tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Syysvuokko

Syysvuokko ("Anemone hupehensis") on vuokkojen sukuun ja leinikkikasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään perennana.
Monivuotinen syysvuokko voi kasvaa 30–80 cm korkeaksi ja 25 cm leveäksi. Se leviää helposti juuristonsa avulla, ja uusia versoja kasvaa vaakasuoran maavarren silmuihin. Lehdet ovat tummanvihreät, hammaslaitaiset ja kolmijakoiset. Kukinnossa on kauniita ja suuria, vaaleanpunaisia kukkia, joissa on keltainen keskusta. Syysvuokon kukinta-aika on elokuusta lokakuuhun.
Université des sciences, des techniques et des technologies de Bamako

Université des sciences, des techniques et des technologies de Bamako eli USTTB on julkinen yliopisto Malin pääkaupungissa Bamakossa.
Luonnontieteellinen ja teknologinen yliopisto on perustettu vuonna 2011, jolloin Bamakon yliopisto jaettiin neljäksi erilliseksi yliopistoksi. USTTB koostuu kolmesta tiedekunnasta ja yhdestä instituutista. 
Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunta on perustettu osana Malin yliopistoa vuonna 1996. Se käsittää biologian, fysiikan, geologian, kemian sekä matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen osastot. Lääketieteen ja hammaslääketieteen tiedekunta on saanut alkunsa vuonna 1969 perustetusta lääketieteellisestä koulusta Ecole nationale de médecine et de pharmacie. Sen toimintaa jatkoi Malin yliopiston lääketieteen, farmasian ja hammaslääketieteen tiedekunta, joka jaettiin lääketieteen ja hammaslääketieteen sekä farmasian tiedekunniksi vuonna 2010. Jälkimmäisen toimintaa jatkaa USTTB:n farmasian tiedekunta. Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnasta alkunsa saanut soveltavien tieteiden instituutti valmistaa ammattilaisia Malin talouden eri aloille.
Quapaw (Oklahoma)

Quapaw on kunta ("town") Ottawan piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 906, mikä tarkoittaa 7,9 prosentin laskua vuodesta 2000. Quapawin pinta-ala on 2,49 neliökilometriä, josta 2,46 neliökilometriä on maata.
Historia.
Vuonna 1891 maanviljelijä Isaac Bingham muutti perheensä kanssa etelään Ottawan piirikuntaan ja avasi useita yrityksiä. Quapaw-heimon johtaja John Quapaw lahjoitti maata koulun rakentamiseen. Vuonna 1897 ruokakaupan yhteyteen avattiin postitoimisto.
Väestö.
Kunnassa asui vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 984 ihmistä ja 258 perhettä. Kaupungin asukastiheys oli 678,4 asukasta neliökilometrillä ja kaupungin asukkaista 22,46 prosenttia oli Amerikan alkuperäisasukkaita. Jokaista 100 miestä kohtaan oli 97,2 naista.
Vaikuttajamarkkinointi

Vaikuttajamarkkinointi on mainonnan muoto, jossa haluttu kohderyhmä tavoitetaan sitä koskettavan henkilöbrändin eli vaikuttajan tai brändilähettilään kautta. Yleisö seuraa vaikuttajan elämää yleensä sosiaalisen median kanavien, kuten Instagramin, Facebookin tai Tiktokin, välityksellä ja altistuu sitä kautta vaikuttajan mielipiteille. 
Tavoitteet ja keinot.
Vaikuttajamarkkinointi on mainonnan keino esimerkiksi uuden tuotteen lanseeraamiseen, tuotemyynnin tehostamiseen tai brändimielikuvan vahvistamiseen tai muuttamiseen halutussa kohderyhmässä. Brändien toteuttamaan vaikuttajamarkkinointia tai brändilähettiläsmarkkinointia ja lojaliteettimarkkinointia toteutetaan, hallitaan sekä tuloksellisuutta mitataan brändilähettiläs- ja vaikuttajamarkkinointiplatformien avulla .
Vaikuttajamarkkinoinnissa mainostava yritys tekee sopimuksen vaikuttajan kanssa yrityksen tuotteita koskevasta sisällöntuotannosta. Suomessa Kilpailu- ja kuluttajavirasto on linjannut, että koska vaikuttajamarkkinointi on mainonnan keino, kuluttajansuojalain perusteella sen pitää olla vaivatta tunnistettavissa mainokseksi esitystavasta ja mainosvälineestä riippumatta.
Vaikuttajan ja brändilähettilään erot.
Vaikuttajaksi kutsutaan henkilöä, jonka henkilöbrändi on jostain syystä niin kiinnostava, että hän on kerännyt ympärilleen joukon seuraajia. Seuraajat luottavat vaikuttajan mielipiteeseen ja tekevät ostopäätöksiä hänen näkemystensä ja kokemustensa perusteella.
Vaikuttaja voi olla esimerkiksi bloggaaja, sosiaalisen median vaikuttaja, urheilija tai vaikkapa poliittisen elämän ja b-to-b-sektorin vaikuttaja. Vaikuttaja voi olla myös pienemmän yleisön (alle 5000 seuraajaa) suosiota nauttiva mikrovaikuttaja.
Tietyn yrityksen kanssa pitkäaikaisesti kaupallista yhteistyötä tekevää vaikuttajaa kutsutaan brändilähettilääksi. Brändilähettilään kanssa solmitaan pidempiaikainen yhteistyö, jonka aikana vaikuttaja tuo sovittuja asioita esille omissa kanavissaan, edustaa mahdollisesti brändiä mainoskasvona tai osallistuu erilaisiin tapahtumiin. Brändilähettiläs voi esimerkiksi tutustua johonkin tuotteeseen tai palveluun kokonaisen vuoden ajan, ja raportoida kokemuksistaan pitkin matkaa käyttämissään julkaisukanavissa tai yrityksen omissa medioissa.
Pasi Heikkurinen

Pasi Heikkurinen (s. 1983) on suomalainen kirjoittaja, jonka teokset käsittelevät kestävyyden ja olemisen kysymyksiä. Hänen tutkimuksensa on keskittynyt erityisesti tarkastelemaan yritysten ja talouden roolia yhteiskunnassa sekä niihin liittyviä teknologisia ja kulttuurisia haasteita. Pääteesit on esitetty teoksessa "Kestävän elämän manifesti" ja hänen monografiassaan "Degrowth: An Experience of Being Finite", joka yhdistelee kohtuustutkimusta ja kokemusfilosofiaa. Lisäksi hän on osallistunut talouden ja väestönkasvun sekä yleisen yhteiskunnallisen kehityksen ympäristövaikutuksia käsittelevään julkiseen keskusteluun ja kommentoinut mediassa ympäristöliikkeen sekä ympäristötutkimuksen päämääriä ja keinoja. 
Heikkurinen toimii kestävän liiketoiminnan professorina LUT-yliopistossa. Hän on kestävän talouden dosentti Helsingin yliopiston Taloustieteen osastolla ja kestävyyden ja organisaatioiden dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun johtamisen laitoksella. Heikkurinen on perustanut Sustainable Change Research Network'n yhdessä Karl Johan Bonnedahlin kanssa ja Process Studies on Sustainable Economy -tutkimusryhmän yhdessä Jarkko Pyysiäisen kanssa. Hän on toiminut Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen seuran (YHYS ry) puheenjohtajana vuodesta 2022. Suomen Akatemian rahoittamassa hankkeessa Heikkurinen tarkasteli tutkimusryhmänsa kanssa paikallisessa ruoan tuotannossa tarvittavia taitoja ja käytäntöjä sekä niiden rakentumista.
Heikkurinen väitteli vuonna 2013 aiheesta strateginen yritysvastuu. Väitöskirjassaan Heikkurinen peräänkuulutti maailmankuvan muutosta liike-elämään haastaen vastuullisuuden markkina- ja ihmiskeskeisiä lähestymistapoja. Toisen tutkimuksen päälöydöksinä olivat teknologisten käytäntöjen kytkeminen materiaalis-energeettisen aineenvaihdunnan kiihdyttämiseen ja teknologisen olemisentavan ongelmallisuus kestävyyden näkökulmasta. Ihmisen suhteesta teknologiaan, ja erityisesti koneeseen, Heikkurinen on tehnyt runovalokuvateoksen yhdessä Risto Mustan kanssa "Humachine—Ihmasiina". Toinen runoteos käsittelee nykyihmisen jumalsuhteita.
Juovapyrstökehrääjä

Juovapyrstökehrääjä ("Nyctiprogne leucopyga") on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Juovapyrstökehrääjä voi kasvaa 16–20 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväritykseltään laji on harmahtavan ruskea ja värin tummuus vaihtelee alalajeittain. Selässä voi olla vaaleampi täpliä. Pyrstö on pitkä, lovipäinen ja sen kärjessä on leveä valkoinen juova. Kurkun sivuilla on pieni valkoinen täplä. Rinta ja vatsa ovat harmaan ja ruskean raitaiset. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Juovapyrstökehrääjää tavataan laajalta alueelta Andien itäpuolelta Amazonin altaalta. Sitä tavataan pohojoisimmillaan Venezuelasta ja eteläisimmillään Paraguayn pohjoisosista. Itä-länsisuunnassa sen levinneisyys ulottuu Perusta Brasiliaan. Lajin elinympärsitöä ovat kosteat metsät ja savannit tyypillisimmin vesialueiden lähettyvillä. Lintu elää pieninä ryhminä ja saalistaa ravinnokseen lentäviä hyönteisiä öisin. Juovapyrstökehrääjän lentotyyli on poukkoilevaa ja muistuttaa lepakoiden lentoa. Lajin pesimäkausi kestää tammikuulta maaliskuulle.
John Beecher

John Beecher (s. 5. huhtikuuta 2001 Elmira, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Calgary Flamesissä. Boston Bruins varasi Beecherin ensimmäisellä kierroksella kolmantenakymmenentenä pelaajana. 
Kesäkuussa 2025 Beecher solmi Bruinsin kanssa vuoden mittaisen ja 900 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Marraskuussa 2025 Bruins asetti Beecherin siirtolistalle, josta Calgary Flames poimi hänet joukkueeseensa.
Winn Memorial Library

Winn Memorial Library on Uusromaanista tyyliä edustava rakennus Yhdysvalloissa Massachusettsin osavaltiossa Woburnin kaupungissa. Se luetaan Yhdysvaltojen kansallisiin historiallisiin maamerkkeihin.
Idea kirjastolle syntyi jo vuonna 1789 – itse asiassa jo 17 päivää ennen George Washingtonin valitsemista presidentiksi, jolloin joukko vaikutusvaltaisia asukkaita päätti asettaa osakeannin julkisen kirjaston rakentamiseksi. Rahoitus järjestyi kuitenkin vasta 1850-luvulla, jolloin nahkateollisuudessa omaisuutensa hankkinut Jonathan Bowers Winn antoi kirjaston pesämunaksi 300 dollaria edellytyksellä että kaupunki tukee hanketta samalla summalla. Kirjasto aloitti toiminnan pienessä sivuhuoneessa laajentuen hitaasti. Varsinainen kirjastorakennuksen pystyttäminen tuli mahdolliseksi vasta J.B. Winnin pojan Charlesin perinnöstä.
Rakennuksen arkkitehtina toimi Pariisissa opiskellut Henry Hobson Richardson. Rakennus valmistui 1879. Siinä on perustana basilika. Pinta-ala on 69 aaria ja kartiomainen torni ulottuu lähes 24 metriin. rakentamiseen on käytetty 325 000 tiiltä, Ohion hiekkakiveä, Akronin kaakelia ja Longmeadowin kiveä sekä kalkkikiveä ja sementtiä. Tammipuinen sisustus on huomionarvoinen.
Ségoun yliopisto

Ségoun yliopisto () on julkinen yliopisto Ségoussa Malissa.
Vuonna 2010 perustettu Ségoun yliopisto on Malin ensimmäinen maaseutuyliopisto. Se koostuu agronomian ja eläinlääketieteen, tekniikan ja luonnontieteiden sekä yhteiskuntatieteiden tiedekunnista ja ammatillisen koulutuksen instituutista. Yliopistossa on 93 vakituista opettajaa, joista 32 on tohtoreita, 295 tuntiopettajaa ja noin 3 800 opiskelijaa.
Elin Lundberg

Elin Lundberg (s. 15. toukokuuta 1993 Malung, Ruotsi on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Svenska damhockeyligan-seura Leksands IF:aa. Lundberg on toiminut seuran kapteenina kausilla 2014–2015, 2016–2017 ja 2018–2019.
Sinivihvilä

Sinivihvilä ("Juncus inflexus") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden ("Juncus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, suurikokoinen sekä tiiviisti mätästävä vihvilälaji. Sinivihvilä muistuttaa kasvutavaltaan röyhyvihvilää ("Juncus effusus") ja keräpäävihvilää ("Juncus conglomeratus").
Sinivihvilän varret voivat kasvaa noin metrin korkuisiksi ja ne ovat väriltään siniharmaita. Varsien tyvillä on kiiltävän mustanruskeat lehtitupet, mutta sinivihvilällä ei ole varsinaisia lehtiä. Kukinnon tukilehti on pysty ja se näyttää ulkoisesti vain varren jatkeelta. Kukinto on toispuoleinen, tummanruskea ja melko harsu, mutta monikukkainen. Hedelmät ovat teräväkärkisiä ja tummanruskeita.
Sinivihvilä kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla kasvupaikoilla, muun muassa merenrannoilla, lähteiköissä ja tulvaniityillä. Suomessa sinivihvilää on havaittu muutamilta paikoilta eri puolilta maata. Ruotsissa sinivihvilää tavataan harvinaisena Skånessa, Gotlannissa ja Öölannissa.
OnePlus 7T Pro

OnePlus 7T Pro on kiinalaisen OnePlussan lokakuussa 2019 julkaisema älypuhelin.
Puhelimessa on 6,67 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 256 gigatavua ja keskusmuistia on 8 tai 12 gigatavua. Laitteessa ei ole muistikorttipaikkaa. Takakamera on 48, 8 ja 16 megapikselin kolmoiskamera. Etukamera on puhelimen sisään menevä 16 megapikselin kamera. Akkua on 4 085 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä puhelimessa on Android 10.0 ja OxygenOS.
House of the Temple

House of the Temple on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva vapaamuurarien temppeli. Temppelin rakentaminen aloitettiin toukokuussa 1911 ja se valmistui lokakuussa 1915. Temppeli edustaa arkkitehtuuriselta tyylisuunnaltaan amerikkalaista uusklassismia. Se sijaitsee Dupont Circlen kaupunginosassa, noin puolentoista kilometrin päässä Valkoisesta talosta. Se jäljittelee ulkoasultaan antiikin Halikarnassoksen mausoleumia.
Vapaamuurareiden skottilaisen riitin Yhdysvaltojen eteläisen hallintoalueen korkein neuvosto (eng. "The Supreme Council, Ancient and Accepted Scottish Rite, Southern Jurisdiction, USA") käyttää temppeliä päämajanaan. Temppelissä on Albert Pikelle omistettu museo. Pike laati skottilaisen riitin rituaaleja ja johti korkeinta neuvostoa vuodesta 1859 vuoteen 1891. Piken maalliset jäänteet vietiin temppelin holviin vuonna 1944.
Temppeli esiintyy Dan Brownin romaanissa Kadonnut symboli.
Kim-Vân-Kiêu

Kim-Vân-Kiêu () tai yksinkertaisemmin Truyện Kiều ("Kiêun tarina") on vietnamilaisen Nguyễn Dun kirjoittama eepos 1800-luvulta. Teosta on pidetty yhtenä vietnamilaisen kirjallisuuden merkkiteoksista. 
Kirjoittaminen.
Nguyễn Du syntyi vuonna 1765. Hän toimi virkamiehenä Vietnamia hallinneen Lê-dynastian alaisuudessa. Lê-dynastia romahti vuonna 1787. Nguyễn Du pyrki ensin auttamaan dynastian jäseniä takaisin valtaan, mutta tässä epäonnistuttuaan hän vetäytyi maaseudulle. Vuonna 1802 Vietnamin hallitsijaksi nousi Nguyễn-dynastian hallitsija Gia Long, joka kutsui Nguyễn Dun hoviinsa. Kungfutselaisten periaatteiden mukaan Nguyễn Dun olisi tullut olla uskollinen Lê-dynastian kuninkaalle, mutta hänen oli kuitenkin taivuttava uuden hallitsijan tahtoon. Sittemmin Nguyễnillä oli useita eri virkoja Nguyễn-dynastian alaisuudessa, joihin kuului vietnamilaisen lähetystön johtaminen vuonna 1813 Kiinan Pekingissä. Kiinassa hän tutustui Ming-dynastian aikaiseen kiinalaiseen tarinaan, jonka hän päätti kääntää vietnamiksi. Lopputulos ei ollut pelkkä käännös, vaan se heijasteli myös kirjoittajansa kokemia ongelmia esimerkiksi perinteisten kungfutselaisten periaatteiden pettämisen pohjalta.
Itse teos sisältää 3 254 säkeistöä ja alkuperäinen teos kirjoitettiin Chữ Nôm -kirjoitusjärjestelmällä runomitalla 6/8. Runomitta oli tuolloin suosittu ja sitä tajusivat niin oppineet kuin maaseudun asukkaatkin. Jokaista kuuden sanan säettä seuraa kahdeksan sanan säe, joissa on keski- ja loppusointuja. Vaikutteita teksti on saanut esimerkiksi vietnamilaisista kansanlauluista ja se yhdistelee myös kansanomaista kieltä klassiseen kieleen.
Tarina.
Tarinan päähenkilö on rikkaaseen perheeseen syntynyt Vương Thúy Kiều. Kiều on oppinut ja kaunis nainen, joka rakastuu Kim Trọng -nimiseen mieheen. Tämän jälkeen Kiềun isä ja veli pidätetään, jolloin Kiềun on alettava prostituoiduksi perheensä pelastaakseen. Tarinassa Kiều kohtaa edelleen uusia vääryyksiä ja julmuuksia huolimatta hänen sinänsä täydellisestä eli kauniista ja lahjakkaasta hahmostaan huolimatta. Päähenkilö on yhteiskunnan uhri, jonka lahjakkuus johtaa vain suurempaan epäonneen. Kiều ei kuitenkaan luovuta ja lopulta asiat ratkeavat Kiềun päätyessä lopulta yhteen Kim Trọngin kanssa. Vaikeuksia kohdattaessa tärkein seikka on sydän ja oikeamieliset pääsevät lopulta vaikeuksien yli. 
Merkitys.
Tarinan on katsottu symboloivan kansakunnan kohtaamia kärsimyksiä ja toimivan eräänlaisena vietnamilaisen sielun peilinä. Toisaalta tarina herätti kritiikkiä esimerkiksi konfutselaisissa ja marxilaisissa piireissä. Sittemmin teos on kuitenkin käännetty useille eri kielille. Vietnamissa teosta pidetään yhtenä kansallisen kirjallisuuden merkkiteoksista.
Kotasaari (Asikkala, Päijänne)

Kotasaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa.
Maantietoa.
Saari on 340 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 4,9 hehtaaria . Se sijaitsee Asikkalanselän keskiosassa Huhtasaaren saariryhmässä, joka jää Vedentaustan ja Salonsaaren välisen salmen suuhun. Kotasaari on saariryhmän uloin saari. Saarelta on matkaa Salonsaaren pohjoispäähän Kurenniemeen 600 metriä ja pohjoiseen Kaitasaariin 700 metriä. Kotasaarelta näkyy myös Ylimmäinen Huhtasaari kilometrin päässä. Kotasaari liittyy Kaitasaariin geologisesti, sillä ne luetaan kuuluvaksi samaan harjujaksoon . Harjujakso kulkee järven pohjassa ja se ylettyy vain paikoin vedenpintaan asti. Saarella on yksi mäki, joka kohoaa 14 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Metsäiselle saarelle on rakennettu lähes 20 vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa ja Heinolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1920 ja 1942 saari on merkitty ja se on toisinaan myös nimetty. Saari on kartoissa aina autio . Vuoden 1965 peruskartassa on saareen rakennettu ensimmäiset kaksi mökkiä ja seuraavassa kartassa vuodelta 1980 mökkejä on jo lähes kaksikymmentä.
Peoria (Oklahoma)

Peoria on kunta ("town") Ottawan piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli 133 vuonna 2015 ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 132 asukasta.
Historia.
Peorian alueella on jo kauan harjoitettu louhintaa. Amerikan alkuperäiskansoilla oli siellä louhokset jo ennen eurooppalaisten vierailua. Peoria alkoi keihittyä kaivosleiriksi vuonna 1891. Samana vuonna sinne avattiin postitoimisto. Kunnan asukasluku alkoi laskemaan louhinnan vähentyessä.
Maantiede.
Peoria sijaitsee 21 kilometriä itään piirikunnan pääkaupungista Miamista. Kaupungin pinta-ala on 0,54 neliökilometriä.
Kitasimput

Kitasimput (Setarhinae) on skorpionisimppujen (Scorpaenidae) heimoon kuuluva pieni alaheimo. Kitasimput ovat merikaloja, ja niitä tavataan Atlantin valtamerellä, Intian valtamerellä ja Tyynellämerellä.
Joseph S. Nelsonin "Fishes of the World"-kirja pitää kitasimppuja skorpionisimppujen (Scorpaenidae) alaheimona, ja ITIS:n mukaan se on skorpionisimppujen synonyymi.
Commerce (Oklahoma)

Commerce on Yhdysvaltain Oklahomassa sijaitseva Ottawan piirikunnan toiseksi suurin kaupunki. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 2 473, joten ainoastaan piirikunnan pääkaupunki Miami on tätä suurempi. Kaupungin pormestari on Michael R Hart.
Maantiede.
Commerce sijaitsee kahdeksan kilometriä piirikunnan pääkaupungista Miamista pohjoiseen. Kaupunki sijaitsee historiallisen Route 66 -tien varrella. Commercen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä.
Väestö.
Kaupungin väestö on vuorottelevasti noussut ja laskenut. Vuosina 1990–2000 väkiluku nousi 9,0 prosentilla, mutta vuosina 2000–2010 se laski 6,5 prosentilla. Kaupungin väestöstä 68,1 prosenttia oli valkoisia, 13,4 % Amerikan alkuperäisasukkaita, 0,6 % amerikan afrikkalaisia ja 17,8 % jostain muusta ryhmästä.
Putous (12. tuotantokausi)

Putouksen 12. tuotantokausi esitettiin keväällä 2020.
Juontajana jatkoi Roope Salminen. Näyttelijänä jatkoi Christoffer Strandberg ja paluun teki Pilvi Hämäläinen. Uusina näyttelijöinä nähtiin Antti Tuomas Heikkinen, Linnea Leino, Malla Malmivaara, Heikki Ranta ja Mikko Töyssy.
Ohjelmaan tuli kauden myötä uusi osio, "Sarjapudottaja", jossa katsojat saavat lähetyksen aikana valita, kumman joukkueen sketsin he haluavat nähdä. Joukkueet ovat keltainen ja punainen joukkue.
"Vuoden sketsihahmo" -kilpailun voitti Mikko Töyssyn sijoitusneuvoja Urmas Viilunk.
Sarjapudottaja.
Keltainen Joukkue:
Punainen Joukkue:
Outi Antila

Outi Kaarina Antila (s. 5. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen juristi ja varatuomari, joka on tammikuusta 2020 alkaen Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja. Hän jää eläkkeelle toukokuun lopussa 2025. Seuraajaksi on valittu Lasse Lehtonen.
Antila on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (1981). Hän työskenteli Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton lakiasianosastolla vuosina 1983–1992. Osastojohtajana hän oli 1990–1992. Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnan puheenjohtajana Antila toimi vuodet 1992–2002 ja Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnan päätoimisena puheenjohtajana vuodet 2002–2010.
Antila aloitti vuoden 2010 alussa sosiaali- ja terveysministeriön vakuutusosaston osastopäällikkönä. Vakuutusosastoon kuuluvat muun muassa työ- ja kansaneläkelainsäädäntö, työttömyysturvalainsäädäntö, sairaus- ja vanhempainvakuutuslainsäädäntö ja muut toimeentuloturva- ja vakuutuslainsäädännöt sekä vakuutusmarkkinoiden toiminta.
Antila oli ehdolla Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi vuonna 2016, mutta silloin hän hävisi arvalla tasapeliäänestyksen jälkeen paikan Elli Aaltoselle. Antila valittiin marraskuussa 2019 Aaltosen seuraajaksi. Hän voitti äänestyksessä Kuntaliiton varatoimitusjohtaja Hanna Tainion 8–4. Valintaa pidettiin yllätyksenä, sillä Kelan valtuutettujen työvaliokunta oli esittänyt pääjohtajaksi joko Tainiota tai professori Lasse Lehtosta. Keskustan valtuutettujen enemmistö äänesti kuitenkin ohi työvaliokunnan ehdotuksen. Antilalla ei ole poliittista jäsenkirjaa, ja hän on ensimmäinen 1950-luvun jälkeen valittu Kelan pääjohtaja, jolla ei ole muodollista keskustalaista taustaa, joskin kytkös sitä kautta, että hän on työskennellyt MTK:n lakimiehenä 1990-luvulla.
Matías Vecino

Matías Vecino (s. 24. elokuuta 1991 Canelones) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa italialaisseura Laziota.
Vecino nousi Central Españolin edustusjoukkueeseen vuonna 2010 ja siirtyi mestarijoukkue Nacionaliin elokuussa 2011. Tammikuussa 2013 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan. Alkuvuoden 2014 Vecino pelasi lainalla Cagliarissa ja kauden 2014–2015 Empolissa. Elokuussa 2017 hän siirtyi Internazionaleen, jossa hän pelasi viisi kautta. Kesällä 2022 hän siirtyi Lazioon. Vuoden 2023 loppuun mennessä Vecino on pelannut Serie A:ssa 261 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Kaudella 2020–2021 hän voitti Italian-mestaruuden mutta oli kauden alkupuoliskon poissa kentiltä polvivamman vuoksi. Kaudella 2021–2022 hän voitti Italian cupin mutta ei pelannut välierissä eikä loppuottelussa. Mestarien liigassa hän on pelannut 17 ottelua ja tehnyt maalin kaudella 2018–2019 alkulohko-ottelussa Tottenham Hotspuria, kaudella 2019–2020 alkulohko-ottelussa Borussia Dortmundia sekä kaudella 2023–2024 alkulohko-ottelussa Celticiä vastaan. Eurooppa-liigassa pelaamissaan 25 ottelussa hän on tehnyt neljä maalia.
Vecino pelasi Uruguayn maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2016 MM-karsinnassa Argentiinaa vastaan ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Hän on tehnyt maaottelumaalin tämän jälkeen lokakuussa 2018 Etelä-Koreaa vastaan, maaliskuussa 2019 Thaimaata vastaan, kesäkuussa 2022 Meksikoa ja maaliskuussa 2023 jälleen Etelä-Koreaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Uruguayn kaikissa viidessä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa Uruguayn kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja tuli kolmannessa vaihdosta kentälle. Copa América Centenariossa 2016 hän pelasi kaksi ottelua, vuoden 2019 Copa Américassa yhden ottelun ja vuoden 2021 Copa Américassa viisi ottelua. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 69 maaottelua, joissa hän on ollut avauskokoonpanossa 60 kertaa.
Else Berg

Else Berg (19. helmikuuta 1877 Ratibor – 19. marraskuuta 1942 Auschwitz) oli saksalainen, juutalaistaustaustainen taidemaalari. 
Elämäkertaa.
Else Berg syntyi tuolloin Saksan keisarikuntaan kuuluneessa Sleesiassa, Ratiborin kaupungissa. Hänen isänsä oli alankomaalaistaustaista juutalaista sukua ja mielipiteiltään liberaali. Perheen varallisuus oli peräisin sen omistamasta sikaritehtaasta. 
Berg aloitti taideopintonsa vuonna 1895, Belgiassa, Kuninkaallisessa taideakatemiassa. Saatuaan perheeltään taloudellista apua hän jatkoi opintojaan Berliinissä, jossa hänen opettajanaan oli Artur Kampf. 
Mommie Schwarz oli palannut vuonna 1905 New Yorkista Berliiniin opiskellakseen ekspressionistista maalaustaidetta. Hän tapasi Else Bergin ja he lähtivät yhdessä Pariisiin katsomaan uusia taidevirtauksia. Seuraavana vuonna he muuttivat asumaan Amsterdamiin ja olivat mukana modernin taiteen virtauksissa. Seuraavien vuosien aikana he pitivät omat ateljeensa mutta matkustelivat paljon yhdessä. Avioliiton he solmivat vuonna 1920 ja saivat Alankomaiden kansalaisuuden vuonna 1924. Pariskunnalla oli taloudellisia vaikeuksia, mutta heidän onnistui matkustella Itä-Euroopassa, Ranskassa ja Italiassa. 
Oleskeltuaan miehensä kanssa Mallorcalla taiteilija Leo Gestelin ja tämän vaimon luona Berg vaihtoi tyylinsä kubismiksi. Kun kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933, useimmat Bergin ja Schwarzin ystävät ja sukulaiset muuttivat Yhdysvaltoihin ja Britanniaan. Pariskunta tunsi olevansa turvassa Alankomaissa. 
Saksa valtasi Alankomaat vuonna 1940. Se johti myös siellä juutalaisvainoihin. Berg ja Schwarz kieltäytyivät pitämästä vaatteissaan Daavidintähteä. He piiloutuivat pieneen Baambruggen kaupunkiin. Tuntematon henkilö ilmiantoi pariskunnan ja heidät kuljetettiin Auschwitziin, missä heidät murhattiin melkein heti
Adele Enersen

Adele Enersen (s. 1978 Kuopio) on suomalainen kirjailija, kuvittaja, käsikirjoittaja, valokuvaaja ja bloggaaja, sekä mainonnansuunnittelija ja copywriter. 
Enersen loi blogin "Mila's Daydreams", jossa hän julkaisi valokuviaan, joita hän oli ottanut tyttärestään Milasta eri puvuissa ja rekvisiitassa tämän nukkuessa. Blogi keräsi maailmanlaajuista huomiota vanhemmuudesta kirjoittavilta bloggaajilta. 
Enersen allekirjoitti julkaisusopimuksen HarperCollinsin kanssa ja loi kaksi kirjaa, "When My Baby Dreams" ja "When My Baby Dreams Fairytales". Kolmannella teoksellaan "Vincent and the Night", hän allekirjoitti sopimuksen Penguin Random Houseen kuuluvan Dial Presin kanssa. Kirja listattiin heti kuukauden parhaaksi kirjaksi Amazon.com-sivustolla. 
Blogin suosion jälkeen Enersenin kirjat ja kuvitukset esiteltiin kansainvälisissä televisiouutisissa, arvioitiin lehdissä ja verkkosivuilla ympäri maailmaa, mikä puolestaan toi blogille lisää lukijoita.
Yayuk Basuki

Yayuk Basuki (s. 30. marraskuuta 1970 Yogyakarta) on indonesialainen tennispelaaja. WTA-listalla Basuki oli parhaimmillaan kaksinpelissä sijalla 19 lokakuussa 1997 ja nelinpelissä yhdeksäntenä heinäkuussa 1998. WTA-turnausvoittoja hän saavutti urallaan kaksinpelissä kuusi ja nelinpelissä yhdeksän.
Tennisura.
Basuki siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1990. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen WTA-turnauksensa Pattayalla. Hän oli ensimmäinen indonesialainen ammattilaisvoittaja. Ranskan avoimissa 1991 Basuki pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa. Vuonna 1992 Basuki voitti Kuala Lumpurin WTA-turnauksen. Seuraavana vuonna hän voitti sekä Pattayan että Jakartan turnaukset. Vuonna 1994 hän voitti Pekingissä ja Jakartalla.
Vuonna 1995 Basuki eteni sijoittamattomana Los Angelesin turnauksessa välieriin voittamalla seitsemänneksi sijoitetun Mary Joe Fernándezin, yhdeksänneksi sijoitetun Nathalie Tauziatin ja neljänneksi sijoitetun Lindsay Davenportin. Välierissä hän hävisi turnauksen lopulta voittaneelle Conchita Martínezille.
Vuonna 1996 Basuki eteni ensimmäiseen Tier I -tason WTA-turnauksen välieriin Canadian Openissa päihittämällä muun muassa maailmanlistan sijalla neljä olleen Iva Majolin. Vuonna 1997 hän eteni Wimbledonissa puolivälieriin ja nousi maailmanlistalla 20 parhaan joukkoon. Birminghamissa hän eteni loppuotteluun ja Tokiossa välieriin. Vuoden 1997 lopulla hän oli tienannut urallaan yli miljoona Yhdysvaltain dollaria palkintorahaa.
Vuoden 1998 Australian avoimissa Basuki eteni neljännelle kierrokselle. Birminghamissa hän pääsi välieriin, mutta sekä välierät että finaalit jätettiin pelaamatta sateen vuoksi. Vuonna 1999 hän pelasi vain Australian avoimissa tammikuussa edeten nelinpelissä puolivälieriin. Basuki synnytti lapsen syyskuussa 1999 ja palasi kiertueelle nelinpelissä Australian avoimissa 2000. Kaksinpeliin hän palasi maaliskuussa Indian Wellsin karsinnoissa. Toisessa kaksinpeliturnauksessaan paluunsa jälkeen ja ensimmäisessä Grand Slam -turnauksen kaksinpelissään 1,5 vuoteen hän eteni Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle, kunnes hävisi Jennifer Capriatille.
Fed Cupissa Basuki edusti Indonesiaa ensimmäisen kerran vuonna 1985. Hän pelasi yhteensä 60 maaottelussa voittaen kaksinpelit ja nelinpelit yhteenlaskettuna 62 ottelua ja häviten 28. Basuki edusti Indonesiaa neljissä olympialaisissa. Soulin olympialaisissa 1988 hän jäi kaksinpelissä avauskierrokselle. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän eteni kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle voitettuaan Mary Piercen toisella. Hän hävisi lopulta Jennifer Capriatille. Nelinpelissä hänen ja Anna Wibowon pelit päättyivät avauskierroksen tappioon. Atlantan olympialaisissa 1996 Basuki hävisi kaksinpelissä ensimmäisellä kierroksella, mutta eteni nelinpelissä Romana Tedjakusuman kanssa toiselle kierrokselle. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän hävisi nelinpelissä Wynne Prakusyan kanssa avauskierroksella.
Marjo Katriina Saarinen

Marjo Katriina Saarinen on suomalainen kirjailija ja sanataideopettaja. Saarisen psykoanalyysia käsittelevä esikoisromaani "Kerrottu huone" ilmestyi vuonna 2017. Se oli Helsingin Sanomien palkintoehdokkaana ja sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. Toinen romaani "Jälki!" ilmestyi 2019 ja sai hyvät arviot mm. Parnassossa ja Helsingin Sanomissa. Saarinen käsittelee teoksissaan muistoja, muistia, ajan kerroksellisuutta ja ihmisten sisäisiä maailmoja, jotka resonoivat tähän päivään ja yhteiskuntaan.
Marjo Katriina Saarinen on opiskellut mm. kotimaista kirjallisuutta ja draamaa Tampereen yliopistossa. Ennen kirjailijanuraansa hän toimi Oriveden opiston Kirjoittajalukiossa kirjoittajaohjelmien suunnittelijana, kirjoittamisen vastuuopettajana sekä äidinkielen ja kirjallisuuden opettajana 15 vuoden ajan.
Institut polytechnique rural de formation et de recherche appliquée

Institut polytechnique rural de formation et de recherche appliquée eli IPR/IFRA on maataloustieteellinen korkeakoulu Malissa. Sen toimipaikka sijaitsee Koulikoron lähellä Katibougoussa.
IPR/IFRA on saanut alkunsa Katista Katibougouun vuonna 1897 siirretystä maatalouden tutkimusasemasta. Myöhemmin siitä kehittyi maatalousopisto Collège technique agricole. Vuonna 1965 perustettiin maaseudun polytekninen instituutti Institut polytechnique rural, jonka muodostivat maatalousopisto, Katibougoun normaalikoulu ja Bamakon karjanhoitajakoulu. Oppilaitos sai nykyisen nimensä vuonna 1995.
IPR/IFRA kouluttaa teknikkoja, kandidaatteja, insinöörejä ja maistereita maatalouden, karjanhoidon, metsätieteen ja kalatalouden alalla. Se käsittää viisi osastoa, täydennyskoulutuskeskuksen ja opetuskäytössä olevan maatilan. Korkeakoululla on toimipiste Bamakossa.
Etelä-Korean provinssit

Etelä-Korean provinssit ovat Etelä-Korean ylimmän tason hallinnollisia alueita. Niitä on yhdeksän: Etelä-Chungcheong, Etelä-Gyeongsang, Etelä-Jeolla, Gangwon ,Gyeonggi, Jeju, Pohjois-Chungcheong , Pohjois-Gyeongsang ja Pohjois-Jeolla. Niiden lisäksi maassa on seitsemän suurkaupunkia, jotka eivät kuuluu mihinkään provinssiin.
Joachim Andersen

Joachim Christian Andersen (s. 31. toukokuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa englantilaisseura Fulhamia.
Andersen siirtyi kesällä 2013 alankomaalaisen Twenten junioreihin ja pelasi Eredivisiessa seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015. Seuraavalla kaudella hän pelasi Eredivisiessa 18 ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 22 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa 2017 Andersen siirtyi italialaisseura Fiorentinaan, jossa hän pelasi Serie A:ssa ensimmäisellä kaudella seitsemän ja toisella 32 ottelua. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi ranskalaisseura Lyoniin, jossa hän pelasi 21 liigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 kuusi ottelua ja teki maalin Benficaa vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa. Hän pelasi 31 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kesällä 2021 hän siirtyi Crystal Palaceen ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan lontoolaisjoukkueessa 34 ja toisella 32 valioliigaottelua. Jälkimmäisellä kaudella hän teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Crystal Palacen kaikki 38 valioliigaottelua avauskokoonpanossa ja teki niissä kaksi maalia. Kauden 2024–2025 alussa hän ehti pelata yhden valioliigaottelun Crystal Palacessa mutta siirtyi sitten Fulhamiin. Hän pelasi kauden aikana Fulhamissa 29 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa.
Andersen pelasi Tanskan eri juniorimaajoukkueissa yli 30 ottelua. Ensimmäiset minuuttinsa Tanskan A-maajoukkueessa hän pelasi lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle Tanskan neljännesvälierä-, puolivälierä- ja välieräottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit Tanskan kaikissa kolmessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden peliajan Tanskan kaikissa neljässä ottelussa. Tappiollisessa neljännesvälierässä Saksaa vastaan Andersenin tekemä maali hylättiin, kun VAR-tarkastuksessa todettiin hänelle syötön antaneen Thomas Delaneyn olleen muutaman senttimetrin verran paitsiossa, ja hetkeä myöhemmin Saksa sai rangaistuspotkun, jolla se siirtyi 1–0-johtoon, kun VAR-tarkastuksen ja pallossa olevan sensorin antaman hälytyksen tuloksena todettiin pallon hipaisseen Andersenin kättä Tanskan rangaistusalueella. Andersen on pelannut elokuun 2025 puoliväliin mennessä 43 A-maaottelua, joissa hän on ollut 35 kertaa avauskokoonpanossa.
Diego Demme

Diego Demme (s. 21. marraskuuta 1991 Herford) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä.
Demme nousi Arminia Bielefeldin 2. Bundesliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudella 2010–2011. Tammikuussa 2012 hän siirtyi Paderborniin ja 2014 RB Leipzigiin, joka nousi Bundesliigaan keväällä 2016. Ensimmäisellä bundesliigakaudellaan Demme pelasi 32 liigaottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 30 liigaottelua ja kolmannella kaudella 26 liigaottelua tekemättä maaliakaan. Syksyllä 2019 hän pelasi 17 bundesliigaottelua. Marraskuussa 2019 hän teki Mestarien liigassa ensimmäisen maalinsa Pietarin Zenitiä vastaan.
Tammikuussa 2020 Demme siirtyi RB Leipzigista italialaisseura Napoliin. Hän pelasi loppukauden aikana Serie A:ssa 15 ottelua ja teki helmikuun alussa maalin vierasvoitossa Sampdoriasta. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua. Hän voitti Italian cupin 2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Serie A:ssa 24 ottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 19 Italian pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua. Napolin liigamestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 hän pelasi seitsemässä Serie A:n ottelussa yhteensä 142 minuuttia. Kaudella 2023–2024 hän pääsi kentälle kahdessa Serie A:n ottelussa sekä yhdessä Italian cupin ottelussa ja pelasi kauden aikana kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä vain 127 minuuttia.
Heinäkuussa 2024 Demme siirtyi saksalaisseura Hertha BSC:hen. Debyyttikaudellaan Herthassa hän pelasi 2. Bundesliigassa 22 ottelua ja antoi niissä kaksi maalisyöttöä.
Demme on pelannut Saksan maajoukkueessa kerran, kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan.
Riikka Salmi

Riikka Maarit Salmi on suomalainen kansalaisaktivisti, joka valittiin Suomen Kansa Ensin -puolueen puheenjohtajaksi huhtikuussa 2019. Puheenjohtajuus jouduttiin ratkaisemaan oikeudessa, koska edellinen puheenjohtaja Marco de Wit ei hyväksynyt huhtikuussa tehtyjä valintoja. Lokakuussa puheenjohtajakiista sai päätöksen ja Riikka Salmen valinta sai oikeudellisen sinetin.
Riikka Salmen tytär Jasmiina Yildiz voitti vuoden 2021 Big Brother -tosi-tv-ohjelman.
Arttu Heinonen

Arttu Heinonen (s. 22. huhtikuuta 1999 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Heinonen edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Kuopion Palloseuraa.
KuPS:n junioreissa, ulkomailla ja Iisalmen Kakkosen joukkueessa.
Arttu Heinonen pelasi juniorivuodet KuPS:n joukkueissa. Kauden 2016-2017 hän opiskeli toisen lukiovuoden Yhdysvalloissa Romen kaupungissa Georgiassa pelaten samalla jalkapallon ikäluokkansa paikkakunnan akatemiajoukueessa. 
Heinonen pelasi ensimmäiset aikuisten pelinsä kaudella 2017 Kakkosessa Iisalmen PK-37:ssä ja seuraavalla kaudella kuopiolaisessa Kakkosen KuFu98ssa. 
Nuorukaisena KuPS:n Veikkausliigajoukkueessa.
Veikkausligassa pelannut Kuopion Palloseura (KuPS) teki Heinosen kanssa sopimuksen Kaudella 2019. Ensimmäisen Veikkausliigaottelunsa hän pelasi 2. kesäkuuta KuPS:n kohdatessa SJK:n kotikentällään. Kaudesta tulikin menestyksekäs niin KuPSille kuin Heinosellekin, sillä KuPS voitti Suomen mestaruuden. Heinonen pelasi kaudella 2019 kahdeksassa Veikkausliigaottelussa. Liigan lisäksi Heinonen pelasi Kakkosessa farmiseura KuFu98:n riveissä, missä hän lukeutui sarjan parhaiden pelaajien joukkoon. Heinonen pelasi Kakkosen C-lohkossa 15 ottelua tehden keskikentältä peräti yhdeksän maalia. Heinonen pelasi kaudella 2019 kymmenen ottelua myös seuran A-junioreissa, viimeistellen niissä kahdeksan maalia. KuPS:n A-juniorit päättivät kauden 2019 niin ikään Suomen mestaruuteen. 
Kaudelle 2020 Kuopion Palloseura teki Heinosen kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen, josta KuPS lunasti myös jatkokauden.
Kausi Lahdessa ja paluu Kuopioon.
Kaudeksi 2022 Heinonen siirtyi toiseen Veikkausliigaseuraan eli FC Lahteen, jossa hän pelasi kauden aikana 18 Veikkausliigaottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi Heinonen palsi takaisin Kuopioon KuPS:n riveihin saavuttaen seurassa SM-hopeaa. Onnistuneen kauden jälkeen hän teki kahden vuoden jatkosopimuksen KuPS:n kanssa ja oli näin voittamassa kaudella 2024 SM-kultaa.
Arttu Heinonen on pelannut kauden 2024 loppuun mennessä Veikkausliigassa kuuden kauden aikan 90 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Glasgow City FC

Glasgow City FC on skotlantilainen naisten jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Glasgow. Glasgow City FC pelaa naisten pääsarjatasolla, Skotlannin valioliigassa. Seura on maan menestynein 14 mestaruudellaan.
Historia.
Seuran perustivat Laura Montgomery ja Carol Anne Stewart vuonna 1998. Molemmat pelasivat seurassa pitkään ja nykyään Montgomery on seuran toiminnanjohtaja ja Stewart puheenjohtaja.
Kolme vuotta perustamisensa jälkeen, kaudella 2000–2001, Glasgow City sijoittui jo Skotlannin liigassa toiseksi ja ensimmäisen mestaruutensa seura voitti 2005. Vuodesta 2008 lähtien Glasgow City on hallinnut naisten jalkapalloa Skotlannissa. Seura ei hävinnyt liigassa otteluakaan vuosina 2008–2014 ja on voittanut 13 perättäistä mestaruutta. Skotlannin cupin Glasgow City on voittanut kahdeksan kertaa. 
Naisten Mestarien liigassa Glasgow City on parhaimmillaan yltänyt kahdeksan parhaan joukkoon kausille 2014–2015 ja 2019–2020.
Muinaisyläsaksa

Muinaisyläsaksa (saks. "Althochdeutsch") on saksan kielen varhaisin muoto, jota puhuttiin noin vuosina 750–1050. Se on yleisnimitys usealle länsigermaaniselle murteelle, joissa oli tapahtunut yläsaksan konsonantinmuutos.
Muinaisyläsaksan varhaisvaiheessa sen päämurteita puhuttiin itsenäisissä heimokuningaskunnissa, mutta vuoteen 788 mennessä Kaarle Suuren valloitukset toivat nämä murteet yhden hallinnon alle. Tällöin kehittyi myös ranskan- ja saksankielisten alueiden raja.
Nykyaikaan säilyneet muinaisyläsaksankieliset kirjoitukset ovat luostareissa kirjoitettuja ja täten suurimmalta osalta uskonnollisia tekstejä. Varhaisimmat muinaisyläsaksankieliset tekstit, jotka ovat glossia latinankielisiin teksteihin, ovat peräisin 700-luvun jälkipuoliskolta. Muinaisyläsaksaan lainattiin ja keksittiin paljon uusia sanoja vastaamaan latinankielistä kirkkosanastoa, sillä kirkko oli tärkeässä asemassa kirjoitusten luonnissa ja ajan laajassa lähetystyössä.
Pasi Hänninen

Pasi Petteri Hänninen (s. 21. toukokuuta 1980 Jyväskylä) on suomalainen robotiikan ja tekoälyn tutkija, kirjailija sekä opettaja. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti robotiikan ja tietotekniikan opettajana Jyväskylän yliopistossa, mutta hän on työskennellyt myös robotiikan tutkijana. Lisäksi Hänninen on kirjoittanut keskittymisestä, sen merkityksestä ja keskittymiskyvyn kehittämisestä.
Hännisen tunnetuimpia teoksia ovat tietokirjat "Kesytä levoton mieli - Keskittymisen käsikirja", "Tietotekniikka" "Robotiikka ja tekoäly", sekä tutkimukset "Robotiikka sosiaali- ja terveydenhoidon tukena", "Yhteiskunnan digimurros", "Palvelurobotiikka" sekä "Humanoidirobotti Pepper: mahdollisuuksia ja haasteita". 
Robotiikan opettajana Hänninen on pyrkinyt popularisoimaan robotiikkaa ja tekemään ilmiötä yleisesti tunnetuksi sekä lisäämään osaamista sen hyödynnettävyydestä teollisuus- ja palvelusektoreilla. Hännisen tutkimuksen erityinen painopiste on ollut sosiaali- ja terveyssektorin robotisaatiossa, sekä robotiikan ja tekoälyn hyödyntämisessä peruskoulun opetuksessa.
Koulutus.
Hänninen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän Cygnaeus-lukiosta vuonna 1999. Hän valmistui filosofian maisteriksi pääaineena tietotekniikka Jyväskylän yliopistosta vuonna 2017. Tätä aiemmin Hänninen on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi vuonna 2010, sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulusta liiketalouden tradenomiksi (AMK) vuonna 2003. Hänninen on koulutukseltaan myös tietotekniikan ja uskonnon aineenopettaja.
Harrastukset.
Hänninen harrastaa salibandya ja toimii nykyään salibandyvalmentajana O2-Jyväskylässä. Aiemmin hän on toiminut mm. Happeessa.
Bruno Petković

Bruno Petković (s. 16. syyskuuta 1994 Metković) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Dinamo Zagrebia. Aiemmin hän pelasi usean vuoden ajan Italiassa.
Petković siirtyi Italiaan vuonna 2012 ja pääsi ensimmäisen kerran kentälle Serie A:ssa toukokuussa 2013 Catanian joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Serie A:ssa neljä ottelua. Hän pelasi lainalla alemmissa sarjoissa Varesen, Reggianan, Virtus Entellan ja Trapanin joukkueissa, joista viimeksi mainittu osti hänet heinäkuussa 2016 ja myi puoli vuotta myöhemmin Serie A -seura Bolognalle. Petković pelasi Bolognassa 21 ja lainalla Hellas Veronassa 16 Serie A:n ottelua.
Petković siirtyi kesällä 2018 Dinamo Zagrebiin ensin lainalle, ja tammikuussa 2019 Dinamo osti hänet. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Kroatian liigassa 25 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän maalia 25 ottelussa, kaudella 2020–2021 jälleen yhdeksän maalia 25 ottelussa ja kaudella 2021–2022 seitsemän maalia 30 ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän teki kymmenen maalia 28 ottelussa ja seuraavalla kaudella 11 maalia 27 ottelussa. Hän on voittanut kuusi peräkkäistä Kroatian liigamestaruutta sekä Kroatian cupin vuosina 2021 ja 2024. Kaudella 2019–2020 Petković pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki yhden maalin, ja sama saldo hänellä oli kaudella 2022–2023. Kolmena muuna kautena hän pelasi Eurooppa-liigassa yhteensä 26 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Konferenssiliigassa seitsemän ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Petković pelasi Kroatian maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2019 ja on 4. kesäkuuta 2024 mennessä pelannut 37 maaottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia: kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan, kaksi maalia lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan, syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan, joulukuussa 2022 MM-kilpailujen puolivälierässä Brasiliaa vastaan, kesäkuussa 2023 Kansojen liigan välieräottelussa Alankomaita vastaan, kaksi maalia syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan ja yhden maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Egyptiä vastaan. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Petković tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi kaksi jälkimmäistä ottelua avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi pronssia saavuttaneen Kroatian avauskokoonpanossa neljännesvälieräottelussa Japania vastaan ja tuli muissa otteluissa ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta vaihdosta kentälle.
Bergia

Bergia on vesirikkokasvien (Elatinaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 25–30 lajia. Suvun lajit kasvavat trooppisilla tai lämpimillä temperaattisilla alueilla.
"Bergia"-suvun lajit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja tai pieniä pensaita. Lajien varret ovat runsashaaraisia ja lehdet sijaitsevat vastakkain. Niiden kukintona voi olla kiemura viuhko tai kukat voivat sijaita ryhminä lehtihangoissa. Joskus kukat ovat yksittäin. Kukat ovat tavallisesti hyvin pieniä ja niitä on paljon. Verholehtiä ja terälehtiä on kumpiakin viisi kappaletta. Terälehdet ovat kalvomaisia. Heteitä on 5–10 kappaletta. Sikiäin on viisilokeroinen. Siemenet ovat pitkulaisia sekä hieman käyristyneitä.
Luka Ivanušec

Luka Ivanušec (s. 26. marraskuuta 1998 Varaždin) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia.
Ivanušec pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa pääsarjassa joulukuussa 2015 Lokomotivan joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi jo 22 ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 21 liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 31 liigaottelua ja teki kuusi maalia. Kauden 2019–2020 hän aloitti vielä Lokomotivassa ja teki kolmessa liigaottelussa yhden maalin mutta elokuussa 2019 hän siirtyi saman kaupungin ykkösjoukkueeseen Dinamo Zagrebiin. Hän teki tuolla kaudella Dinamolle 24 liigaottelussa neljä maalia ja seuraavalla kaudella 30 liigaottelussa seitsemän maalia. Hän voitti molempina kausina Dinamossa Kroatian-mestaruuden ja jälkimmäisellä myös Kroatian cupin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 27 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja seuraavalla kaudella 33 liigaottelua, joissa hän teki 12 maalia, ja molempina kausina hän voitti liigamestaruuden. Ivanušec pelasi Dinamo Zagrebin joukkueessa kymmenen Mestarien liigan ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja 16 Eurooppa-liigan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Ivanušec ehti pelata kauden 2023–2024 alussa vielä kolme Kroatian liigan ottelua, joissa hän teki yhden maalin, mutta elokuun 2023 lopulla hän siirtyi alankomaalaisseura Feyenoordiin. Hän pelasi kauden aikana 24 Eredivisie-ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Feyenoordin voittamassa Alankomaiden cupissa hän pelasi kolme ottelua. Hän pelasi Mestarien liigassa viisi ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.
Ivanušec pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015, alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Kroatian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2017 Chileä vastaan ja teki toisessa maaottelussaan kolme päivää myöhemmin maalin Kiinaa vastaan. Kolmannen ja neljännen A-maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2021 EM-kilpailujen alkulohko-otteluissa Tšekkiä ja Skotlantia vastaan, ja hän pelasi myös tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Espanjaa vastaan. Vuoden 2021 lopulla hän pelasi viisi MM-karsintaottelua. Vuonna 2022 hän pelasi vain yhden maaottelun. Vuonna 2023 hän pelasi muun muassa Kansojen liigan lopputurnauksessa. Hän teki toisen A-maaottelumaalinsa syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan. Hän on pelannut 4. kesäkuuta 2024 mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 11 kertaa avauskokoonpanossa.
Mannelin

Mannelin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Dieter Ammann

Dieter Ammann (s. 1962 Aarau, Aargau) on sveitsiläinen säveltäjä.
Ammann työskenteli aikoinaan improvisoinnin ja jazzin parissa, mutta hänen työnsä painopiste siirtyi säveltämiseen 1990-luvulla. Hän sai musiikin teoriassa ja sävellyksessä oppiarvon Baselin kaupungin musiikkiakatemiasta. Hän osallistui myös Wolfgang Rihmin ja Witold Lutosławskin pitämille mestarikursseille. Ammann on saanut orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksillaan useita kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja. Hän on ollut nimikkosäveltäjänä muun muassa Luzernin festivaalilla (2010). Luzernin festivaalilla vuonna 2011 esitetty teos "Core – Turn – Boost" muodostui kansainväliseksi menestykseksi. Ammannin orkesteriteosten esityksiä ovat johtaneet muiden muassa Pierre Boulez, Valeri Gergijev, Jonathan Nott, Peter Rundel, Peter Hirsch ja Jürg Henneberger. Hänen musiikkiaan on levytetty Naxos-levymerkille.
Ammann on Luzernin musiikkikoulun teorian ja sävellyksen professori sekä Bernin taideyliopiston luennoitsija.