tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Abdullah Ibrahim

Abdullah Ibrahim (aikaisemmin Adolph Johannes Brand, taiteilijanimi Dollar Brand; s. 1934 Kapmaan provinssi) on eteläafrikkalainen jazzpianisti ja -säveltäjä.
Ibrahim aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana. Vuonna 1958 hän perusti yhtyeen "the Jazz Epistles" yhdessä trumpetisti Hugh Masekelan kanssa. Yhtye teki ensimmäisen varsinaisen eteläafrikkalaisen jazzlevyn vuonna 1960. Vuonna 1962 Abdullah Ibrahimiksi nimensä muuttanut taiteilija muutti Zürichiin vaimonsa Sathima Bea Benjaminin kanssa. Zürichin vuosina Ibrahim tapasi esikuvansa Duke Ellingtonin ja levytti tämän kanssa vuonna 1963. Ellingtonin suosituksesta Ibrahim esiintyi myös Newport Jazz Festivalilla vuonna 1965.
Vuonna 1968 Ibrahim kääntyi muslimiksi. Vuonna 1976 hän levytti Etelä-Afrikassa useita levyjä, joista tunnetuimmaksi nousi apartheidin vastaisen liikkeen keskeiseksi kappaleeksi noussut "Mannenberg". Levytysten jälkeen hän muutti pysyvästi New Yorkiin.
Ibrahim on vieraillut Suomessa ainakin Pori Jazz -festivaaleilla 1979, Tampere Jazz Happeningissä 1987 ja 2011 sekä Helsingin Savoy-teatterissa lokakuussa 2023.
Albumi "Water from an Ancient Well" (1986) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Robert Donat

Robert Donat, oik. Friedrich Robert Donath, (18. maaliskuuta 1905 Manchester, Englanti – 9. kesäkuuta 1958 Lontoo, Englanti) oli englantilainen näyttelijä.
Hän aloitti elokuvauransa 1930-luvun alussa. Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat mm. "" (1933), "39 askelta" (1935), "Kummitus muuttaa länteen" (1935) ja "Hyvästi, Mr. Chips" (1939), josta hän sai parhaan miespääosan Oscarin. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämässään hän oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitosta. Hän kuoli astmakomplikaatioihin 53-vuotiaana.
Sulho Sipilä

Sulho Vilhelmi Sipilä (12. joulukuuta 1895 Brändö, Ahvenanmaa – 22. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, modernisti ja laivaston upseeri. Hän oli myös taitava viulisti.
Sipilän vanhemmat olivat kirkkoherra Frans Vilho Sipilä ja Mandi Matilda Piirainen. Sulhon ollessa pieni perhe muutti Ahvenanmaalta Mynämäkeen, Turkuun. Siellä hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1915 ja opiskeli aluksi teologiaa, mutta luopui siitä ja aloitti maalaamisen Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 19-vuotiaana.
Sipilän vaimo oli taidemaalari Greta Hällfors-Sipilä. Pariskunta tapasi toisensa opiskellessaan Ateneumissa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1915–1917. He tutustuivat ulkomaiseen modernismiin Helsingin useissa ulkomaisen taiteen näyttelyissä. Sen värien käyttö ja vapaa muoto innostivat heitä ja heistä tulikin suomalaisen avantgardismin huippuosaajia. Vaikutteita he saivat myös kubismista. Sulho Sipilä maalasi mieluiten öljyväreillä, Greta Sipilä guassi- ja vesiväreillä. Sipilät kihlautuivat vuonna 1920 ja avioituivat 1924.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Sipilä piti vuonna 1929. 1930- ja 1940-luvuilla hänen modernistinen tyylinsä väistyi rauhallisempien värien ja tyylin tieltä. Sipilän tyypillisiä aiheita olivat maisemat Helsingistä, herkät sisäkuvat ja näkymät kodista läheisille kaduille ja rakennuksiin. Hän maalasi myös lapsuutensa maisemia. Usein hänen töissään oli nähtävissä pyrkimys paikoin jopa pikkutarkkaan realismiin. Sipilä suunnitteli myös mitaleita, kuten 50-vuotismitalin Duodecim-seuralle 1931 ja Agricola-mitalin 1948. Sipilä sai I palkinnon valtion taidekilpailussa vuonna 1933 maalauksellaan "Satama-aihe".
Sipilä toimi Suomen Taiteilijaseuran varapuheenjohtajana 1934–1940 ja puheenjohtajana 1940–1942, samoin kuin helsinkiläisen taiteilijaseura Pro Arten ensimmäisenä puheenjohtajana vuodesta 1945.
Sipilä toimi ammatikseen sotilasuralla merivoimissa, muun muassa 1. upseerina panssarilaivoilla Väinämöinen ja Ilmarinen. Erottuaan vuonna 1944 puolustusvoimista komentajakapteenina hän toimi Vapaan taidekoulun rehtorina ja maalauksen opettajana. Sipilä kuoli pian eläkkeelle jäätyään vuonna 1949. Hänen vaimonsa sairastui vuonna 1946 skitsofreniaan ja joutui hoidettavaksi Kellokosken sairaalaan, jossa kuoli vuonna 1974.
Leidit levyllä

Leidit levyllä on vuonna 2000 julkaistu musiikkialbumi. Se sisältää Leidien, Paula Koivuniemen, Katri Helenan, Lea Lavenin ja Marion Rungin, uudet versiot heidän levyttämistään hittibiiseistä sekä kaksi uutta kappaletta "Nää laulut rakkaudesta soi" ja "Laulun mä sain". Albumin on "Leidit lavalla" -konserttikiertueen oheistuote ja sen on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina BMG Finland Oy. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 2, ja sitä myytiin yli 20 000 kappaletta eli sen aikaiseen kultalevyyn oikeuttava määrä. Levyn päättävä potpuri "Hittiputki" nousi uuteen suosioon vuonna 2022.
James B. Sumner

James Batcheller Sumner (19. marraskuuta 1887 Canton – 12. elokuuta 1955 Buffalo) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1946 havainnostaan, että entsyymejä voidaan kiteyttää. Sumner jakoi palkintonsa John Howard Northropin ja Wendell Meredith Stanleyn kanssa.
Sumner valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1910. Harvardissa hän oli tutustunut huomattaviin kemisteihin kuten Roger Adamsiin, Farrington Danielsiin, Frank C. Whitmoreen, James Bryant Conantiin ja Charles Loring Jacksoniin. Hän jatkoi biokemian opiskelua Harvardissa ja saavutti filosofian tohtorin arvon vuonna 1914. Sen jälkeen hän toimi biokemian apulaisprofessorina Cornellin yliopistossa.
Cornellissa Sumner aloitti tutkimuksensa koskien entsyymejä. Erityisesti hänen tutkimuskohteenaan oli ureaasientsyymi. Aluksi Sumner ei onnistunut ja hänen työtoverinsa uskoivatkin, että hänen päämääräänsä oli mahdoton saavuttaa. Vuonna 1926 hän kuitenkin todisti, että pienetkin entsyymit oli mahdollista eristää ja kiteyttää. Hänen tutkimuksensa toivat hänelle professorin arvon vuonna 1929.
Vuonna 1937 Sumnerille myönnettiin Guggenheim Fellowship -apuraha ja hän työskenteli viisi kuukautta Ruotsissa Theodor Svedbergin kanssa. Samana vuonna John Howard Northrop onnistui kiteyttämään pepsiinin.
Vuonna 1948 Sumner pääsi Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi. Hän kuoli syöpään 12. elokuuta 1955.
Paul Lukas

Paul Lukas (oik. Pál Lukács 26. toukokuuta 1895 Budapest, Unkari – 15. elokuuta 1971 Tanger, Marokko) oli unkarilaissyntyinen näyttelijä, joka työskenteli suuren osan urastaan Yhdysvalloissa.
Ura.
Paul Lukas aloitti näyttelijänuransa 1910-luvun alussa luoden menestyksekkään teatteri- ja elokuvauran Unkarissa, Itävallassa ja Saksassa ennen siirtymistään Hollywoodiin vuonna 1927. Amerikassa hän sai yleensä esitettäväkseen sivurooleja nimekkäämpien tähtien rinnalla. Lukasin tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Seikkailu Monte Carlossa" ("Dinner at the Ritz", 1937), "Nainen katoaa" ("The Lady Vanishes", 1938), "Usko huomispäivään" ("Watch on the Rhine", 1943), "Hän kaatui kunnialla" ("Uncertain Glory", 1944), "Sukelluslaivalla maapallon ympäri" ("20000 Leagues Under the Sea", 1954) sekä Elvis Presleyn tähdittämä "Rytmiä ja riemua Acapulcossa" ("Fun in Acapulco", 1963).
Lukas sai parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta "Usko huomispäivään" (Watch on the Rhine, 1943). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Yksityiselämä.
Paul Lukasista tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1933.
Lukas oli naimisissa oli kolme kertaa. Tiettävästi hänellä ei ollut lapsia. Hän kuoli sydänsairauteen 76-vuotiaana vuonna 1971.
Paula Koivuniemi (vuoden 1988 albumi)

Paula Koivuniemi on Paula Koivuniemen vuonna 1988 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 16 kappaletta hänen vuosina 1966–1982 levyttämistään kappaleista. Albumi sisältää Koivuniemen ensimmäisen levytyksen, "Perhonen", vuodelta 1966. Albumin on julkaissut CD-levynä Fazer Finnlevy.
Renate Kern

Renate Kern (23. tammikuuta 1945 – 18. helmikuuta 1991) oli saksalainen iskelmälaulaja. Hän levytti salanimellä Nancy Wood myös countrymusiikkia Yhdysvalloissa. Hän sairastui elämänsä myöhemmässä vaiheessa masennukseen ja teki itsemurhan hirttäytymällä 46-vuotiaana. Hänen elämästään on tehty dokumenttielokuva "Und vor mir die Sterne" (1998).
Kernin tunnetuimpia iskelmiä ovat "Bis morgen" (1966), "Du musst mit den Wimpern klimpern" (1968) ja "Alle Blumen brauchen Sonne" (1970).
Matthew Webber

Matthew James Webber (4. tammikuuta 1985) on yhdysvaltalainen ammattilaislentopalloilija. Pelipaikaltaan Webber on ns. hakkuri. Webber on 198 senttimetriä pitkä. Hän edusti kaudella 2007–2008 Lentopallon SM-liigassa pelaavaa, hallitsevaa suomenmestaria rovaniemeläistä Santasporttia. Kaudella 2008-2009 hän pelaa Ranskan PRO B-liigassa GFCO Ajaccio -joukkueessa. Hänet on valittu muun muassa Amerikan sarjan parhaimmaksi pelaajaksi.
Webber on pelannut ennen Santasportiin tuloaan Yhdysvalloissa yliopistosarjassa. Kauden 2007 päätteeksi hänet valittiin sarjan parhaimmaksi pelaajaksi. Webber on valittu lisäksi muun muassa monta kertaa Amerikan liigan tähdistökentälliseen. Sopimus neuvotteluissa Santasporttiin suurena apuna toimi ex-rovaniemeläinen Lauri Hakala, joka itse on pelannut samaa yliopistosarjaa Webberin kanssa. Hakala pitää Webberiä yhtenä USA:n lupaavampana hakkurina.
Kaudelle 2008-2009 hän siirtyi Ranskan B-liigaan GFCO Ajaccioon pelaamaan voitettuaan ensin keväällä 2008 Santasportin kanssa lentopallon Suomen Mestaruuden.
Demokraattinen allianssi

Demokraattinen allianssi (, , lyh. DA) on Etelä-Afrikan pääoppositiopuolue. Demokraattinen allianssi syntyi Uuden kansallispuolueen ja Demokraattisen puolueen liittoutuessa vuonna 2000.
Demokraattisen allianssin puheenjohtaja toimi kevääseen 2007 asti Demokraattisen puolueen entinen puheenjohtaja Tony Leon. Puolue on pyrkinyt kasvattamaan suosiotaan maan mustan väestön keskuudessa, mutta ei ole toistaiseksi onnistunut. Demokraattisen allianssin kannattajakunta tulee pääasiassa valkoisesta keskiluokasta.
Helen Zillen jälkeen Demokraattisen allianssin puoluejohtajaksi valittiin toukokuussa 2015 puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana toiminut Mmusi Maimane, josta tuli Demokraattisen allianssin ensimmäinen tummaihoinen puoluejohtaja.
Puolueen ensimmäinen mustaihoinen puheenjohtaja oli siis Mmausi Maimane. Toukokuun 2019 vaaleissa DA edelleen tuli parlamentin toiseksi suurimmaksi puolueeksi ANC:n säilyttäessä ehdottoman enemmistönsä. DA kuitenkin menetti 5 paikkaa saaden 84 paikkaa uuteen parlamenttiin. Lokakuussa 2019 puolueen sisäisten ristiriitojen johdosta Mmusi Maimane erosi puoluejohtajuudesta sekä myös puolueen jäsenyydestä. Taustalla oli puolueen aikaisemman valkoihoisen puheenjohtajan Helen Zillen paluu valta-asemiin.
Snowmass Village

Snowmass Village on kunta Pitkinin piirikunnassa Coloradossa, Yhdysvalloissa. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 1 822. Sen pinta-ala on 66,2 neliökilometriä, josta 66 neliökilometriä on maata ja 0,2 neliökilometriä (0,35 %) vettä. Kunta tunnetaan parhaiten sen alueella osittain sijaitsevasta Aspen/Snowmass-talviurheilukeskuksesta.
Basalt

Basalt on Eaglen ja Pitkinin piirikuntien alueella, Yhdysvaltain Coloradon osavaltiossa sijaitseva kunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 2 681. Sen pinta-ala on 5,0 neliökilometriä ja asukastiheys 536,2 as./km². Basaltia rajaavat El Jebelin ja Snowmass Villagen paikkakunnat.
Arsenal Stadium

Arsenal Stadium on entinen jalkapallostadion Lontoossa. Yleisimmin se tunnetaan sijaintinsa mukaan nimellä Highbury. Se avattiin vuonna 1913 ja suljettiin vuonna 2006. Se toimi Englannin Valioliigassa pelaavan jalkapalloseura Arsenal FC:n kotikenttänä, kunnes seura siirtyi pelaamaan uudelle Emirates Stadiumille. Arsenal myös omisti stadionin, jonka kapasiteetti oli yhteensä 38 419.
Vuoden 2006 jälkeen stadionille rakennettiin noin 800 asuntoa. Stadionin itä- ja länsisiivet (ulkopuolelta) jätettiin kuitenkin entiselleen, joten paikka on edelleen suosittu pyhiinvaelluspaikka ennen ottelun alkua Emiratesilla.
Nostalgia (Paula Koivuniemi)

Nostalgia on Paula Koivuniemen vuonna 2005 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 15 kappaletta hänen vuosina 1973–1978 levyttämistään albumeista. Albumi kuuluu Warner Musicin "Nostalgia" -nimiseen äänilevysarjaan. Albumin on julkaissut CD-levynä Warner Music Finland Oy.
Mount Pavlof

Mount Pavlof on kerrostulivuori Aleuttivuoristossa Alaskan niemimaalla Alaskassa. Pavlof on ollut yksi Yhdysvaltain aktiivisimmista tulivuorista vuoden 1980 jälkeen. Purkauksia on sattunut vuosina 1980, 1981, 1983, 1986–1988, 1996–1997. Viimeisin purkaus käynnistyi 15. elokuuta 2007 ja jatkuu yhä. Suuri purkaus voisi häiritä alueen kautta kulkevia lentoreittejä. 
Keväällä 2016 Mount Pavlofin purkaus alkoi häiritä alueen lentoliikennettä.
Ali Krogius

Frans Ali Bruno Krogius (7. marraskuuta 1864 Helsinki – 12. toukokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kirurgian professori. Hän kuvasi ensimmäisten joukossa johtopuudutusmenetelmän, jossa kokaiiniliuosta ruiskutettiin leikkausalueen viereiseen ihonalaiseen kudokseen. Krogius teki myös kokeiluja yhdistämällä paikallispuudutuksen ja yleisanestesian. Vuonna 1905 keksitty prokaiini kuitenkin syrjäytti kokaiinin paikallispuudutteena muutamassa vuodessa.
Elämä.
Ali Krogius syntyi Helsingissä vuonna 1864. Hänen vanhempansa olivat laamanni Frans Gabriel Krogius ja äiti Johanna Lovisa Adelaïde Boije. Krogius kävi yliopisto-opinnot Helsingin yliopistossa. Väiteltyään tohtoriksi vuonna 1892 hän matkusti ulkomaille jatkamaan opintojaan. Vuosina 1890–1894 hän työskenteli assistenttina kirurgisella klinikalla Helsingissä. Hän oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti 1893–1901 ja professori 1901–1929. Krogius tunnetaan Krogiuksen tai Krogius–Roux’n leikkauksesta, jossa operoidaan paikoiltaan mennyt polvilumpio.
Krogius meni naimisiin Anna Maria Lindelöfin (1872–1938) kanssa vuonna 1896. Avioliittoon syntyi neljä lasta: Gabriella, Frans Gunnar, Helge Lorentz ja Ali Hjalmar Gabriel.
Erkki Ertama

Erkki Ertama (Bertel Erik Ertama, alk. Enbom, 26. marraskuuta 1927 Alavus – 16. syyskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari sekä musiikkineuvos. Runoja hän kirjoitti nimellä "Erkki Leino". 
Ertama on säveltänyt musiikin moniin mainoksiin ja elokuviin, muun muassa Mikko Niskasen elokuviin "Sissit" (1963) ja "Kahdeksan surmanluotia" (1972). Vuonna 1963 valmistunut valistuksellinen lyhytelokuva "Hermoprässi" palkittiin Cannesissa dokumenttielokuvien Grand Prix’llä Kaarlo Nuorvalan käsikirjoituksesta ja Ertaman kokeellisesta musiikista. 
Etelä-Pohjanmaan Alavudelta viulunrakentajasuvusta syntyisin ollut Ertama aloitti jo viisivuotiaana viulunsoiton opinnot Helsingin konservatoriossa, mutta elonkorjuutöissä sirpillä sattunut sormivamma sai hänet vaihtamaan pianoon ja muihin kosketinsoittimiin. Hän pääsi Sibelius-Akatemiaan, soitti illat baaripianistina ja opiskeli päivisin kirkkomusiikkia ja säveltämistä. Hän teki lopputyönsä Béla Bartókin musiikista. Taidemusiikin sävellystyö jäi uran alkuvaiheessa kevyen musiikin tehtävien viedessä kaiken ajan.
1950-luvun keskivaiheilla Ertamasta tuli sähköurkujen ensimmäisiä käyttäjiä Suomessa. Hän osti Yhdysvalloista suurten sähköurkujen ohella niitä kuljettamaan sopivan farmariauton.
5 kanal

5 kanal (, suom. "5. kanava") on ukrainalainen televisioasema, jonka kotipaikka on Kiovassa. 5 kanal on kaupallinen, tiedonvälitystä ja uutistoimintaa korostava tv-kanava. Kanavan maanpäällisten lähetysten peitto on 93 prosenttia Ukrainan pinta-alasta. Kanavan satelliittilähetykset kattavat suuren osan Eurooppaa ja Venäjää. 5 kanal on saatavissa myös netin suoratoistona (vaatimattomalla resoluutiolla). 
Maaliskuun 2014 katsojatilastoissa kanavalla oli 3,84 prosentin katsojaosuus (maan 7. suosituin tv-kanava). Kanavavertailussa oli mukana kaikkiaan 56 Ukrainassa näkyvää televisiokanavaa.
Kananvan omisti aikaisemmin ukrainalainen liikemies, poliitikko ja oligarkki Petro Porošenko, joka valittiin vuoden 2014 presidentinvaalissa Ukrainan presidentiksi. Marraskuussa 2021 hän myi kanavan Vilni media -holdingyhtiölle aiemmin samassa kuussa säädetyn, oligarkkien vaikutusvaltaa rajoittavan lain takia.
ATV (turkkilainen televisiokanava)

ATV on maanlaajuinen Turkissa näkyvä televisiokanava. Kanavan suosituksi ohjelmaksi on tullut "Avrupa Yakası" -niminen turkkilainen televisiosarja.
Unkarin Grand Prix 2003

Unkarin Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. elokuuta 2003 Hungaroringilla Unkarissa. Kilpailun voitti Fernando Alonso, jolle voitti oli F1-uran ensimmäinen. Kimi Räikkönen oli ruutulipulla toinen ja Juan Pablo Montoya kolmas.
Muuta.
Ferrari valitti Unkarin GP:n jälkeen kilpakumppaneidensa käyttämistä Michelinin eturenkaista, jotka valituksen mukaan olivat kilpailun loppupuolella ja sen jälkeen sallittua leveämmät. Michelin joutui kaventamaan renkaitaan seuraavaan kisaan mennessä.
Benigno Aquino, Jr.

Benigno Simeon "Ninoy" Aquino, Jr. (27. marraskuuta 1932 – 21. elokuuta 1983) oli filippiiniläinen senaattori ja oppositiojohtaja Ferdinand Marcosin hallinnon aikana. Hänet murhattiin 21. elokuuta 1983 Manilan kansainvälisellä lentoasemalla (nykyään Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema) hänen palatessaan maanpaosta Yhdysvalloista.
Marcos tuomitsi tämän salamurhan ja sitä väitettiin armeijan salaliitoksi, mutta ketään ei tuomittu. Benigno Aquinon kuoleman jälkeen hänen vaimonsa Corazon Aquino liittyi politiikkaan ja sai opposition kannatuksen itsevaltaisesti hallitsevaa presidentti Ferdinand Marcosia vastaan. Corazon Aquinosta tuli lopulta maan presidentti Marcosin 20 vuoden hallinnon jälkeen.
Aquinon isä, Benigno Aquino vanhempi (1894–1947), oli myös ministeri, senaattori ja maan kansalliskokouksen puhemies. Aquino nuoremman poika Benigno Aquino III (1960–2021) toimi Filippiinien presidenttinä vuosina 2010–2016.
Columbia Center

Columbia Center (edellisiltä nimiltään "Bank of America Tower", "Columbia Seafirst Center") on 76-kerroksinen pilvenpiirtäjä Seattlen kaupungissa Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Se on 295 metrin korkeudellaan kaupungin korkein rakennus. Se rakennettiin vuosien 1982 ja 1984 välillä arkkitehtitoimisto Chester L. Lindsey Architectsin suunnittelemana.
Pauliina Haasjoki

Pauliina Maarit Haasjoki (s. 7. elokuuta 1976 Ulvila) on suomalainen runoilija, esseisti ja filosofian tohtori.
Haasjoki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1995, filosofian maisteriksi 2002 ja lisensiaatiksi 2004. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden oppiaineesta vuonna 2012. Hänen väitöskirjansa ”Häilyvyyden liittolaiset. Kerronnan ja seksuaalisuuden ambivalenssit” käsittelee viidessä toisiinsa liittyvässä artikkelissa kysymystä siitä, miten kerronnalla kokeileva fiktio voi kuvitella ambivalenttia seksuaalisuutta.
Haasjoen ensimmäinen runokokoelma, "Ikkunassa on huone", ilmestyi Nihil Interitin julkaisemana vuonna 1999. Hänen runoteoksensa "Aallonmurtaja" (2011) oli vuoden 2012 Runeberg-palkintoehdokkana. Vuonna 2014 Haasjoki sai Einari Vuorela -runopalkinnon teoksesta "Hiukset" (2013). Vuonna 2015 Haasjoki ja Peter Mickwitz saivat Kääntäjäkarhu-palkinnon suomenruotsalaisen Gunnar Björlingin teoksen "Auringonvihreä" ("Solgrönt", 1933) suomennoksesta.
Haasjoki on kirjoittanut myös esseitä ja kirjallisuuskritiikkiä ja julkaissut tekstejään verkossa blogeissa "Faasimuutos" sekä "Olo ja muoto". Haasjoki on toiminut Osuuskunta Poesiassa ja Nuoren Voiman Liitossa.
Haasjoki asuu Helsingissä.
Pennsylvania Hospital

Pennsylvania Hospital on sairaala Philadelphian kaupungissa Pennsylvaniassa. Se on Yhdysvaltain vanhin sairaala. Sairaalan perustamislupa myönnettiin Benjamin Franklinille ja Thomas Bondille 11. toukokuuta vuonna 1751. Sen ensimmäinen sairaalarakennus valmistui vuonna 1752.
Sairaalan kirjasto sai alkunsa vuonna 1762, kun englantilainen lääkäri John Fothergill lahjoitti sille sen ensimmäisen kirjan. Kirjasto kasvoi nopeasti, ja vuonna 1847 se oli American Medical Associationin mukaan Yhdysvaltain suurin ja tärkein lääketieteellinen kirjasto. Kirjasto toimii nykyisin lähinnä historiallisten kirjojen säilytyspaikkana. Sillä on teoksia 1400-luvulta 1900-luvulle.
Viitarastas

Viitarastas ("Catharus fuscescens") on pienikokoinen rastas, joka kuuluu varpuslintuihin. Lajin nimesi James Francis Stephens 1817.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 17–19 cm ja paino 28–54 g. Viitarastas muistuttaa pienikokoista laulurastasta, mutta sen mahapuoli on pääosin yksivärisen valkea ilman mustia täpliä. Kurkussa ja rinnan sivuilla on punaruskeaa täplitystä. Koiraan laulu on kaunista ja se laulaa parhaiten hämärissä. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Lajista tunnetaan 2 alalajia, tummempi nimialalaji "C. r. fuscescens" (Stephens, 1817), "C. r. salicicola" (Ridgway, 1882) ja epäselvä "C. r. fuliginosa".
Esiintyminen.
Viitarastas pesii laajalla alueella Kanadan eteläosassa sekä Yhdysvaltain luoteisosassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Amerikassa, pääasiassa Keski- ja Etelä-Brasiliassa. Laji on lievästi taantunut pesimäalueellaan. Se on hyvin harvinaisena tavattu myös Euroopassa, ei kuitenkaan Suomessa.
Elinympäristö.
Pesimäaikana sekä lehti- että havumetsät.
Lisääntyminen.
Pesä on yleensä maassa tai hyvin matalalla pensaan tai puun oksalla. Munia on 3 tai 4. Haudonta-aika on 10–12 päivää, vain naaras hautoo, ja poikaset lähtevät pesästä lähes lentokyvyttöminä 10–12 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Syö etupäässä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä marjoja.
Matti Hiukka

Matti Hiukka (s. 5. toukokuuta 1975 Rovaniemi, Suomi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kaudella 2020 hän valmentaa Kolmosessa pelaavaa Tervakosken Patoa .
Ura.
Hiukka on Rovaniemen Palloseuran kasvatti ja debytoi Veikkausliigassa RoPS:n riveissä kaudella 1995. Hiukka pelasi RoPS:ssa neljä kautta ja voitti kaudella 1998 11 maalillaan Veikkausliigan maalikuninkuuden. Kaudeksi 1999 Hiukka siirtyi FC Jokereihin käytyään ensin näytillä mm. Norjassa ja Skotlannissa. Hiukka on pelannut myös Suomen A-maajoukkueessa 1990-luvun lopussa. FC Jokereista Hiukka siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Hän on ehtinyt pelata myös Hapoel Ironi Rishon Letzionssa Israelin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja Tampere Unitedissa ennen siirtymistään takaisin Rovaniemelle. Kaudella 2004 Hiukka pelasi jälleen RoPSissa. Hän siirtyi kaudeksi 2005 FC Santa Clausiin, mutta on käynyt lainalla joukkueessa pelatessaan muun muassa FC Lynxissä ollen joukkueen paras maalintekijä 13 maalillaan kaudella 2006 ja Rovaniemen Palloseurassa kaudella 2006. Hiukka toimii myös Santa Clausin pelaajavalmentajana. Kaudella 2010 FC Santa Claus eteni Hiukan johdolla Ykkösen nousukarsintoihin, mutta hävisi ratkaisevassa viimeisessä pelissä Helsingin IFK:lle, joka nousi Ykköseen. Tammikuussa 2011 Hiukan uutisoitiin siirtyneen John Allenin aisapariksi Rovaniemen Palloseuran kakkosvalmentajan paikalle. Allenin saatua potkut elokuussa 2011, Hiukasta tuli RoPS:n päävalmentaja.
Maaliskuussa 2015 Hiukka nimitettiin RiPS:n kakkosvalmentajaksi, mutta jo viikon päästä hän nousi päävalmentajaksi, kun Mike Belfield vapautettiin tehtävästään. Hiukka valmensi Riihimäellä päävalmentajana kaksi kautta 3. divisioonassa vuosina 2015-2016.
Lokakuussa 2016 Hiukka siirtyi 3. divisioonassa pelaavan Hämeenlinnan Härmän päävalmentajaksi 2+1-vuotisella sopimuksella. Hän aloitti tehtävässään saman vuoden marraskuussa. Hämeenlinnan Härmä joutui kuitenkin jättäytymään lopulta kaudelta 2018 kokonaan pois pelaajapulan vuoksi ja Hiukka siirtyi Tervakosken Paton päävalmentajaksi joukkueen noustua 3. divisioonaan 2019.
Patrick Konchellah

Patrick Konchellah (20. huhtikuuta 1968 – 29. marraskuuta 2009) oli kenialainen keskimatkan juoksija. 
Konchellah voitti 800 metrin kilpailun vuoden 1994 Kansainyhteisön kisoissa. Vuoden 1997 Ateenan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ajalla 1.44,26. Hän hävisi pronssimitalisti Rich Kenahille yhden sekunnin sadasosan. Vuonna 2000 hän voitti Kenian olympiakarsinnat ja tuli valituksi Sydneyn olympialaisiin. Hän kuitenkin sairastui, ja Sydneyssä hänen tilallaan kilpaili William Yiampoy.
Konchellahin ennätys 800 metrillä on 1.42,98.
Myös Patrick Konchellahin veli Billy Konchellah ja poika Felix Konchellah ovat kilpailleet 800 metrillä. Felix jatkaa aktiiviuraansa edelleen.
Konchellah kuoli 41-vuotiaana vatsasyöpään  sairaalassa Bometissa Keniassa
Temenos (mytologia)

Temenos oli kreikkalaisessa mytologiassa Aristomakhoksen poika ja Kresfonteksen ja Aristodemoksen veli. Hänellä oli Keisoksen, Keryneen, Falkeen, Agelaoksen, Agraioksen, Eurypyloksen, Kalliaan, Isthmioksen, Klytoksen ja Hyrnethon isä. Hän oli Herakleen sukukuntaa, herakleidi, ja johti doorilaisten sotajoukkoa Peloponnesoksen valtaamisen, herakleidien paluun, aikana.
Oraakkelin antamien ennustusten mukaan herakleidit onnistuisivat valtaamaan Peloponnesoksen, jos he aloittaisivat sotaretkensä Naupaktoksesta. Siksi Temenos kokosi sotaväen ja aloitti laivaston rakentamisen. Siellä Hippotes, Fylaan poika, tappoi ennustajan, jolloin rangaistukseksi laivasto tuhoutui ja armeija alkoi nähdä nälkää. Oraakkeli vaati syyllisen karkottamista ja etsimään kolmisilmäisen sotapäällikön joukon johtajaksi, jolloin Hippotes karkotettiin ja Oksylos valittiin johtajaksi, koska hän oli menettänyt toisen silmänsä ja tuli heitä vastaan hevosella ratsastaen.
Lopulta Peloponnesoksen valtaus onnistui, ja maat jaettiin Aristomakhoksen poikien ja Aristodemoksen välillä. Temenoksesta tuli Argoksen kuningas, jota aiemmin oli hallinnut Teisamenos. Temenos suosi tytärtänsä Hyrnethoa ja tämän aviomiestä Deifontesta yli hänen poikiensa. Apollodoroksen mukaan hänen poikansa palkkasivat joukkion tappamaan isänsä, mutta armeija päätti valtakunnan kuuluvan Hyrnetholle ja Deifontekselle. Pausaniaan mukaan pojat puolestaan vasta aavistelivat isänsä siirtävän valtakuntansa tyttärensä ja tämän miehen hallittavaksi, jolloin he alkoivat juonitella häntä vastaan, ja Keisos anasti valtaistuimen itselleen
Musta tuntuu

Musta tuntuu on Neil Hardwickin MTV:lle käsikirjoittama ja ohjaama viisiosainen trillerisarja. Alun perin neliosaiseksi vuonna 1985 tehty sarja sai vuoden 1988 uusintakierroksen päätteeksi yhden uuden osan.
Juoni.
Lilli Nygren on patologisen sairaalan siivooja ja hän yrittää auttaa etsiväpoikaansa Erkkiä selvittämään salaperäisen murhaajan.
Broderick Crawford

William Broderick Crawford (9. joulukuuta 1911 Philadelphia, Pennsylvania – 26. huhtikuuta 1986 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hänen vanhempansa olivat vaudeville-esiintyjiä. Hänen elokuvadebyyttinsä oli sivurooli elokuvassa Mitä nainen tahtoo... (Woman Chases Man, 1937). Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat mm. "Seitsemän syntistä" (Seven Sinners, 1940), "Kaikki kuninkaan miehet" (All the King's Men, 1949), "Eilen syntynyt" (Born Yesterday, 1950) ja "Yöihmisiä" (Night People, 1954). Hän sai parhaan miespääosan Oscarin sekä Golden Globen elokuvasta "Kaikki kuninkaan miehet" (All the King's Men, 1949). Tämän lisäksi hän loi mittavan uran televisiossa, näytellen useassa televisiosarjassa, kuten "Highway Patrol" (vuodet 1955–1959) ja "King of Diamonds" (1961–1962). Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli kaksi poikaa. Hän kuoli halvaukseen 74-vuotiaana.
Tisamenos

Tisamenos () tai Teisamenos (), (), oli antiikin Kreikan aikana miehen etunimi.
Kreikkalainen mytologia.
Kreikkalaisessa mytologiassa tunnettuja nimen kantajia ovat:
Nebraska (albumi)

Nebraska on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin kuudes albumi. Se julkaistiin vuonna 1982. Suomen albumilistalla "Nebraska" nousi sijalle 5.
Kaikki albumin kappaleet ovat demoäänityksiä, jotka Springsteen soitti itse akustisen kitaran kanssa New Jerseyn asuntonsa makuuhuoneessa. Hän tavoitteli niissä tunnelmaa, joka vaikutti maailmalta lapsuusvuosien kotikaupungissa. Äänityksissä käytettiin neliraitaista Tascam 144 -nauhuria ja Echoplex -kaikulaitetta. Kappaleita yritettiin tehdä studiossa, mutta kun niihin ei saatu oikeaa tunnelmaa, laitettiin alkuperäiset demo-versiot levylle.
"Suomen Kuvalehden" Jorma Tuominen kirjoitti kotona äänitetyn albumin tulkintojen luovan kansanlaulumaista tunnelmaa paremmin kuin kenenkään muun tunnetun rockartistin levyt siihen mennessä. Hänestä albumi oli ”pitkä ja edistyksellinen askel taaksepäin, Woody Guthrien ja nuoren Bob Dylanin aikaan”.
Independence Hall

Independence Hall on historiallinen rakennus Philadelphian kaupungissa Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Rakennus rakennettiin vuosien 1732 ja 1753 välillä. Se edustaa Yrjöjen aikakauden arkkitehtuuria, ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Edmund Woolley (1695–1771) ja Andrew Hamilton (1676–1741).
Alun perin rakennus rakennettiin silloisen brittiläisen siirtomaan Pennsylvanian hallintorakennukseksi eli Pennsylvania State Houseksi. Amerikan vallankumouksen aikana siitä tuli toisen kontinentaalisen kongressin kokoontumispaikka. Rakennuksen historian kohokohta tapahtui 4. heinäkuuta vuonna 1776, kun siellä hyväksyttiin virallisesti Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus. Myöhemmin rakennuksessa allekirjoitettiin konfederaatioartiklat. Vuonna 1787 siellä kokoontui perustuslaillinen konventti, joka laati nykyisen Yhdysvaltain perustuslain.
Independence Hall otettiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Vuonna 2005 siellä vieraili 645 564 vierailijaa. Rakennus kuuluu nykyään Independence National Historical Park -kansallispuistoon.
José Ferrer

José Vicente Ferrer de Otero y Cintrón (8. tammikuuta 1909 San Juan, Puerto Rico – 26. tammikuuta 1992 Coral Gables, Florida) oli puertoricolaissyntyinen Oscar-palkittu näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Ferrer teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1948 elokuvassa "Orleansin neitsyt" ("Joan of Arc"). Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Näkymätön vastustaja" ("Whirlpool", 1949), "Lavastettu 'paratiisi"' ("Crisis", 1950), "Cyrano – miekan mestari" ("Cyrano de Bergerac", 1950), "Punainen mylly" ("Moulin Rouge", 1952) ja "Pirunsaaren vanki" ("I Accuse!", 1958). Hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon elokuvasta "Cyrano – miekan sankari". Näyttelemisen lisäksi Ferrer myös ohjasi kahdeksan elokuvaa. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
José Ferrer oli viisi kertaa naimisissa, joista kaksi kertaa suositun laulajan Rosemary Clooneyn kanssa. Hänellä oli kuusi lasta, joista viisi Rosemary Clooneyn, George Clooneyn isän sisaren, kanssa. José Ferrer kuoli suolistosyöpään 83-vuotiaana.
Silkeborg

Silkeborg on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Silkeborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 42 807 asukasta.
Silkeborg on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Silkeborg alkoi kehittyä nykyaikaiseksi kaupungiksi vuonna 1844, kun sinne perustettiin paperitehdas. Toisen maailmansodan aikana saksalaisilla oli päämaja Silkeborgissa, mistä muistona on museoituja bunkkereita. Kaupungin jakaa eteläiseen ja pohjoiseen osaan Silkeborg Langsø -järvi. Kaupungissa on paljon autoliikkeitä ja Tanskan kolmanneksi suurimman pankin Jyske Bankin pääkonttori. Silkeborgin museossa on näytteillä ikivanha suoruumis, Tollundin mies.
Silkeborgissa ilmestyy "Midtjyllands Avis".
Born in the U.S.A.

Born in the U.S.A. on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin seitsemäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1984. Albumista tuli suurmenestys, ja se sisältää monia Springsteenin suurimpia hittejä, kuten ”Dancing in the Dark”, ”Born in the U.S.A.” ja ”Glory Days”. Albumia on myyty pelkästään Yhdysvalloissa yli 15 miljoonaa kappaletta, jossa se on saavuttanut 15 platinalevyn rajan. Lisäksi levy on myynyt platinaa ainakin Australiassa (13×), Saksassa (3×) ja Suomessa (2×). "Rolling Stone" valitsi albumin 1980-luvun kuudenneksi parhaaksi rocklevyksi. 
Albumin CD-versio oli ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu CD-levy.
Suomalainen Nuija

Suomalainen Nuija oli vuonna 1875 perustettu suomenmielisten aatteellinen ylioppilasjärjestö. Yhdistyksen jäseniksi otettiin Helsingin yliopiston opiskelijoita ja henkilökuntaa osakuntien jäsenyyksistä riippumatta. Se oli virallinen ylioppilasyhdistys vuoteen 1882.
Perustamisestaan lähtien Suomalainen Nuija edisti vierasperäisten nimien suomalaistamista. Vuonna 1876 nimensä muuttivat esimerkiksi järjestön tuleva puheenjohtaja Matti Äyräpää (aiemmin Europaeus), A. J. Mela (aiemmin Malmberg) sekä Lauri Kivekäs (Stenbäck).. Yhdistyksessä toimi erityinen "nimensuomalaistuttamistoimikunta", joka julkaisi vuonna 1906 teoksen "Kokoelma suomalaisia nimiä".
Yhdistys harjoitti valistustoimintaa jäsentensä kotiseuduilla heidän pitämiensä kansantajuisten luentojen muodossa. Suomalainen Nuija maksoi esiintyjien edestakaiset matkat, mikä lienee ollut merkittävä kannustin tälle toiminnalle, vaikka mitään varsinaisia luentopalkkioita ei maksettukaan.
Musiikillista antia yhdistyksessä edusti Suomalaisen Nuijan laulukunta. Sitä johti tenori, maisteri Taavi Hahl.
F. H. B. Laguksen mukaan Suomalainen Nuija sai nimensä käännöslainana. Yhdistyksen esikuvina olivat Ranskan suuren vallankumouksen aikaiset keskustelukerhot, joista käytettiin "club"-nimitystä. Tästä johdettiin yhteys ruotsin sanaan "klubba", joka suomennettiin suoraan "nuijaksi". Lehti-ilmoittelussaan yhdistys käytti lyhennettä S. N.
Suomalaisen Nuijan esimerkin mukaan perustettiin myös esimerkiksi Pälkäneen Suomalainen Nuija, Sortavalan Suomalainen Nuija ja Varsinaissuomalaisten Nuija.
Jyrkimmän linjan jäsenet erosivat yhdistyksestä vuonna 1879 ja perustivat K. P. T. -nimisen yhdistyksen. 1900-luvun alussa vähemmistöön jääneet "perustuslailliset" perustivat oman Ylioppilaiden Keskusteluseuran. Poliittisesti Suomalainen Nuija ja sen "Raataja"-lehti edustivat suomalaisen puolueen vasemmistoa, joskin vasemmistolaisimmat siirtyivät sosialidemokraatteihin. Yhdistyksen toiminta hiipui ensimmäiseen maailmansotaan mennessä..
Charles Griffes

Charles Tomlinson Griffes (17. syyskuuta 1884 – 8. huhtikuuta 1920) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja impressionismin keskeisiä edustajia maassaan.
Griffes syntyi Elmirassa New Yorkin osavaltiossa, aloitti pianon- ja urkujensoiton kotikaupungissaan ja sai Berliinissä sävellyksenopetusta Engelbert Humperdinckiltä. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän aloitti vuonna 1907 loppuikänsä kestäneen työnsä Hackley Schoolin opettajana.
Ranskalaisten impressionistien lisäksi Griffesin tuotantoon vaikutti myös venäläisten säveltäjien, kuten Aleksandr Skrjabinin musiikki. Griffesin tunnetuimpia sävellyksiä ovat muiden muassa "The White Peacock" (alun perin pianolle 1915, orkestroitu 1919), sävelruno "The Pleasure Dome of Kubla Khan" (1912, rev. 1916), pianosonaatti (1917–1918, rev. 1919) ja "runo huilulle ja orkesterille" (1918). 
Griffes oli homo. Hänen lupaavan uransa keskeytti influenssa, joka johti säveltäjän ennenaikaiseen kuolemaan vain 35-vuotiaana. Hänet on haudattu Bloomfield Cemeteryyn New Jerseyyn.
Tunnel of Love

Tunnel of Love on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987. 
Äänityksiä tehtiin teknikko Toby Scottin kanssa Springsteenin kotistudiossa New Jerseyssä. Miksauksen hoiti Bob Clearmountain. ""Tunnel of Love" nousi Billboardin albumilistan ykköseksi, ja kappale "Brilliant Disguise"" listahitiksi. Myös Suomessa "Tunnel of Love" nousi myydyimpien albumien listalla sijalle 1.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Bruce Springsteen. Sanoitusten ytimen muodostaa Springsteenin yritys selvittää, kuka hän on, ja solmia rauha ajan ja kuoleman kanssa. Niiden juuret juontuivat "The River" -albumin kappaleesta ""Stolen Ca"r".
Husaariapina

Husaariapina eli husaarimarakatti ("Erythrocebus patas") on afrikkalainen häntäapinalaji.
Ulkonäkö ja koko.
Husaariapina kasvaa 70—90 senttimetriä pitkäksi, ja häntä on samanmittainen. Koiras painaa 7–13 kilogrammaa, naaras 4–7 kg. Selkäpuoli on punaruskea, vatsa vaaleampi. 
Levinneisyys.
Husaariapinoita tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa Senegalista, Gambiasta, Mauritanian ja Mali eteläosista, Guinea-Bissausta ja Guinean pohjoisosista Ugandaan, Etelä-Sudaniin, Etiopian lounaisosiin ja Keniaan asti. Laji suosii metsien ja ruohomaiden siirtymävyöhykettä ja on yleisimmillään pensaikkoisessa akaasiametsässä. Sitä tavataan myös ruohikoilla, metsäisillä savanneilla ja metsissä. Se kuitenkin välttelee tiheää kasvillisuutta, kuten rantametsiä.
Elintavat ja lisääntyminen.
Husaariapinoita on vaikea lähestyä. Viekkaat ja vauhkot eläimet pakenevat heti nähdessään ihmisen. Husaariapinoiden nopeudeksi on mitattu 55 kilometriä tunnissa. 
Husaariapinat kehittyvät nopeasti ja lisääntyvät nuorempina kuin mikään muu vanhan maailman apinalaji. Naaraat saavuttavat sukukypsyyden kaksi- ja puolivuotiaina ja synnyttävät kolmivuotiaina. Poikaset selviävät omillaan puolivuotiaina, mutta emot imettävät niitä vuoden ikäisiksi asti. Emot parittelevat ja synnyttävät uuden poikasen joka vuosi. Emo voi samaan aikaan olla tiineenä, imettää poikasta ja huolehtia vallattomasta pennusta. Husaariapinaemojen joukossa on niin ylihuolehtivia kuin huolettomiakin. Ne jättävät hyvinkin nuoria poikasia muiden naaraiden kaittaviksi siksi aikaa kun itse syövät, mutta jos toinen naaras lähestyy poikasta pyytämättä, antaa emo tunkeilijalle hiljaisen varoituksen avaamalla suunsa. 
Vaikka husaariapinat ovat vankeudessa eläneet yli 20-vuotiaiksi, on vapaudessa eläneen husaariapinalauman keskimääräinen elinikä noin neljä vuotta. Apinat syövät pihkaa ja puiden turvonneissa piikeissä majailevia muurahaisia sekä heinäsirkkoja ja muita hyönteisiä.
Useimmat kädelliset nukkuvat yhdessä puiden oksilla, mutta husaariapinat nukkuvat yksin ja vaihtavat yöpuuta joka ilta, kenties hämätäkseen leopardeja ja muita petoja. Husaariapinat tekevät laajempia syöntiretkiä (noin kuusi kilometriä päivässä) suuremmilla reviireillä (noin 4000 hehtaaria) kuin muut samankokoiset kädelliset. Yleensä noin 20 naaraasta ja näiden jälkeläisistä sekä yhdestä liki sivullisesta uroksesta koostuvaa laumaa johtaa täysikasvuinen naaras, joka painaa keskimäärin viisi kiloa ja on noin puolet uroksen koosta.
Koska husaariapinat ovat varsin alttiita luonnonolojen vaihteluille, ne tuskin selviävät uusista, ihmisten aiheuttamista uhista.
Husaariapina on ihmisen lisäksi toinen kädellinen, joka alkaa hikoilla liikkuessaan.
Nuh

Nuh (, ) on Koraanin 71. suura ja sisältää 28 jaetta. 
Teksti.
Suura alkaa Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Sisältö.
Suura kertoo Nooasta, jonka jumala pelasti vedenpaisumuksesta. Jumala antoi Nooalle käskyn rakentaa arkki ja ottaa mukaan perheensä ja kaikkia maailman eläimiä. Sama tarina kerrotaan myös suurassa numero 11 ja ensimmäisessä Mooseksen kirjassa.
Seulaperiaate

Seulaperiaate, eli inkluusio-ekskluusioperiaate on kombinatoriikan tulos. Sen mukaan jos formula_1 ovat perusjoukon formula_2 osajoukkoja, on voimassa
formula_3.
Timothy Spall

Timothy Leonard Spall (s. 27. helmikuuta 1957 Battersea, Lontoo) on englantilainen Bafta-palkittu elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä.
Spall aloitti teatteriuransa National Youth Theatressa sekä myöhemmin Royal Academy of Dramatic Artissa, jossa hänet palkittiin vuosikurssinsa lupaavimpana näyttelijänä. Vuonna 1979 hän liittyi Royal Shakespeare Companyyn.
Esiinnyttyään 1980-luvun taitteessa pienissä elokuvasivurooleissa Spall teki televisioläpimurtonsa ujona sähköasentaja Barry Taylorina draamakomediassa "Näkemiin vaan, muru!" Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi viimeistään Peter Piskuilanin roolista kolmessa "Harry Potter" -elokuvassa. Hänen oma suosikkiroolinsa on William Turner elokuvassa "Mr. Turner".
Kuningatar Elisabet II nimitti Spallin Brittiläisen imperiumin upseeriksi (Officer of the British Empire) vuonna 1999.
Spall vieraili Helsingissä Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla vuonna 2023.
Myös Timothy Spallin poika Rafe Spall (s. 1983) on näyttelijä.
Taidelainaamo

Taidelainaamo tai artoteekki ( = taide; = paikka) on paikka, josta voi lainata kuvataidetta pientä kuukausimaksua vastaan. 
Taidelainaamotoiminta alkoi kirjastoista. Kuvataiteen haluttiin löytävän tiensä koteihin siinä missä kirjallisuudenkin. Kynnyksen ajateltiin olevan matalammalla kirjastossa kuin taidegalleriassa.
Taidelainaamo on esimerkki reilusta kaupankäynnistä, jossa tekijälle jää oikeudenmukainen korvaus.
Suomessa taidelainaamot toimivat tavallisesti gallerioissa tai taiteilijaseurojen tiloissa. Taidelainaamo voi sijaita myös yleisen kirjaston yhteydessä. Kemissä taidelainaamo on Kemin taidemuseon tiloissa. 
Historia.
Taidetta lainaavia organisaatioita oli ainakin jo 1800-luvulla sekä Yhdysvalloissa että Saksassa. Esimerkiksi Denverin museolla oli 1800-luvun lopulla lainattavien taideteosten kokoelma. Yhdysvaltain Illinoisiin perustettiin ensimmäinen taidelainaamo kirjaston yhteyteen 1920-luvulla. 
Eurooppaan saatiin ensimmäiset taidelainaamot 1940-luvulla. Berliiniläiset taiteilijat tutustuivat matkoillaan Yhdysvalloissa sikäläisiin taidelainaamoihin ja toivat idean Eurooppaan. 
Norjassa taidelainaamotoiminta käynnistyi vuosien 1958–1960 aikana.
Nykyään taidelainaus on erittäin suosittua monissa Euroopan maissa. Esimerkiksi Ranskassa miltei jokaisen kirjaston yhteydessä toimii artoteekki. 
Suomen ensimmäinen taidelainaamo perustettiin 1971 Joensuuhun, Joensuun Taiteilijaseura ry ylläpitää lainaamoa edelleen, ja näin ollen se on Suomen vanhin. Seuraavana vuonna myös Helsinki sai oman taidelainaamonsa, mutta se jouduttiin lopettamaan kannattamattomana. Muita lainaamoja ovat esimerkiksi Lahden kaupunginkirjaston yhteyteen perustettu artoteekki ja Helsingin Taiteilijaseuran ja Helsingin kaupunginkirjaston yhteistyönä syntynyt Rikhardinkadun kirjaston yhteyteen perustettu taidelainaamo, joka aloitti toimintansa 1995.
Verkkokauppamuotoisen teosten varaamisen ja maksamisen, sosiaalisen median kautta tapahtuvien teosesittelyjen sekä juhlatilaisuuksiin paikalle tuotavien teosten avulla on pyritty edistämään taidelainojen kysyntää esimerkiksi vuonna 2020 alkaneen koronapandemian aikana.
Lee Woon-jae

Lee Woon-jae (, (uudistettu latinisaatio Lee Un-jae) s. 26. huhtikuuta 1973 Cheongju) on eteläkorealainen jalkapallomaalivahti, joka edusti viimeisinä vuosinaan Chunnam Dragonsia.
Lee pelasi Etelä-Korean maajoukkueessa vuosien 1994, 2002 ja 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän tuli tunnetuksi Etelä-Korean ja Japanin vuonna 2002 järjestämissä kisoissa erinomaisena rangaistuspotkujen torjujana. Hän pelasi kaikkiaan 133 maaottelua vuosina 1994–2010.
Space Vol 1 &amp; 2

Space Vol 1 &amp; 2 on Deep Purplen livejulkaisu. Se on taltioitu vuonna 1970 Saksassa Aachenin ratsastusstadionilla. Alun perin se on julkaistu bootlegina 1970-luvun alussa. Albumi on julkaistu myös nimellä "Live in Aachen 1970".
Russellin teekannu

Russellin teekannu (myös taivaallinen teekannu, kosminen teekannu tai Bertrandin teekannu) on filosofi Bertrand Russellin (1872–1970) kehittämä analogia, jonka tarkoituksena on ilmentää, ettei filosofinen todistustaakka koske epäilijöitä, eikä heidän siten tule joutua todistamaan väittämiä vääriksi, etenkään uskonnon tapauksessa. Russell kirjoitti, että jos hän väittäisi, että Aurinkoa kiertää teekannu, hänen olisi järjetöntä odottaa muiden olevan epäilemättä häntä vain siksi, etteivät he pysty todistamaan hänen väitteensä olevan väärä. Russellin teekannuun viitataan yhä keskusteltaessa jumalan olemassaolosta.
Lainaus Russellin artikkelista ”Onko Jumalaa olemassa?”:
Richard Dawkins kehitti teekannuteemaa vielä pitemmälle kirjassaan "A Devil’s Chaplain":
Käsitettä Russellin teekannusta on sovellettu huumorintäyteisiin, selvempiin uskontoparodioihin kuten Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen ja Lentävä spagettihirviö.
Derek Daly

Derek Patrick Daly (s. 11. maaliskuuta 1953 Dublin, Irlanti) on entinen irlantilainen Formula 1 -kuljettaja. 
Ura.
Pikkuformulasarjat.
Keskiluokkaiseen irlantilaisperheeseen syntynyt Daly aloitti kilpa-ajamisen 12-vuotiaana Irlannin ja Englannin sarjoissa, joita hän kierteli muunnellulla koulubussillaan. Hän menestyi hyvin Formula Ford ja Britannian Formula 3 sarjoissa, joissa voitti mestaruudet vuosina 1975 ja 1977. Hän voitti myös Irlannin mestaruuden sekä vuoden 1976 Formula Ford Festivalin.
Formula 1.
Dalyn menestys alemmissa sarjoissa tukivat hänen nousuaan Formula 1:iin, kun hän ajoi ensimmäisen kilpailun huhtikuussa 1978 Hesketh-tallin autolla sarjan ulkopuolisessa kilpailussa British International Trophyssä. Kilpailussa hän nousi ensimmäisellä kierroksella kilpailun johtoon, kunnes pyörähti sateisella Silverstonen radalla. Formula 1:iin kuuluvissa kilpailuissa puolestaan Daly ei onnistunut pääsemään kilpailuihin saman tallin autolla, minkä seurauksena hän vaihtoi Ensign-talliin kesken kauden keräten yhden pisteen kauden päätösosakilpailusta. Kausi 1979 oli ensimmäisen kaltainen sisältäen paljon kilpailujen ulkopuolelle jäämisiä ja keskeytyksiä ja talli vaihtui Tyrrelliin kesken kauden. Kaudella 1980 asiat menivät kuitenkin hieman paremmin, kun Daly onnistui keräämän kauden aikana 6 pistettä ja paras sijoitus oli kahdesti saavutettu neljäs sija, jotka jäivät Dalyn parhaiksi sijoituksiksi. Samalla kaudella hän tosin koki myös takaiskuja, mm. Monacon GP:ssä hän törmäsi avauskierroksella ilmalentoon joutumisen seurauksena tallikaveriinsa Jean-Pierre Jarieriin. Daly saavutti 12. MM-sijan, joka on hänen uransa paras. Kausi 1981 oli jälleen heikko Marchin tallissa.
Pisteiden osalta Dalyn uran parhaaksi kaudeksi jäi hänen viimeinen kautensa F1:ssä, kun hän siirtyi kesken kauden Theodorelta Williams-talliin Carlos Reutemannin lopettaessa uransa autolla. Hän keräsi kahdeksan pistettä ja sijoittui kuljettajien MM-sarjassa 13. sijalle, mutta sinänsä kausi ei ollut kovinkaan loistava, kun Dalyn tallikaveri Keke Rosberg voitti maailmanmestaruuden Dalyn itse jäädessä palkintokorokesijoitusten ulkopuolelle.
IndyCar ja urheiluautoluokat.
Dalyn lopettaessa Formula 1:ssä hän siirtyi IndyCariin ja urheiluautoluokkiin, joissa ajoi vuoteen 1992 asti. Indianapolis 500 kilpailuihin hän osallistui vuosina 1983-89. Daly joutui vuonna 1984 vakavaan onnettomuuteen, kun hän kolaroi Michiganin International Speedwayllä 212 mailin tuntinopeudella ja mursi jalkansa, mutta jatkoi kilpailemista toivuttuaan.
Daly kilpaili myös CART-sarjassa, jossa hän osallistui 66 kilpailuun vuosina 1982–1989. Parhaimmiksi saavutuksiksi jäi selviytyminen kymmenen parhaan joukkoon 21 kertaa ja yksi palkintosija, jolloin hän oli kolmas.
Muuta.
Daly on toiminut kilpa-ajajan työnsä ohella kaivostyöläisenä, kirjailijana ja tv-kommentaattorina.
Hänen yhdysvaltalaissyntyinen poikansa Conor Daly on myös kilpa-autoilija.
40 Wall Street

40 Wall Street tai Trump Building on 72-kerroksinen pilvenpiirtäjä New Yorkin Manhattanilla, Yhdysvalloissa. Se on rakennettu vuosina 1929–1930 ja sen suunnittelusta vastasivat H. Craig Severance ja Yasuo Matsui. Pilvenpiirtäjällä on korkeutta 282,5 metrin verran ja valmistuttuaan vuoden 1930 huhtikuussa se ehti olla maailman korkein rakennus saman vuoden toukokuun 27. päivään asti, jolloin sen ohitti Chrysler Building. Rakennus on nykyään toimistokäytössä ja sen kokonaispinta-ala on noin 120 000 neliometriä.
40 Wall Street on listattu Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisterissä ("National Register of Historic Places", NRHP). Pilvenpiirtäjän nykyinen omistaja on Yhdysvaltain 45. presidentti Donald Trump.
Renaissance Tower

Renaissance Tower on 56-kerroksinen pilvenpiirtäjä Dallasin kaupungissa Texasissa, Yhdysvalloissa. Se on valmistunut vuonna 1974 ja sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Hellmuth, Obata &amp; Kassabaum. Rakennusta uudistettiin vuonna 1986 arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings &amp; Merrillin suunnitelmien mukaisesti. Pilvenpiirtäjä yltää 270 metrin korkeuteen.
Bank of America Corporate Center

Bank of America Corporate Center on 60-kerroksinen pilvenpiirtäjä Charlotten kaupungissa Pohjois-Carolinassa, Yhdysvalloissa. Se yltää 266 metrin korkeuteen ja se on rakennettu vuosina 1989–1992. Pilvenpiirtäjän suunnittelusta ovat vastanneet César Pelli ja arkkitehtitoimisto HSK Architects. Pilvenpiirtäjässä toimii Bank of American pääkonttori. 
Rakennus on valmistettu kokonaisuudessaan betonista, ja se on saanut energiaystävällisyydestään hopeisen LEED-sertifikaatin.