tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
General Atomics MQ-9 Reaper

General Atomics MQ-9 Reaper on yhdysvaltalainen miehittämätön sotilaslentokone, jota ohjataan etänä satelliittitietoliikenteen sekä koneen keräämän tiedon avulla. Reaper on isompi ja raskaammin aseistettu kuin MQ-1 Predator. Lentolaitetta ohjaa etänä kahden hengen miehistö, joista toinen on pilotti ja toinen sensorioperaattori. Kone on varustettu monispektrikameralla (), joka tukee erilaisia maalinhakutoimintoja.
Historia.
Yhdysvaltain ilmavoimat on käyttänyt 1990-luvun Persianlahden sodasta lähtien MQ-1 Predatoreja, miltä päävastuuta on ajan myötä siirretty uudemmalle ja suorituskykyisemmälle MQ-9 Reaperille, joka on jatkokehitelmä MQ-1B:stä. Tavoitteena oli saada uusi lennokki lentämään korkeammalla ja nopeammin sekä kantamaan selvästi enemmän hyötykuormaa.
Vuoden 2011 aikana MQ-1 ja MQ-9 -lennokit ylittivät miljoonan lentotunnin rajan taistelutehtävissä. Kahden miljoonan lentotunnin raja ylitettiin kahta vuotta myöhemmin, mikä viimeistään osoitti lennokkien hyödyllisyyden eri operaatioissa. Syksyllä 2014 käynnistyneessä Yhdysvaltain johtaman koalition operaatio Inherent Resolvessa MQ-1 Predator ja MQ9 Reaper -lennokit olivat merkittävässä roolissa Isisin vastaisessa taistelussa Irakin ja Syyrian yllä. Niillä lennettiin yksin vuoden 2017 aikana yli 12 000 tehtävää, joka vastasi noin 16 000 lentotuntia.
Rakenne ja järjestelmät.
Reaper kykenee toimimaan Predatoria suuremmissa korkeuksissa noin 15 kilometrissä. Reaper pystyy lentämään lyhyen kantaman ja osan keskipitkän kantaman ilmatorjuntajärjestelmien maksimikantaman yläpuolella. Reaper kykenee lentämään paremmin sääilmiöiden yläpuolella verrattuna Predator malliin. Rakenneratkaisuiltaan Reaper muistuttaa purjelentokonetta, sillä koneen 20,1 metrin kärkiväli on liki kaksinkertainen sen 11 metrin pituuteen nähden.
Järjestelmiltään Reaper on Predatoria kehittyneempi: anturit ovat parempia ja esim. SAR-tutkaa voidaan käyttää täsmäpommituksissa. Reaperissa on siivissä jäänestojärjestelmä, jolloin toimintakyky jäätävissä olosuhteissa on parempi. Reaperissä on muun muassa lennonohjausjärjestelmä ja satelliittipaikannuskyky, sekä yhdistetty ilmavoimien tehtävätukijärjestelmä AFMSS ().
USS Zumwalt (DDG-1000)

USS Zumwalt (runkonumero DDG-1000) on Yhdysvaltain laivaston Zumwalt-luokan hävittäjä.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista, Mainesta, missä köli laskettiin 17. marraskuuta 2011. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 2013 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 2016.
Fontana (Kalifornia)

Fontana on 196 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, San Bernardinon länsipuolella. Se oli aluksi nimeltään Rosena, mutta A.B. Miller muutti kaupungin nimeksi Fontana italiankielen suihkulähdettä tarkoittavan sanan mukaan. Hän pyrki kehittämään kaupungissa siipikarja- ja sikataloutta ja sitrushedelmien viljelyä. Siellä toimi maan ainoa kaniininkasvatuksen tutkimuskeskus 1920-luvulta 1960-luvulle. Vuonna 1942 kaupunkiin perustettiin terästehdas, joka jatkoi toimintaansa 1900-luvun loppuvuosiin asti.
NASCAR-autourheilurata Auto Club Speedway on lisännyt Fontanan näkyvyyttä myös Kalifornian ulkopuolella.
USS Michael Monsoor (DDG-1001)

USS Michael Monsoor (runkonumero DDG-1001) on Yhdysvaltain laivaston Zumwalt-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista, Mainesta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 2013. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 2016 ja otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 2019.
Palvelus.
Alus on koeajoissa ja viimeisteltävänä ennen suunniteltua palvelukseenottoa.
Plateau des Glières

Plateau des Glières on ylänkö Ranskan Alpeilla Bornesin massiivilla. Se sijaitsee Auvergne-Rhône-Alpesin alueella, Haute-Savoien departementissa, Fillièren ja Le Petit-Bornand-les-Glièresin kuntien alueella.
Plateau des Glières on vaikeapääsyinen ja harvaan asuttu ylänkö 1 300 – 1 800 metrin korkeudessa. Sen laajoja alppilaitumia ympäröivät mäntymetsät ja kiviset kalliot.
Historia.
Toisessa maailmansodassa liittoutuneet valitsivat Plateau des Glièresin kohteeksi, jonne he pudottivat laskuvarjoilla aseita Haute-Savoien vastarintaliikkeen käyttöön. Operaatio järjestettiin helmi-maaliskuussa 1944, ja sitä oli toteuttamassa 460 Ranskan vastarintaliikkeen sotilasta eli markiisia. 26. maaliskuuta 1944 Natsi-Saksan armeija hyökkäsi vastarintaliikkeen kimppuun ja he joutuivat vetäytymään ylängöltä. Tämä oli ensimmäinen vastarintaliikkeen suora taistelu miehittäjiä vastaan. Nykypäivänä ylängöllä on tämän tapahtuman muistoksi pystytetty muistomerkki ("Monument national à la Résistance du plateau des Glières") Glièresin markiisien ensimmäisen johtajan luutnantti Tom Morelin haudalle.
Varangin niemimaan kansallispuisto

Varangin niemimaan kansallispuisto (, , ) sijaitsee Koillis-Norjassa Finnmarkin läänissä. Alue on perustettu vuonna 2006. Kansallispuisto on kooltaan 1804 neliökilometriä ja levittäytyy Båtsfjordin, Uuniemen, Vesisaaren ja Vuoreijan kuntien alueille.
Kansallispuistossa on joitain avoimia tupia lyhyttä majoittumista varten. Kansallispuiston korkein kohta on 633,8 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Skipskjølen eli Beallját -tunturi.
Jari Elamo

Jari Elamo (s. 1969) on Cycleurope Finland Oy:n ja Velo &amp; Oxygen polkupyöräliikeketjun toimitusjohtaja. Elamo aloitti Cycleuropen palveluksessa vuonna 2019.
Elamo on siirtänyt Helkaman polkupyörien valmistusta Taiwanista takaisin Suomeen. Elamo on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri ja markkinointiekonomi. Vuonna 2013 Elamo voitti Suomen markkinointihenkisin insinööri -kilpailun. 
Elamo on toiminut myös Funfair Oy:n toimitusjohtajana. Elamo loi vuonna 2011 Huuhkajat-keräilykortti -sarjan., josta on ilmestynyt kolme sarjaa.
Elamo on kehittänyt myös vuoden 2005 lautapelin Euroopan omistaja, jonka esikuvana on ollut Trivial Pursuit.
Elamo on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Gubbio

Gubbio on kunta Perugian maakunnassa Keski-Italiassa. Sen väkiluku vuonna 2011 oli 32 432 henkeä. Alueella on kuvattu televisiosarjaa "Isä Matteon tutkimuksia", jonka pääosassa on Terrence Hill.
AeroVironment RQ-11 Raven

AeroVironment RQ-11 Raven on yhdysvaltalaisen AeroVironmentin valmistama miehittämätön ilma-alus, jonka ensilento tehtiin lokakuussa 2001. Konetyyppiä käytetään Yhdysvaltojen asevoimissa maa-, meri- ja ilmavoimissa. RQ-11 on käsin ilmaan lähetettävä lennokki.
Käyttö.
Raven on Yhdysvaltojen lisäksi myyty eri maiden asevoimille muun muassa Australiaa, Viro, Italia, Tanska ja Iso-Britannia. Valmistajan mukaan yli 11 000 lentolaitetta on toimitettu asiakkaille ympäri maailmaa.
Tekniset tiedot.
RQ-11 pystyy kuljettamaan enintään noin 900 gramman painoista hyötykuormaa. Moottorina on Aveox 27/26/7-AV -sähkömoottori, jonka virtalähteenä käytetään akkua. Konetyypillä pystytään lentämään yhtäjaksoisesti noin 80 minuuttia ja sen lentonopeus on 45–95 km/h. Ravenin tyypillinen operaatiokorkeus on 30–150 metriä. 
Lentolaitetta voidaan käyttää tiedusteluun valoisalla että pimeällä, valvontaan, kohteiden tai maalien hankkimiseen. Raveniin voidaan kiinnittää kaksi erilaista anturia esimerkiksi kaksi elektro-optista kameraa. Lennokkia käytetään pienten yksiköiden taistelutehtävissä.
Ravenin hinta on 35 000 USD, mutta järjestelmineen hinta voi olla 250 000 USD.
La Roche-sur-Foron

La Roche-sur-Foron on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee noin 10 kilometriä Bonnevillen kaupungista länteen.
Kaupungin keskiaikaista keskustaan kutsutaan nimellä "Plain-Château". Siellä on tältä ajalta peräisin oleva linna "Château de l'Échelle", joka on kunnan kulttuuritapahtumien pitopaikka. Muita keskustan keskiaikaisia rakennuksia ovat yksityisomistuksessa oleva linna "Château de Saix" sekä puolustustorni "Tour des comtes de Genève". Keskustaan rakennettiin 1800-luvulla uusklassinen kaupungintalo. La Roche-sur-Foron sai julkisen sähkövalaistuksen jo vuonna 1885, mikä tekee siitä yhden Euroopan ensimmäisistä sähkövalaistuista kaupungeista. Suomessa ensimmäisenä kaupunkina sähkövalaistuksen sai Tampere vuonna 1888.
Yhdysvaltain vaalit 2018

Yhdysvaltain vaalit 2018 järjestettiin 6. marraskuuta 2018. Silloin valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 jäsentä ja hieman yli kolmasosa senaattoreista eli 35 senaattoria senaattiin. Kyseessä ovat välivaalit, sillä ne järjestettiin presidentin virkakauden puolivälissä eikä samaan aikaan ollut presidentinvaaleja. Lisäksi valittiin osavaltio- ja paikallistason lainsäätäjiä kuten kuvernööri 36 osavaltioon ja kolmeen territorioon.
Demokraatit saivat vaaleissa edustajainhuoneen enemmistön. Republikaanit säilyttivät enemmistönsä senaatissa.
Liamine Zéroual

Liamine Zéroual () oli algerialainen kenraali ja Algerian presidentti vuodesta 1995. Hän oli maan johdossa sotilaiden valtaan nostamana jo edellisestä vuodesta alkaen.
Vuoden 1995 vaalissa Zéroual sai 61,3 prosenttia äänistä. Hän aloitti virassa 27. marraskuuta 1995.
Meng Hongwei

Meng Hongwei (; s. marraskuu 1953) on kiinalainen entinen poliitikko ja Interpolin johtaja vuosina 2016–2018. Hänen oli määrä toimia tehtävässä 2020 asti, mutta Interpol tiedotti pääjohtajan vaihtumisesta 7. lokakuuta 2018.
Meng nousi suureen kansainväliseen julkisuuteen lokakuussa 2018, kun hän katosi lähdettyään Interpolin toimipaikasta Ranskasta matkustaakseen Kiinaan. Nimettömiin lähteisiin perustuvan hongkongilaisen "South China Morning Post" -lehden uutisen mukaan Meng olisi viety kuulusteltavaksi rikosasiassa heti hänen saavuttuaan Kiinaan.
Mengin vaimoakin on uhkailtu, ja hän on Ranskan poliisin suojelussa.
Ylä-Inarijoen kansallispuisto

Ylä-Inarijoen kansallispuisto (norj. "Øvre Anárjohka nasjonalpark", ) sijaitsee Norjassa Finnmarkin läänissä. Kansallispuisto sijaitsee Kaarasjoen ja Koutokeinon kuntien alueilla. Pinta-alaltaan kansallispuisto on 1409 neliökilometriä. Kansallispuisto rajautuu etelässä Suomeen. Korkein kohta kansallispuistossa on Gurbbeš-tunturi, joka on 589 metriä merenpinnan yläpuolella. Puisto avattiin 1.4.1976.
Artturi Somersalo

Artturi Somersalo, sukunimi vuoteen 1906 "Sommer" (7. syyskuuta 1889 Tampere – 21. syyskuuta 1973) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä ja liikemies.
Somersalon vanhemmat olivat kauppaneuvos Arthur Sommer ja Lydia Johansson. Hänen sisaruksiaan olivat opettaja, kansanedustaja Eva Somersalo, diplomi-insinööri Ensi Somersalo, filosofian kandidaatti Yrjö Somersalo, kirjailija Aili Somersalo ja everstiluutnantti, IKL:n kansanedustaja, Ajan Sana -lehden päätoimittaja Arne Somersalo.
Somersalo pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1907. Hän valmistui agronomiksi 1914 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949. Hän toimi maanviljelijänä 1913-1919 ja omisti pitkään Valkilan kartanon Pirkkalassa. Vuonna 1918 Somersalo perusti pankkiiriliikkeet Tampereelle ja Helsinkiin. Pankkiiriliike toimi vuoteen 1921 saakka, jolloin se teki konkurssin. Somersalo oli vuodesta 1922 alkaen Ilmailuvarikon kamreerina Helsingissä ja toimi myöhemmin useiden ulkomaisten toiminimien kuten I. G. Farbenin ja Norsk Hydron edustajana Suomessa. Vuodesta 1936 alkaen hän on toimi Maan Suolan päätoimittajana. Somersalo oli Koetoimintayhdistysten Liiton hallintoneuvoston jäsenenä, Helsingin agronomikerhon puheenjohtajana ja Töölön kansallisseuran puheenjohtajana. Hän kirjoitti liike-elämää käsitteleviä artikkeleita aikakauslehtiin ja oli avustajana muun muassa "Luonto tieteen valossa"- ja "Tavarasanakirja"-teoksissa. 
Somersalo oli naimisissa kuvaamataidonopettaja Margit Roosin kanssa. Heidän poikansa oli taidemaalari Heikki Somersalo.
Erik Witting

Erik Martialis Witting (1. tammikuuta 1910 Helsinki – 22. joulukuuta 1992) oli suomalainen pankinjohtaja ja Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) kunnallispoliitikko.
Witting kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1927 ja aloitti samana vuonna uransa Suomen Yhdyspankin (SYP) Viipurin-konttorissa. Hän oli SYP:n Kokkolan-konttorin apulaisjohtajana vuosina 1940–1941 sekä johtajana Viipurin konttorissa 1942–1944, Lahden konttorissa 1944–1945, Kokkolan konttorissa 1945–1956 ja Vaasan konttorissa 1956–1959. Vuosina 1959–1974 hän kuului SYP:n johtokuntaan. Witting kuului myös useiden muiden yritysten johtokuntiin, ja oli Pohjoismainen tekstiili Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1966 sekä Suomen Bofors Oy:n vuodesta 1968.
Witting kuului Kokkolan kaupunginhallitukseen vuosina 1947–1956, Helsingin kaupunginvaltuustoon vuosina 1965–1976 ja Helsingin kaupunginhallitukseen 1967–1972. Hän oli RKP:n valtuustoryhmän puheenjohtaja Helsingin valtuustossa 1967–1975.
Ulkoministeri Rolf Witting oli Erik Wittingin setä.
Carl Hahl

Carl Hahl (25. syyskuuta 1872 Turku – 4. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.
Carl Hahlin vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Berndt Gustaf Hahl ja Alexandra Kumlin ja puoliso vuodesta 1903 Karin Maria Emilia Åkerman, senaattori ja kenraalimajuri Henrik Willehad Åkermanin tytär. Hahl tuli ylioppilaaksi 1892 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1900, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1903 tutkimuksella "Klinisk studie öfver artificiell förtidsbörd vid trångt bäcken". Hahl toimi lääkärinä Helsingissä vuodesta 1900, yleisen synnytyslaitoksen assistenttilääkäri hän oli 1900–1904 ja Helsingin yliopiston lapsenpäästötaidon dosentti 1906–1928. Hahl oli Kätilöopiston ylilääkäri 1907–1941. "Tidskrift för barnmorskor i Finland" -lehden toimittaja hän oli 1914–1919 ja "Kätilölehden" 1915–1919. Hän julkaisi muun muassa teokset "Koneellisen lapsenpäästötaidon oppikirja kätilöille" (1918) ja "Lapsenpäästötaidon oppikirja kätilöille" (1922, 1931). Professorin arvonimi myönnettiin Hahlille vuonna 1921.
Toimitusjohtaja, päätoimittaja Nils-Gustav Hahl oli Carl Hahlin poika. Tytär Marita Lybeck oli puolestaan keramiikka- ja tekstiilitaiteilija. Carl Hahlin veli oli insinööri ja Vaasan puuvillatehtaan toimitusjohtaja Bernhard Hahl ja velipuoli professori ja Berliinissä toiminut yksityishammaslääkäri Gösta Hahl.
Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands (VÖB)

Saksan julkisten pankkien liitto (VÖB) (saksaksi: Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands, VÖB) on Berliinissä sijaitseva Saksan pankkialan johtava yhdistys. Se edustaa 61 jäseninstituutiota, mukaan lukien valtionpankit sekä liittovaltion ja osavaltioiden kehityspankit.
"Saksan julkisten luottolaitosten liitto" perustettiin vuonna 1916 ja sai uuden nykyisen nimensä vuonna 1974. VÖB:llä on ollut toimisto Brysselissä vuodesta 1987 lähtien. Yhdistys on myös edustettuna Pariisissa Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (ESMA) yhteystoimiston kautta. Yhdistys on Brysselissä sijaitsevan Euroopan julkisten pankkien liiton (EAPB) jäsen. VÖB:stä tuli 1.1.2023 alkaen myös Euroopan pankkiliiton (EBF) ylimääräinen jäsen. Yhdistys on olemassaolonsa aikana tukenut jäseniään läpi Saksan valuuttauudistuksen, kahden maailmanlaajuisen talous- ja rahoituskriisin sekä euron käyttöönoton.
VÖB-ZVD Netzbetrieb Frankfurt on Saksan pankkialan hyväksymä verkko-operaattori yleisimpien korttimaksutapojen (girocard, luottokortit, kansainväliset pankkikortit / Maestro, GeldKarte, asiakas- ja bonuskortit) tekniseen käsittelyyn ja on yksi johtavista hyväksytyistä verkko-operaattoreista, jolla on noin 70 000 kytkettyä päätelaitetta.
Kuka sellaista tekisi

Kuka sellaista tekisi on Kariston vuonna 2008 julkaisema ja Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani.
Boeing Insitu ScanEagle

ScanEagle on Insitu Groupin ja Boeing-yrityksen valmistama miehittämätön lentokone, jota otettiin käyttöön Irakin sodassa vuonna 2004. Yleisesti lentolaitetta käyttävät Yhdysvaltain asevoimat taktisella tasolla tiedustelutehtäviin. Sitä on myös käytetty siviilitehtävissä, kuten tulipalojen torjunnassa, rautateiden valvonnassa ja rannikkovartioston eri tehtävissä. 
ScanEagle lähetetään lentoon katapulttimaiselta lavetilta. Lennokki on käytössä yli 20 maalla ympäri mailman. ScanEaglestä on myös versiot ScanEagle 2 ja ScanEagle 3.
Tekniikka.
Siipien kärkiväli on 3,11 metriä. Painoa lentolaitteella on ilman lisävarusteita 14–18 kg. ScanEagle toimii bensiinimoottorilla ja suoriutuu 24 tunnin tehtävästä ilman tankkausta. Normaali lentonopeus on 25,7–30,9 m/s. ScanEagle pystyy suorittamaan yli 111 km:n lentomatkoja ja sen operointikorkeus on 4 876 m ja maksimissaan 5 943 m. 
Lentolaitteessa voidaan käyttää kahta erimallista elektro-optista kameraa (EO tai EO900), MWIR-infrapunakameraa (Electro-optical, Midwave Infrared) tai yhdistelmäkameraa, jossa on sekä elektro-optinen kamera että infrapunakamera. Elektro-optinen kamera pystyy tuottamaan reaaliaikaista, värillistä videomateriaalia ja se kykenee 25:1 optiseen zoomaukseen.
Infrapunakamera on malliltaan jäähdyttämätön ja se kykenee tuottamaan 30 kuvaa sekunnissa. ScanEaglessä voidaan käyttää myös kahta erilaista datalinkkiä: analogista videodatalinkkiä ja C2-datalinkkiä. Analogista videota tuotetaan 2,4 GHz:n taajuudella. Datalinkkeihin on myös sisällytetty CoT-toiminto (Cursor on Target), joka mahdollistaa laitteen ohjaamisen useilla eri ohjausjärjestelmillä.
Christine Sinclair

Christine Margaret Sinclair (s. 12. kesäkuuta 1983 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 323 maaottelua ja tehnyt niissä 190 maalia sekä toiminut joukkueen kapteenina. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 ja olympiakultaa Tokiossa 2021 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Hän oli vuoden 2012 olympiaturnauksen paras maalintekijä tehtyään kuusi maalia, joista kolme tappioon päättyneessä välierässä Yhdysvaltoja vastaan. Hän sai lokakuussa 2012 Kansainväliseltä jalkapalloliitolta neljän ottelun pelikiellon ja sakot olympiavälierän jälkeisestä voimakkaasta erotuomariin kohdistamastaan arvostelusta. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan.
Sinclair on kahdeksan kertaa kuulunut kymmenen pelaajan listalle, joista on valittu FIFA:n vuoden naispelaaja: 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012, 2013 ja 2016. Hänet on valittu Kanadan vuoden naispelaajaksi toistakymmentä kertaa. Vuonna 2012 hänet palkittiin Bobbie Rosenfeld Awardilla vuoden parhaana kanadalaisena naisurheilijana. Sinclair kantoi Kanadan lippua Lontoon olympialaisten päättäjäisissä.
Sinclair pelasi alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002 Kanadan saavuttaessa hopeaa.
Seuratasolla Sinclair on edustanut Portland Thornsia vuodesta 2013.
Burman valtio

Burman valtio oli Japanin keisarikunnan nukkevaltio, joka luotiin vuonna 1943 Burman japanilaismiehityksen aikana.
Historia.
Toisen maailmansodan alkupuolella Japani valtasi Britannian Burman saadakseen raaka-aineita ja sulkeakseen Burman tien, jota kiinalaiset nationalistit käyttivät sotatarvikkeiden kuljettamisessa.
Japani sai vallattua Burman nopeasti ja sai apua Burman kansalliselta armeijalta, jonka perustamisessa se oli auttanut. 
Kun Japani alkoi hävitä sotaa sen hallitus päätti, että Burmasta ja Filippiineistä tulisi kokonaan itsenäisiä valtioita. 28. tammikuuta 1943 Japanin pääministeri Hideki Tōjō lupasi, että Burma saisi itsenäisyyden vuoden sisällä sillä ehdolla, että se julistaisi sodan Britannialle ja Yhdysvalloille. 
1. elokuuta 1943 Burma sai itsenäisyyden ja julisti sodan Britannialle ja Yhdysvalloille.
Ainasoja

Ainasoja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Sophie Schmidt

Sophie Diana Schmidt (s. 28. kesäkuuta 1988 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 221 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 ja olympiakultaa Tokiossa 2021 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Schmidt on edustanut kotimantereensa seurojen lisäksi Euroopassa ruotsalaista Kristianstadia ja kolme vuotta saksalaista Frankfurtia. Kaudesta 2019 alkaen hän on pelannut Yhdysvalloissa Houston Dashin joukkueessa. Hän on pelannut joukkueessa huhtikuulle 2025 mennessä 105 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.
Melissa Tancredi

Melissa Tancredi (s. 27. joulukuuta 1981 Hamilton, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa 125 maaottelua ja tehnyt niissä 27 maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Tancredi on väitellyt tohtoriksi kiropraktiikan alalta.
Rhian Wilkinson

Rhian Wilkinson (s. 12. toukokuuta 1982 Pointe-Claire, Quebec) on kanadalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi vuosina 2003–2017 Kanadan naisten maajoukkueessa 181 maaottelua, mikä oli hänen lopettaessaan kanadalaispelaajista kolmanneksi eniten. Hän teki maaotteluissaan seitsemän maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
WIlkinson on pelaajauransa jälkeen toiminut valmentajana. Hän kuului muun muassa Kanadan ja Englannin naisten maajoukkueiden sekä vuonna 2021 Ison-Britannian naisten olympiajoukkueen valmentajistoon. Hän voitti vuonna 2022 NWSL:n mestaruuden Portland Thornsin päävalmentajana, mistä tehtävästä hän erosi joulukuussa 2022. Helmikuussa 2024 Wilkinson nimettiin Walesin naisten maajoukkueen päävalmentajaksi tehtävästä eronneen Gemma Graingerin tilalle.
Wilkinson nimettiin Kanadan jalkapallon kunniagalleriaan (Canada Soccer Hall of Fame) vuonna 2022.
Wilkinsonin isä on alun perin englantilainen ja äiti walesiläinen.
Burkina Fason evankelisluterilainen kirkko

Burkina Fason evankelisluterilainen kirkko () on luterilainen kirkko, joka toimii Burkina Fasossa. Kirkon jäsenmäärä on noin 1 400.
Historia.
Kirkko on virallisesti perustettu ja rekisteröity vuonna 1996. Kirkko syntyi alkuvuodesta 2011 kuolleen evankelista Rufus K. Kormahin tekemän lähetystyön seurauksena.
Nykytilanne.
Kirkolla on kahdeksan seurakuntaa ja neljä saarna-asemaa, joissa on noin 1 400 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Tukholman maakäräjätalo

Tukholman maakäräjätalo () on Kungsholmenin saarella Tukholman keskustassa sijaitseva rakennus, joka toimii Tukholman läänin maakäräjien istuntopaikkana. Ennen maakäräjäuudistusta rakennus tunnettiin käyttöhistoriansa vuoksi nimellä "Varuskuntasairaala". Nykyisin rakennuksessa on maakäräjien luottamushenkilöiden, poliittisen johdon, kirjaston ja kanslian toimitilat. Muilla maakäräjien viranomaistoiminnoilla on toimitiloja läheisissä rakennuksissa.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Carl Christoffer Gjörwell. Se edustaa uusklassista tyylisuuntaa näyttävällä temppelimäisellä julkisivulla, joka perustuu toscanalaiseen pylväsjärjestelmään. Se on valmistunut 1800-luvun alussa. Rakennus toimi yli sata vuotta 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa sotilassairaalana.
Vuoden 1971 hallintouudistuksen jälkeen Tukholmaan muodostettiin uusi maakäräjähallinto, joka otti vastuulleen joitakin aiemmin Tukholman kaupungin hoitamia tehtäviä. Kasvanut maakäräjähallinto tarvitsi isompia toimitiloja, ja tuolloin vajaakäytöllä ollut Varuskuntasairaala päätettiin peruskorjata perusteellisesti uutta käyttötarkoitusta varten. Muutostyöt suunnitteli arkkitehti Nils Sterner. Rakennuksen eteläsivustalle rakennettiin lisäkerros ja aurinkoterassi. Terassin alapuolella on maakäräjien istuntosali Maakäräjäsali, aula ja henkilöstöravintola. Sairaalan kirkosta remontoitiin maakäräjähallituksen kokoustila ja hoitotiloista tehtiin toimisto- ja muita kokoustiloja.
Rakennusta ympäröivä Maakäräjätalonpuisto ja suurin osa rakennuksestakin on avoinna yleisölle. Maakäräjätalon ja Pohjoisen Mälarinrannan välisellä alueella on useita pienempiä sairaalaan kuuluneita rakennuksia, joita hyödyntävät esimerkiksi maakäräjäjohtaja, hallinto ja konsernin tukiosastot. Alueelle on rakennettu myös kokonaan uusi, ympäristöönsä sulautuva toimistorakennus. Alueella on myös esikoulu.
Maakäräjätalon eteläisen sisäänkäynnin eteläpuolella on Graverin talo, jonka on rakennuttanut Jacob Graver vuonna 1754. Rakennuksessa on toimistotilojen lisäksi maakäräjien esittelytilat, jotka on entisöity alkuperäiseen, 1700-luvun asuunsa.
Alfred Hiilimies

Alfred Hiilimies, ent. Hihlman (2. elokuuta 1886 Kristiinankaupunki – 19. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen kanttoriurkuri, musiikkipedagogi ja -kriitikko, kuoronjohtaja, säveltäjä ja sovittaja.
Hiilimiehen vanhemmat olivat työnjohtaja Frans Fredrik Hihlman ja Ida Maria Rautio ja puoliso vuodesta 1917 Helmi Siiri Vähäkallio. Hiilimies opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1906–1910 ja sai yksityisopetusta laulussa Abraham Ojanperän johdolla. Helsingin Johanneksenkirkon kanttori hän oli yli 30 vuotta, vuodesta 1916 vuoteen 1950. Hän toimi myös laulunopettajana useissa eri oppilaitoksissa vuodesta 1916 vuoteen 1946. "Uusi Suometar" -lehden musiikkikriitikkona Hiilimies toimi 1912–1918. Helsingin opettajakuoron johtaja Hiilimies oli 1923–1937 ja kunniajohtaja vuodesta 1946. "Kirkkomusiikkilehden" toimittaja hän oli 1929–1931. Hän myös piti konsertteja sekä julkaisi, sävelsi ja sovitti lauluja. Hiilimies sai director musices -arvonimen vuonna 1926.
Aleksi Kinnunen

Aleksi Kinnunen (s. 1979 Järvenpää) on suomalainen kulttuuriin erikoistunut toimittaja ja kriitikko sekä median ja taiteen opettaja. Hän on koulutukseltaan taiteen maisteri Taideteollisesta korkeakoulusta. Kinnunen on käynyt Sanoman toimittajakoulun peruskurssin vuosina 2007–2008. 
Kinnunen kirjoittaa vapaana toimittajana ja kriitikkona muun muassa "Helsingin Sanomiin". Hänen erikoistumisalueitaan ovat populaarimusiikki, kaupunkikulttuuri ja matkailu.
Keksintöjen Viikko

Keksintöjen viikko on vuosittain Viitasaarella järjestettävä kaikille avoin matalan kynnyksen verkostoitumistapahtuma, jossa yksityishenkilöt ja yritykset voivat esitellä ideoitaan ja keksintöjään, testata liikeideaansa sekä tavata eri alojen asiantuntijoita, innovaatioalan vaikuttajia, potentiaalisia sijoittajia, asiakkaita ja yhteistyökumppaneita. Tapahtuman tavoitteena on auttaa keksijöitä ja yrityksiä ideoiden jalostamisessa ja keksintöjen kaupallistamisessa. 
Tapahtuma on Viitasaaren Kaupungin ja Kehittämisyhtiö Witas Oy:n voittoa tavoittelematon tapahtuma, jonka tavoitteena on edistää innovaatiotoimintaa Suomessa ja erityisesti maaseudulla. 
Messut järjestetään vuosittain Viitasaari areenalla.
George Smith (kemisti)

George Pieczenik Smith (s. 10. maaliskuuta 1941 Norwalk, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen biokemisti, joka kehitti 1980-luvulla niin sanotun faaginäyttötekniikan, jossa bakteriofagien avulla voi luoda uusia proteiineja. Hän sai siitä vuonna 2018 Nobelin kemianpalkinnon.
Elämä ja ura.
George Smith syntyi vuonna 1941 Connecticutin Norwalkissa. Smith suoritti vuonna 1963 alemman korkeakoulututkinnon Haverford Collegesta. Väitöstyönsä hän teki Edgar Haberin ohjauksessa Harvardin yliopistossa. Tohtoriksi Smith valmistui vuonna 1970, ja hän teki vuodet 1970–1975 väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Wisconsinin yliopistossa. Hänen ohjaajansa siellä oli Oliver Smithies.
Smith aloitti heinäkuussa 1975 Missourin yliopiston biologisten tieteiden dosenttina. Hänestä tuli apulaisprofessori kesäkuussa 1981. Smith piti vuosina 1983–1984 sapattivapaata, jolloin hän oli vierailevana tutkijana Duken yliopistossa. Siellä hän aloitti pohjatyönsä, joka johti niin sanotun faaginäyttötekniikan kehittämiseen. Smith tutki bakteriofageja ja keksi vuonna 1985 faaginäyttötekniikan. Sen avulla bakteriofageja pystyi käyttämään uusien proteiinien tekemiseen.
Smithistä tuli syyskuussa 1990 Missourin yliopiston biologisten tieteiden professori. Emeritusprofessoriksi hän jäi vuonna 2015.
Merkitys ja tunnustukset.
Smithin faaginäyttömenetelmä on hyödynnetty monissa erilaisissa sovelluskohteissa lääketieteestä materiaalitieteisiin. Gregory Winter kehitti Smithin menetelmän pohjalta nivelreumaan tarkoitetun adalimumabilääkeaineen. Smith ja Winter sekä Frances Arnold saivat vuonna 2018 Nobelin kemianpalkinnon. Smithin palkintoperusteissa palkinnon motivaatioksi kerrottiin ”peptidien ja vasta-aineiden faaginäyttö”.
Desiree Scott

Desiree Scott (s. 31. heinäkuuta 1987 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2022 loppuun mennessä 186 maaottelua mutta ei ole tehnyt niissä yhtään maalia. Hän voitti olympiakultaa Tokiossa 2021 sekä saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa. Hän oli voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Seuratasolla Scott edustaa Kansas City Currentia. Seura perustettiin loppuvuonna 2020 Utah Royalsin seuraajaksi, ja Royals taasen oli perustettu kaudeksi 2018 FC Kansas Cityn seuraajaksi, ja Scott pelasi näissä molemmissa. Hän on pelannut myös Englannissa Notts Countyn joukkueessa.
Allysha Chapman

Allysha Chapman (s. 25. tammikuuta 1989 Oshawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 96 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voittamassa olympiakultaa Tokiossa 2021. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa ja niistä kolmessa avauskokoonpanossa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Seuratasolla Chapman on vuodesta 2018 edustanut Houston Dashia, jossa hän pelasi myös aiemmin vuosina 2015–2016.
Deanne Rose

Deanne Rose (s. 3. maaliskuuta 1999 Alliston, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 73 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja teki joukkueensa avausmaalin 2–1-voittoon päättyneessä pronssiottelussa Brasiliaa vastaan. Vuonna 2021 hän voitti kultaa Tokion olympialaisissa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa.
Rose pelasi Floridan yliopiston joukkueessa. Hän edusti kausina 2021–2023 Englannin Superliigassa pelannutta Readingiä mutta oli jälkimmäisellä kaudella loukkaantumisen vuoksi enimmäkseen poissa peleistä.
Quinn (jalkapalloilija)

Quinn (syntymänimeltään Rebecca Quinn; s. 11. elokuuta 1995 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 89 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voittamassa olympiakultaa Tokiossa 2020. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän tuli kolmessa ottelussa kentälle vaihtopelaajana. Hän on pelannut sekä keskuspuolustajana että keskikenttäpelaajana.
Quinn opiskeli Duken yliopistossa ja siirtyi vuonna 2018 NWSL-seura Washington Spiritiin. Hän siirtyi vuonna 2019 Ranskaan Paris FC:n joukkueeseen mutta palasi sieltä samana vuonna Yhdysvaltoihin OL Reignin joukkueeseen. Hän pelasi vuoden 2020 syyskaudella lainalla ruotsalaisseura Vittsjössä.
Syksyllä 2020 Quinn ilmoitti olevansa transsukupuolinen ja että hänen koko nimensä on Quinn. Hänen pronomininsa on englannin kielessä "they".
USS Mississippi (SSN-782)

USS Mississippi (runkonumero SSN-782) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. elokuuta 2003 Grotonista Connecticutista General Dynamicin Electric Boat Divisioonalta, missä työt aloitettiin helmikuussa 2007. Köli laskettiin 9. kesäkuuta 2010. Se kastettiin 3. joulukuuta 2011 kumminaan Allison Stiller, jolloin esiteltiin aluksen tuleva päällikkö John P. McGrath. Alus luovutettiin 2. toukokuuta 2012 Yhdysvaltain laivastolle, joka otti sen palvelukseen 2. kesäkuuta.
Palvelus.
Edward Barry vastaanotti 26. helmikuuta 2021 aluksen päällikkyyden komentaja Heath E. Johnmeyerilta ja asemapaikka on Pearl Harbor.
Shelina Zadorsky

Shelina Zadorsky (s. 24. lokakuuta 1992 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 89 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voittamassa olympiakultaa Tokiossa 2021. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Zadorsky edustaa Englannissa naisten Superliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, jonne hän siirtyi elokuussa 2020 NWSL-seura Orlando Pridesta, aluksi lainalle. Orlandoon hän siirtyi tammikuussa 2018 Washington Spiritistä, jossa hän toimi vuonna 2017 kapteenina. Hän on pelannut myös Australiassa ja Ruotsissa.
J. H. Kurkilahti

Johan Henrik Kurkilahti, sukunimi aik. "Tranberg" (5. syyskuuta 1877 Helsinki – 10. maaliskuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen opettaja, oppikirjojen tekijä ja tilintarkastaja.
Kurkilahden vanhemmat olivat Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon latinan ja suomenkielen kollega Johan Henrik Tranberg (1838–1892) ja Maria Henrietta Hellsberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1895 ja opiskeli Helsingin yliopistossa.
Kurkilahti toimi yksityis- ja kauppakoulujen opettajana ja oli Jyväskylän seminaarin matematiikan vt. lehtorina 1910–1914. Hän oli sittemmin valatehneenä tilintarkastajana Helsingissä ja toimi 1919–1920 liike-elämän aikakauslehti Ilmarisen vastaavana toimittajana.
Kurkilahti oli naimisissa vuodesta 1905 Ida Sofia Westergrénin (1879–1949) kanssa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Stephanie Labbé

Stephanie Lynn Marie Labbé (s. 10. lokakuuta 1986 Edmonton, Alberta) on kanadalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 85 maaottelua. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 ja olympiakultaa Tokiossa 2021 sekä saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi ykkösmaalivahtina Kanadan kaikki neljä ottelua., ja hän oli ykkösmaalivahti myös Kanadan olympiavoittajajoukkueessa 2021.
Labbé pelasi Ruotsissa Piteån, Örebron, Linköpingin ja viimeksi Rosengårdin joukkueissa. Hän on pelannut myös NWSL:ssä Washington Spiritin ja North Carolina Couragen joukkueissa. Hän pyrki keväällä 2018 Calgary Foothillsin miesten joukkueen maalivahdiksi, mutta liiga ei antanut hänelle lupaa pelata miesten sarjassa. Hän pelasi jonkin aikaa seuran naisjoukkueessa. Hän päätti uransa kaudella 2021–2022 Ranskassa Paris Saint-Germainin joukkueessa.
Paavolan tammikko

Paavolan tammikko on valtakunnallisesti arvokas lehtoalue, joka se kuuluu valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan. Se sijaitsee Lohjalla Lohjansaaressa. Alueella on Suomen kauneimmaksi mainittu tammi Paavolan tammi. Tammikko rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi 1994. Tammen ohi kulkevan selvästi merkityn kilometrin mittaisen polun varrella on 15 rastia. Polku alkaa Lohjansaaren vanhan koulun pysäköintialueelta Pietiläntie 23. Alue on osittain yksityisillä mailla.
Lohjansaaren koulu

Lohjansaaren koulu on lakkautettu vanha koulu Lohjalla Lohjansaaressa. Koulu lakkautettiin vuonna 2014. Talvisodan aikana koululle tuotiin suojaan äitejä ja lapsia Helsingistä asti.
Koulurakennusta alettiin rakentaa 1898, jolloin koulu perustettiin, ja sen pinta-ala 540 m².
Ashley Lawrence

Ashley Lawrence (s. 11. kesäkuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 117 maaottelua ja tehnyt kahdeksan maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voittamassa olympiakultaa Tokiossa 2021. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän on pelannut keskikentällä ja puolustajana.
Seuratasolla Lawrence edusti kausina 2017–2023 ranskalaista Paris Saint-Germainia. Hän siirtyi englantilaisseura Chelseaan kesällä 2023.
Janine Beckie

Janine Beckie (s. 20. elokuuta 1994 Littlejohn, Colorado, Yhdysvallat) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 60 maaottelua ja tehnyt 25 maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Beckie siirtyi kesällä 2018 englantilaisseura Manchester Cityyn. Aiemmin hän on edustanut Yhdysvalloissa Seattle Soundersia, Houston Dashiä ja Sky Blue FC:tä.
Macaon historiallinen keskusta

Macaon historiallinen keskusta on vanhin osa Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue Macaota. Se on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2005.
Macao oli Portugalin hallinnossa 1600-luvun puolivälistä vuoteen 1999, jolloin se siirtyi Kiinan alaisuuteen. Historialliset kadut, yksityiset ja julkiset portugalilaiset ja kiinalaiset rakennukset tarjoavat ainutlaatuisen todistuksen itä- ja länsimaiden esteettisistä, kulttuurisista, arkkitehtuurisista ja teknologisista yhteisvaikutuksista. Alueeseen kuuluu myös linnoitus ja Kiinan vanhin majakka.
Pan Amin lento 923

Pan Amin lento 923 oli Pan Amin lento Seattlesta Juneauhun 26. lokakuuta 1947, joka törmäsi vuoreen Annette Islandilla Alaskassa. Kaikki 18 matkustajaa ja miehistön jäsentä menehtyivät. Koneen jäänteet löydettiin 31. lokakuuta.
Onnettomuuden syytä ei pystytty selvittämään todisteiden puutteen vuoksi.
Kokos (yritys)

Osakeyhtiö Kokos oli suomalainen Helsingissä 1910–1926 toiminut teknokemian yritys. Yritys valmisti aluksi pesu- ja hienosaippuaa, myöhemmin alettiin valmistaa glyseriiniä, palmuydinöljyä, margariinia palmuöljystä vuodesta 1912 tuotemerkillä "Tarmo" sekä ravintorasvaa tuotemerkillä "Sampo". Yhtiön tuotemerkkejä olivat myös "Kokos"-pyykkisaippua, "Valko"-pesupulveri ja "Salama"-hankauspulveri.
Oy Kokoksen edeltäjä oli 1894 perustettu "Helsingfors Tvålfabrik". Kokoksen yksikerroksinen, torniosaltaan nelikerroksinen tehdasrakennus valmistui Sörnäisiin Haapaniemenkatu 6:een vuonna 1912. Yhtiöllä oli tällöin 55 työntekijää. Yhtiön suurin omistaja oli vuoteen 1919 saakka insinööri Johannes Eichinger nuorempi (1865–1960) ja hän oli myös yhtiön toimitusjohtajana 1910-1919. Yhtiön uusiksi omistajiksi tulivat 1919 Valtameri Oy:n omistaneet Juho Kuosmanen ja K. E. Kontro sekä K. J. Grönroos kukin kolmasosan osuudella. Vuonna 1925 yhtiön ostivat W. E. Lindström ja Eric Uggla ja vuonna 1926 Oy Kokos siirtyi kokonaan Kone Oy:n omistukseen. Yhtiön tehdaskiinteistö toimi Kone Oy:n pääkonepajana vuoteen 1967 saakka. Tehdasta korotettiin yhdellä kerroksella 1928, sisäpihan ympärille valmistui lisärakennuksia 1935–1954 ja pihan kattava teräs- ja lasikate valmistui vuonna 1948. Kokos Oy fuusioitiin Kone Oy:hyn vuonna 1956.
Entisessä Kokos Oy:n tehdaskiinteistössä oli 1980-luvulla muun muassa Libyan suurlähetystö. Vuonna 1985 kiinteistön osti Rakennuskunta Haka joka aikoi purkaa sen. Vuonna 1990 rakennuksen valtasi Oranssi liike joka halusi tilat nuorten toimintatiloiksi. Tehdaskiinteistö suojeltiin lopulta ja siellä on toiminut vuodesta 2000 alkaen Teatterikorkeakoulu.
Benignus Todilainen

Benignus Todilainen (nimi latinan ilmaisusta "hyväntahtoinen"; syntynyt Todissa, Umbriassa, Italiassa, kuollut noin 303) oli pappi, pyhimys ja marttyyri. Pyhimyksestä tiedetään hyvin vähän, mutta hän kärsi marttyyrikuoleman Domitianuksen ja Maximinus Thraxin kristinuskoon kohdistuneissa vainoissa 300-luvun alussa ja haudattiin Todista Vicus Martikseen vievän tien varrelle. Benignus on yksi niistä 140 pyhimyksestä, joita muistetaan Pietarinaukion pylväikössä. Muita samannimisiä pyhimyksiä ovat esimerkiksi kolme piispaa, kuusi marttyyriä, kuusi munkki, skottilainen pappi ja erakko. Hänen jäänteensä asetettiin vuonna 1904 San Silvestron kirkon alttarille vuodelta 1679 peräisin olevaan hopeauurnaan. Pyhimyksen muistopäivää vietetään 13. helmikuuta.
Buckeye (Arizona)

Buckeye on kaupunki Maricopan piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Phoenixin metropolialueeseen. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 74 370 asukasta. Vuosina 2010–2018 väkiluku nousi 46,2 prosenttia. Kaupungin pinta-ala on 971,9 neliökilometriä.
Holmes &amp; Watson

Holmes &amp; Watson on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Etan Cohen. Sen pääosissa ovat Will Ferrell, John C. Reilly, Rebecca Hall, Ralph Fiennes, Rob Brydon, Kelly Macdonald, Lauren Lapkus ja Hugh Laurie. Elokuva seuraa Sherlock Holmesia (Ferrell) ja tohtori Watsonia (Reilly), jotka yrittävät estää professori Moriartya (Fiennes) murhaamasta kuningatar Viktoriaa. 
"Holmes &amp; Watson" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 21. joulukuuta 2018 ja Suomessa 4. tammikuuta 2019.
"Holmes &amp; Watson" voitti vuoden huonoimmat elokuvat palkitsevassa Golden Raspberry -elokuvapalkintosarjassa neljä sarjaa, jotka olivat ”huonoin elokuva”, ”huonoin sivuroolin esittäjä” (Reilly), ”huonoin esiosa, uudelleenfilmatisointi tai jatko-osa” sekä ”huonoin ohjaaja”.
Fernando Chui

Fernando Chui Sai-on (; s. 13. tammikuuta 1957) on macaolainen poliitikko, joka on vuodesta 2009 Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue Macaon hallintojohtaja. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa terveydenhuollon hallintoa ja väitellyt tohtoriksi Oklahoman yliopistossa.
Chui tulee varakkaasta macaolaisesta perheestä, jolla on omistuksia kiinteistö-, matkailu- ja rahoitusalalla.
Einar Idman

Einar Edvard Idman (12. heinäkuuta 1881 Vaasa – 29. lokakuuta 1954) oli suomalainen kauppaneuvos (1945), apteekkari ja kosmetiikka-alan yrittäjä. 
Einar Idmanin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Edvard Idman ja Hanna Erika Berghell ja puoliso vuodesta 1904 Doris Anna Maria Puustinen. Idman tuli farmaseutiksi 1902, proviisoriksi 1908 ja apteekkariksi 1917, mistä alkaen hän toimi apteekkarina Helsingin Erottajalla. Uransa alkuvuosina 1909–1912 hän työskenteli kemian ja kasvitieteen assistenttina. Suomen farmaseuttisen asioimiston omistaja ja johtaja hän oli 1912–1916, Suomen lääkekasviviljelys- ja keräys -osuuskunnan sekä A. Silfverberg Oy:n johtaja 1915 ja Pohjoismainen kauppakomppania Oy:n johtaja 1917–1918. Idmanilla oli useita alansa luottamustehtäviä. Hänen yhdessä vaimonsa kanssa jo 1907 perustama Idman &amp; Arvela -yhtiö tuli tunnetuksi kosmetiikka- ja hajuvesialan yrityksenä.
Teemu Grönberg

Teemu Grönberg (6. lokakuuta 1907 – 13. heinäkuuta 1981) oli suomalainen toimitusjohtaja ja laulaja joka käytti myös taiteilijanimeä Teppo Raikko.
Grönbergin isä oli työnjohtajana Värtsilän rautatehtaalla ja hän meni samaan tehtaaseen työhön jo 13-vuotiaana. Vuonna 1934 vietettiin Värtsilän rautatehtaan 100-vuotisjuhlia joissa presidentti P. E. Svinhufvud oli kutsuvieraana Yleisradion tallentaessa juhlaohjelmaa. Grönberg esitti juhlassa Reppurin laulun aunuksenkarjalan kielellä ja esitys lienee hänen ensimmäinen säilynyt äänitteensä.
Grönberg muutti sitten Helsinkiin jossa hän oli työssä Wärtsilä-yhtymän myyntiosastolla. Hänellä oli tällöin myös mahdollisuus tehdä levytyksiä. Ensimmäiset kahdeksan kappaletta Grönberg levytti Kööpenhaminassa 1938 ja hän teki myöhemmin lisää levytyksiä 1942, 1943, 1944, 1946 ja 1950. Hän levytti ensimmäisenä suomalaisena ruotsalaista alkuperää olevan sävelmän "Kielon jäähyväiset" vuonna 1944 tällä nimellä. Sävelmän olivat levyttäneet aiemmin nimellä Kielon hyvästijättö mm. Wäinö Sola ja Matti Jurva. Grönberg oli mukana myös Heikki Klemetin johtaman Mieskuoro Finlandian Yhdysvaltain matkalla vuonna 1939 jolloin kuoro esiintyi muun muassa New Yorkin maailmannäyttelyssä Suomen osaston avajaisissa ja paluumatkalla Pariisissa ja Berliinissä.
Teemu Grönberg oli Wärtsilän myyntiosaston palveluksessa vuoteen 1966 saakka jolloin hän siirtyi Uuden-Värtsilän sulattimon ja voimalaitosten toimitusjohtajaksi. Grönberg jäi eläkkeelle vuonna 1970.
Reunamäki

Reunamäki on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Herrainmäki

Herrainmäki on Tampereella Tampellan kaupunginosassa sijaitseva kallioinen mäki, joka on aikoinaan toiminut Tampellan 
tehtaan johdon asuinalueena. Nykyään se on kaupungin omistama puisto. Herrainmäki on Tampereen ydinkeskustan korkein kohta, ja se on osa valtakunnallisesti merkittävää Tammerkosken teollisuusmaisemaa. Asemakaavassa se on määritelty historiallisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäväksi puistoksi.
Herrainmäkeä reunustaa moderni kerrostaloalue. Mäelle kulkee portaat Tampellan Pellavantorilta. 
Rakennukset.
Herrainmäellä sijaitsee viisi taloa, jotka on rakennettu 1860–1960-luvuilla. Alun perin ne ovat olleet Tampellan insinöörien ja johtajien asuin- ja edustuskäytössä.
Kasvillisuus.
Herrainmäen puistossa on jaloja lehtipuita sekä asuinrakennusten puutarhoista säilyneitä omenapuita ja perinnekasveja. Siellä kasvaa myös luonnonvaraisia keto- ja niittykukkia ja kalliokasveja. Alueen läpi kulkee vuonna 2016 valmistunut Tammerkosken luontopolku.
Herrainmäen kasveja
Candace Chapman

Candace Chapman (s. 2. huhtikuuta 1983 Port of Spain, Trinidad ja Tobago) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 114 maaottelua ja teki kuusi maalia. Hän voitti kultaa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ja saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Chapman pelasi alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002 Kanadan saavuttaessa hopeaa.
Chelsea Stewart

Chelsea Stewart (s. 28. huhtikuuta 1990 Denver, Colorado, Yhdysvallat) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa 44 maaottelua mutta ei ole tehnyt niissä yhtään maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän on pelannut keskikentällä ja puolustajana.
Stewart siirtyi vuonna 2016 Saksaan SC Freiburgin joukkueeseen.
Carmelina Moscato

Carmelina Moscato (s. 2. toukokuuta 1984 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 94 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti kultaa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ja saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän pelasi keskikentällä ja keskuspuolustajana.
Moscato pelasi seuratasolla Kanadan ja Yhdysvaltojen lisäksi Italiassa, josta hänen vanhempansa ovat kotoisin, Ruotsissa ja Australiassa.
Robyn Gayle

Robyn Gayle (s. 31. lokakuuta 1985 Toronto, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 81 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti kultaa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ja saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän pelasi myös Pekingin olympialaisissa 2008 sekä vuosien 2007 ja 2011 MM-kilpailuissa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Gayle edusti seuratasolla Ottawa Furya, Vancouver Whitecapsia ja Washington Spiritiä.
Peliura.
Seuraura.
Gayle liittyi National Women's Soccer Leaguessa pelaavaan Washington Spiritiin 11. tammikuuta 2013.
Kansainvälinen ura.
Gayle edusti Kanadaa vuosien 2007, 2011 ja 2015 FIFA:n naisten MM-kisoissa sekä vuosien 2008 ja 2012 kesäolympialaisissa. Hän kuului Kanadan kultaa voittaneeseen joukkueeseen Meksikon Guadalajarassa pidetyissä Pan Amerikan kisoissa 2011. Hän voitti pronssimitalin osana Kanadan jalkapallomaajoukkuetta vuoden 2012 olympialaisissa, kun Kanada voitti pronssiottelussa Ranskan 1-0.
Kaylyn Kyle

Kaylyn Kyle (s. 6. lokakuuta 1988 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 101 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän voitti kultaa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ja saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän pelasi myös vuoden 2011 MM-kilpailuissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kyle edusti seuratasolla Vancouver Whitecapsiä, Seattle Reigniä, Boston Breakersiä, Houston Dashiä, Portland Thornsia ja Orlando Pridea sekä ruotsalaista Piteå IF:ää.
Javier Lambán

Javier Lambán Montañés (s. 19. elokuuta 1957 Ejea de los Caballeros, Espanja – 15. elokuuta 2025) oli espanjalainen sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. Lambán on Aragonian itsehallintoalueen johtaja vuosina 2015–2023. 
Javier Lambán toimi Aragonian sosialistisen työväenpuolueen (PSOE–Aragón) pääsihteerinä vuodesta 2012 alkaen. Hän suoritti historian tohtorin tutkinnon Zaragozan yliopistossa.