tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kōhei Hirate

Kōhei Hirate (, s. 24. maaliskuuta 1986) on japanilainen autourheilija.
Ura.
Hirate aloitti uransa Kartingissa, joissa hän ajoi vuosina 1999–2001. Vuonna 2002 Hirate ajoi Japanin Formula Toyota -sarjassa, jossa hän sijoittui loppupisteissä upeasti toiseksi. Vuonna 2003 Hirate ajoi peräti kolmessa eri sarjassa, Italian Formula Renault 2.0:ssa, Saksan Formula Renault 2.0:ssa ja Formula Renault 2.0 Mastersissa. Italian Formula Renault -sarjassa hän sijoittui kahdeksanneksi. Saksan Formula Renault -sarjassa hän sijoittui sijalle 24 ja Formula Renault 2.0 Masters -sarjassa sijalle 21. 
Vuonna 2004 Hirate ajoi Italian ja Saksan Formula Renault -sarjoja. Sijoitukset sarjoissa olivat sijat 2 ja 25. Vuodeksi 2005 Hirate siirtyi Formula 3 Eurosarjaan, jossa hän sijoittui sijalle 11. Vuonna 2006 hän sijoittui Formula 3 Eurosarjan kolmanneksi. Hän ajoi myös vuosina 2005 ja 2006 mestareiden F3-kisassa, jossa sijoitukset olivat viides ja neljäs.
Vuonna 2007 Hirate ajoi GP2-sarjassa Trident Racing-tallissa. Hän sijoittui loppupisteissä sijalle 19 keräten 9 pistettä. Kaudelle 2008 Hirate ei saanut jatkopestiä GP2-sarjasta, joten hän siirtyi Japanin Formula Nippon -sarjaan.
Hirate on voittanut Super GT -sarjan mestaruuden GT500-luokassa kahdesti. Ensimmäisen kerran vuonna 2013 ja toisen kerran vuonna 2016 Heikki Kovalaisen kanssa.
Digital Command Language

Digital Command Language (DIGITAL Command Language), DCL, on Digital Equipment Corporationin kehittämä komentokieli, jota on käytetty useissa yhtiön käyttöjärjestelmissä, esimerkiksi OpenVMS:ssä. Kielen komennot ovat tyypillisesti englanninkielisiä verbejä ja komennoille annettavat lisämääreet varsin yhdenmukaisia kautta koko kielen.
Vaikka DCL on tarvittaessa ohjelmointikieli, siinä ei jostain syystä ole kehittyneitä toistorakenteita, vaan silmukat täytyy toteuttaa ehtolauseella ja goto-käskyllä.
Esimerkkejä DCL-komennoista.
Lisätään tulostusjonoon kaksi tiedostoa, joista ensimmäisestä tulostetaan kolme kopiota:
Asetetaan oletushakemisto osoittamaan tämän hetkisen oletushakemiston alihakemiston alihakemistoon (piste toimii hakemistoerottimena):
Näytetään järjestelmän käyttäjät, ruudullinen kerrallaan:
Tulostetaan ruudulle tekstiä:
Yllä olevassa esimerkissä codice_1 on niin sanottu "looginen nimi", joka voisi vaihtoehtoisesti osoittaa vaikkapa johonkin käyttäjän oletushakemistossa olevaan tiedostoon, jolloin yllä oleva tervehdys (ja käytännössä kaikki normaalisti käyttäjän ruudulle tulostuva teksti) ohjautuisi sinne.
Gerald Edelman

Gerald Edelman (1. heinäkuuta 1929 New York, New York – 17. toukokuuta 2014 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen, juutalaistaustainen biologi, joka sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1972 immuunijärjestelmää koskevista tutkimuksistaan.
Edelmanin tunnetuimman väitteen mukaan mieli ja tietoisuus ovat kokonaan biologisia ilmiöitä, jotka ilmenevät monimutkaisina solujen prosesseina aivoissa, ja tietoisuuden ja älykkyyden kehittyminen voidaan selittää tyydyttävästi darwinilaisilla teorioilla. Tästä mielen teoriasta hän kirjoitti kolmiosaisen tieteellisen teoksen sekä yleistajuisemman kirjan "Bright Air, Brilliant Fire: On the Matter of the Mind".
Nobelin palkinnon hän sai kuitenkin vasta-ainemolekyylejä koskevista tutkimuksistaan.
Suojajoukot

Suojajoukko on sotilaallisena terminä yksikkö tai joukko-osasto, jonka tehtävänä on tulla perustetuksi ja keskitetyksi mahdollisimman nopeasti esimerkiksi valtakunnan rajalle. Taktiikassa kyse on viivytystaistelusta.
Tavoitteena on joko jo pelkällä olemassaolollaan ehkäistä vastustajan hyökkäysaikeet tai vaihtoehtoisesti suojata muun (perusteilla olevan) sotajoukon siirtyminen tulevalle toiminta-alueelleen.
Suojajoukko Suomessa.
Suomessa Valkoisella armeijalla oli vuonna 1919 suojajoukkotehtävä. Käytetty nimitys oli tuolloin "etujoukot". Niiden tarkoituksena oli rajalle porrastettuina antaa aikaa liikekannallepanolle ("ylösmarssi") ja puolustuslinjan miehittämiseen. Joukkojen liikuntakykyä korostettiin suhteellisesti pienen vahvuuden kompensoimiseksi. 
Talvisotaa ennen jo lokakuussa 1939 sijoitettiin suojajoukot rajalle muodollisesti kertausharjoituksina pidetyn osittaisen liikekannallepanon, ylimääräisten harjoitusten nimellä. Hallitus teki tästä päätöksen 6. lokakuuta 1939. Ylimääräiset harjoitukset eivät näin ollen olleet kertausharjoitus, vaan liikekannallepano, mitä ei sanottu, koska ei haluttu vaikeuttaa talvisotaa edeltäneitä neuvotteluja Neuvostoliiton kanssa. 
Suojajoukon ajatus tähtäsi vuoden 1933 puolustussuunnitelmaan, jonka mukaan Neuvostoliiton päävoima Suomeen tulee Karjalan kannakselta. Suojajoukon käytöstä oli kaksi erilaista mielipidettä. Ensimmäisen mukaan suojajoukkojen olisi pitänyt viivyttävänäkin joukkona tehdä aktiivista vastarintaa, kun taas toisen ajatuksen mukaan suojajoukon piti tarjota vain aikaa pääpuolustuslinja ryhmitykselle kohtalaisen vähäisin tappioin. Näin ollen vastarinta pääpuolustuslinjalla olisi riittävä mm. tykistöllä tuettuna verrattuna neuvostoliittolaisten todennäköiseen ylivoimaan. 
Karjalan kannakselle perustettiin neljä suojajoukko-osastoa: Lipolan ryhmä, Muolaan ryhmä, Uudenkirkon ryhmä ja Raudun ryhmä. Niihin kuului aluksi 4-6 pataljoonaa, lähinnä rajajoukkoja ja kevyttä, liikkuvaa jalkaväkeä kuten jääkäreitä. Varsinaiset suojajoukkotaistelut kestivät vain noin viikon. 7. joulukuuta 1939 mennessä kaikki suojajoukot olivat vetäytyneet pääasemaan.
Soft Cell

Soft Cell oli englantilainen synthpop-duo 1980-luvun alkupuolella. Duon jäsenet olivat Marc Almond, laulu (1957–) ja David Ball, syntetisaattori (1959–2025). Yhtyeen sanoitukset keskittyvät yleensä rakkauteen ja romantiikkaan, mutta myös elämän pimeämpään puoleen, aiheina muun muassa transsukupuolisuus, huumeet ja murha. Yhtye teki vuonna 1981 cover-kappaleen ”Tainted Love”.
Jerome Isaac Friedman

Jerome Isaac Friedman (s. 30. maaliskuuta 1930) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän oli mukana löytämässä kokeellisia todisteita kvarkkien olemassaolosta, jonka vuoksi hän sai vuonna 1990 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Henry Way Kendallin ja Richard Edward Taylorin kanssa.
Friedman on Chicagossa syntynyt juutalaisten venäläisemigranttien lapsi, joka kiinnostui fysiikasta luettuaan Albert Einsteinin kirjan, ja hylkäsi taideopinnot ja lähti lukemaan fysiikkaa. Hän teki väitöskirjansa Chicagossa Enrico Fermin ohjauksessa.
Hän on ollut Academia Europæan ulkomaalaisjäsen vuodesta 2017.
The Last King of Scotland

The Last King of Scotland on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Kevin MacDonaldin ohjaama brittiläinen draamaelokuva, joka perustuu Giles Fodenin samannimiseen romaaniin. Sen pääosissa ovat Forest Whitaker, James McAvoy, Kerry Washington ja Simon McBurney.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 2006 ja Suomessa tammikuussa 2007.
Juoni.
Elokuva kertoo Ugandan diktaattorina vuosina 1971–1979 toimineesta Idi Aminista (Forest Whitaker). Hän ottaa henkilökohtaiseksi lääkärikseen nuoren skotin Nicholas Carriganin (James McAvoy), joka joutuu hankalaan välikäteen huomatessaan, millaisen isännän alaiseksi on joutunut.
Vastaanotto.
"The Last King of Scotland" voitti kaksi BAFTA-palkintoa: Alex Kordan palkinnon parhaasta brittiläisestä elokuvasta ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen palkinnon.
Idi Aminia näyttelevä Forest Whitaker on palkittu roolisuorituksestaan muun muassa Oscarilla, BAFTAlla, Golden Globella ja Screen Actors Guild -palkinnolla vuonna 2007. Rooliaan varten Whitaker luki kirjoja, katsoi dokumentteja ja tapasi Aminin ystävät ja perheen. Hän opetteli Itä-Afrikan aksentin ja swahilin, jota hän käyttää elokuvassa useita kertoja.
Oviraptor

 "Oviraptor" oli liitukaudella elänyt dinosaurussuku, josta tunnetaan kaksi lajia. Suvun ensimmäinen laji "O. mongoliensis" löydettiin Mongoliasta vuonna 1923 ja se on yksi kiistellyimmistä dinosauruksista. Laji lienee sukua lintujen esi-isille koska sen ruumiinrakenteessa ja elintavoissa oli monia yhtäläisyyksiä. Laji eli 85–75 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. 
Koko ja ulkonäkö.
"Oviraptor" oli noin kahden metrin pituinen ja se lienee painanut korkeintaan 100 kiloa. Laji käveli pystyasennossa ja sen ruumiinmuoto muistuttaa muita petodinosauruksia. Niistä sen erottaa kuitenkin sen lyhyt ja korkea kallo, jossa on nokka ja sen kitalaessa pari piikkimäistä hammasta. Tämän lisäksi "Oviraptorin" pään päällä oli eräänlainen kypärä. Pään harjanne on voinut toimia viestinä lajitovereille esimerkiksi lisääntymisaikana, vaikka se tosin oli kummallakin sukupuolella. Kypärä on voinut toimia myös hengitysilman lämmittimenä, hajuaistin tehostajana tai aivojen viilentäjänä. Aivot olivat dinosauruksen aivoiksi isot, suurin piirtein nykyisen strutsin tai emun aivojen kokoiset. On epäilty, että sen ansiosta "Oviraptor" on voinut olla hyvin sosiaalinen. Suvun lajien eturaajat olivat taipuneet lintumaisesti sivuille levossa. Ranneluiden rakenne on antanut ymmärtää, että eturaajat olivat taipuisat. "Oviraptorilla" on voinut olla myös höyhenpeite.
Elintavat.
Ensimmäinen "Oviraptor" löydettiin munapesän läheltä, jonka munien luultiin kuuluneen "Protoceratopsille". Tästä sen päteltiin olleen rosvoamassa pesää, joten sen nimi tarkoittaakin ’munavarasta’. Myös sen nokan ja kitalaen hampaiden sanottiin sopivan munien rikkomiseen. Kuitenkin vuonna 1992 löydettiin pesä, jossa oli poikasia ja emo. Osoittautui, että pesä olikin sen oma, ja se vartioi tai hautoi pesää. Yksilö joutui hiekkamyrskyn tai mutavyöryn kouriin ja menehtyi pesälle. 
Oviraptorin on luultu myös syöneen nilviäisiä ja kotiloita. Joskus on myös ehdotettu, että se olisi syönyt hedelmiä ja juuria. Kuitenkin sen ruumiinrakenne antaa ymmärtää sen olleen saalistaja. Parhaana todisteena tälle pidetään Oviraptorin pesän läheltä löytynyttä "Velociraptorin" poikasen kalloa. Löytö voi merkitä sitä, että "Oviraptorit" myös ruokkivat poikasiaan.
Mongoliasta löydetyt, lähes täydellisinä säilyneet kaksi "Oviraptoria", jotka ovat saaneet lempinimet "Romeo" ja "Julia", ovat löytyneet kietoutuneena toisiinsa. Ne mahdollisesti tappelivat yhdessä tai olivat saalistuspari tai pariskunta.
Teenage Mutant Ninja Turtles (videopeli)

Teenage Mutant Ninja Turtles (tunnetaan myös nimellä Teenage Mutant Hero Turtles) on Konamin kehittämä ja Ultra Gamesin/Konamin NES:ille vuonna 1989 julkaisema toimintaseikkailupeli. 
Peli perustuu suosituista teini-ikäisistä mutanttininjakilpikonnista kertovaan sarjakuva- ja animaatiosarjaan, ja se on samalla ensimmäinen sarjaan perustuva videopeli. Isossa-Britanniassa sarjan nimi muutettiin muotoon "Teenage Mutant Hero Turtles", koska ohjelmien lapsille soveltuvuutta valvovat auktoriteetit tulivat siihen tulokseen, ettei lapsille tarkoitetun ohjelman nimessä saa käyttää japanilaisiin salamurhaajiin viittaavaa "ninja"-sanaa. Niinpä pelikin julkaistiin joissakin maissa, kuten Suomessa, nimellä "Teenage Mutant Hero Turtles".
"Teenage Mutant Ninja/Hero Turtles" käännettiin myös monille kotitietokoneille, joihin lukeutuvat Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, DOS, MSX ja ZX Spectrum.
Peli on toimintaseikkailu, jossa on ylhäältäpäin kuvattu ulkomaailma sekä tasohyppelymäiset vaiheet rakennusten sisällä. Ulkona näkee myös kartan, ja eri rakennuksissa käymällä on tarkoitus saavuttaa jaksojen päämäärät. Apua saa karttaa katsoessa April O' Neilin kommenteista. Ulkona käyttöön saa myös auton. Pelissä voi vaihtaa kilpikonnaa missä kohtaa tahansa. Jokaisella kilpikonnalla on oma aseensa ja aseilla on (NES-versiossa) eri vaikutukset vihollisiin. Esimerkiksi Donatellon pitkä ja hidas ase on tehokas sopien usein loppuvihollisiin. Jos yksi kilpikonnista jää vangiksi, voi muilla jatkaa peliä. Kadonneita voi kuitenkin löytää ja pelastaa pelin myöhemmissä vaiheissa.
Vuonna 1989 Konami julkaisi myös kolikkopelin nimellä "Teenage Mutant Ninja Turtles", mutta sillä ei ole yhtäläisyyksiä NES-peliin, ja samainen peli käännettiin myöhemmin myös NES:ille nimellä "".
Vastaanotto.
Siinä missä alkuperäinen NES-versio sai hyvän vastaanoton, käännökset eivät sen sijaan saaneet kovinkaan hyvää palautetta peliarvostelijoilta.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 80 pistettä sadasta kahteen kertaan. Saman lehden Niko Nirvi antoi myös DOS-versiolle samat pisteet.
Hangon kirkko

Hangon kirkko (ruots. "Hangö kyrka") on kirkkorakennus Suomen eteläisimmässä kaupungissa Hangossa. Se on päätytornillinen pitkäkirkko. Kirkko on valmistunut vuonna 1892. Se vaurioitui pahoin sodassa, mutta korjattiin perusteellisesti 1950-luvun alussa arkkitehti Bertel Liljeqvistin suunnitelmien mukaan.
Alkuperäinen ulkonäkö ja vaurioituminen.
Kirkon suunnitteli arkkitehti Johan Jacob Ahrenberg. Kirkko rakennettiin punatiilestä vuosina 1890–1892 koristeelliseen uusgoottilaiseen tyyliin. Se oli punatiilipintainen ja siinä oli muun muassa sivutorneja.
Hankoniemi, sitä ympäröivät merialueet ja noin 400 saarta oli vuokrattu Neuvostoliitolle laivastotukikohdaksi Moskovan rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti. Vuokra-aika alkoi 23. maaliskuuta 1940 ja Neuvostoliitto luopui alueesta 2. joulukuuta 1941. Hanko kärsi pahoin sodissa ja vuokra-aikana: pommitukset olivat tehneet tuhojaan, julkisia rakennuksia oli räjäytetty palasiksi, mukaan lukien Hangon vesitorni. Kirkko oli vesitornin vieressä ja oli toiminut vuokra-aikana teatterina ja elokuvateatterina. Vesitornin räjäytys vaurioitti kirkkoa pahasti – jopa uuden kirkon rakentamista harkittiin.
Korjaus sodan tuhojen jäljiltä.
Kirkko kuitenkin korjattiin 1950-luvun alussa ja se vihittiin uudelleen käyttöön 1953. Kirkon ulkonäkö muuttui perusteellisesti. Pommitukset olivat tuhonneet kirkkoa ja Hangon meri-ilmasto oli jättänyt jälkensä: poltettu tiili ei kestänyt. Sivutorneista ja runsaista muuratuista koristeista luovuttiin ja kirkko rapattiin harmaaksi. Uudistettu ulkonäkö edustaa funktionalismia. Myös kirkon sisätilojen ilme muuttui.
Kirkko sai erillisen sakariston vuonna 1971, sakaristossa on myös pieni vihki- ja kastekappeli. Kirkon sisätiloja korjattiin vuonna 1973, arkkitehti Lars Rejström suunnitteli korjauksen. Sisätiloja on korjattu myös 1992. Kirkon alttariseinässä ollut ikkuna-aukko oli muurattu aikanaan umpeen. Vuonna 2004 aukko avattiin, uusi ruusuikkuna on arkkitehti Gunnel Helanderin ja lasitaiteilija Carita Heinrichsin käsialaa.
Sisätilat.
Kirkon alttarilla on kopio Bertel Thorvaldsenin "Kristus"-patsaasta. Patsas on saatu lahjoituksena kirkon vihkiäisiin 1. adventtina 1892. Alkuperäinen patsas on Kööpenhaminan tuomiokirkossa (). Kristus-patsas on välillä ollut kirkkosalin puolella ja alttarilla on ollut tekstiilitaiteilija Oili Mäen työ "Välittäjä". Kun patsas siirrettiin takaisin alttarille vuonna 1992, "Välittäjä" ja Mäen toinen työ "Maria" sijoitettiin kuorin sivuille. Tekstiilityöt on hankittu vuonna 1973.
Kirkon urut ovat mekaaniset, vuodelta 1965 peräisin olevat 29-äänikertaiset pohjoissaksalaistyyppiset barokkiurut. Ne on rakentanut saksalainen Paul Ott. Kirkossa on myös votiivilaiva, kirkkolaiva "Hangö", jonka 36-metrinen esikuva on rakennettu Bromarvissa vuonna 1877.
Hangon seurakunnat.
Hangon seurakunta on perustettu vuonna 1874 ruotsinkielisenä. Vuonna 1962 seurakunta jaettiin suomenkieliseksi ja ruotsinkieliseksi seurakunnaksi. Toimitilat ovat yhteiset.
Johanneksen kirkko (Hamina)

Johanneksen kirkko (entinen Haminan kirkko) on kirkkorakennus Haminan kaupungin keskustassa Raatihuoneentorilla. Kirkko on pyhitetty Johannes Kastajalle. Kirkon suunnittelijana toimi arkkitehti Carl Ludvig Engel, ja se on rakennettu vuosina 1839–1843. Rakennus edustaa uusklassista tyylisuuntaa, ja siinä on vahvoja vaikutteita kreikkalaisista temppeleistä. Kirkko peruskorjattiin vuonna 1955.
Historia.
Haminan kaupunkiseurakunnan aiemmat kirkot, Ulrika Eleonoran kirkko ja Elisabetin kirkko, olivat sijainneet nykyisen ortodoksisen Pietari-Paavalin kirkon paikalla. Elisabetin kirkon tuhouduttua vuonna 1821 tontti annettiin Venäjän keisarin päätöksellä ortodoksiselle seurakunnalle, ja luterilaiselle kirkolle tarvittiin uusi sijoituspaikka. Viipurin läänin kuvernöörinä toimineelta kreivi Carl Gustaf Mannerheimilta anottiin apua uuden kirkon sijoittamiseksi tontille, jossa aiemmin sijainneessa komendantintalossa oli allekirjoitettu Haminan rauhansopimus vuonna 1809. Vuoteen 1837 mennessä kirkkoa varten oli saatu kerättyä 36 000 ruplaa, ja seuraavaksi Mannerheim lähetti kirkon piirustukset ja hakemukset Suomen senaattiin. Vahvistus saatiin noin vuoden kuluttua. Johanneksen kirkon peruskivi laskettiin 17.5.1839 ja se vihittiin käyttöön juhannuksena 1843. Kirkko sai nimensä Johannes Kastajalta. Kirkko oli alun perin Haminan ruotsinkielisen väestön käytössä. Vielä vuonna 1900 19 prosenttia Haminan väestöstä oli ruotsinkielisiä.
Johanneksen kirkossa on Koiviston kirkosta luovutetulta alueelta peräisin oleva kirkkolaiva 1700-luvulta. Laiva päätyi Haminaan sotien jälkeen, kun evakuoitua kirkollista esineistöä jaettiin supistuneen Suomen alueen seurakunnille. Kattokruunut ovat vuosilta 1756 ja 1759, ja ne on valmistettu Tukholmassa. Kirkon ensimmäiset urut saatiin vuonna 1906 ja niiden tarkastajana toimi säveltäjä Oskar Merikanto. Nykyiset urut otettiin käyttöön vuonna 1989 ja niissä on 26 äänikertaa. Pietarilaisen "Bernt Abraham Godenhjelmin" vuonna 1845 maalaama alttaritaulu esittää Kristuksen ylösnousemusta. Alttaritaulun alla on jäljennös Leonardo da Vincin pyhää ehtoollista esittävästä freskosta. Alttarin sivuilla olevat maalaukset on tehnyt saksalainen Auguste Ludvig. Kirkon vanhin esine on ruotsinkielinen Raamattu vuodelta 1703.
Penicillium glaucum

 
Penicillium glaucum on home, jota käytetään useiden eri juustolaatujen, muiden muassa gorgonzolan ja stiltonin valmistuksessa.
1800-luvun lopussa Ernest Duchesne osoitti, että tämä home tappaa bakteereita. 30 vuotta myöhemmin Alexander Fleming kehitti penisilliinin käyttäen toista "Penicillium"-suvun homelajia.
Douglas DC-6

Douglas DC-6 on Douglas Aircraft Companyn suunnittelema ja rakentama potkurikäyttöinen lentokone. DC-6:n suunnittelu aloitettiin sotaväen tarpeisiin toisen maailmansodan aikana. Sota ehti kuitenkin päättyä ennen kuin konetta alettiin valmistaa. Koneita rakennettiin yli 700. Osa koneista on edelleenkin käytössä rahtikuljetuksissa, sotilaskäytössä sekä metsäpalovalvonnassa.
Yhdysvaltain ilmavoimat käytti koneesta merkintää C-118 Liftmaster ja Yhdysvaltain laivasto merkintää R6D.
Historia.
Yhdysvaltain armeijan ilmavoimat tilasi vuonna 1944 C-54-malliin (Douglas DC-4) perustuvan paineistetun kuljetuskoneen. Prototyypin ensilennon jälkeen ilmavoimat peruutti tilauksen.
Douglas rakensi prototyypistä siviilikäyttöisen version. Koneen alkutaipaletta hankaloittivat ilmassa syttyneet tulipalot. Suunnitteluvirheen korjauksen jälkeen DC-6 oli suhteellisen luotettava kone. DC-6:n sotilasversio C-118 oli USAF:n käytössä 1957–1975.
Koneesta tehtiin erikoisversio Yhdysvaltain presidentille. Ilmavoimien VC-118 tunnettiin nimellä "The Independence". Konetta säilytetään nykyisin Wright Pattersonnin lentotukikohdassa Ohiossa.
Suomessa on ollut kolme DC-6 -konetta, Finnairilla OH-KDA (jolla lennettiin ensimmäinen suomalainen maailmanympärilento vuonna 1964) ja OH-KDB, jotka siirrettiin myöhemmin Kar-Airille. Kolmas, OH-KDC (ex. SE-BDX), lensi koko aikansa Kar-Airin väreissä, aluksi ruotsalaisella tytäryhtiöllä ja viimeksi Suomessa.
OH-KDA muutettiin vuonna 1968 kääntyväpyrstöiseksi DC-6B-ST (ST=Swing Tail) -rahtilentokoneeksi ja se lensi aina vuoteen 1980 saakka Finnairin Keski-Euroopan rahtivuoroja.
DC-6 nykyään (2006).
Vuoden 2006 tietojen mukaan sata DC-6 konetta on edelleen käyttökunnossa. 49 niistä on aktiivisessa käytössä.
Postimerkkejä.
13. helmikuuta 1950 Suomessa julkaistiin sininen 300 markan arvoinen postimerkki miljoonan painoksena, jossa kuvataan DC-6 lentämässä lumisen maiseman ylitse.
Suomessa DC-6 on ollut mm. Veljekset Karhumäen ruotsalaisella tytäryhtiöllä, jonka DC-6B:ä, tunnukseltaan OH-KDC/SE-BDX, käytettiin Etelä-Amerikan tilauslentoihin. Muita DC-6:ia olivat DC-6B/D6BST, tunnukseltaan OH-KDA sekä DC-6, OH6B, tunnukseltaan OH-KDB.
Charlotta Malm-Reuterholm

Lovisa Charlotta Malm (vuodesta 1797 Reuterholm, 25. tammikuuta 1768 Strängnäs – 8. toukokuuta 1845 Tukholma) oli suomalainen taiteilija. Häntä on pidetty ensimmäisenä Suomessa syntyneenä naistaiteilijana. Lähteestä riippuen hänen syntymäpaikakseen on mainittu joko Taivassalon Viiainen tai Strängnäs Ruotsissa.
Elämä ja tuotanto.
Taiteilijan oppinsa Charlotta Malm on todennäköisesti saanut Tukholmassa. Naisena hänen tuotantonsa on saattanut keskittyä omaisista ja sukulaisista maalattuihin muotokuviin ja maisemiin. Malmin tunnetuimpia maalauksia on öljyväreillä tehty muotokuva puolisostaan Axel Christian Reuterholmista (1753–1811). Muotokuva on maalattu kustavilaisajalle tyypillisellä idealisoidulla tavalla. Taitavasti toteutetussa maalauksessa vaatetuksen kankaat on kuvattu ajalle ominaiseen tyyliin tarkasti ja taidokkaasti. Reuterholm on kuvattu juhla-asussa kaulassa Pohjantähden ritarikunnan kaulariipus. Maalaus kuuluu Vaasan hovioikeuden edustuskokoelmaan. Aatelisnaiselle taide ei voinut olla ammatti, eikä Malm saanut taiteen tekemisestä toimeentuloaan.
Malmin vanhemmat olivat Södermanlandin rykmentin majuri, Henrik Jacob Georgsson Malm (1735–1789). ja Eleonora Lovisa von Köhnnigstedt (1745–1821). Vuonna 1797 hän avioitui vapaaherra Axel Christian Reuterholm kanssa, joka nimitettiin Suomeen Vaasan hovioikeuden presidentiksi. Isoisä Georg Malm oli hovioikeudenneuvos Turun hovioikeudessa, isosetä Lars Johan aateloitiin nimellä Ehrenmalm. Charlotta Malm ja hänen miehensä tukivat aikansa sivistyneistön edustajina Vaasan lukukirjaston toimintaa lahjoituksin. 
Reuterholmeilla oli ainakin kolme lasta. Vain nuorempi poika, Axel Reuterholm, saavutti aikuisiän. Hänen kuollessaan vuonna 1864 sammui myös Reuterholmin aatelissuku. Charlotta Malm-Reuterholm on haudattu Strängnäsin tuomiokirkkoon Olivecrantz-suvun hautaholviin. Samassa holvissa ovat Reuterholm-suvun Suomessa kuolleiden ja haudattujen jäsenten Ruotsiin Haminan rauhan jälkeen turvaan siirretyt arkut.
Annakantorni

Annakantorni tai Annakkatorni on entisen Vanajan kunnan Rastilan kylässä sijaitseva harjunpää, joka on saanut nimensä Anna-nimen diminutiivista. Alue kuuluu nykyisin Janakkalan kuntaan. Kyseessä on osa Salpausselän harjumuodostuman pohjoiseen menevästä jatkeesta. Annakantorni ja Kiianlinna ovat kaksi Vanajaveden läntisen harjumuodostuman huippua, jotka kohoavat muuta harjumaisemaa korkeammalle.
Annakantornin alueelta ei ole tavattu muinaislöytöjä eikä rakenteiden jäänteitä, kuten naapurissa olevasta Kiianlinnasta.
Rex Grossman

Rex Grossman (s. 23. elokuuta 1980 Bloomington, Indiana) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Grossman pelasi urallaan 11 kautta NFL-liigassa. Lupaavasta pelaajasta ei koskaan tullut tähtipelinrakentajaa, mutta Grossman tuli tunnetuksi luotettavana varapelinrakentajana.
Pelaajaura.
Yliopistourallaan Grossman pelasi Floridan yliopistossa. Hän oli ehdolla Heisman Trophyn voittajaksi vuonna 2001.
Chicago Bears varasi Grossmanin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2003 NFL:n varaustilaisuudessa. Kaudella 2004 Bearsin valmentaja Dick Jauron sai potkut ja uudeksi valmentajaksi pestattu Lovie Smith nosti Grossmanin aloittavaksi pelinrakentajaksi. Loukkaantuminen kuitenkin pilasi Grossmanin kauden lopun ja suurimman osan kaudesta 2005. Paluunsa kentille hän teki joulukuussa 2015, kun hän johdatti Bearsit 16–3-voittoon Atlanta Falconsista. Seuraavassa ottelussa Bears varmisti pudotuspelipaikan, kun Green Bay Packers kukistui numeroin 24–17. Hyvän ottelun pelannut Grossman pääsi näin ollen ensimmäistä kertaa NFL:n pudotuspeleihin. Carolina Panthers pudotti Bearsin jatkosta. 
Seuraavalla kaudella hurjasti kritiikkiä osakseen saanut, mutta pudotuspeleissä loistanut Grossman johdatti Bearsin Super Bowl XLI:hin, jossa joukkue kuitenkin hävisi Indianapolis Coltsille. Kausi 2007 alkoi Bearsilla huonosti ja lopulta Grossman siirrettiin sivuun ja kokenut Brian Griese nostettiin aloittavaksi pelinrakentajaksi. Griese ei myöskään pelannut riittävän hyvin, joten Grossman sai aloittajan roolin takaisin. Hän loukkasi kauden loppupuolella polvensa ja Kyle Ortonista tuli Chicagon aloittava pelinrakentaja loppukaudeksi.
Orton syrjäytti Grossmanin aloittavan pelinrakentajan paikalta. Kaudella 2008 Grossman sai peliaikaa vain neljässä ottelussa. Bears ei uusinut Grossmanin pelaajasopimusta, joten hän teki sopimuksen Houston Texansin kanssa. Houstonissa Grossman vietti vuoden Matt Schaubin varamiehenä. Maaliskuussa 2010 Grossman teki yksivuotisen sopimuksen Washington Redskinsin kanssa. Hän sai vähän peliaikaa Donovan McNabbin varamiehenä. Redskins teki kuitenkin Grossmanin kanssa jatkosopimuksen ja McNabb kaupattiin muualle. Kaudella 2011 Grossman oli Redskinsin aloittava pelinrakentaja. Redskins jäi pudotuspelien ulkopuolelle voittaessaan vain viisi ottelua kauden aikana.
Kevään 2012 varaustilaisuudessa Redskins varasi kaksi pelinrakentajaa: Robert Griffin III:n ja Kirk Cousinsin. Grossmannin rooli oli toimia mentorina nuorille pelinrakentajille ja olla heidän varamiehenään. Grossmann ei päässyt kentälle lainkaan kausina 2012 ja 2013. Hänen pelaajasopimuksensa Redskinsin kanssa päättyi keväällä 2014.
Grossman osallistui Cleveland Brownsin harjoitusleirille syksyllä 2014, muttei mahtunu joukkueen kokoonpanoon. Seuraavalla kaudella hän teki Atlanta Falconsin kanssa sopimuksen, mutta Falcons vapautti hänet ennen kauden alkua. Grossman oli perustanut jo uransa loppupuolella yrityksen Floridaan ja hän alkoi nyt hoitaa yritystä täyspäiväisesti.
A Thorn for Every Heart

A Thorn for Every Heart on yhdysvaltalainen vaihtoehtorock- ja post-hardcore-yhtye Kalifornian Chino Hillsistä. 
A Thorn for Every Heart on perustettu vuonna 2003. Yhtyeellä oli levytyssopimus Interscopeen kuuluvan Kickball Recordsin kanssa. 
A Thorn for Every Heartin debyytti-EP ilmestyi 2003. Ensimmäinen täysimittainen studioalbumi oli "Things Aren't So Beautiful Now" vuonna 2004. Yhtyeen toinen albumi "It's Hard to Move You" vuosi nettiin kesäkuussa 2007. Se jäi julkaisematta levy-yhtiön kautta, sillä Interscope sulki yhtyeen kanssa toimineen tytäryhtiönsä Kickball Recordsin. Kolmannen levynsä "Pick Up the Pieces" yhtye julkaisi omakustanteena vuonna 2008.
Maaliskuussa 2009 bändi ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän mittaiselle tauolle. Yhtye palasi keikkalavoille huhtikuussa 2014. Joulukuussa 2019 yhtye ilmoitti äänittävänsä uutta materiaalia viimeisen kerran tammikuun 2020 aikana.
Kokoonpano.
Yhtyeeseen kuuluvat tällä hetkellä:
Kuzma

Kuzma oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen rakentaja. Talli kilpaili Indianapolis 500 -kisoissa vuosina 1951-60 ja voitti kisan vuonna 1952 Troy Ruttmanin ajamana.
Formula 1 -saavutukset.
Palkintosijat
Paalupaikat
Nopeimmat kierrokset
Circuit Zandvoort

Circuit Zandvoort (sponsorinimeltään CM.com Circuit Zandvoort, vuosina 1989–2017 Circuit Park Zandvoort) on moottorirata Zandvoortissa Alankomaissa Pohjanmeren rannan dyyneillä.
Historia.
Zandvoortissa on pidetty autourheilukilpailuja jo ennen toista maailmansotaa, mutta varsinainen moottorirata valmistui vasta sodan jälkeen, suunnittelijana John Hugenholtz.
Radan avajaiskilpailu oli Zandvoortin Prix () 7. elokuuta 1948 ja seuraavana vuonna järjestettiin Zandvoortin Grand Prix (). Vuonna 1952 ajettiin ensimmäinen Hollannin Grand Prix, joka kuului Formula 1:sten MM-sarjaohjelmaan.
Vuonna 1985 Hollannin GP ajettiin toistaiseksi viimeisen kerran. Yhtiö, joka pyöritti radan toimintaa, lopetti toimintansa. Rataa, jonka omisti Zandvoortin kaupunki, ei käytetty vähään aikaan, joten kaupunki myi osia rata-alueesta vuonna 1987 eräälle bungaloweja ylläpitävälle yritykselle. Tämä bungalowkylä on yhä rata-alueen vieressä.
Ryhmä ihmisiä ja yrityksiä suunnitteli jäljellä olevan radan säästämistä. Näin syntyi "Circuit Park Zandvoort" ja rata suunniteltiin uudelleen. Ensin avattiin 2,6 km pitkä rata kesällä 1989. Vuonna 1995 CPZ sai luvan Hollannin hallitukselta rakentaa uusi täysimittainen rata. Tämä projekti valmistui 2001. Varikkorakennukset, pääkatsomo ja radan muoto uudistettiin.
Motorsport.com-sivusto uutisoi 30. huhtikuuta 2019 Zandvoortin paluusta F1-sarjaan yli kolmenkymmenen vuoden tauon jälkeen kaudesta 2020 eteenpäin. Radan ja Hollannin osakilpailun paluu F1–kisakalenteriin vahvistettiin saman vuoden toukokuussa. Toteutuessaan Zandvoort olisi korvannut Barcelonan GP:n. Maailmanlaajuisen koronavirustilanteen vuoksi kilpailu teki paluun Zandvoortin radalle kuitenkin vasta kaudella .
Kuuluisin mutka radalla on "Tarzanbocht" ("Tarzanin mutka") pääsuoran lopussa, joka antaa erinomaiset mahdollisuudet ohitusyrityksille. Tarinan mukaan tämä mutka on nimetty paikallisen henkilön mukaan, joka sai lempinimekseen Tarzan. Hän halusi antaa radan suunnittelijoille omistamansa puutarhan dyyneiltä mikäli he nimeäisivät mutkan hänen mukaansa. Tarinasta on liikkeellä erilaisia versoita.
Radalla on sen historian aikana sattunut monia kuolemaan johtaneita onnettomuuksia; esimerkiksi Piers Courage vuonna 1970 ja Roger Williamson vuonna 1973.
Voittajat.
Formula 1.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Therapy?

Therapy? on vuonna 1989 perustettu pohjoisirlantilainen grunge-/vaihtoehtometalliyhtye. 
Historia.
Therapy? julkaisi ensimmäisen singlensä "Meat Abstractin" omalla levy-yhtiöllään vuonna 1990. Saman vuoden kesällä yhtye teki konserttikiertueen Britanniassa, ja vuonna 1991 se herätti indie-yhtiö Wiiija Recordsin huomion. 
Ryhmän ensimmäinen albumi oli vuonna 1991 julkaistu "Babyteeth". Sillä ja sitä seuranneella "Pleasure Deathilla" (1992) yhtyeen onnistui saada levytyssopimus A&amp;M Recordsilta. Molemmat albumit nousivat Britannian indie-listojen ensimmäiselle sijalle. Yhdysvaltalaisille markkinoille suunnattiin maaliskuussa 1992 julkaistu kokoelma "Caucasian Psychosis". 
Yhtyeen A&amp;M-debyytti "Nurse" pääsi Britannian top-40-albumilistalle. Yhdeksännelle sijalle nousseen "Shortsharpshock"-EP:n jälkeen yhtye pääsi ensimmäistä kertaa "Top of the Popsiin".
Therapy? ehti julkaista vielä "Troublegumin" (1994) ja "Infernal Loven" (1995) ennen kuin rumpali Fyfe Ewing ilmoitti vuonna 1996 jättävänsä yhtyeen. Ewing ei jaksanut suosituksi nousseen yhtyeen kiertuerytmiä, ja eroaminen tapahtui jäsenten yhteisymmärryksessä. Ewingin seuraajaksi löydettiin Graham Hopkins. Samalla "Troublegumilla" ja "Infernal Lovella" vieraillut sellisti Martin McCarrick liittyi yhtyeen täysivaltaiseksi jäseneksi.
Yhtye julkaisi Hopkinsin kanssa kolme albumia ("Semi-Detached", "Suicide Pact – You First" ja "Shameless"), joiden jälkeen Hopkins jätti yhtyeen joulukuussa 2001. Vuonna 2002 Therapy? keikkaili ex-3 Colours Red rumpali Keith Baxterin kanssa, kunnes Neil Cooper liittyi yhtyeen rumpaliksi. Tällä kokoonpanolla Therapy? ehti julkaista albumin "High Anxiety", jonka jälkeen kymmenen vuotta yhtyeen kanssa työskennellyt Martin McCarrick jätti yhtyeen maaliskuussa 2004. Palattuaan kolmijäseniseksi Therapy? on julkaissut kuusi albumia: "Never Apologise Never Explain", "One Cure Fits All", "Crooked Timber", "A Brief Crack of Light", "Disquiet" ja "Cleave". Yhtyeen nykyinen levy-yhtiö on Amazing Record Co.
Helena Arnell

Helena Arnell-Gezelius (1697 Tukholma – 1. elokuuta 1751 Porvoo) oli Suomessa 1700-luvulla asunut säätyläisnainen ja taidemaalari. 
Ruotsista kotoisin olevan Arnellin vanhemmat olivat Jonas Lauréntii Arnell ja Helena Adlerberg, isäpuoli Axel Aulaevill. Arnell muutti Suomeen avioiduttuaan Tukholmassa vuonna 1720 Turun Akatemian teologian professorin, vuodesta 1972 Porvoon piispana toimineen Johan (Johannes) Nepos Gezeliuksen kanssa. Heillä oli kaksi poikaa, esikoinen Johan, joka aateloitiin nimellä Olivecreutz, sekä kaksi vuotta nuorempi Jonas, joka menehtyi pian syntymänsä jälkeen.
Arnellin elämästä ja teoksista tiedetään vähän. Taiteilijan oppinsa hän sai todennäköisesti Tukholmassa 1710-luvulla. Kaikki Arnellin maalaamiksi tiedetyt muotokuvat liittyvät perhepiiriin. Suomen sotavoimien käskynhaltija Carl Olderman Cronstedtia esittävän muotokuvan laatu kertoo koulutusta saaneesta taiteilijasta. Arnellin tiedetään maalanneen muotokuvan myös isästään ja äidistään sekä apestaan Johannes Gezelius nuoremmasta ennen tämän kuolemaa vuonna 1718. Muotokuva päätyi Gezelius-suvun muiden muotokuvien mukana Ruotsiin Gripsholmin linnan kokoelmaan.
Puolisonsa kuoltua 1733 Arnell muutti Sauvoon Karunan säterikartanoon, missä hän todennäköisesti jatkoi kartanon hoidon ohella myös taiteen tekemistä. Hänen omistamallaan laivalla vietiin kartanon tuotteita Tukholmaan.
Tony Dungy

Anthony Kevin Dungy (s. 6. lokakuuta 1955 Jackson, Michigan) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Vuosina 1996–2001 hän toimi Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajana. Kaudet 2002–2008 hän valmesi Indianapolis Coltsia. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2009 alussa.
Pelaaja-urallaan Dungy pelasi Pittsburgh Steelersissa ja San Francisco 49ersissa, jossa lopetti peliuransa vuonna 1979. 
Valmentajauransa alussa Dungy toimi eri pelipaikkojen valmentajana entisessä koulussaan University of Minnesotassa, NFL-joukkueissa Pittsburgh Steelersissa, Kansas City Chiefsissa ja Minnesota Vikingsissa ennen kuin hänet palkattiin erotetun Rich McKayn tilalle Tampa Bay Buccaneersiin. Dungy johdatti Buccaneersin neljä kertaa ja voitti divisioonansa kerran, mutta muuten menestys jäi kohtalaisen vaatimattomaksi. Dungy sai erotettiin vuonna 2001, kun Buccaneers hävisi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Philadelphia Eaglesille. Myös edellisellä kaudella Eagles pudotti joukkueen pudotuspeleissä. Dungyn saldoksi jäi Buccaneersissa 56 voittoa ja 46 häviötä. 
Dungy valmensi Indianapolis Coltsia kaudesta 2002 lähtien. Kaudella 2006 Dungy johdatti joukkueensa NFL:n loppuotteluun eli Super Bowliin. Finaalissa Colts voitti Dungyn hyvän ystävän Lovie Smithin valmentaman Chicago Bearsin. Hän toimi myöhemmin Yhdysvalloissa NFL-otteluiden kommentaattorina.
Unwritten Law

Unwritten Law on Kaliforniassa vuonna 1990 perustettu rock-yhtye. Se on kiertänyt maailmanlaajuisesti ja julkaissut tähän mennessä seitsemän täysimittaista studioalbumia. 
Unwritten Lawin ensimmäinen albumi oli "Blue Room", joka julkaistiin vuonna 1994 Red Eye Recordsilla. Levytys herätti Epic Recordsin mielenkiinnon, jonka taholta yhtye sai pian levytyssopimuksen. Levy-yhtiö teki "Blue Roomista" uudelleenjulkaisun seuraavana vuonna. 
Yhtyeen seuraava albumi oli "Oz Factor" vuonna 1996. Jäsenet pääsivät kiertämään Yhdysvaltoja Blink-182:n ja Pennywisen kanssa. Yhtyeen seuraava levy-yhtiö oli Interscope, ja vuonna 1998 ilmestyi yhtyeen itsensä mukaan nimetty "Unwritten Law". Yhtye pääsi esiintymään Warped Tourille. 
Vuonna 2002 julkaistiin "Elva", jolta julkaistu "Seein' Red" -single ja -musiikkivideo nousi paikallisten listojen ykköseksi. "Music in High Placesin" julkaisun jälkeen 2003 perustajajäsen, rumpali Wade Youman lähti yhtyeestä. Vakituiseksi rumpaliksi valittiin hänen tilalleen Tony Palermo. Ensimmäinen albumi Palermon ja viimeinen kitaristi Rob Brewerin kanssa oli vuonna 2005 ilmestynyt "Here's to the Mourning". 
Tammikuussa 2007 ilmestyi best of -kokoelma "The Hit List".
Bob Sweikert

Robert Charles ”Bob” Sweikert (20. toukokuuta 1926 Los Angeles, Yhdysvallat − 17. kesäkuuta 1956 Salem, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän ajoi viidessä Indianapolis 500 -kilpailussa, ja voitti yhden vuonna 1955.
Sweikert kuoli tapaturmaisesti Salem Speedway -radalla järjestetyissä sprinttiautokisoissa. Hänet on haudattu Kalifornian Fairviewssä sijaitsevalle Lone Treen hautausmaalle.
Pikkupajusirkku

Pikkupajusirkku ("Schoeniclus pallasi") on sirkkuihin kuuluva pieni varpuslintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 12–13,5 cm. Pikkupajusirkku muistuttaa suuresti pajusirkkua, mutta on hieman pienempi, nokka on hennompi ja äänet hiukan erilaisia. Juhlapukuisella koiraalla on musta pää ja valkoinen alapuoli. Selkäpuoli ja siipien yläpeitinhöyhenet ovat tummanharmaan ja valkoisen kirjavat, ja niistä puuttuu pajusirkun punaruskea väri. Naaraat ja nuoret linnut on vaikea erottaa pajusirkusta, mutta hyvin nähtynä yksi tuntomerkki on varma: pikkupajusirkun alanokka on punertava, kun pajusirkun koko nokka on harmaa. Ylänokan harja on suora, kun se pajusirkulla on lievästi kupera. Laulu on vielä yksinkertaisempi äänisarja kuin pajusirkun laulu. Kutsuääni muistuttaa varpusen ääntä.
Vanhoilla pikkupajusirkuilla on täydellinen sulkasato pesimäalueella loppukesällä.
Pikkupajusirkku on nimetty saksalaisen luonnontutkijan Peter Simon Pallasin mukaan.
Esiintyminen.
Pohjois- ja Keski-Aasia, pieni osa esiintymisalueesta ulottuu Euroopan puolelle Venäjällä. Pikkupajusirkku on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Aasiassa. Euroopassa lajia pesii vain Venäjällä, jonka kannan suuruudeksi on arvioitu 10 000 – 17 000 paria. Laji on havaittu Suomessa kahdesti, vuosina 2019 ja 2024.
Elinympäristö.
Pesii jokien, järvien ja soiden reunapajukoissa. Muuttoaikoina tavataan erilaisissa pensaikoissa ja ruoikoissa.
Lisääntyminen.
Pesän sanotaan olevan pensaassa. Munia on 2–5.
Ravinto.
Syö pääasiassa erilaisia siemeniä, mutta poikasia ruokitaan hyönteisillä ja muilla pienillä selkärangattomilla.
Kullervo Kemppinen

Kullervo Johannes Kemppinen (24. kesäkuuta 1921 Terijoki – 16. syyskuuta 2012) oli suomalainen laamannin arvonimen saanut asianajaja ja kirjailija. 
Kemppinen suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon auskultoituaan Lapuan tuomiokunnassa. Hän perusti asianajotoimiston Kauhavalle ja toimi sivutoimisesti myös verojohtajana.
Vuonna 1962 Kemppinen siirtyi Helsinkiin osakkaaksi asianajotoimistoon, jonka nimeksi tuli nyt Borenius &amp; Kemppinen. Asianajajana Kemppinen oli mukana monissa julkisuutta saaneissa oikeudenkäynneissä ja toimi valtion neuvonantajana 1990-luvun alun pankkikriisin jälkeisissä oikeudenkäynneissä. Kemppinen puolusti 1960-luvulla Hannu Salamaa "Juhannustanssit"-jupakassa jumalanpilkkasyytettä vastaan ja toimi taiteilijoiden ja muusikkojen neuvonantajana etenkin veroasioissa. Hänellä toimi Suomen kansallisoopperan hallinnollisissa tehtävissä, etenkin uuden oopperatalon rakentamisen aikaan.
Kemppinen on julkaissut eräkirjoja, "Lakitiedon Pikkujättiläisen" sekä muistelmiaan ilmailun ja asianajon alalta. Hän on myös tehnyt MTV:lle asianajajan ja tuomioistuinten työtä esittelevän "Virtanen vastaan Järvinen" -televisiosarjan.
Tunturivaelluskirjat pohjautuvat Kemppisen vuosina 1948–1995 tekemiin yli 50 tunturivaellukseen Saariselän tuntureille, Lemmenjoelle, Muotka- ja Paistuntureille, Pallas-Ounakselle sekä Käsivarteen ja Ruijaan. Ensimmäinen kirja "Lumikuru, tarinoita ja kuvia Saariselän tuntureilta" perustuu vuonna 1950 tehtyyn vaellukseen. Kirjasta on julkaistu neljä painosta, ja sen on sanottu vaikuttaneen eräretkeilyyn. Etenkin Saariselkä oli tuntematon alue. 
Eräkirjoissaan Kemppinen kertoo Meänteis-erakosta, kullankaivajista ja monista muista erikoisista henkilöistä. Kemppisen vaellustarvikkeita, kuten hänen itse kehittämänsä rinkka, on esillä museossa.
Kemppisen pojista Jukka Kemppinen päätyi Lappeenrannan teknillisen yliopiston professoriksi ja Seppo Kemppinen jatkoi Asianajotoimisto Borenius &amp; Kemppisen osakkaana isänsä jälkeen.
Vaisaari

Vaisaari on Raision kaupunginosa, jonka asutuskanta on pääosin kerrostaloja. Se rajoittuu koillisessa Raisiontiehen, kaakossa Ihalan kaupunginosaan, lounaassa Uudenkaupungin rataan ja luoteessa Nesteentiehen.
Ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1973, ja lopullisesti Vaisaari oli valmis vuonna 1984. Asutuksellisesti Vaisaari luetaan lähiöksi. Vuonna 2004 Vaisaaressa asui yhteensä 1 069 asukasta 18 taloyhtiössä.
Vaisaaressa on asutuksen lisäksi pienteollisuutta ja peruskoulun luokille 7–9 opetusta antava Vaisaaren koulu, Raision ammattiopisto, Raision kauppaopisto, Raision lukio, Raision kirjastotalo ja Uintikeskus Ulpukka sekä Raision aikuiskoulutuskeskus Timali. Vaisaaressa on myös hyvät ulkoilu- ja liikuntamahdollisuudet (mm. pururadat ja tenniskentät).
Vaisaaren asuntoalueen pääkatu on Karrinkatu, johon liittyvät Hurstikatu, Hurstipolku, Leijunkatu, Tannerkatu, Kunnaankatu ja Käpsänkatu.
Cosmos Music Group

Cosmos Music Group (ennen Bonnier Amigo Music Group, BAM) on pääasiassa Skandinaviassa toimiva levy-yhtiö. Bonnierilla on artisteja myös muualta Euroopasta (mm. O-Zone). Muu toiminta on keskitetty lähinnä Pohjois-Eurooppaan. Levy-yhtiön yhteydessä toimii myös kustannusyhtiö Bonnier Music Publishing.
BAM on osa Bonnier AB kustannustaloa, jonka perusti vuonna 1837 Albert Bonniers. 
BAMin artisteja ovat mm. Amy Diamond, O-Zone (lopettanut), Puolikuu, Esa Nieminen, Fredi, Sunrise Avenue, Sami Saari ja Tapani Kansa.
FC Energie Cottbus

FC Energie Cottbus on saksalainen jalkapalloseura Brandenburgin itäisestä Cottbusin rajakaupungista. Seura on perustettu vuonna 1966 paikallisten seurojen järkiperäistäessä edustusjoukkueitaan. Se pelannut Saksan pääsarjassa 1. ja 2. Bundesliigassa. 
Cottbusin historia ei ole järin loistokas verrattuna moniin Bundesliiga-kilpailijoihinsa. DDR-aikana joukkue pelasi maan pääsarjassa sekä alemmilla tasoilla. DDR:n loppuaikoina Cottbusiin rantautui jalkapallobuumi, ja joukkueella oli kolmanneksi eniten katsojia Dynamo Dresdenin ja Hansa Rostockin jälkeen. 
Saksan liittotasavallan alaisissa sarjoissa DDR:n kaatumisen jälkeen 90-luvulla Cottbus pelasi kolmannella sarjatasolla, voitti sarjan tapioitta 82 pisteellä kaudella 1996 – 1997 ja voitettuaan Hannover 96:n nousi toiselle sarjatasolle 2. Bundesliigaan. Tuosta lähtien Energie on pelannut pelkästään kahdella ylimmällä sarjatasolla. Bundesliigaa joukkue pelasi vuosina 2000 – 2003 ja 2006 – 2009. Vuonna 2014 joukkue putosi kolmosliigaan.
Kenties tunnetuin Cottbusin viime kausien pelaajista on bosnialainen veteraanimaalivahti Tomislav Piplica, joka pelasi seurassa vuodesta 1998 lähtien. Piplica on tunnettu värikkyydestään ja yllättävistä tempuistaan.
Energie Cottbus pelaa myös naisten sarjoissa.
Saksan liittokansleri Angela Merkel on seuran kannattaja ja kunniajäsen.
Kotistadion.
Stadion der Freundschaft, jonka kapasiteetti on 22 528.
Karihaara

Karihaara on Kemin kaupunginosa, joka on kasvanut Kemi Oy:n sahan ja sellutehtaan (nykyisin Metsä-Botnia) ympärille. Suurin osa kaupunginosan pinta-alasta onkin tehdasaluetta. Kaupunginosa sijaitsee Koivuharjun suuralueella pohjoiseen Koivuharjun kaupunginosasta. Lännessä kaupunginosa rajautuu Paattion kaupunginosaan.
Alueella sijaitsee Kemi Oy:n vanha tehdasyhdyskunta, jonka hyvin säilynyt rakennuskanta on sekä kulttuurihistoriallisesti että rakennustaiteellisesti arvokas jopa valtakunnallisesti. Hallintokeskuksen rakennuksista mainittakoon arkkitehti W. G. Palmqvistin suunnittelema yhtiön pääkonttori Pajusaarentiellä, Birger Federleyn suunnittelemat toimitusjohtajan asunto ja virkailijaklubi Hiilimöntiellä ja Viktor J. Sucksdorffin suunnittelema Kemin ensimmäinen sairaala Kemilä.
Kaupunginosan pinta-ala on 7,36 km², josta 4,79 km² maata, siellä asuu () henkilöä ja työpaikkoja Karihaarassa oli 681 (2006).
Leo Kanner

Leo Kanner (13. kesäkuuta 1894 – 4. huhtikuuta 1981) oli juutalaissyntyinen itävaltalainen lastenpsykiatri. Kannerin perhe muutti vuosisadan alussa Berliiniin, jossa Kanner valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1921. Kanner emigroitui vuonna 1924 Yhdysvaltoihin ja oli vuonna 1930 perustamassa Yhdysvaltojen ensimmäistä lastenpsykiatrian osastoa baltimorelaiseen Johns Hopkinsin yliopistosairaalaan. Kanner nimettiin psykiatrian apulaisprofessoriksi vuonna 1933, ja julkaisi ensimmäisen englanninkielisen lastenpsykiatrian oppikirjan "Child Psychiatry" vuonna 1935 .
Jälkipolvet muistavat Leo Kannerin etenkin hänen varhaislapsuuden autismin eli Kannerin oireyhtymän parissa tekemästään työstä. Kanner julkaisi vuonna 1943 tapaustutkimuksen yhdestätoista autistisesta lapsesta, joista suurimman osan tulkittiin olevan kehitysvammaisia. Kannerin tutkimus loi yhdessä Grunja Suharevan ja Hans Aspergerin tutkimusten kanssa pohjan autismin kirjoa koskevalle tutkimukselle.
Kanner alkoi tutkimaan autismia ehkä siksi, että hänen lähisuvussaan esiintyi autistisia piirteitä. Kanner kuvaili sekä itseään, isäänsä että isovanhempiaan sosiaalisesti kömpelöiksi ihmisiksi. Hänen isällään oli lisäksi ilmiömäisen hyvä muisti ja hänellä olikin tapana opetella ulkoa suuria määriä hyödyttömänä pidettyä tietoa mitä erilaisimmista elämänilmiöistä. Kannerin isällä oli myös tapana opiskella juutalaisten yhteiskunnallisten ja lainopillisten kirjoitusten Talmud-kokoelmaa "suorastaan pakkomielteisellä vimmalla".
Belinda Lee

Belinda Lee (15. kesäkuuta 1935 Budleigh Salterton, Iso-Britannia – 12. maaliskuuta 1961) oli englantilainen näyttelijä. 
Esiinnyttyään opiskelijana Royal Academy of Dramatic Artissa Lee sai vuonna 1954 sopimuksen Rank Studiosilta. 
Lee oli vuosina 1954–1959 naimisissa valokuvaaja Cornel Lucasin kanssa. Avioeron jälkeen hän muutti Italiaan jatkamaan elokuvauraansa. 
Lee kuoli 25-vuotiaana auto-onnettomuudessa Kaliforniassa.
GSP-järjestelmä

GSP-järjestelmän (EU:n yleinen tullietuusjärjestelmä, "Generalised System of Preferences") tarkoituksena on antaa kehitysmaille teollisuusmaiden yksipuolisilla päätöksillä sellaisia tullietuja, joita ei anneta teollisuusmaista peräisin oleville tuotteille. EU:n tullietuusjärjestelmän tarkoituksena on edistää kehitysmaiden tuotteiden kilpailukykyä ja markkinoillepääsyä yhteisössä sekä edistää niiden integroitumista maailmantalouteen. Vastaavasti yhteisön maahantuojat hyötyvät edullisemmista tuontihinnoista. GSP-konsepti kehitettiin YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) piirissä 1960-luvun lopulla. EU:n ensimmäinen GSP-järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1971. EU:n lisäksi myös muilla teollisuusmailla on omia GSP-järjestelmiä.
EU:n uusi GSP-järjestelmä luotiin GSP-asetuksella (no. 980/2005), joka astui voimaan 1. tammikuuta 2006 ja sitä sovelletaan 31. joulukuuta 2008 asti. GSP-järjestelmän hyödynnettävyyttä on uudessa asetuksessa pyritty parantamaan mm. koko järjestelmää yksinkertaistamalla.
Kennel

Kenneltoiminta tarkoittaa tavallisimmin "koirien jalostustoimintaa" eli pentujen teettämistä nartulla. Toimiva kennel voi muodostua jo yhdestä jalostukseen käytettävästä nartusta. Kennelnimen myöntää Kansainvälinen kennelliitto FCI.
Kennel voi tarkoittaa myös "koiratarhaa".
Historia.
Nykyaikainen kenneltoiminta syntyi Englannissa 1800-luvun puolivälissä, kun koiranjalostus alkoi kiinnostaa ihmisiä. Eri tehtäviin tarkoitettuja koiria oli ollut aiemminkin. Erilaiset koiratyypit olivat syntyneet luonnollista tietä, mutta nyt ihminen puuttui asiaan. Ihminen päätti, miltä eri koirarotujen piti näyttää ja miten käyttäytyä sopiakseen mahdollisimman hyvin tehtäväänsä. Jalostustoiminnan myötä syntyi myös kilpailuja, joissa mitattiin, kenen koirat olivat parhaita metsästyksessä, kilpajuoksussa tai ulkomuodon mukaan. Kennelharrastus kasvoi nopeasti ja levisi muihin maihin. Kehitettiin uusia rotuja. Perustettiin yhdistyksiä huolehtimaan koirien ja niiden omistajien eduista.
Birger Federley

Carl Birger Federley (17. helmikuuta 1874 Helsinki – 29. maaliskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Federleyn vanhemmat olivat toimistonjohtaja, valtiopäivämies Carl Federley ja Anna Maria Sirén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta 1896. Hän työskenteli vuonna 1898 jonkin aikaa yhdessä Lars Sonckin kanssa mutta perusti oman toimiston Tampereelle jo samana vuonna. Vuosina 1900–1901 hän toimi Tampereen kaupunginarkkitehtina, ja hän oli Tampereen teknillisen opiston rakennusopin yliopettajana 1913–1933.
Tyyliltään Federleyn arkkitehtuuri oli 1900-luvun alussa jugendia, mutta sodan jälkeen siirtyi klassismiin.
Federley oli Tampereen rahatoimikamarin jäsenenä 1903–1913 ja puheenjohtajana 1918. Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä hän oli 1910–1921 ja hän toimi Tampereen asemakaavatoimikunnan puheenjohtajana useita vuosia. Federley oli lisäksi vuodesta 1918 alkaen Tampereen Säästöpankin isännistön jäsenenä, vuodesta 1917 Wm Sandberg Oy:n johtokunnan ja Winterin testamenttisäätiön johtokunnan jäsenenä sekä Tampereen Teknillisen Seuran puheenjohtajana 1906–1911. Hän oli useita vuosia Näsijärven Purjehdusseuran kommodorina sekä Tampereen Taideyhdistyksen puheenjohtajana ja sihteerinä. Federley oli myös Tampereen Teknillisen Seuran ja Näsijärven Purjehdusseuran kunniajäsen ja ruotsalaisen kansanpuolueen Tampereen paikallisjärjestön puheenjohtaja.
Birger Federley oli naimisissa vuodesta 1902 Gertrud Helene Paciuksen kanssa. Maaliskuussa 1935 kuollut Birger Federley on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.