Kreikan ilmasto

Kreikan ilmasto on leuto. Rannikolla ja saarilla vallitsee välimerenilmasto ja maan pohjoisosassa sekä sisämaan vuoristoisilla alueilla mantereisempi ilmasto. Joissakin osissa maata ilmasto on subtrooppinen. Kesät ovat kuumat ja kuivat ja talvet viileät ja kosteat. Maalle on tyypillistä auringonpaisteen suuri määrä.
Kreikan maantieteestä ja korkeuseroista ja muista pinnanmuodoista johtuen ilmasto-olosuhteissa on paljon paikallista vaihtelua. Erityisesti maan pohjoisosaa kuvaa se, että ilmastotyyppi voi vaihdella paljonkin suhteellisen pienellä alueella. Kreikan itäosat ovat yleisesti kuivemmat, kun taas pohjois- ja länsiosissa sataa enemmän. Vuoristossa talvet ovat kylmät ja lumiset.
Yleiskuva.
Yleisesti ottaen Kreikan ilmasto on kuumempi maan eteläosassa ja hieman viileämpi maan pohjoisosassa, ja vastaavasti sisämaan vuoristoiset alueet ovat viileämpiä ja kosteampia. Kesäkausien sää on hyvin vakaa ja ennustettava huhtikuun lopulta lokakuun alkuun. Kesä on pääasiassa kuuma, kuiva ja sateeton, ja lähes pilvetön kausi kestää noin kolme kuukautta. Sadetta saadaan kesällä lähinnä pohjoisosan vuorilla. Joillakin alavilla alueilla ja maan itäosissa saateeton kausi kestää lähes puoli vuotta. Heinä-elokuussa lämpötila kohoaa yleensä noin 30–35 °C ja jopa yli 40 °C. Maan itäosassa ja erityisesti Kykladien saarilla puhaltaa kesällä vilvoittava Meltemi-tuuli, mutta suurkaupungeissa kuten Ateenassa helle voi käydä pakahduttavaksi. Tuuli voi olla välillä hyvinkin voimakas, mikä vaikeuttaa merenkäyntiä.
Talvella Kreikan säät vaihtelevat enemmän. Sateet ajoittuvat lähinnä talvikauteen. Kreikkaan tulee lännestä päin matalapaineita, jotka ovat saaneet alunsa Atlantilla tai Kreikan länsipuolisella Välimerellä, tuoden sateita ja tuulia. Talvikaudella voi kuitenkin olla myös pitkiä lämpimiä, tuulettomia kausia. Muutokset säässä voivat olla nopeita. Suurimmat sateet saadaan maan länsiosassa Píndos-vuoristossa. Myös Jooniansaarilla sataa enemmän kuin maan itäosassa ja Egeanmeren puolella. Esimerkiksi Korfulla vuotuinen sademäärä on noin , Kreetalla noin ja Ateenassa noin . Lunta voidaan saada kaikkialla Kreikassa, mutta saaristossa se on harvinaista. Joskus Kreikkaan virtaa kylmää mantereista ilmamassaa, jolloin lämpötila putoaa nopeasti, ja lunta voi sataa myös keskisen Kreikan tasangoilla ja Ateenassa. Vuoristossa ja maan pohjoisosissa suuri osa sateesta tulee lumena. Talvella kaikki yli metrin korkeudella olevat huiput ovat lumen peittämiä, ja useilla huipuilla lumi säilyy alkukesään saakka. Alavilla alueilla lumi ei jää maahan juuri koskaan. Thessalonikissa maan pohjoisosassa tammikuun keskilämpötila on noin 6 °C, kun taas Ateenassa se on noin 10 °C ja Kreetan Iraklionissa 12 °C.
Kevät ja syksy ovat lyhyitä välivuodenaikoja kesän kuuman kauden ja talven sateisen kauden välissä. Sää on tuolloin hyvin vaihtelevaa. Lämpötilat ovat kuitenkin kesää miellyttävämmät niille, jotka eivät pidä kuumasta. Sää tasoittuu kesäkaudeksi huhti-toukokuussa. Syksyllä ensimmäiset matalapaineet saapuvat yleensä syys- tai vasta lokakuussa. Syksyn matalapaineet voivat kehittyä Kreikan länsipuolella välimerellisiksi trooppisiksi hirmumyrskyiksi eli ”medikaaneiksi”, jotka maan yli eli itäänpäin siirtyessään aiheuttavat myrskytuulia ja rankkasateita.
Kreikan sään erityispiirre on auringonpaisteen suuri määrä. Sitä saadaan talvellakin viitisen tuntia, kesällä jopa 12–14 tuntia päivässä. Kreikka tunnetaan myös valonsa kirkkaudesta, erityisesti kesällä, ja tästä ”kreikkalaisesta valosta” on tullut suoranainen käsite. Suurissa kaupungeissa, erityisesti Ateenassa, ilmansaasteet ovat kuitenkin muodostuneet ongelmaksi. Laajat metsäpalot aiheuttavat lähes vuosittain ongelmia loppukesästä. Joskus ne johtavat laajoihin evakuointeihin ja myös kuolemantapauksiin.
Ilmastoalueet.
Kreikan ilmastoalueet Köppenin ilmastoluokituksen mukaan ovat:





Tilastoja.
Kuukausittainen keskimääräinen vuorokauden maksimi- ja minimilämpötila, sademäärä ja sadepäivien määrä sekä päivittäinen aurinkotuntien määrä eräissä paikoissa eri puolilla Kreikkaa, pohjoisesta etelään:
Lämpötila.
Lämpötilaennätykset.
Kreikan korkein mitattu lämpötila sääasemalla on 46,3 °C, joka mitattiin Keski-Kreikan Makrakómissa 2. elokuuta 2021. Mittaushistoriassa koko Kreikan kuumin kesä on kesä 2012, jolloin heinä-syyskuun vuorokauden keskilämpötila 13 mittausasemalla eri puolilla Kreikkaa oli 27,9 °C, normaalin ollessa 25,9 °C. Keskimääräinen päivän ylin lämpötila tuolloin oli 32,5 °C. Mittaushistorian lämpimin kuukausi on saman vuoden heinäkuu, jonka keskilämpötila oli 29,2 °C.
Kylmin mitattu lämpötila sääasemalla on –25,1 °C, joka mitattiin Länsi-Makedonian Néos Káfkasoksessa 16. helmikuuta 2021. Mittaushistoriassa kylmin talvi oli vuonna 1949, jolloin tammi-maaliskuun vuorokauden keskilämpötila oli 8,2 °C, normaalin ollessa 10,4 °C. Mittaushistorian kylmin kuukausi on vuoden 1991 joulukuu, jonka keskilämpötila oli 8,7 °C.
Keskilämpötilojen nousu.
Keskilämpötilojen kehitystä voidaan seurata pidempijaksoisesti vuodesta 1978 lähtien, kuitenkin käyttäen vain kahden koko mittausjakson ajan olemassaolleen mittausaseman (Iraklion ja Korfu) dataa. Vuoden keskilämpötila vuonna 1978 oli 17,8 °C ja vuonna 2019 19,3 °C, joten eroa vuosien välillä 1,5 °C.
Auringonpaiste.
Auringonpaisteen määrä.
Aurinkoenergiapotentiaalina (kWh/m²) ilmaistuna eniten auringonpaistetta saadaan eteläisillä Egeanmeren saarilla, kuten Dodekanesiassa (mm. Ródos) ja Kykladeilla, sekä Kreetalla. Kuukausittain laskettuna eniten auringonpaistetta saadaan Ródoksella heinäkuussa, keskimäärin jopa lähes koko päivän pituuden verran eli noin 14 tuntia päivässä.
Päivän pituus.
Auringonpaisteen määrään vaikuttaa sään lisäksi päivän pituus eri vuodenaikoina. Koska Kreikka sijaitsee pohjoisella pallonpuoliskolla, päivät ovat pidempiä kesällä kuin talvella. Kreikan eteläisemmästä sijainnista johtuen ero ei kuitenkaan ole yhtä suuri kuin esimerkiksi Suomessa. Pisimmillään kesäkuussa päivän pituus on Ateenassa noin 14 tuntia 50 minuuttia ja lyhimmillään joulukuussa noin 9 tuntia 36 minuuttia.
Auringon keskimääräiset nousu- ja laskuajat kuukausittain Ateenassa (kellonaikoihin vaikuttaa myös siirtyminen kesä- ja normaaliajan välillä):
Meriveden lämpötila.
Meriveden keskimääräiset lämpötilat kuukausittain: