Kävelijä-Hrólfrin saaga

Kävelijä-Hrólfrin saaga (isl. "Göngu-Hrólfs saga") on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saagassa kerrotaan, miten Kävelijä-Hrólfr lähtee pyytämään Venäjälla (isl. "Garðaríki") hallitsevan kuningas Hreggviðrin tyttären, Ingigerðrin, kättä. Seikkailujensa aikana Hrólfr joutuu tanskanmaalaisen Vilhjálmrin pettämäksi, selviää kuitenkin koitoksistaan ja kostaa myöhemmin Ingigerðrin isän Hreggviðrin surman sekä suuntaa lopuksi sotaretkelle Englantiin. "Kävelijä-Hrólfrin saaga" on kirjoitettu 1300-luvun alkupuolella. 1500-luvulta tunnetaan myös Kävelijä-Hrólfin tarinasta kertovaa "rímur"-runoutta ("Göngu-Hrólfs rímur"). "Kävelijä-Hrólfrin saagaa" ei ole suomennettu.
Saagan erityispiirteitä.
"Kävelijä-Hrólfrin saagassa" on runsaasti nuoremmille muinaissaagoille eli seikkailusaagoille (saks. "Abenteuersagas") tyypillisiä piirteitä ja kansasatumaisia tarina-aihelmia (esim. kääpiö, kultahiuksinen prinsessa, petollinen palvelija). Se kuvaa lähes yliluonnollisiin mittoihin sekä kooltaan että kyvyiltään yltävän Kävelijä-Hrólfrin fantasiamaisia seikkailuja. Hrólfrin kerrotaan saagassa saaneen lisänimen ”Kävelijä”, koska ”hän oli miehistä suurin, sekä paksuudeltaan että pituudeltaan, ja niin painava, ettei yksikään hevonen pystynyt kantamaan häntä koko päivää, ja siksi hän oli aina kävellen” ("var manna mestr, bæði at digrð ok hæð, ok svá þungr, at engi hestr fekk borit hann allan dag, ok var hann því jafnan á göngu"). Saagan tapahtumapaikat muuttuvat nopeassa tahdissa ja liikkuvat eri puolilla Eurooppaa ja pohjoista pallonpuoliskoa, mukaan lukien Venäjällä. "Kävelijä-Hrólfrin saagaa" voidaan myös lukea kuvauksena morsiamen etsinnästä, mikä teemana on yleistä nuoremmille muinaissaagoille sekä kotoperäisille ritarisaagoille. Jälkimmäisten tavoin "Kävelijä-Hrólfrin saagassa" esiintyy myös eksoottisia ruokalajeja, turnajaiskuvauksia sekä hovimiljöölle tyypillistä kieltä.&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
"Kävelijä-Hrólfrin saagan" kirjoittaja on ollut oppinut henkilö, joka on tuntenut runsaasti muita saagoja, kuten "Yngvarr Kaukomatkaajan saagan" sekä "Hrómundr Griprinpojan saagan". "Kävelijä-Hrólfrin saaga" sisältää yhtymäkohtia myös muihin muinaissaagoihin: Hrólfrin vanhemmista kerrotaan "Sturlaugr Ahkeran saagassa" ja Ingigerðrin isä Hreggviðr mainitaan "Hálfdan Eysteinninpojan saagassa" Álaborgin hallitsijan jälkeläiseksi. Saagan loppuosan kuvaus Englantiin suuntautuneesta sotaretkestä on peräisin kuningassaagoihin luetusta "Knýtlinga sagasta". Saagassa on havaittavissa myös latinankielisen kirjallisuuden vaikutusta. Esimerkiksi Aleksanteri Suuresta kertovassa, Gautier de Châtillonin teokselle "Alexandreis" pohjautuvassa käännöksessä "Alexanders saga" esiintyvä Aleksanterin hevonen Bukefalos on mahdollisesti toiminut inspiraation lähteenä Hrólfrin hevoselle Dulcifalille.
"Kävelijä-Hrólfrin saaga" lähteenä.
Saagan päähenkilö Hrólfr yhdistettiin keskiajalla, esimerkiksi Snorri Sturlusonin nimiin luetussa Heimskringlassa ("Haralds saga ins hárfagra"), viikinkipäällikkö Rolloon, joka toimi vuodesta 911 alkaen Normandian ensimmäisenä herttuana. Kyseinen Rollo tunnetaan myös 1000-luvun alkupuolella kirjoittaneen historioitsija Dudo Saint-Quentinlaisen kronikasta, missä kerrotaan Normandian herttuoista ("De moribus et actis primorum Normanniae ducum"). Dudon teos on todennäköisesti tunnettu ainakin Tanskassa vuoden 1200-tienoilla, sillä tanskalainen oppinut Saxo Grammaticus mainitsee sen lähteekseen teoksessaan "Gesta Danorum". Saxolla taas on ollut myös islantilaisia yhteyksiä, sillä hän mainitsee "Gestassa" lähteikseen myös islantilaisten kertomat tarinat. Lisäksi esimerkiksi "Gestalla" sekä sen kanssa samoihin aikoihin kirjoitetulla "Skjöldunga sagalla" on selviä yhteyksiä. Vaikka "Kävelijä-Hrólfrin saagan" kirjoittaja ei välttämättä olekaan tuntenut Dudon tai Saxon teoksia, sisältää saaga näiden molempien historianteosten tavoin nykynäkökulmasta yliluonnollisina pidettäviä elementtejä. Annette Lassen (2012) onkin esittänyt, että keskiajalla "Kävelijä-Hrólfrin saagaa" pidettiin historiankirjoituksena Saxon ja Dudon teosten tavoin. Nykytutkimuksessa saagan arvoon Rollosta kertovana historianlähteenä suhtaudutaan kuitenkin hyvin kriittisesti. Nimen lisäksi Rollolla ja nuoren muinaissaagan Kävelijä-Hrólfrilla ei katsota olevan mitään historiallisia yhtymäkohtia.