Diane Keaton

Diane Keaton (oikealta nimeltään Diane Hall, 5. tammikuuta 1946 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 11. lokakuuta 2025 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan erityisesti monista komedioista sekä "Kummisetä"-elokuvien Kay Adamsin roolista. Hän aloitti uransa teatterissa mutta siirtyi elokuviin 1970-luvulla. Keaton voitti parhaan naispääosan Oscarin Woody Allenin ohjaamasta elokuvasta "Annie Hall".
Ura.
Nuoruus ja uran alku.
Diane Hall syntyi Los Angelesissa vuonna 1946 ja kasvoi Santa Anassa. Hän oli vanhin perheen neljästä lapsesta. Hän opiskeli näyttelemistä Santa Ana Collegessa ja New Yorkin Neighborhood Playhousen teatterikoulussa. Hall otti jo uransa alkuvaiheessa käyttöön äitinsä tyttönimen Keaton, sillä teatterinäyttelijöiden ammattiliitossa Actors’ Equity Associationissa oli jo toinen Diane Hall -niminen näyttelijä.
Keaton esiintyi 1960-luvun puolivälissä kesäteattereissa, ja vuonna 1968 hänellä oli rooli Broadwaylla musikaalissa "Hair". Seuraavana vuonna Woody Allen antoi hänelle osan näytelmässään "Kerta vielä, Sam", josta Keaton oli ehdolla Tony-palkintoon. Siitä alkoi Keatonin ja Allenin pitkä yhteistyö, joka jatkui teatterista elokuviin.
Elokuviin.
Keaton teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1970 elokuvassa "Rakastajia ja muita veijareita". Hän näytteli 1970-luvulla erityisesti Allenin komedioissa, mutta hänellä oli rooli myös Francis Ford Coppolan gangsterielokuvassa "Kummisetä" (1972). Tähtinäyttelijäksi Keaton nousi Allenin ohjaamasta elokuvasta "Annie Hall" (1977), joka perustuu paljolti Allenin ja Keatonin todellisen elämän suhteeseen ja kuvaa Annien kehittymistä ujoudesta itseluottamukseen. Keaton palkittiin roolista parhaan naisnäyttelijän Oscarilla. Vuonna 1977 sai ensi-iltansa myös synkkä ja väkivaltainen "Etsin sinua Mr. Goodbar".
Keaton teki vuonna 1981 roolin Warren Beattyn ohjaamassa elokuvassa "Punaiset", joka kertoo kommunismin omaksuneesta yhdysvaltalaisparista, joka muuttaa Venäjälle. Keaton sai elokuvasta Oscar-ehdokkuuden. "Punaisten" jälkeen Keaton näytteli muutamassa vähemmän menestyneessä elokuvassa, mutta "Kuka kutsui haikaran?" (1987) toi hänet jälleen pinnalle. Keatonilla oli cameorooli Allenin komediassa "Radio Days" (1987) ja päärooli tämän elokuvassa "Manhattanin murhamysteeri" (1993). 
Keaton alkoi 1980-luvun lopulla myös ohjata, muun muassa musiikkivideoita laulaja Belinda Carlislelle. Keaton ohjasi myös muutamia televisiosarjojen yksittäisiä jaksoja mm. China Beachiin (1990) ja Twin Peaksiin (2. tuotantokauden 15. jakso, Slaves and Masters, 1991). Hänen ensimmäinen elokuvaohjauksensa oli "Oman elämänsä sankarit" (1995).
Keatonin 1990-luvun komedioita oli Allenin elokuvien lisäksi oli uudelleenfilmatisointi "Morsiamen isä" (1991), jossa hän näytteli Steve Martinin kanssa. Elokuvalle tehtiin jatko-osa 1995. Keatonin, Goldie Hawnin ja Bette Midlerin "Hylättyjen vaimojen kerho" (1996) menestyi loistavasti lippuluukuilla. Se kertoo naisista, jotka päättävät kostaa ex-miehilleen. "Marvinin tyttäristä" (1996) Keaton sai kolmannen Oscar-ehdokkuutensa.
Keaton ja Beatty palasivat samaan elokuvaan komediassa "Suhteet sekaisin" (2001), ja Jack Nicholsonin ja Keanu Reevesin kanssa Keaton teki yli 50-vuotiaiden romanttisen komedian "Jotain annettavaa" (2003), josta hän sai neljännen Oscar-ehdokkuutensa. Keatonin seuraavia elokuvia olivat "Perheen jalokivi" (2005) ja ryöstöelokuva "Mad Money – hulluna rahaa" (2008).
Keatonin 2010-luvun komedioita ovat muun muassa "Yhdet häät ja kolme anoppia" (2013) ja "Niin se käy" (2014). Pixarin animaatioelokuvassa "Doria etsimässä" (2016) Keaton ääninäytteli päähahmon äitiä. "The Young Pope – piru vai pyhimys" (2016) oli puolestaan ensimmäinen televisiosarja, jossa Keatonilla oli säännöllinen rooli. Sitä seurasivat romanttiset komediat "Hampstead" (2017) ja "Book Club – väreileviä lukunautintoja" (2018).
Elokuva-alan lisäksi Keaton toimi kiinteistöbisneksessä.
Yksityiselämä.
Keaton ei ollut koskaan naimisissa, mutta hänellä on kaksi adoptiolasta. Hänellä oli suhde Woody Allenin, Warren Beattyn, Jack Nicholsonin ja Al Pacinon kanssa. Elämänsä rakkaudekseen Keaton on kutsunut äitiänsä Dorothyä, joka kuoli vuonna 2008.
Keaton oli näyttelemisen lisäksi kiinnostunut valokuvauksesta, arkkitehtuurista ja rakennussuojelusta. Hän kuului kulttuuriperintöjärjestö National Trust for Historic Preservation ja on saneerannut useita rakennuksia Los Angelesissa.
Keaton sairasti nuorena bulimiaa ja ennen kuolemaansa myös ihosyöpää.