tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Päivi Paappanen

Päivi Tuija Inkeri Paappanen (9. toukokuuta 1965) on suomentaja, joka on suomentanut pääasiassa englannista mutta myös espanjasta. Hän on ollut myös töissä Like Kustannuksella aluksi kustannustoimittajana sekä myöhemmin erilaisissa johtotehtävissä lähes 20 vuotta.
Opiskelut.
Paappanen kiersi maailmaa ylioppilaskirjoitusten jälkeen viiden vuoden ajan ja teki elääkseen erilaisia vaatimattomia töitä. Hän pyrki vuonna 1989 Helsingin yliopistoon lukemaan englannin kieltä. Englantilaisessa filologiassa häntä kiinnosti pääasiassa suomentaminen. Myöhemmin hän tutustui kulttuuriantropologiaan ja hän vaihtoi sen pääaineekseen kahden vuoden englannin opintojen jälkeen. Hän alkoi samoihin aikoihin opskelemaan myös Latinalaisen Amerikan tutkimusta. Myöhemmin hän teki kulttuuriantropologian pro gradun kenttätyön Meksikossa vuonna 1995. Hän luovutti gradunsa vasta oltuaan useita vuosia töissä vuonna 2002.
Ura.
Palattuaan Meksikosta hän teki vuosina 1997–2000 suomennoksia, pääasiassa englannista mutta myös espanjasta. Suomennustöissä hän oli tutustunut Like Kustannuksen työntekijöihin ja häntä pyydettiin sinne töihin. Likellä hän on ollut erilaisissa tehtävissä muun muassa kustannustoimittajana 2000–2004, kustannusjohtajana 2004–2005, kustannuspäällikkönä 2006–2011 ja julkaisujohtajana 2011–.
Suomennokset.
Lähde:
Paloheinäntunneli

Paloheinäntunneli () on Helsingissä sijaitseva joukkoliikennetunneli, joka on toistaiseksi vain runkolinja 560:n käytössä. Tunneli on 1,2 kilometriä pitkä ja se vihittiin käyttöön 7. elokuuta 2015. Liikenne tunnelissa alkoi 10. elokuuta 2015. Tunneli kulkee Paloheinän ja Kuninkaantammen välillä alittaen Keskuspuiston. Se lyhentää runkolinjan matka-aikaa 15 minuutilla.
Tunnelin suunnittelussa kiinnitettiin huomiota maisema- ja ympäristönäkökulmiin, jotta vaikutukset Keskuspuistoon jäisivät vähäisiksi. Rakentaminen maksoi 30 miljoonaa euroa. Hanke valmistui aikataulussa, ja rakentaminen alitti budjetin yli kuudella miljoonalla eurolla. Suurin syy tähän oli, että tunneli rakennettiin yksiputkiseksi eikä kaksiputkiseksi, kuten alun perin oli suunniteltu.
Kirjat Tiv'on

Kirjat Tiv'on () on kaupunki Israelin Haifan hallintoalueella. Kaupungin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 18 121.
Maantiede.
Kirjat Tiv'on sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin ja Sebulonin laaksojen välissä. Kaupungin vieressä on suurehkoja tammi- ja mäntymetsiä, sekä Beit She'arimin kansallispuisto historiallisine kohteineen. Hieman kaupungista pohjoiseen sijaitsee Basmat Tab'unin beduiinien asutuskeskus.
Historia.
Nykyinen Kirjat Tiv'on on muodostunut eri kaupunkeja yhdistettäessä. Kirjat Amal perustettiin vuonna 1937 työläisten asuinalueeksi. Kaupunki laajeni toisen maailmansodan jälkeen ja vuonna 1947 Keret-niminen brittiläisten sionistien sijoitusyhtiö perusti Tivon-nimisen asuinalueen hieman Kirjat Amalista pohjoiseen.
Israel itsenäistyi vuonna 1948 itsenäisyyssodan jälkeen. Tivonista kehkeytyi huomattava matkailukeskus. Tivon, Kirjat Amal ja läheinen mošav El-Ro'i yhdistettiin vuonna 1957. Vuonna 1979 alueeseen liitettiin lisäksi Kurdistanin juutalaisten perustama Kirjat Haroshet. Nykyisellään matkailun merkitys on vähentynyt ja monet paikalliset käyvät töissä Haifassa.
Väestö.
Kirjat Tiv'onin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 18 121. Vuonna 1969 vastaava luku oli 9 700 ja vuonna 2002 13 300.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 10 metrin ilmakivääri

Miesten 10 metrin kilpailu ilmakiväärissä Tokion olympialaisissa 2020 käydään Asakan ampumaradalla 25. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Osallistuvat urheilijat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Miesten 10 metrin ilmakiväärissä tulos on 595,0.
Kilpailu.
Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista, joissa jokainen kilpailija ampuu 60 laukausta yhden tunnin ja 15 minuutin aikana. Pisteet lasketaan yhden desimaalin tarkkuudella parhaan tuloksen ollessa 10,9, joten paras mahdollinen kokonaistulos on 654,0. Loppukilpailuun pääsee karsintojen kahdeksan parasta ampujaa. Karsintojen pisteitä ei huomioida loppukilpailussa. Loppukilpailussa ampujat ampuvat 24 laukausta. Loppukilpailu alkaa kahdella viiden laukauksen sarjalla. Tämän jälkeen ammutaan 14 laukausta erikseen käskystä. 12. laukauksen jälkeen sijalla 8. oleva urheilija putoaa kilpailusta. Tämän jälkeen kilpailusta putoaa aina kahden laukauksen jälkeen viimeisenä ollut urheilija. Jos putoamassa on kaksi urheilijaa, ampuvat nämä urheilijat lisäammunnan.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 metrin ilmakivääri

Naisten 10 metrin kilpailu ilmakiväärissä Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Asakan ampumaradalla 24. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 29 urheilijaa.
Olympiakultaa voitti kiinalainen Yang Qian, joka voitti Venäjän olympiakomitean Anastasija Galašinan 0,7 pisteen erolla. Yang teki samalla uuden olympiaennätyksen. Kolmanneksi sijoittui sveitsiläinen Nina Christen. Yang oli Tokion olympialaisten ensimmäinen olympiavoittaja.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsi 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaitut paikat eivät olleet yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnettiin maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla oli yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaettiin ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsuttiin erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaettiin vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Olympiaturnaukseen päässeet maat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan piti rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän sai kilpailla olympialaisissa. Tulos piti rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten 10 metrin ilmakiväärissä tulos oli 590,0.
Kilpailu.
Kilpailu koostui karsinta-ammunnoista, joissa jokainen kilpailija ampui 60 laukausta yhden tunnin ja 15 minuutin aikana. Pisteet laskettiin yhden desimaalin tarkkuudella parhaan tuloksen ollessa 10,9, joten paras mahdollinen kokonaistulos oli 654,0. Loppukilpailuun pääsi karsintojen kahdeksan parasta ampujaa. Karsintojen pisteitä ei huomioitu loppukilpailussa. Loppukilpailussa ampujat ampuivat 24 laukausta. Loppukilpailu alkoi kahdella viiden laukauksen sarjalla. Tämän jälkeen ammuttiin 14 laukausta erikseen käskystä. 12. laukauksen jälkeen sijalla 8. oleva urheilija putosi kilpailusta. Tämän jälkeen kilpailusta putosi aina kahden laukauksen jälkeen viimeisenä ollut urheilija. Jos putoamassa oli kaksi urheilijaa, ampuivat nämä urheilijat lisäammunnan.
Kefar Kanna

Kefar Kanna (, ) on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 399 ja sen asukkaat ovat enimmäkseen islamilaisia ja kristittyjä arabeja.
Maantiede.
Kefar Kanna sijaitsee Israelin pohjoisosassa Galileassa noin 6 kilometriä Nasaretin kaupungista koilliseen. 
Historia.
Bysantin valtakunnan kaudella nykyisen kylän paikalla oli juutalaista asutusta ja paikalta on löydetty esimerkiksi synagogan jäänteet. Kefar Kanna on jo pitkään liitetty Raamatussa esiintyvään paikannimeen "Kanna". Yhteydestä kirjoitti esimerkiksi Franciscus Quaresmius 1600-luvulla. Paikka mainitaan myös useissa pyhiinvaeltajien matkakertomuksissa. Raamatullisen yhteytensä takia kylään rakennettiin kirkkoja.
Väestö.
Kefar Kannan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 399. Vuonna 1968 vastaava luku oli 4 550 ja vuonna 2002 16 100. Kefar Kannan asukkaat ovat arabeja. Kristityt muodostivat vielä vuonna 1968 kylän asukkaiden enemmistön, mutta nykyisin asukkaiden enemmistö on muslimeja. Kristityt jakautuvat ortodokseihin, katolisiin ja kreikkalaiskatolisiin.
Stéphane Denève

Stéphane Denève (s. 24. marraskuuta 1971 Tourcoing) on ranskalainen kapellimestari. Hän on erikoistunut varsinkin ranskalaiseen ohjelmistoon. Denève on toiminut Stuttgartin radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina, Skotlannin kuninkaallisen kansallisorkesterin musiikillisena johtajana ja Brysselin filharmonikkojen musiikillisena johtajana. Hänet nimitettiin vuodesta 2019 alkaen St. Louisin sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi. Hän on myös johtanut Centre for Future Orchestral Repertoirea (CffOR).
Denève valmistui Pariisin konservatoriossa ja teki varhaisella urallaan läheistä yhteistyötä Georg Soltin, Georges Prêtren ja Seiji Ozawan kanssa. 
Denève on johtanut myös muiden muassa Philadelphian orkesteria päävierailijana, Clevelandin orkesteria, New Yorkin filharmonikkoja, Los Angelesin filharmonikkoja, San Franciscon sinfoniaorkesteria, Toronton sinfoniaorkesteria, Concertgebouw-orkesteria, Wienin sinfoniaorkesteria, a, Münchenin filharmonikkoja, Ranskan kansallisorkesteria, Tšekin filharmonikkoja ja Rotterdamin filharmonikkoja. Hän teki Carnegie Hall -debyyttinsä vuonna 2012 Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa. Saman orkesterin kanssa hän on esiintynyt useasti Bostonissa ja Tanglewoodissa. Oopperatuotantoja Denève on johtanut Royal Opera Housessa, Glyndebournen festivaalilla, La Scalassa, Deutsche Oper Berlinissä, Saito Kinen -festivaalilla, Gran Teatre del Liceussa, Alankomaiden kansallisoopperassa, La Monnaiessa, Deutsche Oper am Rheinissä ja Pariisin oopperassa.
Muusikoita, joiden kanssa Denève on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Jean-Yves Thibaudet, Yo-Yo Ma, Nikolaj Znaider, James Ehnes, Leif Ove Andsnes, Leonidas Kavakos, Nicholas Angelich, Lang Lang, Frank Peter Zimmermann, Gil Shaham, Emanuel Ax, Renaud ja Gautier Capuçon, Lars Vogt, Nikolai Luganski, Paul Lewis, Joshua Bell, Hilary Hahn ja Augustin Hadelich. 
Denève on saanut kriittistä suosiota levytyksillään Francis Poulencin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin, Albert Rousselin, César Franckin ja Guillaume Connessonin teoksista. Hän on voittanut kolmesti Diapason d'Orin ja tullut ICMA-palkituksi.
Liutpert

Liutpert (k. 702) oli langobardien kuningas 700–701 sekä uudelleen lyhyen aikaa vuonna 702. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Cunincpertia. Liutpert oli vielä alaikäinen tullessaan kuninkaaksi, ja hänen neuvonantajakseen mainitaan Astin herttua Ansprand, jonka Cunincpert oli määrännyt poikansa kaitsijaksi. Cunincpertin serkku Raginpert nousi pian kapinaan Liutpertia vastaan. Raginpert syrjäytti Liutpertin, mutta Raginpertin kuoltua Liutpert palasi kuninkaaksi. Raginpertin poika Aripert kukisti kuitenkin Liutpertin kannattajat ja surmasi Liutpertin tämän ollessa kylvyssä.
Christine Schäfer

Christine Schäfer (s. 3. maaliskuuta 1965) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. 
Schäfer pääsi Berliinin taideyliopistoon ja opiskeli sittemmin pääopettajanaan pitämänsä Ingrid Figurin sekä Arleen Augerin ja Aribert Reimannin johdolla. Hän osallistui myös Dietrich Fischer-Dieskaun ja Sena Jurinacin pitämille mestarikursseille. Schäfer teki resitaalidebyyttinsä Berliner Festspielessä vuonna 1988 tulkitsemalla Reimannin laulusarjan "Nacht-Räume". Hän on sittemmin laulanut muiden muassa Gächinger Kantorein, Windsbacher Knabenchorin, Stuttgarter Hymnus-Chorknabenin, RIAS Kammerchorin, Kölnin kamariorkesterin, Amsterdam Sinfoniettan ja Musica Antiqua Kölnin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa Schäfer on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Seiji Ozawa, Charles Mackerras, Uwe Gronostay, Wolfgang Schäfer, Leopold Hager, Nikolaus Harnoncourt, Simon Rattle ja Helmuth Rilling.
Oopperadebyyttinsä Schäfer teki vuonna 1991 Papagenan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin "Taikahuilussa" Brysselin La Monnaiessa. Pian hän esitti myös Paminan roolin saman teoksen esityksessä Salzburgissa. Lisäksi hänet nähtiin Zerlinan roolissa "Don Giovannissa" ja Gildan roolissa Giuseppe Verdin "Rigolettossa" Bernissä sekä Alban Bergin "Lulun" nimiroolissa Innsbruckissa Brigitte Fassbaenderin lavaohjauksella.
Yhdysvaltain-debyyttinsä Schäfer teki San Franciscon oopperassa sen Strauss-festivaalin aikana vuonna 1993. Silloin hän esiintyi Sophiena "Ruusuritarissa" ja Zdenkana "Arabellassa" Houston Grand Operassa Christoph Eschenbachin johtamissa esityksissä. Metropolitan-oopperan-debyyttinsä New Yorkissa hän teki kaudella 2000–2001. Erään arvostustaan lisänneen esiintymisen hän teki Peter Mussbachin kiistellyssä "Lulun" tuotannossa Salzburger Festspielessä vuonna 1995. Hän palasi festivaalille kaksi vuotta myöhemmin, tällä kertaa Konstanzen roolissa Mozartin "Ryöstö Seraljista" -teoksessa. Muita rooleja, joissa Schäfer on esiintynyt, ovat olleet Gaetano Donizettin "Lucia di Lammermoorin" nimirooli, Elisa "Il re pastoressa" (Mozart), Tytania "Kesäyön unelmassa" (Britten), Infantin "Der Zwergissä" (Zemlinsky) ja Zerbinetta "Ariadne auf Naxosissa" (R. Strauss). Hän on esiintynyt myös Reimannin oopperassa "Bernarda Albas Haus".
Schäferiä kuullaan useilla levyillä Graham Johnsonin Schubert-sarjassa Hyperion Recordsilla. Samalla levy-yhtiölle hän levytti Johnsonin kanssa sooloresitaalin Robert Schumannin lauluista.
Lampaankäävät

Lampaankäävät ("Albatrellus") on kääpäsuku. Suvun edustajille on tyypillistä lakkien alapinnalla olevat pillit sekä se, että ne ovat keskikokoisia tai suuria sieniä. Lajeja tavataan lähinnä pohjoisissa metsissä ja ne ovat mykorritsasieniä. Suvun tunnetuimmat lajit ovat herkullinen ruokasieni lampaankääpä ja nuorena syötävä typäskääpä. Muita lajeja ovat esimerkiksi karitsankääpä sekä vuohenkääpä. Lampaankäävät poikkeavat muista käävistä siinä, että ne ovat usein niitä pehmeämaltoisempia ja kasvavat maasta eivätkä puusta. Aiemmin sukuun luettiin myös keltakääpä, joka on nykyisin dna-analyysien perusteella siirretty omaan keltakääpien ("Xanthoporus") sukuunsa.
Georg Henriksson

Georg Edvin Henriksson (1901–1963) oli tamperelainen arkkitehti. Hän avusti Bertel Strömmeriä valtakunnallisesti merkittävän hotelli Tammerin (1929) suunnittelussa.
Vuonna 1926, ollessaan vielä arkkitehtiopiskelija, Henriksson voitti Jyväskylän suojeluskuntatalon suunnittelusta järjestetyn arkkitehtuurikilpailun. Alvar Aalto tuli kilpailussa toiseksi. Lopulta talon suunnittelijaksi valittiin Aalto.
Henriksson perusti Tampereelle oman toimiston 1930-luvulla, mutta seuraavan vuosikymmenen lopulla hän muutti Ruotsiin.
Henriksson ja hänen vaimonsa Karin Eugenia (o.s. Köpman, 1903–1974) on haudattu Göteborgissa sijaitsevalle Kvibergin hautausmaalle.
Or Yehuda

Or Yehuda (hepr. אוֹר יְהוּדָה‎, arab. أور یهودا‎) on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Vuoden 2018 lopussa kaupungin asukasluku oli 36 864.
Maantiede.
Or Yehuda sijaitsee Israelissa noin 13 kilometriä Tel Avivin kaupungista itään. 
Historia.
Nimi Or Yehuda tarkoittaa Juudan valoa ja nimen paikka sai rabbina toimineen Judah Alkalain mukaan.
Or Yehudan alueella on ollut asutusta jo ennen nykyisen kaupungin perustamista. Raamatusta mainitun kaupungin Onon uskotaan sijainneen nykyisen Or Yehudan alueella. Sittemmin paikalla oli kaksi arabien asuttamaa kylää, "Sakiyya" ja "Kafr Ana". Kylien arabiasukkaat joutuivat jättämään kotinsa Israelin asevoimien vallatessa alueen Israelin itsenäisyyssodan aikana kesäkuussa 1948.
Vuonna 1949 nykyisen Or Yehudan alueelle asettui juutalaisia siirtolaisia Libyasta ja Turkista. Olosuhteet paikalla olivat varsin alkeelliset. Vuosina 1950 ja 1951 paikalle perustettiin myös kaksi uusille siirtolaisille tarkoitettua telttaleiriä. Siirtolaisia tuli nyt myös esimerkiksi Irakista ja Romaniasta. Vakituisia rakennuksia siirtolaisille alettiin rakentaa vasta vuonna 1958. Nykyisin kaupungissa on esimerkiksi metalli-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta.
Väestö.
Or Yehudan asukasluku oli vuoden 2018 lopulla 36 864. Vuonna 1958 vastaava lukema oli 12 500, vuonna 1963 hieman pienempi 10 100, vuonna 1970 12 300 ja vuonna 2002 28 600.
Fear Inoculum

Fear Inoculum on Toolin viides studioalbumi, joka julkaistiin 30. elokuuta 2019.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 50 metrin kiväärin asentokilpailu

Miesten 50 metrin kiväärin asentokilpailu Tokion olympialaisissa 2020 käydään Asakan ampumaradalla 2. elokuuta . Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Osallistuvat urheilijat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Miesten asentokilpailussa raja on 1135.
Kilpailu.
Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuja ampuu 40 laukausta seisten, maaten ja polvelta. Paras mahdollinen tulos on 1200. Loppukilpailuun pääsee karsinnan kahdeksan parasta ampujaa. Loppukilpailu alkaa kolmella viiden sarjan laukauksella polvelta. Tämän jälkeen ammutaan kolme viiden laukauksen sarjaa maaten. Lopuksi ammutaan kaksi viiden laukauksen sarjaa seisten. Tämän jälkeen sijoilla 7. ja 8. olevat urheilijat putoavat kilpailusta. Loput viisi laukausta seisten ammutaan yksitellen siten, että tuloksissa viimeinen putoaa aina pois yhden laukauksen jälkeen. Jos putoamassa on enemmän kuin yksi urheilija, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Karsinnoissa tuloksissa ei käytetä desimaaleja, mutta loppukilpailussa huomioidaan desimaalit siten, että paras tulos yhdellä laukausella on 10,9.
David Casa

David Casa (s. 16. marraskuuta 1968 Valletta, Malta) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut maansa pitkäaikaisimpana europarlamentaarikkona. Uransa Euroopan parlamentissa hän aloitti vuonna 2004. Vuonna 2019 hänet äänestettiin kvestoriksi, jonka myötä hän oli tuolloin korkea-arvoisimmassa Euroopan parlamentin virassa toiminut maltalainen. Hän luopui kvestorin virastaan vuonna 2021, jotta Roberta Metsola pystyi asettumaan ehdolle Euroopan parlamentin puhemieheksi. Ennen kvestorikauttaan Casa toimi Euroopan kansanpuolueen koordinaattorina työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa. 
Vuonna 2018 Casasta esitettiin väitteitä, joiden mukaan hänen entinen avustajansa todisti Casan käyttäneen kokaiinia. Aikaisemmin hänen väitettiin väärinkäyttäneen Euroopan unionin rahoja, mutta kumpaakaan syytettä ei ole näytetty toteen. Casan mukaan väitteet ovat Maltan työväenpuolueen yritys tuhota hänen maineensa. 
Casa on moittinut maansa johtoa siitä, että kukaan ei ole ottanut vastuuta toimittaja Daphne Caruana Galizian murhasta. Hän on myös kritisoinut maansa pääministeri Joseph Muscatia korruption sulauttamisesta osaksi yhteiskuntajärjestelmää sekä maan demokratisten rakenteiden heikentämisestä.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 50 metrin kiväärin asentokilpailu

Naisten 50 metrin kiväärin asentokilpailu Tokion olympialaisissa 2020 käydään Asakan ampumaradalla 31. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Osallistuvat urheilijat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten asentokilpailussa raja on 1115.
Kilpailu.
Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuja ampuu 40 laukausta seisten, maaten ja polvelta. Paras mahdollinen tulos on 1200. Loppukilpailuun pääsee karsinnan kahdeksan parasta ampujaa. Loppukilpailu alkaa kolmella viiden sarjan laukauksella polvelta. Tämän jälkeen ammutaan kolme viiden laukauksen sarjaa maaten. Lopuksi ammutaan kaksi viiden laukauksen sarjaa seisten. Tämän jälkeen sijoilla 7. ja 8. olevat urheilijat putoavat kilpailusta. Loput viisi laukausta seisten ammutaan yksitellen siten, että tuloksissa viimeinen putoaa aina pois yhden laukauksen jälkeen. Jos putoamassa on enemmän kuin yksi urheilija, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Karsinnoissa tuloksissa ei käytetä desimaaleja, mutta loppukilpailussa huomioidaan desimaalit siten, että paras tulos yhdellä laukausella on 10,9.
Tapio Lokki

Tapio Lokki (s. 1971 Helsinki) on suomalainen akustiikan tutkija ja Aalto-yliopiston professori. Hän on saanut tutkimustyölleen rahoitusta Euroopan tiedeneuvostolta (ERC), EU:n tiedeohjelmalta ja Suomen Akatemialta. Vuonna 2013 kansainvälinen akustiikan komissio ICA myönsi Tapio Lokille ICA Early Career -palkinnon hänen oivallisista ansioistaan huoneakustiikan tutkimuksessa ja erityisesti konserttisalien uusista subjektiivisista ja objektiivisista arviointimenetelmistä.
Elämä ja ura.
Lokki kirjoitti ylioppilaaksi SYK:sta vuonna 1990. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) vuonna 1997 (sähkötekniikka) pääaineenaan akustiikka ja äänenkäsittelytekniikka sekä tekniikan tohtoriksi TKK:sta vuonna 2002 (tietotekniikka). Lokin väitöskirja "Physically-based Auralization – Design, Implementation, and Evaluation" (2002) sisältää seitsemän tieteellistä artikkelia, jotka liittyvät auralisointiin. Hänen tuotantonsa, josta suurin osa on kirjoitettu yhteistyössä kollegojen ja opiskelijoiden kanssa, käsitti kevääseen 2019 mennessä yli 70 kansainvälistä tieteellistä lehtiartikkelia, kuusi kirjankappaletta, yli 130 kansainvälistä tieteellistä konferenssijulkaisua ja kuusi patenttia sekä lukuisia muita kirjoituksia. 
Lokki on järjestänyt useita tieteellisiä tapahtumia ja konferensseja Suomessa, kuten vuosien 2002, 2012 ja 2014 Audio Engineering Societyn konferenssit. Lokki oli Suomen Akustinen Seuran puheenjohtaja vuosina 2004–2018 ja on osallistunut Akustiikkapäivät-tapahtuman järjestämiseen vuodesta 1999 lähtien. Vuonna 2019 hänet nimitettiin seuran kunniajäseneksi. Hän oli Espoon kaupungin lähettiläs, Espoo Ambassador, vuonna 2013.
Lokki on professori neljännessä polvessa: hänen isänsä on professori Juhani Lokki, isoisänsä on professori Olli Lokki ja isoisoisänsä on professori Karl Olof Lindeqvist.
Raginpert

Raginpert (660–701) oli lyhyen aikaa langobardien kuningas vuonna 701. Raginpert oli kuningas Godepertin poika. Paulus Diaconuksen mukaan uskolliset palvelijat siirsivät hänet turvaan, kun hänen isänsä murhattiin vuonna 662. Raginpertista tuli sittemmin Torinon herttua. Hän kapinoi vuonna 700 kuninkaaksi nostettua Liutpertia vastaan ja onnistui lyömään alaikäisen Liutpertin sijaishallitsijana toimineen Ansprandin joukot Novarassa. Raginpert kruunautti itsensä langobardien kuninkaaksi Milanossa vuonna 701. Raginpert nimitti myös poikansa Aripertin kruununperijäksi. Raginpert kuoli kuitenkin jo samana vuonna, eikä Aripert kyennyt saamaan kruunua itselleen heti, sillä Liutpert nostettiin uudelleen valtaan Raginpertin kuoleman jälkeen.
Áno Dolianá

Áno Dolianá (), usein vain Dolianá (Δολιανά), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 90 (vuonna 2011).
Maantiede.
Áno Dolianán kylä, suomeksi ”Ylä-Dolianá”, sijaitsee Trípolin tasangon etelälaidalla linnuntietä noin 18 kilometriä kaakkoon Trípolin kaupungista. Kylä ulottuu 950– metrin korkeuteen ja on rakennettu puolikaaren muotoon Párnonas-vuoren pohjoisille rinteille, jotka kasvavat pihtoja, kastanjoita, plataaneja ja kirsikkapuita. Se on purojen ja pienten vesiputousten ympäröimä. Kylästä on näkymät Tripolin tasangolle sekä Maínalo-, Artemísio-, Aroánia- ja Erýmanthos-vuorille.
Dolianán kyläyhdyskuntaan kuuluvat Áno Dolianán lisäksi myös kylät Dragoúmi (8 asukasta), Kaminári (0), Káto Dolianá (”Ala-Dolianá”, 595), Koúvlis (57), Prosília (88) ja Rounaíika (8). Koko yhdyskunnan väkiluku on 846.
Kulttuuri ja urheilu.
Áno Dolianán rakennuskanta on perinteisiä kivirakennuksia, ja se on suojeltu perinteisenä asutuksena.
Vuodesta 2015 lähtien Áno Dolianássa järjestetään vuosittainen vuoristopuolimaratoni, yleensä toukokuun lopulla tai kesäkuun alkupuolella, vähemmän kokeneiden juoksijoiden 5 km:n kilpailun ja lasten m:n juoksun rinnalla. Tapahtuma on Kreikan amatööriurheilun hallintoelimen SEGAS:n alaisuudessa.
Euroopan kaukovaellusreitti E4 kulkee suoraan Dolianán läpi, joten se on ihanteellinen paikka patikointiin. Dolianá toimii myös lähtökohtana Párnonas-polulle. Se on 200 kilometrin pituinen vaellusreitti, joka perustuu alueen vanhoihin polkuihin ja jota paikalliset vapaaehtoisryhmät ovat parantaneet. Se ylittää koko Párnonaksen laakson Kynourían laajemmalla alueella yhdistäen vuoren ja rannikon.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 10 metrin ilmapistooli

Miesten 10 metrin kilpailu ilmapistoolissa Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Asakan ampumaradalla 24. heinäkuuta 2021. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Olympiakultaa voitti iranilainen Javad Foroughi, joka sai finaalissa 244,8 pistettä, joka oli uusi olympiaennätys. Hän voitti toiseksi tulleen serbialaisen Damir Mikecin 6,9 pisteellä. Kolmanneksi sijoittui Kiinan Pang Wei.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Olympiaturnaukseen päässeet maat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Miesten 10 metrin ilmapistoolissa raja on 563. 
Kilpailu.
Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuu 60 laukausta 75 minuutin aikana. Karsinnoissa laukauksen maksimipisteet on 10. Karsintojen kahdeksan parasta urheilijaa pääsevät loppukilpailuun. Loppukilpailu aloitetaan kahdella viiden laukauksen sarjassa. Tämän jälkeen ammutaan 14 yksittäistä laukausta. 12. laukauksen jälkeen viimeisenä ollut urheilija putoaa kilpailusta. Tämän jälkeen aina kahden laukauksen välein viimeisenä oleva urheilija putoaa kilpailusta. Jos kaksi ampujaa on putoamassa samaan aikaan kilpailusta, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Loppukilpailussa yhden laukauksen maksimipisteet on 10,9.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 metrin ilmapistooli

Naisten 10 metrin kilpailu ilmapistoolissa Tokion olympialaisissa 2020 käydään Asakan ampumaradalla 25. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Osallistuvat urheilijat.
Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten 10 metrin ilmapistoolissa raja on 550. 
Kilpailu.
Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuu 60 laukausta 75 minuutin aikana. Karsinnoissa laukauksen maksimipisteet on 10. Karsintojen kahdeksan parasta urheilijaa pääsevät loppukilpailuun. Loppukilpailu aloitetaan kahdella viiden laukauksen sarjassa. Tämän jälkeen ammutaan 14 yksittäistä laukausta. 12. laukauksen jälkeen viimeisenä ollut urheilija putoaa kilpailusta. Tämän jälkeen aina kahden laukauksen välein viimeisenä oleva urheilija putoaa kilpailusta. Jos kaksi ampujaa on putoamassa samaan aikaan kilpailusta, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Loppukilpailussa yhden laukauksen maksimipisteet on 10,9.
The Red in the Sky Is Ours

The Red in the Sky Is Ours on At the Gatesin studioalbumi, joka julkaistiin 27. heinäkuuta 1992.
Boråsin ammattikorkeakoulu

Boråsin ammattikorkeakoulu on ammattikorkeakoulu Boråsissa Ruotsissa. Boråsin kunnan aikuiskoulutuskeskus toimii päävastuullisena koulutuksen järjestäjänä. Koulutusmuotoa kutsuttiin aikaisemmin nimityksellä "kvalificerad yrkesutbildning" (KY), mutta vuodesta 2009 lähtien on käytetty termiä ammattikorkeakoulu. 
Koulutus aloitettiin vuonna 2001 logistiikka-alan koulutuksella, joka järjestettiin yhdessä Boråsin korkeakoulun kanssa. Vuonna 2002 aloitettiin tuotantotekniikan koulutus vaatetusteollisuuden koulutusohjelmassa. Myöhemmin koulutustarjontaa on täydennetty teknisten tekstiilien, sähköisen kaupan ja digitaalisen viestinnän, tuotantoteknologian, tukipedagogiikan ja lääketieteellisen sihteerin koulutuksilla. Vuonna 2009 aikuiskoulutuksen hammashoitajan ja sähköasentajan täydennyskoulutukset saivat ammattikorkeakoulututkinnon statuksen. 
Koulun koulutukset järjestetään Textile Fashion Centerissä Simonslandissa ja aikuiskoulutuskeskuksen tiloissa Boråsin keskustassa. Nykyinen rehtori on vuodesta 2016 alkaen Josipa Matić. 
Koulu on laajentunut aikuiskoulutustoiminnasta täydentämään Boråsin alueen tarvetta ammatillisesti koulutetulle henkilöstölle.
With Fear I Kiss the Burning Darkness

With Fear I Kiss the Burning Darkness on At the Gatesin studioalbumi, joka julkaistiin 7. toukokuuta 1993.
Britannian juutalaiset

Britannian juutalaiset ovat brittejä, jotka ovat etnisesti juutalaisia tai juutalaisuuteen kääntyneitä. Vuonna 2011 britannianjuutalaisten määräksi arvioitiin 263 346.
Historiaa.
Varhaisin juutalaisista Britteinsaarilla kertova tekstilähde on vuodelta 1070, jossa mainitaan kuningas Vilhelm Valloittajan mukana Ranskasta Englantiin saapunut juutalaisyhteisö. Koska katolinen kirkko kielsi tuolloin koron ottamisen, Vilhelm käytti juutalaisia välikäsiksi rahanlainaamiseen, joskus myös pakottaen. Maahan asettuneet juutalaiset harjoittivat kuitenkin monipuolisesti erilaisia ammatteja. 1100- ja 1200-luvuilla juutalaisten olosuhteet huononivat vähitellen. Suhtautuminen juutalaisiin muuttui kielteiseksi, mikä johti pahimmillaan juutalaisten joukkomurhaamiseen. Juutalaisvastaisuutta aiheutti esimerkiksi juutalaisten mieltäminen Jeesuksen tappajiksi; tällaiset asenteet levisivät etenkin ristiretkien aikana. Kuningas Edvard I rajoitti juutalaisten oikeuksia: juutalaisten esimerkiksi sallittiin asua enää vain tietyillä alueilla ja heidän tuli kantaa keltaista merkkiä. Myös juutalaisten oikeus korkojen ottamiseen kiellettiin ja valtaosa ihmisten veloista heille mitätöitiin, ja juutalaisia alettiin verottamaan ankarasti. Suurin osa juutalaisista köyhtyi ja osa päätyi hankkimaan rahaa muun muassa myymällä kolikoista sulatettua hopeaa, mikä oli laitonta ja johti teloituksiin. Osa juutalaisista kääntyi kristityiksi ja lopulta Edvard karkotti loput juutalaiset vuonna 1290. 
Vuoteen 1656 mennessä Lontooseen oli muodostunut sefardijuutalaisten yhteisö, jonka läsnäolon Oliver Cromwell salli, ja vuoteen 1690 mennessä Britanniaan oli muodostunut myös pieni aškenasijuutalaisyhteisö. Vuonna 1701 valmistui Bevis Marksin synagoga, joka on Britteinsaarten vanhin edelleen käytössä oleva synagoga. 1700-luvun aikana aškenasien määrä kasvoi sefardien yhteisöä suuremmaksi.
1880-luvulla Englannissa oli 46 000 juutalaista. Vuoteen 1919 mennessä juutalaisten määräksi oli kasvanut 250 000 aškenasijuutalaisten suuren muuttoaallon jälkeen. Myöhemmin juutalaisia on saapunut myös mizrahiyhteisöistä ja Intiasta. Vuonna 2011 Britteinsaarilla arvioitiin elävän 263 346 juutalaista.
Albatrellaceae

Albatrellaceae on Russulales-lahkoon kuuluva sieniheimo, joka sisältää 9 sukua ja 69 lajia. Suurin osa heimoon kuuluvista lajeista tuottaa lakillisia ja jalallisia itiöemiä.
Ratapölkkysieni

Ratapölkkysieni ("Neolentinus lepideus") on ratapölkkysienten sukuun kuuluva sienilaji. Se kasvaa nimensä mukaisesti usein kreosootilla kyllästetyllä ratapölkyllä, mutta se voi kasvaa myös kannosta. Lakki on 5–15 senttimetriä leveä. Sienen yläpinta on vaalea tai kellanruskea ja siinä on ruskehtavia suomuja. Jalka on melko lyhyt, 3–10 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Siinä on vaaleanruskeita suomuja. Malto on valkoista ja sitkeää. Heltat ovat johteisia ja valkoisia. Haju on voimakas.
Ratapölkkysieni on syötävä, mutta ainoastaan luonnonpuusta kerätyt sienet ovat syötäviä, sillä ratapölkyillä kasvavissa sienissä voi olla myrkyllisiä kyllästysaineita, kuten kreosoottia. Ratapölkkysieni kasvaa havumetsissä, hakkuuaukeilla, joutomailla ja ratapölkyillä avoimilla paikoilla kannoissa ja puussa. Kasvuaika on kesäkuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Ratapölkkysieni muistuttaa rengasvinokasta, joka kasvaa lehtipuiden rungoilla.
Ahlhornin lentotukikohta

Ahlhornin lentotukikohta oli Saksan ilmavoimien tukikohta.
Historia.
Saksan keisarikunnan laivasto rakensi 1915-1916 Ahlhornin Zeppeliini-tukikohdaksi, jonne valmistui kuusi suurta hangaaria ilmalaivojen suojaamiseksi. Lopulta tukikohtaan sijoitettiin 25 ilmalaivaa ja sen henkilöstövahvuus oli 2 500 henkeä. Tammikuussa 1918 tapahtunut kaasuräjähdys tuhosi tai vaurioitti hangaareja ja se mikä jäi jäljelle purettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.
Saksan ilmavoimat lunasti alueen vuonna 1938 aloittaen lentokentän rakennustyöt. Kentällä oli kolme kolmion muotoon valmistettua kiitotietä. Kentän käyttöaste oli kuitenkin vähäinen ennen vuotta 1944. B-17 Fortressit pommittivat 21. helmikuuta 1944 aluetta, jolloin kentän lounaiskulmassa olleet rakennukset kärsivät pahoja vaurioita samoin kuin luoteesta kaakkoon kulkenut kiitotie.
Kentälle oli sijoitettuna heinäkuusta syyskuuhun 1944 Kampfgeschwader 6:n III laivue, minä aikana VIII Fighter Commandin P-51:t tekivät kentälle kaksi hyökkäystä. Seuraavien kahden kuukauden aikana tukikohdassa oli Kampfgeschwader 3:n 8. lentue ja sen jälkeen Kampfgeschwader 53:n 2. lentue. Joulukuusta 1944 alkaen tukikohdassa oli LG 1:n esikunta ja II laivue, jotka siirtyivät 6. maaliskuuta 1945 Brandisiin. Kenttä joutui 21. maaliskuuta 61 B-24 Liberatorin pommittamaksi ja seuraavana päivänä 99 B-17 Fortressin. Iskujen seurauksena tukikohdan kiitotiet tulivat käyttökelvottomiksi. Sodan lopun tukikohdassa oli NAGr 6:n 1. lentue.
RAF Ahlhorn.
Toisen maailmansodan jälkeen Britannian kuninkaalliset ilmavoimat käyttivät tukikohtaa jo ennen laajaa uudelleen rakentamista 1950-luvun alussa. Tukikohtaan oli sijoitettu seuraavat joukko-osastot ja yksiköt:
Saksan ilmavoimien tukikohtana.
Loppuvuodesta 1958 tukikohta luovutettiin Saksan ilmavoimille, joka perusti tukikohdassa 1959 hävittäjälennostot Jagdgeschwader 71 ja Jagdgeschwader 73. Kummankin lennoston kalustona olivat Canadair Sabret. JG 71 siirtyi 1961 Wittmundin lentotukikohtaan.
Hubschraubertransportgeschwader 64 oli tukikohdassa vuodesta 1971 alkaen.
At War with Reality

At War with Reality on At the Gatesin studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2014.
Tampereen yliopiston Porin yksikkö

Tampereen yliopiston Porin yksikkö on Tampereen yliopiston Porissa sijaitseva yksikkö, jossa järjestetään teknillisen sekä humanistisen alan yliopistokoulutusta. Se toimii Porin yliopistokeskuksessa, jossa on toimintaa myös Turun yliopistolla.
Yksikön alku juontaa juurensa vuoteen 1983, jolloin Tampereen teknillisen yliopiston (silloisen Tampereen teknillisen korkeakoulun) Porin täydennyskoulutuskeskus perustettiin. Myöhemmin myös Tampereen yliopisto perusti Poriin oman yksikkönsä, mutta vuoden 2019 alusta molemmat siirtyivät Tampereen korkeakoulufuusion myötä osaksi uutta Tampereen yliopistoa ja sen Porin yksikköä. Yksikön teekkareiden opiskelijajärjestönä toimii vuonna 2003 perustettu "Porin teekkarit". Lisäksi yliopistokeskuksella on yhteinen opiskelijajärjestö Pointer ry.
Tampereen yliopiston Porin yksikössä on noin 500 opiskelijaa ja 75 henkilökunnan jäsentä. Yksikön opetukseen voivat osallistua kaikki Tampereen yliopiston, Porin yliopistokeskuksen sekä avoimen yliopiston opiskelijat.
Karbimatsoli

Karbimatsoli (C7H10SN2O2) on imidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä kilpirauhasen liikatoiminnan hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa karbimatsoli on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee hieman veteen ja hyvin etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Karbimatsoli muuntuu elimistössä tiamatsoliksi eli se on tiamatsolin aihiolääke. Tiamatsoli estää tyroperoksidaasiin toimintaa. Tällöin kilpirauhanen ei kykene muodostamaan tyrosiinista tyroksiinia ja trijodityroniinia. Karbimatsolia käytetään kilpirauhasen liikatoiminnan ja tyreotoksikoosin hoitoon. Ihmisten lisäksi karbimatsolia käytetään kilpirauhasen liikatoiminnan hoitoon myös kissoilla.
Haittavaikutukset.
Tyypillisimmät haittavaikutukset ovat huonovointisuus, oksentaminen, ihottuma ja pääkipu. Vakava haittavaikutus on luuydinsuppressiosta johtuva eräiden valkosolujen määrän vähentyminen veressä eli agranulosytoosi.
Valmistus.
Karbimatsolia valmistetaan tiamatsolin ja etyyliklooriformiaatin välisellä reaktiolla.
Miska Poikkimäki

Miska Poikkimäki (s. 6. tammikuuta 2000) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Vuokatti Ski Teamiä. Hänen valmentajansa on Ilkka Jarva.
Poikkimäki saavutti SM-pronssia viestissä hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2019 yhdessä Juho Mikkosen, Tino Tiilikaisen ja Martti Jylhän kanssa.
Kruunuvuokko

Kruunuvuokko ("Anemone coronaria") on leinikkikasvien heimoon kuuluva vuokkojen suvun kasvilaji. Lajia tavataan Välimeren rannikoilla Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Kruunuvuokon tavanomainen korkeus on noin 30–40 cm. Kukat ovat punaisia, sinisiä, violetteja tai valkoisia.
To Drink from the Night Itself

To Drink from the Night Itself on At the Gatesin studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2018.
Los Angelesin suuralue

Los Angelesin suuralue () on Yhdysvaltain Kalifornian eteläosissa sijaitseva metropolialue. Asukkaita alueella oli 13 310 447 vuonna 2016. Suuralue on väkiluvultaan Yhdysvaltain toiseksi suurin metropolialue. Siihen kuuluu osittain tai kokonaan Venturan, San Bernandinon, Riversiden, Los Angelesin ja Orangen piirikunnat. 
Los Angelesin suuralue on väkiluvultaan Yhdysvaltain toiseksi suurin metropolialue New Yorkin metropolialueen jälkeen. Suuralue on myös yksi maailman suurimmista kaupunkialueista.
Käsisuihku

Käsisuihku eli bideesuihku on WC:n yhteydessä oleva kädessä pidettävä, alapesuun tarkoitettu suihku. Sen tarkoitus on helpottaa sukuelinten ja peräaukon pesemistä. Suihku kytketään erillisellä liittimellä hanan vesijohtoon. Käsisuihkut ovat yleisiä useissa arabimaailman ja Aasian maissa sekä Euroopan maista Suomessa ja Virossa. Vedellä suoritettava pesu on merkittävässä asemassa islamilaisessa käymäläkulttuurissa, mistä syystä käsisuihku on yleinen islaminuskoisilla alueilla.
Suomi on harvoja länsimaita, joissa WC-istuimen yhteyteen asennettu käsisuihku on yleistynyt. Monet ulkomaalaiset Suomeen tulijat saattavat aluksi käyttää sitä vain WC:n siivoukseen, mutta totuttuaan sen käyttöön intiimihygieniassa kaipaavat sitä myös muutettuaan Suomesta pois. 
Ensimmäinen suomalainen käsisuihku oli 1960-luvun lopulla esitelty Oras-hanavalmistajan Bidetta, joka alkoi saada suosiota 1970-luvulla yksiotehanojen yleistyessä – enää ei tarvinnut säätää oikeaa lämpötilaa ja painetta erikseen kylmä- ja lämminvesihanoista. Vuonna 1979 Oras patentoi käsisuihkun "ejektorin", liipaisimen, jolla veden virtauksen saa vaihtumaan allashanasta bideesuihkuun tarvitsematta kurotella allashanaan. Käsisuihkun yleistyttyä on suomalaisissa saniteettitiloissa WC-istuin ja käsienpesuallas pyritty sijoittamaan lähekkäin, jotta käsisuihkun käyttö olisi helppoa.
Simon Lundmark

Simon Lundmark (s. 8. lokakuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SHL-seura Linköping HC:ta. Winnipeg Jets varasi Lundmarkin .
Ura.
Lundmark debytoi SHL:ssä kaudella 2017–2018 Linköping HC:n paidassa. Seuraavalla kaudella hän jatkoi seurassa ja keräsi 3 syöttöpistettä 28 ottelussa. Lundmark jatkaa Linköping HC:n riveissä myös kaudella 2019–2020.
Hassan I

Hassan I (1857 – 9. kesäkuuta 1894 Tadla) oli Marokon sulttaani vuosina 1873–1894. Häntä edelsi sulttaanina hänen setänsä Muhammad IV.
Hassan I tuli sulttaaniksi 12. syyskuuta 1873. Hän oli vanhoillinen hallitsija, mutta toteutti Marokossa myös uudistuksia. Hän onnistui pitämään Marokon sisäisesti suhteellisen vakaana ja säilyttämään maansa itsenäisyyden. Hassan pyrki hyödyntämään Euroopan suurvaltojen keskinäistä kilpailua, jotta mikään niistä ei pääsisi liittämään Marokkoa valtapiiriinsä. Vuonna 1880 solmittiin Madridin sopimus säätelemään Euroopan maiden etuoikeuksia Marokossa. Hassan perusti Marokkoon pysyvät asevoimat ja värväsi niiden kouluttajiksi eurooppalaisia palkkasotureita. Hän kävi lähes jatkuvasti sotaa kapinallisia heimoja vastaan. Aiemmin lähes itsenäinen Susin alue alistettiin takaisin sulttaanin alaisuuteen vuonna 1882. Rifin alueen levottomuudet johtivat vuosina 1893–1894 konfliktiin Espanjan kanssa.
Hassania seurasivat sulttaaneina vuoron perään hänen kolme poikaansa Abdelaziz, Abdelhafid ja Yusef.
Luettelo Los Angelesin kaupunginosista

Tämä on luettelo Los Angelesin kaupunginosista.
Omistuskirja

Omistuskirja () tarkoittaa henkilölle myönnetyn mitalin tai muun ansio- tai kunniamerkin yhteydessä annettavaa asiakirjaa, johon merkitään tarvittavat tiedot kunnianosoituksen saajasta ja myöntäjästä ja joka toimii kirjallisena todisteena ansiomerkin myöntämisestä. Siihen merkitään ne tiedot, jotka on erikseen määrätty omistuskirjaa koskevassa asetuksessa tai myöntävän järjestön tekemässä päätöksessä.
Formula 2 Italian Grand Prix 2019

Formula 2 Italian Grand Prix 2019 oli Formula 2 -kauden 2019 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.
Formula 3 Italian Grand Prix 2019

Formula 3 Italian Grand Prix 2019 oli Formula 3 -kauden 2019 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.
Kevin Lasagna

Kevin Lasagna (s. 10. elokuuta 1992 Suzzara) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinesea ja on joukkueen kapteeni.
Lasagna aloitti liigauransa alemmilla sarjatasoilla Governolesessa, Cereassa ja Estessa. Vuonna 2014 hän siirtyi Carpiin ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan Serie B:ssä 30 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Carpi nousi Serie A:han, jossa Lasagna pelasi 36 ottelua ja teki viisi maalia kaudella 2015–2016. Seuraavalla kaudella joukkue pelasi jälleen Serie B:ssä ja Lasagna teki 42 ottelussaan 14 maalia. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi Udineseen. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 29 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Kaudella 2018–2019 tilastolukemat olivat 36 ottelua ja kuusi maalia.
Lasagna pelasi ensimmäiset minuuttinsa Italian maajoukkueessa lokakuussa 2018 Puolaa vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut Portugalia ja Yhdysvaltoja vastaan marraskuussa 2018 sekä Armeniaa vastaan syyskuussa 2019.
Sikurimuseo

Sikurimuseo on tehdasmiljöö Pietarsaaressa Alholman kaupunginosassa. Sikurimuseo on Suomen ainoa säilynyt sikuritehdas. Alueella on tehtaan lisäksi sikurimestarin talo, kesäkonttori ja makasiini.
Tontti rekisteröitiin teollisuustontiksi vuonna 1941 pinta-alalla 12 009 m². Vuonna 2010 hyväksytyn asemakaavan mukaan tontti on kulttuurihistoriallisesti arvokkaana suojellun rakennusryhmän korttelialue (SR). Tehdasrakennus on merkitty teollisuushistorialliseksi museorakennukseksi (tm). Suojelu käsittää rakennusten ulkoasun, tm-merkinnällä osoitetun rakennuksen osalta lisäksi sisätilat irtaimistoineen, ulkoalueiden rakennelmat, pihajärjestelyt, kasvillisuuden ja puuston.
Historia.
Wilhelm Schauman aloitti vuonna 1883 sikurin valmistuksen pienessä leivintuvassa Pietarsaaren keskustassa. Kysynnän kasvaessa 1800-luvun lopulla Schauman ryhtyi laajentamaan toimintaa ja rakennutti tehtaan. Schaumanin tehtaasta kasvoi muutamassa vuodessa Suomen suurin sikurinvalmistaja, ja se tuotti kaksi kolmasosaa Suomen sikurista. Vuonna 1892 tehdas tuhoutui tulipalossa. Saman vuoden syksyllä alettiin rakentaa uutta tehdasta Alholmaan. Tuotteita myytiin koko Suomessa. Uusi tehdas valmistui tammikuussa 1893. Tehtaan käyttövoimana oli 14 hevosvoiman höyrykone.
Suurimmillaan tehdas oli vuonna 1903, jolloin se työllisti 60 työntekijää ja tuotti 1 400 tonnia sikuria. Useimmat tehtaan koneet ovat säilyneet. Paahtouunit ovat edelleen jäljellä paahtohuoneessa. Sikuri jauhettiin ja pakattiin koneiden avulla. Oikean värin ja maun saamiseksi sikuripakkauksia säilytettiin kaksi päivää kosteassa 60 °C:n höyryhuoneessa.
Tehdas oli osa Wilh. Schauman Oy:tä vuoteen 1938 asti, jolloin se muutettiin Wilh. Schaumanin Sikuri Oy -nimiseksi erilliseksi yhtiöksi. Gustav Schütt toimi vuoteen 1953 asti hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana ja hänen jälkeensä perustajan pojanpoika Wilhelm Schauman. 
1950-luvulla sikurin menekin laskettua tehtaassa yritettiin kehitellä uusia tuotteita ja alettiin muun muassa valmistaa paahdettuja suolapähkinöitä. Paahdetut suolapähkinät eivät kuitenkaan olleet kannattavia. 1960-luvulta 1980-luvulle tehtaassa valmistettiin lastuvillaa. Vuonna 1980 tehtaan nimi muutettiin Oy Botnia Ab:ksi ja vuonna 1985 Oy BS Finance Ab:ksi. 1995 se sulautettiin Oy Wictoria Ab -nimiseen arvopaperikauppaa käyvään yhtiöön.
Museon höyryhuoneista toinen on kunnostettu taidegalleriaksi. Museossa ja sen pihapiirissä on järjestetty myös teatteresityksiä ja konsertteja. Jaakon päivillä heinäkuussa museolla pidetään sikurisunnuntai. Sikurimuseo oli avoinna yleisölle vuodesta 1985 ja suljettiin kesällä 2017.
Runebergin tupa

Runebergin tupa on Johan Ludvig Runebergin lapsuudenkoti Pietarsaaressa Itälän kaupunginosassa. Johan Ludvigin isä ja eno Mathias Mattsson Malm rakensivat Runebergin tuvan vuonna 1811 kalastus- ja metsästysmajaksi. Runebergin tupa on Pietarsaaren ensimmäinen suojeltu rakennusmuistomerkki.
Tupa mainitaan Zachris Topeliuksen teoksessa Finland framställdt i teckningar. Yksi teoksen kuvista esittää Runebergin tupaa.
Tupa alkoi rapistua Johan Ludvigin isän kuoleman jälkeen, mutta tupa korjattiin ja luovutettiin Runebergin perheelle vuonna 1851.
Tupa korjattiin uudelleen 1880-luvulla. Runeberg oli jo elinaikanaan saanut suurta arvostusta ja hänen lapsuuden maisemiinsa tehtiin matkoja jo 1880-luvulla. Tupa on Pietarsaaren vanhimpia matkailunähtävyyksiä. Vuonna 1904 tupa, ja sen läheisyydessä ollut vahtimestarintupa siirtyivät Pietarsaaren historiallisetnografisen museon hoidettavaksi. Pietarsaaren kaupunki osti Runebergin tuvan vuonna 1911.