Oikeistopopulismi

Oikeistopopulismi on poliittinen suuntaus, joka yhdistää nationalismia ja populistista retoriikkaa. Ulkomaalais- ja maahanmuuttokysymys on ollut keskeinen tekijä nykyisen oikeistopopulismin nousussa.
Muodot.
Oikeistopopulismin muotoja ovat kansallispopulismi ja autoritaarinen populismi.
Kansallispopulismi.
Kansallispopulismissa kansa määritellään etnisin perustein, ja siinä rinnastetaan kansa ja kansakunta. Kansallispopulistit nostavat kansakunnan kulttuurin ja edut kaiken muun yläpuolelle. He lupaavat antaa kansalliselle yhteisölle äänen, jota korruptoituneet ja kansasta etääntyneet eliitit ovat syrjineet ja halveksuneet. Kansallispopulistit ottavat arvonsa ja omakuvansa ”sydänmaasta”, yksinkertaisesta versiostaan menneisyydestä, jonka suuruuden kansallispopulistit haluvat palauttaa.
Kansallispopulistit ovat maahanmuuttokriittisiä, etenkin Euroopan pakolaiskriisin 2015 ja Donald Trumpin valinnan 2016 jälkeen. Kansallispopulistit ovat vaatineet joko maahanmuuton pysäyttämistä tai rajoittamista sekä maahanmuuttajien assimiloitumista vastaanottajamaiden yhteiskuntiin. Radikaaleimmat ovat vaatineet maahanmuuttajien repatriaatiota eli palauttamista kotimaihinsa. Kansallispopulistien maahanmuuttokritiikki on usein nativistista, ja siinä väitetään etnisen monimuotoisuuten olevan yhteensopimaton kansallisen yhtenäisyyden ja yhteiskunnan vakauden kanssa. Maahanmuutto ja monikulttuurisuus nähdään kansan vihollisina.
Kansallispopulistit puolustavat kansallista suvereniteettia, kansallista päätäntävaltaa ja kansallista identiteettiä. He vastustavat ylikansallisia toimijoita, globaalia eliittiä, kosmopolitanismia ja internationalismia. Euroopan kansallispopulistit ovat EU-kriittisiä ja vastustavat unionin tiivistämistä. Euroopan integraation tilalle he haluavat ”suvereenien kansakuntien Euroopan”. Ison-Britannian ero EU:sta on nähty kansallispopulismin voittona.
Kansallispopulismi on voimistunut 1990-luvun lopulta alkaen. Sen nousua on vahvistanut yhteiskunnan nopeutuminen ja avautuminen, ja se on ruokkinut sosiaaliliberaalien ja sosiaalikonservatiivien välistä kulttuurisotaa. Kansallispopulismi on nykyisin erityisen vahvaa Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ja moni kansallipopulistinen puolue on ollut eurooppalaisissa hallituksissa. Sitä edustavat muun muassa Donald Trump, Sveitsin kansanpuolue, Hollannin vapauspuolue, Itävallan vapauspuolue ja Perussuomalaiset.
Autoritaarinen populismi.
Autoritaarinen populismi korostaa tottelevaisuutta, järjestystä ja kansallista yhtenäisyyttä. Kansalle osoittamastaan kunnoituksesta huolimatta autoritaariset populistit eivät usko kansan kykenevän puhuvan omasta puolestaan, vaan kansa tarvitsee vahvaa johtajaa äänekseen ja tullakseen tietoiseksi ”todellisista intresseistään”. Autoritaarinen populistijohtaja samastaa itsensä kansaan, eikä väitä vain ”edustavansa” sitä. Tätä hän käyttää hyväkseen rapauttaaksen uskoa instituutioihin, jotka toimivat johtajan ja kansan välittäjinä, kuten parlamentit. Autoritaariset populistijohtajat luovat myös viholliskuvia esimerkiksi eliiteistä, maahanmuuttajista, sekulaareista liberaaleista tai painostusta harjoittavasta Lännestä, joilta johtaja kansaansa suojelee. Autoritaarisiksi populistijohtajiksi on kutsuttu muun muassa Turkin Recep Tayyip Erdoğania, Filippiinien Rodrigo Dutertea ja Unkarin Viktor Orbánia.
Mediasuhde.
Oikeistopopulisteilla yleensä ja siten myös perussuomalaisilla on kriittinen suhtautuminen mediaan, johon ne ei eivät luota kovin vankasti. Se on näille liikkeille keskeinen voimavara, joka näyttäytyy dosentti Arttu Saariselle ja tutkimusavustaja Anna Kuuselalle kertomuksena median epätasapuolisuudesta suhtautumisessa populistisiin liikkeisiin. Tutkimusten perusteella perussuomalaisten jäsenet ja kannattajat toimivat aktiivisesti sosiaalisessa mediassa ja käyttävät hyväkseen perinteisen median analyysejä vahvistaakseen omaa eliittikriittistä tarinaansa ja leimatakseen median eliitin äänitorveksi, jonka perussuomalaisia käsittelevä aineisto on epäluotettavaa. Saarisen ja Kuuselan mukaan kuitenkin juuri sosiaalisen median informaation laatu on kirjavaa, ja ellei sen rinnalla ole muuta informaatiota, syntyy kuplaantuminen, samanmielisten kertyminen vahvistamaan omia näkökulmia.