tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
American curl

American curl on uusimpia kissarotuja, sillä se syntyi vuonna 1981 Kaliforniassa. Suomeen ensimmäinen curl tuotiin vuonna 2001. Rodulle on tyypillistä erikoisen näköiset korvat, jotka kiertyvät taakse poispäin kasvoista. American curlin pennut syntyvät suorakorvaisina, mutta niiden korvat alkavat kiertyä parin päivän ikäisinä. Vaikka korvat voivat myöhemmin taas suoristua, ne kiertyvät tavallisesti uudelleen ja pysyvät kiertyneinä suunnilleen neljän kuukauden iästä lähtien. Koska kippurakorvaisuus on dominoiva ominaisuus, silloin tällöin syntyy myös suorakorvaisia pentuja. Muilta ominaisuuksiltaan ne kuitenkin ovat curleja vastaavia.
Curlit voivat olla joko pitkä- tai lyhytkarvaisia, vaikka Kaliforniassa alkujaan kasvatetut kissat olivat pitkäkarvaisia. Kaikilla american curleilla on vartalon pituinen häntä, ja pitkäkarvaisten häntä on kuin paksu töyhtö. Curleilla hyväksytään kaikki mahdolliset värit ja kuviot. Niiden turkki on helppohoitoinen, pitkäkarvamuunnoksellakin on vain vähän pohjakarvaa ja turkki on hyvin silkkinen laadultaan. Myös silmien väri voi olla mikä tahansa, vain naamiomuunnoksilla vaaditaan siniset silmät. Kotona American curlin sanotaan olevan leikkisä, sopeutuva ja yhtä maltillinen kuin sen ulkomuotokin. Sen turkki tarvitsee vain suhteellisen kevyttä harjausta.
Aiheesta muualla.
Curleja on suomessa on vähän mutta amerikassa rotu on suosittu
Göteborgin tuomiokirkko

Göteborgin tuomiokirkko () on Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa sijaitsevan Göteborgin hiippakunnan tuomiokirkko.
Arkkitehti Carl Willhelm Carlbergin suunnittelema tuomiokirkko valmistui lopullisesti vuonna 1827, mutta se vihittiin käyttöön jo 21. toukokuuta vuonna 1815. Sen paikalla on sitä ennen sijainnut kaksi muuta kirkkoa, jotka tuhoutuivat tulipalossa. Ensimmäinen tällä paikalla seissyt kirkko valmistui 1633 ja sai nimekseen "Kustaan tuomiokirkko" () edellisenä vuonna kaatuneen Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin mukaan.
Kirkkoa on remontoitu neljään kertaan, sisätilat on uusittu viimeksi 1983–1985 ja ulkopuoli 1978–1980.
Tuomiokirkkoa ympäröivä puisto toimi ennen hautausmaana. Puistoa uusittiin vuosina 2008–2009. Se on palkittu yhtenä Göteborgin parhaista rakennuskohteista.
Efe Sodje

Efetobore ”Efe” Sodje (s. 5. lokakuuta 1972 Greenwich, Englanti, Iso-Britannia) on nigerialainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Englannissa.
Sodje on edustanut muun muassa Yeowiliä, Huddersfieldiä, Creweä, Colchesteriä, Lutonia, Macclesfieldiä, Stevenagea ja Southendia. Lisäksi hän on edustanut Nigerian maajoukkuetta, muun muassa vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa Nigerian kolmesta ottelusta.
Myös Sodjen veljet Sam ja Akpo sekä heidän serkkunsa Omone ovat tunnettuja jalkapalloilijoita.
Luulajan tuomiokirkko

Luulajan tuomiokirkko () on Luulajassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa sijaitseva Luulajan hiippakunnan tuomiokirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Adolf Emil Melander. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1893, jolloin se vielä kantoi nimeä "Oscar Fredriks kyrka". Vuonna 1904 se muutettiin tuomiokirkoksi, kun Luulajan hiippakunta perustettiin.
Kirkko on rakennettu tiilistä uusgoottilaiseen tyyliin. Muodoltaan se on ristin mallinen, 54 metriä pitkä ja 35 metriä leveä. Kirkontorni on noin 60 metriä korkea. Vanha ornamentein ja puupiirroksin koristeltu sisustus vaihdettiin 1930-luvulla vaaleammaksi ja tyyliltään modernimmaksi.
Ihmisiä kirkkoon mahtuu korkeintaan 650, istumapaikkoja on 500–520.
Paikalla on sijainnut vuonna 1667 käyttöön vihitty puukirkko ja 1700-luvun lopusta peräisin ollut kirkko, joka tuhoutui kaupungin palossa.
Zaozjorsk

Zaozjorsk () on suljettu kaupunki ja samannimisen kaupunkipiirikunnan keskus Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee pohjoisen ydinsukellusvenelaivaston päätukikohdan Zapadnaja Litsan läheisyydessä, Litsanvuonosta 2-3 km sisämaahan idän suuntaan, ja toimii tukikohtaa palvelevan henkilöstön asutuskeskuksena. Vuonna 2010 kaupungin asukasluvuksi saatiin 11 199 henkeä.
Kaupunki perustettiin vuonna 1958 "Zaozjornyi"-nimisenä. Vuosina 1981-1994 sen nimi oli "Zapadnaja Litsa", mutta se tunnettiin peitenimillä Murmansk-150 ja Severomorsk-7. Vuodesta 1994 nimi on Zaozersk. Koko kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 516 neliökilometriä, ja siihen kuuluvat itse kaupungin lisäksi tukikohdissa sijaitsevat Nerpitsjanlahden, Lopatkinanlahden, Malaja Lopatkan lahden ja Andrejevanlahden sotilaskylät.
Kaupungissa on mm. kolme keskikoulua, kolme lastentarhaa, oma jokapäiväinen sanomalehti, omia TV-lähetyksiä, radioasema ja tsasouna on rakenteilla. Kaupunginjohtaja on Mihail Marjin.
Bengali (kissarotu)

Bengali on kissarotu, jonka esi-isissä on sekä kesykissoja että aasialaisia leopardikissoja.
Jalostus.
Villin leopardikissan turkiksia käytettiin turkistuotteisiin, ja pentuja myytiin lemmikeiksi. Risteytystyön tarkoituksena oli kehittää rotu, joka olisi yhtä kaunis kuin leopardikissa mutta sopeutusi paremmin elämään lemmikkinä. 
Ensimmäisen sukupolven pennut, joilla toinen vanhemmista on leopardikissa, ovat vaikeita käsitellä. Riittävästi kotikissaa muistuttava luonne saadaan vähintään neljän sukupolven jälkeen, jolloin pennun isoisovanhempi on villieläin.
Rodun aktiivinen kehitystyö tehtiin 1980-luvulla ja rotu hyväksyttiin eurooppalaisessa kissajärjestöjen kattojärjestössä Fifessä v. 1999. Rekisteröidyillä bengaleilla leopardikissa on aina vähintään viiden sukupolven päässä. Leopardikissan lisäksi bengalin luomisessa on rodun alkutaipaleella käytetty myös useita eri rotuja olevia kesykissoja mm. egyptin mauta, burmaa, abessinialaista ja tabby-kuvioisia amerikkalaisia lyhytkarvarotuja.
Suomessa bengaleita on ollut jo 1990-luvulta lähtien.
Ulkonäkö.
Tyypillistä bengalille ovat lihaksikas ja pitkänomainen vartalo, pienehkö pää suhteessa vartaloon, pienet, pyöreäkärkiset, matalalle asettuneet korvat, suuret, ovaalinmuotoiset, kaukana toisistaan sijaitsevat silmät sekä korostuneet viiksityynyt. Bengalin kuviointi on erikoinen ja muista kesykissaroduista poikkeava. Sen vahva ja keskipitkä häntä muistuttaa suurten kissaeläinten häntää, ja kissa kantaa sitä matalalla.
Bengalin turkki on joko täplikäs tai marmorikuvioinen. Pohjaväriltään bengali on perinteisesti ollut ruskea tai lumivärinen, mutta myös hopeisia, sinisiä ja mustia bengaleita on olemassa.
Agostinho Neto

António Agostinho Neto (17. syyskuuta 1922 – 10. syyskuuta 1979) oli angolalainen poliitikko ja runoilija, joka toimi vuosina 1975–1979 maansa ensimmäisenä presidenttinä. Hänen syntymäpäivänsä on Angolassa virallinen juhlapäivä. 
Agostinho Neto syntyi Angolassa ja palasi kotimaahansa opiskeltuaan Lissabonissa lääketiedettä. Hän joutui vangituksi vastustettuaan Portugalin siirtomaavaltaa, mutta onnistui pakenemaan Marokkoon. Neto oli yksi MPLA-puolueen ensimmäisistä jäsenistä ja nousi maansa valtionpäämieheksi 11. marraskuuta 1975 sen saavutettua itsenäisyyden. Kilpailevat puolueet UNITA ja FNLA eivät kuitenkaan hyväksyneet uutta hallitusta ja aloittivat sitä vastaan sisällissodan. Neto kielsi muiden puolueiden toiminnan ja pyrki tekemään maasta sosialistisen. Häntä vastaan tehtiin vallankaappausyritys 27. toukokuuta 1977. Yrityksen takana ollut ryhmä käytti nimeä fraktionistit. Suuri joukko sen tukijoita, esimerkiksi entinen sisäministeri Nito Alves, teloitettiin.
Agostinho Neto kuoli Moskovassa 1979 Angolan sisällissodan ollessa käynnissä. Häntä seurasi José Eduardo dos Santos. Neto sai vuonna 1975 Leninin rauhanpalkinnon.
Sofiankirkko (Tukholma)

Sofiankirkko () on yksi Tukholman suurimmista kirkoista. Se sijaitsee Södermalmin kaupunginosassa, Vita Bergen -puiston korkeimmalla kohdalla Katarina-Sofian kaupunginosa-alueella. Kirkko toimii Sofian seurakunnan pääkirkkona. Kirkko on nimetty kuningas Oskar II:n puolison Sofian mukaan.
Kirkon on suunnitellut arkkitehti Gustaf Hermansson, joka voitti vuonna 1899 järjestetyn suunnittelukilpailun. Kirkko rakennettiin vuosina 1902–1906. Vuosina 1948–1951 kirkon sisätilat restauroitiin ruotsalaisen arkkitehdin Lars Israel Wahlmanin johdolla. Sofiankirkon seinät ovat punertavaa graniittia ja tummaa hiekkakiveä.
Ulkoapäin kirkko on melkein samanlainen kuin vihkimisen aikoihin, mutta sisätiloissa on tehty paljon muutoksia. Seinät ja holvit oli alun perin koristeltu jugendtyylisillä kukkakoristeilla ja kuorissa raamatullisilla kuva-aiheilla. Vuodelta 1906 on säästynyt ainoastaan kolme lasi-ikkunaa. Kirkkosali sai nykyisen ulkoasunsa suurimmaksi osaksi vuosina 1948–1951 tehdyssä restauroinnissa, jolloin tarkoituksena oli pyyhkiä pois alkuperäiset värikkäät ja elävät koristelut, jotta sisustuksesta tulisi vähemmän levoton. Kaikki koristelut seinillä ja holveissa peitettiin harmaanvalkoisella. Akustiikan parantamiseksi seinillä ja kupolissa käytettiin asbestirappausta, mutta se imi itseensä niin paljon pölyä, että muutaman vuoden päästä holvit olivat todella likaantuneita.
Vuosina 1982–1983 tehtiin sisätiloihin remontti arkkitehti S. O. Larssonin johdolla. Silloin esimerkiksi asbesti poistettiin, sisäkatto ja seinät kalkkimaalattiin alkuperäisten värisävyjen mukaan sekä lisättiin lamppuja mm. kupoliin. Suurin muutos oli kirkkosalin uudelleenjärjestely: toinen alttari (nykyinen varsinainen alttari) sai kirkkotilan keskuksen siirtymään itäiseltä sivulta keskelle kirkkoa. Alkuperäiset penkit on järjestetty uuden alttarin ympärille kupolin alle. Istumapaikkojen määrä on vähentynyt vuoden 1906 1300:sta nykyiseen 700:aan.
Urut ovat göteborgilaisen Magnussonin yrityksen rakentamat vuonna 1906. Aluksi ne olivat 24-äänikertaiset, mutta ne on myöhemmin laajennettu 46-äänikertaisiksi.
Jack Bull

Jack Bull ("The Jack Bull") on televisioon tehty lännenelokuva vuodelta 1999. Se on John Badhamin ohjaama ja HBO:lle tuotettu. Elokuva perustuu löyhästi Heinrich von Kleistin kirjoittamaan "Michael Kohlhaasiin". Useat elokuvan kohtaukset kuvattiin Heritage Park Historical Villagessa Calgaryssa, Albertassa.
Love Kustannus

Love Kustannus Oy perustettiin vuonna 1976 musiikkikustantamoksi Love Recordsin yhteyteen. Love Recordsin mentyä konkurssiin vuonna 1979 Love Kustannus alkoi myös julkaista levyjä. Sen levymerkkejä ovat olleet Ponsi, Dove ja Beta. Love Kustannus toimi myös Johanna-levymerkin musiikkikustantamona vuoteen 1982 asti, ja se on uudelleenjulkaissut Johannan levyjä käyttäen Johanna-levymerkkiä.
Love Kustannuksen historiaa.
Love Kustannus aloitti Love Recordsin yhteydessä musiikkikustantamona vuonna 1976. Love Records Oy ajautui kuitenkin konkurssiin pian vuonna 1979. Love Kustannukselle perustettiin samana vuonna Otto Donnerin levymerkiksi Ponsi. Samalla Love Kustannus aloitti uuden Johanna-levymerkin musiikkikustantamona ja jatkoi tätä kustannustoimintaa kolme vuotta.
Vuonna 1984 Johanna Kustannuksen mentyä konkurssiin Love Kustannus julkaisi jäljelle jääneet Johanna-levymerkin levyt uudella Beta-levymerkillään. Vuodesta 1988 alkaen Love Kustannus on julkaissut Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä äänitteitä lähinnä CD-levyjen muodossa. Lisäksi vinyylejä on uusintajulkaissut jonkin verran turkulainen Svart Records lisensseillä.
Vuonna 1998 Love Kustannus osti A.A.B. Tuotannon tuotantokatalogin ja julkaisuoikeudet.. Katalogi sisälsi lisää myös saman Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä levyjä vuodesta 1982 alkaen. Vuonna 2002 Love Kustannuksesta tuli Johanna Kustannuksen osake-enemmistön omistaja. Vuonna 2010 Universal Music Group osti Love Kustannus Oy:n. Ennen kauppaa eri yhtiöiden omistajia olivat Sini Perho, Peter von Bagh, Pekka Aarnio ja Otto Donner. Love Kustannus Osakeyhtiö toimi 31.12.2014 asti, jolloin Love Kustannus tuli Universal Musicin aputoiminimeksi.
Finnvox

Finnvox on Helsingin Pitäjänmäellä Arinatiellä sijaitseva, vuoden 1965 syksyllä valmistunut äänitysstudio. Sen perusti tukkukauppaan erikoistunut Lejos Oy. Yhtiö säilyi Finnvoxin omistajana 1980-luvun lopulle saakka.
Finnvox oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen levytyksiä varten rakennettu studio. Rakennus on alusta alkaen suunniteltu studiokäyttöön. Sen studiotila on rakennettu kelluvalle lattialle, jolloin tila on tehokkaasti äänieristetty. Alkuvaiheessa studiossa oli vain yksi studio ja nauhoituksiin käytettiin neliraitaista Studer-kelanauhuria.
Huomattava osa Suomen eturivin muusikoista ja yhtyeistä on joskus nauhoittanut studiossa. Aina 1990-luvulle asti studioiden yhteydessä toimi myös äänilevyjen kaiverrukseen tarkoitettu vinyylimasterointistudio sekä vinyylilevyjen puristamo. Nykyään Finnvoxissa on kahdeksan studiota, joista viisi on äänitys- ja miksauskäytössä ja kolme masterointi- ja editointikäytössä. 
Finnvoxia johti yrityksen perustamisesta 1980-luvun lopulle Erkki Ertesuo. Finnvox-studioiden nykyinen toimitusjohtaja on Linda Laxell.
2-butoksietyyliasetaatti

2-butoksietyyliasetaatin kemiallinen kaava on C8H16O3 ja rakennekaava C4H9OCH2CH2OOCCH3. 2-butoksietyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä "butyyliglykoliasetaatti", "etyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti", "2-butoksietanoliasetaatti" tai "butyylisellosolviasetaatti".
2-butoksietyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 160,2 g/mol, sulamispiste −64 °C, kiehumispiste 192 °C, suhteellinen tiheys 0,94 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 1,7 g/100 ml, leimahduspiste 71 °C c.c., itsesyttymislämpötila 340 °C ja CAS-numero 112-07-2. 
2-butoksietyyliasetaattia käyteään pääasiassa liuottimena, muun muassa painomusteissa, maaleissa, emalien liuottimena ja lakoissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös emulgointiaineena polyvinyyliasetaattiemulsioissa.
Vittorio Emanuele Orlando

Vittorio Emanuele Orlando (19. toukokuuta 1860 – 1. joulukuuta 1952) oli italialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1917–1919 ja johti Italian valtuuskuntaa Versailles’n rauhassa 1919.
Elämäkerta.
Orlando toimi vuosien 1903 ja 1917 välillä muun muassa opetus-, oikeus- ja sisäministerinä. Pääministeriksi hän tuli 30. lokakuuta 1917, hetkellä jolloin Italiaa uhkasi tappio ensimmäisessä maailmansodassa. Itävalta-Unkarin joukot olivat Caporetton taistelussa murtaneet Italian puolustuslinjan ja uhkasivat edetä Pojoen tasangolle asti. 
Orlando oli kannattanut Italian liittymistä sotaan vuonna 1915 eikä menettänyt Caporetton tappionkaan jälkeen uskoaan lopulliseen voittoon. Hän teki vaihdoksia armeijan johdossa ja innosti puheillaan italialaisia taisteluun. Vihollinen saatiin pysäytettyä, ja vuonna 1918 Italia sai Itävalta-Unkarista ratkaisevan voiton Vittorio Venetossa.
Italia lähti Orlandon johdolla toiveikkaana Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919. Tavoitteena oli saada liitettyä suuria alueita hajonneesta Itävalta-Unkarista Italiaan. Mutta vaikka Italia saikin pitkien ja riitaisten neuvottelujen jälkeen muun muassa Trentinon ja Etelä-Tirolin maakunnat, pidettiin Italiassa tätä huonona korvauksena sota-ajan kärsimyksistä. Orlandon katsottiin epäonnistuneen neuvotteluissa, ja hän joutui eroamaan pääministerin tehtävästä 19. kesäkuuta 1919.
Mussolinin diktatuurin aikana (1925–1943) Orlando pysyi poissa politiikasta ja keskittyi kirjoittamiseen ja opetustehtäviin. Mussolinin kukistumisen jälkeen hän palasi takaisin politiikan huipulle. Hän toimi parlamentin alahuoneen puhemiehenä 1944–1946. Vuonna 1948 hänet valittiin Italian senaattiin ja samana vuonna hän yritti Italian presidentiksi, häviten kuitenkin äänestyksessä Luigi Einaudille.
Dm8

Dm8 eli ns. "Porkkana" oli Valtionrautateiden käytössä ollut, Valmetin vuosina 1964–1965 valmistama junayksikkö. Junia kutsuttiin Dm9-sarjan ohella myös "kiitojuniksi".
Historia.
Valtionrautatiet alkoi 1950-luvulla modernisoida junakalustoaan, joka siihen aikaan koostui yksinomaan höyryvetureista ja puuvaunuista sekä joistain moottorivaunuista. Vuosina 1961–1962 Valtionrautatiet tilasi Valmetilta 12 kappaletta uusia kiitojunia. Ne valmistuivat vuosina 1964–1965. Yksikön moottorivaunuille annettiin tyyppimerkintä "Dm8" ja numerot 5001–5024. Välivaunut saivat tyyppimerkinnän "CEikv". 
Junat sijoitettiin aluksi Helsinkiin. Sieltä ne ajoivat kiitojunavuoroja Tampereelle, Vaasaan, Ouluun, Jyväskylään, Kuopioon, Savonlinnaan ja Joensuuhun. Vuodesta 1972 kiitojunat korvattiin sähköistysten myötä vähitellen veturijunilla, ja vuodesta 1973 alkaen Dm8-junat toimivat samoissa tehtävissä Dm9-junien kanssa hoitaen kaupunkien välistä liikennettä väleillä Helsinki–Turku, Turku–Jyväskylä, Helsinki–Pori, Helsinki–Vaasa ja Helsinki–Savonlinna.
Tekniikka.
Dm8 koostui kolmesta vaunusta. Päissä olivat moottorivaunut ja keskellä välivaunu. Molemmissa moottorivaunuissa oli ohjaamot. Välivaunuissa oli muun muassa keittiö. Kolmen vaunun yksiköitä saatettiin tarvittaessa kytkeä yhteen useampia, jolloin oli mahdollista saada jopa yhdeksänvaunuinen juna. Yhteisajo oli mahdollista myös Dm9-sarjan junien kanssa. Mitään teknistä estettä neljän tai useamman junan yhdistämiseen ei ollut, mutta yli kolmen yhdistelmää ei käytetty, koska näin varmistettiin sähkön siirto koko junaan. Mitä enemmän liitoksia sitä suurempi riski linjan katkeamiselle.
Dm8 oli kiihtyvyydeltään ja kulkuominaisuuksiltaan huomattavasti parempi kuin aikaisemmat Dm4- ja Hr11-vetoiset kiitojunat. Hyvän kiihtyvyyden sekä 140 km/h nopeuden ansiosta junien aikatauluja voitiin nopeuttaa. Yhdessä moottorivaunussa oli yksi Bredan 505 hevosvoiman dieselmoottori, joten yhden yksikön kokonaisteho oli 1 010 hevosvoimaa. Moottorit oli sijoitettu vaunun alustaan lattian alle. Junissa oli Self-Changing Gearsin kolmivaihteinen sähköisesti ohjattu planeettavaihteisto.
Hylkäys.
Dm8-sarjan junat poistettiin käytöstä 1980-luvulla. Viimeiset junat hylättiin vuonna 1987. Yksi kolmen vaunun yksikkö (5003–5004) kunnostettiin Rautatiemuseota varten ja säilöttiin Kaipiaisten veturitalliin, mutta sisään pääsi ilkivallantekijöitä ja lopulta tallin katto romahti junayksikön päälle. Junayksikkö tuotiin Hyvinkään konepajalle, jossa lojuessaan se pääsi niin huonoon kuntoon, että se lopulta päätettiin romuttaa marraskuussa 2007.
Guano

Guano (ketšuan sanasta ”wanu” espanjan kautta) on merilintujen tai lepakoiden ulostetta, joka on kertynyt kerroksiksi eläinten elinpaikoille. Guano sisältää runsaasti fosforia ja typpeä ja sitä kerätään lannoitteeksi ja ruudin valmistukseen. Guanoa kertyy parhaiten kuivissa ilmastoissa. Joillain merilintujen asuttamilla saarilla sitä on kertynyt vuosisatojen ajan metrien paksuiseksi kerrokseksi.
Guanon käyttö lannoitteissa ja räjähteissä keksittiin 1840-luvulla. Brittiläiset ja yhdysvaltalaiset kauppahuoneet kiinnostuivat samoihin aikoihin alueen guanovarannoista ja kävivät kauppaa Perun kanssa, jonka seurauksena guanon myyntivoitoista hyötyivät eniten kauppahuoneet, koska Perun alkeellinen pankkitoiminta ja holtiton rahankäyttö aiheuttivat valtiolle useita talouskriisejä. Lisäksi kauppahuoneet toivat työvoimaa, muun muassa kuleja, ulkomailta, koska työolosuhteet olivat kuumuuden, guanosta lehahtavan ammoniakinhajun ja heikon palkan vuoksi kurjat. Perun, Chilen ja Bolivian kilpailu rannikkonsa guanon hallinnasta johti Tyynenmeren sotaan vuonna 1879. 
Yhdysvallat sääti 1856 Guano Islands Actin, jonka mukaan Yhdysvaltain kansalainen sai ottaa haltuunsa minkä tahansa asumattoman saaren, jolla oli guanokerrostumia ja joka ei ollut miehitetty. Haltuun otetuista saarista Baker, Jarvis, Howlandinsaari, Kingmanin riutta, Johnstonin atolli ja Midwaysaaret kuuluvat edelleen Yhdysvalloille. Lain perusteella Yhdysvaltain hallussa, mutta muiden vaatimia ovat Navassa lähellä Haitia sekä Bajo Nuevo ja Serranilla. Swan Islands luovutettiin Hondurasille 1972.
Muita merkittäviä guanosaaria ovat Nauru, Chinchasaaret ja Juan de Nova.
Tromssan yliopisto

 Tromssan yliopisto (virallisesti kirjanorjaksi "UiT Norges arktiske universitet", uusnorjaksi "UiT Noregs arktiske universitet", pohjoissaameksi "UiT Norgga árktalaš universitehta") on Norjan Tromssassa sijaitseva, maailman pohjoisin yliopisto. Se aloitti toimintansa vuonna 1968. Kuningas Olavi V vihki sen virallisesti vuonna 1972. Nykyisin yliopisto tarjoaa opetusta Tromssan lisäksi kymmenellä muulla paikkakunnalla Pohjois-Norjassa, esimerkiksi Alattiossa ja Narvikissa.
Yliopiston yhteydessä toimii Amundsenkeskus, jonka virallinen nimi on Roald Amundsenin arktisen tutkimuksen keskus. Se on monitieteinen arktisten alueiden tutkijoita yhdistävä ja tutkimusta edistävä organisaatio, joka työllistää noin sata henkeä. Keskus perustettiin vuonna 1989, ja se on nimetty tutkimusmatkailija Roald Amundsenin kunniaksi. Norjan arktinen yliopistomuseo (myös "Tromssan museo") on yliopiston oma museo.
Tromssan korkeakoulu liitettiin yliopistoon vuonna 2009, Finnmarkin korkeakoulu 2013 ja Narvikin sekä Harstadin korkeakoulut vuonna 2016.
Tromssan yliopistossa voi opiskella pääaineena suomen kieltä sekä kandidaatti- että maisteriohjelmassa.
Gunnel Nyman

Gunnel Nyman o.s. Gustafsson (19. syyskuuta 1909 Turku – 7. lokakuuta 1948) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen muotoilija. Hän aloitti uransa huonekalujen suunnittelijana, mutta siirtyi myöhemmin lasimuotoilijaksi.
Nyman valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta huonekalupiirtäjäksi, mutta hänet tunnetaan parhaiten lasitaiteilijana. Uran alussa tärkeä vaikuttaja oli lasiteollisuuden suuri nimi Arttu Brummer, joka johdatti hänet yhteistyöhön Riihimäen lasitehtaan kanssa. Nyman sai tehtaan järjestämässä kilpailussa vuonna 1933 kolmannen palkinnon. Hän työskenteli ennenaikaisesti päättyneen uransa aikana muun muassa Riihimäen, Nuutajärven ja Iittalan lasitehtaissa. Lasimuotoilun lisäksi hän suunnitteli myös huonekaluja ja tekstiilejä. Valaisimia hän suunnitteli Paavo Tynellin omistamalle Taito Oy:lle sekä Oy Stockmannin Ab:n omistamalle Orno Metallitehtaalle 1939-1942. Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 oli esillä hänen uniikkeja lasitöitään sekä Bomanille suunniteltuja huonekaluja.
Nyman suosi pelkistettyä tyyliä ja piti Tapio Wirkkalan ja Kaj Franckin tavoin lasitaiteen keskeisenä osana muotoa. Lopullisen muotonsa teos sai usein vasta lasinpuhaltajan kanssa. Nyman keksi tiettävästi vahingossa niin sanotun savutekniikan, jota edustaa esimerkiksi "Ylösnousemus"-maljakko vuodelta 1947. Tämä ilmaisee myös ajalle tyypillistä pyrkimystä saada lasiesineeseen elävyyttä. Nyman itse kuvasi suhdetaan lasiin: “"– – Tässä aineessa on jotain noitavoimaista. Se, joka kerran on antautunut voimaa, ei siitä luovu".”
Vuonna 1951 Gunnel Nymanille myönnettiin lasitöistä IX Milanon triennaalissa postuumisti kultamitali. Gunnel Nymanille on omistettu 1998 katu ja piha Helsingissä Arabianrannan kaupunginosassa.
Gunnel Nymanin puoliso oli vuodesta 1936 lähtien varatuomari Gunnar Nyman. Pariskunnalla oli vuosina 1940, 1941 ja 1945 syntyneet tyttäret. Nymanin äkillinen ja varhainen kuolema teki hänen töistään entistäkin arvostetumpia, ja hänet tunnustetaan suomalaisen muotoilun edelläkävijäksi.
21st Century Pirates

21st Century Pirates on suomalaisen Private Line -yhtyeen huhtikuussa 2004 julkaistu ensimmäinen albumi. Albumin Japanin ja Australian versiossa on kolme bonuskappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Private Line.
Japanin ja Australian painokset
Uppsalan tuomiokirkko

Uppsalan tuomiokirkko () on Uppsalan kaupungissa sijaitseva Uppsalan arkkihiippakunnan pyhän Eerikin roomalaiskatolinen tuomiokirkko ja Ruotsin kirkon kansallispyhäkkö. Ranskalaista gotiikkaa edustava kirkko on Pohjoismaiden suurin kirkko. Kirkon pituus on 118,7 m (400 jalkaa), ja sen kaksoistornit yltävät samoin 118,7 metrin korkeuteen. Useimmat Ruotsin kuninkaat ja kuningattaret kruunattiin kirkossa vuoteen 1719 asti. Nykyään kirkossa vihitään kaikki Ruotsin piispat sekä Uppsalan hiippakunnan papit ja diakonit virkaansa.
Historia.
Tuomiokirkon rakennustyöt aloitettiin, kun arkkihiippakunta muutti 1287 pois Vanhasta Uppsalasta. Kirkon vihki käyttöön 1435 arkkipiispa Olaus Laurentii, mutta kirkko ei kuitenkaan vielä tuolloinkaan ollut täysin valmis. Kirkko pyhitettiin Pyhälle Laurentiukselle, Eerik Pyhälle sekä Pyhälle Olaville. Tulipalo on runnellut tuomiokirkkoa sen historian aikana muutamia kertoja, ja sitä on huomattavasti muuteltu korjaustöiden yhteydessä. Kirkon muoto ja suuruus ovat kuitenkin säilyneet jokseenkin samanlaisina.
Saarnastuoli on Ruotsin suurin ja leskikuningatar Hedvig Eleonooran lahjoittama, kun Uppsalan tulipalo oli tuhonnut kirkkoa vuonna 1702. Kirkossa on kolme suurta ruusuikkunaa: länsipäädyssä Isän ikkuna, ristilaivan eteläpäädyssä Pojan ikkuna ja ristilaivan pohjoispäädyssä Hengen ikkuna. Kustaa Vaasan hautamuistomerkissä on Ruotsin silloisten maakuntien vaakunoita, mukaan lukien Suomen, Hämeen, Karjalan ja eräiden muiden Suomen alueiden.. Kirkon kello "Storan" on Ruotsin suurin kirkonkello.
Kirkkoon on haudattu monia Ruotsin hallitsijoita ja muita tunnettuja ruotsalaisia:
Sisätila.
Finstan kappelissa on Eerik Pyhän hauta, joka siirrettiin Vanhasta Uppsalasta heti katedraalin rakentamisen alettua. Juhana III teetti uuden kultapäällysteisen arkun jossa on Eerikin jäänteet ja kruunu. Nimi tulee Finstan kartanosta, jonka omisti Birger Persson. Hänen tyttärensä Pyhän Birgitan pyhäinjäännös on kultapäällysteisessä lippaassa, joka on saatu lahjaksi birgittalaissääntökunnalta.
Tuomiokirkon museo sijaitsee pohjoistornissa, jossa säilytetään keskiaikaisia tekstiilejä ja Kustaa Vaasan ja hänen vaimojensa hautajaisissa käytettyjä esineitä.
Kirkossa on Albertus Pictorin seinämaalauksia.
Royal

Royal, ranskan ja englannin "kuninkaallista" merkitsevä sana, viittaa seuraaviin:
Katso myös.
Royal esiintyy useissa nimissä erityisesti Britanniassa ja muissa kuningaskunnissa – esimerkiksi seuraavissa:
Anne Murray

Anne Murray CC, ONS, (s. Morna Anne Murray 20. kesäkuuta 1945 Springhill, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen laulaja. Hän yhdistää useita musiikin tyylilajeja: poppia, countrya ja AC:ta.
Murray oli ensimmäinen naispuolinen kanadalainen laulaja, joka saavutti kärkipaikan Yhdysvaltain listoilla ja hän oli myös ensimmäinen kultaa myynyt. Hänen sanotaan raivanneen tietä myös muille kanadalaisille menestystarinoille kuten Céline Dionille, Sarah McLachlanille ja Shania Twainille. Vuoteen 2006 mennessä hänen albumeitaan on myyty yli 54 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja hän on myös yksi menestyneimpiä joululaulujen esittäjiä. Murray on ensimmäinen nainen ja ensimmäinen kanadalainen, joka voitti Vuoden albumi -palkinnon Country Music Association Awardsissa Yhdysvalloissa vuoden 1984 albumilla "A Little Good News".
Broken Promised Land

Broken Promised Land on rockyhtye Private Linen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen vuoden 2006 albumilta "Even Knievel Factor".
Single ylsi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Already Dead

Already Dead on rockyhtye Private Linen kappale ja kolmas single yhtyeen vuoden 2004 esikoisalbumilta "21st Century Pirates". Single sisältää nimikkokappaleen lisäksi kolme livevideota.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan kuudennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Leo Hendrik Baekeland

Leo Hendrik Baekeland (14. marraskuuta 1863 – 23. helmikuuta 1944) oli belgialais-amerikkalainen kemisti, joka keksi vuonna 1893 Velox-valokuvauspaperin ja vuonna 1907 ensimmäisen täysin synteettisen muovin bakeliitin.
Baekeland syntyi Belgiassa ja väitteli tohtoriksi Gentin yliopistossa. Hän muutti vuonna 1889 Yhdysvaltoihin. Baekeland myi Velox-paperiaan koskevan patentin 1899 Kodak-yhtiön George Eastmanille 750 000 Yhdysvaltain dollarin hinnalla.
Bakeliitin keksiminen aloitti muovin aikakauden.
Bakeliitin keksiminen.
Kun Baekelandilta kysyttiin, miksi hän tutki synteettisiä hartseja, hän vastasi "tehdäkseni rahaa". Hänen ensimmäisenä tavoitteenaan oli löytää korvaava aine sellakalle. Kemistit olivat huomanneet, että monet luonnolliset hartsit ja kuidut olivat polymeerejä. Beakeland aloitti tutkimalla fenolin ja formaldehydin reaktioita. Hän valmisti niistä ainetta, jota kutsuttiin Novolakiksi. Se ei koskaan saanut suurta kaupallista suosiota. Myöhemmin hänen onnistui paineen ja lämpötilan säätelyn avulla valmistaa bakeliittia.
Myöhempi elämä.
Baekelandista tuli monimiljonääri bakeliitin kaupallisen menestyksen johdosta. Baekeland vieraili Englannissa vuonna 1916 ja tapasi James Swinburnen, joka oli 10 vuotta aikaisemmin melkein vahingossa keksinyt bakeliitin kanssa identtisen materiaalin vain haivaitakseen, että Baekeland on saanut patentin päivää aikaisemmin. Baekeland otti Swinburnen johtajaksi uuteen Bakelite Limitediin, brittiläiseen tytäryhtiöönsä. Baekeland pääsi Time-lehden kanteen 22. syyskuuta 1924.
Rappeutuminen ja kuolema.
Baekelandista tuli iän myötä hyvin eksentrinen, ja hän kävi rajuja taisteluita poikaansa vastaan yritystä koskevissa asioissa. Hän myi yrityksensä General Bakelite Companyn Union Carbidelle vuonna 1939 ja vetäytyi poikansa vaatimuksesta eläkkeelle. Hänestä tuli erakko, ja hän söi ainoastaan säilykeruokaa. Baekeland alkoi innokkaasti kehittää valtavaa trooppista puutarhaa Floridassa sijaitsevan kartanonsa maille. Hän kuoli aivoverenvuotoon New Yorkissa sijaitsevassa parantolassa.
Jälkipolvet: Baekeland-murha.
Baekelandin pojanpojanpoika Anthony Baekeland (s. 1951) vietti vuosia psykiatrisessa sairaalassa murhattuaan 1972 äitinsä, seurapiirirouva Barbara Daly Baekelandin. Vapauduttuaan hän puukotti isoäitiään ja tukehdutti itsensä sitten vankisellissään muovipussilla 1981. Hänen suhteestaan äitiinsä kertoo vuoden 2007 elokuva "Savage Grace".
1-800-Out-of-Nowhere

1-800-Out-of-Nowhere on rockyhtye Private Linen kappale sekä toinen single yhtyeen esikoisalbumilta "21st Century Pirates".
Single nousi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kuusi viikkoa.
Forever and a Day

Forever and a Day on rockyhtye Private Linen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen vuoden 2004 esikoisalbumilta "21st Century Pirates".
Kappale debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Alaoglun lause

Alaoglun lause on topologiaan liittyvä matemaattinen lause, jonka mukaan jos "E" on normiavaruus ja E* sen duaaliavaruus, on "E*":n suljettu yksikkökuula kompakti heikossa tähtitopologiassa.
Roskilden tuomiokirkko

Roskilden tuomiokirkko () on Roskilden kaupungissa, Själlannin saarella, itäisessä Tanskassa sijaitseva tuomiokirkko. Se oli ensimmäinen gotiikkaa edustava tuomiokirkko, joka rakennettiin tiilistä, ja se edesauttoi tiilirakenteisten goottilaiskirkkojen leviämistä muualle Pohjois-Eurooppaan. Kirkon kaksoistornit dominoivat Roskilden siluettia.
Kirkko on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1995. Se on myös nykyisin suuri matkailunähtävyys, sillä siellä vierailee vuosittain noin 125 000 turistia. 
Kirkkorakennuksen historia.
Nykyisen tuomiokirkon paikalla on sijainnut aikaisemmin kolme tai mahdollisesti neljä kirkkoa, jotka eivät ole säilyneet nykypäiviin asti. Niistä ensimmäinen oli Harald Sinihampaan (kuollut n. 985) rakennuttama puukirkko. Puukirkon korvasi 1000-luvulla Harald Sinihampaan lapsenlapsen Estrid Svenintyttären rakennuttama kivikirkko. Varat kirkon rakentamiseen hän sai hyvityksestä, jonka hänen veljensä kuningas Knuut Suuri maksoi murhautettuaan siskonsa miehen jaarli Ulfin. Noin vuonna 1080 vihittiin uusi, piispa Svend Normandin rakennuttama kirkko. Epävarmaa kuitenkin on, oliko tämä kirkko paikan kolmas kirkkorakennus, vai oliko kyseessä Estrid Svenintyttären aloittaman kirkon vihkiminen. Kyseessä oli kolmilaivainen basilika, jonka länsipäädyssä oli vahvat tornit. Kirkko oli rakennettu travertiini-kalkkikivestä. 
Nykymuotoisen tiilikirkon rakennustyöt aloitettiin 1170-luvulla piispa Absalonin aikana. Rakennustyö valmistui vuoden 1280 tienoilla. Roskilden kaupungin ylle kohoavat korkeat länsitornit valmistuivat vuoden 1400 tienoilla. Myöhempinä vuosisatoina kirkkoon on rakennettu lisää kappeleita ja asehuoneita. Viimeisin laajennus on hieman kirkkorakennuksen ulkopuolelle vuonna 1985 pystytetty kuningas Fredrik IX:n hautapaikka.
Kirkossa on yhdistetty sekä goottilaista että romaanista arkkitehtuuria. Rakennuksen esikuvat olivat ranskalaisessa kirkkoarkkitehtuurissa. Toisaalta rakennusmateriaali, tiili, antoi sille vahvasti tanskalaisen leiman. Myös rakennusteknisesti kirkossa näkyvät paikalliset rakennusperinteet. Roskilden tuomiokirkko oli Själlannin ainoa tuomiokirkko 1900-luvulle.
Kirkon lähistöltä on löytynyt jäänteitä noin vuonna 1080 sen yhteyteen rakennetusta luostarista.
Tanskan kuninkaallisten hautapaikka.
Roskilden tuomiokirkko on ollut 1400-luvulta lähtien Tanskan kuninkaallisten hautauspaikka. Sinne on haudattu 21 Tanskan kuningasta etenkin 1500-luvulta Kristian III:sta lähtien ja 18 kuningatarta. Se on ollut suosittu hautapaikka myös ruhtinaiden ja alemman väen keskuudessa, kirkon alle on haudattu paljon ihmisiä. Kirkkoon on jo vuonna 2018 valmistunut hautapaikka väistyneelle kuningatar Margareeta II:lle.
Lucas Mangope

Kgosi Lucas Manyane Mangope (27. joulukuuta 1923 – 18. tammikuuta 2018) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi Bophuthatswanan bantustanin presidenttinä 1977–1994. 
Mangope syntyi Motswedissä vuonna 1923 vanhaan päällikkösukuun. Hänen isänsä kuoltua vuonna 1959 hänestä tuli Motswedi-Barutshe-Bu-Manyane-heimon päällikkö. Mangope valittiin 1961 tswanojen paikallishallinnon varapuheenjohtajaksi.
Bophuthatswana bantustanin pääministeriksi Mangope nousi vuonna 1972. Mangope oli Bophuthatswanan kansallispuoleen johtaja, mutta hän jätti puolueen sisäisten kiistojen seurauksena. Hän perusti Bophuthatswanan demokraattisen puolueen, josta tuli sittemmin hallituspuolue.
Bophuthatswana julistautui itsenäiseksi vuonna 1977. Mangopen demokraattpinen puolue voitti selvästi ensimmäiset vaalit. Mangopesta tuli myös valtion ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassa 1977–1994.
Mangopen puolue voitti vuoden 1987 vaaleissa enemmistön parlamenttiin. Seuraavana vuonna progressiivisen kansanpuolueen johtaja Rocky Malebane-Metsingin luotsaama ryhmittymä yritti kaapata vallan Mangopelta. Vallankaappausyritys saatiin tukehdutettua 17 tunnissa. Tämän jälkeen progressiivinen puolue kiellettiin ja Mangope vankitti asemaansa massapidätyksillä ja vainoilla. Mangope oli tarvinnut vallankaappuksesta selviytyäkseen Etelä-Afrikan hallituksen tukea. 
Mangope osallistui joulukuussa 1991 muiden bantustanjohtajien tavoin Codesa-neuvotteluihin. Mangope ei suostunut Bophuthatswanan lakkauttamiseen vaan kannatti liittovaltiota. Mangope hyväksyi seuraavan vuoden neuvotteluissa bantustanien uudelleen järjestelyyn. Hänet kuitenkin syöstiin valasta vuonna 1994. Bophuthatswana kaatui samana vuonna, ja alue liitettiin virallisesti Etelä-Afrikkaan.
Mangope keräsi presidenttikaudellaan ison ominaisuuden. Vuonna 1998 hänen todettiin kavaltaneen 2,8 miljoonaa randia, suurimman osan omalta heimoltaan Maricon kromikaivoksesta. Kaivosrojaltien olisi kuulunut mennä hänen heimolleen, mutta niitä ei maksettu enää Mangopen noustua presidentiksi. Hän jatkoi kuitenkin politiikassa ja perusti myöhemmin Etelä-Afrikan yhdistyneen kristillisdemokraattisen puoleen.
2-etoksietyyliasetaatti

2-etoksietyyliasetaatin kemiallinen kaava on C6H12O3 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2OCH2CH3. 2-etoksietyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä "etyyliglykoliasetaatti", "etyleeniglykolimonoetyylieetteriasetaatti", "2-etoksietanoliasetaatti" tai "sellosolviasetaatti".
2-etoksietyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 132,2 g/mol, sulamispiste −62 °C, kiehumispiste 156 °C, tiheys 0,97 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 23 g/100 ml, leimahduspiste 51,1 °C c.c., itsesyttymislämpötila 379 °C ja CAS-numero 111-15-9.
2-etoksietyyliasetaatti liuottaa hyvin monia polymeerejä. Sitä käytetään muun muassa selluloosan ja sen johdannaisten, kuten etyyliselluloosan, selluloosanitraatin, ja selluloosa-asetaatin liuottamiseen. Se liuottaa myös polystyreeniä ja polyvinyyliasetaattia.
Stavangerin tuomiokirkko

Stavangerin tuomiokirkko () on Stavangerin kaupungin keskustassa sijaitseva Norjan vanhin tuomiokirkko. 
Perimätietojen mukaan piispa Reinald aloitti tuomiokirkon rakennustyöt vuoden 1100 tienoilla. Kirkko valmistui noin vuonna 1125, jota Stavangerin kaupunki pitää myös perustamisvuotenaan. Kirkko pyhitettiin Winchesterin piispana toimineelle Pyhä Swithun'ille.
Vuonna 1272 Stavangeria runteli tulipalo, ja kirkko kärsi mittavia vaurioita. Se uudelleenrakennettiin piispa Arnen ollessa vallassa, ja romaanista kirkkoa suurennettiin goottilaiseen tyyliin. 
1860-luvulla kirkkoa restauroitiin, ja kirkon ulkonäköä muutettiin laajalti. Kiviseinät rapattiin, ja kirkko menetti suurimmilta osin keskiaikaisen ulkonäkönsä. 
Vuosina 1939-1964 suuri Gerhard Fischerin johtama restaurointioperaatio kuitenkin osittain poisti muutokset, ja palautti kirkon tyylin entiselleen. Viimeisin suuri kirkon entisöinti tapahtui vuonna 1999.
Coronation Street

Coronation Street on Ison-Britannian pisimpään jatkunut saippuasarja ja maan katsotuin televisio-ohjelma. Sarjan loi Tony Warren ja ensimmäinen jakso esitettiin 9. joulukuuta 1960 ITV1-kanavalla, jossa se jatkuu edelleen. Ohjelman tuottaa Granada Television, joka on ITV1:n edustus Luoteis-Englannissa, ja sarjaa näytettiin aluksi vain siellä. Koko maassa sitä alettiin esittää toukokuussa 1961.
"Coronation Streetin" tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle kadulle kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä 'Weatherfield', joka sijaitsee Salfordissa. Ohjelman pääkilpailijat ovat BBC Onen saippuaooppera "EastEnders" ja ITV:n "Emmerdale".
Ohjelman tunnusmusiikki soitetaan vaskipuhaltimella ja sen teki alun perin Eric Spear. Musiikkia on muutettu vain vähän vuosien saatossa.
Granada ja ITV:n johtajat sekä muut ohjelmaa levittävät tahot mukaan lukien Guinnesin ennätystenkirja ovat sanoneet "Coronation Streetia" maailman pisimpään jatkuneeksi saippuaoopperaksi (Granada on myös myynyt eniten sarjan jaksoja ulkomaille).
Heinäkuussa 2009 Google kuvasi Coronation Streetin tapahtumapaikat Manchesterissa sekä loi niistä ja lavasteista turisteja varten virtuaalisen katunäkymän karttapalveluunsa.
Aappo Luomajoki

Aappo Luomajoki (18. tammikuuta 1845 Haapavesi – 10. elokuuta 1919 Kärsämäki) oli suomalainen hiihtäjä, ja ensimmäinen Suomen mestari, tosin epävirallinen.
Luomajoki syntyi Haapavedellä Savikosken talossa. Lapsena hän muutti Kärsämäelle Luomajoen taloon. Parhaina miehuusvuosinaan muutti takaisin Haapavedelle ollen renkinä sukulaistensa luona Haapaveden kirkonkylän Tähtelässä. Hän asui Hautakoski-nimisessä torpassa hyvien metsästysmaiden vieressä, ja ilmeisesti kävikin usein metsällä. Talvisiin metsästysreissuihin liittyi oleellisena osana hiihtäminen.
Vuonna 1889 järjestettiin Oulussa hiihtokisat, joihin Luomajoki otti osaa 44-vuotiaana. Kisoihin osallistui 73 ihmistä. Hän voitti kisat ylivoimaisesti ennakko-odotuksista huolimatta. Toiseksi näissä kisoissa tuli Haapavedeltä kotoisin ollut, Luomajoen serkun poika, 17-vuotias Juho Ritola. Seuraavinakin vuosina Luomajoki voitti useita hiihtokilpailuja, ja sijoittui vielä 50-vuotiaana Oulun kisoissa toiseksi.
Luomajokea on luonnehdittu ainakin suurhiihtäjäksi ja hiihtokuninkaaksi.
Aappo Luomajoen veli oli kansanparantaja Juho Luomajoki.
Amerika

Amerika on saksalaisen metalli -yhtyeen Rammsteinin 17. singlejulkaisu. Se levytettiin El Cortijo Studiolla Málagalla vuonna 2003.
Amerika on toinen single REISE, REISE-albumilta. Se julkaistiin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä 13. syyskuuta vuonna 2004 . Kansainvälinen julkaisu ilmestyi 4. lokakuuta samana vuonna. Kappaleen Amerika videon ohjasi Jörn Heitmann ja kuvattiin 6. – 7. elokuuta vuonna 2004 lähellä Berliiniä sijaitsevassa tuhoutuneessa sementtitehtaassa.
Kappale nousi Suomen virallisen listan sijalle 10 viikolla 41 vuonna 2004. Se pysyi listoilla viisi viikkoa.
Adevismi

Adevismi on Friedrich Max Müllerin esittelemä käsite, joka tarkoittaa jumalten (sanskr. "deva") kieltämistä vastaavasti kuin sana ateismi tarkoittaa uskon puutetta jumaliin. Müller käytti sanaa intialaisen "vedanta"-ajattelun yhteydessä. Nykyisin sana ei ole juuri käytössä.
ECross

eCross on vuosina 2002–2009 järjestetty maastojuoksukilpailu. Kilpailu järjestettiin sunnuntaina syys-lokakuussa Espoon Leppävaarassa. Vuonna 2007 tapahtumaan osallistui noin 1500 juoksijaa ja kuntoilijaa. Kilpailun järjestivät urheiluseurat Sjundeå IF ja Espoon Suunta sekä ammattikorkeakoulu Sydväst Espoosta ja Espoon kaupunki.
eCrossin päämatka oli 18 kilometrin juoksu. 18 kilometrin lisäksi eCrossiin kuului 7 kilometrin kuntosarja sekä juniori- ja veteraanisarjoja. Suurin osa osallistujista oli kuntoilijoita.
eCross järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2002. Silloin kilpailuun osallistui noin 600 juoksijaa. Osallistujamäärä kasvoi voimakkaasti viisi ensimmäistä vuotta.
eCross oli Lidingöloppetin suomalainen yhteistyökilpailu.
Nordlandin lääni

Nordlandin lääni (, , , ) on Norjan fylke maan pohjoisosassa Pohjois-Norjan alueella Norjanmeren rannalla.
Pitkä ja kapea lääni rajautuu etelässä Trøndelagin fylkeen, pohjoisessa Tromssan ja Ruijan fylkeen sekä idässä Ruotsin Norrbottenin ja Västerbottenin lääneihin. Sen hallintokeskus on Bodø. Nordlandissa on 241 906 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 38 481,13 neliökilometriä.
Nordlandin rannikko on vuonojen ja vuoriston rikkomaa. Sen pohjoisosassa sijaitsee Lofoottien saaristo. Sen eteläosa on nimeltään Helgeland.
Kunnat.
Nordlandiin kuuluu yhteensä 44 kuntaa:
Kansain kansainvälinen lentoasema

Kansain kansainvälinen lentoasema (; ) sijaitsee keinotekoisella saarella Osakanlahdella Sennanin alueen edustalla Osakassa Japanissa. Lentoasema avattiin 4. syyskuuta 1994. Lentoasemalla on kaksi terminaalia ja kolmas on suunnitteilla. Myös Suomesta voi lentää Osakaan Finnairin operoimilla
lennoilla.
Kansai avattiin 4. syyskuuta 1994 keventämään Osakaa lähempänä sijaitsevan Osakan kansainvälisen lentoaseman tilanahtautta. Nykyisin Osakan kansainväliseltä lentoasemalta operoidaan vain Japanin sisäisiä lentoja. Vuoden 2006 aikana Kansailla operoitiin 116 475 lentoa, joista 73 860 oli kansainvälisiä (31 maahan, 71 kaupunkiin), ja 42 615 Japanin sisäisiä (19 kaupunkiin). Matkustajamäärä oli 16 689 658, joista 11 229 444 oli kansainvälisiä, ja 5 460 214 Japanin sisäisiä matkustajia. Kuitenkin, vuonna 2009 lentoaseman matkustajamäärä on pudonnut miltei 20 prosenttia vain muutamassa vuodessa 13,4 miljoonaan.
Vuonna 2010 lentoaseman matkustajamäärä oli noussut yli 14 miljoonaan, joista kansainvälisiä matkustajia 10,4 miljoonaa ja Japanin sisäisiä 3,7 miljoonaa. Lentoaseman kautta kulki rahtia 802 162 tonnia, joista 757 414 ulkomaille ja 44 748 Japaniin. Lentoaseman toinen, 4 km pitkä ja 60 m leveä kiitotie avattiin 2. elokuuta 2007. Toukokuussa 2012 Kansain lentoasema oli Aasian lentoliikenteen merkittävä solmukohta, 499 viikoittaisella Aasian, 66 Euroopan ja Lähi-idän ja 35 Pohjois-Amerikan lennollaan.
Lentoyhtiöt.
Matkustajaterminaalin toista kerrosta käytetään Japanin sisäisillä lennoilla. Kaikki Japanin sisäisten lentojen palvelut (lipunmyynti, koneeseennousu ja matkatavaroiden palautus) sijaitsevat toisessa kerroksessa. Kansainväliset saapuvat matkustajat menevät rajatarkastukseen ja matkatavaroiden palautukseen ensimmäiseen kerrokseen. Kansainväliset lähtevät lennot operoidaan kolmannesta ja neljännestä kerroksesta.
Agnostinen ateismi

Agnostinen ateismi on käsitys, johon sisältyy sekä agnostisismi että tietynlainen ateismi.
Agnostisismi ei ole ateismia tai teismiä poissulkeva vaihtoehtoinen käsitys, vaan se voi yhdistyä ateismiin tai teismiin. Agnostisismin mukaan ei voida tietää, onko jumalaa tai jumalia olemassa. Agnostisismi on siis tietoteoreettinen kanta, joka ei liity todellisuuskäsitykseen vaan tietoon siitä, onko jumalia olemassa vai ei. Agnostiset ateistit katsovat, että jos yksilö on uskomatta jumaliin (ateismi laajassa merkityksessä) eikä esitä väitteitä, joiden mukaan jumalan olemassaolosta tai olemassaolemattomuudesta olisi tietoa, tällaista näkemystä voidaan kutsua agnostiseksi ateismiksi.
Bertrand Russell.
Muun muassa Nobel-palkittu filosofi Bertrand Russellia on kutsuttu agnostiseksi ateistiksi. Hän ei uskonut jumalaan, mutta sanoi, ettei filosofina voinut pitää itseään varsinaisena ateistina, koska hänen mielestään jumalan olemattomuutta ei voida lopullisesti todistaa. Niinpä Russell sanoikin, että hänen on – filosofisessa mielessä – pidettävä itseään agnostikkona. Russell luetaan kuitenkin usein myös ateistiksi, mikä voidaan tehdä ateismin laajassa merkityksessä. Russell pyrki silti itse tekemään selväksi, että jumalaan uskomaton agnostikko ei ole filosofisessa mielessä ateisti, sillä ateistit luulevat useimpien uskovaisten tapaan, että jumalan olemassaolosta tai olemattomuudesta olisi mahdollista saada jotain tietoa. Russell kuitenkin myöntää, että "käytännössä" ero uskonnottoman agnostikon ja ateistin välillä on pieni ja että filosofiaan perehtymättömälle tavalliselle ihmiselle hänen olisi parempi sanoa olevansa ateisti.
Crystal Vodka

Crystal Vodka on virolaisen AS Remedian tuottama votka, joka sisältää alkoholia 40 tilavuusprosenttia. Se valmistetaan viljaperäisestä alkoholista ja pehmennetystä vedestä. Viimeisessä valmistusvaiheessa juoma ilmataan ja suodatetaan hopeaionimenetelmällä pehmeän maun aikaansaamiseksi.
Ominaispiirteet.
Crystal Vodka on väritöntä, ja sen maku on neutraali, puhdas sekä hieman viljainen.
Pakkauskoot.
Crystal Vodkaa on saatavilla 5 cl, 25 cl, 35 cl, 50 cl, 70 cl ja 100 cl tilavuuksina lasipulloissa ja 50 cl PET-pullona. Myös 10 x 50 cl PET -monipakkaus ja 300cl BIB-hanapakkaus kuuluu valikoimaan.
Otto IV

Otto IV (syntyi 1175 tai 1176 – kuoli 19. toukokuuta 1218) oli vuodesta 1198 toinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kahdesta kuninkaasta ja keisari vuodesta 1209 vuoteen 1215 asti. Hän oli ainoa Welf-sukua edustanut Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari. Valtaistuimella häntä seurasi keisari Fredrik II.
Nuoruus.
Otto IV syntyi 1175 tai 1176 Braunschweigin kaupungissa nykyisen Saksan alueella. Hänen isänsä oli Baijerin ja Saksin herttua Henrik Leijona ja äitinsä Saksin herttuatar Matilda. Otto IV vietti nuoruutensa Englannissa, isoisänsä Englannin Henrik II:n luona, jolloin hän ystävystyi muun muassa Rikhard I Leijonamielen kanssa. Rikhard Leijonamieli piti Otosta siinä määrin, että teki hänestä Yorkin jaarlin vuonna 1190.
Taistelu kruunusta.
Henrik VI kuoli vuonna 1197, minkä jälkeen syntyi kiista hänen seuraajastaan. Maaliskuussa 1198 Hohenstaufenin sukua kannattaneet saksalaiset ruhtinaat valitsivat kuninkaaksi Filip Schwabenilaisen. Kesäkuussa Hohenstaufenin suvun vastustajat puolestaan valitsivat Kölnin arkkipiispan Adolfin johdolla kuninkaaksi Otto IV:n. Kahden kilpailevan kuninkaan välille puhkesi sota. Vuonna 1201 Otto sai puolelleen paavi Innocentius III:n suostuttuaan paavin aluevaatimuksiin Keski-Italiassa, mutta vuonna 1204 Kölnin arkkipiispa ja useita muita Oton tärkeimmistä saksalaisista kannattajista siirtyi Filip Schwabenilaisen puolelle. Myös paavi tunnusti lopulta vuonna 1208 Filipin kuninkaaksi. Sen jälkeen Filip kuitenkin murhattiin, ja tilanne kääntyi taas Oton hyväksi. Otto kruunattiin keisariksi Roomassa 4. päivänä lokakuuta vuonna 1209.
Sotaretki ja kuolema.
Otto aloitti Italian valloituksen miehittämällä aluksi Toscanan ja siirtyi sitten sotajoukkoineen Fredrik II:n hallitseman Sisilian kuningaskunnan alueelle Etelä-Italiassa. Aluevaltaukset uhkasivat jo pakottaa Fredrik II:n pelastautumaan Afrikan puolelle, mutta silloin paavi puuttui asiaan. Innocentius III, joka vastusti Italian ja Saksan yhdistämistä, julisti Oton pannaan. Maaliskuussa 1212 Otto joutui palaamaan Saksaan, missä oli puhjennut kapina. Joukko Welfien sukua vastustavia ruhtinaita oli julistanut Oton viraltapannuksi ja valinnut hohenstaufilaisen Fredrik II:n kuninkaaksi. Taistelun Fredrikiä vastaan englantilaisten tukema Otto hävisi kärsittyään ratkaisevan tappion Bouvinesissa 27. päivänä heinäkuuta vuonna 1214. Virallisesti Otto joutui luopumaan kruunusta seuraavana vuonna. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Heittoliina

Heittoliina tai kastliina on ohut, heitettäväksi tarkoitettu noin 8-15 mm paksu naru tai köysi, jonka päässä on painona heittämistä helpottava solmu, joka on tavallisimmin apinannyrkki.
Heittoliinaa käytetään esimerkiksi laivojen kiinnittämisessä. Aluksen tullessa laituriin kansimiehet heittävät alukselta kiinnitysköysien lenkkeihin solmitut heittoliinat satamatyöntekijöille, jotka vetävät niiden avulla köydet laiturille. 
Heittoliina pelastusvälineenä.
Heittoliinaa voidaan käyttää myös pelastusvälineenä esimerkiksi veden varaan joutuneen ihmisen pelastamisessa. Pelastuskäyttöön tarkoitetussa heittoliinassa voi olla 15–25 metriä kelluvaa köyttä kirkkaanvärisessä suojapussissa, joka samalla toimii heittopainona. 
Heittoliina kuuluu veneiden katsastusvarusteisiin. Sitä suositellaan myös esimerkiksi pilkkijöiden, matkaluistelijoiden ja muiden jäällä liikkujien varusteeksi.