tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Helsingin Kamarikuoroviikko

Helsingin Kamarikuoroviikko järjestettiin vuosina 1994–2000 pääkaupunkiseudun kamarikuorojen, lauluyhtyeiden ja Yleisradion yhteistyönä. Kamarikuoroviikko toimi sateenvarjona produktioille, joita esiintyjäryhmät tuottivat osana omaa vuosittaisesta toimintaansa. Lisäksi kuoroviikko edesauttoi esiintyjäryhmien keskinäistä musiikillista yhteistyötä. Tapahtuma sai taloudellista tukea myös Helsingin kaupungilta ja kulttuurirahastoilta ja -säätiöiltä.
Tapahtuman tarkoituksen oli tarjota foorumi varsinkin a cappella -musiikille, jota oli muiden musiikkifestivaalien tarjonnassa vähän sekä mahdollistaa esiintyjäryhmien yhteisiä teemakokonaisuuksia.
Helsingin Kamarikuoroviikon toiminnanjohtajana toimi tapahtuman perustaja Juha Hovinen vuosina 1993–1997, Kati Bergström vuosina 1997–1999 sekä Jaakko Mäntyjärvi vuosina 1999–2000.
Radion kamarikuoron ulkomaisia vierailujohtajina olivat Kamarikuoroviikon konserteissa Dan-Olof Stenlund 1996, Anders Eby 1997 ja 1998 sekä Andrew Lawrence-King 1999. Kamarikuoroviikolla kantaesitettiin kahdeksan kuoroteosta, säveltäjinä Thomas Jennefelt, Jukka Linkola, Jaakko Mäntyjärvi ja Urmas Sisask. Konserttien lisäksi Kamarikuoroviikon konseptiin kuului lauluyhtyeiden viihteellisiä klubi-iltoja.
1994
6 konserttia 
Kamarikuorot: Amici Cantus, Jubilate, Radion kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro
Lauluyhtyeet: Octopus, Talla 
Kantaesitys: Thomas Jennefelt "Tre sekvenser"
1995
5 konserttia ja yksi klubi-ilta 
Kuorot: Amici Cantus, Jubilate, Radion kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro 
Lauluyhtyeet: Me Naiset, High Heels, Carpe Diem, Ulis, Köyhät Ritarit 
Kantaesitykset: Urmas Sisask "Yleiset luomissanat op.51", Jaakko Mäntyjärvi "Pseudo-Yoik"
1996
4 konserttia, yksi jumalanpalvelus ja yksi klubi-ilta 
Kuorot: Jubilate, Radion kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro 
Lauluyhtyeet: Bearberries, Cetus Noster, Clic, High Heels, Kallion kimallus, Mannerheimintie Transfer, Talla, The Miehet 
1997
5 konserttia, kirkkokonsertit yhteistyönä Kirkko Soikoon! -festivaalin kanssa 
Kuorot: Radion kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro 
Orkesterit: Suomalainen Kamariorkesteri 
Lauluyhtyeet: Cantori Appassionati, Clic, Kvartettilaulajat, Lumen Valo, Talla 
1998
5 konserttia ja kaksi klubi-iltaa 
Kuorot: Grex Musicus, Kampin Laulu, Radion kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro 
Orkesterit: Sibelius-Akatemian soitinyhtye 
Lauluyhtyeet konserteissa: Kamariherrat, Talla 
Kantaesitykset: Jaakko Mäntyjärvi "Preludium till Dagen svalnar…", Jaakko Mäntyjärvi "Kouta", Jaakko Mäntyjärvi "More Shakespeare Songs", Jaakko Mäntyjärvi "Die Stimme des Kindes"
1999
6 konserttia 
Kuorot: Grex Musicus, Jubilate, Philomela, Radion kamarikuoro 
Lauluyhtyeet: Kamariherrat, Rajaton, Talla 
Kantaesitys: Jukka Linkola "Mieliteko"
2000
7 konserttia 
Kuorot: Amici Cantus, Cantinovum, Philomela, Kauniaisten Kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro 
Orkesterit ja soitinyhtyeet: Kamariorkesteri Capriccioso, Vital Bassoon 
Lauluyhtyeet: Carpe Diem, Human Organ, Rajaton, Ring Ensemble, Runebergin Tortut, Talla
Rímur-runous

Rímur (yks. "ríma") ovat kertovia runoja, usein runomuotoon laadittuja saagoja tai saagojen episodeja, joita on laadittu ja esitetty Islannissa aina 1300-luvulta alkaen ja 1900-luvulle saakka. Varhaisempi "rímur"-runous on anonyymiä, sillä runoilijat alkoivat nimetä itsensä runojensa yhteydessä vasta reformaation jälkeen. Balladien (isl. "dansar") ohella "rímur"-runous on yksi islantilaisista kansanrunouden muodoista. Ne ovat olleet yksi suosituimmista kirjallisuuden muodoista Islannissa 1400-luvulta 1800-luvulle. 
"Rímur"-runous on saanut vaikutteita keskiaikaisesta edda- ja skaldirunoudesta. Niissä käytetään esimerkiksi skaldirunoudelle tyypillisiä kenninkejä. "Rímur"-runouden nopea synty viittaa kuitenkin joidenkin tutkijoiden mielestä siihen, että varhaisimpien "rímur"-runojen esikuva olisi pohjautunut kulttuurin ulkopuolelta tulleille vaikutteille. Esitettäessä "rímur"-runoutta on kuhunkin runoon voinut liittyä tietynlainen melodia. 
Suurin osa "rímur"-runoudesta on pitkiä kertomuksia, jotka pohjautuvat kotoperäiselle tarinaperinteelle (esim. islantilaissaagat, muinaissaagat, kuningassaagat), eurooppalaisista ritariromaaneista tehdyille käännöksille ja näistä käännöksistä vaikutteita saaneille kotoperäisille ritarisaagoille sekä osa myös exemplum-kertomuksille, Eddasta tutuille kertomuksille tai kansansaduille. Usein jostain pitkästä proosamuotoisesta saagasta tehtiin "rímur"-runoelma. Jotkut "rímur"-runot ovat säilyttäneet nykypäivään nyt jo kadonneiden keskiaikaisten saagojen sisällön, ja joidenkin "rímur"-runojen pohjalta on myös kirjoitettu saagoja. 
Käännökset ja editiot.
Kivikkoyölisko

Kivikkoyölisko ("Xantusia riversiana") on yöliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on keskikokoinen lisko, mutta yksi suurimmista yöliskoista. Sen pituus kuonosta peräaukkoon on noin 6–11 senttiä ja se painaa 10–25 grammaa. Kivikkoyöliskon väri vaihtelee harmaasta ruskeaan ja sillä on nokimaisia raitoja. Sitä tavataan San Clementen, San Nicolasin ja Santa Barbaran saarilta Kalifornian Kanaalisaarilla. Lisko suosii tiheää, matalaa kasvustoa kivisellä maaperällä. Se syö pieniä selkärangattomia ja kasvisainesta. Naaras synnyttää kerralla noin neljä elävää poikasta. Lajia uhkaavat saalistus, elinympäristön tuhoutuminen ja alhainen lisääntymistaso.
Vargasin tragedia 1999

Vargasin tragedia 1999 oli erittäin runsaiden rankkasateiden seurauksena 14.–16. joulukuuta 1999 Venezuelan Vargasin osavaltiossa tapahtunut suuronnettomuus, jossa erityisesti tuhansien maanvyöryjen seurauksena menehtyi eri arvoiden mukaan 10 000–30 000 ihmistä. Tämä on jopa 10 prosenttia koko Vargasin maakunnan silloisesta väestöstä. 
Katastrofin aikana kokonaisia kaupunkeja – Cerro Grande ja Carmen de Uria – pyyhkiytyi maanvyöryjen seurauksena tai hautautui niiden alle.
Operaatio Fishbowl

Operaatio Fishbowl (suom. "Kalamalja") oli eräs Yhdysvaltojen suorittama 11 ydinkokeen sarja. Se suoritettiin vuonna 1962. Eräs koe suoritettiin avaruudessa, tämä oli "Starfish Prime", joka laukaistiin Johnstonin atollilta. Siinä räjäytettiin 1,44 megatonnin ydinlataus noin 400 kilometrin korkeudessa. W49-ydinkärki laukaistiin 9. heinäkuuta 1962 Thor-ohjusta käyttäen. Räjäytys vahingoitti vakavasti useita tietoliikennesatelliitteja, kuten Telstar I:tä. Sen johdosta osa myöhemmin pidettäviksi aiotuista ydinkokeista peruutettiin kokonaan. Tuohon aikaan vasta alettiin käsittämään EMP-pulssivaikutuksen merkitystä. Voimakas sähkömagneettinen pulssi on tuhoisa sähköä käyttäville laitteille.
Useita muita ydinkokeita peruttiin, mutta kuitenkin 400 kilotonnin vahvuiset "Kingfish" (suom. "kuningaskala") ja "Bluegill Triple Prime" (suom. "isoaurinkoahven") W50-ydinkärkeä käyttäen toteutettiin. Ydinkoe "Starfish Prime" (suom. "meritähti") on eräs harvoja, joita on suoritettu avaruudessa. Neuvostoliitto antoi siihen oman vastauksensa varsin pikaisesti. Niin kutsutun "Projekti K:n" puitteissa venäläiset räjäyttivät loka-marraskuussa 1962 viisi ydinlatausta, 60–300 km korkeudessa, näistä kolme 300 kT voimakkuudella. Vuodesta 1963 lukien ei enää sallittu ydinkokeita merialueilla, avaruudessa taikka ilmakehässä. Vain maanalaiset ydinkokeet sallittiin. Fishbowlia edelsi Operaatio Dominic. Sitä seurasi Operaatio Storax, joka oli USA:n ensimmäinen maanalaisten ydinkokeiden suoritussarja: siinä toteutettiin 47 testiä.
Liu Xia

Liu Xia (s. 1. huhtikuuta 1961) on kiinalainen toisinajattelija, joka oli kotiarestissa vuodesta 2010 lähtien mutta vapautui heinäkuussa 2018, sen jälkeen kun Saksan liittokansleri Angela Merkel tapasi Kiinan pääministerin Li Keqiangin. Merkelin lisäksi monet kulttuurihenkilöt ja organisaatiot ovat olleet aktiivisia Liun vapauttamisen puolesta. Liu poistui Kiinasta Finnairin lennolla Helsinkiin, josta hän jatkoi Saksaan. 
Liu Xia on rauhannobelisti Liu Xiaobon leski. Hän joutui kotiarestiin sen jälkeen kun Liu Xiaobo sai 2010 Nobelin rauhanpalkinnon. Hän on potenut masennusta ja sydänvaivoja, ja häntä pyrittiin auttamaan, mutta Kiinan viranomaiset estivät tapaamiset. Liuta vastaan ei koko kotiarestiaikana nostetty syytteitä.
Liu on julkaissut vuonna 2015 kaksikielisen runovalikoiman "Empty Chairs".
Andrómeda-luokka

Andrómeda-luokka on Portugalin laivaston kahden tutkimusaluksen muodostama alusluokka, joka voi toimia tarvittaessa miinanraivaajina.
The Amazing Spider-Man 2 (videopeli)

The Amazing Spider-Man 2 on Beenoxin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3-, PlayStation 4-, Wii U-, Windows-, Xbox 360- ja Xbox One -alustoille.
Peli julkaistiin Euroopassa 2. toukokuuta 2014 viikkoa siihen liittyvän "The Amazing Spider-Man 2" -elokuvan jälkeen. Pelin edeltäjä on "The Amazing Spider-Man".
Vastaanotto.
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanaksi 5/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 5.4/10.
UAM Creoula

UAM Creoula (runkonumero UAM201, IMO 5081918, MMSI 263146000) on Portugalin laivaston vuonna 1937 valmistettu koululaiva.
Valmistus.
Kalastusyhtiö Parceria Geral de Pescarias tilasi aluksen Companhia União Fabritin telakalta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1937.
Palvelus.
Alus oli 1938 alkaen turskankalastusaluksena Newfoundlandin rannikolla ja Grönlannissa. Vuodesta 1973 alus oli kiinnitettynä laituriin Lissabonissa. Vuonna 1979 alus myytiin kalastusministeriölle kalastusmuseoksi. Korjaustöiden alkaessa kuitenkin havaittiin aluksen rungon olevan hyväkuntoinen, jolloin tehtiin päätös aluksen palauttamisesta merelle.
Alus siirrettiin 1985 Portugalin laivastolle koululaivana.
Hyasintti (jalokivi)

Hyasintti on nimitys zirkonin keltaisille, oransseille ja punaruskeille värimuunnoksille. Hyasinttia ei juuri käytetä jalokivikaupassa. Hyasintti mainitaan Vanhassa testamentissa.
K-Auto

K-Auto (aiemmin VV-auto) on Volkswagen-konsernin valmistamien autojen maahantuontiin, vähittäiskauppaan ja jälkimarkkinointiin erikoistunut yritys, joka kehittää myös edistyksellisiä autoalan palvelukonsepteja. K-Auto on markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen omistaa Kesko. 
K-Auto tunnettiin ennen nimellä VV-Auto. Nimi muuttui kesäkuussa 2018.
K-Autolla on erilliset verkkosivut autokauppaa varten.
Grossulaari

Grossulaari on silikaattimineraaleihin kuuluva ryhmä mineraaleja. Grossulaarit kuuluvat granaatteihin. Grossulaarien kemiallinen kaava on Ca3Al2(SiO4)3, joskin tämä saattaa vaihdella. Mineraalissa saattaa esiintyä esimerkiksi titaania, mangaania ja magnesiumia.
Ominaisuudet.
Grossulaarit voivat olla värittömiä, ruskeita, punaisia, oransseja, keltaisia, valkoisia tai vihreitä. Ruskeaa grossulaaria sanotaan myös kaneligranaatiksi. Jalokiviluokan grossulaaria on tavattu vasta 1960-luvulla. Rosoliitti on grossulaarin vaaleanpunainen läpikuultava muoto (ks. kuva).
Tsavoriitti ja hessoniitti (ks. kuva) ovat grossulaarin eri muotoja. Tsavoniitti on tumman vihreää, ja hessoniitti on grossulaarin puna-ruskea muoto. Hessoniittia tavataan erityisesti Ceylonilla. Kiven voi sekoittaa helposti spessartiiniin.
Mineraali voi muodostaa seossarjoja andradiitin, hibschiitin ja uvaroviitin kanssa.
Esiintyminen.
Grossulaaria esiintyy pääasiassa metamorfisissa kalkkipitoisissa kivissä, myös joissakin liuskeissa. Suomesta mineraalia on tavattu esimerkiksi Dragsfjärdin Ytterkullan kalkkikivilouhoksessa. 
Tsavoriittia tavataan Tsavon maakunnassa Keniassa. Tsavoriitti sisältää kromia ja vanadiinia, ja sen vanadiinipitoisuus voi olla jopa 6 %. Kiveä kutsutaan myös "Transvaal-jadeksi".
Leukogranaatti on grossulaarin väritön muoto. Sitä esiintyy esimerkiksi Kanadassa ja Meksikossa.
Pulloharjat

Pulloharjat ("Hystrix") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi yhdeksän lajia.
Pulloharjoja ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.
Mikko Töyssy

Mikko Töyssy (s. 1981 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä, juontaja ja laulaja, äänialaltaan tenori. Harrastelijanäyttämöiden kautta ammattinäyttelijän uralle päätynyt Töyssy on näytellyt lähinnä musiikillisissa ja komediallisissa tuotannoissa, kuten "Finnhits" ja "Kalle Aaltonen" Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, jossa hän näytteli 2010-luvulla. Komediallista estradiviihdettä edusti myös Töyssyn mukanaolo MTV3:n viihdesarjassa "Putous" vuonna 2020, jonka hän myös voitti hahmollaan Urmas Viilunk.
Elämä ja ura.
Töyssy suoritti Suomen Teatteriopiston näyttelijätyön peruslinjan 2009. Ura alkoi urjeta Valkeakosken kaupunginteatterissa 2008. Sittemmin Töyssy on näytellyt muun muassa tamperelaisessa NääsPeksissä. Vuosina 2010–2015 Töyssy näytteli Suomen kesäteatterissa, joka antaa näytöksiä pitkin Hämettä. Vuosina 2013–2017 Töyssy työskenteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa; ensin näyttelijäharjoittelijana ja vuodesta 2015 kiinnitettynä näyttelijänä. Vuodesta 2018 Töyssy on työskennellyt vapaana taiteilijana.
Töyssy näytteli talousaliupseeri Mäkilän roolin Aku Louhimiehen ohjaamassa Väinö Linnan romaaniin perustuvassa teoksessa "Tuntematon sotilas" vuonna 2017. Aleksi Mäkelän elokuvassa "Olen suomalainen" Töyssy teki Fredin roolin.
Taiteellisen uransa rinnalla Töyssy on esiintynyt Yleisradion "Villi kortti" -televisio-ohjelman panelistina.
Töyssy on myös liikuntaneuvoja. Lisäksi hän työskennellyt paperiteollisuudessa ja matkailualalla. Töyssy toimii Radio Novan kesäjuontajana heinäkuussa 2020.
Media Markt

Media Markt on saksalainen elektroniikkaa myyvä ketju, joka on perustettu vuonna 1979 Saksassa. Se toimii 14 Euroopan maassa, joissa sillä on yli 800 liikettä.
Vuonna 2012 huhuttiin ketjun rantautuvan Suomeen viimeistään 2016. Toistaiseksi ketjulla ei kuitenkaan ole tästä konkreettisia suunnitelmia.
Joonas Sundman

Joonas Sebastian Sundman (s. 20. tammikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Pallokerho-35:a. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Datoliitti

Datoliitti on silikaattimineraali, joka kuuluu samalla myös jalosilikaatteihin. Sen löysi ensimmäisen kerran norjalainen Jens Esmark vuonna 1806. Datoliittia löytyy erityisesti Connecticut-joen diabaasista.
Propiolaktoni

Propiolaktoni eli β-propiolaktoni (C3H4O2) on laktoneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Aikaisemmin yhdistettä käytettiin myös desinfiointiaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa propiolaktoni on väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, mutta myös hydrolysoituu veden vaikutuksesta 3-hydroksipropaanihapoksi. Propiolaktoni liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Propiolaktoni reagoi monien nukleofiilien kuten amiinien ja alkoholien kanssa ja näissä reaktioissa yhdisteen neliatominen rengas hajoaa. Propiolaktoni polymeroituu kuumennettaessa tai happojen tai emästen vaikutuksesta Propiolaktoni on karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava yhdiste.
Valmistus ja käyttö.
Propiolaktonia valmistetaan formaldehydin ja keteenin välisellä reaktiolla, jota katalysoivat Lewis-hapot kuten sinkkikloridi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös 3-halogenipropaanihapoista. Propiolaktonia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja siitä valmistetaan muun muassa hartseja, alaniinia ja muita yhdisteitä. Aine tappaa mikrobeja, minkä vuoksi sitä on käytetty desinfiointiaineena, mutta karsinogeenisuuden vuoksi tästä käytöstä on luovuttu.
Nimue

Nimue on kelttiläisessä mytologiassa lumoojatar, johon velho Merlin rakastui kohdattuaan hänet metsässä. Joskus Nimue samastetaan järven neitoon, mutta yleensä uskotaan, että Nimue on yksi tämän tyttäristä. Nimue taivutteli Merlinin paljastamaan taikavoimansa, joita Nimue sitten käytti hyväkseen ja sai vangittua velhon.
Eero Ylitalo

Eero Ylitalo (s. 11. heinäkuuta 1953 Liminka) on oululainen tietokilpailija ja tietokilpailukysymysten laatija. Hän opiskeli yleistä historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1982. Hän on työskennellyt Oulun kaupungille tietopalvelupäällikkönä. Hän on yksi jahtaajista "Jahti"-visailuohjelmassa.
Ylitalo on julkaissut tekemiään lauluja Jari Ruonalan kanssa nimellä Kaksi kaunista miestä omakustannelevyllä "Ensimmäiset ja viimeiset" vuonna 1993. Hän on kirjoittanut romaanin "Suviteuraat". Vuoden 2012 kuntavaaleissa Ylitalo oli SDP:n ehdokkaana Oulussa.
Tietokilpailut.
Vuosina 1992–2002 Ylitalo osallistui moniin visailuohjelmiin: "Suomen Tietoviisas", "Haluatko miljonääriksi?" (esitetty 27.–28. marraskuuta 1999), "Megavisa" (7. joulukuuta 1992), "Missä mennään", "Tietopörssi", "Triangeli", "Greed", "Heikoin lenkki" ja "Horoskooppipyörä". Hän on yksi jahtaajista syksyllä 2018 alkaneessa "Jahti"-visailuohjelmassa, jossa hänen lempinimensä on Herra Arkisto.
Ylitalo on ollut Oulun tietokilipailuyhistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Hän osallistuu pubivisoihin, ja on osallistunut myös tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailuihin ja maailmanmestaruuskilpailuihin.
Ylitalon nimi on palkintosekissä, jota Lasse Lehtinen pitää kädessään "Haluatko miljonääriksi?" -videopelin kotelon takakannessa.
KF Feronikeli

Klubi Futbollistik Feronikeli on jalkapalloseura Glogovacin kunnasta. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Kosovon superliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Feronikeli on voittanut kahdesti Kosovon mestaruuden. Mestaruudet ovat kausilta 2014–2015, 2015–2016 ja 2018-19.
KF Pristina

Klubi Futbollistik Pristina on jalkapalloseura Pristinan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Kosovon superliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Pristina on Kosovon menestynein seura kymmenellä mestaruudellaan. Mestaruudet ovat kausilta 1991–92, 1995–96, 1996–97, 1999–00, 2000–01, 2003–04, 2007–08, 2008–09, 2011–12 ja 2012–13. Näistä kolme ensimmäistä on voitettu ennen Kosovon superliigan perustamista. Kosovon Cupin se on voittanut 1993–94, 1994–95, 2005–06, 2012–13, 2015–16, 2017–18 ja 2022/23.
Miika Saloranta

Miika (alias Comeetta, oikealta nimeltään Miika Saloranta, s. 31. tammikuuta 1991) on suomalainen hip hop -artisti.
Miika on julkaissut nykyisellä artistinimellään debyyttisinglen "V*tun Friendzone" ja lisäksi artistinimellä Comeetta yhtyeessä TCT. Kultarajan ylittäneen albumin "IOJK". Hän on julkaissut myös omakustannemusiikkia Comeetta -nimellä vuosien 2001–2011 välisenä aikana ja julkaissut muun muassa omakustannealbumin "Athos Ingemar".
Ura.
TCT.
Miika kiinnostui hip hop -musiikista 2000-luvun alussa seurattuaan MTV:tä. Miika on maininnut musiikillisiksi vaikutteikseen olevan muun muassa 2pac, Eminem ja Ludacris. Hän alkoi tekemään kappaleitaan vuonna 2001 ja myöhemmin hän julkaisi niitä musiikkipalvelussa mikseri.net. Vuonna 2011 hän julkaisi artistinimellä Comeetta omakustannealbumin "Athos Ingemar".
Vuonna 2012 hän perusti yhdessä Tuomas ja Matias Lehtisen kanssa bändin nimeltä TCT. Yhtye solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2013. Bändin tunnetuin kappale "Rannalle" on ylittänyt jo platinarajan. 
Sooloura.
Vuonna 2016 Miika Saloranta solmi sooloartistina levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Soolodebyytti "V*tun Friendzone" -single julkaistiin keväällä 2018. Samana vuonna julkaistiin myös kappale "Hengiltä" ja vuoden 2019 keväällä vielä yksi single: "Känäs" Universal Musicin kautta. Kesäkuussa 2019 Miika ilmoitti purkaneensa sopimuksen Universal Musicin kanssa ja siirtyneensä independent-artistiksi, jonka jälkeen Miika on julkaissut itsenäisesti mm. kappaleet "Hjallis", "Kuka siin netis on" ja "Game Over". Vuonna 2020 julkaistiin myös yhdessä Johanna Von Herzenin kanssa yhteiskappale "Apua!". 
Muu toiminta.
Miikalla on ollut vuoden 2018 keväästä alkaen oma YouTube-kanava "MiikaTV" jossa hän on pitänyt dokumenttisarjamaista vlogia nimeltä: "The Miika Show".
Maui (mytologia)

Maui on polynesialaisessa mytologiassa veijarimainen puolijumala ja kulttuuriheeros. Toisaalta hän auttoi jumalia nostamaan taivaankannen ja järjestämään tähdet, toisaalta hän pyydysti auringon verkkoonsa ja varasti tulen voidakseen antaa sen ihmisille. Uskomusten mukaan Maui on tehnyt useimmat keksinnöt. Merta on yksi niistä. Mauin lisänimi on "Tikitiki", mikä viittaa yhteyteen ensimmäisen ihmisen, Tikin, kanssa. Vaikka Maui on suosittu hahmo, ei häntä ole koskaan varsinaisesti palvottu uskonnollisissa menoissa.
Kun Maui syntyi, hänen äitinsä Taranga kietoi hänet hiustukkoon ja heitti hänet mereen, mahdollisesti siksi, että hän syntyi ennen aikojaan. Muuan valpas kantaisä pelasti kuitenkin Mauin ja palautti hänet maalle ja takaisin perheensä pariin. Äiti kutsuikin poikaansa Maui-tiki-tiki-a-Tarangaksi – Tarangan hiussykerössä muodostuneeksi Mauiksi. 
Mauin tunnetuin uroteko oli Tyynenmeren saarten luominen. Taikakoukullaan sankari kalasti merenpohjasta ne lukemattomat saaret, joilla polynesialaiset nykyisin asuvat. 
Uuden-Seelannin maorien mukaan Maui pyydysti ansallaan auringon ja pieksi sen voittamattomalla aseellaan, erään kantaäidin leukaluulla. Aurinko oli niin heikko selkäsaunansa jälkeen, että se kykeni vain ryömimään rataansa, mikä teki päivästä pidemmän. Tongasaarelaiset puolestaan sanovat, että taivas on joskus synkkä koska Maui pakotti taivaan ylöspäin hiilihangolla. Kun hän teki maauunia hänen hiilihankonsa juuttui taivaaseen, joka oli silloin paljon matalammalla kuin nykyisin. Saadakseen itselleen työskentelytilaa hän yksinkertaisesti sysäsi taivaan korkeammalle. Havaijilaiset uskovat, että tämän teon tarkoituksena oli tehdä vaikutus johonkuhun naiseen. 
Naiset kiehtoivatkin Mauia kovasti, ja äiti ilmeisesti rohkaisi poikaansa hänen monissa naisseikkailuissaan. Tuamotun asukkaat ovat sitä mieltä, että ilman äitinsä tukea Maui ei olisi koskaan rohjennut yrittää tyydyttää Hinan, hirviöankerias Te Tunan vaimon, kyltymätöntä himoa. Aluksi Te Tuna ei ollut huomaavinaankaan suhdetta, mutta muiden jumalolentojen kuiskuttelu yllytti hänet vihdoin haastamaan Mauin. Maui ja Te Tuna kohtasivat rannalla mahtavassa myrskyssä, ja salamoiden leimahdellessa he vertailivat siitintensä kokoa. Maui voitti, ja Hina otti Mauin rakastajakseen. Myöhemmin Te Tuna yritti ryöstää Hinan takaisin, mutta Maui tuhosi hänet taikavoimillaan. Tuamotulaiset väittävät, että Te Tunan haudatusta päästä versoi ensimmäinen kookospalmu. 
Kahdessa suosituimmassa tarinassa kerrotaan Mauin petoksista. Toisessa hän varasti taivaasta kanan saadakseen tulta, sillä polynesialaisten mukaan taivaallinen kananpoika vartioi tulen salaisuutta. Toisessa seikkailussa Maui yritti kukistaa kuoleman. Maui löysi kuoleman jumalattaren Hine-nui-te-pon nukkumasta. Maui onnistui melkein kulkemaan jumalattaren ruumiin läpi, mutta viime hetkellä lintujen sirkutus herätti Hine-nui-te-pon, ja hän murskasi Mauin kuoliaaksi. Havaijilaisten mukaan Mauin veri värjäsi katkaravut punaisiksi ja antoi sateenkaarelle värit.
Victoria Cartier

Prudença Victorine "Victoria" Cartier (4. huhtikuuta 1867 Sorel – 1. tammikuuta 1955 Montreal) oli kanadalainen pianisti, urkuri ja pedagogi. Hän oli George-Étienne Cartierin sisaruksentytär.
Cartier sai pianon- ja urkujensoiton opetusta Romain-Octave Pelletierilta. Hän piti ensimmäisen resitaalinsa Sorelissa, jossa hän myös opetti pianonsoittoa ja soitti urkuja kirkossa. Vuonna 1896 Cartier lähti Pariisiin, jossa häntä opettivat Eugène Gigout, Élie Delaborde, Louis-Albert Bourgault-Ducoudray ja Hortense Parent. Pariisissa oleskellessaan hän myös tutustui Théodore Duboisiin, Raoul Pugnoon ja Camille Saint-Saënsiin. Palattuaan Montrealiin Cartier hän perusti École de piano Paris-Montréalin, jossa noin 25 vuoden ajan opetettiin musiikkia ranskalaisten mestarien opein. Lokakuussa 1898 Cartier piti Gigout'n hänelle omistaman urkukappaleen "Rhapsodie sur des airs canadiens" ensiesityksen.
Cartier teki useita muitakin Euroopan-matkoja ja opetti useissa eri laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Alfred Lamoureux, Jean Leduc, Éviola Plouffe ja Esther Wayland.
Tiki

Tiki on polynesialaisessa mytologiassa joko jumala, joka loi ihmisen tai ensimmäinen ihminen. Havaijilla hänen nimensä on Ki’i. Myös ihmishahmoisia puusta tai kivestä veistettyjä jumalankuvia kutsutaan nimellä tiki.
Landnámabók

Landnámabók (”Maanasuttamiskirja”) on keskiajan Islannissa laadittu kertomus Islannin löytämisestä 800-luvun lopulla ja sen jälkeen alkaneesta saaren asuttamisesta. "Landnámabókin " varhaisin versio on todennäköisesti laadittu 1100-luvun alkupuolella, sillä yhdessä sen säilyneistä versioista (Hauksbók) mainitaan tuolloin vaikuttaneiden Ari Viisaan (isl. "inn fróði" Þorgilsson) ja Kolskeggr Viisaan (isl " inn vitri" Asbjarnsson) olleen ensimmäisiä, jotka kirjoittivat muistiin asioita Islannin asuttamisesta. "Landnámabókia " ei ole suomennettu.
"Landnámabókin " sisältö ja merkitys.
"Landnámabókissa " listataan noin 430 saaren eri osien ensimmäisistä, vuosien 870–930 välisenä aikana saapuneista asukkaista ja näiden perheistä ja jälkeläisistä aina 1000-luvulle saakka ja kerrotaan anekdootinomaisesti näiden biografisia tietoja. Käsittely etenee alue kerrallaan, mikä on katsottu todisteeksi siitä, että tekstin kirjoittaja on tuntenut Islannin maantieteen erittäin hyvin, ja teoksen sukupuita pidetään luotettavina. Syy "Landnámabókin " laatimiselle on mahdollisesti ollut se, että siinä olevan tiedon avulla pyrittiin vahvistamaan tiettyjen sukujen valta omalla alueellaan ja heidän omistusoikeutensa. Suuri osa Islannin asuttajista ja näiden jälkeläisistä kertovien islantilaissaagojen genealogisista tiedoista juontuu todennäköisesti " Landnámabókista". Toisaalta on myös pidetty mahdollisena, että osa " Landnámabókin " säilyneissä versioissa olevista genealogisista tiedoista on voinut olla peräisin islantilaissaagoista. 
"Landnámabókin " versiot.
Näitä säilyneitä versioita on viisi, joista kolme on keskiaikaista ja kaksi 1600-luvulta. Vanhimpana pidetään "Landnámabókin " Sturlubók-versiota, jonka kirjoitti 1200-luvulla vaikuttanut Sturla Þórðarson ja jonka varhaisin säilynyt kopio nyt jo kadonneesta pergamenttikäsikirjoituksesta on 1600-luvulta (AM 107 fol). &lt;br&gt;
&lt;br&gt;Hauksbók-versiona tunnettu "Landnámabók " on säilynyt samannimisessä, 1300-luvun alusta peräisin olevassa käsikirjoituksessa AM 371 4to, joka on nimetty omistajansa Haukr Erlendssonin (k. 1334) mukaan (Hauksbók eli "Haukrin kirja"). Käsikirjoituksessa oleva "Landnámabók" on Haukrin käsialaa. Haukr mainitsee käyttäneensä lähteenään Sturlubókin versiota ja sen lisäksi myös Styrmir Kárasonin (k. 1245) 1200-luvun alussa kirjoittamaa vastaavaa tekstiä. Kyseinen Styrmisbók ei ole säilynyt nykypäivään, mutta se on todennäköisesti ollut pohjana myös Sturlubókille ja kolmannelle keskiaikaiselle versiolle, Melabókille.&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Melabók on sekin 1300-luvun alkupuolelta. Siitä on kuitenkin säilynyt vain kaksi pergamenttisivua 1400-luvulta peräisin olevassa käsikirjoituksessa AM 445 b 4to. Melabók edustaa kuitenkin versioista vanhinta, sillä se on ollut sisällöllisesti lähimpänä nyt jo kadonnutta Styrmisbókia. &lt;br&gt;
&lt;br&gt;"Landnámabókin" myöhemmät versiot ovat Björn Jónssonin 1630-luvulla laatima Skarðsárbók (pääkäsikirjoitus AM 104 fol) sekä kirkkoherra Þórður Jónssonin 1600-luvulla laatima Þórðarbók (AM 106 fol ja AM 112 fol). Näistä Skarðsárbók perustuu Sturlubókin ja Hauksbókin versiolle, kun taas Þórðarbók pohjautuu Skarðsárbókille ja Melabókille.
Kaarlo Tauriainen

Kaarlo "Kalle" Tauriainen (4. toukokuuta 1895 Suomussalmi – 4. heinäkuuta 1971 Oulu) oli suomalainen taidemaalari ja ammattivalokuvaaja. Hänen "Tervavene"-maalauksensa vuodelta 1963 on Suomussalmen kunnanvirastolla.
Tauriainen syntyi Suomussalmessa Kiantajärven Salonsaarella sijainneessa Puppon talossa. Hänen vanhempansa olivat Juho Niilonpoika Tauriainen ja Saara Antintytär Manninen. Hänen ristimänimensä oli Kaarlo, mutta kirkonkirjoihin nimi oli virheellisesti vääntynyt "Kalleksi", vaikkakin muissa virallisissa asiakirjoissa nimi oli Kaarlo-muodossa.
Tauriainen kävi maamieskoulua, jossa koulun kuvaamataidonopettaja huomioi lahjoitti hänelle öljyvärit. Jo vapaussodan aikana samalla kun Tauriainen palveli Rannikkotykistössä vääpelinä ja vt. patterin päällikkönä, hän maalasi tulojensa kartuttamiseksi.
Tauriainen toimi Suomussalmen suojeluskunnan päällikkönä 1919–1926 ja osin samanaikaisesti metsätyönjohtajana Kajaani Oy:llä. Muita toimia olivat mm. kunnan rahastonhoitajana (1926–1932), kirjaston hoitajana (1925–1939) ja Säästöpankin kamreerina (1933–1952). 1920-luvulla Tauriaisen uudeksi intohimoksi muodostui valokuvaus. Hänen perustamansa valokuvaamo K. Tauriainen toimi Suomussalmen kirkonkylällä 1960-luvun lopulle saakka.
Tauriainen oli naimisissa Saimi Johanna Pyykkösen (1895–1965) kanssa, ja heidän avioliitostaan syntyi viisi lasta: Hellin (s. 1920), Saima (s. 1922), Sirkka-Maija (s. 1925), Mauno (s. 1928) ja Saara (s. 1937).
Venla Hiidensalo

Venla Hiidensalo (s. 12. joulukuuta 1975) on suomalainen kirjailija, toimittaja, kriitikko ja kolumnisti.
Elämä ja ura.
Hiidensalo opiskeli Helsingin yliopistossa viestintää ja yleistä kirjallisuustiedettä ja valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 2006. Hän on opiskellut myös kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Vuodesta 2023 hän on opiskellut oikeustieteitä Turun yliopistossa.
Hiidensalo on toiminut vapaana toimittajana, kirjallisuus- ja mediakriitikkona ja kolumnistina vuodesta 1997. Hän on kirjoittanut muun muassa Imageen, Mondoon, Annaan, Oliviaan, Nykypäivään ja Kodin kuvalehteen.
Hiidensalon esikoisromaani "Mediahuora" julkaistiin vuonna 2012. Teos käsittelee julkisuuden kirjoittamattomia lakeja ja valtasuhteita. Seuraava, vuonna 2014 julkaistu romaani "Karhunpesä" käsittelee sukupolvien yli jatkuvaa vaikenemisen ja syyllisyyden ketjua. Vuonna 2017 julkaistu teos "Sinun tähtesi" on historiallinen romaani, joka piirtää suomalaista kulttuuria muovanneen kuvataiteilijan Albert Edelfeltin elämäntarinan. Hiidensalon kerrontatyyliä on luonnehdittu maalaukselliseksi ja purevaksi.
Hiidensalon mukaan kaunokirjallisuuden perimmäisenä tavoitteena on kertoa fiktion kautta todellisuudesta asioita, joita ei voi muilla keinoin kertoa. Kirjailija on totuuden etsijä, jolla on oltava ehdoton kirjoittamisen vapaus. Hiidensalo valittiin vuonna 2018 Suomen PEN -kirjailijajärjestön puheenjohtajaksi kolmivuotiskaudelle 2018–2020. Hän on ollut myös Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen ja toiminut Helsingin Kirjailijoiden puheenjohtajana.
You’re My Boss

You’re My Boss on Antoinette Jadaonen ohjaama filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva vuodelta 2015.
Yanar Dağ

Yanar Dağ on jatkuvasti palava vuori Azerbaidžanissa. Palaminen johtuu maakaasusta. Toisin kuin mutatulivuoret, Yanar Dağin liekit palavat melko tasaisesti, koska kaasu poistuu tasaisesti pinnan alta. Yanar Dağin erottaa mutatulivuorista myös se, että sen sisuksista ei purkaudu mutaa tai muita aineita.
Yanar Dağ sijaitsee Absheronin niemimaalla Kaspianmeren rannalla lähellä pääkaupunki Bakua. On esitetty, että Yanar Dağin löysi sattumalta lammaspaimen 1950-luvulla.
Yleisyys.
Maailmassa on vain kourallinen palavia vuoria ja suurin osa niistä sijaitsee Azerbaidžanissa pääkaupunki Bakun lähettyvillä. Yanar Dağin tuli ei ole sammunut ikinä. Liekit ovat peräisin hiekkakivimuodostelmissa olevista aukoista ja voivat nousta jopa 10 metrin korkeuteen. 
Yanar Dağin lisäksi Azerbaidžanissa sijaitsee toinen kuuluisa palava vuori Atəşgah, joka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Bakusta. Kuten Yanar Dağin liekit, myös Atəşgahin liekit ovat peräisin maakaasusta. Mutta toisin kuin Yanar Dağissa, Atəşgahissa luonnollinen maakaasun virtaus on jo lakannut, joten kaasua pumpataan alueelle keinotekoisesti turisteja varten. 
Liekit ovat palaneet Yanar Dağin alueella kautta aikojen ja niistä ovat raportoineet monet historioitsijat ja tutkimusmatkailijat kuten Marco Polo. Alexandre Dumas kuvailee nähneensä vastaavanlaisia liekkejä Yanar Dağin lähelle rakennetussa zarathurstralaisessa tulitemppelissä.
Saat vihata maailmaa

Saat vihata maailmaa on Nollaseiskan studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Vastaanotto.
"Soundin" arvostelun mukaan kappalemateriaali on kelvollista, mutta todellisia iskuhittejä levyltä ei löydy, vaikka etenkin kertosäkeisiin on panostettu.
Permin aluepiirin lippu

Permin aluepiirin lippu on Venäjän federaatioon kuuluvien Permin aluepiirin ja Permin alueen lippu. Lippu on pyhän Yrjön risti, jonka värit ovat valkoinen, sininen ja punainen. Ristin keskiosassa on Permin aluepiirin vaakuna. Lippu muistuttaa hieman Dominikaanisen tasavallan lippua. 
Valkoinen symboloi Permin kansan rauhaa, hyvyyttä ja puhtautta. Sininen symboloi ihmisten asenteiden lämpöä, kauneutta ja pehmeyttä sekä alueen vesistöjä ja niiden tuomia rikkauksia. Punainen symboloi permiläisten rohkeutta, urhollisuutta ja pelottomuutta. 
Lippu otettiin käyttöön 6. toukokuuta 2003. Lipun mittasuhteet ovat 2:3.
Lähteet.
http://flagspot.net/flags/ru-59.htm
Jyrki Näsänen

Jyrki Hemminki Näsänen (1947 – (helmikuun alussa) 2021 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut yksin tai yhteistyössä kolme dokumenttielokuvaa, aiheina chileläisen poliitikon Luis Corvalánin vierailu Suomessa ("Kansojen omatunto", 1979), Koijärvi-liike ("Taistelu senteistä", 1983) ja Piirpauke-yhtyeen musiikki ("Piirpauke en Tenerife", 1988). Hänellä oli keskeinen osa Teiniteatterin vuonna 1967 esittämän Sex-kabareen suunnittelussa.
Jyrki Näsäsen isä oli kemian professori Reino Näsänen, ja hänen sisaruksiaan ovat taiteilija Perttu Näsänen ja kuvanveistäjä Johanna Rytkölä.
Banaaninlastaajan laulu

Banaaninlastaajan laulu ("Day-O" tai "The Banana Boat Song") on jamaikalainen laulu, josta tuli erittäin suosittu ympäri maailmaa vuonna 1956 Harry Belafonten levytyksenä. Siitä tuli Belafonten suurin hitti. Laulu on alun perin jamaikalainen kansansävelmä ja perinteinen työlaulu. Laulu edustaa jamaikalaista mento-musiikkiperinnettä, joskin sitä usein pidetään calypso-musiikin edustajana. Calypso on kuitenkin kotoisin Trinidad ja Tobagosta eikä Jamaikasta.
Suomeksi ”Banaaninlastaajan laulun” sanoitti Sauvo Puhtila, ja sen levyttivät vuonna 1957 sekä Taru Pyhälä että Olavi Virta.
Jo ennen Belafontea kappaleen olivat levyttäneet ainakin trinidadilainen Edric Connor and the Caribbeans nimellä ”Day Dah Light” (1952) ja Louise Bennett (1954). Belafonten jälkeen kappaleen levyttivät englanniksi myös muun muassa Sarah Vaughan ja Shirley Bassey sekä The Tarriers -lauluyhtye, jonka jäseniin kuului sittemmin näyttelijänä tunnettu Alan Arkin. Yhtyeen jäsenet Arkin, Erik Darling ja Bob Carey mainitaan monissa lähteissä kappaleen säveltäjinä ja sanoittajina, koska he tekivät laulusta oman versionsa yhdistämällä lauluun katkelmia toisestakin jamaikalaisesta laulusta.
Laulun sanoitus (alkusäe "Come, mister tallyman, tally me banana") on banaaninlastaajan pyyntö esimiehelleen tulla laskemaan, paljonko banaaniterttuja on tänä yönä saanut lastatuksi, jotta saisi palkkansa ja pääsisi kotiin kun aamu jo sarastaa.
Parodian kohteena.
Laulusta on tehty monia parodiaversioita, kuten Stan Frebergin kuunnelmanomainen versio vuodelta 1957, jonka Hector suomensi ja esitti nimellä ”Panaani-laulu” Cumulus-yhtyeen albumilla "Dick Dynamite and His Hot Lips" (1974) sekä siitä irrotetulla singlellä. Siinä laulun levytystilanne keskeytyy jatkuvasti, kun kärttyisä bongorumpali ei voi sietää äänekästä ja yli-innokasta laulusolistia mylvimässä "Day-O"-fraasiaan. Solisti määrätään seisomaan yhä kauemmas bongorumpalista, lopulta studion oven taakse. Ovi lukittuu, ja solisti kiipeää takaisin sisään rikkomansa ikkunan kautta.
Toinen suomalainen huumoriversio kappaleesta on Jig-Saw-yhtyeen vuonna 1975 albumilleen "Ujo poika" levyttämä ”Haaksirikko”, jonka sanat teki Repe Kupiainen.
Myös Turo's Hevi Gee on tehnyt sävelmästä suomenkielisen version (Banaanivaltiolaulu) omilla sanoillaan, jotka kertovat banaanivaltiosta.
Eskil Kinneberg

Eskil Kinneberg (s. 17. toukokuuta 1992) on norjalainen suunnistaja. Hän on voittanut maailmanmestaruuden viestissä Tarton MM-kilpailuissa 2017 sekä keskimatkalla ja viestissä Riian MM-kilpailuissa 2018. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Kinneberg saavutti viestissä hopeaa. EM-kilpailuissa hän voitti viestissä kultaa Ticinossa 2018 ja saavutti hopeaa Jesenikissä 2016. EM-kilpailuissa Neuchâtelissa 2021 hän oli mukana Norjan pronssia voittaneessa sprinttiviestijoukkueessa. Viron EM-kilpailuissa 2022 Kinneberg oli pitkällä matkalla toinen. Lisäksi hän oli Norjan voittaneessa viestijoukkueessa. Unkarin EM-kilpailuissa 2024 Kinneberg oli Norjan voittaneessa viestijoukkueessa.
Juniorien MM-kilpailuista Kinnebergillä on kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi pronssia.
Seuratasolla Kinneberg edustaa IFK Göteborgia, jonka joukkueessa hän voitti Jukolan viestin Joensuussa 2017.
Route nationale 5

Route nationale 5 eli RN5 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Guinean rajalla sijaitsevalle Kourémalén rajanylityspaikalle. Tien pituus on 129 kilometriä.
RN5 on osa Bamakon ja Guinean pääkaupungin Conakryn yhdistävää liikennekäytävää, jonka pituus on 980 kilometriä. Conakry on Bamakoa lähinnä oleva valtamerisatama, mutta sen kautta kulkee vain pari prosenttia Malin ulkomaankaupasta.
1940-luvulla rakennettu Bamakon ja Kankanin välinen 344 kilometrin osuus suoristettiin ja päällystettiin 2000-luvun alussa. Samalla rakennettiin myös Nigerin ja Tinkissojoen ylittävät sillat. 2010-luvun alussa rakennettiin 8,8 kilometrin pituinen nelikaistainen sisääntulotie Bamakoon.
Iittalan yhtenäiskoulu

Iittalan yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjän keskuksessa Iittalassa toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 374 oppilasta. 
Koulun rehtorin virkaan astui Mira Parikka, kun Anne Laatikainen siirtyi marraskuussa 2023 rehtoriksi Hämeenlinnan yhtenäiskouluun. 
Koulussa tehtiin putkiremontti keväällä 2018, jonka seurauksena ainakin yksi kerros oli toukokuussa poissa käytöstä. 
Iittalan yhtenäiskoulu siirtyi käyttämään maalämpöä keväällä 2023.
Nummen yhtenäiskoulu

Nummen yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Voutilan kaupunginosassa Nummen alueella toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 843 oppilasta. Lukuvuodesta 2018-2019 alkaen koulu on sijainnut uudessa Nummikeskuksessa Kylätiellä, jossa yhtenäiskoulun ohella toimii neuvola ja kirjasto. 
Vielä edeltävänä lukuvuonna 2017–2018 koulu oli jakautuneena kolmeen eri osoitteeseen Ahvenistoon (4–9-luokat: Turuntie 33, 13130 HML; "Ahveniston koulu"), Kaurialaan (Seminaarin 1–4-luokat: Seminaarinkatu 2, 13130 HML; "Seminaarin koulu") ja Loimalahteen (Hirsimäen 1–2-luokat: Hirsimäenkatu 29, 13500 HML; "Hirsimäen koulu"). 
Koulun rehtorina toimii Kati Hirvonen ja apulaisrehtorina Joonas Rokkanen
Hauhon yhtenäiskoulu

Hauhon yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Hauhon pitäjässä toimiva 1.-9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2021 koulua kävi noin 220 oppilasta. 
Koulun rehtorina toimii Kurt Palmroth.
Lyseon koulu (Hämeenlinna)

Lyseon koulu on Hämeenlinnan 2. kaupunginosassa eli Koilliskulmassa toimiva 7.-9. luokkien yläkoulu. Vuonna 2018 koulua kävi noin 460 oppilasta. Koulu toimii myös väistötiloissa Verkatehtaalla (Keinusaaren kaupunginosassa). 
Koulun rehtorina toimii Pasi Seila. Yläluokkien lisäksi koulussa toimivat kaupungin kaksi pienluokkaa, valmistavan opetuksen luokka ja kymppiluokka.
Budapest Jégkorong Akadémia HC

Budapest Jégkorong Akadémia HC on unkarilainen jääkiekkoseura Unkarin pääkaupungista Budapestistä.
Keskikiina

Keskikiina ("Middle Chinese") on alkuaan vuonna 601 julkaistussa "Qieyun"-riimisanakirjassa kuvailtu kiinan kielen varhaismuoto. Kirjoitusjärjestelmän luonteen johdosta itse lausuminen sekä äänteistö on jouduttu rekonstruoimaan. Aiemmasta muinaiskiinasta poiketen keskikiinaan oli kehittynyt toonijärjestelmä, jossa on neljä toonia. Monet nykyisistä kiinan murteista ovat kehittyneet keskikiinasta; poikkeuksiakin tosin on, ja niihin lukeutuu muun muassa joitain min-kiinan muotoja.
Yksi merkittävistä keskikiinaa tutkineista kielitieteilijöistä on ollut ruotsalainen Bernhard Karlgren.
Seminaarin koulu

Seminaarin koulu on Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2023 koulussa oli noin 700 lasta. Lapsista 60 opiskeli Ojoisten Lastentaloksi kutsutussa rakennuksessa Puistonmäen kaupunginosassa (3 luokka-asteiden 1-2 luokkaa). Koulussa toimi yhteensä 26 suomenkielistä yleisopetuksen luokkaa ja yksi ruotsinkielinen perusopetuksen luokka. Lisäksi kahdessa luokassa annettiin valmistavaa opetusta alkujaan vieraskielisille oppilaille.
Seminaarin koulu on elokuussa 2012 toimintansa aloittanut suurehko alakoulu, joka toimii aiemman Hämeenlinnan normaalikoulun ja opettajankoulutuslaitoksen tiloissa. Koulutoiminta on aiemman Ojoisten koulun jatkoa; vuonna 2012 Hämeenlinnasta Tampereelle siirretyn normaalikoulun oppilaat kirjattiin tuolloin Ojoisten koulun oppilaiksi. Muodostunut uusi, aiempaa laajempi alakoulu nimettiin tammikuussa Seminaarin kouluksi. Sen koulurakennukset ovat pääosin Suomen yliopistokiinteistöt Oy:n omistuksessa ja Hämeenlinnan kaupunki on vuokrannut ne koulukäyttöön. Rakennuksista vanhin on Seminaarin kivitalo (keltainen rakennus, vuodelta 1930). Tähän on yhdistetty vuoden 1979 lisärakennus liikuntasaleineen. Vaaleankeltainen rakennus on vuodelta 1953 ja harmaa lisärakennus vuodelta 1984. Ojoisten Lastentaloksi kutsuttu uudisrakennus (Mäyräntie 3) valmistui aiemman Ojoisten koulun tilalle vuonna 2013; rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja neuvola.
Koulun rehtorina toimii Johanna Hyytiä ja apulaisrehtorina Jari Aalto.
Route nationale 16

Route nationale 16 eli RN16 on valtatie Malissa. Se johtaa Moptin esikaupungista Sévarésta Douentzan kautta Gaoon. Tien pituus on 568 kilometriä. RN16 toimii Bamakosta Sévaréen johtavan valtatie RN6:n jatkeena. Gaossa haarautuvat reitit Kidaliin, Nigeriin ja Algeriaan.
Tie on rakennettu vuosina 1979–1986. Sen rahoitukseen osallistuivat Saksan KfW, Afrikan kehityspankki ja arabimaat. RN16 on tärkeä maan pohjois- ja eteläosien yhdistäjä ja sillä oli suuri merkitys ruoka-avun toimittamisessa 1980-luvun kuivuudesta kärsineeseen pohjoiseen.
RN16 on nykyään erittäin huonossa kunnossa, ja Gossin ja Gaon välisellä osuudella voi nähdä rosvojoukkojen hyökkäyksissä palaneita ajoneuvoja. Tien kunnostuksesta vastaavat Malin armeijan pioneerijoukot.
Racing FC Union Luxemburg

Racing Football Club Union Luxembourg tai Racing Football Club Union Lëtzebuerg tai usein vain Racing FC on jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Luxemburgin korkeimmalla sarjatasolla Kansallinen divisioonassa. 
Historia.
Racing on virallisesti perustettu vuonna 2005, kun CS Alliance 01, CA Spora Luxemburg ja Union Luxemburg fuusioituivat. Racingin historiaan liittyy monia seurojen fuusioitumisia, sillä Racingin muodostaneet kolme seuraa ovat myös syntyneet seurojen fuusioiden kautta:
Nykyinen seura ei ole saavuttanut kansallisia mestaruuksia, mutta sitä edeltäneet seurat ovat voittaneet useita mestaruuksia. Racing on voittanut Luxemburgin cupin vuonna 2018.
Route nationale 6

Route nationale 6 eli RN6 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Ségoun, Blan ja Sanin kautta Moptin esikaupunkiin Sévaréen. RN6:n jatke on Gaoon johtava RN16. Tien pituus on noin 612 kilometriä.
Bamakon ja Ségoun välistä tieosuutta alettiin leventää ja päällystää uudelleen vuonna 2012. Kiinalaisten suorittama rakennustyö eteni Bamakon porteille Niamanaan vuonna 2014. Seuraavaksi on vuorossa nelikaistainen sisääntuloväylä Bamakoon.
Ségoun läpi on rakennettu uusi kymmenen kilometriä pitkä nelikaistainen väylä, joka jatkuu seitsemän kilometriä Saniin päin. Markalan liittymän sisältävä osuus vihittiin käyttöön huhtikuussa 2018. Kolmekymmentäviisi miljoonaa euroa maksaneen hankkeen rahoittajina toimivat Malin valtio (84 %) ja Länsi-Afrikan kehityspankki (16 %).
Kuubanyölisko

Kuubanyölisko ("Cricosaura typica") on yöliskojen heimoon kuuluva liskolaji, jota tavataan vain Kuuban itäosasta. Se on sukunsa ainoa laji.
Kuubanyölisko on pieni, tummanruskea lisko. Sen pituus kuonosta peräaukkoon on alle neljä senttiä. Kuubanyöliskolla on pyöreät pupillit ja siltä puuttuvat silmäluomet. Se elää kivien alla kuivissa, subtrooppisissa metsissä. Vankeudessa lisko on aktiivinen illalla ja pysyttelee päivät suojan alla tai kaivautuneena maahan. Se syö hyönteisiä, pääosin muurahaisia, ja hämähäkkejä. Kuubanyölisko on ainoa tunnettu yölisko, joka munii. Se laskee yhden munan 1–2 senttiä syvään koloon. Munat kuoriutuvat kahden kuukauden kuluttua muninnasta. Vaikka kuubanyölisko ei ole uhanalainen, sen levinneisyysalue on rajallinen ja lajiin vaikuttaa metsien heikkeneminen.
Hydroksaamihapot

Hydroksaamihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on funktionaalinen ryhmä, jota voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(=O)NHOH.
Hydroksaamihapoilla on kaksi tautomerista muotoa, jotka ovat keto- ja enolimuodot. Ketomuodossa on kaksoissidos hiilen ja hapen välillä ja enolimuodossa hiilen ja typen välillä. Hydroksaamihappoja valmistetaan hydroksyyliamiinista ja karboksyylihapoista tai niiden johdannaisista kuten estereistä, anhydrideistä tai happoklorideista. Toinen tapa on aldehydeistä Angeli–Rimini-reaktiolla. Hydroksaamihapot ovat heikkoja happoja. Ne muodostavat komplekseja metalli-ionien kanssa ja esimerkiksi kompleksit raudan kanssa ovat väriltään punaisia tai violetteja. Hydroksaamihapot reagoivat Lossen-toisiintumisella muodostaen amiineja.
Kuun etupuoli

Kuun etupuoli tai lähipuoli on se puoli Kuusta, joka näkyy Maahan. Se on Kuun pyörähdysajasta johtuen aina sama puoli, joskin Maahan näkyy eri aikoina kaiken kaikkiaan 59 prosenttia Kuun pinnasta. Käytäntönä on esittää kartoissa Kuun pohjoispuoli Maan pohjoisen pallonpuoliskon näkökulmasta, jolloin Maan päiväntasaajan eteläpuolella Kuu näkyy käänteisenä.
Kuun etupuolen pohjoisosa koostuu pääosin niin sanotuista Kuun meristä, jotka ovat basaltin täyttämiä törmäyskraattereita, sekä merien lahdista. Niitä täplittävät nuoret kraatterit ja kaarevat vuoristot. Erityisen hyvin näkyvä muodostelma on lounaasta koilliseen kulkeva törmäyskraattereiden rivi, johon kuuluvat Kopernikus, Eratosthenes, Arkhimedes, Cassini ja Aristoteles.
Eteläpuolta hallitsee kirkas kuuylänkö, jossa on vaihtelevan kokoisia kraattereita. Erityisen hyvin erottuu Tycho-kraatteri säteineen. Nollameridiaanin lähellä pohjois-eteläsuunnassa on suuria kraattereita kuten Ptolemaeus, Alphonsus, Arzachel ja Purbach. Hyvin erottuu myös Rupes Recta -murtumavyöhyke.
Jarl Gripenberg

Jarl Mauritz Leonard Gripenberg (18. joulukuuta 1914 Helsinki – 26. huhtikuuta 1997) oli suomalainen kemisti ja suunnistaja, lajissaan Suomen parhaita 1930-luvun loppupuolella ja 1940-luvulla.
Gripenberg voitti SFI–Ruotsi-suunnistusottelun jo vuosina 1936 ja 1937. Hän voitti ylivoimaisesti ensimmäisen virallisen Ruotsi-maaottelun vuonna 1945 ja oli pohjoismaisen nelimaaottelun paras vuonna 1947. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 1943 ja 1950 sekä viestin Suomen-mestaruuden Grankulla IFK:n joukkueessa vuosina 1937 ja 1947.
Gripenberg valittiin vuoden 1947 neljänneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi Urheilutoimittajain Liiton ensimmäisessä Vuoden urheilija -äänestyksessä.
Gripenberg aloitti opintonsa 1933, valmistui insinööriksi 1938 ja tekniikan tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa 1944. Hän oli kemian apulaisprofessori 1939–1945, orgaanisen kemian lehtori 1949–1959, kemian apulaisprofessori 1952–1972 ja orgaanisen kemian professori 1972–1977, kaikki Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli Suomen Kemian Seuran puheenjohtaja vuosina 1951 ja 1963 ja kunniapuheenjohtaja 1977. Hänen julkaisujaan on muun muassa "Über Cadalin und seine Monosubstitutionsderivate" (väitöskirja, 1943).
Jarl Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat sisällissodan aikana Korian joukkomurhissa surmattu insinööri Bertel Gripenberg ja Anna Beatrice Hallberg. Hänen isoisänsä olivat senaattori Lennart Gripenberg ja valtioneuvos Mauritz Hallberg.
Glenavon FC

Glenavon Football Club on jalkapalloseura Lurganin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Glenavon on perustettu vuonna 1889. Seuralla on kolme Pohjois-Irlannin mestaruutta kausilta 1951–1952, 1956–1957 ja 1959–1960. Pohjois-Irlannin cupin seura on voittanut kausina 1956–1957, 1958–1959, 1960–1961, 1991–1992, 1996–1997, 2013–2014 ja 2015–2016.