tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Louis Cousin

Louis Cousin (21. elokuuta 1627 Pariisi – 26. helmikuuta 1707 Pariisi) oli ranskalainen historioitsija, kääntäjä, asianajaja, kuninkaallinen sensori sekä Ranskan rahapajan pääjohtaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta.
Perhe oli suunnitellut Luis Cousinille kirkollista uraa, ja hän aloittikin teologian opiskelun ja sai alimman bachelierin tutkinnon suoritetuksi. Kun perheen olosuhteissa tapahtui muutoksia, hän päätyi opiskelemaan lakia. Valmistuttuaan hän toimi useita vuosia asianajajan ammatissa. Sittemmin hän siirtyi Ranskan kuninkaallisen rahapajan pääjohtajaksi ja kuninkaalliseksi sensoriksi.
Virkojensa hoitamisen sallimina vapaa-aikoina hän keskittyi kreikkalaisen antiikin historioitsijoiden teosten kääntämiseen. Jopa suuri Voltaire on osoittanut kiitosta hänen suorittamilleen Eusebio Kesarealaisen ja Bysantin historiankirjoittajien teosten korkeatasoisesta ja avoimesta kääntämisestä
Vuosina 1687–1701 Cousin oli päätoimittajana Jounal des sçavans -lehdessä. Vaikka Cousin sai arvostusta jälkipolvilta, jo omana aikanaan hänen saavutuksensa riittivät valintaan Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1697. Cousin oli testamentannut merkittävän kirjastonsa Saint-Victorin luostarille, jolle hän jätti myös huomattavat varat kirjaston jatkuvan laajentamisen takaamiseksi. Lisäksi hän perusti kuusi merkittävää apurahaa Pariisin yliopistossa opiskeleville nuorille.
Ashutosh Gowariker

Ashutosh Gowariker (s. 15. helmikuuta 1964 Kolhapur, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja näyttelijä. 
Gowariker aloitti uransa näyttelemällä; jo vuonna 1984 hänet nähtiin Ketan Mehtan elokuvassa "Holi". Debyyttiohjauksensa "Pehla Nasha" hän teki vuonna 1993.
Kansainväliseen maineeseen Gowariker nousi ohjauksellaan "Lagaan – olipa kerran Intiassa" (2001), joka oli Oscar-ehdokkaana. Myöhemmin ilmestyivät kriitikoiden ylistämät "Swades" (2004) ja "Jodhaa Akbar" (2008).
Punasilmätimali

Punasilmätimali ("Turdoides hartlaubii") on pensastimalien sukuun kuuluva varpuslintu. Barbosa du Bocage nimesi lajin Gustav Hartlaubin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö.
Sen höyhenpuku on yläpuolelta tummanharmaa tai musta, alapuoli likaisenvaalea tummin täplin, yläperä on valkoinen ja naama hyvin tumma.
Esiintyminen.
Laji elää päiväntasaajan eteläpuolisessa Afrikassa noin 1,7 miljoonan neliökilometrin alueella ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Avoimet pensaikkomaat ja savanni.
Ernst Barlach

Ernst Barlach (2. tammikuuta 1870 Wedel – 24. lokakuuta 1938 Rostock) oli saksalainen kuvanveistäjä ja näytelmäkirjailija.
Elämä ja ura.
Ernst Barlach syntyi Louise ja Georg Barlachin perheeseen. Hän oli neljästä pojasta vanhin. Isä kuoli vuonna 1884.
Barlach opiskeli taidetta Hampurissa, Dresdenissä ja Ranskassa Pariisissa. Hän piti ensimmäisen oman näyttelynsä Berliinissä 1904. Kokemukset ensimmäisestä maailmansodasta vaikuttivat syvästi hänen myöhempiin töihinsä. Hänen maineensa alkoi kuitenkin vähitellen kasvaa, eikä pelkästään kuvataiteilijana, vaan myös kirjailijana: hänelle myönnettiin vuonna 1924 Kleist-palkinto.
Barlachin ekspressioniset työt leimattiin natsi-Saksan aikana rappiotaiteeksi, ja taiteilija itse kuoli sydänkohtaukseen jo ennen toisen maailmansodan alkua.
Barlach oli mystikko, ja näytelmissään hän kuvasi ajan sisäistä tyhjyyttä ja ihmisen yksinäisyyttä. Näytelmien kuvakohtauksilla ei ole keskinäistä syy-yhteyttä. Proosateoksissa on syvällistä huumoria.
Soukkakimalaistokko

Soukkakimalaistokko ("Brachygobius xanthozonus" ent. "Hypogymnogobius xanthozona") on murtovedessä viihtyvä pieni kala.
Ulkonäkö ja koko.
Soukkakimalaistokko on mustan ja keltaisen poikkiraitainen, alle neljä senttä pitkä vartaloltaan puikkomainen kala. Koiraan keltaiset raidat ovat kirkkaammat kuin naaraan.
Levinneisyys.
Soukkakimalaistokkoa tavataan Aasiassa: Jaavalla, Sumatralla ja Borneolla.
Elintavat.
Akvaariossa soukkakimalaistokkoja pidetään murtovedessä pienenä parvena. Se on luonnossa harvinainen, mutta lisääntyy myös vankeudessa. Koiras hoitaa mätiä.
Ravinto.
Soukkakimalaistokot syövät lihapitoista ruokaa.
Claude Lorrain

Claude Lorrain, syntyjään "Claude Gellée", (n. 1600 Chamagny – 23. marraskuuta 1682 Rooma) oli ranskalainen barokin ajan taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi etenkin maisemamaalauksistaan. 
Lorrain oli yksi vanhempiensa viidestä lapsesta. Jäätyään orvoksi 12-vuotiaana hän lähti Freiburgiin asumaan vanhemman veljensä Jean Gelléen kanssa.
Lorrain opiskeli ja työskenteli Italiassa, jossa hän myös kuoli noin 82-vuotiaana.
Angry Beavers

Angry Beavers () on yhdysvaltalainen Annie-palkittu piirrossarja, jonka loi Mitch Schauer. Sarjasta tuotettiin yhteensä 63 jaksoa, jotka esitettiin vuosien 1997–2001 välisenä aikana. Siinä seikkailivat majavaveljekset Daggett ja Norbert Beaver, jotka muuttivat pois kotoa.
Juoni.
Norbert ja Daggett ovat hauskaa pitäviä majavia, jotka muuttavat pois kotoa, kun heidän vanhemmat saavat uuden pesueen. Veljekset etsivät itselleen oman kodin, jossa he voivat tehdä mitä haluavat. Pian Norbert ja Daggett huomaavat, ettei yksin asuminen ole yhtä juhlaa, ja heidän huonot piirteensä tulevat esille.
Agnolo Bronzino

Agnolo di Comiso ”Bronzino” (17. marraskuuta 1503 – 23. marraskuuta 1572) oli italialainen manieristitaiteilija. Bronzino tuli tunnetuksi muun muassa muotokuvillaan, ja osassa hänen teoksistaan kuvataan uskonnollisia tai mytologisia aiheita. 
Bronzino syntyi Firenzessä ja opiskeli Raffaellino del Garbon sekä Pontormon johdolla. Hän itse opetti myöhemmin muiden muassa Alessandro Alloria. 
Cosimo I de’ Medicin palveluksessa työskennellyt Bronzino oli myös Pontormon työtoveri.
Bronzinon tärkeimpiä teoksia ovat Ugolino Martellin muotokuva, "Eleonora di Toledo poikansa kanssa" sekä "Venuksen riemuvoitto", jonka voidaan tulkita olevan myös mielihyvän allegoria. Bronzino on maalannut myös Andrea Dorian muotokuvan. Siinä amiraali esitetään Neptunuksena.
Juha Jokiharju

Juha Jokiharju (s. 17. elokuuta 1968 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Jokiharju pelasi laitahyökkääjänä.
Ura.
Jokiharju on Ilveksen kasvatti vaikka ei koskaan SM-liigassa tamperelaisseuraa edustanut. Hän teki Ilveksen A-junioreissa kaudella 1986–1987 komeat tehot: 36 ottelua 21+42=63 pistettä ja pääsi edustamaan Suomea alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa. Kaudella 1987–1988 Jokiharju pelasi I-divisioonaa Lahden Kiekko-Reippaan riveissä piste per ottelu tahdilla sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi pelaamaan SM-liigaa Lappeenrantaan SaiPan riveihin, jossa niin ikään syntyi piste per ottelu: 44 ottelua 19+25. Hänellä on edelleen SaiPan tulokkaiden seuraennätykset tehtyjen pisteiden sekä syöttöjen osalta. 
Jokiharju siirtyi kauden jälkeen KalPaan, jossa viihtyi seuraavat kolme kautta. Kauden 1990–1991 jälkeen Jokiharjun kaulaan ripustettiin hopeamitali.
Kaudeksi 1992–1993 hän siirtyi pelaamaan hallitsevan Suomen mestarin Jokereiden riveihin. Jokiharju oli yksi NHL:ään siirtyneen Teemu Selänteen paikkaajiksi palkatuista hyökkääjistä. Jokereissa hän voitti mestaruuden kaudella 1993–1994 pelatessaan ykkösketjussa yhdessä Otakar Janeckýn ja Petri Variksen kanssa. Kaudella 1994–1995 tuli hopeaa ja Euroopan cupin voitto. 
Kolmen Jokereissa vietetyn kauden jälkeen Jokiharju siirtyi Ruotsin Elitserieniin AIK:n riveihin kaudella 1995–1996. Kahden Ruotsissa vietetyn vuoden jälkeen hän tuli takaisin Suomeen pelaamaan, joukkue oli tällä kertaa Oulun Kärpät.
Juha Jokiharju pelasi vielä uransa loppupuolella Norjassa ja Ranskassa, jossa voitti maalikuninkuuden kaudella 1999–2000. Viimeisen kautensa hän pelasi Ranskassa HC Briançonin joukkueessa 2003–2004.
Taarbæk

Taarbæk on Juutinrauman rannalla sijaitseva tanskalainen kylä. Se on osa Region Hovedstadenin hallinnolliseen alueeseen kuuluvaa Lyngby-Taarbækin kuntaa. Kylässä toimii Tanskan vanhimpiin kuuluva jalkapalloseura Taarbæk Idrætsforening. Sen perusti Alexander Olsen jo 23. elokuuta 1908.
Taarbæk on maailman suurimman konttialuksen, M/S Emma Mærskin kotisatama.
Hard Time

Hard Time on Pepe Ahlqvist H.A.R.P. -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin sekä LP- että CD-formaatissa vuonna 1991.
Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa.
Yöllisen koiran merkillinen tapaus

Yöllisen koiran merkillinen tapaus () on Mark Haddonin vuonna 2003 kirjoittama romaani, jonka on suomentanut Terhi Leskinen. 
Kirjan päähenkilönä ja kertojana 15-vuotias Christopher, joka kuvaa itseään "matemaatikoksi jolla on käytösongelmia". Kirjan takakannessa sanotaan, että Christopherilla on Aspergerin oireyhtymä, mutta Haddon ilmoitti heinäkuussa 2009 blogissaan, että on tutustunut vain pintapuolisesti Aspergerin oireyhtymään eikä kirjan päähenkilöllä ole todellisen elämän esikuvia. Haddon toteaa myös, että kirjassa ei mainita Aspergerin oireyhtymää tai autismia sekä kertoo katuvansa, että näitä termejä on käytetty kirjan markkinoinnissa.
Kirjasta on tehty myös näytelmäsovituksia. Näytelmää on esitetty mm. Lontoossa ja Tampereella Tampereen työväen teatterissa. Näytelmä on Lilla Teaterin ohjelmistossa 2.10.2021 alkaen nimellä "Den besynnerliga händelsen med hunden om natten".
Honey Hush!

Honey Hush! on Pepe Ahlqvist H.A.R.P. -yhtyeen neljäs albumi. Se julkaistiin sekä LP- että CD-formaatissa vuonna 1992.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Cerro Chirripó

Cerro Chirripó on Costa Rican korkein vuori. Sen korkeus on 3 820 metriä ja se sijaitsee Chirripón kansallispuistossa Cartagon, Limónin ja San Josén maakuntien rajalla. Vuori on ekologisesti merkittävä ja sen rinteillä kasvaa runsaasti endeemisiä lajeja. 
Vuori kohoaa selvästi ympäristöään korkeammalle ja sen topografinen korkeus on 3 727 m. Vuori on maailman 38. korkein huippu topografisen korkeuden perusteella mitattuna.
Bernard-Henri Lévy

Bernard-Henri Lévy (usein BHL, alk. Bernard Levy, s. 5. marraskuuta 1948 Beni-Saf, Ranskan Algeria) on ranskalainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja toimittaja, joka tunnetaan kansainvälisesti. Hän oli vuonna 1976 uuden filosofian kärkihahmoja. Hänen varakas isänsä oli puutavarayhtiön perustaja.
Lévy opiskeli eliittiyliopisto École Normale Supérieuressa, jossa hänen opettajinaan olivat muun muassa Jacques Derrida ja Louis Althusser. Hän suoritti loppututkinnon filosofiassa. Uransa alussa hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana Combatissa, jonka Albert Camus oli perustanut, kun natsit valtasivat Ranskan. 1971 hän oli Intiassa ja Bangladeshissa, missä hän seurasi Pakistanin kanssa käytyä sotaa. Se oli hänen 1973 ilmestyneen ensimmäisen kirjansa "Bangla-Desh, Nationalisme dans la révolution" aihe. Palattuaan Pariisiin hän oli perustamassa 'uusien filosofien' koulukuntaa. Uusi filosofia suhtautui kriittisesti marxismiin ja sosialismiin kauan ennen Neuvostoliiton hajoamista.
1977 hän esiintyi ensi kerran julkisesti uuden filosofian edustajana yhdessä André Glucksmannin kanssa. Samana vuonna ilmestyi hänen teoksensa "La barbarie à visage humain", jossa hän sanoi että marxismi oli pohjimmiltaan epämoraalista. 1981 ilmestyi "L'Idéologie française", jota pidetään hänen pääteoksenaan. 
Vasemmistolainen sosiologi Pierre Bourdieu puolestaan on väittänyt hänen olevan malliesimerkki konservatiiveja hännystelevä pseudofilosofista.
Lévy on naimisissa Arielle Dombaslen kanssa. Hänen tyttärensä Justine Lévy hänen ensimmäisestä avioliitostaan on menestyskirjailija. Hänellä on myös poika Antonin-Balthazar Lévyn toisesta avioliitosta. Kun hänen isänsä kuoli 1995, hän peri tämän yrityksen ja toimi sen johdossa kunnes myi sen 1997 François Pinault'lle 750 miljoonasta frangista.
Telefassa

Telefassa () oli kreikkalaisessa mytologiassa Foinikian kuningatar Tyroksen kaupungissa ja Agenorin puoliso. He saivat lapset Europe, Kadmos, Foiniks ja Kiliks. Välillä heidän lapsekseen luetellaan myös Thasos.
Hyginus kertoo Agenorin puolison nimen olleen Argiope.
Peacock Theater

Peacock Theater (aiemmin Microsoft Theater ja Nokia Theatre L.A. Live) on lokakuussa 2007 avattu konserttiareena Los Angelesin keskustassa. 7 100-paikkainen esiintymisareena on osa vuosina 2007−2009 valmistunutta L.A. Live -vapaa-ajanvietto- ja hotellikeskusta.
Parin ensimmäisen kuukauden aikana areenalla esiintyivät muun muassa Eagles, Dixie Chicks, Neil Young, Sugarland, Queens of the Stone Age, Anita Baker, Mary J. Blige, So You Think You Can Dance? Tour, John Fogerty ja La Quinta Estacion. Areenalla on järjestetty American Music Awards 2007 -tilaisuus ja se on havitellut Oscar-, Emmy- ja Grammy-gaalojen isännyyttä. Areenaa on käytetty myös "American Idol" -kilpailun finaaleissa seitsemännestä tuotantokaudesta alkaen.
Nokian nimeä kantavia teattereita on ollut Los Angelesin lisäksi myös New Yorkissa ja Dallasissa. Esiintymisareenat ja konsertit ovat osa Nokian musiikkisoitinten myyntistrategiaa, yhtiö uskoo soitinmyynnin lisääntyvän konserttien tukemana.
Konserttisalin nimeksi muutettiin Microsoft Theater kesäkuussa 2015. Kesäkuussa 2023 konserttitalo sai nimekseen Peacock Theater.
Some Girls

Some Girls on brittiläisen rockyhtyeen The Rolling Stonesin vuonna 1978 julkaistu albumi. Albumi sisältää vaikutteita erityisesti tuolloin suuressa suosiossa olleesta punkista. 
Singlenä julkaistu disco-vaikutteinen kappale ”Miss You” oli suuri hitti erityisesti Yhdysvalloissa, jossa se nousi listaykköseksi. Sen siivittämänä "Some Girls" -albumista tuli Yhdysvalloissa Rolling Stonesin myydyin albumi.
Albumin kannen suunnitteli Peter Corriston.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Borneoli

Borneoli on bisyklinen terpeeni, missä yksi hiili kytkee toisiinsa hiilet kuusihiilisen renkaan vastakkaisilta puolilta. Borneolissa hydroksyyliryhmä osoittaa alaspäin suhteessa renkaan tasoon. Sen diastereomeerissa, isoborneolissa, hydroksyyli osoittaa poispäin renkaan tasossa. Borneoli ja isoborneoli ovat molemmat kiinteitä, voimakkaan hajuisia aineita, mutta niiden ominaisuudet ovat erilaiset: hajut ovat erilaisia ja borneoli on korkeintaan haitallista, mutta isoborneoli erittäin myrkyllistä. Borneolia esiintyy luonnossa, mutta isoborneolia ei.
Borneolin kemiallinen kaava on C10H18O, moolimassa 154,25 g/mol ja CAS-numero 507-70-0. Borneolia ja isoborneolia voidaan valmistaa kun kamferia C10H16O pelkistetään vedyllä.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Wärtsilä-Sulzer RTA96-C

Wärtsilä-Sulzer RTA96-C on turboahdettu kaksitahtidieselmoottori ja se on suurin rakennettu polttomoottori maailmassa. Japan Diesel United, Ltd valmisti Aioin tehtailla ensimmäiset Wärtsilä-Sulzer RTA96-C moottorit. Moottori on suunniteltu konttialuksiin, joissa käytetään polttoaineena raskasta polttoöljyä sen halpuuden vuoksi.
Konttialus M/S "Emma Mærskiin" on asennettu moottorisarjan suurin 14-sylinterinen moottori ensimmäisenä.
Rakenne.
Moottorissa on ristikappaleet ("crosshead"), eli männänvarsi pysyy aina suorana, eikä männästä kohdistu sylinteriin sivuttaisvoimaa.
Yksi syy käyttää tätä ratkaisua on erottaa kampikoneiston voitelu sylinterissä syntyvistä palamisjätteistä. Kampikammion voiteluöljy pysyy puhtaana palamistuotteista.
Sylinterin yläosan voitelu tapahtuu erityisten injektoreiden avulla. Sylinterien poltettavaa erikoisvoitelyöljyä käytetään myös neutraloimaan runsasrikkisen polttoaineen palamisessa syntyvät hapot.
Yhteispaineruiskutus -teknologian ("common-rail system") avulla on saatu entistä suurempi teho pienemmillä moottorin käyntinopeuksilla, alhaisempi polttoaineen kulutus ja pienemmät tehohäviöt.
Moottorin pakokaasujen energiaa käytetään turboahtimissa, sekä tuottamaan höyryä sähköä tuottavalle turbiinille.
Hyötysuhde.
Moottorin ominaiskulutus on alhaisin polttomoottoreista. Pienin ominaiskulutus formula_1 muunnettuna mekaaniseksi energiaksi polttoaineen massayksikköä kohden on formula_2. Kun polttoaineen alempi palamislämpö on formula_3, saadaan akselihyötysuhteeksi formula_4.
Black (videopeli)

Black on Criterion Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin vuonna 2006 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle ja Xboxille. "Black" kertoo erikoisjoukon jäsenestä, jonka tehtävänä on tuhota terroristiliike ”seventh wave”. 
Pelaaminen.
Pelin tasojen pituus vaihtelee. Ensimmäinen taso on noin puolen tunnin mittainen, kun taas viimeiseen tasoon voi kulua jopa kolme tuntia. Koko läpipeluuseen menee yli 17 tuntia riippuen vaikeustasosta.
Kaikkiin tasoihin on piilotettu toissijaisia kohteita (), jotka pitää kerätä tai tuhota. Löydettävissä on tuhottavia kassakaapeja sekä kerättäviä vihkosia ja karttoja, jotka auttavat pelaajaa seuraavassa tehtävässä.
Suuren osan irtaimistosta voi tuhota ampumalla tai räjäyttämällä. Pelissä on paljon tuliaseita: muun muassa rynnäkkökivääri AK-47, konepistooli P90 ja haulikko SPAS-12. Pelaaminen on hyvin suoraviivaista: esteet selvitetään ampumalla, oli kyseessä sitten ovi tai bunkkeri, kaikki vastaantulijat ovat vihollisia ja eteneminen tapahtuu putkimaisesti. Joskus mukana on tovereita, jotka silloin tällöin tappavat satunnaisia vihollisia, mutta yleensä pelissä liikutaan yksin.
Extrat.
Jos pelin läpäisee vaikeustasolla ”easy”, ei extroja kerry yhtään. Pelin pelaaminen vaikeustasolla ”normal” tarkoittaa, että käyttöön saa vähemmän kannettavia parannustarvikkeita, mutta pelin läpäisemisestä saa käyttöönsä loputtomasti ammuksia. Tämä extra koskee vain normal-vaikeustasoa ja sitä ylempiä vaikeustasoja. 
”Hard”-vaikeustaso tarkoittaa, ettei parannustarvikkeita ole lainkaan. ”Black ops” -vaikeustaso pidentää tasojen läpäisyä huomattavasti, koska pelaaja joutuu kirjaimellisesti tuhoamaan kaiken päästäkseen seuraavalle tasolle. Käyttöön saa myös M203-kranaatinheittimellä varustetun M16-rynnäkkökiväärin.
Juoni.
Valtion viranhaltijan saapuu vankilan kuulusteluhuoneeseen. Hän ehdottaa, että vanki kertoisi kaiken ”seventh wavesta” ja saisi vapauden vankilasta. Vanki alkaa kertoa kaikista terroristiliikettä vastaan tehdyistä operaatiosta. Pelaaja pelaa vangin muistoissa eri tasoja läpi. 
Pelin lopussa, kun kaikki terroristijohtajat on surmattu, viranhaltija kertoo viimeisen tason päävastuksen olevankin elossa. Tämä antaa tietä mahdolliselle jatko-osalle.
Berthe Morisot

Berthe Marie Pauline Morisot (14. tammikuuta 1841 Bourges – 2. maaliskuuta 1895 Pariisi) oli ranskalainen impressionistitaiteilija. Hän oli edustettuna Pariisin salongissa ensimmäistä kertaa 23-vuotiaana. Morisot kuvasi varsinkin nais- ja lapsiaiheita. Hänen tyyliään on luonnehdittu intiimiksi ja lyyriseksi sekä koloristisesti rikkaaksi.
Monisot tutustui Édouard Manet'n kautta tämän veljeen Eugèneen, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1874. 
Pariisissa 53-vuotiaana kuollut Morisot haudattiin Cimetière de Passyyn.
Kuusikanta

Kuusikanta eli heksagrammi on kuusisakarainen tähtikuvio, joka koostuu kahdesta tasasivuisesta kolmiosta. Kolmiot ovat kuviossa päällekkäin siten, että niiden leikkaus muodostaa säännöllisen kuusikulmion.
Heksagrammi on juutalaisuuden tunnus, mutta kuviota on käytetty myös monissa muissa uskonnoissa ja muissa yhteyksissä. Symbolin on uskottu suojaavan pahoilta voimilta: tähän viitannee tunnuksen hepreankielinen nimi "Magen David", Daavidin kilpi. Myös keskiajan Euroopassa, etenkin Etelä-Saksan ja Tšekin alueella kuusisakaraisen tähden uskottiin suojaavan demoneilta ja tulelta. Tähden Unicode-koodi on U+2721 (✡).
Käyttö.
Daavidintähti.
Daavidin tähti on vanha juutalaisten käyttämä tunnus, jonka alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Ilmeisesti Daavidin tähti otettiin käyttöön kuitenkin vasta paljon kuningas Daavidin jälkeen, ensimmäisinä vuosisatoina jaa. Viimeistään 1300-luvulta alkaen se oli jo yleisesti Euroopan juutalaisten käytössä: symbolilla koristeltiin hautakiviä, rukouskirjoja ja synagogia. Kansallissosialistit käyttivät keltaista Daavidin tähteä juutalaisten erottamiseen muusta väestöstä. Nykyään tähti esiintyy Israelin lipussa.
Oluenpano.
Euroopan olutvalmistajilla oli viimeistään 1400-luvulla tapana maalata kuusikulmainen tähti oluttynnyriensä päihin. Tähti esiintyi myös useiden panimoiden kilvissä ja tunnuksissa, ja "Brauersternin" voi yhä nähdä pienissä baijerilaisissa panimoissa. Tämän ja juutalaisten käyttämän tähden välinen yhteys on kiistanalainen. Varhaisissa tähdissä ylös osoittava kolmio on väriltään punainen, alas osoittava sininen. Värien uskotaan kuvaavan tulta ja vettä. Olutpanijoiden killan virallinen tunnus oli jo 1500-luvulla kuusikulmainen tähti.
Itämaiset uskonnot.
Kuusikulmaisia tähtiä on esiintynyt myös hindulaisuudessa, buddhalaisuudessa ja jainalaisuudessa. Myöskään näiden ja Euroopan vastaavien merkkien yhteydestä ei ole tietoa. On mahdollista, että niillä on sama alkuperä, mutta heksagrammi saattoi yhtä hyvin kehittyä itsenäisesti eri kulttuureissa.
Hindulaisuudessa tähti käsitetään yleensä kahden kolmion muodostamaksi harmoniseksi kokonaisuudeksi. Nämä komponentit symboloivat ihmisen asemaa taivaan ja maan välissä. Alaspäin osoittava kolmio merkitsee Shaktia, ylöspäin osoittava Shivaa, ja kolmiot yhdessä kuvaavat maailman luomista. Kahden kolmion muodostamaa kokonaisuutta kutsutaan myös Shanmukhaksi, joka tarkoittaa kuusikasvoista – nimi viittaa Shivan ja Shaktin jälkeläiseen, kuusikasvoiseen sodanjumala Karttikeyaan. Symbolilla on suuri merkitys hindulaisessa mytologiassa.
Mormonit.
Daavidin tähteä käyttävät myös mormonit, joskin vähemmän ja pääasiassa rakennusten koristeena. Tähti kuvaa Israelin kansan heimoja sekä ystävyyttä ja yhteyttä juutalaisiin.
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 2

Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 2 on Jukka Kuoppamäen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1974.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Emma George

Emma Louise George (s. 1. marraskuuta 1974) on australialainen seiväshyppääjä. Hän paransi seiväshypyn ulkoratojen maailmanennätystä 12 kertaa peräkkäin 1990-luvun lopulla, mutta menetti ennätyksen 26. toukokuuta 2000 Stacy Dragilalle, eikä pystynyt enää ottamaan sitä haltuunsa. George teki myös viisi sisäratojen maailmanennätystä.
George saavutti vuonna 1997 sisäratojen MM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 435 cm. Samana vuonna hän voitti universiadeissa kultaa tuloksella 440 cm. Vuonna 1998 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa tuloksella 420 cm. Vuonna 1999 hän sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 435 cm. Ulkoratojen MM-kilpailuissa hän jäi 14:nneksi tuloksella 415 cm loukkaannuttuaan kuukausi aiemmin harjoituksissa, kun hän putosi hypyn jälkeen alastulopatjojen ulkopuolelle. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 seiväshyppy oli ensi kertaa naisten kilpailuohjelmassa, ja siellä George jäi karsintaan tuloksella 425 cm. Seuraavina vuosina Georgen selkää yritettiin saada kuntoon leikkauksilla, mutta vuoden 2003 lopulla hän ilmoitti lopettavansa urheilu-uran.
Michael Stolle

Michale Stolle (s. 17. joulukuuta 1974 Buxtehude) on saksalainen seiväshyppääjä.
Hänen ennätyksensä on 5,95, minkä hän hyppäsi vuonna 2000 Monacossa. Hän on kolmanneksi paras saksalainen seiväshyppääjä Tim Lobingerin ja Andrei Tivontchikin jälkeen.
Igor Trandenkov

Igor Trandenkov (, s. 17. elokuuta 1966) on entinen venäläinen seiväshyppääjä. Hän voitti urallaan kaksi olympiahopeaa ja hänen ennätyksensä on 601 cm.
Hän on naimisissa venäläisen yleisurheilijan Marina Trandenkovan kanssa.
Frank Thornton

Frank Thornton (Ball) (15. tammikuuta 1921 Dulwich, Lontoo, Britannia – 16. maaliskuuta 2013 Barnes, Lontoo, Britannia) oli brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Are You Being Served?", "Grace &amp; Favour" ja "Vielä virtaa". 
Nuoruus ja ura.
Thornton syntyi Dulwichissä Lontoossa vuonna 1921. Hän työskenteli ensin vakuutusasiamiehenä, mutta opiskeli samaan aikaan näyttelemistä London School of Dramatic Artissa. Hän teki ensimmäisen roolinsa ammattinäyttelijänä Terence Rattiganin näytelmässä "French Without Tears". Sen jälkeen hän siirtyi työskentelemään Donald Wolfitin johtamissa teattereissa, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa. Toisen maailmansodan aikana Thornton palveli neljä vuotta Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Sodan jälkeen Thornton näytteli repertoaari- ja West End -teattereissa, kunnes hän aloitti vuonna 1960 televisiouransa komediasarjassa "It's a Square World". 1960-luvulla hän esiintyi televisiossa Tony Hancockin ja Eric Sykesin kaltaisten komedianäyttelijöiden kanssa. Hän jatkoi työskentelyä myös teatterissa, muun muassa Ihaan roolissa Phoenix-teatterin "Nalle Puh" -näytelmässä.
Thornton näytteli vuosina 1972–1985 Captain Peacockin roolissa komediasarjassa "Are You Being Served?". Roolista tuli Thorntonin tunnetuin, ja hän esiintyi sarjan kaikilla tuotantokausilla. Hän palasi 1990-luvulla Peacockin rooliin sarjan spin-offissa "Grace &amp; Favour".
Thornton aloitti vuonna 1997 Herbert "Truly" Trueloven roolissa komediasarjassa "Vielä virtaa". Hän tuli sarjaan Brian Wilden näyttelemän Foggyn tilalle ja näytteli sarjassa sen loppuun saakka. Hän esiintyi vielä vuonna 2012 elokuvassa "Run for Your Wife", minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle.
Yksityiselämä.
Thornton meni 1945 naimisiin Beryl Jane Margaret Evansin kanssa. He saivat yhden tyttären.
Thornton kuoli 92-vuotiaana nukkuessaan kotonaan Barnesissa 16. maaliskuuta 2013.
Hazel McCallion

Hazel McCallion CM (14. helmikuuta 1921 Port Daniel, Quebec – 29. tammikuuta 2023 Mississauga, Ontario) oli kanadalainen poliitikko. Hän toimi 1978–2014 maansa kuudenneksi suurimman kaupungin Mississaugan pormestarina.
McCallion syntyi Quebecissä ja aloitti poliittisen uransa nykyisin Mississaugaan kuuluvassa Streetsvillessä. Hänet valittiin 1969 Streetsvillen pormestariksi ja vastusti 1970-luvun alussa Streetsvillen ja kahden muun kunnan yhteenliittämistä uuden Mississaugan luomiseksi. McCallion valittiin 1974 Mississaugan kaupunginvaltuustoon ja neljä vuotta myöhemmin kaupungin pormestariksi. McCallion äänestettiin 2005 "World Mayor" -listauksessa maailman toiseksi parhaaksi pormestariksi Ateenan Dora Bakoyanniksen jälkeen.
McCallion valittiin marraskuussa 2006 jo yhdennelletoista perättäiselle kaudelleen. Hän sai Kanadan ritarikunnan jäsenyyden. Hänellä oli puoliso Sam (k. 1997), ja hän sai kolme lasta.
Foiniks (Ilias)

Foiniks () oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Amyntorin ja tämän puolison Kleobulen poika. Kun Amyntor otti itselleen rakastajattaren, Foiniks viekoitteli tämän itselleen äitinsä aloitteesta. Amyntor kirosi poikansa tämän vuoksi lapsettomaksi, ja tämä pakeni Fthiaan Peleuksen luokse. Toisen version mukaan Amyntor olisi sokaissut poikansa väitettyään poikansa vietelleen rakastajattarensa; tapahtuma, jota tämän version mukaan ei edes koskaan tapahtunut. Peleus vei kuitenkin Foiniksin Kheironin luo, joka palautti tämän näkökyvyn.
Foiniks otti osaa Kalydonin metsästykseen ja toimi Akhilleuksen neuvonantajana ja opettajana. Hän meni Odysseuksen kanssa Skýrokseen houkutellakseen Akhilleuksen osallistumaan Troijan sotaan. Hänen ei kuitenkaan Troijassa onnistunut houkutella Akhilleusta ottamaan uudelleen osaa taisteluihin.
Foiniks kuoli paluumatkalla Troijasta ja Neoptolemos, Akhilleuksen poika, hautasi hänet.
Dennis Mitchell

Dennis Mitchell (s. 20. helmikuuta 1966 Havelock, Pohjois-Carolina) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti Yhdysvaltojen joukkueessa olympiakultaa 4 × 100 m viestissä vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. 
Mitchell sijoittui neljänneksi vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa ja oli vahva suosikki kultamitalin voittajaksi 4 × 100 m viestissä, mutta Yhdysvaltain joukkue hylättiin alkuerässä tapahtuneen vaihtorikon vuoksi. 
Vuonna 1989 hän voitti NCAAn mestaruuden 200 metrillä. Vuonna 1991 vain kuukautta ennen maailmanmestaruuskilpailuja Mitchell teki uransa ensimmäisen maailmanennätyksen 4 × 100 m viestissä ajalla 37,67. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka jälleen paransi maailmanennätystä aikaan 37,50. Mitchell voitti kisoista myös pronssia 100 metrillä.
Vuonna 1992 hän voitti ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruuden 100 metrillä. Hän voitti mestaruuden myös vuosina 1994 ja 1996. Barcelonan olympialaisissa hän teki uransa kolmannen maailmanennätyksen 4 × 100 m viestissä ajalla 37,40 ja voitti myös pronssia 100 metrin juoksussa.
Vuoden 1993 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti pronssia 100 m ja kultaa 4 × 100 m viestissä, jossa joukkue sivusi maailmanennätystä 37,40.
Mitchell voitti kultaa vuoden 1994 Hyvän tahdon kisoissa, mutta loukkaantui vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailujen 100 m alkuerissä. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa hän oli 100 m neljäs ja voitti hopeaa 4 × 100 m viestissä.
Vuonna 1998 Mitchell sai kahden vuoden kilpailukiellon dopingtestin liian korkeiden testosteroniarvojen vuoksi. Yhdysvaltain yleisurheiluliitto hyväksyi hänen puolustuksensa viidestä oluesta ja sukupuoliyhteydestä vaimon kanssa, mutta IAAF ei. Hän kilpaili viimeisen kerran vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailuissa ja lopetti uransa voittoon 4 × 100 m viestissä.
Jim McKay

James Kenneth "Jim" McManus eli McKay (24. syyskuuta 1921 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 7. kesäkuuta 2008 Baltimoren piirikunta, Maryland, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen urheilutoimittaja. Hänet muistetaan parhaiten ABC:n "Wide World of Sports" -ohjelman (1961–1997) juontajana.
McKay selosti lisäksi muiden muassa olympialaisia, golf- sekä hevoskilpailuja ja Indianapolis 500:ta. Hänelle myönnettiin vuonna 1988 paikka United States Olympic Hall of Famesta ja vuonna 2002 Dick Schaapin palkinto.
McKay tuli tunnetuksi myös Münchenin verilöylyn uutisoinnistaan.
McKay meni vuonna 1948 naimisiin puolisonsa Margaretin kanssa ja sai kaksi lasta. Hän voitti vuonna 1990 urheilu-Emmyn elämäntyöstä.
Foiniks

Foiniks () voi viitata seuraaviin asioihin antiikin Kreikassa:
Sean Marquette

Sean Marquette (oik. Sean Anthony Edward Rodriguez, s. 30. kesäkuuta 1988 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Sean Marquette syntyi Dallasissa, Texasissa Jorge Luis Rodriguezille ja Patricia Helen Marketille. Hänellä on myös kaksi vanhempaa veljeä, Chris ja Eric Marquette.
Marquette esiintyi ensi kerran televisiosarjassa "All My Children" muutaman jakson verran, jonka aikana hän sai YoungStar-ehdokkuuden vuonna 1998. Sarjan jälkeen Marquette teki useita muutaman jakson vierailevia rooleja televisiosarjoissa, kuten "Tohtori Becker", "Amyn lailla", "Enkelin kosketus", "Veljemme on nero" ja "Titus". 2000-luvulla hän ryhtyi tekemään näytelmäroolien lisäksi äänirooleja, joista ensimmäinen oli animaatiosarjassa "Batman of the Future". Myöhemmin vuonna 2004 Marquette sai ensimmäisen pääroolinsa animaatiosarjasta "Foster’s Home for Imaginary Friends". Vuotta myöhemmin häntä kuultiin Hämähäkkimiehenä videopelissä "Ultimate Spider-Man". Hän on myös näytellyt nuorta Matt Flamhaffia elokuvassa "13 ja risat".
Rihmaviiripyrstö

Rihmaviiripyrstö ("Fundulopanchax filamentosus") tai täpläviiripyrstö on hammaskarppikaloihin kuuluva akvaarioissakin pidettävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Rihmaviiripyrstö kasvaa noin kuusi ja puoli senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on turkoosinsinisellä pohjalla ruukunruskeita täpliä. Evissä on kapeat keltaiset reunaraidat. Naaras on urosta värittömämpi.
Alkuperä.
Rihmaviiripyrstö on kotoisin Afrikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Rihmaviiripyrstö kutee pohjalle tai kasvien joukkoon. Munat kuoriutuvat 2–3 viikon kuluttua kutemisesta. Rihmaviiripyrstö on säyseä ja rauhallinen. Rihmaviiripyrstöt elävät pariskunnittain (ei kahta urosta samaan akvaarioon).
Vesiolot ja ravinto.
Veden pH-arvon tulee olla välillä 6,5–7,2, kovuuden dH-arvon 10 ja lämpötilan 21–23 °C. Rihmaviiripyrstön ruuaksi kelpaa kuivatetut äyriäiset, pakastetut äyriäiset ja normaali kalanruoka.
Virkku

Virkku on Kauhajoen keskustassa sijaitseva virkistysuimala-urheilutalo. Uimahallin lisäksi Virkusta löytyy tennishalli, keilahalli, painisali, kunto- ja voimailusali, sekä kahvila. 
Virkistysuimalassa on iso uima-allas (5×25 metriä), terapia- ja opetusallas vesihierontapisteineen, kahluuallas, kylmävesi- ja porealtaat sekä lapsille tarkoitettu vesiliukumäki. 
Historia.
Uimahalli on valmistunut vuonna 1970. 1980-luvun lopulla uimahalliin rakennettiin keilahalli, ampumatila sekä voimailutilat. Hyvin pian näille tiloille tuli jatkoa, kun vuonna 1989 rakennettiin kaksi squash-hallia ja tennishalli. 2000-luvun alussa uimahallia alettiin uusia. Uusimisen aikana muun muassa pesu- ja pukeutumistilat uusittiin. Yleisölle uusittu uimahalli avattiin 19. toukokuuta 2003. Virallisesti se otettiin käyttöön 3. joulukuuta 2003.
Multi-Purpose Logistics Module

Multi-Purpose Logistics Module (MPLM) on suuri paineistettu kontti, jota käytettiin avaruussukkuloiden lennoilla kuljettamaan rahtia Kansainväliselle avaruusasemalle ja takaisin. Se kuljetettiin avaruussukkulan ruumassa ja kiinnitettiin avaruussukkulan Unity-moduuliin. Kontista siirrettiin tarvikkeita avaruusasemaan ja konttiin siirrettiin valmistuneita kokeita ja jätteitä vietäväksi takaisin Maahan.
Ominaisuudet.
Italian avaruusjärjestö (ASI) valmisti kaikkiaan kolme MPLM-konttia NASAlle. Ne on nimetty ASI:n valintojen mukaan historiallisten italialaisten henkilöiden mukaan: "Leonardo", "Raffaello" ja "Donatello". Vastineeksi konttien valmistuksesta ASI saa tutkimusaikaa Kansainväliseltä avaruusasemalta.
"Donatello" eroaa kahdesta muusta kontista sikäli, että siinä on virransyöttömahdollisuus sitä vaativille rahdeille. Koska avaruussukkulaohjelma on lakkautettu etuajassa 2011, "Leonardoa" ja "Raffaelloa" käytetään kaikkiaan vain yksitoista kertaa, eikä "Donatelloa" kertaakaan.
Suunnitellut lennot.
MPLM "Leonardo" aiotaan muuntaa pysyväksi asuintilaksi ja kuljettaa lennolla STS-133 ISS:lle. Normaalin kymmenen päivää kestävän avaruudessaolon sijaan moduulin tulee kestää suunniteltu 10 vuoden avaruudessaoloaika.
Museum of Fine Arts (Boston)

Museum of Fine Arts on kuvataidemuseo Bostonissa Massachusettsissa. Se on Yhdysvaltojen suurimpia museoita, ja siellä on koko Amerikan suurimpia pysyviä museokokoelmia. Omien toimintojensa lisäksi se on yhdistetty taideakatemia School of the Museum of Fine Artsiin ja Japanin Nagoyassa sijaitsevaan sisarmuseoon Nagoya/Boston Museum of Fine Arts. Museon nykyinen johtaja on Matthew Teitelbaum.
Museo perustettiin vuonna 1870 ja avattiin vuonna 1876. Suurin osa sen kokoelmista otettiin tuolloin Boston Athenæum -museosta. Alkujaan museo sijaitsi uusgotiikkaa edustaneessa rakennuksessa Copleyn aukiolla Back Bayn alueella. Nykyiseen paikkaansa se siirrettiin vuonna 1909.
Nykyisen museorakennuksen suunnittelutyö aloitettiin vuonna 1907, kun arkkitehti Guy Lowell palkattiin tekemään rakennuksen pohjapiirustus. Ensimmäinen vaihe uusklassisesta rakennuksesta valmistui vuonna 1909. Museota on tämän jälkeen laajennettu usella uudella siivellä.
Kokoelmia.
Bostonin Museum of Fine Artsin kokoelman merkittävimpiä esineitä ovat:
Kaucas

Kaucas on Lappeenrannassa vuonna 1998 perustettu suomalainen hip hop -yhtye. Muutaman omakustannejulkaisun jälkeen Kaucas kiinnitettiin Bad Vugum levy-yhtiölle, joka julkaisi "Saastaa suusta" -nimisen debyyttialbumin vuonna 2003. Yhtyeen toinen virallinen studiojulkaisu, "Lopunajanlaulut 2006", ilmestyi vuonna 2006.
Sinivaanija

Sinivaanija ("Aplocheilus panchax") on aasialainen "Aplocheilidae"-heimon hammaskarppikala, joka aiemmin tunnettiin nimellä sinisukkulakala.
Koko ja ulkonäkö.
Sinivaanija kasvaa 9 cm pitkäksi. Sen on yleisväriltään vaalean siniharmaa, hammaskarpiksi melko kapeanokkainen. Evät ovat selvemmin sinisävyiset. Päässä on valkoinen pilkku.
Alkuperä.
Sinivaanija on kotoisin Kaakkois-Aasiasta: Pakistanista, Intiasta, Bangladeshista, Burmasta ja Indonesian ja Malesian saaristosta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Sinivaanijoilla pitää olla akvaariossa kansilasit ja kasveja pinnassa.
Vesiolot ja ravinto.
Sinivaanija syö elävää ruokaa.
Nordlandkai

Nordlandkai on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali on Lyypekin satama-alueen suurin, ja se sijaitsee Trave-joen varrella ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Pinta-alaa alueella on 446 000 m². Nordlandkain satamalaituri on 1 550 metriä pitkä ja syvyyttä terminaalilla on 9,5 metriä. Nordlandkain kautta kulkee muun muassa rekkoja, perävaunuja, paperia, uusia autoja ja kontteja. Lisäksi terminaali käsittelee raskaita tavaroita. Terminaali työllistää 350 ihmistä. 
Terminaalista on viikoittaista liikennettä Kotkaan, Helsinkiin, Raumalle sekä joihinkin paikkoihin Pohjois-Suomessa. Myös Tallinnaan ja Pietariin suuntautuva liikenne on kasvussa.
Seelandkai

Seelandkai on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali sijaitsee Trave-joen varrella ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Seelandkai on ollut toiminnassa kesästä 2006 lähtien. Pinta-alaa alueella on 185 000 m². Laituripaikkoja terminaalissa on kolme (kaksi ro-ro-alukselle ja yksi conro-alukselle. Syvyyttä terminaalilla on yhdeksän metriä. Seelandkain kautta kulkee muun muassa perävaunuja, kontteja ja uusia ajoneuvoja. Terminaali työllistää 75 ihmistä.
Schlutup

Schlutup on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali sijaitsee Trave-joen varrella, ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Alueen pinta-ala on 260 000 m². Ro-ro-aluksille tarkoitettuja laituripaikkoja terminaalissa on kaksi, ja laiturien yhteispituus on 230 metriä. Terminaalin syvyys on yli 8,5 metriä. Schlutupin kautta kulkee muun muassa rekkoja, perävaunuja, kontteja ja metsäteollisuuden tuotteita, kuten sellua ja paperia. Terminaali työllistää 137 ihmistä.
Terminaali palvelee erityisesti ruotsalaista metsäteollisuutta.
Pergamon-museo

Pergamon-museo () on museo Berliinin Museosaarella. Alfred Messelin ja Ludwig Hoffmanin suunnittelema Pergamon-museo on alueen museoista uusin. Se valmistui vuonna 1930. Museon kuuluisin artefakti lienee Pergamonista tuotu Zeuksen ja Athenen alttari.
Historia.
Ajatus Pergamon-museon rakentamisesta nousi vuonna 1907. Museosaarella sijaitseva Bode-museo, joka tunnettiin silloin Keisari Fredrikin nimellä, alkoi käydä ahtaaksi kaikille saksalaisten arkeologien kaivamille esineille. Museon rakentaminen aloitettiin vuonna 1910 ja se valmistui vuonna 1930. 
Toisessa maailmansodassa museo kärsi pahoin Berliinin pommituksista. Suurin osa sen esineistä kuitenkin säilyi, sillä niitä pidettiin muualla säilössä. Lisäksi suurimmat esineet oli ympäröity ylimääräisillä seinillä. Vuonna 1945 osa alkuperäisestä kokoelmasta vietiin Neuvostoliittoon, missä niitä siirrettiin Eremitaašiin ja Puškin-museoon. Monia esineitä palautettiin takaisin Saksaan 1950-luvun lopulla, mutta osa niistä on edelleen Venäjällä. 
Kokoelmat.
Pergamon-museon kokoelmat koostuvat neljästä eri osasta. Nämä ovat klassisen antiikin ajalta olevien esineiden kokoelma ("Antikensammlung"), Muinaisen Lähi-idän museo ("Vorderasiatisches Museum"), Islamilaisen taiteen museo ("Museum für Islamische Kunst") ja numismaattinen kokoelma ("Münzkabinett").
Näyttelyt.
Antiikin Kreikan ja Rooman osastoa pidetään yleisesti museon näyttävimpänä. Siellä on useita suuria näyttelykohteita, kuten Pergamonin Zeuksen ja Athenen alttari eli niin kutsuttu Pergamonin alttari, joka vaatii suuren kokonsa takia kokonaisen oman salin. Lisäksi osastolla on Miletoksen Eteläistä agoraa reunustanut kaupunginportti eli niin kutsuttu Miletoksen portti sekä veistoksia monista Kreikan ja Rooman kaupungeista. Eräs Attikasta löydetty, vuodelle 575 eaa. ajoittuva patsas on niin hyvin säilynyt, että jäänteitä alkuperäisestä värityksestä on edelleen näkyvissä.
Muinaisen Lähi-idän museossa on yksi maailman suurimmista muinaismuistokokoelmista Babyloniasta, Assyriasta ja Persiasta. Esineet käsittävät 6000 vuoden ajanjakson ja ovat esillä 14 eri huoneessa 2 000 neliömetrin alueella. Osaston merkittävimmät artefaktit ovat Babylonin Ištarin portti ja Nebukadressar II:n valtaistuinsali. Museossa on myös nuolenpääkirjoituksella tehtyjä savidokumentteja .
Islamilaisen taiteen museossa on esineitä etupäässä Lähi-idästä, Persiasta ja Egyptistä, mutta näyttelyssä tulee esille koko islamilaisen kulttuurin vaikutusalue Espanjasta Intiaan asti. Osastolla on islamilaista taidetta 700–1800-luvuilta, muun muassa keramiikkaa, tekstiilejä ja lasiesineitä.
Gregory La Cava

Gregory La Cava (10. maaliskuuta 1892 Towandassa, Pennsylvania – 1. maaliskuuta 1952 Malibussa, Kalifornias) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat "Godfrey järjestää kaiken" (1936) ja "Suuri hetki" (1937).
La Cava syntyissa, ja opiskeli Art Institute of Chicagossa ja Art Students League of New Yorkissa. Hän ennätti ohjata sekä mykkä- että äänielokuvia. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
La Cava oli 1930-luvun lopulla kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän menehtyi sydäninfarktiin yhdeksän päivää ennen 60-vuotispäiväänsä.
Linjakoodaus

Tietoliikenteessä linjakoodaus on tiedonkoodausta, jota hyödynnetään tietoliikennejärjestelmässä tiedonsiirtoon siirtotiellä. Linjakoodauksella saadaan koodaustavasta riippuen esimerkiksi lisättyä bittinopeutta, vähennettyä virhetodennäköisyyttä tai estettyä energian siirtymistä linjalla.
Hyvälle linjakoodaukselle asetetaan seuraavia vaatimuksia:
Vantaan kaupunginvaltuusto

Vantaan kaupunginvaltuusto () on hallintoelin, joka käyttää ylintä päätösvaltaa Vantaalla. Valtuustossa on 67 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi. Nykyinen puheenjohtaja on Sakari Rokkanen (kok.)
Valtuusto.
Valtuutetut 2021–2025.
Kesäkuun 2021 kuntavaaleissa valittiin seuraavat Vantaan kaupunginvaltuutetut toimikaudelle 2021–2025 (ryhmät suuruusjärjestyksessä, valitut puolueittain, kunkin ryhmän eniten ääniä saaneet ensin):
Valtuutetut 2017–2021.
Huhtikuun 2017 kuntavaaleissa valittiin seuraavat Vantaan kaupunginvaltuutetut toimikaudelle 1.6.2017–31.5.2021 (valitut puolueittain, kunkin ryhmän eniten ääniä saaneet ensin):
Valtuutetut 2013–2016.
Lokakuun 2012 kunnallisvaaleissa valittiin seuraavat valtuutetut vuosiksi 2013–2016:
Valtuutetut 2009–2012.
Lokakuun 2008 kunnallisvaaleissa valittiin seuraavat valtuutetut vuosiksi 2009–2012:
James Mangold

James Allen Mangold (s. 16. joulukuuta 1963 New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Mangold syntyi New Yorkissa taiteilijapariskunnalle, Robert Mangoldille ja juutalaistaustaiselle Sylvia Plimack Mangoldille. High schoolin jälkeen hän lähti opiskelemaan elokuva-alaa ja näyttelemistä Kaliforniaan ja päätyi työskentelemään Disneylle, ja toimi animaatioelokuvan "Oliver ja kumppanit" (1988) käsikirjoittajana. Hän ei kuitenkaan viihtynyt yhtiössä, ja siirtyi opiskelemaan Columbian yliopistoon Miloš Formanin oppilaaksi ja suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon. 
Mangoldin esikoisohjaus "Heavy" (1995) voitti palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla. Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa "Cop Land" (1997), "Vuosi nuoruudestani" (1999), "Walk the Line" (2005), "Knight &amp; Day" (2010), "Wolverine" (2013), "Logan" (2017) ja "Le Mans 66 – täydellä teholla" (2019). "Loganista" hän oli parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon ehdokkaana. Vuonna 2024 Mangold ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti Bob Dylanista kertovan elokuvan "A Complete Unknown", joka sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta. Elokuvien lisäksi hän on ohjannut myös joitakin televisiosarjojen jaksoja.
NRZ-koodaus

Tietoliikenteessä non-return-to-zero (NRZ) -linjakoodaus on binäärikoodaus, jossa ”1-bitit” esitetään yhtenä merkitsevänä tilana ja ”0-bitit” toisena merkitsevänä tilana. Toisin kuin RZ- eli return-to-zero -koodauksessa, NRZ-koodauksessa ei ole neutraalia perustilaa (lepotilaa).
NRZ ei ole itsestään tahdistuva koodaus, joten tahdistukseen (synkronointiin) tulee käyttää jotain muuta menetelmää, esimerkiksi rinnakkaista tahdistussignaalia tai ylimääräisiä tahdistusmerkkejä.
NRZ-koodaus nimensä mukaan ei palaa esitettävän bitin jälkeen johonkin neutraaliin perustilaan. Esimerkkinä, jos tiedon siirrossa jännite 1V esittää 1-bittiä ja jännite -1V esittää 0-bittiä ja yhden bitin siirtojakso on 1 sekunti, niin bittijono 111 tarkoittaa 3 sekunnin ajan 1V jännitettä linjalla.
NRZI-koodaus.
NRZI-koodauksessa (Non-Return-to-Zero Inverted) ”1-bitti” esitetään tilamuutoksella ja ”0-bitti” ilman tilamuutosta. Esimerkkinä, jos tiedon siirrossa jännite 1V esittää 1-bittiä ja jännite -1V esittää 0-bittiä ja yhden bitin siirtojakso on 1 sekunti, niin bittijono 110 tarkoittaa 1 sekunnin ajan 1V ja sen jälkeen 2 sekuntia -1V jännitetasoa.
NRZI-koodausta käytetään linjakoodauksena USB-väylällä.
Konstantin Bogajevski

Konstantin Fjodorovitš Bogajevski (; 24. tammikuuta 1872 Feodosija – 17. helmikuuta 1943 Feodosija) oli venäläinen taidemaalari. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa.
Matkustettuaan Italiaan ja Ranskaan Bogajevski kiinnostui Claude Lorrainin töistä. Hän piti esikoisnäyttelynsä Moskovassa vuonna 1898. 
Bogajevski kuoli 71-vuotiaana Feodosijassa.
Let It Bleed

Let It Bleed on The Rolling Stonesin vuoden 1969 lopulla julkaistu studioalbumi. Albumi on yhtyeen arvostetuimpia, ja vuonna 2003 Rolling Stone -musiikkilehti valitsi "Let It Bleedin" kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 32. Levyllä soittaa yhtyeen uusi kitaristi Mick Taylor ("Country Honk" ja "Live with Me"). Albumin surrealistisen kannen työsti Robert Brownjohn.
Albumin äänityksiä varjosti tieto yhtyeestä vain hieman aikaisemmin erotetun Brian Jonesin kuolemasta. Jones kuitenkin esiintyy albumilla kahdella raidalla; hän soittaa autoharppua kappaleessa ”You Got the Silver” ja congarumpuja kappaleessa ”Midnight Rambler”. Nämä kappaleet oli äänitetty pian edellisen "Beggars Banquet" -albumin sessioiden päätyttyä. 
Levyn klassikoihin kuuluvat avauskappale ”Gimme Shelter”, "Midnight Rambler", ”Live with Me” ja albumin päättävä ”You Can’t Always Get What You Want”. Keith Richards laulaa päävokaaliosuudet ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa kappaleessa ”You Got the Silver”. ”Country Honk” on country-versio yhtyeen samana vuonna julkaistusta hitistä ”Honky Tonk Women”. Huomattavaa on myös useiden vierailijoiden, muun muassa naislaulajien, käyttö levyllä. 
"Let It Bleedistä" tuli listaykkönen Britanniassa, missä se pudotti The Beatlesin "Abbey Roadin" kärkipaikalta. Myös Ranskassa albumi nousi listaykköseksi yhden viikon ajaksi. Yhdysvalloissa sijoitus oli korkeimmillaan kolmas. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Foiniks (Agenorin poika)

Foiniks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Agenorin ja Telefassan poika ja Kadmoksen, Kiliksin ja Europen veli. Toisen version mukaan Europe olisikin ollut Foiniksin tytär.
Zeuksen rakastuttua Europeen ja vietyä tämän mukanaan Kreetaan valkoisen härän hahmossa, tämän isä lähetti veljekset etsimään Europea kehottaen heitä olemaan palaamatta, kunnes he löytäisivät sisarensa. Kun etsintä ei tuottanut tulosta, nämä päättivät olla palaamatta kotiinsa. Foiniks asettui asumaan Syyrian rannikolle, ja maata kutsuttiin hänen mukaansa Foinikiaksi.
M/T Stena Arctica

M/T Stena Arctica () on bermudalaisen Glacia Limitedin omistama öljytankkeri, joka oli valmistuessaan vuonna 2005 maailman suurin jääluokitettu öljytankkeri.. Nykyisin alusta käyttää säiliöalusvarustamo Stena Bulk. Kuollutta painoa "Stena Arcticalla" on 117 099 tonnia, ja jääluokitus on 1A Super, eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. "Stena Arctican" polttoöljykapasiteetti on 3 069,3 m³, dieselkapasiteetti 225,5 m³ ja painolastivesikapasiteetti 44 389,5 m³. Alus oli rekisteröity Suomen lipun alle 27. elokuuta 2013 asti, jolloin alus ulosliputettiin.
"Stena Arctican" sisaralus on M/T "SCF Baltica".
Käyttöhistoria.
Vuonna 2003 ruotsalainen Concordia Maritime tilasi aluksen. 23. joulukuuta 2004 aluksen köli laskettiin nimellä "Stena Atlantica". 9. syyskuuta 2005 laiva laskettiin vesille. Stena Rederi Ab osti aluksen 23. lokakuuta. Sitä ennen alus oli ollut Aframax I Ltd:n omistuksessa.
Stena Rederin omistukseen laiva luovutettiin 7. marraskuuta. Stena Rederi rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle nimellä "Stena Arctica". Kotisatamaksi tuli Göteborg. Aluksen hallinta luovutettiin Stena Bulkille. 27. tammikuuta 2006 alus kastettiin
Helmikuussa 2008 "Stena Arctica" siirrettiin Suomen lipun alle, ja samalla siitä tuli Suomen suurin laiva. Vuonna 2008 alus siirtyi bermudalaisen Glacia Limitedin omistukseen.
Turkki olympialaisissa

Turkki osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoon 1908 kesäolympialaisissa. Se on saavuttanut kaikkiaan 103 olympiamitalia ja on olympialaisten mitalitilastossa sijalla 32.
Turkki on saavuttanut olympiamitaleja yhdeksessä eri urheilumuodossa (kymmenessä, jos kreikkalais-roomalainen paini ja vapaapaini lasketaan erikseen). Suurimmat menestyksensä se on saavuttanut painissa ja painonnostossa. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli painija Yaşar Erkan, joka voitti kultaa Berliinin 1936 olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin höyhensarjassa (alle 61 kg). Kolmeen olympiavoittoon ovat yltäneet painonnostajat Naim Süleymanoğlu ja Halil Mutlu.