tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kırklarelin maakunta

Kırklarelin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee pohjois-Turkissa ja sillä on maarajaa Bulgarian kanssa 180 kilometriä. Kırklarelin maakunta sijaitsee Mustanmeren rannalla ja sen naapurimaakuntia ovat İstanbul, Edirne ja Tekirdağ. Kırklarelin pääkaupunki on Kırklareli.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 346 973.
Piirikunnat.
Kırklarelin maakunta on jaettu kahdeksaan piirikuntaan.
Leon Kirchner

Leon Kirchner (24. tammikuuta 1919 Brooklyn, New York – 17. syyskuuta 2009 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän opiskeli Kalifornian yliopistossa Ernest Blochin, Arnold Schönbergin ja Roger Sessionsin johdolla. Hän toimi vuosina 1961–1991 Harvardin yliopiston musiikin professorina. 
Kirchnerin tuotantoon kuuluu muun muassa ooppera "Lily" (1977), orkesterimusiikkia sekä kamarimusiikkia.
Bostonin sinfoniaorkesteri

Bostonin sinfoniaorkesteri () on yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri, jonka kotipaikkana toimii Bostonin Symphony Hall Massachusettsissa. Liikemies ja taiteentukija Henry Lee Higginson perusti sen vuonna 1881. Bostonin sinfoniaorkesteri on ns. Big Five -orkesteri.
Yhdysvaltain parhaisiin soittajistoihin luettu bostonilaisorkesteri sijoitettiin vuonna 2008 sijalle 11 Gramophonen asiantuntijaraadin äänestyksessä.
Henri Rabaud

Henri Benjamin Rabaud (10. marraskuuta 1873 Pariisi – 11. syyskuuta 1949 Pariisi) oli ranskalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Rabaud syntyi Pariisissa ja opiskeli Pariisin konservatoriossa André Gédalgen ja Jules Massenet'n johdolla. Hänestä tuli vuonna 1908 Pariisin oopperan kapellimestari, ja hän palasi Pariisiin johdettuaan 1910-luvun lopulla yhden kauden Bostonin sinfoniaorkesteria. 
Gabriel Faurén erottua virasta vuonna 1922 Rabaud nousi Pariisin konservatorion johtajaksi. Hän hoiti virkaansa vuoteen 1941. 
Rabaud’n sävellystuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, sinfonioita ja muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia, Prix de Romella palkittu kantaatti "Daphné" sekä elokuvamusiikkia. Hän oli säveltäjänä melko perinteinen ja omien sanojensa mukaan vierasti modernismia.
M/S Finnhawk

M/S Finnhawk () on suomalaisen Finnlinesin omistama ja operoima ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Jinlingin telakalla Nanjingissa, Kiinassa. Kuollutta painoa "Finnhawkilla" on 8 700 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Finnhawkin sisaraluksia ovat M/S Finnkraft, M/S Finnmaster ja M/S Finnreel.
Käyttöhistoria.
20. kesäkuuta 2000 alus laskettiin vesille. 18. tammikuuta 2001 alus luovutettiin Nordic Forest Terminals Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Samana päivänä alus vuokrattiin Finncarriers Oy:lle.
Helmikuussa 2001 Finnhawk aloitti liikennöinnin reitillä Hanko–Helsinki–Travemünde.
Lokakuussa 2006 DFDS Tor Line vuokrasi aluksen kahdeksi kuukaudeksi. 
Vuokra-ajan päätyttyä alus siirtyi Helsingin ja Århusin väliseen liikenteeseen. 28. helmikuuta 2008 Finnlines ilmoitti ostavansa aluksen. 
Myöhemmin keväällä alus siirtyi Suomen lipun alle ja kotisatamaksi tuli Helsinki.
Ed Harris

Edward Allen ”Ed” Harris (s. 28. marraskuuta 1950 Englewood, New Jersey, Yhdysvallat) on neljä kertaa Oscar-ehdokkaana ollut yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Nuoruus.
Harrisilla on yksi isoveli ja yksi pikkuveli. Hänen isänsä oli kirjakauppias ja äitinsä matkatoimistovirkailija.
Harris kävi Columbian yliopistoa ja pelasi siellä amerikkalaista jalkapalloa kahden vuoden ajan. Alettuaan näytellä Harris opiskeli Oklahoman yliopistossa ja esiintyi teatterissa. Lopulta hän muutti Kaliforniaan ja valmistui California Institute of the Arts -taidekoulusta vuonna 1975.
Ura.
Harris näytteli valmistumisensa jälkeen teatterissa ja pienissä televisiorooleissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Michael Crichtonin elokuvassa "Kooma" vuonna 1978. Kolme vuotta myöhemmin Harris esitti pääosaa George A. Romeron elokuvassa "Asfaltti palaa" (1981).
Harris palasi New Yorkiin esiintymään Circle Repertory -teatteriseurueessa ja teki off-Broadway-ensiesiintymisensä Sam Shepardin näytelmässä "Fool for Love" (1983), josta hän voitti Obie-palkinnon.
Harrisin roolisuoritus astronautti John Glenninä elokuvassa "Valiojoukko" (1983) toi hänelle myönteisiä arvosteluja ja mainetta. Vuonna 1986 Harris teki ensiesiintymisensä Broadwaylla näytelmässä "Precious Sons", josta hän sai Tony-ehdokkuuden.
Harris siirtyi 1980-luvun puolivälissä pääasiassa elokuviin. Hänen tunnetuimpia elokuviaan tuolta ajalta ovat esimerkiksi "Abyss – syvyys" (1989), "Apollo 13" (1995), "Nixon" (1995) ja "Truman Show" (1998).
Harrisin ensimmäinen ohjaustyö oli vuoden 2000 elokuva "Pollock", jossa hän myös esittää pääosaa kuvataitelija Jackson Pollockina. Roolisuoritus toi hänelle parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Harris näytteli 2000-luvun alkuvuosikymmenenä monessa arvostetussa elokuvassa, kuten "Kaunis mieli" (2001), "Tunnit" (2002) ja "A History of Violence" (2005). Televisiossa hän oli pääosassa minisarjassa "Empire Falls" (2005). Sitä seurasivat elokuvat "Gone Baby Gone" (2007), "" (2007) ja "Appaloosa" (2008, myös ohjaus).
Harrisin merkittävimpiä 2010-luvun elokuvia ovat "The Way Back" (2010), "Virginia" (2010), "Reunalla" (2012), "Pelin henki" (2012), "Phantom" (2013), "Pain &amp; Gain" (2013), "Gravity" (2013), "Snowpiercer" (2013), "Frontera" (2014) ja "Run All Night" (2015). Vuosina 2016–2022 Harris näytteli HBO:n tieteissarjassa "Westworld".
Harris palasi Broadwaylle vuonna 2019 näytelmässä "Kuin surmaisi satakielen". Hän on näytellyt ahkerasti elokuvissa 2020-luvulle asti, ja esimerkiksi vuonna 2024 hän näytteli kolmessa elokuvassa.
Tunnustukset.
Harris on saanut parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan Jackson Pollockina vuoden 2000 elokuvassa "Pollock", sekä parhaan miessivuosan ehdokkuudet elokuvista "Apollo 13", "Truman Show" ja "Tunnit". Hän voitti parhaan miespääosan Golden Globen "Truman Show’sta" ja parhaan miessivuosan Golden Globen televisioelokuvasta "Pelin henki".
Yksityiselämä.
Harris on ollut vuodesta 1983 alkaen naimisissa näyttelijä Amy Madiganin kanssa. Heillä on vuonna 1993 syntynyt tytär.
Bharata natyam

Bharata natyam (bharatanatyam) on eteläintialaisesta Tamil Nadun osavaltiosta peräisin oleva klassinen intialainen tanssityyli. Se on moderni versio vanhasta temppelitanssityylistä. Alkuperäinen nimi ”dasi attam” eli devadasien tanssi tarkoitti jumalia palvelevien naisten eli devadasien tanssia. Nimi bharata natyam on suhteellisen uutta perua. Se tarkoittaa tanssia, joka perustuu noin 2 300 vuotta vanhan esittävää taidetta käsittelevän kirjan "Bharata Natya Shastran" periaatteille. Uudisnimi otettiin käyttöön, sillä devadaseja ei enää historian saatossa pidetty kunniallisina naisina. Devadasit olivat korkeasti koulutettuja ja rikkaita bramiinien temppeliprostituoituja. Britit sekä Mysoren ja Travancoren valtiot lopettivat 1910-luvulla koko järjestelmän.
Bharata natyamin koulutus ja perinteet liittyvät erottamattomasti juuri devadasien vuosituhantiseen tapaan kouluttaa kurinalaisia ammattilaistanssijoita. Bharata natyam on yksi maailman vanhimmista klassisista tanssiperinteistä. Sen nykymuoto ei silti ole kahtasataa vuotta vanhempi.
Melissa George

Melissa Suzanne George (s. 6. elokuuta 1976 Perth, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Lauren Reedin roolista televisiosarjassa "Alias".
Elämä.
George urheili nuorena huipputasolla rullaluistelussa.
Vuonna 2000 George meni naimisiin ohjaaja Claudio Dabedin kanssa, mutta he erosivat vuoden 2010 lopulla. Vuoden 2012 Bafta-gaalassa George tutustui ranskalaiseen elokuva-alan yrittäjään Jean-David Blanciin, ja he alkoivat seurustella. Parille syntyi helmikuussa 2014 poika, Georgen esikoinen.
Kōshun Takami

Kōshun Takami (; s. 1969 Amagasaki, Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen journalisti ja kirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassaa satiirisen teoksen "Battle Royale". Takami työskenteli "Shikoku Shinbun" -lehdelle.
"Battle Royale" on julkaistu japaniksi vuonna 1999, ja se on sovitettu myös elokuvaksi.
Takami vietti lapsuutensa Kagawan prefektuurissa Shikokussa. Hän valmistui Osakan yliopistosta pääaineenaan kirjallisuus.
Kerrynterrieri

Kerrynterrieri (, ) on irlantilainen koirarotu. Se on Irlannin kansalliskoira.
Ulkonäkö.
Kerry on rakenteeltaan vankka. Karvapeite on silkkinen, pehmeä ja laineikas. Väritys on aina vaaleneva harmaa, jota rodulla kutsutaan siniseksi. Pennut syntyvät mustina. Väri muuttuu siniharmaaksi joillakin jo pikkupentuna, toisilla vasta kolmevuotiaana. Rotumääritelmän mukaan koiran tulee olla siniharmaa viimeistään 18 kuukauden iässä, musta pää ja raajojen kärjet sallitaan. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonne on ihmisystävällinen, iloinen, toimelias ja helposti oppiva, sillä se on miellyttämishaluinen. Terrierinä se on kuitenkin aika-ajoin itsepäinen. Se säilyttää iloisen sekä vilkkaan luonteensa pitkään vanhetessaankin.
Alkuperä.
Kerrynterrieri on kehittynyt Irlannin maalaisväestön käytössä olleista koirista, joista syntyi myös toinen rotu, vehnäterrieri. Alkuperäiset koirat olivat maaseudun yleiskoiria, jotka toimivat lampaiden ja karjan kokoajina, torjuivat tuhoeläimiä, vahtivat taloa ja noutivat ammutun riistan. Sininen kerrynterrieri eriytyi omaksi muodokseen, ja se tunnustettiin myöhemmin virallisesti roduksi.
Terveys.
Kerryt ovat terveitä ja pitkäikäisiä. Perinnöllisiä sairauksia ei juuri ole. Jonkin verran on tavattu lonkkaniveldysplastiaa, joka ei kuitenkaan haittaa kevyen koiran elämää. Kasvaimia kerryllä on hiukan enemmän kuin muilla roduilla.
Hoito.
Karvapeite vaatii paljon hoitoa; se tulee trimmata noin kuukauden välein.
Rekapitulacija 1980–84

Rekapitulacija 1980–84 on slovenialaisen Laibach-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin ensimmäisen kerran tupla-LP:nä toukokuussa 1985. Koska levy julkaistiin Jugoslavian ulkopuolella, se sisältää myös samoja kappaleita kuin yhtyeen ensimmäinen levy. 
Kappaleet.
Reskripcija
Resekcija
Restavracija
Resolucija
Vuoden 2002 remasteroidulla CD-painoksella lisäksi: 
Kappaleet tehnyt Laibach. Kappaleet 1–5 tuottanut Igor Vidmar ja Laibach, muut kappaleet tuottanut Laibach. 
Levyn teko.
"Cari amici" on live-nauhoitus Novi Rock -festivaaleilta 10. syyskuuta 1982. "Sredi bojev" on live-nauhoitus Berliinistä 1983. Remasteroidun CD-version ylimääräiset kappaleet ovat live-nauhoituksia Ljubljiasta 2000. Muut kappaleet nauhoitettu Studio Metrossa Ljubljanassa 1980–1984. "Slovenska zena" -kappaleessa laulaa Laibachin sivuprojektin Germanian laulaja Anja Rupel.
Devadasi

Devadasi on entisaikojen intialainen temppelitanssija ja kurtisaani. Sana tarkoittaa "jumalan palvelijaa". Devadasien perinne alkoi keskiajalla. Devadasien tehtävänä oli erilaisin menoin ja tanssien palvoa miespuolista jumalaa. Mutta nykyään devadasit ovat yleensä temppeliprostituoituja. 
Devadasien prostituutiota lienee esiintynyt jo varhain, mutta devadasit keskittyivät tanssimisen sijasta enemmän prostituutioon brittien siirtomaavallan aikana. Brittihallinto, ylemmät kastit ja kaksi intialaista osavaltiota yrittivät lakkauttaa 1930-luvulla devadasien prostituutioon viittaavan toiminnan. Tämä ja myöhempi devadasien toiminnan muuttaminen laittomaksi ajoi devadasit marginaaliin.Devadasien määrä onkin ollut pitkään laskussa, mutta perinne on säilynyt sitkeänä. 
1980-luvulla intialaiset osavaltiot Andhra Pradesh ja Karnataka ovat yhä pyrkineet kitkemään devadasien perinnettä siinä onnistumatta. Intian ihmisoikeuskomission mukaan yksin Karnatakassa oli vuonna 2022 noin 70 000 devadasia. Köyhät perheet hankkivat rahaa luovuttamalla tyttöjään devadaseiksi. Myötäjäisperinteen vuoksi perheet näkevät monesti tyttärensä taakkana. Sukupuolitaudeista hengissä selvinneet entiset devadasit elävät yleensä köyhinä.
Entisaikojen devadasit olivat korkealla yhteiskuntahierarkiassa ja yleensä rikkaita ja hyvin koulutettuja temppeleissä tanssivia taitavia esiintyjiä. Devadasien alkuperäisestä tanssimuodosta, Dasi Attamista, kehittyi nykyisen Intian tärkeimpiin lukeutuva klassinen tanssityyli Bharata Natyam, joka pyrki nimenvaihdoksellaan ja tradition muunnoksellaan eroon kurtisaanimaineestaan.
Éder Jofre

Éder Jofre (26. maaliskuuta 1936 São Paulo – 2. lokakuuta 2022) oli brasilialainen ammattinyrkkeilyn maailmanmestari.
Jofre edusti maataan vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa, missä hän putosi puolivälierissä. Olympialaisten jälkeen hän ryhtyi ammattilaiseksi, ja voitti ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 21-vuotissyntymäpäivänään 26. maaliskuuta 1957 Raúl Lópezin viidennen erän tyrmäyksellä. 19. helmikuuta 1960 hän voitti Etelä-Amerikan kääpiösarjan mestaruuden Ernesto Mirandalta ja puolusti titteilään häntä vastaan menestyksekkäästi kesäkuussa.
Oteltuaan 37 ammattilaisottelua, joista saldona 34 voittoa ja kolme ratkaisematonta, Jofre pääsi 18. marraskuuta 1960 ottelemaan kääpiösarjan avoimena olleesta NBA-liiton maailmanmestaruudesta Eloy Sanchezia vastaan ja voitti tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Hän puolusti maailmanmestaruuttaan onnistuneesti seitsemän kertaa, Piero Rolloa, Ramon Ariasta, Johnny Caldwellia, Herman Marquesia, WBA:n tunnustamana Jose Medeliä, WBA:n ja myös WBC:n tunnustamana Katsutoshi Aokia, Johnny Jamitoa ja Bernardo Caraballoa vastaan, kunnes 18. toukokuuta 1965 Japanin Nagoyassa käydyssä ottelussa hävisi isäntämaan Fighting Haradalle kaikin tuomariäänin. Hän kohtasi Haradan uudelleen kesäkuussa 1966 Tokiossa, ja myös tällä kertaa Harada vei voiton täydet 15 erää kestäneessä kamppailussa. 
Haradaa vastaan kärsityn toisen tappion jälkeen Jofre lopetti uransa mutta palasi kehiin kolmen vuoden tauon jälkeen höyhensarjalaisena. Hän saavutti 14 peräkkäistä voittoa ennen kuin 5. toukokuuta 1973 pääsi jälleen ottelemaan maailmanmestaruudesta. Täydet 15 erää kestäneessä WBC-liiton tunnustamassa höyhensarjan maailmanmestaruusottelussa hän voitti kuubalaisen Jose Legran. Seuraavan vuoden lokakuussa hän puolusti mestaruuttaan Vicente Saldivaria vastaan neljännen erän tyrmäyksellä, mutta menetti mestaruutensa seuraavana vuonna oltuaan estynyt puolustamaan sitä. Jofre otteli vielä seitsemän ottelua kunnes lopetti tyrmäämättömänä syksyllä 1973.
Kalki

Kalki (devanagari: कल्कि; lit. saastan tuhoaja) on hinduperinteessä Vishnun kymmenes inkarnaatio tai avatar, eli ruumiillistuma, joka ilmestyy maan päälle parhaillaan käynnissä olevan Kali Yugan eli pimeyden aikakauden aikana. Kalkin sanotaan tulevan valkoisella hevosella ratsastaen ja tuovan mukanaan tuomiopäivän, jona ihmiset pelastuvat tai tuhoutuvat riippuen eletystä elämästään.
Oppi Kalkista omaksuttiin hindulaisuuteen Persian zarathustralaisesta uskonnosta. Kalki tunnetaan myös buddhalaisuudessa ja osissa islamia (Ahmadiyya).
Kali Yuga

Kali Yuga on hindulaisuudessa yksi maailmankaikkeuden neljästä ikuisesti toistuvasta kehitysjaksosta eli yugasta. Kolme muuta jaksoa ovat Krita Yuga eli Satya Yuga, Treta Yuga ja Dvapara Yuga, joista jokainen on lyhyempi ja henkisesti ja moraalisesti rappeutuneempi kuin edellinen. Kali Yuga on nyt käynnissä oleva ajanjakso; sen sanotaan alkaneen vuonna 3102 eaa. ja kestävän 432 000 vuotta.
Kali Yugan lopussa maailma tuhoutuu, ja se luodaan uudelleen, kun kierto alkaa alusta.
Kathak

Kathak on tuhansia vuosia vanha pohjoisintialainen tanssiperinne, joka juontaa juurensa niin sanottuun Vediseen aikakauteen, jolloin Intian kansalliseepokset Mahabharata ja Ramayana kirjoitettiin. Kathakille ominaista on tarkka ja nopea rytminen liikkuminen tablarummun soittamien monimutkaisten taalojen tahtiin ja tarinankerronta erilaisten eleiden ja käsiliikkeiden, mudrien avulla.
Tanssi on kehittynyt islamilaisen kulttuurin vaikutuspiirissä, mutta ei ole luonteeltaan uskonnollinen, toisin kuin intialaiset tanssit yleensä. Tanssi edellyttää virtuoositekniikkaa, erityisesti sen jalkatyö. Tanssija Sonia Sabri on kehittänyt kathakia ja tuonut siihen uusia ideoita.
Afonso Alves

Afonso Alves Martins Júnior (s. 30. tammikuuta 1981 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Alves aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Atlético Mineiron joukkueessa. Vuonna 2002 hän siirtyi Ruotsiin Örgryten riveihin. Vuonna 2004 Alves siirtyi toisen ruotsalaisseuran Malmön joukkueeseen. Hän saavutti seurassa samana vuonna Ruotsin-mestaruuden. Vuonna 2006 Alves siirtyi Heerenveenin riveihin 4,5 miljoonalla eurolla. Hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Eredivisien maalikuninkuuden tehtyään peräti 34 maalia. Toukokuussa 2007 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Brasilian maajoukkueeseen. Lokakuussa 2007 Alves teki seitsemän maalia Eredivisie-ottelussa Heraclesia vastaan.
Tammikuussa 2008 Alves siirtyi Englannin valioliigan Middlesbroughiin 12,7 miljoonalla punnalla, joka oli seuran siirtokorvausennätys. Kauden päätteeksi Middlesbrough putosi Englannin mestaruussarjaan mikä on toiseksi korkein sarjataso Englannin jalkapallossa. Syyskuussa 2009 Alves siirtyi pelaamaan Quatariin.
Odissi

Odissi on tanssityyli, jota pidetään yhtenä Intian vanhimmista klassisista tanssityyleistä. Odissia tanssitaan Odishan osavaltiossa, Intian itärannikolla. Tyyli rekonstruoitiin uudelleen suhteellisen äskettäin muun muassa temppeleistä löytyneistä Odissin asentoja kuvaavista kivipatsaista sekä vanhoista Natya Shastra -veda-kirjan kuvauksista, jotka koskivat tanssin kulkua. Odissi-esitykset olivat 1960-luvulla vain 10–15 minuutin katkelmia kokonaisista tansseista, kun nykyään tyyli on jo yhtenäinen ja hienostuneimpia klassisen intialaisen tanssin lajeja. Odissia pidetään tyyliltään Dasi Attamin ja Kuchipudin sivuversona. Suuria erojakin löytyy, sillä Odississa käytetään esimerkiksi pohjoisintialaista musiikkia, kun taas Dasi Attamissa ja Kuchipudi-tanssissa käytössä on karnaattinen eli eteläintialainen musiikki. Odissin liikkeet ovat näyttäviä, ja mudrilla on merkittävä osuutensa tanssissa.
Manipuri

Manipuri on koillisintialaisessa Manipurissa, Myanmarin (Burman) rajalla kehittynyt klassinen tanssiperinne. Manipuri on paikalliselta nimeltään "Jagoi". Manipurin taustalla on uskonnolliset temppelitanssiperinteet. Tanssin historiasta ei ole paljoakaan tietoja, varmuudella se mainitaan ensi kerran vasta vuonna 1714. Manipurilaiset ovat hyvin uskonnollisia ja siellä palvotaan yleisesti Radhaa ja Krishnaa, jotka usein esiintyvät manipuri-tanssin teemoissa. Manipuria alettiin julkisesti esittää vasta 1900-luvun alussa.
Tyylilaji sai laajempaa huomiota osakseen vasta nobelkirjailija Rabindranath Tagoren ihastuttua tanssiin 1920-luvulla. Tagore perusti yliopiston Kolkatan pohjoispuolelle Santiniketaniin, jossa yhä tänään opetetaan manipuria tanssijamestareiden johdolla.
Muita manipurilaisia klassisia tansseja:
Mohiniattam

Mohiniattam (Mohini Attam) on eteläintialaisen Keralan osavaltion klassinen tanssiperinne. Tanssi on saanut nimensä Vishnun feminiinisestä muodosta Mohini Attamista. 
Mohiniattam-tanssi on naistanssijalle tarkoitettu pehmeästi soljuva soolotanssi, jonka tyyli kuvastaa feminiinisyyttä, houkuttelevuutta ja naisellista kauneutta. Tanssi soveltuu etenkin naimattomien naisten miesten houkutustanssiksi. Tanssin tekniikka muistuttaa paljolti Dasi Attamia ja sisältää viitteitä myös Kathakalin mudroihin. Tanssin musiikki on eteläintialaista, karnaattista musiikkia,joka lauletaan malaijiksi. Mohini Attamia on helpompi esittää kuin monia muita klassisia tanssilajeja. Se ei sisällä Dasi Attamin hartautta ja jumalien palvelusta, siinä ei ole Kathakin vaikeita rytmejä eikä Kathakalin monimutkaista näyttämöllepanoa. Puvustuksena on yksinkertainen valkoinen sari. Mohini Attam vaatii luonnollisesti harjoittelua niin kuin mikä tahansa tanssilaji, mutta on huomattavasti helpompaa kuin muut Intian klassiset tanssilajit.
Hillosipuli

Hillosipuli ("Allium cepa" Hillosipuli-ryhmä) on valkeakuorinen, halkaisijaltaan noin kaksisenttinen sipuli. Se on miedommanmakuinen kuin keltasipuli.
Hillosipulia käytetään salaateissa, lihapadoissa, liharuokien lisäkkeenä sekä cocktailpalojen koristeena ja mm. Gibson-cocktailissa. Suurin osa hillottuna myytävistä sipuleista on kuitenkin tavallisia keltasipuleita, jotka on vain kasvatettu pienikokoisiksi kylvämällä ne tiheään.
Hillosipulien kylvöaika on touko-kesäkuussa. Sato korjataan elokuussa.
Giuseppe Sinopoli

Giuseppe Sinopoli (2. marraskuuta 1946 – 20. huhtikuuta 2001) oli italialainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän toimi Philharmonian ylikapellimestarina 1984–1994 ja Dresden Staatskapellen ylikapellimestarina 1992–2001.
Sinopoli tuli tunnetuksi muun muassa italialaisen oopperan sekä Richard Straussin tulkinnoistaan. Hän kuoli keväällä 2001 sydänkohtaukseen ollessaan johtamassa Giuseppe Verdin "Aidaa" Berliinissä.
Christoph von Dohnányi

Christoph von Dohnányi [ˈkʁɪstɔf fɔn ˈdɔxnaːnjiː] (18. syyskuuta 1929 – 6. syyskuuta 2025) oli saksalainen kapellimestari.
Hän syntyi Berliinissä, ja hänen vanhempi veljensä on poliitikko Klaus von Dohnányi. Christoph von Dohnányi luki lakia Münchenissä, mutta siirtyi vuonna 1948 opiskelemaan orkesterinjohtoa, pianonsoittoa ja sävellystä Staatliche Hochschule für Musikiin. Christopherin isä oli saksalainen juristi Hans von Dohnányi, jonka natsit teloittivat 8. huhtikuuta 1945, koska tämä oli osallistunut Hitlerin vastaiseen salaliittoon.
Christoph von Dohnányi toimi 1997–2008 Philharmonia-orkesterin ylikapellimestarina. Lisäksi Dohnányi toimi muun muassa Clevelandin orkesterin kapellimestarina 1984–2002.
Ulf Schirmer

Ulf Schirmer (s. 1959) on saksalainen kapellimestari. Hän toimi vuosina 1995–1998 Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Schirmerin levyttämiin teoksiin kuuluu mm. Carl Nielsenin, Franz Lehárin, Alban Bergin, Richard Straussin sekä Bohuslav Martinůn tuotantoa.
Grégory Lemarchal

Grégory Lemarchal (13. toukokuuta 1983 – 30. huhtikuuta 2007) oli ranskalainen laulaja.
Lemarchal nousi maineeseen voitettuaan Star Academy Francen neljännen tuotantokauden Ranskassa. Hänen ensisinglensä "Ecris l'histoire" nousi Ranskan hittilistan kakkoseksi. Debyyttialbumi "Je deviens moi" nousi listaykköseksi ja myi platinaa. 
Lemarchalin muihin saavutuksiin kuuluu "Même si" -duetto Lucie Silvasin kanssa. Lemarchalilla todettiin varhaislapsuudessa kystinen fibroosi, jonka komplikaatiot aiheuttivat hänen ennenaikaisen kuolemansa 23-vuotiaana.
Petteri Salomaa

Juha Petteri Salomaa (s. 26. elokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Salomaa voitti Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut vuonna 1981. Oopperalaulajan loppututkinnon Salomaa suoritti Sibelius-Akatemiassa 1989 ja musiikin tohtorin tutkinnon 2003. Salomaa toimi Sibelius-Akatemian laulumusiikin määräaikaisena professorina 2003–2008. Hänet nimitettiin uudelleen laulutaiteen professorin tehtävään viiden vuoden määräajaksi 1.8.2014 alkaen.
Salomaa on esiintynyt eri oopperataloissa, tehnyt lukuisia rooleja ja yli 30 levytystä. Hän vierailee muun muassa Suomen Kansallisoopperassa. 
Salomaa oli Sysmän Suvisoiton taiteellinen johtaja 2000–2005.
Petteri Salomaa toimi Taideyliopiston hallituksessa 2018–2021.
Joni James

Joni James (oikealta nimeltään Giovanna Carmella Babbo) (22. syyskuuta 1930 Chicago, Yhdysvallat – 20. helmikuuta 2022 West Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen pop-laulajatar. 
James syntyi amerikanitalialaiseen perheeseen ja varttui Chicagossa yhtenä kuudesta sisaruksesta. Hänen isänsä kuoli Jamesin ollessa viisivuotias.
Hän opiskeli nuorena näyttelemistä ja tanssia ja liittyi paikalliseen tanssiryhmään käytyään koulunsa loppuun. Hän esiintyi televisiomainoksessa, mistä MGM:n johto löysi hänet ja teki levytyssopimuksen vuonna 1952. Jamesin singleä "Why Don't You Believe Me" myytiin miljoonia kappaleita, ja se nousi myyntilistoille sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa.
James levytti yli 40 albumia, joita myytiin yli 100 miljoonaa kappaletta. Hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle 1969.
Raimo Laukka

Raimo Heikki Laukka (s. 14. lokakuuta 1954 Kestilä) on suomalainen oopperalaulaja, baritoni. 
Laukka opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1983–1989. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan 1989–2009. Laukka on vieraillut muun muassa Bonnin oopperassa ja Berliinin valtionoopperassa (Staatsoper Unter den Linden) sekä esiintynyt konserttilaulajana Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on esiintynyt myös Savonlinnan Oopperajuhlilla.
Rooleja.
Raimo Laukan oopperarooleja:
Margareta Haverinen

Brita Margareta Haverinen (oik. Brandt, ent. Haverinen-Hansen; s. 23. marraskuuta 1952 Hämeenlinna) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan dramaattinen sopraano. Haverisen kilpailumenestyksiä ovat finaalipaikka Tšaikovski-kilpailussa sekä voitot Lappeenrannassa 1975 ja Geneven kansainvälisessä kilpailussa 1978.
Ura.
Haverinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa laulua Jolanda di Maria Petrisin johdolla sekä viulunsoittoa Ari Angervon johdolla, mutta luopui viulistin urasta laulukilpailuvoittojen vauhditettua hänen kansainvälistä uraansa. Hänen ohjelmistonsa käsittää noin 60 teosta orkesterille ja solistille Beethovenista Luigi Nonoon. Hän on tehnyt oopperavierailuja useisiin Euroopan maihin. Hänen roolinsa ovat vahvoja naishahmoja, kuten Giacomo Puccinin Tosca ja Turandot sekä Richard Wagnerin "Ringin" Brünnhilde.
Vuonna 2009 Haverinen väitteli musiikin tohtoriksi tutkimuksella "Laulajaidentiteetti – avain työelämään: Huomioita laulajan äänen, habituksen ja ohjelmiston suhteesta."
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Emily Osment

Emily Jordan Osment (s. 10. maaliskuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan Lilly Truscottina "Hannah Montana" -televisiosarjassa. 
Tausta.
Osment syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijä Michael Eugene Osment ja opettaja Theresa Osment (o.s. Seifert). Hänen vanhempi veljensä on näyttelijä Haley Joel Osment. Uskonnoltaan Osment on roomalaiskatolinen.
Ura näyttelijänä.
Osment aloitti uransa vuonna 1998 esiintymällä FTD-yrityksen mainoksessa. Useiden mainosesiintymisten jälkeen vuonna 1999 Osment teki valkokangasdebyyttinsä elokuvassa "Tyttöjen salattu elämä". Rooli oli pieni, mutta se auttoi häntä saamaan roolin televisioelokuvasta "Talven loppu" (1999). Hän sai roolistaan Young Artist -palkintoehdokkuuden.
Osment teki läpimurtonsa vuonna 2002 näytellessään Gerti Gigglesiä "Spy Kids" -elokuvasarjan toisessa osassa "Spy Kids 2". Hän oli roolistaan jälleen Young Artist -ehdokkaana. Osment uusi roolinsa myös elokuvasarjan viimeisessä osassa "Spy Kids 3 – Peli on pelattu".
Vuonna 2006 Osment sai roolin Disney Channelin nuortensarjasta "Hannah Montana", jossa hän näyttelee Miley Cyrusin esittämän Miley Stewartin parasta ystävää Lilly Truscottia. Vuonna 2009 Osment näytteli Lillyn roolin myös sarjan pohjalta tehdyssä samannimisessä elokuvassa. 
Osment näytteli pääosaa R. L. Stinen kirjaan perustuvassa teinikauhuelokuvassa "" vuonna 2007. Hän esiintyi myös suoraan DVD:lle tehdyssä elokuvassa "Soccer Mom" (2008) ja Disney Channelin elokuvassa "Sisäinen sankari" (2009). 
Vuosina 2014–2018 Osmentilla oli päärooli ABC Family -kanavan sarjassa "Young &amp; Hungry". Lisäksi hänellä oli sivurooli komediasarjassa "Mutsi" vuonna 2015.
Musiikki.
Osment on tehnyt uraa myös laulajana. Aluksi hän esiintyi Disney-soundtrackeilla, ja vuonna 2008 hän levytti cover-version kappaleesta ”Once Upon a Dream”. Hänen ensimmäinen EP-levynsä "All the Right Wrongs" julkaistiin Yhdysvalloissa 26. lokakuuta 2009. Osment on kertonut EP:nsä olevan indie rockia ja kirjoittaneensa itse kaikki sen kappaleet. EP:n julkaisi levy-yhtiö Wind-up Records. 
Osmentin debyyttialbumi "Fight or Flight" julkaistiin 28. syyskuuta 2010. Sen 8. kesäkuuta julkaistu johtosingle ”Let’s Be Friends” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot Dance Club Play -listan sijalle 31 ja Japanissa sijalle 24.
Brenda Lee

Brenda Lee (11. joulukuuta 1944) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on esittänyt uransa aikana usean musiikkigenren kappaleita ja oli 1960-luvun suosituimpia artisteja. Leellä on useaan musiikkilajiin sopiva alttoääni, ja hän on laulanut muiden muassa poppia, rock'n rollia, rockabillyä ja kantria. Lee on ensimmäisiä rock'n roll -artisteja ja ensimmäinen naisrokkari. Lee aloitti laulajan uransa jo 13-vuotiaana. Hänet on hyväksytty Rock &amp; Roll Hall of Fameen.
Leen levyjä on myyty yli sata miljoonaa kappaletta. Lee oli 1960-luvulla Yhdysvalloissa eniten listakappaleita osakseen saanut naisartisti. Lee oli myös 1960-luvun neljänneksi suosituin artisti tai yhtye Yhdysvalloissa. Leen tunnetuimpia kappaleita ovat jouluklassikko "Rockin' Around the Christmas Tree" ja rakkauslaulu "I'm Sorry". Jouluklassikko levytettiin vuonna 1958, kun Lee ei ollut vielä täyttänyt 14:ää vuotta. Lee on Elviksen esittämänä tunnetumman "Always On My Mind" -kappaleen alkuperäinen esittäjä.
"Rockin' Around the Christmas Tree" nousi ennen vuoden 2023 joulua Yhdysvaltain singlelistan ykköseksi 65 vuotta levyn julkaisemisen jälkeen ja Leestä tuli näin 78-vuotiaana vanhin listaykkösenä ollut artisti.
Lee on syntynyt Atlantassa Georgian osavaltiossa. Leestä on käytetty nimitystä "Little Miss Dynamite" hänen levytettyään vuonna 1957 kappaleen "Dynamite" ja koska hän on pienikokoinen ja hänellä on voimakas ääni. Lee on ensimmäisiä artisteja, jolla oli kansainvälinen fanikunta.
Tero Hannula

Tero Hannula (salanimi Reima Vesa; s. 23. helmikuuta 1946 Vehmaa) on suomalainen oopperalaulaja. Hän voitti Vaasan laulukilpailun miesten oopperasarjan vuonna 1974 ja Lappeenrannan laulukilpailun vuonna 1975. Hannula on laulanut eri oopperoissa.
Hannula on opiskellut Turun konservatoriossa ja jatkanut opintoja Wienissä. Hän on julkaissut tangolevyn yhdessä saksalaisen Rädelchen-yhtyeen kanssa (Musikverlag H. Burger &amp; M. Müller). Opiskeluaikanaan hän toimi viihdelaulajana ja käytti nimeä Reima Vesa. Hannulan isä oli laulaja Heikki Hannula.
Donald Faison

Donald Adeosun Faison (s. 22. kesäkuuta 1974, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Faison on parhaiten tunnettu roolihahmona Murray Duvall "Clueless"-elokuvassa ja samannimisessä televisiosarjassa, sekä Dr. Christopher Turkina "Tuho-osasto"-televisiosarjassa. Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Kick-Ass 2", "Uptown Girls", "Big Fat Liar – valehtelija" ja "Remember the Titans" sekä televisiosarjassa "Sabrina, teininoita" ("Sabrina The Teenage Witch").
Johnny Mathis

John Royce Mathis (s. 30. joulukuuta 1935) on yhdysvaltalainen viihde- ja jazzlaulaja. Hän on voittanut kaksi Grammy-palkintoa. Hän aloitti laulamisen 1956, jolloin ilmestyi hänen esikoisalbuminsa "Johnny Mathis". 
Mathisin tunnetuimpia kappaleita on vuonna 1957 julkaistu "Wonderful! Wonderful!".
A. R. Rahman

Allah Rakha Rahman (, ; syntyjään Arunachalam Sehgar Dileep Kumar, ; s. 6. tammikuuta 1967 Madras, Madras, Intia) on kansainvälisesti tunnettu intialainen muusikko. Hän soittaa muun muassa kosketinsoittimia, kitaraa ja lyömäsoittimia. Rahman toimii myös laulajana ja säveltäjänä.
Palkinnot.
Rahman on voittanut uransa aikana useita palkintoja. "Slummien miljonääri" -elokuvaa varten tekemästään musiikista hänet palkittiin muun muassa parhaan musiikin sekä parhaan laulun (”Jai Ho!”) Oscar-palkinnoilla vuonna 2009. Rahman voitti myös kaksi Grammy-palkintoa.
Myös kotimaassaan Intiassa Rahman on voittanut useita palkintoja elokuviin tekemästään musiikista. Esimerkiksi Filmfare Awards -palkintoja hän on saanut 32, joista 17 on ollut eteläintialaisille elokuville jaettavia Filmfare Awards South -palkintoja. Hän on myös voittanut kuusi arvostettua National Film Awards -palkintoa.
A. R. Rahman ja Suomi.
Rahman on säveltänyt yhdessä Värttinän kanssa vuonna 2006 ensi-iltansa saaneen "The Lord of the Rings" -musikaalinäytelmän.
Rahman nousi kesällä 2009 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi The Pussycat Dollsin kanssa esittämällään laululla ”Jai Ho! (You Are My Destiny)”.
Clueless

Clueless on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1995. Se pohjautuu löyhästi Jane Austenin "Emmaan". Elokuvan kirjoitti ja ohjasi Amy Heckerling ja tuotti Scott Rudin. Elokuvan pääosia näyttelivät Alicia Silverstone, Paul Rudd, Brittany Murphy, Stacey Dash ja Dan Hedaya. "Clueless" oli yllätysmenestys.
Elokuvan päähenkilö Cher on shoppailua harrastava tyttö, jonka elämä on melko tyhjänpäiväistä. Hän etsii elämänsä rakkautta ja koettaa selvitä nuorten elämän karikoista.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Cluelessin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
"Clueless" oli ensimmäisiä elokuvia, joissa suomalainen matkapuhelinvalmistaja Nokia teki voimakasta tuotesijoittelua kansainvälisen laajentumisensa alkuaikoina. Päähenkilön kädessä nähtiin Frank Nuovon muotoilema analoginen Nokia 232 -puhelinmalli.
Laila Kohonen

Laila Kohonen (22. helmikuuta 1934 Savitaipale – 21. kesäkuuta 2022 Tammela) oli suomalainen lastenkirjailija.
Koulutukseltaan Kohonen oli luokanopettaja Turun opettajakorkeakoulusta. Hän asui vuodesta 1962 Tammelassa.
Kohoselle myönnettiin vuonna 1983 Arvid Lydecken -palkinto teoksesta "Hakkapeliitan aarre". Myös hänen teoksensa "Kumisevan kiven arvoitus" (2011) oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana.
Leonor (Espanjan prinsessa)

Prinsessa Leonor ("Leonor de Todos los Santos de Borbón y Ortiz", s. 31. lokakuuta 2005) on Espanjan kuninkaan Felipe VI:n ja kuningatar Letizian esikoistytär ja Asturian ruhtinatar. Prinsessa Leonorilla on 29. huhtikuuta 2007 syntynyt sisar, prinsessa Sofía. Isänsä noustua valtaistuimelle on Leonor kruununperimysjärjestyksessä ensimmäisenä. 
Prinsessa Leonor kastettiin Zarzuelan palatsissa 14. tammikuuta 2006. Kasteen toimitti Madridin arkkipiispa Antonio María Rouco Varela. Prinsessa Leonorin kummeina toimivat hänen isänsä vanhemmat, kuningas Juan Carlos I ja kuningatar Sofía.
Prinsessa Leonor muutti elokuussa 2021 opiskelemaan Walesissa sijaitsevaan UWC Atlantic Collegeen, jossa hän suoritti IB-tutkinnon.
Elokuussa 2023 Leonor siirtyi Espanjan Zaragozaan. Seuraavan vuoden hän viettää Zaragozan sotilasakatemiassa, sitten siirtyy laivastokouluun, jossa hän purjehtii Juan Sebastian de Elcano -aluksella, jota Espanjan laivasto käyttää koulutukseen. Viimeisen vuoden hän päättää opinnot General Air Academyssa.
Eija Jansson

Eija Jansson (s. 1954) on suomalainen rikoskirjailija. Hänen tuotantoaan on kustantanut mm. Myllylahti Oy sekä Nordbooks.
Julkaisut.
Rikoskirjallisuuden lisäksi hän on kirjoittanut runokokoelman "Ikävä jonnekin" (2009) sekä lastenkirjat "Satuarkku" (2008), "Saksanpaimenkoira Nelli" (2009), "Lapinkoirat Musti ja Beni" (2010) sekä "Sinttu, pörröpöksy keeshond" (2010),"Satukaruselli" (2011), "Urkki, dogo argentino" (2012), "Martti - löytökoira Espanjasta" (2014), "Olli Öttiäinen lähtee retkelle" (2014), "Suomenpystykorva Pipsa" (2015) lisäksi muita julkaisuja.
Emma Rabbe

Emma Irmgard Marina Rabbe Ramírez (s. 18. huhtikuuta 1969 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalais-venezuelalainen näyttelijä. Hän on ollut naimisissa venezuelalaisen näyttelijän Daniel Alvaradon kanssa vuodesta 1998. Emmalla on kolme poikaa, Daniel Alejandro, Diego Jose ja Calvin Daniel. Emma Rabbe tuli neljänneksi Miss Maailma -kilpailussa vuonna 1988. Emma näyttelee Tza Tza Lanzia telenovelasarjassa Tuhkimotarina.
Suhoi Su-26

Suhoi Su-26 on venäläinen taitolentokone.
Tausta.
Su-26:n kehitti Suhoin suunnittelutoimisto Neuvostoliitossa vuonna 1982. Sen suunnittelun aikainen tunnus oli S-42. Suunnitteluun osallistui Moskovan ilmailuinstituutti ja DOSAAF.
Suunnittelu alkoi Jakovlev Jak-55 -lentokoneesta. Moottoriksi valittiin M-14 -tähtimoottori. Suurin sallittu liikehtimisen kuormitusmonikerta on +12 g ja -10 g.
Jevgeni Frolov suoritti ensilennon vuonna 1984.
Sarjatuotantoversio sai tunnuksen Su-26M. Potkuriksi tuli saksalainen Hoffmann. Vuonna 2003 tuotiin markkinoille uusi Su-26, joka kantaa tunnusta Su-26M3 ja jonka voimalaite on M-9F.
Vuonna 1986 Su-26 -koneella voitettiin sekä miesten että naisten taitolennon maailmanmestaruus (World Aerobatics Championships).
Unni Lindell

Unni Lindell (s. 3. huhtikuuta 1957 Oslo) on norjalainen kirjailija. Hänet tunnetaan ensisijaisesti rikoskirjailijana, mutta hän on julkaissut myös runouttautta sekä lasten- ja nuortenkirjallisuutta. 
Lindell opiskeli Oslon yliopistossa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon aineenaan ranskan kieli. Ennen kirjailijanuralle omistautumista hän työskenteli muutaman vuoden ajan journalismin parissa. 
Lindell on julkaissut suositun rikosromaanisarjan komisario Cato Isaksenista. Hänen tuotantoaan on käännetty useille kielille, myös suomeksi. Cato Isaksen -sarjan rikosromaaneista suomeksi on käännetty "Käärmeenkantaja", "Unenvartija", "Suruvaippa", "Yösisko", "Orkesterimonttu", "Hunajasyötti", "Mörkömies" ja "Sokerivalhe".
Carolina Garcia-Aguilera

Carolina Garcia-Aguilera (s. 1949 Havanna) on kuubalaissyntyinen rikoskirjailija, joka muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1959. 
Garcia-Aguileran tuotannosta on suomennettu kaksi miamilaisesta naisetsivä Lupe Solanosta kertovaa rikosromaania: "Kuumat vedet" ja "Kuuma häpeä".
Ilmari Palmén

Ludvig Ilmari Palmén (14. lokakuuta 1882 Helsinki – 11. maaliskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen Helsingissä asunut juristi ja asianajaja.
Palménin isä oli valtioneuvos Ernst Gustaf Palmén, joka oli muun muassaSuomen ensimmäisen yksikamarisen eduskunnan varapuhemies. Hänen äitinsä oli Ida Amalia Arppe, joka oli Nils Gustav Arppen tytär. Ilmari Palménin nuorempi veli oli kirurgian ylimääräinen professori Arne Johannes Palmén (1885–1974).
Ilmari Palmén pääsi ylioppilaaksi 1901 Helsingin Suomalaisesta yhteiskoulusta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904, filosofian maisteriksi 1907 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1909. Varatuomarin arvon hän sai 1911. Syksyllä 1911 hän perusti asianajotoimiston Cajus Holman kanssa. Palmén luopui 1915 yrityksestä, jonka Holma ja muut kehittivät alallaan merkittäväksi yritykseksi.
Palmén oli naimisissa 1912–1920 käräjäkirjuri Anni Emilia Pelkosen (k. 1941) kanssa, liitto päättyi avioeroon. Heidän poikansa oli eläintieteen professori ja Helsingin yliopiston kansleri Ernst Philip Palmén (1916–1991).
Sotasaaliskavallusjuttu.
Palmén oli Suomen sisällissodan jälkeen keväällä 1918 vartiopäällikkönä Suomenlinnan läntisessä ulkosaaristossa ja kuljetti silloin Rysskär-nimiseltä saarelta huvilaansa Träskholmaan ainakin 7 tynnyriä öljyjä, työkaluja ja kaksi nostokraanaa jotka kaikki kuuluivat Suomen valtiolle sotasaaliina. Rysskärillä sijainneet varastot oli sinetöity toukokuussa 1918 mutta silti kesän aikana saarelta kuljetettiin moottoriveneillä pois öljyä niin että syksyllä 1918 kun Palménin vartiopataljoona hajotettiin öljyä oli jäljellä vain muutama tynnyri. 
Ylisotaoikeus tuomitsi Palménin tammikuussa 1920 1 vuoden ja 1 kuukauden vankeusrangasitukseen sotasaalistavaran kavaltamisesta. Hänen avustajanaan toiminut liikemies J. V. Häkli tuomittiin kuritushuoneeseen 2 vuodeksi 3 kuukaudeksi ja 15 päiväksi ja sotasaaliskonttorin intendenttinä 1918 toiminut ylikonduktööri A. G. Sacklén 1 vuodeksi 5 kuukaudeksi. Korkein oikeus tuomitsi kesäkuussa 1920 Häklin kuritushuoneeseen 1 vuodeksi 9 kuukaudeksi 15 päiväksi ja Palménin 11 kuukaudeksi kuritushuoneeseen.
Heartmix

Heartmix on vuonna 1996 esitetty suomalainen, tositelevisiosarjalta vaikuttava näytelty sarja. Sarjassa joukko nuoria oleskeli San Franciscossa suomalaisen pariskunnan omakotitalossa. Tapahtumat sijoittuvat taloon ja sen pihapiiriin, koska kuvauslupien saaminen oli vaikeaa. Sarjaa on luonnehdittu "Suomen televisiohistorian huonoimmaksi sarjaksi."
Leo Nucci

Leo Nucci (s. 16. huhtikuuta 1942) on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hänet tunnetaan mm. Giuseppe Verdin oopperoiden sekä verististen teosten tulkinnoistaan. 
Nucci syntyi Castiglione dei Pepolissa, Bolognan maakunnassa. Hänellä on aviopuolisonaan sopraano Adriana Anelli, jonka kanssa hänellä on tytär Cinzia.
Elina Asunta

Elina Katri Maria Asunta (11. tammikuuta 1913 Viipuri – 27. heinäkuuta 2011) oli suomalainen kuvataiteilija.
Asunta toimi yli kolmenkymmenen vuoden ajan kuvaamataidon opettajana. Hän debytoi Oulussa vuonna 1953 ja asui suurimman osan elämästään Jyväskylässä. Hänen teoksiaan on ollut lukuisissa näyttelyissä ympäri Suomea sekä Kanadassa vuonna 1989. 
Asunta oli vuodesta 1935 naimisissa kuvataiteilija Mikko Asunnan kanssa tämän kuolemaan saakka vuonna 1992.
Asunta tuli tunnetuksi muun muassa polttoemalimaalauksistaan. Hän kuului varsinaisena jäsenenä Taidemaalariliittoon. Hänestä tuli Kuvataiteilijasenioreitten jäsen vuonna 1980.
Paul Langevin

Paul Langevin (23. tammikuuta 1872 Pariisi, Ranska – 19. joulukuuta 1946 Pariisi) oli ranskalainen fyysikko, jonka vaikutus Ranskan modernin fysiikan kehityksessä oli suuri. Hänet tunnetaan erityisesti Langevinin yhtälön ja Langevinin dynamiikan kehittämisestä. Langevin oli perustamassa "Comité de vigilance des intellectuels antifascistes" -järjestöä. Langevin kuului Ranskan kommunistiseen puolueeseen.
Langevin syntyi Pariisissa ja opiskeli "École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris" issa sekä École Normale Supérieuressa. Langevin lähti opiskelemaan Isoon-Britanniaan Cambridgen yliopistoon Cavendish laboratorion J. J. Thomsonin ohjaamana. Langevin kuitenkin palasi Ranskaan ja opiskeli tällä kertaa Sorbonnessa ja väitteli itsensä tohtoriksi Pierre Curien ohjaamana vuonna 1902. Kaksi vuotta myöhemmin hän pääsi fysiikan professoriksi Collège de Franceen. Vuonna 1934 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Langevinin kuuluisin saavutus on para- ja diamagnetismin teoria vuodelta 1905. Hän rakensi teoriansa atomeissa ja molekyyleissä kiertävien alkeisvirtojen käsitteen pohjalle. Hän oli myös Albert Einsteinin kanssa yhtäaikaisesti kehittämässä teoriaa massan ja energian vastaavuudesta. Langevin kannattikin voimakkaasti Eisteinin esittämää suhteellisuusteoriaa. 
Ensimmäisen maailmansodan aikana Langevin kehitti pietsosähköisyyteen perustuvan kaikuluotaustekniikan eli menetelmän, jolla ultraäänien heijastumisen perusteella voidaan todeta vedenalaisten kohteiden suunta ja etäisyys. Menetelmään perustuvat laitteet tulivat yleiseen käyttöön vasta toisessa maailmansodassa.
Forrest Landis

Forrest Landis (s. 9. elokuuta 1994) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän esitti Mark Bakeria elokuvassa "Villi tusina" (2003) sekä sen jatko-osassa "Villi tusina 2" (2005). Muita rooleja hänellä on ollut mm. elokuvassa "Flightplan" (2005). 
Landis syntyi Palm Beachissa, Floridassa, ja kasvoi Indianapolisissa. Poika "löydettiin" Chicagossa hänen ollessaan 4-vuotias, ja 6-vuotiaana hän esiintyi jo McDonald'sin mainoksissa. Hän asuu Los Angelesissa, ja hänellä on sisko Lauren.
Boris Obergföll

Boris Obergföll (o.s. Henry, s. 14. joulukuuta 1973 Völklingen, Länsi-Saksa) on saksalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on 90,44 metriä, jonka hän heitti vuonna 1997 Linzissä. Hän piti monesti kilpailuissa päässään lippalakkia takaperin, ja tästä muodostui Henrylle eräänlainen tavaramerkki. Heittouransa jälkeen hän on valmentanut muun muassa Matthias de Zordoa ja Johannes Vetteriä.
Boris Henry avioitui syyskuussa 2013 niin ikään saksalaisen keihäänheittäjä Christina Obergföllin kanssa ja Henry otti vaimonsa sukunimen. Pariskunnalle syntyi esikoispoika kesäkuussa 2014.
Arvokisasijoituksia.
Euroopanmestaruuskisat.
Lisäksi Boris Henry voitti nuorten maailmanmestaruuskisoissa hopeaa vuonna 1992. Maailmanmestaruuden näissä kilpailuissa voitti Suomen Aki Parviainen.
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 88,92"
Pentti Perksalo

Pentti Olavi Perksalo (5. maaliskuuta 1929 Pori – 8. syyskuuta 2016 Salo) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän aloitti laulajana vasta 40-vuotiaana vuonna 1970, ja hänet tunnettiin Wagner-tenorina. Hän vieraili eri oopperoissa. Sitä ennen hän toimi liikunnanopettajana vuosina 1953–1976, mutta lopetti tässä tehtävässä Salossa ollessaan. Hän on Suomen Wagner Seuran kunniajäsen vuodesta 2001.
Perksalo asui asunnoksi kunnostetussa Viurilan kartanon vanhassa viljamakasiinissa Hirvilinnassa.
Perksalon poika on sellotaiteilija Jukka Perksalo.
Villakoirapointteri

Villakoirapointteri () on karkeakarvainen saksalainen koirarotu, jota käytetään metsästyskoirana. Sen rotujärjestönä Suomessa toimii Saksanseisojakerho ry.
Alkuperä.
Rodun taustalla on kaksi koirarotua, villakoira ja pointteri. Vuonna 1881 saksalainen kasvattaja paroni von Zedlitz halusi kehittää hyvän metsästyskoiran. Hänellä oli seitsemän valikoitua villakoiraa ja sata pointteria, joita hän käytti villakoirapointterin kehittämiseen. Rodusta ei koskaan ole tullut erityisen suosittua, eikä sitä tunnetakaan erityisemmin. Suomen Kennelliittoon on rekisteröity kolme villakoirapointteria.
Stipe Drviš

Stipe Drviš, tunnetaan Saksassa nimellä Stipe Drews (s. 8. kesäkuuta 1973 Makarska), on kroatialainen ammattilaisnyrkkeilijä ja WBA-liiton raskaan keskisarjan entinen maailmanmestari.
Amatööriura.
Amatöörinä Drviš otteli 100 ottelua ja saavutti 90 voittoa. 1996 EM-kisoissa hänen taipaleensa katkesi kolmanteen otteluun jossa vastaan asettui lopulta mestaruuden voittanut Pietro Aurino. Samana vuonna Atlantan olympialaisissa hän hävisi puolivälierässä Seung-Bae Leelle. 1997 MM-kisoissa hänen taipaleensa katkesi jo ensimmäiseen otteluun. Samana vuonna hän sijoittui Adrianmeren kisoissa toiseksi. Kroatian mestaruuden Drviš voitti amatöörinä kuudesti.
Ammattilaisura.
Ammattilaiseksi Drviš ryhtyi vuonna 1999. 1. lokakuuta 2000 hän voitti avoimen Saksan mestaruuden raskaassa keskisarjassa tyrmättyään Andre Mewisin viidennessä erässä. 23. marraskuuta 2002 hän voitti IBF-liiton Intercontinental-tittelin pisteillä Manuel Lee Ossieta vastaan, ja seuraavassa ottelussaan 8. helmikuuta 2003 avoimena olleen Euroopan mestaruuden pisteillä Silvio Brancoa vastaan. Hän puolusti titteleitään Olivier Beardia ja Konstantin Švetsiä vastaan. Tämän jälkeen hän kuitenkin luopui mestaruusvyöstään, koska osallistui Paul Briggsiä vastaan käytyyn WBC-liiton otteluun, jolla ratkaistiin maailmanmestarin haastaja. Hän kuitenkin hävisi täydet 12 erää kestäneen ottelun selkeästi kaikin tuomariäänin.
18. kesäkuuta 2005 Drviš voitti Omar Eduardo Gonzalezin WBO:n intercontinental-ottelussa, ja seuraavassa ottelussaan tammikuussa otti avoinna olleen EM-tittelin takaisin itselleen yksimielisellä pistevoitolla Antonio Brancalionista. Toukokuussa hän puolusti mestaruuttaan japanilaista Kai Kurzawaa vastaan. 
28. huhtikuuta 2007 Drviš asteli jälleen MM-kehään, tällä kertaa WBA-liiton mestaruusotteluun jossa vastassa oli hallitseva mestari Braco. Oberhausenissa käyty ottelu kesti täydet 12 erää, ja Drviš julistettiin voittajaksi kaikin tuomariäänin. 16. joulukuuta 2007 Drviš menetti WBA-liiton vyön hävittyään 12-eräisen kamppailun Danny Greenille tuomariäänin. Molemmat nyrkkeilijät lopettivat uransa tämän ottelun jälkeen.