tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kangasvuokko

Kangasvuokko ("Pulsatilla vernalis", aikaisemmin "Anemone vernalis") on ainoastaan Euroopassa tavattava kylmänkukka. Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi ja se on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko.
Kangasvuokko on heikosti mätästävä, kukkimisaikana 6–20 senttimetriä korkea kasvi. Varsi on pitkäkarvainen. Paksut ja nahkeat aluslehdet talvehtivat vihreinä ja kasvavat matalana ruusukkeena. Ruoti on 2–10 cm pitkä. Lehtilapa on 5–7 cm leveä ja parilehdykkäinen. Lehdyköitä on kolmesta viiteen kappaletta ja ne ovat vinosti vastapuikeita ja halkoisia. 1–3 cm pitkät varsilehdet kasvavat varren tyvestä yhdyskasvuisena suojuskiehkurana. Lehtilavan liuskat ovat ehyitä, mutkaisia, väriltään ruskeita ja keltakarvaisia. Kangasvuokon suurikokoinen kukka sijaitsee yksittäin varren päässä. Kukkaperä on kukkimisaikana 3–10 cm pitkä, hedelmävaiheessa jopa yli 30 cm pitkä. Kukan kehä on teriömäinen. 2–3 cm pitkiä kehälehtiä on kuusi kappaletta. Ne kukkivat kahtena hieman erilaistuneena kiehkurana, sisimmät kehälehdet ovat ulompia selvästi leveämpiä. Kehälehdet ovat sisäpinnaltaan lähes valkoisia ja ulkopinnaltaan keltaisia tai keskiosasta punaruskeita sekä ruskeakarvaisia. Suomessa kangasvuokon kukinta-aika on huhti-kesäkuussa. Hedelmistö koostuu noin 3 mm pitkistä karvaisista pähkylöistä, joissa on 2–5 cm pitkät odat. Kangasvuokko on myrkyllinen kasvilaji.
Kangasvuokko risteytyy helposti hämeenkylmänkukan ("P. patens") ja ahokylmänkukan ("P. pratensis") kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla. Lajiristeymä liilakylmänkukka ("Pulsatilla" × "intermedia") esiintyy Suomessa Etelä-Hämeessä.
Levinneisyys.
Kangasvuokko on eurooppalainen kasvilaji. Laajempia esiintymiä tavataan Pyreneillä, Alpeilla, Itä-Saksassa, Puolassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa, Keski-Norjassa, Itä-Suomessa sekä Venäjällä Karjalankannaksella. Lisäksi pienempiä esiintymiä tavataan Espanjasta, Ranskasta, Balkanin niemimaalta ja Tanskasta. Suomessa kangasvuokon levinneisyysalue seuraa harjuvyöhykettä lähinnä Etelä-Hämeestä Etelä-Savoon ja Etelä-Karjalaan. Suomen esiintymät keskittyvät erityisesti Salpausselkien harjuvyöhykkeelle.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut lajin elinvoimaiseksi, mutta Suomessa laji on vaarantunut.
Elinympäristö.
Suomessa kangasvuokko kasvaa karuilla harjumäntykankailla. Sitä tavataan myös harjuteiden hiekkaisilla pientareilla ja polkujen reunoilla. Suomessa laji on vähentynyt soranoton, metsien umpeenkasvamisen, metsänhakkuiden ja keräilyn takia. Keski- ja Etelä-Euroopassa kangasvuokon esiintymät keskittyvät vuoristoalueille.
Muuta.
Kangasvuokko on Etelä-Karjalan nimikkokasvi sekä ruotsalaisen Härjedalenin maakunnan maakuntakasvi.
Kaverikoiratoiminta

Kaverikoiratoiminta on vapaaehtoista toimintaa, jonka tavoitteena on tuoda iloa ja antaa kokemuksia ihmisille, joilla ei ole omaa koiraa. Useimmiten kaverikoirat käyvät erilaisissa laitoksissa sekä kouluissa ja päiväkodeissa. Kaverikoirien vierailut ovat maksuttomia niitä pyytävälle eikä koiran omistajalle makseta palkkaa tai kulukorvauksia. 
Kaverikoiratoiminta on aloitettu vuonna 2001 yhteistyössä avustajakoirakouluttaja Leena Rajalan ja Kennelliiton kanssa. Ensimmäinen kaverikoirakurssi järjestettiin Paimiossa. Marraskuussa 2016 Suomessa oli n. 1500 Kennelliiton kouluttamaa kaverikoiraa ja Kaverikoiraohjaajia lähes 2000. Kaverikoira on Kennelliiton rekisteröimä tavaramerkki. Vuonna 2013 Kennelliiton kaverikoiratoiminta hyväksyttiin kansainvälisen eläinavusteisen toiminnan kattojärjestön AAII:n (Animal Assisted Intervention International) täysjäseneksi.
Koulutus.
Kaverikoiria koulutetaan Kennelliiton järjestämillä kurseilla, jotka ovat maksuttomia. Koiran luonteen tulisi olla avoin ja rohkea. Koiran täytyy myös olla ystävällinen ihmisille. Koulutuksen suorittaneille ja sen jälkeen vähintään kuusi käyntiä tehneille koirille annetaan kaverikoirahuivi ja koiran omistaja saa nimikilven. Vuodesta 2006 on käytetty oransseja huiveja, tätä ennen huivi oli keltainen. Huivi ja nimikilpi ovat työasuja, joita käytetään pelkästään kaverikoirakäynneillä. Ansioituneet kaverikoirat voivat saada numeroidun kaverikoiramitalin kunniakirjoineen. Palkitsemistilaisuudet järjestetään yleensä isojen koiranäyttelyiden yhteydessä.
Tristan Gale

Tristan Gale (s. 10. elokuuta 1980 Ruidoso, New Mexico) on yhdysvaltalainen skeletonkelkkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti naisten kaikkien aikojen ensimmäisen olympiakullan skeletonkelkkailussa Salt Lake Cityssä 2002, jolloin laji oli ensi kertaa kisojen ohjelmassa. 
Gale oli aloittanut maailmancupissa kilpailemisen vasta kaudella 2001–2002 ja ennen olympialaisia ei ollut sijoittunut kahdeksatta sijaa paremmin. Vuoden 2003 MM-kisoissa Naganossa hän voitti pronssia, samoin saman vuoden nuorten MM-kisoissa Königseessa. Hän ei ollut mukana vuoden 2006 olympialaisissa Torinossa.
Dityrambi

Dityrambi () oli alun perin antiikin kreikkalainen Dionysos-jumalalle laulettu hymni. 
Dityrambien luonne oli villi ja ekstaattinen, vastakohtana paiaaneille. Samoin kuin "paian" oli sekä hymni että Apollonin titteli, "dithyrambos" oli sekä Dionysoksen titteli että hänen kunniakseen laulettu laulu. Arion antoi dityrambille kiinteän muodon ja kehitti siitä juhlavan lyyrisen runon. Aristoteleen mukaan ensimmäinen dityrambi oli antiikin Kreikan teatterin alku. 
Myöhemmässä kirjallisuudessa dityrambilla tarkoitetaan voimakkaan innoituksen siivittämää runoa. Dityrambeille on luonteenomaista nopearytmisyys sekä yleensä myös säkeiden eripituisuus ja loppusoinnuttomuus. Tunnettuja uudemman ajan dityrambeja ovat Johann Wolfgang von Goethen "Wanderers Sturmlied" vuodelta 1777 ja Friedrich Nietzschen "Dionysos-Dithyramben" 1880-luvulta.
Maagi

Maagi (&lt; kreikk. "magos" &lt; muinaispersian "magu-") oli pappi iranilaisessa zarathustralaisuudessa. Nimityksellä voidaan tarkoittaa myös ketä tahansa, joka harjoittaa yksityisiä rituaaleja maailman tai historian muuttamiseksi, ja sitä kautta sanasta on johdettu länsimaiset taikuutta merkitsevät "magia"-sanat.
Muinaispersian kielen sana "magu-", ’pappi’, esiintyy länsi-iranilaisissa kaiverruksissa ja hallinnollisissa dokumenteissa jo akhaimenidien kaudella 550–330 eaa. Maagien roolista ja tehtävistä ei kuitenkaan noiden kirjoitusten pohalta ole saatu selkoa. Kreikkalainen historioitsija Herodotos kutsui maageiksi yhtä meedialaisten kuudesta heimosta, minkä seurauksena maagien on usein arveltu olleen alun perin meedialaisten pappisklaani. Herodotoksen maageille antamat piirteet ja tehtävät vastaavat kuitenkin zarathustralaisuutta, minkä vuoksi on myös arveltu, että Herodotos kuvasikin zarathustralaisia pappeja. Herodotoksen mukaan maagit esimerkiksi kulkivat Persian armeijan mukana ja suorittivat uhreja ja libaatioita, kuten zarathustralaisten pappienkin tiedetään muiden lähteiden perusteella tehneen. Maagit myös lauloivat hymnejä sekä tulkitsivat merkkejä, unia ja enteitä, minkä lisäksi heillä oli hallinnollisia maallisia tehtäviä. Muutama sukupolvi Herodotoksen jälkeen maageihin liitettiin myös kasvattajan ja teologin rooli Zarathustran oppien levittämisessä ja tulkitsemisessa.
Zarathustralaiset luopuivat tuntemattomasta syystä "magu"-sanan käytöstä sassanidikauden 224–642 jälkeen. Arabimiehityksen jälkeen zarathustralainen pappisjärjestelmä yksinkertaistui, ja hovipapit sekä maallisia töitä tehneet papit katosivat.
Kreikkaan sana "magos" lainattiin persian kielestä 500-luvulla eaa. Sanalla alettiin tarkoittaa ensin Kreikassa, mutta myöhemmin myös muualla lännessä, paitsi zarathustralaista pappia, myös taikuria, joka kykeni esimerkiksi vierailemaan manalassa ja opastamaan sieluja sinne, kutsumaan vainajien henkiä sekä hallitsemaan taikuuden, yrtit, taikakivet ja loitsut. Sanan merkitys oli toisinaan myönteinen, toisinaan kielteinen. Kreikankielisessä Raamatussa on Simon Magusin kielteisesti kuvattu hahmo, mutta maageiksi kutsutaan Raamatussa myös Itämaan tietäjiä, jotka saapuvat Jeesuksen seimen luo.
Paiaani

Paian ( tai ) oli Homeroksen kreikkalaisessa mytologiassa jumalten lääkäri. Muilla kirjailijoilla se oli pelkästään Apollonin epiteetti, titteli, joka kuvasi hänen voimiaan parantajajumalana. Ei ole tietoa, oliko Paian alun perin erillinen jumala vai pelkästään yksi Apollonin aspekti.
Myöhemmin paiaaneiksi alettiin kutsua Apollonin kunniaksi laulettuja hymnejä. Nykyään paiaanilla voidaan tarkoittaa mitä tahansa ilolaulua. Paiaaneista on saanut nimensä nelitavuinen (yksi pitkä ja kolme lyhyttä) runojalka paion.
Jason Gardener

Jason Gardener (s. 18. syyskuuta 1975 Bath, Englanti) on englantilainen pikajuoksija. 
Gardener aloitti kansainvälisen uransa nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden 100 metrin kakkossijalla ja pikaviestin kultamitalilla vuonna 1994. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti 1998 Valencian EM-hallikisoissa, missä hän juoksi 60 metrillä hopealle. Vuotta myöhemmin Maebashin MM-hallikisoissa hän sijoittui 60 metrillä pronssille ajalla 6,46. Samana vuonna Sevillan MM-kisoissa ulkoradoilla hän oli sadalla metrillä seitsemäs. Vuoden 2000 EM-hallikisoissa Ghentissä hän voitti 60 metrillä Euroopan mestaruuden, mutta jäi samana vuonna Sydneyn olympialaisissa sadalla metrillä alkueriin. 
2002 Wienin EM-hallikisoissa Gardener uusi 60 metrin mestaruutensa. Samana vuonna Kansainyhteisön kisoissa hän juoksi Englannin kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän saavutti 60 metrillä pronssia, ja vuotta myöhemmin Budapestin halli-MM-kisoissa kirkasti mitalin kultaiseksi. Samana vuonna hän voitti olympiakultaa Ateenassa Britannian pikaviestijoukkueessa. 2005 Madridin EM-hallikisoissa hän puolusti menestyksekkäästi 60 metrin mestaruuttaan. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän juoksi Britannian pikaviestijoukkueessa pronssille. Birminghamin EM-hallikilpailuissa 2007 hän voitti 60 metrillä kultaa.
Sukraloosi

Sukraloosi (E-koodi: E955) on keinotekoinen makeutusaine. Makeudeltaan se on noin 600–650-kertainen sakkaroosiin verrattuna. Sukraloosin käyttökohteita ovat muun muassa ruoat, juomat ja leivonnaiset. 
Käyttö.
Maultaan sukraloosi muistuttaa paljon sokeria. Sen ADI-arvo on 0–15 mg painokiloa kohti. Toisin kuin aspartaami, se kestää hyvin kuumentamista ja pitkiä säilytysaikoja.
Sukraloosia voivat käyttää myös harvinaista fenyyliketonuriaa sairastavat, joille aspartaami ei sovi, sekä diabeetikot.
Kemiallinen synteesi.
Sukraloosia valmistetaan klooraamalla hallitusti sakkaroosia eli tavallista sokeria. Tällöin sakkaroosista korvataan kolme hydroksyyliryhmää klooriatomeilla (ks. kuva).
Historiaa.
Sukraloosi keksittiin 1976 Tate &amp; Lyle Corporationin ja Queen Elizabeth Collegen (University of London) yhteistyönä kehitettäessä uutta hyönteismyrkkyä. Aineen makeuden havaitsi intialainen opiskelija Shashikant Phadnis, joka väärin ymmärtämänsä toimintaohjeen mukaan maistoi () sukraloosia, kun hänen oikeastaan piti testata () sitä.
Kanada oli ensimmäinen maa, jossa sukraloosin (kauppanimi Splenda) käyttö makeutusaineena hyväksyttiin vuonna 1991. Kanadan jälkeen yli 60 maata on hyväksynyt sukraloosin käytön, näiden joukossa muun muassa Australia vuonna 1993, Uusi-Seelanti 1996, Yhdysvallat 1998, Euroopan unioni vuonna 2004 ja myös Suomi. Tate &amp; Lyle valmistaa sukraloosia tehtaallaan McIntoshissa, Alabamassa, Yhdysvalloissa. Lisävalmistuskapasiteettia on rakenteilla Singaporeen.
Turvallisuus.
Sukraloosia on tutkittu lukuisilla eläin- ja ihmiskokeilla. Ihmiskokeissa havaittiin, että 11–27 % sukraloosista imeytyy, josta kuitenkin 70–80 % poistuu muuttumattomana virtsaan. Noin 5 % sukraloosista hajoaa elimistössä kahdeksi monosakkaridiksi. Ihmiskokeissa sukraloosilla ei kuitenkaan havaittu kielteisiä terveysvaikutuksia, ja muun muassa Euroopan komission tieteellinen komitea on katsonut aineen turvalliseksi.
Eräissä eläinkokeissa erittäin suurten annosten (2 000 mg/kg) havaittiin aiheuttavan DNA-vaurioita hiirissä.
Vielä suurempien annosten (3 000 mg/kg) sukraloosia on myös havaittu kutistavan rottien kateenkorvaa.
Terveysvaikutukset.
Sukraloosin on havaittu joissakin tapauksissa aiheuttavan migreenikohtauksia.
Sukraloosin on tutkittu hajottavan myös solujen DNA:ta. Sukraloosin hajotessa syntyy metaboliitti sukraloosi-6-asetaattia, joka on erittäin genotoksinen aine, eli se vaurioittaa perimää. Sukraloosin tutkittiin myös kasvattavan tulehduksen, oksidatiivisen stressin ja syövän riskiä.
Zeebrugge

Zeebrugge on belgialainen satamapaikkakunta, joka on hallinnollisesti osa Bruggen kaupunkia. Siellä on vilkas kansainvälinen satama ja rannikkokaupungin tyypilliset tunnusmerkit: rantakadut, paljon merilintuja, sataman täydeltä purjeveneitä ja merellisiä kiertomatkoja turisteille. Luoteis-Belgiassa Pohjanmeren rannalla oleva kaupunki sijaitsee Länsi-Flanderin maakunnassa. Zeebruggessa oli 3 930 asukasta vuonna 2005.
Bruggen Pohjanmereen yhdistävä kanava oli 1500-luvulta alkaen madaltunut ja muuttunut lopulta kaupankäynnin kannalta käyttökelvottomaksi. Vuoden 1900 tienoilla Zeebrugge rakennettiin Bruggen uudeksi ulkosatamaksi. Satama antoi vähitellen uutta voimaa Bruggen näivettyneelle talouselämälle. Bruggen kaupunkia ja Zeebruggea yhdistää kymmenen kilometrin mittainen, vuonna 1907 avattu kanava.
Keskeinen sijainti vilkkaasti liikennöidyn Pohjanmeren rannalla, lyhyt matka Isoon-Britanniaan ja suurten teollisuuskaupunkien läheisyys ovat tehneet Zeebruggen satamasta yhden Euroopan vilkkaimmista kauttakulkupaikoista. Bruggeen johtava moottoritie yhdistää kaupungin Euroopan tieverkkoon. Sinne pääsee myös junalla tai 68 kilometrin mittaisella Kusttramilla, joka on maailman pisin raitiotielinja.
Zeebruggen kautta kulkee muun muassa autoja, polttoaineita, maataloustuotteita, suomalaista paperia ja muuta rahtia. Satamasta lähtee päivittäin monta autolauttavuoroa Isoon-Britanniaan. Siellä on Belgian tärkein kalasatama. Siellä harjoitettu kalan tukkukauppa on Euroopan suurimpia. 
Historiaa.
Zeebruggessa oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan sukellusvenetukikohta, jonne Ison-Britannian laivasto teki yllätyshyökkäyksen 23. huhtikuuta 1918. Amiraali Roger Keyes suunnitteli ja johti hyökkäyksen, joka vaiensi saksalaisten tykistöpatterit ja upotti heidän laivansa satamaan. Keyes väitti totuudenvastaisesti hyökkäyksen estäneen vihollisen sukellusveneiden pääsyn merelle, koska brittiarmeija tarvitsi voittoja taisteluhengen ylläpitämiseksi.
Autolautta "Herald of Free Enterprise" kaatui sataman edustalla 1987 lähdettyään satamasta keula- ja peräportti auki.
Närke

Närke on Ruotsin maakunta, joka sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Närken pinta-ala on 4 122,4 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 197 000 asukasta, joten väentiheys oli 47,8 asukasta neliökilometrillä.
Närken naapurimaakuntia ovat Länsi-Götanmaa, Värmlanti, Västmanland, Södermanland ja Itä-Götanmaa. 
Korkein kohta on Kilsbergen, joka kohoaa 298 metrin korkeuteen. Maakunnan suurin järvi on Vättern.
Toistaiseksi ainoastaan prinssi Eugén on kantanut Närken herttuan arvonimeä.
1200-luvulla kaupunginoikeutensa saanut Örebro on Närken kaupungeista vanhin ja asukasmäärältään suurin.
Väestönkehitys.
Väestö lääneittäin.
Närkessä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 197 000 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Kuoleman puutarha

Kuoleman puutarha on taidemaalari Hugo Simbergin maalausaihe, josta on olemassa useita versioita eri tekotavoin toteutettuina. Teos kuvaa Simbergin näkemyksiä kuolemanjälkeisestä elämästä, jossa valtaa eivät pidä enkelit vaan luurangot, jotka hoitavat taivaallista puutarhaa hellästi ja odottavat paikalle saapuvaksi lisää ”puutarhureita”. Kasvit, joita luurangot hoitavat, ovat hentoja ja haaleavärisiä ja luurangot ovat itse pukeutuneet pitkiin mustiin kaapuihin. Näky liittyy vanhaan, viimeistään keskiajalla syntyneeseen perinteeseen, jossa kuviteltiin kuolleiden nukkuvan kukkivassa puutarhassa. Simbergin tunnetuin versio aiheesta on Tampereen tuomiokirkossa sijaitseva fresko, joka valmistui vuonna 1906.
Versiot.
Kuoleman puutarhat olivat Simbergin lempiaiheita, ja ne on toteutettu vuosina 1896–1906. Simberg teki aiheesta vesiväri- ja guassimaalauksen paperille vuonna 1896, sen koko on 15,8 x 17,5 cm, ja se on liimattu etsauspaperille. Vuodelta 1897 on viivasyövytys chine collé -tekniikalla, ja se on kooltaan 11,8 x 15,5 cm. Viivasyövytyksestä on myös jälkivedos, jonka teki taidegraafikko Juho Karjalainen vuosina 1986–1987. 
Simberg teki myös ajoittamattoman piirustuksen, joka on tehty tasapaksulla viivalla lyijykynäpiirustuksena. Se on luonnos Tampereen tuomiokirkkoon tehtyä freskoa varten, ja sen mitat ovat 40 x 51,5 cm.
Tampereen tuomiokirkon pohjoislehterin alla, lähellä saarnastuolia on Kuoleman puutarha-aiheinen fresko. Kirkossa on myös muita Simbergin freskoja vuosilta 1905–1906. Kirkkoon sijoitettuna Simbergin esitystä voi pitää arkana muistutuksena kuolemasta. Teoksessa on paljon yhteistä keskiajan katolisten kuolemantanssi-maalausten kanssa, minkä takia sen sijoittamista luterilaiseen kirkkoon arvosteltiin.
Fresko tuli "Aamulehden" lukijoiden äänestyksessä Suomen parhaaksi taideteokseksi vuonna 2005.
Tulkintoja.
Simbergin kuvissa seikkaileva kuoleman hahmo on hieman pieneksi käyneeseen mustaan pukuun pukeutunut luuranko, joka tulee kuin anteeksipyydellen toteuttamaan ikävää tehtäväänsä. 
Paula Kivinen kuvaa aihetta seuraavasti: 
Simberg näki elämän kiertokulkuna, jossa kuolemakin valmisti uuteen elämään. Se oli kuin pitkä talviuni, jonka kevätaurinko ja heräävä luonto kerta toisensa jälkeen kukistivat. Saadessaan oman puheenvuoronsa pelottavista ja ikävistä asioista tulikin vähemmän pelottavia ja helpommin ymmärrettäviä.
Simbergin mukaan luurangot ovat kuoleman auttajia ja kasvit sekä kukat ihmisten sieluja. Ajatus ei ole Raamatusta, joten se oli ristiriitainen. Kaikki eivät sitä hyväksyneet, mutta monet näkivät sen keinona ymmärtää kuolemaa paremmin. Ehkä taiteilija yritti sanoa, että kuolema ei välttämättä ole vihollinen, se voi olla ystävä, ja siksi sitä ei tarvitse pelätä.
Maalauksessa voi nähdä myös huumoria ja ironiaa, ja koko ajatus kuolemasta voi näyttää vähän hassunkuriselta.
Tapiolan urheilupuisto

Tapiolan urheilupuisto on Espoon Tapiolassa sijaitseva urheilupuisto, jossa sijaitsee useita liikuntahalleja ja jalkapallokenttiä, sekä monitoimihalli Espoo Metro Areena. Vuonna 2017 avattiin Urheilupuiston metroasema.
Jalkapallokentät.
Urheilupuistossa sijaitsee jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1970. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan FC Hongan kotikenttänä. Tapiolan urheilupuiston alueella on myös monia muita jalkapallokenttiä, jotka ovat harjoittelu- ja ottelukäytössä. Kentät ovat hiekka-, tekonurmi- ja luonnonnurmipohjaisia.
Esport Center ja Esport Arena.
Urheilupuistossa sijaitsee kaksi Esportin omistamaa liikuntahallia. Näistä vanhempi Esport Center valmistui vuonna 1981. Hallit tarjoavat harrastusmahdollisuuden monien sisäpalloilulajien harrastajille.
Espoo Metro Areena.
Urheilupuistossa sijaitseva monitoimihalli Espoo Metro Areena valmistui vuonna 1999. Halli toimi aikaisemmin jääkiekkoseura Espoo Bluesin kotiareenana. Hallissa järjestetään myös muita urheilutapahtumia ja konsertteja. Jääkiekko-otteluissa hallin yleisökapasiteetti on noin 7000, konserteissa 7000-9000. Metro Arenan vieressä sijaitsee vuonna 2015 valmistunut harjoitusjäähalli.
Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli.
Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli tarjoavat harrastusmahdollisuuden sisäpalloilulajeille. Urheuluhalli toimii koripalloseura Hongan ja salibandyseura Oilersin kotikenttänä. Summahalli toimii harjoitusareenana.
Koeputki

Koeputki on toisesta päästään suljettu putken muotoinen laboratoriolasi. Koeputkia käytetään yleensä nestemäisten näytteiden säilömiseen kemiallisten tutkimusten ja kokeiden aikana. Avoimessa päässä on usein kaatoreunus, joka helpottaa sisällön kaatamista esimerkiksi dekantterilasiin.
Useimmat koeputket on valmistettu kuumuutta kestäviksi, jolloin niissä olevia aineita voidaan lämmittää kaasupolttimella. Liiallinen kuumentaminen voi kuitenkin särkeä koeputken. Mikäli näyte vaatii pidempiaikaista kuumennusta, käytetään yleensä paksua borosilikaattilasista tai pyrex-lasista valmistettua koeputkea, jonka lämpölaajenemiskerroin on pieni.
Theodore Racing

Theodore Racing oli monimiljonääri Teddy Yipin perustama hongkongilainen Formula 1 -talli, joka osallistui sarjaan vuosina 1978–1983. Keke Rosberg ajoi tallin ensimmäistä autoa, ja voitti Formula 1 -sarjan ulkopuolisen kilpailun, muutoin autolla ei saavutettu menestystä. Vuonna 1979 talli ei osallistunut sarjaan, ja 1980 käytti Shadowin autoja. 1981 talli palasi omilla autoillaan ja saavutti Patrick Tambayn tuomana yhden pisteen. Kaudella 1982 talli ei saavuttanut pisteitä, ja kaudeksi 1983 Teddy Yip osti Ensign-tallin, jonka autot nimettiin uudelleen. Tällä viimeiseksi jääneellä kaudellaan talli saavutti yhden MM-pisteen. Theodoren kilpailumäärä oli 51.
Villin Pohjolan salattu laakso

Villin Pohjolan salattu laakso on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1963. Tommi Rinteen tuottama elokuva on viimeinen osa kolmiosaisesta sarjasta, jonka edeltäviä osia ovat "Villi Pohjola" (1955) ja "Villin Pohjolan kulta" (1963). Suunnitteilla oli vielä neljäskin osa, työnimeltään "Korven kostajat", mutta sitä ei koskaan tehty. "Villin Pohjolan salattua laaksoa" kuvattiin Kuusamossa kesä–heinäkuussa ja studiossa syyskuussa 1963.
Walter Wolf Racing

Walter Wolf Racing oli vuosina 1977–1979 Formula 1 -sarjaan osallistunut talli.
Historia.
Tallin perusti Walter Wolf, joka myös rahoitti tallia. Wolf syntyi vuonna 1939 Itävallassa ja muutti Kanadaan, jossa hän vaurastui myymällä öljynporauslaitteita. Wolf toimi yhteistyössä Dallaran kanssa.
Jody Scheckter ajoi tallille voiton heti sen ensimmäisessä kilpailussa. Tämän lisäksi talli saavutti kaksi muuta voittoa. Ensimmäisenä vuotenaan talli oli sarjan neljäs, seuraavina vuosina menestys oli heikompaa. James Hunt ajoi tallin autolla 1979, mutta jätti kauden kesken. Tilalle palkattiin Keke Rosberg, joka ei myöskään saavuttanut pisteitä. Talli myytiin Emerson Fittipaldille, ja autot nimettiin uudelleen. Lisäksi vuoden 1977 autoja myytiin kaksi kappaletta Theodore-tallille Rosbergin ajettavaksi.
Saavutukset.
Voitot
Paalupaikat
Palkintokorokesijat
Nopeimmat kierrokset
Turbo Sliders

Turbo Sliders on Antti Manniston kehittämä ja Jollygood Gamesin markkinoima ylhäältäpäin kuvattu ajopeli. Peliä voi pelata verkkopelinä enimmillään 20 pelaajaa yhtä aikaa samassa pelissä. Pelissä on valittavana eri autoja ja ratoja, joita voi ladata lisää eri Turbo Sliders -fanisivuilta tai tehdä itse.
Pelin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa tietokoneen ohjaamat autot, varikkostopit ja tuki usealle eri kielelle.
Pelin uusin versio (1.0.8) on kaupallinen, mutta pelistä on saatavilla myös ilmainen demoversio, jossa muun muassa ratojen määrää on rajoitettu. Demossa on avoinna kolme rataa joita voi pelata myös verkossa. Demoa voi pelata rajattoman määrän. Täysversio aukaisee pelin kaikki radat, sillä on myös mahdollista tehdä itse ratoja ja ladata muitten tekemiä ratoja. Pelin beetaversiota (0.86b) voi pelata ilmaiseksi, mutta se ei ole yhteensopiva uuden version kanssa.
Pelin uusimmassa versiossa (2.0.0) kaikki radat ovat pelattavissa myös niille jotka eivät peliä ole ostaneet. 
Pelistä on tehty muutamia modeja, joista suosituin lienee Punaball, jossa pelaajat voivat pelata autoilla jalkapalloa toisiaan vastaan.
Lisa Martin

Lisa Frances Martin-Ondieki (s. 12. toukokuuta 1960 Gawler, Australia) on australialainen entinen kestävyysjuoksija.
Martin-Ondiekin ensimmäinen merkittävä voitto oli 1986 kansainyhteisön kisoissa ennen Uuden-Seelannin Lorraine Molleria ja Kanadan Odette Lapierreä. Soulin olympialaisissa 1988 Martin-Ondieki juoksi hopealle häviten 13 sekuntia Portugalin Rosa Motalle. Vuoden 1990 kansainyhteisön kisoissa hän otti jälleen voiton ennen Australian Tani Rucklea ja Englannin Angie Painia.
Martin-Ondieki meni naimisiin kenialaisen pikajuoksija Yobes Ondiekin kanssa, mutta he erosivat myöhemmin.
Fittipaldi Automotive

Fittipaldi Automotive oli Wilson Fittipaldin perustama brittiläinen F1-talli, joka kilpaili F1-sarjassa vuosina 1975–1982. Se tunnetaan myös nimillä Copersucar ja Copersucar-Fittipaldi. Kaudella 1975 Wilson kilpaili autolla itse ja 1976 Wilsonin pikkuveli Emerson Fittipaldi siirtyi kilpailemaan tallin kalustolla. Emerson ajoi tallissa vuoden 1980 loppuun asti, saavuttaen parhaimmillaan toisen sijan. Kaudeksi 1980 talliin palkattiin Keke Rosberg, joka saavutti ensimmäisessä kilpailussaan tallin autolla kolmannen sijan. Vuonna 1981 Rosberg jatkoi tallissa, mutta sanoutui irti maksamattomiin palkkoihin vedoten kauden 1982 sopimuksesta. Tallin autoa ajoi vielä 1982 Chico Serra, joka saavutti yhden MM-pisteen. 
Saavutukset.
Palkintokorokesijat
Heinäveden vaakuna

Heinäveden vaakunassa on vihreällä pohjalla hopeinen aaltokoroinen vastapalkki, jossa on peräkkäin kolme tukkilauttaa kultaisilla ketjuilla. Vasemmassa yläkulmassa on kultainen ruori.
Hopeinen palkki kuvaa Heinäveden reittiä ja vesistöjen runsautta ja tukkilautat Heinäveden suuria metsiä eli ”vihreää kultaa” ja samalla tukinuittoa Heinäveden reitillä. Ruoriratas viittaa Heinäveden reitin laivaliikenteeseen.
Vaakunan on suunnitellut Pauli Numminen.
Ravensburger

Ravensburger Spieleverlag GmbH on saksalainen lautapelejä, palapelejä ja muita vastaavia tuotteita valmistava yhtiö, jonka tuotemerkkejä ovat Ravensburger, Alea ja FX Schmid. Se on suurimpia lautapelien myyjiä Euroopassa.
Historiaa.
Ravensburger aloitti Otto Robert Maierin perustamana liiketoimintansa vuonna 1883 julkaisemalla puusepille ja arkkitehdeille suunnattuja oppaita. Pääoman kasvettua yhtiö julkaisi seuraavana vuotena ensimmäisen lautapelinsä nimeltään Matka maailman ympäri. Vuosisadan vaihteessa Ravensburger oli julkaissut kuvakirjoja, lastenkirjoja, taideoppaita, tietokirjoja ja lasten pelejä ja vuonna 1900 Maier rekisteröi yhä käytössä olevan sinisen kolmion yhtiön logoksi.
Ennen Ensimmäistä maailmansotaa Ravensburgerilla oli yli 800 tuotetta, joista lauta- ja muita pelejä yhtiö oli julkaissut Saksan ja muun Länsi-Euroopan lisäksi myös Itävalta-Unkarissa ja Venäjällä. Toisen maailmansodan jälkeen Ravensburger keskittyi julkaisemaan pelejä ja kirjoja lapsille sekä erilaisia harrastekirjoja aikuisille. Vuonna 1964 yhtiö aloitti ongelmanratkaisupelien julkaisemisen ja perusti toimipisteitä Itävaltaan, Ranskaan, Italiaan, Hollantiin, Sveitsiin ja Isoon-Britanniaan. Vuonna 1977 Ravensburger jakaantui kirjoja tuottavaan ja pelejä tuottavaan osaan.
Ravensburgerin julkaisemia kirjoja on noin 1800 kappaletta ja pelejä 850 kappaletta, jonka lisäksi julkaistuihin nimikkeisiin kuuluu ongelmanratkaisupelejä, harrastustarvikkeita ja tietokoneohjelmia. Ravensburger julkaisee tuotteita paitsi alkuperäisellä nimellään myös aikuisten pelejä nimellä "Alea" ja pelejä ja lasten kirjoja nimellä "FX Schmid". Yhtiökauppojen seurauksena Ravensburger julkaisee tuotteita Sveitsissä myös nimellä "Carlit" ja Tšekissä nimellä "Dino". Ravensburgin tuotteita myydään yli viidessäkymmenessä maassa.
Lisäksi Ravensburger on julkaissut suuren joukon erilaisia ja erikokoisia palapelejä.
Tunnettuja pelejä.
Ravensburger-nimellä julkaistuja pelejä
Alea-nimellä julkaistuja pelejä
FX Schmid -nimellä julkaistuja pelejä
Kati

Kati on suomalainen naisen etunimi.
Kati on Katariina-nimen ja siitä johdettujen nimien (kuten Katja, Katri) lyhentymämuoto.
Ristimänimenä Kati alkoi yleistyä 1960-luvulla ja oli muotinimenä 1970- ja 1980-luvuilla. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 1973.
Kati-nimen on marraskuuhun 2025 mennessä saanut 11 562 suomalaista naista.
Kati tunnetaan Katariina (Katalin) -nimen lempinimimuotona myös Unkarissa (missä se on tavallinen Katalin-nimisten naisten puhuttelunimi mutta vain harvoin käytössä virallisena etunimenä) ja Virossa (missä se oli virallisena etunimenä vuoden 2025 alussa 1236 naisella). Myös saksankielisissä maissa Kati esiintyy lempinimenä tai virallisena etunimenä, useammin kuitenkin kirjoitusasussa "Kathi."
Tunnettuja Kati-nimisiä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Valkeakosken Haka

Valkeakosken Haka on valkeakoskelainen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1932. Seura harjoittaa toimintaa lukuisissa urheilulajeissa. 
Menestyneitä hakalaisia ovat muun muassa hiihtäjät Veikko Hakulinen ja Sami Pietilä, seiväshyppääjät Taisto Laitinen ja Asko Peltoniemi, luistelijat Iiris Sihvonen ja Toivo Salonen, nyrkkeilijä Jouko Lindberg sekä yleisurheilijat Pirkko Länsivuori ja Sylvi Keskinen sekä Suomen toiseksi menestynein jalkapalloseura FC Haka.
Lajijaostot.
Lisäksi Haka-perheeseen kuuluvat itsenäiset seurat:
Douglas Wakiihuri

Douglas Wakiihuri (s. 26. syyskuuta 1963 Mombasa) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka keskittyi maratonille.
Wakiihuri voitti maratonjuoksun vuoden 1987 yleisurheilun MM-kisoissa. Seuraavana vuonna Wakiihuri sijoittui Soulin olympialaisten maratonilla toiseksi Gelindo Bordinin jälkeen. Vuoden 1990 kansainyhteisön kisoissa Wakiihuri voitti maratonin. Vuonna 1989 hän voitti Lontoon maratonin, vuonna 1990 New Yorkin maratonin ja vuonna 1995 maratonin maailmancupin henkilökohtaisen kilpailun. Wakiihuri oli ensimmäinen kenialainen maratonin maailmanmestari, kansainyhteisön kisojen voittaja ja olympiamitalisti.
Wakiihuri muutti vuonna 1983 Japaniin harjoittelemaan.
Tomi Haaparanta

Tomi Haaparanta (s. 1967) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kirjainsuunnittelija. Haaparanta on opiskellut graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa Helsingissä sekä Dublinin National College of Art and Designissa. Haaparanta on suunnitellut 1990-luvulta lähtien kirjaintyyppejä useille yrityksille, muun muassa Linotypelle, Monotypelle, Elisalle ja ITC:lle. Vuonna 2004 Haaparanta perusti oman yrityksensä, "Suomi Type Foundryn", joka myy hänen fonttejaan. Haaparanta toimi Taideteollisessa korkeakoulussa ylioppilaskunta TOKYOn puheenjohtajana 1989-1990.
Antti Leppänen

Antti Kalervo Leppänen (23. marraskuuta 1947 Tampere – 5. elokuuta 2015) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Leppänen pelasi koko uransa Tapparassa ja voitti kaksi Suomen mestaruutta ja yhteensä kuusi mitalia. Hän pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 328 ottelua. Kausina 1964–1978 Leppänen torjui Tapparan jokaisessa pelissä.
Maajoukkueessa Leppänen pelasi 98 A-maaottelua. MM-kisoissa hän pelasi kolmesti vuosina 1973, 1974 ja 1975. Tämän lisäksi hän pelasi vuonna 1976 Innsbruckin talviolympialaisissa sekä Kanada-cupissa.
Leppänen on aateloitu Tappara Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla 20. Leppänen on jääkiekkoleijona.
Ed Benguiat

Ed Benguiat, syntymänimeltään Ephram Edward Benguiat (27. lokakuuta 1927 New York – 15. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, kalligrafi ja kirjainmuotoilija. 
Benguiat opiskeli Columbian yliopistossa ja Workshop School of Advertising Art -oppilaitoksessa. Vuonna 1953 hänestä tuli Esquire-aikakauslehden toimituspäällikkö. Benguiat perusti samana vuonna oman suunnittelutoimistonsa. Vuonna 1962 Benguiatista tuli Photo-Lettering Inc:n typografisen suunnittelun johtaja. Benguiat liittyi 1970 International Typeface Corporationin palvelukseen ja hänestä tuli yrityksen varatoimitusjohtaja. Hän toimitti 1970-luvulla myös Herb Lubalinin kanssa U&amp;lc-lehteä. 
Ed Benguiat on suunnitellut yli 600 kirjasintyyppiä, joiden joukossa ovat muun muassa "Bookman", ITC Avant Garde ja "ITC Benguiat". Benguiat on myös suunnitellut "The New York Times"in, "Playboy"n ja "Sports Illustrated" -lehtien tunnukset. Benguiat on opettanut New Yorkin School of Visual Arts -oppilaitoksessa vuodesta 1961 lähtien.
Scuderia Italia

BMS Scuderia Italia on italialainen autourheilutalli. Se osallistui vuosina 1988–1993 Formula 1 -sarjaan. Tallin taustalla oli joukko italialaisia liikemiehiä, joista merkittävimpänä teräsmagnaatti Beppe Lucchini. Alun perin Formula 3 -luokkaan autoja toimittanut Dallara toimitti tallille autot vuosina 1988–1992 ja vuonna 1993 talli ajatti Lolan autoja.
Talli ajatti ensimmäisessä kisassaan, Brasilian GP:ssä 1988, Formula 3000 -sarjan autoa, jolla Alex Caffi karsiutui kisasta, mutta talli vältti poisjäännistä aiheutuvat sakot. Tallin paras sijoitus oli kolmas sija Kanadan GP:ssä 1989, jonka ajoi Andrea de Cesaris, ja kaudella 1991 JJ Lehto San Marinon GP:ssä. Vuonna 1992 Pierluigi Martini ajoi vielä kaksi kertaa kuudenneksi, mutta seuraavalle kaudelle Dallara vaihdettiin Lolaan eikä pisteitä enää tullut.
Kausi 1993 oli katastrofaalinen. BMS Scuderia Italia putosi keskijoukosta vihoviimeiseksi, vaikka kuljettajina olivat nuori lupaus Luca Badoer ja konkari Michele Alboreto. Talli vetäytyi sarjasta jo ennen viimeisiä kilpailuja, ja kauden jälkeen talli sulautui Minardiin, josta tuli näin ollen Minardi Scuderia Italia kausiksi 1994 - 1995. Kauden 1995 päätteeksi liikemies Lucchini veti tukensa pois, ja Scuderia Italia siirtyi urheiluautosarjoihin.
Saavutukset.
Palkintokorokesijat
Ridley (Metroid)

Ridley () on kuvitteellinen konnahahmo Nintendon luomassa Metroid-sarjassa ja pelisarjan sankarin, Samus Aranin arkkivihollinen. Hänen ulkonäkönsä ja kykynsä antavat vaikutelman siitä, että Ridley olisi jonkinlainen avaruuslohikäärme.
Yleistä.
Ridley nähtiin ensimmäisen kerran vuonna 1986 NESille julkaistussa "Metroid"-pelissä, jossa Ridley oli toinen minipomoista, jotka pelaajan piti voittaa päästäkseen Mother Brainin luokse planeetta Zebesin ytimeen, Tourianiin. Ensimmäisessä pelissä hän oli samankokoinen hahmo kuin Samus, mutta jo seuraavassa esiintymisessään Ridleyn koko oli kasvanut huomattavaksi suuremmaksi Samukseen nähden.
Ridley hallitsee sekä aseellisen että lähitaistelun. Ridleyn uskotaan olevan varsin älykäs, ja hänellä on yliluonnollisen nopeat refleksit sekä erinomainen strateginen taju. Hänellä on paksu iho, johon on myös liitettynä eräänlaisia haarniskan osia, tappava piikikäs häntä ja kyky syöstä tulta tai plasmaa.
Ridley nähdään usein yhtenä Samuksen päävihollisista muiden avaruuspiraattien ja metroidien rinnalla. Ridley johti aikanaan Samus Aranin kotiplaneetta K-2L:lle tehtyä hyökkäystä, jonka yhteydessä Samuksen vanhemmat saivat surmansa. Tämä ja lukuisat välienselvittelyt ovat luoneet Samuksen ja Ridleyn välille verivihollisuuden, vaikka Mother Brain tunnetusti onkin määritelty viralliseksi pääantagonistiksi. Tapahtumat on kuvattu "Metroid Fusion"issa sekä virallisessa Metroid-mangassa.
Esiintymiset.
Samus Aranin, Mother Brainin, metroidien ja Kraidin lisäksi Ridley on ainoa Metroid-sarjan hahmo, joka on nähty useammassa sarjan pelissä. Ensimmäisen "Metroid"in lisäksi hän esiintyy peleissä "Super Metroid", ' ja '. Tämä nähdään myös "Zero Mission"issa robottina, "Metroid Prime" -sarjassa (lukuun ottamatta pelejä ' ja "Hunters") Meta Ridleyna ( myös Omega Ridleyna) ja "Metroid Fusion"issa X-parasiittien muodostamana Neo Ridleyna. Game Boylle julkaistussa ' -pelissä Ridley ei esiintynyt, mutta sen Nintendo 3DS:lle julkaistussa uusintaversiossa, "", Ridley kohdataan muutamaan otteeseen. Vaikka Samus näennäisesti tuhoaa Ridleyn jokaisessa pelissä, onnistuvat avaruuspiraatit herättämään hänet aina henkiin.
Pelin "Metroid: Other M" aikana esitetään pelaajalle ohimennen Ridleyn kehityskaari; Sektori 1:n kasvivyöhykkeellä Samus löytää pienen karvaisen lintuolennon ja myöhemmin sen kehosta ulos kuoriutuneen ison karvaisen lisko-olennon, jotka ovat kummatkin Ridleyn esiasteita. Vasta Sektori 3:ssa Samus Aran kohtaa Ridleyn varsinaisessa muodossa. Kumminkaan kyseessä ei satu olemaan sama Ridley, joka tuhottiin "Super Metroid"issa, koska pelin aikana paljastuu "Other M":n Ridleyn olevan Galaktisen Federaation luoma klooni.
Lisäksi Ridley esiintyy Samuksen kanssa "Super Smash Bros." -tappelupelisarjassa. Ensimmäisessä Ridley lentää Metroid-tason taustalla, "Super Smash Bros. Melee" -pelissä hän näkyy vain pelin avausvideossa ja on yksi kerättävistä palkinnoista ja "Super Smash Bros. Brawl" -pelissä hän esiintyy The Subspace Emissary -tarinapelissä vastustajana sekä omana itsenään kuin myös Meta Ridleyn muodossa. Vasta "Super Smash Bros. Ultimate" -pelissä Ridley on ihka ensimmäistä kertaa myös pelattavana hahmona.
Ampumahiihdon maailmancup

Ampumahiihdon maailmancup on ampumahiihdon sarjamuotoinen kilpailu. Sen järjestäjänä toimii kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). Kaudesta 2008–2009 lähtien pisteitä saa kilpailun 40 parasta. Kaikkien aikojen menestynein maa miesten puolella on Norja, jota edustaneet kilpailijat ovat voittaneet cupin yhteensä 11 kertaa. Naisten menestynein maa on Magdalena Forsbergin ansiosta Ruotsi yhdeksällä voitolla. Miehet ja naiset yhteenlaskettuna paras maa on Norja 17 voitolla.
Kausi koostuu yhdeksästä kisaviikonlopusta ja helmikuussa järjestettävistä arvokisoista (olympialaiset tai MM-kilpailut). Kolme ensimmäistä kisaviikonloppua pidetään peräkkäisinä viikkoina ennen joulua, kolme seuraavaa pidetään putkeen uudenvuoden jälkeen ja viimeiset kolme arvokisojen jälkeen maaliskuussa. Arvokisoja edeltää aina muutaman viikon tauko. Monet jättävät silti väliin viimeisen viikonlopun ennen arvokisoja keskittyäkseen rauhassa kauden tärkeimpiin kilpailuihin. Esimerkiksi Ole Einar Bjørndalen on tehnyt näin useana vuotena peräkkäin. Aikaisemmin maailmancupin loppupisteistä jätettiin urheilijan kolme huonointa kisaa pois, nykyisin kaksi. Kaudella 2010–2011 loppupisteisiin laskettiin kaikki kisat. Kisaviikonlopussa on kolme kilpailua sekä miehillä että naisilla. Arvokisoissa kilpaillaan kaikki ampumahiihtomatkat eli yhteensä viisi kilpailua.
Maailmancupia alempi taso on IBU-Cup.
Maailmancupin kärkikolmikot.
Naiset.
Ennen kautta 1986–1987 naisten maailmancup oli nimeltään "Euroopan cup", mutta kaikilla kansallisuuksilla oli osallistumisoikeus.
Eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja.
Eniten voittoja kaudesta 1978–1979 (naisilla kaudesta 1987–1988) lähtien.
Osallistujat ja pisteytys.
Kunkin maan maksimiedustus määräytyy edellisen kauden maakohtaisen cupin sijoituksen perusteella. Yli kolmenkymmenen maacupissa sijoittuvien maiden edustajat pääsevät kilpailemaan ”villien korttien” turvin yksittäisiin kilpailuihin sekä maailmanmestaruuskilpailuihin, jolloin kaikilla mailla on oikeus neljään edustajaan.
Pisteitä on jaettu kaudesta 2008–09 alkaen neljällekymmenelle parhaalle. Aiemmin käytössä olleet järjestelmät ovat antaneet pisteitä vain kolmellekymmenelle tai kahdellekymmenelleviidelle parhaimmalle. Kaudella 2014–2015 otettiin käyttöön oma pisteytysjärjestelmä yhteislähtökilpailuille. Maacupin pisteitä jaetaan ainoastaan viesteistä, pikakilpailuista ja normaalimatkoilta. Viesticupin pisteet jaetaan samoin kuin henkilökohtaisten matkojen.
Billy Sheehan

Billy Sheehan (s. 19. maaliskuuta 1953 Buffalo, Yhdysvallat) on Mr. Big -yhtyeen basisti. Sheehan on saanut "Guitar Player" -lehden "Paras rock-basisti" -lukijaäänestyksen viisi kertaa.
Mr. Bigin lisäksi Billy Sheehan on soittanut yhtyeissä Talas, Niacin sekä David Lee Rothin David Lee Roth bandin ja Steve Vain kiertuekokoonpanoissa.
Yksityiselämä.
Sheehan on vakaumukseltaan skientologi, ja hän esiintyy muun muassa huumekuntoutusjärjestö Narcononin sivulla erikoishaastattelussa.
Ibrahim al-Ja’fari

Ibrahim al-Ašaiqir al-Ja’fari (, s. 1947, Karbala) on irakilainen lääkäri ja poliitikko. Hän oli Irakin pääministeri Irakin siirtymäkauden hallituksessa tammikuun 2005 vaalien jälkeen, ja ulkoministeri vuosina 2014–2018 Haider al-Abadin hallituksessa. 
Irakin väliaikaishallituksessa 2004 al-Ja’fari oli toinen kahdesta varapresidentistä – tehtävä oli lähinnä seremoniallinen. Hän on ollut myös islamilaisen da’wa-puolueen ("Hizb al-da’wa al-islamiyya") puhemies.
Al-Ja’fari syntyi Karbalassa 1947, jolloin sai nimekseen Ibrahim al-Ašaiqir (). Hän kävi Mosulin yliopistoa ja valmistui lääketieteen tohtoriksi. Hän on uskonnoltaan šiia ja liittyi da’wa-puolueeseen jo 1968. Valmistuttuaan 1974 hän osallistui da’wan kapinaan, joka pyrki syrjäyttämään hallitsevan maallisen Baath-puolueen. Kapinan epäonnistuttua Ibrahim al-Ašaiqir lähti maanpakoon Iraniin 1980 ja siirtyi sieltä Lontooseen.
Vuoden 2003 Irakin valloituksen jälkeen Ibrahim al-Ašaiqir palasi pian maahan ja Yhdysvallat valitsi hänet heinäkuussa 2003 väliaikaishallintoneuvostoon. Hän toimi sen ensimmäisenä presidenttinä yhden kuukauden. 1. kesäkuuta 2004 hänet valittiin toiseksi varapresidentiksi Irakin hallitukseen.
Ibrahim al-Ašaiqirin al-Da’wa liittyi yhdistyneen irakilaisten liiton ("al-I’tilaf al-iraqi al-muwahhad", "United Iraqi Alliance", tässä UIA) vaalilistalle šiiapuolueiden kanssa ja oli toinen vaalilistalla SCIRI:n johtajan Abdulaziz Hakimin jälkeen.
Tammikuun 2005 vaalien jälkeen UIA:n menestys nosti hänet pääministeriksi. Hänet nimitettiin 7. huhtikuuta 2005 presidenttineuvoston valinnan jälkeen. Pitkän hallitusneuvottelun jälkeen kansalliskokous hyväkstyi hänen hallituksensa 28. huhtikuuta.
Joulukuun 2005 vaalien jälkeen al-Ja’fari ja SCIRI:n Adil Abdulmahdi olivat vahvimmat pääministeriehdokkaat. UIA, johon molemmat kuuluivat, nimitti al-Ja’farin.
Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin hallinto ilmoitti al-Ja’farille, ettei halua hänen jatkavan maan johdossa, eikä osallistuvan seuraaviin vaaleihin.
Estonia (pianotehdas)

Estonia on Ernst Hiisin vuonna 1893 perustama virolainen pianotehdas. Hiisin perustama yritys kansallistettiin vuonna 1950 ja samalla siihen fuusioitiin useita pienempiä virolaisia pianonvalmistajia. Tehdas yksityistettiin uudelleen vuonna 1993, jolloin yrityksen omistajiksi tuli sen toimiva johto. Myöhemmin 1990-luvulla pianotehdasta modernisoitiin merkittävästi ja se otti tavoitteekseen maailmanluokan pianoiden valmistamisen.
Nykyisin tehdas valmistaa viittä eri flyygelimallia. Tehdas valmistaa vuosittain noin 400 pianoa.
Paul Weller

John Paul Weller (s. 25. toukokuuta 1958 Woking, Englanti) on arvostettu brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvun ja 1980-luvun taitteessa The Jam -yhtyeessä, joka sekoitti 1960-luvun mod-kulttuuria, popia ja punkrockia. Yhtyeessä Weller toimi pääasiallisena lauluntekijänä ja keulakuvana. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Paul Weller toimi laulajana popmaisemmassa yhtyeessä The Style Council, joka sekin myöhemmin hajosi. 1990-luvun alkupuoliskolla Weller aloitti menestyksekkään soolouransa. Hän on julkaissut kymmenen sooloalbumia ja kolme kokoelmaa sekä livealbumeita. Menestyneimpiä sooloalbumeista ovat "Stanley Road" (1995), "Illumination" (2002), "22 Dreams" (2008) ja "Sonik Kicks" (2012), jotka kaikki ovat nousseet Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistan ykkösiksi. Myös muut Wellerin sooloalbumit ovat pärjänneet albumilistoilla hyvin.
Soolotuotannon diskografia.
Albumin nimen jälkeen mainitaan listasijoitus Britanniassa.
Gheorghe Gheorghiu-Dej

Gheorghe Gheorghiu-Dej (syntyjään Gheorghe Gheorghiu, 8. marraskuuta 1901 Bârlad – 19. maaliskuuta 1965 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko. Hän toimi Romanian kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1945–1965 ja pääministerinä vuosina 1952–1955.
Gheorgiu-Dej oli lähtöisin työläisperheestä. Hän liittyi Romanian kommunistiseen puolueeseen vuonna 1930 ja hänet valittiin sen keskuskomiteaan 1936. Hänet vangittiin rautatieläisten Grivițan lakosta vuonna 1933 ja hän oli vankeudessa Târgu Jiun leirillä vuoteen 1944 asti. Hän oli puolueen vankilaosaston johtaja, erotuksena niistä jotka asuivat fasistien valtakauden ja maailmansodan ajan maanpaossa Neuvostoliitossa.
Gheorghiu-Dej pakeni leiriltä elokuussa 1944 ja tuli valituksi pääsihteeriksi 1945 ja Petru Grozan kommunistisen "talonpoikaisrintaman" hallituksen talousministeriksi 1945. Hän otti osaa Pariisin rauhanneuvotteluihin 1946–1947. Kommunistisen puolueen pääsihteerinä hän oli Ana Paukerin ja moskovalaisosaston kommunistien toiminnan varjossa vuoteen 1952 asti. Ana Pauker ja moskovalaiset erotettiin puolueesta vuonna 1952.
Gheorghiu-Dej nousi pääministerin virkaan 1952 ja valtioneuvoston puheenjohtajaksi eli presidentiksi 1961. Hän lisäsi Romanian taloudellista riippuvuutta Neuvostoliitosta neuvostoliittolais-romanialaisten sekayhtiöiden avulla. Gheorghiu-Dej saavutti Nikita Hruštšovin luottamuksen ja sen seurauksena neuvostojoukot vedettiin pois Romaniasta vuonna 1958. Tämän jälkeen hän käänsi politiikkansa täysin länsimyönteiseksi, jonka seurauksena solmittiin kauppasopimuksia Länsi-Euroopan maiden kanssa. Venäjän kielen pakollinen opetus Romaniassa lopetettiin vuonna 1963. Gheorghiu-Dej irtisanoi Romanian täysin irti SEV-maiden yhteisestä taloussuunnitelmasta vuonna 1964.
Gheorghiu-Dej kuoli maksasyöpään. Erilaisten salaliittoteorioiden mukaan kuolinsyynä oli tahallinen hoitovirhe, joka tehtiin Moskovassa sädehoidossa. Gheorghiu-Dej haudattiin mausoleumiin vapauden puistoon Bukarestissa. Hänen ruumiinsa poistettiin mausoleumista ja polttohaudattiin 1990.
Lorraine Moller

Lorraine Moller (s. 1. kesäkuuta 1955 Boulder Colo, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen entinen kestävyysjuoksija.
Moller aloitti juoksuharrastuksen nuorena tyttönä. Hän juoksi nurmikoilla paljain jaloin ja osti ensimmäiset juoksukenkänsä vasta 16-vuotiaana. Hän opiskeli Dunedinin yliopistossa ja juoksi vapaa-aikanaan. Hän voitti kuusi Uuden-Seelannin mestaruutta yleisurheilussa. Vuonna 1978 hän muutti vuodeksi Yhdysvaltoihin harjoittelemaan ja osallistui 1980 Lontoossa ensimmäiseen Avon-maratoniin, jonka hän myös voitti. Hän voitti kolme perättäistä Avon-juoksua. Osakan maratonin hän voitti vuosina 1986, 1987 ja 1989.
Moller osallistui uransa aika 1984–1996 neljään arvokisamaratoniin. Hän on ainoa nainen, joka on juossut maratonin neljissä olympialaisissa. Vuoden 1984 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 2.28.34. Vuonna 1988 Soulissa hän oli 33. ajalla 2.37.52. Barcelonassa 1992 hän saavutti pronssia ajalla 2.33.59. Atlantassa 1996 hän oli vielä 46. ajalla 2.42.21.
Benson &amp; Hedges

Benson &amp; Hedges on brittiläinen tupakkayhtiö, jonka Richard Benson ja William Hedges perustivat vuonna 1873 osoitteeseen 13 Old Bond Street, Lontoo, Englanti. Tuotemerkin omistaa nykyään British American Tobacco.
Sponsoritoiminta.
Formula 1.
B &amp; H sponsoroi Jordanin Formula 1 -tallia vuosina 1996–2005. Kisatessaan tupakkamainonnan kieltäneissä maissa tiimi joutui käyttämään vaihtoehtoisia värityksiä autossa.
Australian Touring Car Championship.
Benson &amp; Hedges sponsoroi Tony Longhurstin tiimiä 1980-luvulla ja 1990-luvun alkupuolella. Sponsorointi lakkasi 1996 kun tupakkamainonta kiellettiin urheilutapahtumissa.
Makkabi

Makkabi (, ) on usean eri israelilaisen ja juutalaisuuteen perustuvan yhdistyksen nimi. Tunnetuin Makkabi-järjestö on juutalaisen nuorison urheilujärjestö, jonka kansainvälinen katto-organisaatio "Maccabi World Union" järjestää joka neljäs vuosi Israelissa kansainvälisen urheilutapahtuman makkabiadit, joka on järjestön oman ilmoituksen mukaan maailman neljänneksi suurin toistuva urheilutapahtuma, olympialaisten, universiadien ja Kansainyhteisön kisojen jälkeen.
Maailman vanhin yhtäjaksoisesti toiminut Makkabi-seura on helsinkiläinen vuonna 1906 perustettu Urheiluseura Makkabi.
Ari Paunonen

Ari Tapani Paunonen (s. 10. maaliskuuta 1958 Sulkava) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija, joka oli parhaimmillaan 1 500 metrillä. Nykyään Paunonen toimii Juoksija-lehden päätoimittajana ja aiemmin lehden toimittajana. 
Paunonen oli jo juniorina huippulahjakas. 17-vuotiaana kesällä 1975 hän voitti nuorten EM-kultaa kukistaen muun muassa tulevan huippujuoksijan Sebastian Coen. Kalevan kisoissa samana vuonna hän juoksi pronssille 1 500 metrillä.
Kesällä 1977 Paunonen voitti 19-vuotiaana toistamiseen nuorten EM-kultaa 1 500 metrillä sekä samalla matkalla miesten SM-kultaa. 3 000 metrillä Paunonen juoksi nuorten maailmanennätyksen 7.43,20, joka kesti liki 20 vuotta. Tämä aika myös sivusi Lasse Virénin Suomen ennätystä (käsiaika 7.43,2) ja on voimassa edelleenkin. Myös maililla Paunonen juoksi vieläkin voimassa olevan Suomen ennätyksen 3.55,65. Aika oli tuolloin myös nuorten Euroopan ennätys. Paunosella on useita voimassa olevia Suomen ennätyksiä 15-, 17- ja 19-vuotiaissa. Paunonen osallistui ulkoratojen aikuisten arvokilpailuihin ainoastaan kerran, Prahan EM-kilpailuihin 1978.
Uransa aikana Paunonen edusti Sulkavan Urheilijat -41:tä, Turun Urheiluliittoa, Savon Mailereita ja Savonlinnan Rientoa.
Paunonen elää avioliitossa entisen keskimatkojen huippujuoksijan Aila Paunosen (o.s. Virkberg) kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Aino ja Venla, jotka niin ikään ovat kansallisen tason juoksijoita.