tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alfred Mosher Butts

Alfred Mosher Butts (13. huhtikuuta 1899 Poughkeepsie, New York, Yhdysvallat – 4. huhtikuuta 1993 Standfordville, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja lautapelin Scrabble keksijä.
Varhaiselämä ja ura.
Butts opiskeli arkkitehtuuria ja valmistui vuonna 1924. Hän työskenteli muun muassa asuinrakennusten ja kirjastojen suunnittelijana New Yorkissa.
Scrabblen kehitys.
Suuri lama 1930-luvulla johti Buttsin työttömyyteen vuonna 1931. Työttömänä hän päätti käyttää aikaansa luovasti ja kehitti sanapelin, joka yhdisti ristisanatehtävien ja anagrammien elementtejä. Hän analysoi kirjainfrekvenssejä The New York Timesin etusivulta ja antoi kirjaimille pistearvot niiden esiintymistiheyden mukaan.
Alkuvaiheessa peli tunnettiin nimillä "Lexiko" ja "Criss-Cross Words", joissa käytettiin ensin yhdeksää, myöhemmin seitsemää kirjainlaattaa. Peliä pelattiin laudalla, joka muistutti ristisanatehtävää, mutta pelissä ei tarvinnut tuntea sanojen merkityksiä. Myyntiyritykset alkuvaiheessa epäonnistuivat.
Vuonna 1947 Butts myi pelin oikeudet ystävälleen James Brunotille. Brunot muutti pelin sääntöjä, lisäsi muun muassa 50 pisteen bonuksen kaikkien seitsemän laatan käyttämisestä kerralla, vaihtoi pelilaudan värit ja antoi pelille nimen "Scrabble". Brunot ja hänen vaimonsa valmistivat ensimmäiset pelit itse pienessä koulurakennuksessa Connecticutissa.
Suosio ja myöhemmät vuodet.
Scrabblen suosio kasvoi merkittävästi, kun Macy’s-tavaratalo tilasi suuren erän pelejä vuonna 1952. Vuonna 1953 myytiin yli miljoona peliä ja seuraavana vuonna 3,8 miljoonaa. Myöhemmin pelin markkinointi lisensoitiin Selchow &amp; Righter -yhtiölle, jolle myös tavaramerkki myytiin vuonna 1972. 1980-luvulla Hasbro osti pelin oikeudet, ja Scrabble on nykyään Yhdysvaltojen toiseksi myydyin lautapeli Monopoly-pelin jälkeen.
Scrabble on käännetty 29 kielelle ja sitä pelataan maailmanlaajuisesti sekä harrastus- että kilpailumielessä. Ensimmäinen kansallinen Scrabble-mestaruuskilpailu pidettiin vuonna 1978.
Henkilökohtainen elämä ja perintö.
Butts sai pelistään pienen rojaltitulon, mutta ei rikastunut merkittävästi. Hän vietti loppuelämänsä vaatimattomasti ja keskittyi taiteellisiin harrastuksiinsa, kuten New Yorkin katujen piirustuksiin, joista osa on esillä Metropolitan Museum of Artissa. Butts kuoli vuonna 1993 ja on haudattu Standfordvilleen, New Yorkiin. Hän eli tarpeeksi nähdäkseen pelinsä maailmanlaajuisen suosion, joka jatkuu edelleen.
Philemon Arthur and the Dung

Philemon Arthur and the Dung on progressiivisen musiikin yhtye Skånesta, Ruotsista. Yhtye koostuu kahdesta henkilöstä, jotka tunnetaan vain salanimellä Philemon Arthur ja the Dung. Yhtye perustettiin 1960-luvun alkupuolella nimellä The Popbeams, mutta nimi muutettiin 1968 ensimmäisen albumin julkaisua. Duon todelliset henkilöllisyydet tietää todennäköisesti vain muutamat henkilöt Silence Records -levy-yhtiössä, sillä kyseisen levy-yhtiön kanssa he ovat työskennelleet jo vuodesta 1971. On epäilty, että duon muodostaisivat Thomas ja Mikael Wiehe.
Yhtyeen musiikki on nauhoitettu kasettinauhureilla ja rätisevillä mikrofoneilla. Soittimina ovat olleet epävireiset kitarat, harmonikat, ja sekalaiset esineet kuten kattilat, paistinpannut, tuolit ja patterit. Jotkin kappaleet ovat sanoituksiltaan pelkkää hölynpölyä, kun taas jotkin kappaleet kertovat satiirisesti muun muassa kodittomuudesta ja saastumisesta.
Yhtyeen nimeä kantanut vuonna 1971 julkaistu esikoisalbumi palkittiin Ruotsin Grammis-palkinnolla vuonna 1972. Palkinto ei miellyttänyt monia, ja niinpä osittain yhtyeen palkitsemisen takia palkinto jaettiin seuraavan kerran vasta vuonna 1987.
Ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1987 ilmestyneellä albumilla "Allting som ni gör kan jag göra bättre" on Ugglan tekemä cover-versio yhtyeen "In kommer Gösta" -kappaleesta.
Vuonna 2009 yhtyeen esikoisalbumi "Philemon Arthur and the Dung" pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Kyle XY

Kyle XY on yhdysvaltalainen vuosina 2006–09 esitetty tieteis–draamasarja, joka kertoo pojasta nimeltä Kyle. Hän herää metsässä Seattlen ulkopuolella ilman muistikuvia aikaisemmin tapahtuneesta. Sarja etenee Kylen yrittäessä ymmärtää kuka hän on ja miksi hänellä ei ole napaa tai muistoja nuoruudestaan.
Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa ABC Familyn ja Suomessa Nelosen kanavilla.
Pilottijakso.
Kyle on 16-vuotias teini, joka alastomana herää keskellä metsää, Seattlen liepeillä ja ilman mitään käsitystä aiemmasta elämästään. Kyle on kuin vastasyntynyt vauva ilman minkäänlaista tietoa sosiaalisesta elämästä: hän ei ymmärrä yksinkertaisia asioita, kuten miten syödä tai juoda eikä hän osaa kommunikoida muiden ihmisten kanssa. Kun Kyle kävelee alasti läheiseen kaupunkiin, ottaa poliisi hänet huostaansa. Kun he eivät löydä Kylesta minkäänlaisia henkilötietoja, hänet viedään nuorisovankilaan, missä selviää ettei hänellä ole napaa. Terapeutti Nicole Trager kiinnostuu Kylen tapauksesta. Hän käsittää, ettei Kyle kuulu nuorisovankilaan ja ottaa hänet kotiinsa asumaan siksi aikaa kun poliisi jatkaa hänen oikean perheensä etsintöjä. Sarja perustuu Kylen ja Tragerin perheen välisiin kommelluksiin ja etenee Kylen oppiessa elämään ihmisten parissa ja etsiessä vastauksia menneisyyteensä.
Soundtrack.
Kyle XY:n soundtrack julkaistiin 22. toukokuuta 2007. Julkaisu tapahtui samaan aikaan televisiosarjan ensimmäisen kauden DVD-boxin kanssa. Soundtrackin kappalelista on seuraavanlainen:
Chris Mollere on tehnyt Kyle XY:n musiikit. Michael Suby kirjoitti alkuteeman, ja suuren osan repliikeistä.
Maalismaa

Maalismaa on kylä Iijoen alajuoksulla Maalismaankosken varrella jokiuoman etelärannalla Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee 12 kilometrin päässä Yli-Iin taajamasta, 19 kilometrin päässä Iin keskustaajamasta ja 55 kilometrin päässä Oulusta. Vuoden 2000 lopulla kylän väkiluku oli 365.
Kylän historiaa.
Nykyisen Maalismaan kylän alueella on verotustietojen mukaan ollut asutusta jo 1600-luvulla, jolloin kylän nimi oli Pirttitörmä. Kylän tärkeimmät elinkeinot ovat olleet maatalous sekä 1700-luvulla myös tervanpoltto. Myös kalastus sekä metsätalous ovat olleet tärkeitä elinkeinoja.
Iijoki valjastettiin sähköntuotantoon 1960-luvulla ja kylälle rakennettiin Maalismaan voimalaitos, jonka tekojärvi peitti alleen suuren osan kylän viljelysmaista ja kylän läpi kulkeva rantatie jäi veden alle. Kylällä on kuitenkin säilynyt nykypäiviin kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia.
Charles Court

Charles Walter Michael Court (29. syyskuuta 1911 Crawley, Sussex, Englanti – 22. joulukuuta 2007 Nedlands, Australia) oli australialainen liberaalipuolueen poliitikko. 
Court saapui perheineen Perthiin ollessaan kuuden kuukauden ikäinen. Hän istui Länsi-Australian osavaltion parlamentin alahuoneen jäsenenä vuosina 1953–1982 ja toimi osavaltion pääministerinä 1974–1982. 
Court meni 3. kesäkuuta 1936 naimisiin Rita Steffanonin kanssa ja sai viisi poikaa. Heistä yksi, Barry (s. 1941), on naimisissa tennistähti Margaret Smith Courtin kanssa. Court kärsi 16. huhtikuuta 2007 lievän aivoinfarktin ja oli sen jälkeen tajuissaan, joskin puheongelmia jäi. Hän kuoli kotonaan 96 vuoden ikäisenä.
Ronja Arvilommi

Ronja Arvilommi on suomalainen entinen lapsinäyttelijä. Hänen ensiesiintymisensä oli vuonna 2008 ensi-iltansa saaneessa Kaisa Rastimon perhe-elokuvassa "Myrsky". Arvilommi esittää elokuvan pääosan, johon hänet valittiin viidensadan tytön joukosta. Hän sai roolisuorituksestaan parhaan lapsinäyttelijän palkinnon Schlingelin elokuvajuhlilla vuonna 2008. Arvilommi esiintyi elokuvan jälkeen myös muutamassa televisiomainoksessa. Vuonna 2011 hän esiintyi Turun Ruotsalaisen Teatterin "Les Misérablesissa" Cosetten roolissa. Tämän jälkeen hän on ollut mukana Turun Nuoren Teatterin produktioissa.
Jo ennen "Myrskyn" ilmestymistä Arvilommi tanssi Turun kaupunginteatterin "Prinsessa Ruusunen" -satunäytelmässä, johon hän pääsi balettiryhmänsä kautta.
Le Grand-Bornand

Le Grand-Bornand on kunta Rhône-Alpesin hallintoalueella Haute-Savoien departementissa Ranskassa.
Le Grand-Bornandia rajaavat Bornesin vuoristo sekä Aravis-vuoriketju. Se on tyypillinen savoijilainen hiihtokeskus ja se on saanut nimensä alueen halki virtaavasta Bornejoesta, joka puolestaan laskee myöhemmin Arvejokeen.
Maantiede ja talous.
Le Grand-Bornand sijaitsee Aravis-vuorijonon länsipuolella eikä ole kaukana Mont Blanc -vuoresta, lähellä ovat myös Annecyn kaupunki ja Sveitsi. Kunta on niin kesä- kuin talvimatkailunkin keskus. Matkailijoille kehitetyt toiminnot ovat kuitenkin keskittyneet vanhan kyläkeskuksen ulkopuolelle.
Kylä on sijainnut alkujaan runsasjärvisessä laaksossa, joka oli riittävän laaja kylän kehittymiselle. Päinvastoin Petit-Bornardin kylä, joka sijaitsee joen alajuoksulla, on sijoittunut laaksossa huomattavasti ahtaampaan paikkaan.
Le Grand-Bornandin kunta koostuu kolmesta suuresta kokonaisuudesta: Bouchet’n laaksosta, Chinaillon laaksosta ja Grand-Bornandin kylästä, joka sijaitsee laaksojen yhtymäkohdassa.
Nimistö.
Sorbonnen yliopiston tutkija Jérémie Delorme on selvitellyt, valokuvannut ja selittänyt paikkakunnan lähes 3 000 nimeä. Näistä nimistä 90 prosenttia on peräisin latinasta, 8 prosenttia tulee vanhasta keltinkielestä, 1 prosenttia on germaanista alkuperää ja 1 prosentti latinan erilaisista esikielistä. Kolmasosa nimistöstä on peräisin alueen aikaisemmilta hallussapitäjiltä. Nimet, joiden loppu on "lhon"-muodossa on yleensä annettu alueelle jo ennen 300-lukua ja "ière"-loppuiset nimet ovat pääsääntöisesti ajalta ennen 1600-lukua.
Ranskan ympäriajo.
Le Grand-Bornand on ollut pyöräilyn Ranskan ympäriajossa sekä etapin lähtö- että maalipaikkana. Etapin lähtöpaikkana kylä on ollut vuosina 1995, 1999 ja 2007. Etapin maalipaikka on ollut kylässä vuosina 2004 sekä 2007.
Counting Crows

Counting Crows on vaihtoehtorockia soittava yhtye Kalifornian Berkeleystä. Yhtye nousi kuuluisuuteen vuonna 1993 esikoisalbumillaan "August and Everything After". 
Historiaa.
Laulaja Adam Duritz ja kitaristi Dave Bryson perustivat Counting Crowsin vuonna 1991. Yhtye aloitti akustisena duona soittaen Berkeleyssä ja San Franciscossa.
Vuonna 1993 yhtye oli kasvanut kolmella jäsenellä. Bassoa soitti Matt Malley, koskettimia Charley Gillingham ja rumpuja Steve Bowman.
Yhtye esiintyi Helsingin Kulttuuritalolla 28. helmikuuta 2022.
Jeff Tremaine

Jeff Tremaine (s. 8. joulukuuta 1966) on yhdysvaltalainen ohjaaja, joka tunnetaan parhaiten luomastaan Jackass -ohjelmasta. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat , ja Wildboyz -sarjan.
Tremaine on myös laulaja Milk-nimisessä yhtyeessä. Yhtyeen musiikkia voi kuulla elokuvassa Jackass: The Movie.
Amyn lailla

Amyn lailla () oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin 19. syyskuuta 1999 – 3. toukokuuta 2005 CBS:llä. Sarjassa näytelleen Tara Correa-McMullenin ampui kuoliaaksi 21. lokakuuta 2005 jengin jäsen Damien Watts.
Näyttelijät.
Lähde:
Irti Huumeista

Irti Huumeista ry on valtakunnallinen huumetyön vapaaehtois- ja kansalaisjärjestö. Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi ja käyttäjien läheisten tukeminen.
Irti Huumeista ry on vuonna 1984 perustettu poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton valtakunnallinen, ehkäisevää päihdetyötä tekevä kansalais- ja vapaaehtoisjärjestö. 
Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ennaltaehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi, käyttäjien läheisten tukeminen, vaikuttaminen ehkäisevän ja korjaavan huumetyön kehittämiseksi Suomessa ja työskentely rajoittavan huumausainepolitiikan säilyttämiseksi.
Yhdistys tarjoaa asiakaslähtöisiä tuki- ja neuvontapalveluita sekä huumeiden käyttäjien läheisille että käyttäjille. Se tekee ehkäisevää työtä välittämällä tietoa huumeista, riippuvuussairaudesta ja erityisesti huumeriippuvuudesta. Yhdistys kehittää kokonaisvaltaista perhekeskeistä työtä ja toimii huumeriippuvaisten hoidon ja palvelujen kehittämiseksi entistä asiakaslähtöisemmiksi. Yhdistys pyrkii vaikuttamaan sekä ehkäisevän että korjaavan huumetyön kehittämiseen ja osallistuu huumekysymyksiä käsittelevään yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Irti Huumeista ry on SOSTEn jäsenjärjestö.
Irti Huumeista ry:llä on alue- ja vapaaehtoistoimintaa 17 paikkakunnalla kautta Suomen. Vapaaehtoistoiminnan toimintamuotoja ovat ehkäisevä päihdetyö, asiakastapaamiset, tukihenkilötoiminta, vertaistukiryhmätoiminta ja auttaminen puhelimen välityksellä.
Hui hai

Hui hai eli Jäähyväiset yksinäisyydelle on Kurt Vonnegutin kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1976. Kirjailija itse piti teostaan muistelmina, ja sanoi ”En tule koskaan kirjoittamaan mitään mikä olisi näin lähellä omaelämäkertaa.”
Kirjasta sovitettiin elokuvaversio "Kermakakkukomedia" ("Slapstick (of Another Kind)", 1982).
Hardanger

Hardanger on Lounais-Norjassa, entisen Hordalandin läänin alueella, nykyään Vestlandin läänissä sijaitseva piiri, jonka hallitseva piirre on Hardangerinvuono. Seutu on suosittua matkailualuetta.
Ennen kuin Harald Kaunotukka nousi Norjan valtaistuimelle vuonna 872, Hardanger oli itsenäinen kuningaskunta.
Seutu on paljolti tunturipaljakkaa (Hardangervidda). Jäätikköpeitteisen tunturin Hardangerjøkulenin korkeus on 1 876 metriä.
Kunnat.
Hardangeriin kuuluvat seuraavat kunnat: Odda, Ullensvang, Eidfjord, Ulvik, Granvin, Kvam ja Jondal.
John William Finn

Luutnantti John William Finn (24. heinäkuuta 1909 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 27. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sotasankari.
Finn liittyi Yhdysvaltain laivastoon heinäkuussa 1926 ja jäi eläkkeelle syyskuussa 1956. Hän asui yksin Kaliforniassa; hän jäi leskeksi Alice-vaimonsa kuoltua vuonna 1998.
Finn oli ennen kuolemaansa iäkkäin elossa ollut Medal of Honorin saaja ja viimeinen elossa ollut henkilö, jolle kyseinen mitali myönnettiin ansioista Pearl Harborista.
Sotasankaruus.
Finnille myönnettiin 14. syyskuuta 1942 Yhdysvaltain asevoimien korkein tunnustus, Medal of Honor -mitali sankarillisesta toiminnasta Pearl Harborin hyökkäyksen aikana 7. joulukuuta 1941.
Mitalin myöntölausumassa hänen todettiin puolustaneen asemia hyökkääviä Japanin ilmavoimia vastaan 12,7 mm ilmatorjuntakonekiväärillä raskaan tulen alla oman henkensä uhalla, myös haavoituttuaan. Ensiavun jälkeen hänen todettiin jatkaneen tehtäviltään palaavien lentokoneiden ampumatarviketäydennysten valvontaa haavoittumisestaan huolimatta.
Sankarillisuudesta hän totesi: "roskapuhetta, luulisin. Täytyy ymmärtää että sankareita on moneksi, mutta he eivät koskaan saa tilaisuutta olla sankarin asemassa."
Torre Annunziata

Torre Annunziata on kaupunki Campanian alueella Napolin metropolikaupungissa Italiassa. Se sijaitsee Napolinlahden rannalla Vesuviuksen juurella. Kaupungin pinta-ala on 7 km² ja väkiluku on 48 720 asukasta (vuonna 2004). Kaupunki on tuhoutunut Vesuviuksen purkauksissa vuosina 79 ja 1631. Kaupungin arkeologinen puoli kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kohima

Kohima () on Nagalandin osavaltion pääkaupunki Intiassa lähellä Burman rajaa. Sen pinta-ala on 20 neliökilometriä ja väkiluku noin 99 039 asukasta (2011). Kaupungissa asuu ihmisiä kaikista Nagalandin alueen 16 heimosta. 
Aikaisemmin Kohima on tunnettu nimellä Thigoma. Historiallisesti kaupunki tunnetaan myös toiseen maailmansotaan liittyvästä Kohiman taistelusta, jossa japanilaiset ja Intian brittiläinen armeija ottivat yhteen. Japanilaiset valtasivat kaupungin lyhyeksi aikaa vuonna 1944. Taistelu tunnetaan myös lempinimellä ”idän Stalingrad”.
Ronald Neame

Ronald Neame (23. huhtikuuta 1911 – 16. kesäkuuta 2010) oli brittiläinen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja sekä -tuottaja. Hän voitti BAFTA-palkinnon ja oli useampaan otteeseen ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 
Neame syntyi Lontoossa. Hänen tuottamiensa elokuvien joukkoon kuuluvat klassikot "Lyhyt onni" (1945), "Suuret toiveet" (1946) ja "Oliver Twist" (1948). 
Neame oli vuosina 1932–1973 naimisissa Beryl Heanlyn kanssa. He saivat yhden lapsen, näyttelijä Christopher Neamen (s. 1947). Vuonna 1993 Neame avioitui Donna Friedbergin kanssa. Hänelle myönnettiin vuonna 1996 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvo ansioista elokuva-alalla.
Suchomimus

Suchomimus (suom. 'krokotiilin matkija') on sukupuuttoon kuollut teropodeihin kuuluva dinosaurussuku, jonka ainoa laji on Suchomimus tenerensis. Se eli varhaisliitukauden Apt-vaiheella, noin 125–112 miljoonaa vuotta sitten nykyisessä Nigerissä. Jotkut tutkijat pitävät "Suchomimusta" eurooppalaisen "Baryonyx"-suvun afrikkalaisena lajina. "Suchomimus" saattoi myös olla sama laji kuin "Cristatusaurus lapparent". 
Fossiilit.
Chicagon tutkimusryhmä, jota johtivat Paul Sereno ja Rod Sadleir, löysi vuonna 1998 Pohjois-Afrikasta Nigerian varhaisliitukautisista kallioista hyväkuntoisia fossiileita.
Vuoden 1997 aavikkolöytö.
Tutkijat löysivät vuonna 1997 melko hyväkuntoisen Suchomimuksen luurangon Saharan autiomaasta. Luita oli suurimmaksi osaksi paljastanut tuuli, mutta niiden irrottamiseksi jouduttiin siirtämään 15 kivi- ja hiekkatonnia. Yksi löydöistä oli melko hyväkuntoinen sirppimäinen kynsi.
Kuvaus.
"Suchomimus" oli muiden spinosaurien tapaan suuri petodinosaurus, ja sen pituudeksi on arvioitu 9,5–11 metriä, korkeus oli ehkä noin 5,18 metriä ja painoksi 2,5–5,2 tonnia. Koska ainoa tunnettu yksilö oli kuollessaan keskenkasvuinen, "Suchomimus" on täysikasvuisena saattanut olla yksi suurimmista petodinosauruksista. "Suchomimuksen" leuat olivat kuin krokotiilin: pitkät ja kapeat, ja lajilla oli lähes sata kartionmuotoisia veitsenterävää hammasta. Suchomimuksen hampaiden pinnoilla oli pituussuuntaisia harjanteita, joiden avulla se sai pidetyksi kalan suussa. Suchomimuksen eturaajat olivat valtavat. Suchomimus saattoi liikkua 38 kilometriä tunnissa. Lajilla oli selässä suuri nikamarivistö. Laji muistusti paljon saman aikakauden muita spinosaureja, esimerkiksi Euroopasta löydettyjä Baryonyxeja ja Etelä-Amerikasta löydettyjä Irritatoreita.
Ravinto.
Koska Suchomimuksen kuono oli pitkä, se ei olisi saanut pideltyä kiinni suurta saalista ja käytti ravinnokseen pääasiassa kaloja. Suchomimuksen sieraimet sijaitsivat kaukana kuonon kärjen takana niin että se pystyi hengittämään, kun se kalasti tai söi. Suchomimus saalisti useimmiten yksin.
Maud Adams

Maud Solveig Christina Adams (s. 12. helmikuuta 1945) on ruotsalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi rooleistaan James Bond -elokuvissa "007 ja kultainen ase" (1974) ja "Octopussy" (1983). Hän oli myös taustalla elokuvassa "007 ja kuoleman katse" (1985).
Adams syntyi Luulajassa nimellä Maud Solveig Christina Wikström. Hän aloitti teini-ikänsä loppuvuosina uran mallina ja pääsi myöhemmin työskentelemään Pariisiin sekä New Yorkiin saakka. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli "Poikabileissä" ("The Boys in the Band") vuonna 1970. 
Adamsin ensimmäinen avioliitto valokuvaaja Roy Adamsin kanssa päättyi avioeroon vuonna 1975. Hän on lapseton ja on elänyt vuodesta 1999 uudessa avioliitossa Charles Rubinin kanssa.
La Junta Subdivision

La Junta Subdivision on BNSF Railwayn omistama ja ylläpitämä rautatieosuus Kansasin osavaltion länsiosassa ja Coloradon osavaltion itäosassa Yhdysvalloissa. Rataosuus kuuluu yhtiön Kansasin liikennealueeseen (Kansas Division) ja sen pituus on 669,2 kilometriä. BNSF Railway käyttää rataosuudesta Ellinor–Las Animas Junction nimitystä "La Junta Subdivision". Osuus Las Animas Junctionin ja La Juntan välillä on osa "Boise City Subdivisionia". 
Rataosuus se on osa alkuperäistä Atchison, Topeka and Santa Fe Railwayn Chicagon ja Los Angelesin välistä päärataa, ja rata La Juntaan valmistui alkuvuodesta 1876. Nykyisin liikenne rataosuudella on hiljentynyt uuden etelämmäksi linjatun pääradan valmistuttua.
Liikenne rataosuudella on suurimmalta osaltaan kaivosteollisuuden ja maatalouden tarpeisiin sidottua tavaraliikennettä. Rataosalla liikennöi myös Amtrakin operoima "Southwest Chief" -intercityjuna.
Rataosuus on lähes koko matkaltaan yksiraiteista, sähköistämätöntä rataa. Kaksiraiteisia rataosia ovat osuudet Sears–Wright (Dodge City) sekä CP 1900–First Street (Newton). Osuus First Street–CP 1846 on kolmiraiteista rataa. Lisäksi Hutchinsonissa välillä CP 2150–CP 2190 oleva 10,5 kilometrin sivuraide on aiemmin määritelty kaksiraiteiseksi rataosaksi, mutta määritelmä kumottiin vuonna 2004 voimaan tulleen uuden rataosaselostuksen myötä.
Rataosuus on koko matkaltaan varustettu opastimin ja koko matkalle on rakennettu automaattinen linjasuojastus. Rautatieliikenteen ohjaus tapahtuu yhtiön Fort Worthissa Texasissa sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Ellinorin ja Hutchinsonin välillä sekä Las Animas Junctionin ja La Juntan välillä käytössä on kauko-ohjaus. Hutchinsonin ja La Juntan välillä käytössä ovat automaattisen linjasuojastuksen lisäksi radiopuhelimilla annettavat liikkumisluvat.
Historia.
Rataosuus on rakennettu useissa osissa ja useiden yhtiöiden rakentamana.
Chandra Wilson

Chandra Wilson (s. 27. elokuuta 1969 Houston, Teksas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän saanut kahdesti SAG-palkinnon ja ollut Emmy-ehdokas. Hänen roolejaan on muun muassa tohtori Miranda Bailey ABC:n draamasarjassa "Greyn anatomia".
Trasamund

Trasamund (n. 450–523) oli vandaalien kuningas vuosina 496–523. Trasamund oli kuningas Geiserikin neljännen pojan Genton kolmas poika, ja tuli kuninkaaksi ainoastaan siksi, että kaikki Geiserikin pojat sekä Trasamundin oma veli, kuningas Gundamund, kuolivat nelissäkymmenissä.
Trasamundia pidetään yleensä heikkona kuninkaana, ja hänen aikanaan lähes kaikki vandaalien valtakunnan nykyisessä Algeriassa sijaitsevat alueet menetettiin berbereille. Trasamundin viimeisenä hallintovuonna 523 berberit ryöstivät tärkeän Leptis Magnan satamakaupungin.
Toisaalta Trasamund näyttää onnistuneen lujittamaan otetta vandaalien valtakunnan sydänalueista, nykyisestä Tunisiasta ja Itä-Algeriasta. Lisäksi hän lopetti setänsä kuningas Hunerikin aikoinaan aloittaman katolisten vainoamisen, mikä paransi suhteita Bysanttiin.
Trasamund meni vuonna 500 naimisiin Amalafridan kanssa, joka oli ostrogoottien kuningas Teoderik Suuren sisar. Avioliitto oli Teoderikin järjestämä, ja sillä piti lujittaa vandaalien ja ostrogoottien liittoa.
Trasamundin kuoltua vuonna 523 häntä seurasi kuninkaana Hilderik, kuningas Hunerikin poika.
Great Bend Subdivision

Great Bend Subdivision on Kansasin osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin hallinnoima ja liikennöimä rautatieosuus. Rataosan on alun perin rakentanut Atchison, Topeka and Santa Fe Railway osana Hutchinsonin–Great Bendin–Kinsleyn rataa. Liikenteen siirryttyä käyttämään suorempaa reittiä Hutchinsonin ja Kinsleyn välillä AT&amp;SF myi rataosan paikalliselle tavaraliikennettä välittävälle rautatieyhtiölle. Nykyisin rataosalla liikennöidään vain jakelu-ja keräilyjunia, ja liikenne välillä Garfield–Kinsley on lakkautettu.
Kansas and Oklahoma Railroad

Kansas and Oklahoma Railroad on yhdysvaltalainen rautatieyhtiö. Yhtiö kuuluu Watco Companies -konserniin, ja se on perustettu 29. kesäkuuta 2001 Watco-yhtiöiden hankkiessa omistukseensa OmniTraxin omistamat Central Kansas Railwayn sekä Kansas Southwestern Railroadin. Yhtiö hallinnoi kaikkiaan noin 1 350 kilometrin mittaista rataverkkoa, joka muodostuu useilta eri rautatieyhtiöiltä hankituista rataosuuksista. Rataverkko ulottuu Kansasin keskiosassa sijaitsevasta Wichitan kaupungista Townerin kylään Coloradon ja Kansasin rajan länsipuolelle.
Yhtiö kuljettaa vuosittain noin 55 000 vaunukuormaa, pääasiallisesti maatalouden tuotteita kuten viljaa ja viljatuotteita, sekä kemikaaleja ja paperia.
Scott City Subdivision

Scott City Subdivision on Kansasin osavaltion keski- ja länsiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin hallinnoima ja liikennöimä 193,5 kilometrin mittainen rautatieosuus, joka yhdistää Great Bendin ja Scott Cityn kaupungit.
Rataosan Great Bendistä Scott Cityyn on alun perin rakentanut Atchison, Topeka and Santa Fe Railway. Liikenteen vähetessä AT&amp;SF myi rataosan paikalliselle tavaraliikennettä välittävälle rautatieyhtiölle Central Kansas Railwaylle, jonka Kansas and Oklahoma Railroad myöhemmin hankki omistukseensa. Scott Cityn ja Shallow Waterin välinen osuus on lakkautettu.
Hoisington Subdivision

Hoisington Subdivision on Kansasin osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin liikennöimä rautatieosuus. Rataosan on alun perin rakentanut Missouri Pacific Railroad osana Geneseon ja Pueblon välistä rataa, ja sen omistaa Union Pacific Railroad.
Union Pacific vuokrasi rataosuuden Kansas &amp; Oklahoma Railroadin edeltäjälle Central Kansas Railwaylle. Kansas &amp; Oklahoma Railroadin hankkiessa koko Central Kansas Railwayn osakekannan myös rataosan vuokrasopimus siirtyi uudelle omistajalle.
Nykyisin rataosalla liikennöidään vain jakelu-ja keräilyjunia, ja liikenne välillä McCracken–Healy on lakkautettu.
Rider Strong

Rider King Strong (s. 11. joulukuuta 1979 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Isojen poikien leikit" Shawn Hunterin roolin, josta hän sai vuonna 2000 Blimp-palkinnon.
Víctor Elías

Víctor Elías Villagrasa Álvarez (s. 3. maaliskuuta 1991 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä ja laulaja.
Víctor Elíasin ensimmäinen pysyvä rooli oli Neus Asensin lapsi sarjassa "Ellas son así". Sen jälkeen hän esitti pieniä osia erilaisissa sarjoissa, kunnes hän sai pääosan Telecincon "Serranon perheestä", jonka myötä hän nousi kuuluisuuteen. Hän esittää perheen keskimmäistä poikaa Guillea, joka joutuu vaikeuksiin tämän tästä. "Serranon perheen" lisäksi Víctor Elías on näytellyt sivuosia elokuvissa ja televisiosarjoissa. Victor Elías ja Natalia Sanchez seurustelivat vielä sarjan jälkeen, mutta ovat sittemmin eronneet. 
Víctor Elías on ollut myös osa yhtyettä Santa Justa Klan, joka sai alkunsa "Serranon perheestä" ja julkaisi kaksi albumia. Hän oli ryhmän nuorin jäsen. Yhtye lopetettiin kuitenkin kahden suositun albumin jälkeen.
Henry Wuorila-Stenberg

Henry John Carl Wuorila-Stenberg (s. 6. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomenruotsalainen taidemaalari, jonka useissa teoksissa on ekspressionismin ja surrealismin sävyjä.
Wuorila-Stenberg aloitti ekspressionistina, mutta suuntautui 1980-luvulla abstrakteihin aiheisiin ja vaihtoi samalla öljyvärit akryyliväreihin. Sittemmin hän on yhdistänyt mainittuja tyylilajeja ja käyttänyt teoksissaan myös öljypastelliliituja.
Henkilöhistoria.
Wuorila-Stenberg opiskeli Suomen taideakatemian yhteydessä 1967–1968 Erkki Heikkilän koeluokalla ja sen jälkeen Vapaassa taidekoulussa Tor Arnen ja Unto Pusan ohjauksessa. Hän jatkoi opintojaan Accademia di Belle Artissa Roomassa 1970–1971. Vuonna 1971 hän siirtyi Länsi-Berliiniin ja suoritti akateemisen loppututkinnon Hochschule für Bildende Künstessä 1974. Vuonna 1978 hän opiskeli Dresdenin Hochschule für Bildende Künstessä anatomiaa Gottfried Bammesin johdolla. Wuorila-Stenberg on toiminut maalaustaiteen opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1984–1998 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1996–2005 ensin maalaustaiteen tuntiopettajana ja myöhemmin professorina ja maalausosaston johtajana. Wuorila-Stenberg on ollut yhteiskunnallisesti aktiivinen ja ottanut kantaa vähäosaisten puolesta. Wuorila-Stenbergille myönnettiin Suomi-palkinto vuonna 1996 ja Pro Finlandia -mitali 2004. Taidemaalariliitto kunniajäsen vuonna 2019. Vuonna 2013 hän julkaisi omaelämäkertansa "Hämärän näkijä".
Vanhemmat: Eläinlääkäri Harry John Robert Adolf Stenberg ja sairaanhoitaja Hillevi Marjatta Stenberg.
Bright Size Life

Bright Size Life on kitaristi Pat Methenyn debyyttialbumi vuodelta 1976. Triolevyllä nauhatonta sähköbassoa soittaa Jaco Pastorius ja rumpuja Bob Moses.
Kappalelista.
Kappaleet Methenyn ellei toisin mainittu.
Toon Disney

Toon Disney oli Disney Channelin sisarkanava, joka aloitti toimintansa 1. elokuuta 2005. Muuten kanavat olivat melkein samanlaisia, mutta Toon Disneyllä esitettiin ainoastaan animaatioita. Suomessa kanava oli maksullinen ja näkyi vain satelliitti-, IPTV- ja kaapelitalouksissa. Suomen kielelle oli dubattu tai tekstitetty suurin osa kanavalla esitettävistä animaatioista. Ohjelmien lähetysaika Suomessa oli kello 7–23. Toon Disneyllä ei esitetty mainoksia tai väkivaltaa. Kanavan korvasi 12. syyskuuta 2009 Disney XD -niminen lastenkanava, joka on suunnattu erityisesti 6–14-vuotiaille pojille.
Jānis Pujāts

Jānis Pujāts (s. 14. marraskuuta 1930) on Riian arkkipiispa ja yksi roomalaiskatolilaisen kirkon kardinaaleista. Hän oli mukana valitsemassa uutta paavia Benedictus XVI:ta vuonna 2005.
Pujāts on lausunnoissaan tuominnut homoseksuaalisuuden ankarasti. Aihe nousi pintaan Riiassa, Latviassa, järjestettäväksi aiotun homomarssin protestien yhteydessä kevätkesällä 2007. Pujātsista tehtiin 21. helmikuuta 1998 kardinaali "in pectore" ja tieto julkistettiin vuonna 2001.
Olavi Tuomi

Matti Olavi "Ola" Tuomi (22. toukokuuta 1932 Helsinki – 14. marraskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja näyttelijä.
Ura.
Tuomi aloitti Suomen Filmiteollisuudessa jo 15-vuotiaana. Pian hän toimi jo kuvausassistenttina ja aloitti B-kuvaajana Matti Kassilan, Aarne Tarkaksen ja Edvin Laineen varhaisissa filmeissä. Ensimmäinen merkittävä työ oli "Tuntemattoman sotilaan" (1955) kuvaajana Pentti Unhon ja Osmo Harkimon rinnalla.
Tuomi harjoitti uraansa monissa filmeissä, esimerkiksi "Pekka ja Pätkä" -elokuvissa sekä useissa sotilasfarsseissa. Hän kuvasi myös 1960-luvulla monia filmejä, esimerkiksi elokuvat "Komisario Palmun erehdys" (1960), "Kuu on vaarallinen" (1962) ja "Pojat" (1962). 1960-luvun loppupuolella ja 1970-luvun alussa hän toimi Laineen filmeissä "Täällä Pohjantähden alla" (1968) ja "Akseli ja Elina" (1970), joissa hän myös näytteli.
Tuomi kuvasi vielä loppu-urallaan Laineen viimeisiä elokuvia ja toimi myös apulaisohjaajana. Myöhemmin hän oli Aki Kaurismäen elokuvien valaisijana ja kuvauspäällikkönä. Urallaan hän kuvasi kaikkiaan nelisenkymmentä elokuvaa ja sai Jussi-patsaan kuvauksesta kolmesti. Tuomi näytteli myös noin kymmenessä suomalaisessa elokuvassa. Hän oli naimisissa kuvaussihteeri Maila Toivon (myöh. Tuomi) kanssa. Tuomi kuoli 74-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen Helsingissä. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Kuin surmaisi satakielen

Kuin surmaisi satakielen () on yhdysvaltalaisen kirjailija Harper Leen esikoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1960. Kirjan on suomentanut Maija Westerlund, ja suomennoksen julkaisi vuonna 1961 Gummerus. Teoksesta on julkaistu sen jälkeen useita painoksia. Romaani sai kaunokirjallisuuden Pulitzer-palkinnon vuonna 1961.
Romaanin pohjalta tehtiin vuonna 1962 ensi-iltansa saanut elokuva "Kuin surmaisi satakielen", jonka on ohjannut Robert Mulligan ja käsikirjoitukseksi sovittanut Horton Foote.
Harper Leen varhainen käsikirjoitus 1950-luvulta, "Kaikki taivaan linnut", julkaistiin heinäkuussa 2015. Siinä on joitakin samoja henkilöitä kuin romaanissa "Kuin surmaisi satakielen".
Juoni.
"Kuin surmaisi satakielen" sijoittuu 1930-luvulle kuvitteelliseen Maycombin kaupunkiin Alabamaan. Kolmen vuoden ajanjakson kattava kertomus esitetään Jean Louise ("Scout") -tytön näkökulmasta, joka on kirjan alkaessa kuusivuotias. Scout asuu asianajajaisänsä Atticuksen ja vanhemman veljensä Jemin kanssa uneliaassa pikkukaupungissa, jossa lapset kasvavat ja käyvät koulua onnellisina. Atticus Finch kuitenkin ottaa asiakseen puolustaa oikeudenkäynnissä mustaa miestä (Tom Robinson), joka on syytettynä valkoisen tytön raiskauksesta. Atticus kuvataan oikeamielisenä henkilönä, joka noudattaa omia korkeita moraalisia normejaan, mutta Maycombin kaupunki näyttää asian edetessä ennakkoluuloisen ja rasistisen puolensa.
Omaelämäkerrallisuus.
"Kuin surmaisi satakielen" -romaania on kuvattu nuoren tytön kasvutarinaksi, jossa on runsaasti kirjailijan omaelämäkerrallisia piirteitä. Harper Lee kasvoi Alabamassa pienessä Monroevillen kaupungissa, ja hänen isänsä Amasa Coleman Lee oli asianajaja. Tarinan perheen sukunimi Finch on Leen äidin tyttönimi. Kirjan päähenkilössä, poikamaisessa Scout-tytössä, on samoja piirteitä kuin kirjailijassa lapsena, ja Scoutin ystävän Dill-pojan hahmo perustuu Leen lapsuudenystävään Truman Capoteen. Kun Lee oli lapsi, hänen kotiseudullaan Alabamassa 1930-luvulla pidettiin Scottsboron oikeudenkäynnit, joissa yhdeksää nuorta mustaa miestä syytettiin kahden valkoisen naisen raiskaamisesta. Heikoista todisteista huolimatta kaikki miehet tuomittiin kuolemaan lukuun ottamatta nuorinta, joka oli 13-vuotias. Useiden oikeuskäsittelyjen jälkeen neljä miehistä tuomittiin vuosiksi vankilaan. Heidät armahdettiin lopulta vuosikymmenien päästä.
Kirjan nimi.
Matkijalintua () käytetään kirjassa symboloimaan viattomuutta ja epäoikeudenmukaisuuden uhreja. Atticus varoittaa lapsiaan ampumasta matkijalintuja, sillä ne tuottavat laulullaan pelkkää iloa:
Oikeudenkäynnin jälkeen paikallislehden pääkirjoituksessa puhutaan jälleen laululinnuista:
Ja kirjan lopussa Scout palaa itse asiaan:
Heikki Laurila

Heikki Risto Ylermi Laurila (15. toukokuuta 1934 Kouvola – 9. helmikuuta 2021 Nizza, Ranska) oli suomalainen kitaristi. Hän soitti sekä oman yhtyeensä kanssa (noin sata kappaletta) että useiden muiden yhtyeiden levyillä. Laurila on Suomen levyttänein muusikko yli 7 000:n levytetyn raidan määrällä. Laurila oli luotettu studiomuusikko, koska hän omaksui kappaleet erittäin nopeasti ja oli tyylilajien suhteen laaja-alainen. Laurila on Suomen eniten levyttänyt studiomuusikko kautta aikojen. Vuoteen 2008 mennessä hän oli Gramexin tilastojen mukaan levyttänyt 7 272 raitaa. Laurila käytti Gibson ES-175-, Fender Stratocaster- ja Gibson Les Paul -kitaroita.
Laurila soitti myös mandoliinia ja banjoa sekä sovitti useita kappaleita.
Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1999. 
Laurilan puoliso oli laulaja Ritva Mustonen ja heidän tyttärensä lapsitähtenä tunnetuksi tullut Mari Laurila.
Louise Brough

Althea Louise Brough Clapp (11. maaliskuuta 1923 Oklahoma City, Oklahoma – 3. helmikuuta 2014 Vista, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Brough tunnetaan yhtenä historian parhaista lentolyöntipelaajista. Hän voitti Wimbledonissa 13 mestaruutta kaksinpelissä, nelinpelissä ja sekanelinpelissä. Yhdysvaltain mestaruuskilpailussa voittoja kertyi 17 ja Grand Slam -titteleitä yhteensä 35. Hänet valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1967.
Derby County FC

Derby County Football Club [] on englantilainen jalkapalloseura Derbyn kaupungista. Seura pelaa Mestaruussarjassa, Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, jonne se palasi pelattuaan kaudet 2022–2024 Ykkösliigassa.
Seuran tähänastisista saavutuksista suurimmat ovat olleet Valioliigan voitto kausina 1971–1972 ja 1974–1975 sekä FA Cupin voitto kaudella 1945–1946. Se on myös edennyt Euroopan cupissa välieriin kaudella 1972–1973.
Historia.
Derby on yksi Englannin jalkapalloliigan, The Football Leaguen, perustajajäsenistä.
Derby County sijoittui kaudella 1895–1896 1. divisioonan toiseksi. Se keräsi kauden aikana 41 pistettä ja jäi mestaruuden voittaneesta Aston Villasta neljän pisteen päähän. Vuonna 1898 Derby selvisi FA Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen Nottingham Forestille lukemin 1–3. Seura pääsi FA Cupin loppuotteluun myös seuraavana vuonna, mutta kärsi tappion Sheffield Unitedille maalein 1–4. Kolmannen kerran Derby oli FA Cupin loppuottelussa vuonna 1903, jolloin se hävisi Bury FC:lle 0–6. Derby putosi 1. divisioonasta kauden 1906–1907 päätteeksi. Se jäi sarjan toiseksi viimeiseksi 26 pisteellä, joka oli pisteen enemmän kuin sarjan jumboksi jääneellä Stoke Cityllä. Seura nousi takaisin 1. divisioonaan kaudella 1911–1912, mutta jäi hissiliikkeeseen 1. ja 2. divisioonan väliin. Se jäi kaudella 1913–1914 sarjajumboksi ja putosi 2. divisioonaan, mutta nousi heti seuraavalla kaudella takaisin.
2010-luku.
Kaudella 2018–2019 Derby selviytyi Mestaruussarjan nousukarsintoihin. Se hävisi Leedsille kotonaan maalein 0–1 mutta voitti vieraspelin numeroin 2–4. Ratkaisevassa nousukarsintaottelussa Derby kohtasi puolueettomalla kentällä Aston Villan, jolle hävisi maalein 2–1.
Tiamat (yhtye)

Tiamat on yhtye, joka perustettiin Tukholmassa, Ruotsissa vuonna 1988. Yhtyeen varhainen musiikkityyli oli death metallia, ja uudempaa tyyliä on luokiteltu muun muassa goottimetalliksi sekä post-metalliksi. Viime aikoina yhtye on keskittynyt enemmän tyyliin, jota on nimitetty tunnelmalliseksi goottirockiksi etnisen, psykedeelisen ja kokeellisen musiikin vaikutteilla.
Historia.
Alkuaikoina yhtye soitti suoraviivaisempaa black metalia Treblinka-nimellä. Yhtye hajosi vuonna 1989, jolloin kitaristi-solisti Johan Edlund jäi yhtyeen ainoaksi jäseneksi. Pian Edlund kokosi yhtyeen uudelleen, ja vaihtoi nimen Tiamatiksi. Myös tyyli vaihtui: Edlund kyllästyi black metaliin, nähden sen pelkkänä turhuutena ja roskana. Tämän myötä yhtye hylkäsi black metaliin usein liitetyn visuaalisuuden kuten esimerkiksi corpse paint -maskit, ja tyyli vaihtui vanhan liiton death metaliksi ottaen vaikutteita mm. yhtyeiltä, kuten Massacra, Deicide, Morbid Angel, Death, Slayer, Sepultura, Celtic Frost, Bathory.
Sen jälkeen kun Tiamat julkaisi kaksi ensimmäistä studioalbumiansa "Severe Abomination" ja "Sumerian Cry" – jotka jäivät yhtyeen ensimmäisiksi ja viimeisiksi death metal -äänitteiksi – Edlundin johdolla yhtyeen tyyli muuttui ottaen vaikutteita Mercyful Fatelta, Candlemassilta, Pink Floydilta ja King Crimsonilta, hyödyntäen sumerilaista mytologiaa sanoituksissaan. Saksalainen kitaristi Waldemar Sorychta tuotti yhtyeen myöhemmät albumit sekä soitti niillä joitain osuuksia. Sorychta teki töitä myös muille Tiamatin kiertue- ja levy-yhtiökollegoille, kuten Moonspell, Rotting Christ, Lacuna Coil ja Samael. Kosketinsoittaja P.A. Danielsson vaikutti tuolloin myös Veni Domine -yhtyeessä.
Vuoden 1994 albumi "Wildhoney" yhdisteli raakaa laulua, hitaita kitarariffejä, tunnelmallisia kosketinsoitinääniä, heleää naislaulua ja progressiivisia rakenteita, jotka poikkesivat muiden aikansa extreme metal -yhtyeiden tyylistä. Monet metalliharrastajat pitävät "Wildhoneyta" progressiivisen goottilaisen doom-death metalin merkkiteoksena, ja sen ansiosta yhtye pääsi esiintymään Dynamo Open Air ja Wacken Open Air -metallifestivaaleille vuonna 1995. Yhtye soitti kaksi vuotta myöhemmin jälleen Dynamo Open Airissa.
"A Deeper Kind of Slumber" -albumin myötä Edlund muutti Saksaan ja julisti itsensä yhtyeen ainoaksi jäseneksi. Jatkossa kaikki albumit edustaisivat enemmän goottirock-tyyliä, eroten Tiamatin varhaisesta äärimetallista. Yhtyeen uusimmat julkaisut ovat esitelleet The Sisters of Mercy -vaikutteita.
Yhtye teki levytyssopimuksen Nuclear Blast Recordsin kanssa kesäkuussa 2007.
Margaret Osborne duPont

 Margaret Evelyn Osborne duPont (4. maaliskuuta 1918 Joseph, Oregon – 24. lokakuuta 2012) oli yhdysvaltalainen naistennispelaaja.
DuPont voitti yhteensä 37 Grand Slam -mestaruutta kaksinpelissä, nelinpelissä ja sekanelinpelissä, minkä ansiosta hän sijoittuu niiden määrässä kaikkien aikojen listalla neljänneksi, vaikka hän ei koskaan osallistunutkaan Australian mestaruuskilpailuihin. Hänen Grand Slam -voitoistaan 25 tuli Yhdysvaltain mestaruuskilpailuista.
DuPont voitti parinsa Louise Brough Clappin kanssa kaikkiaan kaksikymmentä Grand Slam -nelinpelititteliä. He voittivat yhdeksän kertaa peräkkäin Yhdysvaltojen mestaruuskilpailut 1942–1950 ja veivät mestaruuden 12 kertaa niiden 14 vuoden aikana, joina he osallistuivat turnaukseen peliparina. 
Vuosina 1938–1958 DuPont sijoitettiin yhdysvaltalaisista naispelaajista kymmenen parhaan joukkoon neljätoista kertaa ja ykköseksi 1948–1950. 
Niissä kymmenessä Wightman Cup -kisassa, joihin DuPont osallistui, hän voitti kaikki pelaamansa kymmenen kaksinpeliä ja yhdeksän nelinpeliä. Hän oli Yhdysvaltain joukkueen kapteenina yhdeksän kertaa, ja niistä oli tuloksena kahdeksan Wightman Cupin voittoa. Hän avioitui William duPontin kanssa 1947 ja lopetti myöhemmin uransa väliaikaisesti synnyttääkseen poikansa. Hän voitti kuitenkin Grand Slam -turnauksia vielä synnytyksen jälkeenkin ja on yksi harvoista tähän saavutukseen yltäneistä naisista. 
DuPont valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1967.
Ernst Heinrich Weber

Ernst Heinrich Weber (Wittenberg, 24. heinäkuuta, 1795 – 26. tammikuuta, 1878) oli saksalainen lääkäri, joka vaikutti merkittävästi kokeellisen psykologian syntyyn. 
Weber opiskeli lääketiedettä Wittenbergin yliopistossa. Vuonna 1818 hän sai vertailevan anatomian apulaisprofessorin viran Leipzigin yliopistosta. Vuodesta 1821 alkaen hän toimi Leipzigin yliopistossa anatomian ja fysiologian professorina. 1860-luvulla Weber työskenteli Gustave Fechnerin kanssa ja yhdessä he kehittivät psykofysiikan peruslainalaisuuksia kuten Weberin–Fechnerin lain. Vuonna 1866 Weber jäi eläkkeelle fysiologian professorin virasta ja vuonna 1871 anatomian professorin virasta. 
Teoksia.
Pääteokset
Yhteisteoksia hänen veljiensä Wilhelm Eduard Weberin and Eduard Friedrich Weberin kanssa:
Cinque Terre

Cinque Terre on viiden kylän rypäs Italiassa Ligurian rannikolla La Spezian maakunnassa. Kylien nimet ovat pohjoisesta etelään Monterosso al Mare, Vernazza, Corniglia, Manarola ja Riomaggiore.
Sijainti.
Jyrkkä vuoristo eristää kylät niin, että ne olivat ennen vain meren kautta yhteydessä muuhun maailmaan, ja sekin oli talvikuukausina vaikeaa myrskyjen takia. Näin selittyy alueen nimi, joka tarkoittaa viittä maata. Maayhteys muodostui vasta, kun 1800-luvulla rannikkoa pitkin rakennettiin rautatie Genovasta La Speziaan. Jokaisella viidellä kylällä on oma rautatieasema.
Matkustajalauttayhteys yhdistää muut kylät paitsi Corniglian, jonne maihinnousu lautalta olisi liian hankalaa. Autolla eivät kyliin pääse muut kuin asukkaat, joten matkailijoille suositellaan kulkua paikallisjunalla pohjoisen suunnasta Genovasta tai etelästä La Speziasta.
Suojelualue ja kulttuurikohde.
Kylät ja niitä ympäröivät vuorenrinteet muodostavat kansallispuiston, johon kuuluu myös alueen vedenalainen luonto. Cinque Terre muodostaa lähialueineen 47 neliökilometrin laajuisen maailmanperintökohteen, johon kuuluvat Cinque Terren lisäksi Portoveneren kaupunki sekä Tinon, Palmarian ja Tinetton saaret. Alue on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1997.
Kylästä toiseen kulkee maalauksellisia kävelyteitä, joista joillakin peritään pääsymaksu. Erityisen suosittu on "Rakkauden polku" ("Via dell'Amore") Riomaggioresta Manarolaan. Kukkuloiden rinteet on pengerretty viinitarhoiksi, joita reunustavat alueelle tyypilliset, ilman laastia kootut kivimuurit. Lokakuussa 2011 rankkasateet ja niiden aiheuttamat mutavyöryt vahingoittivat muureja ja maapenkereitä sekä aiheuttivat jopa kuolonuhreja Monterosso al Maressa.
Tiamat

Tiamat on sekä babylonialaisessa että sumerilaisessa mytologiassa suolaisen veden jumalatar ja alkukantaisen kaaoksen hirviömäinen lohikäärme. Hänen puolisonsa oli makean veden jumala Apsû.
Babylonian luomiseepoksessa Enūma Elišissä kerrotaan, että alussa Apsûn ja Tiamatin yllä oli vain sumua. Sitten pinnan alta nousi ensimmäinen pari: Lahmu ja Lahamu. Tämä pari synnytti nuoremmat jumalat, jotka metelillään ärsyttivät Apsûa ja Tiamatia. Veden jumala Ea kykeni nujertamaan Apsûn taikakeinoin ja vaivutti tämän uneen. Näin makeat vedet pysyivät liikkumattomina maan alla. Tiamatia hän ei kuitenkaan pystynyt vastustamaan. Silloin jumalten neuvosto kääntyi epätoivoisena Ean pojan Mardukin puoleen. He olivat varmoja siitä, että kukaan muu jumalista ei kykenisi kohtaamaan naispuolista lohikäärmettä. Muut jumalat antoivat Mardukille taivaan ehdottoman valtuutuksen. Jousella, nuolilla, nuijalla ja verkolla aseistautunut Marduk ajoi myrskyvaunuissaan taisteluun kohtaamaan kammottavan hirviöjoukon, jonka Tiamat ja hänen poikansa sekä toinen miehensä Kingu olivat keränneet kokoon. Nähdessään Mardukin Kingun valtasi kuitenkin pelko ja hänen rohkeutensa petti.
Mutta Tiamat ei pelännyt Mardukia, vaan avasi valtavan kitansa nielaistakseen tämän. Marduk lähetti siinä samassa raivoavan myrskyn Tiamatin suuhun, niin ettei lohikäärme enää pystynyt sulkemaan suutaan. Sitten Marduk ampui nuolen Tiamatin vatsaan ja vangitsi hänet. Pian Tiamat kuoli, ja Marduk sieppasi muut vastustajansa verkkoon. Sen jälkeen Marduk otti Kingulta kohtalon taulut. Tämän jälkeen Marduk alkoi luoda maailmankaikkeutta Tiamatin raadosta. Hän murskasi lohikäärmeen kallon ja repi ruumiin kappaleiksi. Yhdestä osasta tuli taivas, toisesta maa. Tiamatin puhkaistuista silmistä virtasivat suuret joet Eufrat ja Tigris. Lohikäärmeen käsivarsien käärmeet muutettiin patsaiksi, jotka myöhemmin koristivat Ean temppeliä.
Jumalten neuvoston tehtäväksi jäi Kingun kohtalosta päättäminen. Hänet tuomittiin syylliseksi Tiamatin yllyttämiseen ja surmattiin. Sitten Ea loi Kingun verestä ihmiskunnan, josta tuli jumalten orjajoukko. Marduk jakoi jumalille tehtävät, joista ensimmäinen oli Babylonin suuren kaupungin rakentaminen Mardukin pysyväksi asuinsijaksi.
Tiamat tunnettiin nimellä Thalattē (kreikan kielen sanasta "meri") Berossoksen hellenistisen Babylonian historian kirjoituksissa.
Kari Uusitalo

Kari Uolevi Uusitalo (14. heinäkuuta 1933 Pyhäjärvi (Vpl) – 23. syyskuuta 2025) oli suomalainen elokuvahistorioitsija, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänelle myönnettiin elokuvaneuvoksen arvonimi vuonna 1990.
Elämä.
Viipurin läänin Pyhäjärvellä syntynyt Uusitalo asui sotavuosina eri puolilla Suomea muun muassa Helsingissä ja myöhemmin Porissa, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1953. Uusitalo opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1959. Uusitalo oli opiskeluaikoinaan töissä Suomen Filmiteollisuudessa ja Suomi-Filmissä sekä "Ylioppilaslehdessä". Valmistuttuaan hän työskenteli "Uuden tietosanakirjan" kuvatoimittajana ja elokuva-aiheisten hakusanojen kirjoittajana, kunnes siirtyi 1961 Filmiportin apulaisjohtajaksi. Vuosina 1970–1998 Uusitalo työskenteli eri tehtävissä Suomen elokuvasäätiössä. "Suomen kansallisfilmografiaa" laadittaessa hän toimi toimituskunnan puheenjohtajana ja päätoimittajana sarjan kahdeksan ensimmäisen osan ajan ennen siirtymistään eläkkeelle.
Uusitalo kirjoitti parisenkymmentä elokuvan historiaa käsittelevää tietokirjaa, joista useimmat paneutuvat suomalaiseen elokuvaan. Hänen kotimaisen elokuvan historiaa 1960-luvun loppuun asti käsittelevä kuusiosainen kirjasarjansa ilmestyi 1972–1984. Lisäksi hän julkaisi elämäkerrat muun muassa Suomen kolmen johtavan elokuvastudion johtohahmoista Väinö Mäkelästä, T. J. Särkästä ja Risto Orkosta sekä näyttelijäpariskunta Siiri ja Kaarlo Angerkoskesta ja ohjaaja Aarne Tarkaksesta. Uusitalon muistelmateos "Elämäni Karina: Evakkopojasta elokuvaneuvokseksi" ilmestyi 2001.
Uusitalo käsikirjoitti sekä elokuvia että televisiosarjoja. Hän laati Yrjö Höysniemen kanssa käsikirjoituksen Åke Lindmanin ohjaamaan suomalaisista rauhanturvaajista kertovaan elokuvaan "Laukaus Kyproksessa" (1965). Käsikirjoittajayhteistyö Lindmanin kanssa jatkui Matti Yrjänä Joensuun poliisiromaneihin perustuvissa televisiosarjoissa "Harjunpää ja kylmä kuolema" (1983), "Harjunpää ja ahdistelija" (1985) sekä "Harjunpää ja heimolaiset" (1995). Näistä kaksi ensimmäistä olivat ruotsinkielisiä FST:lle tuotettuja sarjoja. Käsikirjoitustyön ohella Uusitalo toimi myös elokuvaohjaajana. Hän ohjasi useita Suomesta ja Suomen valtiopäämiehistä kertovia dokumenttielokuvia. Näitä ovat muun muassa "Urho Kekkonen – valtiomies, presidentti" (1967), "Mannerheim Suomen marsalkka" (1968) ja "Suomen itsenäisyys" -trilogia (1967).
Tiamat (täsmennyssivu)

Tiamat on jumaluus babylonialaisessa ja sumerilaisessa mytologiassa.
Tiamat voi myös tarkoittaa seuraavia asioita:
Divriği

Divriği on kaupunki ja sitä ympäröivä samanniminen piirikunta Sivasin maakunnassa Turkissa. 
Vuosina 1228-1229 kaupunkiin rakennettiin suuri moskeija, joka on säilynyt alkuperäisasussaan. Se on yhdessä viereisen samanikäisen terveysaseman kanssa UNESCOn maailmanperintökohde. Moskeijan ja siihen liittyvän lääkärikeskuksen pintoja peittävät ainutlaatuiset kaiverrukset, samoin arkkitehtuuri on hieno ilmentymä ajalle tyypillisestä kiviholvien rakentamisesta. Moskeijan sisätila on yksi suuri rukoushuone, jota kattaa kaksi kivikupolia.
Sairaalaosa kattaa moskeija-alueen eteläisimmän kolmanneksen. Sairaalan kivityö on erityisen pikkutarkkaa. 
Moskeija sijaitsee vanhan kaupungin eteläosassa, hiukan ylempänä kuin kaupungin nykyinen keskusta.