tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Persianlahden oireyhtymä

Persianlahden oireyhtymä on yleisnimitys Persianlahden sodassa 1991 palvelleita sotilaita vaivaaville erilaisille psykologisille ja fysiologisille oireille. Tosin ei olla varmoja, liittyvätkö nämä oireet sotapalvelukseen tai yleensä toisiinsa. Oireiksi on esitetty muun muassa krooninen väsymys, kivut nivelissä ja lihaksissa, päänsärky, ripuli, muistinmenetykset, unihäiriöt, tasapainohäiriöt sekä ihottuma.
Syndrooman aiheuttajat.
Syitä on esitetty useita: sotilaiden saamat rokotteet pernaruttoa vastaan, erilaiset virukset, köyhdytetty uraani, kemiallisten aseiden jäämät ja stressi ovat olleet ehdokkaina, kuten myös aspartaamimyrkytys, rakettipolttoaineet ja joukkohysteria. 
Rokotteiden apuaineissa käytetyn skvaleenille elimistössä muodostuvien vasta-aineiden on virheellisesti epäilty liittyvän oireyhtymään. Skvaleenin vasta-aineita esiintyy osalla ihmisistä luonnostaan, ja erään tutkimuksen mukaan vasta-aineita esiintyy veteraaneilla yhtä usein kuin yleisessä väestössäkin eikä rokotteen skvaleeni muuta vasta-aineiden pitoisuuksia. Sotilaille annetuissa rokotteissa ei myöskään käytetty skvaleenia adjuvanttina vaan alumiinia.
Marraskuussa 2004 riippumaton brittiläinen tutkimus ehdotti, että sotaveteraaneilla oli kaksinkertainen mahdollisuus sairastua muualla palvelleisiin sotilaisiin verrattuna. Tutkimuksen johtopäätöksenä oli, että oireet johtuivat monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta, mukaan lukien hyönteismyrkyt, köyhdytetty uraani ja hermokaasut.
Tulane University School of Medicine julkaisi tutkimuksen helmikuun 2000 "Experimental Molecular Pathology" -lehden numerossa löydöksistään:
95 % potilaista, jotka kärsivät Persianlahden oireyhtymästä tunnistettavin oirein, kehitti vasta-aineita skvaleenille. Toisaalta kukaan oireettomista ei ollut kehittänyt vasta-aineita skvaleenille. Tutkimuksen metodeita on kuitenkin kritisoitu muiden tutkijoiden osalta, eikä muissa tutkimuksissa ole havaittu vastaavanlaista yhteyttä. Rotilla tehdyssä kokeissa injektoitu skvaleeni aiheutti eläimille immuunivälitteisen kroonisen nivelreuman. Yhteenvedon mukaan tutkimus herätti kysymyksiä adjuvanttien roolista kroonisissa tulehdustaudeissa.
Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

Tämä on luettelo Suomen pinta-aloiltaan sadasta suurimmasta järvestä. Luettelo perustuu ympäristöhallinnon julkaisemiin luetteloihin ”Suomen järvet yli ” ja ”Suomen järvet ”.
Suomessa on vähintään viiden aarin kokoista järveä ja lampea. Näistä on alle hehtaarin kokoisia lampia. Järvistä on pinta-alaltaan yli yhden neliökilometrin , yli kymmenen neliökilometrin 326 ja yli sadan neliökilometrin 46. Yli kokoisia suurjärviä Suomessa on 17 eli enemmän kuin missään muussa Euroopan maassa Venäjää lukuun ottamatta, mutta järvet ovat suhteellisen matalia. Suomen 5 suurimman järven vedet mahtuisivat esimerkiksi Ruotsin Vätterniin.
Luettelo suurimmista järvistä.
Luettelossa on mukana tekojärviä (Lokka ja Porttipahta). Padottuja merenlahtia kuten Luodonjärveä ja Uudenkaupungin makeavesiallasta ei ole otettu luetteloon. Saimaan osalta on olemassa vähintään kaksi tulkintaa. Tähdillä merkityt järvet ovat Saimaaseen liittyviä järviä (katso taulukon alle).
Taulukossa on ensimmäisellä rivillä annettu varsinaisen Saimaan pinta-ala, mutta maailman suurimpien järvien vertailussa voidaan käyttää koko Saimaan (Iso-Saimaa, Suur-Saimaa) vesialueen pinta-alaa 4 200 tai jopa 4 380 neliökilometriä. Tähdellä merkityt ovat Saimaan järvenosia, jotka ovat salmiyhteydessä keskenään ja joiden pinnat ovat lähes samalla korkeudella. Tämän vuoksi niitä toisinaan pidetään yhtenä ainoana suurjärvenä, mutta salmien kapeuden vuoksi muun muassa ympäristöministeriö on käsitellyt niitä itsenäisinä järvinä.
Samaan tapaan voitaisiin myös esimerkiksi seuraavat vedenpinnaltaan samalla korkeudella olevat monialtaiset vesialueet lukea yhdeksi suurjärveksi:
Dimebag Darrell

"Dimebag" Darrell Lance Abbott (20. elokuuta 1966 Dallas, Texas – 8. joulukuuta 2004 Columbus, Ohio) oli Panteran ja Damageplanin kitaristi. Hän oli myös David Allan Coen kanssa mukana Rebel Meets Rebel -projektissa. Darrell perusti Panteran Vinnie Paulin kanssa vuonna 1981.
Ura.
Dimebag Darrell tunnettiin vuosina 1990–1993 myös nimellä Diamond Darrell. Hän oli arvostettu kitaristi metallipiireissä, ja hän loi monta maailmanlaajuisesti tunnettua kitarariffiä (tunnetuimmat esimerkiksi kappaleissa "Cowboys From Hell", "Walk", "5 Minutes Alone" ja "Domination"). Yksi metallinkuuntelijoiden piireissä tunnettu legenda Abbottin kitarataidoista tulee hänen nuoruusvuosiltaan: 16-vuotiaana häntä kiellettiin osallistumasta yhteenkään Texasin kitarakilpailuista ylivoimaisuutensa vuoksi. Myöhemmin hän oli mukana perustamassa Panteraa yhdessä isoveljensä Vinnie Paulin kanssa. Darrellin pystyi tunnistamaan pitkästä parrastaan, joka oli päästä punaiseksi värjätty.
Dimebag vieraili myös muun muassa Anthraxin ("Stomp 442", "" ja "We've Come for You All") ja King Diamondin ("Voodoo") albumeilla soittamassa soolon.
Kuolema.
Dimebag Darrell ammuttiin keskiviikkona 8. joulukuuta 2004 kesken Damageplanin konsertin Alrosa Villa -klubilla, Columbuksessa, Ohiossa.
Ampuja oli Nathan Gale, Dimebagia Panteran hajoamisesta syyttänyt mielenterveysongelmainen "fani". Gale ampui Darrellia neljästi, mukaan lukien laukaus päähän, joka tappoi miehen välittömästi. Tämän jälkeen Gale jatkoi ampumistaan tappaen kolme muuta ja vielä haavoittaen kolmea. Gale pysyi pääosin hiljaa koko ampumisepisodin ajan. 
Muut kuolleet olivat Galen taklausta yrittänyt Jeff "Mayhem" Thompson, Damageplanin turvamies, Alrosa Villan työntekijä Erin Halk sekä yleisön jäsen Nathan Bray, joka yritti antaa elvytystä sekä Darrellille että Mayhemille. John "Kat" Brooksia, Damageplanin rumputeknikkoa ammuttiin kolmesti kun hän yritti ottaa asetta pois, mutta hän päätyi Galen panttivangiksi. Kiertuemanageri, Chris Paluska, haavoittui tapauksessa myös. 
Tilanne raukesi kun konstaapeli James D. Niggemeyer ampui Galea haulikolla päähän. 
Dimebag Darrell oli kuollessaan 38-vuotias. Hänet haudattiin Kiss-aiheisessa ruumisarkussa (KISS Kasket), mukanaan Eddie Van Halenin keltamusta Frankenstrat-kitara, joka tunnetaan myös nimellä Bumblebee.
Muuta.
Dimebag Darrell oli pitkään kahden kitaranvalmistajan, Deanin (vuosina 1988–1994, 2004) sekä Washburnin (vuosina 1996–2004) sopimusartisti. Dean ja Washburn rakensivat useita kitaroita Dimebagin käyttöön. Viimeiset Dimebag Darrellin nimeä kantavat signature-kitarat valmistettiin vielä Dimebagin kuoleman jälkeen: Washburn vei sopimuksen mukaan viimeisen mallin työn päätökseen ja myöhemmin uudestaan toimintansa käynnistänyt Dean teki Dimebag Darrellin tribuuttimalliston vuonna 2006.
Dimebagin puoliso Rita Haney on lahjoittanut kuolleen miehensä kitaroita muun muassa Triviumin Matt Heafylle ja Corey Beaulieulle, sekä Slayerin Kerry Kingille.
Eksoni

Eksoni on geenin koodaava osa, eli se sisältää proteiinin rakennusohjeita. Kaikki perimän eksonit muodostavat yhdessä eksomin, joka vastaa kooltaan noin yhtä prosenttia koko perimästä. Niitä geenin osia, jotka eivät osallistu proteiinien koodaamiseen, kutsutaan introneiksi.
Proteiinin tuottoa varten geeni transkriptoidaan ja muodostuneesta lähetti-RNA:n esiasteesta poistetaan intronit silmukoinnilla. Jäljelle jäävät eksonit liitetään toisiinsa ja niistä muokataan valmista lähetti-RNA:ta, jota käytetään mallina proteiinisynteesissä.
Introni

Introni on geenin osa, joka ei koodaa proteiinia ja kuuluu siten tilke-DNA:han. Intronit voivat kuitenkin sisältää alueita, jotka säätelevät proteiinisynteesiä. Introneita on kaikilla aitotumaisilla, mutta niitä ei ole tavattu lainkaan esitumaisten geeneissä. Aitotumaisten intronit poistetaan silmukoinnilla lähetti-RNA:n esiasteesta transkription jälkeen.
Intronien tehtävää soluissa ei tunneta kunnolla. Niiden pituus ja määrä geeneissä vaihtelee, mutta introneita esiintyy perimässä tiheämmin kuin proteiineja koodaavia eksoneita. Koska introneita on perimässä paljon, niiden replikaatio ja transkriptio muun DNA:n yhteydessä sekä silmukointijärjestelmän ylläpito kuluttavat huomattavan määrän solun resursseja. Pelkästään haittaa soluille aiheuttavien intronien säilymistä ja niiden määrän lisääntymistä ajan myötä pidetään epätodennäköisenä. Tutkijat ovatkin esittäneet lukuisia teorioita intronien soluille tuomista hyödyistä, jotka korvaavat suuren energiankulutuksen aiheuttamat haitat, mutta tutkimusten tulokset ovat edelleen kiistanalaisia. Intronien arvellaan osallistuvan joihinkin solun toimintoihin ja mahdollisesti suojaavan muuta perimää haitallisilta mutaatioilta.
Nyrkkirauta

Nyrkkirauta on kädessä pidettävä lähitaisteluase, joka vahvistaa lyönnin tehoa. Useimmiten ase on valmistettu teräksestä, messingistä tai raudasta, mutta se voi olla myös puuta. Käden ympärille kiedottava metallilla vahvistettu nahkahihna, esimerkiksi niittivyö, on toiminnaltaan nyrkkiraudan kaltainen.
Rakenne.
Nyrkkiraudassa on useimmiten renkaat neljälle sormelle ja tuki kämmenelle. Näin aseesta saadaan tukeva ote käden ollessa nyrkissä. Nyrkkiraudan metalliset ”rystyset” toimivat iskupintana henkilön lyödessä ja vahvistavat iskun tehoa merkittävästi. Nyrkkirauta myös suojaa lyöjää rystysten murtumiselta. Tehon lisäämiseksi nyrkkirautaan voidaan lisätä niittejä, piikkejä tai teriä.
Historia.
Nyrkkiraudan tyyppinen vahvistettu nahkahihna tunnettiin "caestus"-nimellä jo roomalaisten gladiaattoreiden keskuudessa. Caestuksen muodostivat käsien ympärille kiedotut nahkahihnat, joissa saattoi olla niittejä. Mikäli areenalla oli muitakin gladiaattoreita, he saattoivat pitää taukoa seuratakseen nyrkkiottelua: caestuksin käytyä kamppailua pidettiin erityisen kiinnostavana. Myös monet afrikkalaiset kansat tunsivat nyrkkirautojen käytön.
Muussa kuin taistelukäytössä nyrkkirautaa käyttivät muun muassa japanilaiset. Heillä tekko-nyrkkirauta oli käytössä hevosten kannustamiseen. Okinawan kalastajat käyttivät sitä myös apuna verkkojen keräämisessä suojaamassa käsiään korallien aiheuttamilta haavoilta. Karatessa tecchu eli suomalaisittain ”tekko” otettiin käyttöön myös taistelutarkoituksiin. Karatessa sitä käytetään pareina ja niiden tarkoitus on lyöntitekniikoiden tehostus. Myös 1850-luvun New Yorkissa katujengit käyttivät nyrkkirautoja aseinaan. Toisessa maailmansodassa nyrkkiraudat ja nyrkkirautaveitset olivat melko suosittuja yhdysvaltalaisten ja brittien käytössä.
Lainsäädäntö.
Nyrkkirauta lasketaan Suomen lainsäädännössä (Järjestyslaki 3 luku 9 §) vaaralliseksi esineeksi, jonka valmistus, maahantuonti ja kauppa on kielletty. Myös aseen hallussapito yleisellä paikalla ja yleisellä paikalla olevassa kulkuneuvossa on kielletty.
Lykon Troaslainen

Lykon Troaslainen (, n. 270–226 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen kouluun kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Troaksesta. Jotkut halusivat korostaa hänen kaunopuheisuuttaan ja lisäsivät hänen nimensä eteen gamma-kirjaimen, jolloin nimestä tuli "Glykon" ("suloinen").
Straton testamenttasi Lykeionin peripateettisen koulun Lykonille. Hän toimi koulun johdossa 44 vuotta. Hän ei kuitenkaan ollut kovin kiinnostunut itse filosofiasta eikä tieteellisestä tutkimuksesta, vaan oli enemmänkin vain puhuja, joka arvosti enemmän puheen ulkoista muotoa kuin sen sisältöä. Siksi hänestä katsotaan alkaneen peripateettisen koulun taantumisen.
Demetrios Faleronlainen

Demetrios Faleronlainen (, kuoli n. 280 eaa.) oli antiikin kreikkalainen puhuja ja yksi ensimmäisistä peripateettisen koulukunnan filosofeista. Ateenan esikaupungista Faleronista kotoisin oleva Demetrios oli Aristoteleen seuraajan Theofrastoksen oppilas. Hän kirjoitti laajasti historiasta, politiikasta ja retoriikasta sekä kirjallisuuskritiikkiä varsinkin runoudesta. Hän kokosi myös Aisopoksen tarinoita.
Vuodesta 317 eaa. vuoteen 307 eaa. hän toimi Kassandroksen sijaisena Ateenan yksinvaltiaana. Hän sai aseman hyvien puhujanlahjojensa ansiosta. Kun makedonialainen Demetrios I valtasi Ateenan, Demetrios Faleronilainen syrjäytettiin, ja hän pakeni Egyptiin. Egyptissä hän tapasi Ptolemaios I:n, ja toimi Aleksandrian kirjaston varsinaisena suunnittelijana. Hän joutui toisen kerran maanpakoon Ptolemaios II Filadelfoksen noustua valtaan. Hän kuoli pian tämän jälkeen.
Herakleides Pontoslainen

Herakleides Pontoslainen (, ; n. 387–312 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. 
Elämä.
Herakleides oli kotoisin Herakleia Pontikesta, nykyisen Turkin Ereğlistä. Hänen ylhäinen ja varakas isänsä lähetti hänet Ateenaan opiskelemaan Platonin Akatemiaan sen perustajan Platonin ja tämän seuraajan Speusippoksen alaisuuteen. Hän oli kuitenkin myös Aristoteleen oppilaana. 
"Sudan" mukaan Platon jätti koulunsa ja oppilaansa Herakleideen johtoon toisen ja kolmannen Sisilian-matkansa ajaksi. Speusippos oli määrännyt Ksenokrateen Akatemian johtoon kuolemansa jälkeen, mutta äänestyksessä Ksenokrates voitti Herakleideen ja Menedemoksen vain hiuksenhienosti.
Diogenes Laertios, joka on Herakleideen elämäkertatietojen päälähde, katsoo Herakleideen ennen kaikkea peripateettisen koulukunnan edustajaksi. Taustansa vuoksi hänet voidaan kuitenkin laskea myös akatemialaiseksi. Akatemian ja Aristoteleen lisäksi hän sai vaikutteita myös pythagoralaisilta. Näiden vaikutteiden seurauksena hänen filosofiansa sisälsi mystisiä piirteitä ja opin sielunvaelluksesta.
Herakleideen nimestä tehtiin usein sanaleikkejä, joissa häntä kutsuttiin Herakliden "Pompikokseksi". Tämä saattaa viitata turhamaisuuteen ja mahtipontisuuteen, ja siksi hän olisi ollut pilkanteon kohde. Hän vaikuttaa kuitenkin olleen monipuolinen ja tuottelias filosofinen kirjailija.
Filosofia.
Herakleides kirjoitti etiikasta, matematiikasta, fysiikasta, historiasta, grammatiikasta, retoriikasta, runoudesta ja musiikista. Osan teoksistaan hän kirjoitti komedian tyylilajissa, osa oli puolestaan tragedioita. Hän kirjoitti myös dialogeja.
Herakleides harrasti myös tähtitiedettä. Hän selitti ensimmäisenä Auringon ja planeettojen liikkeet sillä, että maapallo pyörii akselinsa ympäri kerran vuorokaudessa. Hänen merkittävin yksittäinen havaintonsa on huomio, että Venus ja Merkurius kiertävät auringon ympäri. Jotkut ovat katsoneet tämän vuoksi, että hän olisi kannattanut aurinkokeskistä maailmankuvaa jo ennen Aristarkhos Samoslaista ja Nikolai Kopernikusta. Nykyisin katsotaan kuitenkin, että hänen mallinsa oli oleellisilta osiltaan maakeskinen sekamalli, jossa Merkurius ja Venus kiersivät kyllä aurinkoa, mutta aurinko puolestaan maata kuun tavoin. Myöhemmin tämän teorian herätti uudelleen henkiin Tyko Brahe.
Historiantutkimuksen kannalta erityisen mielenkiintoinen on hänen lausuntonsa, jonka mukaan Rooma oli 300-luvulla eaa. kreikkalainen kaupunki.
Lentoasema

Lentoasema (arkikielessä lentokenttä tai kenttä) on säännöllistä lentoliikennettä varten rakennettu alue, jota käytetään ilma-alusten lentoonlähtöön ja laskuun. Virallisen määritelmän mukaan lentoasema on lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty.
Lentoasemia on olemassa matkustaja- ja rahtiliikennettä, siviili-ilmailua ja sotilaskäyttöä varten. Lentoasemat jaetaan alueellisiin ja kansainvälisiin sen mukaan, tapahtuuko kentältä valtioiden välisiä lentoja. Lentoaseman on myös täytettävä useita kriteerejä muun muassa lennonjohdosta ja kiitoteiden pituuksista saavuttaakseen kansainvälisen lentoaseman statuksen.
Lentoasema koostuu useasta eri osa-alueesta. Osa-alueet riippuvat lentokentän käyttötarkoituksesta. Pelkkään sotilaskäyttöön tarkoitetulla lentoasemalla ei esimerkiksi ole matkustajaterminaalia.
Lentoaseman alueet.
Lentokenttäalue.
Lentokenttäalue on lentoaseman keskeisin alue, johon kuuluvat lentokoneiden lentoonlähtöön ja laskuun käyttämät kiitotiet, rullaustiet, asematasot sekä maasto ja rakennukset tai rakennusten osat, joihin yleisöllä ei ole vapaata pääsyä. Hieman epätarkemmin ilmaistuna lentokenttä tarkoittaa turva-aidan sisäpuolella olevaa aluetta.
Liikennealue.
Liikennealue (lentoliikennealue) on lentoaseman osa, jota ilma-alukset käyttävät lentoonlähtöön, laskuun ja rullaukseen. Asemataso ei kuulu liikennealueeseen.
Matkustajaterminaali.
Matkustajaterminaali on näkyvä osa lentoasemaa, sen lähtöaulassa tehdään lähtöselvitys, turvatarkastus, rajatarkastus ja sieltä aulakuormaajat siirtävät matkatavarat lentokoneen ruumaan. Muita terminaalin osia ovat tuloaulat, matkatavaroiden luovutusalueet, VIP-huoneet ja yleiset tilat. Porttialueelle pääsevät vain matkustajat lentokoneeseen siirtymistä tai koneesta poistumista varten.
Matkustajaterminaalin yhteydessä on usein kauppoja (esimerkiksi tax-free), ravintoloita, kahviloita ja muita palveluja.
Liikelentoterminaali.
Liikelentoterminaalissa palvellaan matkustajia, jotka käyttävät liikelentoyhtiöiden, ilmavoimien tai valtion ilma-aluksia, yksityis- tai yleisilmailukoneita tai ambulanssilentoja.
Rahtiterminaali.
Rahtiterminaalissa tapahtuu lentokoneiden kuljettaman rahtitavaran ja postin vastaanotto, käsittely ja luovutus.
Maaliikennealue.
Maaliikennealue käsittää lentoasema-alueen tiet, pysäköintialueet, linja-autopysäkit, taksiasemat ja huoltoväylät.
Muut alueet.
Lentoasemalla on myös tiloja lentokoneiden huoltoa varten, pelastusasema, lennonjohtotorni, usein myös hotelli sekä tiloja monenlaista muuta tarvittavaa palvelua varten.
Suurimmat lentoasemat.
Vuoden 2016 ACI:n lopulliset koko vuoden tilastot ovat seuraavat
HammerFall

HammerFall on vuonna 1993 perustettu ruotsalainen metalliyhtye. Yhtyeen johtohahmo ja perustajajäsen on kitaristi Oscar Dronjak.
Dronjak ja Jesper Strömblad perustivat HammerFallin Niklas Sundinin sekä Mikael Stannen kanssa vuonna 1993. Yhtye teki levytyssopimuksen neljästä levystä saksalaisen levy-yhtiön Nuclear Blastin kanssa vuonna 1997. Debyyttilevy "Glory to the Brave" julkaistiin saman vuoden lopulla.
Alfredo de la Fé

Alfredo de la Fé (s. 6. helmikuuta 1954 Havanna) on kuubalainen salsa-viulisti. Hän on soittanut muun muassa Santanassa ja Tipica 73:ssa.
De la Fé aloitti viulun soittamisen seitsemän vuoden iässä. 9-vuotiaana hän pääsi opiskelemaan Varsovaan. Vuonna 1976 Alfredo de la Fé muutti San Franciscoon ja sieltä vuonna 1977 New Yorkiin. Hänellä on ollut sooloura 1970-luvun lopulta lähtien. De la Fén uusin sooloalbumi on vuonna 2000 julkaistu "Latitudes".
Amr Diab

Amr Diab (, koko nimeltään Amr Abdel Basset Abdel Aziz Diab, s. 11. lokakuuta 1961 Port Said, Egypti) on ollut yksi arabimaailman menestyneimmistä laulajista 1990-luvulta alkaen. 
Amr Diab syntyi taiteelliseen perheeseen. Hänen isänsä Abdul Basset Diab työskenteli Suezin kanavalla laivanrakennuksessa. Hän oli tunnettu taitavasta lauluäänestään ja rohkaisi nuorta Amr Diabiakin laulamaan. Kun Amr Diab oli vain 6-vuotias, hänen isänsä vei hänet heinäkuun 23. päivän festivaaleille Port Saidiin, jossa he vierailivat paikallisella radioasemalla. Tuolloin Amr Diab esiintyi ensimmäisen kerran Egyptin radiossa laulaen maan kansallislaulun Bilady, Bilady, Bilady. Port Saidin kuvernööri palkitsi hänet suorituksesta kitaralla.
Amr Diab opiskeli musiikkia Kairon taideakatemiassa ja valmistui sieltä vuonna 1986. Jo ennen valmistumistaan hän julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä "Ya Tareeq" vuonna 1983. Se toi hänelle välittömän menestyksen. Siitä lähtien Amr Diab on ollut jatkuvasti myyntitilastojen kärjessä albumeillaan, jotka ovat tehneet hänestä Egyptin ja arabimaailman supertähden. Arabimaailman lisäksi Diab on esiintynyt Australiassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Levyjen ja konserttien lisäksi Diab on esiintynyt useissa elokuvissa, mukaan lukien Tarek Al Telmasanin ohjaaman elokuvan "Deah We La'ab", joka avasi Egyptin elokuvafestivaalit vuonna 1993. Elokuvassa Diabin vastanäyttelijänä oli Omar Sharif. Khairi Bisharan ohjaamassa elokuvassa "Ice Cream fi Gleem" Diab esitti puolestaan pääosan roolin.
Diab on kuuluisa ns. uudesta musiikkityylistään, jonka Lähi-idän ja Välimeren asukkaat tuntevat "Välimeren musiikkina". Siinä yhdistetään sekä länsimaisia että Lähi-idän ja Egyptin musiikkirytmejä.
Altain aluepiiri

Altain aluepiiri () on hallinnollinen alue Venäjän federaatiossa, Etelä-Siperiassa Ob-joen latvoilla. Sen naapureina ovat pohjoisessa Novosibirskin alue, koillisessa Kemerovon alue ja idässä Altain tasavalta sekä etelässä ja lounaassa Kazakstan. Alueen vesistöistä mainittakoon Objoki ja Teletskojejärvi.
Historia.
Altain aluepiiri perustettiin 1937. Vuoristo-Altain autonominen alue kuului Altain aluepiiriin vuoteen 1992 asti, jolloin siitä tuli Altain tasavalta.
Talous.
Teollisuudenaloista tärkeimmät ovat koneenrakennus-, metallinjalostus-, kemian-, petrokemian-, kaivos- ja elintarviketeollisuus sekä sähköenergian tuotanto. Kaivosteollisuus tuottaa erilaisia malmeja, kultaa, elohopeaa, tavallista ja glaubersuolaa. Alueella viljellään leipäviljaa, sokerijuurikasta, auringonkukkia, pellavaa, rehuviljaa, perunaa ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta, turkistarhausta, turkismetsästystä ja mehiläistenhoitoa.
Väestö.
Suurin osa asukkaista on venäläisiä, joita on 93 % alueen väestöstä. Merkittäviä vähemmistöjä ovat saksalaiset (3 %) ja ukrainalaiset (2 %).
Suurin kaupunki on pääkaupunki Barnaul (586 200 as.). Muita suuria kaupunkeja ovat Bijsk (225 300 as.) ja Rubtsovsk (165 100 as.).
Hallinto.
Hallinnollisesti Altain aluepiiri jakaantuu 59 piiriin ja 11 kaupunkialueeseen. Aluepiiriä johtaa "Hallinnon päämies" ja paikallishallinnollinen toimielin on nimeltään Lakiasäätävä kokous.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Ananda Shankar

Ananda Shankar (11. joulukuuta 1942 – 26. maaliskuuta 1999) oli intialainen muusikko. Hänen musiikkinsa oli sekoitus perinteistä intialaista musiikkia ja länsimaista populaarimusiikkia. Hän oli Ravi Shankarin veljenpoika.
Shankarista tuli kansainvälisesti tunnettu 1970-luvulla. Hänen esikoisalbuminsa "Ananda Shankar" (1970) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Hänen kappaleensa ”Dancing Drums” esiintyy "LittleBigPlanet"-pelin Intia-aiheisessa kentässä.
Sitar

Sitar on intialainen luuttu, jota käytetään erityisesti pohjoisintialaisessa taidemusiikissa Pohjois-Intiassa, Pakistanissa ja Bangladeshissa.
Sitar on yleensä noin 1,2 metriä pitkä. Siinä on päärynän muotoinen kaikukoppa ja pitkä, ontto puinen kaula.
Soittaja pitää sitaria sylissään 45 asteen kulmassa. Hän näppäilee kieliä plektralla, joka on kiinni oikeassa etusormessa. Vasemmalla kädellään soittaja painelee kieliä tai vetelee niitä sivuille.
Historia.
Sitarin kehitti 1200-luvulla Amir Khusrau. Sana "sitar" tulee persiankielisestä sanasta "sehtar", ’kolmikielinen’. Sitar sai nykyisen muotonsa 1700-luvulla. Nykyisin sitarin kaksi koulukuntaa Intiassa ovat Ravi Shankarin ja Vilayat Khanin koulukunnat.
Jotkut länsimaiset rockmuusikot, kuten The Beatlesin kitaristi George Harrison, kiinnostuivat sitarista 1960-luvulla ja käyttivät sitä levytyksissään. Jotkut jäljittelivät sitarin ääntä sähkökitarallaan.
Kansainvälisesti tunnetuin sitarin soittaja lienee Ravi Shankar. Rockmusiikissa kuuluisia sitarin soittajia ovat Harrisonin ohella esimerkiksi Justin Hawkins (The Darkness) ja Brian Jones (The Rolling Stones). Sitaria kuullaan silloin tällöin myös länsimaisessa klassisessa musiikissa; muun muassa Ravi Shankarin tuotantoon kuuluu soittimella kaksi konserttoa.
Rakenne.
Sitarin runko ja kaula valmistetaan perinteisesti tiikkipuusta. Sitarin yksi tai kaksi kaikukoppaa valmistetaan kuivatusta kurpitsasta.
Sitarissa on kuusi tai seitsemän soitettavaa kieltä. Niistä kahdella soitetaan säestystä ja lopuilla soitetaan melodiaa. Soittimen kaulan sisässä kulkee lisäksi 9–13 "taraf"-resonanssikieltä, jotka tuottavat soittimeen sen erityisen äänenvärin. Sitarissa on myös hieman pyöreäksi hiottu talla, joka saa soitetun sävelen yläsävelet soimaan. Lisäksi soittimessa on noin 20 messingistä valmistettua nauhaa, joilla soitin viritetään kulloinkin soitettavana olevan ragan eli eräänlaisen sävelasteikon mukaan.
Viritys.
Sitarin viritys riippuu pitkälti soittajan koulukunnasta ja musiikkityylistä. Yleensä sitarin matalin kieli on viritetty suuren oktaavialan C:hen, C#:iin tai D:hen ja korkein kieli ylä-c:hen.
Dark Funeral

Dark Funeral on ruotsalainen black metal -yhtye, joka tunnetaan äärimmäisen aggressiivisesta ja nopeasta musiikistaan. Dark Funeralin sanoituksissa käsitellään useasti Saatanaa ja Antikristusta.
Historia.
Dark Funeralin perustivat kitaristit Lord Ahriman ja Blackmoon vuonna 1993. Yhtyeeseen liittyivät Draugen (rummut) ja Themgoroth (laulu ja basso), jolloin yhtye alkoi harjoitella ja kirjoittaa kappaleita. Tammikuussa 1994 Dark Funeral siirtyi Dan Swanön omistamaan Uni-Sound-studioon äänittämään ensimmäistä demoaan "Dark Funeral". Äänityksien jälkeen Draugen päätti kuitenkin jättää yhtyeen, ja hänen tilalleen tuli Equimanthorn. 4. maaliskuuta Dark Funeralin demo julkaistiin, ja yhtye soitti ensimmäisen konserttinsa pubissa Norjassa. Samana vuonna Dark Funeral allekirjoitti levytyssopimuksen No Fashion Records -levy-yhtiön kanssa. Yhtye alkoi kirjoittaa materiaalia esikoisalbumia varten.
Vuonna 1995 Dark Funeral äänitti Uni-Sound-studiossa esikoisalbuminsa "The Secrets of the Black Arts". Yhtye ei ollut kuitenkaan tyytyväinen äänityksen tulokseen ja hylkäsi koko äänitetyn albumin. Myöhemmin Dark Funeral äänitti levyn uudestaan Abyss-studiolla Peter Tägtgrenin avustuksella. Kun albumi oli vihdoin äänitetty, laulaja Themgoroth erosi yhtyeestä, ja hänen tilalleen tuli Caligula. Levyn nimikappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Esikoisalbumin julkaisuvuonna 1996 Dark Funeral lähti ensimmäiselle kiertueellensa Necromassin kanssa. Esiintymisiä jatkui vuoteen 1997 asti Yhdysvalloissa, mutta syyskuussa yhtye siirtyi studioon äänittämään toisen albuminsa "Vobiscum Satanas". Seuraavat vuodet kuluivat suurimmaksi osaksi konsertoiden. Lisäksi kokoonpano muuttui usein. Vuonna 2000 Dark Funeralilta ilmestyi "Teach Children to Worship Satan" -niminenEP, joka sisälsi uuden kappaleen ”An Apprentice of Satan” ja covereita Mayhemin, Slayerin, Sodomin ja King Diamondin kappaleista. Yhtye kuvasi myös videon ”An Apprentice of Satan” -kappaleeseen.
Kolmas albumi "Diabolis Interium" äänitettiin jälleen Abyss-studiolla, ja se ilmestyi vuonna 2001. Albumi oli Dark Funeralin tähän asti menestyksekkäin albumi, ja julkaisun jälkeen alkoivat perinteiset kiertueet; ensin Euroopassa, sitten Yhdysvalloissa ja ensi kertaa Japanissa, Taiwanissa ja Singaporessa. Pitkien kiertueiden ja levy-yhtiön vaihdoksien jälkeen yhtye äänitti uuden albumin "Attera Totus Sanctus", joka julkaistiin 24. lokakuuta 2005 Euroopassa.
Dark Funeralin viides studioalbumi "Angelus Exuro pro Eternus" julkaistiin vuonna 2009, josta tuli yhteen viimeinen albumi pitkäaikaisimman laulajansa Emperor Magus Caligulan kanssa. Caligula ilmoitti viimeisen esiintymisensä yhtyeessä olevan Summer Breeze -festivaaleilla vuoden 2010 elokuussa Saksassa. Uudeksi laulajaksi valittiin tämän jälkeen Nachtgarm, joka kuitenkin erosi yhtyeestä jo vuoden 2012 lopulla. Emperor Magus Caligula liittyi Dark Funeralin riveihin vielä yhtyeen 20-vuotisjuhlavuoden keikoilla vuonna 2013. 
Vuonna 2014 yhtyeen laulajan paikan otti Heljarmadr ja basistina aloitti Natt. Uusin albumi "Where Shadows Forever Reign" julkaistiin kesäkuun alussa 2016.
Elendil

Elendil on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa "Taru sormusten herrasta". Hänet tunnettiin nimillä Elendil Pitkä tai Elendil Kaunis, ja hän oli Isildurin ja Anárionin isä, viimeinen Andúniën ruhtinas, ja ensimmäinen Gondorin ja Arnorin Korkea Kuningas.
Elendil syntyi vuonna 3119 T.A. Númenorissa, hän oli Andúniën ruhtinas Amandilin poika ja ”Uskollisten” (niiden jotka pysyivät valarille uskollisina) johtaja. Uskollisilla oli luja ystävyys haltioiden kanssa, ja he vastustivat Númenorin kuningas Ar-Pharazônia ja kuninkaan neuvonantajaa Sauronia. Elendilin nimi tarkoittaa Haltian-ystävää tai quenyaksi Tähtien-rakastaja.
Elendil, hänen poikansa Isildur ja Anárion sekä heidän tukijansa pakenivat Keski-Maahan, kun Númenor upposi. He purjehtivat Keski-Maahan seitsemällä laivalla ja perustivat Gondorin ja Arnorin 3320 T.A. Mukanaan he veivät seitsemän palantíria, ”Näkykiveä”, jotka he olivat saaneet Tol Eressëan haltioilta, ja myös Númenorin valkoisen puun, Nimlothin, siemenen. 
Kun Elendil rantautui Keski-Maan rantaan, hän julisti quenyaksi: "Et Eärello Endorenna utúlien. Sinome maruvan ar Hildinyar tenn' Ambar-metta," mikä tarkoittaa "Olen tullut Suurelta Mereltä Keski-Maahan. Tässä paikassa minä asun ja minun jälkeläiseni kunnes maailma loppuu." Hänen perijänsä ja 39-vuotias pojanpoikansa Aragorn sanoi nämä samat sanat, kun hänet kruunattiin Yhdistyneiden Valtakuntien kuninkaaksi Kolmannella ajalla.
Elendil asui Arnorissa, minne hän perusti Annúminaksen kaupungin. Hänen poikansa Anárion perusti Minas Anorin kaupungin ja Isildur perusti Minas Ithilin. Anduinin molemmille puolille tehtiin Osgiliath. Näihin kolmeen kaupunkiin sijoitettiin jokaiseen palantír, jonka avulla he pitivät yhteyttä.
Kun Sauron palasi, hän perusti Mordoriin, Gondorin viereen, linnoituksen, Barad-dûrin. Hän hyökkäsi 3428 Minas Ithiliin, ja valtasi sen. Isildur pakeni pohjoiseen isänsä luo, jättäen Anárionin vastuuseen Gondorista. Vuonna 3434 Toista Aikaa Elendil, Isildur, ja Korkea Kuningas Gil-galad saapuvat armeijoineen, ja perustivat Haltiain ja Ihmisten Viimeisen Liiton. Barad-dûrin pitkän piirityksen lopussa, vuonna 3441, Sauron tulee ulos tornistaan taisteluun. Gil-galad ja Elendil kuolevat taistellen, ja Elendilin miekka, Narsil, katkeaa hänen allaan. Isildur käytti katkennutta miekkaa, ja leikkasi Valtasormuksen Sauronin kädestä.
Elendil tunnettiin suurena soturina ja viisaana kuninkaana, ja myös sankarillisena hahmona Dúnedainin historiassa. Isildur rakensi hänelle salaisen haudan Halifirielin roviokukkulalle. Aragorn käytti sotahuutonaan nimeä "Elendil".
Asha Bhosle

Asha Bhosle (s. 8. syyskuuta 1933 Sangli, Brittiläinen Intia) on intialainen laulaja. Hän on yksi alueen tunnetuimmista muusikoista ja on laulanut sekä kansan- että populaarimusiikkia muun muassa sadoissa playback-lauluissa Bollywood-elokuvissa. Hän on yksi maailman eniten levyttäneistä artisteista: Bhoslen oman toteamuksen ja useiden lähteiden mukaan hän on levyttänyt yli 12 000 kappaletta. Bhosle on laulanut yli 950 elokuvassa. Bhosle on toisen tunnetun intialaislaulajan Lata Mangeshkarin sisko.
Bhosle syntyi Goarin kylässä Sanglin alueella nykyisessä Maharashtran osavaltiossa musikaaliseen marathiperheeseen. Bhoslen ollessa yhdeksänvuotias hänen näyttelijäisänsä Deenanath Mangeshkar kuoli, ja perhe muutti Bombayhin. Bhosle aloitti uransa laulamalla elokuvassa "Majha Bal" vuonna 1943. Hän lauloi useissa B-luokan elokuvissa 1950-luvulla, ja hän saavutti suosiota muun muassa lauluilla elokuvissa "C.I.D." (1956) ja "Naya Daur" (1957). Muita hänen uransa kohokohtia ovat olleet esimerkiksi elokuvat "Teesri Manzil" (1966), "Umrao Jaan" (1981) ja "Rangeela" (1995).
Intian valtio on palkinnut hänet Dadasaheb Phalke Award -palkinnolla vuonna 2000 ja Padma Vibhushan -palkinnolla vuonna 2008.
Yksityiselämä.
Bhosle meni naimisiin perheensä toiveiden vastaisesti 16-vuotiaana 31-vuotiaan Ganpatrao Bhoslen kanssa vuonna 1949. Asha muutti pois miehensä kodista kolmen lapsensa kanssa vuonna 1960. Toinen avioliitto oli säveltäjä Rahul Dev Burmanin kanssa vuodesta 1980 tämän kuolemaan vuonna 1994 asti. Bhosle menetti tyttärensä, Varshan, itsemurhalle vuonna 2012 ja vanhemman poikansa, Hemantin, syöpätaistelulle vuonna 2015.
Termohaliinikierto

Termohaliinikierto (termohaliinivirtaus, valtamerien lämpösuolavesikierto) on meriveden tiheyseroista johtuva veden kierto merissä syvävesien ja pintavesien välillä. Nimitys tulee sanoista "thermo": lämpötila ja "haline": suola. Veden tiheyserot johtuvat tavallisimmin sen lämpötilaeroista ja suolapitoisuuksien eroista: viileä ja suolainen vesi on raskaampaa kuin lämmin ja vähäsuolainen.
Valtamerissä on yleensä lämmintä, suolaista vettä lähellä pintaa ja sen alla kylmempää ja vähäsuolaisempaa vettä. Nämä eivät normaalisti sekoitu keskenään. On kuitenkin alueita, joissa suhteellisen viileän pintaveden suolapitoisuus kasvaa, kun siitä poistuu suolatonta vettä haihtumisen tai merijään muodostumisen takia. Tällaisilla seuduilla, jotka ovat lähellä maapallon napa-alueita, pintavedestä voi tulla niin tiheää että se valuu pohjaan. Pohjaan tunkeutuva vesi saa aikaan vaakasuuntaisen virtauksen joka jatkuu, kunnes saavuttaa alueita, joissa se pääsee kumpuamaan pintaan. Aiemmin ajateltiin että nousualueet sijaitsevat lähellä päiväntasaajaa Tyynessämeressä ja Intian valtameressä. Havainnot eivät kuitenkaan tue tätä käsitystä. Nykyisin ajatellaan että nousua tapahtuu vähitellen laajoilla alueilla, luultavasti pääosin Etelämannerta kiertävän merivirran yhteydessä mahdollisesti tuulen aiheuttamien virtausten tukemana.
Termohaliinikierto on hidas kiertoliike, jota on vaikea erottaa valtamerten yleisestä kiertoliikkeestä. Siksi sen mittaaminen tai tarkka mallintaminen on vaikeaa. Laskeva liike on helpompi havaita, Pohjois-Atlantilla ja Etelämerellä näkyy miten kylmä vesi painuu lämpimämmän veden seassa syvyyksiin. Nousuliikkeen piirteitä on vaikeampi havaita, ja suuri osa termohaliinikiertoon liittyvästä epävarmuudesta tulee siitä, että ei tarkkaan tiedetä, missä vesi nousee ylöspäin ja miten se palaa laskualueille.
Termohaliinikierto on tärkeä ilmaston kannalta koska se tuo lämpöenergiaa tropiikista napa-alueille. On arvioitu että sen osuus on noin neljäsosa koko ilmakehän ja valtamerten yhteenlasketusta lämmönsiirrosta. Nousualueet ovat tärkeitä merten eliöstölle, koska niillä nousee ravinteita pintavesiin. Ilmaston lämpenemisen ja siihen liittyvien makean veden tasapainon muutosten ajatellaan muuttavan termohaliinikiertoa.
Andronikos Rhodoslainen

Andronikos Rhodoslainen (, ; n. 70 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Lykeionin koulun kymmenes johtaja Aristoteleen jälkeen.
Andronikoksen päätöihin lukeutuu Aristoteleen ja Theofrastoksen kirjoitusten kokoaminen ja järjestäminen siitä materiaalista, jonka Tyrannion toimitti hänelle. Hän toimitti ja julkaisi kootut laitokset Aristoteleen teoksista vuosina 40–20 eaa. Näin muodostui nykyisin tunnettu ns. "Corpus Aristotelicum". Ennen Andronikoksen aikaa Aristoteleen tuotannosta tunnettiin vain dialogit (katso: Aristoteleen dialogit), hänen lukuisat tutkielmansa sen sijaan olivat kateissa. Antiikin ajan jälkeen tilanne on ollut toisin päin, nykyään Aristoteleelta tunnetaan ainoastaan tutkielmia.
Andronikokselta on peräisin muun muassa Aristoteleen kirjojen nykyisin tunnettu järjestys, jossa logiikan kirjat ovat ensin, sen jälkeen seuraavat fysiikka, metafysiikka, ja käytännölliset tieteet kuten etiikka ja politiikka, ja luovat tieteet, kuten poetiikka.
Edeltäjiensä teosten kokoamisen lisäksi hän kirjoitti parafraaseja eli mukaelmia näistä teoksista, sekä kommentaarioita niistä. Hän kommentoi muun muassa Aristoteleen teosta "Kategoriat". Näitä kirjoituksia ei ole säilynyt. Hänen nimiinsä on usein virheellisesti laitettu kaksi tutkielmaa, "Tunteista" sekä kommentaario Aristoteleen etiikan teoksiin. Todellisuudessa ne ovat peräisin joko Konstantinos Palaiokappalta 1500-luvulta tai tessalonikalaiselta Johannes Kallistokselta.
Molez

Molez on suomalaisen "Fractile Gamesin" kehittämä sivultapäin kuvattu "Worms"-henkinen ammuskelupeli, joka julkaistiin sharewarena MS-Dosille vuonna 1997. Vuonna 1999 peli julkaistiin freewarena.
"Molezissa" pelaajat ovat myyriä, jotka ammuskelevat toisiaan ruudun kokoisella alueella, joka koostuu tuhoutuvasta maa-aineksesta ja sinne tänne ripotelluista kivistä. Aseina myyrillä on muun muassa lapioita ja kranaatinheittimiä. Peliä voi pelata kahdesta neljään pelaajaa yhdellä koneella.
"Molez" voitti Mikrobitin "Vuoden 1998 parhaat shareware-pelit" -äänestyksen. Vuonna 1998 Joosa Riekkinen ohjelmoi "Lieron", josta tuli "Molezia" suositumpi.
Kentauri

Kentauri (latinaksi "Centaurus", genetiivi "Centauri") on kirkas ja laaja eteläisen taivaan tähdistö. Se sijaitsee Vesikäärmeen hännän alla, Suden ja Purjeen välissä, ja ympäröi kolmelta suunnalta Etelän ristiä. Tähdistön eteläosan halki kulkee Linnunrata, ja siinä sijaitsee muun muassa kirkas Auringon naapuritähti Rigil Kentaurus sekä kirkkain pallomainen tähtijoukko Omega Centauri. Kentauri ei näy lainkaan Suomessa, sillä tähdistön pohjoisraja on deklinaatio −30, joka nousee eteläisimmässä Suomessa juuri horisontin tasolle.
Mytologia.
Kentaurin tähtikuvio esittää Kreikan mytologian Kheironia, kentauria, joka muista kaltaisistaan poiketen oli viisas ja hyväluonteinen. Muinaiset kreikkalaiset olivat mieltyneet hevoseen, eivätkä ilmeisesti voineet uskoa sen yhdistämisen ihmisen kanssa tuottavan kokonaan pahaa olentoa. Näin ollen kentauri on ainoa antiikin kuvitelluista hirviöistä, jolle on osoitettu myös hyviä ominaisuuksia. Taruissa kentaurit hyväksyttiin ihmisten seuraan, ja Peirithooksen ja Hippodameian häissä he olivat vieraiden joukossa. Juhlissa Eurytion, yksi kentaureista, juovuttuaan viinistä, yritti kuitenkin tehdä väkivaltaa morsiamelle. Muut kentaurit seurasivat hänen esimerkkiään ja syntyi hirvittävä tappelu, jossa useita heistä tapettiin.
Kaikki kentaurit eivät kuitenkaan olleet sellaisia kuin Peirithooksen töykeät vieraat. Kheiron sai opetusta Apollonilta ja Artemiilta, ja hänet tunnettiin taidoistaan ​​metsästyksen, lääketieteen, musiikin ja ennustamisen alalla. Monet kreikkalaisen mytologian arvostetuimmat sankarit, kuten Akhilleus, Asklepios, Herakles ja Iason, olivat hänen oppilaitansa. 
Kerran Herakles ampui Kheironia vahingossa myrkkynuolella, ja päästäkseen kivuistaan tämän oli luovuttava kuolemattomuudestaan. Zeus salli Kheironin kuolla ja sijoitti hänet tähtitaivaalle. Myös Jousimiehen tähdistön on usein nähty esittävän Kheironia, vaikkei hänen tunnusmerkkinsä ollutkaan jousi.
Joskus Kentauri on yhdistetty Nuolen tähdistöön, jonka se ampuu kohti Kotkaa. Kotka kidutti Prometheusta, jonka Kheiron pyrki pelastamaan. Kentauri näyttää jahtaavan Suden tähdistöä, joka kulkee sen edellä taivaan kiertyessä.
Kromatiini

Kromatiini on DNA:n ja siihen liittyneiden proteiinien kompleksi, josta eukaryoottien kromosomit muodostuvat. Vain noin 10 % kromatiinissa sijaitsevista geeneistä ovat aktiivisia. Kromosomit esiintyvät kromatiinina solujen kasvuvaiheessa eli interfaasissa, eikä eri kromosomeja voikaan vielä siinä vaiheessa erottaa. Tuolloin kromatiini esiintyy joko sileänä mattona tai karkeina jyväsinä. Vasta jakautumisvaiheen alettua kromatiini alkaa kehittyä erillisiksi kromosomeiksi. Kromatiini voidaan nähdä valomikroskoopilla, kun sitä on käsitelty emäksisillä väriaineilla (kreik. "khroma" tarkoittaa väriä). Tutkijat löysivät kromatiinin 1800-luvulla.
Kromatiinia on kahden tyyppistä: eukromatiinia ja heterokromatiinia. Eukromatiinissa DNA on huomattavasti löyhemmin pakattuna kuin kromosomeissa solunjakautumisen aikana. Eukromatiini viekin suurimman osan tuman tilavuudesta. Solun aktiiviset geenit sijaitsevat eukromatiinissa. Heterokromatiinin sisältämä DNA on puolestaan yhtä tiiviisti pakattu kuin kromosomeissa. Tavallisesti vain pieni osa solun kromatiinista on tyypiltään heterokromatiinia. Sellaisissa soluissa, joissa transkriptiota ei tapahdu, kaikki kromatiini on kuitenkin tiiviisti pakkautunutta. Esimerkiksi siittiöt ovat sellaisia soluja.
La Niña

La Niña on ilmastollinen ilmiö, jossa Tyynimeri viilenee useaksi kuukaudeksi Perun ja Ecuadorin länsipuolella Etelä-Amerikassa, mikä vaikuttaa etenkin Amerikan ja Tyynenmeren länsiosien säihin voimistavasti.
Esiintyminen.
La Niña on vaikutuksiltaan vastakkainen ilmiö El Niñolle, jonka mukaan se myös sai pikkutyttöä tarkoittavan nimensä. La Niña seuraa yleensä El Niñoa. Se on kuitenkin harvinaisempi, ja esimerkiksi vuosien 1975–2000 aikana La Niñoja oli vain puolet niin paljon kuin El Niñoja. La Niña esiintyy keskimäärin yhtenä vuotena neljästä, joskus vain joka kymmenes vuosi. La Niña kestää määritelmällisesti vähintään kuusi kuukautta, tyypillisesti 9–12 kuukautta, ja enimmillään kaksi vuotta.
Muodostuminen.
La Niñan aikana Etelä-Amerikan rannikkovedet trooppisella Tyynellämerellä viilenevät normaaliin verrattuna puolesta celsiusasteesta jopa kahdeksaan celsiusasteeseen. Ilmiötä voimistaa se, että voimistuneet pasaatituulet siirtävät Tyynenmeren lämpimiä pintavesiä kohti länttä, jolloin tilalle kumpuaa merenpohjasta viileää vettä. Itätuulen voimistuminen johtuu siitä, että ilmanpaine Etelä-Amerikan yllä kasvaa meren viilenemisen seurauksena, ja ilmanpaine läntisellä Tyynellämerellä pienenee.
La Niñan aikana nousevista ilmavirtauksista aiheutuvat hirmumyrskyt Etelä-Amerikan rannikolla siirtyvät Tyynenmeren keskelle ja länsilaidalle sekä heikkenevät meriveden viileyden vuoksi. Kun ne eivät enää ohjaa subtrooppista suihkuvirtausta sivuun, se pääsee kulkemaan vapaammin kuin El Niñon aikana. La Niñan aikana subtrooppinen suihkuvirtaus yltääkin pohjoisempaan Amerikan yllä kuin El Niñon aikana. Voimakkaimmillaan se on Kalliovuorten keskiosissa, jossa esiintyy silloin äärimmäisiä säitä. Suihkuvirtaus yltää myös Isoillejärville. Samalla polaarinen suihkuvirtaus väistyy pohjoisemmaksi Alaskan ja Pohjois-Kanadan ylle.
Vaikutus säihin.
La Niña ei muuta ilmastoja, vaan se voimistaa alueille tyypillisiä säitä. Se viilentää kylmiä talvia ja kuivattaa kuivia seutuja entisestään. La Niñan vaikutus näkyy voimakkaimmin talvella, kun se voimistaa kylmien ja lämpimien seutujen välisiä lämpötilaeroja. Amerikassa se viilentää Kanadaa ja Alaskaa, lämmittää ja kuivattaa Yhdysvaltojen eteläosia, lisää sateita Pohjois-Brasiliassa ja Etelä-Amerikan koillisrannikossa, sekä kuivattaa ja viilentää Perun ja Ecuadorin rannikkoa. Aasiassa se lisää sateita ja sykloneita Kaakkois-Aasiassa, Indonesiassa ja Pohjois-Australiassa, kuivattaa ja viilentää Mikronesiaa sekä Tyynenmeren keski- ja itäosia, sekä viilentää Japania. Afrikkaa se viilentää. Madagaskarille se tuo sateita mutta Keniaan ja Tansaniaan kuivuusjaksoja. Kesäisin La Niña viilentää Kaakkois-Aasiaa, Etelä-Amerikan länsirannikkoa, Karibianmerta ja Meksikonlahtea sekä Saharan eteläpuolista Afrikkaa, mutta lämmittää Indonesiaa, Malesiaa sekä Australian itäosia. Sateita se tuo Aasiaan sekä Karibianmerelle ja Meksikonlahdelle, mutta Etelä-Amerikkaa se kuivattaa.
La Niña lisää Atlantin hurrikaaneja. Euroopan säähän La Niña vaikuttaa vain vähäisesti etenkin kesäkuukausina.
Mayne Reid

Thomas Mayne Reid (4. huhtikuuta 1818 – 22. lokakuuta 1883) oli irlantilaissyntyinen romaanikirjailija. Hän on tunnettu seikkailukirjoistaan, joista monet sijoittuvat Yhdysvaltoihin ja Meksikoon.
Henkilöhistoria.
Mayne Reid syntyi Pohjois-Irlannissa papin poikana mutta lähti 20-vuotiaana Yhdysvaltoihin onnea etsimään. Hän matkusteli Yhdysvaltojen eteläosissa ja Pohjois-Meksikossa käyden mm. kauppaa intiaanien kanssa. Reid aloitti kirjallisen uransa Pennsylvaniassa vuonna 1842 kirjoittamalla sanomalehteen runoja. Hän muutti pian Philadelphiaan, jossa hän julkaisi lisää runoja lehdissä ja ystävystyi Edgar Allan Poen kanssa.
Vuonna 1846 Meksikon sodan puhjetessa Reid pestautui Yhdysvaltojen armeijaan ja osallistui useisiin taisteluihin. Hän toimi samalla newyorkilaisen sanomalehden kirjeenvaihtajana. Luutnanttina aloittanut Reid saavutti sodan aikana kapteenin arvon, jota hän käytti loppuelämänsä ajan arvonimenään.
Reidin ensimmäinen romaani "War Life" (myöhemmin nimellä "The Rifle Rangers", suom. "Rajavartiosto") syntyi sodan jälkeen Meksikossa saaduista kokemuksista ja ilmestyi Ohiossa 1849. Seuraavan romaaninsa "The Scalp Hunters" (suom. "Päänahan metsästäjät") Reid kirjoitti palattuaan kotimaahansa, ja sitä seurasi pitkä seikkailuromaanisarja, jolla Reid saavutti suurta suosiota, erityisesti poikien keskuudessa.
Vuonna 1854 Reid meni naimisiin yli puolet itseään nuoremman englantilaisen Elizabeth Hyden kanssa. Pariskunnalle ei syntynyt lapsia, mutta avioliitto kesti Reidin kuolemaan asti. Vaikka Reid ansaitsi kirjoillaan hyvin ja hänen kirjojaan käännettiin lukuisille kielille, hän tuhlasi surutta ja teki konkurssin vuonna 1866.
Elämänsä loppupuolen Reid vietti Englannissa asuttuaan ensin muutaman vuoden Yhdysvalloissa, jossa sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden vuonna 1868. Hän jatkoi kirjoittamista, vaikka sairaus vaivasi häntä. Lopulta sairaus vei Reidin hautaan vuonna 1883. Hänet haudattiin Lontooseen.
Edo

Edo (, ’estuaari’) on Japanin pääkaupungin Tokion entinen nimi.
Edo alkoi kukoistaa sen jälkeen, kun Tokugawa Ieyasu perusti Tokugawa-shōgunaatin alueelle vuonna 1603. Japanilaisen politiikan ja kulttuurin keskuksena Edo kasvoi valtavaksi kaupungiksi, ja sen väkiluku ylitti miljoonan 1700-luvun puoliväliin mennessä. Tänä aikakautena keisari asui Kiotossa, joka oli maan entinen pääkaupunki. Kaupungin kukoistuksen aikakausi eli niin kutsuttu Edo-kausi kesti melkein 260 vuotta, kunnes vuonna 1868 tapahtui Meiji-restauraatio, minkä seurauksena Tokugawa-shōgunaatti lakkasi olemasta ja keisarinvalta palautettiin Japaniin.
Bangui

Bangui on Keski-Afrikan tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Ubangijoki erottaa Banguin kongolaisesta Zongosta. Banguin tärkeimmät vientituotteet ovat puuvilla, puu, kahvi ja sisal. Kaupungin teollisuuslaitokset valmistavat kankaita, elintarvikkeita, olutta ja saippuaa.
Maantiede ja ilmasto.
Bangui sijaitsee Keski-Afrikan tasavallan eteläosassa Ubangijoen pohjoisrannalla. Joki on Kongon sivujoki ja sen toisella puolen on Kongon demokraattinen tasavalta. Osa kaupungista on usein tulvien uhkaama. Vuoden 2009 tulvat jättivät 14 500 henkeä kodittomiksi.
Banguissa on trooppinen, kuuma ja kostea ilmasto: päivän ylin lämpötila on aina yli 30 paitsi heinä- ja elokuussa. Joulukuusta helmikuuhun on hiukan vähäsateisempi kausi.
Historiaa.
Arkeologisten tutkimusten mukaan asutus on paikalla ikivanhaa, se periytyy jo rautakaudelta. Esinelöytöjä on ajoitettu noin 900 vuotta ennen ajanlaskun alkua valmistetuiksi. Kaupunki perustettiin vuonna 1889. Ranskalaiset rakensivat kaupunkiin radioaseman vuonna 1932. Sitä kutsuttiin tuolloin Afrikan syrjäisimmäksi radioasemaksi. Kaupungin ensimmäinen pankki avattiin vuonna 1946.
Keski-Afrikan tasavalta itsenäistyi vuonna 1960 ja Banguista tuli sen pääkaupunki. Sen jälkeen kaupunki on ollut useiden poliittisten levottomuuksien ja taisteluiden näyttämönä. Vuosina 1960–1966 Keski-Afrikan tasavallan presidenttinä oli David Dacko. Hänen aikanaan Banguissa vallitsi timanttikaupan nousukausi. Se päättyi Jean-Bédel Bokassan vallankaappaukseen. 
Vuonna 2013 kaupungissa taistelivat hallituksen ja Séléka-kapinallisryhmittymän joukot.
Väestö ja elämänlaatu.
Väkiluku viimeisimmässä väestönlaskennassa vuonna 2003 oli noin 623 000. Vuonna 2021 väkiluvuksi arvioitiin noin 812 000.
Vuonna 2012 Bangui arvioitiin maailman neljänneksi vaarallisimmaksi kaupungiksi. Vuonna 2019 se oli toiseksi huonoin kaupunki asua, vain Bagdad arvioitiin huonommaksi.
Kaupungin terveydenhuolto on heikkotasoista. Maassa on yleisesti puutetta lääkkeistä. Kaupunki kärsii sähkökatkoista ja puhtaan veden puutteesta.
Yliopisto avattiin vuonna 1970. Siellä voi opiskella luonnontiedettä, oikeustiedettä, maataloustiedettä, taidetta, taloustiedettä ja kehitysmaantiedettä.
Liikenneyhteydet.
Banguissa sijaitsee kansainvälinen lentoasema. Sieltä on lauttayhteys Zongoon Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Kaupungista on myös tieyhteydet Kameruniin, Tšadiin ja maan pohjoisosaan.
Mando Diao

Mando Diao on garage rock -yhtye Borlängestä, Ruotsista. Yhtye perustettiin vuonna 1999 ja se esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti samana vuonna. 
Mando Diaon ensimmäinen albumi, "Bring 'Em In", ilmestyi Ruotsissa vuonna 2002. Vuonna 2004 se julkaistiin myös ulkomailla. Kolmas albumi "Ode to Ochrasy" oli monta viikkoa Ruotsin listan kärjessä. 
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Dance With Somebody", "Black Saturday", "God Knows", "Sheepdog" ja "Gloria".