tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Huovilan puisto

Huovilan puisto on Kärkölässä sijaitseva englantilaistyylinen maisemapuisto jonka perusti vuoden 1900 tienoilla Huovilan ratsutilan omistanut ja Hämeen läänin ylimetsänhoitajanakin toiminut insinööri Carl Constantin Collin (1863-1941). Lehtomaisessa purolaaksossa sijaitseva puisto on restauroitu 1900-luvun alun asuun ja puiston koko on noin 3,5 hehtaaria. Puiston halki kulkevaan puroon on kaivettu neljä keinotekoista lampea joissa vesi saadaan pysymään patojen avulla. Osan vedestään lammet saavat viereisen harjun lähteistä. Puron yli johtaa kävelysilta. Puistosta lähtee myös 1,2 kilometriä pitkä Hiidenmäen luontopolku. Puistossa sijaitsevat myös Huovilan ratsutilan päärakennuksen rauniot. Collin aloitti rakennustyöt vuonna 1909 mutta päärakennus jäi keskeneräiseksi ja siitä valmistui vain kivijalka.
Huovilan puisto siirtyi Kärkölän kunnan omistukseen 1953. 
Alueella toimii Kärkölä-Seura ry:n perustama Kärkölän kotiseutumuseo. Sen alueella on muun muassa talonpoikaistalon päärakennus, kolme aittaa, karjakatos, mallassauna, väentupa, syytinkimuorin mökki, pitäjänmakasiini (viljamakasiini).
Milton (Massachusetts)

Milton on kaupunki Norfolkin piirikunnassa, Massachusettsin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 27 003. Kaupungissa on syntynyt mm. Yhdysvaltain 41. presidentti George H. W. Bush ja arkkitehti Buckminster Fuller.
Airlinkin lento 120

Airlinkin lento 120 oli Airlinkin reittilento Papua-Uuden-Guinean Laesta Gorokaan. Lennolla 17. kesäkuuta 1999 käytetty Embraer EMB-110P2 Bandeirante törmäsi vuoreen 20 kilometriä Gorokasta itäkaakkoon. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Onnettomuuslennolla oli kolme australialaista, neljä eteläkorealaista, kaksi alankomaalaista ja yksi intialainen. Loput seitsemän olivat Papua-Uuden-Guinean kansalaisia. Ennen onnettomuutta koneella ei vaikuttanut olevan ongelmia, ja hetkeä ennen vuoreen törmäämistä lentäjä oli ilmoittanut radiolla lähestyvänsä Gorokaa. Onnettomuustutkinnassa selvisi, että kone oli ilmeisesti lentänyt mittarilento-olosuhteissa turvakorkeuden alapuolella. Koneen hylky löytyi vuoren rinteeltä kilometrin päässä suunnitellulta lähestymisreitiltä sivuun.
888casino

888casino, aiemmin Casino-on-Net, on vuonna 1997 perustettu, Gibraltarille rekisteröity nettikasino. Se on eräs internetin vanhimmista kasinoista, ja vuonna 2013 siitä tuli ensimmäinen vain internetissä toimiva kasino, jolla on lisenssi toimia Yhdysvalloissa.
Historia.
"Casino-on-Netin" perustivat veljekset Aaron ja Avi Shaked yhdessä kumppaneidensa Ron ja Shay Beb-Yitzhaqin, jotka myös ovat veljeksiä, kanssa vuonna 1997. Aaron Shaked sanoo keksineensä nettikasinon idean osallistuessaan hammaslääketieteen konferenssiin Monte Carlossa. Vuonna 1994 Antigua and Barbuda hyväksyivät vapaakauppa- &amp; jalostusaluelain, mikä avasi tietä laillisten nettikasinoiden kehittymiselle. Vuonna 2010 Casino-on-Net muutti nimensä 888casinoksi ja yhtenäisti ilmeensä muiden 888-brändien kanssanssa. Vuoteen 2015 mennessä sivustolla oli lisenssi ja se toimi Gibraltarilla, New Jerseyssä, Tanskassa, Espanjassa sekä useissa muissa maissa ja alueilla.
888casino oli Snookerin vuoden 2013 Senioreiden Maailmanmestaruuskisojen pääsponsori.
Gaming Intelligence -lehti kuvasi 888casinoa ”ainoaksi aidosti pan-eurooppalaiseksi kasinoksi.”
888casinolle on myönnetty eCOGRAn Turvallinen ja Reilu (Safe and Fair) -takuumerkki.
eCOGRA.
eCOGRAlla tarkoitetaan online-pelaamisen testaus- ja sertifiointielintä, jonka päämaja sijaitsee Lontoossa. eCOGRA on lyhenne sanoista eCommerce Online Gaming Regulation and Assurance ja alunperin se on Microgamingin ja 888:n aloitteesta syntynyt organisaatio. eCOGRA toimii kahdella eri päätoimialueella; Approved Testing Agency (ATA) jonka kautta se testaa ja sertifioi peliohjelmistoja ja järjestelmiä, kun taas toinen päätoimialue Self-Regulation Services (SRS) keskittyy alan standardinmukaisten rajoitusten kehittämiseen ja valvontaan.
Yhdysvallat.
Lokakuussa 2006 Yhdysvaltain kongressin hyväksymän lain seurauksena, verkkopeliyhtiöt pakotettiin olemaan läsnä USAn markkinoilla, mikä johti näiden sivustojen laajaan poistumiseen Yhdysvaltojen markkinoilta.
Maaliskuussa 2013 Nevada Gaming Commission myönsi 888casinolle interaktiivisen pelipalveluiden tuottajan lisenssin, jolloin yrityksestä tuli ensimmäinen USAn toimivallan alueella toimiva yritys, joka tarjoaa pelipalveluita vain verkossa.
Tammikuussa 2011 New Jerseyn lainsäätäjä sääti Raymond Lesniakin ajaman asetuksen, joka salli onlinepelaamisen yli 21-vuotiaille New Jerseyn asukkaille. Elokuussa 2013 888casino allekirjoitti sopimuksen Caesars Entertainment Corporationin kanssa ryhmän ja All American Poker Networking (AAPN) yhteisen Avenue Capital-hankkeen välityksellä. Sopimuksen ansiosta 888casino voi tarjota oman brändinsä mukaisia tuotteita New Jerseyssä. 888casino julkistaa kuukausittain riippumattoman auditoijan tarkastaman kasinon voittojen palautusprosentin (Casino Payout Percentage), jonka se sisällyttää jokaiseen peliinsä, sekä 888casinon keskimääräisen voittojen kokonaismaksuprosentin. 888casinon palautusprosentti on 95.1%.
Mika Nuolivirta

Mika Nuolivirta (s. 1. lokakuuta 1994 Vantaa) on suomalainen koripalloilija.
Ura.
Rekolan Urheilijoiden kasvatti Nuolivirta edusti 16-vuotiaiden SM-sarjassa kasvattajaseuraansa kaudella 2009–2010 ja 19-vuotiaiden SM-sarjassa Torpan Poikia kaudet 2010–2012 sekä JKS:aa kaudella 2012–2013 kuuluen säännöllisesti sarjojensa parhaimpiin heitontorjujiin. Uransa miesten sarjoissa Nuolivirta aloitti kaudella 2011–2012 ToPo Akatemian joukkueessa M1DA:ssa. Seuraavalla kaudella hän edusti samassa sarjassa HBA-Märskyä ja seuraavalla kaudella sekä Märskyä M1DB:ssä että JKS:aa M1DA:ssa.
Syksyllä 2014 Nuolivirta siirtyi opiskeleman matematiikkaa Yhdysvaltain yliopistokentille ja pelaamaan Freed–Hardemanin joukkueeseen jota edusti kolme kautta. Viimeisen yliopistokautensa 2017–2018 Nuolivirta edusti CSU–Puebloa.
Heinäkuussa 2018 Nuolivirta palasi Suomeen ja teki sopimuksen Korisliigassa pelanneen Korihaiden kanssa.
Nuolivirta pelasi kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen turnauskokoonpanoon U18-EM-kilpailuissa 2011. Nuolivirta on myös kuulunut ajoittain Suomen miesten maajoukkueen harjoitusryhmään muttei ole pelannut miesten A-maaotteluita.
Michael Manley (yritysjohtaja)

Michael Manley (s. 6. maaliskuuta 1964 Edenbridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi Fiat Chrysler Automobilesin toimitusjohtajana 21. heinäkuuta 2018 – 16. tammikuuta 2021. Fiat Chrysler Automobilesin lisäksi hän toimi Fiatin ja Chryslerin toimitusjohtajana.
Central Province (Papua-Uusi-Guinea)

Central Province () on nimestään huolimatta Papua-Uuden-Guinean valtion toiseksi eteläisin maakunta. Siellä on yli 200 000 asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Port Moresby, joka on samalla koko valtion pääkaupunki. Kaupunki ei tosin kuulu virallisesti Central Provinceen, vaan muodostaa oman maakuntansa.
Centralin alueella on keskeisenä kauppakielenä hiri-motu, joka poikkeaa huomattavasti Port Moresbyssa käytetystä tok-pisinistä. Centralin kuvernöörinä toimii vuodesta 2017 Robert Agarobe.
Bernard Diamant

Bernard Diamant (11. lokakuuta 1912 Rotterdam – 1. elokuuta 1999 Alankomaat) oli alankomaalaissyntyinen, vuonna 1955 Kanadan kansalaisuuden saanut baritoni ja opettaja. Hän oli kuoronjohtaja ja säveltäjä Bernard Diamantin ja sopraano Marie Tavernen poika, ja hän aloitti lapsena sellon- ja pianonsoiton. Lauluopintonsa hän aloitti 17-vuotiaana. Myöhemmin hän opiskeli Alankomaissa, Saksassa ja Ranskassa. Hänen keskeisin opettajansa oli Charles Panzéra. 
Diamant loi ensin uraa ooppera- sekä konserttilaulajana eri Euroopan maissa ja muutti sitten vuonna 1950 Montrealiin. Hän toimi opetustehtävissä Kanadassa ja piti resitaaleja paitsi Kanadassa, myös Yhdysvalloissa. Hän opetti Toronton yliopistossa vuoteen 1991, jolloin hän palasi Alankomaihin. Hän toimi useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristossa. Hän tuli tunnetuksi etenkin erikoistumisestaan saksalaiseen lauluohjelmistoon ja ranskalaisiin taidelauluihin. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Henriette Asch, Peter Barnes, John Boyden, Anna Chornodolska, Jeannette Dagger, Orville Derraugh, Mary-Lou Fallis, Maureen Forrester, Gaelyne Gabora, Marion Harvey, Joanne Kolomyjec, Pierre Lalonde, Rosemarie Landry, Louise Lebrun, Diane Loeb, Joan Patenaude, Finvola Redden-Bower, Sylvia Saurette, Janet Stubbs ja Janice Taylor. Alankomaiden Christina (prinsessa) matkusti Montrealiin opiskelemaan Diamantin johdolla.
Ulla Bergh

Ulla Margareta Bergh-Snellman (o.s. Bucht, 1914 Vaasa – 1997) oli suomalainen itseoppinut tekstiilitaiteilija ja vaatesuunnittelija, joka tuli tunnetuksi tilaustyönä toteutetuista naisten neuleasuista. Kauppakorkeakoulussa opiskellut Ulla Bergh jatkoi äitinsä Inez Buchtin vuonna 1928 perustaman Taidekutomon (oik. Ab Konststickeri Oy) toimintaa 1930-luvun keskivaiheilla ja suuntasi sen tuotannon kohti yksilöllisempää "haute couture" -tyyliä.
Ulla Berghin Taidekutomo (myöhemmin nimellä Neulottua-Stickat Ulla Bergh) oli 1930-luvulta 1970-luvulle toimineen Salonkijaosto ry:n ainoa jäsenyritys, joka teki pelkästään neulevaatteita. Salonkijaosto oli suomalaisten, lähinnä helsinkiläisten muotisalonkien eli korkeatasoisten tilausompelimojen yhdistys.
Bergh lopetti ateljeensa toiminnan 1970-luvun lopulla sen tultua tappiolliseksi.
Madias Nzesso

Madias Dodo Nzesso Ngake (s. 20. huhtikuuta 1992 Douala) on kamerunilainen painonnoston olympiamitalisti.
Nzesso nosti Lontoon olympialaisten 2012 alle 75 kilogramman sarjan tempausnostomuodossa 115 kg ja työnnössä 131 kg saaden yhteistuloksen 246 kg. Hän sijoittui alun perin kuudenneksi, mutta nousi dopingkäryjen myötä lopulta kolmanneksi.
Nzesso voitti Afrikan-mestaruuden alle 75 kg:n painoluokassa 2009 yhteistuloksella 202 kg, 2010 yhteistuloksella 216 kg ja 2012 yhteistuloksella 225 kg. Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sijoittui neljänneksi.
Empoli

Empoli on kaupunki Keski-Italiassa, Toscanan alueella, Firenzen metropolikaupungissa. Kaupunki sijaitsee Firenzestä 30 kilometriä länteen. Empolissa on vajaat 50 000 asukasta.
Empoli FC on empolilainen jalkapalloseura.
Läntinen Uusi-Britannia

Läntinen Uusi-Britannia (, tok-pisiniksi "Wes Niu Briten") on Uuden-Britannian saaren länsiosassa sijaitseva Papua-Uuden-Guinean maakunta. Sen pääkaupunki on Kimbe, pinta-ala 20387 km2 ja väkiluku 2011 väestönlaskennan mukaan yli 264 000.
Itä-Sepik

Itä-Sepik () on Uuden-Guinean pohjoisrannikolla sijaitseva maakunta, joka kuuluu Papua-Uuden-Guinean valtioon. Maakunnan halkaisee merkittävä joki Sepik, jonka suulta länteen on maakunnan pääkaupunki Wewak. Maakunnan pinta-ala on 43 426 km2 ja väkiluku vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 450 000.
Consolidated Aircraft

Consolidated Aircraft oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja, jonka perusti Reuben Fleet 29. toukokuuta 1923. Fleet otti haltuunsa Gallaudet Aircraftin toiminnan ja oikeudet Dayton-Wright Companyn suunnitelmiin.
Vuonna 1943 Consolidated Aircraft- ja Vultee Aircraft-lentokonetehtaat yhdistyivät Convair-yhtiöksi.
Luettelo 1 500 metrin juoksun Suomen-mestareista

Tämä on luettelo 1 500 metrin juoksun Suomen mestareista. Miehet ovat kilpailleet 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruudesta Kalevan kisoissa vuodesta 1907 ja naiset vuodesta 1968 lähtien. Eniten mestaruuksia, yhdeksän kappaletta, on Joonas Rinteellä. Naisissa useimmmiten ovat voittaneet Johanna Lehtinen (o.s. Risku) ja Sara Lappalainen (o.s. Kuivisto), molemmat seitsemän kertaa.
The Disney Afternoon Collection

The Disney Afternoon Collection on videopelikokoelma, joka sisältää kuusi Capcomin valmistamia Disney-lisenssipelejä. Kokoelma julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox One:lle ja Steamiin 18. huhtikuuta 2017.
Ominaisuudet.
Pelaajalla on myös mahdollisuus korjata epäonnistumista käyttämällä kelausnäppäintä.
Vastaanotto.
Pelit-lehden Aleksandr Manzos antoi pelikokoelman Windows-versiolle 80 pistettä sadasta.
Rakkauselokuva

Rakkauselokuva, myös romanttinen elokuva, on elokuva, jonka keskipisteessä on rakkaustarina eli romanssi. Rakkauselokuvassa romanssia käytetään joko juonityyppinä tai mihin tahansa aiheeseen sovellettuna aseenteena eli moodina. Kun romanssi ymmärretään moodina, rakkauselokuva voi edustaa useaa elokuvan lajityyppiä, joista yleisimpiä ovat romanttinen komedia, melodraama ja rakkausdraama.
Rakkauselokuva fokusoi voimakkaasti kahteen henkilöön, joiden rakastuminen toisiinsa perustellaan näiden henkilöhahmojen jonkinlaisella erityisyydellä.
Rakastunut ihminen voidaan kirjallisuudesta poiketen elokuvassa kuvata vain ulkoisesti ja lausuttujen repliikkien kautta. Siksi etenkin katseella on rakkauselokuvassa hyvin suuri merkitys. Elokuvaromanssien tärkein tehokeino on kasvoista otettu lähikuva ihmisluonteen ja mielentilan metaforana. Elokuvaromanssin avainhetkeksi on muodostunut lähikuva valkokankaan täyttävien kasvojen suudelmasta, jota pohjustaa rakastavaisten vuorotellen näkyvät kasvot erillisissä puolilähikuvissa.
Rakkauselokuvassa on usein onnellinen loppu, jossa pariskunta saa toisensa tai jossa elokuva antaa katsojalle vihjeen sen varmuudesta tai parin rakkaudesta toisiaan kohtaan.
Saint-Paul-de-Vence

Saint-Paul-de-Vence on Ranskan kunta Alpes-Maritimes-departementissa Provence-Alpit-Rivieran hallintoalueella. Se sijaitsee Ranskan Rivieralla parikymmentä kilometriä Nizzasta länteen ja saman verran Antibesista pohjoiseen ja on yksi Ranskan tunnetuimmista matkailukohteista keskiaikaisine kylineen ja sen kymmenine taidekauppoineen. Vuonna 2015 kunnassa oli 3 451 asukasta. Pinta-alaltaan se on 7,26 neliökilometriä ja väentiheys on näin 475 asukasta neliökilometrillä.
Saint-Paul-de-Vencen naapurikunnat ovat pohjoisessa Vence, idässä ja etelässä Cagnes-sur-Mer ja lännessä La Colle-sur-Loup.
Vanhankaupungin muurit rakennettiin alun perin 1400-luvun alussa, ja nykyiset muurit ovat 1500-luvun keskivaiheilta. Myös valtaosa rakennuksista on vanhoja, sillä kylä kuihtui keskiajan jälkeen pitkäksi aikaa. Saint-Paul-de-Vencen uusi nousu alkoi 1920-luvulla, kun monet kuvataiteilijat löysivät seudun. Taiteilijoiden silloinen tapaamispaikka on nykyisinkin toimiva hotelli ja ravintola Auberge de la Colombe d’Or, ”kultaisen kyyhkysen majatalo”. Sen seinillä on muun muassa Pablo Picasson ja kylän tunnetuimman asukkaan Marc Chagallin töitä. Chagall on myös haudattu tänne.
Saint-Paul-de-Vencen kylän lähellä sijaitsee modernin taiteen museo Fondation Maeght.
Háleygjatal

Háleygjatal on runo, jonka laati 900-luvun lopulla norjalainen skaldirunoilija Eyvindr Skaldienturmelija (isl. Eyvindr Finnsson "skáldaspillir") jaarli Hákon Sigurðarsonin kunniaksi tämän voitettua taistelun niin kutsuttuja Jómin viikinkinkejä (isl. "Jómsvíkingar") vastaan. Runossa kuvataan norjalaisten Laden (isl. "Hlaðir") jaarlien sukupuu, jonka kerrotaan ulottuvan Óðinn-jumalaan saakka. Runolla on pyritty osoittamaan, että Hlaðirin dynastia oli arvoltaan tasavertainen verrattuna Haraldr Kaunotukan kuningassukuun. Eyvindr oli itse sukua Haraldr Kaunotukalle (isl. "hárfagri") äitinsä kautta, mutta "Háleygjatal" sijoittuu todennäköisesti aikaan, jolloin Eyvindr oli riitautunut Haraldr Kaunotukan pojanpojan, Haraldr Harmaaturkin (isl. "gráfeldr" Eiríksson) kanssa.
"Háleygjatalista" on säilynyt vain katkelmia. Esimerkiksi Snorri Sturluson siteeraa runosta säkeistöjä teoksensa Proosa-Edda runo-opillisessa osassa "Skáldskaparmál" ja kirjoittamassaan kuningassaagojen kokoelmassa "Heimskringla". Lisäksi runosta on säilynyt katkelmia kuningassaagojen kokoelmassa Fagrskinna sekä käsikirjoituksessa Flateyjarbók. 
Aikana jolloin Eyvindr laati "Háleygjatalin" tunnettiin myös Ynglingien kuningassuvun sukupuuta kuvaava runo "Ynglingatal". Eyvindr on ammentanut vaikutteita sekä "Ynglingatalista" että vanhasta edda-runoudesta. "Ynglingatalin" tavoin "Háleygjatalissa" on ollut listattuna jaarli Hákonin 27 esi-isää ja se, miten nämä kuolivat. "Háleygjatalissa" on myös käytetty samaa runomittaa kuin "Ynglingatalissa". Tämä runomitta, "kviðuháttr", on edda-runoudelle tyypillisen "fornyrðislag"-runomitan muunnelma.
Alkoholilainsäädäntö maittain

Useimmissa maissa on säädetty laissa alkoholijuomien ostamisen alaikäraja. Monissa maissa ikäraja koskee ostamisen lisäksi myös alkoholin nauttimista, hallussapitoa ja välittämistä. 
Ikäraja on alhaisin Etiopiassa (15 vuotta) ja korkein tietyissä osissa Intiaa (25 vuotta). Euroopassa ikäraja vaihtelee yleensä 16 ja 20 ikävuoden välillä. Yleisin ikäraja maailmalla on 18 vuotta, mutta Yhdysvalloissa ikäraja on 21 vuotta. Eräissä maissa on säädetty kaksi eri alkoholijuomien ikärajaa, kuten Suomessa, jossa mietojen juomien ikäraja on 18 ja väkevien 20 (tosin Suomessa saa ravintolassa anniskella laillisesti kaikkia alkoholijuomia 18-vuotiaalle). Joissakin maissa on edelleen voimassa kieltolaki, kuten eräissä muslimienemmistöisissä maissa ja tietyissä osissa Intiaa. Alkoholilainsäädännössä säädetään usein myös muustakin kuin ikärajoista, esimerkiksi alkoholijuomien mainonnasta, myyntiajoista ja maahantuonnista.
Temple Balls

Temple Balls on vuonna 2009 perustettu suomalainen hard rock -yhtye. Yhtyeen nimi juontaa juurensa Andy McCoyn elämäkerrasta.
Historia.
Yhtyeen ensimmäinen single ”Hell And Feelin’ Fine” ilmestyi syyskuussa 2016. Karma Sound -studioilla Thaimaassa äänitetty esikoisalbumi "Traded Dreams" (2017) julkaistiin Suomen lisäksi Saksassa ja Japanissa. Levyn tuotti Tobias Lindell. Syksyllä 2017 yhtye kiersi ensin Suomea Battle Beastin kanssa ja jatkoi sitten ensimmäiselle keikalleen Japaniin ja minikiertueelle Ukrainaan. Kevään 2018 ohjelmassa oli kahden viikon kiertue Baltiassa ja Itä-Euroopassa.
Ensimmäisen Japanin keikan jälkeen "Burrn"-lehden lukijat äänestivät Temple Ballsin ”2. kirkkaimmaksi toivoksi” ja se valittiin myös ”vuoden tulokkaaksi” Masa Iton Rock TV:ssä.
Toisen albumin ensimmäinen single ”Kill The Voice” julkaistiin marraskuussa 2018. "Untamed"-nimeä kantavan toisen albumin seuraava single ”Distorted Emotions” julkaistiin helmikuussa 2019.
"Untamedin" julkaisun siivittämänä yhtye kiersi Eurooppaa Sonata Arctican lämmittelijänä sekä teki festivaaleja Suomessa ja ulkomailla. Sonata Arctica -kiertuetta seurasi toinen kiertue Euroopassa Shiraz Lanen ja Block Busterin kanssa. Kiertueiden jälkeen yhtye solmi kansainvälisen levytyssopimuksen Frontiers Musicin kanssa. Vuonna 2021 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa "Pyromide", jonka julkaisun jälkeen yhtyre kiersi Eurooppaa H.E.A.T-yhtyeen lämmittelijänä. Kiertuetta seurasi festivaalikesä Suomessa.
Marraskuussa 2023 yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa "Avalanche".
Western Province (Papua-Uusi-Guinea)

Western Province, epävirallisesti Fly River Provincial Government, on Papua-Uuden-Guinean valtion läntisimmän ja laajimman maakunnan nimitys. Se rajoittuu lännessä Indonesian Papuan provinssiin. Harvaan asuttu Western on matalaa ja suoperäistä, ja sen tärkein sisävesireitti on Fly-joki. Maakunnan pinta-ala on 98 189 km² ja väkiluku vuoden 2011 tietojen mukaan noin 200 000 asukasta.
Nathalie Blomqvist

Nathalie Ida Helena Blomqvist (s. 20. huhtikuuta 2001 Pietarsaari) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa IK Falkenia ja häntä valmentaa Tom Andtbacka. 
Saavutukset.
Blomqvist on saavuttanut Kalevan kisoissa 5 000 metrillä kultaa Vaasassa 2024, 800 metrin juoksussa hopeaa Kalevan kisoissa Lappeenrannassa 2019 sekä 1 500 metrin juoksussa pronssia Jyväskylässä 2018, Lappeenrannassa 2019, Espoossa 2023 ja Vaasassa 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 800 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 2017 ja pronssia 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 800 ja 1 500 metrillä vuonna 2020, 1 500 metrillä vuonna 2023 ja 3 000 metrillä 2024 sekä hopeaa 1 500 metrillä 2021 ja 3 000 metrillä 2022. Lisäksi hän on saavuttanut pronssia 3 000 metrillä 2019 sekä 1 500 metrillä vuosina 2018 ja 2019. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti lyhyen matkan vuosina 2021 ja 2022.
Blomqvist sijoittui alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 1 500 metrillä seitsemänneksi ajalla 4.25,20. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi ajalla 9.32,44. Maastojuoksun Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Blomqvist sai pronssia 19-vuotiaiden 4,5 kilometrillä vuonna 2019. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä ajalla 4.11,98. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä myös Münchenin EM-kilpailuissa. Vuoden 2022 maastojuoksun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Blomqvist sijoittui alle 23-vuotiaiden sarjassa kahdeksanneksi ja maastojuoksun Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti yleisen sarjan kultaa ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Espoossa 2023 Blomqvist sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi. Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä ennätyksellään 4.06,93. Hän saavutti Brysselin maastojuoksun EM-kilpailuissa 2023 pronssia alle 23-vuotiaiden sarjassa.
Blomqvist juoksi toukokuussa 2024 yleisurheilun Timanttiliigan osakilpailussa Oslossa naisten 3 000 metrin juoksun Suomen ennätyksen 8.32,23. Hän paransi yli yhdeksällä sekunnilla Päivi Tikkasen lähes 33 vuotta vanhaa ennätystä. Viikkoa myöhemmin hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 5 000 metrillä viidenneksi Suomen ennätysajalla 14.44,72, mikä paransi aiempaa, Annemari Sandellin nimissä vuodesta 1996 ollutta Suomen ennätystä yli 11 sekunnilla.
Pariisin olympialaisissa 2024 Blomqvistin sijoitus oli 13. ajalla 14.53,10. Hän juoksi 10 kilometrin tiejuoksun Suomen ennätyksen 31.25 Lillessä 16. marraskuuta 2024. Entinen SE oli Johanna Peiposen 31.59 vuodelta 2016. Tammikuussa 2025 Blomqvist juoksi sisäratojen 3 000 metrin Suomen ennätyksen 8.51,95.
Blomqvistilla on lisäksi hallussaan 1 500 metrin juoksun 22-vuotiaiden Suomen ennätys sekä ulkoradoilla (ajalla 4.06,93) että sisäradoilla (ajalla 4.10,70).
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde:
Saint-Jeannet

Saint-Jeannet () on Ranskan kunta kaakkoisessa Alpes-Maritimes-departementissa Provence-Alpit-Rivieran hallintoalueella. Vuoristoinen kunta sijaitsee Ranskan Rivieran sisäosissa parikymmentä kilometriä Nizzasta luoteeseen ja muutama kilometri Vencesta koilliseen.
Yli 400 metrin korkeudessa sijaitsevan Saint-Jeannet’n kylän yläpuolelle kohoaa kaksi korkeaa kalliorinnettä, Baou de Saint-Jeannet ja Baou de Gaude. Kylä on saanut nimensä suojeluspyhimyksestään Johannes Kastajasta. Vuonna 2015 kunnassa oli 4 071 asukasta. Väkimäärä on nelinkertaistunut 1960-luvun alusta, jolloin asukkaita oli tuhatkunta.
Saint-Jeannet kuuluu 16 Nizzan lähellä sijaitsevan vuoristokylän matkailureittiin "Route des Villages Perchés". Reitin muut kylät ovat Aspremont, Carros, Castagniers, Coaraze, Colomars, Duranus, Èze, Falicon, La Gaude, Lantosque, Levens, La Roquette-sur-Var, Saint-Blaise, Tourrette-Levens ja Utelle.
Viherpuukäärme

Viherpuukäärme ("Dendrelaphis punctulatus") on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji.
Ulkonäkö ja koko.
Viherpuukäärmellä on hoikka, virtaviivainen ruumis ja pitkä, hyvin ohut häntä. Sen pää on hieman ruumista leveämpi ja sillä on suuret, pyöreäpupilliset silmät. Se on täysikasvuisena tavallisesti noin 0,9–1,5 metriä pitkä, mutta suurimmat yksilöt voivat kasvaa kaksimetrisiksi. Viherpuukäärmeen väri vaihtelee sijainnista riippuen. Selkäpuoli on väriltään oliivinvihreän, kirkkaanvihreän, harmaan, ruskean, mustan, sinisen ja keltaisen välillä. Sillä on useimmiten keltainen tai kermanvärinen vatsapuoli ja kirkkaankeltainen kaula. Nahka on suomujen välissä vaaleansininen, ja se näkyy erityisesti käärmeen nieltyä suuren saaliin ja sen puolustautuessa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viherpuukäärmettä tavataan Australian pohjois- ja itäosien rannikolta ja sen lähialueilta. Se on yleisin maan harvoista tarhakäärmeistä. Uudesta-Guineasta ja sen läheisiltä saarilta tavattuja yksilöitä pidetään nykyään eri lajeihin kuuluvana. Viherpuukäärme elää sekä kuivissa että kosteissa elinympäristöissä, kuten avoimissa metsissä, sademetsissä, maaseudulla ja esikaupunkien puutarhoissa. Se viihtyy yhtä lailla ruohomailla kuin metsissä.
Elintavat.
Viherpuukäärme on nopea kiipeilijä, joka viettää suurimman osan ajastaan puissa ja pensaissa. Se tarttuu kiinni oksista kiertämällä piiskamaisen häntänsä niiden ympärille. Viherpuukäärme on terävänäköinen ja pääasiassa aktiivinen päivällä. Se ottaa usein aurinkoa aamuisin ja pakenee häirittynä nopeasti suojaan. Viherpuukäärme viettää yönsä puunkoloissa, kallionhalkeamissa, kapeissa luolissa tai hylätyissä rakennuksissa. Talvella käärmeet kokoontuvat ryhmiin pysyäkseen lämpiminä.
Häirittynä viherpuukäärme voi päästää kloaakistaan epämiellyttävän hajun. Se saattaa myös nousta ylös ja pullistaa kurkkunsa ja ruumiinsa etuosan, jolloin sen suomujen välissä oleva vaaleansininen nahka näkyy. Saalistajan pelästyessä käärme pääsee luikertelemaan pakoon. Tarvittaessa käärme myös puree, vaikkei sillä olekaan myrkkyhampaita tai myrkkyä.
Ravinto.
Viherpuukäärme etsii ravintonsa maasta ja matalasta aluskasvillisuudesta. Se on aktiivinen peto, joka tutkii päällään lehtiä ja löysää maaperää haistaakseen saaliinsa, jonka se nielee elävänä. Viherpuukäärmeen pääasiallista ravintoa ovat sammakot, mutta se syö myös gekkoja, skinkkejä ja muita liskoja. Lisäksi sen on joskus havaittu syövän matelijoiden munia, pieniä nisäkkäitä, rannalle ajautuneita nuijapäitä ja kalaa.
Lisääntyminen.
Viherpuukäärmeet parittelevat kesäkuukausina. Naaras munii kerralla 3–16 munaa, jotka kuoriutuvat usein helmi- tai maaliskuussa. Vastakuoriutuneet poikaset ovat kuonosta peräaukkoon mitattuina noin 24-senttisiä.
Guinea (alue)

Guinea on perinteinen nimi Länsi-Afrikan alueelle, joka sijaitsee Guineanlahden rannikolla. Alue on kosteaa trooppista metsää tai savannia, joka jatkuu rannikolta aina Sahelin rajalle asti. Sana ”Guinea” tulee berberinkielisestä sanasta "aguinaw", joka tarkoittaa ”mustien miesten maata”. Ensimmäistä kertaa termiä käyttivät portugalilaiset, ja alueesta on käytetty myös nimiä Guinuia, Ginya, Gheneoa ja Ghinea.
Guinea on vanhastaan jaettu kahteen pääosaan, jotka ovat:
Guineassa sijaitsevat valtiot.
Valtiot on lueteltu sijaintinsa mukaisessa järjestyksessä Senegalista pohjoisessa Angolaan etelään. Valtiot Senegalista Nigeriaan sijaitsevat Ylä-Guineassa, loput Kamerunista Angolaan Ala-Guineassa.
Nuori ja ihmeellinen T. S. Spivet

Nuori ja ihmeellinen T. S. Spivet ("The Young and Prodigious T.S. Spivet") on Jean-Pierre Jeunet’n ohjaama ranskalais-kanadalainen englanninkielinen elokuva vuodelta 2013. Jeunet myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Guillaume Laurantin kanssa Reif Larsenin lastenkirjan "The Selected Works of T. S. Spivet" (2010) pohjalta. Kolmiulotteisena kuvattu elokuva kertoo 10-vuotiaan lapsineron matkasta Montanan maaseudulta Washingtonin Smithsonian-instituuttiin hakemaan palkintoa keksimästään ikiliikkujasta, samalla kun tuntee syyllisyyttä veljensä kuoleman aiheuttaneesta ampumavahingosta.
Vastaanotto.
Jeunet’n ensimmäinen englanninkielinen ohjaus sitten vuoden 1997 elokuvan "Alien – ylösnousemus" sai kriitikoilta hyvin varautuneen vastaanoton. "The Guardian" antoi elokuvalle yhden tähden viidestä ja kiteytti sen sekoitukseksi suklaata, sitruunamehua ja valkaisuainetta. Myös "IndieWiren" Oliver Lyttelton ihmetteli elokuvan toisiinsa yhteensopimattomia tyyli- ja sisältövalintoja. Hän näki hyvää lähinnä poikaa esittävän Kyle Catlettin ja hänen tieteestä innostunutta äitiään esittävän Helena Bonham Carterin roolitöissä, mutta piti kokonaisuutta onttona. Roger Ebert -muistosivuston Simon Abrams näki elokuvassa paljon hyvääkin ja antoi sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto

Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto (, lyh. UNGE) on vuonna 1995 perustettu, Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki Malabossa ja lisäksi Batassa toimiva julkinen yliopisto.
Espanjalaisen CSIC-tutkimuskeskuksen Webometrics-yliopistorankingissa Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto ylsi vasta maailmanlistan sijalle 24 314. Se oli ainoa Päiväntasaajan Guinean yliopisto tällä listalla. Käytännössä UNGEn ohella yliopisto-opetusta Päiväntasaajan Guineassa antaa Espanjan kansallinen etäopiskelu-yliopisto (Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED – Española)) ja Keski-Afrikan amerikkalainen yliopisto (Universidad Americana de África Central – AUCA).
Akseli Vuorisola

Akseli Vuorisola (10. kesäkuuta 1896 – 11. heinäkuuta 1967) oli amerikansuomalainen laulaja, sanoittaja, tanssija, tanssipedagogi ja näyttelijä.
Vuorisola teki yhdessä hanuristi Willy Larsenin kanssa kuusi levytystä Columbia Records -levy-yhtiölle New Yorkissa vuosina 1928–1929. Yhden lauluista "Sorjosen ryyppyreissu" Vuorisola oli itse sanoittanut Rafael Ramstedtin alkuperäisen kappaleen "Oi sä sulo Helsinki" pohjalta. Suomeen palattuaan Vuorensola piti tanssikoulua Kitkat-talossa Esplanadipuistossa Helsingissä. Hän oli mukana myös kolmessa elokuvassa "Maskotti" (1943), "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" (1946) ja "Isän vanha ja uusi" (1955) näyttelijänä tai tanssiohjaajana.
Vuorisola oli naimisissa tanssija Helmi Vuorisolan o.s. Salmi kanssa.
Bretignolles-sur-Mer

Bretignolles-sur-Mer on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla.
Kunta on suosittu merenrantakohde, joka on etenkin surfaajien suosiossa. Kunnan nähtävyyksiä on Vendée Miniature, missä on kuvattuna todellinen paikallinen kylä 1:10 pienoismallina.
Lomén yliopisto

Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto (, lyh. UL) on vuonna 1970 perustettu, Togon pääkaupunki Loméssa toimiva julkinen ja maansa suurin yliopisto. Vuonna 2025 yliopistossa oli noin 44 500 opiskelijaa. Opettajia oli noin 580 ja muuta henkilökuntaa noin 960.
Espanjalaisen CSIC-tutkimuskeskuksen Webometrics-yliopistorankingissa Lomén yliopisto luokiteltiin vuonna 2023 maailmanlistan sijalle 4 985. Se oli maansa korkeimmalle sijoittunut yliopisto tällä listalla.
Opetus.
Loménin yliopistossa tarjotaan opetusta seuraavissa opintoaloissa:
Lähde:
Kaarina Ruotsalainen

Hanna Kaarina Ruotsalainen (25. heinäkuuta 1928 Sonkajärvi – 19. tammikuuta 2019 Sonkajärvi) oli suomalainen Iisalmessa ja Sonkajärvellä asunut kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija. 
Ruotsalaisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Paavo Ruotsalainen ja Vilina Kainulainen. Hän valmistui opettajaksi Hämeenlinnan opettajaseminaarista 1954.
Conakryn yliopisto

Conakryn Gamal Abdel Nasser -yliopisto (, lyh. UGANC), erityisesti aiemmin muodossa Conakryn yliopisto on vuonna 1962 perustettu, Guinean pääkaupunki Conakryssa toimiva julkinen yliopisto. Yliopistoon kytkeytyy kaksi yliopistollista sairaalaa.
Nykyinen yliopisto perustettiin vuonna 1962 ja se toimi aluksi Conakryn polyteknillisenä korkeakouluna (). Vuonna 1970 oppilaitos nimettiin Egyptin suositun presidentin Gamal Abdel Nasserin mukaan (). Vuosina 1971 maataloustieteellinen tiedekunta siirrettiin Kindiaan ja kaivostoiminnan ja geologian tiedekunta Bokéen omaksi korkeakoulukseen (ISMG-B). 1987-1988 korkeakouluun perustettiin oikeustieteen, taloustieteen ja johtamisen tiedekunta, humanististen tieteiden tiedekunta sekä tietojenkäsittelytieteen keskus. Oppilaitoksen asema muuttui nykynimelleen yliopistoksi vuonna 1989. Vuonna 2005 UGANCista irrotettiin oikeustieteen, taloustieteen ja johtamisen tiedekunta sekä humanististen tieteiden tiedekunta uuden yliopiston perustamiseksi (Université Général Lansana Conté de Sonfonia (UGLC SC).
Opetuskielenä on ranska. Lukuvuosi kestää syyskuulta kesäkuulle (lukukaudet: syyskuu-tammikuu; helmikuu-kesäkuu).
Espanjalaisen CSIC-tutkimuskeskuksen Webometrics-yliopistorankingissa Conakryn yliopisto luokiteltiin maailmanlistan sijalle 15 906 (vuonna 2018). Se oli maansa korkeimmalle sijoittunut yliopisto tällä listalla.
Miika Tenhunen

Miika Juhani Tenhunen (s. 11. lokakuuta 1996 Nivala) on suomalainen estejuoksija. Hän edustaa Nivalan Urheilijoita.
Kalevan kisoissa Tenhunen on saavuttanut estejuoksussa hopeaa Lappeenrannassa 2019 ajalla 9.01,28 ja pronssia Jyväskylässä 2018 ajalla 9.03,58 sekä Turussa 2020 ajalla 8.56,85. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän oli kuudes estejuoksussa vuonna 2018 ajalla 9.01,81 ja neljäs 5 000 metrillä vuonna 2019 silloisella ennätysajallaan 14.48,15. Tenhusen estejuoksuennätys on 17. heinäkuuta 2019 Lapinlahdella juostu 8.54,96.
Pianopoli

Pianopoli on kunta Etelä-Italiassa, Calabrian alueella, Catanzaron maakunnassa. Kunta sijaitsee Catanzarosta 30 kilometriä länteen. Pianopolissa on runsaat 2 000 asukasta.
Tuomas Akvinolainen on Pianopolin suojeluspyhimys.
Poli (Italia)

Poli on kunta Keski-Italiassa, Latiumin alueella, Rooman metropolikaupungissa. Kunta sijaitsee Roomasta 40 kilometriä itään. Polissa on runsaat 2 000 asukasta.
Niilo Hentola

Niilo Oskar Hentola (7. heinäkuuta 1913 Helsinki – 9. lokakuuta 1980) toimi yli kolmekymmentä vuotta Myynti- ja mainoskoulun rehtorina.
Niilo Hentolan vanhemmat olivat maalari Eero Hentola, aiemmin Hendolin, ja Edla Mieskonen ja puoliso vuodesta 1939 Helvi Linnea Salminen. Hentola tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui ekonomiksi 1936. Myynti- ja mainoskoulun opettajana hän toimi 1936–1946 ja rehtorina vuodesta 1947. Hän oli myös "Myyjä- ja Myymälä" -lehden toimitussihteeri 1936–1946 ja päätoimittaja vuodesta 1947. Puolustusvoimien viihdytystoiminnan hankintakeskuksen päällikkönä ja selvitysmiehenä Hentola työskenteli 1945–1946. Hän julkaisi 1939 teoksen "Mitä myyjän tulee tietää näyteikkunoista". Eläkkeelle rehtorin tehtävästä vuonna 1978 jäänyt Hentola sai opetusneuvoksen arvon vuonna 1966. Hentola hoiti myös useita alansa luottamustoimia, kuten Suomen Markkinointiliiton puheenjohtajuutta 1964–1965.
Luettelo eniten maaottelumaaleja maalleen tehneistä miesjalkapalloilijoista

Tämä on luettelo eniten maaottelumaaleja maalleen tehneistä miesjalkapalloilijoista.
Luettelo.
Tummennetut pelaajat ovat edelleen aktiivisia.
Jussi Piironen

Juho Armas ”Jussi” Piironen (30. huhtikuuta 1901 Joroinen – 25. kesäkuuta 1970) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Vuonna 1927 alkaneella teatteriurallaan hän toimi pisimpään Porin Teatterissa vuodesta 1951 lähtien ja sitä ennen Varkauden, Turun ja Helsingin työväenteattereissa, Kotkan ja Joensuun kaupunginteattereissa sekä Vaasan suomalaisessa teatterissa. Hän näytteli sivuosia elokuvissa "Miehen tie" (1940), "Yövartija vain..." (1940), "Ryhmy ja Romppainen" (1941) ja "Kuisma ja Helinä" (1951).
Piironen sai vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalin.
Luettelo edistysmielisistä osuusliikkeistä

Luettelo edistysmielisistä osuusliikkeistä listaa suomalaisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat niin sanottua edistysmielistä osuustoimintaa. 
Luettelo kattaa E-osuuskunta Ekan perustamisen yhteydessä vuonna 1983 yhteen sulautuneet osuusliikkeet edeltäjineen, Ekan ulkopuolelle jääneet osuusliikkeet edeltäjineen sekä toisessa maailmansodassa luovutettujen alueiden osuusliikkeet edeltäjineen.
Vuonna 1983 sulautuneet osuusliikkeet.
E-osuuskunta Ekan perustamisen yhteydessä 1983 Keskusosuusliike OTK:hon sulautuivat nämä 39 eri puolilla Suomea toiminutta osuusliikettä. Moniin niistä oli aiemmin yhdistynyt muita alueen työväenosuuskauppoja:
Luovutettujen alueiden osuusliikkeet.
 Nämä osuusliikkeet lakkasivat vuonna 1944, osa jo vuonna 1939 talvisodan yhteydessä.
Martta Bröyer

Martta Alina Bröyer (vuoteen 1919 "Nevalainen", 20. lokakuuta 1897 Helsinki – 23. heinäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija, lausuja ja koreografi. Hän kehitti oman Bröyer-suunnan, jossa yhdistyvät lausunta ja liikunta.
Martta Bröyer kävi tyttölukiota ja Porvoon naisopiston ja opiskeli 1910- ja 1920-luvulla musiikkia, laulua, tanssia ja lausuntaa Suomen lisäksi Émile Jaques-Dalcrozen johdolla Helleraussa ja Mary Wigmanin johdolla Dresdenissä, sekä Pariisissa ja Zürichissä. Hän perusti Bröyer-koulun ja opetti siellä 45 vuoden ajan omaa taidemuotoaan. Bröyer-suunnan ensiesityksessä Helsingissä 1927 taiteilija itse esitteli seitsenosaisen "Dramaattisen sarjan". Muita kantaesityksiä olivat "Espressivo" ja "Kuolontanssi-sommitelma" Oopperassa 1930 sekä kansansävelmiin ja -runoihin perustuva "Suomalainen sarja" Kansallisteatterissa 1931. Hän esiintyi ennen sotia myös Saksassa.
Bröyer sai vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalin.
Martta Bröyer oli äitinsä äidin Erika Sofia s. Hedberg Wickholmin puolelta läheistä sukua tunnetulle Fohströmin kulttuuriperheelle. Hän oli perheenpään Augustinus Fohströmin serkku. Martta Bröyer asui vielä eläkeiässäkin omassa ja äitinsä syntymäkodissa, Helsingin vanhimmassa säilyneessä puurakennuksessa Ruiskumestarin talossa Kruununhaassa.
Alkulan tila

Alkulan tila, mukaan lukien Alkulan talo, sijaitsevat Alkulassa, Vanhan Vaasan pohjoispuolella Vaasassa. Vaasan kaupungin omistamaan tilaan kuuluu nykyisin 1700-luvulla rakennettu päärakennus, puutarha ja eläinaitauksia.
Tilan nimi on peräisin sen entiseltä asukkaalta August Alexander Levónilta, joka perusti sinne Suomen ensimmäisen höyrymyllyn.
Historia.
Alkulan tila toimi Abraham Wasastjernan tupakkaviljelmänä vuodesta 1773 seuraavan vuosisadan alkuun. Vaasalainen tehtailija August Alexander Levón osti tilan vuonna 1847 ja perusti sinne seuraavana vuonna väritehtaan. Vuonna 1849 Levón laajensi tuotantoaan rakentamalla tilalle Suomen ensimmäisen höyrymyllyn. 
Päärakennus ja Alkula säilyivät Vaasan palosta vuonna 1852. Palon jälkeen kaupunki siirrettiin meren ääreen, jonne myös Levón keskitti toimintansa. Alkulan myllyn tuotanto siirrettiin kaupungin uudelle paikalle vuonna 1876. Levónin kuoleman jälkeen tila myytiin maanviljelystarkoituksiin ja lopulta vuokrattavaksi. Tila oli asumiskäytössä 1970-luvulle saakka, minkä jälkeen kaupunki lunasti sen vuonna 1976. Tilan päärakennus ränsistyi ja pysyi autiona aina 1990-luvulle saakka, jolloin se kunnostettiin Pohjanmaan museon ohjeiden mukaan.
Nykyisin tilaa ylläpitää ja käyttää Vaasan 4H-järjestö.
Nikkelijodidi

Nikkelijodidi (NiI2) on nikkeli- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kidevedetön nikkelijodidi on väriltään mustaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Nikkelijodidi on hygroskooppista eli se imee kiderakenteeseensa vettä. Aineesta tunnetaan kidevedelliset tetra- ja heksahydraatit (NiI2·4H2O ja NiI2·6H2O). Heksahydraatti on väriltään sinivihreää. Nikkelijodidi liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös hieman etanoliin.
Nikkelijodidia valmistetaan nikkelikarbonaatin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla.
NiCO3 + 2 HI → NiI2 + H2O + CO2
Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa kytkentäreaktioissa ja usein yhdessä samarium(II)jodidin kanssa.
Syvälahden koulu

Syvälahden koulu on Turun Hirvensalossa syksyllä 2018 aloittanut yhtenäiskoulu. Se on uuden Syvälahden monitoimitalon suurin käyttäjä kirjaston, nuorisopalvelutilojen, neuvolan ja päiväkodin rinnalla. Koulun rehtorina toimii Marko Koski.
Syvälahden yhtenäiskouluun siirtyi noin 40 oppilasta Haarlan koulusta Hirvensalon eteläpäästä, noin 125 oppilasta Hirvensalon vanhimmasta koulusta Wäinö Aaltosen koulusta ja noin 400 oppilasta Turun Samppalinnanmäellä sijaitsevasta Luostarivuoren koulusta.
Koulun tilaratkaisuissa ei ole käytetty lainkaan pitkiä käytäviä, eikä pulpettejakaan ole. Luokat on jaettu ”kortteleihin”, joiden keskellä on toreiksi kutsutut keskustilat. Yhdessä korttelissa työskentelee noin sata lasta ja neljä opettajaa erilaisten ryhmien ja opetustilanteiden vaatimissa muunneltavissa tiloissa. Sekä tilaratkaisut että opetussuunnitelmat kannustavat oppilaiden väliseen yhteistyöhön.
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum

Frá Fornjóti ok hans ættmönnum (”Fornjótrista ja hänen sukunsa jäsenistä) on yhteinen nimitys kahdelle keskiajan islantilaiseen saagakirjallisuuteen kuuluvalle tekstille, "Fundinn Noregr" ja "Hversu Noregr byggðist", joissa kuvataan muutamien norjalaisten sukujen polveutumista tarunhohtoisista kuningaista ja myyttisestä Fornjótr-jättiläisestä. Kumpikin teksti on käsittelemänsä tarinamateriaalin vuoksi luettu muinaissaagoihin. "Hversu Noregr byggðist" on säilynyt ainoastaan Flateyjarbók-käsikirjoituksessa. "Fundinn Noregr" on Orkneylaisten saagan aloittava osio, joka on sekin säilynyt Flateyjarbókissa. Kumpikaan ei sisällä runoutta. Näistä kahdesta tekstistä "Fundinn Noregr" on ilmestynyt suomeksi nimellä "Norjan löytäminen" muinaissaagojen kokoelmassa "Egill Yksikätinen. Muinaissaagoja Pohjolasta" (Helsinki: Finn Lectura).
Erot ja yhtäläisyydet Flateyjarbók-teksteissä.
Tarinan runko on kummassakin tekstissä sama. Fornjótrin suku hallitsee kummassakin ”Kveenien maata” (isl. "Kvenland") ja ”Finnien maata” (isl. "Finnland"), joista jälkimmäiseen liittyvät termi "Finnar" viittasi yleensä nimenomaan saamelaisiin. Molemmat tekstit yhdistävät myös Fornjótrin jälkeläisen Thorrin uhrijuhlatapaan ja mainitsevat Thorrin kolme lasta (pojat Nórr ja Górr sekä tytär Gói) ja tyttären katoamisesta ja veljesten etsintämatkoista näiden yrittäessä löytää sisarensa. Norjan vallattuaan Nórr kohtaa kummassakin kuningas Hrólfrin (isl. "Hrólfr í Berg" eli ”Vuoren Hrólfr"), joka on ryöstänyt Góin, ja kohtaaminen päättyy lopulta siihen, että Hrólfr nai Góin ja Nórr taas saa puolisokseen Hrólfrin sisaren. Kummassakin tekstissä Nórr ja Górr jakavat valloittamansa maat keskenään niin, että Górr ottaa haltuunsa saaret ja Nórr mantereella olevat alueet. &lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Yhtäläisyyksien lisäksi tarinoissa on kuitenkin myös jonkin verran eroja. "Hversu Noregr byggðist" sisältää esimerkiksi joitain tarina-aihelmia, joita ei selitetä vaan jotka ovat ymmärrettävissä "Norjan löytäminen" tekstin kautta (esim. Góin löytämiseksi järjestetty uhrijuhla "Norjan löytäminen" -tekstissä selittää ensin mainitussa tarinassa olevan maininnan kuukauden myöhässä olevasta uhrijuhlasta). Jotkut "Norjan löytäminen" -tekstissä esiintyvät yksityiskohdat jäävät "Hversu Noregr byggðist" -tekstissä mainitsematta, mahdollisesti toiston välttämiseksi samassa Flateyjarbók-käsikirjoituksessa olevissa teksteissä. Siinä missä "Norjan löytäminen" keskittyy lopuksi Orkneyn jaarlien esi-isän eli Górrin pojan Heitin jälkeläisiin, "Hversu Noregr byggðist" kuvaa tarkemmin Nórrin sekä Górrin muiden poikien jälkeläisiä laajentaen näin "Norjan löytäminen" -tekstin suppeaksi jättämää kuvaa tai lisäten siitä kokonaan puuttuvia yksityiskohtia. Maantieteellisesti "Hversu Noregr byggðist" keskittyy Norjaan ja sen pohjoispuolella oleviin alueisiin toisin kuin "Norjan löytäminen", jossa liikutaan myös Itämeren alueella ja Tanskassa.
Päivi Anttikoski

Päivi Anttikoski (s. 1971 Evijärvi) on suomalainen toimittaja. Hän toimi valtioneuvoston viestintäjohtajana vuoden 2018 alusta kesäkuuhun 2021. Kesäkuussa 2021 Anttikoski nimitettiin johtajaksi SOK:lle vastuualueenaan S-ryhmän markkinointi, viestintä ja vastuullisuus.
Anttikosken edeltäjä viestintäjohtajan tehtävässä oli Markku Mantila. Anttikoski aloitti toimittajanuransa 1997 Yleisradiossa. Hän työskenteli monissa tehtävissä MTV:ssä 1998–2014 ja päätoimittajana Helsingin Sanomissa lokakuusta 2014 helmikuuhun 2017 vastaten journalistisista digitaalisista sisällöistä.
Anttikosken valinta Aamulehden vastaavaksi päätoimittajaksi kariutui hänen mukaansa loppuvuodesta 2017 viime hetkellä, siinä vaiheessa, kun toimitusjohtaja Kai Telanteelle selvisi, että hän muuttaisi yksin Tampereelle ja perhe jäisi Helsinkiin. Aamulehden edellinen päätoimittaja Jouko Jokinen asui Tampereella ja hänen perheensä Helsingissä, eikä häneltä rekrytointiprosessin aikana kyselty perheasioita. Aamulehti edellyttää, että päätoimittaja asuu Tampereella. Telanne kielsi, että ratkaiseva asia olisi ollut perheen asuminen eri paikkakunnalla. Hänen mukaansa Anttikoskelle syntyi väärä käsitys. Työoikeuden asiantuntijat pitävät Anttikosken tapausta työsyrjintärikoksena. Pirkanmaan käräjäoikeus katsoi, että Anttikoskea ei ollut syrjitty sukupuolen perusteella vaan että hänet sivuutettiin valinnassa, koska hän ei ollut tehtävään paras henkilö.
Attila (sarjakuvahahmo)

Attila on belgialaisen käsikirjoittaja Maurice Rosyn ja sveitsiläisen piirtäjä Deribin luoma sarjakuva puhuvasta koirasta, joka toimii salaisena agenttina. 
Attila on sveitsiläisten viranomaisten teknologian avulla hyvin älykkääksi kehittämä bulldoggi, joka koirana on helppo soluttautua rikollisten keskuuteen. Muuten Attila ajaa autoa, tupakoi ja kulkee kahdella jalalla. 
Attilaa julkaistiin Spirou-lehdessä vuosina 1967–1973 sekä neljänä albumina. Myös Maurice Kornblum osallistui Attila-tarinoiden kirjoittamiseen.
Attila suomeksi.
Attila-tarinoista ovat ilmestyneet suomeksi Ruudussa "Koiran ammatti" ja "Vanhassa linnassa" vuosina 1973–1974 sekä "Salaperäinen Z 14" vuonna 1975 ja "Casimirin perintö" Non Stopissa vuonna 1975. Koiran ammatti ilmestyi myös Trumf-albumina vuonna 1974 nimellä "Viekas vainukoira". Vuonna 2017 Otava julkaisi kokoelman, joka sisältää edellisten lisäksi kaksi lyhyttä tarinaa.
Katri Stigell-Hyvönen

Katri Maria Stigell-Hyvönen (1. lokakuuta 1898 Piikkiö – 27. helmikuuta 1968 Turku) oli suomalainen musiikinopettaja, kuoronjohtaja sekä laulu- ja lausuntapedagogi. Musiikinopettajan työn lisäksi hän johti monia harrastusryhmiä, kuten vuonna 1932 perustamaansa tyttöjen Kipinä-Kuoroa. Hänelle myönnettiin director cantus -arvonimi 1948 ja Pro Finlandia -mitali vuonna 1958.
Katri Stigell-Hyvönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1918 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa ja Helsingin musiikkiopistossa. Laulua ja lausuntaa hän opiskeli monien opettajien johdolla Suomen lisäksi Saksassa, jossa hän suoritti myös tutkintoja laulun, puhetaidon ja fonetiikan aloilla.
Stigell-Hyvönen toimi laulunopettajana Alli Nissisen valmistavassa koulussa Helsingissä ja sitten Turun suomen- ja ruotsinkielisissä kansakouluissa, tyttökouluissa ja -lyseoissa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1960.
Kipinä-Kuoron kanssa Stigell-Hyvönen teki 1930- ja 1940-luvulla konserttimatkoja Viroon ja Ruotsiin. Tyttökuoron pohjalta muodostui myöhemmin naiskuoro Kipinättäret. Vuonna 1940 hän perusti Turun tuomiokirkkoon nuortenkuoron, joka toimi monilla nimillä ja kokoonpanoilla.
Katri Stigell-Hyvönen oli naimisissa rovasti Väinö E. Hyvösen (1903–1987) kanssa.
Reverie

Reverie on yhdysvaltalainen scifi-painotteinen draamasarja. Ensimmäisen kauden esittäminen alkoi Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 30. toukokuuta 2018.
NBC ilmoitti marraskuussa 2018 lopettavansa sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen.
Tuotanto.
Sarjan pilottijakson kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2017 Kanadan Vancouverissa. Loput jaksot kuvattiin Los Angelesissa Yhdysvalloissa.
NBC vahvisti tilanneensa sarjan pilottikauden toukokuussa 2017.
Sweet Dreams (La Bouchen kappale)

Sweet Dreams (tunnetaan myös nimellä Sweet Dreams (Ola Ola E)) on saksalaisen Eurodance-duo La Bouchen kappale. Se julkaistiin alun perin maaliskuussa 1994 duon samannimisen albumin johdantosinglenä. Yhdysvalloissa kappale julkaistiin marraskuussa 1995. Se saavutti singlelistan kärjen Italiassa ja Kanadan tanssimusiikkilistalla sekä nousi Yhdysvalloissa listasijalle kolmetoista. Australiassa "Sweet Dreams" pääsi singlelistan sijalle kahdeksan ja myi kultaa.
Ville Valtonen (professori)

Ville Valtonen (s. 1944 Helsinki) on suomalainen professori ja HYKSin entinen infektiosairauksien klinikan ylilääkäri. Valtonen on väitellyt tohtoriksi vuonna 1972 ja nimitetty dosentiksi vuonna 1976. Professoriksi Valtonen on nimitetty vuonna 1998.
Julkisuudessa Valtonen on tunnettu home- ja sisäilmasairauksia koskevista kannanotoistaan. Long Play -julkaisun mukaan Valtosta pidetään tiedeyhteisön silmissä toisinajattelijana.
Yakari

Yakari on lapsille suunnattu intiaanisarjakuva. 
Alun perin Yakaria tekivät sveitsiläisen sarjakuvataiteilija Derib (Claude de Ribaupierre) ja käsikirjoittaja Job (André Jobin). Vuodesta 2016 käsikirjoittajana on toiminut Joris Chamblain. Yakaria on ilmestynyt vuosina 1973–2016 yhteensä 39 albumia. Yakarista on tehty myös animaatiosarjoja.
Yakarin hahmo.
Yakari on pieni siouxintiaanipoika, jonka erityispiirre on, että hän osaa eläinten kieliä. Myös eläimet ymmärtävät toisiaan, ja niillä voi olla taikavoimia. Yakarin toteemieläin on Suuri Kotka, joka antaa usein kryptisiä neuvoja. Tapahtumat sijoittuvat Pohjois-Amerikkaan. Valkoisia ei sarjassa vielä näy, mutta hevosia jo.
Yakari suomeksi.
"Yakari" ilmestyi suomeksi ensimmäisen kerran jatkosarjana Non Stop -lehdessä vuosina 1977–1978. "Yakari ja valkoinen biisoni" ilmestyi Non Stop -albumina 7/1978. Otava on julkaissut nämä ja kuusi muuta albumeina.