tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Beretta M12

Beretta Model 12, Beretta M12 tai Beretta PM12 (, konepistooli) on italialaisen "Fabbrica d'Armi Pietro Berettan" valmistama toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta sarja- ja kertatulta ampuva ja 9x19mm Parabellum/Luger kaliiperinen konepistooli. Se otettiin valmistukseen vuonna 1959 ja Italian armeija otti sen palveluskäyttöönsä vuonna 1961.
Vuonna 1978 otettiin valmistukseen uudistettu Model 12S tai PM12S, joka on edelleenkin valmistuksessa.
Sielunsyöjä

Sielunsyöjä ("Devour") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut David Winkleron ohjaama kauhuelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Jensen Ackles ja Shannyn Sossamon.
Juoni.
Elokuva kertoo Jakesta, nuoresta opiskelijasta. Jakea ovat koko ikänsä piinanneet ”päiväpainajaiset”, joiksi hän niitä kutsuu. Hän näkee usein sairaita ja sadistisia välähdyksiä, jotka saavat Jaken usein vainoharhaiseksi. Jaken hyvä ystävä Conrad pelaa peliä nimeltä Tie ("The Pathway"). Pelissä luovutetaan puhelinnumero, ja pelaaja alkaa saada outoja soittoja, joissa hänelle määrätään tiettyjä tehtäviä. Jake kiinnostuu myös pelistä ja alkaa myös saada outoja soittoja ja näytkin jatkuvat entistä piinaavampina.
Juan Carlos Mariño

Juan Carlos Mariño Márquez (s. 2. tammikuuta 1982 Lima, Peru) on perulainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Cienciano del Cuzcoa.
Debyyttinsä Perun maajoukkueessa Mariño teki kun hän tuli vaihdosta kentälle vuoden 2007 Copa Américan avausottelussa Uruguayta vastaan. Hän teki Perun 2–0 maalin, maansa voittaessa 3–0.
Ignacio Ramonet

Ignacio Ramonet (s. 5. toukokuuta 1943 Redondela, Espanjan Galicia) on espanjalais-ranskalainen toimittaja, joka toimii ranskalaisen kuukausittain ilmestyvän "Le Monde Diplomatique" -lehden päätoimittajana ja johtajana. Hän on myös ATTAC-järjestön perustaja. Ramonet on väitellyt semiotiikan ja kulttuurihistorian tohtoriksi pariisilaisessa "École des Hautes Études en Sciences Socialessa" (EHESS) ja toimii kommunikaatioteorian dosenttina Pariisin VII:ssä Denis Diderot -yliopistossa.
Elämä.
Ramonet vietti varhaisvuotensa Tangerissa Marokossa. Hän opiskeli insinööritieteitä Bordeaux’ssa, Rabatissa sekä Pariisissa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan väitellen tohtoriksi Pariisissa.
Vuodesta 1972 lähtien hän on työskennellyt Ranskassa. Hänen opettajanaan on toiminut Roland Barthes ja Ramonet väitteli juuri semiotiikasta. 
Vuodesta 1991 lähtien hän on toiminut kuukausittain julkaistavan "Le Monde Dilplomatique" -lehden päätoimittajana ja johtajana. Lisäksi hän on päätoimittajana kahden kuukauden välein ilmestyvässä "Manière de voir" -lehdessä. Hän on myös säännöllisesti espanjalaiseen "El País" -lehteen kirjoittavat kolumnisti. Hän on poliittisen maantieteen ja strategian konsultti Yhdistyneissä Kansakunnissa. Ramonet toimii espanjankielisen Latinalaisessa Amerikassa toimivat teleSur-televisioaseman neuvonantajana.
Vuonna 2006 Ramonet julkaisi kirjan "Fidel Castro: Biografía a dos Voces". Tämä kirja on julkaistu Ramonet’n ja Fidel Castron välillä käytyjen keskustelujen pohjalta.
Ramonetin mukaan globalisaatio uhkaa kansallisvaltioiden suvereniteettia. Joulukuun 1997 pääkirjoitus ”Disarming the markets” Ramonet vaati vastaiskuksi Tobinin veron toteuttamista. Tämä oli Attacin lähtölaukaus.
Serbian pommituksia vastaan.
Ramonet arvosteli kesäkuussa 1999 jyrkästi sitä, kun Nato pommitti Serbiaa puolustaakseen sen hyökkäyksen uhriksi joutunutta Kosovoa. Hänen mukaansa perusteeksi ei riitä se, että ”moni kohtelee Slobodan Milosevicia diktaattorina”. Ramonetin mukaan kansallisvaltioiden mahtia ei saa heikentää puuttumalla niiden sisäisiin asioihin.
Bushi

Bushi () on japanilaisen feodaaliaikaisen sotilassuvun ("buke") jäsenten nimitys ja vastaa keskiaikaista eurooppalaista ritaria. Bushi merkitsee "sotilasherrasmiestä". Samurain moraalikoodisto "bushidō" on johdettu tästä sanasta.
Bushi-käsitettä ei voi suoraan rinnastaa samurai-käsitteeseen, sillä bushit olivat samuraidenkin joukossa yläluokkaa, korkeaa aatelia. Voidaan sanoa, että jokainen bushi oli samurai, mutta kaikki samurait eivät olleet busheja.
Koti-Karjala

Koti-Karjala on Kiteellä ilmestyvä Kiteen, Tohmajärven ja Rääkkylän alueen paikallislehti. Lehti perustettiin 1960 "Kiteen Lehti" -nimisenä. Vuosina 1967–1980 lehti ilmestyi nimellä "Kiteen-Tohmajärven lehti". Vuonna 1980 lehti muuttui kaksipäiväiseksi ja vuosina 1987–1992 lehti ilmestyi kolmesti viikossa. Lehti ilmestyy nyt keskiviikkoisin ja lauantaisin.
Koti-Karjalan pääosakas on Kitee-Seura ry. Lehti ei kuulu mihinkään laajempaan lehtikonserniin.
Areios Didymos

Areios Didymos (, ) oli antiikin kreikkalainen filosofi ja kirjailija, joka kuului stoalaiseen koulukuntaan. Hän oli kotoisin Aleksandriasta ja vaikutti ajanlaskun alun tienoilla.
Areios oli keisari Augustuksen hovifilosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea hänen kirjoittamastaan eettisestä doksografiasta, joka on hellenistisen ajan stoalaisen ja peripateettisen etiikan merkittävimpiä lähteitä. Teoksesta tunnetaan katkelmia Stobaiokselta ("Eclogae" 2.37–152). Sen lisäksi Areios kirjoitti myös stoalaisesta ja peripateettisesta fysiikasta.
Aetios

Aetios () tai Aëtius (lat.) oli seuraavien antiikin aikaisten henkilöiden nimi:
Karakteritanssi

Karakteritansseiksi kutsutaan baletin liikekieleen sopiviksi mukaeltuja kansantanssiosioita, joita on usein balettiteoksissa. Karakteritanssi on siis eri maiden kansantansseja baletin liikekielelle muunnettuna – tai näkökulmaa vaihtaen balettia, johon on lainattu kansantanssin liikkeitä ja piirteitä. Karakteritanssi kuuluu osaksi perinteistä venäläistä klassisen baletin koulutusta ja useissa traditionaalisissa balettiteoksissa on pitkiä tanssikohtauksia eri maiden tansseista. Näissä ei yleensä käytetä varvastossuja tai tutu-hameita, vaan erilaisia kenkiä, saappaita ja kansallispuvuista mukailtuja asuja. 
Karakteritanssia ja sen opetusohjelmaa on kehitetty erityisesti Venäjällä. Monet pohjana käytetyt kansantanssit ovatkin entisen Neuvostoliiton alueen tai ns. itäblokin maiden tansseja (valko-venäläisiä, moldovalaisia, unkarilaisia jne.). Myös espanjalaisia tansseja tai italialaisia "tarantelloja" kuuluu karakteritansseihin ja esiintyy balettiteoksissa. Karakteritanssin liikkeet ja metodiikka eivät kuitenkaan ole maailmanlaajuisesti niin vakiintunutta kuin klassisen baletin. Termiä on alettu käyttää 1700-luvulla.
Aetios (filosofi)

Aetios (, ; ensimmäinen vuosisata/100-luku?) oli antiikin kreikkalainen eklektinen filosofi ja doksografi, jonka olemassaolo on kuitenkin nykyisin kyseenalaistettu.
Aetioksen katsotaan perinteisesti kirjoittaneen doksografian nimeltä "Luonnonfilosofien mielipiteistä" ( eli , ), joka ajoitetaan yleensä noin vuoteen 100. Siitä oletetaan säilyneen katkelmia Johannes Stobaioksen teoksessa "Florilegium", sekä tiivistelmä, joka muodostaa Pseudo-Plutarkhoksen teoksen "Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä". Lisäksi teosta lainaa Theodoretos Kyrrhoslainen teoksessaan "Curatio affectionum graecarum". Hän on ainoa, joka mainitsee kirjoittajaksi ”Aetioksen”. Näitä lukuun ottamatta Aetios jää täysin tuntemattomaksi.
Hermann Alexander Diels esitti teoksessaan "Doxographi Graeci" Aetioksen teoksen ”rekonstruktion”, jota pidetään kuitenkin nykyisin hyvin kyseenalaisena. Epäselvyyksien vuoksi jopa koko Aetioksen olemassaolo on nykyisin kyseenalaistettu, ja hänen nimiinsä laitetun teoksen ajoitukseksi on ehdotettu jo 40–30-lukuja eaa. Andrei Lebedev ehdottaa todelliseksi ”Aetiokseksi” Areios Didymosta, jolloin nimi ”Aetios” saattaisi olla Theodoretoksen tekemä kirjoitusvirhe. Tällöin ”filosofi ja doksografi Aetios” olisi puolestaan Dielsin erehdyksessä rekonstruktionsa myötä luoma henkilö.
Eeva-Leena Pokela

Eeva-Leena (Eveliina) Marjatta Pokela (ent. Sariola; s. 5. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen laulaja, säveltäjä, juontaja ja näyttelijä, joka on aikoinaan esiintynyt monissa lastenohjelmissa (muun muassa "Sirkus Papukaijassa"). Hän aloitti esiintymisensä lapsitähtenä vanhempiensa Marjatta ja Martti Pokelan kanssa. Hän on Sibelius-Akatemian lehtori.
Pokela on tehnyt yhteistyössä Kehitysvammaliiton kanssa DVD:n "Viito ja viserrä Eeva-Leenan kanssa", jolla on sekä vanhoja lastenlauluja että Pokelan varta vasten tekemiä sävellyksiä. Hän on ollut mukana tekemässä koulun laulukirjoja ja koonnut "Pikku kakkosen laulukirjan".
Eeva-Leena Pokela oli naimisissa sellotaiteilija Raimo Sariolan kanssa. Naimisissa ollessaan hän käytti nimeä Eeva-Leena Sariola. Heidän lapsiaan ovat kitaristi Petteri Sariola, tuottaja ja rumpali Jyri Sariola, muusikko Soila Sariola, ja myös tytär Meri Sariola on levyttänyt.
Vuonna 1982 Pokela juonsi radiossa musiikkiohjelmaa "Virtasesta Vivaldiksi: Musiikinteorian kuntokoulu" yhdessä Timo von Creutleinin ja Jukka Louhivuoren kanssa. Ohjelma koostui kaikkiaan 32 jaksosta, joista kukin oli noin 20 minuutin pituinen.
Eeva-Leena Pokela palkittiin elämäntyöpalkinnolla valtakunnallisilla lastenmusiikkipäivillä marraskuussa 2021.
Isovanhemmat

Isovanhemmat ovat äidin ja isän vanhemmat.
Useissa perinteisissä kulttuureissa isovanhemmilla oli suora ja selkeä rooli lastenlasten hoidossa ja kasvatuksessa. Tämänkaltainen rooli on hälventynyt ydinperheiden syntymisen myötä. Toisaalta isovanhempien merkitys on myös kasvanut yhteiskunnan tiukentuneiden aikataulujen vuoksi. Isovanhemmat hoitavat usein lapsenlapsiaan.
Tilanteessa joissa lapsen omilla vanhemmilla ei ole halukkuutta tai mahdollisuuksia huolehtia lapsestaan, isovanhemmat ovat vaihtoehto lapsen toissijaiseksi huoltajaksi. 
Perinteisissä Itä-Aasian kulttuureissa, jotka ovat saaneet vaikutteita kungfutselaisuudesta, niin kutsuttu "lapsen hurskaus" on yksi tärkeimmistä moraaliarvoista. Isovanhemmat koetaan tällöin tärkeänä auktoriteettina, jolla on oikeus puuttua perheen sisäisiin asioihin. Länsimaistumisen myötä myös Itä-Aasiassa isovanhempien merkitys on toisaalta vähentynyt.
Turun ja Sheffieldin yliopistojen yhteistyössä tekemän tutkimuksen mukaan isoäideistä on apua lastenlasten selviytymisen kannalta. Sen sijaan isoisistä jälkeläisten määrällä mitaten tällaista hyötyä ei voitu havaita. Tutkimus pohjautui suomalaisiin väestötietoihin 1700- ja 1800-luvuilta.
Sijaismummo- ja -vaaritoiminta.
Useat suomalaiset järjestöt ja yhdistykset ovat tarjonneet viime vuosina niin kutsuttuja "sijaismummo- ja vaaripalveluja". Sijaisisovanhempia voidaan kutsua myös varaisovanhemmiksi. Ideana on, että tutustutetaan toisiinsa lapsi, jonka isovanhemmat ovat kuolleet tai joka ei muusta syystä voi tavata isovanhempiaan sekä sijaisisovanhempiehdokkaaksi ilmoittautunut aikuinen, joka on sen ikäinen, että ikänsä puolesta hyvin tyypillisesti voisi olla tuon lapsen isovanhempi. Näin lapsella on mahdollisuus saada halutessaan itselleen isoisän tai isoäidin sijainen. Sijaisisovanhempia on tarjottu myös maahanmuuttajalapsille joiden omat isovanhemmat ovat jääneet entiseen kotimaahan. Alakoulujen ensimmäisillä luokilla taas on ollut niin sanottuja "koulumummoja" ja "kouluvaareja".
Nimitykset.
Isovanhemmille on suomen kielessä useita nimityksiä. Yleiskielisiä nimityksiä ovat "isoäiti" ja "isoisä", "mummo" ja "mummu" sekä "ukki" ja "vaari". Nimitysten määriteosana on käytetty "ison" lisäksi myös sanoja "suuri-" tai "vanha-".
Isoisän nimityksiä.
Vanhimmat nimitykset isoisälle ovat "äijä" ja "ukko" ja niiden johdannaiset ukki, ukko, äijä, äijö ja äiji. "Taatan" tai "taattan" alkuperä on joko lasten kielessä tai vaihtoehtoisesti se on slaavilainen lainasana.
Ruotsinkielestä lainattuja nimityksiä ovat puolestaan "pappa" ja "vaari" ja niiden muunnokset.
Isoäidin nimityksiä.
Itämerensuomalaisissa kielissä isoäidin nimitys on ollut "ämmä" ja sen muunnokset. Myös "akka"-sanaa on käytetty. Ruotsin "mormor"-sanasta on tullut suomeen laajalevikkeinen "mummo" ja sen johdannaiset.
Erisävyisiä, harvinaisia tai murteellisia nimityksiä ovat esimerkiksi "mummi, mummeli, muori, mamma, nanna" ja "ämmä sekä ämmi".
Stoa (rakennustyyppi)

Stoa () tarkoitti antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa vapaasti seisovaa avointa pylväshallia tai rakennukseen liittyvää katettua pylväshallia, joka oli yleensä tarkoitettu julkiseen käyttöön. Varhaiset stoat muodostuivat yleensä rakennuksen sivua reunustavasta pylväiköstä, ja ne olivat usein doorilaista tyyliä. Myöhemmin stoissa saattoi olla kaksi kerrosta, ja ne olivat usein joonialaista tyyliä.
Stoia oli usein suurten kaupunkien agoran eli markkinapaikkojen ympärillä. Stoat olivat avoimia yleisölle: kauppiaat saattoivat myydä niissä tavaroitaan, taiteilijat esitellä taidettaan, filosofit opettaa ja niissä saatettiin pitää uskonnollisia kokouksia. Stoalainen filosofikoulukunta sai nimensä stoasta.
Kuuluisia stoia.
Assoksessa
Ateenassa
Delfoissa
Deloksella
Korintissa
Olympiassa
Muualla
Hedelmällisyys

Hedelmällisyys eli fertiliteetti on kyky lisääntyä eli saada jälkeläisiä.
Joissain myyttisissä ja uskonnollisissa käsityksissä hedelmällisyys on keskeisellä sijalla. Maanviljelijöiden ja karjankasvattajien muinaiset uskonnot liittyivät paljon hedelmällisyyteen, enemmän kuin esimerkiksi pyyntikulttuurien uskonnot, sillä maanviljelijät ja karjankasvattajat näkivät selvästi suoran riippuvuutensa hoitamiensa eliöiden lisääntymisestä. Hedelmällisyyttä pyrittiin usein parantamaan miellyttämällä henkiolentoja, jotka siitä asiasta vastasivat.
AKG Acoustics

AKG Acoustics (alun perin Akustische und Kino-Geräte Gesellschaft m.b.H.) on itävaltalainen audiotekniikkavalmistaja, joka on tunnettu etenkin mikrofoneistaan ja kuulokkeistaan. Rudolf Goerike ja Ernst Pless perustivat yrityksen Wienissä vuonna 1947, ja vuodesta 1994 AKG on kuulunut Harman International Industriesin valmistajaperheeseen muun muassa Soundcraftin, dbx:n, Crownin ja Lexiconin kanssa.
AKG:n tunnetuin tuote lienee studiokäytössä lähes standardin aseman saavuttanut C 414-kondensaattorimikrofoni. Siitä on vuosien saatossa julkaistu useita versioita, viimeisimpänä C 414 LTD yrityksen 60-vuotissyntymäpäivien kunniaksi.
AKG on innovatiivisen yrityksen maineessa. Se vastasi muun muassa maailman ensimmäisen dynaamisen herttasuuntakuviolla varustetun mikrofonin valmistuksesta ja AKG on ollut myös etulinjassa radiomikrofonien puolella, käyttäjinä muun muassa Rod Stewart, Peter Gabriel ja Simply Red. AKG:n mikrofoneja on käytetty myös MIR-avaruusasemalla.
Harman Pro:n ja siten myös AKG:n suomalaisena maahantuojana toimii espoolainen Studiotec Oy.
Vuodenkierto

Vuodenkierto on myyttisesti ja uskonnollisesti merkittävä ilmiö. Se on tärkeä sekä maanviljelijöille että pyyntitaloudessa eläville. Monet tapahtumat, kuten työt ja juhlat, jaksotettiin vuodenkierron mukaan. 
Kansanomainen vuodenkierto sisältää pyhäpäiviä, jolloin suku tai yhteisö kokoontuu yhteen muistamaan vainajia ja haltijoita. Vanhan kansan vuosi alkoi myöhään syksyllä satovuoden päättyessä.
Vuodenkierron uskottiin usein olevan jollain tavoin palautuvaa, ja vuotta on usein kuvattu pyörällä hieman samaan tapaan, kuin vuorokauden aikaa osoitetaan pyöreällä kellolla. Eräs aurinkopyörän merkitys onkin juuri vuodenkierto. Mutta uusi vuodenkierto käsitettiin kuitenkin uudeksi vuodeksi eikä edellisen toistoksi, ja syklisen aikakäsityksen syklit olivat usein huomattavasti vuotta pitempiä.
Sérgio Dutra Santos

Sérgio Dutra dos Santos (s. 15. lokakuuta 1975 Nova Londrina, Brasilia), pelaajanimeltään Sérgio ja Sérginho, on brasilialainen lentopalloilija, joka on voittanut kaksi olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa italialaista Copra Piacenzaa ja kotimaansa Serviço Social da Indústria-SP:tä.
Sérginho voitti olympiakultaa Ateenassa 2004 ja Rio de Janeirossa 2016 sekä saavutti olympiahopeaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 2002 ja 2006, maailmanliigan vuosina 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009 ja 2010 sekä maailmancupin vuosina 2003 ja 2007.
Sérginho valittiin vuonna 2001 maailmanliigan parhaaksi vastaanottajaksi ja vuonna 2002 parhaaksi puolustajaksi.
Tukholman katolinen tuomiokirkko

Pyhän Eerikin katolinen tuomiokirkko () on kirkkorakennus Tukholman Södermalmilla, Folkungagatanin alussa hieman Medborgarplatsenilta etelään. Se on Tukholman katolisen hiippakunnan tuomiokirkko vuodesta 1953 lähtien.
Arkkitehti Axel Gillbergin suunnittelema kirkko rakennettiin vuosina 1890–1892. Vuonna 1784 perustettu Tukholman katolinen seurakunta oli ostanut tontin 1857. Värikäs rakennus edustaa pyörökaarityyliä, ja sen seinät on verhoiltu punatiilellä. Julkisivua koristaa kaksi matalaa tornia. Kirkkosali uudistettiin ja kirkkoa täydennettiin lisärakennuksella 1979–1982 arkkitehti Hans Westmanin suunnitelmien mukaan. Samalla kirkkoon yhdistettiin 1680-luvulla valmistunut viereinen Paulin talo, joka muutettiin seurakuntatiloiksi. Muutostöiden valmistuttua kirkko vihittiin uudelleen käyttöön 25. maaliskuuta 1983.
Piirinvalvoja

Piirinvalvoja on ortodoksisessa kirkossa toimiva piispan avustaja.
Käytännön syistä ortodoksiset hiippakunnat jaetaan 2–3 valvontapiiriin; valvontapiiriä johtaa piirinvalvoja. 
Piirinvalvojaksi määrää hiippakunnan piispa enintään viideksi vuodeksi kerrallaan luottamusta ja kunnioitusta nauttivan sekä muutoinkin tehtävään sopivan kyseisen valvontapiirin papin. Epävirallinen joskin kohtalaisen vakiintunut käytäntö on että kaksi peräkkäistä viisivuotiskautta on maksimiaika, sitten miestä vaihdetaan, koska työ on kohtalaisen rasittava. 
Kyseessä on siis piispan uskottu mies, joka hoitaa juoksevia asioita piispantarkastusten välillä. 
Piirinvalvoja on hiippakunnan piispan välittömän määräysvallan alainen ja hänen tulee toimia piispainkokouksen vahvistaman ohjesäännön mukaan. 
Hänen tulee ahkerasti valvoa seurakuntien uskonnollissiveellistä ja hengellistä elämää ja olla pappien, diakonien ja kanttorien ohjaajana ja neuvonantajana heidän seurakunnallisessa toiminnassaan sekä käydä hiippakunnan piispan määräyksestä tai muulloinkin hänen luvallaan tarkastuksella piirinsä seurakunnissa. Valvojan tulee antaa toiminnastaan vuosittain kertomus piispalle. 
Matkakustannusten korvausta valvoja saa kirkkokunnan varoista samojen perusteiden mukaan kuin sitä suoritetaan valtion viran tai toimen haltijalle. Muuten tehtävä on palkaton kunniatehtävä.
Järjestelmä on yhteinen useimmille ortodoksisille kirkoille; muun muassa arkkipiispa Herman oli Viron aikanaan Kuresaaren piirinvalvoja. Samoin sittemmin pyhäksi kanonisoitu isä Aleksander Hotovitski, Helsingin kirkkoherra vuosina 1914 - 17, toimi Suomen ortodoksisen hiippakunnan piirinvalvojana.
Boipatongin verilöyly

Boipatongin verilöyly oli Etelä-Afrikassa Boipatongin townshipissä 17. kesäkuuta 1992 tapahtunut verilöyly, jossa joukko pääasiassa zulu-heimoon kuuluneita Inkatha-vapauspuolueen kannattajia murhasi kaupungissa 46 ihmistä yhden yön aikana. Maan turvallisuusjoukot eivät yrittäneetkään estää tapahtumia eivätkä pyrkineet saattamaan oikeuteen sen toteuttajia. Joidenkin silminnäkijöiden mukaan poliisi olisi saattanut hyökkääjät townshipiin ja sieltä pois.&lt;ref name="Sparks/1995 and Clark/2004"&gt;, &lt;/ref&gt;
Pian verilöylyn jälkeen Mandela ilmoitti ANC:n vetäytyvän neuvotteluista ja esitti neljäntoista kohdan ohjelman, jonka hallituksen tuli toteuttaa ennen kuin neuvottelut saattoivat jatkua. Ehtoina oli muun muassa hallituksen ANC:n kannattajia vastaan suunnatun terrorikampanjan lopettaminen, aikaisemman siirtotyöläisten yömajojen suojaamiseksi tehdyn sopimuksen toimeenpano sekä Inkathan kannattajien niin sanottujen "kulttuurillisten aseiden" kantamisen kieltäminen. Kiristyneessä ilmapiirissä hallitus hylkäsi ANC:n vaatimukset.
Innervisions

Innervisions on Stevie Wonderin vuonna 1973 julkaisema albumi. Se on kolmas Wonderin klassisen kauden albumeista, joihin lasketaan myös "Music of My Mind", "Talking Book", "Fulfillingness' First Finale" ja "Songs in the Key of Life". Levyn yhdeksän kappaletta käsittelevät monia teemoja: huumeet kappaleissa "Too High" ja "Don't You Worry 'Bout a Thing", sosiaalinen viha raidoilla "Higher Ground" ja "Living for the City" sekä rakkaus balladeissa "All in Love is Fair" ja "Golden Lady." Albumin päättävä "He's Misstra Know It All" on ankara hyökkäys silloista Yhdysvaltain presidenttiä Richard Nixonia kohtaan (samoin kuin Fulfillingness' First Finalen "You Haven't Done Nothin'").
Albumin julkaisi alun perin Motown-levy-yhtiö 3. elokuuta 1973. Kuten monien Wonderin levyjen kohdalla, tämänkin levyn sanoitukset, sävellykset ja tuottaminen on lähes yksinomaan hänen käsialaansa. "Innervisions" voitti muun muassa parhaan levyn Grammy-palkinnon vuonna 1974, ja "Living for the City" sai parhaan R&amp;B-kappaleen Grammyn.
"Innervisions" on yksi neljästä Stevie Wonder -albumista, joka valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Kappalelista.
Sanoitukset, sävellykset ja sovitukset Stevie Wonderin.
Sekigaharan taistelu

Sekigaharan taistelu () oli Japanissa 21. lokakuuta vuonna 1600 käyty taistelu ja käännekohta Japanin historiassa. Taistelun voittanut Tokugawa Ieyasu perusti Tokugawa-shōgunaatin, joka oli vallassa 1800-luvun puoliväliin saakka. Taistelu merkitsi Sengoku-kauden loppua ja Edo-kauden alkua. Vaikka Tokugawalta kestikin taistelun jälkeen vielä kolme vuotta valtansa vakiinnuttamiseen Toyotomi-klaanista ja daimioista, taistelua pidetään laajalti shōgunaatin epävirallisena alkuna.
Nykyisen Sekigaharan alueella Gifun prefektuurissa Tokugawa Ieyasun joukot taistelivat Toyotomi Hideyoshin pojalle ja perilliselle Hideyorille uskollisen Ishida Mitsunarin johtamia joukkoja vastaan. Taistelun kehityssuunta kääntyi, kun Ishidan puolella seissyt Kobayakawa Hideaki petti liittolaisensa. Vaikka Kobayakawa ei joukkoineen aluksi osallistunut taisteluun, Tokugawa lopulta käski "ashigarujaan" ampumaan Kobayakawan joukkoja kohti, minkä jälkeen Kobayakawa liittyi Tokugawan puolelle.
Ricardo Garcia

Ricardo Garcia (19. marraskuuta 1975) on brasilialainen lentopalloilija. Ricardona paremmin tunnettu Ricardo Garcia pelaa Italian A1-liigassa Volley Luben joukkueessa.
Ura.
Brasilian maajoukkueessa Ricardo on pelannut jo monia vuosia menestyksekkäästi. Saavutuksia ovat olympiakulta Ateenasta 2004, maailmanmestaruus 2002 ja 2006, maailmanliigan voittoja neljä kappaletta peräkkäin sekä muita hieman vähemmän tunnettuja mestaruuksia. Ricardo on pelannut yli 300 A-maaottelua Brasilian maajoukkueessa ja on maan suurimpia lentopallotähtiä yhdessä Giban kanssa. Ricardo toimi myös maajoukkueen kapteenina. Vuodesta 2008 lähtien Ricardoa ei ole esiintynyt maajoukkueessa riitaannuttuaan päävalmentaja Bernado Rezenden kanssa. Hän palasi kuitenkin vuonna 2012 maajoukkueeseen voittaen olympiahopeaa Lontoon olympialaisissa.
Torchwood

Torchwood on "Russell T Daviesin" luoma spin-off-sarja, joka pohjautuu "Doctor Who" -sarjaan. Sitä esitettiin vuosien 2006–2011 aikana neljä tuotantokautta. Torchwoodin nimi on anagrammi "Doctor Whosta". Torchwood on suunnattu aikuisemmalle yleisölle kuin Doctor Who, sillä se sisältää enemmän väkivaltaa, seksiä ja kauhua.
Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV2 sekä MTV3 Scifi.
Juoni.
Sarjassa seurataan valtion ja poliisivoimien ulkopuolella toimivan "Torchwood"-nimisen organisaation (tarkemmin Torchwood 3:n) taistelua erilaisia maapallolle eksyneitä hirviöitä ja organismeja vastaan, jotka kulkeutuvat tapahtumapaikkana toimivaan Cardiffin kaupunkiin siellä sijaitsevan aika-avaruusrepeämän läpi. Tämän lisäksi Torchwood yrittää löytää muukalaisteknologiaa, jolla ihmiskunta voisi taistella maan ulkopuolisia uhkia vastaan.
Sarjassa nähdään mm.
Ensimmäisessä jaksossa tutustutaan poliisiin nimeltä Gwen Cooper, joka tutkiessaan sairaalan yläkertaa näkee ensimmäistä kertaa elämässään avaruusolennon. Torchwoodin komentaja, kapteeni Jack Harkness pelastaa Gwenin weevil-olennon kynsistä, ja rekrytoi hänet Torchwood-tiimiin.
Teemat.
Torchwood-jaksoissa käsitellään mm. LGBT-aihetta, eksistentialismia, ihmisarvoa ja vallan korruptoivaa vaikutusta.
Sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella jokaisella päänäyttelijällä on seksuaalista kanssakäymistä samaa sukupuolta olevan kanssa. Kapteeni Jack Harkness on avoimesti omniseksuaali, eli on kiinnostunut kaikkien ihmissukupuolen muotojen lisäksi myös avaruusolennoista. Torchwoodin tekijä kuvailee sarjaa "hyvin biseksuaaliseksi ohjelmaksi" eikä kategorisoi hahmoja mihinkään tiettyyn seksuaaliseen lokeroon.
Torchwood-jaksoissa toistuu teemoja kuolevaisuudesta, elämän tarkoituksesta ja mahdollisesta kuoleman jälkeisestä elämästä. Takaisin henkiin herätetyt ihmiset toteavat, ettei kuoleman jälkeen ole yhtään mitään. Muutamat hahmot kertovat, että kuolleena olemisen pimeydessä vaanii jokin. Kapteeni Jack on kuolematon, ja on "kuollut" elämänsä aikana tuhansia kertoja. Kapteeni Jack on sarjassa Doctor Who kuollut kerran oikeasti, mutta Rose herätti hänet uudelleen henkiin. Vasta sen jälkeen hänestä tuli kuolematon. Jack kuitenkin kuolee sarjassa Doctor Who yli viiden miljardin vuoden kuluttua nimellä Boen naama, joten hän on oikeastaan vain lähes kuolematon.
Korruptiota käsitellään Torchwood-tiimiläisten käyttäessä löytämiään muukalaisteknologisia laitteita itsekkäisiin ja epäeettisiin tarkoituksiin.
Tapahtumapaikat.
Torchwoodin päätapahtumapaikka on Cardiff, Wales, Iso-Britannia. Torchwood 3 -ryhmän tukikohta on Wales Millennium Centre -hallin vieressä sijaitsevan aukion alla (Linkki Google Mapsiin). "The Hubiin" pääsee aukiolta näkymättömän hissin avulla.
Näyttelijät.
Sarjassa nähtiin vierailevana hahmona 2. tuotantokautena myös kapteeni John Hart, jota näyttelee Buffy, vampyyrintappajasta tuttu James Marsters sekä Martha Jones, jota näyttelee Freema Agyeman.
Lännen lokarin veli

Lännen lokarin veli on vuonna 1952 valmistunut suomalainen elokuva. Elokuvan on ohjannut Jorma Nortimo, käsikirjoittanut Reino Helismaa ja tuottanut T. J. Särkkä Suomen Filmiteollisuuden kanssa. Pääosia elokuvassa näyttelevät muun muassa Esa Pakarinen (Mr. Esa ”Coolman” Kulomaa), Henry Theel (Jaska Mäki), Elsa Turakainen (Hilkka) ja Sirkka-Liisa Wilén (Marketta). 
Halvalla tehdyn elokuvan katsojamäärät olivat keskimääräistä huomattavasti suuremmat. Eugen Terttula totesi arviossaan, että ”Lännen lokarin veli on vielä surkeampi sepite kuin "Rovaniemen markkinoilla"”.
Juoni.
Elokuva kertoo kahdesta miehestä, jotka työskentelevät Yhdysvalloissa hiilikaivoksilla mutta joutuvat palaamaan Suomeen. Suomeen paluun syynä on oman perheen auttaminen. Tarinaan kuuluu myös naisten naurattamista, ryöstäjiä ja lehtimaailman konnia.
Vastaanotto.
Myöhemmässä arviossa sen todetaan olevan tavanomainen ”konnilla ja donnilla kuorrutettu puskakomedia”, jossa on esimerkiksi hiilikaivostyöntekijän (Henry Theel) laulamassa iskelmässä hupaisaa isänmaallisuutta. Eräässä kritiikissä käsikirjoitus saa arvion ”alamittaisesti sutaistu” ja ohjaus on ”huoleton”.
Pete Sandoval

Pete Sandoval (s. 21. huhtikuuta 1963) on elsalvadorilaissyntyinen yhdysvaltalainen extreme metal -rumpali. Hän on syntynyt Santa Anassa, El Salvadorissa. Hän on tunnettu tuplabasareiden käytön nopeudesta ja teknisestä osaamisesta. Ensimmäinen merkittävä bändi, jossa hän soitti oli grindcore-bändi Terrorizer. Kyseisessä bändissä hän alkoi kehittää rumpalintaitojaan. 
Sandovalia pyydettiin liittymään death metal -yhtye Morbid Angeliin. Terrorizer hajosi Sandovalin lähdön jälkeen. Häntä pidetään yhtenä nopeimmista metallirumpaleista, mutta jotkut sanovat hänen soittonsa hidastuneen Morbid Angeliin liittymisen jälkeen. Sandovalin soiton tunnettavin piirre on nopeat blast beatit. 
Hän joutui harjoittelemaan jopa öisin, että sai totuteltua jalkansa nopeuteen. Altars of Madness nauhoitettiin vain muutama kuukausi hänen liittymisensä jälkeen. Sandovalin lempinimiä ovat muun muassa ”Commando” ja ”Pete the Feet”.
Minigrip

Minigrip on amerikkalaisen ITW-yhtiön omistama säilytyspussien tavaramerkki. Suomessa Minigrip-tavaramerkkiä hallinnoi Amerplast Oy. Minigrip-sanaa käytetään usein virheellisesti yleisnimityksenä uudelleensuljettaville muovisille pakastus- ja säilytyspusseille (salpapussit).
Uudelleensuljettavat pussit keksi yhdysvaltalainen Robert W. Vergobbi, joka sai niille patentin 18. toukokuuta 1954. Samana vuonna Minigrip-yhtiö lisensoi ne kynäpusseiksi. Pusseja on eri kokoisia ja eri tarkoituksia varten, kuten mm. ruoan säilytykseen ja uv-säteilylle herkkien esineiden säilytykseen. Pussin suun reunat on muotoiltu niin, että ne painuvat tiiviisti toisiinsa kiinni. SliderGrip-pusseissa on vetoketjua muistuttava sulkeutumismekanismi.
Suomessa Minigrip-pusseja valmistettiin Ikaalisten Hakumäessä, jossa oli Amerplast Ikamer Oy:n tehdas jo vuodesta 1970 alkaen. Hakumäen tehtaan sulkemisen jälkeen pussien valmistus siirrettiin Tampereen toimipisteelle. Amerplast Ikamer Oy kuului Amerplast-konserniin, joka valmistaa joustopakkauksia myös Tampereella ja Puolassa.
Havaijipaita

Havaijipaita (, ) on Havaijilta lähtöisin oleva paitatyyppi. Paidat ovat painettuja, useimmiten lyhythihaisia ja kauluksellisia. Tavallisesti paidoissa toistuvat värikkäät trooppiset kuva-aiheet. Havaijipaidassa on yleensä napit, joskus pullover-tyyppisesti vain rintaan asti. Paitoja on sekä miehille että naisille, naisten paidoissa on usein syvempi V-aukkoinen leikkaus.
Havaijipaidat tulivat muotiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla. Havaijilla vuonna 1966 paikallinen kauppakamari aloitti ”aloha-perjantai”-perinteen (). Sen myötä perjantaisin hallinnon ja liikemaailman työntekijät saattoivat alkaa pukeutua perjantaisin havaijipaitoihin normaalin puvun ja solmion sijaan.
Stoa poikile

Stoa poikile ( tai , ”Kirjava/Maalattu pylväshalli”) oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran luoteisosassa. Se sai nimensä seinämaalauksistaan ja tunnetaan stoalaisuuden synnynpaikkana.
Historia.
Stoa poikile rakennettiin noin vuonna 470–460 eaa. Sen rakennuttaja oli Peisianaks. Siksi rakennus tunnettiin alun perin nimellä "Peisianaksin stoa" (). Myöhemmin rakennusta alettiin kutsua ”Maalatuksi” stoaksi sen seinämaalausten mukaan. Maalaukset olivat antiikin aikana hyvin tunnettuja. Ne tehtiin pian stoan rakentamisen jälkeen 400-luvun eaa. puolessa välissä. Stoan koristeli freskomaalari ja kuvanveistäjä Mikon yhdessä Panainoksen ja Polygnotos Thasoslaisen kanssa.
Myöhemmin stoa on tullut kuuluisaksi ennen kaikkea siitä, että stoalainen filosofikoulukunta on saanut nimensä sen mukaan. Tämä on seurausta siitä, että stoalaisuuden perustaja Zenon Kitionilainen opetti rakennuksessa 200-luvun alussa eaa. Erääksi syyksi siihen, että Zenon valitsi stoan opetuspaikakseen, on ehdotettu sitä, että rakennuksen maalaukset esittivät niitä hyveitä, joita hän filosofiassaan opetti.
Rakennus ja kaivaukset.
Stoa poikile yhdisteli doorilaista ja joonialaista tyyliä. Sen julkisivun pylväikkö oli doorilaisia pylväitä ja sisäpuolen pylväät puolestaan joonialaista tyyliä. Sisäpuolen pylväät jakoivat stoan kaksilaivaiseksi. Rakennuksen pituus oli noin 36 metriä ja leveys noin 12,5 metriä. Stoa oli rakennettu koillis-lounaissuunnassa niin, että se avautui etelään päin. Sen rakennusmateriaalina oli kalkkikivi. Pylväissä oli käytetty myös marmoria.
Stoan seinämaalaukset kuvasivat muun muassa Marathonin ja Oinoen taisteluja, Theseuksen voittoa amatsoneista sekä Troijan kukistumista. Tieto maalauksista perustuu Pausaniaan kuvaukseen teoksessa "Kreikan kuvaus". Maalausten lisäksi stoassa oli esillä voitetuilta vihollisilta saatua sotasaalista.
Stoa poikilen alue, Agoran pohjoisin osa, jää nykyisin Ateenan metroradan pohjoispuolelle Monastirákin kaupunginosaan eroon varsinaisesta Agoran arkeologisesta alueesta. Agoran alueen kaivauksia suorittava American School of Classical Studies at Athens on vähitellen hankkinut omistukseensa stoan päällä olevia 1800-luvulla rakennettuja taloja, purkanut ne ja suorittanut alueella lisää kaivauksia. Ensimmäiset osat Stoa poikilen raunioista löydettiin vuonna 1981. Nykyisin on kaivettu esiin osa rakennuksen perustuksesta sekä pylväiden jalustoista. Vuonna 2013 oli tarkoitus hankkia loput rakennuksen päällä olevat talot, jotta kaivauksia voitaisiin jatkaa.
Vanhoissa Agoran alueen kartoissa Stoa poikile on yleensä sijoitettu idemmäksi kuin mistä se löydettiin. Stoa poikilen löytöpaikalle sen sijaan sijoitettiin aiemmin yleensä niin kutsuttu Hermien stoa, jonka sijainti on nykyään tutkimusongelma.
When Angels &amp; Serpents Dance

When Angels &amp; Serpents Dance on rock-yhtye P.O.D.:n seitsemäs studioalbumi. Yhtye ilmoitti ensin julkaisevansa albumin vuoden 2007 elokuussa, mutta siirsi julkaisua vielä myöhemmäksi ajankohdaksi – ensin lokakuuhun 2007, ja lopulta 8.:een huhtikuuta 2008. Tämän syy on se, että albumia ehdittäisiin promotoida tarpeeksi ennen sen ilmestymistä. Levy tulee olemaan yhtyeen ensimmäinen studioalbumi viiteen vuoteen, jolla alkuperäinen kitaristi Marcos Curiel on mukana.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan yhdeksännelle sijalle.
Muistomerkki

Muistomerkki on jonkin muistona toimiva objekti. Usein muistomerkin aihe on henkilö, yleisimmin kuollut henkilö tai joku tapahtuma. Yleisiä muistomerkin muotoja ovat maamerkit, kuten patsaat, veistokset, monumentit, suihkulähteet tai jopa kokonaiset puistot tai paikat. Muistomerkki voi syntyä myös spontaanisti ja olla tilapäinen.
Muistomerkkien lajeja.
Yleisimpiä muistomerkkejä ovat hautakivet ja muistolaatat. Muistolaatassa voi olla pelkkä teksti, siinä voi olla epitafi tai se voi olla reliefi. Yleisiä muistomerkkejä ovat myös sotamuistomerkit, joita pystytetään sodassa tai sodissa menehtyneiden muistoksi.
Kiistat.
Muistomerkkeihin saattaa liittyä ideologisia, poliittisia ja taiteellisia kiistoja. Esimerkiksi Joensuussa sijaitseva "Pielisjoen kanavoinnin muistomerkki" paljastettiin vuonna 1879. Siinä Venäjän vaakunan kaksipäinen kotka seisoo maapalloa symboloivan pallon päällä ja graniittijalustaan kiinnitetyssä laatassa lukee: "Alexander II Pielis joen kanava 1874-1879". Muistomerkki tuhottiin räjäyttämällä syksyllä 1917, mutta koottiin löydetyistä jäännöksistä ja pystytettiin uudelleen vuonna 1961.
Lego System

Lego System (viralliselta nimeltään "Lego System of play") on Lego Group -yhtiön tärkein ja vanhin tuotesarja. Se otettiin käyttöön 1970-luvulla ja sen kehittäjänä oli Kjeld Kirk Kristiansen, Lego-yhtiön perustajan Ole Kirk Christiansenin pojanpoika. Tähän tuotesarjaan kuuluvat useimmat Lego-sarjat kuten Lego City. Lego System -setit rakentuvat tavallisista Lego-palikoista. Lego System -settien ikärajat ovat tavanomaisesta kuudesta vuodesta ylöspäin.
Historia.
1970-luvun alkupuolella Lego-yhtiö kasvoi voimakkaasti, kiitos yli kymmenen vuotta vanhan Lego-palikan. Silloinen toimitusjohtaja Godtfred Kirk Christiansen, alkuperäisen perustajan poika, halusi panostaa tuotekehittelyyn ja näin edistää nopeaa kasvua. Hänen poikansa Kjeld, tuleva seuraava toimitusjohtaja, kehitti idean "järjestelmästä järjestelmän sisällä". Tämä ajatus poiki tulevina vuosina kulmakivet nykyisille Lego-tuotteille. Nämä kulmakivet, aikaisemmin vuonna 1969 myyntiin tulleen Duplo-tuotesarjan ja vuonna 1977 ilmestyneen Lego Technic -sarjan lisäksi, olivat sarjat Lego Town (aikaisemmin ollut tuotesarja vaihtoi nimeä), Lego Avaruus (1979) ja Lego Linna (1984). Nämä viisi kulmakiveä voidaan erottaa nykyisistäkin sarjoista.
"System of Playn" osaset.
"System of Play" rakentuu kolmesta sarjasta, Townista, Avaruudesta sekä Linnasta. Nämä sarjat sisältävät itsessään toisia sarjoja eli ns. "sivusarjoja". Nämä "sivusarjat" rakentuvat tavallisesti saman mallin mukaan erilaisista seteistä. Niissä on:
Yleensä Avaruus- ja Linna-sarjat seuraavat tarkasti tätä muottia, Town-sarjoissa esiintyy enemmän vaihtelua.
Surgutneftegaz

Surgutneftegaz () on yksi Venäjän suurimmista öljy- ja kaasuyhtiöistä. Talouslehti Forbesin kevään 2012 listauksessa yhtiö oli Venäjän 6. suurin julkisesti noteerattu yritys ja maailman 200. suurin yritys.
Surgutneftegaz on osin Venäjän valtion ja osin toimivan johdon omistuksessa. Pieni osa osakkeista noteerataan Moskovan pörssissä. Vuonna 1993 yksityistetyn Surgutneftegazin omistus junailtiin osin toimivan johdon käsiin. Toimitusjohtaja, oligarkki Vladimir Bogdanov on toiminut yhtiössä vuodesta 1983 lähtien. 
Öljy-yhtiö Rosneftin tapaan myös Surgutneftegaz on ostanut osia konkurssiin ajetusta Jukosista, mutta muuten yritys ei ole kasvanut Siperiasta ulos.
Historia.
Surgutneftegaz perustettiin vuonna 1993 samannimisen valtion tuotanto-osan mukaan. Yksityistämisessä Venäjän valtio piti itsellään 45 prosenttia, 8 prosenttia myytiin suljetussa huutokaupassa ja 7 prosenttia osti yritys itselleen. Loput 40 prosenttia myytiin Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan rahastolle, joka myi osuutensa muutamaa vuotta myöhemmin takaisin Surgutneftegazin tytäryhtiölle Neft-Investille. Surgutneftegazin tärkeimmät tuotantolaitokset sijaitsevat Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa ja Sahan tasavallassa.
Viime vuosien öljyvientiveron nostot ovat leikanneet venäläisten öljy-yhtiöiden tuloksia. Venäjän pääministeri Mihail Fradkov uhkasi kesällä 2007 nostaa öljyvientiveroa entisestään, mikäli yritykset eivät investoi itäisen Siperian löydöksiin. Surgutneftegazin edellisen vuoden tulos putosi kolmanneksella. Syynä olivat Venäjän valtion öljynvientiveron korotus 55 prosentilla ja louhintaveron nousu 24 prosentilla.
Lego Western

Lego Western (Lego Wild West) oli Lego Groupin teema, joka oli markkinoilla vuodesta 1996 vuoteen 1997. Western kertoi nimensä mukaisesti Amerikan "villin lännen" tapahtumista neljän osapuolen, uudisasukkaiden, roistojen, Yhdysvaltojen ratsuväen ja intiaanien, näkökulmasta. Vuonna 2002 eräät teeman seteistä julkaistiin uudelleen.
Tarina.
Julkaisuvuonaan 1996 Western keskittyi kertomaan "Kojoottijengin" piinaamasta Silver Citystä ja sen asukkaista. Silver Cityn puolustajat, sheriffi Duke ja seitsemännen ratsuväkirykmentin linnoituksen, Fort Legoredon (tunnetaan myös nimellä Avalonin linnake), joukot pyrkivät nappaamaan hylätyssä kultakaivoksessa majaa pitävän jengin ja varsinkin jengin puna-asuisen johtajan .
Vuonna 1997 Western teemaan tuli oma "alateemansa" intiaaneista kertovien settien muodossa. Nämä setit kertoivat päällikkö Juoksevan karhun intiaaniheimosta . Ei ole selvää millaiset välit intiaaneilla ja muilla Western-teeman hahmoilla oli, sen sai leikkijä itse päättää.
Uudet elementit.
Western toi mukanaan useita uusia Lego-elementtejä, joista varsinkin revolveri ja haulikko ovat huomattavia askeleita kohti realistisempia aseita aikaisempiin ase-elementteihin verrattuna. Teeman mukana tulivat myös ensimmäiset "puupalikat", pyöristetyt 1 x 2 peruspalikat. Nämä puupalikat muistuttivat kovasti hirsistä tehtyä seinää.
Karhusaari (Helsinki)

Karhusaari () on saari ja Helsingin 58. kaupunginosa Östersundomin suurpiirissä Helsingin itäosassa. Se kuului Sipooseen, kunnes se vuoden 2009 alusta liitettiin Helsinkiin. Valtioneuvosto hyväksyi liitoksen selvitysmiehen esityksen mukaisesti 28. kesäkuuta 2007. Korkeimman hallinto-oikeuden hylättyä 15. tammikuuta 2008 alueiden siirrosta tehdyt valitukset Karhusaaren alue muiden selvityksessä osoitettujen alueiden ohella liitettiin Helsinkiin 1. tammikuuta 2009.
Karhusaaren 1,58 neliökilometrin laajuisessa kaupunginosassa asui vuoden 2024 lopussa 427 henkeä. Työpaikkoja oli vuoden 2022 lopussa 131. 
Östersundomin peruspiiri (801) on yksi Helsingin vauraimmista alueista; vuonna 2017 asukkaiden vuositulo oli keskimäärin 60 366 euroa ja työttömyysaste kaupungin alhaisimpia. Östersundomin väestö on hieman nuorempaa kuin kaupungissa keskimäärin. Karhusaaren, kuten muunkin Östersundomin peruspiirin, rakennuskanta muodostuu lähinnä pientaloista (peruspiirissä n. 80 % rakennuksista pientaloja). Vuokra-asuntojen osuus kaikista asunnoista on kaupungin peruspiirien pienimpiä. Vuoden 2018 lopussa peruspiirin asumisväljyys oli 55,8 neliömetriä asukasta kohden ja asuntojen keskikoko 160,7 neliömetriä.
Saarella sijaitsee myös Vantaan seurakuntien omistama Kuntokallion kurssikeskus. Saarelle on tieyhteys seututieltä 170. Karhusaareen liikennöi Helsingin seudun liikenteen linja 831K.
Alvin Stardust

Alvin Stardust (oik. Bernard William Jewry, 27. syyskuuta 1942 Muswell Hill, Pohjois-Lontoo – 23. lokakuuta 2014) oli englantilainen laulaja ja näyttelijä.
Historia.
1960-luvun alkupuolella hän tuli tunnetuksi nimellä Shane Fenton ja hänen taustabändinsä oli The Fentones. Heillä oli useita hittejä Englannin singlelistalla. Bändin soundi perustui The Shadowsin tyyliin. Hän myös esiintyi Billy Furyn elokuvassa "Play It Cool".
Vuonna 1972 hän tutustui Peter Shelley -nimiseen säveltäjään ja levytuottajaan. Tämä oli perustamassa levy-yhtiötä Magnet Records ja oli kehittänyt Alvin Stardustin hahmon nahkavaatteineen ja sormuksineen. Stardustin ensisingle oli ”My Coo-Ca-Choo”, jonka lauloi Shelley; kaikissa myöhemmissä levytyksissä ja julkisissa esiintymisissä laulajana toimi Jewry. Lisää hittejä seurasi: ”Jealous Mind” (listaykkönen), ”You, You, You”, ”Red Dress” ja ”Good Love Can Never Die”. Alvin Stardust kävi esiintymässä myös Suomessa mm. Helsingissä, Salossa ja Riihimäellä 1975, Oulun Kuusrokissa 1976 sekä Helsingissä ja Köyliössä vuonna 1981. Vuonna 1985 Stardust osallistui A Song for Europe -kilpailuun eli Britannian euroviisukarsintaan laululla ”The Clock on the Wall”. Hän sijoittui kolmanneksi Vikin ja Kerri Wellsin jälkeen.
Stardust kuoli etäpesäkkeitä muodostaneeseen eturauhassyöpään. Hän ehti saada valmiiksi albumin "Alvin", joka ilmestyi postuumisti lokakuussa 2014.
Hiilidioksidin talteenotto

Hiilidioksidin talteenotolla (CCS ja CCU) tarkoitetaan tekniikoita, joilla poistetaan hiilidioksidia teollisista savukaasuista. Hiilidioksidin poistosta suoraan ilmakehästä käytetään termiä DAC (Direct Air Capture) tai voidaan puhua hiilidioksidin sitomisesta hiilinieluihin.
Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi eli CCS (englanniksi Carbon Capture and Storage) tarkoittaa tekniikoita, joissa hiilidioksidi talteenotetaan, tiivistetään ja varastoidaan esimerkiksi geologisiin muodostumiin, mineraaleihin tai biomassaan. Hiilidioksidin talteenotto ja hyödyntäminen eli CCU (englanniksi Carbon Capture and Utilization) tarkoittaa tekniikoita, joissa talteenoton jälkeen hiilidioksidia käytetään raaka-aineena jossakin prosessissa, esimerkiksi polttoaineiden tai kemikaalien valmistuksessa. Hiilidioksidin talteenotto on yksi potentiaalinen keino vähentää hiilidioksidipäästöjä ilmakehään yhdessä muiden keinojen kanssa. Hiilidioksidin talteenottoon on olemassa useita tekniikoita, mutta sitä ei ole kaupallistettu laajamittaiseen käyttöön. Hiilidioksidin talteenoton, varastoinnin ja hyödyntämisen taloudellisuutta, ympäristövaikutuksia ja vaikutuksia teollisuuden ja teollisten tuotteiden hiilijalanjälkeen tutkitaan.
Nykyisten teknisten ratkaisujen ongelmia ovat hinta, energiankulutus ja se, mitä talteenotetulle hiilidioksidille jälkeen tehdään. Hiilivoimalan hiilidioksidipäästöjen talteenotto piippuun asennettavalla suodattimella veisi kolmanneksen voimalan tuottamasta energiasta. 
Yleisin menetelmä on ruiskuttamaa palokaasun päälle vesiliuosta, jossa on amiineja. Ne reagoivat hiilidioksidin kanssa ja sitovat sen karbonaattisuolaksi. Hiilidioksidi irrotetaan suolasta kuumentamalla.
Hiilidioksidin talteenotosta odotettiin suurta ratkaisua, mutta vuonna 2023 toiminnassa oli vain 30 laitosta, jotka ottivat talteen yhteensä noin 42.5 Mt hiilidioksidia vuodessa. Tämä on vain viidesosa hankkeista ja seitsemäsosa kapasiteetista, jonka suunniteltiin valmistuvan vuoteen 2020 mennessä.
Adriaan Daniël Fokker

Adriaan Daniël Fokker (17. elokuuta 1887 – 24. syyskuuta 1972) oli alankomaalainen fyysikko ja muusikko. Hänet tunnetaan vuonna 1913 kehittämästään Fokker–Planck-yhtälöstä. Hän oli myös 31-sävelisen säveljärjestelmän puolestapuhuja.
Fokker syntyi Jaavan saarella, alueella joka oli Alankomaiden omistuksessa. Hän opiskeli kaivostekniikkaa Delftin teknillisessä yliopistossa sekä fysiikkaa Leidenin yliopistossa Hendrik Lorentzin ohjaamana ja valmistui Leidenin yliopistosta vuonna 1913. Väitöstyössään hän esitti Fokkerin–Planckin-yhtälön, josta hän on tunnettu. Hän jatkoi opiskelua Albert Einsteinin, Ernest Rutherfordin ja William Braggin kanssa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän palasi Leideniin työskentelemään Lorentzin ja Ehrenfestin apulaisena. Toisen maailmansodan aikana Fokker aloitti musiikin opiskelun.
Benben

Benben oli Muinaisen Egyptin mytologiassa kumpu, joka kohosi vedestä (Nunin edustamasta alkumerestä) aikojen alussa. Luojajumala Atum asettui benbenin päälle. 
Benben-kivi oli pyhä kivi Heliopoliin auringon temppelissä, ja se sai nimensä tästä alkukummusta. Se oli paikassa, jossa nousevan auringon ensi säteet valaisivat sitä. Obeliskit ja pyramidien huippukivet toistavat benbenin muotoa.
Zahi Hawass

Zahi Hawass (; s. 28. toukokuuta 1947, Damietta, Egypti) on egyptiläinen arkeologi ja egyptologi. Hän on Egyptin valtion pääarkeologi. Hän on esiintynyt useissa varhaista egyptiläiskulttuuria käsittelevissä televisiodokumenteissa. 
Hawass valmistui vuonna 1967 kreikkalais-roomalaisen arkeologian kandidaatiksi Aleksandrian yliopistosta, egyptologian ja syyrialais-palestiinalaisen arkeologian maisteriksi vuonna 1983 ja egyptologian tohtoriksi Pennsylvanian yliopistosta vuonna 1987. Hawass on työskennellyt useilla kaivauksilla. Hän toimii pääsihteerinä Egyptin antiikkiesineiden neuvostossa. 
Kesäkuussa 2007 Hawass julkisti todisteet naisfaarao Hatšepsutin muumion löytymisestä Kuninkaiden laaksosta. Vuonna 1922 faarao Tutankhamonin haudan löytämisen myötä kuuluisuuteen noussut arkeologi Howard Carter löysi muumion hautapaikan, KV60:n jo vuonna 1903. Hatšepsutin muumio saatiin DNA-testien avulla tunnistettua vasta yli 100 vuoden kuluttua löytämisestään, kesällä 2007. Hän oli mukana myös vuonna 2009 tehdyssä hautalöydössä, jonka he arvelevat olevan Kleopatran ja Marcus Antoniuksen hauta.
Merijää

Merijää on meriveden pinnalle muodostuvaa jäätä. Merijää muodostuu yleensä noin −1,8 °C:n lämpötilassa johtuen merien suolaisuudesta, joka madaltaa jäätymispistettä. Merijää eroaa jäävuorista, jotka ovat mannerjäästä tai jäätiköistä mereen irronneita lohkareita. Jäävuoret muodostuvat pakkautuneesta lumesta ja koostuvat siten suolattomasta vedestä.
Merijää voi olla kiinni mantereessa (kiintojää) tai ajelehtia vapaana (ajojää). Tuulen ja merivirtojen ajamana merijää voi, varsinkin pohjoisella napamerellä, kasautua kymmeniä metrejä paksuiksi ahtojäävalleiksi. Merijään muodostumisella ja sulamisella voi olla suuri merkitys ilmaston kannalta, sillä suuria määriä merivettä voi siirtyä merijäänä paikasta toiseen tavalla, jolla merivesi ei nestemäisenä kulkeudu. Merijään muodostuminen on ratkaisevan tärkeää myös maailman valtamerien termohaliinikierrolle, sillä muodostuessaan jää hylkii suolaa. Tämän vuoksi valtameren pintavesi muuttuu jään muodostumisalueilla raskaammaksi ja vajoaa. Merijää ei kuitenkaan ole täysin suolatonta, vaan jään sisään jää suolataskuja.
Tyynessä vedessä merijää muodostuu aluksi yksittäisinä, 2–3 mm kokoisina pyöreinä kiekkoina veden pinnalle. Kasvaessaan kiekkomainen muoto muuttuu kulmikkaaksi ja merijääkappaleet jäätyvät yhteen. Näin muodostuva merijäälautta voi vuodessa yltää 1,5–2 metrin paksuuteen.
Merijää on sulanut ilmaston lämpenemisen johdosta ja sulamisen odotetaan jatkuvan. Arktisen alueen meren jää saavutti alimman koskaan mitatun tasonsa kesällä 2007. Sitä ennen arktinen merijää oli vähimmillään vuonna 2005. 
Uusia ennätyksiä on tehty lähes vuosittain. Vuonna 2020 arktisen merijään pinta-ala oli jo 1,12 miljoonaa neliökilometriä alle vuosien 1981–2010 keskiarvon.
Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio NOAA laskee, että merijää hupenee 46 % vuoden 1955 tasoista vuoteen 2055 mennessä.
Tampereen kauppahalli

Tampereen kauppahalli on Tampereen keskustassa Hämeenkadun ja Hallituskadun välissä sijaitseva Pohjoismaiden suurin kauppahalli, joka avattiin vuonna 1901. Kauppahallin pohjapinta-ala on 2 100 m² ja tilavuus noin 18 500 m³. Kauppahalli päätettiin rakentaa Tampereelle suureksi paisuneen ja säännöstelemättömän torikaupan seurauksena. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Hjalmar Åberg. Rakennustöiden suunnittelu aloitettiin vuonna 1894 ja rakentaminen vuonna 1899. Vuonna 1973 rakennus suojeltiin Hämeen lääninhallituksen päätöksellä. Kauppahallin Hämeenkadun puoleisella sivulla sijaitsevan virastotalon suojelukiista käytiin vuosina 1972–1983 ja se päättyi suojelijoiden voittoon. Åbergin suunnittelema virastotalo kuuluu samaan rakennuskokonaisuuteen kuin kauppahalli.
Kauppahallissa on 174 myyntipaikkaa ja vuonna 2013 niissä toimi 39 yritystä. Myyntipaikoista 40 prosenttia on kahvila- ja ravintolakäytössä.