tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kemiallinen reaktori

Reaktori on laite tai astia, jossa ajetaan kemiallista reaktiota.
Reaktoreja on kahta perustyyppiä: panos-, ja virtausreaktoreja, sekä näiden välimuoto puolipanosreaktori. Panosreaktoriin syötetään panos lähtöaineita ja annetaan reagoida, mikä on yksinkertaisin tapa ajaa reaktio ja helpoin käyttää pienissä erissä. Panosreaktorissa on tavallisesti sekoitus. Virtausreaktoriin syötetään koko ajan lähtöainetta ja vastaavasti poistetaan tuotetta. Virtausreaktorin toimintaa ei tarvitse keskeyttää täyttöä tai tyhjennystä varten, joten se on käytännöllisempi suuriin eriin, joilla on keskeytyksetön kysyntä. Puolipanosreaktori on panosreaktori, jossa jotain lähtöainetta syötetään reaktion kuluessa. Puolipanosreaktori on tarpeellinen esimerkiksi silloin, kun suurta määrää kaasua ajetaan reaktoriin, ja suurin osa siitä ehtii kuplia pois reagoimatta.
Reaktoreja mallinnetaan tavallisesti jollain seuraavista malleista:
Putki- ja panosreaktorien dynamiikassa voidaan käyttää samoja yhtälöitä, kunhan konsentraatioyhtälön integrointimuuttujana käytetään putkireaktorissa paikkaa ja panosreaktorissa aikaa.
Mikään todellinen virtausreaktori ei ole ideaalinen CSTR tai PFR. Epäideaalisuutta voi karakterisoida viipymisaikajakaumalla, joka on äärimmäisen lyhyen ainepulssin poistumisen funktio ajan suhteen. Ideaali-CSTR:n viipymisaikajakauma on eksponentiaalisesti häviävä: ensin pulssi sekoittuu välittömästi ja täysin, minkä jälkeen se poistuu vähitellen. Ideaali-PFR:ssä pulssi tulee viipymäajan verran viiveellä, mutta täsmälleen samanlaisena ulos. Todellisissa reaktoreissa on sekä viivettä, konsentraation kasvua (sekoittuminen ei ole välitöntä vaan kestää äärellisen ajan) että eksponentiaalista häviämistä.
Edelleen, katalyyttiset reaktorit vaativat omat mallinsa, koska reaktio etenee katalyytin pinnalla eikä täydellistä sekoitusta voida olettaa. Reaktionopeus ei riipu suoraan itse massan pääosan vaan ainoastaan pinnan konsentraatioista. Katalyysireaktiot kulkevat yleensä niin, että jotkin lähtöaineet kiinnittyvät pinnalle aktiiviseksi muodoksi, joka reagoi, ei itse lähtöaine, ja tämän aktiivisen muodon pintakonsentraatio määrää reaktionopeuden. Toinen rajoittava tekijä on diffuusio: tuote, lähtöaine tai molemmat diffundoituvat katalyytin pinnalle ja sieltä pois, mikä riippuu virtausnopeudesta, katalyyttipalojen muodosta, yms. sekalaisista tekijöistä. Edelleen, monet katalyytit huononevat ajan kuluessa, mikä edelleen monimutkaistaa mallia.
Elintarviketeollisuuden, metallurgian, biokemian (fermentorit) ja lasiteollisuuden reaktorit ovat lähes täysin panosreaktoreita. Petrokemian ja vesikemian reaktorit puolestaan ovat lähes täysin putkireaktoreita. Laboratorioissa ja pilot planteissa käytetään yleensä panosreaktoreita. Sekoitusreaktoreita käytetään silloin, mikäli raaka-aineet eivät sovellu putkireaktoriin tai vaativat mekaanista sekoittamista, kuten maaliteollisuudessa tai jätevedenpuhdistamoissa.
Sampo Axelsson

Sampo Axelsson (taiteilijanimeltään DJ Anonymous, s. 1976) on helsinkiläinen DJ, jonka alaa ovat rytmimusiikin eri osa-alueet, kuten hip hop, soul, funk ja boogie. 1990-luvulla Axelsson järjesti yhdessä Didier Selinin eli DJ Didierin kanssa hip hop -klubi Worldwidea. He tekivät yhdessä myös "Supersessio"-ohjelmaa Radiomafiassa vuosina 1997–2002. Vuodesta 2001 Axelsson on toiminut Radio Helsingin "Tyylit takaisin" -ohjelman DJ:nä ja on myös osakkaana Helsingissä sijaitsevassa levykauppa Lifesaverissa.
DJ Anonymous on julkaissut useita mixtapeja vuodesta 1995 alkaen. Hänen mixtapeillaan ovat vierailleet mm. Ceebrolisticsin Pijall, Iwere ja Celes, joka tunnetaan nykyään paremmin nimellä Davo.
Brodien klaani

Brodien klaani on skotlantilainen klaani Skotlannin Alamaalta, Morayn alueelta.
Nimen alkuperä.
Klaanin nimi tulee joko gaelin sanasta "Brothaig", oja, tai normanni-nimestä De Brothie.
Päällikkö.
Alexander Tristan Duff Brodie of Brodie
Historia.
Brodien klaani on varhaisimmista ajoista yhdistetty Morayn alueeseen. 1100-luvulla Skotlannin kuningas Malcolm IV vahvisti heidän omistusoikeutensa maahan ja Michael, Brodien taani, otti peruskirjan vastaan Robert Brucelta kaksi tai kolme vuotta ennen Bannockburnin taistelua. John Brodielainen avusti MacKenzien klaania Blair-na-park:in taistelussa MacDonaldin klaania vastaan vuonna 1466. Vuonna 1645 Lewis Gordon, Huntlyn kolmas markiisi hyökkäsi Brodien linnaan ja poltti sen, jolloin tuhoutui paljon klaanin historiaan liittyviä dokumentteja. William Brodie, joka eli 1700-luvulla, oli kiltamestari ja Edinburghin kaupungin neuvosmies, joka kuitenkin varasteli öisin. Brodien kunniallisen julkikuvan ja hänen todellisen luonteensa vastakohtaisuus innoittivat Robert Louis Stevensonin kirjoittamaan romaaninsa Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde.
Nykyaika.
Nykyään klaanin jäseniä elää Kanadassa, Skotlannissa ja joissakin Euroopan maissa.
Piero Liatti

Piero Liatti (s. 7. maaliskuuta 1962) on italialainen entinen rallikuljettaja.
Ura.
Kaudella 1997 Liatti menetti tallimääräyksellä Sanremon rallin voiton Colin McRaelle.
Liatti voitti Monte Carlo -rallin kaudella 1997. Liatti osallistui 53 MM-ralliin ja keräsi pisteitä yhteensä 164. 
Liattin viimeinen kilpailu tehdaskuljettajana oli Hyundaille kaudella 2001 ja hän osallistui kahteen MM-ralliin yksityiskuljettajana tämän jälkeen.
Oulu Ocean Race

Oulu Ocean Race on vuosittain Oulussa järjestettävä purjehduskilpailu. Alkuperäiseltä nimeltään kilpailu on Matala Ocean Race. Vuosina 2009 ja 2010 se toimi nimellä Edea Ocean Race silloisen pääsponsorin mukaan. Nykyisellä nimellä se järjestettiin ensimmäistä kertaa 2011 Oulun kaupungin alettua sponsoroimaan tapahtumaan. 
Historia.
Ensimmäinen Matala Ocean Race purjehdittiin Oulunselällä elokuussa 2004. Järjestäjän mukaan kilpailu sai alkunsa ja nimensä ruokaravintola Matalan ravintolamestarin ja parin muun purjehtijan huulenheitosta muutamaa viikkoa ennen ensimmäistä kilpailua. Ensimmäisenä vuotena kilpailuun osallistui parisenkymmentä venettä ja toisena vuotena runsaat neljäkymmentä. Vuonna 2007 tapahtumaan osallistui noin 400 purjehtijaa ja 60 purjevenettä. Kilpailun teknisenä järjestäjänä on toiminut alusta asti Oulun Merenkävijät ry.
Osallistumismäärät.
Kilpailu on vakiinnuttanut paikkansa oululaisten purjehtijoiden keskuudessa. Matala Ocean Race kokoaa muitakin kuin oululaisia purjehtijoita yhteiselle 7,3 mpk mittaiselle päiväpurjehdukselle. Vuonna 2009 Torin rantaan pystytettiin juhlateltta ja ruokailun lisäksi osallistujia viihdyttivät muusikot. 2010 juhlaillan kruunasi arpajaiset ja ilotulitus.
Reitti.
Reitti on Tiistaipurjehduksesta tuttu sillä erotuksella, että radalle lähdetään kolmessa eri LYS-luokassa 20 minuutin välein.
Reitille lähdetään öljylaituria lähinnä olevan lateraalijääpoijuparin pohjoispuolelta (P 65°00,40- I 25°23,30). Kyrönkari vihreä jääpoiju jätetään vasemmalle. Kolmikulma punainen jääpoiju jätetään oikealle. Hermannin eteläviitta jätetään vasemmalle. Toppilansalmen uloimman portin vihreä lateraaliviitta jätetään oikealle ja reitti päättyy samaan paikkaan kuin mistä alkoikin.
Palkinnot.
Hai-, H-vene, LYS-1, LYS-2 ja LYS-3 luokkien lisäksi tapahtumassa jaetaan myös Herrasmiespurjehtijan palkinto. Herrasmiespurjehtijan palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007.
Haffi

Haffi () on Itämeren etelärannikon rannan suuntaisesti mereentyöntyvän hiekkasärkän tai niemen (kynnäs) ja rannan väliin jäävä pitkä, laguunimainen lahti. Haffit ovat yleensä jokien suistoissa ja ne ovat hyvin vähäsuolaisia. Turistit suosivat haffialueita, koska niillä on usein hiekkadyynejä.
Muualla kuin Itämerellä vastaavanlaisia muodostumia kutsutaan laguuneiksi, esimerkiksi Välimerellä Venetsian laguuni.
Kolme merkittävintä haffia ovat suuruusjärjestyksessä Kuurinhaffi, Oderinhaffi ja Veikselinhaffi, joiden kaikkien halki kulkee valtioiden raja. Vähäisempiä ovat Saksan Warnowinhaffi (Rostockin liepeillä)
sekä Recknitzinhaffi.
Chris Atkinson

Chris Atkinson (s. 30. marraskuuta 1979) on australialainen rallikuljettaja. 
Ura.
Atkinson aloitti toimimalla veljensä kartanlukijana, mutta siirtyi nopeasti kuljettajan paikalle. Koulutukseltaan Atkinson on tilintarkastaja ja toimi siinä työssä perheyrityksessä. Ralliharrastuksesta alkoi muotoutua ammatti ja kaudella 2004 hän ajoi N-ryhmässä. 
Atkinson siirtyi rallin MM-sarjaan kaudella 2005, jolloin hän ajoi Subaru World Rally Teamille. Hän vuorottelin tallin toisessa autossa Stéphane Sarrazinin kanssa ja ajoi 15 erikoiskoevoittoa kauden aikana. Atkinson jatkoi tallissa myös kaudella 2006.
Huhtikuusta 2007 lähtien Atkinsonin kartanlukijana on toiminut belgialainen Stéphane Prévot. Heidän ensimmäinen yhteinen rallinsa oli Argentiinan MM-ralli toukokuussa. Ennen Prevotia Atkinsonin kartanlukijana toimi Glenn MacNeall.
Vuoden 2008 Ison-Britannian rallissa Atkinson ajoi ulos ja auton turvakaari petti, jolloin katto auton osui hänen kypäräänsä. FIA suunnitteli uudet säännöt kypärille Atkinsonin kypärän perusteella.
Subarun vetäydyttyä rallipoluilta kauden 2008 jälkeen jäi Atkinson ilman vakituista työpaikkaa. Kauden 2009 avanneessa Irlannin rallissa hän ajoi pisteille Citroen C4 WRC:llä, mutta ei ajanut muita MM-ralleja 2009. Vuonna 2010 Atkinson kilpaili IRC-sarjassa ja seuraavana vuonna hän kiersi Aasian-Tyynenmeren rallisarjaa, jossa sijoittui toiseksi.
Vuonna 2012 Atkinson palasi MM-sarjaan Meksikon rallissa autonaan Ford Fiesta WRC. Kilpailu päättyi kuitenkin keskeytykseen. Atkinson osallistui myös Suomen MM-ralliin vuonna 2012 autonaan Citroën DS3 WRC. Loppukauden ajaksi Atkinson siirtyi Minin kuljettajaksi. Vuoden 2013 alussa Atkinsonin ilmoitettiin kilpailevan jälleen Citroenin kalustolla Meksikon MM-rallissa, jossa hän tuursi Khalid Al Qassimia. Kaudella 2014 Atkinson ajoi Huyndain leivissä Meksikon ja Australian MM-rallit ja kilpaili niiden ohella menestyksellisesti Kiinan rallisarjassa. Atkinson ajoi Kiinassa myös kaudella 2015.
Riskiaversio

Riskiaversio on taloustieteessä, rahoituksessa ja psykologiassa käytettävä käsite, joka kuvaa ihmisten tai sijoittajien käyttäytymistä epävarmuutta sisältävissä tilanteissa. Riskiaversio tarkoittaa henkilön haluttomuutta hyväksyä epävarmuutta sisältävä sopimus sellaisen varman sopimuksen sijaan, missä on odotusarvoisesti alhaisempi palkkio. Riskiaversiolle on kehitetty erilaisia mittoja, jotka kuvaavat riskin kaihtamisen astetta. Tyypillisesti ihmisten ajatellaan olevan keskimäärin riskiaversiivisia.
Jos henkilölle tarjotaan vaihtoehtoisesti joko varmaa 50 euron tuloa tai arpajaisia, joissa voi voittaa 50 prosentin todennäköisyydellä 100 euroa, hän on riskiaversiivinen, jos hän pitää alle 50 euron varmaa tuloa parempana kuin arpajaisia. Jos henkilö on indifferentti, hän on riskineutraali. Riskihakuinen henkilö taas haluaisi saada yli 50 euroa, jotta valitsisi varman tulon. 50 prosentin varmuudella odotetun 100 euron tulon ja varman 50 euron tulon erotusta kutsutaan riskipreemioksi.
Riskiaversion mittoja.
Taloustieteessä riskiaversiota voidaan mitata odotetun hyödyn avulla. Mitä jyrkempi on odotetun hyödyn funktion formula_1 kaarevuus, sitä suurempi on kuluttajan riskiaversiivisuus. Koska hyötyfunktioille voidaan tehdä monotonisesti kasvava muunnos, ne eivät ole yksiselitteisesti määriteltyjä, minkä takia riskiaversiolle tarvitaan yksiselitteinen mitta.
Absoluuttisen riskiaversion kerroin on Kenneth Arrow’n ja John W. Prattin kehittämä mitta, joka on määritelty:
formula_2.
Vakioisesta absoluuttisesta riskiaversiosta käytetään usein lyhennettä CARA ().
Relatiivisen riskiaversion kerroin on samojen taloustieteilijöiden kehittämä toinen mitta. Se on määritelty:
formula_3.
Siihen liittyy vastaavasti vakioisesta relatiivisesta riskiaversiosta käytetty lyhenne CRRA (). Relatiivisen riskiaversion etuna on, että se on toimiva mitta, vaikka henkilön riskiaversio jollakin tulolla formula_4 muuttuisi riskiä kaihtavasta riskihakuiseksi.
Laajennuksia.
Taloustieteen malleissa oletetaan usein vakioinen relatiivinen riskiaversiivisuus (CRRA). Erityisesti käyttäytymistaloustieteilijät, kuten Berkeleyn professori Matthew Rabin, ovat kritisoineet tätä lähestymistapaa.
Psykologi Daniel Kahneman ja kognitiotieteilijä Amos Tversky ovat kehittäneet behavioristisessa rahoitusteoriassa tunnetun lottoteorian, joka kuvaa, kuinka ihmiset suhtautuvat voittoihin ja tappioihin. Teorian tavoitteena on ihmisten havaitun riskiaversiivisuuden selittäminen paremmin kuin odotetun hyödyn teorian avulla.
Arvi Kustaanpoika

Arvi Kustaanpoika (; k. 1379 tai 1380) oli laamanni ja ensimmäinen nimeltä tunnettu tuomari Suomessa. Hän kuului Ruotsin valtaneuvostoon vuodesta 1362 ja oli vuodesta 1366 Suomen laamanni. Silloin Suomi oli vielä yksi laamannikunta. Hänen ensisijainen toimipaikkansa oli hänen Vik-niminen tilansa Balingstassa Uplannissa.
Arvi Kustaanpoika kuoli joko 1379 tai 1380. Hänen jälkeläisensä seitsemännessä sukupolvessa oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa.
Sam Raimi

Samuel Marshall ”Sam” Raimi (s. 23. lokakuuta 1959 Franklin, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Raimi tunnetaan erityisesti kauhuelokuvaohjaajana. Hän on ohjannut kauhuklassikon "Evil Dead" jatko-osineen, sekä kolme "Hämähäkkimies"-elokuvaa.
Nuoruus.
Raimi syntyi Michiganissa vuonna 1959. Hänellä on neljä sisarusta. Raimin vanhemmat ovat taustaltaan venäjän ja unkarin juutalaisia. Isällä oli huonekalu- ja kodinkoneliike.
Raimi kuvasi jo lapsena omia elokuviaan 8-millisellä kameralla. High schoolissa hän teki elokuvia kaveriensa kanssa. Lukion jälkeen Raimi opiskeli Michiganin osavaltionyliopistossa. Hän opiskeli pääaineenaan kirjallisuutta isänsä neuvosta, vaikka suunnittelikin jo elokuvantekijän uraa.
Ura.
Jätettyään opintonsa kesken Raimi alkoi tehdä elokuvia päätoimisesti. Hän perusti Renaissance Pictures -tuotantoyhtiön ystäviensä Bruce Campbellin ja Robert Tapertin kanssa. Kolmikko keräti 400 000 dollaria ensimmäiseen elokuvaansa "Evil Dead". Väkivaltaa ja komediaa yhdistelevä kauhuelokuva julkaistiin Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ja se teki Raimista tunnetun Hollywoodissa. Raimi ohjasi elokuvalle kaksi menestyksekästä jatko-osaa.
Raimi ohjasi 1990-luvulta alkaen myös muita kuin kauhuelokuvia, kuten toimintafantasiaelokuvan "Darkman" vuonna 1990 ja urheiludraaman "Rakkaudesta peliin" vuonna 1999. Hänen menestyneimpiä elokuviaan 2000-luvulla ovat "Spider-Man – hämähäkkimies" (2002) ja sen kaksi jatko-osaa.
"Hämähäkkimies"-trilogian jälkeen Raimi ohjasi kauhuelokuvan "Drag Me to Hell" (2009) ja fantasiaelokuvan "Mahtava Oz" (2013).
Raimi käyttää usein liikkuvaa kameraa. Hänen elokuvissaan on yliluonnollisia ja fantasiateemoja, ja hänen kauhuelokuvissaan näytetään raakaa väkivaltaa. Raimin luottonäyttelijöitä ovat Bruce Campbell, James Franco, J. K. Simmons ja Ted Raimi.
Yksityiselämä.
Raimi on naimisissa Gillian Greenen kanssa, joka on entinen näyttelijä. Heillä on viisi lasta.
Nieuport 23

Nieuport 23 oli ranskalaisen Nieuportin valmistama puurakenteinen, kaksitasoinen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone ensimmäisessä maailmansodassa. Konetta käyttivät Ranskan ilmavoimien lisäksi Belgian, Italian ja Britannian kuninkaalliset ilmavoimat sekä Yhdysvaltain maajoukot.
Kehitys.
Gustave Delagen suunnitteleman koneen ensilento lennettiin vuonna 1916. Nieuport 23 kehitettiin Nieuport 17 -koneen pohjalta vahvistamalla rakenteita, mutta ulkoisesti koneet eivät poikenneet toisistaan kuin pienten yksityiskohtien osalta.
Kagerō (1938)

Kagerō () oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1937 tilausta Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1937. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1939.
Palvelus.
Tyynenmeren taisteluiden alkaessa alus kuului Keisarillisen Japanin laivaston 1. hävittäjälaivueen 18. hävittäjäviirikköön. Alus oli marraskuussa 1941 laivueensa mukana suojaamassa Pearl Harboriin hyökänneitä lentotukialuksia.
Alus suojasi 23. tammikuuta 1942 laivasto-osastoa, joka tuki Rabaulin ja Kaviengin valtausta. Se oli edelleen mukana laivaston tunkeutuessa huhtikuussa Intian valtamerelle ja hyökätessä Ceylonilla olevia Britannian Kuninkaallisen laivaston yksiköitä vastaan.
Alus suojasi 28. toukokuuta – 5. kesäkuuta yhdessä kevyt risteilijä "Jintsun" johtaman 2. hävittäjälaivueen alusten kanssa joukkojenkuljetussaattuetta Midwayn operaatiossa.
Alus otti osaa niin kutsuttiin Tokion pikajunaan, joka huolsi japanilaisia tukikohtia Guadalcanalilla. Alus suoritti ensimmäisen matkansa 17. marraskuuta yhdessä "Kazagumon", "Yūgumon" ja "Oyashion" kanssa, jolloin alukset pääsivät Bunaan ilman vastarintaa. Alus tulitti 17.elokuuta yhdessä "Asashion" ja "Hagikazen" kanssa Tulagin vesilentokonetukikohtaa. Osasto joutui ilmahyökkäyksen kohteeksi, jossa sen alukset saivat vaurioita.
"Kagerō" kuului 23.–25. elokuuta kontra-amiraali Raizo Tanakan johtaman joukkojenkuljetussaattueen suojana olleeseen 2. hävittäjälaivueeseen Salomonin toisessa taistelussa.
Alus kuului 25.–27. lokakuuta Takeo Kuritan lähitukiosastoon Santa Cruzin taistelussa. Alus osallistui 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin taisteluun sekä Tassafarongan taisteluun 30. marraskuuta.
Alus lähti yhdessä "Oyashion", "Kuroshion" ja "Michishion" kanssa Vilasta kuljettamaan joukkoja Kolombangaraan. "Kagerō", "Oyashio" ja "Kuroshio" osuivat 8. toukokuuta 1943 miinoihin Blackettinsalmessa Arundalin saaren ja Kolombangaran välillä. "Kagerō" ja "Oyashio" vaurioituivat pahoin ja "Kuroshio" upposi. Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen lentokoneet upottivat vaurioituneet alukset seuraavana päivänä. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 18 miehistönjäsentä ja 36 haavoittui.
Raapekartonki

Raapekartonki eli raapepahvi on kuvataiteilijoiden, muun muassa sarjakuvantekijöiden työssään käyttämä materiaali. Kartongin pinta voi olla tumma tai valkoinen. Pinnan alla on valkoinen, hopean- tai kuparinvärinen pohja. Valkoinen pohja on kaoliinia, valkoista savea tai kalkkia. Raapekartonki voidaan tehdä itsekin mustaamalla valkoinen pahvi tussilla.
Tässä menetelmässä kuva muodostuu, kun erikoisvalmisteisen kartongin pinnoite raaputetaan irti ja sen alta paljastuu toisen värinen pohja. Työ on hidasta ja vaatii tekijältä huolellisuutta. Ennen raaputusta pahvin pintaan voidaan piirtää luonnos esimerkiksi lyijykynällä. Kartonkia raaputetaan erityisillä raapetaltoilla tai katkoterällisellä kynäveitsellä. Raapekartonki murtuu helposti, ja siksi työ on tehtävä tasaisella alustalla. Raaputuksen jälkeen pinta voidaan värittää vesiväreillä tai huopakynillä.
Raapekartongin mitoitus ei ole ISO-standardin mukainen. Arkin koko voi olla esimerkiksi 305 x 229 mm.
Historia.
1800- ja 1900-luvun vaihteessa sanomalehtien kuvittajat käyttivät usein raapekartonkia. Tuohon aikaan harmaan eri sävyjen muodostaminen onnistui vain harvalla menetelmällä.
1970-luvulta lähtien raapekartonki on ollut eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten sarjakuvantekijöiden käytössä. Menetelmän suosion kasvu liittyi nousevaan avantgarde- ja taidesarjakuvasuuntaukseen. Pascal Doury ja Art Spiegelman olivat tekniikan uudessa tulemisessa ensimmäisten käyttäjien joukossa. 
Nykyään tunnettuja kyseisen tekniikan käyttäjiä ovat myös Matti Hagelberg ja Thomas Ott.
Mozzarella

Mozzarella on italialainen juusto, jota voidaan valmistaa joko vesipuhvelin tai lehmän maidosta. Se on "pasta filata" eli kehrätty juustomassa -tyyppinen miedon makuinen puolipehmeä tuorejuusto. Nykyisen tyyppistä mozzarellaa on valmistettu Italiassa jo 1500-luvulta. Mozzarella di Bufala Campana -termi on nimisuojattu EU:ssa ja sitä saa valmistaa vain tietyillä alueilla Italiassa.
Ruoanvalmistuksessa.
Mozzarella-juustoa käytetään muun muassa salaateissa, pizzassa ja lasagnessa, tai sitä tarjoillaan usein siivutettujen tomaattien ja basilikan kanssa tomaatti–mozzarella-salaattina (insalata caprese). Mozzarella sopii kuorruttamiseen ja se ruskistuu kypsennettäessa tasaisesti.
Ravintoarvot.
Mozzarella-juustossa on rasvaa noin 20 prosenttia ja valkuaista suunnilleen yhtä paljon. Energiaa on 100 grammassa 1 091 kJ (261 kcal).
Mozzarellan eri tyypit.
Mozzarellaa valmistetaan joko isona pallomozzarellana tai pienempinä juustopalleroina (bocconcini). Ne pakataan tavallisesti suolaveteen. Mozzarellaa on saatavilla myös valmiiksi siivutettuna ja raasteena.
Puhvelinmaidosta valmistettu Mozzarella di Bufala Campana on alkuperäisnimisuojattu tuote, jota valmistetaan Campanian alueella Etelä-Italiassa sekä pienissä osissa ympäröiviä alueita. Tärkeimpiä tuotantoalueita ovat Battipaglia Salernon maakunnassa ja Aversa Casertan maakunnassa. Perinteiseen tapaan valmistettu puhvelinmaitomozzarella säilyy huonosti, ja se tulisi syödä muutaman päivän sisällä valmistuksesta, mieluimmin jo samana päivänä.
Takaisinvedot.
Napolin seuduilla valmistettua mozzarellaa on jouduttu aika ajoin vetämään pois myynnistä liian korkeiden myrkkypitoisuuksien takia, sillä mafia on haudannut maaperään suuria määriä ympäri Eurooppaa tuotuja myrkkyjätteitä, muun muassa Saksasta tuotua ydinjätettä, esimerkiksi puhveleiden laidunalueille.
Danny Pino

Daniel "Danny" Pino (s. 15. huhtikuuta 1974 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla on kuubalaiset sukujuuret. Danny Pino tunnetaan Suomessa parhaiten hänen roolistaan tv-sarjassa "Todistettavasti syyllinen". Vuonna 2003 Pino näytteli Desi Arnazia Lucille Ballista kertovassa ohjelmassa "Lucy". Pino valmistui Floridan International Universitystä vuonna 1996. 
Pino näytteli myös tv-sarjassa sen 13. tuotantokauden alusta kaikkiaan 94 jaksossa. Hänen hahmonsa etsivä Nick Amaro korvasi aiemman etsivä Elliot Stablerin, jota esitti Christopher Meloni. 
Pino näyttelee musikaalielokuvassa "Dear Evan Hansen" (2021).
Yksityiselämä.
Pinolla ja hänen vaimonsa, Lilly Pino Bernal ovat olleet naimisissa helmikuusta 2002 lähtien, ja heillä on kaksi poikaa (s. 2006 ja 2007).
Codex Vaticanus

Codex Vaticanus (Bibl. Vat., Vat. gr. 1209; Gregory–Aland nr. B tai 03) on vanhin, arvokkain ja parhaiten säilynyt Raamatun käsikirjoitus. Se on kirjoitettu kreikaksi pergamentille ("vellum") majuskelikirjoituksella. Se on kirjoitettu Codex Sinaiticuksen tavoin 300-luvun alussa ja on peräisin Egyptistä tai Roomasta. Käsikirjoitusta on säilytetty vuodesta 1448 Vatikaanin kirjastossa, mistä se on saanut nimensä.
Codex Vaticanus sisältää suuren osan Vanhaa ja Uutta testamenttia. Vanhasta testamentista puuttuvat Ensimmäisen Mooseksen kirjan alku jakeeseen 1.Moos 46:28 saakka sekä psalmit 106–138. Uudesta Testamentista puuttuu osia Heprealaiskirjeestä, pastoraalikirjeistä, Kirjeestä Filemonille sekä Ilmestyskirjasta.
Alpha Sigma Phi

Alpha Sigma Phi (ΑΣΦ, lyhennettynä Alpha Sig) on Yhdysvalloissa Yalen yliopistossa 6. joulukuuta 1845 perustettu opiskelijaveljeskunta. Alpha Sigma Phi on Yhdysvaltain kymmenenneksi vanhin veljeskunta, jolla on tällä hetkellä toiminnassa 68 paikallisosastoa. Alpha Sigma Phin motto on "Causa Latet Vis Est Notissima" (suom. "Syy on piilossa, tulokset tiedossa"). Veljeskunnan virallinen symboli on feeniks. Alpha Sigma Phi on yli 2 000 opiskelijan ja 40 000 alumnin veljeskunta.
Historia.
Alpha Sigma Phin perustajat olivat kolme Yalen yliopiston opiskelijaa: Louis Manigault, Stephen Ormsby Rhea ja Horace Spangler Weiser. Järjestön alkuaikoina se kilpaili Yalen yliopiston toisen veljeskunnan Kappa Sigma Thetan kanssa, kunnes yliopisto lopulta lakkautti jälkimmäisen vuonna 1858. Yhdysvaltain sisällissodan aikaan Alpha Sigma Phi joutui hajaannuksen tilaan ja lakkautettiin, mutta vuonna 1907 Wayne Montgomery Musgrave ja Edwin Morey Waterbury perustivat sen uudestaan.
Codex Sinaiticus

 
Codex Sinaiticus (Lontoo, Brit. Libr., Add. 43725; Gregory-Aland no. א (Aleph) tai 01) on kreikankielinen Raamatun käsikirjoitus, joka on kirjoitettu pergamenttisivuille majuskelikirjoituksella vuosien 340 ja 400 välillä. Sitä pidetään Codex Vaticanuksen kanssa maailman vanhimpana tunnettuna Raamattuna. 
Codex Sinaiticus sisälsi alun perin sekä Vanhan että Uuden testamentin kokonaisuudessaan. Siitä on säilynyt kuitenkin ainoastaan osia kreikankielisestä Vanhasta testamentista (Septuaginta) ja Uusi testamentti kokonaisuudessaan. Sen lisäksi siihen kuuluu apostolisten isien kirjoituksista osia Barnabaan kirjeestä sekä Hermaan paimenesta. Ne katsottiin ilmeisesti osaksi Raamatun kaanonia vielä silloin, kun käsikirjoitus kirjoitettiin.
Codex Sinaiticus on Codex Vaticanuksen ohella arvokkaimpia käsikirjoituksia sekä Septuagintan että kreikankielisen Uuden testamentin tekstikritiikin kannalta. Teoksen varhaisempaa historiaa ei tarkasti tunneta, mutta sitä on säilytetty ilmeisen pitkään Siinailla Pyhän Katariinan luostarissa. Ensimmäinen kirjallisena maininta siitä on vuodelta 1761, jolloin italialainen luonnontieteilijä ja lääkäri Vitaliano Donati mainitsi siitä lehtiartikkelissa. Tutkimuskohteeksi Codex Sinaiticus pääsi kuitenkin vasta 1840-luvulla, jolloin luostarin munkit kiinnittivät siellä vierailleen saksalaisen raamatuntutkijan Konstantin von Tischendorfin huomiota luostarissa säilytettyihin pergamenttisivuihin. 
Teoksen kokonaan tai osia siitä omistavat neljä kirjastoa, British Library, Venäjän kansalliskirjasto, Pyhän Katariinan luostari Siinailla ja Leipzigin yliopiston kirjasto, perustivat vuonna 2002 kansainvälisen yhteishankkeen teoksen tutkimusta, digitointia, transskiptiota sekä säilyttämistä ja julkaisemista varten, tavoitteena julkaista Codex Sinaiticuksen sähköinen versio. Projektin tuloksena teoksesta julkaistiin 2011 näköispainos.
Pekka Milonoff

Petr ”Pekka” Milonoff (s. 22. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän toimi KOM-teatterin taiteellisena johtajana vuoteen 2014.
Elämänvaiheet ja ura.
Pekka kasvoi monikulttuurisessa kodissa ja oppi isovanhemmiltaan ensimmäiset sanansa venäjäksi. Hänen isovanhempansa isän puolelta pakenivat Venäjän vallankumousta Suomeen. Äidinäiti oli ruotsalainen ja äidinisä tullut Saksasta.
Milonoff pääsi ylioppilaaksi 1968, jonka jälkeen kävi Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjan 1968–1971. KOM-teatterin näyttelijä-ohjaajana hän on ollut vuodesta 1971 asti ja taiteellisena johtajana 1977–1981 ja taas vuodesta 1982 alkaen.
Milonoff aloitti koulunkäynnin Saksalaisessa koulussa, mutta siirtyi viiden vuoden jälkeen suomenkieliseen kouluun. Teini-ikäisenä hän liittyi Sadankomiteaan. Tovereineen hän keräsi 3 000 nimeä aseistakieltäytymiseen kehottavaan vetoomukseen, jonka vuoksi kerääjät joutuivat oikeuteen. Kekkonen armahti heidät, vaikka asepalveluksesta kieltäytymiseen yllyttäminen oli kiellettyä.
Uranvalinnan aikoihin psykologiastakin kiinnostunut Milonoff oivalsi, että myös teatterin kautta pystyy tutkimaan itseään ja muita. Teiniteatterin ja Kellariteatterin kautta Milonoff päätyi 1971 perustamaan KOM-teatteria.
Milonoff liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen vuonna 1974. Huhtikuussa 1986 hänet valittiin SKP:stä erotetun taistolaisen opposition muodostaman SKP:n järjestöjen keskuskomiteaan.
Kunnianosoitukset.
Milonoffille on myönnetty Pro Finlandia -palkinto vuonna 2003 ja Suomen arvostelijain liiton Kritiikin Kannukset vuonna 1974.
Yksityiselämä.
Milonoffin Satu-vaimo on kääntäjä. Pekka Milonoffilla on neljä poikaa: Aleksi, Juho, Tuomas ja Eero, jotka työskentelevät kaikki isänsä tavoin teatterin tai TV-tuotannon parissa. Aleksi toimii muun muassa näytelmien suomentajana.
Codex Bezae

Codex Bezae Cantabrigensis (Gregory-Aland no. D tai 05) on merkittävä Uuden testamentin käsikirjoitus 400- tai 500-luvulta. Se on kirjoitettu eteläisen Ranskan tai eteläisen Italian alueella. Jean Calvinin oppilas Theodor Beza lahjoitti sen Cambridgen yliopiston kirjastolle vuonna 1581.
Käsikirjoitus on kaksikielinen, se sisältää sekä kreikan- että latinankielisen tekstin. Siihen sisältyy suurin osa neljästä kanonisesta evankeliumista, osia Apostolien teoista sekä pieni katkelma Kolmannesta Johanneksen kirjeestä.
Codex Bezae esittää evankeliumit poikkeavassa järjestyksessä: Matteus, Johannes, Luukas ja Markus. Evankeliumeista ainoastaan Luukas on täydellinen. 
Eroavaisuudet muiden käsikirjoitusten kanssa.
Codex Bezaessa on paljon poikkeavia tekstivariaatioita, mutta sitä ei pidetä kaikista luotettavimpana lähteenä. Se on osin ristiriitainen, ja osin sopusointuinen Codex Vaticanuksen, Codex Sinaiticuksen ja Codex Alexandrinuksen kanssa. Esimerkkejä eroavaisuuksista löytyy seuraavista kohdista: Matteus 23:14; 24:36; 27:49; Markus 7:16; 9:44, 46; 11:26; Luukas 15:21; Johannes 5:4.
Kirjoitusasu.
Koodeksi on kirjoitettu yhteen sarakkeeseen sivua kohti. Siihen kuuluu 406 lehteä alkuperäisestä noin 534:stä. 
Kreikankielinen teksti on vasemmalla ja latinankielinen oikealla sivulla. Jokaisen kirjan kolme ensimmäistä riviä on kirjoitettu punaisella. Codex Bezae on kirjoitettu majuskelikirjoituksella. Käsikirjoitusta on työstänyt ainakin yhdeksän korjaajaa 500- ja 1100-lukujen välillä.
Rivelino

Roberto Rivelino (s. 1. tammikuuta 1946, São Paulo, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 1970-luvulla. Rivelino oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän tuli tunnetuksi voimakkaista vapaapotkuista ja kaukolaukauksista. Rivelino laukaisi pallon jalkaterän yläosan ja nilkan välisellä jalanosalla. Hän oli myös tunnettu ns. "elastico"-harhautuksestaan. 
Hän pelasi 92 maaottelua tehden 26 maalia.
Seuratasolla hän edusti kymmenen vuoden ajan brasiliaista suureuraa Corinthians, siirtyi sieltä toiseen brasilialaisseuraan Fluminense Football Club ja lopuksi Saudi-Arabiaan Al-Hilaliin.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Fujitsu Finland

Fujitsu Finland Oy on japanilaisen Fujitsun tytäryhtiö. Fujitsu on tietotekniikan palvelu- ja laitetoimittaja, joka työllistää noin 132 000 henkilöä yli 100 maassa. Vuonna 1935 perustetun yhtiön pääkonttori on Tokiossa. Maaliskuussa 2019 päättyneellä tilikaudella konsernin liikevaihto oli 4,0 triljoonaa jeniä (36 miljardia USD). 
Fujitsu Finland -konsernin liikevaihto maaliskuun lopussa 2019 päättyneellä tilikaudella oli 444,2 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 2 300. Vuonna 2022 konsernin toimitusjohtaja on Hanna Kivelä. 
Fujitsu huolehtii asiakkaiden tieto- ja viestintätekniikasta sekä sovellusten tukipalveluista, toiminnasta ja kehittämisestä. Muita palveluita ovat muiden muassa liikkuvan työn palvelut, sähköinen asiointi sekä Microsoft, SAP- ja EMC Documentum -pohjaiset ratkaisut. Fujitsun laitevalikoima ulottuu kannettavista tietokoneista konesaliratkaisuihin.
Fujitsu Finland -konserniin kuuluu Nico, viralliselta nimeltään Nice-business Consulting Oy -niminen tytäryhtiö , joka välittää it-alan työvoimaa sekä tarjoaa rekrytointipalveluja. 
Historia.
Fujitsun juuret Suomessa ulottuvat 1960-luvulle Suomen Kaapelitehtaan elektroniikka-osastoon, josta myöhemmin tuli Nokia Elektroniikka ja osa Nokia-yhtymää. 1980- ja 1990-luvuilla Nokia Elektroniikka valmisti MikroMikko-mikrotietokoneita sekä valmisohjelmisto ToimistoTiimiä (nyk. Teamware Office).
Yrityksen nimi muuttui omistajanvaihdoksen myötä vuonna 1991 ICL Dataksi. Samoihin aikoihin siitä eriytyivät omiksi yrityksikseen Fujitsu Siemens Computers Oy ja Teamware Group Oy. Vuonna 1996 käynnistyi investointi Patja-toimintamalliin. Samaan aikaan sovellusliiketoiminta keskittyi valmisohjelmistoihin. 
Vuonna 2000 nimi vaihtui ICL Invia Oyj:ksi, ja yhtiö valmistautui listautumaan Helsingin pörssiin. Internet-huuma oli kuitenkin laantumassa, ja kuplan puhkeaminen lähestyi, joten yhtiö lykkäsi listautumissuunnitelmaa ja myöhemmin luopui siitä. Vuonna 2002 yhtiön nimi muutettiin Fujitsu Invia Oyj:ksi. Fujitsu Services Oy oli nimenä käytössä lokakuusta 2003 lähtien. Fujitsu Technology Solutions Oy fuusioitui Fujitsu Services Oy:hyn keväällä 2010. Fujitsu Services Oy:n nimi muuttui 1.10.2011 Fujitsu Finland Oy:ksi.
2000-luvun tietovuotojuttu.
Fujitsun Suomen-toimitusjohtajana 2003–2013 toiminut Yrjänä Ahto tuomittiin vuonna 2013 käräjäoikeudessa ehdolliseen vankeuteen kahdesta törkeästä petoksesta. Asianomistajina jutussa ovat Väestörekisterikeskus ja Valvira, joiden salassa pidettäviä tietoja oli vuonna 2004 syyttäjän mukaan vuotanut Fujitsun tekemän yrityskaupan takia kolmannelle osapuolelle. Oikeus katsoi Ahdon salanneen tietovuodon, joka paljastui vasta vuonna 2009.
Killinkoski

Killinkoski on kylä Virroilla ja entinen taajama. Kilinkoski sijaitsee kantatie 68:n varrella, Virtain ja Ähtärin puolessavälissä. Se on Hämeen pohjoisin kylä. Kylässä asuu noin 200 ihmistä.
Palveluja Killinkoskella on alakoulu, päiväkoti ja kyläkauppa Killinjätti. Syyskuuhun 2014 asti kylässä oli Osuuspankin konttori.
Killinkosken perinteinen työnantaja on P. G. Holmin vuonna 1886 perustama nauhatehdas, josta on kehittynyt nykyinen Inka Oy. Kun tehdas ei ollut vielä automatisoitu, kylän koulussa oli parhaimmillaan yli 500 oppilasta. Nykyään koulussa on enää yläluokka (3.-6.) ja alaluokka (1.-2.) ja kaksi opettajaa, joista toinen toimii koulunjohtajana. Koulun yhteydessä on myös päiväkoti.
Killinkoskella on puukirkko, jonka on suunnitellut Josef Stenbäck, ja se valmistui 1928. Stenbäck piirsi myös alkuperäisen nauhatehtaan. Kylässä on ollut myös puuhiomo ja Suomen ensimmäinen makaronitehdas. Killinkoski valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi 2005.
Killinkosken tehdasyhdyskunta kuuluu Museoviraston luokittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Fujitsu

Fujitsu Limited () on vuonna 1935 perustettu japanilainen yritys. Fujitsu on maailman toiseksi suurin IT-palvelutoimittaja, joka työllistää 170 000 palvelu- ja järjestelmäosaajaa 70 maassa.
Historia.
Vuonna 1935 perustetun yhtiön pääkonttori on Tokiossa. Maaliskuussa 2010 päättyneellä tilikaudella konsernin liikevaihto oli 35,4 miljardia euroa. Noin kaksi kolmasosaa liikevaihdosta tulee Japanista ja vajaa 15 prosenttia Euroopasta. Suomessa Fujitsu toimii nimellä Fujitsu Finland Oy.
Vuonna 2009 yhtiö sopi kiintolevyvalmistuksen myynnistä Toshiballe.
Vuonna 2022 yhtiö kertoi aikomuksesta lopettaa suurtietokoneiden valmistuksen ja myynnin vuoteen 2030 mennessä. Yhtiöllä on vielä tulossa vuonna 2024 uusi GS21-sarjan suurtietokone. Samalla yhtiö kertoi Unix-palvelinjärjestelmien lopettamisesta vuoteen 2029 mennessä. Gartnerin Philip Dawsonin mukaan Linux on korvannut Unixin, mutta suurtietokoneille vastaavaa vaihtoehtoa ei ole. SPARC-suorittimia käyttävien palvelinten tuki päättyy vuonna 2034, joka on sama ajankohta kuin Solaris-käyttöjärjestelmän tuen. Fujitsu Uvance on yhtiön tarjoama pilvipalveluratkaisu.
Tuotteet.
Yhtiö on kehittänyt ja valmistanut Fujitsu FR- ja Fujitsu FR-V -suorittimia.
Yhtiö on valmistanut supertietokoneita kuten SPARC-suorittimiin pohjautuvan K computerin sekä ARM-suorittimiin perustuvan Fugakun.
Yhtiö on valmistanut Japanin ensimmäisen tietokoneen FACOM100:n (1954).
FACOM100:n seuraajat olivat FACOM128A ja FACOM128B, joista jälkimmäistä ylläpidetään edelleen.
Yhtiöllä on myös suurtietokoneiden malleja.
Yhtiö on valmistanut tietokoneita, kuten FM Towns, ja FM Towns Marty -pelikonsolia.
Tietokoneita:
Viiskulma

Viiskulma ( eli "Viisreuna") on viiden kadun (Laivurinkatu, Pursimiehenkatu, Fredrikinkatu, Laivurinrinne ja Tarkk’ampujankatu) risteys Helsingissä, Punavuoren ja Ullanlinnan kaupunginosien rajalla. Viiskulma on perinteisesti tunnettu maamerkkinä ja nykyisin useista sen lähistölle keskittyneistä eri musiikkityyleihin erikoistuneista levykaupoista. Sen ympärillä on kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia. Yhdessä kulmassa oli aikoinaan elokuvateatteri Merano.
Lähellä Viiskulmaa Pursimiehenkadun varrella sijaitsee myös Viiskulman terveysasema.
Operaatio Mobilisaatio

Operaatio Mobilisaatio (lyh. OM) on kansainvälinen kristillinen lähetysjärjestö, joka toimii lähes 150 maassa sekä Logos Hope- ja Doulos Hope -lähetyslaivoilla. OM:n näkynä on, että Jeesusta seuraavia yhteisöjä syntyisi sinne, missä evankeliumia on julistettu vähiten. OM haluaa osoittaa Jumalan rakkautta evankelioiden, istuttamalla seurakuntia, opetuslapseuttamalla, edistämällä oikeudenmukaisuutta sekä tehden kokonaisvaltaista kehitys- ja avustustyötä.
Maailmanlaajuisesti OM tekee yhteistyötä paikallisen seurakunnan kanssa, rohkaisten ja tukien paikallisia uskovia. Mikäli kohdemaassa ei ole kristittyjä tai kristittyjen keskinäistä yhteyttä, OM pyrkii istuttamaan uusia seurakuntia.
Suomessa OM on Suomen Evankelisen Allianssin ja Suomen lähetysneuvoston jäsenyhteisö.
Historia.
OM:n juuret löytyvät Yhdysvalloista, missä rouva Clapp rukoili 15 vuotta, että Jumala pelastaisi paikallisen lukion oppilaita ja lähettäisi heitä lähetystyöhön. Eräänä päivänä hän lähetti Johanneksen evankeliumin George Verwerille, joka oli yksi lukiolaisista. Kolme vuotta myöhemmin George antoi elämänsä Jeesukselle. Kesällä 1957 19-vuotias George ja hänen kaksi ystäväänsä ajoivat pakettiautolla Meksikoon mukanaan 15 000 espanjankielistä Johanneksen evankeliumia. Ihmiset olivat niin avoimia Meksikossa evankeliumille, että maahan avattiin kristillinen kirjakauppa ja evankelioivat radiolähetykset alkoivat.
1960-luvun alkupuolella George muutti Espanjaan ja näky kansainvälisestä evankeliointi- ja koulutusjärjestöstä sai alkunsa. Työ levisi nopeasti Euroopassa ja alkoi Lähi-idässä vuonna 1963 ja seuraavana vuonna Intiassa. OM:n laivatyö alkoi vuonna 1970 ja niin kaikki maailman rannikkomaat olivat saavutettavissa. Työssä korostettiin voimakkaasti kansallista johtajuutta ja läheistä yhteistyötä muiden lähetysjärjestöjen ja paikallisseurakuntien kanssa.
Syksyllä 1965 nuoret miehet Frank Dietz ja John Hymus olivat evankeliointimatkalla Neuvostoliitossa. Heidän autonsa hajottua he tulivat hakemaan varaosia Suomesta. Varaosien hakumatka venyi muutamiksi viikoiksi. Sinä aikana nuorilla miehillä oli mahdollisuus kertoa OM:n työstä suomalaisille opiskelijoille. Alkuperäisessä vuoden 1966 OM:n vuosiraportissa George Verwer kertoo näin: "Ensimmäinen suomalaisryhmä osallistui OM:n kesäristiretkeen ja siinä oli yli 50 osanottajaa". Tuosta kesästä lähtien suomalaiset ovat olleet innokkaasti mukana OM:n työssä.
Keväällä 1977 perustettiin Operaatio Mobilisaatio ry niminen yhdistys. OM:n toimisto on ollut vuodesta 1985 lähtien Tampereella. Toiminnan aikana yli 3000 ihmistä on osallistunut Suomesta käsin maailmanlaajuiseen lähetystyöhön.
Ptolemaios VIII

Ptolemaios VIII Euergetes II Fyskon (, noin 182 eaa. – 26. kesäkuuta 116 eaa.) oli Egyptin faarao vuodesta 170 eaa. kuolemaansa asti. Vallassa hän oli ensimmäisen kerran vuosina 164–163 eaa. ja toisen kerran 145–116 eaa. Hänelle annettiin lisänimi Fyskon (osapuilleen "möhömaha") lihavuutensa takia. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios V ja Kleopatra I.
Elämä.
Ptolemaios V:n kuoltua Ptolemaios VI:stä tuli faarao, mutta koska hän oli liian nuori hallitsemaan, hallitsi maata hänen äitinsä Kleopatra I. Vuonna 170 alkoi sota Egyptin ja seleukidien välillä. Egyptissä Ptolemaios Euergeteestä ja tämän siskosta Kleopatra II tehtiin Ptolemaios VI:n hallitsijakummpanit. Seuranneen valtataistelun jälkeen Ptolemaios Euergetes ajoi veljensä ja siskonsa maanpakoon vuonna 164 eaa. Ptolemaios Filometor haki tukea Roomasta. Ptolemaios Euergetes hallitsi yksin vuosina 164–163 eaa., mutta Ptolemaios Filometor pääsi palaamaan Egyptiin heinäkuussa 163 eaa. Ptolemaios Euergetes sai tyytyä hallitsemaan Kyrenaikaa.
Ptolemaios VIII Euergetes pääsi palaamaan Egyptiin vuonna 145 eaa., kun hänen veljensä Ptolemaios Filometor kuoli. Hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n kanssa. Vuonna 141 eaa. hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n tyttären Kleopatra III:n kanssa, ilman että olisi eronnut siskostaan. Kleopatra III:n isä oli Ptolemaios VIII Euergeteen veli Ptolemaios Filometor.
Vuonna 132 eaa. Aleksandriassa syttyi mellakoita, joiden takia Ptolemaios, Kleopatra III ja heidän lapsensa pakenivat Kyprokselle. Kleopatra II hallitsi yksin Aleksandriasta käsin vuoteen 127 eaa. asti. Maaseudun asukkaat taas suosivat Ptolemaiosta. Kleopatra II joutui pakenemaan Syyriaan vuonna 127 eaa., mutta hän palasi Ptolemaioksen kanssahallitsijaksi vuonna 124 eaa. Ptolemaios kuoli vuonna 116 eaa.
Sörnäisten kurvi

Sörnäisten kurvi (), jota kutsutaan myös "Sörkan kurviksi" tai vain "Kurviksi", on alue Helsingin itäisessä kantakaupungissa, Sörnäisten, Kallion ja Alppiharjun kaupunginosien kohtauspaikassa. Alue sijoittuu sen kohdan välittömään läheisyyteen, jossa Hämeentie tekee mutkan oikealle pohjoiseen mentäessä ja jossa siltä länteen haarautuu Helsinginkatu. Kurvi käsittää koko alueen Helsinginkadun ja Hämeentien risteyksessä. Sörnäisten kurvi on lukuisien joukkoliikenneyhteyksien solmukohdassa, jossa sijaitsee myös Sörnäisten metroasema. Yksi Kurvin maamerkeistä oli vakuutusyhtiö Kansan rakennus ja sen katolla sijainnut valotorni.
Historia.
Sodan jälkeen suomalaiset aikakauslehdet ylläpitivät Kurvin, Vaasankadun ja Linjojen seudun perinteisesti huonoa mainetta. Tuolloin Kurvin levoton maine johtui pääosin siitä, että pientalovaltaisen asuinalueen tuhannet lapset ja nuoret ottivat katutilan haltuunsa omasta ”vaarallisuudestaan” tietämättöminä. Levottomuuteen vaikuttivat myös alueen yömajat ja asuntolat. "Apu"-lehti julkaisi erityisesti 1950-luvulla rajuja reportaaseja Sörkan alamaailmasta, mutta 1960-luvulla kirjoittelu hiljeni, ja julkisuuskynnyksen ylittivät enää Vaasankadun viinatrokarit. ”Rieha-Helsinki” alkoi keskittyä enemmän Rautatieaseman seudulle. Kurvin läheisyydessä sijaitsevalla Vaasanpuistikolla on ollut levoton maine: sitä on puhekielessä kutsuttu nimellä Piritori, ja esimerkiksi vuonna 2025 poliisi on järjestänyt alueella tehovalvontaa estääkseen huumekauppaa. Sörnäisiä on luonnehdittu päihdekäyttäjien suosimaksi alueeksi, ja huumeiden käytön on sanottu olevan osa Kurvin katukuvaa. 
Hieman etelämmäksi silloisen Itäisen Viertotien (nyk. Hämeentien) varteen oli 1870-luvulla rakennettu niin sanotut Suruttomain villat, ryhmä työläisten asuintaloja, jotka pääosin purettiin 1930-luvun alussa. Talvisodan toisena päivänä Vaasanpuistikkoon osui viisi räjähdyspommia, mikä aiheutti lähitaloihin varsin suuret sirpale- ja ikkunavauriot. 
Hämeentien ja Helsinginkadun kulmaan valmistui vuonna 1937 suuri rakennus, jota kutsuttiin Perämiehen taloksi siinä olleen ravintolan johdosta. Elanto osti talon 1950-luvulla, myi asunnot osakkeiksi ja antoi talolle nimen Hämeentähti. Myöhemmin taloa alettiin kutsua Kurvin taloksi.
II Crush the Insects

II: Crush the Insects on suomalaisen doom metal -yhtye Reverend Bizarren toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Albumi sisältää lyhemmän version Suomen virallisen singlelistan kakkoseksi nousseesta "Slave of Satan" -kappaleesta. Singleversion kesto on 20:59 minuuttia.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Eduard Roschmann

Eduard Roschmann (25. elokuuta 1908 Graz, Saksa – 10. elokuuta 1977) oli SS:n Hauptsturmführer ja natsisotarikollinen, joka tunnettiin myös Riian teurastajana, sillä hän toimi Riian keskitysleirin komendanttina. Leirillä kuoli tuhansia juutalaisia, kun Roschmann oli sen komentajana.
Sodan jälkeen Roschmann pakeni viranomaisilta korpraalin univormussa. Hän pakeni Argentiinaan ja muutti Paraguayhyn 1977, sen jälkeen kun Länsi-Saksa oli pyytänyt hänen luovuttamistaan. Hän kuoli sydänkohtaukseen samana vuonna. Roschmann esiintyy myös Frederick Forsythin romaanissa "Odessan miehet".
Paul Blobel

Paul Blobel (13. elokuuta 1894 Potsdam, Saksa – 7. kesäkuuta 1951 Landsberg am Lech, Länsi-Saksa) oli SS-Standartenführer ja SD:n jäsen.
Blobel otti osaa ensimmäiseen maailmansotaan ja saavutti ansiostaan ensimmäisen luokan rautaristin. Sodan jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria ja työskenteli ammatissa vuoteen 1931, jolloin hänet erotettiin. Tämän jälkeen Blobel liittyi natsipuolueeseen ja SS:ään.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Blobel komensi Einsatzgruppe C:n Sonderkommando 4a:ta, joka toimi Ukrainassa. Blobelin joukkio syyllistyi Kiovan juutalaisten joukkomurhaan Babi Jarin rotkossa. Hänet vapautettiin palveluksesta alkoholismin vuoksi tammikuussa 1942. Heinäkuusta 1942 vuoteen 1945 hän työskenteli niin sanotun "Aktion 1005":n johdossa tehtävänään polttaa kaikki miehitettyjen alueiden joukkohautojen ruumiit niin, ettei uhrien lukumäärää pystyttäisi koskaan selvittämään. Tämä työ tehtiin rautatiekiskoista rakennetuissa kehikoissa, joissa polttopuina käytettiin bensiinillä kasteltuja ratapölkkyjä. 
Blobel tuomittiin kuolemaan Nürnbergin prosessiin kuuluneessa Einsatzgruppen-oikeudenkäynnissä. Hänet teloitettiin hirttämällä Landsbergin vankilassa 7. kesäkuuta 1951.
Populaarikulttuurissa.
Paul Blobelin hahmo esiintyy Gerald Greenin kirjassa Polttouhrit ja siitä tehdyssä TV-sarjassa.
Kevin Bacon

Kevin Norwood Bacon (s. 8. heinäkuuta 1958 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Footloose", "Kunnian miehiä" , "JFK – avoin tapaus", "Apollo 13" ja "Sleepers – katuvarpuset".
Nuoruus.
Kevin Bacon syntyi vuonna 1958 Philadelphiassa kaupunkisuunnittelija ja arkkitehti Edmund Baconin ja opettaja Ruth Hilda Holmesin kuusilapsisen perheen kuopukseksi. Hän kävi taidekoulua ja teatterikoulua kotikaupungissaan ja sitten teatterikoulua New Yorkin Greenwich Villagessa.
Ura.
Baconin ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 1978 collegekomediassa "Delta-jengi". Sitä seurasivat "Perjantai 13." (1980) ja "Svengijengi vauhdissa jälleen" (1982). Bacon näytteli myös television saippuasarjassa "Guiding Light" ja teatterinäytelmässä "40 Deuce", josta hän sai Obie-palkinnon. Yksi Baconin uran tunnetuimmista rooleista on kapinallisen Ren McCormackin rooli vuoden 1984 elokuvassa "Footloose", jossa Bacon pääsi esittelemään tanssitaitojaan.
Baconin menestyselokuvia 1990-luvulla olivat vuoden 1990 kauhuelokuvat "Väristyksiä" ja "Raja tuntemattomaan" sekä "Kunnian miehiä" (1992), "Villi joki" (1994), "Apollo 13" (1995) ja "Sleepers – katuvarpuset" (1996). Niitä seurasivat muun muassa "Villit kuviot" (1998), "Stir of Echoes – henkien vankina" (1999), "Hollow Man – mies ilman varjoa" (2000), "Menneisyyden ote" (2003) , "The Woodsman" (2004) ja "Frost/Nixon" (2008). Lisäksi Bacon ohjasi vuoden 2005 elokuvan "Loverboy".
Merijalkaväen sotilaan roolista elokuvassa "Taking Chance" (2009) Bacon voitti ensimmäisen Golden Globe -palkintonsa. Sitä seurasivat elokuvat "" (2011) ja "Hölmö hullu rakkaus" (2011).
Vuonna 2013 Bacon esitti pääosaa FBI-agenttina televisioelokuvassa "Pahan jäljillä". Sitä seurasi rooli komediassa "I Love Dick", josta Bacon sai Golden Globe -ehdokkuuden.
Bacon palasi muutaman vuoden tauon jälkeen elokuviin vuoden 2020 kauhuelokuvassa "You Should Have Left".
Bacon on myös folkrock-muusikko ja soittaa Michael-veljensä kanssa The Bacon Brothers -yhtyeessä. Se julkaisi vuonna 2018 jo kahdeksannen albuminsa.
Bacon tunnetaan nimeään kantavasta seurapelistä "Six Degrees of Kevin Bacon", jossa pelaajat joutuvat etsimään lyhimmän yhteyden Baconin ja jonkun toisen Hollywood-tähden välille.
Yksityiselämä.
Bacon on ollut naimisissa näyttelijä Kyra Sedgwickin kanssa vuodesta 1988 alkaen. Heillä on kaksi yhteistä lasta. Bacon menetti kerran paljon rahaa Bernard Madoffin Ponzi-huijauksessa.
Barbara Morgan

Barbara Morgan (s. 28. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen opettaja ja NASA:n ensimmäinen opettaja-astronautti. Fresnosta kotoisin oleva opettaja matkusti STS-118-lennolla kansainväliselle avaruusasemalle vuonna 2007.
Morgan toimi Christa McAuliffen varahenkilönä tämän valmistautuessa STS-51-L-lennolle. Challenger tuhoutui pian lähtönsä jälkeen 28. tammikuuta vuonna 1986 ja Morgan valittiin maan ensimmäiseksi opettaja-astronautiksi vuonna 1998, 12 vuotta McAuliffen kuoleman jälkeen. Barbara Morgan on naimisissa Clay Morganin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.