Super Mario Sunshine

Super Mario Sunshine () on Nintendon kehittämä ja alun perin vuonna 2002 GameCubelle julkaisema tasohyppelypeli. Se on Mario-sarjan toinen 3D-tasohyppelypeli, jota edelsi kuusi vuotta aiemmin julkaistu "Super Mario 64".
Tarina.
Peli alkaa, kun Mario, Peach, Peachin pitkäaikainen taloudenhoitaja Toadsworth ja suuri joukko toadeja lentävät auringon syleilemälle lomakeskussaarelle nimeltä Isle Delfino. Saavuttuaan paikalle he huomaavat epäonnekseen, että jotakin on pahasti vialla.
Varjo-Mario, outo Mariota muistuttava henkilö, on sotkuillaan saastuttanut saaren ja aiheuttanut Shine Spritejen, saaren energialähteiden, katoamisen. Mario joutuu syntipukiksi väärin perustein ja lupaa puhdistaa saaren käyttäen apunaan F
.L.U.D.D.:ia, Gadd Science, Inc. -yhtiön uusinta, vettä ruiskuttavaa keksintöä. Toimivina ruiskuttimina ovat raketti-, turbo-, leijumis- ja normaaliruiskuttimet.
Peli etenee Marion kerätessä Shine Spritejä takaisin ja jahdatessa Varjo-Mariota ympäri eri puolilla saarta olevia alueita, kunnes Varjo-Mario pelin keskivaiheilla onnistuu kidnappaamaan Peachin. Tämän jälkeen selviää, että Varjo-Mario onkin itse asiassa naamioitunut Bowser Jr., Bowserin oma lapsi. Bowser Jr. paljastaa Mariolle, kuinka Bowser oli kertonut hänelle Peachin olevan hänen äitinsä, jonka Mario itse yrittää kidnapata. Kun Mario tämän jälkeen voittaa Bowser Jr.:n ohjastaman Mecha-Bowserin ja nappaa Varjo-Marion lopuissakin kentissä, Delfino Plaza tulvii, ja Marion on mentävä Corona Mountainin sisällä sijaitsevaan laavaluolaan kohtaamaan Bowser. Bowserin ja Marion välisen lopputaistelun jälkeen rauha palaa saarelle, mutta pelaaja voi vielä jatkaa puuttuvien Shine Spritejen keräilyä tai pelata uudelleen aikaisempia tehtäviä.
Pelaaminen.
Mario voi pelissä juosta, uida, liukua ja hyppiä seiniä pitkin sarjan edellisen osan Super Mario 64:n tapaan. Uutena ominaisuutena Mario hallitsee myös nuorallakävelyn. Peli perustuu sarjan aiemmista osista poiketen suurelta osin myös F.L.U.D.D.-ruiskun käyttöön: pelin alussa Mariolla on käytössään vesiruisku sekä leijuntalaite, ja myöhemmin pelistä löytyy F.L.U.D.D.:iin myös kaksi lisäosaa, nopean juoksemisen mahdollistava turbo sekä erityisen korkeissa hypyissä auttava raketti. Marion apuna on myös aiemmista Mario-peleistä tuttu Yoshi.
Pelin aloituspaikkana ja keskusalueena toimii Delfino Plaza -kaupunki, jossa on myös eniten Shine Spriteja (17). Delfino Plazasta pääsee pelin edetessä kaikille muille pelialueille muun muassa putkien ja Varjo-Marion piirustusten kautta. Jokaisella pelialueella paitsi Delfino Plazalla ja Delfino Airstripillä on 8 tehtävää, joista jokaisesta saa yhden Shine Spriten. Jokaisella alueella on myös 1 Shine Sprite, jonka saa keräämällä alueelta yhden tehtävän aikana 100 rahaa. Tämän lisäksi kaikilla alueilla on myös 30 sinistä rahaa, jotka on piiloteltu ympäri aluetta. Kun on kerännyt 10 sinistä rahaa, voi ostaa Shine Spriten Delfino Plazalta. Pelissä on myös salaisia tasoja, jotka tunnistaa siitä, että salaisen tason alussa näytettävässä välianimaatiossa Varjo-Mario varastaa Marion F.L.U.D.D.:in. Salaiset tasot ovat tämän takia haastavia; Marion pitää selviytyä tason läpi vain akrobaattisia kykyjään käyttäen. Jokaisella pelialueella on yksi tai kaksi salaista tasoa. On myös salaisia tasoja joissa F.L.U.D.D.:ia voi käyttää, esim. Gelato Beachissa oleva Sand Bird is Born sekä Delfino Plazalla oleva The Seedbed ja The Water Fall.
Kehitys.
Super Mario 64:n jatko-osaa kehitettiin vuosia; "Super Mario 64 2" ja "Super Mario 128" olivat joitain Nintendon ideoita jatko-osiksi. "Super Mario Sunshinea" esiteltiin Nintendon Space World -tapahtumassa vuonna 2001. Peliä esiteltiin myöhemmin vuoden 2002 E3-messuilla. 
Peli on ensimmäinen, jossa ohjaajana toimi Yoshiaki Koizumi. Marion luojina tunnetut Shigeru Miyamoto ja Takashi Tezuka toimivat pelin tuottajina. Se oli ensimmäinen Nintendon kehittämä peli Satoru Iwatan tultua Nintendon toimitusjohtajaksi Hiroshi Yamauchin jälkeen. Mario-pelin kehittäminen GameCubelle oli Yamauchin viimeinen pyyntö ennen hänen jäämistään eläkkeelle. "Super Mario Sunshinen" kehitystä koskevassa haastattelussa Tezukan, Koizumin ja Kenta Usuin kanssa kerrottiin, kuinka pelin kehittäminen alkoi Super Mario 128:n esittelyn ja in myynti- ja arvostelumenestykseksi osoittautumisen jälkeen. 
Miyamoto halusi Marion tekevän GameCubella "jotain villiä", ja samoin nuoremmat kehittäjät halusivat tehdä jotain uutta sarjan edellisiin peleihin verrattuna. Kun Marion liikkuminen oli saatu toteutettua, kehittäjät kokivat että "jotain jäi puuttumaan".
Näihin aikoihin Koizumi keksi erilaisia pelimekaniikkoja, jotka liittyivät vesiruiskuttimen käyttämiseen. Vesiruiskuttimesta kehiteltiin erilaisia malleja, ja FLUDD valittiin sopivammaksi pelin asetelman takia, vaikkei se ollut kehittäjien suosikki. FLUDDia varten keksittiin kymmenen erilaista suutinta, mutta valmiiseen peliin niistä päätyi kolme. FLUDDin rakettireppumaisen suuttimen käyttäminen mahdollisti pelin kenttäsuunnittelun muuttamisen avoimemmaksi ja se teki pelistä helpomman uusia pelaajia ajatellen, mistä käytettiin termiä "painovoimaton tasoloikkapeli".
Miyamoto kuitenkin katui jälkeenpäin pelin vaikeustasoa:
"Super Mario Sunshine" käytti ensimmäisenä Nintendo-pelinä uutta kehitysjärjestelmää, jolla pelejä pystyttäisiin tekemään nopeammin. Kehittäjät pystyivät luomaan "vakiomallin" kaikista pelissä käytettävistä hahmoista, jota pystyttäisiin käyttämään heti valmiina muissakin peleissä. Näin myös pystyttäisiin nopeuttamaan sellaisen pelin kehittämistä, jossa Mario olisi mukana mutta joka olisi muuten täysin erilaista. Tuolloin vielä kehityksessä ollut käytti myös samaa kehitysjärjestelmää.