tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valkoinen armeija (Suomi)

Valkoinen armeija oli Suomen sisällissodassa vuonna 1918 valkoisen osapuolen armeija, joka toimi Vaasaan siirtyneen senaatin alaisuudessa. Sen ylipäälliköksi nimitettiin 28. tammikuuta 1918 ratsuväenkenraali Carl Gustaf Emil Mannerheim.
Armeijan synty.
Ensimmäisessä vaiheessa armeijan johto koostui vanhan väen upseereista, Venäjältä palanneista upseereista, ruotsalaisista yleisesikuntaupseereista ja siviileistä. Miehistön runko koostui suojeluskuntajoukoista, jotka aloittivat sotatoimet Pohjanmaalla ja Karjalassa venäläisten joukkojen aseistariisumisella. Tämän helmikuun loppuun kestäneen vaiheen aikana maa jakautui valkoiseen pohjoisosaan ja punaiseen eteläosaan.
Toisessa vaiheessa Mannerheim pyrki luomaan koulutetun armeijan värväämällä lisäjoukkoja, mutta värväyksen kohtaaman vastustuksen vuoksi se lopetettiin nopeasti. Värvätty järjestyslipusto nimettiin 28. helmikuuta uudelleen Uudenmaan rakuunarykmentiksi ja toinen Suomen tasavallan vartiosto hajotettiin sotatoimien alettua.
Kolmannessa vaiheessa armeijaan saatiin joukkoja kutsuntojen kautta. Näistä joukoista saatiin koulutettu sotilasjoukko, jolle saatiin Saksasta kotiutuneista jääkäreistä upseerit ja aliupseerit. Näistä joukoista muodostettiin lopulta kuusi jääkärirykmenttiä.
Armeijan organisaatio.
Valkoinen armeija koostui ensi alkuun Päämajasta ja rintamalinjojen muodostumisen jälkeen toiminta-alue jaettiin 17. helmikuuta neljään ryhmään: Satakunnan, Hämeen, Savon ja Karjalan ryhmään. Näistä Hämeessä ja Karjalassa käytettiin armeijakuntanimitystä.
Tampereen valtauksen jälkeen huhtikuussa armeija jaettiin Länsi- ja Itäarmeijaan. Länsiarmeijaan kuuluivat Satakunnan ja Hämeen ryhmä ja Itäarmeijaan Savon ja Karjalan ryhmä. Huhtikuun lopulla itäarmeijasta erotettiin Savon ryhmä, jonka komentajana oli eversti Alexander Tunzelmann von Adlerflug sekä toukokuun alussa kenraalimajuriksi ylennetty Ernst Linder.
Tampereen valtauksen jälkeen 20. huhtikuuta mennessä suojeluskuntajoukot järjestettiin rykmenteiksi, joissa kuitenkin osa saattoi olla asevelvollisia. Näitä oli lopulta kymmenen:
Värvättyjä joukkoja olivat:
Dayana Mendoza

Dayana Sabrina Mendoza Moncada (s. 1. kesäkuuta 1986 Caracas, Venezuela) on vuoden 2008 Miss Universum. Miss Venezuelaksi 2007 valittu Dayana Mendoza on työskennellyt mallina.
Mendoza toimi vuonna 2001 Versacen, Roberto Cavallin ja muiden muotisuunnittelijoiden mallina Italiassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Kreikassa, Espanjassa, Saksassa, Meksikossa ja Perussa. Hän puhuu espanjaa, englantia ja italiaa.
Sulo Penttilä

Sulo Vihtori Penttilä (17. kesäkuuta 1923 Töysä – 3. elokuuta 1994 Helsinki) oli merkittävä suomalainen sosiaalidemokraatti ja ammattiyhdistysjohtaja, jonka ura huipentui toimintaan Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtajana vuosina 1967–1983.
Sulo Penttilä syntyi Töysässä suutarin ja käsityöläisen perheeseen. Isän kuoltua 1934 hän vastasi perheen elatuksesta tehden muun muassa saha- ja maataloustöitä. Jatkosotaan Penttilä osallistui taistelulähettinä ja haavoittui. Sodan jälkeen vuonna 1947 hän muutti Mänttään ja meni töihin paperitehtaaseen, missä alkoi hänen ammattiyhdistysuransa. Penttilä liittyi SDP:n jäseneksi 1947 ja kävi Työväen Akatemian kesäkurssin 1949 sekä Kiljavan ammattiyhdistysopiston pitkän kurssin 1950–1951. Ammattiosaston puheenjohtajaksi Sulo Penttilä valittiin 1951. Saman vuonna hän siirtyi Suomen Paperiteollisuustyöväen liiton toimitsijaksi ja eteni liitossa sihteeriksi, jota tointa hän hoiti vuosina 1957–1966.
Suomen kahtia jakautuneen ammattiyhdistysliikkeen yhdistämisessä Sulo Penttilä oli keskeisessä asemassa. Hänet valittiin vuonna 1966 Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton 1. sihteeriksi ja uuden puheenjohtajan Niilo Hämäläisen aisapariksi. Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtajaksi Penttilä valittiin 1967. Tätä tointa hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä saakka vuoteen 1983.
Markus Kosonen

Markus Kosonen (s. Tampere 18. helmikuuta 1983) on suomalainen elokuvatuottaja ja media-alan monitoimija. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvatuotantonsa "Leijonan Sydän" esitettiin Yle TV2:ssa 23. joulukuuta 2006. Kosonen on toiminut elokuvien lisäksi aktiivisesti musiikkialalla; managerina ja festivaalituottajana.
Traveller’s Tales

Traveller’s Tales on brittiläinen pelitalo, joka perustettiin vuonna 1989 Knutsfordissa, Cheshiressa. Se on tunnettu muun muassa monista Disney-peleistä, joista suurin osa perustuu Pixarin elokuviin, mutta parhaiten pelitalo on tunnettu "Lego"-peleistä, ja se on ainoa pelitalo, joka tekee Lego-aiheisia pelejä. Vuonna 2006 Traveller’s Talesista tuli osa TT Games -pelistudiota. Vaikka TT Games olikin Traveller’s Talesiä suurempi, nähtiin studio kuitenkin peleissä Traveller’s Talesin nimellä.
Tammikuussa 2022 raportoitiin Traveller’s Talesilla tapahtuneesta pitkästä ylityöjaksosta, joka tapahtui "n" kehityksen aikana. Monet työntekijät ilmaisivat tyytymättömyytensä yrityksen johdolle tiukoista kehitysaikatauluista, yrityksen pitkiä ylityöjaksoja suosivasta kulttuurista ja vanhanaikaisista kehitystyökaluista. NTT:n (yrityksen itse kehittämä pelimoottori, joka kehitettiin korvaamaan sen edellinen pelimoottori, jotta voitaisiin välttää rojaltien maksaminen Unityn tai Unreal Enginen käyttämisestä) käyttäminen aiheutti yrityksen sisällä hyvin paljon kiistaa, koska monien työntekijöiden mielestä Unreal Enginen käyttö olisi ollut parempi vaihtoehto. NTT osoittautui erittäin hankalaksi käyttää, esimerkiksi joidenkin animaatioiden tekemisessä kesti useita tunteja pidempään verrattuna edelliseen pelimoottoriin. Tästä johtuen "The Skywalker Saga" tulisi olemaan viimeinen Traveller’s Talesin tekemä peli, joka käyttäisi NTT:tä, yrityksen pyrkiessä käyttämään Unreal Enginea tulevaisuudessa.
Vladimir Sorokin

Vladimir Georgijevitš Sorokin (, s. 7. elokuuta 1955 Bykovo, Moskovan oblast) on postmoderni venäläinen kirjailija ja dramaturgi.
Sorokin opiskeli Gubkin öljy- ja kaasuteollisuuden instituutissa Moskovassa ja valmistui vuonna 1977 insinööriksi. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1972 öljyteollisuuden lehdessä. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoden "Smena"-lehdessä, mutta joutui jättämään sen, kun ei suostunut Komsomolin jäseneksi.
Sorokin tunnetaan tulevaisuudendystopioista, jotka siirtävät historian (mm. Iivana Julman opritšnikit) nykypäivään ja armottomasta historiallisten henkilöiden pilkasta.
Sorokin tuli kuuluisaksi vuonna 2002, kun nuorisoliike "Idushije Vmeste" valitsi hänet yhtenä kolmesta kirjailijasta moraalisen rappion syntipukiksi. Syynä oli Sorokinin teos "Goluboje salo" () ja sen rohkeat seksikohtaukset ”Josef Stalinin” ja ”kreivi Nikita Hruštševin” välillä. Sorokinin kirjat heitettiin julkisesti Punaiselle torille pystytettyyn vessanpönttöön, joka myöhemmin räjäytettiin. Kirja poiki myös oikeusjutun. Samalla sen myynti viisinkertaistui.
Nadežda Tšižova

Nadežda Vladimirovna Tšižova (, s. 29. syyskuuta 1945 Usolje-Sibirskoje) on entinen neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti ensimmäisenä naisena yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa saman lajin kultaa neljissä peräkkäisissä kisoissa.
Siperiassa syntynyt Tšižova voitti tyttöjen kuulantyönnön Euroopan-mestaruuden vuonna 1964. Ensimmäisen aikuisten arvokisavoittonsa hän saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966, joissa hänen voittotuloksensa oli 17,22 m. Vuoden 1968 huhtikuussa hän työnsi ensimmäisen maailmanennätyksensä 18,67 m, ja puoli vuotta myöhemmin Méxicon olympialaisissa hän saavutti olympiapronssia tuloksella 18,19 m. Toukokuussa 1969 hän valtasi maailmanennätyksen takaisin olympiavoittaja Margitta Gummelilta ja 13. heinäkuuta 1969 hän työnsi Chorzówissa tuloksen 20,09 m ylittäen ensimmäisenä naiskuulantyöntäjänä 20 metrin rajan. Gummel otti ennätyksen hetkeksi takaisin itselleen, mutta Ateenan EM-kilpailuissa Tšižova paransi ME-tulosta 20,43:een ja voitti toisen Euroopan-mestaruutensa.
Vuonna 1971 Tšižova voitti kolmannen Euroopan-mestaruutensa Helsingin kisoissa tuloksella 20,16 m ja sivusi pari viikkoa myöhemmin ME-tulostaan. Vuoden 1972 keväällä ennätys parani 20,63:een, ja Münchenin olympialaisissa hän voitti kultaa kaikkien aikojen ensimmäisellä 21 metrin ylityksellä (21,03 m). Vielä vuonna 1973 hän paransi maailmanennätystä ensin lukemiin 21,20 m ja sitten Varnassa 29. syyskuuta lukemiin 21,45 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän voitti neljännen maanosamestaruutensa tuloksella 20,78 m. Hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen jäi olympiahopea Montréalissa 1976 tuloksella 20,96 m.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Tšižova voitti viisi kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin. Prahassa 1967 voittotulos oli 17,44 m, Madridissa 1968 18,18 m, Wienissä 1970 18,60 m, Sofiassa 1971 19,70 m ja Grenoblessa 1972 19,41 m. Göteborgissa 1974 hän sijoittui Helena Fibingerován takana toiseksi tuloksella 20,62 m. Dortmundissa 1966 hän sai pronssia tuloksella 16,95 m.
Chubby bunny

Chubby bunny (suomeksi ”Pullea pupu”) on peli, jossa kilpailijat laittavat suuhunsa yhden vaahtokarkin, sanovat ennalta määrätyn sanan tai lauseen ja jatkavat aina lisäämällä joka kierroksella yhden vaahtokarkin lisää suuhunsa. Vaahtokarkkeja ei saa niellä ja jos pelaaja ei pysty sanomaan sanaa tai lausetta selvästi, hän putoaa pelistä.
Chubby bunny -leikin tiedetään aiheuttaneen ainakin kaksi kuolemaa. Ensimmäisen kuolonuhrin, 12-vuotiaan Catherine "Casey" Fishin, vanhemmat saivat koululta korvauksena 2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Cloppenburg

Cloppenburg on Cloppenburgin piirikunnan pääkaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2006 lopussa 31 757 ja pinta-ala on 70,62 neliökilometriä. Cloppenburgin pormestari on Wolfgang Wiese.
Kaupunki sijaitsee Bremenin ja Alankomaiden rajan välissä, noin 38 kilometriä Oldenburgista lounaaseen
Cloppenburgissa on muun muassa sairaala, 11 päiväkotia, seitsemän katolilaista kirkkoa, yksi evankelis-luterilainen kirkko, yksi baptistikirkko ja yksi Freien Evangeliums-Christengemeinde -kirkko.
Yksi kaupungin turistihoukutuksista on Museumsdorf Cloppenburg, keskiaikainen kylä, jossa on uudelleenrakennettuja rakennuksia vuosien 800 ja 1800 väliseltä ajalta. Muita nähtävyyksiä ovat esimerkiksi 1700-luvulta peräisin oleva St. Andreas -barokkikirkko ja kaupunginpuisto.
Ranskan Normandiassa sijaitseva Bernay on Cloppenburgin yhteistyökaupunki.
Johan Helsingius

Johan Mikael ”Julf” Helsingius (s. 4. maaliskuuta 1961 Helsinki) on tietotekniikka-alan yrittäjä ja yksi Suomen internet-pioneereista.
Johan Helsingius aloitti sähköinsinööriopinnot Teknillisessä korkeakoulussa 1979 ja kuului opiskelijajoukkoon, joka perusti Suomen Unix-käyttäjien yhdistyksen. Tuohon aikaan alkoi syntyä Unixiin perustuva kansainvälinen Usenet-verkko, jota yhdistys aluksi ylläpiti. Pian verkkotoiminta siirrettiin perustetun EUnetin (European Unix Network) Suomen-osastolle, jota Helsingius oli myös perustamassa. Hän oli mukana ryhmässä, joka muodosti ensimmäisen Internet-yhteyden Neuvostoliittoon. Kun EUnet vuonna 1998 myytiin Qwestille, jolta se siirtyi edelleen KPNQwestille, Helsingiuksesta tuli KPNQwestin teknologiajohtaja. Hän toimii nykyään internet-yrittäjänä ja on usean yrityksen hallituksessa.
Helsingius ylläpiti 1990-luvun alussa osoitteessa anon.penet.fi toiminutta palvelua, joka lähetti sähköposteja nimettömänä eteenpäin. Se oli hyvin suosittu ja välitti yli kymmenen tuhatta viestiä päivässä. Palvelu joutui kuitenkin ongelmiin helmikuussa 1995, kun skientologian kirkko kutsui Interpolin apuunsa selvittämään erään skientologiaa arvostelleen käyttäjän henkilöllisyyttä. Koska vaihtoehtona olisi ollut kaikkien käyttäjätietojen paljastaminen, Helsingius paljasti skientologiakirkon etsimän henkilön nimen. Vuoden 1996 elokuussa hän ilmoitti sulkevansa palvelun.
Tansanian–Sambian rata

Tansanian–Sambian rata (, lyhyesti englanniksi "Tan-Zam", myös "TAZARA") on Kiinan kansantasavallan Tansaniaan rakentama 1 860 kilometriä pitkä rautatie, joka valmistui 1976. Rakentaminen oli aloitettu lokakuussa 1970, mutta jo heinäkuussa 1968 oli lähetetty ensimmäinen kiinalainen asiantuntijaryhmä tutkimaan radan rakentamista.
Rata kulkee Kapiri Mposhista Lusakan pohjoispuolelta Dar-es-Salaamiin. Sambia vältti rautatien avulla Etelä-Afrikan tasavallan reittien käyttämisen. Rata sai alkunsa Julius Nyereren vierailulla Kiinan kansantasavaltaan helmikuussa 1965, kun hän pyysi Kiinaa auttamaan rautatien rakentamisessa Sambiaan. Tuolloin Tansanian osuus maailman kuparintuotannosta oli 15 %. Tätä aikaisemmin Nyerere oli pyytänyt apua Britannialta, Saksalta ja Maailmanpankilta tuloksetta. Kiinan kansantasavallan hallitus oli luvannut 988 miljoonan juanin korottoman lainan.
Rautatietä rakensivat kymmenet tuhannet Kiinasta tulleet kiinalaiset. Kaikkiaan 64 rakentajaa kuoli tauteihin ja villieläinten hyökkäyksiin. Lusakan esikaupungissa on hautausmaa kuolleille kiinalaisilla radanrakentajille. Tansanian hallitus oli toimittanut rakentajien käyttöön 50 asetta eläinten varalta.
Radassa on 320 siltaa ja 22 tunnelia. Sen varrelle tehtiin 93 asemaa.
1960-luvulta alkaen Kiinan kansantasavalta tuki Tansanian kehitystä enemmän kuin 2 miljardin dollarin arvosta. Kiinalaisvoimin rakennettu rautatie olisi ollut rahalliselta arvoltaan noin 680 miljoonaa dollaria. Vuosien aikaan Kiinan kansantasavalta rakensi Tansaniaan yli 100 tehdasta.
Viime vuosina on harkittu radan yksityistämistä kiinalaiselle yritykselle sen kunnossa pitämiseksi.
Lordi Asriel

Lordi Asriel on keskeinen sivuhenkilö Philip Pullmanin kirjoittamassa "Universumien tomu" -fantasiatrilogiassa. Ensimmäisen kirjan elokuvasovituksessa Lordi Asrielia näyttelee Bond-näyttelijänä kuuluisuuteen noussut Daniel Craig.
Lordi Asrielin daimoni on lumileopardi nimeltä Stelmaria.
Koko ikänsä Lyra on pitänyt Lordi Asrielia setänään, kunnes paljastuu, että Lordi Asriel on Lyran isä ja että Lyran äiti on Marisa Coulter. Trilogian viimeisessä osassa Lordi Asriel kuolee Marisa Coulterin kanssa, kun he vetävät Sijaishallitsijan, Metatron-enkelin, mukanaan erääseen kuiluun.
Real Snacks

Real Snacks Oy on vuonna 2001 perustettu suomalainen elintarvikealan yritys, joka valmistaa perunalastuja, maissinaksuja ja perunapellettituotteita. Yrityksen toimitilat sijaitsevat Pyhännällä. Yrityksen perunalastutehdas aloitti toimintansa vuonna 1979 nimellä Pyhännän Einestuote, josta se päätyi Raisio-yhtymän omistukseen vuonna 1984. Real Snacksin omistukseen tehdas siirtyi vuonna 2001.
Yritys valmistaa tuotteitaan mm. "Oikia", "Oatis" ja "Chipventures" -tuotemerkeillä. Lisäksi yritys valmistaa kaupan omia merkkejä mm. suomalaisille kaupan keskusliikkeille. Vuonna 2016 yrityksen myynnistä 65 prosenttia tuli kaupan merkkien valmistuksesta. Real Snacksin osuus kotimaan markkinoista on 14 prosenttia. Liikevaihdosta 20 prosenttia tulee viennistä: yritys vie tuotteitaan mm. pohjoismaihin, Venäjälle, Kiinaan ja Etelä-Koreaan. Viennistä puolet menee Kiinaan.
Nykyisin Real Snacks toimii Fodelian kokonaan omistamana tytäryhtiönä.
Monsterbore

Monsterbore on suomalainen southern rock -yhtye.
Pont-l’évêque (juusto)

Pont-l'évêque on lehmänmaidosta valmistettu pehmeä juusto Normandian seudulta. Juustossa saattaa olla voimakas tuoksu, mutta maultaan se on yleensä mieto. Juustomassa on pehmeää ja vaaleankeltaista, pidempään kypsyttyään jopa valuvaa. Syötävä kuori on enimmäkseen kevyen valkoisen nukan peitossa, jonka lisäksi siinä voi olla kevyitä oransseja tai vaaleanruskeita laikkuja. Juusto on neliön muotoinen ja painaa yleensä noin 400 grammaa. Sen rasvapitoisuus on noin 45 prosenttia kuiva-aineesta (noin 24 % kokonaismassasta). Pont-l'évêque voidaan sääntöjen mukaan valmistaa joko pastöroidusta maidosta tai raakamaidosta.
Juusto on saanut nimensä Calvadoksen departementissa sijaitsevan Pont-l'Évêquen kylän mukaan, jonka ympäristössä sitä on valmistettu jo vuosisatojen ajan. Sillä on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1972. Pont-l'évêque-juustoa tuotettiin vuonna 2007 noin 2 900 tonnia, josta 33 tonnia vietiin Ranskan ulkopuolelle.
If You’re Happy and You Know It

”If You're Happy and You Know It” on suosittu, alun perin amerikkalainen lastenlaulu, jonka säveltäjää ja sanoittajaa ei tunneta. Se on siten vapaasti yleisessä käytössä oleva teos, joskin siitä on tehty useita eri tekijänoikeuslaeilla suojattuja versioita. Yhden tällaisen laulun on kirjoittanut Alfred B. Smith (1916–2001).
Tunnetuin suomenkielinen versio laulun tekstistä on ”Jos sull lysti on”, jonka sanoittajaa ei tunneta. Se kuitenkin lauletaan toisen amerikkalaisen kansansävelmän, "She'll Be Coming 'Round the Mountain" melodialla. Ruotsissa vastaava kappale on ”Klappa händerna när du är riktigt glad”. Reino Helismaa on tehnyt lauluun oman sanoituksensa nimellä ”Testamentti” ("”Jos mä kuolen, vanhat kenkäni sä saat...”"), jonka ovat levyttäneet Kauko Käyhkö ja Tapio Rautavaara, molemmat vuonna 1969.
Vasili Aleksejev

Vasili Ivanovitš Aleksejev (, 7. tammikuuta 1942 Pokrovo-Šiškino, Rjazanin alue, Venäjän SFNT – 25. marraskuuta 2011 Saksa) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Aleksejev on kaikkien aikojen menestyneimpiä painonnostajia: hän voitti urallaan kaksi olympiakultaa, kahdeksan maailmanmestaruutta ja kahdeksan Euroopan mestaruutta. Lisäksi hän teki 80 maailmanennätystä. Hän oli koulutukseltaan vuori-insinööri.
Elämä ja urheilu-ura.
185-senttinen Aleksejev aloitti painonnoston vasta 20-vuotiaana hankkiakseen ponnistusvoimaa lentopalloon. Pitkälti nuoruuden palloiluharrastuksen ansiota olikin, että 160 kg painanut Aleksejev oli kokoisekseen poikkeuksellisen kimmoisa ja ketterä. Hän oli esimerkiksi juossut nuorena sata metriä aikaan 11,5 sekuntia.
Aleksejev hallitsi superraskasta sarjaa vuosina 1970–1978 ylivoimaisesti. Hän ylitti ensimmäisenä nostajana tempauksen, työnnön ja punnerruksen yhteistuloksessa 600 kg:n rajan vuonna 1970 ja teki uransa aikana kaikkiaan 80 maailmanennätystä. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän voitti kultaa yhteistuloksella 640 kg hopeamitalisti Rudolf Mangin jäätyä 30 kilon päähän. Münchenin jälkeen Aleksejevin vahvin nostomuoto, punnerrus, poistettiin kisaohjelmasta, mutta se ei vaikuttanut hänen ylivoimaansa. Montrealin kesäolympialaisissa 1976 hän tempasi 185 kg ja työnsi uuden maailmanennätyksen 255 kg. Yhteistulos 440 kg oli myös uusi maailmanennätys.
Aleksejev voitti maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1970–1977. Euroopan-mestaruuden hän voitti 1970–1978 lukuun ottamatta vuotta 1976, jolloin ei osallistunut kisoihin. Vuonna 1977 Aleksejev työnsi maailmanennätykseksi 256 kiloa. Vuoden 1978 MM-kilpailuissa hän loukkaantui ja menetti mestaruuden Jürgen Heuserille. Parin vuoden hiljaiselon jälkeen Aleksejev osallistui Moskovan kesäolympialaisiin 1980. Hän jäi kuitenkin ilman tulosta tempauksessa ja päätti uransa kisojen jälkeen.
Aleksejev valittiin vuonna 1993 kansainvälisen painonnostoliiton kunniagalleriaan. Hänet tunnustettiin vuonna 1999 Kreikassa maailman parhaimmaksi 1900-luvun urheilijaksi. Aleksejev kärsi myöhemmin pitkään sydänvaivoista. Pari kuukautta ennen 70-vuotissyntymäpäivää vuonna 2011 hänen vointinsa huononi, ja hänet lähetettiin saksalaiselle klinikalle, jossa hän kuoli 25. marraskuuta.
Juuso Antonen

Juuso Jaakko Antonen on suomalainen jääkiekkoilija.
Antonen aloitti liigauransa Ilveksessä kaudella 2006–2007. Tuolloin hän ehti pelata 13 ottelua edustusjoukkueessa ja 24 A-nuorissa (sekä 3 ottelua nuorten maajoukkueessa Mestis-joukkueita vastaan), kunnes kausi katkesi loukkaantumiseen. Seuraavalla kaudella hän lähti tavoittelemaan liigapaikkaa, mutta kausi kului jälleen pääosin A-nuorissa, joissa Antonen tekikin 39 ottelussa hyvät tehot 24+25=49. Liigassa Antonen esiintyi Ilveksen mukana neljässä ottelussa, ilman tilastomerkintöjä.
Kauden 2009–2010 Antonen pelasi kokonaisuudessa LeKiin, mutta seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi liigajoukkue Tapparaan. Tapparassa Antonen pelasi 25 ottelua, ja loppukauden hän edusti lainalla LeKiä, jossa teki 21 ottelussa 18 pistettä. Antonen solmi LeKin kanssa kesällä 2011 yksivuotisen sopimuksen. Hän pelasi yhden kauden LeKissä ja siirtyi sen jälkeen Suomi-sarjan Waasa Red Ducksiin.
Antosta on luonnehdittu monipuoliseksi laitahyökkääjäksi, joka on omimmillaan kiekon kanssa, mutta joka ei kaihda fyysisiäkään kontakteja. Hänen pelinlukutaitoaan on kuitenkin moitittu.
Muuta.
Juuso Antosen pikkuveli Joose pelaa kotimaan Jääkiekon SM-Liigassa Kookoossa laitahyökkääjänä.
Antonen edusti Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2006.
Nikolai Sittkoff

Nikolai Sittkoff (1828–1887) oli Maarianhaminan ensimmäinen laivanvarustaja. Hän muutti vuonna 1865 Ahvenanmaalle ja vaikutti olennaisesti ahvenanmaalaisen merenkulun kehittymiseen. Hänen omistamansa parkkilaiva S/S "Mariehamn" purjehti ensimmäisenä ahvenanmaalaisena laivana maailman ympäri.
Sittkoffin muistopatsas on Maarianhaminassa Torggatanin kävelykadulla hänen nimeään kantavan kauppakeskuksen edessä.
Fordson F

Fordson F oli Ford and Son Companyn sarjavalmisteinen traktori, jonka tuotanto aloitettiin 1917. Fordsoneita arvellaan myydyn maailmassa 1917–1928 noin 750 000 kappaletta. Myös Suomeen tuotiin Fordson F -traktoreita itsenäisyyden alkuvuosina.
Fordson-Putilovets.
Vuonna 1919 Ford solmi sopimuksen Fordsonien viennistä Neuvosto-Venäjälle, josta tuli Fordsonin suurin yksittäinen ostaja. 1921–1927 Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto ostivat 24 000 Fordsonia.
Myös Fordson F:n valmistusoikeudet siirrettiin lisenssillä Neuvostoliittoon, jossa sitä tuotettiin nimellä Fordson-Putilovets 1924–1933. Traktorimalli auttoi kollektivisoimaan Neuvostoliiton maataloutta. Traktoria valmistettiin 36 100 kappaletta. Sen teho oli 14,5 kW (20 hv), massa 1 320 kg, vaihteita oli 3+1 ja nopeus 2,5 km/h – 11,2 km/h.
Jack Armstrong, the All-American Boy

Jack Armstrong, the All-American Boy on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu radion seikkailusarja, jota esitettiin 31. heinäkuuta 1933 – 28. kesäkuuta 1951. Sarjan loivat mainostoimisto Blackett-Sample-Hummert ja käsikirjoittaja Robert Hardy Andrews. Kaudella 1950–1951 sarjaa esitettiin nimellä "Armstrong of the SBI"..
Sarja kertoi Hudson High Schoolin oppilaasta Jack Armstrongista ja hänen ystävistään Billy ja Betty Fairfieldistä ja heidän seikkailuistaan.
Vuonna 1947 valmistui sarjaan pohjautuva elokuva "Jack Armstrong"
"Jack Armstrong, the All-American Boy" pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1989.
Fordson-Putilovets

Fordson-Putilovets oli Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa 1924-1933 valmistettu Fordson F-traktorin lisenssimalli. 1919 Fordson oli solminut sopimuksen Fordsonien viennistä Neuvosto-Venäjälle, josta tuli Fordsonin suurin yksittäinen asiakas. Vuosina 1921–1927 Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto ostivat 24 000 Fordsonia.
Fordson F:n valmistusoikeudet siirrettiin lisenssillä myös Neuvostoliittoon, jossa sitä tuotettiin Punaisten putilovilaisten tehtaalla nimellä Ford-Putilovets 1924–1933. Traktorimalli auttoi kollektivisoimaan Neuvostoliiton maataloutta. Traktoria valmistettiin 36 100 kappaletta. Sen teho oli 14,5 kW (20 hv), massa 1 320 kg, vaihteet 3+1 ja nopeus 2,5–11,2 km/h.
Fordson-Putilovets toimi Neuvostoliiton traktoriteollisuuden perustavana traktorimallina.
Gorka Iraizoz

Gorka Iraizoz Moreno (s. 6. maaliskuuta 1981 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa toistakymmentä vuotta barcelonalaisen Espanyolin, bilbaolaisen Athleticin ja Gironan joukkueissa. 
Iraizozin kasvattajaseura on pamplonalainen Chantrea. Ensimmäiset ottelunsa aikuisten sarjatasoilla hän pelasi Athleticin kolmosjoukkueessa Basconiassa kaudella 1999–2000, mutta seuran edustusjoukkueeseen hän ei vielä tällöin noussut. Tammikuussa 2001 Iraizoz lainattiin Segunda División B:n Gernikaan, ja kauden päätteeksi siirrosta tehtiin pysyvä.
Ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Iraizoz teki kaudella 2005–2006 pelatessaan Espanyolissa. Joukkue saavutti Espanjan cupin Copa del Reyn mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Iraizoz joutui sarjassa Carlos Kamenin varamaalivahdiksi, mutta kantoi päätorjuntavastuun UEFA-cupissa. Kausi huipentui UEFA-cupin loppuotteluun, jossa Sevilla oli kuitenkin vahvempi. Kesällä 2007 Iraizoz teki paluun Athleticiin.
Seurajoukkueiden lisäksi Iraizoz on pelannut epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa.
Atlantic College

Atlantic College (virallisesti United World College of the Atlantic) on 16–19-vuotiaille tarkoitettu kansainvälisesti arvostettu yksityinen sisäoppilaitos Vale of Glamorganissa Etelä-Walesissa. Atlantic College oli ensimmäinen UWC-koulu, ja siellä opiskelee noin 350 oppilasta yli 150 maasta. Atlantic College oli yksi ensimmäisistä oppilaitoksista, joissa oli mahdollista opiskella kansainvälinen IB-tutkinto, ja koulu osallistui aktiivisesti tutkinnon kehittämiseen 1960-luvulla. Oppilaat valitaan ansioiden perusteella riippumatta uskonnollisesta, yhteiskunnallisesta tai etnisestä taustasta. Opiskelu rahoitetaan pääasiassa stipendein. 
Historia.
Koulun perusti 1962 saksalaissyntyinen pedagogi Kurt Hahn pyrkimyksenään yhdistää nuoria ympäri maailmaa kylmän sodan aikaisen epävarmuuden ja vihamielisyyden vähentämiseksi.
Pernoonkoski

Pernoonkoski on Kymijoen koski Kotkassa. Koski sijaitsee joen itäisen laskuhaaran eli Pernoonhaaran alkuosassa. Pernoonkoski on Kymijoen putouskorkeudeltaan suurin vapaana virtaava koskialue ja sitä pidetään Etelä-Suomen parhaana koskimelontapaikkana. Alue on suojeltu koskiensuojelulailla ja se kuuluu Kymijoen Natura 2000 -alueeseen (FI0401001).
Maantiede.
Pernoonkosket koostuvat useista erillisistä koskista, jotka yhdessä muodostavat 1,2 km pitkän kolmiportaisen koskialueen. Koskissa on putouskorkeutta yhteensä noin 5 metriä ja pinta-ala on 16 hehtaaria. Koskissa on niitä jakavia saaria ja välissä suvantoja. 
Ylimmän koskiportaan muodostavat myös Torminvirtana tunnettu Myllykoski ja Vääräänkoski (Vääränkoski). Joen pääväylässä sijaitseva suhteellisen syvävetinen Myllykoski on isoine aaltoineen ja stoppareineen koskimelojien suosima harjoittelupaikka ja se kuuluu koskiluokituksen luokkaan II. Vääräänkoski on kapeampi, matalampi ja luonteeltaan puromaisempi. Se kuuluu koskiluokkaan I ja on laskettavissa soutuveneellä tai avokanootilla.
Keskimmäisen koskiportaan muodostaa pääväylässä sijaitseva Ruhankoski eli Karkuuskoski (Karkkuus) ja Ruhanväärä. Ruhankoski kuuluu koskiluokkaan II.
Alimpana ovat vierekkäin Pykinkoski, Tukkiränni ja Sittaränni. Pykinkoski (luokka I) joen länsireunassa on luonteeltaan Vääräänkosken kaltainen kapea, matala ja kivikkoinen ränni, jonka voi laskea avokanootilla. Tukkiränni (luokka II+) on alaportaan keskimmäinen koski, joka on saanut nimensä voimakkaasta vaakapyörteestä eli stopparista, johon aikoinaan uitettavat tukit jäivät pyörimään pitkäksikin toviksi. Voimakkaasta stopparista johtuen Tukkirännin laskeminen sopii ainoastaan kokeneille koskimelojille. Sittaränni (luokka II) on voimakasvirtainen, matala ja kivikkoinen koski joen itäreunassa. Sittaränni sopii kokeneille koskimelojille.
Decima Flottiglia MAS

Decima Flottiglia MAS (Decima Flottiglia Mezzi d'Assalto, myös La Decima tai Xª MAS; ) oli vuonna 1941 perustettu Italian kuninkaallisen laivaston taistelusukeltajayksikkö.
Yksikön historia.
Italialaiset harppuunakalastajat ryhtyivät 1930-luvulla käyttämään sukeltaessaan suljettuun kiertoon perustuvia hengityslaitteita yhdessä jo edellisellä vuosikymmenellä käyttöön otettujen sukelluslasien ja -räpylöiden kanssa.
Uudentyyppinen sukellustapa huomioitiin myös Italian laivastossa, joka perusti maailman ensimmäisen taistelusukeltajayksikön "1ª Flottiglia Mezzi d'Assalto"n vuonna 1939. 
Vuonna 1941 laivastokomentaja Vittorio Moccagattan uudelleenjärjestämä, sen myötä "Decima Flottiglia MAS" -nimen saanut yksikkö jaettiin kahteen osaan. Pintaryhmä käytti räjähdyspanoksella varustettuja "M.T.M. Barchino" -pikaveneitä, jotka ohjattiin kohti vihollisaluksia, veneen ohjaajan hypätessä mereen hiukan ennen törmäystä. Vedenalainen ryhmä puolestaan käytti irrotettavalla räjähdyspanoksella varustettuja, kahta sukeltajaa selässään kuljettaneita Siluro a lenta corsa (SLC) -sukellustorpedoja. Ryhmän "Gruppo Gammaksi" nimetyn taistelusukeltajaosaston tarkoitus oli upottaa kohteensa kuljettamillaan magneettimiinoilla . Moccagatta perusti myös Italian laivastoakatemiaan Livornoon sukelluskoulun.
Decima Flottiglia MAS aloitti taistelutoimintansa 10. kesäkuuta 1940 Italian liittyessä toiseen maailmansotaan. Kolmessa vuodessa yksikkö upotti 72 190 tonnia liittoutuneiden sotalaivoja ja 130 572 tonnia kauppalaivoja. Tärkeimpiin upotuksiin kuuluivat muun muassa brittilaivaston HMS "Valiant", HMS "Queen Elizabeth" ja HMS "York".
Italian diktaattorin Benito Mussolinin vallasta syöksemisen jälkeen vuonna 1943 maan eteläosa siirtyi liittoutuneiden puolelle. Suuri osa Saksan miehittämän Pohjois-Italian alueelle sijoitetuista laivueen jäsenistä siirtyi Mussolinin Italian sosiaalisen tasavallan palvelukseen jatkaen toimintaansa vanhan joukko-osaston nimellä, pääasiassa partisaanien vastaisena yksikkönä. Komentajana toimi tässä vaiheessa Junio Valerio Borghese. Yksikkö lakkautettiin Milanossa 26. huhtikuuta 1945. 
Liittoutuneiden miehittämään Etelä-Italiaan jääneet laivueen jäsenet taas liittyivät Italian laivastoon ("Marina Cobelligerante del Sud"), osaksi sen "Mariassalto"-rynnäkköosastoa.
Kryptandit

Kryptandit ovat kaksi- tai useampisyklisiä molekyylejä, jotka voivat vangita sisäänsä kationeja tai anioneja . Nimitys kryptandi tulee kreikan kielen sanasta "krypt", joka tarkoittaa piilossa. Nimityksen antoi kryptandien löytäjä Jean-Marie Lehn . Kryptandeja voidaan rakenteeltaan pitää kruunueetterien kolmiulotteisina muunnoksina, mutta ne ovat selektiivisempiä ja muodostavat vahvempia sidoksia vierasionin kanssa. Kryptandeja voidaan käyttää muun muassa kromatografiassa 
Kryptaatti.
Kryptandin ja ionin tai molekyylin muodostamaa kompleksia kutsutaan nimellä kryptaatti . Usein kryptaatti muodostuu alkalimetalli- tai ammoniumkationin kanssa , mutta sidokset epäorgaanisten ja orgaanisten anionien kanssa ovat myös mahdollisia. Kryptandien on todettu sidostuvan muun muassa jodidi-, nitraatti-, tiosyanaatti-, bromaatti-, jodaatti-, kromaatti-, formiaatti-, asetaatti- ja propionaattianionien kanssa . Toisin kuin kruunueettereillä kryptandien selektiivisyys ei määräydy pelkästään vieraan koosta, vaan kryptandien kolmiulotteisen muodon takia, myös vieraan rakenteella on merkitystä. Tähän perustuu, muun muassa suunnilleen saman kokoisten kalium- ja ammoniumionien erottaminen kryptandilla .
!!!Fuck You!!!

!!!Fuck You!!! on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Overkillin toinen EP vuodelta 1987.
EP:n alkuperäinen painos myytiin loppuun varsin pian, mutta kappaleet julkaistiin uudelleen kokoelmalevyllä "!!!Fuck You!!! and Then Some" (1997).
Kappaleet.
Kappaleet 2.–6. on äänitetty konsertissa Ohion Clevelandissa 2. kesäkuuta 1987.
Jaska Lukkarinen

Jaakko Lauri Valdemar Lukkarinen (s. 18. elokuuta 1982 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen rumpali ja sovittaja, joka soittaa rumpuja useissa jazzkokoonpanoissa, kuten Dalindéossa, Ricky-Tick Big Bandissä, Jukka Eskola Quintetissä ja hänen omassa Jaska Lukkarinen Triossaan. Lukkarinen on toiminut myös Honey B and the T-Bones -yhtyeen rumpalina vuodesta 2008 alkaen. 
Lukkarinen on soittanut useiden suomalaisten artistien ja yhtyeiden, kuten Mikko Kuustosen ja Jukka Perkon, UMOn, Rajattoman, Eero Koivistoisen, Katri Helenan, Erja Lyytisen, Marzi Nymanin ja Susanna Hietalan kanssa. 
Jaska Lukkarinen Trion kanssa Lukkarinen on levyttänyt instrumentaalimusiikkia ja julkaissut levyt "Trane Ear" ja "Neutral Terrain" joiden säveltäjinä ovat toimineet muun muassa Lukkarinen ja Jussi Kannaste. Lisäksi Lukkarinen on ollut mukana säveltämässä joitakin Soul Captain Bandin kappaleita kuten "Hypnoosiin" ja "Taistelun arvoinen", joita on julkaistu myös Jukka Pojan kokoelmalevyllä sekä NYConnection-yhtyeen kappaleita. 
Lukkariselle myönnettiin Sony Jazz -palkinto vuonna 2008 ja Pori Jazzin vuoden taiteilija -palkinto vuonna 2010.
Keisarikorento

Keisarikorento ("Anax imperator") on suuri ja voimakas eurooppalainen Aeshnidae-heimoon kuuluva ukonkorento, joka on keskimäärin 78 mm pitkä.
Koko ja ulkonäkö.
Koirailla on taivaansininen takaruumis, jossa on tunnusomainen musta raita selässä ja vihreä keskiruumis. Naarailla on vihreä keski- ja takaruumis. Koiras puolustaa reviiriään ja on vaikeasti lähestyttävissä. Lajin esiintymispaikkoja ovat suuret lammikot, soramontut ja hitaasti virtaavat joet.
Levinneisyys.
Keisarikorento on keski- ja eteläeurooppalainen laji, jonka vakituisen esiintymisalueen pohjoisraja kulkee Virossa ja Etelä-Ruotsissa.
Laji on tavattu Suomesta seitsemän kertaa: ensimmäinen 12. heinäkuuta 2010 Ahvenanmaan Lemlandin kuntaan kuuluvalla saarella. 
Käyttäytyminen.
Tämä voimakasrakenteinen ukonkorento on suurimpia Euroopassa esiintyvistä ukonkorennoista. Keisarikorennot lentävät usein korkealla saalistaessaan perhosia ja itseään pienempiä korentoja. Naaraat laskevat munansa kasveille ja jättävät ne hoitamatta.
Paavali Fredrik

Paavali Fredrik (; 15. syyskuuta 1800 – 7. maaliskuuta 1842) oli Mecklenburg-Schwerinin suurherttua vuosina 1837–1842. Hän oli perintöprinssi Fredrik Ludvigin ja suuriruhtinatar Jelena Pavlovna Romanovan poika. Hänen äidinisänsä oli Venäjän keisari Paavali I. Paavali Fredrik tuli suurherttuaksi isänisänsä Fredrik Frans I:n seuraajana vuonna 1837.
Paavali Fredrik avioitui vuonna 1822 Preussin prinsessa Alexandrinen (1803–1892) kanssa, joka oli kuningas Fredrik Vilhelm III:n ja kuningatar Luisen tytär sekä kuningas Fredrik Vilhelm IV:n ja keisari Vilhelm I:n sisar. Alexandrinen sisar oli keisari Nikolai I:n puoliso, keisarinna Aleksandra Fjodorovna.
Paavali Fredrik ja Alexandrine saivat neljä lasta, joista vanhin, isänsä seuraajaksi tullut suurherttua Fredrik Frans II, oli naimisissa kolme kertaa ja sai 11 lasta.
José Touré

José Touré (s. 24. huhtikuuta 1961 Nancy) on entinen ranskalainen jalkapalloilija. 
Touré pelasi seuraurallaan FC Nantesissa (1979–1986), FC Girondins de Bordeaux'ssa (1986–1988) ja AS Monacossa (1988–1990). Maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1983–1989 tehden neljä maalia ja pelaten 16 ottelua. Hän oli voittamassa Ranskalle olympiakultaa Los Angelesissa 1984.
Lähteet.
Kaarle Massinen

Kaarle Arvo Massinen (5. toukokuuta 1891 Nastola – 29. kesäkuuta 1921) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Tuomas Massinen ja Helena Heikkerö. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Jenny Maria Bärlundin kanssa. 
Opinnot.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Hämäläisosakantaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla vuonna 1911 ja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1914 - 1915. Armeijasta hän oli komennettuna 1. tammikuuta 1921 alkaen opintomatkalle Tanskaan.
Jääkäriaika.
Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915 Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 4. joulukuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin erikoistehtäviin Pohjois-Ruotsiin ja Suomeen. Pataljoonan yhteyteen hän palasi 26. kesäkuuta 1917 ja sijoitettiin täydennysjoukkoon, mutta siirrettiin 10. elokuuta 1917 takaisin 1. komppaniaan. 
Suomen sisällissota.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 4. jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä haavoittui pahasti 1. huhtikuuta 1918. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen hän palveli komppanianpäällikkönä 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Armeijasta hän erosi 26. kesäkuuta 1919 ja toimi sen jälkeen Tampereen suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 26. elokuuta 1919 ja sijoitettiin Kajaanin sissipataljoonaan, missä toimi ensin 4. komppanian päällikkönä ja 25. syyskuuta 1919 alkaen aliupseerikoulun johtajana ja määrättiin 10. toukokuuta 1921 Jalkaväen aliupseerikoulun johtajaksi. Hän kuoli tapaturmaisesti 29. kesäkuuta 1921 Helsingissä jouduttuaan kadulla auton töytäisemäksi.
Adecco

Adecco Group on monikansallinen, maailman suurin henkilöstöpalveluyritys ja Fortune 500 -yritys.. Adecco vuokraa työvoimaa ja avustaa rekrytoinneissa. Adecco Groupin pääkonttori sijaitsee Zürichissä, Sveitsissä . Adecco AG:n historia ulottuu vuoteen 1957, jolloin Adia perustettiin Sveitsissä. Adia ja ranskalainen Ecco fuusioituivat Adeccoksi vuonna 1996. Adeccon liikevaihto vuonna 2014 oli 20 miljardia euroa ja henkilöstömäärä 32 000. Yrityksellä on toimipaikkoja 60 eri maassa yhteensä noin 5 100, joista 190 Pohjoismaissa.
Adecco Finland Oy.
Suomessa Adecco on toiminut vuodesta 1997, ja sen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Helsingin, Vantaan ja Espoon lisäksi Adeccolla on toimipisteet Hyvinkäällä, Lohjalla, Tampereella, Jyväskylässä, Hämeenlinnassa, Kotkassa, Lahdessa, Turussa, Raumalla, Vaasassa, Oulussa ja Rovaniemellä. Adecco Finland -konserniin kuuluvilla Sihti-yhtiöillä on lisäksi toimistoja ympäri Suomea. Adecco Finland Oy on ollut jäsenyrityksenä Henkilöstöpalveluyritysten Liitossa (HPL) vuodesta 1997.
Jean-Jacques Pierre

Jean-Jacques Pierre (s. 23. tammikuuta 1981) on haitilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Pierre on puolustaja.
Seurajoukkueet.
Ennen liittymistä nykyiseen seuraansa elokuussa 2007, Pierre edusti Uruguaysta kotoisin olevaa Peñarol Montevideota sekä kotimaansa seuraa Cavaly AS.
Maajoukkue ura.
Pierre oli Haitin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen kapteeni, jonka seurauksena hän pelaa nykyisin Haitin jalkapallomaajoukkueessa. Hän teki aikuisten maajoukkue debyytin joulukuussa 2001. Ystävyysottelussa Haiti kohtasi El Salvadorin.
Hrvoje Horvat

Hrvoje Horvat (s. 22. toukokuuta 1946 Bjelovar) on kroatialainen entinen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Jugoslavian kultaa voittaneessa joukkueessa Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Turnauksessa hän pelasi joukkueensa kaikki kuusi ottelua tehden yhteensä viisitoista maalia.
Horvat oli mukana myös seuraavissa, Montreálin kesäolympialaisissa vuonna 1976. Jugoslavian joukkue sijoittui tuolloin viidenneksi, ja Horvat pelasi täsmälleen kuten edellisessä olympiaturnauksessa: kuusi ottelua ja 15 maalia.
Nestor Carbonell

Nestor Gastón Carbonell (s. 1. joulukuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Hei, olen Susan" ja "Lost", jonka kuudennelle tuotantokaudelle hänet palkattiin lukuisten vierailujen jälkeen yhdeksi päänäyttelijöistä. Carbonell on myös esittänyt pormestari Anthony Garciaa elokuvissa "Yön ritari" ja "Yön ritarin paluu".
Näiden ohella Carbonell on muun muassa vieraillut televisiosarjoissa "Melrose Place" ja "Cane". Hänellä oli myös vieraileva äänirooli Disneyn "Kim Possiblessa". 
Carbonellilla on kuubalaisia sukujuuria. Hän on naimisissa australialaisnäyttelijä Shannon Kennyn kanssa. Parilla on kaksi lasta.
Aleksei Berezutski

Aleksei Vladimirovitš Berezutski (, s. 20. kesäkuuta 1982 Moskova) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti uransa veljensä Vasilin kanssa Smenan nuorisoakatemiassa. Hän edusti pitkään syntymäkaupunkinsa PFK TsSKA Moskovaa sekä aiemmin myös FK Moskovaa ja FC Tšernomorets Novorossijskiaa. Hän pelasi vuosina 2003–2016 Venäjän maajoukkueessa 58 maaottelua mutta ei tehnyt niissä yhtään maalia.
Joulukuussa 2009 Berezutski sai yhdessä Sergei Ignaševitšn kanssa yhden ottelun kilpailukiellon piristeen käytöstä. Piriste oli peräisin heidän käyttämästä yskänlääkkeestä.
Piledriver

Piledriver on showpainin liike, jossa tavallisimmin laitetaan vastustajan pää omien jalkojen väliin ja hypätään istualleen niin että vastustajan pää tömähtää mattoon. Liikettä käyttävät esimerkiksi Bret Hart, The Undertaker nimellä "Tombstone piledriver", Mick Foleyn sivupersoona "Mankind" ja WWE -legenda Terry Funk nimellä "Texas piledriver". Piledriver on erittäin vaarallinen liike, jonka käyttäminen on mm. murtanut "Stone Cold" Steve Austinin niskan. Austin halvaantui väliaikaisesti.
Biecz

Biecz () on kaupunki Vähä-Puolan voivodikunnassa Kaakkois-Puolassa Karpaattien vuoristossa. Se sijaitsee 50 kilometriä itään Nowy Sączista. Vuoden 2019 arvion mukaan Bieczissä asui 4 697 asukasta. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1257.
Seudulla on ollut asutusta jo kivikaudella, mutta ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on 1000-luvulta, jolloin se sijaitsi puolen kilometrin päässä nykyisestä paikastaan. 1300-luvulla Biecz oli Puolan suurimpia kaupunkeja. 1600–1700-luvulla sen merkitys väheni tulvien ja tautien tehdessä tuhoa.
Heidemarie Ecker

Heidemarie Ecker (o.s. Rosendahl, s. 14. helmikuuta 1947 Hückeswagen) on entinen saksalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hänen päälajinsa olivat viisiottelu ja pituushyppy.
Ensimmäiset arvokisamitalinsa Heide Rosendahl saavutti 19-vuotiaana vuonna 1966. Sisäratojen EM-kisoissa hän sai pituushypyssä pronssia tuloksella 649 cm, ja ulkoratojen EM-kisoissa hän hävisi viisiottelussa Valentina Tihomirovalle 22 pistettä ja sai hopeaa tuloksella 4765 pistettä. Vuonna 1967 hän sai sisäratojen EM-kisojen pituushypyssä hopeaa tuloksella 641 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän hyppäsi pituutta 640 cm ja sijoittui kahdeksanneksi. Viisiotteluun hän ei osallistunut loukkaannuttuaan ennen kilpailun alkua. Vuonna 1969 Saksan liittotasavalta boikotoi Ateenan EM-kilpailujen henkilökohtaisia lajeja, joten kisat jäivät Rosendahlilta väliin. Vuonna 1970 hän sai sisäratojen EM-kisoissa pituushypyn hopeaa tuloksella 655 cm. Torinossa 3. syyskuuta 1970 hän teki pituushypyn maailmanennätyksen 684 cm, vaikka ponnistus osui hädin tuskin lankulle. Hän menetti ennätyksen vasta keväällä 1976.
Vuonna 1971 Rosendahl ylti vihdoin mestariksi. Hän voitti Sofiassa sisäratojen EM-kilpailujen pituushypyssä kultaa tuloksella 664 cm voittaen Irena Szewińskan kahdeksalla senttimetrillä. Kesällä Helsingin EM-kilpailuissa hän voitti viisiottelussa kultaa pistein 5299 kukistaen Burglinde Pollakin 24 pisteellä. Pituushypyssä hän sai pronssia tuloksella 666 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa Rosendahl voitti kultaa pituushypyssä yhden sentin erolla Diana Jorgovaan tuloksella 678 cm. Viisiottelussa hän hävisi vain 10 pistettä Mary Petersille ja sai hopeaa tuloksella 4791 p. Toisen kultamitalinsa hän voitti 4 ×100 metrin viestissä, jossa hän viimeisen osuuden juoksijana toi Länsi-Saksan maaliin maailmanennätysajassa 42,81 s.
Heide Rosendahlin isä oli kiekonheittäjä Heinz Rosendahl, joka vuonna 1954 heitti ennätyksekseen 51,71 m. Heide Rosendahl avioitui myöhemmin yhdysvaltalaisen koripalloilijan John Eckerin kanssa. Heidän poikansa Danny Ecker on seiväshyppääjänä ylittänyt kuusi metriä.
Aiheesta muualla.
Leverkusen who's who
Petr Ton

Petr Ton (s. 8. lokakuuta 1973 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2016–2017 HC Kladnon riveissä. Ton on pelannut SM-liigassa kuusi kautta Jokereissa, Bluesissa, JYPissä ja Kärpissä. 
Hyökkääjänä pelaava Petr Ton aloitti uransa HC Kladnossa, jonka riveissä pelasi seitsemän kautta kunnes siirtyi SM-liigaan. Kaudesta 2003–2004 on Ton edustanut Sparta Prahaa. Kaudella 2007–2008 Ton pelasi Prahassa 50 ottelua joissa teki 27 maalia ja 43 pistettä. Kaudella 2014–2015 Ton siirtyi HC Kometa Brnoon.
Jarno Kultanen

Jarno Kultanen (s. ) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan puolustajan paikalla. Hän voitti urallaan kerran Suomen-mestaruuden ja kertaalleen SM-hopeaa ja -pronssia. Suomen lisäksi Kultanen pelasi Pohjois-Amerikassa Boston Bruinsin organisaatiossa ja Ruotsissa.
Pelaajaura.
Kultanen aloitti uransa KooKoon riveissä, josta siirtyi SM-liigaan KalPaan. SM-liigassa Kultanen pelasi suurimmaksi osaksi HIFK:ssa, jossa hän juhli myös mestaruutta kaudella 1997–1998. Hän pelasi vuosina 2000–2003 Boston Bruinsissa 102 NHL-ottelua. Kaudella 2002–2003 Kultanen pelasi 59 ottelua Bostonin farmijoukkue Providence Bruinsissa. Ennen KooKoohon palaamista hän pelasi kolme kautta Ruotsin Elitserienissä Mora IK:ssa ja Södertälje SK:ssa.
Kultanen palasi kasvattajaseuransa KooKoon paitaan kaudella 2008–2009. Kokeneen puolustajan oli määrä toimia kouvolalaisten alakerran ankkurina myös kaudella 2009–2010, mutta selkävaivojensa johdosta hän pystyi pelaamaan ainoastaan 11 runkosarjaottelussa, joissa keräsi pisteet 4+3.
Pelaajauran jälkeen.
Lopettamisensa jälkeen hän toimi kauden KooKoon kakkosvalmentajana, ja kaudella 2010–2011 hän aloitti KooKoon A-nuorten päävalmentajana. Kaudella 2011–2012 Kultanen aloitti KooKoon kakkosvalmentajana Ismo Lehkosen aisaparina. Joukkueen erotettua päävalmentaja Ismo Lehkosen tammikuussa 2012, Kultanen toimi kolmen pelin ajan KooKoon vt. päävalmentajana ennen Juha Juujärven palkkaamista. 
Vuosina 2014–2025 Kultanen toimi KooKoon urheilujohtajana. Vuonna 2025 hänet palkattiin Porin Ässien urheilujohtajaksi.
Zacky Vengeance

Zacky Vengeance (oik. Zachary James Baker; s. 11. joulukuuta 1981) on Avenged Sevenfold -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän keksi yhtyeen lyhenteen A7X.
Elämäkerta.
Zacky Vengeance on vasenkätinen. Hän opetteli soittamaan kitaraa 13-vuotiaana. Hän oppi tarkkailemalla suosikkiyhtyeitään ja opettelemalla näkemänsä perusteella. Hänen käyttämänsä kitara kuului hänen oikeakätiselle isälleen, minkä vuoksi hänen piti soittaa kitaraa ylösalaisin.
Ennen kuin Zacky Vengeance liittyi Avenged Sevenfoldiin, hän kuului punk-yhtyeeseen nimeltä MPA (Mad Porno Action). Hän kertoo Avenged Sevenfoldin DVD:llä "All Excess", että yhtye ei ollut menestyvä ja että heidät oli useasti pidätetty keikkojen jälkeen mikrofonien varastamisesta.
Zacky Vengeancen tyyliin vaikuttavat muun muassa Rancid, Misfits ja Bad Religion. Hänen lempiyhtyeisiinsä kuuluu näiden lisäksi esimerkiksi Pantera, Metallica, Elixir ja Guns N’ Roses.
Vaatemallisto.
Zacky Vengeancen oma vaatemallisto tuli kauppoihin Yhdysvalloissa vuonna 2009. Malliston nimi on Vengeance University.
Mildred McDaniel

Mildred Louise ”Millie” McDaniel, naimisissa McDaniel-Singleton, (4. marraskuuta 1933 Atlanta – 30. syyskuuta 2004 Pasadena) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja.
McDaniel voitti korkeushypyssä olympiakultaa Melbournen 1956 olympialaisissa. Hänen voittotuloksensa 176 cm oli uusi maailmanennätys, ja seuraavat kilpailijat jäivät hänestä yhdeksän senttimetrin päähän. Hän on edelleenkin ainoa tummaihoinen naisten korkeushypyn olympiavoittaja.
Jan de Looper

Jan "Loep" de Looper (2. toukokuuta 1914 Hilversum – 23. kesäkuuta 1987 Hilversum) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. De Looper voitti olympiapronssia Berliinin olympialaisissa 1936. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua, pelipaikkanaan maalivahti.
Hänen veljensä Henk oli myös maahockeypelaaja.
Saloisten kotiseutumuseo

Saloisten kotiseutumuseo on Pohjois-Pohjanmaalla entisessä Saloisten kunnassa, joka on nykyisin osa Raahea, sijaitseva paikallista talonpoikaiskulttuuria esittelevä museo. Museo sijaitsee kirkonkylän eteläpuolella Arkkukarin kylässä valtatie 8 varrella.
Historia.
Syksyllä 1965 perustettiin Saloisten kotiseutu- ja museoyhdistys ry. Puuhamiehinä yhdistystä perustamassa olivat mm. Martti Levón, Erkki Anttila ja Eemeli Siniluoto. Ensimmäisiksi museorakennuksiksi yhdistys sai Saloisten manttaalikunnalta Arkkukarissa sijaitsevan vilja-aitan sekä Saloisten kunnalta edellisen vieressä sijaitsevan kunnalliskodin jyväaitan, jotka kunnostettiin museoesineiden säilytystä varten. Kunta lahjoitti yhdistykselle myös tontin. Myöhemmin museoalueelle siirrettiin monia muita rakennuksia. Kuntaliitoksen jälkeen museo on siirtynyt yhdistykseltä Raahen kaupungin omistukseen.