tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ionel Drîmbă

Ionel Drîmbă (18. maaliskuuta 1942 – 20. helmikuuta 2006) oli romanialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Drîmbă voitti florettimiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa olympiakultaa Méxicon 1968 kisoissa. Hän voitti 19 yksittäistä ottelua ja hävisi vain kaksi. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa kuudenneksi ja Méxicossa 1968 neljänneksi. Kaksi vuotta olympiavoittonsa jälkeen hän loikkasi länteen ja lopetti kilpailemisen.
2C-E

2C-E on 2C-ryhmään kuuluva psykedeelinen fenetyyliamiini. Aine luokitellaan tutkimuskemikaaliksi. Aineen syntetisoi ensimmäisen kerran Alexander Shulgin.
Annostus ja vaikutusten kesto.
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 10–15 mg syötynä. Täydet vaikutukset ilmenevät 20–90 minuutissa ja kestävät 6–10 tuntia. Nuuskattuna tyypillinen annos on 3–7 mg, täydet vaikutukset ilmenevät 1–10 min kuluttua ja kestävät 3–6 tuntia.
Vaikutukset.
Nenän kautta nautittuna vaikutukset alkavat minuuttien sisällä. Ensimmäiset oireet ovat pahoinvointi, oksentelu, huimaus, sekavuus ja aistiharhat. Noin puoli tuntia annoksen jälkeen pahoinvointi tasaantuu ja käyttäjä rentoutuu. Käyttäjä voi itse vaikuttaa "tripin" laatuun. Erilaisien kuvien katselu ja musiikin kuuntelu nostaa vaikutustasoa merkittävästi. Käyttäjät ovat kertoneet, että musiikki on suoraan verrannollinen ympäristöön, seinät ja tavarat värisevät musiikin kanssa ja jotkut ovat nähneet värejä musiikin tyylin mukaan. Paniikkikohtauksia voi myös tapahtua, esimerkiksi pelkkä nopea tapahtuma voi laukaista paniikkikohtauksen. Vaikutuksiin kuuluu kaikki aistiharhat, näistä suurimmat tulevat näön kautta. Vaikutuksen loppupuolella on myös kerrottu olevan suurta päänsärkyä ja jopa ripulia, joka voi kestää monia päiviä. Myös nenän kautta käyttäneet ovat kertoneet nenän, silmän ja jopa korvan kivuista monia päiviä käytön jälkeen. Myös unettomuutta, pelkotiloja ja käyttäjien sanojen mukaan "outoja tuntemuksia" on kerrottu tapahtuvan jopa ensimmäisen käytön jälkeen. Näiden yhteyttä huumausaineeseen ei ole kuitenkaan tieteellisesti vielä todistettu.
Laki.
2C-E on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi. Yhdiste on luokiteltu huumasaineeksi useimmissa maissa (mm. Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Saksassa).
Eugène-Henri Gravelotte

Eugène-Henri Gravelotte (6. helmikuuta 1876 – 28. elokuuta 1939) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Gravelotte voitti florettimiekkailun olympiakultaa Ateenan 1896 olympialaisissa. Hän oli miekkailun ensimmäinen olympiavoittaja ja kaikki urheilumuodot huomioon ottaen ensimmäinen ranskalainen olympiavoittaja.
Albertbrücke

Albertbrücke on kivinen holvisilta saksalaisessa Dresdenin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Se on Dresdenin sisäkaupungin neljästä Elbejoen ylittävästä sillasta itäisin. 316 metriä pitkä silta on nimetty Saksia vuosina 1873–1902 hallinneen kuningas Albertin mukaan. Sillassa on 14 holvikaarta, joista neljä keskimmäistä on leveydeltään 31 metriä ja reuna-aukkojen leveys vaihtelee 12,7 metristä 17 metriin. Wehrmachtin 7. toukokuuta 1945 sillan molemmista päistä räjäyttämät kuusi holvia on korjattu vuonna 1946 teräsbetonirakenteisina. Korjatut kaaret verhoiltiin hiekkakivellä, josta silta on rakennettu.
Silta rakennettiin vuosina 1875–1877 ja se sai nimekseen "König-Albert-Brücke". Toisen maailmansodan vauriot kunnostettiin seuraavana vuonna. Itä-Saksan aikana silta kantoi nimeä "Brücke der Einheit". Nykyinen nimi sillalla on ollut vuodesta 1990.
Veronica Lake

Veronica Lake (oik. Constance Frances Marie Ockelman, ) oli yhdys­valtalainen näyttelijä ja pin-up-malli, joka oli Hollywoodin kuuluisa tähti erityisesti 1940-luvulla.
Ura.
Laken kuuluisimmat roolit olivat Alan Laddin vasta­näyttelijänä film noir -elokuvissa "Vainottu" (1942), "Lasiavain" (1942) ja "Sinisen dahlian mysteeri" (1946). Hänet tunnettiin erityisesti vaaleista hiuksistaan ja "peekaboo"-nimen saaneesta laine­kihara­kampauksestaan, jossa toinen silmä peittyi osittain hiusten taakse. Vaikka Lake oli 1940-luvulla yksi Paramount Picturesin suosituimmista tähdistä, hänen uransa kääntyi jyrkkään laskuun seuraavalla vuosi­kymmenellä mielen­terveys­ongelmien ja alkoholismin takia.
Yksityiselämä.
Veronica Lake oli naimisissa neljä kertaa, ja hänellä oli ensimmäisen ja toisen avio­miehensä kanssa neljä lasta: Elaine (1941), pian syntymänsä jälkeen kuollut Anthony (1943), Andre Anthony Michael III (1944) ja Diana (1948). Hän kuoli hepatiittiin ja akuuttiin munuaisten vajaatoimintaan 50-vuotiaana.
Alan Sillitoe

Alan Sillitoe (4. maaliskuuta 1928 Nottingham, Iso-Britannia – 25. huhtikuuta 2010 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Hän kuului brittikirjallisuudessa 1950-luvun ”nuoriin vihaisiin miehiin”.
Sillitoe syntyi työväenluokkaiseen perheeseen. Hän liittyi vuonna 1946 Kuninkaallisiin ilmavoimiin, mutta sairastui Malaijin niemimaalla tuberkuloosiin. Saatuaan vapautuksen armeijasta hän omistautui kirjoittamistyölleen. Sillitoe oli naimisissa yhdysvaltalaisen kirjailija Ruth Fainlightin kanssa, ja parilla on kaksi lasta.
Kirjailijanura.
Sillitoen tuotannossa olivat alkuun aineksina anarkismi, sosialismi, luokkavastakohtaisuudet ja seksi, mutta myöhemmin korostuivat skitsofrenia ja yleensä hulluus.
Sillitoe kirjoitti novelleja, romaaneja, runokokoelmia ja omaelämäkerran "Life Without Armour" (1995).
Sillitoen teoksista tunnetuimpia on vuonna 1958 julkaistu novelli ”"The Loneliness of the Long Distance Runner"”, joka sisältyy samannimiseen kokoelmaan. Klassikon maineen saaneen novellin päähenkilö ei suostu pelaamaan peliä järjestyneen yhteiskunnan ehdoin. Tony Richardson on ohjannut sen pohjalta elokuvan "Kaikista kapinallisin" ("The Loneliness of the Long Distance Runner" eli "Rebel with a Cause", 1962), johon Sillitoe itse teki käsikirjoituksen.
Esikoisteoksestaan "Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun" Sillitoe sai Author's Clubin esikoisromaanille myönnettävän palkinnon. Karel Reisz on ohjannut romaanin pohjalta elokuvan "Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun".
Seymour Papert

Seymour Papert (1. maaliskuuta 1928 Pretoria – 31. heinäkuuta 2016 East Blue Hill, Maine, Yhdysvallat) oli eteläafrikkalainen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä.
Papert opiskeli Witwatersrandin ja Cambridgen yliopistoissa. Vuosina 1958–1963 hän oli Geneven yliopistossa Sveitsissä. Hänestä tuli vuonna 1963 tutkimusapulainen Massachusetts Institute of Technologyssa, jossa hän työskenteli myöhemmin professorina.
Työskennellessään MIT:ssä 1960-luvun lopulla Papert oli yksi ohjelmointikieli Logon kehittäjistä.
Michael Bartels

Michael Bartels (s. 8. maaliskuuta 1968 Plettenberg, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja. 
Ura.
Alkuvaiheet.
Bartels aloitti uransa kilpailemalla Formula Ford -luokissa, joissa hän voitti mestaruuden Saksan 1.6 -luokassa vuonna 1986. Vuonna 1987 hän aloitti DTM:n ja vuonna 1988 vakioautoilun sekä Formula 3:n. 
Formula 1.
Bartels osallistui F1-urallaan neljään osakilpailuun Lotus-tallin autolla, mutta ei selvittänyt karsintoja kertaakaan.
Siirtyminen muihin sarjoihin.
Bartels kilpaili F1-uransa jälkeen vakioautosarjojen ja DTM:n lisäksi, mm. Formula 3000- ja FIA GT Championship-sarjoissa. Hän voitti FIA GT:n mestaruuden vuosina 2006 sekä 2008-2010, joista viimeisin kuului FIA GT1 World Championship -sarjaan.
Yksityiselämä.
Bartels seurusteli tennispelaaja Steffi Grafin kanssa vuosina 1992–1999. Parisuhde päättyi Grafin alkaessa seurustella toisen tennispelaajan Andre Agassin kanssa.
Dmitri Tjomkin

Dmitri Zinovjevitš Tjomkin (, engl. Dimitri Tiomkin; 10. toukokuuta 1894 Krementšuk, Ukraina – 11. marraskuuta 1979 Lontoo) oli venäläis-yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hän loi uransa Hollywoodissa ja oli Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1937. Tiomkin sai 22 Oscar-ehdokkuutta ja voitti neljä Oscaria uraauurtavasta musiikistaan.
Tjomkin sai Pietarin konservatoriossa pianonsoiton opetusta Felix Blumenfeldilta sekä harmonian ja kontrapunktin opetusta Aleksandr Glazunovilta. Hän siirtyi sittemmin Berliiniin, jossa häntä opetti Ferruccio Busoni, ja lopulta vuonna 1925 Yhdysvaltoihin.
Tjomkin oli tuottelias elokuvasäveltäjä, ja hän sai uransa aikana neljä Oscar-palkintoa. Hän oli kuollessaan 85-vuotias, ja hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkiin Glendaleen, Kaliforniaan.
Yrjö Welling

Yrjö Welling (15. helmikuuta 1885 Kirvu – 2. maaliskuuta 1963 Valkeakoski) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1951. Kaikkiaan 33 valtiopäivät istunut Welling on yksi Suomen kaikkien aikojen pitkäaikaisimmista kansanedustajista.
Elämä.
Yrjö Wellingin vanhemmat olivat talollinen Juho Welling (1845-1918) ja Maria Mätinki (1856-1938). Hän kävi kansakoulun ja puuseppäkoulun. Welling lähti työväenliikkeeseen jo vuosisadan vaihteessa ja paikkasi puuttuvaa koulusivistystään ahkeralla itseopiskelulla. Vuonna 1904 Welling muutti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän asui pitkään Kalafornian Berkeleyssä ja työskenteli puuseppänä. Työllisyystilanteen heikettyä Welling muutti vuonna 1915 New Yorkiin. Hän osallistui aktiivisesti amerikansuomalaisen työväenliikkeen toimintaan.
Keväällä 1917 Welling palasi Suomeen ja ryhtyi viljelemään kotitilaansa Kirvun Lietlahdessa. Hänet vangittiin välittömästi sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 ja toimitettiin Vaasan ja Kokkolan vankileirien kautta Tammisaaren vankileirille. Welling sai kaksi vuotta kuritushuonetta, mutta pääsi ehdonalaiseen jo heinäkuun lopussa.
Vapauduttuaan Welling toimi sosialidemokraattien piirijärjestäjänä ja kiertävänä puhujana. Vuonna 1920 hänet valittiin Kirvun kunnanvaltuustoon ja 1922 eduskuntaan. Kansanedustajana Welling keskittyi pienviljelijöiden asioihin. Vuonna 1928 hän osallistui SDP:n delegaatiossa Brysselissä pidettyyn Sosialistisen työväen internationaalin kongressiin. Jatkosodan aikana Welling kuului niin sanottuun rauhanoppositioon ja oli yksi presidentti Risto Rytille toimitetun "kolmenkymmenenkolmen kirjelmän" allekirjoittajista. Sodan jälkeen hänet nimitettiin siirtoväen asioita pohtineen siirtoväenasiain neuvottelukunnan jäseneksi. Welling päätyi itse evakoksi Hyvinkäälle, kunnes asettui 1947 maanviljelijäksi Sääksmäkeen. Welling istui eduskunnassa vuoteen 1951 saakka. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943.
Perhe.
Yrjö Wellingin puoliso oli Vehkalahdella syntynyt Helmiina Suomalainen (1885-1955), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922. Heillä oli kuusi lasta, joista neljä syntyi jo ennen avioliiton solmimista.
Oppiaine

Oppiaine (usein myös opetusaine) on nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kokonaisuus.
Suomessa perusasteella opetettavia oppiaineita.
Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteiden mukaiset aineet, joita opetetaan perusasteella (alakoulu, luokat 1–6): 
&gt; A1-kieli (3.–9.)
&gt; A2-kieli vapaaeht. (5.–9.)
yläkoulu, luokat 7–9:
&gt; A1-kieli (1.–9.)
&gt; A2-kieli vapaaeht. (4.–9.)
&gt; B1-kieli (6.–9.) (katso "Toinen kotimainen kieli")
&gt; B2-kieli vapaaeht. (8.–9.)
Lisäksi on valittavissa valinnaisaineita, joista OPS sanoo seuraavaa: "Perusopetuksen valinnaisten aineiden tehtävä on syventää ja laajentaa perusopetuksen yhteisten oppiaineiden, erityisesti taide- ja taitoaineiden, mukaan luettuna kotitalous, sekä haluttaessa aihekokonaisuuksien tietoja ja taitoja oppilaan valinnan mukaisesti. Valinnaisten aineiden tehtävä on myös antaa oppilaalle mahdollisuus syventää harrastuksiaan ja löytää uusia kiinnostuksen kohteita. Valinnaisten aineiden tulee tukea perusopetuksen tavoitteita."
Hilma Koivulahti-Lehto

Hilma Koivulahti-Lehto (24. huhtikuuta 1881 Virrat – 27. syyskuuta 1955 Virrat) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1945 ja 1948–1951. Sisällissodan aikana Koivulahti-Lehto oli valkoisten vankina, vaikkei hän osallistunut punaisten toimintaan.
Elämä.
Koivulahti-Lehto syntyi torpparin perheeseen Virtain Torppakylässä. Kansakoulua käytyään hän työskenteli palvelijana. Koivulahti-Lehto kuului Virtain työväenyhdistykseen sen perustamisesta 1905 lähtien ja toimi myöhemmin yhdistyksen puheenjohtajana. Hän oli myös useita kertoja ehdolla eduskuntavaaleissa. 
Sisällissodan käynnistyttyä Koivulahti-Lehto vangittiin maaliskuussa 1918, vaikkei hän ollut mukana punaisten toiminnassa. Koivulahti-Lehtoa pidettiin vaarallisena kiihottajana, koska hän oli puhunut muun muassa piikojen oikeuksista sekä torpparikysymyksestä. Virtain suojeluskunnan esikuntapäällikkönä toiminut lainopin ylioppilas Eino A. Carlstedt (myöh. Kalkas) vaati Koivulahti-Lehdon välitöntä teloittamista. Carlstedt oli Virtain kirkkoherran poika ja päinvastaisista väitteistään huolimatta hänellä oli myös henkilökohtaista kaunaa Koivulahti-Lehtoa vastaan. Tutkija Tuulikki Pekkalaisen tietojen mukaan raskaana ollutta Koivulahti-Lehtoa ei kehdattu ampua Virroilla, vaan hänet siirrettiin Kurikan vankileirille. Koivulahti-Lehdon neljä- ja viisivuotiaat pojat jäivät kotiin isoäidin hoitoon. Koivulahti-Lehto synnytti kolmannen poikansa Kurikan vankileirillä 18. kesäkuuta, jonka jälkeen heidät siirrettiin Hämeenlinnan vankileirille. Virtain suojeluskunnan lausunnoissa Koivulahti-Lehdolle ehdotettiin toistuvasti kuolemantuomiota, mutta lopulta Valtiorikosoikeus vapautti hänet elokuun lopussa 1918. 
Vapautumisensa jälkeen Koivulahti-Lehto jatkoi politiikassa ja hänet valittiin kansanedustajaksi jo huhtikuun 1919 eduskuntavaaleissa. Kansanedustajan toimen ohessa Koivulahti-Lehto ryhtyi viljelemään synnyintorppaansa, jonka hän oli lunastanut omakseen. Koivulahti-Lehto oli aktiivisesti mukana muun muassa edistysmielisessä osuustoimintaliikkeessä kuuluen Virtain Osuuskaupan perustajiin. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1925, 1937, 1940, 1943 ja 1950. Koivulahti-Lehto oli myös Virtain kunnanvaltuuston jäsen. Hän jatkoi eduskunnassa lähes yhtäjaksoisesti vuoteen 1951 saakka. Koivulahti-Lehto kuoli 74-vuotiaana syyskuussa 1955. Hänet on haudattu perhehautaan Virtain uudelle hautausmaalle.
Perhe.
Koivulahti-Lehdon puoliso oli työmies Heikki Lehto (1887−1918). Vuonna 1912 pariskunta ilmoitti aloittaneensa avioelämän ”ilman kirkollisia dogmeja” ja samalla hän otti käyttöön kaksiosaisen sukunimensä. Heikki Lehto taisteli sisällissodan aikana punakaartissa ja kuoli kesäkuussa 1918 nälkään Tampereen vankileirillä. Pariskunnalla oli kolme poikaa, joista Kurikan vankileirillä syntynyt Taisto kuoli helmikuussa 1919 ilmeisesti aliravitsemukseen. Heidän vanhin poikansa kuoli 11-vuotiaana vuonna 1924.
Zimbabwen jalkapallomaajoukkue

Zimbabwen jalkapallomaajoukkue on Zimbabwen kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Zimbabwen jalkapalloliitto ("Zimbabwe Football Association"). Zimbabwe ei ole kertaakaan esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa se on pelannut neljä kertaa, vuosina 2004, 2006, 2017 ja 2019, ja sen tie kilpailuissa on päättynyt aina ensimmäiselle kierrokselle.
Trombi (vuoristorata)

Trombi oli Särkänniemessä sijainnut vuoristorata. Sen oli valmistanut italialainen Zamperla. Rata otettiin käyttöön 30. huhtikuuta 2005. Se oli Suomen ensimmäinen niin kutsuttu ”lentävä vuoristorata”, jossa matkustajat ovat vaaka-asennossa vaunun sisällä. Yhteen vaunuun mahtui rinnakkain neljä matkustajaa. Särkänniemi ilmoitti keväällä 2024, että Trombia ei enää ajeta vuonna 2024. Vuoristorata purettiin syksyllä 2024.
Tietoja ja mittoja.
Lähde:
Amiraalisenaatti

Amiraalisenaatti tai sapelisenaatti on Suomen senaatista ja varsinkin sen talousosastosta toisen sortokauden aikana 1909–1917 käytetty nimitys.
Kun suomalaisten puolueiden edustajat – sekä perustuslailliset että aiemmin myöntyväisyyslinjaa kannattaneet vanhasuomalaiset – olivat vuoden 1909 aikana eronneet senaatin talousosastosta, nimitettiin uusiksi senaattoreiksi pääasiallisesti pitkään Venäjän armeijassa ja laivastossa palvelleita upseereita sekä suomenvenäläisiä, joilla oli Suomen kansalaisuus. Näin varmistettiin Suomen senaatin pysyminen lojaalina Venäjän hallituksen yhtenäistämispolitiikalle. Vuonna 1912 säädetty yhdenvertaisuuslaki mahdollisti jo puhtaasti venäläistenkin henkilöiden nimittämisen korkeisiin suomalaisiin virkoihin, kuten senaattiin. Senaatin oikeusosastoa ei kuitenkaan venäläistetty talousosaston tavoin, vaan se saatiin edelleen täytettyä suomalaisilla juristeilla. 
Amiraalisenaatilla ehti olla kaksi vakinaista varapuheenjohtajaa, Vladimir Markov (1909–1913) ja Mihail Borovitinov (1913–1917). Borovitinov pidätettiin ja koko senaatti joutui eroamaan maaliskuussa 1917 välittömästi Venäjällä tapahtuneen helmikuun vallankumouksen jälkeen. Myöhemmin itsenäisessä Suomessa valtio kieltäytyi maksamasta eläkkeitä amiraalisenaatin jäseninä toimineille, koska heitä pidettiin laittomasti virkoihinsa nimitettyinä.
Johannes Drost

Johannes Drost (22. kesäkuuta 1880 Rotterdam – 18. syyskuuta 1954 Rotterdam) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1900 Ranskan Pariisissa. Hän sijoittui siellä 200 metrin selkäuinnissa kolmanneksi ajalla 3.01,0.
Inducks

International Network of Disney Universe Comic Knowers and Sources (INDUCKS, myös Inducks tai I.N.D.U.C.K.S.) on projekti, jonka tarkoituksena on luoda tietokanta kaikista Disneyn sarjakuvista. Projekti on kerännyt tietoa yli 100 000 erillisestä Disney-julkaisusta ympäri maailmaa. Projektin aloitti alankomaalainen Harry Fluks vuonna 1994.
Inducksiin rekisteröitynyt käyttäjä voi päivittää sinne omia kokoelmiaan, katsella millä sijalla on kokoelmalistalla ja paljonko muilla on julkaisuja. Rekisteröitymiseen ei tarvitse lisätä tietojaan, vain pelkkä käyttäjänimi ja sille salasana. Inducksissa on tietoja myös tulevista julkaisuista, ei pelkästään jo ilmestyneistä.
Nimi Inducks on humoristinen yhdistelmä englannin sanoista "index" ’hakemisto’ ja "duck" ’ankka’. Jälkeenpäin nimen selitettiin olevan lyhenne, samaan tapaan kuin sudenpentujen huvittavat arvonimet.
Glenn Beringen

Glenn Beringen (16. syyskuuta 1964, Adelaide) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän oli 1980-luvun alun hallitsevia rintauimareita yhdessä Kanadan Victor Davisin ja Ison-Britannian Adrian Moorhousen kanssa. 
Ura.
Beringenin kansainvälinen arvokilpailudebyytti tapahtui vuonna 1982, kun hän osallistui Kansainyhteisön kisoihin Brisbanessä. Hän sijoittui siellä 200 metrin rintauinnissa toiseksi, häviten Kanadan Davisille 2,81 sekuntia. Kaksi vuotta myöhemmin Los Angelesin olympialaisissa sama järjestys toistui, tällä kertaa Beringen hävisi Davisille 2,45 sekuntia, mikä oli suurin ero voittajan ja hopeamitalistin välillä rintauintimatkoilla puoleen vuosisataan. Beringen osallistui olympialaisissa myös 200 metrin sekauintiin, mutta karsiutui siinä alkuerissä. 
Olympialaisten jälkeen Beringen palkattiin valmentajaksi Etelä-Australian urheiluinstituuttiin. Hänen valmennettaviaan ovat olleet muun muassa olympiavoittajat Petria Thomas sekä Sarah Ryan. Hän valmensi instituutissa vuodesta 1991 vuoteen 2002 saakka, Australian urheiluinstituuttiin valmentajaksi. Hän lopetti valmentamisen vuonna 2004, ja muutti takaisin kotikaupunkiinsa Adelaideen.
Clodia Pulchra

Clodia Pulchra (syntyi 57 eaa./56 eaa. tai 53 eaa.) oli Gaius Octaviuksen, tulevan keisari Augustuksen, ensimmäinen vaimo. Clodia oli Fulvian ja Publius Clodius Pulcherin tytär. 
Fulvian kolmas mies oli Marcus Antonius. Clodia meni naimisiin Octaviuksen kanssa kun Antonius, Octavius ja Lepidus muodostivat toisen triumviraatin vuonna 44 eaa. Avioliiton oli tarkoitus vahvistaa liittolaisten välisiä siteitä. Lepidus oli tarjonnut Octaviukselle vaimoksi oman vaimonsa siskontytärtä Serviliaa, mutta Octavius valitsi Clodian. Octavius erosi kuitenkin Clodiasta sen jälkeen kun Fulvia ja Antoniuksen veli Lucius Antonius aloittivat sodan häntä vastaan. Clodian elämästä tämän jälkeen ei tiedetä mitään.
Renate Kohn

Renate Kohn (s. 1947 Wiesbaden, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa rikossarjassa "Kahden keikka", jossa hän näytteli Markus Lessingin sihteeriä Helga Sommeria. Kohn esiintyi "Kahden keikassa" vuosina 1984–2008. Hän on näytellyt urallaan muissakin rikossarjoissa, muun muassa sarjoissa "Tatort" ja "Polizeiruf 110". Kohn on näytellyt sarjoissa ja elokuvissa 1970-luvulta lähtien ja näytellyt myös teatterissa. Kohn opiskeli ennen näyttelijänuraansa vuosina 1966–1969 konsevatoriossa Wiesbadenissa. Hän puhuu äidinkielensä lisäksi englantia ja ranskaa.
Kohnilla on yksi vuonna 1974 syntynyt tytär.
Liisa Helminen

Liisa Helminen (s. 15. helmikuuta 1950 Turku) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Helminen valmistui elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1972 ja maisteriksi sen seuraajasta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1993. Hän on erikoistunut erikoistunut erityisesti lastenelokuvien tekemiseen. Hän on ollut yksin tai muiden kanssa ohjaajana ja käsikirjoittajana elokuvissa "Kuningas jolla ei ollut sydäntä" (1981) ja "Pelikaanimies" (2004) sekä animaatiosarjoissa "Turilas ja Jäärä" (2001) ja "Urpo ja Turpo" (1996–1997). Lisäksi hän on tehnyt yhdessä Tini Sauvon kanssa pala-animaation "Minulla on tiikeri" (1979) sekä tuottanut eräitä muita Sauvon animaatioita. Helminen on ohjannut myös pitkän dokumenttielokuvan "Matka on pitkä" (1993) sekä useita lyhyitä dokumentteja.
Helminen on saanut elokuvataiteen valtionpalkinnon 1971, parhaan lyhytelokuvan Jussin 1979 ja parhaan lastenelokuvan Jussin 1983, valtion lastenkulttuuripalkinnon 1983, taiteen valtionpalkinnon 2001, Matti Pellonpää -palkinnon 2004, Humanismin käsi -palkinnon 2005 ja Hyvä teko lapselle -palkinnon 2008. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2013.
Mathias Herrmann

Mathias Herrmann (s. 16. heinäkuuta 1962 Friedberg) on saksalainen näyttelijä, joka näytteli Josef Matulan työtoveria tohtori Johannes Vossia sarjassa "Kahden keikka" vuosina 1997–2000. Hahmon tilalle tuli tohtori Lessing (Paul Frielinghaus). Herrmann on näytellyt aktiivisesti parikymmentä vuotta sarjoissa ja elokuvatuotannoissa.
Rastaspenkojat

Rastaspenkojat eli viiriäistimalit, aikaisemmalta nimeltään ruohikkorastaat ("Cinclosoma") on pienikokoisten varpuslintujen suku. Niitä tavataan luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Lajit elävät Australiassa, ja Uudessa-Guineassa. Linnut ovat arkoja, ja elävät pääosin maassa. Rastaspenkojat syövät myös maassa, usein hyönteisiä, mutta jotkin lajit syövät myös siemeniä. Pesä on kuppimainen ja yleensä maassa.
Lajit.
Rastaspenkojiin kuuluu 6 lajia:
Alva Colquhuon

Alva Colquhuon (30. maaliskuuta 1942) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. 
Hän edusti Australiaa ensimmäisen kerran kansainvälisellä tasolla Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa 1958. Hän osallistui siellä voitokkaaseen 4×110 jaardin vapaauintiviestiin yhdessä Dawn Fraserin, Lorraine Crappin sekä Sandra Morganin kanssa. Kyseisissä kilpailuissa hän voitti myös pronssia henkilökohtaisesta 110 jaardin vapaauinnista, heti Crappin sekä Fraserin jälkeen.
Rooman olympialaisissa kahta vuotta myöhemmin Colquhuon ui Australian joukkueen 4×100 metrin vapaauintiviestin ankkuriosuuden, tuoden joukkueen hienosti toiselle sijalle, 2,4 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen jälkeen. Viestin muut osuudet uivat Fraser, Crapp sekä Ilsa Konrads. Colquhuon muistetaan hyvin ennen naisten 4×100 metrin sekauintiviestin välieriä Australian joukkueen kokoontumisessa tapahtuneesta riidasta, joka sai alkunsa, kun joukkueen johto olivat päättänyt Fraserin uivan viestin perhosuintiosuuden, koska Australian ykkösnaisperhosuimari Jan Andrew'tä haluttiin säästää illalla myöhemmin illalla käytyyn 100 metrin perhosuintiin. Fraser suuttui tästä ja löi Andrewtä tyynyllä. Tällöin Colquhuon tarjoitui uimaan perhososuuden. Andrew korvasi kuitenkin Colquhuonin finaalissa, jossa Australian joukkue otti hopeaa.
Nuorttijärvi

Nuorttijärvi (, , ) oli Tuulomajoen vesistön keskusjärvi Venäjän Lapissa, nykyisessä Kuolan piirissä. Se muuttui osaksi Ylä-Tuuloman tekojärveä, kun Tuulomajoki padottiin 1960-luvulla. Järveen laskivat Lutto ja Nuorttijoki. Osa venäläislähteistä käyttää yhä järven nimeä. Järven pinta-alaksi kerrotaan 78,9 neliökilometriä (joka on vain osa tekojärven alasta) ja valuma-alueeksi '17 500 neliökilometria.
Lahden Yöt

Lahden Yöt oli aikuisväestölle suunnattu kevyen musiikin kaupunkifestivaali Lahden keskustassa. Porilainen tuottaja Raimo Peltonen perusti festivaalin Lahden kauppatorille vuonna 2003. 
Vuonna 2009 siellä esiintyi mm. Happoradio, Pelle Miljoona ja Eläkeläiset. Vuonna 2010 festivaali lyheni kolmepäiväiseksi, ja siellä oli ensimmäinen ulkomainen esiintyjä Boney M. Vuonna 2017 se lyheni enää kaksipäiväiseksi.
Tapahtuma loppui alkuperäisessä muodossaan vuonna 2018.
Paul Falk

Paul Falk (21. joulukuuta 1921 Dortmund, Saksa – 20. toukokuuta 2017 Queidersbach) oli saksalainen taitoluistelija. Falk ja parinsa Ria Baran olivat vuosien 1951 ja 1952 maailmanmestaripari ja Euroopan-mestaripari. He voittivat kultaa vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa. He voittivat seitsemän Saksan-mestaruutta vuosina 1947–1952. Falk ja Baran avioituvat aktiiviuransa aikana. Falk oli myös rullataitoluistelun maailman- ja Euroopan-mestari.
Falk nimettiin vuonna 1951 Saksan ”vuoden miesurheilijaksi”.
Emília Rotter

Emília Szmolár (o.s. Rotter, 8. syyskuuta 1906 Budapest – 28. tammikuuta 2003 Budapest) oli unkarilainen taitoluistelija, olympiamitalisti, maailmanmestari ja Euroopan mestari. 
Pariluistelussa László Szollásin kanssa kilpaillut Rotter voitti olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja Garmisch-Partenkirchenissä 1936, neljä maailmanmestaruutta vuosina 1931 ja 1933–1935 sekä MM-hopeaa vuonna 1932. Vuoden 1929 MM-kilpailuissa pari oli viides. EM-kilpailuista Rotter ja Szollás voittivat kultaa vuonna 1934 ja hopeaa vuosina 1930 ja 1931. Unkarin mestaruuden pari voitti kuudesti peräkkäin vuosina 1931–1936.
Rotter valittiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 1995. Hän eli peräti 96-vuotiaaksi.
Eläköön Pinata

Eläköön Pinata ("Viva Piñata") oli vuosina 2006–2009 esitetty yhdysvaltalainen tietokoneanimaatiosarja, joka perustuu samannimiseen videopeliin Viva Piñata. Sarjan animoinnista vastasi kanadalainen Bardel Entertainment. Viva Piñataa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa syksyllä 2006 ja siitä tuotettiin yhteensä 52 jaksoa. Se keskittyy hauskaan Piñata -maailmaan, jossa tuhannet piñata-eläimet asuvat Piñata saarella. Heidän tehtävänään on tuoda iloa lasten juhliin, jonka myötä he matkaavat saareltaan ympäri maailmaa. Päähahmoina toimivat Hudson, Fergy, Paulie ja Franklin.
Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:lla 29. maaliskuuta 2008 lähtien. Sittemmin vuodesta 2009 lähtien sitä on esitetty Subilla.
Mega Society

Mega Society on tohtori Ronald K. Hoeflinin vuonna 1982 perustama järjestö niille, joilla on huippukorkea älykkyysosamäärä. Mega Societyn jäseneksi päästäkseen tulee saada yleisälykkyystestissä tulos, joka vastaa neljää keskihajontaa ylöspäin keskiarvosta ja jonka saavuttaa vain yksi miljoonasta ihmisestä. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan kyseessä on kaikkein valikoivin huippuälykkäiden järjestö. 
Yleisten ajastettujen ja valvottujen älykkyystestien asteikko ei riitä Mega Societyn tasolle, joten Mega Society valitsee jäsenensä ajastamattomien ja valvomattomien erikoistestien, kuten Hoeflinin kehittämän Mega Testin, perusteella. On kiistelty siitä, mittaavatko nämä samaa asiaa kuin perinteiset älykkyystestit.
Otis Davis

Otis Crandall Davis (12. heinäkuuta 1932 Tuscaloosa, Alabama – 14. syyskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija. 
Davis aloitti pikajuoksun varsin myöhäisellä iällä, vasta vuonna 1958; hänen aiempi lajinsa oli koripallo.
Davis sai valmennusta Bill Bowermanilta. Hän voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kaksi kultamitalia. Hän juoksi 400 metrin juoksussa uuden maailmanennätyksen 44,9 s ja voitti niukasti saksalaisen Carl Kaufmannin. Myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa hän oli juoksemassa uutta maailmanennätystä (3.02,2 s). Viestijoukkueen muut jäsenet olivat Jack Yerman, Earl Young ja Glenn Davis.
Otis Davis on valittu Oregon Sports Hall of Fameen Portlandissa, Oregonissa.
Marbach am Neckar

Marbach am Neckar on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se kuuluu Stuttgartin hallintopiiriin ja Ludwigsburgin piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen osavaltion pääkaupungista Stuttgartista, Neckarjoen äärellä. Marbachissa oli kesäkuun 2022 lopussa 15 970 asukasta, ja sen pinta-ala on 18,1 neliökilometriä.
Marbach tunnetaan etenkin maineikkaan saksalaisen runoilijan Friedrich Schillerin syntymäkaupunkina. Vuonna 1759 kaupungissa syntyneen Schillerin syntymätalo toimii nykyisin museona. Lisäksi kaupungissa sijaitsee Schiller-Nationalmuseum ja Deutsches Literaturarchiv.
Historia.
Varhaisin maininta Marbachista on peräisin vuodelta 972. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Henrik II Pyhä myönsi sille vuonna 1009 kauppa- ja rahanlyöntioikeudet. Myöhemmin 1200-luvun toisella puoliskolla sille myönnettiin myös kaupunginoikeudet.
Andreas Bauer

Andreas Bauer (s. 21. tammikuuta 1964 Oberstdorf) on saksalainen mäkihyppääjä.
Bauer osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin: Sarajevon olympialaisiin 1984 ja Calgaryn olympialaisiin 1988. Sarajevon olympialaisissa hän oli suurmäen seitsemäs ja normaalimäen 11:s. Calgaryssä hän hyppäsi ainoastaan joukkuemäen kilpailussa, jossa Saksan liittotasavallan joukkue sijoittui kuudenneksi.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Lahdessa 1989 hän oli normaalimäessä 18:s ja suurmäessä 27:s, sekä joukkuemäessä 8:s Länsi-Saksan joukkueessa. Vuonna 1990 järjestettiin Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut Norjan Vikersundissa, jossa hän sijoittui 21:nneksi.
Maailmancupissa Bauer voitti yhden osakilpailun, joka oli vuoden 1987 uudenvuodenpäivän kilpailu Garmisch-Partenkirchenissä. Yhteensä hän saavutti urallaan kuusi palkintokorokepaikkaa.
Bauer lopetti uransa vuonna 1992.
Skandaalihäät

Skandaalihäät ("The Philadelphia Story") on vuonna 1940 ilmestynyt romanttinen komedia. Elokuvan ohjasi George Cukor ja sen pääosissa olivat Cary Grant, Katharine Hepburn ja James Stewart. Elokuva voitti aikanaan kaksi Oscar-palkintoa: parhaasta miespääosasta (James Stewart) ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.
Elokuva perustuu Philip Barryn näytelmään, joka menestyi Broadwayllä. Barry kirjoitti Katharine Hepburnia varten. Hepburn osti näytelmän elokuvaoikeudet ja esitti saman roolin myös elokuvaversiossa.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historial­lisesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Skandaalihäät" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Juoni.
Tracy Lord (Katharine Hepburn) on varakkaan philadelphialaisen perheen tytär, joka on eronnut C.K. Dexter Havenista (Cary Grant) ja aikoo mennä naimisiin rikkaan George Kittredgen (John Howard) kanssa. Lordin perhe joutuu kuitenkin kustantaja Sidney Kiddin (Henry Daniell) kiristämäksi ja he joutuvat sen takia luomaan lehdille kirjoitettavaa. Sanomalehden reportteri Macaulay "Mike" Connor (James Stewart) ja valokuvaaja Elizabeth "Liz" Imbrie (Ruth Hussey) tulevat Lordin perheen vieraaksi yhdessä C.K. Dexter Havenin kanssa. Häiden lähestyessä Tracy huomaa olevansa kolmen miehen loukussa Miken, Dexterin ja Georgen kanssa. Lopulta Tracyn ja Georgen häät peruuntuvat ja Tracy menee uudelleen Dexterin kanssa naimisiin.
Danny Ainge

Daniel Ray "Danny" Ainge (s. 17. maaliskuuta 1959) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja baseballpelaaja. Hän vaikutti jälkimmäisen ominaisuudessa Toronto Blue Jaysissa, mutta tuli tunnetummaksi koripallosta, jota hän pelasi NBA-tasolla vuosina 1981–1995.
Ainge syntyi Eugenessa, Oregonissa, ja opiskeli North Eugene High Schoolissa sekä Brigham Young Universitysta. Hänet otettiin Portlandin Oregon Sports Hall of Fameen vuonna 1999.
Aingella on puolisonsa Michellen kanssa kuusi lasta.
Józef Szmidt

Józef Szmidt (28. maaliskuuta 1935 – heinäkuu 2024) oli puolalainen yleisurheilija, joka kuului aktiiviuransa aikana kolmiloikan kärkinimiin. Hän oli lajinsa Euroopan-mestari vuosina 1958 ja 1962 ja voitti olympiakullan Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Vuoden 1966 EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi ja México Cityn olympialaisissa 1968 seitsemänneksi.
Szmidt piti hallussaan miesten kolmiloikan maailmanennätystä (17,03) vuosina 1960–1968. Hänet valittiin vuosina 1960 ja 1964 Puolassa ”vuoden urheilijaksi”. Szmidt oli ensimmäinen kolmiloikkaaja, joka hyppäsi 17 metriä (1960). Toisena tälle metriluvulle ylti kahdeksan vuotta myöhemmin Pertti Pousi.
Veikko Marttinen

Veikko Kalmari Marttinen (1. joulukuuta 1917 Helsinki – 23. maaliskuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Marttinen oli Taiteilijaliitto 58:n perustajajäseniä sekä Taidemaalariliiton ja Kuvataiteilijasenioreiden jäsen. Hän asui Lallukan taiteilijakodissa vuosina 1957–2003. 
Marttinen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1968.
Opinnot.
Marttinen opiskeli 1930-luvulla ensin Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa.
Taiteellisesta työstä.
Taiteellisen debyyttinsä Marttinen teki vuonna 1949 Helsingissä. Tämän jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä lukuisissa kotimaisissa taidenäyttelyissä sekä kansainvälisesti muun muassa Ruotsissa, Ranskassa, Kiinassa, Saksassa, Brasiliassa ja Monacossa. Tuotteliaan uran seurauksena Marttisen teoksia on päätynyt lukuisiin yksityiskoteihin, toimitiloihin ja taidekokoelmiin. Julkisesti esillä olevista teoksista merkittävimpiä ovat Pohja-yhtymän (nyk. Lähitapiola) pääkonttoriin toteutetut seinämaalaukset, Ateneumin taidemuseossa esillä oleva "Taiteilija ja malli" ja ortodoksiselle kirkolle vuosina 1955–1961 tehdyt ikonostaasit ja alttaritaulut.    
Perhe.
Veikko Marttisella oli viisi lasta ja useita lapsenlapsia. Hän oli naimisissa ensin Nora Mäkisen kanssa ja myöhemmin Ulla Marttisen (o.s. Malmivaara) kanssa.
Vince Carter

Vincent Lamar ”Vince” Carter (s. 26. tammikuuta 1977 Daytona Beach, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. Carterin pitkään NBA-uraan lukeutuu muun muassa kahdeksan tähdistöottelua ja vuoden 1999 -palkinto. Hänet muistetaan myös vuoden 2000 n voitosta.
Elämä ja urheilu-ura.
Carter opiskeli Mainland High Schoolissa sekä Pohjois-Carolinan yliopistossa. Carteria valmensivat Dean Smith ja Bill Guthridge. Hän on osallistunut lukuisia kertoja NBA:n tähdistöotteluun ja voitti vuoden 1999 -palkinnon.
Ammattilaisuransa Toronto Raptorsissa vuonna 1998 aloittanut Carter siirtyi 17. joulukuuta 2004 New Jersey Netsiin. 25. kesäkuuta 2009 hän siirtyi Orlando Magiciin ja joulukuussa 2010 Phoenix Sunsiin. Tämän jälkeen hän on edustanut Dallas Mavericksia 2011–2014, Memphis Grizzliesiä 2014–2017, Sacramento Kingsiä 2017–2018 sekä Atlanta Hawksia vuodesta 2018.
Carter kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen, joka voitti vuonna 2000 kultamitalin Sydneyn kesäolympialaisissa ja vuonna 2003 Amerikan-mestaruuden.
NBA-pelaaja Tracy McGrady on Carterin sukulainen (kolmansia serkkuja). He aloittivat samoihin aikoihin Toronto Raptorsissa.
Carter ilmoitti uransa lopettamisesta 25. kesäkuuta 2020.
Andrei Krautšanka

Andrei Sjarhejevitš Krautšanka (, s. 4. tammikuuta 1986) on valkovenäläinen kymmenottelija. Hän on vuoden 2014 Euroopan mestari ja vuoden 2008 olympiahopeamitalisti.
Ura.
Krautšanka voitti 2003 Sherbrooken alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa hopeaa kahdeksanottelussa pistein 6366. Seuraavana vuonna hän voitti Valko-Venäjän nuorten mestaruuden kymmenottelussa sekä kultaa Grosseton nuorten MM-kisoissa nuorten kymmenottelussa tuloksella 8126. Vuonna 2005 hän voitti Kaunasissa lajin nuorten EM-kultaa.
Vuonna 2007 Krautšanka voitti Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa pronssia seitsenottelussa pistein 6090 ja kultaa samana vuonna Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kymmenottelussa tuloksella 8492. Osakan MM-kisoissa hän keskeytti. Maaliskuussa 2008 Krautšanka saavutti seitsenottelun hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa Valko-Venäjän halliennätystuloksella 6234. Pekingissä 2008 Krautšanka voitti olympiahopeaa tuloksella 8551. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kymmenes.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Krautšanka oli neljäs. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän sai pronssia pistein 8370. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Pariisin EM-hallikisoissa 2011 pistein 6282. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kahdestoista.
Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Krautšanka sai hopeaa Valko-Venäjän ennätyspisteillä 6303. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän voitti kultaa maailman kauden kärkituloksella 8616.
Dean Smith (koripallovalmentaja)

Dean Edwards Smith (28. helmikuuta 1931 Emporia, Kansas – 7. helmikuuta 2015 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän vaikutti kymmeniä vuosia valmentajana Pohjois-Carolinan yliopistossa Chapel Hillissä. Vuonna 1983 Smith nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2007 FIBA Hall of Fameen.
Syntyjään kansasilainen Smith vetäytyi valmentajan työstä vuonna 1997. 83-vuotias Smith löydettiin helmikuussa 2015 kuolleena kotoaan Pohjois-Carolinasta.
Peter Weir

Peter Lindsay Weir (s. 8. elokuuta 1944 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen elokuvaohjaaja. 
Varhaisvaiheet.
Weir syntyi Sydneyssä ja opiskeli The Scots Collegen jälkeen Sydneyn yliopistossa. Hän keskeytti kuitenkin oikeustieteen opintonsa. Vuonna 1967 hän sai paikan järjestäjänä televisioyhtiön studioilla. Samana vuonna hän ohjasi ensimmäisen lyhytelokuvansa.
Ohjaustyöt.
Weirin ensimmäinen pitkä elokuva "The Cars that Ate Paris" valmistui 1974. Se oli musta komedia, joka sai pian kulttielokuvan maineen. Weirin seuraavat elokuvat ilmaisivat hänen kiinnostustaan spiritismiin, pahuuteen ja mystiikkaan. Ensimmäisestä maailmansodasta australialaisesta näkökulmasta kertoo hänen elokuvansa "Gallipoli" (1981), joka on sekä tehokas sotaelokuva että sodanvastainen kannanotto. Seuraava filmi, Indonesian historiasta kertova "Rakkaus veitsenterällä" astettaan toimittaja-päähenkilön eettisten kysymysten eteen. 
Weirin elokuvallisena esikuvana on ollut Alfred Hitchcock. Tämä näkyy selvästi hänen elokuvassaan "Todistaja" (1985), jossa viaton pikkupoika on murhan avaintodistaja, joka joutuu välttelemään sekä murhaajaa että poliiseja. Se aloitti Weirin Yhdysvalloissa tehtyjen elokuvien sarjan. Hänen seuraavia elokuviaan olivat "Kuolleiden runoilijoiden seura" (1989), "Truman Show" (1998) ja "" (2003).
Weir on uransa aikana ollut useaan otteeseen ehdolla muiden muassa Oscar- sekä Golden Globe -palkintojen saajaksi, ja hän voitti vuonna 1991 Césarin.
Aleksandr Pogorelov

Aleksandr Pogorelov (, s. 10. tammikuuta 1980 Železnogorsk, Kurskin alue) on venäläinen kymmenottelija.
Pogorelov voitti 2002 Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa kymmenottelussa kahdeksanneksi pistein 8016. Seuraavana vuonna hän otteli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa seitsenottelussa kuudenneksi tuloksella 5999, mutta keskeytti Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kymmenottelussa. Vuonna 2004 Pogorelov oli seitsenottelussa kuudes Budapestin sisäratojen MM-kisoissa pistein 6022 ja kymmenottelussa yhdestoista Ateenan olympialaisissa tuloksella 8084.
Pogorelov voitti 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa seitsenottelussa pistein 6111. Myöhemmin samana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa kymmenottelussa viides tuloksella 8246. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa ja sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa samassa lajissa kuudenneksi. Pogorelov voitti vuonna 2007 seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa pistein 6127. Seuraavana vuonna hän voitti seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja keskeytti Valencian sisäratojen MM-kisoissa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Pogorelov sijoittui kymmenottelussa alun perin neljänneksi pistein 8328 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 alun perin kolmanneksi pistein 8528. Hän jäi kiinni dopingin käytöstä kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 2.7.2016–1.7.2018 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 23.8.2008–21.2.2010 hylättiin. Näin hän menetti Berliinin MM-kisojen mitalinsa.
Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän keskeytti seitsenottelussa.
Anna Bogdanova

Anna Bogdanova (s. 21. lokakuuta 1984 Leningrad) on venäläinen seitsenottelija.
Bogdanova sijoittui vuoden 2007 sisäratojen EM-kisoissa Birminghamissa viisiottelussa 13:nneksi pistein 4272. Myöhemmin samana vuonna hän voitti seitsenottelussa Venäjän mestaruuden ja sijoittui samassa lajissa Osakan MM-kisoissa kymmenenneksi tuloksella 6243. Bogdanova voitti viisiottelun Venäjän mestaruuden talvella 2008, ja saman vuoden maaliskuussa hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa sijoittumalla pronssille sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa tuloksella 4753.
Bogdanova sijoittui Pekingin olympialaisissa seitsenottelussa kuudenneksi ennätyksellään 6465 pistettä. Seuraavana talvena hän voitti Venäjän viisiottelumestaruuden ja teki Penzassa ennätyksensä 4784 pistettä. Torinon EM-hallikilpailuissa hän voitti viisiottelussa kultaa tuloksella 4761 pistettä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 6242.
Ennätykset.
i = hallitulos
Stanislava Komarova

Stanislava Stanislavovna Komarova (; s. 12. kesäkuuta 1986 Moskova) on venäläinen uimari. Hän on saavuttanut yhden olympiamitalin; hopeaa 200 metrin selkäuinnissa Ateenassa 2004 ajalla 2.09,72. Kultaa voittaneelle Kirsty Coventrylle hän hävisi 0,53 sekuntia.
Komarova saavutti 200 metrin selkäuinnissa hopeaa Fukuokan MM-kisoissa 2001 ajalla 2.10,43. Berliinin EM-kilpailuissa 2002 hän voitti kultaa sekä 100 että 200 metrin selkäuinnissa. Barcelonan MM-kisoissa 2003 hän saavutti 200 metrin selkäuinnissa pronssia. Madridin EM-kisoissa 2004 hän voitti 200 metrin selkäuinnin ja sai puolta lyhyemmällä matkalla hopeaa.
Maarit Näkyvä

Maarit Näkyvä (o.s. Muroma, s. 16. elokuuta 1953 Miehikkälä) on suomalainen pankinjohtaja ja Kesko Oyj:n entinen hallituksen jäsen. 
Näkyvä valmistui ekonomiksi 1981 ja kauppatieteiden maisteriksi 1983. Näkyvä toimi 1980–1990-luvuilla Suomen Yhdyspankissa ja KOP-fuusion jälkeen Meritassa ensin valuuttadiilerinä, sittemmin yksikönjohtajana. 1980-luvun lopulta hänet muistetaan monista valuuttojen markkinaliikkeitä luotaavista televisiouutisten haastatteluista.
Vuonna 1996 Näkyvä nimitettiin toimitusjohtajaksi Merita-rahastoihin, joka oli tuolloin Suomen suurin rahastoyhtiö. Vuonna 1998 hän siirtyi Leonia Pankkiin johtamaan varallisuudenhoitoa ja henkilöasiakkaiden palvelua. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Sampo Pankin henkilöasiakkaista ja yksityispankkitoiminnasta vastaavaksi johtajaksi ja hän aloitti myös Sampo Pankin johtokunnassa sekä Kesko Oyj:n hallituksessa, jossa hän toimi vuoteen 2015 saakka.
Maarit Näkyvä oli vuonna 2007 Suomen eniten ansiotuloja saanut nainen. Hän ilmoitti 1.10.2008 jättävänsä Sampo Pankin ja jäävänsä sapattivapaalle.
Maarit Näkyvä on kansanedustaja Impi Muroman ja rovasti Uolevi Muroman tytär. Vuodesta 1980 hän oli naimisissa ekonomi Tapio Näkyvän (1951–2025) kanssa.
Ilona Herlin

Maria Ilona Herlin (s. 8. huhtikuuta 1965 Kirkkonummi) on Cargotecin omistajia yhdessä veljiensä Ilkka Herlinin ja Niklas Herlinin kanssa. Hän on Kone Oy:n entisen toimitusjohtajan Pekka Herlinin tytär. 
Ilona Herlinin pörssinoteeratun omaisuuden arvo oli vuonna 2022 noin 1,1 miljardia euroa.
Herlin asuu Espoossa perheensä kanssa. Hän on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistossa ja toimii akateemisella uralla.
Ilona Herlin työskentelee Helsingin yliopistossa suomen kielen laitoksen tutkijana ja dosenttina. Hänen väitöskirjansa koski alistuskonjunktioita, ja hän on julkaissut 2010-luvulla mm. tutkimuksen "alkaa tekemään" -rakenteesta. 
Luottamustoimet.
Ilona Herlin on toiminut Koneen säätiön hallituksen jäsenenä vuodesta 1995 sekä varapuheenjohtajana vuodesta 2002 lähtien. Hän on myös Helsingin yliopiston, Suomen kognitiivisen kielitieteen yhdistyksen (FiCLAn) sekä Sähköherkkyyssäätiön hallituksen jäsen.
Hannah Stockbauer

Hannah Stockbauer (s. 7. tammikuuta 1982 Nürnberg) on saksalainen uimari. Hän voitti kaikkiaan viisi kultamitalia maailmanmestaruuskilpailuissa 2001 Fukuokassa ja 2003 Barcelonassa, niiden lisäksi hopeaa ja pronssia, yhden kumpaakin. 
Stockbauer on lisäksi voittanut neljä mitalia (kolme kultaa, yksi pronssi) uinnin Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä pronssimitalin vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa.
"Swimming World Magazine" nimesi Stockbauerin "vuoden uimariksi" 2003. Hän oli vuosina 2001 ja 2003 Saksassa "vuoden naisurheilija".
Hanna Nurminen

Hanna Kirsti Nurminen (o.s. Herlin, s. 18. toukokuuta 1955 Helsinki) on Koneen säätiön asiamies ja hallituksen puheenjohtaja. Hän toimii myös Saaren kartanon taiteilijaresidenssin toiminnanjohtajana Mynämäellä. Nurminen on työskennellyt lisäksi Volter Kilpi -seuran toiminnanjohtajana. Osinkotuloja Nurminen ansaitsee pörssiyhtiö Cargotecista ja Koneesta, joiden osakkeita hän omistaa yhä suuren määrän.
Hanna Nurminen on Kone Oy:n entisen pääomistajan Pekka Herlinin tytär sekä Antti, Ilkka, Niklas ja Ilona Herlinin sisar. Hän peri omaisuutensa isältään Pekka Herliniltä ja lahjoitti suuren osan siitä edelleen Koneen Säätiölle, joka tukee tiedettä, tutkimusta ja kulttuuria. 
Hanna Nurminen asuu Merimaskun Hirvosissa. Hänen puolisonsa oli maanviljelijä Jaakko Nurminen (1955–2017) ja heillä on kaksi tytärtä.
Nurminen on kertonut julkisuudessa kärsivänsä sähköyliherkkyydestä.
Disneyn Tarzanin legenda

Disneyn Tarzanin legenda ("The Legend of Tarzan") on Walt Disney Television Animationin tuottama animaatiosarja Tarzanin elämästä viidakossa. Sarja perustui Disneyn vuoden 1999 Tarzan-animaatioelokuvaan. Yhdysvalloissa sarjaa esitetään Toon Disney -kanavalla. Sarjaa on myös esitetty Yhdysvalloissa Disney Channel -kanavalla aikana 2001–2003. Suomessa sarjaa esitetään Disney Channelillä, Toon Disneyllä, Disney XD:llä ja MTV3-televisiokanavalla.
Tarzan-sarja kertoo Afrikan viidakossa elävästä Tarzanista, Janesta, Terk Gorillasta, Tantor Elefantista ja Janen isästä Professori Archimedes Q. Porterista ja heidän seikkailuistaan.
Johann Karl Wilhelm Illiger

Johann Karl Wilhelm Illiger (19. marraskuuta 1775 Braunschweig – 10. toukokuuta 1813 Berliini) oli saksalainen hyönteis- ja lintutieteilijä.
Illiger oli kauppias Johann Jakob Illigerin poika. Hän opiskeli hyönteistieteilijä Johann Hellwigin ohjauksessa ja Braunschweigin Collegium Carolinumissa lääketiedettä. Myöhemmin hän opiskeli vielä Helmstedtissä ja Göttingenissä. Hän työskenteli myöhemmin Johann Centurius Hoffmannseggin eläintieteellisten kokoelmien parissa. Hän oli Berliinin eläinmuseon professori ja johtaja museon perustamisesta 1810 lähtien aina kuolemaansa saakka.
1811 Illiger julkaisi teoksen "Prodromus systematis mammalium et avium", joka oli Linnén oppien tarkennusta. Hän toimitti "Magazin für Insektenkunde" -lehteä, joka tunnettiin laajalti Illigerin aikakauslehtenä.
Illiger nimesi linnuista muun muassa töyhtöromiskojen suvun "Chauna" 1811.