tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tobias Unger

Tobias Unger (s. 10. heinäkuuta 1979) on saksalainen pikajuoksija.
Unger karsiutui Annecyn nuorten MM-kisoissa 1998 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 10,63. Vuonna 2001 hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä ajalla 21,30. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa saman matkan alkuerissä. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän voitti MM-pronssia ajalla 21,02. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui 200 metrillä Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi ajalla 20,64 ja kahdeksanneksi.
Vuonna 2005 hän voitti Madridin sisäratojen EM-kisoissa kultaa 200 metrillä ajalla 20,53. Myöhemmin samana vuonna hän oli Euroopan cupissa matkan toinen ajalla 20,36. Helsingin MM-kisoissa hän oli seitsemäs 200 metrillä ja juoksi myös seitsemänneksi sijoittuneessa Saksan 4×100 metrin viestijoukkueessa. Seuraavana vuonna hän juoksi 200 metrillä Euroopan cupin superliigassa yhdeksänneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 4×100 metrin viestissä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 100 metrillä puolivälierissä ja sijoittui 4×100 metrin viestissä viidenneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja sijoittui 4×100 metrin viestissä kolmanneksi Saksan joukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Unger juoksi Saksan 4x100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui hopealle ajalla 38,44.
Unger on voittanut Saksan mestaruuden hallissa 60 metrillä vuosina 2004, 2005, 2008, 2010 ja 200 metrillä vuosina 2004–2006 sekä ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 2005, 2008, 2009, 2011 ja 200 metrillä vuosina 2003–2005. Unger juoksi 200 metrillä ulkoratojen Saksan ennätyksen 20,20 vuonna 2005. Ennätyksen rikkoi Joshua Hartmann (20,02) vuonna 2023.
Werner Michael Blumenthal

Werner Michael Blumenthal (s. 3. tammikuuta 1926 Oranienburg, Brandenburg) on saksalais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän toimi Yhdysvaltain valtiovarainministerinä vuosina 1977–1979 presidentti Jimmy Carterin kaudella. Vuosina 1997–2014 hän toimi Berliinin juutalaismuseon johtajana.
Blumenthal syntyi juutalaisen kauppiaan Ewald Blumenthalin pojaksi Oranienburgissa lähellä Berliiniä vuonna 1926. Vuonna 1939 hän muutti perheineen Saksasta Kiinan Shanghaihin ja vuonna 1947 Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän opiskeli Kalifornian yliopiston Berkeleyn-kampuksella ja suoritti tohtorintutkinnon Princetonin yliopistossa. 1960-luvulla Blumenthal työskenteli presidenttien Kennedyn ja Johnsonin taloustieteellisenä neuvonantajana.
Alan Autry

Carlos Alan Autry (s. 31. heinäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja republikaanisen puolueen poliitikko.
Autry syntyi Shreveportissa, Louisianassa, ja koki pikkulapsena vanhempiensa avioeron. Hän pelasi 1970-luvulla ammattimaisesti Green Bay Packersissa käyttäen nimeä Carlos Brown.
Autry esiintyi näyttelijänä muiden muassa elokuvissa "Destination America" (1986) ja "Avaruuden tunkeilijat" (1992). Hän tuli tunnetuksi myös televisiosta, kuten Captain Bubba Skinnerin roolista sarjassa "Yön kuumuudessa" vuosina 1988–1995. Hänellä on vaimo Kimberlee.
Autry aloitti tammikuussa 2001 Fresnon pormestarina Kaliforniassa. Hän oli pormestarina kaksi kautta. Toinen kausi päättyi vuoden 2009 alussa.
Katri Ingman-Palola

Katri Ingman-Palola (myös Katri Ingman ja Katri Palola; 17. toukokuuta 1895 Hamina – 3. helmikuuta 1971 Helsinki) oli kirjailija, suomentaja, rahastonhoitaja ja notaari. 
Henkilöhistoria.
Katri Ingman-Palolan vanhemmat olivat rovasti Odert Julius Ingman ja Hilma Amalia Sivenius ja puoliso vuodesta 1937 kirjailija ja toimittaja Eino Palola. Hänen veljensä oli musiikkipedagogi Olavi Ingman. Ingman kirjoitti ylioppilaaksi 1913 ja suoritti alemman hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1916. Hän toimi pankkialalalla, Suomen valtioneuvoston ylimääräisenä notaarina ja Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan rahastonhoitajana.
Kirjallinen tuotanto.
Ingman-Palola julkaisi pääasiassa sovinnaisia psykologisia romaaneja. Myöhemmässä tuotannossaan hän kuvasi elävästi ja ilmeikkäästi lapsuusympäristöään. Hän suomensi runsaasti ranskasta ja pohjoismaisista kielistä.
Suspended Animation (Fantômasin albumi)

Suspended Animation on neljäs studioalbumi superyhtye Fantômasilta. Tämä konseptialbumi sisältää sarjakuvamaista musiikkia kuin myös kunnianosoituksen huhtikuulle. Ensimmäisen rajoitetun erän mukana sai minikalenterin vuoden 2005 huhtikuusta, johon oli merkitty: "This calendar belongs to: ... Your name" (”tämän kalenterin omistaa: ... sinun nimesi”).
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Mike Pattonin säveltämiä.
Tappava salaisuus

Tappava salaisuus ("Fire Down Below") on Felix Enriquez Alcalan ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1997. Siinä Steven Seagalin esittämä ympäristöagentti Jack Taggart saa selvitettäväkseen vaarallisten myrkkyjen aiheuttamat ympäristötuhot Kentuckyssa. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa vain noin 16,2 miljoonaa dollaria.
Kolmiomittaus

Kolmiomittaus (myös monikulmiomittaus) on yksi tärkeimmistä maanmittausmenetelmistä, jota on käytetty esimerkiksi Suomen peruskarttojen teossa. Menetelmä kehitettiin Hollannissa 1600-luvulla. Mittauksissa käytettävä kolmioverkko koostuu kiintopisteistä, jotka muodostavat kolmioita. Aina, kun tiedetään yhden kolmion sivun pituus, voidaan muut laskea kulmien avulla ja samalla selvittää seuraavien pisteiden etäisyys ja sijainti. Kiintopisteille on runkomittauksien avulla laskettu koordinaatit, joiden avulla voidaan mitata muita kohteita maastossa. Kolmiomittauksen avulla voidaan mitata sekä etäisyyksiä että maanpinnan korkeuksia. Menetelmän avulla on saatu selville esimerkiksi Mount Everestin huipun korkeus. Koska kolmiomittaus perustuu näköyhteyteen kiintopisteiden välillä, avuksi rakennettiin puisia kolmiomittaustorneja. Torneja käytettiin avuksi runkomittauksissa ennen kuin siirryttiin satelliittipaikannukseen.
Suomessa on tehty kolme suurta kolmiomittausta. Ensimmäisen teki vuosina 1736–1737 Tornionjokilaaksossa Pierre-Louis Moreau de Maupertuis, joka osoitti mittauksillaan Maan olevan navoiltaan litistynyt. 1830–1852 tehtiin Pohjoiselta jäämereltä Mustallemerelle kulkenut Struven ketju, jonka avulla tehtyjen mittaustulosten perusteella julkaistiin vuonna 1873 Suomen yleiskartta. Kolmannen aloitti Suomen itsenäistymisen jälkeen Geodeettinen laitos. Viimeinen kolmiomittaustorni rakennettiin Suomessa 1986, ja koko Suomen peruskartoitus saatiin valmiiksi vuotta myöhemmin.
Sonny Bono

Salvatore Phillip ”Sonny” Bono (16. helmikuuta 1935 Detroit, Michigan – 5. tammikuuta 1998 Lake Tahoe, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen popmuusikko ja republikaanisen puolueen poliitikko.
Bono tuli tunnetuksi Sonny &amp; Cher -duosta, jonka toisena jäsenenä oli hänen silloinen puolisonsa Cher. Hänellä oli myös vähäisempi ura näyttelijänä, hän esiintyi muun muassa komediaelokuvassa "Hei, taas me lennetään!" (1982). 
Bono istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kalifornian 44. vaalipiiristä vuodesta 1995, kunnes kuoli hiihtotapaturman aiheuttamiin vammoihin 5. tammikuuta 1998. Hän oli poliittisen uransa aikana ennättänyt lisäksi toimia Palm Springsin pormestarina vuosina 1988–92.
Kuollessaan Bono oli naimisissa Mary Bonon kanssa.
Kauko Taskila

 Kauko J. (Juhani) Taskila (4. maaliskuuta 1943 Alatornio – 9. maaliskuuta 2003 Rovaniemi) oli suomalainen upseeri, prikaatikenraali ja Lapin sotilasläänin komentaja. 
Taskila valmistui Kadettikoulusta jalkaväkilinjalta vuonna 1968 ja Sotakorkeakoulusta 1977. Lapin sotilasläänin komentajana hän palveli 1997–2001. Ennen sotilasläänin komentajuutta Taskila toimi vuosina 1993–1996 Porin Prikaatin komentajana. Vuosina 1985–1989 Taskila toimi operaatiotaidon ja taktiikan opettajana Sotakorkeakoulussa.
Taskila asettui Suomen Keskustan ehdokkaaksi Eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa, mutta menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen vaalitilaisuudessaan Rovaniemellä maaliskuun alussa.
Ron Dellums

Ronald Vernie ”Ron” Dellums (24. marraskuuta 1935 – 30. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuosina 1971–1998 ja toimi vuosina 2007–2011 Oaklandin kaupungin pormestarina. 
Dellums oli afroamerikkalainen ja syntyperäinen oaklandilainen. Hän istui ennen kongressiuraansa Berkeleyn kaupunginvaltuustossa vuosina 1967–1970. Hän päätyi niin kutsutulle Nixonin ”vihollisten listalle”.
Ulkopolitiikassa Dellums tuli tunnetuksi varsinkin kiivaana apartheidin vastustajana.
Paattio

Paattion kaupunginosa sijaitsee Kemin kaupungin keskustasta noin 3 kilometriä pohjoiseen. Pohjoisessa Paattio rajoittuu Kemijokeen. Lännessä aluetta rajaa meri ja Kemijoen suistoalue. Etelässä Paattio rajoittuu Karihaaran kaupunginosaan. Paattion kaupunginosa kuuluu Koivuharjun suuralueeseen yhdessä Koivuharjun ja Karihaaran kaupunginosien kanssa.
Paattion, Torvisen ja Vainion pienalueet ovat pääasiassa pientalovaltaisia asuinalueita. Paattion pienalueella sijaitsee arkkitehti Valter Thomén suunnittelema ja vuonna 1918 rakennettu Paattion kartano. Alun perin Kemijoen uittoyhdistyksen pääkonttoriksi rakennetussa kartanossa toimii nykyisin tukikoti. Kemi-Tornion lentoasema sijaitsee myös Paattion kaupunginosassa. Lentokentän lähettyvillä on pienteollisuusalueita, muun muassa Vilmilän alue, jossa sijaitsee Veljekset Rönkän teurastamo. Kuivanuoron ja Sotisaaren pienalueet ovat pääosin virkistyskäyttöön tarkoitettuja alueita, ja monet kaupungin leirikeskuksista ja vapaa-ajan asunnoista löytyy noilta alueilta. Lautiosaaren pienalueella sijaitsee Isohaaran vesivoimalaitos ja Vallitunsaari.
Herrentunnel

Herrentunnel on Saksassa sijaitseva 780 metriä pitkä tietunneli. Tunneli alittaa Travejoen. Tunneli on osa kansallista valtatietä, Bundesstraße 75:tä, joka yhdistää Lyypekin ja Travemünden. Herrentunnel on Saksan toinen maksullinen tunneli, ja se avattiin 26. elokuuta 2005. Tunneli korvasi sillan.
Polkupyöräilijät eivät voi käyttää tunnelia. Tunnelin läpi liikennöi ilmainen sukkulabussi.
Polybos (mytologia)

Polybos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean miehen nimi:
Luettelo Formula 1 -kilpailuista

Tämä on luettelo Formula 1 -kilpailuista (Grand Prix). Lihavoidut kilpailut olivat mukana F1-sarjassa kaudella . Luettelo on päivitetty joulukuussa 2024 Abu Dhabin GP:n jälkeen.
Kausien avaus- ja päätösosakilpailut.
Luettelot on päivitetty Abu Dhabin Grand Prix 2024 jälkeen.
Rachel Hurd-Wood

Rachel Hurd-Wood (s. 17. elokuuta 1990 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Peter Pan" (2003), "An American Haunting" (2005), "Parfyymi" (2006) ja "Huomenna taistelun alettua" (2010).
Hurd-Wood opiskeli University College Londonissa kielitiedettä, mutta jätti tutkintonsa kesken lähtiessään Australiaan "Huomenna taistelun alettua" -elokuvan kuvauksiin. Vuoden 2010 haastattelussa hän kertoi tulevaisuudenhaaveensa olevan silti ura opettajana.
Ruususiipitulkku

Ruususiipitulkku ("Rhodopechys sanguineus") on paksunokkainen siemensyöjälintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 15 cm, siipien kärkiväli 30–33,5 cm ja paino 30–50 g. Peipon kokoinen ruskean, valkoisen ja mustan kirjava pikkulintu, jonka siivillä, pyrstössä ja yläperässä vaaleanpunaista tai ruusunpunaista väriä. Nokka on paksu, vaaleanruskea. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä mutta koiras on juhlapuvussa kirkkaamman värinen. Nuoren linnun värit ovat himmeämmät. Äänet tuovat mieleen kangaskiurun äänen.
Esiintyminen.
Alalaji "sanguineus" esiintyy paikkalintuna Turkissa, ja paikoin Lähi-idässä sekä niistä itään läntiseen Kiinaan. Marokon Atlasvuoristossa esiintyy alalaji "aliena". Euroopan populaation koko on 600 000–1 800 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Pesimäaikana laji elää korkealla vuoristossa 1 700–3 300 metrin korkeudella, joskus alempana. Se viihtyy kasvittomilla jyrkillä rinteillä. Talveksi se laskeutuu alemmas.
Lisääntyminen.
Pesä on maassa kivenkolossa, pensaan tyvellä, jyrkänteen hyllyllä tai ruohomättäässä. Munia on 4–5 ja muna painaa 3,1–3,5 g. Naaras hautoo 13–15 päivää. Naaras lämmittää pieniä poikasia, kunnes ne ovat noin 10 päivän ikäisiä. Molemmat puolisot ruokkivat ja hoitavat poikasia, jotka ovat lentokykyisiä noin 2-viikkoisina.
Ravinto.
Ruohokasvien siemenet, lisääntymisaikana syö myös jonkin verran selkärangattomia.
Patriootti (elokuva)

Patriootti ("The Patriot") on yhdysvaltalainen vuonna 1998 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Dean Semler ja pääosassa esiintyy Steven Seagal. Elokuva perustuu löyhästi William C. Heinen vuoden 1974 kirjoittamaan romaaniin "The Last Canadien".
Juoni.
Punaniska-armeijalla on tappava virus jolla he tartuttavat kokonaisen kaupungin. Kun hallitus ryhtyy joukkoineen pistämään alueen karanteeniin, päättävät punaniskat vallata kaupungin. He valtaavat kaupungin sekä nyt myös vasta-aineen virukseen. Ainoa ongelma on se, ettei antibiootti toimikaan. Kaupungissahan on yksi ihminen, tohtori Weasley McClaren tytär, joka on immuuni virukselle. Tässä vaiheessa varmaan kukaan ei arvaa, kenen verta pahikset haluavat kokeitaan varten. Tohtori McClaren joutuu suojelemaan tytärtään verisiltä kokeilta.
Syväkangas

Syväkangas on Kemin kaupunginosa. Syväkangas on Kemin itäisen osan palveluiden keskuspaikka. Alue on omakotitalovaltaista asuinaluetta, mutta alueella on myös jonkin verran kerrostaloja.
Syväkankaalla sijaitsee runsaan viidensadan oppilaan 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Koulussa toimivat esiopetus, alakoulu, yläkoulu, maahanmuuttajien valmistava opetus yläkoulussa sekä yläkoulun pienryhmä.
Takajärvi (Kemi)

Takajärvi on Kemin kaupunginosa. Kaupunginosa on omakotivaltaista asuinaluetta, mutta alueella on myös jonkin verran rivi- ja kerrostaloja mm. Oklaholmankadulla. Takajärven kaupunginosassa asuu 1550 asukasta (31.12.2020 tilanne).
Kemin kaupunki aloitti järjestelmällisen oman vuokra-asuntotuotannon 1960-luvun lopulla juuri Takajärven kaupunginosassa. Siikakankaan, Oklaholman ja Takajärven pienalueille valmistui vuosina 1967–1974 kuusi kaupungin vuokrakerrostaloa ja neljä rivitaloa.
Suomen ensimmäinen televisiolähetys

Suomen ensimmäinen televisiolähetys esitettiin 24. toukokuuta 1955 Helsingissä.
Radioinsinööriseuran syyskokouksessa vuonna 1954 oli perustettu televisiokerho, joka jakautui kuvalähetinryhmään, äänilähetinryhmään ja antenniryhmään, tavoitteenaan ensimmäisen koelähetyksen toteuttaminen keväällä 1955. Kuvalähettimen rakensivat tekniikan ylioppilaat Erkki Larkka ja Juhani Hämäläinen. Larkasta tuli myöhemmin Yleisradion teknillinen johtaja. Äänilähettimen rakensivat televisiokerhon yleisradiolaiset jäsenet. Antenni toteutettiin kerhon sihteerin, diplomi-insinööri Martti Tiurin ohjeiden mukaan. Televisiostudio rakennettiin Teknillisen korkeakoulun radiolaboratorion suurimpaan saliin Helsingin Albertinkadulla. Studion lattiapinta-ala oli 45 neliömetriä.
Lähetystä seuraamaan kutsuttiin yli viisikymmentä henkilöä. Vastaanottimia oli viisitoista eri puolilla Helsinkiä. Virityskuvaa musiikin kera alettiin lähettää kello 16.00. Varsinainen ohjelma alkoi 16.30 Polyteknikkojen kuoron kvartetilla ja korkeakoulun rehtorin B. Wuolteen avaussanoilla. Kameroita oli yksi. Ohjelman juonsi näyttelijä Lasse Pöysti. Mukana olivat myös taiteilijat Helena Vinkka, Rauha Rentola sekä Maikki Länsiö. Ruotsinkielistäkin ohjelmaa oli: taiteilijat Birgitta Ulfsson ja Nils Brandt esittivät sketsin Armi ja Gil junassa. Lapsille tarjottiin Mona Leon nukketeatteria. Ohjelmassa oli myös hypnoosia ja uutiskatsauksia. Tunnin mittainen lähetys päättyi sääkatsaukseen ja stipendien jakoon Hämäläiselle ja Larkalle. Lopuksi professori Jouko Pohjanpalo hyvästeli yleisön sanomalla: ”Ei vain kuulemiin vaan myös näkemiin!” Lähetystä ei tallennettu.
Säännöllinen televisiotoiminta Suomessa alkoi vuonna 1956 kahdella viikoittaisella lähetyksellä.
Stockmannin kutsuvierasohjelmat.
Stockmannin tavaratalossa Helsingin Aleksanterinkadulla esitettiin kaapeleiden välityksellä ensimmäinen televisiolähetys kutsuvierastilaisuutena 18. marraskuuta 1950 kello 13.00. Mukana olivat muun muassa apulaiskaupunginjohtaja Erik von Frenckell sekä taiteilijat George de Godzinsky ja Ella Eronen. Stockmann järjesti asiakkailleen parin viikon ajan maksullisia televisionäytöksiä, joissa kuuluttajana oli näyttelijä Kyllikki Forssell. Samalla esiteltiin General Electricin valmistamia televisiovastaanottimia.
Tekniset tiedot.
Televisiokameraa käyttivät diplomi-insinööri E. Lappalainen ja ohjaaja Nils Holm. Lähetyksen viivaluku oli 625, kuvalähettimen jaksoluku oli 203,25 MHz ja teho 40 wattia. Äänilähettimen taajuus oli 208,75 MHz ja teho viisitoista wattia.
Paradise Lost (Symphony X -albumi)

Paradise Lost on Symphony X:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2007. Albumi on ottanut vahvasti vaikutteita John Miltonin Kadotettu paratiisi -runoelmasta.
Albymu debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 123.
Edward Moss

Edward Moss (s. 11. heinäkuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia), tunnetaan myös lempinimellä ”Eddie” on yhdysvaltalainen näyttelijä ja viihdetaiteilija. Hänet tunnetaan varsinkin popmuusikko Michael Jacksonin taidokkaana imitoijana, joka luonnostaan muistuttaa ulkoiselta olemukseltaan huomattavasti Jacksonia. 
Mossilla on ollut roolit muiden muassa elokuvissa "Scary Movie 3" (2003), "Date Movie" (2006) ja "Scary Movie 4" (2006).
Tavattuaan oikean Michael Jacksonin Hollywoodissa vuonna 1996 Moss sai kuulla tähdeltä olevansa "erittäin hyvännäköinen".
Susanna Thompson

Susanna Thompson (s. 27. tammikuuta 1958 San Diego) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut kuuluisaksi lukuisista televisiorooleistaan 1990-luvun alusta saakka.
Thompson esitti 1990–2000-lukujen vaihteessa Karen Sammleria sarjassa "Vielä kerran". Lisäksi hän esiintyi Star Trekistä tehdyissä televisiosarjoissa. 
Thompson on vieraillut muun muassa "", ja vuonna 2006 hänellä oli osa kohutussa "The Book of Danielissa". Hän esiintyi myös televisioelokuvassa "The Lake" (1998) yhdessä Yasmine Bleethin kanssa. 
Thompson esitti Emily Darrow’ta elokuvassa "Sudenkorento" (2002). 
Thompson näyttelee tv-sarjassa Arrow, Moira Queenia.
19 (luku)

Luku 19 keskitettynä&lt;br&gt;kolmiolukuna.
19 (yhdeksäntoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 18 ja seuraa luku 20.
Toxic

Toxic on Britney Spearsin vuonna 2003 julkaistun "In the Zone" -albumin toinen single. 
Toxicista tuli Spearsin neljäs top-10 kappale USA:ssa oltuaan sijalla 9. Britanniassa kappale oli sijalla yksi ja oli hänen neljäs kappaleensa listan kärjessä. Spears voitti kappaleesta vuoden parhaan tanssikappaleen Grammyn.
Don Dixon (taiteilija)

Don Dixon (s. 1951 Easton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen taiteilija. Dixon on maalannut monia amerikkalaisten avaruus-, fantasia- ja tieteislehtien kansikuvia ja tehnyt muuta tiedettä, tieteiskirjallisuutta ja fantasiaa sivuavaa kuvitusta.
Dixon asuu nykyään Kalifornian Long Beachilla. Dixon maalasi alussa öljyväreillä, mutta siirtyi myöhemmin akryyliväreihin ja guassiin.
Shaun Livingston

Shaun Patrick Livingston (s. 11. syyskuuta 1985 Peoria, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA:ssa kaudesta 2004–2005 kauteen 2018–2019 saakka.
Ura.
Livingstonin ensimmäinen NBA-seura oli Los Angeles Clippers, joka varasi hänet vuorolla neljä ensimmäisellä kierroksella suoraan high schoolista. 
201-senttisen Livingstonin ura keskeytyi tilapäisesti, kun hän loukkasi pahoin vasemman polvensa pelissä Charlotte Bobcatsia vastaan 26. helmikuuta 2007. Hän oli pelaamatta kauden 2006–2007 lopun sekä kauden 2007–2008. Lokakuussa 2008 hän siirtyi vapaana pelaajana Miami Heatiin, tammikuussa 2009 hänet myytiin Memphis Grizzliesiin, jossa ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua, ja maaliskuussa 2009 hän siirtyi vapaana pelaajana Oklahoma City Thunderiin. Livingston on edustanut NBA-urallaan myös Washington Wizardsia (vuonna 2010 sekä uudelleen vuodesta 2012), Charlotte Bobcatsia (2010–2011) sekä Milwaukee Bucksia (2011–2012). Vuosina 2015, 2017 ja 2018 hän voitti Golden State Warriorsissa NBA:n mestaruuden.
Livingston ilmoitti syyskuussa 2019 päättäneensä NBA-uransa. Hän pelasi NBA:ssa 833 runkosarjaottelua ja 126 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 6,3 pistettä ja parhaalla kaudellaan 2006–2007 Los Angeles Clippersin joukkueessa 9,3 pistettä. Huhtikuussa 2010 hän teki parhaan yhden ottelun pistemääränsä 25 pistettä Washington Wizardsin ottelussa Boston Celticsia vastaan. Hän antoi 3,0 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden, ja parhaana kautena lukema oli 5,1. Hän otti 2,4 levypalloa ottelua kohden parhaan kausilukeman oltua 3,4. Pudotuspeleissä Livingstonin urakeskiarvot olivat 6,4 pistettä, 2,4 syöttöä ja 2,6 levypalloa, ja vastaavat parhaat kausikeskiarvot 9,7 pistettä, 4,8 syöttöä ja 4,7 levypalloa.
Nauska

Nauska on Kemin kaupunginosa, joka sijaitsee Kivikon suuralueella. Alueen länsiosassa Nauskan ja Jungon alueilla on pääosin 1980- ja 1990-lukujen taitteessa rakennettua kaupunkimaista pientaloasumista. Junko on myös tärkeä liikuntakeskus, jolla sijaitsevat palloiluhalli, jäähalli ja golfkenttä. Rovan ja Perta-aavan pienalueet ovat pääosin metsätalousmaata ja ne palvelevat kaupunkilaisten virkistysalueina. 
Kemin Vapaa-ajattelijat ry:n vuonna 1942 perustama Ristikankaan hautausmaa sijaitsee Nauskan pohjoisosassa.
Kemin kaupunginvaltuusto

Kemin kaupunginvaltuusto on Kemin kaupungin kunnanvaltuusto ja ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 jäsentä, jotka valitaan neljän vuoden välein kuntavaaleilla.
Kemin kaupunginvaltuustossa on pitkään ollut vahva vasemmistoenemmistö. Valtuuston suurin ryhmä oli pitkään Vasemmistoliitto, joka jatkaa edeltäjänsä SKDL:n perinteitä. Vuoden 2021 vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi SDP, jolla on kaudella 2021–2025 yksi paikka enemmän kuin vasemmistoliitolla. Vuosien 2000 ja 2004 vaaleissa kaupunginvaltuustoon valittiin lisäksi kahden kommunistisen puolueen (SKP ja KTP) edustajat.
George Chilufya

George Chilufya (s. 28. maaliskuuta 1978 Sambia) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Seuratasolla hän on edustanut mm. Rovaniemen Palloseuraa. Chilufya on pelannut RoPS:ssa seitsemänä kautena; Veikkausliigassa kausina 1999-2001 ja 2005 sekä Ykkösessä 2002-2003 ja 2007. Chilufya pelasi ensi kerran Veikkausliigassa 25. huhtikuuta 1999 ja teki ensimmäisen liigamaalinsa 4. heinäkuuta samana vuonna. Hän on pelannut myös maansa pääsarjassa Zescon joukkueessa, josta hän myös siirtyi takaisin Rovaniemelle kaudeksi 2007. Chilufya on pelannut 95 veikkausliigaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia ja 62 ykkösen ottelua. Hän on pelannut myös Sambian A-maajoukkueessa.
Pelaajauran jälkeen hän on toiminut seuravalmentajana.
Toy-Box

Toy-Box oli erityisesti 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa vaikuttanut tanskalainen yhtye. Yhtyeen laulajina olivat Aneela Mirza (s. 8. lokakuuta 1974) ja Amir El-Falaki (s. 12. elokuuta 1973). Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "The Sailor Song", "Best Friend" ja "Tarzan &amp; Jane".
Diskografia.
Albumit.
Fantastic (1999)
FanTastic (the Christmas edition) (1999)
Toy Ride (2001)
Hanna Haaslahti

Hanna Haaslahti (s. 1969) on Helsingissä asuva ja työskentelevä mediataiteilija, joka työskentelee uuden median ja kokeellisen elokuvan parissa. Hän on opiskellut Lahden muotoiluinstituutissa ja Taideteollisessa korkeakoulussa.
Haaslahden mediataiteen teoksissa tutkitaan ihmisen ja teknologian vuorovaikutussuhdetta. Haaslahden mukaan ihmisen keho ja liikemaailma muodostavat rajapinnan, jonka kautta teosten maailma avautuu. Haaslahden teoksia on Kiasman kokoelmissa.
Kerrasta poikki

20 suosikkia – Kerrasta poikki on Tarja Ylitalon kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Raita 12.
Kokoelman takakannessa ja sleevessä olevien kappaleluetteloiden mukaan levyn 12. raita olisi "Silmät kuin yö". Itse cd-levyllä raita 12 on laulu "Ja jossakin kaukana koski pauhaa".
Ryou Bakura

Ryou Bakura () on kuvitteellinen hahmo manga- ja animesarjassa "Yu-Gi-Oh!". 
Ryou Bakura saapuu Domino High Schooliin uutena oppilaana, koska edellisessä koulussa hänellä oli ollut ongelmia. Hänestä tulee nopeasti Yugin ja muiden ystävä. Ryou Bakura omistaa Millenium-kehän (), jonka hän oli saanut isältään, tämän ollessa Egyptissä.
Millenium-kehän sisällä asustaa muinainen henki, Varjo-Bakura. Varjo-Bakura on sadistinen ja häikäilemätön, ja tämä ottaa toisinaan Ryoun väkisin valtaansa, toisin kuin Varjo-Yugi, ja havittelee itselleen muita Millennium-esineitä. Yugi ja muut kohtasivat Varjo-Bakuran ensi kertaa tämän yrittäessä voittaa heidät roolilautapelissä "Monster World". Häviön jälkeen oikea Bakura yritti olla enää koskaan laittamatta Millennium-kehää kaulaansa, kunnes joutuu tekemään niin ollessaan Yugin ja tämän ystävien mukana Taistelijoiden valtakunnassa (animessa Ottelijoiden valtakulta). Yugin kukistettua itse Pegasus J. Crawford, Otteluhirviöt () -korttipelin keksijä, Varjo-Bakura haastaa Pegasuksen toiseen Varjopeliin ja voitettuaan ottaa tältä Millennium-silmän.
Battle Cityn (animessa Ottelu City) turnauksessa Malik Ishtarin toinen persoonallisuus, Varjo-Malik, kukisti Varjo-Bakuran ja yritti tuhota tämän sielun. Varjo-Bakuran sanoi kuitenkin olevansa "itse pimeys" ja Varjo-Malikin hävittyä Ottelu Cityn loppuottelussa Varjo-Yugille, Yugin Millennium-arvoitukseen piiloutunut Varjo-Bakura palasi. Kun Yugi ystävineen alkoi selvittää Varjo-Yugin ja Millennium-esineiden menneisyyttä Varjo-Bakuraa vastaan käydyn viimeisen Varjopelin kautta, ilmeni, että Varjo-Bakura oli yhdistelmä muinaisen haudanryöstäjän Varaskuningas Bakura sekä äärimmäisen pahan olennon Zorc Necrohades sieluista. Varjo-Bakuran päätehtävä oli herättää Zorc, jotta he voisivat viimeisen Varjopelin kautta muuttaa menneisyyttä niin, että Zorc onnistuisi tuhoamaan menneisyyden Egyptin, minkä seurauksena nykyhetken ihmiskunta lakkaisi olemasta.
Varjo-Bakuran kortit.
Tunnetuimpia Varjo-Bakuran käyttämiä kortteja:
Opolen voivodikunta

Opolen voivodikunta (, ) on yksi Puolan 16 voivodikunnasta. Se muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1999 entisistä Opolen ja Częstochowan voivodikunnista. Voivodikunta on nimetty alueen suurimman kaupungin Opolen mukaan, joka toimii myös alueen pääkaupunkina. 
Voivodikunta sijaitsee Puolan lounaisosassa. Suurin osa siitä sijaitsee Sleesian alangon alueella ja sitä halkoo Oderjoki. Pinta-alaltaan ja väkiluvultaan voivodikunta on Puolan voivodikunnista pienin. Siellä on arviolta 996 011 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 411,87 neliökilometriä.
Voivodikunta jakautuu alueellisesti Opolen piirikuntatason kaupunkiin ja seuraaviin yhteentoista piirikuntaan:
Saksalaisia voivodikunnan asukkaista on hieman yli kymmenen prosenttia. Voivodikunnan saksalaisväestö muodostaa noin 70 prosenttia koko Puolan saksalaisvähemmistöstä.
Koomikon kyyneleet

20 suosikkia – Koomikon kyyneleet on Joel Hallikaisen &amp; Timo Koivusalon yhteinen kokoelma-albumi vuodelta 1998. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Lassi Alhorinne

Lassi Oskari Alhorinne (s. 26. heinäkuuta 1971 Toijala) on suomalainen freelance-näyttelijä ja teatteriopettaja. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi teatterikorkeakoulusta 1997.
Alhorinne on näytellyt sekä televisiossa, elokuvissa että teatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Kajaanin kaupunginteatterissa ja Hän tehnyt vierailuja muun muassa KOM-teatteriin ja Espoon kaupunginteatteriin. Alhorinne on dubannut ja tehnyt paljon lastenohjelmia televisioon. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on nuori ilmailuharrastaja Ere Kokkosen elokuvassa "Hurmaava joukkoitsemurha" (2000).
Alhorinne on opettanut ja ohjannut teatteria mm. Niittylahden ja Lahden kansanopistoissa, ollut mukana kehitysvammatyössä ja pitänyt luentoja vuorovaikutuksesta. Hän on opiskellut Rosen-terapeutiksi sekä ratkaisukeskeiseksi lyhytterapeutiksi.
Pentti Auer

Pentti Uolevi Auer (21. toukokuuta 1931 Helsinki – 3. helmikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen näyttelijä, elokuvaaja ja valokuvaaja.
Auer aloitti Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa klaffipoikana ja kuvausryhmän jäsenenä 1940-luvulla. Hän nousi pian b-kuvaajaksi ja näytteli sivurooleissa. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Lampaansyöjät" (1972) ja teki useita pieniä rooleja Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa, kuten "Arvottomat" (1982), "Rikos ja rangaistus" (1983) ja "Kauas pilvet karkaavat" (1996).
Auer perusti still-kuvauksiin keskittyneen Studio Pentti Auerin vuonna 1957. Hän kuvasi paljon elokuva- ja teatterialaa muun muassa aikakauslehdille.
Auer kuoli sairauskohtaukseen 72-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon muistolehtoon.
Poing poing poing

Poing poing poing on Irwin Goodmanin vuonna 1971 julkaistu albumi. Se sisältää hitit ”Lievestuoreen Liisa” sekä albumin nimikappaleen ”Poing poing poing”, jolla Goodman voitti Syksyn sävel -laulukilpailun aiemmin samana vuonna. Myös itse albumi oli suuri menestys myyden kultaa. Sitä myytiin noin 34 000 kappaletta eli miltei yhtä paljon kuin edeltäjäänsä "St. Pauli ja Reeperbahn" -albumia.
Albumin CD-version kansilehtisessä Vexi Salmi (Emil von Retee) pitää "Poing poing poingia" mahdollisesti jopa Irwinin parhaana albumina. Levyn kansikuva otettiin Hietaniemen uimarannalla Helsingissä.
Levynkannen maastoauto on Willys Jeep, jonka Irwin oli ostanut Yhdysvaltain armeijan ylijäämähuutokaupasta. Auton on myöhemmin entisöinyt Mika Sundqvist. Kannen kuvat ovat Hannu Männynoksan käsialaa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Irwin Goodman, sanoittanut Emil von Retee ja sovittanut Markku Johansson.
Cinema 4D

Cinema 4D on kaupallinen kolmiulotteiseen mallinnukseen sekä animointiin tarkoitettu ohjelma. Sen on kehittänyt MAXON Computer GmbH Friedrichsdorfin kaupungista Saksasta. Ohjelmalla pystyy toteuttamaan helposti kolmiulotteisia visualisointeja. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mm. arkkitehtisuunnitelmien visualisointi, tuoteosien visualisointi ja simulointi sekä animaatiot televisioon tai WWW-sivuille.
Ohjelmaa voidaan käyttää proseduraaliseen ja polygoniseen subd-mallinnukseen, animointiin, valaistukseen, teksturointiin ja renderöintiin.
Ohjelma kehitettiin Amigalle 1990-luvun alussa ja on myöhemmin julkaistu myös Mac OS X:lle, Windowsille. Production Bundlen myötä ohjelma on julkaistu myös Linuxille.
Yleistä.
CINEMA 4D käytetään 3D-sovelluksena ja se soveltuu esimerkiksi matte maalaukseen elokuvissa BodyPaint 3D:n kanssa. Sitä on käytetty elokuvissa, kuten Napapiirin pikajunassa, Karvakamuissa ja Monsteritalossa.
Sovellus luottaa yleisesti käytettyyn 3D-grafiikka -teknologiaan joka luo ryhmän "pisteitä" (tunnetaan myös verteksinä) joka muodostuu yhteenliitetyistä pinnoista. Illuusio kolmannesta ulottuvuudesta luodaan objekteilla monista pinnoista. Still kuvat, elokuvat ja peliympäristöt (muiden joukossa) voidaan luoda tällä tekniikalla.
Ystävät, toverit

Ystävät, toverit on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut ja tuottanut Rauni Mollberg.
Elokuva on julma tarina ahneudesta ja vallasta. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaiseen Petsamoon. Pääosassa on Arno Jurmala -niminen nikkelitehtailija, joka nöyristelee aina sitä puolta, joka vuorollaan on sodassa voitolla, eli aluksi natseja, sitten puna-armeijaa. 
Elokuva kuvattiin yhdeksässä jaksossa kesäkuun 1989 ja toukokuun 1990 välillä, kaikkiaan noin 90 kuvauspäivässä. Valtaosa kuvauksista ajoittui syksyyn ja niistä huomattava osa vietettiin Norjassa, kun Kirkenesistä löytyi elokuvaan sopiva kaivoskylä ja Hauksjöenistä hirsilinna Jurmalan talon ulkokuvia varten. Suomessa kuvattiin pääosin Vesilahdella Mollbergin kotistudiolla, johon lavastettiin Jurmalan linnan sisäkuvat. Neuvostoliitossa kuvattiin luostaria ja saastunutta luontoa.
Elokuvassa puhutaan viittä eri kieltä, suomea, englantia, ruotsia, saksaa ja venäjää. Valmistuttuaan Ystävät, toverit oli siihen asti kallein suomalainen elokuva 18,5 miljoonan markan budjetillaan. Arvostelijat kuitenkin suhtautuivat siihen karsaasti ja katsojia oli vähemmän kuin Mollbergin aiemmilla elokuvilla. Teattereissa katsojia oli 38 567.
Tuotannon ristiriidat.
Elokuvan toinen käsikirjoittaja kirjailija Joni Skiftesvik on arvostellut voimakkaasti tuottaja-ohjaaja-käsikirjoittaja Mollbergia siitä, että tämä ”käveli hänen ylitseen” elokuvan toteutusvaiheessa. Skiftesvikin mukaan osa Suomen Elokuvasäätiön hyväksymästä käsikirjoituksesta jätettiin kuvaamatta, kokonaisia elokuvan tasoja poistettiin, tematiikkaa muutettiin ja Mollberg tuottajavaltaansa käyttäen sisällytti elokuvaan omia teemojaan neuvottelematta käsikirjoittajan kanssa.
Nightflight to Venus

Nightflight to Venus on saksalaisen diskoyhtye Boney M:n vuonna 1978 julkaistu kolmas albumi. Se sisältää singlehitit ”Rasputin”, ”Rivers of Babylon” ja ”Brown Girl in the Ring”. Mukana on myös covereita, kuten päätösraita ”Heart of Gold”, joka on alun perin Neil Youngin esittämä.
Albumia myytiin muun muassa Suomessa platinalevyyn oikeuttava määrä. Se oli listaykkönen ainakin Britanniassa, Länsi-Saksassa, Itävallassa, Ruotsissa ja Norjassa. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Canon EOS 400D

Canon EOS 400D on japanilaisyhtiö Canonin aktiivisille valokuvausharrastajille suunnattu digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Digital Rebel XTi ja Japanissa sen nimi on EOS Kiss Digital X. Se julkaistiin 24. elokuuta 2006.
Suurimmat erot 400D:n edeltäjään, Canon EOS 350D:hen verrattuna ovat kennon korkeampi erottelukyky ja automaattinen puhdistusjärjestelmä, suurempi nestekidenäyttö ja tehokkaampi 9 tarkennuspisteen automaattitarkennusjärjestelmä.
Mitä kansa haluaa

Mitä kansa haluaa on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1966. Sävellykset ja sanoitukset ovat Kuoppamäen lukuun ottamatta kahta Kaj Chydeniuksen sävelmää.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Eduard von Grützner

Eduard Theodor Ritter von Grützner (26. toukokuuta 1846 - 2. huhtikuuta 1925) oli saksalainen taidemaalari ja professori, joka on tunnettu munkkiaiheisista maalauksistaan.
Grützner syntyi Groß-Karlowitzissa Sleesiassa. Kylän kirkkoherra tunnisti ensimmäisenä hänen kykynsä ja rohkaisi Grützneria jatkamaan taiteen parissa. Kirkkoherra lähetti hänet Müncheniin opiskelemaan piirustusta Hermann Dyckin yksityiskoulussa. 
Vuonna 1865 hän siirtyi Münchenin taideakatemiaan opiskelemaan maalaamista. Akatemiassa häntä neuvoi Piloty, joka hyväksyi hänet luokalleen 1867. Jo opiskeluaikanaan Grützner suosi usein humoristisia munkeista ja luostarielämästä kertovia aiheita ja jatkoi niiden maalaamista myös valmistumisensa 1870 jälkeen. Poikkeuksena munkkiteemaan hän maalasi myös sarjan Falstaff-aiheisia teoksia sekä iloisia ryyppäjäiskuvauksia. Hän teki myös karikatyyreja ja grafiikkaa.
Grützner kuoli Münchenissä 1925.
The Magic Of Boney M. (täsmennyssivu)

"The Magic Of Boney M." voi viitata seuraaviin asioihin:
Elsa Karppinen

Elsa Dagmar Karppinen (os. Korhonen, 21. toukokuuta 1901 Kemi – 30. huhtikuuta 1957 Kuopio) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948. Karppinen oli mukana kielletyn SKP:n toiminnassa jo 1920-luvun alusta lähtien. Karppista ja hänen puolisoaan Heikki Karppista luonnehdittiin Kemin seudun johtaviksi kommunisteiksi ja Karppista itseään pidettiin erittäin vaarallisena. Karppinen kärsi poliittisen toimintansa vuoksi kolme vankilatuomiota ja oli lisäksi pari vuotta turvasäilössä. Hän oli 1920–1940-luvuilla vankilassa yhteensä lähes 11 vuotta.
Elämä.
Elsa Karppisen vanhemmat olivat olivat työnjohtaja Juho Korhonen ja Betty Miettunen. Kansakoulun käytyään hän työskenteli Kemin osuuskaupan myymäläapulaisena. Karppinen toimi jo 1920-luvun alussa sosialidemokraattisen nuorisoliiton Karihaaran osaston sihteerinä. Hän oli myös kielletyn SKP:n Kemin piirikomitean jäsen ja apulaisorganisaattori, joka hoiti maanalaiset etappi- ja viestiyhteydet. Karppinen pidätettiin ensimmäisen kerran vuonna 1922, jolloin häntä epäiltiin kielletyjen lentolehtisten jakamisesta. Marraskuussa 1927 Etsivä keskuspoliisi pidätti Karppisen Oulussa, kun hänen hallustaan tavattiin suuri määrä SKP:n painotuotteita. Karppinen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion, josta hän vapautui helmikuussa 1930.
Karppinen pidätettiin seuraavan kerran vuonna 1931 Helsingissä. Nyt hän sai neljän vuoden kuritushuonetuomion, joka oli SKP:n toiminnalle kova isku, sillä se katkaisi puolueen yhteydet Pohjois-Suomeen. Vapauduttuaan Karppinen jatkoi edelleen maanalaista toimintaansa ja EK:n löydettyä uusia todisteita hänet pidätettiin jälleen vuonna 1939. Karppinen sai kaksi vuotta kuritushuonetta, jonka Korkein oikeus korotti 3,5 vuoteen. Rangaistus päättyi keväällä 1943, mutta Karppinen määrättiin turvasäilöön sotatilan loppumiseen saakka.
Jatkodan jälkeen Karppinen pääsi vankilasta ja lähti mukaan SKDL:n toimintaan. Kevään 1945 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle, mutta nousi kansanedustajaksi heinäkuussa Reino Uusisalmen kuoltua. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa päätyttyä Karppinen sai vielä vuonna 1950 viiden kuukauden ehdollisen tuomion Kemin veritorstain tapahtumien johdosta. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1950 sekä Kemin kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1953. Karppinen työskenteli Kemissä "Kansan Tahdon" aluetoimittajana ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran toimistonhoitajana, kunnes siirtyi 1953 "Kansan Sanan" toimittajaksi Kuopioon. Hän kuoli 55-vuotiaana huhtikuussa 1957.
Yksityiselämä.
Elsa Karppisen pitkäaikainen kumppani oli SKP:n Kemin alueen piiriorganisaattori Heikki Karppinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1938.
Yōichi Wada

Yōichi Wada (, s. 28. toukokuuta 1959) on videopeliyritys Square Enixin nykyinen pääjohtaja ja Computer Entertainment Supplier's Associationin puheenjohtaja. Hän toimi Squaren pääjohtajana jo ennen yhtiön fuusioitumista Enixin kanssa vuonna 2003.
Henkilöhistoria.
Wada opiskeli Tokion yliopistossa, jossa hän suoritti oikeustieteen kandidaattitutkinto. Squarelle hän siirtyi huhtikuussa 2000 lähdettyään Nomura Securities -välitysyhtiöstä, jossa hän oli työskennellyt vuodesta 1984 lähtien. Nykyisen yhtiönsä pääjohtajaksi hän ryhtyi vuonna 2001; sitä ennen hän oli toiminut muun muassa talous- ja toimitusjohtajana. Squaren ostettua Taiton itselleen vuonna 2005 Wadasta tuli Taiton puheenjohtaja ja ohjaaja vuoden 2006 helmikuussa sekä lopulta pääjohtaja saman vuoden toukokuussa.
Wadan toimikuvaan on kuulunut usean toisiinsa yhteydessä olevan tuotteen julkaiseminen osana laajempaa kokoelmaa. Esimerkkejä tästä ovat "Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII" ja "Compilation of Final Fantasy VII". Lisäksi hän on korostanut, ettei Square Enixin menestys nojaa pelkästään yhtiön pelisarjoista parhaiten tunnettuihin "Final Fantasyyn" ja "Dragon Questiin", vaan myös uudempiin nimikkeisiin, jotka muodostavat 40 % yhtiön voitosta.
Álvaro Colom

Álvaro Colom Caballeros (15. kesäkuuta 1951 Ciudad de Guatemala – 23. tammikuuta 2023) oli guatemalalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2008–2012. Hän edusti keskustavasemmistolaista Unidad Nacional de la Esperanza -puoluetta (UNE).
Colom oli Antonio Colom Arguetan ja Yolanda Caballeros Ferratén poika. Hänen setänsä Manuel Colom Argueta oli Guatemalan kaupungin pormestari, jonka sotilaat surmasivat 1979. Colomilla on poika Antonio Colom Szarata, joka soittaa bassoa guatemalalaisessa rock-yhtyeessä Viento en Contra.
Colom opiskeli Universidad de San Carlos de Guatemalassa (USAC) insinööriksi. Hän työskenteli yrittäjänä ja virkamiehenä. Hän johti järjestöä Fondo Nacional para la Paz ja toimi vuodesta 1991 varatalousministerinä. Hän omisti tekstiilitehtaan.
Hän oli UNE:n ehdokkaana vuoden 2003 presidentinvaaleissa, joissa pääsi toiselle kierrokselle, mutta hävisi sillä Óscar Bergerille. Colom sai vuoden 2007 vaalien ensimmäiselle kierroksella 9. syyskuuta 27 prosenttia äänistä. Häntä oli vastassa oikeistolaisen Partido Patriotan ehdokas kenraali Otto Pérez Molina. Guatemalan vuoden 2007 vaalit olivat verisimmät vuosikymmeniin; jo ennen ensimmäistä kierrosta tapettiin 50 ehdokasta ja heidän kannattajaansa. Tulosten julkistusten jälkeen ainakin viidessä kunnassa turvauduttiin kyynelkaasuun.
10. toukokuuta 2009 Guatemalan pääkaupungissa ammuttiin asianajaja Rodrigo Rosenberg Marzano kesken pyöräilylenkin. Rosenberg oli jättänyt jälkeensä videoviestin, jossa hän sanoi: ”jos katsotte tätä viestiä, se johtuu siitä että presidentti Álvaro Colom murhasi minut, apunaan Gustavo Alejos.” Alejos oli presidentin yksityissihteeri. Rosenberg oli edustanut maaliskuussa 2009 murhattua liikemiestä Khali Musaa, jota presidentin hallinto oli pyytänyt Banrural-pankin johtokuntaan. Skandaali laajeni, kun syyttäjä Amílcar Velásquez nähtiin poistumassa presidentin asunnosta ja hän joutui eroamaan. Colom kiisti syytökset ja pyysi YK:lta ja FBI:lta apua tapauksen tutkimisessa. Sekä Colomia vastaa että hänen puolestaan esiintyi mielenosoituksia. Espanjalaisen tuomari Carlos Castresanan johtama kansainvälinen tutkijaryhmä tuli tammikuussa 2010 siihen lopputulokseen, että Rosenberg suunnitteli oman murhansa menetettyään ystävänsä ja tyttärensä ja päätyi syyttämään siitä presidentti Colomia ja salaliittoa.
Höyryjyrä

Höyryjyrä on höyryvoimalla toimiva tiekone. Omalla koneella liikkuvat tiejyrät ovat nykyisin miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä. Varhaisten höyryjyrien tekniikka perustui osittain höyryveturien ratkaisuihin. Esimerkiksi Henschel-yhtiö valmisti sekä vetureita että jyriä. 
Suomessa on höyryjyriä säilynyt useita. Ajokunnossa on vuonna 2012 vain yksi entinen Helsingin kaupungille kuulunut, joka on yksityisomistuksessa Jokioisissa. Sen hiukan pienempi sisarkone on tieliikennemuseo Mobiliassa Kangasalla ja Lemminkäinen Oyj:n omistama kolmas jyrä on sijoitettu lasikaappiin Helsingin Salmisaaressa. Koneen kaapissa ei ole varsinaista selityskilpeä. 
Höyryjyrät ovat myös pienoismalleina kohtalaisen suosittuja; ainakin Wilesco tekee niitä pienoishöyrykoneella varustettuna sekä valmiina että rakennussarjana. Mallit voi varustaa radio-ohjauksella.
Annette Messager

Annette Messager (s. 1943 Beck-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen taiteilija. Hänen tunnetaan erityisesti installaatioistaan, joihin hän liittää usein valokuvia ja erilaisia aineksia. Messager on pitänyt useita näyttelyitä. Hän on naimisissa taiteilija Christian Boltanskin kanssa, joka oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija. He asuvat Malakoffissa lähellä Pariisia.
Messager piti ensimmäisen näyttelynsä 1970. Hänen ensimmäinen merkittävänä pidetty työnsä on "Les Pensionnaires" (Hoidokit, 1971–1972), jossa on täytettyjä pikkulintuja lasivitriineissä. Vuonna 2005 hänen teoksensa "Casino" oli esillä Venetsian biennaalissa Ranskan paviljongissa. Teos palkittiin Kultaisella leijonalla. Messagerilla oli retrospektiivinen yksityisnäyttely Pariisin Pompidou-keskuksessa vuonna 2007. Se oli esillä Suomessa Espoon modernin taiteen museossa marraskuusta 2007 tammikuuhun 2008.
Elämäkerta.
Fabian Stech, J'ai parlé avec Lavier, Annette Messager, Sylvie Fleury, Hirschhorn, Pierre Huyghe, Delvoye, D.F.-G. Hou Hanru, Sophie Calle, Ming, Sans et Bourriaud. Presses du réel Dijon, 2007.
Christian Boltanski

Christian Boltanski (6. syyskuuta 1944 Pariisi – 14. heinäkuuta 2021) oli ranskalainen valokuvaaja, kuvanveistäjä ja elokuvantekijä, joka oli kuollessaan Ranskan merkittävimpiä nykytaiteilijoita. Hän oli tunnettu installaatioistansa, joissa hän yhdisti pelkoja, tunteita ja muistoja.
Elämä.
Christian Boltanski syntyi Pariisissa vuonna 1944. Hänen isänsä oli Ukrainan juutalainen ja hänen äitinsä korsikalainen. Boltanski jätti 12-vuotiaana koulunkäynnin ja alkoi kaksi vuotta myöhemmin plastoliiniveistoksia ja maalata suuria maakabereiden aiheiden ympärille keskittyneitä teoksia.
Boltanskin ensimmäinen yksityisnäyttely pidettiin vuonna 1968 Pariisissa. Samoihin aikoihin hän oli jättänyt maalaustaiteen ja päättänyt keskittyä valokuva- ja veistostaiteisiin. Boltanski julkaisi vuonna 1969 ensimmäiset kirjansa, ja 1970-luvulla hänen teoksiansa oli esillä useissa merkittävissä näyttelyissä. Hänen töitänsä oli vuonna 1970 Pariisin modernin taiteen museossa, vuonna 1972 Kasselin Documenta 5 -näyttelyssä ja vuonna 1973 Baden-Badenin taidehallissa. Boltanskin 1980-luvun tuotannossa sarja "Monumentit" on tärkein teossarja. Hän on usein pitänyt näyttelyitä museoiden ja gallerioiden ulkopuolella, kuten kirkoissa ja rautatieasemilla.
Boltanskin taiteen lähtökohta on tila. Hän rakentaa siihen kokonaistaideteoksen, tarinan. Kuolema on hänen keskeisiä aiheitaan, ja taustalla on todellisuutta, lapsuuden kokemuksia, sillä Boltanskin isä oli juutalainen. Lähipiiri kuitenkin pääasiassa pelastui tuholta. Syyllisyys on toinen hänen keskeisiä teemojaan.
Taiteilijan työnsä ohella Boltanski toimi opettajana Pariisin École nationale supérieure des Beaux-Artsissa, ja suomalaisista kuvataiteilijoista ainakin Tiina Ketara on opiskellut hänen johdollaan ja nimennyt Boltanskin vaikuttajakseen. Boltanski oli naimisissa taiteilija Annette Messagerin kanssa. 
Suomessa.
Boltanski osallistui Ars 74 -näyttelyyn, ja hän oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija, jolloin hänellä oli näyttely "Elokuun yö" Helsingin Taidehallissa. Boltanskin teos "Sydänarkisto" toteutettiin Helsingissä, Joensuussa, Rovaniemellä ja Vaasassa vuonna 2012 osana Ihme-nykytaidefestivaalia.
Matti Mäkelä

Matti Samuel Mäkelä (16. heinäkuuta 1951 Ilmajoki – 6. elokuuta 2019 Joensuu) oli suomalainen esseisti ja kirjailija.
Elämä ja ura.
Mäkelä pääsi ylioppilaaksi Marttilan yhteislyseosta 1972. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1980 ja lisensiaatiksi 1988 Helsingin yliopistosta ja väitteli tohtoriksi vuonna 2016 Itä-Suomen yliopistossa.
Mäkelä työskenteli Helsingin yliopistossa kirjastoamanuenssina ja tuntiopettajana sekä Haminan kaupungin koululaitoksessa erityisopettajana. Myöhemmin hän toimi Kymen läänin taidetoimikunnan ohjaavana kirjallisuuden läänintaiteilijana sekä Pekkas-akatemian rehtorina Kotkassa. Ennen kuolemaansa Mäkelä asui Pohjois-Karjalassa nykyiseen Joensuuhun kuuluvan Pyhäselän Nivan kylällä. Hän oli naimisissa kulttuurintutkija, professori Helmi Järviluoma-Mäkelän kanssa.
Vapaaksi kirjailijaksi Mäkelä ryhtyi vuonna 1994. Mäkelä on ollut "Aamulehden" kirjallisuuskriitikko vuodesta 1998 ja Valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen vuodesta 2004.
Mäkelä tuli julkisuuteen vuonna 1981 "Parnasso"-lehdessä ilmestyneellä esseellään "Tarkkailuluokka", joka perustui hänen omiin kokemuksiinsa peruskoulun tarkkailuluokan opettajana. Esseen pohjalta tehtiin myös televisionäytelmä. Pitkälle 1990-luvun loppuun Mäkelä tunnettiin nimenomaan esseistinä. Hänen esikoisromaaninsa, sadomasokistisia piirteitä sisältävä "Rakkausromaani", ilmestyi 2006.
Mäkelä toimi jäsenenä Yle Radio 1 Seija Walliuksen toimittamassa "Herraseurassa"-radio-ohjelmassa.
Helmikuussa 2019 Mäkelä kirjoitti Parnassossa ja Suomen Kuvalehdessä julkaistussa kirjoituksessa, että hän sairasti maksasyöpää, johon hän sai syövän etenemistä hidastavaa hoitoa. Hän kertoi kirjoittavansa muistelmiaan, joiden kirjoittamiseen hän on saanut ohjeita ystäviltään, ja erityisesti hän muisti Arno Kotron ohjeen, ettei pidä kirjoittaa kyläsepistä, koska ne eivät kiinnosta ketään, "jokaikisissä muistelmissa on aina ne kyläsepät…" Mäkelä kuoli Siilaisten terveysaseman palliatiivisella osastolla Joensuussa elokuussa 2019.
Janne Virkkunen

Janne Virkkunen (s. 8. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka toimi "Helsingin Sanomien" vastaavana päätoimittajana vuosina 1991–2010.
Ura.
Virkkunen kirjoitti ylioppilaaksi 1967 ja valmistui Sanoma oy:n toimittajakoulusta 1972. Hän aloitti toimittajanuransa Helsingin Sanomien kotimaanosastossa 1972 ja siirtyi politiikantoimitukseen 1973. Varaesimiehenä Virkkunen työskenteli 1977–1984, toimituspäällikkönä 1985–1989, päätoimittajana 1989–1990 ja sitten pitkään lehden vastaavana päätoimittajana.
1980-luvun alussa Virkkunen oli mukana kirjoittamassa poliittista paljastuskirjaa "Tamminiemen pesänjakajat" (1981). Osallistumisesta kirjan kirjoittamiseen hän sai "Helsingin Sanomien" silloiselta päätoimittajalta Heikki Tikkaselta vakavan varoituksen. Virkkunen toimi "Helsingin Sanomien" päätoimittajana vuodesta 1991 huhtikuuhun 2010, jolloin hänet korvasi vastaavana päätoimittajana Mikael Pentikäinen. Virkkunen jäi eläkkeelle "Helsingin Sanomista" saman vuoden lopussa.
Janne Virkkunen sai vuonna 2010 "Suomen Kuvalehden" tunnustuspalkinnon ”pitkäaikaisesta ja tinkimättömästä sananvapauden puolustamisesta”.
Virkkunen on toiminut Poliittiset toimittajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1981–1983, Kansainvälisen lehdistöinstituutin (IPI) puheenjohtajana vuosina 2008–2010 ja Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 2016.
Perhe.
Virkkunen on Jean Sibeliuksen tyttären Ruth Snellmanin ja näyttelijä Jussi Snellmanin pojan Erkki Virkkusen poika. "Kansan Uutisten" päätoimittaja Jussi Virkkunen on Janne Virkkusen poika.