Florent Couao-Zotti

Florent Couao-Zotti (s. 1964 Pobé, Dahomeyn tasavalta) on beniniläinen kirjailija. Hän kirjoittaa sarjakuvia, näytelmiä ja novelleja. Hän asuu Cotonoussa, jossa hän opettaa kirjallisuutta oppikouluissa. 
Couao-Zotti on opiskellut kirjallisuutta Beninin kansallisessa yliopistossa ja toiminut kouluttajana ja kulttuurialan yrittäjänä Kinshasassa ja Angoulêmessa. Sen jälkeen hän on harjoittanut journalismia toimimalla kulttuurikolumnistina ja satiiristen lehtien toimittajana. 
Beninin ministerineuvosto nimesi Florent Couao-Zottin matkailu-, kulttuuri- ja taideministeriön tekniseksi neuvonantajaksi joulukuussa 2019. 
Tuotannosta.
Couao-Zottin mielestä novelli on kaikkein sopivin Afrikan mantereelle, jossa kirjoittaminen ei ole tärkeä osa kulttuuria. Hänen kirjoitustensa tarkoitus on myös tuhota sinnikkäästi eläneitä latteuksia, joita on haluttu yhdistää Afrikkaan ja joita kirjallisuus usein vaalii. 
Novellikokoelmassaan "L'homme dit fou et la mauvaise foi des hommes" Florent vie lukijan kauas yleisistä Afrikkaa koskevista kliseistä länsiafrikkalaisen kaupungin rähjäisille alueille, joissa on epäilyttäviä henkilöitä, jotka pyrkiessään mahdottomaan lunastukseen rakkauden kautta takertuvat materialismiin ja köyhyyteen.
Abdourahman A. Waberi kirjoittaa: ”Jos pitäisi löytää yksi yhteinen teema hänen novellikokoelmansa kymmenelle tarinalle, se olisi katu, sen rappeutuneisuus ja vaarat, sen epätoivo ja rumuus.” Tällainen sosiaalinen juurtuneisuus kiihottaa Couao-Zotin mielikuvitusta, joka paljastaa ihmisyyden alapuolella elävän väestön sisäisen maailman, ihmiset jotka asuvat alueilla, joita ei voi suositella matkailijoille. Joidenkin mukaan hän rypee kurjuudessa ja saa tyydytystä kuvatessaan "likaisia seksiansoja" ja "ghetton lurjuksia".
Couao-Zotti pistää kynällään paikkaan, jossa se koskee eniten. Hän kutsuu meidät epämiellyttävälle kirjalliselle retkelle afrikkalaisen yön päätekohtaan, joka on kaukana tavallisista stereotypioista, ja tarttuu yhteiskuntaan, jonka toimimattomuus tarjoaa hänelle loputtoman aineiston kirjoittamiseen. Siinä mielessä Couao-Zotti uudistaa kirjailijan perinteisen etuoikeuden, joka on todistaminen.
Florent Couao-Zottin teoksia on käännetty viidelle kielelle, japaniksi, italiaksi, katalaaniksi, saksaksi, englanniksi.
Mietelmiä.
"Perimme ranskan kielen. Iloni on muotoilla sitä, kunnes se huutaa kaiken ulos minusta. Tämä cocktail-kieli on velvollisuus ja myös valtava haaste.
"Lapsuuden kuningaskunta Afrikka, kuten Senghorilla oli tapana sanoa, jossa kaikki on hiljaista, missä et koskaan voi palata juurillesi. Se on sitä, mitä näet huonoissa elokuvissa - me kutsumme kotona niitä kalebassi-elokuviksi - täynnä auringonlaskuja, lampaita ja mökkejä. Tumeltumaton maa, esihistorian ajoista asti, paratiisi."
"Otan peilini ja tarkastelen ympäriinsä tätä miesten, naisten ja lasten moninaisuutta, katson kun he elävät, taistelevat, rakastavat ja kuolevat, kirjoitan heidän harhailustaan.
Tunnustukset.
Florent Couao-Zottin teokset ovat saaneet useita palkintoja, kuten Tchicaya U Tams'i -palkinto (1996), Frankofonia-kirjallisuuden palkinto lapsuudesta (1996) Ahmadou-Kourouma-palkinto (2010), Abbevillen kirjamessujen palkinto (2016) ja Ranskan akatemian Roland-de-Jouvenel-palkinto (2019). Couao-Zottille on myönnetty Beaumarchais-apuraha vuonna 2001 ja residenssi kirjoittamiseen Limogesissa elo-syyskuussa 2001.