tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ien

Ien on hammasta ympäröivä pehmytkudos. Se koostuu vapaasta ikenestä, joka jatkuu ikenen reunasta hammasta vasten kiinnittyneeseen ikeneen. Ientä peittää kolme epiteeliä: oraali-ienepiteeli, sulkulaarinen epiteeli ja liitosepiteeli.
Ikenen yleisimpiä sairauksia on ientulehdus, jossa ien on punoittava, aristava ja turvonnut sekä vuotaa herkästi verta. Ientulehdus johtuu huonosta suuhygieniasta ja paranee vain suuhygieniaa tehostamalla. Pahimmillaan ja hoitamattomana ientulehdus voi johtaa hampaiden kiinnityskudostulehdukseen eli parodontiittiin, joka vaatii ammattimaista hoitoa. Parodontiitti voi johtaa hampaiden menetykseen.
Parodontium eli hammasta ympäröivät kudokset kiinnittävät hampaan leukaluuhun ja ienkudokseen, suojelevat hammasta purressa ja osallistuvat puolustusreaktioihin suun mikrobeja vastaan.
Parodontiumiin kuuluu liitosepiteeli, sulkulaarinen epiteeli, oraaliepiteeli, supra-alveolisäikeet, parodontaaliligamentti, juurisementti ja alveoliluu.
Ikenen sidekudos sisältää runsaasti kollageenista koostuvia säiemäisiä rakenteita, joiden tehtävänä on mm. stabiloida ja tukea sekä ientä että hampaita.
Juuri (täsmennyssivu)

Juuri on vanha vanhaan kantauralilaiseen sanastoon tarkoittaen silloin kasvin maanalaista osaa, juurta . Nykyään se voi lisäksi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Sukunimenä.
Juuret voi tarkoittaa:
Ciudad Bolívar

Ciudad Bolívar on Bolívarin osavaltion pääkaupunki Koillis-Venezuelassa Orinocojoen varrella. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 335 208 asukasta. Orinocojoki kapenee Ciudad Bolívarin kohdalla 1,6 kilometrin levyiseksi ja on toistaiseksi ainoa kohta, jossa on silta joen yli. Kaupunki on tärkeä jokisatama. Kaupunki perustettiin vuonna 1764 nimellä "Santo Tomé de Guayana de Angostura del Orinoco". Vuonna 1846 se nimettiin uudelleen vallankumousjohtaja Simón Bolívarin kunniaksi.
Ternimaito

Ternimaito on heti synnytyksen tai poikimisen jälkeen erittyvää maitoa. Sanaa voidaan käyttää niin lehmän kuin ihmisäidinkin ensimaidosta. Ihmisen ternimaidossa on lähes 3 % proteiineja, kun tavallisessa äidinmaidossa niitä on vain noin 1 %. Sitä erittyy useiden päivien ajan synnytyksen jälkeen. 
Ternimaito sisältää runsaasti vitamiineja, hivenaineita, vasta-aineita ja kasvutekijöitä. Näiden aineiden rakenne kuitenkin tuhoutuu ternimaidosta kuumennuksen tai pastöroinnin yhteydessä, joten niillä ei ole siinä tapauksessa vaikutusta tai tehoa; näistä vain proteiini säilyy. Sen sijaan pakastekuivaus säilyttää ternimaidon vaikuttavat ominaisuudet. Ternimaidon voi myös pakastaa sellaisenaan ja nauttia myöhemmin.
Ternimaitoa on Suomessa tutkittu 1990-luvun puolesta välistä lähtien ja muun muassa Jyväskylän yliopiston vuonna 2003 tekemän tutkimuksen mukaan ternimaito edistää lihasten kasvua. Tämä johtuu tutkimuksen perusteella siitä, että ternimaidon käyttö lisää vapaita aminohappoja ja proteiinisynteesiä. Tutkimuksen on tehnyt professori Antti Mero.
Ternimaito elintarvikkeena.
Ternimaito myydään yleensä pakasteena, koska tällöin säilyvyys on parempi. Ternimaitoa voidaan käyttää ruokana muun muassa uunijuustoon, jossa ternimaito kypsytetään uunissa. Valmis uunijuusto syödään esimerkiksi maidon, sokerin ja kanelin kera. 
Ternimaitoa voi juoda sellaisenaan tai pakasteesta sulatettuna.
Ternimaito luontaistuotteena.
Kuten mainitusta tutkimuksesta käy ilmi, ternimaidolla on suotuisia vaikutuksia. Jotkut juovat sitä sellaisenaan tai pakasteesta sulatettuna. Lähinnä erikoiskaupoista saa pakastettua ternimaitoa, yleensä 1 litran pulloissa.
Teollisuus on alkanut myös valmistaa pakastekuivattua ternimaitoa kapseleihin.
Myynnissä on sekä kotimaisia että ulkomaisia kapseleita ja jauheita, joilla luvataan olevan suotuisia vaikutuksia. Näitä tuotteita markkinoivat tahot ilmoittavat niiden tehoavan moniin vaivoihin. Näitä seikkoja ei kyetä tarkemmin tutkimaan, koska vertailuaineisto on hajanaista ja perustuu käyttäjän omiin subjektiivisiin havaintoihin ja tuntemuksiin.
Suomalaishiihtäjien ternimaidonkäyttö.
Jari Piiraisen mukaan suomalaisessa hiihtovalmennuksessa oli kova ternimaitobuumi 1990-luvulla, etenkin vuosina 1993–1994. Hänen mukaansa Lillehammerin olympialaisissa oli Suomen hiihtomaajoukkueella mukanaan ehkä jopa sata litraa ternimaitoa. Nykyisin ternimaitoa ei hiihdossa juuri käytetä. 
Etymologia.
”Ternimaito” on alkujaan länsisuomalainen murresana. Aikoinaan on esitetty, että sana olisi sukua sanskriitin vasikkaa tarkoittavalle "tarnah"-sanalle. Nyt kuitenkin katsotaan, että se olisi samaa alkuperää kuin suomen ”terhen” (’auer, ohut pilvi’).
George Fisher

George "Corpsegrinder" Fisher (s. 8. heinäkuuta 1970) on death metal -yhtye Cannibal Corpsen vokalisti. Jätettyään entisen bändinsä Monstrosityn Fisher liittyi Cannibal Corpseen 1996, jossa hänen ensiesiintymisensä oli "Vile"-albumilla. Fisher korvasi Cannibal Corpsen entisen laulajan Chris Barnesin, joka lähti yhtyeestä keskittyäkseen sivuprojektiinsa, yhtyeeseen Six Feet Under.
Chris Barnesin lailla George Fisherkään ei tarvitse teknisiä apuvälineitä tai efektejä tuottaakseen rouhean mörisevää, matalaäänistä lauluääntään. 
"Tuollainen ääni suustani tulee, kun sen avaa", totesi Fisher eräässäkin haastattelussa.
George Fisherin musiikilliset vaikuttajat ovat Death ja Kreator.
Fisher julkaisi debyyttisooloalbuminsa ”Corpsegrinder” 4 helmikuuta 2022.
Diskografia.
Cannibal Corpse
Monstrosity
Serpentine Dominion
Danae

Danae () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuninkaan Akrisioksen tytär. Hän oli myös Perseuksen äiti.
Akrisios sulki tyttärensä torniin (tai luolaan) kuultuaan oraakkelilta, että tämä synnyttäisi pojan, joka tulisi tappamaan Akrisioksen. Zeus kuitenkin saapui kultasateena Danaen luokse ja heidän liitostaan syntyi Perseus. Saatuaan tietää pojasta Akrisios käski sulkea sekä Danaen että Perseuksen arkkuun, joka heitettäisiin mereen. Arkku päätyi kuitenkin Serifoksen saarelle, jonka kuningas Polydektes rakastui Danaeen.
Myöhemmin Perseuksen tapettua Medusan ja pelastettua Andromedan oraakkelin ennustus toteutui.
Château Frontenac

Château Frontenac on Québecin kaupungissa Kanadassa sijaitseva luksushotelli. Se on yksi kaupungin suosituimmista nähtävyyksistä. Hotellin on suunnitellut arkkitehti Bruce Price alun perin Canadian Pacific Railwaylle. Hotelli valmistui vuonna 1893. 
Château Frontenac nimettiin Frontenacin kreivi Louis de Buaden mukaan, joka toimi Uuden Ranskan kuvernöörinä vuosina 1672-1682 sekä 1689-1698.
Hotelli on nykyisin Legacy Hotels REITin omistuksessa, mutta sitä huoltaa ja operoi Fairmont Hotels and Resorts Torontosta käsin.
Anders Hejlsberg

Anders Hejlsberg (s. 1960) on tanskalainen Microsoftilla työskentelevä ohjelmistoarkkitehti, joka on ollut kehittämässä useita ohjelmointikieliä: Turbo Pascal, Delphi, C# ja TypeScript.
Ennen siirtymistään vuonna 1996 Microsoftille C# -ohjelmointikielen kehitystä varten, Hejlsberg työskenteli Borlandilla Turbo Pascal -kääntäjän parissa, joka menestyi kaupallisesti erinomaisesti. Vuonna 2001 Hejlsberg vastaanotti "Dr. Dobb's Excellence in Programming Award" -palkinnon panoksestaan ohjelmistotyöhön.
Vuonna 2012 Hejlsberg julkaisi Microsoftilla uuden TypeScript-ohjelmointikielen, joka laajentaa JavaScriptiä valinnaisella tyypityksellä.
Hejlsbergin harrastuksiin kuuluvat muun muassa golf ja squash.
Nurmon Jymy

Nurmon Jymy on urheiluseura, joka toimii Nurmossa. Seuralla on monia lajeja, joista tunnetuin on pesäpallo. Seura perustettiin vuonna 1925. Jymyn pesäpallon edustusjoukkue pelaa Naisten Ykköspesissarjassa.
Sarjat.
Lentopallossa Jymyn naisten joukkue pelaa Mestaruusliigassa, korkeimmalla sarjatasolla, ensimmäistä kertaa kaudella 2017-18. Joukkue pelaa kotiottelunsa Nurmohallissa. Jymyn naiset nousivat Ykkössarjaan kaudeksi 2007–2008. Myös Jymyn miehet pelasivat Ykkössarjassa noustuaan sinne kauden 2002–2003 päätteeksi, mutta sarjapaikka luovutettiin Seinäjoen Kuutosille kauden 2008–2009 päätteeksi. Miehet etenivät vuosina 2006 ja 2007 SM-liigan karsintoihin asti. Nurmon Jymy on lentopallossa 2000-luvulla myös Suomen suurin seura.
Myös seuran salibandyjoukkue on pelannut liigassa, mutta pelaa tällä hetkellä I divisioonassa. Sen liigakaudet olivat 1999-2000 ja 2000-2001. Jälkimmäisen kauden jälkeen seura kuitenkin luopui liigapaikastaan. Salibandytoiminta Jymyssä alkoi vuonna 1994. Salibandyssä joukkueen kotikenttänä toimii Nurmon liikuntahalli.
Jymy on tunnettu myös painista, jossa Jymystä on tullut jopa olympiavoittajia. Tällaisia ovat esimerkiksi Jouko Salomäki ja Hermanni Pihlajamäki. Myös jääkiekko oli vielä 2000-luvun alussa seuran laji, mutta jäähallin puute Nurmossa pakotti seuran jääkiekkotoiminnan lopettamaan. jääkiekkojaoston yhteydessä Jymyssä on harrastettu myös ringetteä. Lisäksi lajeja ovat olleet muun muassa pyöräily, tennis ja suunnistus. Yleisurheilukin on kuulunut seuran lajivalikoimaan, mutta nykyisin sitä toimintaa Nurmossa pyörittää NU-99. Yleisurheilussa seuran urheilija on ollut esimerkiksi Tero Pitkämäki. Jymyn uusin jaosto on koripallojaosto.
Historia.
Nurmon Jymy perustettiin 5.5.1925. Jymy valittiin useiden nimiehdotusten joukosta. Tuolloin nuorisoseurojen yhteydessä toimineet Ylipään Kaverit ja Alapään Koitto yhdistyivät. Niiden taloudellinen tilanne oli vaikea. Yhdistymisen takana oli monia tärkeitä henkilöitä, kuten Kustaa Pihlajamäki ja Kyösti Luukko. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Viljo Peltola.
Jymyn painin olympiamitalistit
Lisäksi monet painijat ovat kilpailleet jo jossakin toisessa seurassa voittaessaan mitalinsa vaikka ovat edustaneet aiemmin Jymyäkin. Toisaalta esimerkiksi Kustaa Pihlajamäki voitti olympiamitalin jo vuonna 1924 Nurmon Koiton riveissä kun Jymyä ei vielä oltu perustettu.
Imatran Pallo-Veikot

Imatran Pallo-Veikot (IPV) on vuonna 1955 perustettu imatralainen pesäpalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa korkeimmalla sarjatasolla Superpesiksessä. 
IPV on yksi historian menestyksekkäimmistä pesäpalloseuroista. Se on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 1977, 1978, 1986 ja 1991. Lisäksi IPV on saavuttanut hopeaa kolme kertaa ja pronssia kerran. Kauden 2006 päätteeksi IPV säilytti paikkansa Superpesiksessä karsintojen kautta, mutta taloudelliseen ahdinkoon ajautunut seura päätti lokakuussa 2006 luopua paikastaan korkeimmalla sarjatasolla. IPV voitti Ykköspesiksen runkosarjan kaudella 2016 ja nousi takaisin Superpesikseen kaudelle 2017.
IPV harjoittelee ja pelaa kotiottelunsa Ukonniemen stadionilla. Aiemmin kotikenttänä toimi ensin Tainionkosken Maneesi ja tämän jälkeen Linnalan kenttä. Ennen kauden alkua seura on järjestänyt vuosikymmenien ajan Velimalja-turnauksen. Turnausta alettiin aikoinaan järjestää seuran ensimmäisen puheenjohtajan Veli Niirasen muistoksi. 
Seuran tunnetuin pelaaja on Ilpo Kytösalmi (s. 1946), joka pelasi urallaan 437 ottelua. Hän keräsi pesispörssissä 2202 pistettä, millä hän on kaikkien aikojen tilastossa kahdestoista. Kytösalmi toi SM-sarjassa 592 juoksua ja etenijätilastossakin hän on yhä viides. Itä–Länsi-otteluita Kytösalmi pelasi urallaan Idän joukkueessa 13.
Stadion.
Imatran Pallo-Veikot pelaa kotiottelunsa Ukonniemen stadionilla. Kentän yleisöennätys syntyi vuoden 2017 Itä-Länsi-ottelussa, jota oli katsomassa 5 029 katsojaa. Ukonniemen stadion on vuonna 2015 valmistunut monitoimistadion, joka toimii kesäisin pesäpallostadionina ja talvisin hiihtostadionina. Erityisesti kolmospuolen läpilyönnit voivat edetä ampumahiihdon ampumapaikoille.
Kunniagalleria.
IPV avasi 60-vuotisjuhlavuonnaan 2015 oman kunniagallerian. Siihen voidaan nimetä henkilöitä pitkän ja ansiokkaan pelaaja- tai järjestö- ja urheilujohtajauran tai muun IPV:n hyväksi tehdyn toiminnan vuoksi. Nimityksistä päättää vuosittain seuran hallitus.
Kunniagalleriaan nimetyt:
Palkinnot ja huomionosoitukset.
Palkitut.
Lyöjäkuningas:
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Vuoden tulokas:
Vuoden pelinjohtaja:
Puijon Pesis

Puijon Pesis (PuPe) on kuopiolainen vuonna 1999 perustettu pesäpalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Ykköspesistä. Seura syntyi Siilinjärven Pesiksen ja Kuopion Kelta-Mustien miesten joukkueiden yhdistyttyä. PuPe voitti ensimmäisen mitalinsa vuonna 2006, kun se kaatoi pronssiottelussa Kiteen Pallon.
Historia.
Puijon Pesis syntyi vuonna 1999 Kuopion Kelta-Mustien ja Siilinjärven Pesiksen miesten edustusjoukkueiden yhdistyttyä. Seuran paras saavutus on pronssi Superpesiksessä kaudella 2006. Nykymuotoinen Puijon Pesis ry muodostui, kun Kuopion Seudun Pesäpalloilijat ry (perustettu 2009) ja Puijon Pesisjuniorit ry (perustettu 2007) yhdistyivät yhdeksi seuraksi vuonna 2016. Puijon Pesis pelaa kotiottelunsa vuonna 2008 valmistuneella Puijon pesäpallostadionilla, jossa on 1400 istumapaikkaa, joista katettuja on yli 1000.
Seuran talousvaikeudet.
Puijon Pesiksellä on ollut vuosien varrella talousvaikeuksia useaan kertaan. Viimeksi elokuun alussa 2007 Savo-Karjalan verovirasto jätti konkurssihakemuksen koskien sekä itse seuraa, että sen taustayhtiötä PP Savosta Oy:tä. Konkurssiuhkasta selvittiin, mutta se ei voinut olla vaikuttamatta kauden esityksiin. PuPe säilyikin vain täpärästi Superpesiksessä, voittamalla ratkaisevassa karsintaottelussa Ulvilan Pesä-Veikot. Kaudella 2009 PuPe kuitenkin tipahti sarjasta. Tämä sekä seuraa rasittavat vanhat velat ovat saaneet taustahenkilöt pohtimaan, pitäisikö seuran antaa valua konkurssiin ja hakea vauhtia suomensarjasta.
16. syyskuuta 2009 Savon Sanomat kertoi, että seuran taustalla toimivat Puijon Pesäpallo ry sekä PP Savosta Oy ajautuvat konkurssiin. Syynä on noin 500 000 euron velka, jota ei ollut kyetty lyhentämään yhtään sitten kesäkuun. Kuopion edustuspesäpalloa jatkamaan perustettiin kuitenkin uusi yhdistys, Puijon Pesis ry. Tälle Pesäpalloliitto ei kuitenkaan myöntänyt paikkaa Ykköspesiksessä. Puijon Pesis ry:n taival alkaa maakuntasarjasta, ellei se pääse sopuun jonkin Ykköspesiksen tai suomensarjan joukkueen kanssa sarjapaikkojen vaihdosta.
Puijon pesäpallostadion.
Kuopioon valmistui kesällä 2008 uusi stadion. 2,4 miljoonaa euroa maksaneella Puijon pesäpallostadionilla on 1 400 paikkaa, joista katettuja on yli 1 000.
Itä-Länsi 2009.
Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin vuonna 2009 Kuopiossa, jossa Idän joukkueet voittivat jokaisen pelin (Miehet, B-Pojat, A-Pojat, Naiset, B-Tytöt).
Palkinnot ja huomionosoitukset.
Palkitut.
Etenijäkuningas:
Lyöjäkuningas:
Vuoden jokeri:
Vuoden tulokas:
Kultainen maila:
Kultainen räpylä:
Human (Death)

Human on Death-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
"Human" vahvisti sen, mistä edeltäjä "Spiritual Healingillä" oli jo viitteitä: soundien selkeys, loppuun asti hiottu tuotanto ja hyvin tekninen, ajoittain progressiivinen soittotyyli tuottivat tuloksen, joka oli edelleen brutaali mutta aivan erilainen kuin millään aikaisemmalla Death-albumilla. 
Chuck Schuldinerin sanoituksetkin muuttuivat syvällisemmiksi ja merkityksellisemmiksi verrattuna aikaisempien albumien suppeaan kauhuelokuvamaiseen mielikuvastoon.
"Human" oli myös jonkinlainen läpimurto raskaan musiikin valtavirtaan. Singlestä "Lack of Comperehension" tehtiin musiikkivideo, joka sai hieman näkyvyyttä musiikkikanava MTV:llä. Albumi on yhtyeen parhaiten menestynyt albumi Yhdysvalloissa ja yksi kaikkien aikojen eniten myyneistä death metal -albumeista. Nykyäänkin monet metallimusiikin ystävät pitävät "Human"ia erittäin korkeassa arvossa. Se oli myynyt vuoteen 2008 mennessä puoli miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Basisti Steve DiGiorgio lähti yhtyeestä nauhoitusten jälkeen (palatakseen myöhemmin takaisin Deathiin, "Individual Thought Patternsin" nauhoituksiin vuonna 1993). DiGiorgion korvaajaksi astui Skott Carino, joka oli mukana kiertueilla vuosina 1991–1992. Carino soitti myös bassoa kappaleessa "Cosmic Sea". 
Arvovaltainen musiikkilehti "Guitar World" listasi vuoden 2006 lokakuun numerossa lukijaäänestyksen perustuvan 100 parasta kitara-albumia. "Human" päätyi sijalle 82.
Listasijoitukset.
Albumilista.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Leo VII

Paavi Leo VII oli paavina tammikuulta 936 – 13. heinäkuuta 939. Hänen oikeaa nimeään ei tunneta, ja hänestä yleensäkin tiedetään varsin vähän. Hänen syntymävuotensa on myös tuntematon. Hänen kuolinpäivänsä (13. heinäkuuta 939) on kuitenkin tiedossa, samoin päivä, jolloin hänestä tuli paavi (3. tammikuuta 936). Hän oli paavina yli kolme vuotta. Leo VII:n pontifikaatti sijoittuu Johannes XI:n ja Stefanus VIII:n väliin.
Tupakka-aski

Tupakka-aski tai savukeaski on neliskanttinen, yleensä ohuesta pahvista valmistettu rasia, joka on suunniteltu savukkeiden myyntipakkaukseksi ja niiden säilömistä varten. Askit on suunniteltu savukkeiden pitkäaikaiseen säilömiseen varastotiloissa, joten ne on suojattu läpinäkyvällä ilmatiiviillä muovilla ja vuorattu sisältä alumiinifoliolla, joka estää kuivumisen ja aromien haihtumisen.
Kovat tupakka-askit ovat uudelleensuljettavia. Yleisin kovien askien koko on 20 savuketta. Suomessa myydään savukkeita 20 ja 24 savukkeen askeissa. Tupakka-askeja kutsutaan koon mukaan normaali- (20) ja maxiaskiksi (24, 27 tai 30). Verouudistuksen takia Suomessa tuli käyttöön 24 savukkeen maxiaski, ja aiemmat 27 tai 30 savukkeen askit ovat poistuneet. 
Pehmeiden askien koko on useimmiten 20 savuketta. Pehmeät tupakka-askit on tehty paperista, eivätkä ne ole uudelleensuljettavia. Savukkeita tai erityisesti pikkusikareita myydään pakattuna myös metallisiin koteloihin. Kotelot maksavat kuitenkin yhtä paljon kuin tavallinen aski, joten kotelon valmistusmateriaali ei vaikuta hintaan. Tupakka-askeja myydään myös 10 tai 20 askin tukkupakkauksissa, joita puhekielessä kutsutaan "kartongeiksi".
Suomessa.
Suomessa tuli voimaan uusi tupakkalaki elokuussa 2016. Tupakkalain kokonaisuudistuksella pantiin täytäntöön EU:n tupakkatuotedirektiivi vuodelta 2014. Direktiivissä muun muassa asetetaan tiettyjä ehtoja tupakkatuotteiden pakkauksille. Tupakkapakkausten etu- ja takapuolesta pitää varata vähintään 65 prosenttia varoitusteksteille. Pakkaukset eivät saa sisältää mitään tietoja tuotteen sisältämästä nikotiinista, tervasta tai hiilimonoksidista.
Suomessa on perinteisesti verrattu jotain hintoja tupakka-askin hintaan. Ainakin vielä 2010-luvun alkupuolella varusmiehen päiväraha oli sidottu tähän indeksiin. Syksyllä 2018 aski punaista Marlboroa maksoi Suomessa 7,60 euroa. Tupakan hintaa on korotettu puolivuosittain. Vuoden 2019 aikana tupakka-askin hinta nousi yhteensä noin 60 senttiä.
Torsten Frings

Torsten Frings (s. 22. marraskuuta 1976 Würselen, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
Ura.
Frings aloitti varsinaisen jalkapallouransa Alemannia Aachenin junioreissa, josta hän kuuden vuoden jälkeen jatkoi Werder Bremenin edustusmiehistöön. Werder Bremenin riveissä hän voitti Saksan cupin vuonna 1999. Vuoden 2002 MM-turnauksen aikoihin moni Euroopan suurseura oli kiinnostunut hänestä ja hän siirtyikin Borussia Dortmundiin neljän vuoden sopimuksella. Vuonna 2003 hän palasi kentille loukkaantumisensa jälkeen. Vain 16 ottelun ja neljän maalin jälkeen hän siirtyi Bayern Müncheniin, jonka riveissä hän ei kuitenkaan viihtynyt. Vain vuoden jälkeen hän palasi takaisin Bremeniin vaihtokaupassa, jossa Valérien Ismaël siirtyi vastavuoroisesti Münchenin riveihin.
Frings on pelannut uransa aikana kahdet EM- ja kahdet MM-kilpailut. Kaikkiaan hän pelasi 79 maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Torsten Fringsillä on vaimonsa Petran kanssa kaksi lasta, Lisa-Katharina ja Lena Alina.
Joulukuun lopussa 2016 Fringsistä tuli SV Darmstadtin päävalmentaja. Hän sai potkut seurasta joulukuussa 2017, kun Darmstadt oli vajonnut 2. Bundesliigan putoamiskamppailuun.
Pyykösjärvi (järvi)

Pyykösjärvi on järvi Oulussa Linnanmaan, Pyykösjärven ja Kaijonharjun kaupunginosien välisellä alueella. Pinta-alaltaan järvi on Halajärven (n. 220 ha) jälkeen Oulun toiseksi suurin, noin 146 hehtaaria eli noin 1,46 km². Yksiosaisen altaan suurin pituus on noin kaksi kilometriä, leveys noin 800 metriä ja syvimmät kohdat noin 2,5 metriä. Keskisyvyydeltään vain 1,3-metrisen järven vesimäärä on noin 1,95 miljoonaa kuutiometriä. Järven pinta on 12,8 metriä merenpinnan yläpuolella.
Pyykösjärvi on Kuivasojan vesistöalueen ylin järvi. Sen vedet laskevat Laholaisojaa pitkin Kuivasjärveen ja edelleen Perämereen. Pyykösjärven valuma-alue on noin 4,3 neliökilometriä ja käsittää lähiympäristön metsäojat sekä Hiltusenperänojan valuma-alueen. Tulva-aikana valuma-alueen koko kasvaa 9,7 neliökilometriin.
Pyykösjärven tila on huonontunut 1980-luvun jälkeen merkittävästi. Järven suurin tulo-oja, Ruskonoja, käännettiin jo 1960-luvulla virtaamaan suoraan Pyykösjärven laskuojaan, ja nykytilanteessa Ruskonojan vettä pääsee järveen asti lähinnä keväällä entisen purku-uoman tulviessa. Kilometrin päässä sijaitsevan Kemiran lannoitepitoisia hulevesiä johdettiin Pyykösjärveen vuoteen 1990 saakka. Nykyisellään järveen tulee vettä luontaisesti enää sateena ja ympäristön asutusalueiden huuhtoutumina metsäojia myöten, ja nämä vedet ovat usein huonolaatuisia. Järvi on ollut rehevöitynyt jo vuosikymmenten ajan.
Pyykösjärveä alettiin ilmastaa talvisin 1980-luvun puolivälissä kalakuolemien ehkäisemiseksi. Pyykösjärvelle ja alemmalle Kuivasjärvelle laadittiin vuonna 2004 kunnostussuunnitelma. Vuonna 2010 valmistui pumppaamo ja paineputki, joilla Oulujoen hyvälaatuista vettä johdetaan Pyykösjärveen talvikuukausina parantamaan rehevän järven happitilannetta. Lisäveden ansiosta kalakuolemilta on vältytty, ja järven yleinen kunto on ollut viime vuosina hitaasti kohenemaan päin. Pyykösjärven ravinnetasot ovat kumminkin edelleen korkealla, sillä ravinnepitoista pohjaliejua on monin paikoin toista metriä paksu kerros. Sinileväkukinnot ovat jatkossakin kesäisin mahdollisia.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1856 Pyykösjärven nimi on Iso Kuivasjärvi ja nykyisen Kuivasjärven nimi puolestaan Alakuivasjärvi.
Linnusto.
Pyykösjärvi on monipuolinen lintuvesi. Tyypillisiä pesimälintuja ovat silkkiuikku (noin 10 paria), nokikana (5–10 paria) sekä sorsalinnut tukkasotka, telkkä, tavi, sinisorsa ja haapana. Yksi laulujoutsenpari on pesinyt järvellä vuosittain. Kahlaajista alueella tavataan esimerkiksi liroja ja taivaanvuohia. Lisäksi järvellä oleskelee koko avovesikauden ajan Ruskon jätekeskuksen alueella ruokailemassa käyviä lokkeja. Loppukeväällä järvellä on tavattu toista tuhatta pikkulokkia, kymmeniä vesipääskyjä sekä tuhansia pääskyjä. Syksyisin järvelle kerääntyy satoja vesilintuja, joista yleisimpiä ovat haapana, tukkasotka, isokoskelo ja telkkä. Lisäksi uiveloita on tavattu enimmillään satakunta. Syksyisin järvellä tavataan myös harmaahaikaroita, joita on enimmillään nähty kymmenkunta.
Paulo Wanchope

Paulo César Wanchope Watson (s. 31. heinäkuuta 1976) on costaricalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi Yhdysvaltain Major League Soccerissa Chicago Firen joukkueessa kaudella 2007. Wanchope on Costa Rican maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä. Pelaamissaan 73:ssa maaottelussa hän teki 45 maalia.
Wanchope on kansainvälisesti yksi tunnetuimpia costaricalaisia jalkapalloilijoita. Vuonna 1997 hän siirtyi englantilaiseen Derby Countyyn, jossa hän viimeisteli 28 maalia pelaamassaan 79:ssä ottelussa. Muutkin Valioliiga-seurat kiinnostuivat hänestä ja hän siirtyikin West Ham Unitediin. West Ham Unitedissa hän pelasi vain 46 ottelua, josta hänet myytiin Manchester Cityyn. Manchester Cityä hän auttoi Valioliigaan nousussa, mutta kuitenkin vuoden 2004 aikana hän siirtyi jälleen. Tällä kertaa suuntana oli Espanjan pääsarja Primera División ja joukkue Málaga. Ura Espanjassa jäi kuitenkin lyhyeksi tummaihoisen Wanchopen kokeman rasismin takia, ja hän katsoikin parhaaksi vaihtaa joukkuetta qatarilaiseen Al-Gharafa Sports Clubiin. Kuitenkin, jo kuuden ottelun jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Heredianoon. Tämän jälkeen hänellä oli vielä lyhyet sopimukset Rosario Centralin, FC Tokyon ja Chicago Firen kanssa ennen uran lopullista päättymistä vuonna 2007. Pelaajauran päätyttyä Wanchope toimi Heredianon valmentajana kaudella 2008-2009.
Wanchope on pelannut Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa useissa CONCACAF Gold Cupeissa. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi Costa Rican kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa ja teki maalin Brasiliaa vastaan. Hän teki 9. kesäkuuta 2006 Saksan vuoden 2006 MM-kisojen avausottelussa kaksi maalia Saksaa vastaan. Wanchopen ensimmäinen maaottelu oli 3. lokakuuta 1996 Venezuelaa vastaan. Hän pelasi 73 maaottelua, joissa teki 45 maalia . 
Wanchope toimi vuonna 2015 Costa Rican maajoukkueen päävalmentajana. Hän erosi elokuussa 2015 tapeltuaan vartijan kanssa alle 23-vuotiaitten maaottelun katsomossa.
Geir Haarde

Geir Hilmar Haarde (s. 8. huhtikuuta 1951 Reykjavík) on islantilainen poliitikko, joka toimi Islannin pääministerinä vuosina 2006–2009 ja Itsenäisyyspuolueen () johtajana lokakuusta 2005 maaliskuuhun 2009.
Elämäkerta.
Haarde syntyi Reykjavíkissa. Hän on yksi harvoista islantilaisista, joilla on sukunimi, sillä hänen isänsä oli norjalainen. Haarde opiskeli Yhdysvalloissa taloustiedettä ja kansainvälistä politiikkaa.
Haarde on työskennellyt Islannin keskuspankin ekonomistina ja talousministerin erikoisavustajana. Alltingiin hänet valittiin vuonna 1987. Haarde oli talousministeri 1998–2005 ja ulkoministeri 2005–2006. Hän oli Itsenäisyyspuolueen puheenjohtaja lokakuusta 2005 Davíð Oddssonin eron jälkeen. Hän toimi tehtävässä maaliskuuhun 2009, jolloin hänen seuraajakseen valittiin Bjarni Benediktsson.
Pääministerinä.
Haardesta tuli Islannin pääministeri 15. kesäkuuta 2006 Halldór Ásgrímssonin ilmoitettua eroavansa pääministerin paikalta 5. kesäkuuta 2006. Haarde johti aluksi pitkään jatkunutta Itsenäisyyspuolueen ja Edistyspuolueen hallitusta. Toukokuun 2007 vaaleissa agraarinen Edistyspuolue menetti viisi paikkaa ja Haarden toinen hallitus koottiin Itsenäisyyspuolueen ja sosiaalidemokraattisen Allianssin välille.
Haarden kaudella Islannin taloustilanne romahti Yhdysvalloista lähteneen kansainvälisen finanssikriisin aikana. Valtio otti 29. syyskuuta 2008 haltuunsa 75 % maan kolmanneksi suurimman pankin Glitnirin osakkeista sille annettavaa 600 miljoonaa euroa vastaan. Maanantaina 7. lokakuuta Haarde piti televisiopuheen, jossa hän sanoi pelkäävänsä pankkikriisin kaatavan koko Islannin talouden ja maan ajautuvan vararikkoon.
Haarde ilmoitti 26. tammikuuta 2009 hallituksensa kaatuneen. Hallitusta vastaan oli osoitettu mieltä jo kuukausia. Kansainvälinen talouskriisi ajoi Islannin talouden konkurssin partaalle lokakuussa, kun valtio joutui ottamaan haltuunsa kolme maan suurinta pankkia ja maan valuutan arvo romahti. Edellisenä päivänä kauppaministeri Björgvin G. Sigurðsson ja rahoitustarkastuksen johto erosivat katsottuaan menettäneensä kansan luottamuksen. Islannin hallituksesta tuli ensimmäinen talouskriisin kaatama Euroopan hallitus.
Vain muutamaa päivää ennen hallituksensa kaatumista Haardelta oli löydetty kurkusta pahanlaatuinen kasvain. Hän ilmoitti hakeutuvansa hoitoon Alankomaihin.
Syyskuussa 2010 Islannin parlamentti äänesti Haarden asettamisesta valtakunnanoikeuteen hänen osuudestaan talouskriisiin, joka ajoi Islannin lähes vararikkoon.
Timo Toropainen

Timo Toropainen on työskennellyt 1.5.2014 alkaen Eläkesäätiöyhdistyksen toimitusjohtajana. 
Aiemmin hän vaikutti pitkään media-alalla.
Politiikan toimittajana hän toimi Suomenmaassa 1988–1990, Demarissa 1990, Ilta-Sanomissa 1991–1995 ja MTV3:n uutisissa 1995–1997. Sen jälkeen hän toimi Nelosen Suoraa asiaan -ajankohtaisohjelman pääjuontajana ja toimituspäällikkönä 1997–1998. Nelosen uutisissa hän työskenteli politiikan ja talouden toimittajana, uutisankkurina, 20.20.-haastatteluohjelman juontajana ja vaaliohjelmien vetäjänä 1998–2014. Joulukuussa 2012 Nelosen uutiset yhdistettiin Helsingin Sanomiin.
Nuoren Keskustan Liiton puheenjohtajana Toropainen toimi kaksi kautta 1983 -1987. Pohjoismaiden keskustanuorten liittoa hän johti 1989. Suomen Varusmiesliiton puheenjohtajana hän toimi vuonna 1988. Toropainen kävi 205. Maanpuolustuskurssin. Kurssilaiset valitsivat hänet kurssin isännäksi.
Vidigueira

Vidigueira on Portugalin kunta Bejan piirissä Alentejon hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 317 neliökilometriä ja väkiluku 5 230 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 16,5 asukasta neliökilometrillä. 
Vidigueiran pormestari on CDU:n eli kommunistisen puolueen ja vihreän puolueen liiton Rui Raposo.
Suomenniemen kirkko

Suomenniemen kirkko on A. H. Dalströmin suunnittelema puinen kirkko Mikkelin Suomenniemellä, Etelä-Savossa. Kirkko on rakennettu vuonna 1866, ja se edustaa uusgotiikkaa. Istumapaikkoja siinä on noin 600. Muodoltaan kirkko on tasavartinen ristikirkko. Sen keskustassa on monikulmainen kattoratsastaja. Alttaripäädyssä on matala sakaristo ja muissa päädyissä pienet "eteiskopit". Vuonna 1777 rakennettu kellotapuli sijaitsee lähellä kirkkoa. Kellotapulissa on kaksi kelloa, vuosilta 1778 ja 1780.
Kirkon nykyiset, 16-äänikertaiset urut valmisti Urkurakentamo Tuomi vuonna 1983. Edelliset, 12-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1921. Alttaritaulun "Jeesus siunaa lapsia" on maalannut taiteilija Hannes Malin vuonna 1924.
Kirkko joutui tuhopolttoyrityksen kohteeksi joulukuussa 2009. Palokunta onnistui kuitenkin pelastamaan kirkon, joka sai vain vähäisiä vaurioita.
Letškhumi

Letškhumi () on historiallinen vuoristoalue Georgian luoteisosassa. Siihen kuuluvat Rioni- ja Tskhenistsqalijokien keskijuoksujen alueet sekä Ladžanurin jokilaakso. Alue kuuluu nykyään hallinnollisesti Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin alueeseen ja vastaa suurin piirtein Tsagerin piirikuntaa. Siihen kuuluu myös osia Tsqaltubon ja Ambrolaurin piirikunnista. Letškhumi rajautuu lännessä Samegreloon, pohjoisessa Svanetiaan, idässä Ratšaan ja etelässä Imeretiin. 
Letškhumin asutus on keskittynyt Rionijoen varrelle. Alueen asukkaat ("letškhumeli") puhuvat länsigeorgialaista murretta, joka on läheistä sukua Imeretin alueella puhutulle georgialle. Historiallisesti Letškhumissa on puhuttu svania, joka on kuitenkin joutunut väistymään georgian tieltä. Esimerkiksi alueen nimeen kuuluva "le-" on tavallinen svanin kielessä käytetty prefiksi.
Historia.
Alue on ollut asuttuna neoliittiselta kivikaudelta lähtien. Ensimmäiset muistiin kirjatut tapahtumat alueen historiasta ovat varhaiskeskiajalta. Aikalaislähteet kutsuivat aluetta nimellä "Takveri", jonka Letškhumi vähitellen korvasi. Provinssi liitetään yleensä "Scymniaan", jonka Prokopios mainitsi 500-luvulla Lazican kuningaskunnan vasallivaltioksi. Yhdistyneessä Georgian kuningaskunnassa 1000–1400-luvuilla Letškhumi oli Svanetian ja Ratšan ruhtinaiden ("eristavi") hallinnassa. Kuningaskunnan hajottua provinssi tuli Imeretin hallintaan vuonna 1455. Jatkuvien feodaalisotien jälkeen voittajaksi selviytyi Tšikovanin suku, josta tuli puoli-itsenäisen Letškhumin hallitsijadynastia. Vuonna 1714 Bežan Tšikovanista tuli Samegrelon ruhtinas ja hän otti käyttöönsä Dadiani-dynastian nimen. Siten Letškhumi ja Samegrelo yhdistyivät Samegrelon ruhtinaiden hallintoon. 
Imeretin kuningas Solomon II (hallitsi 1792–1810) yritti useita kertoja saada Letškhumin takaisin Imeretin hallintaan. Venäjän keisarikunnan väliintulo johti Solomonin kuningaskunnan kaatumiseen ja Samegrelon liittämiseen Venäjään autonomisena alueena. Vuonna 1857 Venäjän viranomaiset lakkauttivat Samegrelon ruhtinaskunnan ja Letškhumista tuli sen mukana osa Kutaisin kuvernementtia. Yhdessä Svanetian kanssa Letškhumi muodosti Letškhumin "mazran" vuodesta 1867 vuoteen 1930, jolloin Tsagerin piirikunta luotiin.
Carlos Tenório

Carlos Tenório (s. 14. toukokuuta 1979) on ecuadorilainen jalkapalloilija. 
Tenório on esiintynyt Ecuadorin maajoukkueessa kahdessa MM-turnauksessa. Vuonna 2006 Saksan MM-kilpailuissa hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin ottelussa Puolaa vastaan ja samoin seuraavassa ottelussa Costa Ricaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 51 maaottelua ja teki niissä 12 maalia vuosina 2001–2009. Joukkuetasolla Al Saddissa hän on ollut Qatarin sarjan parhaita pelaajia. Hän teki eniten maaleja sarjassa sitten argentiinalaistähti Gabriel Batistutan. Qatarista hän siirtyi Arabiemiraattien Al-Nasr -seuraan.
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Euroopassa

Tämä on luettelo UNESCOn maailmanperintöluettelon kohteista Euroopan alueella.
Venäjä (Euroopan puoli).
"Katso myös: Luettelo Venäjän Aasian puoleisista kohteista"
Angels and Airwaves

Angels and Airwaves (tunnetaan myös lyhenteellä AVA) on vaihtoehtorockyhtye, jonka perustajajäseniin kuuluvat Blink 182:n entinen kitaristi-laulaja Tom DeLonge, Hazen Streetin ja Box Car Racerin kitaristi David Kennedy, The Distillersin ex-basisti Ryan Sinn ja The Offspring -rumpali Atom Willard. Yhtye julkaisi ensisinglensä "The Adventure" 18. toukokuuta 2006 ja esikoisalbuminsa "We Don’t Need to Whisper" 23. toukokuuta 2006. 
Historia.
Yhtye julkaisi ensisinglensä "The Adventure" 18. toukokuuta 2006 ja esikoisalbuminsa "We Don’t Need to Whisper" 23. toukokuuta 2006. 
23. huhtikuuta 2007, AVA ilmoitti ettei Ryan Sinn soittaisi Free Earth Day-konsertissa yhtyeessä kehkeytyneiden erimielisyyksien takia. 15. toukokuuta Sinn kirjoitti yhtyeen fanisivulle, ettei hän ollut enää yhtyeen jäsen. 30 Seconds To Marsin ex-basisti Matt Wachter korvasi Sinnin konsertissa ja myöhemmin liittyi yhtyeen täysipäiväiseksi jäseneksi. AVAn toinen albumi "I-Empire" julkaistiin marraskuussa 2007. Se nousi iTunesin Top Album chartilla ensimmäiselle sijalle. 
Kolmas albumi "Love" julkaistiin ystävänpäivänä 14. helmikuuta 2010 digitaalisessa muodossa ja sen voi ladata ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilta. Se julkaistiin kovakantisessa muodossa yhtyeen uusimmalla tupla-albumilla Love part.2. Tupla-albumi oli tarkoitus julkaista 22. maaliskuuta 2011, mutta Santa Barbaran elokuvafestivaaleilla järjestetyssä kyselytilaisuudessa DeLonge kertoi sekä elokuvan että albumin julkaisun siirtyvän syksylle 2011. 10. elokuuta pidetyssä Love Live-tilaisuudessa julkaistiin tulevan levyn ensimmäinen single, nimeltään Anxiety. Yhtye julkaisi tupla-albumin ja elokuvan Love 11. marraskuuta 2011.
4. lokakuuta 2011 Alternative Press kirjoitti Atom Willardin jättäneen yhtyeen. Myöhemmin yhtye vahvisti Willardin lähdön myös kotisivuillaan. Eroa kuvaillaan sopuisaksi. Yhtyeen uudeksi rumpaliksi valittiin Lostprophets-yhtyeessä vaikuttanut Ilan Rubin.
Cornish rex

Cornish rex on kissarotu, joka tunnetaan kiharasta turkista ja eloisasta luonteesta.
Ulkonäkö.
Cornish rex -rotuisten kissojen silmiinpistävimmät piirteet ovat siro ja korkeajalkainen vartalo, suuret korvat ja kihara karva. Kysymyksessä ei kuitenkaan ole samanlainen kihara turkki kuin esimerkiksi villakoirilla, vaan aaltomaisesti lainehtiva karva, joka ei kasva pituutta pentuajan jälkeen. Cornish rexin karva on hyvin pehmeää, silkkisen tuntuista. Kasvoissa karva on hyvin lyhyttä ja samettimaista, ja esimerkiksi kotikissoille tyypillinen korva-aukkojen edessä kasvava suojaava karvoitus puuttuu kokonaan. Myös viikset ja kulmakarvat ovat kiharat. Cornish rexeillä on kiilamainen pää ja keskikokoiset ovaalinmuotoiset silmät. Ulkoinen olemus voi johtaa tottumattoman harhaan: syliin hypännyt siro otus painaa paljon enemmän kuin odottaisi. Cornish rexit ovat hyvin lihaksikkaita, jopa niiden häntä on vahva. Niillä on pitkät varpaat, joilla ne pystyvät käsittelemään esineitä hyvin taitavasti.
Kaikki värit ovat cornish rexillä sallittuja.
Luonne.
Kaikki kissat ovat notkeita ja nopeita, mutta cornish rexeillä nämä ominaisuudet ovat erityisen korostuneita. Cornish rex on leikkisä, ihmisten seurasta nauttiva, herkästi innostuva ja loputtoman utelias. Cornish rex on yksi aktiivisimmista kissaroduista. 
Suomen cornish rexit.
Rekisteröityjä cornish rexejä on Suomessa lähes 2000, joten rotu ei ole erityisen harvinainen, mutta ei kaikkein tavallisimpiakaan. Ensimmäiset cornish rexit tuotiin Suomeen vuonna 1967, kasvatus alkoi vuonna 1968. 
Cornish rex on ollut Suomen Kissaliiton rekisteröidympien rotujen TOP10 -listalla jo useamman vuoden ajan. 2020 cornish rexejä rekisteröitiin 186 kpl, 2019 231 kpl ja 2018 193 kpl.
Egrisi

Egrisi () eli Lazica (, myös ) oli nykyisen Georgian länsiosassa antiikin aikana sijainnut valtio. Se oli muinaisen Kolkhiin seuraajavaltio ja lienee saanut eurooppalaisen nimensä ”Lazica” lazien mukaan ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Egrisistä tuli Rooman valtakunnan vasallivaltio, kun Pompeius valloitti alueen noin vuonna 66 eaa., ja se pysyi Rooman vaikutuspiirissä vuosisatojen ajan. Georgialaisille ”Egrisi” oli varhaisin maan länsiosista käytetty nimi; sitä seurasivat myöhemmin ”Apkhazeti” (Abhasia) ja viimeisimpänä ”Imereti”. Kristinuskoon Egrisin asukkaat kääntyivät jo 300–400-luvuilla.
300–600-luvuilla Georgian alue oli jakautunut kahteen vaikutuspiiriin: roomalaiseen Egrisiin ja persialaisten vasallikseen alistamaan Iberiaan. Alue joutuikin kahden suurvallan taistelukentäksi. Egrisi tuli tunnetuksi Prokopioksen kirjoitusten myötä; hän kuvasi pitkää Lazican sotaa, jonka Bysantti ja sassanidien Persia kävivät 500-luvulla. Lazit kärsivät taisteluista vuosikymmenten ajan, kunnes sassanidien kuningas Khosrau I tunnusti Bysantin ylivallan alueella. Tämän jälkeen Egrisi pysyi Bysantin provinssina, kunnes sen valloitti pohjoinen Abhasian kuningaskunta 700-luvun lopulla. Kuningas Leon II nosti uuden yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupungiksi Kutaisin. Seuraavalla vuosisadalla kuningaskunnan kirkko vetäytyi Konstantinopolin patriarkaatista ja liittyi yhteen Itä-Georgian kirkon kanssa. Lopulta vuonna 1008 Abhasian ja Kartlin kuningaskunnat yhdistyivät kuningas Bagrat III:n alaisuuteen, ja ensimmäistä kertaa maan itä- ja länsiosat muodostivat yhtenäisen poliittisen alueen, jolle annettiin nyt myös uusi nimi, ”Sakartvelo”.
Idänkäki

Idänkäki ("Cuculus saturatus") on aasialainen käen lähisukulainen. Suomessa idänkäki on havaittu kerran. Käki havaittiin alkukesästä 2015.
Tuntomerkit.
Idänkäki on hyvin paljon käen näköinen eikä ole aina erotettavissa tästä maastossa. Vatsan viirutus on hieman erilainen kuin käellä. Se on käkeä pienempi.
Idänkäen paras tuntomerkki on sen laulu, ontto ”pu-pu-pu-pu-pu”, joka muuttuu muotoon ”pupu-pupu-pupu”. Käen vastaavanlaisissa äänissä on usein käheä alku ja tyypillistä ”kuk-kuu” -säettä.
Levinneisyys.
Koko Pohjois-Aasia, Venäjän taigametsävyöhyke, talvehtii Etelä-Aasiassa.
Havainnot Suomessa.
Suomessa havaittiin vuodesta 1998 alkaen säännöllisesti idänkäkimäisesti laulavia lintuja. Tutkimuksissa kävi kuitenkin ilmi, että nämä yksilöt olivat joko risteymiä tai poikkeuksellisesti käyttäytyviä käkiä. Rariteettikomitea katsoi parhaaksi poistaa idänkäen Suomen lajilistalta elokuussa 2004.
Kainuussa Sotkamossa tehtiin kesäkuussa 2015 hyvin todennäköinen idänkäkihavainto. BirdLife Suomi on vahvistanut asian. Ääni tallennettiin, ja sen perusteella havainto menee rariteettikomitean hyväksyttäväksi. Havainto on lajin ensimmäinen esiintyminen Euroopassa Venäjän ulkopuolella.
Idänkäkeä on osattu Suomessa odottaa, sillä sen levinneisyysalue ulottuu hyvin lähelle rajaa. Laji vahvistettiin idänkäeksi maaliskuussa 2016.
Elintavat.
Idänkäki on elintavoiltaan käen kaltainen.
Agustín Delgado

Chalá Agustín Javier Delgado (s. 23. joulukuuta 1974 pieni kylä Chota-joen laaksossa Imbaburan provinssissa) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Ecuadorissa Delgado tunnetaan yleisesti myös lempinimellä "el Tin".
Delgado aloitti ammattilaisuransa Barcelona SC:ssä, jossa hän pelasi vuoteen 1996 saakka, jolloin hän siirtyi yhdeksi kaudeksi quitolaiseen Nacionaliin, palaten kuitenkin vanhaan seuraansa vielä kahdeksi kaudeksi. Tämän jälkeen Delgado siirtyi kahdeksi kaudeksi Meksikon liigaan ensin lyhyesti méxicolaisen Cruz Azulin riveihin, ja sen jälkeen saman kaupungin Necaxaan. Vuosina 2001-2004 hän pelasi Englannin Valioliigassa Southamptonin joukkueessa, joskin suurimman osan ajastaan hän vietti sairasvuoteella. Delgado halusi välttämättä pelata loukkaantuneena vuoden 2002 MM-kilpailussa, mikä koitui hänen Southampton-uransa turmioksi. Tästä syystä hän ei pystynyt kunnolla pelaamaan vuosien 2002-2004 välillä.
Euroopan vierailun jälkeen hän palasi vuonna 2004 lyhyesti kotimaahansa Aucas-seuraan ja jatkoi pian takaisin Meksikoon, jossa méxicolaisessa UNAM Pumasissa hän voitti maan mestaruuden. Vuonna 2005 hän palasi Ecuadoriin kasvattajaseuraansa Barcelona SC:hen, jossa häneltä ja aikaisemmin yhdellä kaudella 43 maalia tehneeltä Iván Kaviedesilta odotettiin paljon. Kausi päättyi kuitenkin liigan toiseen sijaan, joka oli suuri pettymys. Vuodesta 2006 eteenpäin ura jatkuukin Quiton Universitaria-seurassa.
Delgado kuului Ecuadorin maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2002 ja 2006, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa ensin mainituissa kisoissa kaikissa Ecuadorin kolmessa ottelussa sekä jälkimmäisissä kisoissa kolmessa Ecuadorin neljästä ottelusta ja teki Ecuadorin toisen maalin sekä Puolaa että Costa Ricaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 72 maaottelua ja oli vuosina 1994–2011 Ecuadorin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 31 maalilla.
Mäskäys

Mäskäys on oluenvalmistuksen vaihe, jossa idätetyistä jyvistä eli maltaista irrotetaan käymiskelpoiset sokerit lämpimän veden avulla. Yksinkertaisimmillaan mäskin lämpötila nostetaan tiettyyn pisteeseen, joka pidetään vakiona koko mäskäyksen ajan. Usein mäskiä pidetään kuitenkin tietyn mittaisia ajanjaksoja eri lämpötiloissa, joissa kussakin tapahtuu tietynlaista entsyymitoimintaa.
Mäskäyksessä on kaksi päämenetelmää: infuusiomäskäys ja keittomäskäys. Ensimmäisessä koko mäskiä lämmitetään kokonaisuutena, jälkimmäisessä siitä keitetään kerralla pieniä osia, jotka lisätään päämäskiin, ja jotka näin nostavat sen lämpötilaa.
Mäskäyksen lopuksi mäskistä siivilöidään erilleen nestemäinen osa, jota kutsutaan vierteeksi. Yli jäänyt kiinteä aines voidaan käyttää hyödyksi esimerkiksi karjan rehuna.
Driven

Driven on vuonna 2001 valmistunut elokuva, joka sijoittuu moottoriurheilun maailmaan. Sylvester Stallone näyttelee veteraanikuskia, jonka tallipäällikkö Burt Reynolds hälyttää vielä kerran radoille auttamaan nuorta tulokasta, joka on murtua paineen alla taistellessaan mestaruudesta kokeneempaa saksalaiskuljettajaa vastaan. Elokuvan on käsikirjoittanut Stallone itse ja ohjauksesta vastaa suomalainen Renny Harlin.
Elokuvan oli alun perin tarkoitus sijoittua Formula 1 -sarjaan, mutta vaihdettiin lopulta amerikkalaiseen CART racing -sarjaan Stallonen riitauduttua F1-sarjan kaupallisia oikeuksia hallinnoivan Bernie Ecclestonen kanssa. Stallone oli tehnyt vuosia taustatyötä vierailemalla F1-osakilpailuissa vuosien 1997–1998 aikana, mutta vuonna 2000 hän ilmoitti F1-sarjan olevan "liian sulkeutunut" ja Ecclestonen liian voimakas kyseiselle hankkeelle. Taustasta johtuen F1-sarjan vaikutus näkyy elokuvassa monin tavoin.
Elokuvassa nähdään lukuisia cameorooleja oikeasta moottoriurheilumaailmasta, muun muassa Jean Alesi ja Juan Pablo Montoya.
Ohjaaja Renny Harlin esiintyy myös hyvin lyhyesti ennen viimeisen kilpailun starttia vihreässä ajohaalarissa.
Viuhkamies

Viuhkamies toimii pesäpallossa joukkueensa toisena pelinjohtana sisäpelivuorossa. Hänellä on käytössään "viuhka", jolla hän voi antaa taktisia peliohjeita kentällä eteneville pelaajille. Hänellä on myös oikeus käyttää joukkueensa puheoikeutta pelituomarille puhuttaessa, mikäli joukkueen kapteeni ei tätä oikeutta käytä. 
Haukkojen miesten joukkueen pelinjohtaja Jaakko Varo otti vuonna 1954 ensimmäisenä käyttöön merkkiviuhkan, joka yleistyi nopeasti.
Marlon King

Marlon King (s. 26. huhtikuuta 1980 Dulwich) on englantilaissyntyinen jalkapalloilija, joka edustaa Jamaikan maajoukkuetta ja Englannin valioliigan Wigania. Pelipaikka hyökkääjä.
King edusti alun perin Barnetia, ennen siirtymistään Gillinghamiin vuonna 2000. Hänen piti alun perin olla Carl Asaban varamiehenä, mutta luottomiehen loukkaantuminen avasi paikan avauskokoonpanoon, missä hän nopeasti vakiinnutti paikkansa seuran ykköshyökkääjänä. Hänen uransa oli päätyä sivuluisuun vuonna 2001, kun poliisi nappasi hänet varastetun BMW:n ratista. Seura oli kuitenkin miehen tukena, ja kärsittyään lyhyen vankeustuomionsa, hän oli kaksi päivää vapautumisensa jälkeen jälleen kentällä.
Hän jätti Priestfieldin kesällä 2003 ja liittyi Nottingham Forestin vahvuuteen. Kevään 2005 King vietti lainalla Leedsissä. Kauden 2005–2006 alussa hän siirtyi ensin lainalla ja sitten pysyvällä sopimuksella Watfordiin.
Vakuuttavan kauden 2005–2006 päätteeksi King kruunattiin Englannin mestaruussarjan maalikuninkaaksi 21 osumalla. Maaleillaan King siivitti joukkueensa aina nousukarsintojen finaaliin, jossa kaatui hänen vanha seuransa Leeds numeroin 3–0. Tammikuussa 2008 King siirtyi Wiganiin.
King oli Jamaikan maajoukkueen paras maalintekijä 2006 MM-karsinnoissa 6 maalilla.
Lokakuussa 2009 King on istunut vankilassa 18 kuukauden tuomiotaan raiskauksesta.
Hitatare

Hitatare () on perinteinen japanilainen miesten asu, jota käyttivät samurait. 
Hitatare tuli suosituksi Kamakura-kaudella, kun valtaan nousi keisarillisen hovin sijaan sotilasluokka. Siitä tuli samuraiden tyypillisesti käyttämä vaate ja se korvasi samalla koristeellisemmat "kariginu"- ja "suikan"-vaatteet. Edo-kauden alkupuolella samurait käyttivät hitatarea seremoniavaatteena, ja siitä muodostui aiempaa arvokkaampi asu.
Hitatareen kuuluu kimonon tyyppinen päällystakki ja housut, jotka muistuttavat nykyisinkin käytettyjä "hakama"-housuja. Niissä on kuitenkin hakamasta poiketen nyörit, joilla housujen lahkeet voidaan kiristää nilkkojen ympärille. Asu valmistettiin silkistä, ramista tai hampusta. Myös takin hihansuut varustettiin nahasta punotuin nyörein.
Toisin kuin hovin käyttämät vaatteet, hitataren juuret ovat tavallisen kansan vaatetuksessa. Hitataren paita tungettiin housuihin, kun taas hoviaateli käytti väljiä, roikkuvia paitoja. Asun väri oli osoitus vaatteen käyttäjän arvoasemasta: brokadein koristeltuja vaatteita käyttivät yleensä vain kenraalit. Aateliset käyttivät haarniskansa alla kapeahihaista, silkistä valmistettua hitatarea ja lyhyitä housuja. Tätä yhdistelmää kutsuttiin nimellä "yoroi-hitatare" eli ’haarniska-hitatare’. Kun hitataren hihat koristeltiin suvun mon-tunnuksin, koko vaatetta kutsuttiin sanalla "daimon" eli ’suuri mon’. Kamakura-kauden loppupuolella ja Muromachi-kaudella vaatteesta kehittyi "daimonin" lisäksi myös toinen variaatio, "suō". Molempien valmistukseen käytettiin silkin sijaan vähemmän arvokkaita kankaita. 
Hitatarea käytetään nykyisin esimerkiksi "yabusame"-jousiammuntanäytöksissä. Kabukiteatterissa käytettävä hitatare poikkeaa alkuperäisestä ja perustuu nōteatterin vaatteisiin.