Euroopan sisävesiliikenteen säännöstö

Euroopan sisävesiliikenteen säännöstö CEVNI () on Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission UNECE:n sisävesiliikennetyöryhmän päätöslauselman nro 24 määrittelemä vesiliikennettä koskeva säännöstö.
Päätöslauselmassa suositellaan valtioiden hallituksia ja jokikomissioita yhtenäistämään sisävesillä voimassa olevat kansalliset vesiliikenteen säännökset päätöslauselman liitteenä olevien säännösten mukaiseksi. Päätöslauselma sallii kansallisiin säännöksiin poikkeamia, jos ne ovat välttämättömiä paikallisista navigointiolosuhteista johtuen.
Voimassaoloalue.
Päätöslauselman ovat hyväksyneet ja panneet täytäntöön seuraavat Euroopan valtiot:
Alankomaat,
Belgia,
Bulgaria,
Itävalta,
Kazakstan (osin),
Kroatia,
Liettua,
Luxemburg,
Moldova (osin),
Puola,
Ranska,
Romania,
Saksa,
Serbia,
Slovakia,
Sveitsi,
Tšekki,
Ukraina,
Unkari,
Valko-Venäjä ja
Venäjä (osin).
Navigointikelpoiset joet
Rein,
Mosel,
Tonava
ja
Sava
(Tonavan sivujoki) ylittävät valtioiden rajoja tai ovat jossain kohtaa valtioiden välisenä rajajokena. Kullakin näistä joista on jokikomissio, jolle valtiot ovat kansainvälisin sopimuksin antaneet vastuun vesiliikenteen hallinnoimisesta. Päätöslauselma CEVNI-säännöistä on pantu täytäntöön myös näillä jokialueilla.
Kansainvälisen vesiliikenteen kanavista Kielin kanava
Saksassa ja
Saimaan kanava
samoin kuin valtioista Suomi ja muut Pohjoismaat eivät ole CEVNI-sääntöjen piirissä.
Sisävesisääntöjen tarkoitus ja sisältö.
Sisävesisääntöjen tarkoituksena on taata alusten turvallinen ja hyvässä järjestyksessä tapahtuva kulku olosuhteissa, jotka poikkeavat merkittävästi avomerioloista. Sisävesillä veden virtaus, rantapenkereiden läheisyys ja vilkas alusliikenne rajoittavat alusten ohjailumahdollisuuksia.
CEVNI-säännöstö antaa liikennesäännöt kohtaamis- ja ohittamistilanteita varten ja kun alukset lähestyvät toisiaan leikkaavista suunnista. Tarkat säännöt annetaan myös alusten kääntymisestä, lähdöstä kiinnittymispaikalta, satamaan tai vesitien sivuhaaraan sisäänmenosta ja poistumisesta, kulusta siltojen ali, patoaukkojen ja sulkujen läpi sekä navigoinnista rajoitetussa näkyvyydessä.
CEVNI:ssä on myös sääntöjä alusten asiakirjoista, tunnistemerkinnöistä, valoista ja merkkikuvioista, äänimerkinannosta, radioviestinnästä, hätämerkeistä, tutkan ja AIS-laitteen käytöstä, kiinnittymisestä penkereeseen, ankkuroinnista, jätehuollosta ja viranomaisten tekemistä tarkastuksista.
Vesiteiden liikennemerkit (noin 100) ja valo-opasteet sekä kulkuväylien merkintä poijuin ja penkereellä olevin merkkitauluin kuvataan myös säännöissä.
Säännöstön revisio 5:ssä on kaikkiaan 145 sääntöä lukuisine alakohtineen.
CEVNI-säännöstön revisiot.
CEVNI-säännöstö on julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1962 UNECE:n sisävesiliikennetyöryhmän päätöslauselmassa nro 4.
Nykyinen säännöstö perustuu työryhmän päätöslauselmaan nro 24 (1985). Sääntöjä on sen jälkeen muutettu ja täydennetty kolmellatoista eri päätöslauselmalla. Merkittävien sääntömuutosten jälkeen koko säännöstö on julkaistu uutena revisiona, jossa kaikki siihenastiset CEVNI:ä koskevat päätöslauselmat ovat mukana.
Säännöstön revisio 5 sisältää kaikki sääntömuutokset päätöslauselmaan nro 81 (2014) saakka.
Kansalliset sisävesisäännöt.
Päätöslauselman hyväksyneet valtiot toimeenpanevat CEVNI-sääntöihin tehtyjä muutoksia omassa lainsäädännössään kukin omaan tahtiinsa. Esimerkiksi Ranskassa on tullut syyskuussa 2014 voimaan asetus sisävesisäännöistä, jolla kumottiin edellinen asetus vuodelta 1973. Tonavan jokikomissio on muuttanut Tonavalla voimassa olevia sääntöjä CEVNI revisio 5:n mukaiseksi vuonna 2018. Toimeenpanon eriaikaisuudesta ja päätöslauselman sallimien poikkeamien vuoksi eri valtioiden sisävesisäännöissä on joitakin eroja, vaikka CEVNI:n tarkoituksena on vesiliikenteen helpottaminen yhtenäisten sääntöjen avulla.
CEVNI ei ole maita velvoittava valtiosopimus, vaan valtioille ja jokikomissioille annettu suositus sisävesisääntöjen yhtenäistämiseksi. Siinä CEVNI poikkeaa "meriteiden säännöistä", joka on valtioita velvoittava YK:n yleissopimus.
Meriteiden säännöt ovat voimassa avomerellä ja kaikilla siihen yhteydessä olevilla kulkuvesillä, joilla merialukset voivat liikennöidä, täsmälleen samanlaisena maasta tai aluksen lippuvaltiosta riippumatta.
Sisävesillä noudatetaan aina sen valtion kansallista tai jokialuekohtaista sisävesiasetusta, jonka alueella alus kulkee. Eri valtioiden sisävesiasetuksissa on säännös (useimmiten nro 1.11), jossa vaaditaan, että asetuksen tekstin on oltava aluksella mukana. Pienaluksia (so. huviveneitä) vaatimus koskee ainakin Alankomaissa, Belgiassa ja Tonavalla. Sähköinen versio kelpaa, jos se on helposti luettavissa.
CEVNI ja huviveneily.
Sääntö nro 1.01 määrittelee termin "pienalus". Se on mikä tahansa alus, jonka rungon pituus on alle 20 metriä (ei kuitenkaan hinaaja, työntöalus, matkustaja-alus, lautta-alus eikä työntöproomu). Sama sääntö määrittelee "huviveneen" alukseksi, jota käytetään urheiluun tai vapaa-ajan viettoon, mutta ei taloudellisen hyödyn saamiseksi. Jos huvivene on pituudeltaan alle 20 metriä, sitä koskee kaikki se, mitä säännöissä sanotaan pienaluksesta.
Liikennesääntöjen pienaluksia koskeva pääsääntö (nro 6.02) velvoittaa pienaluksia jättämään kaikille muille aluksille kuin pienaluksille riittävästi tilaa, jotta ne voivat pitää suuntansa ja ohjailla vapaasti. Pienalukset eivät voi vaatia, että muut alukset väistävät niitä. Muilla aluksilla säännöissä tarkoitetaan aluksia, joiden pituus on 20 metriä tai enemmän, ja pituudesta riippumatta hinaajia, työntöaluksia, matkustaja-aluksia, lautta-aluksia ja työntöproomuja. Myös purjein kulkevat pienalukset väistävät näitä aluksia.
Jos huvivene on varustettu VHF-radiopuhelimella, sen käyttämisessä on noudatettava sisävesien radioviestinnän käsikirjassa annettuja säännöksiä. Käsikirjan yleinen osa ja tarvittavat aluekohtaiset osat on oltava aluksella mukana. Myös käsikirjan sähköinen versio kelpaa.
Kansainvälinen huviveneenkuljettajankirja.
UNECE:n sisävesiliikennetyöryhmän veneilyyn liittyvä päätöslauselma nro 40 koskee kansainvälistä huviveneenkuljettajankirjaa, jonka valtio voi myöntää erillisen tutkinnon läpäisseelle veneilijälle osoittamaan pätevyyttä huviveneen kuljettamiseen kansainvälisellä matkalla. Sisävesikelpoisuutta tarkoittavan I-merkinnän saaminen pätevyyskirjaan edellyttää riittäviä tietoja CEVNI-säännöksistä osoittavan tutkinnon läpäisemistä. Suomi noudattaa tätä päätöslauselmaa.
CEVNI-koulutus ja tutkinnot Suomessa.
Veneilyjärjestöjen jäsenseurat antavat CEVNI-sääntöjä koskevaa koulutusta ja pitävät CEVNI-tutkintoja. Hyväksytysti suoritetusta tutkinnosta veneilyjärjestö antaa tutkintotodistuksen. Liikenne- ja viestintävirasto hyväksyy sen osoituksena CEVNI-sääntöjen riittävästä osaamisesta kansainväliseen huviveneenkuljettajankirjaan merkittävää sisävesikelpoisuutta varten.
CEVNI-tutkintoon voi osallistua myös opiskelemalla säännöt itse. Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n tutkintovaatimusten mukaan liiton julkaisema opaskirja saa olla tutkinnossa esillä. Huolellinen ennakkovalmistautuminen tutkintoon on silti välttämätöntä, sillä tutkinto kestää vain 45 minuuttia ja kysymyksiä on paljon. Tutkintovaatimukset on kuvattu sisävesiliikennetyöryhmän päätöslauselman nro 40 liitteen 1 kohdassa II.