tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuoden synkin juhla

Vuoden synkin juhla on metalliyhtye Viikatteen vuonna 2001 julkaistu toinen pitkäsoitto. Levyn teemana on joulu ja joulun synkempien puolien tutkiminen. Levyllä on myös "raskaat versiot" perinteisistä joululauluista "Sylvian joululaulu", "Varpunen jouluaamuna" ja "Suojelusenkeli". "Varpunen jouluaamuna" -kappaleen esittävät levyllä Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus -yhtyeen laulaja-kitaristi Timo Rautiainen sekä rumpali Seppo Pohjolainen. Suojelusenkelin puolestaan tulkitsee Kotiteollisuuden Jouni Hynynen. 
"Vuoden synkin juhla" on CD-painoksen (RA062) lisäksi julkaistu myös vinyylinä (LONG005), jota painettiin 500 kappaleen erä. Poikkeuksena Viikatteen muiden levyjen vinyylipainoksista, "Vuoden synkin juhla" -vinyyliversio ei sisällä CD-versiolle sisältymättömiä bonuskappaleita.
Kappaleet.
Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Baldassare Peruzzi

Baldassare Tommaso Peruzzi (15. tammikuuta 1481 Siena – 6. tammikuuta 1536 Rooma) oli italialainen arkkitehti ja taidemaalari.
Peruzzi vietti 1520 alkaen vuosia eri arkkitehtimestareiden, kuten Bramante, Rafael ja Sangallo, oppipoikana. Nykyistä Pietarinkirkkoa alettiin rakentaa Peruzzin elinaikana. 
Vuoden 1527 Rooman ryöstön jälkeen Peruzzi palasi Sienaan, jossa hän toimi tasavallan arkkitehtina. Hän rakensi uudet linnoitukset Sienan kaupungille. Peruzzi ilmeisesti muutti takaisin Roomaan vuoteen 1535 mennessä. 
Baldassare Peruzzi maalasi kuuluisat freskot Cappella San Giovanniin, Sienan katedraaliin.
Hänet on haudattu Pantheoniin.
Peter Minuit

Peter Minuit (myös Minnewit; noin 1580 – kesäkuussa 1638) oli hollantilainen merimies ja siirtokunnan kuvernööri. Legendan mukaan 1626 hän osti Manhattanin Canarsee-intiaaneilta noin 24 dollarin arvoisilla helyillä ja perusti paikalle Uuden Amsterdamin eli nykyisen New Yorkin kaupungin. Todellisuudessa Canarsee-intiaanit olivat Brooklynista, ja Manhattania hallitsivat Wappinger-intiaanit. Viimeksi mainitut eivät olleet tyytyväisiä ohi heidän käsiensä tehtyyn vaihtokauppaan ja taistelivat myöhemmin alankomaalaisia vastaan Kuvernööri Kieftin sodassa.
Myöhemmin Minuit siirtyi Ruotsin palvelukseen ja ryhtyi ruotsalaisten siirtolaisten kahden aluksen päälliköksi. Siirtolaiset perustivat Delawarejoen rannalle Uusi Ruotsi -nimisen yhdyskunnan. Hän katosi pyörremyrskyssä ollessaan kauppamatkalla Länsi-Intiassa.
Lähteet.
Viitteet.
&lt;/html:embed&gt;&lt;/html:embed&gt;
Urbanus VII

Paavi Urbanus VII (4. elokuuta 1521 Rooma – 27. syyskuuta 1590 Rooma; syntyjään Giovanni Battista Castagna) oli lyhimpään hallinnut paavi historiassa. Hän toimi paavina 15. syyskuuta 1590 – 27. syyskuuta 1590. Ainoa häntä lyhyemmän ajan paavina toiminut oli ainoastaan kolme päivää hallinnut Stefanus, jota ei nykyisin lasketa paaviksi, koska hän kuoli kolmantena päivänä valinnastaan ennen kuin hänet ehdittiin vihkiä piispaksi. Urbanus VII oli 15. syyskuuta 1590 tapahtuneesta valinnastaan lähtien paavina ainoastaan 13 päivää, sillä hän kuoli 27. syyskuuta malariaan.
Castagna syntyi Roomassa aatelisperheeseen. Hän opiskeli kanonista oikeutta ja siviilioikeutta eri yliopistoissa ympäri Italiaa ja väitteli tohtoriksi Bolognassa. Vuonna 1553 hänet nimitettiin Rossanon arkkipiispaksi. Hän toimi Fanon kuvernöörinä vuodesta 1555 lähtien. Castagna osallistui Trenton kirkolliskokoukseen avustajana. Vuonna 1565 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Espanjaan, josta palattuaan hän erosi arkkipiispan virasta vuonna 1573, minkä jälkeen hänet lähetettiin nuntiukseksi Venetsiaan. Vuonna 1577 hänet nimitettiin Bolognan kuvernööriksi. Seuraavana vuonna hänet lähetettiin legaatiksi Kölniin edustamaan paavi Gregorius XIII:ta Filip II:n ja Alankomaiden välisissä neuvotteluissa. Gregorius XIII nimitti Castagnan kardinaalipapiksi vuonna 1583.
Paavi Sixtus V kuoli 27. elokuuta 1521, ja 7. syyskuuta 54 kardinaalia kokoontui konklaaviin Vatikaanissa. He valitsivat Castagnan paaviksi 15. syyskuuta. Nimen Urbanus valinnutta uutta paavia pidettiin hurkskaana, oppineena, viisaana ja hallinnollisesti taitavana. Hän määräsi useita toimia, joilla Rooman köyhien asemaa helpotettiin. Urbanus sairastui muutama päivä valintansa jälkeen ja kuoli ennen kuin hänen kruunajaisensa voitiin järjestää. Hänet haudattiin Vatikaanin Pietarinkirkkoon, mutta vuonna 1606 hänen ruumiinsa siirrettiin Rooman Santa Maria sopra Minervan kirkkoon.
Quim (jalkapalloilija, 1975)

Joaquim Manuel Sampaio Silva, pelaajanimeltään Quim (lausutaan , s. 13. marraskuuta 1975 Vila Nova de Famalicão, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti, joka on pelannut muun muassa Portugalin pääsarjassa SC Bragassa ja SL Benficassa.
Quim aloitti uransa kaudella 1992–1993 SC Bragassa, jossa hän pelasi aina vuoteen 2004 saakka. Tämän jälkeen SL Benfica osti hänet 1,4 miljoonalla eurolla. Quim oli Benfican ykkösmaalivahti seuraan saapumisestaan lähtien. Hän oli joukkueensa mukana voittamassa Portugalin mestaruutta keväällä 2005. Vuonna 2010 hän palasi Bragaan.
Quim oli Portugalin nuorten maajoukkueiden vakiomiehistöä. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä Portugalin jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 1999 Andorraa vastaan. 2000 EM-kisoissa hän oli Portugalin kolmosmaalivahti, mutta pääsi vaihdosta kentälle ottelussa Saksaa vastaan. 2002 MM-kisojen karsinnoissa Quim oli Portugalin ykkösmaalivahti, kunnes kärähti dopingista. Kilpailukiellon loputtua hän oli jälleen mukana Portugalin joukkueessa EM-kisoissa 2004 ja Saksan MM-kisoissa 2006.
Akio Ōtsuka

Akio Ōtsuka (, s. 24. marraskuuta 1959 Tokio, Japani) on yksi arvostetuimmista japanilaisista ääninäyttelijöistä. Hänen isänsä on ääninäyttelijä Chikao Ōtsuka. Akio Ōtsuka on naimisissa ääninäyttelijä Yōko Soumin kanssa. Akio Ōtsuka tunnetaan kenties parhaiten Solid Snaken äänenä "Metal Gear Solid" -pelien japaninkielisissä versioissa. Muita tunnettuja tärkeitä rooleja on muun muassa Batou "Ghost in the Shell" -sarjoista ja -elokuvista, sekä Muumilaakson tarinoita tv-sarjassa ja Muumipeikko ja pyrstötähti elokuvassa Muumipapan äänenä, hän oli Muumipappa myös Muumit Rivieralla -elokuvassa.
Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue

Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue edustavat Korean tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkuekilpaiuissa. Joukkue toimii Etelä-Korean jalkapalloliiton alaisuudessa. 
Etelä-Korea on eräs Aasian menestyneimmistä jalkapallomaista. Maajoukkue pelasi ensimmäiset ottelunsa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja on tähän päivään tultaessa selviytynyt MM-kilpailujen lopputurnaukseen useammin kuin mikään muu maanosan maa. Joukkueen paras MM-kisasijoitus on neljäs sija 2002 kotikisoista.
Korealla on pitkän jalkapalloperinteet. Jo muinaisina aikoina maassa pelattiin chuk-guk-nimistä jalkapalloa muistuttanutta pallopeliä. Nykyaikaiseen jalkapallon kanssa korealaiset pääsivät ensi kertaa kosketuksiin vuonna 1882, kun brittiläiset merimiehet potkivat palloa Incheonin satamassa. Ensimmäinen jalkapallokilpailu Koreassa järjestettiin vuonna 1921, ja vuonna 1928 perustettiin maan jalkapalloliitto, jolloin myös lajin laajamittainen kehitys alkoi. Japanin miehityksen aikoina jalkapallo tarjosi alistetulle kansalle pakoa todellisuudesta ja piti yllä haaveita vapaudesta. 1948 jalkapalloliitto aloitti toimintansa uudelleen, kun maa oli miehitysvyöhykkeiden mukaisesti jaettu Etelä- ja Pohjois-Koreaan eli Korean demokraattiseen kansantasavaltaan. Samana vuonna liitto liittyi FIFAan ja vuonna 1954 Aasian jalkapalloliittoon AFC:hen. 1960-luvulta lähtien Etelä-Korea on ollut eräs Aasian vahvimmista jalkapallomaista. Se voitti kaksi ensimmäistä Aasian mestaruusturnausta, mutta sittemmin muiden muassa Saudi-Arabian ja Japanin joukkueet ovat menestyksekkäästi horjuttaneet sen valta-asemaa. 
Vuonna 1983 Etelä-Koreassa aloitti toimintansa Aasian ensimmäinen jalkapallon ammattilaisliiga, mikä lisäsi kansalaisten kiinnostusta lajia kohtaan, mutta vaikutti myös myönteisellä tavalla maan jalkapalloilulliseen tasoon. Vuonna 2002 Etelä-Korea järjesti yhdessä Japanin kanssa MM-kisojen lopputurnauksen, missä se alankomaalaisen Guus Hiddinkin valmentamana raivasi tieltään Italian ja Espanjan edeten välieriin ensimmäisenä aasialaisjoukkueena. Pronssiottelussa joukkue hävisi Turkille. Etelä-Korea on selviytynyt jokaiseen MM-turnaukseen 1986–2022. Yhteensä se on pelannut MM-kisoissa 11 kertaa.
Elena Risteska

Elena Risteska (s. 27. huhtikuuta 1986 Skopje, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti maataan vuoden 2006 Euroviisuissa kappaleellaan "Ninanajna". Hän sijoittui kahdenneksitoista 56 pisteellä ja on toiseksi parhaiten Kaliopin jälkeen sijoittunut Pohjois-Makedonian edustaja.
Risteskan ensimmäinen single oli "Ona drugoto", joka julkaistiin vuonna 2003 albumilla "Den i Nok". 
Vuoden 2007 Euroviisuissa Risteska oli Pohjois-Makedonian pisteidenjulkistaja.
David Hayter

David Bryan Hayter (s. 6. helmikuuta 1969 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja elokuvakäsikirjoittaja.
Ura.
Hayterin vanhemmat olivat syntyperältään kanadalaisia. Hän aloitti näyttelemisen 1990-luvun alussa, mutta kiinnostui pian ääninäyttelemisestä ja on tehnyt muun muassa Solid Snaken ja Big Bossin ääniroolit "Metal Gear Solid" -sarjan pelien englanninkielisissä versioissa.
Hayter osallistui "X-Men"-sarjan ensimmäisten elokuvien "X-Men" (2000) ja "X-Men 2" (2002) käsikirjoittamiseen. Ensin mainitusta hänet palkittiin Saturn-palkinnolla vuonna 2001. Hän on käsikirjoittanut myös muun muassa elokuvat "Skorpionikuningas" (2002) ja "Watchmen" (2008).
Top of the Limit -sivusto sijoitti Hayterin syksyllä 2009 kahdeksanneksi laatimallaan kymmenen parhaan videopelien ääninäyttelijän listalla.
Etsit muijaa seuraavaa

”Etsit muijaa seuraavaa” on Suomen ensimmäisen "Popstars"-kilpailun vuonna 2002 voittaneen Gimmel-yhtyeen debyyttisingle. Lokakuisen julkaisunsa jälkeen single myi vain muutamassa päivässä kultaa, ja platinarajakin meni rikki alle kahdessa viikossa. Single oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen singlelistalla ensimmäisenä. Sillä sijalla single pysyi yhtäjaksoisesti neljä viikkoa.
Kappaleen ovat Gimmelille tehneet Ilkka Vainio (salanimellä Sipi Castrén) ja Risto Asikainen. Asikainen sävelsi ja sovitti kappaleen, ja sanoitus on molempien käsialaa.
Singlellä oli myös karaokeversio kappaleesta, ja singlen sisäkannessa olivat myös kappaleen sanoitukset. Kappaleesta on tehty video, joka ei kuitenkaan sisältynyt singlelle.
Kappaleesta on myös tehty lukuisia eri versiota. Muun muassa Smurffit tekivät kappaleesta parodiaversion ”Lähdit smurffii seuraamaan” albumilleen "Tykkihitit Vol 11". "Itse valtiaiden" parodiaversio on puolestaan nimeltään ”Ne etsii muijaa seuraavaa” ja Ripsipiirakan on ”Etsin nuijaa seuraavaa”.
Idännaakka

Idännaakka ("Coloeus dauuricus") on naakan aasialainen lähisukulainen.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 33–34 cm, siipien kärkiväli 67–74 cm ja paino 190–220 g. Idännaakka muistuttaa kooltaan ja muodoltaan naakkaa. Kaikissa puvuissa silmä on tumma (naakalla vaalea). Vanhan linnun niska, vatsa ja kaula ovat harmaanvalkeat. Elintavoiltaan se on naakkamainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on höyhenpuvultaan himmeämpi. Äänten sanotaan muistuttavan naakan ääniä, paitsi tavallinen kutsuääni muistuttaa enemmän variksen rääkäisyä kuin naakan 'kja' ääntä.
Idännaakka risteytyy joskus naakan kanssa. Risteymien määrittäminen luonnossa on lähes mahdotonta. Idännaakan biologia on huonosti tunnettu, eikä toistaiseksi ole havaittu suurtakaan eroa naakan ja idännaakan elintavoissa.
Levinneisyys.
Idännaakka pesii Kaukoidässä – Siperiassa, Mongoliassa ja Kiinassa. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Koreassa, Japanissa, Länsi-Kiinassa ja Turkmenistanissa. Euroopassa se on äärimmäisen harvinainen harhailija. Suomesta on vain yksi hyväksytty havainto ammutusta yksilöstä Uudestakaarlepyystä vuodelta 1883.
Elinympäristö.
Lehtimetsiköt, viljelysseudut, vuorenrinteet, kaupungit. Viihtyy samoissa ympäristöissä kuin naakkakin, ei kuitenkaan sulkeutuneissa metsissä.
Lisääntyminen.
Kuten naakalla. Pesii mieluiten puunkolossa mutta joskus myös puun oksalla latvuksessa.
Ravinto.
Kts. naakka
Erna Siikavirta

 
Erna Inari Kaarina Siikavirta (s. 8. lokakuuta 1977) on suomalainen pianisti. Hän on vaikuttanut monissa yhtyeissä, joista tunnetuimpana Lordi. Siikavirta soitti koskettimia myös Children of Bodomin kiertueella vuonna 1997 ja Sinergyssä 1999. Siikavirta käytti Lordissa taiteilijanimeä Enary, joka on muunneltu versio hänen toisesta nimestään Inarista.
Lordin jälkeen Siikavirta levytti Deathlike Silencen kanssa taiteilijanimellä Ms. Erna. Vuoteen 2010 asti hän soitti koskettimia Arthemesia-yhtyeessä. Työkseen Siikavirta opettaa pianon- sekä koskettimien soittoa kaikenikäisille oppilaille.
Vuonna 2021 Siikavirta liittyi doom metal -yhtye Infirmumiin.
Enaryn esiintymisasu.
Enaryn alkuperäiseksi esiintymisasuksi Lordissa luotiin vuonna 1997 ihmisen ja hirviön sekoitus, sillä hän koki ahtaan paikan kammoa koko naaman peittävässä naamiossa. Enaryn naamio oli samankaltainen Mr. Lordin kanssa siten, että Siikavirran oikeista kasvoista oli näkyvissä osa, ja hänen omat hiuksensa olivat kokonaan esillä. Myöhemmin vuonna 2002 Enaryn asuun kuuluneet nahkavaatteet korvattiin eräänlaisella haarniskalla, ja hänen hahmostaan tuli valkyria. Vuonna 2004 asuun tehtiin "The Monsterican Dream" -albumin myötä pieniä muutoksia.
Nonstop (yhtye)

Nonstop on portugalilainen pop-yhtye. Se syntyi Popstars-ohjelmassa vuonna 2001. Yhtyeen ensimmäinen single oli "Ao Limite Eu Vou".
Nonstop edusti Portugalia vuoden 2006 Euroviisuissa kappaleellaan "Coisas de nada", mutta ei edennyt semifinaalia pidemmälle.
Nikkonpihta

Nikkonpihta eli nikonpihta ("Abies homolepis") on Japanissa Honshūn ja Shikokun vuoristoissa kasvava havupuu. Se viihtyy 700–2200 metrin korkeudessa alueilla, joilla on kesäisin viileää ja kosteaa sekä talvisin paljon lunta. Nikkonpihdan runko on 30–40 metriä korkea ja halkaisijaltaan noin 1,5 metriä. Neulaset ovat 1,5–3,5 senttimetriä pitkiä ja 2–3 millimetriä paksuja. Nikkonpihdan sinipunaiset kävyt ovat puolestaan 6–12 senttimetriä pitkiä ja 3–4 senttimetriä leveitä. Noin puoli vuotta pölytyksen jälkeen kypsä käpy murenee ja vapauttaa siemenet sisältään.
Nikkonpihtaa käytetään Japanissa rakennuspuuna. Pohjois-Amerikassa ja Pohjois-Euroopassa sitä pidetään koristekasvina. Suomessa sen talvenkestävyys on heikko
Aarnihokko

Aarnihokko ("Crax rubra") on suurikokoinen keskiamerikkalainen kanalintu, joka on suosittu riistalintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Aarnihokko voi kasvaa lähes metrin pituiseksi, ja se onkin sukunsa suurin lintu. Koiras painaa 4,3–4,8 kg, mutta naaras on pienempi painaen puoli kilogrammaa vähemmän. Aarnihokon vartalo on ruskeansävyinen. Yleissävyltään mustassa päässä ja pyrstössä on valkeita pilkkuja ja raitoja. Päälaella on ”irokeesikampausta” muistuttava pörheiden höyhenten muodostama harja. Vanhin vankeudessa elänyt aarnihokko kuoli 24-vuotiaana.
Lajin kuvaili tieteelle ja nimesi Carl von Linné 1758.
Levinneisyys.
Aarnihokkoja tavataan Meksikosta Ecuadoriin ulottuvalla alueella, missä se asuu etupäässä sademetsissä. 
Lajin kannaksi arvioidaan noin 50 000 yksilöä. Metsästyksen ja elinalueiden häviämisen takia lajin kanta on pienentynyt. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut aarnihokon vaarantuneeksi lajiksi pienentyneen kannan takia.
Lisääntyminen.
Aarnihokon pesä on puussa vaihtelevalla korkeudella. Naaras munii kaksi suurta munaa, joita se hautoo runsaan kuukauden. Poikaset lähtevät pesästä pieninä ja oppivat lentämään kolmiviikkoisina.
Ravinto.
Aarnihokko syö hedelmiä, hyönteisiä ja matoja.
Amerikanjassana

Amerikanjassana ("Jacana spinosa") on keskiamerikkalainen kahlaajalintu. Carl von Linné kuvaili sen holotyypin läntisestä Panamasta 1758. Siitä tunnetaan kolme alalajia.
Ulkonäkö.
Jassanoilla on suuret jalat joiden avulla ne voivat kävellä kelluvien kasvien päällä. Amerikanjassana kasvaa 24 cm:n mittaiseksi. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta naaras on koirasta hieman kookkaampi.
Levinneisyys.
Amerikanjassanaa tavataan alueella joka ulottuu Meksikosta Panaman länsiosiin, Kuubaan Jamaikalle ja Hispaniolaan.
Lisääntyminen.
Amerikanjassana tekee neljä ruskeaa mustapilkkuista munaa kuivista vesikasveista löyhästi aseteltuun kelluvaan pesään. Naaraan reviiri kattaa neljä koiraan reviiriä, joissa kullakin on oma pesänsä, missä ne hautovat ja huolehtivat poikasistaan.
Operaatio Crossroads

Operaatio Crossroads (suom. "Operaatio Tienristeys") oli Yhdysvaltain asevoimien ydinaseiden koesarja kesällä 1946 Bikinin atollilla, joka on osa Marshallinsaaria. Sarja koostui kahdesta koeräjäytyksestä. Kumpikin pommi vastasi voimakkuudeltaan 22–23 kilotonnia TNT:tä: "Able" (itse pommi nimetty " Gilda"ksi) räjäytettiin 158 metrin korkeudessa 1. heinäkuuta 1946, "Baker" (itse pommi nimetty "Helen of Bikini"ksi) räjäytettiin 27 metriä merenpinnan alapuolella 25. heinäkuuta 1946. Ydinkokeiden ylin päällikkö eli komentaja oli vara-amiraali W.H.P. Blandy.
Kolmas suunniteltu pommi, "Charlie", jätettiin räjäyttämättä sen jälkeen, kun "Bakerin" jälkeen esiintyi enemmän ionisoivaa säteilyä kuin oli arvioitu. Crossroadsin testipommit olivat Yhdysvaltain neljäs ja viides ydinräjäytys (seuraten Trinity-koetta sekä Hiroshiman ja Nagasakin ydinpommeja). Operaatio Crossroads oli ensimmäinen Marshallinsaarilla pidetty ydinasekokeilu ja ensimmäinen, joka ilmoitettiin julkisuuteen etukäteen.
Ilmassa räjäytetty "Able" tuhosi Bikinin atollin lähes kokonaan. Pommin teho oli sama kuin "Trinityssä". Ennen lopullista pommiin sijoittamista fissiili Pu-239-materiaali oli surmannut kaksi Los Alamosin nuorta tutkijaa: tohtori Louis A. Slotinin ja Harry K. Daghlianin mutta eri tilanteissa. Daghlianin menehtymisestä säteilysairauteen on olemassa erittäin tarkka kuvaus. Tapaturmia tapahtuikin siis kaksi, jotka liittyivät tähän samaan fissiiliin pommiytimeen, josta käytettiin nimeä "Rufus", jota ei kuitenkaan oltu käytetty Bikinin atollilla. Aines oli tullut tällöin tapaturmaisesti ylikriittiseksi eli fissoituvaksi. Pommin ydin saikin tästä lempinimen "Demon Core" (suom. "Paholaisydin").
Kolme Hiroshimaan ja Nagasakiin liitettyä lentäjää, Theodore J. Van Kirk, Charles Sweeney sekä Claude R. Eatherly, liittyivät Operaatio Crossroadsiin. "Able"-testin pommin pudottanut B-29 Superfortress oli entinen #90, lempinimeltä "Big Stink" (suom. "Suuri löyhkä"). Koneen nimeksi oli muutettu "Dave’s Dream". Nimenmuutos tehtiin New Mexicossa lähellä Albuquerqueta lento-onnettomuudessa 7. maaliskuuta 1946 kuolleen pomminpudottajan, kapteeni David Semplen muiston mukaisesti.
Töyhtökäärmekurki

Töyhtökäärmekurki ("Cariama cristata") on eteläamerikkalainen kurjen kaltainen lintu. Se ei ole kuitenkaan sukua kurjelle vaan haukoille, papukaijoille ja varpusille. Käärmekurjet ovat hirmulintujen lähimpiä eläviä sukulaisia.
Koko ja ulkonäkö.
Töyhtökäärmekurki kasvaa noin 75 cm pitkäksi. Sen höyhenpeite on harmaanruskea, jalat vaaleanpunaiset ja nokka punainen. Se pakenee vihollisiaan juoksemalla. Juoksunopeudeksi on mitattu jopa 70 km/h. Käärmekurjilla on "Velociraptorin" tapaan pysty koukkumainen raatelukynsi. 
Levinneisyys.
Töyhtökäärmekurkea tavataan Brasilian keski- ja itäosissa, Boliviassa, Paraguayssa ja Uruguayssä sekä Argentiinan keskiosissa. 
Elinympäristö.
Töyhtökäärmekurki viihtyy avoimella ruohikolla ja harvassa metsässä.
Ravinto.
Töyhtökäärmekurki syö kovakuoriaisia, liskoja, käärmeitä ja jyrsijöitä sekä viljaa.
Omituisten otusten kerho

Omituisten otusten kerho on Suurlähettiläiden vuonna 1991 julkaistu esikoisalbumi. Levyltä julkaistu single ”Elokuun 11.” oli pitkään listojen kärjessä. Tunnetuimmat kappaleet ovat ”Elokuun 11.”, ”Pitääxunaina?” ja ”Kadulla”. Albumi myi kultaa vuonna 1992.
Albumin nimi "Omituisten otusten kerho" otettiin Rölli-peikon samannimisestä lastenlaulusta.
Albumin tuotantoon myönsivät tukea Esittävän säveltaiteen edistämiskeskus (ESEK) ja Luovan säveltaiteen edistämissäätiö (LUSES).
Taigauunilintu

Taigauunilintu ("Abrornis inornatus") on Aasiassa pesivä pikkulintu, entiseltä nimeltään kirjosiipiuunilintu. Lajin kuvaili ja nimesi Edward Blyth vuonna 1842.
Koko ja ulkonäkö.
Taigauunilinnun pituus on noin 10 cm, paino 6–8 g, väritys harmaanvihertävä. Selkäpuoli on vihertävä, vatsa valkoinen. Silmäjuova on musta ja silmäkulmajuova voimakas, harmaanvihreällä päälaella voi olla hyvin himmeä päälaenjuovan aihe. Siivellä on kaksi vaaleaa voimakasta siipijuovaa – isoilla ja pienillä peitinhöyhenillä – joita ympäröivät tummemmat alueet korostavat juovien räikeyttä. Yläperä on samanvärinen kuin selkä. Tertiaalien reunat, jalat ja nokka ovat vaaleat.
Taigauunilintu on helppo huomata kutsuäänestä, joka on kova, korkea, kuusitiaismainen ”tsy-i” tai ”tsiy-i”.
Levinneisyys.
Taigauunilintu on muuttolintu, joka pesii Aasian pohjoisosissa Uralin itäpuolella, ja talvehtii Aasian eteläosissa. Joskus se harhautuu muuttomatkoillaan Eurooppaan, jossa se on yksi runsaslukuisimmista siperialaisista harhailijoista. Suomessa tavataan vuosittain joitain kymmeniä taigauunilintuja, lähestulkoon kaikki havainnot syys–lokakuulta. Useimmiten linnut nähdään rannikon niemissä, kaupunkien puistoissa ja ulkosaariston saarilla. Määrät vaihtelevat vuosittain paristakymmenestä lähemmäs sataan yksilöön.
Elinympäristö.
Taigauunilinnun elinympäristöä ovat taigan lehtipuuvaltaiset metsät. Himalajalla sen mieluisin pesimäympäristö 2–3 kilometrin korkeudessa.
Lisääntyminen.
Taigauunilintu tekee pesänsä maahan, mättääseen, juurakkoon tms. Pesä on uunilintumainen, missä sisäänkäynti on pesän sivulla. Munia on 4–7, ja naaras hautoo niitä vajaat kaksi viikkoa. 
Ravinto.
Taigauunilintu syö muiden uunilintujen tavoin hyönteisiä. Se saalistaa puiden lehvästössä.
Aiheesta muualla.
Amerikankurmitsa

Amerikankurmitsa ("Pluvialis dominica") on keskikokoinen kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller 1776. Aikaisemmin myös siperiankurmitsa luettiin samaksi lajiksi. 1800-luvulla se väheni rajusti metsästyksen takia eikä kanta ole vieläkään toipunut.
Koko ja ulkonäkö.
Amerikankurmitsa muistuttaa ulkonäöltään kapustarintaa.
Pituus 23–28 cm, siipien kärkiväli 60–72 cm, paino 100–200 g.
Levinneisyys.
Amerikankurmitsa on muuttolintu, joka pesii tundralla Alaskassa ja Kanadan pohjoisosissa. Maailman populaation kooksi on arvioitu jopa 6 miljoonaa aikuista yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii Etelä-Amerikassa Boliviasta ja Brasilian eteläosista aina Tulimaahan saakka ja harhautuu säännöllisesti Eurooppaan. Suomessa laji havaittiin ensi kertaa Hailuodossa 18.–27. lokakuuta 2009. Laji on tavattu Suomessa vuoden 2023 loppuun mennessä viidesti. Sen muuttomatka on eräs lintumaailman pisimmistä.
Elinympäristö.
Lisääntymisaikana elinympäristönä ovat arktisen tundran kuivat osat. Muuttomatkalla ja talvehtimisalueilla lintu viihtyy lyhytkortisilla avomailla ja myös muta- ja hiekkarannoilla.
Lisääntyminen.
Pesä on avoimesti maassa tai sammalikossa ja munia on 4. Pääasiassa naaras hautoo 26–28 päivää.
Ravinto.
Amerikankurmitsa syö hyönteisiä, äyriäisiä ja siemeniä.
Amerikanlehtokurppa

Amerikanlehtokurppa ("Scolopax minor") on pienikokoinen rantalintu. Se on Yhdysvalloissa riistalintu.
Koko ja ulkonäkö.
Amerikanlehtokurpalla on pitkä ohut nokka, lyhyet vaaleanpunertavat jalat ja ruskeankirjava höyhenpeite. Silmät ovat suuret ja sijaitseva pään yläosassa. Siivenkärjet ovat pyöreät.
Se muistuttaa lehtokurppaa ja tekee samanlaisia soidinlentoja.
Levinneisyys.
Amerikanlehtokurppa pesii Pohjois-Amerikan itäosissa.
Lisääntyminen.
Amerikanlehtokurppa tekee pesänsä maahan.
Ravinto.
Amerikanlehtokurppa syö hyönteisiä ja matoja, joita se kaivelee maasta pitkällä nokallaan.
Mirsa Adami

Mirsa Adami (s. 1975 Tirana) on albanialainen pianisti. Hän aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana äitinsä opettamana. Vuonna 1993 hän pääsi Amsterdamin konservatorioon. 
Adami on pitänyt konsertteja vuodesta 1986 lähtien. Nykyään hän on aktiivinen sekä soolopiano- että kamarimusiikin esittäjänä. Hän on tulkinnut muiden muassa Maurice Ravelia, Sergei Prokofjevia ja Robert Schumannia.
Luettelo Nintendon julkaisemista videopeleistä

Tämä on luettelo Nintendon julkaisemista tietokone- ja videopeleistä.
Huom.:
Famicom Disk System.
Tätä laitetta ei julkaistu Pohjois-Amerikassa tai Euroopassa.
Satiinilavastaja

Satiinilavastaja "(Ptilonorhynchus violaceus)" on australialainen lehtimajalintu, joka tunnetaan erityisen monimutkaisesta parinmuodostuskäyttäytymisestään. Lajin koiras rakentaa risuista lehtimajoja, jotka se koristelee värikkäillä luonnosta löytyvillä esineillä.
Koko ja ulkonäkö.
Pituus 28–32 cm. Koiras sinimusta, naaras siniharmaan ja oliivinvihreän väliltä.
Levinneisyys.
Satiinilavastajaa tavataan pääasiassa ainoastaan Itä-Australiassa.
Elinympäristö.
Satiinilavastaja elää Australian sademetsissä ja eukalyptuspuiden muodostamissa metsissä.
Lisääntyminen.
Koiras rakentaa risuista majoja, joita se koristelee sinisillä esineillä ja asettaa ne hyvään järjestykseen. Naaras valitsee majoista kauneimman, ja parittelee sen koiraan kanssa. Tämä johtaa siihen, että useat koiraat parittelevat monta kertaa ja jotkut eivät lainkaan. Naaras huolehtii poikasistaan yksin, ja pesä on puussa tai pusikossa, ja sinne munitaan 2–3 munaa.
Ravinto.
Satiinilavastajat syövät marjoja, hedelmiä ja kukkien mettä sekä hyönteisiä.
Ympyrää

Ympyrää on Tiktakin kolmas varsinainen albumi "Frendit" ja "Jotain muuta" -albumien jälkeen. Albumin paras sijoitus Suomen virallisella albumilistalla oli kolme, jolla se pysyi ilmestyttyään kolme viikkoa putkeen. Yhteensä listalla se oli 24 viikkoa. Sen lisäksi albumi oli kuusi viikkoa Midprice-listalla. Albumi rikkoi vuonna 2006 tuplaplatinalevy rajan, sitä on myyty yli 60 000 kappaletta.
Albumin ensimmäinen single "Lähdetään tänään" julkaistiin 24. heinäkuuta 2003. Single vietti Suomen virallisella singlelistalla neljä viikkoa ja sen paras sijoitus, sija 6, tuli heti sen ensimmäisellä listaviikolla. Kaksi seuraavaa singleä, "Tänä yönä taivaaseen" ja "Tuuleksi taivaanrantaan", julkaistiin vain promootiosingleinä, joten ne eivät sijoittuneet lainkaan singlelistalle. Neljäs single, "Heilutaan", julkaistiin 7. toukokuuta 2004 ja siitä on vuosien mittaan muodostunut yksi Tiktakin tunnetuimmista kappaleista. "Heilutaan" vietti singlelistalla yhteensä 12 viikkoa ja sen paras sijoitus oli 7. sija. Kappaleista "Tänä yönä taivaaseen" ja "Heilutaan" on tehty musiikkivideot.
"Ympyrää" -albumilla oli ensimmäistä kertaa yhtyeen jäsenen säveltämä kappale: "Tuuleksi taivaanrantaan" kappaleen on yhdessä Petri Munckin kanssa säveltänyt kitaristi Emppu.
Montenegron kansanäänestys itsenäistymisestä 2006

Montenegrossa järjestettiin 21. toukokuuta 2006 kansanäänestys Serbian ja Montenegron valtioliitosta eroamisesta. Euroopan unionin sanelemien ehtojen mukaan valtioliitosta eroamiseen tarvitaan 55 prosentin kannatus, ja vähintään 50 prosentin 487 718 äänioikeutetusta 243 859 tulee käyttää äänensä, jotta äänestystulos olisi pätevä. Äänestyspaikat sulkeutuivat kello 21 paikallista aikaa.
Äänten laskenta.
Alustavien tulosten mukaan 55,4 % äänestäjistä kannatti eroa Serbiasta, kun kaikki äänet oli laskettu. Äänestysprosentti kohosi vajaaseen 87 prosenttiin. Pääministeri Milo Đukanović julisti itsenäisyyden kannattajat voittajiksi. Vastustajat eivät tunnustaneet tappiota.
Lopulliset viralliset tulokset julkaistiin 23. toukokuuta. Niitä odotettiin jo edellisenä iltana, mutta kiista 37 Podgorican äänestyspiirin äänistä viivytti lopullista julkistusta. Lopullinen äänestysprosentti oli 86,3 %.
Äänestyksen jälkeen.
Đukanovićin mukaan maa pyrkii EU:hun ja Natoon niin nopeasti kuin mahdollista.
Arokyyhky

Arokyyhky ("Syrrhaptes paradoxus") on keskikokoinen aasialainen hietakyyhkylaji. Siitä on käytetty aiemmin myös nimiä hietakana ja arokana.
Koko ja ulkonäkö.
Arokyyhkyn pituus on 30–40 cm, siipien kärkiväli 70 cm. Sen jaloissakin on höyhenpeite. 
Levinneisyys.
Arokyyhky pesii Keski-Aasian aroilla. Se on osittain muuttolintu: jos pesimäalueelle tulee paljon lunta, linnut muuttavat etelämmäs ja saattavat harhailla Länsi-Eurooppaan. Lajia ei ole pesinyt Euroopassa 1800-luvun jälkeen.
Arokyyhky on havaittu Suomessa hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä kolmesti, vuosina 1992, 2010 ja 2023.
Lisääntyminen.
Arokyyhky munii 2–4 munaa.
Myrskyn edellä (albumi)

Myrskyn edellä on Tiktakin neljäs ja samalla viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2005. Albumi oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle neljä, joka on myös albumin korkein sijoitus. Yhteensä albumi oli 28 viikkoa listalla. "Myrskyn edellä" -albumia myytiin jo ennakkoon kultalevyyn oikeuttava määrä, 15 000 kappaletta. Sittemmin albumia on myyty yli tuplaplatinalevyrajan, yli 60 000 kappaletta.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Sankaritar", jossa on Rauli Eskolinin sävellys ja Morgan Wuornoksen (oik. Paula Vesala) ja Tiktakin laulusolisti Petran sanoitus. Kappaleesta on julkaistu myös Marko Mäkilaakson ohjaama musiikkivideo. Toinen single oli kappale "Samantekevää", joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2006. Syksyllä 2006 albumilta julkaistiin vielä singlet "Paha sana" ja "Kuka vaan".
Hietatiira

Hietatiira ("Sterna nilotica" tai "Gelochelidon nilotica") on laajalle levinnyt merilintu. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789.
Koko ja ulkonäkö.
Musta lakki ja voimakas musta nokka, valkea pää ja kaula, harmaa selkä. Talvipuvussa lakki puuttuu ja silmän takana on tumma täplä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Linnun pituus on 35–42 cm, siipien kärkiväli 85–115 cm ja paino 130–300 g. Koiras on hieman naarasta kookkaampi.
Lajista tunnetaan kuusi alalajia: nimialalaji "nilotica" Eurooppa, Afrikka ja läntinen Aasia, "affinis" itäinen Aasia, "aranea" Yhdysvallat ja Länsi-Intia sekä 3 kaukaisempaa alalajia Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Australiassa.
Esiintyminen.
Kosmopoliittinen laji, joka esiintyy kaikissa maanosissa paitsi Etelämantereella. Pesiviä erillisiä populaatioita on satoja. Suomea lähimmät pesimäalueet ovat Tanskassa ja Saksassa. Vahvinta aluetta on ollut Kaspianmeren seutu. Hietatiira pesii myös Yhdysvaltain itä- ja länsirannikolla sekä Länsi-Intian saaristossa. Maailman populaatio on kooltaan 79 000–310 000 yksilöä.
Hietatiira on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa päiväntasaajan eteläpuolisilla rannikoilla mutta paikoin myös sisämaan suurien vesistöjen lähettyvillä, kuten Afrikassa Niilin yläjuoksulla ja Nigerjoella, Intian niemimaan suurien jokien varsilla sekä paikoin Australian itä- ja eteläosissa. Lajin kanta on elinvoimainen.
Hietatiira on havaittu Suomessa vuoden 2024 loppuun mennessä hyväksytysti seitsemän kertaa.
Elinympäristö.
Nimensä mukaisesti hietatiira viihtyy hiekkaisilla rannoilla, missä on vain vähän puita tai muuta korkeaa kasvillisuutta. Hietatiiraa tavataan myös monenlaisilla muilla kosteikoilla ja esimerkiksi hanhien laiduntamalla niityllä. Lajia tavataan vain harvoin kaukana avomerellä.
Lisääntyminen.
Hietatiira pesii yhdyskunnittain kerran kesässä. Jos munapesä tuhoutuu, se voi munia uuden pesyeen. Pesä on avoimesti maassa, tavallisesti lähellä ruohomätästä tai muuta kasvillisuutta. Pesä on kuoppa hiekassa, johon on aseteltu jokunen ruohonkorsi tai roska. Molemmat puolisot rakentavat pesää. Naaras munii 1–4 munaa, tavallisesti kolme. On tavattu myös 5–7 munaisia pesiä, mutta silloin on asialla todennäköisesti ollut kaksi naarasta. Yksimunaisista pesistä on luultavasti kadonnut munia. Haudonta-aika on 22–23 päivää, naaras hautoo ahkerammin. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän 1–4 päivän ikäisinä piiloutuen kasvillisuuden sekaan. Emot ruokkivat niitä 9–19 kertaa päivän aikana. Poikaset oppivat lentämään 28–35 päivän ikäisinä ja tulevat itsenäisiksi kolme kuukautta vanhoina.
Ravinto.
Hietatiira saalistaa pääasiassa noukkimalla saaliin vedestä, harvoin syöksysukeltamalla, ja syöksymällä maan pinnalta. Ravinto on hyvin monipuolista, kuten laaja valikoima hyönteisiä ja muita selkärangattomia, matelijoita, sammakkoeläimiä, äyriäisiä, pääjalkaisia, pikkunisäkkäitä, lintujen munia ja poikasia sekä kaloja.
Hippiäisuunilintu

Hippiäisuunilintu ("Abrornis proregulus" ) on Aasiassa pesivä pikkulintu.
Koko ja ulkonäkö.
Hippiäisuunilintu muistuttaa muodoltaan ja yleisväriltään vaaleaa uunilintua. Pään kuviot ovat erittäin voimakkaat – päälaki on musta, silmäkulmajuova leveä ja vaalea ja päälaella kulkee vaalea juova. Siivellä on kaksi selkeätä siipijuovaa ja yläperä on vaalea. Kutsuääni kirkas ”dui”. Laulu on kirkas ja voimakas, sitä on verrattu kanarialintuun. 
Levinneisyys.
Hippiäisuunilintu pesii Siperian eteläosissa, Mongoliassa, Tiibetissä ja Kiinassa. Syksyllä tuhansia yksilöitä harhautuu Eurooppaan. Suomessa säännöllinen harhailija loka–marraskuussa, määrät vaihtelevat vain paristakymmenestä joihinkin kymmeniin per syksy. Taigauunilintua vähälukuisempi ja myöhäisempi vieras.
Elinympäristö.
Hippiäisuunilintu pesii havumetsissä vuoristoalueilla, ja rakentaa pesänsä puuhun. Suomessa tavatut linnut useimmiten rannikolla, saarissa, kaupunkien puistoissa tms. Usein tiais- ja hippiäisparvien mukana.
Ravinto.
Hippiäisuunilintu on hyönteissyöjä.
Aiheesta muualla.
Suojelukoe

Suojelukoe on koiraharrastajien järjestämä palveluskoirakoemuoto, jossa yleensä kilpailevat roduista saksanpaimenkoirat, belgianpaimenkoirat, rottweilerit, dobermannit, bokserit ja suursnautserit. Kokeella mitataan koiran soveltuvuutta palveluskoiraksi, ja sen kautta arvioidaan myös kyseisen koiran arvoa jalostuksessa.
Ensimmäinen suojelukoe järjestettiin vuonna 1901 Saksassa. Sen tarkoituksena oli mitata ja vaalia saksanpaimenkoirien käyttöominaisuuksia. Suojelukoirakokeesta on nykypäivänä muutamia variaatioita ja koemuoto on kaikille avoin. Nykyään Suomen Palveluskoiraliitto järjestää kansainvälisten sääntöjen mukaista suojelukoetta (IGP). Saksanpaimenkoiraliitton omiin kokeisiin kuuluu myös suojelukoe (SPL-koe), jossa on oma koeohjeensa.
Osa-alueet ja koeluokat.
Suojelukokeessa on kolme osa-aluetta: A eli jälki, B eli tottelevaisuus ja C eli suojelu-osuus. Jokaisesta alueesta maksimipistemäärä on 100 pistettä, yhteensä 300. Koulutustunnuksen saamiseksi koiran on saatava vähintään 70 pistettä A- ja 70 B-osioista. C-osuudesta koiran tulee saavuttaa vähintään pistemäärä 80. (Palveluskoiraliiton kokeissa riittää C 70.)
Koe järjestetään kolmessa luokassa: SchH1 eli Alokasluokka, SchH2 eli Avoin luokka ja SchH3 eli voittajaluokka. Kolmannessa luokassa Saksanpaimenkoiraliitto järjestää vuosittain saksanpaimenkoirien suojelumestaruuskokeet. Tässä kilpailussa viisi parhaiten pärjännyttä lähetetään maailmalle edustamaan Suomea saksanpaimenkoirien maailmanmestaruuskisoissa. Myös Suomen Palveluskoiraliitolla ja Belgianpaimenkoirilla on omat suojelumestaruuskokeensa.
Kokeen tavoite ja legendat.
Suojelukokeeseen koulutus vaatii koiran ohjaajalta päättäväisyyttä, halua ja energiaa lisätä taitotietoaan koiran käyttäytymisteorioista sekä koiranlukutaidosta. Koetulos on suhteellisen helppo saavuttaa hyvällä rodunomaisella koiralla, mutta tie on hidas ja vaivalloinen ominaisuuksiltaan puutteellisella koiralla. Tämä on eräs syy sille, miksi suojelukoe mittaakin hyvin saksanpaimenkoiran rodunomaisia ominaisuuksia.
Kokeessa koiraa ei opeteta puremaan ihmistä missään tapauksessa. Kokeessa koira puree maalimiehen kädessä olevaa juuttihihaa, joka on koiran silmissä suuri saalis, lelu. Maalimiehen tehtävä on mitata koiran rohkeutta ja haastaa koiraa: selvittää kuinka itsevarma koira on halussaan saada saalis itsellensä. Tätä rohkeutta ja periksiantamattomuutta tarvitaan muun muassa virkakoirilla sekä pelastuskoirilla työtehtävissään. Kokeeseen kuuluu olennaisena osana myös peltojälki- ja tottelevaisuusosuudet, näissä mitataan muun muassa koiran nenänkäyttökykyä, viettikestävyyttä ja taistelutahtoa teknisen osaamisen lisäksi.
Suojelukoulutuksessa maalimiehen tehtävä on arvokas ja näin ollen Saksanpaimenkoiraliitto järjestää maalimieskoulutusta, jonka kesto on useita vuosia.
Saksanpaimenkoiraliiton järjestämiin suojelukokeisiin osallistuakseen tulee koiran omistajalla olla suojelulisenssi, jonka saadakseen hänen on täytynyt todistaa olevansa vastuuntuntoinen ja osaava harrastaja.
Josef Rheinberger

Josef Gabriel Rheinberger (17. maaliskuuta 1839 Vaduz – 25. marraskuuta 1901 München) oli liechtensteinilainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri.
Rheinberger soitti 7-vuotiaana urkuja Vaduzin seurakunnan kirkossa ja seuraavana vuonna esitettiin hänen ensimmäinen sävellyksensä. Vuonna 1851 hän pääsi Münchenin konservatorioon, jossa hän itse myöhemmin toimi pianonsoiton ja sitten sävellyksen professorina.
Vuonna 1867 Rheinberger meni naimisiin entisen oppilaansa Franziska von Hoffnaassin kanssa.
Teoksia.
Rheinberger sävelsi muun muassa kaksikymmentä urkusonaattia:
Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluvat kaksi urkukonserttoa, kaksi sarjaa uruille ja viululle (op. 150 ja 166) sekä trio viululle, sellolle ja uruille (op. 166).
Kim Yeong-gwang

Kim Yeong-gwang (hangul 김영광, hanja 金永光, kirjoitetaan myös "Kim Young-Kwang"; s. 28. kesäkuuta 1983) on eteläkorealainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi seuratasolla muun muassa Korean liigassa Chunnam Dragonsissa.
Kim oli Etelä-Korean nuorten maajoukkueen maalivahtina maan osallistuessa vuonna 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän pelasi Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004, jolloin se selvisi alkulohkostaan jatkoon mutta hävisi toisen kierroksen ottelunsa Paraguaylle. Kim oli varamaalivahtina Saksan MM-kisoissa 2006.
Kenny Roberts

Kenny Leroy Roberts (s. 31. joulukuuta 1951 Modesto) on uransa lopettanut ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti kolme maailmanmestaruutta 500-kuutioisten MM-sarjassa vuosina 1978, 1979 ja 1980. Robertsin poika Kenny Roberts Jr on myös ratamoottoripyöräilijä, joka on voittanut vuonna 2000 myös 500-kuutioisten maailmanmestaruuden. Roberts ja hänen poikansa ovat ainoat isä ja poika, jotka ovat voittaneet kuninkuusluokan maailmanmestaruuden. Robertsista käytettiin 1970-luvun lopulla lempinimeä "King", sillä piti Euroopassa ajettujen ratojen kierrosennätyksiä "pilkkanaan".
Vuonna 2005 Roberts perusti oman tiimin, "Team Roberts", jossa nykyään hänen poikansa Kenny Roberts Jr ajaa jonkinlaisella menestyksellä. Hän on voittanut vuoden 2000 500-kuutioisten maailmanmestaruuden.
Rakennebiologia

Rakennebiologia on molekyylibiologian haara, jossa tutkitaan biologisten makromolekyylien kuten proteiinien ja nukleiinihappojen rakennetta.
Rakennetutkimuksen hyödyt.
Proteiinien rakenteen tunteminen auttaa ymmärtämään niiden toimintaa. Esimerkiksi entsyymien toiminta perustuu pitkälti niiden aktiivisen keskuksen atomitason rakenteeseen. Solun signalointitiet perustuvat usein erilaisiin molekyylien muodonmuutoksiin, jolloin molekyylien rakenteita tutkimalla voidaan ymmärtää signalointiteiden toimintaa. Rakennetutkimuksella voidaan myös selvittää, mihin kohtaan proteiinia on kiinnittyneenä ligandeja, metalli-ioneja ym.
Kun tiedetään molekyylin rakenne, voidaan suunnitella lääkettä, joka kiinnittyy molekyyliin. Esimerkiksi AIDS-lääkkeiden kehittelyä suunnataan HIV-proteaasiin, jonka rakenteesta yritetään löytää sopivia kohteita lääkemolekyyleille.
Rakennetutkimusta voidaan käyttää myös selvittämään, minkä takia jokin mutaatio vaikuttaa proteiinin toimintaan. Mikäli mutaatio on proteiinin rakenteen olennaisessa kohdassa, kuten entsyymin aktiivisessa keskuksessa, se vaikuttaa todennäköisesti proteiinin toimintaan.
Rakennetutkimuksen menetelmät.
Proteiinit ovat liian pieniä, jotta niiden yksityiskohtainen rakenne voitaisiin selvittää valomikroskoopilla. Elektronimikroskoopeilla sen sijaan pystytään näkemään jonkin verran proteiinien kolmiulotteista rakennetta. Yksityiskohtaisempaa atomitason rakennetta voidaan selvittää röntgenkristallografialla tai NMR:llä. 
Proteiinin rakennetta voidaan selvittää myös jo tutkittuihin sukulaisproteiineihin vertaamalla. Menetelmää kutsutaan homologiseksi mallinnukseksi. Tunnettujen proteiinien rakenteeseen muutetaan niitä kohtia, jotka ovat erilaisia tutkittavassa proteiinissa.
Uusi menetelmä on myös threading ("pujottelu", ei virallista suomennosta), jossa proteiinin rakenne yritetään ratkaista tietokoneella pelkästään aminohappojärjestyksen perusteella.
Alban Gerhardt

Alban Gerhardt (s. 1969, Berliini) on saksalainen sellisti. Hänen isänsä on soittanut viulua Berliinin filharmonikoissa.
Gerhardt aloitti pianon- ja sellonsoiton 8-vuotiaana. Häntä opettivat muiden muassa Marion Vetter, Götz Teutsch ja Markus Nyikos.
Gerhardt kutsuttiin vuonna 1991 soittamaan Berliinin filharmonikkojen kanssa. Hän sai vuosina 1998 ja 2003 ECHO Classic -palkinnot ja on levyttänyt muun muassa EMI:lle, Harmonia Mundille ja Hyperion Recordsille. Gerhardt vietti useita vuosia New Yorkissa, mutta hän asuu nykyisin Berliinissä vaimonsa Katalinan ja poikansa kanssa.
Balázs Szokolay

Balázs Szokolay (s. 1961 Budapest) on unkarilainen pianisti. 
Szokolay aloitti pianonsoiton viisivuotiaana. Hän opiskeli kotimaassaan Pál Kadosan ja Zoltán Kocsisin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli myös Münchenissä. Vuonna 1990 hän sijoittui neljänneksi Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa. 
Szokolay on levyttänyt Naxokselle.
Gil Shaham

Gil Shaham (s. 19. helmikuuta 1971) on israelilainen viulisti. Hän syntyi Urbanassa, Illinoisissa ja muutti 2-vuotiaana vanhempineen Israeliin. Hän debytoi 10-vuotiaana Jerusalemin sinfoniaorkesterin ja Israelin filharmonisen orkesterin kanssa. Seuraavana vuonna hän pääsi Juilliard Schooliin.
Shaham on levyttänyt muun muassa Deutsche Grammophonille. Vuonna 1999 hän ja André Previn saivat Grammyn parhaasta kamarimusiikkiesityksestä ("American Scenes: Works of Copland, Previn, Barber, Gershwin).
Shaham asuu nykyään New Yorkissa vaimonsa, viulisti Adele Anthonyn ja kahden lapsensa kanssa.
Lämmittäkää vettä ja tuokaa pyyhkeitä

Lämmittäkää vettä ja tuokaa pyyhkeitä on Suurlähettiläiden vuonna 1992 julkaistu toinen levy. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat "Maailman laidalla", "Suuri keltainen" ja nimikappale "Lämmittäkää vettä ja tuokaa pyyhkeitä".
Adele Anthony

Adele Anthony (s. 1. lokakuuta 1970) on australialainen viulisti. Hän syntyi Tasmaniassa ja aloitti viulunsoiton 2½-vuotiaana. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa Adelaiden sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1983. Hän opiskeli vuoteen 1987 saakka Adelaidessa Beryl Kimberin johdolla, jonka jälkeen hänet hyväksyttiin Juilliard Schooliin.
Anthony voitti vuonna 1996 kansainvälisen Carl Nielsen -musiikkikilpailun Tanskassa.
Anthony on levyttänyt Naxokselle ja asuu tällä hetkellä New Yorkissa miehensä, Gil Shahamin, ja lastensa kanssa. Anthonyn viulu on Stradivarius vuodelta 1728.
Shenzhou 10

Shenzhou 10 oli Kiinan viides miehitetty avaruuslento. Lennon tavoitteena oli telakoitua kiertoradalla olevaan Tiangong 1 -avaruusasemaan.
Shenzhou 10 laukaistiin onnistuneesti 11. kesäkuuta 2013 kello 09.38 UTC Jiuquanin avaruuskeskuksesta, Gobin autiomaasta Pitkä marssi-2F -kantoraketilla. Kiinan keskustelevisio CCTV lähetti laukaisun suorana. Kiinan presidentti Xi Jinping seurasi laukaisua paikanpäällä. Lennon suunniteltu kesto oli 15 vuorokautta. Lento päättyi Shenzhou 10:n laskeutumiseen 26. kesäkuuta 2013 kello 00:07 UTC Sisä-Mongoliaan (laskeutumispaikan koordinaatit ). Avaruusasemasta irtautuminen oli tapahtunut vuorokautta aikaisemmin.
Kyseessä oli Kiinan tähän mennessä pisin miehitetty avaruuslento.
Aluksen oli määrä telakoitua Tiangong-avaruusasemalle kahdesti, kerran automaattiohjauksella ja kerran manuaalisesti. Lisäksi se lensi aseman ympäri testatakseen erilaisia lähestymistapoja. Avaruusasemalta oli tarkoitus myös lähettää esitelmäsarja kiinalaisopiskelijoille maahan. 
Ensimmäinen telakoituminen tapahtui 13. kesäkuuta kello 05.11 UTC. Naistaikonautti Wang Yaping piti maan ensimmäisen luennon avaruudesta käsin videoyhteyden avulla opiskelijoille. Esitelmää seurasi yli 60 miljoonaa opiskelijaa ja opettajaa. Hän havainnollisti painottomuudessa tapahtuvaa liikettä, nesteiden pintajännitystä ja painon ja massan käsitteitä sekä Newtonin liikelakeja.
Tamás Benkócs

Tamás Benkócs (s. 1971, Budapest) on unkarilainen fagotisti. Hän valmistui Budapestin Franz Liszt -musiikkiakatemiasta 1995. 
Vuosina 1998-2003 Benkócs soitti fagottia Malesian filharmonisessa orkesterissa. Tätä ennen Benkócs oli soittanut vuodesta 1992 lähtien Budapestin festivaaliorkesterissa, johon hän palasi palattuaan Unkariin vuonna 2003. 
Benkócs on levyttänyt Naxokselle Antonio Vivaldin fagottikonserttoja.
TI-86

TI-86 on Texas Instrumentsin ohjelmoitava, graafinen laskin, joka esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Laskin sisältää Zilog Z80 -mikroprosessorin, ja on osittain alaspäin yhteensopiva vanhemman, TI-85-mallin kanssa.
TI-86:n erot edeltäjäänsä, TI-85:een, ovat hyvin vähäiset. TI-86:ssa muistia on enemmän ja muotoilu on pyöreämpää. Laskin hallitsee mm. funktion arvojen taulukoinnin, vektorit, matriisit, kompleksiluvut sekä numeerisen integroinnin ja derivoinnin, mutta ei symbolista derivointia ja integrointia eikä muitakaan symbolisia toimintoja, kuten lausekkeen sieventelyä.
Ikänsäkin ansiosta laskimelle on saatavilla valtavasti sovelluksia kuten pelejä, matemaattisia ja tieteellisiä apuohjelmia ja muun muassa sarjaportin avulla tuotettavia ääniä. 
Suomessa TI-86 on ollut suosittu lukiotasolla käytettävä laskin, ja se on sallittu ylioppilaskokeissa (vain tiettyine ohjelmistoineen). TI-86-laskimen valmistus on lopetettu ja korvaava malli on USB-portin ja Flash-muistia sisältävä TI-84 Plus.
Nitoqris

Nitoqris oli kiistellysti muinaisen Egyptin ensimmäinen naishallitsija (tunnetaan myös nimillä Nitiqret, Neitaqerti, Neithikeret ja Nitokris). Hän hallitsi 6. dynastian aikana. Tietoa hänestä on löydetty hyvin vähän ja jotkut historioitsijat eivät tunnusta häntä Egyptin hallitsijana.
Mikäli Nitoqris oli historiallinen henkilö, hän on ollut faarao Pepi II:n ja kuningatar Neithin tytär. Egyptologi Kim Ryholt on esittänyt Nitoqriksen olleen myyttinen henkilö, ja tarina hänestä viittaa historialliseen faarao Netjerkare Siptahiin, joka nousi valtaan Merenre Nemtyemsaf II:n jälkeen.
Herodotos on kirjoittanut, että kuningatar Nitoqris kutsui veljensä "Egyptin kuninkaan" murhanneet miehet juhlapäivälliselle ja sitten hukutti heidät täyttämällä heidän suljetun huoneensa Niilin vedellä.
Nitoqris taiteessa.
Nitoqris esiintyy useissa kaunokirjallisissa teoksissa. Yksi näistä on George Griffithin "The Mummy and Miss Nitocris". Kirjassa muinainen kuningatar syntyy uudelleen egyptologin tyttärenä.
Toinen tunnettu teos on Tennessee Williamsin vuonna 1928 julkaisema novelli "The Vengeance of Nitocris", joka kertoo kuningattaren kostojuonesta. Kuningatar tapattaa hukuttamalla veljensä kuolemaan tuominneet.