tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mesógi

Mesógi () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Mesógin kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä koilliseen Páfoksen kaupungista. Kylä on ollut olemassa viimeistään venetsialaisvallan aikana. Sen nimi viittaa oletettavasti sen sijaintiin ”keskellä maata” joko suhteessa vuoriin tai muihin kyliin.
Mosfilotí

Mosfilotí () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Mosfilotín kylä sijaitsee Kyproksen sisäosissa noin 21 kilometriä länsiluoteeseen Lárnakasta ja noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Se on rakennettu noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Mosfilotín nimi viittaa alueelle varsinkin aiemmin tyypilliseen etelänorapihlajaan ("mosfiliá", "Crataegus azarolus"). Kylän kirkko on omistettu Pyhällä Marinalle ("Agía Marína") eli Margareetalle.
Ormídeia

Ormídeia () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Ormídeian kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosissa enklaavina Isolle-Britannialle kuuluvan Dekéleian tukikohta-alueen sisäpuolella, noin 20 kilometriä koilliseen Lárnakan kaupungista. Kylä on saanut nimensä sen rannikon lahdista ("órmos").
Palaiométocho

Palaiométocho () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Palaiométochon kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 18 kilometriä pääkaupunki Nikosiasta länsilounaaseen.
Palódeia

Palódeia () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Palódeian kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa noin seitsemän kilometriä Limassolin keskustasta pohjoiseen. Se on rakennettu noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi on mahdollisesti peräisin sanasta "paródeia" ja viittaa läpikulkutiehen.
Páno Defterá

Páno Defterá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Páno Defterán kylä eli ”Ylempi Defterá” sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 15 kilometriä pääkaupunki Nikosiasta luoteeseen. Se on nimensä mukaisesti Defterán yläkylä, ja heti sen vieressä sijaitsee Káto Defterá eli ”Alempi Defterá”.
Parekklisiá

Parekklisiá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Parekklisián kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa linnuntietä noin 13 kilometriä koilliseen Limassolin keskustasta.
Péra Chorió

Péra Chorió () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Péra Chorión kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 17 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylän kirkkoihin kuuluu muun muassa Pyhien Apostolien ("Ágioi Apóstoloi") kirkko 1100-luvulta.
Jentl

Jentl ("Yentl") on Barbra Streisandin ohjaama romanttinen musiikkidraama vuodelta 1983. Se oli näyttelijänä ja laulajana paremmin tunnetun Streisandin ensimmäinen elokuvaohjaus, ja hän oli mukana myös sen käsikirjoittamisessa ja tuottamisessa. Hän näyttelee myös pääosaa nuorena juutalaisnaisena, joka naamioituu mieheksi pystyäkseen jatkamaan opintojaan 1900-luvun alun Itä-Euroopassa. Elokuva perustuu Nobel-palkitun Isaac Bashevis Singerin novelliin ”Jesivapoika Jentl”, jonka pohjalta Streisand laati käsikirjoituksen yhdessä Jack Rosenthalin kanssa.
Vastaanotto.
Elokuva sai pääosin myönteisiä arvosteluja. "Time"-viikkolehti ja National Board of Review of Motion Pictures valitsivat "Jentlin" yhdeksi vuoden 1983 kymmenestä parhaasta elokuvasta. Se sai Oscar-palkinnon musiikistaan (säv. Michel Legrand, san. Alan ja Marilyn Bergman) ja oli lisäksi ehdolla lavastuksestaan (Roy Walker, Leslie Tomkins ja Tessa Davies). Amy Irving oli Oscar-ehdokkaana naissivuosastaan. Barbra Streisandista tuli "Jentlin" myötä ensimmäinen parhaana ohjaajana Golden Globe -palkittu nainen. Myös elokuva palkittiin vuoden parhaana, ja lisäksi se tuotti neljä muuta Golden Globe -ehdokkuutta: naispääosasta, miespääosasta (Mandy Patinkin), alkuperäismusiikista ja alkuperäislaulusta.
Elokuva myös jakoi mielipiteitä: Streisand ja Amy Irving olivat Golden Raspberry -ehdokkaina, Streisand vieläpä huonoimman "miespääosan" sarjassa. Alkuperäisen tarinan kirjoittaja Isaac Bashevis Singer ei pitänyt elokuvasta.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti sanoo ensi-ilta-arviossaan maaliskuussa 1984 katsoneensa "Jentliä" hieman ymmällään: ”tuntuu kuin Streisand ei ymmärtäisi ohjaamisesta mitään, tuntuu kuin kaikki valjastettaisiin palvelemaan vain häntä ja hänen omia yksityisiä pakkomielteitään.” Hänestä elokuva muistuttaa tytöille suunnattua satuelokuvaa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Jentl" sai kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ootsä nähny musta unta

Ootsä nähny musta unta on Ruudolfin neljäs studioalbumi. Se on Ruudolfin ensimmäinen albumi kahdeksaan vuoteen ja ensimmäinen, jossa hän laulaa räppäämisen sijaan.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan viidennellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Sharon Sheeley

Sharon Sheeley (4. huhtikuuta 1940 – 17. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän kirjoitti lauluja muun muassa Glen Campbellille, Ricky Nelsonille, Brenda Leelle ja Eddie Cochranille.
Sheeley kirjoitti kappaleen ”Poor Little Fool”, jonka Ricky Nelson levytti vuonna 1957. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Samana vuonna Sheeley kirjoitti kappaleen ”Somethin' Else”, josta tuli Eddie Cochranin esittämänä hitti vuonna 1958.
Sheeley hakeutui Sunset Boulevardille 1950-luvun puolivälissä. Hänestä tuli managerinsa Jerry Capehartin kautta Metricin (Liberty Records -levy-yhtiön osasto) säveltäjä. Hän alkoi seurustella Eddie Cochranin kanssa sen jälkeen kun hänen kappaleensa ”Born Again” julkaistiin Cochranin "Summertime Blues" -levyn B-puolella. Hän kirjoitti Cochranille menestyskappaleen ”Somethin' Else”, josta cover-version tekivät myöhemmin The Move, Stray Cats ja Sex Pistols.
Sheeley oli mukana Eddie Cochranin Ison-Britannian kiertueella vuonna 1960. Hän loukkaantui liikenneonnettomuudessa, jossa Cochran kuoli. Autossa oli heidän lisäkseen laulaja Gene Vincent.
1960-luvulla hän kirjoitti The Fleetwoods -yhtyeelle ”He's The Great Imposter”. Hän teki musiikkia Mac Davisin ja Jackie DeShannonin kanssa. The Searchers -yhteen Chris Curtis levytti hänen aineistoaan, kuten myös Sandie Shaw ja Brenda Lee. Tracey Ullmanin esittämänä ”Breakaway” (1964) nousi Britannian Top 10 -listalle vuonna 1983.
Levi Strauss &amp; Co. -yhtiön televisiomainos vuodelta 1988 kertoo Sheeleyn ja Cochranin suhteen alusta.
"Sharon Sheeley: Songwriter" -albumi ilmestyi vuonna 2000.
Guillermo Subiabre

Guillermo Subiabre Astorga (1903–1964) oli chileläinen jalkapalloilija. Hän edusti maataan maailman ensimmäisissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930 ja teki kaksi maalia.
Hän osallistui myös Amsterdamin olympiakisoihin vuonna 1928 ja teki kolme maalia.
Giuseppe Conte

Giuseppe Conte (s. 8. elokuuta 1964 Volturara Appula) on italialainen juristi ja poliitikko, joka toimi Italian 58. pääministerinä 1. kesäkuuta 2018 – 13. helmikuuta 2021. Elokuusta 2021 alkaen hän on ollut Viiden tähden liikkeen puheenjohtaja.
Contea ehdotettiin pääministeriksi Viiden tähden liikkeen ja Legan johtamaan hallituskoalitioon 21. toukokuuta 2018, mutta hän erosi tehtävästään kun presidentti Sergio Mattarella hylkäsi hänen valtiovarainministeriksi valitsemansa Paolo Savonan. 31. toukokuuta enemmistöpuolueet sopivat uudesta valtiovarainministeristä ja Conte kutsuttiin muodostamaan hallitus seuraavana päivänä.
Ennen nimitystään Conte ei ole toiminut kansanedustajana eikä muutenkaan tullut tunnetuksi politiikassa. Hän oli yksityisoikeuden professori Firenzen ja Rooman yliopistoissa. Hänen opinnoistaan ulkomailla on ristiriitaisia tietoja, ja vastustajat syyttivät häntä liiottelusta.
John Newmark

John Newmark (alkujaan "Hans Joseph Neumark"; 12. kesäkuuta 1904 Bremen, Saksa – 14. lokakuuta 1991 Montreal, Kanada) oli saksalaissyntyinen pianisti ja taidemaalari, joka oli Kanadan kansalainen vuodesta 1946. 
Newmark opiskeli pianonsoittoa vuosina 1912–1919 Bremenissä Karl Boernerin ja vuosina 1920–1921 Leipzigissa Anni Eiselen johdolla. Hän opiskeli myös piirtämistä Dresdenissä. Hän tapasi vuonna 1925 viulisti Szymon Goldbergin, jonka kanssa hän piti resitaaleja. Vuonna 1929 Newmark palasi Dresdeniin, jossa hän omistautui kokonaan musiikille. Sellisti August Wenzingerin kanssa hän perusti Neue Kammermusik Bremen -seuran, joka esitti konserteissa lukuisia nykyteoksia. Vuonna 1933 Newmark asettui Berliiniin, mutta hän ei poliittisista syistä päässyt esiintymään julkisesti, joten hän kiersi vuosina 1933–1935 Espanjassa Goldbergin kanssa.
Newmark lähti vuonna 1939 Lontooseen, jossa hän esiintyi sopraano Emmy Heimin ja viulisti Max Rostalin kanssa. Muukalaisstatuksensa takia hänet kuitenkin internoitiin vuonna 1940 ensin Mansaarelle ja sitten Kanadaan. Vuonna 1942 hän lähti Torontoon opiskelemaan harmoniaa ja orkesterinjohtoa Ettore Mazzolenin johdolla. Vuonna 1943 hän lähti kiertueelle sopraano Frances Jamesin kanssa, ja vuonna 1944 hän asettui pysyvästi Montrealiin. Tuona vuonna hänestä tuli viulisti Alexander Brottin ja sellisti Roland Leducin kanssa ensimmäinen kaikki Ludwig van Beethovenin triot CBC:n radiossa esittänyt. Vuonna 1945 hän esitti viulisti Noël Brunetin kanssa yhdeksäntoista Wolfgang Amadeus Mozartin sonaattia CBC:lle. 
Vuonna 1946 Newmark aloitti yhteistyön Marie-Thérèse Paquinin kanssa esittämällä alkuperäisiä pianolle nelikätisesti sävellettyjä teoksia. Vuonna 1949 hän piti konsertteja Etelä-Amerikassa Goldbergin kanssa ja säesti kontra-altto Kathleen Ferrieriä kahdella laajalla Pohjois-Amerikan-kiertueella. Vuonna 1950 hän levytti Ferrierin kanssa Robert Schumannin ja Johannes Brahmsin lauluja. Brahms-levytyksistään hän sai vuonna 1952 Charles Cros -akatemian "Grand prix du disquen".
Newmark säesti yli 80:tä ulkomaalaista ja vähintään 160:tä kanadalaista esiintyjää. Pitkäaikaisen maailmanlaajuisen yhteistyönsä Maureen Forresterin kanssa hän aloitti vuonna 1953. 1970-luvulla hän toimi yhtenä Québecin oopperan taiteellisista neuvonantajista. Hän soitti vuodesta 1950 Clementi-pianolla, joka oli rakennettu Lontoossa 1810. Hänestä tehtiin vuonna 1973 Kanadan ritarikunnan upseeri, ja vuonna 1988 Québecin hallitus myönsi hänelle Denise Pelletier -palkinnon. Musiikillisen uransa lomassa Newmark kirjoitti muistelmansa ja piti näyttelyjä taidemaalarina.
Ääripäät

Ääripäät on rap-artisti Mikael Gabrielin viides albumi. Se julkaistiin 1. kesäkuuta 2018 levymerkillä Universal Music. Se nousi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle, sekä debytoi fyysisten albumien listan viidentenä.
Gajaaga

Gajaaga oli siirtomaavaltaa edeltänyt soninkevaltio Senegalin yläjuoksulla nykyisessä Senegalissa ja Malissa. Ranskalaiset kutsuivat sitä nimellä "Galam".
Muinaisesta Ghanasta saapuneet soninket perustivat Gajaagan 700- ja 1300-lukujen välillä. Sen hallitsijat eli "tunkat" kuuluivat Bathily-sukuun. Senegalin varrella sijainneilla marabukylillä ja Bakelin wolofipakoilaisilla oli autonominen asema. Ranskalaiset rakensivat Bakeliin linnoituksen vuonna 1820.
Senegaljoen varrella sijainneen Gajaagan merkitys oli lähinnä kaupallinen. Sen kautta kuljetettiin Bamboukin kultaa, arabikumia sekä orjia pohjoiseen ja Atlantin rannikolle. Valtakunta hajosi 1830-luvulla. Umar Tall hyökkäsi alueelle 1850-luvulla ja Mamadou Lamine kapinoi ranskalaisia vastaan 1880-luvulla. Ranskan siirtomaavalta vakiintui vuoteen 1890 mennessä.
Donald Heins

Francis Donald Donaldson Heins (19. helmikuuta 1878 Hereford, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. tammikuuta 1949 Toronto, Ontario, Kanada) oli viulisti, alttoviulisti, kapellimestari, urkuri, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Heins oli saksalaissyntyisen pianonrakentajan lapsenlapsi. Hän opiskeli vuosina 1892–1897 Leipzigin konservatoriossa harmoniaa Gustav Schreckin, orkestraatiota Richard Hoffmannin ja viulunsoittoa Hans Sittin johdolla. Hän jatkoi opiskeluaan Lontoossa, jossa hän myös soitti muiden muassa Edward Elgarin ja Hubert Parryn johtamissa orkestereissa. Heins asettui Ottawaan vuonna 1902 ja asui siellä vuoteen 1927. Hän opetti velipuolensa Harry Puddicomben perustamassa Kanadan musiikkikonservatoriossa ja perusti oppilaitoksen orkesterin, jonka johdossa toimi vuosina 1903–1927. Vuonna 1910 tästä orkesterista muodostui Ottawan sinfoniaorkesteri. Lisäksi hän toimi muun muassa eri presbyteerikirkkojen kanttorina.
Muutettuaan Torontoon vuonna 1927 Heins toimi Toronton sinfoniaorkesterin konserttimestarina vuoteen 1931 saakka ja sitten ensimmäisenä alttoviulistina vuoteen 1938. Hän oli myös avustavana kapellimestarina vuosina 1931–1942. Hän opetti Toronton musiikkikonservatoriossa vuosina 1927–1948. Hänen sävellystensä joukossa on muun muassa kaksi CBC:lle sävellettyä lyhyttä operettia: "An Old Tortugas" (1936) ja "Yellow Back" (1939).
Proheksadionikalsium

Proheksadionikalsium (C10H10O5Ca) eli proheksadionin kalsiumsuola on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa säätelemään kasvien kasvua.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa proheksadionikalsium on keltaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa metanoliin, asetoniin ja tolueeniin. Proheksadionikalsium säätelee kasvien kasvua, koska se estää gibberelliinin biosynteesin. Tämän vuoksi esimerkiksi liiallinen versoaminen ja kasvu hedelmäpuissa estyy. Yhdisteen käyttö myös parantaa omena- ja päärynäpuiden satoa. Lisäksi yhdistettä käytetään maapähkinä-, ja koristekasviviljelmillä ja kontrolloimaan nurmien kasvua.
Downtown Battle Mountain

Downtown Battle Mountain on yhdysvaltalaisen post-hardcore -yhtye Dance Gavin Dancen esikoisalbumi, jonka julkaisi Rise Records 15. maaliskuuta 2007. Albumilta julkaistiin neljä singleä ja yhtye julkaisi albumille jatko-osan "Downtown Battle Mountain II" vuonna 2011.
Albumin nimi tulee Nevadan Battle Mountain -vuoresta, jossa yhtye vieraili samoihin aikoihin kun albumia sanoitettiin. Yhtyeen entinen kitaristi Sean O' Sullivan lähti pois yhtyeestä albumin julkaisun jälkeen.
Péra

Péra () eli Péra Oreinís (Πέρα Ορεινής) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Péran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 18 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on rakennettu noin 400 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna lähelle Pediaíos-jokea. Kylän nimi viittaa ”toisella puolella” olemiseen ja on peräisin siitä, että alue oli joen toisella puolella antiikin ajan Tamassoksen kaupungista katsottuna.
Pissoúri

Pissoúri () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Pissoúrin kylä sijaitsee Kyproksen lounaisrannikolla Páfoksen ja Limassolin puolessa välissä. Etäisyys Páfokseen on noin 30 kilometriä ja Limassoliin noin 34 kilometriä. Kylä on rakennettu noin 152 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ollut olemassa jo bysanttilaisella keskiajalla, ja sen nimi viittaa mahdollisesti alueen pihkantuotantoon.
Psevdás

Psevdás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Psevdáksen kylä sijaitsee Kyproksen sisäosissa noin 18 kilometriä länsiluoteeseen Lárnakasta. Kylä on ollut olemassa viimeistään 1400-luvulla.
Psimolófou

Psimolófou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Psimolófoun kylä sijaitsee noin 16 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on rakennettu noin 330 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna lähelle Pediaíos-jokea. Kylä on ollut olemassa jo keskiajalla. Sen nimi viittaa alueen Ópsimos-kukkulaan ("Ópsimos Lófos").
Pýrgos (Limassol)

Pýrgos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Pýrgos, suomeksi ”Torni”, sijaitsee lähellä Kyproksen etelärannikkoa noin 13 kilometriä itään Limassolista. Se on rakennettu pohjoiseen päin nousevaan rinteeseen keskimäärin noin 85 metrin korkeuteen (alimmillaan 50 metrin ja ylimmillään 488 metrin korkeuteen) merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä siellä olleesta keskiaikaisesta tornista.
Tími

Tími () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Tímin kylä sijaitsee Kyproksen lounaisrannikolla noin yhdeksän kilometriä kaakkoon Páfoksesta. Kylä on ollut olemassa viimeistään keskiajalta lähtien. Sen nimeä on kuitenkin selitetty muun muassa niin, että se palautuisi antiikin ajalle ja viittaisi Akhaian Dymen kaupunkiin, josta seudulle olisi tullut asuttajia. Rannikolla kylän lähellä sijaitsee Páfoksen kansainvälinen lentoasema.
Trachóni (Limassol)

Trachóni () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Trachónin kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa noin kahdeksan kilometriä lounaaseen Limassolista. Pääosa kylästä on Ison-Britannian Akrotírin tukikohta-alueen puolella. Kylä on ollut olemassa keskiajalta lähtien. Vanhoissa kartoissa se esiintyy nimimuodossa "Tracori".
Troúlloi

Troúlloi () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Troúlloin kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosissa noin 15 kilometriä pohjoiseen Lárnakan kaupungista. Se on rakennettu noin 120 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän oletetaan saaneen nimensä siitä, että sen ympäristön kukkulat muistuttavat kupoleita ("troúllos"). Alue on ollut asuttu jo antiikin ajalla, jolloin seudulla oli kaivoksia.
Xylofágou

Xylofágou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Xylofágoun kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosassa linnuntietä noin 18 kilometriä lounaaseen Famagustasta lähellä Ison-Britannian Dekéleian tukikohta-aluetta.
Abhasian sota (1998)

Vuoden 1998 Abhasian sota tapahtui Galin alueella Abhasiassa, kun etniset georgialaiset kapinoivat Abhasian hallitusta vastaan. Sotaa kutsutaan joskus Abhasian kuuden päivän sodaksi. 
Puolisentoista vuotta ennen sotaa georgialaiset puolisotilaalliset joukot hyökkäilivät järjestelmällisesti venäläisten rauhanturvajoukkojen ja Abhasian armeijan kimppuun. Abhasialia sotaan osallistui 1500 sotilaan verran. Georgialaisten vahvuus oli arviolta noin 400 sissiä.
Tapahtumien kulku.
Toukokuun alussa 300 georgialaista valkoisen legioonan sissiä siirtyi rajan yli Abhasian puolelle. Valkoisen legioonan sanotaan saaneen komennuksia Tamaz Nadareišvililta, joka oli Georgian hallituksen johtaja ja Georgian turvallisuusneuvoston jäsen. Georgialaisten lähteiden mukaan Georgian joukot saivat haltuunsa Saberion ja Khumuskurin kylät 2. ja 3. toukokuuta ja tappoivat kuusi abhasialaista sotilasta, kun Abhasian armeija yritti vallata kylät takaisin. Georgian parlamentin edustaja Germane Patsatsia kertoi 12. toukokuuta liittyvänsä kapinallisten joukkoon, joiden hän väitti vallanneen Galin alueen. 
18. toukokuuta georgialaiset tappoivat noin 12 abhasialaista poliisia yllätyshyökkäyksessä Repin kylässä. Seuraavana päivänä abhasialaiset joukot tekivät kostoksi hyökkäyksiä jotka johtivat 10–12 kuolemaan ja sissien perääntymiseen rajan yli. Seuraavina päivinä tapahtui pieniä yhteenottoja, kun Abhasian sisäministeriö lähetti 800 miestä Galiin. 
22. toukokuuta osapuolet allekirjoittivat aselevon, jota rikottiin heti seuraavana päivänä, kun Tskhirin kylässä tapahtuneessa taistelussa kuoli 4 ihmistä. Seuraavana kolmena päivänä tapahtui ankaraa taistelua ja ITAR-TASS ilmoitti 40 abhasialaisen sotilaan, 4 georgialaisen sotilaan, ja yli 20 georgialaisen siviilin kuolleen.
25. toukokuuta Georgian ja Abhasian ulkoministerit allekirjoittivat uuden aseleposopimuksen, jonka piti astua voimaan kello 6:00, mutta taistelu jatkui: 26. ja 27. toukokuuta välisenä yönä abhasialaiset häätivät viimeiset georgialaiset sissit alueeltaan.
Jälkipyykki ja tappiot.
Georgian oppositio syytti presidentti Eduard Ševardnadzea sodan häviämisestä, koska hän ei antanut sisseille armeijan tukea. Ševardnadze sanoi, että yksi syistä siihen, ettei armeijaa lähetetty oli se, että se ei ollut valmis taisteluun.
Arviot tappioista vaihtelevat ja molemmilla osapuolilla on omat arvionsa:
Arviolta 30 000 – 40 000 siviiliä joutui jättämään kotinsa.
Sudenhetkellä / Vantaan kokoinen yksinäisyys

”Sudenhetkellä / Vantaan kokoinen yksinäisyys” on Jannika B:n 3. maaliskuuta 2017 julkaistu tuplasingle. Kumpikaan kappaleista ei yltänyt listosijoituksiin.
Kappaleet ovat kaksiosainen tarina, joka antaa äänen yksinäisyydelle ja samalla rohkeudelle. ”Sudenhetkellä” kappale kertoo rohkeudesta. "Ihmisen ei pitäisi esittää niin vanhaa, etteikö voisi pyytää toiselta apua". ”Vantaan kokoinen yksinäisyys” taas kertoo siitä kuinka paljon yksinäisiä ihmisiä Suomessa on.
Ramona (valssi)

Ramona on musiikkikappale, joka on muodostunut monien levytysten kautta ikivihreäksi kevyen musiikin sävelmäksi sekä laulettuna että instrumentaaliesityksinä. Vuodelta 1927 peräisin olevan laulun on säveltänyt Mabel Wayne ja sanoittanut Tin Pan Alleyn tunnettu lauluntekijä L. Wolfe Gilbert. Alun perin valssitahtinen sävelmä tuli tunnetuksi Helen Hunt Jacksonin samannimiseen romaaniin perustuvan mykkäelokuvan "Ramona" (1928) yhteydestä: elokuvan markkinoimiseksi sen nimiosaa esittävä Dolores del Río levytti laulun gramofonilevylle. Näin ”Ramonasta” tuli maailman ensimmäinen elokuvan tunnuskappale. Laulua käytettiin myös Henry Kingin uudelleenfilmatisoinnissa, äänielokuvassa vuodelta 1936. Mabel Wayne tunnetaan maailman ensimmäisenä naispuolisena hittikappaleiden säveltäjänä, jonka ensimmäinen hitti oli ”Don’t Wake Me Up, Let Me Dream”.
”Ramonan” tunnetuimpiin levytyksiin kuuluu Louis Armstrongin versio vuodelta 1953. Sen sovitus ei ole valssi, vaan nelijakoinen foxtrot. Muita ”Ramonan” kansainvälisiä levyttäjiä ovat Paul Whitemanin yhtye, Jim Reeves sekä lauluduot Blue Diamonds ja The Everly Brothers.
Ramona suomeksi.
Kappale levytettiin suomeksi ensi kerran melko tuoreeltaan vuonna 1929. Berliinissä tehdyllä levytyksellä laulaa Heikki Tuominen sikäläisen Odeon-studio-orkesterin säestämänä. Suomenkieliset sanat siihen on tehnyt Reino Hirviseppä. Tämän sanoitusversion ovat levyttäneet Tuomisen lisäksi Georg Malmsten (1948), Jarkko Lehti (1980) ja Risto Nevala (1990). Tunnetumpi suomenkielinen teksti lauluun on Anja Eskonmaan käsialaa; se alkaa sanoilla ”Tullos mun kanssani vuoristoon”. Sen ovat levyttäneet muun muassa Olavi Virta (1953), Metro-tytöt (1959), lauluyhtye Neloset (1960), Leif Wager (1971), Teuvo Valo (1980) ja Henry Theel (1982).
Väinö Komu

Väinö Paavali Komu (7. kesäkuuta 1928 Pyhäjärvi Ol – 9. joulukuuta 2013 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä ja äidinkielenopettaja.
Komu valmistui filosofian kandidaatiksi 1950 ja toimi äidinkielenopettajana 1953–1977. Hän kävi Lahden taideyhdistyksen piirustuskoulun 1955–1956 ja opiskeli Harjulan vapaaopiston kuvanveistoryhmässä 1955–1959. Komu käytti veistoksiensa materiaaleina pronssia, punasavea, puuta ja kiveä. 
Väinö Komun kirjallisessa tuotannossa keskeistä on hänen kotiseutunsa Pohjois-Pohjanmaalla. Komun voimakas kiinnostus kansanperinteeseen ja opinnoissa kansatieteeseen näkyy erityisesti hänen pääteoksessaan Heittopelto-Heittola.
Uusmaalaisten marssi

Uusmaalaisten marssi () on Henrik Boreniuksen säveltämä ja Anders Theodor Lindhin ruotsiksi sanoittama marssi, luultavasti vuodelta 1867. Sekä Borenius että Lindh olivat musiikkia harrastavia lakimiehiä. Suomenkielisen tekstin marssiin on tehnyt E. Hiekkala. Laulu alkaa sanoilla "Meren mahtavan laulun me tunnemme" ().
”Uusmaalaisten marssi” tunnetaan myös nimellä ”Uudenmaan marssi”, mutta sitä ei pidä sekoittaa Oskar Merikannon säveltämään ja J. H. Erkon sanoittamaan ”Uudenmaan marssiin”, joka tunnetaan myös nimellä ”Uusmaan marssi”.
 1. Meren mahtavan laulun me tunnemme,
 oi, miten myrskyssä mielen se kiehtoo!
 Kerran kehdossa lapsen se korvaan jo soi,
 meidät miehiksi loihtii ja liehtoo;
 Kun uhka on ukkosen, pauanteen,
 tie tummuu ja taivas on harmaa,
 me riennämme kuin vihur’ raikkahan veen
 läpi maailman vauhtia varmaa.
 2. Eespäin kisa aaltoin on kimmeltäväin,
 Eespäin tie tuulen on vapaan,
 Päin, päin, väkivaltaa ja vääryyttä päin,
 Eespäin, pojat, taattojen tapaan;
 Kuin rientävi riemuiten kuolemahan
 Laine luo kodin rakkahan rantaa,
 Me tahdomme hurmeemme huuruavan,
 Elon, hengenkin maallemme antaa.
 3. Perut taattojen tanteret armahat nää,
 Mielen, miehuuden, kunnian, kunnon,
 Isänmaan, joka intomme lämmittää
 Lain turvan ja oikeudentunnon;
 Kaikk’ kauniiksi, suureksi kartuttaen
 Sen jättää tahdomme kerran
 Me pojille polvien nousevien
 Kuin henkemme huomahan Herran!
John Langenus

John Langenus (1891–1952) oli belgialainen jalkapalloerotuomari. Hän toimi erotuomarina ensimmäisessä jalkapallon MM-turnauksessa vuonna 1930. Hän tuomitsi Argentiinan ja Uruguayn välisen loppuottelun. Hän toimi tuomarina myös vuosien 1934 ja 1938 MM-turnauksissa, sekä vuoden 1928 olympiaturnauksessa. Siviiliammatiltaan hän oli toimittaja.
Anna Serner

Anna Serner (s. 11. lokakuuta 1964) on ruotsalainen juristi ja Svenska Filminstitutetin toimitusjohtaja. 
Serner oli vuosina 1998–2006 toimitusjohtaja Ruotsin mainostoimistojen liitossa (Komm) ja 2008–2011 Tidningsutgivarnassa (TU). Hän on työskennellyt tasa-arvokysymysten hyväksi. Hän on opiskellut elokuva-alaa ja suorittanut Tukholman elokuvakoulussa kaksivuotisen tutkinnon. Hän on ollut jäsenenä useissa hallituksissa, kuten esimerkiksi Folkoperan, Berghs School of Communication, United Minds, Dagens Samhälle ja Fanzingo. Hänestä tuli Cissi Elwinin jälkeen Svenska Filminstitutetin toimitusjohtaja lokakuussa 2011.
Ye (albumi)

Ye (tyyliteltynä ye) on yhdysvaltalaisen hiphop-artisti ja tuottaja Kanye Westin kahdeksas sooloalbumi, jonka julkaisi Westin levy-yhtiö GOOD Music ja Def Jam 1. kesäkuuta 2018. Albumilla vierailevat muun muassa Nicki Minaj ja Kid Cudi.
Albumi on toinen viidestä albumista, jotka levy-yhtiö GOOD Music julkaisi kesäkuun ja heinäkuun aikana. Kaikki albumit sisältävät seitsemän kappaletta. West tuotti albumin vuoden 2016 aikana Wyomingissa ja tiedotti albumista ensimmäisen kerran 19. huhtikuuta.
Taustaa.
Kymmenen päivää The Life of Pablon julkaisusta West tiedotti, että hän aikoi julkaista seuraavan TurboGrafx 16 -albuminsa saman vuoden kesällä. Albumia ei koskaan julkaistu ja West lähti Saint Pablo Tour -kietueelle elokuussa 2016, joka päättyi kesken erinäisten sairauskohtausten ja hänen vaimonsa ryöstön takia.
Vuoden 2017 aikana West sanoitti, tuotti ja nauhoitti uutta albumiaan Wyomingissä. Westin lisäksi monien tunnettujen artistien huomattiin oleskelevan Jackson Holessa, Wyomingissä.
Alun perin albumin nimen oli tarkoitus olla "Love Everyone" ja kansikuvan kuva plastiikkakirurgi Jan Adamsista, joka suoritti leikkauksen Westin äidille Donda Westille. Leikkaus päättyi Dondan kuolemaan. Adams teki ”cease and desist” - syytteen, joka esti Westiä käyttämästä kansikuvana hänen kasvojaan.
Kanye tuotti albumin alkuperäisen version vuoden 2017 aikana Wyomingissä, mutta hän tuotti ja sanoitti koko albumin uudestaan vuoden 2018 huhtikuun ja toukokuun aikana. Syy tähän oli Westin ja TMZ:n toimittajan voimakas riitely, jossa West puolusti konservatiivisia mielipiteitään.
Promootio ja julkaisu.
Huhtikuun aikana West julkaisi kaksi kappaletta, ”Lift Yourself” ja ”Ye VS The People”, jolla vieraili hip-hop artisti T.I.. ”Ye VS The People” -kappaleessa T.I. kuvaa faneja, jotka eivät ole samaa mieltä Westin mielipiteiden kanssa, West vastaa T.I.:n argumentteihin samalla puolustamalla omaa poliittista kantaansa. ”Lift Yourself” on taas vitsikappale, jossa West laulaa lopuksi järjettömiä (”Poopy-di scoop / Scoop-diddy-whoop”) trollatakseen faneja.
30. toukokuuta West järjesti Jackson Holessa tapahtuman, johon kerääntyi faneja ja kutsuttuja vieraita kuuntelemaan uutta albumia nuotion ääressä. Tapahtuma toistettiin livenä WAV Media-palvelun kautta. Kutsuttuihin vieraisiin lukeutui muun muassa seurapiirihenkilö ja hänen vaimonsa Kim Kardashian, poliittinen aktivisti Candace Owens sekä artistit Nas ja 2 Chainz.
Kansitaide.
West otti kuvan illalla iPhonellaan ennen Jackson Holessa järjestettyä tapahtumaa. Kansikuva on kuva vuoresta, keskelle on kirjoitettu teksti ”I hate being bi-polar it's awesome” (vihaan kaksisuuntaista mielialahäiriötäni, se on mahtavaa). Teksti kuvaa Westin bipolarisuutta, hän vihaa sitä masennusjaksossaan ja arvostaa sitä maanisessa vaiheessaan.
Reppurin laulu

Reppurin laulu on Oskar Merikannon säveltämä ja Larin-Kyöstin sanoittama karjalankielinen laulu vuonna 1900 kantaesitetystä näytelmästä "Juhannustulilla". Laulu tunnetaan parhaiten kertosäkeen alkusanoista ”Karjalan maill kuldakägözet kukkuu”. Näytelmässä laulun esittää reppuri eli kiertävä kaupustelija Miihala. Laulu esitetään perinteisesti kanteleen säestyksellä.
Laulusta on olemassa ainakin kaksi hieman erilaista sanoitusta. Alkuperäisen version alkusanat ovat ”Luadogan meren randamill mie kazvoin kaugobriha”, ja kertosäe alkaa ”Karjalan maill kuldakägözet kukkuu, kirikön ristat kiildelöö”. Tämän version ovat levyttäneet muiden muassa Ture Ara, Vesa-Matti Loiri ja Matti Lehtinen. Myöhempi muunnelma sanoituksesta alkaa ”Luadogan meren randamil mie ylenin briha nuori” ja kertosäkeessä lauletaan ”Karjalan maill kuldakägözet kukkuu, monaster yözez loistuaa”. Näillä sanoilla laulun ovat levyttäneet ainakin Matti Salminen, Jaakko Ryhänen ja Ismo Alanko. On muitakin versioita, joissa sanoja on ilmeisesti yritetty muuttaa suomenkielisten helpommin ymmärrettäviksi, esim. ”monaster yöhön loistuaa”. Eräiden muunnelmien tekijä on kirjailija, opettaja ja karjalaisen kansanperinteen kerääjä Iivo Härkönen.
Imukarppi

Imukarppi ("Catostomus catostomus") on karppikalojen lahkoon kuuluva kalalaji, jota tavataan luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa ja Venäjällä. Se on taloudellisesti merkittävä kala Yläjärvellä, jossa sitä on tavattu jopa 180 metrin syvyydestä.' Imukarppia on istutettu myös Suomeen.
Imukarppi kasvaa tyypillisesti 20–25 senttiä pitkäksi. Sillä on pitkulainen kuono ja paksut huulet, joiden avulla se voi tehokkaasti imeä pieniä selkärangattomia ja muuta syötävää joen pohjasta. Aikuisen kalan selkä on ruskea, musta tai vihertävä, kyljet vaaleammat ja vatsapuoli valkoinen. Nuoret yksilöt ovat mustapilkkuisia, tummanharmaita.
Osuuskauppa Suur-Savo

Osuuskauppa Suur-Savo on S-ryhmään kuuluva alueosuuskauppa, joka toimii Etelä-Savossa 11 kunnan alueella. Yrityksen toimialoja ovat päivittäis- ja erikoiskauppa, liikennekauppa, matkailu- ja ravitsemiskauppa sekä siivouspalvelut. Lisäksi Suur-Savolla on oma leipomo Mikkelissä.
Osuuskauppa Suur-Savo on yli 71 000 asiakasomistajan omistama yritys, joka toimii Etelä-Savossa 11 kunnan alueella. Toimialue kattaa Mikkelin, Pieksämäen ja Savonlinnan talousalueet. 
Osuuskaupan perustehtävä on vastata asiakasomistajien tarpeisiin tuottamalla kilpailukykyisiä palveluja ja etuja, sekä olla samalla mukana kehittämässä ja ylläpitämässä oman toimialueen hyvinvointia. Osuustoiminnallisen periaatteen mukaisesti osuuskauppa käyttää liiketoiminnasta syntyvän tuloksen asiakasomistajien ja oman toimialueen hyväksi.
1980-luvulla osuuskauppojen suuressa rakenneuudistuksessa Osuuskauppa Suur-Savoon liitettiin vuonna 1982 Mäntyharjun Osuuskauppa ja vuonna 1984 savonlinnalainen Osuuskauppa Keski-Saimaa sekä Joroisten, Jäppilän, Pieksämäen, Rantasalmen ja Sulkavan osuuskaupat. Haukivuoren Osuuskauppa säilyi pitkään itsenäisenä, kunnes liittyi lopulta mukaan vuonna 2007.
Odakyū-rautatiet

Odakyū-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella Tokion metropolissa ja Kanagawan prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden ("ōte-shitetsu") joukkoon. Odakyūn päälinja yhdistää Tokion Odawaran kaupunkiin, mistä yhtiö on saanut nimensä. Sen rautatielinjojen yhteispituus on 120,5 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin noin 2,03 miljoonaa matkustajaa. Odakyū on osa Odakyū Groupia, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä muun muassa liikenteen, matkailun, vähittäiskaupan ja kiinteistönvälityksen aloilta.
Yhtiöllä on 3 637 työntekijää. Sen pääkonttori sijaitsee Tokion Shinjukun erillisalueen Nishi-Shinjukun kaupunginosassa.
Historia.
Odakyū-rautatiet on perustettu nimellä "Odawara kyūkō tetsudō" (, ’Odawaran pikarautatie’) 1. toukokuuta 1923, ja liikennöinnin yhtiö aloitti Odawara-linjalla huhtikuussa 1927. Enoshima-linja avattiin vuonna 1929. 
Linjat.
Odakyū-rautateiden kolme linjaa liittävät Tokion Odawaran kaupunkiin Sagaminlahden rannikolla, Shōnanin alueeseen ja Enoshimaan sekä Tama New Townin asuinalueeseen Tokion länsipuolella. Pääteasema Tokiossa on Shinjuku. Odakyū harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: Tokion päässä Tōkyō metron Chiyoda-linjalle ja sitä kautta JR Higashi-Nihonin Jōban-linjalle Torideen saakka, lännessä taas Hakone tozan -rautatielinjalle Hakonen ja Fujin suuntaan sekä JR Tōkain Gotenba-linjalle.
Madagaskarin kansalliskirjasto

Madagaskarin kansalliskirjasto () on Madagaskarin pääkaupungissa Antananarivossa toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1961.
YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan Madagaskarin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) lukutaitoisia oli 76,8 prosenttia (vuonna 2012).
Conten I hallitus

Conten I hallitus oli pääministeri Giuseppe Conten johtama Italian tasavallan 65. hallitus, joka muodostettiin 1. kesäkuuta 2018. Siihen kuuluivat populistipuolueet Viiden tähden liike (M5S) ja Lega (L). Hallitus erosi 5. syyskuuta 2019 ja sitä seurasi Conten II hallitus.
Haikaralaivue

Haikaralaivue (ranskaksi "Les Aventures de Tanguy et Laverdure") on Jean-Michel Charlierin ("Blueberry") ja Albert Uderzon ("Asterix") luoma belgialais-ranskalainen sarjakuva. Se kertoo kahden pilotin, Michel Tanguyn ja Ernest Laverduren, seikkailuista Ranskan ilmavoimissa. Suomessa sarjakuvaa on aiemmin julkaistu myös nimillä Ilmojen haukat, Ajohaukat, Michel ja Ernest seikkailevat sekä Ässälentäjät, ja sarjakuva-albumisarjan 30:sta osasta on tähän (2025) mennessä suomennettu 19.
Ensimmäinen Haikaralaivue-sarjakuva julkaistiin 29. lokakuuta 1959 ranskalaisen Pilote-lehden ensinumerossa. Vuonna 1961 Haikaralaivuetta alettiin julkaisemaan myös albumisarjana. Vuoteen 1967 saakka sarjaa käsikirjoitti Charlier ja piirsi Uderzo. Viimeistä Uderzon kuvittamaa tarinaa olivat kuvittamassa myös hänen veljensä Marcel Uderzo sekä Blueberryn piirtäjänäkin tunnettu Jean Giraud. Haikalaivueen kuvittajana jatkoi Uderzon jälkeen belgialainen Jijé. Jijén ohella muutamia albumeita olivat kuvittamassa myös Daniel Chauvin ja Patrice Serres. Jijén kuoltua vuonna 1980 Serres jatkoi yksin Charlierin käsikirjoitusten kuvittamista kahden albumin verran. Vuonna 1989 menehtyneen Charlierin viimeisen käsikirjoituksen ja sarjan 25. osan "Survol interdit" (1988) kuvitti Al Coutelis.
Haikaralaivueen sarjakuva-albumisarja herätettiin henkiin vuonna 2002 Jean-Claude Laidinin käsikirjoittamana. Laidinin käsikirjoittamia albumeita on tähän mennessä julkaistu viisi, ja niiden piirtäjinä ovat toimineet Yvan Fernandez, Renaud Garreta, Frédéric Toublanc, Julien Lepelletier sekä Sébastien Philippe.
Sarjakuvien lisäksi Haikaralaivueesta on tehty vuosina 1967–1970 esitetty ranskalainen TV-sarja "Les chevaliers du ciel" sekä vuonna 2005 ensi-iltansa saanut samanniminen elokuva. 
Julkaisut.
Sarjakuva-albumit.
Suomessa osat 1–8 julkaistiin Egmontin kustantamana albumisarjana vuosina 2010–2015. Osa 5 on lisäksi julkaistu erinimisenä albumijulkaisuna vuonna 1971. Osat 15–16 kustansi Lukupiste Oy vuonna 1972. Osat 8–9 sekä 11–12 julkaistiin Zoom-sarjakuvalehdessä jatkosarjoina vuosina 1973–1974, ja osat 14 ja 19 on julkaistu jatkosarjoina Super-S-sarjakuvalehdessä vuonna 1980.
Kirjat.
Teksti: Jean-Michael Charlier – Kuvitus: Jijé
Lyhyet sarjakuvatarinat.
Super Pocket-lehdessä julkaistiin vuosina 1968–1970 lyhyitä sarjakuvatarinoita, jotka kirjoitti Charlier ja kuvitti Jijé.
Noël Brunet

Noël Armand Brunet (25. joulukuuta 1916 Montreal – 11. elokuuta 1973 Chicoutimi) oli kanadalainen viulisti ja musiikkipedagogi. 
Brunet suoritti opintoja ensin veljensä Henrin ja sitten Alfred De Sèven johdolla. Hän jatkoi opiskelua Maurice Onderet'n johdolla McGillin konservatoriossa, jossa hän sai viidesti stipendin. Hän voitti vuonna 1936 Prix d'Europen ja pääsi opiskelemaan Brysselin kuninkaalliseen konservatorioon Alfred Duboisin johdolla. Hän sai muun muassa konservatorion ensipalkinnon vuonna 1939. Samana vuonna hän teki ammattimaisen debyyttinsä Ludwig van Beethovenin konserton esityksessä. Tätä seurasivat resitaalit Belgiassa ja Alankomaissa.
Palattuaan Mnotrealiin vuonna 1939 Brunet aloitti aktiivisen uransa Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Samoihin aikoihin hän yhä opiskeli Theodore ja Alice Pashkusin johdolla New Yorkissa sekä Joseph Szigetin johdolla Kaliforniassa. 
Brunetille sävelsivät uusia teoksia monet säveltäjät, kuten Jean Papineau-Couture, Alexander Brott ja Jean Vallerand. Muun toimintansa ohella Brunet muun muassa opetti California Institute of the Artsissa ja toimi Chicoutimin konservatorion johdossa (1972–1973). Hänen oppilaidensa joukossa olivat Gilles Baillargeon, Langis Breton, John Charuk, Jasmine Perron, Gérald Sergent ja Jacques Verdon.
Variskivi

Variskivi on Laatokan pohjoisrannalla Salmissa sijaitseva entinen rajakivi. Variskiven kautta kulki Ruotsin ja Venäjän raja Stolbovan rauhasta 1617 alkaen aina Uudenkaupungin rauhaan 1721 saakka. Kivi oli uudelleen Suomen suuriruhtinaskunnan ja Venäjän rajakivenä 1811-1917 ja sen jälkeen itsenäisen Suomen ja Neuvostoliiton rajakivenä Moskovan rauhaan 1940 saakka.
Rajalinja tuli Variskivelle Laatokan yli suoraan ja jatkui sitten Variskiveltä luoteeseen rantaviivaa pitkin Vino-ojalle noin 2 kilometrin matkan niin että ranta kuului Venäjälle ja vesialue Suomelle. Raja jatkui sitten pitkin Vino-ojaa kolme kilometriä koilliseen aina maantiehen saakka ja kulki sitten maantien lännen puoleista ojaa pitkin kilomatrin matkan kaakkoon Mantsilan Rajakivelle jossa rajaviiva ylitti tien ja jatkui sitten pohjoiskoilliseen kohti Suojärveä.
Punaista graniittia oleva neliskulmainen Variskivi sijaitsee rantavedessä ja on noin kaksi metriä korkea. Kiveen hakattiin Stolbovan rauhan rajamerkkeinä Venäjän puolelle ristit ja Ruotsin puolelle kruunut. Toinen Salmissa sijainnut Stolbovan rauhan rajakivi oli Virtelässä Laatokan rantaa pitkin kulkeneen maantien varrella ollut Virtelän kivi johon oli hakattuna teksti "Huc Regni posuit fines Gustavus Adolphus, Rex Svecorum; fausto numine duret opus (Tähän Kustaa Aadolf, ruotsalaisten kuningas, asetti valtakunnan rajan; Jumalan avulla olkoon tämä työ pysyvä.) 1617". Tämä kivi kaadettiin myöhemmin ja hakattiin palasiksi.
Pyörökuonosiika

Pyörökuonosiika ("Coregonus nasus") Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa elävä lohikalojen lahkoon kuuluva vaelluskala.
Pyörökuonosiika kasvaa yleisesti 45 cm pitkäksi. Suurin julkaistu paino on ollut yli 15 kg. Muiden siikojen tapaan sillä on pitkulainen vartalo ja hopeanhohtoiset suomut, mutta pyörökuonosiika on tukevarakenteisempi kuin sukulaisensa. Sen suu osoittaa alaspäin ja sitä peittää lihaksikas ylähuuli.
Pyörökuonosiikaa tavataan kaikissa Pohjoiseen jäämereen laskevissa vesistöissä Volongasta (46°E) ja Petšorasta Alaskaan (102°W). Sitä tavataan harvinaisena myös murtovedessä, jonka suolapitoisuus on 9-15 ‰ tai vähemmän.
Sunnuntai (kappale)

Sunnuntai on Martti Turusen säveltämä laulu Aleksis Kiven samannimiseen runoon. Se on kuoronjohtajana tunnetun Turusen sävellysluettelossa opus 25 numero 1 ja kuuluu hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä joululaulun ”Me käymme joulun viettohon” ohella.
Laulu alkaa sanoilla ”Mä muistan sen lempeän laakson, ainiaan muistan sen”. Se on sävelletty yksinlauluksi, mutta sitä esitetään usein kaksiäänisenä duettona ja erilaisina kuorosovituksina. Laulun tunnettuja levyttäjiä ovat Mauno Kuusisto, Kauko Käyhkö ja Veikko Tyrväinen.
Kari Rydman kuvaa "Sunnuntaita" mestarillisen kauniiksi ja kiihkeäksi: ”Ilahduttavasti siinä kukki Aleksis Kiven eroottinen hämäläismurteiden sävyttämä kieli, vieläpä alkuperäisessä muodossaan, kielipoliisien siivouksista vapaana.”
"Helsingin Sanomat" pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Sunnuntai” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.
Lasirasbora

Lasirasbora ("Danionella translucida") on seeprakalojen heimoon kuuluva aasialainen kalalaji. Se kasvaa vain 10-11 millimetriä pitkäksi ja on näin maailman pienimpiä kaloja. Se löydettiin 1980-luvulla Myanmarin Bago Yoman vuoristopuroista.
Suomen salossa

Suomen salossa on Juhana Ennolan säveltämä laulu Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen samannimiseen runoon. Reippaan ja iloisen isänmaallisen laulun sanat alkavat ”Honkain keskellä mökkini seisoo Suomeni soreassa salossa”, ja kertosäe alkaa ”Hoi laari laari laa...”.
Laulun toinen säkeistö alkaa lintutieteellisesti virheellisellä säkeellä: ”Kaukana käkönen korvessa kukkuu,
sulhonsa suloutta ylistää”. Todellisuudessa vain uroskäki kukkuu, ei naaras.
Virossa laulu tunnetaan Lydia Koidulan kääntämänä nimellä "Isamaa hiilgava pinnala paistab". Laulu esitettiin Viron laulujuhlilla ensi kerran vuonna 1879 ja sitä esitetään myös Anna Raudkatsin 1920-luvulla suunnittelemana laulutanssina.
Honor 10

Honor 10 on Huawein valmistama älypuhelin, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2018. Se on Honor 9:n seuraaja. Honor 10 on osa Huawein valmistamaa Honor-mallistoa.
Ominaisuudet.
Honor 10 käyttää Androidiin pohjautuvaa Emotion UI -käyttöliittymää. Puhelimessa on kahdeksanytiminen (4×2,4 GHz &amp; 4×1,80 GHz) Kirin 970 -järjestelmäpiiri. Honor 10:ssa on 5,84 tuuman näyttö, jonka tarkkuus on 1 080 × 2 280 pikseliä. Honor 10:ssa on kaksi takakameraa, joista toinen on 16 megapikseliä ja toinen 24 megapikseliä. Honor 10:ssa on USB Type-C -liitäntä, joka tukee Qualcommin Quick Chargea ja Huawein omaa pikalatausta.
SGI O2

SGI O2 (myös tyyliteltynä O) oli SGIn valmistama alemman hintaluokan Unix-työasema, joka oli SGI:n viimeinen yritys valmistaa alemman teholuokan työasemia. Tietokone oli suunnattu multimediakäyttöön ja toteutti OpenGL 1.1 -tuen. 
Mallin tuotanto loppui 30. syyskuuta 2002 ja tuki loppui 31. joulukuuta 2013.
Tekniset tiedot.
Tietokoneessa oli yksi MIPS R5000 -suoritin ja useita ASIC-piirejä näyttö- ja grafiikkatoimintojen toteutukseen. Muistimäärä oli mahdollista laajentaa 64 megatavusta 1 gigatavuun asti.
Tietokone käytti UMA-muistiarkkitehtuuria, jossa näyttö- ja grafiikkatoimintoja käsittelevät piirit pystyivät jakamaan keskusmuistia suorittimen kanssa.
Jean Vallerand

Jean d'Auray Vallerand (24. joulukuuta 1915 Montreal – 24. kesäkuuta 1994 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, musiikkikriitikko, kapellimestari ja viulisti. Hän opiskeli viulunsoittoa Lucien Sicotten (1920–1935) sekä musiikin teoriaa ja sävellystä Claude Champagnen (1935–1942) johdolla.
Vallerand voitti vuonna 1940 Québecin Festival-concours de musiquen Schumann-palkinnon laulustaan "Les roses à la mer", jonka myöhemmin esittivät Jeanne Desjardins ja Mary Henderson. Hän sävelsi myös muun muassa musiikkia CBC:n tuottamiin näytelmiin, "Nocturnen" orkesterille sekä vuonna 1952 Noël Brunetin ja John Newmarkin kantaesittämän ja sittemmin viululle ja orkesterille sovitetun sonaatin viululle ja pianolle. Vallerandista tehtiin vuonna 1991 Québecin kansallisen ritarikunnan ritari.
Luigi Di Maio

Luigi Di Maio (s. 6. heinäkuuta 1986 Pomigliano d’Arco, Napoli) on italialainen poliitikko. Hän oli Viiden tähden liikkeen johtaja 23.9.2017–22.1.2020. Di Maio toimi varapääministerinä ja talouskehitys- sekä työ- ja yhteiskunta-asiain ministerinä Conten ensimmäisessä hallituksessa 1.6.2018–5.9.2019. Oikeistopopulistisen La Lega -puolueen lähdettyä Viiden tähden liikkeen kanssa muodostamastaan yhteishallituksesta tuli Luigi Di Maiosta Conten toisen hallituksen ulkoministeri syyskuussa 2019. Tammikuussa 2020 Luigi Di Maio ilmoitti eroavansa Viiden tähden liikkeen johdosta. Hän oli ulkoministerinä myös helmikuussa 2021 aloittaneessa Mario Draghin johtamassa hallituksessa. Kesäkuussa 2022 Di Maio ilmoitti eroavansa Viiden tähden liikkeestä. Hän perusti uuden puolueen, Impegno civicon, joka liittoutui vuoden 2022 parlamenttivaaleissa Demokraattisen puolueen kanssa. Di Maio ei tullut uudelleenvalituksi Italian edustajainhuoneeseen. Toukokuussa 2023 hänet nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi Persianlahden alueelle.
Hannes Tammi

Hannes Tammi (; 1890 Tampere – 21. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Kanadassa ja Neuvostoliitossa työskennellyt teatteriohjaaja.
Tammi aloitti teatteriharrastuksensa Korkeakosken työväennäyttämöllä. Hän oli työskennellyt Korkeakosken kenkätehtaalla kuusivuotiaasta lähtien. Vuonna 1908 Tammi muutti Kanadaan, jossa hän toimi usean eri työväennäyttämön johtajana.
Vuonna 1923 Tammi muutti Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kemerovon hiilikaivoksilla. Kahden vuoden aikana hän ohjasi kuusi suomenkielistä ja yhden englanninkielisen näytelmän. Vuonna 1926 Tammi siirtyi Leningradiin, jossa hänet valittiin Suomalaisen valistustalon näytelmäpiirin ohjaajaksi. Sittemmin hänestä tuli Leningradin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja.
Tammi pidätettiin Stalinin vainoissa maaliskuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Tammi ja hänen kääntäjänä työskennellyt vaimonsa Olga ammuttiin samana päivänä.
Kreikannahkiainen

Kreikannahkiainen ("Eudontomyzon hellenicus") on erittäin uhanalainen nahkiaislaji. Se tunnetaan vain kahdelta valuma-alueelta Kreikasta, joista yhdestä sitä ei ole onnistuttu enää löytämään laajoissa tutkimuksissa. Se elää kylmävesilähteissä ja lähdepohjaisissa puroissa. Kreikannahkiainen lisääntyy joulukuussa ja tammikuussa. Se ei elä loisena eikä syö täysikasvuisena. Kreikannahkiaista uhkaa elinympäristön tuhoutuminen ja veden otto.
Trineksapakki-etyyli

Trineksapakki-etyyli (C13H16O5) on orgaaninen yhdiste. Rakenteeltaan se on etanolin ja trineksapakin eli 4-syklopropyyli(hydroksi)metylideeni-3,5-dioksosykloheksaani-1-karboksyylihapon esteri. Yhdistettä käytetään maataloudessa kasvien kasvua säätelevänä aineena.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa trineksapakki-etyyli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja metanoliin, asetonitriiliin ja sykloheksanoniin. Trineksapakki-etyyli hillitsee kasvien kasvua estämällä gibberelliini biosynteesin. Yhdiste estää myös eteeniin muodostumista kasveissa, koska se on ACC-oksidaasientsyymin inhibiittori.
Trineksapakki-etyyliä käytetään maataloudessa kasvien kasvun kontrolloimiseen. Sen avulla voidaan esimerkiksi estää viljojen tai rypsin kasvaminen liian korkeaksi. Lisäksi sitä käytetään nurmilla.
Prass Press

Prass Press () on bulgarialainen satiirilehti. Se ilmestyy kahden viikon välein. Se muistuttaa ranskalaista "Charlie Hebdoa".
Lehden ovat perustaneet Tchavdar Nikolov ja Christo Komarnitski. Koska Bulgariassa jakelupisteet ovat hallitusta lähellä olevan oligarkin omistuksessa, lehden tekijät toimittavat lehdet itse myyntipisteisiin. Lehden painos oli alkuun 10 000 kappaletta, ja sitä myytiin hyvin, mutta myynti on sittemmin pudonnut kahteen otteeseen.
Bulgaria on sijalla 111 Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapautta koskevassa vertailussa, koska jakeluyritykset ovat lähes 90-prosenttisesti yhden oligarkin, kansanedustaja Delyan Peevskin, omistuksessa. Hän omistaa äitinsä kanssa myös monia lehtiä ja tv-kanavia.
Sega Daily

Sega Daily () on bulgarialainen sanomalehti. Se on Bulgarian viimeisiä riippumattomia lehtiä, ja kustantajaa on yritetty saada lähtemään alalta.
Bulgaria oli aiemmin sijalla 37 Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapautta koskevassa vertailussa, mutta sijoitus on nykyisin 111, sillä jakeluyritykset ovat lähes 90-prosenttisesti yhden oligarkin, kansanedustaja Delyan Peevskin, omistuksessa. Hän omistaa äitinsä kanssa myös monia lehtiä ja tv-kanavia.