tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leivonnainen

Leivonnainen on leipomalla tehty jauhopohjainen ruokatuote. Leivonnainen voi olla makea tai suolainen, mutta nimitystä käytetään yleisimmin makeista leivonnaisista. Jotkin leivonnaiset ovat saavuttaneet perinneruoan aseman. Pientä leivonnaista sanotaan leivokseksi. Kahvin tai muun juoman kanssa usein syötyjä leivonnaisia sanotaan kahvileiviksi
Tietyt leivonnaiset liittyvät kiinteästi johonkin ajankohtaan. Esimerkiksi Suomessa syödään laskiaisena perinteisesti laskiaispullia, vappuna tippaleipiä ja jouluna piparkakkuja.
Useat leivonnaiset ovat saaneet nimensä jonkun henkilön mukaan tai ovat tulleet tunnetuksi yksittäisten tapausten johdosta. Aleksanterinleivos sai nimensä Aleksanteri I:n vierailtua Turussa. Pavlova-leivos taas sai nimmensä venäläisen ballerinan Anna Pavlovan herätettyä ihastusta australialaisessa keittiömestarissa. Sacherkakun kehitti itävaltalainen Franz Sacher. Myöhemmin kakusta kehitettiin pienempi versio, Sacherleivos. Napoleoninleivos oli nimetty alun perin kotikaupunkinsa Napolin mukaan ja myöhemmin se muotoutui Ranskassa muotoon Napoleon. Eräs tietyn henkilön mukaan nimetty leivonnainen on myös Runebergintorttu. Ranskasta peräisin oleva Bebe-leivos tuli tunnetuksi Suomessa, kun vaasalainen Svenssonin konditoria alkoi valmistaa sitä. Suklaakakun eräs muoto on Ruotsissa 1970-luvulla syntynyt mutakakku. Pienempiä suklaaleivonnaisia ovat esimerkiksi Yhdysvalloista peräisin olevat browniet. Yhdysvalloista ovat peräisin myös muffinssit ja kuppikakut. Kahvikakkuihin kuuluu hedelmäkakku, jonka englantilaisversio sopii joulupöytään. Lähi-idässä perinteisesti tunnettu leivos baklava syntyi Assyriassa 800-luvulla ja levittäytyi lopulta Balkanin niemimaalle saakka. Kreikassa leivokseen alettiin käyttää filotaikinaa. Esimerkki Lähi-idän leivonnaisista ovat jogurttipohjaiset pitsimäiset sahramileivonnaiset, jotka koristellaan pistaasipähkinöiden, tillin ja sokerin seoksella. Kaakkois-Aasiassa leivonnaisiin käytetään yleensä riisijauhoja ja kookosmaitoa. Thaimaassa käytetään paljolti myös tapiokajauhoja ja palmusokeria. Eräs kakkumuoto on juustokakku, josta on esimerkki japanilainen valkosuklaata sisältävä juustokakku.
Suolaisiin leivonnaisiin kuuluu monenlaisia piiraita, kuten ranskalainen kinkkupiiras quiche lorraine Suolaisista piirakoista on esimerkki myös tanskalainen voileipäkakkumainen smörrebröd-lohipiirakka. Varsinaisia voileipäkakkuja on monenlaisia, kuten vege-keikauskakku Marokossa tunnetaan lehtitaikinasta tehty pastilla-piiras, joka on usein juhlaruoka. Jotkut suolaiset leivonnaiset sisältävät juustoa. Ranskassa syntyi vehnäjauhoista tehdyt sämpylämäiset juustopallolevonnaiset, joiden pohjalta Brasiliassa ryhdittiin tekemään juustopalloleivonnaisia tapiokajauhoista. Juustoisia pikkuleipiä ovat myös täytetyt pepperoni-juustokeksit.
Laskiaispulla

Laskiaispulla on pulla, joka on nykyään täytetty kermavaahdolla ja joko mantelimassalla tai hillolla. Se on muunnelma saksalaisesta "Heißweckesta". 
1700-luvulta olevan ruotsalaisen reseptin mukaan (nykymaun mukaan vain vähän) makeassa laskiaispullassa ei ollut täytettä ja se tarjoiltiin lämpimässä maidossa syvällä lautasella. 
Näin se syötiin usein Suomessakin maaseudulla vielä 1950-luvulla. 
Mantelimassaa pullaan lisättiin 1800-luvun lopussa. Konditoriat lisäsivät kermavaahtoa vasta 1900-luvulla. 
Laskiaispullia on tarjoiltu lämpimässä maidossa jo 1700-luvulla vuoden ajasta riippumatta jälkiruokana rikkaille. Pulla leivottiin hienoista valkoisista vehnäjauhoista, joihin vain varakkailla oli varaa. 
Mausteina käytettiin siihen aikaan joskus vähän suolaa (nykymaun mukaan vain vähän) makean pullan vastapainoksi ja joillakin Ruotsin alueilla kanelia. 
Laskiaispullat levisivät Suomeen vasta 1900-luvun alkupuoliskolla ja alun perin vain ruotsinkielisten rannikkoseuduille. Pulavuosina mantelimassa on korvattu usein hillolla sen vaikean saatavuuden ja korkean hinnan vuoksi, mutta ruotsinkielisissä suomalaisissa perheissä mantelimassa on edelleen tavallisempi. Ruotsissa täytteenä on aina mantelimassaa, mutta hilloversioita syödään Suomen lisäksi usein myös Norjassa ja Tanskassa.
Suomessa suurin osa laskiaispullista myydään hillon kera. Mantelitäytettä suositaan vain hyvin tarkasti rajautuneella alueella Vaasan rannikolla, jossa ruotsinkieliset kunnat Vöyri, Uusikaarlepyy, Mustasaari, Närpiö, Maalahti ja Korsnäs muodostavat mantelin vyöhykkeen.
Laskiaispulla on perinneleivos, ja sitä syödään laskiaisena, kuten myös hernekeittoa.
Ruotsissa laskiaispullan nimi on "semla". Virossa tunnetaan se nimellä "vastlakukkel". Suomenruotsiksi sanotaan "fastlagsbulle".
Alia al Hussein

Alia Baha ed Din Toukan () (25. joulukuuta 1948 Kairo, Egypti – 9. helmikuuta 1977 At Tafilah, Jordania) oli Jordanian kuninkaan Husseinin kolmas vaimo. 
Alia Baha ed Din Toukanin isä oli suurlähettiläs Bahauddin Toukan ja Alia syntyi Kairossa, Egyptissä. Vuonna 1972 hän nai Jordanian kuningas Husseinin ja otti nimekseen Alia al Hussein (). New Yorkissa opiskellut Alia piti nopeista autoista, vesihiihdosta ja farkuista, joka herätti huomiota konservatiivisessa Jordaniassa. Alia kuoli helikopterionnettomuudessa matkalla At Tafilahista Ammaniin 9. helmikuuta 1977. 
Husseinilla ja Alialla oli kaksi omaa lasta ja yksi adoptoitu:
Lanttulaatikko

Lanttulaatikko on suomalainen perinneruoka, jota syödään erityisesti joulun aikaan muiden jouluruokien ohella. Perinteinen lanttulaatikko on valmistettu lantusta, vedestä, suolasta, korppujauhoista, kananmunasta, kermasta, siirapista ja voista, ja mausteina käytetään esimerkiksi inkivääriä, kanelia tai muskottipähkinää. Kaupan valmiissa lanttulaatikoissa ei usein ole kananmunaa, kermaa eikä voita.
Lanttulaatikko on ollut suomalaisten jouluruokaa jo keskiajalta, porkkanalaatikko on yleistynyt sitä myöhemmin.
Hämeen murteessa ruoka tunnetaan nimellä "räätikkäloora".
Pekka Hyttinen

Pekka Henrik Hyttinen (13. tammikuuta 1944 Viipuri – 14. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja, aiemmin Herttoniemen Urheilijoita.
Hyttinen voitti 110 metrin aitojen Suomen mestaruuden vuonna 1966 ajalla 14,7 . Vuonna 1964 hän saavutti pronssia Kalevan kisoissa Matti Harrin voittaessa ja samaten vuonna 1967 Antti Lanamäen voittaessa. Miesten maaotteluissa Hyttinen oli mukana seitsemän kertaa.
Hyttinen oli kauppatieteiden kandidaatti. Hänen lempinimensä oli "Pikku-Pekka". Hyttinen kuoli vuonna 2021 ja hänet on haudattu Helsingissä Malmin hautausmaalle.
Maksalaatikko

Maksalaatikko on suomalainen perinneruoka. Maksalaatikko on vakiinnuttanut asemansa myös ympärivuotisena ruokalajina. Maksalaatikon valmistukseen käytetään muun muassa riisiä, voita tai margariinia, siirappia, kananmunaa, sipulia ja jauhettua maksaa sekä rusinoita.
Laatikko tarjotaan perinteisesti sulattaen kirnuvoita sen päälle ja joskus hapankarvaista marjoista, kuten puolukasta tai karpaloista, tehdyn soseen kanssa. Tämä heijastelee varhaissuomalaista elintapaa, jossa helposti säilyvät elintarvikkeet, kuten voi ja happamat marjasoseet, tyydyttivät vitamiinintarvetta yli talven samalla, kun sisäkasvatukseen sopivat eläimet, kuten sika, teurastettiin yhteen tai kahteen otteeseen talven yli muiden ravintoaineiden saannin takaamiseksi.
Myös maksalaatikon valmistustapa seuraa aikaisen maatalousyhteiskunnan rytmejä: se on leimallisesti uunin jälkilämmössä varovasti haudutettu sekä hitaasti pinnaltaan ruskistettu ruokalaji. Alun perin se lienee ollut tapa käyttää sian tai suuremman metsäriistan sisäelimiä yhdessä nauriin kanssa eräänlaiseksi pataruoaksi, hieman kuten Itä-Suomessa on syntynyt lihaisempi karjalanpata. Riisin ja rusinoiden saavuttua Suomeen siitä on sittemmin jalostunut nykymuotoinen kiinteä, makeanomainen laatikkoruoka.
Saarioinen aloitti maksalaatikon valmistuksen 1957. Aluksi maksalaatikoita myytiin suoraan pakettiautosta joitakin kymmeniä rasioita päivässä.
Vuonna 2015 tehdyssä tutkimuksessa maksalaatikko oli suosituin einesruoka, etenkin yli 30-vuotiaiden keskuudessa.
Porkkanalaatikko

Porkkanalaatikko on suomalainen perinneruoka, jota syödään erityisesti jouluna muiden jouluruokien ohella. Porkkanalaatikossa keskeisimmät ainekset ovat soseeksi keitetty porkkana sekä riisistä, mannaryynistä tai ohraryyneistä tehty puuro. Nämä sekoitetaan ja laitetaan uuniin astiassa. Lisäksi voidaan käyttää suolaa, sokeria tai siirappia, joskus myös kananmunaa, maitoa ja voita. Ruoka maustetaan yleisimmin valkopippurilla ja muskottipähkinällä, ja pinnalle voidaan ripotella korppujauhoa tai mantelilastuja.
Porkkanalaatikko on ollut suomalaisten jouluruokaa 1800-luvulta asti. 1980-luvulla se valittiin yhdeksi Järvenpään, Tuusulan ja Utajärven pitäjäruoista.
Bill Rowling

Wallace Edward ”Bill” Rowling (15. marraskuuta 1927 – 31. lokakuuta 1995) oli uusiseelantilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä runsaan vuoden ajan vuosina 1974–1975.
Rowling syntyi Motuekassa. Hän opiskeli Nelson Collegessa ja Canterburyn yliopistossa. Hänet valittiin maansa pääministeriksi Norman Kirkin kuoltua vuonna 1974. Hän toimi virassaan joulukuuhun 1975 saakka, jolloin hänet korvasi Robert Muldoon. Ennen pääministerin virkaansa Rowling oli toiminut muun muassa Uuden-Seelannin talousministerinä. Hän kuoli syöpään vuonna 1995.
Rowling oli vuodesta 1951 lähtien naimisissa Glen Elna Reevesin kanssa. He saivat neljä lasta.
Uvs Nuur

Uvs Nuur (, , ) on järvi Keski-Aasiassa. Se sijaitsee pääosin Mongoliassa, mutta osittain myös Tuvan tasavallan alueella Venäjällä. Järven pinta-ala on 3 350 neliökilometriä ja se on Mongolian suurin järvi. Järvi sijaitsee 759 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen keskisyvyys on 6 metriä. Uvs Nuurilla ei ole laskujokea ja sen vesi on hyvin suolaista. Järveen virtaa jokia idästä Hangaivuorilta ja lännestä Altailta. Järvi on Uvs Nuurin altaan keskus. Allas lisättiin vuonna 2003 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Sijainti, koko ja geologia.
Uvs Nuur sijaitsee ylänköalueella Mongoliassa ja pieneltä osaltaan Venäjällä. Se on Mongolian suurin järvi, ja sen pinta-ala on 3 350 neliökilometriä. Se on 759 metrin korkeudessa, ja sen keskisyvyys on vain 6 metriä. Sen pituus on 84 kilometriä ja leveys 79 kilometriä.
Uvs Nuur on historiansa aikana ollut paljon suurempi. Suurimmillaan se on ollut 35 500 neliökilometrin laajuinen ja 740 metriä syvä. Muinainen maankohoaminen kuitenkin erotti Uvs Nuurin ja sen eteläpuolelle muodostuneen Kirgis Nuurin altaan, mikä aiheutti myös veden vähenemisen. Alueen kuivuminen ja haihtuminen ovat hiljalleen laskeneet Uvs Nuurin pintaa ja aiheuttaneet sen suolaisuuden. Uvs Nuurin suolaisuus vaihtelee 3 ja 35 ppt:n välillä.
Uvs Nuur on laskujoeton järvi, ja se saa vetensä ympäröivä allasta reunustavilta vuorilta. Altaan länsipuolella on Altai ja itäpuolella Hangaivuoret. Hangaivuorilta Uvs Nuuriin laskevat Baruntara Gol, Nariin Gol ja Tesiin Gol sekä Altailta Harhiraajoki ja Sangil Gol.
Luonto.
Uvs Nuur on merkittävä muuttolintujen levähdyspaikka. Siellä elää noin 46 vesilintua, mutta 215 lintulajia käy järvellä muuttojen aikana. Järvi ja sen ympäristö on luokiteltu Ramsarin sopimuksen alaiseksi merkittäväksi kosteikoksi. Järven lintulajeja ovat muun muassa uhanalaiset valkopääsorsa ja joutsenhanhi. Sen kalalajistoon kuuluvat puolestaan kotoperäiset särkiin kuuluvat "Oreoleuciscus"-suvun kalat altainseipi, "O. pewzowi" ja "O. humilis".
Esko Olkkonen

Esko Olavi Olkkonen (18. helmikuuta 1948 Haapajärvi – 14. huhtikuuta 2007 Oulu) oli suomalainen aitajuoksija ja urheiluvalmentaja.
Olkkonen voitti 110 metrin aitojen Suomen mestaruuden vuonna 1970 ajalla 15,0 sekuntia.
Olkkonen toimi pitkään valmentajana, valmentaen muun muassa pika- ja aitajuoksijoita (muun muassa Arto Bryggarea ja Markku Kukkoahoa) ja toimien jalkapalloilijoiden kuntovalmentajana. 
Olkkonen valmensi myös pikajuoksija Ville Vakkuria, joka kärysi dopingista vuonna 2001. Vakkurin mukaan hän aloitti dopingin käytön jo 17-vuotiaana Olkkosen kehotuksesta.
Boeing YC-14

Boeing YC-14 on Boeingin osana Advanced Medium STOL Transport -projektia tarjoama vaihtoehto Yhdysvaltain ilmavoimille keskipitkän matkan kehittyneeksi STOL-kuljetuskoneeksi, jonka oli määrä korvata Lockheed C-130 Hercules Yhdysvaltain yleisenä STOL-kuljetuslentokoneena. Koneen aerodynamiikassa hyödynnettiin Coandă-ilmiötä ja moottorit oli sijoitettu siiven päälle, kuten myöhemmin esitellyssä Antonov An-72:ssa.
Kaikkiaan kaksi YC-14:ää rakennettiin. Myös McDonnell-Douglasin YC-15 täytti konetyyppitarjouspyynnön vaatimukset tai ylitti ne, mutta hankintaohjelma peruutettiin ennen kuin kumpikaan tarjokkaista valittiin.
Black Celebration

Black Celebration on Depeche Moden viides albumi, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 1986. Levyn teemat käsittelivät nyt entistä synkempiä aiheita kuin aikaisemmilla levyillä. Black Celebrationia pidetään menestyneenä syntikkapopin ja goottirockin sekoituksena. Se äänitettiin ja miksattiin Hansan studioilla Länsi-Berliinissä aivan Berliinin muurin varjossa.
Levy on ainoa Depeche Moden albumi, jolla on nimikappale. Depeche Modella on kuitenkin kolme muuta albumia, joiden nimet löytyvät kappaleiden teksteistä: "Construction Time Again", "Some Great Reward" ja "Playing the Angel". "Black Celebrationilla" on myös eniten Martin Goren tulkitsemia Depeche Moden kappaleita, kuten ”A Question of Lust”, ”Sometimes”, ”It Doesn't Matter Two” ja ”World Full of Nothing”. Loput kappaleet laulaa Dave Gahan. Levyä on myyty yli 4 miljoonaa kappaletta.
Kansitaide.
Kaikilla tähän mennessä julkaistuilla Depeche Mode -albumeilla, eli "Speak &amp; Spell", "A Broken Frame", "Construction Time Again" ja "Some Great Reward" (sekä kokoelmalla "People Are People" ja "Construction Time Again" -levyltä lohkaistulla singlellä "Love, In Itself"), levyn kannen valokuva oli ollut Brian Griffinin tuotantoa – niin myös "Black Celebrationilla". "A Broken Frame" -levyn kansi jopa valittiin Life-lehden keräilynumeron kanteen (The World's Best Photographs 1980–1990). Mutta jostakin syystä tämän levyn jälkeen yhtye ja Griffin eivät enää juuri tehneet yhteistyötä. Griffinin jälkeen levynkansia on työstänyt muun muassa Anton Corbijn. Griffinin mukaan "Corbijn norkoili aina maisemissa valmiina iskemään kyntensä saaliiseen. Lopulta menetin hänelle yhtyeitä, joiden kanssa tein yhteistyötä".
David Lange

David Russell Lange ['lɒŋi] (4. elokuuta 1942 Thames, Uusi-Seelanti – 13. elokuuta 2005 Auckland, Uusi-Seelanti) oli Uuden-Seelannin pääministeri vuosina 1984–1989. 
Lange syntyi Thamesissa saksalaissyntyisen tohtorin pojaksi. Perhe muutti Langen ollessa nuori Otahuhuun, Aucklandiin. Lange opiskeli Aucklandin yliopistossa lakitiedettä ja valmistui vuonna 1965. Vuonna 1968 hän meni naimisiin Naomi Cramptonin kanssa. Lange valittiin parlamenttiin vuonna 1977. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1984–1989. Häntä edelsi Robert Muldoon ja seurasi Geoffrey Palmer. Vuonna 1989 Langelle tuli avioero hänen vaimonsa kanssa. 
Lange kärsi lähes koko elämänsä ajan liikalihavuudesta ja sen mukanaan tuomista terveysongelmista. 1990-luvulla hänen terveydentilansa heikkeni: häntä vaivasivat diabetes ja munuaissairaudet. Hän kuoli amyloidoosiin ja munuaisvaurioon Middlemoren sairaalassa, Aucklandissa vuonna 2005.
Pentaani

Pentaani eli n-pentaani (C5H12) on suoraketjuinen alkaani sekä normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste. Pentaanin rakennekaava on CH3(CH2)3CH3, moolimassa 72,2 g/mol, sulamispiste −129 °C, tiheys 0,63 g/cm3, kiehumispiste 36 °C, itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 109-66-0. Pentaani liukenee erittäin hyvin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, etyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja kloroformiin. Yhdiste reagoi voimakkaiden hapettimien, kuten perkloraattien ja nitraattien, kanssa. 
Pentaania erotetaan maaöljystä tai -kaasusta tislaamalla. Se ja sen isomeeri isopentaani voidaan erottaa toisistaan erotuskolonnien tai molekyyliseulojen avulla. Pentaania käytetään teollisuusliuottimena, mutta tärkein käyttökohde on happokatalysoitu isomeroituminen isopentaaniksi. Sitä voidaan käyttää myös laboratoriokemikaalina sekä polymeeriteollisuudessa esimerkiksi polystyreenin ja polyuretaanin vaahdotuksessa.
Pentaanin isomeerisiä muotoja ovat isopentaani (2-metyylibutaani) ja neopentaani (2,2-dimetyylipropaani).
Robert Kotšarjan

Robert Sedraki Kotšarjan (, s. 31. elokuuta 1954) oli Armenian toinen presidentti vuosina 1998–2008. Hän oli myös Vuoristo-Karabahin presidenttinä 1994– ja Armenian pääministerinä 1997–1998.
Kotšarjan on kotoisin Stepanakertista, Vuoristo-Karabahin pääkaupungista, joka kuului Azerbaidžanin neuvostotasavaltaan. Hän palveli Neuvostoliiton armeijassa 1972–1974 ja valmistui Jerevanin polyteknillisestä instituutista sähkötekniikan osastolta erinomaisin arvosanoin 1982. Hän oli poliittisesti aktiivinen ja liittyi kommunistipuolueeseen ja toimi silkkitehtaiden komiteassa 1987–1989. Hän erosi puolueesta 1989.
Hän toimi Karabahin komiteassa, jonka tavoitteena oli irrottaa armeenien asuttama Vuoristo-Karabah Azerbaidžanista. Hänet valittiin edustamaan Karabahia Armenian korkeimpaan neuvostoon 1989–1994 ja nimettiin sen presidiumiin. Vuonna 1991 hänet valittiin Vuoristo-Karabahin korkeimpaan neuvostoon. Kun Vuoristo-Karabahin sota puhkesi vuonna 1992 Kotšarjan nimettiin Karabahin puolustuskomitean johtoon ja maan pääministeriksi. Vastahyökkäyksen jälkeen Karabah hallitsi aluettaan ja ympäröiviä alueita. Joulukuussa 1994 Vuoristo-Karabahin korkein neuvosto valitsi hänet vasta luotuun tasavallan presidentin tehtävään. Hänet valittiin uudelleen marraskuussa 1996.
Armenian presidentti Levon Ter-Petrosjan nimitti sotasankari Kotšarjanin Armenian pääministeriksi 20. maaliskuuta 1997. Azerbaidžanissa tekoa pidettiin provokaationa. Ter-Petrosjan ilmoitti syyskuussa 1997 hyväksyvänsä ETYJin rauhansuunnitelman, joka edellytti armenialaisten vetäytymistä puskurivyöhykkeeltä Vuoristo-Karabahin ulkopuolelta. Kotšarjanin johtamat kansallismieliset arvostelivat suunnitelmaa ja monet tasavaltalaisblokin edustajista kääntyivät presidenttiä vastaan. Suosionsa menettänyt Ter-Petrosjan erosi 3. helmikuuta 1998, jolloin Kotšarjanista tuli virkaatekevä presidentti.
Ylimääräiset presidentinvaalit järjestettiin 16. maaliskuuta 1998. Ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon pääsivät Kotšarjan ja Karen Demirtšjan. Kotšarjan voitti 30. maaliskuuta toisen kierroksen. Hänet valittiin uudelleen 5. maaliskuuta 2003.
Kotšarjan jatkoi neuvotteluja Azerbadžanin İlham Əliyevin kanssa Vuoristo-Karabahin tilanteesta. Hän ei kuitenkaan kannata ETYJin kehittelemää rauhansuunnitelmaa. Hän on ehdottanut yhteistyön tiivistämistä IVY:n maiden kanssa ja yhtenäistänyt Vuoristo-Karabahin ja Armenian taloutta ja koulutusta. Kotšarjanin hallitus on vaatinut Turkkia tunnustamaan armenialaisten kansanmurhan 1915.
Vaalit seuraavan presidentin valitsemiseksi järjestettiin 19. helmikuuta 2008. Voittajaksi julistettiin pääministeri Serž Sargsjan, joka sai ensimmäiselle kierroksella yli puolet äänistä. Opposition edustajat kiistivät tuloksen ja järjestivät mielenosoituksia, kunnes 1. maaliskuuta 2008 Kotšarjan määräsi maahan poikkeustilan. Yhteenotossa poliisin ja mielenosoittajien välillä sai surmansa kahdeksan ja panssarivaunut tuotiin pääkaupungin kaduilla pitämään yllä järjestystä.
Edwin Moses

Edwin Corley ”Ed” Moses (s. 31. elokuuta 1955 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Edwin Moses on menestyneimpiä yleisurheilijoita maailmassa. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat muun muassa kaksi olympiavoittoa, kaksi maailmanmestaruutta, neljä maailmanennätystä ja 122 peräkkäistä voittoa, joista 107 loppukilpailuja. Urheilu-uransa jälkeen hän auttoi doping-testien kehittämisessä.
Juoksu-uransa alkuaikoina Moses juoksi 180 jaardin aitoja ja 440 jaardin matkaa. Moses oli vain kerran aikaisemmin osallistunut 400 metrin aitajuoksukilpailuun ennen maaliskuuta 1976 ja samana vuonna hän voitti olympiakultaa Montrealissa maailmanennätysajalla (47,64) ensimmäisessä kansainvälisessä kisassaan. 
Moses aloitti 122 peräkkäisten voittojen sarjansa Düsseldorfista vuonna 1977. Ennen voittoputken alkamista hän oli hävinnyt vain neljä kertaa 400 metrin aidoissa, viimeisimpänä länsisaksalaiselle Harald Schmidille Berliinissä 26. elokuuta 1977. Edwin Moses oli voittamaton lähes kymmenen vuotta ennen kuin yhdysvaltalainen Danny Harris voitti hänet Madridissa 4. kesäkuuta 1987. Moses päätti uransa Soulin olympialaisiin vuonna 1988. Mosesin maailmanennätyksen 47,02 (vuodelta 1983) rikkoi Barcelonan olympialaisissa 1992 yhdysvaltalainen Kevin Young.
Moskovan olympialaisista 1980 Moses jäi pois Yhdysvaltojen boikotin takia. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 hän voitti kultamitalin. 
Arvokisat.
Olympiakisat:
Maailmanmestaruuskisat
Music for the Masses

Music for the Masses on Depeche Moden kuudes albumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 1987.
Levy jatkoi edellisten levyjen industrial-henkistä linjaa ja "Black Celebrationin" goottirock-vaikutteita, mutta tarjosi ensihäivähdyksiä myös tavanomaisista instrumenteista. "Music for the Masses" oli muokkaamassa Depeche Moden musiikkia kohti suurempia areenoja ennen heidän varsinaista läpimurtoalbumiaan "Violatoria". Näitä kolmea albumia pidetäänkin Depeche Moden uran kohokohtana sekä musiikillisesti että sanoituksiltaan. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti yli 5 miljoonaa kappaletta.
Kappaleet.
Bonusraidat tulivat vain CD- ja kasettiversioiden mukana.
Daniel Pollen

Daniel Pollen (2. kesäkuuta 1813 – 15. helmikuuta 1876) toimi Uuden-Seelannin yhdeksäntenä pääministerinä vuosina 1875–1876.
Pollen syntyi Kingsendissä, Dublinissa ja vietti lapsuutensa Irlannissa ja Yhdysvalloissa. 1830-luvun lopulla hän matkusti Uuteen Etelä-Walesiin, josta hän muutti tammikuussa 1840 Uuteen-Seelantiin. 18. toukokuuta 1846 Pollen meni naimisiin Jane Hendersonin kanssa. Seuraavana vuonna pari muutti Kawaun saarelle.
Pollen oli Uuden-Seelannin pääministeri vajaan vuoden ajan heinäkuusta 1875 helmikuuhun 1876. Häntä edelsi Julius Vogel ja seurasi Harry Atkinson.
Karen Demirtšjan

Karen Demirtšjan (, , 17. huhtikuuta 1932 – 27. lokakuuta 1999 Jerevan) oli Armenian neuvostotasavallan kommunistipuolueen pääsihteeri 1974–1988. Hän ei onnistunut tukahduttamaan levottomuuksia Vuoristo-Karabahissa, ja hänet siirrettiin syrjään puolueen johdosta "terveyssyistä" toukokuussa 1988.
Itsenäisessä Armeniassa hän jäi toiseksi presidentinvaalissa 1998 Robert Kotšarjanille. Hänen kansanliitto-puolueensa liittoutui toukokuun 1999 parlamenttivaaleissa puolustusministeri Vazgen Sargsjanin Yhtenäisyys-liittouman kanssa, ja koalitio sai 43% äänistä.
Demirtšjan nimitettiin parlamentin puhemieheksi kesäkuussa 1999, mutta surmattiin 27. lokakuuta, kun aseistettu joukko tunkeutui parlamenttiin kohteenaan Vuoristo-Karabahin entinen presidentti Leonard Perosjan, joka murhattiin kuten myös varapuhemiehet ja kolme muuta.
Helleenit

Helleenit () tai panhelleenit () oli antiikin Kreikassa yleisnimitys kaikille kreikkalaisille. Se oli peräisin Hellenistä ja alun perin tämän johtaman thessalialaisen heimon nimi. Helleenien alkuperäinen asuma-alue oli Hellas. Myöhemmin termi laajeni tarkoittamaan koko varsinaista Kreikkaa.
Helleeniseksi alueeksi laskettiin koko se alue, minne kreikkalaiset olivat siirtokuntineen levittäytyneet. Varsinkin antiikin Kreikan kaupunkivaltioiden itsenäisyyden aikaan kreikkalaiset kutsuivat kaikkia, jotka eivät olleet helleenejä, barbaareiksi. Varhaiskristillisellä ajalla "helleeni" viittasi pakanoihin tai kaikkiin pakanuudesta kristinuskoon kääntyneisiin, vastakohtana juutalaiset tai juutalaiskristityt. Nykyisin myös modernit kreikkalaiset kutsuvat itseään helleeneiksi.
Charleroi

Charleroi (vallon. "Tchålerwè") on kaupunki Belgian Vallonian alueella Hainaut’n provinssissa. Kaupungissa on arviolta 202 182 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 102,1 neliökilometriä. Kaupungin asukastiheys on siten 1 980,2 asukasta neliökilometrillä. Charleroi on asukasluvultaan Vallonian suurin ja Belgian neljänneksi suurin kaupunki.
Kaupunki on saanut nimensä Charnoy-nimisestä kylästä. Vuonna 1666 espanjalaiset rakensivat sinne linnakkeen, joka nimettiin Charleroiksi Espanjan kuningas Kaarle II:n mukaan.
Charleroi on tärkeä metalliteollisuuskaupunki. Sen ympäristössä on huomattavia kivihiiliesiintymiä, mutta runsaiden kuonakasojen todistama aktiivinen kaivostoiminta on nykyään tyrehtynyt. Kaupunki tuli sittemmin tunnetuksi murhaaja Marc Dutroux'n kotikaupunkina. 
Hollantilaisen "De Volkskrant" -lehden äänestyksessä Charleroi valittiin maailman rumimmaksi kaupungiksi vuonna 2008. "The Telegraph" nimesi sen Euroopan masentavimmaksi kaupungiksi. Turistioppaat ovat pyrkineet ottamaan kaiken irti kaupungin huonosta maineesta, ja he järjestävät kiertokäyntejä, joissa vierailijoille esitellään vain kaupungin huonoimpia puolia.
Violator

Violator on Depeche Moden seitsemäs albumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 1990. Levyllä yhdisteltiin elektronista musiikkia ja nyt myös tavanomaisia instrumentteja. Levyn hitit "World in My Eyes", "Personal Jesus", "Policy of Truth" ja "Enjoy the Silence" olivat myös menestyksekkäitä single-julkaisuja.
Albumi vietti Suomen virallisella listalla yhteensä 10 viikkoa, yltäen korkeimmillaan sijalle 7.
Brad Norton

Brad Norton (s. 13. helmikuuta 1975 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi ammattilaisurallaan 124 ottelua NHL-liigassa.
Norton on naimisissa Playboy-malli Tiffany Granathin kanssa. Myös Nortonin vanhempi veli Jeff Norton on pelannut jääkiekkoa.
Pelaajaura.
Edmonton Oilers varasi Nortonin yhdeksännellä kierroksella vuoden 1993 varaustilaisuudessa, mutta Norton aloitti ammattilaisuransa Detroit Vipersissa IHL-liigassa kaudella 1997–1998. Edmontonin organisaatiossa Norton tuli saamaan peliaikaa ainostaan farmijoukke Hamilton Bulldogsissa. Kaudella Norton teki sopimuksen Florida Panthersin kanssa.
Norton meni Los Angeles Kingsin harjoitusleirille syksyllä 2005, mutta paikkaa pelaavassa kokoonpanossa ei löytynyt. Norton teki sopimuksen jääkiekon SM-liigan Jokerien kanssa, mutta hän jätti joukkueen joulukuussa sopimuksensa NHL-pykälän turvin. Hän teki sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa, mutta seura laittoi Nortonin waivers-listalle, ja hän päätyi Ottawa Senatorsin farmijoukkueen riveihin. Senators nosti Nortonin muutamia kertoja NHL-kokoonpanoonsa. Kesällä 2006 Norton siirtyi vapaana pelaajan takaisin Detroit Red Wingsiin.
Keväällä 2007 Norton siirtyi San Jose Sharksiin. Hän joutui kuitenkin ennen kauden alkua vanhan vamman takia selkäleikkaukseen, minkä vuoksi hän lopulta joutui lopettamaan pelaajauransa.
Hausat

Hausat ovat Länsi-Afrikan suurin etninen ryhmä. Suurin osa heistä asuu Hausamaana tunnetulla alueella, joka ulottuu Pohjois-Nigeriasta Saharan autiomaalle pohjoisessa, Tšadjärvelle idässä ja Nigerjoelle etelässä. Hausoja asuu myös ympäri muuta Afrikkaa kauppiaina. Hausat puhuvat afroaasialaisiin kieliin kuuluvaa hausan kieltä, jota osataan Länsi-Afrikassa laajalti johtuen hausojen historiallisesta merkityksestä kauppiaina.
Historia.
Hausojen historiaa ovat leimanneet useat eri kaupunkivaltiot. Ensimmäiset hausojen asutuskeskukset syntyivät 1000–1100-luvuilla ja vuoteen 1350 mennessä niistä oli muodostunut Kanon, Katsinan, Zamfaran, Gobirin, Kebbin ja Zazzaun kaupunkivaltiot. Kaupunkeihin kulki tärkeitä kauppareittejä pohjoisesta ja 1400-luvulle tultaessa alue tuli tunnetuksi vaatteiden kudonnasta ja värjäyksestä. Vuonna 1804 alkupuolella fulanitaustainen muslimi Usman dan Fodio julisti jihadin itsenäisiä hausahallitsijoita vastaan kukistaen nämä. Näin muodostui Sokoton kalifaatti, joka saavutti suurimmat alueensa 1830-luvulla. Britit kukistivat Sokoton vuoteen 1903 mennessä ja Nigeriasta tuli heidän siirtomaansa. Kuitenkin näihin päiviin saakka hausojen yläluokan jäsenet ovat tavallisesti taustaltaan fulaneja.
Kulttuuri.
Suurin osa hausoista elää maanviljelyksellä ja he kasvattavat esimerkiksi riisiä, hirssiä ja maissia. Rahakasveista kasvatetaan puuvillaa, tupakkaa ja maapähkinöitä. Sadonkorjuu tapahtuu Pohjois-Nigeriassa kuivankauden aikaan lokakuun ja huhtikuun välillä. Sadekausi vietetään töissä pelloilla. Pellot ovat suurimmaksi osaksi miesten vastuulla naisten osallistuessa vain sadonkorjuuseen. Sen sijaan naiset toimivat kauppiaina. Nykyisin monet hausamiehet ovat töissä Nigerian armeijassa. Hausojen perinteisiä alueita hallitsevat emiirit, jotka ovat vastuussa verojen keräämisestä ja hallinnosta. Muusta Nigeriasta poiketen hausa-alueet noudattavat šarialakia.
Feeniks (lehti)

Feeniks on Suomen ilmailumuseon vuonna 1972 perustaneen Ilmailumuseoyhdistys ry:n julkaisema ilmailuhistoriallinen aikakauslehti. 
Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Se sai alkunsa vuonna 1976 yhdistyksen jäsentiedotteesta. Lehtenä se on ilmestynyt vuodesta 1991. Artikkelit ovat pääosin suomalaisten lentäjien ja mekaanikkojen henkilökohtaisia kokemuksia historiallisista lentokoneista sekä ilmailuhistoriallisista tapahtumista ja paikoista.
Lehden painosmäärä on noin 1 500 kappaletta ja sitä jaetaan jäsenistön lisäksi myös muille yhdistyksen sidosryhmille, muun muassa kaikkiin Suomen ilmavoimien joukko-osastoihin. Lehden voi myös tilata liittymättä yhdistyksen jäseneksi ja sen irtonumeroita myydään Suomen Ilmailumuseossa.
Lehden tunnus on .
Carl David Anderson

Carl David Anderson (3. syyskuuta 1905 – 11. tammikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka todisti positronin olemassaolon vahvistaen siten Paul Diracin teorian. Hän sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1936. Palkinto oli jaettu kosmisen säteilyn alkuperän osoittaneen Victor F. Hessin kanssa.
Andersonin vanhemmat olivat ruotsalaista alkuperää, mutta Anderson syntyi New Yorkissa ja asui suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa. Hän opiskeli fysiikkaa ja tekniikkaa Caltechissä suorittaen maisterintutkinnon 1927 ja tohtorintutkinnon 1930. Tohtorinväitöskirjassaan hän tutki röntgensäteilyllä tuotettujen fotoelektronien avaruudellista jakaumaa.
Vuonna 1930 Anderson aloitti myös kosmisen säteilyn tutkimisen sumukammiokokeilla professori Robert A. Millikanin kanssa. Tämä johti positronin löytämiseen 1932, mistä Andersonille myönnettiin Nobelin palkinto. Vuonna 1937 Anderson ja hänen jatko-opiskelijansa Seth Neddermeyer löysivät myonin lähes yhtäaikaisesti Harvardin yliopiston J.C. Streetin ja E.C. Stevensonin kanssa. Aluksi he luulivat hiukkasta pioniksi, jonka Hideki Yukawa oli ennustanut teoriassaan vahvasta vuorovaikutuksesta vuonna 1935. Pionin löysi kuitenkin vasta kymmenisen vuotta myöhemmin Cecil Powell tutkimusryhmänsä kanssa.
Anderson meni naimisiin 1946 Lorraine Bergmanin kanssa ja he saivat kaksi poikaa.
Keskikylä (Jalasjärvi)

Keskikylä on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Kylä sijaitsee Jalasjärven kirkonkylän ja Koskuen välillä valtatien 3 varrella. Se rajoittuu pohjoisessa Jalasjärven kirkonkylään, idässä Hirvijärven kylään ja etelässä Koskuen ja Ilvesjoen kyliin. 
Keskikylässä on ollut kaksi varsinaista kyläkeskusta: pohjoisessa Mantila ja etelässä Pentinmäki, mutta nykyään kylän asutus on hajanaista. Kylässä toimii luokkien 1–6 Keskikylän koulu. Koulun takana on seikkailupuisto, jossa on köysiä, renkaita, verkkoja ja muunlaisia esterataan liittyviä rakennelmia.
Keskikylän historia on kylän hyvien kulkuyhteyksien takia monivivahteinen. Keskikylässä on perinteisesti toiminut suuria maitotiloja ja valtatieltä 3 näkyvätkin eräät kunnan suurimmat karjasuojat. Keskikylän osuusmeijeri toimi 1920-luvulta 1980-luvun vaihteeseen. Myös viljamyllyillä ja sahateollisuudella on ollut suuri vaikutus kylän historiassa, varsinkin Korkiakosken alueella. 1920-luvulta 1950-luvulle kylässä toimi virvoitusjuomatehdas ja 1960-luvulta vuosituhannen vaihteeseen Jalas-Vaate-niminen vaatetustehdas.
Nykyään Keskikylä tunnetaan valtatien varren kahvila-ravintola Juustoportista, joka aloitti toimintansa 1966 Hirvijärvellä, kunnes 1989 valmistuivat uudet tilat Keskikylän Pentinmäkeen. Toinen Keskikylän maamerkki on Jalasjärven ratsastuskeskus, josta on kasvanut kunnan hevosurheilun keskus. Keskikylässä sijaitsee myös vuodesta 1966 toiminut ruokapaikka Pihlajan Kevari. Kokoontumistilana toimii myös nuorisoseurantalo Harjula Juustoportin vieressä.
Pentinmäen eteläpuolelta alkaa Koskuen kylä. Historiallisesti Ala-Koskue on suuntautunut Jalasjärven kirkonkylään päin ja muun muassa kansakoulun ensimmäisten luokkien oppilaat ovat käyneet koulunsa Keskikylän koulussa. Keskikylän muita kouluja ovat olleet Holkon kansakoulu (1953–1966) ja Mantilan koulu (1917–1993). 
Keskikylä valittiin vuoden 2013 eteläpohjalaiseksi kyläksi. Vuonna 2014 se sai kunniamaininnan valtakunnallisessa Vuoden kylä -kilpailussa Hankasalmella.
Koskutjärvi

Koskutjärvi on pieni järvi Jalasjärven Koskuen kylässä, paikallistie 17073:n eli entisen valtatie 3:n itäpuolella. Järvi saa vetensä Niskaluomasta. Koskutjärvi luovuttaa vetensä Koskutjokeen. Järvi kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen ja Jalasjärven valuma-alueeseen. Suomessa on kolme Koskutjärveä. Muut kaksi sijaitsevat Kuopiossa ja Sulkavalla.
Järven läheisyydessä on leirintäalue ja peruskoulu sekä sen liikuntatiloina monitoimihalli. Järven rannalla on toiminut Seilon saha.
Järvi sijaitsee peltojen ja laidunten ympäröimänä, joten se on voimakkaasti liettynyt ja rehevöitynyt.
Koskutjärveä koskien on meneillään kunnostushanke.
Tera Patrick

Tera Patrick (synt. Linda Ann Hopkins, s. 25. heinäkuuta 1976, Great Falls, Montana) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisilla taiteilijanimillä, muun muassa "Brooke Thomas", "Sadie Jordan" ja "Tara Patrick", joista viimeinen on sattumalta Carmen Electran oikea nimi.
Patrick syntyi Great Fallsissa, Montanassa. Hänen isänsä oli brittiläinen juutalainen ja äiti thaimaalainen. Kun Tera oli vielä nuori, hänen äitinsä muutti takaisin Thaimaahan, ja hän itse muutti isänsä kanssa San Franciscoon, Kaliforniaan, jossa hän kasvoi. 
Hän aloitti mallin työn 13-vuotiaana. 18-vuotiaana hän lopetti mallintyöt ja opiskeli sairaanhoitajaksi Kaliforniassa. 1990-luvun lopulla Patrick aloitti uudelleen mallin uransa, tällä kertaa alastonkuvissa ja softcore-pornoelokuvissa. Hän siirtyi hardcore-pornoon 1999 Andrew Blaken elokuvassa "Aroused". 
9. tammikuuta 2004 Tera Patrick avioitui kolmen vuoden suhteen jälkeen Evan Seinfeldin kanssa. Liitto päättyi eroon vuonna 2009.
Tera Patrick on ääninäytellyt "Saints Row 2" -videopelissä itseään Tera Patrick -nimellä. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina ja oli kuukauden Penthouse Pet helmikuussa 2000 sekä ehdokkaana vuoden 2002 Penthouse Petiksi.
Hälvälän ampumarata

Hälvälän ampumarata on Hollolassa sijaitseva useammasta ampumaradasta koostuva alue, jossa on järjestetty muun muassa haulikko- ja riistalajien EM-kilpailut 1995, sotilaiden MM-kilpailut 2001, ja haulikkolajien ja 300 metrin kiväärilajien MM-kilpailut 2002 ja SM-ammuntakilpailuja.
Hälvälässä on ampumaratoja useille ampuma-asetyypeille kuten pistooleille, haulikoille, kivääreille sekä rynnäkkökivääreille. Alueella järjestetään myös sotaharjoituksia ja maanpuolustuskursseja. Siellä on kesähiihtorata. Toimintaa alueella on ollut ainakin yli 25 vuotta.
Lahden alueen ampumaseurat käyttävät tätä ampumaratanaan. Alue on Panssariprikaatin hallinnassa olevaa sotilasaluetta, minne pääsyyn edellytetään komendantin lupaa. Siviiliratojen käytöstä on kuitenkin olemassa helpotuksia ampumaseuroille, joiden jäsenet ilmoittautuvat ampumaradan valvojalle ennen radalle siirtymistään.
Hälvälässä olevista ampumaradoista vastaavat seuraavat yhdistykset:
HAUK:n omat radat ovat hirvi-, villikarju-, pienoiskivääri- ja ampumahiihtoradat sekä HAUK hallinnoi virka-ajan ulkopuolella ja viikonloppuisin PV:n kivääri- ja pistooliratoja.
Hälvälän ampumarata-alueen kunnostamista on opetusministeriö tukenut 2000-luvun alussa kansainvälisten ampumakilpailujen järjestämiseksi. Myös Tiilikankaan asuinalueen meluvaikutusten vuoksi kaksi asutusta lähinnä ollutta haulikkorataa on siirretty.
Päijät-Hämeen maanpuolustuspiiri pitää vuosittain yhteistoimintaharjoitukset Hälvälän ampumaradan maastossa.
Sarnath

Sarnath (, tunnettu aiemmin myös nimillä Mrigadava, Migadaya, Rishipattana ja Isipatana) on taajama, pyhiinvaelluskohde ja paikka, jossa Buddha Gautama piti ensimmäiset dharma-opetuksensa.
Se sijaitsee Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa 13 kilometrin päässä Varanasista. Sarnathissa perustettiin myös ensimmäinen buddhalainen Sangha.
Historia.
Buddha matkusti Sarnathiin saavutettuaan Bodh Gayassa valaistumisen. Tämän jälkeen hän etsi viisi vanhaa ystäväänsä, jotka olivat askeetteja. Löydettyään heidät Sarnathista Buddha piti heille opetuksia, ja myös he saavuttivat myöhemmin valaistumisen. Näin kehittyi ensimmäinen "Sangha", eli buddhalainen hengellinen yhteisö. Sanghan jäsenmäärä kasvoi 60:n, jolloin Buddha lähetti heidät kaikki eri suuntiin opettamaan "dharmaa" eli buddhalaista oppia.
Ruhtinas Ašoka vieraili kaupungissa noin vuonna 234 eaa. ja pystytti sinne yhden kuuluisimmista Ašokan pylväistä. Alkuperäinen pilari on sittemmin rikkoutunut, mutta pilarin yläpäässä seisonut, neljää intianleijonaa esittänyt veistos valittiin sittemmin Intian vaakunan (1950) aiheeksi. Kaupungissa on lukuisia vanhoja stupia ja useita pyhäkköjä. Nykyään Sarnathia pidetään yhtenä neljästä tärkeimästä buddhalaisuuden pyhiinvaelluspaikasta Intiassa.
Felecia

Felecia Danay (s. 1. maaliskuuta 1972 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka käyttää taiteilijanimenään etunimeään Felecia.
Felecia oli ensimmäisiä naispuolisia pornotähtiä, jotka ryhtyivät esiintymään vain naisten kanssa lesbokohtauksissa; hän oli perustamassa kokonaista lesbopornografian genreä. Felecia teki uransa alkuvaiheessa seksikohtauksia miesten kanssa, mutta lopetti sittemmin ja keskittyy nykyään vain lesbopornoon.
Sotilasalue

Sotilasalue on asevoimien hallussa oleva alue, jolle pääsyä rajoitetaan lainsäädännöllä tai hallinnollisella määräyksellä. Yleensä sotilasalueita ovat varuskunta- ja harjoitusalueet sekä erilaisten sotilaslaitosten alueet.
Suomessa sotilasalueelle pääsyyn antaa luvan varuskunnan komendantti, joka edustaa varuskunnan komentajaa. Luvan voi antaa myös komendantin valtuuttama henkilö. Sotilasalueita ovat yleensä merkityt varuskunta-alueet sekä harjoitusmaastot, kuten ampuma-alueet. Myös jotkin varastoalueet ja salassapitoa edellyttävät puolustusvoimien tutkimuslaitokset voivat sijaita sotilasalueella.
Sotilasalue johtoportaana.
Sotilasalue tarkoittaa lisäksi Maavoimien komentajan alaista paikallispuolustuksen johtoporrasta. Sotilasalue vastaa vastuualueensa operatioiden suunnitttelusta, valmisteluista ja toteutuksesta. Sotilasalueen alueellinen vastuualue on yleensä yksi maakunta. Kylmän sodan aikana sotilasalueet olivat sotilaspiirin alaisuudessa toimineita johtoportaita, joiden tehtävänä oli perustaa joukkoja, suorittaa vartiointitehtäviä ja organisoida paikallispuolustusta kaikissa olosuhteissa.
Sarnathin tuho

Sarnathin tuho ("The Doom That Came to Sarnath") on H. P. Lovecraftin joulukuussa 1919 kirjoittama fantasianovelli. Se ilmestyi seuraavan vuoden kesäkuussa "Scot"-nimisessä skotlantilaisessa amatöörilehdessä ja myöhemmin sekä "Marvel Tales" (maalis-huhtikuu 1935) että "Weird Tales" (kesäkuu 1938) -lehdissä.
Novelli sijoittuu aikaan ”kymmenen tuhatta vuotta sitten”. Ib-niminen kaupunki kohoaa järven rannalla, ja sitä asuttavat sammakkomaiset olennot. Myöhemmin alueelle saapuu ihmisiä, jotka perustavat Sarnathin kaupungin, tuhoavat Ibin ja surmaavat sen asukkaat. He ottavat voitonmerkiksi ibiläisten jumalankuvan Bokrugin ja juhlistavat sen edessä voittoaan vuosittain. Tuhat vuotta sodan jälkeen juhla järjestetään tavallistakin upeampana. Kesken juhlallisuuksien Ibin muinaisia asukkaita muistuttavat olennot jyräävät kuitenkin Sarnathin ja kaupunki tuhoutuu.
Sarnath on todellinen kaupunki Intiassa, mutta Lovecraft kertoi tämän olevan sattumaa. Novellin tyyli jäljittelee Lordi Dunsanyn tuotantoa. Bokrug muistuttaa Dunsanyn näytelmässä "The Gods of the Mountain" (1914) esiintyvää jadesta veistettyä jumalankuvaa, kun taas yhdestä norsunluunkappaleesta veistetty valtaistuin lienee peräisin Dunsanyn novellista "Idle Days on the Yann", jossa mainitaan samankaltainen norsunluuportti.
Teoksessa "Ulkomaisia fantasiakirjailijoita" (2003) Niko Pelkonen pitää ”Sarnathin tuhoa” Lovecraftin fantasiatarinoista parhaana, vaikka huomauttaakin, ettei taso ole keskimäärin kovin korkea.
Mr. Marcus

Mr. Marcus (oik. Marcus Spencer, s. 4. syyskuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Erityisesti hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta "The World's Luckiest Black Man", missä hän harrasti seksiä 101 eri naisen kanssa. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Mr. Marcus on myös ollut pitkässä suhteessa Silvia Saintin kanssa.
Peter North

Peter North (oik. Alden Browns, s. 11. toukokuuta 1957, Halifax, Nova Scotia, Kanada), joka tunnetaan myös taiteilijanimillä Al Brown ja Matt Ramsey, on yksi kuuluisimmista miespuolisista pornonäyttelijöistä. Hän on näytellyt, ohjannut ja tuottanut aikuisfilmejä 1980-, 1990- ja 2000-luvulla.
Uransa alussa hän näytteli nimellä Matt Ramsey useissa homopornoelokuvissa, mutta vaihtoi myöhemmin suuntaa heteropornoon.
North on naimisissa pornonäyttelijä Nadia Northin kanssa ja he ovat työskennelleet yhdessä Peterin perustamassa North Pole Productions -tuotantoyhtiössä.
Saint-Martin-d’Hères

Saint-Martin-d'Hères on kaupunki Isèren departementissa, Rhône-Alpesin alueella Ranskassa. Sen asukkaita kutsutaan nimellä "Martinérois". Vuonna 2017 kaupungissa asui 38 487 asukasta. Saint-Martin-d'Hères kuuluu Grenoblen metropolialueeseen.
Muuta.
NHL-maalivahti Cristobal Huet on syntynyt Saint-Martin d'Hèresissä.
Vuoden eteläpohjalainen kylä

Vuoden eteläpohjalainen kylä on kunnianimitys, jonka on saanut vuodeksi kerrallaan yksi Etelä-Pohjanmaan kunnissa oleva kylä vuodesta 1996 (kylää ei valittu 1998, vaan annettiin kunniamaininta). Vuoden eteläpohjalaisen kylän valitsee Eteläpohjalaiset Kylät -yhdistys. 
Vuoden eteläpohjalaiset kylät.
Vuoden eteläpohjalaisiksi kyliksi ovat tulleet valituiksi seuraavat kylät:
Kangas (Ylihärmä)

Kangas on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Ylihärmän kunnan alueella. Kylä on tyypillinen eteläpohjalainen kylä Lapuanjoen lakeuden laitamilla. Kylä on tullut tunnetuksi yrittäjyydestä, talkoohengestä, häjyistä ja herännäisyydestä. Näitä perinteitä vaalitaan kotiseututalo Keskikankaassa. Nykyisin kylässä toimii maatalousyrittäjien lisäksi noin 20 yritystä. Kangas valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi 2005. Kankaan naapurikyliä ovat Hellanmaa, Kosola ja Ikola.
Kankaan kylässä on kuvattu useita suomalaisia elokuvia: "Pohjalaisia", "Härmästä poikia kymmenen", "Pieni pyhiinvaellus" (osittain), "Vieraalla maalla", "Lakeuden kutsu" ja "Härmä" sekä Yle TV2:n sarja "Hyvien ihmisten kylä".
Ruotsala (Kauhava)

Ruotsala on kylä Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Kylän alueella sijaitsee Kauhavan kolmanneksi suurin järvi, Ojutjärvi.
Historia.
Kylässä oli ennen paljon maatiloja. Ruotsalassa oli vireää käsityöteollisuutta. Nämä alat ovat kuitenkin lähes hävinneet kylästä nykypäivänä. Ruotsala valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi 2002. 
Kyläyhdistys.
2000-luvun taitteessa Ruotsalan kyläyhdistys aloitti suuren projektin. Kylään rakennettiin monitoimihalli talkootyönä. Monitoimihallin kustannusarvio oli 2 miljoonaa markkaa, mutta sitä jouduttiin myöhemmin laskemaan. Vaikka kylässä ja koko Kauhavalla oli aikoinaan laaja vastustus Suomen jäsenyyteen Euroopan unionissa, valtaosa rahoituksesta saatiin juuri sieltä. Monitoimihalli valmistui vuonna 2001. Keväällä 2006 monitoimihalliin valmistui laajennus, jossa on kerho- ja varastotilaa. Monitoimihalli sijaitsee samassa pihapiirissä koulun kanssa.
Koulu.
Ruotsalan koulu perustettiin vuonna 1925. Nykyisen koulun vanhempi osa rakennettiin vuonna 1927. Kouluun rakennettiin myös toinen osa vuonna 1956. 1980- ja 1990-luvuilla Ruotsalan koulun oppilasmäärät lisääntyivät niin, että kouluun tuli neljäs opettaja. Vuonna 2019 koulussa oli 63 oppilasta. Koulu lakkautettiin 2020. Viimeisinä vuosina koulussa oli esikoulu ja peruskoulun vuosiluokat 1–6.
Kyläyhdistys auttoi koulua monella tavalla. Kyläyhdistys rakensi koulun käyttöön jääkaukalon, luistimienvaihtokatoksen ja pukuhuoneen. Myös kyläyhdistyksen rakentama monitoimihalli oli koulun käytössä.
RuPS.
Ruotsalan Palloseura (RuPS) on suurimmaksi osaksi Ruotsalan kylän asukkaista muodostuva salibandyseura, joka kiertää Suomea turnauksissa. RuPS:n pokaalikokoelma on nähtävillä Ruotsalan monitoimihallin palkintokaapissa.
Hyyppä

Hyyppä on yksi Kauhajoen kuudesta virallisesta kylästä. Se sijaitsee maisemaltaan arvokkaassa Hyypänjokilaaksossa, joka on vuosisatojen ajan ollut Pohjanmaan ja Satakunnan rajana. Se on lähes 40 kilometriä pitkä "osakylien" muodostama nauha. Pääelinkeinona on maanviljely. Kylä valittiin vuonna 2001 eteläpohjalaiseksi kyläksi.
Kylä on luultavasti saanut nimensä Hyypänjokilaaksossa sijaitsevan noin 100 000 vuotta sitten muodostuneen Hyypänmäen mukaan. Sana "hyyppä" tarkoittaa korkeata mutta pinta-alaltaan melko pienikokoista kukkulaa.
Worms Blast

Worms Blast on puzzletoimintapeli ja se julkaistiin vuonna 2002 PC:lle, PlayStation 2:lle, Nintendo GameCubelle, Game Boy Advancelle ja Macille. Pelin kehitti Team 17 ja julkaisi Ubisoft (paitsi Mac-version kehitti ja julkaisi Feral Interactive).
Pelin musiikin sävelsi Bjørn Lynne. Hän vastasi myös äänisuunnittelusta.
Worms 2

Worms 2 on Team 17:n kehittämä, vuonna julkaistu vuoropohjainen strategiapeli. Pelin julkaisi MicroProse Windows-alustalle.
"Worms 2:n" pelimoottori rakennettiin uudelleen käyttäen Microsoftin DirectX:ää. Peli on ensimmäistä "Wormsia" piirrosmaisempi, mikä näkyy esimerkiksi madoissa. Peliä voi myös pelata lähiverkossa tai Internetissä.
Henry Sewell

Henry Sewell (7. syyskuuta 1807 Newport, Englanti – 14. toukokuuta 1879 Cambridge, Englanti) oli uusiseelantilainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi maansa ensimmäisenä pääministerinä.
Sewell syntyi Wightsaarella Englannissa. Hän siirtyi Christchurchiin 2. helmikuuta 1853. Hän pääsi parlamenttiin ja toukokuussa 1856 hän toimi kolmentoista päivän ajan Uuden-Seelannin pääministerinä. Sewell vetäytyi politiikasta vuonna 1873 ja palasi Englantiin. Hän kuoli Cambridgessä 14. toukokuuta 1879.
John Ballance

John Ballance (27. maaliskuuta 1839 – 27. huhtikuuta 1893) oli uusiseelantilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1891–1893 ja perusti Uuden-Seelannin liberaalipuolueen. 
Ballance syntyi Pohjois-Irlannissa ja muutti vuonna 1866 vaimonsa kanssa Uuteen-Seelantiin. Hän asettui Wanganuihin, jossa hän ryhtyi toimittajaksi. Hänen vaimonsa kuoli vuonna 1868. Kahden vuoden kuluttua hän meni uusiin naimisiin Ellen Andersonin kanssa.
Ballance pääsi parlamenttiin vuonna 1875. Hän nousi Uuden-Seelannin pääministeriksi 24. tammikuuta 1891. Kun hän kuoli vuonna 1893, hänen seuraajakseen valittiin Richard Seddon.
Joseph Ward

Joseph George Ward (26. huhtikuuta 1856 – 8. heinäkuuta 1930) oli Uuden-Seelannin pääministeri vuosina 1906–1912 ja 1928–1930.
Ward syntyi vuonna 1856 Melbournessa, Australiassa. Hänen perheellään oli irlantilaisia sukujuuria. Wardin isä kuoli vuonna 1860, minkä jälkeen häntä kasvatti hänen äitinsä Hannah. Perhe muutti vuonna 1863 Uuteen-Seelantiin. 
Ward pääsi parlamenttiin vuonna 1887. Hän nousi vuonna 1906 maansa pääministeriksi. Hän toimi virassaan, kunnes erosi vuonna 1912. Toisen kerran Ward toimi pääministerinä vuosina 1928–1930. Silloin hän joutui eroamaan sairauden takia. Ward kuoli vuonna 1930 Wellingtonissa.
Worms Pinball

Worms Pinball on Team 17:n kehittämä ja julkaisema flipperipeli, joka on julkaistu Windowsille vuonna .
Peli on uusi versio "Addiction Pinball" -flipperipelin (nimellä "Worms Pinball" PlayStationilla) mukana vuonna 1998 tulleesta kentästä, jossa oli "Worms"-aiheinen teema. Peli oli mukana "Worms Compilation Pack" -paketissa, johon kuuluivat myös "Worms Reinforcements", "Worms United" ja "Worms 2". "Worms Pinball" tuli myös "Worms Blastin" ensimmäisen painoksen mukana vuonna 2002.