Akashi-kaikyōn silta

Akashi-kaikyōn silta (, ’Akashinsalmen suursilta’) on maailman toiseksi pisin riippusilta. Se sijaitsee Japanissa Kōben kaupungin lähellä ja yhdistää Honshūn Shikokuun Awajin saaren kautta. Sillan koko pituus on 3 911,1 metriä ja sen keskijänteen pituus on 1 990,8 metriä. Sillan pylonien korkeus on 280 metriä. Silta rakennettiin vuosina 1988–1998 ja se suunniteltiin kestämään 8,5 richterin maanjäristykset ja jopa 286 km/h puhaltavat tuulet. Sillan lopullinen hinta oli 4,3 miljardia dollaria.
Ennen sillan valmistumista salmen poikki kulki lautta. Sillä kulkeminen oli kuitenkin vaarallista, sillä vilkkaalla laivareitillä saattoi tapahtua törmäyksiä. Alueen asukkaat vaativat lautan tilalle siltaa jo 1950-luvulla, mutta idea ei saanut kannatusta päättäjien keskuudessa. Vasta vuonna 1955 tapahtuneen 168 koululaisen hengen vaatineen lauttaturman jälkeen siltaa alettiin suunnitella. Tutkimuksissa huomattiin, että salmi oli oikea sillanrakentajan painajainen: vilkkaan laivaliikenteen ja myrskyjen lisäksi alueella esiintyi kovia maanjäristyksiä ja salmi oli yli 100 metrin syvyinen.
Kaksi miljoonaa työntekijää teki siltaa kymmenen vuoden aikana. Siihen käytettiin 181 000 tonnia terästä ja 1,4 miljoonaa kuutiometriä betonia.
Rakentaminen.
Sillan rakentaminen alkoi vuonna 1988. Sukellusrobotit tutkivat salmen pohjan ja paikat, joille pylonit tulisivat, tasoitettiin. Rakentajille tuli heti ongelmia perustusten kanssa, sillä mitään perinteistä rakennusmenetelmää ei voitu käyttää kovan merenkäynnin ja vilkkaan liikenteen takia. Japanilaiset keksivät ratkaisun: he päättivät tehdä perustuksille muotit maalla, upottaa ne sitten paikoilleen ja täyttää betonilla. Muotit valmistettiin teräksestä. Ne olivat lieriön muotoisia, 70 metriä korkeita ja 80 metriä leveitä.
Betoni tuotiin laivoilla ja joidenkin viikkojen kuluttua muotit olivat täynnä.
Kun perustukset olivat valmiit, aloitettiin pylonien pystytys. Ne valmistettiin teräsosista, jotka oli jo tehtaalla rakennettu valmiiksi. Yhdessä pylonissa oli 90 teräsosaa, joista jokainen painoi pienen kuorma-auton verran. Koko pylonia pitivät kasassa 700 000 pulttia. Osat täytyi kiinnittää tarkasti, sillä 25 millimetrin heitto mittauksista saattaisi saada pylonit epätasapainoon ja raskas liikenne saattaisi romauttaa koko sillan. Teräsrakenteensa ansiosta pyloneista tuli kestäviä ja joustavia. Lisäksi niiden sisään asennettiin vaimentimia, jotka estävät pylonia heilumasta liikaa.
Pylonien päältä vedettiin yli metrin paksuiset vaijerit, jotka kantaisivat sillan painon. Niitä ei kuitenkaan voinut sillan koon takia valmistaa tavallisesta teräksestä, sillä se ei kestäisi. Japanilaiset kehittivät aivan uudenlaisen metalliseoksen, josta tuli maailman vahvinta. Vaijeri koostuu 36 000 senttimetrin levyisestä pienemmästä vaijerista, jotka on punottu yhteen ja sitten peitetty muovilla, jotteivät ne ruostu. Lisäksi vaijereilla on oma ilmastointijärjestelmänsä.
Viimeinen vaihe ennen valmistumista oli ajoradan asentaminen. Metrin levyisistä päävaijereista vedettiin alaspäin vaijereita, jotka kannattaisivat ajorataa. Ajorata tuotiin paikalle uivilla nostureilla, ja se pultattiin kiinni vaijereihin. Ajorata täytyi suunnitella tarkasti, ettei se alkaisi heilua tuulen vaikutuksesta. Jos silta on huonosti suunniteltu, saattaa tuuli romauttaa sen, niin kuin kävi Tacoma Narrowsin ensimmäiselle sillalle Yhdysvalloissa.
Ongelmat.
Sillan rakentamisen yhteydessä ongelmia aiheuttivat sen kapea ja syvä sekä vilkkaasti liikennöity rakennuspaikka. Samoin osa sillan betonista täytyi valaa vedessä. Vuonna 1995 kesken rakennustöiden tapahtui myös maanjäristys, joka vaurioitti Kōben kaupunkia. Silta pysyi ehjänä, mutta maanjäristys siirsi sillan pyloneita metrin kauemmas toisistaan. Lisäksi sillan toinen pää oli liikkunut sivusuunnassa joitakin metrejä, joten sillasta tuli hieman vino.