tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Giuliano Montaldo

Giuliano Montaldo (22. helmikuuta 1930 – 2023 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Montaldo oli vielä Torinon yliopiston opiskelija, kun ohjaaja Carlo Lizzani antoi hänelle roolin elokuvassa "Achtung! Banditi!" (1951). Tämän jälkeen hän toimi apulaisohjaajana muun muassa elokuvissa "La lunga strada azzurra" (1957) ja "Kapo – keskitysleirin vartija". 
Montaldon esikoisohjaus oli "Viimeinen vastarinta", joka esitettiin vuoden 1961 Venetsian elokuvajuhlien kilpasarjassa. Cineteca Nazionalen restauroima versio elokuvasta näytettiin Venetsiassa 2019. Montaldon toinen elokuva oli "Häikäilemätön" (1965), joka kertoo pyrkyristä toisen maailmansodan jälkeen syntyneen Italian talousihmeen aikana. Montaldo sai siitä Berliinin elokuvajuhlien juryn erikoispalkinnon. Mondalto oli vuonna 1965 mukana myös tekemässä Gillo Pontecorvon klassikkoelokuvaa "Taistelu Algeriasta". Hän toimi elokuvassa second unitin ohjaajana.
Montaldo teki 1970-luvun alussa niin sanotun ”valtatrilogian”. Ensimmäinen osa oli "Teloitusryhmä" (1970) ja toinen "Julma kierre". Jälkimmäisestä Riccardo Cucciolla sai Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinnon. Musiikin elokuvaan sävelsi Ennio Morricone, jonka kanssa Montaldo teki yhteistyötä 16 elokuvassa. Valtatriologian kolmas osa oli 1973 ilmestynyt "Giordano Bruno".
Montaldo ohjasi 1980-luvulla kansainvälisesti tuotetun minisarjan "Marco Polo" (1982), joka palkittiin myös kahdella Emmy-palkinnolla. Sarjaa esitettiin kaikkiaan 46 maassa, ja sitä kuvattiin Venetsiassa, Marokossa, Kiinassa ja Mongoliassa.
"Marco Polon" jälkeen Montaldo ohjasi vielä muun muassa Venetsian elokuvajuhlilla esitetyt "Kultasankaiset silmälasit" (1987) ja "Tempo di uccidere" (1989). Montaldon viimeinen ohjaus oli "L’industriale" (2011), joka sai muun muassa neljä Globo d’oro -palkintoa.
Montaldo voitti David di Donatello -palkinnon elämäntyöstä. Hän oli kahdesti ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun ja niin ikään kahdesti Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Cornelius van Oyen

Cornelius van Oyen (28. marraskuuta 1886 Brandenburg an der Havel – 19. tammikuuta 1954 Berliini) oli saksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Cornelius van Oyen saavutti olympialaisissa kultaa Berliinissä 1936 25 metrin olympiapistoolissa. Lisäksi hän saavutti MM-kilpailuissa Helsingissä 1937 joukkuepronssia sekä Luzernissa 1939 henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia.
Vladislav Poljakov

Vladislav Poljakov (s. 30. marraskuuta 1983) on kazakstanilainen rintauimari.
Poljakov on voittanut urallaan lyhyen radan MM-kilpailuista kultaa 200 metriltä Shanghaista 2006 ja pronssia 100 ja 200 metriltä 2004 Indianapolisissa. Lisäksi hän saavutti Universiadeista 2005 hopeaa 200 metriltä.
Poljakov on sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 viidenneksi 100 ja 200 metrillä.
Armas E. Turunen

Eero Armas Turunen (8. huhtikuuta 1886 Kuopio – 23. huhtikuuta 1909 Viipuri) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja kääntäjä. Turunen käytti myös nimimerkkejä "A.T." ja "Suru".
Turusen vanhemmat olivat räätäli Eero Juho Turunen ja Anna Elisabet Ruotsalainen. Hän kävi Viipurin klassillista lyseota 1897-1903.
Antti Jalava (suomalainen kirjailija)

Antti (Anton) Fredrik Jalava (vuoteen 1906 Almberg; 18. heinäkuuta 1846 Masku – 3. heinäkuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kääntäjä, toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti nimimerkeillä "A.A" ja "A.F.A" sekä "Jalava". Jalava käänsi erityisesti unkarinkielistä kirjallisuutta suomeksi.
Henkilöhistoria.
Jalavan vanhemmat olivat kirkkoherra Erik Anton Almberg ja Erika Landell. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1863 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869. Jalava toimi suomen kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa 1868–1876, Helsingin yksityisessä ruotsalaisessa lyseossa 1870–1871 sekä Helsingin normaalikoulussa 1871–1878. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen unkarin kielen lehtori 1881–1909, senaatin suomenkielen kääntäjä 1876–1909 sekä senaatin kirjapainon hoitaja 1887–1909. 
Jalava oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn tulkkina 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891. Pappissäädyn sihteerinä hän oli valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900. Jalava toimi "Uuden Suomettaren" ensimmäisenä päätoimittajana 1869–1870 ja sen jälkeen lehden avustajana nimimerkillä "Matti" ja julkaisi ”Helsinki-kirjeitä”. Hän toimi myös Suomalaisen teatterin johtokunnassa ja suomensi teatterille näytelmiä. Hän oli Suomalaisen kirjallisuuden seuran kielitieteellisen valiokunnan sihteeri sekä vuodesta 1902 seuran toinen varaesimies. Hän toimi myös Kansanvalistusseuran varaesimiehenä ja Helsingin Suomalaisen Klubin johtokunnan ensimmäisenä puheenjohtajana.
Jalava oli naimisissa vuodesta 1875 Alma Sofia Flomanin (1855–1922) kanssa. Perheessä oli neljä lasta. Viron kulttuurihistoriassa Jalava tunnetaan kirjeenvaihdostaan runoilija Lydia Koidulan kanssa.
Jalava vietti vuodesta 1891 perheineen viisi kesää Lappeen pitäjän Laihalan kylässä Laihian talonpoikaistalossa seudulla, jonne vähitellen syntyi kesäasukkaiden huvilayhdyskunta. Jalavat elivät myöhempien huvila-asukkaiden tavoin omavaraistaloudessa, viljelivät esimerkiksi ruista ja perunaa. Näitä kesiä on perheen tytär, tekstiilitaiteilija Ilona Jalava kuvannut teoksessaan "Antti Jalava. Tavallisen miehen tarina" (WSOY 1948)
Rupi

Rupi on kovettunut hyytymä, joka on muodostunut iholle haavan päälle. Rupi koostuu pääasiassa fibriinistä, verihiutaleista ja punasoluista, joita haavasta on vuotanut. Hyytymä ja rupi suojaavat haava-aluetta mikrobeilta, varastoivat kasvutekijöitä haavan myöhempiin vaiheisiin sekä toimivat tarttumisalustana valkosoluille ja fibroblasteille, joita vaurioalueelle saapuu.
Ruven väri riippuu sen syntytavasta:
Ruven alle muodostuu suojassa uutta pintakudosta, ja aikanaan rupi irtoaa. Sen irtoamisen yhteydessä esiintyy yleensä kutinaa.
Apollyon

Apollyon () ilmestyy Uudessa Testamentissa (Ilmestyskirja 9:7–11) johtaen heinäsirkkojen vitsausta, joka tullaan vapauttamaan Jumalan vihollisten ylle maailman loppuessa:
"7 Heinäsirkat olivat näöltään kuin taisteluun varustettuja hevosia. Niillä oli päässään kullalta kimaltavat seppeleet, niiden kasvot olivat kuin ihmisen kasvot, 8 ja niillä oli naisen tukan kaltainen tukka. Niiden hampaat olivat kuin leijonan hampaat, 9 ja niillä oli rintapanssarit, jotka olivat kuin rautaa. Niiden siivistä lähti samanlainen jyminä kuin sotavaunuista, joita monet hevoset täyttä laukkaa vetävät taisteluun. 10 Niillä oli pyrstö ja pistin kuin skorpioneilla, ja pyrstöllään ne saivat tehdä ihmisille pahaa viiden kuukauden ajan. 11 Kuninkaanaan niillä oli syvyyden enkeli, hepreankieliseltä nimeltään Abaddon, kreikankieliseltä Apollyon." (Ilmestyskirja 9:7–11)
Apollyonia on verrattu Ilmestyskirjan Pedoksi ja termiä "Apollyon" käyttivät usein aikaiset kristityt tarkoittaessaan Paholaista. John Bunyanin teoksessa Kristityn vaellus Apollyon kuvataan seuraavasti:
"Hän astui eteenpäin, ja Apollyon kohtasi hänet. Tuo hirviö oli kamala katsella. Hän oli verhottu suomuksilla kuin kala hänellä oli siivet kuin lohikäärmeellä, jalat kuin karhulla, hänen vatsastansa tuprusi tulta ja savua, ja hänen suunsa oli kuin jalopeuran kita."
Apollyonin hepreankielinen vastine on Abaddon.
Ashley Greene

Ashley Michele Greene (s. 21. helmikuuta 1987 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa Alice Cullenin roolissa ¨¨Twilight"-elokuvasarjassa. 
Greene saanut roolistaan "Twilightissa" neljä Teen Choice -palkintoa: yhden ”Uudet naiskasvot” -palkinnon sekä kolme ”Show'n varastavan naiselokuvanäyttelijän” palkintoa.
Nuoruus.
Greene syntyi Floridassa Jacksonvillessä. Hänen vanhempansa ovat Michele (o.s. Tatum) ja Joe Greene. Greene asui lapsena Middleburgissa ja Jacksonvillessa ja kävi University Christian School -koulua ennen kuin siirtyi opiskelemaan Samuel W. Wolfson High Schooliin kymmenennelle luokalle. Valmistuttuaan Greene muutti Jacksonvillesta Los Angelesiin. Hänellä on vanhempi veli.
Ura.
Alun perin Greene suunnitteli mallin uraa mutta sai tietää ,ettei 165-senttisenä ollut tarpeeksi pitkä menestyäkseen. Käydessään teatterikurssia Greene ihastui näyttelemiseen ja päätti keskittyä mallinuran sijaan siihen. Hän muutti 17-vuotiaana Los Angelesiin luomaan uraa näyttelijänä. Hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa "Home of the Brave". Hän vieraili esimerkiksi vuonna 2006 televisiosarjassa "Yli synkän virran" ja telenovelassa "Pöytä kolmelle". Vuonna 2007 hän oli avustajana elokuvassa "King of California". 
Ura lähti käyntiin, kun Greene teki vuonna 2008 Stephenie Meyerin suositun fantasiakirjasarja "Houkutuksen" samannimiseen ensimmäiseen osaan perustuvassa elokuvassa "Twilight – Houkutus" Alice Cullen -nimisen vampyyrin roolin. Greene näyttelee myös elokuvan jatko-osissa "Twilight – Uusikuu" ja "Twilight – Epäilys". Vuonna 2009 hän näytteli elokuvassa "A Warrior's Heart" yhdessä hyvän ystävänsä Kellan Lutzin kanssa. Greene näytteli pääosaa trillerielokuvassa "Summer's Moon", joka julkaistiin suoraan DVD:lle 10. marraskuuta 2009.
Greenellä oli vuonna 2012 sivurooli ranskalaiseen teinikomediaan perustuvassa elokuvassa "LOL". Greene oli pääosassa samana vuonna julkaistussa kauhuelokuvassa "The Apparition".
Greene palkittiin vuonna 2010 Young Hollywood Awardsin tyyli-ikonipalkinnolla. Lisäksi hän sai PETA-järjestöltä palkinnon mainostettuaan Avonin eläinkokeettomia tuotteita. 
Yksityiselämä.
Greene on läheinen "Twilight"-näyttelijöiden Kellan Lutzin ja Jackson Rathbonen kanssa, jotka hän tunsi jo ennen elokuvasarjan kuvauksia. Greene varttui katsellen jalkapalloa ja on Florida Gatorsin fani.
Greenen alastonkuvia vuoti elokuussa 2009 nettiin. Greenen asianajajat uhkasivat haastaa oikeuteen laittomia kuvia levitelleet verkkosivustot.
Greene seurusteli Joe Jonasin kanssa vuonna 2010, mutta he ovat sittemmin eronneet. Joulukuussa 2016 Greene kihlautui australialaisen televisiopersoonan Paul Khouryn kanssa.
Karunan vanha kirkko

Karunan vanha kirkko (ruots. "Karuna gamla kyrka") on Karunaan 1685 valmistunut puukirkko, joka myöhemmin on siirretty Helsingin Seurasaaren ulkomuseoon. Se on ulkomuseon vanhin rakennus.
Historia.
Kirkon rakennutti Karunan kartanon omistaja, vapaaherra Arvid Horn af Åminne. Horn velkaantui kirkkohankkeen vuoksi niin pahoin, että joutui myöhemmin myymään kartanonsa. Karunan vanhassa kirkossa tehtiin mittavat muutostyöt 1770-luvulla. Alun perin siinä oli aumakatto ja tasainen laipio, mutta vuosina 1773–1774 katto muutettiin jyrkäksi harjakatoksi ja kirkkosaliin rakennettiin puinen tynnyriholvi. Samalla ikkunat vaihdettiin aiempaa suuremmiksi kaari-ikkunoiksi. Nykyisen muotonsa kirkko sai 1780-luvulla, jolloin kirkon länsipäätyyn rakennettiin eteinen. Rakennusmestari Anders Wahlbergin suunnittelema kellotapuli valmistui vuonna 1767.
Hornilla oli kirkkoon patronaattioikeus eli hän valitsi itse papin kirkkoon.
Nykyisen Karunan kirkon valmistuttua vuonna 1910 vanhan kirkon viereen siirrettiin vanha kirkko Seurasaareen vuonna 1912. Se on nykyäänkin Seurasaaren ulkomuseon tunnetuimpia rakennuksia. Se on käytössä vain kesäisin, jolloin siellä pidetään jumalanpalveluksia ja konsertteja ja sitä käytetään myös vihkikirkkona. Kirkon pihalla on ulkomuseon perustajan Axel Olai Heikelin hauta.
Urut.
Kirkon urut ovat mahdollisesti Carl Erik Bölingin 1870-luvun alussa rakentamat. Niissä on kuusi huuliäänikertaa ("Borduna 16 fot", "Principal 8 fot", "Gedacht 8 fot", "Oktava 4 fot", "Quinta 3 fot" ja "Oktava 2 fot") yhdellä sormiolla (ääniala "C–c3"). Lisäksi uruissa on liitejalkio (ääniala "C–d0"). Koneisto on mekaaninen.
Seurasaareen urut on tuotu vuonna 1912 Vanajasta, jonka kirkossa ne olivat käytössä vuosina 1895–1904. Tätä ennen ne olivat Tuusulan kirkossa (käytössä vuosina 1875–1891, myyty Vanajaan 1895).
William Nicholson

William Nicholson (s. 12. tammikuuta 1948) on brittiläinen käsikirjoittaja ja kirjailija.
William Nicholson toimi uransa alkuaikoina BBCllä dokumenttien ohjaajana. Hän oli mukana yli viidessäkymmenessä jaksossa 1970-1980 luvuilla. Hänet alettiin tuntea kirjailijana kun hänen trilogiansa "Tuulen laulu" palkittiin Blue Peterin parhaan kirjan palkinnolla ja Smarties Gold Awardilla parhaasta lasten kirjasta. 
Nicholson on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat "Varjojen maat" sekä "". Häneltä on suomennettu kolmiosainen nuorten fantasiasarja Tuulen laulu,(2000–2002) jonka kirjat ovat: Tuulen laulu, Ylivaltiaan orjat ja Tulilaulu, sekä romaani "Toisten maassa" (2004). 
Tuulen laulu kirjasarjan on suomentanut Helene Butzow, ja sen on julkaissut Kustannusosakeyhtiö Tammi.
Segunda División RFEF

Segunda División RFEF on Espanjan jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso. Sen yläpuolella ovat ammattilaissarjat Primera División ja Segunda División sekä puoliammattilais- ja amatöörijoukkueista koostuva Primera División RFEF. Sen alapuolella pelataan 
Tercera División RFEF.
Pelijärjestelmä.
Segunda División RFEF:ssä on 90 joukkuetta jaettuna viiteen alueelliseen lohkoon, jotka vastaavat Espanjan itsehallintoalueita ja niiden jalkapalloliittoja lukuun ottamatta Andalusiaa, joka on jaettu suuren kokonsa vuoksi kahteen lohkoon. Myös Pohjois-Afrikassa sijaitsevien Ceutan ja Melillan joukkueet pelaavat Andalusian lohkoissa. 
Kussakin lohkossa pelataan kaksinkertainen sarja eli jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti kaudessa, kerran koti- ja kerran vieraskentällä. Voitosta saa kolme pistettä, tasapelistä yhden. Kauden päätteeksi lohkojensa eniten pisteitä keränneet joukkueet julistetaan Segunda División RFEF:in mestareiksi.
Nousijat ja putoajat.
Kauden päätteeksi jokaisen lohkon voittaja nousee suoraan Primera División RFEF:iin. Lohkojen 2-5 sijoittuneet joukkueet pääsevät nousukarsintoihin. Joukkueet arvotaan neljään viiden joukkueen karsintalohkoon siten, että jokaisessa on yksi omassa lohkossaan ensimmäiseksi, toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi sijoittunut joukkue. Saman lohkon joukkueita ei voi arpoa samaan karsintalohkoon. Karsintojen ensimmäisessä vaiheessa pelataan kaksiosainen ottelu omassa lohkossaan ykköseksi ja neljänneksi sijoittuneen sekä toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneen joukkueen välillä. Toisessa vaiheessa näiden parien voittajat pelaavat keskenään toisen kaksiosaisen ottelun, jonka voittajat nousevat Primera División RFEF:iin.
Jokaisen lohkon viisi heikointa joukkuetta putoaa kauden päätteeksi Tercera División RFEF:iin. Lohkojen 1, 3 ja 4 sijalle 13. sijoittuneet joutuvat putoamiskarsintoihin.
Reservijoukkueet.
Sarjassa pelaa myös useiden seurojen reservijoukkueita. Reservijoukkue ei kuitenkaan voi pelata samalla sarjatasolla seuran muiden joukkueiden kanssa, joten mikäli edustusjoukkue tai toinen reservijoukkue putoaa Primera División RFEF:stä Segunda División RFEF:iin, pudotetaan Tercerassa pelannut reservijoukkue automaattisesti aluesarjoihin sarjasijoituksestaan riippumatta. Reservijoukkue ei voi myöskään osallistua nousukarsintoihin, mikäli seuran toinen joukkue pelaa Primera División RFEF:ssä.
Cup-kilpailut.
Segunda División RFEF lohkovoittajat pääsevät mukaan seuraavan kauden Copa del Reyhin. Muut pelaavat Copa RFEF:ssä Primera División RFEF:n joukkueiden kanssa.
Historia.
Nimellä Tercera División pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1929–1930, joka oli Espanjan kansallisen sarjajärjestelmän historian toinen kausi. Tuolloin se toimi kolmanneksi korkeimpana sarjatasona, heti Segunda Divisiónin alapuolella. Ensimmäisellä kaudella sarjassa pelasi 33 joukkuetta, jotka oli jaettu kahdeksaan lohkoon. Kunkin lohkon voittaja eteni pudotuspeleihin, joiden viimeisessä vaiheessa Castellón voitti Barakaldon ja nousi Segundaan. Kaudesta 1977–1978 eli Segunda División B:n perustamisesta lähtien Tercera on ollut neljäs sarjataso.
André Höhne

André Höhne (s. 10. maaliskuuta 1978) on saksalainen kävelijä.
Höhne sijoittui yhdenneksitoista 20 kilometrillä Münchenin EM-kisoissa 2002 ajalla 1.21.38. Hän sijoittui samana vuonna myös 24:nneksi kävelyn maailmancupissa Torinossa. Vuotta myöhemmin hän käveli Pariisin MM-kisoissa kolmanneksitoista ajalla 1.20.44. 
Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui kahdeksanneksi ja kävelyn maailmancupissa Naumburgissa viidenneksitoista. Seuraavana vuonna Helsingin MM-kisoissa hän käveli tähän mennessä uransa parhaan arvokisasijoituksen oltuaan neljäs ajalla 1.20.00. Vuoden päästä hän oli Göteborgin EM-kisoissa yhdestoista ja maailmancupissa La Coruñassa kuudestoista. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän keskeytti 20 kilometrin kävelyn. Vuonna 2008 hän sijoittui 50 kilometrillä kävelyn maailmancupissa Tšeboksaryssa seitsemänneksi ajalla 3.49.03. Pekingin olympialaisissa 2008 hän käveli 20 kilometrillä 25:nneksi ja 50 kilometrillä 12:nneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ja 50 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli seitsemäs 50 kilometrin kävelyssä.
Höhne on Saksan mestari 10 000 metrin kävelyssä vuosina 2002, 2006–2010; 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2005–2010; 50 kilometrin kävelyssä vuonna 2006 ja hallissa 5 000 metrin kävelyssä vuosina 2006–2010.
Höhnen isä on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja Christoph Höhne.
Luettelo supersankareista

Tämä on luettelo supersankareista. Lista on epätäydellinen.
Ulkomaiset.
DC Comics.
Muut.
Vartijat on DC Comicsin julkaisema, mutta ei kuulu varsinaiseen DC-universumiin.
Kiertokoulu

Kiertokoulu oli koulumuoto, jossa omaa koulurakennusta ei ollut, vaan opettaja liikkui kylästä toiseen opettamassa lapsia siten, että koulurakennuksena toimi yleensä jokin kylän taloista, kievari tai esimerkiksi pappila. Kiertokoulutoiminta alkoi Suomessa 1600-luvulla puhdasoppisuuden aikana. Juhana Gezelius vaati rovasteja hankkimaan seurakuntien kiertokouluihin opettajia. Kiertokoulu oli suosittu varsinkin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kiertokoulut lakkautettiin asteittain kansakouluasetuksen myötä 1860-luvulla ja oppivelvollisuuden tultua voimaan vuonna 1921, johon asti kiertokoulu oli tärkeä alkuopetuksen järjestäjä.
Kiertokoulun oppiaineet olivat lukeminen, luvun lasku, kirjoittaminen, virsien laulaminen ja kristinopintaito. Lukutaito oli kuitenkin lähinnä vain katekismuksen ulkolukua eikä ymmärtävän lukemisen opettelua.
Kiertokouluissa oli ihmisiä lapsista aikuisiinkin. Opettajana toimi usein lukkari. Apupappien ja edistyneempien nuorien johtamia kiertokouluja kutsuttiin maan pohjoisimmissa osissa "katekeettakouluiksi". Kiertokoulujen lakkauttaminen alkoi 1920-luvulla, kun kansakoulun käynti tuli pakolliseksi. Viimeinen kiertokoulu lakkautettiin Puumalassa vuonna 1951. Viimeisenä opettajana toimi Anni Hämäläinen, joka oli valmistunut kiertokoulunopettajaksi Raudaskylän Kristillisestä Opistosta ja oli Puumalan seurakunnan ylläpitämässä kiertokoulussa opettajana 18 vuotta.
Kansakouluun siirtymistä kohtaan tunnettiin epäluuloa sekä papiston että talonpoikaisväestön keskuudessa. Kiertokoulu oli vanha ja turvallinen järjestelmä. Kansakoulun pelättiin vieroittavan koululaiset ruumiillisesta työstä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2003

Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) haulikkolajien maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 10.-17.9.2003 Kyproksen Nikosiassa.
Lähteet.
&lt;br&gt;
Raul Meireles

Raul José Trindade Meireles (s. 17. maaliskuuta 1983 Porto, Portugali) on portugalilainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Meireles pelasi urallaan pisimpään FC Portossa, jota hän edusti vuosina 2004–2010. Hän pelasi kotimaansa lisäksi myös Englannin Valioliigan Liverpoolissa ja Chelseassa sekä Turkin Superliigan Fenerbahçessa. Hän on Mestarien liigan voittaja, nelinkertainen Portugalin-mestari sekä Turkin-mestari vuodelta 2014.
Maajoukkueura.
Portugalin maajoukkueessa Meireles pelasi 76 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 2008 EM-kilpailujen lohkovaiheen ensimmäisen kierroksen ottelussa Turkkia vastaan. Meireles edusti Portugalia MM-kilpailuissa 2010 ja 2014 sekä EM-kilpailuissa 2008 ja 2012.
Saavutukset.
Porto
Chelsea
Fenerbahçe
Portugalin maajoukkue
Matine

Maanpuolustuksen tieteellinen neuvottelukunta (Matine, , "Board for Defence") on Suomen puolustusministeriön alainen sotilaallista maanpuolustusta ja turvallisuutta tukevaa tutkimusta edistävä elin. Sen toiminta on määritelty valtioneuvoston asetuksessa 3/2019.
Valtioneuvosto asettaa Matinen kolmen vuoden toimikaudeksi kerrallaan. Puheenjohtajana toimii professori Sasu Tarkoma ja varapuheenjohtajana professori Kirsi Virrantaus. Heidän lisäkseen neuvottelukuntaan kuuluu sekä tiede- että viranomaisjäseniä.
Paikallis- ja asiantuntijajaostojen jäsenet asettaa neuvottelukunta. Matinen toiminta perustuu puolustushallinnon tukemalle vapaaehtoiselle asiantuntijatyölle. Matinella on kolme paikallisjaostoa (Oulu, Turku ja Tampere). Paikallisjaostoihin kuuluu tiedemaailman, viranomaisten ja yritysmaailman edustajia.
Matinen asiantuntijajaostot:
Iin lukio

Iin lukio on lukio Iin kunnassa. Lukio on kunnan ainoa. Se sijaitsee Iin kuntakeskuksessa. Oppilaita koulussa on 130–160 vaihdellen lukukaudesta. Lukio on luokaton ja noudattaa viisijaksojärjestelmää. Opetusta on mahdollista saada myös etäopetuksena. Koulu kustantaa itse pakollisten kurssien oppikirjat oppilailleen. Lukiossa on 18 opettajaa, joista rehtorina toimii Taisto Soininen. Useat opettajat opettavat myös Valtarin koulun yläasteella.
Koulun historiaa.
Iin yhteiskoulun kannatusyhdistys perusti yksityisen oppikoulun 1925. Iin yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1959. Peruskoulu-uudistuksen myötä muuttui Valtarin yläasteeksi ja Iin lukioksi.
Wissam El Bekri

Wissam El Bekri (, s. 16. kesäkuuta 1984 Thiais, Ranska) on ranskalais-tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Hammam-Lifia.
Ura.
El Bekri aloitti uransa Ranskassa LB Châteauroux'in juniorijoukkueessa vuonna 2000, jossa hän pelasi ensimmäiset edustusjoukkueen ottelut kaudella 2003/2004. El Bekri siirtyi heinäkuussa 2005 toiseen kotimaahansa Tunisiaan Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisellä kaudellaan Tunisian liigamestaruuden ja Tunisian cupin. Sittemmin vuonna 2009 El-Bekri palasi takaisin Ranskaan siirryttyään Dijoniin.
Kausi Dijonissa ei kuitenkaan sujunut odotusten mukaan, kun El Bekri pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain viisi ottelua. Seuraavalla kaudella 2010–2011 hän jäi edellisen kauden tapaan vaihtopelaajan rooliin ja päätti siirtyä talvella 2010 takaisin Tunisiaan, tällä kertaa Hammam-Lifin riveihin.
Maajoukkue.
Maajoukkueessa El Bekri on pelannut 14 ottelua ja oli muun muassa mukana vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Davit Mudžiri

Davit Mudžiri (, s. 20. tammikuuta 1978 Tbilisi, Georgian SNT) on georgialainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla venäläistä Lokomotiv Moskovaa. 184 senttimetriä pitkän Mudžirin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Mudžiri on edustanut ammattilaisurallaan myös georgialaista Dinamo Tbilisiä, moldovalaista Sheriff Tiraspolia, itävaltalaista Sturm Grazia ja venäläistä Krylja Sovetovia.
Georgian maajoukkueessa Mudžiri teki ensiesiintymisensä vuonna 1998.
Korson Kaiku

Korson Kaiku ry on Vantaan Korsossa toimiva noin 600 aktiivijäsenen monilajiurheiluseura. Se on perustettu vuonna 1961. Kaiussa harrastetaan karatea, kevytlentopalloa ja kuntoliikuntaa, konkariurheilua, lentopalloa, maastopyöräilyä, salibandya ja yleisurheilua.
Kaiun tunnetuin urheilija on Valentin Kononen.
Martha Cooper

Martha Cooper (s. 1943 Baltimore, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän on saanut kansainvälistä mainetta työstään graffiti- ja hip hop -kulttuurin parissa erityisesti 1970- ja 1980-lukujen New Yorkissa. Cooper itse tähdentää, että hän kuvaa paljon muutakin edellä mainitun lisäksi.
Cooper on työskennellyt National Geographic -lehdessä 1960-luvulla ja New York Postin lehtivalokuvaajana 1970-luvulla. Lisäksi hän on toiminut yhdysvaltalaisen Peace Corps -järjestön vapaaehtoistyössä Thaimaassa. Graffiteista hän kiinnostui 1970-luvulla erään nuoren maalarin innoittamana. Aluksi hän kuvasi muun muassa metroasemia ja niillä liikennöiviä junia, mutta liikkui myöhemmin myös ratapihoilla ja erilaisissa tyhjissä rakennuksissa. Hän ystävystyi monien maalarien kanssa ja sai tilaisuuden dokumentoida heidän työskentelyään itse graffitien lisäksi. 
Cooper on julkaissut useita katutaide- ja hip hop -aiheisia kirjoja. Ensimmäinen niistä oli yhteistyössä valokuvaaja Henry Chalfantin kanssa tehty, vuonna 1984 ilmestynyt "Subway Art", jota monet pitävät eräänlaisena graffititaiteen raamattuna. Toinen varsin tunnettu teos on esimerkiksi "Hip Hop Files: Photographs 1979–1984". Cooperin töitä nähdään graffitien historiasta kertovassa "Style Wars" -dokumenttielokuvassa, ja niitä on ollut esillä useissa lehdissä ja myös näytteillä museoissa.
Cooper on suorittanut taidealan tutkinnon Grinnell Collegessa ja opiskellut antropologiaa Oxfordin yliopistossa. Hän asuu New Yorkin Manhattanilla.
Guitar Hero World Tour

Guitar Hero: World Tour on Activisionin julkaisema "Guitar Hero" -pelisarjaan kuuluva musiikki- ja rytmipeli. Peli julkaistiin vuonna 2008 PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille sekä vuonna 2010 Microsoft Windowsille ja Mac OS:lle. 
Vaikka pelin ominaisuuksiin kuuluu edelleen jäljitellä rock-musiikin soittamista kitaraohjaimella, pelissä on myös rummut ja laulu "Rock Bandin" tapaan. "Guitar Hero: World Tour" sisältää langattoman kitaraohjaimen.
Pelaaminen.
Uusia ominaisuuksia "Guitar Hero World Tourissa" ovat muun muassa omien kappaleiden sävellys, sekä omien hahmojen ja soittimien luominen. Omiin kappaleisiin ei ole mahdollista lisätä vokalisointia.
Kitaraohjain.
Kitaraohjain on PlayStation 2:lla ja PlayStation 3:lla, Xbox 360:llä ja Wiillä langaton ”Schecter”. Tietokoneversioissa kitaraohjain on sama kuin PlayStation 3:lla, mutta nimetty PC-ohjaimeksi.
Uudessa kitaraohjaimessa on myös muutamia uudistuksia. Vihreän, punaisen, keltaisen, sinisen ja oranssin peruspainikkeen lisäksi uudessa kitarassa on näitten näppäimien alla soolonäppäimet (), jotka on toteutettu hipaisunäppäiminä. Niillä voi soittaa pelin violeteissa nuoteissa. Soolonäppäimillä vois myös tuottaa Wah-efektin pitkissä nuoteissa liu’uttamalla sormea sen päällä.
Hahmot.
Pelissä on hahmogeneraattori, jossa pelaajat voivat kustomoida oman hahmonsa. Myös kitaran, basson, mikrofonin ja rumpujen kustomointi on mahdollista.
Pelissä nähdään myös muutamia oikean elämän hahmoja, kuten Ozzy Osbourne, Jimi Hendrix, Zakk Wylde, Hayley Williams, Travis Barker, Billy Corgan, Ted Nugent ja Sting. Mukana on myös oikean elämän lavoja, kuten Ozzfest, AT&amp;T Park, Amoeba Music ja House of Blues.
Kappaleet.
Activisionin virallinen kappalelista "Guitar Hero: World Tourille".
Näiden kappaleiden lisäksi kerrotaan, että Jimi Hendrixin omaiset ovat myös lähettäneet masternauhat lauluista ”Foxy Lady” ja ”Little Wing” RedOctanelle käytettäväksi pelissä, joskaan niiden läsnäoloa pelissä ei ole varmistettu.
Peliin voi ladata sen ilmestyttyä paljon lisää kappaleita, muun muassa koko Metallican uuden Death Magnetic -albumin, muutamia R.E.M:n ja Smashing Pumpkinsin kappaleita sekä jo kolmososaan ilmestyneet ykkös- ja kakkospelin kappaleet. On myös varmistettu, että lisää Jimi Hendrixin, Nirvanan ja The Eaglesin kappaleita tulee ladattavan aineistoon.
Vastaanotto.
"Guitar Hero World Tour" sai yleisesti postiviisen vastaanoton kriitikoilta. Monet arvostelijat vertasivat peliä "Rock Band" -pelisarjaan. 1UP huomautti, että vaikka "World Tour" ei ole yhtä hyvä "juhlapeli" kuin "Rock Band" niin peli silti tarjoaa "hyvät oheislaitteet ja hauskaa musiikkia soitettavaksi" ja tarjoaa sen mitä pelaaja odottaa. GameTrailers totesi "uuden haastajan astuneen lavalle. IGN:n arvio oli laimea, verraten peliä huonoksi kopioksi Rock Band:istä, mutta huomautti pelin olevan hyvä askel kohti tulevaa peliä.
Mehiläinen (aikakauslehti)

Mehiläinen oli ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti. Lehteä julkaisi Elias Lönnrot ja sitä painettiin aluksi Oulussa 1836–1837 ja sen jälkeen Helsingissä 1839–1840.
Lehden tilaajamäärä kehittyi seuraavasti:
Valtaosa lehden tilaajista kuului sivistyneistöön. Mehiläinen lakkasi ilmestymästä vuonna 1840 tilaajamäärän supistuttua liian pieneksi.
Lehti vaikutti merkittävästi suomen kirjakielen kehittymiseen. Siinä julkaistiin kansanrunoja, sananlaskuja, satuja ja arvoituksia. Näiden ohella mukana oli paikallishistoriaa, pitäjäesittelyitä sekä terveydenhoidollisia neuvoja. Lönnrot julkaisi lehdessä myös suomen kieliopin ja alkeislaskuopin. 
Lehden avustajia olivat muun muassa Juhani Ihalainen, Erik Alexander Ingman, Olli Karjalainen, Pietari Makkonen, Kustaa Paturi, Carl Saxa ja Pietari Ticklén.
Julien Guiomar

Julien Guiomar (3. toukokuuta 1928 Morlaix – 22. marraskuuta 2010 Monpazier) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi uransa aikana noin 60 elokuvissa, sekä myös teatterissa ja televisiossa. joiden joukossa ovat "Pariisin varas" (1967), "Z – hän elää!" (1969), "9-kasvoinen mies" (1975), "Kärpänen sopassa" (1976), "Villi mies" (1977), "Isien maa" (1988) ja "Léolo" (1992).
Jacob Frese

Jacob Frese (noin 1690 Viipuri – 31. elokuuta 1729 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen runoilija. Frese siirtyi 20-vuotiaana sotaa pakoon Tukholmaan ja vietti lopun elämänsä Ruotsissa. Hänet tunnettiin uskonnollisista ja luontoaiheisista runoistaan; hän oli myös merkittävä aforismien tekijä.
Frese oli ensimmäinen arvostettu ruotsinkielinen suomalainen runoilija. Hän laati ja esitti 1715 juhlarunon kuningas Kaarle XII:n Turkista paluun kunniaksi ("Echo å Sweriges allmänne frögde-qväden").
Frese tuli ylioppilaaksi Turussa 1703 ja opiskeli Turun akatemiassa vuoteen 1711 saakka, jolloin pakeni Suuren Pohjan sodan aikaista isoavihaa Tukholmaan. Siellä hän toimi kuninkaallisen kanslian vt. kanslistina 1711–1715. Vuosina 1715–1716 Frese työskenteli Skånen kuvernööri Jacob Burensköldin sihteerinä.
Juhani Siljo on suomentanut Fresen runon ”Hautakirjoitus”, joka on julkaistu kokoelmassa "Selvään veteen" (Otava 1919). Fresen runojen suomennosvalikoima on julkaistu teoksessa "Suomen kansalliskirjallisuus" VI (1931).
Önge

Öngen kieli (myös Onge, Eng ja Ung) on öngejen puhuma uhanalainen kieli Andamaanien saarilla, Intiassa. Sen lähin ja ainoa tunnettu sukulaiskieli on jarawa. Tutkijat, kuten Juliette Blevins, ovat kuitenkin ehdottaneet, että ongen ja jarawan kantakieli olisi sukua austroneesialaiselle kantakielelle.
Öngellä on noin 94 puhujaa. Sitä voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla aakkosilla että devanagarilla.
Levinneisyys ja historia.
Brittien perustettua vankisiirtokunnan Andamaanien saarelle 1800-luvun alussa useat öngejen lapset alkoivat puhua ongen sijaan englantia ja hindiä. 1850-luvulla ongea puhuttiin koko saarella, mutta nykyään vain muutamissa kylässä. Monet önget puhuvat myös hindiä ja puhujien keskuudessa esiintyy paljon koodinvaihtelua öngen ja hindin välillä.
2000-luvulla ongea puhuttiin lähinnä vain saaren rannikkoalueella. Ongen puhujat ovat keskittyneet vain kahteen asutuskeskukseen. Ensimmäinen reservaatti öngejen kielen ja kulttuurin suojelemiseksi perustettiin vuonna 1957. Vuoden 2004 tsunamin jälkeen eloonjääneet ongen puhujat siirrettiin uuteen reservaattiin "Dugong Creek". Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan reservaatissa, joka on nykyään ainoa ongenkielinen paikka, asui 109 henkilöä, joiden äidinkieli oli onge.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kielioppi.
Ongen kielen silmiinpistävä piirre on affiksien runsas käyttö. Esimerkiksi etuliite "aka-" tarkoittaa 'kieltä', ja sitä käytetään useiden kielten nimissä.
Lukusanat 1–10 öngeksi:
Persoonapronominien kohdalla tehdään ero inklusiivin ja eksklusiivin välille monikon ensimmäisessä persoonassa:
Abaya

Abaya (; mon. عبايات "‘abāyāt") on pitkä, väljä mekko, jossa on leveät hihat, ja sitä käyttävät perinteisesti musliminaiset, peittäen koko kehon islamilaisen pukeutumiskoodin mukaisesti. Abayaa täydentää usein hijab tai niqab, joka viimeistelee kokonaisuuden. Nykyään abaya on maailmanlaajuisen "Modest Fashion" -trendin perusta, ja monet naiset valitsevat sen ei uskonnollisista syistä, vaan symboloimaan vaatimattomuutta ja kulttuuristen perinteiden kunnioitusta. Abaya on kehittynyt klassisesta mustasta designista laajaan värivalikoimaan ja monenlaisiin koristeisiin.
Saudi-Arabiassa šaria-laki säätelee abayan käyttöä: naisten on käytettävä abayaa julkisilla paikoilla ja miesten seurassa. Maan uskonnollinen poliisi mutaween valvoo sääntöjen noudattamista. Pukeutumissääntö koskee myös ulkomaalaisia naisia, jotka matkustavat Saudi-Arabiaan.
Ranska kielsi abayan käytön kouluissa 4. syyskuuta 2023 alkaen.
Kevin Krook

Kevin Bradley Krook (s. 5. huhtikuuta 1958 Cold Lake, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ura.
Krook pelasi puolustajana juniorijääkiekkoa WCJHL:ssä kolmen kauden ajan (1975–1978), kolmessa eri seurassa. hänet varasi Colorado Rockies vuorolla 142. Krook solmi Coloradon kanssa try-out sopimuksen, ja pelasi NHL:ssä kolme ottelua marraskuussa 1978. Loppukauden hän pelasi IHL:n Muskegon Mohawksissa, jonka jälkeen lopetti uransa ja palasi takaisin kotikaupunkiinsa Cold Lakeen.
Bojan Sarcevic

Bojan Sarcévic (s. 21. tammikuuta 1988) on bosniahertsegovinalainen koripalloilija. Sarcevic on pituudeltaan 190 cm. Hän on edustanut Korisliigassa lisäksi KTP-Basketia sekä UU-Korihaita. Korihaissa Sarcevic pelasi myös A-poikien SM-sarjaa, jonka vuoksi hän ei Korisliigan herrasmiessopimuksen mukaisesti kuluta joukkueensa ulkomaalaiskiintiötä.
Ura.
Hänen kasvattajaseuransa on bosnialainen KK FinnDo. Kasvattajaseuraansa edustaessaan hän teki muun muassa 43 pistettä Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Kesällä 2006 hän siirtyi Korihaihin. Sarcévic pelasi Uudessakaupungissa myös A-poikien SM-sarjaa ja teki 28,1 pistettä ottelua kohden. Pelattuaan Suomessa juniorisarjaa, hantä ei lasketa Korisliigan herrasmiessopimuksen mukaisesti ulkomaalaiskiintiöön. Sarcévic edusti Korihaita yhteensä viisi kautta kesään 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Espoon Honkaan kaksivuotisella sopimuksella. Hongalle ei myönnetty kuitenkaan sarjalisenssiä, joten hän siirtyi KTP-Basketiin niin ikään kaksivuotisella sopimuksella. Jälkimmäisellä sopimuskaudellaan KTP ylsi Korisliigan loppuotteluihin asti, mutta taipui niissä Nilan Bisonsille otteluvoitoin 3–2. Kaudeksi 2013–2014 Sarcevic siirtyi Korisliiga-joukkue Kauhajoen Karhuun yksivuotisella sopimuksella.
Karhun kauden päätyttyä huhtikuussa 2016 Sarcevic teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Tämän jälkeen hän solmi Karhun kanssa kaksivuotiset jatkosopimukset helmikuussa 2017 ja kesäkuussa 2019. Huhtikuussa 2021 Karhu vahvisti, että Sarcevic ei jatka seurassa päättyneen kauden jälkeen.
Toukokuussa 2021 Sarcevic palasi Korihaihin kolmen vuoden sopimuksella. Huhtikuussa 2024 hän solmi Korihaiden kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Muuta.
Sarcevic on kertonut lokakuussa 2014 haluavansa Suomen kansalaisuuden.
McGraw

McGraw on kylä Yhdysvalloissa Cortlandin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa. Kylässä asuu noin tuhat asukasta. McGraw'n kylä on Cortlandvillen kaupungin itäosassa Cortlandin kaupungista itään.
Ensimmäinen yhteisö asettui kylään 1806. Kylän nimi tuli henkilö Samuel McGraw'n mukaan. 1800-luvulla kylästä tuli Corset City.
Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto

Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto () on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 1985. Sen on ohjannut Jack Sholder ja pääosissa ovat Clu Gulager, Hope Lange, Mark Patton ja Robert Englund.
Toisin kuin edeltäjänsä, elokuva sai ilmestyessään huomattavasti ristiriitaisemman vastaanoton, eikä se myöskään lipputulollisesti tuottanut läheskään hyvin edeltäjään nähden, mutta vuosia myöhemmin elokuvalle alkoi hiljattain kehittyä kulttimaine ja sen homoeroottista teemaa ovat ihmiset alkaneet tarkastella täysin uusin silmin.
Juoni.
Elm streetille muuttaa uusi asukas nimeltä Jesse (Mark Patton). Hän sattuu muuttamaan samaan taloon, missä edellisosan Nancy Thompson oli asunut. Öisin Jesse näkee unia Freddystä (Robert Englund) ja lopultakin huomaa, että Freddy käyttää Jessen kehoa hyväkseen.
Tuotanto.
Elokuvasarjan viidennen osan, "" ideoinut ja käsikirjoittanut Leslie Bohem lähestyi "Freddyn koston" suunnitteluvaiheessa idealla hyödyntää tarinassa raskautta ja hengen riivausta teemoina eräänlaisena kunnianosoituksena Roman Polanskin vuoden 1968 elokuvalle "Rosemaryn painajainen"; näistä vain hengen riivaamista käsittävää ideaa päätettiin käyttää ja raskausteemaa hyödynnettiin vasta viidennessä elokuvassa. Lopulta "Freddyn koston" käsikirjoituksen laati David Chaskin. Tuottaja Robert Shaye yritti tarjota ensimmäisen elokuvan ohjanneelle Wes Cravenille mahdollisuuden ohjata jatko-osakin, mutta Craven torjui tarjouksen pidettyään elokuvan käsikirjoitusta liian ongelmallisena.
Taro Tsujimoto

Taro Tsujimoto oli kuvitteellinen japanilainen jääkiekkoilija, jonka Buffalo Sabres väitti NHL:n 11. kierroksella varausnumerolla 183.
Tsujimoton väitettiin aikaisemmin pelanneen Tokyo Katanas -nimisessä joukkueessa. Puolet NHL:n joukkueiden toimitusjohtajista ei edes tiennyt, että Japanissa oli jääkiekkoliiga, vaan maata pidettiin baseball-maana. Toisaalta edes baseball-seurat eivät tarkkailleet japanilaisia pelaajia. Varaustilaisuuden jälkeen tiedotusvälineet uutisoivat tapahtuneesta. Muun muassa arvostettu kiekkolehti "The Hockey News" julkaisi Tsujimoton nimen muiden varattujen yhteydessä.
Vasta viikkojen päästä kävi ilmi, että Sabresin omalaatuinen General Manager Punch Imlach oli keksinyt Tsujimoton koko olemassaolon. Imlach oli kaivanut Taro Tsujimoto -nimisen miehen Buffalon alueen puhelinluettelosta, kyseessä oli ilmeisesti japanilaisen ravintolan kokki. Edes Tokyo Katanas -nimistä joukkueetta ei ole, vaan Buffalon joukkueen nimessä oleva sana "sabre" 'sapeli' ja katana ovat molemmat miekkoja. Imlach teki varauksen mielenilmauksena liian pitkäksi venyneelle varaustilaisuudelle. Varaus mitätöitiin, mutta vasta 15 vuotta myöhemmin NHL muutti vuoden 1974 varausilastoihinsa 183. varauksen kohdalle tekstin "invalid claim "'viallinen varaus'. Buffalo Sabres kuitenkin kunnioittaa Imlachin omituisuutta, ja seuran omissa tilastoissa, muun muassa mediaoppaassa Tsujimoton nimi on edelleen.
Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias

Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias () on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 1988. Se on "Painajainen Elm Streetillä" -elokuvasarjan neljäs osa ja sen on ohjannut suomalainen Renny Harlin. Elokuva julkaistiin Suomessa alun perin leikattuna, mutta on sittemmin julkaistu myös leikkaamattomana. Yhdysvalloissa elokuva oli lipputulollisesti koko elokuvasarjan menestynein elokuva vuoteen 2003 asti, jolloin "Freddy vs. Jason" rikkoi tämän ennätyksen. Elokuvan visuaalisen tyylisuuntansa vuoksi sitä on monesti mielletty eräänlaiseksi elokuvasarjan "MTV-painajaiseksi" sen muistuttaessa leikkauksiltaan musiikkivideota.
Juoni.
Kristen, Joey ja Kincaid elävät kauhean mielisairaalahoidon jälkeen normaalia elämää. Silti Kristen näkee yhä outoja unia Freddy Kruegerista, kunnes Freddy herää henkiin ja surmaa Joeyn ja Kincaidin. Lopulta hän tappaa myös Kristenin. Alice todistaa Kristenin kuoleman. Hieman tapaturman jälkeen Alice huomaa, että Freddy siirtyy Alicen unista suoraan myös muiden uniin.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen piti suomalaisohjaajan teosta hyvin tehtynä amerikkalaisnuorisolle suunnattuna kauhuelokuvana, joka käsittelee vakavaakin aihetta, painajaisia. ”Juonen monet käänteet ovat nokkelia ja tuoreita ja ohjaaja on vaivannut päätään ja prässännyt usein niin väsyneestä viihdetuotannosta vivahteita ja kekseliäitä toteutuksia.”
Luettelo Lahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä käsittää Lahden kaupungissa julkisilla paikoilla sijaitsevia pysyviä taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja. Luettelon teokset kuuluvat Lahden taidemuseon kokoelmiin tai ovat valtion tai yksityisessä omistuksessa. Lahteen on liitetty Nastolan kunta.
Muistomerkit, -laatat ja veistokset.
 Tässä luettelossa on 139 kohdetta.
Fritz Feierabend

Fritz Feierabend (29. kesäkuuta 1908 – 25. marraskuuta 1978) oli sveitsiläinen rattikelkkailija.
Maailmanmestaruuden hän voitti kahdesta miehestä neljä kertaa ja neljästä miehestä kolme kertaa. Neljän miehen kelkasta hän sai kahdesti hopeaa, pronssia hän sai neljästä miehestä kolmasti ja kahdesta miehestä kerran. 
Olympialaisissa Feierabend saavutti viisi mitalia: kolme hopeista ja kaksi pronssista.
Schleitheimin tunnustus

Schleitheimin tunnustus oli Sveitsin anabaptistien noin vuonna 1527 Schleitheimissä laadittu tunnustus, jonka seitsemään artiklaan on koottu anabaptistien oppeja, joita siis ainakin osa Sveitsin anabaptisteista noudatti. Laatinutta kokousta johti Michael Sattler.
Artiklojen sisältö tiivistettynä:
I. Kaste.
Oltiin yksimielisiä siitä, että kaste on annettava kaikille, jotka katumuksessa ovat muuttaneet elämänsä ja todella uskovat. Tähän liittyy myös paavilta saadun lapsikasteen hylkääminen. Tässä anabaptistit viittaavat Raamattuun ja apostolien esimerkkiin.
II. Panna (Erottaminen).
Erottamista syntiä tehneitä seurakunnan jäseniä vastaan on käytettävä kolmiasteisena, missä viitataan Matteuksen evankeliumin 18. lukuun.
III. Leivänmurto (Ehtoollinen).
Ehtoollinen on muistoateria. Siihen osallistuvien pitää ensin olla kastettuja ollakseen yhdistyneitä Kristuksen ruumiissa eli seurakunnassa, jonka pää Kristus on. Ehtoolliseen osallistuvilla on oltava yksi Jumala, yksi usko, yksi kaste ja yksi henki.
IV. Erottautuminen pahasta (Maailmasta eroaminen).
Tosi uskovaisten on seurakuntana erotuttava kaikesta pahasta, mitä Saatana on maailmaan istuttanut, ja kaikesta 'paavillisesta hapatuksesta' eli käytännössä katolisista menoista. Tosi uskovan tulisi inhota ja karttaa kaikkea, mikä ei liity Jumalaan ja Kristukseen. Myös aseen käyttö on kiellettyä, Kristus kun on sanonut, ettei pahalle tule tehdä vastarintaa.
V. Kirkon Pastorit.
Seurakunnalla on oltava Paavalin järjestyksen mukaan yksi paimen, jonka tulee suorittaa kaikki hengelliset tehtävät. Seurakunnan on huolehdittava hänestä, sillä evankeliumin julistajan on saatava elatuksensa evankeliumista. Seurakunnan on kuitenkin valvottava paimentaan ja erotettava tämä, mikäli hän lankeaa syntiin.
VI. Miekka.
Esivalta eli 'miekka' on Jumalan järjestys Kristuksen valtakunnan ulkopuolella olevaa maailmaa varten, jotta se rankaisisi pahantekijöitä ja suojelisi heikkoja. Kristuksessa eläville kuuluu kuitenkin vain seurakunnan pannarangaistus, eivätkä sen jäsenet saa kuulua esivaltaan.
VII. Vala.
Yksimielisesti vastustettiin valan vannomista, koska Kristuksen katsottiin kieltäneen jumalaapelkääviltä kaiken vannomisen.
Näistä kasteopin lisäksi nykyään olevissa vastaavissa liikkeissä korostetaan erityisesti valanvannomiskieltoa sekä asepalveluksesta kieltäytymistä.
Freddy’s Nightmares

Freddyn painajaiset (engl. "Freddy's Nightmares)" on yhdysvaltalainen kauhutelevisiosarja, jota esitettiin alun perin vuosina 1988–1990. Sarjassa kerrottiin pääasiassa Wes Cravenin luomasta ja Robert Englundin esittämästä Freddy Krueger -sarjamurhaajahahmosta. Wes Craven ja Robert Englud juonsivat sarjaa, ja sillä oli studioyleisö.
Shaggy

Shaggy (oikealta nimeltään Orville Richard Burrell, s. 22. toukokuuta 1968 Kingston, Jamaika) on amerikanjamaikalainen reggaelaulaja.
Hän tuli kuuluisuuteen vuonna 1993 hittikappaleella "Oh Carolina", joka nousi muun muassa Britannian singlelistalla listaykköseksi. Toinen hänen hittikappaleistaan on vuonna 1995 ilmestynyt "Boombastic", josta tuli yksi vuoden hittikappaleista. Kappale nousi listaykköseksi muun muassa Britanniassa ja Australiassa. Suomessa kappale pysyi Suomen virallisella listalla 12 viikkoa, joista parhaat sijoitukset viikoilla 41–43 sija 2. Shaggy on esiintynyt Suomessa ainakin Pori Jazzissa.
Calheta (Madeira)

Calheta on kunta Portugaliin kuuluvalla Madeiran saarella. Se sijaitsee saaren lounaiskulmassa. Kunnassa on 11 052 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 111,5 neliökilometriä.
Naapurikuntia ovat pohjoisessa Porto Moniz, koillisessa São Vicente ja idässä Ponta do Sol. Calhetassa on muutamia kouluja, pankkeja, posti ja pieni venesatama. Pääasialliset elinkeinot ovat maanviljelys ja kalastus. Keskustan alueella on jonkin verran liikeyrityksiä. Saharasta lähes tuhannen kilometrin päästä kulkeutuu Calhetaan tuulten mukana lentohiekkaa.
Erkki Raiski

Erkki Raiski (s. 31. maaliskuuta 1951) on suomalainen säveltäjä ja musiikkioppilaitoksen lehtori. Hän toimi kirkkomuusikkona (kanttori-urkurin tutkinto vuonna 1977) vuoteen 1990. Vuodesta 1990 Raiski hoiti yleisten aineiden opettajan virkaa Jämsänjokilaakson musiikkiopistossa sekä teoria-aineiden tuntiopettajan tointa Keski-Suomen konservatoriossa vuoteen 2000. Hän suoritti teorian ja säveltapailun opettajan ammattitutkinnon vuonna 1994 ja jatkotutkinnon vuonna 1997 pääaineen ohjaajana säveltäjä Kalevi Aho. 
Aikaisempia sävellysopintoja Raiski on tehnyt Suomessa useiden opettajien johdolla sekä yksityisesti Saksassa.
Raiskin aiempi sävellystuotanto sisältää musiikkia kuoroille, nykyisin pääpaino on instrumentaalimusiikissa.
Päätyönään vuodesta 2000 Raiski hoiti musiikin teorian lehtorin virkaa Jyväskylän ammattikorkeakoulun musiikin koulutusohjelmassa. Opetustoiminnan ohella hän erikoistui vastuualansa verkko-opintojen luomiseen ja kehittämiseen.
Norman Briski

Naún Normando "Norman" Briski (myös Brisky; s. 2. tammikuuta 1938) on argentiinalainen näyttelijä. 
Elokuvia.
Briskillä on ollut isoja rooleja muiden muassa seuraavissa elokuvissa:
Näyttelijä on saavuttanut mainetta myös televisiosarjoista ja teatterista.
Neuvostomiehityksen museo (Tbilisi)

Neuvostomiehityksen museo () on historiallinen museo Tbilisissä, Georgiassa. Se käsittelee maan seitsemän vuosikymmentä kestänyttä neuvostohallintoa (1921–1991) ja on omistettu kauden poliittisen sorron uhreille. Museo perustettiin 26. toukokuuta 2006. 
Näyttely.
Museo sijaitsee Tbilisin pääkadulla Rustavelis gamzirilla, ja sitä hallitaan osana Georgian kansallismuseota. Se on tyyppinsä kolmas museo entisen Neuvostoliiton maissa, ja sitä ainakin osittain inspiroivat samantyyppiset näyttelyt Tallinnassa (Virossa) ja Riiassa (Latviassa). Se avattiin osana Georgian itsenäisyyspäivän juhlia 26. toukokuuta 2006. Museon rahoitti pääosin Presidentin rahasto, maan budjetin ulkopuolinen rahoittaja, jota hallinnoi Georgian presidentti. Museon näyttelytila on 700 neliömetrin suuruinen ja museossa on näytteillä yli 3 000 esinettä.
Neuvostomiehityksen museon pysyvä näyttely käsittää arkistodokumentteja sekä kuva- ja videomateriaalia, jotka noudattelevat Georgian historian aikajanaa lyhytaikaisesta itsenäisestä tasavallasta vuosina 1918–1921 Puna-armeijan hyökkäykseen itsenäisyyttä puolustavia mielenosoittajia kohtaan vuonna 1989 ja Georgian itsenäisyysjulistukeen vuonna 1991. Muihin näyttelyesineisiin sisältyy toisinajattelijoiden kuulustelupöytäkirjoja, teloitus- ja karkotusmääräyksiä, sorrettujen henkilöiden esittelyjä ja esineitä neuvostokauden vankiselleistä. Sen lisäksi, että museossa esitellään KGB:n ja kommunistisen puolueen asiakirjoja, joita Georgiaan jäi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, monet järjestöt ja toisinajattelijoiden perheet ovat lahjoittaneet museolle aineistoa. Museo julkaisee kokoelmateoksia teemoittain ja kutsuu säännöllisesti historioitsijoita luennoimaan Georgian 1900-luvun historiasta.
Reaktioita.
Museon avaamisen symbolismi ja ajoitus ärsyttivät useita venäläisiä poliitikkoja, jotka tuomitsivat museon "puhtaasti nationalistiseksi propagandaksi". Venäjän presidentti Vladimir Putin valitti asiasta georgialaiselle virkaveljelleen Mikheil Saakašvilille presidenttien tapaamisen aikana ja totesi, että monet keskeiset neuvostojohtajat, kuten Josif Stalin ja Lavrenti Berija, olivat kotoisin Georgiasta. Georgian hallituksen lähteen mukaan Saakašvili vastasi Putinille ehdottamalla rahoituksen tarjoamista Georgian miehityksen museon avaamiseksi Moskovaan. Myöhemmin Saakašvili totesi, ettei museo ollut suunnattu ketään vastaan: "tämä on neuvostomiehityksen museo, ei venäläisten Georgian miehityksen museo... Jos joku, jossakin, jollain tasolla ottaa museon henkilökohtaisesti, se on hänen ongelmansa eikä meidän." 
Maaliskuussa 2007 Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko vieraili museossa ja ehdotti samantyyppisen museon avaamista Ukrainaan.