tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Avoin sukelluskypärä

Avoin sukelluskypärä on historiallinen, käytöstä poistunut sukelluslaite.
Yksinkertaisin muoto avoimesta kypärästä on noin 50 cm korkea ja 40 cm läpimitaltaan oleva metallilieriö, jonka alareunassa on tiivisteellä varustettu harteille sopiva kaulus. Yläpää on umpinainen, ja sen keskellä on takaiskuventtiilillä varustettu ilmaliitin josta vie letku pintaan. Etupuolella on vahvasta lasista tehty ikkuna. Ilma purkautuu ulos kypärän alareunasta. Kaikissa olemassa olleissa kypärissä ratkaisu on ollut erilainen, koska ne olivat uniikkikappaleita eli tehty omien tarpeiden mukaisesti. Ilmaletkun pituus ratkaisee syvyyden, johon kypärällä pääsee. Ilmaa järjestelmään toimittaa riittävän tehokas mäntäpumppu, jossa on riittävä käyttöpaine. Kypärä kiinnitetään sukeltajaan kainaloiden ali kulkevilla hihnoilla.
Tunnetuimman ensimmäisistä tällaisista rakensi William Beebe. Hän sukelsi avoimella kypärällä aina 20 metrin syvyyteen mutta luopui menetelmästä terveytensä heiketessä. Hän rakensi ensimmäiset kappaleensa riittävän suurista öljykannuista. 
Myös Hans Hass kokeili tätä kypärämallia. Hän teki kokeensa ensin Elbejoessa, ja myöhemmin hän käytti tätä myös Kreikan saaristossa vedenalaisten näytteiden otossa.
Suomessa Amatördykkerklub rf rakensi 1950-luvulla oman kappaleensa joka sai nimen NEMO; sitä käytettiin joitakin aikoja, kunnes kätevämmät kannettavat sukelluslaitteet, "scuba"-laitteet, syrjäyttivät sen. Toimittaja Erkki Koivusalo rakensi itselleen kookkaimman kappaleen, koska hän halusi erityisesti valokuvata veden alla ja hänen avoimeen kypäräänsä mahtui kamera pään viereen. Hänenkin kokeilunsa vuosina 1950–1951 päättyivät, kun hän sai ensimmäisen itsenäisen laitteensa, saksalaisen Dräger 138 -hapenkierrättimen.
Yalitza Aparicio

Yalitza Aparicio (s. 11. joulukuuta 1993 Tlaxiaco, Meksiko) on meksikolainen näyttelijä, jonka ensimmäinen rooli oli Alfonso Cuarónin elokuvassa "Roma". Hän sai siitä parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
Perhe.
Yalitza Aparicio syntyi Tlaxiacossa, joka sijaitsee Oaxacan osavaltion misteekkialueella. Hänen äitinsä kuuluu misteekkeihin, ja hänen isänsä on trique.
Ura.
Aparicio oli juuri valmistunut opettajaksi, kun ohjaaja Alfonso Cuarón valitsi hänet näyttelemään omaelämäkerralliseen elokuvaansa "Roma". Hänen roolihahmonsa elokuvassa on Cleo, joka perustuu Cuarónin kasvattaneesee naiseen. Yalitza Aparicion siskon Edithin piti alkujaan hakea osaan. Edith oli kuitenkin raskaana ja innosti Yalitzan hakemaan rooliin.
Aparicio puhuu elokuvassa misteekkiä, vaikka hän ei sitä kunnolla oppinutkaan. Hänen isänsä halusi, ettei hänen lapsensa käyttäisi alkuperäiskansojen kieliä niiden puhujiin kohdistuneen syrjinnän takia.
Aparicio sai roolistaan paljon kehuja, ja hänet valittiin parhaan naispääosan Oscar-ehdokkaaksi. Hän on ensimmäinen Meksikon alkuperäiskansaan kuulunut näyttelijä, joka sai Oscar-ehdokkuuden, ja toinen meksikolainen parhaan naisnäyttelijäehdokkaana.
Vetoomusoikeus

Vetoomusoikeus tarkoittaa yksilölle kuuluvaa oikeutta vedota vallanpitäjiin ilman rangaistusta tai sanktiota. Se turvaa yksilön mahdollisuuden esittää valitus tai pyyntö, jolla hän haluaa vaikuttaa esimerkiksi parlamentin päätöksentekoon.
Euroopan unionin kansalaisten vetoomusoikeus perustuu Maastrichtin sopimukseen ja EU:n perusoikeuskirjan 44 artiklaan. EU:n kansalaisilla ja sen alueella asuvilla henkilöillä on oikeus esittää kannanottonsa unionin toimielimille. Vetoomuksien käsittelylle on EU:n parlamentissa oma valiokunta. Yhdysvalloissa oikeus vedota perustuu vuoden 1689 oikeuksien julistukseen, jota tukee perustuslain ensimmäinen lisäys vuodelta 1791.
Uudet demokraatit

Uudet demokraatit () on Yhdysvaltain demokraattisen puolueen ideologisesti keskustalainen siipi, joka kannattaa kolmatta tietä ja talousliberalismia. Yleensä he ovat myös sosiaaliliberaaleja. Uudet demokraatit dominoivat demokraattista puoluetta 1980-luvun puolivälistä 2010-luvun puoliväliin. Yhdysvaltain presidenteistä Bill Clinton ja Barack Obama ovat kuuluneet uusiin demokraatteihin.
Uusia demokraatteja edustavat järjestöt, kuten New Democrat Network ja New Democrat Coalition.
Guisen herttuan murha

Guisen herttuan murha () on vuonna 1908 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. André Calmettesin ja Charles Le Bargyn ohjaama historiallisesti merkittävä teos oli yksi ensimmäisistä ”taidefilmeistä”, joiden tarkoituksena oli lisätä elokuvan arvostusta taidemuotona.
Juoni.
Ranskan kuningas Henrik III on päättänyt hankkiutua eroon kilpailijastaan Guisen herttuasta Henristä. Henrik kutsuu herttuan linnaansa. Tämä saapuu sinne itsevarmana, vaikka häntä on etukäteen varoitettu. Kuninkaan miehet surmaavat herttuan murhan suunnittelijan lymytessä verhojen takana. Lopuksi herttuan ruumis hävitetään polttamalla. 
Tuotanto.
Elokuvahistoriallisesti merkittävä "Guisen herttuan murha" oli Le Film d’Art -yhtiön ensimmäinen tuotanto. Se ei kuitenkaan ollut ensimmäinen ”taidefilmi”, sillä Pathé Frèresin tytäryhtiön SCAGL:n "Arlesitar" oli julkaistu jo aikaisemmin. Samaa aihetta oli käsitelty Lumièren veljesten ja Pathén elokuvissa.
Tunnettujen teatterimiesten tekemän elokuvan ansioita olivat selkeä juonirakenne ja hienostunut lavastus. Sen esiintyjät olivat oikeita näyttelijöitä ja näyttämöllepano perustui vakiintuneisiin teatterikonventioihin. Useissa kohtauksissa hyödynnettiin syvyyssuuntaista kuvausta. Puvut ja lavasteet tavoittelivat historiallista totuudenmukaisuutta. Camille Saint-Saënsin säveltämä musiikki oli ehkä historian ensimmäinen elokuvan alkuperäissäestys. "Guisen herttuan murhalla" oli suuri vaikutus elokuvan kehitykseen taidemuotona. Sen marraskuussa 1908 järjestettyä ensiesitystä kommentoitiin ensimmäistä kertaa laajasti myös lehdistössä.
"Guisen Herttuan murhaa" esitettiin helsinkiläisissä Central ja Maailman Ympäri -teattereissa ja tamperelaisen Maat ja Kansat -yhtiön Hämeenkatu 8 -teatterissa marraskuun lopussa vain viikko Ranskan ensi-illan jälkeen. "Hufvudstadsbladetin" mukaan tämä järjestyksessä toinen ”taiteellinen” ranskalainen kuva oli uusi osoitus siitä, että elokuva voi nousta taiteen tasolle: ”Tässä kuvassa näemme täysipainoista näyttämötaidetta, joka on paljon korkeammalla kuin yleensä elokuvateattereissa”.
How I Live Now

How I live now on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut kanadalais-brittiläinen romanttinen scifielokuva, joka perustuu Meg Rosoffin saman nimiseen menestys romaaniin (julkaistu suomeksi nimellä "Poikkeustila"). New Yorkilainen teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää sukulaisten luo Englannin maaseudulle. Kesän viettäminen kuitenkin katkeaa ikävällä tavalla.
Juoni.
New Yorkissa asuva 16-vuotias teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää Englannin maaseudulle siellä asuvien sukulaistensa luokse. Häntä vastaan Heathrow’n lentoasemalle tulevat hänen serkkunsa Isaac (Tom Holland) ja Tomin pikkusisar Piper (Harley Bird). Hän kuitenkin suhtautuu heihin jurosti. Heidän vanhemmasta veljenstään Edmondista (George MacKay) hän on kuitenkin vastahakoisen kiinnostunut. Hänen tätinsä Penn (Anna Chancellor) joutuu olemaan lähes jatkuvasti Genevessä meneillään olevissa kansainvälisissä rauhanneuvotteluissa ja television uutissa raportoidaan jatkuvasti pommituksista mantereella.
Vähitellen Daisy oppii tuntemaan serkkunsa ja heidän ystävänsä Joen (Danny McEvoy), joiden kanssa hän viettää aikaa vaeltamalla maaseudulla ja uiden läheisessä järvessä. Idyllisessä ympäristössä Daisy ja Edmond rakastuvat, mutta äkkiä kaikki muuttuu ja he kuulevat kaukaisen jyrinän jonka jälkeen tulee lumisateen tapainen tuhkasade. Lontoossa on räjähtänyt ydinpommi joka tuhoaa sen, kolmas maailmansota alkaa ja maahan julistetaan sotatilalaki. Daisy ja hänen serkkunsa joutuvat Lontooseen työleirille.
Näyttelijät.
Lähde:
Barbi (kala)

Barbi ("Barbus barbus") tai jokibarbi on karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva eurooppalainen makean veden kala.
Ulkonäkö ja koko.
Barbi on vaaleanruskea tai vihertävänruskea. Sen evät ovat kellertävän oransseja. Silmät ovat melko pienet. Kala on tyypillisesti 50–100 senttimetrin pituinen. Se voi painaa neljä kilogrammaa. Jokibarbi voi elää ainakin 25-vuotiaiksi. Barbin suu on alhaalla, mikä sopii pohjalla ruokailuun.
Ravinto.
Barbin ravintoa ovat hyönteisten toukat, äyriäiset, nilviäiset ja pienet kalat.
Elinalue.
Barbi elää joissa ja järvissä. Levinneisyysalue yltää Englannista ja Ranskan Pyreneiltä Ukrainaan.
Säästöpankintalo (Tampere)

Säästöpankintalo (eli Tampereen Säästöpankin talo) on Tampereen keskustassa Kauppakadun ja Näsilinnankadun kulmassa sijaitseva liike- ja asuinrakennus. Tampereen Säästöpankki rakennutti sen tontille, jossa kohosi aiemmin niin sanottu Junovuori. Korkeiden kustannusten takia talo valmistui vaiheittain. Ensimmäinen osa nousi tontin länsilaidalle Kauppakadun varrelle vuosina 1901–1902, toinen osa nykyisen Näsilinnankadun varrelle vuonna 1903. Nämä osat suunnitteli arkkitehtiryhmä Gesellius, Lindgren, Saarinen. Rakennuksen kulmaosa tehtiin vasta huomattavasti myöhemmin, vuonna 1926. Sen suunnitteli Birger Federley. Hän sai edellisiltä arkkitehdeilta luvan korottaa rakennuksen vanhoja osia, joten niihin tehtiin samalla lisäkerros.
Säästöpankintalo on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein. Kauppakadun puolella oleva vanhin osa edustaa aitoa kansallisromantiikkaa, kun taas Federleyn suunnittelema kulmaosa henkii 1920-luvun tyyliä. Rakennuksen vanhoihin osiin Federley toteutti muutokset alkuperäistä tyyliä mukaillen. 1990-luvulla tehdyn peruskorjauksen yhteydessä pihan alle rakennettiin vielä autohalli.
Sotien jälkeen Tampereen Säästöpankki oli kasvanut niin suureksi, että se tarvitsi käyttöönsä Kauppakatu 14:ää laajemmat tilat. Pankki rakennutti uuden pääkonttorin osoitteeseen Hämeenkatu 12. Talon suunnitteli Harry W. Schreck vuonna 1950, ja se valmistui pari vuotta myöhemmin.
Juan Guaidó

Juan Gerardo Guaidó Márquez (s. 28. heinäkuuta 1983 La Guaira, Venezuela) on venezuelalainen poliitikko ja Venezuelan kansalliskokouksen eli parlamentin puheenjohtaja.
Guaidó tunnetaan siitä että Yhdysvallat ja EU tunnustivat hänet maan presidentiksi Nicolás Maduron sijaan vuoden 2018 presidentinvaalien jälkeen, kun maan oppositio syytti vaalivilppiä.
Guaidó on presidentti Hugo Chávezin ajoista lähtien ollut pitkään mukana oppositioliikkeessä. Hän aloitti poliittisen uransa sosialidemokraattisen opiskelijaliikkeen johtajana ja alkoi järjestää Chávezia vastustavia mielenosoituksia sen jälkeen kun Chávez oli vaientanut hänen kritiikkinsä kieltäytymällä uusimasta Venezuelan suosituimman televisioaseman toimilupaa. Hän auttoi Caracasin Chacaon kaupunginosan entistä pormestaria Leopoldo Lópezia keskustavasemmistolaisen Kansan tahto -puolueen ("Voluntad Popular") perustamisessa vuonna 2009.
Guaidó julistautui Venezuelan virkaa toimittavaksi presidentiksi 23. tammikuuta 2019. Muun muassa kuusitoista Amerikan valtioiden järjestön jäsenmaata, kuten Yhdysvallat, Kanada, Argentiina ja Brasilia, sekä Iso-Britannia antoivat tukensa Guaidólle. Yhdysvallat tunnusti Guaidón aseman väliaikaisena presidenttinä 23. tammikuuta 2019.Suomi ja yhdeksän muuta EU-maata tunnustivat Guaidón väliaikaiseksi presidentiksi 4. helmikuuta 2019.
Guaidó sai haltuunsa 1,3 miljardin arvosta Venezuelan kultavaroja Isossa-Britanniassa
ja 
Yhdysvalloista Citgo-öljynjalostamon, joka on valtiollisen öljy-yhtiö PDVSA:n tytäryhtiö.
Tammikuussa 2023 kolme Guaidóa tukeneesta neljästä Venezuelan kansalliskokouksen puolueista päättivät erottaa hänet väliaikaisen presidentin asemasta ja hajottaa hänen hallituksensa.
Huhtikuun lopussa 2023 Guaidó matkusti Kolumbiaan yrittääkseen osallistua kansainväliseen konferenssiin, mutta maa karkotti hänet edelleen Miamiin Yhdysvaltoihin.
Lokakuussa 2023 Venezuela asetti Guaidólle pidätysmääräyksen. Hän oli käyttänyt PDVSA:n ja Citgon varoja itselleen ja lakikuluihinsa ja hallintonsa alijäämän rahoittamiseen, mikä vei yhtiön itsenäisyyden ja teki siitä käytännössä valtion osan, mikä johti 19 miljardin tappioihin yhtiössä.
Parakoun ulkomuseo

Parakoun ulkomuseo ( tai ) on museo, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Beninin Borgoun departementin Parakoun kaupungin keskustasta etelään. Ulkomuseossa on viisi pohjakaavaltaan ympyrän muotoista kokonaisuutta, jotka edustavat paikallisen Batanou-kansan perinteisiä asumuksia.
Historia.
Museo syntyi Dahomeyn alaa koskevan tutkimuslaitoksen johdolla. Museossa oli tarkoitus käsitellä Beninin kansallista ja alueellista kulttuuria perinteisen arkkitehtuurin, kasvitieteellisen puutarhan, eläimistön, kasviston, eläintarhan, etnologian, arkeologian, vaatteiden sekä sosiaalisen ja taiteellisen elämän kautta. 
Museon perustuskivi laskettiin vuonna 1969 ja työt alkoivat vuonna 1972, jolloin museolle rajattiin 55 hehtaarin kokoinen alue ja kaivettiin viemärit. Vuonna 1974 rakennettiin kolme "tattia" (perinteiset talot pohjoispuolella). Työt keskeytettiin kuitenkin maaliskuussa 1974 varojen vähyyden takia.
Vuonna 1999 valtio käynnisti hankkeen uudelleen keskittymällä alkuperäisessä hankkeessa olleisiin arkkitehtuuriin ja etnografiaan. Museo avattiin yleisölle vuonna 2004.
Vuonna 2006 museo oli taloudellisissa vaikeuksissa, koska sillä ei ole varoja ja ylläpitoa, jotta se voisi täyttää tehtävänsä näyttelyiden järjestämisessä.
Kokoelma.
Museo koostuu rakennuksesta, jossa on lapsille suunnattuja koulutustiloja, kolmesta talosta ja portista, joka muistuttaa perinteistä Borgu-arkkitehtuuria. Jokainen talo, jota kutsutaan "lohkoksi", koostuu yhdeksästä kierroksesta, jotka toimivat joko näyttelytilana, varastona tai toimistona. Taloilla on erilaisia toimintoja: näyttelyitä sisältävä museorakennus, hallinnollinen lohko ja käsityöläisten tila. Vuonna 2008 rakennettiin neljäs lohko tilapäisten näyttelyiden toteuttamiseen.
Etnografinen kokoelma sisältää 563 inventoitua kohdetta, jotka on jaettu useisiin luokkiin. Niitä ovat kodin huonekalut, maataloustyökalut, taonta- ja kudontatyökalut, ansat tai esteet, keramiikka, vallan ominaisuudet, kulttuurikohteet, sota-aseet ja metsästys, soittimet, taiteelliset vaatteet ja arkeologia.
Atte Toikka

Atte Toikka (15. toukokuuta 1997 Forssa – 21. tammikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen rap-artisti. Hän käytti muun muassa taiteilijanimiä MKDMSK, Maski ja MV$K.
Toikka esiintyi useissa rap-yhtyeissä, joita olivat muun muassa Musta-Lista ja Laulavat Kulkurit. Viimeisinä aikoinaan hän toimi solistina, ja 4. tammikuuta 2019 hän julkaisi "Edelleen edellä" -nimisen musiikkivideon. Toikan "jonne"-meemit saivat alkunsa, kun hän tuttavineen julkaisi itsestään valokuvia IRC-galleriassa. Toikan kasvoihin liitettiin lausahduksia, joita sanottiin jonne-meemeiksi.
Lähes koko elämänsä Helsingin Malminkartanossa asunut Toikka kuoli yllättäen sydämen laajentumaan nukkuessaan lapsuudenystävänsä Taisto Palmin (taiteilijanimeltään Taisto Tapulist) sohvalla 21. tammikuuta 2019 Helsingissä. Toikalta jäi 1,5-vuotias tytär.
Marraskuussa 2019 julkaistiin postuumisti Toikan toinen studioalbumi "MKDMSK". Levyn viimeisteli tuottaja-muusikko-manageri Mikko "Pyhimys" Kuoppala.
Sanoitukset ja tyyli.
Toikan mollivoittoisten soolokappaleiden sanoituksia on luonnehdittu tyyliltään synkiksi, lohduttomiksi ja toisinaan jopa itsetuhoisiksi. Hän käsitteli lauluissaan muun muassa masennusta, kotilähiönsä Malminkartanon yhteisöllisiä ongelmia, päihteitä ja kuolemaa.
Ainanlinna

Ainanlinna on vuonna 1952 valmistunut asuin- ja liikerakennus, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Kauppakadun ja Näsilinnankadun kulmassa. Talon on suunnitellut rakennushallituksen pääjohtaja Erkki Huttunen vuonna 1950.
Arkkitehtuuri ja status.
Ainanlinna edustaa 1950-luvun pehmeää funktionalismia. Siinä on kahdeksan kerrosta, joista ylin on sisäänvedetty. Liiketilat sijoittuvat ensimmäiseen ja toiseen kerrokseen. Rakennukseen ei ole vuosien varrella tehty suuria muutoksia. Julkisivu on remontoitu vuonna 1998.
Pirkanmaan maakuntakaavassa Tampereen Kauppakatu on määritelty maakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Ainanlinna on siinä keskeinen kaupunkimaiseman osa. Rakennusta ei kuitenkaan ole suojeltu asemakaavalla.
Talon nimi.
Ainanlinna ja sen paikalla aiemmin sijainnut Langin talo on nimetty tontin pitkäaikaisen omistajan Aina Evelina Langin (1861–1937) mukaan. Hän oli kustantaja Emil Hagelbergin tytär ja kruununnimismies August Edvard Reinhold Langin (1848–1912) puoliso. 
Tunnettuja asukkaita.
Ainanlinnan asukkaisiin ovat kuuluneet muotialan yrittäjä Sara Hildén ja hänen puolisonsa, taiteilija Erik Enroth. He muuttivat Ainanlinnaan vuonna 1957.
Vittanki

Vittanki (, ) on taajama Vittangin piirissä Kirunan kunnassa. Vittanki on Vittangisuannon kohdalla, jossa Vittanginjoki yhtyy Tornionjokeen. Tie E45 kulkee kylän halki.
Historia.
Vittangin kylän perusti vuonna 1674 Henrik Mickelsson Pellon Kyröstä. Paikalle annettiin uusi nimi 1554, kun Olof Joensson Pajari kalasti siellä.
Vittangintauti.
Joillakin Vittangin kylässä asuvilla tai sieltä sukuisin olevilla on havaittu erittäin harvinaista periytyvää CIPA-hermostohäiriötä, joka estää tuntemasta kipua, kylmyyttä tai kuumuutta ja voi lisäksi aiheuttaa epämuodostumia polvissa. Taudin kantaisäksi arvellaan kylän perustajaa, 1600-luvulla elänyttä Henrik Mickelsson Kyröä, ja tauti on siksi saanut Ruotsissa nimen kyseisen kylän mukaan. Pohjois-Ruotsissa on useita harvinaisia perinnöllisiä sairauksia, jotka selittyvät sillä, että aikoinaan asukkaita on ollut vähän, he ovat liikkuneet jatkuvasti uudille asuinseuduille ja tietämättään suhteellisen läheistä sukua olevat ihmiset ovat lisääntyneet keskenään.
Nunasvaaran grafiittikaivoshanke.
Vittangin Nunasvaaraan on australialainen Talga Ab suunnittelemassa vuonna 2022 metsämaiseman muuttamista grafiittilouhokseksi, joka kestäisi noin 25 vuoden ajan, mahdollisesti pitempäänkin. Alueella on havaittu IUCN:n punaisen kirjan luettelema uhanalaista lajistoa, esimerkkinä tuoksuvalevahveroa ("Aphroditeola olida"). Ruotsin luonnonsuojeluliito ei ole saanut laskelmia, joiden mukaan louhos olisi edes ilmastoneutraali, millä louhintaa perustellaan. Lisäksi vesistöpäästöt kulkeutuisivat Tornionjokeen Suomen puolelle.
Miguel Kozaki

Pyhä Miguel Kozaki (myös Cozaki tai Kasaki; ; n. 1551 Ise, Mie, Japani – 5. helmikuuta 1597 Tateyama, Nagasaki, Japani) oli japanilainen maallikkokristitty, puuseppä ja jousien tekijä, katekeetta, sairaanhoitaja, sekulaarifransiskaani ja kristitty marttyyri. Hän oli pyhän Tomás Kozakin isä, joka kuoli hänen, pyhän Pedro Bautistan ja seuralaisten kanssa ristiinnaulittuna Nagasakissa. Paavi Urbanus VIII julisti Kozakiin autuaaksi 14. syyskuuta 1627 ja autuas paavi Pius IX julisti hänet pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.
Jani Mäkivalli

Jani Mäkivalli (s. 1977) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Mäkivallin esikoisteos, sotaromaani "Ääniseltä itään" oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon ehdokkaana 2018.
Mäkivallin toinen sotaromaani "Kaksi tietä Kannakselle" ilmestyi vuonna 2020. Kolmas romaani "Marssi kuoleman rinnalla" julkaistiin syksyllä 2023.
Mäkivalli toimii Forssan yhteislyseossa historian ja yhteiskuntaopin opettajana.
Amo (albumi)

Amo on Bring Me the Horizonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. tammikuuta 2019. Albumi on tyyliltään huomattavasti radioystävällisempi ja pop-vaikuitteisempi, kuin yhtyeen edellinen albumi "That’s the Spirit". Albumilla myös vierailee muita artisteja jotka ovat Cradle Of Filthin Dani Filth, beatboxaaja Rahzel ja pop-artisti Grimes. Albumi debytoi Suomessa sijalla 7.
Tyyli, teema ja vaikutteet.
Yhtyeen jäsenet ovat korostaneet albumin olevan aikaisempaan tuotantoon verrattuna oudoin, ihmeellisin ja laajin musiikillisesti. Se käsittelee rakkautta sen hyvistä ja huonoista puolista, ja se on saanut paljon vaikutteita laulaja Oliver Sykesin erosta. Albumin keskeisin sanoma kertoo, että rakkaudesta kannattaa "taistella", sillä se on sen arvoista. Musiikillisesti albumissa laajasti vaikutteita eri genreistä, kuten popista, hip-hopista, trapista ja elektronisesta tanssimusiikista.
Kokoonpano.
Vierailijat.
Lisähenkilöstö
Nordefco

NORDEFCO (Nordic Defence Cooperation) on Pohjoismaiden yhteinen puolustusyhteistyöhanke. Sen viisi jäsentä ovat Tanska, Suomi, Islanti, Norja ja Ruotsi. Islanti osallistuu ainoastaan järjestön poliittiseen yhteistyöhön, ei sotilaalliseen. 
Järjestö perustettiin Helsingissä 4. marraskuuta 2009, kun aiemmat pohjoismaiset yhteistyöhankkeet NORDSUP, NORDAC ja NORDCAPS tuotiin yhden katon alle maiden puolustusministerien yhteisestä päätöksestä. Järjestön toimintaa ohjaavat vuosina 2013 ja 2018 laaditut visioasiakirjat.
Toiminta.
Nordefcon toiminnan tavoitteena on kansallisen puolustuskyvyn kehittäminen, kustannustehokkuus ja yhteisten ratkaisujen käyttöönotto. Nordefcolla ei ole pysyviä poliittisen tason rakenteita, vaan yhteistyö perustuu pohjoismaisten asevoimien ja puolustushallintojen väliseen jatkuvaan yhteydenpitoon ja säännöllisiin kokouksiin. Nordefco-rakenteen puheenjohtajuus on kiertävä Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Suomen välillä. Suomi on toiminut puheenjohtajana vuosina 2013 ja 2017. 
Nordefcon yhteistyö ei edellytä kaikkien maiden osallistumista, ja osa yhteistyöstä on kahdenvälistä. Muun muassa Suomen puolustusvoimat kuvaileekin konsensus-päätöksentekoa ja joustavuutta Nordefcon vahvuudeksi.
Vaikka organisaation virallinen puheenjohtajuus kiertää jäsenvaltioiden kesken, ovat pohjoismaiset puolustusministerit viime kädessä vastuussa Nordefcosta. Ministerit kokoontuvat kahdesti vuodessa. He toimivat puheenjohtajina Pohjoismaiden puolustuspolitiikan ohjauskomiteassa (Nordic Defence Policy Steering Committee), joka koostuu jäsenmaiden johtavista osastopäälliköistä.
Jäsenyydet eri järjestöissä.
Pohjoismaiden välistä puolustusyhteistyötä on haitannut maiden erilainen suhtautuminen jäsenyyteen tärkeimmissä poliittisissa-, talous- ja puolustusjärjestöissä. Suomi ja Ruotsi olivat pitkään NATO:n ulkopuolella, kun taas Norja ja Islanti ovat pysyneet EU:n ulkopuolella. Tilanne muuttui vuonna 2024, kun Ruotsi hyväksyttiin viimeisenä Pohjoismaana NATO:n jäseneksi.
Pavel Šen

Pavel Jurjevitš Šen (; s. 14. elokuuta 1999 Hanty-Mansijsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue HK Sotšin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Šen on Salavat Julajev Ufan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jugra Hanty-Mansijskiin. Šen oli kaudella 2014–2015 seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 27 osumallaan. Kaudella 2016–2017 hän debytoi Mamonty Hantyn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Šen oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+29=45. Hän pelasi kauden aikana MHL:n tähdistöottelussa.
Kaudella 2017–2018 Šen debytoi Jugra Hanty-Mansijskin KHL-joukkueessa, jossa hänen tulokaskautensa toi 29 runkosarjaottelussa kaksi maalia. Šen teki KHL-debyyttinsä 10. lokakuuta 2017 Kunlun Red Staria vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.23 minuuttia. Šen keräsi myös teholukeman -1. KHL-uransa avausmaalin hän teki kolmannessa ottelussaan 14. lokakuuta 2017 Admiral Vladivostokia vastaan. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.
Boston Bruins varasi Šenin seitsemännellä kierroksella 212. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa Salavat Julajev Ufaan rahallista korvausta vastaan.
Maajoukkueura.
Šen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Šen valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Władysław Tarnowski

Władysław Tarnowski (4. kesäkuuta 1836 Wróblewice – 19. huhtikuuta 1878 laivalla lähellä San Franciscoa) oli puolalainen säveltäjä ja pianovirtuoosi; romantiikan ajan runoilija ja näytelmäkirjailija.
Sukutausta ja perhe.
Władysław Tarnowskin isä kreivi Walerian Spycymir Tarnowski (1811–1861) oli maanomistaja. Walerian Tarnowski meni vuonna 1835 naimisiin Ernestyna Tarnowskan (1808–1840) kanssa. He saivat kolme lasta, kaksi poikaa ja yhden tytön: Władysław (4. kesäkuuta 1836 – 19. huhtikuuta 1878), Stanisław (1838–1909) ja Maria Józefa (1840–1938).
Lapsuus ja nuoruus.
Władysław Tarnowski syntyi Wróblewicen kartanossa 4. kesäkuuta 1878. Varhaislapsuutensa Władysław vietti pääasiassa Wróblewicessä. Władysław oli yksi harvoista musiikin lapsineroista , ja lyhyen elämänsä aikana hän ehti säveltää runsaasti pianosävellyksiä. Häntä opetti aluksi yksityinen kotiopettajatar ja paikallinen urkuri. Tarnowski opiskeli Jagellon yliopistossa vuosina 1851–1857, ja valmistui sieltä 1857. Myöhemmin hän opiskeli konservatoriossa Pariisissa vuoteen 1863.
Aiheesta muualla.
Mother Tongue

mother tongue on englantilaisen rock-yhtyeen Bring Me The Horizonin kappale. Kappale julkaistiin amo albumin neljäntenä singlenä 22. tammikuuta 2019.
Kappale on suora rakkauslaulu laulaja Oliver Sykesin vaimolle Alissa Sallsille. Salls puhuu äidinkielenään portugalia joten sitä esiintyy kertosäkeissä kuvamaan Sykesin rakkautta häntä kohtaan koska "englannin kieli ei riitä". Kappale kuvaa myös medicinen tapaan yhtyeen radioystävällisempää ja elektronisempaa äänimaailmaa.
Avalanche (videopeli)

Avalanche on Atarin kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja myöhemmin Atarin 8-bittisille mikrotietokoneille.
Peli on inspiroinut useita jäljittelijöitä kuten "Kaboom!" Atari 2600:lle.
Pelaaminen.
Peliä pelataan kierrettävällä nupilla, jolla ruudulla näkyviä "sankoja" liikutetaan vasemmalle ja oikealle. Putovia kiviä on tarkoitus kerätä sankoihin, josta saa pisteitä. Kolmesta ohimenevästä kivestä peli loppuu.
Kirill Martšenko

Kirill Igorevitš Martšenko (; s. 21. heinäkuuta 2000 Barnaul, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Martšenko laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Martšenko vietti viimeisimmät juniorivuotensa Jugra Hanty-Mansijskissa. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 23+29=52. Kaudella 2016–2017 Martšenko oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+21=40. Samalla kaudella hän debytoi Mamonty Jugryn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Martšenko pelasi kauden aikana liigan tähdistöottelussa.
Kaudella 2017–2018 Martšenko oli MHL:n pudotuspeleissä tehoilla 4+3=7 Mamonty Jugryn paras pistemies ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Stepan Grymzinin kanssa. Martšenko debytoi kauden aikana myös Jugra Hanty-Mansijskin KHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Martšenko teki KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 27. helmikuuta 2018 vieraissa Metallurg Magnitogorskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.11 minuuttia. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.
Columbus Blue Jackets varasi Martšenkon toisella kierroksella 49. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa SKA Pietariin rahallista korvausta vastaan. Joulukuussa 2019 Martšenko solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen SKA Pietarin kanssa.
Martšenko teki debyyttinsä NHL:ssä Columbus Blue Jacketsin paidassa joulukuussa 2022 ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Heinäkuussa 2024 Martšenko solmi Blue Jacketsin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 11,55 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, jonka vuosittainen arvo on 3,85 miljoonaa dollaria.
Maajoukkueura.
Martšenko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Martšenko pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän oli tehoilla 3+3=6 Venäjän paras pistemies ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Ivan D. Morozovin kanssa. Valmennus valitsi Martšenkon joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Ranskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Ensimmäiset miesten A-maaottelut Martšenko pelasi kaudella 2019-20.
Pilkkapyrstöhai

Pilkkapyrstöhai ("Carcharhinus sorrah") on härkähaiden eli ihmishaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji. Sitä tavataan Pohjois- ja Länsi‑Australiassa sekä Pohjois-Queenslandissa. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan se on silmälläpidettävä laji.
Kuvaus.
Pilkkapyrstöhai on pieni hai, jolla on pitkä pyöristetty kuono ja suuret pyöreät silmät. Sen ylähampaat ovat vinot ja kolmion muotoiset.
Laji voi kasvaa noin 160 senttimetrin pituiseksi. Sen keskimääräinen koko on 120–140 cm. Lajin kalat painavat keskimäärin noin 28 kilogrammaa. Naaraat pääsevät sukukypsyyteen kahdessa tai kolmessa vuodessa ja elävät enintään seitsemän vuotta, kun taas urokset elävät jopa viisi vuotta.
Ravinto.
Pilkkapyrstöhain ravintoon kuuluvat luukalat ja äyriäiset.
Elinalue.
Pilkkapyrstöhaita tavataan Itä-Afrikan rannikolta, Madagaskarilta, Punaiselta mereltä, Intiaan, Malesiaan, Kiinaan, Filippiineille ja aina Pohjois-Australiaan asti. Sitä tavataan rannikoilla ja manneralustoilla. Laji viihtyy tyypillisesti alle 73 metrin syvyydessä, mutta enimmillään niitä on löydetty 140 metrin syvyydestä.
Lisääntyminen.
Pilkkapyrstöhain poikaset syntyvät matalille rannikkovesille. Naaraat voivat saada poikasia kerran vuodessa. Poikaset vaihtelevat yhdestä aina kahdeksaan asti (keskimäärin kolme poikasta), jotka ovat keskimäärin noin 50 senttimetriä pitkiä.
Ivan Morozov (jääkiekkoilija)

Ivan Dmitrijevitš Morozov (; s. 5. toukokuuta 2000 Verhnjaja Salda, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-seura SKA Pietarin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Morozov osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Morozov on Gazovik Tjumenin kasvatti. Hän vietti viimeisimmät juniorivuotensa kuitenkin Jugra Hanty-Mansijskissa. Morozov oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 27 osumallaan. Kaudella 2017–2018 hän debytoi Mamonty Jugryn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Morozov debytoi kauden aikana myös Jugran KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi yhden ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa vain 17-vuotiaana 20. tammikuuta 2018 vieraissa Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.13 minuuttia. Morozov keräsi ottelusta teholukeman –1. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.
Vegas Golden Knights varasi Morozovin toisella kierroksella 61. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa SKA Pietariin rahallista korvausta vastaan. Morozov pelasi kaudella 2018–2019 KHL:ssä 11 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös farmijoukkue SKA-Nevassa, VHL:ssä, 19 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 3+3=6. Morozov pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin MHL:ssä sekä SKA-1946:n että SKA-Varjagin joukkueissa. Hän pelasi kauden loppuun SKA-1946:ssa. Morozov jakoi koko MHL:n pudotuspelien syöttöpörssin voiton Avto Jekaterinburgin Kirill Tjutjajevin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa.
Kaudella 2019–2020 Morozov pelasi SKA Pietarin KHL-joukkueessa 16 runkosarjaottelua tehopistein 5+2=7 ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki KHL-uransa avausmaalin 23. tammikuuta 2020 Barys Nur-Sultania vastaan. Morozov onnistui maalinteossa myös kahdessa seuraavassa ottelussa. Hän teki kolmessa peräkkäisessä ottelussa tehot 4+2=6. Morozov valittiin KHL:n tammikuun kuukauden tulokkaaksi. Hän pelasi osan kaudestaan myös SKA-Nevan VHL-joukkueessa sekä kolme ottelua SKA-1946:n MHL-joukkueessa. Tammikuun 2020 lopulla Morozov teki SKA Pietarin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Morozov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja ensimmäinen pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin Morozov jakoi kolmella osumallaan Venäjän sisäisen maalipörssin voiton Kirill Martšenkon kanssa. Hän pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2017, jolloin Morozov jakoi tehoilla 3+1=4 Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Aleksandr Romanovin, Ruslan Ishakovin ja Grigori Denisenkon kanssa.
Venäjän A-maajoukkueessa Morozov on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Beijer Hockey Gamesin Helsingin jäähallissa pelatussa avausottelussa 6. helmikuuta 2020 Suomea vastaan. Morozov merkittiin Venäjän kakkossentteriksi laidoilleen kaksi muuta debytanttia, Vasili Podkolzin ja Kirill Martšenko.
Tannervihvilä

Tannervihvilä ("Juncus compressus") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden ("Juncus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka jää useimmiten matalakasvuiseksi. Tannervihvilä muistuttaa suolavihvilää ("Juncus gerardii"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukkien ja kukinnon ulkonäön sekä heteiden ponsien ja palhojen pituussuhteiden perusteella. Tannervihvilä ja suolavihvilä voivat myös risteytyä keskenään.
Tannervihvilällä on suikertava juurakko ja sen varret voivat kasvaa 30 cm korkeiksi. Lehdet ovat kapeita. Tannervihvilän kukinto on melko leveä ja kukinnon haarat ovat ylöspäin siirottavia. Kukinnossa on myös hieman kukintoa pidempi tukilehti. Kukat ovat harvahkoina rykelminä ja niissä on kussakin kaksi esilehteä. Heteiden ponnet ovat suunnilleen kaksi kertaa palhojen pituisia.
Tannervihvilä kasvaa kaikenlaisilla kosteilla kasvupaikoilla, jopa tienpientareilla sekä muilla ihmisvaikutteisilla ja runsastyppisillä kasvupaikoilla. Suomessa tannervihvilää tavataan Lounais-Suomessa, yleisimmin lounaissaaristossa.
Movimiento Regeneración Nacional

Movimiento Regeneración Nacional eli lyhenteeltään MORENA "(suom. kansallinen regeneraation liike)" on meksikolainen keskustavasemmistolainen poliittinen puolue.
Vuodesta 2018 puolue on pitänyt maassa valtaa presidentti Andrés Manuel López Obradorin sekä maan parlamentin alahuoneen enemmistön voimin.
Tampereen Säästöpankin talo (Hämeenkatu)

Tampereen Säästöpankin talo on Tampereen Hämeenkadulla sijaitseva liike- ja asuinrakennus, joka on alun perin tehty Tampereen Säästöpankin pääkonttoriksi. Talon suunnitteli arkkitehti Harry W. Schreck, ja se valmistui kesällä 1952. Tampereen Säästöpankki päätti rakennuttaa talon, koska sen edelliset toimitilat Kauppakadun varrella sijaitsevassa Säästöpankintalossa olivat käyneet ahtaiksi. Säästöpankin olemassaolo lakkasi 1990-luvulla, ja nykyään rakennuksessa toimii Tampereen Seudun Osuuspankki.
Schreckin piirtämä rakennus edustaa tyyliltään funktionalismia, ja sen olemus on massiivinen. Julkisivu on päällystetty punaruskealla graniitilla. Sisällä on iso pankkisali. Taloa ei ole suojeltu asemakaavalla, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön tekemän selvityksen mukaan se on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde. Lisäksi se on kiinteä osa Hämeenkatua, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden yhdessä Hämeensillan ja Keskustorin kanssa. 
Säästöpankin talon paikalla sijaitsi aiemmin elokuvateatteri Imatra. Se tuhoutui vuonna 1927 tulipalossa, jossa kuoli myös 21 ihmistä.
The Wife

The Wife on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Björn Runge. Sen käsikirjoitti Jane Anderson perustuen Meg Wolitzerin samannimiseen romaaniin vuodelta 2003. Elokuvan pääosissa ovat Glenn Close, Jonathan Pryce ja Christian Slater.
"The Wife" sai maailmanensi-iltansa 17. syyskuuta 2017 Toronton elokuvajuhlilla. Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa 17. elokuuta 2018.
Close on saanut roolistaan kehuja ja hänet palkittiin roolistaan parhaan draamaelokuvan naispääosan Golden Globella ja SAG-palkinnolla ja sai myös parhaan naispääosan Oscar- ja Bafta-ehdokkuudet.
Martta Horjander

Marjatta ”Martta” Horjander (o.s. Hakkarainen, 11. helmikuuta 1930 Säyneinen – 16. joulukuuta 2009 Mänttä) oli suomalainen henkinen opettaja, uskonnollinen kirjailija, teosofi ja kristosofi, joka pyrki vuorisaarnan elämänohjeiden käytännöllistämiseen ja rauhanaatteen esille tuomiseen. 1970-luvulla Horjanderin ympärille syntyi Ihmisyyden tunnustajien liike.
Elämä.
Martta Horjander aloitti Varkaudessa vuoden 1967 tienoilla sielullisissa vaikeuksissa olevien ihmisten auttamistyön, joka tapahtui välittämällä henkistä parannusvoimaa ja opettamalla. Vuonna 1968 Horjander sairastui, ja toivuttuaan sairaudesta hän koki, että hänellä oli joitakin telepaattisia ja muita yliluonnollisia kokemuksia. Hän koki olleensa myös yhteydessä ns. Ylösnousseisiin Mestareihin (teosofinen käsite), kuten kreivi Saint-Germainiin.
Syksyllä 1974 Horjander alkoi käydä kristosofisissa esitelmä- ja opiskelutilaisuuksissa. Hänen luonaan alkoi käydä myös henkisen tien etsijöitä. Horjander puhui veljeydestä ja henkisestä kulttuurista. Hänellä oli oma visio asuinyhteisöstä. 1970-luvun puolivälissä hän alkoi puhua aiheesta luonaan käyvien kanssa.
Veljeysaatteen innoittamana Horjander ja joukko nuoria vuokrasivat vuonna 1978 Kaavin Ahosenniemellä sijainneen vanhan kansakoulun, jonne he perustivat Ihmisyyden tunnustajiksi nimetyn asuinyhteisön. Vuodesta 1985 yhteisö on toiminut Mänttä-Vilppulassa, jossa sillä on nykyään kolme asuinyhteisöä: Väinölä, Sampola ja Toukola. Horjanderin perustaman yhteenliittymän tarkoituksena on omien sanojensa mukaan "tehdä kasvatus- ja valistustyötä Pekka Ervastin teosofis-kristosofisen elämänymmärryksen käytännöllistämiseksi".
Opetukset.
Martta Horjanderille keskeisiä henkisiä opetuksia olivat jälleensyntyminen, karman laki ja aseettomuus. Pekka Ervast oli hänelle tärkein teosofinen opettaja. Horjander halusi uudistaa teosofista liikettä käytännölliseen suuntaan. Hän ei kuitenkaan löytänyt ajatuksilleen kannatusta jo olemassa olevien liikkeiden piiristä, ja katsoi siksi olevansa pakotettu perustamaan uuden teosofisen ryhmittymän. Horjanderin johtoajatus oli, että veljeysihanne tuli viedä aivan käytännön tasolle.
Maitohai

Maitohai ("Rhizoprionodon acutus") on härkähaiden eli ihmishaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji.
Kuvaus.
Maitohailla on tyypillinen harmaa väritys ja valkoinen väritys alla. Uros voi kasvaa noin 63-71 senttimetrin pituiseksi ja naaraat voivat kasvaa noin 62-74 senttimetrin pituiseksi. Sen paino on noin 5 kilogrammaa. Maitohain raportoitu ikä on noin kahdeksan vuotta. Niillä on pyöristäytynyt kuono ja suuret silmät. Se on suosittu kaupallisessa kalastuksessa. Huolimatta siitä, että se elää matalikoilla, sitä pidetään ihmisille vaarattomana sen koon ja hampaiden vuoksi.
Ravinto.
Maitohain ravintoon kuuluvat pienet pohjakalat sekä äyriäiset ja muut selkärangattomat. Ne käyttävät sähköaistia löytääkseen saaliinsa.
Elinalue.
Maitohaita on tavattu Atlantin itäosissa, Madeiralta, Mauritanian eteläpuolelta aina Angolaan asti. Tätä haita on myös raportoitu aina Tarantonlahdella, Länsi-Tyynenmerellä, Punaisella merellä ja Itä-Afrikan rannikolla, Indonesiassa, Pohjois-Japanissa ja Etelä-Australiassa. 
Elinympäristö.
Maitohaita esiintyy hiekkarantojen läheisyydessä. Niitä on löydetty aina 200 metrin syvyydestä. Sitä on tavattu myös makeissa vesistöissä muun muassa Kambodžassa.
Marshmello

Christopher Comstock (s. 19. toukokuuta 1992 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Marshmello, on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ.
Marshmellon esikoisalbumi "Joytime" julkaistiin 8. tammikuuta 2016 hänen oman Joytime Collective -levy-yhtiön kautta. Vuoden 2018 lokakuussa hänen "Happier"-kappaleensa nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 3. Muita samalle listalle nousseita kappaleita ovat "Friends", "Wolves", "Everyday" ja "Silence".
Marshmello on esiintynyt Suomessa Weekend Festival -tapahtumassa vuonna 2017.
Marshmellon kappale "Alarm" voitti Remix Awards -palkinnon parhaasta vokalisoinnista vuonna 2017. Vuoden 2018 MTV Europe Music Awards -tapahtumassa Marshmello valittiin vuoden parhaaksi Elektronisen tanssimusiikin kategoriassa.
Marshmellon katsotuin kappale on Alone. Marshmellon YouTube-kanavalla oli lokakuussa 2020 noin 50 miljoonaa tilaajaa.
Diskografia.
Singlet.
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
Christina Porkkala

Eva Christina Porkkala, ent. "von Gerich" (23. elokuuta 1919 Helsinki – 22. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen diplomiekonomi ja Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pitkäaikainen pääsihteeri vuosina 1971–1983. Sitä ennen hän oli 13 vuotta Rauhanpuolustajien toiminnanjohtaja.
Christina Porkkala oli naimisissa pääsihteeri Veikko Porkkalan kanssa.
Mustakuonohai

Mustakuonohai ("Carcharhinus acronotus") on härkähaiden eli ihmishaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji.
Kuvaus.
Mustakuonohai on pienikokoinen hai, joka asuu Etelä-Amerikan itärannikoilla. Sen tunnistaa sen pitkän kuonon avulla, jossa on musta täplä ja sen suurien silmien avulla. Se ei hyökkää ihmisten kimppuun ja sitä ei käytetä juurikaan kaupallisessa kalastuksessa. Se voi kasvaa vähintään 200 senttimetrin pituiseksi. Uros yleensä kasvaa 96-106 senttimetrin pituiseksi ja naaras kasvaa yleensä 103 senttimetrin pituiseksi. Se painaa noin 18,9 kilogrammaa. Se voi elää jopa kuusivuotiaaksi.
Ravinto.
Mustakuonohai on nopea uimari, joka syö pieniä kaloja ja äyriäisiä. Sen on myös raportoitu syövän mustekaloja.
Elinalue.
Mustakuonohaita esiintyy läntistä Atlantin rannikkoa pitkin, Pohjois-Carolinasta, Etelä-Brasiliasta ja Meksikonlahdelle. 
Elinympäristö.
Nuoret mustakuonohait elävät matalikossa ja aikuiset elävät noin yhdeksän metrin syvyydessä.
Lisääntyminen.
Mustakuonohait parittelevat toukokuun lopulla tai kesäkuun alussa ja sillä on 10-11 kuukauden raskausaika. Mustakuonohai voi saada noin 3-6 poikasta, mutta yleensä neljä. Syntymähetkellä poikasen koko on 43-51 senttimetriä.
Vaara ihmiselle.
Mustakuonohai ei aiheuta vaaraa ihmisille, eikä siitä ole koskaan raportoitu hyökkäystä ihmisen kimppuun. Sukeltajien kohdalla on kuitenkin ilmoitettu, että hai antaa varoituksen ihmiselle.
Vaarat.
Ihmiset eivät yleensä kalasta tätä hailajia. Se voi joutua isompien haiden, muun muassa sumuhain, ravinnoksi.
Lucidity

Lucidity on jyväskyläläinen vuonna 2004 perustettu metalliyhtye.
Lucidityn tyyli on melodista ja raskasta metallia. Yhtä selkeää tyylisuuntaa on vaikea määrittää sillä yhtye yhdistelee eri tyylejä aina raskaasta ilmaisusta kevyempään.
Historia.
Lucidity perustettiin Jyväskylän Lutakossa, kun silloinen basisti Harri Pölkki ja yhtyeen laulaja kitaristi Martti Pohjosaho keskustelivat musiikista. Ajatuksena oli perustaa projekti, ilman mitään tarkempaa tyylisuuntaa ja tehdä musiikkia vapaasti. Nopeasti yhtyeeseen liittyivät kitaristiksi Jari Kinnunen sekä rumpuihin Pekka Parantainen. 
Yhtyeen demoura oli kohtalaisen pitkä. Kymmenen vuoden jälkeen yhtye päätti tehdä ensimmäisen albumin "The Oblivion Circlen". Yhtye päätti aloittaa levyttämisen puhtaalta pöydältä ja jättää kaikki vanhat kappaleet pois levyltä. Ajatuksena oli näyttää missä sen hetken mieltymykset menevät. Levy julkaistiin vuonna 2015 Inverse Recordsin kautta. Yhtye julkaisi toisen albumin "Oceanumin", helmikuussa 2019, jossa yhtye otti isoja harppauksia kohti laajempaa tulkintaa. Yhtye julkaisi toukokuussa 2024 kolmannen albuminsa, "Escherianin", joka on temaattinen kokonaisuus.
Amurinpiikki

Amurinpiikki ("Pungitius sinensis") on piikkikalojen heimoon kuuluva kala, jonka ranskalainen Alphone Guichenot kuvasi vuonna 1869.
Ulkonäkö ja koko.
Laji on melko pienikokoinen, parhaimmillaan kymmenen sentin mittainen. Amurinpiikillä on selässään yksilöstä riippuen 7–11 piikkiä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Amurinpiikkiä tavataan lähinnä Aasiassa. Euroopassa lajia esiintyy Venäjällä. Amurinpiikki elää meri-, murto- ja makeassa vedessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan vaarantunut.
Lisääntyminen.
Uroskala rakentaa pesän, jonne naaras sijoittaa mätimunat.
Mustaevähai

Mustaevähai, aikaisemmalta nimeltään mustatäplähai ("Carcharhinus melanopterus") on härkähaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji.
Kuvaus.
Mustaevähai on pieni ja keskikokoinen hai. Sen voi tunnistaa sen väristä, se on kelta-ruskea tai harmaa yläpuolelta, valkoinen alta ja sillä on mustia kohtia muun muassa sen selkäevässä ja peräevässä ja sen melko pitkän kuonon avulla. Sillä on keskikokoinen ruumis, jonka kuono on lyhyt ja pyöristetty. Silmät ovat soikeat. Uros on noin 91 - 100 senttimetriä pitkä ja naaras on 96-112 senttimetriä pitkä. Ne painavat yleensä 24 kilogrammaa. Sen musta läikät tekee siitä suositun lajin riutta- ja sukellusmatkailussa. Ne näkyvät usein myös akvaarioissa muun muassa Merimaailma Sea Life Helsingissä.
Ravinto.
Mustaevähai syö ravinnokseen luukaloja, äyriäisiä ja muita niveljalkaisia.
Elinalue.
Mustaevähaita tavataan Persianlahdella, Punaisella merellä, Itä-Afrikassa, Havaijin saarilla, Tuamoton saaristossa, Pohjois-Japanista aina Etelä-Australiaan asti. Sitä myös voi tavata harvoin Välimerellä.
Elinympäristö.
Mustaevähai elää matalassa ja kirkkaassa vedessä. Yleensä se elelee koralliriutoilla.
Lisääntyminen.
Naaras synnyttää 2-4 poikasta 8-9 (joskus myös 16) raskausajan jälkeen. Poikanen on yleensä synnytyksen jälkeen 33-52 senttimetriä.
Vaara ihmiselle.
Se ei ole vaarallinen ihmiselle sen pienen koon vuoksi.
Viisiviiksimade

Viisiviiksimade ("Ciliata mustela") on viiksimateiden heimoon kuuluva Luoteis-Atlantin rantavyöhykkeen kalalaji. Se on suhteellisen pienikokoinen, vain noin 20 senttimetriä pitkä. 
Levinneisyys ja elintavat.
Viisiviiksimateen levinneisyys ulottuu Portugalista Islantiin ja pohjoisimpaan Norjaan. Se elää vuorovesivyöhykkeessä ja suosii mutaisia matalikkoja. Viisiviiksimateet syövät enimmäkseen äyriäisiä sekä harvoin levää ja pieniä kaloja.
Eisten

Eisten on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on vajaat 200 vakinaista asukasta. Eisten on yksi Vispin hallinnollisen alueen () 19 kunnasta. 
Sijainti.
Eisten sijaitsee Valais’n saksankielisessä osassa, Vispajoen toisen alkujoen Saaser Vispan varrella, Saastalissa. Kunnan asutus on keskittynyt joen syvään laaksoon runsaan 1 000 metriin korkeuteen. 
Suuri osa Eistenista on vuoristoa, Valais’n Alppeja. Korkein vuorenhuippu kunnan alueella on Balfrin (3 796 m).
Liikenneyhteydet.
Eisteniin rakennettiin tieyhteys Staldenista vuonna 1934. Kylään on säännöllinen linja-autoyhteys: postiauto Brigistä ja Vispistä kulkee puolen tunnin välein.
Hopeakuorekalat

Hopeakuorekalat (Argentiniformes) on kalalahko. Lahkossa on ainakin 4 heimoa, joissa on noin 70 lajia. Hopeakuorekaloja tavataan kaikista maailman valtameristä. Ne ovat pienehköjä hopeisia tai tummia kaloja jotka elävät tyypillisesti syvissä merissä. Joillakin lahkon lajeilla on rasvaevä.
Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1926 yleislakko

Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1926 yleislakko oli toukokuussa 1926 järjestetty yleislakko Isossa-Britanniassa. Se kesti yhdeksän päivää 3.–12. toukokuuta, ja siihen osallistui noin 1,7 miljoonaa työläistä. Alkamisajankohta oli maanantaina 3. toukokuuta minuuttia vaille puolenyön. Kaivostyöläiset saivat tukea monien avainasemassa olleiden alojen työläisiltä: rautatieläiset, liikennetyöläiset, rauta- ja metalliteollisuuden, rakennusalan, graafisen alan sekä sähkö- ja kaasualan työläiset liittyivät lakkoon. Työtaistelu lamautti yhteiskunnan toimintaa, mutta todellinen yleislakko se ei ollut. Vain 2,5 miljoonaa Yhdistyneen kuningaskunnan 16 miljoonasta työläisestä oli lakossa. Lakko päättyi ammattiliittojen tappioon, sillä Britannian hallitus ei suostunut lakkolaisten vaatimuksiin, mutta vuoden 1929 parlamenttivaaleissa Työväenpuolueesta tuli maan suurin puolue historiansa ensimmäisen kerran. 
Kaivosteollisuuden ongelmat olivat suurin syy lakkoon. Kivihiilen tuotannon tekniikka oli vanhentunutta, ja deflaatio vaikeutti teollisuuden kilpailua vientimarkkinoilla. Vuosina 1919–1920 oli jo ollut voimakkaita lakkoaaltoja juuri kaivosteollisuudessa. Hiilen tuotanto ja hinta olivat laskeneet, ja omistajat halusivat leikata kaivostyöläisten palkkoja. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen muiden maiden hiilentuotanto oli kasvanut, ja kultakanta Britanniassa rajoitti vientiä. Maaliskuussa 1926 julkaistu Samuelin komission raportti suositteli palkkojen alentamista.
Britannian hallitus oli varautunut lakkoon värväämällä vapaaehtoisia ylläpitämään järjestystä ja hoitamaan tärkeimpiä työtehtäviä. Alahuoneessa hyväksyttiin hallituksen päätös kansallisen hätätilan julistamisesta. Toukokuun 12. päivänä ammattiliittojen keskusjärjestö Trades Union Congress ilmoitti lakon päättymisestä ilman ehtoja, koska oli käynyt selväksi, että hallitus pystyy murtamaan lakkoa vastatoimillaan riittävästi viedäkseen siltä tehon. Kaivostyöläiset jatkoivat lakkoa ilman muiden liittojen tukea, mutta syksyn aikana viimeisetkin lakkolaiset palasivat töihin, jos heidät otettiin takaisin. Palkat leikattiin ja työaikaa pidennettiin.