tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pinkerton

Pinkerton on rock -yhtye Weezerin toinen studioalbumi, jonka julkaisi DGC Records 24. syyskuuta 1996. Albumi eroaa tyyliltään paljon edellisestä "The Blue Albumista" olemalla paljon melankolisempi. Yhtye lähti albumin julkaistuaan "Pinkerton Tour" -kiertueelle.
Albumi poikkesi julkaisuaikaana paljon sen hetkisestä populaarimusiikista, joten se jäi vähemmälle huomiolle kuin "The Blue Album". Myöhemmin albumia alettiin arvostamaan enemmän ja se oli merkittävä emo -musiikille, monet tunnetut emo-yhtyeet kuten Taking Back Sunday otti vaikutteita albumista. Pitchfork nimitti albumin vuonna 2003 53:nelle sijalle "Top Albums of the 1990s" -listalla.
Albumin nimi syntyi Cuomon näkemästä oopperasta "Madame Butterfly" jossa esiintyy hahmo B. F. Pinkerton. Albumin kansi on muokattu versio japanilaisen kuvataiteilija Hiroshigen maalauksesta "Night Show at Kambara".
Weezerin toiseksi studioalbumiksi oli tarkoitus tulla julkaisematon konseptialbumi ja ns. "avaruusooppera" "Songs from the Black Hole", mutta projekti peruttiin, mistä syntyi nykyinen Pinkerton. Yhtyeen laulaja Rivers Cuomo kävi jalkaleikkauksessa ja hän joutui käyttämään voimakkaita kipulääkkeitä jotka vaikutti Pinkertonin sanoituksiin. Cuomo haki Harvardin yliopistoon, jossa hän opiskeli musiikin teoriaa. Opiskelun takia yhtyeellä ei ollut aikaa nauhoittaa uutta materiaalia, joten muut jäsenet työskentelivät omien sooloprojektien parissa. Vuoden 1996 kesällä yhtye ehti nauhoittamaan Pinkertonin. Albumi kertoo Cuomon edellisistä rakkaussuhteista ja hän kirjoitti albumin sanoitukset Harvardissa.
Tekijät.
Lähteenä albumin kansitekstit:
Robert Cheeke

Robert Cheeke (s. 2. maaliskuuta 1980 Corvallis, Oregon) on yhdysvaltalainen motivaatiovalmentaja ja kehonrakentaja.
Cheeke on ollut vegaani 15-vuotiaasta lähtien ja on kamppanioinut kasvissyönnin ja eläinten oikeuksien puolesta. Hän on opiskellut Oregonin osavaltionyliopistossa. Cheeke on kirjoittanut kaksi elämäntapakirjaa, "Vegan Bodybuilding &amp; Fitness" ja "Shred It!".
Ondřej Vitásek

Ondřej Vitásek (s. 4. syyskuuta 1990 Prostějov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Vitásek on HC Prostějovin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös HC Přerovissa. Kaudeksi 2007–2008 Vitásek siirtyi HC Slezan Opavan A-nuoriin. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa kaudella 2008–2009. Kaudella 2009–2010 Vitásek oli Slezanin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Bohumil Hermanin kanssa lukemalla +7. Vitásek pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Extraliga-joukkue HC Vítkovicessä. Kauden 2010–2011 hän vietti Slezanin organisaatiossa.
Kaudeksi 2011–2012 Vitásek siirtyi HC Libereciin. Hän pelasi siellä kolme Extraliga-ottelua, mutta suurin osa Vitásekin kaudesta eteni kuitenkin sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligan HC Benátky nad Jizeroussa. Hän pelasi siellä myös yli puolet kaudesta 2012–2013. Otteluita Extraligassa Vitásekille kertyi 13. Kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä 31 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden viisi syöttöpistettä. Vitásek voitti Liberecin sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti Tšekin-mestaruuden. Kausi 2016–2017 päättyi hopeaan.
Huhtikuussa 2017 Vitásek teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin SHL-liigassa pelaavan Örebro HK:n kanssa. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä kauden 2017–2018 kynnyksellä syyskuussa 2017, kun joukkueen valmennusjohto ei löytänyt Vitásekille sopivaa roolia. Noin viisi päivää myöhemmin hän siirtyi loppukauden sopimuksella KHL-joukkue Jugra Hanty-Mansijskiin. Kaudeksi 2018–2019 Vitášek siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella kiinalaisjoukkue Kunlun Red Starin riveihin.
Maajoukkueura.
Vitásek edusti Tšekkiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2014. Yhteensä Vitásek on pelannut 37 A-maaottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 10. huhtikuuta 2014 Děčínissä Tanskaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Vitásek teki kolmannessa ottelussaan 16. huhtikuuta 2014 Havlíčkův Brodissa ylivoimalla Norjaa vastaan.
Pohjansorsimot

Pohjansorsimot ("Arctophila") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: pohjansorsimo ("Arctophila fulva", syn. "Dupontia fulva"). Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samaksi lajiksi kuin pohjansorsimo.
Pohjansorsimot yhdistetään mahdollisesti jääheiniin ("Dupontia").
Pohjansorsimot ovat monivuotisia, kasvustoja muodostavia heiniä, joilla on vankkoja rönsyjä muodostava juurakko. Varret ovat noin metrin korkuisia ja tanakoita sekä alaosistaan usein hankasilmullisia. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, lähes 1 cm levyisiä ja kahdessa rivissä. Kieleke on reilut 5 mm pitkä ja tylppäkärkinen. Pohjansorsimoiden kukinto on pitkä ja harva röyhy, jonka väri vaihtelee kellanruskeasta punaruskeaan. Röyhyn haarat ovat velttoja ja nuokkuvia. Tähkylät ovat vihneettömiä, ja niissä on kolmesta seitsemään kukkaa. Kaleet ovat keskenään yhtäsuuria, kalvolaitaisia ja ulkohelpeitä lyhyempiä. Ulkokale on kolmisuoninen ja sisäkale viisisuoninen. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä, tylppäkärkisiä, kalvolaitaisia ja viisisuonisia.
Enkelit (kappale)

”Enkelit” on suomalaisen rap-artisti Cheekin 16. marraskuuta 2017 julkaisema single. ”Enkelit”-musiikkivideo julkaistiin YouTubeen 29. marraskuuta 2017 ja sitä oli katsottu helmikuuhun 2021 mennessä lähes kolme ja puoli miljoona kertaa.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan ensimmäisellä sijalla. Radiolistalla se on noussut ylimmillään neljännelle sijalle. Se on Cheekin uran viimeinen uusi kappale.
The Rising Tide

The Rising Tide on yhdysvaltalaisen emo - yhtye Sunny Day Real Estaten neljäs ja viimeinen studioalbumi, jonka julkaisi Time Bomb Recordings 20. heinäkuuta 2000. Yhtye erosi vuonna 2001 ja yhtyeen laulaja, Jeremy Enigk perusti toisen yhtyeen The Fire Theftin.
The Rising Tide on yhtyeen ainoa studioalbumi, jota ei julkaistu Sub Popin kautta, he erosivat levy-yhtiöstä "Live"-albumin jälkeen.
Riku Sihvonen

Riku Sihvonen (s. 3. heinäkuuta 1998 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Sihvonen laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Sihvonen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 C-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+7=8. Sihvonen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran B-nuorten paras syöttäjä 28 syöttöpisteellään. Kauden 2015–2016 päätteeksi Sihvonen voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän debytoi miesten peleissä noustuaan JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa Sihvosen tulokaskausi toi 43 runkosarja- ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 5+5=10. Akatemia menetti karsintojen päätteeksi lopulta sarjapaikkansa ja lopetti myös koko toimintansa.
Kaudeksi 2017–2018 Sihvonen palasi JYPin A-nuoriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Justus Mikkosen jälkeen tehoilla 20+26=46. Sihvonen pelasi syyskaudella myös yhden Mestis-ottelun lainalla Heinolan Peliitoissa marraskuussa 2017. Hän teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sihvonen merkittiin JYPin kakkosketjun oikeaan laitaan Jussi Nättisen ja Robert Rooban viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Sihvonen sai ottelussa jääaikaa 14 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Sihvonen siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Lokakuussa hän vaihtoi sieltä loppukauden sopimuksella sarjan nousijajoukkue KOOVEE:n riveihin. Kaudeksi 2019–2020 Sihvonen siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Eetu Paasovaaran jälkeen tehoilla 15+19=34.
Lokakuussa 2020 Sihvonen siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan STS Sanokiin. Hän oli tehoilla 11+21=32 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Pudotuspeleissä Sihvonen oli kolmella syöttöpisteellään Sanokin paras syöttäjä maanmiehensä Jesperi Viikilän kanssa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC Litoměřiceen.
Maajoukkueura.
Sihvonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Sihvonen on pelannut 14 nuorten ja 25 poikien maaottelua.
Olli-Petteri Viinikainen

Olli-Petteri Viinikainen (s. 14. kesäkuuta 1998 Uurainen) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan JKH GKS Jastrzębiessa.
Ura.
Viinikainen on JYPin kasvatti. Hän voitti kauden 2013–2014 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia ja kauden 2015–2016 päätteeksi B-nuorten SM-pronssia.
Kaudella 2017–2018 Viinikainen debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Viinikainen merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Viinikainen sai ottelussa jääaikaa 12.33 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Toukokuussa 2018 Viinikainen teki JYPin kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2018–2019 neljä SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Viinikainen pelasi osan kaudestaan lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jossa hän pelasi 15 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä 15 playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Viinikainen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudella 2019–2020 Viinikainen pelasi JYPissä 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 31. tammikuuta 2020 Saimaan Palloa vastaan. Tero Lehikoinen valitsi Viinikaisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi suurimman osan alkukaudestaan lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa, jonne JYP lainasi Viinikaisen loppukaudeksi siirtotakarajalla, helmikuussa 2020.
Viinikainen siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KOOVEE:hen. Kaudeksi 2021–2022 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen.
Kaudeksi 2022–2023 Viinikainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan JKH GKS Jastrzębieen.
Pelityyli.
KeuPa HT:n päävalmentaja Tomas Westerlundin mukaan Viinikainen on kovaotteinen puolustaja, joka tykkää pelata fyysistä peliä. Westerlundin mukaan hän tuo joukkueeseen alivoimaosaamista ja isännän otteet puolustuspäähän.
Puualppimänty

Puualppimänty eli alppimänty ("Pinus uncinata") on Euroopassa esiintyvä mäntylaji tai vuorimännyn alalaji. Se kasvaa eteläisen Euroopan vuoristoalueilla, enemmän läntisessä osassa kuin vuorimänty. Sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Alpit, Vogeesit, Ranskan keskinen ylänkö ja Pyrenneet. Laji risteytyy vuorimännyn kanssa, pensasalppimänty ("Pinus" × "rotundata" tai "Pinus mugo" subsp. × "rotundata").
Alppimänty kasvaa rungolliseksi puuksi, enintään 20 metriä korkeaksi. Suomessa sen suurimmat yksilöt ovat tulleet ainakin 14 metriä korkeiksi. Varsinainen vuorimänty jää yleensä matalaksi pensaaksi, toisaalta myös sillä on olemassa puumainen, rungollinen viljelymuoto (f. "arborea"). Lajien tuntomerkkien ero löytyy kävystä ja käpysuomujen muodosta: alppimännyllä osa suomuista on taaksekaartunut ja kärkiosastaan kuokkumaisia.
1177 Vårdguiden

1177 Vårdguiden () on ruotsalainen verkkosivusto ja neuvontapuhelin, joka tarjoaa tietoa ja neuvontaa terveydestä ja terveyspalveluista. Verkkosivusto on kaikkien Ruotsin maakäräjien omistama yhteisyritys Inera AB:n ylläpitämä, ja valtakunnallisesti se on ollut käytössä vuodesta 2013 lähtien. Sen tavoitteena on olla matalan kynnyksen kiireetön neuvontapalvelu, eikä esimerkiksi korvata 112-hätänumeroa, joka on tarkoitettu akuutteihin hätätilanteisiin.
1177-verkkosivustolla voi hallinnoida ja varata aikoja maakäräjämaksun piirissä olevaan terveydenhuoltoon, saada yleisluonteista konsultointia sairaanhoitajalta ja psykologilta sekä vastaanottaa laboratoriotuloksia.
Terveysneuvonta puhelimitse.
Vuosina 2003–2007 toimineen Projektet Vårdråd per telefon (VPT) -projektin seurauksena muodostui järjestelmällisempi puhelinpalvelu 1177, jonka tarkoituksena on tarjota neuvoja ja auttaa oikeanlaiseen hoitoon hakeutumisessa. Ruotsinkielinen palvelu on auki ympäri vuorokauden, ja sen tavoittaa kaikkialla Ruotsissa numerosta 1177. Puheluun vastaa sairaanhoitaja. Palvelu on neuvonta- ja ohjauspainotteista, ja siinä ei anneta diagnooseja tai uusita reseptejä.
Tukholman maakäräjät tuottaa palvelua myös suomeksi arkisin kello 8–12. Suomenkielisen palvelun tavoittaa valitsemalla alkunauhoitteen jälkeen painike 4 (Andra språk - Muut kielet) ja sitten painike 3 (Sjukrådsgivning på finska - Terveysneuvonta suomeksi). Palvelu toimii vain Tukholman läänissä, ja myös tähän puheluun vastaa sairaanhoitaja.
Palvelua on saatavilla tulkin välityksellä myös arabiaksi ja somaliksi.
Christabelle Borg

Christabelle Borg (s. 28. huhtikuuta 1992 Mġarr, Malta), tunnetaan paremmin nimellä Christabelle, on maltalainen laulaja, lauluntekijä ja televisiojuontaja. Hän edusti Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa, Portugalissa kappaleella "Taboo".
Varhaiselämä.
Borg syntyi vuonna 1992 Maltalla. Hän opiskeli "Mount St. Mary's College"-koulussa, valmistuen vuonna 2014. Myöhemmin hän aloitti kirjanpidon opiskelemisen Maltan yliopistossa.
Ura.
Borg aloitti uransa teini-ikäisenä, juontaen televisio-ohjelmat "Teen Trouble" ja "Teen Traffic". Borg osallistui "Malta Eurovision Song Contest 2014"-kilpailuun kappaleella "Lovetricity", sijoittuen kahdeksanneksi finaalissa. Hän palasi kilpailuun vuonna 2015 kappaleella "Rush" ja vuonna 2016 kappaleella "Kingdom" sijoittuen toiseksi ja neljänneksi. Vuonna 2018 hän palasi "Malta Eurovision Song Contest"-kilpailuun neljännen kerran kappaleella "Taboo" voittaen kilpailun. Hän edusti näin Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Taboo (Christabellen kappale)

Taboo on maltalaisen laulajan Christabellen esittämä kappale, jolla hän edusti Maltaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Critical Ops

Critical Ops (lyhyesti C-OPS) on Critical Forcen kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on julkaistu Androidille ja iOS:lle avoimena alpha/beta versiona vuonna .
NHN Entertainment on rahoittanut Critical Forcea pelin julkaisemiseksi Koreassa. Pelin esikuva on "Counter-Strike" ja pelissä on vastaavankaltainen pelimekaniikka, jossa joukkue pyrkii asettamaan pommin ja vastajoukkue purkamaan tai estämään tämän.
Vuonna 2017 peliä oli ladattu yli 26 miljoonaa kertaa.
Minna Juti

Minna Marjatta Juti (s. 15. elokuuta 1960 Harjavalta) on suomalainen viestintäalan ammattilainen ja yrittäjä, joka työskenteli pitkään eri aikakauslehtien toimittajana ja päätoimittajana sekä toimitussihteerinä ja -päällikkönä.
Minna Juti syntyi maanviljelijä Timo Jutin ja taidemaalari Tuula Laintilan perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1980–1986 oli toimittaja Tapio Vahtokari ja toinen vuodesta 1991 on toimittaja Pasi Tuohimaa. Juti tuli ylioppilaaksi 1979. Hän työskenteli toimittajana "Länsi-Suomessa" 1979–1981, "Uudessa Suomessa" 1982, "Jaanassa" 1982–1984 ja "Me Naiset -lehdessä" 1984–1987. "Metsälehden" toimitussihteeri Juti oli 1987–1988 ja "Glorian" 1988–1994. Hän oli "Kaksplus"-lehden päätoimittaja 1994–1998 ja "Glorian Kodin" toimituspäällikkö 1999–2002 ja päätoimittaja vuodesta 2003. Tästä tehtävästä hän irtisanoutui 2015 ja ryhtyi viestintäalan suunnittelutoimiston osakkaaksi.
Jouluprinssi

Jouluprinssi ("A Christmas Prince") on vuonna 2017 Netflixissä julkaistu yhdysvaltalainen komedia-/draama-jouluelokuva. Elokuvan on ohjannut Alex Zamm sekä kirjoittanut Karen Schaler ja Nathan Atkins. Se kertoo toimittajasta, joka lähetetään ulkomaille tekemään juttua prinssistä, josta on tulossa kuningas.
Elokuvan yltiöromanttinen tunnelma, ohuesti kuvatut henkilöhahmot ja kliseinen juonenkulku ovat luoneet sille kulttimaineen.
Konstaapeli Intiassa

Konstaapeli Intiassa on kanadalainen komediadraamasarja vuodelta 2017. Se kertoo Doug D’Mellosta (Russell Peters), poliisista, joka lentää sairaan isänsä luokse Mumbaihin ja sotkeutuu murhatutkimukseen.
Ensimmäinen tuotantokausi on neljän jakson pituinen.
Näyttelijät ja hahmot.
Lähde:
Logic

Sir Robert Bryson Hall II (taiteilijanimi Logic, s. 22. tammikuuta 1990 Rockville, Maryland) on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, lauluntekijä sekä tuottaja. Hän syntyi valkoihoiselle äidille ja afroamerikkalaiselle isälle. Gaitherburgissa, Marylandissa kasvaneen Logicin kiinnostus musiikkiin kehittyi teininä, ja musiikkiura sai alkunsa vuoden 2009 alussa hänen julkaistua mixtapen "Logic: The Mixtape". Logicin alkuperäinen artistinimi oli Psychological. Hänen ensimmäinen studioalbminsa "Under Pressure" ilmestyi vuonna 2014. Logic julkaisi maaliskuussa vuonna 2019 ensimmäisen novellinsa ”Supermarket”.
Kesällä 2020 Logic ilmoitti jäävänsä eläkkeelle "No Pressure" (2020) albumin julkaisun jälkeen.
Keväällä 2021 Logic julkaisi YouTube-kanavalleen yllätyskappaleensa "Tired in Malibu", jonka myötä hän alkoi suunnitella paluutaan musiikin pariin.
18. kesäkuuta 2021 hän julkaisi kappaleen "Intro" jonka yhteydessä Logic ilmoittaa "tulleensa takaisin".
Viirusorsimo

Viirusorsimo eli kirjosorsimo ("Glyceria striata") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, sorsimoiden ("Glyceria") sukuun kuuluva suurikokoinen kasvilaji. Viirusorsimo on monivuotinen ja se on tunnistettavissa röyhyn ja tähkylöiden ulkonäön perusteella.
Viirusorsimon varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja voivat kasvaa reilun metrin korkuisiksi. Lehtitupet ovat kokonaan kiinninnäisiä, ja lehdet ovat 3–5 mm leveitä. Viirusorsimon kukinto on noin 10–20 cm pitkä sekä hieman veltto ja harvahko röyhy. Tähkylät ovat munanmuotoisia, 2–4 mm pitkiä, ruskehtavia ja harvakukkaisia, sillä kussakin tähkylässä on vain kolme tai neljä kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat hyvin lyhyet. Ulkohelpeet ovat noin 2 mm pitkiä ja niissä on seitsemän selvää suonta.
Viirusorsimo on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä on tavattu Suomessakin Helsingin seudulla. Ruotsissakin viirusorsimo on harvinainen ja sitä on löydetty Öölannista, Smålandista ja Itä-Götanmaalta.
Juha Pursiainen (jääkiekkoilija)

Juha Pursiainen (s. 15. tammikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi koko uransa kasvattajaseurassaan Saimaan Pallossa, jossa Pursiainen pelasi yhteensä SM-liigaa 171 runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7 ja keräten 102 jäähyminuuttia. Hänet tunnettiin pelityyliltään lähinnä puolustavana puolustajana. Jatkoaika.com -verkkolehden mukaan Pursiainen oli hieman taiteellisen vaikutelman itsestään antava pelaaja, joka omasi valtavan potentiaalin ja oli parhaimmillaan hyödyllinen pelaaja joukkueelleen jokaisella osa-alueella. Hänen tasonsa kuitenkin ailahteli uran aikana. Lopulta Pursiainen lopetti pelaajauransa omasta tahdostaan yllättäen vain 22-vuotiaana kauden 2003–2004 päätteeksi. Hän laukoi oikealta.
Ura.
Seuraura.
Pursiainen on Saimaan Pallon kasvatti. Hän oli nostamassa kauden 1999–2000 päätteeksi seuran A-nuoria A-nuorten I-divisioonasta A-nuorten SM-liigaan. Vain 17-vuotias Pursiainen debytoi samalla kaudella myös SaiPan SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Myös kauden 2000–2001 Pursiainen vietti pääasiassa seuran A-nuorissa. Hän pelasi kauden aikana neljä SM-liigaottelua. Huhtikuussa 2001 Pursiainen teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2001–2002 Pursiainen teki 44 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Hän vahvisti myös SaiPan A-nuoria, jossa Pursiainen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Huhtikuussa 2002 hän teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2002–2003 Pursiainen teki runkosarjassa kaksi tehopistettä. Hän teki liigauransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen maalinsa 3. joulukuuta 2002 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Maaliskuussa 2003 Pursiainen teki SaiPan kanssa taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Myös kaudella 2003–2004 Pursiainen teki runkosarjassa kaksi tehopistettä. Viimeisen runkosarjaottelun päätteeksi hän ilmoitti vain 22-vuotiaana lopettavansa jääkiekkoilun ja keskittyvänsä muihin asioihin.
Maajoukkueura.
Pursiainen pelasi kymmenen nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Opinnot.
Jääkiekkouran jälkeen Pursiainen opiskeli Turun yliopistossa filosofiaa ja laati pro gradu -tutkielmansa Jacques Lacanin ajattelusta.
Yksityiselämä.
Pursiaisen avopuoliso on kansanedustaja Li Andersson. Heidän ensimmäinen lapsensa syntyi tammikuun alussa 2021.
Metafosfaatti

Metafosfaatti-ioni on happihapon anioni, jonka empiirinen kaava on PO3−. Metafosfaatin voidaan katsoa muodostuvan PO4-rakenneyksiköistä, joista kukin jakaa kaksi kulmaa toisen yksikön kanssa. Tämä voi muodostua kahdella tavalla eli renkaana, kuten trimetafosfaatissa, tai ketjuna, jolla on sama rakenne kuin ammoniummetavanadaatilla.
Metafosfaatteja voidaan pitää vastaavien metafosforihappojen (HnPnO3n) suoloina, vaikka näitä happoja ei ole kyetty eristämään.
Intiaaniheinät

Intiaaniheinät ("Sorghastrum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 20 lajia.
Suvun lajeista ainakin kultaintiaaniheinää ("Sorghastrum nutans") käytetään koristeheinänä eli heinämäisenä koristekasvina.
Aarno Hiekkaranta

Aarno Hiekkaranta (23. joulukuuta 1932 Kemi – 9. toukokuuta 2017 Porvoo) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija. Hän pelasi jääkiekkoa SM-sarjassa sekä hyökkääjänä että puolustajana kaikkiaan 14 kautta vuosina 1949–1965. Hiekkaranta pelasi urallaan myös kahdet MM-kilpailut. Hänet tunnettiin varsin kovaotteisena pelaajana, mutta myös hyvästä laukauksestaan, sillä Hiekkaranta sijoittui parhaimmillaan SM-sarjan maalipörssissä toiseksi.
Jääkiekkoura.
Seuraura.
Hiekkaranta syntyi Kemissä, mutta kasvoi Helsingin Töölössä. Hänen kasvattajaseuransa on Helsingin Jääkiekkoklubi, jonka SM-sarjajoukkueessa Hiekkaranta debytoi vain 17-vuotiaana kaudella 1949–1950. Kuuden ensimmäisen HJK:ssa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi Ruotsin II-divisioonan Morgårdshammar IF:ään. Tämän jälkeen Hiekkaranta sai töitä Porvoosta Tehokaasu Oy:n palveluksesta Neste Oy:n tehtailta Sköldvikistä. Yrityksen toimitusjohtajana oli Olli Pulkkanen, joka kuului myös Karhu-Kissojen SM-sarjajoukkueen johtoon. Hiekkaranta lopulta päätyi joukkueeseen Pulkkasen kautta ja jatkoi siellä kiekkoilua kaudella 1956–1957.
Kaudeksi 1958–1959 Hiekkaranta palasi HJK:hon. Hänen puolustajaparinaan toimi siellä 1960-luvun alussa mm. Kari Kinnunen, joka oli Hiekkarannan lanko, sillä heidän vaimonsa olivat sisaruksia. Seitsemän HJK:ssa vietetyn vuoden jälkeen Hiekkaranta pelasi 1960-luvun lopulla vielä Suomensarjaa Helsingin Peikoissa ja Töölön Vesassa sekä Maakuntasarjaa Porvoon Urheilijoissa.
Vuonna 1975 Hiekkaranta oli mukana perustamassa Loviisan Jääkiekkoklubia. Seuran miesten joukkue aloitti kaudella 1975–1976 III-divisioonassa, tuolloin Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. LJK pelaa III-divisioonassa myös kaudella 2017–2018, tosin nykyään viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Maajoukkueura.
Hiekkaranta edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1954 ja 1955. Yhteensä hän pelasi 24 A-maaottelua.
Jalkapalloura.
Hiekkaranta aloitti jalkapallouransa Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän saavutti pronssia vuonna 1954. Hänet valittiin samana vuonna lehdistön joukkueeseen perinteiseen Liitto–Lehdistö-otteluun. Hiekkaranta pelasi myös FC Kiffenissä voittaen hopeaa vuonna 1961 ja pronssia vuonna 1960.
Vuosina 1969–1970 Hiekkaranta valmensi Porvoon Akillesta. Hän pelasi samaan aikaan myös tennistä, jossa Hiekkaranta voitti Porvoon mestaruuden.
Urheilu-uran jälkeen.
Hiekkaranta siirtyi Tehokaasu Oy:n jälkeen röntgenkuvauksia suorittavan yrityksen palvelukseen ja päätyi Loviisaan rakentamaan ydinvoimalaa. Myöhemmin hän työskenteli myös muutaman vuoden Saudi-Arabiassa.
Hiekkaranta asui viimeiset vuotensa Loviisassa ja harrasti mm. keilailua. Hän kuoli Porvoon sairaalassa 9. toukokuuta 2017.
Mäkihypyn FIS Cup

FIS Cup on Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) järjestämä mäkihypyn kolmanneksi korkeatasoisin kauden aikana järjestettävä sarjamuotoinen kilpailu, maailmancupin ja Continental Cupin jälkeen.
Miesten FIS Cup järjestettiin ensimmäisen kerran kaudella 2005–2006 ja naisten ensimmäinen kausi oli 2012–2013. FIS Cupissa suurin osa kilpailuista järjestetään normaalimäissä. Mäkihyppääjät harvoin kilpailevat koko kautta FIS Cupissa, sillä se toimii ponnahduslautana Continental Cupiin. 
FIS Cupia alemmat tasot ovat FIS Race ja Alpen Cup.
Mäkihypyn Alpen Cup

Mäkihypyn Alpen Cup on Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) järjestämä mäkihypyn sarjamuotoinen kilpailu alle 20-vuotiaille nuorille Keski- ja Itä-Euroopassa.
Miesten ensimmäinen kausi järjestettiin kaudella 1990–1991. Kesäkausi otettiin käyttöön kaudella 1996–1997 ja kaudella 1999–2000 oli kaksi erillistä sarjaa kesällä ja talvella. Kaudesta 2000–2001 alkaen on yhdistetty kesän ja talven kilpailujen pisteet yhteiseksi sarjaksi.
Kausina 2000–2004 ja kaudesta 2013–2014 alkaen on järjestetty myös oma sarja naisille.
Kilpailut on tarkoitettu vain korkeintaan 20-vuotiaille junioreille. Kauteen 2005–2006 saakka ikäraja oli 18 vuotta. Vuoteen 2006–2007 asti vain alppimaiden hyppääjät pääsivät kilpailemaan. Kaudesta 2007–2008 alkaen myös Itä-Euroopan valtioiden urheilijat ovat saaneet osallistua kilpailuihin, kuten bulgarialaiset, puolalaiset, romanialaiset, slovakialaiset, tšekkiläiset ja unkarilaiset.
Anna-Maija Tanttu

Anna-Maija Tanttu, o.s. Karvonen (s. 23. kesäkuuta 1938 Helsinki) on suomalainen ruokatoimittaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria ja ura.
Tanttu syntyi diplomi-insinööri Kauko Heikki Karvosen ja apulaiskamreeri Maija Liisa Liuksialan perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1964 oli toimittaja Juha Tanttu (k. 1998) ja toinen vuodesta 2003 on ekonomi Jyri Kalervo Muttonen. Tanttu tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui kotitalousopettajaksi 1960, minkä jälkeen hän opiskeli vuoden Wisconsinin yliopistossa. Mainos-TV:n kotitaloustoimittajana Tanttu työskenteli 1961–1964 ja Karjalan yhteiskoulun lehtorina 1965–1974. Hän oli "Me Naiset -lehden" toimittaja 1975–1982, "Jaanan" toimituspäällikkö 1983–1984, "Uuden Suomen" freelancer-toimittaja 1985–1986, "Glorian" 1987–2003 ja "Glorian ruoka &amp; viinin" vuodesta 2003. Aikakauslehtien päätoimittajien yhdistyksen Julius-palkinto hänelle myönnettiin 1991, Ruoka-Glorian palkinto 1999, Heinon Tukku Oy:n tunnustuspalkinto 2003 ja Kalakauppiasliiton sekä Porin silakkamarkkinoiden Vuoden silakka -palkinto 2004. Vuonna 2007 Tantulle myönnettiin Suomen Gastronomien Seuran kunniapuheenjohtajan arvonimi. Suomalainen Ruokakulttuurirahasto palkitsi hänet ruuan parissa tehdystä elämäntyöstä vuonna 2014.
Teoksia.
Tanttu on tehnyt useita ruokaan liittyviä tietokirjoja:
Runaway (Kanye Westin kappale)

Runaway on chicagolaisen hip-hop artisti ja tuottaja Kanye Westin kappale, joka on toinen single vuonna 2010 julkaistusta albumista, My Beautiful Dark Twisted Fantasy. Kappaleella esiintyy amerikkalainen artisti Pusha T joka laulaa kappaleen toisen säkeistön. Kanye pyysi häntä näyttelemään "kusipäätä" säkeistöllään.
Kappale julkaistiin 4. lokakuuta 2010 ja se esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2010 televisiokanava MTV:n järjestämässä MTV Video Music Awards -palkintogaalassa. West esitti 2. lokakuuta 2010 kappaleet "Runaway" &amp; "Power (Kanye Westin kappale)" Saturday Night Live -televisio-ohjelmassa.
Kuvataiteilija ja valokuvaaja George Condo suunnitteli Runawayn kansikuvan. Hän on suunnittellut myös Kanyen My Beautiful Dark Twisted Fantasyn ja Power -singlen kansikuvan. Kansikuvassa esiintyy balettitanssija, joka pitää kädessään viinilasia.
Runaway esiintyy vuonna 2013 julkaistun Kauhea kankkunen 3 -elokuvan trailerissa.
Taustaa.
Runawayn inspiraation lähteenä toimi Westiin kohdistuva kritiikki Taylor Swiftin puheenvuoron keskeyttämisestä vuonna 2009 MTV:n järjestämässä MTV Video Music Awards -palkintogaalassa. West lähti hermolomalle Havaijille, Oahun saarelle, jossa hän tuotti suurimmaksi osaksi My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumin. Kappale nauhoitettiin keväällä vuonna 2010 Honolulussa.
Fanit luulivat Kanyen pyytävän anteeksi kappaleella Taylor Swiftiltä, mutta Kanye kielsi väitteet.
Rakenne.
Kappaleen tuotti pääosin Kanye West, apulaistuottajina toimi Emile Haynie, Jeff Bhasker ja Mike Dean. Kappale muistuttaa tyyliltään Westin 808s and Heartbreak -albumia. West käsittelee kappaleella häneen kohdistuvaa kritisismiä ja parisuhdetta Amber Rosen kanssa.
Kappale kestää yli yhdeksän minuuttia ja siinä käytetään paljon erilaisia instrumenttejä, kuten selloa. Kappale alkaa toistuvalla pianomelodialla, joka jatkuu koko kappaleen ajan ja loppuu vokooderilla muokatulla laululla, toistaen kertosäettä. Kappaleen oli alun perin tarkoitus kestää kaksikymmentä minuuttia.
Kappale sämplää Expo 83-yhtyeen kappaletta "The Backyard Heavies" ja Rick Jamesin "Mary Jane" kappaleen liveversiota.
Musiikkivideo.
Kanye ohjasi myös 35 minuuttia kestävän lyhytelokuvan kappaleen musiikkivdeoksi, jossa soi myös muita kappaleita My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumilta. West ohjasi elokuvan kokonaan ja hän otti inspiraatiota mm. Michael Jacksonin Thrilleristä ja ohjaaja Stanley Kubrickin elokuvista.
Lyhytelokuva kertoo Westin ja feenikslinnun (Selita Ebanks) rakkaustarinan, jossa heidän välilleen kehittyy suhde. West löytää linnun metsästä ja opettaa kotona hänelle miten tutustua ihmisiin ja kutsuu hänet juhlaan. Juhlassa vieraat arvostelevat Westin tyttöystävää. West soittaa tämän jälkeen Runawayn ja taustalla tanssii balettitanssijoita. 
Palaute.
Kanyen kappale sai hyvin paljon positiivista palautetta kriitikoilta ja monet pitävät kappaletta Westin parhaimpana, kuten Highsnobiety. Rolling Stone nimitti kappaleen vuoden 2010 parhaimmaksi kappaleeksi ja Pitchfork antoi kappaleelle "Best New Track" -tittelin.
Henkilöstö.
Henkilöstö lainattu "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" -albumin vihkosesta:
Erkki Mononen

Erkki Mononen (29. toukokuuta 1943 Joensuu – 27. helmikuuta 2023) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-sarjaa Lahden Reippaassa ja Jokereissa yhteensä 158 runkosarjaottelua tehopistein 70+34=71 ja keräten 160 jäähyminuuttia. Mononen oli ensimmäinen Lahden Reippaasta Suomen A-maajoukkueeseen valittu pelaaja. Hän toimi myös joukkueen pelaajavalmentajana kaudella 1968–1969 ja Jokereiden kapteenina vuosina 1969–1971.
Ura.
Seuraura.
Mononen on Joensuun Kiekko-Karhujen kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä 1960-luvun alussa Suomensarjassa seuran nimen ollessa Joensuun Kiekko-Pojat. Hän eteni joukkueen kanssa SM-sarjan karsintoihin vuosina 1962 ja 1964, mutta JoKP jäi kuitenkin molempina vuosina ilman sarjanousua. Mononen itse siirtyi pelaamaan SM-sarjatasolle Lahden Reippaan joukkueeseen kaudeksi 1965–1966. Hän oli heti ensimmäisellä kaudellaan joukkueen paras maalintekijä 17 osumallaan ja Mononen valittiin Reippaan parhaaksi pelaajaksi. Hän voitti vuonna 1966 myös Suomen Cupin. Kaudella 1968–1969 Mononen toimi pelaamisen ohella Reippaan päävalmentajana.
Kaudeksi 1969–1970 Mononen siirtyi yhdessä veljensä Laurin sekä Ilpo Koskelan kanssa Jokereihin, joiden kapteeniksi hän nousi. Kaudella 1970–1971 Mononen johdatti joukkueen SM-hopeaan. Kaudeksi 1972–1973 hän palasi Lahden Reippaaseen, joka oli kaksi vuotta aiemmin pudonnut Suomensarjaan. Mononen eteni joukkueen kanssa loppusarjaan, mutta Reipas jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudeksi 1974–1975 joukkue putosi Maakuntasarjaan. Reipas nousi kauden päätteeksi vastaavasti Suomen sarjan tilalle perustettuun I-divisioonaan. Kauden 1975–1976 päätteeksi Kiekkoreipas (aik. Lahden Reipas) nousi jälleen sarjatasoa ylemmäs SM-liigaan.
Marraskuussa 2013 Mononen nimettiin ensimmäisten joukossa Pelicansin perustamaan Lahti-kiekon Hall of Fameen toisena pelaajana.
Maajoukkueura.
Mononen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1966 ja 1971. Yhteensä hän pelasi 39 A-maaottelua.
Muuta.
Monosen pikkuveli Lauri pelasi omalla urallaan seitsemät miesten arvokisat ja kaksi kautta WHA-liigassa. Hänet on aateloitu Jääkiekkoleijonaksi numerolla 75 ja Jokipojat on jäädyttänyt Laurin pelinumeron 15.
Barbara Lönnqvist

Siv Barbara Lönnqvist (s. 15. kesäkuuta 1945 Espoo) on suomenruotsalainen kielitieteilijä ja kääntäjä. Hän hoiti venäjän kielen ja venäläisen kirjallisuuden professuuria Åbo Akademissa vuosina 1989–2013.
Opinnot ja ura.
Lönnqvist opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1973. Hän jatkoi opintojaan Tukholman yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1979 tutkielmalla, joka käsitteli Velimir Hlebnikovia. Hän työskenteli Tukholman yliopistossa yliassistenttina 1983–1989, kunnes siirtyi Turkuun. Hän on kääntänyt useita teoksia venäjästä ja serbiasta ruotsiksi, muiden muassa Jevgeni Zamjatinia, Danilo Kišiä, Leo Tolstoita ja Anna Ahmatovaa. Hänelle myönnettiin De Nion kääntäjäpalkinto vuonna 1988 ja Ruotsin akatemian jakama Natur &amp; Kultur -säätiön kääntäjäpalkinto vuonna 1995.
Yksityiselämä.
Lönnqvistin veli on kansatieteilijä Bo Lönnqvist. Hänen puolisonsa on ollut matemaatikko Jockum Aniansson vuodesta 1980, ja heillä on kaksi lasta.
Aili Keskitalo

Aili Keskitalo, pohjoissaameksi Biehttar Heaikka Elle Máreha Áili (s. 29. lokakuuta 1968 Hammerfest, Norja) on norjalainen saamelaispoliitikko, joka oli Norjan Saamelaiskäräjien puheenjohtaja vuosina 2005–2007, 2013–2016 ja 2017–2021. Sitä ennen hän oli Norjansaamelaisten keskusliiton (Norgga Sámiid Riikkasearvi, Norske Samers Riksforbund) puheenjohtaja vuosina 2003–2005 ja 2008–2015.
Keskitalo on aiemmin työskennellyt Saamelaisessa korkeakoulussa ja Koutokeinon kunnassa. Keskitalo on suorittanut maisterin tutkinnon julkishallinnossa Copenhagen Business Schoolissa.
Keskitalo oli historian ensimmäinen minkään saamelaisparlamentin naispuheenjohtaja, sekä ensimmäinen saamelaispuheenjohtaja, jonka äidinkieli ei ole saame vaan norja. Hän kuitenkin puhuu pohjoissaamea sujuvasti.
Keskitalo on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä.
Jorma Hietanen

Jorma Hietanen (20. toukokuuta 1940 Tampere – 21. marraskuuta 2014) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja jääpalloilija. Hän koko jääkiekkouransa ajan Saimaan Pallossa, jossa Hietanen pelasi SM-sarjaa tehden yhteensä 148 runkosarjaottelua tehot 90+48=138 ja keräten 86 jäähyminuuttia. Hän toimi kaudella 1964–1965 joukkueen kapteenina.
Ura.
Hietanen aloitti pääsarjauransa Saimaan Pallossa kaudella 1959–1960, kun joukkue nousi ensimmäistä kertaa Suomen pääsarjatasolla. Hän sai nimiinsä myös seuran historian ensimmäisen SM-sarjamaalin 13. joulukuuta 1959 SaiPan ensimmäisessä pääsarjaottelussa. Kaudella 1964–1965 Hietanen toimi joukkueen kapteenina. Kauden 1965–1966 päätteeksi hän voitti SM-pronssia, joka on SaiPan toistaiseksi ainoa voitettu SM-mitali. Hietanen onnistui SaiPassa kymmenen vuoden aikana harvinaisesti myös maalinteossa joukkueen jokaisessa rangaistuslaukauksessa. Hän päätti lopettaa pelaajauransa 27-vuotiaana kauteen 1967–1968, jonka viimeisen, vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan ottelun päätteeksi Hietanen palkittiin ottelun parhaana pelaajana.
Lopetettuaan jääkiekkouransa Hietanen pelasi jääpalloa Veiterässä, jonka riveissä hänellä oli nuoruusvuosiltaan kaksi nuorten Suomenmestaruutta sekä seuran edustusjoukkueessa SM-pronssimitali. Hietanen toimi jääpallon parissa sittemmin myös miesten maajoukkueen joukkueenjohtajana ja oli mukana järjestämässä useita kansainvälisen tason jääpallotapahtumia Lappeenrannassa.
1960-luvun lopulla Hietanen muutti Ruotsiin, jossa hänelle aukesi ura Volvon tehtaiden työnjohtajana. Hietanen pelasi töiden ohella myös kaukalopalloa Volvon joukkueessa. Hän oli mm. nostamassa joukkuetta Ruotsin I-divisioonaan ja voittamassa Göteborgin mestaruutta. 1980-luvun alussa Hietanen liittyi veteraanijääkiekkojoukkue Starikoiden mukaan ja on nimetty joukkueen ensimmäiseksi ja toistaiseksi ainoaksi kunniajäseneksi. Hietanen osallistui sittemmin aktiivisesti myös Wanha SaiPan jääkiekkotoimintaan.
Hietanen kuoli 21. marraskuuta 2014 vaikean sairauden murtamana.
Klassinen taloustiede

Klassinen taloustiede tarkoittaa Adam Smithin ja häntä seuranneiden taloustieteilijöiden edustamaa koulukuntaa, joka sai alkunsa 1700-luvulla Smith kirjasta "Kansojen varallisuus". Sen merkittävimpiin teoreetikoihin lasketaan Adam Smithin lisäksi David Ricardo, Thomas Malthus ja John Stuart Mill. Karl Marx sovelsi teoriaa työn arvosta omissa töissään.
Veikko Launis

Veikko Launis (s. 23. maaliskuuta 1964 Helsinki) on lääketieteellisen etiikan professori ja etiikan ja yhteiskuntafilosofian dosentti Turun yliopistossa. Hän on erikoistunut erityisesti moraalifilosofian, bioetiikan ja tutkimusetiikan kysymyksiin.
Launis on kirjoittanut väitöskirjansa "Multidimensional Bioethics" Turun yliopistossa vuonna 2001. Lisäksi hän on kirjoittanut lukuisia artikkeleita tieteellisiin ja yleistajuisiin aikakausjulkaisuihin Suomessa ja ulkomailla. Launis on toiminut jäsenenä ja puheenjohtajana useissa kansallisissa ja alueellisissa eettisissä toimikunnissa ja neuvottelukunnissa. Hänen uudempi tuotantonsa käsittää muun muassa ihmisyyden etiikkaa käsittelevän teoksen "Ihmisarvo" (Vastapaino 2018).
The Cloverfield Paradox

The Cloverfield Paradox on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut science fiction -kauhuelokuva, jonka on ohjannut Julius Onah. Se on "Cloverfield"-elokuvasarjan kolmas osa. Elokuvan pääosissa ovat Daniel Brühl, Elizabeth Debicki, Aksel Hennie, Gugu Mbatha-Raw, Chris O’Dowd, John Ortiz, David Oyelowo ja Zhang Ziyi.
"The Cloverfield Paradoxin" traileri julkaistiin yllätyksellisesti Super Bowl LII:n aikana 4. helmikuuta 2018, jonka jälkeen elokuva ilmestyi Netflixiin samana päivänä.
Vaikka elokuvan uniikkeja mainostapoja ylistettiin, itse elokuva vastaanotti yleisesti negatiivisia arvosteluja elokuvakriitikoila, jotka eivät pitäneet kerronnasta, käsikirjoituksesta tai editoinnista, ja monet sanoivat sitä jopa huonoimmaksi "Cloverfield"-elokuvaksi, vaikkakin Mbatha-Raw’n hahmo sai hieman kehua.
Juoni.
Maailmaa vaivaa energiakriisi, jonka johdosta suurvallat ovat ajautumassa suursotaan. Lähiavaruuteen Maata kiertävälle radalle on rakennettu tutkimuslaitos, jossa on tarkoitus löytää vaihtoehtoinen energian lähde ja tuotantotapa. Tutkijat ovat kehitelleet uudenlaista hiukkaskiihdytintä energiakriisin ratkaisuksi.
Kansainvälinen tutkijaryhmä on pääsemässä lähes tavoitteeseensa, kun menee jokin pieleen. Epäonnistuneen kokeen tuloksena laitos vioittuu ja siirtyy Maata kiertävältä radalta tuntemattomaan paikkaan. Viestintäyhteydet tutkimuslaitoksen ja Maan välillä ovat katkenneet.
Laitoksella tapahtuu outoja tapahtumia ja tapaturmia, kuten kadonneita gyroskooppeja ja tutkimuskohteina olevien matofarmeja sekä ihmisiä sisäänsä sulkevia seinärakenteita. Erään seinän sisältä löytyy tutkijatiimiin kuulumaton ihminen. Selviää, että kyseinen henkilö edustaa vaihtoehtoista tapahtumalinjaa. Hän on siirtynyt omasta, rinnakkaisesta todellisuudesta tähän todellisuuteen epäonnistuneen energiakokeen johdosta.
Energialähteen testauksessa tapahtuneen ongelmatilanteen johdosta tutkimuskeskus ja sen miehistö on vaihtanut rinnakkaiseen ulottuvuuteen, väärään todellisuuteen. Tiimi päättää kokeilla päästä omaan ulottuvuuteensa toistamalla hiukkaskiihdyttimen kokeen.
Atsobisisobutyronitriili

Atsobisisobutyronitriili (C8H12N4) eli AIBN on atsoyhdisteisiin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Erityisesti sitä käytetään polymeeri­teollisuudessa radikaali-initiaattorina ja vaahdottavana reagenssina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa atsobisbutyronitriili on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Kuumennettaessa tai säteilytettäessä ultraviolettivalolla atsobis­isobutyronitriiliä tai sen liuoksia se hajoaa typpikaasuksi ja syanopropyyli­radikaaleiksi. Tämä saattaa tapahtua jopa räjähdysmäisen kiivaasti.
Valmistus ja käyttö.
Atsobisisobutyronitriilin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa hydratsiini ja asetonisyanohydriini kondensoituvat bisisobutyro­syano­hydratsiiniksi. Tämä yhdiste hapetetaan klooriveden ja natriumhypokloriitin avulla atsobis­isobutyro­nitriiliksi. Koska atsobis­isobutyro­nitriilistä voidaan muodostaa suhteellisen helposti radikaali, käytetään sitä radikaali-initiaattorina muun muassa polystyreenin, polyvinyyli­asetaatin ja polymetyyli­metakrylaatin valmistusprosesseissa. Yhdisteen hajoamisessa vapautuu typpikaasua, joka paisuttaa vaahtomuovit.
European Business Number

European Business Number (EBN) on saksalaisen "DAD GmbH" -yhtiön huijaus. Huijauksessa yritykselle lähetetään erehdyttävän viralliselta näyttävä kirje tai sähköposti. Kirjeessä pyydetään tarkastamaan yrityksen tiedot ja ilmoittamaan Y-tunnus sekä arvonlisäveronumero ilmaiseksi. Palauttamalla vastauslomakkeen yritys huomaamattaan sitoutuu pitkäaikaiseen mainossopimukseen, johon liittyy korkea vuosimaksu. Mainossopimusta on vaikea peruuttaa.
Suomessa EBN-kirjeitä ovat saaneet yritykset ja metsänomistajat ainakin vuosina 2015–2017. Huijauksia on havaittu myös muissa maissa.
Huijaus voi täyttää petoksen tunnusmerkistön. Yritys välttyy maksuilta, jos se ei vastaa viestiin. Jos yritys saa aiheettoman laskun, se voi tehdä asiasta rikosilmoituksen.
European Register of Commerce (ERC).
Sama huijaus jatkuu uuden yrityksen "DAD Deutscher Adressdienst GmbH" toimesta uudella nimellä. Huijauksen keskeinen toimintaperiaate on muuttumaton. Yrittäjille lähetetään kirjeitä, joissa kehotetaan tarkistamaan yrityksen tiedot GDPR-muutoksen vuoksi.
DAD Deutscher Adressdienst GmbH konkurssi.
Saksan Liittotasavallan Virallisessa Lehdessä (electronic Bundesanzeiger) on julkaistu tieto 4.4.2019 yrityksen hakemisesta konkurssiin ja kehotus velkojille ottaa yhteyttä pesänhoitajaan.
Bound 2

Bound 2 on yhdysvaltalaisen hip hop -artistin ja tuottajan Kanye Westin toinen single Yeezus-albumilta, jonka julkaisi Roc-A-Fella ja Def Jam 28. elokuuta 2013. Kappaleella vierailee soul-laulaja Charlie Wilson.
Kappale on Yeezus-albumin viimeinen kappale, joka eroaa paljon albumin minimalisesta ja aggressiivisesta tyylistä. Kappale ottaa vaikutteita soulista ja rnb:stä. Kappale sämplää Ponderosa Twins Plus One -yhtyeen "Bound"-kappaletta ja Brenda Leen Sweet Nothin′s -kappaletta.
Ponderosa Twins Plus One -yhtyeen laulaja Ricky Spicer haastoi Westin ja kappaleen julkaisseet levy-yhtiöt oikeuteen koska West ei pyytänyt Spicerilta lupaa samplen käyttöön. Syyte selvitettiin lopullisesti vuonna 2015.
Kappaleelle julkaistiin kontroversiaalinen musiikkivideo, jossa West ajaa vaimonsa Kim Kardashianin kanssa moottoripyörällä alastomana. Video on tehty tarkoituksella halvan näköiseksi, taustat on muokattu green screenillä videoon. Televisiosarja South Park teki musiikkivideosta parodian, "My Gurl Ain′t No Hobbit". 
Rolling Stone piti kappaletta "rohkeana ja Westin kauneimpana kappaleena" ja Complex sijoitti kappaleen 16. sijalle "The Best Songs of 2013 So Far" -listalla.
Luettelo WonderSwan Color -peleistä

Tämä on luettelo WonderSwan Color- ja SwanCrystal-käsikonsoleille julkaistuista peleistä.
Leeni Peltonen

Leeni Marja Peltonen (s. 1. elokuuta 1961 Heinola) on suomalainen viestintäalan ammattilainen ja tietokirjailija, joka on työskennellyt myös toimittajana ja päätoimittajana.
Henkilöhistoria.
Leeni Peltonen syntyi opettaja Juhani Peltosen ja terveystarkastaja Leila Ahosen perheeseen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1989. Peltonen työskenteli "TEE-lehden" toimitussihteerinä 1985–1987 ja freelancer-toimittajana 1988–1989. "Kaksplus"-lehdessä hän oli toimittaja, toimitussihteeri ja vt. päätoimittaja 1989–1994 ja "Suomen Kuvalehdessä" toimitussihteeri 1995–2001 ja toimituspäällikkö 2001–2004. Peltonen oli Yhtyneet Kuvalehdet -yhtiön Kirjat-ryhmän kustannuspäällikkö 2004, "Kotilieden" päätoimittajaksi hänet nimitettiin 2005. Hän oli vuodesta 2014 myös "Dekon", "Maalla-lehden" ja "Kotiliesi Käsityön" päätoimittaja. Peltonen irtisanoutui tehtävistään 2015 ja perusti viestintäyrityksen. 
Teoksia.
Peltonen on julkaissut ja toimittanut useita tietokirjoja:
Aglianico

Aglianico on viinin valmistukseen käytettävä, useimmiten tumma rypälelajike. Se on italialainen alkuperäislajike, jota on sanottu yhdeksi merkittävimmistä italialaisrypäleistä. Rypäleen parhaimmat kasvupaikat ovat vulkaanisessa maaperässä, vuoren rinteillä. 
Historiaa.
Aglianico on ikivanha rypälelajike.
Nimitykset.
Aglianicoa viljellään ympäri maailmaa kymmenillä eri nimillä. 
Aglianico Italiassa.
Aglianicoa viljellään Italiassa lähinnä eteläisillä Apulian, Basilicatan ja Campanian alueilla. Kaikkiaan rypälettä viljellään Italiassa noin 100 neliökilometrin alueella.
Rypälettä käytetään kymmenissä italialaisissa laatuviineissä. Aglianicoa sisältäviä laatuluokiteltuja DOCG-punaviinejä ovat Aglianico del Taburno, Aglianico del Vulture Superiore ja Taurasi.
Aglianico-viinit ovat useimmiten punaviinejä, mutta myös rosee- ja kuohuviinejä tuotetaan.
Vanemuine (jumala)

Vanemuine on virolainen pseudomytologinen laulun ja soiton jumala. Nimen on muodostanut Friedrich Robert Faehlmann yhdistämällä suomalaisen mytologian "Väinämöinen-"nimen"," Kristjan Jaak Petersonin muokkaamassa asussa "Vainemoinen," kansanetymologisesti sanoihin "vanem" ’vanhempi, vanhin, päällikkö’ ja "muistne" ’muinainen, ikimuistoinen’. 
Vanemuine-hahmon inspiraationa toimi suomalaisten Väinämöinen, jonka toi Viron sivistyneistön tietoisuuteen Kristjan Jaak Petersonin vuonna 1821 ilmestynyt "Finnische Mythologie," saksankielinen laitos Christfrid Gananderin tutkielmasta "Mythologia Fennica." Peterson arveli, että virolaisillakin on täytynyt olla Väinämöistä vastaava hahmo, vaikka sellaista ei enää kansanperinteessä tavata. Vuonna 1838 Friedrich Robert Faehlmann esitteli Viron oppineiden seuran ("Gelehrte Estnische Gesellschaft") kokouksessa saksaksi myyttisiä tarinoita, jotka väitti kääntäneensä ja keränneensä kansan suusta. Niihin kuului "Wannemunne’s Sang", kertomus, jossa Wannemunne laskeutuu taivaasta, kutsuu ihmiset ja eläimet koolle kuulemaan kantelensoittoaan ja opettaa ihmiset laulamaan. Myöhemmin nimi muuttui nykyiseen muotoonsa ja sai kansanetymologisen tulkinnan: vuonna 1847 pitämässään esitelmässä Faehlmann selitti, että Vanemuine oli ylijumala Taaran kolmesta pojasta vanhin ("vanem" ’vanhempi’). Faehlmannin saksaksi aloittelemasta "Kalevipoeg"-runoelmasta siirtyi Fr. R. Kreutzwaldin "Kalevipoeg"-eepokseen alkusäe ”Lainaa minulle kanneltasi, Vanemuine!”. "Kalevipoeg"-eepoksen ja kansallisromanttisen kirjallisuuden kautta käsitys Vanemuisesta virolaisten muinaisena laulun ja soiton jumalana levisi kansan keskuuteen. Vanemuine tunnetaan kulttuurisymbolina edelleen, vaikka Faehlmannin Vanemuine-tarujen aitoutta epäilivät jo aikalaiset ja viimeistään Matthias Johann Eisen vuonna 1919 ilmestyneessä "Eesti mütoloogia" -teoksessaan osoitti, että Vanemuista ei virolaisessa kansanperinteessä ole koskaan tunnettu. 
Vanemuine-jumalan mukaan nimettiin vuonna 1865 perustettu Vanemuisen Seura ("Vanemuise Selts"), joka vuonna 1869 järjesti Tartossa Viron ensimmäiset yleiset laulujuhlat. Vanemuisen Seuran viisivuotisjuhlissa esitetystä ensimmäisestä vironkielisestä näytelmästä (Lydia Koidulan 'Serkku Saarenmaalta', "Saaremaa onupoeg") saivat alkunsa vironkielinen teatteritoiminta ja Tartossa edelleenkin toimiva Vanemuine-teatteri. Myös neuvostoliittolainen Tallinnan ja Helsingin välisen matkustajaliikenteen vuonna 1965 uudelleen avannut laiva oli nimeltään Vanemuine.