Rietberg

Rietberg on kaupunki Güterslohn piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksan länsiosassa. Kaupungin teollinen rakenne on monipuolinen. Rietbergin historiallisen kantakaupungin ilmettä hallitsevat ristikkotalot, joiden mukaan kaupunki on saanut talojen kolmiopäätyihin viittaavan oheisnimen "Stadt der schönen Giebel".
Maantiede.
Rietberg sijaitsee osavaltionsa koillisosassa Emsin yläjuoksun varrella itäisen Münsterlandin tasangolla. Kaupungin etäisyys Güterslohsta on noin 10 kilometriä kaakkoon, Bielefeldistä noin 25 kilometriä etelälounaaseen ja Dortmundista noin 75 kilometriä koilliseen. Lähes kolme neljäsosaa Rietbergin pinta-alasta on maatalousmaata. Rietbergin korkein kohta on 93 metriä mpy ja matalin 74 metriä mpy.
Rietberg koostuu seitsemästä kaupunginosasta. Kantakaupunki Rietbergissä asuu lähes kolmasosa väestöstä, Mastholtessa ja Neuenkirchenissä kummassakin noin viidesosa. Muut kaupunginosat ovat Bokel, Westerwiehe, Varensell ja Druffel.
Rietberg kuuluu Nordrhein-Westfalenin koillisosan kattavaan noin kahden miljoonan asukkaan Ostwestfalen-Lippen alueeseen, joka vastaa Detmoldin hallintopiiriä.
Historia.
Rietbergin alueella on asuttu jo kivikaudella. Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on noin vuodelta 1100 muodossa Rietbike. Nimen jälkiosa palautuu puroa tarkoittavaan sanaan Bach. Ried tarkoittaa ruokoa. Linnoituksia alueella oli jo 1000-luvulla, ja tyypilliseen tapaan linnoituksen ympärille alkoi vakiintua asutusta. Rietbergin kreivikunta, Grafschaft Rietberg, perustettiin 1237 ja lakkautettiin 1807. Ensimmäinen kreivi oli Konrad I, joka kuoli 1200-luvun lopulla. Kreivikuntaa hallittiin Schloss Rietbergistä, joka rakennettiin 1300-luvulla. Rietbergin suvun viimeinen kreivi Johann II kuoli vankeudessa Kölnissä 1562. Suku jatkui naislinjaisena Johann II:n tyttärien Armgardin ja Walburgisin kautta. Itä-Friisian kreivi Enno III (1563–1625) sai jalansijaa Rietbergissä, kun hän nai Walburgisin 1581. Enno III oli luvattu Walburgisille jo 14-vuotiaana.
Napoleonin aikana 1800-luvun alussa Rietberg kuului lyhytikäiseksi jääneeseen Westfalenin kuningaskuntaan. Rietbergistä tuli osa Preussia 1815. Amt Rietberg perustettiin 1843. Rietbergin väkiluku oli tuolloin noin 2 500, ja se menetti virallisesti asemansa kaupunkina: paikkakuntaa kutsuttiin sitä vastoin termillä Titularstadt aina toisen maailmansodan loppuun. Kristalliyönä marraskuussa 1938 Neuenkirchenin synagoga poltettiin, ja seuraavana yönä sytytettiin juutalaisten asuin- ja liiketaloja liekkeihin. Toisen maailmansodan aikana Rietbergiin kohdistettiin erinäisiä pommituksia. Yhdysvaltain joukot saavuttivat kaupungin huhtikuussa 1945, jolloin kansallissosialismin kausi päättyi. Sodan jälkeen Rietberg kehittyi rivakasti, ja vuoden 1970 kuntaliitosten myötä se sai nykyisen muotonsa.
Rietbergin keskiaikainen renessanssilinna Schloss Rietberg, joka tunnetaan myös nimellä Schloss Eden, purettiin 1803. Arkkitehtonisesti näyttävä raatihuone valmistui noin vuonna 1800, julkisivun katettu portaikko on vuodelta 1915. Alkuperäinen raatihuone kuitenkin purettiin 1977, ja nykyinen rakennus on sen kopio.
Rietbergin merkittävin historiallinen rakennus on kreivitär Maria Ernestine Franziska von Kaunitz-Rietbergin rakennuttama Johannes-kappeli, joka vihittiin käyttöön 1748.
Talous ja liikenne.
Rietbergin talous perustuu monipuoliseen toimialarakenteeseen ja keskisuuriin yrityksiin. Tärkeimmät toimialat ovat huonekaluteollisuus, koneenrakennus ja elintarviketeollisuus. Erityyppiset palvelusektoriin luokiteltavat toimialat työllistävät runsaimmin.
Lähimmät rautatieasemat ovat Rheda-Wiedenbrückissä ja Güterslohssa noin 10–15 kilometrin etäisyydellä. Moottoritiet BAB 2, BAB 33 ja BAB 44 kulkevat Rietbergin läheltä. Kaupungin pyörätieverkko on erinomainen, ja sen linjauksissa on huomioitu etenkin työpaikkakeskittymien helppo saavutettavuus.