tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hekatomnos

Hekatomnos (, ; k. n. 377 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa noin vuosina 392–377 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, josta sai alkunsa Hekatomnidien dynastia. Hekatomnos oli alkujaan sisämaassa sijainneen Mylasan kaupunkivaltion hallitsija, missä asemassa hän seurasi isäänsä Hyssaldomosta. Persian kuningas Artakserkses II nimitti Hekatomnoksen koko Kaarian satraapiksi kukistuneen Tissaferneen tilalle. Hekatomnos komensi Persian laivastoa vuoden 390 eaa. sotaretkellä Kyprosta vastaan. Hekatomnosta seurasivat hallitsijoina vuoron perään hänen viisi lastaan, Mausollos, Artemisia II, Idrieus, Ada ja Piksodaros, joista Mausollos ja Artemisia sekä Idrieus ja Ada olivat lisäksi aviopareja.
Mylasasta löydettiin vuonna 2008 Hekatomnoksen haudaksi oletettu muinaishauta, josta haudanryöstäjät varastivat kultaisen seppelkruunun. Sitä yritettiin vuonna 2010 huutokaupata Edinburghissa Skotlannissa, mutta paikallinen poliisi takavarikoi sen ja se määrättiin joulukuussa 2017 palautettavaksi Turkkiin.
Aluehallinto

Aluehallinto tarkoittaa hallinnossa tasoa, joka on valtion tai osavaltion keskushallintoa alempi ja yleensä sille alisteinen. Tällainen taso voi olla esimerkiksi lääni, maakunta, provinssi tai alue. Kunnat puolestaan luetaan yleensä kuuluviksi paikallishallintoon. Käytännöt aluehallinnon tasojen ja niiden nimeämisen suhteen vaihtelevat suuresti eri valtioiden välillä, ja usein jopa valtion sisällä. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on useita erilaisia paikallishallinnon muotoja. Erityisesti Englannissa järjestelmä on monimutkainen.
Nykyaikaisissa vahvan keskushallinnon valtioissa aluehallinnon rooli päätöksenteossa valtion tasolla on usein selvästi pienempi kuin keskushallinnolla. Nimensä mukaisesti aluehallinnon yksiköt hoitavat paikallisia asioita. Niillä on joko jonkinlainen oikeus kerätä veroja tai niiden toiminta rahoitetaan keskushallinnon keräämillä veroilla. Yleensä kyseessä on näiden yhdistelmä. Veroja keräävillä aluehallinnon yksiköillä on usein demokraattisesti valittu edustus. Aluehallinnon tavallisimpia tehtäviä ovat muiden muassa koulutuksen ja terveydenhuollon järjestäminen, infrastruktuurin rakentaminen ja kunnossapito sekä kaavoitus. Tällaiset tehtävät kuuluvat yleensä hierarkian alimmalle eli kuntatasolle.
Eri maissa käytettäviä aluehallinnon yksikköjä.
Muita aluehallinnon yksiköitä ovat muiden muassa kreivikunnat (Englannissa, Walesissa ja Irlannissa) ja piirikunnat (Yhdysvalloissa).
Idrieus

Idrieus (, myös "Hidrieus", ; k. 344 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa vuosina 351–344 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, joka kuului hekatomnidien dynastiaan.
Idrieuksen isä oli Kaarian satraappi Hekatomnos. Häntä edelsivät hallitsijoina hänen sisaruksensa Mausollos ja Artemisia II, jotka olivat samalla aviopari. Heidän tapaansa myös Idrieus oli naimisissa oman siskonsa, Adan kanssa. Mausolloksen ja Artemisian pääkaupunkiinsa rakennuttama Halikarnassoksen mausoleumi lienee valmistunut viimeistään Idrieuksen aikana. Idrieus auttoi ateenalaista sotapäällikköä Fokionia kukistamaan Persiaa vastaan suunnatun kapinan Kyproksessa 340-luvun eaa. puolivälissä. Idrieuksen kuoltua vuonna 344 eaa. Adasta tuli hänen seuraajansa, mutta heidän nuorempi veljensä Piksodaros syrjäytti Adan kolme vuotta myöhemmin.
Utahin urheilu

Utah on asukasluvultaan pienin Yhdysvaltojen osavaltio, jolla on pääsarjatason ammattilaisjoukkueita. Yliopistourheilussa etenkin amerikkalainen jalkapallo on suosittua osavaltiossa. Salt Lake Cityssä järjestettiin talviolympialaiset 2002.
Affalterbach

Affalterbach on kunta Ludwigsburgin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Stuttgartista koilliseen. Affalterbach tunnettaneen parhaiten Mercedes-AMG:n kotipaikkana.
Kesäkuun 2022 lopussa kunnassa oli 4 477 asukasta.
Maantiede.
Affalterbach sijaitsee Buchenbachtal-nimisessä laaksossa. Sen korkein kohta on Lemberg, joka kohoaa 365 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Historia.
Varhaisin asiakirjamaininta Affalterbachista on päivätty 9. tammikuuta 972. Arkeologisten löytöjen perusteella alueella on kuitenkin asuttu jo kivikaudelta lähtien. Affalterbachin lähistöltä on löydetty myös Steinheimin ihmisen kallo, jonka iäksi on arvioitu 250 000 vuotta. Affalter on ikivanha omenapuuta (nyk. Apfelbaum) tarkoittava sana. Vuonna 496 käytiin taistelu, jossa frankit löivät alemannit, ja nykyisen Affalterbachin alueesta tuli kahden heimon rajaseutua. Tilastotietoa Affalterbachista on vasta vuodelta 1525. Tuolloin taloja laskettiin olevan 43 ja lisäksi Wolfsöldenissä oli kolme taloa. Asukkaita oli 270. Affalterbach kehittyi voimakkaasti 1500-luvun kuluessa. Seuraavalla vuosisadalla käyty kolmikymmenvuotinen sota oli tuhoisa myös Affalterbachille, ja toipuminen oli hidasta. 1800-luvun alussa paikkakunnalla asui runsaat tuhat ihmistä.
1800-luvulla väkiluku kasvoi ripeästi, eikä maanviljelys kyennyt enää elättämään koko väestöä. Poismuutto oli runsasta, vaikka uusia elinkeinoja syntyi maanviljelyksen rinnalle. Kuten muuallakin Euroopassa, siirtolaisuuden keskeisin kohdemaa oli Yhdysvallat. Palvelut ja teollisuus eivät saaneet kunnollista jalansijaa Affalterbachissa, joten se jäi maalaiskyläksi, jossa toisen maailmansodan kynnyksellä asui noin tuhat ihmistä.
Affalterbach alkoi modernisoitua vasta 1960-luvulla. Paikkakunnalle on asettunut muun muassa korkean teknologian yrityksiä.
Viljakärsäkkäät

Viljakärsäkkäät ("Sitophilus") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva varastokärsäkässuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli 40 lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa on tavattu ainakin kolme suvun lajia. Viljakärsäkkäät ovat kooltaan 2-5 mm.
Commercy

Commercy on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Meusejoen varrella.
 
Commercy eli kulta-aikaansa 1700-luvulla. Vuonna 1744 Lothringenin herttua Stanisław Leszczyński, joka oli syrjäytetty Puola-Liettuan kuningas Stanislaus I, asettui Commercyyn. Hän teki paikallisesta linnasta yhden kuninkaallisista palatseistaan Lorrainessa. Linna oli "Château de Commercy" (myös "Château Stanislas"). Se oli rakennettu aiemmin samalla paikalla olleen 1100-luvulla valmistuneen keskiaikaisen linnan paikalle. Nykyisen muotonsa linna sai vuonna 1708. Stanisław Leszczyńskin kuoltua vuonna 1766 alkoi linnan rappio. Lopulta kasarmeiksi muutettu linna paloi vuonna 1944. Sen kunnostustyöt aloitettiin vuonna 1957, ja linna avattiin uudelleen vuonna 1972.
Kaupunki on tunnettu Madeleine-leivoksistaan ("Madeleines de Commercy"). Leivonnaisen reseptin sanotaan olevan Lothringenin herttua Stanisław Leszczyńskin leipurin kehittämä.
Euville

Euville on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Meusejoen varrella.
Euville on tunnettu kivilouhimoistaan. Niistä louhittiin kiveä 1800-luvulla moniin Pariisissa rakennettaviin rakennuksiin ja monumentteihin, joita olivat Louvre, Grand Palais ja Petit Palais, Opéra Garnier sekä Gare de l'Est.
Villers-lès-Nancy

Villers-lès-Nancy on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee aivan Nancyn kaupungin vieressä.
Kunnan alueella on useita linnoja, kuten 1600-luvulta peräisin oleva "Château de Madame de Graffigny" sekä "Château de Rémicourt", jonka alkuperä juontaa 1200-luvulle. "Château et Domaine de l'Asnée" on rakennettu 1800-luvulla ja siellä on pidetty seminaaria.
Mussalon golfkenttä

Mussalon golfkenttä on Kotkan Golf Oy:n hallinnoima golfkenttä Kotkassa Mussalon saaressa. Kotkan Golf Oy:n omistajina ovat Kymen Golf ry, Kotkan kaupunki sekä yksityiset henkilöt ja yritykset. Kenttä on 18-reikäinen.
Historia.
Kymen Golfin varsinaisena kenttänä toimi ennen Mussalon kenttää pienempi Koivulassa sijaitseva kenttä, joka rakennettiin vuonna 1975. Seura alkoi suunnitella 1980-luvun puolivälissä suurempaa kenttää. Paikaksi harkittiin Jumalniemeä, Laajakoskea ja Kaarniemeä, mutta pääasiassa maanomistusongelmien vuoksi paikaksi valikoitui Mussalo. Kentän ensimmäiset yhdeksän reikää avattiin 1. kesäkuuta 1989 ja loput kentästä 8. heinäkuuta samana vuonna. Kentän suunnitteli Kosti Kuronen. 2010-luvun puolivälissä kenttäsuunnittelija Lassi-Pekka Tilanderilta tilattiin suunnitelma, jonka pohjalta on muokattu viheriöitä ja siirretty tiiauspaikkoja.
Maltan europarlamenttivaalit 2019

Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Maltalla 25. toukokuuta 2019. Vaaleissa valittiin Maltan kuusi edustajaa europarlamenttiin.
Vaalien suurin voittaja oli työväenpuolue, joka voitti yli 50% äänistä ja sai neljä edustajaa. Kansallispuolue voitti loput kaksi edustajaa. Nämä kaksi puoluetta ovat perinteisesti hallinneet Maltan politiikkaa brittiläisen siirtomaavallan jälkeen.
Maltalla on usein ollut yksi europarlamenttivaalien korkeimmista äänestysprosenteista. Äänestysaktiivisuus laski viime vaaleihin nähden noin kahdella prosentilla.
Tulokset.
Maltan europarlamenttivaalien 2019 tulokset
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolue
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Europuolue
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="40"|+/–
! width="30"| Paikat
! width="30"|+/–
Lähde:
EGP-painatus

EGP-painatus (, ’laajennetun väriavaruuden painatus’) on painomenetelmä, jolla pystytään toistamaan laajempi väriavaruus käyttämällä tavanomaisen nelivärisen CMYK-värisarjan lisäksi vakioituja lisävärejä.
ISO 12647-2:2013 -standardin mukaisella CMYK-painatuksella voidaan tuottaa noin 55 prosenttia pantone-värikirjaston väreistä, kun CMYK-värien lisäksi oranssia, vihreää, violettia käyttävällä EGP-painatuksella päästään noin 90 prosentin kattavuuteen.
EGP-painatuksessa käytetään tyypillisesti 1–3 lisäväriä. Lisävärit voivat olla esim. punainen, vihreä ja violetti tai oranssi, vihreä ja sininen. Myös muita osavärimääriä tai väriyhdistelmiä voidaan käyttää, menetelmä ei ole sidottu 5–7 painoväriin.
EGP-painatuksella vältetään työkohtaisten lisävärien (”spottiväri”, esim. pantone-värit) käyttö painatuksessa. Eri painotöissä tarvittavat lisävärit toteutetaan EGP-painatuksessa vakioidulla sarjalla painovärejä, jolloin syntyy säästöjä nopeutuvan painokoneen kuntoonlaittoajan myötä.
EGP-painatusta on tuotettu 1990-luvulta lähtien monilla tuotenimillä, kuten Hexachrome, MaxCYM, Kodak Digital Science (custom colors) sekä Opaltone. 
Se ei kuitenkaan ole yleistynyt puutteellisen standardisoinnin, vaadittavien erikoisohjelmistojen kalleuden ja monimutkaiseksi koetun prosessin vuoksi.
EGP-painatusta voidaan käyttää muun muassa offset-, flexo- ja syväpainomenetelmissä. Tyypillisesti seitsemää painoväriä käyttävien digitaalisten painokoneiden yleistyminen saattaa lisätä myös EGP:n käyttöä.
Vuonna 2013 Pantone arvioi EGP-painatusta käytettävän noin 15–25 prosentissa kaikista pakkaus- ja etikettipainotöistä. Tämän osuuden odotetaan nousevan 50% seuraavan vuosikymmenen aikana.
Ping Pong (täsmennyssivu)

Ping Pong (tai sana erilaisissa kirjoitusasuissaan) tarkoittaa seuraavia asioita:
Suzu Hirose

Suzu Hirose (, s. 19. kesäkuuta 1998) on japanilainen näyttelijä ja laulaja.
Acceptin diskografia

Tämä on luettelo Acceptin diskografiasta.
Keski-Suomen sosiaalialan osaamiskeskus

Keski-Suomen sosiaalialan osaamiskeskus (Koske) on yksi Suomen yhdestätoista sosiaalialan osaamiskeskuksesta. Sen toimialueena on Keski-Suomen maakunta. Koske on perustettu vuonna 2002, kun laki sosiaalialan osaamiskeskuksista (1230/2001) tuli voimaan. Ilmoituksensa mukaan Koske toimii Keski-Suomen sosiaalialan osaamista vahvistavana ja kehittävänä maakunnallisena organisaationa ja verkostona, joka tukee sosiaalialan pitkäjänteistä kehittämistyötä, kokoaa sekä välittää tieteellistä ja kokemuksellista tietoa ja vahvistaa ammattitaitoa alalla. Koskea pitää yllä kannatusyhdistys, jonka jäseninä on kuntia, oppilaitoksia ja järjestöjä. 
Koske tuottaa sosiaaliasiamiehen, lastensuojelun erityissosiaalityöntekijän, konsultoivan varhaiserityisopettajan ja lastensuojelun moniammatillisen asiantuntijaryhmän palveluja. Kosken toimintaan kuuluu myös maakunnallisten työryhmien koordinointi ja työkokousten järjestäminen eri sosiaalialan ammattiryhmille.
Algo prodigioso

Algo prodigioso on José Guardiolan esittämä kappale, joka edusti Espanjaa vuoden 1963 Eurovision laulukilpailussa Ison-Britannian Lontoossa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdenneksitoista 2 pisteellä.
Lähteet.
Betsy Ross Bridge

Betsy Ross Bridge on Delawarejoen ylittävä teräsristikkosilta Pennsylvanian ja New Jerseyn osavaltioiden välillä Yhdysvalloissa. Sillan länsipäässä on Philadelphian kaupunki ja idässä Pennsauken. Silta on 2 586 metriä pitkä, ja siinä on kuusi kaistaa.
Betsy Ross Bridge on Yhdysvaltain ensimmäinen maantiesilta, joka on nimetty naisen mukaan. Se avattiin vuonna 1976 Yhdysvaltain itsenäisyyden 200-vuotisjuhlavuonna. Betsy Ross oli philadelphialainen verhoilija, joka tarinan mukaan ompeli Yhdysvaltain lipun vuonna 1776.
Reza Bagher

Reza Bagher (; s. 10. maaliskuuta 1958) on iranilaissyntyinen, Ruotsiin vuonna 1976 muuttanut elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän aloitti lyhytelokuvien ohjaamisen vuonna 1982. Bagher on opiskellut Ruotsissa insinööritaitoa ja elokuva-alaa.
Klooriksylenoli

Klooriksylenoli (C8H9ClO) on kloorattuihin fenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään antiseptisenä ja desinfioivana aineena. Klooriksylenoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. Yhdisteen anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen (ATC) koodi on D08AE05.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa klooriksylenoli on kiteistä ainetta, joka liukenee hieman veteen. Klooriksylenoli tehoaa useisiin bakteereihin ja sen teho on parempi grampositiivisia kuin gramnegatiivisia bakteereja vastaan. Sen antibakteeriset ominaisuudet perustuvat siihen, että se häiritsee soluseinän normaalia toimintaa ja estää ATP:n biosynteesiä. Klooriksylenolia voidaan käyttää muun muassa antibakteerisissa saippuoissa ja liuoksena lääketieteellisten välineiden desinfiointiin. Sitä käytetään usein yhdessä muiden antibakteeristen fenolijohdannaisten kanssa. Australiassa klooriksylenolia sisältäviä valmisteita voidaan käyttää agakonnien tappamiseen.
Klooriksylenolia valmistetaan klooraamalla 3,5-dimetyylifenolia.
Paris Saint-Germain FC (naiset)

Paris Saint-Germain FC on Ranskan pääsarjassa pelaava naisten jalkapallojoukkue, joka perustettiin vuonna 1971. Se on osa Paris Saint-Germain FC -seuraa.. Joukkue on voittanut Ranskan cupin vuonna 2018 sekä sijoittunut Ranskan liigassa toiseksi vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2018 ja 2019. Se on pelannut naisten Mestarien liigan loppuottelussa vuosina 2015 ja 2017.. Joukkueen valmentajana toimii Olivier Echouafni.
"Päivitetty 11.7.2019" 
Edustusjoukkue.
I-dle

I-dle (kor. 아이들) on Cube Entertainmentin vuonna 2018 perustama eteläkorealainen tyttöbändi. Yhtyeeseen kuuluu viisi jäsentä, joita ovat Miyeon, Minnie, Soyeon, Yuqi ja Shuhua. Yhtye oli alun perin kuusijäseninen, kunnes Soojin jätti yhtyeen elokuussa 2021 julkisuuteen nousseen kiusaamisskandaalin vuoksi. Yhtye toimi ennen nimellä (G)i-dle. Nimi muuttui virallisesti 2. toukokuuta 2025, mikä oli yhtyeen seitsemäs debyyttipäivänsä. Tämä muutos sisälsi ”G”:n (lyhenne sanasta ”Girl”) poistamisen. Yhtye debytoi toukokuussa 2018 julkaistulla EP:llä "I Am." Kansainvälinen läpimurto tapahtui maaliskuussa 2022, kun I-dle julkaisi ensimmäisen täyspitkän albuminsa "I Never Die" ja sen pääsinglen “Tomboy”. Kappale saavutti Perfect All‑Kill ‑aseman eli se nousi kaikkien merkittävien korealaisten reaaliaikaisten, päivittäisten ja viikoittaisten listojen ykköseksi.
Alusta alkaen I-dle on profiloitunut k‑popin “itsetuottavaksi”‑ryhmäksi: Soyeon johtaa tuotantoprosessia säveltäjänä, sanoittajana ja tuottajana, ja muut jäsenet osallistuvat aktiivisesti niin biisien tuottamiseen kuin visuaalisen ilmeen suunnitteluun. Ryhmän kappaleista ja visuaalisista konsepteista erottuvat toistuvat teemat yksilöllisyydestä, voimaantumisesta sekä sukupuolinormien kyseenalaistamisesta. Esimerkiksi “Tomboy” kritisoi kaavamaisia naiseusihanteita.
Jäsenet.
Nykyinen kokoonpano
Entiset jäsenet
Pyöräily kesäolympialaisissa 2020

Pyöräilyssä kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 29. kertaa. Kilpailut käytiin 24. heinäkuuta – 8. elokuuta 2021. Ohjelmassa oli maantie-, rata-, maasto- ja BMX-pyöräilyssä yhteensä 22 kilpailutapahtumaa.
Menestynein maa oli Iso-Britannia, jonka pyöräilijät saavuttivat 12 mitalia, joista kuusi oli kultaa. Myös Alankomaniden urheilijat saavuttivat 12 mitalia, mutta vähemmän (5) kultamitalia.
Aikataulu.
Mitalikilpailut on merkitty vaaleansinisellä taustavärillä.
Stepan Šakarjan

Stepan Grigori Šakarjan (; 23. lokakuuta 1935 Baku – 22. kesäkuuta 2019 Jerevan) oli armenialainen säveltäjä ja pianisti, joka työskenteli sekä taidemusiikin että jazzin parissa. Hänellä oli Armenian kansantaiteilijan arvonimi.
Šakarjan muutti nuorena Jerevaniin, jossa aloitti sittemmin Moskovassa ja Leningradissa jatkamansa musiikkiopinnot. Hän oli Aram Hatšaturjanin ainoa armenialainen opiskelija. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonisia teoksia, kamarimusiikkia, balettia ja toistasataa jazzsävellystä. "From Bingol to Kansas City" -sävellyksestä tuli armenialainen jazzstandardi. Šakarjan työskenteli professorina Jerevanin Komitas-valtionkonservatoriossa.
Shields and Yarnell

Shields and Yarnell oli yhdysvaltalainen pantomiimikaksikko, jonka muodostivat Robert Shields (s. 1951) ja Lorene Yarnell (1944–2010). He tulivat parhaiten tunnetuiksi kulmikkaasti liikehtivistä robottihahmoistaan, joiden vaikutusta tehosti parin kehittämä taito olla pitkään räpyttämättä silmiään. He esiintyivät monissa television show-ohjelmissa ja vetivät vuosina 1977–1978 myös omaa nimikkoshowtaan CBS-verkossa.
Robert Shields työskenteli nuoruudessaan Los Angelesin kaduilla ja Hollywood Wax Museum -vahakabinetissa. Pantomiimin uranuurtaja Marcel Marceau tarjosi Shieldsille stipendin omaan oppilaitokseensa Pariisissa, mutta Shields ei viihtynyt siellä vaan palasi Kaliforniaan kehittääkseen omaa tyyliään esiintymällä 1970-luvun alussa San Franciscon Union Squarella. Hänet nähdään katuesiintyjänä myös Francis Ford Coppolan elokuvassa "Keskustelu" (1974).
San Franciscossa Shields tutustui niin ikään Los Angelesista kotoisin olleeseen näyttelijä-tanssija Lorene Yarnelliin, ja he menivät naimisiin ja alkoivat esiintyä yhdessä. Heidän suosituimmat hahmonsa olivat ”The Clinkers”, kömpelöt robottihahmot, jotka toivat heille monia televisioesiintymisiä ja kuuluisuutta. He esiintyivät myös Las Vegasissa ja tekivät kiertueita ympäri Yhdysvaltoja.
Pariskunnan avioliitto päättyi eroon 1980-luvun keskivaiheilla. Shields ryhtyi koru- ja taidealan yrittäjäksi Arizonan Verde Valleyssä. Vuonna 1998 hänet kutsuttiin Ringling Bros. and Barnum &amp; Bailey -sirkuksen klovniryhmän päälliköksi. Lorene Yarnell avioitui norjalaismiehen kanssa ja muutti tämän kotimaahan. Shields ja Yarnell kuitenkin jatkoivat satunnaisia yhteisiä esiintymisiä. Yarnell esitti Joan Riversin äänellä puhuvaa robottia nimeltä Dot Matrix Mel Brooksin elokuvassa "Avaruusboltsit" (1987). Yarnell kuoli aivoaneurysmaan vuonna 2010.
Piru pakassa

Piru pakassa on vuonna 1974 julkaistu Karel Reiszin ohjaama draamaelokuva. Se kertoo uhkapelikierteeseen ajautuneesta professorista. Elokuvan pääosissa ovat James Caan, Paul Sorvino ja Lauren Hutton. Caan sai roolisuorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden.
Elokuvasta on tehty uusintaohjaus "The Gambler" (2014).
Lasse Hauerwaas

Lasse Hauerwaas (s. 1984) on suomalainen runoilija ja lavarunoaktiivi. Hauerwaas on kirjoittanut kuusi runoteosta sekä kuvannut ja ohjannut videoita Helsinki Poetry Connectionin jäsenten sekä muiden runoilijoiden runoesityksistä.
Tuotanto.
Runokokoelmat:
Antologiat:
Annea Lockwood

Annea Lockwood (s. 1939 Uusi-Seelanti) on säveltäjä. Hän muutti Englantiin vuonna 1961 ja opiskeli siellä sävellystä Lontoon Royal College of Musicissa. Hän osallistui myös Darmstadtin kesäkursseille ja viimeisteli opintonsa Kölnissä sekä Alankomaissa. Hän sai elektronisessa musiikissa opetusta Gottfried Michael Koenigilta. Lockwood lähti Ruth Andersonin kutsumana Yhdysvaltoihin opettamaan ja asettui maassa Crompondiin, New Yorkiin. Lockwood on Vassar Collegen emeritusprofessori.
Lockwoodin työ on ollut poikkitaiteellista; musiikkiin on yhdistetty visuaalisuutta ja performanssia. Lockwood on teoksissaan käyttänyt muun muassa elektroniikkaa sekä ympäristön ääniä ja tutustunut musiikissa uusiin äänentuottotapoihin. Lockwood sai vuonna 2007 Henry Cowell -palkinnon. Hänen tuotantoaan on levytetty paljon.
Louisiana State Penitentiary

Louisiana State Penitentiary (LSP) tai Angola, lempinimet ”Etelän Alcatraz”, ”Farmi” ja ”Angolan plantaasi” on Louisianassa sijaitseva vankila-alue, jota operoi Louisiana Department of Public Safety &amp; Corrections. Laitoksen henkilökuntaan kuuluu 1 800 työntekijää ja on 5 000 vangillaan Yhdysvaltain suurin korkean turvatason vankila. LSP sijaitsee West Felicianan piirikunnassa ja kattaa 73 neliökilometrin alueen, joka oli ennen vankilan valmistumista plantaasi. Louisianassa vankilaa kutsutaan ”Louisiana State Penitentiaryksi” ja ”Angolaksi”. LSP:ssä sijaitsee teloituskammio ja kuolemaan tuomittujen sellit.
Pete Ahonen

Pete Ahonen on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa Burning Point -yhtyeen äänenä ja yhtenä perustajista. Hän on perustanut myös yhtyeet Ghost Machinery ja Stargazery. 
Ahosen innostus kitaransoittoon lähti siitä, kun hänen kaverinsa soitteli kitaralla Iron Maidenin kappaletta "Number of the Beast". Hänen suurimmat musiikilliset vaikuttajansa ovat olleet 1980-luvun saksalaisessa heavy metal -yhtyeissä kuten Accept, Scorpions, Running Wild ja Helloween. Muina vaikuttajinaan hän on maininnut Yngwie Malmsteenin, Queensrÿchen, Iron Maidenin, Dion, Whitesnaken ja Judas Priestin.
Ahonen perusti Burning Pointin yhdessä Jukka Kyrön kanssa vuonna 1999. Hän perusti Ghost Machineryn vuonna 2002 tehdessään kappaleita, jotka eivät sopineet Burning Pointin power metal -tyyliin. Ghost Machinery julkaisi debyyttilevynsä "Haunting Remains" vuonna 2004. Stargazery-yhtye syntyi myöhemmin hieman samalla tavalla kuin Ghost Machinery. Ensimmäinen Stargazery-levy "Eye on the Sky" ilmestyi vuonna 2011.
Ahonen on toiminut vuodesta 2021 myös laulajana yhtyeissä Fire Action ja Wallen. Molemmilta yhtyeiltä on tulossa debyyttialbumi 2024.
Dnevnik Glumova

Dnevnik Glumova (suom. Glumovin päiväkirja) on vuonna 1923 ohjattu mykkäelokuva. Elokuva kestää noin 5 minuuttia. Dnevnik Glumva oli venäläisen elokuvaohjaajan, Sergei Eisensteinin, ensimmäinen elokuva. Sen tuotantoyhtiö oli Proletkult.
AIDES

AIDES on ranskalainen terveysjärjestö, joka pyrkii estämään HIV:n ja hepatiitin leviämistä. AIDES:in perusti vuonna 1984 sosiologi Daniel Defert, jonka kumppani, filosofi Michel Foucault oli kuollut AIDS:in mahdollistamaan sairauteen 25. kesäkuuta 1984. AIDES on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton, Ranskan valtion tunnustama yleishyödyllinen järjestö. Vuonna 2017 AIDES:illa oli noin 2000 jäsentä, joista 480 oli palkattuja työntekijöitä, sekä 160 000 lahjoittajaa. AIDES on jäsenenä AIDS/HIV-järjestöjen Coalition PLUS -kattojärjestössä, jonka perustajajäseniä se on.
AIDES järjestää HIV-testejä, jakaa ehkäisyvälineitä ja puhtaita ruiskuja sekä järjestää mahdollisuuksia keskustella työntekijöidensä kanssa. Lisäksi se järjestää mielenilmaisuja. AIDES kohdistaa työtään erityisesti HIV:n ja hepatiitin kannalta keskeisiin väestöryhmiin, kuten maahanmuuttajiin, huumeiden käyttäjiin ja miesten välistä seksiä harrastaville. Sillä oli Ranskassa, mukaan lukien sen merentakaisilla alueilla 76 toimipistettä vuonna 2017. Lisäksi sillä on kansainvälistä toimintaa Euroopassa, Afrikassa ja Amerikassa yhteistyössä paikallisten järjestöjen kanssa. Se myös pyrkii valistamaan ihmisiä sukupuolitaudeista. Esimerkiksi vuonna 2018 se järjesti kampanjan Ranskassa huonosti tunnetusta PrEP-lääkityksestä, kun viranomaiset eivät olleet heidän mukaansa toimineet tarpeeksi.
Naapurit (vuoden 1920 elokuva)

Naapurit (myös Uskolliset naapurit, ) on vuonna 1920 ensi-iltansa saanut Buster Keatonin käsikirjoittama mykkäelokuva, jossa hän näyttelee itse pääosaa. Elokuvan ohjasivat Edward F. Cline ja Keaton yhdessä. Se kestää noin 17 minuuttia. Sen tuotantoyhtiö on Comique Film Corporation.
Drive My Car (kappale)

Drive My Car on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1965 albumilta "Rubber Soul". Kappaleen tekivät yhteistyönä John Lennon ja Paul McCartney, Lennonin keskittyessä sanoituksiin ja McCartneyn keskittyessä sävellykseen.
Laxou

Laxou on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Se on osa Nancyn kaupunkialuetta.
Laxou oli ensimmäisellä vuosituhannella merovingien hallinnassa. 1100-luvulla Johanniittain ritarikunnan ritarit rakensivat kaupunkiin linnan, ja se alkoi kehittyä Lothringenin herttoiden alaisuudessa.
Hassan Ali Khayre

Hassan Ali Khayre on somalialainen poliitikko, joka on toimi maansa pääministerinä vuosina 2017–2020. Valintansa aikaan hän oli 49-vuotias.
Khayre lähti vuonna 1991 maanpakoon Norjaan, ja opiskeli Oslossa ja Edinburghissa.
Khayre oli ehdokkaana Somalian presidentinvaaleissa 15. toukokuuta 2022.
Bertrimoutier

Bertrimoutier on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella.
Kunnan alueella sijaitsee sotilashautausmaa, jonne on haudattu 7 699 ensimmäisen maailmansodan taisteluissa kaatunutta ranskalaista ja saksalaista sotilasta. Haudoista valtaosa kuuluu saksalaisille sotilaille.
National Book Award

National Book Award on vuonna 1950 perustettu yhdysvaltalainen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain parhaalle yhdysvaltalaiselle kirjailijalle eri kategorioissa. Tällä hetkellä palkinto myönnetään viidessä eri kategoriassa: proosa, runous, käännöskirjallisuus, tietokirjallisuus sekä nuortenkirjallisuus. Vuodesta 1991 on lisäksi jaettu vuosittain elämäntyöpalkinto lukemista ja amerikkalaisen kirjallisuuden saatavuutta ja monipuolisuutta edistäneelle henkilölle. 
Palkinnon myöntää National Book Foundation -säätiö. Kussakin kategoriassa on viisijäseninen tuomaristo, jonka ovat valinneet aikaisempien vuosien voittajat, finalistit sekä tuomaristo. Voittajat saavat palkinnoksi 10 000 dollaria sekä pronssipatsaan.
Meghan McCain

Meghan Marguerite McCain (s. 23. lokakuuta 1984 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kolumnisti, kirjailija ja televisiojuontaja. Hän oli "The View" -keskusteluohjelman panelistina vuodesta 2017 vuoteen 2021.
McCain on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen. Hän on senaattori John McCainin ja hänen vaimonsa Cindy McCainin tytär.
Laura Fagerlund

Laura Fagerlund on suomenruotsalainen poliitikko ja kansainvälisen kattojärjestön varapuheenjohtaja. Fagerlund johtaa RKP-nuorten kansainvälisten asioiden valiokuntaa sitten vuoden 2018 ja toimii Kansainvälinen liberaalinuorten liiton (IFLRY) varapuheenjohtajana. 
Fagerlund opiskelee valtiotiedettä Åbo Akademissa.
Iltalintu

Iltalintu oli Mainostelevision lauantain myöhäisiltojen viihdeohjelma, jota lähetettiin vuosina 1976–1978. Yleisradion vuosikymmen aiemmin lähettämää "Jatkoaikaa" rakenteeltaan ja tyyliltään jäljitellyt show sisälsi haastatteluja, keskusteluja, sketsejä ja musiikkia.
"Jatkoajasta" oli peräisin myös "Iltalinnun" alkuvaiheen juontaja Lenita Airisto, jonka vakioparina oli Päiviö Pyysalo. Heidät korvasivat seuraavana vuonna Leena Rousek, Heikki Hietamies ja Markku Veijalainen. Muita tekijöitä ja esiintyjiä olivat Ere Kokkonen, Seppo Ahti, Jukka Virtanen, Olli Alho, Neil Hardwick, Ilkka Kylävaara, Heikki ”Lisko” Linko, Joke Linnamaa, Ritva Valkama, Leo Lastumäki ja Vesa Nuotio. Ohjelman kapellimestarina toimi Jani Uhlenius. Matti Kuuslan ”Piikkis-show” oli alusta loppuun osa "Iltalinnun" sisältöä. Ohjelmassa vieraili myös ulkomaisia tähtiä, kuten Danny Kaye ja Dennis Weaver. Suomalaisia vieraita olivat Lenita Airiston muistin mukaan Ella Eronen, Kari Suomalainen, Alma Pääkkönen, Paavo Haavikko, Irwin Goodman, Valto Laitinen, Sirkku Talja, Jaakko Pöyry ja Jorma Ojaharju.
"Helsingin Sanomien" tv-kriitikko Jukka Kajava ei yleensä pitänyt MTV:n ohjelmista, mutta kirjoitti tuoreeltaan "Iltalinnussa" olevan jotain hyvääkin, kuten siistit lavasteet, keskustelutaitoiset juontajat ja tarpeeksi erilaiset välisketsit. Pari kuukautta myöhemmin hän oli jo kyllästynyt ohjelman joutaviin puheenaiheisiin ja toistuvaan rakenteeseen: ”Jos haluttiin, että mainokset tuntuvat ohjelman taukokohdissa virkistäviltä, houkuttavilta keitailta, niin "Iltalinnun" arvosana on täysi kymppi.” Ohjelman loppuvaiheissa keväällä 1978 Kajava ei nähnyt "Iltalinnussa" enää juuri muuta hyvää kuin Ritva Valkaman ja Leo Lastumäen komiikan.
Monet "Iltalinnun" tekijöistä olivat mukana myös sitä seuranneen MTV:n viihdesarjan "Parempi myöhään…" (1979) tuotantotiimissä.
Patrick Cowley

Patrick Cowley (19. lokakuuta 1950 Buffalo, New York, Yhdysvallat – 12. marraskuuta 1982 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elektronisen musiikin säveltäjä. Hän oli Hi-NRG-tanssimusiikin ja syntetisaattorimusiikin edelläkävijä, ”The San Francisco Soundin” alkuunpanija diskomusiikissa.
Cowley soitti rumpuja eri yhtyeissä ja opetteli kosketinsoittimet ollessaan lukiossa. Hän muutti San Franciscoon 21-vuotiaana ja alkoi opiskella syntetisaattoreita City College of San Francisco’s Electronic Music Laboratoryssa. 
”You Make Me Feel (Mighty Real)”, ”Dance (Disco Heat)”, ”Can’t Stop Dancing”, ”Do You Wanna Funk” ja albumi "Stars" (1979) ovat tunnettuja Cowleyn ja Sylvesterin yhteistyön tuloksia. 
Ensimmäinen Cowleyn julkaisema remix on tuottaja Tom Moultonin tekemä ja tunisialaisen laulajan Michelen (Chantal Sitruk) esittämä ”Disco Dance” (1977). Italialaisen Celso Vallin Tantra-yhtyeen ”Hills of Katmandu” -megamix ilmestyi 1979. Laulaja Paul Parkerille tehty ”Right on Target” nousi listoille 1982. Cowleyn ja Loverden ”Die Hard Lover” julkaistiin 1982. 
Giorgio Moroderin ja Donna Summerin alkuperäiskappaleen ”I Feel Love” lähes 16-minuuttisesta remix-versiosta tuli klassikko. "Candida Cosmica" (2016) on 1973–1975 äänitetty kokoelma kokeellista syntetisaattorimusiikkia, jota Cowley teki silloisen kumppaninsa Candida Royallen kanssa.
Dark Entries Records julkaisi lokakuussa 2020 albumin "Some Funkettes", joka käsittää seitsemän aiemmin julkaisematonta cover-kappaletta, kuten Donna Summerin ”I Feel Love” ja The Temptationsin ”Papa Was a Rolling Stone”, jotka Cowley nauhoitti 1975–1977. 
Laulaja Jorge Socarrasin kanssa 1975–1977 äänitetyt kappaleet julkaistiin 2009 nimellä "Catholic". Albumi "Mind Warp" (1982) oli Cowleyn viimeinen. 
Cowley kuoli aidsiin 1982. 
Diskografia (valikoima).
Albumit.
1 Patrick Cowley ja Jorge Socarras
Frida Sigfrids

Frida Sigfrids (s. 8. huhtikuuta 1996 Porvoo) on suomalainen järjestöjohtaja, mediahenkilö ja poliitikko. Hän on toiminut RKP-nuorten puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022 ja on aktiivinen kunnallispolitiikassa Porvoossa. Hän toimii myös aluevaltuutettuna Itä-Uudenmaan hyvinvointialueella.
Tausta.
Sigfrids kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2015 Borgå Gymnasiumista. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuoden 2022 lopulla.
Elly Sigfrids, Fridan isoäiti, oli myös tunnettu poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1970-luvulla ja RKP:n naisjärjestön puheenjohtajana.
Sigfrids on myös toiminut kirjailijana ja on julkaissut kirjan "Borgå Profiler" yhdessä yhteistyökumppaneidensa kanssa lokakuussa vuonna 2014. Hän on myös yksi päähenkilöistä suomalaisessa dokumentissa nimeltä "Ung politiker", joka julkaistiin Yle Areenassa keväällä 2018.
Sigfrids on myös aktiivinen urheilija ja juoksi puolimaratonin Wienissä vuonna 2015. 
Poliittinen ura.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue.
Sigfrids aloitti poliittisen uransa kunnallisvaaleissa vuonna 2017 Porvoossa. Hän keräsi 121 ääntä ja toimi Porvoon kaupunginvaltuuston varajäsenenä. Vuonna 2021 Sigfrids keräsi 379 ääntä. Tällä hetkellä hän toimii Porvoon kaupunginhallituksessa sekä -valtuustossa. 
Sigfrids oli ehdolla myös aluevaaleissa vuonna 2022 ja keräsi 250 ääntä ja toimii näin ollen myös RKP:n nuorimpana aluevaltuutettuna koko maassa. 
Frida Sigfrids oli ehdolla myös Suomen eduskuntavaaleissa vuonna 2019, jolloin hän keräsi 779 ääntä Uudenmaan vaalipiiristä. Samana keväänä hän oli ehdokkaana eurovaaleissa ja sai koko maasta yhteensä 1 735 ääntä. Hän toimi myös hallitusneuvottelijana pääministeri Antti Rinteen hallitusohjelmaa laatiessa. 
Syyskuussa 2022 Sigfrids aloitti kansanedustaja Mikko Ollikaisen eduskunta-avustajana. 
Hän on toiminut puolueen valtuustossa 2018–2019 sekä -hallituksessa 2019–2022. Hän on myös ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2023 ja toivoo voivansa edustaa Uuttamaata eduskunnassa vuonna 2023. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi. 
RKP-nuoret.
Frida Sigfrids valittiin yksimielisesti RKP-nuorten puheenjohtajaksi 5. toukokuuta 2019 ja hän toimi puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022. Ennen puheenjohtajuuttaan Sigfrids oli toiminut järjestön varapuheenjohtajana kaksi vuotta. 
Korkeakoulupolitiikka.
Frida Sigfrids on ollut ehdolla Åbo Akademin ylioppilaskunnan edustajistovaaleissa vuosina 2015 ja 2017. Vuonna 2018 hän toimi ylioppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtajana. Hänen vastuualueensa hallituksessa oli sosiaalipolitiikka.
Funktioteoria (teos)

 Funktioteoria on 1983 ilmestynyt Timo V. Lepistön teos kompleksisesta funktioteoriasta. Tämä on Tampereen teknillisessä korkeakoulussa käytetty teos kompleksilukuteorian perusteista.
Lepistö oli TTKK:n matematiikan apulaisprofessori 1970–1971, professori vuodesta 1973 sekä rehtori vuosina 1985–1996 kuolemaansa saakka.
Raija Forsström

Raija Sinikka Forsström (o.s. Kaikkonen, s. 28. maaliskuuta 1948 Kajaani) on suomalainen toimittaja. Hän on tehnyt pitkän työuran "Helsingin Sanomissa" ja ollut sen lisäksi Kuhmon kamarimusiikin tiedotuspäällikkönä.
Opiskelu.
Forsström kävi koulunsa Kuhmossa ja Kajaanissa ja siirtyi kesken lukion Tampereen yliopistoon opiskelemaan suomen kieltä, kirjallisuutta ja psykologiaa. Hän oli Sanomain toimittajakoulussa vuosina 1971–1972 (viides vuosikurssi). 
Työura.
Forsström jäi toimittajakoulusta "Helsingin Sanomien" palvelukseen ja toimi aluksi uutistoimittajana ja myöhemmin hän siirtyi ajankohtaistoimitukseen uutispäälliköksi. Myöhemmin hän oli erilaisissa tehtävissä. Hän muun muassa opetti toimittajakoulussa ja oli koulun assistenttina vuosina 1986–1987. 1980-luvulla hän oli perustamassa lehden kuluttajasivuja sekä "Koti ja tyyli" -sivuja vuonna 2003.
Forsström jäi "Helsingin Sanomista" eläkkeelle vuoden 2009 alussa oltuaan töissä "Helsingin Sanomissa" lähes 38 vuotta. Hän jatkoi kirjoittamista vapaana toimittaja aina vuoteen 2016. Tuona aikana hänen artikkeleitaan julkaistiin "Helsingin Sanomissa" ja "Glorian Antiikissa" (nykyisin "Antiikki &amp; Design") sekä muutamissa nettilehdissä. Vuonna 2012 ilmestyi hänen kirjoittamansa teos "Arabian 9. kerros, taideosasto ja sen taiteilijat", joka nimensä mukaisesti kertoo helsinkiläisen Arabian keramiikkatehtaan yhdeksännessä kerroksessa sijainneesta taideosastosta, aina sen alkuajoilta 1930-luvulta näihin päiviin.
Sex Pistols -kirjoitus.
Forsström aiheutti kohun kirjoittaessaan 3. tammikuuta 1978 Sex Pistols -kirjoituksen "Helsingin Sanomien" silloisille viihdesivuille "Helsingin horisonttiin." Kirjoituksessaan ”Parasta lapsille” Forsström vaati yhtyeen maahantulon estämistä. Seuraavana päivänä Forsström syytti ”Kuusi pistoolia” -kirjoituksessaan yhtyeen levyjä maahantuonutta Love Recordsia siitä, että se on antanut rahan mennä edistyksellisen aatteen edelle. Kirjoitusten perusteella silloinen sisäministeri Eino Uusitalo esti Sex Pistols -yhtyeen pääsyn Suomeen. Aiheesta kirjoitettiin laajasti nuorisolehdissä ja toimittaja Waldemar Wallenius teki aiheesta pamflettikirjan. Sex Pistols ei ilmeisesti olisi tullut Suomeen, vaikka kohua ei olisi syntynytkään – yhtye nimittäin hajosi tammikuussa 1978 ennen suunniteltua Suomen konserttia.
Kuhmon kamarimusiikki.
Työnsä ohessa Raija Forsström oli Kuhmon kamarimusiikin ensimmäinen tiedotuspäällikkö. Hän teki tiedotuspäällikön töitä palkattomana vapaaehtoisena kesälomillaan vuosina 1979–1984. "Helsingin Sanomien" "Kuukausiliite" julkaisi hänen kirjoituksensa Kuhmon kamarimusiikista heinäkuussa 1987. Juhlien omaan "Iltasoitto"-julkaisuun hän kirjoitti Kuhmon kamarimusiikin 20-vuotishistoriikin 1989. Vapaaehtoistyötä Kuhmon ja kamarimusiikkitapahtuman hyväksi hän jatkoi Kuhmon kamarimusiikin kannatusyhdistyksen hallituksessa, jonka jäsen hän oli vuodesta 2002.
Raija Forsström oli naimisissa teatteriohjaaja-lavastaja Ralf Forsströmin kanssa 1972–1976. Heillä on yksi yhteinen lapsi, vuonna 1973 syntynyt tytär.
Tauno Sorvisto

Tauno Matias Sorvisto (1. tammikuuta 1916 Ylivieska – 12. kesäkuuta 1979) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Kuopion kaupunginteatterissa ja sen edeltäjässä, Kuopion Yhteisteatterissa. Sorvisto näytteli puheteatterin lisäksi radiossa ja televisiossa.
Elämä ja ura.
Tauno Sorviston vanhemmat olivat konemestari Otto Sorvisto ja Ida Vauhkonen. Sorvisto aloitti näyttelijän uransa Kokkolan Näyttämöltä, johon hän oli kiinnitettynä 1945–1946. Hän oli Anita Välkin ohella Kokkolan Näyttämön ensimmäinen ammattinäyttelijä. Sen jälkeen Sorvisto näytteli Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä, Porin Teatterissa, Kuopion Yhteisteatterissa ja Vaasan Suomalaisessa Teatterissa. Vuonna 1955 Sorvisto palasi Kuopion Yhteisteatteriin, jossa hän näytteli uransa loppuun.
Sorviston näyttämötehtäviä olivat muun muassa nimirooli komediassa "Gabriel, tule takaisin", Ventti-Ville komediassa "Omena putoaa" ja Polonius tragediassa "Hamlet". Uransa alussa hän näytteli Juhanin roolin Hella Wuolijoen draamassa "Niskavuoren nuori emäntä".
Sorvisto näytteli Alfredin roolin Sina Kujansuun ohjaamassa televisionäytelmässä "Valmistumisen aika" vuonna 1978. Lisäksi hänellä oli sivuroolit televisioelokuvissa "Ruusubaletti" (1968) ja "Siunattu hulluus" (1975). Uransa varhaisvaiheessa Sorvistolla oli pieni sivutehtävä Edvin Laineen komediassa "Tapahtui kaukana" (1950).
Sorvisto sai Kultaisen ansiomerkin huhtikuussa 1978.
Sorviston ensimmäinen puoliso oli konttoristi Rauha Annikki Laukkanen, jatkosodan aikana alkanut liitto päättyi puolison kuolemaan 1946. Toinen puoliso oli farmaseutti Kerttu Esteri Tuoma, liitto alkoi 1949 ja siitä syntyi poika vuonna 1952.
Helmi Talas

Helmi Cecilia Eugenie Talas (avionimi Onnela, o.s. Gratschoff; 19. marraskuuta 1871 Helsinki – 12. kesäkuuta 1948) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1890-luvulla ja jatkoi uraansa Svenska Inhemska Teaternissa 1900-luvun alussa.
Elämä ja ura.
Helmi Talaksen vanhemmat olivat kauppias Alexander Gratschoff ja Josefina Wesander. Hän suoritti saksalaisen tyttökoulun ja Kaarola Avellanin johtaman Suomalaisen Teatterin oppilaskoulun, josta hän valmistui syksyllä 1895.
Talas oli näytellyt Suomalaisessa Teatterissa jo syksyllä 1892 kappaleessa "Wilhelm Tell". Seuraavana syksynä hän näytteli Naemin roolin kappaleessa "Kuopion takana". Talaksen myöhempiä rooleja olivat muun muassa Toinette ("Luulosairas"), Puck ("Kesäyön unelma") ja Marikke ("Juhannustulet").
Helmi Talas avioitui lehtori Filemon Onnelan (1870–1952) kanssa 1904.
Kung-Fu Master

Kung-Fu Master (myös nimellä Spartan X ja Seiken Achō tai lyhyesti Kung Fu) on Iremin kehittämä ja julkaisema beat ’em up -peli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen käännöksinä Amstrad CPC, Apple II, Atari 2600, Atari 7800, Commodore 64, MSX, NES ja ZX Spectrum -alustoille.
Peliä pidetään ensimmäisenä sivuttaisvieritystä käyttävänä beat ’em up -pelinä. Peli oli myös käännekohta, jossa toistuvat tasot korvattiin tarinamuotoisella tavoitteellisella etenemisellä.
Pelaaminen.
Pelin päähenkilö on Thomas, jonka on pelastettava tyttöystävänsä. Pelaaja voi potkia, lyödä tai hypätä.
Hagenow

Hagenow on kaupunki Ludwigslust-Parchimin piirikunnassa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se sijaitsee noin 95 kilometriä Rostockista lounaaseen ja noin 80 kilometriä Hampurista itään.
Maantiede.
Hagenow sijaitsee Hampurin metropolialueen itäosassa ja Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion lounaisosassa. Kaupungin halki virtaa Schmaarjoki, joka on Elben sivujoki.
Historia.
Varhaisin asiakirjamaininta Hagenow’sta on 1190-luvulta muodossa Hachenowe. Paikkakunnasta on maininta kaupunkina jo vuodelta 1370, mutta täydet kaupunkioikeudet se sai vasta 1754. Hagenow’ta kohtasivat tuhoisat kaupunkipalot vuosina 1538, 1748 ja 1766. Se oli 1900-luvulle asti tyypillinen maanviljelijöiden ja käsityöläisten kaupunki. 1900-luvun taitteessa asukkaita oli runsaat 4 000. Hagenow’n rautatieasema Bahnhof Hagenow Land avattiin syksyllä 1846.
Toisen maailmansodan jälkeen Hagenow jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle ja siten osaksi DDR:ää. Virallisesti venäläisjoukot poistuivat 1992.
Hagenow’n arkkitehtonisia nähtävyyksiä ovat muun muassa vesitorni Städtischer Wasserturm Hagenow. Punatiilinen torni rakennettiin 1905–1908, ja se on 28 metriä korkea. Hagenow’n uusgoottilainen kirkko on 1870-luvulta.
Talous.
Hagenow’ssa on runsaasti elintarviketeollisuutta. Kaupungissa sijaitsee muun muassa elintarvikevalmistaja Carl Kühne KG:n tuotantolaitos. Hagenow sijaitsee Bundesautobahn 24:n (Hampuri–Berliini) varrella. Paikallisliikenne järjestyy Bundesstraße 321:n välityksellä. Hagenow’n rautatieasemalta on suora yhteys Hampuriin ja Schweriniin.
José Bragato

José (alun perin Giuseppe) Bragato (12. lokakuuta 1915 Udine – 18. heinäkuuta 2017 Buenos Aires) oli italialaissyntyinen, argentiinalaistunut sellisti, säveltäjä, sovittaja ja kapellimestari. Hän suoritti varhaisia pianonsoiton opintoja synnyinmaassaan ennen muuttamistaan perheineen Buenos Airesiin vuonna 1928. Vuonna 1930 paljon tuhoa aiheuttaneet tulvat veivät Bragatolta sekä asunnon että pianon, mutta Teatro Colónin huilistina toimineen Bruno-veljensä yhteyksien avulla hän sai lahjoituksena sellon ja ilmaista opetusta. Lopulta hänet hyväksyttiin Conservatorio Nacional Superior de Músicaan opiskelemaan.
Vuonna 1943 Bragato meni naimisiin Herminia Domínguezin kanssa. Pariskunnalle syntyivät tyttäret Elsa ja Adriana sekä poika, joka kuoli varhaislapsuudessaan. Uransa Bragato aloitti soittamalla Enrico-isänsä kanssa tango- ja jazzkokoonpanoissa, joihin kuului Dios Filiberton orkesteri. Bragato pääsi vuonna 1946 soittamaan Teatro Colónin orkesteriin, mutta siirtyi Buenos Airesin filharmonikkojen ensisellistiksi. Palattuaan Teatro Colóniin ensisellistinä hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1968. 
Bragato teki runsaasti yhteistyötä Astor Piazzollan kanssa. Vuonna 1976 hän muutti sotilasvallankaappauksen seurauksena Brasiliaan, jossa työskenteli orkesterin sellistinä Porto Alegressa ja Natalin yliopiston opettajana. Vuonna 1982 Bragato palasi Argentiinaan. Viimeisen esiintymisensä sellosolistina hän teki vuonna 1995 Atilio Stamponen kokoonpanon kanssa New Yorkissa. Vielä 87-vuotiaana hän sai Latin Grammy -palkinnon sovituksistaan. Hän jatkoi sovittajan ja arkistonhoitajan töitä pitkälle yli 90-vuotiaaksi saakka.
Tavoman jätinkirkko

Tavoman jätinkirkko on Pohjanmaalla Vöyrissä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko. Sitä ei ole vielä tutkittu ja se on siksi vielä varmistamatta.
Sijainti.
Jätinkirkko sijaitsee noin 10 kilometriä Vöyrin kirkolta itään Vöyrin ja Ylihärmän välisen seututien 725 pohjoispuolella olevalla vaikeakulkuisella ja kivikkoisella Tavoman metsäalueella. Keskisenjärvi sijaitsee sen itäpuolella 1,2 kilometrin päässä. Jätinkirkon kivirakenteet on ladottu nykyisin kallioisen mäen laella sijaitsevassa kohdassa, joka on noin 75 metriä metsäautotieltä länteen.
Jätinkirkko.
Jätinkirkko on soikean muotoinen kivivalli, jonka ulkomitat ovat 34 metriä pitkä (35 metriä) ja 20 metriä leveä. Sen pääakseli osoittaa pohjoissuunnasta 53° vastapäivään eli länsiluoteeseen. Kivivalli on melko säännöllisen muotoinen, ja se on noin metrin korkuinen. Vallin sisälle jää tasapohjainen sisäpiha, jonka pituus on 20 metriä ja leveys 7 metriä. Piha on turpeen alla myös kivikkoinen. Kivivallissa on sen pohjoissivulla kolme kuopannetta ja yksi pieni painauma. Kuopanteet ovat syntyneet ikään kuin kiviä poistamalla. Valli on Hannu Kotivuoren mukaan muuten yhtenäinen eikä se katkea missään porttimaisiin aukkoihin, jollaisia on tavattu muissa jätinkirkoissa.
Marianna Ridderstad on tutkinut sitä myöhemmin ja merkinnyt sen muodoltaan suorakulmaiseksi, ja hän on lisäksi osoittanut vallista kaksi kohtaa, joita hän pitää niin sanottuina portteina. Toinen portti sijaitsee jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 118° pohjoisesta myötäpäivään eli itäkaakkoon ja toinen 58° pohjoisesta vastapäivään eli länsiluoteeseen. Myös hän on havainnut paikalla kivi- eli rakkakuoppia. Paikalla olisi myös pystyyn nostettu kivi (standing stone).
Tutkimuksia.
Ei ole tietoa, milloin tämä jätinkirkko on löytynyt. Aarne Europaeus kirjoitti siitä Suomen Museo -lehdessä vuonna 1913. Jätinkirkkoa on tutkittu osittain kahdesti. Hannu Kotivuori tutki sitä pintapuolisesti inventoinnissaan vuonna 1985. Kotivuori toteaa inventointiraportissaan, että Keski-Pohjanmaalla on näitä jätinkirkoiksi kutsuttuja kiviröykkiöitä noin 30 ja niistä on tutkittu viisi (tilanne vuonna 1985). Niistä on löytynyt Pöljän keramiikkaa ja ne ajoitetaan siksi kivikauden loppupuolelle. Hän vertaa tätä jätinkirkkoa läheiseen Höysälänjärven jätinkirkkoon. Ridderstad on tutkinut tämän jätinkirkon vallien suuntauksia ja esittää niistä muutamia tuloksia vuonna 2015.
Uuno Veirilä

Uuno Villiam Veirilä (ent. Veidt, 4. kesäkuuta 1907 Espoo – 10. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen moukarinheittäjä. Veirilän uran paras vuosi oli 1939, jolloin hän oli maailmantilaston ykkönen. 
Uuno Veirilä aloitti urheilu-uransa TUL:n Helsingin Kotkissa vuonna 1936 ja voitti vuonna 1937 TUL:n mestaruuden tuloksella 49,33. Hän ylitti 50 metriä seuraavana vuonna ja heitti Ville Pörhölän nimissä olevasta Suomen ennätyksestä vain sentin päähän eli tulokseen 53,76. Vuoden 1938 maailmantilastossa tulos riitti 11. sijaan. Hän voitti vuonna 1938 toisen TUL:n moukarimestaruutensa.
Vuonna 1939 Veirilä vaihtoi liittoa siirtyen HKV:n riveihin. Samana vuonna hän heitti kahdesti Suomen ennätyksen; toukokuussa Kotkassa 54,72 ja heinäkuussa Malmössä 58,67. Jälkimmäinen tulos uupui 33 senttimetriä Erwin Blaskin maailmanennätyksestä ja oli sen vuoden maailman kärkitulos. Samalla tulos jäi Veirilän uran parhaaksi, vaikka ura jatkui vielä pitkälle 1940-lukua. Vuosien 1939 ja 1940 Suomen mestaruuksien lisäksi hän kilpaili tiukasti syyskuun 1940 Suomi–Ruotsi–Saksa-kolmimaaottelussa saksalaisia Karl Storchia ja Erwin Blaskia vastaan Storchin voittaessa ja Veirilän tullessa toiseksi tuloksella 55,40, joka oli hänen uransa toiseksi paras kilpailutulos.
Jatkosodan vuosina Veirilä ei päässyt enää samanlaiseen kuntoon kuin 1939 ja 1940. Hän voitti vuosien 1943 ja 1944 Suomen mestaruudet, mutta tulokset jäivät alle 50 metrin. Vuonna 1946 hän siirtyi Helsingin Jyryn riveihin ja voitti vielä kolmannen TUL:n mestaruuden tuloksella 48,61. Vuonna 1951 hän heitti vielä tuloksen 48,49.
Siviiliammatiltaan Veirilä oli aluksi kivityömies ja myöhemmin Helsingissä kaupungin kenttävahtimestarina.
Atilio Stampone

Antonio Atilio Stampone (1. heinäkuuta 1926 Buenos Aires – 2. marraskuuta 2022) oli argentiinalainen tangoon erikoistunut pianisti ja säveltäjä. Hänestä tuli Argentiinan kirjailija- ja säveltäjäliiton puheenjohtaja vuonna 1983. 
Stampone aloitti pianonsoiton opintonsa kymmenvuotiaana myös muiden muassa Martha Argerichia opettaneen Vicente Scaramuzzan johdolla. Hän teki jo teini-ikäisenä yhteistyötä Astor Piazzollan kanssa ja muodosti läheisen ammatillisen suhteen myös Roberto Goyenecheen. Hän on säveltänyt musiikin kymmeniin elokuviin.