tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vincent Laresca

Vincent Laresca (s. 21. tammikuuta 1974) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa sekä tv-sarjoissa "24" ja "Shade of Blue".
Virojoki

Virojoki on kylä ja Virolahden kunnan keskustaajama Kymenlaakson maakunnassa. 
Virojoki sijaitsee Suomenlahden Virolahden merenlahden rannalla valtatien 7 kupeessa. Virojoelta on noin seitsemän kilometriä Vaalimaalle ja noin 30 kilometriä Haminaan. Toiseksi lähin kaupunki on Kotka (etäisyys noin 54 km).
Volgoneft-luokan jokitankkialukset

Volgoneft-luokan jokitankkialukset olivat neuvostoliittolainen alustyyppi, kantavuudeltaan noin 4 000 tonnia. Niillä kuljetetaan edelleen Itsenäisten valtioiden yhteisössä nestemäisiä tuotteita pitkin jokia ja rannikkoja. Volgoneft-jokitankkialusten seuraava luokka ovat Kaspia-luokan jokitankkialukset.
Alustyypit jakautuvat kuuteen alaluokkaan: projekti 550-, -550A-, -558-, -630- ja -1577-luokan tyyppeihin. Merkittävin varustamo, joka käyttää alustyyppiä, on OAO Volgotanker. Sillä oli vuoden 2005 alussa 201 alusta pelkästään Volga- ja Kama-joilla.
"Katso myös: Projekti 1577 -luokan jokitankkialukset"
Venäjän jokilaivarekisterin Volgoneft-jokitankkialuksia.
Projekti 1577 -luokan jokitankkialukset.
Volgotanker.
220 Mehanik Semiglasov | 221 Mehanik Voronkov | 225 Mehanik I. Ja. Ražev | 244 Grigori Bugrov | 246 | 252 | 256 | 263 | 268 | 301
Thomas Abbt

Thomas Abbt (25. marraskuuta 1738 Ulm – 3. marraskuuta 1766 Bückeburg) oli valistuksen ajan saksalainen kirjailija, matemaatikko ja filosofi.
Elämä.
Abbt syntyi peruukintekijöiden pojaksi. Hän opiskeli Hallen yliopistossa filosofiaa ja matematiikkaa saaden vuonna 1758 maisterin paperit. Vuonna 1760 hänestä tuli filosofian professori Frankfurt an der Oderin yliopistoon, jossa ollessaan hän kirjoitti vuonna 1761 kuuluisimman teoksensa, "Vom Tode für's Vaterlandin". Syksyllä 1761 hän otti vastaan matematiikan professorin arvon Rintelnin yliopistossa. Vuodesta 1761 vuoteen 1762 hän opetti myös molempia aineita Berliinin yliopistossa.
"Vom Tode für's Vaterland" oli erittäin patrioottinen teos, joka kertoo Fredrik II:n tappiosta Kunersdorfissa. Se myös sai kuuluisien "Literaturbriefen" () kirjoittajien huomion, jonka alkuunpanijana oli Gotthold Ephraim Lessing. Hän kirjoitti suuria määriä historiallisia, poliittisia, esteettisiä ja filosofisia esseitä. Abbt oli Lessingin suuri ihannoija ja jatkoi tämän opettavaista, proosamaista kirjoitustyyliään.
Ollessaan Berliinissä Abbt tutustui Christoph Friedrich Nicolaihin, jonka Berliinin keskiviikkoseuraan hän pian liittyi. Hän ystävystyi myös Moses Mendelssohnin kanssa. Peitenimellä "B" Abbt otti osaa "Briefe, die neueste Litteratur betreffendin" kirjoittamiseen, jonka 24 osaa julkaistiin Berliinissä vuosien 1733 ja 1765 välissä. Kotimatkallaan lähes vuoden kestäneeltä matkaltaan Ranskaan Abbt poikkesi Ferneysta Geneveen, jossa hän tapasi Voltairen.
Vuonna 1765 Abbtille tarjottiin sekä professorin virkaa Marburgin yliopistossa että Schaumburg-Lippen hovineuvoston jäsenyyttä. Hän otti vastaan jälkimmäisen, vaikka hän olikin jo valmiiksi Marburgin yliopiston matematiikan professori ja Hallen yliopiston filosofian professori. 
3. marraskuuta 1766 Abbt kuoli vain 27 vuoden ikäisenä Bückeburgissa suolistosairauteen. Johann Gottfried Herder kirjoitti, että "hän kuoli Saksalle ja kielellensä liian aikaisin".
Tibor Takács

Tibor Takács (s. 11. syyskuuta 1954 Budapest, Unkari) on unkarilaissyntyinen ohjaaja-, käsikirjoittaja- ja elokuvatuottaja. Hänet muistetaan ennen kaikkea 1980-luvun kauhuelokuvaklassikosta "Paholaisen portti" (1987), jonka myötä näyttelijä Stephen Dorff nousi kansainväliseen maineeseen. Takács ohjasi elokuvalleen myös jatko-osan vuonna 1992.
Shrewsbury School

Shrewsbury school (viralliselta nimeltään King Edward VI Grammar School, Shrewsbury) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva yksityinen koulu. Tarkemmin se sijaitsee Shrewsburyssä, Shropshiren kreivikunnassa. Shrewsbury School perustettiin vuonna 1552, jolloin se oli vielä 13–18-vuotiaille pojille tarkoitettu sisäoppilaitos. "Public Schools Act 1868" -lain myötä siitä tuli yksi maan yhdeksästä alkuperäisestä "public schoolseista". Koulu on myös Headmasters' and Headmistresses' Conferencen jäsen. Vuosittain koulun aloittaa noin 690 poikaa, vuoden 2008 syyskuussa ensimmäiset tytöt pääsivät aloittamaan opiskelun koulun lukiossa ().
Koulua ovat käyneet muun muassa kuuluisa luonnontieteilijä Charles Darwin, runoilija Sir Philip Sidney, tähtitieteilijä Martin Rees, Monty Python -huumoriryhmittymästä tuttu Michael Palin, ja "Private Eye" -lehden perustajat Richard Ingrams ja William Rushton.
Volgoneft-139

Volgoneft-139 oli vuonna 1978 rakennettu neuvostoliittolaisvalmisteinen Volgoneft-luokan jokitankkialus, joka 11. marraskuuta 2007 repesi kahtia kovassa merenkäynnissä Mustanmeren ja Asovanmeren välisessä Kertšinsalmessa. Alus oli rakennettu vuonna 1978, ja se oli rekisteröity Astrahaniin. Aluksen omistaja oli Volgotanker, ja se kuului Projekti 550A-luokan Volgoneft-jokitankkialuksiin.
Katkenneen aluksen lastina oli 4 077 tonnia raskasta polttoöljyä, josta 1 200 - 2 000 tonnia valui mereen ja loput onnistuttiin pumppaamaan toiseen alukseen. Kaikki 13 miehistön jäsentä onnistuttiin pelastamaan. Samaan aikaan upposi myös kolme muuta alusta: "Volnogorsk", "Nahitševa" ja "Kovel". Öljy saastutti Venäjän ja Ukrainan rannikkoa 250 km:n matkalta.
Innanen

Innanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Volgoneft-263

Volgoneft-263 on neuvostoliittolainen Volgoneft-luokan jokitankkialus, joka on rakennettu 23. kesäkuuta 1978. 133 metriä pitkä alus on rekisteröity Astrahaniin. 14. toukokuuta 1990 alukselta pääsi valumaan 800 tonnia öljyä Ruotsin aluevesille.
Alus kuuluu 1577-luokan aluksiin. Sen omisti Volgotanker-varustamo.
Josh White

Joshua Daniel ”Josh” White (11. helmikuuta 1914 Greenville, Etelä-Carolina – 5. syyskuuta 1969 Manhasset, New York) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi, näyttelijä ja ihmisoikeusaktivisti.
1920-luvulla Josh White kiersi Yhdysvaltoja yhdessä sokeiden katumuusikoiden kuten Blind Lemon Jeffersonin, Blind Blaken ja Blind Joe Taggertin kanssa. Vuonna 1927 White saapui Blind Joe Taggertin kanssa Chicagoon ja Paramount Recordsin Mayo Williams huomasi Whiten kyvyt ja alkoi käyttää häntä sessiokitaristina. Whiten ensimmäinen oma levytys Paramountille oli yhdessä Taggertin kanssa esitetty ”Scandalous and a Shame”. 
Whitesta tuli blues- ja gospel-tähti 1930-luvulla, jolloin hän levytti kappaleita kuten ”Jesus Gonna Make Up My Dying Bed” (Led Zeppelin versioi kappaleen nimellä ”In My Time of Dying” vuonna 1975), ”Blood Red River”, ”Low Cotton”, ”Lay Some Flowers On My Grave” (josta on useita cover-versioita), ”Lord I Want to Die Easy” (useita cover-versioita), ”Paul &amp; Silas Bound In Jail”, ”Black Man”, ja ”Silicosis is Killing Me”. Tämä aikakausi päättyi onnettomuuteen helmikuussa 1936, jolloin White löi nyrkkinsä läpi lasioven ja sai siihen kuolion.
1940-luvulla White nousi suosioon New Yorkissa, jossa hän esiintyi yhdessä muun muassa Billie Holidayn ja Leadbellyn kanssa. Hänen suosituin kappaleensa ”One Meatball” oli ensimmäinen miljoonamyyntiin yltänyt afroamerikkalainen levytys. Vuonna 1941 White esiintyi Valkoisessa talossa ja oli Franklin ja Eleanor Rooseveltin ystävä. Tästä huolimatta vuonna 1950 White päätyi ”mccarthyismin” aikakaudella -nimiselle mustalle listalle, johon oli kerätty artisteja, joita pidettiin kommunismin kannattajina. White kiersi Eurooppaa ja nousi 1960-luvun alun folkin nousun myötä yhdeksi Yhdysvaltain suosituimmista folklaulajista.
1960-luvulla Whiten terveys heikkeni ja hän kuoli 55-vuotiaana sydänleikkauksessa.
Whiten poika on muusikko Josh White Jr. (s. 1940). 26. heinäkuuta 1998 Yhdysvaltain postilaitos julkaisi Josh Whiten kunniaksi 32-sentin arvoisen postimerkin.
Domesday book

Domesday Book on Englannin vanhin maakirja eli rekisteri henkilöistä ja alueista 1000-luvulla. Se syntyi normannivalloituksen jälkeen vuonna 1086, kun Vilhelm Valloittaja halusi tietää, minkä arvoinen vallattu maa oli ilmeisesti voidakseen suunnitella verotuksen ja puolustuksen.
Domesday Book perustuu vuonna 1086 tehtyyn väestönlaskentaan ja koostuu kahdesta kirjasta. Se kattaa koko silloisen Englannin ja sisältää tiedot maanomistajien maa-alueista, alustalaisten määristä, alueiden luonnonvaroista, rakennuksista yms. Kirja sisältää 13 418 paikannimeä, joista suurin osa on edelleen käytössä. Kirjassa on 413 sivua ja se on enimmäkseen latinankielinen. Kirja on erittäin tärkeä dokumentti normanniajan Englannista.
Englannin kansallisarkisto julkaisi Domesday Bookin internetissä vuonna 2006.
Christopher Sabat

Christopher Robin Sabat (s. 22. huhtikuuta 1973 Washington DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan useiden "Dragon Ball" -aiheisten animesarjojen, elokuvien ja videopelien äänirooleistaan.
Elämäkerta.
Sabat syntyi huhtikuussa vuonna 1973 Washingtonin kaupungissa, josta hän muutti nuorena Texasiin. Sabat opiskeli Clear Creek high schoolissa League Cityssä, Texasissa, josta hän valmistui vuonna 1992.
Sabat asuu Fort Worthissa, Texasissa yhdessä kihlattunsa kanssa.
Ura.
Ääninäyttelijäksi animaatioihin Sabat päätyi vuonna 1999, kun hän koe-esiintyi FUNimationille "Dragon Ball" -animea varten. Sabat on myös maininnut suosikkihahmokseen Vegetan, joka on kuitenkin hänelle vaikea rooli ääninäyteltäväksi jatkuvan huutamisen vuoksi. Ensimmäisen sarjan jälkeen Sabat on työskennellyt enimmäkseen FUNimationille, jossa hän toimii myös ääniohjaajana. Ääninäytellessään "Dragon Ball" -sarjaa Sabat oli myös useissa "Lupin the 3rd" -aiheisissa spesiaalianimeissa Daisuke Jigenin äänenä vuosina 2002–2006. Vuodesta 2004 hän on ollut myös "Fullmetal Alchemistissa" mukana Alex Louis Armstrong roolissa ja pääsi myös näyttelemään Roronoa Zoroa "One Piecessä" sarjan mennessä vuonna 2007 ääninäyteltäväksi FUNimationille. Ennen animaatioita Sabat teki äänityötään radiomainoksille.
Bill Allen

Bill Allen (oik. William Trousdale Allen III, s. 3. joulukuuta 1922, Gallatin, Tennessee – k. 25. helmikuuta 1997, Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen radiotiskijukka, joka saavutti mainetta 1950-luvulta lähtien soittaessaan rhythm and bluesia ja mustaa gospelia nashvilleläisellä WLAC-radioasemalla. Hän käytti nimiä "Hoss" ja "The Hossman".
Bill Allen oli nuorin "The 50,000 Watt Quartet" -nimellä tunnetusta tiskijukkanelikosta. Sen muut jäsenet olivat Gene Nobles, "John R." (Richbourg) ja Herman Grizzard. Näistä Allenin ura oli pisin, hän työskenteli 45 vuotta radioasemilla ennen siirtymistään eläkkeelle vuonna 1993.
Nuorena Allen toimi jazzmuusikkona ja esiintyi toisen maailmansodan aikana ulkomailla USO:n show’ssa. Sodan jälkeen Allen opiskeli englannin kieltä Vanderbiltin yliopistossa ja sai mainetta lupaavana näyttelijänä. Vaikka Allen harkitsi teatterialaa, hän päätti valita radion ja vuonna 1948 meni töihin gallatiniläiselle radioasemalle WIHN. Siellä hän käytti Gene Noblesin tapaa sekoittaa R&amp;B:tä ja jazz-sävelmiä popmusiikkiin ja saavutti ohjelmallaan "Harlem Hop" niin suuren suosion, että vain muutamia kuukausia myöhemmin hän pääsi töihin WLAC:lle.
Allen aloitti uransa talk show -isäntänä. Gene Nobles poistui WLAC:sta vuosiksi 1950-luvun puolivälissä ja Allen otti hänen paikkansa. Hänen suosionsa kasvoi 1960-luvun alkuun tullessa, jolloin hän siirtyi levy-yhtiön palvelukseen. Allenin korvasi WLAC:lla The Jordanairesin entinen jäsen "Hugh Baby" Jarrett. Allen kuitenkin palasi WLAC:iin jatkamaan jokailtaista ohjelmaansa. Allenin ohjelma tuli kuutena iltana viikossa ja kesti tunnista kahteen. Vuonna 1966 hänellä oli myös lyhytikäinen televisio-ohjelma "The!!!Beat".
1970-luvulla WLAC:n uuden johdon painostuksesta Allen muutti ohjelmaansa ja soitti ajan hengen mukaisesti enemmän funkkia ja kevyttä soulia. Allen oli hetken poissa radiosta ja palasi sitten uuden paikallista ja valtakunnallista black gospelia esittelevän yöohjelman "Early Morning Gospel Time With The Hossman" myötä.
1980-luvun puolivälissä WLAC:n sisarasema WLAC-FM (nykyisin WNRQ) käytti Allenin ääntä promokampanjassaan. Allenin puoleensa vetävä ääni toi hänelle paljon töitä radio- ja televisiomainoksissa. Allen jatkoi työtään aina vuoteen 1993 - yli vuosikymmenen sen jälkeen kun WLAC oli muuten siirtynyt uutis- ja puheohjelmaformaattiin päiväsaikaan ja uskonnollisiin ohjelmiin iltaisin. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeenkin Allen jatkoi mainosäänitöitään.
Allen valittiin Blues Hall of Fameen vuonna 1994.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki

Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD, ) on vuonna 1991 perustettu pankki, joka tukee laaja-alaisesti markkinatalouden ja demokratian kehitystä. 
Pankki tukee investointien kautta kehitystä 29 maassa Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan. Pankin päämaja sijaitsee Lontoossa ja sen virallisia kieliä ovat ranska, englanti, saksa ja venäjä. Pankin nykyinen pääjohtaja on intialaissyntyinen Suma Chakrabarti.
EBRD:n omistavat 61 valtiota ja kaksi kansainvälistä järjestöä.
Seuraavat maat saavat investointeja: Albania, Armenia, Azerbaidžan, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Kroatia, Moldova, Mongolia, Montenegro, Pohjois-Makedonia, Puola, Romania, Serbia, Slovakia, Slovenia, Tadžikistan, Turkki, Turkmenistan, Ukraina, Unkari, Uzbekistan, Valko-Venäjä, Venäjä ja Viro.
Seuraavat maat ovat rahoittajamaita: Alankomaat, Australia, Belgia, Egypti, Espanja, Kanada, Korea, Kreikka, Kypros, Irlanti, Islanti, Israel, Italia, Itävalta, Japani, Luxemburg, Malta, Meksiko, Marokko, Norja, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Sveitsi, Tanska, Tšekki, Uusi-Seelanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat.
Suomen edustaja.
Ulkoasiainministeriön osastopäällikkö Jorma Korhonen edustaa Suomea EBRD:n johtokunnan varajäsenenä 2012–2015.
Nerpa

Nerpa () on Venäjän pohjoisen laivaston sukellusveneiden korjaustelakka Barentsinmeren rannalla Murmanskin alueen Snežnogorskissa. Telakalla voidaan tehdä titaanihitsausta. Se on peruskunnostanut muun muassa Projekti 945 A-luokan ydinsukellusvene K-534 Nižni Novgorodin ydinreaktorionnettomuuden jälkeen vuonna 2008. 
Telakka aloitti toimintansa 1970-luvun alussa. Se osa suurempaa Zvjozdotška-telakkakonsernia (ОАО «ЦС „Звёздочка“»).
WAC Corporal

WAC Corporal oli ensimmäinen amerikkalaista tuotantoa ollut kohtalaisen iso luotainraketti, jonka kokeilu liittyi suuremman Corporal-ohjuksen kehittelyyn. Se nousi 80 km:n korkeuteen avaruuden rajoille 22. maaliskuuta vuonna 1946. Rakettia kehittivät "Douglas Aircraft Company" ja "Guggenheim Aeronautical Laboratory".
Tämä nesteraketti oli 7,34 m pitkä ja läpimitaltaan 30 cm.
24. helmikuuta 1949 V-2:n kärkeen toiseksi rakettivaiheeksi asennettu "WAC Corporal" lensi ensimmäisenä ihmisen lähettämänä esineenä yli viisinkertaisella äänen nopeudella. Tätä koetta kutsuttiin nimellä "Bumper". Neljä aiempaa Bumper-koetta oli epäonnistunut vuonna 1948.
Brad Swaile

Bradley Swaile (s. 26. joulukuuta 1976 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä.
Elämäkerta.
Swaile kiinnostui näyttelemisestä ala-asteella ja valmistuttuaan Sir Winston Churchill Secondarystä, hän liittyi Vancouverin nuoriso teatteriin. Samalla Swaile tuli asiakkaaksi Tarlington Talent Agencylle, jonka myötä hän sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta "My Little Pony Tales" (1992). Sarjan jälkeen Swaile on tehnyt äänirooleja myös animesarjoihin ja videopeleihin. Myöhemmin hän valmistui Kwantlen yliopistosta graafisen- ja visuaalisen suunnittelun alalle.
Vuonna 2000 hän sai ensimmäisen merkittävän roolin, jossa Swailen piti puhua saksalaisaksentilla ollessaan Painajaisen äänenä "issa". 2012 Swaile oli Jin Kazaman äänenä "Street Fighter X Tekken" -videopelissä.
No Mean City

No Mean City on Nazarethin studioalbumi vuodelta 1979. Toiseksi kitaristiksi yhtyeeseen liittyi tuolloin Zal Cleminson (ex-Sensational Alex Harvey Band). Musiikillisesti albumi on enemmän heavy rock -painotteinen. 
Singlenä julkaistut "Star" (UK 54.) ja "May The Sunshine" (UK 22.) menestyivät hyvin listoilla ja myös albumi nousi top-40:neen Britanniassa, jossa yhtyeen menestys oli ollut laskussa muutaman aiemman vuoden aikana.
Albumi on nimetty Alexander McArthurin ja H. Kingsley Longin samannimisen novellin mukaan.
Hannu Hautamäki

Hannu Hautamäki (s. 2. syyskuuta 1974) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka päätti uransa Suomen mestaruuteen kaudella 2011-12 Vammalan Lentopallon eli VaLePan riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hautamäki voitti urallaan SM-pronssia vuonna 2008, SM-hopeaa vuonna 2011 sekä SM-kultaa 2012. 
Vuosina 2010–2015 Hautamäki toimi VaLePan toiminnanjohtajana.
Ura.
Hautamäen ura lähti käyntiin hänen kotikaupungistaan Ilmajoelta, Nopankylän Kisa-Veikkojen riveissä. Hiljalleen Hautamäestä kehittyi huippupelaaja, ja hän nousi SM-liigaan. Hänen ensimmäinen seuransa Lentopallon SM-liigassa oli Jyväskylän Metso-Lentis kaudella 1996. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 3. syyskuuta 1996. Jyväskylän Metso-Lentiksessä hän pelasi lopulta vain kaksi kautta, kun seura luopui liigapaikastaan kauden 1998 päätteeksi. Tämän jälkeen Hautamäki alkoi pelaamaan Jyväskylän naapurikunnan joukkueessa eli Muuramen Lentopallossa, jota hän oli nostamassa SM-liigaan.
Muuramessa Hautamäki pelasi lopulta neljä kautta kunnes vaihtoi Vammalan Lentopalloon pelaamaan. Vammalan kaupunkiin kauden 2004 päätteeksi. VaLePassa Hautamäki kulutti ensimmäisen kautensa vaihtopenkkiä pitkälti, sillä VaLePan ulkomaalaisvahvistus oli joukkueen toinen yleispelaaja yhdessä Timo Haaviston kanssa. Kaudeksi 2005-2006 Hautamäki vaihtoi yleispelaajan roolista liberon vastaanotto puoleiseen rooliin, joka oli onnistunut vaihto. Hautamäki nousi liigan liberoiden elittiin heti pelipaikallaan. Hän oli kausilla 2006 sekä 2007 kymmenen parhaimman vastaanottajan joukossa koko SM-liigassa. Kaudella 2008 Hautamäki oli totutusti liigan parhaimpia vastaanottajia myös. Hän voitti samalla uransa ensimmäisen SM-mitalin, kun VaLePa juhli SM-pronssia kauden päätteeksi. Kauden aikana Ilta-Sanomien kapteenikyselyssä selvisi myös että Hautamäki on yksi liigan aliarvostetuimmista pelaajista. Kaudella 2011 Hautamäki saavutti uransa toisen mitalin, hopean ja kaudella 2012 kolmannen mitalin, kultaa.
Muuta.
Hautamäki kertoo vapaa-ajallaan harrastavansa innokkaasti golfia. Etenkin kesäisin laji tulee tutuksi. Pituudeltaan Hautamäki on 194cm eli hän on liberoksi pitkä pelaaja.
Rev I Oikeudenmukainen

Rev I Oikeudenmukainen () oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli Itä-Georgian) kuningas vuosina 189–216. Hänen hallintonsa toi valtaan paikallisen Aršakiani-dynastian.
Hänet tunnetaan pelkästään keskiaikaisista georgialaisista vuosikirjoista, jotka esittävät hänen Armenian kuninkaan poikana. Professori Cyril Toumanoff identifioi kuninkaan Armenian Aršakuni-dynastian Vologases II:ksi (hallitsi 180–191). Revin kruunasivat kapinalliset iberialaiset aateliset, jotka syrjäyttivät hänen enonsa Amazasp II:n, viimeisen Parnavaziani-dynastian edustajan. Revin kerrotaan menneen naimisiin "kreikkalaisen" prinsessa Sefelian kanssa, jonka sanotaan tuoneen Afroditen idolin Iberiaan. Kreikkalaisen jumalattaren kultin olemassaolosta Iberiassa ei ole kuitenkaan minkäänlaisia todisteita. 
Georgialainen kronikka "Kuninkaiden elämä" kertoo, että pakanuudestaan huolimatta Rev suhtautui sympaattisesti kristinuskon oppeihin, ja hänet tunnettiin sen vuoksi liikanimellä "martali" eli "oikeudenmukainen" hänen suojellessaan paikallista, alulla olevaa kristittyä yhteisöä. Toumanoff on osoittanut lempinimen olevan suora käännös "dikaios"-tittelistä, jota käytettiin usein Parthian arsakidikuninkaiden nimissä.
Félix Cárdenas

Félix Rafael Cárdenas Ravalo (s. 24. marraskuuta 1972 Encino, Santander) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2000−2009. Cárdenas voitti Espanjan ympäriajon mäkikilpailun vuosina 2003 ja 2004.
Espanjan ympäriajo, 10. etapin voitto
Tour de Romandie, mäkikilpailun voitto
Tour du Limousin, mäkikilpailun ja 4. etapin voitto
Portugalin ympäriajo, mäkikilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, 12. etapin voitto
Katalonian ympäriajo, mäkikilpailun voitto
Giro del Trentino, 4. etapin voitto
Kolumbian ympäriajo, 9. ja 11. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, mäkikilpailun ja 16. etapin voitto, 7. ja 15. etapilla toinen, 4. ja 20. (aika-ajo) etapilla kolmas
Vuelta a la Rioja, kokonais- ja mäkikilpailun sekä 2. etapin voitto
Clásico RCN, mäkikilpailun ja 8. etapin voitto
Vuelta a Castilla y León, pistekilpailun ja 4. etapin voitto
Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, mäkikilpailun sekä 7. ja 11. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, mäkikilpailun ja 17. etapin voitto
Clásico RCN, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of Japan, kokonais-, mäki- ja pistekilpailun sekä 3. ja 5. etapin voitto
GP Industria &amp; Artigianato - Carnaghese, voitto
GP Villafranca de Ordizia, voitto
Brixia Tour, 2. etapin voitto
Giro del Capo, 1. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16.
Clásico RCN, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 18. etapilla toinen
Maantieajon Kolumbian-mestaruus
Clásico RCN, kokonaiskilpailun voitto
Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
Chilen ympäriajo, 10. etapin voitto
Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 3., 4. ja 10. etapin voitto
Kolumbian ympäriajo, 9. etapin voitto
Kolumbian ympäriajo, 8. etapin voitto
Bakur I

Bakur I (, nimen latinisoitu muoto "Bacurius") oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli muinaisen Itä-Georgian) kuningas Aršakiani-dynastiasta vuosina 234–249. 
Hänet tunnetaan pelkästään keskiaikaisista georgialaisista kronikoista, joiden mukaan hän oli Iberian joko 21. tai 23. kuningas. Hänen kerrotaan ainoastaan olleen kuningas Vatšen poika.
Mirdat II

Mirdat II (, nimen latinisoitu muoto "Mithridates") oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli muinaisen Itä-Georgian) kuningas Aršakiani-dynastiasta vuosina 249–265. 
Hänet tunnetaan pelkästään keskiaikaisista georgialaisista kronikoista, joiden mukaan hän oli Iberian joko 22. tai 24. kuningas. Hänen kerrotaan ainoastaan olleen kuningas Bakur I:n poika. Professori Cyril Toumanoff on esittänyt hypoteesin, että samaan aikaan hallitsi myös toinen iberialainen kuningas, Amazasp III (hallitsi 260–265), jonka asetti todennäköisesti antikuninkaaksi Sapor I, Iranin šaahi. Amazasp tunnetaan sassanidien kirjoituksista, mutta häntä ei mainita georgialaisissa lähteissä.
Kathrin Hölzl

Kathrin Hölzl (s. 18. heinäkuuta 1984) on saksalainen alppihiihtäjä, suurpujottelun maailmanmestari ja maailmancupin voittaja.
Hölzl kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuissa Åren MM-kisoissa 2007, jossa hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi. Val d'Iséren MM-kilpailuissa 2009 hän voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden 0,09 sekunnin erolla Tina Mazeen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli samassa lajissa kuudes. 
Hölzl kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2001–2011. Hän saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa maailmancupissa oltuaan toinen Lenzerheiden suurpujottelussa 18. maaliskuuta 2007. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti Aspenin suurpujottelussa 28. marraskuuta 2009. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin kaudella 2009–2010.
Hölzl voitti suurpujottelun Saksan mestaruuden 2009.
Hölzl lopetti uransa lokakuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.
Ribeira Brava (Madeira)

Ribeira Brava on kunta Portugalille kuuluvalla Madeiran itsehallintoalueella. Sen naapureina ovat lännessä Ponta do Sol, pohjoisessa São Vicente ja idässä Câmara de Lobos. Kunnassa on arviolta 12 555 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 65,4 neliökilometriä.
Keskustassa on muutamia kouluja, pankkeja, posti, pieni satama ja muutama toriaukio. Saaren eteläosia yhdistävä päätie kulkee kunnan halki. Kunnalle nimensä antanut joki virtaa keskustan halki. Sillä on pituutta noin 11–12 kilometriä ja se saa alkunsa vuorilta saaren keskiosista. Sateiden jälkeen se virtaa hyvin vuolaana, kuivana aikana se on tuskin havaittavissa.
Mental Circus

Mental Circus on Bloodpitin esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. elokuuta 2005.
Mental Circus oli Suomen virallisella listalla kaksi viikkoa, ollen korkeimmillaan sijalla 4. Levyltä on julkaistu singlet "Out to Find You", "One More Time" (julkaistu ainoastaan digitaalisessa muodossa), "Platitude" ja "Bad-Ass Blues". "Out to Find You" nousi Suomen singlelistalla kärkeen, kun taas "Platitude" oli parhaimmillaan listalla toisena ja "Bad-Ass Blues" neljäntenä.
Tuotantotiedot.
Albumi on nauhoitettu marraskuussa 2004 sekä huhti- ja toukokuussa 2005 Petrax- ja Johtoääni-studioilla. Albumin on tuottanut, äänittänyt ja miksannut Jyrki Tuovinen.
Albumilla esiintyvät Bloodpitin silloiset jäsenet: Matthau Mikojan (laulu), Paavo Pekkonen (kitara), Aleksi Keränen (basso) ja Alarik Valamo (rummut).
Levyn kappaleet ovat Mikojanin ja Pekkosen säveltämiä, Mikojanin sanoittamia ja koko yhtyeen sovittamia.
Levy julkaistiin Beemvees-levymerkille.
Aspagur I

Aspagur I (, nimen latinisoitu muoto "Aspacures") oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli muinaisen Itä-Georgian) kuningas Aršakiani-dynastiasta vuosina 265–284. 
Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan hän oli Iberian joko 23. tai 25. kuningas, ja hän vastusti yhdessä armenialaisten kanssa Persian sassanidien valtakunnan laajentumista Kaukasukselle. Hän hallitsi todennäköisesti samaan aikaan kun Rooman valtakunta sai jälleen alueen väliaikaisesti hallintaansa Aurelianuksen ja Caruksen johdolla. Hänen kerrotaan joutuneen kukistetuksi iranilaisten hyökkäyksessä ja kuolleen maanpaossa Alaniassa. Kronikan "Kuninkaiden elämä" mukaan hän oli dynastiansa viimeinen, mutta hänen tyttärensä Abešuran väitetään menneen naimisiin Mirianin kanssa, joka seurasi häntä valtaistuimelle ja josta tuli ensimmäinen kristinuskon omaksunut georgialainen kuningas.
Papa Charlie Jackson

Papa Charlie Jackson (oik. William Henry Jackson, s. n. 1885, New Orleans, Louisiana – k. 1938, Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen kiertelevä bluesmuusikko (ns. "songster"). Hän soitti banjo-kitara-hybridiä, jossa kuusi kitaran tapaan viritettyä kieltä oli yhdistetty banjon runkoon, sekä ukulelea. Hän oli ensimmäisiä levyttäneitä bluesmuusikoita. Hän levytti vuonna 1924 Paramountille kappaleet "Papa's Lawdy Lawdy Blues" ja "Airy Man Blues". Myöhemmin levytetystä "Salty Dog Bluesista" tuli hänen tunnetuin kappaleensa. 
Eräänlaisen uransa huipentuman Jackson saavutti syyskuussa 1929, kun hän levytti yhdessä pitkäaikaisen idolinsa Blind Blaken kanssa. Yhteistyön tuloksena syntyi kaksiosainen "Papa Charlie and Blind Blake Talk About It". Hän levytti muutamia kappaleita ennen kuin siirtyi Paramountilta Okeh Recordsille, jossa hän levytti marraskuussa 1934 Big Bill Broonzyn kanssa.
Brittney Karbowski

Brittney Marie Karbowski (s. 26. kesäkuuta 1986 Sugar Land, Texas) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Ura.
Karbowskin ura ääninäyttelijänä alkoi vuonna 2005 animesarja "Gantzin" myötä. Näyttelemisestä hän kiinnostui high schoolissa ja päätyi teatterin pariin, jonka myötä ollessaan 17-vuotias Karbowski teki ensimmäisen ammattilaisesiintymisensä Houstonin Playhouse 90:ssä. Matt Greenfield huomasi hänen kykynsä ja päätti valita Karbowskin "Gantz"-animesarjaan dubbaamaan muutamia sivurooleja. Samana vuonna Karbowski teki myös ensimmäisen pääroolinsa "Gilgamesh"-animeen ja sivurooleja animesarjoihin "Chrono Crusadeen" ja "Godannariin". Vuoden 2006 jälkeen hän on jatkanut dubbausroolien tekemistä teatterin ohella. Karboswki palkittiin "Paniponi Dash" sarjasta ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä vuonna 2006. Sittemmin vuonna 2008 hän sai eniten päärooleja animesarjoissa, joiden joukossa olivat muun muassa "Kanon", "Shuffle!" ja "Shattered Angels". Karbowski oli myös pieni elokuvarooli vuonna 2010 "Halo Legendsissä".
Karbowski tekee myös äänityötä mainosäänenä.
Yksityiselämä.
Karbowski asuu Houstonissa yhdessä koiransa Sierran ja kissansa KiKin kanssa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa puutarhan hoitamista, ruoanlaittoa ja säästöpossun keräämistä.
Amazasp III

Amazasp III (, nimen latinisoitu muoto "Amazaspus") oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli muinaisen Itä-Georgian) kuningas vuosina 260–265. Hän kuului luultavasti Aršakiani-dynastiaan.
Amazaspia ei tunneta keskiaikaisesta georgialaisesta kirjallisesta perinteestä, vaikka georgialaiset kronikat kertovatkin kahdesta aiemmasta Amazasp-nimisestä kuninkaasta (georgiankielinen muoto persian nimestä Hamazasp). Amazasp on kuitenkin mainittu ajan sassanidien epigrafisissa lähteissä. Kolmikielisessä kaiverruksessa Ka'ba-ye Zartoshtissa Iberia luetaan Iranin vasallivaltioiden joukkoon ja kerrotaan sen kuninkaan Hamazaspin etuoikeutetusta asemasta sassanidien hovissa, jossa hän seuraa Adiabenen kuningas Ardashiria, Carmanian kuningas Ardashiria ja Mesenen kuningatar Denagia. Hän edeltää pitkää prinssien, ministerien ja kuninkaallisten kaupunkien satraappien luetteloa. Professori Cyril Toumanoff Georgetownin yliopistosta on ehdottanut, että energinen sassanidien šaahi Sapor I asetti Amazaspin Rooman valtakuntaa kannattavan kuningas Mirdat II:n antikuninkaaksi. Mirdat tunnetaan ainoastaan georgialaisista kronikoista. Toinen, ylipappi Kartirin kirjoittama sassanidien kaiverrus todellakin viittaa iranilaisten hyökkäykseen Iberiaan (ja Kaukasian Albaniaan) joskus vuoden 260 jälkeen. Amazasp näyttää tulleen syrjäytetyksi valtaistuimelta vuonna 265, kun Saporin toiminta hallitsijana oli päättymässä.
Nadia Fanchini

Nadia Fanchini (s. 25. kesäkuuta 1986 Lovere) on italialainen alppihiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2003–2004 lähtien.
Arvokilpailut.
Fanchini voitti Mariborin juniorien MM-kilpailuissa 2004 kultaa supersuurpujottelusta. Bardonecchiasta 2005 hän saavutti kultaa syöksylaskusta ja suurpujottelusta ja hopeaa supersuurpujottelusta. Samana vuonna hän debytoi aikuisten arvokilpailuissa Bormion MM-kilpailuissa, jossa hän sijoittui supersuurpujottelun neljänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui syöksyssä kymmenenneksi ja suurpujottelussa kahdeksanneksi. Seuraavan vuoden Åren MM-kilpailuissa hän oli syöksyn kolmastoista ja Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 syöksyssä pronssilla sekä supersuurpujottelussa yhdeksäs. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sai syöksylaskussa hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa kymmenenneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kahdestoista supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi. Ären MM-kilpailuissa 2019 hän oli supersuurpujottelussa viides ja syöksylaskussa neljästoista.
Maailmancup.
Fanchini on voittanut maailmancupissa kaksi osakilpailua: yhden syöksylaskussa ja yhden supersuurpujottelussa.
Syöksylaskun maailmancupissa Fanchini on sijoittunut seitsemän kertaa palkintokorokkeelle. Hän oli Lake Louisessa toinen kaudella 2008–2009 ja kolmas kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 hän oli kolmas Sestrieressä ja Crans-Montanassa sekä sijoittui syöksycupin kokonaispisteissä kolmanneksitoista. Kaudella 2008–2009 hän oli kolmas Banskon syöksykilpailussa ja sijoittui syöksycupissa viidenneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella yhdeksäs. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui La Thuilen ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi ja voitti toisen kilpailun. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Bad Kleinkirchheimin syöksylaskussa.
Supersuurpujottelussa Fanchini voitti Lake Louisen kilpailun kaudella 2008–2009. Hän sijoittui samalla kaudella myös toiseksi Åressa ja kolmanneksi St. Moritzissa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2009–2010 hän oli kolmas Haus im Ennstalin super-G:ssä.
Fanchini on sijoittunut suurpujottelun maailmancupin osakilpailussa toiseksi Åressa kaudella 2014–2015.
Muuta.
Myös Nadia Fanchinin sisaret Elena ja Sabrina ovat alppihiihtäjiä.
Mississippi Joe Callicott

"Mississippi" Joe Callicott (s. 11. lokakuuta 1900, lähellä Nesbitiä, Mississippi – k. 1969, Nesbit) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi. Hänen ensimmäiset äänitteensä olivat vuosina 1929 ja 1930 levytetyt "Cottonfield Blues" (osana Garfield Akersin yhtyettä), "Mississippi Boll Weevil Blues", "Fare Thee Well Blues" ja "Traveling Mama". 
Callicott oli lopettanut soittamisen vuonna 1967, kun George Mitchell "löysi" hänet ja nauhoitti Callicottin musiikkia. Näitä on myöhemmin julkaisseet muun muassa Arhoolie, Fat Possum ja Southland -levymerkit. Heinäkuussa 1968 Callicott levytti kahdeksan kappaletta Blue Horizon -levymerkille, joka julkaisi niistä vuonna 1970 albumin "Presenting the country blues Mississippi Joe Callicott". Callicott esiintyi myös Memphis Country Blues Festivalilla vuonna 1968.
Callicottin kappaletta "Love Me Baby Blues" ovat monet artistit versioineet, muun muassa Ry Cooder nimellä "France Chance".
Ozjorsk (Tšeljabinskin alue)

Ozjorsk (Озёрск tai Ozersk) on Venäjän Tšeljabinskin alueella sijaitseva suljettu kaupunki, jossa asui väestönlaskennan mukaan 82 164 asukasta (2010).
Kaupunki perustettiin 1954. Aiemmin, vuoteen 1966 se tunnettiin peitenimellä Tšeljabinsk-40 ja sittemmin vuoteen 1994 nimellä Tšeljabinsk-65. Vuodesta 2005 se on Ozjorskin kaupunkipiirikunnan keskus.
Alueella sijaitsee tärkeä Majak-niminen ydinjätteen jälleenkäsittelylaitos. Kylmän sodan aikana laitos toimi plutoniumin rikastamona. Siellä tapahtui vakava ydinonnettomuus vuonna 1957. Rikastamon toiminnasta johtuen alueen luontoa on pidetty erittäin saastuneena alueena, esimerkiksi radioaktiivista jätettä on kipattu lähellä sijaitsevaan Karatšai-järveen.
Iyari Limon

Iyari Pérez Limón (s. 8. heinäkuuta 1976 Guadalajara, Jalisco, Meksiko) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa potentiaalisen tappajan Kennedyn roolissa "Buffy, vampyyrintappaja" -televisiosarjan seitsemännellä tuotantokaudella vuosina 2002–2003. 
Limon aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1995 vieraillessaan televiosarjassa "Teho-osasto". Vuonna 2000 hän vieraili useita kertoja MTV:n sarjassa "Undressed". Televisiotöiden lisäksi Limon on esiintynyt mainoksissa. Limon on naimisissa Alejandro Thaisin kanssa, ja heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär. Hän on ollut aiemmin naimisissa myös näyttelijä Efren Ramirezin kanssa, mutta liitto mitätöitiin. Limon on biseksuaali ja seurusteli aiemmin muun muassa DJ Sandra Edgen kanssa.
Blind James Campbell

Blind James Campbell (17. syyskuuta 1906, Nashville, Tennessee – 22. tammikuuta 1981) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi. Hänet tunnetaan pääosin yhdessä Nashville Street Band -yhtyeensä kanssa vuosina 1962–1963 Arhoolie Records -merkille äänittämistään kappaleista. Albumi "Blind James Campbell and His Nashville Street Band" julkaistiin vuonna 1963 ja CD:nä vuonna 1995.
James Campbell sokeutui apulantatehtaassa tapahtuneen onnettomuuden seurauksena. Vuonna 1936 hän perusti yhtyeen ja alkoi soittaa folkkia, poppia, jatsia ja bluesia juhlissa, tanssijaisissa ja muissa tilaisuuksissa. The Nashville Washboard Bandissä olivat mukana viulunsoittaja Beauford Clay (s. 1900), kakkoskitaristi Bell Ray (s. 1900), tuubansoittaja Ralph Robinson (s. 1885) ja trumpetisti George Bell. Campbell itse soitti lauloi ja soitti kitaraa, mandoliinia, laarditölkkiä ja pesulautaa. Myöhemmin Campbell nimesi yhtyeen Friendly Fiveksi.
Campbell yhtyeineen ei levyttänyt ennen kuin Arhoolie Recordsin Chris Strachwitz kiinnostui yhtyeestä kuultuaan bluesfanin tekemiä äänityksiä yhtyeestä. Kahden äänityssession tuotoksena syntyi Blind James Campbell And His Nashville Street Band -LP (Arhoolie 1015). Vaikka albumi toi Campbellin yleisön tietoisuuteen, James Campbellin ja hänen yhtyeensä myöhemmistä vaiheista ei tiedetä juuri mitään. Strachwitz julkaisi levyn CD:llä vuonna 1995. CD:llä on ylimääräistä LP:ltä poisjäänyttä materiaalia.
Leydigin solu

Leydigin solut eli kiveksen välisolut eli interstitiaalisolut ovat kiveksien siementiehyiden välitilassa sijaitsevia soluja, jotka tuottavat koirashormoneja kuten testosteronia. Leydigin solujen testosteronin eritystä stimuloi aivolisäkkeen etulohkon erittämä lutropiini eli luteinisoiva hormoni.
Leydigin solu on saanut nimensä saksalaisen löytäjänsä Franz Leydigin mukaan.
Keith Coogan

Keith Coogan (s. 13. tammikuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kalifornian Palm Springsissä ja aloitti isoisänsä Jackie Cooganin tavoin uransa hyvin nuorena.
Coogan voitti vuonna 1983 Young Artist -palkinnon vierailevasta esiintymisestään televisiosarjassa "Ritari Ässä". Hän oli lisäksi useamman kerran ehdolla. 
Coogan on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa ovat "Ojasta allikkoon" ("Hiding Out", 1987) ja "Ilta kaupungilla" (1987).
Muinais-Karjala

Muinais-Karjala oli alue, joka käsitti kulttuurisesti yhtenäisen osan Karjalasta. Alue jakautui Etu-Karjalaan eli Karjalan kannakseen ja Taka-Karjalaan, johon kuuluivat Laatokan pohjois- ja koillisrannat.
Muinais-Karjala alkoi muodostua 700-luvulla, jolloin alueelle on ilmestynyt laajaa vakituista asutusta. Alue lienee kuitenkin asutettu jo paljon aiemmin. On oletettu, että muinaiskarjalainen väestö syntyi alueelle 500-luvuilla muuttaneista itäkantasuomalaisista ja 800-luvulla muuttaneista pohjoiskantasuomalaisista, jotka sulautuivat yhteen muodostaen yhtenäisen väestöpohjan ja kulttuurin.
Muinais-Karjala kehittyi turkiskaupan ansiosta ja oli ristiretkiaikana vauras. Ensimmäinen maininta Karjalasta on viittaus Korelaan vuodelta 1143. Katolinen ja ortodoksinen kirkko alkoivat kiinnostua tuolloin alueesta ja pyrkivät liittämään sen valtapiireihinsä käännyttämällä. 1200-luvulla pakanalliset karjalaiset käännytettiin ortodoksisuuteen ja muinais-Karjalan alue ja etenkin Etu-Karjala joutui Novgorodin haltuun.
Pian sen jälkeen Ruotsi teki ristiretken Karjalaan, ja ruotsalaiset perustivat Viipurin kaupungin. Pähkinäsaaren rauhan yhteydessä Muinais-Karjala jakautui kahteen osaan: Ruotsin hallitsemaan ja katoliseen lounaiseen Karjalan kannakseen, joka sisältyi Viipurin linnalääniin sekä Novgorodin hallitsemaan ortodoksiseen Käkisalmen Karjalaan, joka käsitti Laatokan rannat.
Alueelliset viestijoukot

Alueelliset viestijoukot ovat Suomen puolustusvoimien maavoimien taistelua tukevia joukkoja, joiden tarkoituksena on yhdistää kenttäviestintää maastossa harjoittavien joukkojen yhtymän viestijärjestelmä kiinteään televerkkoon. Alueellisilla viestijoukoilla on nopeahkosti liikuteltavia kahdenkymmenen jalan kontteihin sijoitettavia laitteistoja, joita voidaan siirtää helposti kuorma-auton lavoilla. Alueellisten viestijuokkojen kalusto pyritään tuottamaan tavanomaisista kaupallisesti saatavista komponenteista.
Alueellisisten viestijoukkojen tehtäviä asevelvollisille kouluttaa Suomessa Johtamisjärjestelmäkomppania Panssariprikaatissa, Pohjois-Suomen Viestipataljoonan 1. Viestikomppania Kainuun Prikaatissa ja Itä-Suomen Viestipataljoonan 1. Viestikomppania Karjalan Prikaatissa .
Sally Kirkland

Sally Kirkland (31. lokakuuta 1941 New York – 11. marraskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kirkland oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Anna" (1987). Hän voitti samaisella roolilla Golden Globen. 
Nuorena itsemurhaa yrittänyt Kirkland vihittiin 4. joulukuuta 1975 Movement of Spiritual Inner Awarenessin papiksi.
Sertolin solu

Sertolin solut eli kiveksen tukisolut ovat kivesten siementiehyissä sijaitsevia soluja, joiden tehtävänä on ravita kehittyviä siittiöitä sekä säädellä spermatogeneesiä eli siittiöiden kypsymistä. Lisäksi ne erittävät inhibiini-hormonia, joka estää follitropiinin erittymistä aivolisäkkeen etulohkosta. Sertolin solut ovat liittyneet toisiinsa tiiviillä liitoksilla, jotka osallistuvat veri-kivesesteen muodostamiseen. Veri-kivesesteen tehtävänä on suojata kehittyviä siittiöitä ja se estää useimpia aineita siirtymästä vapaasti verenkierrosta siementiehyisiin.
Sertolin solu on saanut nimensä italialaisen löytäjänsä Enrico Sertolin mukaan.
Jessica Boone

Jessica Boone (s. 14. toukokuuta 1984 La Porte, Texas) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan useista dubbauksistaan animen parissa.
Elämäkerta.
Boone syntyi La Portessa, mutta vietti lapsuutensa Houstonissa. Hän valmistui yliopistosta toukokuussa 2007 opiskeltuaan humanistista tiedettä ja yhteiskuntaoppia. Boone opiskeli myös teatteria.
Ura.
Boone aloitti näyttelemisen aluksi teatterin parissa Alley-teatterissa, jonne animea kääntävä ja ohjaava Steven Foster tuli pyytämään Boonea koe-esiintymään eri animesarjoihin etsiessään nuoria ääniä. Tämän myötä hänen uransa alkoi dubbausten parissa vuonna 2003 "All Purpose Cultural Cat Girl Nuku Nuku" -OVAn myötä, jossa Boonen oli Yoshimin roolissa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt suurimmaksi osaksi ADV Filmsille, jonka myötä Boone on usein työskennellyt yhdessä Chris Pattonin ja Luci Christianin kanssa. Hänet palkittiin heti vuonna 2004 Misaki Suzuharan ääniroolista "Angelic Layer" animesarjasta ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä. Parhaiten hänet tunnetaan ääniroolistaan Chiyo Mihamana animesarjassa ja -elokuvassa "Azumanga Daioh". Vuonna 2006 Boonella oli pieni alkuperäinen äänirooli "My Gym Partner's a Monkeyssa".
Yksityiselämä.
Boone meni kihloihin high schoolissa tapaamansa poikaystävän Johnin kanssa 25. joulukuuta 2006 ja he menivät myöhemmin naimisiin 13. huhtikuuta 2008.
Yvonne Clech

Yvonne Clech (3. kesäkuuta 1920 Guingamp – 25. helmikuuta 2010 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Louis Mallen elokuvassa "Zazie – Pariisin päiviä" ("Zazie dans le métro", 1960).
Richard Beymer

George Richard Beymer (s. 20. helmikuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa elokuvista "Anne Frankin päiväkirja" (1959) ja "West Side Story" (1961) sekä televisiosarjasta "Twin Peaks" (1990–1991, 2017).
Beymer sai vuonna 1962 parhaan miestulokkaan Golden Globe -palkinnon yhdessä Bobby Darinin ja Warren Beattyn kanssa.
Ralph M. Steinman

Ralph Marvin Steinman (14. tammikuuta 1943 Montréal, Quebec – 30. syyskuuta 2011) oli kanadalainen immunologi ja solubiologi Rockefellerin yliopistossa. Hän voitti vuonna 2011 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Jules Hoffmannin ja Bruce Beutlerin kanssa. Steinman kuoli vain kolme päivää ennen palkinnon julkistamista eikä Nobel-komitea saanut tietoa kuolemasta ajoissa, joten palkinto myönnettiin poikkeuksellisesti postuumisti.
Vuonna 1973 Steinman ja Zanvil A. Cohn keksivät englanninkielisen termin "dendritic cells" (dendriittisolut) . Steinman on saanut useampia palkintoja ja tunnustuksia dendriittisolutyöstään. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Gairdner-säätiön kansainvälinen palkinto ja vuonna 2007 Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä. Sen lisäksi hänet on nimitetty Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 2001 ja Institute of Medicineen vuonna 2002.
Daddy Stovepipe

Daddy Stovepipe (oik. Johnny Watson, 12. huhtikuuta 1867 Mobile, Alabama – 1. marraskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, kitaristi ja huuliharpisti. Hän esiintyi myös nimillä Jimmy Watson, Sunny Jim ja Rev. Alfred Pitts. Daddy Stovepipe saattaa olla aikaisimmin syntynyt levyttänyt bluesmuusikko. Monet Daddy Stovepipen levytyksistä olivat jug band -duettoja yhdessä vaimonsa Sarah Watsonin (eli Mississippi Sarahin) kanssa.
Daddy Stovepipe aloitti uransa ennen vuotta 1900 Meksikossa kaksitoistakielisen kitaran soittajana varhaisissa mariachi-yhtyeissä. Myöhemmin hän toimi viihdyttäjänä Rabbit's Foot Minstrels -ryhmässä, joka kiersi eteläisiä osavaltioita. 1920-luvulle tultaessa hän esiintyi yhden miehen yhtyeenä Maxwell Streetillä Chicagossa, jossa hän sai lempinimensä "Daddy Stovepipe" käyttämänsä silinterihatun () vuoksi. 
Daddy Stovepipen ensimmäinen levytys oli toukokuussa 1924 Richmondissa äänitetty "Sundown Blues"/"Stove Pipe Blues". Hänen varhaisia äänityksiään pidetään yhtenä primitiivisimmistä levytetyistä blueskappaleista. Kesällä 1927 hän teki Gennett Recordsille Birminghamissa Alabamassa lisää levytyksiä duona nimeltään Whistlin' Pete and Daddy Stovepipe, jossa oli mukana Pete-niminen viheltäjä. Lisää äänityksiä seurasi vuonna 1931, jolloin hän levytti Vocalionille yhdessä vaimonsa "Mississippi Sarahin" kanssa. He levyttivät yhdessä uudelleen vuonna 1935 Bluebird Recordsille. Tällöin pariskunta asui Greenvillessä, Mississippissä. Sarah kuoli vuonna 1937 ja se lähetti Stovepipen taas tien päälle. Hän työskenteli vähän aikaa ympäri Teksasia ja soitteli zydeco-yhtyeissä ympäri Louisianaa ja Teksasia.
Vuonna 1948 Daddy Stovepipe palasi katumuusikoksi Maxwell Streetille Chicagoon, jossa hänen esityksiään äänitettiin heinäkuussa 1960 Daddy Stovepipen ollessa 93-vuotias. Hänen repertuaariinsa kuului tuolloin muun muassa "Tennessee Waltz". Viimeisen kerran häntä äänitti Paul Oliver vuonna 1961. Daddy Stovepipe kuoli pesäkekeuhkokuumeeseen, joka hän sai sappirakkoleikkauksen jälkeen.
Muita samankaltaisesti nimettyjä artisteja.
Daddy Stovepipen lisäksi on ainakin kaksi "Stovepipe"-nimeä käyttänyttä muusikkoa: "Stovepipe No.1" (oik. Sam Jones), joka levytti yhden miehen yhtyeenä 1920-luvulla ja "Sweet Papa Stovepipe" (oik. McKinley Peebles), joka levytti kappaleen "All Birds Look Like Chicken to Me".
Rudolph Maté

Rudolph Maté (21. tammikuuta 1898 – 27. lokakuuta 1964) oli puolalaissyntyinen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän aloitti kuvausuransa Euroopassa (mm. Jeanne d'Arcin kärsimys, 1928), josta ura vei sittemmin Yhdysvaltoihin.
Maté oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi viitenä perättäisenä vuotena 1941–1945. Yksi tämän ajan töistä on Zoltán Kordan ohjaama "Sahara" (1943), jossa pääosaa näyttelee Humphrey Bogart.
Myöhemmin Maté ohjasi itse lukuisia elokuvia, joiden joukossa ovat "Kuollut saapuessaan" (1950), "Maailman sortuessa" (1951) ja "300 spartalaista" (1962). Hän kuoli sydänkohtaukseen Hollywoodissa 66-vuotiaana.
Ishøj’n kunta

Ishøj on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 22 928 asukasta, ja sen pinta-ala oli 26,5 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Ishøj.
Ishøj ei liittynyt muiden kuntien kanssa Tanskan kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 2007.
Seurakunnat.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Barbara Rush

Barbara Rush (4. tammikuuta 1927 Denver, Colorado – 31. maaliskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Rush syntyi 1927 Denverissä, mistä hänen perheensä muutti Kalifornian Santa Barbaraan. Valmistuttuaan Santa Barbaran yliopistosta hän sai stipendin Pasadena Playhouseen. Hänet huomattiin teatterista, ja hän sai 1950 elokuvasopimuksen Paramount Picturesiin. Rush meni samana vuonna naimisiin näyttelijä Jeffrey Hunterin kanssa. Heidän liittonsa oli 1950-luvun ensimmäisellä puoliskolla Hollywoodin seuratuimpia, mutta liitto päättyi 1955 riitaisaan eroon.
Rushin ensimmäinen elokuva oli suosittuun radiosarjaan perustunut "The Goldbergs" (1950). Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli fantasiaelokuvassa "Maailman sortuessa", jossa hän näytteli astronautin tytärtä. Hän näytteli myös pienen budjetin kauhuelokuvassa "Vieraat ulkoavaruudesta" (1953). Siitä hänet palkittiin lupaavimman naisnäyttelijän Golden Globella.
Rush teki 1950-luvulla kolme elokuvaa Douglas Sirkin kanssa. Hän näytteli vuoden 1954 uusintaversiossa "Lääkärin omatunto" sekä kieli poskessa tehdyssä elokuvassa "Punainen kotka" (1954) ja Irlantiin sijoittuvassa romanttisessa tarinassa "Kaikki puolestasi" (1955). Rush oli mukana myös Nicholas Rayn keskustelua herättäneessä elokuvassa "Peilin takana" (1956) sekä elokuvassa "Mies Philadelphiasta" (1959). Rush on "Uskottomissa" (1960) epätoivoinen vaimo, jonka mies, jota näyttelee Kirk Douglas, pettää häntä. Rushilla on Dean Martinin kanssa romanssi elokuvassa "Nuoret leijonat" (1958) ja Richard Burtonin kanssa elokuvassa "Karhunmarjapensas" (1960).
Rush siirtyi 1960-luvulla pitkälti televisioon, ja hän oli mukana muun maussa sarjoissa "Dr. Kildare", "Taka-ajettu", "Marcus Welby, M.D.", "Maude" "Ironside" ja "Mannix".
Rushilla oli keskeinen rooli saippuasarja "Peyton Placen" viimeisellä tuotantokaudella. Hän näytteli myöhemmin myös saippuasarjoissa "Flamingo Road" ja "All My Children".
Rushin elokuvamahdollisuudet vähenivät, mutta samalla hän alkoi keskittyä television ohella myös teatteriin, missä hän näytteli yli 70-vuotiaaksi. Hänet palkittiin Los Angelesin teatterikritiikkojen liiton palkinnolla yhden naisen esityksestään "A Woman of Independent Mean". Hän osallistui myös useisiin teatterikiertueisiin. Teatterista hän sai myös Sarah Siddons -palkinnon (1970).