tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Niagara (elokuva)

Niagara on vuonna 1953 valmistunut dramaattinen trilleri ja film noir -elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Marilyn Monroe, Joseph Cotten ja Jean Peters. 
Monroe on petollisen ja manipuloivan vaimon roolissaan elokuvan kantava voima. Peters taas esittää Cottenin ja Monroen esittämän pariskunnan ystävätärtä. Toisin kuin monet muut sen aikaiset film noir -elokuvat "Niagara" kuvattiin Technicolor-järjestelmällä. Elokuva oli ensi-iltavuonna Foxin kassamagneetteja elokuvien "Herrat pitävät vaaleaveriköistä" ja "Kuinka miljonääri naidaan" ohella, ja Monroesta tuli sen ansiosta 1950-luvun suurimpia naistähtiä. Elokuvaa pidetäänkin usein Monroen läpimurtoroolina.
Juoni.
Toisena kuherruskuukautenaan Polly (Jean Peters) ja Ray (Casey Adamsin) Cutler saapuvat Niagaran putouksille majataloon ja tapaavat siellä toisen pariskunnan, Rose (Marilyn Monroe) ja George (Joseph Cotten) Loomisin. Rose on huomattavasti nuorempi kuin aviomiehensä. 
Sodasta tullut George kärsii jatkuvasti masennuksesta ja on juuri päässyt pois psykiatrisesta sairaalasta. Rose tekee kaikkensa sekoittaakseen miehensä pään entistä pahemmin; hän muun muassa pukeutuu tahallisen provosoivasti - kaksinaismoralistiseen aikakauteen nähden jopa rivoa hipovan avokaulaisiin pukuihin.
Yhtenä päivänä putouksilla Polly näkee Rosen suutelevan nuoren miehen (Richard Allan) kanssa. Myöhemmin Rose ja mies suunnittelevat puhelimessa Georgen murhaamista, suunnitelmana on tönäistä mies vesiputousten näköalapaikalta alas ja lavastaa se itsemurhaksi.
Murhasuunnitelma jää kuitenkin toteutumatta, kun nuori mies kuolee. George arvaa vaimonsa osuuden suunnitelmassa ja työntää rakastajan koskeen putouksien alla olevalta Tuulien sillalta, mutta ottaa kuitenkin tämän kengät luovuttaessaan pois vierailua varten lainaamansa sadevaatteet ja saappaat. Kun vedestä löydetään ruumis, kaikki olettavat sen olevan George. Rose tunnistaa miehensä kengät ja menee ruumishuoneelle tunnistamaan miehensä ruumiin. Kun Rose huomaa ruumishuoneella rakastajansa kuolleen ja miehensä olevan elossa, hän joutuu järkytyksestä sairaalaan. 
Kaupungissa on kellotorni, jonka koneisto soittaa toivesävelmiä; Rose ja rakastaja olivat sopineet että heidän yhteinen mielisävelmänsä tornin soittamana olisi merkki onnistuneesta murhasta – mutta George tietääkin asian ja jättää tornille pyynnön soittaa sävelmää jatkuvasti.
Sairaalassa oleva Rose joutuu paniikkiin ja lähtee epätoivoiselle pakomatkalle päästäkseen miestään pakoon. Raivostunut George saa kuitenkin Rosen kiinni, ja kovan takaa-ajon jälkeen murhaa hänet. 
Tekonsa seuraukset tajuttuaan George päättää lähteä pakomatkalle. Hän varastaa veneen, johon joutuu myös Polly, ja vene suuntaa suoraan Niagaran putouksille. Polly onnistutaan pelastamaan kiveltä keskeltä putouksen harjaa, mutta George putoaa veneensä kanssa alas varmaan kuolemaan. Elokuva päättyy kuviin Niagaran putouksista.
Priorisointi

Priorisointi on minkä tahansa tekemisen asettamista tärkeysjärjestykseen. Tavoitteena on tehostaa toimintaa ja säästää kustannuksia. 
Priorisointi terveydenhuollossa.
Priorisointia joudutaan pohtimaan terveydenhoidossa, kun sen kustannukset nousevat. Vanheneva väestö, kallistuva lääketieteellinen teknologia ja lääkkeet sekä ihmisten lisääntyvät vaatimukset johtavat kestämättömään terveydenhuollon kustannuskehitykseen. Tällöin mietittäväksi tulee toiminnan tehostaminen ja mahdollisesti joidenkin hoitojen lopettaminen.
Mahdollisia keinoja priorisoinnin toteuttamiseksi on monia, ja nämä herättävät tavallisesti ristiriitaisia mielipiteitä. Olisiko oikein hoitaa vakavissa sairauksissa esimerkiksi ensisijaisesti nuoria ihmisiä (koska näillä on enemmän odotettavia elinvuosia) vai listata hoidettavat sairaudet ja karsia vain vähän haittaa aiheuttavia tiloja pois julkisen hoidon piiristä (esimerkiksi suonikohjut, peräpukamat, kosmeettinen kirurgia, lapsettomuushoidot)? Tulisiko ihmisen oman sairautta mahdollisesti edistävän toiminnan rajoittaa hoitoon pääsyä (esimerkiksi tupakoitsijan keuhkosyöpä)?
Yleisimmin on kannatettu sitä, että vain vähäisessä määrin tehokkaita hoitoja rajoitetaan ja tehokkaampiin panostetaan. Toiset vastustavat koko priorisointia katsoen sen aiheuttavan epätasa-arvoa hoidettavien potilaiden välille. Toiset pitävät priorisointia ehdottomasti tarvittavana välineenä terveydenhuollon tehokkaan toiminnan takaamiseksi.
Terveydenhuollon etiikan dosentin Samuli Saarnin mukaan Suomessa priorisointi otetaan esille aina talouden laskusuhdanteen aikana eikä hänen mukaansa avoin priorisointi ole terveydenhuollossa kohdallaan.
Edgeøya

Edgeøya on Norjan Huippuvuoriin kuuluva asumaton saari. Sen pinta-ala, 5 073 km², tekee siitä Huippuvuorten kolmanneksi suurimman saaren Länsimaan ja Koillismaan jälkeen. 
Edgeøyan löytäjästä ja löytämisajankohdasta ei ole täyttä varmuutta, mutta saari nimettiin brittiläisen Thomas Edgen (k. 1624) mukaan.
Edgeøya kuuluu Kaakkois-Huippuvuorten luonnonsuojelualueeseen.
Uljas Kandolin

Uljas Salomon Kandolin (ent. Niskanen; ) oli suomalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa Kandolin toimi sukeltajana.
Ura.
Kandolin oli alkujaan sukeltaja kasvatti-isänsä sekä bio­logisen isänsä tapaan, mutta kiinnostui näyttelemisestä 1940-luvulla ja siirtyi Eino Salmelaisen näyttelijä­kurssille. Sieltä hänet kiinnitettiin Karhumäen Teatteriin ja näytteli myöhemmin Helsingin Kansanteatterissa.
Kandolin teki pitkän uran koti­maisen elo­kuvan parissa, hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1946 valmistuneessa Ilmari Unhon ohjaamassa elo­kuvassa "”Minä elän”". Viimeisessä elo­kuva­roolissaan hän esitti Topi Taavitsaista Matti Kassilan ohjaamassa "Nataliassa" vuodelta 1979. Hän kuoli seuraavana vuonna. Kandolin esiintyi pitkään Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hänen menestynein roolinsa oli pää­osa, maito­mies Tevje, musikaalissa "Viulunsoittaja katolla" (1965). Tästä esityksestä peräisin olleita kuvia käytettiin muun muassa esityksen pohjana olleen Šolom Aleichemin kirjan "Tevje, maito­mies" uuden suomennoksen kuvituksena.
Usein Kandolinilla oli konnan rooli, kuten elo­kuvissa "Ei ruumiita makuuhuoneeseen" ja "Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut", mutta hän esitti myös yli­konstaapeli Salomon Koukkua kolmessa Tarkaksen elo­kuvassa: "Paksunahka" (1958), "Opettajatar seikkailee" (1960) ja "Oksat pois..." (1961). Vuonna 1954 Kandolin sai parhaan miessivuosan Jussin elo­kuvasta "Kovanaama".
Kandolin palkittiin Pro Finlandia -kunnia­merkillä vuonna 1966.
Kandolin on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Uncle Scrooge

Uncle Scrooge on Yhdysvalloissa ilmestyvä sarjakuvalehti. Carl Barksin piirtämät pitkät Roope Ankka -seikkailut ilmestyivät siinä vuosina 1952–1967.
Western-yhtiö 1952–1984.
Varsinaista "Uncle Scrooge" -lehden ykkösnumeroa ei ole koskaan julkaistu, mutta sellaiseksi katsotaan "Four Color" -lehden numero 386. "Four Color Comicsissa" julkaistiin eri sarjakuvahahmojen nimikkojulkaisuja, siten että päähenkilön nimi oli lehden otsikkona ja varsinainen juokseva numerointi vain pienellä näkyvissä.
Numeroksi kaksi katsotaan FCC 456, joka sisälsi kuuluisan Roopen nuoruusvuosiin viittaavan tarinan "Back to the Klondike" (Takaisin Klondikeen). Numeroksi kolme katsotaan FCC 495.
"Uncle Scrooge" itsenäistyi omaksi lehdekseen neljännestä lehdestä lähtien. Joka lehdessä ilmestyi uusi Barks-seikkailu aina numeroon 66 saakka. Numero 67 sisälsi uusinnan 1950-luvulta, sitten ilmestyi vielä kolme uutta Barksin juttua numeroissa 68–70. Synkähkö "The Doom Diamond" oli Barksin viimeinen piirrostyö "Uncle Scrooge" -lehteen.
Varsinaisesti Barks jätti jäähyväiset Roope-sedän seikkailuille vasta numerossa 71, joka sisälsi Barksin käsikirjoittaman ja Tony Stroblin piirtämän "King Scrooge the First".
Numerosta 72 lähtien Western-yhtiö alkoi julkaista Barksin juttuja uusintoina. Kansikuvatkin olivat samoja kuin alkuperäisissä lehdissä, mutta uudella tavalla väritettyjä. Myös uusia Roope-tarinoita tehtiin "Uncle Scroogeen", piirtäjänä aluksi Tony Strobl.
Stroblin töitä ei arvosteta kovin korkealle, mutta toisaalta hänen edeltäjänsä "Uncle Scrooge" -lehden juttujen tekijänä oli yksi maailman suurimmista sarjakuvataiteilijoista, joten kuka tahansa olisi ollut kovan haasteen edessä tullessaan Barksin tilalle.
1970-luvun lopulla uusien sarjojen taso laski vielä huomattavasti, kun taiteilijoiksi tulivat muun muassa Pete Alvarado, Jack Manning ja Kay Wright.
Gladstone- ja Disney-yhtiöt 1986–1998.
Vuonna 1986 lehteä alkoi julkaista Gladstone, numerosta 211 lähtien, ja Barks-uusintojen lisäksi yhtiö julkaisi myös ei-amerikkalaisten piirtäjien tarinoita, joita Yhdysvalloissa ei ollut aiemmin nähty. Numerossa 219 teki debyyttinsä uusi amerikkalaistaiteilija Don Rosa.
1990–1993 "Uncle Scroogea" julkaisi Disney-yhtiö, joka paransi lehden painoasua ja paperin laatua. 1993–1998 julkaisija oli jälleen Gladstone.
"Uncle Scrooge" sai uuden ulkonäön numerosta 309, jolloin sivumäärä kaksinkertaistui ja paperi muuttui kiiltäväksi. Kun Gladstone lopetti sarjakuvien julkaisun 1998, "Uncle Scrooge" oli viisi vuotta ilmestymättä. Viimeinen Gladstonen "Uncle Scrooge" oli numero 318.
Gemstone ja Boom! Studios.
Vuonna 2003 uusi yhtiö, Gemstone jatkoi siitä mihin Gladstone oli lopettanut. Gemstone lopetti lehden julkaisemisen vuonna 2009, viimeinen numero oli 383. Samana vuonna lehden julkaisua jatkoi Boom! Studios -kustantamo.
Natalia (elokuva)

Natalia on Matti Kassilan ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu kirjailija Arto Paasilinnan alkuperäisaiheeseen. Vuonna 1979 valmistuneessa komediassa voi nähdä aavistuksen irvailua 1970-luvun lopun suomettumiselle. Se kertoo ajasta, jolloin lämpimien ja lujien suhteiden ylläpitäminen Neuvostoliittoon nähtiin Suomessa tärkeänä päämääränä. Elokuva sai ensi-iltansa 14. joulukuuta 1979 Arenassa ja Bristolissa.
Näyttelijät Saara Ranin, Uljas Kandolin ja Pentti Irjala tekevät "Nataliassa" viimeiset elokuvaroolinsa. Ohjaaja Matti Kassila nähdään cameo-roolissa elokuvan kertojana.
Elokuvassa nähtävä lehmä oli taiteilija Miina Äkkijyrkän omistama.
Juoni.
Tapahtumapaikkana on Luotson kylä Pelkosenniemellä Lapissa. Karhujahdissa olevat miehet löytävät erämaasta eksyneen lehmän. Lehmän alkuperää ei aluksi tiedetä ja sen omistajaa etsitään kuumeisesti. Lopulta saadaan selville, että lehmän nimi on Natalia ja se on karannut kollektiivitilalta Neuvostoliitosta. Lehmän löytäjät Sammeli ja Einari eivät haluaa teurastaa Nataliaa, joten se päätetään palauttaa kotimaahansa maiden välisen ystävyyden osoittamiseksi. Kaksikko lähetetään saattamaan eläintä kotiinsa tavaravaunussa. Vastoinkäymisistä johtuen sekä miehet, lehmä että tavaravaunu seikkailevat harhateillä pitkin Suomea. Ulkoministeriön virkamies Jussi Holopainen yrittää selvittää tilannetta ja kohtaa vanhan rakastettunsa Marjan, joka on eläinlääkäri.
Lontoon filharmoninen orkesteri

Lontoon filharmoninen orkesteri (engl. "The London Philharmonic Orchestra"; lyh"." LPO) on Lontoossa toimiva Britannian merkittävimpiin kuuluva orkesteri. Sen kotisali on Royal Festival Hall.
Historia.
Orkesterin perusti vuonna 1932 Thomas Beecham, ja se soitti ensimmäisen konserttinsa 7. lokakuuta samana vuonna. Vuonna 1938 orkesterista tuli itsehallinnollinen yhteisö, jossa orkesterin jäsenet päättävät organisaation toimista. Toisen maailmansodan aikana se oli erityisen aktiivinen ja kiersi maata soittaen konserttimusiikkia sielläkin, missä se ei ollut tavanomaista. LPO on vuosittain pidettävän Glyndebournen oopperafestivaalin keskeisin orkesteri.
Orkesteria ovat johtaneet useat oman aikansa maineikkammat kapellimestarit, kuten Adrian Boult (1950–1957), Bernard Haitink (1967–1979) ja Georg Solti (1979–1983). Vuonna 2000 tehtävään valittiin Kurt Masur ja vuonna 2007 siirtyy pääkapellimestariksi Vladimir Jurovski, joka on ollut orkesterin merkittävin vieraileva johtaja.
Ohjelmisto.
Klaus Tennstedtin johtajakaudella LPO levytti useita merkittäviä teoksia, mutta ehkä tärkein oli Gustav Mahlerin täydellinen sinfonioiden levyttäminen. Orkesteri on kunnostautunut ehkä vähemmän tunnetun musiikin levyttäjänä. Tällaisia ovat olleet Carlo Maria Giulinin johdolla tehty Antonín Dvořákin kahden viimeisen sinfonian levytys, useiden Dmitri Šostakovitšin sinfonioiden levytys Bernard Haitinkin johdolla ja Edward Elgarin "Variations Enigma", jonka johti Adrian Boult.
Orkesterin päätoiminta on klassisen musiikin konsertointi, mutta se on levyttänyt myös esimerkiksi seuraavien elokuvien soundtrackit: "Arabian Lawrence", "Philadelphia", "The Mission" ja Taru sormusten herrasta -elokuvat ', ' ja "". LPO on levyttänyt myös CD-albumin musiikkia videopeliin "Dragon Quest".
Orkesteri soittaa usein myös populaarimusiikkia, kuten Nightwishin Once ja Dark Passion Play -albumit. 1990-luvun puolivälissä LPO myös soitti rockmusiikkia Led Zeppelinin ja Pink Floydin kanssa.
Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä

Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä on Leevi and the Leavingsin kokoelmalevy, joka julkaistiin 30. syyskuuta 1997.
Levy oli vuosina 1997–2010 Suomen virallisella listalla yhteensä 134 viikkoa. Korkeimmillaan levy ylsi toiselle sijalle. Levyä on myyty 149 497 kappaletta, mikä tekee siitä 18. myydyimmän suomalaisen äänitteen Suomessa.
Kappaleet.
Kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.
CD 1
CD 2
Jevpatorija

Jevpatorija (, , ) on kaupunki Mustanmeren rannikolla Krimillä Ukrainassa. Kaupunkipiirin asukasluku oli 123 465 (2013). Itse Jevpatorijan kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 106 877 asukasta, minkä ohella kaupunkipiirissä oli kolme kaupunkityyppistä taajamaa.
Jevpatorija on merkittävä satama- ja turistikaupunki. Sinne haarautuu kantatie valtatieltä ja pistorata Ukrainan rautateiden pääradalta Simferopolin pohjoispuolella. Ukrainan avaruusjärjestöllä on siellä tutka- ja ohjausasema.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana nykyisen Jevpatorijan paikalla sijaitsi Karkinitis (myös Kerkinitis) -niminen kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin 500- tai 400-luvulla eaa. Kaupungin nykyinen nimi tulee Pontoksen kuningas Mithridates VI:n lisänimestä Eupator Dionysos.
Myöhempi historia.
600-luvulta 900-luvulla kaupunki oli kasaarien valtakunnan aluetta, myöhemmin kumaanien, mongolien ja Krimin kaanikunnan sekä lyhyen aikaa 1478–1485 Osmanien valtakunnan hallussa. Kasaarit kutsuivat sitä nimellä Güzliev (”Kaunis talo”), tataarit nimellä Kezlev ja osmanit Gözleve. Varhaisempi venäläinen nimi oli tataarista johdettu Kozlov. Vuonna 1783 Venäjän keisarikunta sai haltuunsa koko Krimin ja kaupunki sai nimen Jevpatorija 1784. Britit, ranskalaiset ja turkkilaiset miehittivät kaupungin Krimin sodan aikana 1854, ja siellä käytiin Jevpatorijan taistelu talvella 1855. Kaupunki juhli 2 500-vuotispäiviään vuonna 2003.
Ilkka Suppanen

Ilkka Suppanen (s. 1968 Kotka) on suomalainen huonekalumuotoilija ja arkkitehti. Hän on tunnetuimpia suomalaisia nykymuotoilijoita. Hän on suunnitellut tuotteita mm. Cappellinille, Woodnotesille ja Iittalalle. Tunnetuimpia hänen muotoilemistaan esineistä on Lentävä matto -sohva Hän nousi maineeseen Airbag-tuolillaan. Suppasen töitä on ollut esillä Venetsian biennaalissa ja New Yorkin Museum of Modern Artissa. 
Suppanen on opiskellut arkkitehdiksi Helsingin Teknillisessä korkeakoulussa. Hän on opiskellut sisustus- ja huonekalusuunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa. Vuonna 1996 Suppanen yhdessä Ilkka Terhon, Teppo Asikaisen ja Timo Sallin kanssa perusti Snowcrash-ryhmän, josta tuli maailmanlaajuisesti kuuluisa muotoilun alalla.
Suppanen on opettanut suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1996.
Suppanen asuu Helsingissä ja Milanossa. Hän omistaa majakkalaivan.
Palkinnot.
Suppanen on saanut useita tunnustuksia:
Oded Golan

Oded Golan (, s. 1951 Tel Aviv) on israelilainen insinööri ja antiikkikauppias. Jotkin hänen löydöistään ovat aikaansaaneet kohua niin arkeologisissa kuin uskonnollisissakin piireissä. Niitä epäillään väärennöksiksi ja huijauksiksi.
Elämä.
Golan palveli Israelin puolustusvoimissa ennen kuin opiskeli insinööriksi Technion:issa. Golan kiinnostui myös arkeologiasta ja antiikista. Golan ja hänen kumppaninsa väittivät että he olivat löytäneet lukuisia hienoja artefakteja, joista tunnetuimmat olivat laatta, jossa kuvattiin mitä korjauksia Salomonin temppeliin oli tehty, ja 2002 esiintuotu ”Jaakobin luuarkku” (ossuaario), jossa ollut kaiverrus ”Ya'akov bar Yosef akhui di Yeshua” (), tukivat Jeesuksen historiallisuutta.
Useat kyseenalaistivat Golanin löydöt ja syyttivät tätä väärentäjäksi. "Israel Antiquities Authority"ltä saamiensa tietojen pohjalta Israelin poliisi pidätti Golanin joulukuussa 2004, koska häntä epäiltiin väärentämisestä ja huijauksesta.
Dokumenttifilmi "The History Merchants" esitti kuinka Golan ja hänen ystävänsä tuottivat lukuisia väärennöksiä myytäväksi nimenomaan uskonnollissävytteisille antiikkimarkkinoille.
Golan kertoi toimittajalle huumorimielessä miten löydöksiä voidaan väärentää. Esimerkiksi ossuaarion nimet voitaisiin väärentää siten, että kaiverrus tehtäisiin rautatyökaluilla, joista ei jää jälkiä ”nykyaikaisista” nikkelistä ja kadmiumista. Tulosta voitaisiin ”vanhentaa” kvartsipölyllä. Viime silaus voitaisiin tehdä polttamalla pieniä määriä kultaa ossuaarion kaiverrusten pinnalla ja laittamalla siihen hieman rautakautista hiiltä ja lämmittämällä koko komeus 300 celsiusasteessa. 
Golanista filmi ei sisältänyt kuin huhuja, eikä todisteita. Hänestä mediasirkus oli häntä vastaan ja IAA ja poliisi esittivät vääriä syytöksiä.
29. joulukuuta vuonna 2004 Golan kutsuttiin Israeliin oikeuden eteen. Syytettyinä olivat myös Robert Deutsch, joka oli käännösekspertti Haifan yliopistossa, Shlomo Cohen, antiikkikeräilijä sekä Faiz al-Amaleh, antiikkivälittäjä. Heitä syytettiin väärennysrenkaan pitämisestä. Renkaan väitettiin kestäneen yli 20 vuotta. Golan kiisti syytteet. Oikeudenkäynti Jaakobin luuarkusta on kesken (2007).
NHL-kausi 2006–2007

NHL-kausi 2006–2007 oli National Hockey Leaguen 89. kausi. Sen piti alun perin olla NHL:n 90-vuotisjuhlakausi, mutta työsulun takia jäi välistä. Stanley Cupin voitti Anaheim Ducks, joka kukisti Ottawa Senatorsin loppuottelusarjassa voitoin 4–1. Voitto oli historiallinen, koska kyseessä oli Anaheim Ducksille ensimmäinen NHL-kausi seuran uudella nimellä.
Kausi käynnistyi 4. lokakuuta ja runkosarjan viimeinen peli käytiin 8. huhtikuuta 2007. Pudotuspelit alkoivat 11. huhtikuuta ja päättyivät 6. kesäkuuta. käytiin Dallasin American Airlines Centerissä keskiviikkona 24. tammikuuta. 
Runkosarja.
Loppusijoitukset.
Runkosarjassa divisiooniensa voittajat jakavat konferenssin kolme kärkisijaa, loput viisi jatkoonpääsijää valitaan pistejärjestyksessä.
"V = Voitot, H = Häviöt, HJA = Häviöt jatkoajalla tai rangaistuslaukaisukilpailussa, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, PIST = Pisteet"
"O = ottelut; M = maalit; S = syötöt; Pst = pisteet; +/- = plus/minus-luku; Rm = rangaistusminuutit"
Viipurin rautatieasema

Viipurin rautatieasema () (Vpi, ratakm 313+350) on Viipurin kaupungin merkittävin rautatieasema. Ensimmäinen asemarakennus valmistui vuonna 1870 Riihimäki–Pietari-radan avautuessa. Vuonna 1913 se korvattiin uudella asemarakennuksella, joka puolestaan tuhoutui jatkosodassa. Nykyinen rautatieasema on rakennettu neuvostoaikana.
Entiset asemarakennukset.
Viipurin ensimmäinen rautatieasema valmistui vuonna 1870 samaan aikaan Riihimäki–Pietari-radan kanssa. Sen käytyä vanhanaikaiseksi 1800-luvun lopulla, suunnittelivat uuden asemarakennuksen arkkitehdit Eliel Saarinen ja Herman Gesellius. Graniittinen asemarakennus valmistui lopullisesti vuonna 1913, mutta tuhoutui jatkosodassa vuonna 1941.
Vuonna 1913 käyttöön otettu asemarakennus muistutti julkisivultaan erittäin paljon Eliel Saarisen toista luomusta, Helsingin rautatieasemaa. Kun Helsingissä pääsisäänkäyntiä koristaa sen molemmilla puolilla kaksi miespatsasta, Viipurissa pääsisäänkäynnin molempia reunuksia koristi kaksi pylväille nostettua karhuhahmoa. Toisin kuin Helsingin asema, Viipurin asema ei kuitenkaan sijainnut rautatien päätepisteessä. Niinpä sen pääjulkisivu oli rautatien suuntainen, ei kohtisuorassa rataan nähden kuten Helsingissä. Raiteet olivat asemarakennuksen toisen kerroksen korkeudella, ja pääsy niille oli portaitse asemalta ratapihan toiselle puolelle johtaneesta tunnelista.
Nykyinen asemarakennus.
Neuvostoaikana rakennettu nykyinen rautatieasema edustaa tyypillistä stalinistista tyyliä. Asemarakennuksen palveluihin kuuluvat muun muassa lipunmyynti, kahvila, lehtikioski, valuutanvaihtopiste sekä säilytyslokerot.
Rautatieasemalla pysähtyvät Venäjän sisäisten junien lisäksi kaikki Suomesta Venäjälle liikennöivät kansainväliset junat: suurnopeusjuna Allegro Pietariin ja yöjuna Tolstoi Moskovaan.
Kirov (Kirovin alue)

Kirov (), vuoteen 1934 Vjatka (), on Kirovin alueen pääkaupunki Uralin länsipuolella Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 473 695. Kirov sijaitsee Siperian rautatien ja Vjatkajoen varrella noin 900 kilometriä Moskovasta itään.
Kaupunki perustettiin novgorodilaisten Hlynov-nimisen linnoituksen myötä 1374. Hlynov liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan 1489. Kaupunkina se on mainittu 1457. Kaupunginoikeudet se sai 1708 ja vuonna 1781 nimen Vjatka, jolloin siitä tuli myös kuvernementin pääkaupunki. Vuonna 1934 kaupunki nimettiin bolševikkijohtaja Sergei Kirovin mukaan.
Kaupungin vanhin olemassa oleva rakennus Trifonovin luostarin Ylösnousemuksen katedraali on vuodelta 1689.
Kaupungin jääpalloseura Rodina pelaa Venäjän jääpallon superliigassa.
Museum of Modern Art

Museum of Modern Art (MoMA) on taidemuseo New Yorkin Keski-Manhattanilla. 
Historia.
Museum of Modern Artin perusti vuonna 1929 rahoittajakolmikko Abby Aldrich Rockefeller (John D. Rockefeller, Jr.:n vaimo), Mary Quinn Sullivan ja Lillie P. Bliss. Rockefeller Jr. luovutti pääosan rahoituksesta rakentamiseen ja ylläpitoon.
Ensimmäisen johtajan Alfred H. Barrin aikana museon kokoelmat laajenivat pian pesämunaksi saaduista yhdeksästä työstä. MoMA:n nykyisen rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Philip L. Goodwin ja Edward Durell Stone, ja se avautui yleisölle 10. toukokuuta 1939.
Laajennukset.
1950- ja 60-luvulla rakennusta laajennettiin Philip Johnsonin johdolla, 1980-luvulla Cesar Pellin, ja vuonna 2004 Yoshio Taniguchin johdolla. Vuonna 2019 valmistui Diller Scofidio + Renfron suunnittelema 4 366 m² suuruinen, 450 miljoonaa dollaria maksanut laajennusosa, joka jyräsi alleen viereisen kansantaiteen museon. Osa MoMA:sta ulottuu Jean Nouvelin suunnittelemaan viereiseen rakennukseen. MoMAn rakennus kattaa nyt suurimman osan läntiseen 54. katuun ja läntiseen 53. katuun sekä Fifth Avenueen ja Sixth Avenueen rajautuvasta korttelista. 
MoMAn Keski-Manhattanin yksikkö suljettiin toukokuussa 2002. Japanilaisen arkkitehdin Yoshio Taniguchin suunnittelema rakennuksen uudelleenjärjestely avattiin marraskuussa 2004. MoMAn uudelleen avaaminen herätti ristiriitoja, koska sen pääsymaksu nousi kahdestatoista dollarista kahteenkymmeneen. Tästä huolimatta taidemuseon vuosittainen vierailijamäärä on noussut keskimäärin 2,5 miljoonaan kävijään.
PS 1 ja taideradio.
New Yorkin Queensissä sijaitseva nykytaiteen keskus P.S.1 liitettiin osaksi MoMAa tammikuussa 2000. P.S.1 on epävirallisempi, kokeellisempi ja pienimuotoisempi kuin MoMA:n Manhattanin yksikkö. P.S.1 ylläpitää myös WPS1 taideradiota, josta voi kuunnella New Yorkin taideuutisia ja kulttuuriohjelmia.
Kaupunkisaarekeilmiö

Kaupunkisaarekeilmiö on kaupunkialueiden ominaisuus, jonka seurauksena kaupunkialueen lämpötila nousee ympäristöään korkeammaksi. Kaupungin mikroilmasto johtuu muun muassa rakennusten ja asfaltin lämmönsidontakyvystä sekä kaupungin pienemmästä albedosta eli heijastavuudesta. Koska ilman lämpötilahavainnot tehdään usein kaupungeissa, saadaan korkeampia tilastoarvoja kuin ympäröivällä maaseudulla.
Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC arvioi kaupunkisaarekeilmiön lämmittävän vaikutuksen olleen maalla alle 0,006 °C ja merellä nolla °C vuosikymmenessä. eli alle kymmenesosa havaitusta lämpötilan kokonaismuutoksesta.
Kaupunkisaarekeilmiön vuoksi kaupungeissa sijaitsevat puut kasvavat nopeammin kuin maaseudulla sijaitsevat puut. New Yorkin kaupungin aiheuttama lämpösaareke tuntuu voimakkaimmin kesäöinä, jolloin kaupunki on 2–4 astetta lämpimämpi kuin ympäröivä maaseutu.
Kaupunkisaarekeilmiön vuoksi kaupungeissa ilmastoinnin (jäähdytyksen) tarve on suurempi kuin maaseudulla. Erään tutkimuksen mukaan kuumien ja kuivien seutujen kaupungeissa ilmastoinnin tarve on 17 prosenttia suurempi kuin maaseudulla. Tämä kasvattaa sähköenergian kulutusta. Toisaalta ilmastointilaitteet puskevat lämpöä ulkoilmaan, mikä voimistaa kaupunkisaarekeilmiötä.
Kiekko (jääkiekko)

Kiekko on jääkiekossa käytettävä pyöreä kumista valmistettu peliväline. Standardin mukaan määritelty pelivälineenä käytettävä kiekko on mitoiltaan yhden tuuman (25,4 mm) paksu, halkaisijaltaan kolme tuumaa (76,2 mm) ja painoltaan väliltä 156–170 grammaa. On kehitetty myös painavampia oranssin värisiä kiekkoja (283,5 g) tai tätäkin vielä huomattavasti painavampia (907 g) harjoitteluvälineitä käytettäväksi harjoituttamaan pelaajan laukaisuvoimaa sekä kiekonkäsittelytaitoa.
Aikanaan lähetyksiään varten televisioverkosto FOX kehitytti televisioitaviin otteluihin kiekon, jonka sisällä oli pieni piirilevy, joka sisälsi liiketunnistimen ja infrapunalähettimen. Kiekko nimettiin FoxTraxiksi. Kiekon tarkoitus oli helpottaa etenkin hidasteissa sen näkyvyyttä ottelua seuraaville televisiokatsojille. Infrapunalähettimellä kiekko saatiin hehkumaan televisiolähetyksessä aina kun pelaaja oli antanut sille riittävästi liike-energiaa mailallansa. Ensimmäisen kerran FoxTraxia käytettiin pelivälineenä vuonna 1996 pohjoisamerikkalaisen NHL-liigan All Stars -tähdistöottelussa ja viimeisen kerran vuonna 1998, kun NHL:n pudotuspelien ensimmäinen kierros käynnistyi. Kokeilu päätettiin samalla, kun Foxin NHL-televisiointioikeudet loppuivat vuonna 1998.
Ottelussa kiekon nopeus voi kovimmissa lyöntilaukauksissa ylittää 170 km/h:n nopeuden rajan. Eräs julkisuutta saanut onnettomuus NHL-liigan historiassa tapahtui 12. maaliskuuta 2002, kun Calgary Flamesin ja Columbus Blue Jacketsin ottelua seurannut 13-vuotias Brittanie Cecil sai kiekon päähänsä ja kuoli saamiinsa vammoihin.
Jääkiekon SM-liigassa, kuten myös NHL:ssä saa nykyisin kahden minuutin rangaistuksen, jos pelaaja lyö kiekon katsomoon omalta puolustusalueeltaan sen osumatta vastustajaan tai kaukalon reunuksiin.
Veikkausliigan kausi 1997

Veikkausliigan kaudella 1997 Helsingin Jalkapalloklubi voitti Suomen mestaruuden selvällä erolla. Myös toiseksi tullut VPS kuroi huomattavasti kaulaa lähimpiin uhkaajinsa. Niinpä tiukimmat kamppailut käytiin lopulta putoamiskamppailuissa.
Menestys eurokentillä.
"Mestarien liiga:"
"UEFA Cup:"
"Cup-voittajien cup:"
"Intertoto Cup:"
Englannin Valioliigan kausi 2006–2007

Englannin Valioliigan kausi 2006–2007 alkoi 19. elokuuta 2006 ja päättyi 13. toukokuuta 2007. Mestaruuden vei Manchester United. Mestaruuskamppailu Chelsean kanssa ratkesi kaksi kierrosta ennen kauden päätöstä Chelsean pelattua 1-1-tasapelin Arsenalin kanssa, jolloin Manchester United oli tavoittamattomassa 7 pisteen johdossa. Kolmanneksi sijoittui Liverpool FC ja neljänneksi ja viimeiselle Mestarien liigan karsijanpaikalle Arsenal. Liigasta putosivat Charlton, Watford ja Sheffield United. Maalikuninkuuden voitti Chelsean Didier Drogba 20 osumalla.
Otteluohjelma.
"Kotijoukkue on listattu vasempaan palkkiin."
Nousijajoukkueet.
Englannin toiseksi ylimmästä liigasta Mestaruussarjasta nousi Valioliigaan kolme joukkuetta:
Starbucks

Starbucks on vuonna 1971 Seattlessa perustettu maailman suurin monikansallinen kahvilaketju.
Starbucksilla on kahviloita yli 80 maassa. Vuoden 2013 maaliskuussa kahviloita oli kaikkiaan 35 711, joista Yhdysvalloissa yli 15 000. Starbucks perusti Yhdysvalloissa 1990-luvun alkupuoliskolla runsaasti kahviloita ympäri maata, ja siitä tuli laajalti tunnettu muutamassa vuodessa. Yhtiön liikevaihto oli 29. syyskuuta 2019 päättyneenä tilivuonna 26,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Yhtiö on nimetty Herman Melvillen "Moby Dick" -romaanin henkilön mukaan. Starbuck oli Melvillen kirjassa "Pequod"-laivan ensimmäinen perämies. Yhtiön logossa on kuvattuna kaksipyrstöinen merenneito Melusina. Pitkäaikaisen pääjohtajan ja omistajan Howard Schultzin aikana Starbucks laajeni 11 myymälästä 28 000 myymälään maailmanlaajuisesti.
Starbucks Pohjoismaissa.
Starbucks on levittäytynyt vähitellen myös Pohjoismaihin. Ruotsiin Starbucks perusti ensimmäisen kahvilansa Arlandan kansainväliselle lentoasemalle vuonna 2010. Yritys tiedotti heinäkuussa 2011 perustavansa kumppaninsa SSP:n kanssa ensimmäiset kaksi Suomen kahvilaansa Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Samalla tiedotettiin myös liikkeen avaamisesta Norjaan Gardermoenin lentoasemalle.
Suomen ensimmäinen kahvila avattiin 15. toukokuuta 2012 terminaali 2:n saapuvien aulaan, jonne kaikilla on vapaa pääsy. Toinen kahvila avattiin 15. lokakuuta 2012 terminaali 2:n kaukolentojen alueella.
Kolmas Starbucks avattiin Helsingin keskustaan Akateemisen Kirjakaupan tiloihin 13. marraskuuta 2013. Helsingin keskustan toinen Starbucks avattiin keväällä 2016 Kampin kauppakeskukseen. Kampin kauppakeskuksen kahvila suljettiin syyskuussa 2024.
Vuonna 2015 Starbucks ja Ruokakesko solmivat sopimuksen Starbucks-kahviloiden avaamisesta K-kauppoihin eri puolille Suomea. Tämän sopimuksen myötä avattiin kahvilat kauppakeskus Selloon Espooseen sekä kauppakeskus Jumboon ja Myyrmanniin Vantaalla. Syksyllä 2020 Kesko päätti kuitenkin luopua yhteistyöstä kysynnän puutteen vuoksi ja Espoon ja Vantaan kauppakeskuksiin perustetut kolme kahvilaa lopettivat toimintansa.
Cachaça

Cachaça (port. [kaˈʃasɐ]) on sokeriruokomehusta valmistettu tislattu alkoholijuoma, jota valmistetaan lähinnä Brasiliassa. Sen alkoholiprosentti on 38–54.
Cachaçaa tuotettiin Brasiliassa vuonna 2007 noin 1,5 miljardia litraa, josta ainoastaan 1 % päätyi vientiin. Cachaçamerkkejä on Brasiliassa yli 4 000 ja valmistajia noin 30 000. Tunnetuimmat merkit ovat "Pitú" ja "51". Teollista cachaçaa valmistetaan lähinnä São Paulossa ja Cearássa.
Cachaçan valmistus levisi Brasiliaan orjuuden myötä 1600-luvulla, ja se nousi myöhemmin kaikkien kansanryhmien suosioon. Cachaçaa nautitaan Brasiliassa etenkin "cachaçaria"-kuppiloissa. Tunnetuin cachaçapohjainen drinkki on caipirinha, jossa on lisäksi limettiä ja sokeria.
Cachaçaa valmistetaan kesä-heinäkuussa kerättävästä sokeriruokosadosta. Siihen käytetään vain sokeriruokomehua, ei melassia kuten rommin valmistukseen. Sokeriruokomehuun lisätään usein maissijauhoa, viljan alkiota tai riisiä, ja sen annetaan käydä 18 tunnista kolmeen päivään. Mehuun voidaan käymisen aikana lisätä hedelmiä. Cachaça tislataan perinteisesti pannutislauksella tai teollisesti kolonnitislauksella. Suurinta osaa juomaeristä ei vanhenneta tynnyreissä, mutta joitain parhaita vientiin meneviä merkkejä vanhennetaan vähintään vuoden ajan.
Nwankwo Kanu

Nwankwo Christian Kanu (s. 1. elokuuta 1976 Owerri, Nigeria) on entinen nigerialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kaudesta 2006–2007 Portsmouthia edustanut hyökkääjä on edustanut ennen Fed Worksia (1991–1992), Heartlandia (1992–1993), Ajaxia (1993–1996), Internazionalea (1996–1999), Arsenalia (1999–2004) ja West Bromwichia (2004–2006).
Nigerian jalkapallomaajoukkueessa Kanu pelasi 86 maaottelua ja teki niissä 13 maalia. Debyyttinsä hän teki vuonna 1994 Ruotsia vastaan. Hän oli myös voittamassa olympiakultaa Nigerian joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa. MM-kilpailuissa 1998 hän pelasi Nigerian neljästä ottelusta kahdessa avauskokoonpanossa ja tuli kerran vaihdosta kentälle. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa avauksessa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Myös Nwankwo Kanun nuorempi veli Christopher Kanu on entinen ammattilaisjalkapalloilija.
DOHC

DOHC-moottorissa (lyhenne sanoista Double Over Head Camshaft") on kaksi sylinterinkannen yläpuolella olevaa nokka-akselia, jotka saavat käyttövoimansa joko ketjulla tai hihnalla kampiakselin päästä. Vastaavasti SOHC-moottorissa (Single Over Head Camshaft") on pääsääntöisesti yksi nokka-akseli. 
Louis Chevrolet patentoi DOHC-venttiilikoneiston vuonna 1919.
Jääkiekkokypärä

Jääkiekkokypärä on kypärä, joka suojaa jääkiekkoilijan päätä iskuilta kovan ulkokuorensa ja sisällä olevien pehmusteiden ansiosta. Se on yksi jääkiekkoilijan tärkeimmistä suojavarusteista. Jääkiekkokypärään kuuluu yleensä myös kasvosuojus. Pelkällä pleksillä tai visiirillä (ilman ristikkoa) varustetulla kypärällä saavat pelata miespuoliset A-juniori-ikäiset pelaajat eli ne, jotka täyttävät kyseisenä vuonna vähintään 18 vuotta. Nuorempien ja naisten käyttämissä kypärissä on pleksin tai visiirin lisäksi myös ristikko. Ilman minkäänlaista kasvosuojusta saavat pelata vain vanhemmat pelaajat ja sekin on liigakohtaista. Maalivahdin kypärään kuuluu aina ristikko.
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton (IIHF:n) sääntökirjan säännön 223 a:n nojalla "kypärä on pidettävä päässä siten, että kypärän alareuna ei ole enempää kuin yhtä sormen leveyttä kulmakarvojen yläpuolella, ja leukanauhan ollessa kiinnitettynä ei leukanauhan ja leuan välissä saa olla enempää tilaa kuin yhden sormen paksuuden verran." Mikäli kenttäpelaajan kypärä irtoaa päästä pelitilanteessa, hänen on välittömästi mentävä pelaajapenkilleen. Säännön rikkomisesta tuomitaan pieni rangaistus.
Vaikka kypäriä oli nähty jääkiekossa jo 1930-luvulta alkaen, niiden käyttö alkoi yleistyä vasta 1970-luvulla. Suomessa kypärän käyttö tuli tosin pakolliseksi jo vuonna 1960 sen jälkeen, kun Kalevi Numminen taklasi SM-sarjan ottelussa Matti Reunamäkeä niin, että Reunamäki löi päänsä jäähän ja hänen henkensä salpautui. Tapaus sai runsaasti julkisuutta, minkä johdosta Suomen Jääkiekkoliitto päätti kypäräpakosta kaikissa virallisissa sarjoissa kaudelle 1960–1961. NHL:ssä havahduttiin tilanteeseen ensimmäisen kerran vuonna 1968, kun Bill Masterton toistaiseksi ainoana NHL:n historiassa kuoli ottelussa saamaansa vammaan lyötyään päänsä ja saatuaan aivovamman. Kypärään alettiin suhtautua vakavammin, mutta vielä 1970-luvulla useimmilla pelaajilla ei ollut kypärää. NHL:ssä kypärä tuli pakolliseksi vasta kaudella 1979–1980. Kuitenkin sääntö käytännössä koski vain tulokkaita, sillä vanhemmat pelaajat saivat pelata vielä 1980-luvullakin ilman kypärää. Esimerkiksi Montreal Canadiens -legenda Guy Lafleur pelasi ilman kypärää uransa loppuun asti eli kaudelle 1990–1991. Vuonna 1997 NHL-uransa lopettanut Craig MacTavish oli viimeinen ilman kypärää pelannut NHL-pelaaja.
Arvokruunu

Arvokruunu on heraldiikassa vaakunan tai kypärän päälle sijoitettu kantajan arvoa osoittava tunnus. Arvokruunujen muoto ja lukumäärä vaihtelevat heraldisten kulttuurien sekä aikakausien mukaisesti. Suomessa sovelletussa pohjoismaisessa heraldiikassa arvokruunuja on varsinaisesti kolme: kreivillinen, vapaaherrallinen ja ritarikruunu. Näiden lisäksi on käytetty kuninkaallista ja suuriruhtinaallista kruunua. Muualla edellä mainittujen lisäksi voi esiintyä vielä ruhtinaallinen, herttuallinen tai keisarillinen kruunu.
Suomen vaakunassa oli ennen vuotta 1920 suuriruhtinaskunnan kruunu. Suomen historiallisten maakuntien vaakunoista Varsinais-Suomen, Satakunnan, Hämeen ja Karjalan vaakunoissa on herttuakunnan kruunu, muissa kreivikunnan kruunu. 
Koristekruunut.
Kaikki vaakunassa tai sen päällä esiintyvät kruunut eivät ole arvokruunuja, vaan myös koristelutarkoituksiin voi käyttää kruunua. Esimerkiksi jotkut kaupungit käyttävät muurikruunua, Suomessa esimerkiksi Pori.
Accenture

Accenture plc on maailmanlaajuisesti toimiva strategian, konsultoinnin, digitaalisuuden, teknologian ja ulkoistamisen asiantuntijapalveluita tarjoava yritys, jonka toiminta kattaa yli 40 toimialaa ja kaikki liiketoiminta-alueet. Yhtiöllä on 449 000 työntekijää ja toimintaa 120 maassa.
Liiketoiminta.
Accenturen liikevaihto oli 31. elokuuta 2017 päättyneenä tilivuotena 34,9 miljardia dollaria. Pohjois-Amerikan osuus liikevaihdosta oli 47 %, Euroopan 34 % ja muiden maiden 19 %.
Accenturen toiminta koostuu viidestä liiketoimintayksiköstä (strategia, konsultointi, digitaalisen liiketoiminnan palvelut, teknologiapalvelut ja liiketoimintaprosessin ulkoistus) ja viidestä toimialayksiköstä, jotka ovat Communications, Media &amp; Technology, Financial Services, Health and Public Services, Products ja Resources. Accentureen kuuluvat myös palveluyritys Fjord sekä Accenturen ja Microsoftin perustama yhteisyritys Avanade, joka keskittyy Microsoftin yritysohjelmistojen integrointiin.
Accenture on listattu New Yorkin pörssissä (NYSE), ja sen markkina-arvo oli toukokuussa 2018 noin 100 mrd USD.
Suomi muodostaa yhdessä Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Latvian kanssa Accenture Nordic -yksikön. Suomessa Accenture työllistää noin 1 100 henkilöä. Yhtiön toimistot sijaitsevat Helsingissä ja Tampereella.
Historia.
Accenture perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1989, jolloin se irrotettiin Arthur Andersenista omaksi osakseen nimellä Andersen Consulting. Yhtiön juuret johtavat kuitenkin vuoteen 1953, jolloin General Electric pyysi Arthur Andersenia tekemään esiselvityksen palkanlaskennan ja tuotannon automatisoinnista tietokoneiden avulla 64 000 dollarin hintaan. Esiselvitys johti vuonna 1954 Yhdysvaltain ensimmäisen kaupalliseen käyttöön tarkoitetun elektronisen tietokoneen asentamiseen General Electricin tiloihin Kentuckyn Louisvillessä.
Nimi Accenture otettiin käyttöön vuoden 2001 alussa. Sen pohjana on lause ”accent on the future”, ja sitä ehdotti vuonna 2000 Oslon toimiston työntekijä Kim Petersen koko yhtiön laajuisessa BrandStorming-nimikilpailussa.
Accenture listattiin New Yorkin pörssiin (NYSE) 19. heinäkuuta 2001 kaupankäyntitunnuksella ”ACN” osakekohtaiseen listautumishintaan 14,50 USD.
Arthur Andersen

Arthur Andersen oli yksi maailman suurimmista tilintarkastusyrityksistä, joka perustettiin vuonna 1913 Chicagossa. Enron-skandaalin seurauksena yhtiö luopui toimiluvastaan vapaaehtoisesti 2002. Arthur Andersenin konsultointidivisioona, Andersen Consulting eriytyi omaksi yhtiökseen 1989, itsenäistyi 2000 ja otti uudeksi nimekseen Accenture 1.1.2001.
Historia.
Yrityksen perusti Arthur Andersen nimellä "Andersen, DeLany &amp; Co" vuonna 1913. Konsultointiosaston erottaminen omaksi yhtiökseen aloitettiin vuonna 1997. Vuonna 2001 sen liikevaihto oli 9,3 miljardia dollaria ja sillä oli 85 000 työntekijää 84 maassa.
Yhtiön Yhdysvaltain ulkopuoliset toimistot yhdistyivät KPMG:een
Chapter 11

Chapter 11 tarkoittaa Yhdysvaltojen liittovaltion konkurssilain määräyksiä, jotka sääntelevat yrityksen uudelleenjärjestelyä tilanteessa, jossa yritys ei pysty suoriutumaan veloistaan. Menettely on samankaltainen kuin Suomen lainsäädännön mukainen yrityssaneeraus.
Chapter 11:tä ei tule sekoittaa Suomen lainsäädännön konkurssiin, jossa yrityksen varoja likvidoidaan. Sitä lähinnä on Yhdysvaltain lainsäädännön Chapter 7.
Suurimmat tapaukset.
Historian suurin konkurssi oli Yhdysvaltain investointipankki Lehman Brothers, joka kirjasi 639 miljardia dollarin omaisuuden vuoden 2008 Chapter 11 -hakemuksen jättämisestä.
Enron, Lehman Brothers, MF Global ja Refco ovat kaikki lopettaneet toimintansa, kun taas toiset hankkivat muut ostajat tai syntyivät uutena yrityksenä, jolla on samanlainen nimi.
‡ Enronin omaisuus otettiin 11.11.2001 jätetystä 10-Q: sta. Yhtiö ilmoitti, että vuosirahoitusta tarkasteltiin 11 luvun osalta.
Uusbarokki

Uusbarokki on huonekaluissa, taiteessa, arkkitehtuurissa ja kulttuurissa noin 1870–1900 (erityisesti 1880–1890) esiintynyt kertaustyyleihin kuuluva rakennus- ja sisustustyyli, joka ajallisesti sijoittui uusrenessanssin ja uusrokokoon väliin.
Ranskassa ja myös Yhdysvalloissa tyylistä käytetään nimitystä beaux-arts. Nimityksen taustalla on Pariisin École Nationale Supérieure des Beaux-arts -taidekorkeakoulu, jossa useat 1800-luvun lopun arkkitehdit opiskelivat. Ranskalainen määritelmä sijoittaa beaux-arts -tyylin myöhäiseksi uusklassismin ilmentymäksi.
Uusbarokki sopi näyttävänä tyylisuuntana teattereihin. Helsingissä se on kuitenkin harvinainen tyyli.
Ominaispiirteet.
Uusbarokin ja Beaux-Arts -tyylin ominaispiirteinä voidaan pitää seuraavia päälinjoja:
America West Airlines

America West Airlines oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka yhdistyi US Airwaysin kanssa 2005. Tammikuusta 2006 lähtien kaikki America Westin lennot operoitiin US Airwaysin väreissä, tosin yhtiöiden toiminta oli vuoteen 2007 asti eriytetty. America West lensi yli 80 kohteeseen 140 lentokoneellansa.
Laivasto.
Toimintansa aikana America West Airlines käytti seuraavia konetyyppejä:
Cimber Sterling

Cimber Sterling oli tanskalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1950 nimellä Cimber Air. Ostettuaan vuonna 2008 osia konkurssiin ajautuneen Sterling Airlinesin liiketoiminnasta yhtiö muutti nimensä nykyiseen muotoon. Omien lentojensa ohella yhtiö operoi Tanskan ja Pohjois-Euroopan sisäisiä lentoja SAS:lle ja Lufthansalle.
Kesällä 2011 uutisoitiin, että Cimber Sterlingillä on taloudellisia vaikeuksia, ja että Manswell Enterprises on tekemässä yhtiöön oman pääoman sijoitusta, jolla se saisi 70 prosentin omistusosuuden yhtiöstä. Manswell Enterprises on ukrainalaisen oligarkin Ihor Kolomoiskyin määräysvallassa oleva yhtiö, joka on rekisteröity Kyprokselle.
Cimber Sterling hakeutui konkurssiin 3. toukokuuta 2012. Sen vanavedessä konkurssiin ajautuivat myöskin Kolomoiskyin omistamat ruotsalaiset lentoyhtiöt Skyways ja City Airline.
Pankow (hallintoalue)

Pankow () on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Vuonna 2001 se yhdistyi silloisten Prenzlauer Bergin ja Weißenseen hallintoalueiden kanssa. Laajentunut hallintoalue säilytti nimen Pankow. Alue on 103,07 km2 laaja, ja 30.6.2016 siellä asui 394 816 asukasta.
Berliiniläisten keskuudessa "Pankow" viittaa yleensä Pankow’n kaupunginosaan, ei samannimiseen hallintoalueeseen.
Itä-Saksan alkuvuosina Pankow oli usean hallituksen jäsenen kotipaikka.
Kateviljely

Kateviljely on puutarhakasvien viljelymenetelmä, jossa maata ei muokata säännöllisesti, vaan kasvien juurelle leviteään orgaanista ainetta kuten puiden kariketta, heinää, ruohosilppua tai syyslehtiä. Kateaineet kompostoituvat ja vapauttavat lämpöä. Ne houkuttelevat kastematoja ja muita makrohajottajia, jotka kuohkeuttavat maata myös kasvien juuristossa. Katekerros estää yksivuotisten rikkaruohojen juurtumista ja maan kuivumista. Erityisen hyvin kateviljely sopii savimaalle, joka kuivina kesinä uhkaa kovettua kuivaksi kuoreksi. Sadekesänä kate estää esimerkiksi mansikoiden likaantumisen mutaisella maanpinnalla. Kun maata ei muokata sen rakenne säilyy eikä mikrobiosto vaurioidu.
Esimerkkejä kateviljelyyn sopivista kasveista ovat mansikka, kurpitsa, peruna, marjapensaat ja yrtit. Katetta levitetään 10–20 cm kerros keväällä, kun maa on lämmennyt.
Hönow

Hönow on kylä Brandenburgissa itäisessä Saksassa lähellä Berliiniä. Hönowissä asuu noin 8 300 asukasta.
Hönöwin alueen uskotaan olleen alkujaan vendien asuttama. Paikalliset rajakreivit rakensivat 1200-luvulla alueelle linnoituksen, joka mainitaan ensimmäisen kerran Kaarle IV:n maakirjoissa. Hönow tuhoutui lähes täysin hussilaissodissa vuonna 1432 ja kolmikymmenvuotisessa sodassa 1600-luvun alkupuolella. Hönöwin linnoitus vahingoittui toisessa maailmansodassa, eikä sitä enää ole olemassa.
Hönöwin ainoa kolmikymmenvuotisesta sodasta selvinnyt rakennus on myöhäisromaanista arkkitehtuuria edustava kirkko.
Hönowiin liikennöi Berliinin metron linja U5.
Saksalainen jalkapalloilija Lewin Schumann on Hönowista kotoisin.
Galapagosinpingviini

Galapagosinpingviini "(Spheniscus mendiculus)" on Galápagossaarilla endeemisenä elävä pingviinilaji. Se on maailman pohjoisin pingviinilaji ja ainoa, joka joskus liikkuu pohjoiselle pallonpuoliskolle asti. Se pystyy elämään lähellä päiväntasaajaa, koska kylmä Humboldtin merivirta sekä Cromwellin virran aikaansaama kumpuaminen pitävät Galápagosin lähivedet viileinä.
Ulkonäkö ja koko.
Galapagosinpingviini kasvaa noin puoli metriä pitkäksi. Sen pää on muuten musta, mutta aikuisella yksilöllä kulkee valkea juova silmien ympäri ja korva-aukkojen takaa leuan alle. Selkäpuoli on tummanharmaa, vatsapuoli valkeahko. Rinnan poikki kulkee kaksi mustaa raitaa.
Galapagosinpingviini on uhanalainen; vuonna 2004 niitä arvioitiin olevan jäljellä noin 1 500 yksilöä. Rajatun pesimäalueen takia se on herkkä mille tahansa ympäristön muutoksille, ja El Niño vaikuttaa säännöllisesti kannan vaihteluihin.
Wadi Rum

Wadi Rum () on Jordanian eteläosassa oleva laakso ja vadi eli kuivunut joenuoma. Laakso on muodostunut hiekkakivi- ja graniittikallioon. Se on noin 50 kilometriä Punaisesta merestä ja Aqabasta koilliseen.
Historia.
Laakso on ollut asutettu jo esihistoriallisesta ajoista asti. Monet kansat, kuten nabatealaiset, ovat jättäneet merkkinsä alueelle kivimaalauksina ja temppeleinä. Tällä hetkellä laaksossa asuu useita beduiiniheimoja.
Wadi Rum tunnetaan yhteydestään brittiläiseen upseeriin T.E. Lawrenceen, joka piti tukikohtaa siellä arabikapinan aikoina 1917–1918. Hänestä kertovaa elokuvaa Arabian Lawrencea kuvattiin myös alueella. Aluetta on käytetty Marsin korvikkeena elokuvissa kuten "Red Planet", "The Last Days on Mars" ja "Yksin Marsissa".
Erkki Huttunen

Erkki Juhani Huttunen (18. toukokuuta 1901 Alavus – 17. marraskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. 
Ura.
Huttunen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta vuonna 1921 ja aloitti saman vuoden syksyllä opinnot arkkitehtiosastolla Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi Huttunen valmistui vuonna 1927. Valmistumisensa jälkeen tammikuussa 1928 Huttunen palkattiin SOK:n rakennusosastolle tuntipiirtäjäksi. Osaston johtajan toimi tuolloin arkkitehti Valde Aulanko. Huttusen ensimmäisiä töitä rakennusosastolla leimaa vielä klassistinen tyyli, josta esimerkkinä mainittakoon Oulun Toppilan mylly vuodelta 1928. Vuonna 1930 suunnitellut Rauman konttorirakennus ja Viipurin mylly ovat jo selvästi funktionalistista tyylisuuntausta edustavia. Huttunen nimitettiin rakennusosaston johtajaksi 1939 ja hän toimi tuossa virassa vuoteen 1941 asti.
Vuonna 1943 Huttunen nimitettiin Rakennushallituksen pääjohtajaksi. Pääjohtajan hallinnolliset tehtävät veivät suuren osan Huttusen työajasta ja suunnittelutehtävät jäivät vähemmälle, vaikka hänen oma arkkitehtitoimistonsa, jonka hän oli perustanut jo työskennellessään vielä SOK:n palveluksessa, jatkoi vielä toimintaansa. Hallinnollisten tehtävien lisäksi Huttunen osallistui valtion edustajana arkkitehtikilpailujen tuomaristoon. Pääjohtajakausi päättyi vuonna 1953, jolloin pääjohtajaksi valittiin arkkitehti Jussi Lappi-Seppälä.
Maapallon äärimmäiset paikat

Maapallon äärimmäiset paikat -artikkeli kuvailee paikat jotka ovat jollain tavalla äärimmäisiä maapallon kuoren pinnalla, tunnetun tiedon perusteella.
Ilmansuunnat.
Kansainvälistä päivämäärärajaa muutettiin vuonna 1995. Jos alkuperäinen päivämääräraja olisi voimassa, Itäisin paikka maailmassa olisi Tafahi Niuatoputapun saari Tongan saarilla.
Tulitorvi-tuliputkikattila

Tulitorvi-tuliputkikattila on lieriön muotoinen vesi- tai höyrykattila, jota käytetään keskisuuressa (alle 12 MW:n) lämmöntuotannossa. Tosin kaksitorvisena ja maakaasu käyttöisenä rakenteena sitä voidaan valmistaa aina 36,4 MW:iin saakka (EN-12953). Tulitorvi-tuliputkikattila on suurvesitilakattila. Tulitorvi-tuliputkikattilan polttoaineina käytetään polttoöljyä, maakaasua, neste-, biokaasua tai erilaisia teollisuuden prosessikaasuja. höyryvetureissa on käytetty lähes yksinomaan tuliputkikattiloita.
Rakenne ja toiminta.
Yleisin malli on rakenteeltaan niin sanottu kolmivetoinen kattila, jossa ensimmäisen vedon muodostaa tulitorvi ja toisen sekä kolmannen vedon muodostavat tuliputket.
Tulitorvi-tuliputkikattilassa polttoaineen palaminen tapahtuu tulitorvessa. Kolmivetoisessa tulitorvi-tuliputkikattilassa palamisessa muodostuneet savukaasut johdetaan ensin kääntökammion (lieskakammion) kautta 2-vedon tuliputkia pitkin kattilan etuosaan ja sitten etuosan kääntökammion kautta 3-vedon tuliputkia myöten kattilan perään. Sieltä savukaasut viedään syöttöveden esilämmittimeen tai suoraan savupiippuun. 
Tulitorvea ja tuliputkia ympäröi vesitila. Höyrykattiloissa on vielä kattilan yläosassa höyrytila, jonka kautta höyry poistuu höyryputkistoon. Yleensä tämän kokoluokan kattilat tuottavat kylläistä höyryä, mutta ne voidaan varustaa myös pienellä tulistimella.
Kattilatyypissä on tehoon nähden suuri vesimäärä, joten se toimii varaajana ja tasaa kuorman vaihteluita. Edelleen rakenteesta johtuen kattila soveltuu ainoastaan alle 2 MPa:n (20 bar) paineelle. Suuren lieriön valmistaminen korkeampia paineita kestäväksi ei kannata. Tosin pienissä kattilako’oissa saattaa olla taloudellista valmistaa myös korkeampipaineinen tulitorvi-tuliputkikattila.
Mikäli halutaan tuottaa sähköä, käytetään tulistimilla varustettua vesiputkikattiloita, sillä sähköntuotannossa veden- ja siten höyrynpaine kannattaa nostaa noin 4–18 MPa:iin (40–180 bar).