tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Trieste (batyskafi)

Trieste oli syvänmeren tutkimusalus, erikoistunut sukellusvene eli batyskafi, joka vuonna 1960 laskeutui ensimmäisenä aluksena Mariaanien haudan syvimpään kohtaan.
Valmistus.
Sveitsiläinen professori Auguste Piccard ja hänen poikansa Jacques Piccard suunnittelivat kaksipaikkaisen aluksen, joka rakennettiin Navalmeccanicalla Triestessä. Alus laskettiin vesille elokuussa 1953, jolloin ensisukelluksen kymmenen metrin syvyyteen tekivät isä ja poika Piccard. 
Rakenne.
Mariaanien haudan tutkimusten (Project Nekton) aikoihin 70 tonnia painava "Trieste" koostui 15 metriä pitkästä suuresta yläosasta ja halkaisijaltaan 2,16-metrisestä pallonmuotoisesta painekammiosta. 
Pääosan yläosasta muodostivat nostetta varten rakennetut bensiinillä täytettävät yhteistilavuudeltaan 85 m³ olevat kammiot. Aluksen kummassakin päässä oli vedellä täytettävät painolastitankit. Yläpinnalla oli kaksi sähköllä toimivaa potkuria.
Aluksen alkuperäinen teräskammio oli suunniteltu toimimaan maksimissaan kuuden kilometrin (20 000 jalkaa) syvyydessä. Se vaihdettiin Saksassa Essenissä Krupp-Maschinenbaun valmistamaan kammioon. Uuden, 13 tonnin painoisen painekammion seinämä oli 12,7 senttimetriä paksu. Siinä oli kaksinkertainen pleksilasinen ikkuna. Alkuperäistä Societie Ternin valmistamaa teräspalloa käytettiin myöhemmin "Trieste II" -aluksessa.
Painolastina aluksessa oli yhdeksän tonnia rautapellettejä kahdessa säiliössä, joiden venttiilit oli suunniteltu laukeamaan automaattisesti sähkökatkon sattuesssa.
Palvelus.
"Batiscafo Trieste" esiteltiin Italian lehdistössä. Sillä tehtiin vuoden 1957 lokakuuhun mennessä 48 sukellusta syvimmillään yli 3,7 kilometrin syvyyteen. Alus oli kesäkuusta 1957 Yhdysvaltain laivaston rahoittamassa tutkimusohjelmassa. Yhdysvaltain laivasto osti 1958 aluksen 250 000 dollarilla, ja se sijoitettiin Yhdysvaltain länsirannikolle San Diegoon.
Project Nekton.
Jacques Piccard ja luutnantti Don Walsh laskeutuivat 23. tammikuuta 1960 "Triestellä" Challengerin syvänteeseen. Laskeutuminen kesti melkein viisi tuntia. Ulompi pleksilasi-ikkuna murtui laskeutumisen aikana aluksen päästyä yli yhdeksän kilometrin syvyyteen. Aluksesta oli puhelinyhteys emoaluksiin "USS Lewisiin" ja "USS Wandankiin". 
Alus oli pohjalla 20 minuuttia. Pohjaa peittävän valkean planktonperäisen mudan laskeuduttua Piccard ja Walsh näkivät sen valoissa muun muassa kaloja, mikä todisti sen, että pohjalla oli vedessä happea. Lämpötila aluksessa oli seitsemän ja ulkopuolella kolme astetta. Aluksen mittari osoitti syvyydeksi 37 800 jalkaa (11 521 m), mutta syvyys korjattiin myöhemmin 35 813 jalaksi (10 916 m). Challengerin syvänne mitattiin 1995 tarkemmilla laitteilla 35 798 jalkaa (10 911 m) syväksi. Kaksi tonnia painolastia kevennettyään se nousi kolmessa tunnissa 15 minuutissa takaisin pinnalle.
Osittain muutettu alus osallistui huhtikuussa 1963 Atlantilla uponneen Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Thresherin" etsintöihin. Hylky löytyi elokuussa 2,56 kilometrin syvyydestä Uuden-Englannin rannikolta, minkä jälkeen alus poistettiin palveluksesta.
Vuodesta 1980 alus on ollut esillä Washingtonin laivastomuseossa.
Charade – vaarallinen peli

Charade – vaarallinen peli (Charade) on Stanley Donenin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1963. Sen pääosissa näyttelevät Audrey Hepburn, Cary Grant ja Walter Matthau. 
"Charadesta" on vuonna 2002 valmistunut Jonathan Demmen ohjaama uusintaversio "Totuus Charliesta", jonka pääosissa olivat muun muassa Mark Wahlberg, Tim Robbins ja Thandie Newton.
"Charade" on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslakiin liittyvän laiminlyönnin takia (esityskopioista unohtui ©-merkki pois) ollut koko olemassaolonsa ajan niin sanotussa public domain -tilassa, jolloin siitä on voinut vapaasti julkaista kopioita. Elokuva on vapaasti nähtävillä myös monessa paikassa verkossa.
Elokuvan tunnusmelodia.
Elokuvan tunnusmelodia on Henry Mancinin säveltämä Charade. Myöhemmin Johnny Mercer teki siihen Mancinin pyynnöstä tekstin. Se on jäänyt elämään useitten laulajien versioina. Andy Williams (1964), Sammy Kaye (1964), Blossom Dearie (1964) ja Shirley Bassey (1968) . 
Suomeksi sen levytti Erkki Pohjanheimo 24.4.1964 Reino Helismaan suomennoksena otsikolla Yö katseessasi. Coverversioita ovat tehneet Esko Rahkonen 1967, Eija Merilä 1976, Sakari Kuosmanen 1999, Varjokuva-yhtye 2007 ja Eino Grön 2017.
Meiko

Meiko on Kirkkonummella sijaitseva kirkasvetinen järvi. Järven vedenlaatu on pysynyt erinomaisena, koska sitä ympäröivä alue on asumatonta ja veden kuormitus on hyvin vähäistä. Ilmansaasteista johtuva happamoituminen uhkaa kuitenkin järveä. Uiminen on sallittua muualla paitsi Meiko-järven vedenottamon läheisyydessä. Eläinten uittaminen on kiellettyä koko järvessä.
Meiko ja sitä ympäröivät maa-alueet ovat Natura 2000 -aluetta ja Meiko itse on suojeltu vesilain nojalla. Vesialue on Myllykylän ja Överbyn kylien osakaskuntien omistuksessa.
Meiko (81.061.1.007) kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Meiko on Estbyån alueen laajin vakavesi Humaljärven jälkeen ennen Djupströmiä ja Vaipoa. Se on Estbyån alueen luoteisia vakavesiä. Alueeseen kuuluvat myös Meikon ja Humaljärven välissä sijaitsevat metsäjärvet, kuten Immerlampi ja Korsolampi.
Afonso de Albuquerque

Afonso de Albuquerque (1453 – 16. joulukuuta 1515) oli portugalilainen laivaston kenraali ja Intian kuvernööri, joka osallistui Portugalin siirtomaavallan rakentamiseen Intian valtamerellä avaamalla siellä tuottoisia kauppayhteyksiä.
Elämä.
Vuosina 1503–1504 Afonso de Albuquerque purjehti kuningas Emanuel I:n lähettämänä Hyväntoivonniemen ympäri Intiaan. Etelä-Intian Cochinissa hän auttoi paikallista kuningasta nousemaan valtaistuimelle ja sai vastineeksi luvan rakentaa alueelle portugalilaisen linnoituksen. Tästä alkoi Portugalin itäisen imperiumin rakentaminen. Tavoitteen saavuttamiseksi Portugali hyökkäsi epäröimättä kohtaamiaan arabilaivoja vastaan ja perusti strategisille paikoille sotilastukikohtia.
Vuosina 1504–1508 de Albuquerque toimi Persianlahdella ja Malabarrannikolla. Tärkeä voitto oli tällä suunnalla Ormusin valtaaminen. De Albuquerque palasi Intiaan syrjäyttämään Francisco de Almeidan Portugalin Intian varakuninkaana, ja yritti sitten vuonna 1510 turhaan hyökätä Kalikutiin Keralassa. Myöhemmin samana vuonna hän onnistui saamaan Goan Portugalille. 
Vuonna 1511 de Albuquerque lähti idemmäksi valloittamaan Malakkaa, joka oli tärkeä maustekaupan ja Kiinan meritien takia. Hän palasi Goalle, yritti vielä hyökätä Adeninlahdelle ja Punaisellemerelle, mutta kuoli Goalla vuonna 1515. Valloitustyön kruunasi nykyisen Indonesian alueella sijainneiden Maustesaarten (nyk. Molukit) valtaus Portugalille vuonna 1512, mutta sitä de Albuquerque ei enää ollut toteuttamassa. Työn viimeisteli kuvernööri Diogo Lopez de Sequeira. Valloituksen avulla Portugali sai lyhyeksi aikaa haltuunsa muskottipähkinän ja mausteneilikan kaupan.
Alfonso ja mangot.
Eräs arvostettu mangolajike tunnetaan nimellä Alphonso, "mangojen kuningas". Nimensä mango-laji saa nimenomaan Alfonso de Albuquerquelta. Mangot, tieteelliseltä nimeltään "Magnifera indica", ovat peräisin nimensä mukaisesti Intiasta. Intiassa kuitenkin oli tapana syödä lajikkeita, joita kutsuttiin imeskeltäviksi mangoiksi: Niiden malto oli pehmeää, jolloin mangoa rutistelemalla saatiin pursotettua niistä sisältö ulos. Portugalilaiset haluasivat kuitenkin kiinteämpiä mangoja. Niiden sisus ei saanut olla pehmeä, jotta mangoja voitiin laivata Eurooppaan. Sen lisäksi haluttiin hedelmä, jonka voi avata veitsellä ja syödä pöydän ääressä.
Olivenza

Olivenza () on kaupunki Portugalin ja Espanjan rajalla Badajozin maakunnassa Extremaduran itsehallintoalueella. Olivenzan asukasluku on noin 12 000 (2015).
Sekä Portugali että Espanja katsovat kaupungin kuuluvan itselleen, mutta käytännössä se on ollut Espanjan hallinnassa vuodesta 1801. Olivenzan asukkaista vain vanhimmat puhuvat portugalia - nuori väestö on enimmäkseen espanjankielistä.
Vauvaikä

Vauvaikä on ihmisen ensimmäinen ikäkausi ja elinvuosi, jolloin hän kasvaa ja kehittyy enemmän kuin myöhemmässä elämässään koskaan samassa ajassa. Tässä vaiheessa lapsi on täysin muiden avun varassa. 
"Imeväinen" on suomalainen juridinen termi, joka tarkoittaa alle 12 kuukauden ikäistä lasta. Arkipuheessa samanikäistä lasta kutsuttaisiin vauvaksi. Termi ”imeväinen” esiintyy useissa Suomen asetuksissa ja ministeriöiden päätöksissä. Imeväistä käytetään myös puhuttaessa nisäkkäiden poikasista.
Sosiaalinen kehitys.
Ihminen on aktiivinen ja sosiaalinen syntymästään alkaen. Ennen puheen kehittymistä vauvaikäinen ilmaisee itseään ja esittää tarpeensa ja tunteensa ensin itkemällä ja muuten ääntelemällä, huitomalla ja potkimalla, ja myöhemmin myös muiden eleiden avulla, kuten hymyilemällä ja osoittamalla. Itkeminen on vauvan tapa viestiä siitä ettei hänellä ole kaikki hyvin.
Jo kuukauden ikäinen vauva tarkkailee ympäristöään ja vanhempiaan ja voi matkia ilmeitä. Vauva aistii vanhemman tunnetilat ja reagoi niihin. Vuorovaikutustaidot kehittyvät vain vastavuoroisessa suhteessa, tämän vuoksi vanhemman tulee vastata hymyllä ja puheella vauvan hymyilyyn ja ääntelyyn ja reagoida iloisesti vauvan iloiseen oloon ja lohduttaen pahaan oloon.
Vuorovaikutustaidot kehittyvät seuraavasti:
Motorinen kehitys.
Lapsen motorinen kehitys on hyvin yksilöllistä ja siihen vaikuttaa olosuhteiden ja perimän lisäksi muun muassa lapsen temperamentti. 
Aluksi lapsi ei osaa liikkua itse. Ensiksi hän opettelee kohottamaan päätään ja raajojaan, sitten kääntymään, myöhemmin ryömimään ja konttaamaan sekä nousemaan istuma- ja seisoma-asentoon sekä lopulta kävelemään.
Karkeamotoriikan kehitys.
Karkeamotoriikka kehittyy seuraavasti:
Hienomotoriikan kehitys.
Hienomotoriikan kehitys alkaa jo kohdussa, kun sikiö alkaa liikuttamaan yläraajojaan. Näin hienomotoriikan kehitys jatkuu syntymän jälkeen:
Syöminen.
Syöminen etenee pelkästä äidinmaidosta tai äidinmaidonkorvikkeesta soseisiin ja myöhemmin kiinteämpiin ruokiin.
Imeväisen erityisvalmiste on elintarvike, jota käytetään silloin, kun imeväinen ei voi juoda äidinmaitoa tai äidinmaidonkorviketta sairauden tai muun vastaavan syyn takia.
Imetys.
Suomessa täysimetystä suositellaan 4-6 kuukauden ikään asti. Osittaisimetystä suositellaan jatkettavan vähintään 12 kuukauden ikäiseksi, mutta myös taaperot hyötyvät imetyksestä . WHO suosittelee imetystä jatkettavan kaksivuotiaaksi asti ja sen jälkeen perheen toiveiden mukaisesti. 
Imetykseen kuuluu erilaisia vaiheita lapsen kehityksen mukaisesti. 
Vauvalla on useita tiheän imun kausia, joiden aikana hän imee rintaa useammin, ja tällä tavoin maidon tuotanto pysyy yllä.
Kun vauva saa hampaita, hän saattaa purra nänniä imetyksen aikana. Se voi olla kivuliasta, mutta on ohimenevä vaihe. Vauvan kasvoille voi puhaltaa tai esimerkiksi kiljahtaa, jotta vauva lopettaisi puremisen sekä sanoittaa tilanne ja vaihtaa imemään toiselle rinnalle. Tätä kannattaa toistaa, kunnes lapsi oppii olemaan purematta.
Kiinteä ruoka.
Kiinteiden ruokien maistelu suositellaan aloitettavaksi 4–6 kuukauden ikäisenä. Vauvaikää seuraa leikki-ikä.
Kolonjën piirikunta

Kolonjën piirikunta () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Korçën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Korçën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 805 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 17 179 asukasta. 
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Barmash, Çlirim, Ersekë, Leskovik, Mollas, Piskal-Novoselë, Qendër Ersekë ja Qendër Leskovik. Pääkaupunkina toimi Ersekë.
Jalokastanja

Jalokastanja tai kastanja ("Castanea sativa") on pyökkikasvien ("Fagaceae") heimoon kuuluva puu. Sitä kasvatetaan syötävien pähkinöidensä takia. Se on luultavasti kotoisin Aasian länsiosista Iranin ja Balkanin väliltä. Nykyisin sitä kasvaa villiintyneenä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Kuvaus.
Jalokastanja kasvaa 20–30 metriä korkeaksi, ja sen runko voi olla halkaisijaltaan jopa kolme metriä. Puun kuori on ruskeanharmaa ja verkkomaisesti uurteinen, vanhoissa puissa kuori on syväuurteinen. Hammaslaitaiset lehdet ovat noin 20 cm pitkiä ja 5–10 cm leveitä. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat lyhytruotisia. Laidan hampaat ovat teräviä.
Puu kukkii kesä–heinäkuussa.
Isossa-Britanniassa puu kukkii heinäkuussa ja sen pähkinät kypsyvät lokakuussa.
Kukinto on pysty norkko, jossa on pääosin valkoisia tai vaaleankeltaisia hedekukkia. Vihertäviä emikukkia on norkon tyvessä. Kellanvihreän ja runsaspiikkisen "cupulan" sisällä on yleensä 1–3 pähkinämäistä siementä eli kastanjaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Jalokastanja on luultavasti kotoisin alkujaan Aasian länsiosista Iranin ja Balkanin väliltä. Sitä on viljelty yli 3 000 vuoden ajan, ja nykyisin sitä kasvaa villiintyneenä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Käyttö.
Sipulin muotoiset kastanjat ovat kasvitieteellisessä mielessä pähkinöitä. Ne sisältävät kuitenkin huomattavasti enemmän hiilihydraattia ja vähemmän rasvaa ja valkuaisaineita kuin muut pähkinät. 
Kastanjoita syödään yleensä paahdettuina. Niitä voi myös keittää ja soseuttaa tai viipaloida. Kastanjan sisältämä tärkkelys hajoaa kypsennettäessä sokeriksi. Pilaantunut kastanja tuntuu kevyemmältä kuin tuoreet, jotka ovat kiinteitä ja kiiltäviä.
Maustettua kastanjasosetta käytetään Englanninkielisissä maissa usein kalkkunan täytteenä.
Suomessakin koristekasveina kasvatettavat hevoskastanjat, kuten balkaninhevoskastanja ("Aesculus hippocastanum"), eivät samankaltaisesta nimestään huolimatta ole välitöntä sukua jalokastanjalle, eivätkä niiden siemenet ole myrkyllisyytensä takia syömäkelpoisia.
Christian Benítez

Christian Benítez (1. toukokuuta 1986 – 29. heinäkuuta 2013) oli ecuadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Benítez pelasi vuonna 2004 alkaneella ammattilaisurallaan ecuadorilaisseura El Nacionalissa (vuosina 2004–2007), meksikolaisseura Santos Lagunassa (vuosina 2007–2011), englantilaisseura Birmingham Cityssä (lainalla vuosina 2009–2010), meksikolaisseura Américassa (vuosina 2011–2013) ja qatarilaisseura El-Jaishissa (vuonna 2013). Hän pelasi urallaan myös 58 maaottelua ja edusti Ecuadorin jalkapallomaajoukkuetta muun muassa Saksan MM-kilpailuissa 2006.
Benítez, lempinimeltään Chucho, oli ecuadorilaisen entisen jalkapalloilijan Ermen Benítezin poika.
Kuolema.
Benítez meni sairaalaan kovien vatsakipujen takia. Hän kuoli tuntia myöhemmin sydämen pysähtymiseen 27-vuotiaana.
Gil Vicente

Gil Vicente (n. 1465 Guimarães, Portugali – 1536 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen näytelmäkirjailija, runoilija, näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän kirjoitti portugaliksi ja espanjaksi. Vicenten ensimmäinen teos oli "Monólogo do Vaqueiro" (1502).
Vicenten elämästä on hyvin vähän tietoa, enintään se, että hänen ensimmäinen näytelmänsä "Auto de la Visitación" esitettiin hovissa 1502 ja viimeinen "Floresta de Enganos" 1536.
Gil Vicenten mukaan on nimetty portugalilainen jalkapalloseura Gil Vicente FC.
Braga

Braga on kunta ja kaupunki Luoteis-Portugalissa. Se on Bragan piirin pääkaupunki. Karthagolaisten arvellaan perustaneen kaupungin vuonna 296 eaa. Sen jälkeen kaupunki oli kelttien, sveebien ja visigoottien hallussa, ennen kuin maurit valloittivat sen vuonna 716. Kastilian kuningas Ferdinand I puolestaan otti kaupungin haltuunsa vuonna 1040.
Bragan kunnan pinta-ala on 184,2 km² ja väkiluku noin 201 583 vuoden 2023 väestönlaskennassa. Pitäjiä kunnassa on 62 ja sen nykyinen pormestari on Ricardo Rio. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa 1100-luvulla rakennettu katedraali, 1600-luvun kirkko ja noin viiden kilometrin päässä kaupungista sijaitseva Bom Jesus do Monten pyhäkkö. Bragassa sijaitseva Minhon yliopisto perustettiin vuonna 1973.
Urheilu.
Bragasta on kotoisin jalkapalloseura SC Braga.
Krokus

Krokus on vuonna 1974 Solothurnissa Sveitsissä perustettu heavy metal -yhtye, jolla oli aktiivisuus ja suosio huipussaan 1980-1984, jolloin se keikkaili tiheään Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Englannissa. Krokus-yhtyeen perustivat kitaristi Tommy Kiefer ja rumpali Chris von Rohr. Vuonna 1976 ilmestyneelle ensilevylle heihin liittyivät Hansi Droz ja basisti Remo Spadino.
Yhtyeen kokoonpano on sittemmin muuttunut ajan mukana huomattavasti. Sen kuuluisimpia jäseniä ovat olleet Mark Storace, Fernando Von Arb, Mark Kohler, Chris Von Rohr ja Freddy Steady. Kiefer kuoli vuonna 1986. Yhtye soitti yleensä menevää rockia, mutta hitaitakin rock-kappaleita mahtui joukkoon. 
Yhtye on viime vuosina (2002-2006) yrittänyt comebackia ja onnistunutkin myymään levyä Rock the Block.
Historia.
Kitaristi Tommy Kiefer ja rumpali Chris von Rohr perustivat yhtyeen vuonna 1974. Alun perin he soittivat progressiivista rokkia, mutta nähtyään AC/DC:n lavalla he päättivät siirtyä tekemään raskaampaa musiikkia. 
Vuoden 1980 levy "Metal Rendez-Vous" nosti yhtyeen näkyville Yhdysvalloissa ja Englannissa. Tämän levyn suosituimpia kappaleita olivat "Heatstrokes""", joka oli jonkin aikaa Britannian metallilistojen ykkönen. Muita yleisön suosimia levyn kappaleita olivat mm. "Bedside Radio" ja reggaevaikutteinen, silti metallisen hidas "Tokyo Nights". Yhtyeen levy "One Vice at a Time" toi sille maineen AC/DC-imitaattorina, mutta Krokusin suosio kasvoi yhä Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Krokusta on sanottu "Euroopan AC/DC":ksi.
Yhdysvalloissa heidän lopullinen läpimurtonsa synty albumin "Headhunter" (1983) myötä, sitä myytiin Amerikassa platinalevyn verran. Kanadassa ja Sveitsissä levyä myytiin kultalevyn verran. Levyn hittikappaleiksi muodustuivat kappaleet "Screaming in the Night" ja "Eat the Rich. Seuraavana vuonna ilmestynyt "The Blitz" oli siirtymä kaupalliseen popmetallin suuntaan. 
Vuonna 1986 julkaistu "Change of Address" oli kaupallinen pettymys. Seuraavan levyn jälkeen "Heart Attack" hajosi. Fernando Von Arb kokosi yhtyeen uudelleen, täysin uudella kokoonpanolla vuonna 1991.
Vuoden 1995 levy "To Rock or Not to Be" myi hyvin Sveitsissä.Samoin vuoden 2006 "Hellraiser" myi kultaa Sveitsissä muttei muualla menestynyt niin hyvin, samoin kuin vuoden 2010 "Hoodoo", joka myi Sveitsissä platinaa.
Vuonna 2007 tunnetuimmat Krokuksen jäsenet Mark Storacen, Fernando Von Arbin, Mark Kohlerin, Chris Von Rohrin ja Freddy Steadyn palasivat yhteen ja soittivat konsertin Tommy Kieferiä, joka oli kuollut vuonna 1986, muistoksi. Kokoonpano teki yhdessä albumin Hoodoo-levyn.
Syyskuussa 2018 yhtye ilmoitti aloittavansa viimeisen ”Adios Amigos” -kiertueen vuoden 2019 aikana.
Mortiis

Mortiis, oikealta nimeltään Håvard Ellefsen, (s. 25. heinäkuuta 1975) on norjalainen muusikko, joka on työskennellyt esimerkiksi ambientin, black metalin ja muun metallimusiikin parissa. Mortiisia pidetään dungeon synth-genren luojana.
Mortiis oli 1990-luvulla black metal -yhtye Emperorin basistina, mutta hän jäi pois yhtyeestä jo ennen ensimmäisen täyspitkän albumin nauhoitusta, koska hänellä oli huonot välit yhtyeen rumpalin kanssa. Soolouransa Mortiis aloitti 1990-luvun alussa keskittyen aluksi fantasiavaikutteiseen ambient-musiikkiin, jota hän teki vuoteen 2001 asti. Tällöin Mortiis julkaisi albumin The Smell of Rain, joka oli ensimmäinen Mortiis-albumi, joka oli toteutettu oikean bändin kanssa. Tällä levyllä mukaan astuivat sähkökitarat sekä konetehosteet. Mortiis itse toimi vokalistina albumilla. Levyn myötä Mortiis nousi suurempaan suosioon musiikkiskenessä. Livekonserteissa biisejä jouduttiin muuttamaan hieman rankemmiksi käyttäen voimakkaampia sähkökitara-soundeja ja muokkaamalla Mortiisin laulua aggressiivisemmaksi.
Seuraava albumi, vuonna 2005 julkaistu The Grudge muutti musiikkisuuntaa entistä rankemmaksi. Tällä kertaa musiikki muistutti enemmän industrialia, ottaen vaikutteita muun muassa Nine Inch Nailsilta. 
Mortiisin imago on helppo tunnistaa lateksisen, pohjoismaisesta mytologiasta vaikutteita ottaneen peikkomaskin ja pitkien suippokorvien ansiosta. Myöhemmin Mortiis on alkanut näyttäytyä julkisuudessa myös ilman naamiota, kuten uusimmassa musiikkivideossaan Decadent &amp; Desperatessa.
Loures

Loures on kaupunki ja kunta Lissabonin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 167,2 km² ja väkiluku 205 054 (2011).
Louresin nykyinen pormestari on Bernardino Soares.
Cascais

Cascais on kunta Portugalissa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla Lissabonin piirissä Sintravuorten eteläpuolella. Lissabon on Cascaista 30 kilometriä itään. Sen pinta-ala on 97,40 km² ja väkiluku noin 206 000. Cascais on suosittu turistikohde ja Portugalin vauraimpia kuntia. Cascaisin nykyinen pormestari on Carlos Carreiras.
Historia.
Cascaissa on ollut ihmisasutusta paleoliittiseltä kaudelta asti. Sen jälkeen alueella vaikuttivat roomalaiset ja arabit. Keskiajalla Cascais oli pieni mutta vauras kalastajakylä. Vuonna 1364 Cascais erotettiin Sintrasta omaksi kunnakseen. Cascais sijaitsi strategisesti merkittävällä paikalla Lissaboniin nähden ja kaupunkiin rakennettiin linnoituksia torjumaan hyökkäyksiä mereltä päin. Espanjalaiset ja myöhemmin englantilaiset kuitenkin onnistuivat valloittamaan ja ryöstämään Cascaisin. Lissabonin maanjäristyksessä Cascais tuhoutui lähes kokonaan. 1800-luvun alussa Cascais oli rappiotilassa. Teiden rakentaminen Sintraan ja Oeirakseen elvytti kaupunkia. Uuteen kukoistukseen Cascais nousi kuitenkin vuonna 1870, kun Portugalin kuningas alkoi viettämään lomansa Cascaissa. Kuninkaan lomanvietto houkutteli paikalle myös aristokraatit ja muun yläluokan. Seuraelämä vilkastui, ja kaupunkiin rakennettiin hotelleja ja ravintoloita. Turismin kasvusta hyötyi myös Estoril, jonne rakennettiin vuonna 1916 kasino. 1930-luvulta alkaen Cascaisin alue houkutteli maanpakoon lähteneitä kuninkaallisia.
Talous.
Cascaisin taloudelle turismi on tärkeä tulonlähde. Kaupunki on Portugalin suosituimpia lomakohteita, ja siellä on lukuisia hotelleja, golfkenttiä ja kasino Estorilissa. Cascaissa harjoitetaan myös kalastusta. 
Liikenne.
Cascais sijaitsee 35 kilometrin päässä Lissabonin lentokentältä. Lissaboniin on niin moottoritieyhteys kuin noin 40 minuuttia kestävä junayhteys.
West Chester (Pennsylvania)

West Chester on Yhdysvaltain Pennsylvaniassa sijaitseva borough. Se on Chesterin piirikunnan pääkaupunki. Alkujaan West Chester tunnettiin nimellä Turk’s Head nykyisen boroughin keskustassa sijainneen majatalon mukaan. 
West Chester sijaitsee 40 kilometriä länteen Philadelphiasta ja 27 kilometriä pohjoiseen Wilmingtonista. Vuonna 2000 siellä oli 17 861 asukasta 4,8 neliökilometrin alueella.
Ukiyo-e

Ukiyo-e ( eli ”kelluvan maailman kuvat”) on japanilainen puupiirrostyyli, joka kehittyi 1600-luvulla ja jota harjoitettiin 1800-luvun loppupuolelle. Sana ”ukiyo” oli aluksi buddhalainen vertaus, ”hetkellinen” tai ”maallinen” maailma tai elämä. Ukiyo-e-kuvissa se kuitenkin muuttui tarkoittamaan kevytmielisempää ”maallista elämää”, nautintojen maailmaa.
Ukiyo-e-puupiirrokset olivat tavallisen kansan taidetta ja kaupallisia kuvia, joita ei omana aikanaan pidetty taiteena. Kuvien aiheet ovat kirjankuvituksia, mainoksia ja julisteita, kabuki-teatterin näyttelijöiden tai sumopainijoiden ihailijakuvia, eroottisia kuvia, muotikuvia ja muita arkielämän kuvauksia.
Kuuluisia puupiirrosmestareita.
1900-luvulla puupiirrostyyliä yritettiin elvyttää eurooppalaiseen taiteeseen liittyvissä shin hanga- ja sōsaku hanga -liikkeissä.
Amadora

Amadora on kaupunki ja kunta Lissabonin piirissä Portugalissa. Sen pinta-ala on 23,8 km² ja väkiluku noin 176 000.
Amadora erotettiin Oeirasin kunnasta 11. syyskuuta 1979. Sen pormestari on Carla Tavares.
Kansallinen liitto (Portugali)

Kansallinen liitto () oli Estado Novon aikana Portugalin ainoa laillinen puolue. Asemastaan huolimatta Kansallinen liitto ei ollut Natsi-Saksan NSDAP:n tai Italian fasistipuolueen tavoin yhteiskunnallisesti keskeisessä roolissa, vaan päätöksenteko Portugalissa oli keskittynyt pääministeri António de Oliveira Salazarin ympärille, joka teki päätökset yhteistyössä maan teollisuuden, armeijan ja kirkon luottohenkilöiden kanssa.
Historia.
Vuoden 1926 vallankaappauksen jälkeen Portugalin taloustilanne heikkeni huomattavasti ja maan armeija nosti Coimbran yliopiston taloustieteen professorin António de Oliveira Salazarin vastuuseen talouspolitiikasta. Salazarille annettiin tätä varten huomattavan suuret valtaoikeudet. Portugalin poliittinen tilanne vakiintui vuoteen 1930 mennessä, jolloin Salazar perusti "Kansallinen liitto" -puolueen. Kansallisesta liitosta tuli osa Salazarin "Estado Novoa", jossa korporativismi korvasi poliittiset puolueet, ammattiliitot ja vapaan lehdistön kaltaiset organisaatiot. Järjestystä maassa valvoi myös salainen poliisi PIDE.
Vuonna 1933 Salazarin johdolla Portugalille luotiin uusi perustuslaki ja hallinto kielsi muiden puolueiden toiminnan. Hallinnon näkemyksen mukaan puolueet olivat osaltaan syyllisiä Portugalin menneisyyden ongelmiin, mistä syystä Kansallinen liitto nähtiin pikemminkin kansalaisjärjestönä kuin poliittisena puolueena. Samalla myös vaalien merkitys minimoitiin, ja esimerkiksi vuoden 1945 vaaleissa vain noin 7,8 prosenttia kansalaisista oli äänioikeutettuja.
Ajan myötä hallintoa alkoivat heikentää kansan tyytymättömyys vallitsevaan taloudellisen, sosiaalisen ja poliittisen pysähtyneisyyden tilaan. Samalla valtion voimavaroja olivat kuluttaneet siirtomaasodat Afrikassa. Salazarin saatua aivoinfarkti vuonna 1968 Kansallisen liiton johtoon astui oikeustieteen professori Marcelo Caetano. Caetano toivoi voivansa uudistaa ja liberalisoida Salazarin luomaa järjestelmää, mutta tämä oli jo liian myöhäistä. Estado Novo ja Kansallinen liitto lakkasivat sotilaiden suorittaman neilikkavallankumouksen myötä 1974.
Jean Nidetch

Jean Nidetch (12. lokakuuta 1923 Brooklyn, New York – 29. huhtikuuta 2015 Parkland, Florida) oli Painonvartijoiden ("Weight Watchers") yhdysvaltalainen perustaja.
Nidetch ryhtyi 1960-luvulla ylipainoisena laihduttamaan yhdessä ylipainoisten tuttaviensa kanssa. Pari vuotta yhdessä laihduttamisen jälkeen Nidetch päätti perustaa yhtiön, Weight Watchers. Vuonna 1978 hän kuitenkin myi yhtiönsä H. J. Heinzille 70 miljoonalla dollarilla.
Setúbal

Setúbal on kunta ja kaupunki Setúbalin piirissä, Portugalissa. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä Lissabonista etelään Sado-joen estuaarissa. Kunnan asukasluku oli 123 496 vuonna 2021. Setúbalin nykyinen pormestari on André Martins.
Setúbalin eteläpuolella sijaitsevalla Tróian niemimaalla oli Foinikialaisten asutuskeskus. Roomalaisten aikana niemimaalla sijaitsi "Cetobriga"n kaupunki, jonka mukaan Setúbal on saanut nimensä. Cetobriga kaupunki tuhoutui 400-luvulla, ja Lissabonin maanjäristys vuonna 1755 tuhosi suurimman osan Setúbalista. Setúbalin sijainti Sado-joen suulla on vaikuttanut kaupungin kehitykseen merkittävästi. Kaupungin satama on nykyäänkin yksi Portugalin pääsatamista. Setúbalissa on auto-, elektroniikka- ja lääketeollisuutta. Myös maataloustuotteet, kuten kalastus ja viinit ovat tärkeitä kaupungin taloudelle. 
Musiikki.
Pyykkäri laulussa "Kaunis pesijätär" on kotoisin Setúbalista. Kappaleen levytti suomeksi Tuula-Anneli Rantanen.
Urheilu.
Setúbalista on kotoisin jalkapalloseura Vitória FC, joka perustettiin 20. marraskuuta 1910.
Slovenian jääkiekkomaajoukkue

Slovenian jääkiekkomaajoukkue edustaa Sloveniaa miesten kansianvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi keväällä 1992 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi. Sloveniassa oli vuonna 2021 runsaat 200 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja seitsemän jäähallia. Vuonna 2023 pelaajamäärä oli laskenut hieman alle 200:n. Joukkue on vasta 2000-luvulla noussut pelaamaan jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingissa se on 19:s.
Historiaa.
Slovenia ei ole juuri pystynyt haastamaan niin sanottuja jääkiekon suurmaita. Alla mainituissa turnauksissa se on kuitenkin pystynyt kamppailemaan näitä maita vastaan tasaväkisesti.
Maailmanmestaruuskilpailuissa.
Vaikka Slovenia putosi vuoden 2013 maailmanmestaruuskisojen päätteeksi korkeimmalta sarjatasolta, se pelasi kisoissa historiallisen ottelun Kanadaa vastaan: Slovenia johti peliä ensimmäinen erän päätteeksi 0–2, ja vaikka Kanada myöhemmin tasoitti pelin, ottelun voittaja selvisi vasta jatkoajalla Kanadan tehtyä 4–3-maalin.
Olympialaisissa.
Slovenia pääsi ensimmäistä kertaa olympiakarsinnoista olympialaisiin vuoden 2014 Sotšin talvikisoihin. Joukkue voitti karsintalohkonsa kaikki ottelut ja eteni turnauksessa kahdeksan parhaan joukkoon. Turnauksen aikana se onnistui voittamaan Itävallan ja Slovakian olympiajoukkueet.
Vuoden 2018 olympialaisissa suomalaisten Kari Savolaisen ja Riston Dufvan valmentama Slovenia pelasi hyvin alkusarjassa, jossa se aloitti turnauksen voittamalla Yhdysvallat jatkoajalla 2–3 ja Slovakian varsinaisella peliajalla 3–2. Joukkue ei kuitenkaan selvinnyt puolivälieriin, vaan hävisi ratkaisevan ottelun Norjalle jatkoajalla.
Napoléon Eugène Louis Bonaparte

Napoléon Eugène Louis Bonaparte, "Fils de France, prince impérial" (16. maaliskuuta 1856 Pariisi, Ranskan toinen keisarikunta – 1. kesäkuuta 1879 Zulumaa) oli ranskalainen keisarillinen prinssi.
Suku.
Hän oli Ranskan keisari Napoleon III:n ja espanjalaissyntyisen keisarinna Eugénie de Montijon ainoa lapsi.
Isänsä kuoltua vuonna 1873 Napoléon Eugène Louisista tuli 16-vuotiaana Bonaparten suvun pää, ja hänen kannattajansa julistivat hänet keisari Napoleon IV:ksi. Hänen kuvansa ja keisarillisen arvonimensä sisältäviä epävirallisia rahoja lyötiin Brysselissä juhlistamaan hänen täysi-ikäiseksi tuloaan vuonna 1874.
Sotilasura.
Ranskan–Preussin sodan puhjetessa vuonna 1870 Napoléon Eugène Louis seurasi isäänsä rintamalle ja joutui taisteluihin Saarbrückenissä. Kun sota alkoi kääntyä keisarikunnan tappioksi, hän pakeni Ranskasta ja asettui perheen kanssa Camden Placelle Chislehurstiin, Kentiin, Englantiin.
Käytyään koulunsa Englannissa Bonaparte liittyi Britannian armeijaan ja valmistui Woolwichin upseerikoulusta erinomaisin arvosanoin vuonna 1875. Vuonna 1879 hän lähti vapaaehtoisena eteläiseen Afrikkaan osallistuakseen Zulu-sotaan. 
Kenraaliluutnantti Frederick Thesiger, lordi Chelmsford pyrki pitämään yli-innokkaaksi osoittautuneen Bonaparten päämajassaan, mutta tämä päästettiin sekavien ohjeiden vuoksi kuitenkin tiedusteluretkille. Hän ystävystyi ranskaa puhuvan luutnantti Jahleel Careyn kanssa. Eräällä retkellä zulut yllättivät Bonaparten ja Careyn osaston lähellä Tyotyosijokea. Bonaparte ampui revolverillaan kaksi laukausta, minkä jälkeen zulut keihästivät hänet kuoliaaksi. Luutnantti Carey erotettiin tapauksen vuoksi armeijan palveluksesta.
Perintö.
Bonaparten pahoin mädäntynyt ruumis tuotiin kuljetusalus HMS "Orontesilla" Eurooppaan. Hänet haudattiin aluksi Chislehurstiin ja myöhemmin vuonna 1888 äitinsä keisarinna Eugénien rakennuttamaan St Michael's Abbeyn benediktiiniluostarin kirkon keisarilliseen kappeliin Farnborough’ssa isänsä vierelle.
Napoléon Eugène Louis Bonaparten kuolema oli suuri pettymys Euroopassa niille, jotka olivat odottaneet Bonaparten suvun paluuta valtaan. Ennen kuolemaansa Bonaparte oli julistanut arvonimensä perijäksi Napoléon Victor Bonaparten.
Mathilde Bonaparte

Mathilde Laetitia Wilhelmine Bonaparte, Ranskan prinsessa ja San Donaton ruhtinatar (27. toukokuuta 1820 Trieste – 2. tammikuuta 1904 Pariisi) oli ranskalainen ruhtinatar ja kirjallisen salongin pitäjä. 
Elämä.
Hänet kihlattiin vuonna 1835 serkulleen Louis Napoléon Bonapartelle, mutta tämän jouduttua vankeuteen vallankumouksellisesta toiminnasta Hamin linnoitukseen vuonna 1840 kihlaus peruttiin. Toisten tietojen mukaan kihlaus purettiin jo vuonna 1836 Louis Napoleonin vallankumouksellisesta toiminnasta Strassbourgissa.
Mathilde lähti vuonna 1846 Ranskaan uuden rakastajansa, ranskalaisen kuvanveistäjän, kreivi Émilien de Nieuwerkerken ja aviomiehensä jalokivien kanssa. Ero tuli vuonna 1847 keisari Nikolai I:n henkilökohtaisella päätöksellä.
Kirjallinen salonki.
Pariisissa prinsessa Mathilde piti kirjallista salonkia suuressa talossaan ja oli seuraelämän keskushenkilöitä.
Vuonna 1852 serkku Napoleon III antoi hänelle Pariisista suuren yksityistalon ("hôtel particulier"), joka sijaitsee osoitteessa 24 rue de Courcelles. Se hankittiin takaisin vuonna 1857 Espanjan kuningatar María Cristina de Borbónilta velkojen hyvityksenä. Rue de Courcellesilla Mathilde piti tunnettua kirjallista ja taiteellista salonkia, johon osallistuivat muun muassa Goncourt-veljekset, Gustave Flaubert, kirjallisuuskriitikko Charles Augustin Sainte-Beuve, Théophile Gauthier, kuvanveistäjä Jean-Baptiste Carpeaux ja myös taidemaalarit Ernest Hébert, Paul-Jacques-Aimé Baudry sekä veljekset Eugène ja Sébastien Charles Giraud.
Juho Jokinen (jääkiekkoilija, 1986)

 
Juho Jokinen (s. 25. heinäkuuta 1986 Kalajoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu raamit ja suoritusvarmuus. Jokisen heikkouksiin kuuluu pelivarmuus ja virhealttius. Erilaiset loukkaantumiset ovat häirinneet hänen kehitystään ja ovat vaarantamassa Jokisen uraa. Jokinen on viimeksi pelannut kaudella , jolloin hän edusti SM-liigaseura Oulun Kärppiä sekä Mestis-seura Kiekko-Laseria.
Jokisen isoveli Jussi edustaa SM-liigassa pelaavaa Oulun Kärppiä.
Ura.
Seuraura.
Jokinen on Kalajoen Junkkareiden kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kokkolan Hermeksessä ja siirtyi B-juniorina Oulun Kärppiin, jossa hän pelasi A-junioriksi asti kevääseen 2005. 
Jokinen siirtyi kaudeksi 2005–2006 Mestis-joukkue TuToon, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä. Jokinen pelasi TuTossa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 30 Mestis-ottelua tehopistein 2+4=6. Tammikuussa 2006 hän siirtyi pelaamaan SM-liigaan ja teki kevääseen 2008 ulottuvan pelaajasopimuksen Turun Palloseuran kanssa. Jokinen pelasi siellä ensimmäisen SM-liigaottelunsa 8. helmikuuta 2006 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi TPS:ssä loppukaudella 2005–2006 kymmenen runkosarja- ja yhden pudotuspeliottelun jääden niissä ilman tehopisteitä.
Jokinen teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2006–2007 51 ottelussa tehopisteet 2+4=6. Hän teki ensimmäisen SM-liigamaalinsa 10. lokakuuta 2006 Jokereita vastaan. Kolmannella SM-liigakaudellaan 2007–2008 Jokinen palasi tammikuussa 2008 Kärppiin, kun TPS:llä oli liikaa puolustajia. Hänen rooliaan pienensi myös Aki-Petteri Bergin tervehtyminen loukkaantumisista. Jokinen teki Kärppien kanssa kevääseen 2010 asti ulottuvan pelaajasopimuksen. Hän teki kauden aikana TPS:ssä ja Kärpissä yhteensä 56 ottelussa pisteet 0+6=6. Kärpät voitti keväällä 2008 Suomen mestaruuden ja keväällä 2009 SM-hopeaa. 
Kaudella 2009–2010 Jokinen pelasi vain 39 runkosarjaottelua, kun hän loukkasi olkapäänsä tammikuussa 2010 ja joutui olemaan noin kuukauden sivussa. Hän teki siitä huolimatta yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 3+5=8. Jokinen teki huhtikuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Hänen kautensa 2010–2011 päättyi kuitenkin neljän ottelun jälkeen polvivamman takia. Lisäksi Jokista vaivasi kesällä 2010 leikattu olkapää.
Jokinen aloitti kauden 2011–2012 lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Laserissa, jossa hän pelasi viisi ottelua. Kiekko-Laser ajautui kuitenkin konkurssiin joulukuussa 2011. Jokinen kärsi jälleen erilaisista loukkaantumisista ja pelasi kauden aikana vain seitsemän SM-liigaottelua. Hänen kautensa päättyi tammikuussa 2012. Kärppien päävalmentajan Hannu Aravirran mukaan Jokisen ura jääkiekkoilijana on vaakalaudalla. Hän kertoo lyhyesti:
Maajoukkueura.
Jokinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja voitti pronssia.
Tartessos

Tartessos oli satamakaupunki Iberian niemimaan etelärannikolla, Guadalquivir-joen suulla (nykyisin Espanjan Andalusiaa). Se oli olemassa ainakin vuosina 1000-600 eaa. Vuoden 1000 eaa. paikkeilla foinikialaisilla tiedetään olleen yhteyksiä kaupunkiin, mutta mitä ilmeisimmin kaupunki oli ollut olemassa jonkun aikaa ennen sitä. Tartessolaiset olivat kauppiaita ja merenkulkijoita, ja heidän arvellaan käyneen Englannissa, tarkemmin sanottuna Cornwallissa ostamassa tinaa. Toinen mahdollisuus on että tina oli löytynyt heidän oman jokensa yläjuoksulta, nyttemmin ehtyneistä kaivoksista. Tina oli pronssikaudella tärkeää, sillä se on toinen pronssin pääraaka-aineista. 
500-luvulla eaa. Tartessos katosi historiasta varsin nopeasti ja selittämättömästi.
Galoppi

Galoppi, alkuperäiseltä nimeltään galoppade on tanssi, joka on saanut nimensä hevosen nopeimman askellajin kiitolaukan () mukaan. Galoppi on eloisa maalaistanssi, joka nousi pariisilaisen seurapiirin suosioon 1820-luvun lopulla Berryn herttuattaren ansiosta, ja levisi sitten Wieniin, Berliiniin ja Lontooseen.
Galoppi oli Prahan tanssisaleissa 1830-luvulla esitellyn polkan edeltäjä ja se oli erityisen suosittu illan viimeisenä tanssina.
Valssikuningas Johann Strauss nuorempi sävelsi useita galoppeja, samoin tanskalainen Hans Christian Lumbye. Dmitri Šostakovitš käytti galoppia 8. sinfoniansa toisessa osassa.
Fire Island

Fire Island on noin 48 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä saari Long Islandin eteläpuolella New Yorkin osavaltion Suffolkin piirikunnassa. Saari on luonnonsuojelualuetta lukuun ottamatta 8 kilometrin aluetta saaren länsipäässä. Saarelle liikennöi Long Islandilta lukuisia lauttoja.
Asutus.
Fire Islandin asutus on keskittynyt Ocean Beachin ja Saltairen kyliin. Kesän turistikauden aikana ne ovat autottomia, ja ympäri vuoden jaetaan vain rajoitettu määrä ajolupia vakituisille asiakkaille. Fire Islandilla sijaitsee myös useita pienempiä ja järjestäytymättömiä asutuskeskittymiä, joista Fire Island Pines ja Cherry Grove tunnetaan homoseksuaalien lomailupaikkoina. Tämän takia Fire Island pääsi myös Village People -yhtyeen debyyttilevylle, jolle tehtiin saaresta kertova kappale Fire Island. Kappaleessa mainittiin useita silloin saarella sijainneita diskoja, ja kehotettiin välttämään pensaita.
Seixal

Seixal on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 95,5 neliökilometriä ja väkiluku noin 158 300.
Seixal sai kaupunginoikeudet 1993. Nykyinen pormestari on Joaquim Santos. Portugalin kommunistipuolueen vuosittaiset "Avante!-festivaalit" ("Festa do Avante!") pidetään Amoran freguesiassa, Seixalissa.
Vila Franca de Xira

Vila Franca de Xira on Portugalin kunta ja kaupunki Lissabonin piirissä Lissabonin metropolialueella. Sen pinta-ala on noin 318 neliökilometriä ja väkiluku 140 711 (vuonna 2024). Kunnan väestötiheys on siten 442 asukasta neliökilometrillä.
Vila Franca de Xiran pormestari on Fernando Paulo Ferreira. Kunnan juhlapäivä on helatorstai ("Ascensão").
Marcelo Caetano

Marcello José das Neves Alves Caetano, eli Marcello Caetano, (17. elokuuta 1906 Lissabon – 26. lokakuuta 1980 Copacabana, Rio de Janeiro), oli portugalilainen poliitikko, joka seurasi pääministerinä diktaattori António de Oliveira Salazaria tämän luovuttua tehtävästä vuonna 1968. Caetano syrjäytettiin Portugalin neilikkavallankumouksessa keväällä 1974.
Elämä.
Caetano oli oikeustieteen professori ja Lissabonin yliopiston rehtori. Hän aloitti poliittisen uransa 1930-luvulla diktaattori António de Oliveira Salazarin suojattina ja oli tämän läheisin avustaja 1950-luvun lopulta alkaen, mutta ei ollut koskaan tämän ilmeinen seuraaja. Hän johti maan "Korporatiivista kamaria" vuosina 1949–1955. Salazarin loukkaannuttua onnettomuudessa vuonna 1968 Caetano nostettiin pääministeriksi. Presidentti Américo Tomás, joka oli Salazarin aikana ollut melko lailla nukkehallitsijana, käytti kuitenkin Caetanon virkakaudella todellista valtaa. Caetano kuitenkin teki joitakin sosiaalipoliittisia aloitteita ja uudistuksia muun muassa maanviljelijöiden sosiaaliturvaan. Väitetään, että hän ei koskaan ymmärtänyt demokratiaa, vaan oli hämmästynyt, kun maan voimistuva oppositio ei ollut kiitollinen hänen tekemistään myönnytyksistä.
Caetano syrjäytettiin neilikkavallankumouksessa keväällä 1974. Hänet lennätettiin Madeiralle kotiarestiin. Sieltä hän muutaman päivän kuluttua pakeni Brasiliaan, missä eli kuolemaansa, vuoteen 1980 asti.
Carlos Caszely

Carlos Humberto Caszely Garrido (s. 5. kesäkuuta 1950 Santiago de Chilessä, Chilessä) on chileläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka sittemmin on toiminut myös valmentajana. 
Pelaajauransa Caszely aloitti vuonna 1967 kotimaassaan Colo-Colossa, missä hän pelasi kaikkiaan vuodet 1967–1974 sekä uudelleen 1978–1985. Välissä hän pelasi Espanjassa Espanyolissa. Colo-Colossa hän voitti maansa mestaruuden vuosina 1970, 1972, 1981 ja 1983, ja cup-mestaruuden 1981 ja 1982. Hän lopetti uransa vuonna 1986.
Caszely lukeutui aktiiviuransa aikana myös Chilen maajoukkueen vakiopelaajiin. 1974 MM-kisoissa hän teki jalkapallohistoriaa, kun hän 14. kesäkuuta ottelussa Saksan liittotasavaltaa vastaan sai kautta aikain ensimmäisenä pelaajana MM-kisoissa punaisen kortin. Hän pelasi myös 1982 MM-kisoissa, missä hän epäonnistui rangaistuspotkussa 0-1 tappioon Itävaltaa vastaan pelatussa alkulohkon kamppailussa. Kaikkiaan hän pelasi 49 maaottelua ja teki niissä 29 maalia vuosina 1969–1985.
Sotilaallinen uhka

Sotilaallinen uhka tarkoittaa armeijaan kohdistuvaa uhkaa.
Abstrakti sotilaallisen uhan käsite muuttuu konkreettiseksi jaettaessa se kahteen osatekijäänsä. Sotilaallisten uhkien arviointi perustuu poliittiseen aikomukseen ja tahtoon sekä sotilaalliseen kapasiteettiin. Sotilaallisen uhan suuruus on poliittinen aikomus kerrottuna sotilaallisella kapasiteetilla (threat = intent * capacity). Muutokset sotilaallisessa kapasiteetissa tapahtuvat hitaasti, kun sen sijaan poliittinen aikomus ja tahto voi muuttua yhdessä päivässä, kuten lähihistoria osoittaa. 
Esimerkiksi Suomen puolustusvoimien kehittäminen perustuu ensi sijassa lähialueilla olevan sotilaallisen kapasiteetin arviointiin ja vasta toissijaisesti poliittisten aikomusten arviointiin. Käytännön tasolla sotilaallista kapasiteettia arvioidaan suorituskykyjen kautta. Suorituskykytarkastelussa arvioidaan järjestelmien teknisiä suorituskykyjä, joukkojen koulutustasoa sekä joukkojen että järjestelmien määrää ja käyttövalmiutta. Sodankäynnissä tapahtuva kehitys näkyy nimenomaan sotilaallisen suorituskyvyn muutoksina.
Vuorituuli

Vuorituuli esiintyy vuoristoissa yöllä, jolloin vuorten huipulla oleva ensimmäisenä jäähtynyt, painavaksi muuttunut ilmakerros laskeutuu alas, jossa on vielä lämmintä ilmaa.
Laaksotuuli esiintyy päivällä, jolloin aurinko lämmittää maanpintaa ja lämmennyt, keventynyt ilma nousee ylös pitkin vuoren rinnettä. Sinne voi syntyä pilviä, jotka ehkä satavat. 
Katabaattinen tuuli syntyy, kun hyvin kylmä ilma laskeutuu pitkin vuoren rinnettä, eikä ehdi lämmetä ympäristön lämpötilaa lähellekään ennen maan pinnan tasoa. Monet katabaattiset tuulet ovat puuskaisia, kuivia ja myrskyisiä. Tyypillinen katabaattinen eli "valumatuuli" on Etelä-Ranskan Rhônen jokilaakson "mistraali".
Kuun vaiheet

Kuun vaiheet ovat eri tapoja, joilla Kuu näyttäytyy Maahan. Kun Kuu liikkuu avaruudessa, sen asento suhteessa Aurinkoon muuttuu, jolloin vaihtuvat ne Kuun osat, jotka ovat Aurinkoa kohti. Aurinkoa kohti oleva puoli on valaistu, ja Auringon valaiseman alueen näemme Kuun kulloisenakin ”muotona”. Jos katsoo tarkkaan, on Kuun pinta kuitenkin näkyvissä myös tummalla alueella, johon Aurinko ei paista.
Kuun vaiheet vaikuttavat kansanperinteen mukaan kasvien kasvuun, mutta tieteellisissä tutkimuksissa ei ole havaittu tällaista ilmiötä.
Kuun vaiheet.
Kuun vaiheet "kasvavat" uudestakuusta puolikuuhun ja puolikuusta täyteen kuuhun, ja alkavat sitten "vähentyä" täydestäkuusta puolikuuhun, ja puolestakuusta uuteen kuuhun. Tähän kuluu noin kuukausi (keskimäärin 29,53 päivää, "synodinen kuukausi"). Tämän jälkeen uusi kuu alkaa jälleen kasvaa, ja niin edespäin.
Täydenkuun ja uudenkuun sekä ensimmäisen ja viimeisen neljänneksen ajankohdat on merkitty useimpiin almanakkoihin. Eri vuosina ne sattuvat eri päiville, mutta joka 19. vuosi Kuun vaiheet sattuvat likipitäen samoille vuoden päiville. Tätä 19 vuoden jaksoa nimitetään Metonin jaksoksi. 
Uudenkuun aikana Kuu on suunnilleen Maan ja Auringon välissä, täydenkuun aikana lähes päinvastaisessa suunnassa kuin Aurinko. Jos Aurinko, Kuu ja Maa sattuvat tarkalleen samalle suoralle, tapahtuu uudenkuun aikana auringonpimennys, täydenkuun aikana kuunpimennys. Pimennyksiä ei kuitenkaan satu joka kuukausi, koska Kuun rata on jonkin verran kallellaan Maan rataan nähden.
Täysikuu on horisontin yläpuolella suunnilleen auringonlaskusta auringonnousuun. Ensimmäisen neljänneksen aikana Kuu nousee suunnilleen puolenpäivän ja laskee puolenyön aikaan, viimeisen neljänneksen aikana päinvastoin. Näin ollen kasvava kuu on näkyvissä lähinnä illalla, vähenevä aamulla.
Kuun kasvaessa siitä on pohjoiselta pallonpuoliskolta katsottuna valaistuna sen oikea reuna, sen vähentyessä taas vasen reuna. Eteläisellä pallonpuoliskolla asian laita on päinvastoin. Päiväntasaajalta katsottuna Kuu kulkee miltei taivaan korkeimman kohdan eli zeniitin kautta, jolloin siitä on kasvavana idästä noustessa valaistuna yläreuna ja laskiessa alareuna, vähentyessä päinvastoin.
Pickles

Pickles oli englantilainen koira, joka tuli tunnetuksi löydettyään vuonna 1966 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen silloisen palkintopokaalin, Jules Rimet -pokaalin.
1966 MM-turnaus järjestettiin Englannissa. Maaliskuussa, neljä kuukautta ennen kisojen alkua Jules Rimet -pokaali varastettiin sen oltua näytteillä Westminsterin "Central Hallissa". Tapauksen johdosta järjestettiin suuretsinnät. Viikon kuluttua sunnuntaina David Corbett -niminen mies oli ulkoiluttamassa koiraansa Picklesiä Beulah Hillissä, Lontoon kaakkoisosassa. Koira vainusi ja löysi pokaalin sanomalehteen käärittynä pensaasta, ja se toimitettiin pikaisesti Cannon Rowin poliisiasemalle. Pickles-koira sai tapahtuman johdosta runsaasti kuuluisuutta ja mainetta.
Kokkokangas (Tornio)

Kokkokangas on Tornion kaupungissa sijaitseva omakotialue Pirkkiön saaressa noin kolme kilometriä etelään kaupungin keskustasta. 
Kokkokangas on soraharjualueena on ollut perinteisenä ulkoilualueena. 1920-luvulla Alatornion ja Tornion suojeluskunnat rakensivat alueelle hiihtomajan ja ampumaradan. Aluetta täydennettiin 1930-luvulla rakentamalla puinen hyppyrimäki. Tässä ympäristössä käytiin maaliskuisin kaksipäiväiset Alatornion hiihdot järjestäjinään Tornion Pyry ja Alatornion suojeluskunnan Urheilijat. Sodan jälkeen rakennettiin noin neljänkymmenen metrin hypyt antava uusi puumäki. Mäki uusittiin vielä kerran 1950-luvun lopulla, jolloin aina 1970-luvulle asti pystyssä ollut puumäki huonokuntoisena purettiin. Sodan jälkeisinä kisajärjestäjinä olivat Tornion Pyry ja suojeluskuntaurheilijoiden perillinen Alatornion Urheilijat.
Kokkokankaan harjualue oli ollut torniolaisten hiekanottopaikkana vuosikymmenien ajan, ja niinpä tultaessa 1970-luvulle soraharju oli käytännössä louhittu. Hiihtotoiminta siirrettiin Puuluotoon, ampumaratatoiminta Laivakankaalle, ja maa-alue otettiin laajentuvan Tornion omakotitaloasutuksen käyttöön.
Alueella sijaitsee myös Kokkokankaan ala-aste, sekä päiväkoti ja K-Market Kirsikka.
Citroën Xsara WRC

Citroën Xsara WRC on Citroën World Rally Teamin käyttämä WRC-luokan ralliauto, jolla se kilpaili rallin MM-sarjassa vuosina 2001–2006. Auto esiteltiin vuonna 2001 Katalonian rallissa. Citroënin rallitallin johtoon oli nostettu entinen ranskalainen rallikuljettaja Guy Fréquelin. Tallin kuljettajat Philippe Bugalski ja Jesus Puras olivat erittäin nopeita, mutta mekaaniset ongelmat veivät kärkisijat. Puras ajoi uransa ainoan voiton ja Xsara WRC:n avausvoiton Korsikalla 2001. Thomas Rådström kehitti autoa soralla 2001–2002. Kaudeksi 2003 Citroën hankki Carlos Sainzin ja Colin McRaen kehittämään autoa Sébastien Loebin tallikavereina. Talli avasi kauden Monte Carlossa historiallisella kolmoisvoitolla (Loeb-McRae-Sainz) ja Sainz ajoi auton ensimmäisen sorarallivoiton kauden kolmannessa kisassa Turkissa. Menestys jatku hyvänä läpi kauden ja talli voittikin kauden 2003 merkkimestaruuden. Kausina 2004 ja 2005 Sébastien Loeb voitti Xsaralla maailmanmestaruuden ja talli voitti molempina vuosina merkkimestaruuden. Vuonna 2006 Loeb kilpaili Kronos-yksityistallissa Xsaralla, voittaen jälleen maailmanmestaruuden.
Vuonna 2007 Citroen toi ralleihin uuden Citroën C4 WRC:n ja näin menestyksekäs Xsara sai seuraajan. Kaudella 2007 Xsara nähtiin monien yksityistallien kalustona. Kaudella 2009 Petter Solberg hankki Xsaran yksityistallinsa kalustoksi ja ajoi tasaisen nopeita aikoja uudempia autoja vastaan.