tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Stefan Dušan

Stefan Uroš IV Dušan Suuri () (noin 1308 – 20. joulukuuta 1355) oli Serbian kuningas vuosina 1331–1346 ja Serbian keisari (tsaari) 1346–1355. Keskiaikainen Serbian kuningaskunta saavutti huippunsa hänen hallituskautensa aikana. Hän kuului Nemanjić-hallitsijasukuun.
Elämäkerta.
Vuonna 1346 Stefan antoi kruunata itsensä "serbien, kreikkalaisten, bulgaarien ja albaanien tsaariksi".
Stefan Dušan osoitti vuonna 1330 sotilaalliset kykynsä kruununperillisenä Velbazdin taistelussa, jossa hän taitavasti komensi jousiampujia, jotka veivät hänen armeijan voittoon Bulgariaa ja Bysanttia vastaan. Nuorena kuninkaana hän hyökkäsi useita kertoja Bysantin alueita vastaan ​​(1334, 1341–1345, 1347–1348). Edellisellä vuosisadalla valloitetun Pohjois-Makedonian täydennykseksi Dušan valtasi loput Makedonian kaupungit Thessalonikia lukuun ottamatta ja koko Albanian paitsi Durrësin. Lopulta hän saapui tärkeään Serresin kaupunkiin ja yritti saada haltuunsa laajoja osia Kreikasta - Epeiroksesta ja Thessaliasta - Korintinlahdelle asti. 
Näiden valloitusten jälkeen vuonna 1346 Dušan otti kunnianimen Serbian keisari. Tätä titteliä käyttivät vain Stefan Dusan ja hänen poikansa Stefan Uroš V, jonka kuoleman jälkeen 1371 sitä ei käytetty. Vaikka keisarillinen arvonimi ei enää heijastanut pyrkimystä yksinvaltaan, se paljasti Serbian hallitsijan suunnitelmat laajentaa valtakuntansa. Uusien voittojen ja alueellisen laajentumisen jälkeen Dušan vetosi venetsialaisiin saadakseen apua Konstantinopolin valtaamiseen meritse, mutta siihen ei vastattu. Länsivallat eivät halunneet tukea hänen valloituspyrkimyksiään, ja he kutsuivat häntä edelleen kuninkaaksi. Dušanin suunnitelma muodostaa liittouma turkkilaisia ​​vastaan ​​ja neuvottelut paavin kanssa Avignonissa saadakseen itsensä ristiretkeläisten "kapteeniksi" eivät myöskään tuottaneet tulosta. 
Dušan keskittyi seuraavaksi maan yhtenäistämiseen. Skopljen osavaltion synodissa vuonna 1349 julkaistiin lakikokoelma Dušanin koodeksi, jota täydennettiin myöhemmin uusilla määräyksillä vuonna 1354. Dušanin tavoitteena oli yhtenäistää maan oikeuskäytäntöä ja tukea kirkon ja aateliston asemaa. Dušanin valtio oli jossain määrin kaksoismonarkia - kuningaskunta Serbian maille ja keisarikunta Kreikan maille - kummallakin oli oma hallintojärjestelmänsä, vaikka molemmilla oli yhtenäiset instituutiot huipputasolla. Dušanin lakikokoelma muodosti myös Serbian perustuslain. 
Keisarilla oli edelleen halu valloituksiin ja hän yritti asettua suuren ristiretkiarmeijan johtoon ajamaan turkkilaisia ​​pois Euroopasta. Hänen ennenaikainen kuolemansa loi suuren valtatyhjiön Balkanille, mikä mahdollisti sata vuotta myöhemmin Turkin hyökkäyksen ja Turkin vallan 1900-luvun alkuun saakka. Sotaretkellä vuonna 1355 ​​hän sairastui (mahdollisesti myrkytettynä) ja kuoli kuumeeseen. Serbian mahti alkoi vähitellen taantua.
Dušanin jälkeen Serbian kuninkaaksi tuli Stefan Uroš V.
Muisto.
Stefan Dušanista tuli Serbian kansallisankari, jonka muisto on elänyt serbien kansallisessa epiikassa ja runoudessa.
Fiat Barchetta

Fiat Barchetta on Fiatin vuosina 1995–2002 ja 2004–2005 valmistama kaksiovinen kangaskattoinen roadster, joka perustuu Fiat Punton pohjalevylle. Vuoteen 2002 saakka Barchettaa valmisti korinrakentaja Maggiora Chivassossa. Auton valmistus oli kahden vuoden ajan tauolla Maggioran mentyä konkurssiin, mutta tämän jälkeen Fiat valmisti autoa vielä vuoden ajan omalla tehtaallaan Torinossa.
Moottorina oli 16-venttiilinen 1,8-litrainen (131 hv) bensiinimoottori muuttuvalla venttiilien ajoituksella. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Vuonna 2000 malli koki pieniä uudistuksia, joista huomattavin oli takaluukun kannessa oleva lisäjarruvalo. Varsinainen kasvojenkohotus tuli vuoden 2002 lopulla, jolloin auto sai uusien puskurien myötä aikaisempaa aggressiivisemman ilmeen.
G7

G7 () on Italiasta, Japanista, Kanadasta, Ranskasta, Saksasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Yhdysvalloista koostuva ryhmä. Kyseiset valtiot ovat Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan maailman seitsemän kehittyneintä taloutta; niiden osuus kansallisvarallisuudesta on 58 prosenttia (317 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria). G7-maiden osuus maailman bruttokansantuotteesta on 40 % ja maailman väestöstä 10 %. Venäjä oli mukana ryhmässä 1998–2014, jolloin sitä kutsuttiin nimellä G8.
Huippukokoukset.
Lähde:
Kemmuna

Kemmuna () on saari Välimerellä Maltan saaristossa. Maltan kolmesta asutusta saaresta se on sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan pienin: Kemmunalla asuu alle kymmenen ihmistä, ja sen pinta-ala on noin 3,5 neliökilometriä. Saari sijaitsee Maltan pääsaaren ja Gozon välisessä salmessa. Nykyään Kemmuna on luonnonsuojelualue. Hallinnollisesti se kuuluu gozolaiseen Għajnsielemin kuntaan.
Kemmunan länsirannikolla sijaitsee Kemmunettin pikkusaari. Saarten välinen sinivetinen ja hiekkarantainen salmi, maltaksi "Bejn il-Kmiemen" eli ’Kemmunojen välissä’ (), on sukeltajien, snorklaajien ja muiden uimarien suosiossa.
Saaren etelärannikolla on 1600-luvulla rakennettu Pyhän Marian linnoitus (maltaksi "it-Torri ta’ Santa Marija"). Vittorio Cassar laati sen piirustukset vuonna 1618 johanniittain suurmestari Alof de Wignacourtin toimeksiannosta. Linnoituksen rakentaminen paransi yhteyksiä pääsaaren ja Għawdexin välillä sekä esti barbareskimerirosvoja käyttämästä saarta tukikohtanaan.
1200-luvun juutalaisfilosofi ja kabbalisti Abraham Abulafia vietti viimeiset elinvuotensa Kemmunalla jouduttuaan epäsuosioon. Hän kirjoitti saarella kaksi viimeistä teostaan, "Sefer ha-Ot" (1285–1288) ja "Imre Shefer" (1291).
Kun johanniitat saapuivat Maltalle vuonna 1530, Kemmunalla eli runsaasti villisikoja. Siitä tehtiin riistanhoitoalue. Toisen maailmansodan jälkeen saari oli joutomaata, kunnes 1960-luvulta alkaen sen merkitys matkailulle alkoi kasvaa.
Filfla

Filfla on Maltalle kuuluva pieni, karu ja asumaton saari Välimeressä viisi kilometriä pääsaaren rannikolta etelään. Se on Maltan saarista eteläisin. Saaren pinta-ala on ainoastaan kuusi hehtaaria. Noin sadan metrin päässä Filflasta lounaaseen on Filfolettana tunnettu luoto, jolla sijaitsee Maltan maa-alueen eteläisin piste.
Filflan ainoa pysyvä rakennus oli vuonna 1343 rakennettu luolakappeli, kunnes sekin tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1856. Vuoteen 1971 asti Ison-Britannian meri- ja ilmavoimat käyttivät saarta ampumaharjoitusten kohteena, minkä seurauksena meripeninkulman levyinen alue saaren ympäriltä on nykyään kalastuskiellossa mahdollisten räjähtämättömien ammusten vuoksi. Vuonna 1980 Filfla julistettiin linnustonsuojelualueeksi, ja 1988 Filfla Natural Reserve Act tiukensi säädöksiä edelleen. Saarelle pääsy on rajoitettu vain tieteellisiin tarkoituksiin. Saarella pesii merikeijuja, keltanokkaliitäjiä ja aroharmaalokkeja.
SEAT

SEAT eli Seat (nimi johdettu , ) on espanjalainen autonvalmistaja ja osa Volkswagen-konsernia. Yhtiön kotipaikka sijaitsee Espanjan Martorellissa (Barcelona), jossa valmistetaan vuosittain lähes 500 000 autoa. Autojen tekniikka on samaa Volkswagen-konsernin muiden merkkien eli Audin, Volkswagenin ja Škodan kanssa. Konsernin eri merkkien välisessä markkinointistrategiassa SEAT edustaa urheilullisuutta yhdessä Audin ja Lamborghinin kanssa niin sanotussa ”Audi Brand Groupissa”. Vuonna 2015 SEATin eniten valmistettu malli oli SEAT Leon ja suurin markkina-alue oli Saksa.
Historia.
SEATin perusti 9. toukokuuta 1950 valtio-omisteinen holding-yhtiö, Instituto Nacional de Industria. Vuonna 1953 SEAT aloitti Fiat-mallien lisenssivalmistuksen ja jatkoi Fiatin eri mallien lisenssivalmistusta lähes kolmen ensimmäisen vuosikymmenen ajan. Erityisen tärkeä malli tehtaalle oli pieni SEAT 600 -malli, jonka avulla Espanja autoistui. SEATilla oli myös oma tuotekehitysosasto, jonka ansiosta syntyi esimerkiksi neliovinen SEAT 800 -malli, jonka pohjana oli jatkettu 600-malli ja jota emomerkki Fiatilla ei ollut. Fiat vetäytyi eroon toiminnasta vuonna 1980, ja kaksi vuotta myöhemmin aloitettiin yhteistyö Volkswagenin kanssa. Nykyisin SEAT on kokonaan Volkswagenin omistuksessa.
Petrus Lombardus

Petrus Lombardus (myös "Pietari Lombardialainen", noin 1100 Italia – 3. toukokuuta 1160 Pariisi, Ranska) oli keskiaikainen filosofi ja Pariisin piispa. Hän on merkittävimpiä skolastikkoja.
Petrus Lombardus syntyi köyhään perheeseen Lumellognossa Italiassa, lähellä Novaraa. Bernhard Clairvauxlaisen tuella hän pystyi kuitenkin opiskelemaan Bolognassa, Reimsissä ja Pariisissa. Myöhemmin hänestä tuli Pariisin Notre Damen koulun professori. Vuonna 1159 hänestä tuli Pariisin piispa.
Petrus Lombarduksen tunnetuin teos on "Sentenssit" ("Quatuor libri sententiarum", 'Sentenssien neljä kirjaa'), joka on yksi skolastisen filosofian merkittävimpiä ja kommentoiduimpia teoksia. Keskiajan yliopistollinen teologikoulutus perustui paljolti sen opiskeluun ja kommentointiin. Teos vaikutti suuresti muiden muassa Albert Suureen, Bonaventuraan, Tuomas Akvinolaiseen ja Duns Scotukseen. Teoksen ansiosta Petrus Lombardusta kutsuttiin lisänimellä "Magister Sententiarum", 'sentenssien opettaja' tai jopa pelkästään nimellä "Magister", "opettaja".
Petrus Lombarduksen oma filosofinen ajattelu sai vaikutteita Pierre Abélardilta. Hän osallistui erityisesti pyhää kolminaisuutta koskevan opin määrittelyyn.
Fenyylialaniini

Fenyylialaniini (C9H11NO2) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Fenyylialaniini on valkoista, hajutonta ja heikosti veteen liukenevaa kiteistä ainetta. Fenyylialaniinin CAS-numero on 63-91-2. Sen sivuketjussa on fenyyliryhmä. Fenyylialaniinin kemiallinen nimi on 2-amino-3-fenyylipropaanihappo.
Fenyylialaniini on välttämätön aminohappo, mikä tarkoittaa, että elimistö ei kykene valmistamaan sitä itse, vaan sitä on saatava ravinnosta. Elimistö muokkaa fenyylialaniinia tyrosiini-aminohapoksi.
Fenyylialaniinin merkitys elimistölle.
Fenyylialaniinista muodostuu fenyylialaniinihydroksylaasin (PAH &lt; ) avulla tyrosiinia, joka on melaniini-ihopigmentin, välittäjäaineina toimivien adrenaliinin, noradrenaliinin ja dopamiinin sekä kilpirauhashormonien (tyroksiinin ja trijodityroniinin) esiaste.
Fenyylialaniini kulkeutuu aktiivisesti verenkierron ja aivojen välillä (veriaivoeste) samaa kanavaa kuin tryptofaani, mikä fenyylialaniinia suurina pitoisuuksina saataessa haittaa serotoniinin tuotantoa, koska tämä muodostuu elimistössä tryptofaanista.
Fenyylialaniiniin liittyvät sairaudet.
Fenyyliketonuria on harvinainen perinnöllinen tauti, jossa elimistö ei kykene käsittelemään fenyylialaniinia PAH:ta katalysoivan entsyymin puutteen vuoksi. Veren korkea fenyylialaniinipitoisuus vahingoittaa aivojen kehitystä lapsilla, mikä johtaa kehitysvammaisuuteen. Aspartaamin hajotessa elimistössä vapautuu fenyylialaniinia, minkä takia sillä makeutetut elintarvikkeet tulee varustaa varoituksella ”sisältää fenyylialaniinin lähteen”.
Historia.
Fenyylialaniini eristettiin ensimmäisen kerran hernekasveista vuonna 1879. Vuonna 1882 sitä valmistettiin ensimmäisen kerran synteettisesti.
Fenyylialaniinin geneettinen koodi ”UUU” oli ensimmäinen tunnistettu kodoni. Marshall Nirenberg huomasi, että urasiilista valmistetun RNA:n lisääminen "E. coli" -bakteeriin tuotti proteiinia, joka koostui pelkästään fenyylialaniinista.
Asessori

Asessori (, , tarkoittaa sananmukaisesti ”se, joka istuu vieressä”.) on hovioikeuden ja vakuutusoikeuden esittelijän vanha virkanimike. Hovioikeudessa, hallinto-oikeudessa, markkinaoikeudessa, työtuomioistuimessa ja vakuutusoikeudessa voi olla koulutustarkoituksessa määräajaksi täytettäviä asessorin virkoja, joihin nimitetään kolmeksi vuodeksi. Asessorin koulutusohjelman ja lopputyön tai loppukokeen hyväksytysti suorittaneelle voidaan myöntää oikeus käyttää tuomarikoulutetun nimikettä.
Asessori on Suomessa puolustusvoimien pääesikunnan oikeudellisen osaston päällikkö. Osastopäällikköasemansa vuoksi tehtävä luetaan myös kenraalikuntaan kuuluvaksi puolustusvoimain komentajan lainopillisena avustajana.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hiippakuntien tuomiokapitulin jäseninä ja virkamiesesittelijöinä on kaksi pappisasessoria ja lakimiesasessori. Ortodoksisella kirkolla oli aiemmin lainoppinut asessori, mutta hallinnon uudistuksessa nimike poistettiin. Nykyisin nimike on lainoppinut kirkkoneuvos.
Yap

Yap on atolli Tyynellä valtamerellä. Yapin pääkaupunki on Colonia. Sen lisäksi Yapissa on kymmenen muuta kuntaa. Atollin asukasluku oli vuonna 2003 yhteensä 6 300 ja pinta-ala 102 km². Siellä puhutaan yapin kieltä.
Yap on Mikronesian liittovaltion läntisimmän osavaltion, 134 saaresta ja atollista koostuvan Yapin osavaltion, pääatolli. Siellä asuu noin 60 prosenttia koko osavaltion väestöstä.
Kiviraha.
Yap-saaren asukkaiden 1800-luvulla käyttämän kivirahan, eli "rain", arvo perustui siihen vaivannäön ja turvallisuusriskin määrään, jonka kiven noutaminen veneellä 400 kilometrin päässä sijainneelta Palau-saarelta noutajalleen aiheutti. "Rai" oli suuri kivikiekko, jonka keskellä oli reikä. Taloustieteilijä Milton Friedman on käsitellyt Yap-saaren rahataloutta artikkelissaan "The Island Of Stone Money".
The Chemical Wedding

The Chemical Wedding on Bruce Dickinsonin vuonna 1998 julkaistu albumi. Musiikin ja tekstin inspiraationa olivat William Blaken teokset. Blaken maalaukset koristavat kansilehden sivuja, kannessa hänen maalauksensa The Ghost of a Flea vuodelta 1819. Albumin on tuottanut toista kitaraa Iron Maidenin luottomiehen Adrian Smithin kanssa soittava Roy Z. Dickinson käsikirjoitti elokuvan The Chemical Wedding, jossa soi albumin nimikkokappale. Toukokuussa 2008 ensiesityksen saanut elokuva kertoo Aleister Crowleyn jälleensyntymisestä.
Darius Milhaud

Darius Milhaud (4. syyskuuta 1892 Marseille, Ranska – 22. kesäkuuta 1974 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen säveltäjä, joka kuului Les Six -säveltäjäryhmään. Milhaud’n laajasta ja kokeilevan monipuolisesta tuotannosta erottuu eteläamerikkalaisen ja Välimeren alueen musiikin vaikutus sekä polytonaalisuus.
Elämä ja sävellystyö.
Milhaud syntyi varakkaaseen juutalaiseen perheeseen ja vietti lapsuutensa Aix-en-Provencessa. Myöhemmin hän piti juutalais-provencelaista taustaansa hyvin merkittävänä sävellystensä kannalta. Musiikkiopinnot alkoivat viulunsoitolla ja jatkuivat Pariisin konservatoriossa muun muassa Paul Dukas’n, Charles-Marie Widorin ja Vincent d’Indyn johdolla. Milhaud ystävystyi runoilija Paul Claudelin kanssa, jonka mukana hän pääsi matkalle Brasiliaan, Rio de Janeiroon. Siellä hän tutustui brasilialaiseen kansanmusiikkiin, jonka rytmejä voi erottaa paitsi teoksesta "Saudades do Brasil" myös säveltäjän myöhemmästä tuotannosta.
Palattuaan Pariisiin vuonna 1918 Milhaud tutustui Jean Cocteauhon sekä muihin tulevan kuuden ryhmän eli Les Sixin jäseniin. Säveltäjä Erik Satien kanssa Milhaud’lla oli ystävyyssuhde jo vuosia ennen kuin Les Six perustettiin. Hän oli myös ryhmästä ainoa, jolla ei ollut erimielisyyksiä Satien kanssa. Milhaud kiinnostui jazzista matkallaan Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän nai serkkunsa Madeleinen vuonna 1925, ja toisen maailmansodan puhjettua aviopari muutti Yhdysvaltoihin, jossa Milhaud toimi opettajana. Myöhemmin hän hoiti opetustoimia vuorotellen kahdella mantereella: Mills Collegessa Kaliforniassa ja Pariisin konservatoriossa. Heikko terveys pakotti hänet kuitenkin käyttämään pyörätuolia ja luopumaan lopulta tehtävistään.
Milhaud kuoli Genevessä, Sveitsissä. Hänen poikkeuksellisen laajan sävellystuotantonsa (yli 400 teosta) tunnusmerkkejä ovat jazzin vaikutus ja polytonaalisuus eli useamman sävellajin päällekkäinen käyttö, jonka eräänä kehittäjänä säveltäjää pidetään. Milhaud sävelsi niin oopperoita, baletteja, sinfonista musiikkia, kamari- ja vokaalimusiikkia kuin elokuvamusiikkiakin. Hän itse katsoi saaneensa vaikutteita Välimeren maiden, ennen kaikkea Italian musiikista. Hänen juutalainen taustansa näkyy esimerkiksi useissa raamatullisissa vokaaliteoksissa. Milhaud on julkaissut omaelämäkerrallisen teoksen "Notes sans musique" (1949). 
Säveltäjän leski, näyttelijä Madeleine Milhaud eli miehensä kuoleman jälkeen vielä pitkälti yli kolme vuosikymmentä. Hän kuoli tammikuussa 2008 105-vuotiaana.
Leeds

Leeds on noin asukkaan kaupunki "(city)" ja metropolihallintopiiri "(metropolitan borough)" West Yorkshiren metropolikreivikunnassa Pohjois-Englannissa. Se sijaitsee Airejoen varrella, noin 48 kilometriä Manchesterista koilliseen. Leeds muodostaa viereisen Bradfordin kaupungin kanssa metropolialueen, jonka alueella asuu yli 2,1 miljoonaa ihmistä. Hallintopiiriin kuuluu Leedsin kaupungin lisäksi Morleyn, Pudseyn, Horsforthin, Garforthin, Kippaxin ja Rothwellin kaupungit sekä maaseutua ja metsää.
Historia.
Leeds mainitaan jo Englannin vanhimmassa maakirjassa Domesday book vuodelta 1086. Keskiajalla se oli maatalouskaupunki. Tudorien aikana siitä kehittyi merkittävä kauppapaikka ja tekstiiliteollisuuden keskus. 1800-luvulla rakennettiin kanavia ja kaupunki teollistui. 
Liikenne.
Leeds sijaitsee lähellä Englannin maantieteellistä keskipistettä. Moottoritie M1 yhdistää sen Lontooseen ja M62 länsirannikon Liverpooliin ja itärannikon Hulliin.
Rautateitse pääsee Lontooseen ja Southamptoniin etelässä, Birminghamiin Keski-Englannissa, Newcastleen Pohjois-Englannissa ja Edinburghiin Skotlannissa. Rautatieasemalla on 17 laituria.
Lentoasema sijaitsee lähellä Yeadonia kaupungin luoteispuolella. Leedsistä on myös suora junayhteys Manchesterin lentoasemalle.
Kulttuuri.
Leeds on Lontoon lisäksi ainoa englantilainen kaupunki, jossa toimii sekä ooppera että baletti. Kaupungissa järjestetään vuosittain rock- ja indiemusiikkiin erikoistunut Reading &amp; Leeds -festivaali sekä kansainvälinen elokuvafestivaali. Tunnettuja yhtyeitä Leedsistä ovat Kaiser Chiefs, Whitesnake ja Soft Cell.
Koulutus.
Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa. University of Leedsissä on noin 30 500 päätoimista opiskelijaa ja Leeds Beckett Universityssä noin 26 000 opiskelijaa.
Urheilu.
Leedsillä on myös oma jalkapallojoukkue Leeds United, joka pelaa Englannin Valioliigassa.
Up Around the Bend

Up Around the Bend on Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kappale, joka julkaistiin albumilla "Cosmo's Factory" vuonna 1970, ja se oli korkeimmillaan neljäntenä Billboard-singlelistalla.
Suomalaisista yhtyeistä muun muassa Hanoi Rocks on tehnyt kappaleesta oman versionsa.
Kaishakunin

Kaishakunin () eli avustaja avusti seppukun tekijää itsemurhan aikana. Hänen tehtävänsä oli katkaista seppukun tekijän tuskien lopettamiseksi tämän pää salamannopealla ja tarkalla miekan iskulla niskaan. Itsemurhan tekijän oli voitava kaatua herrasmiehen tavoin eteenpäin. Kaishakunin oli myös huolehdittava, ettei seppukun tekijän pää irronnut lattialle pyörimään eikä kasvoille jäänyt tuskallista ilmettä.
Populaarikulttuurissa esiintyy mm. Kazuo Koiken ja Goseki Kojiman luoma kaishakunin Ogami Ittō Lone Wolf and Cub -sarjakuvassa.
Roland Juno-106

Roland Juno-106 on Rolandin valmistama syntetisaattori. Se tuli markkinoille vuonna 1984 ja oli yksi ensimmäisistä MIDI-tuella varustetuista syntetisaattoreista. Sen äänilähteenä toimivat digitaalisesti ohjatut oskillaattorit eli DCO:t ().
Äänisynteesi.
Roland Juno-106:n äänisynteesi on melko yksinkertainen. Ääntä tuottava komponentti on kuusiääninen digitaalisesti ohjattu oskillaattori, jolla voidaan tuottaa sahalaita- ja neliö/pulssi-aaltomuotoja. Juno-106:a kutsutaankin ns. "hybridisyntetisaattoriksi", koska siinä yhdistyy digitaali- ja analogitekniikkaa; äänisignaali on toteutettu analogisesti, mutta analogisia oskillaattoreita ohjataan digitaalisesti (DCO - Digitally controlled oscillator). −24 dB:n suodatin (filter) on sen sijaan toteutettu täysin analogisesti, koska se on jänniteohjattu (VCF - Voltage controlled filter). Suodattimessa on säätömahdollisuus leikkaustaajuudelle sekä resonanssille, jonka sanotaan olevan pitkälti Juno-106:n omalaatuisen soundin takana. Suodattimen läpi kulkenut aaltomuoto käytetään vielä nelivaiheisen ADSR-"vaipan" (engl. "envelope", vaiheet "attack, decay, sustain, release") läpi, jonka jälkeen ääni on valmis toistettavaksi. Ääntä voidaan vielä moduloida yksinkertaisella kolmioaaltomuotoa tuottavalla LFO:lla eli matalataajuusoskillaattorilla (engl. "low frequency oscillator").
Muut ominaisuudet.
Juno-106:ssa on sisäänrakennettu chorus-efekti, jossa on kaksi eri voimakkuusvalintaa. Siinä on 128 tallennuspaikkaa käyttäjän ohjelmoimia ääniä varten. Juno-106 oli ensimmäisiä syntetisaattoreita, joissa oli MIDI-tuki, joka on analogisissa syntetisaattoreissa erittäin harvinainen ominaisuus. Kaikki sen toiminnot voivat lähettää ja vastaanottaa MIDI SysEx-komentoja, joten sitä voidaan kontrolloida täydellisesti tietokoneella tai erillisellä sekvensserillä, ja sitä voidaan käyttää koskettimistona muiden laitteiden ohjaamiseen. Laitteessa on myös polyfoninen portamento-toiminto.
Juno-106 on hyvin tunnettu soitin elektronisen musiikin tekijöiden keskuudessa.
Mikko Kavén

Mikko Juhani Kavén (s. 19. helmikuuta 1975 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti. 
Kavén pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2010 Veikkausliigaa Tampere Unitedissa. Siirryttyään Tampere Unitediin hän pelasi joukkueen jokaisessa Veikkausliiga-ottelussa ja toimi joukkueen kapteenina. Kavén valittiin Veikkausliigan parhaaksi maalivahdiksi neljästi vuosina 2001, 2004, 2005 ja 2006. Hän on menestynyt erinomaisesti myös Unitedin kansainvälisissä otteluissa. Mestaruuskaudella 2007 Kavén saavutti 100. nollapelinsä Veikkausliigassa ja sai poikkeusluvan pelata kauden viimeinen liigaottelu TamU – FC Honka pelinumerolla 100. Kaudella 2009 Kavénin ennätyksellinen 218 peräkkäisen Veikkausliigaottelun putki katkesi polvivamman takia, ja hän joutui antamaan vastuun Juha Soukialalle ottelussa VPS:ää vastaan. Edellisen kerran Kavén aloitti kotimaisen pääsarjaottelun vaihtopenkiltä vuonna 1998.
Ulkomaiden kentiltä Kavénilla on kokemusta myös Skotlannista Motherwellista ja Norjasta Vålerengasta. Suomessa hän on Unitedin lisäksi pelannut Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja FC Kuusysissä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua vuosina 1997–2006.
Kaudella 2010 Kavén toimi Teuvo Moilasen kanssa Ilveksen taustajoukoissa oman pelaamisensa lisäksi. Moilanen on mukana pienempien maalivahtilupausten kanssa ja Mikko Kavén antaa valmennusapua Ilveksen edustusjoukkueen ja A:n maalivahdeille.
Kavénin perheeseen kuuluu vaimo sekä kaksospojat Aku ja Joonas.
IFK Göteborg

Idrottsföreningen Kamraterna Göteborg on vuonna 1904 perustettu göteborgilainen urheiluseura. Seura on erityisen menestynyt jalkapallon saralla, mutta se harjoittaa myös muun muassa keilailu-, yleisurheilu-, hiihto- ja luistelutoimintaa. Seuran suunnistusjaos irtautui omaksi yhdistykseksi IFK Göteborg Orientering vuonna 2018.
IFK Göteborg on Ruotsin suurimpia jalkapalloseuroja AIK:n, Malmö FF:n ja Hammarbyn ohella. 
IFK Göteborg on ainoa ruotsalainen ja pohjoismaalainen seura, joka on kyennyt voittamaan eurocupkilpailun, ja sen se on tehnyt peräti kahdesti voitettuaan UEFA Cupin vuosina 1982 ja 1987. Tällä hetkellä IFK pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, jossa se on säilynyt vuodesta 1977 lähtien. Ruotsin jalkapallomestaruuden IFK on voittanut 18 kertaa, viimeksi vuonna 2007. 
Seura pelaa kotiottelunsa Gamla Ullevi -stadionilla.
IFK Göteborg sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 270.
IFK Göteborgilla on myös naisten joukkue joka pelaa kaudella 2025 I-divisioonassa, Ruotsin kolmanneksi ylimmällä sarjatasolla. Naisjoukkue pelaa kotiottelunsa Valhalla IP:llä.
Joukkue kaudella 2025.
"Päivitetty 6. syyskuuta 2025."
Entisiä valmentajia.
"Päivitetty 22. huhtikuuta 2024."
Suomalaisia IFK:ssa.
"Päivitetty 8. joulukuuta 2021."
Allsvenskan

Allsvenskan tarkoittaa useita koko Ruotsin alueen kattavia palloilusarjoja.
Air (yhtye)

Air on ranskalainen yhtye, jonka muodostavat Nicolas Godin ja Jean-Benoît Dunckel. Se on perustettu vuonna 1995.
Yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen levyllään "Moon Safari", joka julkaistiin vuonna 1998. Vuonna 2000 Air teki soundtrackin Sofia Coppolan elokuvaan "Virgin Suicides". Seuraavana vuonna yhtye julkaisi odotetun toisen pitkäsoittonsa "10,000Hz Legend". Siitä julkaistiin myös remix-albumi nimeltään "Everybody Hertz" vuonna 2002. Air julkaisi neljännen albuminsa "Talkie Walkie" helmikuussa 2004 ja viidennen albuminsa "Pocket Symphony" maaliskuussa 2007.
Airin musiikissa on kuultavissa vaikutteita muun muassa jazzista, 70-luvun syntetisaattorisoundista, krautrockista ja psykedeelisestä rockista, kuten Pink Floydista.
Just Say Ozzy

Just Say Ozzy on vuonna 1990 julkaistu Ozzy Osbournen konserttitallenne-EP. Se julkaistiin remasteroituna vuonna 1995, mutta tällä hetkellä se on poistettu Osbournen katalogista. Albumi myi kultalevyn verran Yhdysvalloissa. 
Kannen mukaan albumi on nauhoitettu Lontoon Brixton Academyssa, mutta on esitetty, että nauhoitus olisi otettu osittain Osbournen televisioidusta Philadelphian konsertista ja että osa musiikista olisi nauhoitettu studiossa. 
Basisti Geezer Butlerin mukaan EP tehtiin levy-yhtiön vaatimuksesta uutta materiaalia odotellessa.
Monologi

Monologi on näyttämötaiteessa käytetty termi yksinpuhelulle. Siinä yksi henkilö suuntaa yleisölle pidemmän vuorosanajakson. Näyttelijä voi myös puhua kuin itsekseen tai jollekin toiselle henkilölle, joka ei ole paikalla. Termi tulee kreikan sanoista "mono" (yksi) ja "logos" (sana).
Monologi on yksinpuhelu, teksti joka on kirjoitettu yhdelle esiintyjälle. Monologeiksi kutsutaan myös yhden näyttelijän näytelmiä. Monologien muodot voivat vaihdella suuresti: jotkut monologit ovat tajunnanvirtaa tai tekstifragmentteja, toiset taas kertomuksen muotoon kirjoitettuja esityksiä. Monologiin voi sisältyä ”sisäiskatsoja” - eli teksti voi olla suunnattu yleisölle, jumalalle tai tietylle roolihenkilölle, tai sitten monologi voi olla roolihahmon yksinäistä pohdintaa – sitä ei siis ole suunnattu kenellekään muulle. Tällä perusteella monologit voidaan jakaa ulkoisiin tai sisäisiin.
Kuuluisia monologeja ovat Shakespearen "Hamletin" monologi isänsä haamun ilmestyttyä (”ollako vai eikö olla”) ja hautausmaamonologi, jossa hän pitelee entisen ystävänsä pääkalloa.
Mario Benedetti

Mario Orlando Hamlet Hardy Brenno Benedetti Farugia (14. syyskuuta 1920 Paso de los Toros, Uruguay – 17. toukokuuta 2009 Montevideo, Uruguay) oli Uruguayn tunnetuin nykykirjailija. Monien uruguaylaisten ja argentiinalaisten tapaan hänkin oli italialaisten siirtolaisten jälkeläinen.
Benedetti syntyi syrjäisessä Paso de los Torosin kaupungissa Tacuarembón maakunnassa, mutta perhe muutti pian sen jälkeen töiden perässä Montevideoon, jossa Mario-poika aloitti koulunkäynnin. Häneltä jäi kuitenkin lukio kesken, ja hän joutui menemään töihin autokorjaamoon. Vuosina 1938–1941 hän asui Argentiinassa Buenos Airesissa.
Benedettin kirjallinen ura lähti liikkeelle 1940-luvun puolivälissä. Hänestä tuli "Marcha"-viikkolehden toimittaja, ja hän toimi myös "Marginalia"-nimisen kulttuurilehden päätoimittajana. Vuosikymmenen lopussa hän julkaisi ensimmäisen esseekokoelmansa sekä novellikokoelman "Esta mañana" (Tänä aamuna), jossa käsitellään uruguaylaista arkielämää usein surkuhupaisaankin tyyliin: kokoelmaan kuuluva satiirinen novelli "El presupuesto", joka kertoo byrokraattisesta toimistoelämästä, on päässyt moneen espanjankielisen kirjallisuuden antologiaan.
Vuonna 1959 ilmestyneessä kokoelmassa "Montevideanos" Benedetti kuvailee pääkaupungin porvariston elämää. Teoksesta tuli suosittu, ja 1960-luvun kuluessa Benedettin maine levisi koko Etelä-Amerikkaan.
Benedetti osallistui 1950-luvulta alkaen Uruguayn vasemmistolaisten liikkeiden toimintaan ja piti sittemmin yllä kiinteitä kulttuurisuhteita Castron Kuubaan. Vuonna 1973 sotilasvallankaappaus ajoi hänet maanpakoon muun muassa Argentiinaan, Kuubaan ja Espanjaan. Maanpakolaisvuosista kertoo muun muassa hänen romaaninsa "Primavera con una esquina rota", joka esittelee uruguaylaisten pakolaisten kokemuksia useista eri näkökulmista ja eri maista käsin. Romaani on saanut [[Amnesty Internationalin kirjallisuuspalkinnon. Benedetti palasi kotimaahan 1983.
Lukuisia kirjallisuuspalkintoja saanut Mario Benedetti oli muun muassa [[Alicanten yliopisto]]n kunniatohtori.
Suomennettu tuotanto.
Lähde:
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Uruguaylaiset kirjailijat]]
[[Luokka:Uruguaylaiset runoilijat]]
[[Luokka:Vuonna 1920 syntyneet]]
[[Luokka:Vuonna 2009 kuolleet]]
Numismatiikka

Numismatiikka (kreikaksi νομισματική) eli rahatiede tarkoittaa rahojen ja mitalien tutkimusta. Usein sanaa käytetään myös rahojen ja mitalien harrastusluontoisesta keräilystä. Kolikoiden ohella myös muut maksuvälineet, kuten setelit ja muut arvopaperit sekä maksukortit ovat numismatiikan tutkimusaluetta. Numismatiikka liittyy läheisesti historiaan, maantieteeseen, talouteen, metallurgiaan ja teolliseen tuotantoon, joissa se toimii usein aputieteenä. Esimerkiksi monet antiikin ja keskiajan ajankohdat ovat tarkentuneet rahojen tutkimustuloksien avulla. Usein numismatiikka erotetaan pelkästä rahojen keräilystä, jossa päämääränä on ennen kaikkea rahojen omistaminen eikä niinkään niiden tutkimus. Toisaalta monet ammattinumismaatikot ovat samalla aktiivisia rahojen keräilijöitä.
Historia.
Julius Caesarin tiedetään kirjoittaneen yhden ensimmäisistä numismatiikkaa käsittelevistä teoksista. Renessanssin aikana syntyi uudelleen kiinnostus antiikin rahoja kohtaan, ja muun muassa ruhtinaat alkoivat perustaa rahakokoelmia, joiden pohjalta kehittyi nykyaikainen numismatiikka. 1600-luvulla kehittyi keskiaikaan keskittynyt numismatiikka. Nykyisin numismatiikalla on tärkeä osa vanhojen ja harvinaisten rahojen sekä mitalien kaupassa ja arvonmäärityksessä.
Bulvaani

Bulvaani eli haamuostaja on ostaja, joka ostaa tilauksesta hyödykkeitä (tavallisesti osakkeita) vain myydäkseen ne heti eteenpäin tilaajalleen. Bulvaaneja voidaan käyttää tilanteessa, jossa osakkeiden merkintää tai ostoa henkilöä kohti on rajoitettu. Niitä voidaan myös hyödyntää tilanteessa, jossa epäillään että myyjällä on aikomus kohdella tuntemaansa ostajaa tai myyjää epäedullisesti, jolloin bulvaanina toimiva neutraali kolmas osapuoli hoitaa kaupan. Esimerkiksi varakkaaksi tiedetyltä ostajalta saatettaisiin pyytää enemmän kuin muilta, jolloin tämä ei saa hankittua haluamaansa käypään hintaan.
Bulvaanina voi toimia luonnollinen henkilö tai yritys. Suomen oikeuden mukaan bulvaanisuhde ei lähtökohtaisesti ole kielletty, mutta sen avulla ei voida välttää vero-oikeudellisia velvollisuuksia.
Bulvaaneita voidaan käyttää myös vallattaessa yhdistyksiä tai osuuskuntia. Tällöin bulvaani on henkilö, joka liittyy yhdistykseen tai osuuskuntaan pelkästään valtaamistarkoituksessa.
Bulvaani voi tarkoittaa myös metsästyksessä käytettävää houkutuslintua. Sana on tullut lainana balttilaisten kielten kautta venäjän sanasta "bolvan", joka tarkoittaa tyhmyriä.
Asentoaisti

Asentoaisti (joskus istuinpaikka-aisti tai lihasasentoaisti) on osa tasapainoaistia. Se kertoo ruumiin osien asennon toisiinsa nähden ja liikuttaako ihminen kehoaan aktiivisesti. Toisin kuin muut aistit, asentoaisti ei kerro ulkoisesta ympäristöstä vaan vain ihmisen sisäisestä tilasta. Ihossa, lihaksissa, jänteiden välissä ja nivelissä on puristusta ja venytystä tuntevia hermopäätteitä ("mekano- tai pressoreseptoreita").
Asentoaistin toimivuutta voi testata niin että sulkee silmät ja yrittää saada kädet ojennettuna sormenpäät yhteen. Normaalitilassa virhe on korkeintaan muutamia senttejä, mutta päihtyneessä tilassa olevalle tehtävä saattaa olla erittäin vaikea.
Lentäjät saattavat aistia virheellisiä asentoaistin tuntemuksia, jotka johtuvat kiihtyvän liikkeen istuinta vasten aiheuttamasta keskipakoisvoimasta.
Danny Kaye

Danny Kaye (18. tammikuuta 1911 New York – 3. maaliskuuta 1987 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja laulaja sekä hyväntekijä. Hän esiintyi elokuvissa, Broadwayn lavoilla ja televisiossa. Kaye esitti usein ujoa ja rakastettavaa hölmöä, joka lopulta saa tytön. Hänet tunnetaan erityisesti pajattavista elokuvalauluistaan.
Elämä ja ura.
Danny Kaye, alun perin nimeltään David Daniel Kaminsky, syntyi New Yorkissa. Ennen elokuvauraansa hän esiintyi vaudevillessa tanssijana, laulajana ja koomikkona.
Kayen ensimmäinen elokuvarooli oli komediassa "Getting an Eyeful" (1938). Hänen ensimmäiset elokuvansa eivät vielä menestyneet hyvin.
Broadwaylla Kaye esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1939. Tällöin hän tapasi Sylvia Finen, josta tuli hänen esittämiensä hupaisien elokuvalaulujen sanoittaja tuleviksi vuosiksi. He menivät myös naimisiin ja saivat tyttären.
Nähtyään Kayen esiintymässä yökerhossa elokuvatuottaja Samuel Goldwyn teki hänen kanssaan sopimuksen. Kaye vaalennutti hiuksensa ja näytteli pääroolia sotamusikaalissa "Up in Arms" (1944). Sitä paremmin menestyi "Ihmemies" (1945), jossa Kaye esittää kaksosia. Kaye esiintyi noihin aikoihin yhdessä elokuvassa vuodessa, ja muun ajan hän esiintyi radiossa ja näyttämöllä.
Kaye ja Fine perustivat oman Dena-tuotantoyhtiön 1950-luvun alussa, ja ottivat elokuviaan tekemään kirjoittaja-ohjaaja-tuottajat Norman Panaman ja Melvin Frankin. Kayen tunnetuimpia elokuvia tuolta ajalta ovat "Kosketa puuta" (1954) ja "Hovinarri" (1956), joista jälkimmäinen oli siihen mennessä historian kallein elokuvakomedia. Kayen uran menestynein elokuva on "Valkea joulu" (1954), jossa hän näyttelee yhdessä Bing Crosbyn kanssa.
Kaye jätti elokuvat väliaikaisesti 1960-luvulla ja siirtyi televisioon, jossa "The Danny Kaye Show’ta" esitettiin vuosina 1963–1967. Hän palasi elokuviin vuonna 1969 ja vuonna 1970 myös Broadwaylle. Uransa loppuvuosina hän esiintyi elokuvien ohella jälleen myös televisiossa ja esitti televisioelokuvissa esimerkiksi "Pinokkion" Geppettoa ja "Peter Panin" Kapteeni Koukkua.
Kaye palkittiin kahdella Golden Globe -palkinnolla. Vuonna 1954 hän sai erikois-Oscarin.
Elämänsä loppupuolella Kaye omistautui Unicefin hyvän tahdon lähettilään työlle.
William Rehnquist

William Hubbs Rehnquist (1. lokakuuta 1924 – 3. syyskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen juristi ja Yhdysvaltain korkeimman oikeuden 16. puheenjohtaja. Presidentti Richard Nixon nimitti hänet korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1972, ja Ronald Reagan ylensi hänet puheenjohtajaksi vuonna 1986. Hän toimi puheenjohtajana kuolemaansa asti.
Varhainen elämä.
William Rehnquist syntyi Milwaukeessa Wisconsinissa. Hänen isänsä vanhemmat olivat Yhdysvaltoihin muuttaneita siirtolaisia Ruotsista. Rehnquist suoritti maisterin tutkinnon valtio-opista sekä Stanfordin yliopistossa että Harvardissa. Sitten hän opiskeli lakia Stanfordissa, jossa yksi hänen opiskelutovereistaan oli hänen tuleva kollegansa, korkeimman oikeuden jäsen Sandra Day O’Connor. Rehnquist valmistui vuonna 1952 vuosiluokkansa parhaimpana ja sai paikan korkeimman oikeuden tuomarin Robert H. Jacksonin avustajana. Sen jälkeen hän muutti Arizonan Phoenixiin, missä hän harjoitti lakia ja osallistui myös paikallispolitiikkaan.
Ura.
Vuosina 1969–1971 Rehnquist työskenteli Yhdysvaltain oikeusministeriön alaisessa virastossa ("Office of Legal Counsel"). Vuonna 1971 presidentti Richard Nixon nimitti hänet korkeimpaan oikeuteen, ja kun oikeuden puheenjohtaja Warren Burger jäi eläkkeelle, presidentti Ronald Reagan nimitti Rehnquistin tämän seuraajaksi vuonna 1986.
Rehnquist halusi siirtää liittovaltion valtaa osavaltioille ja tulkitsi perustuslakia konservatiivisesti. Hän vastusti kuolemanrangaistukseen tehtyjä tiukennuksia, kuten tuomitun ikärajan nostamista, ja ajoi rajoituksia kuolemaantuomittujen mahdollisuuksiin valittaa tuomiostaan. Hän kannatti abortin sekä rikoksesta syytettyjen oikeuksien rajoittamista.
Rehnquist kuoli 3. syyskuuta 2005 kilpirauhassyöpään, joka oli diagnosoitu noin vuosi aiemmin. Hänet on haudattu Arlingtonin hautausmaalle, jonne on haudattu myös Rehnquistin vaimo Natalie ”Nan” Cornell Rehnquist, joka kuoli munasarjasyöpään vuonna 1991. Heillä oli kolme lasta.
Arseenitrioksidi

Arseenitrioksidi (As2O3, CAS-numero 1327-53-3) on kemiallinen yhdiste, josta käytetään myös nimityksiä arsenikki, "arseeni(III)oksidi", "arseenioksidianhydridi", "arseenihappoanhydridi" ja "valkoinen arsenikki".
Historiaa.
Menneinä aikoina arsenikiksi kutsuttiin alkuainetta, joka nykyään tunnetaan nimellä arseeni ja joka on arseenitrioksidin rakenneosa.
Vielä 1950- ja 1960-luvuilla Suomessa käytettiin muutamia torjunta-aineita, joissa oli tehoaineina
arseenitrioksidia. Näitä käytettiin tuholaisten torjuntaan ja perunan varsiston hävittämiseen. Metallien jalostuksessa saadaan sivutuotteena arseenitrioksidia. Suomessa kupari- ja nikkelirikasteiden sisältämää arseenia ei nykyisin enää eroteta ja oteta talteen. Arseenitrioksidia käytetään Suomessa vähäisiä määriä sellaisenaankin, lähinnä laboratoriokemikaalina.
Myrkyllisyys.
Arsenikki on erittäin tunnettu juuri myrkyllisyytensä vuoksi. Se absorboituu helposti ruuansulatuskanavan kautta, mutta myrkytyksen voi saada myös hengityksen kautta tai ihon läpi. Eliminaatio on aluksi nopeaa (biologinen puoliintumisaika on 1–2 vuorokautta), mutta osa (30–40 %, jos altistus on toistuvaa) varastoituu luihin, lihaksiin, ihoon, hiuksiin ja kynsiin (kaikki kudoksia joissa on paljon keratiinia) ja poistuu sieltä paljon hitaammin useiden viikkojen ja kuukausien aikana. Arseenitrioksidin letaaliannos on 120 mg.
Rotu

Rotu on biologinen termi, jota käytetään useimmiten kuvaamaan jalostuksen tuloksena syntynyttä eläinryhmää, jolla on tietyt ennalta määritellyt pysyvät ominaisuudet. Kasvitieteessä rodulla tarkoitetaan yleensä toisistaan jonkin tai joidenkin pysyvien ominaisuuksien perusteella poikkeavia populaatioita tai populaatiojoukkoja. Tätä termiä käytetään usein esimerkiksi, jos ei haluta luokittelun tasoa erityisesti sitoa johonkin tiettyyn taksonomiseen kategoriaan, kuten esimerkiksi alalajiin tai muunnokseen. Kasveista puhuttaessa käytetään yleensä rodun synonyymina lajia ja alarodusta lajiketta, mutta lajiketta ei suositella käytettäväksi puhuttaessa luonnonkasveista, ainoastaan viljelykasveista.
Rotua käytetään joskus alalajin synonyyminä, mutta varsinkin koti- ja lemmikkieläimistä puhuttaessa rotu tarkoittaa alalajia suppeampaa jaottelua, joka perustuu morfologisiin seikkoihin. Koska termillä rotu ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää, pyritään koko sanaa välttämään luonnontieteellisessä kielenkäytössä. Sitä korvaamaan on pyrkimys käyttää termejä, esimerkiksi alalaji ("subspecies"), muunnos ("varietas"), alamuunnos ("subvarietas"), muoto ("forma") ja alamuoto ("subforma").
Rodun voi katsoa eroavan muista saman lajin roduista eri alleelityyppien esiintymisfrekvenssinsä suhteen. Jos termin rotu määrittelee muuksi kuin alalajiksi, voivat eri rodut lisääntyä keskenään vaikeuksitta, koska niiden välillä ei ole reproduktiivista eristäytymistä. Rotujen erot eivät ole ehdottomia, vaan suhteellisia. Yhtenäisellä levinneisyysalueella rodut muuttuvat vähitellen toisikseen, kun taas aukkoisilla alueilla erot ovat usein hyppäyksellisiä (usein tässä yhteydessä käytetään nimitystä alalaji, esimerkiksi saimaannorppa).
Associated Press

Associated Press (AP) on yhdysvaltalainen uutistoimisto. Se on maailman vanhimpia ja suurimpia uutistoimistoja, perustettu vuonna 1846, jolloin neljä newyorkilaista lehteä perusti osuuskunnan saadakseen tuoreita uutisia Meksikon-Amerikan sodasta.
AP:llä on 248 uutistoimistoa 99 maassa. AP:n uutisia käyttää maailmanlaajuisesti 1 700 sanomalehteä ja 5 000 televisio- ja radiotoimitusta. Associated Pressin omistavat sille uutisia kirjoittavat ja sen uutisia käyttävät yhdysvaltalaiset sanomalehdet, televisioasemat ja radioasemat. Yhdysvaltojen ulkopuolellakin monet uutistoimitukset käyttävät Associated Pressin uutispalvelua.
AP on voittanut 54 Pulitzer-palkintoa, joista 32 on valokuvauksesta.
Kaarikäytävät

Kaarikäytävät ovat sisäkorvassa sijaitsevat kolme toisiinsa nähden suorassa kulmassa olevaa kaarevaa kanavaa. Kaarikäytävät ovat osa tasapainoelintä, ja niiden avulla voidaan aistia kolmiulotteisen ympäristön eri liikesuunnat sekä hallita silmien liikettä.
Kaarikäytävät sisältävät nestemäistä endolymfaa. Kaarikäytävien pohjalla on pienet laajentumat, joissa sijaitsevia karvasoluja endolymfa taivuttaa, kun pää liikkuu johonkin suuntaan. Karvasolujen taipuminen lähettää tiedon liikkeestä kuulo-tasapainohermoa pitkin keskushermostoon.
Toleranssi (valmistustekniikka)

Toleranssi määrää sallitut rajat jollekin tuotteen tekniselle ominaisuudelle. Ominaisuudet voivat olla esimerkiksi elektronisen komponentin sähköisiä ominaisuuksia tai koneen osan mittoja ja muotoja. Toleranssi siis kuvaa esim. tuotteen tai työstön hyväksyttyä epätarkkuutta. 
Valmistustoleranssien käyttöönottaminen on ollut teollisen valmistustekniikan kulmakiviä, koska se on auttanut kehittämään toistettavuutta valmistuksessa ja siten on kyetty valmistamaan osia, jotka ovat vaihtokelpoisia. Vaihtokelpoisten osien edelläkävijänä pidetään 1800-luvun yhdysvaltalaista aseteollisuutta, erityisesti Colt-revolveritehdasta. Aikaisemmin koneen jonkun osan rikkoontuessa ei ollut käytettävissä varaosaa, vaan osa jouduttiin valmistamaan alusta alkaen käyttäen mallina alkuperäistä. Osan valmistuksessa ja mittojen tarkistuksessa syntyy aina jonkin verran virhettä. Toleransseilla määritetään, kuinka suuri tämä virhe saa olla ennen kuin osa hylätään. 
Mm. rei'issä ja tapeissa (ja myös esim. putkissa, ruuveissa, muttereissa ja akseleissa) käytetään monesti ISO 286:1988-standardin mukaisia toleransseja. Toleranssiryhmiä on määritelty A:sta ZC:hen asti a, b, c, ..., z, ... zc) ja -luokkia 1:stä 18:aan. Reiälle käytetään isoa kirjainta ja tapille pientä. Kirjain kuvaa, onko reiän/tapin oltava nimellisarvoaan suurempi vai pienempi ja numero kertoo vaihtelurajat. 
Esimerkiksi H7-toleranssi 3 mm:n reiälle tarkoittaa, että reiän on oltava 3 mm +0.010/-0 mm kokoinen ja h7-toleranssi 3 mm:n tapille taas määrää sen kooksi 3 mm -0.010/+0 mm (sovitus on tällöin melko tiukka!). H6 taas tarkoittaisi +0.006/-0 mm:n toleranssia (pienempi vaihteluväli) ja J7 +.006/-.004 mm:n toleranssia (sama vaihteluväli kuin H7:llä, mutta eri alueella).
Elektroniikassa komponenteille ilmoitetaan yleensä toleranssi, jonka sisällä joku komponentin arvo voi poiketa nimellisestä.
Esimerkiksi, jos vastuksen toleranssiksi ilmoitetaan 1 % (ellei muuta ilmoiteta, tarkoitetaan yleensä symmetristä toleranssia, ± 1 %) ja sen nimellinen resistanssi on 100 ohmia (Ω), vastuksen vastusarvo voi vaihdella välillä 99–101 Ω. 5 % toleranssilla vaihtelualue taas olisi 95–105 Ω.
Mittatoleranssit.
Mittatoleranssit määräävät kappaleelle sallitut tosimitat nimellismittaan nähden. Toleranssit voidaan ilmoittaa yksinkertaisimmillaan rajamitoilla tai ylä ja alaeromitoin. Sallitut mitat voidaan kertoa myös toleranssijärjestelmän avulla. ISO-toleranssijärjestelmässä voidaan kirjaimen ja numeron muodostamalla symbolilla ilmaista toleranssiasema, -aste ja se onko kyseessä reikä vai akseli. Kirjaimella ilmoitettava toleranssiasema kertoo toleranssi alueen sijainnin nimellismittaan nähden. Numerolla ilmoitettava toleranssiaste kertoo sallitun tosimittojen vaihteluvälin.
Geometriset toleranssit.
Geometriset toleranssit määrittelevät kappaleen muotoja. Ne asettavat vaatimuksia muun muassa heiton suuruudesta, tasomaisuudesta ja samankeskisyydestä.
Puolalaiset

Puolalaiset ovat länsislaavilainen kansa. Suurin osa puolalaisista asuu kansallisvaltiossaan Puolassa, mutta he ovat myös erittäin laajasti levittäytyneet eri puolille maapalloa. Kaikkiaan puolalaisia on noin 55–60 miljoonaa. Puolalaiset puhuvat yleisimmin puolaa. Puolalaisten pääuskonto on katolilaisuus.
Historia.
Ensimmäiset kirjalliset lähteet, joissa mainitaan Puolaa ja puolalaisia merkitsevät sanat, ovat keskiaikaisia kronikoita 900-luvun lopulta. Polaanit oli merkittävin keskiajalla nykyisen Puolan alueella asunut heimo. Vuonna 966 puolalaiset kääntyivät polaaneihin kuuluneen ruhtinas Mieszko I:n johdolla kristinuskoon ja perustivat ensimmäisen valtionsa. Seuraavien 700 vuoden aikana Puolan valtio laajeni personaaliunionissa Liettuan kanssa yhdeksi Euroopan suurimmista, mutta hajosi 1700-luvun lopussa. Puolalaiset säilyttivät kuitenkin kansallisen identiteettinsä myös ilman omaa valtiota.
Venäjän keisarikunnan alaisudessa eläneet puolalaiset nousivat vuonna 1830 kapinaan, jolla he pyrkivät omien valtaoikeuksiensa laajentamiseen ja entisten itäalueiden liittämiseen Puolan kuningaskuntaan. Se päättyi vuonna 1831 puolalaisten tappioon ja venäläisten ankariin vastatoimiin. Keski- ja Länsi-Eurooppaan muodostui huomattava puolalaisten pakolaisten joukko, joka asettui erilaisten vallankumous- ja vapausliikkeiden käytettäväksi ja paikoin johtoonkin. Puolalaisten osuus 1840- ja 1850-luvun kumouksissa oli näkyvä, ja heitä osallistui vielä Pariisin kommuuniin vuonna 1871.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa puolalaisia asui kolmen valtion alueella: Kongressi-Puolassa, Itävalta-Unkariin kuuluneessa Galitsiassa ja Preussissa. Sodan jälkeen perustettiin Puolan toinen tasavalta, missä puolalaiset muodostivat suurimman etnisen ryhmän.
Vahva happo

Vahva happo on happo, jonka vetyionien tuotantoreaktion voidaan olettaa tapahtuvan loppuun asti. Tämä riippuu ainoastaan hapon kemiallisista ominaisuuksista, eikä liuoksen väkevyydestä, joten vahvaa happoa laimentamalla ei saada heikkoa happoa, vaan laimea liuos vahvaa happoa.
Jotta happo on vahva happo, on sen konjugaattiemäksen oltava huono vastaanottamaan vetyioneja, jottei irronnut vetyioni kiinnittyisi enää takaisin. Näitä reagoimattomia ioneja ovat muiden muassa halogeeni-ionit, kuten kloridi-ioni (Cl-), sekä eräät epämetallien happi­hapoista muodostuneet anionit, kuten vetysulfaatti-ioni (HSO4-). Tämän vuoksi vastaavat hapot eli suolahappo (HCl) ja rikkihappo (H2SO4) ovat vahvoja happoja.
Hapot voidaan järjestää vahvuusjärjestykseen happovakioidensa suuruuden perusteella, ja vahvoina happoina pidetään yleensä happoja, joiden happovakio "Ka"&gt;1. Happovakioiden lukuarvoja ei tosin usein tarvitse laskea vahvoille hapoille, koska protolysoitumattoman hapon määrä vahvojen happojen liuoksissa on hyvin lähellä nollaa.
Polyproottisilla eli moniarvoisilla hapoilla ensimmäinen protolyysireaktio on voimakkain sekä happovakioltaan suurin ja seuraavat aina edellistä heikompia. Näin ollen polyproottinen happo voi olla ensimmäiseltä protolyysireaktioltaan vahva happo, mutta seuraavilta protolyysireaktioiltaan heikko happo. Tällainen happo on esimerkiksi rikkihappo, jonka hajoaminen tuottaa vetysulfaatti-ionin (HSO4-). Vetysulfaatti-ioni on kuitenkin heikko happo, koska sen hajoamistuotteena syntyvä sulfaatti-ioni (SO42-) kykenee helposti ottamaan uudelleen vastaan irronneen vetyionin. Vetysulfaatista on liuoksessa kerrallaan hajonneena vain prosentti, joten on todennäköistä, että rikkihappoliuoksessa suurin osa haposta on dissosioitunut vain kerran.
Simone Simons

Simone Johanna Maria Simons (s. 17. tammikuuta 1985) on alankomaalainen sopraano ja sinfonista metallia soittavan Epica-yhtyeen laulaja. Hän liittyi yhtyeeseen alkuvuodesta 2003.
Simonsilla on yksi lapsi, joka syntyi 2013. Lapsen isä on Simonsin aviomies Oliver Palotai.
Simonsilla on blogi, SmoonStyle, jossa hän kirjoittaa muodista, kosmetiikasta, ruoista sekä elämästään Epican laulajana.
Korkeavuorenkatu

Korkeavuorenkatu () on katu Helsingissä Kaartinkaupungin ja Ullanlinnan kaupunginosissa.
Katu alkaa etelästä Vuori­miehen­kadun kulmasta Ullanlinnassa ja päättyy Pohjoisesplanadille. Vuorimiehenkadun eteläpuolella katu jatkuu Kapteeninkatuna ja Pohjoisesplanadin pohjoispuolella Mikonkatuna.
Raitiovaunuliikennettä linjalla 10 Kirurgiin välillä Yrjönkatu – Tarkk'ampujankatu.
Yle TV1:n draamasarjaa "Kotikatu" kuvattiin Korkeavuorenkadulla vuodesta 1995 vuoteen 2004.
Rakennuksia etelästä pohjoiseen.
Tarkk'ampujankadun ja Yrjönkadun välissä etelästä katsoen kadun vasemmalla puolella sijaitsee kauas näkyvä vaikuttava kaksitorninen Johanneksenkirkko (Korkeavuorenkatu 12; arkkitehti A.E. Melander; rakennusvuosi 1891).
Designmuseo (entinen Taideteollisuusmuseo) sijaitsee osoitteessa Korkeavuorenkatu 23 (arkkitehti Gustaf Nyström; 1895), pienessä Ullanlinnan-, Kasarmi- ja Punanotkonkatujen rajaamassa korttelissa. Rakennuksessa toimi alun perin ruotsinkielinen oppikoulu Läroverket för gossar och flickor. Sen vieressä Punanotkonkadun kulmassa sijaitseva suuri uusrenessanssityylinen rakennus tunnetaan "Ohranan talona" (Korkeavuorenkatu 21, Axel Högberg, 1888).
Muhkeatorninen Erottajan paloasema (Korkeavuorenkatu 26; arkkitehti Theodor Höijer; 1891) löytyy Pienen Roobertinkadun ja Ludviginkadun rajaamasta korttelista. Sitä vastapäätä on Lars Sonckin suunnittelema kansallisromanttista tyyliä edustava entinen Helsingin Puhelinyhdistyksen talo (1905).
Rikhardinkadun kirjasto sijaitsee Rikhardinkadun kulmassa (Korkeavuorenkatu 43; arkkitehti Theodor Höijer; 1881) on Helsingin entinen pääkirjasto ennen Pasilan kirjaston valmistumista. Samassa korttelissa Etelä-Esplanadin kulmassa on J. S. Sirénin 1930-luvulla suunnittelema entinen Lassila &amp; Tikanojan pääkonttori (1935).