Saab 900

Saab 900 on Saabin vuosina 1978–1998 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Saab 99:n. Sen seuraajaksi tuli Saab 9-3.
Saab 900 I (1978–1994).
Ensimmäisen sukupolven Saab 900 esiteltiin keväällä 1978 korvaamaan Saab 99, joka kuitenkin jäi vielä mallistoon vuoteen 1984 saakka. Auton oli suunnitellut Björn Envall, ja sen korin ilmanvastuskerroin on 0,34. Korimalleina olivat aluksi viistoperäiset kolmi- ja viisioviset combi coupét. Saab 900:n erikoisuuksia olivat muun muassa käsijarru etupyörissä (vuoteen 1987 saakka) ja keskikonsoliin sijoitettu virtalukko. 
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1980 esiteltiin neliovinen sedan-versio pääosin jälleenmyyjien painostuksen vuoksi. Sen rinnalle esiteltiin kaksiovinen sedan Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1983. Samassa näyttelyssä esiteltiin myös prototyyppi kaksiovisesta kangaskattoisesta avomallista, joka tuli lopulta tuotantoon keväällä 1986. Kaksiovista sedania ja cabrioletia valmistettiin molempia ainoastaan Uudenkaupungin autotehtaalla Suomessa. Alkuperäistä cabrioletia valmistettiin vain noin puolen vuoden ajan ennen kasvojenkohotusta, joten ne ovat harvinaisia. 
Vuonna 1987 suurimmat uudistukset kohdistuivat auton keulaan. Ajovalot, etusäleikkö ja puskurit muotoiltiin uudelleen. Samalla myös käsijarru vaihdettiin etupyöristä takapyöriin.
Vuonna 1989 kuljettajan turvatyyny ja ABS-jarrut tulivat vakiovarusteiksi Pohjois-Amerikan markkinoilla. Niitä alettiin tarjota Euroopassa lisävarusteina vuodesta 1991 alkaen.
Cabrioletia lukuun ottamatta kaikkien korimallien valmistus päättyi maaliskuussa 1993. Cabrioletin valmistus jatkui vielä vuoteen 1994 saakka.
Saab 900 NG (1993–1998).
Toisen sukupolven Saab 900 (NG, "new generation") esiteltiin syksyllä 1993. Auton suunnitteluprojekti oli aloitettu vuonna 1990, kun General Motors hankki omistukseensa puolet Saabista. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Opel Vectra sekä muutamaa vuotta myöhemmin esitelty Saab 9-5. Edeltäjäänsä verrattuna auto oli viisi senttimetriä lyhyempi kokonaispituudeltaan, mutta kahdeksan senttimetriä pidempi akseliväliltään. Ensimmäinen korimalli oli viisiovinen, mutta jo muutamaa kuukautta myöhemmin sen rinnalle tuli myös kolmiovinen.
Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä 900 sai tulokseksi yksi ja puoli tähteä viidestä.
Moottorivalikoiman muodostivat Saabin omat nelisylinteriset 2,0- (130/185 hv) ja 2,3-litraiset (150 hv) sekä Opelilta peräisin oleva 2,5-litrainen V6 (170 hv). Tehokkaampi 2,0-litrainen oli turboahdettu, ja sen yhteyteen oli saatavana puoliautomaattinen "Sensonic"-vaihteisto, jossa ei ole kytkinpoljinta. Muiden moottorien yhteyteen sai halutessaan neliportaisen perinteisen automaattivaihteiston.
S-mallin vakiovarusteluun sisältyi kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut, turvavöiden esikiristimet, keskuslukitus, sähköikkunat edessä ja takana, lämmitettävät sähköpeilit, ulkolämpömittari ja kaksiosainen takaselkänoja. 2,3-litraisella moottorilla varustetuissa malleissa oli lisäksi kierrosluku- ja keskikulutusmittarit sekä Black Panel -toiminto, eli tarpeettomat mittarit voidaan sammuttaa pimeällä ajettaessa.
SE-malliin kuului lisäksi korinväriset puskurit, sumuvalot, vakionopeudensäädin ja nahkaverhoiltu ohjauspyörä. Vuonna 1994 sen varustelua täydennettiin kevytmetallivanteilla, murtohälyttimellä ja radio/kasettisoittimella.
Kangaskattoinen avomalli esiteltiin vuoden 1994 alussa. Sen varusteluun kuului sähkötoimisesti avattava ja suljettava katto, nahkaverhoilu ja automaatti-ilmastointi. Suomessa malli oli tarjolla turboahdetulla 2,0-litraisella tai V6-moottorilla.
Maaliskuusta 1995 lähtien Suomessa oli tarjolla ainoastaan SE-malli, josta oli kuitenkin karsittu kevytmetallivanteet ja vakionopeudensäädin. Vuosimalliin 1996 S-malli palasi, ja siinä oli nyt aiemman lisäksi korinväriset puskurit, kierroslukumittari ja Black Panel. SE-varustelua täydennettiin kevytmetallivanteilla, automaatti-ilmastoinnilla, ajotietokoneella ja vakionopeudensäätimellä. Vuosimallin 1996 autot erottaa vanhemmista takavalojen välissä olevasta punaisesta paneelista.
Vuosimalliin 1997 tuli perusmalli ilman kirjaimia. Puskurit olivat mustat ja varustelusta oli karsittu muun muassa Black Panel ja taloudellisuusmittari. Vain Turbo-malleissa oli takaspoileri ja automaatti-ilmastointi. V6-mallin myynti Suomessa lopetettiin.
Maaliskuussa 1997 tulivat Talladega-mallit 2.3 S ja 2.0 Turbo SE, joiden varusteluun kuului 16 tuuman kevytmetallivanteet, korinväriset etu- ja takaspoilerit sekä peilit, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja takalasinpyyhin. Turbo-mallissa oli lisäksi nahkaverhoilu.
Vuosimallissa 1998 myös perusmalleissa oli korinväriset puskurit. Molemmat Talladega-mallit oli nyt varustettu turbomoottorilla.
Saab 900:n seuraajaksi tuli 9-3, joka perustui hyvin pitkälti edeltäjäänsä, vaikka valmistajan mukaan siihen olikin tehty yli tuhat erilaista uudistusta. 
Saab 900 elokuvissa ja kirjallisuudessa.
Saab 900 esiintyy keskeisessä osassa muutamassa elokuvassa, kuten punainen avomalli Alexander Paynen road moviessa "Sideways" (2004) ja Mark Rason road moviessa "Kodachrome" (2017) sekä punainen Turbo-malli japanilaisen Ryusuke Hamaguchin teatterimaailmaan sijoittuvassa draamassa "Drive My Car" (2021). Hamaguchin elokuva perustuu Haruki Murakamin novelliin, jossa esiintyvä keltainen Saab 900 -avoauto vaihdettiin elokuvassa punaiseksi umpiautoksi. Suomessa Saab 900i oli yleinen poliisiauto vuosina 1987–2002 ja esiintyy näin monissa tuohon aikaan sijoittuvissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Riikka Ala-Harjan romaanissa En Saab (2019) lähdetään vaihtamaan turvavyön osaa vuoden 1991 punaiseen Saab 900:an.