tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kalevi Kostiainen

Pasi Kalevi Kostiainen (s. 7. maaliskuuta 1967 Tuusula) on suomalainen, 1980- ja 1990-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Kostiainen sijoittui olympialaisten Tornado-luokassa 19:nneksi Barcelonassa 1992. Parinaan hänellä oli Markku Kuismin. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 1991 ja 20:nneksi vuonna 1988. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 17:s vuonna 1992 sekä 18:s vuosina 1989 ja 1990. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1988.
Seuratasolla Kostiainen edusti Tuusulanjärven Purjehtijoita. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1985–1987 ja 1990–1993. Parina hänellä noissa voitoissa oli ensimmäisessä Tapani Kostiainen, kahdessa seuraavassa Petteri Kostiainen ja lopuissa Markku Kuismin.
Hänellä on kolme tytärtä.
Markku Kuismin

Markku Juhani Kuismin (s. 26. huhtikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen, 1980- ja 1990-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Kuismin sijoittui olympialaisten Tornado-luokassa 19:nneksi Barcelonassa 1992. Parinaan hänellä oli Kalevi Kostiainen. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 1991 ja 20:nneksi vuonna 1988. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 17:s vuonna 1992 sekä 18:s vuosina 1989 ja 1990. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1988.
Seuratasolla Kuismin edusti Tuusulanjärven Purjehtijoita. Hän voitti Tornado-luokan Suomen-mestaruuden vuosina 1990–1993 parinaan Kalevi Kostiainen.
Mathias Tallberg

Mathias Julius Tallberg (s. 7. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen, 1970- ja 1980-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Tallberg sijoittui isänsä Peter Tallbergin kanssa olympialaisten Star-luokassa 11:nneksi Moskovassa 1980. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi vuonna 1977 ja 17:nneksi vuonna 1980.
Seuratasolla Tallberg edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Tallberg voitti käsipallossa junioreiden Suomen-mestaruuksia.
Wipkingen

Wipkingen on sveitsiläisen Zürichin kaupunginosa () ja entinen kunta. Wipkingen on osa Zürichin kaupungin pohjoista piiriä nro 10 (), jonka toinen osa on Höngg. Kaupunginosassa on runsaat 16 000 asukasta ja työpaikkoja on noin 5 000. Höngg sijaitsee Käferbergin lounaisrinteillä Limmatjoen laaksossa.
Entinen kunta.
Wipkingen oli itsenäinen kunta vuoteen 1893, josta lähtien se on ollut osa Zürichin kaupunkia. Kaupunginosan väkiluku kasvoi 1900-luvun alkupuoliskolla moninkertaiseksi:
Liikenne.
Wipkingeniin on ollut raitiovaunuyhteys (nykyinen linja 4) Zürichin keskustasta vuodesta 1898 alkaen. S24-juna Zugista Wipkingerin tunnelin ja Oerlikonin kautta Winterthuriin kulkee Wipkingenin aseman kautta kahdesti tunnissa.
Beaumontin satama

Beaumontin satama () on Texasin Beaumontissa sijaitseva satama. Se avattiin vuonna 1908, jonka jälkeen sitä on laajennettu lukuisia kertoja.
Beaumontin satama oli vuonna 2013 rahdin määrällä mitattuna Yhdysvaltain neljänneksi vilkkain satama. Satama on myös hyvin merkittävä Yhdysvaltain asevoimille, joka käyttää satamaa usein sotilasrahdin kuljettamiseen. Tätä tehtävää varten satamaan on sijoitettu Yhdysvaltain armeijan 842. kuljetuspataljoona.
Foraminacephale

Foraminacephale on sukupuuttoon kuollut Pachycephalosauridae-heimoon kuuluva dinosaurussuku, joka eli myöhäisliitukauden Campania-vaiheella. Sen jäänteet koostuvat luukupoleista, joita on löydetty Albertasta, Kanadasta. Sukuun kuuluu yksi laji, Foraminacephale brevis, jota on ennen oman sukunsa kuvaamista vuonna 2016 pidetty vaihtelevasti ainakin "Stegoceras"- tai "Prenocephale"-suvun lajina, tai "Stegoceras validumin" synonyyminä.
"Foraminacephale" oli arviolta noin 1,5 metriä pitkä ja painoi 10 kiloa. Sen pää ei ollut raskaasti koristeltu. "Foraminacephalen" elinympäristöä olivat luultavasti vesistöiset, metsäiset tulvatasangot, joissa oli rannikkosoita. Talvet olivat alueella viileitä.
"Foraminacephalen" luokittelu on ollut aikojen saatossa monimutkaista. Eläimen kuvasi alun perin Lawrence Lambe vuonna 1918 nimellä "Stegoceras brevis". Osa tutkijoista on jatkanut tämän nimen käyttöä, toiset taas ovat pitäneet sitä samana lajina "Stegoceras validumin" kanssa, selittäen näiden kahden erot yksilöiden sukupuoleen ja ikään liittyvinä. 2000-luvulla dinosaurus on myös luokiteltu omaksi lajikseen "Prenocephale"- ja mahdollisesti "Sphaerotholus"-suvuissa, ja sille kuvattiin vuonna 2016 oma "Foraminacephale"-sukunsa.
Fredrik Ehrström

Fredrik ”Freddy” August Ehrström (s. 29. elokuuta 1925 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija. Ehrström on vanhin elossa oleva suomalainen olympiaurheilija.
Ehrström sijoittui olympialaisten Star-luokassa 14:nneksi Roomassa 1960. Hänen parinaan purjehti Rolf Zachariassen ja heidän veneensä nimi oli ”Bella”. Ehrström osallistui myös Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla ”Freddy” Ehrström edusti Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Star-luokassa vuosina 1952, 1959, 1960 ja 1971.
Vuonna 1991 Ehrström valittiin Suomen Purjehtijaliiton puheenjohtajaksi. Hän on toiminut myös Kansainvälisen Purjehtijaliiton hallituksen jäsenenä ja kansainvälisenä purjehdustuomarina. Vuonna 1999 Opetusministeriö myönsi Ehrströmille kultaisen ansioristin.
Ehrström on neljäs suomalainen sadan vuoden iän saavuttanut olympiaurheilija.
Long Beachin satama

Long Beachin satama () on Kalifornian Long Beachissa sijaitseva satama. Se sijaitsee aivan Los Angelesin sataman vieressä, mutta satamat ovat hallinnollisesti erillisiä: Los Angelesin sataman omistaa Los Angelesin kaupunki, Long Beachin sataman taas Long Beachin kaupunki. Satama on yksi Yhdysvaltain vilkkaimmista: se on konttimäärältään (2017) Yhdysvaltain toiseksi vilkkain ja rahdin määrän mukaan mitattuna (2013) Yhdysvaltain viidenneksi vilkkain.
Long Beachin satama tuotti tilikaudella 2017 yhteensä 381 miljoonaa dollaria sataman liikevoiton ollessa noin 90 miljoonaa. Samana vuonna sataman läpi kulki yhteensä noin 7,2 miljoonaa konttia (TEU).
Historiaa.
Long Beachin sataman rakennustyöt alkoivat vuonna 1906, kun The Los Angeles Dock and Terminal Co. -niminen yritys osti reilun kolmen neliökilometrin kokoisen alueen sataman rakentamista varten. Ensimmäinen laiva saapui Long Beachin satamaan 2. kesäkuuta 1911, mutta virallisesti satama avattiin pormestari Charles Windhamin johdolla vasta 24. päivä kesäkuuta.
Vuonna 1916 The Los Angeles Dock and Terminal Co. ajautui konkurssiin, minkä jälkeen Long Beachin kaupunki jatkoi sataman kehitystyötä. Seuraavana vuonna kaupunki perusti ensimmäisen sataman toimintaa hoitavan komission. Sataman laajentamista jatkettiin ja vuonna 1926 sataman läpi kulki jo vuosittain yli miljoona tonnia rahtia.
Vuonna 1936 satama-alueelta löydettiin ensimmäisen kerran maaöljyä ja kaksi vuotta myöhemmin sinne avattiin ensimmäinen öljylähde. Öljylähteiden määrä lisääntyi nopeasti ja vuonna 1943 satamassa porattiin jo 17 000 barrelia öljyä päivässä. Öljytulot jaettiin aluksi Long Beachin kaupungin ja sataman kesken, mutta 1955 Yhdysvaltain korkein oikeus määrää, että puolet öljytuloista on jatkossa tilitettävä Kalifornian osavaltiolle.
Long Beachin satama jatkoi voimakasta laajentumistaan koko 1900-luvun loppupuolen ajan. Vuonna 1995 sataman läpi kulki 2,6 miljoonaa konttia (TEU), mikä teki satamasta konttimäärällä mitattuna ensimmäistä kertaa koko maan suurimman. Long Beach pysyi konttimäärältään Yhdysvaltain vilkkaimpana satamana aina 2000-luvun alkuun asti, jolloin Los Angelesin satama ohitti sen.
2000-luvulla Long Beachin ja Los Angelesin satamat ovat pyrkineet vähentämään satamiensa aiheuttamia päästöjä erilaisten ympäristöohjelmien kautta. Long Beachin satamassa muun muassa kiellettiin vuonna 2012 ennen vuotta 2007 valmistetut rekat, mikä vähensi huomattavasti rekkojen aiheuttamia päästöjä.
Wäinö Rautawaara

Gustaf Wäinö Rautawaara (vuoteen 1907 Jernberg; 21. kesäkuuta 1872 Ilmajoki – 11. marraskuuta 1950 Helsinki) oli laulaja, urkuri ja musiikkipedagogi sekä kuoron- ja orkesterinjohtaja.
Wäinö Rautawaaran vanhemmat olivat nimismies Gustaf Jernberg ja Kristina Elisabeth Erling ja puoliso vuodesta 1904 pianonsoitonopettaja Wenny Johanna Emilia von Essen. Rautawaara kävi kanttoriurkurikoulun 1894 ja valmistui musiikinopettajaksi Helsingin musiikkiopistosta 1896. Vaasassa hän toimi kanttorina ja yhdessä puolisonsa kanssa opetti taide- ja oppikoulussa 1902–1919. Helsingissä hän toimi konservatorion opettajana 1919–1924 ja Suurkirkon kanttorina 1925–1948. Rautawaara toimi myös useiden eri kuorojen ja orkesterien sekä soittojuhlien johtajana sekä esiintyvänä taiteilijana Suomessa ja ulkomailla. Mieskuoro Laulu-Miesten johtaja hän oli kymmenen vuotta, 1920–1930.
Wäinö Rautawaaran veljiä olivat oopperalaulaja Eino Rautavaara ja oikeusministeri A. E. Rautavaara. Sopraano Aulikki Rautawaara oli hänen tyttärensä; poika Pentti Rautawaara oli tunnettu sellisti.
Golden Globe 2019

Golden Globe 2019 oli järjestyksessään 76. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2018 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa, Kaliforniassa 6. tammikuuta 2019. Gaalan juonsivat Sandra Oh ja Andy Samberg.
Ehdokkaat julkistettiin 6. joulukuuta 2018.
Fredrik Rosberg

Fredrik Rosberg (3. marraskuuta 1855 Pernaja – 18. syyskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja.
Rosbergin vanhemmat olivat lääninmaanmittausinsinööri, hovineuvos Johan Rosberg (1812–1894) ja Fredrika Charlotta Witting. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880 ja filosofian maisteriksi 1882, Insinööriksi hän oli valmistunut 1878 Polyteknillisestä opistosta. 
Roseberg tuli silloisen Helsingin Telefoniyhdistyksen palvelukseen 1882 ja hänestä tuli yhdistyksen johtaja 1898. Vuonna 1900 Rosberg laati suunnitelman Helsingin puhelinverkon kanavoimisesta maailman suurkaupunkien esimerkin mukaan ja tätä suunnitelmaa alettiin sitten hänen johtajakaudellaan toteuttaa.
Fredrik Rosberg oli naimisissa vuodesta 1883 Johanna Alvina Wittingin (1858–1944) kanssa. Heidän poikansa insinööri John Rosberg (1891–1960) toimi Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli mukana äärioikeiston järjestöjen toiminnassa.
All My Demons Greeting Me as a Friend

All My Demons Greeting Me as a Friend on Auroran ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2016. Se debytoi Norjassa VG-listan ensimmäisellä sijalla.
Aleksandr Minajev

Aleksandr Aleksejevitš Minajev (, 11. elokuuta 1954 Železnodorožnyi, Venäjän SFNT – 6. joulukuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Minajev voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976. Moskovan Dynamon pelaajana hän saavutti Neuvostoliiton (kevät)mestaruuden vuonna 1976 ja Neuvostoliiton cup-mestaruuden vuonna 1977. Minajev kuoli 64-vuotiaana 6. joulukuuta 2018.
John Rosberg

John Rosberg (9. syyskuuta 1891 – 3. kesäkuuta 1960) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillinen johtaja joka oli mukana 1930- ja 1940-luvulla äärioikeistolaisessa toiminnassa. 
Rosbergin vanhemmat olivat insinööri, Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja Fredrik Rosberg ja Johanna Alvina Witting. Hän oli Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli aloitteentekijänä kun Helsingin puhelinverkkoa alettiin automatisoida 1920-luvulla. Ensimmäiset tilaajat yhdistettiin Töölön automaattipuhelinkeskukseen heinäkuussa 1922 ja koko Helsingin kaupungin puhelinverkko saatiin automatisoitua vuoteen 1929 mennessä. 
Rosberg oli mukana Aktiva studentförbundetissa ja sen julkaisemassa Svensk Botten-lehdessä. Hän osallistui myös Vapaussodan Rintamamiesliiton toimintaan ja hänellä oli hyvät suhteet kansallissosialistiseen Saksaan. Syyskuussa 1939 liiton aktiivit Rosberg, pankinjohtaja Pehr Norrmén ja liiton julkaiseman Rintamamies-lehden toimittaja Karl Jansson olivat mukana Esko Riekin johtamassa lähetystössä joka vieraili Saksassa. Lähetystö tapasi Heinrich Himmlerin joka kiisti Saksan sopineen elokuussa 1939 Neuvostoliiton kanssa mitään Suomen asemasta. Himmler vaati Suomea hillitsemään vasemmistolehtien kirjoittelua Saksaa ja Hitleriä vastaan, tekemään muutoksia hallitukseen ja lähettämään valtuuskunnan Saksaan neuvottelemaan kauppasopimuksesta. Suomeen palattuaan lähetystö raportoi tuloksettomaksi jäänestä matkastaan ulkoministeri Eljas Erkolle, entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille ja Vapaussodan Rintamamiesliiton johdolle. 
Rosbergista tuli talvisodan jälkeen Suomalais-saksalaisen seuran hallituksen jäsen ja hän kävi Saksassa uudelleen heinäkuussa 1940. Hänet silloin tavanneen Suomen Berliinin sotilasasiamiehen eversti Walter Hornin mukaan Rosbergilla oli "erinomaiset yhteydet natseihin Saksassa, joiden opit hän suuressa määrin on omaksunut. Yksi uskollisista taistelussa Suomen ja Saksan yhteistyön puolesta". Jatkosodan aikana Rosberg osallistui Samfundet Folkgemenskapin toimintaan ja syksyllä 1944 hän oli Valpon pidättämänä eräiden muiden äärioikeistolaisten johtohenkilöiden kanssa.
Sotien jälkeen John Rosberg oli vielä mukana äärioikeistolaisten suomenruotsalaisten yhteistyöverkostossa, johon kuuluivat hänen lisäkseen Åbo Akademin dosentti Carl Axel Johan Gadolin, Arabian posliinitehtaan johtaja vuorineuvos Carl-Gustaf Herlitz ja Ruotsiin paennut Eric von Born. Verkosto pyrki luomaan yhteyksiä Ruotsin vastaaviin äärioikeistolaisiin piireihin. Rosberg ja Herlitz olivat järjestämässä 1955 ruotsalaisen Rütger Essénin vierailua Helsingin Svenska klubbenilla. Epävirallisen verkoston toiminta hiipui kuitenkin ajan mittaan jäsenten ikääntymisen ja nuoremman polven puuttumisen takia.
John Rosberg oli naimisissa Lyoka Truhartin (1897–1946) kanssa. Lyoka Rosberg vieraili keväällä 1935 Saksassa ja julkaisi matkan kokemuksista kansallissosialismiin myönteiseti suhtautuneen matkakirjan "Ett folk bygger upp" (Söderström &amp; Co, 1936).
Antonio Palacios

Antonio Palacios Ramilo (8. tammikuuta 1874 – 1945) oli espanjalainen arkkitehti. 
Antonio Palaciosia pidetään yhtenä merkittävimmistä ja vaikutusvaltaisimmista espanjalaisista arkkitehdeistä 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Hän suunnitteli eräitä Madridin tunnuskuvallisimpia rakennuksia. Hän vaikutti Madridin kehitykseen moderniksi metropoliksi. 
Antonio Palacios suunnitteli Madridin metron logon ja useita metron ensimmäisiä asemia sekä metron sisäänkäyntejä. Erilaisten muutostöiden jälkeen jotkut niistä eivät enää ole nähtävissä tai ne on poistettu käytöstä.
Viktor Matvijenko

Viktor Antonovytš Matvijenko (, , 9. marraskuuta 1948 Zaporožje, Ukrainan SNT – 29. marraskuuta 2018) oli ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Hän edusti pelaajaurallaan Neuvostoliittoa ja saavutti muun muassa olympiapronssia Montréalissa 1976.
Puolustajana pelannut Matvijenko saavutti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976 ja kuului EM-hopeaa Belgiassa 1972 saavuttaneeseen kokoonpanoon pelaamatta otteluakaan lopputurnauksessa. Kiovan Dynamon pelaajana hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1971, 1974, 1975 ja 1977, Neuvostoliiton cup-mestaruden vuonna 1974, Cup-voittajien cupin mestaruuden vuonna 1975 ja UEFA Super Cupin mestaruuden vuonna 1975. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana. Matvijenko kuoli 70-vuotiaana 29. marraskuuta 2018. Hänet haudattiin Kiovaan.
Věra Růžičková

Věra Růžičková (Schulaková) (10. elokuuta 1928 Brno – 24. marraskuuta 2018) oli tšekkoslovakialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Růžičková voitti joukkuekilpailusta olympiakultaa Lontoossa 1948. Hän kilpaili myös koripallossa, uinnissa ja uimahypyissä. Růžičková kuoli 90-vuotiaana 24. marraskuuta 2018.
Altino

 Altino on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 3 104 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 833 asukasta.
Archi (Italia)

 Archi on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 2 136 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 282 asukasta.
Ari (Italia)

 Ari on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 148 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 165 asukasta.
Arielli

 Arielli on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 129 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 144 asukasta.
Atessa

 Atessa on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 10 580 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 10 761 asukasta.
Bomba (Italia)

 Bomba on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 785 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 885 asukasta.
Borrello

 Borrello on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 335 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 368 asukasta.
Bucchianico

 Bucchianico on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 5 126 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 221 asukasta.
Canosa Sannita

 Canosa Sannita on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 345 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 441 asukasta.
Carpineto Sinello

 Carpineto Sinello on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 574 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 666 asukasta.
Anneli Pouta

Anneli Pouta (s. 1961) on suomalainen ylilääkäri, dosentti ja tutkija, joka työskentelee osastonjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella. Pouta on lisäksi Oulun yliopiston neuvottelukunnan jäsen. Pouta on kansainvälisesti viitatuimpia suomalaisia tutkijoita.
Ura.
Pouta valmistui Oulun yliopistosta lääkäriksi vuonna 1987, ja pätevöityi edelleen naistentautien ja synnytyksen erikoislääkäriksi (1995) sekä lääketieteen tohtoriksi (1998). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1997) käsitteli raskausmyrkytyksen aihepiiriä ja oli otsikoitu "Natriuretic and vasoactive peptides in pre-eclampsia". Dosentin pätevyyden hän sai vuonna 2005.
Poudalla on noin 42 000 viittausta (19.6.2025). Pouta oli loppuvuoteen 2018 mennessä kirjoittanut yhdessä tutkijatovereittensa kanssa noin 210 julkaistua tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua, joista useat oli hyväksytty tiedemaailman huippujulkaisuihin (kuten Nature, Nature Genetics, BMJ, The Lancet, Science, Plos One). Vuonna 2018 Pouta nousi arvostetulle maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalle tieteenrajat ylittävän tutkimuksen aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaan luettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Mika Kivimäki

Mika Kivimäki (s. 16. maaliskuuta 1961 Espoo) on suomalainen epidemiologi (PsT), joka työskentelee sosiaalisen epidemiologian professorina Britanniassa University College Londonissa ja jatkaa tutkimustyötään myös Helsingin yliopistossa ja Työterveyslaitoksen tutkimusprofessorina. Hän on kansainvälisesti viitatuimpia suomalaisia tutkijoita.
Kivimäki valmistui Helsingin yliopistosta psykologiksi vuonna 1987 (PsM 1987), ja sittemmin myös psykologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi testisuoriutumiseen ja testiahdistukseen liittyvillä töillään (PsL 1991, PsT 1997). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1996) laajensi aihepiirin käsittelyä stressin ja persoonallisuuspiirteiden välisten yhteyksien, stressitekijöiden ja -reaktioiden suuntaan. Väitöskirja oli otsikoitu "Stress and personality factors : specifications of the role of test anxiety, private self-consciousness, type A behavior pattern, and self-esteem in the relationship between stressors and stress reactions". 
Työurallaan Kivimäki on ehtinyt toimia useassa eri roolissa. Vuosina 1998–1999 hän oli Helsingin yliopiston psykologian laitoksen apulaisprofessori, sitten Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1999–2001, Helsingin yliopiston soveltavan psykologian professori 2001–2003 ja, työterveyden professori 2003–2006. Hän siirtyi sitten University College Londonin Epidemiologian ja kansanterveyden laitokselle johtamaan Whitehall II -tutkimushanketta. Hän työskentelee myös Työterveyslaitoksen tutkimusprofessorina ja Helsingin yliopiston professorina.
Kivimäki on poikkeuksellisen tuottelias tieteentekijä. Hänen julkaisulistallaan oli esimerkiksi jo satakunta vuoden 2018 aikana julkaistua tieteellistä artikkelia tai kokouspaperia (tilanne 6.12.2018)! Vuonna 2018 Kivimäki oli arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalla sosiaalitieteiden (Social Sciences, general) aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaan luettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia. 
Professori Kivimäki oli noussut Google Scholar -hakupalvelun aineistoon pohjautuvassa, lokakuun 2018 alun espanjalaisessa tutkijatilastossa listan sijalle 733 hakupalvelun listaamista maailman 3 160 huippututkijasta koko uran kattavien viittausten perusteella. Kivimäen koko uran julkaisuja koskeva h-indeksi oli tämän luettelon mukaan 137. Hänen julkaisuihinsa on viitattu erityisen runsaasti vuodesta 2013 lähtien. Kivimäki on tämän tilaston mukaan eräs kaikkein viitatuimmista suomalaisista; häntä ylemmäs listalla sijoittuivat suomalaisista ainoastaan Jukka T. Salonen, Kai Simons, Jaakko Kaprio ja Markku Laakso.
Pontarlier

Pontarlier on kunta Doubs’n departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella itäisessä Ranskassa lähellä Sveitsin rajaa. Pontarlier’n pinta-ala on 41,35 km² ja asukasluku 18 409. Pontarlier on Doubs’n departementin kolmanneksi suurin kaupunki Besançon’n ja Montbéliardin jälkeen.
Historia.
Pontarlierin kohdalla oli roomalaisten asema Galliassa, ja se sijaitsi Orben ja Besançon’n välisen tien varrella, jonka takia siitä tuli tärkeä kauppapaikka burgundien hyökkäyksen jälkeen 400-luvulla, koska Pontarlier’n kohdalta oli pitkään helpointa ylittää Juravuoret.
Pontarlier on tunnettu absintistaan, jota valmistettiin siellä vuoteen 1915 asti, jolloin se kiellettiin. Tämän jälkeen siellä alettiin valmistaa pastista. Absintin valmistuskielto loppui 1990-luvulla, ja sitä on alettu taas valmistaa.
Peik Gästrin

Peik Lars Erik Gästrin (6. heinäkuuta 1934 Helsinki – 19. heinäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
”Spike” Gästrin sijoittui olympialaisten 5,5 metrin luokassa 15:nneksi Roomassa 1960 yhdessä Fredrik Eklöfin ja Peter Tallbergin kanssa "Inga-Lill XLIV" -nimisellä veneellä. Maailmanmestaruuskilpailuissa Gästrin sijoittui 5,5-metrisissä kahdeksanneksi vuonna 1961. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti Vikla-luokassa pronssia vuonna 1966. Hän sijoittui toiseksi San Remo – Monaco -regatan Vikla-luokassa vuonna 1963. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Gästrin pelasi jääkiekkoa KIF:n joukkueessa SM-sarjassa kaudella 1952–1953. Hän oli Suur-Helsingin Golfin perustajajäsen.
Edvin Rautell

Otto Edvin Rautell (4. tammikuuta 1862 Helsinki – 1. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka teki pitkän uran lehdistön palveluksessa.
Edvin Rautellin vanhemmat olivat kelloseppä Otto Rautell ja Angelique Winqvist. Hän tuli ylioppilaaksi 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1887. Rautell toimi "Nya Pressen" -lehden vakinaisena avustajana 1887–1896 ja sitä seuranneen samannimisen lehden toimitussihteerinä 1906–1914. Suomen lennätintoimiston ja sitä seuranneen Suomalaisen uutistoimiston johtaja hän oli 1896–1906, "Helsingfors-Posten" -lehden toimitussihteeri 1904–1905 sekä "Dagens Press" -lehden ja myöhemmän "Svenska Pressen" -lehden vastaava toimittaja ja toimitussihteeri 1914–1928.
The Favourite

The Favourite on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut historiallinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Giórgos Lánthimos. Se sijoittuu 1700-luvulle kuningatar Annan valtakauteen ja kertoo kahdesta naisesta, jotka kilpailevat hovissa kuningattaren suosiosta. Elokuvan pääosissa ovat Olivia Colman, Emma Stone, Rachel Weisz, Nicholas Hoult, Joe Alwyn, James Smith ja Mark Gatiss. Irlannissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa yhteistuotettu elokuva kuvattiin Hatfield Housessa, Hertfordshiressa ja Hampton Courtin palatsissa, Richmond upon Thamesissa, Englannissa keväällä 2017.
"The Favourite" sai maailmanensi-iltansa 30. elokuuta 2018 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se palkittiin Grandy Jury -palkinnolla ja parhaan naispääosan Volpi Cup -palkinnolla (Colman). Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2018. Suomessa sen ensi-ilta on 8. helmikuuta 2019.
Elokuva palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globella (Colman) ja sai Golden Globe -ehdokkuudet myös parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, naissivuosasta (Stone ja Weisz) ja käsikirjoituksesta. Elokuva sai myös parhaan brittiläisen independent-elokuvan palkinnon. Elokuva sai eniten Bafta-ehdokkuuksia vuonna 2019 yhteensä 12 ehdokkuutta. Colman palkittiin myös parhaan naispääosan Oscarilla. Elokuva sai kokonaisuudessaan 10 Oscar-ehdokkuutta vuoden 2019 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, naissivuosasta (Stone ja Weisz) ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta.
Heikki Laine (soutaja)

Heikki Tapani Laine (16. kesäkuuta 1936 Turku – 7. toukokuuta 2025 Turku) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Laine edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös Heikki Laineen veljet Eero ja Pertti Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Heikki Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Turun Yliopiston Soutajia edustanut ”Hessu” Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän saavutti voittoja Ruotsi-maaottelussa.
Heikki Laine oli ammatiltaan palomies. Hän toimi soudussa ratatuomarina ja harrasti hiihtoa. Laineen kotikunta oli Turku. Hän kuoli vuonna 2025 ja hänet on haudattu Turussa Kakskerran hautausmaalle.
Pertti Laine

Pertti Olavi Laine (13. joulukuuta 1938 Turku – 20. lokakuuta 1999 Turku) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Laine edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös Pertti Laineen veljet Eero ja Heikki Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Pertti Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Turun Yliopiston Soutajia ja Turun Soutajia edustanut Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän on saavuttanut voittoja Ruotsi-maaottelussa.
Bertta Räsänen

Bertta Räsänen (23. helmikuuta 1921 Riistavesi – 29. syyskuuta 1994 Kuopio) oli suomalainen laitosemäntä ja perinneruokakulttuurin elvyttäjä, joka muun muassa pani alulle 1980-luvulla toteutetun pitäjäruokaprojektin. Hän sai kotiseutuneuvoksen arvonimen vuonna 1989.
Kalastajaperheeseen Riistavedellä syntynyt Räsänen kävi Kuopiossa käsityökoulun, piti sen jälkeen kudontakursseja ja hoiti kouluasuntolaa Suomussalmella. Hän kouluttautui laitoskeittäjäksi Haukiputaan emännöitsijäkoulussa ja sai alan paikan Muhokselta poikakodista. Pisimpään hän toimi kuopiolaisen vanhainkoti Harjulan emäntänä 1961–1984. Sieltä hänen maineensa kiiri niin, että hän sai kestittäväkseen myös Kuopion kaupungin vieraita.
Harjulan-vuosinaan Räsänen innostui perinneruokareseptien keräilystä ja tallentamisesta ja sai työhön avukseen Pohjois-Savon kotitalousalan järjestöjä. Näin syntyi "Savolainen keittokirja" (1979). Ruokaperinteestä kiinnostunut televisiokokki Jaakko Kolmonen intoutui Räsäsen työstä ja ryhtyi johtamaan valtakunnallista pitäjäruokaprojektia, jonka myötä Suomen muidenkin maakuntien ruokaperinteestä laadittiin omat kirjansa. Pitäjien nimikkoruoat ja muuta perinneruokatietoa koottiin myös kirjaan "Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat".
Bertta Räsänen valittiin vuonna 1979 Savonmuan Hilimaksi, vuonna 1984 Piällysmieheksi ja 1986 Kuopion Siskotytöksi. Kalevalan juhlavuoden mitalilla hänet palkittiin 1985.
Arto Nikulainen

Arto Tauno Olavi Nikulainen (28. elokuuta 1930 Piikkiö – 20. helmikuuta 2010 Turku) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Nikulainen edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös veljekset Eero, Heikki ja Pertti Laine, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Nikulainen saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Nikulainen voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän saavutti voittoja Ruotsi-maaottelussa. Hän edusti Turun Yliopiston Soutajia ja Turun Soutajia ja toimi myöhemmin molempien seurojen puheenjohtajana.
Arto Nikulaisen veli Jouko Nikulainen sekä Joukon poika Pekka Nikulainen ovat kilpailleet kansainvälisellä tasolla suunnistuksessa.
Pontus Holmberg

Pontus Holmberg (s. 9. maaliskuuta 1999 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Holmberg osaa pelata myös keskellä.
Pelityyli.
Elite Prospects -sivuston mukaan Holmberg on taitava hyökkäyspään pelaaja, joka on varustettu hyvällä nopeudella ja pelikäsityksellä. Hän on taitava luomaan maalipaikkoja, mutta Holmbergillä on kuitenkin kehitettävää laukauksessa.
Ura.
Seuraura.
Holmberg on VIK Västerås HK:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2014–2015 koko U16 Elitin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 19+46=65. Kaudella 2015–2016 Holmberg oli J18 Elitissä Västeråsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+25=34. Kaudella 2017–2018 hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa, jossa tulokaskausi toi 36 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja kahdeksassa Kvalserien AS:n ottelussa tehot 2+4=6. Västeråsin kausi päättyi sarjanousuun HockeyAllsvenskaniin. Holmberg pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssä joulukuussa 2017. Hän teki näin ollen SHL-debyyttinsä 19. joulukuuta 2017 vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Holmberg sai ottelussa jääaikaa 13.21 minuuttia.
Toronto Maple Leafs varasi Holmbergin kuudennella kierroksella 156. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Växjö Lakersin kanssa. Holmberg teki SHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 kolmannessa ja uransa viidennessä ottelussaan 27. syyskuuta 2018 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan.
Kesäkuussa 2023 Holmberg teki Toronto Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2025 Holmberg teki vapaana agenttina Tampa Bay Lightningin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,1 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Holmberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteens hän on pelannut 15 nuorten maaottelua.
Muuta.
Holmbergin isä Jörgen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 250 Elitserien-ottelua. Hän kuului Djurgårdens IF:n vuoden 1983 Ruotsin-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.
Johan Södergran

Per Johan Nikolas Södergran (s. 20. marraskuuta 1999 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Modo Hockeyssä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Södergran on Stocksunds IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin , joka on Stocksunds IF:n, Danderyds SK:n ja Enebybergs IF:n yhdistelmäjoukkue. Kaudeksi 2015–2016 Södergran siirtyi Linköping HC:n J18-junioreihin. 
Kaudella 2016–2017 Södergran oli J18 Allsvenskanin pudotuspeleissä neljällä osumallaan Linköpingin paras maalintekijä Christoffer Rappin ja Ivar Sjölundin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan pronssia. Södergran debytoi kauden aikana myös Linköpingin SHL-joukkueessa. Hän sai tililleen ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa vain 16-vuotiaana Mestarien liigan ensimmäisessä neljännesvälieräottelussa 1. marraskuuta 2016 suomalaista Helsingin IFK:ta vastaan. SHL:ssä Södergran pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 3. tammikuuta 2017 Skellefteå AIK:ta. Hän sai ottelussa jääaikaa kuitenkin vain neljä sekuntia. Kaudella 2017–2018 Södergran oli tehoilla 17+16=33 Linköpingin J20-junioreiden paras maalintekijä Pontus Eklöfin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. SHL:ssä hän pelasi kauden aikana 20 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Los Angeles Kings varasi Södergranin kuudennella kierroksella 165. pelaajana . Hän teki Linköpingissä SHL-uransa avausmaalin kauden 2017–2018 avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 Timrå IK:ta vastaan. Södergran sai ottelussa myös syöttöpisteen Adam Brodeckin tekemään maaliin. Lokakuussa hän teki Linköpingin kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SHL-sopimuksen.
Maajoukkueura.
Södergran pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Oskar Bäck

Oskar Bäck (s. 12. maaliskuuta 2000 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli.
Elite Prospects -sivuston mukaan Bäck on kahden suunnan hyökkääjä, joka suojaa kiekkoa hyvin. Hän on myös fiksu pelaaja, jolla on hyvä pelinlukutaito ja antaa hyviä syöttöjä. Bäck tekee kohtalaisen hyvin pisteitä, mutta hän on sivuston mukaan ennen kaikkea hyvä joukkuepelaaja.
Ura.
Seuraura.
Bäck on Hammarö HC:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 Färjestad BK:n U16-junioreihin, joiden paras pistemies ja syöttäjä Bäck oli U16 Elitissä tehoilla 12+26=38. Kaudella 2015–2016 hän toimi joukkueen varakapteenina. Bäck oli samalla kaudella J18 Allsvenskanissa Färjestadin paras syöttäjä yhdeksällä syöttöpisteellään. Kaudella 2017–2018 hän oli tehoilla 10+22=32 seuran J20-junioreiden toiseksi paras pistemies Mikael Hedlundin jälkeen. Bäck debytoi samalla kaudella myös Färjestadin SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vain 17-vuotias Bäck teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.36 minuuttia.
Dallas Stars varasi Bäckin kolmannella kierroksella 75. pelaajana . Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan. Bäckin ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 45 runkosarjaottelussa tehot 4+16=20 ja viidessä nousukarsintasarjan ottelussa kolme syöttöpistettä.
Kaudeksi 2019–2020 Bäck palasi vuoden mittaisella SHL-sopimuksella Färjestadiin. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 26. lokakuuta 2019 HV71:tä vastaan. Bäckin osuma jäi Färjestadin 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Tammikuussa 2025 Bäck teki Starsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,65 miljoonam dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Bäck pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Bäckillä oli koko vuoden 2017 turnauksen paras aloitusprosentti (75,41%). Valmennus valitsi hänet Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Bäck valittiin myös Venäjää vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Bäck pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Bäck pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän voitti kultaa. Bäck jakoi viidellä syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Samuel Fagemon ja Tšekin Tomáš Koblížekin kanssa. Hän on toiminut myös Ruotsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina. Yhteensä Bäck on pelannut 30 nuorten ja 43 poikien maaottelua.
Reimund Rötter

Reimund Paul Rötter (s. 1961) on saksalainen maataloustieteilijä, maatalousekologi ja maatalousjärjestelmän mallintaja. Hän työskentelee Göttingenin yliopistossa Saksassa trooppisen kasvintuotannon ja maatalouden järjestelmien mallinnuksen professorina. Hän toimi vuosina 2007–2016 Suomessa Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) ja Luonnonvarakeskuksen (Luke) palveluksessa kasvintuotannon ekologian johtavana tutkijana ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professorina.
Rötter opiskeli Tierin yliopistossa Saksassa, ja valmistui siellä fysikaalisen maantieteen aihepiiristä maisteriksi ja edelleen trooppisen kasvintuotannon mallinnuksen aihepiiristä tohtoriksi (M.Sc. 1989, Ph.D. 1993). Hänen väitösirjansa otsikkona oli "Simulation of the biophysical limitations to maize production under rainfed conditions in Kenya". 
Vuosina 1993-2008 hän työskenteli Wageningenin yliopistossa Alankomaissa useissa eri hankkeissa tutkijana, ja tutkimushankkeiden johtajana. Tämän ohella hän työskenteli vuosina 1996-2000 kansainvälisen riisintutkimusinstituutin (International Rice Research Institute, IRRI) tehtävissä Filippiineillä. Vuosina hän toimi maankäytön ja ilmastonmuutoksen tutkimusteeman vetäjänä Wageningenin Alterran maaperätieteen keskuksessa. Vuosina 2007-2008 Rötter toimi Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen kasvintuotannon tutkimuksen maatalousekologian johtavana tutkijana Mikkelin toimipisteessä. Vuodesta 2008 hän on ollut Helsingin yliopiston maatalousekologian dosentti. Vuosina 2009-2016 hän toimi Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen, sittemmin Luonnonvarakeskuksen tuotannon ekologian ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professorina. Vuodesta 2016 hän on ollut Göttingenin yliopiston trooppisen kasvintuotannon ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professori.
Vuonna 2018 professori Rötter oli arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalla tieteenrajat ylittävän tutkimuksen aihepiiristä. Hänet oli tässä listauksessa tulkittu Suomessa toimivaksi tutkijaksi. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaan luettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa (kuten Clarivate Analyticsin mukaan Rötter) tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Urheilutalo Feeniks

Urheilutalo Feeniks on Forssassa sijaitseva urheiluhalli. Sitä käyttävät muun muassa koripallojoukkueet Forssan Koripojat ja Forssan Alku ja koripalloseura Feeniks Basket.
Hallissa on koripallon lisäksi puitteet budolajeille, nyrkkeilylle ja lentopallolle. Halli on myös konserttien ja muiden tapahtumien pitopaikka.
Historia.
Vuonna 1992 Forssan silloinen vanha urheilutalo paloi pölyräjähdyksen seurauksena.
Vuonna 2010 koripallokentän rajat korjattiin uudistuneita sääntöjä vastaaviksi.
Matthias Manasi

Matthias Manasi (s. 26. joulukuuta 1969 Berliini) on saksalainen kapellimestari ja pianisti. Hän valmistui pianonsoiton opintojen jälkeen Musikhochschule Karlsruhesta vuonna 1995 ja orkesterinjohdon opintojen jälkeen Musikhochschule Stuttgartista 1996. Hänen opettajiaan olivat pianonsoitossa Andrzej Ratusiński ja Carmen Piazzini sekä orkesterinjohdossa Thomas Ungar. Mestarikursseja Manasi suoritti Georg Tintnerin, Gianluigi Gelmettin, Karl Österreicherin, Jorma Panulan ja Kurt Masurin johdolla. 
Manasi aloitti ammattimaisen uransa kapellimestarina vuonna 1995 johtamalla "Un ballo in mascheran" esityksen Sleesian oopperassa. Tätä esitystä seurasivat "La bohèmen", "Don Giovannin" ja "Taikahuilun" esitykset. Manasin ohjelmistoon kapellimestarina on kuulunut myös sinfonisia teoksia, ja kapellimestarin töiden ohella Manasi on esiintynyt pianistina. 
Vuosina 2017–2021 Matthias Manasi toimi Nickel City Operan musiikillisena johtajana ja ylikapellimestarina Buffalossa, New Yorkissa (Yhdysvallat).
Hélène Bouvier

Hélène Bouvier (20. kesäkuuta 1905 Pariisi – 11. maaliskuuta 1978) oli ranskalainen kontra-altto. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja teki vuonna 1930 debyyttinsä Nantesin oopperassa tulkitsemalla Christoph Willibald Gluckin "Orfeus ja Eurydiken" nimiroolin. Hänet tunnettiin erityisesti Delilana "Simson ja Delilassa" (Camille Saint-Saëns) ja Genevièvenä "Pelléas ja Mélisandessa" (Claude Debussy). Hänen muihin merkittäviin rooleihinsa lukeutuivat "Wertherin" (Jules Massenet) Charlotte ja "Louisen" (Gustave Charpentier) äiti.
Bouvier esiintyi ranskalaisten oopperatalojen lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Saksassa, Monacossa ja Buenos Airesissa. Hän oli myös konserttiesiintyjä. Hän teki levytyksiä Deccalle, Voguelle, Bourg Recordsille ja Eratolle.
Meiway

Frédéric Ehui Désiré, taiteilijanimeltään Meiway (s. 1962), on norsunluurannikkolainen laulaja, joka tunnetaan zoblazo-nimisen musiikkityylilajin pioneerina.
Meiwayn vanhemmat olivat harrastelijamuusikoita, joista isä soitti harmonikkaa ja äiti lauloi. Meiway sai jo varhaisella urallaan vuosina 1978 ja 1981 Norsunluurannikon Podium-palkinnon Pace- ja Les Génitaux -kokoonpanojen kanssa. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota ensimmäisillä albumeillaan "Ayibebou" (1989) ja "200% Zoblazo" (1991). Soolouransa 20-vuotisjuhlan kunniaksi Meiway sai vuonna 2009 Norsunluurannikon kulttuuriansioritarikunnan komentajan ja Grand-Bassamin lähettilään arvot.
Älylukko

Älylukko on lukko, jossa on jokin digitaalinen ominaisuus, esimerkiksi ohjelmoitava avain, kulkukortti tai koodi. Älylukot ovat joko kokonaan digitaalisia lukkoja tai elektromekaanisia lukkoja, joissa on sekä perinteisiä että digitaalisia ominaisuuksia. Ne voivat toimia esimerkiksi älypuhelimella tai kulkukortilla.
Valmistajien mukaan lukot ovat turvallisia, mutta esimerkiksi F-securen mukaan ne eivät ole turvallisia eikä niitä suositella omakotitaloihin.
Yrjö Ropponen

Yrjö Johannes Ropponen (24. huhtikuuta 1884 Kuopio – 9. lokakuuta 1955 Helsinki) oli poliisineuvos, joka toimi valtion poliisikoulun johtajana.
Henkilöhistoria.
Yrjö Ropposen vanhemmat olivat nimismies Matias Ropponen ja Mathilda Olivia Nordlund ja puoliso vuodesta 1910 Mimmi Sigrid Niilekselä. Ropponen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1904 ja suoritti yleisen hallintotutkinnon 1907. Hän toimi Kuopion läänin lääninkanslistina vuodesta 1907 ja läänin reistraattorina vuodesta 1910, Kaavin nimismiehenä vuodesta 1911, Vaasan läänin varalääninsihteerinä vuodesta 1915 ja valtion poliisikoulun johtajana 1929–1948. Poliisineuvos hän oli vuodesta 1946. Ropponen julkaisi useita poliisin toimintaa koskevia teoksia.
Nguyễn Xuân Phúc

Nguyễn Xuân Phúc (s. 20. heinäkuuta 1954) on vietnamilainen poliitikko, joka valittiin maansa presidentiksi huhtikuussa 2021. Hän erosi virastaan tammikuussa 2023.
Aiemmin hän toimi Vietnamin pääministerinä vuosina 2016–2021. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden kandidaatti ja on kuulunut puolueen keskuskomiteaan vuodesta 2006.
Yhdysvaltain ja Vietnamin suhteet paranivat 2010-luvun mittaan, mikä huipentui Barack Obaman vierailuun ja Yhdysvaltain pakotteiden poistoon vuonna 2016.
Nguyễn valittiin presidentiksi huhtikuussa 2021 viiden vuoden pääministerikauden jälkeen. Nguyễn jätti eronpyyntönsä sekä presidentin asemasta että politbyroon jäsenyydestä tammikuussa 2023. Ero tapahtui pian sen jälkeen kun kaksi varapääministeriä Phạm Bình Minh ja Vũ Đức Đam erosivat otettuaan vastuun korruptiosta COVID-19-epidemian torjunnan yhteydessä. Lahjukset liittyivät kotiutuslentoihin ja taudin testien valmistukseen. Pääministerin asemassaan Nguyễn oli vastuussa taistelusta tautia vastaan.
Watertown (Etelä-Dakota)

Watertown on kaupunki Etelä-Dakotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 21 482. Watertown on Codingtonin piirikunnan hallintokeskus.
Joseph Liouville

Joseph Liouville (24. maaliskuuta 1809 Saint-Omer – 8. syyskuuta 1882 Pariisi) FRS FRSE FAS oli ranskalainen matemaatikko.
Liouville opiskeli École Polytechniquessä vuodet 1825–1827 ja toimi myöhemmin siellä professorina. Hänet nimitettiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi 1839 ja Royal Societyyn 1850.
Nykyään hänet tunnetaan lähinnä funktioteorian alaan kuuluvasta Liouvillen lauseesta. Liouville tutki myös monia muita matematiikan osa-alueita. Esimerkiksi tason analyyttisessä geometriassa on toinenkin Liouvillen lause: kartioleikkauksen C pisteestä P piirrettyjen tangenttien pituudet suhtautuvat toisiinsa kuten käyrän C tässä pisteessä olevien kaarevuussäteiden kuutiot.
Hänen työnsä differentiaaliyhtälöiden reunaehtojen parissa johti Sturm-Liouville teoriaan, jota käytetään ratkaisemaan integraaliyhtälöitä. Tämä teoria, jolla on paljon merkitystä matemaattisessa fysiikassa, kehitettiin vuosien 1829–1837 välillä. Tämä Liouvillen yhteistyö Jacques Sturmin kanssa on luultavasti tunnetuin 1800-luvun puolivälin ranskalaisen analyysin tulos.
Liouville tutki myös transsendenttilukuja. Hän konstruoi äärettömän luokan transsendenttilukuja käyttäen ketjumurtolukuja. Vuonna 1851 hän julkaisi tuloksia transsendenttiluvuista ilman riippuvuutta ketjumurtoluvuista. Liouvillen luku on 0,1100010000000000000000010000..., jossa desimaalikehitelmässä on 1 paikassa n! ja 0 muuten.
Elämänsä aikana Liouville julkaisi noin 400 tutkimusartikkelia, joista 200 käsitteli lukuteoriaa.
Liouvillen mukaan on nimetty katu Pariisissa ja kraatteri kuussa.
Erkki Heinonen (purjehtija)

Erkki Tapani Heinonen (s. 8. heinäkuuta 1967 Vaasa) on suomalainen, olympialaisissa kilpaillut purjehtija.
Heinonen sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Jali Mäkilän ja Sami Tammisen kanssa 15:nneksi Sydneyssä 2000. 
Hän saavutti MM-kultaa vuonna 2007 Italiassa 5.5mR-luokassa, vuonna 2011 Norjassa X-41-luokassa MM-hopeaa ja vuonna 2019 Ranskassa Soling-luokassa MM-pronssia. Soling-luokassa hän oli vuonna 2017 MM:ssä 4:s, vuonna 2000 MM:ssä 6:s. sekä vuonna 1998 MM:ssä 10:s.. 
Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on ottanut Soling-luokassa EM-kultaa vuonna 2019, oli EM 5. vuosina 1999 ja 2018 sekä EM 6.vuosina 1997 ja 1998 . 
Lisäksi hän on H-veneluokassa Tanskan mestari (1997) ja Soling-luokassa Hollannin mestari (2017 ja 2018).
"Eki" Heinonen on edustanut seuratasolla Turun Pursiseuraa (TPS), Helsingfors Segelsällskapia (HSS) sekä Helsingfors Segelklubia (HSK).
Hän on voittanut 11 Suomen mestaruutta muun muassa Soling-luokassa vuonna 1995, H-veneluokassa vuonna 2000 sekä useassa muussa luokassa kuten avomeriluokassa, parikilpailussa, Star-luokassa sekä 606-luokassa vuosina 1995–2010.