tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cadillac (albumi)

20 suosikkia – Cadillac on The Renegades -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1996. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Nimikappale Cadillac.
Esa Kuloniemen teos "The Renegades – Luopiotarina" (2017) nimittää Cadillacia elämää suuremmaksi levytykseksi. The Renegades oli kuitenkin supertähti vain Suomessa, sillä se oli ensimmäinen Suomessa hurjalla rokkiasenteella esiintynyt yhtye. Asennetta korosti myös laulun sanoitus. Vince Taylorin 1959 sanoittamasta tekstistä saa käsityksen, että “beibi oksentaa uuteen Cadillaciin” ("Well, my baby threw up in a brand new Cadillac"). Ilmeisesti sanat kuitenkin tarkoittivat, että beibi saapui paikalle ("drove up") Cadillacilla, jolloin seuraava säe "She ain´t never ever coming back" on loogisempi. Yhtye saattoi kuitenkin tahallaan lausua sanan oksennukseen viittaavasti.
Käthe Kollwitz

Käthe Schmidt Kollwitz (8. heinäkuuta 1867 Königsberg, Preussi, Pohjois-Saksan liitto – 22. huhtikuuta 1945 Dresden, Saksi, Saksa) oli saksalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvanveistäjä. Hän on Saksan kuuluisimpia naistaiteilijoita.
Kollwitz opiskeli maalausta Berliinissä vuosina 1884–1885 ja Münchenissä vuosina 1888–1889. Hän ihaili Max Klingeriä, ja vuodesta 1890 hän keskittyi taidegrafiikkaan tehden etsauksia, litografiaa, puupiirroksia ja kuivaneulapiirroksia.
Kollwitz ryhtyi kuvanveistäjäksi, kun hänen poikansa Peter kuoli ensimmäisessä maailmansodassa neljäntenä taistelupäivänään. Hän oli painostanut aviomiestään sallimaan alaikäisen poikansa lähdön ensimmäiseen maailmansotaan. Kollwitzin puoliso ei ollut ollut ensiksi halukas antamaan lupaa. Kollwitz purki suruaan sarjaan grafiikan lehtiä ja myöhemmin graniittiseen muistomerkkiin, joka esittää surevia vanhempia ja joka pystytettiin Belgiaan Ypresiin.
Kollwitzin työt heijastelivat taiteilijan sosiaalista omaatuntoa ja niiden aiheina toimivat usein tavalliset ihmiset, jotka olivat milloin köyhyyden ja nälän, milloin sodan uhreja. Tyylillisesti hän aloitti naturalistina, mutta myöhemmässä tuotannossa oli ekspressionistisia piirteitä.
Principenmedestäjä

Principenmedestäjä ("Anabathmis hartlaubii" tai "Nectarinia hartlaubii") on afrikkalainen medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Gustav Hartlaub vuonna 1857. Puutarhamedestäjien sukuun kuuluu principenmedestäjän lisäksi kaksi muuta lajia.
Koko ja ulkonäkö.
Principenmedestäjä on pienikokoinen ja värikäs lintu, jonka nokka on pitkä ja alaspäin käyrä. Lajin vatsa on keltainen, rinta ja kurkku siniset, päälaki ja selkäpuoli ruskeat ja silmärengas punainen.
Esiintyminen.
Principenmedestäjä on Guineanlahdella sijaitsevien São Tomén ja Príncipen saarten kotoperäinen laji, jonka esiintymisalueen laajuus on noin 150 neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Ravinto.
Principenmedestäjä syö kukkien mettä sekä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Anton Reichenow

Anton Reichenow (1. elokuuta 1847, Charlottenburg – 6. heinäkuuta 1941, Hampuri) oli saksalainen lintutieteilijä.
Reichenow oli Jean Cabanisin vävy. Hän työskenteli Berliinin luonnonhistoriallisessa museossa (Museum für Naturkunde). Hänen erityisalaansa olivat Afrikan linnut. Hän teki keräysmatkan Länsi-Afrikkaan, 1872 ja 1873. Hän kirjoitti Afrikan linnuista kirjan "Die Vögel Africas" (1900–05). Hän kirjoitti myös teoksen "Die Vögel der Bismarckinseln" (1899). Hän toimitti "Journal für Ornithologie"ta, lintutieteellistä aikauslehteä, vuosina 1894–1921.
Hän nimesi linnuista puutarhamedestäjien suvun ("Anabathmis").
Ainakin 5 lintulajia on nimetty hänen kunniakseen: somalianturturikyyhky ("Streptopelia reichenowi"), kongonpitta ("Pitta reichenowi"), sininaamamedestäjä ("Anthreptes reichenowi"), kultasiipimedestäjä ("Drepanorhynchus reichenowi") ja pikkuvuorimedestäjä ("Cinnyris reichenowi").
Harjamaki

Harjamaki ("Eulemur coronatus") on Pohjois-Madagaskarilla elävä makilaji. Sen kannan on arvioitu olevan 1 000–10 000 yksilöä.
Harjamaki on noin 34 senttimetriä pitkä ja painaa 2 kiloa. Se käyttää ravinnokseen lähinnä hedelmiä, mutta myös lehtiä, siemeniä, pähkinöitä ja kukkia.
Anssi Melametsä

Anssi Ilari Melametsä (s. 21. kesäkuuta 1961 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Hyökkääjänä pelannut Melametsä edusti urallaan SM-liigassa Jokereita ja HIFK:ta sekä Pohjois-Amerikassa OHL-seura Peterborough Petesiä, AHL-seura Sherbrooke Canadiensiä ja NHL-seura Winnipeg Jetsiä.
NHL:ssä Melametsä pelasi kaudella 1985–1986 Winnipegin paidassa 27 ottelua joissa syntyi kolme syöttöpistettä.
Hän saavutti urallaan SM-kultaa HIFK:ssa kaudella 1982–1983 sekä pronssia samassa seurassa kausilla 1981–1982, 1986–1987 ja 1987–1988. Melametsä toimi Jokereiden kapteenina kausilla 1989–1990 ja 1990–1991. Tämän jälkeen Melametsä pelasi yhden kauden Ruotsin 1.divisioonassa Team Boron joukkueessa ja kaksi kautta Suomen I divisioonassa KooKoon joukkueessa.
Maajoukkueessa Melametsä oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa hopeaa vuosina 1980 ja 1981. Aikuisten MM-kisoissa hän pelasi 1983 ja 1985. Melametsä oli mukana myös 1984 leijonien olympiajoukkueessa ja toimi joukkueen kapteenina.
Kai Fjell

Kai Breder Fjell (2. maaliskuuta 1907 Skoger, Norja – 10. tammikuuta 1989 Oslo, Norja) oli norjalainen taidemaalari.
Fjell syntyi Skoger-nimisessä kylässä Buskerudin ja Vestfoldin läänien rajalla. Hän pääsi Carl von Hannon oppilaaksi vuonna 1926 Oslossa ja piti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1932. Läpimurroksi osoittautui vuonna 1937 Kunstnernes Husissa järjestetty näyttely.
Fjell sai Pyhän Olavin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1976. Hän maalasi vanhoille päivilleen saakka.
Max Pechstein

Max Hermann Pechstein (31. joulukuuta 1881 – 29. kesäkuuta 1955 Berliini) oli saksalainen taidemaalari. Hän oli ekspressionisti ja kuului Die Brücke -liikkeeseen vuodesta 1906.
Pechsteinin työ julistettiin kolmannen valtakunnan aikana ”rappiotaiteeksi”. Hänen virallinenkin arvostuksensa palasi toisen maailmansodan jälkeen, ja hänelle myönnettiin vuonna 1952 Bundesverdienstkreuz.
Pechstein kuoli Berliinissä 73-vuotiaana.
Aikka Hakala (rumpali)

Aimo ”Aikka” Armas Hakala (3. heinäkuuta 1946 Helsinki – 14. joulukuuta 2021) oli suomalainen rumpali, joka soitti urallaan lukuisissa kokoonpanoissa.
Hakalan ura alkoi komppikitaristina, mutta pian hän siirtyi soittamaan rumpuja The Avengersiin ja pääsi levyttämään yhtyeen mukana vuonna 1963. The Avengersin jälkeen Hakala keikkaili muun muassa yhtyeissä The Boys, The Rogues, The Esquires, Beat Stones ja Help. Hän soitti myös yhdessä Pave Maijasen kanssa Smokingissa ja Kirka Babitzinin yhtyeessä. Vuodesta 1971 aina 80-luvun taitteeseen asti Hakala oli The Boysin jäsen. Yhtye voitti vuonna 1974 "Syksyn sävelen" ja kaksi sen albumeista myi kultaa. 
Hakala oli myös kysytty studio- ja keikkamuusikko. Hänen soitti muun muassa Vanhan Isännän kiertueilla ja levyillä sekä Freud Marx Engels &amp; Jungissa. Hänet mainitaan yhtyeen kappaleessa "Danny Show", joka perustuu Hakalan omiin kokemuksiin Dannyn kiertueen mukana. Hakalan muihin yhteistyökumppaneihin kuuluivat esimerkiksi Hector, Irina Milan, Albert Järvinen, Esa Pakarinen, Reijo Taipale, Irwin Goodman, Cumulus, M. A. Numminen ja Pedro Hietanen. 1980-luvulla Hakala soitti pitkään Beritin yhtyessä. Iskelmälaulaja oli hänen silloinen asuinkumppaninsa.
1980-luvun lopulla Hakala lopetti päätoimisen muusikkouransa ja aloitti päivätyössä autojen varaosamyymälän varastomiehenä. Myöhemmin hänelle myönnettiin taiteilijaeläke. 
Hakala mainitsi vuonna 2009 "Viidakkorumpu"-lehden haastattelussa varhaiseksi esikuvakseen rumpalina The Shadowsin Brian Bennettin ja myöhemmiksi vaikuttajikseen Ginger Bakerin ja Matti Oilingin. 
Hakala on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Georges Rouault

Georges Henri Rouault (27. toukokuuta 1871 Pariisi – 13. helmikuuta 1958 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli tyyliltään ekspressionisti ja fauvisti.
Rouault syntyi Pariisissa työväenluokan kortteleissa. Hänen isänsä oli käsityöläinen, ja isoisänsä taidetta keräävä postilaitoksen työntekijä. Rouault pääsi vuonna 1891 École des Beaux-Artsiin, jossa hän opiskeli Gustave Moreaun johdolla. Vuonna 1917 hän solmi sopimuksen taidevälittäjä Ambroise Vollardin kanssa: Rouault sai kuukausipalkkaa, Vollard yksinoikeuden hänen kaikkiin töihinsä. Vaikka tämä takasi Rouaultille taloudellisesti huolettoman toimeentulon, järjestely hidasti Rauoultin töiden tulemista julkisuuteen, sillä hän osallistui vain harvoihin näyttelyihin.
Rouault kuoli 86-vuotiaana synnyinkaupungissaan Pariisissa.
Gustave Moreau

Gustave Moreau (6. huhtikuuta 1826 Pariisi – 18. huhtikuuta 1898 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, tyyliltään symbolisti.
Elämä.
Lapsuus ja nuoruus.
Gustave Moreau syntyi 6. helmikuuta 1826 Pariisissa. Hänen isänsä Louis oli arkkitehti, ja hän antoi nuorelle Gustavelle vahvan tuntemuksen klassisesta kultturista. Gustaven äiti, Pauline, piti kovasti huolta nuoresta pojastaan, jonka terveys oli hauras.
8-vuotiaasta lähtien Moreau piirsi lakkaamatta.
Hän kävi toisen asteen opintoja 10-14-vuotiaana silloisessa collège Rollinissä, mutta hänen siskonsa Camillen kuoltua 13-vuotiaana hän jättäytyi pois koulusta terveyssyistä. Hänen isänsä auttoi häntä valmistautumaan baccalauréat'an, joka vastaa ylioppilastutkintoa.
18-20-vuotiaana hän kävi taidemaalaari François-Edouard Picot'n ateljeessa valmistautumassa silloisen École Royale des Beaux-Artsin taidekoulun pääsykokeeseen. Vuonna 1946 Moreau pääsikin kouluun, mutta hän erosi koulusta kolme vuotta myöhemmin epäonnistuttuaan voittamaan Prix de Romen toistamiseen. 
Ura.
Moreausta tuli vuonna 1891 Pariisin École des Beaux-Artsin professori. Hänen opiskelijoidensa joukkoon lukeutuivat fauvistit Henri Matisse ja Georges Rouault.
Kuolema.
72-vuotiaana kuollut Moreau on haudattu Montmartren hautausmaalle. Hänen entinen kotinsa ja ateljeensa on nykyisin museo.
Peter MacNicol

Peter MacNicol (s. 10. huhtikuuta 1954 Dallas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan elokuvassa "Sofien valinta" (1982). Vuonna 2001 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Emmyllä roolistaan komediasarjassa "Ally McBeal" (1997–2002).
MacNicol syntyi Texasin osavaltiossa ja opiskeli Dallasin sekä Minnesotan yliopistoissa. Hän aloitti uransa teatterissa, mutta on myöhemmin esiintynyt myös televisiossa ja elokuvissa. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat komediasarja "Ally McBeal", rikossarja "Num3rot", jossa hän esitti astrofysiikan tohtori Larry Fleinhardtia, "Greyn anatomia" sekä elokuvat "Ghostbusters II" (1989) ja "Bean – äärimmäinen katastrofielokuva" (1997). Jälkimmäisessä hän esittää Davidia, joka ottaa Mr. Beanin (Atkinson) vastaan Los Angelesissa.
MacNicol esiintyy myös rikossarja "C.S.I. Cyberissä" ja animaatiosarja "Star Wars Rebelsissä". Lisäksi hän esitti Tom Lennoxia "24:ssä" sarjan kuudennella tuotantokaudella.
MacNicol on ollut vuodesta 1986 naimisissa Martha Sue MacNicolin (o.s. Cumming) kanssa.
Pirs

Pirs () on Kansainvälisen avaruusaseman kuudes kiertoradalle viety moduuli.
Se on telakointimoduuli, josta voidaan tehdä avaruuskävelyitä Orlan-avaruuspuvulla ja johon miehistöä ja tarvikkeita kuljettavat avaruusalukset voivat telakoitua. Lisäksi siihen telakoituneesta Progress-avaruusaluksesta voidaan siirtää polttoainetta joko Zvezda- tai Zarja-moduuliin. Edelleen polttoainetta voidaan siirtää Pirsin kautta Zvezdasta tai Zarjasta siihen telakoituneeseen Sojuz- tai Progress-avaruusalukseen. 
Laukaisu.
Pirs laukaistiin Sojuz-raketilla, jossa oli Progress-avaruusalus ylimpänä vaiheena, Baikonurin avaruuskeskuksesta 14. syyskuuta 2001 kiertoradalle. Se kiinnitettiin jo kiertoradalla olleeseen Zvezda-moduuliin.
Melkein vieraissa

Melkein vieraissa on Elements Musicin julkaisema tribuuttialbumisarja. Sarjan ensimmäinen albumi oli "Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille" vuonna 2007. Albumisarjan toinen julkaisu, "Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo" julkaistiin 29. lokakuuta 2008.
Joulusydän

Joulusydän on Timo T. A. Mikkosen jouluaiheinen vuonna 1989 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi CBS Records (nykyinen Sony Music Entertainment), ja se julkaistiin LP:nä, C-kasettina ja CD-levynä. Albumilla esiintyvät Mikkosen lisäksi Mervi Hiltunen, Sakari Heikka, Cantores Minores -poikakuoro ja Mikkosen tytär Terhi.
Albumi.
Albumin tekeminen sai alkunsa joulukuussa 1988, kun Timo T. A. Mikkonen oli suunnittelemassa "Tänään, tässä ja nyt" -ohjelmaan erikoisohjelmaa, jossa esitettäisiin jouluaiheinen kappale, jonka piti olla suomenkielinen versio jostakin tunnetusta ulkomaalaisesta jouluiskelmästä. Mikkonen pohti, kuka esittäisi kappaleen ohjelmassa, jolloin Mikkosen silloinen vaimo Tuire Mikkonen ehdotti häntä itseään. Näin syntyi Jori Sivosen sovittama ja Tarleena Sammalkorven sanoittama kappale "Jos joulu tois rintaan rauhan", joka on käännöskappale ulkomaalaisesta jouluiskelmästä "Blue Christmas". Myöhemmin pari televisiokatsojaa tekivät aloitteen levy-yhtiö CBS Recordsille. Levy-yhtiöstä soitettiin Mikkoselle, joka ehdotti tehdä jouluaiheinen pitkäsoitto. Levytyssopimus saatiin tehtyä, ja seuraavaksi ruvettiin suunnittelemaan materiaalia pitkäsoittoa varten. Ainoastaan "Talven ihmemaa" oli levytetty aiemmin suomen kielelle. Kaikki muut levyn kappaleet sanoitettiin, ja tulkittiin ensimmäistä kertaa suomeksi. Kun kappaleet oli valittu, alettiin etsimään levyprojektille muita laulajia sekä sovittaja-kapellimestaria, johon valittiin Kari Litmanen. Albumin tekoon pyydettiin mukaan Cantores Minores -poikakuoro, Savonlinnan oopperajuhlien "Taikahuilun" taiteilijakuntaan kuuluva kanttoritähdistön solisti Sakari Heikka, How Many Sisters-yhtyeestä tutuksi tullut laulaja Mervi Hiltunen sekä Mikkosen oma tytär Terhi.
Albumin kappaleiden esittelyä.
Albumin nimikkokappale "Joulusydän" on suomenkielinen käännöskappale Wham!in jouluaiheisesta kappaleesta "Last Christmas". Mikkonen kertoo albumin kansipaperin sisäsivulla, että kappale kertoo "menneen joulun ja menetetyn sydämen kaipauksesta, joka antaa mahdollisuuden tulkita miehen ja naisen välisen suhteen ikuista draamaa, sukupolvesta ja aikakaudesta toiseen". Saman kappaleen on myöhemmin levyttänyt Arja Koriseva vuonna 2002 joulualbumilleen Joulu joka päivä.
Albumin kappale "Avaruus" on käännöskappale piirroselokuvan "Lumiukko" tunnussävelmästä "Walking in the Air". Kappaleen esittävät albumilla Sakari Heikka ja Cantores Minores- poikakuoro. Saman kappaleen on myöhemmin levyttänyt muun muassa Tarja Merivirta. 
Kappaleet.
Sovitus:
Kappaleiden sanoitukset:
Musiikkivideot.
Levyn kappaleista "Jos joulu tuo rintaan rauhan", "Talven ihmemaa", "Kultainen mummi", "Lunta saa tuiskuttaa", "Vuoden vaan saan joulua odottaa", "Joulutaivas tähtineen", "Jos joulu jää sydämeen" ja "Eilinen, huominen, yhteinen" on julkaistu musiikkivideot. Nämä musiikkivideot esitettiin muun muassa Mikkosen omissa keskusteluohjelmissa, ja musiikkiohjelmassa "Toivotaan, toivotaan". Musiikkivideot ovat katsottavissa muun muassa Nina Mikkosen "The Mikkoset"- YouTube-kanavalla joulukuussa 2022 julkaistuissa The Legacy of Timo T. A. -videoissa.
Harmony

Harmony (myös Node 2) on Kansainvälisen avaruusaseman seitsemäs kiertoradalle viety moduuli. Se on toinen kaikkiaan kolmesta yhdysmoduulista (Node x).
Laukaisu.
Harmony laukaistiin kiertoradalle avaruussukkula Discoveryn lennolla STS-120 23. lokakuuta 2007. Se kiinnitettiin väliaikaisesti Unity-moduuliin, mutta siirrettiin sukkulan lähdettyä Destiny-moduuliin.
Antonia Fraser

Lady Antonia Fraser CBE (s. 27. elokuuta 1932) on brittiläinen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi historiaa käsittelevillä teoksillaan ja rikoskirjallisuudellaan. 
Fraser syntyi Lontoossa pääri Frank Pakenhamin ja tämän puolison Elizabethin tyttäreksi. Hän valmistui Oxfordin Lady Margaret Hallista ja meni vuonna 1956 naimisiin parlamentaarikko Hugh Fraserin kanssa. Vuonna 1977 päättyneestä avioliitosta syntyi parille kuusi lasta. 
Fraser oli naimisissa Nobel-palkitun kirjailija Harold Pinterin kanssa vuodesta 1980 tämän kuolemaan vuoteen 2008 asti. Fraserille itselleen on myönnetty James Tait Blackin muistopalkinto vuonna 1969.
Fraserin ammattimainen ura historiankirjoittajana käynnistyi vuonna 1969, jolloin julkaistiin hänen kirjoittamansa elämäkertateos "Mary, Queen of Scots". Hän on yhtä lailla suosittu dekkarikirjailija; hänen luomansa Jemima Shore -hahmo on tuttu myös televisiosta. Sofia Coppolan elokuva "Marie Antoinette" (2006) perustuu löyhästi hänen teokseensa "Marie Antoinette" (2001).
Antonia Fraserilta on suomennettu jännitysnovelli "Parrin lasten tapaus" jännitysnovellikokoelmassa "Femme fatale: Murhaavan hurmaavat naiset" (2011).
Matka maailman ympäri

Matka maailman ympäri voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Faye Kellerman

Faye Kellerman (s. 31. heinäkuuta 1952 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija. Hän on tullut tunnetuksi Decker &amp; Lazarus -dekkarisarjallaan, jonka osia on myös suomennettu.
Hän on ortodoksijuutalainen ja naimisissa toisen rikoskirjailijan, Jonathan Kellermanin kanssa.
Kellerman opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hän suoritti "Bachelor of Arts" -tutkinnon matematiikasta vuonna 1974 ja sai neljä vuotta myöhemmin hammaskirurgian tohtorin arvon. Hän ei kuitenkaan ole koskaan harjoittanut hammaslääketiedettä, vaan on päätoiminen kirjailija.
Alexandria (Minnesota)

Alexandria on kaupunki Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Se on Douglasin piirikunnan pääkaupunki. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 41,3 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 13 746 asukasta. Asukasluku kasvoi vuosina 2010–2018 10,1 prosenttia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan siellä asui 11 070 asukasta.
Alexandria on perustettu 1858, ja se on nimetty Alexander ja William Kinkeadin mukaan. Alexandriassa olevassa museossa sijaitsee keskustelua herättänyt Kensingtonin kivi, jonka väitetään osoittavan viikinkien käyneen alueella jo 1300-luvulla. Museon ulkopuolella on seitsenmetrinen viikinkipatsas, joka rakennettiin alun perin vuoden 1964 New Yorkin maailmannäyttelyä varten.
Alexandria on kuuluisa lomailukohde, johtuen alueen monista järvistä. Järvien lukuisilla rannoilla sijaitsee paljon ravintoloita, hotelleja ja baareja sekä Lake Carlos State Park ja Lake Geneva c amp. Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä Lake Carols State Park järjestää itsenäisyyspäivän laivakulkueen, johon osallistuu satoja laivoja ja jota seurataan innokkaasti rannalta. Tapahtuma loppuu isoon ilotulitukseen.
Alexandria sijaitsee tien 52 varrella lähellä liittymää 94. Lake Carlos State Park sijaitsee 13 kilometriä pohjoiseen Alexandriasta. Alexandria sijaitsee noin 25 neliökilometrin alueella, josta 1,2 neliökilometriä on vettä. Suurin osa Alexandrian todellisesta populaatiosta elää varsinaisen kaupungin ulkopuolella.
James D’Arcy

James D’Arcy (oik. Simon D’Arcy, s. 24. elokuuta 1975 Fulham, Lontoo) on englantilainen näyttelijä.
Valmistuttuaan Christ’s Hospital -koulusta vuonna 1991 D’Arcy lähti Australiaan. Siellä hän työskenteli perthiläisen koulun näytelmäosastolla ja innostui näyttelemisestä. Vuoden kuluttua hän palasi Lontooseen ja haki teatterikouluun. Hän suoritti kolmivuotisen teatterikoulukurssinsa London Academy of Music and Dramatic Artissa. Tatterikoulutuksen aikana hän esiintyi muutamissa näytelmissä, kuten "Miten haluatte" ja "Wild Honey".
Ura.
Uransa alkuvaiheessa D’Arcy esiintyi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, muun muassa "Silent Witness" -sarjassa (1996). Vuodesta 2001 James alkoi esiintyä isommissa rooleissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa ' (2003), ' (2004), "An American Haunting" (2005), "Pilvikartasto" (2012) ja "Hitchcock" (2012).
Shark (televisiosarja)

Shark on yhdysvaltalainen lakidraamasarja. Sarja kertoo James Woodsin esittämästä Sebastian Starkista, joka on entinen puolustusasianajaja ja nykyinen syyttäjä. Sarjan muissa osissa ovat Danielle Panabaker, Sophina Brown, Sarah Carter, Kevin Alejandro, Henry Simmons ja Jeri Ryan. Sarjan pilottijakson ohjasi Spike Lee, ja se esitettiin CBS:llä 21. syyskuuta 2006.
Historia.
CBS ilmoitti 20. lokakuuta 2006, että "Sharkia" esitetään täysi tuotantokausi eli 22 jaksoa. 16. toukokuuta 2007 kanava tiedotti, että sarjalle tuotetaan myös toinen tuotantokausi. Sen esittäminen alkoi 23. syyskuuta 2007, mutta esittäminen keskeytyi 27. tammikuuta 2008 käsikirjoittajien lakon myötä. Jatkoa seurasi 29. huhtikuuta 2008 lähtien neljällä jäljellä olevalla jaksolla. Niiden loputtua CBS ei tilannut enää uutta tuotantokautta, vaan lakkautti 13. toukokuuta 2008 koko sarjan.
Sarja Suomessa.
Suomessa "Sharkia" esittää MTV3-kanava. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 12. lokakuuta 2007.
Athlone

Athlone () on kaupunki Irlannin keskiosissa. Se sijaitsee Shannonjoella, osaksi Westmeathin ja osaksi Roscommonin kreivikunnan alueella.
Athlonessa asui vuoden 2006 väestönlaskennassa 17 544 ihmistä.
Nikolai Makarov (jääkiekkoilija)

Nikolai Makarov (s. 19. joulukuuta 1948 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Hän pelasi Neuvostoliitossa Traktor Tšeljabinskin joukkueessa sekä edusti urallaan myös Helsingin Jokereita vuosina 1982–1984. Jokereissa pelatessaan hänet valittiin kauden 1982–1983 hopeajoukkueesta SM-liigan parhaaksi puolustajaksi sekä All Stars -kentälliseen siitä huolimatta, että hän loukkaantui runkosarjan loppuvaiheissa, eikä ehtinyt toipua takaisin huippukuntoon finaaleihin mennessä. Jokerit hävisi loppuottelusarjan HIFK:lle niukasti otteluin 2–3.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Makarov pelasi 13 ottelua, joissa teki kolme maalia. Hän pelasi kultaa voittaneessa NL:n joukkueessa ottelun Tšekkoslovakiaa vastaan vuoden 1981 MM-kisoissa. Makarov valittiin Neuvostoliiton/Venäjän Hockey Hall of Fameen vuonna 1981.
Hän on toisen jääkiekkoilijan, legendaarisen Sergei Makarovin isoveli.
Guyana olympialaisissa

Guyana osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoon 1948 kesäolympialaisissa. Sen jälkeen se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta Montréalin 1976 kisoja, joita se ainoana amerikkalaisena maana boikotoi. Guyana on saavuttanut olympialaisissa yhden pronssimitalin. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Guyanan ainoa olympiamitalisti on nyrkkeilijä Michael Anthony, joka sijoittui kääpiösarjassa (alle 54 kg) pronssille Moskovan 1980 olympialaisissa. Guyanan James Gilkes oli 1970-luvulla maailman kärkipikajuoksijoita, mutta hän joutui jäämään pois Montréalin 1976 olympialaisista Guyanan liityttyä olympiaboikottiin. Estejuoksun olympiavoittaja Chris Brasher syntyi Guyanassa, mutta edusti Isoa-Britanniaa.
Kanssasi on niin hyvä olla

20 suosikkia – Kanssasi on niin hyvä olla on Susanna Haaviston kokoelmalevy vuodelta 2002. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet.
Kappaleet 1–6 ovat Polarvoxin tuottamalta Haaviston esikoisalbumilta "Huomenna sinä tulet" vuodelta 1985, muut kappaleet esitysjärjestystä myöten Flamingo Musicin tuottamalta toiselta albumilta "Miksi?" vuodelta 1992.
Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko

Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko on kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin kahdeksas soololevy, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2005. Levyllä soittaa jo edellisellä levyllä soittanut Organ Fusion Band.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Gustavson, sekä sovittanut Organ Fusion Band.
Canadarm2

Canadarm2 (myös Mobile Servicing System eli MSS) on Kansainvälisen avaruusaseman robottikäsivarsi, jota käytetään aseman kokoonpanossa ja huoltotehtävissä. Varsinaisen järjestelmän nimi on Mobile Servicing System eli MSS mutta se tunnetaan paremmin keskeisimmän komponenttinsa Canadarm2 nimellä. Järjestelmään kuuluu myös Mobile Transporter ja Mobile Base System, joilla Canadarm2 liikkuu asemassa kiinniolevia kiskoja myöten sekä Canadarm2n päähän asennettava Special Purpose Dexterous Manipulator eli Dextre robotti, jolla voidaan hoitaa aiemmin avaruuskävelyn vaatineita tehtäviä.
Canadarm2.
Canadarm2n suunnitteli ja rakensi MacDonald, Dettwiler and Associates Kanadan avaruusjärjestölle. 
Canadarm2 laukaistiin kiertoradalle STS-100-lennolla huhtikuussa 2001. Se on kehittyneempi ja suurempi versio sukkuloissa olevista Canadarm-robottikäsivarsista. Canadarm2 on 17,6 metriä pitkä ja siinä on seitsemän motoroitua niveltä. Sen massa on 1 800 kg ja halkaisija 350 mm. Käsivarrella voidaan käsitellä suurimmillaan 116 000 kg massaisia kappaleita ja avustaa avaruussukkuloiden telakoitumista.
Canadarm2 voi siirtyä avaruusasemalla yhdestä kiinnityskohdasta (Power Data Grapple Fixtures eli PDGF) toiseen siten että sen kiinnityspää asemaan vaihtuu.
Canadarm2n ohjaaja voi seurata mitä on tekemässä ohjausyksikön (Robotic Work Station eli RWS) nestekidenäytöistä. RWS-yksiköitä on koko asemalla kaksi mutta vain yhtä käytetään kerrallaan. Valmiissa avaruusasemassa toinen ohjausyksikkö on Destiny-moduulissa ja toinen Cupola-moduulissa. Toistaiseksi kumpikin on Destiny-moduulissa.
Mobile Transporter ja Mobile Base System.
Lennolla STS-110 asennettu Mobile Transporter liikkuu Integrated Truss Structuren kiskoja pitkin. Mobile Transporterin päälle lennolla STS-111 kesäkuussa 2002 asennettiin Mobile Base System eli MBS. Kun Canadarm2 on kiinnitettynä MBS:ään voi se liikkua pitkin koko aseman runkoa parin sentin sekuntinopeudella.
MBS:n virallinen koko nimi on Mobile Remote Servicer Base System.
Special Purpose Dexterous Manipulator.
Special Purpose Dexterous Manipulator eli Dextre on pienempi kaksikäsivartinen robotti, jolla on mahdollista tehdä joitain kokoonpano- ja huoltotehtäviä, joihin toistaiseksi on tarvittu avaruuskävelyitä. Se toimitettiin asemalle maaliskuussa 2008 Endeavour-sukkulan lennolla STS-123.
Malesian Grand Prix 2002

Malesian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden toinen osakilpailu, joka järjestettiin Malesian Sepang International Circuitilla 17. maaliskuuta 2002. Kilpailun voitti Williamsin Ralf Schumacher ja hänen tallikaverinsa Juan Pablo Montoya oli toinen.
Peter Naur

Peter Naur (25. lokakuuta 1928 Frederiksberg – 3. tammikuuta 2016 Herlev) oli tanskalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja tähtitieteilijä. Hän oli kehittämässä ALGOL 60 -kieltä ja John Backuksen kanssa Backus–Naur-muotoa.
Hän ohjelmoi EDSAC-tietokonetta Cambridgen yliopistossa.
Naur toimi Kööpenhaminan yliopiston professorina vuosina 1969–1998. Hänestä tuli vuonna 2005 ensimmäinen Turing-palkinnon saanut tanskalainen.
Fernando J. Corbató

Fernando José ”Corby” Corbató (1. heinäkuuta 1926 Oakland, Kalifornia – 12. heinäkuuta 2019 Newburyport, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän valmistui California Institute of Technologystä vuonna 1950 sekä Massachusetts Institute of Technologystä (MIT) 1956. Hänestä tuli jälkimmäisen professori vuonna 1965, ja hän työskenteli siellä eläkkeelle vetäytymiseensä saakka. Hän johti 1960-luvun alussa MIT:llä Compatible Time-Sharing System (CTSS) ja Multics-käyttöjärjestelmien kehitystyötä. Corbató otti CTSS-järjestelmässä ensimmäisenä käyttöön käyttäjien salasanat.
Corbatólle myönnettiin vuonna 1990 arvostettu Turing-palkinto.
Corbató kuoli 93-vuotiaana heinäkuussa 2019 Newburyportissa Massachusettsissa diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Theodore Pleske

Theodore (Fedor Dmitrijevitsh) Pleske (23. kesäkuuta 1858 Pietari – 1. elokuuta 1932 Pietari) oli venäläinen lintutieteilijä.
Pleske oli akateemikko ja toimi Venäjän tiedeakatemian eläintieteellisen instituutin lintutieteellisen osaston johtajana vuosina 1886–1896. Hän tutki Kuolan niemimaata ja julkaisi kirjoituksen "A critical review of mammals and birds of the Kola Peninsula" (1887). Pleske tarkisti ja korjasi N. M. Prževalskin johtamilta tutkimusmatkoilta kerätyt lintunäytteet. Hän julkaisi kolme kirjoitusta Prževalskin retkistä: "Scientific results of the N. M. Przewalski expeditions to Central Asia" (1889, 1890, 1894), joihin sisältyivät tieteelle uusien lajien kuvaukset. Hän julkaisi kertuille omistetun teoksen "Avifauna of Russian Empire" (1889–1891). Hän nimesi muun muassa aavikkovarpusen alalajin "Passer simplex zarudnyi" (1896) maanmiehensä Nikolai Zarudnyin kunniaksi. 
1928 julkaistiin Bostonissa maineikas "Birds of the Eurasian Tundra". Ensimmäisessä osassa käsitellään paroni Edward von Tollin johtamaa venäläisten naparetkeä 1900–1903. Toisessa osassa tarkastellaan systemaattisesti tuolla retkellä tavattuja 73 tundran lintulajia. Kolmannessa osassa Pleske esittelee kehittelemänsä teorian tundran jakamisesta 21 osa-alueeseen ja niiden linnustoon sekä kuvauksen osa-alueen sijainnista ja luonnonoloista. Neljäs osa käsittää tekijän johtopäätökset ja tiivistelmän. Teoksessa on 40 mustavalkoista valokuvaa 17 aukeamalla maisemista sekä linnuista ja niiden pesistä, ja kuusi värivalokuva-aukeamaa, jotka esittävät tunturipöllön poikaspesää, pulmussirrin untuvikkoa, kuovisirrin ja pulmussirrin munia, isosirrin untuvikkoa sekä kiirunaa kirjavassa syyspuvussa.
Jörg Friedrich

Jörg Friedrich (s. 17. elokuuta 1944 Kitzbühel, Tiroli, Itävalta) on saksalainen toimittaja ja historioitsija, joka on teoksissaan käsitellyt muun muassa kansallissosialismia ja saksalaisten toisessa maailmansodassa tekemiä sotarikoksia ("Freispruch für die Nazi-Justiz", 1983; "Die Kalte Amnestie", 1984). Näistä tutkimuksista hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo Amsterdamin yliopistosta.
Hänen tunnetuimpiin kirjoihinsa kuuluu Saksan kaupunkien terroripommituksia käsittelevä "Suuri palo" (2002).
James Forrestal

James Vincent Forrestal (15. helmikuuta 1892 – 22. toukokuuta 1949) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa laivastoministerinä vuosina 1944–1947 ja puolustusministerinä vuosina 1947–1949. Forrestal kuoli putoamalla sairaalan ikkunasta, mitä on arveltu itsemurhaksi.
Elämäkerta.
Forrestal syntyi Matteawanissa 15. helmikuuta 1892. Hänestä käytettiin hänen nuoruudessaan nimiä "Vincent" ja "Vince" erottamaan hänet hänen isästään, joka samoin oli nimeltään James. Hänen isänsä omisti menestyksekkään rakennusyrityksen ja toimi Matteawanin postimestarina.
Forrestal oli erinomainen oppilas ja valmistui Matteawanin high schoolista 16-vuotiaana. Hän kiinnostui jo nuorena journalismista ja työskenteli useassa lehdessä. Hän jatkoi opintojaan Dartmouth Collegessa ja Princetonin yliopistossa, mutta lopetti opintonsa vuonna 1915 saamatta tutkintoa. Seuraavana vuonna hän siirtyi journalismin parista liiketalousalalle, missä menestyi hyvin.
Vuosina 1917–1919 Forrestal palveli Yhdysvaltain laivastossa lentäjänä.
Forrestal avioitui vuonna 1926 "Vogue"-lehden kolumnisti Josephine Ogdenin kanssa. Vaimo kärsi alkoholiongelmasta, minkä lisäksi tällä todettiin vuonna 1940 skitsofrenia. Hänen kommunisteja koskevat paranoiansa vaikuttivat mahdollisesti myös Forrestalin ajatteluun.
Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt nimitti vuonna 1940 apulaislaivastoministeriksi nimitetyn Forrestalin laivastoministeriksi Frank Knoxin kuoltua vuonna 1944. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli maan ensimmäinen puolustusministeri.
Kuolema.
Forrestal löydettiin 22. toukokuuta 1949 kuolleena Bethesdassa Marylandissa National Naval Medical Centerin matalamman osan katolta. Hän oli pudonnut sinne rakennuksen korkeamman osan ikkunasta. Kuolemaa on yleisesti pidetty itsemurhana, mutta salaliittoteoriat siitä, että hän olisi murhattu, alkoivat levitä lähes heti hänen kuolemansa jälkeen. Tapauksesta on syytetty niin kommunisteja, israelilaisia kuin Yhdysvaltain omia tiedustelupalveluitakin. Forrestalin hautajaiset pidettiin kolme päivää myöhemmin Arlingtonin sotilashautausmaalla.
Historioitsija James Carrollin mukaan Forrestalin itsemurhan syynä oli hänen kykenemättömyytensä erottaa Neuvostoliiton Yhdysvalloille muodostama uhka häntä itseään vastaan kohdistetusta uhasta.
Kunnianosoitukset.
Forrestalin kotikaupunkiin avattiin vuonna 1953 James V. Forrestal Elementary School -niminen koulu.
Forrestalin mukaan nimettiin amerikkalainen lentotukialus USS "Forrestal" (CVA-59), joka oli valmistuessaan vuonna 1955 maailman suurin lajissaan.
Vuonna 1969 Washington DC:ssä otettiin käyttöön James V. Forrestal Building, jossa toimi asevoimien toimistoja. Rakennus tunnettiin myös nimellä ”pikku-Pentagon”. Nykyisin siinä sijaitsevat Yhdysvaltain energiaministeriön tilat. Pentagonissa puolestaan hänen rintakuvansa on sijoitettuna lähelle rakennuksen sisäänkäyntiä.
Pietro Belluschi

Pietro Belluschi (18. elokuuta 1899 – 14. helmikuuta 1994) oli italialaissyntyinen, vuonna 1923 Yhdysvaltoihin muuttanut moderni arkkitehti. Hän työskenteli Massachusetts Institute of Technologylla vuoteen 1965.
Belluschi palkittiin "American Institute of Architectsin" kultamitalilla vuonna 1972 ja National Medal of Artsilla vuonna 1991.
Belluschin suunnittelemien rakennusten joukossa ovat Louise M. Davies Symphony Hall San Franciscossa ja Portland Art Museum Portlandissa. Arkkitehti eli 94-vuotiaaksi.
Poika ja varis

Poika ja varis on suomalaisen taidemaalarin Akseli Gallen-Kallelan maalaus vuodelta 1884. Teos on 86 × 72 cm -kokoinen öljymaalaus kankaalle ja se on yksi suomalaisen taiteen kultakauden mestariteoksista. Tyyliltään teos edustaa naturalismia.
"Poika ja varis" on merkittävimpiä Gallen-Kallelan nuoruudentöistä, joille realistinen ilmaisu oli tyypillistä. Vuotta myöhemmässä "Akka ja kissa" -maalauksessa on vastaavia piirteitä. Molemmissa teoksissa kohteena ovat yhteiskunnan vähäosaiset. Teos syntyi taiteilijan viimeisenä Tyrvään kesänä vuonna 1884. Hän vietti aikaansa Sipin talon pihapiirissä, missä maalaus syntyi. On myös pidetty todennäköisenä, että taulun esittämä poika on Sipin talon isännän ja kirkkoväärtin poika Väinö Sipi. Gallen-Kallela vietti kesiä Tyrväällä myös lapsuudessaan.
"Poika ja varis" oli Gallen-Kallelan mukana hänen matkustaessaan ensimmäisen kerran Pariisiin 19-vuotiaana syksyllä 1884. Se teki siellä vaikutuksen, mikä johti Gallen-Kallelan opiskelupaikan saamiseen. Teoksen omistaa Suomen valtio, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin.
Lewis Cass

Lewis Cass (9. lokakuuta 1782 Exeter, New Hampshire – 17. kesäkuuta 1866 Detroit, Michigan) oli yhdysvaltalainen poliitikko, sotilas ja lakimies.
Cass osallistui vuoden 1812 sotaan, jonka aikana hän yleni prikaatikenraaliksi. Sodan jälkeen hän toimi 1813–1831 Michiganin territorion sotilas- ja siviilikuvernöörinä. Cass erosi kuvernöörin tehtävistään vuonna 1831 ottaakseen vastaan nimityksen sotaministeriksi Andrew Jacksonin kabinettiin, jossa hän toimi vuoteen 1836. Cassilla oli keskeinen rooli intiaanien pakkomuuttopolitiikan toteuttamisessa. Sotaministerin paikalta erottueen hän toimi Yhdysvaltain suurlähettiläänä Ranskaan vuosina 1836–1842.
Cass edusti Michigania Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1845–1848 ja 1849–185. Senaatissa hän toimi senaatin puheenjohtaja "pro tempore" yhden päivän 4. joulukuuta 1854. Vuonna 1848 hän oli demokraattipuolueen presidenttiehdokas, mutta hävisi Zachary Taylorille. Vuosina 1857–1860 hän toimi presidentti James Buchananin ulkoministerinä.
Ulkoministerikauden jälkeen Cass muutti Detroitiin, jossa hän myös kuoli vuonna 1866. Cass on haudattu Elmwoodin hautausmaalle.
Zoey 101

Zoey 101 on Dan Schneiderin luoma yhdysvaltalainen televisiosarja. Ohjelma keskittyy päähahmon Zoey Brooksin elämän arkipäiväisiin tapahtumiin ystäviensä kanssa sisäoppilaitoksella. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 2005–2008 yhteensä 65 jakson verran.
Sarjan kuvaukset tehtiin Malibun, Kalifornian Pepperdine-yliopistolla.
Juoni.
Vain pojille tarkoitettu sisäoppilaitos Pacific Coast Academy tekee historiaansa muutoksen, kun he hyväksyvät myös tyttöjä kouluunsa ensimmäistä kertaa. Zoeyn (Jamie Lynn Spears) nuorempi veli Dustin (Paul Butcher) on jo kyseisessä koulussa ja Zoey päättää olla yksi ensimmäisistä tytöistä, jotka tulevat Pacific Coast Academyyn. Kaikki tuntuu aluksi jännittävältä, mutta myös pelottavalta, kun hänen täytyy sopeutua uuteen kouluun ja opetella elämään 13-vuotiaana yksin asumista huonekavereiden kanssa koulussa, jossa poikia on enemmän kuin tyttöjä.
Memmingen

Memmingen on kaupunki Baijerin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se kuuluu Schwabenin hallintopiiriin. Kaupunki sijaitsee Baijerin ja Baden-Württembergin välisellä rajalla Iller-joen varrella, noin 50 kilometriä etelään Ulmista ja noin 100 kilometriä lounaiseen Münchenistä.
Vuoden 2015 lopussa Memmingenin asukasluku oli 42 841. Se on pinta-alaltaan 70,17 neliökilometrin suuruinen. Memmingen on jaettu seitsemään eri kaupunginosaan ().
Memmingen on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.
Historia.
Memmingenin paikkeilla arvellaan Rooman valtakunnan aikana sijainneen pieni sotilasasema, nimeltään "Cassiliacum" tai "Viaca". 500-luvulla alueelle perustettiin alemannien asutus ja 700-luvulla frankkein kuninkaanlinna.
Memmingen oli yhteydessä Böömiin, Itävaltaan ja Müncheniin Lindauhun johtavan suolatien kautta. Toinen Memmingenin läpi kulkenut reitti oli niin kutsuttu "italialainen tie" () , joka johti Pohjois-Saksasta Sveitsin kautta Italiaan. Molemmat reitit auttoivat Memmingeniä saavuttamaan tärkeän kauppapaikan aseman. Nimi "Mammingin" esiintyi tekstissä ensimmäisen kerran vuonna 1128. Viralliset kaupunginoikeudet se sai vuonna 1158 herttua Welf VI:lta.
Vapaaksi valtakunnankaupungiksi () Memmingen nousi vuonna 1286. Vuonna 1348 kaupunkiin saapui ruttoepidemia, joka laski kaupungin asukaslukua merkittävästi. 1630-luvulla kolmikymmenvuotinen sota ulottui myös Memmingeniin. Kaupunkiin saapuivat niin keisarilliset kuin ruotsalaiset joukot. Vuonna 1802 Memmingenistä tuli osa Baijeria.
Dome C

Dome C on paikka Etelämantereen jääkuoren muodostamalla ylängöllä. Se sijaitsee Wilkesinmaan sisäosassa, 3 233 metriä merenpinnasta. 
Dome C on eräs maapallon kylmimmistä paikoista. Vuotuinen keskilämpötila on −54,5 °C. Kesäkuukausinakaan lämpötila harvoin on korkeampi kuin −25 °C ja talviaikaan pakkanen voi pudota −80 °C:seen. Korkealla, keskellä jäätikköä sijaitsevalla alueella ei esiinny katabaattisia tuulia ja keskimääräinen tuulennopeus onkin vain 2,8 m/s. Paikalla on vuodesta 2005 lähtien toiminut italialais–ranskalainen tutkimusasema Concordia. Lähimmistä asutuista paikoista venäläinen tutkimusasema Vostok sijaitsee 560 kilometrin päässä ja rannikolla sijaitseva ranskalainen Dumont d'Urvillen tutkimusasema on 1 100 kilometrin päässä.
Tähtitieteellinen havaintopaikka.
Dome C tarjoaa maailman parhaimpiin kuuluvat olosuhteet tähtitieteelliselle havaintotoiminnalle. Tyypillinen seeing alueella on 0,36±0,19" (kaarisekuntia). Tämä on huomattavasti parempi kuin Mauna Kean observatorioiden seeing ja alarajallaan lähellä parasta teoreettisesti mahdollista arvoa ilmakehässä tehtäville havainnoille. Paras paikalla hetkellisesti mitattu seing on 0,07", mikä on luultavasti maailmanennätys. Teleskooppi tulee kuitenkin sijoittaa riittävän korkeaan torniin, sillä lähellä jäätikön pintaa esiintyy merkittävää turbulenssia.
Aerosolihiukkasten puuttuessa lähes täysin, äärimmäisen kirkas ja läpinäkyvä ilma mahdollistaa tähtitieteelliset havainnot jopa silloin, kun aurinko on horisontin yläpuolella. Ilmankosteus on olematon, joten havaintotoiminta on mahdollista myös muutoin maanpäällisissä havainnoissa ongelmallisella infrapuna-alueella.
Valosaastetta – revontulia lukuun ottamatta – Dome C:n alueella ei varsin ilmeisistä syistä ole. Myös pilvet ovat harvinaisia.
Thierry Toutain

Thierry Toutain (s. 14. helmikuuta 1962 Fourniers) on ranskalainen kävelijä. Toutain saavutti pronssia 20 km kävelyssä vuoden 1990 EM-kilpailuissa Splitissä ja hopeaa vuoden 1994 EM-kilpailuissa Helsingissä. Olympiatasolla hänen paras sijoituksensa on 10. sija 20 km kävelyssä vuoden 1996 kesäolympialaisista Atlantasta.
Toutain käveli kolme virallista maailmanennätystä. Maaliskuussa 1991 hän käveli samassa kilpailussa 2 tunnin (29 090 metriä) ja 30 000 metrin (2.03.56,5) ratakävelyn maailmanennätykset. Nämä ennätykset rikkoi Maurizio Damilano lokakuussa 1992. Vuonna 1996 Toutain käveli 50 000 metrin ratakävelyn maailmanennätyksen 3.40.57,9. Tämän ennätyksen rikkoi Yohann Diniz vuonna 2011.
Sergei Buturlin

Sergei Aleksandrovitš Buturlin (, 22. syyskuuta 1872 Montreux – 22. tammikuuta 1938 Moskova) oli venäläinen lintutieteilijä.
Buturlin kuului Venäjän vanhimpiin aatelissukuihin ja vietti pääosan elämästään Venäjällä. Hän kävi koulua Simbirskissä, nykyisessä Uljanovskissa, ja opiskeli oikeustiedettä Pietarissa. Hänen kiinnostuksensa eläintieteeseen oli hyvin voimakas ja hän kuluttikin enimmän aikansa keräämällä lintuja ympäri Venäjää ja Siperiaa ja myös julkaisemalla tutkimustensa tulokset. Vuoteen 1892 saakka hän keräsi Volgan alueella, sitten Königsbergin (nyk. Kaliningrad) alueella. Vuodesta 1900 vuoteen 1902 hän vietti Kolgujevin ja Novaja Zemljan saarilla. Vuosien 1904 ja 1906 välillä hän otti osaa tutkimusretkelle Kolymajoelle Siperiaan ja 1909 hän vieraili Altain vuoristossa. 1925 hän suoritti viimeisen matkansa, joka suuntautui Tšuktšien niemimaalle.
Hän julkaisi useita tärkeitä kirjoituksia palearktisen alueen linnuston taksonomiasta ja esiintymisestä, muun muassa:
1906 Buturlinista tuli British Ornithologists’ Unionin (BOU) ulkojäsen. 1907 hänestä tuli American Ornithologists’ Unionin (AOU) kirjeenvaihtajajäsen. Hän oli lajien monimuotoisuuden tutkimuksen pioneeri Venäjällä ja kuvaili yli 200 uutta lintulajia. Hän kuvaili ja nimesi muun muassa pikkuvarpusen alalajin "transcaucasicus" 1906.
1918 hän liittyi Moskovan yliopiston eläintieteellisen museon tutkijoihin ja 1924 hän lahjoitti museolle palearktisten lintujen kokoelmansa.
Liu Hongyu

Liu Hongyu () (s. 11. tammikuuta 1975, Liaoning) on kiinalainen kävelijä. Hän voitti kultaa 20 kilometrin kävelyssä vuoden 1999 maailmanmestaruuskilpailuissa Sevillassa. Hänen voittoaikansa oli 1.30.50 ja hänen maannaisensa Wang Yan hävisi hänelle kaksi sekuntia.
Wang Yan

Wang Yan (; s. 3. toukokuuta 1971 Liaoning) on kiinalainen kävelijä. Hän saavutti olympiapronssia 10 kilometrin kävelyssä vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hänellä on myös maailmanmestaruushopeaa 20 kilometrin kävelystä vuoden 1999 MM-kilpailuista Sevillasta, jossa hän hävisi maannaiselleen Liu Hongyulle kaksi sekuntia .
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986 Wang Yan voitti kultaa 5 000 metrin kävelyssä 15 vuoden 137 päivän ikäisenä. Hän onkin nuorin voittaja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Norman Read

Norman Read (13. elokuuta 1931 – 22. toukokuuta 1994) oli uusiseelantilainen kävelijä.
Hän syntyi Englannissa ja muutti Uuteen-Seelantiin vuonna 1953. Hän edusti Uutta-Seelantia vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja voitti kultaa 50 km kävelyssä.
Hän menehtyi sydänkohtaukseen pyöräilykilpailussa Waikatossa.
Larry Young

Larry Young (s. 10. helmikuuta 1943) on entinen yhdysvaltalainen kävelijä.
Hän voitti olympiapronssia 50 km kävelyssä vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Hän voitti pronssia myös seuraavissa, Münchenissä järjestetyissä olympialaisissa.
József Csermák

József Csermák () oli unkarilainen moukarinheittäjä ja olympiavoittaja.
Csermák voitti hieman yllätyksellisesti olympiakultaa Helsingissä 1952. Csermákin maanmies, hallitseva olympiavoittaja Imre Németh lähti kilpailuun suosikkina mutta jäi kolmanneksi. Csermák heitti olympiafinaalissa maailmanennätyksen 60,34, joka oli kaikkien aikojen ensimmäinen 60 metrin ylitys moukarinheitossa.
Bernin EM-kilpailuissa 1954 Csermák sai pronssia.
E. L. Konigsburg

E. L. Konigsburg (10. helmikuuta 1930 – 19. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen lasten- ja nuortenkirjailija ja kuvittaja. Hänet tunnetaan etenkin palkituista kirjoistaan "Ystäväni, noitatyttö" ja "Vanhan rouvan salaiset paperit".
Elämäkerta.
Konigsburg syntyi New York Cityssä, mutta kasvoi Pennsylvanian pikkukaupungeissa. Hän opiskeli kemiaa Pittsburghin yliopistossa ja työskenteli mm. laboratoriossa ja opettajana. Konigsburg meni naimisiin psykologi David Konigsburgin kanssa 1952, ja heille syntyivät lapset Paul, Laurie ja Ross. Hänen miehensä kuoli vuonna 2001. Uskonnoltaan he olivat juutalaisia. Perhe asui ensin Floridassa ja sitten muutti New Yorkiin. Siellä Konigsburg kävi taidetunneilla ja aloitti kirjoittamisen, kun nuorin lapsista meni päiväkotiin.
Teoksia.
Ystäväni, noitatyttö.
Konigsburgin ensimmäinen kirja Ystäväni, noitatyttö () julkaistiin 1967, ja se voitti Newbery Honor -palkinnon seuraavana vuonna. Kirjassa Elizabeth on muuttanut uuteen kouluun eikä saa siellä kavereita. Hän löytää puusta Jenniferin, joka kertoo olevansa noita. Tytöt alkavat hankkia aineita tehdäkseen taikavoidetta ja oppiakseen lentämään. Lentämisen sijaan tärkeämmäksi tulee pikkuhiljaa kehittyvä ystävyys. Koningsburg kirjoitti kirjan, kun hän tarkkaili tyttärensä sopeutumista uudelle paikkakunnalle. 
Vanhan rouvan salaiset paperit.
Vanhan rouvan salaiset paperit () julkaistiin 1967, ja se sai Newbery-mitalin 1968. Kirja sai myös muita palkintoja. Kirjassa Claudia, 12, karkaa pikkuveljensä Jamien kanssa New Yorkiin. He alkavat selvittää salapoliisitarinaa, johon liittyy mahdollisesti Michelangelon veistos. Kirjaan Konigsburg sai inspiraation, kun lehdessä kerrottiin taidemuseon tekemästä jännittävästä ostoksesta, ja samaan aikaan hemmotellut lapset kiukuttelivat eväsretkellä.
Muita teoksia.
Konigsburg kirjoitti yhteensä 21 kirjaa, joista osan hän myös kuvitti itse.
Janice Kawaye

Janice Hiromi Kawaye (s. 4. huhtikuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän on ääninäytellyt muun muassa animaatiosarjoissa "My Life as a Teenage Robot" ja "Hi Hi Puffy AmiYumi".
Elämäkerta.
Kawaye valmistui Los Angelesin piirikunnan high schoolista taidealalle, jonka myötä hän päätyi teatterin pariin. Kawaye teki 14-vuotiaana ensimmäisen näytelmäroolinsa elokuvassa "Tuhon yö" ja "Be Somebody... or Be Somebody's Fool!". Hän kuitenkin huomasi ääninäyttelemisen olevan hänelle luonnollisempaa ja teki ensimmäisen ääniroolinsa vuonna 1987 lyhytanimaatiossa "Dorothy Meets Ozma of Oz". Tämän jälkeen Kawaye on ääninäytellyt sarjoissa, kuten "Aladdin", "Beavis ja Butt-head", "Megas XLR", v" ja "Class of 3000".
Kawaye puhuu sujuvaa japania, jota hän käytti muun muassa "My Life as a Teenage Robotin" jaksossa "Speak No Evil".
Letitia Vriesde

Letitia Vriesde (s. 5. lokakuuta 1964 Paramaribo) on entinen surinamelainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 800 metrin juoksu.
Vriesde aloitti uransa Surinamen edustajana, mutta kansallinen liitto ei suostunut lähettämään häntä vuoden 1984 kesäolympialaisiin. Tämän jälkeen hän muutti Alankomaihin ja kehittyi urheilijana. Hän osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin ja otti paikkansa maailman parhaiden 800 m juoksijoiden joukossa pääsemällä finaaliin 800 m (lopputuloksissa 5.) ja 1 500 m (lopputuloksissa 9.) yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Tokiossa.
Vriesde voitti hopeaa vuoden 1995 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Göteborgissa. Aiemmin samana vuonna hän oli voittanut pronssia yleisurheilun sisäratojen MM-kilpailuissa. Mitalit olivat ensimmäiset eteläamerikkalaisen naisen voittamat maailmanmestaruusmitalit. Hän voitti myös pronssia vuoden 2001 MM-kilpailuissa Edmontonissa. Hän ei kuitenkaan ikinä päässyt juoksemaan olympiafinaalissa. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa hän teki ennätyksen juoksemalla nopeimman ajan, jolla on karsiuduttu 800 m loppukilpailusta. 
Vriesde on menestynein surinamelainen yleisurheilija ja pitää hallussaan Etelä-Amerikan 800 m, 1 000 m ja 1 000 m ennätyksiä.
Hän menetti vuoden 2003 Pan-Amerikan kisojen mestaruutensa kun kävi ilmi, että hänen dopingnäytteensä sisälsi liikaa kofeiinia. Hän ei kuitenkaan saanut kilpailukieltoa ja osallistui samana vuonna myöhemmin järjestettyihin maailmanmestaruuskilpailuihin. 
Vuoden 2005 lopussa Vriesde ilmoitti osallistuttuaan seitsemiin maailmanmestaruuskilpailuihin ja viisiin olympialaisiin, ettei kilpaile enää 800 metrillä, vaan siirtyy kilpailemaan pidemmille matkoille mukaan lukien 3 000 metrin estejuoksu.
Edwin Salpeter

Edwin Ernest Salpeter (3. joulukuuta 1924 Wien, Itävalta – 26. marraskuuta 2008 Ithaca, New York, Yhdysvallat) oli vuonna 1987 Bruce-mitalin saanut astrofyysikko. Hän oli syntyjään itävaltalainen mutta muutti nuorena perheensä kanssa Australiaan. 
Salpeter valmistui maisteriksi Sydneyn yliopistosta, muutti sitten Englantiin ja väitteli vuonna 1948 Birminghamin yliopistosta ja työskenteli sittemmin Cornellin yliopistossa. Hän valitsi Birminghamin saadakseen työskennellä Rudolf Peierlsin kanssa, ja siirtyi Cornelliin Hans Bethen takia, ja kertoi myöhemmin näiden olleen elämänsä parhaita päätöksiä. 
Salpeter piti itseään "yleisfyysikkona" ja hän on vaikuttanut useilla fysiikan alueilla: kvanttielektrodynamiikassa, ydinfysiikassa, ionosfäärin fysiikassa sekä tiheän aineen tilanyhtälöiden, neutrinojen emission ja mustien aukkojen parissa.
Salpeterille on Bruce-mitalin ohella myönnetty Royal Astronomical Societyn kultamitali vuonna 1973. Hän toimi Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1967 ja oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.