tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ben-Hadad I

Ben-Hadad I eli Bar-Hadad oli Aram-Damaskoksen hallitsija suurin piirtein vuodesta 880 eaa. vuoteen 841 eaa. Ben-Hadad mainitaan esimerkiksi Vanhassa testamentissa.
Hallitsijana.
Vanhan testamentin ensimmäinen kuninkaiden kirja mainitsee Ben-Hadadin olleen Tabbrimonin poika ja Hesjonin pojanpoika. Nimi Bar-Hadad eli Raamatun Ben-Hadad tarkoittaa Hadadin poikaa, ja Hadad oli rautakautisen Syyrian yksi keskeisimmistä jumalista. Isänsä tapaan Ben-Hadad oli alkujaan Israelin ja Juudan kuninkaiden eli tuolloisten Baesan ja Asan liittolainen. Baesan ja Asan alettua sotia keskenään hän asettui Asan puolelle tämän lähetettyä hänelle runsaat lahjat.
Ben-Hadad teki sotaretken Israelin kuningaskuntaa vastaan valloittaen Ijjonin, Danin, Abel-Bet-Maakan, Naftalin ja Kinneretin alueet. Ben-Hadadin seuraaja oli Hasael. Ben-Habadin seuraajan jälkeen Aram-Damaskosta hallitsi kaksi samannimistä hallitsijaa, Ben-Habad II ja Ben-Habad III. Aleppon läheltä löydetyssä piirtokirjoituksessa viitataan myös Ben-Habadiin. Kyse ei välttämättä ole Aram-Damaskoksen kuninkaasta, vaan ehkäpä Arpadin hallitsijasta. Aram-Damaskoksen ei tiedetä ulottaneen valtaansa piirtokirjoituksen löytöpaikalle, mutta periaatteessa on myös mahdollista, että Ben-Hadad on pystyttänyt esimerkiksi sotaretkellä liittolaistensa tukena.
Tomaszówin piirikunta (Lublinin voivodikunta)

Tomaszówin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 82 762. Siihen kuuluvat 12 kuntaa ovat Bełżec, Jarczów, Krynice, Łaszczów, Lubycza Królewska, Rachanie, Susiec, Tarnawatka, Telatyn, Tomaszów Lubelski, Tyszowce ja Ulhówek.
Vuoden 2019 lopussa Tomaszówin piirikunnan asukkaista 50,8 prosenttia oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,1 prosenttia ja eläkeikäiset 22,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 622 lasta. Tomaszówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 59 455 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Tomaszówin piirikunta

Tomaszówin piirikunta on seuraavien kahden Puolan piirikunnan nimi:
Alasulg (Trolla)

Alasulg on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Trollan kylässä sijaitseva padottu järviallas. Trollassa on toinenkin padottu järvi Mäesulg, joka sijaitsee siitä 50 metrin päässä.
Maantietoa.
Haanjan ylängöllä sijaitseva järvi on 220 metriä pitkä, 25 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,3 hehtaaria. Se on muodostettu patoamalla loivaan jokilaaksoonsa Iskna jõen yläjuoksun uoma. Järven itäranta on Trollan taajaman asuinaluetta, mutta myös sen koillispuolelle on rakennettu taloja. Järven keskellä on tietä varten rakennettu silta tai kannas, joka näyttäisi katkaisevan järven. Järven jälkeen tie haarautuu kahdeksi kylätielle johtavaksi tieksi. Kapean järven keskellä on myös sen ylittävä kävelysilta.
Vesistösuhteita.
Alasulg järv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Järvi on Iskna jõen läpivirtausjärvi. Siihen ei tule ympäristöstä muita ojia. Järven valuma-alueen pinta-ala on hieman suurempi kuin 5 neliökilometriä , joka Mäesulg järven valuma-alue. Iskna jõgi jatkaa matkaa seuraavaan pikkujärveen Häälijärveen, jonne on matkaa pari kilometriä. Tällä matkallaan joki putoaa yli 16 metriä. Se yhtyy Võhandu jõgeen 17 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Kathleen Newton

Kathleen Irene Ashburnham Newton (1854 Lahore – 1882 Lontoo), syntyjään Kelly, oli irlantilaistaustainen taidemalli ja taiteilija James Tissot’n elämänkumppani ja muusa. 
Elämänvaiheita.
Kathleen Newton isä oli upseeri, joka oli tyttärensä syntymän aikoihin sijoitettuna perheineen Intiaan. Newton kävi aluksi luostarikoulua Intiassa, ja äitinsä kuoleman jälkeen hänet lähetettiin Englantiin koulutettavaksi. Kun hän täytti 17, oli isä päättänyt, että tyttären pitää mennä naimisiin. 
Tyttärensä mielipidettä kysymättä isä oli valikoinut aviomieheksi tytärtä vanhemman Isaac Newtonin, joka työskenteli Brittiläisen Intian hallinnossa. Newton pantiin laivaan, jonka oli määrä viedä hänet vihittäväksi Intiaan. Laivalla Newton ihastui aluksen kapteeniin, ja perille päästyään hän kertoi sulhaselleen asiasta. Loukattu sulhanen otti eron, ja Newton lähetettiin takaisin Britanniaan, missä hän synnytti tyttären vuonna 1871. Tyttären, joka sai nimen Muriel Mary Violet Newton, isän väitettiin olleen Newtonia kuljettaneen laivan kapteenin. Newton ei suostunut menemään naimisiin laivan kapteenin kanssa vaan muutti asumaan sisarensa perheeseen. 
Ranskasta Britanniaan muuttanut taidemaalari James Tissot ja Newton tapasivat vuonna 1875. Newton synnytti seuraavana vuonna pojan, joka sai nimen Cecil George Newton Ashburnham. Pojan isän arvellaan olleen James Tissot. Newtonista tuli Tissot’n suuri rakkaus sekä muusa. Newton muutti asumaan Tissot’n luo, mutta väestökirjanpidon mukaan lapset eivät muuttaneet mukana. Vihkimättömän parin avoimesti viettämä yhteiselämä oli aikansa oloissa suuri skandaali. Skandaalin suhteesta teki se, että suhdetta ei piilotettu. Monet varakkaat lontoolaismiehet pitivät salaisesti rakastajatarta mutta eivät koskaan julkisesti. Tissot’n piti valita joko elämä seurapiireissä tai Kathleen. Hän valitsi Kathleenin. 
Yhteiselämä Newtonin kanssa oli Tissot’n elämän onnellisinta aikaa. Sitä ei kestänyt kovin kauan, vain noin kuusi vuotta. Newton sairastui tuberkuloosiin mutta ei kestänyt sairautensa aiheuttamia kipuja ja päätyi itsemurhaan. Itsemurhaajana häntä ei ajan tapojen vuoksi haudattu siunattuun maahan.
Nikolai Krjukov

Nikolai Krjukov tai Nikolai Krjukoff -nimisiä henkilöitä ovat:
Korvakaljuselkä

Korvakaljuselkä ("Dobsonia praedatrix") on hedelmälepakoiden heimoon kuuluva Papua-Uusi-Guinean Bismarckinsaarilla elävä lepakkolaji. Sitä tavataan trooppisissa metsissä, plantaaseilla ja puutarhoissa. Päivänsä se viettää yleensä yksin tai pieninä ryhminä kasvillisuudessa.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on korvakaljuselkä.
Sumatranlyhythäntäpyton

Sumatranlyhythäntäpyton eli lyhythäntäpyton ("Python curtus") on pytonkäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji, jota tavataan vain Indonesialle kuuluvilla Sumatran ja Siberutin saarilla. Aiemmin lyhythäntäpyton sisälsi myös alalajit borneonlyhythäntäpyton ("P. c. breitensteini") ja veripyton ("P. c. brongersmai"), mutta nämä on erotettu omiksi lajeikseen.
Ulkonäkö ja koko.
Sumatranlyhythäntäpyton on vankkarakenteinen, luultavasti enintään kaksi metriä pitkäksi kasvava käärme, joka kuuluu aasialaisista pytonkäärmeistä pienimpiin. Naaraat ovat hieman koiraita suurempia. Sumatranlyhythäntäpytonin erottaa sen entisistä alalajeista siitä, että sen päässä sijaitsevat frontoparietaaliset suomut koskevat toisiinsa juuri ja juuri tai eivät ollenkaan, kun taas borneonlyhtyhäntäpytonin ja veripytonin pään keskilinjassa näillä suomuilla on leveä kohtaamisalue.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sumatranlyhythäntäpytonia tavataan Sumatralla Barisanvuorten länsipuolella sekä Siberutilla. Se on maantieteellisesti eristynyt sen entisistä alalajeista, joista myös veripyton elää myös Sumatralla, mutta ei samoilla alueilla kuin sumatranlyhythäntäpyton. Sumatranlyhythäntäpyton elää erilaisissa metsäisissä elinympäristössä alangoilta vuoristoihin tuhannen metrin korkeuteen asti.
Elintavat.
Sumatranlyhythäntäpyton ja sen entiset alalajit ovat yöaktiivisia, hyvin vähän liikkuvia käärmeitä, jotka saalistavat vaanimalla. Päiväsaikaan ne elävät osittain kaivautuneena jyrsijöiden koloihin tai tiheän kasvillisuuden sekaan. Ne voivat olla piiloutuneena päiväkausia, kunnes hyökkäävät sopivan saaliin kimppuun. Ne syövät pääasiassa jyrsijöitä, mutta myös lintuja ja suurempia nisäkkäitä. Poikuekoko on vaatimaton, noin 12 munaa.
Kazo

Kazo () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Tonejoen alluviaalitasangolla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Gunman, Tochigin ja Ibarakin prefektuureihin. Kazossa on 112 925 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 133,30 neliökilometriä.
Kazo kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja postiasemana ("shukuba") tärkeät Nakasendō- ja Nikkō-kaidō-tiereitit toisiinsa yhdistäneen tien varrella. Perinteisiä elinkeinoja ovat "aojima"-kankaan kudonta, "koinobori"-tuulipussien valmistus sekä judo- ja kendōtarvikkeiden tuotanto. Ympäröivä maaseutu on viljavaa, ja siellä tuotetaan riisin lisäksi vihanneksia, kuten kurkkuja, tomaatteja ja munakoisoja. Kazon kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Kazon ja Fudōokan maaseutukaupungit sekä kuusi kyläkuntaa. 1970-luvulta lähtien kaupunkiin on sijoittunut myös teollisuutta, kuten autonosien valmistusta, kemianteollisuutta ja korkeateknologista teollisuutta. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2010, kun siihen yhdistettiin Kisain, Kita-Kawaben ja Ōtonen maaseutukaupungit. 
Kazon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Sōgan-jin eli Kazo Fudō-sonin ja Honei-jin buddhalaiset temppelit sekä Tamashiki-jinjan šintolainen pyhäkkö, joka tunnetaan "kagura"-tanssiperinteestään. Kazoa palvelevat Tōbu-rautateiden Isesaki-linja ja Nikkō-linja.
Kitamoto

Kitamoto () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ōmiyan ylängöllä. Kaupungin länsirajalla virtaa Arajoki. Kitamotossa on 66 104 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 19,82 neliökilometriä.
Kitamoto kehittyi Edo-kauden alkuvaiheilla yhtenä vilkkaan Nakasendō-tien postiasemista ("shukuba"). Sittemmin postiasema siirrettiin kuitenkin Kōnosuun, ja Kitamoto pysyi maaseutumaisena alueena 1960-luvulle saakka. Sen jälkeen se on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kitamoto sai vuonna 1971. Kaupunkiin kuuluvalla maaseudulla harjoitetaan esimerkiksi koristekukkien kasvihuoneviljelyä.
Kitamoton nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Ishidon suuri kirsikkapuu ("Ishido no kabazakura"). Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja.
Bene Menashe

Bene Menashe tai Bnei Menashe on nimitys pääosin Intian Mizoramin ja Manipurin osavaltioissa asuneelle ryhmälle, joka uskoo polveutuvansa israeliiteista, tarkemmin manassen heimosta. Sittemmin he ovat käyneet läpi virallisen juutalaisuuteen kääntymisen prosessin ja osa on myös muuttanut Israeliin. Ryhmän väitteet manassen heimosta polveutumisesta ovat kuitenkin kiistanalaisia.
Historia.
Juutalaisuuteen kääntyminen alkoi Mizoramissa ja Manipurissa 1950-luvulla ja kääntyneet olivat pääosin chinejä, kukeja ja mizoja. Liikkeen synty liittyy alueen siirtomaahistoriaan ja kristityistä lähetyssaarnaajista saatuihin kokemuksiin. Käännynnäisten itsensä mukaan he polveutuvat nimensä mukaisesti manassen heimosta ja he eivät täten näe itseään varsinaisina käännynnäisinä. Useimpien tutkijoiden mukaan näin ei kuitenkaan ole. Ryhmän väitteet ovat kuitenkin saaneet jonkin verran tukea Israelissa. Sefardijuutalainen rabbi Shlomo Amar tunnusti heidät yhdeksi "kadonneista heimoista".
Israelissa ryhmän asiaa on ajanut myös Shavei Israel niminen järjestö. Järjestön mukaan Bene Menashe käsittää noin 7 000 henkilöä Mizoramissa ja Manipurissa, sekä noin 4 000 Israeliin muuttanutta.
Krjukov

Krjukov on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anjit

Anjit (myös "agnit") ovat akaneihin kuuluvien kansojen ryhmä Norsunluurannikolla, Ghanassa ja Togossa. Heitä on yhteensä noin kaksi miljoonaa henkeä.
Anjit asuvat Komoé- ja Tanojokien varrella sekä Guineanlahden rannalla Tanon ja Prajoen välisellä alueella. Tšokossi-ryhmä elää konkombien keskuudessa Togon luoteis- ja Ghanan koillisosassa. Anjeja on Norsunluurannikolla noin 1 450 000, Ghanassa 500 000 ja Togossa 50 000. He jakautuvat useisiin kansoihin, joihin kuuluvat muun muassa ndenjet, sanwit, betjet, djabet, morot ja ahantat.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat banaani, taaro, jamssi, maissi, maapähkinä, puuvilla, öljypalmu ja nykyään varsinkin kahvi ja kaakao. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Asumuksena toimii nelikulmainen terassilla varustettu savitiilitalo, jossa on palmunlehdillä katettu harjakatto. Vaatetus on samanlainen kuin muilla akaneilla. Ruokavalion perustan muodostavat kasvikset.
Yhteiskunta perustuu kyläyhteisöihin, suurperheisiin, matrilineaarisiin sukuihin ja patrilineaarisiin ryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä.
Noin puolet anjeista on protestantteja tai katolisia. Lisäksi on afrikkalaisten kirkkokuntien jäseniä, muslimeja ja perinteisen uskonnon harjoittajia. Ennen siirtomaa-aikaa anjit muodostivat ankaran hierarkkisia päällikkökuntia. Taide-esineitä ovat esi-isien palvontaan liittyvät puu- ja terrakottaveistokset. Anjeilla on rikas musiikki- ja tanssiperinne.
Johann Gottfried Rademacher

Johann(es) Gottfried Rademacher (1772–1849) oli saksalainen lääkäri, tunnettu perustamastaan kokemuslääketaidosta, jonka hän esitti julkaisussaan "Rechtfertigung der Erfahrungsheilkunde der alten scheidekünstigen Geheimärzte" (4. p. 1852). Sen mukaan lääkkeitä oli kahta laatua, yleisiä, jotka vaikuttivat koko elimistöön, sekä tiettyihin elimiin tehoavia "orgaani- eli elinlääkkeitä". Siitä, saiko jokin aikaan – sattumalta – käytettäväksi määrätty orgaanilääke parantumisen vai ei, Rademacher uskoi voitavan päätellä, koskiko sairaus kyseistä vai mahdollisesti jotakin muuta elintä. Rademacherin tutkimukseen perustumaton lääketaito-oppi saavutti aikoinaan laajaa kannatusta.
Rademacher valmistui lääketieteen tohtoriksi 1794, aloitti 1797 lääkärintoimen pienessä Gochin kaupungissa Hollannin rajan lähellä ja asui siellä kuolemaansa asti.".
Rademacher tunnettu teos on 1842 julkaistu ja sen jälkeen useita painoksia saanut kirjoitus "Rechtfertigung der Erfahrungsheilkunde der alten scheidekünstigen Geheimärzte". Siinä esitetty lähinnä Paracelsukseen pohjautuva oppi perustuu kahdenlaisiin lääkkeisiin, yleisiin lääkkeisiin ja elinlääkkeisiin. Yleisiä, useimpiin sairauksiin tehoavia lääkkeitä ovat rauta, kupari ja natriumnitraatti. Elinlääkkeet vaikuttavat elimistön tiettyihin elimiin, ja niitä on yhtä paljon kuin elimistön sairauksia. Tietyn lääkkeen käyttö tiettyyn sairauteen tapahtui aluksi sattumanvaraisesti, samoin myös sairauden diagnoosi tehtiin ilman riittäviä perusteluja.
Saksalaisen lääkärin, professori Carl Reinhold August Wunderlichin (1815–1877) mukaan: "Jos nyt, ilman ihmiselimistön tuntemusta ja ilman huolellista tutkimusta, jokin elin katsotaan sairastuneeksi ja jos sairaan oli mielivaltaisesti valitulla lääkkeellä kohenee, Rademacher teki siitä johtopäätöksen, että kyseinen lääke olisi orgaanilääke juuri sille sairastuneelle elimelle". Vaikka Rademacherin koko järjestelmä perustui todistamattomiin oletuksiin, se sai kannattajia ja "antoi uuden esimerkin siitä, ettei mitään niin hullua ole, etteikö moni ottaisi kunniaa löytää siitä syvän totuuden.
Charm School

Charm School on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 11. helmikuuta 2011.
Travelling

Travelling on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2012.
Buccinasco

Buccinasco on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on kahdeksan kilometriä lounaaseen. Buccinascon tunnusomaisin kirkko on pieni San Biagio, joka sijaitsee liikenneympyrän sisällä. Buccinascon asukkaiden demonyymi on buccinaschesi.
Maantiede.
Buccinasco sijaitsee Lombardian länsiosassa aivan Milanon kyljessä. Buccinascon eteläpuolella levittäytyy Parco Agcicolo Sud Milano. Kaupungin pohjoisosa on tiheään rakennettu, eteläosa on maatalousmaata. Buccinascon frazionet ovat Buccinasco Castello, Grancino, Gudo Gambaredo, Romano Banco ja Rovido.
Buccinasco on tasankoa, kuten Milanon seutu kokonaisuudessaan. Sen pohjoispuolitse virtaa Milanon kanaalijärjestelmään kuuluva Naviglio Grande. Kaupungin alueella on useita pieniä tekojärviä.
Historia.
Buccinascon nimi saattaa johtua alueen runsaista vesivaroista tai latinalaisista henkilönnimistä Bubulcino/Bubulcus. Paikkakunnasta on ensimmäinen maininta 1200-luvun lopulta. Se nautti autonomiaa vuosina 1322–1447. Buccinascon historiallinen ydin on Buccinasco Castello, johon liitettiin Rovido, Romanobanco ja Gudo Gambaredo vuonna 1841. Grancino ja Ronchetto sul Naviglio olivat vuorossa vuonna 1870, mutta viimeksi mainittu liitettiin Milanoon 1920-luvulla. Buccinascon alueet olivat pieniä maalaiskyliä Italian yhdistymisen aikaan 1866: niiden väkiluku oli vain noin 900. Vuonna 1951 Buccinasco oli edelleen maatalousvaltainen kunta, sen väkiluku oli noin 1 800. Vuosisadan jälkipuoliskolla Grancino, Rovido ja Romano Banco kasvoivat yhteen: kunnan väkiluku moninkertaistui 2000-luvun taitteeseen tultaessa. Romano Bancosta on kehittynyt Buccinascon keskus.
Kunnan entinen keskus Buccinasco Castello on jäänyt hieman syrjään muusta kaupungista. Siellä sijaitsee muun muassa yksi Viscontin suvun keskiaikaisista linnoista ja pieni kirkko Beata Vergine Assunta. Romano Bancossa on niin ikään pieni kirkko San Biagio 1700-luvulta.
Talous ja liikenne.
Buccinascossa on muun muassa kemianteollisuutta ja koneteollisuutta. Paikkakunta on Milanon paikallisliikenteen piirissä. Milanon kehämoottoritie A50 kulkee keskustan länsipuolitse.
Knud Lyne Rahbek

Knud Lyne Rahbek, (18. joulukuuta 1760 Kööpenhamina, Tanska – 11. huhtikuuta 1830) oli tanskalainen kirjailija. Hän suoritti filologian virkatutkinnon mutta suuntautui sen jälkeen uudemman kirjallisuuden, erityisesti teatterin alalle.
Rahbek oli estetiikan professori ja julkaisi useita teatteritaidetta käsitteleviä teoksia. Rahbekin omat näytelmät ja novellit eivät ole kovin merkittäviä, sen sijaan hänen kokoelmassa "Poetiske forsøg" julkaisemansa juomalaulut olivat suosittuja. Pääansionsa hän saavutti "Minerva"-aikakauslehdellä (uudella nimellä "Ny Minerva"), jolla oli merkittävä vaikutus Tanskan kirjallisuuteen ja kansansivistykseen. Hän julkaisi myös kepeähköä viikkolehteä "Den danske tilskuer".
Rahbek kirjoitti ajankuvauksena kiintoisat muistelmansa "Erindringer" ja toimitti yhdessä Rasmus Nyerupin kanssa Tanskan kirjallisuudenhistoriaa käsitteleviä teoksia. Rahbekilla oli harvinainen työkyky, ja harrastuksiltaan hän oli hyvin monipuolinen, ja siksi hänen merkityksensä oman aikansa kulttuurielämässä oli suuri. Hänen mentyään 1798 naimisiin Kamma Rahbekin (1775–1829) kanssa heidän kodistaan tuli Tanskan ja Norjan silloisten kirjallisten piirien keskus.
Markku Köngäs

Markku Juhani Köngäs (6. joulukuuta 1958 Tervola) on suomalainen näyttelijä. Köngäs on tehnyt uransa suurelta osin Rovaniemen Teatterissa.
Ura.
Köngäs syntyi agrologi Erkki Köngäksen ja opettaja Elina Alajoen perheeseen. Hän aloitti Rovaniemen Teatterissa näyttämömiehenä vuonna 1979, lähti Tampereelle opiskelemaan ja valmistui Tampereen yliopiston näyttelijänkurssilta 1985. Hän työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Kuopion kaupunginteatterissa 1985–1989 ja sen jälkeen vapaana taiteilijana. Vuonna 1995 Köngäs kutsuttiin takaisin Rovaniemen Teatteriin; pesti on jatkunut 2020-luvulle.
Rovaniemen ja Kuopion ohella Köngäs on työskennellyt Lahden kaupunginteatterissa, Teatteri Vantaassa ja Tampereen Teatterissa.
Köngäksen näyttämötehtäviä ovat olleet muun muassa Eros ("Eros ja Psykhe"), Iivari ("Nummisuutarit"), Asser Salo ("Lapualaisooppera"), Elling ("Elling"), Veršinin ("Kolme sisarta") ja Rampe ("Eila, Rampe ja Likka"). Arto Paasilinnan "Jäniksen vuodessa" Köngäs näytteli useita rooleja.
Köngäs on ohjannut muun muassa "Rille Roskan", "Jätkän balladin" ja "Pikku Lassin". Viimeksi mainitun hän myös dramatisoi ja teki pääroolin. Vuonna 2003 Rovaniemen Teatteri toteutti interaktiivisen joulupolun "Christmas Magic Trip", jonka Köngäs käsikirjoitti yhdessä Heikki Martikaisen kanssa. Köngäs näytteli joulupukkia. Tuotanto sai 17 esityskertaa ja noin 1 300 katsojaa.
Markku Köngäs on näytellyt sivuosia muutamissa kokoillan elokuvissa, kuten "Talvisota" (1989), "Rikos &amp; Rakkaus" (1999) ja "Mosku – lajinsa viimeinen" (2003).
Kylli Köngäs

Hanna Kyllikki Köngäs (15. marraskuuta 1962 Tervola) on suomalainen näyttelijä. Köngäs on tehnyt uransa suurelta osin Rovaniemen Teatterissa.
Ura.
Köngäs syntyi agrologi Erkki Köngäksen ja opettaja Elina Alajoen perheeseen. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1986. Niin ikään 1986 Köngäs kiinnitettiin näyttelijäksi Kotkan kaupunginteatteriin; sen jälkeen hän näytteli Seinäjoen kaupunginteatterissa. Vuonna 1999 Köngäs sai näyttelijänkiinnityksen Rovaniemen Teatteriin; se on jatkunut 2020-luvulle.
Köngäksen näyttämötehtäviä ovat olleet muun muassa Beatrice italialaisen Carlo Goldonin näytelmässä "Kahden herran palvelija", Dunja venäläisklassikossa "Rikos ja rangaistus" ja Golde musikaalissa "Viulunsoittaja katolla". Hella Wuolijoen draamassa "Niskavuoren nuori emäntä" Köngäs näytteli Malviinaa ja "Niskavuoren Hetassa" hänellä oli sivuosa Loviisana. Robert James Wallerin draamassa "Hiljaiset sillat" Köngäs teki Francescan osan. Hän on näytellyt myös Anna Kareninan.
Köngäs on myös ohjannut muutaman näytelmän, kuten "Anna Talven outo viivytys" (Rovaniemen Teatteri), joka sai runsaat 3 000 katsojaa.
Kylli Köngäs on näytellyt sivuosia muutamissa kokoillan elokuvissa, kuten "Varjoja paratiisissa" (1986), jossa hän on Ilonan ystävätär. Elokuvassa "Kuningas lähtee Ranskaan" (1986) Köngäs on Anne Varkaan roolissa. Köngäs on näytellyt sivurooleja myös eräissä televisiotuotannoissa, kuten sarjoissa "Raid" ja "Taivaan tulet".
Alien Breed (pelisarja)

Alien Breed on Team17:sta kehittämä ammuntapelisarja. Sarjan ensimmäinen peli julkaistiin Amigalle vuonna 1991.
Heli Rantala

Heli Rantala (o.s. "Järvenpää" s. 1982 Tampere) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä käsikirjoittaja. Rantala on valmistunut filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2014 pääaineenaan Suomen kirjallisuus. Rantala asuu Nokialla. 
Kirjallinen ura.
Rantalan esikoisteos "Suurenmoinen sitruunaseikkailu" ilmestyi vuonna 2019. Toinen romaani "Kaikkien aikojen kookoskeikka" julkaistiin 2020, ja se on itsenäinen jatko-osa "Suurenmoiselle sitruunaseikkailulle". Kuvakirja "Murtautuja Mauri" ilmestyi keväällä 2021. Sen kuvittaja on Netta Lehtola. Murtautuja Mauri on lastenkirjallisuuspalkinto Runeberg Junior -ehdokkaana vuonna 2022. Vuoden 2025 alussa Rantalalta ja Lehtolalta ilmestyi ääniyliherkkyydestä kertova "Mölymyrsky-"kuvakirja"." Kaikkien teosten kustantaja on WSOY. Helmikuussa -25 Avain-kustantamo julkaisi Rantalan ensimmäisen nuorille suunnatun romaanin "Pummi".
Rantala on tehnyt käsikirjoittajan ja toimittajan töitä muun muassa Pikku Kakkonen -lastenohjelmalle. Hän on kirjoittanut ohjelmaan mm. Susannan viitotut värirunot sekä Karhun valtakunnassa -luontosarjan käsikirjoituksen. Karhun valtakunnassa -sarja pääsi parhaiden televisio-ohjelmien Kultainen Venla 2019 -äänestyksen finaaliin lasten ja nuorten ohjelmien sarjassa.
Good Karma

Good Karma on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 3. kesäkuuta 2016.
Red Pill Blues

Red Pill Blues on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kuudes studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2017.
Albumia äänitettiin vuosina 2015–2017 12 eri studiolla Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Ruotsissa. Albumin työstämiseen osallistui yhtyeen lisäksi 48 eri tuottajaa, lauluntekijää ja muusikkoa. "Red Pill Bluesin" musiikillinen tyyli jatkaa edellisten albumien valtavirtaa mukailevaa poppia, mutta mukana on myös aiempaa enemmän vaikutteita R&amp;B:sta, hip hopista, funkista ja reggaesta. Albumilla vierailevat Kendrick Lamar, Julia Michaels, SZA, ASAP Rocky, Future, Cardi B ja LunchMoney Lewis.
Albumi ylsi kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200 -listan toiselle sijalle.
Tor Wibom

Tor Henrik Wibom (16. syyskuuta 1885 Vänersborg – 1. maaliskuuta 1975) oli ruotsalainen urheilujohtaja ja ammatiltaan upseeri.
Wibom oli nuoruudessaan aktiivi urheilija päälajeinaan ammunta ja ratsastus, jotka sopivat hyvin sen aikaiseen upseerikoulutukseen. Hän toimi upseerina Svean Tykistörykmentissä. Viime vaiheessa majurin arvoisena rykmentissä.
Urheilussa Tor Wibomin kiinnostui 1910-luvulla nykyaikaisesta viisiottelusta, jonka puitteissa hänestä tuli Ruotsin joukkueen lajijohtaja vuosien 1920, 1924, 1928 ja 1932. Vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa hänelle myönnettiin erityistunnustuksena saksalaisten olympialaiskunniamerkki (saks. ""Deutsche Olympia-Ehrenzeichen"). Ruotsin viisiottelujoukkue oli näissä maailmansotien välisissä olympiakisoissa selvästi paras. Wibom toimi laajemminkin Ruotsin kansallisessa urheilutoiminnassa. Hän oli Ruotsin olympiakomitean sihteerinä vuosina 1929–1946. Vuosina 1928–1948 hän toimi Kansainvälisen viisiottelujärjestön pääsihteerinä ja vuosina 1948–1949 sen puheenjohtajana. Lisäksi hän on ammattiinsa liittyen ollut näkyvä hahmo Ruotsin sotilasurheilussa. Wibom järjesti vuoden 1929 Barcelonan maailmannäyttelyn Ruotsin osaston urheilua kuvaavan osan.
Tor Wibom oli hyvin kiintynyt synnyin- ja kotiseutuunsa Länsi-Götanmaan Vänersborgiin. Hän lahjoitti paikallisella urheiluyhdistykselle urallaan saamansa mitalit ja kunniamerkit. Lisäksi hänen kunniakseen kuvanveistäjä Arvid Källström teki hänestä rintakuvapatsaan tunnustuksena tehdystä työstä ruotsalaisen urheiluliikkeen hyväksi. Rintakuva on yhdessä kunniamerkkien ja mitalien kanssa samassa paikassa Vänersborgissa. Lisäksi hän perusti rahaston "Tor Wiboms Idrottsfond"", josta myonnetään vuosittain apuraha hänen syntymäpäivänään 16. syyskuuta Vänersborgin urheilun piirissä toimineelle urheiluaktiiville.
Jouhivita

Jouhivita ("Potamogeton rutilus") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen ("Potamogeton") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on pienikokoinen ruohovartinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan upoksissa vedenpinnan alla. Jouhivita muistuttaa jonkin verran kyhmyvitaa ("Potamogeton trichoides"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varren, kielekekorvakkeiden sekä hedelmien ulkonäön perusteella.
Jouhividan varsi on nauhamainen, noin 1 mm leveä ja runsashaarainen. Lehdet ovat myös noin 1 mm leveitä, pitkäsuippuisia, kolmisuonisia sekä vaaleanvihreitä tai hieman punertavia. Kaikki lehdet ovat keskenään samanlaisia uposlehtiä, eikä kelluslehtiä ole lainkaan. Lehtien tyvellä on kiinni olevat kielekekorvakkeet. Jouhividan kukintona on noin 1–3 cm pitkän varren päässä sijaitseva lyhyt tähkä. Hedelmät ovat noin 2 mm pitkiä ja sileäselkäisiä.
Jouhivita kasvaa kirkkaissa sekä niukkaravinteisissa järvissä, ja veden ravinnepitoisuuksien noustessa jouhivita yleensä häviää kyseiseltä kasvupaikalta. Suomessa jouhivitaa on havaittu muutamista paikoista eri puolilta maata. Ruotsissakin jouhivita on harvinainen. Etelä-Ruotsissa jouhivitaa on tavattu usein samoilta kasvupaikoilta kuin hyvin harvinaista notkeanäkinruohoakin ("Najas flexilis").
Akademitšeskajan metroasema (Pietarin metro)

Akademitšeskaja () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1975.
Tšernyševskajan metroasema

Tšernyševskaja () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 1. syyskuuta 1958.
Ferdinand Raimund

Ferdinand Raimund (1790 Wien, Itävalta – 1836 Pottenstein, Itävalta) oli itävaltalainen näyttelijä ja kansannäytelmien kirjoittaja. Hän oli wieniläisten kansannäytelmien perustaja. Hän toimi myös näyttelijänä ja teatterinjohtajana. Hänen huvinäytelmänsä ovat ansiokkaita. Hän toi ensimmäisenä kupletin saksankieliseen näyttämötaiteeseen.
Raimund oli sokerileipurin opissa, kunnes hän 1808 karkasi, kun teatteri-innostus vei mennessään. Hän näytteli alkuun pienissä seurueissa, kuului 1817–1830 wieniläiseen Leopoldstadtin teatteriin ja ansioitui erinomaisella karakterisointikyvyllään koomisissa rooleissa. 1823 hän alkoi kirjoittaa satukomedioita, joiden ansiosta hänestä tuli suosittu. Hän teki 1830 vierailuja Saksaan.
Kansannäytelmät olivat Saksassa jo kauan sitten jääneet taidenäytelmien jalkoihin mutta olivat elinvoimaisia Itävallassa. Raimund omaksui kansannäytelmän parhaat ainekset ja kehitti niitä naiivilla tyylillään, yleensä ilman vieraita tai oppineita vaikutteita. Hänen näytelmänsä ovat samalla sekä liikuttavia että hauskoja. Hän osaa sulauttaa yhteen fantastis-allegorisen keijumaailman raikkaaseen todellisuuskuvaukseen ja lisätä siihen vielä hivenen surumielistä elämänfilosofiaa. Hänen laulunsa muuttuivat kansanlauluiksi, hänen päähänpistonsa wieniläisten suuhun nokkeluuksiksi.
Wieniin pystytettiin 1898 hänelle Franz Voglin veistämä muistomerkki. Hänen kirjeensä Antonie Wagnerille julkaistiin 1894 Grillparzer-seuran vuosikirjassa. "Sämmtliche Werke" julkaistiin 1837.
Ploštšad Leninan metroasema

Ploštšad Lenina () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 1. kesäkuuta 1958. Asema on samalla Suomen aseman metroasema.
Ruotsin hiihtoliitto

Ruotsin hiihtoliitto () on organisaatio, joka hallinnoi Ruotsin hiihtourheilua. Se perustettiin alun perin 1903, mutta epäselvän jakson jälkeen varsinainen hiihtoliitto perustettiin 11. joulukuuta 1908. Nykyisen ruotsalaisen nimensä "Svenska Skidförbundet" se sai vuonna 1911. Liiton toimisto sijaitsi alun perin Tukholmassa, mutta siirtyi vuonna 2001 Faluniin. Alppihiihdolla on oma lisäksi oma toimisto Åressa.
Włodawan piirikunta

Włodawan piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 38 353. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Hanna, Hańsk, Stary Brus, Urszulin, Włodawa, Wola Uhruska ja Wyryki.
Vuoden 2019 lopussa Włodawan piirikunnan asukkaista 50,7 prosenttia oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,1 prosenttia ja eläkeikäiset 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 311 lasta. Włodawan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 26 996 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Berny Camps

Bernard Wilhelmus Leonard ”Berny” Camps (s. 20. maaliskuuta 1971 Venray) on alankomaalainen jousiampuja. Hän edusti Alankomaita Barcelonan kesäolympialaisten 1992 miesten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 55. Barcelonassa 1992 hän kuului myös Alankomaiden joukkueeseen miesten joukkuekilpailussa. Camps kilpaili myös neljissä MM-kilpailuissa.
Charavgí (Sámos)

Charavgí (; myös transl. "Haravgí") eli Kérveli (Κέρβελη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se on osa Palaiókastron kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 54 (vuonna 2011).
Charavgín kylä sijaitsee Sámoksen itärannikolla noin 12 kilometriä itäkaakkoon saaren keskuksesta Sámoksen kaupungista. Se tunnetaan rannastaan, ja on kehittynyt pienimuotoiseksi turistikohteeksi.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Vathýn kunnallisyksikköön.
Fília (Lesbos)

Fília () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 653 (vuonna 2011).
Fílian kylä sijaitsee Lesboksen luoteisissa sisäosissa 11 kilometriä länsiluoteeseen Kallonín kaupungista ja 50 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Mytilínistä. Fília muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Φίλιας, "Topikí Koinótita Fílias"), johon kuuluu varsinaisen Fílian kylän lisäksi Kechrádan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 685.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Kallonín kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Kallonín kunnallisyksikköön.
Filia

Filia (, ) tai Fília () voi viitata seuraaviin:
Kalamotí

Kalamotí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Chíoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 569 (vuonna 2011).
Kalamotín kylä sijaitsee Chíoksen eteläisissä sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Chíoksen kaupungista. Kalamotí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλαμωτής, "Topikí Koinótita Kalamotís"), johon kuuluvat varsinaisen Kalamotín kylän lisäksi kylät Almyrós ja Kómi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 706.
Aiemmin kylä kuului Mastichochórian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chíoksen kunnan Mastichochórian kunnallisyksikköön.
Kontakaíika

Kontakaíika (; myös transl. "Kontakéika") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 527 (vuonna 2011).
Kontakaíikan kylä sijaitsee Sámoksen pohjoisosissa Karvoúnis-vuoren luoteisrinteessä noin viisi kilometriä itään Karlóvasista ja noin 29 kilometriä länsiluoteeseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 162 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kontakaíika muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοντακαιίκων, "Topikí Koinótita Kontakaiíkon"), johon kuuluvat varsinaisen Kontakaíikan kylän lisäksi kylät Ágios Dimítrios, Ágios Ilías, Ágios Nikólaos, Chatzistamoúlides ja Vrýses. Koko yhdyskunnan väkiluku on 962.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Karlóvasin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Karlóvasin kunnallisyksikköön.
Koumaíika

Koumaíika (; myös transl. "Kouméika") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 323 (vuonna 2011).
Koumaíikan kylä sijaitsee Sámoksen eteläosissa linnuntietä noin 4,5 kilometriä itään Órmos Marathokámpousta ja noin 2,4 kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta ja Egeanmeren rannasta. Se on rakennettu noin 160 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen sanotaan tulevan sukunimestä "Koúmas", joka on yleinen Spatharaíoissa, josta ensimmäiset asukkaat tulivat. Toisen selityksen mukaan nimi olisi kuitenkin peräisin siitä, että kylän ensimmäiset asukkaat olisivat tulleet Euboian Kýmistä.
Koumaíika muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κουμαιίκων, "Topikí Koinótita Koumaiíkon"), johon kuuluvat varsinaisen Koumaíikan yläkylän lisäksi merenrannalla sijaitsevat kylät Órmos Koumaiíkon ja Velanidiá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 376.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Marathókampoksen kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Marathókampoksen kunnallisyksikköön.
Koumaradaíoi

Koumaradaíoi (; myös transl. "Koumaradéi") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 123 (vuonna 2011).
Koumaradaíoin kylä sijaitsee Karvoúnis-vuoren etelärinteessä Sámoksen eteläisissä keskiosissa noin 12 kilometriä länteen Pythagóreiosta ja noin 26 kilometriä lounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 340 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen katsotaan tulevan seudun mansikkapuista (κουμαριά, "koumariá"). Koumaradaíoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κουμαραδαίων, "Topikí Koinótita Koumaradaíon"), johon kuuluu varsinaisen Koumaradaíoin kylän lisäksi Megáli Panagían luostari ("Moní Megális Panagías"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 130.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Mavratzaíoi

Mavratzaíoi (; myös transl. "Mavratzéi") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 249 (vuonna 2011).
Mavratzaíoin kylä sijaitsee Sámoksen itäisissä keskiosissa Karvoúnis-vuoren kaakkoisrinteessä noin 11 kilometriä luoteeseen Pythagóreiosta ja 24 kilometriä länsilounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 260 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä sinne asettuneesta Mavratzás-suvusta. Paikka tunnetaan perinteisesti keramiikanvalmistuksesta.
Mavratzaíoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μαυρατζαίων, "Topikí Koinótita Mavratzaíon"), johon kuuluvat varsinaisen Mavratzaíoin kylän lisäksi Giónidesin kylä sekä Pyhän Ristin luostari ("Moní Timíou Stavroú"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 301.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Mesógeio

Mesógeio (, myös "Mesógeios", Μεσόγειος; myös transl. "Mesógio(s)") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Mesógeio muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μεσογείου, "Topikí Koinótita Mesogeíou"). Kylän väkiluku on 109 (vuonna 2011).
Mesógeion kylä sijaitsee Sámoksen keskellä Karvoúnis-vuoren lounaisrinteessä noin 19 kilometriä länsiluoteeseen Pythagóreiosta ja noin 32 kilometriä länsilounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 570 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, mikä tekee siitä yhden saaren korkeimmalla sijaitsevista kylistä. Kylän vanha nimi on "Káto Arvanítes" (Κάτω Αρβανίτες). Se liittyy historiassa läheiseen Pándroson kylään (myös "Áno Arvanítes", Άνω Αρβανίτες). Nimien perusteella kylien alkuperäisiä asukkaita on joskus arveltu arvaniiteiksi, mutta tälle teorialle ei ole muuta tukea.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Mesótopos

Mesótopos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 773 (vuonna 2011).
Mesótopoksen kylä sijaitsee Lesboksen lounaisosissa vajaa kolme kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta eli Egeanmeren rannasta. Mesótopos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μεσοτόπου, "Dimotikí Koinótita Mesotópou"), johon kuuluvat varsinaisen Mesótopoksen kylän lisäksi kylät Chroúsos, Podarás ja Tavári. Koko yhdyskunnan väkiluku on 904.
Aiemmin kylä kuului Eresós-Ántissan kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön.
Aatu Saastamoinen

Aatu Santeri Saastamoinen (s. 14. toukokuuta 2001 Ylivieska) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Kempeleen Kiriä.
Ura.
Saastamoinen on Ylivieskan Kuulan kasvatti. Hän teki Ykköspesis-debyyttinsä 16-vuotiaana 19. heinäkuuta 2017 vieraissa Haminan Palloilijoita vastaan. Kauden 2018 Saastamoinen pelasi vielä kokonaan Ylivieskassa, jonka jälkeen hän siirtyi Sotkamon Jymyn junioreihin ja pelasi Ylivieskan Kuulassa Ykköspesistä. Saastamoinen teki Superpesis-debyyttinsä 2. heinäkuuta 2020 kotona Kempeleen Kiriä vastaan. Hän toi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä heti seuraavassa ottelussa, 5. heinäkuuta 2020 vieraissa Pattijoen Urheilijoita vastaan. Saastamoisen kausi päättyi Suomen mestaruuteen. Syksyllä 2021 Saastamoinen siirtyi Kempeleen Kiriin.
Muuta.
Saastamoinen valmistui ylioppilaaksi keväällä 2020 Sotkamon lukiosta. Hän on pelannut nuorempana jääkiekkoa.
Mýloi (Sámos)

Mýloi (; myös transl. "Mýli", "Míli") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Mýloi muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μύλων, "Topikí Koinótita Mýlon"). Kylän väkiluku on 248 (vuonna 2011).
Mýloin kylä, suomeksi ”Myllyt”, sijaitsee Sámoksen eteläosissa noin yhdeksän kilometriä länteen Pythagóreiosta. Se on rakennettu noin 60 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on yksi saaren vanhimpia ja perustettu saaren uudelleenasuttamisen aikaan. Se oli saaren pääkylä noin vuosina 1550–1600 ennen Chóraa. Kylän nimi viittaa siellä olleisiin vesimyllyihin (μύλος, "mýlos").
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Mýloi

Mýloi (, ”Myllyt”; myös transl. "Mýli", "Míli") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Palaiókastro (Sámos)

Palaiókastro (, myös "Paliókastro", Παλαιόκαστρο; transl. myös "Paleókastro") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 502 (vuonna 2011).
Palaiókastron kylä, suomeksi ”Vanha linna”, sijaitsee Sámoksen itäosassa noin seitsemän kilometriä kaakkoon Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi viittaa siellä bysanttilaisella kaudella olleeseen pieneen linnaan, joka oli rakennettu 600- tai 700-luvulla. Palaiókastro muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παλαιοκάστρου, "Topikí Koinótita Palaiokástrou"), johon kuuluvat varsinaisen Palaiókastron kylän lisäksi kylät Argyrós, Charavgí eli Kérveli, Klíma, Poseidónio ja Psilí Ámmos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 707.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Vathýn kunnallisyksikköön.
Panagioúda

Panagioúda () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Panagioúda muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παναγιούδας, "Topikí Koinótita Panagioúdas"). Kylän väkiluku on 906 (vuonna 2011).
Panagioúdan kylä sijaitsee Lesboksen itärannikolla noin kuusi kilometriä pohjoiseen Mytilínin kaupungista. Kylän lähellä sijaitsee Kalamiáriksen palmumetsä. Kylä kuului jo aiemmin vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Pándroso

Pándroso (, myös "Pándrosos", Πάνδροσος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Pándroso muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πανδρόσου, "Topikí Koinótita Pandrósou"). Kylän väkiluku on 110 (vuonna 2011).
Pándroson kylä sijaitsee Sámoksen keskellä Karvoúnis-vuoren lounaisrinteessä noin 20 kilometriä länsiluoteeseen Pythagóreiosta ja noin 33 kilometriä länsilounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 600 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, mikä tekee siitä saaren korkeimmalla sijaitsevan kylän. Se on myös saaren ainoa kylä, josta ei näy merelle. Kylän vanha nimi on "Áno Arvanítes" (Άνω Αρβανίτες; myös "Páno Arvanítes", Πάνω Αρβανίτες). Se liittyy historiassa läheiseen Mesógeion kylään (myös "Káto Arvanítes", Κάτω Αρβανίτες). Nimien perusteella kylien alkuperäisiä asukkaita on joskus arveltu arvaniiteiksi, mutta tälle teorialle ei ole muuta tukea.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Parákoila

Parákoila (; myös transl. "Parákila") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Parákoila muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παρακοίλων, "Topikí Koinótita Parakoílon"). Kylän väkiluku on 818 (vuonna 2011).
Parákoilan kylä sijaitsee Lesboksen läntisissä keskiosissa noin 11 kilometriä lounaaseen Kallonín kylästä ja jonkin verran sisämaahan Kallonínlahden länsirannasta. Aiemmin kylä kuului Kallonín kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Kallonín kunnallisyksikköön.
Pérama (Lesbos)

Pérama () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Pérama muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Περάματος, "Topikí Koinótita Perámatos"). Kylän väkiluku on 726 (vuonna 2011).
Péraman kylä sijaitsee Lesboksen eteläosissa Géranlahden länsirannalla linnuntietä noin yhdeksän kilometriä ja tietä pitkin noin 23 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Mytilínistä. Aiemmin kylä kuului Géran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Géran kunnallisyksikköön.
Poseidónio

Poseidónio (; myös transl. "Posidónio") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Poseidónio on osa Palaiókastron kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 31 (vuonna 2011).
Poseidónion kylä sijaitsee luonnosatamalahden pohjukassa Sámoksen kaakkoisrannikolla noin 15 kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Sámoksen kaupungista. Nykyisin se tunnetaan rannastaan ja on kehittynyt pienimuotoiseksi turistikohteeksi.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Vathýn kunnallisyksikköön.
Skouraíika

Skouraíika (; myös transl. "Skouréika") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 92 (vuonna 2011).
Skouraíikan kylä sijaitsee Sámoksen eteläosissa noin 1,5 kilometrin päässä saaren etelärannikosta ja Egeanmeren rannasta. Se on rakennettu noin 185 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen sanotaan tulevan sen ensimmäisestä asukkaasta, jonka sukunimi oli Skoúras.
Skouraíika muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σκουραιίκων, "Topikí Koinótita Skouraiíkon"), johon kuuluvat varsinaisen Skouraíikan yläkylän lisäksi merenrannalla sijaitsevat kylät Kámpos, Péfkos ja Pérri. Koko yhdyskunnan väkiluku on 135.
Aiemmin kylä kuului Marathókampoksen kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Marathókampoksen kunnallisyksikköön.
Skoutáros

Skoutáros () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 881 (vuonna 2011).
Skoutároksen kylä sijaitsee Lesboksen luoteisosissa noin seitsemän kilometriä lounaaseen Pétran kylästä ja vajaa kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Egeanmeren rannasta. Skoutáros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκουτάρου, "Dimotikí Koinótita Skoutárou"), johon kuuluvat varsinaisen Skoutároksen kylän lisäksi rannikolla sijaitsevat kylät Ampélia ja Ánaxos Skoutárou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 037.
Aiemmin kylä kuului Pétran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Pétran kunnallisyksikköön.
Luettelo Marylandin piirikunnista

Tämä on luettelo Marylandin osavaltion piirikunnista. Marylandissa on 23 piirikuntaa ja yksi itsenäinen kaupunki (Baltimore), joka luokitellaan piirikunta-tyyppiseksi alueeksi.