkimuksen henkilöistä. 
Toisessa 135 henkilöä kattaneessa tutkimuksessa 87.7% hoidetuista ilmoitti vaikeiden känsiensä poistuneen kokonaan keskimäärin 6 kuukauden aikana suoritetun 5 hoitokerran jälkeen. Merkittäviä sivuvaikutuksia ei havaittu lukuun ottamatta yhtä tutkituista, joka sai DPC:stä pienen märkäruven (impetigo).
Biocon

Biocon Ltd on vuonna 1978 perustettu intialainen biofarmaseuttinen teollisuusyritys. Yritys on keskitynyt tuottamaan edullisempia lääkevalmisteita kroonisiin sairauksiin kuten autoimmuunisairaudet, diabetes ja syöpä.
Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE). Toukokuun 2018 alussa Aurobindo Pharma kuului markkina-arvoltaan Bombayn pörssin 100 suurimman yhtiön joukkoon.
Yritys perustettiin vuonna 1978 alkujaan yhteisyrityksenä (Biocon India) intialaisen Kiran Mazumdar-Shawn ja irlantilaisen Biocon Biochemicalsin (omistaja Leslie Auchincloss) välillä. Biocon Biochemicalsin osuus myytiin Unileverille vuonna 1989. Se myi osuutensa edelleen Imperial Chemical Industries -yhtiölle (1997), jolta Mazumdar-Shawin puoliso, tekstiilialan johtajana toiminut John Shaw osti osuuden vuonna 1998. Näin Bioconista siirtyi yhden perheen omistukseen ja John Shaw tuli yrityksen johtajistoon.
Katso myös.
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
Tampereen hissisurma 1938

Tampereen hissisurma tapahtui 6. helmikuuta 1938 Tampereella Hämeenpuisto 8:ssa, kun mielenhäiriöön joutunut nuorempi ratsupoliisikonstaapeli Johan Gunnar Hjortman (1907–1957) ampui virka-aseellaan ensimmäisen poliisipiirin ylikonstaapelin Oiva Vartian (s. 1905) talon A-rapun hissiin.
Hjortman oli saapunut Hämeenpuisto 8:aan kertoen asukkaille etsivänsä Mäkinen-nimistä miestä, jota asukkaat eivät kuitenkaan tunteneet. Hän ryntäili edestakaisin talon portaikossa ja lopulta asukkaat ilmoittivat hänestä poliisille. Ylikonstaapeli Vartia saapui tarkistamaan tilannetta ja nousi A-portaan hissillä kuudenteen kerrokseen. Hän oli sitten palaamassa hissillä takaisin alakertaan, kun Hjortman ampui häntä hissiin viidennen ja kuudennen kerroksen väliseltä porrastasanteelta. Vartia kuljetettiin pahoin haavoittuneena sairaalaan, jossa hän kuoli vammoihinsa. 
Hjortman toimitettiin hoidettavaksi Pitkäniemen sairaalaan, jossa hänen todettiin mielentilatutkimuksessa sairastavan skitsofreniaa. Häntä syytettiin Tampereen raastuvanoikeudessa tahallisesta taposta, mutta todettiin syyntakeettomaksi. Hjortman kuoli 50-vuotiaana vuonna 1957 Tampereen kunnalliskodissa sairastuttuaan vaikeaan nivelreumaan.
Miloslav Kabeláč

Miloslav Kabeláč (1. elokuuta 1908 Praha – 17. syyskuuta 1979 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hänen opettajiensa joukossa oli Vilem Kurz (1931–1934). Hän toimi vuosien ajan ensisijaisesti kapellimestarina ja työskenteli natsimiehitysaikoja lukuun ottamatta Radio Prahan palveluksessa yhtämittaisesti vuosina 1932–1954. Toisen maailmansodan aikana hän sävelsi muun muassa miehitysvastaisen kantaatin "Neustupnujte" (1939). Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun mumassa kahdeksan sinfoniaa. Prahan kevään aikana Kabeláč oli maassaan usein esitetty säveltäjä, ja hän jopa sai Ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1967. Vastarinnan kukistamisen jälkeen hänen tuotantonsa kuitenkin lähes katosi maan konserttiohjelmistosta.
Kabeláč kuoli aivokasvaimeen. Hänen tuotannossaan kuuluvat tšekkiläiset kansanomaiset vaikutteet, joiden lisäksi hän ammensi vaikutteita muun muassa elektroakustisesta musiikista.
Syproteroniasetaatti

Syproteroniasetaatti (C24H29ClO4) on steridijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antiandrogeenisia ominaisuuksia, minkä vuoksi sitä käytetään lääketieteessä muun muassa eturauhassyövän ja aknen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Syproteroniasetaatti sitoutuu androgeenireseptoriin ja toimii sen antagonistina eli estää testosteronin ja dihydrotestosteronin vaikutuksen. Yhdiste sitoutuu myös progesteronireseptoreihin eli on niin kutsuttu progestogeeni. Syproteroniasetaattia käytetään miehillä eturauhassyövän hoitoon ja liian aikaisen murrosiän tai liian voimakkaiden seksuaalisten halujen estämiseksi. Naisilla yhdistettä käytetään vaikean aknen ja hirsutismin hoitoon ja yhdessä etinyyliestradiolin kanssa hormonaalisena raskauden ehkäisynä.
Syproteroniasetaatti voi haittavaikutuksena aiheuttaa miehille rintojen kasvua ja hedelmättömyyttä sekä impotenssia. Muita haittavaikutuksia voivat olla kuumat aallot.
Syproteroniasetaattia valmistetaan lähtien 17-asetoksiprogesteronista.
Elisa Markula

Elisa Johanna Markula (s. 1966) on Olvin hallituksen jäsen ja VR:n toimitusjohtaja 30. elokuuta 2022 lähtien. Kesäkuussa 2021 Markula nimitettiin lääketukku Oriolan toimitusjohtajaksi, josta hän erosi 2022. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Ennen Oriolaa hän on toiminut Tikkurilan toimitusjohtajana sekä työskennellyt Paulig-konsernin kahviliiketoiminnan johtajana, että Legon, Snellmanin, SCA:n ja Fazerin palveluksessa. Markula nimitettiin VR:n toimitusjohtajaksi 26. elokuuta 2022.
Fatao

Fatao on kaupunkikunta ja sen keskustaajama Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee Kaartan alueella 60 kilometriä Diémasta maanteitse lounaaseen. Vuonna 2009 kunnassa oli 8 300 ja keskustaajamassa 5 600 asukasta.
Maantiede ja ilmasto.
Fataon kunnan pinta-ala on arviolta 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa, idässä ja lännessä Diéman piirin Lambidoun ja etelässä Kitan piirin Guémoukouraban kuntiin. Kunnan itäosa on pinnanmuodostukseltaan hyvin epätasaista. Ylänköjä ovat Fataoguidé, Koussourouguidé, Bambéguidé, Bembaguidé, Togoniguidé ja Founouguidé. Tärkeimmät vesistöt ovat Fatao Wassa ja Bambé, jotka sadekaudella täyttävät Fataon patoaltaan.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–800 millimetriä. Lämpötila vaihtelee 15 ja 45 °C:n välillä. Sadekausi kestää heinäkuusta lokakuuhun. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.
Asutus.
Aiemmin Diangounté Camaran arrondissementtiin kuulunut Fataon kunta on perustettu Malin desentralisaatiouudistuksen yhteydessä vuonna 1996. Sen syntyvaiheisiin liittyy konflikti muutaman kilometrin päässä sijaitsevan Lambidoun asukkaiden kanssa.
Kuntaan kuuluvat Fataon, Diabiran ja Mountan Soninkén taajamat ("quartier"), Gourdyn ja Kaïmpon kylät ("village") sekä yhdeksän pikkukylää ("hameau"). Kaupungin statuksestaan huolimatta kunta ei poikkea mitenkään maaseudusta. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, bambaroita, fulbeja ja maureja. Väestö on hyvin nuorta ja maastamuutto yleistä. Arviolta 12 % fataolaisista asuu ulkomailla, varsinkin Ranskassa.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Yleisimpiä liikennevälineitä ovat moottoripyörät, hevoskärryt ja polkupyörät. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan tupakkaa ja väri-indigoa. Karjanhoidon merkitys ei Fataossa ole kovin suuri. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Kaupankäynti keskittyy elintarvikkeisiin, karjaan ja tupakkaan. Ulkomailla työskentelevät fataolaiset lähettävät rahaa perheilleen ja rahoittavat yhteisiä hankkeita. Heidän varoillaan on rakennettu suuri osa kunnan palveluista.
Fataon alakoulu on perustettu vuonna 1998 ja yläkoulu 2008. Kylässä on myös kaksi yksityistä koraanikoulua, joilla ei ole omia tilojaan. Fataon vuonna 1992 avattu sairastupa muutettiin vuonna 2007 kunnalliseksi terveyskeskukseksi. Sen henkilökuntaan kuuluvat koulutettu lääkäri, sairaanhoitaja, kaksi kätilöä ja farmaseutti. Taajamassa on myös apteekki ja ambulanssi potilaiden siirtämiseksi Diéman poliklinikalle. Muita julkisia rakennuksia ovat kunnantalo, kaksi moskeijaa, vierastalo, hallintorakennus, opettajien asuntola ja rakenteilla oleva torialue. Vesihuoltoon liittyneet ongelmat ratkaistiin vuonna 2007 rakennetun vesitornin ja kymmenen vesipostin avulla. Muissa taajamissa ja kylissä on alakoulut ja eräitä terveyspalveluja.
Takuujärjestelmä

Takuujärjestelmä tai vakuusjärjestelmä tarkoittaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan rikoksesta epäillyllä on esitutkinnan aikana laissa tarkemmin säädetyin ehdoin mahdollisuus välttää tutkintavankeus takuiden avulla. Takuilla tarkoitetaan tuomioistuimen määräämää rahasummaa, muuta vakuutta tai sitoumusta, jonka epäilty määrätään antamaan välttääkseen vapaudenriiston tutkinnan aikana. Epäillyn vapauttamiseen takuita vastaan voi liittyä ehtoja, ja oikeus voi päättää vapautuksesta vain, mikäli laissa määritellyt olosuhteet eivät toisin edellytä.
Yleisimmin takuina käytetyt vakuudet voidaan jakaa käteisvakuuksiin, omaisuusvakuuksiin ja kolmannen osapuolen asettamiin vakuuksiin. Kolmannen osapuolen asettama vakuus tarkoittaa jonkin oikeudenkäynnin ulkopuolisen tahon menemistä takuuseen siitä, että epäilty täyttää tutkintaan ja oikeudenkäyntiin liittyvät velvollisuutensa. Takuujärjestelmiin luetaan lisäksi muitakin edellytyksiä vankeuden välttämiseksi, kuten epäillyn antama vakuutus. Kun takuiksi on asetettu oikeuden määräämä rahasumma, se palautetaan aikanaan takaisin maksajalle, jos epäilty saapuu varsinaiseen oikeudenkäyntiin sovitusti. Takuusumma menetetään valtiolle, jos epäilty pakenee oikeudenkäyntiä tai rangaistuksen täytäntöönpanoa.
Takuujärjestelmä on käytössä monissa maissa tutkintavankeuden vaihtoehtona. Euroopan maista takuujärjestelmä on käytössä vaihtelevassa laajuudessa ainakin Alankomaissa, Belgiassa, Luxemburgissa, Britanniassa (Englanti, Skotlanti, Wales), Irlannissa, Itävallassa, Portugalissa, Romaniassa, Saksassa, Sloveniassa, Tšekissä ja Virossa. Takuujärjestelmää sovelletaan tuomioistuinten käytännössä erityisesti anglosaksisissa maissa, kuten Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Suomessa.
Suomen lainsäädännössä jo kumotun Tullilain (1466/1994) 44 §:ssä säädetään mahdollisuudesta asettaa pidätetyn tai vangitun vapaaksi päästäminen ehdoksi, että hän asettaa vakuuden, jonka harkitaan takaavan hänen saapumisensa oikeudenkäyntiin ja ehkä tuomittavien seuraamusten suorittamisen. Takuujärjestely ei ole kuitenkaan Suomessa yleisesti tutkintavankeuden vaihtoehtona eikä sen käyttömahdollisuuksia ollut ennen vuonna 2014 asetettua tutkintavankeuden vaihtoehtoja ja järjestämistä selvittänyttä työryhmää laajemmin tutkittu. Työryhmä ei vuonna 2016 julkaistussa mietinnössään ehdottanut takuujärjestelmän suoraa käyttöönottoa vaan katsoi, että takuiden asettamista voidaan harkita uudelleen, kun on saatu riittävästi kokemuksia tehostetusta matkustuskiellosta ja tutkinta-arestista, joita se ensisijaisesti ehdotti otettavaksi käyttöön tutkintavankeuden vaihtoehtoina.
Tioribougou

Tioribougou on maalaiskunta ja kunnan keskuskylä Koulikoron alueen Kolokanin piirissä Malissa. Se sijaitsee 23 kilometriä Kolokanista etelään. Kunnassa on 12 700 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Tioribougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Kolokanin, idässä Massantolan, kaakossa Nonkonin, etelässä Ouolodon ja lännessä Guihoyon kuntiin. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja maureja. Muslimeja on yli puolet, animisteja runsas kolmasosa ja katolisia ja protestantteja yhteensä noin seitsemän prosenttia.
Tioribougoun kautta kulkee Bamakosta pohjoiseen johtava maantie RN3. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne.
Lupin

Lupin Ltd. on vuonna 1968 perustettu intialainen lääketeollisuusyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Mumbai. Alkuvuodesta 2018 alussa Lupin oli yksi Intian viidestaä suurimmasta lääketeollisuusyhtiöstä. Sen palveluksessa oli runsas 20 500 työntekijää. Lupin kuului markkina-arvoltaan Bombayn pörssin 100 suurimman yhtiön joukkoon. Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE).
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1716. Lupinin markkina-arvo oli 9,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 2,53 miljardia USD (2016). 
Katso myös.
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
Kalabancoro

Kalabancoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla kymmenen kilometriä Bamakon keskustasta etelään. Kunnassa on 161 900 ja kylässä 96 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Kalabancoron kunnan pinta-ala on 219,75 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Baguinéda-Campin, idässä Mountougoulan, etelässä Sanankoroban ja lännessä Mandén kuntiin sekä pohjoisessa Bamakon kaupunkipiirikuntaan. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu 12 kylää. Se on osa Bamakon esikaupunkialuetta. Asukasmäärä on moninkertaistunut 2000-luvun aikana. Suurimmat etniset ryhmät ovat bambarat, fulbet ja mandinkat. Lisäksi on lukuisten muiden kansallisuuksien edustajia. Vallitseva uskonto on islam. Vähemmistöinä on animisteja ja kristittyjä.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Suuri osa asukkaista käy ansiotöissä Bamakossa.
André Biéler

André Charles Biéler (8. lokakuuta 1896 Lausanne, Sveitsi – 1. joulukuuta 1989 Kingston, Ontario, Kanada) oli sveitsiläissyntyinen, vuonna 1908 perheineen Kanadaan asettunut taidemaalari. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja opiskeli Yhdysvalloissa, Pariisissa sekä Sveitsissä. Hänen opettajiensa joukossa oli hänen taiteilijasukulaisensa Ernest Biéler.
Biéler asui vuosina 1927–30 Québecin Île d'Orléansissa, jossa hän maalasi Québecin asukkaiden elämään liittyneitä teoksia. Vuonna 1930 hän perusti studion Montrealiin ja elätti itsensä sekä taiteenteolla että opetustyöllä. Vuonna 1936 hänet kutsuttiin Queenin yliopistoon, jonka taiteen professorina hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1963.
Allan Edson

Aaron Allan Edson (18. joulukuuta 1846 Standbridge, Québec – 1. toukokuuta 1888 Glen-Sutton, Québec) oli kanadalainen taidemaalari. Hänen ensimmäinen opettajansa oli todennäköisesti Montrealissa elänyt yhdysvaltalaistaiteilija Robert Duncanson. Myöhemmin hän opiskeli Lontoossa, Englannissa. Hän kuului Kanadalaisten taiteilijoiden seuran perustajajäseniin ja osallistui näiden ensimmäiseen näyttelyyn vuonna 1868. 1870-lukuun mennessä hänestä oli tullut eräs Kanadan johtavista maisemamaalareista. 1880-luvun alussa hän asui Ranskan Cernay-la-Villessä, jossa hän sai opetusta Léon Pelouselta. Vuosina 1886–87 hän asui Lontoossa.
Edsonin töiden joukossa ovat "Sheep in Landscape" (1869) ja dramaattisempi "The Coming Storm, Lake Memphremagog" (1880).
Dr. Reddy's Laboratories

Dr. Reddy's Laboratories on vuonna 1984 perustettu intialainen lääketeollisuusyhtiö. Yrityksen päätoimipiste sijaitsee Hyderabadissa ja sen palveluksessa on noin 22 700 työntekijää.
Alkuvuodesta 2018 alussa Dr. Reddy's oli yksi Intian viidestä suurimmasta lääketehtaista ja kuului markkina-arvoltaan Bombayn pörssin 100 suurimman yhtiön joukkoon. Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE) sekä New Yorkin pörssissä.
Katso myös.
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
Puhu äänellä jonka kuulen

Puhu äänellä jonka kuulen on Happoradio-yhtyeen 10. lokakuuta 2008 albumilta "Kaunis minä" julkaistu single.
Beyond the Black

Beyond the Black on saksalainen vuonna 2014 perustettu sinfonista metallia soittava yhtye. Yhtye tuli suosituksi erityisesti Saksan ja Itävallan alueilla esikoisalbuminsa "Songs of Love and Death" julkaisun jälkeen vuoden 2015 aikana.
Lokakuussa 2022 yhtye kertoi julkaisevansa viidennen studioalbuminsa "Beyond the Black" 13. tammikuuta 2023. Musiikkivideot on tehty kappaleisiin "Winter Is Coming" ja "Reincarnation".
Jäsenet.
Jäsenet:
Jock Macdonald

James Williamson Galloway "Jock" Macdonald (31. toukokuuta 1897 Thurso, Skotlanti – 3. joulukuuta 1960, Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen taidemaalari. Hän kuului abstraktin taiteen edistäjien Painters Eleven -ryhmään.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Macdonald haavoittui Ranskassa ja vietti vuoden toipilaana sairaalassa. Hän muutti vuonna 1926 Vancouveriin, jossa vietti suurimman osan loppuelämästään. Hänen töidensä joukossa ovat "Rust of Antiquity" (1958) ja "Growing Serenity" (1960).
Yélékébougou

Yélékébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Katista etelään. Kunnassa on 12 800 ja kylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Yélékébougoun kunta rajoittuu etelässä Katin piirin Safon ja Kambilan, lännessä Kalifabougoun ja Diédougoun, pohjoisessa Kolokanin piirin Nossombougoun ja idässä Koulikoron piirin Koulan kuntiin.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja soninkeja. Yleisin kieli on bambara. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Yélékébougoun kautta kulkee Bamakosta pohjoiseen johtava maantie RN3. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Juhani Leino

Juhani Veikko Ilmari Leino (24. heinäkuuta 1937 Viipuri – 27. marraskuuta 2007 Reposaari) oli suomalainen varatuomari, joka toimi Kemin kaupunginjohtajana.
Juhani Leino syntyi opettajien Eino Emil Leino ja Lahja Siviä Sarkian perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 oli Eila Annikki Hiltunen. Leino tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1963, varatuomarin arvon hän sai 1966. Hän toimi Kemin raastuvanoikeudessa kaupunginviskaalina 1966–1969 ja Kemin apulaiskaupunginsihteerinä 1969–1972. Porin kaupungin lakimies Leino oli vuodesta 1972 vuoteen 1980, jolloin hänestä tuli Kemin kaupunginjohtaja. Tässä tehtävässä Leino toimi heinäkuun loppuun vuonna 2000 asti, jolloin häntä seurasi kaupunginjohtajana Kalervo Ukkola. Jo edesmennyt Leino vaikutti muun muassa jäänmurtaja Sampon hankintaan Kemin matkailukohteeksi vuonna 1987.
N’Gabacoro

N’Gabacoro (myös "N’Gabacoro-Droit") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 20 kilometriä Bamakon keskustasta itään. Kunnassa on 18 300 ja kylässä 7 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Gabacoron kunnan pinta-ala on 105,76 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Moribabougoun ja etelässä Baguinéda-Campin kuntiin, idässä Koulikoron piirin Tienfalan kuntaan ja lännessä Bamakon kaupunkipiirikuntaan.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, songhaita, fulbeja, bozoja, dogoneja, boboja ja mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
N’Gabacoron kautta kulkee Bamakon ja Koulikoron välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat hiekan ja soran hyödyntäminen, karjanhoito, maanviljely, kalastus sekä pienimuotoinen kaupankäynti ja yritystoiminta.
Kalervo Ukkola

Ahti Kalervo Ukkola (s. 12. kesäkuuta 1949 Oulu) on suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi muun muassa Kemin kaupunginjohtajana ja Oulun kansliapäällikkönä. 
Kalervo Ukkola syntyi työnjohtaja Arvo Ukkolan ja Hilkka Lindemanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Leena Happonen. Ukkola tuli ylioppilaaksi 1968 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1974. Hän toimi Teknisen tarkastuslaitoksen suunnittelijana 1975–1976, Uudenmaan aluetyöterveyslaitoksen työturvallisuusinsinöörinä 1976–1979 ja Työterveyslaitoksen tutkimusinsinöörinä 1980–1982. Oulun yliopiston työtieteen lehtori Ukkola oli 1982–2000 ja vs. professori 1986–1988. Kemin kaupunginjohtajana Ukkola toimi 2000–2005 ja Oulun kansliapäällikkönä vuodesta 2005. Kansliapäällikön tehtäviä Ukkola hoiti vuoteen 2011, Oulun apulaiskaupunginjohtaja hän oli 2012 ja edunvalvontapäällikkö 2013–2014. Eläkkeelle Ukkola jäi lokakuun lopussa vuonna 2014. Kaupunginjohtajan arvonimi Ukkolalle myönnettiin joulukuussa 2014.
Sol (jumalatar)

Sól (muinaisislanniksi "aurinko") on skandinaavisessa mytologiassa auringon jumalatar ja henkilöitymä, Mundilfarin tytär ja Mánin sisar. Hänen taivaan halki kulkevia vaunujaan vetävät kaksi hevosta, joita kutsutaan nimillä "Arvakr" ("varhain herännyt") ja "Alsvidr" ("nopein kaikista"). Auringon henkilöitymä esiintyy myös toisessa Merseburgin loitsussa, jossa häntä kutsutaan nimellä Sunna. 
Sólin vaunut kulkevat nopeasti taivaankannen yli, sillä niitä ajaa takaa susi nimeltään Skoll. Ragnarökissä Skoll viimein saavuttaa Sólin ja ahmaisee auringon.
Haapsalun kaupunki

Haapsalun kaupunki sijaitsee Länsi-Virossa Läänemaan maakunnassa.
Sijainti.
Meri ympäröi Haapsalun kaupunkia kolmelta suunnalta: lännessä alue rajoittuu Väinämereen, etelässä Matsalunlahteen ja pohjoisessa Haapsalunlahteen.
Hallinto ja väestö.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Ridalan kunta ja vanha Haapsalun kaupunki muodostivat uuden Haapsalun kaupungin. Tällöin vanhan Haapsalun keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (), ja uuden Haapsalun hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (), osa.
Kaupunki muodostuu Haapsalun epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Paralepan ja Uuemõisan pienkauppaloista (alevik) sekä 56 kylästä (küla). 
Liikenne.
Valtatie 9 Tallinnan suunnasta Sauesta päättyy Haapsaluun Rohukülan satamaan, josta on lauttayhteys Hiidenmaalle ja Vormsille.
Kodorin kriisi 2001

Kodorin kriisi oli lokakuussa 2001 georgialaisten ja abhasialaisten joukkojen välillä käyty yhteenotto Kodorisolassa Abhasiassa. Georgialaiset saivat tukea tšetšenialaisilta taistelijoilta. Maailman media, joka keskittyi Yhdysvaltojen hyökkäykseen Afganistaniin, vähätteli konfliktia. Taistelu koitui ainakin 40 ihmisen kuolemaksi. 
Aikajana.
4. lokakuuta 2001 ryhmä Ruslan Gelayevin johtamia tšetšenialaisia ja georgialaisia taistelijoita menivät solaan Georgian puolelta ja hyökkäsi Giorgievskojen kylään. Kun Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijoita kuljettanut helikopteri ammuttiin 8. lokakuuta 2001 alas, yhdeksän ihmistä kuoli.
Seuraukset.
Abhasialaisten vangitsema georgialainen Valery Chkhetiani sai halvauksen 5. elokuuta 2004, ja hänet vietiin sairaalan, jossa hän kuoli kaksi päivää myöhemmin. Chkhetiani oli tuomittu viidentoista vuoden vankeuteen.
Viron entinen pääministeri ja silloinen Georgian presidentin neuvonantaja Mart Laar sanoi 29. elokuuta 2006, että Kodorin konflikti oli Venäjän suunnittelema. Laar myös varoitti, että Georgiaan kohdistuvia Venäjän provokaatioita on odotettavissa, mutta Georgia on valmistautunut selviämään kaikista Venäjän asettamista haasteista. 
Venäjä syytti 30. huhtikuuta Georgiaa 1 500 miehen kokoamisesta Kodorin alueelle Abhasian valtaamiseksi. Venäjä vastasi Georgian tekoon kokoamalla omia joukkojaan alueelle kiristämällä maiden välejä. Nämä joukot taistelivat myöhemmin vuoden 2008 sodassa.
Lähteet.
Moribabougou

Moribabougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 20 kilometriä Bamakon keskustasta itään. Kunnassa on 27 100 ja kylässä 15 600 asukasta (vuonna 2009).
Moribabougoun kunnan pinta-ala on 200 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Katin piirin N’Gabacoron ja pohjoisessa Safon kuntiin, lännessä Sangarébougoun kuntaan ja Bamakon kaupunkipiirikuntaan sekä idässä Koulikoron piirin Tienfalan kuntaan. Maisemaa leimaavat pohjoisessa kohoavat Mandinguevuoret laaksoineen. Sadekauden jälkeen kuivuvat pienet joet laskevat Nigeriin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Se on osa Bamakon esikaupunkialuetta. Asukasluku on kasvanut voimakkaasti 2000-luvun alussa. Suurin etninen ryhmä ovat bambarat. Lisäksi on dogoneja, fulbeja, somonoja, songhaita, soninkeja ja mandinkoja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Moribabougoun kautta kulkevat Bamakon ja Koulikoron välinen päällystetty maantie RR14 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Osa asukkaista käy ansiotöissä Bamakossa.
Pärnun kaupunki

Pärnun kaupunki sijaitsee Lounais-Virossa Pärnumaan maakunnassa Riianlahden rannalla.
Hallinto ja väestö.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Audrun, Paikusen ja Tõstamaan kunnat sekä vanha Pärnun kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Pärnun kaupungin. Tällöin vanhan Pärnun keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (), ja uuden Pärnun hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (), osa.
Kaupunki muodostuu Pärnun epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Lavassaaren ja Paikusen kauppaloista (alev), Audrun ja Tõstamaan pienkauppaloista (alevik) sekä 49 kylästä (küla).
Liikenne.
Valtatie 4 Tallinnasta Latvian rajalle kulkee Pärnun kautta. Valtatie 5 Rakvereen sekä rautatie Tallinnaan alkavat Pärnusta.
Stora Ådholmen

Stora Ådholmen on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee nelisen kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta itäkaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Stora Ådholmen kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on pienimmillään noin kolme kilometriä.
Stora Ådholmenin pinta-ala on noin 14 hehtaaria. Saaren lounaispuolella sijaitsee Lilla Ådholmen. Saarten välinen salmi on kapea ja matala, joten merenpinnan ollessa alhaalla se muuttuu saaria yhdistäväksi kannakseksi. Stora Ådholmenin suurin pituus lounaasta koilliseen on noin 700 metriä, Lilla Ådholmenin suurin pituus kaakosta luoteeseen on puolestaan noin 200 metriä.
Ådholmen-nimen taustalla on ruotsin appellatiivi åda, joka tarkoittaa naarashaahkaa. Nimi on viitannut alun perin joko Stora Ådholmeniin tai koko saariryhmään. Lilla Ådholmen on sittemmin saanut kokoonsa viittavan tarkenteen "Lilla", jolloin suurempaa saarta on vastavuoroisesti alettu kutsua Stora Ådholmeniksi. Varhaisimmat maininnat saariryhmän nimistä ovat 1600-luvulta.
Stora Ådholmenin itäpuolella on useita pieniä saaria ja luotoja, joista Vattukobben ja Vettakobben ovat luonnonsuojelualuetta, kuten myös niiden itäpuolinen Ådholms Långgrund. Ådholmenin saariryhmän naapurisaaria ovat muun muassa Miessaari noin kilometri lännen suuntaan sekä Vehkasaari ja Käärmesaari runsas kilometri pohjoiseen. Lounaassa lähin naapurisaari on Haraholmen.
Stora Ådholmen on itäsaariston rakennetuimpia huvilasaaria. Ennen huviloiden aikakautta saarella oli kalastajamökki, joka näkyy vuoden 1872 kartassa. Vanha mökki on sittemmin muutettu huvilaksi. Stora Ådholmenin eteläkärjessä rantakallioiden äärellä varsin suojattomassa paikassa sijaitsee 1920-luvun taitteessa valmistunut suurehko taitekattoinen huvila, jonka hirsirunko on perimätiedon mukaan siirretty Kaivopuistosta. Arkkitehtonisesti huvila on koruton.
Mustavalkoleguaani

Mustavalkoleguaani eli nokileguaani eli keskiamerikanpiikkihäntäiguaani ("Ctenosaura similis") on leguaanien heimoon kuuluva liskolaji. Se on maaleguaanien suvun suurin ja laajimmalle levinnein laji. Sitä tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa, jossa sitä käytetään ihmisravinnoksi. Mustavalkoleguaani on mitattu maailman nopeimmaksi liskoksi.
Ulkonäkö ja koko.
Mustavalkoleguaanin tunnistaa sen lieriömäisestä ja piikikkäästä hännästä. Lajin väritys ja kuviointi vaihtelevat paljon, mutta täysikasvuiset yksilöt ovat ruumiinväriltään tavallisesti vaaleanharmaasta kellanruskeaan ja niiden selässä ja kyljessä on 4-12 mustaa raitaa. Täysikasvuiset koiraat voivat kasvaa jopa 1,5 metriä pitkiksi, mutta naaraat ovat pienempiä ja saavuttavat yleensä metrin pituuden. Se voi painaa viisi kiloa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustavalkoleguaani elää Etelä-Meksikossa, Nicaraguassa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Hondurasissa, Belizessä, Costa Ricassa, Panamassa sekä Providencian ja San Andrésin saarilla Kolumbiassa. Lisäksi sitä on istutettu Venezuelaan ja Floridaan. Mustavalkoleguaani viettää suurimman osan ajastaan maassa, mutta on tarvittaessa hyvä kiipeilijä. Nuoret yksilöt pysyttelevät enemmän puissa, mahdollisesti välttääkseen joutumasta suurempien mustavalkoleguaanien syömäksi. Lajia tavataan kuivista ja kosteista metsäisistä alueista. Lisäksi se elää kallioalueilla, savanneilla ja rannikoiden marskimaiden ja soiden ympärillä. Mustavalkoleguaani suosii kivikkoista elinympäristöä, jossa se voi paistatella auringossa, piiloutua halkeamiin ja kiivetä puihin.
Elintavat.
Mustavalkoleguaani on maailman nopein lisko. Washingtonin yliopiston professori Raymond Huey kollegoineen on mitannut sen nopeudeksi 34,9 km/h, mikä on myös suurin matelijan maalla saavuttama nopeus.. Se puree ja käyttää häntäänsä aseena kun se ei voi juosta vaaraa pakoon. Laji viettää tavallisesti koko aamunsa auringon paisteessa lämmittelemiseen viileän yön jälkeen.
Lisääntyminen.
Parittelu tapahtuu keväällä ja koiraat osoittavat reviirin johtajuuden heiluttamalla päätään. Naaraat kaivavat pesän ja munivat jopa 30 munaa 8–10 viikkoa parittelun jälkeen. Vihreänruskeat poikaset kuoriutuvat 90 päivän kuluttua ja kaivavat tiensä ulos pesästä.
Ravinto.
Mustavalkoleguaani on täysikasvuisena pääasiassa kasvinsyöjä, joka syö lehtiä, kukkia, ​​hedelmiä ja varsia. Joskus ne syövät myös pieniä munia ja eläimiä, kuten niveljalkaisia, kaloja sekä lintuja. Nuoret yksilöt syövät lähes yksinomaan hyönteisiä ja siirtyvät kasviperäiseen ravintoon täysikasvuisena.
Ihmiskäyttö.
Mustavalkoleguaania syödään ja myydään kauppatoreilla Meksikossa ja Keski-Amerikassa, jossa sillä uskotaan olevan lääkinnällistä arvoa.
Compagnia dei Gelosi

Compagnia dei Gelosi oli italialainen näyttelijäryhmä, jonka tyylisuunta oli commedia dell’arte. Ryhmän perusti Flaminio Scala Milanossa vuonna 1568. I Gelosi oli aktiivinen vuoteen 1604 ja se esiintyi useissa Pohjois-Italian kaupungeissa. Maineen kasvaessa I Gelosi teki vierailuja Ranskaan, Espanjaan, Saksaan ja Puolaan.
Ryhmään kuului aikansa tunnetuimpia näyttelijöitä, kuten Francesco Andreini ja tämän puoliso Isabella Andreini, jonka kuoleman seurauksena ryhmän toiminta kuihtui.
Bossofala

Bossofala on maalaiskunta Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Néguéla sijaitsee 45 kilometriä Katista länteen. Kunnassa on 16 900 ja keskuskylässä 5 700 asukasta (vuonna 2009).
Bossofalan kunnan pinta-ala on 800 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin N’Tjiban ja Diédougoun, idässä Dio-Garen ja Dombilan, etelässä Sibyn ja Sobran sekä lännessä Kayesin alueen Katin piirin Makanon ja Kassaron kuntiin. Länsirajalla virtaa Baouléjoki.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja mandinkoja.
Néguélan kautta kulkee Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN24 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä, puuvilla, tupakka ja vehnä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Valmis (Kasmirin albumi)

Valmis on suomalaisartisti Kasmirin 16. helmikuuta 2018 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin 11 kappaleesta kymmenen ovat yhdessä tuottaneet Hank Solo sekä Jonas W. Karlsson ja yhden OP Beats. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle ja pysytteli ensimmäiset seitsemän viikkoa kymmenen parhaan joukossa. Albumi on ylittänyt kultalevyrajan.
Albumilta julkaistiin ennen sen julkaisua kuusi singleä, joista ensimmäinen (”Amen”) lähes kaksi vuotta aiemmin.
I Hear a Symphony (albumi)

I Hear a Symphony on yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Supremesin kahdeksas studioalbumi. Albumin julkaisi Motown-levy-yhtiö helmikuussa 1966. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan 8. sijalle ja Top R&amp;B Albums -albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet tuottanut Brian Holland ja Lamont Dozier paitsi kappaleen ”Yesterday”, jonka on tuottanut Norman Whitfield.
I Hear a Symphony

I Hear a Symphony on yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Supremesin vuoden 1965 kappale, joka äänitettiin Motown-levy-yhtiölle.
Motownin Holland–Dozier–Holland-tiimin säveltämä ja sanoittama kappale sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan ensimmäiselle sijalle.
Gustaf Selin

Gustaf Selin (14. lokakuuta 1830 Sääksmäki – 24. toukokuuta 1905 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias ja kunnallismies.
Metsä-Paavolan talossa Sääksmäen Tarttilassa syntynyt Selin muutti 31-vuotiaana Tampereelle ja aloitti siellä ruokatavarakauppiaana vuonna 1861. Hän lajensi pian liiketoimiaan viljakaupan puolelle ja menestyi siinä niin hyvin, että saattoi vuonna 1885 rakentaa Tampereen Kauppatorin eteläreunalle kolmikerroksisen Selinin talon. Selin toimi myös sekatavarakauppiaana.
Selin oli mukana Tampereen kunnallispolitiikassa ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1893. Hän oli myös kaupungin rahatoimikamarin jäsen 1875–1878 ja 1883–1885 sekä puheenjohtaja 1885 ja 1889–1901. Selin oli myös mukana perustamassa Aamulehteä ja kuului Suomalaisen klubin johtokuntaan. Hänet valittiin myös Tampereen edustajana säätyvaltiopäiville mutta ruotsinmielisten valitus kumosi valinnan. 
Gustaf Selin oli naimisissa Vivika Karlundin kanssa. Heidän poikansa Frans Salmus, ent. Selin (1866–1940) oli Aamulehden (Tampereen Kirjapaino Oy) isännöitsijänä 1894–1906 ja lehden johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana. Hän omisti vuodesta 1907 alkaen Lempäälässä Lopen kartanon. Toinen poika Gustaf Alfred Selin (1865–1916) kävi Turun kauppaopiston ja omisti vuodesta 1896 oman puutavaraliikkeen sekä vuodesta 1905 Pyhäjärven höyrysahan, jonka yhteydessä oli sahatavaran kuivaamo ja höyläämö.
Luettelo Florida Panthersin varaamista pelaajista

Luettelo Florida Panthersin varaamista pelaajista sisältää kaikki Florida Panthersin NHL:n varaustilaisuuksissa varaamat pelaajat.
Florida Panthers on historiansa aikana päässyt varaamaan kahdesti numerolla 1. Panthers varasi Ed Jovanovskiin ja Aaron Ekbladin. Suomalaisia kiekkoilijoita Panthers on varannut 12 kappaletta.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1844

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1844 olivat 15:nnet Yhdysvaltain presidentinvaalit. Vaalit järjestettiin 1. marraskuuta – 4. joulukuuta 1844. James K. Polk demokraattisesta puolueesta voitti whig-puolueen Henry Clayn täpärässä kilvassa, jonka kiistanalaisina teemoina olivat orjuus ja Texasin tasavallan liittäminen osaksi Yhdysvaltoja.
Vaalikampanja.
Ennen vaaleja James K. Polk oli yleisölle melko tuntematon. Hän oli ensimmäinen niin sanottu "musta hevonen". Suurin osa molempien puolueen kampanjasta keskittyi henkilökohtaisiin hyökkäyksiin ehdokkaita kohtaan. Tuntemattomuutta hyödyntäen whigit pilkkasivat demokraatteja vaalimainoksella: "Who is James K. Polk?" (). Demokraatit taas ottivat kohteekseen Clayn moraalin ja väittivät hänen rikkoneen systemaattisesti jokaista kohtaa kymmenestä käskystä.
Kampanjassa Polk oli orjuuden ja Texasin liittämisen kannalla, kun taas Clay vastusti orjuutta ja Texasin liittämistä. Clay oli kuitenkin orjanomistaja, joka sai osan äänestäjistä vakuuttuneiksi siitä, että hän ei tulisi tekemään orjuudelle mitään. Polk taas yritti vakuuttaa ymmärtävänsä itäisten demokraattien tarpeen asettaa suojatulleja ulkomaalaisille tavaroille, vaikka oli aina vastustanut korkeita tulleja.
Tulokset.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1844
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Presidenttiehdokas
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Puolue
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Kotiosavaltio
! rowspan="1" colspan="2" style="text-align:left;" | Kansanäänet
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:center;" | Valitsijamiesäänet
! Määrä
Nioumamakana

Nioumamakana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Guinean rajaa 150 kilometriä Katista länteen. Kunnassa on 8 400 ja kylässä 500 asukasta (vuonna 2009).
Nioumamakanan kunnan pinta-ala on 322,92 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Sobran, etelässä Kangaban piirin Balan Bakaman ja luoteessa Kayesin aluein Kitan piirin Sirakoron ja Makanon kuntiin sekä lounaassa Guineaan. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on vuoristometsiä, galleriametsiä sekä puu- ja metsäsavannia. Eläinkunta käsittää muun muassa antilooppeja ja pahkasikoja sekä leijonan ja leopardin kaltaisia katoamassa olevia suurpetoja.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, fulbeja, bambaroita ja soninkeja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadekaudella. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja perinteisin menetelmin tapahtuvaa kullankaivua. Kultaesiintymiä ovat keskuskylän Dagala sekä Kéniéba Couta.
Värittömän miehen vaellusvuodet

Värittömän miehen vaellusvuodet () on japanilaisen kirjailija Haruki Murakamin romaani, joka julkaistiin vuonna 2013. Suomessa kirja julkaistiin Tammen Keltaisessa kirjastossa Raisa Porrasmaan suomentamana vuonna 2014. Kirja oli ensimmäinen Murakamin teos, joka suomennettiin suoraan japanin kielestä. 
Kirja kertoo japanilaisesta Tsukuru Tazakista, jonka ystävät hylkäsivät hänet nuoruudessaan. Tsukuru palaa traumaattiseen menneisyyteensä ja lähtee selvittämään hylkäämisen syytä sekä etsimään vanhoja ystäviään. Kirjassa päähenkilö matkustaa muun muassa yhden kadonneen ystävänsä perässä Hämeenlinnaan Suomeen.
S/S Primula

S/S Primula oli suomalainen Helsingin Höyrylaiva Oy:n ja Suomen Höyrylaiva Oy:n omistama rahtihöyrylaiva joka oli liikenteessä 1904–1955.
S/S Primula rakennettiin W. Lindbergs Verkstad och Varfs Ab:n telakalla Tukholmassa tilaajan ollessa Helsingin Höyrylaiva Oy (Helsingfors Ångfartygs Ab). Matkustaja- ja rahtilaivaksi rakennettu alus liikennöi Helsinki-Lyypekki-linjalla. Ensimmäisen maailmansodan alettua 1914 saksalaiset takavarikoivat aluksen Lyypekissä ja se oli sitten vuodesta 1915 alkaen miinanraivaajien tuki- ja saattuealuksena. Laivan omistaja Helsingin Höyrylaiva Oy yhdistettiin vuonna 1920 Suomen Höyrylaiva Oy:hyn ja kun S/S Primula luovutettiin 1921 takaisin Suomen Höyrylaiva Oy:lle se vietiin Norddeutscher Lloydin telakalle Bremerhaveniin jossa laiva kunnostettiin ja muutettiin kokonaan rahtilaivaksi.
S/S Primula oli sitten vuodesta 1923 alkaen rahtilaivana muun muassa Helsinki-Tukholma-linjalla. Laiva sai konevian marraskuussa 1955 minkä jälkeen se myytiin Oy Vuoksenniska Ab:lle romutettavaksi.
S/S Primulan pituus oli 61,65 metriä, leveys 8,59 metriä ja syväys 4,80 metriä. Laivan vetoisuus oli 867 bruttorekisteritonnia. Sen voimanlähteenä oli kolmisylinterinen 870 hevosvoiman trippelihöyrykone. Suurin kulkunopeus oli 10 solmua.
Dialakoroba

Dialakoroba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 22 800 ja kylässä 5 000 asukasta (vuonna 2009).
Dialakoroban kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Sanankoroban, idässä Bougoulan, etelässä Ouélessébougoun ja Faraban sekä lännessä Niagadinan ja Mandén kuntiin.
Kuntaan kuuluu 23 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, mandinkoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Dialakoroban kautta kulkee Bamakosta Sikassoon johtava maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti, käsityöammatit sekä metsien, hiekan ja soran hyödyntäminen.