Päivi Alasalmi

Päivi Marjatta Alasalmi (s. 7. elokuuta 1966 Haukipudas) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja, luovan kirjoittamisen ohjaaja ja luennoitsija. Hän oli vuonna 1996 Finlandia-palkintoehdokas romaanillaan "Vainola".
Alasalmi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1985 Haukiputaan lukiosta. Lukion jälkeen hän opiskeli luovaa kirjoittamista Oriveden Opistossa (1985–1986) ja yleistä kirjallisuutta Tampereen yliopistossa. Hän vietti syyslukukauden 1993 University of Iowassa, USA:ssa, ja osallistui International Writing Programiin.
Tuotanto.
Alasalmi on julkaissut romaaneja, novellikokoelmia, satukirjoja, matkakirjan ja mielipidekirjan. Lisäksi hän on kirjoittanut draamatekstejä televisiolle, radiolle ja teatteriin. Hän on toiminut kolumnistina useissa lehdissä sekä työskennellyt luovan kirjoittamisen ohjaajana muun muassa Oriveden Opistossa. Luottamustehtävissä hän on toiminut muun muassa Pirkkalaiskirjailijat ry:n hallituksessa (1994–2001).
Alasalmen esikoisteos "Saana" ilmestyi syksyllä 1988 ja herätti runsaasti huomiota. Alasalmen ensimmäisten kirjojen yleisilme on tummasävyinen. Teoksia keventää musta huumori. Vuonna 1992 ilmestyi Alasalmen teos "Onnellisia ihmisiä", josta tehtiin myös televisiosarja ja kuunnelma. Romaani käännettiin ranskaksi ja sloveeniksi. "Vainola" (1996) valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Historiallinen, 1500-luvun Inariin sijoittuva trilogia sisältää osat "Joenjoen laulu" (2013), "Pajulinnun huuto" (2015) ja "Siipirikon kuiskaus" (2017). Romaani "Riivatut" (2018) ammentaa aineksia suomalaisesta kauhuperinteestä ja tositapahtumista. Syyskuussa 2021 julkaistu tosipohjainen "Sudenraudat" kertoo Turun seutua riivanneesta sudesta tai susiparista, joka surmasi 22 lasta. Syyskuussa 2024 julkaistu "Meren ja veren liitto" sijoittuu isovihan aikaan vuoteen 1714 ja kertoo Hailuodon murhaperjantaista. 
"Alamaailman kuningatar" (2019) on dekkari alamaailman välienselvittelyistä Tampereella. Se aloitti "Hallavainen"-sarjan. "Häkkilinnut" (2020) on sen itsenäinen jatko-osa, jossa seikkaillaan paitsi Tampereella, myös Arabianmerellä. Sarjan kolmas osa "Kyy povellani" julkaistiin lokakuussa 2021, ja se jatkaa rikospoliisi Hallavaisen ja varhaislapsuudessa toisistaan erotettujen kaksosten Anun ja Karlan tarinaa. Neljäs osa "Myrkynkylväjä" ilmestyi syyskuussa 2022, sarjan viides osa "Tuhon airut" marraskuussa 2023 ja kuudes osa Aavelaiva heinäkuussa 2025. 
Palkinnot ja tunnustukset.
Alasalmi on saanut Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon viidesti teoksillaan "Onnellisia ihmisiä" (1992), "Vainola" (1996), "Turhamainen aasi" (2009), "Joenjoen laulu" sekä "Kultainen kissanpentu" (2013) ja "Sirkus Kummajuna" (2023).
Alasalmen novellikokoelma "Suden hetki" oli vuonna 1995 Koskenkorva-palkintoehdokkaana. Samana vuonna Alasalmi sijoittui toiseksi italialaisessa Jean Monnet -kirjoituskilpailussa. Suurempaa julkisuutta Alasalmi sai vuonna 1996, kun goottilaista kartanoromantiikkaa parodioiva romaani "Vainola" asettiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Alasalmi sai 2001 koko tuotannostaan Gummeruksen Kaarlen palkinnon. Romaani "Valkoinen nainen" oli vuonna 2009 Nuori Aleksis -palkintoehdokkaana. Ensimmäisestä lastenkirjastaan, satukirjasta "Turhamainen aasi" (2009), Alasalmi sai vuonna 2010 Alasalmi sai Kaarlen palkinnon.
Alasalmi sai vuonna 2010 Akaan Viialan Yrittäjien myöntämän Tahto-patsaan, jonka kriteerinä on, että saaja on viialalainen ja on omalla työllään, sitkeydellään ja yritteliäisyydellään saanut aikaan merkittävää itselle ja yhteiskunnalle tai yhteisölle.
Alasalmi on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1998, 2004 ja 2014 sekä kolmivuotisen vuonna 2010 ja 2024.
Yksityiselämä.
Alasalmi asuu Akaassa. Hänellä on kaksi lasta.
Pirkanmaan käräjäoikeus tuomitsi vuonna 2011 Alasalmen syylliseksi laittomaan uhkaukseen, kunnianloukkaukseen, vahingontekoon ja näpistykseen hänen puututtuaan lapsensa vuosia jatkuneeseen kiusaamiseen. Alasalmi tuomittiin 40 päiväsakkoon ja korvauksiin.