tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrei Zvjagintsev

Andrei Petrovitš Zvjagintsev (; s. 6. helmikuuta 1964 Novosibirsk) on venäläinen elokuvaohjaaja. 
Hänen tuotantoonsa kuuluu "Isän paluu" (2003), joka palkittiin muun muassa Venetsian elokuvajuhlien Kultaisella leijonalla. Elokuvillaan "Karkotus" (2007) ja "Leviathan" (2014) Zvjagintsev oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. "Jelena" vuodelta 2011 sai Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston erikoispalkinnon. Vuonna 2017 julkaistu elokuva "Rakkautta vailla" (Neljububov) voitti varsinaisen Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinnon.
Vuonna 2016 Zvjagintsevin elokuvat "Isän paluu" ja "Leviathan" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Helsingin itsepuolustuskoulu

Helsingin itsepuolustuskoulu eli lyhyemmin Hipko on helsinkiläinen kamppailu-, itsepuolustus-, ja kuntoilutunteja tarjoava yksityinen koulu, jolla on yhteensä neljä salia Kontulassa, Metsälässä, Vuosaaressa ja Leppävaarassa. Koulun pääopettaja on Timo Räkköläinen ja koulussa opettaa hänen lisäkseen lähes kaksikymmentä muuta opettajaa ja ohjaajaa.
Historia ja tarjonta.
Timo Räkköläinen ja Ilkka Koivu perustivat vuonna 1998 Taekwondo Tigers ry:n ja sen rinnalle Helsingin Sinmoo Hapkidokoulun. Vuonna 2001 toiminta muutettiin osakeyhtiömuotoon ja perustettiin Helsingin itsepuolustuskoulu oy. Yhtiöllä on 24 työntekijää. Hipkon jäsenmäärä on tuhatkunta henkilöä. 
Helsingin itsepuolustuskoulussa voi harjoitella kolmevuotiaasta asti itsepuolustusta, kamppailua ja kuntoilua.
M/S Bravaden

M/S Bravaden () on suomalaisen Vidar Shipping -varustamon omistuksessa oleva irtolastialus. Alus on rakennettu vuonna 1979 S.A. Juliana Constructora Gijonesan telakalla Gijonissa, Espanjassa. Kuollutta painoa "Jollaksella" on 15 000 tonnia. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Käyttöhistoria.
13. lokakuuta 1977 alus laskettiin vesille. 23. maaliskuuta 1979 alus luovutettiin Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n (Finnlines) omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle nimellä "Walki Paper". Kotisatamaksi tuli Rauma. 18. lokakuuta 1979 Oy Suomi Line / Finland Line Ab (Finska Ångfartygs Aktiebolaget) osti aluksen ja antoi sille nimen "Salla". Kotisatamaksi tuli Helsinki. 12. joulukuuta 1980 Finska Ångfartygs Aktiebolaget muutti nimekseen Effoa. 
6. huhtikuuta 1985 kello 5.32 Salla ja rahtilaiva Abakanles törmäsivät toisiinsa lähellä Kalbådagrundia Suomessa. Salla alkoi palamaan törmäyksestä. Tämän jälkeen hinaaja Poseidon saapui paikalle ja alkoi hinata Sallaa kohti Porvoota. Alus oli suuressa vaarassa upota. Koko miehistö ja kolme matkustajaa pelastuivat. Salla oli matkalla Haminasta Saksan Bremeniin. 7. huhtikuuta palo saatiin sammumaan. 16. huhtikuuta alus saatiin hinattua Helsinkiin, jossa alus myöhemmin meni Valmet Oy:n telakalle Vuosaareen tarkastettavaksi. 13. kesäkuuta 1985 norjalainen Fekete &amp; Co A/S ilmoitti ostavansa aluksen. Heinäkuussa hinaaja Kronö hinasi Sallan Fosen Mekaniske Verksteder A/S:n telakalle Fevågiin, Norjaan. Heinäkuussa alus rekisteröitiin K/S Resalla &amp; Fekete Co:n omistukseen ja Norjan lipun alle nimellä "Resella". Kotisatamaksi tuli Tønsberg. Lokakuussa 1986 alus teki koeajon vanhalla "Salla" -nimellään. 10. lokakuuta 1986 Peto Shipping CO osti aluksen ja rekisteröi sen Panaman lipun alle nimellä "Tramarco Trader".
Maaliskuussa 1988 Bernice Shipping Ltd. osti laivan ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle nimellä "Bernice". Kotisatamaksi tuli Nassau Vuonna 1989 Burma Navigation Corp osti aluksen ja rekisteröi sen Burman lipun alle nimellä "Aung Mingala". Kotisatamaksi tuli Rangoon. Maaliskuussa 1993 alus siirtyi jälleen Bernice Shipping Ltd:n omistukseen ja Bahaman lipun alle nimellä "Bernice". 2. helmikuuta 1995 suomalainen Rederi Ab Engship osti aluksen ja rekisteröi sen Suomen lipun alle nimellä "Bravaden". Vuonna 2006 suomalainen Bore-varustamo osti Rederi Ab Engshipin ja Bravadenin siinä samalla.
Miehistölle menestystä urheilussa.
Vuonna 2006 Bravaden palkittiin vuoden 2005 parhaana yleisurheilulaivana. Ennen tätä Bravadenin messin seinällä oli yhdeksän menestyksestä kertovaa laattaa. Aluksen päällikkö Paavo Rauhala oli vuoden 2005 merimiesurheilija. Rauhalan lisäksi miehistössä oli maaliskuussa 2006 kaksi muutakin merimiesurheilijaa. Vuonna 2005 yleisurheilussa kisasi noin 300 merenkulkijaa noin 30 eri laivalta. Bravadenilla on polkupyöriä, 35 kuution "uimahalli" sekä kuntosali. Lisäksi miehistö lenkkeilee satamissa.
Taitanrastas

Taitanrastas ("Turdus helleri") on erittäin uhanalainen varpuslintuihin kuuluva rastas. Vuonna 2000 niitä laskettiin olevan jäljellä 1 400 yksilöä.
Koko ja ulkonäkö.
Taitanrastas kasvaa 20–22 cm pitkäksi. Se on tumma selkäpuolelta, valkea vatsapuolelta. Nokka ja silmän ympärillä oleva rengas ovat kirkkaan oranssit.
Levinneisyys.
Taitanrastas on endeeminen laji Taitan kukkuloilla Keniassa.
Sutton Hoo

Sutton Hoo on tunnettu varhaiskeskiaikainen muinaisjäännös Itä-Englannin Suffolkissa. Paikalla on sijainnut parikymmentä 600-luvulle ajoitettua hautakumpua, minkä lisäksi sinne haudattiin myöhemmin keskiajalla kuolemanrangaistuksen uhreja. Hautakummut tutkittiin ennen toista maailmansotaa. Monet haudoista on ryöstetty jo kauan sitten, mutta arkeologit ovat tutkineet paikalla myös useita koskemattomia hautoja. Tunnetuin näistä on vuonna 1939 paljastunut veneeseen tehty hautaus. Se Vuoden 1939 kaivaukset pani toimeen maanomistaja paikallisten museotyöntekijöiden avulla. He kutsuivat avukseen British Museumin asiantuntijat. Venehauta kaivettiin esiin juuri ennen toisen maailmansodan puhkeamista. Hauta sisälsi loistokkaita koruja, sotavarusteita, kultarahoja, juhla-astioita ja lyyran. Osa haudoista löydetyistä esineistä on peräisin Bysantista.
Venehauta.
Venehaudasta löydetyt esineet vietiin heti British Museumiin, ja sodan jälkeen ne asetettiin siellä yleisön nähtäville. Shutton Hoon veneestä ei ole säilynyt kuin rautaniitit, mutta laivasta jäi selkeä painanne maaperään. Laiva oli 27 metriä pitkä ja 4,4 metriä leveä limisaumainen vene, jonka laidat nousivat noin 1,5 metriä pohjasta. Se oli rakennettu suunnilleen samojen samojen periaatteiden mukaan kuin norjalaiset viikinkipurret, mutta oli alkukantaisempi, ja muistutti Nydamin venettä.
Tutkijat uskovat, että haudattu henkilö oli 600-luvun alussa kuollut anglosaksinen kuningas, luultavammin pakana kuin kristitty. Mahdollisesti hän oli Itä-Anglian kuningas Raedwald (k. 626). Hautaa on verrattu Vendelin ja Valsgärden samanaikaisiin kalmistoihin Keski-Ruotsissa. Itä-Anglialla oli ilmeisesti yhteyksiä Skandinaviaan, ja on myös esitetty, että kuningassuku olisi ollut svealaista alkuperää.
Kivikkopyy

Kivikkopyy ("Alectoris graeca") on aitokanojen heimoon kuuluva lintulaji.
Kivikkopyy kasvaa noin 34 senttimetrin mittaiseksi. Nuoria kivikkopyy-yksilöitä on vaikea erottaa sukulaislajeistaan vuoripyystä ja punapyystä. Helpoiten lajit erottaa äänen perusteella. Aikuisella kivikkopyyllä on selvä valkea kurkkutäplä, jolla on selvät mustat reunat. Niska ja selkä ovat siniharmaat. Vaaleissa kyljissä on ohuita mustia ja punaruskeita juovia.
Kivikkopyyn levinneisyysalue käsittää Alpit sekä Italian ja Balkanin vuoristoiset alueet. Kivikkopyypopulaatiot ovat vähentyneet hieman ja laji luokitellaan silmälläpidettäväksi. Lajin yksilöitä on vielä 80 000–160 000.
Chrome Hoof

Chrome Hoof on progressiivinen rock-yhtye Lontoosta, Englannista. Sen perustivat vuonna 2000 veljekset Leo ja Milo Smee, joista ensiksi mainittu toimii myös doom metal -yhtye Cathedralin basistina. Alkuun duona toiminut Chrome Hoof on sittemmin kasvattanut kokoonpanoaan, ja nykyään siihen kuuluu yhdeksän jäsentä. Kitaroiden ja rumpujen lisäksi yhtye käyttää niin jousi- kuin puhallinsoittimiakin; myös elektroniset elementit ovat vahvasti esillä.
Chrome Hoofin musiikki on hankalasti kategorisoitavissa ja sisältää muun muassa disco-, funk-, metalli-, ja elektrovaikutteita. Yhtye on ollut kiertueella esimerkiksi brittiläisen The Klaxonsin kanssa.
Development Assistance Committee

Development Assistance Committee () eli DAC on OECD:n alainen, maailman tärkein kansainvälisen kehitysavun normeja määrittävä ja ylläpitävä elin.
Jäsenvaltiot.
DAC:ssä on tällä hetkellä 28 jäsentä. Myös Euroopan unioni on komitean täysivaltainen jäsen, vaikkei juridisesti olekaan valtio.
Julkinen kehitysapu.
DAC on määritellyt niin sanotun julkisen kehitysavun, jonka mukaista apua suurin osa kehitysyhteistyön antajavaltiosta (Yhdysvaltoja ja Sveitsiä lukuun ottamatta) ovat luvanneet antaa 0,7 % arvosta bruttokansantuotteestaan. DAC:n määritelmän mukaan julkista kehitysapua on seuraavanlainen apu:
Aragonian kruunu

Aragonian kruunu oli Aragonian kuninkaan johtama useiden valtioiden ja hallintoalueiden valtioliitto. 
Aragonian kruunu syntyi vuonna 1137 Aragonian kuningaskunnan ja Barcelonan kreivikunnan personaaliunionina. Aragonian ja Kastilian yhdistyminen personaaliunionissa vuonna 1479 loi pohjan myöhemmälle Espanjan kuningaskunnalle. Aragonian kruunu säilyi nimellisesti osana Espanjaa vuoteen 1715.
Ollessaan valtansa huipulla 1300- ja 1400-luvuilla Aragonian kruunu oli merivalta, joka hallitsi suurta osaa nykyisestä Itä-Espanjasta, Lounais-Ranskasta, ja useita saaria ja manneralueita Välimerellä aina Kreikkaan saakka. Valtioliiton valtiot olivat poliittisesti yhdessä vain kuninkaan tasolla. Tässä suhteessa Aragonian kruunua ei saa sekoittaa aikaisempaan Aragonian kuningaskuntaan, jolta se sai nimensä.
Aragonian kruunuun kuuluneita alueita:
Aragonian kuninkaat ja kuningattaret.
Hallitsijan nimen perässä vuosiluvut, joiden aikana hän toimi hallitsijana.
Aragonin kuningashuone 1035–1162
Barcelonan kuningashuone 1162–1410
Trastámara-suku 1412–1516
Vaikka tämä hallitsijasuku mainitaan joskus aragonialaisena, se kuului Kastiliaa hallinneeseen Trastámaran sukuun.
Juhana II:n aikana käydyssä sisällissodassa oli lisäksi kolme kruununtavoittelijaa.
Habsburg-suku 1516–1700
Bourbon-suku 1700–1705
Habsburg-suku 1705–1714
Espanjan perimyssodan aikana Filip V lakkautti Aragonian kruunun virallisesti vuonna 1707 ja Kaarle VI jäi sen viimeiseksi hallitsijaksi. Tosin vielä Isabella II:n aikana Espanjan kuninkaalliset käyttivät Aragonian kuninkuutta yhtenä kuninkaallisista arvonimistään.
Certosa di Padula

Certosa di Padula tai Certosa di San Lorenzo on suuri kartusiaaniluostari Italiassa lähellä Salernon kaupunkia, Padulan kunnassa. Se sijaitsee Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuistossa ja on osa Unescon maailmanperintökohdetta.
Tommaso San Severino perusti luostarin vuonna 1306 vanhemman munkkiyhteisön paikalle. Pyhälle Laurentiukselle omistettu rakennus on Italian toiseksi suurin kartusiaaniluostari Parmassa sijaitsevan luostarin jälkeen.
Nykyisen ulkoasunsa Certosa di Padula on saanut 1600- ja 1700-luvun aikana, jolloin sitä muokattiin barokkityylillä. Luostari on laajuudeltaan 51 500 m² ja siinä on 320 huonetta ja salia. Luostarin 12 000 m² pylväskäytävän ympäröimä piha on maailman suurin lajissaan.
Luostarissa on nykyään myös Lucanian alueen arkeologinen museo.
Sameli Elomaa

Samuel Nestori "Sameli" Elomaa (1889–1967) oli kurikkalainen pelimanni ja tunnettu harmonikanvalmistaja.
Elomaa oli elinaikanaan tunnettu hääsoittaja. Korjailtuaan harmonikkoja aikansa hän alkoi valmistaa niitä itsekin käsityönä "Kurikan Soitintuvaksi" nimetyssä verstaassaan. Hän valmisti kaiken kaikkiaan pitämiensä tilauskirjojen mukaan 664 harmonikkaa alusta alkaen, sekä joitakin virsisäestyssoittimia.
Sameli Elomaalla oli absoluuttinen sävelkorva, josta oli hyötyä harmonikkojen viritystyöhön. Kymmeniä hänen valmistamiaan harmonikkoja myytiin myös ulkomaille; Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Saksaan ja Ruotsiin. Hän valmisti soittimia aina kuolinvuoteensa saakka. Elomaata kuvattiin luonteeltaan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi henkilöksi.
Elomaan valmistamia soittimia on säilynyt jälkipolville yksityishenkilöiden kokoelmien lisäksi muun muassa Kurikan museon pysyväisnäyttelyssä sekä Ikaalisissa Harmonikka- ja soitinrakennusmuseo Akordian kokoelmissa. Laajin kokoelma Elomaan soittimia on Kurikan Ravintola Wanhalla Asemalla, jossa on kymmeniä Elomaan soittimia, Sameli Elomaan verstas työkaluineen sekä videoesitys Elomaan elämäntyöstä.
Finndomo

Finndomo-konserni oli pohjoismaiden suurin teollisesti valmistettujen pientalojen toimittaja, joka valmisti noin 3 000 asuntoa vuodessa. Konsernilla oli yhdeksän tuotantolaitosta eri puolilla Suomea ja Ruotsia, taloja markkinoitiin kahdeksan eri tuotemerkin alla. Päämarkkina-alueet olivat Pohjoismaat sekä Baltia ja Venäjä. Kuluttajille suunnatun valmistalokaupan lisäksi konsernilla oli projektituotantoa aluerakennushankkeissa. Lisäksi konseni tuotti loma-asuntoja. Konsernilla oli noin tuhat työntekijää ja 215 miljoonan euron liikevaihto.
Historia ja omistus.
Finndomon perusta oli Suomen Taloteollisuus Oy:n valmistalotuotannossa. Yhtiöjärjestelyillä sulautettiin 1997 Suomen Taloteollisuus sekä Rantasalmi Oy. Suomen Taloteollisuuden pääomistajia olivat Enso, Paloheimo, Pohjola ja YIT. Uusiksi pääomistajiksi tulivat pääomasijoitusyhtiöt CapMan ja 3i Finland sekä Rantasalmi Oy ja Rantasalmen omistaja Pertti Karhinen. Myöhemmin Rantasalmi ja Karhinen vetäytyivät yhtiöstä. Vuonna 2005 Finndomo myytiin suomalais-ruotsalaiselle sijoittajaryhmälle, sekä yhtiön toimivalle johdolle. Viimeinen pääomistaja oli Sinituote-perheyrityksen vetäjä Ilkka Brotherus. Alusta asti yhtiön pääomistajiin oli kuulunut Sonkajärven kunta yli 5 prosentin omistusosuudellaan. Omistajavaihdoksen jälkeen yhtiö laajentui Ruotsiin yritysfuusioin ja -ostoin. 
Yhtiörakenne.
Konserniyhtiöistä "Finndomo Oy" hoiti tuotannon Suomessa, "Finndomo AB" Ruotsissa. Lisäksi konsernilla oli omaa rakennustuoteteollisuutta: "Finndomo Ikkunat Oy" ja "Lagerholm Finnsauna Oy" (konkurssi 2012). Konserniin kuului myös sijoitusyhtiö "Finndomo Invest Oy".
Tuotanto.
Konsernilla oli yhdeksän talotehdasta: Suomessa Säynätsalossa, Hartolassa, Loviisassa, Sonkajärvellä ja Haukiputaalla sekä Ruotsissa Skellefteåssa, Hjältevadissa, Hässleholmissa ja Hultsfredissa.
Markkinointi.
Pohjoismaiden lisäksi konserni oli Suomessa lähes 15 prosentin markkinaosuudellaan myös Suomen suurin talopakettivalmistaja. Suomessa markkinoitiin Omatalo-, Puutalo-, Vaajatalot- ja Avainkoti-talomerkkejä, Ruotsissa Modulenthus-, Hjältevadshus- ja Smartstart-merkkejä. Viroon, Latviaan, Liettuaan ja Venäjälle talopakettituotanto markkinoitiin "Finndomo"-merkin alla.
Yrityssaneeraus ja konkurssit.
15. helmikuuta 2012 Finndomo hakeutui yrityssaneeraukseen . Finndomo Rakennus teki konkurssin 12.4.2012 . 23.4.2012 Finndomo myi Sonkajärven tehtaansa Omatalo Oy:lle. 20.7.2012 Finndomo myi Hartolan tehtaansa Stora Ensolle.. Pohjois-Savon käräjäoikeus vahvisti 3.12.2012 saneerausohjelman, jonka mukaan yhtiön koko omaisuus realisoidaan eikä Finndomolla ole enää henkilökuntaa eikä liiketoimintaa.
Pöylä

Pöylä () on kylä Halikossa entisen Angelniemen kunnan alueella. Pöylä oli Angelniemen pohjoisimpia kyliä ja sijaitsee aivan Paimion rajan tuntumassa.
Maantiede.
Valtaosa Pöylästä on metsäisiä kallioita. Kyläkeskus sijaitsee mäkien etelälaidassa Pöylän- ja Sauvonteiden risteyskohdassa. Kylän etelärajana toimii Vainionjoki. Alue joen ja kyläkeskuksen välissä on viljeltyä. Kylän pohjoisosista virtaa Ketunniitynoja, joka yhtyy Vainionjokeen. Pöylän kyläkeskus muistuttaa vanhaa yhtenäistä kylämäkeä. Kylä oli aikoinaan aikakaudelleen iso keskus, jossa oli oma osuuskauppa.
Historia.
Pöylässä on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Kylän pohjoisosassa sijaitsee Pöylän linnanmäki, jonka ympäristö on asutettu pysyvästi viimeistään rautakauden alussa. Itse Pöylän kylä on kuitenkin syntynyt myöhemmin. Kylä lienee sauvolainen uudisasutuskylä, sillä se on kuulunut hallinnollisesti Sauvoon 1500-luvulla. Lisäksi Pöylä on kuulunut ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin, mihin kuuluivat 1300-luvun jälkeen perustetut kylät.
Ensimmäinen kirjallinen lähde Pöylästä on vuodelta 1587. Kylässä on ollut tuolloin viisi kantatilaa. Torpat ilmestyivät kylään vasta 1800-luvun puolessa välissä, ja ne itsenäistyivät varsin pian torpparilain myötä. 1940-luvulla R. Fagerlund perusti kylään yksityiskaupan, josta kehittyi osuuskauppa. Kylä alkoi kuihtua 1970-luvulla, jolloin osuuskauppakin lakkautettiin. Nykyisin kylä on Halikon syrjäseutua, jossa ei ole palveluita eikä hyviä kulkuyhteyksiä.
Valkotaulu

Valkotaulu tai tussitaulu on kiiltäväpintainen, valkoinen kirjoitustaulu. 1970-luvun puolivälissä valkotaulut alkoivat korvata liitutauluja kouluissa, toimistoissa ja muissa työympäristöissä. Valkotaulut toimivat samaan tapaan kuin liitutaulut. Tauluun tehtäviin merkintöihin käytetään erityisiä valkotaulutusseja, joiden jättämä jälki voidaan kuivapyyhkiä.
Valkotauluja valmistetaan muun muassa melamiinihartsista, polyesterillä päällystetystä sekä emaloidusta teräksestä. Teräksisien taulujen materiaali mahdollistaa myös tauluihin tarttuvien magneettien ja magneettisten pyyhkimien käytön. Emaliteräksiset taulut ovat valkotauluista kestävimpiä. Maalatut melamiini- ja terästaulut tummuvat ajan myötä tussien sisältämän väriaineen hiljattaisen imeytymisen takia. Termiä käytetään joskus myös fyysisiä valkotauluja simuloivista tietokoneohjelmista. 
Nykyään valkotauluja voidaan toteuttaa myös tussitaulumaalilla tai valkotaulutapetilla. Maali muodostaa pinnalle kirkkaan ja taulumaisen kerroksen, johon voi kirjoittaa aivan kuten tavalliseen valkotauluunkin.
Barney Ross

Barney Ross. alun perin Dov-Ber (Beryl) Rasofsky (23. joulukuuta 1909 New York - 17. tammikuuta 1967 Chicago) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja kevyen sarjan maailmanmestari. Hänestä tuli myös toisen maailmansodan sankari.
Ross syntyi juutalaisperheeseen, joka oli emigroitunut Brest-Litovskista juutalaisvainon pelossa. Hänen isänsä oli talmudilainen oppinut, ja hän itse halusi samaa. Hän kuitenkin tuli isänsä kanssa erimielisyys siitä, että hänen mielestään juutalaisenkin tulee pystyä puolustautumaan. Perhe siirtyi Chicagoon, jossa Ross vietti aikaansa Chicagon läntisten korttelien kaduilla, jotka olivat siihen aikaan juutalaisten slummeja. Hän ehti toimia sellaisten gangsterien kuin Jack Rubyn ja Al Caponen palveluksessa.
Ross otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 1. syyskuuta 1929 voittaen Ramon Lugon keskeytyksellä. Vuonna 1933 hän saavutti jopa kevyen sarjan maailmanmestaruuden kukistamalla Tony Canzonerin. Mestaruuden hän menetti vasta 1938 Jimmy McLarninille, joka jäi ainoaksi Rossin tyrmänneeksi nyrkkeilijäksi. Kaiken kaikkiaan 81 ammattilaisottelustaan hän voitti 74, joista kaksi luovutuksella ja 22 tyrmäyksellä. Ratkaisemattomia tuli kolme, tappioita neljä. Erityisesti hänen kestävyytensä keräsi huomiota.
Toisessa maailmansodassa hän taisteli merivoimissa. Hän pelasti kantamalla yli satakiloisen toverinsa itsekin haavoittuneena turvaan, ja hänelle myönnettiin hopeinen tähti, joka on kolmanneksi korkein yhdysvaltalainen sotilaallinen kunniamerkki. 
Myöhemmin Ross kärsi morfiiniaddiktiosta. Hän tuki myös aktiivisesti Israelin valtiota sekä kirjoitti omaelämäkerran.
Petri Ikkelä

Petri Tapani Ikkelä (s. 3. helmikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen harmonikkataiteilija. Hänen instrumenttejaan ovat 1-, 2-, 3- ja 5-riviset harmonikat, melodiabassoharmonikka, concertina, symphonium, accordina sekä bandoneon.
Tausta.
Petri Ikkelä syntyi Helsingissä Rolf Ikkelän ja kansallispukujen tekemisestä tunnetun Kerttu Ikkelän perheeseen. Harmonikkataiteilija ja pianisti Merja Ikkelä on hänen sisarensa.
Koulutus.
Ikkelä on opiskellut Sibelius-Akatemian solisti- ja kansanmusiikkilinjoilla. Hän suoritti musiikin maisterin tutkinnon 1998.
Ura.
Ikkelä on toiminut konserttimuusikkona, pedagogina, sovittajana, säveltäjänä sekä erilaisten kokoonpanojen johtajana. Hänen kiinnostuksensa kohteita ovat viihdemusiikki, klassinen musiikki ja kansanmusiikki. Hän on myös toiminut studiomuusikkona lukuisissa suomalaisten artistien levytyskokoonpanoissa.
Ikkelä on toiminut useiden orkesterien jäsenenä ja solistina. Kokoonpanoja, joissa hän on ollut aikaisemmin mukana ovat muun muassa Avazona, Bandola, Cuarteto Perello, Innumerable, Katrilli, Los Leotardos, Jaakko Salon Tango-orkesteri, Pedro's Heavy Gentlemen ja Tango Libre. Nykyisin hän soittaa useissa etnistä musiikkia ja eritoten argentiinalaista tangoa soittavissa kokoonpanoissa. Esimerkkeinä voidaan mainita Jorma Uotinen Band, Sakari Kuosmanen Band sekä Taljanka. Hän on mukana myös Otus-orkesteri-nimisessä lastenmusiikkiyhtyeessä
Kotimaan lisäksi hän on konsertoinut muun muassa Pohjoismaissa, useissa Euroopan maissa, Egyptissä, Malesiassa, Pohjois-Koreassa ja Yhdysvalloissa.
Stian Eckhoff

Stian Eckhoff (s. 3. syyskuuta 1979 Trondheim) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, viestin maailmanmestari.
Eckhoff osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2003, jossa hän sijoittui yhteislähdössä yhdeksänneksi. 2004 MM-kisoissa Oberhofissa hän sijoittui takaa-ajossa yhdeksänneksitoista. Torinon olympialaisissa 2006 Eckhoff oli kuudestoista niin normaalimatkalla kuin sprintissä ja oli mukana Norjan viestijoukkueessa, joka sijoittui viidenneksi.
Eckhoff hiihti toisen osuuden Norjan viestikvartetissa, joka voitti MM-kultaa Hochfilzenissä 2005. Joukkueessa kilpailivat lisäksi Egil Gjelland, Ole Einar Bjørndalen ja Halvard Hanevold. Joukkue kukisti hopeajoukkue Venäjän 26 sekunnilla ja pronssijoukkue Itävallan noin 45 sekunnilla. Samoissa kisoissa Eckhoff oli lisäksi neljästoista yhteislähtökilpailussa.
Eckhoff on maailmancupissa voittanut kaksi kilpailua: Östersundin sprinttikilpailun kausina 2004–2005 ja 2005–2006. Palkintokorokkeelle hän on yltänyt yhteensä seitsemän kertaa. Hän sijoittui kauden 2004–2005 loppupisteissä kymmenenneksi.
Eckhoffin siskot Kaja ja Tiril Eckhoff ovat myös ampumahiihtäjiä.
Brent Kinsman

Brent Kinsman (s. 13. marraskuuta 1997) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjassa "Täydelliset naiset". Hän esitti sarjassa Preston Scavoa. Kinsman on esiintynyt myös molemmissa "Villi tusina" -elokuvissa. Hänellä on identtinen kaksoisveli nimeltään Shane.
Hoitoseteli

Hoitoseteli on työnantajan tarjoama hoitoon kohdennettu henkilöstöetu. Hoitoseteli vastaa idealtaan lounasseteliä ja se antaa työntekijälle mahdollisuuden hoidattaa itseään, johon työnantaja antaa rahallista tukea. 
Hoitosetelin käyttöä voidaan perustella sillä, että se mahdollistaa ennaltaehkäistä sairaspoissaoloja työnantajan kannalta ja työntekijälle se on omiaan parantamaan työssäviihtyvyyttä.
Suomessa eduskunta vahvisti liikuntasetelien verovapauden vuoden 2004 alusta lukien.
Ivan Rebroff

Ivan Rebroff (synt. Hans-Rolf Rippert 31. heinäkuuta 1931 Berliini – 27. helmikuuta 2008 Frankfurt) oli saksalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi venäläisten kansanlaulujen esittäjänä ja musikaalista "Viulunsoittaja katolla" (1968). Hänellä oli laaja neljän ja puolen oktaavin ääniala. Rebroffin tavaramerkkejä olivat turkki, turkishattu, tuuhea parta ja kasakkahousut ja -paita. Hän teki uransa aikana 49 kultalevyä. Hän ei ollut koskaan naimisissa. Rebroff kuoli Frankfurtissa sairastettuaan pitkään.
Rebroff lauloi myös oopperamusiikkia, kevyttä klassista musiikkia ja kansanlauluja monista muista maista. Hän esitti yli 6000 konserttia uransa aikana. Pisin kiertue jonka Rebroff kävi läpi, oli kaksivuotinen jonka aikana hän esiintyi joka ikisenä päivänä. Rebroff myös esiintyi 12 kertaa 14 päivän aikana.
Diskografia.
Muuta tuotantoa.
Tuntemattomina vuosina
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1977
1978
1979
1980
CD tuotanto.
2002
2003
Kartusiaanit

Kartusiaaninen sääntökunta on katolinen sääntökunta, jonka perusti Bruno Kölniläinen vuonna 1084. Kartusiaaneihin kuuluu sekä munkkeja että nunnia. Kartusiaaneilla on omat sääntönsä, joita kutsutaan nimellä "Statutes", ja heidän elämäntyyliinsä kuuluu sekä erakko- että kinobioottista elämää.
Kartusiaanit ovat saaneet nimensä Chartreusen massiivista, joka on osa Ranskan Alppeja Grenoblen lähellä. Bruno rakensi ensimmäisen erakkomajan Chartreusen laaksoihin. Kartusiaanien motto on latinankielinen lause ”Stat crux dum volvitur orbis”, joka tarkoittaa: ”Risti on vakaa, vaikka maailma muuttuu”.
Tarvaala (Saarijärvi)

Tarvaala on noin 400 asukkaan kylä muutaman kilometrin päässä Saarijärven keskustasta Uuraisille päin. Tarvaalassa sijaitsee Summassaaren kylpylähotelli ja Kivikauden kylä. Kylässä toimi vuoteen 2020 asti Tarvaalan ala-asteen koulu (perustettu kansakouluksi 1925), Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston (POKE) luonnonvara- ja ympäristöalan yksikkö sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulun Biotalousinstituutti.
Tarvaalassa sijaitsee Kallinjärven, Majakosken, Summasen ja Summassaaren muodostama vesistöalue.
Tarvaalassa on ollut asutusta jo 8 000 vuotta sitten. Kivikauden kylä, Suomen laajin ja vanhin kivikautta monipuolisesti esittelevä kohde sijaitsee Tarvaalan Summassaaressa. Sen muinaispolun varrella on kaivauksissa löytyneitä aitoja kohteita, muun muassa kivikautinen asunnonpohja ja rautakautinen asuinpaikka.
Tarvaalan kylä muodostui vuonna 1867 maanviljelys- ja karjakkokouluna aloittaneen Tarvaalan maatalousoppilaitoksen ja Majakoskessa olleen myllyn ympäristöön. Tarvaalan merkittäviin rakennuksiin kuuluu maatalousoppilaitoksen lisäksi K. V. Reiniuksen 1800-luvun lopulla suunnittelema Tarvaalan pappila sekä Tapperin taiteilijaveljesten (Marko Tapio sekä Harri, Kain ja Yrjö Tapper) nuoruudenkoti Juhola. Saarijärven seurakunnan kappalaisen virkataloksi perustettu Tarvaalan pappila sijaitsee Saarijärven keskustaajaman itäosassa.
Kansainvälinen matkailu sopeutui Tarvaalan kylän olosuhteisiin jo 1980-luvulla, kun saksalaisturistit hiihtelivät rinnan kauppa-autolta tulevien kylän emäntien kanssa. 1960–1970-lukujen taitteessa perustettu Hotelli Summassaaren asiakkaista puolet oli ulkomaalaisia.
Vuonna 2007 Tarvaalassa oli asukkaita noin 400.
Seinäjoen ravikeskus

Seinäjoen ravikeskus eli yleisesti Seinäjoen ravirata on Etelä-Pohjanmaan suurin ravikeskus. Se sijaitsee noin kilometrin kaupungin keskustan koillispuolella Valtatie 19 varrella.
Ravitoiminta.
Seinäjoen raviradan ohjelmaan kuuluvat muun muassa kolmet vuosittaiset Toto75-ravit, Kasvattajakruunun kilpailusarjat, Suomi–Ruotsi-ohjastajamaaottelu, Ilkka-ajo sekä pitäjämestaruuskilpailut. Merkittävin vuosittainen ravitapahtuma on kansainvälinen suurkilpailu Seinäjoki Race (Aiemmin kilpailun nimenä ovat olleet Seinäjoki-ajo ja Prix D'Etain Royal), joka on osa Euroopan raviliiton UET:n järjestämän UET Trotting Mastersin osakilpailu. Kuninkuusravit Seinäjoella on pidetty seitsemän kertaa, joista viimeisimmät vuonna 2021. Koronapandemian vuoksi Seinäjoella järjestettiin Kuninkuusravit kaksi kertaa peräkkäin vuosina 2020 ja 2021. Vuoden 2020 Kuninkuusraveissa oli yleisöä vain pieni määrä verrattuna normaaliin suurtapahtumaan.
Seinäjoen ravikeskuksessa käy vuosittain noin 40 000 henkeä. Samana aikajaksona hevosia kilpailee radalla noin 4 500. Raviradalla on neljä ravintolaa ja sen istumakatsomoon mahtuu 900 henkeä.
Seinäjoen rataennätykset ovat lämminveristen Stonescapes Queilan 10,7a vuodelta 2019 ja kylmäverisissä Evartin 19,7a vuodelta 2021, mikä oli myös Kuninkuusravien pääkilpailuissa nopein juostu aika, mutta seuraavana vuonna Evartti juoksi Forssassa ajan 19,6a.
Muu käyttö.
Katsomorakennuksen totohallia on käytetty lisäksi muun muassa näyttelytilana, tanssilattiana sekä kirpputorina. Raviradan keskellä on nurmialue, jossa pelataan kesäisin jalkapalloa. Raviradalla on myös useita kertoja järjestetty Farmari-maatalousnäyttely. Ravirata on ollut myös vuosien 2005 ja 2010 lentopallon Power Cupin päänäyttämönä. Syksyllä 1999 raviradalle valmistui GP-tason ratsastuskenttä.
Nokia 3650

Nokia 3650 on Nokian vuoden 2003 alussa julkaistu GSM-matkapuhelin, joka tarkoitettiin Nokia 7650 -puhelimen seuraajaksi. Puhelimessa oli Symbian S60 -käyttöjärjestelmä, ja edeltäjästään poiketen puhelin mahdollisti myös MMC-korttien käytön. Yksi puhelimen silmäänpistävimmistä piirteistä oli sen poikkeuksellinen puhelimen valintakiekkoa mukaileva näppäimistö. Näppäimistöä vieroksuttiin ostajien keskuudessa, ja vastauksena käyttäjien tyytymättömyyteen Nokia julkaisi saman vuoden viimeisellä neljänneksellä Nokia 3660 -puhelimen, joka oli käytännössä sama puhelin perinteisemmällä näppäimistöllä ja väririkkaammalla näytöllä.
Puhelimen hinta oli sen julkaisuaikoihin 400–500 euron välillä.
Kaukas (Hyvinkää)

Kaukas on Hyvinkäällä sijaitseva kylä ja kaupunginosa. Kaukas sijaitsee noin 15 kilometriä kaakkoon Hyvinkään kaupungista Tuusulan ja Mäntsälän kuntien rajoilla. Kaukasissa on noin kolmesataa asukasta. Keravanjoki virtaa kylän läpi. Kaukasten pohjoispuolella on Myllykylä ja eteläpuolella Uusikylä.
Kaukasissa toimi päiväkoti 1.6.2016 asti sekä Kaukasten koulu (1922, Heikki Siikonen) joka toimi 3.6.2017 asti. Kaukasten keskuksessa on sen Juhlatalo (1934, Heikki Siikonen), sekä 13.6.2017 käyttöön otettu Kaukasten luontopolku.Kaukas EloFolk -konsertteja on järjestetty vuodesta 2017 alkaen Juhlatalolla. Työttömyysaste on 9 prosenttia (2011). Alueen asukkaiden keskitulo on 25 690 euroa. Vuokra-asuntojen osuus on 47 prosenttia. Asukkaista 21 prosenttia on korkeakoulutettuja. Alueella on 36 työpaikkaa.
Lappeenrannan Kaukaan tehtaat ovat lähtöisin Kaukasista. Vuosina 1858–1898 Kaukasissa oli lankarullatehdas, joka muutettiin vanutehtaaksi vuonna 1902. Suomen vanutehtaan omistaja ja nimi vaihtui useaan kertaan, kasvaen yli 500 henkeä työllistäväksi yritykseksi. Se lopetettiin vuonna 1998. Nykyään Kaukasten palvelutarjontaa täydentää "Baaribussi", joka toimii kausiluontoisesti Vanhan vanutehtaan pihalla. Baaribussissa järjestetään myös erilaisia tapahtumia.
Suurin osa Kaukasista kuului ennen Mäntsälälle, jolta se siirrettiin Hyvinkään maalaiskunnalle vuonna 1953. Hyvinkään maalaiskunta ja kaupunki yhdistyivät vuonna 1969.
Hietakampela

Hietakampela ("Limanda limanda") on oikeasilmäkampeloihin kuuluva pohjakala, joka elää Koillis-Atlantissa ja myös Itämeressä. Selkein tuntomerkki, jonka avulla hietakampelan erottaa punakampelasta tai kampelasta, on kylkiviivan pään takana tekemä puoliympyrän muotoinen kaari; kahdella muulla lajilla kylkiviiva tekee vain loivan mutkan. Neljäs Itämeren lajeista, piikkikampela, on vasensilmäinen.
Hietakampelan levinneisyysalue ulottuu Biskajanlahdesta Vienanmereen. Sitä tavataan myös Islannin vesiltä sekä Itämerellä yleisesti Tanskan salmista ja Gotlannin edustalta. Suomen vesiltä sitä tavataan vain satunnaisesti.
Hietakampelat oleskelevat lähellä rannikkoa hiekka-, sora- ja liejupohjilla 2–150 metrin syvyydessä.
Elintarviketeollisuudessa myös Alaskassa elävää keltaeväkampelaa ("Limanda aspera") kutsutaan joskus ”Alaskan hietakampelaksi”.
Alfa-amanitiini

Alfa-amanitiini eli α-amanitiini (C39H54N10O14S) on yksi vaarallisimmista amatoksiineiksi kutsutuista sienimyrkyistä. Sitä on muun muassa valkokärpässienessä ja kavalakärpässienessä.
Alfa-amanitiini on rakenteeltaan kahdeksasta aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan vaaleaa tai vaaleankeltaista kiinteää pulverimaista ainetta.
Esiintyminen luonnossa.
Alfa-amanitiinia sisältäviä sieniä ovat muun muassa kavalakärpässieni, valkokärpässieni, myrkkynääpikkä ja syysnääpikkä. Grammassa tuoretta kavalakärpässientä on alfa-amanitiinia noin 0,2–0,4 mg. Ihmiselle hengenvaarallinen annos on arviolta 5–8 mg, eli käytännössä yksi pieni sieni. Valkokärpässienimyrkytyksissä alfa-amanitiini on merkittävin tekijä; kavalakärpässienessä on lisäksi suuria määriä muita hengenvaarallisia yhdisteitä kuten falloidiinia. Toksiini ei tuhoudu kuumennettaessa ruoanvalmistuksessa eivätkä myöskään ruoansulatuskanavan entsyymit hajota sitä. 
Myrkyn toiminta.
Alfa-amanitiinin myrkyllisyys johtuu siitä, että se kiinnittyy RNA-polymeraasi II -entsyymiin ja toimii sen inhibiittorina eli estää entsyymin toiminnan. Entsyymin toiminnan estyessä myöskään proteiinisynteesi ei kykene tapahtumaan ja tuloksena on vaurioituneita soluja. Alfa-amanitiinin LD50 arvo on 0,1 mg/kg.
Amatoksiinit imeytyvät huonosti ruoansulatuskanavasta. Ne pääsevät sappihappojen kuljetusmekanismin avulla maksasoluihin, ja noin 60% imeytyneestä alfa-amanitiinista sapen mukana suoleen. Aineella on jonkin verran enterohepaattista kiertoa. Seerumissa olevat amatoksiinit pääsevät munuaisiin, jossa ne vahingoittavat munuaistiehyitä.
Oireet.
Alfa-amanitiinin aiheuttaman myrkytyksen oireet ilmenevät yleensä viimeistään noin vuorokauden kuluttua myrkyllisen sienen syönnistä. Tyypillisiä oireita ovat muun muassa pahoinvointi sekä ripuli ja kouristukset. Myrkky kerääntyy maksaan ja munuaisiin aiheuttaen niiden tuhoutumisen ja lopulta ainetta syöneen kuoleman. Tosin nykyään äärimmäisen vakavat maksavauriot ovat harvinaisia ja myrkytykseen on olemassa tehokkaat hoidot ja myrkytyksen saaneista kuolee nykyään vain noin 5–15 %.
Rapex

Rapex tai Rape-aXe on vuonna 2005 Etelä-Afrikassa patentoitu tuote, jolla pyritään estämään raiskauksia. Laitteen on kehittänyt eteläafrikkalainen Sonette Ehlers, koska ”naisia ei ole ikinä yritetty auttaa niin, etteivät he joutuisi raiskatuiksi, ja mielestäni nyt oli korkea aika”. Ehlers itse uskoo, että tuote voi toimia myös pelkkänä pelotteena. 
Rapexia käytetään siten, että nainen laittaa lateksista valmistetun Rapexin tamponin tapaan sisäänsä. Jos nainen raiskataan, laite kiinnittyy miehen penikseen. Kondomin sisällä olevat sahalaidat satuttavat miestä, ja samalla nainen saa lisäaikaa pakenemiseen. Penikseen kiinnittynyt laite voidaan poistaa ainoastaan sairaalassa, ja samalla rikos tulee sairaalahenkilökunnan ja poliisin tietoon.
Kansainvälisen poliisin Interpolin tutkimuksen mukaan Etelä-Afrikassa on maailman korkeimmat raiskaustilastot. Etelä-Afrikassa raiskataan nainen joka 17. sekunti. Esimerkiksi vuonna 2006 paikallinen poliisi tilastoi 54 926 raiskausta. Kaikki raiskaukset eivät kuitenkaan tule poliisin tietoon, joten määrä saattaa olla jopa neljä kertaa suurempi kuin virallinen luku. Etelä-Afrikassa on myös enemmän HIV- ja aids-tartuntoja kuin missään muualla maailmassa. Raiskausten lisäksi Rapex voisi estää myös ei-toivottuja raskauksia ja sukupuolitautien leviämistä.
Rapexin ilmoitettiin siirtyvän massavalmistusasteelle vuonna 2008. Laitteen kaupallisesta saatavuudesta ei ole tietoa.
Wang Rui

Wang Rui (s. 23. huhtikuuta 1986) on kiinalainen pistooliampuja.
MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 Wang Rui saavutti tyttöjen sarjassa kaksi joukkuemaailmanmestaruutta 10 m ilmapistoolissa ja 25 m urheilupistoolissa, sekä henkilökohtaista hopeaa 25 m urheilupistoolissa tuloksella 577 ja pronssia 10 m ilmapistoolissa tuloksella 382. 10 m ilmapistoolin joukkuetulos 1146 oli uusi tyttöjen maailmanennätys.
Sebastian Colloredo

Sebastian Colloredo (s. 9. syyskuuta 1987 Gemona, Italia) on italialainen mäkihyppääjä.
Colloredo debytoi mäkihypyn maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa Harrachovissa joulukuussa 2005 ja sijoittui kymmenenneksi. Colloredo on hypännyt maailmancupissa hyviä hyppyjä, hän ei kuitenkaan ole useinkaan hypännyt kahta hyvää hyppyä samassa kilpailussa. Uran toistaiseksi paras sijoitus maailmancupissa on kahdeksas. Sen hän saavutti joulukuussa vuonna 2006 Lillehammerin osakilpailussa Norjassa.
Colloredon paras henkilökohtainen arvokisasijoitus aikuisten sarjassa on Oslon MM-kilpailujen 2011 normaalimäen 12. sija. Torinon olympialaisissa 2006 ja Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän kuului Italian joukkueeseen, joka sijoittui molempien kilpailujen joukkuemäessä yhdenneksitoista.
Müzahir Sille

Müzahir Sille (21. syyskuuta 1931 Istanbul – 17. toukokuuta 2016) oli turkkilainen painija ja olympiavoittaja. Hän saavutti aikuisten arvokisamitalinsa kreikkalais-roomalaisen painityylin 62 kilogramman painoluokassa.
Sille voitti olympiakultaa Roomassa 1960. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän sijoittui neljänneksi ja Tokion kesäolympialaisissa 1960 hän ei sijoittunut kärkisijoille. Sille saavutti myös kaksi MM-hopeamitalia.
Vuonna 1959 Sille voitti pronssia Balkanin-mestaruuskilpailuista.
Ruy López de Segura

Rodrigo (Ruy) López de Segura (1540 Zafra – 1580) oli espanjalainen piispa ja shakinpelaaja. Hänen vuonna 1561 julkaistu kirjansa "Libro de la invención liberal y arte del juego del Axedrez" oli myöhemmin Euroopassa yksi shakin perusteoksista.
Ruy López de Segura syntyi Zafrassa lähellä Badajozia. Hän opiskeli ja asui Salamancassa. Monet pitävät häntä ensimmäisenä epävirallisena shakin maailmanmestarina. Hän voitti ensimmäisen modernin shakkiturnauksen Madridissa, mutta hävisi tittelinsä myöhemmin roomalaiselle lakimiehelle, Leonardo di Bonalle.
Hänen mukaansa on nimetty espanjalainen peli sekä venäläisen pelin muunnelma: 1.e4 e5 2.Rf3 Rf6 3.Rxe5 De7.
Göttingenin käsikirjoitus

Göttingenin käsikirjoitus on varhaisin tunnettu kokonaan modernille shakille omistettu työ. Latinaksi kirjoitettua 33-sivuista käsikirjoitusta säilytetään Göttingenin yliopistossa Saksassa. Sivut 1–15 käsittelevät shakkiavauksia, sivu 16 on tyhjä ja sivut 17–31 sisältävät 30 shakkiongelmaa diagrammeineen ja ratkaisuineen.
Käsikirjoituksen tekijästä tai kirjoitusajankohdasta ei ole selvyyttä, mutta sen on arveltu olevan peräisin joko vuosilta 1500–1505 tai vuodelta 1471. Käsikirjoituksessa käytetään jo modernin shakin sääntöjä, joita ei erikseen selitetä, joten sääntöjen on oletettu jo vakiintuneen sen kirjoittamisen aikaan.
Dragørin kunta

Dragør on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 14 508 asukasta, ja sen pinta-ala oli 18,3 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Dragør.
Seurakunnat.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Kassa

Kassa on tuotteita tai palveluita tarjoavassa liikkeessä sijaitseva paikka, jossa asiakas voi maksaa ostamansa tuotteet tai palvelut. Kassapisteessä on kassapöytä, kassakone ja henkilö, joka hoitaa kassatoimintaa. Kassalla on myös yleensä rajoitetun osto-oikeuden tavarat (esimerkiksi tupakkatuotteet).
Kassassa voi maksaa tyypillisesti rahalla, pankkikortilla tai luottokortilla. Kassa voi ottaa vastaan myös kuponkeja, joilla saa tuotteita / palveluja ilmaiseksi tai alennettuun hintaan. Rahalla maksettaessa kassa antaa takaisin vaihtorahat. 
Kassalta voi myös nykyään nostaa rahaa pankkikorttiostosten yhteydessä. 
On olemassa myös automaattikassoja, joissa asiakas lukee ostosten viivakoodit ja maksaa itse kassalla.
Henry Bird

Henry Edward Bird (14. heinäkuuta 1830 – 11. huhtikuuta 1908) oli englantilainen shakinpelaaja ja shakkikirjailija. Hän syntyi Portseassa, Hampshiressa.
21 vuoden ikäisenä Bird kutsuttiin ensimmäiseen kansainväliseen turnaukseen, joka pidettiin Lontoossa vuonna 1851. Hän myös osallistui turnauksiin Wienissä ja New Yorkissa. Vuonna 1858 hän hävisi ottelun Paul Morphya vastaan, mutta jatkoi pelaamistaan huipputasolla vielä 50 vuotta. Bird ei koskaan ollut ammattilainen shakissa, mutta hänen on sanottu eläneen silti pelille. Vuonna 1876 hän sai ensimmäisen erinomaisuuspalkinnon pelistään James Masonin kanssa.
Birdin kirjoittamaan shakkikirjallisuuteen kuului muun muassa "Chess History and Reminiscences". Hän kirjoitti myös kirjan "An Analysis of Railways in the United Kingdom".
Birdin mukaan on nimetty Birdin avaus sekä Birdin puolustus espanjalaisessa pelissä.
Hionta

Hionta on kappaleen viimeistelytekniikka, jossa kappaleen pintaa tasoitetaan tasaisemmaksi. Tavallisesti hionnassa käytetään hiomapaperia, jota valmistetaan erikseen puun ja metallin hiomiseen. Metallin hiomisessa käytetään öljyä, emulsioita tai synteettisiä nesteitä siirtämään lämpöä ja pienentämään työkappaleen kulumista.
Hionnassa lastuamisnopeus on suuri ja lastuamissyvyys vastaavasti pieni. Lastuamislämpötila on korkea ja suurin osa lämmöstä siirtyy työkappaleeseen. Hionta vaatii paljon energiaa, mutta irrottaa vain pienen määrän ainetta.
Hionta perustuu hiovan aineen pieniin särmiin, jotka irrottavat pieniä määriä ainetta työstökappaleen pinnasta. Hiovan aineen rakeiden välit toimivat hiotun aineen varastona. Hiovan aineen käyttökelpoisuus perustuu pääosin rakeiden väliseen tilaan ja sen kykyyn ottaa vastaan ainetta hiotusta kappaleesta. Hiovan aineen esimerkiksi hiomapaperin voi puhdistaa aukaisemalla hiomapaperi jollakin toisella hiomismenetelmällä kuten teräsharjalla. Tällöin hiomapaperi on jälleen käyttökelpoinen, mikäli rakeita on jäänyt jäljelle.
Kiviä hiotaan kivikoneella kaksi kertaa. Ensimmäisessä hionnassa käytetään piikarbidi- tai timanttilaikkaa ja toisessa hionnassa 220-360 mm korkeaa hiontalaikkaa ja vettä. Lisäksi kiviä hiotaan vesihiontapaperilla.
Puunhionta täytyy tehdä pitkittäin puun syihin nähden, jotta puun pinta ei naarmutu. Tämän asian suhteen tulee olla tarkka, kun hiotaan kappaletta, jossa on pitkittäisiä ja poikittaisia puupintoja ja hiotaan pintojen saumakohtia. Näiden kohtien hiominen onnistuu parhaiten epäkeskohiomakoneilla. Hiomapapereilla puuta voidaan hioa nopeasti ja tarkasti.
Metallinhiontaan sopivia menetelmiä ovat reikähionta, pyöröhionta, CNC hionta ja tasohionta. 
Historiaa.
Neoliittistä kautta on kutsuttu myös "hiotun kiven kaudeksi", sillä tuolloin edistyttiin vähitellen kiven lohkomisesta sen hiontaan. Vuoden 3000 eaa. paikkeilla alettiin keksiä erilaisia pyöriviä tahkoja, jotka tekivät kappaleiden hionnasta tehokasta. Tämän myötä syntyi myös korukivien hionta, kun huomattiin karkeapintaisen kivenkappaleen muuttuvan sileäksi hiottuna värikkääksi ja valoa kauniisti taittavaksi ”jalokiveksi”.
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten 25 metrin olympiapistooli

Miesten 25 m olympiapistooli ammuttiin Soulin olympialaisissa 22.-23. syyskuuta 18. kerran olympialaisissa. Kilpailun voitti Neuvostoliiton Afanasijs Kuzmins tuloksella 698 (598+100), joka on uusi finaali olympiaennätys.
Peruskilpailun jälkeen kärjessä finaaliin lähti neuvostoliittolainen Afanasijs Kuzmins 598 pisteellä. Hän ampui ensimmäisenä kilpailupäivänä täydet 300 pistettä ja toisena päivänä 298 pistettä. Finaalissa Kuzmins ampui täydet 100 pistettä ja voitti olympiakultaa uudella finaali maailmanennätyksellä. Hän jätti toiseksi ennakkosuosikki Ralf Schumannin, joka oli hallinnut edellis vuoden kansainvälisiä kilpailuita ylivoimaisesti. Pronssille ampui unkarilainen Zoltán Kovács. Moskovan 1980 kultamitalisti ja Los Angelesin 1984 hopeamitalisti Corneliu Ion jätettiin tylysti jaetulle sijalle 18. tuloksella 588. 
Suomen edustaja Jouni Vainio jäi vasta sijalle 31. huonon ensimmäisen päivän 4 sekunnin sarjan, johon hän ampui vain 82 pistettä, takia.
Frank Marshall (shakinpelaaja)

Frank James Marshall (10. lokakuuta 1877 – 9. marraskuuta 1944) oli shakin Yhdysvaltain-mestari vuosina 1909–1936 ja yksi maailman vahvimmista shakinpelaajista. 
Vuonna 1914 Pietarissa Marshall sai suurmestarin tittelin itseltään keisari Nikolai II:lta. Hän oli yksi viidestä alkuperäisestä tittelin saajasta. Muut olivat Emanuel Lasker, Aleksandr Alehin, Siegbert Tarrasch ja José Raúl Capablanca.
Marshallin mukaan on nimetty useita shakkiavausten muunnelmia. Marshallin gambiitti sekä toinen Marshallin gambiitti slaavilaisessa pelissä: 1.d4 d5 2.c4 c6 3.Nc3 e6 4.e4!?
Robert Mangold

Robert Mangold (s. 12. lokakuuta 1937 North Tonawanda, New York) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Mangold on toiminut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsenenä vuodesta 2001. 
Mangold piti ensimmäisen oman näyttelynsä Guggenheim-museossa vuonna 1971. Hänen työtään on esitelty useampaan otteeseen Whitneyn biennaalissa.
Hän on elokuvaohjaaja James Mangoldin isä.
Sin With Sebastian

Sin With Sebastian (oik. Sebastian Roth, s. 20. syyskuuta 1971 Neustadt an der Weinstraße) on saksalainen elektronista musiikkia esittävä artisti. 
Hän oli uransa huipulla 1990-luvun puolivälissä, jolloin hänen singlestään ”Shut up (And Sleep With Me)” tuli maailmankuulu. Kappale nousi monissa maissa listaykköseksi. Suomessa kappale nousi Suomen viralliselle listalle loppukesästä 1995 ja pysyi yhdeksän viikkoa, joista parhain sijoitus oli 1. sija viikolla 35. Muita hänen hittikappaleitaan ovat muun muassa ”Golden Boy” ja ”He Belongs to me”, jonka hän lauloi duettona Marianne Rosenbergin kanssa.
Artisti teki paluun vuonna 2007 julkaisemalla singlen ”Fuck you (I am in Love)”.
Luxor Hotel

Luxor Hotel on hotellikasino Las Vegas Stripillä Nevadassa. Hotellin omistaa MGM Resorts International. Las Vegas Monorail kulkee Luxor Hotelin kautta. 
Luxor Hotelin teemana on nimensä mukaisesti muinainen Egypti. Hotellialueella on pyramidirakennuksen lisäksi kaksi zikkuratia muistuttavaa tornia ja niiden lisäksi massiivinen kopio Gizan sfinksistä ja suuri obeliski. Osa Egypti-aiheisista näyttelykohteista on siirretty museoon. Pyramidin huipulla on valokeila, jonka lämpötila on noin 150 °C (300 °F) ja valovoimaltaan 42,3 miljardia kandelaa.
Hotellin pyramidin alla on näytteillä alkuperäisiä tavaroita Titanicilta, Titanicin laivan osien ja jäävuoren jäljennöksiä sekä tilaa myös muille näyttelyille.
Samuel Reshevsky

Samuel Herman Reshevsky (26. marraskuuta 1911 – 4. huhtikuuta 1992) oli puolalainen shakin ihmelapsi ja myöhemmin johtava yhdysvaltalainen shakin suurmestari. Hän voitti Yhdysvaltojen shakkimestaruuden kuusi kertaa peräkkäin, ja hävisi tittelinsä vuonna 1973. 
Kaikkiaan hän voitti kahdeksan kertaa Yhdysvaltain shakin mestaruuden. Hän kilpaili shakin maailmanmestaruudesta 1930-luvun puolivälistä 1960-luvun puoliväliin: 
Hän sijoittui kolmannelle sijalle vuoden 1948 shakin maailmanmestaruusturnauksessa ja toiseksi vuoden 1953 ehdokkaiden turnauksessa. Kaiken kaikkiaan hän osallistui kolme kertaa (1948, 1953, 1968) maailmanmestaruusturnaukseen. 
Hän oli myös shakkikirjailija.
Reshevsky syntyi Ozorkówissa Łódźin lähellä (silloinen Venäjän keisarikunta, nykyinen Puola) Hän kuoli New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Artur Jusupov

Artur Jusupov (, s. 13. helmikuuta 1960Moskova, Neuvostoliitto) on saksalainen shakin suurmestari sekä shakkikirjailija. Hänen paras Elo-lukunsa on ollut 2 680.
Jusupovia on valmentanut ja mentoroinut Mark Dvoretski, jota pidetään maailman parhaana shakkivalmentajana. Jusupov on myöntänyt Dvoretskin vaikutuksen olevan suuressa osassa hänen menestyksessään. He perustivatkin yhdessä Dvoretski–Jusupov-shakkikoulun, jonka oppilaisiin on kuulunut muun muassa Pjotr Svidler.
Jusupov on toiminut myös Viswanathan Anandin sekä Peter Lekon avustajana heidän tavoitellessaan shakin maailmanmestaruutta.
Petr Hába

Petr Hába (s. 6. tammikuuta 1965) on tšekkiläinen shakin suurmestari. Hän sai suurmestarin arvonimen vuonna 1997.
Valeri Bondarenko

Valeri Bondarenko (s. 22. huhtikuuta 1953 Narva, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapallovalmentaja.
Valmentajana.
Bondarenko on luotsannut seurajoukkueita päävalmentajana vuodesta 1991. Pisimmät pestit ovat olleet FC Norma Tallinnassa, FC Levadiassa sekä Trans Narvassa. Viron ja Suomen lisäksi Bondarenko on valmentanut pariin otteeseen Venäjällä. Valmentajana Bondarenkolla on myös paljon kansainvälistä kokemusta, sillä hänen valmentamansa joukkueet ovat usein olleet UEFA:n Mestarien liigan karsinnoissa, UEFA-cupissa, UEFA-cupin karsinnoissa sekä Intertoto-cupissa.
Bondarenko on ollut myös Viron maajoukkuetehtävissä. Hän toimi A-maajoukkueen apuvalmentajana vuosina 1993–1994, sekä 18-vuotiaiden maajoukkueen apu- ja päävalmentajana vuosina 1998–1999. Bondarenko on saanut UEFA:n pro-lisenssin vuonna 2007.
14. huhtikuuta 2008 RoPS ilmoitti tehneensä hänen kanssaan 1+1-vuotisen sopimuksen. RoPS:aan Bondarenko siirtyi Viron pääsarjan Trans Narvasta sopimuksessaan olevan pykälän turvin, joka sallii valmentajan siirtymisen ulkomaille kesken kauden.
27. lokakuuta 2008 RoPS käytti option Bondarenkon sopimuksesta. 27. lokakuuta syntynyt uusi sopimus oli 1+1-vuotinen. 27. toukokuuta tasan puoli vuotta uuden sopimuksen tekemisestä Bondarenko sai potkut Rovaniemen Palloseuran päävalmentajan tehtävistä. Hänen tilalleen astuivat toistaiseksi päävalmentajan tehtäviä hoitamaan Mika Lumijärvi sekä Zeddy Saileti. Vuosina 2009–2010 Bondarenko valmensi Trans Narvaa. Tammikuussa 2011 hän siirtyi valmentamaan ruotsalaista Syrianskaa.
Glostrupin kunta

Glostrup on pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 23 308 asukasta, ja sen pinta-ala oli 13,3 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Glostrup.
Kunta kuuluu Hovedstadsområdetin suurkaupunkialueeseen. Glostrupin kirkko on peräisin 1100-luvulta.
Saints &amp; Sinners (Whitesnaken albumi)

Saints &amp; Sinners on vuonna 1982 julkaistu Whitesnaken albumi. Vaikka albumi ylsikin Britanniassa listan top 10:een, se ei onnistunut toistamaan toiselle sijalle yltäneen edellisen levyn menestystä.
Kappaleet ”Crying in the Rain” ja ”Here I Go Again” levytettiin myöhemmin uudelleen "1987"-albumille.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli