tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jukka Laamanen

Jukka Pekka Laamanen (s. 4. lokakuuta 1976 Savonlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi SM-liigan runkosarjassa 644 ottelua. Hän voitti urallaan kolme Suomen-mestaruutta, SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Hän pelasi yhdet maailmanmestaruuskilpailut ja voitti niistä MM-hopeaa. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Ura.
Seuraura.
Laamanen nousi 17-vuotiaana SaPKon miesten I-divisioona-joukkueeseen kaudella 1994–1995. Kaudella 1995–1996 Laamanen pääsi yrittämään SM-liigaan, kun hän pelasi JyP HT:ssa. Tämä jäi kuitenkin vain vuoden pestiksi ja seuraavat viisi kautta Laamanen pelasi pääasiassa I-divisioonassa ja sen korvanneessa Mestiksessä SaPKossa, Hermeksessä ja Jukureissa. Kaudella 1999–2000 hän käväisi myös liigassa Tapparassa ja kaudella 2000–2001 Ilveksessä. Ilveksessä hänen kautensa meni pilalle loukkaantumisen takia.
Kaudella 2001–2002 Laamanen teki läpimurtonsa SM-liigassa, kun pääsi isoon rooliin Ässissä hyökkäävänä puolustajana tehden 29 pistettä. Kaudeksi 2002–2003 Laamanen palasi Ilvekseen, jossa kausi kuitenkin oli joukkueelle ja Laamaselle vaikea. Ilves jäi liigan viimeiseksi ja Laamasen peliin vaikuttivat henkilökohtaiset asiat, kun ennen kauden alkua hänen vaimonsa synnytti kaksostytöt keskosina kolme kuukautta etuajassa, ja he olivat pitkään teho-osastolla.
Toinen Ilves-kausi oli parempi, mutta kaudeksi 2004–2005 Laamanen halusi päästä pois Tampereelta. Hän siirtyi HPK:hon, joka oli jo aiemmin ollut kiinnostunut Laamasesta. Ensimmäinen HPK-kausi toi SM-pronssia ja toinen kausi Suomen-mestaruuden. Kaudella 2005–2006 SM-kullan lisäksi Laamanen valittiin kauden päätteeksi SM-liigan tähdistökentälliseen hänen oltua sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä liigan toiseksi tehokkain puolustaja.
Kaudeksi 2006–2007 Laamanen siirtyi Kärppiin, jossa hän pelasi kaksi kautta, jotka päättyivät molemmat mestaruuteen. Ensimmäisellä Kärpät-kaudellaan Laamanen teki 36 pistettä, jolla hän sivusi yhden kauden piste-ennätystään. Kaudella 2007–2008 Laamanen palkittiin joulukuun parhaana pelaajana hänen tehtyä yhdeksässä pelissä tehot 3+5.
Keväällä 2008 Laamanen teki neljän vuoden sopimuksen HPK:n kanssa. Laamanen pelasi sopimuskautensa loppuun HPK:ssa ja oli kaudella 2009–2010 mukana voittamassa hopeaa. Huhtikuussa 2012 Laamanen ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueessa Laamanen pelasi ensimmäiset maaottelunsa. Hän pelasi myös nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1996.
Ensimmäisen kerran miesten maajoukkueeseen Laamanen valittiin keväällä 2002, kun hän pääsi mukaan Venäjää vastaan käytyihin kahteen harjoitusotteluun. Laamanen valittiin edustamaan Suomea MM-kilpailuihin 2007. Hänen kisapassiaan ei kuitenkaan leimattu kuin vasta välisarjan viimeiseen otteluun Ruotsia vastaan Tuukka Mäntylän loukkaannuttua.
Vismuttihohde

Vismuttihohde eli vismutiniitti on vismuttisulfidista (Bi2S3) koostuva mineraali. Kidejärjestelmältään se on ortorombinen. Kiteet ovat yleensä joko pylväsmäisiä tai neulasmaisia. Vismuttihohteen väri on valkeasta lyijynharmaaseen, hapettunut pinta on kirjava. Viiru on harmaa ja sillä on metallikiilto. Kovuus on 2–2,5 Mohsin asteikollaja ominaispaino on 6,4–7,1 g/cm3.
Vismuttihohde on tärkeä vismuttimalmimineraali. Vismuttihohde esiintyy hydrotermisessä ympäristössä. Sitä esiintyy muun muassa Boliviasta ja Ruotsista.
Omaha hold ’em

Omaha hold 'em (usein pelkästään omaha) on yksi pokeripelin muoto. Se muistuttaa toista "community card" -pokerimuotoa texas hold 'emia. Texasin jälkeen omaha on suosituin internetin nettipokerihuoneilla pelattavista pokerivarianteista. Omaha jakautuu erilaisiin pelimuotoihin, tavallisimmin sillä viitataan omaha high -peliin, mutta myös omaha hi/lo:ta pelataan paljon.
Kortit.
Omaha eroaa texas hold 'emistä kahdessa kohdassa. Omahassa jaetaan kahden käsikortin sijasta kaikille pelaajille neljä käsikorttia ("hole cards"). Kun texas hold 'emissa pelaaja voi käyttää kädessään olevista korteista lopullisen pelinsä muodostamiseen 0–2 korttia, omahassa pelaajan pitää "aina" käyttää pelinsä muodostamisen neljästä käsikortista kahta korttia ja pöydästä kolme korttia. Käsien arvojärjestys on sama kuin texas hold ’emissa, mutta koska neljästä aloituskortista voidaan muodostaa kuusi kahden kortin yhdistelmää, nähdään omahassa usein parempia käsiä kuin texas hold ’emissa. Omahassa aloituskäsivalikoima on myös suurempi kuin texas hold ’emissa.
Panostukset.
Omahaa voidaan pelata joko rajoitetulla korotusmäärällä ("fixed limit" tai "pot limit" (jolloin pelistä voidaan käyttää lyhennettä PLO), ensimmäisessä korotettava määrä on kiinteä ja niitä voi olla korkeintaan neljä joka kierrosta kohti, jälkimmäisessä korotus voi olla korkeintaan sen hetkisen potin suuruinen) tai ns. "no limit" -pelinä, jolloin pelaaja voi laittaa pottiin tahtoessaan kaikki edessään olevat merkit. Tällöin pelaajan sanotaan olevan "all in". Omahan luonteesta johtuen sitä pelataan harvoin no limit -muodossa toisin kuin texas hold 'emia. 
Omaha hi-lo.
Eräs suosittu omahan muoto on omaha hi-lo ("high-low split"). Pelistä käytetään myös nimityksiä "omaha eight-or-better" tai "omaha/8".
Omaha hi-lo -pelissä puolet potista menee pienimmän käden omaavalle. Pienimmän pokerikäden muodostamisessa on rajoituksena, että kaikki käden muodostamiseen käytetyt kortit ovat arvoltaan korkeintaan 8 ja eri suuruisia keskenään. Low-käden muodostavat kortit voivat muodostaa myös värin tai suoran, mutta se ei vaikuta käden pienuuteen. Ässä lasketaan ykköseksi. Myös pienimmän käden muodostamiseen käytetään kädestä kahta ja pöydästä kolmea korttia kuten aina omaha-peleissä. Low-käsien paremmuusjärjestys määräytyy korkeimman kortin mukaan: yhdistelmä 7-6-5-3-2 on parempi kuin 8-4-3-2-A. Jos kahdella pelaajalla on sama korkea kortti, verrataan seuraavaksi korkeinta korttia jne. Yksinkertainen nyrkkisääntö käsien suuruusjärjestykselle on laittaa kortit arvojärjestykseen ja muodostaa niistä näin viisinumeroinen luku. Paras low-käsi on käsi, jonka lukuarvo on pienin ja paras mahdollinen low-käsi on siis 5-4-3-2-A. 4-3-2-2-A taas ei ole low-käsi, koska kädessä on pari.
Pelaajalla on mahdollista voittaa sekä parhaalla että pienimmällä kädellä. Jollei "low"-käden muodostaminen ole mahdollista, korkein käsi vie koko potin.
Muuta.
Nettipokerin historiassa omahan käteispeleissä on pelattu 12 maailman suurinta pottia.
Rauhanen

Rauhanen on solu tai soluryhmä, joka erittää aineita elimistöön. Rauhanen syntyy siten, että epiteelin pinnalle muodostuu aluksi erikoistuneiden solujen muodostama paksuuntuma, joka myöhemmin alkaa työntyä epiteelikudoksen sisään. Yhteydestä pintaan muodostuu rauhastiehyt, jolloin kyseessä on "avorauhanen" eli eksokriininen rauhanen. Avorauhanen tyhjentää eritteensä epiteelin pinnalle. Jos yhteys pintaepiteeleihin ei säily, on kyseessä endokriininen rauhanen eli "umpirauhanen" (myös "sisäeritysrauhanen"), jonka eritteet siirtyvät suoraan soluja ympäröivään kudosnesteeseen tai kulkevat sidekudoksen kautta verenkiertoon.
Rauhasepiteelissä ei ole verisuonia, vaan rauhaset saavat muiden epiteelikudosten tapaan ravintonsa viereisestä sidekudoksesta, jonka kautta myös kuona-aineet poistuvat.
Vuorisuola

Vuorisuola (NaCl) eli haliitti, joskus myös kivisuola, on geologinen aines, jonka nimitys viittaa sekä mineraaliin että sen muodostamaan kivilajiin. 
Vuorisuolaa lisätään yleisesti elintarvikkeisiin ja ruokiin, joissa se parantaa säilyvyyttä ja toimii natriumin lähteenä. Sitä käytetään myös kemianteollisuudessa. 
Vuorisuolan kiderakenne on kuutiollinen. Kiteet ovat joko kuutiomaisia tai rakeista massaa. Vuorisuola on väriltään valkoinen, harmaa tai väritön, joskus myös kellertävä, punertava tai sinertävä. Viiru on valkoinen. Kiilto on rasvamainen tai lasimainen. Vuorisuola on yleensä läpinäkyvä tai läpikuultava. Vuorisuolan kovuus on 2 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,1−2,2 g/cm3. Vuorisuola maistuu suolaiselta ja liukenee veteen. 
Vuorisuolaa esiintyy ainoastaan sedimenttisissä kivissä. Sitä esiintyy suolakerrostumissa esimerkiksi kipsin seuralaisena. Esiintymiä on muun muassa Saksassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Italiassa. Suomessa vuorisuola on yleinen kvartsin fluidisulkeumissa. 
Kiderakenne.
Vuorisuolalla on mineralogian historian kannalta huomattava merkitys, sillä se oli ensimmäinen mineraali, jonka atomitason kiderakenne saatiin selville. Englantilaiset fyysikot Sir William Henry Bragg ja Sir William Lawrence Bragg selvittivät sen röntgendiffraktiolla vuonna 1913 aloittaen siten röntgenkristallografian aikakauden.
Volkswagen Schwimmwagen

VW-Schwimmwagen ("Kfz.1/20", "l.schwf.Pkw.Typ K2s", "Porsche Typ 128" ja "Typ 166") on amfibinen ajoneuvo, jota Saksan sotavoimat käyttivät toisen maailmansodan aikana. Se perustui teknisesti myöhemmin Volkswagen Kuplana tunnetun KdF-Wagen Typ 1:n pohjalta suunniteltuun Kübelwageniin. 
Schwimmwagenia valmistettiin Volkswagen-tehtaalla Wolfsburgissa, mutta Ambi Budd valmisti sen rungot Berliinissä. Porschen ensimmäinen autojen runkojensuunnittelija Erwin Komenda suunnitteli auton rungon. Komenda patentoi ideansa uivasta autosta Deutsches Patent- und Markenamtissa.
Auton pohja oli kellumista varten ammeen muotoinen. Potkuri taitettiin takaa alas ja yhdistettiin kampiakseliin. Vedessä Schwimmwagwnia ohjattiin etupyörillä. Ohjaus ei ollut kovin tehokas, mutta se toimi.
Kaikki Schwimmwagenit olivat nelivetoisia, myös aikaisempi Type 128, joka perustui täysimittaiseen Kübelwagenin runkoon. Massatuotantomallilla (Type 166) oli kahden metrin akseliväli.
Schwimmwageneja valmistettiin vuosina 1941–1944 arviolta noin 15 000 kappaletta.
Schwimmwagen on saksaa, ja se tarkoittaa ”uintiautoa/uivaa autoa”.
Living Loud

Living Loud oli englantilaisten heavymuusikoiden levytysprojekti, jossa soittivat Uriah Heepin entinen rumpali Lee Kerslake ja yhtyeen entinen basisti Bob Daisley, nykyään Deep Purplessa vaikuttavat kitaristi Steve Morse sekä kosketinsoittaja Don Airey. Laulajana toimi muun muassa Cold Chisel ja INXS kokoonpanoissa ollut Jimmy Barnes. 
Yhtye äänitti vuonna 2004 ilmestyneelle debyyttialbumilleen paljon materiaalia Ozzy Osbournen kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta Blizzard of Ozzilta ja Diary of a Madmanilta, joille Bob Daisley ja Lee Kerslake kirjoittivat Osbournen ja Randy Rhoadsin kanssa aikanaan paljon materiaalia. Tähän ovat päällimmäisenä syynä olleet Osbournen ja Daisley/Kerslake -kaksikon väliset riidat, jotka koskivat nimenomaan Osbournen kahden ensimmäisen studioalbumin rojalteja. Daisley ja Kerslake eivät mielestään ole saaneet niitä oikeutetusti.
Peke Huuhtanen

Ilmari ”Peke” Huuhtanen (s. 13. maaliskuuta 1981 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Huuhtanen aloitti jalkapallouransa 10-vuotiaana Puistolan Urheilijoiden riveissä. Hän pelasi PuiU:ssa B-junioriksi asti, kunnes lähti vaihto-oppilaaksi Ranskaan, Bergeraciin, jossa hän edusti paikallista juniorijoukkuetta. Suomeen Huuhtanen palasi vuodeksi 1999 Malmin Palloseuran A-junioreihin. Ensimmäiset aikuisten ottelunsa hän pääsi pelaamaan Riihimäen Palloseuran riveissä Ykkösessä. Yhden RiPS-kauden jälkeen Huuhtanen palasi jälleen pääkaupunkiseudulle, FC Jokereiden organisaatioon. Ykkösjoukkueen lisäksi hän edusti "farmiseura" Jokruja. Huuhtanen oli mukana nostamassa Jokereita liigaan, ja ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudellaan hän teki 6 maalia.
Jokereiden lopetettua jalkapallotoiminnan seuran hankkinut Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti, että Huuhtanen saa hakea peliaikaa muualta. Hän siirtyi FC Hämeenlinnaan, ja sieltä myöhemmin FC Honkaan. Hongassa Huuhtanen oli mukana jo toisessa liiganousussaan. Yhteensä Huuhtanen pelasi Veikkausliigassa 82 ottelua, tehden 14 maalia.
Kaudelle 2008 Huuhtanen siirtyi Kakkosessa pelanneen PK Keski-Uusimaan riveihin, jonka kanssa hän sijoittui A-lohkon maalipörssin kolmanneksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi pelaamaan Ykkösen PK-35 Vantaaseen. Hän palasi pelikentille vielä kaudeksi 2012 edustamaan PKKU:a Kolmosessa.
Kaudella 2018 Huuhtanen pelasi Kolmosta PuiU:n riveissä.
Juhana IV (Portugali)

Juhana IV (; 19. maaliskuuta 1603 Vila Viçosa, Portugali – 6. marraskuuta 1656 Lissabon) oli Portugalin kuningas vuodesta 1640 kuolemaansa asti.
Suku.
Juhanan vanhemmat olivat, Bragançan 7. herttua Teodósio II (1568–1630) ja espanjalainen Ana de Velasco y Téllez-Girón (1585–1607), joka oli Fríasin herttuan Juan Fernández de Velascon ja Maria Tellez-Gironin tytär. Juhanan äiti kuoli Vila Viçosassa 22-vuotiaana Juhanan ollessa kolmivuotias. Juhanalla oli kaksi veljeä, Vila do Conden herra Edward Bragançalainen ja Alexander Bragançalainen sekä nelivuotiaana kuollut sisko Katariina.
Kuningas.
Juhana oli vuodesta 1630 Bragançan herttua seuraten mielenvikaisena kuollutta isäänsä. Hänet valittiin kuninkaaksi Portugalin itsenäistyttyä Espanjasta vuonna 1640. Tämä johti kuitenkin Portugalin restauraatiosotaan Espanjaa vastaan, ja Espanja tunnusti Portugalin itsenäisyyden vasta Lissabonin rauhassa vuonna 1668. Juhana IV:stä alkanut Bragançan dynastia hallitsi Portugalia vuoteen 1853 asti. 
Juhana IV keräsi valtakaudellaan suuren kirjaston, joka kuitenkin tuhoutui Lissabonin maanjäristyksessä vuonna 1755. Juhana IV oli taiteiden suosija ja hän myös sävelsi itse kirkkomusiikkia. Hänen sävellyksiinsä kuuluvat "Palestrinan puolustaminen" ja "Modernin musiikin puolustus" ,jotka on julkaistu Lissabonissa 1649.
Perintö.
Kun Juhana IV kuoli vuonna 1640, valtaan nousi hänen alaikäinen, kolmivuotias poikansa Alfonso VI. Vuoteen 1662 asti sijaishallitsijana oli leskikuningatar Luisa Maria. Alfonson syrjäytti jo vuonna 1668 hänen nuorempi veljensä Pietari II, joka aluksi toimi sijaishallitsijana.
Tytär Katariina de Bragança meni vuonna 1662 naimisiin Englannin kuninkaan Kaarle II:n kanssa ja Bombay (Mumbai) Intiassa annettiin myötäjäisinä englantilaisille.
Avioliitto ja lapset.
Juhana nai vuonna 1633 espanjalaissyntyinen Luisa María Francisca de Guzmán y Sandovalin (1613–1666), joka Medina-Sidonian herttuan Manuel Pérez de Guzmán y Silvan ja Juana Lorenza Gomez de Sandoval y de la Cerdan tytär.
Juhanalle ja Luisalle syntyi kahdeksan lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä:
Lisäksi Juhanalla oli yksi avioton tytär, Maria de Bragança (1644–1693).
Pikku Kananen

Pikku Kananen () on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Walt Disney Picturesin tietokoneanimaatioelokuva. Elokuva on Walt Disney Animation Studiosin 46. animaatioelokuva.
Juoni.
Pikku Kananen saa koko Tammelan kaupungin paniikin valtaan, kun hän varoittaa taivaan putoamisesta. Kaikki kuitenkin uskovat, että hänen päähänsä putosi vain tammenterho. Näin Pikku Kananen saa itselleen hullun maineen.
Vuoden kuluttua Pikku Kanasen toilailuista on tehty elokuva. Aiheuttamalla koulussa palohälytyksen Pikku Kanasen maine vain huononee. Hän ilmoittautuu pesäpallojoukkueeseen saadakseen mainetta pesistähtenä kuten isänsä. Aluksi kaikkien suosikki on Ringa Repo, joka ei oikein pidä Pikku Kanasesta. 
Mestaruusottelussa Pikku Kanasen lyönti kuitenkin ratkaisee. Kaikki näyttää olevan hyvin, kunnes Pikku Kanasen huoneeseen putoaa jälleen "pala taivasta". Pian ilmenee, että se onkin pala ufoalusta. 
Kun ufot pakenevat ilman, että kukaan näkee niitä, Pikku Kananen saa jälleen hullun maineen. Pian ufot palaavat hakemaan maahan jättämäänsä vauvaa. Pikku Kananen onnistuu isänsä kanssa palauttaa ufovauva vanhemmilleen.
Taas vuoden kuluttua ilmestyy uusi Hollywood-elokuva, jossa Pikku Kananen kuvataan suureksi sankariksi.
Luis de Milán

Luis de Milán (noin 1500 Valencia – 1561 Valencia) oli espanjalainen säveltäjä ja vihuelisti. Hän julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vuonna 1536 kirjassa "El maestro".
Pahvi

Pahvi on vähintään 250 g/m2 painavaa paksua kartonkia. Pahvi-nimitystä käytetään puhekielessä yleensä ulkopakkauskartongeista tai ulkopakkauskartongin ja aallotuskartongin muodostamasta puolivalmisteesta, ei kartonkikerrosten väliin jäävästä aallotuspahvista. Esimerkiksi vähittäiskaupassa käytettävissä pahvilaatikoissa on pinnassa ja sisällä pintapakkauskartonkia ja niiden väliin liimattu aaltoileva kerros on ominaisuuksiltaan vaatimattomampaa aallotuskartonkia, mikä antaa pahvilaatikolle edullisesti sen pakkaustarkoituksiin tarviseman lujuuden.
Pahvia valmistetaan monikerroksisten kartonkien tapaan ajamalla 2–4 paperirataa yhteen.
Erilaiset pahvit.
Pahveja eli ulkopakkauskartonkeja on periaatteessa kahta eri tyyppiä: kraftlainerista (englanniksi kraftliner; suomen puhekielellä "voimapaperi") tai testlainerista (englanniksi testliner) tehtyjä. 
Laineria käytetään pahvin ulkopinnoilla, minkä vuoksi siltä vaaditaan kirjapaino-ominaisuuksia merkitöjen ja logojen painamista varten. 
Jos pahvi on niin kutsuttua aaltopahvia, ajetaan pahvin keskikerrokseksi useimmiten flutingia eli aallotettua uusiomassaa aallotuspahviksi. Valkoisten pahvien pintaan on ajettu ohutta normaalia päällystettyä paperia.
Lainerityypit.
Lainerityypeistä kraft on hyvin kestävää ja neitseellisestä kuidusta (ei uusiomassaa) valmistettua kovat lujuusarvot saavuttavaa paperia jota käytetään myös säkkipaperissa. Kraftlaineri on valkaisematonta mekaanista ja sellumassaa sekoittamalla tehtyä paperia. Testlaineri eroaa kraftista siinä että siinä on pääasiassa käytetty uusiomassaa, jonka sekaan on saatettu käyttää hieman neitseellistä kuitua. Testlaineri ei omaa kovinkaan hyviä lujuusarvoja, joten se ei sovi vaativiin käyttötarkoituksiin, mutta on halvempaa kuin kraftlaineri.
Pahvien käyttö.
Pahveja käytetään pääasiassa suurten pakkausten pakkaamiseen. Pahvit ovat pakkaamiseen hyviä edullisuutensa ja käytön jälkeisen hävittämisen tai kierrätyksen vuoksi. Pahvin ja muiden materiaalien yhdistelmät esimerkiksi muovilaminointi tai -vuoraus, mahdollistavat tuotteen säilyvyyden ja suojan myös kosteissa tai muutoin vaikeissa olosuhteissa.
Markus Kajo

Markus Aarni Erämies Kajo (s. 7. joulukuuta 1957 Isojoki), tunnettu myös nimimerkillä Kettunen, on suomalainen toimittaja, kirjailija (pakinoitsija), käsikirjoittaja ja televisiojuontaja. Hän aloitti toimittajanuransa koulukaupungissaan Joensuussa. Hän on esiintynyt Yle TV2-kanavalla muun muassa ohjelmissa "Ihmisen käsikirja", "Markus Kajon ruudunsäästöohjelma", "Naurun paikka", "TV-ohjelma Kettunen" ja "Nousevan auringon Kajo".
Ura.
Kajon omaperäinen leppoisa tyyli teki läpimurron hänen ja Hannu Lumivuoren ohjelmassa "TV-ohjelma Kettunen", jota esitettiin TV2:ssa vuosina 1988–1992. Ohjelmassa Kajo nimihenkilönä ihmetteli vanhojen lehtimainosten ja arkistopätkien lomassa erilaisia yhteiskunnan ilmiöitä ja muita maailman asioita ja väänsi niistä hillittyä huumoria. Hänen pakinansa tuovat esille arkipäivän absurdeja ilmiöitä. Kettunen ilmettelee esimerkiksi kynnyksiä, maaherroja, kissan alahampaita ja pannuhuoneita. Tekstien hauskuus perustuu yllättäviin rinnastuksiin ja ajatuksellisiin hyppäyksiin. Kettusesta tuli sittemmin Kajon alter ego ja pakinoitsijaminä. Ohjelman pohdiskeluja on myöhemmin julkaistu myös kirjoina. "Naurun paikka" -ohjelmassa pääosassa olivat ulkomaiset koomiset kotivideot. Se palkittiin yleisö-Venlalla 1995 ja Telviksellä vuonna 1997.
Kesällä 2006 Markus Kajo tutki 10-osaisessa "Nousevan auringon Kajo" -ohjelmassa Japanin ihmeitä ja erikoisuuksia. Vuodesta 2011 Kajo on kirjoittanut Ajatusten miljoonalaatikko -blogia Yle Olotilassa.
Markus Kajo jäi eläkkeelle Ylestä vuoden 2021 lopussa. Nykyään hän on media-alan yrittäjä.
Yksityiselämä.
Kajo vietti lapsuutensa Joensuussa. Hän avioitui jo nuorena ja jäi leskeksi vuonna 2017. Kajolla on ollut aivoinfarkti ja hänelle on tehty neljä isoa mahaleikkausta. Hän on kertonut olevansa erityisherkkä. Kajo jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuoden 2021 lopussa.
Angelniemen kirkko

Angelniemen kirkko on rakennettu 1772 Kemiön saaren pohjoispäähän niemeen ja sijaitsee korkealla kalliolla meren äärellä. Kirkkoon mahtuu 250 henkeä. Kirkko rakennettiin turkulaisen rakennusmestarin Matti Åkerblomin johdolla. Se on pitkäkirkko, jossa on kirkkolaivan lisäksi sitä matalammat vastakkain olevat sakaristo ja asehuone. Kirkon länsitornissa on kolme kelloa, jotka ovat olleet käytössä vuosista 1738, 1824 ja 1844 alkaen.
Alttaritaulu on Aleksandra Ståltin öljymaalaus vuodelta 1897 ja se kuvaa Kristuksen kirkastumista. Taulun yläpuolella on 1300-luvulta peräisin oleva krusifiksi. Saarnatuoli on vuodelta 1772. Sen sivujen ja porraskaiteiden katkokaaripeileihin on maalattu Jeesuksen, evankelistojen ja apostolien kuvia. J. A. Zachariassenin urut on rakennettu 1898 ja ne ovat mekaaniset ja kuusiääniset. Niiden lisäksi kirkossa on vuonna 2002 hankitut digitaaliurut, jotka kestävät merellisen ilmaston ja ovat soittokuntoiset säällä kuin säällä.
Kirkkoa korjattiin perusteellisesti vuonna 1843: uusimalla vesikatto, korottamalla lattiaa ja rakentamalla portaat saarnastuoliin. Uusi korjaus toteutettiin arkkitehtien T. Soran ja G.H. Wahlroosin suunnitelmien mukaan vuonna 1935. Silloin mm. laitettiin alttariseinän ikkunoihin lahjoituksena saadut, kristillisiä vertauskuvia sisältävät lasimaalaukset.
Angelniemi oli itsenäisenä seurakuntana ja kuntana vuodet 1916–1966, jonka jälkeen se palasi takaisin osaksi emäpitäjäänsä Halikkoa. Nykyisin kirkossa pidetään kesäisin jumalanpalveluksia kahdesti kuukaudessa ja talvikaudella lähinnä vain suurten kirkollisten juhlapyhien yhteydessä.
Museovirasto määritteli vuonna 2009 Angelniemen kirkon ja sitä ympäröivän kulttuurimaiseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Ašoka

Ašoka (tai Asoka) oli Maurya-valtakunnan hallitsija Intiassa vuodesta 268 eaa. vuoteen 232 eaa. Hän oli yksi Intian sen aikakauden mahtavimmista ruhtinaista. Useiden sotilaallisten valloitusretkien jälkeen Ašoka hallitsi pääosaa eteläisestä Aasiasta ja lisäksi nykyistä Afganistania ja Bengalia. Ašoka oli ensimmäisiä merkittäviä buddhalaisuuden kannattajia ja rakennutti muistomerkkejä Buddhan elämään liittyville paikoille. Yksi näistä muistomerkeistä on Ašokan pylväs Sarnathissa, nykyisessä Uttar Pradeshin osavaltiossa. Se on paikalla, jossa Buddha ensimmäistä kertaa saarnasi rauhaa ja vapautta maailmankaikkeuden neljään kolkkaan. Sen muistoksi Ašokan pylvään päässä oli neljään eri suuntaan karjuvia leijonia esittävä patsas. Tästä yhdestä hiekkakivestä veistetystä neljän leijonan ryhmästä tuli Intian kansallistunnus vuonna 1950.
Tarinan mukaan Ašoka oli nuorena hurja sotapäällikkö, mutta muutti elämänsä Kalingan sodan jälkeen. Kalingassa Ašoka oli itse todistamassa, miten noin satatuhatta sotilasta ja siviiliä sai surmansa verisessä taistelussa. Tämän jälkeen Ašoka pyrki välttämään sotaa ja väkivaltaa sekä edisti buddhalaisuuden leviämistä Intiassa. Saarnatessaan väkivallatonta vastarintaa Mahatma Gandhin seuraajat viittasivat usein Ašokan perintöön. 
Ašokan hallinnon aikana buddhalaisia opetuksia edistettiin paitsi Maurian alueilla myös ulkomailla. Ashoka lähetti buddhalaisia lähettiläitä ja lähetyssaarnaajia tekemään vierailuretkiä Aasian ja nykyisen Euroopan alueella nykypäivän Burmassa, Nepalissa, Kiinassa, Japanissa ja jopa Kreikassa. 
Asokan suurin tavoite oli murentaa kastien jäykät hierarkiat ja niiden suuri valta säädellä kaikkea ihmisten välistä toimintaa.
Intian varhaisen historian tutkija Romila Thapatin mukaan Asoka oli todennäköisesti ensimmäinen intialainen hallitsija, joka arvosti maaseudun väestöä ja tunnusti sen tärkeyden valtion taloudelle.
Häntä pidetään ihanteellisena esimerkkinä väkivallattomasta poliittisesta diplomatiasta.
Kari Wuhrer

Kari Samantha Wuhrer, (s. 28. huhtikuuta 1967 Brookfield, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan myös nimillä Kari Salin ja Kari Salin-Wuhrer.
Wuhrerin ensimmäinen rooli oli vuonna 1986 ilmestyneessä draamaelokuvassa "Fire with Fire". Huolimatta pitkästä urastaan Wuhrer ei ole päässyt vielä päärooliin yhdessäkään suuren budjetin elokuvassa. Elokuvaroolien ohessa hänet on nähty vierailevana tähtenä TV-sarjoissa "Beverly Hills 90210", "Nash Bridges" ja "CSI: Crime Scene Investigation". Tämän lisäksi Kari Wuhrer on näytellyt scifi-sarjassa "Sliders" (1997) ja liittoutuneiden (Allied) Tanya-hahmoa ' ja ' -tietokonepeleissä.
Vincenzo Capirola

Vincenzo Capirola (1474-1548) oli italialainen säveltäjä ja luutisti. Hän oli kotoisin Bresciasta, mutta työskenteli 1510-luvun lopulta Venetsiassa. Yksi Capirolan oppilaista, Vitale, kirjoitti ylös monia opettajansa luuttusävellyksiä.
Roscommonin kreivikunta

Roscommonin kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Connachtin historiallisessa provinssissa maan länsiosassa. Siellä on 64 436 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 445,09 neliökilometriä.
Kreivikunnan pääkaupunki on Roscommon. Athlonen kaupunki sijaitsee osaksi Roscommonissa, osaksi viereisessä Westmeathin kreivikunnassa.
Skyenterrieri

Skyenterrieri (, ) on matala, pitkänomainen koira, joka on kotoisin Skyen saarelta Skotlannin edustalta. 
Ulkonäkö.
Ulkonäöltään skye on lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen, ja sillä on yleensä pystyt, pitkäkarvaiset korvat. Sen turkki on pitkäkarvainen, melko suora ja melko karkea. Turkin hoito on helppoa – skyelle riittää viikoittainen harjaus ja peseminenkin on näppärää karvapeitteen kaksikerroksisuuden (pehmeä aluskarva ja pitkä päällyskarva) ansiosta. Karvapeitteensä lämpöisyyden puolesta se sopii myös Suomen kylmiin sääoloihin. Skyenterrierin yleisimmät värit ovat musta, kermanvärinen ja harmaa, mutta muitakin sävyjä tavataan. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan skyenterrieriä kuvaillaan yleensä ystävälliseksi, lojaaliksi, älykkääksi, vahvatahtoiseksi ja rauhalliseksi. Se on oman perheensä koira, joka saattaa suhtautua vieraisiin kohteliaan varautuneesti. 
Alkuperä ja nykytilanne.
Skyenterrierin alkuperäisen tarkoituksen uskotaan olleen erilaiset luolatyöt mäyräkoiran tavoin, mutta nykyään skyenterrierit ovat pääosin seurakoiria. 
Skye on yksi maailman uhanalaisimmista koiraroduista. Koko maailmassa pentuja rekisteröidään vuosittain vain noin 300, Suomessa noin 20. Kokonaisuudessaan Suomessa on tällä hetkellä noin 250 skyenterrieriä. Kantojen vähäisyyden vuoksi skyejä tuodaan Suomeen paljon ulkomailta, mm. USA:sta, Britanniasta ja Keski-Euroopasta, mutta niitä myös viedään paljon ulkomaille suomalaisten skyenterrierien korkean arvostuksen ansiosta.
Käyttötarkoitus ja harrastukset.
Skye sopii monenlaiseen harrastustoimintaan. Eniten näitä näyttäviä koiria tavataan näyttelykehissä, mutta skyeja löytyy myös agility- ja tokoharrastajien piireistä, sekä alkuperäisen tarkoituksensa mukaan metsästyspuolelta lähinnä jälkikoirana.
Terveys.
Rakenteestaan huolimatta selkävaivat ovat suhteellisen harvinaisia skyeille, eikä rodun piiristä ole löydetty periytyviä sairauksia. Skyet ovat siis varsin terveitä koiria.
Shikokunkoira

Shikokunkoira () on harvinainen japanilainen koirarotu, joka on kotoisin Shikokun saarelta. Se on levinnyt kotimaansa lisäksi muun muassa Kanadaan, Hollantiin ja Tanskaan. Myös Norjassa on nykyään muutamia rodun edustajia. Rotu on harvinainen jopa kotimaassaan ja lähes tuntematon kotimaansa ulkopuolella.
Ulkonäkö.
Shikoku on yksi kuudesta japanilaisesta alkuperäisroduista ja kuuluu ns. "shika inuihin", eli keskikokoisiin japanilaisiin pystykorviin. Rodulla on tunnusomaiset pystyt korvat ja joko selän päälle kiertynyt tai sirppimäinen häntä. Sen silmät ovat vinot ja lähellä toisiaan. Rodun silmiinpistävin piirre on karvapeite, jonka sävy voi olla joko seesami, musta seesami, punainen seesami, punainen tai black&amp;tan. Kermanvärisiä koiria esiintyy myös, joskin tämä väri on harvinainen, eikä FCI tunnusta rodulle tätä väriä. Peitinkarva on melko karheaa ja suoraa, aluskarva pehmeää ja tiheää. Säkäkorkeus on uroksilla 52 cm ja nartuilla 49 cm; 3 cm vaihtelu molempiin suuntiin sallitaan.
Luonne ja käyttäytyminen.
Shikoku on sisätiloissa usein rauhallinen ja huomaamaton, mutta ulkona ja toiminnan äärellä sitkeä ja energinen, alkuperäinen metsästyskoira. Se on erittäin valpas ja omistajalleen uskollinen. Luonteeltaan se on haastava sekä itsenäinen, ja voi helposti pyrkiä perheen pomoksi. Shikoku on dominoiva, eikä se välttämättä tule toimeen muiden samaa sukupuolta olevien koirien kanssa, eivätkä edes vastakkaisen sukupuolen kanssa. Se on erittäin vahva, energinen, nopea ja kestävä, sekä vaatii paljon liikuntaa. Shikoku on oppivainen ja sillä on voimakas riistavietti. Sen liike on tasainen, ja nopea kuin sudella. Sekä sen liikkeet sopivat erinomaisesti juoksemaan vuorilla ja kukkuloilla saaliin perässä.
Alkuperä.
Shikoku on harvinaisin kuudesta japanilaisesta alkuperäisrodusta. Se muistuttaa sutta, ja legendan mukaan rodussa on suden verta, mutta tämä ei todennäköisesti ole totta. Uskomus on luultavasti syntynyt pääasiassa rodun ulkonäön vuoksi, sekä siksi että suden uskotaan selvinneen kauimmin Shikokun saarella.
Shikokun juuret ovat Japanissa muinoin esiintyneissä keskikokoisissa alkuperäisissä japanilaisissa koirissa (nk. Nihon Ken). Sen tehtävänä oli metsästää suurriistaa, pääasiassa villisikoja Kōchin prefektuurin vuoristossa, josta johtuen rotu säilyikin (metsästystaitojen takia). Se tunnetaankin joskus nimellä "Kōchi-ken". Rodusta oli aiemmin kolme muunnosta – "awa", "hongawa" ja "hata" – jotka kaikki olivat saaneet nimensä kasvatusalueensa mukaan (Awan kaupunki). Hongawa oli niistä kaikkein puhtaimpana säilynyt. Suurin osa shikokuista on hata-hongawa -risteytyksiä. 
Shikoku nimitettiin Japanin kansallisaarteeksi vuonna 1937.
Shikoku Suomessa.
Suomeen saapui ensimmäinen rodun yksilö vuosien 2011 ja 2012 vaihteessa ja toinen heti alkuvuodesta 2012, joista molemmat olivat alankomaalaisesta "Van de Egmato" -kennelistä. Vuonna 2016 syntyi ensimmäinen suomalainen pentue.
Tor Aulin

 
Tor Aulin (10. syyskuuta 1866 Tukholma – 1. maaliskuuta 1914 Saltsjöbaden) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja viulisti. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1877–1883 ja Berliinin konservatoriossa 1884–1886. Vuosina 1889–1892 hän toimi konserttimestarina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Myöhemmin hän johti sinfoniaorkestereita Tukholmassa ja Göteborgissa. Vuonna 1887 Tor Aulin perusti Aulin-kvartetin, joka hajosi vuonna 1912.
Aulin sävelsi orkesteri- ja kamarimusiikkia, muun muassa viulusonaatin, kolme viulukonserttoa, orkesterisarjan, ja monta pientä kappaletta viululle.
Säveltäjä Valborg Aulin oli Torin sisko.
Kushtrim Rama

Kushtrim Rama (s. 10. toukokuuta 1987 Skënderaj, Jugoslavia) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka on edustanut muun muassa Turun Palloseuraa. Hän pelasi ainoan Veikkausliigan ottelunsa kaudella 2005 HJK:ta vastaan. Saman vuoden joulukuussa Rama harjoitteli englantilaisten Stoke Cityn ja Wrexhamin kanssa. TPS ja Rama purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä maaliskuussa 2006, jonka jälkeen hän pelasi Kakkosta VG-62:ssa ja Turun Tovereissa.
Kosovolaistaustainen Rama on pelannut myös futsalia turkulaisessa KF Kosovassa. Jalkapallouransa jälkeen hän on toiminut ravintoloitsijana Turussa ja Porissa.
Sligon kreivikunta

Sligon kreivikunta (, ) on Irlannin tasavallan kreivikunta Connachtin historiallisessa provinssissa maan länsiosassa. Siellä on 65 357 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 791,19 neliökilometriä. 
Kreivikunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Sligo, jolta se on saanut nimensä.
Graham Chapman

Graham Chapman (8. tammikuuta 1941 Leicester, Englanti – 4. lokakuuta 1989 Maidstone, Englanti) oli brittiläinen koomikko ja käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi Monty Python -ryhmän jäsenenä ja pääosien esittäjänä ryhmän elokuvissa "Monty Pythonin hullu maailma" (1974) ja "Brianin elämä" (1979). Chapman esiintyi myös Iron Maidenin ”Can I Play with Madness” -musiikkivideolla.
Chapman oli koulutukseltaan lääkäri, mutta ei harjoittanut ammattia käytännössä koskaan. Hän tapasi opiskeluaikanaan Cambridgen yliopistossa John Cleesen, jonka kanssa hän alkoi kirjoittaa sketsejä muun muassa Monty Pythonia varten. Ryhmän jäsenet ovat kertoneet sketsien korkealentoisimpien juonenkäänteiden olleen Chapmanin erikoisalaa.
1970-luvun puolivälissä Chapman kertoi julkisesti homoseksuaalisuudestaan ja osallistui sittemmin aktiivisesti seksuaalisen tasavertaisuusliikkeen toimintaan. Hänen elämänkumppaninsa vuodesta 1966 oli David Sherlock, jonka kanssa hän vuonna 1971 adoptoi kotoaan karanneen liverpoolilaispojan John Tomiczekin. Aikuisiällä Tomiczek hoiti Chapmanin liikeasioita, kunnes kuoli vuonna 1992.
Chapman kuoli kurkku- ja selkäydinsyövän komplikaatioihin 4. lokakuuta 1989, päivää ennen "Monty Pythonin lentävän sirkuksen" ensilähetyksen 20-vuotisjuhlaa.
Chapman kirjoitti vuonna 1980 omaelämäkerran "A Liar’s Autobiography", josta Terry Jonesin poika Bill ohjasi vuonna 2012 Monty Python -tyylisen animaatioelokuvan, ääninäyttelijöinä ryhmän jäsenet.
Hugo Miranda

Hugo Javier Miranda Rivas (s. 8. elokuuta 1980 Asunción, Paraguay) on entinen paraguaylainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Miranda edusti suomalaista Myllykosken Palloa vuosina 2005–2008. Hän pelasi neljän kauden aikana Veikkausliigassa 88 ottelua, teki kuusi maalia ja voitti Suomen mestaruuden kaudella 2005. Kauden 2008 jälkeen hän palasi kotimaahansa, jossa hän on aikaisemmin pelannut muun muassa kolmen kauden ajan Sport Colombiassa. Miranda palasi jälleen Veikkausliigaan kaudeksi 2010 FC Lahden riveihin ja kaudeksi 2013 FF Jaroon.
Iris Murdoch

Jean Iris Murdoch (15. heinäkuuta 1919 – 8. helmikuuta 1999) oli irlantilaissyntyinen Englannissa työskennellyt kirjailija ja filosofi. Murdochin romaaneissa voimakas henkilökuvaus ja monimutkaiset juonikuviot yhdistyvät eettiseen tai seksuaaliseen tematiikkaan.
Murdoch opiskeli filosofiaa Oxfordin yliopistossa. Hän kirjoitti yli 25 romaania, kirjallisuusesseitä ja näytelmiä. Vuonna 1978 Murdochille myönnettiin arvostettu Booker-kirjallisuuspalkinto teoksesta "The Sea, the Sea". Sen suomennos ilmestyi vuonna 1981 nimellä "Meri, meri".
Murdoch julkaisi 26 romaania 40 vuoden aikana. Hän joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1995 sairastuttuaan Alzheimerin tautiin.
Richard Eyren elokuva "Iris" (2001) kertoo Murdochin elämästä, etenkin hänen viimeisistä vuosistaan. Sen nimiosissa ovat Kate Winslet ja Judi Dench.
Matti Aura (kokoomus)

Matti Ilmari Aura () oli suomalainen varatuomari, talouselämän vaikuttaja ja poliitikko. Ennen poliittista uraansa Matti Aura toimi muun muassa Keskuskauppakamarin toimitusjohtajana vuosina 1986–1997. Hänen poliittinen uransa koostui vajaan kahden vuoden kaudesta liikenneministerinä Lipposen ensimmäisessä hallituksessa. Aura erosi tehtävästä Soneran osakekauppoihin liittyvän kohun seurauksena vuonna 1999.
Aura oli kolmannen polven ministeri, sillä hänen isänsä Teuvo Aura oli kahden virkamieshallituksen pääministeri ja hänen isoisänsä Jalo Aura oli niin ikään toiminut ministerinä useammassa hallituksessa. Puoluetaustaltaan Matti Aura oli kokoomuslainen. Ennen kuolemaansa hän toimi Suomen Satamaliiton toimitusjohtajana.
Ptolemaioksen lause

Ptolemaioksen lauseet ovat geometriassa nelikulmioihin liittyviä tuloksia. Kuuluisimpia Klaudios Ptolemaioksen nimiin kirjattuja tuloksia ovat syklisiin nelikulmioihin liittyvä yhtälö ja yleisiin nelikulmioihin liittyvä epäyhtälö. Näiden avulla hän muun muassa johti eräitä trigonometrian summakaavoja.
Ptolemaioksen lause.
Ptolemaios todisti konveksille sykliselle nelikulmiolle seuraavan lauseen (kuvan merkinnöillä):
formula_1 
eli vastaisten sivujen tulojen summa on sama kuin lävistäjien tulo (todistus ).
Pythagoraan lause.
Jos nelikulmio on (syklinen) suorakulmio, ovat vastaiset sivut yhtäpitkät. Nimeämällä kärjen A mukaan AB = CD ja AC = BD ja toteamalla lävistäjien olevan yhtäpitkät AD = BC, saadaan
formula_2
eli
formula_3
Tämä on Pythagoraan lause suorakulmaiselle kolmiolle, jota mainitut sivut merkitsevät.
Ptolemaioksen toinen lause.
Ptolemaios huomasi toisenkin ominaisuuden. Syklisen nelikulmion lävistäjät ovat verrannollisia lävistäjän päätepisteistä lähtevien sivujen tulojen summaan. Esimerkiksi lävistäjän AC päätepisteestä A lähtee sivut AB ja AD ja päätepisteestä C lähtee sivut CB ja CD. Verrannollisuus on esitettävissä
formula_4
Lävistäjien suhde on siten (todistus )
formula_5 
Ptolemaioksen epäyhtälö.
Ensimmäisen lauseen mukaan nelikulmion ABCD sivujen ja lävistäjien pituuksille voidaan esittää
formula_6.
Epäyhtälö on voimassa kaikille nelikulmioille, mutta yhtäsuuruus on voimassa vain syklisille nelikulmioille.
Ptolemaioksen epäyhtälön todistus.
Tarkastellaan nelikulmiota ABCD. Konstruoidaan nyt piste E siten, että kolmiot ACD ja AEB ovat yhdenmuotoiset(formula_7 ja formula_8). Tällöin formula_9
joten
formula_10
Koska myös formula_11, on
formula_12, sillä kolmiot formula_13 ja formula_14 ovat yhteneviä. Siten formula_15
Siten formula_16 on jännenelikulmio, joten formula_17
Siten pisteet formula_18 ja formula_19 ovat samalla suoralla, joten
formula_20.
Nyt saadaan siis formula_21
Kertomalla yhtälö puolittain formula_22:llä saadaan formula_23
Oletetaan sitten, että formula_16 ei ole jännenelikulmio. Tällöin formula_25
joten pisteet formula_19, formula_27 ja formula_28 muodostavat kolmion. Siten kolmioepäyhtälön nojalla on voimassa formula_29. Edelleen saadaan aiemmin johdetusta identiteetistä formula_30
Siis formula_31
Nämä yhdessä antavat Ptolemaioksen ensimmäisen lauseen:
formula_32, missä yhtäsuuruus esiintyy vain jos formula_16 on jännenelikulmio.
Juhani

Juhani on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos ruotsalaisesta nimestä Johan, joka on muunnos nimestä Johannes, joka tarkoittaa: ”Jahve on armollinen”.
Juhani on Suomen toiseksi yleisin etunimi ja yleisin miehen etunimi (Suomen yleisin etunimi on naisen etunimi Maria). Juhani-nimen suosiota ovat lisänneet "Seitsemän veljeksen" hahmo Juhani sekä kirjailija Juhani Aho. Juhani on ollut 1940-luvulta alkaen joka vuosikymmen Suomen suosituin miehennimi. Ensimmäisenä nimenä se ei kuitenkaan nykyisin ole valtavan yleinen. Ilmeisesti lyhyemmät muunnokset enimmäkseen syrjäyttivät sen ensimmäisenä etunimenä 1900-luvun loppupuolella. Ensimmäisenä nimenä Juhani onkin nykyään alle viidellä prosentilla Juhaneista. Henkilöitä, joilla on Juhani yleisessä käytössä olevana nimenä on hieman enemmän kuin tämän perusteella olettaisi, sillä osalla niistä, joilla Juhani on toinen tai kolmas nimi, se on kuitenkin kutsumanimenä. Juhanin lempinimi on usein Jussi.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Juhani oli 1800-luvulta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu nimeksi 352 659 miehelle ja noin 30–60 naiselle. Juhani on ollut 1940-luvulta alkaen joka vuosikymmenen suosituin nimi. Toiseksi suosituin nimi on saman nimen alkumuoto Johannes.
Juhanin nimipäivä on vanha juhannuspäivä 24. kesäkuuta.
Aristokatit

Aristokatit () on vuonna 1970 valmistunut Disneyn piirroselokuva. Vaikka Walt Disney ei erityisemmin pitänyt kissoista, hän päätti tehdä niistä elokuvan. Disney kuoli syöpään neljä vuotta ennen "Aristokattien" ensi-iltaa, mutta ehti olla mukana suunnittelemassa elokuvaa. Elokuva oli jättimenestys ja siitä on tehty monta kirjatarinaa. 
Juoni.
Elokuva sijoittuu vuoden 1910 Pariisiin, Ranskaan. Emokissa nimeltä Herttuatar ja hänen kolme pientä kissanpoikastaan, Marie, Berlioz ja Toulouse, asuvat eläkkeelle jääneen oopperalaulaja Madame Adelaide Bonfamillen kartanossa yhdessä tämän englantilaisen hovimestarin Edgarin kanssa. Elokuvan alussa Madame Adelaide päättää tehdä testamentin yhdessä lakimiehensä Georges Hautecourtin kanssa, joka on hänen iäkäs mutta omalaatuinen vanha ystävänsä. Madame Adelaide ilmoittaa, että hän haluaa jättää omaisuutensa kissoilleen ja että Edgar perii varat vasta kissojen kuoltua. Edgar kuulee Madame Adelaiden sanat omasta huoneestaan, eikä ole lainkaan mielissään siitä, että joutuu odottamaan kissojen luonnollista kuolemaa ennen kuin pääsee käsiksi Madamen varoihin. Hän kehittääkin juonen päästäkseen kissoista eroon hetimmiten: hän juottaa kissoille kermaa johon on lisätty unilääkettä. Yöllä hän vie kissat kauas maaseudulle. Herttuatar ja pennut tutustuvat kissaan nimeltä Thomas O'Malley, joka lupaa viedä heidät takaisin Pariisiin. Madame on murheen murtama kissojensa katoamisesta samaan aikaan kun Edgar haaveilee tämän perinnöstä tietämättään että kissat aikovat kostaa hänelle. Lopussa Edgar päätyy Timbuktuun menevään arkkuun. Madame avaa kotinsa kaikille Pariisin kujakissoille.
Pikkurumpu

 
Pikkurumpu, sotilasrumpu, snare eli virvelirumpu on halkaisijaltaan noin 35–40 cm leveä ja 10–30 cm paksu rumpu. Sotilassoittokunnissa käytetään myös tätä paksumpia pikkurumpuja. Se on eräs yleisimmin soitetuista lyömäsoittimista, ja kuuluu niin rumpusettiin kuin sotilassoittokuntien, useiden muidenkin soittokuntien samoin kuin sinfoniaorkesterin vakiosoittimiin. Pikkurummulla on erityinen asema marssi- ja sotilasmusiikissa.
Pikkurummussa on rumpukalvo puusta, vanerista tai metallista valmistetun rumpukehikon ylä- ja alapinnalla. Alakalvoa vasten on kiristetty suolesta, nailonista, metallisäikeistä tai jousista koottu virvelimatto. Matto värähtelee yläkalvon rummutuksen aiheuttaman ilman liikkeen seurauksena, joka saa aikaan pikkurummulle ominaisen läpitunkevan, teräväsävyisen ja suhteellisen korkeaäänisen pärinän. Pikkurumpua soitetaan tavallisesti puisilla rumpukapuloilla. Myös vispilää käytetään monesti pikkurummun soittamiseen eri soittotyyleissä, tai säveltäjä saattaa ohjeistaa lyömäsoittajaa käyttämään teoksessaan sormiaan, huopakapulaa (mallettia) tai jotain epätavanomaista kapulaa.
Maton kireyttä voi säätää ja sen saa kokonaan pois käytöstä mattokoneistolla. Poiskytkeminen on tavallista silloin kun rummulla ei soiteta, koska rummun matto reagoi helposti orkesterin muiden soittimien aiheuttamaan ilman liikehdintään, ja rumpu saattaa päristä tahattomasti. On myös orkesteriteoksia, joissa pikkurummun virvelimatto tulee olla kytketty pois. Soittimen sointi on tällöin huomattavasti pehmeämpi. Rummun kalvojen kireyttä voi säätää erityisistä ruuveista. Yleensä pikkurummun kalvot ovat kaikista perinteisen rumpusetin rumpukalvoista kireimmällä.
Pikkurumpu tunnettiin jo antiikin Egyptissä ja se muodostaa osan useita nykyajan Lähi-idän tamburiineja.
Aiemmin, vielä 1800-luvulle asti pikkurummut olivat huomattavasti paksumpia, tyypillisesti noin 50 cm korkeita. Niiden kalvot ja rumpukalikat olivat nykyistä paksumpaa tekoa. Rummusta lähtevä ääni oli nykysoittimia matalampi, vähemmän kirkas. Rumpujen rakenne muuttui merkittävästi 1800-luvulla. Rummut ohenivat ja niiden kehikko tehtiin usein messingistä ja rumpujen viritys muuttui narulla tai ruuveilla kiristettäväksi. Virvelimaton vapautusmekanismi kehitettiin vasta 1900-luvulla. Ennen 1900-lukua virvelin kuidut tehtiin yleensä suolesta.
Ensimmäinen hyvin dokumentoitu pikkurummun käyttö orkesterimusiikissa oli, kun ranskalainen säveltäjä-viuluvirtuoosi Marin Marais käytti soitinta oopperansa "Alcyone" (1706) myrskykohtauksessa. Virvelirumpua käytettiin soolo-osassa Rossinin oopperassa "La gazza ladra" (1817). Soittimen nostivat sinfoniaorkesterin vakiokokoonpanoon Nikolai Rimski-Korsakov ja muut venäläiset säveltäjät 1800-luvun lopulla. Pikkurummun soittamalla ostinatolla on keskeinen asema muun muassa Maurice Ravelin kuuluisassa sävellyksessä "Boléro" (1928). Pikkurumpu soittaa rytmikuviota läpi koko teoksen (169 kertaa) paria viimeistä tahtia lukuun ottamatta. Toinen pikkurumpu liittyy mukaan tahdissa 289. Kokonaisen konserton pikkurummulle on säveltänyt ainakin Rolf Liebermann (1958: "Geigy festival concerto for basle trommel and orchestra").
Giovanni Ribisi

Antonino Giovanni Ribisi (s. 17. joulukuuta 1974 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja.
Ribisi aloitti näyttelijänuransa televisiossa. Hän teki vierailuja useisiin televisiosarjoihin muun muassa "Salaisiin kansioihin", "Pulmuset"-sarjaan ja "Frendeihin", missä Ribisi esitti Phoeben veljeä Frankia. Elokuvarooleja Ribisi sai 1990-luvun puolivälistä lähtien.
Giovanni Ribisillä on yksi lapsi ensimmäisestä avioliitostaan näyttelijä Mariah O'Brienin kanssa. Ribisi on skientologi.
Yksityiselämä.
Ribisillä on kaksossisar Marissa Ribisi, joka myös on näyttelijä. Marissa Ribisi oli naimisissa popmuusikko Beckin kanssa.
Pierre Bismuth

Pierre Bismuth (s. 1963 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen taiteilija, joka oli mukana käsikirjoittamassa elokuvaa Tahraton mieli. Bismuth voitti yhdessä Charlie Kaufmanin ja Michel Gondryn kanssa Tahrattomasta mielestä parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon. Bismuth ja Gondry kirjoittivat tarinan, jonka pohjalta Kaufman loi nerokkaan käsikirjoituksensa. Bismouth on käsitellyt muistia ja ihmismielen erikoisuuksia myös taiteessaan.
Pierre Bismuth työskenteli Michel Gondryn kanssa ensimmäisen kerran 1990-luvulla kun he tekivät yhdessä ranskalaista musiikkivideota. Vuonna 2005 Bismuth ja Gondry tekivät videoinstallaation "The All Seeing Eye", joka on teemoiltaan lähellä Tahratonta mieltä.
Bismouth on valmistunut pariisilaisesta École nationale supérieure des arts décoratifs -taidekoulusta, nykyisin hän asuu ja työskentelee Lontoossa ja Brysselissä.
Curtiss P-6 Hawk

Curtiss P-6 Hawk on Curtiss Aeroplane and Motor Companyn valmistama yhdysvaltalainen kaksitasoinen hävittäjälentokone. Konemalli oli Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen (United States Army Air Corps, USAAC) käytössä 1929–1939. Myös Yhdysvaltain laivasto käytti konetta mallinimellä F6C.
P-6 oli muunnos aiemmasta P-1B-mallista. P-6-sarjaan kuului kahdeksan mallia (A-H) ja 13 niitten alatyyppiä.
P-6E oli P-6-sarjan eniten rakennettu malli ja viimeinen USAAC:in kaksitasohävittäjä. Sitä valmistettiin 1930-luvun talouslaman vuoksi vain 46 kappaletta.
Dumbo

Dumbo on vuonna 1941 valmistunut Disneyn animaatioelokuva. Elokuva perustuu Harold Pearlin ja Helen Aberson Pearlin kirjakäärön muodossa julkaistuun satukirjaan. "Dumbo" on myös sovitettu sarjakuvaksi: Al Hubbardin piirtämä sarjakuva ilmestyi Suomessakin "Aku Ankka" -lehden erikoisnumerona.
"Dumbo" sai Suomen-ensi-iltansa vasta vuonna 1948. Elokuva julkaistiin Suomessa Blu-ray-versiona maaliskuussa 2010.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Dumbon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni.
Dumbo on pieni norsunpoikanen, joka syntyy suureen sirkukseen. Kaikki kiusaavat häntä hänen suurien korviensa takia. Timotei-niminen hiiri asettuu Dumbon puolelle ja opettaa hänelle kaikki sirkukseen liittyvät temput. Timotei sanoo, että Dumbosta tulee vielä tähti. Niin tapahtuu ja kiusaaminen loppuu, kun käy ilmi, että Dumbo osaa lentää.
Rooleissa.
Dumbolla ei ole ääninäyttelijää, koska hän ei puhu elokuvassa lainkaan.
Elokuva dubattiin suomeksi ensimmäisen kerran vuonna 1997 videojulkaisua varten. Suomenkielisen version käänsi ja ohjasi Pekka Lehtosaari. Dubbaus tehtiin Tuotantotalo Wernellä.
Suomenkielisessä kuorossa ovat Ulla Hakola-Renko, Leena Liimatainen, Päivi Granström, Päivi Hilska, Topi Lehtipuu, Matti Holi, Markus Bäckman ja Markku Pihlaja.
Tarinan alkuperä.
Pearlin opettajapariskunta loi Dumbo-tarinan alun perin uudelle "Roll-A-Book"-laitteelle, jossa käärön muotoinen kirja asetettiin lukulaitteeseen, joka näytti kääröstä kuvan kerrallaan kun sen vivusta kierrettiin. Disney-yhtiö kiinnostui heti tarinasta, joka on muunnelma H. C. Andersenin "Ruma ankanpoikanen" -sadusta. Nimi Dumbo oli muunnelma P. T. Barnumin sirkuksen tunnetuksi tekemästä jättimäisestä afrikannorsusta Jumbosta, jonka nimi on sittemmin tullut kuvaamaan kaikkea suurta. Dumbo viittaa englannin kielen sanaan "dumb" eli tyhmä.
Jane Eyre

Jane Eyre on englantilaisen kirjailijan Charlotte Brontën vuonna 1847 julkaistun teoksen "Kotiopettajattaren romaanin" () päähenkilö. "Kotiopettajattaren romaani" on kenties Brontën kuuluisin teos. 
Elämäkerta.
Orpo, rikkaiden sukulaisten sorron alla elävä Jane on alistuva kymmenenteen ikävuoteensa saakka. Sitten hän puhkeaa kapinoimaan, mikä ei ollenkaan miellytä rikasta tätiä, joka lähettää pikku Janen kouluun. Koulussa Jane oppii totiseksi ja tunteensa tarkasti salaavaksi. Kahdeksan vuotta koulua käytyään Jane päättää yrittää selviytyä omillaan ja lähtee Thornfield-nimiseen kartanoon, jonka isännän herra Rochesterin kanssa hän menee monien mutkien kautta naimisiin.