tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hajime Sugiyama

Hajime Sugiyama (myös "Sugiyama Gen"; 1. tammikuuta 1880 Kokura – 12. syyskuuta 1945 Tokio) oli japanilainen sotamarsalkka ("gensui"), joka toimi Japanin pääesikunnan päällikkönä toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1944.
Sugiyama aloitti sotilasuransa vuonna 1901, ja valmistui sotilasakatemiasta 1907 sekä armeijan esikuntakoulusta 1910. Hän komensi vuosina 1913–1915 pataljoonaa ja 1918–1920 lennostoa. Hän sai kenraalin arvon vuonna 1925. Sugiyama oli vuosina 1930–1932 apulaissotaministerinä, 1932–1933 divisioonankomentajana ja 1933–1934 pääesikunnan ilmailuosaston päällikkönä. Toimiessaan sotaministerinä vuosina 1937–1938 Sugiyamalla oli tärkeä rooli Kiinan–Japanin sodan aloittamisessa. Vuosina 1938–1939 hän komensi Japanin Pohjois-Kiinan-armeijaa Hisaichi Terauchin seuraajana ja jonkin aikaa Mongolian-armeijaa.
Sugiyama nimitettiin pääesikunnan päälliköksi lokakuussa 1940. Hän kannatti voimakkaasti sodan aloittamista Yhdysvaltoja vastaan ja valloitussotaa Kaakkois-Aasiassa. Sugiyaman vaikutusvalta Japanin sodanjohdossa alkoi heiketä Doolittlen iskun ja Guadalcanalin taistelun vastoinkäymisten jälkeen, ja sotilaallisesta strategiasta päättäminen siirtyi pääministeri Hideki Tōjōlle. Sugiyama ylennettiin marsalkaksi vuonna 1943, mutta helmikuussa 1944 hänet syrjäytettiin esikuntapäällikön tehtävästä, jonka Tōjō otti itselleen. Sugiyama oli jonkin aikaa sotilaskoulutuksen ylitarkastajana, mutta Tōjōn jouduttua eroamaan hänestä tuli uudelleen sotaministeri heinäkuussa 1944. Hän jatkoi ministerinä huhtikuuhun 1945, ja oli sen jälkeen 1. armeijan komentajana sodan loppuun asti.
Sodan päätyttyä Japanin antautumiseen Sugiyama teki itsemurhan ampumalla Tokiossa 12. syyskuuta 1945. Hänen vaimonsa teki myös itsemurhan.
Hamilton (musikaali)

Hamilton: An American Musical, myös Hamilton, on yhdysvaltalainen hiphop-musikaali, jota on esitetty New Yorkissa Broadwaylla vuodesta 2015. Musikaalin on luonut säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä Lin-Manuel Miranda. Hamilton kertoo yhdysvaltalaisesta lakimiehestä, upseerista ja valtiomiehestä Alexander Hamiltonista, joka oli Yhdysvaltojen perustajia. Musikaali sai innoituksensa "Alexander Hamilton" -nimisestä kirjasta, jonka on kirjoittanut Ron Chernow. Hän oli musikaalin teossa mukana historiatietojen asiantuntija-apuna. Musikaalin esiintyjät ovat pääasiassa muita kuin valkoihoisia, vaikka esittävät Yhdysvaltojen perustajia ja muita historiallisia hahmoja. "Hamilton" on ollut esitysten aikana jatkuvasti menestys ja saanut lukuisia palkintoja, esimerkiksi Tony- ja Grammy-palkinnot. Koronaviruspandemian vuoksi näytäntökausi keskeytettiin. Disney osti musikaalin esitysoikeuden kanavalleen ja julkaisi sen taltioinnin heinäkuussa 2020 Disney+-suoratoistopalvelussa.
Musikaalin kappaleet.
Musikaali on kokonaan laulettu alusta loppuun. Kappaleita on yhteensä 46. Kappaleiden "Dear Theodosia" ja "Non-Stop" välissä on kuitenkin "salainen" musiikkinumero, jota kutsutaan nimellä "Tomorrow There'll Be More of Us" ja joskus myös nimellä "Laurens Interlude". Tuota kappaletta ei löydy musikaalin soundtrack-albumilta, vaan se on kuultavissa vain musikaalin esityksissä.
Kappaleet listattuna esitysjärjestyksessä:
Väliaika
Musikaalin kesto on noin 2h 30min.
Viittaukset muissa yhteyksissä.
Black Lives Matter -liikkeen mielenosoitusten aikana Hamiltonin lauluja siteerattiin musikaaliin kuuluvilla repliikeillä. Yksi laulun nimi päätyi aikamuoto muutettuna presidentti Donald Trumpin entisen neuvonantajan John Boltonin kirjan "The Room Where It Happened" nimeksi, mitä musikaalin tekijä Lin-Manuel Miranda paheksui.
Jaakko Rossi

Jaakko Rossi (s. 4. toukokuuta 1983 Lahti) on suomalainen muusikko. Hän toimi kitaristina Marko Haavisto &amp; Poutahaukat -yhtyeessä vuosina 2011-2021. Lisäksi hän toimii freelancer-muusikkona sekä opettaa kitaransoittoa Lahdessa. Harrastuksenaan hän pelaa sulkapalloa sekä toimii laulajana sekä lauluntekijänä yhtyeessä Jaakko Rossi &amp; Aurinko Kioski.
Eden Alene

Eden Alene (, , s. 7. toukokuuta 2000 Jerusalem, Israel) on israelilainen laulaja, taustaltaan etiopianjuutalainen. Alenen oli tarkoitus edustaa Israelia kappaleella "Feker libi" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa voitettuaan maan euroviisukarsinnan "HaKokhav HaBan". Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Alene valittiin Israelin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun, tällä kertaa kappaleella "Set Me Free".
Nuoruus.
Alene syntyi 7. toukokuuta 2000 etiopianjuutalaisille vanhemmille Katamonin alueella Jerusalemissa. Alenen vanhemmat muuttivat Israeliin Etiopian alijan aikaan. Kaksivuotiaana Alenen vanhemmat erosivat, eikä hän ole ollut yhteydessä isäänsä siitä lähtien.
Alene opiskeli uskontopainotteisissa kouluissa, minkä jälkeen hän jatkoi opiskelua "Hebrew University Secondary School" -koulussa. Vuonna 2018 Alenen täytyi suorittaa asepalvelus, jonka hän suoritti osana sotilassoittokuntaa.
Ura.
Lokakuussa 2017 Alene osallistui "The Voice of Israel" -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle. Hän koe-esiintyi Demi Lovaton kappaleella "Stone Cold". Tammikuussa 2018 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun.
Huhtikuussa 2018 hän esitti Arkadi Duchin kappaleen Israelin vuotuisessa soihtujen sytytysseremoniassa, joka avasi Israelin valtion perustamisen 70. vuosipäivän juhlat. Joulukuussa 2018 hän julkaisi debyyttisinglensä nimeltä "Better". Vuonna 2019 hän osallistui israelilaiseen tuotantoon musikaalista "Little Shop of Horrors".
Maaliskuussa 2019 Alene julkaisi toisen singlensä "When It Comes to You", jonka oli tuottanut amerikkalainen tuottaja Julian Bunetta.
Eurovision laulukilpailu 2020.
Vuonna 2019 Alene osallistui Israelin artistin euroviisukarsintana toimivaan "Rising Star" -kilpailuun (hepreaksi HaKokhav HaBa). 4. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun. Kilpailun voittajana hänen oli tarkoitus edustaa Israelia Alankomaiden Rotterdamissa järjestettävässä vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa. Alenelle järjestettiin myös erillinen edustuskappaleen karsinta. Karsinnassa kilpailivat neljä kappaletta: "Savior in The Sound", "Roots", "Rakata", ja "Feker libi". 3. maaliskuuta 2020 pidetyssä finaalissa Alenen edustuskappaleeksi valittiin "Feker libi". 18. maaliskuuta 2020 kuitenkin ilmoitettiin, että vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu oli peruttu koronaviruspandemian vuoksi.
Eurovision laulukilpailu 2021.
22. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin, että Eden Alene oli valittu maan edustajaksi vuoden 2021 Eurovision laulukilpailuun. Tammikuussa 2021 hän esitti kolme kappaletta, joista yksi valittaisiin hänen kilpailukappaleekseen. Nämä kappaleet olivat: "Ue La La", "La La Love" ja "Set Me Free". 25. tammikuuta 2021 ilmoitettiin, että "Set Me Free" oli valittu Alenen edustuskappaleeksi. Alene kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän saavutti 17. sijan, jossa hän sai 93 pistettä.
Andrejs Pumpurs

Andrejs Pumpurs (22. syyskuuta 1841 Birzgale – 6. heinäkuuta 1902) oli latvialainen runoilija ja journalisti. Hänet muistetaan parhaiten "Lāčplēsis"-eepoksen ("Karhunkaataja") luomisesta maansa kansantaruston pohjalta.
Pumpurs toimi maataloustyöntekijänä ja avusti maanmittauksessa ennen suuntaamista Moskovaan vuonna 1876. Hän taisteli vapaaehtoisten rykmentissä Serbian puolella Ottomaanien valtakuntaa vastaan. Taistelukokemuksensa jälkeen hän toimi useissa Venäjän armeijan hallinnollisissa tehtävissä. Vaikka Pumpurs oli lojaali Venäjää kohtaan, hän myös pyrki edistämään latvialaista kulttuuria ja kirjoitti varhaiseen latviankieliseen lehdistöön. Häntä innostivat Elias Lönnrotin sekä Friedrich Reinhold Kreutzwaldin saavutukset, ja hän halusi rakentaa eepoksen latvialaisen kansanperinteen pohjalle. Monet Pumpursin käyttämistä hahmoista ovat hänen itse keksimiään tai useita aineistoja yhdistelemällä luomiaan.
Pumpursille omistettu museo toimii Lielvārdessa.
Kudzut

Kudzut eli kudzupavut ("Pueraria") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20–25 lajia.
Lynchburg (Virginia)

Lynchburg on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 75 568. MaryJane Dolan valittiin Lyncburgin pormestariksi pormestarina heinäkuussa 2020. 
Väestö.
Kaupungin asukkaista 62,7 prosenttia on valkoisia, 28,3 prosenttia mustia, 2,74 prosenttia aasialaisia ja 2,42 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 96,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 28,3 vuotta.
Aigars Bikše

Aigars Bikše (s. 8. helmikuuta 1969 Jūrmalassa) on latvialainen kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija. 
Bikše opiskeli vuosina 1984–1990 Riian muotoilu- ja taidekoulussa. Hän aloitti näyttelyihin osallistumisen vuonna 1990. Vuosina 1993–1995 hän opiskeli Latvian taideakatemiassa Igors Vasiļjevsin workshopeissa, ja vuonna 2000 hän sai samasta oppilaitoksesta maisterin arvon. Hänellä on ollut useita residenssejä, esimerkiksi Cité internationale des artsissa (Pariisi, 1998). Vuonna 2007 Bikše pääsi Latvian taideakatemian professoriksi ja vuonna 2011 Latvian taideakatemian muotisuunnittelun laitoksen johtoon. 
Bikšen teoksia on ollut esillä Latviassa, Japanissa, Isossa-Britanniassa, Liettuassa, Kiinassa, Suomessa, Alankomaissa, Puolassa, Irlannissa, Ruotsissa, Ranskassa, Italiassa, Saksassa, Tanskassa, Virossa, Portugalissa ja Venäjällä. Kesäkuussa 2020 Riikaan asetettiin Bikšen tekemä kuuden metrin korkuinen "Mediķi pasaulei" -patsas kunnianosoituksena koronaviruspandemiassa 2019–2020 työtä tehneelle terveydenhuoltohenkilöstölle.
Victor Kissine

Victor Kissine (s. 15. maaliskuuta 1953 Leningrad) on neuvostoliittolaissyntyinen, vuonna 1990 Belgiaan muuttanut säveltäjä.
Kissine valmistui Pietarin konservatoriosta opiskeltuaan siellä professori Mihail Druskinin johdolta. Samasta oppilaitoksesta Kissine sai vuonna 1981 filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä. Hän on toiminut musiikkianalyysin sekä orkestraation professorina Monsin kuninkaallisessa konservatoriossa ja opettanut INSAS:ssa. Vuonna 2001 Kissine aloitti yhteistyön Gidon Kremerin ja tämän Kremerata Baltica -orkesterin kanssa. Hänen teostensa levytyksiä on julkaistu ECM Records -levymerkillä. Vuonna 2011 levytys Kissinen toisesta pianotriosta ("Zerkalo") ja Pjotr Tšaikovskin pianotriosta sai Preis der deutschen Schallplattenkritikin. Kissineltä tilattiin teos vuoden 2012 Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun viuluosion semifinaalia varten.
Kissine valittiin Belgian kuninkaallisen tiede-, kirjallisuus- ja taideakatemian jäseneksi vuonna 2008. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonisia teoksia, konserttoja, kamarimusiikkia, vokaaliteoksia, oopperaa, balettia ja elokuvamusiikkia.
Chemungin piirikunta

Chemungin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 83 456 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Elmiran kaupunki. Piirikunta on perustettu 29. maaliskuuta 1836.
Timo Kakkola

Timo Tapio Kakkola (s. 25. lokakuuta 1962 Joutseno) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Hän toimi viimeiseksi Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä vuosina 2020–2022.
Kakkola suoritti upseerin tutkinnon vuosina 1983–1986 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon tekniseltä linjalta vuonna 1995. Hän toimi sotilasurallaan muun muassa Länsi-Suomen huoltorykmentin komentajana 2010–2011, Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä 2016–2017 ja Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen johtajana 2018–2019.
Saariselän Kuukkeli

Saariselän Kuukkeli on kauppakeskus Saariselän keskustassa. Kauppakeskuksessa toimivat K-market, tekstiili- ja matkamuistomyymälä, kotileipomo, Ravintola Kuukkeli, Alko, Kesport, hotelli- ja matkailupalvelujen keskusvuokraamo, posti, Matkahuolto, taksi ja apteekin lääkekaappi.
Historia.
Saariselän matkailukeskuksen rakentaminen alkoi 1970-luvulla, ja Saariselkä sai ensimmäisen kauppansa K-kauppa Kuukkelin helmikuussa vuonna 1981 juuri ennen Uudenmaan hiihtoloman alkamista. Myymälärakennus oli silloin kooltaan 240 m², josta myymälätilaa oli 130 m² ja leipomo-, varasto- ja muita tiloja 110 m².
Ensimmäisen kaupan rakennuttivat Arja Järvinen ja Pirkko Männistö, jotka pitivät kahvila- ja matkamuistomyymälää Kaunispää-tunturilla. K-kaupan osti ivalolainen kauppias Antero Ylävaara marraskuussa 1986.
Kauppakeskusta laajennettiin viisi kertaa: vuosina 1990, 2000, 2003, 2004 ja 2005. Viimeinen laajennus tapahtui 2019, jolloin pääsisäänkäynnin viereen avattiin ohjelmapalvelu ja välinevuokraamo. Maasto- ja sähköpyörät ovat saavuttaneet suuren suosion Saariselän lomalaisten keskuudessa, ja Kuukkelissa oli niitä suurvalikoima. 
Vuonna 2021 kaupan avaamisesta tuli kuluneeksi 40 vuotta, ja juhlan kunniaksi painettiin 24-sivuinen Saariselän Kuukkelin 40-vuotisjuhlalehti.
Kauppakeskus tuhoutui tulipalossa 21. helmikuuta 2022. K-market Kuukkeli avattiin väliaikaisiin tiloihin Siulan liiketaloon 31. maaliskuuta 2022.
Uusi Saariselän Kauppakeskus Kuukkeli avattiin entisellä paikalla 14. marraskuuta 2024. Tilaa uudessa myymälässä on 3 000 m2. Uudessa kauppakeskuksessa on 120-paikkainen ruokaravintola Bistro Cafe Kuukkeli ja 50-paikkainen aurinkoterassi.
Muita palveluja ovat Kesport ja välinevuokraamo, Kuukkeli Shop, jossa Kuukkelin oman leipomon tuotteet, Kuukkelin omat marjajalosteet, Lapin herkkumyymälä, tekstiili ja vaatteet, lahjat, tuliaiset ja matkamuistot sekä lääkekaappi. Kuukkeli Shopissa on myös Safareiden ja aktiviteettien myynti, majoituksen vuokrauspalvelu ja vastaanotto, infopiste, matkalaukkusäilytys ja Kuukkelin taksit. Kauppakeskuksessa on myös K-market ja Alko. Tehokkaita sähkölatauspaikkoja on 6 kpl. Takapaikoitusalueella on tilaa asuntovaunuille ja busseille.
Matti Häll

Matti Kalervo Häll on (s. 29. helmikuuta 1948 Haukivuori) on sarjayrittäjä ja miljonääri. Hän on toiminut yrittäjänä ohjelmistoalalla 70-luvulta lähtien .
Suoritettuaan keskikoulun Häll työskenteli isänsä sähköurakointiyrityksessä ennen kuin aloitti sähköinsinöörin opinnot. Ensimmäinen ohjelmistoalan kosketus tuli vuonna 1979 hänen perustamassaan sähköurakointiyrityksessä, jossa kehitettiin omaa toiminnanohjausjärjestelmää. 
Hän perusti ohjelmistoyhtiö Liinos Oy:n vuonna 1988, jonka osake-enemmistön Visma osti vuonna 2002. Häll sai kaupan yhteydessä 4,5 miljoonan euron edestä Visman osakkeita. 
Matti Häll perusti Admicomin vuonna 2004, ja toimi sen toimitusjohtajana aina vuoteen 2016 saakka. Häll oli myös yhtiön hallituksen puheenjohtaja vuosina 2004-2021
Matti Häll on palkittu Jyväskylän kaupungin ja Jyväskylän Nuorkauppakamarin Alvari-tunnustuspalkinnolla vuonna 2016. 
Omaisuus.
Häll oli vuonna 2019 Suomen 33. pörssirikkain henkilö 74 miljoonan euron pörssivarallisuudellaan. Hän omistaa Admicomista yli 30 prosenttia (2020). .
Matti Häll lahjoitti vuonna 2021 neljä miljoonaa euroa Jyväskylän yliopiston alkavaan DI-koulutukseen.
Muuta.
Häll tuomittiin vuonna 2008 ehdolliseen vankeuteen törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä Liinoksen yrityskauppaan liittyen.
Karel Lodewijk Ledeganck

Karel Lodewijk Ledeganck (1805–1847) oli flaamilainen runoilija. Hän oli Jan Frans Willemsin jälkeen flaamilaisen kansallisliikkeen merkittävin johtaja. Hänen runoteoksistaan trilogia "De drie Zustersteden" (1846) tuotti hänelle pysyvän maineen. Hänen kuoltuaan hänen runonsa kokosi ja julkaisi Jacob Heremans, joka kirjoitti hänestä elämäkerran (1847).
Mats Rondin

Mats Rondin (21. syyskuuta 1960 – 11. lokakuuta 2014) oli ruotsalainen sellisti ja kapellimestari.
Rondin debytoi sellistinä 16-vuotiaana ja opiskeli Ruotsin radion musiikkikoulussa sekä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Saatuaan diplomin hän täydensi opintojaan William Pleethin johdolla Lontoossa ja pääsi kutsuttuna osallistumaan Mstislav Rostropovitšin sellojuhlille Riikaan. Hän sai opetusta myös Rostropovitšilta ja Ralph Kirshbaumilta. Rondin työskenteli Malmön sinfoniaorkesterin (1982–1985) ja Ruotsin radion sinfoniaorkesterin (1985–1996) ensisellistinä (1985–1996). Hän esiintyi myös muiden orkesterien, kuten Concertgebouw-orkesterin solistina, ja kamarimuusikkona. Rondin nimitettiin Malmön musiikkiakatemian sellonsoiton professoriksi vuonna 2005. Hän opetti myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa.
Myöhemmällä urallaan Rondin keskittyi yhä enemmän orkesterinjohtoon. Hän johti esimerkiksi Ruotsin radion sinfoniaorkesteria, Göteborgin sinfoniaorkesteria, Gävlen sinfoniaorkesteria, Tanskan radion sinfoniaorkesteria ja Trondheimin sinfoniaorkesteria. Hän työskenteli myös Malmön oopperassa. Hän kuoli äkisti sydäninfarktiin 54-vuotiaana, jolloin peruuntui muun muassa Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin johtaminen joulukuun 2014 Nobel-palkintojenjakoseremoniassa. Urallaan Rondin kantaesitti lukuisia ruotsalaissäveltäjien teoksia.
Kai (Yamanashi)

Kai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kōfun altaan pohjoisreunalla Kamanashijoen varrella. Pohjoisessa kaupunkiin kuuluu vuoristoalueita, kuten yli 1 700 metriä korkea Kayavuori. Kaissa on 75 862 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 71,95 neliökilometriä.
Kai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Futaban, Ryūōn ja Shikishiman maaseutukaupungit. Kain länsiosat ovat kasvaneet viereisen Kōfun kaupungin esikaupunkialueina, mutta maatalous on edelleen yksi merkittävimmistä elinkeinoista. Historiallisesti alue kärsi tulvista, mutta erityisesti Sengoku-kaudella 1500-luvulla ja myöhemmin Edo-kaudella toteutetut maanrakennustyöt tekivät siitä hedelmällistä riisinviljelyseutua. Kamanashijoen suurta pengertä rakennutti Takeda Shingen kahdenkymmenen vuoden ajan. Riisin lisäksi Kaissa viljellään vihanneksia ja hedelmiä, kuten viinirypäleitä, persikoita ja kakeja. Kaupunkiin on sijoittunut myös teknologiateollisuutta.
Kain nähtävyyksiin kuuluu Shōsen-kyōn rotko Kōfun kaupungin rajalla. Matkailijoita kaupunkiin tuo myös Suntory-yhtiön viinitila. Osa kaupungin alueesta kuuluu Chichibu-Tama-Kain kansallispuistoon. Kaita palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja.
Kefamandoli

Kefamandoli (C18H18S2N6O5) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö.
Kefamandoli kuuluu niin sanottuihin toisen sukupolven kefalosporiineihin ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Se tehoaa ensimmäisen sukupolven yhdisteitä paremmin gramnegatiivisiin bakteereihin ja grampositiisista bakteereista muun muassa streptokokkeihin ja stafylokokkeihin mutta ei MRSA:han. Lääkeaine annostellaan ruiskeena. Kefamandolia on käytetty muun muassa hengitystieinfektioiden hoitoon. Haittavaikutuksiensa vuoksi yhdistettä ei enää juurikaan käytetä.
Haittavaikutukset.
Kefamandolille tunnusomaisia haittavaikutuksia ovat muun muassa protrombiinin vähäisestä määrästä johtuva verenvuototaipumus ja antabusvaikutus alkoholin kanssa. Nämä todennäköisesti johtuvat yhdisteen "N"-metyylitiotetratsolirakenteesta.
Synteesi.
Kefamandoli on puolisynteettinen yhdiste. Sen valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 7-aminokefalosporaanihappo reagoi muurahaishapon kanssa 7-formamidokefalosporaanihapoksi. Tämä yhdiste reagoi 1-metyyli-1,2,3,4-tetratsoli-5-tiolin kanssa ja formamidoryhmä hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa. Kefamandolin synteesin viimeinen vaihe on reaktio mantelihaposta johdetun sekananhydridin kanssa.
Wolfgang Flür

Wolfgang Flür (s. 17. heinäkuuta 1947) on saksalainen muusikko. Hän oli saksalaisen yhtyeen Kraftwerkin jäsen vuosina 1973–1987. Hänen vastuullaan olivat elektroniset lyömäsoittimet. 
Kraftwerkin jälkeen Flür soitti Yamo-nimisessä yhtyeessä, joka julkaisi vuonna 1997 albumin. Vuonna 1999 hän julkaisi omaelämäkerran "Kraftwerk – Ich war ein Roboter".
Lestradea

Lestradea on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta:
Shahadi Wright Joseph

Shahadi Wright Joseph (s. 30. huhtikuuta 2005) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Us" ja "Leijonakuningas".
Ana Soklič

Ana Soklič (s. 10. huhtikuuta 1984 Sokica, Slovenian ST, Jugoslavia), on slovenialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Sloveniaa kappaleella "Voda" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa voitettuaan maan euroviisukarsinnan "EMA 2020" -kilpailun. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Soklič valittiin Slovenian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Amen".
Ura.
20. joulukuuta 2019 Sokličin ilmoitettiin olevan yksi 12:sta kilpailijasta Slovenian euroviisukarsintakilpailussa nimeltä "EMA 2020". Hän kilpaili kilpailussa kappaleella nimeltä "Voda". 22. helmikuuta 2020 järjestetyssä finaalissa Soklič voitti kilpailun saaden 54% yleisöäänistä. Täten hänen oli tarkoitus edustaa Sloveniaa vuoden 2020 Euroviisuissa. 18. maaliskuuta 2020 vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. 16. toukokuuta 2020 Sokličin ilmoitettiin edustavan maataan seuraavan vuoden kilpailussa. Hänen kappaleensa nimeltä "Amen" julkaistiin 27. helmikuuta 2021. Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui kolmanneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Simo Vainikainen

Simo Vainikainen (s. 20. joulukuuta 1992 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija. Vainikainen pelaa Superpesistä Manse PP:ssä. Hänellä on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2022 loppuun. Vainikainen pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkopelissä etukentällä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2019.
Vainikainen on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä ja Joensuun Mailaa. Vainikainen on pelannut urallaan 25 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 29 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut neljä juoksua ja kerännyt 17 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan 12 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 16 juoksua ja kerännyt 50 kärkilyöntiä.
Go A

Go_A on vuonna 2012 perustettu ukrainalainen elektrofolkyhtye. Sen muodostavat laulaja Kateryna Pavlenko, ukrainalaisen kansallissoittimen sopilkan soittaja Ihor Didentšuk, multi-instrumentalisti Taras Ševtšenko ja kitaristi Ivan Hryhorjak. Yhtye kilpaili helmikuussa 2020 Ukrainan euroviisukarsinnassa "Vidbir 2020" kappaleella ”Solovei” (Соловей). 22. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa yhtye voitti kilpailun sekä raati- että yleisöäänien perusteella ja sen oli tarkoitus edustaa Ukrainaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Go_A valittiin tästä syystä Ukrainan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Heidän vuoden 2021 edustuskappaleensa oli nimeltään "Šum".
Historia.
Idean bändin perustamisesta sai Taras Ševtšenko. Vuonna 2011 hän halusi perustaa yhtyeen, joka yhdistäisi musiikissaan elektronista musiikkia ja kansanmusiikkia. Vuonna 2012 alkoivat ensimmäiset yritykset työskennellä yhdessä toisten muusikoiden kanssa. Vuoden 2012 joulukuussa yhtye julkaisi ensimmäisen kappaleensa nimeltä "Koljada" (Коляда). Yhtyeen nimi Go_A tarkoittaa "palaamista juurien luo", ja se on muodostettu yhdistäen englanninkielistä sanaa "Go" kreikkalaisen alfa-kirjaimen kanssa, joka symboloi kaiken alkua.
Go_A sai ensimmäisen kerran huomionosoitusta "Vesnjanka" (Веснянка) -nimisen singlen julkaisemisen jälkeen, joka voitti Ukrainan parhaan kappaleen kansallisen kilpailun vuonna 2015. Kappale pysyi kuusi viikkoa Ukrainan Kiss FM -radioaseman 10Dance-listan ykkössijalla ja radioasema palkitsi kappaleen Discovery of the Year -palkinnolla.
Vuoden 2016 syksyllä Go_A julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä Idy na zvuk (Іди на звук; Seuraa säveltä) Moon Records -levy-yhtiön kautta. Albumin kappalelistaus sisälsi kymmenen kappaletta mukaan lukien "Vesnjanka"-singlen. Vuoden 2017 alussa yhtye julkaisi joulusinglen nimeltä "Štšedryi vetšir"(Щедрий вечір) yhdessä Katya Chillyn kanssa.
Eurovision laulukilpailu.
Vuoden 2020 alussa ilmoitettiin, että Go_A oli yksi 16:sta kilpailijasta Ukrainan euroviisukarsintakilpailussa nimeltä "Vidbir 2020". Yhtye kilpaili kappaleella nimeltä "Solovei" (Соловей). Go_A esiintyi kilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, joka järjestettiin 8. helmikuuta 2020. Semifinaalissa he sijoittuivat toiseksi ja etenivät finaaliin asti. 22. helmikuuta 2020 järjestetyssä finaalissa he kuitenkin voittivat kilpailun saaden eniten pisteitä sekä raadilta että yleisöltä. Täten heidän oli tarkoitus edustaa Ukrainaa vuoden 2020 Euroviisuissa. 18. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin kuitenkin, että vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu oli peruttu koronaviruspandemian vuoksi. Samana päivänä Ukrainan televisioyhtiö NTKU ilmoitti, että Go_A edustaa Ukrainaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa. 4. helmikuuta 2021 ilmoitettiin, että yhtyeen vuoden 2021 edustuskappale on nimeltään "Šum". Yhtye sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 364 pisteellä. Finaalissa yhtye sai toiseksi eniten yleisöpisteitä heti Euroviisut voittaneen Italian jälkeen.
Yhtyeen jäsenet.
Nykyiset jäsenet
Raimonds Raubiško

Raimonds Raubiško (28. toukokuuta 1939 – 27. syyskuuta 2000) oli latvialainen jazzsaksofonisti ja -säveltäjä. Hän soitti eri tyylilajeja perinteisestä jazzmusiikista ja big band -tyylistä modernimpaan bebopiin. Merkittävän osan hänen urastaan muodosti yhteistyösuhde Gunārs Rozenbergsin kanssa. Vaikutteita Raubiško omaksui esimerkiksi John Coltranelta, Dexter Gordonilta ja Sonny Rollinsilta. Yhden huomattavimmista muutoksista tyyliinsä Raubiško teki tutustuttuaan Ornette Colemanin musiikkiin.
Raubiško aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana. Myöhemmin hän vaihtoi soittimensa saksofoniin. Hän soitti varhaisella urallaan Ivars Mazursin johtamissa kokoonpanoissa, kuten Armatūrassa. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa olivat tuolloin Aivars Krūmiņš ja Aivars Zītars. Raimonds Paulsin kutsusta Raubiško otettiin jäseneksi Rīgas Estrādes orķestrisiin (REO), joka sai kansainvälistä suosiota esiintymisellään Prahan jazzfestivaalilla 1970-luvulla. Tapahtuman päätöskonsertissa Raubiško pääsi ainoana latvialaisena soittamaan Itä-Euroopan keskeisistä muusikoista muodostetussa Interjazz -big bandissa. Konsertin johti Václav Zahradník, ja se äänitettiin Supraphon-levymerkille. Rīgas Estrādes orķestrisin levytyksiä julkaistiin myös Melodija-levymerkin kautta. 
Latvian television ja radion big bandia johti vuosina 1968–1991 viulisti Alnis Zaķis, joka kutsui myös Raubiškon sen jäseneksi. Gunārs Rozenbergsista tuli tänä aikana Raubiškon läheinen yhteistyökumppani. 1970-luvun puolessavälissä Raubiško aloitti soittamisen 2R+2B-kvartetissa, jonka muut jäsenet olivat Rozenbergs, Boriss Bannyh ja Vladimirs Boldirevs. Kvartetti teki merkittävän esiintymisen vuoden 1978 festivaalilla Tbilisissä. Vuonna 1981 kvartetti soitti kvintettinä, johon oli otettu lisäjäseneksi Ivars Vīgners. Raubiško soitti myös triossa, jossa hänen lisäkseen toimivat Ivars Galenieks ja Māris Briežkalns. Trio esiintyi esimerkiksi Vasaras ritmi–82 -tapahtumassa Riiassa ja Vjatšeslav Ganelinin trion kanssa Tallinnassa.
Raubiško johti vaihtelevaa Jazztet-kokoonpanoa, jossa toimi sekä maineensa vakiinnuttaneita että nuorempia jazzmuusikoita. Jazztet oli ensimmäinen kommunistimaasta peräisin ollut kokoonpano, joka pääsi esiintymään lontoolaiselle Ronnie Scott's Jazz Clubille. Esiintymässä siellä olivat vuonna 1989 Raubiškon kanssa Viktors Avdjukevičs, Māris Briežkalns, Madars Kalniņš, Jūlija Smirnova ja Gunārs Rozenbergs. Raubiško oli kumppaneineen esiintynyt myös Pori Jazzissa. Vuonna 1991 Jazztet esiintyi Yhdysvaltain Lionel Hampton -jazzfestivaalilla vastavuoroisena vierailuna Grover Washington Jr.:n käytyä Riiassa. Kanadaan asettuneen Aivars Zītarsin kutsumana Raubiško esiintyi myös Torontossa. 
Raubiško kannusti uransa aikna aktiivisesti nuoria jazzmuusikoita. Hän toimi taustalla ja ideoijana Spožā nots -saksofonikilpailun perustamiselle vuonna 1999. Raubiško kuoli syyskuussa 2000. Hänen poikansa Eduards laati isänsä muistoksi albumin "Puspuda sāls" (2002), jossa kuullaan muiden muassa Raubiškon, Rozenbergsin, Briežkalnsin ja Kalniņšin soittamina George Gershwinin, Ben Harperin, Raubiškon, Raimonds Paulsin ja muiden sävellyksiä.
Yrjö Saari (pääjohtaja)

Yrjö Aarno Saari (8. syyskuuta 1889 Kurikka – 29. maaliskuuta 1950) oli suomalainen liikemies, joka toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin pääjohtajana vuosina 1939–1950.
Elämä.
Saaren vanhemmat olivat kansanedustaja Kaarlo Saari ja Naëma Mathilda Ottilia Heidenberg. Saari kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1908 ja valmistui Suomen liikemiesten kauppaopistosta 1911. Hän työskenteli ensin Palovakuutus-Osakeyhtiö Pohjolan pääkirjanpitäjänä ja toimistoesimiehenä 1911–1917 ja Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin kamreerina 1917–1920. Tämän jälkeen hän oli töissä Maakuntain Keskus-Pankissa 1920–1922, kunnes hän palasi 1922 Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin johtokunnan jäseneksi. Vuonna 1939 hänet ylennettiin pankin pääjohtajaksi.
Lisäksi Saari toimi Jälleenvakuutusyhtiö Vakavan johtokunnan jäsenenä vuodesta 1917, Säästöpankkien lakikomitean jäsenenä vuonna 1924, Säästöpankkien kassavakuutusyhtiön johtokunnassa vuodesta 1928, Säästöpankkien eläkelaitoksen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1929, Suomen kiinteistöpankin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1942 sekä Suomen säästöpankkien liiton valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1945. Puoluekannaltaan Saari oli puolueeton.
Perhe.
Saari oli naimisissa kahdesti. Hän avioitui vuonna 1912 Hellin Maria von Schrowen kanssa. Avioliitto päättyi 1928 von Schrowen kuolemaan. Vuonna 1929 Saari meni naimisiin Satu Kaarina Johanna Lagerwallin kanssa. Saari sai yhteensä viisi lasta. Hänen veljensä oli liikemies Eero Saari.
Puoliso Qi

Puoliso Qi (1676 - 31. toukokuuta 1739) han-kiinalaisesta Li-klaanista oli Yongzheng-keisarin puoliso. Hän oli keisaria kaksi vuotta vanhempi. 
Elämä.
Perhetausta.
Puoliso Qin henkilökohtaista nimeä ei ole kirjattu historiaan.
Benoît Debie

Benoît Debie (s. 1968 Liège) on belgialainen elokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten työstään elokuvissa "Irreversible – syntiset" (2002), "Enter the Void" (2009), "The Runaways" (2010) ja "Spring Breakers" (2012).
Anton Välimaa

Anton Välimaa (s. 22. elokuuta 1999 Kauhava) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari. Hän on syntynyt Kauhavalla. Välimaa on SVG Luneburg:ssa pelaavan Santeri Välimaan vanhempi veli.
Pelaajaura.
Välimaan pelaajaura alkoi Kauhavan Wisassa, jossa hän on ollut mukana voittamassa useita junioreiden SM-mitaleja. Junioreiden SM-kulta tuli kuitenkin Oulun Kiskon riveissä vuonna 2015 B-pojissa. Junioreiden alue SM-kisoista on on myös useita mitaleja Lännen riveissä. 
Kuortaneen valmennuskeskuksessa Välimaa pelasi kaksi kautta 2-sarjaa ja 1-sarjaa ennen siirtymistään liigakentille ja oli edustamassa Suomea muun muassa junioreiden EM-kisoissa 2017, joissa Suomi saavutti kisoissa kahdeksannen sijan. 
Ammattilaisura.
Välimaa pelasi ensimmäiset aikuisten ottelunsa Kokkolan Tiikereissä kaudella 2017–2018. Peliajan lisääntyessä toisella liigakaudella pelit lähtivät hyvin käyntiin ja kauden 2018–2019 päätteeksi Välimaa valittiin Lentopallon Mestaruusliigan vuoden läpimurtopelaajaksi. Kaudella 2019–2020 hän sai ensimmäisen nimityksensä liigan kuukauden tähdistöön marraskuussa 2019. Kauden 2020–2021 päätteeksi Välimaa saavutti Tiikereissä SM-pronssia.
Kaudelle 2021–2022 Välimaa teki 1+1 mallisen sopimuksen Akaa-Volleyn kanssa. Hänet valittiin kauden aikana kuukauden passariksi kolmesti, ja Akaa-Volley voitti SM-pronssia. Kauden jälkeen Välimaan pelaajasopimuksen optio otettiin käyttöön ja pelit jatkuivat Akaalla myös seuraavalla kaudella.
Akaa kirkasti edellisen kauden mitaliaan ja saavutti SM-Hopeaa mestaruusliigassa ja hopeaa Suomen Cupissa kaudella 2022–2023. 
Välimaa palasi kaudeksi 2023–2024 Kokkolan Tiikereihin, jonka kausi päättyi puolivälierätappioon ja sijoitus mestaruusliigassa oli viides. Suomen Cupissa joukkue saavutti Finalfour paikan, mutta ei yltänyt finaaleihin vaan sijoitus oli kolmas. Välimaa valittiin kauden aikana tammikuun tähdistökenttään. Hän teki myös oma henkilökohtaisen ennätyksen pisteiden osalta (126p) ja torjuntojen osalta (50).
Välimaa teki sopimuksen Barrus Vöru VK:n kaudelle 2024–2025. Joukkue pelaa Baltian liigaa, Viron lentopalloliigaa ja Estonian Cup sarjaa. Kiinnostusta oli myös muualta, mutta keskustelujen jälkeen syntyi päätös lähteä Viroon. Ensimmäinen kausi ulkomailla oli menestys. Välimaa pelasi koko kauden joukkueen avauskokoonpanossa. Barrus sijoittui Baltian Liigassa kolmanneksi, Viron Cupissa kolmanneksi ja Viron liigassa hienosti hopealle. Välimaa valittiin Viron liigan All-Stars seitsikkoon parhaana passarina finaalisarjan päätteeksi. 
Kaudelle 2025-2026 Välimaa teki jatkosopimuksen Barrukseen. Kiinnostusta oli myös muualla Euroopassa, mutta pohdintojen jälkeen syntyi päätös jatkaa Virossa. 
Maajoukkueura.
Kokemusta on myös miesten maajokkueesta. Kesällä 2020 Anton kutsuttiin Suomen miesten lentopallomaajoukkueen harjoitusryhmään, joka valmistautui vuoden 2021 EM-kisoihin.
Presidion piirikunta

Presidion piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 704 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Marfan kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1850.
Briscoen piirikunta

Briscoen piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 546 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Silvertonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1892.
Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit

Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit (arab. كتائب الشهيد عز الدين القسام) on palestiinalainen sotilaallinen organisaatio, joka on Hamas-puolueen sotilaallinen siipi. Se on saanut nimensä Izz ad-Din al-Qassamin mukaan, joka oli syyrialainen muslimisaarnaaja ja tunnettu antisionisti 1920- ja 1930-luvuilta.
Koska Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on Hamasin sotilassiipi, se myös vastustaa rauhanomaista ratkaisua Israelin–Palestiinan konfliktiin. Se käyttää vastarinnan keinoinaan itsemurhaiskuja, Israelin asevoimien bussien räjäyttelyä ja raketti-iskuja.
Israel, Yhdysvallat, Egypti, Euroopan unioni, Australia ja Uusi-Seelanti pitävät Izz ad-Din al-Qassam -prikaateja terroristijärjestönä.
Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on saanut tukea Syyriasta, Sudanista ja Iranista. Iran on tosin vähentänyt tukeaan, koska Hamas tukee Syyrian sisällissodassa Vapaan Syyrian armeijaa.
Organisaatio.
Amerikkalaisen tutkimusinstituutin mukaan Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on jaettu kuuteen eri maantieteelliseen alueeseen Gazan kaistan alueella, joissa jokaisessa on oma komentajansa. Sotilaat liittyvät Izz ad-Din al-Qassam -prikaateihin yleensä noin 16–17 vuoden iässä. Ensin he käyvät vuoden kestävän sotilaallisen- ja uskonnollisen koulutuksen, jonka jälkeen sotilaat vannovat valan salaisessa seremoniassa. Sotilaat pitävät henkilöllisyytensä ja asemansa prikaateissa usein kuolemaansa saakka salassa. Vaikka Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit toimivat hyvin ammattimaisesti ja miliisin tavoin, sen sotilaat eivät ole ammattisotilaita ja heistä suurin osa käy päivätöissä.
Halmepirkko

Halmepirkko ("Hippodamia tredecimpunctata") on leppäpirkkojen heimoon kuuluva hyönteislaji. Aikuisen halmepirkon peitinsiivet ovat oranssinpunaiset tai kellertävät ja niissä on 13 mustaa täplää, jotka voivat olla osittain sulautuneena yhteen. Lajin etuselkä on musta ja reunat kermanväriset. Aikuinen halmepirkko on kooltaan 5-7 mm. Halmepirkon toukka on väriltään musta ja siinä on valkoisia täpliä.
Halmepirkko elää kosteikoissa ja rehevillä niityillä. Aikuiset halmepirkot ilmestyvät luontoon keväällä ja niiden toukat keskikesällä. Laji saalistaa kirvoja. Halmepirkko talvehtii aikuisena maassa, lehtikarikkeessa ja kuolleiden kasvien seassa.
Suomessa halmepirkkoa esiintyy laajasti koko maassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy myös laajasti Euroopassa sekä Yhdysvalloissa. Halmepirkolla on kaksi alalajia.
Henry Hackman

Henry Wilhelm Woldemar Hackman (28. maaliskuuta 1876 Viipuri – 25. kesäkuuta 1950) oli suomalainen vuorineuvos ja Hackman &amp; Co -yhtiön vanhempi johtaja vuosina 1926–1950.
Hackmanin vanhemmat olivat Wilhelm Hackman ja Alice Marianne von Thompson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1895 ja opiskeli Evon metsäopistossa vuosina 1896–1898. Hän täydensi opintojaan Saksassa, Tanskassa ja Ruotsissa 1899–1900 ja aloitti vuonna 1900 työskentelyn Hackman &amp; Co -yhtiön metsäosaston johtajana. Vuonna 1924 hänestä tuli yrityksen toiminimen johtaja ja 1926 vanhempi johtaja. Hackman toimi lisäksi Havi Oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä Diakonissalaitos Beetelin johtokunnan puheenjohtajana. Hackman osallistui myös Viipurin kunnallispolitiikkaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana. Hän sai vuonna 1930 vuorineuvoksen arvonimen.
Hackman oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Mary Stünkel. Avioliitto kesti vuodesta 1900 vuoteen 1918, kunnes pari erosi. Vuonna 1919 Hackman meni naimisiin Maisie Ekströmin kanssa. Hackmanilla oli yhteensä kolme lasta.
Yleisurheilun GP-kisat 2020

Yleisurheilun GP-kisat järjestettiin vuonna 2020 neljällä paikkakunnalla: Jyväskylässä, Lahdessa, Kuortaneella ja Espoossa.
Osakilpailut.
Jyväskylä.
Jyväskylän GP-kisat järjestettiin 8. heinäkuuta 2020.
Miehet
Naiset
Lahti.
Lahden GP-kisat järjestettiin 15. heinäkuuta 2020.
Miehet
Naiset
Kuortane.
Kuortaneen GP-kisat järjestettiin 1. elokuuta 2020.
Miehet
Naiset
Espoo.
Espoon GP-kisat järjestettiin 5. elokuuta 2020.
Miehet
Naiset
Juha Suominen

Juha Harry Kalevi Suominen (1. marraskuuta 1953 Pori – 24. kesäkuuta 2020 Pori) oli suomalainen baritoni, joka oli erikoistunut venäläiseen ja slaavilaiseen musiikkiin. 
Suominen opiskeli vuosina 1977–1984 Kiovassa Tšaikovskin kansallisessa musiikkiakatemiassa, ja jatkoi opintojaan 1985–1987 Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa. Hän esiintyi lukuisten eri kuorojen ja orkesterien solistina sekä toimi laulunopettajana.
Santeri Välimaa

Santeri Välimaa (s. 11. tammikuuta 2001 Kauhava) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari. Hän on syntynyt Kauhavalla. Välimaan isoveli on Barrus Vöru Vk:ssa lentopalloa pelaava Anton Välimaa.
Pelaajaura.
Välimaan pelaajaura alkoi Kauhavan Wisassa, jossa hän on ollut mukana voittamassa useita junioreiden SM-mitaleja. SM-kultaa Santeri saavutti Lännen aluejoukkueessa aluejoukkueiden SM-turnauksessa 2014. Kuortaneen valmennuskeskuksessa Välimaa pelasi kaksi kautta 2-sarjaa ja 1-sarjaa ennen siirtymistään liigakentille. Hän oli edustamassa Suomea junioreiden EM-kisoissa 2017 ja Pohjois-Euroopan mestaruuskisoissa 2019, jossa hänet valittiin turnauksen parhaaksi passariksi All-Stars -seitsikkoon.
Ammattilaisura.
Ensimmäisen liigakautensa Välimaa pelasi Hurrikaani-Loimaassa kaudella 2019–2020. Hurrikaani-Loimaa voitti lentopallon Suomen Cupin hopeaa 2020. Kausi 2021–2022 päättyi tappioon pronssiottelusarjassa. Välimaa sai ensimmäisen "Parasta palvelua - OmaSp" -nimityksen helmikuussa 2022.
Kaudella 2022–2023 Hurrikaani-Loimaa jäi puolivälieriin.. Kauden aikana Välimaa valittiin marraskuun kuukauden pelaajaksi.
Kaudelle 2023–2024 Hurrikaani-Loimaa aloitti uuden valmentajan Olli Kuoksan valmennuksessa ja joukkueen tavoitteeksi asetettiin mitalipelit. Hurrikaani-Loimaa voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Välimaa palkittiin kauden aikana marraskuun ja huhtikuun Kuukauden Tekijänä, sekä paikalla liigan tähdistökentillisessä.
Santerin seura kaudella 2024–2025 oli Barkom-Kazany Lwow. Kyseessä on Ukrainalainen joukkue joka on siirtänyt toimintansa Puolaan ja pelaa yhtä maailman kovatasoisinta lentopallosarjaa PlusLiga. Kiinnostusta oli myös muualta, mutta keskustelujen jälkeen syntyi päätös lähteä Puolaan. Kansainvälinen ura oli saatu nyt käyntiin. Barkomissa peliaika piti jakaa toisen passarin kanssa ja peliaika jäi melko vähäiseksi. Kausi oli kuitenkin äärimmäisen kehittävä. Harjoittelu ja pelaaminen yhdessä maailman kova tasoisimmassa sarjassa oli kasvattava kokemus. Iso henkilökohtainen saavutus oli valinta PlusLiga kierroksen 19 All-stars seitsikkoon.
Kaudelle 2025-2026 oli useita vaihtoehtoja Euroopassa. Sopimus syntyi Saksaan SVG Luneburgiin. Joukkue pelaa kaudella Mestarien Liigaa, Bundesliigaa ja osallistuu myös Saksassa pelattaviin Cup-turnauksiin,
Maajoukkueura.
Keväällä 2023 Santeri nimettiin miesten maajoukkueeseen kultaisen liigan pelanneeseen ryhmään. Nuorella joukkueella Suomi taisteli turnauksen kuudennen sijan. Kevät 2024 jatkui samaan tapaan ja leirityksen päätteeksi valinta osui miesten maajoukkueeseen ja kultaiseen liigaan. Tällä kertaa Suomi sijoittui sijalle seitsemän. Välimaan pelit ovat jatkuneet myös keväällä 2025 maajoukkueen mukana. Suomen miesten maajoukkue voitti Euroopan kultaisen liigan. Saavutus on historiallinen sillä aikaisemmin Suomi ei ole onnistunut turnausta voittamaan.
Senhit

Senhit Zadik Zadik (s. 1. lokakuuta 1979 Bologna, Italia), joka tunnetaan paremmin pelkällä etunimellään Senhit (ennen myös Senit), on italialainen laulaja. Hän edusti San Marinoa kappaleella "Stand By" vuoden 2011 Euroviisuissa Düsseldorfissa. 6. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin, että Senhit tulisi edustamaan San Marinoa uudelleen vuoden 2020 Euroviisuissa Rotterdamissa. Hänen kilpailukappaleensa oli nimeltään "Freaky!". Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Senhit valittiin San Marinon edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Adrenalina". Kappaleella hänen kanssaan laulaa yhdysvaltalainen rap-artisti Flo Rida.
Biografia.
Senhit syntyi ja varttui Bolognassa, Italiassa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Eritreasta, ja he muuttivat Italiaan ennen kuin Senhit syntyi. Senhit aloitti uransa ulkomailla. Hän on esiintynyt lukuisissa Sveitsin ja Saksan musikaaleissa kuten Famessa, Leijonan kuninkaassa ja Hair-musikaalissa.
Vuonna 2002 Senhit palasi takaisin Italiaan voidakseen aloittaa uransa musiikkialalla. Vuonna 2006 hän julkaisi debyyttialbuminsa. Hänen toinen albuminsa "Un tesoro è necessariamente nascosto" julkaistiin vuonna 2007 ja siihen kuuluvat singlet "La mia città è cambiata", "La cosa giusta" ja "La faccia che ho". Vuonna 2009 Senhit julkaisi kolmannen albuminsa, joka oli englanninkielinen. Albumin nimi on "So high". Albumiin kuuluvat singlet "Work Hard", "No More" ja "Party on the Dance Floor". 
Vuonna 2011 Senhit edusti San Marinoa vuoden 2011 Euroviisuissa Düsseldorfissa kappaleella "Stand By". Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 34 pistettä, sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. Kilpailun jälkeen hän julkaisi uuden popsinglen "Through the Rain" 22. kesäkuuta 2011. Vuonna 2012 hän julkaisi singlen nimeltä "AOK" Yhdysvalloissa. Vuonna 2014 Senhit oli pysyvä vieras Canale 5:n sunnuntaisessa ohjelmassa nimeltä "Domenica Live" ja päätti, että hänen uusi artistinimensä on "Senhit".
Senhit olisi edustanut San Marinoa vuoden 2020 Euroviisuissa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia, joten San Marinon televisioyhtiö valitsi Senhitin maan edustajaksi vuodelle 2021. Ennen vuoden 2020 Euroviisuja Senhitillä oli valittavinaan kaksi mahdollista edustuskappaletta: "Freaky!" ja "Obsessed". 9. maaliskuuta ilmoitettiin, että Senhit tulee esittämään "Freaky!"-kappaleen Euroviisuissa.
BBS-Bioactive Bone Substitutes

BBS-Bioactive Bone Substitutes Oyj oli vuonna 2003 perustettu suomalainen terveysteknologiayritys, joka listautui Helsingin pörssin First North-listalle 28.2.2018 ja ajautui konkurssiin helmikuussa 2025.
Yhtiön päätuote oli Artebone-luuimplantti, joka on tehty erityisesti vaikeiden murtumien ja luutumisongelmien hoitoon. Implantin valmistukseen käytetään poronluuta, ja sen etuja ovat helppokäyttöisyys, hyvät luutumisominaisuudet ja mahdollisuus käyttää sitä suoraan hoidettavaan kohtaan ilman ylimääräistä leikkausta.
Tuote sai lääkinnäisen laitteen luokituksen vuonna 2018, ja yritys odotti saavansa sen EU:ssa myyntiin vuoden 2020 aikana. Tuote ja sen valmistusmenetelmä on patentoitu Euroopassa, Euraasiassa ja Kanadassa.
Yritys teki pitkäjänteistä tutkimus- ja kehitystyötä, mutta sille ei vielä kertynyt myynnistä koituvaa liikevaihtoa.
Yritys kertoi helmikuussa 2025 jättävänsä konkurssihakemuksen Oulun käräjäoikeuteen, koska sen käymät lainaneuvottelut rahoituksen turvaamisesta päättyivät tuloksettomina. Yritys asetettiin konkurssiin 17. helmikuuta 2025. Viime vaiheessa yrityksen suurin omistaja oli Reisjärven kunta. Se oli sijoittanut hankkeeseen noin 2,8 miljoonaa euroa.
Tautonyymi

Tautonyymi on eliön tieteellinen nimi, jonka kaksi osaa ovat samanlaiset (esimerkiksi ketun tieteellinen nimi "Vulpes vulpes"). Tautonyymit ovat harvinaisia eläinkunnan ulkopuolella. Kasvien nimistössä ICN on kieltänyt ne kokonaan. Eläinlajin tieteellisessä nimessä tautonyymi voi epäsuorasti tarkoittaa, että se on sukunsa tyyppilaji.
Kristjan Čeh

Kristjan Čeh (s. 17. helmikuuta 1999) on slovenialainen kiekonheiton maailman- ja Euroopan-mestari.
Čeh karsiutui loppukilpailusta Tbilisin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016, Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 hopeaa tuloksella 62,03. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 63,82. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2021 tuloksella 67,48. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 66,37.
Čeh voitti maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 tuloksella 71,13. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa tuloksella 68,28. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa tuloksella 70,02. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 tuloksella 68,08. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 68,41.
Čeh teki kiekonheiton Slovenian ennätyksen 66,29 Domžalessa 7. kesäkuuta 2020. Hän heitti silloisen alle 23-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 68,75 Mariborissa 23. kesäkuuta 2020. Aiempi ikäluokan Euroopan ennätys oli Wolfgang Schmidtin 68,60 vuodelta 1976. 27. toukokuuta 2021 Čeh paransi ennätystään tulokseen 69,52, 26. kesäkuuta 2021 Kuortaneella tulokseen 70,35, 21. toukokuuta 2022 Birminghamissa tulokseen 71,27, 16. kesäkuuta 2023 Jõhvissa tulokseen 71,86, 24. toukokuuta 2025 Zagrebissa tulokseen 72,34 ja 31. toukokuuta 2025 Slovenska Bistricassa tulokseen 72,36.
Iveta Apkalna

Iveta Apkalna (s. 30. marraskuuta 1976 Rēzekne) on latvialainen urkuri.
Apkalna valmistui Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiasta ja suoritti myös pianonsoiton opintoja Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa. Stipendillä hän pääsi Stuttgartin musiikin ja esittävien taiteiden valtionyliopistoon, jossa opiskeli vuoteen 2003 saakka Ludger Lohmannin johdolla. Hän on esiintynyt konserttisaleissa sellaisten orkesterien kuin Berliinin filharmonikkojen, Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa. Hän on pitänyt usein resitaaleja Riian tuomiokirkossa. Apkalnasta tuli vuonna 2005 ensimmäinen urkuri, joka sai parhaan instrumentalistin Echo Klassik -palkinnon.
Vuonna 2016 Apkalnasta tuli Hampurin Elbphilharmonie-salin virallinen urkuri. Tammikuussa 2017 hän kantaesitti salin avajaisissa Wolfgang Rihmin ja Jörg Widmannin teoksia. Hän on soittanut myös muiden nykysäveltäjien, kuten Ēriks Ešenvaldsin, Arturs Maskatsin ja Pēteris Vasksin teoksia. Apkalna on tehnyt levytyksiä eri levy-yhtiöille kuten Oehms Classicsille, Berlin Classicsille ja Edition HERA:lle. Hän on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Latvian suuria musiikkipalkintoja.
Kalsarikänni

Kalsarikänni on Suomesta lähtöisin oleva juomakulttuurin muoto, jossa alkoholinkäyttäjä viettää aikaa kotona omissa oloissaan alkoholia nauttien, nimensä mukaisesti lähinnä pelkissä alusvaatteissa. Suomen ulkoministeriö julkaisi kalsarikänni-emojin vuonna 2015. Kalsarikänni on nyt sanana jo varsin tunnettu ulkomailla ja etenkin COVID-19-pandemian aikana siitä on hiljattain muodostunut trendi ihmisten sosiaalisen eristäytymisen myötä pitkin maailmaa. Ilmiön suosion myötä myös australialainen olutpanimo Two Birds Brewing on lanseerannut "Kalsarikännit"-nimisen olutmerkin. Myös alankomaalainen Brouwerij De Prael -panimo ilmoitti 2020 nimenneensä heinäkuun oluensa "Kalsarikännit"-nimellä.
Kalsarikänneistä on myös vuonna 2018 kirjoitettu kirja "Kalsarikänni – Suomalainen opas hyvään elämään", joka käsittelee aiheen syvempää elämänfilosofiaa.