tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tulikivi

Tulikivi Oyj on suomalainen pörssiyhtiö, joka on oman ilmoituksensa mukaan maailman suurin vuolukiven jalostaja ja lämpöä varaavien tulisijojen valmistaja. Tulikivi-konsernin muodostivat vuonna 2021 emoyhtiö Tulikivi Oyj:n lisäksi Nordic Talc Oy, Tulikivi U.S., Inc (Yhdysvalloissa), OOO Tulikivi (Venäjällä) sekä Tulikivi GmbH (Saksassa). Tulikiven vuolukivilouhokset ja tehtaat sijaitsevat Juuan Nunnanlahdessa, Suomussalmella ja Heinävedellä ja sen kivivarat ja varannot käsittävät yhteensä yli kahdeksan miljoonaa m3. Yhtiöllä on kolme tuotekategoriaa: tulisijat, sauna ja sisustuskivet.
Historia.
Yrityksen toiminta on saanut alkunsa vuonna 1893 perustetusta "Finska Täljstens AB" -yhtiöstä (Suomen Vuolukivi Oy). Sen perustajiin kuuluivat geologi Benjamin Frosterus, tiilitehtailija Paul Chmelevsky, ylijohtaja Axel Tigerstedt, arkkitehti Hugo Lindberg, yli-insinööri Knut Selin, insinööri Axel von Knorring, yli-insinööri Theodor Tallqvist, pankinjohtaja Leon von Pfaler ja kreivi Carl Mannerheim. Seuraavien vuosikymmenten jugendtyyli käytti paljon vuolukiviä. Vientitoiminta loppui kuitenkin Venäjän vallankumoukseen vuonna 1917. Toisen maailmansodan jälkeisenä aikana puulämmitteisten hellojen ja uunien suosio laski ja vuolukiven kaivostoiminta tyrehtyi.
Yrityksen uusi toimintavaihe seurasi omistuksen vaihdon jälkeen. Vuonna 1979 Reijo Vauhkonen osti Suomen Vuolukivi Oy:n. Yhtiön nimi vaihdettiin seuraavana vuonna Tulikivi Oy:ksi, ja vuolukiven tuotanto käynnistettiin uudelleen. Vuonna 1988 yritys listautui Helsingin pörssin OTC-listalle. Talouden vahvistuttua yritys perusti vientimalliston. Vuonna 1994 Tulikivi Oy nousi pörssin päälistalle ja yhtiö sai ISO 9001 -laatusertifikaatin tuotantoprosesseilleen. Toimintaa laajennettiin tytäryrityksien ja yrityskauppojen avulla. Vuonna 2003 yhtiö avasi yhteistyökumppaniensa kanssa kivialan osaamiskeskittymän Suomen Kivikeskuksen Juuassa. Juuasta löytyi uusi vuolukiviesiintymä.
Vuonna 2005 Venäjälle perustettiin oma myyntitytäryhtiö. Vuonna 2006 Tulikivi osti Kermansavi Oy:n ja otti Juuan uuden tuotantolaitoksen käyttöön. Vuosina 2007–2009 yritys kehitti tulisijojaan puhtaammin palaviksi ja vähemmän pienhiukkasia tuottaviksi. Tulisijojen ympäristövaikutuksia kehitettiin myös hiilijalanjäljen laskemisella. Vuonna 2011 Tulikivi luopui rakennuskivien tuottamisesta ja viisi vuotta aiemmin hankitun Kermansaven mukana seuranneesta käyttöastioiden valmistuksesta.
Liiketoiminta-alueet.
Tulikivi-konserni työllisti tilikaudella 2021 keskimäärin 204 henkilöä. Viennin osuus Tulikivi-konsernin liikevaihdosta on yli puolet. Yhtiön tärkeimmät vientimaat ovat Ranska, Saksa, Italia, Belgia ja Venäjä.
Sisätuloavaruus

Sisätuloavaruus on matematiikan käsite, tarkemmin ottaen algebrallinen rakenne. Se on vektoriavaruus, jossa on lisärakenteena sisätulo. Sisätulo mahdollistaa kysymykset muun muassa avaruuden alkioiden välisistä kulmista ja ortogonaalisuudesta. Lisäksi sisätulo indusoi vektoriavaruuteen normin, jolla voidaan mitata alkioiden "suuruuksia" ja metriikan, jolla puolestaan voidaan mitata alkioiden välisiä etäisyyksiä.
Määritelmä.
Olkoon formula_1 vektoriavaruus, jonka skalaarikunta on formula_2 (reaaliluvut formula_3 tai kompleksiluvut formula_4). Sisätulo on kuvaus formula_5, joka toteuttaa aksioomat:
formula_6 (symboli formula_7 on kompleksikonjugaatti).
formula_8 ja 
formula_9.
formula_10
formula_11.
Pistetulo.
Tavalliset tason (formula_12) tai kolmiulotteisen avaruuden (formula_13) vektorit muodostavat sisätuloavaruuden, jossa sisätulo on sama kuin vektorien pistetulo. Geometrisesti kahden vektorin pistetulo voidaan määritellä niiden itseisarvojen tulona kerrottuna niiden välisen kulman kosinilla:
formula_14, 
Pistetulo toteuttaa kaikki edellä annetut aksioomat.
Normi ja kulma yleisesti.
Pistetulon geometriseen määritelmään perustuen voidaan käänteisesti määritellä vektorin itseisarvo eli normi sekä vektorien välinen kulma missä tahansa sisätuloavaruudessa. Vektorin normi määritellään neliöjuureksi sen sisätulosta itsensä kanssa:
formula_15
Tällöin vektorien "x" ja "y" välinen kulma formula_16 voidaan yleisesti määritellä jakamalla niiden sisätulo niiden normien tulolla ja ottamalla saadusta osamäärästä arkuskosini: 
formula_17
Jos kahden vektorin sisätulo on nolla, ne ovat ortogonaaliset, mikä tason tai kolmiulotteisen avaruuden vektorien tapauksessa merkitsee, että ne ovat kohtisuorassa toisiaan vastaan.
Sisätuloavaruus metrisenä avaruutena.
Sisätuloavaruuden normi täyttää metriikan määritelmän, joten jokainen sisätuloavaruus on esitettävissä metrisenä avaruutena.
Jos sisätuloavaruus on lisäksi täydellinen, se on Hilbertin avaruus.
Discopolis

Discopolis on suomalaisen rock-yhtye CMX:n kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levyllä on käytetty yhtyeelle tavallista runsaammin syntetisaattoreita ja konerytmejä ja vokalisti-sanoittaja A. W. Yrjänän sanoitukset ovat tavallista yhteiskunnallisempia. 
Albumin kappaleet tehtiin kolmen kuukauden aikana kokonaan studiossa, muokkaamalla ne digitaalisen äänityslaitteiston avulla yhtyeen tarjoamista riffeistä. Tavoitteena oli tehdä ensimmäinen Suomessa tehty ”puhdasverinen ProTools–rocklevy”. Albumi sai tyylinvaihdoksen myötä osin aikaisempaa kielteisempiä arvosteluja mutta sen myyntimenestys oli hyvä.
Albumin jälkeinen kiertue oli yhtyeen mittapuulla pitkä ja sen ensimmäiset 20 keikkaa olivat peräkkäisinä päivinä.
Kappalelista.
Sävellykset A. W. Yrjänä ja Janne Halmkrona, sanoitukset A. W. Yrjänä. Sovitukset CMX ja Gabi Hakanen, ellei toisin mainita.
Deutsche Telekom

Deutsche Telekom AG on saksalainen telekommunikaatioalan yritys. Se on Saksan suurin yritys suurin alallaan ja suurimpia koko Euroopan unionin alueella. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Bonnissa.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 77. Se luokiteltiin samalla listalla Saksan kuudenneksi suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön osakekannan markkina-arvo oli 80 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 80,86 miljardia USD (2016). Yrityksellä oli palveluksessaan yli 218 000 työntekijää.
Yrityksen asiakkaista (2016) noin 165 miljoonaa käytti Deutsche Telekomin mobiilien tietoliikenneverkkojen palveluja, 29 miljoonaa kiinteän tietoliikenneverkon palveluja, 19 miljoonaa laajakaistapalveluja, 6,9 miljoonaa kaapeli-tv-palveluja ja noin 1,8 asiakkaalla oli yhtiön ylläpitämä tietokone työpaikallaan.
Alueellisesti Deutsche Telekomin tarjonta jakautuu kolmeen päämarkkina-alueeseen: Saksa, muu Eurooppa ja Yhdysvallat. Yhtiöllä on liiketoimintaa maailmanlaajuisesti yli 50 maassa. Liikevaihdoilla (73,1 mrd. €, 2016) mitattuna konsernin tärkein markkina oli Yhdysvaltain mobiilitietoliikenne, jossa yhtiö palveli 71,5 miljoonaa asiakasta. Heiltä kertyi 37,3 miljardin USD:n liikevaihto ja heitä palveli 44 820 yhtiön työntekijää. Saksassa yhtiöllä oli 41,8 miljoonaa mobiiliasiakasta, 12,9 miljoonaa laajakaista-asiakasta ja 2,9 miljoonaa kaapeli- tai satelliittitelevisioasiakasta. Heiltä saatiin 22 miljardin euron liikevaihto ja asiakkaita palveli 66 142 työntekijää (Saksassa kaikkiaan 104 662 työntekijää).
Euroopan markkinoilla yhtiö on läsnä 12 maassa (itäisessä Euroopassa: Puolasta Balkanille). Näissä maissa Deutsche Telekom -konsernilla oli 51,7 miljoonaa mobiilikäyttäjää, 5,6 miljoonaa laaja-kaista-asiakasta ja 4 miljoonaa tv-asiakasta (kaapeli-/satelliitti-tv). Lisäksi yhtiön tietoliikenne ja -teknisten yrityspalvelujen asiakkaita palveli maailmanlaajuisesti 43 724 työntekijää, joiden asiakkaat toivat 7,9 miljardin euron liikevaihdon.
Historiaa.
Yritys muodostettiin vuonna 1994, kun monopoliasemassa ollut Saksan postilaitos (Deutsche Bundespost) yksityistettiin. Postilaitoksen Telekom-yksiköstä (entinen Fernmeldedienst-yksikkö) muodostettiin tuolloin Deutsche Telekom AG -niminen yhtiö, joka aloitti toimintansa 1.1.1995. Yhtiö toteutti seuraavana vuonna mittavan osakeannin ja vietiin pörssiin. Ensimmäistä antia seurasivat uudet annit vuosina 1999 ja 2000.
Toimialat.
Deutsche Telekom omistaa puhelinyhtiöt Bulgariassa, Kroatiassa, Makedoniassa, Montenegrossa, Romaniassa, Slovakiassa ja Unkarissa.
Hugh Wilson

Hugh Wilson (21. elokuuta 1943 Miami, Florida – 14. tammikuuta 2018 Charlottesville, Virginia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Wilson muistetaan erityisesti esikoisohjauksestaan, pitkän ja menestyneen elokuvasarjan aloittaneesta "Poliisiopisto"-elokuvasta, joka oli yllättäen hitti vuonna 1984. Wilson ohjasi seuraavaksi western-komedian "Vihoviimeinen hevosooppera" ("Rustlers’ Rhapsody", 1985), joka jäi pienemmälle huomiolle. 1980-luvulla valmistui vielä Whoopi Goldbergin tähdittämä komedia "Murtovaras" ("Burglar", 1987).
Seuraavan kerran Wilson ohjasi teatterielokuvan vuonna 1994. "Oma pikku agenttini" ("Guarding Tess") on yksi ensimmäisistä Nicolas Cagen suurista pääosaelokuvista. Naispääosassa nähtiin Shirley MacLaine. "Hylättyjen vaimojen kerho" ("The First Wives Club", 1996) oli hitti tuottaen yli 100 miljoonaa dollaria teatterikierroksellaan. Elokuva sai myös Oscar-ehdokkuuden musiikistaan.
"Vihdoinkin pihalla" ("Blast from the Past", 1999) oli Renny Harlinin tuottama ”vanhan hyvän ajan” komedia, jonka pääosassa nähtiin tuohon aikaan nousussa olleet Brendan Fraser ja Alicia Silverstone. Erinomaisista arvosteluista huolimatta elokuva floppasi. Wilson jatkoi kuitenkin yhteistyötä Fraserin kanssa samana vuonna valmistuneen komedia "Peloton punatakki" ("Dudley Do-Right") myötä, joka floppasi vielä pahemmin.
Kahden epäonnistumisen jälkeen Wilsonin seuraavaa elokuvaa saatiin odottaa aina vuoteen 2004 asti, kun "Mickey" sai ensi-iltansa. Pienellä rahalla tehty elokuva ei pystynyt keräämään edes 300 000 dollarin lipputuloja Yhdysvalloista.
Harry Thompson

Harry Thompson (6. helmikuuta 1960 Lontoo – 7. marraskuuta 2005) oli englantilainen komediakirjailija, joka toimi muun muassa tuottajana, kirjailijana, TV-käsikirjoittajana ja sanomalehtimiehenä. Kuuluisin hän on "Have I Got News for You" -ohjelmaan vuosina 1990–1996 tekemistään käsikirjoituksista. Hän kirjoitti kaikkiaan 96 jaksoa. Thompson on kirjoittanut myös Peter Cookin ja Tintin luojan Hergén elämäkerrat.
Thompsonin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisromaani "This Thing of Darkness" pääsi Booker-palkinnon pitkällelistalle. Hän olisi saanut, jos olisi ollut elossa, British Comedy Awardsin tunnustuspalkinnon joulukuussa 2005.
Thompsonilla havaittiin huhtikuussa 2005 keuhkosyöpä, ja marraskuussa hän kuoli siihen 45-vuotiaana.
Viimeisenä elinpäivänään Harry Thompson avioitui pitkäaikaisen naisystävänsä Lisa Whadcockin kanssa.
Haminu Dramani

Haminu Dramani (s. 1. huhtikuuta 1986 Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Dramani pelasi urallaan kahdeksassa eri maassa. Hänen viimeinen seuransa oli virolainen FC Infonet, jossa hän lopetti uransa 2016.
Dramani kuului Ghanan joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi viimeisessä alkulohko-ottelussa sekä tappioon päättyneessä neljännesvälierässä.
Faliconin pyramidi

Faliconin pyramidi on muinainen rakennelma maaseudulla Faliconin kylän lähellä Ranskan Rivieralla. Se on yksi harvoista pyramideista Euroopassa. Pyramidi on rakennettu luolan päälle, joka tunnetaan lepakkojen luolana. Pyramidi on tehty pienistä epäsäännöllisen muotoisista kivistä. Pyramidin huippu on kadonnut, mutta alaosat ovat jäljellä, ja viittaavat siihen, että rakennelma on ollut terävä.
Pyramidin merkitys ja alkuperä ovat tuntemattomia, tosin on väitetty, että Rooman legioonalaiset, jotka kuuluivat egyptiläiseen kulttiin, olisivat voineet pystyttää sen. Ainakin Roomassa on roomalaisten tekemä egyptiläisvaikutteinen pyramidi.
Daniel Elena

Daniel Elena (s. 26. lokakuuta 1972) on monacolainen autourheilija. Hän toimi Sébastien Loebin kartanlukijana vuodesta 1998 vuoteen 2020.. Lopetettuaan aktiiviuransa MM-tasolla Loeb ja Elena osallistuivat yhdessä vielä 2021 Dakar-ralliin sekä Ranskan kansallisen tason Mont Blancin ralliin.
Loeb ja Elena ovat saavuttaneet yhdessä ennätykselliset yhdeksän maailmanmestaruutta (2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012) ja myös ylivoimaisesti eniten osakilpailuvoittoja lajin historiassa.
Ura.
Elena aloitti uransa autourheilussa vuonna 1992, mutta ensimmäinen täysi kausi oli vuonna 1996. Kaksi vuotta myöhemmin hän aloitti kilpailemisen Sébastien Loebin kanssa. Heidän ensimmäinen WRC-kilpailunsa yhdessä oli Monte Carlon ralli 1998 ja viimeinen Turkin ralli 2020. Viimeinen yhteinen WRC-voitto oli Katalonian rallissa 2018. Yhdessä he keräsivät 79 rallin MM-sarjan voittoa, 119 palkintopallisijoitusta 180 mestaruussarjan kilpailussa.
Elena ja Loeb kilpailivat myös Dakar-rallissa ja saavuttivat kaksi palkintopallisijoitusta.
Matka Loebin kanssa päättyi Prodrive-tallin pyynnöstä.
Bonifatius IV

Pyhä Bonifatius IV (n. 550 – 8. toukokuuta 615)&lt;ref name="Book of Saints/98"&gt;The Book of Saints: 98.&lt;/ref&gt; oli paavina 25. elokuuta 608 – 8. toukokuuta 615. Hän oli syntyisin Valeriasta Abruzzista.
Bonifatiuksen paaviuden aikana Roomaa koettelivat nälänhätä, rutto ja tulvat. Pyhä Bonifatius IV kuoli munkkiretriitissä (hän oli muuttanut oman talonsa luostariksi), ja hänet haudattiin vanhan Pietarinkirkon basilikan pylväistöön. Paavin jäämistö poistettiin hautapaikastaan kolmesti: 900- tai 1000-luvulla, toisen kerran 1200-luvun lopulla Bonifatius VIII:n kaudella ja kolmannella kerralla ne siirrettiin nykyiseen Pietarinkirkkoon 21. lokakuuta 1603.
Pyhää Bonifatius IV:tä juhlitaan pyhimyksenä 8. toukokuuta.
Ukraina Eurovision laulukilpailussa

Ukraina osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2003 ja voitti heti seuraavana vuonna Ruslanan esittämällä kappaleella ”Wild Dances”. Tuolloin Ukraina sai pisteitä kaikilta muilta kisanneilta mailta paitsi Sveitsiltä; Suomelta tuli kahdeksan pistettä. Toisen kerran Ukraina voitti kilpailun vuonna 2016, tällöin Jamalan kappaleella ”1944”. Kolmannen kerran Ukraina voitti kilpailun vuonna 2022, tällöin Kalush Orchestran kappaleella "Stefania".
Vuonna 2015 Ukraina ei osallistunut kilpailuun Itä-Ukrainan sotatilan ja sen aiheuttamien talousvaikeuksien vuoksi.
Ukraina on käyttänyt vuosien , , , 2021 ja 2024 kappaleissaan ukrainan kieltä englannin ohella. Vuoden 2022 voittokappale laulettiin kokonaan ukrainaksi. Vuoden 2007 kappaleessa kuultiin myös saksaa ja 2016 kappaleessa krimintataaria.
Sijoitukset.
Nykyinen pistejärjestelmä.
Vuodesta 1975 käytössä on ollut äänestyskäytäntö, jossa jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Kaksivaiheinen loppukilpailu.
Kilpailu muutettiin vuonna 2004 kaksiosaiseksi. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Suora finaalipaikka on kymmenellä edellisenä vuonna parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Muut maat kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa, josta kymmenen parhaiten menestynyttä valtiota pääsevät finaaliin.
Kaksi semifinaalia.
Vuonna 2008 otettiin käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä. Suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kaksiosaisessa semifinaalissa, josta pääsee jatkoon 20 maata.
Ukrainan äänestyshistoria.
Ukrainan antamat äänet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa.
Ukrainan saamat äänet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.
Urbanus VIII

Paavi Urbanus VIII, syntymänimeltään Maffeo Barberini, (huhtikuu 1568 – 29. heinäkuuta 1644) oli paavina 6. elokuuta 1623 – 29. heinäkuuta 1644.
Urbanus VIII:n paaviuden aikana Galileo Galilei kutsuttiin vuonna 1633 Roomaan vastamaan syytöksiin harhaoppisuudesta
Urbanus VIII oli myös viimeinen merkittävää nepotismia harjoittanut paavi. Hänen perheenjäsenensä vaurastuivat valtakauden aikana niin paljon, että Urbanus VIII:n aikalaiset arvelivat hänen pikemminkin rakentavan Barberinin dynastiaa kuin hallitsevan katolista kirkkoa.
Urbanus VIII:n suosikkeihin kuului myös kuvanveistäjä Gian Lorenzo Bernini, jolta paavi tilasi Pietarinkirkkoon pääalttarin apostoli Pietarin hautapaikan päälle, Michelangelon luoman pääkupolin alle. Bernini suunnitteli myös Urbanuksen hautamuistomerkin Pietarinkirkkoon.
Subaru Impreza WRC

Subaru Impreza WRC on Subaru Impreza -malliin pohjautuva WRC-luokituksen saanut ralliauto. Se teki ensiesiintymisensä rallin MM-sarjassa kaudella 1997. Autolla on voitettu kaksi kuljettajien maailmanmestaruutta ja yksi merkkimestaruus.
Kehitys.
McLaren F1:n suunnittelijoihin kuuluva Peter Stevens kehitti auton aerodynamiikkaa ja David Lapworth johti kehitystä. Aerodynaamista nostetta vähennettiin ja auto saatiin valmiiksi kolme viikkoa ennen esittelyä lehdistölle vuonna 1996. Esittelyn jälkeen auton testaus jatkui kautta 1997 varten. Kaudella 1997 käytetystä mallista käytettiin nimeä S3.
Kautta 1998 varten Christian Loriaux kehitti elektronisesti säädettävät iskunvaimentimet ja aktiivisen tasauspyörästön, jotka otettiin auton S4-versioon mukaan. Kaudella 1999 käyttöön otettuun S5-versioon tuli uusi puoliautomaattinen täyshydraulinen vaihteisto, uusi kevennetty ja vahvistetty runko sekä uusi turbo. Kaudella 2000 Subaru Impreza WRC 2000 (S6) sisälsi kolme aktiivista tasauspyörästöä, matalamman painopisteen ja muutoksia aerodynamiikkaan.
Menestys MM-sarjassa.
Kaudella 1997 Colin McRae, Kenneth Eriksson ja Piero Liatti ajoivat Subarulle merkkimestaruuden ja McRae sijoittui MM-hopealle jääden vain pisteen Mäkisestä. Kaudella 1998 McRae ajoi voittoja, mutta Subaru ei voittanut mestaruutta ja McRaekin jäi MM-pronssille. Kaudella 1999 Richard Burns ja Juha Kankkunen toivat tallille voitot Argentiinasta (Kankkunen), Akropoliksesta (Burns), Suomesta (Kankkunen), Australiasta ja Britanniasta (Burns). Silti Toyota vei merkkimestaruuden ja Burns sijoittui MM-hopealle. 
Kaudella 2000 Burns hallitsi alkukautta, mutta joutui tyytymään hopeaan. Kaudella 2001 Burns ajoi tasaisesti, mutta voitto Uudessa-Seelannissa ja kolmas tila Walesin MM-rallista varmistivat MM-kullan Burnsille. Subaru ei kuitenkaan voittanut merkkimestaruutta.
Kaudella 2002 Petter Solberg ajoi yhden voiton ja sijoittui MM-sarjassa toiseksi. Merkkimestaruus karkasi Peugeot'lle edellisvuosien tapaan. Vuonna 2003 Solberg vei mestaruuden voitettuaan Kyproksella, Australiassa, Korsikalla ja Walesin rallissa. Sittemmin Solberg ajoi MM-hopealle (2004 ja 2005), mutta mestaruutta hän ei kyennyt uusimaan. Kausilla 2006 ja 2007 Subaru ei voittoihin pystynyt.
"Lähde: Rally Yearbook World Rally Championship 2003"
Oriol Gómez

Oriol Gómez Marco (s. 1. kesäkuuta 1968 Barcelonassa) on espanjalainen entinen ralliautoilija. 
Ura.
Gómez ajoi kaikkiaan 27 MM rallia saavuttaen 8 pistettä ja joutui keskeyttämään seitsemän kertaa. Ehkä parhaiten hänet muistetaan Seatin kaksivetoisen Ibizan ohjamista, jolloin hän oli Harri Rovanperän tallikaveri. Hän sijoittui F2 ryhmässä hyvin ja oli Rovanperän kanssa varmistamassa tallille F2:sten merkkimestaruutta. Gómez lopetti uransa vuoteen 2000 mutta ajoi tämä jälkeen vielä Argentiinan rallin vuonna 2006. Uran paras saavutus oli Espanjan rallimestaruus vuonna 1994.
Andri Nesmatšnyi

Andri Nesmatšnyi (, s. 28. helmikuuta 1979 Brjansk Venäjä) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edusti pitkään maansa maajoukkuetta sekä Kiovan Dynamoa. Nesmatšnyn pelipaikka oli vasen puolustaja. Hän oli fyysisesti vahva pelaaja, joka nousi mielellään hyökkäyksen tueksi ja oli Ukrainan maajoukkueen vakiomiehistöä vuodesta 2000 lähtien.
MM-kilpailuissa 2006 Nesmatšnyi pelasi kaikki Ukrainan viisi ottelua alusta loppuun.
Slovakia Eurovision laulukilpailussa

Slovakia osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1993, jolloin se ei läpäissyt Itä-Euroopan raatia, eikä siis päässyt varsinaiseen kisaan mukaan. Vuoden 1998 jälkeen maa vetäytyi kilpailusta, minkä jälkeen maa teki paluun vuoden 2009 Eurovision laulukilpailuun.
Slovakian kaikki kappaleet olivat slovakiksi ennen vuotta 2011, jolloin maa lauloi ensimmäistä kertaa englanniksi. Myös vuonna 2012 käytettiin englantia. Slovakia vetäytyi jälleen vuoden 2013 kilpailusta eikä ole osallistunut sen jälkeen.
Slovakia on yksi huonoimmin menestyneistä maista Euroviisuissa. Se ei ole kertaakaan läpäissyt nykyistä semifinaalia.
Slovakian äänestyshistoria.
Slovakian antamat pisteet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Slovakia ei osallistunut kilpailuihin 1995, 1997 ja 1999–2008. Vuosina 2009–2012 Slovakia ei selviytynyt finaaleihin, mutta sai äänestää niissä.
Slovakian saamat pisteet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Slovakia ei osallistunut kilpailuihin 1995, 1997 ja 1999–2008. Vuosina 2009–2012 maa ei selviytynyt finaaleihin. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.
Kapellimestarit.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Slovakia osallistui myös vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun esikarsintaan "Kvalifikacija za Millstreet", jossa Slovakian kappaletta johti Vladimír Valovič.
Tomáš Sivok

Tomáš Sivok (s. 15. syyskuuta 1983 Pelhřimov) on tšekkiläinen jalkapalloilija. Hän on edustanut muun muassa italialaisseura Udinesea sekä turkkilaisia Beşiktaşia ja Bursasporia. Pelipaikaltaan Sivok on puolustaja.
Sivokista tuli Sparta Prahan kapteeni syyskuussa 2005, ja 28. syyskuuta Mestarien liigan ottelussa AFC Ajaxia vastaan hän sai vakavan polvivamman ollen kuusi kuukautta poissa kentiltä.
Sivokin ensiesiintyminen Tšekin maajoukkueessa tapahtui syyskuussa 2005. Hän on pelannut kaikkiaan 64 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Pohjois-Makedonia Eurovision laulukilpailussa

Pohjois-Makedonian eli tuolloisen Makedonian tasavallan oli tarkoitus osallistua Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 1996, mutta edustussävelmä "Samo ti" ei läpäissyt tuona vuonna järjestettyä erillistä alkukarsintaa. Seuraavan kerran Makedoniassa järjestettiin viisukarsinnat vuonna 1998, jonka voittajasävelmästä "Ne zori, zoro" tuli ensimmäinen Makedonian viisuedustaja laulukilpailun finaalissa. Eurovision laulukilpailun muututtua kaksipäiväisiksi, eli vuodesta 2004 lähtien, Makedonia on ainoana maana päässyt joka vuosi semifinaalista finaaliin vuoteen 2007 asti, mutta finaaleissa pisteet eivät riittäneet sijoittumaan kymmenen parhaan joukkoon, mikä olisi oikeuttanut automaattiseen finaalipaikkaan seuraavaksi vuodeksi. Maan paras sijoitus on 7. vuodelta 2019. Makedonia on myös uhannut vetäytymisellä, sillä maa on jäänyt kaksi kertaa peräkkäin semifinaalin kymmenenneksi, ja karsiutunut finaalista ensimmäisenä. Villi kortti eli raatien valinta finaalipaikan saajaksi Makedonian sijasta oli vuonna 2008 Ruotsi ja 2009 Suomi.
Makedonia on esittänyt suurimman osan kappaleistaan makedonian kielellä.
Sijoitukset.
Kaksivaiheinen loppukilpailu.
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Kaksi semifinaalia.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa. 
Uusi pisteidenlaskujärjestelmä.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1–8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Kapellimestarit.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
Steve Hackett

Stephen Richard ”Steve” Hackett (s. 12. helmikuuta 1950, Pimlico, Englanti) on englantilainen rock-kitaristi ja säveltäjä. Hackett tuli tunnetuksi Genesis–yhtyeessä, johon hän liittyi joko joulukuussa 1970 tai tammikuussa 1971. Vaikka hän liittyi Genesikseen vain 20–vuotiaana, oli hän ollut sitä ennen jo useissa yhtyeissä, joista Quiet Worldin kanssa hän oli päässyt myös levyttämään.
Hackett soitti Genesiksessä seitsemän vuotta ja on mukana yhtyeen kahdeksalla albumilla. Vuonna 1977 Hackett lähti soolouralle. 
Hackett perusti GTR-yhtyeen vuonna 1985 yhdessä Yes- ja Asia-yhtyeiden entisen kitaristin Steve Howen kanssa. Menestyksestä huolimatta yhtyeen tuotanto jäi yhteen albumiin nimeltään "GTR" (1986) Hackettin halutessa jatkaa soolouraansa. GTR-albumi nousi Amerikan listalla sijalle 11. vuonna 1986 ja single ”When the Heart Rules the Mind” nousi USA:n Billboard-listan sijalle 14.
Hackett on monipuolinen kitaristi. Hän hallitsee sähkökitaran lisäksi klassisen akustisen kitaransoiton tekniikan, mikä on kuultavissa esimerkiksi Genesis-kappaleissa ”Horizons” ("Foxtrot" -albumilta) ja ”Blood on the Rooftops” ("Wind &amp; Wuthering" -albumilta). Lisäksi hän on ensimmäisiä ”täppääjiä” (, "ks. tilutus"), "tapping"-tekniikan hallitsijoita, vaikka usein virheellisesti Eddie Van Halenia väitetään sen kehittäjäksi. ”Täppäys” on soittotapa, jossa oikean käden sormilla painellaan kitaran kieliä otelautaa vasten siten, että saadaan aikaan säveliä. Tätä käytetään erityisesti nopeatempoisessa soitossa sähkökitaralla. Hackett ”täppäsi” jo 1970-luvun alun Genesis-kappaleilla ”The Musical Box”, ”Return of the Giant Hogweed”, ”The Fountain of Salmacis” ("Nursery Cryme" -albumilta), ”Supper's Ready” ("Foxtrot" -albumilta) ja ”Dancing with the Moonlit Knight” ("Selling England by the Pound" -albumilta).
Hackett on esiintynyt Suomessa vuonna 1983 Ruisrock-festivaaleilla Turussa, vuonna 2010 Helsingin Savoy-teatterissa sekä vuonna 2014 Helsingin Circus Clubilla.
Deen (laulaja)

Deen (syntyjään Fuad Backović, s. 12. toukokuuta 1982 Sarajevo) on bosnialainen laulaja.
Deen nousi julkisuuteen teini-ikäisenä 7Up-yhtyeen jäsenenä ja aloitti menestyksekkään soolouran vuonna 2002.
Hän edusti Bosnia ja Hertsegovinaa vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”In The Disco” sijoittuen yhdeksänneksi. Hän edusti maata myös vuoden 2016 kilpailussa kappaleella ”Ljubav je”.
Deen keskeytti aikoinaan uransa opiskellakseen muotia Milanossa, missä hän myös työskenteli muotialan tehtävissä. Palattuaan Sarajevoon hän jatkoi hetken muodin parissa, mutta päätti lopulta palata musiikin pariin.
Lähteet.
San Juan Bautista

San Juan Bautista () (alun perin ) oli Japanin ensimmäisiä japanilaisvalmisteisia länsimaisia aluksia, kaljuuna (.
"Datemaru" kuljetti paavia tapaamaan 180 japanilaisen lähetystön, jota johti Hasekura Tsunenaga ja saattoi espanjalainen munkki Luis Sotelo. Alus kuljetti lähetystön Uuteen Espanjaan (nykyiseen Meksikoon), mistä se palasi Japaniin. Hasekura ja lähetystö jatkoivat matkaa Roomaan.
Valmistus.
Aluksen köli laskettiin vuonna 1613 Tsuki-No-Uran satamassa (nyk. Ishinomaki, Miyagin prefektuuri) Sendain daimio Date Masamunen käskystä. Bakufu, shōgunin hallitus Edossa, oli hyväksynyt projektin.
Sen valmistuksen kerrotaan vieneen 45 päivää ja vaatineen 800 Bakufun mestarin, 800 laivanrakentajan, 700 sepän ja 3 000 kirvesmiehen työpanoksen. Myös kahden espanjalaisen miehen mainitaan osallistuneen työhön: munkki Luis Sotelon ja kapteeni Sebastian Vizcaino. Espanjalainen paikallishallinto Manilassa ei hyväksynyt rakennustoimia, joten Los Rios Coronel esitti, ettei Soteloa enää päästettäisi Japaniin.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus lähti 28. lokakuuta 1613 Acapulcoon Meksikoon. Aluksella oli noin 180 henkeä: kymmenen Shōgunin samuraita (joita johti laivastoministeri Mukai Shōken), 12 samuraita Sendaista, 120 japanilaista merimiestä, kauppiasta ja palvelijaa ja noin 40 espanjalaista ja portugalilaista merimiestä. Se saapui 25. tammikuuta 1614 kolmen kuukauden merimatkan jälkeen Acapulcoon. Huhtikuussa 1615 alus palasi Japaniin mukanaan yli 50 kaivosalan ja hopeanjalostuksen asiantuntijaa, jotka oli kutsuttu parantamaan Sendain alueen kaivostoimintaa. Hasekura itse jatkoi Eurooppaan.
Syyskuussa 1616 "Datemaru" lähti toiselle matkalle Acapulcoon Luis Sotelon pyynnöstä. Laivan kapteenina oli Yokozawa Shogen. Matkalla kuitenkin oli ongelmia. Noin 100 merimiestä kuoli ennen kuin laiva vuonna 1617 saapui Acapulcoon. Sotelo ja Hasekura tapasivat Meksikossa matkatakseen takaisin Japaniin. Alus saapui 1618 Filippiineille, jossa se myytiin paikalliselle espanjalaishallinnolle (laivan nimi muutettiin "San Juan Bautistaksi"), joka pyrki rakentamaan laivastoa kasvavan hollantilaisten aiheuttaman uhan takia.
Rekonstruktio.
Rekonstruktio "San Juan Bautista" valmistettiin 1993 Daten suvun merkintöjen perusteella. Vaikka tarkkoja piirustuksia ei ole löydetty, laivan mitat on merkitty huolellisesti muistiin, mikä mahdollisti rekonstruktion valmistamisen. Se on tällä hetkellä esillä teemapuistossa Ishinomakissa, Pohjois-Japanissa, lähellä paikkaa, jossa alkuperäinen laiva rakennettiin.
Greenin teoreema

Greenin teoreema on Stokesin lauseeseen tiiviisti liittyvä lause, jonka mukaan:
formula_1,
missä
Greenin teoreemaan saavutaan, kun määritellään formula_5, josta roottori:
formula_6.
Sovelletaan Stokesin lausetta, kun formula_4 on suljettu polku tasolla formula_8:
formula_9.
Teoreema on nimetty brittiläisen George Greenin mukaan.
Riadh Bouazizi

Riadh Ben Khemais Bouazizi (, s. 8. huhtikuuta 1973 Djerba, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi keskikentällä puolustavassa roolissa.
Maajoukkue.
Bouazizi pelasi ensimmäisen maaottelunsa 16. tammikuuta 1996 Mosambikia vastaan. Tunisian voittaessa Afrikan-mestaruuden vuonna 2004 Bouazizi toimi joukkueen kapteenina. Hän on ollut mukana myös vuosien 2002 ja 2006 MM-kisoissa. Bouazizi pelasi 88 maaottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Adel Chedli

Adel Chedli (, s. 16. syyskuuta 1976 La Ricamarie, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Chedli edusti seuratasolla muun muassa FC Sochaux'ta, FC Istresiä ja Nürnbergiä.
Chedli on syntynyt ja kasvanut Ranskassa ja hänellä on sekä Ranskan että Tunisian kansalaisuus. Hän edustaa vanhempiensa kotimaan Tunisian maajoukkuetta vaikka pelasikin Ranskan nuorisojoukkueissa.
Ura.
Chedlin ensimmäinen seuransa oli AS Saint-Étienne, josta hänet siirrettiin vuonna 1997 FC Sochaux'hin, missä hän pelasi useita vuosia Ligue 1:ssa. Ennen siirtymistään Saksaan, Chedli pelasi 24 ottelua FC Istres'issä. Bundesliigassa hänellä on ollut vaikeuksia mahtua pelaavaan kokoonpanoon ja hän pelasikin kaudella 2005–2006 vain viisi ottelua. Matka jatkui sveitsiin FC Sioniin, jossa hän sai enemmän peliaikaa. Kauden päätteeksi Chedli kuitenkin matkasi Arabiemiirikuntaan Al-Sha'abiin, jossa hän pelasi 11 ottelua.
Kesällä 2008 Chedli palasi takaisin Eurooppaan allekirjoitettuaan kahden kauden sopimuksen vanhan seuransa FC Istresin kanssa.
Kesäkuussa 2010 Chedli allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen ES Sahelin kanssa. Avauskaudellaan hän pelasi kuusitoista ottelua ja teki niissä yhden maalin, joka syntyi vierasottelussa JS Kairouania vastaan. Seuraavalla kaudella (2011–2012) Chadli onnistui maalinteossa kahdesti. Hän oli aikeissa siirtyä kesken kauden Espéranceen, mutta siirto kariutui, koska Chadli oli jo edustanut ES Sahelia Afrikan Mestarien liigassa, eikä Espérancen valmentaja voinut näin käyttää häntä turnauksessa.
Heinäkuussa 2012 Chedli siirtyi kesken kauden Marokkoon Raja Casablancaan. Hän voitti kauden päätteeksi Marokon mestaruuden ja lopetti myös pelaajauransa kyseiseen kauteen.
Maajoukkue.
Chedli pelasi ensimmäisen maaottelunsa 26. toukokuuta 1996 Senegalia vastaan. Hän teki heti debyyttiottelussaan maalin. Chedli oli mukana voittamassa Afrikan-mestaruutta vuonna 2004 ja hän pelasi Tunisian kaikissa kolmessa ottelussa vuoden 2006 MM-kisoissa.
Helmikuussa 2011 Chedli oli voittamassa Tunisian A' maajoukkueen kanssa maan ensimmäistä CHAN-turnauksen mestaruutta. Mestaruuden myötä hänestä tuli samalla historian ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut sekä Afrikan-mestaruuden että Afrikan kansallisen mestaruuden.
29. maaliskuuta 2011 Chedli teki noin viiden vuoden tauon jälkeen paluun maajoukkueeseen. Hän pelasi ottelussa Omania vastaan 65 minuuttia. Chedli valittiin myöhemmin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hänen roolinsa oli lähinnä mentorin rooli nuoremmille pelaajille. Chedli kuitenkin tuskastui, kun ei päässyt pelaamaan Tunisian viimeisessä lohko-ottelussa ja jätti joukkueen kesken kisojen. Muutamaa päivää myöhemmin hän ilmoitti päättäneensä maajoukkueuransa.
Adel Nefzi

Adel Nefzi (, s. 16. maaliskuuta 1974) on tunisialainen jalkapallomaalivahti.
Ura.
Nefzi pelasi vuodet 1994–2005 Olympique de Béjassa, josta hän siirtyi US Monastiriin. Myöhemmin vuonna 2007 Nefzi siirtyi Club Africainiin, jossa hän voitti ensimmäisen liigamestaruutensa. Kauden aikana Nefzi teki uuden ennätyksen 12. maaliskuuta 2008 päästämättä maaliakaan 1270 minuutin ajan, pelaten samalla 12 nollapeliä peräkkäin. Tämän myötä hän rikkoi Boubaker Zitounin edellisen ennätyksen, joka piti maalinsa puhtaana 994 minuutin ajan.
Maajoukkueura.
Maajoukkue tasolla hän oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa Tunisian varamaalivahtina (Ali Boumnijel pelasi kaikki ottelut). Urallaan Nefzi on pelannut neljä maaottelua.
Milanon yliopisto

Milanon yliopisto () on yliopisto Italian Milanossa. Siellä on noin 60 000 opiskelijaa. Se on Euroopan tutkimusyliopistojen liiton jäsen. 
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa vuonna 1924 perustettu Milanon yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 201–300 ja oli vertailussa Italian 3.–7. parhaiten sijoittunut yliopisto. THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ylsi sijaluokkaan 301–350.
Milanossa yliopistosta käytetään monesti arkikielistä nimitystä "Statale". Yliopisto avattiin 30. syyskuuta 1923 ja se koostuu yhdeksästä tiedekunnasta.
To Mega Therion

To Mega Therion on sveitsiläisen extreme metal -yhtye Celtic Frostin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Remasteroitu uusiojulkaisu julkaistiin vuonna 1999 yhdellä bonus-kappaleella. Albumin kansi on sveitsiläisen kuvataiteilijan H. R. Gigerin maalaus "Satan I". 
Albumi on julkaisustaan lähtien toiminut suurena vaikuttajana silloin vielä kehittyvälle black ja death metallille sekä se raivasi tilaa vieläkin äärimmäisemmille doom metalin alalajeille (death-doom ja sludge metal).
Melozzo da Forlì

Melozzo da Forlì (n. 1438 Forlì – 8. marraskuuta 1494 Forlì) oli italialainen renessanssiajan taidemaalari, joka käytti maalauksissaan menestyksekkäästi luonnollista perspektiiviä. Melozzo da Forlì oli aikansa arvostettu freskotaiteilija ja tärkein Forlin koulukunnan jäsen.
Melozzon suojelija oli Urbinon herttua Federigo da Montefeltro, jonka palatsiin Melozzo teki joukon maalauksia. Niissä Federigo ja muita oppineita miehiä polvistuu Urbinon hovissa suosittuja tieteitä esittävien naishahmojen edessä. Paavi Sixtus IV tilasi Melozzolta freskon, jossa paavi on veljenpoikiensa ympäröimänä.
Chaouki Ben Saada

Chaouki Ben Saada (, s. 1. heinäkuuta 1984 Bastia, Korsika) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikenttämiehenä ja hyökkääjänä pelaava Ben Saada edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa SC Bastiaa.
Seuraura.
Ben Saada aloitti uransa vuonna 2001 edustaen ranskalaista SC Bastiaa. Hän pelasi joukkueessa aina vuoteen 2008 asti pelaten 169 peliä, joissa hän teki 16 maalia. Usean Bastiassa vietetyn vuoden jälkeen Ben Saada siirtyi 18. kesäkuuta 2008 OGC Niceen.
RC Lens.
24. elokuuta 2011 Ben Saada siirtyi RC Lensiin kahden vuoden sopimuksella.
AC Arles.
Elokuussa 2012 Ben Saada allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen AC Arlesin kanssa.
Maajoukkueura.
Ben Saada on syntynyt ja varttunut Ranskassa ja pelasi Ranskan nuorten maajoukkueessa voittaen kultaa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001.
Aikuisten tasolla hän on edustanut vanhempiensa kotimaata Tunisiaa. Ben Saadan ensimmäinen maaottelu oli 26. maaliskuuta 2005 Malawia vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli mukana yhdessä ottelussa pelaten 12 minuuttia. Sittemmin Ben Saada oli vaihtomiehen roolissa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa.
Forlin koulukunta

Forlin koulukunta oli ryhmä italialaisia renessanssimaalareita, jotka kaikki olivat syntyneet Forlissa, Italiassa 1400- ja 1500-luvuilla:
Jukka Sipilä

Jukka Ensio Sipilä (12. toukokuuta 1936 Kivijärvi – 7. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja televisio-ohjaaja sekä näyttelijä.
Ura.
Sipilä opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa ja valmistui Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjalta 1965. Opiskeluaikoina hän oli mukana Ylioppilasteatterissa 1958–1960 sekä ohjaajana Tesvisiossa 1960–1964. Valmistuttuaan hän aloitti televisio-ohjaajana Yle TV2:ssa mutta siirtyi jo 1968 TV1:n Televisioteatteriin. Hänen ohjauksistaan muistetaan erityisesti "Aliisa" (1970), joka on aikalaiskuvaus Helsingistä ja vanhan naisen köyhyydestä. Nimiroolin esitti sairauden jo runtelema Siiri Angerkoski viimeisenä elokuvatyönään. Mittavin ponnistus ohjaajana oli kuitenkin Eino Säisän samannimiseen romaanisarjaan perustuva televisiosarja "Kukkivat roudan maat" (1981). Ohjauksistaan Sipilä sai kaikkiaan kolme elokuvataiteen valtionpalkintoa. Vuonna 1996 Sipilälle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki ja vuonna 1999 valtion journalistipalkinto.
Näyttelijänä Sipilä esiintyi enimmäkseen humoristisissa sivuosissa. Hänellä oli useita rooleja Mikko Niskasen ja Jörn Donnerin elokuvissa sekä Risto Jarvan uran päättäneissä kolmessa komediassa. Sipilän harvoja pääosia on Kiljusen herrasväen isä Matti Kuorttin ohjaamissa elokuvissa "Kiljusen herrasväki" (1981) ja "Kiljusen herrasväen uudet seikkailut" (1990). "Hukkaputki"-satiirisarjan sketseissä Sipilän esittämiä hahmoja katsoi parhaimmillaan yli kolme miljoonaa katsojaa.
Sipilä vieraili ohjaajana myös radioteatterissa ja näyttämöillä. Taiteellisen uransa lisäksi Sipilä myös opetti muun muassa Teatterikorkeakoulussa.
Sipilä kuoli 68-vuotiaana Helsingissä vaikeaan sairauteen. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Annibale Carracci

Annibale Carracci (3. marraskuuta 1560 Bologna – 15. heinäkuuta 1609 Rooma) oli italialainen varhaisbarokkia edustanut taidemaalari, etsaaja ja kaivertaja. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Bolognassa, jonne perusti yhdessä serkkunsa Ludovicon ja veljensä Agostino Carraccin kanssa vuonna 1582 Accademia degli Incamminati -taidekoulun. Carraccin serkuksia kiitetään manierismiin lipsumassa olleen italialaisen taiteen elvyttämisestä uuteen kukoistukseen.
Hänet on haudattu Rooman Pantheoniin.
Tuntemattoman taiteilijan 1800-luvulla tekemä kopio Carraccin maalauksesta "Tobias parantaa sokean isänsä" oli aikoinaan Eremitaašin taidemuseossa, josta Josif Stalin nappasi sen syksyllä 1940 mukaansa tuliaisiksi mennessään neuvottelemaan Euroopan jaosta Adolf Hitlerin kanssa. Sodan päättymisen häämöttäessä Martin Bormann antoi taulukopion Saksan merivoimien upseerille. Tämä taas myi sen 1955 eteläsaksalaiselle taidekauppiaalle, joka kuitenkin piilotti sen. Perikunta löysi maalauksen ja restauroitutti sen Stuttgartin valtiollisessa taideakatemiassa. Vuonna 2008 sen osti itävaltalainen keräilijä, joka on pannut sen myyntiin.
Pesaro

Pesaro on kaupunki Marchen alueella Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee Adrianmeren rannikolla ja on Pesaro e Urbinon maakunnan pääkaupunki. Pesaron pinta-ala on 127 km² ja väkiluku noin 95 000.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin antiikin aikana, jolloin se tunnettiin latinankielisellä nimellä "Pisaurum". Se kuului Umbriaan ja oli gallialaisen senonien heimon aluetta. Itse kaupunki perustettiin roomalaisena siirtokuntana vuonna 184 eaa. Se sijaitsi merkittävän Via Flaminian varrella.
Myöhemmin kaupunkiin asuttivat uusia siirtokuntalaisia sekä Marcus Antonius että Augustus, jonka jälkeen se tunnettiin nimellä "Colonia Julia Felix Pisaurum". Pisaurum oli kaupankäynnin ja laivanrakennuksen keskus.
Myöhempi historia.
Länsi-Rooman imperiumin hajottua itägootit valloittivat Pesaron ja heidän kuninkaansa Vitiges tuhosi sen vuonna 539 goottisodan aikana. Kaupunki nousi jälleen kukoistukseen bysanttilaisen Ravennan eksarkaatin alaisuudessa ja siitä tuli yksi Pentapoliin herttuakunnan kaupungeista. Langobardien ja frankkien invaasioiden jälkeen Pesarosta tuli osa Kirkkovaltiota.
Renessanssin aikana sitä hallitsivat Malatesta (1285–1445), Sforza (1445–1512) ja Della Rovere (1513–1631) -suvut. Viimeisimpänä mainitun suvun aika oli Pesarolle sen historian kukoistavinta: lukuisia julkisia ja yksityisiä palatseja rakennettiin ja uusi muuririvi ("Mura Roveresche") pystytettiin. Tuolloin se myös valittiin herttuakunnan pääkaupungiksi.
11. syyskuuta 1860 piemontelaiset joukot valtasivat Pesaron, ja se liitettiin uuteen Italian kuningaskuntaan.
Talous.
Kalastus, huonekaluteollisuus ja matkailu ovat kaupungin tärkeimmät elinkeinot.
Kulttuuri.
Oopperasäveltäjä Gioacchino Rossini syntyi Pesarossa vuonna 1792, minkä vuoksi Pesarossa on vietetty Rossinin oopperafestivaaleja aina kesäisin vuodesta 1980 lähtien. Pesaron elokuvafestivaalit ("Mostra Internazionale del Nuovo Cinema") on pidetty Pesarossa vuosittain vuodesta 1965 lähtien.
Pesarossa järjestetään "Victoria Libertas" -koripallojoukkueen kotiottelu, joka tunnetaan muualla Euroopassa paremmin nimellä "Scavolini Pesaro".
Ystävyyskaupungit.
Pesarolla on seitsemän ystävyyskaupunkia:
Jérémy Toulalan

Jérémy Toulalan (s. 10. syyskuuta 1983 Nantes, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Monacoa. Toulalanin pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.
183 senttimetriä pitkä Toulalan oli mukana Ranskan joukkueessa vuoden 2006 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin. Seuratasolla Toulalan siirtyi Lyoniin toukokuussa 2006. Aikaisemmin hän oli edustanut ammattilaisena vain synnyinkaupunkinsa seuraa, FC Nantes Atlantiquea, noin sadan liigaottelun verran.
17. kesäkuuta 2011 Toulalan teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Málagan kanssa. Hänestä maksettiin noin 8–10 miljoonan euron siirtokorvaus.
Toulalan on kuulunut Ranskan juniorimaajoukkueiden runkopelaajiin ja on pelannut myös A-maajoukkueessa. Hän kuului Ranskan maajoukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoissa.
Kuolemanportti

Kuolemanportti-sarja on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin kirjoittama fantasiakirjasarja. 
Ensimmäisen, kolmannen, viidennen ja seitsemännen kirjan on suomentanut Jukka Nyman, kun taas toisen, neljännen ja kuudennen on suomentanut Tero Kuittinen.
Juoni.
Sarjan alussa Nexuksen valtias Xar lähettää palvelijansa Haplon kuolemanportin kautta neljään maailmaan: Arianukseen (ilma), Pryaniin (tuli), Abarrachiin (kivi) ja Chelestraan (vesi). Haplon tehtävänä on tutkia maailmoja, ja antaa herralleen velho Xarille raportteja edesauttaakseen hänen valloitussuunnitelmaansa.
Rio Antonio Mavuba

Rio Antonio Zoba Mavuba (s. 8. maaliskuuta 1984) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjaseura Lille OSC:ta. 171 senttimetriä pitkän Mavuban pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.
Mavuba syntyi veneessä Angolan rannikolla hänen angolalaisen äitinsä ja kinshasankongolaisen isänsä paetessa maassa käytyä sisällissotaa. Perhe muutti Ranskaan, jossa Mavuba varttui. Hän ehti edustaa junioritasolla isänsä kotimaata, mutta vuonna 2004 hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Ranskan riveissä. Uudeksi Jean Tiganaksikin kutsuttu Mavuba on edustanut Ranskaa myös vuonna 2006 pelatuissa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa hän teki kolmessa ottelussa yhden maalin.
Seuratasolla Mavuba aloitti ammattilaisuransa Bordeaux'ssa, jossa hän pelasi vuosina 2003–2007 lähes 130 ottelua Ranskan pääsarjaa. 5. heinäkuuta 2007 hän allekirjoitti sopimuksen Villarrealin kanssa, joka hankki hänet korvaamaan Juventukseen siirtynyttä Alessio Tacchinardia. Mavuba ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Villarrealin kokoonpanossa, osin loukkaantumisten vuoksi. Kevätkaudeksi 2008 hän siirtyikin lainapestillä Lille OSC:n paitaan. Kesällä 2008 Lille käytti osto-optionsa Mavubaan hankkien keskikenttämiehen paitaansa.
Valmistusarkisto

Valmistusarkisto () sisältää tuotteen valmistusta, varastointia ja jakelua koskevien tietojen tallenteet, joita säilytetään ainakin tuotteen elinkaaren ajan. Tuotteeseen merkityn tunnisteen avulla tuote voidaan yksilöidä ja jäljittää sen vaiheet arkiston tietojen perusteella. Tunnisteena voi olla sarjanumero tai muu tunnistusnumero kuten valmistuserän numero. Valmistuserällä tarkoitetaan samanlaisten tuotteiden joukkoa ennen tuotelajin vaihtoa.
Valmistusarkistoon tallennetaan tunnisteen lisäksi tiedot esimerkiksi päivämääristä, tuotanto- ja ympäristöolosuhteista, laadunvarmistuksesta ja tuote-erän suuruudesta. Tuotetta koskevia tietoja joudutaan jäljittämään useimmiten silloin, kun omavalvonta, viranomaisen valvonta tai käyttäjä havaitsee ettei raaka-aine tai tuote täytä turvallisuus- tai laatuvaatimuksia.
DHR on erityisesti Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkeviraston ("Food and Drug Administration, FDA") käyttämä nimitys.
David Jemmali

David Jemmali (, s. 13. joulukuuta 1974 Toulouse, Ranska) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi aktiiviurallaan laitapuolustajana.
Seurajoukkueura.
Jemmali pelasi ensimmäiset ottelunsa AS Cannesin paidassa vuosina 1994–1997, jonka jälkeen hän edusti vuodesta 1997 lähtien Ranskan Ligue 1:n Bordeaux'ta tehtyään joukkueen kanssa vuoteen 2005 asti kestävän sopimuksen. Bordeaux'ssa hän pelasi muun muassa Mestarien liigaa kaudella 2006–2007, viimeksi joukkue pelasi siinä 1999–2000 kaudella. Jemmali uusi sopimuksensa heinäkuussa 2005 vuoteen 2007 asti. Hyvien otteiden myötä hän allekirjoitti vielä yhden vuoden jatkosopimuksen kaudeksi 2007–2008, joka meni loukkaantumisten merkeissä pelattuaan Ranskan pääsarjassa vain 8 ottelua. Huomattuaan ettei enää mahtuisi joukkueen avauskokoonpanoon Jemmali oli valmis hakemaan uusia haasteita toisesta seurasta. Kesällä 2008 Bordeaux ilmoitti ettei se enää uusi laitapuolustajan sopimusta. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 241 liigaottelua ja kaiken kaikkiaan 295 ottelua.
Heinäkuussa 2008 Jemmali allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen kaudeksi 2008–2009 Ligue 1:een nousseen Grenoblen kanssa. Sopimuksen päätyttyä Jemmali jätti seuran jäätyään ilman jatkosopimusta.
Maajoukkueura.
Jemmali odotti pitkään mahdollisuutta pelata Ranskan maajoukkueessa ja kieltäytyi useaan otteeseen edustamasta Tunisiaa. Ensimmäisen kerran hänet pyydettiin vuoden 1998 Ranskan MM-kisoihin ja sittemmin Henri Michel pyysi vuoden 2002 Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoihin. Jemmali päätti kuitenkin vuonna 2006 edustaa vanhempiensa kotimaata Tunisiaa. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli 1. maaliskuuta 2006 Serbia ja Montenegroa vastaan. Jemmali pelasi vuoden 2006 MM-kisoissa yhden ottelun. Hän on pelannut 10 maaottelua.