tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Darvazan kaasukraatteri

Darvazan kaasukraatteri (tunnetaan myös nimellä Helvetin portti) on Karakumin aavikolla Turkmenistanissa sijaitseva kraatteri, jossa on vuodesta 1971 alkaen palanut maakaasuesiintymä. Kraatteri sijaitsee lähellä Darvazan kylää ja on noin 260 kilometrin päässä Turkmenistanin pääkaupungista Ašgabatista.
Kaasun etsintä ja kraatterin synty.
Kaasukraatterin alkuperä ei ole täysin selvä. Tunnetun version mukaan Darvazan kaasukraatteri syntyi vuonna 1971, kun neuvostoliittolaiset geologit etsivät öljyä Karakumin aavikolta Turkmenistanissa, joka tuolloin kuului Neuvostoliittoon. He löysivät mielestään lupaavan esiintymän ja toivat paikalle porauslaitteet, joilla alkoivat tekemään koeporausta. He eivät ymmärtäneet, että siellä oli luolamainen maakaasutasku, joka oli lähellä pintaa. Kun he porasivat taskuun, se romahti, koska kaasu karkasi sieltä ja vastapaine katosi. Sen seurauksena painavat porauslaitteet putosivat syntyneeseen vajoamaan. Paikallisten turkmenistanilaisten geologien mukaan itse kraatteri on kuitenkin muodostunut jo 1960-luvulla, eikä se ollut syttynyt tuleen ennen 1980-lukua. Monet Neuvostoliiton öljyyn ja maakaasuun liittyneet asiakirjat ovat kuitenkin edelleen salaisia, joten asian tarkempi selvittäminen on hankalaa.
Koska alueen maaperä on huokoista sedimenttikiveä, tapahtuma aiheutti ketjureaktion, jonka seurauksena syntyi useita muitakin kraattereita. Suurin niistä oli noin 70 metriä halkaisijaltaan ja noin 20 metriä syvä.
Romahduksen seurauksena kaasu pääsi purkautumaan ilmakehään vapaasti, mikä aiheutti ongelman, koska metaani, jota maakaasu suurimmaksi osaksi on, syrjäyttää hapen. Sen seurauksena alueella liikkuvia eläimiä alkoi kuolla tukehtumalla. Metaani aiheutti myös räjähdysvaaran, koska viiden prosentin pitoisuus metaania ilmassa riittää aiheuttamaan räjähdyksen syttyessään.
Kraatterin sytyttäminen.
Tutkijat tulivat siihen tulokseen, että paras tapa estää nämä seuraukset on polttaa maakaasu pois. Samaa menetelmää käytetään myös öljynporauksessa ei-toivotusta kaasusta eroon pääsemiseksi (). He eivät osanneet arvioida kaasun määrää ja muutaman viikon mittaiseksi tarkoitettu poltto on venynyt vuosikymmenten pituiseksi.
Turkmenistanin presidentti Gurbanguly Berdimuhamedow vieraili kraatterilla vuonna 2010. Hän oli huolissaan siitä, että kraatterin palava kaasu vaarantaa lähistöllä olevat kaasukentät ja niiden kehittämisen. Hän määräsi paikalliset viranomaiset ryhtymään toimiin kaasupalon sammuttamiseksi täyttämällä kraatteri, mutta mitään asian hyväksi ei ole tehty ainakaan vuoteen 2014 mennessä. Kraatterista on sitä paitsi muodostunut Turkmenistanissa tunnettu nähtävyys, jolla vierailee noin 6 000 matkailijaa vuodessa.
Tammikuussa 2021 Berdimuhamedow ilmaisi toiveensa sammuttaa kraatteri jotta alueen luonnonvaroja voitaisiin hyödyntää.
21st Century Rocks

21st Century Rocks on Andy McCoyn kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2019.
Levyä myytiin ensimmäisen kerran CD-muodossa loppuunmyydyllä julkaisukeikalla Suvilahti TBA -klubilla Helsingissä 25. syyskuuta 2019. Kauppoihin CD tuli myyntiin perjantaina 27. syyskuuta ja vinyylilevy 8. marraskuuta 2019.
Arviot.
Albumia on verrattu samoihin aikoihin ilmestyneeseen Mike Monroen levyyn. Soundin Niko Peltosen mukaan levyllä on moniulotteisuutta ja teatraalisuutta, jota Monroen soolotuotannolla ei kuule. Lauluääni tosin on heikossa hapessa ja kuulostaa käninältä. Helsingin Sanomien Mervi Vuorela arvioi, että levy on parempi kuin moni odotti ja siltä löytyy ihan oikeasti hyviä biisejä. Hänestä McCoyn filtteröimätön horina tuntuu virkistävältä.
Soul Satisfaction

Soul Satisfaction on Andy McCoyn EP-albumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2018. Albumi sisältää kolme kappaletta McCoyn tulevalta 21st Century Rocks albumilta sekä kappaleen Wild Talk, jonka taustalaulajana toimii Ville Valo.
The Real McCoy (albumi)

The Real McCoy on Pekka Lehdon ohjaaman The Real McCoy elokuvan soundtrack-albumi. Albumi sisältää Andy McCoyn elokuvaan säveltämiä kappaleita sekä McCoyn aiempaa tuotantoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Andy McCoy, ellei toisin mainittu.
Deberny &amp; Peignot

Deberny &amp; Peignot oli ranskalainen kirjasinvalimo, joka toimi vuosina 1923–1972. Se syntyi, kun kirjasinvalimot "G. Peignot &amp; Fils" ja "Laurent &amp; Deberny" yhdistyivät vuonna 1923. Deberny &amp; Peignot julkaisi useita tunnettuja kirjaintyyppejä kuten Auriol, Cochin, Peignot, Robur ja Univers. Kirjasinvalimon tärkeimmät kirjainmuotoilijat olivat A. M. Cassandre ja Adrian Frutiger. Deberny &amp; Peignot kehitti 1950-luvulla yhden ensimmäisistä valoladontakoneista, Lumitypen. Deberny &amp; Peignot lopetti toimintansa vuonna 1972, ja Haasin kirjasinvalimo osti sen kaikkien kirjaintyyppien oikeudet.
Hubschraubertransportgeschwader 64

Hubschraubertransportgeschwader 64 (HTG 64) oli Saksan ilmavoimien helikopterilennosto, joka perustettiin vuonna 1966.
Historia.
Lennosto perustettiin 22. syyskuuta 1966 annetun ilmavoimien käskyn No 292 mukaisesti 1. lokakuuta Pensingin lentotukikohdassa lähellä Landsbergiä, jolloin ilmavoimien kolme helikopterein varustettua etsintä- ja pelastuslaivuetta ja yhteyslentolaivuetta yhdistettiin. Lennostoon liitettiin myös osa ilmavoimien koulutuskeskus A:sta. 1. koulutus-, testaus- ja kuljetuslaivue oli Fürstenfeldbruckin lentotukikohdassa, 2. etsintä- ja pelastuslaivue oli Penzingin lentotukikohdassa ja 3. etsintä- ja pelastuslaivue oli Fassbergin lentotukikohdassa. Sen kalustona olivat Bristol Sycamore Br 71, Sikorsky H-13, Piasecki H-21 ja Sikorsky H-34 -helikopterit sekä yhteyskoneena Dornier Do 27. Toukokuussa 1968 lennostoon perustettiin Penzingissä 4. laivue. Vuodesta 1968 alkaen lennoston kalustoksi vaihtui Bell UH-1D -helikopterit korvaten kaikki muut tyypit.
Lennosto lakkautettiin ilmavoimien organisaatiomuutoksen seurauksena 1. huhtikuuta 1994. Henkilöstö ja kalusto siirrettiin ilmavoimien muihin kuljetuslennostoihin. Osa henkilöstöstä ja kalustosta sijoitettiin Holzdorfin lentotukikohdassa olevaan Lufttransportgeschwader 62:aan. Lisäksi henkilöstöä siirrettiin Lufttransportgeschwader 63:een ja Flugbereitschaft des BMVg:hen.
Komentajat.
Lennoston komentajina olivat:
Ruskobikiri

Ruskobikiri ("Polypterus senegalus") eli viherniilinhauki on lapaevien (Polypteridae) heimoon kuuluva kalalaji. Georges Cuvier kuvasi sen tieteelle vuonna 1829. Se on melko suurikokoinen, jopa 70 senttimetrin mittainen. Ruskobikiri elää lammissa ja joissa. Sitä tavataan endeemisenä Afrikan Beninissä, Burkina Fasossa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Norsunluurannikolla, Etiopiassa, Kongossa, Gambiassa, Keniassa, Senegalissa, Togossa, Ugandassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Malissa, Nigeriassa, Etelä-Sudanissa ja Sudanissa. Ruskobikirin ravintoa ovat kalat, hyönteiset, nilviäiset, sammakot ja äyriäiset.
Liivinmaan aatelisyhdistyksen talo

Liivinmaan aatelisyhdistyksen talo on Riian kaupungissa aateliston ritarihuone Jēkaban ja Klostera-kadun kulmauksessa. Rakennus on maamerkki ja arkkitehtonisesti historiallinen ja tyyliltään uusrenessanssinen. Se toimii Latvian parlamentin, Saeiman, kokoontumispaikkana.
Talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1863 ja rakennus valmistui 1867, Rakennuksen arkkitehtina toimi Robert Pflug ja Jānis Baumanis. Rakennusta on kunnostettu sittemmin 1922. Nykyisin rakennus toimii Latvian parlamenttina. Rakennus on listattu Unescon perintöluetteloon.
Historia.
Rakentaminen alkoi aikana, jolloin Venäjän keisarikunta hallinnoi osia nykypäivän Latviasta Liivinmaan kuvernementtina, johon kuului nykyinen pohjoinen Latvia ja suuri osa eteläistä Viroa. Liivinmaan aatelisyhdistys oli puoliautonominen liitto, joka hallinnoi aluetta keisarin puolesta. Aatelisyhdistys, joka tunnettiin myös nimellä "ritarikunta", syntyi Saksalaisen ritarikunnan hajoamisen yhteydessä Liivinmaassa 1500-luvulla. Se koostui baltiansaksalaisesta aatelistosta, joka muodosti Latvian ja Viron hallitsevan luokan ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Landtag ei ​​ollut demokraattinen elin, vaan aristokraattinen aateliskokous.
Rakentaminen aloitettiin vuonna 1863, ja sen suunnittelivat itävallansaksalainen Robert Pflug ja ensimmäinen akateemisen koulutuksen saanut latvialainen arkkitehti Jānis Baumanis. Ulkopuoli ja sisustus valmistettiin eklektisesti.
Rakennus tuhoutui tulipalossa 17. lokakuuta 1921. Se kunnostettiin arkkitehti Eižens Lauben suunnittelun mukaan. Restaurointi sisälsi kuvanveistäjä Rihards Maursin Lāčplēsisin ("Karhunkaataja") patsaan, joka sai innoituksensa Latvian kansalliseepoksesta. Rakennuksen entisöinnin yhteydessä pääkokoushalli muutettiin vastaamaan Latvian uuden tasavallan Saeiman tarpeita. Perustuslakikokouksen viimeinen kokous pidettiin kunnostetussa rakennuksessa 3. marraskuuta 1922.
Autoritaarinen toimintaohjelma.
Rakennus on toiminut joidenkin Latvian hallitsijoiden asuntona; mm. vuonna 1936 presidentiksi tullut Kārlis Ulmanis asui rakennuksessa.
Toisen maailmansodan aikana, kun Latvia oli miehitetty, rakennus sijaitsi Latvian Neuvostoliiton ylimmässä neuvostossa ja Neuvostoliiton alaisuudessa sijaitsevan SS:n ja itäisten alueiden poliisin päämajassa. Latvia pysyi sodan jälkeen Neuvostoliiton miehityksen alaisena ja rakennus toimi korkeimman neuvoston hallintopaikkana melkein puoli vuosisataa. 1980-luvun alkupuolella yksi sisäpihoista aidattiin rakennustilan laajentamiseksi.
Itsenäisyyden palauttaminen.
Latvian itsenäisyyden palauttamisen jälkeen 4. toukokuuta 1990 rakennuksessa toimi Latvian tasavallan korkein neuvosto. Kyseinen väliaikainen parlamentti toimi siihen asti, kunnes perustuslaki palautettiin kokonaan seuraavan parlamentin vaaleilla. Vuodesta 1993 lähtien se on toiminut Latvian parlamenttina.
Raitabikiri

Raitabikiri ("Polypterus weeksii") tai raitaniilinhaukion alkukantaiseen lapaevien (Polypteridae) kuuluva afrikkalainen kalalaji. Se on melko suurikokoinen, jopa 54 senttimetrin mittainen. Raitabikiriä tavataan endeemisenä Kongon tasavallassa sekä Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Dominic Raab

Dominic Rennie Raab (s. 25. helmikuuta 1974) on brittiläinen lakimies ja konservatiivipuolueen poliitikko. Vuosina 2021–2022 hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan varapääministerinä, lordikanslerina ja oikeusministerinä. Hän toimi aiemmin maansa ulkoministerinä heinäkuusta 2019 lähtien pyrittyään ensin epäonnistuneesti konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi puheenjohtajavaalissa.
Raabin isä pakeni juutalaisena Tšekkoslovakiasta natsien vainoja vuonna 1938. Raab kasvoi Buckinghamshiressä ja kävi koulua Amershamissa. Hän opiskeli oikeustiedettä Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa. Hän toimi aluksi lakimiehenä, kunnes ryhtyi alahuoneen jäsen David Davisin avustajaksi vuonna 2006. Myöhemmin hän toimi alahuoneen jäsen Dominic Grieven avustajana.
Raab valittiin parlamentin alahuoneeseen ensimmäisen kerran vuoden 2010 vaaleissa. Hänestä tuli David Cameronin hallituksen apulaisoikeusministeri vuoden 2015 vaalien jälkeen ja Theresa Mayn hallituksen Brexit-ministeri vuonna 2018. Pääministeri Boris Johnson nimitti Raabin ulkoministeriksi 24. heinäkuuta 2019 sen jälkeen kun Raab oli asettunut tukemaan häntä konservatiivipuolueen puheenjohtajavaaleissa.
Pääministeri Johnsonin jouduttua sairashoitoon covid-19-taudin vuoksi maaliskuussa 2020 Raab toimi hänen sijaisenaan huhtikuun loppuun asti.
Huhtikuussa 2023 Raab ilmoitti eroavansa varapääministerin virasta kiusaamissyytösten vuoksi.
Gert Fritz Unger

Gert Fritz Unger (23. maaliskuuta 1921 – 3. elokuuta 2005) oli saksalainen kirjailija, jolta on julkaistu 742 lännenkertomusta. Unger kirjoitti myös salanimillä, kuten "G. F. Bucket" ja "A. F. Peters".
Teosten suuren kokonaismäärän takia Unger on menestynein saksankielinen lännenkirjailija. Hänen teoksiaan on julkaistu käännöksinä myös Yhdysvalloissa. Ungerin teokset ja niiden useat uusintapainokset ovat myyneet maailmanlaajuisesti yli 300 miljoonaa kappaletta.
Lukuisia Ungerin lännenkertomuksia on julkaistu myös suomeksi eri lännenpokkarisarjoissa ja lännenlukemistoissa.
Suomennetut teokset.
Luettelo ei ole täydellinen.
Tulitangara

Tulitangara ("Piranga olivacea") on kardinaalien (Cardinalidae) heimoon ja tulitangaroiden ("Piranga") sukuun kuuluva lintulaji.
Levinneisyys ja elintavat.
Tulitangaraa tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Laji on muuttolintu. Sen elinympäristöä ovat metsät. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut tulitangaran elinvoimaiseksi lajiksi.
Tulitangara käyttää ravinnokseen hyönteisiä, useimmiten heinäsirkkoja, hämähäkkejä tai lieroja.
Joe Harris (koripalloilija)

Joseph ”Joe” Malcolm Harris (s. 6. syyskuuta 1991 Chelan, Washington) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä, joka on profiloitunut muun muassa hyvänä kolmen pisteen korien heittäjänä. Harris on pelannut NBA:ssa vuodesta 2014 lähtien. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Elämä ja ura.
Harris pelasi yliopistokoripalloa Virginian yliopiston joukkueessa vuodet 2010–2014. Cleveland Cavaliers varasi hänet NBA:han 33. vuorolla . Tammikuussa 2016 loukkaantumisesta kärsinyt Harris siirtyi osana pelaajakauppaa Orlando Magiciin, joka vapautti hänet. Heinäkuussa 2016 Harris teki sopimuksen Brooklyn Netsiin. Kaudella 2018–2019 Harris oli NBA:n tarkin kolmen pisteen korien heittäjä 47,4:n onnistumisprosentilla. Samalla kaudella hän voitti tähdistöottelun .
Harris on edustanut myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanoon hän kuului vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Euphorbia sarcostemmoides

Euphorbia sarcostemmoides on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluva tyräkkien (Euphorbia) suvun kasvilaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran James Hamlyn Willis. Kasvi kasvaa paksuna ruohotuppona hietikoilla.
Elasmus maculatipennis

Elasmus maculatipennis on "Elasmus"-sukuun ja Eulophidae-heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin pistiäinen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Girault vuonna 1913. Sillä ei ole alalajeja.
Elasmus

Elasmus on Eulophidae-heimoon kuuluva pistiäissuku. Siihen kuuluu 203 lajia, joista neljää esiintyy Suomessa.
Hentokiilupistiäiset

Hentokiilupistiäiset (Eulophidae) on pistiäisten lahkoon kuuluva hyönteisten heimo. Siihen kuuluu 311 sukua.
Kiilupistiäismäiset

Kiilupistiäismäiset (Chalcidoidea) on pistiäisten lahkoon kuuluva hyönteisten yläheimo. Siihen kuuluu 19 heimoa.
Melanomya mitis

Melanomya mitis on "Melanomya"-sukuun ja raatokärpästen heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin kaksisiipinen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Reinhard vuonna 1945. Sillä ei ole alalajeja.
Melanomya

Melanomya on raatokärpästen heimoon kuuluva hyönteisten – täsmällisemmin kaksisiipisten – suku. Siihen kuuluu 16 lajia.
Gnathifera opsias

Gnathifera opsias on "Gnathifera"-sukuun ja hammaskoit-heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin perhonen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Meyrick vuonna 1897. Sillä ei ole alalajeja.
Gnathifera (perhossuku)

Gnathifera on hammaskoit-heimoon kuuluva hyönteisten – täsmällisemmin perhosten – suku. Siihen kuuluu kymmenen lajia.
Orinoeme lineatopunctata

Orinoeme lineatopunctata on "Orinoeme"-sukuun ja sarvijäärät-heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin kovakuoriainen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Breuning vuonna 1959. Sillä ei ole alalajeja.
Orinoeme

Orinoeme on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaisten suku, johon kuuluu 33 lajia.
Pentacomia ronhuberi

Pentacomia ronhuberi on "Pentacomia"-sukuun ja maakiitäjäisten heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin kovakuoriainen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä J.Moravec vuonna 2012. Ainoa paikka missä sitä tavataan on Bolivia. Sillä ei ole alalajeja.
Pentacomia

Pentacomia on maakiitäjäisten heimoon kuuluva hyönteisten – täsmällisemmin kovakuoriaisten – suku. Siihen kuuluu 47 lajia.
Calonectria pseudometrosideri

Calonectria pseudometrosideri on "Calonectria"-sukuun ja Nectriaceae-heimoon kuuluva kotelosieni. Tieteellisen nimen sille antoivat ensimmäisenä R. F. Alfenas, L. Lombard, Crous ja Alfenas vuonna 2015. Sillä ei ole alalajeja.
Calonectria

Calonectria on Nectriaceae-heimoon kuuluva kotelosienien suku. Siihen kuuluu 188 lajia.
Nectriaceae

Nectriaceae on Hypocreales-lahkoon kuuluva kotelosienien heimo. Siihen kuuluu 116 sukua.
Hypocreales

Hypocreales on Sordariomycetes-luokkaan kuuluva kotelosienien lahko. Siihen kuuluu 11 heimoa.
Sordariomycetes

Sordariomycetes on kotelosienien kaareen kuuluva sienten luokka. Siihen kuuluu 39 lahkoa.
Formosatettix prominemarginus

Formosatettix prominemarginus on "Formosatettix"-sukuun ja okasirkat-heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin suorasiipinen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Zhong, Yulin ja Z. Zheng vuonna 2003. Sillä ei ole alalajeja.
Formosatettix

Formosatettix on okasirkat-heimoon kuuluva hyönteisten – täsmällisemmin suorasiipisten – suku. Siihen kuuluu 66 lajia.
Kirjobikiri

Kirjobikiri ("Polypterus ornatipinnis") eli koruniilinhauki on lapaevien (Polypteridae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään usein akvaariossa. George Albert Boulenger kuvasi sen tieteelle vuonna 1902. Se on melko suurikokoinen, jopa 60 senttimetrin mittainen. Kirjobikiriä tavataan endeemisenä Afrikan Angolassa, Burundissa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa ja Tansaniassa. Koruniilinhauen ravintoa ovat nuorena hyönteiset sekä toukat ja aikuisiässä kalat.
Eudactylina pollex

Eudactylina pollex on "Eudactylina"-sukuun ja Eudactylinidae-heimoon kuuluva niveljalkainen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä R. Cressey vuonna 1967. Sillä ei ole alalajeja.
Eudactylina

Eudactylina on Eudactylinidae-heimoon kuuluva niveljalkaisten suku. Siihen kuuluu 34 lajia.
Eudactylinidae

Eudactylinidae on Siphonostomatoida-lahkoon kuuluva niveljalkaisten heimo. Siihen kuuluu 12 sukua.
Siphonostomatoida

Siphonostomatoida on yksi hankajalkaisten (Copepoda) alaluokkaan kuuluvista äyriäislahkoista. Nämä ovat ensisijaisesti kalojen ulkoloisina eläviä eläimiä. Lahkoon kuuluu 40 heimoa.
Hexanauplia

Hexanauplia on uudemmassa äyriäisluokituksessa luokka, joka koostuu kolmesta alaluokasta: Copepoda (hankajalkaiset), Tantulocarida (punkkiäyriäiset) ja Thecostraca (mm. siimajalkaiset).
Philonthus upotovus

Philonthus upotovus on lyhytsiipisten heimoon ja mantukuntikkaiden sukuun kuuluva kovakuoriainen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Newton vuonna 2017. Ainoa paikka, jossa lajia tavataan, on Etelä-Afrikka. Sillä ei ole alalajeja.
Mantukuntikkaat

Mantukuntikkaat ("Philonthus") on lyhytsiipisten heimoon kuuluva kovakuoriaissuku, johon kuuluu 1337 lajia.
Ilex zippeliana

Ilex zippeliana on orjanlaakerikasvien heimoon ja orjanlaakerien sukuun kuuluva kasvilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä T. R. Dudley. Sillä ei ole alalajeja.
Tieteellinen nimi.
Vuonna 1901 kasvi nimettiin "Ilex laurifoliaksi". Tämä nimi kuitenkin korvattiin "Ilex zippelianalla" vuonna 1997 Theodore Robert Dudleyn toimesta, koska vanhaa nimeä ei voitu käyttää teknisistä syistä (nomen novum).
Levinneisyysalue.
Kasvia on tavattu ainakin Molukkien saariryhmällä Indonesiassa.
Lajit kasvioissa.
Harvardin yliopiston kasviossa on kaksi näytettä "Ilex zippelianasta".
Tummapainijakala

Tummapainijakala ("Nomorhamphus celebensis") tai lyhytnokkakala on painijakalojen heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan endeemisenä Indonesian trooppisessa, makeavetisessä Poso-järvessä. Tummapainijakalan maksimipituus on 8 senttimetriä.
Punakääpiöahven

Punakääpiöahven ("Apistogramma viejita") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva akvaariossakin pidetty kalalaji. Se on erittäin pieni kalalaji, korkeimmillaankin vain 3 senttimetrin mittainen. Punakääpiöahventa tavataan villinä Etelä-Amerikan Kolumbiassa. Sitä kannattaa akvaariossa pitää pareittain ja ruokkia sitä pakastetuilla ja kuivatuilla ravintoeläimillä sekä kasvis- ja lihapitoisilla tableteilla. Punakääpiöahven muistuttaa kovasti rubiinikääpiöahventa ("Apistogramma macmasteri"), ja sen kutukin on samankaltainen.
Kimmo Pyrhönen

Kimmo Pyrhönen (s. 1971) on suomalainen joukkoliikenteeseen perehtynyt tietokirjailija.
Hän on julkaissut 10 rautatie- ja linja-autoliikennettä käsittelevää tietokirjaa ja on Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen.
Jiří Stivín

Jiří Stivín (s. 1942 Praha) on tšekkiläinen huilisti, multi-instrumentalisti ja säveltäjä. Hän on tulkinnut klassismia edeltänyttä musiikkia nokkahuilulla vuodesta 1975.
Stivín valmistui Prahan elokuva-akatemiasta (FAMU), mutta omistautui sitten työlle musiikin parissa. Hän sai musiikkikoulutusta Royal Academy of Musicissa ja Prahan musiikkiakatemiassa, joista jälkimmäisessä hän osallistui sävellysopetukseen. Hänen huilunsoiton opettajinaan toimivat Milan Muncingler ja Jiří Válek. Stivín on levyttänyt Georg Philipp Telemannin ja Antonio Vivaldin konserttoja huilulle. Hän on työskennellyt myös jazzin ja improvisaation maailmassa erilaisten huilujen ohella myös muilla puhallinsoittimilla. Hän on lisäksi pitänyt resitaaleja cembalolla, uruilla, kitaralla ja pelkän nauhurin avulla. Hänen sävellystensä joukossa on elokuva- ja teatteri- sekä konserttimusiikkia. Hän on opettanut Prahan konservatoriossa ja osallistunut Frýdlantin vuosittaisiin jazzworkshopeihin.
Stivín on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Virtuosi di Pragan, Prahan sinfoniaorkesterin, Slovakian kamariorkesterin, Karel Velebnýn, Rudolf Dašekin, Barre Phillipsin, Zbigniew Seifertin, Tony Scottin ja Pierre Favren kanssa. Hän on toiminut oman Collegium Quodlibet -kokoonpanonsa ja itsensä mukaan nimetyn jazzkvartetin keulahahmona. 1970-luvun alussa hän perusti jazztrion. Collegium Quodlibetin kanssa hän on esittänyt keskiajan, renessanssin ja barokin aikakausien musiikkia.
Richard F. Gordon Jr.

Richard Francis Gordon Jr. (5. lokakuuta 1929 Seattle – 6. marraskuuta 2017 San Marcos) oli yhdysvaltalainen astronautti, joka oli Apollo 12 -lennolla komentomoduulin ohjaaja.
Gordon oli komentomoduulissa kun samalla lennolla olleet Charles Conrad ja Alan Bean olivat kuun pinnalla. Gordon ja Conrad olivat aiemmin Gemini 11 -lennolla.
Richard Gordon

Richard Gordon, oik. Gordon Stanley Ostlere (1921 Lontoo, Britannia – 2017) oli brittiläinen kirjailija ja lääkäri.
Gordonin kirjojen pohjalta on tehty seitsemän elokuvaa sekä televisio- ja radiosarja "Doctor in the House" ("Leivottiin lääkäri") ja sille jatkosarjoja.
Richard Edlinger

Richard Edlinger (23. huhtikuuta 1958 Bregenz – 10. marraskuuta 2005 Budapest) oli itävaltalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän johti ensimmäiset konserttinsa 17-vuotiaana ja valmistui vuonna 1982 Wienin musiikkiyliopistosta opiskeltuaan siellä orkesterinjohtoa ja sävellystä. Hänen opettajiensa joukossa olivat Karl Österreicher, Hans Swarowsky, Miltiades Caridis, Witold Rowicki ja Milan Horvat. Hän pääsi palkintosijoille nuorimpana finalistina vuoden 1983 Guido Cantelli -kilpailussa Milanon La Scalassa. 
Edlinger teki yhteistyötä muiden muassa Budapestin filharmonikkojen, Zagrebin filharmonikkojen, Niederösterreichische Tonkünstlerin, Sleesian filharmonikkojen, Košicen valtionfilharmonikkojen ja Taipein Kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Vuonna 1987 Edlinger perusti oopperalaulaja Heinz Holecekin kanssa festivaalin Kamptalissa. Hän johti oopperaesityksiä kansainvälisesti muun muassa Lissabonin Teatro Nacional de São Carlosissa ja Buenos Airesin Teatro Colónissa. Hän myös johti Tokion Suntory-salin uudenvuodenkonsertin vuonna 2000 sekä ulkoilmakonsertteja Egyptin pyramideilla ja Wienin Donauinselfestissä.
Edlinger teki levytyksiä EMI:lle, Marco Pololle ja Naxokselle. Myös hänen omia sävellyksiään, kuten balettiteos "Reaktionen", levytettiin. Muuhun tuotantoon kuuluvat "Entstehung der Zeiten" (1980) ja sinfonia "Jeu de visions" (1994). Vuodesta 1995 Edlinger johti mestarikursseja Wienissä.
Ulbricht

Ulbricht voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kalevantie (Tampere)

Kalevantie on Tampereella sijaitseva vilkasliikenteinen katu. Se on yksi keskustaan johtavista sisääntuloväylistä ja tärkeä joukkoliikenteen reitti.
Kadun pituus on noin kolme kilometriä. Sen länsipää sijaitsee keskustassa Sorinsillan luona; siitä katu suuntautuu itään Kalevankankaalle, kohti Messukylää ja Kangasalaa. Kalevantien pohjoispuolelle rajautuvat Tullin, Liisankallion ja Kalevanrinteen kaupunginosat, eteläpuolelle Kalevanharjun ja Järvensivun kaupunginosat. Kadun itäpää on Vuohenojan alueella Iidesranta-nimisen tien ja Messukyläntien risteyksessä.
Historiaa.
Osa nykyisestä Kalevantien katulinjasta näkyy jo vuoden 1758 kartassa, jonka laati maanmittari Isaac Lithov. Paikalla kulki silloin valtakunnallinen maantie.
Tampereen asemakaavaan katu merkittiin vuonna 1897, jolloin se sai "Kalevalaan" perustuvan nimen "Kalevankatu". Kadun reunaan tehtiin 1800-luvun lopulla puuistutuksia, joita on edelleen jäljellä Tampereen yliopiston keskustakampuksella.
Nykyinen kadunnimi "Kalevantie" on peräisin vuodelta 1936. Vuoden 1539 käräjillä mainittu rajapaikka "Kalevankivi" oli kai Kalevankankaalla. Nimi voi olla esihistoriallinen ja viitata Kalevanpoikiin, kansantarujen jättiläisiin, joita ovat myös Väinämöinen ja Lemminkäinen.
Rakennuskanta.
Kalevantien ja Yliopistonkadun risteyksessä on Tampereen yliopiston päärakennus (ent. Yhteiskunnallinen korkeakoulu, Toivo Korhonen 1960). Pirkanmaan maakuntakaavassa yliopistorakennus, sen laajennusosat ja ympäröivä puisto on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Yliopistoa vastapäätä Kalevantien toisella puolella on monumentaalinen Tampere-talo (Sakari Aartelo ja Esa Piironen 1990) sekä sen kylkeen rakennettu 11-kerroksinen Hotelli Marriott (Juho Grönholm, Antti Nousjoki ja Samuli Woolston 2020).
Kalevantien varrella on myös kaksi Museoviraston määrittelemää, valtakunnallisesti merkittävää rakennuskulttuurikohdetta: Kalevankankaan hautausmaa ja Kalevan alue.
Toinen lakivaliokunta

Toinen lakivaliokunta (II LaV) oli eduskunnan valiokunta, joka asetettiin vuosien 1968–1990 valtiopäiville. 
Valiokunnan tarkoituksena oli helpottaa varsinaisen lakivaliokunnan työtaakkaa muun muassa seuraavissa asioissa:
Toinen lakivaliokunta lakkautettiin vuoden 1991 valiokuntareformin yhteydessä. 
Valiokunnassa oli 17 jäsentä ja 7 varajäsentä.
Tykkimäki

Tykkimäki voi viitata seuraaviin artikkeleihin
Hurrikaani Dorian

Hurrikaani Dorian oli trooppinen hirmumyrsky Bahaman ja Yhdysvaltojen itärannikon alueella Atlantin valtamerellä. Dorian oli vuoden 2019 Atlantin hurrikaanikauden neljäs nimetty myrsky ja ensimmäinen voimakkaimman eli 5. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Myrsky on kaikkien aikojen voimakkain maalle osunut myrsky Atlantin alueella.
26.–28. elokuuta Dorian liikkui Karibian alueella, samalla alueella, jossa hurrikaanit Irma ja Maria tekivät tuhojaan vuonna 2017. 
Hurrikaanin statuksen Dorian sai 28. elokuuta. 31. elokuuta Dorian oli yltynyt nopeasti luokan 4 hurrikaaniksi. Jo seuraavana päivänä Dorian oli yltynyt luokkaan 5 saapuessaan Bahamalle, jolloin tuulen nopeus oli noin 82 metriä sekunnissa, puuskissa jopa 98 m/s, eli 350 km/h. 
2. syyskuuta myrsky osui Grand Bahamalle, jolloin tuulen nopeus oli laskenut jo 67 metriin sekunnissa Sen ennustettiin mahdollisesti iskevän Floridaan syyskuun alkupäivinä, mutta hirmumyrskyn reitin tarkka ennustaminen oli vaikeaa. 
4. syyskuuta Dorian oli jo laantunut luokan kaksi hurrikaaniksi. Hurrikaani kääntyi kohti Yhdysvaltoja, mutta ennusteiden mukaan se ei tulisi osumaan maalle, vaan kulkisi rannikkoa pitkin. Floridassa asukkaita evakuoitiin myrskyn alta, koska myrskyvuoksi olisi saattanut nousta korkealle vaikkei myrsky maalle tulisikkaan.
Hurrikaani Dorianin voimakkuus oli osin ilmastonmuutoksen seurausta. Alueella merenpinta on noin 0,2 metriä normaalia korkeammalla, joten myrskyvuoksi oli korkeampi ja tuhoisampi. Lisäksi merenpinta oli noin 1 °C normaalia lämpimämpi, mikä ruokki hurrikaania entisestään. Lämpimämpi vesi sai tuulen nopeuden nousemaan 240km/h → 300km/h alle yhdeksässä tunnissa. Vastaavaa ilmiötä ei ole koskaan ennen todistettu Atlantilla.
Seuraukset.
Hurrikaani Dorianin aiheuttamat tuhot olivat laajoja, sillä Dorian on kaikkien aikojen tuhoisin myrsky, joka on osunut Grand Bahaman saarelle. Myrskyvuoksi peitti suurimman osan Grand Bahaman saaresta veden alle. Arvioiden mukaan noin 70 000 ihmistä oli välittömän humanitäärisen avun tarpeessa. Apua lähetettiin myös Yhdysvalloista. Myrsky katkaisi puhelinlinjat saarella useiksi päiviksi, joten asukkailla oli vaikeuksia tavoittaa läheisiään. Myrskyn aiheuttamat rankkasateet aiheuttivat useita tulvia myös Yhdysvalloissa. 5. syyskuuta noin 200 000 yhdysvaltalaista oli ilman sähköä. Noin 2,2 miljoonaa ihmistä määrättiin evakuoitavaksi Floridan, Georgian, Pohjois-Carolinan ja Etelä-Carolinan osavaltioissa. Syyskuun 7. päivänä heikentynyt myrsky rantautui Kanadan rannikolle Nova Scotiaan ja katkaisi sähköt yli 330 000 ihmiseltä sekä kaatoi torninosturin rakennustyömaalla Halifaxissa.
Viestintäkohu.
Yhdysvaltain presidentti Donald Trump mainitsi 1. syyskuuta Twitter-viestissään, että Dorian uhkaa myös Alabamaa. Alabaman Birminghamissa toimiva Kansallisen sääpalvelun NWS:n yksikkö vastasi, ettei hirmumyrsky osu Alabamaan. Myöhemmin NWS:n emo-organisaatio NOAA asettui Trumpin tueksi ja kertoi että viikkoa aiemmin myrskyn reitin oli ennustettu pienellä todennäköisyydellä ulottuvan myös Alabamaan.
Gemini 1

Gemini 1 oli Gemini-avaruusohjelman ensimmäinen lento. Lento oli miehittämätön, jonka tarkoituksena oli demonstroida rakenteellista kestävyyttä, maaohjausjärjestelmiä sekä saavuttaa kiertorata.
Gemini 1 laukaistiin 8. huhtikuuta 1964 ja se kiersi maan 64 kertaa neljässä päivässä. Lennon tavoite saavutettiin kuitenkin jo kolmen kierroksen jälkeen.
Avaruusalus koostui Titan II -kantoraketista ja Gemini-kapselista.
Metulla

Metulla tai Metula () on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella maan Libanonin vastaisella rajalla. Kaupunki on Israelin pohjoisin asutuskeskus ja sen asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 1 607.
Maantiede.
Metulla sijaitsee Israelin pohjoisosassa maan Libanonin vastaisella rajalla. Paikka on myös pohjoisin Israelin mošaveista.
Historia.
Metullan nimi on johdettu arabiasta, mutta Metullan perustivat juutalaiset siirtolaiset vuonna 1896. Siirtokunnan perustamisen taustalla vaikutti Edmond de Rothschild. Ensimmäiset siirtolaiset olivat nuoria ja heidät oli valittu erityisesti puolustamaan uutta muista siirtokunnista erillään sijaitsevaa Metullaa. Paikkakunta alkoi kasvaa varsinaisesti vasta 1950-luvulla, jolloin Metullaan saatiin myös vesi- ja sähköverkko.
Talous.
Metullan talous perustuu pitkälti maataloudelle ja etenkin hedelmätarhoille. Alueella kasvatetaan esimerkiksi omenoita, päärynöitä, aprikooseja, kirsikoita ja nektariineja. Metullassa on myös jonkin verran matkailua ja kaupungissa on suurehko urheilukeskus.
Väestö.
Metullan asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 1 607. Vuonna 1969 asukasluku oli 350 ja vuonna 2002 1 480.
Uhlenius

Uhlenius on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Landumat

Landumat (myös "landomat") ovat atlantinkongolaista kieltä puhuva kansa Guinean rannikolla. He asuvat maan lounaisosassa Bokén kaupungin ympäristössä ja lähellä Guinea-Bissaun rajaa. Landumia on 14 000 henkeä.
Landumien sukukansoja ovat bagat, kissit, nalut, limbat ja bullomit. Pohjoisesta saapuneet fulbet ja susut pakottivat heidät siirtymään jokien halkomalle soistuneelle rantavyöhykkeelle. Siirtomaa-aikana landumat toimivat eurooppalaisten kaupankäynnin välittäjinä. 1800-luvulla he alkoivat sulautua susuihin.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, banaani, maniokki, bataatti ja maissi sekä nykyään myös kahvi, maapähkinä, sokeriruoko, vihannekset ja hedelmät. Lisäksi keräillään kookos- ja öljypalmun hedelmiä sekä kolapähkinöitä. Landumien käsityöläiset ovat tunnettuja suurikokoisista naamioistaan.
Asumuksena toimivat pyöreät lehvä- tai olkikattoiset majat. Eurooppalainen vaatetus on korvannut lannevaatteet ja kasvikuiduista valmistetut hameet. Ruokavalio koostuu etupäässä kasviksista. Perhe on suuri ja polygynia on yleistä. Sukujärjestelmä on patrilineaarinen ja avioliitto patrilokaalinen. Kyläyhteisöt muodostivat aikaisemmin Fouta Djallonin muslimihallitsijoiden alaisia päällikkökuntia. Miehet ja naiset kuuluivat initiaatioriittejä harjoittaviin salaseuroihin.
Landumat harjoittavat etupäässä perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja luonnonvoimien palvontaa. Lisäksi on sunnimuslimeja ja katolisia.
Kalle Arvola (kunnallisneuvos)

Kalle Samuli Arvola (19. helmikuuta 1914 – 4. toukokuuta 2006) oli suomalainen, Limingassa asunut maanviljelijä, kunnallisneuvos ja kotiseutuaktiivi.
Kalle ja Katri Arvola perustivat Alakestilän tilan maille 1930-luvulla Alakestilän arboretumin, jossa on 120 puulajia ja 60 erilaista pensasta. Arboretumin erikoisuuksiin kuuluvat muun muassa käärme- ja riippakuuset, aasialainen ohotanpihta ja kivikoivu, siperiansembramänty, kontortamänty ja makedonianmänty, japaninpihlaja ja amerikanpihlaja sekä uhanalainen jokipaju. 
Arvola esitti 1983 ajatuksen omasta pitäjäpuvusta liminkalaisille naisille. Ensimmäinen Marja Junttilan suunnittelema Limingan pitäjänpuku luovutettiin Kalle Arvolan puolisolle Katri Arvolalle vuoden 1991 pitäjäjuhlassa.
Futsal-Liigan kausi 2014–2015

Futsal-Liigan kausi 2014–2015 oli suomalaisen futsalin pääsarjatason 17. kausi. Kausi alkoi 4. lokakuuta 2014 ja päättyi finaalisarjan kolmanteen otteluun 29. huhtikuuta 2015. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Ilves FS. Futsal-Liigassa pelattiin 12 osallistuvan joukkueen kesken kaksinkertainen runkosarja, jonka kahdeksan parhaiten sijoittunutta joukkuetta jatkoivat pudotuspeleihin.
Futsal-Liigan mestaruuden kaudella 2014–2015 voitti Sievi FS kukistamalla finaalisarjassa Kampuksen Dynamon otteluvoitoin 3–0. Mestaruus oli Sievin FS:n ensimmäinen. Kauden päätteeksi runkosarjassa viimeiseksi jäänyt PS Villa ja TPK putosivat liigasta. TPK pudotettiin Palloliiton alaisista sarjoista joukkueen luovutettua putoamiskarsintasarjan FC Kemiä vastaa. Cup -mestaruuden voitti Ilves, joka kukisti finaalissa Sievin 5-3.
Runkosarja.
Runkosarjan kahdeksan parasta jatkavat pudotuspeleihin. Sarjan viimeiseksi sijoittunut PS Villa tippui suoraan Futsal-Ykköseen ja sijoille 10. ja 11. jääneet TPK ja Mad Max liigakarsintaan.
Pudotuspelit.
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta-järjestelmällä. Välierät ja finaalisarja pelattiin paras viidestä-järjestelmällä.
Puolivälierävaiheessa otteluparit muodostettiin valintaperusteella. Runkosarjan voittaja sai valita vastustajansa joukkueista, jotka sijoittuivat sijoille 5 – 8; sen jälkeen runkosarjan sijalle 2 sijoittunut sai valita jäljellä olevista sijoille 5 – 8 sijoittuneista ja lopuksi sijalle 3 sijoittunut valitsi jäljellä olevista sijoille 5 – 8 sijoittuneista. Välierien otteluparit ja kotietu sekä finaalien kotietu ratkaistiin joukkueiden runkosarjasijoituksen perusteella.
Jos yksittäinen pudotuspeliottelu päättyi tasan, pelattiin 2 x 5 minuutin jatko-ottelu ja jos senkin jälkeen ottelu oli yhä tasan niin voittaja ratkaistaan 10m rangaistuspotkuilla. 
Futsal-gaala 2015.
16.5.2015 järjestetyssä Futsal-gaalassa palkittiin kauden 2014–2015 parhaita onnistujia. Miesten Futsal-Liigan osalta jaettiin seuraavia palkintoja: 
Kauden Futsalpelaaja: Miika Hosio, KaDy
Kauden Maalivahti: Juha Ojanperä, Ilves FS
Kauden Puolustuspelaaja: Jukka Kytölä, KaDy
Kauden Hyökkäyspelaaja: Miika Hosio, KaDy
Kauden Lupaava pelaaja: Jani Korpela, Ilves FS
Kauden tulokas: Sergei Korsunov, PP-70
Kauden kehittyjä: Arber Istrefi, SoVo Futsal 
Mestarivalmentaja: Petteri Pulkkinen, Sievi Futsal
Kauden Erotuomari: Timo Onatsu
Kauden Lupaava Erotuomari: Tuomo Ojala
Kauden futsaltapahtuma: Puolivälieräsarja KaDy – Riemu
Futsal-Liigan tähtikentällinen 2014-15
Juha-Matti Savolainen (MV)
Jukka Kytölä
Mika Jussila
Miika Hosio
Nikola Erceg
Bagat

Bagat ovat atlantinkongolaista kieltä puhuva kansa Guinean rannikolla ja saaristossa. He asuvat Conakryn pohjoispuolella. Bagoja on 100 000 henkeä, mutta he ovat nopeasti sulautumassa susuihin.
Bagat ovat kieleltään ja kulttuuriltaan lähellä kissejä, naluja, landumoja, temnejä, limboja ja bullomeja. Heidän uskotaan olevan kotoisin Fouta Djallonin ylängöltä, jossa on säilynyt yksittäisiä kyliä. 1600–1700-luvuilla bagat muuttivat Port Lokon seudulle, josta susut karkottivat heidät pohjoiseen. Eristyneisyytensä takia bagat ovat säilyttäneet tai luoneet uudelleen arkaaisia kulttuuripiirteitä.
Kansan pääelinkeino on riisin viljely. Miehet viljelevät myös maniokkia, bataattia ja durraa ja naiset maissia, taaroa ja maapähkinää. Vaihdon välineenä toimivat naisten merivedestä valmistama suola ja kolapähkinät. Rantoja myötäilevät kylät koostuvat nelikulmaisista olkikattoisista taloista pylväiden varaan pystytettyine verantoineen.
Kyliä johtavat miesten ja naisten muodostamat neuvostot. Ydinperheiden muodostamaa suurperhettä johtaa vanhin mies. Miehet ja naiset muodostavat salaseuroja. Bagat harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu luonnonvoimien palvontaa ja naishahmon symboloima hedelmällisyyden kultti.
Stäfa

Stäfa on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2017 lopulla 14 435 vakinaista asukasta.
Sijainti.
Stäfa sijaitsee Zürichinjärven itärannalla parikymmentä kilometriä Zürichstä kaakkoon.
Talous.
Stäfa on maailmanlaajuisesti toimivan kuulolaiteyritys Sonovan kotipaikka.
Kaupunki on Zürichin seudun merkittävintä viininviljelyaluetta.
Liikenne.
Zürichinjärven itärantaa seuraileva SBB:n rautatie ja valtatie 17 () Zürichistä Rapperswiliin kulkevat Stäfan kautta. Kaupungista on ZSG:n (Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft) säännöllinen laivayhteys Zürichinjärven yli Wädenswiliin, ja Zürichin ja Rapperswilin väliset risteilylaivat poikkeavat Stäfassa.
Tallensit

Tallensit (myös "talensit") ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan koillisosassa Gambagan kaupungin länsipuolella. Heitä on 80 000 henkeä.
Kansan pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely, metsästys ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, riisi, maissi ja pavut. Tallensit asuvat savimajoista koostuvissa pienissä asutuksissa. Ruokavalio koostuu etupäässä maito- ja kasvisruoista.
Yhteiskunta perustuu suurperheisiin ja patrilineaarisiin sukuihin. Avioliitto on virilokaalinen, polygynia ja serkusavioliitot ovat yleisiä.
Suurin osa tallenseista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja maan palvontaa, noituutta ja taikuutta. Osa on sunnimuslimeja.
Eero Ilmari Sutinen

Eero Ilmari Sutinen (12. heinäkuuta 1892 Kontiolahti – 11. joulukuuta 1947 Turku) oli Turun asemakaava-arkkitehti, joka suunnitteli myös Käpylän kirkon ja seurakuntasalin.
Ilmari Sutisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Pekka Sutinen ja Alexandra Albertina Bruun ja puoliso vuodesta 1926 Aino Inkeri Mönkkönen. Sutinen tuli ylioppilaaksi 1911 ja valmistui arkkitehdiksi 1917. Opintomatkoja hän teki Skandinaviaan, Itämeren maihin ja Keski-Eurooppaan. Sutinen toimi Yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1918–1919. Turun asemakaava-arkkitehti hän oli vuodesta 1925 Bertel Jungin jälkeen, Harald Andersinin jäätyä virkaan valitsematta. Sutisen jälkeen virkaan valittiin Olavi Laisaari.
Brandenburgin provinssi

Brandenburgin provinssi oli provinssi Preussin kuningaskunnassa vuosina 1815-1915. Vuosina 1871-1918 kuningaskunta ja siten myös provinssi oli osa Saksan keisarikuntaa. Vuodesta 1915 toisen maailmansodan loppuun vuonna 1945 se oli osa Preussin vapaavaltiota, joka oli osa Weimarin tasavaltaa vuoteen 1933 ja myöhemmin Natsi-Saksaa vuoteen 1945. Sodan loputtua Preussin vapaavaltio lakkautettiin, ja suurin osa provinssin entisistä alueista liitettiin osaksi Itä-Saksan Brandenburgin osavaltiota. Osa provinssin itäisistä alueista luovutettiin Puolalle, ja läntinen osa Berliinistä jäi Länsi-Saksan haltuun.
Provinssin pinta-ala oli 39 838 neliökilometriä. Vuoden 1910 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 6,16 miljoonaa. Provinssin suurin kaupunki oli Berliini, joka toimi myös Preussin ja Saksan pääkaupunkina koko provinssin olemassaoloajan.
Stella ja Sami

Stella ja Sami () on vuosina 2010–2013 ensiesitetty piirrossarja. Kanadalaisen Marie-Louise Gayn lastenkirjoihin perustuvassa piirrosanimaatiosarjassa Stella opastaa pikkuveli Samia. Isosisko löytää oikeat vastaukset Samin loppumattomiin kysymyksiin. 
Jaksot.
1. tuotantokausi (2009) 
2. tuotantokausi (2010–2011) 
Rooleissa ja hahmot.
Suomenkieliset äänet.
Tuotantokausi 1 (2010) 
käännös: Mari Riikonen 
tuotanto: Uptempo Oy 
Tuotantokausi 2
tuotanto: Uptempo Oy
Kwenit

Kwenit (myös "gurot") ovat mandelaista guron kieltä puhuva kansa Norsunluurannikolla. He asuvat Valkoisen- ja Punaisen-Bandaman keskijuoksuilla Bouaflén ja Zuénoulan departementeissa. Kwenejä on 420 000 henkeä.
Kwenien lähin sukukansa ovat manot. He ovat muuttaneet 1500–1600-luvuilla pohjoisesta ja sulattaneet itseensä alueen alkuperäiskansoja.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, jamssi ja maissi, pohjoisessa taaro, etelässä banaani ja luoteessa maniokki. Nykyään suuri osa kweneistä työskentelee kahvi- ja pohjoisessa kaakao- tai puuvillaviljelmillä. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, metsästystä ja käsityöammatteja.
Kwenit asuvat pyöreistä tai pohjoisessa nelikulmaisista majoista koostuvissa tiiviissä rivikylissä. Ruokavalio koostuu puuroista, keitoista ja paistetuista juureksista ja vihanneksista, jotka on maustettu palmuöljyllä ja voimakkailla kastikkeilla. Vaihdon välineenä toimivat kolapähkinät ja palmuviini.
Yhteiskunta perustuu patrilineaarisiin sukuihin, salaseuroihin ja varsinkin aikaisemmin ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Nuoret käyvät läpi aikuistumisriittejä.
Suurin osa kweneistä harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu luonnonvoimien ja esi-isien palvontaa, noituutta ja taikuutta. Osa on sunnimuslimeja, osa katolisia tai protestantteja.
Virilokaalisuus

Virilokaalisuus eli patrilokaalisuus on avioitumisen jälkeinen asumismuoto, jossa aviopari asuu miehen sukulaisten kanssa. Lapset varttuvat isänsä yhteisössä, joka voi olla kotitalous, kylä tai muu paikallisyhteisö. Avioiduttuaan tyttäret muuttavat miehensä luo. Virilokaalisuus kokoaa siis yhteen keskenään sukua olevat miehet sekä näiden vaimot ja lapset. Virilokaalisuus on yleisempi malli kuin uksorilokaalisuus, jossa aviopari asuu vaimon sukulaisten kanssa.
Uksorilokaalisuus

Uksorilokaalisuus eli matrilokaalisuus on avioitumisen jälkeinen asumismuoto, jossa aviopari asuu vaimon sukulaisten kanssa, ei kuitenkaan välttämättä samassa kotitaloudessa. Sosiaalisen ryhmittymän ytimen muodostavat tällöin yhdessä asuvat naiset lapsineen ja puolisoineen. Tämä malli on harvinaisempi kuin virilokaalisuus, jossa aviopari asuu miehen sukulaisten luona.
Metyylivinyylieetteri

Metyylivinyylietteri (C3H6O) on tyydyttymättömiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään monomeerina valmistettaessa polymeerejä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa metyylivinyylieetteri on väritöntä kaasua. Paineistettuna se voidaan nesteyttää. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdiste on reaktiivista ja polymeroituu helposti.
Metyylivinyylieetteriä valmistetaan etyynin ja metanolin välisellä reaktiolla 120 °C:n lämpötilassa. Katalyytteinä käytetään voimakkaita emäksiä kuten natriummetoksidia. On myös kehitetty prosessi, jossa eteeni reagoi metanolin kanssa palladiumyhdisteiden katalysoimana. Metyylivinyylieetteristä valmistetaan polymeerejä. Tällaisia ovat esimerkiksi poly(metyylivinyylieetteri) ja metyylivinyylieetterin ja maleiinianhydridin muodostama polymeeri.
Ulla-Kirsti Junttila

Ulla-Kirsti Junttila (os. Vinberg, s. 1950) on suomalainen teollinen muotoilija, joka on erikoistunut kaupunkiympäristön suunnitteluun ja tutkimiseen sekä kadunkalusteiden muotoiluun. Hänet palkittiin vuonna 1987 ensimmäisellä Vuoden teollinen muotoilija -palkinnolla.
Ulla-Kirsti Junttila valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1978 ja taiteen lisensiaatiksi vuonna 1994. Hän on työskennellyt valmistumisensa jälkeen silmälasien kehyssuunnittelijana Instrumentarium Oy:ssä vuosina 1978-81, tutkijana ja suunnittelijana omassa muotoilutoimistossa vuosina 1981-90, tuote- ja ympäristösuunnittelijana Helsingin kaupungin rakennusvirastossa vuosina 1991-2003 sekä Sito Oy:n johtavana konsulttina ja kaupunkisuunnitteluosaston päällikkönä vuosina 2003-2015. Hän on toiminut pääsuunnittelijana tai ympäristösuunnittelusta vastaavana henkilönä lukuisissa kävelykatujen, aukioiden, torien ja muiden julkisten kaupunkitilojen perusparannushankkeissa, joista mainittakoon Kampintori (1997) ja Keskuskadun kävelykatu (2010) Helsingissä, Kotkan torin perusparannus (2004) sekä Oulun Rotuaarin perusparannus (2010). Lisäksi hän on ollut toteuttamassa monia esteettömyyshankkeita.
Kadunkalusteet ovat muodostaneet keskeisen osan hänen muotoilutyöstään. Oman toimiston puitteissa Junttilan voitti vuonna 1981 Oy Lohja Ab:n järjestämän, Petter Forsströmin mukaan nimetyn suunnittelukilpailun betonisella kadunkalustesarjalla "Elemento". Se tuli tuotantoon vuonna 1982 Lemminkäinen-yhtiön toimesta. Sarjaa on sittemmin valmistanut Rudus. Junttilan suunnittelemia "Promenad"-sarjan ulkokalusteita valmistaa Lappset.Rakennusvirastossa hän suunnitteli 1990-luvulla Helsingin kaupungin oman kadunkalustemalliston ja vastasi Helsingin kaupungin katutaidehankkeista. Hänen omia toteutuneita ympäristötaideteoksia ovat Porkkalan palauttamisen muistomerkki Espoon Kivenlahdessa (2006) yhdessä Timo Uralan kanssa ja Kristallimaja Espoon Matinkylän uimarannalla (2008).
Suunnittelutyönsä lisäksi Junttila on toiminut tuntiopettajana Taideteollisessa korkeakoulussa ja Lahden ammattikorkeakoulussa sekä luennoinut kaupunkisuunnittelua käsittelevillä kursseilla, koonnut alan näyttelyitä ja kirjoittanut useita kirjoja kaupunkiympäristön suunnittelusta.
Eläkkeelle jäätyään vuonna 2015 hän on opiskellut luovaa kirjoittamista mm. Turun yliopistom Mestarikursseilla sekä Turun Kirjantalon Kirjailija-akatemiassa, joiden puitteissa on syntynyt sekä romaanikäsikirjoituksia että novelleja.
Susan Strasberg

Susan Strasberg (22. toukokuuta 1938 New York – 21. tammikuuta 1999 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen; hän oli kuuluisan ohjaajan ja opettajan Lee Strasbergin ja näyttelijän Paula Strasbergin tytär. 
Strasberg syntyi ja kasvoi Manhattanilla. Hän aloitti uransa Broadway-näyttelijänä jo 14-vuotiaana.
Strasberg kuoli 60-vuotiaana sairastettuaan syöpää.
Evelinan diskografia

Suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Evelinan diskografia koostuu neljästä studioalbumista, yhdestä EP:stä, 30 singlestä ja 9 musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt eri julkaisuilla.
Evelina nousi julkisuuteen vuonna 2012 "The Voice of Finland" -laulukilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella. Hänen esittämä ”Super Bass” -kappale sisältyi ohjelman pohjalta julkaistulle kokoelmalevylle. Evelina putosi kilpailusta ennen semifinaalia, jonka jälkeen hän solmi levytyssopimuksen Universal Music Groupin alaisen M-Eazy Musicin kanssa. Vuonna 2015 julkaistiin Evelinan ensimmäiset singlet ”Vuoristorataa / Rakkaudesta lajiin” ja ”Honey”, joista jälkimmäinen nousi muun muassa Suomen virallisen singlelistan kärkeen. ”Honey” on myös Suomen seitsemänneksi kuunnelluin kappale Spotify-suoratoistopalvelussa vuodesta 2018 lähtien. Evelina julkaisi vuonna 2016 kolme hittisingleä, joista ”Sireenit” nousi single- ja latauslistan ensimmäiselle sijalle. Evelinan debyyttialbumi "24K" julkaistiin 28. lokakuuta 2016. Se teki suomalaista äänitehistoriaa myymällä ennakkoon platinaa. Levy nousi Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle.
Vuonna 2017 Evelina julkaisi jälleen kolme hittisingleä, joista ”Tornado” nousi kolmeksi viikoksi Suomen kaupallisten radiokanavien soitetuimmaksi kappaleeksi. ”Kylmii väreitä” oli myös vuoden 2017 seitsemänneksi striimatuin kappale Suomessa. Vuonna 2018 Evelina nähtiin "Vain elämää" -televisiosarjan kahdeksannella tuotantokaudella, jonka pohjalta hän julkaisi kuusi singleä. Evelina julkaisi vuoden aikana myös kolme uutta kappaletta, joista ”Sun vika” nousi muun muassa single- ja striimauslistan ensimmäiselle sijalle. Evelina julkaisi vielä yhden singlen vuonna 2019, ennen kuin hänen toinen studioalbumi "SOS" julkaistiin 22. helmikuuta. Levy nousi Suomen albumilistan toiselle sijalle ja striimasi ennakkoon tuplaplatinaa.