ASLAK (kuntoutus)

ASLAK eli ammatillisesti syvennetty lääketieteellinen kuntoutus oli työelämässä oleville tarkoitettua Kelan järjestämää harkinnanvaraista varhaiskuntoutusta, jonka ensisijaisena tavoitteena oli työkyvyn säilyttäminen ja parantaminen. Aslak-kuntoutus toteutettiin kuntoutuslaitoksissa yhteistyössä työterveyshuollon ja työyhteisön kanssa. Aslak-kuntoutus oli harkinnanvaraista (määrärahasta riippuvaista). Aslak-kuntoutukseen käytettin vuosittain 33 miljoonaa euroa, joka vastasi 12 prosenttia Kelan koko kuntoutusbudjetista. 
Kuntoutukseen hakeminen ei edellyttänyt työkyvyttömyyttä tai sen uhkaa eikä merkittävää työkykyhaittaa kuten harkinnanvarainen TULES-kuntoutus (tuki- ja liikuntaelinten sairauksien kuntoutus). Aslak-kuntoutuksessa oli vuonna 2013 lähes 14 000 henkilöä, kun TULES-kuntoutuksessa kävi vajaat 3 000 henkilöä. ASLAK-kuntoutuksen hinta oli huomattavasti suurempi, mutta sen ohjelman järjestämisen kustannusrakenne oli kuntoutuslaitoksille pienempi kuin TULES-kuntoutuksen. Tämä houkutteli kuntoutuslaitoksia lisäämään ASLAK-kurssien rahoituksen hakemista Kelalta eri ammattiryhmille ja niiden määrä ja kustannukset lisääntyivät nopeasti. 
Aslak-kuntoutuksen vaikuttavuus.
Mikhail Saltychev seurasi vuonna 2012 ilmestyneessä väitöstutkimuksessaan kahdeksan vuoden ajan yli 3 000 Aslak-kuntoutukseen osallistunutta henkilöä. Tuloksena oli, ettei Aslak vähentänyt työkyvyttömyyseläkkeelle joutumisen tai pitkien sairauspoissaolojen riskiä. .
ASLAK-kuntoutukseen osallistuminen ei lisännyt myöskään liikuntaa, vähentänyt alkoholinkäyttöä, alentanut painoindeksiä tai vähentänyt merkittävästi tupakointia. Tutkimukseen osallistuneiden somaattinen ja psyykkinen terveys ei myöskään parantunut kontrolliryhmään verrattuna. 
Vuonna 2012 laadittiin myös katsaus ASLAK-kuntoutuksesta aiemmin tehtyihin tutkimuksiin. Katsauksessa havaittiin, että aiempien tutkimusten tulokset olivat keskenään ristiriitaisia. Niistä saattoi kuitenkin tehdä sen johtopäätöksen, että näyttö Aslak-kuntoutuksen vaikuttavuudesta oli vähäistä ja kuntoutus oli osoittautunut kustannustehokkuudeltaan heikoksi. 
Vuonna 2009 ilmestyneessä 2 000 kuntoutujan tutkimuksessa ilmeni, että työkyvyttömyyden riski pieneni 8 vuoden seuranta-aikana neljän ensimmäisen seurantavuoden aikana, mutta kohosi sen jälkeen samaksi kuin niillä, jotka eivät olleet osallistuneet kuntoutukseen. Säästyneiden sairauslomapäivien aiheuttama taloudellinen säästö oli kuitenkin todennäköisesti kuntoutuksesta koituvia kuluja pienempi. Välittömien kuntoutuskursseihin liittyvien kulujen lisäksi aiheutui merkittäviä kuluja Kelalle päivärahoista ja matkakuluista kuntoutuslaitokseen. Työnantajalle aiheutui kuluja menetetystä työpanoksesta ja työterveyshuolloille kuntoutujien tarkastuksiin, valintaan ja lähetteinä toimiviin B-lausuntoihin liittyen. Toimintaan liittyvät kokonaiskulut olivat siten yli kaksinkertaiset välittömiin kuluihin verrattuna. 
Aslak-kuntoutuksen historia.
Aslak-kuntoutuksen nimellä tunnettu kuntoutuksen muoto käynnistyi 1980-luvun alkupuolella, aluksi metsurien ja siivoojien laitoskuntoutuksena laajentuen siitä sitten nopeasti kaikkiin ammattiryhmiin. Vähitellen yhä suurempi osa kuntoutuksesta kohdistui ammattiryhmiin, joissa fyysinen kuormitus oli toimistotyön tasoista. Aslak-kuntoutuksen kohderyhmänä olivat työssä käyvät henkilöt, joiden työssä suoriutumiseen liittyvät haitat ja oireet eivät vielä ole kehittyneet niin pitkälle, että lakisääteinen ammatillinen kuntoutus työkyvyttömyyden välttämiseksi olisi tarpeen. 
Vuoden 1990 tulopoliittisen kokonaisratkaisun yhteydessä tehty työkykyä ylläpitävää toimintaa (tyky) koskeva sopimus (ns. TMJ-TS-sopimus) loi laajemman perustan siinä vaiheessa vielä kehittyvälle Aslak-kuntoutukselle. Sopimuksessa todettiin muun muassa, että toimenpiteiden lähtökohta on, että kuntoutuja jatkaa omassa työssään. Tukitoimenpiteistä vastuussa oleva henkilö laatii yhdessä työntekijän tai toimihenkilön ja tarvittaessa yrityksen yhteistoimintatahojen kanssa yksilöllisen toimenpidesuunnitelman, jossa voivat tulla kysymykseen esimerkiksi &lt;br&gt;
Aslak-kuntoutuksen säädöspohja.
Ammatillisesti syvennetty lääketieteellinen kuntoutus kohdistui työssä olevaan väestöön ja se toteutetaan työpaikan, työterveyshuollon, kuntoutuksen palvelujen tuottajan ja Kelan yhteistyönä. Tavoitteena oli työkyvyn pitkäaikainen parantaminen ja työkyvyn säilyttäminen, kun työkyvyn heikkenemisen riskit ovat jo todettavissa. Aslak-kuntoutus oli luonteeltaan ennalta ehkäisevää ja suunnattu työntekijöille ja ammattialoille, joilla työstä johtuva fyysinen, henkinen ja sosiaalinen kuormitus on poikkeuksellisen suuri ja johtaa helposti terveysongelmien kasautumiseen.
Hyväksyessään jonkin kuntoutuslaitoksen kuntoutusta toteuttamaan Kela edellytti laitoksen noudattavan palvelustandardia. Kelan standardien mukaan Aslak-kuntoutuksen tavoitteena oli &lt;br&gt;
Palveluntuottajan aloitteesta voitiinkuntoutusprosessin aikana esille nousseista työhön tai työolosuhteisiin liittyvistä asioista keskustellaan työpaikalla ja/tai työterveyshuollossa.
Aslak-kurssi toteutetaan jaksoissa yhden vuoden aikana. Kurssi voi olla avo- ja laitosjaksojen yhdistelmä. Tavallisimmin kurssi jakaantuu kolmeen osaan: alkujaksoon, perusjaksoon ja seurantajaksoon. Kurssilla on yksi työpaikan ja työterveyshuollon kanssa järjestettävä yhteistyöpäivä. 
Aslak-kuntoutuksen kehittäminen.
Kela toteutti Työhön kuntoutuksen kehittämishankkeen ajanjaksolla 1.4.2007 – 30.6.2010. Hanke kattoi harkinnanvaraisen Aslak-kuntoutuksen ja lakisääteiseen ammatilliseen kuntoutukseen kuuluvan Tyk-toiminnan. Hankkeeseen osallistui viisi valtakunnallista palveluntuottajaa: &lt;br&gt;
Hankkeessa keskeisintä oli kuntoutustarpeen varhainen toteaminen, kuntoutuksen oikea-aikaisuus ja kuntoutuksen menetelmien ja toimintamallien kehittäminen. Tarkoituksena oli saada Kelan käyttöön työikäisille parhaiten sopivia kuntoutuksen muotoja ja samalla kehittää kuntoutuksen yhteistyötä ja erikoisosaamista. Hankkeeseen ei sisältynyt kuntoutuksen vaikuttavuuden eikä kustannusvaikuttavuuden tutkimusta. 
Aslak-kuntoutuksen loppu ja tilalle Kiila-kuntoutus.
Valtiontalouden tarkastusviraston tuloksellisuustarkastuskertomus 193/2009 käsitteli lääkinnällistä kuntoutusta. Tarkastuksessa ilmeni, että rahoitusta saivat myös sellaiset kuntoutusmuodot, jotka on todettu vaikuttamattomiksi. Raportissa nostettiin esiin erityisesti ammatillisesti syvennetty lääketieteellinen kuntoutus (ASLAK), jota Kansaneläkelaitos oli rahoittanut vuosittain merkittävällä summalla, esimerkiksi vuonna 2007 yli 31 miljoonalla eurolla. Tarkastuskertomuksessa vaaditaan kuntoutustoiminnan resurssien kohdentamista vain sellaisiin kuntoutuksiin, joiden hyödystä ja vaikuttavuudesta on tutkimusnäyttöä. Juha Sipilän hallitus päätti 2015 lopettaa ASLAK-kuntoutuksen. 
Vuonna 2016 Kela esitti työikäisten ASLAK-kuntoutusta korvaaman AURA-kuntoutuksen, jonka tavoitteeksi esitettiin parempi kytkeytyminen kuntoutujien työhön. AURA-kuntoutukseen pyydettiin laajasti kuntoutuksen asiantuntijalausuntoja, joissa kuitenkin todettiin, että kyseessä on sisällöltään samanlainen kuntoutusmuoto kuin ASLAK-kuntoutus ja myös kuntoutujien valinta tapahtuu samalla tavalla. Hallitus ei myöntänyt Kelalle rahoitusta AURA-kuntoutukselle, joten Kela voinut sitä käynnistää. 
Kela suunnitteli sen jälkeen Kiila-kurssit Aslak-kuntoutuksen seuraajaksi. Siitä ei pyydetty lausuntoja kuntoutuksen asiantuntijoilta, jotka olivat ottaneet kriittisesti kantaa AURA-kuntoutukseen. Työnantaja voi hakea Kiila-kurssia työntekijöilleen, ja ammattiyhdistykset ja -liitot voivat hakea sitä jäsenilleen kuten aikaisemmin ASLAK-kuntoutusta. Myös yrittäjät voivat itse hakea kuntoutukseen. Kuntoutuskurssit järjestetään vähintään viidelle osallistujalle, kun ASLAK-kursseilla oli yleensä kymmenen osallistujaa. Yksikkökustannus ryhmäkuntoutuksessa on tämän seurauksena noussut Kiila-kuntoutuksessa. Työnantajaa edustavat lähiesihenkilöt ja työterveyshuolto osallistuvat kuntoutuksen suunnitteluun ja toteutukseen yhdessä kuntoutuksen palveluntuottajan kanssa kuten aiemmin ASLAK-kuntoutuksessa. Palveluntuottajina ovat Kiila-kuntoutuksessa samat kylpylät ja kuntoutuskeskukset ja samalla henkilökuntarakenteella kuin aikaisemmin ASLAK-kuntoutuksessa. Kela kilpailuttaa kuntoutuskurssien järjestämisen samalla tavalla kuin aikaisemmin. Toiminta on sekä kuntoutujien hakuprosessiin että käytännön toteutukseen liittyen samankaltaista kuin aikaisemmin ASLAK-kuntoutuksessa. Työkykyä ylläpitävän yksilöllisen kuntoutuksen (TYK) tilalle tuli Kiila-yksilökuntous, mikä nimen samanlaisuuden takia sekoittaa helposti käsitteitä Kiila-kurssien kanssa, vaikka niiden prosessit ovat hyvin erilaiset. 
Kela on vuonna 2023 julkaissut arvion Kiila-kuntoutuksesta: Ala-Kauhaluoman ym. Arviointitutkimus ammatillisen KIILA-kuntoutuksen nykytilasta ja kehittämistarpeista. Siinä tutkijat kuvaavat eri toimijoiden näkemyksiä Kiila-kuntoutuksen toteuttamisesta. Raportissa tilaustutkimuksen tekijät toteavat, että merkittävä puute siinä on kuntoutujien näkökulman jättäminen pois. Tämä oli Kelan asettama rajoitus selvityksen tilaajana. Kyseessä ei siten ollut riippumaton tutkimus, joita on tehty ASLAK-kuntoutuksesta. Tutkijat kuvaavat Kiila-kuntoutusta toimivaksi, mikä tarkoittaa ilmeisesti lähinnä prosessia, jossa työikäisiä ihmisiä ohjataan kuntoutukseen, jossa läpikäyvät Kelan kilpailuttaman ja kustantaman laitoskuntoutusjakson. Kuntoutuksen vaikuttavuutta ei tutkittu, eikä edes kuntoutujien tyytyväisyyttä saamaansa kuntoutukseen. Asiaa tutkineen Valtiontalouden tarkastusviraston lausunnossa kuntoutuksen vaikuttavuuden osoittamista pidettiin välttämättömänä, että kuntoutusta voidaan rahoittaa julkisista varoista. Kiila-kurssien rahoitus tulee valtion budjetista kuten aikaisemmin ASLAK-kuntoutuksen rahoitus. Kiila-kurssien vaikuttavuudesta ei ole kuitenkaan tehty yhtään tutkimusta.