tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Buddy Bell

David Gus ”Buddy” Bell (s. 27. elokuuta 1951 Pittsburgh, Pennsylvania) on entinen yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tason kolmantena pesämiehenä vuosina 1972–1989. Hän kuului viidesti All-Star-kokoonpanoon ja voitti useita palkintoja, muun muassa Gold Gloveja sekä vuoden 1988 Lou Gehrigin muistopalkinnon. 
Bellin ammattilaisseuroina olivat Cleveland Indians, Texas Rangers, Cincinnati Reds ja Houston Astros. Vetäytymisensä jälkeen hän on toiminut joukkueenjohtajana eri seuroille. Hän sairastaa epilepsiaa.
Bell kuuluu tunnettuun baseballsukuun. Hänen isänsä Gus Bell sekä poikansa David Bell ja Mike Bell ovat kaikki pelanneet ammattilaisina.
Aaro Jaronen

Aaro Asser Jaronen (s. 1. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on antanut äänensä elokuviin ja televisiosarjoihin, kuten "Kaunotar ja Kulkuri", "Oliver ja kumppanit" ja "Fragglit". Hänen äänensä on kuultu myös "Maata etsimässä" -kuunnelmassa. Jarosella on ollut roolit myös yhdessä "Käenpesän" ja "Kotikadun" jaksossa.
Toshihide Maskawa

Toshihide Maskawa (tai Masukawa) (, 7. helmikuuta 1940 Aichi, Japani – 23. heinäkuuta 2021 Kioto, Japani) oli japanilainen teoreettinen fyysikko, joka on tunnettu CP- eli symmetriarikkoa käsittelevästä työstään.
Maskawa opiskeli Nagoyan yliopistossa valmistuen 1967 filosofian tohtoriksi. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Nagoyan yliopistossa tutkijana. Hän sai professorin viran Tokion yliopiston ydintutkimuksen instituutista (INS), ja vuodesta 1980 hän työskenteli Kioton yliopiston teoreettisen fysiikan Yukawa-instituutin (YITP) professorina. Vuodesta 1997 alkaen hän oli myös Yukawa-instituutin johtaja, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2003. Sen jälkeen hän on työskennellyt emeritusprofessorina yksityisessä Kioto Sangyo -yliopistossa.
Maskawan ja Makoto Kobayashin vuonna 1973 julkaistu tutkimus ”CP violation in the renormalizable theory of weak interaction” eli ”CP-rikko heikon vuorovaikutuksen renormalisoituvassa teoriassa” oli vuonna 2007 kolmanneksi viitatuin hiukkasfysiikan alan julkaisu kaikkina aikoina. Maskawa palkittiin yhdessä Makoto Kobayashi kanssa Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 2008. He saivat palkinnon teoriastaan, joka selitti symmetriarikon alkuperän ja ennusti ainakin kolmen eri kvarkkiperheen olemassaolon luonnossa. Samana vuonna palkittiin myös Yōichirō Nambu, joka oli löytänyt spontaanin symmetriarikon mekanismin.
Tuure Kilpeläinen (albumi)

Tuure Kilpeläinen on Tuure Kilpeläisen esikoisalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2003.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tuure Kilpeläinen.
Parque de Atracciones de Madrid

Parque de Atracciones de Madrid on huvipuisto Madridissa, Espanjassa. Se avattiin vuonna 1969. Huvipuistossa käy nykyään noin 1,5 miljoonaa kävijää vuodessa, ja se on kävijämäärältään Espanjan toiseksi suurin huvipuisto PortAventuran jälkeen.
Puiston kohteet on jaettu viiteen alueeseen. Laitteet eivät kuulu sisäänpääsyn hintaan, vaan niitä varten pitää ostaa joko ranneke tai irtolippuja. Suurimpia houkutuksia ovat kolme suurta vuoristorataa Abismo, Tarántula ja Tornado. Muita suosikkeja ovat kummitusjuna ja vesikohteet.
Kreppi

Kreppi voi viitata johonkin seuraavista:
Just (Tuure Kilpeläisen albumi)

Just on Tuure Kilpeläisen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 19. tammikuuta 2005.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen.
Pētõr Damberg

Pētõr Damberg (, 1909 Sīkrags – 15. maaliskuuta 1987 Baltezers, Ādaži) oli liiviläinen opettaja, kielitieteilijä ja runoilija. 
Elämäkerta.
Damberg valmistui opettajaksi Jelgavasta ja toimi ennen toista maailmansotaa Liivinrannan kouluissa liivinkielen opettajana. Hän kirjoitti liivinkielisiä runoja ja käänsi kirjoja liiviksi. Hänen tärkeimpiä kirjallisia töitään ovat liivinkieliset oppikirjat. Aikoinaan käytetyin liivinkielinen oppikirja "Jemakīel lugdõbrāntõz skūol ja kuod pierast" (’Äidinkielen lukukirja koulua ja kotia varten’) oli hänen tekemänsä. Oppikirjojen ohella hän kehitti myös liivin kielen kirjakieltä. Toisen maailmansodan jälkeen Damberg antoi yksityisiä liivin kielen tunteja. Damberg kuoli 15. maaliskuuta 1987, ja hänet on haudattu Baltezeran hautausmaalle.
The Rising Tied

The Rising Tied on Mike Shinodan sivuprojektin, Fort Minorin, esikoisalbumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 2005 levymerkillä Machine Shop Recordings.
Shinoda tuotti albumin ja Shawn Carter eli Jay-Z oli vastaavana tuottajana. Singleinä levyltä julkaistiin "Where'd You Go", "Believe Me", "Remember the Name" ja "Petrified." Levyä on myyty maailmanlaajuisesti 400 000 kappaletta.
Uldriķis Kāpbergs

Uldriķis Kāpbergs (25. maaliskuuta 1869 – 1. kesäkuuta 1932) oli liiviläinen aktivisti ja kalastaja. Hän osallistui liivinkielisen "Livl"-lehden toimitukseen. Kāpbergs oli vaikeuksissa Latvian viranomaisten kanssa, koska hän ajoi liiviläisten itsenäisyyttä. Hän julistautuikin liiviläisten kuninkaaksi nimellä ”Uldrikis I”.
Biografia.
Uldriķis Kāpbergs syntyi Liivinrannalla Miķeļtornisin kylässä kalastajaperheeseen. Vuonna 1923 liiviläiset pyysivät Latvian sisäministeriltä omaa kuntaansa Kuurinmaan kärkeen. Hankkeesta ei kuitenkaan tullut mitään, jolloin Kāpbergs julistautui liiviläisten kuninkaaksi. Hän uskoi, ettei liiviläisten tulisi pysyä Latvian hallinnon alaisina. Hän kielsi poikaansa menemästä armeijaan ja kieltäytyi maksamasta verojaan. Tämän johdosta hänet pidätettiin toukokuussa 1932 ja hänet vietiin Ventspilsin vankilaan, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen saman vuoden kesäkuun ensimmäisenä päivänä. Kāpbergsin pidätyksestä ja kuolemasta syntyi kansainvälinen skandaali, josta kirjoitettiin monessa virolaisessa ja suomalaisessa lehdessä. Uldriķis Kāpbergs haudattiin Miķeļtornisin hautausmaalle.
Mark McKoy

Marcus ”Mark” McKoy (s. 10. joulukuuta 1961 Georgetown, Guyana) on entinen pika-aitajuoksija, joka edusti uransa aikana Kanadaa ja Itävaltaa.
McKoy syntyi Guyanassa ja vietti nuoruutensa Englannissa ennen kuin muutti teini-ikäisenä Kanadaan. Hän voitti kultaa 110 metrin aitajuoksussa Brisbanen kansainyhteisön kisoissa 1982 ja kuului lisäksi hopeaa voittaneeseen Kanadan pikaviestijoukkueeseen. Edmontonin universiadeissa 1983 hän saavutti aitajuoksussa pronssia . Helsingin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ajalla 13,56 hävittyään pronssimitalisti Willie Gaultille 0,08 sekuntia . 
McKoy sijoittui Los Angelesin olympialaisissa neljänneksi. Hän jäi ajallaan 13,45 viiden sadasosasekunnin päähän pronssia voittaneesta Arto Bryggaresta. Edinburghin kansainyhteisön kisoissa 1986 McKoy sai kultaa niin 110 metrin aitajuoksussa kuin pikaviestissäkin. Rooman MM-kilpailuissa 1987 ja Soulin olympialaisissa 1988 hän oli pika-aidoissa seitsemäs. 
Ben Johnsonin dopingkäryn tutkimusten yhteydessä paljastui, että myös McKoy oli käyttänyt kiellettyjä aineita . Kahden vuoden kilpailukieltonsa aikana hän muutti Itävaltaan. 
McKoy saavutti pronssia 60 metrin aitajuoksussa Sevillan MM-hallikisoissa 1991 . Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui jälleen neljänneksi jääden mitalista viiden sadasosan päähän . Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti kultaa ajalla 13,12 – hopeamitalisti Tony Dees sai ajan 13,24 . Seuraavana talvena hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Torontossa. 
McKoy sai Itävallan kansalaisuuden vuonna 1994 ja edusti uutta kotimaataan uransa viimeiset vuodet. Hän sijoittui Barcelonan MM-hallikisoissa 1995 neljänneksi.
McKoyn nimissä on 50 metrin aitajuoksun hallimaailmanennätys 6,25 s, jonka hän juoksi Kobessa 5. maaliskuuta 1986. 110 metrin aitajuoksussa hänen nimissään on sekä Kanadan ennätys 13,08 (1993) että Itävallan ennätys 13,14 (1994)
Tony Coelho

Anthony "Tony" Coelho (s. 15. kesäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kalifornian 15. vaalipiiristä vuosina 1979–1989 ja oli vuodesta 1986 edustajainhuoneen demokraattienemmistön whip. 
Coelho valmistui Loyola Marymount -yliopistosta ja toimi ennen omaa kongressiuraansa Bernie Siskin henkilöstöpäällikkönä. Hän kirjoitti Americans with Disabilities Actin. Hän on noussut kongressista vetäytymisensä jälkeenkin useisiin merkittäviin asemiin, mm. Epilepsy Foundationin hallituksen puheenjohtajaksi. Hänellä on itsellään epilepsia.
Coelho syntyi Los Banosissa, Kaliforniassa. Etniseltä taustaltaan hän on portugalilainen.
Heikki Talvitie

Heikki Talvitie (s. 5. syyskuuta 1939 Viipuri) on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut suurlähettiläänä Belgradissa 1984–1988, Moskovassa 1988–1992 ja Tukholmassa 1996–2002. Talvitie on tunnettu Neuvostoliiton asiantuntija.
Ura.
Talvitie valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1963 ja liittyi ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1964. Hän on suurlähettilään tehtävien lisäksi työskennellyt Haagin lähetystössä sekä New Yorkissa YK-edustustossa. Hän työskenteli paljon ulkoasiainministeriön poliittisella osastolla ja 1. huhtikuuta 1971 lähtien raporttijaostolla, jonne saapui runsaasti salaista ja muuta materiaalia Suomen lähetystöistä ympäri maailmaa. Hänet nimitettiin YK-edustustoon 1. syyskuuta 1972 lukien.
Talvitie on työskentellyt ministerineuvos Moskovassa 1976–1980. Ulkoasiainministeriön toimistopäällikkö hän oli 1980–1982 ja ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1983–1984. Talvitie oli myös EU:n erikoisedustaja Kaukasiassa ja ETYJin erikoislähettiläänä Georgiassa.
Talvitie oli vuosina 2002–2014 Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtajana ja seuran valtuuston puheenjohtaja vuodesta 2014 ja Historian Ystäväin liiton puheenjohtaja vuosina 2001–2010 sekä Museoliiton puheenjohtaja vuodesta 2003.
Talvitie erosi helmikuussa 2016 Suomi–Venäjä-Seuran valtuuston puheenjohtajuudesta. Talvitie kuului aiemmin Pietari-säätiön hallitukseen, jonka entisiltä jäseniltä PRH vaatii tuolloin yhteensä yli 10 miljoonan euron vahingonkorvauksia vahingoista, joita on aiheutunut lainvastaisista päätöksistä ja laiminlyönneistä Pietarin Suomi-taloon liittyen. Myöhemmin Helsingin käräjäoikeus hylkäsi PRH:n kanteen vanhentuneena.
Venäjän presidentti Vladimir Putin palkitsi 18.8.2014 Talvitien "Ystävyyden kunniamerkillä" ystävyyden ja yhteistyön vahvistamisesta Venäjän kanssa.
Kritiikki.
Dosentti Jukka Seppinen on syyttänyt Talvitietä neuvostomyönteisten virkamiesten suosimisesta ja siitä ettei Talvitie Seppisen mukaan pyrkinyt patoamaan KGB:n vaikutusta Suomessa. Kääntäjä-kirjailija Jukka Mallinen on taas syyttänyt Talvitietä, että hänen puheenjohtajakaudella Suomi-Venäjä-Seuran viemisestä Kremlin käsikassaraksi ja äänenkannattajaksi.
Talvitie on kommentoinut mediassa Venäjän sotilaallista toimintaa Georgiassa 2008 ja Ukrainassa 2014. Helsingin Sanomissa arvosteltiin Talvitietä Krimin valtausta puolustelevaksi. Vuonna 2024 lehti totesi Talvitien antaneen "arvovaltansa Putinin sylttytehtaan käyttöön" tämän esitettyä Putinia myötäileviä kantoja, jonka mukaan Ukrainan sota johtuisi siitä, että länsi ei ottanut huomioon Venäjän turvallisuushuolia, Venäjän tiede- ja kulttuurikeskuksessa, Helsingissä.
Paratiisin pojat

Paratiisin pojat on J. Karjalaisen 19. studioalbumi ja ensimmäinen haitaristi Veli-Matti Järvenpään kanssa. Poko Rekords julkaisi albumin sekä CD- että vinyyliformaatissa 29. lokakuuta 2008.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Two Tragedy Poets (...and a Caravan of Weird Figures)

Two Tragedy Poets (...and a Caravan of Weird Figures) on Elvenkingin viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2008.
Albumi on yhtyeen ensimmäinen täysin akustinen albumi. Se sisältää akustiset versiot kahdesta vanhemmasta kappaleesta, "The Winter Wake"sta ja "The Wanderer"ista, molemmat The Winter Wake -albumilta. Japanilainen versio albumista sisältää uudelleentehdyn version "Skywards"-kappaleesta, joka oli alun perin mukana albumilla Heathenreel.
Albumia edelsi single, joka julkaistiin vain internetissä.
Guy Drut

Guy Drut (s. 6. joulukuuta 1950 Oignies, Ranska) on ranskalainen 110 metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja poliitikko.
Guy Drut osallistui EM-kilpailuihin Ateenassa 1969 vasta 18-vuotiaana sijoittuen neljänneksi ennätyksellään 13,7. Kaksi vuotta myöhemmin Helsingin EM-kisoissa Drut kaatui alkuerässään.
Münchenin olympialaisissa Drut hävisi maailmanennätyksen juosseelle Rodney Milburnille saaden hopeamitalin. EM-Roomassa 1974 Drut voitti finaalin ylivoimaisesti ajalla 13,40. Seuraavana vuonna hän ensin sivusi Milburnin käsiajanotolla tehtyä maailmanennätystä 13,1 ja otti sen sitten omiin nimiinsä tuloksella 13,0. Sähköajanotolla hän juoksi Euroopan ennätyksen 13,28.
Montrealin olympialaisissa Drut voitti finaalissa niukasti Kuuban Alejandro Casañasin ja kahdeksan vuoden takaisen olympiavoittajan Willie Davenportin ajalla 13,30. Kolmikolla oli erikoinen arpaonni, sillä kaikki mitalistit juoksivat sekä samassa alkuerässä että välierässä. Olympialaisten jälkeen Drut ilmoitti ottaneensa vastaan rahapalkintoja, jolloin IAAF julisti hänet kilpailukieltoon ammattilaisena. Myöhemmin Drut sai amatöörioikeutensa takaisin ja juoksi alle 14 sekunnin tuloksen vuonna 1980.
Urallaan Drut voitti myös kerran Euroopan hallimestaruuden 50 metrin aidoissa ja sijoittui radoille paluunsa jälkeen 1981 kolmanneksi.
Drut kilpaili pari kertaa myös kymmenottelussa, jossa hän olisi halutessaan ollut maailman parhaita. 19-vuotiaana hän teki tuloksen 7565 pistettä ja kuusi vuotta myöhemmin 7514, vaikka jätti 1 500 metriä juoksematta.
Urheilu-uransa jälkeen Drut siirtyi politiikkaan ja toimi vuosina 1995–1997 Alain Juppén hallituksen nuoriso- ja urheiluministerinä.
Vuonna 2005 Drut tuomittiin 15 kuukauden ehdolliseen vankeuteen hänen hyväksyttyään nimellisen työpaikan poliittisena suojattina. Tämän seurauksena hänet suljettiin väliaikaisesti pois KOK:n toiminnasta. Seuraavana vuonna presidentti Jacques Chirac armahti Drutin ristiriitaisuuksia aiheuttaneella päätöksellä.
Williamsin piirikunta (Ohio)

Williamsin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka suurin kaupunki on Bryan.
Maantiede.
Williamsin naapuripiirikuntia ovat Fulton idässä, Henry, kaakossa, Defiance etelässä ja Indianan puolella DeKalpin ja Steubenin piirikunta sekä Hillsdalen piirikunta Michiganissa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 22 615 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (97,1%), mustiin (1,1%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,6%).
Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,2%, 5–17-vuotiaita 18,0%, 18–24-vuotiaita 8,0%, 25–44-vuotiaita 24,6%, 45–64-vuotiaita 27,7%, ja yli 65-vuotiaita 15,5%.
Hallinto.
Piirikunnan johtavat viranhaltijat, joita on kolme, valitaan vaaleilla neljän vuoden välein.
Félix Édouard Guérin-Méneville

Félix Édouard Guérin-Méneville (12. lokakuuta 1799 Toulon – 26. tammikuuta 1874) oli ranskalainen hyönteistieteilijä ja lintutieteilijä.
Guérin-Méneville julkaisi 4 600 kuvalla varustetun teoksen "Iconographie du Regne Animal de G. Cuvier 1829–1844", joka oli täydennysosa Georges Cuvierin ja Pierre André Latreillen kirjoittamaan teokseen, josta puuttui kuvitus. Guérin-Méneville äänestettiin Ranskan hyönteistieteiljöiden seuran ("Société entomologique de France") puheenjohtajaksi vuonna 1846.
Guérin-Méneville julkaisi hyönteisistä noin 400 tieteellistä kirjoitusta.
Guérin-Méneville kuvaili ja nimesi suuren joukon hyönteisiä ja myös lintuja, muun muassa viirupääskyn ("Cecropis abyssinica").
Chendo

Miguel Porlán Noguera eli Chendo (s. 12. lokakuuta 1961 Totana, Murcian maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti koko ammattilaisuransa Real Madridia.
Ura.
Chendo aloitti jalkapalloilun Totanassa koulunsa joukkueissa. Syyskuussa 1977 hän osallistui pääkaupungin suurseuran Real Madridin koetilaisuuteen, jossa hän vakuutti seuran edustusjoukkueen silloisen valmentajan Luis Molownyn. Pian tämän jälkeen hän liittyi seuran juvenil-juniorijoukkueeseen, josta hän nousi kolmen vuoden päästä Segunda Divisiónissa pelanneeseen reservijoukkueeseen Castillaan. Chendo ja useat muut reservijoukkueen pelaajat saivat tilaisuutensa tehdä ensiesiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa 11. huhtikuuta 1982 ottelussa Castellónia vastaan, kun ammattilaispelaajat lakkoilivat. Kaudella 1982–1983 hän pelasi kolmessa liigacupin ottelussa.
Kaudella 1983–1984 Chendo nousi suurempaan rooliin Juan Josén loukkaannuttua, ja hän otti pian oikean laitapuolustajan tontin omakseen useiksi vuosiksi. Kaudella 1985–1986 Chendo saavutti ensimmäisen seitsemästä Espanjan pääsarjamestaruudestaan, joiden lisäksi hän voitti urallaan myös Espanjan cupin, Espanjan liigacupin, Espanjan supercupin ja UEFA Cupin. Kirkkain kruunu tuli hänen pelaajauransa viimeisellä kaudella 1997–1998, jolloin hän oli mukana voittamassa Mestarien liigaa. Hän pelasi Real Madridissa yhteensä 463 virallista ottelua, joista 363 Espanjan pääsarjassa.
Espanjan maajoukkueessa Chendo pelasi 26 ottelua vuosina 1986–1990. Maajoukkue-ensiesiintymisensä hän teki ystävyysottelussa Neuvostoliittoa vastaan 22. tammikuuta 1986. Chendo otti osaa vuosien 1986 ja 1990 MM-kilpailuihin, joista jälkimmäisessä hän pelasi kaikissa Espanjan otteluissa.
Pelaajauransa jälkeen Chendo on toiminut Real Madridin edustusjoukkueen delegaattina.
Sauvaristihämähäkit

Sauvaristihämähäkit (Tetragnathidae) on reilun 900 lajin hämähäkkiheimo, jonka lajeja esiintyy lähes kaikkialla maapallolla.
Nimensä mukaisesti heimon lajit ovat pieniä, hoikkia ja yleensä huomattavan pitkänomaisia hämähäkkejä. Leukaraajat eli kelikerit, jotka on helppo nähdä etenkin hämähäkin alapuolelta, ovat pitkät ja juuri leukaraajojen pituus on antanut heimolle sen englanninkielisen nimen. Varsinaisista raajoista etenkin ensimmäinen raajapari on usein erityisen pitkä ja tyypillisessä istuma-asennossa kaksi etummaista raajaparia ovat suuntautuneet tiukasti eteenpäin. Takaruumis voi olla huomattavan pitkä, mutta myös pallomainen. Takaruumis on lähes aina kuvioitu ja värikäs. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen vaakasuuntaiseen riviin.
Verkko on pieni, pyöreä ja muistuttaa varsinaisten ristihämähäkkien verkkoja. Verkon keskellä on kuitenkin aukko, eikä siinä ole erillistä signaalilankaa, jonka avulla hämähäkit tavallisesti havaitsevat saaliin. Verkko on kudottu yleensä vaakatasoon tai vinottain. Suvun "Pachygnatha" lajit eivät tee pyyntiverkkoa lainkaan.
Kysymyksiä sudelle

Kysymyksiä sudelle on Tuure Kilpeläisen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 11. lokakuuta 2006. Soundi-lehden levyarvostelun mukaan albumin nimikappaleessa olisi reggaevaikutteita.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen, paitsi (11) sanat Kilpeläinen ja Timo Kiiskinen.
Signaali-kohinasuhde

Signaali-kohinasuhde (; lyh. SNR tai S/N) on sähkötekniikkaan liittyvä käsite, jonka vertauskuvallinen käyttö on levinnyt muillekin elämän aloille. Signaali-kohinasuhteella (SNR) tarkoitetaan useimmiten järjestelmässä esiintyvän hyötysignaalin ja kohinasignaalin tehojen suhdetta. Se on tärkeä suure varsinkin elektroniikassa, radiotekniikassa ja tietoliikenteessä, joissa vastaanotettavan hyötysignaalin erottaminen kohinasta on oleellista. 
Määrittäminen ja ilmaiseminen.
Signaali-kohinasuhde määritellään signaalitehon "Psignaali" ja kohinatehon "Pkohina" suhteena:
formula_1.
Koska signaali-kohinasuhde on tehosuhde, se voidaan ilmaista desibeleinä
formula_2.
Sähkötekniikassa signaali-kohinasuhde määritetään usein tehon sijaan jännitteen avulla. Kun signaali ja kohina ovat läsnä samassa järjestelmän pisteessä, ne näkevät saman impedanssin. Koska teho on 
formula_3,
tehosuhde voidaan ilmaista signaalin ja kohinan RMS-jännitteiden (eli tehollisarvojen) suhteen avulla:
formula_4
Mitä suurempi signaali-kohinasuhde on, sitä paremmin hyötysignaali on havaittavissa johtimessa. Vastaavasti mitä matalampi signaali-kohinasuhde on, sitä enemmän hyötysignaali peittyy kohinan alle. Tämän vuoksi on hyödyllistä esittää arvot suurimman saavutettavan signaalin voimakkuuden mukaan, jolloin saavutetaan korkein S/N-suhde. 
Useimmissa tapauksissa kohina koostuu useista eri komponenteista. Koska kohinan aiheuttama häiriöjännite on satunnaista, kohinakomponenttien yhteenlaskettu teho on osakohinoiden tehojen summa ja eri kohinalähteiden yhdessä aiheuttama tehollinen kohinajännite saadaan laskemalla neliöllisesti yhteen osakohinoiden tehollisarvot.
formula_5
Väljemmin määriteltynä signaali-kohinasuhdetta käytetään kuvaamaan halutun signaalin (esimerkiksi musiikin) erottuvuutta taustakohinasta. Mitä parempi signaali-kohinasuhde on, sitä vähemmän kohina häiritsee. Esimerkiksi puhelimissa signaali-kohinasuhteen halutaan olevan vähintään noin 12 dB ja hyvissä äänentoistolaitteissa vähintään 60 dB.
Digitaalisessa tiedonsiirrossa S/N-suhde määrittelee ylärajan käytettävissä olevalle tiedonsiirtonopeudelle (Shannonin–Hartleyn teoreema).
Kuvaannollisesti signaali-kohinasuhdetta käytetään myös kuvaamaan viestintäkanavien laatua, esimerkiksi keskustelufoorumin merkittävien viestien suhdetta sellaisiin viesteihin, joilla ei ole informaatioarvoa.
Aarhusin yliopisto

Aarhusin yliopisto () on Tanskan toiseksi suurin yliopisto. Se toimii Aarhusin kaupungissa Jyllannin itärannikolla. 
Aarhusin yliopisto on perustettu vuonna 1928. Nykyisin yliopistossa on noin 35 000 opiskelijaa. Siinä on kahdeksan tiedekuntaa vastaavaa yksikköä: humanistinen, lääketieteellinen, kauppa- ja oikeustieteellinen, teologinen, luonnontieteellinen ja maataloustieteellinen tiedekunta, liiketalouden koulu ja kansallinen ympäristöntutkimuslaitos.
Yliopiston kampusalueesta järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voittivat vuonna 1931 nimekkäät tanskalaiset arkkitehdit Kay Fisker, C. F. Møller ja Poul Stegmann sekä maisema-arkkitehti C. Th. Sørensen. Kampussuunnitelma koostuu useista erilaisista rakennuksista, joita yhdistää keltaisen tiilen käyttö materiaalina. Ensimmäiset rakennukset aloitettiin 1932. C. F. Møllerin toimisto on jatkanut kampuksen laajentamista vuodesta 1942 aina 2000-luvulle. Vuonna 2006 yliopistoalue valittiin yhtenä 12 arkkitehtuurikohteesta Tanskan kulttuurikaanoniin.
Yliopistojen ranking-lista.
Vuoden 2009 QS World University Rankings 2009 -listalla Aarhus oli maailman 63. paras yliopisto ja Skandinavian toinen 51:nneksi sijoittuneen Kööpenhaminan jälkeen.
QS World University Ranking
Vuoden 2010 Leiden University Ranking-listalla Aarhus oli maailman 55. paras yliopisto.
Suppilohämähäkit

Suppilohämähäkit eli suppiloverkkohämähäkit, vanhalta nimeltään mattohämähäkit (Agelenidae) on hämähäkkiheimo, joka on saanut nimensä lajien tavasta kutoa pyyntiverkon yhteyteen putkimainen suojus, jonka sisällä hämähäkki odottelee saalistaan.
Suppilohämähäkit ovat yleensä karvaisia ja hieman pitkänomaisia, ja niillä on vartaloa huomattavasti pidemmät jalat. Myös takaruumiin kehruunystyt ovat pidemmät kuin useimmilla muilla hämähäkeillä. Väriltään useimmat lajit ovat harmaita tai ruskeita. Monissa lajeissa on myös vaihtelevaa kuviointia. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen riviin. Hämähäkkien seitti on vaakatasossa ja verkon laidalla tai keskellä on erityinen putkimainen suppilo, jonka sisällä hämähäkki on toisaalta piilossa saaliseläimiltään ja toisaalta suojassa omien saalistajiensa, kuten lintujen, katseilta. Myös saaliin syöminen tapahtuu putken suojassa. Joidenkin lajien verkossa ei ole liimaa, vaan saalis sotkeutuu verkkoon mekaanisesti. Yhdysvaltojen luoteisosissa esiintyvän "Tegenaria agrestis" -lajin purema saattaa aiheuttaa puremakohtaan nekroosin ja laji on sikäli haitallinen ihmiselle. Suurin osa lajeista on kuitenkin ihmiselle vaarattomia.
Suomessa on tavattu kuusi heimon lajia. Tunnetuin laji lienee aiemmin asuinhuoneissakin yleisenä esiintynyt huonehämähäkki (huonesopikki, "Tegenaria domestica"), joka tosin asuintilojen ilman kuivumisen seurauksena on harvinaistunut paljon. Toinen ja uudempi tulokas on suurikokoinen jättisopikki ("Eratigena atrica"), joka lienee levinnyt Suomeen laivarahtien mukana. Niittysuppilohämähäkkiä ("Agelena labyrinthica") tavataan Suomessa vain Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomen saaristossa, Hankoniemellä ja Örössä. Sen luultiin kuolleen Suomesta sukupuuttoon, kunnes löydettiin 45 vuoden tauon jälkeen uudelleen vuonna 2000. Se elää huone- ja jättisopikista poiketen luonnossa, etupäässä kuivilla kedoilla, niityillä ja kanervikoissa sekä toisinaan myös hakkuuaukioilla.
Vitsebskin alue

Vitsebskin alue (, ) on yksi Valko-Venäjän hallinnollisista alueista. Se kattaa maan pohjoisosat.
Perustietoja.
Vitsebskin alueen pinta-ala on 40 100 neliökilometriä, noin 19 % koko maan pinta-alasta. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan maakunnassa asui tuolloin 1 230 821 ihmistä.
Alue rajoittuu lännessä Liettuaan, luoteessa Latviaan, pohjoisessa ja idässä Venäjään. Alueen eteläpuolella ovat Valko-Venäjän Hrodnan, Minskin ja Mahiljoun alueet.
Suurimmat kaupungit ja taajamat.
Vitsebskin alueen suurimmat kaupungit ovat Vitsebsk, Orša, Navapolatsk ja Polatsk. Oheisessa taulukossa ovat Vitsebskin alueen yli 10 000 asukkaan taajamat. Väkiluvut ovat Valko-Venäjän väestönlaskennan tuloksia lokakuulta 2009.
Maakunnan osa-alueet.
Vitsebskin alue jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin, yhteen kaupunkiin ja 20 hallintopiiriin (raion). Maakunnan osa-alueet ovat (asukasluvut 2009 väestönlaskennasta):
Liikenneyhteyksiä.
Alueen läpi kulkevat suurimmat valtatiet ovat:
Kauttakulkuliikennettä Vitsebskin alueen ja Venäjän välillä tapahtuu myös rautateitse. Alueen suurimmat kaupungit ovat rautatieyhteyksien varrella. Yhteyksistä merkittävimpiä ovat Minskistä Oršaan johtava rata, Oršasta Vitsebskin kautta Pietariin vievä rata ja Oršasta Smolenskin kautta Moskovaan vievä rata. Venäjän ja Kazakstanin kanssa tehdyn tulliunionin seurauksena rajatarkastukset ovat poistumassa Valko-Venäjän ja Venäjän välillä. Tämän uskotaan helpottavan liikkumista ja lisäävän kaupankäyntiä näiden maihin maihin.
Jokiyhteyksistä merkittävimmät ovat Oršan kautta etelään virtaava Dnepr sekä Vitsebskistä Polatskin kautta Latviaan jatkava Väinäjoki. Vitsebskin kaupungin lähistöllä Vitsebskin piirissä on maan sisäisiin lentoihin ja sotilastoimintaan käytetyt lentokentät.
Asunnottomien yö

 
Asunnottomien yö on kansalaisliike, joka tukee oikeutta omaan kotiin eli vakinaiseen asuntoon. Asunnottomien yön tapahtumia järjestetään useilla paikkakunnilla vuosittain lähinnä päivällä ja illalla 17. lokakuuta, joka on Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälinen päivä köyhyyden poistamiseksi. 
Asunnottomien yön tapahtumissa muistutetaan asunnottomuuden syrjäyttävästä vaikutuksesta ja tarjotaan ruokaa asunnottomille. Tapahtumista vastaa Asunnottomien yö -kansalaisliike. Keskeisiä tapahtumia tukevia tahoja ovat Vailla vakinaista asuntoa VVA ry ja Suomen köyhyyden ja syrjäytymisen vastainen verkosto EAPN-Fin. VVA ry on ollut myös päävastuussa Helsingin tapahtumien järjestelyistä. Tapahtumiin kutsutaan päättäjiä keskustelemaan asunnottomien kanssa asunnottomuudesta. Kutsuun ovat vastanneet lukuisat päättäjät, kuten presidentit Tarja Halonen ja Sauli Niinistö. 
Asunnottomuus Suomessa.
Suomessa oli vuonna 2022 kaikkiaan 3 686 asunnotonta. Pitkäaikaisesti asunnottomia oli vuonna 2022 runsas tuhat eli vajaa kolmannes kaikista. Asunnottomuutta on poliittisin ratkaisuin vähennetty merkittävästi. Yksin elävien asunnottomien on lukumäärä on tilastoinnin alkuvuodesta 1987 laskenut noin viidennekseen vuonna 2022. Kunnallisia vuokra-asuntoja on lähes jokaisessa kunnassa. Asumiskustannuksiin voi hakea asumistukea Kelasta. Tarpeelliseksi katsottuja asumisen kuluja korvataan toimeentulotuessa. Jos henkilön asuminen ei onnistu tavanomaisessa itsenäisessä asunnossa, voidaan sosiaalihuollon palveluna järjestää erilaisia asumista tukevia palveluja. 
Suomessa asunnottomuus ei johdu asuntopulasta tai köyhyydestä, vaan yleisimmin päihde- ja mielenterveysongelmista.
Tour de Helsinki

Tour de Helsinki oli maantiepyöräilytapahtuma pääkaupunkiseudulla ja Keski-Uudellamaalla. Ajettava matka oli 140 kilometriä. Tapahtumaan osallistui niin kilpapyöräilijöitä kuin kuntopyöräilijöitäkin. Tapahtuman lähtö- ja maalipaikkana oli Helsingin Velodromi Käpylässä.
Ensimmäinen tapahtuma järjestettiin vuonna 2007 viiden pääkaupunkiseutulaisen pyöräseuran (Prologi, CCH, IK-32, Vantaan Pyöräilijät ja Helsingin Polkupyöräilijät) toimesta.
Ensimmäiseen tapahtumaan osallistui yli 400 pyöräilijää, ja 7. syyskuuta 2008 järjestetyssä ajossa oli jo 950 mukaan lähtenyttä. Vuoden 2014 kilpailuun osallistui yli 1 800 kilpailijaa.
Tour de Helsinki järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2015. Sen seuraajaksi tulivat Helsinki Velotour vuonna 2016 ja Rundi Helsinki vuonna 2022.
Kustaa Kankaanpää

Kustaa Kankaanpää on fiktiivinen torppari ja punakaartilainen Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla.
Kankaanpää on toisen Pentinkulman talon, Kylä-Pentin, torppa.
Kankaanpään perheeseen kuuluu vanhempien lisäksi kaksi poikaa, Elias ja Antero. Näistä Elias on vastuuttomampi luonne, ja hänestä tuleekin kyläjuoppo, pirtutrokari ja kulkukauppias. Antero on hiljaisempi ja hiukan nahjusmainen luonne, joskin torpanlunastuspaperit tehdään lopulta hänelle kun Eliasta ei voida ajatellakaan.
Kustaa vilahtelee tarinan alkuosassa siellä täällä. Hän on hyvä työmies ja Otto Kivivuori käyttääkin häntä mielellään työmaillaan, esimerkiksi työväentaloa rakentamassa. Suvaitsevainen Kylä-Pentin isäntä, joka vuokrasi talolle tontin, sallii asian koska Kankaanpää hoitaa vuokratyönsä kunnolla.
Kustaa ja Elias liittyvät punakaartiin sisällissodan alkaessa ja joutuvat molemmat vangeiksi. Elias selviää nokkeluudellaan vaikeasta vankeusajastaan. Kustaa välttyy kuolemantuomiolta, vaikka on kuulunutkin punakaartin esikuntaan, mutta kuolee myöhemmin nälkään vankileirillä Tampereella.
Kultainen kiekko

Kultainen kiekko on Suomen jääkiekkoilijat ry:n vuosittain myöntämä palkinto, joka annetaan Mestiksen (vuoteen 2000 asti I-divisioonan) pelaajalle, jonka muut pelaajat ovat äänestäneet vuoden parhaaksi. Äänestys tapahtuu samalla tavalla kuin Kultaisen kypärän äänestys SM-liigassa, eli jokainen liigapelaaja antaa pisteet kolmelle parhaaksi näkemälleen pelaajalle: ensimmäiselle viisi, toiselle kolme ja kolmannelle yhden pisteen. Oman seuran pelaajaa ei saa äänestää. Palkinto on myönnetty kaudesta 1997–1998 alkaen ja ensimmäinen palkinnon saaja oli Hermeksen Antti Virtanen.
Lähde: SJRY
Ozjory

Ozjory () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okajoen vasemmalla rannalla (laivalaituri) 155 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupunki on Ozjoryn piirin keskus. Moskovan ja Rjazanin välisen rautatien sivurata haarautuu Ozjoryyn Kolomnasta Golutvinin asemalta. Asukkaita on 25 000 henkeä (vuonna 2005).
Kaupunki on saanut alkunsa Ozerkin kylästä, jonka nimi perustuu lähistöllä sijaitseviin Okajoen muodostamiin järviin. 1800-luvun lopulla paikkakunnalle syntyi tekstiiliteollisuutta. Vuonna 1921 Ozjory sai taajaman statuksen, ja vuonna 1925 siitä tuli kaupunki.
Nykyään Ozjory on rauhallinen maaseutukaupunki, jossa toimii tekstiili-, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Keskustassa on vuonna 1851 rakennettu Pyhän kolminaisuuden kirkko. Kaupungissa on kotiseutumuseo. Okajoen luonnonkauniit rannat ovat suosittua retkeily- ja huvilaseutua.
Pallohämähäkit

Pallohämähäkit (Theridiidae) on eräs suurimmista hämähäkkiheimoista. Yksittäisiä lajeja tunnetaan 98 suvussa yli 2200 ja useita lajeja on vielä löytymättä. Heimo on hyvin monimuotoinen sekä ekologisesti että morfologisesti, mutta se ei välttämättä ole monofyleettinen. Muutamien lajien voimakas myrkky ja seksuaalikannibalismi ovat yleisesti tunnettuja ominaisuuksia. 
Suuren lajimäärän vuoksi pallohämähäkit on hyvin vaihteleva heimo. Tyypillisesti lajit ovat kiiltäväpintaisia hämähäkkejä, joilla on lähes täysin pyöreä takaruumis. Ei kuitenkaan aina ja huomattavin poikkeus takaruumiin muodosta lienee suku "Ariamnes". Takaruumis on useimmilla lajeilla vaihtelevissa määrin kirjava. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat kahdessa neljän silmän rivissä. Erikoisena piirteenä pallohämähäkkien raajojen neljännessä jaokkeessa on erityiset piikkimäiset karvat, joita hämähäkki hyödyntää seitin heittämisessä saaliinsa päälle. Näin pallohämähäkit pystyvät sitomaan saaliinsa seittiin ennen kuin tulevat kosketusetäisyydelle antamaan lamauttavan pureman. Monilla lajeilla on myös äänielin, jolla erityisesti koiraat tuottavat naaraille ääntä, johon naaraat saattavat myös vastata. 
Pallohämähäkit ovat aggressiivisia saalistajia ja hyökkäävät paljon itseään isommankin saaliin kimppuun. Muutamissa suvuissa (esimerkiksi "Argyroides") lajit ovat kleptoparasiittejä, jotka varastavat ruokansa muiden hämähäkkien seiteistä.
Monilla lajeilla esiintyy huomattavaa kokoeroa koiraan ollessa tavallisesti paljon naarasta pienempi. Eräs tunnettu ominaisuus on seksuaalikannibalismi, jossa naaras syö koiraan parittelun yhteydessä. Tätä esiintyy erityisesti suvuissa "Latrodectus", "Tidarren" ja "Echinotheridion".
Verkko on yleensä kolmiulotteinen, sotkuinen rakennelma, jossa ei ole selvää rakennetta.
Tunnettuja lajeja.
Maailmanlaajuisesti tunnetuimpia pallohämähäkkejä lienevät "Latrodectus"-suvun mustalesket. Keski- ja Etelä-Euroopassa esiintyvät "Steatoda paykulliana" ja "Steatoda nobilis" voivat puremallaan aiheuttaa ihmiselle huomattavan reaktion, vaikkei myrkky olekaan mustaleskien veroista. Kiiltävän mustanruskeat "Steatoda bipunctata" ja "Steatoda castanea" ovat Suomessa hyvin yleisiä ihmisasutuksen yhteydessä tavattavia lajeja Havaijilla esiintyvä "Theridion grallator" on tunnettu takaruumiinsa hymyileviä kasvoja muistuttavasta kuviosta.
Suomessa tavatut pallohämähäkit.
Lista Suomessa tavatuista Theridiidae-heimon pallohämähäkeistä:
Možaisk

Možaisk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskvajoen yläjuoksulla 110 kilometriä Moskovan kaupungista länteen. Kaupunki on Možaiskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Smolenskin välinen rautatie (Možaiskin asema), eteläpuolelta sen ohittaa M1-valtatie. Asukkaita on 31 300 henkeä (vuonna 2006).
Historia.
Možaisk mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1231. Aluksi se oli Tšernigovin ja sitten Smolenskin ruhtinaskuntaan kuulunut läänitys. Vuonna 1293 mongolivalloittajat polttivat kaupungin. Vuonna 1303 siitä tuli Moskovan ruhtinaskunnan länsirajaa suojannut linnoitus. Vuosina 1389–1493 kaupunki oli Možaiskin lääniruhtinaskunnan keskus. Linnoituksen merkitystä lisäsivät 1400-luvun alussa rakennetut Lužetskin ja Kolotšskin luostarit. Vuonna 1541 Iivana Julma määräsi sen vahvistettavaksi hirsiseinillä ja kivitorneilla.
1500-luvulla Možaisk oli merkittävä kaupan ja käsiteollisuuden keskus lukuisine esikaupunkeineen. Vuosina 1608–1614 sitä miehittivät Valedimitri II:n joukot, ja vuosina 1617 ja 1618 sitä piirittivät puolalaiset. 1620-luvulla sotapäällikkö Dmitri Požarski rakennutti kaupungin ympärille kivisen linnoitusmuurin, joka on sittemmin purettu. 1700–1800-luvuilla Možaisk oli huomattava kauppakaupunki ja samannimisen kihlakunnan keskus.
Vuoden 1812 sodan aikana Borodinossa, 12 kilometriä Možaiskista länteen, käytiin suuri taistelu Venäjän ja Napoleonin joukkojen välillä. Toisen maailmansodan aikana lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942 saakka kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Nykyään Možaiskissa on ompelimo- ja elintarviketeollisuutta sekä suuri kirjapaino. Kaupunki on rakennettu kukkulaiselle seudulle 1700-luvulla muodostuneen suorakulmaisen asemakaavan mukaan. Vanhin osa, Sobornaja-mäki, jolla sijaitsi Možaiskin kreml, on nykyään autiona. 
Nähtävyyksiä.
Kremlin vallien jäänteiden keskellä on vuosina 1802–1814 rakennettu goottilaistyylinen Pyhän Nikolaoksen katedraali kellotapuleineen ja sen vieressä pieni Pietarin ja Paavalin kirkko, joka on rakennettu sortuneen 1400-luvun alun kirkon paikalle vuosina 1849–1852. Keskustassa on 1700-luvulla rakennettu Joakimin ja Annan kirkko, johon sisältyy osia aikaisemmasta 1300-luvun lopun kirkosta. Kaupungin laidalla, Moskvajoen yllä kohoavalla mäellä sijaitsee vuonna 1408 perustettu Lužetskin luostari. Muurien ja tornien ympäröimässä luostarissa on mm. 1520-luvulla rakennettu Neitsyt Marian syntymän tuomiokirkko, jonka sisällä on jäänteitä 1500-luvun freskoista.
Možaiskissa toimii kaupungissa syntyneelle taidemaalari Sergei Gerasimoville omistettu kotimuseo. Borodinon taistelupaikalla on laaja museoalue.
Christine Jorgensen

Christine Jorgensen (30. toukokuuta 1926 New York – 3. toukokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija ja transaktivisti. Hän oli transnainen; ennen 1950-luvulla tehtyä sukupuolenkorjaustaan hänen nimensä oli George William Jorgensen Jr ja hänet oli värvätty Yhdysvaltain armeijan palvelukseen. Sukupuolenkorjaukset (tuolloin suomeksi "sukupuolenvaihdos") olivat vielä niin harvinaisia, että Jorgensenin sukupuolenkorjaus herätti suurta kansainvälistä huomiota.
Elämä.
Nuoruudessaan ihmiset Jorgensenin ympärillä alkoivat pitää häntä muista pojista poikkeavana ja kiteyttivät sen siihen että hän osoitti naismaisia taipumuksia. Hän yritti mennä naimisiin miehen kanssa, mutta hänen ei annettu tehdä sitä, koska hänet oli syntymätodistuksessa merkitty pojaksi. 
Jorgensen kävi sukupuolenkorjauksen 27-vuotiaana. Jorgensenin palatessa häntä oli lentokentällä vastassa toimittajat ja säihkyvät salamavalot. Jorgensenia ja hänen transformaatiotaan pidettiin vuoden 1953 keskustelua herättäneimpänä lehtijuttuna. Hän on kirjoittanut omaelämäkerran "Christine Jorgensen: A Personal Biography" (1967). Jorgensen kuoli syöpään 62-vuotiaana vuonna 1989.
Merkitys.
Jorgensen kirjoitti vuonna 1950, että hänen menestyksensä aiheessa tarkoittaa jotakin tuhansille ihmisille, koska hän ei ole ainoa kenellä on kyseinen piirre. Harry Benjamin kiittää kirjassaan "The Transsexual Phenomenon" Jorgensenia rohkeudesta ja päättäväisyydestä. Benjamin mainitsee myös että ilman Jorgensenin näkyvää tapausta hän olisi tuskin kirjoittanut kyseistä kirjaa. Jorgensen sitoi "transsexualism"-termin (transseksuaalisuus) itseensä mediatapauksessaan, jolloin termi sai keskeisesti sisällön hänestä. Lääkärit ja tiedemiehet joutuivat Jorgensenin tarinan myötä täsmentämään käsityksiä seksuaalisuudesta sekä transseksuaalisuuden ja homoseksuaalisuuden eroavaisuutta.
Jorgensen ei lopulta pitänyt englanninkielisestä termistä "transsexual" (transseksuaali) ja hän käytti sen sijasta sanaa "trans-gender" (transsukupuolinen) vuonna 1979. Myöhemmin transsukupuolisuudesta puhuminen on korvannut transseksuaalisuus-sanan. Jorgensenin elämästä julkaistiin elokuva "The Christine Jorgensen Story" vuonna 1970. Jorgensen piti itseään Alfred Kinseyn liittolaisena ja seksuaalisen vallankumouksen kaartilaisena.
Shigeo Nagashima

Shigeo Nagashima (; 20. helmikuuta 1936 – 3. kesäkuuta 2025) oli japanilainen baseballpelaaja. Hän pääsi Yomiuri Giantsiin vuonna 1958 ja nousi yhdeksi aikansa suurimmista japanilaisista baseballtähdistä. Vielä peliuransa jälkeen Nagashima on ollut julkisuudessa muun muassa Yomiuri Giantsin joukkueenjohtajana. 
Ennen ammattilaisuraansa Nagashima pelasi Rikkyon yliopiston joukkueessa. Hän alkoi valmentaa Japanin maajoukkuetta vuoden 2004 kesäolympialaisia varten, mutta sai aivoverenkiertohäiriön ennen kisoja eikä päässyt matkustamaan Ateenaan.
Nagashima pääsi japanilaiseen Baseball Hall of Fameen vuonna 1988. Myös hänen pojastaan Kazushige Nagashimasta tuli baseballpelaaja.
Kašira

Kašira () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okajoen rannalla 115 kilometriä Moskovasta etelään. Kaupunki on Kaširan piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Paveletsin välinen rautatie (Kaširan asema) sekä M4-valtatie. Asukkaita on 41 870, koko piirissä 70 269 henkeä (vuonna 2010).
Kaširan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1356. Nimi juontuu Okaan laskevasta Kaširka-joesta. Vuonna 1531 Okan pohjoisrannalle rakennettiin maavallein vahvistettu puinen linnoitus, joka vuonna 1571 tapahtuneen Krimin tataarien hyökkäyksen, ruttoepidemian ja 1600-luvun alkuvuosien nälänhädän seurauksena jäi autioksi.
Vuonna 1620 kaupunki siirrettiin Okan etelärannalle, jonne rakennettiin puinen linnoitus. Vuonna 1708 kaupunki liitettiin Moskovan lääniin ja vuonna 1777 siitä tuli Tulan läänin Kaširan kihlakunnan keskus. 1700-luvulla tärkeiden liikenneväylien risteyksessä sijainneesta paikkakunnasta tuli huomattava kauppakaupunki. Vuonna 1900 sen läpi rakennettiin Paveletsin rautatie. Vuosina 1919–1922 kaupungin lähelle Ternovoon (myöhemmin Novokaširsk) rakennettiin Moskovan alueen kivihiiltä polttoaineenaan käyttänyt Kaširan sähkövoimala. Toisen maailmansodan aikana neuvostoarmeija kävi seudulla rajuja taisteluja Moskovaa kohti hyökänneitä saksalaisia vastaan.
Nykyään Kaširassa on voimalaitoksen lisäksi mm. laivanrakennus-, metalli-, elintarvike-, huonekalu- ja kartonkiteollisuutta. Nähtävyyksiä ovat mm. vuosina 1829–1842 rakennettu empiretyylinen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali, 1700-luvun lopun hallintorakennukset, klassistinen Neitsyt Marian temppeliin tuomisen kirkko (1802–1817) ja empiretyylinen Kolminaisuuden kirkko (1815). Kaupungissa on säilynyt paljon 1800-luvun kauppias- ja asuintaloja. Keskustassa on konstruktivismia edustava elokuvateatteri (1930–1931). Konstruktivismin hengessä on rakennettu myös Kaširan voimalaitoksen asuintaajama Novokaširsk, joka liitettiin kaupunkiin vuonna 1963.
Kaširassa toimii kotiseutumuseo. Kaupungin alueelta on löydetty Djakovon kulttuuria edustava asuinpaikka 600–300-luvulta eaa.
CariDee English

CariDee English (s. 23. syyskuuta 1984 Fargo, Pohjois-Dakota) yhdysvaltalainen malli, jolla on norjalais-ruotsalaiset sukujuuret. Joulukuussa 2006 hänestä tuli "Huippumalli haussa" -televisiosarjan 7. tuotantokauden voittaja. Hän sai palkinnoksi 100 000 dollarin arvoisen sopimuksen CoverGirlin kanssa sekä mallisopimuksen Elite Modelsin kanssa. Hän on toinen pohjoisdakotalainen sarjan voittanut henkilö.
Istra

Istra () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Istrajoen rannalla 58 kilometriä Moskovasta länteen. Kaupunki on Istran piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovasta Latvian rajalle suuntautuva M9-valtatie sekä Moskovan ja Riian välinen rautatie (Novoijerusalimskajan asema ja Istran seisake). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 35 696 ja koko piirissä 119641 henkeä. 
1500-luvulta lähtien paikalla sijaitsi "Voskresenskojen" kylä, jonka lähelle patriarkka Nikon perusti vuonna 1656 Uuden-Jerusalemin luostarin. Luostarista muodostui yksi Venäjän hengellisistä keskuksista. Vuonna 1781 perustettiin "Voskresenskin" kaupunki, joka aluksi oli samannimisen kihlakunnan keskus. Vuodesta 1796 lähtien se kuului Zvenigorodin kihlakuntaan. 1900-luvun alkuun saakka Voskresensk oli pikkukaupunki, jonka asukkaat kävivät pienimuotoista kauppaa ja palvelivat luostarin pyhiinvaeltajia. Vuosina 1883–1883 Voskresenskissa työskenteli lääkärinä kirjailija Anton Tšehov.
Uuden-Jerusalemin luostari lakkautettiin vuonna 1918 ja vuonna 1922 siitä tehtiin museo. Vuonna 1930 kaupunki sai nimen "Istra". Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 Istra oli saksalaisten miehittämä. Vetäytyessään he polttivat kaupungin ja räjäyttivät luostarin pääkirkon.
Sodan jälkeen Istraan perustettiin teollisuutta ja tieteellisiä tutkimuslaitoksia. Kaupunki ja sen kauniit lähiseudut ovat suosittu matkailukohde. Huomattavin nähtävyys on Uuden-Jerusalemin luostari, jossa toimii Moskovan alueen kotiseutumuseo. Luostarin vieressä on ulkomuseo, johon on kerätty alueen puuarkkitehtuurin muistomerkkejä.
Jegorjevsk

Jegorjevsk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangon länsiosassa pienen Gusljanka-joen rannalla 114 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupunki on Jegorjevskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kasimovin välinen maantie sekä Voskresenskin ja Kurovskajan välinen rautatielinja. Asukkaita on 70 081 henkeä (vuonna 2010); koko piirissä yhteensä 102 958.
Paikalla sijainnut "Vysokojen" kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1462. Moskovan ja Kasimovin sekä Kolomnan ja Vladimirin välisten kauppareittien risteyksessä sijainnut kylä oli huomattava markkinapaikka. 1500-luvulta lähtien se tunnettiin nimellä "Jegorjev-Vysokoje". Vuonna 1778 Jegorjevskista tuli samannimisen Moskovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus.
1800-luvulla Jegorjevsk oli kauppias- ja käsityöläiskaupunki, jonne vuonna 1825 avattiin ensimmäinen kutomo. Vuosisadan lopulla Jegorjevskista kehittyi yksi Venäjän tekstiiliteollisuuden keskuksista. Neuvostoaikana kaupungissa oli tekstiili-, nahka-, koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta. Nykyään niistä on jäljellä lähinnä elintarviketeollisuus. Viime vuosina kaupunkiin on virrannut ulkomaisia investointeja.
Jegorjevskin keskusta on säilyttänyt historiallisen asunsa. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1790 rakennettu puinen Kazanin jumalanäidin ikonin kirkko ja jugendtyylinen opistorakennus, 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun eklektiset ja jugendtyyliset asuinrakennukset. Kaupungissa toimii historian ja taiteen museo.
Konepäällystetty paperi

Konepäällystetty paperi () on suoraan paperin valmistuslinjassa erittäin kevyesti päällystettyä paperia. Näin ollen se ei ole yhtä raskaasti päällystettyä kuin kevyesti päällystetty paperi.
Paperia voidaan käyttää värintoistovaatimuksiltaan tyydyttävissä aikakauslehdissä, joissa ei ole merkittävästi maksettuja mainoksia tai ei ole muoti- tai kosmetiikkamainoksia, esimerkiksi järjestöaikakauslehdissä, jotka eivät tule lehden tilauksen, vaan jäsenyyden perusteella.
Christian Braw

Lars Christian Braw (s. 26. heinäkuuta 1948 Härnösand) on Ruotsin kirkon pappi, kirjailija ja Åbo Akademin systemaattisen teologian dosentti.
Braw vihittiin papiksi 1971 Växjön hiippakunnassa. Hän väitteli tohtoriksi Lundin yliopistossa Johann Arndtin suhteesta mystiikkaan. Braw on kirjoittanut useita romaaneja nimellä F. J. Norstedt. Hänen romaaninsa "Till minnet" (1991) on suomennettu nimellä "Muistoa kunnioittaen" (SLEY 1993). Christian Braw on myös toiminut korkeakirkollisen "Sodalitium Sancti Sigfridi" -veljestön frater superiorina.
The Network

The Network on kuusijäseninen yhdysvaltalainen new wave -yhtye. Billie Joe Armstrongin levy-yhtiö "Adeline Records" julkaisi yhtyeen debyyttialbumin "Money Money 2020" 30. syyskuuta 2003. Ei ole tiedossa, soittaako yhtye vielä vai ovatko he lopettaneet.
On vahvistettu, että The Networkiin kuuluvat Green Dayssa soittavat Billie Joe Armstrong, Mike Dirnt, Tré Cool ja Jason White, Green Dayn keikkakitaristi. Bändin jäsenten taiteilijanimet ovat Fink, The Snoo, Van Gough, Captain Underpants, Z ja Balducci.
The Networkin new wave -musiikki eroaa Green Dayn punkrockista. Armstrong aluksi kielsi, että Green Dayn jäsenet olisivat missään tekemisissä yhtyeen kanssa. Warner/Chapell Music on todistanut Green Dayn olevan mukana The Networkissa mainitsemalla, että Billie Joe, Mike ja Tré ovat osallistuneet Money Money 2020 -albumin kappaleiden kirjoitukseen. Green Dayn arvaillaankin sekoittavan fanien ja median päätä tarkoituksella levittämällä erilaisia huhuja. Heillä on ollut useita sivuprojektibändejä eri nimillä, kuten vuonna 2008 kiertueella ollut Foxboro Hot Tubs.
Green Day, Inc. on rekisteröinyt yhtyeen nettisivut 16. toukokuuta 2003. Green Day myös käytti sivuja heinäkuussa 2007 mainostaakseen esittämäänsä versiota Simpsonit-tunnuskappaleesta "The Simpsons Moviessa."
Jäsenet.
Ei tiedetä, kuka soittaja oikeasti löytyy minkäkin artistinimen takaa.
Keep Your Hands off My Girl

Keep Your Hands Off My Girl on Good Charlotte -yhtyeen single ja kappale vuodelta 2007. Kappale on levyltä "Good Morning Revival", mikä on yhtyeen neljäs studioalbumi. Kappaleesta tuli hitti ja se julkaistiin singlenä helmikuussa 2007. Kappaleen ovat säveltäneet Joel ja Benji Madden.
Kappale nousi MTV Two:n rock-listalla toiselle sijalle, Australian singlelistalla viidenneksi ja Suomessa yhdeksännelle sijalle viikolla 11 vuonna 2007.
Ansa

Ansa on riistan tai muun vastaavan pyydystykseen tarkoitettu itsetoiminen laite, jolla on tarkoitus vangita saalis elävänä tai kuolleena. Osin vastaavia termejä ovat pyydys ja loukku. 
Kuvaannollisesti ansalla voidaan tarkoittaa myös taktiikkaa tai menettelyä, jolla pyritään harhauttamalla saattamaan vastustaja epäedullisempaan asemaan. 
Erilaisia ansoja.
Suurin osa ansoista, jotka on tarkoitettu nisäkkäille, voidaan jakaa viiteen ryhmään: jalka-ansat, lanka-ansat, häkit, liima-ansat ja kehoansat.
Ei-haluttu saalis.
Ansoittajilla on erilaisia taktiikoita ja laitteita, joilla he voivat välttää ei-haluttua saalista. Jos esimerkiksi ilveksiä tai koiria jää kiinni ei-tappavaan ansaan, ne yritetään vapauttaa vahingoittamatta eläintä.
Villieläinten hallinta.
Eläimiä usein ansoitetaan eri puolilla maailmaa, jotta vältyttäisiin villieläinten aiheuttamilta omaisuusvahingoilta tai karjakuolemilta.
Vladimir Voltškov

Vladimir Nikolajevitš Voltškov (, ; s. 7. huhtikuuta 1978 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän ylsi semifinaaliin Wimbledonin tennisturnauksessa vuonna 2000. Hän on pelannut Davis Cupissa sekä olympialaisissa vuosina 2000, 2004 ja 2008.
Voltškov aloitti tenniksen 7-vuotiaana isänsä opastuksella. Hän loi menestyksekkään junioriuran, johon mahtui muun muassa mestaruus Wimbledonissa vuonna 1996.