tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fdisk

fdisk on useiden käyttöjärjestelmien apuohjelma kiintolevyn osiointiin, jolloin fyysinen kiintolevy näkyy käyttöjärjestelmälle ja käyttäjälle useana erillisenä kiintolevyosiona. Käyttöjärjestelmästä riippuen eri osioita voidaan liittää käyttöjärjestelmään näkymään käyttäjälle joko erillisinä levyasemina (DOS-tyyliset levyasematunnuskirjaimet) tai hakemistoina (Unix-pohjaiset käyttöjärjestelmät).
"fdisk" ohjelman nimenä on peräisin UNIX System V -julkaisusta. BSD-käyttöjärjestelmät käyttivät perinteisesti disklabel-nimistä ohjelmaa.
Microsoftin FDISK osaa käsitellä vain FAT16-osioita ja Win95B:stä alkaen myös FAT32-osioita, mutta sillä ei ole tukea muille osiotyypeille. Windows 2000 -käyttöjärjestelmästä eteenpäin diskpart-niminen ohjelma korvaa fdiskin.
PC-koneiden MBR-tyylinen osiointi käyttää osioille tiettyjä tunnisteita. Esim. Microsoft Windows tunnistaan vain FAT ja NTFS-tunnisteille merkityt osiot. Tätä käytetään PC-koneissa esim. luodessa kiintolevyille piilotettuja osioita, joilla voi olla esim. valmistajan palautusohjelma.
Tilaa voi myös jättää siten, että se ei ole käytössä, vaan näkyy käyttämättömänä levytilana.
Tiedostojen varmuuskopiointi ennen mahdollista osioinnin muuttamista on lähes välttämätöntä.
Linuxissa fdisk on osa util-linux -pakettia ja sille on vaihtoehtoja kuten cfdisk ja sfdisk sekä GNU Parted.
PC-osiotyypit.
PC-tietokoneiden vanhanmallisten MBR-tyylisten osioiden osiotyyppien tunniste (ID) ja nimi. PC-tietokoneiden UEFI-stardardi 2000-luvulla muuttaa osiointia, eivätkä koodit enää pidä paikkaansa.
Kari Tapio konserttilavalla

Kari Tapio konserttilavalla on suomalaisen iskelmälaulaja Kari Tapion livetaltiointi vuonna 2000 pidetystä Bella Capri -konserttikiertueen konsertista Lahden Sibeliustalossa. Albumi on julkaistu 23. huhtikuuta 2001. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet.
CD 1:
CD 2:
Stef Clement

Stef Clement (s. 24. syyskuuta 1982 Tilburg) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan aika-ajokilpailuissa. Hän kilpaili ammattilaisena 2006−2018.
Clement voitti amatööriurallaan Olympia's Tour -etappikilpailun vuonna 2005. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 Bouygues Télécom -tallissa, jota edusti kolmen vuoden ajan. Hän voitti vuonna 2006 Alankomaiden maantieaika-ajomestaruuden sekä aika-ajoetapin Tour de l'Avenir -kilpailussa. 
Vuonna 2007 Clement saavutti pronssia MM-kilpailujen aika-ajossa Stuttgartissa Fabian Cancellaran ja László Bodrogin jälkeen. Lisäksi hän uusi Alankomaiden aika-ajomestaruuden sekä sijoittui kolmanneksi niin Chrono des Herbiers -aika-ajokilpailussa kuin Espanjan ympäriajon 20. etapillakin, aika-ajossa. Pekingin olympialaisissa 2008 Clement oli aika-ajossa yhdeksäs ja voitti samana vuonna Chrono des Herbiers -kilpailun.
Kausilla 2009–2014 Clement edusti alankomaalaistallia Rabobank / Belkin Pro Cycling Team. Hän voitti 2009 Dauphiné Libérén kahdeksannen etapin ja Alankomaiden aika-ajomestaruuden. Hän voitti kotimaansa aika-ajomestaruuden jälleen 2011. Italian ympäriajossa 2012 hän oli 16. etapilla kolmas. Hän voitti kuudennen etapin ja mäkikirikilpailun Katalonian ympäriajossa 2014. 
Kausilla 2015–2016 Clement edusti sveitsiläistä IAM Cycling -joukkuetta. Hän sai Bakun Euroopan kisoissa 2015 hopeaa aika-ajossa. Ranskan ympäriajon 2016 kokonaiskilpailussa hän sijoittui 18:nneksi ja saman vuoden Arctic Race of Norway -kilpailussa toiseksi. 
Clement palasi edelliseen talliinsa, nimeltään nyt Team LottoNL-Jumbo, viimeisiksi ammattilaisvuosikseen 2017−2018.
Steven Truscott

Steven Murray Truscott (s. 18. tammikuuta 1945) on kanadalainen, joka tuomittiin 14-vuotiaana kuolemaan 12-vuotiaan Lynne Harperin murhasta syytettynä. 
Truscott oli määrä teloittaa 8. joulukuuta 1959, mutta hän sai 20. marraskuuta lykkäyksen 16. helmikuuta 1960 saakka valitusta varten; tuomio muutettiin 22. tammikuuta elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi. Hänet vapautettiin armahduksella 21. lokakuuta 1969, ja ehdonalainen päättyi 12. marraskuuta 1974. Hän meni naimisiin ja kasvatti kolme lasta.
Jo vuonna 1966 Isabel LeBourdais katsoi kirjassaan "The Trial of Steven Truscott", että Truscott ei ollut tehnyt tekoa, josta sai rangaistuksen. Vasta 2000-luvun alkuvuosina tapaus avattiin uudelleen, ja 28. elokuuta 2007 Truscott vapautettiin vanhoista syytteistä. 
Truscottin laajaa huomiota herättänyt tapaus on toiminut pohjana Ann-Marie MacDonaldin romaanille "The Way the Crow Flies" (2003; suom. Keltaisessa kirjastossa nimellä "Linnuntietä") ja Pierre Bertonin runolle "Requiem for a Fourteen-Year-Old". Blue Rodeo julkaisi myös laulun "Truscott" albumillaan "The Days in Between" (2000).
Parhaat (Matti Esko)

Parhaat 20 Suosikkisävelmää on Matti Eskon kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1995.
Ann-Marie MacDonald

Ann-Marie MacDonald (s. 29. lokakuuta 1958) on kanadalainen kirjailija ja näyttelijä. Hän on julkaissut kahden romaaninsa ohella muun muassa näytelmiä.
MacDonald syntyi Baden-Badenissa, Länsi-Saksassa. Hän on esiintynyt näyttelijänä elokuvissa "I've Heard the Mermaids Singing" (1987) sekä "Better Than Chocolate" (1999) ja vieraillut esimerkiksi televisiosarjassa "L-koodi". 
MacDonald on saavuttanut suuren menestyksen kummallakin hallitsemallaan alalla. Hän on voittanut näyttelijänä Geminin (1990) sekä kirjailijana esimerkiksi "Commonwealth Writers' Prizen" ja "Governor General's Awardin".
Christina Cox

Christina Cox (s. 31. heinäkuuta 1971) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Parempaa kuin suklaata" ("Better Than Chocolate", 1999), "" ("Code Name: Phoenix", 2000) ja "Jane Doe" (2001), mutta hänet tunnetaan myös televisiosta.
Cox syntyi Ontariossa kolmesta tytöstä nuorimpana; hänen sisarensa ovat Tracey ja Melissa. Cox menestyi jo nuoruudessaan useissa liikuntalajeissa, mutta päätti valita uransa näyttelemisestä. Hän on opiskellut Ryerson University Theatre Schoolissa. Hän oli vuonna 1998 ehdolla Gemini-palkinnon saajaksi.
Simone Mathieu

Simonne Mathieu (31. tammikuuta 1908 – 7. tammikuuta 1980) oli ranskalainen tennispelaaja. Hän kuului Ranskan avoimen tennisturnauksen varhaisiin tähtiin; hän voitti siellä kaksinpelimestaruudet vuosina 1938 ja 1939.
Naisten nelinpelissä Mathieu voitti Ranskan avoimissa kuusi mestaruutta vuosina 1933–1934 ja 1936–1939. Vuosina 1937 ja 1938 hän voitti mestaruudet sekanelinpelissä. Wimbledonissa hän ylsi naisten nelinpelin mestaruuksiin vuosina 1933–1934 ja 1937.
71-vuotiaana kuollut Mathieu kelpuutettiin vuonna 2006 International Tennis Hall of Fameen.
The Dø

The Dø on vuonna 2007 perustettu suomalais-ranskalainen yhtye, jonka jäsenet ovat elokuvasäveltäjä Dan Levy ja laulaja Olivia Bouyssou Merilahti.
Yhtyeen nimi on johdettu sen jäsenten etunimien alkukirjaimista, mutta se viittaa myös duuriasteikon ensimmäiseen säveleen.
Levy ja Merilahti tapasivat, kun he olivat tekemässä musiikkia elokuvaan "Sutten valtakunta" (2005). He jatkoivat yhteistyötään elokuvissa "The Passenger" ja "Camping sauvage". The Døn ensimmäinen albumi "A Mouthful" ilmestyi tammikuussa 2008 ja nousi ensimmäisellä viikolla Ranskassa listaykköseksi. Heidän kolmas albuminsa "Shake Shook Shaken" sai 13. helmikuuta 2015 Ranskassa Victoires de la musique -palkinnon vuoden 2014 rock-albumina. Olivia Merilahti oli myös ehdolla vuoden naislaulajaksi.
Merilahti on opiskellut musiikkia Helsingissä. Hän laulaa englanniksi, mutta The Døn esikoislevyllä on myös suomenkielinen kappale "Unissasi laulelet". Hän asuu Ranskassa.
Yhtye on esiintynyt Suomessa ainakin Provinssirockissa 14. kesäkuuta 2008, Helsingin juhlaviikoilla 30. elokuuta 2008, Flow-festivaalilla 13. elokuuta 2011 sekä Tavastialla 23. huhtikuuta 2012 ja 9. maaliskuuta 2015.
Olivia B. Merilahti

Olivia Bouyssou Merilahti (s. 1982) on Ranskassa asuva ranskalais-suomalainen säveltäjä ja laulaja. Hänen isänsä on ranskalainen ja äitinsä suomalainen.
Merilahti opiskeli Helsingissä klassista musiikkia, mutta siirtyi sittemmin rockin, jazzin ja elektronisen musiikin pariin. Hän tutustui vuonna 2004 Dan Levyyn, ja he perustivat 2007 yhtyeen The Dø.
Harold Ashby

Harold Ashby (21. maaliskuuta 1925 – 23. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti. Hän tuli tunnetuimmaksi Duke Ellingtonin yhtyeen jäsenenä, mutta työskenteli myös kokoonpanon ulkopuolella. 
Ashby kärsi toukokuussa 2003 sydäninfarktin New Yorkissa. Hän ei toipunut koskaan ja kuoli 23. kesäkuuta ollessaan 78 vuoden ikäinen.
Ben Webster

Benjamin Francis ”Ben” Webster (27. maaliskuuta 1909 – 20. syyskuuta 1973) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän syntyi Kansas Cityssä, Missourissa, ja kuului vuosina 1935–1943 Duke Ellingtonin orkesteriin.
Webster työskenteli myös muissa huomattavissa kokoonpanoissa, kuten Bennie Motenin yhtyeessä ja tunnettujen pianistien, Oscar Petersonin ja Art Tatumin, sekä tenorisaksofonistikollegansa Coleman Hawkinsin kanssa.
Webster muutti vuonna 1964 Tanskan pääkaupunkiin Kööpenhaminaan. Hän kuoli 64-vuotiaana Amsterdamissa, Alankomaissa.
Doc Pomus

Doc Pomus (oik. Jerome Solon Felder) (27. kesäkuuta 1925 – 14. maaliskuuta 1991) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi yhteistyöstään Mort Shumanin kanssa. Heidän hittiensä joukossa on muiden muassa Elvis Presleyn levyttämä "Viva Las Vegas" (1964). 
Pomus sairasti lapsena polion ja päätyi myöhemmällä iällään pyörätuoliin polionjälkeisen oireyhtymän seurauksena. Hän kuoli keuhkosyöpään 65-vuotiaana.
Pomus on kelpuutettu Songwriters Hall of Fameen ja Rock and Roll Hall of Fameen.
Tahj Mowry

Tahj Dayton Mowry (s. 17. toukokuuta 1986 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä televisiosarjasta Smart Guy.
Tahj syntyi Honolulussa, mutta asui perheineen hyvin nuorena Texasissa, ennen muuttamistaan Los Angelesiin. Hänen ensimmäinen merkittävärooli oli komediatelevisiosarjassa "Smart Guy". Ennen sarjaa Tahj muun muassa vieraili Frendeissä ja sen jälkeen hän teki pitkään Wade Loadin ääniroolia animaatiosarjoissa Kim Possible ja Lilo &amp; Stitch. Samoihin aikoihin Tahj vieraili televisiosarjoissa The Game, Zackin ja Codyn viiden tähden elämää ja Täydelliset naiset.
Ante Marković

Ante Marković (25. marraskuuta 1924 – 28. marraskuuta 2011) oli kroaattipoliitikko ja Jugoslavian viimeinen pääministeri. Hän syntyi Konjicissa, nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan alueella.
Zagrebin yliopistosta sähköinsinööriksi valmistunut Marković työskenteli Rade Končar -yrityksessä Zagrebissa ja lähti politiikkaan 1982. Hän toimi Kroatian pääministerinä vuosina 1982–1985 ja presidenttinä 1986–1988. Hän oli Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan viimeisenä pääministerinä maaliskuusta 1989 joulukuuhun 1991.
Monet pitivät pääministeri Markovićia viimeisenä mahdollisuutena pitää Jugoslavia koossa ja siirtyä hallitusti demokratiaan ja kapitalismiin. Hän perusti uudistuspuolue SRSJ:n vuoden 1990 vaaleja varten. Puolue kuitenkin menestyi niissä surkeasti, kun etniseen taustaan perustavat puolueet voittivat.
Ludvig Munsterhjelm

Rudolf Ludvig Munsterhjelm (5. helmikuuta 1880 Tuulos – 19. heinäkuuta 1955 Tuulos) oli suomenruotsalainen metsästys-, kalastus- ja eräaiheista kirjoittanut kirjailija ja toimittaja.
Henkilöhistoria.
Munsterhjelmin vanhemmat olivat tilanomistaja Rudolf Waldemar Munsterhjelm ja tämän ensimmäinen puoliso Julia Mathilda Elisabeth Dahlberg. Munsterhjelm suoritti Kurkijoen maanviljelysopiston 1902.
Munsterhjelm saapui 1907 Länsi-Lapin Kolariin harjoittamaan eläintieteellisiä tutkimuksia. Hänen veljensä Carl Munsterhjelm oli tällöin Kolarissa kruunun metsänhoitajana vuosina 1902–1910. Munsterhjelm kirjoitti näistä eräkokemuksistaan ensimmäisen kirjansa ""Jägarlifvet är så härligt" – jaktminnen och naturstämningar", joka ilmestyi 1909.
Munsterhjelm oli toimittajana Tidskrift för jakt och fiske -lehdessä 1918–1923 ja Tammerfors Aftonbladissa 1925–1927 ja kirjoitti sanoma- ja erälehtiin lähes tuhat artikkelia. Hän omisti Jaakkolan tilan Pirkkalassa 1902–1903, Hän asui eri vaiheissa Ruotsissa ja Norjassa. Munsterhjelm teki matkoja Englantiin ja Yhdysvaltoihin 1904–1905, Huippuvuorille 1910, Japaniin ja Sahalinille 1914 sekä Grönlantiin 1936, 1937 ja 1939. 
Munsterhjelmin kirjoittama Itä-Karjala-aiheinen kirja päätyi sotien jälkeen kiellettyjen kirjojen listalle.
Munsterhjelm oli naimisissa vuodesta 1910 norjalaisen Ida Fredrikke Holmboen kanssa.
Valittu

Valittu () on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Valittu on sankarin muunnelma, messiashahmo, joka pelastaa maailman.
Tyypillisen valitun tulee täyttää muinainen ennustus maailman pelastamiseksi ja siten täyttää kohtalonsa. Tehtävässään hän saa yleensä apua toiselta perushahmolta, joka on joko viisas vanhus tai mestari. Valittu on lähes aina lähtöisin vaatimattomista oloista, mutta usein tarinan alussa paljastuu, että hän onkin ylhäistä syntyperää.
Vilho Hyttinen

Vilho Viljami Hyttinen (29. toukokuuta 1906 Oulu – 15. marraskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Veli Viljami".
Hyttinen pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1926 ja hän työskenteli toimittajana muun muassa Kaiku-lehdesä ja Uudessa Suomessa.
Gallia cisalpina

Gallia cisalpina (”Alppien tämänpuoleinen Gallia”) oli antiikin aikainen alue, joka käsitti Gallian Alppien kaakkoispuolisen eli Rooman valtakunnan ydinosien puoleisen osan, ja vastasi osapuilleen nykyistä Pohjois-Italiaa. Se oli myös Rooman tasavaltalaisaikainen provinssi (). Alueesta käytettiin myös nimiä Gallia citerior (”Tännempänä oleva Gallia”) ja Gallia togata (”Toogaan pukeutuva Gallia”).
Maantiede ja historia.
Gallia cisalpina sijaitsi Alppien ja Rubicon-joen välissä. Roomalaiset valtasivat alueen ensimmäisen kerran vuonna 224–222 eaa. Tämän jälkeen se oli välillä roomalaisten ja välillä taas gallien hallussa. Alueen gallit roomalaistuivat noin vuoteen 150 eaa. mennessä. Sinne myös asutettiin roomalaisia, ja se sai tästä nimensä ”Toogaan pukeutuva Gallia”.
Gallia cisalpinasta tuli Rooman provinssi 80-luvulla eaa., ilmeisesti Sullan myötä vuonna 82 eaa. Vuonna 59 eaa. provinssin maaherraksi nimitettiin Julius Caesar, joka sen jälkeen valloitti myös Alppien toisella puolella sijainneen Gallia transalpinan eli suunnilleen nykyisen Ranskan.
Octavianus liitti Gallia cisalpinan varsinaiseen Italiaan vuonna 42 eaa., jolloin provinssi lakkautettiin. Se jaettiin neljään Italian yhdestätoista alueesta; nämä olivat Aemilia (Regio VIII), Liguria (Regio IX), Venetia et Histria (Regio X) ja Transpadana (Regio XI). Gallia cisalpinasta olivat kotoisin sekä Vergilius, Catullus että Livius.
Tärkeimmät provinsseissa ja muissa hallintoalueissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Liebe

Liebe on saksalaisen iskelmälaulaja Andrea Jürgensin vuonna 1991 julkaistu albumi. Levyn kappaleista neljä on julkaistu myös singlenä: "Santa Catarina", "Sommer in Avignon", "Liebe" ja "Morgens vor dem Radio". Nimikappale "Liebe" on Jack Whiten ja Norbert Hammerschmidtin työstämä versio vanhasta kansanlaulusta. "Santa Catarina" on julkaistu vuonna 1997 Andrea Jürgensin 20-vuotisjuhlalevyllä "Momente". "Liebe", "Sommer in Avignon" ja "Morgens vor dem Radio" on julkaistu BMG:n "Nur das Beste" -sarjaan kuuluvalla viidentoista kappaleen kokoelmalla vuonna 2000. "Sommer in Avignon" on julkaistu myös BMG:n "Dieter Thomas Häck präsentiert: Die Grossen Erfolge - Stargala" -sarjan kokoelmalla vuonna 1996.
"Liebe" julkaistiin CD:nä, vinyylialbumina ja musiikkikasettina. CD:n kansivihko käsittää yhden aukeaman, jossa on sävelmien perustiedot.
Lena Einhorn

Lena Einhorn (s. 1954) on ruotsalainen kirjailija, ohjaaja, tieteilijä ja lääkäri. Hän syntyi Nina ja Jerzy Einhornin lapsena; jälkimmäinen oli tunnettu poliitikko.
Einhorn on koulutukseltaan ja varsinaiselta ammatiltaan lääkäri, ja hänen tohtoritutkintonsa Karolinska Instituutissa, Tukholmassa keskittyi virologiaan sekä kasvainviruksiin. 80-luvulla hän ryhtyi työskentelemään lääkinnällisenä konsulttina sekä televisioeditoijana. Hän käsikirjoitti ja tuotti dokumenttielokuvia sekä Yhdysvalloissa että Ruotsissa, ja voitti niillä myös palkintoja. Hän kuvaa äitinsä selviytymistä Varsovan ghetosta menestysromaanissaan "Ninan matka" (2005), josta on tehty myös hänen itse ohjaamansa ja käsikirjoittamansa elokuva. Kirja voitti Ruotsin kansallisen -kirjallisuuspalkinnon, ja elokuva voitti kansallisen Guldbagge-palkinnon sekä lukuisia kansainvälisiä palkintoja. 
Myös Lenan veli Stefan Einhorn on lääkäri ja julkaistu kirjailija. 
Einhorn on kirjoittanut kaksi kirjaa, jotka esittävät vaihtoehtoisen käsityksen Jeesuksen elämästä, kuolemasta ja ylösnousemuksesta, "The Jesus Mystery" vuonna 2007 ja "A Shift in Time" vuonna 2016. Einhorn kuuluu myös ruotsalaiseen Vetenskapsforum COVID-19 -ryhmään, joka kritisoi Ruotsin hallituksen vastausta Ruotsin COVID-19-pandemiaan.
Kiitojuna

Kiitojuna on nimitys Valtionrautateiden 1950-luvulla ajamille nopeille henkilöjunille. Kiitojunaliikenne käynnistyi vuonna 1954, jolloin valmistuivat Valmetilta ensimmäiset kolme kiitojunavaunustoa. Seuraavana valmistui vielä toiset kolme vaunustoa.
Yksi vaunusto muodostui kolmesta toisiinsa lyhytkytketystä kiitojunavaunusta. Keskimmäisessä vaunussa sijaitsi dieselaggregaatti, joka tuotti sähköä koko vaunustoon. Toisessa päätyvaunussa oli pieni keittiö. Yhdessä vaunustossa oli 153 istumapaikkaa.
Kiitojunat vedettiin pääosin niihin suunnitelluilla Dm4-moottorivaunuilla sekä joskus Hr11-dieselvetureilla. Niillä liikennöitiin Helsingistä Turkuun, Poriin, Vaasaan, Savonlinnaan ja Kuopioon. 110 km/h huippunopeudellaan ne olivat aikansa moderneinta junakalustoa Suomessa. Dm8- ja Dm9 -sarjojen moottorijunat kuitenkin korvasivat alkuperäiset kiitojunavaunustot kiitojunaliikenteestä jo 1960-luvulla. Kiitojunavaunustoja käytettiin sen jälkeen vielä moottoripikajuna- ja pikajunaliikenteessä, kunnes ne poistuivat lopullisesti käytöstä 1970-luvun alussa.
Jules Dumont d’Urville

Jules Sébastien César Dumont d'Urville (23. toukokuuta 1790 – 8. toukokuuta 1842) oli ranskalainen laivaston amiraali, joka teki 1800-luvulla uraauurtavia löytöretkiä nykyisessä Oseaniassa. Hänen retkensä ulottuivat antarktisille alueille saakka.
Tutkimusmatkat.
D'Urville oli mukana navigoijana kahdella hydrografisella ja kasvitieteellisellä tutkimusmatkalla Tyynellämerellä vuosina 1822–1825 ja 1826–1829. Vuonna 1822 alkaneella matkalla hän toimi korvetti "Coquillen" ensimmäisenä upseerina, vastuullaan kerätä erityisesti kasvi- ja hyönteisnäytteitä ranskalaisille tiedemiehille. Näytteitä kertyi yli 3 000 kasvilajista, joista jopa 400 oli aikaisemmin tuntemattomia, sekä 1 200 hyönteislajista, joista noin 300 oli tieteelle tuntemattomia.
Menestyksekkään tutkimusmatkan johdosta Ranskan meriministeri lähetti d'Urvillen vuonna 1826 uudelle matkalle, tällä kertaa retkikunnan johtajana. Matkaan lähdettiin samalla korvetilla kuin edellisellä matkalla, joskin aluksen nimi oli nyt "Astrolabe". Retkikunnan kartoitustyön ansiosta Tyynenmeren saaret jaettiin kolmeen ryhmään, eli Melanesiaan, Polynesiaan ja Mikronesiaan. Lisäksi matkan aikana mitattiin maan magnetismia ja meren lämpötilaa järjestelmällisesti eri syvyyksistä. D'Urville julkaisi tutkimusmatkastaan maailman ympäri kirjan "Voyage de la corvette l'Astrolabe, 1826–1829".
D'Urvillen kolmas tutkimusretki 1837–1840 suuntautui eteläisille leveysasteille. Matkan tarkoituksena oli määrittään magneettisen etelänavan sijainti. Retkikunta pääsi Etelämantereen rannikolle lähelle magneettista etelänapaa. Retkikunta myös nousi maihin, pystytti sinne Ranskan lipun ja julisti kapean rantakaistaleen kuuluvan Ranskalle. D'Urville nimesi alueen vaimonsa etunimen mukaan Adélienmaaksi. Palattuaan tutkimusretkeltään vuonna 1840 D'Urville ylennettiin ansioittensa perusteella kontra-amiraaliksi.
Milon Venus.
D'Urville oli vaikuttamassa myös kuuluisan antiikin veistoksen Milon Venuksen päätymiseen Kreikasta Ranskaan. Hän oli vuonna 1820 mukana Ranskan laivaston upseerina merentutkimusmatkalla Välimerellä, kun Míloksen saarella paikallinen Ranskan varakonsuli esitteli hänelle vastalöytyneen patsaan. D'Urville kehotti ryhtymään toimenpiteisiin veistoksen saamiseksi Ranskaan, mikä myöhemmin toteutuikin.
Kuolema.
D'Urville kuoli perheineen Ranskan ensimmäisessä junaonnettomuudessa Meudonissa Pariisin Versaillesin linjalla 51-vuotiaana. Junan etummaisen veturin akselin katkeaminen sai junan syöksymään raiteiltaan. Junan viisi ensimmäistä vaunua tuhoutui tulipalossa. Onnettomuudessa kuoli kaikkiaan 55 ihmistä.
Useita paikkoja on nimetty d'Urvillen mukaan. Niiden joukossa ovat d'Urvillenmeri eteläisellä Tyynellämerellä ja d'Urvillensaari Uuden-Seelannin edustalla.
Lucius Antonius

Lucius Antonius oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli konsuli vuonna 41 eaa. Hänen vanhempansa olivat Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja Gaius Antonius olivat Luciuksen isoveljiä.
Lucius oli aina vanhimman veljensä Marcuksen kannattaja. Lucius oli kvestorina Asiassa 50 eaa. Lucius oli kansantribuuni vuonna 44 eaa. kun Marcus ja Julius Caesar olivat konsuleja. Lucius ajoi läpi lain jonka mukaan Caesar sai nimittää poissaollessaan puolet virkamiehistä pois lukien konsulit. Caesarin murhan jälkeen Lucius nimitettiin toimikuntaan, jonka tarkoituksena oli jakaa maata veteraaneille ja köyhille. Lucius toimi Marcuksen legaattina Mutinan sodassa ja sen jälkeen seurasi veljeään Galliaan. Sen jälkeen kun Marcus Antonius oli muodostanut toisen triumviraatin Octavianuksen ja Lepiduksen kanssa Lucius nimitettiin vuoden 41 eaa. konsuliksi.
Luciuksen konsulikaudella syntyi riita hänen ja Octavianuksen välillä veteraaneille jaettavasta maasta. Maat pakkolunastettiin pienviljelijöiltä ja luovutettiin sotilaille, mikä herätti laajaa tyytymättömyyttä maansa menettäneiden keskuudessa. Lucius päätti hyötyä tilanteensa Octavianuksen kustannuksella. Seuranneessa Perusian sodassa Lucius ja Marcus Antoniuksen vaimo Fulvia värväsivät aluksi joukkoja ja pitivät Roomaa jonkin aikaa. Pian he kuitenkin joutuivat perääntymään ja joutuivat Octavianuksen piirittämäksi Perusian kaupunkiin. Perusia ei ollut valmistautunut piiritykseen ja ruokavarastot hupenivat nopeasti. Lucius joutui antautumaan vuoden 40 eaa. alussa. Octavianus armahti kuitenkin Luciuksen ja lähetti hänet Hispaniaan maaherraksi. Tämän jälkeen Luciuksen elämästä ei tiedetä mitään, hän todennäköisesti kuoli Hispaniassa.
Ronnie Radke

Ronald Joseph "Ronnie" Radke (s. 15. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on Falling in Reversen perustaja ja laulaja. Hän on myös Escape the Faten entinen laulaja ja perustajajäsen. 
Elämäkerta.
Ronald Joseph Radke syntyi 15. joulukuuta 1983 St Roses-sairaalassa, Las Vegasissa Nevadassa Yhdysvalloissa. Hän kasvoi isänsä, isoveljensä Anthonyn ja isoäitinsä kanssa. Radken äiti hylkäsi lapsensa tuntemattomasta syystä Radken ollessa pieni.
Radke oppi soittamaan kitaraa sekä pianoa ensimmäisissä bändeissään. Hän tapasi Max Greenin kykykilpailussa. Radken mikrofoni tippui lavalle ja Green nosti sen ja ojensi sen hänelle. He ystävystyivät nopeasti, ja Green soitti bassoa sekä Escape the Fates:sa että Falling in Reverse:ssä. Ystävyksiä yhdistää muun muassa sama syntymäpäivä sekä kasvaminen ilman toista vanhempaa. Radke kirjoitti kappaleen "Caught Like A Fly" Greenille.
Radke sai ehdollista vankeutta kuolemantuottamuksesta vuonna 2006 ja tästä syystä hänet erotettiin Escape the Fate:sta. Radke oli mukana joukkotappelussa, jonka seurauksena nuori poika kuoli.
Vuonna 2006, Radke oli selvittämässä välejään Marcel Colquitin kanssa. Radken mukana ollut ystävä, Chase Rader, ampui kuolettavasti kolme kertaa 18-vuotiasta Michael Cookia sekä haavoitti myös tämän kaveria Michael Colquitia joka oli Marcel Colquitin veli. Radke joutui vastuuseen kuolemasta, sillä hän oli järjestämässä joukkotappelua. Marcel Colquit teki myöhemmin itsemurhan koettuaan syyllisyyttä tapahtumasta. Radke tuomittiin kuolemantuottamuksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Hän jäi ehdollisen aikana kiinni huumeista vuonna 2008. Radke istui vankilassa noin 2,5 vuotta. Hänet vapautettiin joulukuussa 2010. 
Radke perusti uuden yhtyeen nimeltä Falling in Reverse vapauduttuaan vankilasta. Yhtyeen ensimmäinen albumi "The Drug In Me Is You" on julkaistu 26. heinäkuuta 2011. Radke kertoo haastattelussa tehneensä musiikkia myös vankilassa ollessaan ja miettineensä laulujen julkaisua vankilasta käsin. 
Radken isoveli Anthony kuoli 10. elokuuta 2013 onnettomuudessa.
Falling in Reverse on julkaissut neljä studioalbumia. Radke on myös julkaissut mixtapen vuonna 2014.
Pelle Almqvist

Howlin' Pelle Almqvist (oik. Per Almqvist, s. 29. toukokuuta 1978 Fagersta, Ruotsi) on ruotsalaisen garage rock -yhtye The Hivesin laulaja.
Hän perusti The Hivesin vuonna 1993 yhdessä veljensä Nicholaus "Arson" Almqvistin (oik. Niklas Almqvist) kanssa. Yhtyeen sivujen mukaan he kiinnittivät manageri Randy Fitzsimmonsin huomion (jonka uskotaan olevan fiktiivinen henkilö), ja hän nosti heidät kuuluisuuteen.
Almqvist tunnetaan energisestä lavaesiintymisestään. Hän muun muassa kiipeilee lavasteilla, roikkuu lavan reunalla yleisön vierellä ja huutelee laulujen välissä epämääräisiä lauseita kuten ”Sanoin ennen viimeistä laulua ’Kädet ylös, tämä on ryöstö’, mutta en sanonut että saatte laskea ne alas, enhän?” Spin Magazine onkin antanut yhtyeelle tittelin "Paras livebändi maailmassa" ja Pelle Almqvist on heidän "50 kaikkien aikojen parasta keulakuvaa" -listallaan.
Pelle Almqvistin laulamista on verrattu Mick Jaggeriin ja Iggy Popiin.
Edward Wallenius

Edward Wallenius (1869 Orivesi – 1943 Aleppo, Syyria) oli Suomen kenkäteollisuuden uranuurtajia. Hän perusti Suomen ensimmäisen koneellisen kenkätehtaan Juupajoen Korkeakoskelle vuonna 1897.
Wallenius kävi kansa- ja yläkoulun Tampereella 1876–1881 ja meni 1885 nahkurin oppiin H. Koskisen nahkurinverstaaseen. Hän suoritti kisällintutkinnon oltuaan siellä neljä vuotta. Wallenius lähti tämän jälkeen harjoittelemaan ulkomaille saksalaisiin ja ruotsalaisiin nahkatehtaisiin. Palattuaan Suomeen hän perusti vuonna 1894 nahkatehtaan Juupajoen Korkeakoskelle. Korkeakoskella oli saatavissa vesivoimaa ja se sijaitsi myös Pohjanmaan radan vierellä.
Vuonna 1897 Wallenius perusti uudenaikaisen kenkätehtaan Korkeakoskelle nahkatehtaansa yhteyteen. Tehtaan koneet tulivat Saksasta ja sieltä tuli myös alan ammattilaisia ja työnjohtajia uudelle tehtaalle. Tehdasrakennuksen koko oli 760 neliömetriä ja tehtaassa oli 80 työkonetta, joista 24 oli erilaisia neulomakoneita. Tehdas pystyi valmistamaan päivässä jopa 500 kenkäparia ja työntekijöitä oli aluksi 35 miestä ja 25 naista. Wallenius perusti myös Helsinkiin, Tampereelle ja Kuopioon omat kenkäliikkeet, joissa myytiin tehtaan valmistamia kenkiä. 
Vuoden 1899 alusta tehtaasta muodostettiin osakeyhtiö nimeltä "Finska Sko- och Läderfabriks Aktiebolag – Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö". Wallenius otti nahkatehtaassaan sähkön käyttöön 1895 ja uudessa kenkätehtaassa koneet toimivat sähkövoimalla. Korkeakosken tehdasta kutsuttiin myöhemmin ”Suutareiden yliopistoksi”, sillä suuri osa 1900-luvun alun kenkätehtailijoista ja alan mestareista oli jossakin vaiheessa työssä tehtaalla.
Wallenius pyrki hankkimaan uuden yhtiön osake-enemmistön haltuunsa, mutta hän joutui pääoman puutteen takia luopumaan Korkeakosken tehtaistaan 1900-luvun alkuvuosina. Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö jatkoi toimintaansa Walleniuksen lähdön jälkeen vuoteen 1926, jolloin tehtaat siirtyivät Emil Aaltosen haltuun. Korkeakosken kenkätehdas jatkoi toimintaansa Aaltos-yhtymän osana aina vuoteen 1983 saakka, jolloin kenkien valmistus päättyi siellä.
Luovuttuaan tehtaistaan Wallenius siirtyi Venäjälle, jossa hänellä oli aluksi nahka- ja kenkätehdas Vladivostokin lähellä ja myöhemmin nahkatehdas Novosibirskissä. Venäjän vallankumouksen jälkeen Wallenius siirtyi Kiinaan ja harjoitti siellä erilaista liiketoimintaa vuoteen 1932 saakka. Viimeisinä elinvuosinaan Wallenius harjoitti lakritsiuutteen valmistusta Syyriassa. Hän kuoli Aleppossa Syyriassa 1943 ja hänet on haudattu Aleppon kristitylle hautausmaalle.
Polylepisorneero

Polylepisorneero ("Cinclodes aricomae") on erittäin uhanalainen lintu, joka elää Andeilla Perun kaakkoisosissa ja Boliviassa. Lajia pidettiin ennen lampiorneeron alalajina.
Polylepisorneero kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Väritykseltään se on suklaanruskea vatsastaan, pää ja selkä ovat tummemman ruskeat. Nokka linnulla on suurikokoinen ja se erottaakin lajin pienemmästä andienvirtaorneerosta. Lajin laulu on karheita, korkeita trillejä. Kutsuäänet ovat niin ikään karheita. Lisäksi linnun on raportoitu päästävän nasaalisia "kee"- tai "kiu"-ääniä.
Polylepisorneerot elävät vuoriston metsissä ja pusikkoisilla alueilla, joilla kasvaa "Polylepis"-suvun kasveja. Ne käyttävät ravinnokseen selkärangattomia eläimiä..
Polylepisorneerokannan kooksi arvellaan noin 200–500 yksilöä. Lajiin kohdistuva suurin uhka ovat huolimattomasta tulenkäytöstä johtuvat metsäpalot. Pienempiä uhkia ovat metsän hakkuut, hiilikaivokset ja maanviljelystapojen muutoksista aiheutuva eroosio ja metsien häviäminen.
Zundert

Zundert on kunta Pohjois-Brabantin provinssissa, Alankomaissa. Kaupungin asukasluku oli 21 488 vuoden 2015 lopussa. 
Vincent van Gogh syntyi Zundertissa.
Jyrki Kiiskinen

Jyrki Juhana Kiiskinen (s. 11. kesäkuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja, joka on julkaissut runoja, romaaneita ja lastenkirjoja. Hänen tekstejään on käännetty yli 20 kielelle.
Elämä ja ura.
Koulutukseltaan Kiiskinen on humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta (1992). Hän on opettanut luovaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Oriveden Opistossa vuodesta 1990. Vuodesta 2014 hän on ollut Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulutuksen opettaja.
Kiiskisen esikoisrunokokoelma "Runoilija vaaran rinteillä" ilmestyi vuonna 1989. Vuosina 1991–1994 hän toimi "Nuori Voima" -lehden vastaavana päätoimittajana. Hänelle ja Jukka Koskelaiselle myönnettiin vuonna 1992 Eino Leinon palkinto lehden kehittämisestä. Vuosina 1996–2001 Kiiskinen oli suomalaista kirjallisuutta englanniksi esitelleen "Books from Finland" -lehden päätoimittaja. Hän on myös kirjoittanut kolumneja "Hufvudstadsbladetiin" 1994–1997, "Helsingin Sanomiin" 2003–2014, "Suomen Luontoon" 2006–2014 ja "Deko"-lehteen 2009–2010.
Kiiskiselle myönnettiin Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1993, Kalevi Jäntin palkinto 1995 kirjasta "Suomies" ja Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinto 2000 kirjasta "Kun elän". Vuonna 2008 Kiiskinen sai Kääntäjäkarhu-palkinnon Göran Sonnevin teoksen "Valtameri" ("Oceanen") suomennoksesta. Hänelle myönnettiin vuonna 2018 Suomi-palkinto tunnustuksena merkittävästä taiteellisesta urasta. Kiiskinen on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan 1999 ja 2007 sekä kaudella 2019–2023, jolloin hän saa käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä.
Kiiskinen oli Nuoren Voiman Liiton hallituksen jäsen 1990–1991, Eino Leinon Seuran hallituksen jäsen 1992–1996, valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 2001–2003 ja Suomen Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 2004–2007. Hän kuuluu Elävien runoilijoiden klubin perustajajäseniin.
City on Fire

City on Fire () on Ringo Lamin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1987. Sen pääosassa on Chow Yun-fat. "City on Fire" oli Chow’n lopullinen läpimurto Aasiassa.
Elokuva sai paljon huomiota 1990-luvun alussa, jolloin ilmestyi Quentin Tarantinon ohjaama ja käsikirjoittama "Reservoir Dogs", jonka juoni on pohjiltaan sama ja sisältää paljon samoja kohtauksia kuin "City on Fire". Etenkin kummankin elokuvan lopussa oleva ”Mexican standoff” eli kohtaus, jossa kaksi tai useampi henkilöhahmo osoittaa toisiaan aseella samaan aikaan.
Juoni.
Elokuva kertoo Ko Chow -nimisestä poliisista, joka saa tehtäväkseen soluttautua jalokiviliikkeisiin erikoistuneeseen rikollisjärjestöön. Vaaralliseksi peitetehtävän tekee se, että viimeksi liigan ympyröissä pyörinyt poliisi menetti oitis henkensä jäätyään kiinni. Kotonakaan ei mene hyvin, sillä Chow ja hänen tyttöystävänsä ovat jatkuvasti riidoissa ja ero häämöttää jo. Chow ystävystyy liigan jäseneen, Fuhun. Fun avulla Chow pääsee yhä syvemmälle liigan toimiin ja lopulta hänet otetaan mukaan viimeiseen, suureen jalokiviryöstöön.
Gaius Antonius

Gaius Antonius (k. 42 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli preettori vuonna 44 eaa. Hänen vanhempansa olivat Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja konsuli Lucius Antonius olivat Gaiuksen veljiä.
Gaius oli aina Julius Caesarin ja vanhemman veljensä Marcuksen kannattaja. Vuonna 49 eaa. Gaius toimi Caesarin legaattina. Hänet lähetettiin kahden legioonan kanssa Illyriaan, jossa Pompeiuksen laivasto kuitenkin saartoi Gaiuksen Curictan saarelle. Gaius pakotettiin antautumaan ja hän jäi vangiksi. Gaius oli preettori ("praetor urbanus") vuonna 44 eaa. Samana vuonna Marcus Antonius oli konsuli ja Lucius Antonius oli kansantribuuni. Marraskuussa 44 eaa. Gaius nimitettiin Makedonian maaherraksi. Gaius lähti Makedoniaan vuodenvaihteessa, vaikka senaatti oli kumonnut hänen nimityksensä joulukuussa. Gaiuksen edeltäjä Makedonian maaherrana oli Hortensius, joka vastusti Gaiuksen nimittämistä seuraajakseen. Hortensiuksen avustuksella Brutus sai Makedonian, Illyrian ja Kreikan hallintaansa. 
Maaliskuussa 43 eaa. Gaius joutui Apolloniassa Brutuksen piirittämäksi ja jäi tämän vangiksi. Cicero kehotti Brutusta teloittamaan Gaiuksen, mutta Gaius teloitettiin vasta seuraavan vuoden alussa. Tämä tapahtui joko Hortensiuksen ansiosta kostoksi siitä, että Marcus Antonius oli määrännyt Ciceron tapettavaksi proskriptioiden yhteydessä, tai sitten hänet teloitettiin yritettyään lietsoa Brutuksen sotilaat kapinaan.
Steve Allen

Steve Allen (26. joulukuuta 1921 New York, New York, Yhdysvallat – 30. lokakuuta 2000 Encino, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen koomikko ja juontaja, joka oli The Tonight Show’n ensimmäinen juontaja vuosina 1954–1957.
Allen kuoli 78-vuotiaana auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.
Jack Paar

Jack Paar (1. toukokuuta 1918 Canton, Ohio, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2004 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juontaja, joka tunnetaan toisena The Tonight Show'n juontajana vuosina 1957–1962. Paar kuoli aivohalvaukseen vuonna 2004.
Paarin edeltäjä The Tonight Show'sa oli Steve Allen ja seuraaja Johnny Carson, joka juonsi ohjelmaa 30 vuotta.
Ed McMahon

Edward Leo Peter ”Ed” McMahon Jr. (6. maaliskuuta 1923 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 23. kesäkuuta 2009 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juontaja, joka esiintyi uransa aikana muun muassa Johnny Carsonin sidekickinä ohjelmassa "The Tonight Show". Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Terroristit", "Mitäs me ryöstäjät", "Full Moon High" ja "Neitsytperho".
McMahonilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Arx Fatalis

Arx Fatalis on Arkane Studiosin kehittämä tietokoneroolipeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille ja Xboxille.
Pelin kehittäjä on kertonut sen alkuperäisen nimen olleen "Ultima Underworld III", mutta "Ultima Underworld" -tuotemerkkiin ei saatu tekijänoikeuksia.
Pelaaminen.
Pelin maailmassa aurinko ei enää lämmitä tarpeeksi, joten asukkaat ovat joutuneet etsimään suojaa maanalaisista luolista. Luolissa eläviä rotuja ovat peikot, goblinit, kääpiöt ja ihmiset. Paettuaan vankilasta pelin alussa pelaajan tehtävä on tuhota Akbaan kultti.
Vastaanotto.
Metacritic-kerääjäsivustolla pelillä on 77/100 pistettä.
GameSpot on antanut pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan.
K. A. Järventaus

Kustaa-Adolf (K.A.) Järventaus (sukunimi vuoteen 1905 Ockenström () oli suomalainen pappi, upseeri ja kirjailija.
Järventaus pääsi ylioppilaaksi 1918 Oulun I lyseosta ja suoritti Kadettikoulun 1921 sekä teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1932. Järventaus toimi upseerina puolustusvoimien palveluksessa sekä myöhemmin vt. kirkkoherrana, vt. kappalaisena ja alkoholistihuoltolan apulaisjohtajana.
Current ratio

Current ratio on tunnusluku, joka mittaa yrityksen maksuvalmiutta noin vuoden aikajänteellä. Current ratiolla arvioidaan yrityksen mahdollisuutta selviytyä lyhytaikaisista veloistaan. 
Current ratio perustuu ajatukseen, että selvitäkseen lyhytaikaisista velvoitteistaan yritys voi käyttää rahoitusomaisuutensa ja lisäksi realisoida vaihto-omaisuutensa. Current ration tarkasteluperspektiivi on jonkin verran pidempi kuin quick ratiolla.
Laskentakaava.
Current ratio lasketaan jakamalla lyhytaikaiset varat lyhytaikaisilla veloilla:
formula_1
Lyhytaikaisina varoina huomioidaan rahoitusomaisuus ja vaihto-omaisuus. Rahoitusomaisuus koostuu rahoista ja pankkisaamisista, rahoitusarvopapereista ja lyhytaikaisista saamisista.
formula_2
Lyhytaikaisilla saamisilla tarkoitetaan vuoden kuluessa erääntyviä saamisia. 
Rahoitusomaisuudesta on syytä vähentää vaikeasti perittävät ja epälikvidit erät. Epälikvidejä voivat olla esimerkiksi sijoitukset pörssin ulkopuolisiin yrityksiin.
Ohjearvot.
Current ration ohjearvot ovat:
Current ratio riippuu toimialasta. Current ratio on lähellä quick ratiota niillä toimialoilla, joilla vaihto-omaisuus on vähäinen. Current ration yleinen tavoitealaraja on 2. Silloin rahoitus- ja vaihto-omaisuuden tasearvo on kaksinkertainen lyhytaikaisiin velkoihin nähden. Tuolloin yrityksellä on 200 % rahoituspuskuri.
Tulkinnan ongelmia.
Rahoitusomaisuuteen sisältyvät arvottomat erät, kuten luottotappioiksi tulkittavat myyntisaamiset, voivat heikentää current ration käytettävyyttä.
Current ration luotettavuutta heikentää olennaisesti vaihto-omaisuuden arvostus. Talousvaikeuksissa olevan yrityksen varasto saattaa täyttyä myymättömistä tavaroista, joiden arvo jää alle tasearvon tai joita ei voida realisoida lainkaan. Silloin current ratio voi näyttää hyvää ja paranevaa maksuvalmiutta vastoin todellista tilannetta. Monissa tapauksissa vaihto-omaisuuden yllättävä kasvu ja samanaikainen current ration nousu voivat olla merkki taloudellisten vaikeuksien alkamisesta.
Edellä kerrotusta johtuu, että vaikeuksissa olevan yrityksen todellinen maksuvalmius voi olla current ration antamaa kuvaa heikompi. Taseasemansa varjelemiseksi se on saattanut jättää luottotappioista ja varaston epäkuranttiudesta aiheutuvia kuluja kirjaamatta.
Current ration käytössä oletetaan, että vaihto-omaisuus on suhteellisen likvidi. Current ration käyttö on perusteltua, kun vaihto-omaisuus voidaan muuttaa nopeasti rahaksi. Tämä riippuu esimerkiksi yrityksen toimialasta. Current ration rinnalla onkin suositeltavaa käyttää Quick ratiota.
40 (luku)

40 on luonnollinen luku, jota edeltää luku 39 ja seuraa luku 41.
Uskonnoissa.
Luku 40 on merkittävä juutalaisuudessa, kristinuskossa, islamissa ja laajemminkin Lähi-idän perinteissä; se voi myös edustaa karkeaa laskelmaa, suurta yksikköjen summaa, tai jotain muuta.
Esimerkkejä Raamatun kohdista, joiden mukaan jokin asia kesti 40 päivää tai 40 vuotta:
Kerkkoo

Kerkkoo on kylä Porvoossa, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen entisen Porvoon maalaiskunnan alueella. Kylä sijaitsee Porvoonjokilaakson kansallismaisemassa. 
Kerkkoossa on runsaasti kivikautisia asuinpaikkoja. Porvoonseudun vanhin löydetty asuinpaikka, Sointula, sijaitsee Kerkkoossa. Kerkkoon kivikautisia asuinpaikkoja on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuosina 1939, 1946 ja 2010.
Kerkkoossa asuu yli 800 henkeä. Kuuluisia asukkaita ovat olleet olympiavoittajat Lauri Lehtinen, Tapio Rautavaara, Matti Järvinen, Tapani Niku sekä olympiamitalistit Yrjö Nikkanen, Kalle Jalkanen ja Heikki Lehmusto. Raine Lampinen voitti useita moottoripyöräilyn suomenmestaruuksia ja hänen poikansa Simo Lampinen rallin suomenmestaruuksia ja Jyväskylän suurajoja. Simo Lampisen harjoittelutie tunnetaan nykyisin nimellä Rallitie. 
Kerkkoo palkittiin vuonna 2005 vuoden itä-uusmaalaisena kylänä ja valittiin vuoden 2012 uusmaalaiseksi kyläksi.
Suksitehtaat.
Kerkkoo on vanha teollisuuskylä, joka tunnetaan erityisesti suksi- ja urheiluvälineiden valmistuksesta. Parhaimmillaan 1950- ja 1960-luvuilla Kerkkoossa on toiminut kolme urheiluvälinetehdasta: Lampinen, Karhu ja Lempinen. 
Lampisen suksitehdas.
Emil Lampinen perusti suksitehtaan vuonna 1901. Se myytiin helsinkiläiselle Oy Urheilutarpeita Ab:lle vuonna 1916. Emil Lampinen perusti uuden suksitehtaan vuonna 1922.
Kerko Sport.
Oy Urheilutarpeita Ab:n Arno Hohenthalin johdolla vuonna 1916 perustettu ja myöhemmin poikansa Rolf Hohenthalin jatkama urheiluvälineitä valmistanut yritys muutti vuonna 1966 nimensä Karhuksi ja edelleen vuonna 1973 Karhu-Titaniksi. Urheiluvälinevalmistuksen laajentuessa toiminta siirrettiin Karhu-Urheilulaitteet Oy:n nimen alaisuuteen. Karhu-Titanin luopuessa Karhu-Urheilulaitteet Oy:stä 1990-luvun alussa yrityksen nimi muutettin tuotteiden valmistuspaikkakunan mukaiseksi Kerko Sport Oy:ksi.
Vuonna 2010 Kerko Sport siirsi toimintansa Porvoon seudulla Ölstensin alueelle, joka tarjosi sen hetkiseen liiketoimintaan sopivammat tilat. Näin päättyi Karhu-liikuntatuotteisiin liittyvä Kerkkoossa vuodesta 1916 jatkunut toiminta.
Lempisen suksitehdas.
Lempisen suksitehdas valmisti Lumikko-merkkisiä suksia.
Patrick

Patrick on miehen etunimi. Se on eräs muunnelma nimestä Patrik. Suomessa nimi Patrick on huhtikuuhun 2025 mennessä annettu noin 4 340 miehelle.
Nimen alkuperä.
Nimi Patrick tulee roomalaisesta nimestä Patricius, joka on latinaa ja tarkoittaa aatelismiestä. Rooman valtakunnan alkuaikoina patriisit muodostivat erioikeuksia nauttineen säädyn.
Nimen on tehnyt suosituksi Irlannissa varhaiskeskiajalla toiminut lähetyssaarnaaja Pyhä Patrick, josta on tullut Irlannin kansallispyhimys. Nimi oli jo keskiajan lopulla yleinen Englannissa ja laajalti muuallakin Euroopassa, mutta Irlannissa sitä pidettiin 1600-luvulle saakka niin pyhänä, ettei sitä ollut sopivaa antaa lapselle. Nykyisin se kuitenkin on yleinen myös Irlannissa.
Duel Masters (anime)

Duel Masters ("デュエルマスターズ") on japanilainen animesarja, joka perustuu samannimiseen mangaan ja Duel Masters -korttipeliin.
Sarjan päähenkilönä on nuori Shobu Kirifuda -niminen poika, joka on pelin legendaarisen pelaajan, Shori Kirifudan poika, joka kuitenkin katosi mystisesti. Shobun tavoitteena on tulla samankaltaiseksi ottelijaksi kuin isänsä ja löytää hänet. Sarjassa rikotaan toistuvasti neljättä seinää. Shobu on saanut matkalla huipulle vastaansa ja puolelleen paljon muita ihmisiä.
Animesarjan pääroolit.
Kaijudo.
Kaijudo on Duel Mastersin animesarjassa mainittu ottelumuoto, joka eroaa normaalista pelistä siten, että olennot ja kilvet ovat oikeita. Olennot kutsutaan olentomaailmoista maapallolle, ne ja rikkoontuneet kilvet voivat satuttaa ihmisiä tai hajottaa paikkoja kaijudo-ottelun aikana. Kaijudo-ottelussa häviäjä voi loukkaantua pahasti.
Robert Stalnaker

Robert Culp Stalnaker on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Massachusetts Institute of Technologyn Laurance S. Rockefeller -oppituolin filosofian professorina. Hän on käsitellyt muun muassa semantiikan filosofisia perusteita, pragmatiikkaa, filosofista logiikkaa, päätösteoriaa, peliteoriaa, ehtolauseiden teoriaa, mahdollisten maailmojen semantiikkaa, tietoteoriaa ja mielenfilosofiaa. 
Stalnaker väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1965. Hänen opettajiaan olivat Stuart Hampshire ja Carl Hempel. Ennen siirtymistään MIT:iin 1980-luvun lopulla Stalnaker opetti Yalen ja Illinois'n yliopistoissa sekä Cornellin yliopiston Sage School of Philosophyssä.
Stalnaker on kirjoittanut kolme kirjaa ja lukuisia artikkeleita filosofisiin tiedejulkaisuihin. Hän piti John Locke -luennot Oxfordin yliopistossa vuonna 2007 aiheesta "Our Knowledge of the Internal World".
Maria Ylipää

Maria Mikaela Markuntytär Ylipää (s. 8. elokuuta 1981 Ylöjärvi) on suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti nimiroolistaan musikaalissa "Kristina från Duvemåla" (Helsinki 2012, Göteborg 2014, Tukholma 2015) sekä naispääosistaan elokuvissa "Keisarikunta" (2004) ja "Pietà" (2007).
Ura.
Ylipää valmistui ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta vuonna 2000 ja näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005.
Maria Ylipää on esiintynyt televisiosarjoissa "Rikospoliisi Maria Kallio" (2003), "Tappajan näköinen mies" (2011) ja "Luottomies" (2016) sekä musikaaleissa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Svenska Teaternissa ja Tukholman Cirkuksessa. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Kultaisen Venlan 2017 pääroolistaan rikossarjassa "Aallonmurtaja".
Ylipää on laulanut muun muassa Jukka Leppilammen, Jiri Kurosen ja Jarmo Savolaisen albumeilla sekä vuonna 2011 Dallapén albumilla "Soittajan sussu". Keväällä 2009 hän oli mukana musiikkiteatteri UIT:n esityksissä. Hän on julkaissut yhteislevyn Emma Salokosken kanssa vuonna 2010 ja soololevyn "Onerva" vuonna 2013, joka koostuu Anna-Mari Kähärän sävellyksistä L. Onervan runoihin. Keväällä 2017 Ylipää perusti oman yhtyeensä Maria Ylipää ja Ystävät ja on tehnyt sen nimissä keikkoja..
Yksityiselämä.
Maria Ylipään puoliso on muusikko Matti Pentikäinen ja heillä on kolme lasta.
Filmografia.
&lt;br&gt;
Jorma Hovi

Jorma Kalevi Hovi (6. syyskuuta 1949 Asikkala – 19. helmikuuta 2017 Hollola) oli suomalainen laulaja. Hovi aloitti laulajanuransa 1960-luvun lopulla keikkailemalla lavoilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa oman yhtyeen kanssa ja Esko Könösen yhtyeessä 1974 ja 1979 sekä freelancer-keikkoja Taito Vainion ja Lasse Könösen ym. kanssa.
Oman yhtyeen muodosti Mauri Hyökki (harmonikka), Pekka Nikunen (kitara), Martti Pekkanen (basso) ja Pekka Metsähuone (rummut). Mukana eri vaiheissa olivat Vesa Vilenius (harmonikka), Sulo Naumanen (basso), Kalevi Porala (harmonikka), Maija Rantanen (harmonikka), Tapio Liukkonen (puhallinsoittimet) ja Jerry Vainikka (rummut) ja moni muu.
Radio ja Tv-esiintymiset.
Ensimmäinen radionauhan Hovi teki 1973 ja niitä on kertynyt noin 20 kappaletta. Ne on äänitetty Lahdessa ja Helsingissä sekä suorina radioesiintymisinä. Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa ohjelmissa Suoraan MTV:stä (1976), Lauantaitanssit (1982), Hiski Salomaa -iltamat (1983), Joulupukinmaa (1991), Levyraati (1991), Solo Ry:n 25-vuotiskonsertti (1995) sekä PTV:ssä vuosina 1994 ja 1995.
Vuonna 2012 Jorma Hovi oli uudelleen julkisuuden valokeilassa TV7:n ohjelmassa Pyhän hengen ilta.
Levytykset ja videot.
Levytyksiä on kertynyt kuuden pitkäsoiton verran, joista yksi on vielä julkaisematon – yhteensä yli 50 laulua. Ensimmäinen levytys oli 1978. Levytykset tehtiin lähinnä Pekka Nurmikallion Microfox-studiolla yhdessä Esko ja Lasse Könösen sekä Lahti-Set - yhtyeen kanssa. Lisäksi Jorma Hovi on useilla kokoelmalevyillä. Lauluista omia sanoituksia on muutama. Kahdesta kappaleesta on tehty musiikkivideo: Satamassa Yö ja Virran Tuomaa. Vuonna 2011 julkaistiin kolmas video:
Myötätuuli.
Diskografia.
Konsertit:
Muun muassa Lahden Sävelessä 11 vuoden ajan, Solo RY:n konsertteja, omat 15- ja 25-vuotistaiteilijakonsertit sekä hyväntekeväisyys-, kirkko-, muisto- ja harmonikkakonserttien solistina.
The Seekers

The Seekers on australialainen folkyhtye. Se perustettiin vuonna 1962 Australian Melbournessa. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluu myös lähellä popmusiikkia olevia kappaleita.
Yhtyeen toinen kitaristi Keith Potger perusti vuonna 1969 yhtyeen nimellä The New Seekers.
Simple Plan (albumi)

Simple Plan on Simple Planin studioalbumi. Se julkaistiin 12. helmikuuta 2008.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 19.
Perhesiteet

Perhesiteet ("Brothers &amp; Sisters") on yhdysvaltalainen draamasarja. Sarjaa tehtiin viisi kautta vuosina 2006–2011. Sarja kertoo Los Angelesissa elävän yläluokkaisen Walkerin perheen ongelmista. Sarjan pääosissa ovat Sally Field, Calista Flockhart, Rachel Griffiths, Rob Lowe ja Emily VanCamp. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3.
Julia Annas

Julia Annas (s. 1946) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Arizonan yliopiston filosofian professorina (Regents Professor). Annas on väitellyt tohtoriksi Harvardin yliopistosta. Aiemmin hän on toiminut St. Hugh's Collegessa Oxfordin yliopistossa.
Annas on erikoistunut antiikin kreikkalaiseen filosofiaan, mukaan lukien antiikin etiikka, psykologia ja tietoteoria. Annas on American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisön jäsen sekä "Oxford Studies in Ancient Philosophy" -julkaisun perustaja ja aiempi päätoimittaja.
Isla Blair

Isla Blair (s. 29. syyskuuta 1944 Bangalore, Brittiläinen Intia) on englantilais-skottilainen näyttelijä, joka on näytellyt 1960-luvun puolivälistä lähtien eri sarjoissa. Hänet muistetaan eräästä "Sydämen asialla" -sarjan vuoden 1998 jaksosta, jossa hänen roolihahmonsa oli Elaine Aubrey-niminen nainen. Hänellä ja Julian Gloverilla on vuonna 1969 syntynyt poika Jamie Glover.