tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Edmon Marukjan

Edmon Hratšiki Marukjan (, s. 13. tammikuuta 1981, Vanadzor, Armenian SNT) on armenialainen poliitikko ja juristi. Marukjan on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 
Tausta.
Edmon Marukjan syntyi Vanadzorissa 13. tammikuussa 1981. Hän suoritti asevelvollisuutensa 1999–2001. Hän opiskeli lakia ja valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi Moskovan kauppa- ja laki-instituutista vuonna 2002. Opinnot jatkuivat Armenian julkisen hallinnon akatemiassa, josta hän valmistui maisteriksi 2006. Vuonna 2010 Marukjan valmistui maisteriksi Minnesotan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta pääaineenaan kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet.. 
Marukjan teki uran lakimiehenä niin Armeniassa kuin ulkomailla sekä mm. toimi vuosina 2010–2012 Human Rights Watch -järjestön kansallisena asiantuntijana.
Poliittinen ura.
Ensimmäisen kerran Marukjan valittiin Armenian parlamenttiin vuonna 2012 sitoutumattomana ehdokkaana. Hän on alusta alkaen istunut aina lakivaliokunnassa. 
Vuonna 2015 hän perusti Valoisa Armenia -puolueen ja hänet valittiin sen puheenjohtajaksi. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hän uusi paikkansa, ja uusi puolue osallistui ensimmäisiin vaaleihinsa Jelk-allianssin osana. Kolmannen kautensa hän aloitti vuoden 2018 ennenaikaisten vaalien jälkeen, jolloin Valoisa Armenia osallistui vaaleihin ilman vaaliliittoja.
Giannini

Giannini voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Like a Bee to the Honey

Like A Bee To The Honey on Lordin kolmas single yhtyeen fiktiiviseltä kokoelma-albumilta "Killection". Kappaleen ovat säveltäneet Jean Beauvoir sekä Paul Stanley 1980-luvun lopussa. Saksofonisoolon kappaleella soittaa Michael Monroe. Kappaleesta julkaistiin singlen julkaisupäivänä YouTubessa lyriikkavideo.
Shinjirō Koizumi

Shinjirō Koizumi (s. 14. huhtikuuta 1981) on japanilainen poliitikko. Hän oli Shinzo Aben neljännen hallituksen ympäristöministeri.
Koizumi on valmistunut Columbian yliopistosta (M. A. yhteiskuntatieteissä). Hän pitää ensimmäisen japanilaisena ministerinä isyysvapaata. Sen pituus on kaksi viikko siroteltuna kolmen kuukauden ajalle. Hän on saanut päätöksestään paitsi kehuja, myös runsaasti kritiikkiä. Pääministeri Shinzo Abe on kannustanut miehiä pitämään isyysvapaata, sillä vaikka heillä on siihen oikeus, harva käyttää sitä.
Koizumin isä on aiempi Japanin pääministeri Jun’ichirō Koizumi.
Linnajoen koulu

Linnajoen koulu on peruskoulun 7.–9. luokkiin keskittyvä koulu Porvoon keskusta-alueella.
Linnajoen yläaste perustettiin 1.8.1975 yhdistämällä Linnajoen yhteiskoulun ja Porvoon yhteislyseon keskikoululuokat sekä Keskuskoulun kansalaiskoululuokat. Peruskoulun opetussuunnitelma oli käytössä kaikilla ikäluokilla elokuusta 1977 alkaen.
Koulun kantaäiti on 1968 perustettu Porvoon Keskikoulu, jolle myönnettiin toukokuussa 1973 lupa antaa lukio-opetusta. Tuolloin koulun nimeksi otettiin Linnajoen yhteiskoulu. Nykyinen koulurakennus valmistui 1971, ja sitä laajennettiin 1980-luvun lopussa.
Rakennusta laajennettiin jälkeen vuosina 2001–2003, jolloin rakennettiin uusi I-siipi.
Viimeisin peruskorjaus valmistui vuonna 2012. Remontin aikaista, kahden ja puolen vuoden mittaista urakan aiheuttamaa tilanahtautta tuli helpottamaan pihalle tuodut 7 parakkiluokkaa. Korjaushankkeen suunnittelu käynnistettiin vuonna 2008 ja itse peruskorjaus aloitettiin loppusyksystä 2009. Koulun oppilasmäärä oli vähentynyt lukuvuoden 2008-2009 huippulukemasta 724 oppilaasta siten, että lukuvuonna 2009-1010 Linnajoen koulussa opiskeli yhteensä 613 oppilasta. Lukuvuonna 2012-2013 oppilaita oli 533.
Lukuvuosi 2012-2013 päästiin aloittamaan täysin remontoiduissa tiloissa. Syksyn alkupuolella täydennettiin vielä luokkien varusteita. Parakeista päästiin eroon kesän aikana, ennen lukuvuoden alkua, ja koulupiha kunnostettiin oppilaita varten syksyksi.
Lukuvuoden 2013-2014 syksyllä saatiin datatykit myös I-siipeen ja luokat alkavat olla opetusvälineiden varustelun osalta lähes kunnossa. Koulussa aloitti syksyllä 2013 26 opetusryhmää ja yksi yhdeksännen luokan ryhmä opiskelee Amiston tiloissa.
Lukuvuonna 2017-2018 koulussa on opetusryhmiä 27, joista yksi työskentelee Amiston tiloissa. Koulurakennusta remontoitiin jälleen.
Lukuvuonna 2018-2019 koulussa edelleen opetusryhmiä 27. Remontti jatkuu samaan aikaan koulutiloissa koulunkäynnin keskellä. Parakkiluokkia käytettiin jälleen väistötiloina. Uusi opetussuunnitelma käytössä luokkatasoilla 7-8.
Lukuvuonna 2019-2020 uusi opetussuunnitelma kaikilla luokkatasoilla käytössä. Remonttia tehty koko edeltävä kesä koulun tiloissa. Parakkiluokat edelleen koulun pihassa.
Linnajoella on oppilaita noin 530. Koulussa toimii aktiivisesti eri luokka-asteiden oppilaita edustava oppilaskunnan hallitus. Opettajia on yhteensä 54 ja muuta henkilökuntaa 14.
Avenue Marceau

Avenue Marceau on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 8. ja 16. arrondissementin rajalla. Se on saanut nimensä Ranskan vallankumoussotien divisioonakenraali François Séverin Marceaun mukaan. Avenue Marceau on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.
Håvard Gimse

Håvard Gimse (s. 15. syyskuuta 1966 Kongsvinger) on norjalainen pianisti. Hän sai diplominsa Berliinin Hochschule der Künstestä vuonna 1995. Siellä hänen opettajanaan oli toiminut Hans Leygraf. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan kotimaassaan Jiri Hlinkan johdolla.
Gimse voitti Jugend Musiziert -kilpailun vuonna 1987. Hän on saanut Prinsessa Astridin musiikkipalkinnon (1985), Steinway-palkinnon (1995), Grieg-palkinnon (1996), Gammleng-palkinnon (2001) ja Norjan Sibelius-seuran palkinnon (2004). Kritikerprisenin hän sai Ludwig van Beethovenin sellosonaattien tulkinnoistaan Truls Mørkin kanssa Bergenin kansainvälisellä festivaalilla 2011. Hänelle on myönnetty myös Diapason d'Or ja "Gramophonen" Editor Choice -tunnustus. Spellemann-ehdokkuuden hän sai vuonna 2011 viulisti Henning Kraggerudin kanssa tekemistään Schubert- ja Schumann-levytyksistä.
Gimse on esiintynyt sellaisten pohjoismaisten orkesterien kuin Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Oslon filharmonikkojen, Bergenin filharmonikkojen, Radion sinfoniaorkesterin (Suomi), Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Norrköpingin sinfoniaorkesterin kanssa. Pohjoismaiden ulkopuolisista orkestereista hän on työskennellyt esimerkiksi Baltimoren sinfoniaorkesterin, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin, Royal Philharmonic Orchestran, Liverpoolin kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Japanin filharmonikoiden, Prahan sinfoniaorkesterin, hr-Sinfonieorchesterin ja Belgian kansallisen orkesterin kanssa. Gimse on konsertoinut muiden muassa Wigmore Hallissa, Carnegie Hallissa, Brysselin Palais des Beaux-Artsissa, Amsterdamin Concertgebouwissa, Pietarin musiikkisalissa, Prahan Suk-salissa ja Konzerthaus Berlinissä.
Gimsen ohjelmistoon kuuluu kymmeniä konserttoja. Hän on levyttänyt esimerkiksi Sonylle, Chandosille ja Naxokselle. Hänen levyttämiensä teosten joukossa ovat olleet Edvard Griegin ja Geirr Tveittin konsertot sekä Jean Sibeliuksen soolopianotuotanto. Gimse on työskennellyt Elverumin festivaalin taiteellisena johtajana, Oslon kamarimusiikkifestivaalin taiteellisen lautakunnan jäsenenä ja Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun pianonsoiton professorina. Hänen veljensä on sellisti Øyvind Gimse.
Palladiumasetaatti

Palladiumasetaatti ((CH3COO)2Pd) on palladium- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hyvin yleisesti katalyyttinä useissa reaktioissa orgaanisen kemian synteeseissä ja muiden palladiumyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa palladiumasetaatti on oranssinruskeaa kiteistä ainetta. Kiinteässä olomuodossa sen rakenne on trimeeri ja vastaa kaavaa (CH3COO)6Pd3. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi kloroformiin, asetonitriiliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Liuoksessa yhdiste esiintyy useissa eri muodoissa, todennäköisimmin polymeereinä. Palladiumasetaatti voidaan pelkistää kuumentamalla tai valokemiallisesti, jolloin muodostuu palladiumnanopartikkeleita. 
Palladiumasetaattia valmistetaan teollisuudessa tyypillisimmin Geoffrey Wilkinsonin ryhmineen kehittämällä menetelmällä. Siinä hienojakoinen palladiummetalli eli niin kutsuttu palladiumsieni liuotetaan typpihapon ja etikkahapon seokseen. Kuuma typpihappo hapettaa palladiummetallin ja etikkahappo muodostaa asetaatti-ioneja. Palladiumia käytetään yleensä ylimäärin. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä, mutta joukossa voi silti olla hieman palladiumnitriittoasetaattia, jolla ei useimpiin reaktioihin olle kuitenkaan katalyyttistä tehoa heikentävää vaikutusta. Hyvin puhdasta palladiumasetaattia voidaan valmistaa palladiumpivalaatista ja etikkahaposta.
Pd + 2 HNO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Pd) + 2 NO2 + 2 H2O
Palladiumasetaatti on yksi runsaimmin käytetyistä palladiumyhdisteistä. Sitä käytetään katalyyttinä esimerkiksi lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa useita tonneja vuosittain. Palladiumasetaatti katalysoi useita orgaanisia reaktioita kuten alkeenien hapetuksia karbonyyliyhdisteiksi, kytkentäreaktioita kuten Heck-reaktioita, vinylointeja, aminointeja, toisiintumisia ja hiilen ja vedyn välisen sidoksen aktivointeja. Siitä valmistetaan myös muita palladiumkatalyyttejä.
Auranlaakso

Auranlaakso on Kaarinan pohjoisin kaupunginosa, joka rajautuu etelässä Littoisiin, pohjoisessa Turkuun ja idässä Lietoon. Alueella sijaitsee pääasiassa asutusta, mutta myös joitakin liikkeitä, kuten Ravattulan K-Citymarket. Auranlaaksossa sijaitsee Kaarinan korkein kohta, Muikunvuori.
Liikenne.
Auranlaakson läpi kulkee Hämeentie, jonka kautta kulkevat Fölin bussilinjat 6, 612, 614 ja 615 Turkuun, Lietoon, Marttilaan, Koski Tl:ään sekä Somerolle. Lisäksi Auranlaaksosta kulkee Fölin bussilinja K1, joka kulkee Kaarinantietä Littoisten kautta Oskarinaukiolle.
Nummenniitty

Nummenniitty on Kaarinan kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin länsiosassa. Se rajautuu etelässä Kaarinan keskustaan, pohjoisessa Littoisiin, idässä Voivalaan ja lännessä Turun Skanssiin ja Harittuun. Etenkin Krossin alueella on paljon liiketiloja sekä teollisuutta.
Liikenne.
Nummenniityn pohjoisosassa kulkee Valtatie 1, jota kautta pääsee Turkuun. Myös 110-tietä pitkin, joka taas kulkee Nummenniityn eteläosassa, pääsee Turkuun.
Alueella kulkee bussi K1, jolla pääsee toiseen suuntaan Littoisten kautta Auranlaaksoon ja toiseen suuntaan Oskarinaukiolle.
Avenue de Wagram

Avenue de Wagram on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 8. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Napoleonin sotien Wagramin taistelun mukaan. Avenue de Wagram on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.
Avenue de Wagram on noin puolitoista kilometriä pitkä, ja se jakautuu kahteen osaan, joista lyhyempi ulottuu Place Charles de Gaullelta Place des Ternesille ja pidempi Place des Ternesiltä Place de Wagramille. Lyhyemmän osan nimi oli aiemmin Boulevard Bezons ja Boulevard de l'Étoile ja pidemmän Route départementale n°6. Kadut nimettiin Ranskan toisen keisarikunnan aikana uudelleen Wagramin taistelussa saavutetun voiton kunniaksi.
Operaatio Deckhouse V

Operaatio Deckhouse V oli Yhdysvaltojen ja Etelä-Vietnamin merijalkaväen joukkojen toteuttama maihinnousuoperaatio Mekongin suiston alueella 6.–15. tammikuuta 1967. Operaatiota pidettiin yleisesti epäonnistuneena.
Tausta.
Operaatio Deckhouse V toteutettiin Etelä-Vietnamin Mekongjoen suiston alueella Kiến Hòan maakunnassa Saigonin eteläpuolella. Alue tunnettiin tuolloin vietkongin vahvana tukialueena ja useiden vietkongin pataljoonien toiminta-alueena. Aikaisemmat Deckhouse-operaatiot oli toteutettu yhteistössä maajoukkojen kanssa, mutta Deckhouse V oli puhtaasti maihinnousuoperaatio ja ensimmäinen suuri operaatio Mekongin suistolla. Siihen osallistui joukkoja Yhdysvaltain merijalkaväestä ja Etelä-Vietnamin merijalkaväestä.
Operaatio.
Huonon sään takia muutamalla päivällä lykätty operaatio Deckhouse V alkoi 6. tammikuuta 1967. Joukkoja tuettiin Sikorsky H-34 ja Boeing CH-46 -helikoptereilla "USS Iwo Jima"-maihinnousualukselta. Huonon sään aiheuttamien vaikeuksien lisäksi vietkong oli saanut mahdollisesti tiedon operaatiosta jo etukäteen tietovuotojen takia. Maihinnousseet joukot yrittivätkin etsiä vihollista turhaan useiden päivien ajan siinä kuitenkaan onnistumatta. Merijalkaväen joukot vedettiinkin pois operaatioalueelta 15. tammikuuta.
Seuraukset.
Operaatiota pidettiin yleisesti epäonnistuneena. Yhdysvaltojen mukaan 21 vietkongin taistelijaa oli saanut surmansa, minkä lisäksi maissa oli tuhottu kaksi asepajaa, takavarikoitu 42 tonnia riisiä ja 44 asetta. 25 henkilöä oli otettu vangiksi, mutta sittemmin vain 10 heistä osoittautui vietkongin taistelijoiksi. Yhdysvaltain merijalkaväki oli menettänyt 7 miestä kaatuneina, minkä lisäksi yksi Etelä-Vietnamin merijalkaväen sotilas oli hukkunut veteen.
Music to Be Murdered By

Music to Be Murdered By on yhdysvaltalaisen rap-artisti Eminemin 11. studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2020. Albumin tuottajina toimivat muun muassa Dr. Dre ja Eminem itse. "Music to Be Murdered By" on saanut innoitusta elokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin vuonna 1958 julkaistusta albumista "Alfred Hitchcock Presents Music To Be Murdered By", ja albumilla on käytetty myös Hitchcockin puhetta.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan ykkössijalle, ja siitä tuli Eminemin uran kymmenes listaykkönen. Suomessakin albumi nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen.
Saman vuoden joulukuussa Eminem julkaisi albumille jatko-osan "Music to Be Murdered By - Side B".
Carrie White

Carietta "Carrie" White on kauhukirjailija Stephen Kingin luoma kuvitteellinen hahmo. Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1974 ilmestyneessä Kingin esikoisromaanissa "Carrie". Suuremmalle yleisölle hahmo tuli paremmin tutuksi vuonna 1976 ilmestyneessä, Brian DePalman ohjaamassa samannimisessä elokuvassa, jossa Carrie Whitea esitti Sissy Spacek. Muita Carrien esittäjiä ovat olleet myös Angela Bettis vuoden 2002 televisiofilmatisoinnissa ja Chloë Grace Moretz vuonna 2013 ilmestyneessä uusintaversiossa. Carrieta ovat myös näytelleet Linzi Hateley ja Molly Ranson, ensimmäinen vuoden 1988 ja jälkimmäinen vuoden 2012 Broadway-musikaaleissa. Heistä Hateley tuli palkituksi vuonna 1988 Theatre World Award -palkinnolla ollessa ehdolla debyyttiroolistaan musikaalissa.
Sekä romaanissa että myös jokaisessa sovituksessa Carrie White on Mainen Chamberlainissa asuva nuori ujo lukiolaistyttö, joka joutuu koulussa päivittäin koulukiusaamisen ja hyljeksinnän kohteeksi, samalla kun kotonaan Carrie joutuu kärsimään mieleltään epävakaan fundamentalistisuskovaisen äitinsä kaltoinkohtelua. Kuusitoistavuotiaana hän saa ensimmäistä kertaa kuukautiset ja samalla tulee huomanneeksi omaavansa telekineettisiä voimia. Kun hän joutuu kiusaajien nöyryyttämäksi koulun päättäjäistanssiaisissa saamalla päälleen ämpärillisen sianverta, tulee hän raivon vallassa vapauttaaneeksi sisällä uinuneen voimansa ja hän aiheuttaa sanoinkuvaamattoman verilöylyn, jonka Chamberlainin kaupunki on muistava ikuisesti.
Muussa mediassa.
Yhdysvaltalaisen teinidraamasarjan "Riverdalen" toisen tuotantokauden 18. jakso "Chapter Thirty-One: A Night to Remember" käsittelee aiheena Carrien vuoden 1988 broadway-musikaalia, sarjan hahmojen Cheryl Blossomin (Madelaine Petsch) ja Midge Klumpin (Emilija Baranac) yrittäessä esittää omaa tulkintaansa musikaalin Carrie Whitesta.
Yhdysvaltalainen metalcore-yhtyeen Ice Nine Killsin "Hell in the Hallways" -kappaleen musiikkivideo perustuu Carrien tarinaan Isabel McGinityn esittäessä videolla Carrie Whitea.
Kalvaspaju

Kalvaspaju ("Salix hastata") on pajukasvien heimoon ja pajujen sukuun kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Kalvaspaju on tavallisesti 0,5–2,5 metrin korkuiseksi kasvava kaksikotinen pensas, jonka hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Kasvutapa vaihtelee suikertavasta varvusta suoraoksaiseen pensaaseen. Kierteiset silmut ovat pieniä, soikeita, kellertävän- tai punertavanruskeita, karvaisia tai harvoin kaljuja. Vanhat oksat ovat ruskeanharmaita ja tavallisesti kaljuja, nuoret versot punavihreitä ja karvaisia. Kierteisesti järjestäytyneet lehdet ovat ruodillisia ja korvakkeellisia. Vastapuikean, ehyt- tai nystylaitaisen lehtilavan pituus on 3–7 senttimetriä. Tiheästi verkkosuoniset, harvakarvaiset tai kaljut lehdet ovat kasvin nimen mukaisesti kalvaanvihreitä. Korvakkeet ovat melko suuret ja pitkään säilyvät.
Kalvaspaju kukkii touko-kesäkuussa lehtien puhjetessa. Kukinto on pitkä, melko harvakukkainen norkko; norkkoperä on pitkä ja karvainen, norkkosuomu tylppä, vaaleanruskea ja karvainen. Yksittäiset kukat ovat pieniä ja kehättömiä. Kukassa on kaksi kaljupalhoista hedettä ja 2-luottinen, yhdislehtinen, pitkävartaloinen emiö. Kukasta kypsyvä hedelmä on vaaleanruskea, kalju kota, joka sisältää useita lenninhaivenellisia siemeniä.
Levinneisyys.
Etelä-Suomessa kalvaspajua ei esiinny lainkaan luonnonvaraisena, sillä lajin levinneisyysalue ulottuu vain vähän pohjoisen napapiirin eteläpuolelle. Sen sijaan Pohjois-Suomen tunturiseuduilla laji on melko yleinen. Pohjoisessa laji risteytyy helposti läheisten sukulaistensa villapajun ("Salix lanata") ja vaivaispajun ("Salix herbacea") kanssa.
Koristekasvina kalvaspajua voi löytää myös levinneisyysalueensa ulkopuolelta, kuten Etelä-Suomesta.
Elinympäristö.
Kalvaspaju kasvaa monenlaisissa kosteissa tai tuoreissa elinympäristöissä: rannoilla, lähteiköissä, korpireunuksilla, kosteilla pensaikkoniityillä, tuntureilla ja tienvarsilla.
Alalajit.
Kalvaspajulla on kaksi alalajia:
Mohammad Javad Zarif

Mohammad Javad Zarif (; s. 7. tammikuuta 1960) on iranilainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 2013–2021. Hän oli maansa YK-edustaja vuosina 2002–2007.
Zarif syntyi Teheranissa vuonna 1960 varakkaan kauppiasperheen neljäntenä lapsena. Hän opiskeli islamilaisessa yksityiskoulussa. Kotona hänen perheensä pyrki suojelemaan häntä vallankumouksellisilta aatteilta, minkä vuoksi talossa ei ollut sanomalehtiä eikä televisiota. Hänelle ei annettu myöskään lupaa mennä koulukavereilleen kylään. Yläasteella Zarif päätyi lukemaan hallintoa kritisoivia teoksia kuten Ali Shariatin kirjoja. Vuonna 1977 hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan.
Islamilaisen vallankumouksen tapahduttua Iranissa Zarif päätti hakea töitä YK:n New Yorkissa sijainneesta Iranin lähetystöstä. Diplomaattina hän on osallistunut muun muassa Iranin ja Irakin välisiin rauhanneuvotteluihin ja amerikkalaisten panttivankien vapauttamisneuvotteluihin Libanonissa. Hän edusti maataan YK:ssa vuosina 2002–2007. Hänellä oli myös tärkeä rooli Iranin ydinsopimuksen solmimisessa vuonna 2015. 
Yhdysvallat on kohdistanut pakotteita Zarifiin maiden välien huononnuttua. Zarifin mukaan pakotteet johtuvat siitä, että Yhdysvallat pitää häntä uhkana. Hänen mukaansa pakotteilla ei ole häneen minkäänlaista vaikutusta, koska hänellä ei ole omaisuutta Iranin ulkopuolella. Helmikuussa 2019 hän ilmoitti eroavansa ulkoministerin tehtävistään, mutta presidentti Hasan Ruhani ei hyväksynyt eroa.
Mohammad Javad Zarif toimi Iranin islamilaisen tasavallan varapresidenttinä 1.8.2024-11.8.2024 ennen eroaan.
Pohjoismaiset ravitsemussuositukset

Pohjoismaiset ravitsemussuositukset ovat viiden Pohjoismaan eli Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Islannin yhteisiä ravitsemussuosituksia. Ensimmäiset pohjoismaiset ravitsemussuositukset julkaistiin vuonna 1980 ja uusimmat vuonna 2023. Suosituksia on julkaistu yhteensä viiteen otteeseen. 
Suosituksissa on ravintoaineiden saantisuosituksia sekä painonhallintaa ja fyysistä aktiivisuutta koskevia neuvoja kuluttajille ja julkiselle sektorille. Uusissa suosituksissa on ollut tavoitteena parantaa myös ravinnon tuotantotapojen ekologista kestävyyttä. 
Pohjoismaisia ravitsemussuosituksia käytetään pohjoismaisen Avaimenreikä-ravitsemusmerkin, tanskalaisen Fuldkornslogoet-täysjyvämerkin ja suomalaisen Sydänmerkin pohjana. Kyseisten merkkien tehtävänä on auttaa kuluttajia tekemään terveellisiä valintoja. Ellintarviketeollisuus voi lisäksi parantaa merkintäkriteerien avulla omaa tuotekehitystään.
Pohjoismaisen ravitsemussuosituksen tarkoituksena on muodostaa Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Islannin kansallisten ruoka- ja ravintoainesuositusten tieteellinen perusta. Pohjoismaiset ravitsemussuositukset syntyvät yli sadan tutkijan yhteistyönä siten että pohjoismaiset ja ulkomaiset tutkijat toimivat hankkeessa asiantuntijoina. 
Suosituksiin kootaan niiden laatijoiden mukaan laajasti uusin saatavilla oleva tutkimustieto. Vuoden 2023 ravitsemussuositukseen sisältyvää lihansyöntirajoitusta on kuitenkin kritisoitu siitä, ettei se perustu tieteelliseen tutkimusnäyttöön.
Lionel Aingimea

Lionel Rouwen Aingimea on naurulainen poliitikko, joka toimi elokuusta 2019 syyskuuhun 2022 Naurun presidenttinä. Naurun parlamentti valitsi hänet maan presidenttinä vuosina 2013–2019 toimineen Baron Waqan seuraajaksi. Aiemmin hän on toiminut maansa oikeusministerinä.
Angela Bettis

Angela Marie Bettis (s. 9. tammikuuta 1973 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä myös elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hänet tunnetaan näyttelijänä elokuvista "Vuosi nuoruudestani", "May" sekä Stephen Kingin "Carrie" -romaaniin perustuvasta vuoden 2002 samannimisessä televisioelokuvasta, jossa hän näyttelee nimikkohahmoa. Debyyttiroolinsa hän teki vuonna 1993 Franco Zeffirellin elokuvassa "Storia di una capinera".
Murchisonin meteoriitti

Murchisonin meteoriitti on meteoriitti, joka putosi 28. syyskuuta 1969 kello 11 tai hieman ennen Victorian osavaltiossa Australiassa lähellä Murchisonin kylää. Ennen törmäämistään ja katoamistaan se jakautui kolmeen osaan. Ilmaan tuli savupilvi ja kuultiin maanjäristys. Meteoriitin suurin palanen teki reiän erääseen kattoon ja löydettiin heinien seasta. Meteoriitti painaa yhteensä 4,5 kilogrammaa. Meteoriitista on löydetty presolaarisia jyväsiä, joiden on todistettu edustavan vanhinta kiinteää ainetta Maassa.
Carrie (vuoden 2002 elokuva)

Carrie on vuonna 2002 David Carsonin ohjaama ja Bryan Fullerin käsikirjoittama televisiolevitykseen tehty kauhuelokuva, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen esikoisteokseen. Elokuvan päähenkilöä ja nimikkohahmoa, Carrie Whitea, näyttelee Angela Bettis.
Elokuva esitettiin NBC:llä 4. marraskuuta 2002 ja se keräsi yli 12 miljoonaa katsojaa. Huolimatta loistavista katsojaluvuista ja parista palkintoehdokkuudesta (esimerkiksi Saturn-palkinnon saajaksi) elokuva sai kriitikoilta huonon vastaanoton, pääasiassa huonoihin erikoistehosteisiin, laimeaan kauhutunnelmaan ja ylipituuteen liittyen, mutta roolisuoritukset, etenkin Bettisin, saivat ylistystä osakseen.
Voivala

Voivala on Kaarinan kaupunginosa, joka rajautuu lännessä Kaarinan keskustaan, etelässä Kuusistoon, idässä Piikkiönlahteen sekä Piikkiön kirkonkylään ja pohjoisessa Littoisiin. Voivalassa on sekä teollisuutta että asuntoja.
Voivalan kedon niittyalue, joka sijaitsee Uudenmaantien ja Nummenniityntien risteyksessä, on lajistoltaan arvokas perinnemaisemakohde. 
Historia.
Voivalan niittyalueen eteläpuolella on kulkenut historiallinen Kuninkaantie. Itäisessä metsikössä on myös pronssikautinen hautaröykkiö. Itää kohti mentäessä löytyy myös kolme muuta röykkiötä kilometrin säteellä. Röykkiöt sijaitsivat pronssikaudella rantaviivan tuntumassa. Heti moottoritien eteläpuolella sijaitsee myös varhaismetallikautinen asuinpaikka. Voivala on ollut asuttu ilmeisesti jo 1200-luvulla, ja on täten Kaarinan vanhimpia kyliä.
Liikenne.
Voivalasta kulkee 110-tietä pitkin Fölin bussilinjat 703, 704, 705 ja 706, jotka kulkevat toiseen suuntaan Piikkiöön ja Paimioon, toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun sekä bussilinja 700, joka kulkee toiseen suuntaan Piikkiöön ja toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun sekä bussilinja 707, joka kulkee toiseen suuntaan Piikkiön Hepojoelle ja toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun.
Liitokala

Liitokala ("Exocoetus volitans") on liitokalojen (Exocoetidae) heimoon kuuluva subtrooppisten ja trooppisten merivesien kalalaji.
Liitokalan tavallinen pituus on 20 senttimetriä ja maksimipituus 30 senttimetriä. Sen selkäevässä ei ole piikkejä. Kalan ruumis on tumma ja sen alaosa on värikkäänsininen. Sen rintaevä ja pyrstö ovat vihreät, muut evät ovat värittömiä.
Liitokala on levinnyt kaikkiin maailman trooppisiin ja subtrooppisiin meriin ja niiden osiin. Se on kaikissa trooppisissa merissä yleisin liitokalalaji. Liitokala elää pintavedessä sekä rannikoilla että syvemmässä vedessä.
Liitokalan ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset kuten hankajalkaiset sekä muut planktoniset eliöt. Kaikki alle 14 senttimetrin mittaiset liitokalat eivät ole sukukypsiä, mutta kaikki yli 17 senttimetrin mittaiset ovat. Liitokalan kutu on katkonaista ja mätimunia voi olla 327–418, keskimäärin 370.
Kultainen Venla 2019

Kultainen Venla 2019 oli järjestyksessään kymmenes Kultainen Venla -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2019 parhaille suomalaisille televisio-ohjelmille ja niiden tekijöille. Gaala järjestettiin 17. tammikuuta 2020 Kansallisoopperassa, joka lähetettiin suorana Nelosella. Gaalan juontajana toimi Jaana Pelkonen ja musiikkivieraina Maija Vilkkumaa sekä Jukka Poika.
Eniten palkintoja sai draamasarja "M/S Romantic", joka palkittiin neljästi.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
Elämäntyöpalkinnot.
Matti Ijäs
Hannele Lauri
Culex aliciae

Culex aliciae on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Duret vuonna 1953. Lajia tavataan Argentiinasta, Boliviasta, Brasiliasta ja Paraguaysta. Sillä ei ole alalajeja.
Sirovuoripalmu

Sirovuoripalmu eli vuoripalmu ("Chamaedorea elegans") on palmukasvien (Arecaceae) heimoon ja vuoripalmujen ("Chamaedorea") sukuun kuuluva ainavihanta subtrooppinen kasvilaji.
Sirovuoripalmu on hyvin hidaskasvuinen ja palmupuuksi pensasmainen. Sen koko täysikasvuisena on noin kolme metriä, ja tämän saavuttaminen voi kestää kasvilta vuosia, vaikka yleensä ne silti jäävät vain metrin mittaiseksi. Kasvin leveys on noin puoli metriä. Sirovuoripalmun lehtien pituus on 10–20 senttimetriä. Lehdet ovat puhkeamisen jälkeen kirkkaanvihreitä ja tummuvat iän myötä. Sirovuoripalmun kukinnot ovat valkoisia ja niitä tulee säännöllisesti ympäri vuoden. Hedelmät ovat alle puolen tuuman mittaisia, mustia ja pyöreitä.
Sirovuoripalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Meksiko ja Guatemala, missä se kasvaa tavallisesti sademetsissä, varjossa, koska se on osana aluskasvillisuutta.
Suomessa sirovuoripalmu pärjää ainoastaan huonekasvina.
Sirovuoripalmu lisääntyy siemenistä.
The Arrow of Satan Is Drawn

The Arrow of Satan Is Drawn on ruotsalaisen death metal -yhtye Bloodbathin viides studioalbumi. Se julkaistiin 26. lokakuuta 2018.
Kristiina Regina

Kristiina Regina on suomalainen filosofian tohtori, joka työskentelee Luonnonvarakeskuksen tutkimusprofessorina Jokioisissa. Hän tutkii työtovereineen erityisesti maatalouden kasvihuonepäästöjen vähentämiskeinoja. Regina kuuluu Suomen ilmastopaneeliin (2020–2023).
Reginan englanninkielinen väitöskirjatutkimus Joensuun yliopistolle (1998) käsitteli turpeen mikrobien tuottamia typen oksideja. Väitöskirja oli otsikoitu "Microbial production of nitrous oxide and nitric oxide in Boreal peatlands".
Jansen Harkins

Jansen Harkins (s. 23. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Anaheim Ducksia. Winnipeg Jets varasi hyökkääjänä pelaavan Harkinsin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Lokakuussa 2020 Harkins teki Jetsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2023 Jets asetti Harkinsin waiwers-listalle josta Pittsburgh Penguins poimi hänet joukkueeseensa. Harkins on kaudella 2019–2020 alkaneella NHL-urallaan pelannut yhdeksän runkosarjaottelua, joissa on saanut kaksi syöttöpistettä. Tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2020
Heinäkuussa 2024 Harkins teki vapaana agenttina Anaheim Ducksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,576 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Keskusta (Kaarina)

Keskusta on kaupunginosa Kaarinassa, joka rajautuu pohjoisessa Nummenniittyyn, etelässä Kuusistoon, lännessä Piispanristiin ja idässä Voivalaan.
Palvelut.
Suuri osa Kaarinan palveluista sijaitsee keskustassa. Siellä on esimerkiksi virastotalo, terveyskeskus, kirjasto, kirkko sekä paloasema. Alueella sijaitsi myös kauppakeskus Kaarina-Center vuoteen 2018 asti, jolloin sen purkutyöt aloitettiin. Tilalle oli tarkoitus rakentaa neljä uutta asuintaloa.
Liikenne.
Kaarinan keskustasta pääsee Turkuun Fölin bussilinjoilla 7, 700, 701, 703, 704, 705, 706 ja 707 sekä saaristobussilinjoilla 901, 902, 903 ja 904. Lisäksi alueella kulkevat myös Kaarinan sisäiset bussilinjat K1, K2, K3, K4 sekä K5.
Turkoosikillinen

Turkoosikillinen ("Aphanius iberus") on hammaskillien (Cyprinodontidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Turkoosikillisen pituus on tavallisesti 4–5 senttimetriä. Naaraat ovat suurempia kuin koiraat. Koirailla on kyljissä 15 vaaleansinistä raitaa, selkäevässä vaaleansininen reunus ja pyrstössä kolmesta viiteen ruskeaa kaarevaa juovaa. Naaraiden evät ovat värittömät ja kyljissä on 2–4 ruskeapilkullista raitaa.
Turkoosikillinen on levinnyt Espanjan Välimeren rannikolle ja luoteiseen Algeriaan. Algerian populaatioiden uskotaan kuitenkin edustavan eri lajia, vaikka tätä ei olekaan vielä varmistettu. Turkoosikillinen viihtyy kaikenlaisissa lätäköissä, lammissa, vesihaudoissa ja soissa mutta sietää myös lievästi suolaista murtovettä. Se kestää suurta veden lämpötilan vaihtelua ja alhaisia happipitoisuuksia. Turkoosikillisen populaatiot ovat kuitenkin vähenemässä ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteleekin lajin erittäin uhanalaiseksi. Sitä uhkaavat elinympäristöjen tuhoutuminen, kuivuus, veden saastuminen ja vieraslajit.
Turkoosikillisen ravintoa ovat vesikirput ja sääksentoukat. Sen lisääntyminen kestää koko kesän. Mätimunia on noin 200 ja naaras kutee ne vesikasvillisuuden sekaan. Poikaset kuoriutuvat kahdessa viikossa ja saavuttavat sukukypsyyden puolen vuoden iässä.
Piikkiön kirkonkylä

Piikkiön kirkonkylä on entinen Piikkiön kunnan hallinnollinen keskus ja nykyinen Kaarinan kaupunginosa. Sitä rajaavat Nunna ja Hepojoki pohjoisessa, Makarla idässä, Voivala lännessä sekä Piikkiönlahti etelässä.
Palvelut.
Suurin osa Piikkiön palveluista sijaitsee kirkonkylässä. Siellä on esimerkiksi paloasema, kirjasto, nuorisotalo sekä liikuntahalli. Piikkiön kirkonkylässä sijaitsee kaksi koulua, Piikkiön yhtenäiskoulu sekä Rungon koulu.
Liikenne.
Piikkiön kirkonkylästä pääsee Turkuun Fölin bussilinjoilla 700–708 sekä Vainion Liikenteen linjoilla 720–723. Lisäksi alueella kulkevat Kaarinan sisäiset bussilinjat K4, K5 ja K6. Piikkiössä on toiminut rautatieasema, joka valmistui vuonna 1899 ja lopetettiin 1970-luvun lopulla.
Puropellon koulu

Puropellon koulu (ent. Itäinen kansalaiskoulu) on Turun Mäntymäen kaupunginosassa toimiva yläaste. Vuoden 2025 tammikuussa koulussa oli yhteensä 620 oppilasta ja 32 luokkaa. Koulun rehtori on Mervi Viipuri. 
Koulutalo on valmistunut vuonna 1958, ja se on peruskorjattu kokonaan 2010-luvulla. Koulussa toimii oma valmistuskeittiö.
Puropellon koulu on urheiluyläkoulu, joka toimii tiiviissä yhteistyössä Turun Seudun Urheiluakatemian kanssa. Vuosittain koulussa aloittaa uusi liikuntaluokka, johon pyritään keväällä testeillä. Puropellon ilmaisutaitopainotteisuus näkyy muun muassa valinnaisainetarjonnassa sekä teatteria, musiikkia ja liikeilmaisua yhdistävissä esityksissä. Koulussa on tähän tarkoitukseen suunniteltu teatteritila ja tarvittava tekniikka.
Turun terrori-iskun tehnyt Abderrahman Bouanane kävi Puropellon koulun perusopetukseen valmistavan opetuksen luokkaa vuoden 2016 elokuusta vuoden 2017 kesäkuuhun. 
Ilkivalta.
Vuoden 2019 aikana Puropellon koulussa oli lukuisia ilkivaltatapauksia. WC-tiloissa oli muun muassa potkittu pönttöjen vesisäiliöitä irti ja rikottu ilmastointikanavia. Lisäksi suihkujen päitä oli irrotettu niin, että vesi suihkuaa kattoon asti. Tammikuussa 2020 koulun vessat päätettiin lukita ilkivallan ehkäisemiseksi; nyt niihin pääsee vain pyytämällä opettajaa avaamaan oven. Ennen WC-tilojen sulkemista ilkivalta oli maksanut koululle jopa 5 000 euroa.
Historia.
Unto Toivonen suunnitteli Puropellon koulun vuonna 1956 Turun kaupungin talonrakennusosastolla. Katselmukset tehtiin 1958. Koulun julkisivu on eterniittiä ja tiiltä. Vuonna 1958 koulu aloitti toimintansa uudessa koulurakennuksessa Kupittaankadun ja Sepänkadun kulmassa, aluksi nimellä Itäinen kansalaiskoulu Jo ensimmäisenä lukuvuotena koulussa oli 1215 oppilasta ja 56 opettajaa. Se oli tuolloin Suomen suurin kansalaiskoulu ja oppilasmäärältään suurin koulu Turussa. 1960-luvun loppupuolella rakennuksessa aloitti Kunnallinen kokeilukeskikoulu. 1970-luvun alussa kansalaiskoulu muuttui kokeiluperuskoulun yläasteeksi ja sai nimen Puropellon koulu.
Koulun alumni.
Puropellon koulussa on opiskellut vuosien varrella usea julkisuuden henkilö. Laulaja ja lauluntekijä Evelina (oik. Eveliina Maria Tammenlaakso) opiskeli Puropellon koulussa vuosina 2008–2011. Tammenlaakson musiikinopettaja Puropellon yläkoulussa sai hänet kiinnostumaan musiikista. Tammenlaakso on kertonut olleensa yläkoulussa koulukiusattu. Tv- sekä radiojuontaja ja videobloggaaja Maria Veronica Verho kävi yläkoulun yhdeksännen luokan Puropellon koulussa, opiskeltuaan Turun Steiner-koulussa koko peruskoulun ajan.
Takahashi (Okayama)

Takahashi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Takahashijoen keskijuoksulla Kibin ylängöllä. Lännessä se rajautuu Hiroshiman prefektuuriin. Kaupungin keskusta on rakentunut kapealle tasankoalueelle Takahashijoen vasemmalle rannalle. Takahashissa on 30 141 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 546,99 neliökilometriä.
Paikkakunta tunnettiin Meiji-kauden alkuvuosiin saakka nimellä "Matsuyama" (). Siitä tuli Bitchūn provinssin poliittinen keskus 1200-luvulla. Edo-kaudella sieltä käsin hallittiin Bitchū-Matsuyaman daimiokuntaa, jonka vallan kahvassa oli vuodesta 1744 lähtien Itakura-klaani. Matsuyaman linnanaluskaupunki kehittyi vuorelle rakennetun Matsuyaman linnan eteläpuolelle daimion residenssin ympärille. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Takahashille myönnettiin laajan kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2004, kun siihen liitettiin Bitchūn, Nariwan ja Ukanin maaseutukaupungit. Tärkeitä elinkeinoja ovat riisin, vihannesten, hedelmien ja konjakin viljely sekä karjatalous. "Urushi"-lakan ja lakkatöiden valmistus ovat tunnettuja perinteisiä käsityöaloja. 
Takahashin pohjoisosassa sijaitseva Fukiyan kaupunginosa kukoisti Heian-kaudelta lähtien kuparin kaivun ansiosta. Siellä valmistettiin myös punaokraa, jolla värjättyjä Edo- ja Meiji-kausien rakennuksia on säilynyt lukuisia. Alue on suojeltu merkittävänä rakennettuna kulttuuriympäristönä. Matsuyaman linna on vuorostaan maan ainoa vuorelle rakennettu linna, jonka ympärysmuurit ovat säilyneet. Sen päätorni on nimetty yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluvat myös Raikyū-jin temppeli puutarhoineen ja "kagura"-tanssin paikallinen muoto "Bitchū-kagura". Takahashissa toimii vuonna 1990 perustettu Kibin kansainvälinen yliopisto. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin Hakubi-linja.
Kiinamyllyn koulu

Kiinamyllyn koulu on Turussa toimiva erityiskoulu, jolla on kaksi yksikköä. Datacityn yksikkö sijaitsee Kupittaan kaupunginosassa, Datacityn toimistorakennuksessa ja nuorisopsykiatrian yksikkö Kupittaan kaupunginosassa Kunnallissairaalantiellä. Kiinanmyllyn koulun koulunjohtaja on Niina Ekqvist.
Kiinamyllyn koulu vastaa sairaalaopetuksesta peruskouluikäisille Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin alueella, jotka ovat hoidossa TYKSin lastenklinikan, lasten- ja nuorisopsykiatrian osastoilla tai joilla on käynnissä lasten- tai nuorisopsykiatrinen avohoito. Vuonna 2013 koulussa oli 365 oppilasta, joista 118 tuli Turusta ja loput 247 naapurikunnista.
Taatanpihlaja

Taatanpihlaja eli thüringeninpihlaja ("Hedlundia" × "thuringiaca") on limipihlajien sukuun kuuluva risteymälaji, jonka kantalajit ovat saksanpihlaja ("Aria edulis") ja kotipihlaja ("Sorbus aucuparia"). Risteymä on aiemmin luokiteltu pihlajien ("Sorbus") sukuun, mutta 2010-luvulla uudistetussa taksonomiassa "Aria" × "Sorbus" -risteymät kuuluvat "Hedlundia"-sukuun. Taatanpihlaja on ainoa limipihlaja, joka tuottaa hedelmöityneitä siemeniä.
Ulkonäkö ja koko.
Taatanpihlaja on tuuhea ja melko pyöreälatvuksinen puu, joka voi kasvaa yli 10 metriä korkeaksi. Viljeltynä siitä on olemassa myös kapeampilatvuksinen muoto, kartiotaatanpihlaja 'Fastigiata'.
Levinneisyys.
Taatanpihlaja voi syntyä luonnossa saksanpihlajan ja kotipihlajan päällekkäisellä levinneisyysalueella. Se on luonnonvaraisena harvinainen. Lajia esiintyy Keski-Euroopassa Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Unkarissa, Slovakiassa, Romaniassa ja Isossa-Britanniassa. Se saattaa löytyä muualtakin, missä kantalajit sattuvat kasvamaan lähekkäin.
Käyttö.
Suomessa monet taimistot kasvattavat kartiotaatanpihlajaa, ja sitä istutetaan usein koristepuuksi. Lajike on kestävä Suomen kasvuvyöhykkeillä I–V. Nimi Taata viittaa kirjailija Frans Emil Sillanpäähän.
Bartoletti

Bartoletti on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Leppiniemi (täsmennyssivu)

Leppiniemi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Leppiniemi on myös seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Teollisuustietokone

Teollisuustietokone on vahvistettu tietokone, joka on suunniteltu käyttöön teollisuusympäristössä.
Laskenta- ja tallennuskapasiteetiltaan teollisuustietokone voi vastata kaupallista henkilökohtaista tietokonetta.
Teollisuustietokone voi olla suunniteltu toimimaan pienemmällä virralla, tarjota suuremman luotettavuuden tai laajennettavuuden sekä huomattavasti pidemmän käyttöiän.
Käyttökohteena on tyypillisesti teollisuusautomaatio. 
Teollisuustietokoneen ja toimistotietokoneen käyttöympäristön eroja ovat lämpötilat (kova pakkanen, korkea taustalämpötila), kosteus, korroosio, pöly, tärinä ja iskut.
Eräs varhaisista teollisuuslaitoksiin tarkoitetuista tietokoneista oli IBM 5531.
Eteenpäin (vuoden 2020 elokuva)

Eteenpäin () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama 3D-animaatioelokuva. Elokuva kertoo kahdesta haltijaveljeksestä, Iikka ja Aaro Kajastuksesta, jotka asuvat nykyään urbaanissa maailmassa, mistä taikuus on kadonnut. Eräänä päivänä he saavat lahjaksi äidiltään sauvan, jonka perusteella uskovat kadonneen isänsä olleen velho. Sauvan loitsu tuo takaisin heidän isänsä jalat ja heillä on 24 tuntia aikaa tuoda loput isästään takaisin.
Sensuuri.
Elokuva on kielletty monissa maissa siinä olevien homoseksuaalisuusviitteiden vuoksi. Elokuvaa ei nähty muun muassa Kuwaitissa, Omanissa, Qatarissa ja Saudi-Arabiassa. Venäjällä sitä on sensuroitu vaihtamalla tyttöystävä-sanan tilalle kumppani-sana, jotta konstaapeli Katseen homoseksuaalisuus ei paljastu katsojille.
Heinrich Hollreiser

Heinrich Hollreiser (1913 München – 24. heinäkuuta 2006) oli saksalainen kapellimestari. Hän toimi Wienin valtionoopperan pääkapellimestarina vuosina 1952–1961 ja sai yhtiön kunniajäsenyyden vuonna 1991.
Hollreiser opiskeli Münchenin valtiollisessa musiikkiakatemiassa. Hän pääsi myöhemmin kapellimestariksi oopperataloihin Wiesbadeniin, Darmstadtiin, Mannheimiin ja Duisburgiin. Vuosina 1942–1945 hän toimi Baijerin valtionoopperan pääkapellimestarina ollessaan samanaikaisesti Düsseldorfin oopperatalon musiikillinen johtaja. Vuosina 1945–1951 Hollreiser johti Berliinin filharmonikkojen, Bambergin sinfoniaorkesterin, Hampurin radion sinfoniaorkesterin, Kölnin radion sinfoniaorkesterin ja Frankfurtin radion sinfoniaorkesterin konsertteja. 
Hollreiser teki debyyttinsä Wienin valtionoopperassa johtamalla Ludwig van Beethovenin "Fidelion" esityksen vuonna 1951. Yli neljän vuosikymmenen aikana hän johti siellä kymmeniä oopperoita Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista 1900-luvun musiikkiin. Hän piti Igor Stravinskyn teoksen "Hulttion tie" Itävallan-ensiesityksen. 
Hollreiser johti uransa aikana myös Covent Gardenissa, Bayreuthin musiikkijuhlilla, Teatro Colónissa ja Metropolitan-oopperassa. Hän toimi vierailevana kapellimestarina Wienin sinfoniaorkesterissa ja Clevelandin orkesterissa.
Vahvistettu tietokone

Vahvistettu tietokone () on tietokone, joka on kehitetty kestämään pudotuksia, korkeita lämpötiloja ja jopa veteen upotusta.
Käyttöympäristön eroja tavallisen tietokoneen käyttöympäristöön verrattuna ovat lämpötilat (kova pakkanen, korkea taustalämpötila), kosteus, korroosio, pöly, tärinä ja iskut.
Vahvistetut tietokoneet on tarkoitettu muun muassa sotilas- ja teollisuuskäyttöön. Vahvistettuja tietokoneita koskee muun muassa MIL-STD-810-standardi.
Äänipiiri

Äänipiiri on mikropiiri, joka on tarkoitettu äänen tuottamiseen elektronisesti.
Historia.
Varhaiset piirit olivat verrattain yksinkertaisia ja rajoittuneita. 
Atari 2600:n TIA-piiri ohjasi sekä videota että audiota ja mahdollisti kaksi ääntä, mutta se oli tunnetusti hankala virittää.
Robert Yannes oli työskennellyt syntetisaattorien parissa ja suunnitteli Commodore 64:n SID-äänipiirin joka toimisi syntetisaattorin tavoin. SID-piirillä oli parempi taajuusohjaus sisäisiin oskillaattoreihinsa ja helpompi ohjelmoitavuus. SID-piirillä äänialue voitiin asettaa sen rekistereihin ja jättää se piirin vastuulle toisin kuin antaa erillisiä komentoja äänen muuttamiseen. SID-piirissä oli kolme oskillaattoria joista jokainen pystyi tuottamaan neljää aaltomuotoa.
Vuonna 1987 Karsten Obarski kehitti Ultimate Soundtrackerin Amigalla koska kyllästyi ohjelmoimaan tietokonemusiikkia käsin. Ohjelman käyttöliittymän "pianorulla" täsmäsi SID-kauden toistorakenteihin ja looppeihin.
1970-luvulta 1990-luvulle useita menetelmiä äänen tuottamiseen esiintyi: ohjelmoitava äänigeneraattori (PSG), aaltomuotosynteesi ja FM-synteesi.
Pulssikoodimodulaatio (PCM) muodostui myöhemmin standardiksi.
Äänipiirejä.
Eräitä tunnettuja äänipiirejä:
Ari Ekroos

Ari Ilkka Ekroos (s. 2. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Aalto-yliopiston talousoikeuden professorina. Hän on työskennellyt myös Helsingin yliopiston ja Joensuun yliopiston professorina. Ekroos kuuluu Suomen ilmastopaneeliin (2020–2023). 
Ekroos valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen maisteriksi 1986, lisensiaatiksi 1990 ja oikeustieteen tohtoriksi 1995. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu "Kauneus ja rumuus ympäristöoikeudessa : ympäristöoikeudellinen tutkimus maisemaa ja kaupunkikuvaa koskevasta lainsäädännöstä". Ekroos nimitettiin vuonna 1998 ympäristöoikeuden dosentiksi Helsingin ja Joensuun yliopistoihin.
Työurallaan Ekroos toimi perustutkinnon jälkeen Helsingin yliopiston ympäristöoikeuden assistenttina (1986–1989) ja sitten Suomen Akatemian tutkijana (1989–1995). Teknillisen korkeakoulun ympäristöoikeuden luennoijana hän aloitti vuonna 1995. Sitten hän oli Helsingin yliopiston ympäristöoikeuden määräaikainen professori (1996–1997), Teknillisen korkeakoulun ympäristöoikeuden määräaikainen professori (1997–1998), Suomen Akatemian vanhempi tutkija (1998–1999) ja Joensuun yliopiston luonnonresurssioikeiden määräaikainen professori (1999). Ekroos aloitti Teknillisen korkeakoulun talousoikeuden professorina vuonna 2000 (nykyisin Aalto-yliopisto), jona aikana on toiminut myös Helsingin yliopiston ympäristö- ja energialain määräaikaisena professorina (2009–2014).
Jyri Seppälä

Jyri Seppälä on suomalainen diplomi-insinööri (TkT), joka toimii Suomen ympäristökeskuksen kulutuksen ja tuotannon keskuksen johtajana, tutkijana ja professorina ja vuoden 2024 alusta Suomen ilmastopaneelin puheenjohtajana.
Opinnot.
Seppälä on valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) diplomi-insinööriksi ja tekniikan tohtoriksi. Hän on väitellyt TKK:n Systeemianalyysin laboratoriosta englanninkielisellä artikkeliväitöskirjalla (2003) "Life cycle impact assessment based on decision analysis".
Ura.
Seppälä on tutkinut tuotteiden ja palveluiden elinkaaria ja tässä yhteydessä perehtynyt erilaisiin tuotanto- ja kulutussektorien ilmasto- ja kestävyystarkasteluhin. Hän on muun muassa vastuullinen johtaja Kohti hiilineutraali kuntaa (Hinku) -hankkeessa. Hän on Suomen ilmastopaneelin pitkäaikainen jäsen (2011–2013, 2014–2015, 2016–2019 ja 2020–2023), jossa roolissa hän paneutuu erityisesti kestävän kulutuksen ja kuntien ilmastotyön teemoihin. Hänet on valittu sen puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2027.
Seppälä on ollut muun muassa ympäristökonsultoinnin alalla (Paavo Ristola Ltd) ja keskittynyt ympäristön mallintamiseen (vesi, maaperä ja ilma) teollisuuden ympäristösuojelutarpeita ajatellen. Hän on työskennellyt Suomen ympäristökeskuksessa vuodesta 1989 lähtien. Vuodesta 2005 lähtien hän on ollut professori ja vuodesta 2006 Suomen ympäristökeskuksen Kulutuksen ja tuotannon ohjelman tutkimusjohtaja.
Kissojen kielen kompasanakirja

Kissojen kielen kompasanakirja () on T. S. Eliotin vuonna 1939 kirjoittama kirja, joka sisältää kissa-aiheisia runoja. 
Sen suomensi Jaakko Yli-Juonikas vuonna 2018.
Tähän kirjaan perustuu musikaali Cats.
Qimonda

Qimonda AG oli Infineonin DRAM-muistipiirejä valmistava osasto, joka irrotettiin omaksi yhtiökseen vuonna 2004.
Myöhemmin Infineon ilmoitti myyvänsä osuutensa Qimondasta.
Vuonna 2009 yhtiö ilmoitti hakeutumisesta konkurssiin, jolloin Infineon omisti vielä 77,5% yhtiön osakkeista.
Yhtiöllä oli työntekijää maailmanlaajuisesti vuonna 2009.
Vuonna 2011 Infineon osti Qimondan tuotantolaitokset.
Vuonna 2014 Infineon sopi maksavansa 260 miljoonaa euroa Qimondalle ja ostavansa sen kaikki patentit.
Liksisenatidi

Liksisenatidi on peptidi, joka laskee verensokeritasoa lisäämällä insuliinin eritystä vereen. Liksisenatidi tekee tämän aktivoimalla haiman GLP-1-reseptoreita agonistina. Liksisenatidia käytetään Suomessa tyypin 2 diabeteksen hoitoon. Suomessa sitä myydään nestemäisessä muodossa kauppanimellä Lyxumia, jota käytetään pistämällä sitä omatoimisesti ihon alle.
Liksisenatidi sai myyntiluvan Suomessa ja muualla EU:ssa 2013.
Käyttö.
Liksisenatidia käytetään Suomessa tyypin 2 diabeteksen hoidossa. Lääke ylläpitää verensokeritasoa normaalina. Sitä käytetään yhdessä muiden diabeteslääkkeiden kanssa. Aloitusannos on 10 mikrogrammaa per vuorokausi (µg/vrk). Tätä jatketaan 2 viikon ajan. Sitten annos korotetaan 20 µg/vrk asti. Annokset pistetään omatoimisesti injektiokynän avulla ihon alle. Niitä ei pistetä lihakseen tai laskimoon.
Vasta-aiheet ja huomiot.
Liksisenatidia
Haittavaikutukset.
Yli 1:llä liksenatidin käyttäjällä 10:stä voi ilmetä ripulia tai oksentelua. Lisäksi voi ilmetä hypoglykemiaa eritoten silloin kun ainetta käytetään yhdessä jonkin sulfonyyliurean tai insuliinin kanssa.
1:llä 10–100:sta voi ilmetä influenssa, ylähengitystieinfektio, virtsarakkotulehdus, huimausta, uneliaisuutta, selkäkipua, pistoskohdan kutinaa tai ylävatsavaivoja.
1:llä 100–1000:sta voi ilmetä anafylaksia tai nokkosihottumaa.
Toimintamekanismi.
Liksenatidi toimii kehon tuottaman GLP-1-hormonin tavoin haiman beetasolujen GLP-1-reseptoreita (GLP1R) aktivoivana agonistina. GLP1R-aktivaatio muun muassa lisää verensokeritasoa laskevan insuliinin eritystä beetasoluista verenkiertoon. Tämän eritys on tyypin 2 diabeteksessa liian vähäistä. Lisäksi tyypin 2 diabeteksessa verensokeria kohottavan glukagonin eritys on liian runsasta, jonka eritystä liksenatidi vähentää GLP1R-aktivaation kautta.