Eiríni Pappá

Eiríni Pappá (, kansainvälisesti usein Irene Papas; 3. syyskuuta 1929 Chiliomódi, Kreikka – 14. syyskuuta 2022) oli kreikkalainen näyttelijä ja laulaja. Hän saavutti kansainvälistä arvostusta rooleillaan muiden muassa elokuvissa "Navaronen tykit" (1961), "Kerro minulle, Zorbas" (1964) ja "Z – hän elää!" (1969). Lisäksi hän näytteli sekä lavalla että elokuvissa useissa kreikkalaisissa tragedioissa.
Nuoruus ja uran alku.
Eiríni Pappá, omaa sukua Lelékou (Λελέκου), syntyi Chiliomódin kylässä lähellä Kórinthosta. Hänen vanhempansa olivat opettajia, ja Eiríni kävi Ateenassa kuninkaallista draamakoulua.
Lelékou aloitti uransa laulajana ja tanssijana ja esiintyi erilaisissa varieteeohjelmissa. Hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1948, jolloin hänet tunnettiin jo sukunimellä Pappá, sillä hän oli mennyt naimisiin ohjaaja Álkis Pappáksen kanssa. Hän teki elokuvasopimuksen Italiaan näyteltyään kahdessa pienimuotoisessa kreikkalaisessa elokuvassa. Italiassa hän teki muun muassa vuonna 1954 kaksi peplumia, elokuvat "Teodora – orjakeisarinna" ja "Attila – Jumalan ruoska".
Kansainvälisesti tunnetuksi näyttelijäksi.
Kreikkalais-yhdysvaltalainen ohjaaja Elia Kazan oli huomannut Pappán, joka sai vuonna 1955 sopimuksen MGM:ltä. Sopimuskauden ainoa elokuva oli lopulta lännenelokuva "Kunnianteko pahalle miehelle" (1956). Se oli Pappán ensimmäinen Hollywood-elokuva, ja hänen debyyttiänsä pääroolissa pidettiin vakuuttavana.
Pappán toinen Hollywood-elokuva oli sotaseikkailu "Navaronen tykit" (1961), jossa hän näytteli naispääroolia vastarintajohtajana. Samana vuonna Pappá teki ensimmäisen kreikkalaiseen tragediaan perustuneen elokuvansa, kun hän näytteli Antigonea Giórgos Tzavéllasin elokuvassa. Vuonna 1962 valmistui ensimmäinen Michális Kakogiánnisin Euripides-trilogian osa. Pappá oli pääroolissa Elektrana samannimisessä elokuvassa ja sai varsin laajaa positiivista huomiota. Roger Ebertin mukaan Pappá oli elokuvahistorian klassisesti kaikkien kaunein nainen.
Pappásta tuli kansainvälisesti tunnettu tähtinäyttelijä viimeistään elokuvasta "Kerro minulle, Zorbas" (1964), jossa hän näytteli nuorta leskeä, jonka kyläläiset kivittävät ja tappavat tämän otettua rakastajan. Pappá näytteli 1960-luvulla leskeä myös kahdessa poliittisessa trillerissä. Vuonna 1967 ensi-iltansa sai "Mafian merkitsemä" ja 1969 "Z – hän elää!" Jälkimmäinen kritisoi Kreikkaa vuosina 1967–1974 hallinnutta sotilasjunttaa. Pappá pakeni Kreikasta tuona aikana monien muiden taiteilijoiden tavoin ja asui Italiassa ja New Yorkissa.
1970-luvulta uran loppuun.
Maanpaossa Pappán ensimmäisiä töitä olivat mafiaelokuva "Mafiaveljekset" (1968) ja italialainen minisarja "L’Odissea", jossa hän näytteli Penelopea. Pappá palasi 1970-luvulla Kakogiánnisin Euripides-elokuviin. Ensimmäisenä niistä valmistui "Troijan naiset" (1971), jossa oli varsin monikansallinen näyttelijäkaarti. Pappá esitti siinä Troijan Helenaa. Hänen roolinsa elokuvassa "Ifigenia – jumalten kosto" (1976) oli puolestaan Klytaimestra.
Pappán monet 1970- ja 1980-lukujen elokuvat olivat varsin mitättömiä. Niiden sijaan hän sai huomiota Broadwayllä, jossa hän näytteli pääroolin näytelmässä "Medeia" (1973) ja esitti Agauea näytelmässä "Bakkhantit". Tämän jälkeen Pappá palasi vielä joidenkin elokuvien sivurooleihin äiteinä ja isoäiteinä. Pappá näytteli Francesco Rosin ohjaamassa elokuvassa "Kuulutetun kuoleman kronikka" (1987) sekä "Kapteeni Corellin mandoliinissa" (2001) ja Manoel de Oliveiran elokuvassa "Um Filme Falado" (2003).
"Um Filme Falado" oli Pappán viimeinen elokuva, mutta sen jälkeen hän näytteli roomalaisessa teatterissa Euripideen "Hekabessa" (2003) ja ohjasi Kreikassa "Antigonen" (2005). Hän oli mukana myös perustamassa näyttelijäkouluja Roomaan ja Ateenaan.
Laulajana.
Pappá levytti urallansa kahden kreikkalaisen tunnetun muusikon, Míkis Theodorákisin ja Vangelisin kanssa. Hän oli muun muassa vokalistina Vangelisin perustaman Aphrodite’s Childin kappaleella ”∞ (Infinity)”.
Yksityiselämä.
Pappán liitto elokuvaohjaaja Álkis Pappáksen kanssa kesti neljä vuotta. He menivät naimisiin 1947 ja erosivat 1951. Pappálla oli pitkä, vuonna 1954 alkanut suhde näyttelijä Marlon Brandoon. Pappá ja Brando pitivät kuitenkin suhteen salassa, ja se paljastui vasta Brandon kuoleman jälkeen 2004. Pappá meni kuitenkin vuonna 1957 naimisiin ohjaaja Jose Kohnin kanssa. Heidän liittonsa kuitenkin mitätöitiin.
Pappá kuoli syyskuussa 2022. Hän oli sairastanut vuodesta 2013 saakka Alzheimerin tautia.