tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jouko Hohko

Jouko ”Jokke” Hohko (s. 24. tammikuuta 1962 Vammala) on suomalainen basisti, joka kuului Sielun Veljet -yhtyeeseen. Ismo Alanko tapasi hänet Tukholmassa 1970–1980-lukujen vaihteessa. Alanko tiesi Sielun Veljiä perustaessaan Hohkon taitavan rytmikitaran soiton ja päätti pestata hänet yhtyeeseen basistiksi vuonna 1983, vaikkei Hohko ollut aiemmin soittanut bassoa. Sielun Veljien lisäksi hän on soittanut muun muassa Vapaat soittajat- (Ismo Alangon taustayhtye 1990-luvulla), Revolution Soul Band- ja Leningrad Cowboys -yhtyeissä. Vuodesta 2009 tammikuuhun 2013 Hohko isännöi vaimonsa Jaana Pietilän kanssa Hermannin yleistä saunaa Helsingissä. Ennen Sielun Veljiä Hohko soitti hetken aikaa kitaraa TV:n orjat -nimisessä turkulaisessa punkyhtyeessä. Lisäksi hänellä oli Kauko Röyhkän (basso) ja Jouni Mömmön (rummut) kanssa lyhytikäinen yhtye 1980-luvun alussa.
Billie Jean King

Billie Jean King (o.s. "Moffitt", s. 22. marraskuuta 1943 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja ja ensimmäisiä naispuolisia tennisammattilaisia. Hän kilpaili vuodet 1959–1983 ja voitti urallaan yhteensä 39 Grand Slam -turnausta: 12 kaksinpelissä, 16 nelinpelissä ja 11 sekanelinpelissä.
1970-luvun alussa King oli kahdeksan muun naispelaajan kanssa panemassa alulle naistenniksen ammattilaiskiertuetta, jonka nykymuoto tunnetaan nimellä Women’s Tennis Association (WTA).
King on tunnettu seksismin vastustaja niin urheilussa kuin yhteiskunnassakin. Sovinistiksi tunnustautunut entinen Wimbledonin mestari Bobby Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei kukaan nainen voita häntä ikinä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva "When Billie Beat Bobby" 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Elokuvassa "Battle of the Sexes" (2017) on ottelusta jaksoja.
Popmuusikko Elton John omisti Kingille kappaleensa ”Philadelphia Freedom”. Nimi tulee "Philadelphia Freedoms" -tennisjoukkueesta, jota King valmensi. Merkittävää oli, että joukkueessa oli myös miehiä, joten King oli ensimmäinen nainen, joka valmensi miehiä ammattiurheilussa. 
King hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1987. Vuonna 1990 aikakauslehti "Life" nimesi hänet yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta amerikkalaisesta 1900-luvulla.
28. elokuuta 2006 Yhdysvaltojen tennisliitto nimesi Flushing Meadowsin tenniskeskuksen uudelleen USTA Billie Jean King National Tennis Centeriksi. Se on maailman suurin urheiluareena, joka on nimetty naisen mukaan.
Suomalainen "Urheilulehti" arvioi Kingin 2009 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Amélie Mauresmo

Amélie Simone Mauresmo (s. 5. heinäkuuta 1979 Saint-Germain-en-Laye Ranska) on entinen ranskalainen tennispelaaja ja entinen maailmanlistan ykköspelaaja. Mauresmon vahvuuksia olivat hänen kovat, kierteiset kämmenlyöntinsä sekä yhden käden rystynsä (harvinaisuus nykypäivänä). Mauresmo on Australian avointen ja Wimbledonin mestari 2006.
Elämäkerta.
Mauresmo syntyi Saint-Germain-en-Layessä Pariisin lähialueella. Hän innostui tenniksestä nelivuotiaana, nähtyään Yannick Noahin voittavan vuoden 1983 Ranskan avoimet.
1996 hän voitti sekä Ranskan avointen että Wimbledonin juniorisarjat. Tuona vuonna hänet myös nimettiin ITF:n junioreiden maailmanmestariksi. 1999 sijoittamaton Mauresmo ylsi Australian avointen loppuotteluun, matkalla kukistaen muun muassa maailman ykkösen Lindsay Davenportin, mutta taipui finaalissa kakkoseksi rankatulle Martina Hingisille. Hänestä tuli toinen Australiassa finaaliin asti mennyt (Mary Pierce voitti vuonna 1995) ja vasta kolmas Open-turnausten aikakaudella Grand Slamin finaaliin yltänyt ranskatar.
Juuri vuoden 1999 Australian avointen semifinaaliyllätyksen jälkeen Mauresmo ilmoitti julkisesti lesboudestaan. Toisin kuin vastaavassa tilanteessa olleet Billie Jean King ja Martina Navrátilová, ulostulo ei vaikuttanut Mauresmon yleisönsuosioon tai sponsorisopimuksiin.
Vuonna 2003 Mauresmo oli voittamassa Ranskalle Fed Cupia. Hän on eniten Fed Cupin kaksinpelejä voittanut ranskalainen. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Ateenan olympiakisoissa. Finaalissa hän hävisi Belgian Justine Henin-Hardennelle. Syyskuun kolmantena 2004 Mauresmosta tuli ensimmäinen maailman ykköseksi noussut ranskalaisnainen. Mauresmo on yksi harvoista pelaajista, joka on noussut rankingykköseksi voittamatta siihen mennessä Grand Slam -turnausta. Muita ovat olleet Kim Clijsters, joka nousi ykköseksi 2003, kaksi vuotta ennen ensimmäistä Grand Slam -voittoaan sekä Ivan Lendl, joka nousi ykköseksi 1983.
 Mauresmo nappasi yhden uransa hienoimmista voitoista. Tultuaan alkulohkossa toiseksi hän kukisti välierässä Marija Šarapovan 7–6, 6–3 ja finaalissa maannaisensa Mary Piercen 5–7, 7–6, 6–4.
Mauresmo lopetti uransa vuonna 2009. Uransa loppupuolella hän kärsi loukkaantumisista.
Elokuussa 2015 Mauresmo synnytti poikavauvan.
Sellu

Selluksi kutsutaan paperimassaa, joka on valmistettu puuhakkeista kemiallisella massanvalmistusmenetelmällä sellutehtaassa, esimerkiksi sulfaattimenetelmällä.
Sellu koostuu pääosin selluloosasta ja hemiselluloosasta. Sellulajista riippuen sellussa voi olla myös uuteaineita ja ligniiniä. Ligniiniä on ruskeissa sellulaaduissa, joita käytetään esimerkiksi voimapapereissa ja ruskeiden pahvilaatujen valmistuksessa.
Tyypillisesti sellu on kuitenkin valkaistua ja kuivattua massaa. Kaksi sellun päätyyppiä ovat pitkäkuituinen ja lyhytkuituinen massa. Havupuista valmistettua pitkäkuituista sellumassaa käytetään antamaan paperille lujuutta, kun taas koivusta ja esimerkiksi eukalyptuksesta valmistettua lyhytkuitumassaa käytetään erityisesti hienopaperilajeissa. 
Markkinaselluksi kutsutaan toisiin yhtiöihin myytyä massaa.
Karel Gott

Karel Gott (14. heinäkuuta 1939 Plzeň, natsi-Saksan miehittämä Tšekkoslovakia – 1. lokakuuta 2019 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen laulaja ja näyttelijä. Hän oli Tšekkoslovakian ja Tšekin tunnetuimpia julkisuuden henkilöitä ja oli tunnettu laulajana myös muualla Keski-Euroopassa.
Nousu maineeseen.
Karel Gott syntyi Länsi-Böömin Plzeňissä. Hän muutti Prahaan 1950-luvulla ja hankki sähkömekaanikon ammatin. Opiskelun ohessa hän esiintyi Prahan pubeissa laulajana. 1960-luvun alussa Gott alkoi opiskella laulamista Prahan konservatoriossa ja osallistui useisiin laulukilpailuihin, alkaen saada mainetta laulajana. Gott nousi kansalliseen kuuluisuuteen 1962–1963 esiintyen Prahan teattereissa ja saavutti aseman Tšekkoslovakian pop-musiikin huipulla. Useat hänen kappaleensa olivat Karel Svobodan käsialaa.
Karel Gottin menestys oli sallittua vain Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen ehdoilla, ja sen toiveiden mukaan Gott esiintyi. Hän oli ensimmäinen, joka vastusti julkisesti Peruskirja 77:ää, Tšekkoslovakian ihmisoikeusrikoksia kritisoinutta julistusta ja sen ympärille syntynyttä liikettä. Gott sai kuitenkin kansan suosion puolelleen lauluillaan, jotka olivat poliittisesti näennäisen korrekteja mutta jotka saattoivat sisältää pientä kritiikkiä asioita kohtaan, joita muualla ei sopinut arvostella. Aikana, jolloin viihde oli harvinaista, Gottin suosio nousi ennätyslukemiin. Kommunistit antoivat Gottille kansantaiteilijan arvonimen.
Gott edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella "Tausend Fenster" ja sijoittui jaetulle 13 sijalle 17 kilpailijan joukosta. Hän voitti Intervision laulukilpailun vuosina 1965 ja 1968.
Samettivallankumouksen jälkeen.
Poikkeuksellisen Gottin urasta tekee se, että hän pysyi pop-tähtenä myös kommunistisen hallinnon kaataneen samettivallankumouksen jälkeen. Gott esiintyi yhdessä taiteilijoiden kanssa, jotka olivat olleet kommunistien kieltämiä 20 vuoden ajan. Uuden hallinnon myötä kommunistien myötäilijä muuttui nopeasti demokratian äänitorveksi. Takinkäännöstä arvostelevat yksilöt vaientuivat nopeasti, sillä poliitikot halusivat hyödyntää Gottin suosiota omiin tarkoituksiinsa ja kansa enimmäkseen rakasti Gottia, joka esiintyi yhä Tšekin julkisuudenhahmona ja levytti edelleen.
Sandra Bullock

Sandra Annette Bullock (s. 26. heinäkuuta 1964 Arlingtonin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Demolition Man" (1993), "Speed – kuoleman kyydissä" (1994), "Crash" (2004), "Odottamaton ehdotus" (2009), "Elämä pelissä" (2009), "The Heat" (2013) ja "Gravity" (2013). 
Vuonna 2009 hänet palkittiin roolistaan elokuvassa "Elämä pelissä" parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla. Bullock sai toisen Oscar-ehdokkuutensa vuonna 2013 roolistaan elokuvassa "Gravity".
Lapsuus ja nuoruus.
Sandra Annette Bullock syntyi 26. heinäkuuta 1964 Arlingtonin piirikunnassa, Virginiassa, Yhdysvalloissa. Bullockin äiti oli saksalainen oopperalaulaja Helga Meyer ja Bullock vietti lapsuudessaan ja nuoruudessaan useita vuosia Euroopassa seuraten äitiään konserttikiertueilla. Bullock harrasti lapsena laulamista ja balettia. Hänen ensimmäiset julkiset esiintymisensä olivat pieniä sivurooleja äitinsä oopperoissa.
Bullock opiskeli teatteritaidetta East Carolina Universityssä. Hän kuitenkin lopetti opiskelut ennen valmistumistaan etsiäkseen näyttelijän töitä New Yorkissa. Bullock ei kuitenkaan menestynyt New Yorkissa ja elätti itsensä tarjoilijana.
Näyttelijäura.
Bullock muutti Los Angelesiin ja sai useita pieniä rooleja pienen budjetin elokuvissa. Ensimmäinen ison budjetin elokuva oli Sylvester Stallonen tähdittämä toimintaelokuva "Demolition Man" vuonna 1993. Bullockin läpimurtorooli on pääosa elokuvassa "Speed" vuonna 1994. Tämän jälkeen Bullock on esiintynyt useissa menestyselokuvissa, kuten Oscar-palkitussa elokuvassa "Crash". Vuoden 2010 Oscar-gaalassa Bullock voitti parhaan naispääosan Oscarin roolisuorituksestaan elokuvassa Elämä pelissä. Samana vuonna Bullock vastaanotti myös vuoden huonoimman naispääosan Razzie-palkinnon elokuvasta All About Steve.
Bullock on valittu "People"-lehden maailman 50 kauneimman ihmisen listalle vuosina 1996 ja 1999.
Yksityiselämä.
Bullock oli naimisissa moottoripyöräohjelmia televisiossa juontavan Jesse G. Jamesin kanssa, mutta avioliitto päättyi maaliskuussa 2010.
Bullock asui 12. ikävuoteen asti Saksassa. Hänellä on edelleen myös Saksan kansalaisuus. Bullock myös puhuu saksaa.
Vuonna 2010 Bullock adoptoi poikalapsen ja vuonna 2015 tytön.
Metsäkallio

Metsäkallio () on Vaasan kaupunginosa ja kaupungin yksi uusimmista asuinalueista. Sen asemakaava on hyväksytty vuonna 2000.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoaluejaossa Metsäkallion pienalue kuuluu Kotirannan suuralueeseen. Metsäkallion asuinalueesta kaakkoon sijaitsee Kivihaan liikealue, joka kuuluu myös Metsäkallion pienalueeseen. Asemakaavoituksessa Metsäkallio muodostaa Vaasan 40. kaupunginosan, johon kuuluu Kivihaan ja varsinaisen Metsäkallion lisäksi Koskisuon alue.
Aluetta ympäröi metsäalueet, joiden läpi kulkee jalankulun ja pyöräilyn reittejä. Metsäkalliossa sijaitsee talvikunnossapidetty hiihtolatu.
Rakennuskanta.
Alueen rakennuskanta koostuu omakotitaloista sekä yksi- ja kaksikerroksisista rivitaloista. Alueen pääkadun, Metsäkallionkadun varrella rakennusten materiaali on punatiiltä. Pääkadusta haarautuvien pikkukatujen talojen julkisivut ovat taas puusta. Väritykseltään talot ovat pastellisävyisiä sekä punaisia, valkoisia ja keltaisia.
Väestö.
Vuonna 2015 Metsäkallion alueella asui 1 042 asukasta.
Metsäkallion asukkaista äidinkielenään suomea puhui 79,2 %, ruotsia 16,9 % ja muita kieliä 3,9 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta opiskelijoita oli 13,2 % ja työttömiä 3,4 % vuonna 2013.
Gregorios Palamas

Pyhä Gregorios Palamas (, 1296 Konstantinopoli – 1359 Thessaloniki) oli Thessalonikin arkkipiispa ja tunnettu teologi. Hän kehitti Jumalan tuntemisen kokemusperäisen käsitteen, jonka lähtökohtana on, ettei Jumalaa voi oppia tuntemaan älyllisen pohdinnan kautta vaan ainoastaan kokemusperäisen jumalyhteyden eli ihmisen luonnollisen tilan kautta.
Elämä.
Gregorios Palamas syntyi vuonna 1296 anatolialaiseen aatelisperheeseen. Jo nuorena miehenä hän meni luostariin Athos-vuorelle, jossa hän tutustui lähemmin hesykasmiin, aiheeseen, jota hän myöhemmin opetti ja josta hän kirjoitti paljon. Vuonna 1347 hänet valittiin Thessalonikin arkkipiispaksi, mutta tehtävän hän saattoi ottaa vastaan vasta vuonna 1350. Poliittinen tilanne oli tuolloin vaikea ja pyhä Gregorioskin joutui välillä turkkilaisten kiinniottamaksi ja he heittivät Gregorioksen vankilaan vuodeksi.
Pyhä Gregorios puolusti ortodoksisuutta Barlaam Kalabrialaisen opetusta vastaan. Barlaam korosti filosofista tietoa Jumalan tuntemisen välineenä ja piti rukousta ajan tuhlauksena. Vuonna 1341 koolle kutsuttu kirkolliskokous tuomitsi Barlaamin harhaoppiseksi. 
Ortodoksinen kirkko pitää Gregoriosta pyhänä ja yhtenä kirkkoisistä. Ortodoksinen kirkko muistelee häntä vuosittain kahtena muistopäivänä; kiinteä muistopäivä on marraskuun 14. päivä ja toinen seuraa pääsiäisaikaa ja on Suuren paaston toisena sunnuntaina, jota nimitetäänkin pyhän Gregorios Palamaksen sunnuntaiksi.
Forssan Seudun Puhelin

Forssan Seudun Puhelin Oy (FSP) oli Lounais-Hämeessä toiminut puhelinyhtiö, jonka toimialueeseen kuuluivat Forssan kaupungin lisäksi Humppilan, Jokioisten ja Tammelan kunnat. Puhelinyhteyksien lisäksi FSP tarjosi datapalveluita, kuten kiinteitä Internet-yhteyksiä.
Yhtiön historia alkoi vuodesta 1919. Tuolloin paikallisen liikemiesyhdistyksen aloitteesta perustettiin silloinen Forssan puhelinosuuskunta. Asukkaita FSP:n toimialueella on n. 33 500. FSP lakkasi olemasta itsenäisenä yhtiönä vuoden 2010 aikana sen fuusioituessa Salon Seudun Puhelimen kanssa. Uusi yhtiö käytti nimeä SSP-yhtiöt kesäkuuhun 2014 asti, jolloin uudeksi nimeksi otettiin Lounea Oy.
Perinteisen puhelintoiminnan tuottaminen on ollut FSP:n tärkein liiketoiminta-alue aina 80-luvun lopulle saakka. 1990-luvulla toiminta on laajentunut voimakkaasti matkapuhelinpuolelle sekä tietoverkkopalvelujen rakentamiseen. FSP:llä oli oma Internet-palvelu "SurffiNet", jonka markkinaosuus toimialueella on kaksi kolmasosaa. Myös SSP-yhtiöt käytti SurffiNet-brändiä ja Lounea Oy on jatkanut sen brändin käyttöä.
Yhtiö työllisti noin 65 henkeä. FSP oli osa vanhaa Finnet-liittoa, mutta irtautui siitä vuonna 2002, ja toimi sen jälkeen "villinä" operaattorina. FSP liittyi uudelleenjärjesteltyyn Finnet-liittoon lokakuussa 2007.
RoboCop (videopeli)

RoboCop on Data Eastin ja Oceanin vuonna julkaisema kolikkopeli, joka käännettiin lukuisille tietokoneille ja pelikonsoleille. Peli pohjautuu samannimiseen Paul Verhoevenin ohjaamaan "RoboCop" elokuvaan.
Perustietoa.
Peli on sivulta katsottua tasohyppely ja shoot 'em up räiskintää, jossa pelaajan on tapettava hyökkääviä rikollisia. Kuoleminen palauttaa pelaajan tason alkupisteeseen tai pelaaja kuolee lopullisesti, jolloin hänen on aloitettava peli kokonaan alusta tai jatkettava aiemmin säilytetystä tilanteesta. Monissa käännöksissä pelaajalla on vain yksi elämä, eikä säilytysmahdollisuutta ole. Varsinaisten jaksojen välissä on monissa käännöksissä bonustasoja, joissa esimerkiksi ammutaan maalitauluja, rikollisia tai yritetään tunnistaa poliisien tietokoneen avulla rikollisen kasvoja.
Pelin käännöksissä on nähty olevan useita pelattavuudelle haitallisia ominaisuuksia, ja monien versioiden teknistä toteutusta on pidetty keskinkertaisena tai huonona. Peli myi kuitenkin suhteellisen hyvin ilmeisesti elokuvan saaman suosion takia. Pelille julkaistiin jatkoksi "RoboCop 2", "RoboCop 3" ja "Robocop vs. The Terminator" videopelit. RoboCop 2 oli samantyyppinen kuin edeltäjänsä, mutta muut jatko-osat olivat pelinä varsin erityyppisiä. RoboCop 3 taas perustui vektorigrafiikkaan.
Suomessa Niko Nirvi, joka piti itse elokuvaa "vuosikymmenen toimintaelokuvana", arvosteli RoboCop-pelin Commodore 64 -version MikroBitti-lehden numerossa 2/1989, ja antoi sille hyvin huonon arvion. Saman lehden Nordic sen sijaan innostui pelistä.
Åbo Akademis Studentkår

Åbo Akademis Studentkår (ÅAS) perustettiin vuonna 1919 valvomaan Åbo Akademin opiskelijoiden etuja. ÅAS on yksi Suomen vanhimmista ylioppilaskunnista ja on toinen Suomen kahdesta täysin ruotsinkielisestä ylioppilaskunnasta, toinen on Svenska Handelshögskolans Studentkår. ÅAS toimii pääsääntöisesti Turussa, mutta sillä on toimintaa myös Vaasassa, sillä yksi Åbo Akademin tiedekunnista sijaitsee siellä. ÅAS:lla on noin 5200 jäsentä, joista noin viidennes opiskelee Vaasassa.
ÅAS:sta käytetään myös usein nimeä "Kåren". Kåren ei tosin välttämättä aina tarkoita ÅAS:ää instituutiona, vaan voi myös viitata ylioppilaskunnan Turun Hämeenkadulla sijaitsevaan Kåren-nimiseen rakennukseen tai Restaurang Kåreniin, joka toimii samoissa tiloissa.
Organisaatio.
ÅAS:n toiminta jakautuu kahteen sektoriin, edunvalvontasektoriin ja taloussektoriin.
Edunvalvontasektori harjoittaa perinteistä ylioppilaskuntatoimintaa, ja sen korkein päättävä elin on edustajisto, jonka 25 jäsentä valitaan joka toinen vuosi. Toimeenpaneva valta on hallituksella. Edustajisto valitsee vuosittain hallituksen sekä valiokunnat. Valiokuntia on useilla eri toimialoilla ja ne valmistelevat ehdotuksia ja auttavat hallitusta ja edustajistoa linjanvedossa. Edunvalvontasektori valitsee myös sihteeristön sekä taloussektorin johdon. Myös yhteydenpito kaikkiin ÅAS:n alayhdistyksiin kuuluu edunvalvontasektorille.
Taloussektori huolehtii ÅAS:n liiketaloudellisesta toiminnasta, johon kuuluu muun muassa ylioppilasruokaloita ylläpitävä yhtiö Kb Gadolinia, Kåren-rakennuksen hallinta ja ylläpito, sekä muutamat vuokra-asunnot eri puolilla Turkua. ÅAS:llä on myös toinen ylioppilastalo, Vaasan Havtornen.
Manchester (New Hampshire)

Manchester on kaupunki New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Manchester on Uuden-Englannin pohjoisosien suurin kaupunki ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 109 565. Kaupunki perustettiin 1700-luvulla ja se rakentui alun perin tekstiiliteollisuuden ympärille.
Maantiede.
Manchester sijaitsee New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvaltojen Uuden-Englannin alueella. Manchester on suurin Uuden-Englannin kolmen pohjoisen osavaltion kaupungeista. Kaupunki sijaitsee Merrimackjoen varrella ja matkaa Massachusettsin rajalle etelässä on noin 32 kilometriä. Matkaa Bostoniin on noin 100 kilometriä. Kaupungin alue on osa laaksoa, jota ympäröivät metsät ja järvet. Lähistöllä sijaitsevat myös Amoskeagin vesiputoukset.
Kesät alueella ovat tyypillisesti leutoja ja talvet pitkiä ja lumisia. Säähän vaikuttavat luoteesta puhaltavat tuulet.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista nykyisen Manchesterin alueella eli pennacook-heimon intiaaneja. Intiaanit tunsivat alueen hyvänä kalastusseutuna. Eurooppalaisia kauppiaita ja turkismetsästäjiä alkoi saapua paikalle 1700-luvun alussa ja asutus paikalle perustettiin vuonna 1722. Pian tajuttiin, että Amoskeagin putouksia saatettiin hyödyntää vesivoiman lähteenä teollisuudessa. Yhdysvaltojen ensimmäisiin lukeutuvat tekstiilitehtaat rakennettiin vuonna 1805 ja nykyisen nimensä Manchester sai englantilaisen Manchesterin teollisuuskaupungin mukaan vuonna 1810. Amoskeag Manufacturing Company tuotti huipussaan miljoonia metrejä kangasta viikoittain ja työllisti 17 000 henkilöä. Yritys työllisti myös tuhansia kanadanranskalaisia siirtolaisia.
Manchesterin teollisuus kärsi rajusti 1930-luvun suuresta lamasta ja myös kilpailusta halvemman työvoiman kanssa etelävaltioissa. Amoskeag Manufacturing Company ajautui konkurssiin vuonna 1935, mutta joukko liikemiehiä pelasti yrityksen muuttaen sen nimen Amoskeag Industries. Samalla kaupungin teollisuutta monipuolistettiin. Manchester kasvoi New Hampshiren suurimmaksi kaupungiksi 1980-luvulla.
Talous.
Teollisella tuotannolla on edelleen merkitystä Manchesterin taloudelle, joskaan kaupunki ei enää ole riippuvainen vain tekstiiliteollisuudesta. Paikallisiin teollisuuden tuotteisiin kuuluvat nykyään esimerkiksi lentokoneiden ja autojen osat, sekä elektroniset laitteet. Huomattavin osa taloutta ovat nykyisin finanssialan palvelut.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Manchesterissa aikavälillä 2012–2016 olivat 54 899 USD ja henkilöä kohden 28 721 USD. 14,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Manchesterin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 109 565 ja vuoden 2017 arvion mukaan 111 196. Kaupungin asukkaista 86,3 % oli taustaltaan valkoisia, 4,9 % afroamerikkalaisia, 8,9 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,8 % aasialaisia. 19,8 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 13,2 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Karen Grassle

Karen Grassle (s. 25. helmikuuta 1942 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Pieni talo preerialla" Ingallsin perheen äitiä Caroline Ingallsia.
Grasslen äiti toimi ravintolajohtajana ja isä huoltoasemanhoitajana. Hän valmistui high schoolista vuonna 1960. Opiskeluaikanaan hän toimi oppilaskunnan varapuheenjohtajana. Hän pääsi opiskelemaan Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn pääaineenaan englanti, mutta hän vaihtoi pääaineekseen näyttelemisen. Hän valmistui yliopistosta 1964 ja sai stipendin Lontoon Royal Academy of Dramatic Artiin, jossa hänestä tuli ääniosaston johtaja.
Grasslen ensimmäinen varsinainen näyttelijäntyö New Yorkissa oli näytelmässä "Gingham Tree", ja hän otti taiteilijanimekseen "Gabriel Tree". Taiteilijanimellään hän osallistui myös Michael Landonin valvomiin koe-esiintymisiin tavoitteenaan Caroline Ingallsin rooli. Grassle sai osan 48 hakijan joukosta. Landon sai Grasslen kuitenkin käyttämään oikeaa nimeään. "Pientä taloa preerialla" kuvattiin kahdeksan tuotantokautta, vuosina 1974–1982, ja Grassle näytteli sarjassa vakituisesti siihen saakka. Vuonna 1983 hän näytteli samassa roolissa vielä "Pieni talo" -sarjan päätösjaksossa ”The Last Farewell” (”Viimeiset jäähyväiset”).
Grassle oli naimisissa Leon Russomin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni vuonna 1982 naimisiin James Allen Radfordin kanssa, ja he muuttivat Kentuckyyn. Grassle jatkoi näyttelemistä teatterissa, ja myöhemmin hänestä tuli Sante Fe’s Resource Theatre Companyn perustajia ja sen taiteellinen johtaja. Erottuaan Radfordista vuonna 1987 Grassle muutti tyttärensä kanssa takaisin Kaliforniaan.
Bolognese (koira)

Bolognese, myös bichon bolognese, on Italiasta kotoisin oleva seurakoira, joka on Suomessa melko harvinainen. 
Ulkonäkö.
Bolognese on hyvin paljon maltankoiraa muistuttava rotu: pienikokoinen, valkoinen ja pitkäkarvainen. Kuono on 2/5 koko pään pituudesta. Silmät ovat hieman keskikokoa suuremmat ja pyöreät, eikä niiden tule olla ulkonevat. Korvat ovat pitkät, riippuvat ja korkealle kiinnittyneet. Bolognesen säkäkorkeus on uroksilla noin 27–30 cm ja nartuilla 25–28 cm; paino sukupuolia erikseen määrittelemättä 2,5–4 kg. Bolognesella on pitkä, pörheä ja puhtaanvalkoinen karvapeite (vähäiset norsunluunväriset sävyt sallitaan).
Alkuperä.
Bolognese kehittyi vuosisatoja sitten Bolognan alueella, mistä se on saanut nimensä. Sillä ja maltankoiralla on yhteinen alkuperä: kumpikin polveutuu Aristoteleen "canes melitensis"-nimellä kutsumista pikkukoirista. Näistä bolognese oli olemassa jo Rooman valtakunnan aikaan (viimeistään 1000- ja 1100-luvuilla), ja renessanssin aikaan siitä tuli paikallisen aateliston suosikki. Hallitsijat antoivat rodunedustajia korkea-arvoisiksi lahjoiksi: esimerkiksi vuonna 1668 Cosimo de Medici antoi Brysseliin lahjaksi belgialaisille aatelisille peräti kahdeksan yksilöä; Esten herttua puolestaan lahjoitti kaksi yksilöä Espanja kuninkaalle Filip II:lle; lisäksi Italian kuningas Umberto antoi yhden Belgian prinsessalle Joselle syntymäpäivälahjaksi. Bolognesea on kuvailtu historiallisissa maalauksissa, mm. Goyan, Tizianin ja Pieter Brueghel vanhemman teoksissa.
Bologneseja on käytetty muinoin laivakoirina pyydystämässä rottia ja hoveissa sängyn lämmittäjinä. Aikojen saatossa aatelissukujen hävitessä myös rotu oli kuolla sukupuuttoon, erityisesti 1980-luvulla. Muutama eurooppalainen kasvattaja, erityisesti italialainen Gian Franco Giannelli, onnistui kuitenkin elvyttämään sen. Nykyiset bologneset polveutuvat maailmanlaajuisesti kahdesta linjasta: italialaisesta ja venäläisestä. Tätä kautta rodulla on myös yhteys venäjänbolonkan syntyyn, sillä samoja koiria on käytetty kummankin rodun jalostukseen.
Vuonna 1989 Suomeen tuotiin ensimmäiset bologneset, ja ne olivat kotoisin Tanskasta. Vuonna 1990 Liz Stannard toi ensimmäiset rodunedustajat Britanniaan, ja ensimmäisen kerran rotu nähtiin Cruftsissa vuonna 2002.
Hoito.
Turkkia on harjattava laadusta riippuen joka päivä tai pari kertaa viikossa. Bolognesella ei ole aluskarvaa niin kuin useimmilla koirilla ja tämän takia sille voi tulla talvella kylmä.
Kuuluisia rodunedustajia.
Mikael Gabriel sai tyttöystävältään helmikuussa 2017 lahjaksi urosbolognesen, jolle hän antoi nimeksi Biggie.
Lauren

Laureano Bisan-Etame Mayer, pelaajanimeltään Lauren, (s. 19. tammikuuta 1977 Londi Kribi, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Laurenin pelipaikka oli puolustaja. 
Seurajoukkueura.
180 senttimetriä pitkä Lauren aloitti uransa Utrerassa Espanjassa vuonna 1995. Seuraavana vuonna hän siirtyi Primera Divisiónin Sevilla FC:n organisaatioon, mutta sai peliaikaa vain kakkosjoukkueessa. Kaudelle 1997/1998 siirtyi espanjalaiseen Segunda Divisiónin Levanteen. Onnistuneen kauden jälkeen Primera Divisiónin Mallorca kiinnostui Laurenista ja hankki hänet kesällä 1998. Lauren löi itsensä läpi Espanjassa Mallorcan joukkueessa muun muassa voittamalla Espanjan supercupin syksyllä 1998. Kahden Mallorcassa pelaamansa kauden jälkeen Lauren siirtyi vuonna 2000 lontoolaiseen Arsenaliin Englantiin 7,2 miljoonalla punnalla. Arsenalissa Lauren on voittanut kaksi Englannin-mestaruutta, kolme FA Cupia ja yhden Charity Shield -mestaruuden. Tammikuussa 2007 Arsenalin manageri Arsène Wenger myi hänet Portsmouthiin.
Maajoukkueura.
Kamerunin maajoukkueessa Laurenin parhaat saavutukset ovat olympiakulta Sydneystä 2000 sekä Afrikan-mestaruus vuodelta 2000 ja vuodelta 2002. Lauren valittiin vuoden 2000 Afrikan-mestaruusturnauksessa turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Lauren on myös esiintynyt jalkapallon MM-kisoissa Kamerunin maajoukkueessa vuoden 1998 sekä vuoden 2002 turnauksissa; jälkimmäisessä hän pelasi Kamerunin kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Karakteristinen polynomi

Karakteristinen polynomi on neliömatriiseihin liittyvä käsite. Tämä polynomi sisältää useita matriisiin liittyviä ominaisuuksia, huomattavampina matriisin ominaisarvot, determinantti sekä jälki.
Lähtökohta.
Annetulle neliömatriisille formula_1 on löydettävä polynomi, jonka juuret ovat formula_1:n ominaisarvot. 
Päädiagonaalimatriisi.
Päädiagonaalimatriisille eli lävistäjämatriisille formula_1 karakteristinen polynomi on helppo määritellä: jos lävistäjäalkiot ovat muotoa formula_4, missä formula_5, niin karakteristinen polynomi on muotoa 
formula_6 
Tämä siksi, että lävistäjäalkiot ovat matriisin ominaisarvot.
Yleinen tapaus.
Yleisen formula_7-neliömatriisin formula_1 tapauksessa voidaan menetellä seuraavasti. Kerroinkunnan alkio (luku) formula_9 on matriisin formula_1 ominaisarvo, jos ja vain jos on olemassa sellainen vektori (ominaisvektori) formula_11, että
formula_12,
eli
formula_13,
missä formula_14 on yksikkömatriisi. Koska vektori formula_15 on nollasta eroava, on matriisin formula_16 oltava singulaarinen, jolloin sen determinantti on formula_17. Tämän determinantista saadun polynomin formula_18 juuret ovat formula_1:n ominaisarvoja.
Ominaisarvot löydetään siis polynomiyhtälön
formula_20
ratkaisuina.
Koska funktio on polynomifunktio, on vaadittu karakteristinen polynomi löydetty.
Formaali määritelmä.
Olkoon formula_21 kunta ja formula_1 formula_21-kertoiminen formula_7 -matriisi. 
Matriisin formula_1 karakteristinen polynomi formula_26 on määritelmän mukaan
formula_27,
missä formula_14 on formula_7 yksikkömatriisi. Tämä on todellakin polynomi, sillä determinantti on määritelty summaksi matriisin alkioiden tuloista. Toisinaan määritellään karakteristinen polynomi kaavalla formula_30. Tästä saadaan alkuperäinen määritelmä kertomalla polynomi luvulla formula_31.
Esimerkki.
Lasketaan matriisin
formula_32
karakteristinen polynomi. Tällöin on laskettava seuraavan matriisin determinantti:
formula_33
Tämä determinantti on 
formula_34
Tämä on formula_1:n karakteristinen polynomi, missä formula_36 on matriisin ominaisarvo.
Tan Dun

Tan Dun (, s. 18. elokuuta 1957) on kiinalainen säveltäjä, joka on teoksissaan yhdistellyt kiinalaista ja länsimaista taidemusiikkia. Hän voitti vuonna 1998 Grawemeyer-palkinnon teoksellaan "Marco Polo" ja vuonna 1996 Glenn Gould -säätiön "City of Toronto - Glenn Gould International Protégé Prize in Music" -palkinnon. Hän on voittanut myös Oscar-palkinnon tekemästään musiikista elokuviin "Hero" ja "Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme".
Tan Dun syntyi Simaon kylässä Hunanin provinssissa. Hän liittyi nuorena valtion tukemaan perinteistä kiinalaista oopperaa esittävään ryhmään. Myöhemmin hän opiskeli muun muassa Toru Takemitsun johdolla Kiinan konservatoriossa ja myöhemmin vuodesta 1985 New Yorkissa Columbian yliopiston tohtoriohjelmassa Chou Wen-chungin johdolla. New Yorkissa Tan tutustui modernistisiin säveltäjiin kuten Philip Glassiin, John Cageen, Meredith Monkiin ja Steve Reichiin.
Tanin teoksissa käytetään usein uusia ja orgaanisia soittimia: esimerkiksi hänen teoksessaan "Matteuksen vesipassio" ääniä synnytetään vesiastioissa perinteisten lyömäsoittimien rinnalla. "Paperikonsertossa" ääniä synnytetään vain paperia käsittelemällä.
Symmetrinen matriisi

Symmetrinen matriisi on matriisi, joka on itsensä transpoosi. Siten "A" on symmetrinen jos
formula_1,
jolloin "A":n on tietysti oltava neliömatriisi. Symmetrisen matriisin alkiot sijaitsevat symmetrisesti päädiagonaalin suhteen. Jos matriisin alkioita merkitään "A" = ("a""ij"), on
formula_2
kaikilla indekseillä "i" ja "j". Esimerkiksi seuraava 3×3-matriisi on symmetrinen:
formula_3
Kaikki lävistäjämatriisit ovat symmetrisiä, sillä kaikki niiden alkiot, jotka eivät ole lävistäjällä, ovat nollia. Matriisia sanotaan vinosymmetriseksi (engl. "skew symmetric") jos sen vastamatriisi on "A":n transpoosi eli
formula_4.
Symmetrisillä matriiseilla, ja niitä vastaavilla lineaarikuvauksilla, on muutama erittäin tärkeä ominaisuus:
Näillä ominaisuuksilla on keskeinen asema monissa sovelluksissa, esimerkiksi kvanttimekaniikassa.
Joniveli

Joniveli (oikealta nimeltään Joni Vanhanen, s. 1. joulukuuta 1982 Jyväskylä) on jyväskyläläinen hip hop -artisti, tuottaja ja DJ, joka tunnetaan myös nimillä Jonny Bro, WANHA ja dead martyn.
Ura.
Syksyllä 1999 julkaistu Giant Robotin single "Urban International" sisälsi Jonny Bron remixin kappaleesta "Helsinki Rock City". Joniveljen oma, ensimmäinen virallinen julkaisu oli kuitenkin kesällä 2000 julkaistu "Superstar EP", jonka julkaisi Hawaii Sounds ja jonka tuotannossa auttoi Jori Hulkkonen. Tuolloin Joniveli oli vasta 17-vuotias. "Superstar EP":n tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi radiosoiton myötä nimikappale ”Superstar (I Don’t Wanna Be)”. Vuonna 2000 Joniveli julkaisi MC OR:n kanssa kaksi kappaletta "Make the World Believe" ja "Scandalouz".
Joniveljen suomenkielinen rap-ura alkoi 1999 kahden kaverin kanssa muodostetun Urbaanilegenda -yhtyeen riveissä. Urbaanilegendaan kuului alun perin neljä jäsentä, mutta nyttemmin kolmihenkiseksi kutistuneen kokoonpanon riveihin kuuluvat Joniveljen lisäksi räppärit Aikapommi ja Kasanova. Urbaanilegenda on julkaissut useampia omakustanteita vuodesta 2000 alkaen ja debyyttialbumi "Rivien välistä" ilmestyi syksyllä 2004. Kaikki Urbaanilegendan julkaisut ovat Joniveljen tuottamia.
Vuonna 2005 Joniveli julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Ajatuksen voimalla", jolta julkaistiin single ”Minä päivänä tahansa”. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Lauri Aalto. Albumin julkaisi Rähinä Recordsin alainen levy-yhtiö Alarm Entertainment.
Keväällä 2008 julkaistiin toinen studioalbumi "Hallittu kaaos". Kolmas studioalbumi "Maa jaloissa" valmistui toukokuussa 2010, mutta on toistaiseksi julkaisematta. Joniveli julkaisi "Jonny Wanha" -nimellä instrumentaalilevyn "21 12 Revisited" 3. huhtikuuta 2012. Sittemmin "Jonny Wanha" nimi jäi pois käytöstä ja tilalle tuli "WANHA".
Vuonna 2020 Joniveli ja Rekami julkaisivat yhteislevyn "Laastarit, liimat, teipit ja siteet". Soolomateriaalin pariin hän palasi 2023 "Varjopuoli" albuminsa myötä.
Vuonna 2025 Vanhanen julkaisee albumit kaikilla kolmella aktiivisella pseudonyymillään; Joniveli, WANHA &amp; dead martyn.
Joniveli on toiminut tuottajana monille kotimaisille ja ulkomaalaisille artisteille. Hänellä on myös oma Tape Over Jyväskylä -studio. Ulkomaalaisista artisteista hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa RZA:n (Wu-Tang Clan), Tha Alkaholiksin, Freestylen (Arsonists) ja Shabazz the Disciplen kanssa.
Robert Pirès

Robert Emmanuel Pirès (s. 29. lokakuuta 1973 Reims, Ranska) on ranskalainen, vuosina 1996–2004 maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1998 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2000. Hän pelasi huippuvuosinaan kotimaansa lisäksi englantilaisseura Arsenalissa. Pirèsin pelipaikka oli keskikentällä, useimmiten laidalla hyökkäävässä roolissa.
Seurajoukkueura.
Pirès aloitti jalkapallouransa kotikaupunkinsa pikkuseurassa, josta hän siirtyi ensimmäiseen ammattilaisseuraansa, FC Metziin kaudeksi 1992–1993. Hän debytoi Metzissä 2. huhtikuuta 1993. Vuonna 1998 Ranskan liigan huippuseura Olympique Marseille osti hänet. Siellä hän ehti pelata kaksi kautta, kunnes Englannin Valioliigan Arsenal hankki Ranskan maajoukkueessa vähän aikaa sitten Euroopan-mestaruuden voittaneen laitalinkin riveihinsä. Kauden 2005–2006 jälkeen Pirés siirtyi espanjalaisseura Villarrealiin, jossa hän pelasi kesään 2010 asti. Hänen viimeinen seuransa oli Intian liigan FC Goa, jota hän edusti kaudella 2014–2015. Helmikuussa 2016 Pirès ilmoitti lopettavansa pelaajauransa, 42-vuotiaana ja viimeisenä pelaajana Ranskan vuonna 1998 maailmanmestaruuden voittaneesta joukkueesta.
Maajoukkueura.
Ranskan maajoukkueessa Pirès pelasi säännöllisesti vuodesta 1996 lähtien, mutta vuoden 2004 jälkeen hän ei ole enää esiintynyt "Les Bleusin" riveissä. Hänen maajoukkuesaldokseen jäi 79 ottelua ja niissä 14 maalia. Kirkkaimpina maajoukkueuran saavutuksina Pirèsillä on maailmanmestaruus kotikisoista 1998 ja Euroopan-mestaruus vuodelta 2000. Lisäksi hän on voittanut FIFA:n Maanosaliittojen Cupin kahdesti, vuosina 2001 ja 2003.
Allan A. Goldstein

Allan A. Goldstein on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Goldsteinin ura alkoi lyhytdokumentin ohjaamisen myötä Kanadassa vuonna 1979. Hänen seuraava ohjauksensa, Virginia Hamiltonin romaaniin perustuva "House of Dies Drear" valmistui televisiolevitykseen viisi vuotta myöhemmin. Samana vuonna valmistui kaksi muuta elokuvaa televisioon; "The Dining Room" ja "True West", jonka päärooleissa nähtiin John Malkovich ja Gary Sinise. Elokuva filmattiin uudelleen vuonna 2002, jolloin pääosaa esitti Bruce Willis Gary Halvorsonin ohjauksessa. 
Vuonna 1988 valmistui hänen ensimmäinen teatterilevitykseen päässyt elokuva "The Outside Chance of Maximillian Glick". Elokuva keräsi alle puoli miljoonaa dollaria lipputuloja. Goldstein voitti elokuvalla Toronton ja Vancouverin filmifestivaalien ohjaajapalkinnot. Elokuva sai pari vuotta myöhemmin jatkokseen televisiosarjan. Vuonna 1989 hän ohjasi pienen televisioelokuvan ja käsikirjoitti ja tuotti Robert Wisen ohjaaman "Rooftops – kattojen kasvatit" -filmin. Vuosikymmenen lopulla hän teki vielä kaksi pientä filmiä.
Goldsteinin tunnetuin elokuva on hänen vuoden 1994 ohjauksensa "Väkivallan vihollinen 5 – kalman kasvot", joka oli viimeinen osa 'Väkivallan vihollinen" -elokuvasarjassa. Pääosaa esittänyt Charles Bronson oli neljännen osan filmattuaan kertonut, ettei tule esiintymään enää yhdessäkään "Väkivallan vihollinen" -elokuvassa. Hänen suosionsa kuitenkin laski, eikä hän saanut tehtäväkseen kuin televisioelokuvia, joten Goldsteinin ohjauksessa hänellä oli mahdollisuus esiintyä viimeistä kertaa valkokankaalla. Elokuva ei ollut menestys taloudellisesti eikä taiteellisesti.
Goldstein siirtyi Kanadaan ohjaamaan pienen budjetin toiminta- ja jännityselokuvia. Muutaman toimintaelokuvan jälkeen hän sai ohjattavakseen Leslie Nielsenin tähdittämän "2001 – Avaruussekoilu" -komedian, joka toteutettiin 26 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuva oli kanadalais-saksalaistuotantoa, ja sai murska-arvostelut ympäri maailman.
Kantatie 86

Kantatie 86 on Pohjois-Pohjanmaalla Kannuksen Eskolasta Ylivieskan, Oulaisten ja Vihannin kautta Liminkaan kulkeva kantatie. Tien pituus on 124 kilometriä. Tie on liikennemääriinsä nähden hyvätasoista kaksikaistaista tietä, ja yhdessä Kauhavalta alkavan kantatien 63 kanssa se muodostaa vaihtoehtoisen reitin länsirannikolla kulkevalle valtatie 8:lle. Ylivieskan kohdalla tie kulkee lyhyen matkan samaa reittiä valtatien 27 kanssa. Kantatien 86 liikenne on hiljaisinta Kannuksen ja Ylivieskan Ojakylän välisellä osuudella, missä liikennemäärät pysyvät alle 2000 ajoneuvossa/vuorokausi. Oulaisten keskustan kohdalla liikenteen määrä kohoaa yli 6000 ajoneuvoon vuorokaudessa. Ylivieskan keskustan kohdalla sijaitsee tien vilkkain kohta, minkä läpi kulkee yli 7400 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Historiaa.
Eskolan ja Limingan välinen tie on rakennettu pääosin 1960-luvulla. Kantatieksi se on numeroitu vuonna 1971.
Eskola

Eskola on seuraavien maantieteellisten kohteiden nimi:
Henkilöitä.
Eskola on nuori länsisuomalainen sukunimi, joka sisältää Eskil-nimen suomalaisen muodon Esko. Tunnettuja Eskola-nimisiä ovat:
Vladimir Golikov

Vladimir Nikolajevitš Golikov (, s. 10. kesäkuuta 1954 Penza, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa neljä maailmanmestaruutta ja kerran Kanada-cupin sekä saavutti olympiahopeaa vuonna 1980. Hän pelasi 129 maaottelua vuosina 1976–1983 tehden 58 maalia. Pääsarjatasolla Golikov edusti Himik Voskresenskia ja Moskovan Dynamoa. Vladimir ja hänen veljensä Aleksandr Golikov olivat Neuvostoliiton maajoukkueen vakiopelaajia usean vuoden ajan 1970- ja 1980-luvun vaihteessa.
Jorge Andrade

Jorge Manuel Almeida Gomes de Andrade, pelaajanimeltään Jorge Andrade (s. 9. huhtikuuta 1978, Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Andrade edustaa Juventusta.
Andrade aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 Estrela Amadoran riveissä. Vuonna 2000 hän siirtyi yhteen maansa huippuseuroista, Portoon. Kahden pääkaupungissa vietetyn kauden jälkeen espanjalainen Deportivo osti hänet joukkueeseensa. Andraden seurajoukkueuran parhaat saavutukset ovat Portugalin cupin voitto vuodelta 2001 ja Espanjan supercupin voitto seuraavalta vuodelta.
Portugalin maajoukkuetta Andrade on edustanut MM-kilpailuissa 2002, joissa hän pääsi Portugalin kolmesta ottelusta kahdessa vaihtopelaajana kentälle, ja EM-kotikilpailuissa 2004, jolloin Portugali hävisi loppuottelussa Kreikalle. Maajoukkueotteluita hän on pelannut yhteensä 51.
Translaatio (matematiikka)

Translaatio, siirto eli yhdensuuntaissiirto on euklidisessa geometriassa avaruuden muunnos, jossa kuviota siirretään toiseen paikkaan. Kuvion jokainen piste muuttaa sijaintiaan vakiomatkan määrättyyn suuntaan. Translaatio voidaan tulkita myös vakiovektorin lisäämisellä jokaiseen pisteeseen tai koordinaatiston siirtona.
Jos v on kiinteä vektori, niin "T"v:n translaatio on "T"v(p) = p + v.
Peilaus

Peilaus on matematiikassa avaruuden muunnos, missä on annettu piste ja joko peilaus­suora tai -piste, tai kolmi­ulotteisessa avaruudessa peilaustaso. Euklidisessa geometriassa peilaukset pisteen, suoran tai tason suhteen ovat yhtenevyys­kuvauksia. 
Jos peilaus suoritetaan pisteen suhteen, annetun kuvion jokaisen pisteen "p" kuva saadaan pisteestä lähdetään peili­pisteen suuntaan ja kuljetaan kaksin­kertainen matka suhteessa "p":n ja peilipisteen etäisyyteen. Tasossa peilaus pisteen suhteen merkitsee samaa kuin sen kierto eli rotaatio 180 astetta peilaus­­pisteen ympäri.
Peilaus suoran suhteen tarkoittaa, että suoralle piirretään kunkin annetun pisteen kautta kulkeva normaali. Annettu peilipiste löytyy suoran peilaus­suoran toiselta puolelta yhtä kaukaa normaalista kuin mitä alkuperäinen piste oli. Tasokuvio muuttuu tällöin peilikuvakseen, jossa vasen ja oikea ovat vaihtuneet. Sitä vastoin kolmi­ulotteisessa avaruudessa ei näin tapahdu, vaan sama tulos saadaan 180 asteen rotaatiolla peilaus­suoran ympäri.
Kolmi­ulotteisessa avaruudessa peilaus tason suhteen tarkoittaa, että tasolle piirretään kunkin annetun pisteen kautta kulkeva normaali. Annettu peili­piste löytyy suoran peilaus­tason toiselta puolelta yhtä kaukaa normaalista kuin mitä alku­peräinen piste oli.
Postimees

Postimees on virolainen sanomalehti, joka on perustettu Pärnussa vuonna 1857. Lehdestä tuli Viron ensimmäinen päivittäin julkaistava sanomalehti vuonna 1891. Neuvostoaikana vuosina 1948–1990 lehden nimi oli "Edasi".
Historia.
Johann Voldemar Jannsen perusti Pärnussa vuonna 1857 lehden "Perno Postimees ehk Näddalileht" ("Pärnu Postimees"), josta eri vaiheiden kautta tuli nykyinen "Postimees"-lehti.
Postimeehen omisti vuonna 1893 Karl August Hermann, joka kutsui toimitukseen Jaan Tõnissonin. Sen jälkeen Tõnisson oli yli 40 vuotta lehden toimittaja ja päätoimittaja. Pari vuotta hän oli välillä pois toimesta, mutta palasi lehden päätoimittajaksi vuonna 1896, kun ryhmä nuoren polven oppineita kokosi rahat huonosti menestyvän 450 tilaajan lehden ostamiseksi Hermannilta. Myös Tõnisson kuului omistajiin ja omisti lehden välillä pitkään yksinkin. Viron poliittisten mullistusten yhteydessä lehti takavarikoitiin 26. heinäkuuta 1935 valtion haltuun poikkeustilamääräysten perusteella, ja siitä tuli Konstantin Pätsin ja hallituksen äänitorvi. Neuvostovallan aikana lehti ilmestyi nimellä "Edasi" ja vuodesta 1991 jälleen nimellä "Postimees". 
Neuvostovallan päätyttyä Jaan Tõnissonin poika Heldur Tõnisson sai palautetuksi lehden Tõnissonin suvulle, ja se siirtyi hänen haltuunsa yli 90-prosenttisesti. Hän myi yhtiön norjalaiselle Schibsted-konsernille. Omistajuutensa aikana Heldur Tõnisson ei osallistunut lehden tekemiseen, eikä käynyt Virossa lähdettyään maasta vuonna 1943.
Schibsted teki vuonna 2012 päätöksen poistua Baltian markkinoilta. Konserni oli omistanut "Postimiehen" holdingyhtiönsä Eesti Meedian kautta. Yhtiön toimiva johto osti lehden Schibstediltä syksyllä 2013.
Lauri Hussar aloitti "Postimiehen" päätoimittajana kesäkuussa 2016. Hussarin lähdettyä mukaan politiikkaan Viro 200 -puolueen vaaliehdokkaaksi hänet korvasi päätoimittajana Peeter Helme, joka aloitti tehtävässä huhtikuussa 2019. Helme erosi päätoimittajan virasta 1. marraskuuta 2019 ja Helmeä seurasi vt. päätoimittajana Margus Mihkels. Tammikuun lopussa uutena päätoimittajana aloitti Mart Raudsaar. Kesäkuussa 2021 Raudsaar siirtyi johtamaan Jaan Tõnissoni Postimehe Fond -säätiötä, ja hänen tilalleen päätoimittajaksi tuli Marti Aavik.
Kirjallisuutta.
Postimeesin historiaa on tutkinut Krista Aru, joka on julkaissut useita lehteä käsitteleviä artikkeleita.
Homotetia

Matematiikassa homotetia eli skaalaus tarkoittaa yhdenmuotoisuuskuvausta, missä kukin kuvion piste saadaan, kun mitataan sen etäisyys homotetia­keskuksesta ja kerrotaan se homotetiassa annetulla vakiolla. Kuvassa annettu avaruuden piste "a" kuvautuu pisteen "a" ja homotetiakeskuksen "O" kautta kulkevalle suoralle. Jos homotetiakerroin on positiivinen ja "a":n kuva homotetiassa on "a1", pysyy "a" ja "a1" samalla puolella pisteen "O". Jos homotetiakerroin on negatiivinen, sijaitsee "O" "a":n ja "a1":n välissä. Mikäli kerroin on itseisarvoltaan suurempi kuin yksi, on kyseessä suurennos.
Ruukin rautatieasema

Ruukin rautatieasema () on Suomen rataverkon rautatieasema Pohjanmaan radalla, Siikajoen kunnassa Ruukin taajamassa Pohjois-Pohjanmaalla. Etäisyys Helsingin rautatieasemalta Haapamäen aseman kautta mitattuna on 705,2 kilometriä. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön, eikä siellä ole lipunmyyntiä. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Asemalla pysähtyy parhaimmillaan neljä päiväjunaa kumpaankin suuntaan sekä Helsinki–Rovaniemi-yöjunavuoropari IC 273/IC 266. Ruukissa on myös kaupallista tavaraliikennettä.
Ratapiha.
Ruukin ratapiha muodostuu pääraiteen lisäksi kahdesta junaliikenteen käytössä olevasta sivuraiteesta, joita käytetään junien kohtaamisiin ja ohituksiin. Näiden lisäksi liikennepaikalla on kuormausraiteita Siikajoen molemmin puolin.
Asemarakennus.
Alun perin Ruukin asema-alue sijaitsi lähes keskellä nykyistä Ruukin taajamaa. Alkuperäinen asemarakennus oli Knut Nylanderin suunnittelema vuonna 1884 rakennettu ns. Oulun radan asema, jota laajennettiin vuonna 1908 Bruno Granholmin laatimien suunnitelmien pohjalta. Rakennus on yksityiskäytössä, ja sitä on laajennettu 2000-luvulla yhdellä poikkipäädyllä. Alkuperäinen asemarakennus sekä aseman vesitorni jäivät paikoilleen ja ovat yhä olemassa.
1960-luvulla tehdyn rataoikaisun myötä asema-alue siirrettiin keskustaajaman itälaidalle, jonne rakennettiin uusi liikennepaikkarakennus vuonna 1967. Asemarakennus purettiin vuonna 2021.
Harvey Nichols

Harvey Nichols on brittiläinen tavarataloketju. Sen juuret ovat Benjamin Harveyn vuonna 1813 Lontoon Knightsbridgeen avaamassa liinavaatekaupassa. Harvey Nicholsin Knightsbridgen nykyisen tavaratalon rakennustyöt aloitettiin 1880-luvulla. Ketjun omistaa hongkongilainen liikemies Dickson Poon. 
Harvey Nicksejä, kuten niitä kansanomaisesti nimitetään, on Britanniassa Lontoon lisäksi Leedsissä, Manchesterissa, Birminghamissa ja Edinburghissa. Britannian ulkopuolella niitä on Dublinissa, Riadissa, Dubaissa ja Hongkongissa. Uusia tavarataloja on suunnitteilla Bristoliin sekä Istanbuliin.
Aiheesta muualla.
Harvey Nichols
Kiri Te Kanawa

Kiri Jeanette Te Kanawa, alkujaan Claire Mary Teresa Rawstron (s. 6. maaliskuuta 1944 Gisborne), on uusiseelantilainen oopperalaulajatar. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta on nykyään sopraano. 
Te Kanawa syntyi Gisbornessa vuonna 1944. Hänet adoptoitiin lapsena eikä hänen biologisista vanhemmistaan ole juuri tietoa. Vuonna 1965 Te Kanawa voitti Lexus Song Quest -kilpailun. Sen jälkeen hän lähti Lontooseen opiskelemaan, muiden muassa Vera Rózsan johdolla. Vuonna 1971 Te Kanawa teki debyyttinsä Royal Opera Housessa. Hän lopetti oopperalavalla esiintymisen vuonna 2004.
Selfridges

Selfridges on brittiläinen tavarataloketju. Harry Gordon Selfridge perusti ketjun ensimmäisen tavaratalon Lontoon Oxford Streetille 15. maaliskuuta 1909. Selfridgesistä ovat lähtöisin monet nykyaikaisten tavaratalojen peruslähtökohdista, kuten hajuvesiosaston sijoittaminen sisäänkäynnin läheisyyteen ja tavaroiden asettaminen esille tiskin takana pitämisen sijasta. Sanonta ”asiakas on aina oikeassa” perustuu Selfridgesin mainontaan.
Ketjun tavarataloja on Lontoossa, Birminghamissa ja kaksi Manchesterissa, joista toinen on Trafford Centren ostoskeskuksessa ja toinen Exchange Squarella.