tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Linda Bengtzing

Linda Bengtzing (s. 13. maaliskuuta 1974 Gullspång) on ruotsalainen laulaja ja juontaja. Hän esittää popkappaleita ja on tullut yhdeksi Ruotsin tunnetuimmista naislaulajista. Televisiossa hän on juontanut ohjelmia "Ordjakten" ja "Floor filler".
Ensimmäisen kerran Bengtzing pääsi levyttämään jo teini-ikäisenä voitettuaan arbogalaisessa ravintolassa käydyn kykykilpailun. Suurelle yleisölle hän pääsi esiintymään ensimmäisen kerran vuonna 2000 television "Sikta mot stjärnorna" -ohjelmassa, jossa kilpailijat imitoivat jotakin tunnettua laulajaa. Bengtzingin roolina ohjelmassa oli Aqua-yhtyeen Lene.
Nousu parrasvaloihin tapahtui viisi vuotta myöhemmin, kun Bengtzing osallistui samana keväänä niin "Fame Factory" -kykykisan neljänteen tuotantokauteen kuin Ruotsin euroviisukarsintaan Melodifestivaleniin. Ensin mainitussa hän ei päässyt finaaliin, mutta Melodifestivalenissa tuli finaalin yhdeksäs sijan laululla "Alla flickor".
Viisukappaleesta tuli Bengtzingin ensimmäinen menestys. "Ingenting att förlora" -albumi ilmestyi maaliskuussa 2006 – Bengtzingin syntymäpäivänä – ja nousi Ruotsin albumilistan neljännelle sijalle. Samalla hän osallistui toisen kerran Melodifestivaleniin laululla "Jag ljuger så bra". Sijoitus oli nyt seitsemäs.
Linda Bengtzing oli jälleen mukana vuoden 2008 Ruotsin euroviisukarsinnassa. Hän pääsi semifinaalista finaaliin laululla "Hur svårt kan det va?", jota on syytetty Mikan kappaleen "Grace Kelly" kaltaiseksi. Finaalissa Bengtzing oli tuolloin viides. Vuoden 2011 finaalissa hän oli kappaleellaan "E de fel på mig" seitsemäs. Bengtzing osallistui kilpailuun myös vuonna 2014 kappaleella "Ta mig", 2016 kappaleella "Killer Girl", vuonna 2020 kappaleella "Alla mina sorger" ja vuonna 2022 kappaleella "Fyrfaldigt hurra!", mutta ei noilla kerroilla päässyt finaaliin.
Central (Hongkong)

Central (myös Central District; aiemmin Choong Wan tai Chung Wan; ) on Hongkongin liikekaupunginosa. Alue sijaitsee Hongkongin saaren pohjoisrannalla. Monien monikansallisten rahoituslaitosten pääkonttorit sijaitsevat alueella. Alueella sijaitsevat myös Kiinan ja monien muiden maiden konsulaatit. Nämä ovat keskittyneet Government Hill -kukkulalle, jossa on muitakin hallinnollisia päärakennuksia. Central on Victoria Harbourin läheisyytensä ansiosta toiminut kaupankäynnin keskuksena Brittiläisen aikakauden alusta lähtien vuodesta 1841. Central jatkaa yhä samaa tehtävää itsemääräämisoikeuden siirtämisen jälkeen Kiinalle vuonna 1997. Alue oli Victoria Cityn kaupungin keskusta.
Horsmat

Horsmat eli hoikkahorsmat ("Epilobium") on noin 160–200 lajia sisältävä kasvisuku. Useimmat lajit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, mutta sukuun kuuluu myös muutamia varpuja. Horsmia esiintyy sekä eteläisen että pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla vyöhykkeillä.
Kukissa on neljä terälehteä ja ne ovat useimmilla lajeilla vaaleanpunaiset, joskin myös valkoisia, punaisia, keltaisia ja oransseja kukkia esiintyy. Hedelmä on pitkä, sylinterimäinen kota, jonka sisällä on runsaasti pieniä siemeniä. Siemeniin liittyy silkkimäisiä haivenia, joiden avulla ne leviävät tuulen mukana. Lehtiasento on tavallisesti vastakkainen ja lehdet itsessään ovat pitkänpyöreitä tai suikeita.
Monet horsmalajit ovat puutarhojen rikkakasveja. Tunnetuin horsmalaji, maitohorsma, katsotaan nykyisin kuuluvaksi sukuun "Chamerion". Se on tyypillinen metsäpalojen tai avohakkuiden aiheuttamia aukkopaikkoja hyödyntävä pioneerilaji.
Horsmalajeja.
Horsmat Suomessa.
Suomessa esiintyy parikymmentä horsmalajia sekä näiden välisiä risteymiä. Useimmat lajit ovat melko pieniä ja muistuttavat paljolti toisiaan.
Suomessa tavattavista horsmista maitohorsma eli palomaitohorsma ("Chamaenerion angustifolium", syn. "Chamerion angustifolium", "Epilobium angustifolium") siirretään maitohorsmiin ("Chamaenerion").
Wayne Grayson

Wayne Grayson (oik. Vinnie Penna, s. 22. syyskuuta 1974 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kids Entertainment ja Voice Box Productions -yhtiöissä. Hänet tunnetaan parhaiten "Yu-Gi-Oh!" -animen Joey Wheelerin, sekä "Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien" Michelangelon äänirooleista.
Ura.
Ääninäyttelemisen pariin Penna päätyi 1990-luvun lopulla, tehtyään elokuvan "Urusei Yatsura Movie 2: Beautiful Dreamer" jälkeen dubattuja sivurooleja muun muassa "Wrath of the Ninja" ja "The Slayers Next" -animeen. Vuonna 2001 Penna teki sivurooleja "Pokémoniin". Sarjan ollessa 4Kidsin tuotantoa hän päätyi samalla koe-esiintymään "Yu-Gi-Oh!" -animen Joey Wheelerin roolia varten. Koe-esiintymisen aikana Pennalle kerrottiin hahmon olleen katutappelijamainen nuori, minkä perusteella hän loi hahmolle Brooklyn-aksentin. Hahmo oli samalla Pennan uran ensimmäinen merkittävä rooli, joka kesti aina vuoteen 2006 asti. Sarjan aikana hän ääninäytteli hahmoa myös elokuvassa . Menestyksen myötä Penna teki useita dubbausrooleja ennen ensimmäistä alkuperäistä äänirooliaan vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjassa. Koe-esiintymisen aikana hän kertoi 4Kidsin antaneen heille pätkiä elokuvasta "Teinimutanttininjakilpikonnat III", jonka perusteella heidän piti luoda äänet hahmoilleen. Alun perin Penna koe-esiintyi Donatellon roolia varten, mutta sarjasta vastannut Lloyd Goldfine päätti vaihtaa rooleja Sam Riegelin kanssa, joka puolestaan kokeili Michelangelon roolia. Turtlesin myötä hän on tehnyt useammin alkuperäisiä äänirooleja muun muassa "Princess Natashaan", "Kappa Mikeyyn" ja "Eläköön Pinataan".
Birger-jaarlin torni

Birger-jaarlin torni () on entinen puolustustorni Tukholman Riddarholmenin saaren luoteisnurkassa. Tornin rakennutti alkujaan kuningas Kustaa Vaasa osana Tukholman linnoitusten vahvistus- ja uudistustöitä vuoden 1530 tienoilla. Rakennusmateriaalina käytettiin Kustaa Vaasan purattamasta Tukholman klarissalaisluostarista saatuja tiiliä. Birger-jaarlin torni on läheisen Wrangelin palatsin eteläisen tornin lisäksi ainoa jäljellä oleva osa Tukholman 1500-luvun puolustuslinnoituksesta. Tornia korotettiin yhdellä kerroksella ja siihen lisättiin rokokoota edustava, mahdollisesti Carl Hårlemanin suunnittelema katto 1750-luvulla. Torni kunnostettiin vuonna 1953 ja vuonna 1995 se maalattiin uudelleen.
Torni on 1700-luvulta alkaen virheellisesti yhdistetty Tukholman perustajaan Birger-jaarliin ja sitä on väitetty kaupungin vanhimmaksi rakennukseksi. Todellisuudessa se on rakennettu 300 vuotta Birger-jaarlin elinajan jälkeen.
Johnson Aziga

Johnson Aziga (s. 1956) on kanadalaismies, jonka syntyi Ugandassa. Hänen kotikaupunkinsa on Hamiltonissa, Ontarion provinssissa Kanadassa.
Johnson on ensimmäinen kanadalainen henkilö, joka sai syytteen ensimmäisen asteen murhasta levittäessään tahallaan HI-virusta. Hän harrasti suojaamatonta seksiä ainakin 12 naisen kanssa kertomatta heille HIV-tartunnastaan. Seitsemän naisista todettiin myöhemmin HIV-positiiviseksi. Kaksi tartunnan saaneista naisista on jo kuollut AIDSiin joulukuussa 2003 ja maaliskuussa 2004.
4. huhtikuuta 2009 valamiehistö teki päätöksensä 2,5 päivän miettimisen jälkeen ja totesi Azigan syylliseksi kahteen murhaan, kymmeneen törkeään seksuaaliseen pahoinpitelyyn ja yhteen törkeän seksuaalisen pahoinpitelyn yritykseen. Aziga tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ilman armahduksen mahdollisuutta ensimmäisen 25 vuoden aikana.
Rilutsoli

Rilutsoli on ALS-potilaiden hoidossa käytetty lääke. Sen on todettu hidastavan sairauden kulkua ja pidentävän siten potilaan elinikää. Rilutsolin on tarkoitus myös pidentää jäljellä olevaa aika, jonka sairastunut tulee toimeen ilman mekaanista ventilaatiota. Rilutsoli ei auta juuri ALS:n loppuvaiheessa. 
Lääkettä myydään nimellä Rilutek, ja sitä käytetään viidenkymmenen milligramman valkoisina, kapselinmuotoisina tabletteina. Tutkimusten mukaan rilutsolista saattaisi olla hyötyä myös kliinisen depression ja pakko-oireisen häiriön, mahdollisesti myös yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa. 
Rilutsolin mahdollisia sivuvaikutuksia ovat muiden muassa astenia, väsymys ja pahoinvointi. Esimerkiksi maksasairaille potilaille lääkettä ei ole turvallista määrätä; sen käyttöä ei suositella myöskään munuaisten vajaatoiminnasta kärsivien henkilöiden kohdalla. Raskaana olevien ei tule käyttää lääkettä. Yliannostuksella on mahdollisesti vakavia seurauksia, jopa kooma.
Rilutsoli ("6-(trifluorimetoksi)bentsotiatsoli-2-amiini") on bentsotiatsoleihin kuuluva kaksirenkainen heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C8H5F3N2OS, moolimassa 234,199 g/mol ja CAS-numero 1744-22-5.
Mittaustiedustelu

Mittaustiedustelu on tykistöaselajin harjoittamaa tiedustelutoimintaa. Mittaustiedustelun tavoitteena on ääni- ja valomittauksella sekä tähystyksellä paikantaa vihollisen tuliyksiköitä. Samalla saadaan muuta tiedusteluaineistoa, jota hyödynnetään tilannekuvan muodostamisessa.
Mittaustiedustelu Suomessa.
Suomessa mittaustiedustelijoita koulutettiin Tykistöprikaatin Mittauspatteristossa Niinisalossa. Tykistökenraali Vilho Nenonen perusti Mittauspatterin vuonna 1924 kouluttamaan mittaustiedustelijoita. Mittauspatteristo liitettiin Tykistökouluun lokakuussa 1979. Tykistökoulu tuli puolestaan osaksi Satakunnan tykistörykmenttiä syyskuussa 1987. Vuonna 1992 muodostettiin Tiedustelupatteristo yhdistämällä Mittauspatteristo ja lakkautetusta Suojelu- ja sääkoulusta siirretty ballistisen sääpalvelun koulutus. Tiedustelupatteristo lakkautettiin vuonna 2015 ja sen tiedustelutoiminta siirrettiin Porin prikaatin alaiseen Pohjanmaan jääkäripataljoonaan.
Bäckaskogin linna

Bäckaskogin linna () on linna Kristianstadin kunnassa, Ruotsin eteläisessä Skånen maakunnassa. Linna sijaitsee Oppmannasjönin ja Ivösjönin välisellä kannaksella. Sen vanhimmat osat ovat peräisin varhaiselta 1200-luvulta, jolloin alueella toimi luostari. 
Vuonna 1537 luostarin lakkautti Tanskan kruunu. Luostarin tilat ja alueet annettiin läänityksiksi suvuille Ulfstand, Brahe, Bille ja Parsberg. Vuonna 1584 Bäckaskog siirtyi kruununprinssin kuvernöörin Henrik Ramelin hallintaan. Henrik Ramel poikansa Henrikin kanssa muutti vanhan luostarin linnaksi ja antoi linnalle sen nykyisen muodon vuosina 1584–1653. Ramelin suku omisti Bäckaskogin vuoteen 1677, jonka jälkeen linna siirtyi Ruotsin kuninkaallisille.
Nykyisin linna on Statens fastighetsverkin omistuksessa. 1900-luvun puolivälistä alkaen linnaa on käytetty konferenssien ja kurssien pitämiseen, mutta on avoinna myös muille vierailijoille ympäri vuoden.
Liisa Paatso

Liisa Christina Paatso (o.s. Huuskonen; 2. marraskuuta 1945 Helsinki – 23. huhtikuuta 2018) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli paitsi teatterissa, myös elokuvissa ja televisiosarjoissa sekä teki dubbauksia.
Paatson ura esiintyjänä alkoi tanssijana. Hän kävi tanssija ja koreografi Airi Säilän balettikoulussa lapsena ja esiintyi nuorena Punainen Mylly -revyyteatterissa Helsingissä 1960-luvulla. Paatso suoritti Teatterikoulun 1964–1967, lisäksi hän opiskeli balettia. Hänellä oli kiinnitys Turun kaupunginteatteriin 1967–1973 ja Ahaa Teatteriin 1973–1974, minkä jälkeen hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi. Paatso vieraili muun muassa Teatteri Jurkassa ja Helsingin kaupunginteatterissa.
Paatso oli naimisissa näyttelijä Ilari Paatson kanssa vuosina 1965–1971. Näyttelijä Rinna Paatso on heidän tyttärensä. Myöhemmin hän oli naimisissa kapellimestari Olli Ahvenlahden kanssa. Ahvenlahden kanssa hänellä on yksi tytär.
Paatsolle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Haaraneitokala

Haaraneitokala ("Acanthochromis polyacanthus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Haaraneitokala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on harmaansävyinen, kyljessä on kullanvärinen raita.
Alkuperä.
Haaraneitokala elää luonnossa Intian valtamerellä.
Käyttäytyminen.
Haaraneitokalat viihtyvät pienissä parvissa. Ne hoitavat poikasiaan vielä näiden kuoriuduttua mädistä. 
Ravinto.
Haaraneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Ulla-Carin Lindquist

Ulla-Carin Linquist (2. huhtikuuta 1953 Kristinehamn, Ruotsi – 10. maaliskuuta 2004) oli ruotsalainen toimittaja ja kirjailija, joka tuli tunnetuksi työstään Ruotsin radiossa ja televisiossa. Vuonna 2003 hänellä todettiin amyotrofinen lateraaliskleroosi, joka aiheutti hänen kuolemansa seuraavana vuoden maaliskuussa. Hän työskenteli vuosina 1988–2000 "Rapportin" uutisankkurina SVT2-kanavalla.
Lindquist menetti lopulta sairautensa johdosta liikkumiskykynsä täysin. Sairaus eteni hänen kohdallaan keskimääräistä nopeammin, mutta hän ennätti julkaista siitä myös Suomessa julkaistun kirjan "Ken voi airoitta soutaa. Kirja elämästä ja kuolemasta".
Verkkopreussinahven

Verkkopreussinahven ("Dascyllus reticulatus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Verkkopreussinahven kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Sen vartalo on vaalea, evät tummat ja vatsaevästä selkään nousee yksi musta juova. Lähellä pyrstöä on toinen, huonommin erottuva juova. Verkko-nimen kala on saanut suomujensa tummempien reunojen muodostaman verkkokuvion takia.
Alkuperä.
Verkkopreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Tyynenmeren länsiosassa.
Käyttäytyminen.
Nuoret verkkopreussinahvenet piileksivät korallien suojissa ja viihtyvät ryhmässä, mutta aikuiset yksilöt ovat aggressiivisia etenkin lajitovereita kohtaan.
Ravinto.
Verkkopreussinahvenet syövät luonnossa pieniä katkarapuja, mutta oppivat syömään liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Täpläpreussinahven

Täpläpreussinahven ("Dascyllus trimaculatus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Täpläpreussinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on tummanharmaa, evät tummat. Otsassa ja kyljessä on valkea täplä. Mustavalkoisen värityksen takia kalaa sanotaan englanniksi dominopreussinahveneksi.
Alkuperä.
Täpläpreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Fidžin ympäristössä.
Käyttäytyminen.
Ikääntyessään täpläpreussinahven tulee aktiivisemmaksi ja aggressiivisemmaksi, ja voi kiusata pienempiä kaloja. Se jättää korallit rauhaan, joten se sopii riutta-akvaarioon.
Ravinto.
Täpläpreussinahvenet syövät luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Live Vengeance ’82

Live Vengeance ’82 on Judas Priestin livetaltiointi vuodelta 1982. Se on kuvattu Memphisissä Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 1982. Alun perin se on julkaistu VHS:nä nimellä "Judas Priest Live 1982". 
Kappaleet.
Kesto 95 minuuttia
Turun Kesäteatteri

Turun Kesäteatteri on koko perheen näytelmiin erikoistunut vuonna 1928 perustettu kesäteatteri, joka nykyisin sijaitsee Turun Vartiovuorella. 
Turun Kesäteatteri suuntaa tarjontansa lapsiperheille, kun taas läheisen Samppalinnan kesäteatterin musikaalien yleisö on aikuisvoittoista. Kesällä 2013 Turun Kesäteatteri keräsi 34 000 katsojaa näytelmällä "Peppi Pitkätossu".
Kesäteatteria ylläpitää Turun Työväen Teatterin Kannatusyhdistys, jonka puheenjohtajana on toiminut Hanna Petäjä vuodesta 2023. Edellisiä puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Taru Pätäri ja Petja Raaska. Yhdistys on perustettu 16. toukokuuta 1916, jolloin myös teatteri aloitti toimintansa.
Turun Kesäteatteri toimi aluksi Ruissalon Kansanpuistossa, mutta siirtyi nykyiseen paikkaansa vuonna 1954, koska Ruissalon teatterirakennus paloi (1945), eikä uutta teatterirakennusta ollut varaa rakentaa. Teatterin 60-vuotisjuhlavuonna 2014 sen laskettiin olleen Suomen pisimpään samassa paikassa pysynyt kesäteatteri. 60-vuotisnäytelmänä esitettiin "Ella ja presidentti", joka perustuu Timo Parvelan suosittuihin lastenkirjoihin.
Aprilia SR 50 R

Aprilia SR 50 on Aprilian myydyin moposkootterimalli. Sitä on valmistettu Italiassa vuodesta 1992 lähtien. Vuosien saatossa ulkonäkö ei ole muuttunut radikaalisti. Suurin edistys tapahtui kun Aprilia toi markkinoille suorasuihkutuksella varustetun Aprilia SR 50 DiTech:in. Vuonna 2005 ulkonäössä tapahtui suuri muutos, jolloin SR 50 uudistui käytännössä kokonaan. Mallin nimi SR 50 DiTech vaihtui SR 50 R Factoryksi ja kaasutinmallista tuli SR 50 R. Erittäin tehokas kaksitahtimoottori tarjoaa hyvän kiihtyvyyden ja paljon vääntöä. Mallista on tehty myös erikoismalli, Aprilia SR 50 Loris Reggiani.
Comin’ Out Hard

Comin Out Hard on 8-Ball &amp; MJG rap-kaksikon ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Vaaliruhtinaan linna (Koblenz)

Vaaliruhtinaan linna () on linna Koblenzin kaupungissa Saksassa. Linna toimi Trierin viimeisen vaaliruhtinaan ja arkkipiispan Clemens Wenzeslausin residenssinä. Myöhemmin linnassa on asunut puolisonsa kanssa Preussin kruununprinssi Vilhelm ollessaan Reinin ja Westfalenin sotilaskuvernöörinä. Myöhemmin hänestä tuli keisari Vilhelm I. Nykyisin linnassa on valtion virastoja.
Vaaliruhtinas Wenzeslaus käynnisti linnan rakennustyöt melko pian sen jälkeen, kun hän oli noussut asemaansa vuonna 1777. Ne saatiin päätökseen vuonna 1793. Sisätilat eivät kuitenkaan olleet vielä ehtineet valmistua, kun ranskalaiset vallankumousjoukot karkottivat Wenzeslausin vuonna 1794. Linnan kalusteet ja koristeet myytiin vuonna 1799. Vuosina 1842–1845 sisätilojen uuden ulkonäön suunnittelivat arkkitehdit Friedrich August Stüler ja Johann Claudius von Lassaulx.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 linna vaurioitui merkittävästi. Vuosina 1950–1951 se jälleenrakennettiin, mutta interiööri muutamaa edustushuonetta lukuun ottamatta ei saanut takaisin entistä ilmettään, vaan uuden modernin ilmeen. Vuodesta 2002 lähtien on Koblenzin vaaliruhtinaan linna ollut osa Unescon maailmanperintökohdetta Keski-Reinin laakson yläosa.
Electric Eye

Electric Eye on Judas Priestin vuonna 2003 julkaistu arkistomateriaalia ja promovideoita sisältävä DVD. 
Sisältö.
Promovideot:
Konserttitaltiointi:
"Priest...Live!" konserttitaltiointi vuodelta 1986
BBC-esiintymiset:
Serve &amp; Collect

Serve &amp; Collect on rap-artisti Slim Thugin Boss Hogg Outlawz -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.
Jaavan tee

Jaavan tee on yleisnimitys indonesialaiselle, Jaavan saarella kasvatetuista teepensaista valmistetulle mustalle teelle. Teetuotanto Jaavalla sai alkunsa Hollannin siirtomaavallan aikana. 
Indonesian teetuotannosta noin 80 prosenttia on peräisin Jaavan saarelta. Länsi-Jaavan maakunnan osuudeksi maan vuoden 2014 teetuotannosta kerrottiin 70,5 % (104,2 milj. kg), Keski-Jaavan 6,6 % (9,8 milj. kg) ja Itä-Jaavan 2,7 %. Teentuotanto keskittyy paljolti Länsi-Jaavan maakuntakeskuksen Bandungin ympäristöön. Nykyiset mustaan teehen käytetyt teepensaat ovat pääosin "Camellia sinensis var. assamica" -kantaa.
Teelehdet kerätään yleensä käsin. Satoa saadaan ympäri vuoden, mutta parhaimpana pidetään tyypillisesti kuivan kauden, eli elo–syyskuun satoa. Teetä viljellään niin valtiollisten yritysten ylläpitämillä (lyhenne PTPN, Perseroan Terbatas Perkebunan Nusantara) kuin yksityisilläkin teeviljelmillä. Viljelypinta-ala jakautuu omistuksen suhteen Indonesiassa seuraavasti: yksityiset pienviljelijät noin 46 prosenttia (566,7 km2, keskimääräinen tilakoko vain 0,6 ha), muut yksityiset teeviljelmät 22 % (287,2 km2), ja valtiolliset yritykset 32 % (372,7 km2). Pientilojen tuotanto myydään tyypillisesti välikäsien kautta teetehtaille. Nämä myyvät tuotantonsa kotimaisille ja ulkomaisille pakkaajille, jotka käyttävät teelle erilaisia tuotenimiä. Nämä myydään edelleen vähittäismyyjille. 
Suomessa Jaavan teen pitkäaikaisin maahantuoja on maan vanhin teetalo Sergejeff, joka on pakannut Jaavan teetä omana nimikkeenään jo vuodesta 1873 lähtien. 
Jaavan tee on keskivahvaa tai vahvaa, maultaan voimakasta teetä. Jaavan teessä on makuvaihteluja, ja joissakin laaduissa on pähkinäinen aromi. Jaavan tee poikkeaa maultaan melkoisesti sekä kiinalaisesta että intialaisesta teestä. Esimerkiksi maun karkeus voi vaihdella hienosta voimakkaampaan, eikä tasoluokitus kuten Orange Pekoe (OP) kerro paljoa tee-erän laadusta.
Lähteet.
Frank Frankson

Frank Frankson (oikealta nimeltään Gregory Abbey, s. 15. joulukuuta 1962 Roxbury, Massachusetts) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, jonka rooleja on Raphaelina animaatiosarjassa "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat".
Ura.
Abbey opiskeli näyttelemistä Rutgers Conservatory -yliopistossa vuosina 1989–1993 Valmistumisensa jälkeen hän on esiintynyt teatterissa ja mainoksissa vuodesta 1993 lähtien.
Vuodesta 1996 lähtien Abbey esiintyi ESPN-kanavan "Sportsfigures"-ohjelman juontajana aina vuoteen 2006 asti.
Ääninäyttelijänä.
Heinäkuussa 1993 Abbey ryhtyi työskentelemään myös mainosten parissa enimmäkseen mainosäänenä. Kaksi vuotta myöhemmin hän kokeili ääninäyttelemistä animaatiossa "Ren ja Stimpy", jonka jälkeen Abbey teki seuraavan ääniroolinsa vuonna 1998 dubattuaan pienen roolin japanilaisessa animessa "Wrath of the Ninja". Varsinaisesti hän päätyi ääninäyttelemisen pariin animaatioissa ystävänsä kehotuksesta, joka ehdotti Abbeylle koe-esiintymistä 4Kidsille, jotka etsivät ääniä dubbaamaansa "Yu-Gi-Oh!" -animeen. Se oli samalla hänen ensimmäinen merkittävä ääniroolinsa ääninäytellessään Tristan Tayloria. Abbey käytti "Yu-Gi-Oh:sta" lähtien salanimiä animaatioissa, kuten Frank Frankson ja John Campbell. Sarjan aikana Abbey dubbasi useimmiten animesarjoja kuten "Hoshi no Kirby", "Sonic X" ja "Shaman King," joita 4Kids muun muassa esitti omalla kanavallaan 4Kids TV:llä. Vuonna 2003 hän tuli erityisesti tunnetuksi uuden Turtles-animaatiosarjan myötä, jossa Abbey ääninäytteli Raphaelia. Sarjan alussa hän käytti nimeä Frank Frankson ja 3. tuotantokaudesta lähtien nimeä John Campbell. "Yu-Gi-Oh!":n päätyttyä vuonna 2006 Abbey jatkoi dubbausten parissa Turtlesin ja mainosjuontojen ohella. Hänellä oli pieniä rooleja muun muassa "Yu-Gi-Oh! GX:ssä," "Samurai Deeper Kyossa" ja "Eläköön Pinatassa". Abbey oli myös pääosassa "" Duken ääniroolissa sarjan yhdeksännestä jaksosta lähtien. Ennen häntä roolissa toimi David Wills.
Vuodesta 2008 lähtien hän on ääninäytellyt "Yu-Gi-Oh! 5D's" -animen päähenkilöä Yusei Fudo.
Morrie Schwartz

Morrie Schwartz (20. joulukuuta 1916 – 4. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sosiologi.
Schwartzin isä oli kotoisin Venäjältä. Schwartz kasvoi New Yorkissa juutalaisalueilla ja sai 8-vuotiaana kuulla äitinsä, paikallisen karkkikaupan pitäjän, kuolleen. Pian tämän jälkeen hänen veljensä sairastui polioon. Schwartz valmistui New Yorkin "City Collegesta" 1946 ja Chicagon yliopistosta 1951. 
Morrie Schwartz julkaisi 1950–1960-lukujen aikana kolme sosiologiaa käsittelevää kirjaa. Hän opetti alaa Brandeisin yliopistossa vanhuusvuosiinsa saakka. Lopulta hänellä kuitenkin todettiin ALS-tauti, joka esti häntä jatkamasta. Schwartz, jolla ALS-tauti oli puhjennut poikkeuksellisen korkealla iällä, kuoli sairauteensa 78-vuotiaana. Hän oli ollut parin päivän ajan koomassa. 
Yksi Schwartzin entisistä opiskelijoista, Mitch Albom näki, kun hänen vanha opettajansa kertoi sairaudestaan "Nightlinessa". Albom päätti lähteä tapaamaan Schwartzia ja keskusteli tämän kanssa joka tiistai Schwartzin loppuelämän ajan. Albom julkaisi keskustelujen pohjalta Schwartzin jo kuoltua menestyskirjan "Tiistaisin Morrien luona" ("Tuesdays with Morrie", 1997).
Klas Lestander

Klas Lestander (18. huhtikuuta 1931 Arjeplog, Norrbotten, Ruotsi – 13. tammikuuta 2023 Arjeplog) oli ruotsalainen ampumahiihtäjä. Hän voitti lajissaan olympiakultaa.
Klas Lestander ei mahtunut vuoden 1959 MM-kisoihin valittuun Ruotsin joukkueeseen. Vuoden 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Hänen hiihtoaikansa oli 30 kilpailijan joukossa vasta 15:nneksi nopein, mutta hän oli ainoa, jonka kaikki 20 laukausta osuivat tauluun. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa. Sen talven jälkeen hän päätti uransa.
Lestander oli vuoteen 2006 saakka ainoa ruotsalainen ampumahiihdon olympiavoittaja; Torinossa 2006 Anna Carin Olofsson voitti yhteislähtökilpailussa kultaa. Miesten ampumahiihdossa Ruotsi sai Lestanderin jälkeen olympiakultaa vuonna 2010, kun Björn Ferry voitti takaa-ajokilpailun.
Adolfo Consolini

Adolfo Consolini (5. tammikuuta 1917 Costermano – 20. joulukuuta 1969 Milano) oli italialainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Adolfo Consolini oli toistakymmentä vuotta Euroopan paras kiekonheittäjä, joka pystyi kukistamaan myös amerikkalaiset kiekkomiehet. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 52,78 ja heitti maailmanennätyksen kolmasti (vuosina 1941, 1946 ja 1948). Olympiakisoissa hän sai lisäksi hopeaa sekä oli kerran kuudes ja viimeisissä kisoissaan 17:s Roomassa 1960, jossa hän vannoi olympiavalan. Euroopan mestaruuden hän voitti kolmasti, ja joka kerta hopealle sijoittui hänen maanmiehensä Giuseppe Tosi, joka ainoana eurooppalaisena onnistui voittamaan Consolinin vuodesta 1940 kesään 1955 ulottuvalla ajanjaksolla.
Consolini säilytti vuosien ajan tasaisen varman kunnon. Vuosina 1946–60 hänen paras tuloksensa kahdeksassa arvokisafinaalissa oli 53,78 ja heikoin 52,21. Oman ennätyksensä 56,98, joka syntyhetkellään oli myös Euroopan ennätys, hän heitti 38-vuotiaana 11. joulukuuta 1955. Ensimmäisen virallisen kilpailunsa hän heitti vasta 20-vuotiaana 1937, ja jo vuotta myöhemmin hän sijoittui EM-kisoissa viidenneksi.
Imre Németh

Imre Németh (23. syyskuuta 1917 Kassa – 18. elokuuta 1989 Budapest) oli unkarilainen moukarinheittäjä ja olympiavoittaja.
Imre Németh voitti moukarinheiton olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 56,07. Hän voitti 73 kilpailua peräkkäin 1946–1950 ja paransi maailmanennätystä kolmasti. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän menetti maailmanennätyksen 20-vuotiaalle maanmiehelleen József Csermákille ja sai pronssia tuloksella 57,74. EM-kisoissa Németh sijoittui parhaimmillaan neljänneksi.
Németh toimi aktiiviuransa jälkeen muun muassa Unkarin yleisurheiluliiton puheenjohtajana ja Budapestin Nép-stadionin isännöitsijänä. Hänen poikansa Miklós Németh oli keihäänheiton olympiavoittaja ja maailmanennätysmies.
Punaperätukaani

Punaperätukaani ("Aulacorhynchus haematopygus") on tikkalintujen lahkoon kuuluva isonokkainen lintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 41 cm. Se kuuluu ”tukanetteihin” eli jalotukaanien sukuun, jossa on kuusi lajia. Punaperätukaanin höyhenpuku on pääosin vihreä, yläperä ja pyrstön kärki ovat punaruskeat ja suuri nokka on punertava. Nokan tyvellä on valkoinen rengas ja silmän ympärillä punainen rengas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Laji esiintyy Etelä-Amerikan luoteiskulmassa Kolumbiassa, Venezuelassa ja Ecuadorissa. Esiintymisalueen laajuus on noin 180 000 neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Punaperätukaanin elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät sekä kosteat vuoristometsät.
Lisääntyminen.
Punaperätukaanin pesä on puunkolossa. Pesässä on valkoisia munia kolme tai neljä.
Ravinto.
Lajin pääravintona ovat hedelmät, joita se nappaa nokan kärkeen, heittää ilmaan ja nielaisee avoimeen kitaansa. Siemenet se oksentaa myöhemmin. Isompia hedelmiä syödessään se istuu oksalla ja pitää hedelmästä kiinni jalallaan repien siitä nokallaan palasia. Syö myös selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia. Punaperätukaani voi myös ryöstää munia ja poikasia toisten lintujen pesistä.
Andy Stanfield

Andrew (Andy) William Stanfield (29. joulukuuta 1927 Washington D.C. – 15. kesäkuuta 1985) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Andy Stanfield voitti Yhdysvaltain mestaruudet molemmilla pikamatkoilla 1949. Philadelphiassa 26. toukokuuta 1951 hän juoksi 220 jaardia kaarteella maailmanennätysajassa 20,6 hypättyään edellisenä päivänä pituutta 785, jolla hän sijoittui sen vuoden maailmantilastossa kolmanneksi. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 28. kesäkuuta 1952 Los Angelesissa hän teki myös 200 metrillä ajan 20,6. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän ei osallistunut 100 metrille mutta voitti kultaa 200 metrillä ja 4 x 100 metrin viestissä. Melbournen olympiakisoissa 1956 Stanfield sai 200 metrillä hopeaa. Helsingin kisojen tapaan Melbournen 200-metrinen päättyi Yhdysvaltain kolmoisvoittoon.
Hohtokoralliahven

Hohtokoralliahven ("Pomacentrus coelestis") on koralliahveniin kuuluva, riutta-akvaarioissa suosittu kala.
Koko ja ulkonäkö.
Hohtokoralliahven kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Se on puoliksi hohtavan sininen, pyrstöpuoleltaan muovisen sitruunankeltainen.
Kala on helpoo sekoittaa muihin sinikeltaisiin koralliahveniin kuten "Pomacentrus auriventris", "Pomacentrus alleni" ja "Pomacentrus caeruleus".
Alkuperä.
Hohtokoralliahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen.
Hohtokoralliahven tarvitsee runsaasti piilopaikkoja. 
Ravinto.
Hohtokoralliahven syö luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista ruokaa.
Astrophysical Journal

The Astrophysical Journal (ApJ) on yhdysvaltalainen tähtitiedettä ja astrofysiikkaa käsittelevä lehti. Sen perusti vuonna 1895 George Ellery Hale ja James Edward Keeler. Se ilmestyy kolmesti kuussa 500-sivuisena. 
Lisäosat.
Päälehden lisäksi Astrophysical Journaliin liittyy kaksi erillistä lehteä.
Astrophysical Journal Supplement Series.
The Astrophysical Journal Supplement Series (ApJSS) on ilmestynyt vuodesta 1953 lähtien yhdessä päälehden kanssa. Supplement Series on sisällöltään hyvin pitkälti tekninen. Se sisältää enimmäkseen numeerisia taulukoita ja alkuperäisiä mittauspöytäkirjoja mutta myös esimerkiksi tieteellisten mallinnusohjelmien käyttöohjeita, sikäli kun nämä eivät sisällä fysiikan kannalta merkittäviä tuloksia. Myös erittäin pitkät artikkelit (yli 20 sivua) sekä sisällöltään vain marginaalista lukijakuntaa kiinnostavat artikelit ohjataan julkaistavaksi täydennysosassa. Täydennyslehti ilmestyy kuudesti vuodessa.
Astrophysical Journal Letters.
The Astrophysical Journal Letters (ApJL) on ilmestynyt muusta julkaisusta erillisenä osana vuodesta 1971 lähtien. Letters on tarkoitettu tieteellisesti ajankohtaisten tulosten hyvin nopeaan julkaisuun. Vaatimukset artikkelien sisällön ja muotoilun suhteen ovat samat kuin päälehdessä, mutta lisäksi Letters edellyttää artikkeleilta ajankohtaisuutta ja tiiviyttä. Käytännössä Letterseissä julkaistavan artikkelin tulee liittyä johonkin tähtitieteen ajankohtaiseen teemaan tai olla luonteeltaan keskustelua herättävä. Artikkelin pituus lopullisessa muodossaan ei myöskään saa ylittää neljää sivua.
ApJL ilmestyy joka kuukauden ensimmäinen, 10. ja 20. päivä.
Leibnitz (piiri)

Leibnitz on yksi Itävallan Steiermarkin osavaltion 17 piiristä.
Maantiede.
Leibnitz sijaitsee Steiermarkin eteläosassa ja rajautuu Sloveniaan. Sen naapuripiirit ovat pohjoisessa Graz-Umgebung, idässä Feldbach ja Radkersburg ja lännessä Deutschlandsberg. Piirin pinta-ala on 685,1 neliökilometriä. Piirissä on pinta-alaltaan suurin määrä viiniviljelysmaata koko Steiermarkissa ja sitä kutsutaan usein Steiermarkin Toskanaksi.
Steiermarkin pääjoki Mur virtaa Leibnitzin piirin läpi. Piirin suurin kaupunki on Leibnitz.
Leibnitzin piiri jakautuu 48 paikkakuntaan:
Väestö.
Leibnitzin piirissä asui 76 580 asukasta vuonna 2005. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli 3,7 %.
Liikenne.
Itävallan etelärata kulkee Leibnitzin piirin läpi. Intercity-junat pysähtyvät Leibnitzin ja Spielfeld-Straßin (raja-asema) asemilla.
Kari Karnakoski

Kari Ilmari Karnakoski (19. huhtikuuta 1908 Leppävirta – 11. tammikuuta 1985) oli suomalainen balettitanssija, tanssinopettaja ja koreografi. 
Karnakoski aloitti tanssiopintonsa myöhään, 19-vuotiaana George Gén ja Alexander Saxelinin johdolla. Hän opiskeli vuodesta 1930 lähtien Pariisissa, jossa hän tanssi muun muassa Pariisin Opéra Comiquessa ja Ida Rubinsteinin balettiseurueessa sekä Ballet Russe de Monte Carlossa.
Hänellä oli merkittäviä osia muiden muassa baleteissa "Joutsenlampi" ja "Sininen helmi".
Toisen maailmansodan puhjettua Karnakoski työskenteli Yhdysvaltoja kiertävässä Ballet Russe de Monte Carlossa, mistä hän palasi Suomeen 1940-luvun lopulla. Muistelmissaan "Tanssin ja rakastin" (1983) hän kertoo sisäpiirin tarinoita Hollywoodista, jossa hän työskenteli monissa pikkurooleissa. Hän ei yritäkään esiintyä suurena tähtenä, mutta kertoo mielenkiintoisia tarinoita henkilökohtaisesti tuntemistaan suuruuksista, esimerkiksi Maurice Chevalier'sta, Josephine Bakerista ja Joan Crawfordista.
Karnakoski esiintyi Lucia Nifontovan kanssa Antti Halosen dokumentissa "Suomalaista balettia" (1950). Hän johti Suomen Kansallisoopperan balettikoulua vuosina 1952–1956 sekä piti omaa balettikouluaan.
Kari Karnakoskelle myönnettiin vuonna 1966 Pro Finlandia.
Adhemar Ferreira da Silva

Adhemar Ferreira da Silva (29. syyskuuta 1927 São Paulo – 12. tammikuuta 2001) oli brasilialainen kolmiloikkaaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ferreira da Silva pääsi vuonna 1947 saksalaisen Dietrich Gernerin valmennukseen ja nousi vuodessa maansa parhaaksi kolmiloikkaajaksi. Vielä Lontoon 1948 olympiakisoissa hän ei menestynyt, mutta 3. joulukuuta 1950 hän hyppäsi tasan 16 metriä ja sivusi sillä Naoto Tajiman nimissä ollutta maailmanennätystä.
Helsingissä 1952 da Silva voitti olympiakultaa ME-tuloksella 16,22 ja hyppäsi kaikkiaan neljä kertaa yli 16 metrin rajan. Ensimmäinenkin hyppy kantoi 15,95 metriä. Pisimmän hypyn yksittäisten loikkien pituudet olivat 6,02, 4,22 ja 5,98. Yleisön vaatimuksesta da Silva lähti stadionilla kunniakierrokselle, mikä ei tuohon aikaan ollut tavallista kenttälajien urheilijoille.
Toisen olympiavoittonsa 177-senttinen da Silva sai Melbournessa 1956, jossa hän hyppäsi neljännellä kierroksella voittotuloksen 16,35, joka ylitti Islannin Vilhjálmur Einarssonin johtotuloksen 9 sentillä. Viimeisen maailmanennätyksensä 16,56 hän hyppäsi Méxicossa Pan-Amerikan kisoissa 1955. Siinä yksittäisten loikkien mitat olivat 6,28, 4,95 ja 5,33 metriä.
Vuonna 1959 da Silva näytteli Marcel Camusin ohjaamassa elokuvassa "Musta Orfeus", joka palkittiin Kultaisella palmulla Cannesin filmifestivaaleilla.
Fortune Gordien

Fortune Everett Gordien (9. syyskuuta 1922 Spokane, Washington – 10. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Fortune Gordien oli kiekonheiton maailmanennätysmies, joka ei onnistunut voittamaan olympiakultaa. Vuonna 1947 hän oli maailmantilaston kärjessä, mutta Lontoon olympiakisoissa 1948 hän hävisi kahdelle italialaiselle ja sai pronssia tuloksella 50,77. Vuonna 1949 hän heitti maailmanennätyksen, mutta jäi Helsingin olympiakisoissa 1952 neljänneksi tuloksella 52,66. Olympiavoittaja Sim Iness otti vuonna 1953 maailmanennätyksen kolmeksi viikoksi haltuunsa, mutta Gordien heitti Pasadenassa uudet ennätykset, joista tulos 59,28 pysyi lyömättömänä kesäkuuhun 1959 saakka. Melbournessa 1956 Gordien oli jälleen suosikki, mutta jäi hopealle 20-vuotiaan Al Oerterin takana.
Urheilu-uransa jälkeen Gordien harrasti mm. vuorikiipeilyä ja leijonanmetsästystä. Hänen poikansa Marcus Gordien heitti kiekkoa yli 61 metriä ja työnsi kuulaa yli 20 metriä.
Leslie Bassett

Leslie Bassett (22. tammikuuta 1923 Hanford, Kalifornia – 4. helmikuuta 2016 Oakwood, Georgia) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.
Bassett opiskeli lapsena useiden soittimien soittoa. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa sävellystä Ross Lee Finneyn johdolla vuosina 1947–1949 ja 1952–1956. Hän sai lisäksi Fulbright-stipendin johdosta Pariisissa opetusta Arthur Honeggerilta ja Nadia Boulangerilta. Hän opiskeli sävellystä vielä yksityisesti Roberto Gerhardin ja Mario Davidovskyn johdolla Ann Arborissa.
Teos "Variations for Orchestra" toi Bassettille vuonna 1966 musiikin Pulitzer-palkinnon. Hän oli Michiganin yliopiston emeritusprofessori ja opetti samassa laitoksessa sävellystä vuosina 1952–1991. Hän oli American Academy of Arts and Lettersin jäsen vuodesta 1981. Bassettin tuotantoon kuuluu mm. kuoro- ja laulumusiikkia, orkesteriteoksia, piano- ja urkukappaleita sekä runsain mitoin erilaista kamarimusiikkia.
Helsingin islamilainen hautausmaa

Helsingin islamilainen hautausmaa on Suomen Islam-seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Lapinlahdessa, ortodoksisen hautausmaan ja luterilaiseen Hietaniemen hautausmaahan kuuluvan Suomen kaartin hautausmaan vieressä. Se oli ensimmäinen islamilainen hautausmaa Suomessa.
Islamilaisen hautausmaan historia liittyy tataareihin. Tataarit ovat islaminuskoinen turkkilaisia kieliä puhuva etninen ryhmä. Suomen historiaan tataarit ovat tulleet Venäjältä. Tataarit olivat sotilaita Venäjän armeijassa ja mukana Viaporin linnoitustyössä. Monilla tataareilla oli usein perheet mukanaan. Kun muslimisotilaat kuolivat, heidät haudattiin aluksi Viaporiin eli nykyiseen Suomenlinnaan ja myöhemmin Hietaniemen hautausmaan eteläosaan. Näistä 1800-luvulla haudatuista tataareista ei ole säilynyt yhtään muistomerkkiä eikä hautakumpua. Sotilaiden lisäksi Suomeen asettui asumaan muitakin tataareja, jotka usein olivat kangas-, turkis- ja mattokauppiaita, ja maahan syntyi pieni tataariyhteisö.
Silloiselle Lapinniemen alueelle perustettiin 1830-luvulla pieni hautausmaa islamilaisille Venäjän armeijan sotilaille perheineen. Se siirtyi Helsingin muslimiasukkaiden käyttöön vuonna 1870 ja sitä on myöhemmin merkittävästi laajennettu alkuperäisestä. Kun Suomeen oli vuonna 1922 säädetty uskonnonvapauslaki, saattoivat Suomen muslimit vuonna 1925 perustaa oman seurakunnan, jonka nimi on nykyisin Suomen Islam-seurakunta. Se ylläpitää hautausmaata, joka on ainoastaan sen omien jäsenien eli tataariyhteisön käytössä. Muut Helsingin ja pääkaupunkiseudun muslimit on haudattava luterilaisten seurakuntien ylläpitämille hautausmaille, mikä on herättänyt vaatimuksia uuden islamilaisen hautausmaan perustamisesta.
Islamilaisen hautausmaan vanhin säilynyt hauta on kasakka Gafur Kangatslinin vuodelta 1916. Alueella on myös vuonna 1956 paljastettu arkkitehti Maunu Siitosen suunnittelema Pro Finlandia 1939–1944 -muistomerkki sodissa kaatuneille Suomen muslimeille.
Sim Iness

Simeon Garland (Sim) Iness (9. heinäkuuta 1930 Keota, Oklahoma – 23. toukokuuta 1996 Porterville, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Sim Iness syntyi Oklahomassa mutta muutti vanhempiensa kanssa Kaliforniaan, jossa hänen koulutoverinaan Tularen kaupungissa oli tuleva kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias. Iness sijoittui 18-vuotiaana Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 kiekonheitossa kuudenneksi. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi mukaan Helsingin olympiakisoihin ja voitti siellä kultaa. Voittotuloksen 55,03 lisäksi myös toiseksi paras heitto 54,60 olisi riittänyt voittoon ja kolmanneksi paras kantoi 53,47, jonka ylitti vain hopeamitalimies Adolfo Consolini. Yliopistojen mestaruuskilpailuissa Lincolnissa, Nebraskassa 20. kesäkuuta 1953 Iness ylitti ensimmäisenä kiekonheittäjänä 190 jalan rajan heittämällä maailmanennätyksen 57,93. Heti sen jälkeen hän hävisi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Fortune Gordienille, ja 11. heinäkuuta Gordien otti maailmanennätyksen takaisin itselleen. Vuoden 1953 jälkeen Iness siirtyi jalkapallovalmentajaksi. Iness oli cherokee-intiaani.
Karoliina Koskinen

Karoliina Koskinen (s. 1973) on suomalainen runoilija. Hän syntyi Heidekenillä ja asui 18 vuotta Paimiossa ennen palaamistaan synnyinkaupunkiin Turkuun. Hän kirjoitti runoja jo varhemmin harrastuksena, mutta tositarkoituksella niitä lähti syntymään vasta 2000-luvun alussa muutettuaan Raunistulan kaupunginosaan. Minerva Kustannus antoi hänelle kustannussopimuksen, ja esikoiskokoelma "Likkoje jutui" ilmestyi 14. kesäkuuta 2006, kirjailijan ollessa 33-vuotias. Vuonna 2007 julkaistiin sille seuraaja "Kipiä kaipuust". Koskisen turun murteella kirjoitetut runot ovat huumorin sävyttämiä lyhyitä tarinoita. Ammatikseen Koskinen on työskennellyt 3.sektorin järjestöissä.
On the Outside Looking In

On The Outside Looking In on rap-kaksikon 8-Ball &amp; MJG toinen studioalbumi. Sen edeltäjä oli "Comin' Out Hard". "On The Outside Looking In" -albumi julkaistiin vuonna 1994.
Cream tea

Cream tea on devonilaiseen ja cornwallilaiseen ruokaperinteeseen kuuluva kevyt ateria, joka muodostuu teestä sekä mansikkahillolla ja paksulla kermalla "(clotted cream)" täytetyistä leivonnaisista, yleensä skonsseista. Devonissa skonssi halkaistaan kahtia, minkä jälkeen molemmille puoliskoille levitetään kermaa ja lopuksi päälle lusikoidaan hilloa. Cornwallissa on skonssien tilalla käytetty perinteisesti "Cornish split" -nimisiä vehnäsämpylöitä, joille levitetään ensin hilloa ja vasta sitten kermaa.
Kreivikunnat ovat kiistelleet vielä 2000-luvulla siitä, kumman alueella cream tea alun perin keksittiin. Historiantutkijoiden mukaan Devonissa toimineessa Tavistockin luostarissa syötiin jo 1000-luvulla leipää kerman ja hillon kanssa.
Historia.
Solmittuaan avioliiton kuningas Kaarle II:n kanssa vuonna 1662 portugalilainen Katariina de Bragança otti Englannin hovissa käyttöön tavan nauttia teetä. Tapa levisi myös hovin ulkopuolelle ja Lontooseen perustettiin 1700-luvulla lukuisia teesalonkeja.
Englannin iltapäiväteeperinteen kerrotaan saaneen alkunsa, kun Bedfordin herttuatar Anna Russell ei jaksanut odottaa päivällistä lounaan jälkeen ja nautti iltapäivisin huoneessaan teetä ja leivonnaisia. 1850-lukuun mennessä iltapäiväteestä oli tullut yleinen ilmiö – tavallisesti teen kanssa nautittiin voileipiä, kakkua, skonsseja, kermaa ja hilloa, mikä vastasi jo melko tarkkaan nykyistä cream tean määritelmää.
Varsinainen cream tea syntyi kuitenkin 1850-luvulla Lounais-Englannin lomakohteissa, joissa iltapäiväteen ja leivonnaisten kera tarjoiltiin poikkeuksetta mansikkahilloa ja paikallista erikoisuutta "clotted creamia" – paksua kermaa, joka valmistetaan kuumentamalla raakamaitoa miedolla lämmöllä ja kuorimalla pinnalle kertyviä kermakokkareita.
Boss Hogg Outlawz

Boss Hogg Outlawz on houstonilainen levy-yhtiö, jonka perustaja on Slim Thug. Slim Thug perusti Boss Hogg Outlawsin vuonna 2000. Boss Hogg Outlawsin ensimmäinen albumi on Serve &amp; Collect.
Käsimerkki

Käsimerkki on tapa viestiä käsien ja sormien eleillä.
Esimerkkejä.
OK-käsimerkillä ilmaistaan useimmiten asioiden olevan "okei", mutta se voi olla myös loukkaus.
Keskisormen näyttämisellä ilmaistaan halveksuntaa. 
V-merkki kämmen katsojaan päin voi olla voitonmerkki tai rauhan symboli. Toisinpäin esitettynä se on rivo merkki.
Tervehtimisessä käytetään erilaisia kädenheilautuksia tai nostoja. Pirunsarvi-käsimerkkiä käyttävät muun muassa hevarit ja satanistit.
Peleissä ja urheilulajeissa erotuomarit käyttävät käsimerkkejä esimerkiksi maalin tai rangaistuksen merkkinä.
Kalmarinsalmi

Kalmarinsalmi () on salmi manner-Ruotsin Smålandin maakunnan ja Öölannin saaren välillä Itämeressä. Pienin etäisyys Öölannin ja mantereen välillä on noin kolme kilometriä. Salmen ylittää noin kuuden kilometrin pituinen, vuonna 1972 avattu Öölannin silta. Salmessa sijaitsee myös kansallispuisto Blå Jungfrun.
Ruotsin kuninkaan 1500-luvulla antaman määräyksen mukaan Kalmarinsalmi on raja, jonka eteläpuolella "Clupea harengus" -kala on silli ja pohjoispuolella silakka.
Helsingin juutalainen hautausmaa

Helsingin juutalainen hautausmaa on Helsingin juutalaisen seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Etu-Töölössä, luterilaisen Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon ja Hietaniemen krematorion vieressä.
Historiaa.
Hautausmaa on perustettu vuonna 1895, ja K. R. Lindgrenin suunnittelema kappeli valmistui 1940-luvulla. Nykyistä hautausmaata edelsi 1840-luvulla perustettu pienikokoinen niin sanottu vanha juutalainen hautausmaa, joka on yhä jäljellä Suomen kaartin hautausmaan ja Helsingin islamilaisen hautausmaan välissä. Hautausmaalla on sankarihauta, johon on haudattu kolmetoista sodissa 1939–1944 kaatunutta. Lisäksi kuuden kadonneen nimet merkitty muistokiveen. Sam Vannin ja Leo Engelin suunnittelema "In memoriam 1939–1944" -sankaripatsas pystytettiin vuonna 1953. Lisäksi hautausmaalla on veteraanilehto, jossa sijaitsee Suomen Juutalaiset Sotaveteraanit -yhdistyksen hankkima ja vuonna 2002 paljastettu muistokivi.
Hautausmaalla voi huomata pieniä hautoja, jotka ovat kuolleena syntyneiden tai nimettömien lasten hautoja.
Rusko-orakas

Rusko-orakas ("Hydnum rufescens" coll.) on vahvero-orakkaiden sukuun kuuluva 
lajiryhmä.
Aiemmin sitä pidettiin yhtenä lajina, ja lisäksi se on yhdistetty
joissakin tiedoissa lähisukulaislajiin vaaleaorakkaaseen ("Hydnum repandum"). Esimerkiksi vanhan kauppasieniasetuksen mukaan rusko-orakasta sai myydä yhdessä vaaleaorakkaan kanssa, ja tämä ajatus on säilytetty Ruokaviraston ohjeessa. 
On myös esitetty luokituksia, joissa aiemmin yhtenä lajina pidetystä rusko-orakkaasta on erotettu
omiksi lajeikseen mm. 
simaorakas ("Hydnum umbilicatum") ja ryväsorakas ("Hydnum ellipsosporum"). Rusko-orakas muistuttaa vaaleaorakasta, mutta sen väri on ruskeankellertävä. Sen lakin väri vaihtelee okrankeltaisesta oranssinruskeaan ja lakin reuna on usein mutkainen. Malto on haurasta.
Truth Crushed to Earth Shall Rise Again

Truth Crushed to Earth Shall Rise Again on House of Painin kolmas albumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 1996. Levyn kappaleista ”Pass The Jinn” ja ”Fed Up” julkaistiin myös singleinä.
Vaikka levyn nimi on "Truth Crushed to Earth Shall Rise Again", sen kannessa lukee ”Truth Crushed to Earth Will Rise Again”. Levyn nimi tulee William Cullen Bryantin runosta ”The Battle-Field”.
Stephen Roche

Stephen Roche (s. 28. marraskuuta 1959 Dundrum, Dublin) on uransa lopettanut irlantilainen maantiepyöräilijä. Hän on Eddy Merckxin ja Tadej Pogačarin ohella ainoa miespyöräilijä, joka on voittanut samana vuonna Italian ja Ranskan ympäriajot sekä maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden. Roche pystyi saavutukseen vuonna 1987. Hän voitti ammattilaisurallaan yhteensä 58 kilpailua.
Les Binks

James Leslie (Les) Binks (5. huhtikuuta 1948 - 15. huhtikuuta 2025) oli englantilainen rumpali joka parhaiten muistetaan Judas Priestin rumpalina.
1970-luvun alkupuolella Binks oli Eric Burdonin yhtyeessä rumpalina. Vuonna 1974 hän oli mukana Deep Purplesta tutun Roger Gloverin "Butterfly Ball"-projektissa. Yhteistyö Gloverin kanssa jatkui vuonna 1976, kun Glover tuotti Eddie Hardinin "Wizard's Convention"-albumin jolla Binks soitti rumpuja. 
Vuonna 1977 Roger Glover tuotti Judas Priestin "Sin After Sin"-albumin. Priestillä ei tuohon aikaan ollut vakituista rumpalia (albumilla soitti sessiorumpali Simon Phillips). Glover suositteli Les Binksiä yhtyeeseen ja koesoiton jälkeen Binks sai paikan. Les Binks pysyi yhtyeessä kolmen albumin ajan ja erosi vuonna 1979 terveydellisiin syihin vedoten. 
Judas Priestin jälkeen Binks soitti jonkun aikaa NWOBHM-yhtyeessä Lionheart yhdessä ex-Iron Maiden-kitaristi Dennis Strattonin kanssa. Tämän jälkeen hän oli mukana mm. cover-yhtyeissä.
V Sport Golf

V Sport Golf (aiemmin Viasat Sport) on Viasatin omistama televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä tammikuussa 2007. Kanava on suunnattu Pohjoismaihin, ja se lähettää pelkästään golfiin keskittyviä ohjelmia. Kanava on ostettavissa Viasatilta, ja se näkyy lautasantennin kautta. Viasat Golf näkyi ilmaiseksi "Viasat Kulta" -kanavapaketin tilaajille 31. elokuuta 2007 asti, jonka jälkeen kanavasta alettiin periä 10 euron kuukausimaksu.
Viasat Golf aloitti tammikuussa 2007 Modern Times Groupin hankittua monia televisiointioikeuksia eri golfturnauksiin, kuten USA:n PGA Tour, PGA European Tour, Ryder Cup ja Scandinavian Masters -turnauksiin. Golflähetykset olivat ennen Viasat Golf -kanavan perustamista nähtävissä Viasat Sport 1 -kanavalla.
Kanavalla selostetaan ruotsiksi, tanskaksi sekä suomeksi.
John Marshall (arkeologi)

John Hubert Marshall (s. 19. maaliskuuta 1876 Chester, Englanti – k. 17. elokuuta 1958 Guildford, Englanti) oli brittiläinen arkeologi ja Intian arkeologisen laitoksen pääjohtaja vuodesta 1902 vuoteen 1928. Hän johti kaivauksia, jotka johtivat induskulttuurin kahden merkittävän kaupungin, Harappan ja Mohenjo-Daron, löytämiseen.
Marshall sai koulutuksensa Cambridgen yliopistossa. Vuonna 1902 Brittiläisen Intian hallinto nimetti hänet Arkeologian pääjohtajaksi. Hän modernisoi koko Intian lähestymistapaan arkeologiaan aloittamalla ohjelman, joka luetteloi ja pyrki säilyttämään muinaiset monumentit ja esineet.
Marshallin ansiosta intialaiset saivat osallistua ensimmäisen kerran oman maansa kaivauksiin. Vuonna 1913 Marshall aloitti kaksikymmentä vuotta kestäneet kaivaustyöt Taxilassa. Hän asetti myös perustuskiven Taxilan museolle vuonna 1918. Museossa on useita esineitä ja siellä on myös yksi harvoista Marshallin muotokuvista. Tämän jälkeen hän siirtyi työskentelemään muihin kohteisiin, kuten buddhalaisuuden keskuksiin Sanchiin ja Sarnathiin. Hänen työnsä on paljastanut Intian sivilisaatioiden todellisen iän.
Marshall aateloitiin vuonna 1914.
Mika Hänninen (jalkapalloilija)

Mika Hänninen (s. 24. kesäkuuta 1984 Salla) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Rollon Poikia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hänninen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2004 kasvattajaseuransa Rovaniemen Palloseuran riveissä. Kaudet 2005–2006 hän kuului Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon ja kauden 2007 FC KooTeePeen joukkueeseen. Hän on edustanut Veikkausliigassa myös FC Lahtea ja AC Oulua. Hänninen on pelannut Veikkausliigassa 107 ottelua ja tehnyt 12 maalia.