tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Janus (kuu)

Janus on Saturnuksen kuu. Se tunnetaan myös tunnuksella Saturnus X. Kuu on nimetty roomalaisen mytologian Januksen mukaan.
Löytäminen.
Janus kiertää käytännössä samaa rataa kuin Epimetheus. Tähtitieteilijät olettivat aluksi että kappaleita olisi vain yksi tällä kiertoradalla ja heillä oli vaikeuksia sovittaa yhteen kahden eri kappaleen havaintoja. Audouin Dollfus'ta pidetään Januksen löytäjänä 15. joulukuuta 1966. Kohteelle annettiin väliaikainen tunnus S/1966 S 2. Tätä ennen Jean Texereau oli valokuvannut Januksen 29. lokakuuta 1966 tunnistamatta sitä. 18. joulukuuta 1966 Richard L. Walker teki havainnon jota nyt pidetään Epimetheuksen löytämisenä.
Lokakuussa 1978 Stephen M. Larson ja John W. Fountain oivalsivat että vuoden 1966 havainnot selitettäisiin parhaiten kahdella eri kappaleella jotka jakavat saman kiertoradan. Voyager 1-luotain vahvisti Januksen olemassaolon 1. maaliskuuta 1980.
IAU nimesi kuut virallisesti Janukseksi ja Epimetheukseksi 1983.
Kiertorata.
Janus ja Epimetheus kiertävät käytännössä samaa rataa Saturnuksen F- ja G-renkaiden välissä. Kiertoratojen keskietäisyyden ero on vain 50 km. Koska lähemmällä kiertoradalla olevan kappaleen nopeus on suurempi se saavuttaa ulommalla kiertoradalla olevaa kappaletta. Januksen halkaisijan ollessa 178 km ja Epimetheuksen 115 km näyttäisi siltä että kappaleet törmäävät toisiinsa. Kuitenkin sisemmän kuun saavuttaessa ulompaa kuuta niiden keskinäinen vetovoima lisää sisemmän kuun liike-energiaa ja nostaa sen kiertorataa aiheuttaen samalla nopeuden hidastumisen. Samalla ulompi kuu menettää saman määrän liike-energiaa ja putoaa alemmalle kiertoradalle nopeuden samalla lisääntyessä. Kuut vaihtavat näin kiertoratoja ja alkavat etääntyä toisistaan, eivätkä ne lähesty koskaan toisiaan lähemmäksi kuin 10 000 km. Kiertoratojen vaihtaminen tapahtuu noin neljän vuoden välein, edellisen kerran 2010. Ilmiö on ainutlaatuinen Aurinkokunnassa tämänhetkisen tiedon mukaan.
Fyysiset ominaisuudet.
Janus on laajalti kraattereiden peittämä ja siellä on useita yli 30 km halkaisijaltaan olevia kraattereita mutta vähän suoraviivaisempia yksityiskohtia. Januksen alhainen tiheys ja korkea heijastuskyky osoittavat sen olevan todennäköisesti erittäin huokoinen jäinen kappale. Näissä arvoissa on kuitenkin paljon epävarmuutta ja tämä vaatii vahvistusta.
Epimetheus (kuu)

Epimetheus on Saturnuksen kuu. Se tunnetaan myös tunnuksella Saturnus XI. Kuu on nimetty kreikkalaisen mytologian Epimetheuksen mukaan.
Löytäminen.
Epimetheus kiertää käytännössä samaa rataa kuin Janus. Tähtitieteilijät olettivat aluksi, että kappaleita olisi vain yksi tällä kiertoradalla ja heillä oli vaikeuksia sovittaa yhteen kahden eri kappaleen havaintoja. Audouin Dollfus havaitsi kuun 15. joulukuuta 1966 ja ehdotti sille nimeä ’Janus’. 18. joulukuuta 1966 Richard L. Walker teki havainnon, jota nykyään pidetään Epimetheuksen löytämisenä. Kuitenkin silloin uskottiin, että kiertoradalla oli vain yksi kuu, epävirallisesti Januksena tunnettu.
Lokakuussa 1978 Stephen M. Larson ja John W. Fountain oivalsivat, että vuoden 1966 havainnot selitettäisiin parhaiten kahdella eri kappaleella, jotka jakavat saman kiertoradan. Tähän saatiin vahvistus Voyager 1 -luotaimen Saturnuksen ohilennon aikana vuonna 1980, jolloin sille annettiin väliaikainen tunnus S/1980 S 3. Epimetheuksen löytämisen jakaa näin Walker yhdessä Larsonin ja Fountainin kanssa. IAU nimesi kuut virallisesti Epimetheukseksi ja Janukseksi vuonna 1983. Cassini-luotain suoritti Epimetheuksen ohilennon 3. joulukuuta 2007.
Kiertorata.
Epimetheus ja Janus kiertävät käytännössä samaa rataa Saturnuksen F- ja G-renkaiden välissä. Kiertoratojen keskietäisyyden ero on vain 50 km. Koska lähemmällä kiertoradalla olevan kappaleen nopeus on suurempi se saavuttaa ulommalla kiertoradalla olevaa kappaletta. Epimetheuksen halkaisijan ollessa 115 km ja Januksen 178 km näyttäisi siltä, että kappaleet törmäävät toisiinsa. Kuitenkin sisemmän kuun saavuttaessa ulompaa kuuta niiden keskinäinen vetovoima lisää sisemmän kuun liike-energiaa ja nostaa sen kiertorataa aiheuttaen samalla nopeuden hidastumisen. Samalla ulompi kuu menettää saman määrän liike-energiaa ja putoaa alemmalle kiertoradalle nopeuden samalla lisääntyessä. Kuut vaihtavat näin kiertoratoja ja alkavat etääntyä toisistaan, eivätkä ne lähesty koskaan toisiaan lähemmäksi kuin 10 000 km. Kiertoratojen vaihtaminen tapahtuu noin neljän vuoden välein, edellisen kerran 2010. Ilmiö on nykytiedon mukaan ainutlaatuinen Aurinkokunnassa.
Fyysiset ominaisuudet.
Epimetheuksessa on useita halkaisijaltaan yli 30 km olevia kraattereita sekä erikokoisia harjanteita ja uurteita. Kraattereiden suuri määrä osoittaa, että Epimetheuksen täytyy olla varsin vanha. Janus ja Epimetheus ovat saattaneet syntyä yhden kappaleen hajoamisesta, mutta tämän on täytynyt tapahtua varhain Saturnuksen kuusysteemissä. Epimetheuksen alhainen tiheys ja korkea heijastuskyky osoittavat sen olevan todennäköisesti erittäin huokoinen jäinen kappale. Näissä arvoissa on kuitenkin paljon epävarmuutta ja tämä vaatii vahvistusta.
Silbermond

Silbermond (suomeksi Hopeakuu) on saksalainen vaihtoehtorock-yhtye Bautzenista, Saksista. Silbermond perustettiin vuonna 2000 nimellä JAST, joka tulee yhtyeen jäsenten nimien ensimmäisistä kirjaimista. Yhtyeen nimi muutettiin vuonna 2001 muotoon Silbermond. Bändin jäsenet ovat Stefanie Kloß (laulu), Andreas Nowak (rummut), Johannes Stolle (basso) ja Thomas Stolle (kitara).
Historia.
Silbermondin jäsenet tapasivat toisensa ensimmäisen kerran vuonna 1998, kun he ottivat osaa musiikkiprojektiin "TEN SING". Kaksi vuotta myöhemmin he päättivät muodostaa oman ryhmänsä, ja ryhtyivät esiintymään paikallisesti nimellä "JAST", joka tulee yhtyeen jäsenten etunimien ensimmäisistä kirjaimista. Vuonna 2001 he muuttivat yhtyeen nimeksi Silbermondin keskittyen samalla esiintymään saksaksi ensimmäistä kertaa.
Tammikuussa 2004 yhtye sai mahdollisuuden tehdä avausesityksen laulaja Jeanette Biedermannille. Jälkeenpäin he julkaisivat ensimmäisen singlensä "Mach's Dir Selbst", jota seurasi debyyttialbumi "Verschwende deine Zeit", joka myi tuplaplatinaa Saksassa ja Itävallassa. Myöhemmin he julkaisivat kolme muuta singleä, muun muassa top-5-listan hitin "Symphonie". Vuoden 2004 lopussa yhtye lähti kiertueelle, ja huhtikuussa 2005 he julkaisivat ensimmäisen musiikki-DVD:nsä "Verschwende Deine Zeit – Liven", joka myi kultaa. Heinäkuussa 2005 Silbermond otti osaa Berliinissä pidettyyn Live 8:aan, jossa he esittivät kappaleen "Zeit für Optimisten". 
Huhtikuussa 2006 Silbermond julkaisi toisen albuminsa, "Laut Gedachtin". Albumi pääsi Saksan ja Itävallan albumilistoilla ensimmäiseksi, ja albumilla ollut single "Unendlich" pääsi top-10-hittilistan joukkoon. Vaikka albumin toinen single, "Meer Sein", ei päässyt top-30-listalle, albumin kolmannesta singlestä, lokakuussa 2006 julkaistusta "Das Bestestä", tuli yhtyeen ensimmäinen ykköshitti.
Teho (energiajuoma)

TEHO on suomalainen Olvin valmistama energiajuoma. 
__notoc__
Historia.
TEHO-energiajuoma tuli myyntiin vuonna 2005.
Vuoden 2008 loppupuoliskolla markkinoille tuli Teho Energiajuomaporetabletti.
Teho Energiajuomat Pakataan 0,33 l tölkkeihin sekä 0,5 l ja 0,95 l kierrätysmuovipulloihin. Tehon 0,33 l tölkit ja 0,5 l sekä 0,95 l pullot ja etiketti uudistettiin maaliskuun lopussa 2011. Teho on saatavana myös 100 ml energiashottina, mistä saa saman verran piristäviä aineita kuin tavallisesta 0,33 l tölkillisestä Tehoa.
Ricardo Zamora

Ricardo Zamora Martínez (21. tammikuuta 1901 Barcelona, Espanja – 8. syyskuuta 1978 Barcelona, Espanja) oli espanjalainen jalkapallomaalivahti.
Ricardo Zamora oli jalkapallomaailman kuuluisin maalivahti maailmansotien välisenä aikana. Zamora syntyi vauraaseen perheeseen ja hänelle suunniteltiin lääkärin ammattia. Jalkapalloura alkoi koulujoukkueen maalivahtina, ja varsin pian Zamora tarttui paikallisen seuran Universitarin edustajien haaviin. Zamora teki ensiesiintymisensä Universitarin maalissa 13-vuotiaana koulupoikana. Jo kahden vuoden kuluttua hän siirtyi Espanyoliin, jonka riveissä voitti Katalonian-mestaruuden vuonna 1918.
Seuraavana vuonna Zamoran jalkapalloura näytti päättyvän ennen kuin ehti kunnolla alkaakaan: isänsä kuoltua hän joutui keskittymään lääketieteen opintoihinsa ja siirtymään jäähdyttelemään Barcelonan nelosjoukkueeseen. Barcelonan johto nosti hänet kuitenkin oitis ykkösmiehistöönsä, ja vuonna 1920 Zamora johti joukkueen cup-kilpailu Copa del Reyn voittoon. Samana vuonna hänet kutsuttiin Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon Antwerpenin kesäolympialaisiin. 19-vuotiaan Zamoran torjunnat Antwerpenissä toivat yllätyshopeaa ja tekivät hänestä manner-Euroopan kohutuimman veräjänvartijan.
Zamora oli Espanjan maajoukkueen itseoikeutettu ykkösmaalivahti seuraavien neljäntoista vuoden ajan. Vuonna 1929 hän oli maalipuiden välissä, kun Espanja ensimmäisenä mannermaisena joukkueena kautta aikain voitti Englannin; Madridissa pelattu ottelu päättyi 4–3. Saavutusta korostaa entisestään vielä se, että Zamora pelasi täydet 90 minuuttia, vaikka oli murtanut rintalastansa kesken ottelun. Tuolloin ei vielä saanut suorittaa vaihtoja. Espanjan vastavierailussa Wembleylle vuonna 1931 Zamoralle osui harvinainen heikko päivä: isännät voittivat 7–1. Italian MM-kilpailuissa 1934 Zamora oli jälleen loistovedossa, kun Espanja löi Brasilian 3–1 ja pelasi isäntien kanssa tasan 1–1. Zamora joutui loukkaantuneena kuitenkin syrjään uusintaottelusta, joka päättyikin Italian voittoon. Hän pelasi urallaan yhteensä 46 ottelua Espanjan maajoukkueessa.
Espanjan kentillä Zamora voitti Barcelonassa toistamiseen cupin vuonna 1922 ja palasi sitten Espanyoliin, jonka johti cupin voittoon vuonna 1929. Kaudella 1928–1929 ensimmäistä kertaa pelatun Primera Divisiónin mestaruuden hän voitti kahdesti Real Madridissa, jonne siirtyi vuonna 1930 ennenkuulumattomalla 150 000 pesetan summalla. Zamoran ura maajoukkueessa ja Espanjan liigakentillä päättyi vuonna 1936 puhjenneeseen sisällissotaan.
Sisällissodan päätyttyä Zamora palasi kotimaahan ja ryhtyi valmentajaksi. Hän luotsasi Athletic Aviaciónin (nykyinen Atlético Madrid) liigamestariksi vuosina 1940 ja 1941, ja valmensi Espanjan maajoukkuetta lyhyen aikaa vuonna 1952. Espanjan jalkapallon varhaisvuosien suurimman tähden muistoa pitää yllä urheilulehti "Marcan" jakama vuosittainen Zamora-palkinto, joka luovutetaan La Liga -kauden parhaalle maalivahdille. Zamora äänestettiin "World Soccer" -lehden vuonna 1999 järjestämässä äänestyksessä 1900-luvun sadan parhaimman jalkapalloilijan joukkoon.
Pilvisyys

Pilvisyys on pilvien peittämä osuus taivaasta. Se voi olla esimerkiksi kokonaan pilvessä, puolipilvinen, lähes pilvetön tai pilvetön. Pilvipeite vaikuttaa esimerkiksi Auringon näkymiseen paitsi laajuudellaan, myös paksuudellaan. Ohut yläpilvi varjostaa vain vähän, ja Aurinko kuultaa pilven läpi. 
Kuvaukset.
Virallisissa säähavainnoissa pilvisyys ilmoitetaan kahdeksasosina taivaankannen pinta-alasta:
Pilvisyysmerkit ammattimaisella sääkartalla, ei esimerkiksi TV:n sääkartalla:
Maapallon pilvisyys.
Maan pinnasta on noin 70 % pilvien peitossa, yhtenäisiä laajoja pilvialueita on 20–30 %.
Pilvisyyden pienienkin muutosten arvellaan vaikuttavan maan pintalämpötilaan, koska pilvet heijastavat monesti paljon säteilyä, toki pilvilajista riippuen.
Eri alueiden tyypillinen pilvisyys vaihtelee huomattavasti. Aavikot ja jäätiköt ovat melko pilvettömiä, meret pilvisiä. Kosteat manneralueet ovat melko pilvisiä.
Pilvisyys Saharan yllä on 10–40 %, sademetsässä 60–70 % ja savannilla 50 % ja Euroopan ja Aasian metsäalueilla 50–70 %. Pilvettömintä on Etelämantereella. Hyvin pilvistä on esimerkiksi keskisellä pohjoisella Pohjois-Atlantilla, 80–100 %. Merien pilvisyys on välillä
40–100 %, mannerten 5–7 5%.
Pilvien valonheijastuskyky on keskimäärin 55 %, 40–80 %.
Mäntyjen ja kuusien vapauttamat terpeenit nousevat ilmakehään ja lisäävät pilviä tuhannen metrin korkeudessa. Männyt ja kuuset vapauttavat niitä enemmän lämpimämmässä.
José Luis Chilavert

José Luis Félix Chilavert González (s. 27. heinäkuuta 1965 Luque) on paraguaylainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Häntä pidetään yleisesti maansa kautta aikain parhaana jalkapalloilijana. Chilavert oli peliurallaan jalkapallomaailman johtavia vapaapotkuspesialisteja ja ampui usein myös joukkueensa rangaistuspotkut. Tämä maalivahdeille epätavallinen taito nosti hänet kautta aikain eniten maaleja tehneeksi maalivahdiksi, kunnes Rogério Ceni ohitti hänet vuonna 2006. Chilavert teki urallaan yhteensä 62 maalia, joista kahdeksan maaotteluissa. Maaottelumaaleistaan neljä hän teki Paraguayn karsiessa vuoden 2002 maailmanmestaruuskisoihin.
Chilavert teki debyyttinsä jalkapalloilijana 15-vuotiaana pelatessaan Sportivo Luqueñossa, joka oli tuolloin kakkosdivisioonajoukkue. Vuonna 1984 hän siirtyi argentiinalaisen San Lorenzon riveihin, jossa pelasi neljä vuotta. Vuonna 1988 Chilavert siirtyi Real Zaragozaan Espanjaan ja pelasi siellä kolme kautta. 1990-luvun alussa hän palasi Argentiinaan, missä hän pelasi Vélez Sársfield -joukkueessa lähes koko vuosikymmenen. Hän oli voittamassa neljää Argentiinan mestaruutta ja niiden lisäksi Copa Libertadores -turnausta ja Intercontinental Cupia, molempia vuonna 1994. Vuonna 1999, pelatessaan edelleen Vélez Sársfieldissa, hän teki ottelussa Ferro Carril Oestea vastaan hattutempun ensimmäisenä maalivahtina jalkapallohistoriassa. 
Chilavert äänestettiin maailman parhaaksi maalivahdiksi vuosina 1995, 1997 ja 1998. Vuonna 1998 hän osallistui ensimmäistä kertaa jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin vieden maansa lopulta neljännesvälieriin, joissa se hävisi tulevalle maailmanmestarille Ranskalle vasta jatkoajalla. 
Paitsi pelitaidoistaan, Chilavert tunnettiin pelikentillä myös tulisesta luonteestaan. Hän sylki vuoden 2002 maailmanmestaruuskisojen karsintaottelussa brasilialaisen Roberto Carlosin päälle, minkä vuoksi FIFA antoi hänelle kolmen ottelun kansainvälisen pelikiellon. Tämän vuoksi hän joutui seuraamaan Paraguayn kahta ensimmäistä peliä itse kisoissa katsomosta. 
Chilavert ilmoitti joulukuussa 2003 uransa päättymisestä, mutta pyörsi sittemmin päätöksensä ja palasi kahden RC Strasbourgissa Ranskassa ja yhden Club Atlético Peñarolissa Uruguayssa pelatun vuoden jälkeen vielä kaudeksi Véleziin. Hän päätti uransa lopullisesti vuonna 2004 ja pelasi jäähyväisottelunsa 11. marraskuuta. Maaotteluja Chilavertille kertyi vuosien varrella yhteensä 74, joissa hän teki kahdeksan maalia.
Syöksyvirtaus

Syöksyvirtaus on kuuro- tai ukkospilvestä laskeva voimakas, kylmä ilmavirtaus, joka saa lisää voimaa sateen haihtumisen jäähdytysvaikutuksesta. Se voi olla joskus niin voimakas, että se kaataa puita tai jopa vaurioittaa rakennuksia. Se liittyy tavallisesti nimenomaan ukonilmaan. Syöksyvirtauksia on kuitenkin havaittu myös silloin, kun ei sada lainkaan tai vain hiukan. Tällöin lähes kaikki pilvessä syntyneet sadepisarat ovat ehtineet haihtua syöksyvirtauksen syntyvaiheessa eivätkä ne saavuta maanpintaa. Syöksyvirtauksen etureunaa kutsutaan puuskarintamaksi, johon liittyy joskus tornadomaisia gustnadoja eli puuskarintamapyörteitä.
Syöksyvirtauksessa tuulen nopeus voi olla jopa 50 m/s, ja se aiheuttaa samankaltaista mutta heikompaa tuhoa kuin tornado jopa satojen neliökilometrien alueella. Sen tuhot tunnistaa samaan suuntaan kaatuneista puista; trombi kaataa puut sikin sokin. Yksi syöksyvirtaus kestää joitakin minuutteja.
Syöksyvirtaus syntyy, kun sadepisarat tulevat pilven alapuolella kuivaan ilmaan ja haihtuvat. Haihtuminen sitoo energiaa, mikä jäähdyttää ilmaa. Jäähtynyt ilma on ympäristöään tiheämpää, jolloin se putoaa alaspäin. Maanpinnan kohdatessaan ilmavirtaus kääntyy vaakasuuntaiseksi. Haihtumisen lisäksi jäähtymistä lisää mahdollisten rakeiden sulaminen, joka myös sitoo energiaa. Koska tyypillisesti koko sade- ja virtausjärjestelmä on liikkeessä ja tuuli erilaista eri korkeuksilla, laskeutuva ilma voi tuoda mukanaan myös horisontaalista liikemäärää ylemmistä ilmakerroksista. 
Kuuluisia syöksyvirtauksia Suomessa.
Asta-myrskyn aikana vuonna 2010 syöksyvirtaukset kaatoivat metsää laajoilta aloilta. Vuoden 2010 Sonisphere-musiikkifestivaaleilla Porissa tapahtui syöksyvirtaus, joka aiheutti paljon vahinkoja, ja yksi ihminen kuoli vammoihin sairaalassa neljän päivän kuluttua. Kymmeniä muita ihmisiä loukkaantui lievästi. Sonisphereen iskenyt myräkkä tuhosi myyntikojujen ja telttojen lisäksi toisen päälavan tukirakenteita aiheuttaen sortumisvaaran, minkä jälkeen esiintymiset sillä lavalla peruttiin.
Ahti-myrskyn aikaan kesäkuussa 2021 Oulun keskustan alueelle osui syöksyvirtaus. Tuolloin Vihreäsaaren havaintoasemalla mitattiin tuulen nopeudeksi korkeimmillaan jopa 31 metriä sekunnissa. Vaikka pahin myräkkä kesti vain viitisentoista minuuttia, se ehti saada aikaan suuria tuhoja. Kolme ihmistä jäi kaatuneiden puiden alle, ja heistä yksi kuoli. Myrsky aiheutti tulvia ja repi talojen kattoja: esimerkiksi Oulun kaupunginteatterin katto vaurioitui.
Windows Virtual PC

Windows Virtual PC oli Windows XP:lle, Vistalle, Windows 7:lle ja PowerPC-prosessoria käyttäville Mac OS/Mac OS X -koneille saatavilla ollut emulaattoriohjelmisto, jolla voidaan emuloida PC-yhteensopivaa tietokonetta. 
Ohjelmiston kehitti alun perin Connectix Macintoshille vuonna 1997 ja se julkaistiin System 7.5:lle. 
Connectix julkaisi myöhemmin version Windowsille ja yhteistyössä Innotekin (VirtualBoxin kehittäjät) kanssa Virtual PC julkaistiin OS/2 Warpille vuonna 2002.
Myöhemmin Microsoft osti tuotteen. Microsoft julkaisi ohjelman ensimmäisen version 2004 ja antoi sen ilmaiseksi ladattavaksi 2006. Viimeinen versio on vuodelta 2011. Sen korvasi Hyper-V, joka on saatavissa Windowsin palvelinversioille Windows Server 2008:sta eteenpäin.
Virtual PC -ohjelma emuloi PC-standardin mukaista tietokonetta ja sen oheislaitteita. Sillä voidaan ajaa melkein kaikkia mahdollisia käyttöjärjestelmiä, jotka on tehty PC-tietokoneille. Se on kuitenkin suunniteltu ensisijaisesti ajamaan Windows-käyttöjärjestelmiä, joten esimerkiksi Linuxin asennuksessa voi joskus ilmetä ongelmatilanteita. Virtual PC näyttäytyy käyttöjärjestelmille tietokoneena, jossa on Pentium II -prosessori, VESA-yhteensopiva SVGA-näytönohjain (S3 Trio 64 PCI, jossa 4 MB Video RAM), American Megatrends (AMI) BIOS, Creative Labs Sound Blaster 16 -äänikortti ja DEC 21041 Ethernet -verkkokortti. Kaikki ohjelmat eivät välttämättä tajua laitteistoa ja kellotaajuuksia (saattaa vaihdella riippuen tietokoneesta ja asennettavasta käyttöjärjestelmästä), joskin yhteensopivuus on todella hyvä emulointiohjelmistoksi. Virtual PC:n Macintosh-versio kääntää x86-konekieltä dynaamisesti PowerPC-konekieleksi, joten nopeushävikki ei suoritinemulaatiossa ole kovinkaan suuri.
Ensimmäinen Virtual PC:n versio suunniteltiin ja kehitettiin alun perin Apple Macintosh -tietokoneille, ja se julkaistiin kesäkuussa 1997. Neljä vuotta myöhemmin, kesäkuussa 2001, siitä julkaistiin ensimmäinen Windows-versio (Virtual PC for Windows 4.0). Connectix myi Virtual PC:stä useita räätälöityjä versioita, jotka sisälsivät valmiina eri käyttöjärjestelmiä, kuten Windows, OS/2, ja RedHat Linux. Tässä vaiheessa oli jo tullut selväksi että tietokoneen emulointiohjelmat olivat tärkeitä myös isoille yrityksille. Ohjelmiston suosion takia Microsoft kiinnostui Virtual PC -ohjelmistosta siinä määrin, että se hankki Virtual PC -tuoteperheen (Virtual PC for Mac, Virtual PC for Windows) ja vielä siihen aikaan julkaisemattoman Virtual Server -ohjelmiston Connectix-yhtiöltä helmikuussa 2003.
Ruusu

Ruusu tarkoittaa seuraavia: 
Katso myös.
Ruusuihin liittyvät myös seuraavat:
Mesosykloni

Mesosykloni on halkaisijaltaan 2–10 km kokoinen ilmapyörre, joka liittyy konvektiosoluun. Pohjoisella pallonpuoliskolla se pyörii vastapäivään, eteläisellä myötäpäivään. 
Mesosyklonit liittyvät usein supersolu-ukkosiin. Pitkäikäiset mesosyklonit, jotka kasvavat korkeussuunnassa riittävän suuriksi, voidaan havaita Doppler-säätutkalla. Yhdysvalloissa voidaan antaa tornadovaroitus, kun Doppler-tutkalla nähdään mesosyklonille tunnusomainen rakenne.
Tämän kokoluokan pyörteitä, jotka eivät liity konvektioon, ei kutsuta mesosykloneiksi. Mesosykloneita eivät ole myöskään pienikokoiset, lyhytikäiset pyörteet, joita liittyy esim. puuskarintamiin. Mesosyklonin tulee pysyä koossa ainakin niin kauan kuin ilmapaketin matka nousualueen läpi kestää (tyypillisesti noin 30 minuuttia) ja ulottua korkeussuunnassa ainakin puoleen nousuliikealueen korkeudesta.
Seinäpilvi

Seinäpilvi on pyörivä, usein sateeton pilvimuodostuma, joka ulottuu supersolu-ukkospilven alapuolelle. Tällä alueella on maksimaalinen ylösvirtaus, ja se voi tuottaa tornadoja. Näiden pilvien koot ovat alle kilometristä jopa kahdeksaan kilometriin. Mesosyklonin pyöriessä tälle alueelle syntyy matalampi paine, jolloin ilma pystyy kondensoitumaan eli tiivistymään matalammalla kuin muualla solussa.
Himnusz

Isten, áldd meg a magyart ("Jumala unkarilaisia siunatkoon") on Ferenc Kölcseyn runo, jonka ensimmäinen säkeistö on Unkarin kansallislaulu. Unkariksi kansallislaulun nimi on Himnusz eli "hymni". Sen on säveltänyt Ferenc Erkel.
Runosta tuli virallisesti Unkarin kansallislaulu tai -hymni 1989, jolloin asia vahvistettiin perustuslain muutosten yhteydessä omana pykälänään (75 §).
Sanat.
Himnusz
"A magyar nép zivataros századaiból"
&lt;poem&gt;
Isten, áldd meg a magyart
Jó kedvvel, bőséggel,
Nyújts feléje védő kart,
Ha küzd ellenséggel;
Bal sors akit régen tép,
Hozz rá víg esztendőt,
Megbűnhődte már e nép
A múltat s jövendőt!
Őseinket felhozád
Kárpát szent bércére,
Általad nyert szép hazát
Bendegúznak vére.
S merre zúgnak habjai
Tiszának, Dunának,
Árpád hős magzatjai
Felvirágozának.
Értünk Kunság mezein
Ért kalászt lengettél,
Tokaj szőlővesszein
Nektárt csepegtettél.
Zászlónk gyakran plántálád
Vad török sáncára,
S nyögte Mátyás bús hadát
Bécsnek büszke vára.
Hajh, de bűneink miatt
Gyúlt harag kebledben,
S elsújtád villámidat
Dörgő fellegedben,
Most rabló mongol nyilát
Zúgattad felettünk,
Majd töröktől rabigát
Vállainkra vettünk.
Hányszor zengett ajkain
Ozman vad népének
Vert hadunk csonthalmain
Győzedelmi ének!
Hányszor támadt tenfiad
Szép hazám, kebledre,
S lettél magzatod miatt
Magzatod hamvvedre!
Bújt az üldözött, s felé
Kard nyúlt barlangjában,
Szerte nézett s nem lelé
Honját e hazában,
Bércre hág és völgybe száll,
Bú s kétség mellette,
Vérözön lábainál,
S lángtenger fölette.
Vár állott, most kőhalom,
Kedv s öröm röpkedtek,
Halálhörgés, siralom
Zajlik már helyettek.
S ah, szabadság nem virul
A holtnak véréből,
Kínzó rabság könnye hull
Árvák hő szeméből!
Szánd meg Isten a magyart
Kit vészek hányának,
Nyújts feléje védő kart
Tengerén kínjának.
Bal sors akit régen tép,
Hozz rá víg esztendőt,
Megbűnhődte már e nép
A múltat s jövendőt!&lt;/poem&gt;
Hietakyy

Hietakyy "(Vipera ammodytes)" on myrkyllisimpiä Euroopassa eläviä käärmelajeja. Se on aktiivinen ympäri vuorokauden ja saalistaa nisäkkäitä, lintuja ja matelijoita. Laji synnyttää 5–15 poikasta kerrallaan.
Tuntomerkit.
Hietakyyllä on kuonon päässä kyhmy ja selässä on muuta väritystä tummempi salmiakkikuvio. Pohjaväri on yleisimmin harmaa, mutta vaaleanruskeitakin yksilöitä esiintyy. Vaaleanharmaat yksilöt ovat yleensä koiraita ja tummanharmaat ja ruskeat naaraita. Pituutta kertyy 65–90 cm.
Levinneisyys.
Hietakyyt elävät luonnossa Balkanilla ja itäisessä Keski-Euroopassa: Koillis-Italiassa, Itävallan eteläosissa, entisen Jugoslavian alueella, Turkissa, Kaspianmerellä sekä Syyriassa. Ne elävät kuivilla ja kivikkoisilla rinteillä ja aukeilla metsäalueilla. Niitä pidetään myös terraarioeläiminä.
Metsänorsu

Metsänorsu ("Loxodonta cyclotis") on afrikannorsulajeista pienempi ja väriltään tummempi kuin savanninorsu ("Loxodonta africana"). DNA-tutkimusten jälkeen sitä pidetään nykyisin omana lajinaan; aiemmin se oli afrikannorsun alalaji ("Loxodonta africana cyclotis").
Tuntomerkit.
Metsänorsu-uroksen säkäkorkeus on noin 250 senttimetriä, naaraan 210 senttimetriä. Painoa on 2,7–6 tonnia. Metsänorsu on tummempi kuin savanninorsu ja sillä on pyöreämmät korvat. Toisin kuin aasiannorsulla, molemmilla sukupuolilla on syöksyhampaat, mutta ne ovat suoremmat ja selvemmin alaspäin suuntautuneet kuin savanninorsuilla.
Levinneisyys.
Metsänorsu elää Länsi- ja Keski-Afrikan trooppisissa sademetsissä. Metsänorsut vaikuttavat huomattavasti Afrikan sademetsiin. Ne tallaavat, raivaavat ja syövät aluskasvillisuutta ja taimia niin, että metsiin jää pysyvästi harvoja tai kokonaan paljaita kohtia ja polkuja, jollaiset ovat harvinaisia maailman muissa sademetsissä. Norsut myös mylläävät maata, minkä seurauksena metsään kasvaa tiheitä aluskasvillisuusviidakkoja.
Elintavat.
Metsänorsut elävät noin kymmenen yksilön perhekunnissa, joita johtaa isokokoinen naaras. Metsänorsujen määrästä on vaikeaa saada luotettavaa tietoa, koska niitä ei voi laskea satelliitti- tai ilmakuvista yhtä helposti kuin savannilla eläviä norsuja.
Ravinto.
Metsänorsut syövät kuivalla kaudella ruohoa, lehtiä ja nuoria oksia. Sadekaudella ne syövät mieluiten hedelmiä.
Juri Derjabin

Juri Stepanovitš Derjabin (; 3. tammikuuta 1932 Šumiha − 1. elokuuta 2013 Moskova) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen diplomaatti, joka toimi pitkään Suomessa. Urho Kekkosen ja Mauno Koiviston presidenttikausilla Derjabin kommentoi Suomen idänsuhteita nimimerkillä ”Juri Komissarov” ja oli myöhemmin vuosina 1992–1996 Venäjän suurlähettiläänä Suomessa.
Derjabin aloitti ulkomaisen työskentelynsä Norjassa 1950-luvulla ja toimi ulkoministeriön (MID) Skandinavian osaston sihteerinä vuosina 1965–68. 1960-luvun lopulla hän siirtyi Suomeen ja sai lähetystöneuvoksen viran Helsingissä 1973. Boris Jeltsiniä tukenut Derjabin oli vuoden 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen hetken varaministerinä, ja palasi Suomeen vuonna 1992 Venäjän federaation suurlähettiläänä. Suurlähettiläskausi loppui 1996. Sen jälkeenkin Derjabin otti kantaa idänsuhteisiin ja Suomen Nato-jäsenyyteen, ja kirjoitti suomalaisiin lehtiin.
Levy-yhtiö (yritys)

Levy-yhtiö (Lahden Levy-yhtiö Oy) on Tehosekoitin-yhtyeen Ari "Arska" Tiaisen perustama ja omistama riippumaton levy-yhtiö. Yhtiön perustaminen noudatti punk-ideologiaa: ”tehdään se itse”. Yhtiö on osoittautunut ennakkoluulottomaksi ja radikaaliksi toimijaksi suomalaisilla levymarkkinoilla. 
Aluksi Levy-yhtiö julkaisi vain Tehosekoittimen, Apulannan, Lehtivihreiden ja Punaisten Messiaiden julkaisuja, mutta 2000-luvulla yhtiön listoilla ovat olleet muun muassa Jarkko Martikainen, Irina, Järjestyshäiriö, The Voltas ja Zacharius Carls Group. 
Levy-yhtiön ohessa toimii myös Ohjelmatoimisto-niminen ohjelmatoimisto. Alkuaikoina Levy-yhtiö julkaisi "Lehti"-nimistä lehteä.
Levy-yhtiö on ollut toimintatauolla vuodesta 2009 lähtien ja yhtiön artistit ovat hakeneet uudet levytyskanavat muualta.
Idänturturikyyhky

Idänturturikyyhky ("Streptopelia orientalis"), aiemmalta nimeltään isoturturikyyhky, on siperialainen kyyhkylaji, jota on satunnaisesti tavattu Suomessakin.
Ulkonäkö ja koko.
Idänturturikyyhky muistuttaa ulkonäöltään turturikyyhkyä, mutta on vähän isompi, hartiahöyhenten kuviointi on erilainen ja pyrstön kärki on harmaa. Pituus 33 cm, siipien kärkiväli 60 cm. Väritys on tummahko ja siniharmaata väriä on kaulassa, selän takaosassa ja perän yläosassa, Siperiassa elävillä linnuilla myös pyrstön kärjessä. Siiven kuviointi ei ole kovin näkyvä.
Levinneisyys.
Idänturturikyyhky pesii Siperiassa ja talvehtii Intiassa ja Etelä-Japanissa. Suomessa ja Länsi-Euroopassa sekä joskus Alaskassa tavatut yksilöt ovat muuttoharhailijoita. Suomessa tavattu hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä noin 50 kertaa.
Neitokurki

Neitokurki ("Anthropoides virgo", aiemmin "Grus virgo") on kurkilintu. Se on havaittu Suomessa 13 kertaa, viimeksi vuonna 2009.
Ulkonäkö ja koko.
Neitokurki on hiukan pienempi kuin tavallinen kurki. Värityskin muistuttaa kurkea, mutta päälaen punainen läikkä puuttuu, valkoinen raita niskassa on pitempi ja kurkun musta alue ulottuu pitemmälle rintakehään. Pituus on 76 cm ja siipien kärkiväli 175 cm. Lintu painaa 2–3 kg.
Levinneisyys.
Neitokurjet pesivät Keski-Aasiassa ja talvehtivat Afrikassa. Joitakin yksilöitä pesii Kyproksella ja Turkin itäosissa.
Aiheesta muualla.
Pylväs, Simo &amp; Järvinen, Antero 1978: Neitokurki "Anthropoides virgo"* Kilpisjärvellä. - Lintumies 4.1978 s. 144. LYL.
Levy-yhtiö

Levy-yhtiö on äänitallenteiden tuotantoon, valmistamiseen, jakeluun ja markkinointiin erikoistunut yritys, joka voi tämän ohessa toimia musiikkikustantajana. Levy-yhtiöllä on yleensä yksi tai useampia levymerkkejä, joilla sen omaa tai muiden tuotantoa julkaistaan. 2000-luvulle tultaessa yleistyneet ns. 360 asteen levy-yhtiöt harjoittavat usein näiden perustoimintojen lisäksi myös keikkamyyntiä ja merchandise-kauppaa. 
Levy-yhtiöitä edustavat järjestöt.
Suomessa levy-yhtiöt ovat järjestäytyneet muun muassa 18 jäsenen Musiikkituottajat – IFPI Finlandiin ja 32 jäsenen Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistykseen IndieCo ry. Kansainvälisemmin levy-yhtiöitä edustaa muun muassa International Federation of the Phonographic Industry-IFPI ja IMPALA. Suomessa levy-yhtiöiden kulta- ja platinalevyt myöntää IFPI Finland.
Suomessa levy-yhtiöiden äänitteiden käytöstä saamista korvauksista vastaa Gramex ry, jonka ovat muodostaneet vuonna 1967 jäsenet Muusikkojen Liitto ry, Musiikkituottajat ry – IFPI Finland ja Solo ry. Muutoin esittävät taiteilijat ja äänitteiden tuottajat ovat asiakassuhteessa Gramexiin. Omalla tahollaan antamistaan teosten käyttöluvista korvaukset kerää Kopiosto, jolla on jäsenjärjestöjensä kautta valtakirja suomalaisilta oikeudenomistajilta.
Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus valvoo jäsentensä tekijänoikeuksia ja järjestää tekijänoikeuksiin liittyvää tiedotusta ja koulutusta.
Musiikkialan ja levy-yhtiöiden kansainvälistymisessä auttaa vuonna 2011 muotoutunut jäsentensä Music Finland ry, joka edistää suomalaisen musiikin toimintaedellytyksiä ja kilpailukykyä.
Musiikkialan ja levy-yhtiöiden äänitetuotantoa ja kotimaista monimuotoista musiikkia tukee taloudellisesti Musiikin Edistämissäätiö, MES.
Suomessa levy-yhtiöt jakavat Musiikkituottajat järjestön kautta:
Kansainväliset suurlevy-yhtiöt.
Suurin osa levy-yhtiöistä on kolmen monikansallisen yrityksen (ns. Big Three) omistuksessa, joilla on hallussaan noin 60 prosenttia markkinoista. Nämä kolme ovat:
Kyyt

Kyyt eli hietakyyt ("Vipera") on kyykäärmeiden (Viperidae) heimoon kuuluva käärmesuku, joka sisältää useita pieniä ja keskikokoisia lajeja. Kyitä tavataan Euroopassa, Keski- ja Itä-Aasiassa sekä Pohjois-Afrikassa Maghrebin alueella. Osa aiemmin kyihin luokitelluista lajeista on siirretty sukuihin "Daboia", "Macrovipera", "Montatheris", "Montivipera" ja "Proatheris". Suvulle on ehdotettu uutta suomenkielistä nimeä "aitokyyt".
Alasuvut ja lajit.
Joskus kyyt jaetaan kahteen alasukuun "Pelias" ja "Vipera", ja toisinaan "Pelias" erotetaan jopa omaksi suvukseen. Alasuku tai suku "Vipera" ei tällöin ole kuitenkaan monofyleettinen, sillä suvussa on "Pelias"-alasuvun lisäksi kaksi basaalisempaa kladia (alla esitetty nimillä "Vipera" 1 ja "Vipera" 2).
Kyiden sukuun luetaan noin 21 lajia, mutta monen niistä validius on kyseenalaista, minkä lisäksi suvussa on todennäköisesti pari lajikompleksia. Alla on lueteltu lajit kladien tai alasukujen mukaan, ja lajien mahdollinen epävarma taksonominen asema on kerrottu.
Kserkses

Kserkses, Xerxes tai Serse voi viitata seuraaviin:
Somogy

Somogy on lääni Lounais-Unkarissa. Se rajautuu Zalan, Veszprémin, Fejérin, Tolnan ja Baranyan lääneihin sekä etelässä Kroatiaan. Pääkaupunki on Kaposvár. Läänin pinta-ala on 6 065 km² ja sen väkiluku arviolta 312 084 (vuonna 2015).
Läänin pohjoisrajana toimii Balaton-järvi, jonka etelärannan paikkakunnat kuuluvat Somogy'in lääniin. Näistä suurin ja tunnetuin on suosittu lomakohde Siófok. Läänin etelärajalla virtaa Dráva-joki. Maasto on suurimmaksi osaksi kumpuilevaa.
Szabolcs-Szatmár-Bereg

Szabolcs-Szatmár-Bereg on Unkarin itäisin lääni. Se rajautuu Hajdú-Biharin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä koillisessa Ukrainaan ja kaakossa Romaniaan. Pääkaupunki on Nyíregyháza. Läänin pinta-ala on 5 933 km² ja sen väkiluku arviolta 562 357 (vuonna 2015).
Maasto on maantieteellisesti vaihtelevaa: läänin alueelta löytyy sekä kukkuloita että tasankoa. Alue kuuluu Unkarin Suureen alankoon, mutta talvet ovat täällä vallitsevan mannerilmaston takia kylmempiä kuin etelämpänä.
Lääni sai nykyisen muotonsa, kun entiseen Szabolcsin lääniin yhdistettiin Unkarin puolelle jääneet rippeet Szatmárin ja Beregin lääneistä. Läänien pääkaupungit olivat Szatmár (romaniaksi Satu Mare) ja Beregszász (ukrainaksi Berehovo), ja Unkari menetti ne Trianonin rauhansopimuksessa.
Tolna (lääni)

Tolna on lääni Etelä-Unkarissa. Se rajautuu Fejérin, Bács-Kiskunin, Baranyan ja Somogy'in lääneihin. Pääkaupunki on Szekszárd ja muita kaupunkeja ovat Dombóvár sekä Paks, jossa on kiistelty ydinvoimala. Voimala tuottaa puolet Unkarin sähköstä. Läänin pinta-ala on 3 703 km² ja sen väkiluku arviolta 225 936 (vuonna 2015).
Maasto on kumpuilevaa. Läänin itärajalla virtaavaa Tonavaa kohti mentäessä maasto muuttuu tasaisemmaksi. Läänin alueella virtaa monia pieniä jokia. Suurin osa läänin paikkakunnista on pieniä kyliä.
Miehistö

Miehistö on kollektiivinimitys suorittavia tehtäviä tekevälle osalle henkilökuntaa sotilaallisissa tai niihin verrattavissa hierarkkisissa organisaatioissa.
Sotilasorganisaatiossa miehistöllä tarkoitetaan niitä sotilaita, jotka toteuttavat aliupseerien johdolla upseerien antamia käskyjä. He ovat siis niin sanottuja suorittavia työntekijöitä. 
Miehistö Suomen puolustusvoimissa.
Myös aliupseerioppilaat sekä miehistön palvelusarvoissa olevat ammattialiupseerit ja sopimussotilaat kuuluvat miehistöön. Aliupseerit (vuoteen 2003 asti opistoupseerit ja sitä ennen toimiupseerit), upseerioppilaat ja upseerit muodostavat miehistön vastakohtana päällystön. 
Miehistön palvelusarvot Suomen puolustusvoimissa ovat muun muassa: 
Aikaisemmin on ollut käytössä muun muassa
Miehistö laivapalveluksessa.
Laivoilla miehistöön kuuluvat matruusit varsinaisesta työnkuvasta riippumatta. Vierailevia miehistön jäseniä kutsutaan gasteiksi.
Suomessa miehistöllä on mahdollisuus opiskella ja edetä reservissä aliupseeriksi.
Asparagiinihappo

Asparagiinihappo (C4H7NO4) eli 2-aminobutaanidihappo (tunnetaan myös nimellä aspartiinihappo) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se tunnetaan myös anioni-nimellään aspartaatti. Asparagiinihappo on glutamiinihapon ohella toinen kahdesta happamasta aminohaposta ja se esiintyy fysiologisessa pH:ssa aina negatiivisena ionina. Se on asparagiinin karboksyylihappomuoto.
Asparagiinihappo on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ja sen sulamispiste on 230 °C sekä CAS-numero 56-84-8 (L-asparagiinihappo). 
Asparagiinihapon toisen isomeerin eli D-asparagiinihapon sulamispiste on 300 °C ja CAS-numero on 1783-96-6. DL-asparagiinihapon CAS-numero on 617-45-8.
Metabolia.
Aspargiinihapon isomeeri, L-aspartaatti, on kaikkialla elimistössä esiintyvä ei-välttämätön aminohappo. Eniten l-aspartaattia esiintyy hermojen proteiinien rakennusaineena. Suurilla pitoisuuksilla se on neurotoksinen.
L-aspartaatti on glykogeeninen aminohappo ja se edistää energiantuotantoa vaikutuksellaan sitruunahappokiertoon. L-aspartaatti toimii esiasteena proteiinien, oligopeptidien, nukleiinihappojen, puriinin, pyrimidiinin, ja l-arginiinin synteesissä.
Aivoissa esiintyy pienissä määrin myös D-aspartaattia ja aspartaatin aineenvaihduntatuotteina syntyviä N-asetyyliaspartaattihappoa (NAA), sekä N-asetyyliaspartyyliglutamaattia (NAAG).
L-aspartaatin vaikutukset aivokudokseen ovat identtiset l-glutamiinin, glutamiinihapon isomeerin kanssa, joskin aspartaatti ei sitoudu reseptoreihin yhtä voimakkaasti kuin glutamiini. L-aspartaatti ja NAA aktivoivat glutamaattireseptoreita.
NAA.
L-aspartaatin ja asetyylikoentsyymin yhdistelmästä syntetisoituva N-asetyyliaspartaattihappo sijaitsee normaalisti vain hermosoluissa. Se näkyy hyvin magneettikuvauksessa, ja sitä pidetään yleisesti hermovaurioiden indikaattorina. Alzheimerin taudista tai MS-taudista kärsivillä NAA-tasot aivoissa ovat epätavallisen matalat.
NAA:n tehtävää ei tarkkaan tunneta, mutta oletetaan että se liittyy vesi- ja osmoottisen tasapainon ylläpitämiseen. Solun ulkopuolella esiintyvää NAA:ta ehdotetaan myös mittariksi aivovaurioiden hoidossa.
Vas (lääni)

Vas on lääni Länsi-Unkarissa. Se rajautuu Győr-Moson-Sopronin, Veszprémin ja Zalan lääneihin sekä lännessä Itävaltaan ja lounaassa Sloveniaan. Pääkaupunki on Szombathely. Muita 
läänin kaupunkeja ovat Sárvár, Körmend ja Kőszeg. Sana 'vas' tarkoittaa unkariksi rautaa. Läänin pinta-ala on 3 336 km² ja sen väkiluku arviolta 253 997 (vuonna 2015).
Maasto on vaihtelevaa. Lännessä on vuoristoa, lounaassa kukkuloita, ja osa läänistä on tasankoa. Pohjoisesta alkaa Unkarin Pieni alanko. Sademäärät ovat suurempia ja ilmasto viileämpää kuin Unkarissa keskimäärin. Tärkein joki on Itävallasta alkava Rába (saksaksi Raab).
Vasin läänin alue on ollut asuttua jo hyvin kauan. Szombathely oli olemassa jo Rooman valtakunnan aikaan, jolloin sen nimi oli "Savaria".
Myeliini

Myeliini on keskus- ja ääreishermostossa esiintyvä rasvainen aine, jonka tehtävänä on muodostaa sähköä eristävä kalvo (myeliini- eli ydintuppi) solujen viejähaarakkeiden ympärille. Hermojen tuottamat sähköimpulssit kulkevat myelinisoituneessa viejähaarakkeessa nopeammin kuin myelinisoitumattomassa. Myeliini kontrolloi tiedonkulkua aivojen eri osien välillä, ja vahingoittumaton myeliinikalvo on edellytyksenä keskushermoston normaalille toiminnalle. Myeliinitupen puuttuminen hermon ympäriltä altistaa hermoimpulssin häiriöille.
Myeliiniä tuottavat keskushermostossa oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut. Myeliiniä kehittyy runsaasti etenkin ensimmäisinä elinvuosina, mutta sitä muodostuu myös aikuisilla etenkin unen aikana. 
Myeliinin määrä alkaa pienentyä vähitellen keski-iästä alkaen, mistä alkaa vähittäinen, kiihtyvä rappio, joka johtaa vääjäämättä aivojen kunnon heikkenemiseen. Yli 85-vuotiaista suurin osa sairastaa jo Alzheimerin tautia tai muuta dementoivaa sairautta. Nuorellakin iällä voi silti sairastua tautiin, johon liittyy myeliinikatoa, kuten MS- ja ME-taudit. Myeliinin vaurioitumisesta seuraa vaihtelevia neurologisia oireita riippuen siitä, mikä aivojen osa on tuhon kohteena. Hiirillä tehdyissä kokeissa on havaittu, että ylipainehappihoito lisää myeliinin muodostumista aivovaurion jälkeen ja parantaa motorista toimintakykyä.
Ylipainoisilla 50-vuotiailla esiintyy keskimäärin yhtä paljon aivojen myeliinikatoa kuin hoikilla 60-vuotiailla.
Ydintuppi.
Ydin- eli myeliinituppi on rakenteellisesti ja toiminnallisesti erikoistunut solukalvon rakenne, jossa hermotukisolun solukalvo kiertyy hermosolun viejähaarakkeen ympäri rullalle. Myeliinituppi mahdollistaa hermoimpulssin nopeamman kulun toimimalla eristeenä ja keskittämällä viejähaarakkeen solukalvon (aksolemman) jännitteen purkautumisen Ranvierin kuroumiin, joissa jänniteherkkien natriumkanavien tiheys on erityisen suuri. Keskushermostossa myeliinitupen muodostavat oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut.
Myeliinin biokemiallinen koostumus.
Myeliini "in situ" sisältää noin 40 % vettä. Myeliinin kuivapainosta on poikkeuksellisen suuri osuus rasva-aineita (noin 70–85 %), kun taas valkuaisaineita on suhteellisen vähän (15–30 %). Myeliini koostuu pääosin kolesterolista. Yleensä biologisissa kalvoissa valkuaisaineita on suhteessa enemmän kuin rasva-aineita. Matala vesipitoisuus ja erityinen rasva-ainekoostumus ovat keskeisiä myeliinin kyvylle toimia eristeenä.
Keskushermoston ja ääreishermoston myeliinillä on sama tehtävä, mutta sen lisäksi, että myeliiniä tuottavat eri solut, myös solujen tuottaman myeliinin valkuaisaine- ja rasva-ainekoostumuksissa on eroja.
Adrenoleukodystrofia

Adrenoleukodystrofia eli ALD, myös Addison–Schilderin tauti, on klassisessa muodossaan vaikea etenevä aivojen valkean aineen perinnöllinen sairaus, joka klassisessa muodossaan tunnetaan myös nimellä Lorenzon tauti. Se johtaa hermosoluhaarojen demyelinisaatioon etenkin aivojen takaosien aksonien myeliinitupissa. ALD johtaa vuosi vuodelta vaikeutuvaan neurologiseen taudinkuvaan. Virheellinen geeni sijaitsee X-kromosomin pitkässä haarassa kohdassa q28. Virheen vuoksi menetetään eräs entsyymi, joka puolestaan johtaa hyvin pitkäketjuisten rasvahappojen (, VLCFA) kertymiseen sekä veriplasmaan että solujen sisään. ALD rappeuttaa aivot ja yleensä tämä sairaus johtaa kuolemaan. Tautiin kuuluu Addisonin taudin ja Schilderin taudin piirteitä, minkä vuoksi se on nimetty myös Paul Ferdinand Schilderin ja Thomas Addisonin mukaan. Usein potilaat ovat kehitysvammaisia.
ALD ei ole pelkästään aivojen ja selkäytimen rakenteita etenevästi vaurioittava tila. Soluvaurioita tavataan myös muissa kudoksissa. Niistä tärkein on lisämunuaiskuori, jonka hitaasti etenevä kyvyttömyys tuottaa kortisolia (ja muita vastaavia hormoneja) johtaa toimintavajeeseen. Tästä syystä ALD-potilaalle saattaa kehittyä myös Addisonin tauti, joka jo sinänsä havaitsematta ja hoitamatta on hengenvaarallinen. Myös kivesten Leydigin solut vaurioituvat lähes aina. Koska oireyhtymään kuuluu aivojen kovettumista ja myeliinikatoa, epileptiset kohtaukset ja jäykkähalvaus ovat mahdollisia. Jotkut ovat sokeita tai afaattisia, ja joillekin kommunikointi voi olla liki mahdotonta. Selviytyminen Addison–Schilderin oireyhtymän kanssa on yksilöllistä: siinä missä jotkut kuolevat jo lapsuusvuosinaan, toiset voivat elää pitkälle keski-ikään.
ALD:n yksinkertaisin testi on mitata plasman VLCFA-pitoisuudet. Aivojen tilasta saadaan paljon tietoa myös toistettavilla magneettikuvauksilla (MRI).
ALD on X-kromosomisesti resessiivisesti periytyvä tila. Osa ”kantajanaisista” on lieväoireisia, suurin osa terveitä. Tyttäret ovat siis yleensä oireettomia, mutta tilastollisesti puolet heistä siirtää viallisen geenin eteenpäin, itse pysyen useimmin oireettomina. ALD on käytännöllisesti katsoen vain poikien ja miesten sairaus. ALD:n tärkein ainakin joissain tapauksissa toimiva hoitomuoto on luuydinsiirto.
Addison–Schilderin oireyhtymästä kärsii arviolta yksi ihminen 20 000–50 000:stä.
Muuta.
Taudille nimensä antanut Lorenzo Odone kuoli 30-vuotiaana vuonna 2008. Vuonna 1992 tehtiin elokuva "Lorenzon öljy", joka kuvaa Lorenzo Odonen sairastumista ALD-tautiin sekä pyrkimyksestä löytää parannuskeino tautiin.
Veszprém (lääni)

Veszprém on lääni Länsi-Unkarissa. Lääni on saanut nimensä pääkaupunki Veszprémin mukaan. Lääni rajautuu Győr-Moson-Sopronin, Komárom-Esztergomin, Fejérin, Somogy’in, Zalan ja Vasin lääneihin. Läänin pinta-ala on 4 463 km² ja sen väkiluku arviolta 346 647 (vuonna 2015).
Läänin keskiosassa kohoaa Bakonyn kukkulaseutu. Läänin eteläosassa on Balaton-järvi, jonka pohjoisrannan paikkakunnat kuuluvat Veszprémin lääniin. Tärkeimmät joet ovat Rába ja Rábca.
Suuri osa läänin alueesta sopii huonojen maalaatujen takia heikosti maanviljelyyn lukuun ottamatta läänin pohjoisosasta alkavaa Unkarin Pientä alankoa. Kuitenkin laaksojen ja Balatonin rannan mikroilmastot soveltuvat hyvin viinirypäleiden viljelyyn. Tästä syystä läänin alueella on useampia viinialueita.
Maaperässä on runsaasti mineraaleja, ja raaka-aineiden tuotanto on vilkasta. Tärkein näistä on bauksiitti. Läänin tuottaman bauksiitin ansiosta Unkari on yksi Euroopan suurimmista bauksiitin tuottajamaista. Ruskohiilellä on suuri merkitys energiantuotannon kannalta. Muita tärkeitä mineraaleja ovat mangaanimalmi, basaltti, travertiini, kalkkikivi, dolomiitti ja merkeli.
Yksi Unkarin historian pahimmista ympäristö- ja teollisuusonnettomuuksista sattui lokakuussa 2010, kun alumiinitehtaan lieteallas murtui Ajkan kaupungin lähistöllä ja ympäristöön valui lähes miljoona tonnia raskasmetalleja sisältävää ruosteenpunaista lietettä. Onnettomuudessa kuoli 10 ihmistä ja noin 200 loukkaantui.
Zala

Zala on lääni Lounais-Unkarissa. Se rajautuu Vasin, Veszprémin ja Somogy’in lääneihin sekä lounaassa Sloveniaan ja Kroatiaan. Pääkaupunki on Zalaegerszeg. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Nagykanizsa ja Keszthely. Läänin pinta-ala on 3 784 km² ja sen väkiluku arviolta 277 290 (vuonna 2015).
Maasto on kumpuilevaa. Etelässä virtaa Drávajoki muodostaen samalla valtionrajan. Muita jokia ovat Mura ja Zala. Läänin itäosassa on Balatonjärven läntinen ranta.
Roque Santa Cruz

Roque Luis Santa Cruz Cantero (s. 16. elokuuta 1981 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa espanjalaista Málagaa.
Ura.
Santa Cruz teki itselleen nimeä vuonna 1999 pelatessaan maansa joukkueessa FIFAn alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa tehden kolme maalia. Hyvät esitykset nuorten kisoissa johtivat samana vuonna kutsuun aikuisten maajoukkueeseen Etelä-Amerikan mestaruusturnaukseen Copa Américaan vain 17 vuoden iässä; hänelle kertyi Copa Américassa niin ikään kolme maalia. 
Santa Cruzin esitykset maajoukkueessa ja seurajoukkue Olimpia Asunciónissa, jota hän oli johdattamassa Paraguayn mestaruuteen vuosina 1998 ja 1999, herättivät myös eurooppalaisten suurseurojen kiinnostuksen. Santa Cruz siirtyi lopulta saksalaiseen Bayern Müncheniin ennen kauden 1999–2000 alkua. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Bayernin avauksessa, mihin vaikuttivat sekä hänen kärsimänsä lukuisat loukkaantumiset että kova kilpailu peliajasta seuran sisällä. Kesällä 2007 hän siirtyi Blackburniin viiden miljoonan euron siirtokorvausta vastaan.
Santa Cruz on pelannut kaksissa maailmanmestaruuskisoissa. Vuoden 2002 MM-kisoissa hän teki yhden maalin, mikä oli osaltaan viemässä Paraguayta neljännesvälieriin, joissa tuli kuitenkin niukka tappio Saksaa vastaan. Hän kuului maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoissa 2006, muttei onnistunut maalinteossa.
Histidiini

Histidiini (C6H9N3O2) on yksi elimistön solujen proteiinisynteesissä käytetyistä 20 perusaminohaposta. Se on lapsille ja myös aikuisille välttämätön aminohappo.
Histidiinin sivuketjun imidatsoli-renkaan happoparin happovakio on 6,04 ja histidiinin isoelektrinen piste on 7,64, minkä takia lieväkin happamuus muuttaa histidiinin varauksen neutraalista positiiviseksi. Tämän takia se on monien metalloproteiinien ligandi ja se sijaitsee useiden entsyymien katalyyttisessä keskuksessa. Histidiinilla on kaksi enantiomeeria eli peilikuvaisomeeria, jotka ovat L-histidiini ja D-histidiini. L-histidiinin CAS-numero on 71-00-1 ja D-histidiinin CAS-numero on 351-50-8.
Histidiini on histamiinin ja karnosiinin esiaste.
Aromaattisuus.
Jotta yhdiste olisi aromaattinen, on siinä oltava tasomainen rengas, jonka atomeilla on yhteensä p-orbitaaleillaan pariton määrä elektronipareja, jotta delokalisaatio tapahtuisi koko renkaan alueella. Jokaisen atomin on oltava sp2- tai sp-hybridisoitunut ainakin jossain resonanssikontribuuttorissa.
Histidiinin sivuketju on aromaattinen, vaikkei sisälläkään fenyyliryhmää, sillä sen sivuketjun heterosyklisen renkaan toisen typen vapaa elektronipari on p-orbitaalilla (toisen taas sp2-orbitaalilla) – täten p-orbitaaleilla sijaitsevia elektronipareja on renkaassa yhteensä kolme kappaletta eli pariton määrä, mikä on Hückelin säännön mukainen vaatimus aromaattisuudelle.
Kuva histidiinistä ja selitys sen aromaattisuudesta näkyy alhaalla.
Iltapäiväkuuro

Iltapäiväkuuro syntyy, kun aurinko lämmittää kosteaa ilmaa, joka nousee ylös muodostaen kuuropilviä. Tämä vaatii ilmakehältä epävakaisuutta. Iltapäivällä auringon ohitettua lakipisteensä on lämpimintä, sillä ilma reagoi auringon lämmittävään vaikutukseen viiveellä. Iltapäiväkuuroja lienee eniten kolmen–seitsemän aikaan.
Iltapäiväkuurot ovat lyhytkestoisia rankkoja kaatosateita, mutta niitä voi syntyä tiheään niin, että, kun yksi kuuro menee ohi, toinen tulee heti päälle. Kesällä nimenomaan heinäkuussa iltapäiväkuuroihin liittyy monesti ukkosta. Iltapäiväkuuroja on yleensä heinäkuussa. Taivaan täyttävien kumpupilvien kasvaminen leveyttään korkeammaksi enteilee iltapäiväkuuroja, samoin taivaansinen samea sävy. Sadekuuroja ei estä ns. yläinversio, joka monesti estää ukkosen kehittymisen.
Valtavan, möykkymäisen Cumulus congestuksen ilmaantuminen taivaalle suunnilleen pilvien tulosuuntaan on melko lähellä olevien iltapäiväkuurojen merkki keväällä, kesällä tai syksyllä varsinkin, jos pilviä on useita. Vielä selvempi merkki on pienenkin kuituisuuden ilmestyminen pilvien yläosiin. Sade ja ukkonen ovat silloin korkeintaan muutaman tunnin päässä. Viimeinen varoitus lähestyvästä iltapäiväkuurosta ovat tumma-alareunaiset, yleensä tummina tai vaaleanharmaina melko pystysuorina viiruina näkyvä sade. Kaukana olevista kuuropilvistä joskus olla vaikea sanoa, osuuko satava pilvi pään päälle vai ei. Kannattaa tarkkailla itse kumpupilvien kulkusuuntaa, niiden alapuolella olevat pienet pilvet liikkuvat kokonaan eri suuntaan.