tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksei Zaharov

Aleksei Vasiljevitš Zaharov (; 1913–1995) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi maansa varaulkoministerinä vuosina 1956–59 ja suurlähettiläänä Helsingissä vuosina 1959–1965.
Zaharov nimitettiin suurlähettilääksi Helsinkiin yöpakkaskriisin jälkeen helmikuussa 1959. Erityisesti hänen kaudellaan suomalaisille tuotti ongelmia se, että Neuvostoliitto hoiti ulkopoliittisia kysymyksiä kahdella eri organisaatiolla: NKP:n keskuskomitean kansainvälisellä osastolla sekä ulkoministeriöllä. Aina näiden välinen yhteistyö ei ollut kovin tiivistä. Esimerkiksi EFTA-kysymyksen yhteydessä tämä aiheutti sekaannusta puoluelinjan omatessa paremmat tiedot ja toimintaedellytykset kuin diplomaattilinjaa edustanut Zaharov.
SDP:n valittua Olavi Hongan presidenttiehdokkaakseen Zaharov osoitti tälle tarkoituksellisesti mieltään. Keskuskomitea oli antanut hänelle ohjeet olla osoittamatta vieraanvaraisuutta kokoomuslaisille ja sosiaalidemokraateille.
Nikita Hruštšovin syrjäyttämisen jälkeen Zaharov siirrettiin Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön Skandinavian maiden osaston päälliköksi 1965–67, pysyvän edustajan varamieheksi YK:hon 1967–72 ja suurlähettilääksi Ugandaan vuodesta 1972.
Ruukki (taajama)

Ruukki on Siikajoen keskustaajama. Taajama oli vuoteen 1973 osa tuolloista Paavolan kuntaa. Vuonna 1973 Revonlahden ja Paavolan kuntaliitoksen yhteydessä taajamasta tuli uuden Ruukin kunnan kuntakeskus. Vuoden 2007 alusta siitä tuli Siikajoen ja Ruukin kuntaliitoksen yhteydessä uuden Siikajoen kunnan kuntakeskus.
Yhteydet.
Ruukki sijaitsee valtatieltä 8 Revonlahdella haarautuvan seututien 807 varrella. Kirkonkylältä on matkaa noin 27 kilometriä, Revonlahdelta noin 11 kilometriä ja Paavolasta noin 10 kilometriä. Taajaman läpi virtaava Siikajoki on vanhastaan toiminut tärkeänä sahateollisuuden tukinuittojen kuljetusväylänä. Vuonna 1886 Ouluun saakka jatkettu Pohjanmaan rata kulkee Ruukin kautta. Eräänä tuon ajan perintönä on Ruukissa kunnanviraston molemmin puolin kaksi rautaista niitattua siltaa. Vanhempi siirrettiin nykyiselle paikalleen rautatiesillaksi, ja ”Huokausten silta” on nykyisin kevyemmän liikenteen käytössä. Osa Oulu–Seinäjoki-reitin henkilöjunista pysähtyy Ruukin rautatieasemalla.
Teollisuus.
Ruukki on Pohjois-Suomen vanhin teollisuuspaikkakunta. Ruukin teollinen historia alkaa vuodesta 1672, kun Pietari Brahe perusti Ruukinkosken partaalle potaskatehtaan. Sijainti oli edullinen koska potaskan pääraaka-ainetta eli koivuntuhkaa voitiin kuljettaa Siikajokea pitkin. Ruukkiin perustettiin saha vuonna 1846 ja kaljatehdas vuonna 1914.
Nykyään Ruukissa toimii saha- ja puutavarateollisuuden (Ruukki Wood, MSJ-Wood), metalli- ja konepajateollisuuden (MariComp, Reko-Kone), eristevalmistuksen (Ruukin EPS) ja muiden alojen yrityksiä. Huomattava osa teollisuudesta on keskittynyt Ruukin yrityspuistoon.
Ruukissa tuotetaan sähköä Ruukinkosken vesivoimalaitoksessa.
Orbea

Orbea on Mallabiassa Baskimaassa, Espanjassa toimiva polkupyörävalmistaja. Yritys valmisti alun perin kiväärejä ja käsiaseita, mutta Espanjan sisällissodan jälkeen yritys vaihtoi toimialaansa. Nykyään Orbea valmistaa sekä maantiepyöriä että maastopyöriä. Orbea on Espanjan suurin polkupyörävalmistaja.
Yritys sponsoroi useita pyöräilytalleja,se toimii muun muassa Baskilaista Euskaltel-Euskadi-tallin pyörätoimittajana.
Pinarello

Pinarello on italialainen polkupyörävalmistaja. Yritys perustettiin Trevisossa vuonna 1952 ja se on erikoistunut käsin tehtyihin korkealaatuisiin kilpapyöriin. 
Yritys on sponsoroinut useita pyöräilytalleja, muun muassa Telekomia, Banestoa ja Fassa Bortoloa. Nykyään Pinarello toimittaa pyörät Caisse d'Epargne-Illes Balears -tallille.
Alexi Grewal voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa kultaa maantiepyöräilyssä Pinarellon valmistamalla pyörällä. Ranskan ympäriajon moninkertainen voittaja Miguel Indurain käytti Pinarellon pyöriä. Myös vuoden 2006 Ranskan ympäriajon voittaja Óscar Pereiro ajoi Pinarellon valmistamalla pyörällä.
Talopaketti

Talopaketti tarkoittaa omakotitalon rakentamiseen esivalmistetuista rakennusosista koottua materiaalitoimitusta. Esivalmistuksen määrä vaihelee; pienimmillään kysymyksessä on valmiiksi tarvittavaan pituuteen katkotusta puutavarasta ("pre-cut"), laajimmillaan sisä- ja ulkopintoja myöten valmiista "tilaelementeistä". Tyypillisesti talopaketti käsittää talon ulkoseinäelementit, joita toimitetaan eri valmiusasteilla. Talopaketti kattaa 20–95 % valmiin talon kokonaiskustannuksista ja työstä. Mikäli kysymyksessä on "suurelementti", voivat esimerkiksi ikkunat olla asennettu jo tehtaalla.
Talopaketti on "pitkän tavaran" vastakohta eli perinteinen tapa rakentaa talo itse. Talopakettivaihtoehdossa työmaalla tehtävät työvaiheet vähenevät. Vastaavasti pitkästä tavarasta tehtävä rakentaminen mahdollistaa yleensä paremmin omatoimisen rakentamisen ja voi olla edullisempi vaihtoehto.
Tyypillisiä valmiusasteita toimitukselle.
Toimituksen sisältö vaihtelee suuresti toimittajan ja valitun valmiusasteen mukaan. Alla esimerkkejä suppeasta toimitussisällöstä laajempiin.
Toimituspaketit.
Sisältö vaihtelee eri toimittajilla, joten seuraavat asiat kannattaa tiedostaa / käydä läpi toimittajan kanssa.
Kapitan Krutov

Kapitan Krutov on venäläinen jokijäänmurtaja, joka on suunniteltu avustamaan laivoja Volgan ja Itämeren välisillä vesireiteillä ja Siperian joille. Avovesiaikana se voi toimia hinaus- ja pelastusaluksena. Sen sisaraluksia ovat Kapitan Tšetškin (1977), Kapitan Plahin (1977), Kapitan Tšadajev (1978), Kapitan Bukajev (1978) ja Kapitan Zarubin (1978).
Rautaruukin laivalevyistä rakennetun murtajan pääkoneisto on dieselsähköinen ja konehuone on miehittämätön. Päämoottorit ovat tyyppiä Wärtsilä-Vaasa 12 V 22 ja niiden yhteisteho on 4 650 kilowattia. AEG-potkurimoottorit ovat tasavirtamoottoreita, joita syötetään tyristorisiltojen kautta. Aluksessa on kolme peräpotkuria ja kolme peräsintä. Jäissäkulkua helpottaa ilmapuhallusjärjestelmä ja siltojen alittamista alas käännettävät mastot, tutkamastot ja antennit.
Murtajan miehistöön kuuluu 28 henkilöä, joista puolet sijoitetaan yhden hengen ja puolet kahden hengen hytteihin. Aluksen kastoi insinööri V. K. Davydenkov.
Nuttura

Nuttura on kampaus, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin. Tyypillisimmin nuttura tehdään kietomalla ja kiinnittämällä hiukset pallomaiseksi hiusmytyksi tai -keräksi. Nutturakampaukset kiinnitetään erilaisilla pinneillä tai hiusverkoilla. 
Nutturaa pidetään nykyisin vanhanaikaisena tai vanhojen naisten kampauksena mutta myös klassisena tai modernin veistoksellisena juhlakampauksena. Helpompitöisinä pidetyt hiustyylit ovat syrjäyttäneet nutturan. Nutturaa ei voi tehdä kuin suhteellisen pitkiin hiuksiin, jotka eivät aina ole nykymuodin mukaisia, ellei apuna käytetä hiuslisäkettä.
Liian tiukalle vedetty nuttura saattaa aiheuttaa päänsärkyä, josta naisille joskus vitsaillaan. Kampauksella on myös hyvät puolensa: ballerinat käyttävät edelleen tiukkoja nutturoita, jolloin kampaus pysyy hyvin paikallaan tanssin aikana mutta näyttää klassisen kauniilta. 
Tekotapa.
Juhlakampauksia varten hiukset usein tupeerataan ennen nutturantekoa, jotta ne taipuisivat ja pysyisivät halutussa asennossa ja jotta nutturaan saataisiin kokoa. Kampauksessa voidaan kammattavan omien hiusten lisäksi käyttää hiuslisäkettä tai nutturan sisälle piilotettavaa kankaasta tai verkosta valmistettua tukea. Yleinen kotikutoinen nutturankohottaja syntyy vanhoista sukkahousuista. 
Helppotekoinen mutta ei yhtä näyttävä tai muodollisiin tilanteisiin soveltuva arkinuttura syntyy kietomalla poninhäntä tai letti keräksi. Hyvin löysän nutturamaisen kampauksen voi rakentaa kiinnittämällä suortuvia sikinsokin takaraivolle pelkästään pinneillä.
Variaatioita.
Tavallisimmin nutturaksi mielletään lankakerämäinen hiuspallo takaraivolla tai pään päällä. Muita vaihtoehtoja ovat muun muassa:
Jean Delannoy

Jean Delannoy (12. tammikuuta 1908 Noisy-le-Sec, Seine-Sain-Denis, Ranska – 18. kesäkuuta 2008 Guainville, Ranska) oli ranskalainen elokuvakäsikirjoittaja, leikkaaja, ohjaaja ja näyttelijä.
Delannoy syntyi perheeseen, jonka juuret olivat Ylä-Normandiassa. Hänen sukunsa oli hugenotteja. Hän aloitti esiintymisen mykkäelokuvissa opiskellessaan Pariisissa.
Delannoy pääsi myöhemmin leikkaamaan elokuvia. Hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1934. Hänelle myönnettiin 1946 Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu elokuvasta "Pastoraalisinfonia". 
Delannoy sai vuonna 1986 pitkän uransa johdosta kunnia-Césarin. Hän oli kahdesti, vuosina 1949 ja 1950, ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi, ja vuonna 1960 hänet asetettiin Bafta-ehdokkaaksi. Hän oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1973. Hän ohjasi uransa aikana nelisenkymmentä elokuvaa.
François Truffaut ryöpytti vuonna 1954 Delannoyta ja muita tunnustettuja ohjaajia elämälle vieraiden ja hedelmättömien elokuvien ohjaajiksi.
Dan Lilker

Dan "Danny" Lilker (s. 18. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen basisti. Lilker perusti Anthraxin yhdessä Scott Ianin kanssa 1981 ja soitti yhtyeen ensimmäisellä, vuonna 1984 julkaistulla "Fistful of Metal" -albumilla. Lilker erosi Anthraxista kolme päivää ennen albumin julkaisua. Hän aloitti samana vuonna uudessa Nuclear Assault -yhtyeessä.
Lilker perusti vuonna 1990 deathgrindin pioneereihin kuuluvan Brutal Truthin, joka jatkoi toimintaansa vuoteen 1999. Lisäksi Lilker on tullut tunnetuksi Stormtroopers Of Deathin jäsenenä.
GT Bicycles

GT Bicycles on yhdysvaltalainen polkupyörävalmistaja. Gary Turner perusti yrityksen yhdessä Richard Longin kanssa vuonna 1979. Yritys yhdistyi toisen polkupyörävalmistajan Schwinnin kanssa vuonna 1998, mutta yhteisyritys joutui konkurssiin vuonna 2001, jolloin sen otti haltuun Pacific Cycle. Dorel Industries taas osti Pacific Cyclesin vuonna 2004. Yritys on erikoistunut lähinnä maastopyörien valmistamiseen. 
GT:n maastopyörät tunnistaa ainutlaatuisesta rakenteestaan. GT:n rungoissa takahaarukan yläputket kiinnittyvät rungon vaakaputkeen, eivätkä normaaliin tapaan vaakaputken ja pystyputken risteyskohtaan.
Will Arnett

William "Will" Emerson Arnett (s. 4. toukokuuta 1970 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "GOB" Bluthin roolissa televisiosarjassa "Sukuvika" ja monissa elokuvissa. Hän on tehnyt äänirooleja muun muassa elokuvassa "Rottatouille" ja "Lego"-elokuvissa ja tehnyt myös televisio- ja radiomainoksia.
Ranskankielistä koulua käynyt Will Arnett osaa sujuvasti ranskaa. Hän oli naimisissa vuosina 1994–1995 näyttelijä Penelope Ann Millerin kanssa. Vuonna 2003 Arnett meni naimisiin koomikko-näyttelijä Amy Poehlerin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta. Poehler ja Arnett ovat näytelleet usein yhdessä, muun muassa vuoden 2007 elokuvassa "Hokkarihemmot". He muuttivat erilleen vuonna 2012, ja Arnett haki avioeroa huhtikuussa 2014.
Stiff Upper Lip Tour

Stiff Upper Lip Tour oli rockyhtye AC/DC:n maailmankiertue, joka alkoi 1. elokuuta 2000 Grand Rapidsistä Michiganista Yhdysvalloissa ja päättyi 8. heinäkuuta 2001 Kölnissä Saksassa. Kaiken kaikkiaan yhtye kiersi maailmaa 11 kuukautta ja 8 päivää, minkä aikana he soittivat 145 konserttia. Suomessa yhtye esiintyi kiertueen aikana kolmesti vuosina 2000–2001.
Vampeta

Marcos André Batista Santos pelaajanimeltään Vampeta (s. 13. maaliskuuta 1974 Nazaré das Farinhas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002 Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoissa.
Vampeta (lempinimi on yhdistelmä sanoista "vampiro", vampyyri, ja "capeta", piru) on keskikenttäpelaaja. Hän aloitti uransa vuonna 1992 Esporte Clube Vitóriassa, josta siirtyi kaudeksi 1994–1995 Hollantiin PSV Eindhoveniin. Vampeta on pelannut urallaan 12 eri seurassa. Euroopassa hän on edustanut PSV Eindhovenin lisäksi muun muassa Inter Milanoa ja Paris Saint-Germainia. Kotimaassaan hän on edustanut muun muassa Corinthiansia. Vampetan parhaita saavutuksia seuratasolla on Hollannin mestaruus, Hollannin Cupin voitto kahdesti ja Brasilian mestaruus.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Vampeta debytoi vuonna 1998 silloista Jugoslavian jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Vuoden 2002 maailmanmestaruuden lisäksi Vampeta on voittanut Brasilian paidassa Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1999.
Letti

Letti on punomalla kahdesta tai useammasta säikeestä valmistettu köysimäinen punos. Letittämällä valmistetaan esimerkiksi kampauksia (palmikko), pullapitkoja sekä vöitä tai koristenauhoja.
Tyypillisin letti tehdään kietomalla kolmea säiettä yhteen siten, että kummaltakin sivulta vuorotellen poimittu säie siirretään keskimmäisen säikeen yli. Tekniikka voidaan soveltaa myös neljälle, viidelle tai useammalle säikeelle.
Lettikampaukset.
Hiuksiin tehtyä lettiä kutsutaan myös nimellä palmikko, jolloin yleensä viitataan yhden letin kampaukseen. Venäläisperäisellä sanalla kassa tarkoitetaan suomen itämurteissa letitettyä tukkaa. Muita lettikampauksia ovat:
Lettikampaus purkautuu, ellei sitä kiinnitetä jonkinlaisella hiuskiinnikkeellä.
Magna

Magna on naisen etunimi, joka voidaan tulkita Magnhildin lyhentymäksi tai Magnus-miehennimen sisarnimeksi. Sen latinankielinen merkitys on ’suuri’; Suomessa sitä käytetään arvosanana yliopistoissa ja ylioppilaskirjoituksissa ("magna" = magna cum laude approbatur).
Magna on ollut suomalaisilla hyvin harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu alle 30 tämännimistä naista.
Nimipäivät.
Magna-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Nimipäivä oli alun perin 8. joulukuuta, mutta vuodesta 2010 alkaen se on ollut 5. marraskuuta.
Funeral Song (The Resurrection)

Funeral Song (The Resurrection) on suomalaisen rockyhtyeen The Rasmuksen single. Se on järjestyksessään neljäs singleirroitus Dead Letters -albumilta. Single julkaistiin helmikuussa 2004, se oli korkeimmillaan Suomen virallisella singlelistalla sijalla kaksi ja pysyi siellä seitsemän viikkoa.
"Funeral Song" nauhoitettiin "Nord Studios"illa, kuten koko Dead Letters -albumi. Kappaleesta tehtiin uusi miksaus singleä varten. Sen tuottajina toimivat Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen, jotka tuottivat niin Dead Lettersin kuin aiemman "Into"-albumin että seuraavan albumin, "Hide from the Sun"inkin. Lisäksi singleltä löytyy ennen julkaisematon bonuskappale "If You Ever", jonka oli tarkoitus alun perin tulla Dead Lettersille, mutta pudotettiin kappaleiden joukosta.
Video.
"Funeral Song"ille tehtiin video Tukholmassa. Sen ohjasivat usean The Rasmuksen videon ohjanneet Niclas Fronda ja Frederik Löfberg. Videoa varten Tukholman Brommasta pysäytettiin liikenteeltä kadunpätkä, ja tekosadetta tekemään saatiin palokunta, joka ruiskutti talojen katoilta vettä alas kadulle. Yhtyeen laulaja Lauri Ylönen kävelee sateessa sateenvarjoja kantavien ihmisten edessä. Hänen avatessaan takkinsa sen alta lentää pois korppeja. Yhtyeen muita jäseniä ei näytetä videossa. Videon loppupuolella Lauri saapuu kolaripaikalle, jossa hän polvistuu loukaantuneen naisen äärelle. Funeral Songin video on The Rasmuksen synkkämielisin video ja sai "Mtv's Emma Gaala award" -palkinnon parhaasta videosta.
Kapitan Dranitsyn

Kapitan Dranitsyn on matalakulkuinen polaarijäänmurtaja, joka suunniteltiin toimimaan Pohjois-Siperian jokien matalilla suistoalueilla. Sen sisaraluksia ovat Kapitan Sorokin (1977), Kapitan Nikolaev (1978) ja Kapitan Khlebnikov (1981). Murtajan kastoi telakan laiturissa Neuvostoliiton Suomen suurlähettiläs V. M. Sobolev.
Uusi murtaja suunniteltiin olemaan pitkiä ajanjaksoja merellä. Siksi miehistön viihtyvyyteen kiinnitettiin erityistä huomiota. Miehistö sijoitettiin yhden hengen hytteihin, joissa jokaisessa oli oma kylpyhuone. Laivaan rakennettiin myös oma 54 hengen elokuvateatteri, sauna, uima-allas, kuntosali, kirjasto, valokuvalaboratorio ja sairasosasto, jossa oli myös leikkaussali. Aluksen tilasi V/O Sudoimport ja myöhemmin sen omistajaksi tuli Murmansk Shipping Company.
Kapitan Dranitsyn varusteltiin keväällä 1994 Turun korjaustelakalla risteilykäyttöön. Murtaja tekee tutkimusmatkoja ja risteilyjä pohjoisille napa-alueille ja Etelämantereelle. Turussa laivan hyttien varustelutasoa parannettiin ja rakennettiin yli sadan hengen ravintolatilat ja 50 hengen baari. Lisäksi kunnostettiin luentosalia, saunaa, lämmitettävää uima-allasta ja keittiötiloja. Murtajassa on 49 hyttiä sadalle matkustajalle. Hyteissä on tilava kylpyhuone, pöytä ja kaksi vuodetta.
Koneisto.
Pääteho saadaan kuudesta Wärtsilän Vaasan tehtaan rakentamasta Wärtsilä-Sulzer 9ZL40/48 -dieselmoottorista. Koneteho on yhteensä 18 271 kilowattia. Kukin moottori on kytketty omaan 3 800 kW tehoiseen Strömberg-vaihtovirtageneraattoriin. Kolme potkurimoottoria ovat tasavirtatyyppisiä ja niitä syötetään dioditasasuuntimien välityksellä. Kokonaisakseliteho on 16 200 kW. Kukin kolmesta peräpotkurista on kiinteäsiipinen. Aputeho tuotetaan viidellä Wärtsilä 624 TS -dieselmoottorilla, joista kunkin teho on 810 kW. Lisäksi ilmapuhallusjärjestelmän kompressoreja käyttää kaksi Wärtsilä 624 TS -dieselmoottoria.
Carausius

Marcus Aurelius Mausaeus Carausius (k. 293) oli roomalainen usurpaattori, joka julistautui keisariksi noin vuonna 286 Britanniassa ja Pohjois-Galliassa. Carausius hallitsi seitsemän vuoden ajan.
Carausius sai tehtäväkseen johtaa Britannian laivastoa frankkeja ja sakseja ryöstöretkiä vastaan. Keisari Maximianus epäili kuitenkin, että Carausius piti osan ryöstösaaliistaan itse. Maximianus määräsi Carausiuksen teloitettavaksi. Saatuaan kuulla teloituskäskystä Carausius julisti itsensä keisariksi vuoden 286 lopulla tai vuoden 287 alussa. Maximianus aikoi hyökätä Britanniaan vuonna 288 tai 289, mutta tämä epäonnistui. 
Vuonna 293 Constantius I Chlorus, länsi Rooman uusi "caesar" hyökkäsi Carausiuksen valtaa vastaan Galliassa. Constantius alkoi piirittää Carausiusta Bononian satamakaupungissa, mutta pian Carausiuksen valtionvarainhoitaja Allectus murhasi hänet ja otti vallan omiin käsiinsä. Allectuksen hallituskausi kesti kolme vuotta ennen kuin Constantiuksen upseeri Asclepiodotus kukisti hänet.
Ekotoksikologia

Ekotoksikologia on tieteenala, joka on erikoistunut tutkimaan luonnossa esiintyviä ja sinne joutuvia myrkkyjä sekä niiden vaikutuksia kaikkiin eliöihin. Ekotoksikologia on laajin toksikologian ala. Tutkimuskohteita ovat muun muassa raskasmetallien pitoisuuksien mittaaminen esimerkiksi vesistä ja eliöistä sekä ympäristömyrkyt. Ekotoksikologia eroaa toksikologiasta siinä, että toksikologiassa tutkitaan myrkkyjen vaikutusta yksilöihin, kun taas ekotoksikologiassa vaikutusta ekosysteemeihin ja populaatioihin.
Historia.
Ekotoksikologia-termin otti ensimmäisenä käyttöön René Truhaut vuonna 1969. Termin määrittely heijasti kasvavaa huolenaihetta siitä, miten ympäristökemikaalit vaikuttavat muihin lajeihin kuin ihmiseen; aiemmin toksikologia oli painottunut ympäristökemikaalien ihmiselle haitallisiin vaikutuksiin. Ekotoksikologiaa voidaan pitää laajemman ympäristötoksikologian tieteenalana.
Itämetro

Itämetro (myös Östersundomin metro) oli Helsingin metron suunniteltu jatko Mellunmäen asemalta itään. Itämetron asemista yksi oli suunniteltu Vantaalle, kolme Helsinkiin ja yksi Sipooseen. Metron oli tarkoitus palvella Helsingin, Vantaan ja Sipoon alueille rakennettavan uuden Östersundomin alueen noin 70 000 asukasta. Sipoo oli selvittänyt metron jatkamista Sipoonlinnaan tai Eriksnäsiin.
Metron rakennussuunnitelmat lopetettiin vuonna 2025, jolloin Helsingin kaupunki muutti Östersundomin asuntorakentamissuunnitelmaa. Uudessa suunnitelmassa metro on vaihdettu kokonaan halvempaan pikaraitiotiehen.
Historia.
Itämetron varhaisimmissa suunnitelmissa vuonna 2007 siitä suunniteltiin noin kuuden kilometrin mittaista ja siihen oli määrä rakentaa kolmesta neljään uutta asemaa. Metron hinnaksi arvioitiin tuolloin 150 miljoonaa euroa. Rakentamista suunniteltiin aloitettavaksi 2013, jolloin Länsimetron olisi alun perin ollut tarkoitus valmistua. Mellunmäki–Majvik-metroradan esiselvitys valmistui 2010. Vuotta myöhemmin julkaistussa Helsingin seudun liikenteen HLJ 2011 -raportissa sen rakennustöitä esitettiin aloitettavaksi vuoteen 2020 mennessä. Neljä vuotta myöhemmin julkaistu HLJ 2015 -raportti siirsi itämetron toteutustavoitetta vasta vuosille 2025–2040. Östersundomin yleiskaavan alustavassa toteutusaikataulussa metron toteutus oli ajoitettu 2020-luvun puolivälistä 2030-luvun alkuun.
Metron linjaus.
Itämetro Mellunmäki–Majvik.
Itämetron ensimmäinen suunniteltu osa Mellunmäestä Majvikiin olisi ollut noin kymmenen kilometriä pitkä ja osittain maanalainen. Sille suunniteltiin alun perin kolmesta kuuteen uutta asemaa, joista vuoden 2014 joulukuussa valmistuneessa yleiskaavaehdotuksessa esitettiin toteutettavaksi viittä Vantaan Länsisalmeen, Helsingin Salmenkallioon, Östersundomiin ja Sakarinmäkeen, sekä Sipoon Majvikiin. Uusista asemista neljää suunniteltiin maanalaisiksi.
Sipoon metro.
Sipoon vuonna 2013 teettämässä itämetron jatkeen esiselvityksessä esitettiin kolmea vaihtoehtoista reittiä metrolle. Ensimmäisessä metro kulkisi Majvikistä Sibbesborgiin Västerskogin ja Räddarbyn kautta. Radan jatkoa tutkittiin myös Sibbesborgista Eriksnäsiin. Metroradan pituudeksi olisi tullut ensimmäisessä vaihtoehdossa 6,34 kilometriä Sibbesborgiin tai 8,57 kilometriä Eriksnäsiin. Eriksnäsin asema olisi ollut kokonaan maanalainen, Sibbesborgin osittain, muiden kahden ollessa pinta-asemia.
Toinen reittivaihtoehto olisi kulkenut jotakuinkin samaa linjausta ensimmäisen kanssa. Metron toinen asema olisi ollut tosin Västerskogin sijasta Sipoon Joensuussa. Toisen reittivaihtoehdon pituudeksi olisi tullut 6,29 kilometriä Sibbesborgiin ja 8,58 kilometriä Eriksnäsiin.
Kolmannessa reittivaihtoehdossa metrorata olisi kulkenut muita selvästi etelämpänä Sipoon rannikkoa pitkin. Radan pituudeksi olisi tullut tällöin 6,27 kilometriä Eriksnäsiin ja 8,51 kilometriä Sibbesborgiin metron kulkiessa Gumbostrandin, Hitån, Eriksnäsin ja Sibbesborgin asemien kautta. Asemista Sibbesborg olisi ollut osittain maanalainen ja Eriksnäs kokonaan muiden kahden ollessa pinta-asemia.
Suruaika (yhtye)

Suruaika oli tamperelainen vuonna 1997 (nimellä Todellisuus 666) perustettu goottirock- ja post-punk-yhtye. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin Matthew (laulu ja kielisoittimet), Tuomas (tekstit) ja Toni (koneet).
Todellisuus 666 oli sarjakuvamainen, rumpukoneella tahditettu ja vahvasti suomalaista goottiperinnettä (Musta Paraati, Silmät) jatkanut kokoonpano. Yhtyeen vaihtaessa nimeään Suruajaksi muuttui myös linja hieman vakavampaan suuntaan. Plastic Passion -levy-yhtiölle tehty "Avointen hautojen päivä" olikin monen esikoisalbumin tavoin yhtyeen parhaat palat siihen asti koottuna. Toisen albumin "Nekropoli" (Cyberware Productions, 2004) julkaisuun mennessä yhtye oli ehtinyt vaihtaa rumpukoneen oikeaan rumpaliin ja tyyli muuttui alkuaikojen goottirockista kohti post-punkia. Vuonna 2006 ilmestyi "Nimesi jää elämään" -EP sekä kolmas täyspitkä "Pelkäämme vain toisiamme" (Cyberware Productions).
Yhtye päätti lopettaa toimintansa syksyllä 2007. Viimeiseksi julkaisuksi jäi 5. lokakuuta 2007 julkaistu "Noiduttu Sydän" -EP (Dracula Records).
Riikka Ala-Harja

Riikka Maria Ala-Harja (s. 21. huhtikuuta 1967 Kangasala) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.
Ura.
Riikka Ala-Harja asui lapsuudessaan ja nuoruudessaan Kangasalla, Jokioisilla, Varkaudessa, Siikaisissa ja Hämeenlinnassa. Ala-Harja valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulun lukiosta vuonna 1986. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmassa ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1993. Hän on työskennellyt muun muassa tuottajana ja dramaturgina Radioteatterissa sekä kolumnistina "Ylioppilaslehdessä ja" "Helsingin Sanomissa".
Vuonna 1990 Ala-Harja voitti J. H. Erkon novellikilpailun. Seuraavana vuonna hän sai osana Tiedon valo -työryhmää Sokeain kuunnelmapalkinnon. Ala-Harjan esikoisteos "Tom Tom Tom" julkaistiin vuonna 1998. Se oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Finlandia-palkinnon ja Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi ja sai Gummeruksen Kaarlen palkinnon vuonna 1999. Myös Ala-Harjan kuudes romaani "Maihinnousu" (2012) oli Finlandia-palkintoehdokkaana. Ala-Harjan ensimmäinen lastenromaani "Kahden maan Ebba" oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana vuonna 2017, Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana sekä Luku-Varkaus -ehdokkaana vuonna 2018.
Ala-Harja on kirjoittanut näytelmiä, kuunnelmia Radioteatterille ja käsikirjoituksia muun muassa Matti Hagelbergin sarjakuva-albumeihin.
Ala-Harjalla oli myös oma galleria ”Alagalleria” Helsingissä vuonna 1999. Hän on myös toiminut MUU ry:ssä, pitänyt siellä näyttelyn ”Pintajännitys” vuonna 1997 sekä kuratoinut MUU ry:n 17-vuotisnäyttelyn Helsingin Taidehalliin yhdessä kolmen muun kuraattorin kanssa vuonna 2005.
Ala-Harja asui vuosina 2004–2011 Ranskassa.
NSU Prinz

NSU Prinz oli länsisaksalaisen NSU-tehtaan henkilöautomalli. Ensimmäinen Prinz oli kaksisylinterisellä, ilmajäähdytteisellä takamoottorilla varustettu nelipaikkainen sedan.
Vuodesta 1959 lähtien oli saatavilla coupé Sport Prinz jonka oli piirtänyt Franco Scaglione Bertonelta. Moottorina oli 583 cm3 bensiinimoottori. 
Vuonna 1961 tuli myyntiin malli NSU Prinz 4, jossa oli aluksi 598 cm3 moottori. Vanhempaa mallia valmistettiin kuitenkin vuoteen 1962 asti. Prinz 4 muistutti muotokieleltään Chevrolet Corvairia mutta oli sitä pienempi. Kuten alkuperäinen Prinz, uusikin malli oli ilmajäähdytteisellä, kaksisylinterisellä takamoottorilla varustettu.
Vuodesta 1963 lähtien Prinz oli saatavilla nelisylinterisellä ilmajäähdytteisellä moottorilla. Vuonna 1965 Suomessa myytiin tällä tuhatkuutioisella moottorilla varustettua NSU Prinz 1000L -mallia, jossa oli 43 hevosvoimaa.
Vuonna 1969 Volkswagen otti yhtiön haltuunsa ja NSU sai nimen Audi-NSU AG. Prinzin valmistus lopetettiin vuonna 1973 noin 600 tuhannen valmistetun kappaleen jälkeen.
Muiden valmistajien versioita.
Neuvostoliittolainen autonvalmistaja ZAZ teki vuonna 1967 Prinzistä kopion ZAZ 966, jossa oli moottorina 900 cm3 ilmajäähdytteinen 30 hevosvoiman V4. Myöhemmin moottorina oli 1 200 kuutiosenttimetrin ja 39 hevosvoiman kone. Lisenssillä Prinziä valmistettiin PRETISin tehtaalla Jugoslavian Sarajevossa. Autoa valmistettiin lisenssillä myös Argentiinassa Autoarin tehtaalla, enimmäkseen malleja II ja III/30.
Suruaika (täsmennyssivu)

Suruajalla voidaan tarkoittaa:
Riku Niemi Orchestra

Riku Niemi Orchestra (RNO) on vuonna 2005 perustettu rytmimusiikin ammattiorkesteri. Sen 25-henkisen orkesterikokoonpanon muodostavat big band ja jousisoitinryhmä. RNO esiintyy myös solistiorkesteri- ja kamarikokoonpanoina.
Riku Niemi Orchestra kutsuu itseään koko Suomen orkesteriksi. RNO:n kotipaikka on Helsinki, mutta orkesteri konsertoi säännöllisesti eri puolilla maata. Joulukuuhun 2025 mennessä RNO on esiintynyt yhteensä 135 paikkakunnalla Suomessa.
RNO:n ohjelmisto koostuu viihde- ja rytmimusiikin kotimaisten ja kansainvälisten klassikoiden lisäksi rohkeista poiminnoista musiikin eri tyylisuunnista. RNO myös tilaa teoksia kotimaisilta rytmimusiikin säveltäjiltä ja sovittajilta.
Riku Niemi Orchestran vakituiseksi solistiksi oli kiinnitettynä vuosina 2006–2013 Jorma Kääriäinen. RNO:n solisteina ovat lisäksi esiintyneet sen omien muusikoiden ohella useat suomalaiset ja kansainväliset eturivin artistit.
Riku Niemi Orchestra säesti esiintyjiä Suomen Urheilugaalassa vuosina 2012–2016. RNO isännöi Sata-Häme Soi -festivaalin perinteistä Valkea Ruusu -televisiokonserttia vuosina 2006–2012.
Riku Niemi Orchestra saa toimintaansa rahoitusta opetus- ja kulttuuriministeriöltä.
Sivakka

Sivakka eli Sivakkavaara on 
kylä Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee n. 20 kilometriä Valtimon keskustasta Kuhmoon päin, erämaiden keskellä. Asukkaita on n. 20. Kylän asutukset sijaitsevat Sivakkajärven lähellä. Järvestä laskee Valtimon vesistöön Sivakkajoki. Sivakassa on kaksi kyläkeskittymää: Sivakka ja Peri-Sivakka. Peri-Sivakan talot sijaitsevat korkealla vaaralla. Sivakkavaara on Valtimon Rasimäen kanssa eräs Suomen eniten tutkituista kylistä. Vaaran laella on jopa omenapuu tuottanut hedelmää, koska halla ei ole siellä ollut uhkana toisin kuin alavammilla mailla. Alueelta on löydetty mm. vuolukivi- ja hopeaesiintymä, joita ei ole katsottu kannattavaksi vielä hyödyntää.
Historia.
Sivakkaan saapuivat ensimmäiset asukkaat 1500-luvulla Autiojärven ranta-alueelle. Koska Peri- Sivakasta on löytynyt merkkejä ortodoksisesta kalmistosta, on arveltu heidän olleen karjalaisia. Noista varhaisista asutuksista on merkkinä järven nimi ja asuinpaikkojen jäänteet järven rannoilla. Asukkaat elivät pyytämästään riistasta ja kalasta. Myöhemmin alettiin raivata kaskea Sivakan vaaroille.
Kylän oma koulu valmistui vuonna 1935. Koulu lakkautettiin oppilaspulan takia 1980-luvulla. Koulussa on parhaimmillaan ollut oppilaita 1950- ja 1960-luvuilla 70 oppilasta. Nykyisin koululla järjestetään erilaista ohjelmaa. 
Asukkaita kylässä oli enimmillään 1950-luvulla yli 300. Sivakan viimeisin savupirtti Koiravaaran Yläpihassa oli käytössä vuoteen 1935.
Nimistöstä.
Sivakka tarkoittaa suksea. Sivakan kylässä on perimätiedon mukaan käynyt hiihtäen verovouti Simon Affleckin renki, joka Myllypuron rinteessä oli kaatunut ja katkaissut suksensa. Tästä syystä hän joutui tekemään matkaa yhdellä suksella ja kirosi kylän Sivakaksi. 
Toisen tarinan mukaan nimi Sivakka tulee, kun Hilippa Vornanen Itä-Karjalasta oli hiihtänyt Mujejärveltä Sivakan kautta Maanselkään. Ja sillä matkalla katkesi suksi Sivakassa, josta kerrotaan kylän nimen tulleen.
No Fear

No Fear on suomalaisen rockyhtye The Rasmuksen single. Se on yhtyeen kuudennen pitkäsoiton Hide from the Sunin ennakkoesittelyraita ja ensimmäinen single. Se julkaistiin Suomessa elokuussa 2005, ja se pääsi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle yksi. Kappale on "Hide from the Sun"in menestynein hitti. Singlen kansi on The Rasmuksen tyyliin nähden harvinaisesti vaaleasävyinen, kuten "Hide from the Sun"-albuminkin kansi. Yhtyeen musiikki on siitä huolimatta aivan yhtä synkkää kuin aiemmalla albumilla, Dead Lettersillä.
"No Fear"in videossa näytetään yhtye soittamassa kappalettaan huoneessa, jonka seinällä on perhostauluja. Videolla esiintyy myös nuori nainen, joka seuraa perhosia ulos makuuhuoneestaan ja kävelee katolla sekä ajoradalla, jossa autot törmäävät juuri hänen takanaan. Loppupuolella hän putoaa lasikaton läpi ja lopussa hän on kauniissa metsikössä, jossa on perhosia. Singleltä löytyy myös toinen kappale albumilta, "Immortal", josta julkaistiin myöhemmin video mutta ei kuitenkaan singleä. Mukana on myös remix-versio kappaleesta, sekä "The Rasmus Player Software", ohjelma, jolla voi katsoa yhtyeen kuvia, videoita ja internetsivuja.
Michael Rosenbaum

Michael Owen Rosenbaum (s. 11. heinäkuuta 1972 Oceanside, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Lex Luthorin roolissa televisiosarjassa "Smallville".
Elämäkerta.
Hän valmistui Bowling Greenissa sijaitsevasta Länsi-Kentuckyn yliopistosta. Vapaa-ajallaan Rosenbaum harrastaa golfia sekä jääkiekkoa ja on New York Rangersin fani. Ennen näyttelijän uraansa hän oli töissä lemmikkieläinkaupassa.
George W. P. Hunt

George Wylie Paul Hunt (1. marraskuuta 1859 Huntsville, Missouri – 24. joulukuuta 1934 Phoenix, Arizona) oli Arizonan kuvernööri kolme kertaa, ensimmäisen kerran vuosina 1911–1919, toisen kerran vuosina 1923–1929, ja kolmannen kerran vuosina 1931–1933. Hän voitti kuvernöörinvaalit kaikkiaan seitsemän kertaa, vaikka vuonna 1916 Thomas Campbell väitti voittaneensa ja piti virkaa hallussaan lähes vuoden ennen korkeimman oikeuden päätöstä Hunttin voitosta.
Hunt syntyi Huntsvillessa, Missourin osavaltiossa. Hänen koulutuksensa rajoittui kahdeksaan kouluvuoteen. Hunt muutti Arizonaan kultaa etsimään, mutta lähti sen sijaan politiikkaan. Hänen seitsemän toimikautensa aikana hyväksyttiin opettajien eläkejärjestelmä, käynnistettiin kaivosvirasto ja kieltolaki. Osavaltioon perustettiin lakikirjasto ja tilastovirasto, ja käynnistettiin ohjelmia maantiejärjestelmien päällystämiseksi ja laajentamiseksi vankityövoimalla.
Shijak

Shijak on kaupunki Albaniassa Durrësin maakunnassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 27 861. Kaupungin jalkapalloseura on KF Erzeni Shijak.
Planckin voima

Planckin voima on yksi luonnollisista yksiköistä, joka on johdettu Planckin perusyksiköistä. Planckin voima saadaan jakamalla Planckin massan ja valonnopeuden tulo Planckin ajalla. Planckin voimaa merkitään tunnuksella FP
formula_1
Koppelo (Valtimo)

Koppelo eli Koppelojärvi on kylä ja järvi Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa 12 kilometriä Valtimon kirkonkylältä luoteeseen. Kylä sijaitsee 4 kilometriä pitkän Koppelojärven ympärillä. Kylän keskus on Koppelojärveen laskevan Palmikkojoen suussa. Nykyään kylässä on kuutisenkymmentä vakituista asukasta. Kylän nimi on tullut sanasta koppelo, joka tarkoittaa naarasmetsoa. Koppelon seudut ovatkin olleet riistaisia kautta aikain ja houkutelleet ensimmäiset asukkaat näihin maisemiin.
Historia.
Koppelosta on löytynyt kivikautinen muinaislöytö. Koppelojärvelle ilmaantui ensimmäinen talo 1620-luvulla, joka lienee ollut Juusola. Vuonna 1937 kylän toinen talo rakennettiin nykyisen keskuksen tienoolle Palmikkijoen suuhun. Koppelojärven kylän nimi mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1639. Koppelojärvellä on asunut paljon varsinkin Lipposia. Enimmillään asukkaita on ollut viitisensataa. Kylällä toimi silloin myös kauppa, työväentalo ja koulu. Ennen Koppelojärvi on laskenut kaakkoon Haapajärven Mustalahteen, mutta järvenlaskun jälkeen vedet laskevat Koppelojokea pitkin itään Matkusjokeen. 
Koppelojärven koulu toimi vuosina 1921-1973. Maatalouden kannattavuuden heikkenemisen takia kylään kehitettiin muita toimeentulon muotoja, kuten turkistarhoja.
Sarandë

Sarandë ( tai "Saranda", , , suom. "Neljäkymmentä pyhimystä") on kaupunki Vlorën maakunnassa Albaniassa. Se on Albanian tärkeimpiä matkailukohteita. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 20 227.
Kaupunki on nimetty Sebasteian neljänkymmenen marttyyrin mukaan, joita Bysantin aikana muistettiin ortodoksisessa kirkossa perinteisesti 10. maaliskuuta. Albanian Italiaan liittämisen aikana toisessa maailmansodassa kaupungille annettiin uusi nimi, "Porto Edda" (), Benito Mussolinin vanhimman tyttären Edda Mussolinin mukaan.
Kaupunki sijaitsee Joonianmeren lahdessa. Kaupunkia vastapäätä on kreikkalainen matkailukohde Korfu. Osa sen albanialaisesta ja kreikkalaisesta väestöstä muutti Kreikkaan 1990-luvun alussa. Sarandë oli merkittävä matkailukaupunki jo Albanian kommunistisen diktratuurin aikana. Tuolloin kaupungin ja Korfun välisessä salmessa liikkui rajavartioiden laivoja, joiden tarkoitus oli estää ihmisiä uimasta yli. Nykyisin Korfun ja Sarandën välillä kulkee useita matkustajalauttoja päivittäin. 
Sarandën kaupunki on lähellä antiikin ajan Buthrotonin kaupungin arkeologista aluetta, joka tunnetaan nykyisin nimellä Butrint. Kaupunki on Unescon maailmanperintökohde.
Aalborg BK

Aalborg Boldspilklub (lyhyemmin Aalborg BK) on tanskalainen urheiluseura Aalborgin kaupungista, Jyllannista. Aalborg BK:n edustusjoukkue pelaa korkeimmalla sarjatasolla jalkapallossa ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla jääkiekossa, käsipallossa sekä koripallossa. Seura on perustettu vuonna 1885. Seuran perustivat englantilaiset insinöörit, jotka olivat rakentamassa rautateitä Jyllantiin. Ensisijaisena lajina oli alkuvuosina englantilaisten suosima kriketti. Seuran alkuperäinen nimi olikin Aalborg Cricketclub, joka vaihdettiin Aalborg Boldklubiin 1899 ja 1906 nykyiseen muotoon Aalborg Boldspilklub.
Jalkapallo tuli mukaan Aalborg BK:n lajivalikoimaan vuonna 1902. Seuralla on ollut edustusjoukkue Tanskan Superliigassa yhtäjaksoisesti vuodesta 1987 alkaen, mestaruuden joukkue on voittanut kolmesti. Mestarien liigaan Aalborg BK pääsi kaudella 1995–96, kun FK Dynamo Kiova menetti paikkansa sille lahjusskandaalin vuoksi. Aalborg BK oli ensimmäinen tanskalaisseura Mestarien liigassa ja sen tie päättyi lohkovaiheeseen. 
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 25. helmikuuta 2021
Sail Away

Sail Away on The Rasmuksen, suomalaisen rockyhtyeen, single. Se on toinen Hide from the Sun-albumilta, joka on yhtyeen kuudes pitkäsoitto, julkaistu single. Se julkaistiin lokakuussa 2005 ja se pääsi Suomen virallisen singlelistalle sijalle kaksi. "Sail Away" on levyn muihin kappaleisiin verraten rauhallinen ja "kevyempisoundinen". Kappaleen tuottivat Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen ja se nauhoitettiin "Nord Studios"illa Tukholmassa. Sail Awayn lisäksi singleltä löytyy akustinen liveversio sekä remix-versio kappaleesta sekä "Lucifer's Angel", joka löytyy Hide from the Sunilta. Singlellä on myös "The Rasmus Player Software", jolla pystyy katsomaan yhtyeen kuvia, internetsivuja ja videoita.
"Sail Away"n videon ohjasi "Mathias Vielsäcker" ja se kuvattiin Latviassa. Rantakohtaukset ovat kuvattu Riiassa ja latokohtaukset Latvian maaseudulla. Videossa solisti Lauri Ylönen kävelee rannalla nähden merestä nousevan miehen, joka kantaa lintuhäkkiä. Myöhemmin mies kaivaa rannalla kuoppaa ja hänen vieressään seisoo nainen. Seuraavaksi Ylönen näkee lapsien, joilla on kaasunaamarit, tanssivan puisen rakennelman, mahdollisesti polttorovion, ympärillä. Edellisen videon, No Fearin, tapaan videossa lentää perhosia. Useiden outojen tapahtumien jälkeen Ylönen saapuu ladolle, jossa muut yhtyeen jäsenet jo ovat, juuri ennen mereltä saapuvaa hiekkamyrskyä, joka pian ehtii sisään. Hiekkamyrskyn mentyä perhoset lentävät latoon ja yhtyeen jäsenet muuttuvat mureneviksi hiekkapatsaiksi.
Kappalelistaus.
Sail Awayn videon voi katsoa The Rasmus Player Softwaren kautta.
FC Nordsjælland

FC Nordsjælland on tanskalainen jalkapalloseura Farumin kaupungista, Själlannista. FC Nordsjælland on Farum BK:n ammattilaisjalkapallon edustusjoukkue ja perustettu vuonna 1991. Joukkue pelaa Tanskan Superliigassa. Seura on sijoittunut viime vuosina kymmenen parhaan joukkoon, muun muassa kaudella 2002–2003 kolmanneksi. Nykyisin seuran päävalmentajana toimii aikaisemmin seuran teknisenä johtajana toiminut Flemming Pedersen.
Kaudella 2011–2012 Nordsjælland voitti historiansa ensimmäisen Tanskan liigamestaruuden. Seura selvitti tiensä myös kauden 2012–2013 Mestareiden liigan lohkovaiheeseen.
FC Nordsjælland sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 219.
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 25. elokuuta 2023."
Night at the Museum – yö museossa

Night at the Museum – yö museossa on vuonna 2006 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuva perustuu Milan Trencin lastenkirjaan "Yö museossa". Elokuvan budjetti oli 110 000 000 dollaria.
Elokuvan jatko-osa "Night at the Museum 2" julkaistiin vuonna 2009.
Juoni.
Larry Daley (Ben Stiller) on ollut monessa työssä, mutta hän päättää hankkia vakituisen työpaikan, jotta voisi näyttää parempaa esimerkkiä pojalleen. Hän uskoo saaneensa unelmatyön luonnontieteellisestä museosta yövartijana. Työ ei tosin ole niin ihanteellinen, jona hän sitä pitää, sillä yöllä museo herää henkiin. Larrya museon järjestyksen ylläpidossa auttaa presidentti Rooseveltin vahanukke.
Entiset yövartijat yrittävät varastaa taulun, joka herättää museossa kaiken eloon auringon laskettua.
Levi Strauss &amp; Co.

Levi Strauss &amp; Co. on alkuperäinen farmarihousujen eli denim-kankaasta tehtyjen useimmiten siniseksi värjättyjen housujen kehittäjä. Levi’s on yksi kolmesta suuresta farmarihousujen valmistajasta Leen ja Wranglerin ohella.
Historia.
Sanfranciscolaisen kauppiaan Levi Straussin asiakas räätäli Jacob Davis Nevadan Renosta sai 1872 idean vahvistaa farmarihousuja repeämiselle alttiista kohdista kupariniiteillä. Kestävien housujen suosio oli suuri ja Davis tajusi tehneensä tärkeän keksinnön. Davisilla ei ollut varaa hakea patenttia keksinnölleen yksin, joten hän ehdotti yhteistyötä Levi Straussille, ja he hakivat patentin yhdessä. He saivat patentin vuonna 1873 ja tuotanto alkoi ripeästi. Davis vastasi tuotannosta ja Levi Straussin yritys Levi Strauss &amp; Co valmisti housut.
Levi’s-farmarihousujen tunnettu tuotemerkki syntyi 1880-luvun lopussa. Siinä kaksi hevosta yrittää repiä housuja rikki. Tämä kuva painettiin pienelle nahanpalalle ja se kiinnitettiin farmarihousujen vyötäröön.
Levi’s-yhtiön ykkösfarmarihousujen mallinumero oli 501. Halvempi malli oli mallinumeroltaan 201. Muitakin mallinumeroita oli. 
Farmaripuseroiden teon Levi’s aloitti jo 1800-luvulla ja myös niistä tuli menestys.
Kun farmarihousujen patentti meni umpeen 1890 alkoi Yhdysvalloissa tiukka kilpailu eri valmistajien välillä. Levi’s oli jo ehtinyt valloittaa Yhdysvaltain länsirannikon, mutta keskilännen ja itärannikon valloitti Lee.
Levi’s-yhtiön muita tuotemerkkejä on "Dockers" ja "Levi Strauss Signature". Dockers tekee ei-denimkankaisia asuja niin miehille kuin naisille.
Levi Strauss &amp; Co. listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1971, mutta 1980-luvun keskivaiheilla Straussien omistajasuku osti osakkeet itselleen ja yhtiöstä tuli taas perheyritys. Vuonna 2019 yhtiö meni uudelleen pörssiin. Ennen tätä listautumista Straussin perheen osuus yrityksen osakkeista oli 59 prosenttia.
Zeckendorfin lause

Zeckendorfin lause on belgialaisen matemaatikko Edouard Zeckendorfin mukaan nimetty lause kokonaislukujen esittämisestä Fibonaccin lukujen summana. 
Zeckendorfin lauseen mukaan jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää yksikäsitteisesti yhden tai useamman Fibonaccin luvun summana siten, että summa ei sisällä kahta peräkkäistä Fibonaccin lukua. Summaa, joka täyttää tämän ehdon, kutsutaan Zeckendorfin esitykseksi. Formaalisti Zeckendorfin lause kuuluu muodossa:
formula_1 formula_2 formula_3
missä formula_4 on "n":s Fibonaccin luku ja formula_5 kaikilla formula_6 .
Esimerkiksi luku 100 voidaan esittää Zeckendorfin muodossa
100 = 89 + 8 + 3
Annetulle positiiviselle kokonaisluvulle Zeckendorfin esitys voidaan löytää ahneella algoritmilla valitsemalla esitykseen kullakin kerralla summan suurin mahdollinen Fibonaccin luku siten, että saatu summa ei ylitä alkuperäistä lukua. Vaikeampaa on osoittaa, että annetulle positiiviselle kokonaisluvulle on olemassa täsmälleen yksi Zeckendorfin esitys.
Tauno Savolainen

Tauno Toivo Savolainen (16. joulukuuta 1913 Valkjärvi – 1. syyskuuta 1944 Luumäki) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 24. Siviliiammatiltaan hän oli maanviljelijä ja kartoittaja. Hänella oli kaksi lasta.
Korpraali Tauno Savolainen palveli jatkosodan hyökkäysvaiheessa JR 3:ssa taistelulähettinä ja joutui kahdesti yksin yli kymmenmiehistä vihollisosastoa vastaan. Näissä kohtaamisissa Savolainen onnistui tuhoamaan osan vihollisosastoista ja ottamaan yhteensä kymmenen vankia, mistä ansioista hänet nimitettiin 12. lokakuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 24.
Savolainen ylennettiin alikersantiksi 14. marraskuuta 1942. Hän palveli Päämajan maanlunastustoimistossa sotilasvirkamiehenä kartoittajan tehtävässä. Savolainen menehtyi virkamatkalla 1. syyskuuta 1944, kun hänen kanoottinsa kaatui Luumäen Kivijärvellä.
Mannerheim-ristin ritariksi.
”"Ylipäällikkö on pvm:llä 12.10.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi korpraali Tauno Toivo Savolaisen, joka toimiessaan lähettitehtävissä [Kämärän] taistelussa 25.8.41 ja palatessaan takaisin joukkueeseen joutui vahvan vihollispartion yllättämäksi. Politrukki komensi ”tulta” ja ampui, mutta korpraali Savolainen ampui tarkemmin, jolloin vihollisia kaatui ja loput antautuivat vangiksi. Kun viholliset huomasivat, että heitä vastassa oli vain yksi mies, yrittivät he karkuun, vaan onnistumatta. Taistelussa 31.8.41 [palatessaan Hörköstä Karhulaan] kohtasi korpraali Savolainen lukuisia vihollisia, joista tuhosi osan ja otti osan vangiksi."”
Organisaation muisti

Organisaation muisti () -käsitettä käytetään kuvaamaan organisaation tietoresurssien hallintaa, käyttöä ja säilyttämistä. Tietoresursseiksi lasketaan tietokannoissa oleva tieto ja organisaation työntekijöiden osaaminen.
Yleistä.
Organisaation muistilla tarkoitetaan organisaation informaatioresursseja eli sen tietopääomaa, jota on hyödyllistä säilyttää tulevaisuutta varten. Informaatioresurssit käsittävät organisaation tuottaman tiedon, tietämyksen ja yksilöiden ja organisaation kokemuksen, organisaation kulttuurin ja tietoa sekä tiedonjakoa tukevat tietokannat ja prosessit. Organisaation muisti perustuu sekä organisaation arkistoihin että yksilöiden muistiin. Organisaation muisti voidaan ymmärtää sekä eksplisiittisiksi informaatiotallenteiksi tai organisaation implisiittiseksi informaatioresurssiksi.
Organisaation muisti on keino säilyttää sen informationaalisia resursseja. Organisaation oppimat asiat tulisi olla myöhemmin sen käytössä, ja tämän takia historian tallentaminen on tärkeää. Organisaation muistin ominaispiirteitä ovat yksilökeskeinen, tietämykseen perustuva, kollektiivinen, päätöksentekoa tukeva, menneisyyden kokemuksia tallentava, jaettavissa oleva ja kilpailukykyä tukeva tieto. Tieto säilyy muun muassa organisaation yksilöiden muistissa, toimintatavoissa, organisaation rakenteissa ja kulttuurissa, dokumentissa, protokollissa, tietokannoissa ja ulkopuolisissa arkistoissa. Tieto on tärkeää organisaation toiminnan kannalta, sillä se tukee päätöksentekoa, kilpailukykyä, hyödyntää kokemusta ja lisää asiantuntijuutta. 
Informaatioteknologia voi tukea organisaation muistia sekä tallentamalla tietämystä että antamalla yksilöille mahdollisuuden tiedon käyttöön. Tämä tarvitsee luonnollisesti tietokantoja sekä kommunikaatiota tukevia työkaluja. Tekniikoita organisaation muistin säilyttämiseen ja jakeluun on muun muassa tietokannat, tiedonjakelujärjestelmät (esimerkiksi intranet), multimediajärjestelmät ja kommunikaatiota tukevat CSCW -järjestelmät. Näiden tarkoituksena on tukea, jakaa ja tallentaa organisaation tietoa.
Eksplisiittisen tiedon ja hiljaisen tiedon erot.
Hiljainen tieto ("tacit knowledge") on epävirallista, vaikeasti määriteltävissä tai tallennettavissa olevaa oppimisen kautta syntyvää tietoa. Se on tietoa, josta henkilö itsekään ei ole välttämättä tietoinen. Hiljainen tieto on vaikeasti viestittävissä tai jaettavissa. Hiljaiseen tietoon liittyvät taitotieto, ammattitaito sekä mallit, joiden avulla ihmiset hahmottavat ja ymmärtävät ympäröivää todellisuutta. Hiljainen tieto on siirrettävissä toimimalla yhdessä muiden kanssa, esimerkiksi mestari-kisälli –suhteessa, jossa kisälli oppii seuratessaan mestarin työskentelytapoja.
Eksplisiittinen eli käsitteellinen tieto (explicit knowledge) on luonteeltaan tieteellisempää, dokumentoitua ja tallennettua. Se voidaan ilmaista sanoina ja numeroina. Siihen sisältyy esimerkiksi dokumentit, raportit ja muistiinpanot. Eksplisiittistä tietoa voidaan jakaa ja prosessoida helposti.
Organisaation muisti sisältää sekä hiljaista tietoa että eksplisiittistä tietoa. Uuden tiedon luominen edellyttää näiden vuorovaikutusta.