tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leopold Edvard Schwanck

Leopold Edvard Schwanck (10. marraskuuta 1849 Turku – ?) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen jalkaväenkenraali.
Leopold Edvard Schwanckin vanhemmat olivat lääkäri Alexander Magnus Schwank ja Maria Dorothea Dultz. Hänen sotilasuran alkuvaiheista ei ole tietoja, mutta tiedetään, että hän palveli pääesikunnan sotatieteellisen komitean vanhempana sihteerinä, kun hänet ylennettiin everstiksi 1898. Tämän perusteella Schwanck oli suorittanut Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin. Vuonna 1898 hänet myös määrättiin 88. Pietarin jalkaväkirykmentin komentajaksi, mutta hän palasi komennukselta pääesikunnan palvelukseen vuoden 1899 lopulla. Joulukuussa 1899 hänestä tuli 6. armeijakunnan esikuntapäällikkö. Venäjän–Japanin sotaan Schwanck osallistui ensin 2. Mantšurian armeijan päämajoitusmestarina, mihin tehtävään hänet oli määrätty syksyllä 1904. Seuraavan vuoden tammikuussa hänet siirrettiin Venäjän armeijan ylipäällikön, jalkaväenkenraali Aleksei Kuropatkinin erikoiskäyttöön ja huhtikuussa Venäjän armeijan pääesikunnan päällikön erikoiskäyttöön. Sodan jälkeen Schwanck ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin joulukuussa 1905 27. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Vuonna 1909 hänet siirrettiin 24. jalkaväkidivisioonan komentajaksi ja vuonna 1910 kenraaliluutnanttina 6. armeijakunnan komentajaksi. Scwanck ylennettiin jalkaväenkenraaliksi syyskuussa 1912, jolloin hän myös sai eron sotapalveluksesta. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänestä tuli reservissä ollessaan Pietarin sotasairaalan tarkastaja lokakuussa 1916, mutta hänen myöhempiä vaiheitaan ei tunneta.
Anton Schwindt

Anton Schwindt (9. tammikuuta 1849 – ?) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Anton Schwindtin vanhemmat olivat kapteeni Nikolai Ferdinand Schwindt ja Emma Horn. Hänen tiedetään olleen kaksi kertaa naimisissa ja että ensimmäisen puolison nimi oli Helena Wach. Anton Schwindt ylennettiin everstiluutnantiksi 1888, kun hän palveli 35. Belgorodin, H.M. Itävallan Keisarin rakuunarykmentissä. Hänet siirrettiin joulukuussa 1894 4. kaaderikuormastopataljoonan komentajaksi ja ylennettiin toukokuussa 1896 everstiksi pysytettynä mainitussa tehtävässä. Eron sotapalveluksesta Schwindt sai kenraalimajurina toukokuussa 1910.
Komaki

Komaki () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Nōbin tasangolla. Kaupungin itäosat ovat vuoristoisia. Komakissa on 152 842 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 62,81 neliökilometriä.
Komaki kehittyi vuodesta 1563 Oda Nobunagan perustaman Komakiyaman linnan aluskaupunkina. Myöhemmin Edo-kaudella siitä tuli yksi Inuyamaan johtaneen tiereitin postiasemista ("shukuba"). Vanhastaan tärkeä elinkeino on Irukajärven vettä hyödyntävä maa- ja karjatalous, joka tuottaa esimerkiksi "daikon"-retiisejä ja kaktuksia. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungista on tullut merkittävä logistiikkakeskus ja sinne on sijoittunut muun muassa kone-, kumi- ja keramiikkateollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Komaki sai kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1955. Se on kasvanut voimakkaasti Nagoyan esikaupunkina ja sinne on rakennettu suuri Tōkadai New Town -lähiö.
Komakin kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Komakivuori linnanraunioineen ja Tagata-jinjan šintolaisen pyhäkön Hōnen-festivaali. Kaupungissa toimii Menard-taidemuseo. Komakia palvelee Nagoya-rautateiden Komaki-linja. Nagoyan lentoasema sijaitsee osittain kaupungin alueella.
Dmitri Sederholm

Dmitri Sederholm (, vallankumouksen jälkeen Седерхольм; 1869 Kertš, Taurian kuvernementti – 1920 Moskova) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalaissyntyinen kenraalimajuri.
Perhe.
Sederholmin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Carl Robert Sederholm ja Lydia Koshkina ja puoliso vuodesta 1897 Anna Jacobi. 
Ura.
Dmitri Sederholm ylennettiin luutnantiksi ja määrättiin palvelukseen Henkivartioväen Tsarskoje Selon 2. tarkk’ampujapataljoonaan syksyllä 1894. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1900, kapteeniksi 1904 ja everstiksi 1910, jolloin hänet myös määrättiin mainitun pataljoonan komentajaksi. Sederholm osallistui pataljoonansa mukana Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja komensi pataljoonaa myös ensimmäisen maailmansodan alussa. Kesällä 1915 hänet määrättiin 36. Orjolin, kenraalisotamarsalkka, Varsovan ruhtinas, kreivi Paskevitš-Erivanskin jalkaväkirykmentin komentajaksi, missä tehtävässä toimiessaan hänet ylennettiin kenraalimajuriksi joulukuussa 1916.
Sederholm osallistui Venäjän sisällissotaan valkoisten puolella Muurmannin rintamalla. Bolševikit ottivat hänet vangiksi maaliskuussa 1920. Sederholm lähetettiin Moskovaan, jossa hänet teloitettiin samana keväänä.
Radolfzell am Bodensee

Radolfzell am Bodensee on kaupunki Konstanzin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 31 835 asukasta.
Maantiede.
Radolfzell sijaitsee Bodenjärven luoteisrannalla Baden-Württembergin eteläisimmässä osassa. Etäisyys Konstanzista on noin 20 kilometriä luoteeseen, Zürichistä noin 50 kilometriä koilliseen, Freiburgista noin 90 kilometriä kaakkoon ja Stuttgartista noin 115 kilometriä etelään. Radolfzellin kaakkoisosassa on noin neliökilometrin laajuinen järvi Mindelsee.
Radolfzell muodostettiin 1974 ja 1975, jolloin Radolfzellin kaupunkiin liitettiin maalaiskunnat Böhringen, Güttingen, Liggeringen, Markelfingen, Möggingen ja Stahringen. Kantakaupunki on rakennettu Bodenjärven rannalle ja se ulottuu kaakkoon työntyvän Mettnaun niemen alueelle.
Historia.
Piispa Radolt von Verona perusti Radolfzellin vuonna 826, paikkakunta sai nimekseen Cella Ratoldi. Markkinaoikeudet paikkakunta sai vuonna 1100 ja kaupunkioikeudet 1267. Radolfzell ajautui Habsburgien valtapiiriin 1300-luvulla, ja kuului siihen lähes katkotta puolen vuosituhannen ajan. 1520-luvun talonpoikaissodassa Radolfzell oli keisarillisten voimien puolella. Kaupungin historiaan liittyy kiinteästi myös kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1632–1648 käyty Bodenin järvisota eli Seekrieg auf dem Bodensee. Sodan lisäksi kulkutaudit turmelivat Radolfzellia: rauhan tultua kaupungin väkimäärä oli vain noin 400.
Vuonna 1810 Radolfzellista tuli osa Badenin suurherttuakuntaa. Rautatieyhteyden Radolfzell sai kesäkuussa 1863. Kehittyvien liikenneyhteyksien myötä Radolfzell koki taloudellisen ekspansion 1870-luvulta 1920-luvulle, jonka seurauksena teollisuus ohitti maatalouden tärkeimpänä elinkeinona. Kansallissosialistit tekivät Radolfzellista varuskuntakaupungin 1930-luvulla. Toisen maailmansodan lopussa 25. huhtikuuta 1945 Ranskan joukot miehittivät Radolfzellin. Sodan jälkeen Radolfzellia kehitettiin erityisesti kylpyläkaupunkina. 1970-luvun kuntaliitokset kasvattivat kaupungin väkiluvun noin 25 000:een ja pinta-ala moninkertaistui.
Radolfzellin kylillä on oma pitkä historiansa. Böhringen mainitaan ensi kerran vuonna 1125 muodossa Peringen, Güttingen vuonna 860 muodossa Chutininga, Liggeringen vuonna 806 muodossa Lütteringen, Markelfingen jo 724 muodossa Marcolfinga, Möggingen vuonna 860 muodossa Mechinga ja Stahringen vuonna 1127 muodossa Stalringen.
Radolfzellin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Österreichisches Schlösschen ja Scheffelschlösschen.
Talous ja liikenne.
Radolfzellin teollisuutta edustavat muun muassa elintarviketuottaja Hügli Nahrungsmittel GmbH ja alusasujen valmistaja Schiesser AG. Kaupungissa toimii myös innovaatiokeskus Radolfzeller Innovations- und Technologiezentrum eli RIZ.
Radolfzellin rautatieasema on paikallisliikenteen solmukohta. Asema sijaitsee rataosuudella Basel–Konstanz. Asemalta koilliseen kulkee 57-kilometrinen rataosuus Radolfzell–Mengen. Lounaista Saksaa halkova moottoritie BAB 81 kulkee Radolfzellin länsipuolitse, paikallisliikenteen keskeiset väylät ovat Bundesstraße 33 ja 34.
Ernst Albrecht Joseph Sederholm

Ernst Albrecht Joseph Sederholm (22. heinäkuuta 1821 tai 4. heinäkuuta 1822 Moskova – 4. tammikuuta 1878 Tbilisi) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Perhe.
Sederholmin vanhemmat olivat pastori, filosofian tohtori Karl Sederholm ja Henriette Johanna Christine Fürstenau. Hän avioitui Aleksandra Mihailovna Pogodinovan kanssa vuonna 1858, joka oli historioitsija Mihail Pogodinin tytär. 
Ura.
Sederholm valmistui upseeriksi 1840, jolloin hänet määrättiin palvelukseen Tanginskin jalkaväkirykmenttiin Kaukasukselle. Vuoteen 1857 mennessä hän oli ylennyt everstiluutnantiksi, seuraavana vuonna hänet määrättiin Tbilisin kaupungin paikallismajuriksi. Vuonna 1860 Sederholm ylennettiin everstiksi ja määrättiin 30. Kaukasuksen linjapataljoonan komentajaksi, vuonna 1863 hänet siirrettiin 157. Imeretian jalkaväkirykmentin komentajaksi Kutaisin kuvernementtiin. Sederholm siirrettiin 1872 palvelukseen 40. jalkaväkidivisioonaan. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin samalla 40. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Vuosina 1874–1877 hän toimi Kaukasian krenatööridivisioonan 2. prikaatin komentajana. Turkin sodan puhjettua 1877 Sederholm määrättiin Kaukasian alueella toimineen sotilassairaanhoidosta vastaavan tarkastajan käyttöön. Vuoden lopulla hänestä tuli Tbilisin sotasairaalan päällikkö, mitä tehtävää hoitaessaan hän kuoli jo tammikuun alussa 1878.
Anu Matilainen

Anu Matilainen (s. 18. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Matilaisen töiden materiaaleja ovat suomalainen graniitti, mutta myös muut kivilajit, pronssi, puu ja keramiikka. Hän on pitänyt koko uransa ajan muotokuvien tekemistä kiinnostavana ja on sitä mieltä, että esittävä ja ei-esittävä taide ovat yhtä tärkeitä.
Elämä ja ura.
Anu Matilaisen isä oli iisalmelaissyntyinen taidemaalari ja kuvaamataidon opettaja Erkki Matilainen ja äiti helsinkiläinen Eila o.s. Rossi. He avioituivat vuonna 1944 ja saivat kolme tytärtä ja pojan. Kaikki tyttäret valitsivat ammattitaiteilijan uran. Anu Matilainen vietti lapsuuden kesiään isänsä synnyinsijoilla ja muutti lopulta vuonna 2009 Iisalmeen.
Anu Matilainen opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkaosastolla 1964–1968 ja sen jälkeen kuvanveistäjä Pekka Kontion yksityisoppilaana 1968–1969. Taideakatemian koulussa hän opiskeli kuvanveistolinjalla vuosina 1969–1970 ja 1972–1975; 1970–1972 hän oli Sveitsissä keramiikka-alan jatkoharjoittelussa. Anu Matilainen opiskeli myös Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa.
Julkisia veistoksia.
Matilaisen julkisia veistoksia on useilla paikkakunnilla Suomessa. Helsingissä on pronssinen Toivo Kuulan patsas, ”ekspressiivishenkinen näköiskuva”, joka on paljastettu vuonna 1988. Patsaan tilannut Toivo Kuula -seura ry lahjoitti sen Helsingin kaupungille. Vesannolla on kiviveistos "Kaskikivet" vuodelta 1988 ja Kuopiossa on naisasianaisena tunnetun Elisabeth Stenius-Aarneenkallion muistomerkki, joka paljastettiin vuonna 1991. Iisalmessa on useita Matilaisen veistoksia: "Myrskylintu" Iisalmen Uuden kirkon lähellä on vuodelta 1991 ja Kulttuurikeskuksen edustalla oleva graniitista ja dioriitistä tehty "Pikarijäkälät" on paljastettu vuonna 2001. Lüneburgin puistossa on "Olvin synty", vuonna 1991 paljastettu kuparista ja graniitista tehty suihkukaivomonumentti.
ESC Clermont Business School

ESC Clermont Business School on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Clermont-Ferrandissa, Ranskassa. Koulu perustettiin vuonna 1919.
Vuonna 2019 ESC Clermont oli Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla sijalla 95.
ESC Clermontilla on tutkinnonanto-oikeus kolmeen kansainväliseen tutkintoon (AMBA, EPAS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Jean-Pierre Caillard (CEO Groupe Centre-France La Montagne) ja Claude Wolff (Chamalièresin pormestari).
Dillingen/Saar

Dillingen/Saar on kaupunki Saarlouisin piirikunnassa Saarlandin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Kaupungissa on runsaasti metalliteollisuutta.
Maantiede.
Dillingen sijaitsee Saarlandin länsiosassa pääosin Saar-joen itäpuolella. Linnuntie-etäisyys Saarbrückenistä on noin 25 kilometriä luoteeseen ja Luxembourgista noin 50 kilometriä kaakkoon.
Dillingen nivoutuu yhteen Saarlouisin kaupunkialueen kanssa. Kaupungin keski- ja pohjoisosassa on metsämaata, länsiosassa on 23-hehtaarinen lintujärvi Dillinger See. Dillingenin koostuu kolmesta kaupunginosasta: Dillingen, Pachten ja Diefflen.
Historia.
Saarin laaksossa on asuttu jo kivikaudella. Dillingenin juuret ovat gallo-roomalaisessa asutuskeskuksessa nimeltään Contiomagus, joka sijaitsi nykyisen Pachtenin kaupunginosan alueella. Dillingenistä ja Pachtenista on ensimmäiset maininnat 1100-luvulta muodossa Dullinga ja Pahta. Kyse on Trierin piispan Albero von Montreuilin dokumentista. Diefflenistä on ensimmäinen asiakirjamaininta vuodelta 1324 ja Dillingenin vanha linna mainitaan ensi kerran vuonna 1357. Kolmikymmenvuotinen sota oli Dillingenille tuhoisa ja Ranskan–Hollannin sodassa 1670 paikkakunta jäi jälleen sodan jalkoihin. Vuonna 1685 Dillingen sai kuningas Ludvig XIV:ltä luvan perustaa rautahytin. Syntyi Dillinger Hütte, joka hallitsi paikkakunnan talouselämää 1800-luvulla. Rautatieverkkoon Dillingen liitettiin 1858. Kaupunkioikeudet Dillingenille myönnettiin 1949.
Pachten liitettiin Dillingeniin 1936 ja Diefflen 1969.
Talous ja liikenne.
Metalliteollisuus on ollut Dillingenin keskeinen elinkeino sekä historiallisesti että nykyaikana. Terveydenhuolto ja koulutus työllistävät merkittävästi.
Dillingenin rautatieasema sijaitsee Saarin radan (Saarstrecke) varrella 27 kilometriä Saarbrückenin päärautatieasemalta. Rataosuudella operoi Südwest-Express eli SÜWEX. Moottoritie BAB 8 on reititetty Dillingenin länsi- ja eteläpuolitse. Saarbrückeniin vievä BAB 620 erkanee BAB 8:sta aivan Dillingenin lounaispuolella.
Voldemar Sederholm

Voldemar Sederholm oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Perhe.
Voldemar Sederholmin vanhemmista ja syntymä- ja kuolinvuodesta ei ole tietoa.
Ura.
Sederholm ylennettiin luutnantiksi vuonna 1892 hänen palvellessaan Henkivartioväen 2. tykistöprikaatissa ja alikapteeniksi 1894 sekä kapteeniksi 1895. Vuonna 1898 Sederholm siirrettiin Henkivartioväen jalkaväkitykistön reservipatterin upseeriluetteloihin everstiluutnantiksi ylennettynä, vuonna 1900 hänestä tuli mainitun patterin päällikkö. Everstiksi Sederholm yleni joulukuussa 1900. 
Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 Sederholm osallistui patteriston komentajana Henkivartioväen tarkk’ampujatykistödivisioonassa joulukuusta 1904 lähtien. 
Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi syyskuussa 1907 ja määrättiin 8. tykistöprikaatin esikuntapäälliköksi.
DJ Snake

DJ Snake (oik. William Sami Étienne Grigahcine, s. 13. kesäkuuta 1986 Pariisi, Ranska) on ranskalainen DJ-tuottaja Pariisista.
Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2013 singleillä "Bird Machine" ja "Turn Down for What". Muita hänen suosittuja kappaleitaan ovat Major Lazerin ja MØn kanssa esittämänsä "Lean On" sekä Selena Gomezin, Cardi B:n ja Ozunan kanssa esittämänsä "Taki Taki".
Grigahcinella on kertomansa mukaan ranskalainen isä ja algeriankabyylilainen äiti. Vaikka hän on syntynyt Pariisissa, hän kuitenkin varttui Ermontissa banlieuessa, jota hän kuvaili getoksi. William on kertonut saaneensa varhaisimmat vaikutteensa musiikkiinsa elokuvan "Viha" kohtauksesta, jossa esiintyy hip hop -artisti Cut Killer, sekä hip hop -artisteilta KRS-One ja Cypress Hill.
Diskografia.
Singlet.
Pääartistina
Vierailevana artistina
Promosinglet
Sapovirukset

Sapovirukset ovat viruksia, jotka aiheuttavat ihmisissä vatsatautia, kuumetta, ripulia ja päänsärkyä. Ne kuuluvat kalikivirusten heimoon yhdessä lähisukulaisensa noroviruksen kanssa. Sapovirukset siirtyvät ulosteesta ihmisiin ja leviävät kosketuksen kautta. Virus säilyy pinnoilla noin viikon ja voi kontaminoida elintarvikkeita sekä vettä. Sapovirukset löydettiin ensimmäisen kerran Sapporon kaupungista Japanista vuonna 1977. Virus esiintyy usein muiden taudinaiheuttajien kanssa ja se on jäänyt usein noroviruksen varjoon. Sapovirusten aiheuttama tauti on lievempi kuin noroviruksen vastaava, taudin kesto on useimmiten pisimmillään kolme päivää, mutta virusta voi erittyä useiden viikkojen ajan. Suomessa sapovirukset ovat 2010-luvulla noussut merkittäväksi vesiepidemioiden aiheuttajaksi.
Kansainvälisen virusluokituskomitean (ICTV) mukaan sapoviruksiin sisältyy vain yksi viruslaji nimeltä sapporovirus. Sapovirukset ovat siitä huolimatta erittäin heterogeeninen virusryhmä, joka jakaantuu 19 genoryhmään ja vähintään 17 genotyyppiin.
Middle (DJ Snaken kappale)

Middle on ranskalaisen DJ-tuottaja DJ Snaken kappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja-lauluntekijä Bipolar Sunshine. Sen julkaisi Interscope Records digitaalisesti ladattavana singlenä 16. lokakuuta 2015. Heinäkuussa 2016 Snake ilmoitti kappaleen tulevan olemaan hänen "Encore"-debyyttistudioalbumin johdantosingle. Kappaleen ovat sanoittaneet William Grigahcine, Aaron Kleinstub ja Adio Marchant, joista kaksi jälkimmäistä myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 16. maaliskuuta 2016. Videon ohjasi Colin Tilley ja sillä nähdään Nälkäpeli-elokuvasarjan näyttelijät Josh Hutcherson sekä Kiersey Clemons.
"Middle" oli julkaisunsa jälkeen kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Australiassa, Etelä-Afrikassa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi se pääsi kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja Isossa-Britanniassa.
Turn Down for What

Turn Down for What on ranskalaisen DJ-tuottaja DJ Snaken ja yhdysvaltalaisräppäri Lil Jonin kappale. Sen julkaisi Columbia Records digitaalisesti ladattavana singlenä 18. joulukuuta 2013. Sekä kappale että sille julkaistu musiikkivideo ovat tehneet kappaleen nimestä hyvin tunnetun meemilauseen.
Kappale on saavuttanut suurta suosiota erityisesti Pohjois-Amerikassa, jossa se myi kuusinkertaista platinaa niin Kanadassa kuin Yhdysvalloissa. Kappale menestyi kohtalaisesti myös Euroopassa, jossa se pääsi singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Suomessa ja Skotlannissa.
Taki Taki

Taki Taki on ranskalaisen DJ-tuottaja DJ Snaken kappale, jolla esiintyvät myös yhdysvaltalaislaulaja Selena Gomez, puertoricolaislaulaja Ozuna sekä yhdysvaltalaisräppäri Cardi B. Se julkaistiin DJ Snaken toisen, Carte Blanche-studioalbumin toisena singlenä 28. syyskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet DJ Snake, Gomez, Ozuna, Cardi B, Ava Brignol, Jordan Thorpe, Juan Vasquez sekä Vicente Saavedra. Kappaleelle on toteutettu myös Colin Tilleyn ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2018. Videolla nähdään kaikki neljä artistia esiintymässä laavan täyttämässä tulivuoren kraatterissa. oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen 16 eri valtiossa. Lisäksi se myi Ranskassa timanttia sekä voitti lukuisia musiikkipalkintoja.
Sigala

Bruce Fielder (s. 1. marraskuuta 1992 Norwich, Norfolk, Englanti, taiteilijanimeltään Sigala) on brittiläinen DJ-tuottaja sekä miksaaja. Hänet tunnetaan kaikista parhaiten vuonna 2015 julkaisemastaan kappaleesta "Easy Love", joka mukailee yhtyeen The Jackson 5 kappaletta ABC. Se nousi Britannian singlelistan kärkeen, sekä pääsi viiden parhaan joukkoon myös viidessä muussa valtiossa.
Fielder on kiinnostunut musiikista jo 8-vuotiaasta lähtien, jolloin hän alkoi soittamaan pianoa jota hän soitti 8-luokalle saakka. Hän on käynyt Reephamin lukiota sekä opiskellut Norwichin kaupungin yliopistossa ennen valmistumistaan BA-tutkinnolla Westminsterin yliopistosta. Ennen soolouran aloittamista Fielder oli osana lisensoimattomia yhtyeitä ennen kuin hän alkoi miksaamaan ja tuottamaan kappaleita muille artisteille.
Diskografia.
Singlet.
Pääartistina
Vierailevana artistina
Aasianherkko

Aasianherkko ("Rhinolophus affinis") on lepakko, joka elää Aasiassa.
Kielekekorvake

Kielekekorvake on osalla vitakasveista tavattava kalvomainen lisäke lehtien ja varren yhtymäkohdassa. Kielekekorvakkeiden kokoa ja ulkonäköä voi käyttää yhtenä tuntomerkkinä vitojen lajinmäärityksessä.
Kielekekorvake voi muistuttaa ulkonäöltään korvaketuppea.
Erkki Matilainen

Erkki Matilainen (25. huhtikuuta 1913 Iisalmi – 7. helmikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja ja taidemaalari.
Elämä ja ura.
Erkki Matilaisen vanhemmat olivat August Matilainen (1872–1941) ja Anna Sofia o.s. Stadigh (1867–1939). Perheessä oli kuusi lasta, pojat Kalle, Jukka, Lauri, Martti, Erkki ja tytär Anni. August Matilainen oli töissä Valtionrautateillä. Veljiensä tavoin myös Erkki kilpaili yleisurheilussa. Hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa SM-pronssia 1934.
Erkki Matilainen pääsi ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1934 ja kouluttautui Helsingissä opettajaksi. Hän valmistui kuvaamataidonopettajaksi vuonna 1941 ja veistonopettajaksi vuonna 1946 Taideteollisesta keskuskoulusta. Hän opiskeli myös Suomen Taideakatemian koulussa taidemaalarilinjalla vuosina 1946–1949.
Matilainen opetti Helsingin normaalilyseossa kuvaamataidon lehtorina vuodesta 1949 vuoteen 1976. Hän opetti myös Suomen taideakatemian koulussa vuosina 1949–1977 ja Taideteollisessa oppilaitoksessa 1949–1965 ja Helsingin opettajakorkeakoulussa 1951–1953. Erkki Matilaiselle myönnettiin kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1982.
Matilaisen puoliso vuodesta 1944 oli Eila o.s. Rossi (Eilan isä oli liikemies ja urheilumesenaatti Esa Rossi). Pariskunta sai kolme tytärtä ja yhden pojan. Toiseksi vanhin tyttäristä on kuvanveistäjä Anu Matilainen.
Taidemaalarina Matilainen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1940 ja viimeinen yksityisnäyttely oli 1984. Matilainen teki myös joitakin julkisia veistoksia. Näistä "Vaikeitten aikojen 1939 – 45 muistomerkki" (tai "Vaikeiden aikojen muistomerkki") on Iisalmessa Uudenkirkon lähellä, veistos on paljastettu vuonna 1971 (tai 1970). Matilainen suunnitteli Lappeenrantaan "Karjalan tykistörykmentin muistomerkin", joka paljastettiin vuonna 1985.
Károly Huszár

Károly Huszár (synt. Schorn; 10. syyskuuta 1882 Nussdorf, Itävalta-Unkari – 29. lokakuuta 1941 Budapest, Unkari) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä marraskuusta 1919 maaliskuuhun 1920 hoitaen myös valtionpäämiehen tehtäviä.
Huszár oli koulutukseltaan opettaja, mutta ryhtyi vuonna 1902 lehtimieheksi. Hän oli yksi Unkarin kristillissosialistisen puolueen perustajista, ja toimi useissa kristillisissä talonpoikaispuolueissa. Hän oli vuosina 1910–1918 katolisen kansanpuolueen edustajana Unkarin parlamentissa ja toimi samalla puolueen äänenkannattajan "Néppártin" päätoimittajana. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vapaaehtoisena Itävalta-Unkarin armeijassa. Huszár ehti olla hetken aikaa Unkarin opetusministerinä viimeisessä hallituksessa ennen lokakuun 1918 vallankumousta. Hänet vangittiin vuoden 1919 Unkarin neuvostotasavallan aikana, ja vapauduttuaan hän pakeni Wieniin. Huszár tuki elokuun 1919 vastavallankumouksellista kaappausta ja toimi sen jälkeen opetusministerinä István Friedrichin toisessa hallituksessa.
Huszár oli vuosina 1919–1922 Unkarin silloisen johtavan puolueen, Kristilliskansallisen liiton ("Keresztény Nemzeti Egyesülés Pártja", KNEP) puheenjohtaja. Hän tuli pääministeriksi Friedrichin erottua 24. marraskuuta 1919. Huszárin hallitus korvasi neuvostotasavallan aikana perustetut kilpailevat vastavallankumoukselliset hallitukset ja sai vallan pääosassa maata, kun Romanian miehitysjoukot vetäytyivät Tiszajoen itäpuolelle. Huszár määräsi järjestettäviksi pääosin demokraattiset parlamenttivaalit ja hänen hallituksensa lähetti myös Unkarin valtuuskunnan Pariisin rauhankonferenssiin. Unkarin tulevaa valtionpäämiestä koskevassa kysymyksessä Huszár asettui lopulta tukemaan amiraali Miklós Horthyn valitsemista valtionhoitajaksi sen sijaan, että Habsburg-suku kutsuttaisiin takaisin valtaistuimelle. Parlamenttivaalit pidettiin tammikuussa 1920, uusi parlamentti valitsi Horthyn valtionhoitajaksi 1. maaliskuuta 1920, ja Horthy nimitti 15. maaliskuuta Sándor Simonyi-Semadamin uudeksi pääministeriksi.
Huszár oli vuosina 1920–1928 uudelleen parlamentin jäsenenä ja myös sen varapuhemiehenä, minkä jälkeen hän siirtyi parlamentin ylähuoneeseen. Hän oli vuosina 1928–1934 kansallisen sosiaaliturvainstituutin johtaja.
Kekkonen (Ruovesi)

Kekkonen on Ruoveden kylä, joka sijaitsee kunnan eteläosassa Paloveden Kekkoslahden rannalla. Sen halki kulkee Kekkosen ja Muroleen välinen yhdystie 3383.
Kekkonen on saanut nimensä 1500-luvun puolivälissä Savon Kangasniemeltä Ruovedelle muuttaneesta Juho Laurinpoika Kekkosesta, joka toimi Ruoveden ensimmäisenä nimismiehenä sekä omisti Haukkaniemessä sijainneen ratsutilan ja isännöi kylässä toiminutta kestikievaria.
Kylässä on aikoinaan toiminut muun muassa kansakoulu. Viiden kilometrin päässä Muroleessa toiminut Muroleen-Kekkosen koulu lakkautettiin vuonna 2008.
Yhdystie 3383:n varrella on Helsingin Ruovesi-Seuran vuonna 1951 pystyttämä Ruoveden varhaisen asutuksen muistokivi.
Kallinen

Kallinen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
Agatha Deken

Agatha (Aagje) Deken (10. joulukuuta 1741 Amstelveen − 14. marraskuuta 1804 Haag) oli alankomaalainen kirjailija, joka yhdessä ystävättärensä Betje Wolffin kanssa kirjoitti sarjan Samuel Richardsonista herätteensä saaneita, johdonmukaisen toimintansa ja tyydyttävän luonteenkuvauksensa sekä luonnollisen dialoginsa vuoksi huomattavia romaaneja, kuten "Historie van Sara Burgerhart" ja "Abraham Blankaart". Kaksiosaista teosta "Historie van Sara Burgerhart" pidetään varhaisimpana Alankomaissa kirjoitettuna romaanina.
Deken oli kirjoittanut runoutta ennen tutustumistaan Bekkeriin vuonna 1776.
Bekker oli naimisissa pappi Adrian Wolffin (1707−1777) kanssa. Tämän kuoleman jälkeen naisilla oli läheinen ystävyyssuhde, ja he kirjoittivat yhdessä. Teosten sisältö on perusteltua, henkilöhahmot ovat uskottavia ja dialogi luonnollista.
Márquez

Márquez tai Marquez on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Chen Yufei

Chen Yufei (, s. 1. maaliskuuta 1998 Hangzhou, Zhejiang) on kiinalainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja.
Chen aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007, mutta ensimmäiseen kansainväliseen turnaukseen hän osallistui vuonna 2013. Ensimmäisen BWF:n alaisen turnauksen hän voitti vuonna 2016, kun hän voitti Macaon avoimen turnauksen. Hänellä on yhteensä 10 BWF:n alaisen turnauksen voittoa (tilanne huhtikuussa 2020). Huhtikuussa 2020 Chen oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin toinen.
Tokion olympialaisissa 2020 Chen sai kaksinpelin kultaa voitettuaan loppuottelussa Kiinan Taipein Tai Tzu-yingin.
Kaskea Group

Kaskea Group Oy on vuonna 2020 Kauhavan Ylihärmässä perustettu kylttejä ja liikennemerkkejä valmistava yritys. Yritys jakautuu kolmeen toimialaan: Kaskea Traffic, Kaskea Parking ja Kaskea Machinery.
Alun perin vuonna 1972 perustettu Laatukilpi Oy ja Härmän CNC-koneistus Oy yhdistyivät uudeksi Kaskeaksi 1.12.2020. Yritys juhli kuitenkin helmikuussa 2022 50-vuotisjuhliaan, koska sen toista osapuolta Laatukilpi Oy:ta pidetään ikäänkuin sen edeltäjänä. Kaskean henkilöstömäärä oli 80 ja liikevaihto noin 10 miljoonaa euroa vuonna 2020.
Yrityksen toimitusjohtaja on entisen Laatukilven toimitusjohtaja Vesa Rautava.
Hail of Bullets

Hail of Bullets oli alankomaalainen death metal -yhtye Rotterdamista. Yhtye perustettiin loppuvuodesta 2006. Yhtye tunnetaan sanoituksistaan, jotka ammentavat inspiraatiota toisesta maailmansodasta. Yhtye hajosi vuonna 2017.
Historia.
Hail of Bullets oli alankomaalainen death metal -yhtye Rotterdamista. Yhtye perustettiin loppuvuodesta 2006 kitaristi Stephan Gebédin pyytäessä laulaja Martin van Drunenia, rumpali Ed Warbya, basisti Theo van Ekelenia ja kitaristi Paul Baayensia mukaansa perustamaan vanhan koulukunnan death metal -yhtyettä.
Heinäkuussa 2007 yhtye äänitti neljä kappaletta promo-CD:tä varten. Dan Swanö tuotti kappaleet omassa Unisound Studios:aan. Tämä poiki pian levytyssopimuksen Metal Blade Recordsin kanssa, ja debyyttialbumi "...Of Frost and War" julkaistiin toukokuussa 2008. Levyn sanoitukset käsittelevät toisen maailmansodan itärintaman tapahtumia.
Vuonna 2009 yhtye julkaisi seuraajan, kuuden raidan EP-levyn "Warsaw Rising". Levyllä oli kaksi uutta kappaletta, Twisted Sisters-cover "Destroyers" ja kolme live-taltiointia. 
Yhtyeen toinen täyspitkä albumi, "On Divine Winds" julkaistiin lokakuussa 2010. Sanoitusten teema pysyi toisessa maailmansodassa, mutta tällä kertaa aiheena oli Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa, tarkemmin Japanin keisarikunnan nousu ja tuho.
Yhtyeen kolmas täyspitkä albumi, ja samalla viimeiseksi jäänyt julkaisu, "" julkaistiin vuonna 2013. Yhtye muutti levyä varten sanoitusten osalta lähestymistapaa, ja tällä kertaa levy käsitteli sotarintaman sijaan henkilöä, sotamarsalkka Erwin Rommelia.
Marraskuussa 2015 yhtye ilmoitti, vedoten henkilökohtaisiin syihin, että tiet yhtyeen ja laulaja Martin van Drunenin kanssa eriävät. Yhtyeen oli tarkoitus esiintyä kotimaisella festarilla, Steelfestillä toukokuussa 2016, mutta se jouduttiin perumaan.
Joulukuussa 2015 yhtye ilmoitti entisen Bolt Thrower -vokalistin, David Ingramin korvaavaan van Drunenin yhtyeen laulajana Maryland Death Festin keikoilla 28.5.2016. Tarkoitus oli myös yhtyeen mukaan alkaa säveltää uutta musiikkia. Tämä ei kuitenkaan koskaan toteutunut, sillä yhtye hajosi maaliskuussa 2017.
Nikolai Grot

Nikolai Jakovlevitš Grot (; 1852–1899) oli venäläinen filosofi. Hän tuli 1883 filosofian professoriksi Odessan yliopistoon ja 1886 Moskovan yliopistoon. Oltuaan aluksi positivismin kannalla hän kääntyi yhä enemmän käsittelemään metafyysisiä kysymyksiä. Sielutieteen ja etiikan alalla hän vaikutti erittäin elähdyttävästi Venäjän filosofiseen tutkimukseen. Hän julkaisi muun muassa yhdessä Sergei Trubetskoin kanssa aikakauskirjaa "Voprosy filosofii i psihologii" ('Filosofian ja sielutieteen kysymyksiä').
Grotin isä oli kielentutkija Jakov Karlovitš Grot.
Konstantin Grot

Konstantin Jakovlevitš Grot (4. heinäkuuta 1853 – 29. syyskuuta 1934 Leningrad) oli venäläinen slaavilaisen historian tutkija. Hänet nimitettiin 1883 slaavilaisen filologian professoriksi Varsovan yliopistoon, ja sittemmin hän oli keisarillisen hoviarkiston hoitajana. Hän julkaisi muun muassa seuraavat teokset: "Konstantinos Porphyrogennetoksen tiedot eteläslaavilaisista" (1880, ei suom.), "Määri ja unkarilaiset 9:nnellä vuosisadalla" (1881, ei suom.), "Unkarin ja slaavilaisten historiasta 12:nnella vuosisadalla" (1889, ei suom.).
Grotin isä oli kielentutkija Jakov Karlovitš Grot.
Sotapoimulehti

Sotapoimulehti ("Alchemilla sergii", syn. "Alchemilla polemochora") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien ("Alchemilla") sukuun kuuluva kasvilaji.
Sotapoimulehti on monivuotinen ruoho, joka kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Lehtien lapa on piparkakkumaisesti liuskainen, liuskoja on yhdeksän tai 11 kappaletta. Latvakukinto on osittain tiheä. Kukat ovat pieniä ja vihertäviä, niiden perä ja pohjus ovat karvaisia.
Sotapoimulehden alkuperä oli aiemmin tuntematon, sillä saksalaisen Sigurd Erich Fröhnerin vuonna 1981 kuvaama laji "Alchemilla polemochora" on tunnettu ainoastaan Suomessa tulokaskasvina kasvaneesta kasvista kerätyistä näytteistä. Suomesta löydettyjen sotapoimulehtien on sittemmin todettu olevan erittäin todennäköisesti samaa lajia Keski-Venäjältä vuonna 1972 kuvatun "Alchemilla sergii" -lajin kanssa. Venäjällä lajin on todettu kasvavan ainakin Nižni Novgorodin ja Marin tasavallan alueella erittäin harvinaisena. Suomessa sotapoimulehteä on löydetty Kuusamosta ja Suomussalmelta kahdelta paikalta, joilla oli talvisodan aikaan neuvostoliittolaisten sotajoukkojen leiripaikat. Sotapoimulehti on siis Suomessa harvinainen sotatulokas.
Katkoja

Katkoja on osa, jonka avulla sytytyspuolan, tai muun muuntajan, virta äkillisesti katkaistaan. Tämä indusoi toisiokäämiin korkeajännitteen, joka purkautuu kipinänä sytytystulpassa. Katkojia käytetään erityisesti ottomoottorin sytytysjärjestelmässä mutta myös esimerkiksi kipinäinduktoreissa.
Ottomoottorissa katkojan toiminta on tahdistettu mäntien liikkeeseen, jotta kipinä syntyy juuri oikealla hetkellä. Aiemmin katkojat olivat moottorin akseliin kiinnitetyn epäkeskon ohjaamia mekaanisia kytkimiä, joiden kärjet avautuivat akselin pyörimisliikkeen halutussa vaiheessa. Nykyisin käytetään yleisesti elektronista eli kärjetöntä sytytystä, missä katkoja on toteutettu puolijohdekomponenteilla.
Eero Mäki

Eero Mäki (s. 1992) on suomalainen voimanostaja. Hän on voittanut suomenmestaruuksia nuorten sarjoissa ja on vuoden 2014 suomenmestari klassisessa voimanostossa, vuonna 2013 penkkipunnerruksessa. Mäki on ammatiltaan fysioterapeutti.
Harvakarvapoimulehti

Harvakarvapoimulehti ("Alchemilla parcipila") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien ("Alchemilla") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti kaljuvarsipoimulehteä ("Alchemilla glabricaulis"), mutta lajit ovat erotettavissa varsien sekä lehtiruotien karvojen perusteella. Kaljuvarsipoimulehden varret sekä lehtiruodit ovat täysin kaljuja. Näiden kahden lajin erottaminen toisistaan on kuitenkin hankalaa.
Harvakarvapoimulehti on keskikokoinen tai isokokoinen poimulehtilaji, joka voi kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen varret ovat hieman karvaiset joko kokonaan tai vain alimmista nivelväleistä. Lehtilavat ovat 5–9 cm pitkiä, lähes tasaisia ja tummanvihreitä. Lehtien reunoilla on seitsemästä yhdeksään kolmiomaista liuskaa ja kunkin liuskan laidoilla on 11–15, joskus 16 tai 17 hammasta. Lehtilapojen yläpinnat ovat harvakarvaisia. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja.
Harvakarvapoimulehteä kasvaa Venäjällä vuoristoniityillä puurajan tuntumassa, usein muiden korkeiden ruohojen seassa. Vuoteen 2018 mennessä harvakarvapoimulehteä on löydetty vain eri puolilta Venäjää sekä Suomesta Kuhmosta.
Raihana bint Zaid

Raihana bint Zaid ibn Amr (arab. ريحانة بنت زيد‎) oli juutalaisnainen, joka eri lähteiden mukaan oli joko profeetta Muhammedin puoliso tai jalkavaimo. Al-Tabarin mukaan hän oli orja ja jalkavaimo. Raihanasta kertoo ensimmäisen kerran Ibn Hisham 800-luvun alun Muhammed-elämäkerrassa. Muhammed valitsi Raihanan puolisokseen ja tästä tuli hänen omaisuuttaan aina profeetan kuolemaan asti. Muhammed kosi Raihanaa, mutta tämä vastasi: "Jumalan lähettiläs, jätä minut omaisuudeksesi, sillä se on meille molemmille helpompaa." Raihana kieltäytyi ensin kääntymästä juutalaisuudesta islamiin, jolloin Jumalan lähettiläs karttoi häntä, mikä murehdutti häntä itseään. Lopulta Raihana kuitenkin kääntyi. 
Tabarin kuvaus.
Al-Tabari antaa 900-luvulla kirjoittamassaan "Historiassa" Raihanasta lisätietoja. Hänen koko nimensä oli Raihana bint Zaid ibn Amr ibn Khunafah ibn Samun ibn Zaid, ja hän kuului Banu al-Nadrin heimoon. Raihana oli naimisissa Banu Quraiza -heimoon kuuluneen juutalaismiehen al-Hakamin kanssa. Tabarin mukaan Muhammed meni naimisiin Raihanan kanssa Muharram-kuun 6. päivänä vuonna 627. Raihana kuoli hieman ennen Muhammedia, kun profeetta oli palaamassa jäähyväispyhiinvaellukseltaan. Profeetta hautasi hänet al-Baqiin.
Tutustuminen.
Profeetta Muhammedin ja Raihanan polut kohtasivat, kun Muhammed oli antanut teloittaa Raihanan puolison al-Hakamin Vallihautasodan jälkinäytöksessä. Banu Quraiza -heimon kaikkien 600–900 miehen päät katkaistiin Medinan torille rakennetun joukkohaudan äärellä. Juutalainen Banu Quraiza -heimo oli ensin ollut liitossa Muhammedin kanssa mekkalaisia vastaan, sitten sopi vaihtavansa puolta, mutta lopulta ei kuitenkaan vaihtanut vaan linnoittautui omiin oloihinsa. Muhammed ei unohtanut petosta. Mekkalaisten poistuttua hän piiritti heimoa 25 päivää, kunnes se antautui. Miesten teloittamisen jälkeen heimon naiset ja lapset sekä muu omaisuus jaettiin sotasaaliiksi, jolloin Muhammed valitsi Raihanan.
Raihana oli toinen Muhammedin orjista, joista tuli myös hänen jalkavaimonsa. Toinen oli egyptiläinen Maria al-Qibtiyya.
M/S Vellamo (siipiratasalus)

m/s Vellamo on Lahdesta liikennöivä, sisävesilaiva, siipirataslaiva. Se on rakennettu Vääksyn telakalla 1990 Tampereen liikennöintiä varten. Alus siirrettiin Päijäteelle Lahteen 2001. Aluksen osti Lahden Järvimatkailu Oy:ltä 2021 Rhea Ship lines Oy 2021 alus siirrettiin Jyväskylän satamaan Lahdesta. Alus kunnostettiin Jyväskylässä.
Panipeneemi

Panipeneemi (C15H21SN3O4) on karbapeneemeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina. Yhdistettä käytetään haittavaikutuksien vähentämiseksi useimmiten yhdessä beetamipronin kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa panipeneemi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden karbapeneemien tavoin siihen, että se estää bakteerien soluseinän biosynteesiä. Lääkeaine on hyvin laajakirjoinen ja tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Panipeneemia käytetään yhdessä metaboliaa hidastavan ja munuaishaittavaikutuksia vähentävän beetamipronin kanssa. Panipeneemi on hyväksytty lähinnä Aasiassa ja sitä voidaan käyttää hengitystieinfektioiden ja virtsatulehdusten hoitoon sekä leikkausinfektioiden ehkäisyyn. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen.
Haittavaikutukset.
Panipeneemin ja beetamipronin yhdistelmä on usein hyvin siedetty. Tavanomaisimmat haittavaikutukset ovat huonovointisuus, ripuli, ihottuma ja maksan entsyymiarvojen nousu. Panipeneemi vähentää natriumvalproaatin pitoisuutta elimistössä ja siten heikentää sen tehoa epilepsian hoidossa.
Miikka Koivisto

Miikka Koivisto (s. 1982) on suomalainen muusikko, tuottaja ja biisintekijä.
Koivisto tunnetaan yhtyeistä Ruusut, Normal Life -duosta Artturi Tairan kanssa ja sooloprojektistaan Hisser. Hänet muistetaan myös Disco Ensemble -yhtyeen keulakuvana.
Miikka aloitti työt Skorpioni-levy-yhtiöllä vuonna 2021.
Koivisto toimi Fullsteam Recordsin A&amp;R:nä (artist and repertoire) ja toimittaa viikoittaista uuden musiikin radio-ohjelmaa YleX-kanavalle.
Nova Scotian joukkoampuminen 2020

Nova Scotian joukkoampuminen oli 18.–19. huhtikuuta 2020 Kanadan Nova Scotian provinssissa tapahtunut joukkoampuminen. 51-vuotias epäilty Gabriel Wortman ampui noin 12 tunnin aikana useita ihmisiä poliisin mukaan sattumanvaraisesti, kunnes hän kuoli takaa-ajon yhteydessä poliisin luoteihin huoltoasemalla Enfieldissä. Wortmanin motiiveja ei ole vielä saatu selville. Tapaus on pahin henkirikosten sarja Kanadassa yli 30 vuoteen.
Tapahtumat.
Poliisit saivat ilmoituksen lauantaina 18. huhtikuuta noin kello 23.32 paikallista aikaa Portapiquessa liikkuvasta aseistetusta henkilöstä. Samaan aikaan alueen asukkaita kehotettiin pysymään sisällä ovet lukittuina. Kun poliisit saapuivat paikalle, he löysivät alueella olleista rakennuksista henkirikosten uhreja, mutta Wortman oli ehtinyt karkuun. Ruumiiden lisäksi alueella oli useita mahdollisesti Wortmanin tahallisesti sytyttämiä tulipaloja.
Poliisit tutkivat läpi yön 52 kilometrin säteeltä Portapiquen aluetta. Seuraavana päivänä 19. huhtikuuta noin kello yhdeksän aikoihin aamulla Kanadan ratsupoliisi ilmoitti tunnistaneensa ampujan Gabriel Wortmanin, joka oli Portapiquen asukas. Hän oli pukeutunut poliisiksi ja muokannut autonsa muistuttamaan poliisiautoa. Wortmanista tehtiin havaintoja noin kello 10–11 aikoihin ajamassa alueen eri valtateillä. Hän vaihtoi autoansa kerran noin klo 11 aikoihin, kunnes myöhemmin 11.40 poliisit ilmoittivat, että hänet oli saatu kiinni huoltoasemalla Enfieldissä. Muutama tunti kiinnijäämisen jälkeen ilmoitettiin, että 17 ihmistä on kuollut mukaan lukien Wortman ja 23-vuotisen uran tehnyt konstaapeli. Uhrien lukumäärä on sittemmin täsmentynyt, kun poliisi on käynyt läpi Wortmanin reitin. 21. huhtikuuta kerrotun tiedon mukaan kuolleita on 23.
Epäilty.
Epäilty oli 51-vuotias Gabriel Wortman, joka asui Portapiquessa ja teki hammasproteeseja ammatikseen. Hänen mielenkiinnon kohteisiinsa kuuluivat poliisit ja poliisitarvikkeet. Hän omisti paljon niihin liittyviä keräilyesineitä ja jopa kaksi poliisiautoa. Jotkut Wortmanin tuntemat ihmiset pitivät hänen suhtautumista poliiseihin pakkomielteenä. Naapurit kuvailivat häntä persoonana rennoksi, ystävälliseksi ja auttavaiseksi, vaikka hänen tiedettiin kärsineen alkoholiongelmasta. Hän joutui lopettamaan maaliskuussa hammasproteesien valmistamisen hallituksen määräyksellä koronaviruspandemian vuoksi, mikä saattoi vaikuttaa hänen mielenterveyteensä ratkaisevasti. Tarkkaa motiivia hänen tekoihinsa ei kuitenkaan ole saatu vielä selville.
Vaikutukset lainsäädäntöön.
Tapauksen jälkeen Kanadassa kiellettiin rynnäkköaseiden myynti, osto, käyttö ja maahantuonti. Lisäksi rynnäkköaseiden tämänhetkisille omistajille on annettu kaksi vuotta aikaa hankkiutua niistä eroon korvausta vastaan.
Easy Love

Easy Love on brittiläismuusikko Sigalan kappale. Sen julkaisi Ministry of Sound hänen Brighter Days-debyyttistudioalbumin ensimmäisenä singlenä 3. syyskuuta 2015. Se mukailee The Jackson 5-yhtyeen kappaletta "ABC". Kappaleen on uudelleentuottanut Hal Ritson ja sen esittävät kreditoimattomat artistit Vula Malinga sekä Kyle Johnson. Kappale debytoi julkaisunsa jälkeen Britannian singlelistan sijalla 71. josta se nousi seuraavalla viikolla listan kärkeen. Lisäksi se pääsi UK Dance Chartin sekä UK Indie Chartin kärkeen.
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 4. elokuuta 2015. Video kuvattiin Los Angelesissä ja sillä esiintyy kanadanfilippiiniläinen tanssiduo Lucky Aces, jonka esiintyminen The Ellen DeGeneres Showssa kiinnitti videon tuottajan huomion ja pyysi heitä esiintymään videolla.
Gustav Gröber

Maximilian Gustav Gröber (4. toukokuuta 1844 Leipzig – 6. marraskuuta 1911 Ruprechtsau bei Straßburg, Saksa) oli saksalainen romanisti. Hänestä tuli vakinainen professori Breslauhun 1874 ja Strassburgiin 1880.
Gröberin merkittäviä teoksia ovat "Die handschriftlichen Gestaltungen der Chanson de geste Fierabras und ihre Vorstufen" (1869), "Die altfranzösische Romanzen und Pastourellen" (1872), "Die Liedersammlungen der Troubadours" (1877) sekä Friedrich Christian Diezin sanakirjaa syventävä "Vulgärlateinische Substrate romanischer Wörter" (1884–1890). Gröberin 1877 perustama ja julkaisema "Zeitschrift für romanische Philologie" on ollut lajinsa suurista aikakauskirjoista monipuolisin, milteipä tärkeinkin. Gröber toimitti 1888–1902 noin 30 avustajan kanssa suuren "Grundriss der romanische Philologie" -teoksen (1904–1906), jossa on useita Gröberin itsensä kirjoittamia esityksiä.
Sarah Crossan

Sarah Crossan (s. 4. tammikuuta 1981 Dublin) on irlantilainen nuortenkirjailija. Hän asuu ja työskentelee New Yorkissa. 
Hän on suorittanut filosofian ja kirjallisuuden tutkinnon Warwickin yliopistossa vuonna 1999. Hänellä on myös luovan kirjoittamisen maisteritutkinto samasta yliopistosta vuodelta 2003. Hän työskenteli aluksi opettajana, mutta saatuaan vuonna 2010 apurahan Edward Albee -säätiöltä hän vietti kesän Montaukissa New Yorkissa työstäen ensimmäistä romaaniaan "The Weight of Water", joka ilmestyi vuonna 2011.
Crossanin suurin menestys on vuoden 2016 säeromaani "One". Se on ilmestynyt vuonna 2018 suomeksi Kaisa Katteluksen suomentamana nimellä "Yksi" (). 
Vuonna 2017 Crossan valittiin yhdeksi 39:stä lupaavimmista eurooppalaisesta alle 40-vuotiaasta lasten ja nuorten kirjojen kirjailijasta Hay-festivaalilla Tanskan Aarhusissa.
Sweet Lovin’

Sweet Lovin’ on brittiläismuusikko Sigalan kappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja-lauluntekijä Bryn Christopher. Sen julkaisi Ministry of Sound Sigalan Brighter Days -debyyttistudioalbumin toisena singlenä 4. marraskuuta 2015. ”Sweet Lovin’” on saavuttanut julkaisunsa jälkeen muun muassa Britannian singlelistalla sijan 3 sekä Irlannin singlelistalla sijan 6. Sen lisäksi kappale pääsi singlelistan viiden parhaan joukkoon myös Tšekissä ja Skotlannissa. Britanniassa kappale ylitti platinalevyrajan 600 000 myydyllä kopiolla.
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 13. marraskuuta 2015. Los Angelesissä kuvatulla videolla nähdään LA Roller Girls Entertainmentin jäsen Candice Heiden rullaluistelemassa pitkin katuja sekä levittämässä punaista savupilveä, joka saa kaikki savun keskelle joutuneet tanssimaan kappaleen tahdissa. Videon lopussa hän liittyy muiden savupilviä jättävien rullaluistelijoiden pariin, joihin lukeutuu muun muassa Nicole Leonard sekä tanssija Marissa Heart.
Ivan Gundulić

Ivan Gundulić (8. tammikuuta 1589 – 8. joulukuuta 1638) oli ragusalainen runoilija. Hän oli vanhaa ragusalaista (nyk. Dubrovnik) ylimyssukua. Hänen isänsä toimi viidesti Ragusan tasavallan "knezinä", joka oli tasavallan korkein hallintoasema. Gundulić oli myös itse monissa korkeissa virkatehtävissä ja toimi ammusvaraston johtajana, senaattorina ja tuomarina.
Gundulić kirjoitti nuoruudessaan 10 näytelmään, joita esitettiin musiikin säestyksellä ja joitain osia saatettiin myös laulaa. Gundulićin näytelmissä oli aineksia klassisesta mytologiasta ja italialaisen Torquato Tasso eeppisestä runoelmasta "Vapautettu Jerusalem". Näytelmät olivat suosittuja Ragusassa, ja neljä niistä on säilynyt. Gundulić siirtyi myöhemmin urallaan barokkikauden hengelliseen runouteen.
Gundulićin huomattavimpia teoksia ovat "Suze sina razmetnoga" ('Tuhlaajapojan kyynelet', 1622), pastoraalinäytelmä "Dubravka" (1628), jossa on selvästi nationalistinen dubrovnikilainen sävy, ja ennen kaikkea sankarirunoelma "Osman", joka kuvailee puolalaisen perintöruhtinaan Vladislavin voittoisaa taistelua sulttaani Osmania vastaan. "Osman" jäi Gundulićilta kesken, eikä hän ehtinyt viimeistellä ennen kuolemaansa 14:ttä eikä 15:ttä "cantoa". Runoelman viimeisteli Ivan Mažuranić, ja se julkaistiin 1844.
Elphamen kuningatar

Elphamen kuningatar on Etelä-Skotlannin ja Pohjois-Englannin kansanperinteessä esiintyvä haltiakuningatar, jonka rinnakkaismuoto on keijukaisten kuningatar.
Vuonna 1598 noitaoikeudenkäynnissä syytetty skotlantilainen Andro Man käytti haltiakuningattaresta nimimuotoa Quene of Elphen. Andro Manin mukaan kuningatar oli paholainen tai paholaisen vaimo, jonka miehen nimi oli Christsonday. Vuonna 1588 syytetty Alison Pearson poltettiin noitana, koska hän tunnusti tunteneensa Elphamen kuningattaren.
Elphamen kuningatar esiintyy kahdessa Francis James Childin balladikokoelmaan kuuluvassa balladissa: Thomas Rymer (balladi numero 37) sekä The Queen of Elfan's Nourice (numero 40).
Say You Do

Say You Do on brittiläismuusikko Sigalan kappale, jolla vierailevat myös brittiläisartisti Imani Williams sekä brittiläinen drum and bass-muusikko DJ Fresh. Sen julkaisi Ministry of Sound Sigalan Brighter Days-debyyttistudioalbumin kolmantena singlenä 18. maaliskuuta 2016. Kappale sisältää mukaelman Mariah Careyn kappaleesta "Always Be My Baby". "Say You Do" on ollut julkaisunsa jälkeen myyntimenestys Britanniassa ja Skotlannissa, joissa se on päässyt singlelistan viiden parhaan joukkoon. Britanniassa kappale on saavuttanut kultalevyrajan 400 000 myydyllä kopiolla.
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 5. helmikuuta 2016. Jamaikan Port Antoniossa kuvatulla videolla esiintyy kaikista kolmesta esiintyjästä vain Imani.
Seela Sellan filmografia

Tämä on Seela Sellan filmografia.
DJ Fresh

Daniel Edward Stein (s. 11. huhtikuuta 1977 Worthing, Englanti, taiteilijanimeltään DJ Fresh) on elektronista musiikkia tekevä brittiläinen muusikko, DJ ja musiikkituottaja. Hän on entinen drum and bass-yhtye Bad Companyn jäsen ja hän omistaa Adam Fn kanssa Breakbeat Kaos levy-yhtiön.
Danielin kaikista tunnetuin julkaisu on hänen kolmas studioalbumi "Nextlevelism", jonka julkaisi Ministry of Sound lokakuussa 2012. Siltä julkaistiin singlenä menestyskappaleet "Louder" ja "Hot Right Now", joista tuli Britannian singlelistan historian ensimmäiset listan kärjen saavuttaneet dubstep ja drum and bass kappaleet.
Daniel on tehnyt uransa aikana yhteistyötä myös muun muassa Diplon, Dominique Young Uniquen ja Dibby Dibby Soundin kanssa kappaleella "Earthquake", Ella Eyren kanssa kappaleella "Gravity", sekä Sigalan ja Imani Williamsin kanssa kappaleella "Say You Do".
Tammikuussa 2014 Danielin tuotannot olivat myyneet yli 2,8 miljoonaa kopiota ja hänellä oli kaksi Britannian singlelistan kärjen saavuttanutta sekä kahdeksan listan kymmenen parhaan joukkoon päätynyttä singleä.
Diskografia.
Albumit.
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
EP-levyt
Singlet.
Pääartistina
Vierailevana artistina