Leo Komarov

Leonid ”Leo” Aleksandrovitš Komarov (, s. 23. tammikuuta 1987 Narva, Viron SNT, Neuvostoliitto) on suomalais-venäläinen jääkiekkohyökkääjä. Sukutaustaltaan Komarov on inkerinsuomalainen.
Komarov aloitti uransa Jääkiekon SM-liigassa Ässissä, ja pelasi myöhemmin myös Pelicansissa, kunnes siirtyi KHL-liigassa pelaavaan Dinamo Moskovaan. KHL:stä hän siirtyi NHL:ään Toronto Maple Leafsiin kaudella . Kaudella hän siirtyi New York Islandersiin, jossa hän pelasi vuoteen 2021 asti. Hän palasi vuodeksi KHL:ään SKA Pietarin joukkueeseen, kunnes teki sopimuksen Ruotsin SHL:n Luleån kanssa. Kaudeksi 2023–2024 Komarov palasi SM-liigaan HIFK:n riveihin.
Maajoukkuetasolla Komarov on edustanut Suomea seitsemissä maailmanmestaruuskilpailuissa, kaksissa olympialaisissa ja kerran maailmancupissa. Hän voitti vuonna 2011 maailmanmestaruuden, olympiapronssia vuonna 2014 ja olympiakultaa vuonna 2022.
Seuraura.
SM-liiga.
Komarov syntyi Viron SNT:ssa, mutta muutti jo lapsena Suomeen, ensin Vaasaan ja sitten Uuteenkaarlepyyhyn jääkiekkoilijaisä Aleksander Komarovin siirtyessä vuonna 1991 Suomeen pelaamaan. Leo Komarov pelasi Munsala IK:n ja Jeppiksen junioreissa, josta hän myöhemmin siirtyi Kokkolan Hermeksen junioreihin. Hermeksen jälkeen Komarov pelasi junioritasolla myös Vaasan Sportissa ja Porin Ässissä, jossa hänet nostettiin ensimmäistä kertaa miesten joukkueeseen.
Komarov teki läpimurtonsa SM-liigaan heti tulokaskaudellaan 2005–2006. Ennen kauden alkua hänen ei uskottu yltävän säännölliseen peliaikaan liigassa. Ässien päästyä pudotuspeleihin ja Marko Kivenmäen saatua pelikiellon Komarov kuitenkin nostettiin joukkueen ykkösketjun laitahyökkääjäksi. Hän ratkaisi maalillaan Ässien pääsyn välieriin 1. huhtikuuta 2006 pelatussa Ässät–Tappara-ottelussa.
Kesällä 2006 Toronto Maple Leafs varasi Komarovin NHL:ään kuudennella kierroksella varausnumerolla 180.
Kaudeksi 2006–2007 Komarov siirtyi Lahden Pelicansiin. Ensimmäisenä kautenaan Lahdessa Komarov teki 12 tehopistettä, ja seuraavalla kaudella hän teki yhteensä 14 tehopistettä. Keväällä 2008 Pelicans solmi Komarovin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen, ja viimeisenä kautenaan Suomessa Komarov teki tehopisteet 8+16=24.
KHL.
Kaudeksi 2009–2010 Komarov siirtyi KHL-liigassa pelanneeseen Dynamo Moskovaan. Komarovin pelattua vuoden Dynamossa seura yhdistyi toisen moskovalaisen seuran HK MVD:n kanssa. Tässä uudessa OHK Dinamo Moskovan joukkueessa Komarov voitti KHL:n mestaruuden keväällä 2012. Tuolloin hänen seuransa voitti KHL:n loppuottelussa Raimo Summasen valmentaman Avangard Omskin.
NHL.
Kesällä 2012 Toronto Maple Leafs tiedotti solmineensa Komarovin kanssa yksivuotisen sopimuksen. NHL-kauden 2012–2013 alku peruuntui kuitenkin työsulun vuoksi, joten Komarov päätyi aloittamaan kautensa Maple Leafsin farmiseura Toronto Marliesissa AHL-liigassa. Hänen pistetilinsä AHL-liigassa avautui syöttöpisteen myötä ottelussa Hamilton Bulldogsia vastaan 20. lokakuuta 2012, ja seuraavassa ottelussa 21. lokakuuta Grand Rapids Griffinsiä vastaan hän teki AHL-uransa ensimmäisen maalin. Kun NHL:n työsululle ei näkynyt loppua, päätti Komarov tasokkaampien pelien toivossa palata KHL-liigaan ja OHK Dinamoon. Komarov pelasi lopulta AHL:ssä yhteensä 14 ottelua tehopistein 6+3=9. Moskovassa hän ehti pelata 13 ottelua pistein 2+8=10. Lopulta 6. tammikuuta 2013 ilmoitettiin NHL:n työsulun päättyneen, ja Komarov siirtyi Torontoon pelaamaan NHL:ää. Komarov pelasi kauden 2013–2014 aikana Dynamo Moskovassa KHL:ssä 59 peliä tehden 38 tehopistettä.
Komarov ehti useita kertoja kertoa yrittävänsä takaisin NHL:ään ennen kuin heinäkuussa 2014 Toronto Maple Leafs ilmoitti tehneensä sopimuksen hänen kanssaan. Komarovin sopimus on neljävuotinen ja kokonaisarvoltaan 11,8 miljoonaa dollaria. Paluukaudellaan Komarov kärsi muutamasta loukkaantumisesta. Toronto Maple Leafsissa pelatessaan Komarov toimi varakapteenina kolmen kauden ajan.
Joulukuussa 2015 yhdysvaltalainen televisio- ja radioyhtiö CBS Sports arvioi Komarovin Toronto Maple Leafsin arvokkaimmaksi pelaajaksi: "Yksi harvoista vanhan johtoportaan hankinnoista, joka ei ole ollut täydellinen pettymys. Komarov on kokonaisuudessaan ollut Toronton paras pelaaja kauden ensimmäisestä päivästä alkaen". "Toronto Sun" -lehti kirjoitti tämän jälkeen, että Komarovin korkean tulostason myötä kiinnostus ja markkina-arvo häntä kohtaan kasvoivat muidenkin NHL-seurojen keskuudessa. Samoilla linjoilla jatkoi TSN:n toimittaja Darren Dreger. Hän arvioi saman kuukauden aikana, että Komarovista voisi joutua maksamaan ”kovan hinnan”.
"Urheilusanomien" NHL-kirjeenvaihtaja Sami Hoffren valitsi Leo Komarovin ”Syksyn yllättäjäksi”. Hoffren kehui artikkelissaan Komarovia Toronto Maple Leafsin parhaaksi ja suoritusvarmimmaksi pelaajaksi.
1. heinäkuuta 2018 Komarov solmi vapaana pelaajana neljän vuoden mittaisen ja 12 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen NHL-seura New York Islandersin kanssa. Kaudella 2021–2022 Komarov ehti pelata vain yhden NHL-ottelun, kunnes hänet siirrettiin AHL:ään. Komarovin nelivuotisesta sopimuksesta oli käynnissä viimeinen kausi. Komarovin NHL-seura New York Islanders asetti hänet lokakuussa NHL:n siirtolistalle, josta mikään muu seura ei häntä poiminut. Näin ollen Komarov ja Islanders purkivat Komarovin sopimuksen. Hän siirtyi erittäin haikein mielin pois Islandersin joukkueesta ja piti päätöstään uransa vaikeimpana. Komarov siirtyi SKA Pietariin osin perhesyistä, sillä hänen perheensä asuu Suomessa.
Ruotsin kautta takaisin SM-liigaan.
Kaudeksi 2022–2023 Komarov siirtyi Ruotsin SHL:ään Luulajan joukkueeseen. Kaudeksi 2023–2024 hän teki kahden vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigan Helsingin IFK:n kanssa. Kauden 2024–2025 jälkeen huhtikuussa 2025 seura vahvisti, että Komarov ei jatka joukkueessa.
Maajoukkueissa.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä Venäjältä tiedusteltiin, haluaisiko Komarov pelata Venäjän nuorisomaajoukkueessa, mutta Komarov valitsi Suomen joukkueen.
Suomen maajoukkueessa hän on pelannut seitsemissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän on edustanut Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkuetta kahdesti maailmanmestaruuskilpailuissa. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2006 ja aikuisten kilpailuista kultaa vuonna 2011, olympiapronssia vuonna 2014 ja olympiakultaa vuonna 2022. 
Syyskuussa 2016 World Cupin jälkeen hän ilmoitti lopettavansa pelinsä Suomen maajoukkueessa. Maaliskuussa 2017 Komarov kuitenkin totesi voivansa jatkaa maajoukkueessa, mutta esteeksi muodostui hänen yhteistyönsä rahapeliyhtiö NordicBetin kanssa, johon Jääkiekkoliiton johto suhtautui kriittisesti. Jääkiekkoliiton näkemyksen mukaan sen ja Veikkauksen sopimus sulkee pois yhteistyön muiden rahapeliyhtiöiden kanssa. Tilanne oli huomattavan samankaltainen kuin mäkihyppääjä Harri Ollin ja Hiihtoliiton välillä. Joulukuussa 2021 Komarov valittiin jälleen maajoukkueeseen.
Yksityiselämä.
Komarovin isä on vuonna 1962 syntynyt Aleksandr Komarov, joka on Inkerin suomalainen ja kotoisin Karjalasta Petroskoista. Aleksandr Komarov oli myös jääkiekkoilija, joten hän meni armeijaan Leningradiin, nykyiseen Pietariin. Palveluksen jälkeen Aleksandr Komarov muutti Narvaan, jossa hän tapasi tulevan puolisonsa. Leo Komarov syntyi Narvassa, Virossa 23. tammikuuta 1987, ja hänen perheensä muutti Suomeen vuonna 1991. Komarov on kasvanut Uudessakaarlepyyssä. Komarov on tunnettu kielitaidostaan, ja hän puhuu venäjän ja ruotsin lisäksi myös suomea ja englantia. Leon pikkuveljet Daniel ja Oskar ovat syntyneet Suomessa. Komarov aloitti urheilemisen taitoluistelutunneilla viisivuotiaana. Sitten hän siirtyi harrastamaan jääkiekkoa ja jalkapalloa.
Komarov avioitui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Juulia Mannerin kanssa Helsingissä 2. heinäkuuta 2016. He olivat seurustelleet jo kymmenen vuotta ennen avioliittoa, ja tuolloin he asuivat yhdessä Kanadassa. Juuri ennen kauden 2020 viimeistä välieräottelua Komarovin perheeseen syntyi toinen poika. Ennestään heillä on vuonna 2017 syntynyt poika.
Juho Mannisen ja Olli Horttanan tekemä Komarovin urasta ja yksityiselämästä kertova dokumenttisarja julkaistiin NordicBetin kotisivuilla joulukuussa 2017. Dokumentti kertoo Komarovin tarinan lapsuudesta vuoteen 2017.