tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmaantuvuus

Ilmaantuvuus eli insidenssi on epidemiologinen esiintyvyyssuure, jolla kuvataan uusien tautitapausten määrää tietyllä riskissä olevalla väestöllä, alueella ja aikavälillä. Se on kaikkein keskeisimpiä epidemiologisia mittareita.
Yleensä ilmaantuvuudella tarkoitetaan ilmaantuvuusosuutta (engl. "incidence proportion" tai "risk"), mutta se voi tarkoittaa myös ilmaantuvuusmäärää tai ilmaantuvuustiheyttä (engl. "incidence rate" tai "incidence density"). Kun ollaan kiinnostuneita kaikista tietyssä tilassa jo olevista (esim. sairastavista), eikä kyseiseen tilaan siirtymisestä (esim. sairastumisesta), puhutaan "vallitsevuudesta".
On tärkeää huomata, että "ilmaantuvuus lasketaan aina vain riskissä olevaa väestöä vasten". Riskissä oleva väestö ei useinkaan ole sama asia kuin koko väestö. Riskissä ovat vain ne, joille tutkittava tauti tai tapahtuma voi sattua. Esimerkiksi kivessyövän ilmaantuvuutta on mielekästä kuvata vain suhteessa miesten määrään. Tarkastelua varten täytyy myös määritellä riittävän tarkasti, mitä uudella tapauksella tarkoitetaan ja mitä riskissä olevaa väestöä, aluetta ja aikaväliä tarkastellaan – muuten luvut voivat olla harhaanjohtavia tai suorastaan virheellisiä. Jotta voitaisiin verrata ilmaantuvuuksia kahdessa eri väestössä, täytyy väestörakenne ottaa huomioon. Esimerkiksi ikä on lähes kaikissa sairauksissa sekoittava tekijä, joka täytyy huomioida jollakin tavalla ennen ilmaantuvuuslukujen vertaamista. Näin ilmaantuvuuksia vertaamalla voidaan selvittää ilmaantuvuuseroja selittäviä tekijöitä eli esim. tautien syitä.
Ilmaantuvuussuureita ovat muun muassa seuraavat:
Portugalilainen evankelis-luterilainen kirkko

Portugalin evankelis-luterilainen kirkko () on luterilainen kirkko, joka toimii Portugalissa. Kirkon jäsenmäärä on 95.
Historia.
Vuonna 1952 pastori ja silloinen Brasilian evankelis-luterilaisen kirkon presidentti Rodolfo Hasse vieraili Portugalissa ajatuksenaan perustaa radio-ohjelma ja arvioida mahdollisuuksia luterilaiselle lähetystyölle Portugalissa. Vuonna 1954 Brasilian evankelis-luterilainen kirkko teki päätöksen lähetystyön aloittamisesta Portugalissa. 3. heinäkuuta 1958 järjestäytyi Lissabonissa ensimmäinen luterilainen seurakunta, ja 28. toukokuuta 1959 perustettiin Portugalin evankelis-luterilainen kirkko. Aluksi kirkon toiminta keskittyi Lissabonin ja Caldas da Rainhan väliselle alueelle. 1970-luvulla toiminta alkoi laajeta pohjoisemmaksi ja 1990-luvun alussa perustettiin ensimmäinen seurakunta Porton alueelle.
Nykytilanne.
Kirkolla on kolme seurakuntaa, joissa on noin 95 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Roomalainen dodekaedri

Roomalainen dodekaedri () on pieni pronssista tai kivestä valmistettu ontto dodekaedrin muotoinen esine, joka muodostuu kahdestatoista tasaisesta viisikulmion muotoisesta pinnasta ja joista jokaisella on pinnan keskikohdassa reikä. Jotkut dodekaedreistä on koristeltu kärjistään pyöreillä pallomaisilla nupeilla.
Dodekaedrejä on löydetty eniten Euroopan alueelta (varsinkin Ranskan, Sveitsin ja Saksan alueilta), ja niiden koko vaihtelee 4–11 cm väliltä. Myös Kaakkois-Aasiasta on löydetty pienempiä kullattuja dodekaedrikoristeita. Dodekaedrien käyttökohteista sen sijaan ei ole löytynyt merkintöjä antiikin ajalta, mutta on oletettu, että niitä olisi käytetty kynttilätelineinä, mittavälineenä, risukeittimenä, talvikylvön ennustelaskurina tai uskonnollisina merkkeinä.
Nicaraguan luterilainen kirkkosynodi

Nicaraguan luterilainen kirkkosynodi () on luterilainen kirkko, joka toimii Nicaraguassa. Kirkon jäsenmäärä on 1 800.
Historia.
Kirkko on saanut alkunsa Luterilainen kirkko – Kanadan vuonna 1997 aloittamasta lähetystyöstä Nicaraguassa. Vuonna 1998 iskeneen hurrikaani Mitchin ja sitä seuranneiden avustustoimien seurauksena vastaanottavuus Luterilainen kirkko – Kanadan tekemää työtä kohtaan kasvoi dramaattisesti. Vuonna 2008 perustettiin Nicaraguaan oma itsenäinen kirkkonsa, Nicaraguan luterilainen kirkkosynodi.
Nykytilanne.
Kirkolla on 23 seurakuntaa, joissa on noin 1 800 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Aime-la-Plagne

Aime-la-Plagne on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 40 kilometriä Albertvillen kaupungista itään.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun kolme kuntaa Aime, Granier ja Montgirod yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Aime.
Aime-la-Plagne tunnetaan parhaiten La Plagnen hiihtokeskuksesta, joka sijaitsee kunnan alueella. La Grande Plagen hiihtoalueella on yli 225 kilometriä rinteitä. Hiihtokeskus perustettiin pormestari Pierre Borrionen aloitteesta vuonna 1961. Hän halusi monipuolistaa laakson taloutta, sillä pelkkä maatalous ei enää elättänyt kaikkia. La Plagne isännöi Albertvillen vuoden 1992 olympialaisissa ohjaskelkkailu- ja rattikelkkailukilpailuja.
Tähtienvälinen kappale

Tähtienvälinen kappale on avaruudenkappale, joka ei ole tähti ja sijaitsee tähtienvälisessä avaruudessa. Se voi olla asteroidi, komeetta tai eksokomeetta. Ensimmäinen löydetty tähtienvälinen kappale oli 'Oumuamua (2017).
Sittemmin on havaittu 2I/Borisov (2019) ja 3I/ATLAS (2025).
Viimeaikaisten tutkimusten mukaan (514107) 2015 BZ509 voisi olla alkujaan tähtienvälinen kappale, jonka Auringon vetovoima on kaapannut.
Moûtiers

Moûtiers on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella Tarentaisen laaksossa, noin 27 kilometriä Albertvillen kaupungista kaakkoon.
Kristinusko saapui Tarentaisen laaksoon jo 400-luvulla, mutta tältä ajalta ole säilynyt rakennuksia. Keskiajalla kaupunki sai piispanistuimen ja Saint-Pierren katedraalin. Katedraalin paikalla oli ollut useita kirkkoja ennen nykyisen rakentamista 1000-luvulla. Nykyisen muotonsa katedraali sai 1800-luvulla lombardialaisten arkkitehtien suunnitelmien mukaan.
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018

Vuoden 2018 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Teneriffalla, Espanjassa 22.–30. syyskuuta 2018. Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Australian pistein 73–56. Pronssia sai Espanja. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Breanna Stewart.
Pudotuspelit.
Pudotuspelien 1. kierros.
26. syyskuuta 2018
Puolivälierät.
28. syyskuuta 2018
Välierät.
29. syyskuuta 2018
Pronssiottelu.
30. syyskuuta 2018
Loppuottelu.
30. syyskuuta 2018
Yhdysvaltain kultamitalijoukkue.
Jewell Loyd, Kelsey Plum, Sue Bird, Layshia Clarendon, Morgan Tuck, A'ja Wilson, Breanna Stewart, Elena Delle Donne, Diana Taurasi, Nneka Ogwumike, Tina Charles, Brittney Griner.
Turnauksen tähdistöjoukkue.
Breanna Stewart (Yhdysvallat), Liz Cambage (Australia), Diana Taurasi (Yhdysvallat), Emma Meesseman (Belgia), Astou Ndour (Espanja).
Salisiini

Salisiini (D-(−)-salisiini, salikosidi, 2-(hydroksimetyyli)fenyyli-β-D-glykopyranosidi) on salisyylialkoholin β-glukosidi. Salisiinia saadaan pajun ("Salix") kuoresta ja sillä on tulehdusta lievittävä vaikutus. Salisiinia esiintyy "Populus"-lajien kuoressa sekä pajujen ja poppelien lehdissä. Majavan hauste toimii tulehdusta ja kuumetta alentavana kipulääkkeenä, mikä johtuu majavan ruokavalion salisiineista ja jotka edelleen muuttuvat salisyylihapoksi. Aspiriini eli asetyylisalisyylihappo on kehitetty salisiinista, jota se kemiallisesti muistuttaa. Salisiini metaboloituu glukoosiksi ja salisyylialkoholiksi, joka edelleen voi hapettua salisyylihapoksi. Salisiini maistuu katkeralta kuten kiniini.
Salisiini voi aiheuttaa allergisen ihoreaktion. Sen lieviä haittavaikutuksia ovat pahoinvointi, oksentelu, ihottuma, huimausta ja hengitysvaikeuksia. Suuret määrät salisiinia voivat olla myrkyllisiä, haitallisia munuaisille, aiheuttaa mahahaavan, ripulin, verenvuotoa tai ruoansulatuskanavan ärsytystä. Salisiinia ei suositella henkilöille, joilla on astma, diabetes, kihti, gastriitti, verenvuototauti, mahahaava. Sitä ei myöskään suositella alle 16-vuotiaille ja raskaana oleville tai imettäville naisille.
Ossi Sjöman

Tor Onni Ossian (Ossi) Sjöman (23. helmikuuta 1929 Helsinki – 21. tammikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen kommunistinen järjestövaikuttaja, joka toimi Työväen Urheiluliiton (TUL) pääsihteerinä vuosina 1971–1989.
Sjöman oli alkuperäiseltä ammatiltaan mallipuuseppä, mutta toimi 1950-luvulta alkaen Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) ja siihen kytkeytyneiden järjestöjen palveluksessa. Hän opiskeli Sirola-opistossa lukukaudella 1955–1956 ja suoritti jatko-opintoja itäsaksalaisessa puoluekoulussa. Hän vaikutti pitkään Suomen Demokraattisessa Nuorisoliitossa (SDNL) ja oli vuosina 1964–1970 sen puheenjohtajana, iästään huolimatta. Sjöman valittiin SKP:n keskuskomiteaan vuonna 1963 ja hän jatkoi siellä 1980-luvulle saakka lukuun ottamatta lyhyttä katkosta vuosina 1969–1970. Hän kuului myös puolueen poliittiseen toimikuntaan (”politbyroo”) vuosina 1966–1969 ja 1970–1972, ja oli piirisihteeri vuosina 1970–1971. SKP:n sisäisessä kahtiajaossa Sjöman kuului enemmistöläisiin. SDNL:n johto hyväksyi elokuussa 1968 hänen poissaollessaan Tšekkoslovakian miehityksen tuominneen lausuman, jonka hän jälkeenpäin allekirjoitti.
Sjöman valittiin vuonna 1971 TUL:n pääsihteeriksi, sillä järjestön puheenjohtajan tehtävä oli varattu sosiaalidemokraateille ja pääsihteerin tehtävä kommunisteille. Sjöman oli itse nuorena nyrkkeillyt Koiton Visassa ja pelannut pesäpalloa Töölön Vesassa. TUL:ssä häntä pidettiin maltillisena ja luotettavana neuvottelijana. Hänellä oli keskeinen rooli 1970-luvun lopulla käydyissä työväen urheiluliikkeen eheytysneuvotteluissa, jotka johtivat TUL:n ja oikeistososiaalidemokraattien perustaman Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) yhdistymiseen. Sjöman ja sosiaalidemokraattien Ulf Sundqvist olivat TUL:n pääneuvottelijat. Ehdotuksia TUL:n lähentämisestä porvarilliseen Suomen Valtakunnan Urheiluliittoon (SVUL) Sjöman vastusti päättäväisesti, mutta hän ehdotti TUL:n jäsenseurojen liittymistä lajikohtaisiin erikoisliittoihin, jos nämä liitot eroaisivat SVUL:stä. Hän kuului myös valtion urheiluneuvostoon vuosina 1979–1989. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989, minkä jälkeen TUL:n pääsihteerin paikka siirtyi sosiaalidemokraateille. Sjöman kuoli syöpään 63-vuotiaana.
Syövän immuunihoito

Syövän immuunihoito (myös nimellä IO-hoito, immuno-onkologinen hoito ja syövän immunoterapia) on hoitomuoto, jossa valjastetaan potilaan oma keho taistelemaan syöpää vastaan. Hoidon tarkoituksena on vahvistaa elimistön immuunireaktiota syöpää vastaan ja auttaa immuunijärjestelmää tappamaan syöpäsolut.
Syövän immuunihoidot voidaan jakaa aktiivisiin, passiivisiin ja yhdistelmähoitoihin. Passiivisessa immunoterapiassa potilaan elimistöön annostellaan kasvaimen tunnistavia valmiita vasta-aineita tai soluja. Aktiivisessa immunoterapiassa puolestaan lääkeaineiden avulla yllytetään elimistön omaa puolustusjärjestelmää tuottamaan vahvempi vaste syöpäsoluja kohtaan. Eri vaikutusmekanismein toimivia immuunihoitomuotoja voidaan myös yhdistää toisiinsa ja syövän perinteisiin hoitomuotoihin.
Syöpäsolujen pinnalla on usein tuumoriantigeeneinä eli merkkiaineina toimivia molekyylejä, jotka immuunijärjestelmä voi löytää. Aktiivinen immuunihoito ohjaa immuunijärjestelmän hyökkäämään syöpäsoluja vastaan näiden antigeenien avulla. Näin yllytetään puolustusjärjestelmää tuhoamaan syöpäsoluja tehokkaammin. 
Syöpäsolut osaavat puolustautua kehon immuunijärjestelmältä niin, että niiden pinnalla olevat valkuaisaineet sammuttavat immuunisolujen aktiivisuutta. Passiivisessa immuunihoidossa käytetään vasta-aineita, jotka estävät syöpäsoluja heikentämästä immuunijärjestelmää näillä valkuaisaineilla.
Yksi immuunihoitomuodoista on T-soluterapia. T-solut ovat tärkeä osa immuunijärjestelmää, ja eri T-solutyyppien tehtävät vaihtelevat syöpäsolujen tunnistamisesta ja niiden tappamiseen. T-soluterapiassa potilaalta etsitään ne T-solut, jotka kykenevät parhaiten tuhoamaan syövän. Niitä kasvatetaan lisää laboratorio-oloissa niin, että saadaan miljardeja T-soluja ruiskutettavaksi takaisin potilaan elimistöön.
Immuunihoitoja käytetään useiden erilaisten syöpien hoidossa, joiden joukossa ovat muun muassa keuhkosyöpä, virtsarakon syöpä, rintasyöpä, melanooma, gynekologiset syövät ja munuaissyöpä. 
Kuten muutkin syövän hoitomuodot, immuunihoito voi aiheuttaa haittavaikutuksia. Elimistö voi hyökätä myös omia kudoksiaan vastaan ja aiheuttaa autoimmuunitautien oireita. Lievinä haittoina voi tulla esimerkiksi ihottumaa tai vähäistä lämpöilyä. Joillekin on tullut myös vakavia haittavaikutuksia, kuten vaikeita suolisto- ja keuhkotulehduksia. Vaikka immuunivälitteiset haittavaikutukset hoidon aikana ovat tavallisia, ne ovat valtaosin lieviä ja palautuvia. Haittavaikutukset voivat kuitenkin olla myös henkeä uhkaavia etenkin, jos niiden toteaminen ja hoito viivästyvät.
Syövän immuunihoidot eivät kokonaan korvaa muita syöpähoitoja, ja usein niitä käytetäänkin yhdessä muiden hoitojen kanssa. Syövän immuunihoitoja voidaan käyttää esimerkiksi ennen leikkausta, minkä uskotaan helpottavan sekä leikkausta että siitä toipumista, tai solunsalpaajahoitojen jälkeen. Syövän muut tärkeät hoitomuodot ovat leikkaushoito, sädehoito, solunsalpaajahoidot (kemoterapia) ja hormonaaliset hoidot. Syöpälääkkeitä on runsaasti erilaisia, ja niitä käytetään usein yhdistelmänä.
Dance Arena 200

Dance Arena 200 on Jouni Prittisen laatima suomalainen lautapeli, missä pelaajien tehtävänä on saada parinsa arvaamaan oikea tanssi. Pelissä pitää näyttää itse, tanssittaa, opettaa ja kertoa vihjein. Heti kun tiimalasi kääntyy, parin on tunnistettava niin monta tanssia kuin mahdollista. Nopeimmat pelaajat voittavat. Pelissä on eri vaikeustasoja, joten peli soveltuu kaikille, tanssitaitoon katsomatta.
Peli on käännetty kuudelle kielelle; suomi, ruotsi, englanti, saksa, ranska ja espanja.
Säännöt.
Pelin idea
DANCE ARENA 200 -pelissä kiertää tanssilattia yhdessä parin kanssa mahdollisimman nopeasti arvuutellen eri tansseja. Tarkoitus on saada oma pelikumppani arvaamaan mahdollisimman monta tanssia ennen kuin tiimalasin hiekka valuu loppuun. Arvausvuorossa ollut pari siirtyy pelilaudalla eteenpäin oikein arvattujen tanssien määrän verran. Ensimmäisenä omalle lähtöpaikalleen kiertänyt pari voittaa pelin.
Peliä pelataan pareittain ja pareja voi olla 2−4. Peliä voi pelata myös pienissä ryhmissä.
Suomen urheilu 1957

Suomen urheilu 1957 käsittelee vuoden 1957 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:
Eino Jauri

Eino Jauri, vuoteen 1918 Enroth (12. elokuuta 1886 Laihia – 1. maaliskuuta 1972 Tampere) oli opetusneuvos, joka toimi opettajan ja rehtorin tehtävien lisäksi myös usean eri lehden toimittajana ja julkaisi tietokirjoja liiketalouden alalta.
Henkilöhistoria.
Jaurin vanhemmat olivat asianajaja Karl Theodor Enroth ja Maria Mara ja puoliso vuodesta 1910 näyttelijä Tyyne Halme. Jauri tuli ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi kauppakoulun opettajana Kuopiossa 1909–1912 ja Viipurissa 1912–1917. Jauri oli "Kauppalehden" toimittaja 1917–1925, "Viikko-Sanomien" päätoimittaja 1926–1930, "Talousmiehen" 1928–1929 ja "Finnish Trade Reviewin" 1930–1931. "Liiketaidon" päätoimittaja Jauri oli 1930–1945 ja "Liikemaailman" 1939–1945. Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa opettajana vuodesta 1929 ollut Jauri oli oppilaitoksen rehtori 1940–1956. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1948.
Suomen urheilu 1958

Suomen urheilu 1958 käsittelee vuoden 1958 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:
Suomen urheilu 1959

Suomen urheilu 1959 käsittelee vuoden 1959 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:
Maija Arela

Maija Arela (o.s. Valkama, s. 1950 Tampere) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja värisuunnittelija. Hän on Arela Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Arela valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975, jonka jälkeen hän toimi tekstiilisuunnittelijana Tampellassa, Lapinniemen Puuvillatehtaassa ja E. Heleniuksella, kunnes perusti Niinnon Oy:n Antti Hoiskon kanssa 1991. Vuodesta 2008 Arela on toiminut päätoimisesti perustamansa Arela Oy:n toimitusjohtajana.
Arela on suunnitellut painokuoseja useille suomalaisille tekstiilialan yrityksille, mukaan lukien Finlayson, Reima, Nanso, Rukka, Luhta, Ril’s, Suomen Trikoo ja Tutta. Hänen suunnittelemiaan painokuoseja on nähty mm. Suomen hiihtomaajoukkueella Naganon olympialaisissa 1998, äitiyspakkauksen vauvanvaatteissa sekä naistenvaatemallistoissa. 
Arela on nykyisin tunnettu etenkin värisuunnitteluosaamisestaan, ja hän on toiminut kansainvälisessä Intercolor-värineuvostossa vuodesta 1982. 
Minimalistisiin kashmirneuleisiin erikoistuneen Arelan Maija perusti vuonna 2006. Nykyisin hän johtaa yritystä yhdessä tytärtensä Anni ja Viivi Arelan kanssa. 
Arela on opettanut tekstiili- ja värisuunnittelua mm. Taideteollisessa korkeakoulussa, Lapin yliopistossa, Helsinki Design Schoolissa ja Hämeen ammattikorkeakoulussa.
Arelan luottamustehtäviin kuuluvat jäsenyydet Valtion muotoilutoimikunnassa (2006–2013), Pirkanmaan taidetoimikunnassa (2005–2009), Design Forumin hallituksessa (1987–1989).
Arela on palkittu lukuisilla tunnustuksilla uransa aikana. Tekstiilitaiteilijat Texo ry valitsi hänet Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 1987. Arelalle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun Ansioristi vuonna 2012.
La Léchère

La Léchère on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella Tarentaisen laaksossa, noin 20 kilometriä Albertvillen kaupungista kaakkoon.
Alue on ollut asuttuna jo roomalaisten vallan aikaan. Keskiajalla kaupunkiin rakennettiin laaksossa kulkevaa strategista tietä kontrolloimaan linna "Château de Briançon". Tuolloin kaupunki tunnettiin nimellä Notre-Dame-de-Briançon. 1800-luvun puolivälissä kaupungissa alkoi kehittyä kemianteollisuutta, ja siellä toimii yhä kemiantehdas Carbone Savoie. 1900-luvun alussa kaupunkiin perustettiin kylpylä. Vuonna 1972 perustettiin nykyinen La Léchèren kunta, kun kuusi kuntaa Notre-Dame-de-Briancon, Pussy, Celliers, Petit Cœur, Doucy ja Naves yhdistyivät. Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 La Léchèressä oli kisojen lehdistökeskus.
Saint François Longchamp

Saint François Longchamp on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Saint-Jean-de-Mauriennen kaupungista pohjoiseen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, kun kolme kuntaa Saint-François-Longchamp, Montaimont ja Montgellafrey yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Saint-François-Longchamp
Kunnan alueella on laskettelukeskus. Myös sola Col de la Madeleine kulkee kunnan kautta, ja sen korkein kohta on Saint François Longchampin ja La Léchèren kuntien rajalla.
Kiekonlyönti

Kiekonlyönti (myös kurranlyönti) on suomalaiseen kansanperinteeseen kuuluva joukkuepeli. Sitä pelattiin usein pyhäiltaisin kahden kyläkunnan kesken maantiellä kylien puolivälissä. Toisinaan pelaamiseen käytettiin myös erityisesti raivattuja kiekkotantereita. Kiekko oli puinen ja sitä lyötiin puisilla kangilla. Peliä pidettiin ratkenneena, kun hävinnyt osapuoli oli ajettu oman kylänsä puolelle. Kiekonlyönti oli suosittua varsinkin Hämeessä. Se tunnetaan muun muassa Aleksis Kiven romaanista "Seitsemän veljestä". Lajissa on tuttuja piirteitä monista nykyään suosituista lajeista, kuten baseballista, rugbysta, kriketistä, maahockeysta ja jääkiekosta.
Viimeisen sadan vuoden aikana kurranlyönti on menettänyt asemansa yleisenä kansanhuvina, vaikka se aiemmin kuului jokakesäisiin peleihin. Lajin aiemmasta levinneisyydestä kertoo etenkin se kirjava nimistö, jolla peliä on kutsuttu eri puolilla Suomea: "ajokonkari", "ajonlyönti", "hyrynlyönti", "keilin heitto", "kiekkeren lyönti", "kiekonlyönti", "kierikka", "konkarin heitto", "kyökän heitto", "kähkerän lyönti", "köhkörön heitto", "pikapyörälyönti", "pyöränlyönti", "rillalyönti" ja "tiirikan lyöminen" sekä ruotsinkieliset nimet, kuten "slå trilla", "rulla trilla" ja "kasta trissa".
Jyväskylässä perustettiin 1990-luvun alussa kiekonlyönnin ainoa erikoisseura, Suomen Kurranlyöjät. 2020-luvun alussa lajia on elvytetty uudelleen Helsingissä.
Kiekonlyönti sekoitetaan toisinaan kyykkään, joka on vuosisatojen takaa periytyvä karjalainen ulkopeli.
Sergio Reguilón

Sergio Reguilón Rodríguez (s. 16. joulukuuta 1996 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Madridilaissyntyinen Reguilón liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 5. elokuuta 2015 Reguilón nostettiin seuran reservijoukkueeseen Real Madrid Castillaan, josta hänet lainattiin välittömästi UD Logroñésiin yhden kauden lainasopimuksella.
23. elokuuta 2015 Reguilón pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena, kun Logroñés kohtasi kotikentällä SD Compostelan. 16. tammikuuta 2016 hän palasi kuitenkin takaisin Real Madridin reservijoukkueeseen vähäisen peliajan johdosta.
23. elokuuta 2016 Reguilón siirtyi jälleen vuoden mittaisella lainasopimuksella Logroñésiin. Kauden aikana hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa; hän pelasi kauden aikana 30 sarjaottelua ja teki niissä kahdeksan (8) maalia. Kauden kohokohtiin kuului 2. lokakuuta 2016 pelattu ottelu Bilbao Athleticia vastaan, jossa hän onnistui tekemään neljä (4) maalia.
Palattuaan Castillaan, Reguilón kuului kaudella 2017–2018 silloisen päävalmentaja Santiago Solarin luottopelaajiin, jonka jälkeen 11. toukokuuta 2018 hän teki seuran kanssa jatkosopimuksen. 25. elokuuta 2018 hänet nostettiin pysyvästi seuran edustusjoukkueesen uuden päävalmentaja Julen Lopeteguin toimesta.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkuessa virallisessa ottelussa Reguilón teki 2. lokakuuta Mestarien liigassa venäläisseura TsSKA Moskovaa vastaan.
Reguilón siirtyi englantilaisjoukkue Tottenhamiin syyskuussa 2020. Hän pelasi lainalla kaudella 2022–2023 Atlético Madridissa sekä kaudella 2023–2024 Manchester Unitedissa ja Brentfordissa. Hänen sopimuksensa Tottenhamin kanssa päättyi kesällä 2025.
Reguilón on pelannut Espanjan jalkapallomaajoukkueessa kuusi ottelua vuosina 2020–2021. Otteluista yksi kuului MM-karsintoihin.
Jukka Aaltonen (näyttelijä)

Jukka Aaltonen (s. 1957) on suomalainen näyttelijä, joka toimi Turun ruotsalaisen teatterin (Åbo Svenska Teater) johtajana vuodet 2016–2023.
Aaltonen on opiskellut Kööpenhaminassa näyttelemistä ja näytellyt Rovaniemen Teatterissa, Kajaanin kaupunginteatterissa, Turun Uudessa Teatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Åbo Svenska Teaterissa.
Vuonna 2023 Aaltonen esiintyi Turun kaupunginteatterin musikaalissa "Cabaret".
Aaltonen on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Yhdysvaltain 6. laivasto

Yhdysvaltain 6. laivasto () on merivoimien operatiivinen yhtymä ja Yhdysvaltain Eurooppaan sijoitettujen laivastovoimien esikunta. Laivaston esikunta on Napolissa Italiassa ja sen komentajana on vara-amiraali Lisa M. Franchetti.
Laivasto on perustettu helmikuussa 1950 nimeämällä uudestaan aiempi 6. laivasto, joka taas oli vuonna 1948 muodostettu Yhdysvaltain Välimeren laivastosta. Perustamisestaan lähtien laivasto on osallistunut toimiin kaikkialla Välimeren alueella ja toisinaan kauempanakin. Laivaston joukot ovat osallistuneet lukuisiin Naton harjoituksiin, Yhdysvaltain Libanonin maihinnousuun 1958, Jom Kippurin sotaan 1973, Suezin kanavan raivaukseen vuoden 1973 jälkeen, lukuisiin iskuihin Libyaan 1980-luvulla ja Adrianmerelle sijoitettujen joukkojen huolto-operaatioon Jugoslavian hajoamissotien aikana 1990-luvulla. Viimeisimpänä laivasto on osallistunut ilmaiskuihin Libyaan 2011. Laivastoon kuului 2013 operaatio Iraqi Freedomin aikana kaikkiaan 40 alusta, 175 lentokonetta ja 21 000 henkeä. Sukellusveneiden emälaivan "USS Emory S. Landin" palattua Yhdysvaltoihin jäi laivaston ainoaksi pysyvästi sijoitetuksi alukseksi "USS Mount Whitney". 
Organisaatio.
Aiemmin laivaston esikunta sijaitsi Gaetassa, mutta vuoden 2004 alusta alkaen laivaston esikunta ja Lontoossa sijainnut Yhdysvaltain Euroopan joukkojen laivastoesikunta yhdistettiin.
Yhdistämisen jälkeen raportoitiin ainoastaan yhdelle ylemmälle neljän tähden amiraalille, joka oli saman aikaisesti sekä Euroopan että Afrikan laivasto-alueen komentaja. Apulaiskomentajana on kolmen tähden amiraali, joka on samalla 6. laivaston komentaja. Laivaston lippulaivana on USS "Mount Whitney".
Kebu

Sebastian Teir on suomenruotsalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja esittäjä. Hän käyttää taiteilijanimeä Kebu.
Kebu on Suomen menestynein suomenruotsalainen artisti, jonka fanit löytyvät enimmäkseen Euroopasta. Sekä vuonna 2016 että 2024 hänet palkittiin Saksan Schallwelle palkinnolla "Parhaana kansainvälisenä artistina". Vuoden 2024 Synthesizer Legends tour oli siinä mielessä erikoinen, että sitä dokumentoi filmintekijä Sara Långvik, joka taltioi kameralle Kebun elämää kulttuurityöntekijänä. Dokumenttielokuva "Kebu-space for synth" odottaa ensi-iltaa.
USS Mount Whitney (LCC-20)

USS Mount Whitney (runkonumero LCC-20) on Yhdysvaltain laivaston Blue Ridge -luokan esikuntalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 8. tammikuuta 1969. Alus laskettiin vesille 8. tammikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 16. tammikuuta 1971 Norfolkin laivastontelakalla Portsmouthissa Virginiassa ensimmäisenä päällikkönään Orlie G. Baird.
Palvelus.
"Mount Whitney" sijoitettiin 14. tammikuuta 2005 Yhdysvaltain 6. laivaston esikuntalaivaksi kotisatamanaan Gaeta Italiassa.
Alus lähti 7. lokakuuta 2018 Gaetasta Naton Trident Juncture 2018 -harjoitukseen ja läpäisi Bonifacionsalmen matkallaan länteen. Alus läpäisi 10. lokakuuta Gibraltarinsalmen ja kiinnittyi seuraavana päivänä laituriin Alcantaran risteilyterminaalissa Lissabonissa viiden päivän vierailulle, jolloin alukselle saapui Naton Naval Striking and Support Forcen henkilöstöä. Alus läpäisi 18. lokakuuta hieman ennen puolta yötä Doverinsalmen matkalla pohjoiseen.
Alus täydensi varastojaan 25. lokakuuta Pohjanmerellä "USNS Leroy Grummanilta". Alus saapui 27. lokakuuta Norjan rannikolle Trondheimin edustalle ja kiinnittyi 3. marraskuuta Trondheimissa laituriin 31 kahden päivän laivastovierailulle.
USS Emory S. Land (AS-39)

USS Emory S. Land (runkonumero AS-39) on Yhdysvaltain laivaston Emory S. Land -luokan sukellusveneiden emälaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Lockheed Shipbuilding and Construction Companyltä Seattlestä Washingtonista, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1976. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1977 kumminaan amiraali Robert L. J. Longin puoliso Sarah H. Long ja otettiin palvelukseen 7. heinäkuuta 1979 Bremertonissa Washingtonissa ensimmäisenä päällikkönään Dennis Y. Sloan.
Palvelus.
Alus on 2018 sijoitettuna Guamille.
Evankelis-luterilainen kirkko Zimbabwessa

Evankelis-luterilainen kirkko Zimbabwessa () on luterilainen kirkko, joka toimii Zimbabwessa. Kirkon jäsenmäärä on 292 880.
Historia.
Kirkon juuret juontavat vuoteen 1903 ja Ruotsin kirkon lähetystyöntekijöiden Etelä-Afrikan Natalista tulleiden evankelistojen työskentelyyn. Zimbabwe eli silloinen Etelä-Rhodesia oli Natalin luterilaisen kirkon lähetyskenttänä. Se alkoi kouluttaa ihmisiä, jotta kääntyneet osaisivat lukea Raamattua itse. Vuonna 1915 mukaan tuli myös terveydenhoito. Ensimmäinen koulutettu afrikkalainen pastori vihittiin Zimbabwessa virkaan 1937. Zimbabwen kirkko itsenäistyi vuonna 1962.
Nykytilanne.
Kirkolla on 292 880 jäsentä. 80% jäsenistöstä elää maan eteläosissa. Kirkolla on kaksi raamattukoulua, joissa koulutetaan diakoneja, maallikkojohtajia ja AIDS-työn vapaaehtoisia. Kirkolla on myös neljä sairaalaa, joista yksi toimii samalla sairaanhoitajakouluna. Kirkko ylläpitää neljää ensimmäisen ja seitsemää toisen asteen koulua. Yhdeksässä näistä kouluista on yksiköt näkö- ja kuulovammaisille oppilaille.
Telluurihappo

Telluurihappo (H6TeO6) on telluurin happihappoihin kuuluva epäorgaaninen molekyyliyhdiste. 
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa telluurihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja on heikko happo. Telluurihapon pKa-arvo ensimmäiselle deprotonoitumiselle on 7,7. Telluurihappo muodostaa emästen kanssa useita telluraatti- ja vetytelluraattisuoloja. Telluurihappo on melko vahva hapetin. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa muodostaen ensin rakenteeltaan polymeerimaista metatelluurihappoa ja noin 300–600 °C:n lämpötilassa telluuritrioksidia.
Telluurihappoa valmistetaan hapettamalla telluuria tai telluuridioksidia vetyperoksidilla, kloorihapolla, typpihapon ja kaliumpermanganaatin tai kromitrioksidin seoksella. Toinen valmistustapa on telluraattisuolojen esimerkiksi bariumtelluraatin reaktio rikkihapon kanssa, jolloin saostuu veteen liukenematonta bariumsulfaattia ja telluurihappo jää liuokseen.
5 Te + 6 HClO3 + 12 H2 O → 5 H6TeO6 + 3 Cl2
TeO2 + H2O2 + 2 H2O → H6TeO6
Simeon Jerusalemilainen

Pyhä Simeon Jerusalemilainen (myös Simon; kuollut 106) oli juutalainen kristitty Jerusalemin piispa yli 40 vuoden ajan sekä marttyyri keisari Trajanuksen vainoissa. Hänen uskotaan olleen yksi Jeesuksen 72 opetuslapsesta ja olleen sama henkilö kuin Matteuksen evankeliumissa mainittu Jeesuksen veli Simon. Kun kuitenkin aramean kielessä ei ole serkkua tarkoittavaa sanaa vaan myös serkkuja saatettiin sanoa veljiksi, katolisen kirkon käsityksen mukaan Simon olisikin itse asiassa ollut Jeesuksen serkku: hänen isänsä Clopas oli Joosefin veli ja äitinsä Maria sukua Neitsyt Marialle. Hänen väitetään olleen läsnä Jeesuksen taivaaseenastumisen aikana ja myös helluntaina. Hän oli perimätiedon mukaan piispa vuonna 62 kuolleen Jaakobin jälkeen. Jerusalemin jouduttua roomalaisten käsiin vuonna 66 ja kristittyjen myöhemmin palattua kaupunkiin Simeon pidätettiin, häntä kidutettiin ja hän kuoli ristiinnaulittuna marttyyrinä sen vuoksi, että oli juutalainen ja kristitty. Hän oli onnistunut välttämään pidätystä keisari Vespasianuksen ja keisari Domitianuksen aikana, mutta Trajanuksen aikana kuvernööri Herodes Atticus tuomitsi hänet kuolemaan. Hänen väitetään olleen 120-vuotias näihin aikoihin. Pyhimyksen muistopäivää vietetään katolisessa kirkossa 18. helmikuuta, samana päivänä kuin pyhän Helladius Toledolaisen muistopäivää.
Pyhää Simeonia on muistetty roomalaiskatolisessa hetkipalveluksessa seuraavanlaisella latinankielisellä rukouksella:
Insensatez

Insensatez on brasilialaisen muusikon Antônio Carlos Jobimin säveltämä bossa nova -kappale ja jazzstandardi vuodelta 1963. Sen portugalinkieliset sanat sanoitti Vinícius de Moraes ja englanninkieliset sanat (”How Insensitive”) Norman Gimbel. Kappale on saanut vaikutteita Chopinin sävellyksestä.
CoRoT-2b

CoRoT-2b on toinen CoRoT-satelliitin löytämä eksoplaneetta. Se tunnetaan myös nimillä CoRoT-Exo-2 b, 2MASS J19270649+0123013 b ja CoRoTID 101206560 b. Se kiertää CoRoT-2-tähteä. Se sijaitsee 978,50 valovuoden päässä Kotkan tähdistössä. Sen löydöstä ilmoitettiin 20. joulukuuta 2007.
CoRoT-3

CoRoT-3 on G-tyypin pääsarjan tähti, se on kuumempi kuin Aurinko. Se sijaitsee suunnilleen 2600 valovuoden päässä Kotkan tähdistössä. Sen magnitudi on 13, joten sitä ei voi nähdä paljaalla silmällä, mutta sen voi nähdä keskikokoisella kaukoputkella pimeällä taivaalla.
Planeettajärjestelmä.
CoRoT-3:lla on yksi planeetta, CoRoT-3b.
Mark 41 Vertical Launching System

Mark 41 Vertical Launching System (Mk 41 VLS) on sota-alukselle asennettavista siiloista koostuva ohjusten laukaisujärjestelmä, joka mahdollistaa nopeat ohjuslaukaisut mahdollista uhkaa vastaan. Alun perin järjestelmä kehitettiin RIM-66 Standard -ilmatorjuntaohjusten laukaisemiseksi, mutta siilojen pituuden lisäämisen jälkeen niihin voitiin asentaa myös Tomahawk-risteilyohjuksia. Järjestelmää testattiin asentamalla "USS Norton Soundille", ja ensimmäinen operatiiviseen käyttöön tarkoitettu järjestelmä asennettiin "USS Bunker Hillille".
Siiloista voidaan laukaista RIM-66 Standard, RIM-67 Standard, RIM-161 SM3, RIM-174 Standard ERAM, RGM-109 Tomahawk, RUM-139 VL-ASROC, RIM-7 Sea Sparrow ja RIM-162 ESSM -ohjuksia, jotka esiladataan siiloihin asennettaviin kanistereihin. ESSM ladataan neljän ohjuksen ryhminä yhteen Mk 25 -kanisteriin. Järjestelmän siilot muodostavat kahdeksan siilon ryhmiä (2 × 4), joissa on palokaasujen poistoa varten keskellä poistoputki. Siilojen syvyys eli ohjusten pituus voi olla 530, 680 tai 770 senttimetriä. Kahdeksan siilon ryhmän tyhjäpaino on eri versioilla 12 200, 13 500 tai 15 000 kilogrammaa.
Parpala

Parpala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Lotvonen

Lotvonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ei kai eilisestä jäänyt vammoja

Ei kai eilisestä jäänyt vammoja – Poliittiset päiväkirjat 1998–2000 on Erkki Tuomiojan poliittisiin päiväkirjoihin perustuva teos. Teoksen on toimittanut Veli-Pekka Leppänen, ja sen on kustantanut Tammi vuonna 2018. 
Teos on Tuomiojan päiväkirjojen kolmas osa. Hän kertoo alkusanoissa, että kaikkia osia on editoitu samoin periaattein lyhentäen ja karsien erityisesti henkilökohtaista aineistoa, mutta että muistiinpanoja sinänsä ei ole muutettu. Hän muistuttaa, että ne ovat hänen ajankohtaisia tunnelmiensa ja vaikutelmiensa rekisteröintejä ja korostaa, etteivät ne vastaa kaikilta osin hänen myöhempiä käsityksiään. 
Alkuperäiset muistiinpanot siirtyvät aikanaan Kansallisarkistoon ja tutkijoiden käyttöön. Teoksessa on poikkeuksellisen laaja henkilöhakemisto.
Päiväkirja osuu vuosiin, jolloin Tuomioja aloitti ulkoministerinä presidentiksi nousseen Tarja Halosen tuolilla Lipposen toisessa hallituksessa. Hän oletti, tai ”uskotteli itselleen”, kuten Unto Hämäläinen arviossaan sanoo, istuvansa ministerinä kaksi vuotta ja siirtyvänsä sitten kansainvälisiin tehtäviin. Vuosia kertyi kuitenkin kaksitoista.
Arviot.
Hämäläinen huomauttaa arviossaan, että vaikka kyseessä on paksu järkäle, sen ei pidä antaa pelästyttää, sillä teksti vie mukanaan: Tuomioja osaa avata valtapelejä ja poliittisten ratkaisujen sisältöjä.
Alpo Rusi kiinnittää blogissaan huomiota kirjan otsikkoon ja kommentoi: ”ei kai”, sillä Rusin mukaan harva säästyy kritiikiltä, korkeintaan ”samanmieliset tutkijat ja lojaalit avustajat sekä naispuoliset virkamiessihteerit”. Rusin mielestä Tuomioja kirjoittaa kuin ”olisi valtakunnan johtava ajattelija ja päätöksentekijä”. Tuomiojan vakuutuksesta huolimatta Rusi väittää, että muistiinpanoja on peukaloitu jälkikäteen. Hän vihjaa vielä, että teoksen toimittajalla Veli-Pekka Leppäsellä on läheinen yhteys Otto Wille ja Hertta Kuusisen säätiöön.
Myös Riikka Uosukainen viittaa arviossaan Ylen sivulla kirjan nimeen: se on ”näppärä heitto lukijalle. Kirjoittaja tietää olevansa poikkeuksellisen ilkeä päiväkirjamerkinnöissään, mutta kääntää senkin piruiluksi: Luulin olevani aika piruileva”. Uosukainen huomauttaa, että vaikka SDP:llä oli ”ulkopolitiikan värisuora – – presidenttinä Martti Ahtisaari – – pääministerinä Paavo Lipponen ja ulkoministerinä Tarja Halonen. Tuomiojan päiväkirjamerkinnöistä riemukulkua ei huomaa. Hän istuu oppositiossa niin asioiden kuin ihmistenkin suhteen”. Uosukainen sanoo, että politiikasta kiinnostuneille päiväkirjat ovat herkullista luettavaa ja politiikan parissa toimivien kannattaa olla helpottuneita, jos ei nimeä löydy hakemistosta.
Suomenmaan kriitikko Pekka Pohjolainen kiinnittää huomionsa siihen, kuinka Tuomiojan ura ei päässyt nousuun parhaina poliitikkovuosina, sillä edessä oli Paavo Lipposen leveä selkä. Pohjolainen kiittää päiväkirjoja arvokkaiksi poliittiselle historiankirjoitukselle: ne valaisevat peliä, jota Lipposen selän takana ja häntä vastaan käytiin. Pohjolainen toteaa, että Tuomiojan kirjaukset eivät vahvista Lipposesta kuvaa määrätietoisena ja vahvana johtajana viitaten Nizzan huippukokoukseen. Tukijoukotkin alkoivat hermostua lepsuiluun.
Hurrikaani Michael

Hurrikaani Michael on vuoden 2018 Atlantin hurrikaanikauden kolmastoista nimetty myrsky, seitsemäs hurrikaani ja 5. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla.
Se lähestyi Floridaa 10. lokakuuta, ja sen tieltä evakuoitiin 375 000 ihmistä. Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen mukaan kyseessä on ensimmäinen tunnettu kerta, kun näin voimakas hurrikaani iskee Panhandlen alueelle eli Floridan Meksikonlahden rannikon länsiosaan. Ennustettu myrskyvuoksi oli 3–4 metriä ja sademäärä 300 mm.
Myrskyn rantautuessa sen tuulennopeus oli noin 70 m/s.
Seuraavan vuorokauden kuluessa 713 000 kotia ja yritystä oli ilman sähköä, ja ainakin kaksi ihmistä sai surmansa.
Optima (kirjaintyyppi)

Optima on Hermann Zapfin sunnittelema humanistinen sans-serif kirjaintyyppi. Vaikka Optima luokitellaankin yleensä sans-serif kirjaintyypiksi, voidaan sitä oikeastaan pitää päätteettömänä serif-kirjaintyyppinä. Optima on saanut innoituksensa klassisista roomalaisista kapiteelikirjaimista sekä renessanssin aikaisista hautakiviin hakatuista kirjaimista, jotka Zapf näki Firenzessä vuonna 1950. Zapf viimeisteli kirjaintyypin vuonna 1952, ja se tuli saataville metallikirjasimina vuonna 1958. Linotype-versio ilmestyi pari vuotta myöhemmin.
Salla Karhu

Salla Karhu (s. 9. huhtikuuta 1994 Orivesi) on suomalainen maajoukkuetason lentopalloilija. Hänen peliroolinsa on yleispelaaja. Hänen pituutensa on 178 cm. Erityisesti vastaanottajana hän on saanut arvostusta. 
Salla Karhun kasvattajaseurana Suomessa sarjatasolla oli Oriveden Ponnistus. Aikuisten mestaruussarjassa hän pelasi ensi kerran Hämeenlinnan Pallokerhossa kaudella 2013–2014. Siitä hän siirtyi LP Kangasalaan seuraavaksi kaudeksi, ja seura saavutti hopeaa. Hän palasi jälleen kaudeksi 2015–2016 Orivedelle kasvattajaseuraansa, joka saavutti pronssia samoin kuin seuraavanakin vuonna. Sitten oli vuorossa jälleen HPK, joka voitti kultaa 2018. Kaudeksi 2018–2019 Karhu siirtyi Ranskaan Quimperin joukkueeseen muun muassa libero Saana Koljosen seuraksi ja jatkoi maajoukkueessa. Kesken kauden Karhu palasi Suomeen ja Hämeenlinnan Lentopallokerhoon (entinen HPK). Kaudeksi 2019–2020 hän solmi sopimuksen pihtiputaalaisen LiigaPlokin kanssa. Joulukuussa 2019 hänen kautensa keskeytyi akillesjänteen katkeamiseen. Huhtikuussa 2020 hän teki seuraavalle kaudelle sopimuksen LP Kangasalan kanssa.
Karhu on pelannut maajoukkueessa 75 maaottelua vuoden 2019 loppuun mennessä. Kauden 2021-22 hän pelasi Unkarissa Békéscsabai Röplabda SE:ssa.
Salla Karhu kertoo valinneensa lentopallon, koska kokee, ettei pärjännyt jääkiekossa.
Uotila (Nurmijärvi)

Uotila () on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee sen vieressä olevasta Perttulasta kunnan kirkonkylän suuntaan aina lähes Hongisojantien risteykseen asti, sekä Uotilan tietä Kiljavan suuntaan. Varhaisin asiakirjamaininta Uotilan kylästä on vuodelta 1488, jolloin myös Nurmijärvi mainittiin. Uotilaan avattiin 1870-luvulla Nurmijärven ensimmäinen kansakoulu nimeltään Uotilan koulu. Uotilassa sattui vuonna 1884 suuri tulipalo, joka poltti paria taloa lukuun ottamatta koko kylän. Vuonna 2011 tapahtui 12 hevosen hengen vaatinut tulipalo Uotilan ratsastuskoulun talleilla.
Uotilan, Perttulan ja Numlahden välissä sijaitsi aikoinaan nyttemmin pelloksi kuivatettu Kuhajärvi, jota 1830–1850-luvuilla kuivatettiin ensin osittain, 1920–1940-luvuilla kokonaan. Uotilantien varrella sijaitsee Perttulan metsästysseuran ylläpitämä Hirvipirtti.
Hope (Arkansas)

Hope on kaupunki Arkansas’n osavaltion lounaisosassa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 10 095. Hope on Hempsteadin piirikunnan hallintokeskus.
Kaupungissa on syntynyt mm. Yhdysvaltain 42. presidentti Bill Clinton, Arkansas’n kuvernööri Mike Huckabee, hänen tyttärensä Sarah Huckabee Sanders sekä näyttelijät Melinda Dillon ja Ketty Lester.
Monon piirikunta

Monon piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 202 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 8 110 neliökilometriä. Monon suurin kaupunki on Mammoth Lakes ja sen hallintokeskus on Bridgeport.
Monon piirikunta sijaitsee Sierra Nevadan itäpuolella, Yosemiten kansallispuiston ja Nevadan osavaltion välissä.
Endosulfaani

Endosulfaani (C9H6SCl6O3) on kloorattu orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty yleisesti maataloudessa hyönteismyrkkynä. Endosulfaanin käyttö kiellettiin maailmanlaajuisesti Tukholman sopimuksella vuonna 2011.
Ominaisuudet.
Endosulfaani esiintyy isomeereina, joita kutsutaan α- ja β-muodoiksi. Puhdas yhdiste on väritöntä kiteistä ainetta, mutta epäpuhtauksien vuoksi hyönteismyrkkynä käytettynä endosulfaani on usein ruskeaa. Endosulfaani on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten hiilivetyihin. Endosulfaani sitoutuu GABA-reseptoriin ja estää sen toiminnan. Tällöin myös kloridi-ionikanavien toiminta estyy. Endosulfaani on hyvin myrkyllistä useille hyönteisille. Se on erittäin myrkyllistä myös nisäkkäille ja vesieliöille kuten kaloille. Endosulfaani voi häiritä normaalia hormonitoimintaa ja kertyä eliöihin. Endosulfaanille altistumisen oireina voi ilmetä muun muassa huonovointisuutta, kouristuskohtauksia, hengityksen vaikeutumista ja ihon ja kynsien sinistymistä.
Valmistus ja käyttö.
Endosulfaanin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa heksakloorisyklopentadieeni reagoi buteenidiolin kanssa Diels–Alder-reaktiolla. Muodostuva dioli reagoi seuraavassa vaiheessa tionyylikloridin kanssa muodostaen rengasrakenteisen sulfiittiesterin.
Endosulfaani tuli ensimmäisen kerran markkinoille 1950-luvulla ja Suomessa vuonna 1962. Endosulfaania käytettiin muun muassa kirvoja, kovakuoriaisia ja perhosten toukkia vastaan niin ruokakasveilla kuin koristekasveillakin. Endosulfaanin myrkyllisyyden vuoksi sen käyttö kiellettiin Suomessa vuonna 2001 ja Euroopan unionin alueella 2005. Maailmanlaajuinen kielto astui voimaan vuonna 2011, kun endosulfaani lisättiin Tukholman sopimuksessa kiellettyjen aineiden joukkoon.
Colusan piirikunta

Colusan piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 21 839 vuonna 2020, ja sen pinta-ala on 2 990 neliökilometriä. Piirikunnan suurin kaupunki Colusa on myös sen hallintokeskus. Colusa sijaitsee Keskuslaaksossa.
Tuuloksen seurakunta

Tuuloksen seurakunta oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta-Hämeessä, Hämeenlinnan kaupungissa, entisen Tuuloksen kunnan alueella. Seurakunta kuului Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 235 jäsentä.
Kuntaliitoksen myötä vuonna 2009 seurakunta liittyi Hämeenlinnan seurakuntayhtymään.
Seurakunta liitettiin vuoden 2019 alusta alkaen Lammin seurakuntaan.
Suuria kuvioita (kappale)

Suuria kuvioita on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä heinäkuussa 2003. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Kelan toiselta sooloalbumilta "Suuria kuvioita".
”Suuria kuvioita” on Kelan pisin kappale. Alun perin Kela yritti tiivistää sanoitukset kahteen säkeistöön, mutta ei ollut tyytäväinen lopputulokseen. Lopulta hän totesi, että kappaleen ”on oltava tasan niin pitkä kuin sen on oltava”. Sovituksessa Kela käytti referenssinä Neil Young ja Crazy Horse -yhtyettä, ja hän soittaa kaikki kappaleella kuultavat instrumentit itse.
”Suuria kuvioita” nousi parhaimillaan Suomen singlelistan sijalle yhdeksän, ja "Rumban" 50 hittiä -listan sijalle 29. Merkittävää radiosoittoa kappale ei saanut lähes seitsemän minuutin pituutensa vuoksi.
Jäljet päättyvät Berliiniin

Jäljet päättyvät Berliiniin () on saksalainen rikossarja, joka käsittelee Berliinin poliisissa toimivan kadonneiden ihmisten etsintään erikoistuneen ryhmän toimintaa. Sarjassa katoamisiin etsitään syitä, jotka eivät aina liity rikokseen. Toimintaa johtaa rikosylikomisario Oliver Radek (Hans Werner Meyer). Apunaan Radekilla on ryhmä, joka tutkii koko ajan uusia tulevia tapauksia. Tuotannosta vastaa ZDF (Saksa 2014–2020).
Juoni.
Berliinin poliisin erikoisyksikkö etsii kadonneita henkilöitä. Saksalaissarja kertoo yksikön neljän rikostutkijan työskentelystä.
Kuudennella tuotantokaudella Radekin ryhmä tutkii muun muassa ryhmän vanhan tutun jäsenen etsintöjä. Toisessa jaksossa rikollisjoukon välienselvittely jatkuu, ja seuralaispalvelun nainen katoaa. Kolmannessa jaksossa romukaupan pihalta katoaa mies, joka oli mukana pakolaisten rakennusprojektissa. Neljännessa jaksossa äiti ilmoittaa 10-vuotiaan tyttärensä kadonneeksi. Viidennessä jaksossa oikeuden lautamies katoaa, ja Radekin ryhmä tutkii, liittyykö katoamiseen syytetyn miehen rikolliset taustajoukot. Kuudennessa jaksossa murhasta epäilty mies katoaa vankilasta, minkä seurauksena erikoisyksikkö joutuu tutkimaan mitä hänelle tapahtui ja onko kyseessä mahdollisesti kostoisku. Seitsemäs osa kertoo öisestä bilettäjien Berliinistä.
Rooleissa.
Yksikössä toimii ylikomisariot Oliver Radek (Hans Werner Meyer) ja Mina Amiri (Jasmin Tabatabai) sekä komisario Sandra Reiß (Susanne Bormann). Lisäksi ryhmää vahvistaa Sandran entinen poikaystävä, rikospoliisi Daniel Prinz (Florian Panzner). Viidennellä kaudella Sandran ja Danielin tilalla aloittavat rikostutkijat Mark Lohmann (Bert Tischendorf) ja Lucy Elbe (Josephin Busch). Seitsemännellä tuotantokaudella ryhmässä aloittaa Alexander von Tal (Aleksandar Radenković) Markin tilalla. Myöhemmin Lucyn korvaa Papst (Paula Kalenberg).
Tuotantokaudet ja jaksot.
Suomessa TV1 esitti sarjan kolmannen kauden vuodenvaihteessa 2017–2018 ja kesällä 10.6.2018 alkaen neljännen, viidennen ja kuudennen tuotantokauden uudet jaksot. Tuontantokausi kuusi alkoi TV1:sellä 2.12.2018 ja päättyi 3.2.2019. Kaudet sisältävät 12 jännittävää tarinaa.
Tuotantokausia on yhdeksän. Suomessa esitetty niistä kahdeksan, kahdeksas kesällä 2020.
Suomessa esitetyt tuotantokaudet:
Cornelia Gröschel

Cornelia Gröschel (s. 1. joulukuuta 1987 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt sekä klassisessa puheteatterissa että useissa televisiotuotannoissa. Gröschelin teatterirooleista merkittävimpiä on ollut nimiosa näytelmässä "Agnes", jota on esitetty Karlsruhessa osavaltioteatterissa 2010-luvulla. Televisiorooleja Gröschelille on kertynyt 1990-luvun lopulta alkaen kymmenittäin. Hän näytellyt muun muassa Pikku Heidin roolin ja toisen naispääosan sarjassa "Honigfrauen", jonka suomenkielinen nimi on "Kesä Balatonilla".
Ura.
Gröschel teki rooleja lapsinäyttelijänä 1990-luvun lopulla. Hän näytteli muun muassa televisioelokuvassa "Ein rettender Engel" (1998) ja televisiosarjassa "In aller Freundschaft" (1998–1999). Vuonna 2000 sveitsiläinen Markus Imboden ohjasi uustulkinnan klassikkoteoksesta "Pikku Heidi". Tapahtumat sijoitettiin silloiseen nykyaikaan, ja Heidin roolin näytteli Gröschel. Esittävät taiteet veivät Gröschelin mukanaan: vuosina 2007–2011 hän opiskeli Leipzigin konservatoriossa. Opintoihin liittyen hänellä oli roolitehtäviä Neues Theater Hallessa 2000-vuosikymmenen lopulla. Vuonna 2010 Gröschel näytteli berliiniläisessä Monbijou Theaterissa Julian roolin näytöskappaleessa "Julia und Romeo". Vuosina 2011–2017 hänellä oli useita roolitehtäviä Badisches Staatstheater Karlsruhessa, mukaan luettuna Agnesin osa saman nimisessä näytelmässä. Gröschel näytteli Agnesin 175 kertaa.
Vuonna 2012 Gröschel näytteli Elsan roolin satuelokuvassa "Die Schöne und das Biest". Vuodesta 2013 alkaen hän on tehnyt vuosittain useita rooleja televisiotuotannoissa. Lukuisten sivuroolien lisäksi hän on näytellyt päärooleja muun muassa komediassa "Lerchenberg" ja draamassa "Honigfrauen". Jälkimmäinen kertoo kahden erfurtilaisen sisaruksen kesäisestä seikkailusta Balatonin rannoilla DDR-diktatuurin viimeisinä vuosina. Vuonna 2018 Gröschel näytteli poliisi Winklerin roolin rikossarjassa "Tatort Dresden".