Ranska Eurovision laulukilpailussa

Ranska on yksi Eurovision laulukilpailun parhaiten menestyneistä maista ja on osallistunut kilpailuun 57 kertaa perustusvuodesta 1956 lähtien. Ranska on yksi seitsemästä maasta, jotka olivat läsnä aivan ensimmäisessä kilpailussa ja on ollut poissa ainoastaan kahdesti koko kilpailun historian aikana, vuosina 1974 ja 1982. Ranska jäi viimeiselle sijalle ensimmäistä kertaa vuonna 2014. Ranska on tullut myös toiseksi viimeiseksi muutamia kertoja, viimeksi vuonna 2015.
Ranska on käyttänyt useita yleisradioyhtiöitä esittääkseen Eurovision laulukilpailua ranskalaisille. Vuodesta 1956 vuoteen 1964 Radiodiffusion-Télévision Française (RTF) esitti kilpailun. ORTF ("Office de radiodiffusion et Télévision Française") esitti kilpailun vuoteen 1973 saakka. TF1 jatkoi taivalta vuoteen 1981 saakka, jonka jälkeen Antenne 2 otti vastuun. Vuodesta 1992 lähtien se on ollut nimellä France 2 osa France Télévisions -yhtiötä France 3:n kanssa, jolla oli viisuvastuu vuosina 1999–2014. Vuodesta 2015 lähtien France 2 on jälleen vastuussa Ranskan Euroviisuista.
Vuodesta 2004 lähtien, France 4 (osa France Télévisionsia) esittää Eurovision laulukilpailun semifinaalit. Ranska on automaattisesti loppukilpailussa, sillä maa kuuluu neljän suuren rahoittajamaan joukkoon.
Ranska on esittänyt lähes kaikki kappaleensa ranskan kielellä. Vuonna kuultiin kuitenkin myös Haitin kreolia ja vuonna korsikan kieltä, jolla Ranska lauloi kappaleensa kokonaan myös vuoden kisassa. Vuosien ja kappaleet esitettiin kokonaan bretoniksi. Myös englantia on Ranskan viisuissa kuultu vuosina , , , ja sekä espanjaa vuonna .
Poissaolot.
Euroviisujen perustamisesta lähtien, eli 1956, Ranska on jättänyt kilpailun väliin vain kaksi kertaa. Vuonna 1974 Ranska vetäytyi sen jälkeen, kun maan presidentti Georges Pompidou kuoli vain viikkoa ennen kilpailua. Jos Ranska olisi osallistunut kilpailuun, tunnettu Dani olisi edustanut maataan kappaleellaan "La vie à vingt-cinq ans".
Marraskuussa 1981 TF1 ilmoitti kieltäytyvänsä osallistumasta vuoden 1982 kilpailuun." Antenne 2 otti kilpailun huostaansa katsojien reaktioiden vuoksi järjestämällä kansallisen karsinnan.
Historia.
Ranska on yksi Eurovision laulukilpailun parhaiten menestyneitä maita. Maa on voittanut kilpailun viisi kertaa, tullut toiseksi neljä kertaa ja kolmanneksi seitsemän kertaa. France Télévisionsin edustuskappaleet ovat usein saaneet huonoja sijoituksia eivätkä ne ole koskaan voittaneet kilpailua. Ranska oli kuitenkin lähellä voittaa vuonna 1991, kun maan edustaja Amina jäi tasapisteisiin Ruotsin Carolan kanssa kappaleella "C’est le dernier qui a parlé qui a raison". Kumpikin maa sai yhtä monta kertaa 12 pistettä, mutta voitto meni kuitenkin Ruotsiin, sillä se sai 10 pistettä useammin kuin Ranska. Nykyisillä säännöillä Ranska olisi kuitenkin voittanut kilpailun, sillä Amina sai pisteitä useammasta maasta kuin Carola. Vuotta aikaisemmin Ranska oli myös lähellä voittoa ja sijoittui lopulta Irlannin kanssa jaetulle toiselle sijalle kun Joëlle Ursull edusti maataan Serge Gainsbourgin kappaleella "White And Black Blues".
2000-luku.
Kuitenkin viime vuosina Ranskan tulokset ovat olleet hienoinen pettymys. Vuodesta 1998, jolloin puhelinäänestys otettiin käyttöön, Ranska on lähes aina ollut 10 huonoimman maan joukossa olemalla 18. (2003 ja 2008), 19. (1999), 22. (2006, 2007, 2012), 23. (2000 ja 2005), 24. (1998) ja 25. (2015). Vuoden 2014 kilpailussa Ranska jäi viimeiselle sijalle, saaden 2 pistettä.
Ranskalla on silti ollut hyviäkin tuloksia myös 2000-luvulla. Vuonna 2001 kanadalainen laulaja Natasha St-Pier tuli neljänneksi kappaleella "Je n’ai que mon âme", joka oli vedonlyöntipörssien ja kannattajien suosikki kilpailun voittajaksi. Tämä hyvä tulos sai jatkoa vuonna 2002, kun Sandrine François tuli viidenneksi Patrick Bruelin kappaleella "Il faut du temps". Kyseinen laulu sai ammattilaisraatien palkinnon kilpailun parhaasta laulusta sekä esiintymisestä ja olisi näin ollen voittanut kilpailun ilman puhelinäänestyksiä. Ranskan edustaja vuonna 2008, Sébastien Tellier, on kuitenkin luonut huomattavaa kiinnostusta kilpailua kohtaan varsinkin Ranskan viihde-elämässä, ja näin ollen maa on päättänyt jatkossa lähettää suuria nimiä kilpailuun. Supertähti Patricia Kaas edusti näin ollen Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2009. Maa pärjäsi pitkästä aikaa hyvin sijoittumalla kahdeksanneksi, eli Ranska oli ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukossa seitsemään vuoteen. Kaas on yksi Ranskan musiikkihistorian menestyneimpiä naislaulajia ja on myynyt kaikkiaan yli 16 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti. Kuten vuonna 2002, Kaas sai myös ammattilaisraatien palkinnon kilpailun parhaasta laulusta sekä esiintymisestä.
Äänestyshistoria (1975–2008).
Ranska on yksi niitä harvoja maita, jotka eivät hyödy naapureistaan. Maa saa harvoin pisteitä Isolta-Britannialta, Belgialta, Saksalta, Sveitsiltä, Espanjalta tai Monacolta. Ranska puolestaan antaa suurimman osan pisteistään Turkille ja Isolle-Britannialle, kun vastaavasti nämä maat eivät anna juuri laisinkaan pisteitä itse Ranskalle.
Ranska on "antanut" eniten pisteitä:
Ranska on "saanut" eniten pisteitä...
Suomenkieliset käännökset.
Useat suomalaisartistit levyttivät varsinkin 1960- ja 1970-luvulla Ranskan menestyksekkäitä edustuskappaleita suomen kielellä. Seija Karpiomaa levytti tuoreeltaan Ranskan ensimmäisen voittokappaleen vuodelta 1958, "Dors, mon amour". Laulu sai nimen "Nukkuos rakas", jonka Leif Wager puolestaan levytti vuotta myöhemmin. Lea Laven teki hitin laululla "Niin se käy", joka alun perin edusti Ranskaa vuonna 1976. Kyseinen laulu, "Un, deux, trois", sijoittui kilpailussa toiseksi. Kaikista tunnetuin suomennos lienee kuitenkin Katri Helenan levyttämä "Lintu ja lapsi" (alk. "L’oiseau et l’enfant"), jonka Marie Myriam lauloi vuonna 1977 edustaessaan Ranskaa. Kyseinen laulu voitti kilpailun ja siitä on tehty huomattava määrä versioita lukuisilla kielillä.
Kapellimestarit.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Ranskan kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuonna 1998.