tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
FlyBase

FlyBase on Internet-tietokanta joka sisältää bioinformatiivista tietoa banaanikärpäsen ja sen sukulaislajien biologiasta, kehityksestä ja genomista. FlyBase-projektia ylläpitävä tutkijayhteenliittymä koostuu banaanikärpäs- ja tietotekniikka-asiantuntijoista. Tietokantaa ylläpitävät Harvardin yliopisto ja Indianan yliopisto Yhdysvalloissa ja Cambridgen yliopisto Isossa-Britanniassa. Tietokanta on suunnattu tutkimusammattilasille. 
Sisältö.
FlyBase sisältää valtavat määrät banaanikärpäsestä ja muista "Drosophila"-suvun lajeista julkaistua geneettistä ja molekulaarista aineistoa, koska lähes kaikki tieteelliset julkaisut vaativat banaanikärpästutkijoita lataamaan tutkimusaineistonsa avoimeen tietokantaan ennen artikkelien julkaisemista. Sivusto sisältää muun muassa DNA-sekvenssien ja mutanttialleelien tietokannan, jossa on tiedot kaikista julkaistuista sekvensseistä ja banaanikärpäsen julkaistu koko genomin sekvenssi. 
Tämän lisäksi tietokanta sisältää tiedot tunnetuista geenien toiminnoista, sekä tunnettujen geenituotteiden (yleensä proteiinien) ekspressio- ja ominaisuustiedot. Myös geenimuunneltujen kantojen tiedot ovat saatavilla sivuston kautta: FlyBase sisältää muun muassa erilaisten transposonien ja kloonien tietokannat sekä mahdollisuuden tutkia erilaisten mutanttikantojen kuvauksia ja ominaisuuksia. Sivuston kautta on myös mahdollisuus tilata eri lajien kantoja omaan käyttöönsä. Sivustolle on myös koottu kattava tietokanta kaikesta banaanikärpäskirjallisuudesta ja tieteellisistä julkaisuista viimeisen sadan vuoden ajalta. Tutkijoiden yhteydenpidon helpottamiseksi FlyBase myös ylläpitää vapaaehtoista listaa tutkijoiden yhteystiedoista ja heidän tutkimushistoriastaan. 
Geneettisen tiedon ja kirjallisuuden lisäksi sivustolta löytyy myös paljon muuta materiaalia, kuten esimerkiksi ajan tasalla oleva kuvaus "Drosophila"-lajien taksonomiasta sekä kromosomikarttoja ja -kuvia, kromosomiaberraatiotietokanta ja kuvia ja kaavioita banaanikärpäsen anatomiasta ja kehityksestä.
Brad Delson

Bradford Phillip Delson (s. 1. joulukuuta 1977 Agoura, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on Linkin Park -yhtyeen kitaristi ja yksi sen perustajajäsenistä. Hän on perustanut Mike Shinodan kanssa myös Machine Shop Recordings -levy-yhtiön.
Delson ja Linkin Parkin toinen jäsen Mike Shinoda olivat ystäviä jo lapsina. Agoura High Schoolissa he soittivat muun muassa "Relative Degree" -yhtyeessä yhdessä rumpali Rob Bourdonin kanssa. Vuonna 1996 kolmikko perusti "Xero"-yhtyeen. Samana vuonna Delson aloitti opiskelut Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa, jossa hän jakoi asuntolassa huoneen Dave Farrellin kanssa. Delson valmistui vuonna 1999 ja päätti keskittyä musiikin tekemiseen.
Samana vuonna Xero sai uuden laulajan, Chester Bennington, ja yhtye vaihtoi nimeksi "Hybrid Theory". Vuonna 2000 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Bros. Recordsin kanssa, ja samalla yhtyeen uudeksi nimeksi tuli "Linkin Park".
Yksityiselämä.
Delson meni naimisiin Elisa Borenin kanssa syyskuussa 2003 "Skirball Cultural Centerissä", Los Angelesissa. Heidän lapsensa, joka syntyi 25. maaliskuuta 2008 on nimeltään Jonah Taylor Delson. Brad Delsonilla on kaksi nuorempaa veljeä.
Johanna Enckell

Olga Johanna Constance Enckell (o.s. af Forselles; s. 4. heinäkuuta 1933 Helsinki) on suomalainen kirjailija, dramaturgi ja ohjaaja.
Enckell valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1967. Sen jälkeen hän opetti Oulun yliopistossa kirjallisuutta vuosina 1967–1970, ja Helsingin yliopistossa estetiikkaa ja teatteritiedettä vuosina 1971–1974. Dramaturgina Enckell on toiminut muun muassa Svenska teaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa, sekä ohjaajana muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa, Åbo Svenska Teater -teatterissa ja Espoon teatterissa. Hän on myös ollut Teatterikorkeakoulun vararehtorina.
Enckell on kirjoittanut monia näytelmiä sekä lapsille että aikuisille. Hän on perehtynyt erityisesti ranskalaiseen teatteriin ja Antonin Artaud’n tuotantoon, jota käsittelevän laajan teoksen hän julkaisi vuonna 2003. Lisäksi Enckell on kirjoittanut ranskalaisesta teatterista monia artikkeleita alan julkaisusarjoissa. 
Enckellin sukunimi on perua hänen ensimmäisestä avioliitostaan. Enckellin avopuoliso oli dramaturgi ja kirjailija Gösta Kjellin (1936–2009), jonka kirjoittaman teoksen "Sissi-Jaakko" Enckell täydensi ja julkaisi vuonna 2011. Teos kertoo Enckellin esi-isän kauppaneuvos Jacob af Forsellesin (1696–1768) elämästä.
Stena-konserni

Stena-konserni on ruotsalainen monialayritys, johon kuuluu kolme emäyhtiötä: Stena Metall AB, Stena Sessan AB ja Stena AB. Konsernin kotipaikka on Ruotsin Göteborg ja sen omistaa kokonaan Olssonin perhe. Toimitusjohtajana toimii perustajan poika Dan Sten Olsson. Varustamo Stena toimii matkustaja-, irtolasti- ja rahtiliikenteessä. Stena harjoittaa myös tytäryhtiöidensä avulla kiinteistö- ja kierrätysliiketoimintaa.
Stena AB.
Stena AB:n tytäryhtiöiden joukossa on
Stena Sessan AB.
Sessanlinjen (Sessan Line) eli G.F.L. (Göteborg-Fredrikshavns Line) ostettiin Stenalle 1980. Se lopetti siihen saakka Kattegatissa vallinneen ankaran kilpailun Sessan Linen ja Stena Linen välillä. Yksi sen tytäryhtiö on Concordia Maritime AB, joka liikennöi 14 nykyaikaisella säiliöaluksella. Se on pörssiyhtiö, jonka osakkeista 6 000 omistaa sen perustajaosakas Stena Sessan AB.
Stena Metall AB.
Stena Metall kierrättää ja käsittelee metalleita, paperia, elektroniikkaa, ongelmajätteitä ja kemikaaleja. Sen liiketoimintaan kuuluu myös kansainvälinen kauppa teräksellä, metalleilla ja öljyllä. Se on Stena-konsernin vanhin osa, sillä se on perustettu 18. marraskuuta 1939. Sillä on liiketoimintaa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Puolassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Suomessa Stenalla on 15 omaa toimipistettä ja yli 400 vastaanottopistettä. Stena Technoworld Oy on erikoistunut sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tietoturvalliseen kuljettamiseen, tuhoamiseen ja materiaalien kierrätykseen. Stena Metalli Oy on erikoistunut keräämään ja kierrättämään mm. autoja ja metalleja.
Historiaa.
Stena-ryhmä alkoi kehittyä vuonna 1939, kun Sten Allan Olsson perusti liikkeen nimeltään Sten A Olsson Metallprodukter, joka nyttemmin tunnetaan nimellä Stena Metall. Hän otti Svenska Handelsbankenista 25 000 kruunun lainan saaden takaajiksi isänsä ja setänsä. Vuonna 1941 hän osti Maskinaffären Generator AB:n, joka myi käytettyjä höyrykattiloita ja koneita. Kun kysyntä ylitti tarjonnan, hän alkoi valmistaa niitä.
Vuonna 1946 hän meni Englantiin ja osti kaksi troolaria ja kaksi miinanraivaajaa. Troolareissa oli höyrykoneet ja miinanraivaajissa dieselmoottori. Höyrykoneet myytiin ja miinanraivaajat romutettiin, ja troolarit muutettiin rahtilaivoiksi. Tämä oli Stenan laivaston alku. Vuonna 1962 Sten Olsson vuokrasi laivan liikennöimään Göteborgin ja Tanskan Skagenin väliä, myöhemmin Göteborgin ja Frederikshavnin väliä. Tämän jälkeen on luotu lukuisia lauttayhteyksiä Euroopassa. Pienestä alusta kasvoi nykyinen Stena Line.
Stenan toinen alue merenkulunpiirissä on roro-liikenne, joka alkoi 1977. Stena Offshore perustettiin 1976 ja se kasvoi kunnes vuonna 2000 myytiin 37 miljardilla kruunulla. Porauslaivasto jäi ja sitä hoitaa nykyisin Stena Drilling. Stena Bulk perustettiin 1982, Concordia Maritime 1984 ja Stena Fastigheter 1981. Stena AB on ostanut Sessanlinjenin ja Scandlines AB:n. Pörssinoteeratuista yrityksistä Stenalla on osake-enemmistö seuraavista: Envac, Gislaved Folie, S-Invest, Ballingslöv ja Gunnebo AB.
Ofakim

Ofakim (hepr. אֳפָקִים) on kaupunki Israelissa eteläisellä hallintoalueella, 20 kilometriä länteen Beersebasta. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 24 634. Sen pinta-ala on 10 neliökilometriä. Kaupunki on perustettu 19. huhtikuuta 1955.
Historia.
Ofakim perustettiin alueen maaseutuyhteisöjen keskukseksi. Varhaiset asukkaat olivat juutalaisia maahanmuuttajia Pohjois-Afrikasta ja Intiasta.
Väestö.
Vuonna 2001 99,7 % väestöstä oli juutalaisia ja muita ei-arabeja. Miehiä oli 11 200 ja naisia 11 800. 41,8 % oli 19-vuotiaita tai nuorempia, 14,5 % oli 20 - 29 -vuotiaita, 18,5 % 30–44 -vuotiaita, 12,5 % 45–59 -vuotiaita, 3,6 % 60–64 -vuotiaita, ja 9,1% 65-vuotiaita tai vanhempia. Väestönkasvu vuonna 2001 oli 0,6 %.
Talous.
Kuten muissa kehityskaupungeissa, teollisuus on perinteisesti ollut keskeisessä osassa Ofakimin taloudessa. Vuonna 1972 33 % palkkatyöläisistä (754 ihmistä) oli teollisuussektorilla ja 1983 yhteensä 924 ihmistä (23 %). Tänä aikakautena tekstiilitehtaat työllistivät eniten työntekijöitä, 72 %:sta (1982–83) 82 %:iin (1972). Of-Ar -tekstiilitehdas (lyhenne sanoista Ofakim-Argentina) oli keskeinen työllistäjä.
Koulutus.
Vuonna 2001 kaupungissa oli 19 koulua ja 4 704 opiskelijaa, joista 13 oli peruskouluja (3 079 opiskelijaa), ja kahdeksan lukiotason oppilaitoksia (1 625 opiskelijaa). 43,3 % 12. vuosiluokan opiskelijoista oli suorittanut ylioppilastutkinnon.
Urheilu.
Yksi Israelin 14:stä tenniskeskuksesta sijaitsee Ofakimissa. Se avattiin 1990 ja siinä on kuusi katsomoa. Kaupungissa on myös jalkapallostadion.
Kehityssuunnitelmia.
Ofakimissa avattiin vuonna 2015 juna-asema ja sen yhteydessä tuhannen auton pysäköintialue. Vanhaa teollisuusrakennusta ollaan muuttamassa taidemuseoksi. Ofakimin ympäri kulkeva Nahal Shomriyan pyöräilyreitti vihittiin käyttöön vuonna 2010. Noin 22 kilometriä pitkä ja 60 senttimetriä leveä pyörätie kulkee 375 eekkerin alueen läpi kaupungin viereisessä Ofakimin metsässä, Nahal Shoriyan ja Nahal Patishin läpi ja kiertää paikallisten moshavien ympäri.
From Paris to Berlin (albumi)

From Paris To Berlin on tanskalaisen dance-duo Infernalin kolmas studioalbumi (ja viides albumi). Se julkaistiin vuonna 2004 Tanskassa, mutta vasta 15. toukokuuta muualla Euroopassa. Kansainvälinen versio albumista julkaistiin syyskuun 6. päivä vuonna 2005. Virallinen julkaisupäivämäärä Irlannin, USA:n ja Ison-Britannian versiolle oli 28. toukokuuta 2007.
Singlet.
Tyhjä kenttä tarkoittaa, että listasijoitus on tuntematon.
Lothar-Günther Buchheim

Lothar-Günther Buchheim (6. helmikuuta 1918 Weimar, Thüringen – 22. helmikuuta 2007 Starnberg, Baijeri) oli saksalainen kirjailija, taidemaalari ja taidekeräilijä. Parhaiten hänet tunnetaan romaanistaan "Das Boot" (1973).
Nuoruus.
Buchheim vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Weimarin lisäksi Rochlitzissa sekä Chemnitzissä. Teini-ikäisenä hän toimi avustajana sanomalehdissä ja vuonna 1933, vasta 15-vuotiaana, hän piti ensimmäisen näyttelyn piirroksistaan.
1937 viettäessään aikaansa Italiassa hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa "Tage und Nächte steigen aus dem Strom. Eine Donaufahrt. ("Days and nights rise from the river. A travel on the Danube.""), jossa hän kertoo kanoottiretkestään Tonavaa pitkin Mustallemerelle. Kirja julkaistiin vuonna 1941.
Hän opiskeli taiteita Dresdenissä sekä Münchenissä ja liittyi vapaaehtoisena Kriegsmarineen vuonna 1940.
Toinen maailmansota.
Buchheim toimi sotakirjeenvaihtajana Saksan laivaston propagandaosastolla toisen maailmansodan aikana kirjoittaen kokemuksistaan miinanraivaajilla, hävittäjillä sekä sukellusveneillä. Hän teki myös piirustuksia ja otti valokuvia.
Syksyllä 1941 Buchheim liittyi kapteeniluutnantti Heinrich Lehmann-Willenbrockin miehistöön sukellusveneeseen U-96. Hänen ohjeensa olivat valokuvata ja kuvailla sukellusvenesotaa käytännössä. Partiomatkan kokemuksista hän kirjoitti novellin "Die Eichenlaubfahrt".
Sodan jälkeen.
Sodan päätyttyä Buchheim toimi taiteilijana, taidekeräilijänä, galleristina sekä taidekustantajana. 1950 ja 60-luvuilla hän kirjoitti kirjoja eurooppalaisista taiteilijoista, mm. Pablo Picassosta ja keräsi saksalaisten ja ranskalaisten ekspressionistien töitä. Koska modernistien teoksia oli natsihallinnon aikana pidetty rappiotaiteena, hänen onnistui hankkia niitä halvalla.
Buchheim tunnetaan parhaiten sodanajan kokemuksiin perustuvasta romaanistaan "Das Boot", joka julkaistiin Saksassa 1973. Kirja on osittain fiktiivinen kuvaus sukellusveneen partiomatkasta ja sen kertojana toimii laivaston sotakirjeenvaihtaja luutnantti Werner. Kirjan karu ja sodanvastainen asenne aiheuttivat aikanaan puhetta puolesta ja vastaan. Das Boot julkaistiin Suomeksi nimellä "Sukellusvene" vuonna 1975.
Buchheim oli erittäin vastahakoinen antamaan kirjan oikeuksia elokuvantekijöille, mutta lopulta 1981 Wolfgang Petersen ohjasi kirjaan perustuen kaikkien aikojen kalleimman saksalaisen elokuvan, joka keräsi kuusi oscar-ehdokkuutta.
Romaania seurasi täysin todellisuuteen pohjautuvan sukellusvenetrilogian ensimmäinen osa "U-Boot-Krieg" vuonna 1976. Kaksi seuraavaa osaa, "U-Boot-Fahrer" sekä "Zu Tode Gesiegt" julkaistiin molemmat vuonna 1998. Trilogia sisältää yhteensä yli 5000 sodan aikana otettua valokuvaa. Buchheim kirjoitti myös kirjan "Der Abschied" (2000) matkastaan ydinkäyttöisellä rahtialus NS Otto Hahnilla. Aluksen kapteenina toimi tuolloin Heinrich Lehmann-Willenbrock.
Buchheimin keräämästä taiteesta koostuva Buchheim Museum of Imagination avattiin Bernriedissä vuonna 2001.
NetIQ eDirectory

NetIQ eDirectory (aiemmin Novell eDirectory) on X.500-yhteensopiva hakemistopalvelu, joka sisältää tietoa käyttäjistä, tietokoneista ja verkon palveluista. eDirectory-hakemistopalvelu mahdollistaa resurssien keskitetyn jakamisen käyttäjille ja sovelluksille sekä tarjoaa tavan nimetä, kuvata, paikallistaa, hallita ja suojata käytössä olevia verkon resursseja. eDirectory ei ole rajattu Windows-käyttöjärjestelmään, kuten siitä löyhästi mallia ottanut Microsoft Active Directory (joka ei oikeastaan ole aito hakemistopalvelu, vaan uusien Windows-palvelinkäyttöjärjestelmien ominaisuus). eDirectory on tuttu ainakin 1990-luvun palvelinkäyttöjärjestelmistä, ensimmäisistä IT-infran hallintajärjestelmistä, erilaisista kirjautumisjärjestelmistä sekä käyttäjänhallintapalveluista. Nykyään eDirectorylle on saatavana palveluita ja hallintavälineitä sekä Windows- että Linux-ympäristön hallintaan ja kirjautumisten suojaamiseen sekä automatisointiin. 
eDirectory on LDAP- ja SunTone-sertifioitu palvelimesta riippumaton, tapahtumapohjainen (Event-based), hierarkkinen ja replikoituva hakemisto, ja kaikilla hakemisto-objekteilla voi olla oikeuksia. Se on ollut mallina muille toimittajille myös käyttäjänhallinta (IDM) -palvelussa jo 1990-luvun lopulta. Se on laajasti käytössä mm. oppilaitoksissa sekä erityisen hyvää tietoturvaa vaativassa julkishallinnossa ja yrityksissä.
Historia.
Novell alkoi kehittää x.500:aan nojaavaa palvelinriippumatonta hakemistoa 1980-luvun lopulla. Hakemisto tuli kaupallisena tuotteena markkinoille vuonna 1993 nimellä NDS (NetWare, myöhemmin Novell Directory Service). Palvelimen rajoista se poistui vuodesta 1995 alkaen eri tuotteistuksilla ja eri käyttöjärjestelmiin käyvä versio sai nimen eDirectory.
M/S Stena Jutlandica

M/S Stena Jutlandica () on ruotsalainen ropax-rahtilaiva, jolla Stena Line -varustamo liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Tanskan Frederikshavnin väliä. Matka kestää kolme tuntia 15 minuuttia ja keskimäärin laiva ehtii tehdä kuusi matkaa vuorokaudessa. Laiva liikennöi hiljaisen matkailukauden rahtilaivana ja kesäkauden matkustaja/autolauttana. Laivaan mahtuu 1 500 matkustajaa, mutta hyttipaikkoja on vain 200. Nämä 50 nelivuoteista hyttiä on tarkoitettu lähinnä kuorma-autonkuljettajille. Henkilöautoja mahtuu mukaan 550 ja yhdistelmäajoneuvoja 122 autokaistoille, joiden pituus on 2 100 kaistametriä. Rautatievaunuja varten on 600 metriä raiteita. Alus liikennöi Ruotsin lipun alla ja sen kotisatama on Göteborg.
Laivan 7. kannella on 400-paikkainen baari ja 60-paikkainen ravintola sekä 8. kannella 270-paikkainen ravintola, 60-paikkainen pikaruokala ja 515-paikkainen itsepalveluravintola. Laivan peräramppi on 14 metriä pitkä ja 16 metriä leveä; keulaportti on 5,8 metriä leveä.
Laivan pääkoneina on neljä keskinopeaa turboahdettua MAN-B&amp;W-dieselmoottoria, joista kukin kehittää 6 480 kilowatin tehon kierrosnopeudella 550 kierrosta minuutissa. Kaksi moottoria pyörittää alennusvaihteen kautta yhtä säätösiipipotkuria. Laivaa vie eteenpäin kaksi pronssista KaMeWa-potkuria, joiden läpimitta on 4,80 metriä. Ohjailua varten on keulassa kaksi KaMeWa-ohjailupotkuria, joita käyttää kaksi ABB:n valmistamaa 1 500 kilowatin oikosulkumoottoria. Apukoneina on neljä MAN-B&amp;W 8L28/32 H -meridieseliä kukin teholtaan 1 670 kilowattia. Lisäksi on 442 kilowatin hätägeneraattori.
Käyttöhistoria.
2. maaliskuuta 1996 alus laskettiin vesille Stena Jutlandica -nimisenä. 11. kesäkuuta alus luovutettiin Stena Ab:lle. Uusi omistaja rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Göteborg. Alus myös sai uuden nimen: "Stena Jutlandica III". 26. kesäkuuta alus aloitti liikennöinnin Göteborgin ja Frederikshavnin välillä. Elokuussa laivan nimi vaihtui jälleen; Stena Jutlandica. Joulukuussa 1996 Stena Rederi osti laivan. Tammikuussa 1998 Stena Jutlandica törmäsi yhteen kemikaalialus "Brevikin" kanssa.
Art Carney

Arthur William Matthew Carney (4. marraskuuta 1918 Mount Vernon, New York – 9. marraskuuta 2003 Chester, Connecticut) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu teatteri-, elokuva-, televisio- ja radionäyttelijä.
Hän aloitti uransa 1950-luvun alussa, näytellen 1950- ja 1960-luvulla lähinnä televisiossa. 1970-luvulla hän alkoi saada enemmän rooleja elokuvista. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Harry ja Tonto" (Harry and Tonto, 1974), "Viimeinen näytös" (The Late Show, 1977), "Kotikäynti" (House Calls, 1978), "Elävän kuvat" (Movie Movie, 1978), "Tuhoojat" (Ravagers, 1979), "Tyttö kuumasta" (Sunburn, 1979), "8 rajua miestä" (Steel, 1979), "Vauhtivaarit" (Going in Style, 1979), "New Yorkin kostaja" (Defiance, 1980), "Riemuralli" (Take This Job and Shove It, 1981), "St. Helens" (1981), "Parasta aikaa elämässä" (Better Late Than Never, 1982), "Tulessa syntynyt" (Firestarter, 1984), "Pahan kasvot" (The Naked Face, 1984), "Muppetit Manhattanilla" (The Muppets Take Manhattan, 1984) ja "Last Action Hero" (1993). Hän sai parhaan miespääosan Oscarin roolistaan elokuvassa "Harry ja Tonto" (1974). Hän on saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Art Carney oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa. Hänellä oli kolme lasta ensimmäisen vaimonsa kanssa. Hän kuoli 85-vuotiaana.
Projekti 941

Projekti 941 Akula () oli Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän laivaston kuuden strategisen ydinsukellusveneen muodostama alusluokka, jonka käyttötarkoituksena oli ydinasepelotteen ylläpito ja taata kyky vastaiskuun yllätyshyökkäyksen sattuessa.
Suunnittelu.
Pituudeltaan ja leveydeltään veneet olivat Itämeren matkustaja-autolauttojen luokkaa. Vene oli suunniteltu kuljettamaan 20 ballistista ydinohjusta, joissa kussakin saattoi olla kymmenen ydinkärkeä. Aluksissa oli kaksi ydinreaktoria, jotka kumpikin tuottivat 190 megawattia lämpötehoa.
Fiktiossa.
Tom Clancy käytti Typhoon-sukellusvenettä mallina kuvatessaan uudentyyppistä ohjusvenettä teoksessaan Punaisen Lokakuun metsästys, jossa aluksen ohjusten määrää oli lisätty kuudella ja asennettu uudenlainen äänetön voimansiirto. Samoin massanmittausjärjestelmästä, jota venäläiset käyttävät tarkkaan paikannukseen, annetaan teknisesti tarkka kuva.
Kirjan mukaan on tehty saman niminen elokuva.
Alukset.
Veneitä rakennettiin kaikkiaan kuusi kappaletta. Seitsemännen tilaus peruttiin kylmän sodan päätyttyä.
Yhdysvaltojen ja Venäjän vuonna 1993 solmima aseistariisuntasopimus, START II, laittoi veneiden ohjukset vähennettävien listalle, jolloin myös alusluokka oli tarkoitus poistaa käytöstä. Vuonna 2002 Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin hallitus ilmoitti yksipuolisesti vetäytyvänsä ohjuspuolustusjärjestelmän kieltävästä ABM-sitoumuksesta. Päivää myöhemmin Venäjä ilmoitti vetäytyvänsä START II:sta.
Peter Finch

Peter Finch (oik. Frederick George Peter Ingle-Finch 28. syyskuuta 1916 Lontoo, Englanti – 14. tammikuuta 1977 Beverly Hills, Kalifornia) oli brittiläissyntyinen australialainen näyttelijä. Hän syntyi Englannissa, mutta hänen vanhempansa olivat australialaisia ja hän kasvoi Sydneyssä.
Finch oli suosittu radioesiintyjä Austtraliassa, kunnes hän muutti Englantiin ja siirtyi elokuvauralle. Hän näytteli vuoroin Englannissa, vuoroin Yhdysvalloissa.
Finch aloitti elokuvauransa 1930-luvun lopussa. Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Hyvästi, Mrs. Miniver" (The Miniver Story, 1950), "Robin Hood ja iloiset veikot" (The Story of Robin Hood and His Merrie Men, 1952), "Norsupolku" (Elephant Walk, 1954), "Tumma kostaja" (The Dark Avenger, 1955) ja Kathryn Hulmen romaaniin perustuva "Nunnan tarina" (The Nun's Story, 1959), jossa vastanäyttelijänä oli Audrey Hepburn. Finchin viimeiseksi elokuvaksi jäi "Kasvot kuvaruudussa" (Network, 1976), josta hän sai parhaan miespääosan Oscarin postuumisti. 
Hän oli Golden Globe-ehdokkaana 1972 elokuvasta "Saakelin sunnuntai", ja sai palkinnon 1977 elokuvasta "Kasvot kuvaruudussa".
Finch oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen 60-vuotiaana.
Pyhä Silvia

Pyhä Silvia (n. 515- n. 592) oli paavi Gregorius Suuren äiti. Lisäksi häntä pidetään pyhimyksenä katolisessa kirkossa. Myös Silvian sukulaisista hänen poikansa ja hänen aviomiehensä kaksi sisarta on julistettu myöhemmin pyhimyksiksi. 
Tiedot Silvian elämästä ovat vähäisiä ja osin ristiriitaisia. Osa lähteistä kertoo hänen kotipaikakseen Sisilian, osa Rooman. Hänen uskotaan kuolleen noin vuonna 592, eli noin kaksi vuotta sen jälkeen, kun hänen pojastaan oli tullut paavi.
M/S Stena Nautica

M/S Stena Nautica () on ruotsalainen ropax-rahtilaiva, jolla Stena Line -varustamo liikennöi Ruotsin Halmstad ja Tanskan Grenån väliä. Laiva on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Göteborg. Vuonna 2001 tapahtuneen korjaustyön jälkeen laivaan mahtuu 663 matkustajaa ja heitä varten on 148 hyttipaikkaa. Henkilöautoja mahtuu mukaan 337 kappaletta autokaistoille, joiden pituus on 1 235 kaistametriä.
Stena Nautican sisaralus on M/S Color Viking.
Käyttöhistoria.
14. toukokuuta 1985 alus kastettiin ja 29. toukokuuta se laskettiin vesille. 21. huhtikuuta 1986 alus luovutettiin Danske Statsbanerin omistukseen, joka rekisteröi sen Tanskan lipun alle nimellä "Niels Klim". Kotisatamaksi tuli Århus. Luovutuksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin Århusin ja Kalundborgin välillä. Vuonna 1990 Stena Ab ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutuksen uudelle omistajalle ilmoitettiin tapahtuvan vuonna 1991. 20. toukokuuta 1991 alus rekisteröitiin Stena Ab:n omistukseen. Lippuvaltioksi tuli Bermuda ja kotisatamaksi Hamilton. Alus myös nimettiin "Stena Nauticaksi". Maaliskuussa 1992 alus sai nimen "Isle of Innisfree". Huhtikuussa 1995 alus aikarahdattiin Lion Ferryn liikenteeseen nimellä "Lion King". 30. huhtikuuta 1996 alus sai nimen "Lion King II". 6. toukokuuta 1996 alus sai jälleen nimen "Stena Nautica".
Vuonna 2004 Stena Nautica rekisteröitiin ensin Stena Nautica Line Ltd:n, sitten Stena Bermuda Line Ltd:n ja vuoden lopulla Stena Rederi Ab:n omistukseen Ruotsin lipun alle.
Pyhä Trasilla

Pyhä Trasilla (n. 500-luvulla) oli kuudennella vuosisadalla elänyt neitsyenä tunnettu paavi Gregorius Suuren täti tämän isän puolelta. Lisäksi katolinen kirkko pitää Trasillaa myös pyhimyksenä. Trasillan suvusta myös hänen veljenpoikansa, sisarensa sekä veljensä vaimo on julistettu pyhimyksiksi. 
Legendan mukaan Pyhä Trasilla menehtyi jouluaattona. Lisäksi hänen kerrotaan nähneen kuollessaan Jeesuksen viittovan häntä Taivaisiin. Hänen siskonsa Emilianan kerrotaan myös menehtyneen muutama päivä myöhemmin.
Pyhä Emiliana

Pyhä Emiliana (n. 500-luvulla) oli neitsyenä tunnettu paavi Gregorius Suuren täti tämän isän puolelta. Katolisessa kirkossa Emilianaa pidetään pyhimyksenä. Emilianan sukulaisista myös tämän sisar Trasilla, veljenpoika Gregorius ja veljen vaimo Silvia on julistettu pyhimyksiksi. 
Legendan mukaan Pyhä Emiliana kuoli vain muutaman päivän kuluttua siitä, kun hänen sisarensa oli kuollut.
Royal Mint

Royal Mint () on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen alaisuudessa toimiva metallirahan lyömiseen tarkoitettu laitos. Royal Mint on valmistanut kolikoita sadalle eri maalle. Royal Mintillä on 1 100 vuoden pituinen historia.
Käyttö- ja juhlarahojen lisäksi Royal Mint valmistaa myös mitaleita ja jonkin verran kunniamerkkejä.
Royal Mint sai nykyiset tilansa Llantrisantista, Walesista, kun Britannia siirtyi LSD-rahajärjestelmästä desimaalijärjestelmään 1970-luvun taitteessa. Tilat otettiin käyttöön vuonna 1968 ja ne vihki tarkoitukseensa kuningatar Elisabeth II. Vanha rahapaja sijaitsi Lontoon Towerissa (Tower Hill) vuoteen 1809 asti, jolloin se siirrettiin East Smithfieldiin.
Stoke Rochford

Stoke Rochford on noin asukkaan kylä ja kunta "(civil parish)" Lincolnshiren kreivikunnassa, itäisessä Englannissa. Se sijaitsee South Kestevenin hallintopiirissä, Granthamista etelään.
Kylän suurimpiin nähtävyyksiin kuuluu William Burnin suunnittelema Stoke Rochford Hall, joka rakennettiin vuonna 1815. Rakennus kärsi palosta vuonna 2005. Kuuluisia Stoke Rochfordissa nykyään asuvia ovat voimailija Geoff Capes sekä Walesin prinsessa Dianan nuorin sisko Sarah McCorquodale.
Everybody Jam!

 
Everybody Jam! on Scatman Johnin toinen vuonna 1996 julkaistu studioalbumi. 
Kappaleet.
Japanilaiset bonuskappaleet
Katie Boyle

Katie Boyle (Caterina Irene Elena Maria Imperiali Di Francavilla, 26. toukokuuta 1926 – 20. maaliskuuta 2018) oli brittiläinen juontaja. Hän juonsi Britanniassa näytettyä versiota "What's My Line?" -ohjelmasta ja juonsi myös Eurovision laulukilpailun neljästi: vuonna 1960, 1963, 1968 ja 1974.
Yhdysvaltain Grand Prix 2003

Yhdysvaltain Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan 15. osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 2003 Indianapolis Motor Speedwaylla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher. Paalupaikalta kilpailuun lähtenyt Mclarenin Kimi Räikkönen jäi toiseksi. Sauberin Heinz-Harald Frentzen oli kolmas jolle palkintosija oli uran viimeinen. Frentzenin edellinen palkintosija oli Yhdysvaltain GP:stä 2000. Samalla palkintokorokesijoitus oli Sauberille ensimmäinen sitten Brasilian GP:n 2001.
Trofeo Santiago Bernabéu

Trofeo Santiago Bernabéu on vuodesta 1979 lähtien pelattu jalkapallon kutsuturnaus, jonka Real Madrid järjestää edesmenneen puheenjohtajansa Santiago Bernabéun muistoksi. Turnaus on perinteisesti pelattu elo–syyskuussa, ja se on usein kauden ensimmäinen kerta, kun kannattajat näkevät joukkueen sen kotistadionilla Estadio Santiago Bernabéulla.
Vuosina 1979–1984 ja 1986 turnaukseen otti osaa neljä joukkuetta ja se koostui välieristä, pronssiottelusta ja loppuottelusta. Vuonna 1985 ja vuodesta 1987 lähtien on pelattu vain yksi ottelu Real Madridin ja toisen kutsutun joukkueen välillä lukuun ottamatta vuotta 2002, jolloin turnaus pelattiin jälleen neljän joukkueen kesken Real Madridin satavuotisjuhlallisuuksien vuoksi. Vuoden 2007 Trofeo Santiago Bernabéu oli määrä pelata 29. elokuuta portugalilaista Sportingia vastaan, mutta Real Madrid päätti lykätä ottelua kunnioittaakseen edellisenä päivänä menehtyneen jalkapalloilija Antonio Puertan muistoa. Ottelu pelattiin lopulta 5. joulukuuta serbialaista Partizania vastaan. Vuonna 2014 ottelu jäi kokonaan pelaamatta.
Pieni maailma

Pieni maailma on Mandi Lammen vuonna 1998 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi BMG Finland. Albumin kappaleet "Aurinkosaarella", "Pieni maailma", ja "Miks kaikki kiusaa" julkaistiin myös erillisinä singleinä. Kappaleista "Pyysit minut bailaamaan" ja "Miks kaikki kiusaa" tehtiin myös musiikkivideot. 
Albumin tunnetuin kappale lienee "Miks kaikki kiusaa", jonka teemana on koulukiusaaminen. Kappale tehtiin Mannerheimin lastensuojeluliiton ja opetushallituksen yhteistyönä toteutettuun koulukiusaamisen vähentämiskampanjaa varten. 
Levyltä viimeisen kappaleen jälkeen löytyy piiloraita.
Wang Xiaoshuai

Wang Xiaoshuai (; s. 22. toukokuuta 1966) on kiinalainen elokuvaohjaaja. Hänen töihinsä kuuluvat "Polkupyörävarkaat" (2001) sekä "Zuo you" ("In Love We Trust", 2008).
Wang Xiaoshuai opiskeli Pekingin elokuva-akatemiassa.
Zhao Wei

Zhao Wei (; s. 12. maaliskuuta 1976) on kiinalainen näyttelijä. Hän syntyi Wuhussa, Anhuin maakunnassa, ja opiskeli Pekingin elokuva-akatemiassa.
Zhao Wei tunnetaan myös anglisoidulla nimellä Vicki Zhao. Hän on esiintynyt runsaasti sekä televisiossa että elokuvissa, ja hän on voittanut uransa varrella useita palkintoja. 
Zhao on menestynyt myös poplaulajana. Hän julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 1999.
Trukinrilli

Trukinrilli ("Rukia ruki") on erittäin uhanalainen neljällä saarella Faichukin saariryhmällä Chuukissa Mikronesiassa elävä varpuslintu.
Kooltaan trukinrilli on noin 14 cm. Lintu on väritykseltään täysin tummanruskea lukuun ottamatta mustaa nokkaa, punaoransseja jalkoja sekä valkoisia täpliä silmän alapuolella. Trukinrillin laulu on eläväistä ja hyvin samankaltaista kuin saipaninmesikon.
Trukinrillin elinympäristöä ovat metsät yli 400 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä. Trukinrillikannan kooksi arvioidaan noin 530 yksilöä. Suurin uhka lajille on metsien hakkuut ja erityisesti "Semecarpus kraemeri" -lajin väheneminen. Lisäksi saarelle levinnyt ruskopuukäärme ("Boiga irregularis"), joka on hävittänyt lajin Guamin saarelta.
Peng Shuai

Peng Shuai (; s. 8. tammikuuta 1986 Hunan) on kiinalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001. Maailmanlistalla hän on kaksinpelaajana yltänyt korkeimmillaan 14. sijalle elokuussa 2011 ja nelinpelissä ykköseksi helmikuussa 2014. Hän on voittanut kaksinpelissä kaksi ja nelinpelissä 23 WTA-turnausta.
Peng voitti nelinpelin Kantonin turnauksessa 2007, Bangaloressa ja Balilla 2008, Sydneyssä, Roomassa ja Pekingissä vuonna 2009 sekä Roomassa vuonna 2011. Sekä vuonna 2013 että 2014 hän voitti viisi nelinpeliturnausta. Vuonna 2016 hän ylsi kolmeen voittoon, ja vuosina 2017 ja 2019 hän voitti Shenzhenin turnauksen. Vuonna 2019 hän voitti myös Kantonin nelinpeliturnauksen. Kaksinpelissä hän voitti Tianjinin WTA-turnauksen vuonna 2016 ja Nanchangin turnauksen vuonna 2017. Grand Slam -turnauksissa hän on yltänyt kaksinpelissä parhaimmillaan välieriin Yhdysvaltain avoimissa 2014. Nelinpelimestaruuden hän on voittanut Wimbledonissa 2013 ja Ranskan avoimissa 2014.
Peng Shuai syytti marraskuussa 2021 julkisuudessa kiinalaisella sosiaalisen median Weibo-alustalla Kiinan entistä varapääministeriä Zhang Gaolia pitkäkestoisesta seksuaalisesta ahdistelusta ja hyväksikäytöstä. Kiinan sensuuriviranomaiset estivät aiheesta keskustelemisen kuitenkin nopeasti, ja Pengin uutisoitiin kadonneen. Naisten ammattilaistenniksen kattojärjestön WTA:n toimitusjohtaja Steve Simon totesi reilua viikkoa myöhemmin, että kaikki naiset ansaitsevat tulla kuulluksi, eivät sensuroiduksi. Kiinan valtion media väitti 17. marraskuuta, että Peng ei ole kadoksissa, eikä ole kirjoittanut väitteitä, jotka hänen tililtään julkaistiin. Tämän jälkeen Steve Simon kirjoitti olevansa erittäin huolissaan pelaajan hyvinvoinnista. Hän on yrittänyt tavoittaa häntä eri tavoin, mutta ei ole siinä onnistunut.
Yhdistyneiden kansakuntien pääomakehitysrahasto

Yhdistyneiden kansakuntien pääomakehitysrahasto (UNCDF, ) on vuonna 1966 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien rahasto, joka rahoittaa pienessä mittakaavassa paikalliseen kehitykseen ja mikroluottoihin liittyviä kehitysohjelmia maailman vähiten kehittyneissä maissa.
Rahaston päätarkoituksena on köyhyyden vähentämien. Tarkoitustaan rahasto toteuttaa rahoittamalla köyhimpien maiden paikallistason toimintaa tavoitteenaan kasvattaa köyhiempien yhteisöjen taloudellista tuotantokapasiteettia ja taloudellista omavaraisuutta. Näitä tavoitteita rahasto toteuttaa parantamalla infrastruktuuria ja palveluita köyhimmissä yhteisöissä.
Rahasto toimii läheisessä yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) kanssa. Rahoituksensa rahasto saa lähinnä vapaaehtoisina lahjoituksina YK:n jäsenvaltioilta.
Pääomarahaston päämaja sijaitsee New Yorkissa. Vuonna 2014 sen johdossa aloitti yhdysvaltalainen Judith Karl.
Red Bull RB2

Red Bull RB2 oli Mark Smithin ja Rob Taylorin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Red Bull -talli käytti kaudella . Autoa ajoivat kilpailuissa skotti David Coulthard, itävaltalainen Christian Klien ja hollantilainen Robert Doornbos. Testikuljettajana Michael Ammermüller. Autossa oli Ferrarin V8 moottori, Michelinin renkaat, Brembon ja Hitcon jarrut ja se käytti Shellin poltto- ja voiteluaineita. Auto debytoi Bahrainin GP:ssä.
Klien saavutti kauden aikana vain kaksi MM-pistettä, kun taas Coulthard sai 14. Kauden kohokohta oli Monacon GP, jossa Teräsmies-teemaan sonnustautunut talli saavutti ensimmäisen palkintosijansa Coulthardin sijoituttua kolmanneksi. Coulthard otti palkintonsa vastaan Teräsmies-viitta yllään. Italian GP:n jälkeen talli ilmoitti Doornbosin ottavan Klienin paikan kilpakuljettajana kolmessa viimeisessä kilpailussa.
Talli saavutti autolla kauden aikana yhteensä 16 MM-pistettä ja sijoittui valmistajien MM-sarjassa sijalle seitsemän.
Sarah Strange

Sarah Strange (6. syyskuuta 1974 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten rooleistaan kanadalaisessa televisiosarjassa "Da Vincin murhatutkimukset" ja yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Teoria miehistä". Hän on esiintynyt myös useissa muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa.
Nuoruus.
Strange syntyi Kanadan Brittiläisen Kolumbian Vancouverissa. Hänen isänsä oli näyttelijä-käsikirjoittaja Marc Strange ja äitinsä käsikirjoittaja Susan Strange, jotka olivat tulleet tunnetuiksi luomallaan komediasarjalla "The Beachcombers". Strange kasvoi Vancouverissa viihdeteollisuuden parissa ja on myöhemmin kertonut uravalintansa näyttelijänä olleen melko luonnollinen päätös.
Ura.
Strange aloitti uransa näyttelijänä pian high schoolista valmistumisensa jälkeen ja teki ensimmäisen roolinsa televisiosarjassa "Madison" vuonna 1993. Hän näytteli sarjassa yhteensä kuudessa jaksossa vuosina 1993–1997. Uransa alkuvuosina Strange vieraili televisiosarjoissa kuten "Neon Rider" ja "Salaiset kansiot". Sarjassa "Neon Rider" hän vieraili kolmesti vuosina 1992–1994, ja hän voitti roolistaan Gemini Award -palkinnon parhaasta vierailusta. Vuosien varrella Strange vieraili myös muissa tv-sarjoissa ja teki pieniä rooleja valkokankaan puolella. Hän oli mukana myös anime-sarjan "Ranma ½" englanninkielisessä versiossa sen kolmena ensimmäisenä tuotantokautena. Hän ääninäytteli Ranmaa tämän poikamuodossa.
Vuonna 1998 Strange sai roolin televisiosarjasta "Da Vincin murhatutkimukset" (). Hän näytteli sarjassa Helenia yhteensä 77 jakson verran vuosina 1998–2005. Vuosina 2004–2005 hän näytteli yhteensä kymmenessä jaksossa sarjassa "Life As We know It", ja vuonna 2005 hän oli mukana sarjassa "Tehdäänpä uutiset" (). Vuodesta 2006 alkaen Strange näytteli yhdessä muun muassa Anne Hechen kanssa televisiosarjassa "Teoria miehistä". "Teoria miehistä" kesti kahden tuotantokauden verran ja päättyi vuonna 2008. Strange oli mukana yhteensä 34 sarjan jaksossa. Strange on lisäksi ollut mukana sarjassa "ReGenesis" vuosina 2004–2007.
Yksityiselämä.
Strange harrastaa nyrkkeilyä, kirjoittamista ja lukemista.
Shawn Drover

Shawn Drover (s. 5. toukokuuta 1966 Montreal, Quebec) on kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen rumpali joka soitti thrash metal -yhtye Megadethissä. Hänet valittiin Nick Menzan tilalle Blackmail to Universe -kiertueella yhtyeen silloisen kitaristin, Shawnin veljen Glen Droverin mennessä hänen taidoistaan takuuseen Dave Mustainelle. Aiemmin Shawn on soittanut Eidolon-yhtyeessä yhdessä veljensä kanssa.
Yhtyealbumit.
Eidolon
Megadeth
Sticky &amp; Sweet Tour

Sticky &amp; Sweet Tour oli yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Madonnan kahdeksas konserttikiertue, joka mainosti hänen 11. studioalbumiaan "Hard Candya". Kiertue esiintyi Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Se oli Madonnan ensimmäinen kiertue, joka kuului hänen Live Nationin kanssa tekemään sopimukseen Hard Candy Promo Tourin jälkeen.
Madonna kysyi yleisön laulutoivetta ennen esitystään ”Hung Up”. Suosituimmaksi valinnaksi muodostui kappale ”Express Yourself”. Muita lauluja olivat ”Holiday”, ”Open Your Heart”, ”Lucky Star”, ”I Love New York” ja ”American Life”. Madonna lauloi yleensä valitun kappaleen ensimmäisen osion ja kertosäkeen ennen siirtymistä kappaleeseen ”Hung Up”.
Madonna omisti kappaleensa ”You Must Love Me” tyttärelleen Loudresille Madison Square Gardenin esityksessä 1. marraskuuta 2008. Artisti Pharrell Williams liittyi samassa esityksessä Madonnan esitykseen ”Give It 2 Me”.
Show.
Kiertueen vahvisti virallisesti Madonnan manageri Guy Oseary sekä Live Nationin toimitusjohtaja Arthur Fogel 8. toukokuuta 2008. Kiertuetta mainostamaan julkaistiin ensimmäisenä keikkapäivänä internetsivu. Kiertuetta mainostettiin "rockilla höystetyksi tanssittavaksi matkaksi" (engl: "rock-driven dancetastic journey"). Esityksessä oli neljä eri teemaa:
Esityslista vuonna 2009.
Lähteet:
Aikataulu.
Lippujen myyntitiedot.
Source:
Myyntiennätykset.
11. syyskuuta 2008 Madonna esiintyi loppuunmyydyllä keikallaan yli 74 000 kuulijalle. Bruttotuloksi keikalle tuli 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja ylitti kaikki myyntiennätykset vanhalla ja uudella Wembley Stadiumilla. Seuraavaksi hän rikkoi ennätyksiä Sveitsissä: Zürichin 72 000 kuulijan konsertti oli suurin Sveitsissä järjestetty.. Lissabonin 75 000 ihmisen konsertti oli suurin ikinä Pyreneiden niemimaalla ja yksi suurimmista ihmisjoukoista Sticky &amp; Sweet Tourilla. Kaksi esiintymistä Méxicossa 29. ja 30. marraskuuta 2008 loppuunmyytiin ennätysajassa. Madonnan esiintyminen Montenegrossa esitettiin noin 70 000 ihmiselle, ja se oli maan isoin. Madonna esiintyi myös Suomessa, Helsingin Jätkäsaaressa 85 000 ihmiselle, ja tapahtuma oli suurin Pohjoismaissa koskaan järjestetty maksullinen konsertti.
Maren Eggert

Maren Eggert (s. 30. tammikuuta 1974) on saksalainen näyttelijä. Hän syntyi Hampurissa ja opiskeli vuosina 1994–1998 Münchenin Otto Falckenberg -koulussa.
Eggert on esiintynyt muun muassa "Tatort"-sarjassa. Lisäksi hänellä on ollut rooleja elokuvissa, joihin lukeutuvat "Die Apothekerin" (1997) ja "Das Experiment" (2001).
Eggert on lisäksi teatterinäyttelijä.
Oliver Hirschbiegel

Oliver Hirschbiegel (s. 26. maaliskuuta 1957) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat "Das Experiment" (2001), "Perikato" (2004), "Invasion – tunkeutujat" (2007) ja "Diana" (2013). 
Hirschbiegel on uransa aikana voittanut useita palkintoja eri maissa.
Lindströminpihvi

Lindströminpihvi on ruotsalaislähtöinen tai suomalaislähtöinen ruokalaji. Se valmistetaan samasta mureketaikinasta, josta valmistetaan muun muassa lihapullat, mutta taikinaan lisätään punajuurta ja enemmän sipulia kuin tavallisessa jauhelihamassassa.
Ruokalajin syntyhistoriaan on olemassa kaksi tarinaa: Toinen tarina kertoo, että ruokalajin keksi tukholmalainen Maria Kristiina Lindström 1800-luvulla Regeringsgatanilla Tukholmassa. Hän valmisti mureketaikinan, josta valmisti pihvejä. Hän lisäsi taikinaan punajuurta, joka toi makua ja väriä. Toinen tarina kertoo pietarilaissyntyisestä suomalaisesta luutnantista Henrik Lindströmistä. Hän oli vuonna 1862 istunut ravintolassa ja pyytänyt tarjoilijaa tuomaan seurueelle raa’asta sisäpaistista tehdyn pihvin, joka sisältäisi hienonnettua sipulia, kaprista ja punajuurta.
Kolmas tarina liittyy suomenruotsalaiseen keittiömestari Karl August Lindströmiin, joka oli kotoisin Kangasalalta. Lindström toimi suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanovin kokkina Pietarissa. Väitetään, että Lindström olisi luonut lindströminpihvin reseptin.
Rio Grande Mud

Rio Grande Mud on ZZ Topin vuonna 1972 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi ei saavuttanut juurikaan huomiota, mutta toisin kuin edeltäjänsä "ZZ Top's First Album", albumi pääsi Billboard 200 -albumistalla sijalle 104. Albumi on saanut nimensä Rio Grande -joesta, joka sijaitsee Yhdysvaltojen ja Meksikon rajalla. Rio Grande tarkoittaa suomen kielellä suurta jokea.
Kappale ”Francine” julkaistiin singlenä ja se nousi Yhdysvalloissa listan sijalle 69. Kappale ”Just Got Paid” ei koskaan julkaistu singlenä, mutta se soitetaan usein live-esiintymisissä ja on ollut yhtyeen kolmella kokoelma-albumilla. Kappale on yhtyeen laulaja-kitaristi Billy Gibbonsin ja Rio Grande Mudin tuottaja Bill Hamin käsialaa.
Albumi uudelleenmiksattiin CD:ksi vuonna 1987. Tämän vuoksi koko albumia ei ole saatavilla CD:nä alkuperäismiksausten kera. Kyseisessä miksauksessa kappaleiden pituudet ovat hieman erimittaiset kuin alkuperäisessä, mutta esimerkiksi kappaleen ”Just Got Paid” uudelleenmiksattu versio on peräti 40 sekuntia lyhyempi kuin alkuperäismiksattu versio. Kaikki kappaleet, paitsi ”Mushmouth Shoutin”, ”Apologies to Pearly” ja ”Down Brownie” ovat saatavilla alkuperäismiksauksen kera CD:nä kokoelma-albumilla "Chrome, Smoke &amp; BBQ".
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Julkaisut.
Painokset.
Lähde:
Til Schweiger

Tilman Valentin ”Til” Schweiger (s. 19. joulukuuta 1963 Freiburg im Breisgau, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän opiskeli alun alkaen opettajaksi, mutta siirtyi esiintymisalalle, jota hän opiskeli Kölnissä. Yksi Schweigerin ensimmäisistä merkittävistä rooleista oli Nick Siegel poliisisarjassa "Etsivä Lea Sommer".
Schweiger on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Driven" (2001), "Kuningas Arthur" (2004), "Daltonin veljekset" (2004) ja "Kunniattomat paskiaiset" (2009)
Hän ohjasi, tuotti, käsikirjoitti ja näytteli menestyselokuvassa "Keinohrhasen" (2007).
Varhainen elämä.
Til Schweiger syntyi 19. joulukuuta 1963 Freiburg im Breisgaussa Etelä-Saksassa. Hänen vanhempansa olivat opettajia ja hänellä oli kaksi veljeä. Nuoruutensa hän vietti Gießenissä ja Heuchelheimissa. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän kieltäytyi asepalveluksesta ja suoritti sen sijaan siviilipalveluksen sairaalassa. Sen jälkeen hän alkoi opiskella saksanopettajaksi, mutta vaihtoi kahden vuoden jälkeen lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän kuitenkin keskeytti myös lääketieteen opinnot. Vuonna 1986 hän aloitti näyttelijäkoulun Kölnissä.
Ura.
Valmistuttuaan näyttelijäksi vuonna 1989 Schweiger esiintyi teattereissa Kölnissä ja Bonnissa. Vuonna 1991 hän aloitti Jo Zenkerin roolissa suositussa tv-sarjassa "Lindenstraße". Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli samana vuonna Bertin rooli elokuvassa "Manta, Manta". Hänen läpimurtoroolinsa oli vuonna 1993 nyrkkeilijänä elokuvassa "Ebbies Bluff". Tuosta roolista hän sai myös parhaan nuoren näyttelijän Max Ophüls -palkinnon. Vuosina 1994–1996 Schweiger esitti Nick Siegeliä poliisisarjassa Etsivä Lea Sommer.
Schweiger perusti vuonna 1996 oman tuotantoyhtiön Mr. Brown Entertainmentin. Schweiger nousi muun muassa elokuvien "Der bewegte Mann", "Männerpension" ja "Knockin' on Heaven's Door", joista jälkimmäisen hän myös tuotti itse, myötä yhdeksi Saksan tunnetuimmista näyttelijöistä.
Kansainvälisesti Schweiger nousi tunnetuksi roolillaan Renny Harlinin ohjaamassa elokuvassa "Driven". Hän on näytellyt myös monissa muissa kansainvälisesti tunnetuissa elokuvissa, kuten "", "Kuningas Arthur" ja "Kunniattomat paskiaiset".
Sittemmin Schweiger on ollut aktiivinen erityisesti ohjaajana ja tuottajana. Hän on tuottanut ja ohjannut romanttiset komediat "Keinohrhasen", "Zweiohrküken", "Männerherzen" und "Kokowääh", jotka ovat kaikki olleet menestyksekkäitä Saksassa. 
Vuonna 2013 Schweiger aloitti komissaari Nick Tschillerinä suositussa "Rikospaikalla"-sarjassa. Vuodesta 2013 Schweiger on myös tuottanut mainosvideoita hänen tyttäriensä kanssa. (Watchever, VHV) 
Vuonna 2014 ilmestyi Schweigerin ohjaama ja tuottama elokuva "Honig im Kopf", joka kertoo Alzheimeria sairastavasta miehestä. Elokuvassa on suuressa roolissa Schweigerin 12-vuotias tytär Emma. Schweiger on kertonut elokuvan pohjautuvan osin häneen omiin kokemuksiinsa Alzheimeria sairastaneen isoisänsä kanssa.
Yksityiselämä.
Schweiger oli naimisissa Dana Carlsenin kanssa vuosina 1995–2004. Heillä on liitosta neljä lasta. Schweiger asuu Berliinissä.
Sinikka Tuominen

Sinikka Tuominen (6. kesäkuuta 1947 Oulu – 29. maaliskuuta 2024 Oulu) oli suomalainen taidemaalari. Hän valmistui Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1974 ja sai Suomi-palkinnon 1995. Tuominen sai Ars Fennica -ehdokkuuden 1996 ja hänet nimettiin Carnegie Art Award -ehdokkaaksi vuonna 2000. Vuonna 2016 hän sai Suomen Taideyhdistyksen elämäntyöpalkinnon ja vuonna 2019 ruotsalaistunnustuksen, Prinssi Eugenin mitalin.
Vuonna 1974 Helsingissä debytoinut Tuominen siirtyi abstraktiin ilmaisuun 1980-luvun lopulla.
Tuomisen puoliso oli kuvanveistäjä Reijo Hukkanen, joka kuoli tammikuussa 2024.
Ossi Somma

Kaarlo Ossian ”Ossi” Somma (vuoteen 1936 Sulander; 28. tammikuuta 1926 Pohjois-Pirkkala – 10. syyskuuta 2020 Nokia) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen töitään on nähty useissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä sekä Suomessa että ulkomailla.
Ura.
Somma opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Repin-instituutissa Leningradissa. Hän debytoi Tampereella 1956 ja voitti Suomi-palkinnon vuonna 1996. Somma toimi 1970-luvun alusta lähtien parikymmentä vuotta opettajana Kankaanpään taidekoulussa ja tästä ajasta kaksi vuotta koulun virkaatekevänä rehtorina. Kankaanpään aikana syntyi kolmen taiteilijan "Ars Sata" -työryhmä, johon ovat kuuluneet Somman lisäksi Pertti Mäkinen ja Reijo Paavilainen. Somman töitä on runsaasti julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa paitsi kotimaassa myös ulkomailla, kuten Moskovan nykytaiteen museossa sekä Patersonin museossa New Jerseyssä. Nokian Siurossa on Ossi Somman veistospuisto, jossa on pysyvästi esillä laaja kokoelma hänen tuotantoaan. — Somma on suunnitellut myös mitaleita.
Somma voitti yhdessä Toivo Jaatisen kanssa Maalaiskuntien kunnallishallinnon 100-vuotisveistoskilpailun ensimmäisen palkinnon vuonna 1964. Voittanut teos "Jäiden lähtö" paljastettiin seuraavana vuonna Tuusulassa silloisessa Maalaiskuntien liiton koulutuskeskuksessa, nykyisessä Gustavelundin kokoushotellissa.
Fennica (jäänmurtaja)

MSV Fennica on Arctia Shipping Osakeyhtiön (entinen Suomen merenkulkulaitos) vuonna 1993 valmistunut monitoimimurtaja, joka työskentelee talvisin Suomessa jäänmurtajana ja kesäisin sitä käytetään ympäri maailmaa erilaisissa tehtävissä kaapelointi- ja öljynporaustyömailla.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Aker Finnyardsin Rauman telakalta. Sen köli laskettiin 21. huhtikuuta 1992 telakkanumerolla 401 ja alus laskettiin vesille 10. syyskuuta. Alus valmistui 1. maaliskuuta 1993.
Alus.
"Fennican" kalliin ylläpidon takia sillä tehdään myös jäänmurtokauden ulkopuolella muunlaisia töitä. Vaikka alus on valmistettu jäänmurtajaksi, sen runko on suunniteltu myös kovaan merenkäyntiin. Kaksi 7500 kilowatin sähkömoottoria pyörittävät kahta Aquamaster-ruoripotkuria, jotka antavat alukselle 234 tonnin paaluvetokyvyn. 360 astetta kääntyvät ruoripotkurit yhdistettynä dynaamiseen paikannusjärjestelmään mahdollistavat aluksen paikallaanpysymisen vaikeissa sääolosuhteissa. Paksussa jäässä "Fennica" kulkee takaperin, sillä potkurien imu helpottaa aluksen kulkua.
"Fennica" tekee pääosin kesäisin putkien ja kaapeleiden laskua yli kilometrin syvyyteen. Aluksella työskentelee kesäisin omistajavarustamo Finstashipin miehistön lisäksi paljon öljy- ja kaasualan työntekijöitä. Useimmiten aluksella tehdään töitä Pohjanmerellä.
Onnettomuus.
Heinäkuussa 2015 Fennica vaurioitui rungostaan Alaskassa, kun se oli vuokrattuna Royal Dutch Shellin arktisen alueen öljynporausprojektiin.
M/S Queen Victoria

M/S Queen Victoria (QV) on Cunard Linen risteilyalus. Se rakennettiin Fincantierin telakalla Italiassa. Alus valmistui vuoden 2007 loppupuolella. Se kastettiin Southamptonissa 10. joulukuuta 2007.
Pituutta aluksella on 294 metriä, leveyttä 32,3 metriä ja korkeutta 62,5 metriä. Aluksen vetoisuus on 90 000 BRT. Kuusi Wärtsilä Sulzer ZA40 Diesel -moottoria tuottaa 63,4 MW sähkötehoa, jolla alus saavuttaa 23,7 solmun (n. 44 km/h) nopeuden.
Laivaan mahtuu 2 014 matkustajaa ja 900 miehistön jäsentä.
Sisaraluksia ovat "Costa Luminosa" ja "Costa Deliziosa".
Kimya Dawson

Kimya Dawson (s. 17. marraskuuta, 1972) on yhdysvaltalainen laulaja ja laulunkirjoittaja, joka tuli tunnetuksi Juno-elokuvan soundtrackin musiikistaan. 
Diskografia.
Antsy Pants -yhtyeen kanssa.
Antsy Pants - Kimya Dawson, Ben Lupus, Leo, Angelo Spencer, Howard Hughes, Billy Jet Pilot, Jarrod Bramson, Emily Madden, and Marie