tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chungha

Chungha (; syntymänimi Kim Chan-mi ; s. 9. helmikuuta 1996 Soul) on eteläkorealainen laulaja. Hän sijoittui neljänneksi Mnet-televisiokanavan tyttöbändien selviytymisohjelmassa "Produce 101", ja on hajonneen eteläkorealaisen tyttöryhmän I.O.I:n entinen jäsen. Chungha aloitti soolouransa vuonna 2017. 
Varhaiset vaiheet.
Kim Chan-mi syntyi 9. helmikuuta 1996 Soulissa. Hän asui Dallasissa Texasissa kahdeksan vuotta ja muutti takaisin Koreaan tullakseen laulajaksi. Kim osaa puhua sujuvasti englantia ja koreaa.
Ura.
Kim oli kilpailijana tyttöryhmien selviytymisohjelmassa "Produce 101". Hän sijoittui neljänneksi ja debytoi 4. toukokuuta 2016 tyttöryhmässä I.O.I. Nykyään hän on sooloartisti.
Goodrichin linna

Goodrichin linna on normannien rakentama linnanraunio lähellä Goodrichin kylää Herefordshiressa. Englannin sisällissodan aikana parlamentin joukot valloittivat linnan kanuunaa käyttäen, minkä jälkeen sitä tuhottiin lisää ja se jäi huonoon kuntoon.
Historia.
Ensimmäinen historiallinen maininta linnasta paikalla on vuodelta 1101, jolloin se sai nimensä paikallisen anglosaksisen aatelisen Godric Mappestonen mukaan. Nykyiseen muotoonsa linnan rakensi William de Valence ja sen laajentamista jatkoi hänen poikansa Aymer de Valence, jonka aikana rakennettinn barbakaani. Aymer de Valencen kuoleman jälkeen vuonna 1324 linna siirtyi Talbotin suvulle.
Englannin sisällissota.
Ennen sisällissotaa linnalla ei ollut puolustuksellista käyttöä. Parlamentin joukot piirittivät sitä kahden kuukauden ajan vuonna 1646 ja varuskunta antautui kun veden saanti katkaistiin.
Arkkitehtuuri.
Linna sijaitsee korkealla kalliolla Wye-joen rannalla. Pienehkö sydänlinna on hyvin säilynyt. Keskiosaa suojaa paksu kehämuuri, jossa on kolmessa kulmassa valtavat pyöreät tornit ja neljännessä porttihuone.
Gallie Åkerhielm

Gallie Åkerhielm, o.s. "Hoffmann", (28. maaliskuuta 1907 Kazan, Venäjä – 3. syyskuuta 1968) oli ruotsalainen lastenkirjailija ja kääntäjä.
Åkerhielmin vanhemmat olivat ruotsalais-saksalainen vuori-insinööri August Hoffmann ja hänen venäläinen vaimonsa Lydia, s. Popova. Isä oli tekninen johtaja kaivoksella Uralilla ja sittemmin alueen kultakaivostoiminnan johtaja. Muutaman vuoden kuluttua he muuttivat Ruotsiin, jossa isä kuoli 35-vuotiaana. Isänäiti Nanna otti vastuun asioiden hoidosta. Nanna Hoffmann oli miehensä kuoleman jälkeen ottanut hoitaakseen pianotehtaan. Hänestä tuli kuninkaallinen hovihankkija, ja hänelle myönnettiin Illis Quorum. 
Gallie Hoffmann meni vuonna 1928 naimisiin italialaisen kapteenin ja konsulin Arturo Crocin kanssa, mutta avioliitto päättyi 1935, ja hän meni 1937 uusiin naimisiin asianajajan ja kirjailijan Uno Engin (1896−1972) kanssa, jonka tavattuaan hän oli eronnut edellisestä liitostaan. He saivat tyttären avioliittoa edeltävänä vuotena. Kolmannen avioliiton hän solmi 1941 kirjailija Helge Åkerhielmin (1910−1968) kanssa.
Alun perin taloudellisesti hyvässä asemassa ollut Gallie Åkerhielm menetti omaisuutensa 1930-luvulla. Hankkiakseen elannon itselleen ja usein miehelleenkin hän alkoi kirjoittaa pakinoita ja satuja viikkolehtiin. Avioliitonaikaisesta elämästään Roomassa hän kirjoitti romaanin "Nygift i Rom 1937". 
Åkerhielm oli monikielinen ja aloitti noina vuosina myös kääntäjänuransa. Hän muokkasi Grimmin saduista kuvakirjaversioita, joihin kustantaja liitti kuvituksen, usein laadultaan heikon. Hän käänsi seitsemisenkymmentä kirjaa, mutta osassa oli kääntäjänimenä Helge Åkerhielm, sillä Galliella oli verovelkoja ja verottaja vei palkkiot suoraan kustantajalta. Ranskalaista "Angelika"-sarjaa kääntäessään hän lisäili siihen eroottisia kohtauksia, joista hän sai lisäpalkkion. Hän oli jonkin aikaa "Husmodernin" toimituspäällikkö. Toimittajana hänen työnantajiaan olivat "Stockholms-Tidningen", Åhlén &amp; Åkerlund ja Aller-kustantamo. Bullsin kautta hän kirjoitti maakuntalehtiin Leelian lepotuoli -tyyppistä palstaa.
Gallie Åkerhielm ja hänen miehensä Helge Åkerhielm kuolivat auto-onnettomuuden jälkiseurauksiin.
Olli Aulio

Olli Aulio (s. 27. lokakuuta 1941) on suomalainen tietokirjailija, joka on tunnettu luontoon ja retkeilyyn liittyvistä teoksistaan. Hänen kirjojaan on myyty yli 350 000 kappaletta pääasiassa Gummeruksen kustantamina. 
Aulio kuuluu myös suomalaisen ja pääkaupunkiseutulaisen partiotoiminnan merkittäviin vaikuttajiin. Hän on ollut perustamassa muun muassa Pääkaupunkiseudun Partiolaisia pääkaupunkiseutulaisten partiopiirien yhdistyessä vuonna 1975. Auliolla oli myös merkittävä rooli Suomen suurimman vuosittaisen partiokilpailun Hiipivän Haamun vakiinnuttamisessa 1970-luvulla. Aulion partiolippukunta on Ilvesveikot Helsingin Töölössä. 
Aulio on opiskellut kauppatieteitä ja kemiaa sekä työskennellyt kauppa- ja teollisuusministeriössä ylitarkastajana. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Sykloseriini

Sykloseriini (C3H6N2O) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä tuberkuloosin hoitoon. Sykloseriini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa sykloseriini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja hieman alkoholeihin. Sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän synteesiin tarvittavien alaniinirasemaasin ja D-alaniini—D-alaniiniligaasin toimintaa. Sykloseriinin vaikutuskirjo on melko laaja, mutta erityisesti se vaikuttaa "Mycobacterium"-suvun lajeihin. Sykloseriiniä annostellaan tablettina ja sitä käytetään pääasiassa muille antibiooteille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa.
Sykloseriiniä tuottaa aktinobakteereihin kuuluva "Streptomyces orchideous".
Haittavaikutukset.
Sykloseriinin haittavaikutukset kohdistuvat erityisesti keskushermostoon. Se voi aiheuttaa pääkipua, sekavuutta, uneliaisuutta, kouristuskohtauksia ja huimausta. Myös mielialan muutoksia, kognitiivisten toimintojen heikentymistä ja jopa akuutteja psykoottisia kohtauksia on raportoitu ilmenneen sykloseriinin haittavaikutuksina.
Eveliina Toppari

Eveliina Toppari (s. 22. toukokuuta 1993 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä kasvattajaseuransa Lapuan Virkiän joukkueessa 180 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä kaudesta 2010 alkaen. Kaudeksi 2021 Toppari siirtyi Porin Pesäkarhuihin. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2011–2015 ja Porin Pesäkarhuissa 2021. Lisäksi hän on saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2016 sekä SM-pronssia vuosina 2010 ja 2017.
Hazel Hotchkiss Wightman

Hazel Virginia Hotchkiss Wightman (o.s Hotchkiss; 20. joulukuuta 1886 Healdsburg, Kalifornia, Yhdysvallat – 5. joulukuuta 1974 Chestnut Hill, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan yhteensä 17 Grand Slam-turnausta. Hän oli mukana perustamassa Wightman Cup -tenniskilpailua, joka pidetään vuosittain yhdysvaltalaisille ja brittiläisille naisille. Se pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1923. 
Ura.
Yhdysvaltain avoimessa tennisturnauksessa Wightman voitti naisten kaksinpelin vuosina 1909, 1910, 1911 ja 1919, ja toiseksi hän sijoittui vuonna 1915. Vuonna 1919 hän olikin Yhdysvaltain korkeimmaksi sijoitettu tennispelaaja WTAn rankingissa. Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Wightman voitti kultaa tenniksessä sekä naisten nelinpelissä että sekanelinpelissä. Wimbledonin tennisturnauksessa hän voitti naisten nelinpeliturnauksen vuonna 1924 Helen Wills Moodyn parina. 
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Vuonna 1973 kuningatar Elisabet II nimitti hänet Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajaksi. Wightman valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1957 ja International International Women's Sports Hall of Fameen 1986.
Elämänvaiheet.
Hazel Hotchkiss syntyi 20. joulukuuta 1886 William Joseph ja Emma Lucretia Hotchkissille. Vuonna 1911 hän valmistui Kalifornian yliopistosta. Wightman meni helmikuussa 1912 naimisiin George William Wightmanin kanssa. He saivat viisi lasta ja 16 lapsenlasta. Vuonna 1940 Wightmanit erosivat. Hazel Hotchkiss Wightman kuoli 5. joulukuuta 1974 kotonaan Chestnut Hillissä 87-vuotiaana.
Anca Tănase

Anca Tănase (s. 15. maaliskuuta 1968 Bunești, Vaslui) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. 
Tănase voitti kahdeksikon olympiakultaa Atlantassa 1996. MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa kahdeksikossa 1989 ja 1997, hopeaa kahdeksikossa 1995 ja perämiehettömässä nelosessa 1997 sekä pronssia kahdeksikossa 1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehettömässä nelosessa 1994 ja kuudenneksi perämiehettömässä kaksikossa 1995.
Ulrica Carolina Widström

Ulrica Carolina Widström o.s. Forssberg (24. marraskuuta 1764 Ruotsi – 19. helmikuuta 1841 Mariestad, Ruotsi) oli tuottelias ruotsalainen runoilija ja kääntäjä.
Widströmin vanhemmat olivat hovin palveluksessa. Widström meni naimisiin 1790 Sven Widströmin kanssa, joka oli viulisti ja hovikapellimestari. He saivat viisi lasta, joista kaksi eli aikuisikään. Sven Widström kuoltua Widström muutti 1812 Västergötlandiin, jossa hän toimi kotiopettajana kuolemaansa saakka.
Widströmin opiskeli nuorena kieliä ja musiikkia, minkä mahdollisti se, että hän asui hovissa. Lehtimies Carl Christoffer Gjörwell opasti häntä runon teossa, ja Gjörwellin kautta hän tutustui aikakauden johtaviin runoilijoihin, joita olivat esimerkiksi Carl Gustaf af Leopold, Thomas Thorild ja Bengt Lidner. Hän sai julkaistuksi runojaan lehdissä jo 20-vuotiaana. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa "Erotiska sånger", ilmestyi 1799 nimimerkillä U. C. W. Sitä seurasi uusia kokoelmia. Ruotsin akatemia palkitsi hänet vuonna 1840 kirjallisista ansioista kultamitalilla.
Widström aloitti kääntäjänä vuonna 1800. Tehtävät hän sai Gjörwellin välityksellä. Hän käänsi yhdessä Herman Anders Kullbergin kanssa Matthew G. Lewisin goottilaisen kauhuromaanin "Munkki" ("The Monk"), joka julkaistiin anonyymisti. Hän suomensi Metsälapsi Victorista kertovan F. G. Ducray-Duminilin kirjan "Victor, ou l’Enfant de la forêt" ("Victor eller Skogs-Barnet"). Kirjaan sisältyy kaksi runoa Spåkvinnan ja Fiskaren, jotka otettiin mukaan myöhemmin ilmestyneeseen kokoelmaan "Ulrika C. Widströms Samlade Witterhetsförsök". Hänen käännöksiään etenkin teatterille tiedetään julkaistun anonyymisti, joten selkeää käännösmäärää ei ole voitu selvittää. Mariestads Weckobladissa 1841 julkaistussa nekrologissa mainitaan, että hän olisi kääntänyt Louise Brayer de Saint-Léonin "Eugenio och Virginian" ensimmäisen osan, mutta tieto on epävarma.
Kyminlinnan lampi

Kyminlinnan lampi on Kymenlaaksossa Kotkassa, Kyminlinnassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 97 aaria, se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Kotkan Hovinsaaressa olevassa Kyminlinnassa sen lounaispään kulmauksen painanteessa. Lammen rannan ympäristö on suota. Sen rantaviivan pituus on 380 metriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on noin 10 metriä mpy. Linnapihalle on kaivettu oja, jonka toinen pää on johdettu lammelle. Hovinsaarta kiertää kaksi Kymijoen suualueen haaraa, jonne vedet lopulta joutuvat.
Historiaa.
Vuosien 1967, 1980 ja myös 1988 peruskartoissa oli lampi piirretty huomattavasti nykyistä suurempana. Lampi lienee kasvamassa umpeen.
Doina Spircu

Doina Tudora Spircu-Craciun (o.s. Craciun, s. 24. heinäkuuta 1970 Slobozia) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Constanta CSS:ää ja Stiinta CS:ää. Hän on pituudeltaan 180 cm. 
Spircu voitti kahdeksikon olympiakultaa Atlantassa 1996 ja maailmanmestaruuden 1999. MM-hopeaa hän saavutti kahdeksikossa 1995 ja 2001 sekä perämiehettömässä nelosessa 1997. MM-pronssia hän sai perämiehettömässä nelosessa 2000. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1988.
Yvette Roudy

Yvette Roudy (s. 10. huhtikuuta 1929 Pessac, Gironde, Ranska) on ranskalainen sosialistisen puolueen poliitikko ja feministi. Roudy on edustanut Ranskaa Euroopan parlamentissa ja toiminut kahdesti ministerinä, jolloin hänellä on ollut lukuisia niin alueellisia kuin paikallisiakin luottamustehtäviä. 
Elämäkerta.
Yvette Roudy suoritti nuorena ammatillisen koulutuksen isänsä painostuksesta. 17-vuotiaana hän aloitti työnteon ohessa iltakoulun tavoitteenaan ylioppilastutkinnon suorittaminen.
Vuonna 1963 Roudy käänsi ranskaksi Yhdysvalloissa ilmestyneen Betty Friedanin teoksen "The Feminine Mystique" ("La femme mystifiée"). Kirjan kääntäminen oli hänelle käännekohta, joka sai hänet alkamaan kehittää omaa ajatteluaan.
Vuonna 1962 syntynyt järjestö "Mouvement Démocratique Féminin (MDF)," kokosi kommunisteja lukuun ottamatta yhteen koko vasemmiston. Roudy ohjautui järjestöön Colette Audyn johdatuksella, ja hänestä tuli järjestön keskeinen toimija yhdessä Marie-Thérèse Eyquemin kanssa. 
Roudy vakuuttui siitä, että poliittiseen toimintaan olisi lähdettävä mukaan, jotta keskustelua naisten asioista saataisiin kehitettyä. Roudy perusti aikakauslehti "La Femme du XXe Siècle"n ja ryhtyi myös tukemaan François Mitterrandia.
Ministerinä.
Kun Yvette Roudy nimitettiin hallituksen jäseneksi, hän aloitti välittömästi kampanjan ehkäisyn edistämiseksi ja abortin kulujen korvaamiseksi sosiaaliturvan varoista. Vuonna 1981 perustettiin myös Naisten toimittajaliitto, joka saattoi toimia ministerin antaman tuen turvin.
Roudy on feministi ja yksi manifesti 343:n allekirjoittajista. Manifestin allekirjoittajat ilmoittivat julkisesti, että heille on suoritettu abortti. Tämän manifestin seurauksena tehtiin kaksi lakia, jotka kantavat Yvette Roudyn nimeä: 
Kaikki hänen ajamansa asiat eivät kuitenkaan saaneet osakseen menestystä. Vuoden 1983 antiseksistinen lakialoite koki pahan tappion, vaikka Roudy oli asiaa ajavana ministerinä. Perusteena vastustukselle oli mainostajien ja lehdistön sananvapaus.
Kim Jong-hyun

Kim Jong-hyun on seuraavien henkilöiden nimi:
Jelena Nikitina

Jelena Valerjevna Nikitina (venäjäksi: Елена Валерьевна Никитина; s. 2. lokakuuta 1992 Moskova, Venäjä) on venäläinen skeletonkelkkailija. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Nikitina saavutti naisten skeletonin pronssia. Häntä on valmentanut ohjaskelkkailun olympiamitalisti Denis Alimov. Vuonna 2017 hänet pantiin elinikäiseen olympiakieltoon ja hän menetti pronssimitalinsa dopingepäilyn vuoksi.
Ulla Aatsinki

Ulla Aatsinki (s. 1965 Salla) on suomalainen historiantutkija, joka työskentelee opettajana Tampereen yliopistossa. Hän väitteli vuonna 2009 Lapin työväenliikkeen radikalisoitumisesta.
Olga Neuwirth

Olga Neuwirth (s. 4. elokuuta 1968 Graz) on itävaltalainen säveltäjä. Hän on opiskellut musiikinteoriaa ja sävellystä San Franciscon konservatoriossa Elinor Armerin johdolla ja myöhemmin Wienin musiikin ja esittävän taiteen yliopistossa Erich Urbannerin johdolla. Hän on myös ollut Adriana Hölszkyn, Tristan Murail'n ja Luigi Nonon sävellysoppilaana.
Säveltämisen lisäksi Olga Neuwirth on kiinnostunut myös elokuvista, kirjallisuudesta, arkkitehtuurista ja kuvataiteista, ja hänen työnsä ovat usein moniaistillisia ja poikkitaiteellisia. Hän yhdistelee teoksissaan useita eri musiikkityylejä, esimerkiksi taidemusiikkia, rap-musiikkia ja jazzia. Hän hyödyntää sekä tavanomaisia orkesterisoittimia että elektronisesti tuotettua ääntä. Säveltämisen lisäksi hän on järjestänyt myös ääni-installaatioita ja taidenäyttelyitä.
Vuonna 2008 Olga Neuwirthille myönnettiin Heidelberger Künstlerinnenpreis -palkinto.
Knoxin piirikunta (Tennessee)

Knoxin piirikunta () on Yhdysvaltojen Tennesseen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 465 289 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 362 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Knoxville on myös sen suurin kaupunki.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 82,2 prosenttia on valkoisia, 8,89 prosenttia mustia ja 4,28 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 96,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,5 vuotta.
Shelbyn piirikunta (Tennessee)

Shelbyn piirikunta () on Yhdysvaltojen Tenneseen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 935 764 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 2 033 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Memphis on myös sen suurin kaupunki.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 53,4 prosenttia on mustia, 35,8 prosenttia valkoisia ja 6,36 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 95,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 35,4 vuotta.
Chen Hongyi

Chen Hongyi (; s. 19. syyskuuta 2002 Peking, Kiina) on kiinalainen taitoluistelija. Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 naisten sarjassa Chen tuli sijalle 19. Taitoluistelun Kiinan-mestaruuskilpailuista hän on saanut pronssia vuosina 2018 ja 2019.
Fultonin piirikunta (Georgia)

Fultonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 050 114 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 383 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Atlanta on myös sen suurin kaupunki.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 43,5 prosenttia on mustia, 39,4 prosenttia valkoisia ja 7,32 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 91,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 35,5 vuotta.
Ehkä joskus tää viel naurattaa

Ehkä joskus tää viel naurattaa on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Costeen 24. toukokuuta 2019 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudenneksi. Albumi oli saavuttanut kultalevyrajan jo ennen julkaisuaan ennakkoon julkaistujen singlejen striimimäärien myötä.
Native Invader

Native Invader on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin albumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2017. Amos on säveltänyt ja sanoittanut levyn kappaleet. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 39 ja Top Alternative Albums -listan sijalle 3. 
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Cloud Riders” 28. heinäkuuta 2017. Kappaleet ”Up the Creek” ja ”Reindeer King” julkaistiin lisäksi digitaalisina promosingleinä. Amosin tytär Natashya Hawley laulaa taustoja kappaleessa ”Up the Creek”.
Taustaa.
Kappaleiden sanoituksissa Amos käsittelee muun muassa vihaa, surua, toivoa ja paranemista. Amos on kertonut saaneensa inspiraatiota kappaleisiin käytyään road tripillä Smokey Mountainsilla tarkoituksenaan tutustua äitinsä Cherokee-sukujuuriin. Luonto ja yhdysvaltojen alkuperäiskansojen perintö on inspiroinut sanoituksia. Hieman road tripin jälkeen Amosin äiti sai aivoinfarktin, mikä vaikutti edelleen levyn teemoihin.
Albumin musiikin suuntaan vaikutti myös Yhdysvaltojen poliittinen tilanne levyn tekemisen aikaan. Amos on sanonut pettyneensä presidentin vaalien tulokseen, kansakunnan jakautumiseen ja valeuutisiin. "Sen ei pitänyt alun perin olla levy täynnä kipua ja verta, kun aloitin musiikin tekemisen", Amos on sanonut. "Mutta kuuntelin ja katsoin konflikteja, jotka traumatisoivat maata, ja kirjoitin noista raaoista tunteista."
Chaya Czernowin

Chaya Czernowin (s. 7. joulukuuta 1957 Haifa, Israel) on israelilainen säveltäjä. Chaya Czernowin on opiskellut sävellystä Tel Avivin Rubin Academy of Music -akatemiassa Abel Ehrlichin ja Izhak Sadain johdolla, Berliinissä Dieter Schnebelin johdolla sekä Yhdysvalloissa Bard Collegessa Eli Yardenin ja Joan Towerin johdolla. Hän työskentelee professorina Harvardin yliopistossa.
Chaya Czernowinin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, orkesterimusiikkia ja kaksi oopperaa. Toisinaan hän hyödyntää teoksissaan elektroniikkaa.
Chaya Czernowin on voittanut teoksillaan lukuisia musiikkialan palkintoja.
Honolulun piirikunta

Honolulun piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Havaijin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 016 508 vuoden 2020 väestönlaskennassa ja sen pinta-ala on 5 510 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Honolulun kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Oahun saarella.
Tammikuussa 2021 piirikunnan pormestarina aloitti Rick Blangiardi.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 42,2 prosenttia on aasialaisia, 18,5 muita ja 18,2 prosenttia valkoisia. 28,5 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 92,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,9 vuotta. Keskiverto elinajanodote on 82,5 vuotta, joka on reilusti yli koko maan tason (77,5 vuotta). Keskiverto kotitalouden tulot ovat 85 857 dollaria.
Silken Laumann

Silken Suzette Laumann, (o.s. Wallace; s. 14. marraskuuta 1964 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen soutaja. Hän saavutti soudun pariairokaksikosta yhden ja soudun yksiköstä kaksi olympiamitalia. 
Laumann on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.
Hänen siskonsa Daniele Laumann on myös soudun olympiamitalisti.
Lentoreitti 222

Lentoreitti 222 tai Lento 222 ("Reis 222") on Sergei Mikaeljanin käsikirjoittama ja ohjaama neuvostoliittolainen poliittinen jännityselokuva vuodelta 1985. Sen aiheena on valmistumisensa aikoihin Neuvostoliitossa ajankohtainen poliittisen turvapaikan teema. Tarina pohjautuu balettitanssija Aleksandr Godunovin loikkaukseen vuonna 1979 ja USA:n viranomaisten siinä yhteydessä estäessä Godunovin vaimon pääsyn paluulennolle Moskovaan ennen kuin varmistuu, haluaako hän itse todella sitä. Kaikkien ihmetyksesi hän halusi ja syytti sitten sekä Yhdysvaltojen että kotimaansa viranomaisia epäluottamuksesta omaa ajattelukykyään kohtaan.
Juoni.
Neuvostoliiton taitoluistelumaajoukkueen mukana Yhdysvaltoihin kiertueelle lähtenyt Irina joutuu yllättäen keskelle poliittista kiistaa, kun hänen yleisurheilija-aviomiehensä loikkaa länteen ja haluaa myös vaimonsa tekevän samoin. Neuvostoliiton lähetystö järjestää Irinan nopeasti paluulennolle Moskovaan, mutta Yhdysvaltain maahanmuuttovirasto puuttuu asiaan. Neuvostoliittolaisten ja amerikkalaisten viranomaisten välit kiristyvät tapauksen johdosta.
Vastaanotto.
Harvinainen neuvostojännäri oli aikoinaan erityisen suosittu ja pääsi levitykseen myös Yhdysvalloissa.
Jeffersonin piirikunta (Kentucky)

Jeffersonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Kentuckyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 770 517 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 031 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Louisvillen kaupunki.
Piirikunta on saanut nimensä presidentti Thomas Jeffersonilta.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 67,5 prosenttia on valkoisia, 21,6 mustia ja 5,35 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 95,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,1 vuotta.
Mary Martha Sherwood

Mary Martha Sherwood, o.s. Butt, (6. toukokuuta 1775 – 22. syyskuuta 1851) oli lastenkirjailija 1800-luvun Britanniassa. Hän kirjoitti yhteensä yli 400 kirjaa, traktaattia, lehtiartikkelia ja kirjasta. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat "The History of Little Henry and his Bearer" (1814), "The History of Henry Milner" (1822-1837) ja "The History of the Fairchild Family" (1818-1847). Hän oli hyvin syvästi evankelikalistinen, mikä vaikutti hänen aiempiin töihinsä, mutta hänen myöhemmissä töissään näkyvät viktoriaaniselle kaudelle tyypilliset piirteet, kuten perhe-elämä.
Sherwoodin lapsuus oli tapahtumaköyhä, mutta hän muisteli sitä onnellisimmaksi ajakseen. Kun hän meni naimisiin kapteeni Sherwoodin kanssa ja muutti Intiaan, hän kääntyi evankelikalismiin ja alkoi kirjoittaa. Vaikka hänen kirjansa olivat alun perin tarkoitettu vain armeijan leirialueiden lapsille, britit ottivat ne vastaan innokkaasti. Vietettyään vuosikymmenen Intiassa Sherwoodit palasivat Englantiin, ja kuuluisuutensa avulla Sherwood avasi sisäoppilaitoksen ja julkaisi tekstejään lapsille ja köyhille.
Monet Sherwoodin kirjoista olivat menestyksiä, ja häntä on kuvailtu yhdeksi 1800-luvun merkittävimmistä lastenkirjailijoista. Hänen tulkintansa perhe-elämästä ja Britannian suhteesta Intiaan ovat saattaneet vaikuttaa nuorten brittilukijoiden mielipiteisiin. Hänen kirjansa menettivät suosiota, kun erilainen lastenkirjallisuuden tyyli tuli muotiin vuosisadan lopussa, esimerkiksi "Liisan seikkailut ihmemaassa".
Ramin Karimloo

Ramin Karimloo (persiaksi رامین کریملو‎) (19. syyskuuta 1978 Teheran, Iran) on iranilaissyntyinen kanadalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti lukuisista roolitöistään Lontoon West Endin musikaaleihin.
Ura.
Hän on urallaan näytellyt niin Oopperan kummituksen kuin Raoulin roolin musikaalissa "Oopperan kummitus". Musikaalista "Les Misérables" hän on näytellyt niin Jean Valjeanin, Enjolrasin kuin Mariuksen roolit. Hän näytteli Glebin roolin musikaalissa, joka perustui "Anastasia"-elokuvaan ja Oopperan kummitusta musikaalin jatko-osassa "Love Never Dies". 
Hän näytteli ensimmäisen kerran Broadwaylla Jean Valjeanin roolissa musikaalissa Les Misérables vuonna 2014 ja sai tästä roolisuorituksestaan ensimmäisen Tony-palkinto-ehdokkuutensa. 
Yksityiselämä.
Hän syntyi Iranissa, mutta muutti Kanadaan perheensä kanssa jo 2-vuotiaana. Hänellä on vaimonsa kanssa kaksi poikaa.
Inma Cuesta

Inmaculada Cuesta Martínez (s. 25. kesäkuuta 1980 Valencia, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten seuraavista rooleistaan; Margarita Hernando televisio-sarjassa "Águila Roja", Ruth Belloso elokuvassa "3 bodas de más" (2013), La novia elokuvassa "La novia" (2015) ja Ana Mari televisiosarjassa "Arde Madrid" .
Hayley Scamurra

Hayley Scamurra (s. 14. joulukuuta 1994 Williamsville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NWHL-joukkue Buffalo Beautsin riveissä. Scamurra on pelipaikaltaan hyökkääjä. Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 hän voitti kultaa Yhdysvaltain joukkueessa. Scamurra pelasi kilpailuissa 7 ottelua, joihin teki tehot 1+1=2. Hänen turnauksen ainoa maalinsa syntyi välierissä Venäjää vastaan, ja se vei Yhdysvallat 7–0-johtoon. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2021. Hän sai turnauksen kuudessa ottelussaan kaksi syöttöpistettä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sai olympiahopeaa.
Hänen isänsä Peter Scamurra on pelannut jääkiekkoa Washington Capitalsissa.
Anna Bohnhof

Anna Therese Bohnhof (6. tammikuuta 1860 Helsinki – 1. maaliskuuta 1946) oli suomalainen kieltenopettaja. 
Bohnhofin vanhemmat olivat puutarhuri Christian Bohnhof ja Christina Eichstedt. Christian Bohnhof oli kotoisin Saksasta ja tuli Suomeen hoitamaan Sinebrychoffin kukka- ja puutarhaviljelmiä. Hän vuokrasi vuonna 1859 Helsingin kaupungilta Arkadia-huvilan maita ja perusti kauppapuutarhan. Perhe asui kaksikerroksisen huvilan ensimmäisessä kerroksessa. Isä Christian oli Wismarista, äiti Christina Hampurista. Toinen tytär Bertha avioitui Gustav Pauligin kanssa.
Bohnhof suoritti opettajakandidaatin tutkinnon englannin kielessä 1893, saksan kielessä 1892 ja opiskeli Heidelbergissä 1901 sekä teki opintomatkoja Englantiin.
Bohnhof toimi opettajana Tavaststjernan koulussa Helsingissä 1885–1895, Helsingin Uudessa ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuodesta 1897, Nya svenska läroverketissä 1898–1912, Helsingin ylemmässä ruotsalaisessa kauppaopistossa vuodesta 1908, ja Uudessa ruotsalaisessa tyttökoulussa vuodesta 1908.
Bohnhof käänsi englanniksi J. L. Runebergin "Kuningas Fjalarin" (1904) ja julkaisi oppikirjoja. Pari vuotta "Kuningas Fjalarin" ilmestymisen jälkeen Hanna Granström kirjoittaa Valvojassa vuonna 1906:
Carole Bouquet

Carole Bouquet (s. 18. elokuuta 1957 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja malli, joka on esiintynyt yli 50 elokuvassa vuodesta 1977 lähtien. Hän näytteli Bond-tyttöä Melina Havelockia vuoden 1981 James Bond -elokuvassa "Erittäin salainen". Vuonna 1990 hän sai parhaan naispäänäyttelijän César-palkinnon roolistaan elokuvassa "Trop bell pour toi". 
Bouquet'n poika on elokuvatuottaja Dimitri Rassam, joka avioitui kesäkuussa 2019 Monacon prinsessa Carolinen tyttären Charlotte Casiraghin kanssa.
Aiheesta muualla.
Rebecca Solnit

Rebecca Solnit (s. 1961) on yhdysvaltalainen esseisti, kriitikko, aktivisti ja tietokirjailija. Hän on julkaissut 20 kirjaa, joiden aiheina ovat feminismi, historia, länsimaiden ja alkuperäiskansojen historia, yhteiskunnan muutokset, vaeltaminen, toivo ja tuho.
Solnit valmistui UC Berkeley Graduate School of Journalismista vuonna 1984. Hän on vapaa kirjoittaja, joka on julkaissut tekstejään "Harper’s Magazinessa", "Guardianissa" ja "London Review of Booksissa".
Termi mansplaining liittyy Solnitin kuuluisaan esseeseen "Men Explain Things to Me" vuodelta 2008.
Solnit sai vuonna 2019 Windham-Campbellin palkinnon, jonka tarkoituksena on vapauttaa freelance-kirjoittajia joksikin aikaa taloushuolista. Palkinnon arvo on 165 000 dollaria.
Rose Lindsay

Rose Lindsay (5. heinäkuuta 1885 Gosford, Australia – 23. toukokuuta 1978 Lane Cove, Australia), syntyjään Rosa Soady, oli australialainen kirjailija ja graafikko.
Vaatimattomiin oloihin syntynyt Rosa Soady pääsi töihin taidekouluun malliksi. Siellä hän tutustui tulevaan aviomieheensä Norman Lindsayhyn, jonka avioliitto päättyi Soadyn kanssa syntyneen suhteen vuoksi. Vuonna 1909 Norman Lindsay muutti Lontooseen, ja Rosa Soady seurasi häntä sinne vuonna 1910. Avioliiton pariskunta solmi vuonna 1920, ja lapset syntyivät vuosina 1920 ja 1922.
Rose Lindsay vedosti etsauksia 1900-luvulta aina 1950-luvulle. Kirjailijaksi hän ryhtyi vuonna 1963, jolloin ilmestyi hänen ensimmäinen romaaninsa "Ma and Pa". Hänen teoksensa ilmestyivät uudelleen vuonna 2001.
Sabrina Ferilli

Sabrina Ferilli (s. 28. kesäkuuta 1964 Rooma, Italia) on italialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän on voittanut mm. viisi Nastro d’Argento-palkintoa. Vuonna 2013 hän näytteli Paolo Sorrentinon ohjaamassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon voittaneessa elokuvassa "Suuri kauneus".
Aiheesta muualla.
Bella Rosenfeld

 
Bella Rosenfeld Chagall (ven. Бэлла Розенфельд-Шагал; 15. lokakuuta 1895 – 2. syyskuuta 1944) oli valkovenäläinen juutalaistaustainen kirjailija ja taiteilija Marc Chagallin ensimmäinen puoliso.
Bella Rosenfeld syntyi varakkaaseen ja uskonnolliseen vitebskiläiseen perheeseen. Vanhemmat halusivat kustantaa tyttärelleen parhaan mahdollisen koulutuksen. Vastoin vanhempiensa odotuksia Rosenfeld solmi avioliiton vuonna 1915 varattoman taideopiskelija Marc Chagallin kanssa. Samana vuonna perhe muutti Pietariin. Pariskunnalle syntyi yksi lapsi, tytär Ida. Bellasta tuli useasti toistunut aihe miehensä taiteessa.
Vuonna 1924 perhe muutti Ranskaan ja vuonna 1941 toisen maailmansodan aikana Bella Rosenfeldin onnistui paeta Yhdysvaltoihin. Hänen tunnetuin romaaninsa ilmestyi postuumisti vuonna 1946.
Rosenfeld käsittelee tunnetuimmassa teoksessaan "Brenendike Likht" naisnäkökulmasta pärjäävän ylemmän keskiluokan juutalaisperheen elämää. Hän kuvailee liiketoimia, yrityksen työntekijöitä ja perheen harjoittamaa hyväntekeväisyyttä sekä uskonnollisuutta. Taustalla kulkee Itä-Euroopan yhteiskunnallinen elämä. Teos on kirjoittettu jiddišiksi.
Rosenfeldin kirjalliseen tuotantoon kuuluu myös aviomiehen Mark Chagallin omaelämäkerran kääntäminen venäjästä ranskaksi vuonna 1931.
Marla Maples

Marla Ann Maples (s. 27. lokakuuta 1963 Cohutta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja julkisuuden henkilö. Maples oli Donald Trumpin toinen vaimo ja heillä on yksi yhteinen lapsi, tytär Tiffany Trump. Maples tapasi bisnesmoguli Trumpin vuonna 1989, ja heidän salasuhteensa keräsi paljon huomiota tiedotusvälineissä. He menivät naimisiin 1993 ja avioero astui voimaan vuonna 1999. 
Aiheesta muualla.
Räjähdevyö

Räjähdevyö on yleisnimitys improvisoidulle räjähteelle, joka sidotaan vyöhon, laukkuun tai suojaliiviin josta se räjäytetään sytyttimen tai kauko-ohjauksen avulla. Räjähdevyöt sisältävät yleensä tavallisen räjähteen tapaan hauleja ja muita teräviä esineitä tavoitteenaan saada mahdollisimman paljon tuhoa tappaen samalla myös sen käyttäjän.
Räjähdevöiden käyttö on tavallisinta terroristisissa tarkoituksissa, mutta niitä on käytetty myös sodissa ja muissa aseellisissa konflikteissa.
Emma Sallinen

Emma Sallinen (s. 17. helmikuuta 1995 Vehkalahti) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 91 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Viinijärven Urheilijoiden kasvatti ja on edustanut Superpesiksessä kasvattajaseuraansa kausina 2014–2016 sekä jyväskyläläisseura Kirittäriä kaudesta 2017. Kaudella 2018 hän voitti Suomen-mestaruuden ja hänet valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudeksi 2020 Sallinen siirtyi Manse PP:hen.
Lähteet.
[[Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat]]
[[Luokka:Vuonna 1995 syntyneet]]
[[Luokka:Elävät henkilöt]]
Kaija Kontulainen

Kaija Kontulainen (o.s. "Pekkarinen", s. 1966 Kälviä) on suomalainen kuvanveistäjä. Hänen pääasiallisin työstömateriaalinsa on puu, mutta hän käyttää myös muun muassa savea, kipsiä ja pronssia.
Kontulainen opiskeli kuvanveistoa Pohjoismaisessa taidekoulussa vuosina 1991–1993 ja sen jälkeen vuoteen 1999 saakka Kuvataideakatemian veisto-osastolla. Kontulainen valmistui kuvataiteen maisteriksi. Hän työskenteli vuosina 1998–2002 kuvanveistäjä Kain Tapperin ”oppipoikana”. Hän on pitänyt yksityisnäyttelyitä ja osallistunut ryhmänäyttelyihin. Kontulaisen suosikkiaiheita ovat ihmiset ja eläimet. Kontulaisen teoksia on useissa kokoelmissa.
Wilhelmina Stålberg

Karolina Vilhelmina Stålberg (26. marraskuuta 1803 Tukholma, Ruotsi – 23. heinäkuuta 1872 Mariefred, Ruotsi) oli tuottelias ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.
Stålbergin vanhemmista ei ole merkintää. Hänet hylättiin, ja lääninkamreeri Stålberg ja hänen vaimonsa ottivat hänet kasvatiksi Tukholmaan. Hänen arvellaan saaneen hyvän kasvatuksen, ja jo varhain hänellä oli kirjallisia harrastuksia. Hän julkaisi ensimmäiset kirjoituksena 12-vuotiaana nimimerkillä Wilhelmina. Vuonna 1826 hän debytoi pienellä runovihkosella "Min ungdoms idealer", jota myytiin vähävaraisen hyväsukuisen perheen hyväksi. Hän julkaisi sen jälkeen useita runokokoelmia, joista 1843 ilmestyneessä oli Ruotsin akatemian aiemman sihteerin Frans Mikael Franzénin alkusanat. Akatemia myönsi hänelle pienen kultamitalin.
Kasvatti-isän kuoltua 1829 leski ja Wilhelmina joutuivat hankkimaan elantonsa monella tavalla. Kasvattiäiti kuoli 1846, ja siitä pitäen Wilhelmina Stålberg eli yksin. Hän liittyi kirjailijapiiriin, joka syntyi merkittävien kustantajien ympärille. Kirjallisten töiden ohella hän antoi kielenopetusta.
Stålbergin käännöstuotannosta ei ole selvyyttä, sillä siihen aikaan ei kirjoihin useinkaan merkitty kääntäjää tai hän käytti nimimerkkejä, eikä Stålberg enää vanhemmalla iällä kysyttäessä itse muistanut, mitä kaikkea hänen laajaan käännöstuotantoonsa kuului. Hän käänsi lähinnä kaunokirjallisuutta, ja myös kirjailijana hän vähitellen alkoi kirjoittaa proosaa, ajalle ominaisia romaaneja ja novellikokoelmia. Hän kirjoitti artikkeleita kalentereihin, lehtiin ja antologioihin ja oli myös toimittajana muoti- ja käsityöalan lehdissä. Hän joutui elantonsa saadakseen alistumaan ajan muotivirtauksiin, eikä hän siksi voinut valita, mitä hän kirjoitti ja käänsi. Hänen varhaisia toimeksiantajiaan oli Hierta ja myöhemmin Bonnier.
Stålberg asui Tukholmassa vuoteen 1870, jolloin hän muutti Mariefrediin, jossa hän kuoli.
Elämäkerta-artikkelissa Stålbergistä Gunnel Furuland sanoo, että Stålbergin käännöstyön ansiosta eurooppalainen käännösromaani teki kaupallisen läpimurtonsa Ruosissa.
Victorine-Louise Meurent

Victorine-Louise Meurent (18. helmikuuta 1844, Pariisi, Ranska – 17. maaliskuuta 1927 Colombes, Ranska), sukunimi joskus myös muodossa Meurant, oli ranskalainen taidemaalari. Vaikka moni pitää Meurentia lähinnä Édouard Manet’n rakastajattarena ja mallina, hänellä oli kuitenkin oma merkittävä ura taidemaalarina ja hän piti useita omia näyttelyitä. Lisäksi hän soitti viulua ja opetti viulunsoittoa.
Elämänvaiheita.
Victorine-Louise Meurent syntyi työväenluokkaiseen perheeseen eikä hänen lapsuus- ja nuoruusvuosistaan tiedetä kovinkaan paljoa. Hänen isänsä työskenteli luultavasti kaivertajana, ja hänen äitinsä piti pientä pesulaa
Meurent tapasi Manet’n luultavasti vuonna 1862 jolloin alkoi poseerata Manet’n mallina. Missä ja miten he tapasivat on tuntematonta. Meurent oli mallina Manet’n kuuluisimmissa maalauksissa: "Aamiainen ruohikolla" sekä "Olympia". Molemmissa hän on vahva nainen, jonka katse haastaa katselijan. Hän ei ole idealistinen tai mytologinen hahmo, ja kriitikot huomauttivat, että hänen vartalonsa ei ollut täydellinen. Kaikkiaan hän oli mallina yhdeksässä Manet’n maalauksessa. Manet’n lähipiiri piti myös Meurentia töiden merkittävänä tekijänä, sillä hänen persoonallisuutensa vaikutti siihen, millaisia maalauksista tuli.
Sekä "Aamiainen ruohikolla" että Meurent itse kohtasivat vastustusta ja vihaa. 1800-luvun taiteessa sai esittää naisen alastomana, jos kyseessä oli mytologinen tai historiallinen hahmo. Vuonna 1863 kun "Aamiainen ruohikolla" oli ensi kertaa näytteillä, sitä yritettiin vahingoittaa lyömällä sitä kävelykepeillä ja naisia ja lapsia kiellettiin näkemästä sitä. Meurentin väitettiin olevan sekä alkoholisti että prostituoitu.
Meurentin väitetään 1870-luvun alussa käyneen Yhdysvalloissa, todennäköisesti etsimässä sopimusta taidevälittäjien kanssa. Vuonna 1875 hän osallistui Académie Julianin iltaopetukseen, ja hänen töitään oli esillä Pariisin salongissa vuosina 1876, 1879, 1885 ja 1904. Hänet nimitettiin Société des Artistes Françaisin jäseneksi vuonna 1903.
Vaikka Meurent koki urallaan menestystä, hän joutui käymään sen eteen kovan kamppailun. Hän ei saanut kunnon koulutusta, koska naisten sallittiin osallistua taideopetukseen vasta 1860-luvulla. Meurent eli itsenäistä elämää: hänellä oli suhde belgialaisen taiteilijan, Alfred Stevensin kanssa, mutta he eivät asuneet yhdessä. Talousvaikeuksiin Meurent joutui 1880-luvulla ja kirjoitti Manet’n leskelle, saisiko jotain avustusta, mutta leski ei vastannut kirjeeseen.
Elämänsä kaksikymmentä viimeistä vuotta Meurent asui pianonsoitonopettaja Marie Dufourin kanssa.
Kathrin Schmidt

Kathrin Schmidt (s. 12. maaliskuuta 1958 Gotha Thüringen, Saksa) on saksalainen kirjailija ja runoilija. Häneltä on suomennettu teos "Et sinä kuole," joka voitti Saksan suurimman Deutscher Buchpreis -kirjapalkinnon.
Catharine Pendrel

Catharine Pendrel (s. 30. syyskuuta 1980 Fredericton, New Brunswick, Kanada) on kanadalainen maastopyöräilijä.
Kesäolympialaisissa 2016 Pendrel saavutti naisten maastoajon pronssia. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa hän oli sijoittunut samassa lajissa yhdeksänneksi, ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa neljänneksi. Maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuista hän on voittanut kultaa 2011 ja 2014. Kansainyhteisön kisoista Pendrel otti maastopyöräilyn kultaa vuoden 2014 kilpailuista. Pan-Amerikan kisojen maastopyöräilyssä hän on ottanut kultaa vuonna 2007 sekä hopeaa 2015.
Pendrel on 166 senttimetriä pitkä ja painaa 50 kilogrammaa.
Sanna Karlsson-Sutisna

Sanna Karlsson-Sutisna (s. 1965 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, kuvanveistäjä, performanssitaiteilija, taidemaalari, tilataiteilija, valokuvataiteilija, yhteisötaiteilija, ympäristötaiteilija, kehotaiteilija ja maataiteilija.
Ura.
Karlsson-Sutisna on opiskellut muun muassa kuvataiteita Berliinissä Kunsthochschule Berlin-Weissensee:ssä vuosina 1984–1985 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1985–1989 ja 1999 maalaus- ja performance- sekä audiovisuaalisella linjalla ja suorittanut kuvataiteiden maisterin tutkinnon. Hän on pitänyt yli kolmekymmentä yksityisnäyttelyä ja osallistunut kymmeniin ryhmänäyttelyihin sekä Suomessa että Suomen ulkopuolella.
Julkinen taide.
Karlsson-Sutisnan julkisia taideteoksia ovat muun muassa;
Sonja Korkeala

Sonja Korkeala (s. 1969 Oulu) on suomalainen viulisti ja professori Münchenin musiikki- ja esittävien taiteiden yliopistossa. 
Elämäkerta.
Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Helsingissä ja Budapestin Liszt-Akatemiassa. Sonja Korkeala jatkoi opintojaan Münchenin musiikki- ja esittävän taiteen yliopistossa, jossa hän suoritti opinnot mestarikurssilla. 
Opetus.
Vuonna 1994 hänestä tuli apulaisprofessori "Münchenin musiikki- ja esittävän taiteen yliopistossa", ja vuodesta 2000 hän on opettanut omaa luokkaa. Hän on toiminut vuodesta 2011 lähtien professorina samassa instituutissa. Hän on saanut nimeä hyvin lahjakkaiden nuorten viulistien opettajana.
Heidi von Wright

Heidi Johanna von Wright (s. 2. huhtikuuta 1980 Sipoo) on suomalainen runoilija ja kulttuuritoimittaja.
Elämäkerta.
Heidi von Wright varttui Sundomissa Vaasan ulkopuolella. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 2003 ilmestynyt runokokoelma "Skör och spräcklig." Hän sai vuonna 2002 Arvid Mörne -palkinnon. 
Heidi von Wright on myös kuvataiteilija, ja hän on tehnyt muun muassa sarjakuvia. 
Von Wrightin runokokoelma "Autofiktiv dikt av Heidi von Wright" ja Pajtim Statovcin romaani "Bolla" asetettiin Suomen ehdokkaiksi vuoden 2021 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Tanja Frank

Tanja Chiara Frank (s. 24. tammikuuta 1993 Vienna, Wien, Itävalta) on itävaltalainen kilpapurjehtija. Hän saavutti kesäolympialaisissa 2016 pronssia kilpapurjehduksen Nacra 17-luokan sekajoukkueessa Thomas Zajacin parina.
Frank on 167 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Anna-Lisa Stigell

Anna-Lisa Stigell (23. joulukuuta 1899 Turku – 28. elokuuta 1975) oli suomalainen arkkitehti.
Stigell valmistui diplomiarkkitehdiksi vuonna 1922. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa ja aloitti yksityisen arkkitehtitoiminnan vuonna 1928. Hän suunnitteli rakennukset Porvoon Svenska folkakademille, Porvoon kansanopistolle sekä yksityisasuntoja Porvoossa, Loviisassa ja niiden ympäristössä. Hän johti muun muassa Nauvon ja Dragsfjärdin kirkkojen sekä Turun ruotsalaisen teatterin restaurointia. Hän kirjoitti esseitä arkkitehtuurista, sekä arkkitehti Erik Bryggmanin elämäkerran (1964). Hän oli erityisen kiinnostunut Ruotsin maaseudun asuntokysymyksestä ja keskiaikaisista kirkoista. 
Anna-Lisa Stigell oli lääketieteen lisensiaatti Lars Ringbomin ja Elin Granitin tytär. Hänen veljensä olivat Lars-Ivar Ringbom, Anders Ringbom ja Nils-Eric Ringbom. Hän meni naimisiin diplomi-insinööri Jarl Stigellin kanssa vuonna 1923.
Ylva Holländer

Ylva Birgitta Holländer (s. 5. heinäkuuta 1955 Boden, Ruotsi) on ruotsalaissyntyinen suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Porvoossa.
Holländer opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1978–1979 graafisella linjalla ja vuosina 1974–1978 maalauslinjalla. Holländer on osallistunut yli 20 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn pääosin Suomessa.
Holländerin ja Kirsi Kaulasen suunnittelema teos "Valtiopäivätriptyykki" sijaitsee Porvoossa, August Eklöfin puistossa. Teos on valmistunut vuonna 2009. Samana vuonna valmistui myös Holländerin ja Kaulasen teos "Bilabia", joka on sijoitettu Porvoon aluesairaalaan. "Valtiopäivätriptyykki" voitti Porvoon Valtiopäivämuistomerkkikilpailun.
Holländerille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Lucy Davis (esteratsastaja)

Lucy Davis (s. 22. lokakuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen esteratsastaja. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Davis saavutti esteratsastuksen joukkuekilpailussa hopeaa ratsastaen Barron-hevosella. Hänen valmentajanaan toimii alankomaalainen Eric Van der Vleuten.
Davis on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 55 kilogrammaa.
Sinikka Koskiala

Pirjo Sinikka Koskiala (3. joulukuuta 1936, Helsinki – 23. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, informaatikko (Ph.D.) ja Teknillisen korkeakoulun kirjaston ylikirjastonhoitaja (emerita). 
Koskiala tuli ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta (1955). Hän valmistui Teknillisen korkeakoulun (TKK) Koneosastolta diplomi-insinööriksi (1962). Hän suoritti Yhdysvalloissa Western Reserve Universityssä kirjasto- ja informaatiotieteiden maisteritutkinnon (1964) ja informatiikan tohtoritutkinnon (Ph.D.) Marylandin yliopistossa (1980). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1980) oli otsikoitu "Flow of Technical Information Through the Industrial Information Services in Finland". 
Hän työskenteli Hyvon-Kudeneuleella osastoinsinöörinä (1960–1961), Graafisella tutkimuslaitoksella (VTT) informatiikan palveluinsinöörinä (1961–1967) ja oli Scandinavian Documentation Center Washington DC:n johtajana (1968–1972). Tätä seurasi kausi Tampereen yliopiston virkaatekevänä professorina (1972–1973) ja Länsi-Ontarion yliopiston (Univ. of Western Ontario) apulaisprofessorina (1977–1984) Kanadassa. Teknillisen korkeakoulun kirjaston toimistopäällikkönä Koskiala oli vuosina 1984–1991 ja ylikirjastonhoitajana vuosina 1991–2001. 
Koskialalle myönnettiin professorin arvonimi. Hän oli Suomen Leijonan ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari (SL R I). Koskiala oli Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Jeanne Villepreux-Power

Jeanne Villepreux-Power os. Villepreux (25. syyskuuta 1794 Juillac, Ranska – 25. tammikuuta 1871 Juillac, Ranska) oli ranskalainen nilviäisiä tutkinut meribiologi.
Villepreux oli kyläsuutarin tytär. Hän oppi lapsena lukemaan ja kirjoittamaan. Kahdeksantoistavuotiaana hän lähti Pariisiin etsimään töitä. Hänestä tuli räätälin apulainen. Hän sai mainetta valmistettuaan hääpuvun Bourbonin prinsessalle. Tämän ansiosta hän tapasi ja englantilaisen kauppiaan James Powerin, jonka kanssa meni naimisiin. He asettuivat Sisiliaan, jossa asuivat vuosina 1818–1843. Sisiliassa Villepreux itseopiskeli biologiaa. Hän matkusteli Sisiliassa dokumentoiden ja keräillen näytteitä mm. fossiileista ja kotiloista. Hän julkaisi oppaan Sisilian luonnosta. Hän vieraili usein Lontoossa, jossa hänellä oli yhteyksiä luonnontieteilijöihin, ja kirjoitti eurooppalaisiin tiedejulkaisuihin. 
Villepreux’n kiinnostus kohdistui erityisesti merielämään. Hän valmisti vedenalaisia häkkejä ja akvaarioita tutkiakseen nilviäisiä. Yhtä akvaariota voitiin pitää työhuoneessa, muut olivat merenpohjaan kiinnitettäviä. Vuosina 1832–1843 hän teki uraauurtavaa tutkimusta paperiveneiden ("Argonauta argo") parissa, josta hän julkaisi artikkelin "Magazine of Natural History" -julkaisussa 1839. Hän osoitti, että paperiveneet muodostavat kuorensa toukkavaiheessa ja että paperiveneet pystyivät korjaamaan kuortaan erittämällään aineella.
Vuosina 1832–1842 Villepreux oli Catanian luonnontiedeakatemian ("Accademia Gioenia di Scienze Naturali") ainoa naisjäsen.
Powerit muuttivat Sisiliasta 1843, ja asuivat sen jälkeen Lontoossa ja Pariisissa. Suurin osa Villepreux’n kokoelmasta, dokumentoinneista ja piirroksista hävisi haaksirikosta. Hän julkaisi vielä muutaman kirjan, muttei enää jatkanut tutkimuksia. Vuonna 1871 hän pakeni Pariisin piiritystä kotikyläänsä, jossa kuoli hieman myöhemmin.
Vuonna 1997 Magellan-luotaimen löytämä Venuksen kraatteri nimettiin hänen mukaansa.
Margaret C. Snyder

Margaret C. "Peg" Snyder (1929 – 26. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä, joka työssään keskittyi kehittyvien maiden talouden, erityisesti Afrikan maiden, ja naisten oikeuksien kehitykseen. Hän perusti johtajakaudellaan YK:n naisten kehitysrahaston (UNIFEM), joka yhdistettiin vuonna 2011 perustettuun Yhdistyneiden kansakuntien tasa-arvojärjestöön (UN Women).
Snyder syntyi Syracusessa New Yorkin osavaltiossa vuonna 1929. Hän valmistui sosiologian kandidaatiksi New Rochellen yliopistosta vuonna 1950. Sosiologian maisterin tutkinnon hän suoritti 1952 Amerikan katolisessa yliopistossa
Sandra Auffarth

Sandra Auffarth (s. 27. joulukuuta 1986 Delmenhorst, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kenttäratsastaja. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Davis saavutti kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa kultaa ja yksilökilpailussa pronssia ratsastaen Opgun Louvo -hevosella. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Davis saavutti kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa hopeaa ratsastaen Opgun Louvo -hevosella.
Davis on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Heli Ryhänen

Heli Ryhänen (s. 1971 Iisalmi) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän asuu Tampereella.
Heli Ryhänen on opiskellut kuvataidetta Limingan taidekoulussa vuosina 1990–1991, Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1990–1994 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 2004–2006. Hän on suorittanut kuvataiteiden maisterin tutkinnon Kuvataideakatemiassa.
Ryhänen sai Pirkanmaan taidepalkinnon vuonna 2021.
Julkisia taideteoksia.
Ryhäsen julkisia taideteoksia ovat muun muassa:
Ariane Mnouchkine

Ariane Mnouchkine (s. 3. maaliskuuta 1939) on ranskalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja. Hän perusti Théâtre du Soleilin vuonna 1964, ja toimi sen johtajana alusta alkaen.
Mnouchkine on venäläisen, Ranskaan emigroituneen elokuvaohjaan tytär. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa psykologiaa, mutta innostui opiskelijoiden teatterikerhosta. Palattuaan Pariisiin hän perusti yhdistyksen "Association Théâtrale des Etudiants de Paris" ja myöhemmin Théâtre du Soleilin. Théâtre du Soleilin vasemmistolaisesti ajattelevaan seurueeseen kuului Mnouchkinen lisäksi lähinnä näyttelijöitä, mutta monet tuotannot syntyivät ideologian mukaisesti kollektiivisina.
Ohjaustöiden lisäksi Mnouchkine on kääntänyt ranskaksi Shakespearen teoksia ja kreikkalaista draamaa.