Ivana Brlić-Mažuranić

Ivana Brlić-Mažuranić (18. huhtikuuta 1874 Ogulin, Itävalta-Unkari – 21. syyskuuta 1938 Zagreb, Jugoslavian kuningaskunta) oli kroatialainen kirjailija, joka kirjoitti ensimmäisiä kroatialaisia lastenkirjoja. Hänen satutarinoitansa on käännetty useille kielille.
Nuoruus ja perhe.
Ivana Brlić-Mažuranić syntyi vuonna 1874 Ogulinissa, missä hänen isänsä Vladimir Mažuranić toimi asianajajana. Ivanan isoisä oli kroatialainen valtiomies ja runoilija Ivan Mažuranić. Hänen äitinsä Henrietta kuului puolestaan varakkaaseen varaždinilaiseen sukuun.
Mažuranićit muuttivat Ivanan lapsuuden aikana useasti, ja vuonna 1882 he asettuivat Zagrebiin, mistä Vladimir oli saanut paikan sisäasianministeriöstä. Ivana kävi kaksi vuotta tyttökoulua, mutta pääosin hän sai kotiopetusta.
Ivana Mažuranić meni vuonna 1892 naimisiin Vatroslav Brlićin kanssa. He muuttivat Brlićin sukutaloon Brodiin. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Nada syntyi vuonna 1893. Ivan syntyi vuonna 1894, Vladimir 1895, Zora 1897, Zdenka 1899 ja Nikola 1902. Lapsista Vladimir ja Nikola kuolivat pian syntymän jälkeen.
Kirjallinen ura.
Brlić-Mažuranić julkaisi vuonna 1902 ensimmäisen kirjansa "Valjani i nevaljani", jonka julkaisemista hänen miehensä suku rahoitti. Omaelämäkerrassaan Brlić-Mažuranić kertoi, että hänen kirjalliset intohimonsa olivat ristiriidassa naiselle tarjotun roolin kanssa. Naisen tulisi hoitaa aina perhe-, avioliitto- ja kasvatusvelvollisuudet ennen muita tehtäviä. Brlić-Mažuranić sai motivaatiota kirjoittaa, sillä hän oli jo saanut täytettyä velvollisuutensa naisena. "Valjani i nevaljani" oli tarkoitettu lähinnä perheen, ystävien ja tuttavien luettavaksi. Se sisälsi lapsille suunnattuja novelleja ja runoja.
Brlić-Mažuranić eli vuosien 1902–1916 aikana näkyvää elämää Brodin kulttuuripiireissä, ja hän julkaisi tuona aikana kaikkiaan viisi kirjaa. Vuonna 1905 julkaistu "Škola i praznici" oli esikoisteosta vastannut lasten novelli- ja runokokoelma. "Čudnovate zgode šegrta Hlapića" (1913) oli Brlić-Mažuranićin ensimmäinen romaani ja ensimmäinen kroatialainen lastenromaani. Sen taustamotiivi oli realistinen, mutta sekin yhdisti kerrontaan fantastisia elementtejä Brlić-Mažuranićin muiden teosten tavoin. Vuonna 1916 ilmestyi kuudesta sadusta koostunut kokoelma "Priče iz davnine". Hänelle syntyi vielä vuonna 1917 tytär Nedjeljka, ja seuraavana vuonna hänestä tuli jo isoäiti. Brlić-Mažuranićin aviomies kuoli vuonna 1923.
Brlić-Mažuranić keskittyi 1920-luvulla entistä selkeämmin kirjalliseen uraansa, ja hänen teoksiaan alettiin myös kääntää muille kielille. "Priče iz davnine" ilmestyi vuonna 1924 Englannissa Allen &amp; Unwinin julkaisemana. Brlić-Mažuranić kirjoitti myös kaksi uutta satua, jotka liitettiin "Priče iz davninen" kolmanteen painokseen vuonna 1926.
Brlić-Mažuranićista tuli vuonna 1929 Pen-kirjailijajärjestön jäsen, ja seuraavana vuonna Kroatian tiede- ja taideakatemian johtaja Gavro Manojlović ehdotti ensimmäisen kerran Brlić-Mažuranićia Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Brlić-Mažuranić pääsi vuonna 1937 ensimmäisenä naisena Kroatian tiede- ja taideakatemian jäseneksi.
Brlić-Mažuranićin elämä oli 1930-luvulla hankalaa, ja hän kärsi masennusajanjaksoista. Hän yritti elättää itsensä ja alaikäisen Nedjeljka-tyttären. Brlić-Mažuranić kirjautui vuonna 1938 zagrebilaiseen parantolaan, missä hän teki itsemurhan 21. syyskuuta.