Sukupuolten tasa-arvon paradoksi

Sukupuolten tasa-arvon paradoksi on kiistanalainen tutkimustulos, jonka mukaan sukupuolten tasa-arvoa edistävissä maissa on yleensä epätasaisempi sukupuolijakauma tieteen, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan aloilla eli niin sanotuilla STEM-aloilla. Ehkä tunnetuin käsitettä käyttänyt tutkimus on kiistanalaiseksi todettu Gijsbert Stoetin ja David C. Gearyn tutkimus Joukko Harvardin tutkijoita ei kuitenkaan pystynyt toistamaan tutkimuksen tuloksia, ja joulukuussa 2019 Stoetin ja Gearyn alkuperäiseen julkaisuun tehtiin merkittävä korjaus. Stoet ja Geary pitivät vuonna 2020 alkuperäistä löytämäänsä korrelaatiota yhä pätevänä tutkimusmenetelmiä koskevasta keskustelusta huolimatta. 
Alkuperäinen julkaisu sai aikanaan paljon huomiota tiedotusvälineissä, mutta tutkimuksen tulosten kyseenalaistaminen ja korjaukset eivät ole saavuttaneet samanlaista huomiota ja alkuperäisen artikkelin pohjalta kirjoitettuja uutisia jaetaan yhä. Osa alkuperäisestä tutkimustuloksesta uutisoineita tahoja on kumminkin julkaissut korjauksen uutiseen tai poistaneet alkuperäisen uutisen.
Yleistä.
Stoetin ja Gearyn tutkimuksen mukaan Pohjoismaissa, jotka ovat ottaneet käyttöön hallitusten tasa-arvotason kiintiöt yrityksissä, tulokset ovat edelleen melko epätasaisia, varsinkin yritysten ylimmässä johdossa. Yksi paradoksin hypoteesi on, että sukupuolen suhteen tasa-arvoisesissa maissa kaikkien sukupuolten edustajat voivat melko vapaasti ilmaista itseään yksilöinä uravalinnoissaan sen sijaan, että valitsisivat uran ulkopuolisten vaikutusten perusteella. Tämä viittaisi siihen, että sukupuolten välillä olisi luontaisia persoonallisuuseroja. 
Stoetin ja Gearyn tutkimus perustuu hypoteesiin, jonka mukaan yhteiskunnan rikastuessa ja sukupuolten tasa-arvo lisääntyessä sukupuolten erot kasvavat. Tällöin naiset entistä harvemmin suorittaisivat tutkintoja luonnontieteessä, tekniikassa tai matematiikassa. Muuallakin maailmassa naiset ovat aliedustettuja STEM:ssä. Tutkimus myös löysi lähes kaikkialla maailmassa nuorista naisista samat akateemiset vahvuudet ja heikkoudet miehiin nähden, ja nämä erot vaikuttavat naisten STEM-suorituksia vastaan. Biotieteissä naiset ovat hyvin edustettuina, epäorgaanisissa luonnontieteissä heikosti, kuten fysiikassa ja tietotekniikassa.
Arvostelu.
Tutkimustulos nosti heti keskustelua akateemisella kentällä. Kun selvisi, että Joukko Harvardin tutkijoita ei pystynyt toistamaan tutkimuksen tuloksia, alkuperäisen tutkimuksen julkaissut "Psychological Science" -lehti suoritti sisäisen tutkinnan aiheesta ja alkuperäiseen tutkimusartikkeliin tehtiin akateemisella tasolla mittava jälkikorjaus. Korjauksessa hahmoteltiin, että kirjoittajat olivat luoneet aiemmin julkistamattoman ja vahvistamattoman menetelmän naisten ja miesten taipumuksien mittaamiseen korkeamman asteen saavuttamiseksi STEM-aloilla. Joukko muita tutkijoita ei kuitenkaan pystynyt luomaan kaikkia esitettyjä tuloksia edes tällä uudella menetelmällä. Ristiriidan löytäneiden tutkijoiden jatkopaperi myös löysi Stoetin ja Gearyn hypoteesissa käsitteellisiä ja empiirisiä ongelmia sukupuolten tasa-arvon paradoksiin. 
Vastatutkimus myös korosti, ettei voitu todentaa, että naiset eivät olisi kiinnostuneita tai pystyviä toimiakseen STEM-alalla tai että hyvinvointivaltiolla olisi asiaan merkitystä. Helmikuussa 2020 Stoet ja Geary antoivat vastauksen "Psychological Science" -lehdelle, jossa he yhä väittivät, että lähestymistavastaan ​​huolimatta heidän löytämänsä yleinen korrelaatio pysyi samana. He toistivat olettamansa, jonka mukaan "miehet ovat todennäköisempiä kuin naiset pääsemään STEM-alalle endogeenisen kiinnostuksen vuoksi ", toivoen, että tulevat tutkimukset "auttaisivat vahvistamaan tai hylkäämään tällaisen teoreettisen selityksen". Keskustelu aiheesta jatkuu akateemisella kentällä, ja se on innoittanut uusia tutkijoita aiheen pariin. Näissä tutkimussa on selvinnyt, että naiset ovat kiinnostuneita STEM-aloista, mutta kohtaavat miehiä enemmän haasteita suunnatessaan ja pysyäkseen alalla.