tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kids See Ghosts (albumi)

Kids See Ghosts (tyyliteltynä KIDS SEE GHOSTS) on Kanye Westin ja Kid Cudin muodostaman hip-hop-duo Kids See Ghostsin esikoisalbumi, jonka julkaisi GOOD Music ja Def Jam 8. kesäkuuta 2018. Albumilla vierailee mm. Ty Dolla $ign, Louis Prima ja Pusha T.
Albumi on kolmas viidestä albumista, jotka levy-yhtiö GOOD Music aikoo julkaista kesäkuun ja heinäkuun aikana. Kaikki albumit tulevat sisältämään seitsemän kappaletta. West tuotti albumin vuoden 2017 aikana Wyomingissa ja tiedotti albumista ensimmäisen kerran huhtikuussa 2018.
West esitti albumin ensimmäistä kertaa 8. kesäkuuta WAV Median kautta pidetyssä live-esityksessä, joka järjestettiin Los Angelesissa. Esityksessä vieraili mm. pop-laulaja Ariana Grande ja japanilainen taiteilija Takashi Murakami, joka myös piirsi albumin kansikuvan. Murakami on työskennellyt aiemminkin Westin kanssa piirtämällä Graduation -albumin kansikuvan.
Karma Revero

Karma Revero on ylellinen sähköauto, jota Karma Automotive valmistaa Moreno Valleyssa, Kaliforniassa. Se on uudistettu versio Suomessa valmistetusta Fisker Karmasta.
Efraim Jacobson

Georg David Efraim Jacobson (27. kesäkuuta 1872 Helsinki – 15. kesäkuuta 1938 Båstad, Ruotsi) oli suomalainen lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä. 
Jacobsonin vanhemmat olivat kamreeri Victor Napoleon Jacobson ja Gustava Theresia Wallenstråle. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1900.
Jacobson oli opettajana Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa vuodesta 1901 alkaen ja toimi viimeksi vanhempana lehtorina 1919–1938. Hän laati useita ruotsin kielen oppikirjoja.
Efraim Jacobson oli naimisissa vuodesta 1911 Hélène Rotkirchin kanssa.
Salibandyn C2-poikien SM-sarja

C2-poikien SM-sarja on Suomen Salibandyliiton järjestämä C2-poikien korkein sarjataso. SM-sarja pelataan valtakunnallisena 16 joukkueen sarjana. C2-pojat on poikien ensimmäinen ikäluokka, jossa pelataan Suomenmestaruudesta.
C2-poikien SM-sarjan joukkueet kaudelle 2018-2019 selviävät elo-syyskuussa järjestettävissä SM-karsinnoissa.
Sarjajärjestelmä.
Runkosarja.
C2-poikien SM-sarja pelataan kahdessa 8 joukkueen lohkossa. Runkosarjan ensimmäiset 8 ottelua pelataan toisen lohkon joukkueita vastaan turnausmuotoisesti. Peliaika näissä otteluissa on 3 x 15 minuuttia juoksevaa peliaikaa. Sen jälkeen joukkueet pelaavat kaksi kertaa oman lohkonsa joukkueita vastaan. Nämä ottelut pelataan yksittäisinä otteluina, joissa peliaika on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa.
Pudotuspelit.
Kummankin lohkon 3 parasta jatkavat puolivälieriin. Lohkon neljännet karsivat paikasta pudotuspeleihin aluesarjojen kahta parasta joukkuetta vastaan. Karsintaotteluiden voittajat etenevät puolivälieriin.
Puolivälierien voittajat jatkavat välieriin, joiden voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun. Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta -ottelusarjoina.
Joukkueet 2019–2020.
Lohko A
Lohko B
Salibandyn C1-poikien SM-sarja

C1-poikien SM-sarja on Suomen Salibandyliiton järjestämä C1-poikien korkein sarjataso. Sarja pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. Ottelut pelataan yksittäisinä.
Sarjajärjestelmä.
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Peliaika kaikissa otteluissa on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Erätauko kestää 12 minuuttia. Runkosarjan jälkeen 1.-6. sijoittuneet jatkavat pudotuspeleihin, 7.-8. sijoittuneet karsivat pudotuspeleihin pääsystä.
Pudotuspelit.
Runkosarjan 1.-6. sijoittuneet ja kaksi pudotuspelikarsinnoista tulevaa joukkuetta pelaavat pudotuspelit. Joukkueet aloittavat puolivälieristä, joiden voittajat etenevät välieriin. Välierien voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun.
Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta järjestelmällä.
Pudotuspelikarsinnat.
Pudotuspelikarsinnoissa ratkaistaan viimeiset kaksi SM-sarjan pudotuspelipaikkaa. Karsinnat pelataan kahdessa vaiheessa turnausmuotoisina.
1. vaihe.
Ensimmäinen vaihe pelataan aluesarjajoukkueiden parhaimmiston kesken 16.-17.3.2019. Joukkueet jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat pelaavat vastakkain pääsystä 2. vaiheeseen.
2. vaihe.
Toinen vaihe pelataan 23.-24.3.2019. 2. vaiheessa mukana 1. vaiheen voittajan lisäksi 1. divisioonasta 1. ja 2. sekä 1. pudotuspelien voittaja ja SM-sarjasta 7. ja 8.
Otteluparit:
(ottelu 1) 1. divarin 1. - 1. vaiheen voittaja&lt;br&gt;(ottelu 2) 1. divarin 2. - 1. divarin pudotuspelien voittaja
(ottelu 3) SM-sarjan 7. - ottelun 2 voittaja&lt;br&gt;
(ottelu 4) SM-sarjan 8. - ottelun 1 voittaja
Otteluiden 3 ja 4 voittajat etenevät SM-sarjan pudotuspeleihin.
Salibandyn C1-poikien 1. divisioona

C1-poikien 1. divisioona on Suomen Salibandyliiton järjestämä C1-poikien toiseksi korkein sarjataso. Sarjaan pääsee valtakunnalisten karsintojen 12 parasta joukkuetta, jotka eivät päässeet SM-sarjaan.
1. divisioonalla on kolme paikkaa maaliskuussa pelattaviin SM-sarjan pudotuspelikarsintoihin. Suoraan karsintoihin pääsee kaksi ensimmäistä ja joukkueet sijoilta 3.–6. pelaavat divisioonan pudotuspelit viimeisestä karsintapaikasta.
Sarjan hallitseva mestari on ÅIF/PSS, joka voitti pudotuspelikarsintojen viimeisessä vaiheessa SM-joukkue Karhut ja eteni näin SM-sarjan puolivälieriin.
Koovee ja Steelers varmistivat seurarankingin pisteillä paikkansa B-poikien SM-karsintaan. Nämä joukkueet pelaavat siis kaudella 2019–2020 vähintään B-poikien 1. divisioonaa.
Sarjajärjestelmä.
Runkosarja.
Runkosarja pelataan kaksinkertaisina, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Runkosarjan 2 parasta etenevät runkosarjan päätteeksi SM-sarjan pudotuspelikarsintoihin. Joukkueet sijoilla 3.-6. pelaavat pudotuspelit.
Pudotuspelit.
1. divisioonan pudotuspelit pelataan turnausmuotoisena paras yhdestä -järjestelmällä. Pudotuspelien ensimmäisessä vaiheessa ottelut parit ovat 3. vs 6. ja 4. vs 5.
Otteluiden voittajat etevät toiselle kierrokselle. Toisen kierroksen voittajat jatkaa SM-sarjan pudotuspeleihin.
Dario Cerrato

Dario Cerrato (s. 28. syyskuuta 1951) on italialainen entinen ralliautoilija. Hän kilpaili rallin MM-sarjassa vuosina 1974–1993. Cerrato ei kertaakaan ajanut täyttä MM-sarjaa vaan lähinnä Italian MM-rallissa ja satunnaisesti muutamissa muissa Etelä- ja Keski-Euroopan kisoissa. Kauden 1981 Cerrato ajoi Fiatin tehdastallin kuljettajana kolmessa kilpailussa sijoittuen Sanremon ralli 1981 San Remossa kahdeksanneksi. Kaudelle 1985 Cerrato sai paikan Lancian satelliittitalli Jolly Clubissa, jonka väreissä hän ajoi koko loppu-uransa. Parhaiksi saavutuksiksi jäivät kolmannet sijat Sanremon rallissa 1988 ja 1991.
Rallin EM-sarjassa Cerrato voitti kaksi mestaruutta vuosina 1985 ja 1987. Lisäksi hän voitti Italian rallimestaruuden kaikkiaan kuusi kertaa – vuosina 1985, 1986, 1988, 1989, 1990 ja 1991
Kanadan Grand Prix 2018

Kanadan Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 Grand Prix Heineken du Canada 2018) oli Formula 1 -kauden seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta Circuit Gilles-Villeneuven osittaisella katuradalla Montrealissa Kanadassa.
Kilpailun voitti Ferrarin Sebastian Vettel.
Odotusta Pariisissa

Odotusta Pariisissa on Juha Tikan säveltämä ja Hectorin osaksi suomen ja osaksi englannin kielellä sanoittama laulu. Sen on levyttänyt Juha Tikan vaimo, näyttelijä-laulaja Susanna Haavisto. Laulu julkaistiin vuonna 1992 sekä Haaviston albumilla "Miksi?" että singlenä. Singlen B-puolella on Esa Kaartamon säveltämä ja Haaviston sanoittama ”Robin Hood”.
Ranskalaistyyliseksi sovitettu laulu kertoo naisesta, joka alkaa pariisilaisen hotellin baarissa kertoa tarinaansa ventovieraalle. Hän on naimisissa, mutta on jo kymmenenä vuonna tullut tiettynä päivänä tähän hotelliin tapaamaan erästä miestä, joka on myös tahollaan naimisissa. Tänä iltana miestä ei kuulu, ja nainen alkaa jo menettää toivoaan. Laulu on saanut alkunsa Hectorin kuulemasta tositarinasta, joka sijoittui Ateenaan. Laulun tapahtumapaikaksi valittiin lopulta Pariisi, sillä se herättää enemmän romanttisia mielikuvia ja Haavisto ei ollut käynyt Ateenassa. Tästä syystä kappaleesta tuli hyvin ranskalaishenkinen.
Kappaleesta on tullut yksi Haaviston tunnetuimmista levytyksistä, jota hän on esittänyt myös konserteissaan. Laulu on myös ihailluimpia Hectorin sanoittamia lauluja. Säveltäjä Tikka on leikillään vähätellyt laulua ”köyhän miehen Piafiksi”. Laulu on julkaistu myös kokoelma-albumilla "Kaksi lensi yli käenpesän – Helmiä Hectorin laulukirjasta" (2012), joka sisältää otteita Hectorin sanoitustuotannosta. Tapani Perttu levytti kappaleen albumilleen "Oon sun mies" vuonna 2009.
Denis Marconato

Denis Marconato (s. 29. heinäkuuta 1975 Treviso) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Pelaajaura.
Seurajoukkueet.
Sentterinä pelannut Marconato voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1997, 2002, 2003 ja 2010, Italian cup-mestaruuden vuosina 1995, 1997, 2000, 2003, 2004, 2005 ja 2010, Italian supercup-mestaruuden vuosina 1998, 2001, 2002 ja 2009, Espanjan cup-mestaruuden vuonna 2007 ja Saporta cupin vuosina 1995 ja 2000.
Maajoukkueet.
Marconato kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa olympiahopeaa Ateenassa 2004, Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999, EM-hopeaa Espanjassa 1997 ja EM-pronssia Ruotsissa 2003. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuosien 2001, 2005 ja 2007 EM-kilpailuissa.
Tom Thomson

Thomas John ”Tom” Thomson (5. elokuuta 1877 Claremont, Ontario – 8. heinäkuuta 1917 Algonquin Provincial Park, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Group of Seveniksi yhdistyneen taiteilijajoukon varhainen innoittaja. Luonto on keskeisessä osassa hänen taiteellisessa tuotannossaan, ja hänen merkittäviä maalauksiaan ovat "The West Wind" (1917) ja "Jack Pine" (1916–1917). Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa, mutta todennäköisesti tapaturmaisesti.
Bugiseurantaohjelma

Bugiseurantaohjelma tai virheenseurantaohjelma (puhekielessä toisinaan myös "bug-trakkeri") on sovellusohjelma, joka on tarkoitettu laadunhallinnassa ohjelmointivirheiden tai muiden puutteiden raportointiin ja seurantaan ohjelmiston elinkaaren aikana. Virheet voidaan tyypillisesti kohdentaa tietylle ohjelmalle tai sen komponentille tai muuhun liittyvään osa-alueeseen kuten ohjelman dokumentaatioon. Verkkoselainpohjaiset seurantaohjelmat ovat tyypillisiä tiedon jakamiseen sovelluksen kehittäjien ja testaajien sekä projektin hallinnan kesken. Tyypillisesti seurantaohjelmassa on jonkinlainen tietokanta, jonne tiedot talletetaan.
Seurantatyökalu voi olla oma sovelluksensa kuten Bugzilla tai integroituna osaksi suurempaa kokonaisuutta kuten jatkuvan integraation palvelimeen.
Hajautetut seurantamenetelmät ovat yksi kehityshaara, jossa ohjelmointivirheiden tiedot eivät ole keskitetyssä palvelussa vaan seuraavat lähdekoodin mukana versionhallintajärjestelmässä.
Seurantaohjelma ei sisällä toimintoja virheen jäljitykseen ja sitä ei käytetä virheen diagnostiikassa vaan tässä tarkoituksessa on käytössä debuggeri.
Seurattavat tiedot.
Seurattavia tietoja ovat esimerkiksi:
Ohjelmointivirheen kriittisyydellä voi olla useita tiloja kuten:
Ohjelmointivirheen voi olla useita tiloja sen elinkaaren aikana:
Seurattavat tiedot ja menetelmät riippuvat käytetystä ohjelmasta, alustasta ja projektinkäytännöstä sekä ryhmäkoosta: pienelle ohjelmalle ei välttämättä tarvita samoja tietoja kuin suurelle.
Laulu kuolleesta rakastetusta

Laulu kuolleesta rakastetusta on Kaj Chydeniuksen säveltämä ja Marja-Leena Mikkolan sanoittama laulu elokuvasta "Käpy selän alla" (1966). Laulu alkaa sanoilla ”Minä kuljen yksinäin, on kuollut rakastettuni”.
Elokuvassa teemaa kuullaan useina eri versioina: Otto Donnerin studio-orkesterisovituksena, Chydeniuksen pianoteemana, Chydeniuksen laulamana sekä Kirsti Wallasvaaran esittämänä huuliharpun ja studio-orkesterin säestyksellä. Huuliharppua soittaa kuvassa Eero Melasniemi mutta todellisuudessa ääniraidalla Kaarlo Reinikainen.
Laulun ovat levyttäneet Kaj Chydenius (1966), Anki Lindqvist (1967), Kaisa Korhonen (1969), Kristiina Halkola (1973 ja 1975), Maarit Hurmerinta (1973), Seija Simola (1979, albumi "Katseen kosketus") ja Pepe Willberg (1999).
Coredump

Coredump ja segmentation fault ovat nimityksiä tietokoneohjelman kaatumiselle, jossa ohjelman suoritus pysäytetään ja ohjelma poistetaan suoritusmuistista. Tähän liittyy usein kaatumiseen liittyvien tietojen tallettaminen kuten pinon ja rekisterien arvojen talletus "dump"-tiedostoon ohjelmointivirheen jäljityksen ja korjaamisen avuksi. Talletettua tiedostoa käytetään debuggeriohjelmassa.
Nimitys "coredump" juontaa juurensa ferriittirengasmuistin käyttöön varhaisissa tietokoneissa. "Segmentation fault" käytetään myös tarkemmassa tapauksessa muistialueen ylitykseen viittavassa vikatilanteessa.
Unix- ja Unixin kaltaiset käyttöjärjestelmät kirjoittavat tyypillisesti codice_1-nimiseen tiedostoon kun taas Windows kirjoittaa codice_2-tiedostoon.
Sanremon ralli 1973

Sanremon ralli 1973 oli MM-rallikauden 1973 10. osakilpailu, joka ajettiin osin soralla, osin kestopäällysteellä yhteensä 369,3 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 10. lokakuuta – 13. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 15. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ranskalaispari Jean-Luc Thérier &amp; Jacques Jaubert ajokkinaan Alpine-Renault A110 1800. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini &amp; Angelo Torriani Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Pierre Nicolas &amp; Michel Vial niin ikään Renault-Alpinella.
Tulokset.
Lähde:
Attilio Demaría

Atilio José Demaría (ital. Attilio Demaría) (19. maaliskuuta 1909 Buenos Aires, Argentiina – 11. marraskuuta 1990 Haedo) oli italiais-argentiinalainen jalkapalloilija. Demarían pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kaksi ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Italian maajoukkueessa Demaría pelasi 13 ottelua tehden niissä kolme maalia. Hän edusti myös Argentiinan maajoukkuetta kolmen ottelun verran. Hän edusti seurajoukkueurallaan useita eri argentiinalaisia ja italialaisia seuroja, mutta suurimman osan urastaan hän pelasi Inter Milanissa.
Mark Bernes

Mark Naumovitš Bernes (Ма́рк Нау́мович Берне́с, oik. "Mark Naumovitš Neumann", 1911–1969) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen näyttelijä ja laulaja.
Bernes syntyi juutalaisperheeseen Ukrainassa 1911. Kun poika oli kolmen vanha, perhe muutti Harkovaan, jossa isä myi käytettyjä vaatteita. Teini-ikäisenä Bernes osallistui paikallisen teatterin toimintaan, ja teatterin ohjaaja kannusti häntä eteenpäin. Bernes muutti Moskovaan ja alkoi saada rooleja, joissa henkilöityi sodan kokeneen sukupolven miesten maailma. Parhaat säveltäjät ja sanoittajat tarjosivat hänelle myös teoksiaan laulettaviksi.
Bernesin laulamista kappaleista tulivat Suomessakin tunnetuiksi muun muassa Nikita Bogoslovskin säveltämä ”Tumma on yö” (Tiomnaja notš) ja Eduard Kolmanovskin säveltämä ”Rakastan sinua, elämä”. Erään tunnetuimman laulunsa "Kurjet" Bernes ehti levyttää vähän ennen kuin kuoli keuhkosyöpään 58-vuotiaana 1969.
Bernes sai monia palkintoja, muun muassa Stalin-palkinnon 1951 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvon 1965.
Elokuvarooleja.
Lähde:
Pertti Vakkilainen

Pertti Vakkilainen (s. 19. elokuuta 1945 Lieksa) työskenteli Teknillisen Korkeakoulun vesitalouden professorina 1982–2009. Korkeakoulun rakennus- ja ympäristötekniikan osaston johtajana hän toimi tästä ajasta 12 vuoden ajan. Tasavallan Presidentti nimitti 1992 hänet korkeimman hallinto-oikeuden yli-insinöörineuvoksen, sittemmin ympäristöasiantuntijaneuvoksen sivutoimiseen virkaan, jota hän hoiti 1992–2012. 
Ura.
Ennen nimitystään TKK:n professoriksi Vakkilainen hoiti Oulun yliopiston vesirakentamisen apulaisprofessuuria 1978–1981. Haihduntaa käsittelevän väitöskirjansa Vakkilainen viimeisteli kesällä 1981 Wageningenissa, Hollannissa. Professori R.A. Feddes toimi väitöstyön ohjaajana. Vakkilainen toimi vierailijana Cornell-yliopistossa USA:ssa 1987–1988 ja Wienin teknillisessä yliopistossa Itävallassa 1994–1995.
Vakkilaisen merkittävimmät tutkimukset käsittelevät hydrologiaa, erityisesti haihduntaa ja maaperän vesiä sekä sadanta-valuntatapahtuman mallintamista. Hän organisoi professori Pentti Kaiteran toimesta aloitettujen pienillä hydrologisilla valuma-alueilla vuosina 1931–1958 tehtyjen havaintojen tallentamisen ja käytti näitä havaintosarjoja muun muassa tulvien ja kuivakausien toistuvuuksien analysoimisessa. Vakkilaisen vesiensuojelututkimukset keskittyvät salaojituksen, erityisesti säätösalaojituksen vaikutukseen peltoalueilta tapahtuviin ravinnehuuhtoutumiin ja taajama-alueiden hulevesien hallintaan. Monissa tutkimuksissaan Vakkilainen pyrkii vastaamaan kysymykseen ”Riittääkö maailmassa vesi”.
Vakkilainen on osallistunut usean vesitaloutta käsittelevän oppikirjan laadintaan. 1990-luvulla hän lisäsi Teknillisessä korkeakoulussa annettuun vesitalouden opetukseen luonnonmukaista vesirakentamista ja globaaleja vesikysymyksiä käsittelevät kurssit.
Käyrätorvensoittaja.
Vakkilainen aloitti käyrätorven soiton Lieksan Poikasoittokunnassa vuonna 1962. Aloittaessaan opiskelunsa Teknillisessä korkeakoulussa hän liittyi Polyteknikkojen orkesteriin. Sittemmin hän on soittanut käyrätorveaan jokseenkin kaikissa Pääkaupunkiseudun ja Uudenmaan amatööriorkesterissa kuten Ylioppilaskunnan soittajissa ja Kirkkonummen kamariorkesterissa.
Luottamustehtäviä.
Pertti Vakkilainen on toiminut vuodesta 1988 alkaen Sven Hallinin tutkimussäätiön puheenjohtajana. Vuosina 2000–2002 Vakkilainen oli Suomen Rakennusinsinöörien Liiton hallituksen jäsen ja hän on RIL:n kunniajäsen. Salaojituksen Tukisäätiön puheenjohtajana Vakkilainen toimi vuodet 2004–2012, Oulun yliopiston Professori Pentti Kaiteran rahaston puheenjohtajana vuodet 2006–2013 ja Lemminkäinen Oyj:n Oskari Vilamon rahaston puheenjohtajana vuodet 2012–2016. Espoon musiikkiopiston johtokunnan jäsen Vakkilainen oli vuodet 1994-2005.
Rakastan sinua, elämä

Rakastan sinua, elämä (tai kertosäkeen mukaan Rakastan elämää) on neuvostoliittolainen hitaan marssin tahtiin kulkeva laulu, joka alkaa suomeksi sanoin ”Päättyy yö, aamu saa...”. Sen on säveltänyt Eduard Kolmanovski runoilija Konstantin Vanšenkinin runoon.
Suomessa laulusta tuli erittäin suosittu Kauko Käyhkön levytyksenä vuodelta 1963. Suomenkielisen tekstin on tehnyt Pauli Salonen. Virolainen Georg Ots ehti levyttää kappaleen suomeksi Jaakko Borgin sovittamana jo vuotta ennen Käyhköä, mutta levytys ei saanut suurta julkisuutta. Laulu huomattiin vasta kun Kauko Käyhkö lauloi sen televisiossa, ja pian Käyhkö kutsuttiin levyttämään se, tälläkin kertaa Jaakko Borgin sovituksena. Singlejulkaisu sai kultalevyn 1972, ja se oli vielä vuonna 2018 Suomen kaikkien aikojen 16:nneksi myydyin kotimainen single noin 30 000 kappaleen myyntimäärällään.
Laulun historia alkaa vuodesta 1956, kun suosittu näyttelijä ja laulaja Mark Bernes luki Konstantin Vanšenkinin elämänylistystä huokuvan runon "Komsomolskaja Pravdasta". Bernes otti yhteyttä runoilijaan ja sanoi haluavansa teettää runosta laulun. Vanšenkin oli aluksi vastahakoinen, mutta hanke eteni kun Bernes otti yhteyttä säveltäjä Eduard Kolmanovskiin.
Alkuperäinen venäjänkielinen teksti puhuttelee elämää yksikön toisessa persoonassa ("sinä, sinua") kuten laulun virallinen suomenkielinen nimikin, mutta suomenkielisessä tekstissä elämää rakastetaan kolmannessa persoonassa. Venäläisteksti käy läpi 1950-luvun neuvostoliittolaisia sosialistisia arvoja, kuten perheen merkitystä, pyyteetöntä ystävyyttä ja toisen maailmansodan voittoa, kun taas Pauli Salosen suomennos on etenkin keskiosaltaan sävyltään tummempi, kun päivä ei enää anna parasta loistetta eikä ystävä tuo lohtua.
Laulusta tuli erittäin suosittu 1950-luvun Neuvostoliitossa ja 1960-luvun alun Suomessa. Muun muassa kosmonautti Juri Gagarin nimesi sen suosikkikappaleekseen, ja Martti Ahtisaari lauloi sitä presidentinvaalin voiton ratkettua 1994.
Suomeksi laulun ovat Käyhkön ja Georg Otsin lisäksi levyttäneet ainakin Tamara Lund (1963), Mauno Kuusisto (1965), Teijo Joutsela (1971), Reijo Frank (1976), Tapio Rautavaara (1976), Pasi Kaunisto (1977), Ossi Ahlapuro (1980), Arja Saijonmaa (1981) ja Viktor Klimenko (2012). Kuoroversiona sen ovat levyttäneet muun muassa Aikamiehet (1991) ja instrumentaaliversioina Ossi Runne (1963), The Sounds (1965), Francis Goya (1980) ja Jörgen Petersen (1981).
2020 Oulun poliisilaitokselta tenori Petrus Schroderus lauloi laulun YouTubeen ja sai yli 2 miljoonaa katsojaa.
L’amore è un attimo

L’amore è un attimo on Massimo Ranierin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1971 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 91 pisteellä.
Nongo-Souala

Nongo-Souala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 10 000 ja kylässä 5 400 asukasta (vuonna 2009).
Nongo-Soualan kunta rajoittuu idässä ja etelässä Sikasson piirin Danderesson, lännessä Klélan ja pohjoisessa Koutialan piirin Diouradougou Kafon kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Tärkeimmät vesistöt ovat Banifing ja sen sivujoki Lotio. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat samoja, senufoja, miniankoja, dogoneja, boboja, fulbeja, mandinkoja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Benkadi (Sikasson alue)

Benkadi on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kougoba sijaitsee 105 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 8 000 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Benkadin kunta rajoittuu koillisessa Sikasson piirin Dembelan, idässä Blendion, etelässä Watenin, lounaassa Bougounin piirin Wolan ja luoteessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Niantjilan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt ja kukkulat. Tärkein vesistö on Bagoéjoki. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.
Piero Sodano

Piero Sodano (s. 3. heinäkuuta 1946) on italialainen entinen rallin kartanlukija. 
Ura.
Sodano aloitti uransa jo vuonna 1967 toimimalla mm. Bruno Ferrarisin kartanlukijana Italiassa ajetuissa rallin EM-sarjan kilpailuissa. Vuosina 1971 ja 1972 hän kiersi EM-sarjaa maanmiehensä Sergio Barbasion kartanlukijana.
Kaudella 1973 FIA lanseerasi automerkkien MM-sarjan ja Sodano osallistui Lancian tiimissä kartanlukijana kolmeen ralliin. Monte Carlossa hän toimi Simo Lampisen kartanlukijana, Ruotsin rallissa kuljettajana oli Ove Andersson ja Sanremossa jälleen Simo Lampinen. Seuraavana kahtena vuonna Sodano oli kartanlukijana MM- ja EM-ralleissa pääsääntöisesti Barbasiolle ja Mauro Pregliascolle. Vuoden 1975 RAC-rallissa Sodano istui kolmannen ja viimeisen kerran Simo Lampisen kartanlukijana.
Vuosina 1977 ja 1978 Sodanon pääasiallinen pari oli italialainen rallilegenda Sandro Munari. Viimeisen MM-rallinsa Sodano ajoi Sandro Munarin kanssa Keniassa vuonna 1981.
Kaikkiaan Sodano työskenteli kartanlukijana 21 MM-osakilpailussa. Voittoja ei kertynyt hänelle, mutta Sodano pääsi kahdesti palkintokorokkeelle Sandro Munarin kartanlukijana.
Blendio

Blendio on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 100 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 12 300 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Blendion kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Dembelan ja Mirian, idässä Kofanin, etelässä Niénan ja lännessä Watenin ja Benkadin kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat, ylängöt, laaksot ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Blendiosta on yhteys RN7-maantielle Niénaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, fonio, pavut, maapähkinä, hedelmät ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.
Sanremon ralli 1974

Sanremon ralli 1974 oli MM-rallikauden 1974 4. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä yhteensä 408,4 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 2. lokakuuta – 5. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 16. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi italialaispari Sandro Munari &amp; Mario Mannucci ajokkinaan Marlboron sponsoroima Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Giulio Bisulli &amp; Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat italialaiset Alfredo Fagnola &amp; Elvio Novarese Tre Gazzelle -tiimin Opel Asconalla.
Suomalaiset Markku Alén ja Simo Lampinen joutuivat keskeyttämään kilpailun.
Tulokset.
Lähde:
Dembela

Dembela on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 115 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 12 500 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Dembelan kunta rajoittuu koillisessa Sikasson piirin Tellan, idässä Mirian, etelässä Blendion ja Benkadin ja lännessä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Niantjilan ja Bancon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Tärkeimmät vesistöt ovat Bagoé ja sen sivujoki Koba. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla harjoitetaan myös animismia.
Dembelasta on yhteys RN7-maantielle Niénaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja riisi sekä myytäväksi kasvatetut puuvilla, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja mehiläishoitoa.
Dialakoro

Dialakoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 100 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 5 500 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Dialakoron kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Dogonin, idässä Kabarasson, etelässä Kignanin ja lännessä Koumankoun kuntiin.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat bambaroita ja senufoja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra ja hirssi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Dogoni

Dogoni on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 120 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 13 400 ja kylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Dogonin kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Kabarasson ja Dialakoron, lounaassa Koumankoun, koillisessa ja idässä Koutialan piirin Konséguélan ja Faguin ja luoteessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat kyliä erottavat kukkulajonot. Vesistöjä ovat pohjoisrajalla virtaava Banifing ja sen sadekauden jälkeen kuivuvat sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja ja bambaroita. Lisäksi on jonkin verran miniankoja ja fulbeja. Yleisimmät kielet ovat bambara ja senufo. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio ja pavut sekä myytäväksi kasvatettava puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Dogonissa, 
Nagnanissa ja N’Djibougoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Sanremon ralli 1975

Sanremon ralli 1975 oli MM-rallikauden 1975 8. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 1. lokakuuta – 4. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 17. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ruotsalaispari Björn Waldegård &amp; Hans Thorszelius ajokkinaan Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini &amp; Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Luc Thérier &amp; Michel Vial Alpine A110:lla.
Suomalaisia kisaan starttasi neljä kuljettajaa: Markku Alén, Timo Mäkinen, Rauno Aaltonen ja Simo Lampinen, mutta he joutuivat keskeyttämään kilpailun.
Tulokset.
Lähde:
Fiat 124 Sport Spider

Fiat 124 Sport Spider on Fiatin vuosina 1966–1982 valmistama kaksiovinen kangaskattoinen cabriolet, joka korvasi edeltäneet 1500/1600 Cabriolet -mallit. Fiatin lopetettua mallin tuotannon Pininfarina jatkoi sen valmistusta Pininfarina Spider -nimisenä vuoteen 1985 saakka. Yhdysvalloissa Sport Spideria myytiin nimellä Fiat Spider 2000.
Pininfarinan suunnittelema 124 Sport Spider esiteltiin Torinon autonäyttelyssä 1966. Se perustui sedan-korisen Fiat 124:n lyhennetylle alustalle. Ensimmäisen sarjan (AS) malleissa oli 1,4-litrainen (90 hv) moottori. 
Vuonna 1969 esitelty toinen sarja (BS) toi mukanaan uudistuksia, kuten esimerkiksi peruutusvalot ja parannellut jarrut. Seuraavana vuonna saataville tuli suurempi 1,6-litrainen (110 hv) moottori, jolla varustetut mallit tunnisti konepellin kahdesta kohoumasta. 
Kolmas sarja (CS) esiteltiin vuonna 1972, moottorivaihtoehtoina olivat 132-mallista peräisin olevat 1,6- (108 hv) ja 1,8-litraiset (118 hv). Tehokkaimaksi malliksi esiteltiin Abarth Rally, jossa 1,8-litraisen moottorin teho oli kaksoiskaasuttimien ansiosta 128 hevosvoimaa. Kyseistä mallia valmistettiin vain hieman yli tuhat kappaletta. Vuoden 1974 jälkeen Spiderin myynti Euroopassa päättyi, ja autoa vietiin ainoastaan Pohjois-Amerikan markkinoille. 
Vuonna 1978 esiteltiin 2,0-litrainen moottori, jonka teho oli vähäiset 87 hevosvoimaa, Kalifornian markkinoilla vielä sitäkin vähemmän. Seuraavana vuonna moottori sai polttoaineen suihkutusjärjestelmän, ja teho nousi 102 hevosvoimaan. Vuonna 1981 markkinoille tuli Fiat Turbo 2000 Spider, jonka moottorissa oli turboahtimen ja Boschin suihkutusjärjestelmän ansiosta tehoa 122 hevosvoimaa. Kyseistä mallia valmistettiin 1 200 kappaletta. 
Vuonna 1982 auton valmistus siirtyi kokonaan Pininfarinalle ja myynti Euroopassa aloitettiin uudelleen. Tämän DS-sarjan moottori oli 2,0-litrainen, ja Euroopassa myydyissä malleissa tehoa oli 105 hevosvoimaa, Pohjois-Amerikkaan viedyissä puolestaan 102 hevosvoimaa. Vuonna 1983 tuli markkinoille mekaanisella ahtimella varustettu Spidereuropa VX, jossa oli tehoa 135 hevosvoimaa. Sitä valmistettiin ainoastaan 500 kappaleen erä.
Doumanaba

Doumanaba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 13 900 ja kylässä 5 100 asukasta (vuonna 2009).
Doumanaban kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Sanzanan, idässä Gongasson, etelässä Kapolondougoun ja lännessä Kofanin, Tiankadin ja Mirian kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja bozoja. Yleisimmät kielet ovat senufo ja bambara. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Doumanaban kautta kulkee Gongasson ja Fanan välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, riisi, hirssi, durra, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja hyödynnetään metsiä.
Finkolo Ganadougou

Finkolo Ganadougou on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä Finkolo sijaitsee 85 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 17 300 ja keskuskylässä 4 300 asukasta (vuonna 2009).
Finkolo Ganadougoun kunnan pinta-ala on noin 600 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Minikon ja Niénan, idässä Zanférébougoun, Kapolondougoun ja Kolokoban, etelässä Lobougoulan ja N’Tjikounan ja lännessä Kolondiéban piirin Nangalasson kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bambaroita ja senufoja. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla harjoitetaan myös animismia.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein rahakasvi on puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Walfrid Lehto

Walfrid Olganpoika Lehto (11. toukokuuta 1896 Jämsä – 4. tammikuuta 1946 Jämsä) oli amerikansuomalainen baritonilaulaja, joka käytti taiteilijanimeä Volpi Leuto. Hän levytti vuosina 1928–1929 yhteensä kaksikymmentä laulua gramofonilevyille New Yorkissa.
Lehto oli kotoisin Jämsän Hassista ja oppi laulamaan kotiseutunsa pappilassa. 30 vuoden iässä hän antoi konsertteja Helsingissä muun muassa Leo Funtekin kanssa. Lokakuussa 1926 "Helsingin Sanomat" kertoi hänen lähteneen Yhdysvaltoihin ja aikovan pitää siellä konserttikiertueen kapellimestari Jukka Mäkirinteen avustamana. Lehto asettui New Yorkiin, jossa toimi kahvila- ja oopperalaulajana. Hän teki siellä myös äänilevyjä muun muassa italialaisen Alfredo Cibellin sekä suomalaisten Margherita Violanten (Margit Schauman) ja Annie Mörkin kanssa. Lehto asui Yhdysvalloissa kahdeksan vuotta, kunnes lauluäänensä heikennyttyä palasi 1930-luvulla Suomeen. Vuosikymmenen lopulla hän antoi laulutunteja Helsingin Katajanokalla. Hän kuoli köyhänä kotikylässään Jämsässä vuonna 1946.
Chalk’s Ocean Airways

Chalk’s Ocean Airways oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka toimi vuosina 1917–2007. Lentoyhtiön perustaja oli Arthur ”Pappy” Chalk, joka oli myös lentäjä. Yritys käytti vesilentokoneita ja lensi pääasiassa Miamin ja Bahaman välillä. Se lensi Grumman G-73 Mallard- vesikoneilla. Vuonna 2005 tapahtuneen Chalk’s Ocean Airwaysin lento 101 -onnettomuuden jälkeen lentoyhtiö kärsi paljon tappiota ja se lakkautettiin vuonna 2007. Yhtiön päämaja sijaitsi Fort Lauderdalessa – Hollywoodin kansainvälisellä lentoasemalla, Browardin piirikunnassa Floridassa.
Graafitietokanta

Graafitietokanta on tietokanta, jossa tietoa varastoidaan solmuihin () ja niiden välisiin suhteisiin (). Muodollisesti graafi on kokoelma solmuja () ja kaaria ().
Näin ollen rakenne muodostaa graafin, josta myös nimi. Oleellinen osa graafitietokantoja on myös kyselykieli jolla tietoa haetaan tietokannasta. 
Toisin kuin relaatiomallin kyselykieli SQL on graafitietokannoille oma standardoitu kyselykieli GQL ("Graph Query Language"), jonka standardi on julkaistu vuonna 2024.
Perusidea.
Graafitietokannoissa entiteetit esitetään solmukohtina, eli "nodeina." Solmut ovat yhteydessä toisiin solmuihin. Yhteydet voivat kuvata eri asioita, kuten "A on töissä kohteessa B". 
Kukin yhteys (eli kaari) voi lisäksi pitää sisällään muuta relevanttia tietoa ("properties") liittyen solmujen yhteyteen.
Edut.
Koska graafitietokannat varastoivat yhteydet muihin solmuihin suoraan solmu-tietueeseen, on kyselyiden toteuttaminen usein nopeampaa kuin esimerkiksi relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa (eli relaatiotietokannoissa), joissa liittyvä tieto täytyy hakea erikseen käymällä läpi jokainen tallennettu tietue.
Käytännön esimerkki "relaatiotietokannan" hausta voisi olla tilanne, jossa haettaisiin käyttäjän (ID 99) kaikki seuraajat. Relaatiotietokannassa tämä tehtäisiin hakemalla tiedot seuraajat-relaatiosta (taulusta) hakemalla kaikki käyttäjät, jotka seuraavat haluttua käyttäjä-ID 99:iä. 
Vastaavasti graafitietokannassa vastaava haku saataisiin suoritettua "seuraamalla" käyttäjä-solmuun tallennettuja yhteyksiä (joiden tyyppi on "seuraaja"), nopeuttaen kyselyä huomattavasti suurilla tietomäärillä.
Graafitietokannat soveltuvat myös erittäin hyvin monimuotoisten, eli polymorfisten suhteiden tallentamiseen.
Markus Järvinen

Markus Järvinen (s. 13. kesäkuuta 1988) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hämeenlinnalaissyntyinen Järvinen on pelannut urallaan FBC Turun ja TPS:n riveissä. Hän on pelannut vasempana laitahyökkääjänä sekä puolustajana ja on esiintynyt 36:ssa Salibandyliigaottelussa, sekä 8:ssa poikien U19-maajoukkueen ottelussa. Järvinen on saavuttanut urallaan U19-poikien MM-hopeamitalin vuonna 2005.
Lähteet.
http://salibandy.fi/huippu-urheilu/maajoukkueet/pojat/tilastot/pelaajatilastot/&lt;br&gt;
http://salibandy.fi/huippu-urheilu/salibandyliiga/historia-ja-ennatykset/ &lt;br&gt;
http://salibandy.fi/huippu-urheilu/divari/historia-ja-ennatykset/ &lt;br&gt;
http://nhlfinns.net/salibandy/pelaaja/markus-jarvinen-19880613
Halleyn planeetta

Halleyn planeetta oli suomalainen yhtye. Se julkaisi yhden, samannimisen albumin 1986. Kokoonpano yhdisteli musiikissaan pop- ja kansanmusiikkielementtejä.
Jäsenet.
Lähde:
Kignan

Kignan on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 26 000 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2009).
Kignanin kunnan pinta-ala on 1 202 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Koumankoun, Dialakoron ja Kabarasson, idässä Kourouman, etelässä Sanzanan ja lännessä Tellan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöistä tärkein on sadekauden jälkeen kuivuva Bagoén sivujoki N’kègnè. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja, bambaroita ja miniankoja. Lisäksi on muun muassa dogoneja, fulbeja ja bozoja. Yleisin kieli on bambara.
Kignanin kautta kulkee Gongasson ja Fanan välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät vijlelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja myytäväksi kasvatettava puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Teollisuutta edustavat CMDT:n puuvillankäsittelylaitos ja sen jätekuitua hyödyntävä Sucotex.
Kofan

Kofan on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kafana sijaitsee 75 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 10 300 ja kylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Kofanin kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Mirian ja Tiankadin, koillisessa Doumanaban, kaakossa ja etelässä Kapolondougoun ja lännessä Niénan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt ja kukkulat. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät vijlelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla ja maapähkinä.
Lungron eparkia

Katolinen Lungron eparkia (, ) on Italialais-albanialaisen katolisen kirkon Italian Calabriassa toimiva hiippakunta.
Historia.
Eparkia perustettiin vuonna 1919 suoraan Pyhän istuimen alaisuuteen, Italialais-albanialaisen katolisen kirkon jäsenille. Nämä ovat katolisia, jotka käyttävät bysanttilaista liturgiaa ja joiden esi-isät olivat siirtyneet pääosin Epeiroksesta ja Albaniasta Sisiliaan ja Calabriaan.
Hiippakuntaan liitettiin alueita Rossanon arkkihiippakunnasta, Cassano all'Jonion hiippakunnasta ja San Marco e Bisignanon hiippakunnasta.
Lancia Ypsilon

Lancia Ypsilon on Lancian vuodesta 1995 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Lancia Y10:n. Sen ensimmäistä sukupolvea myytiin nimellä Lancia Y. Vuoden 2017 jälkeen autoa myydään enää ainoastaan Italian kotimarkkinoilla. 
Lancia Y (1995–2003).
Tammikuussa 1996 Roomassa esitelty Lancia Y perustui Fiat Punton pohjalevylle, mutta oli sitä hienostuneempi ja paremmin varusteltu malli. Moottorit olivat 1,2- (60 hv) ja 1,4-litraiset (80 hv) ja kuuluivat FIRE-sarjaan.
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä Lancia Y sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä.
Vuonna 1997 valikoimaan lisättiin 1,1-litrainen (55 hv), joka tuli Elefantino Blu -perusmallin moottoriksi. Toinen uutuus oli 16-venttiilinen versio 1,2-litraisesta, teholtaan 86 hevosvoimaa. Seuraavana vuonna esiteltiin kyseisellä moottorilla varustettu urheilullinen Elefantino Rosso, jossa oli madallettu alusta ja lyhyemmät vaihdelaatikon välitykset.
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2000 esiteltiin uudistunut Lancia Y, jonka näkyvin muutos oli uusi etupuskuri. Muita pieniä uudistuksia tehtiin sekä sisä- että ulkopuolella. Uutena lisävarusteena tarjolle tuli navigointijärjestelmä. 
Lancia Ypsilon I (2003–2011).
Mallin toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2003 Ypsilon-nimisenä. Se perustui toisen sukupolven Fiat Punton alustalle, mutta oli jälleen tarkoitettu ylellisemmäksi malliksi. Bensiinimoottoreina olivat edellisestä sukupolvesta periytyvä 1,2-litrainen 8V- ja 16V-versioina sekä uusi 16-venttiilinen 1,4-litrainen. Tarjolla oli myös 1,3-litrainen Multijet-dieselmoottori. Manuaalivaihteiston lisäksi valittavana oli viisivaihteinen DFN-robottivaihteisto.
Venetsian elokuvajuhlilla 2006 Lancia esitteli uudistuneen Ypsilonin, johon tehtiin muutoksia muun muassa puskureihin ja sisustaan. 1,2 16V:n korvasi 1,4 8V (77 hv) ja 1,4-litraisen 16-venttiiliseen versioon tuli kuusiportainen vaihteisto. 
Moottorivaihtoehdoista Suomen maahantuontiin valittiin 1,4 8V ja 1,4 16V versiot. 
Ypsilonia tuotiin Suomeen 2007-2010, ja ensirekisteröitiin seuraavasti: 
Käytettynä tuotiin seuraavasti:
Uutena rekisteröityjä 37 kappaletta ja käytettynä maahantuotuja 8 kappaletta, yhteensä 45 kappaletta
Ypsilon jäi siis kokonaisuudessaan harvinaisuudeksi Suomessa.
Lancia Ypsilon II (2011–).
Kolmas sukupolvi esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2011. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Fiat 500 ja Panda sekä Ford Ka. Korimalliltaan Ypsilon oli nyt ensimmäistä kertaa viisiovinen. Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Japanissa mallia myytiin Chrysler-merkkisenä. 
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Ypsilon sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä. 
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Ypsilon, joka sai uuden etupuskurin ja -säleikön sekä suuremmat sumuvalot. Sisällä uutta oli viisituumainen tietoviihdejärjestelmän kosketusnäyttö. 
Keväällä 2020 esiteltiin Ypsilon Hybrid EcoChic, joka on kevythybridimalli kolmesylinterisellä 1,0-litraisella (70 hv) bensiinimoottorilla. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Keiō-rautatiet

Keiō-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella Tokion metropolissa ja Kanagawan prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden ("ōte-shitetsu") joukkoon. Keiōn linjat palvelevat pääosin Tokion länsiosia eli Taman aluetta: Keiō yhdistää Tokion (東京) Hachiōjin kaupunkiin (八王子), mistä yritys on saanut nimensä. Yhtiön rautatielinjojen yhteispituus on 84,7 kilometriä ja sillä on käytössään 69 asemaa. Päivittäin se kuljettaa keskimäärin noin 1,82 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2016). Keiō on osa Keiō Groupia, jonka muut yritykset toimivat muun muassa liikenteen, logistiikan, kiinteistönvälityksen ja vapaa-ajan palveluiden aloilla.
Yhtiöllä on 2 497 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Tokion metropolin Taman kaupungissa. 
Historia.
Nykyisen yrityksen edeltäjä oli vuonna 1910 perustettu Keiō-sähköraitiotie (), joka aloitti vuonna 1913 liikennöinnin Sasazukan ja Chōfun välillä. Shinjukuun linjaa jatkettiin 1916, ja vuonna 1926 yritykseen liitettiin Hachiōjiin saakka liikennöinyt Gyokunan-rautatie. Nykyinen Inokashira-linja oli alun perin toisen yrityksen, Teito-rautatien hallussa. Se liitettiin vuonna 1940 Odakyū-rautateihin, joka kuitenkin yhdistettiin toisen maailmansodan keskellä vuonna 1942 Tōkyū-rautateihin; myös Keiō-sähköraitiotie menetti itsenäisyytensä vuonna 1944 ja yhdistettiin Tōkyūhun. Sodan päättymisen jälkeen vuonna 1948 nämä liitokset purettiin, ja nykyinen yritys sai alkunsa. Tōkyūsta pilkotuista yrityksistä se oli pienin.
Linjat.
Keiō-rautateiden päälinja liittää Shinjukun rautatieaseman Keiō-Hachiōjin rautatieasemaan. Muut linjat haarautuvat tästä linjasta, lukuun ottamatta Inokashira-linjaa, joka kuitenkin risteää päälinjan kanssa. Tokion päässä Keiō harjoittaa läpiajoliikennettä Toein Shinjuku-linjalle.
Ironiavälimerkki

Ironiavälimerkki on välimerkki, jota on ehdotettu erottamaan tekstiin sisältyvä ironia tai sarkasmi. Sen käyttöönottoa on pohdittu jo 1500-luvun lopulta lähtien. Yleisin ironiavälimerkki on käänteinen kysymysmerkki (⸮). Vuonna 2007 Alankomaissa kehitettiin uusi ironiavälimerkki, joka tunnetaan nimellä "ironieteken".
Chileläinen keittiö

Chilelainen keittiö on alkuperältään Chilen alkuperäiskansojen ruokaperinteen, maan aiemman siirtomaavallan Espanjan kansallisen keittiön ja muiden eurooppalaisten vaikutteiden välinen seos, joka yhdistää näiden ruokia, tapoja ja kulinaarisia tottumuksia. Alkuperäiskansojen ja espanjalaisen keittiön sekoitukseen tuli uusia vaikutteita 1800-luvulla, jolloin etenkin ranskalainen keittiö vaikutti chileläiseen ruokakulttuuriin.
Chileläisen keittiön päivä on 15. huhtikuuta. Päivä perustettiin presidentin asetuksella vuonna 2009.
Franklin Carmichael

Franklin Carmichael (4. toukokuuta 1890 Orillia, Ontario – 24. lokakuuta 1945 Toronto, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari. Hän aloitti vuonna 1911 opiskelun Ontario College of Artissa, jossa hänen opettajinaan toimivat William Cruickshank ja George Reid. Hän sai Torontossa opetusta myös saksalaissyntyiseltä Gustav Hahnilta.
Vuonna 1920 Carmichael perusti Lawren Harrisin, A. Y. Jacksonin, Frank Johnstonin, Arthur Lismerin, J. E. H. MacDonaldin ja Frederick Varleyn kanssa Group of Seven -taiteilijaryhmittymän.
Kolokoba

Kolokoba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7 700 ja kylässä 1 100 asukasta (vuonna 2009).
Kolokoban kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kapolondougoun, Farakalan ja Natienin, idässä Missirikoron, etelässä Lobougoulan ja lännessä Finkolo Ganadougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen virtaavat Koungui ja Kodialan. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, samoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä ja käsityöammatteja. Kolokobassa ja Zanadougoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Koumankou

Koumankou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 105 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9 000 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Koumankoun kunta rajoittuu idässä Sikasson piirin Dogonin ja Dialakoron, etelässä Kignanin ja lännessä Tellan sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Bancon, Diébén ja N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Bagoén pienet sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja kalastusta.
Elämän sävel

Elämän sävel on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1988 julkaistu kahdestoista studioalbumi. Sillä on kappale ”Amarillo”, josta tuli hitti. Mukana on myös uusioversiot Dannyn vanhoista hiteistä ”Tuuliviiri” ja ”Vähän ennen kyyneleitä”.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli