Kilpa-aerobic (FIG)

Kilpa-aerobic (KA) (eng. Aerobic gymnastics) on Suomen voimisteluliiton (Svoli) myöntämä voimistelulaji. ”Näyttävässä kilpa-aerobicin kilpailuohjelmassa energinen, tanssillinen koreografia yhdistyy vaativiin vaikeusliikkeisiin, kuten hyppyihin, punnerruksiin ja voimaosiin. Laji vaatii urheilijalta luovuutta ja esiintymisrohkeutta sekä voimaa, liikkuvuutta, koordinaatiota ja anaerobista kestävyyttä.” 
Kilpa-aerobicissa kilpailevat sekä miehet että naiset. Kilpailla voi yksilönä, parina, triona (kolmen hengen joukkue), viiden hengen ryhmänä tai tanssillisemmassa AeroDance-sarjassa. Kilpasarjoissa joukkueissa henkilömäärä voi vaihdella kolmesta kuuteen henkilöön. Kilpailuohjelma muodostuu vähintään 8 aerobisesta liikesarjasta, siirtymistä ja vaikeusliikkeistä. Lisäksi ohjelmaan tuodaan koreografisia elementtejä ja voimistelijoilta odotetaan myös esiintymistä ja ohjelman koreografian omaksumista. Ohjelmassa arvioidaan taiteellisuutta, teknistä suoriutumista sekä vaikeutta. Lisäksi päätuomari arvioi SEN-sarjoissa nostot ja tekee tarvittavat vähennykset esimerkiksi rajaylityksistä.
Historia.
Aerobic alkoi kehittyä Yhdysvalloissa 1960-luvun lopulla, kun tanssinopettajat yhdistivät musiikkia ilmavoimien kirurgin Kenneth H. Cooperin kehittämiin, mullistaviin aerobisiin harjoitusohjelmiin. Vauhdikas ja fyysinen laji nousi nopeasti suosioon nuorten keskuudessa.
Tanssin ja voimistelun lisäksi kilpa-aerobicissa on vaikutteita myös brasilialaisesta kamppailulajista capoeirasta. Ensimmäisen kerran kilpa-aerobicissa kilpailtiin 1980-luvulla (FISAF), ja maailmanmestaruuksista on kilpailtu vuodesta 1995 lähtien. 
Kilpa-aerobicin kahdet säännöt.
Suomessa kilpa-aerobicia voi harrastaa kahdenlaisilla säännöillä. Joskus saatetaan puhua jopa eri lajeista keskenään. 1990-2000-luvulla Suomessa kilpailtiin menestyksekkäästi FISAF:n säännöillä. Useita arvokisamitaleita Suomeen toivat muun muassa Tuuli Matinsalo, Tiia Piili ja Rita Niemi-Manninen. FIG:n säännöt poikkeavat FISAF:n säännöistä mm. ohjelman sisällön, kilpailuasujen sekä ohjelman pituuden kautta. FIG:n säännöissä kilpailusuorituksessa painotetaan enemmän voimistelua ja ilmaisu on hillitympää. 
Kilpailujärjestelmä.
Suomessa voi kilpailla kahdessa kilpailutasossa: SM-sarjoissa (AG1-, AG2- ja SEN-sarjat) sekä kilpasarjoissa (luokat 2-6). Ennen 8 vuoden ikää urheilijat kilpailevat STARA-kilpailuissa, joissa urheilija sekä valmentaja saavat tuomareilta kirjallisen palautteen suorituksesta. Urheilijoita ei STARA-kilpailuissa sijoitella pisteiden mukaan. 
Vuoden aikana kilpaillaan 4–5 cupkisaa, joista parhaiden sijoitusten perusteella jaetaan rankingpisteitä. Pisteet otetaan huomioon kansainvälisten kilpailujen urheilijavalinnoissa ja Cup-kilpailuiden päätöskilpailussa palkitaan SM-sarjoista eniten rankingpisteitä kerännyt urheilija. EM- ja MM-kilpailuihin on erilliset karsintakilpailut, jotka usein käydään cup 1 ja 2 kilpailuissa keväisin. Sarjasta riippuen kilpailuohjelma suoritetaan joko 7x7 m tai 10x10 m alueella. Kilpailualustana toimii kilpa-aerobicin joustoparketti. 
SM-sarjat:
AG (= Age Group), SEN (=Senior) SM-sarjoissa kilpailuohjelmissa kuuluu suorittaa pakolliset vaikeusliikkeet, jotka vaihtelevat sarjoittain. Poikkeuksena on SEN-sarja, jossa on vapaavalintaiset vaikeusliikkeet. SM-sarjoissa noustaan iän mukaan ja nousupisteitä ei tarvita. Urheilija nousee sarjaan sinä vuonna kun täyttää sarjan määräämän ikäkriteerin. Poikkeuksena SEN-sarjaan tarvitaan täysi-ikäisyyden lisäksi nousupisteet. 9–11-vuotiaat voivat kilpailla ND-sarjassa (National Development), joka vastaa kilpasarjojen 3 luokkaa ja on tasoltaan kovempi.
Kilpasarjat luokat 2–6
Kilpasarjoissa voi nousta ainoastaan nousupisteillä, jotka saattavat vaihdella kilpailukausien välillä. Sarjoissa ei ole pakollisia vaikeusliikkeitä, mutta vaikeusliikkeiden maksimimäärät ja sallitut arvot vaihtelevat sarjojen välillä. 
Aerodanceen ei sisälly vaikeusliikkeitä ja sarjassa kilpaillaan 5–10 hengen ryhmissä (kansanvälisissä kilpailuissa kokoonpanossa tulee olla 8 henkilöä). Ryhmäohjelma tulee olla tanssillista aerobiccia, ohjelmassa pitää olla sisällytettynä 32–64 iskua tanssiosioita, jonka tulee olla street-tanssia. Ohjelmassa saa olla myös akrobatia- ja vaikeusliikkeitä, mutta niistä ei anneta pisteitä.