tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
3. divisioona (talvisota)

3. divisioona oli käytännössä vain uudelleen nimetty / numeroitu Satakunta-Hämeen sotilasläänin perustama 6. divisioona. 
Uudelleen nimeäminen / numerointi tehtiin puna-armeijan tiedustelun ja sodanjohdon hämäämiseksi.
Divisioona numeroitiin uudelleen puna-armeijan tiedustelun hämäämiseksi tammikuun 1940 alussa. Samassa yhteydessä ruotsinkieliseltä Pohjanmaalta koottu JR 22, uudelta tunnukseltaan Jalkaväkirykmentti 9 (JR 9), liitettiin 3. divisoonan alaisuuteen. Ohessa 3. divisoonan rykmentit vuoden 1940 alusta:
Kun 3. divisioona otti rintamavastuun, niin lohkojen ryhmitykset muuttuivat seuraavasti:
Aivan divisioonan oikealla sivustalla vastuualuetta hieman kavennettiin. Uuden lohkon nimeksi tuli Suokannan lohko.
Tykistö muuttui siten, että nyt divisioonan tukena olivat I ja II/KTR 3 sekä edelleen alueella olevat Raskas Patteristo 1 ja 2. Lisäksi 21. tammikuuta alkaen tuli lisäyksenä Ratsastava Patteri.
Valtionsyyttäjä

Valtionsyyttäjä on valtakunnansyyttäjänvirastossa työskentelevä yleinen syyttäjä. Valtionsyyttäjä on toimivaltainen koko maassa. Valtionsyyttäjä toimii syyttäjänä yhteiskunnallisesti merkittävissä asioissa sekä asioissa, jotka hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena. Sellaisia ovat lähinnä kaikkein korkeimpien virkamiesten virkarikokset, korkeiden upseerien tekemät sotilasrikokset sekä maanpetos- ja valtiopetosrikokset.
Valtionsyyttäjän nimittää valtioneuvosto Valtakunnansyyttäjänviraston esityksestä.
Valtionsyyttäjät.
Luettelo valtionsyyttäjistä löytyy myös Syyttäjälaitoksen verkkosivustolta.
Lohjan Pallo

Lohjan Pallo (LoPa) on vuonna 1966 perustettu lohjalainen jalkapalloseura, joka perustettiin kolmen seuran yhdistyessä.
LoPan edustusjoukkueiden kotikenttä on Harjun urheilukenttä. Kaudella 2025 LoPan miesten edustusjoukkue voitti kaikki 22 peliään Nelosessa, nousten Kolmoseen kaudelle 2026. Naisten edustusjoukkue pelasi naisten Vitosessa kaudella 2025.
Lohja Cup.
Lohja Cup on Lohjan Pallon järjestämä suosittu nurmikentällä pelattava jalkapalloturnaus. Turnaus järjestetään vuosittain poikajoukkueiden osalta kesäkuussa ja tyttöjoukkueiden osalta elokuussa. Turnaukseen on osallistunut vuosittain yhteensä oli 300 joukkuetta ympäri Suomen.
Juniorijoukkueet.
Lohjan Pallolla on myös juniorijoukkueet kaikilla ikätasoilla 5-vuotiaista aikuisiin sekä tytöissä että pojissa. Lisäksi seurassa on soveltavan jalkapallon kerho FC Uniikit.
Edustusjoukkueiden tapahtumia.
LoPan miesten edustusjoukkue pelasi Kakkosessa vuosina 1992–1994, 2000 ja 2007–2012. Seuralla oli vuosina 2005–2009 farmisopimus FC Lohjan kanssa.
Wartburgin linna

Wartburgin linna on eräs Saksan kuuluisimmista keskiaikaisista linnoista. Se sijaitsee Thüringenissa Eisenachin kaupungissa 410 metrin korkuisella kukkulalla.
Linna perustettiin vuonna 1067 ja se toimi Thüringenin maakreivien hallintopaikkana vuoteen 1440 asti. Maakreivi Hermann I (k.1217) piti siellä eloisaa hovia jossa kävi runoilijoita ja laulajia. Muutamia sukupolvia myöhemmin hovielämästä kirjoitettiin runoelma "Sängerkrieg", jonka pohjalta syntyi Richard Wagnerin ooppera Tannhäuser.
Linnan nimi johtuu ilmeisesti saksankielisistä sanoista "Warte" (=vartiotorni) ja "Burg" (=linna).
Hermann I:n aikana linnaan lähetettiin unkarilainen prinsessa Erzsébet, josta tuli myöhemmin Elisabet Pyhä. Hänet oli kihlattu maakreivin vanhimmalle pojalle ja tämän kuoltua Elisabeth naitettiin pojista toiseksi vanhimmalle. Hän sai kolme lasta ja jäi leskeksi 20-vuotiaana, minkä jälkeen hän keskittyi auttamaan köyhiä ja sairaita. Linnassa on mosaiikkeja jotka kuvittavat tarinaa Elisabetin elämästä. Elisabet asui linnassa vuosina 1211–1228.
Saksin vaaliruhtinas Fredrik Viisas tarjosi linnasta suojapaikan Martti Lutherille. Luther asui linnassa salanimellä "Ritari Jörg" vuodesta 1521 vuoteen 1522, jona aikana hän käänsi Uuden testamentin saksaksi.
1500-luvulta alkaen linna vähitellen rappeutui, kun sillä ei ollut hallinnollista asemaa. Goethe kävi siellä vuonna 1777, laati piirustuksen linnanraunioista ja ehdotti että paikasta tehtäisiin museo, koska siellä kävi lukuisia Lutherista kiinnostuneita "pyhiinvaeltajia". 
Vuonna 1817 linnassa järjestettiin Lutherin muistojuhla, johon kokoontuneet protestanttiset ylioppilaat aloittivat mielenosoituksia, joilla oli poliittisia seurauksia.
Kansallisromantiikka lisäsi kiinnostusta historiaan. 1800-luvun loppupuolella Saksin suurherttua korjautti linnaa. Korjaustyöt tähtäsivät enemmän romanttisen vaikutelman luomiseen kuin historiallisen alkuperäisasun palauttamiseen.
Toisessa maailmansodassa Eisenachin kaupunkia pommitettiin vuonna 1945, mutta linna säästyi tuhoilta. Neuvostoliiton miehitysjoukot kuitenkin riehuivat linnassa. Linnan kokoelmin kuuluneita aseita ja haarniskoja hävisi. Joitakin on palautettu tai löydetty myöhemmin.
Linnassa on kaksi tornia. Sen vanhin ja arkkitehtonisesti vaikuttavin osa on "romaaninen palatsi" (Landgrafenhaus). Linnoitukseen saavutaan nostosiltaa pitkin sen pohjoistornin luota. Joukko rakennuksia muodostaa ulomman linnanpihan, ja toisesta portista päästään alapihalle, jonka keskellä on suuri vesisäiliö ja toisessa päässä eteläinen torni.
Linnan mukaan on saanut nimensä 1956–1991 valmistettu Wartburg-auto.
Wartburgin linna valittiin vuonna 1999 Unescon maailmanperintökohteeksi.
Amerikanankerias

Amerikanankerias ("Anguilla rostrata") on käärmemäinen kala, pituudeltaan normaalisti 50–120 senttimetriä ja painoltaan 300–2 000 grammaa. Amerikanankerias on erehdyttävästi samannäköinen kuin aikuisvaiheensa Euroopan vesissä viettävä ankerias ("Anguilla anguilla"), ja niitä pidettiinkin ennen vain saman lajin eri populaatioina. Amerikanankeriaat piilottelevat päivisin vedenalaisissa painanteissa ja onkaloissa ja saalistavat yöllä. Lajin ruokaa ovat pienet kalat, hyönteiset ja niiden toukat sekä erilaiset madot.
Amerikanankeriasta tavataan enimmäkseen Luoteis-Atlanttiin laskevissa joissa Kanadan ja Yhdysvaltojen rannikolta Panamaan asti. Kuten eurooppalaiset sukulaisensa, amerikanankeriaatkin kutevat Sargassomerellä. Aikuiselämänsä ne viettävät makeavetisissä järvissä tai joissa, yleensä aika lähellä jokisuuta. Ne saattavat elää 20 vuotta makeassa vedessä ennen kuin palaavat merelle kutemaan.
Mårten Boström

Mårten Bernt Erik Boström (s. 3. elokuuta 1982 Kirkkonummi) on suomalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija. Hän voitti sprinttisuunnistuksen maailmanmestaruuden Sotkamossa 2013. Hänen valmentajanaan on joulukuusta 2013 lähtien toiminut estejuoksun olympiavoittaja Anders Gärderud. Tätä ennen häntä valmensi Jari Ikäheimonen. Yleisurheilussa Boström edustaa Sjundeå IF:ää ja suunnistuksessa IFK Lidingöä.
Yleisurheilu.
Yleisurheilussa Boströmillä on neljä aikuisten SM-mitalia. Hän juoksi maratonin alle 23-vuotiaiden Suomen ennätyksen vuonna 2003 ajalla 2.25.36 ja vuonna 2004 ajalla 2.22.51, sekä 10 kilometrin Suomen ennätyksen samassa ikäluokassa vuonna 2004 ajalla 30.05. Toukokuussa 2008 hän juoksi Ottawan maratonilla toistaiseksi parhaan maratonaikansa 2.18.51.
 Maastojuoksu 12 km, 2007
 10 000 metriä, 2006
 Maastojuoksu 12 km, 2005
 3 000 metrin estejuoksu, 2009
 5000 metriä, M22, 2004 (14.49,77)
 Maastojuoksu 6 km, M22, 2003 (18.23)
 Maastojuoksu 6 km, M19, 2001 (19.54)
 Maastojuoksu 4 km, M17, 1999 (12.44)
 2000 metriä esteet, M19, 2001 (6.14,79)
 5000 metriä, M19, 2001 (15.22,04)
 Pronssia, 10 000 metriä, 2005
 38:s, maastojuoksu, 2001
Suunnistus.
Boströmillä on suunnistuksessa seitsemän aikuisten SM-mitalia sekä yksi maailmanmestaruus että EM-mitali.
 Sprintti, 2005
 Sprintti, 2012
 Erikoispitkä matka, 2014
 Sprintti, 2003
 Sprintti, 2004
 Sprintti, 2013
 pitkä matka, 2014
 Kultaa, sprintti, 2013 
 viides, viesti 2013
 viides, viesti 2014
 kahdeksas, sprinttiviesti 2014
 7:s, sprintti 2007
 13:s, sprintti, 2006
 17:s, sprintti, 2004
 4:s, sprintti, 2004
 Pronssia, sprintti, 2004
 Hopeaa, normaalimatka, 2001
 12:s normaalimatka, 2002
 25:s, normaalimatka, 2000
 Kultaa, pitkä matka, 2000
 Hopeaa, normaalimatka, 2001
Urheilun ulkopuolella.
Mårten Boström on geoinformatiikan maisteri. Hänellä on yliopistotutkinto myös Northern Arizona Universitystä.
Mårten Boströmin isoveli Mikael Boström on suunnistuksessa voittanut nuorten maailmanmestaruuden ja veljen vaimo Kirsi Boström aikuisten maailmanmestaruuden.
Palatium

Palatium, mons Palatinus eli Palatinus-kukkula () on keskeisin Rooman alkuperäisistä seitsemästä kukkulasta. Kukkula sijaitsee Colosseumin, Forum Romanumin ja Circus Maximuksen välissä. Kukkulalla on ollut asutusta jo noin vuodesta 1000 eaa.
Rooman tasavallan aikana (509 – noin 27 eaa.) alueesta kehittyi vaikutusvaltaisten sukujen asuinalue, ja keisariajalla keisarit rakensivat sinne palatsinsa. Sana palatsi on johdettu kukkulan nimestä. Kukkulalla on edelleen nähtävissä jäänteitä Augustuksen, Tiberiuksen ja Flaviusten keisarisuvun (Vespasianus, Titus ja Domitianus) rakennuttamista palatseista.
Uusin tutkimus on osoittanut, että massiivisen keisarillisen palatsin rakentaminen alkoi varsinaisesti keisari Vespasianuksen kaudella ensimmäisen vuosisadan lopulla jaa. Hänen poikansa Domitianus jatkoi ensimmäisen rakennusvaiheen toteuttamisen loppuun. Seuraavan merkittävän rakennusvaiheen toteuttivat keisarit Trajanus ja Hadrianus 100-luvun alussa jaa. Palatsi tuhoutui massiivisessa tulipalossa talvella 191-192 jaa. Palatsin uudelleenrakennuksesta ja laajentamisesta vastasi keisari Septimus Severus 100-200-lukujen taitteessa jaa.
Eksogeeniset prosessit

Eksogeeniset prosessit ovat luonnonmaantieteessä ja geomorfologiassa ulkosyntyisiä prosesseja, joissa energia on peräisin suoraan tai välillisesti Auringon säteilystä. Joissain prosesseissa mukana on myös painovoima.
Eksogeenisiin tapahtumiin kuuluvat rapautuminen sekä veden, tuulen ja jään aiheuttama eroosio sekä aineksen kulkeutuminen pois ja kasaantuminen toiseen paikkaan, jolloin muodostuu sedimenttiä. Maaperän sedimentoituessa syntyy sedimenttikiviä. Yleisempi seuraus rapautumisesta on pinnanmuotojen muuttuminen.
Rapautuminen.
Rapautuminen voi olla fysikaalista tai kemiallista. Fysikaaliseen rapautumiseen kuuluvat auringon aiheuttama lämpörapautuminen sekä pakkasrapautuminen. Auringon lämmittäessä kallion pintaa kallion sisältämät mineraalit laajenevat. Kun nämä mineraalit laajenevat eri tahtiin, kallioon syntyy halkeamia. Kun sitten pakkasella näihin halkeamiin syntyy jäätä, tapahtuu pakkasrapautumista ja kallio rikkoontuu, jolloin syntyy suuria kivilohkareita.
Kemiallinen rapautuminen on enimmäkseen merieliöden, kuten simpukoiden ja korallien aiheuttamaa. Tarkemmin sanoen niiden kalkkia sisältävän kuoren jäännökset aiheuttavat rapautumista kalkkia sisältävistä kivilajeista muodostuville kallioille ilmaston ollessa lämmin ja kostea. Kun nämä tekijät ovat aiheuttaneet joitakin kemiallisia ilmiöitä, sadeveden vaikutuksesta kalkkikiviseen kallioon muodostuu onkaloita. Kemiallista rapautumista tapahtuu myös fysikaalisen rapautumisen jälkeen esimerkiksi suolaisen veden vaikutuksesta.
Rapautuminen voi olla myös biologista. Biologinen rapautuminen voi olla fysikaalista tai kemiallista. Kasvien juuret aiheuttavat fysikaalista rapautumista ja esimerkiksi jäkälien orgaaniset hapot aiheuttavat kemiallista rapautumista.
Eroosio.
Eroosiota aiheuttaa jäätiköt, vesi, tuuli ja massaliikunnot. Jäätikkö aiheuttaa eroosiota liikkuessaan hitaasti ja sulaessaan. Vesi aiheuttaa eroosiota kuluttamalla ja kuljettamansa maa-aineksen välityksellä. Erittäin voimakasta vesieroosio on merten rannikoilla, joilla eroosio muovaa rannikkoa merkittävästi. Myös joet muovaavat jokiuomaa. Yläjuoksulla jokiuoma muodostuu jykkäpiirteisemmäksi kuin alajuoksulla, missä voi syntyä meandereita. Tuuli aiheuttaa eroosiota aavikoilla, missä tulen mukana lentävä hiekka kuluttaa aavikon keskellä olevia kallioita. Massaliikuntoja syntyy maanjäristysten yhteydessä, jolloin irtain maa-aines lähtee liikkeelle ja tätä kautta massaliikunnot voivat aiheuttaa eroosoita.
Nizami

Nizami (, , noin 1140 − 1205 tai 1209) oli persialainen runoilija, Persian kirjallisuuden romanttisen eepoksen merkittävin edustaja. Hän toi arkikielisen ja realistisen tyylin Persian kirjallisuuteen. Häntä pidetään arvossa Azerbaidžanissa, Afganistanissa, Iranissa ja Tadžikistanissa.
Nizamin elämästä ei tiedetä paljoakaan. Hänen äitinsä oli kurdilaista sukua ja isänsä nimi, Yusuf mainitaan yhdessä runossa. Hän jäi orvoksi ja eli setänsä Khwajah Umarin luona. Pääosan elämästään hän vietti nykyisin Azerbaidžanin alueella. Hän meni kolme kertaa naimisiin, ensimmäiseksi kipšakkiorjatyttö Afaqin kanssa, jonka kanssa sai myös ainoan poikansa Muhammadin. Afaq kuoli Muhammadin ollessa seitsenvuotias ja hänen toinen ja kolmas vaimonsa kuolivat myös varhain. Nizami oli ilmeisen koulutettu, ja tunsi matematiikkaa, astronomiaa, astrologiaa, alkemiaa, lääketiedettä, teologiaa, islamilaista lakia, historiaa, filosofiaa ja taiteita.
Hänen pääteoksensa on viisieepoksinen "Khamsa".
Eurowings

Eurowings Luftverkehrs AG on saksalainen, Lufthansa Regional -allianssiin kuuluva lentoyhtiö, joka lentää Saksan ja Euroopan sisäisiä lentoja. 
Yhtiö perustettiin 1993 yhdistämällä nürnbergiläinen NFD Luftverkehrs AG ja dortmundilainen Regionalflug. Yhtiön omistavat Albrecht Knauf (50,02 %), Lufthansa (49 %) ja muut (0,08 %). Lufthansalla on optio ostaa Albrecht Knaufin omistamat osakkeet.
Eurowings omisti aikaisemmin halpalentoyhtiö Germanwingsin, mutta myi tämän yhtiön Lufthansalle 1. tammikuuta 2009. Nykyisin molemmat yhtiöt ovat Lufthansan omistuksessa. 
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto palkitsi Eurowingsin vuoden parhaana lentoyhtiönä kaudella 2001/2 ja toiseksi parhaana kaudella 2000/1. 
Germanwings brändi lopetettiin 2015 kun se liitettiin Eurowingsiin. Täten kaikki Germanwingsin koneet liittyivät Eurowingsin laivastoon tosin Germanwings-nimi säilyy lentokoneiden kyljissä ja lentonumeroissa.
Eurowingsin brändäykselle perustui Lufthansa Groupin uusi lomalentoyhtiö, Eurowings Discover (nykyään omalla brändillään Discover Airlines), joka aloitti toimintansa vuonna 2021.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä tammikuussa 2023 on 11,8 vuotta.
Euroopan ihmisoikeussopimus

Euroopan ihmisoikeussopimus (yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi) on Euroopan neuvoston puitteissa tehty yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta. Siihen ovat liittyneet Euroopan neuvoston 46 jäsenmaata. Alkuperäisessä muodossaan sopimus tehtiin 4. marraskuuta 1950 Euroopan neuvoston silloisten jäsenmaiden kesken. Suomi liittyi sopimukseen toukokuussa 1989 ja se tuli Suomea sitovana voimaan vuotta myöhemmin. Sopimuksen 1 artiklan mukaan siihen liittyneet maat sitoutuvat takaamaan sopimuksessa mainitut oikeudet kaikille, siis myös valtion lainkäyttövallan piiriin kuuluville ulkomaalaisille.
Ihmisoikeussopimuksen jäsenmaat sitoutuvat turvaamaan lainsäädännössään ja oikeuskäytännössään sopimuksessa jokaiselle yksilölle taatut oikeudet. Velvollisuus noudattaa ihmisoikeussopimuksen määräyksiä on niin viranomaisilla kuin tuomioistuimillakin. Jos yksilö kokee oikeuksiaan loukatun, hän voi valittaa loukkauksesta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, joka on Euroopan neuvoston alainen organisaatio. Jos ihmisoikeustuomioistuin toteaa loukkauksen tapahtuneen, se voi määrätä sopimusvaltion maksamaan loukatulle hyvitystä. Valituksen edellytyksenä on kuitenkin, että loukattu on käyttänyt saatavillaan olevat kansalliset valitustiet esimerkiksi Suomen tapauksessa valittamalla aina korkeimpiin oikeusasteisiin asti.
Suojatut ihmisoikeudet.
Ihmisoikeussopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjoissa suojatut ihmisoikeudet ovat:
Lufthansa Regional

 
Lufthansa Regional on Lufthansan alueellisten lentoyhtiöiden muodostama allianssi. Se kuljettaa 10,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa lentäen yli 80 kohteeseen ja 150 eri reittiä. Allianssi-lentoyhtiöt operoivat 148 lentokonetta eri puolilla Eurooppaa lentäen 5700 lentoa viikossa.
Partnerit.
Lufthansa Regionalin lentoja operoivat seuraavat partnerit:
Jalkaväkirykmentti 30 (talvisota)

Jalkaväkirykmentti 30 eli JR 30 oli Suomen armeijan rykmentti talvisodassa. Se oli osa 10. divisioonaa ja taisteli Taipaleella Karjalankannaksen itäosassa.
Perustaminen ja varustaminen.
Rykmentin perustaminen alkoi pääosin Keuruun alueelta 7. lokakuuta 1939, eli perustaminen tapahtui jo ennen varsinaisen YH:n julistamista. Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen rykmentti ei niitä saavuttanut.
Komentaja.
Everstiluutnantti Armas Kemppi
Keskittäminen.
Rykmentti keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen (Pyhäjärvi–Sakkola) 13.–15. lokakuuta 1939 muun divisioonan mukana.
Rykmentin nimen muutos.
Rykmentin nimi muuttui 1.1.1940 Jalkaväkirykmentti 21:ksi (JR 21)
Metyyliamiini

Metyyliamiini on primäärinen amiini, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kaasu ja sillä on tunnusomainen, kalaa muistuttava haju. Sen kemiallinen kaava on CH5N ja rakennekaava CH3NH2. Metyyliamiinista käytetään myös nimiä "metaaniamiini", "aminometaani" tai "monometyyliamiini".
Metyyliamiinin moolimassa on 31,1 g/mol, sulamispiste –93 °C, kiehumispiste –6 °C, tiheys (neste) 0,7 g/cm3, liukenee erittäin hyvin veteen 25 °C:ssa, itsesyttymislämpötila 430 °C ja CAS-numero 74-89-5. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Metyyliamiini on emäs, jonka konjugaattihapon metyyliammoniumionin pKa on 10,64. 
Valmistus ja käyttö.
Metyyliamiinia valmistetaan metanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä reaktiossa käytetään piidioksidin ja alumiinioksidin seosta. Reaktiossa syntyy myös dimetyyli- ja trimetyyliamiinia. Näiden suhteeseen voidaan vaikuttaa lähtöaineiden välisellä suhteella. Nämä metyyliamiinit erotetaan toisistaan tislaamalla. Metyyliamiinia käytetään maalinpoistoaineissa, eräissä polttoaineissa sekä valmistettaessa värejä, lääkkeitä, räjähteitä, valokuvauskehitteitä ja hyönteismyrkkyjä, kuten karbaryyliä ja karbofuraania.
Drakkar Entertainment

Drakkar Entertainment GmbH (myös Drakkar Records tai Drakkar Publishing) on saksalainen levy-yhtiö, jonka pääkonttori on Wittenissä. 
Bogdan Kopec perusti yhtiön vuonna 1999 lähdettyään GUN Recordsilta. Levy-yhtiö oli aluksi Bertelsmann Music Groupin tytäryhtiö kunnes Kopec osti BMGn osuuden itselleen vuonna 2001. Drakkar Recordsin alkuvuosien suurimmat nimet olivat suomalaiset yhtyeet Nightwish ja Lordi.
Drakkar Entertainment jakautuu neljään divisioonaan:
Artistit.
Yhtiön artistit:
Widerøe

Widerøes Flyveselskap ASA on norjalainen lentoyhtiö. Se on Skandinavian suurin alueellinen lentoyhtiö. Sen liikevaihto oli 3,5 miljardia Norjan kruunua ja se kuljettaa vuosittain noin 2,5 miljoonaa matkustajaa.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto on palkinnut Widerøen kauden 2008/9 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä sekä kausien 2002/3 ja 2001/2 toiseksi parhaana lentoyhtiönä. Yhtiö alkoi lentämään toukokuussa 2018 Finnairin kanssa yhteistyössä Helsinki-Tromssa ja Helsinki-Bergen-reittejä. Norwegian ilmoitti heinäkuussa 2023 ostavansa Widerøen.
Laivasto.
Widerøen laivasto vuonna 2022:
De Longin saaret

De Longin saaret () on viidestä saaresta koostuva saaristo Pohjoisella jäämerellä Itä-Siperian meren pohjoispuolella. Saarten yhteispinta-ala on 228 km² ja ne ovat asumattomia. Hallinnollisesti saaret ovat osa Venäjän federaatioon kuuluvaa Sahan tasavaltaa. Saaret luetaan tavallisesti Uuden-Siperian saariin kuuluvaksi. 
Saaret löydettiin vuonna 1879–1881 USS "Jeannetten" tutkimusmatkalla, jossa komentajana toimi George W. DeLong, saariryhmä nimetty hänen mukaansa. Vilkitskin- ja Žohovinsaaret löysi Boris Vilkitskin retkikunta vuosina 1913 ja 1914.
De Longin saaristoon kuuluvat Jeannetten- (), Henriettan- (о. Генрие́тты), Bennettin- (о. Бе́ннетта), Vilkitskin- (о. Вильки́цкого) ja Žohovinsaaret (о. Жо́хова). Kolme ensin mainittua sijaitsevat pohjoisempana ja ne ovat osittain jäätikön peitossa. Kaksi viimeksi mainittua sijaitsevat hieman etelämpänä ja ne ovat jäätikötöntä alankoa. Suurin ja korkein saarista on Bennettinsaari, jonka pinta-ala on 75 km² (korkeus 448 m), toisen lähteen mukaan 77,3 km² (426 m). Henriettansaarella sijaitsi polaaritutkimusasema vuosina 1937–1963. Saarista kauimmaisin on noin 590 ja lähin noin 400 kilometrin päässä mantereesta.
Quantum Air

Quantum Air (ennen Aerolíneas de Baleares) oli espanjalainen Palma de Mallorcalla pääkonttoriaan pitänyt lentoyhtiö. Yhtiö lensi Espanjan sisäisiä lentoja sekä ulkomaanlentoja Itävaltaan. Yhtiö perustettiin 1999 ja se aloitti lentotoiminnan 5. heinäkuuta 2000. Yhtiö tunnettiin alkujaan nimellä AB Bluestar. Yhtiön omistajia olivat Grupo Marsans (51 %), SAS Group (25 %), Spanair (18 %) sekä VITRAC (6 %). Kaikki sen lennot operoitiin Spanairin koodeilla.
Laivasto.
Helmikuussa 2010:
Supermoto

Supermoto (josta käytetään myös nimitystä supermotard ja lyhennettä Smoto) on sekoitus motocrossia ja ratamoottoripyöräilyä. Urheilulajina supermoto on Suomessa melko uusi.
Kilpailut.
Supermotokilpailut ajetaan yleensä radalla, joka on asfalttiradan ja maasto-osuuksien yhdistelmä; yleensä noin 70 prosenttia radan pinnasta on kestopäällystettä ja noin 30 prosenttia soraa. Radassa voi olla myös hyppyreitä, jolloin kyseessä on supermoto-crossi.
Supermotokilpailuissa ei niinkään ratkaise moottorin tehokkuus, vaan paremminkin ajajan taito, sillä radat ovat mutkikkaita ja niiden suorat lyhyitä.
Suomessa supermotoa harrastavat oman lajinsa ohella lähinnä motocrossin ja jäärata-ajon harrastajat.
SML:n määritelmä:
Suomessa ajetaan 4–5 osakilpailua vuodessa.
Ajovarusteet kilpailuun.
Kilpailuihin säännöt määräävät ajovarusteiksi:
Kokonahkainen ajopuku, kypärä, ajolasit, nahkaiset ajokäsineet, nahkaiset ajokengät, erillinen selkäsuoja.
Luokat.
Kilpaluokat ovat S1 ja ATV, kansallisella tasolla Open, S4 Junior, PitBike ja ATV Open.
S1-luokassa on seuraavat rajoitukset:
Nelitahtisten moottorien tulee olla iskutilavuudeltaan alle 450 cm³ ja kaksitahtisten alle cm³. Vanteiden koko saa olla enintään 17 tuumaa.
Open-luokassa moottorien tulee olla iskutilavuudeltaan enintään 750 cm³. Vannekoko on vapaa.
Numerolaatan väri on kummassakin luokassa vapaa.
S4 Junior.
S4 Junior -luokassa iskutilavuus MX65/MXC/Minisupermotosääntöjen mukaan. Kuljettajien ikä määräytyy pyörän kuutiotilavuuden mukaan: MX65cc: 7-12-v. / MXC: 10-15-v. / 
Minisupermoto: 10-15-v. S4 Junior luokassa on aina pelkkä asfalttirata.
S4 Junior -luokan avauskilpailu ajettiin 9.8.2020 Konnevedellä Lapunmäen koulun pihalle tehdyllä katuradalla.
Moottoripyörät.
Supermotomoottoripyörät ja -mopot perustuvat teknisiltä ominaisuuksiltaan motocrossissa käytettäviin moottoripyöriin; poikkeuksia ovat rengastus ja jousituksen säädöt. Pyörien jousitus on yleensä hieman matalampi ja jäykempi kuin motocross-pyörissä; renkaat ja vanteet ovat pienemmät, mutta leveämmät, yleensä halkaisijaltaan 16,5 tai 17 tuumaa. Kilpasupermotossa myös jarrut, t-kappaleet, swingi ja jopa runko eroavat motocross-pyörästä.
Pyörän erikoisvaatimukset.
Jäähdytysnesteenä on sallittu vain vesi.
Motocrossiin, enduroon, speedwayhyn ja trialiin tarkoitettujen renkaiden käyttö on kielletty; ajetaan siis sileillä renkailla. Renkaiden urittaminen on sallittu. Renkaan urien leveys ja syvyys saavat olla enintään 10 mm.
Jarrusatuloiden kiinnitysruuveissa tulee olla näkyvillä varmistuslukitus.
Öljyn ja jäähdytysnesteen lisäämiseen ja tyhjentämiseen käytettävissä korkeissa on oltava näkyvillä varmistuslukitus.
Nelitahtimoottorissa on öljytilan huohottimessa oltava 0,5 litran vetoinen keräyssäiliö.
Jäähdytysjärjestelmän huohotin on varustettava keräyssäiliöllä.
Túpac Amaru

Túpac Amaru (, 1545 – 24. syyskuuta 1572) oli Perun inkojen viimeinen johtaja. Hän oli viimeisen inkakeisari Manco Inca Yupanquin poika.
Sota espanjalaisia vastaan.
Manco Inca Yupanquin kuoleman jälkeen Sapa Incaksi nousi Túpac Amarun vanhempi veli Titu Cusi. Túpac Amarusta tuli pappi ja isänsä ruumiin vartija. Titu Cusi kuoli 1570 ja inkat uskoivat espanjalaisten Vilcabambaan lähettämien lähetyssaarnaajien myrkyttäneen hänet. Lähetyssaarnaajat tapettiin ja rajat espanjalaisten hallitseman Perun kanssa suljettiin. Espanjalaiset eivät tienneet Sapa Incan kuolemasta ja lähettivät kaksi lähettilästä jatkamaan neuvotteluja. Molemmat tapettiin inkakapteenin käskystä.
Lähettiläiden murhasta suuttunut uusi varakuningas Francisco de Toledo piti tätä oikeutuksena sodalle, ja päätti valloittaa Vilcabamban. Hän julisti sodan 14. huhtikuuta 1572 ja kahdessa viikossa espanjalaiset valloittivat rajalla sijainneen sillan, josta Toledo eteni armeijoineen.
1. kesäkuuta käytiin ensimmäinen taistelu Vilcabamban laaksossa. Inkat hyökkäsivät, vaikka olivatkin vain kevyesti varustautuneet ja yrittivät liittolaisineen murtaa piirityksen. 23. kesäkuuta Huayna Pucarán linnoitus antautui tykistötulelle. Inkat päättivät hylätä viimeisen kaupunkinsa ja vetäytyä viidakkoon. Kun espanjalaiset saapuivat seuraavana päivänä Vilcabambaan, se oli autio ja tuhottu.
Pakomatka.
Túpac Amaru oli paennut sotapäälliköidensä ja sukulaistensa kanssa metsiin. Joukko jakaantui pienemmiksi välttääkseen kiinnijäämisen. Kolme espanjalaisten ryhmää lähti takaa-ajoon. Yksi ryhmä sai kiinni Titu Cusin pojan ja vaimon, toinen sotavankeja ja kultaa, hopeaa ja jalokiviä ja kolmas Túpac Amarun kaksi veljeä ja muita sukulaisia.
40 miehen ryhmä lähti jäljittämään Túpac Amarua. He seurasivat Masahuayjokea yli 200 km, minkä jälkeen he löysivät varastorakennuksen, jossa oli kultaa ja inkojen keramiikkaa. He vangitsivat joukon chuncointiaaneja, jotka kertoivat Túpac Amarun menneen Momorí-nimiseen paikkaan jokea pitkin. Espanjalaiset rakensivat viisi lauttaa ja purjehtivat jokea pitkin. Momorísta Túpac Amarun kerrottiin paenneen jalan. Häntä hidasti tuolloin synnyttämäisillään oleva vaimonsa. 80 km marssin jälkeen nähtiin leirituli, jolta Túpac Amaru vaimoineen saatiin kiinni.
Kuolemantuomio.
Vangit tuotiin takaisin Vilcabambaan ja marssitettiin Cuzcoon 21. syyskuuta. Espanjalaiset toivat myös Manco Capacin ja Titu Cusin muumiot ja Punchaon kultapatsaan, joka sisälsi kuolleiden inkojen sydänten jäänteet. Pyhät esineet tuhottiin myöhemmin.
Túpac Amarua yritettiin saada hyväksymään kristinusko, mutta hän kieltäytyi ollessaan valmis hyväksymään kohtalonsa. Viisi inkakenraalia tuomittiin oikeudenkäynnissä ilman, että kukaan sanoi mitään heidän puolustuksekseen, ja heidät hirtettiin. Ne, jotka olivat ehtineet menehtyä kidutukseen, hirtettiin kuolleina.
Túpac Amaru tuomittiin pappien murhasta mestattavaksi. Hänen jälkeläisensä koottiin ja karkotettiin Meksikoon, Chileen ja Panamaan, joukossa hänen kolmivuotias poikansa. Jotkut saivat myöhemmin palata Peruun ja Túpac Amarun pojanpojanpoika Túpac Amaru II johti 1780 alkuperäisväestön kapinaa espanjalaisia vastaan.
Túpac Amaru II

Túpac Amaru II (s. José Gabriel Condorcanqui; 19. maaliskuuta 1742 – 18. toukokuuta 1781) oli alkuperäisväestön Espanjan-vastaisen kapinan johtaja Perussa vuonna 1780. Hän oli inkahallitsija Túpac Amarun pojanpojanpoika. Myöhemmin hänestä tuli lähes myyttinen hahmo itsenäisyystaistelussa ja alkuperäisväestön oikeuksien puolustamisessa.
José Gabriel Condorcanqui syntyi Tintassa, Cuscon maakunnassa ja sai jesuiittakoulutuksen. Hän oli ulkoisesti huomiota herättävä: voimakasrakenteinen, vaaleaihoinen, hyväkäytöksinen ja espanjalaisittain pukeutuva. Hänen veljensä toimi paikallisena päällikkönä, jonka tehtävä oli kerätä intiaaneilta verot Espanjan valtiolle. Veljen kuoltua päällikön tehtävä tuli José Gabriel Condorcanquille, joka hoiti tehtävää espanjalaiskuvernöörin alaisuudessa. Tehtävässään hän liikkui intiaanien alueilla. Hän tunsi inkojen perinteet ja tavat, eikä pitänyt oikeana, että inkoja kohdeltiin pakkotyöläisinä vastoin vuoden 1720 uudistusta, jossa orjuus kiellettiin. Hän pyysi kuvernööriä parantamaan intiaanien oloja tekstiilitehtaissa, kaivoksissa ja kylissä. Kun yritys epäonnistui, hän otti isoisoisänsä inkanimen ja aloitti kapinan. Aluksi hän vangitsi ja teloitti esimiehensä, kuvernööri Antonio de Arriagan Tintassa vuonna 1780.
Kansannousu oli kahteen vuosisataan ensimmäinen merkittävä kapina Espanjan valtaa vastaan ja koko Amerikan suurin intiaanikapina kautta aikojen. Se levisi koko nykyisen Perun ja Bolivian alueelle ja Argentiinan pohjoisosiin. Kreoliväestöä ei kuitenkaan saatu siihen mukaan. Tavoitteena ei ainakaan aluksi ollut Espanjan alaisuudesta eroaminen vaan intiaanien aseman parantaminen. Vastoinkäymisiä alkoi tulla, kun Cuzcon valtaus alkuvuonna 1781 epäonnistui ja Espanjalla alkoi olla alueella riittävästi asevoimaa kapinan kukistamiseen. Túpac Amaru II vangittiin huhtikuussa 1781 ja hänen vaimonsa, vanhin poikansa ja setänsä teloitettiin hänen silmiensä edessä, kuten myös muutama kapinajohtaja.
Túpac Amaru II tuomittiin teloitettavaksi kiinnitettynä neljään suuntaan vetäviin hevosiin. Teloitus kuitenkin epäonnistui, sillä hevoset eivät saaneet miehen raajoja irti. Sen sijaan hänet mestattiin ja paloiteltiin Cuzcon torilla, samassa paikassa kuin isoisoisänsä Túpac Amaru. Kun kapina jatkui, myös koko hänen sukunsa teloitettiin, paitsi hänen yksitoistavuotias poikansa Fernando, joka jäi eliniäkseen Espanjan joukkojen vangiksi. Kapina jatkui edelleen, ja Sangararán taistelussa 18. marraskuuta 1781 kapinalliset saivat 6 000 soturin voimin voiton espanjalaisista, joita oli 900. Kapinan kukistaminen oli verinen operaatio, jossa arvioidaan surmatun noin 100 000 intiaania. Rauha solmittiin 26. tammikuuta 1782. Inkavaatetus sekä ketšuan kieli ja kulttuuri kiellettiin väestön sopeuttamiseksi espanjalaiseen kulttuuriin.
Uruguaylainen 1960—1970-luvun sissiliike Tupamaros ja perulainen 1980—2000-luvun sissiliike Movimiento Revolucionario Túpac Amaru on nimetty hänen mukaansa.
Hans Fritzsche

Hans Georg Fritzsche (21. huhtikuuta 1900 Bochum – 27. syyskuuta 1953 Köln) oli saksalainen lehtimies, joka työskenteli natsi-Saksan kansanvalistus- ja propagandaministeriössä. Häntä syytettiin Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä, mutta hänet vapautettiin. 
Syyskuusta 1932 Fritzsche toimi Franz von Papenin valtakunnahallituksen alaisen Radiopalvelun johtajana. 1. toukokuuta 1933 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Samana vuonna hänestä tuli Joseph Goebbelsin johtaman valtakunnan kansanvalistus- ja propagandaministeriön lehdistöosaston uutispäällikkö. Vuoteen 1945 mennessä hänet ylennettiin useasti. Vuonna 1938 hänestä tuli ensi varapääjohtaja ja sitten pääjohtaja ministeriön lehdistöosastolla. Vuonna 1942 hän siirtyi radio-osaston johtoon. Hän piti radiossa uutiskatsauksia, jotka hän avasi tunnetulle repliikillä ”Hier spricht Hans Fritzsche” (). Hän oli naimisissa Hildegard Springerin kanssa.
2. toukokuuta 1945 Fritzsche allekirjoitti luultavasti virkaiältään vanhimpana Berliiniin jääneenä virkamiehenä kaupungin antautumisasiakirjan. 
Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä Fritzsche istui syytettyjen penkillä ikään kuin Joseph Goebbelsin sijaisena. Goebbels oli tehnyt itsemurhan, joten häntä ei voitu syyttää oikeudessa. Fritzscheä syytettiin rikoksista rauhaa vastaan, sotarikoksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan, mutta syytekohtia ei voitu näyttää toteen. Fritzsche julistettiin syyttömäksi ja hänet vapautettiin. Myöhemmin saksalainen oikeus tosin tuomitsi hänet yhdeksäksi vuodeksi työleirille, mutta hänet armahdettiin 1950. 
Myöhemmin Fritzsche toimi muiden muassa kosmetiikkayhtiön johtajana. 1950-luvun alussa hän toimi Naumannin piiri -nimisessä entisten kansallissosialistien ryhmässä, joka halusi muuttaa Vapaan demokraattisen puolueen FDP:n kansallissosialistiseksi ryhmäksi. Fritzsche menehtyi syöpään 1953.
Ashley Scott

Ashley McCall Scott (s. 13. heinäkuuta 1977 Metairie, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli.
Ura.
Ennen näyttelijänuraansa Scott loi uran mallina. Hän esiintyi aktiivisesti vaatekuvastoissa ja kiersi muotinäytöksissä muun muassa Miamissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hänen kuviaan julkaistiin muun muassa lehtien Women's Wear Daily, Us Weekly ja Cosmogirl sivuilla.
Näyttelijänä.
2000-luvun alussa Scott siirtyi näyttelemiseen. Ensimmäinen täyspitkä elokuva, josta hän sai osan, oli Steven Spielbergin ohjaama "A.I. – Tekoäly", joka sai ensi-iltansa vuonna 2001. Hän esitti elokuvassa pientä roolia, hahmoa nimeltä Gigolo Jane. Samana vuonna hän teki ensimmäisen isomman roolinsa televisiosarjassa "Dark Angel", jossa hän näytteli sarjan toisen kauden ensimmäisestä jaksosta alkaen. Scott esitti sarjassa Asha Barlow'n roolia yhteensä kymmenessä jaksossa. Vuonna 2002 hän sai pääroolin sarjasta "Batmanin tytär" ("Birds of Prey"), joka perustui löyhästi DC Comicsin sarjakuvaan "Birds of Prey". Scott esitti sarjassa Batmanin ja Kissanaisen tytärtä Helena Kylea, supersankaria nimeltä Metsästäjätär. The WB -kanava lopetti sarjan tuotannon kolmentoista jakson jälkeen.
"Batmanin tyttären" jälkeen Scott on esiintynyt monissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat "S.W.A.T." (perustuu 1970-luvun televisiosarjaan), "Walking Tall" (perustuu vuonna 1973 ilmestyneeseen elokuvaan "Lahjomaton sheriffi", alkuperäiseltä nimeltään "Walking Tall") ja "Pinnan alla". Vuodesta 2006 hän esitti Emily Sullivanin roolia CBS-kanavan draamasarjassa "Jericho", joka lopetettiin vuonna 2008, kahden tuotantokauden jälkeen.
Yksityiselämä.
Scott oli vuodesta 2004 vuoteen 2008 naimisissa tuottaja Anthony Rhulenin kanssa.
Mateja Kežman

Mateja Kežman (, s. 12. huhtikuuta 1979 Zemun, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kežman edusti urallaan Sartidia, Partizania, PSV Eindhovenia, Chelseaa, Atlético Madridia, Fenerbahçea, Paris Saint-Germainia, Zenit Pietaria, South Chinaa ja BATE:a.
Kežman lukeutui Serbian maajoukkueen avainpelaajiin. Hän kuului Serbia ja Montenegron joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa, jossa joukkue jäi alkulohkoon.
Flybe

Flybe Group PLC oli brittiläinen halpalentoyhtiö, joka oli Britannian suurin kotimainen lentoyhtiö ja Euroopan suurin alueellinen lentoyhtiö. Yhtiön tärkein solmukohta oli Southamptonin lentoasema, ja se lensi 180 reittiä 65 kohteeseen. Yhtiöllä oli franchise-sopimus brittiläisen Loganair-lentoyhtiön kanssa ja codeshare-sopimus Air Francen ja arabiemiirikuntalaisen Etihad Airwaysin kanssa. Maaliskuussa 2007 Flybe osti British Airwaysin tytäryhtiön BA Connectin. Osana kauppahintaa British Airways sai 15 % osuuden Flyben osakekannasta. Joulukuussa 2010 Flybe listautui Lontoon pörssiin. Heinäkuun alussa 2011 Flybe ja Finnair ilmoittivat, että ne ostavat suomalaisen Finncomm Airlinesin ja perustavat ostoa varten yhteisyrityksen Flybe Nordic AB:n, jossa Flyben osuus on 60 % ja Finnairin osuus 40 %. Flybe hakeutui konkurssiin 5. maaliskuuta 2020 ja perui kaikki tulevat lennot.
Carlson Rezidor Hotel Group

Carlson Rezidor Hotel Group (aik. Rezidor SAS) on Belgiassa ja Yhdysvalloissa päämajaansa pitävä, Tukholman pörssissä noteerattu hotelliyhtiö. Se omistaa useita hotelliketjubrändejä ja hallinnoi niitä ympäri maailmaa. Yrityksen alkujuuret ovat lentoyhtiö SAS:n hotellitoiminnassa ja Curtois L. Carlsonin Yhdysvaltojen Minneapolisiin vuonna 1928 perustamassa Gold Bond -⁠yhtiössä. Siitä syntynyt Carlson Hotels Inc. on omistanut niukan enemmistön Carlson Rezidor Hotel Groupista.
Keväällä 2016 Carlson Hotels Inc., mukaan lukien Carlsonin 51 prosentin omistus Carlson Rezidor Hotel Groupissa, myytiin kiinalaiselle monialayritykselle HNA Tourism Group.
Carlson Residorin hotelliketjuja ovat Radisson Blu (Suomessa osa Sokos Hotelsia), muut Radisson Hotels &amp; Resorts -⁠ryhmän hotellit, Arena Hotels, Art’otel, Country Inns &amp; Suites, Park Plaza, Park Inn ja Quorvus Collection, vuoteen 2010 asti myös Regent Hotels.
Vuonna 2014 Carlson Rezidor Hotel Group sijoittui huonemäärältään (168 927 huonetta) maailman 10. suurimmaksi.
Arab Air Carriers Organization

Arab Air Carriers Organization, AACO () on alueellinen arabilentoyhtiöiden yhteistyöjärjestö, jonka Arabiliitto perusti 1965. Sen tavoitteina on alueen lentoyhtiöiden yhteistyön, turvallisuuden ja laadun kehittäminen. Järjestöön kuuluu vuonna 2018 kaikkiaan 33 lentoyhtiötä eri arabimaista.
Arab Air Carriers Organization (AACO) sijaitsee Libanonin Beirutissa, ja Arab Air Carriers Organization Regional Training Center (AACORTC) sijaitsee Jordanian Ammanissa.
Jäsenet.
Arab Air Carriers Organizationin jäsenet:
Colin Forbes

Colin Forbes (oik. Raymond Harold Sawkins), (salanimet Richard Raine, Harold English ja Jay Bernard) (14. heinäkuuta 1923 Hampstead, Lontoo, Englanti – 23. elokuuta 2006) oli brittiläinen jännityskirjailija.
Forbesin suosio kirjailijana oli huipussaan 1970- ja 1980-luvuilla. Yli 30 kielelle käännetyissä kirjoissa on niin seikkailujännitystä, sotakirjoja kuin vakoiluakin.
Ensimmäiset teoksensa Forbes julkaisi oikealla nimellään ja salanimellä. Teoksista on suomennettu seitsemäntoista, esimerkiksi "Palermon loukku", "Kaksoispetos", "Peitetarina", "Umpikuja", "Syöveri" ja "Kuilu".
"Peitetarinan" suomennoksen ilmestyessä Forbes kävi markkinoimassa sitä Suomessa. Teoksen tapahtumapaikka on Suomi ja Helsinki. Myös "Syöveri" tapahtuu osin Suomessa.
Forbesin uusin ja samalla viimeinen teos "The Savage Gorge" ilmestyi marraskuussa 2006.
Vuoden graafikko

Vuoden graafikko -tunnustuksen myöntää graafisen suunnittelun ammattijärjestö Grafia. Tunnustus on myönnetty vuodesta 1985, ja siihen liittyy näyttely.
Vuoden graafikot.
Lähde
Tapio Vapaasalo

Tapio Vapaasalo (s. 1943) on suomalainen graafinen suunnittelija ja opettaja. Hän on toiminut graafisen suunnittelun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa vuostuhannen vaihteen mmolemmin puolin ja opettanut korkeakoulun eri koulutusohjelmissa vuodesta 1971. Hänet on palkittu useita kertoja Vuoden Huiput ja Vuoden kirjavalio -kilpailuissa vuodesta 1983 lähtien.
Kun Love Kirjat perustettiin 1977, Vapaasalo loi yhdessä Teemu Lipastin kanssa sen ilmettä. Lisäksi hän suunnitteli ulkoasun puoleen sen alkuaikojen kirjoista. Hän teki suunnittelua myös Odessalle ja myöhemmin Mustalle Taiteelle ja Artemisialle, parhaimmillaan kahdeksalle kustantamolle. 
Palkinnot ja tunnustukset.
Vapaasalon töihin kuuluvan Jörn Donnerin ja Stefan Lindforsin teoksen "Himo, rakkaus ja raivo" valitsi Suomen kirjataiteen komitea Vuoden 2005 kauneimmaksi kirjaksi.
Vapaasalo valittiin Vuoden graafikoksi vuonna 2006 ja palkittiin Vuoden Huippujen Platinahuipulla 2015.
Rudi Merz

Rudi Merz (s. 1948) on sveitsiläissyntyinen suomalainen puuseppä, sisustussuunnittelija ja muotoilija.
Suomeen 1970-luvulla muuttanut Merz on ollut vuodesta 1996 Fiskarsin taiteilijoiden ja käsityöläisten osuuskunnan jäsen. Teollisuustaiteen Liitto Ornamo valitsi hänet vuoden 2006 taidekäsityöläiseksi. Merz on tehnyt fiskarsilaisen Nikarin puitteissa yhteistyötä Kari Virtasen kanssa. Merz on valmistunut puusepäksi Sveitsissä oppisopimuskoulutuksessa. Hänellä on ollut useita näyttelyjä.
Merz soittaa huuliharppua Blues Bastards -nimisessä bluesia ja rock n' rollia soittavassa yhtyeessä.
Ricardo Palma

Ricardo Palma (1833 Lima, Peru –1919 Lima, Peru) oli perulainen kirjailija ja tutkija
Palma toimi muun muassa journalistina ja poliitikkona ennen kuin saavutti mainetta historioitsijana kirjoittamallaan teoksella Liman inkvisio ("Anales de la Inquisición de Lima") 1863. Hän oli Perun kansalliskirjaston johtaja ja johti tuhoutuneen kirjastorakennuksen rakentamista Tyynenmeren sodan jälkeen.
Palma loi tradición-kirjallisuustyylin, joka yhdistää fiktioon kansan parissa kulkeneita legendoja ja anekdootteja. Hänen teoksensa kolonialismin ja tasavallan ajan Perusta ilmestyi 1872–1910 "Tradiciones Peruanas" -sarjana.
Liman Ricardo Palma -yliopisto on nimetty hänen mukaansa.
Kumman kaa

Kumman kaa on vuosina 2003–2005 Nelosella lähetetty suomalainen televisiosarja. Sen ovat käsikirjoittaneet Minna Koskela ja Heli Sutela, jotka myös näyttelevät pääroolit. Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Johanna Vuoksenmaa ja toisen tuotantokauden Lauri Nurkse. Musiikin on säveltänyt Aavikko-yhtye.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin vuonna 2001, mutta sen esittäminen alkoi vasta 24. helmikuuta 2003. Alun perin sarjan jakso 12 "Jengiä Kiss FM:stä" oli tarkoitettu toisen tuotantokauden ensimmäiseksi jaksoksi. 
Sarjaa on uusittu televisiossa useita kertoja ja se on nähtävissä myös Ruutu-suoratoistopalvelussa. Sarja on julkaistu kahdella tupla-DVD:llä.
Minna Koskela ja Heli Sutela kirjoittivat sarjasta myös oheismateriaaliksi kirjan "Kumman kaa: Perusasiat haltuun" (Nemo, 2005).
Sutela ja Koskela aloittivat sarjaan pohjautuvan lavakiertueen "Kummanki kaa ja mukana myös Vesa" 15. maaliskuuta 2010. Lavashow’ssa olivat mukana Koskelan ja Sutelan lisäksi Ilkka Merivaara. Esityksen tarina jatkoi siitä, mihin toinen tuotantokausi loppui.
Sarja sai vuoden 2004 parhaan draamaohjelman Telvis-palkinnon.
Juoni.
Sarja kertoo ruotsinopettaja Annen ja kouluterveydenhoitaja Ellun elämästä. He asuvat Helsingissä ja työskentelevät samassa koulussa. He viettävät välitunnit ja pääosan tunneistakin Ellun työhuoneessa. Suurimman osan ajasta he kuluttavat vapaa-ajan aktiviteettien suunnitteluun ja setvimiseen. Töissä harmia aiheuttaa usein koulupsykologi Tarja, jonka kanssa Anne ja Ellu eivät tule toimeen. Anne ja Ellu ovat muun muassa ehdottaneet koulun työilmapiirin parantamiseksi perjantaipullon arvontaa, mutta muut opettajat ja rehtori Aki tyrmäsivät idean. Koulun oppilaiden on välillä vaikea päästä terveydenhoitajan juttusille, koska Ellu viettää välitunnit mieluummin Annen kuin oppilaiden huolten parissa.
Monimutkaisemmissa kysymyksissä naiset kääntyvät Annen veljen, Vesan puoleen. Vesa on ammatiltaan toimittaja. Suuren osan viikonlopuistaan ja useimmat arki-iltansakin he viettävät Eino-baarissa, jossa myös Vesa useasti on. Baarissa naiset selvittävät tuopin äärellä parisuhteitaan tai niiden puuttumista. He viihdyttävät toisiaan kyselemällä, kumman kaa toinen olisi mieluummin ja vaihtoehtoina on julkisuudesta tuttuja miehiä.
Anne ja Vesa ovat kotoisin Sipoosta. Vaikka Vesa pelastaa siskonsa ja tämän ystävän pulasta useassa jaksossa, naiset usein tokaisevat lauseen "Vesa ei tajuu", koska hän ei ole samaa mieltä kaksikon tempausten järkevyydestä. Sarjan viimeisessä jaksossa "Vallan ytimessä" Anne valitaan Ruoholahden yläasteen uudeksi rehtoriksi, jonne myös Ellu saa siirron terveydenhoitajaksi.
Näyttelijät.
Listassa on vain osa sarjan henkilöistä.
Papiamentu

Papiamentu tai papiamento on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluvilla Aruban, Bonairen ja Curaçaon (ns. ABC-saaret) saarilla puhuttava kreolikieli. Kieli pohjautuu pidginportugaliin ja se on saanut vaikutteita myös esimerkiksi afrikkalaisista kielistä ja etenkin espanjasta. Kielellä on arviolta hieman yli 260 000 puhujaa ja toisin kuin monia muita lähialueen kreolikieliä, papiamentua käytetään laajalti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Levinneisyys ja puhujat.
Ethnologuen arvion mukaan papiamentun puhujia on 263 200. Kieli on ollut Bonairen virallinen kieli vuodesta 2010. Papiamentu on virallinen kieli "de facto" myös Curaçaolla, Aruballa, Sint Eustatiusksella ja Saballa. Eniten papiamentun puhujia asuu Curaçaolla (arviolta 115 000 vuonna 2011).
Piirteet.
Papiamentu on kreolikieli ja siihen viitataan joskus Karibian alueen huomattavimpana espanjalaispohjaisena kreolikielenä. Monet muut alueen kreoleista pohjautuvat englantiin tai ranskaan. Tarkemmin kieli on kuitenkin kehittynyt pidginportugalista, joka on ajan myötä espanjalaistunut. Esimerkiksi papiamentun muoto-oppi on lähellä Guinea-Bissaussa ja Kap Verdellä puhuttavia portugalin pidginmuotoja. Espanja on vaikuttanut etenkin papiamentun rakenteeseen ja sanastoon. Vaikutteita on tullut myös arawakilaisista kielistä, Länsi-Afrikan kielistä, hollannin kielestä ja ladinon kielestä.
Historia.
Papiamentu saattaa olla lähtöisin portugalilaisten orjakauppiaiden 1400- ja 1500-luvuilla afrikkalaisten paikallisten kanssa käyttämästä pidginistä. Portugalilaiset hallitsivat tuolloin Kap Verden ja Senegalin rannikon Goréen saaria. ABC-saarille kieli päätyi mahdollisesti portugalilaisten myydessä orjia espanjalaisille näistä orjakaupan tukikohdistaan. Kielen alkuperästä on kuitenkin myös toinen teoria, jonka mukaan kieli on perua Portugalista paenneista juutalaisista, jotka levittivät kieltä joko Kap Verden ja Brasilian kautta, tai suoraan ABC-saarille. Juutalaisten puhuman ladinon tiedetään vaikuttaneen kieleen ja etenkin monet Curaçaon varhaiset asukkaat olivat taustaltaan Iberian niemimaan juutalaisia. Juutalaisten usein harjoittama kauppiaan ammatti on saattanut tehdä heidän kielestään saaren yleiskielen. Hollantilaiset karkottivat sittemmin ABC-saaria hallinneet espanjalaiset ja he alkoivat välittää orjia Curaçaon kautta. Tällöin papiamentu sai vaikutteita myös afrikkalaisista kielistä. Kieltä alettiin käyttää virallisissa asiakirjoissa 1700-luvulta lähtien ja yleinen kirjallinen kieli siitä oli tullut 1800-luvun aikana. Papiamentulla tehtiin ensin koulu- ja virsikirjoja. Ensimmäinen papiamentunkielinen sanomalehti alkoi ilmestyä vuonna 1871.
Nykyisin papiamentu on yksi niistä harvoista Karibian kreolikielistä, joita käytetään laajasti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Cusco

Cusco eli Cuzco on Andeilla Kaakkois-Perussa sijaitseva kaupunki. Kaupunki on Cuscon maakunnan ja Cuscon alueen pääkaupunki. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungissa oli 428 450 asukasta. Kaupunki on Perun perustuslain mukaan maan "historiallinen pääkaupunki". Virallinen pääkaupunki sen sijaan on Lima.
Kaupunki sijaitsee noin 3 400 metrin korkeudessa ja se tunnetaan inkojen pääkaupunkina. Kaupunki liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983. Cusco valittiin vuonna 2007 Amerikan kulttuuripääkaupungiksi.
Nykyisin useimmat Perussa käyvät matkailijat vierailevat myös Cuzcossa, joka on myös matkan varrella Machu Picchulle. 
Maantiede.
Cusco sijaitsee 3400 metrin korkeudessa rehevässä laaksossa, johon virtaa useita jokia ja puroja ympäröiviltä Andeilta.
Inkojen aikana tärkeimmät tulvia aiheuttaneet joet ohjattiin kanaviin, ja kaupunkiin suunniteltiin erikseen uskonnollisille ja hallintorakennuksille varattu keskusta ja sen ympärille esikaupunkeja, joissa maanviljelijät ja käsityöläiset asuivat. Espanjalaiset korvasivat inkojen rakenteita omillaan, Viracochan palatsin paikalle tehtiin katedraali ja Acclahuasin tilalle luostari. Silti kaupungissa näkyy inkojen aikaisia kivimuureja ja kohtisuorien katujen muodostama ruudukko. Auringon temppeli on raunioina ja sen kultaisesta puutarhasta on ryöstetty jalometallit Espanjan kuninkaan kirstuihin. Siirtomaa-ajalta on jäljellä valkoiseksi kalkittuja taloja. 
Nykyisin kasvanut turismi näkyy kaupunkikuvassa, lähes jokainen Plaza de Armasia ympäröivä rakennus on hotelli, matkatoimisto tai internetkahvila.
Historia.
Cuscon alueella on ollut asutusta jo tuhansien vuosien ajan. Varsinaisen kaupungin perustajia on vaikea määrittää; tiedetään ainakin kolme heimoa, jotka ovat asuneet laaksossa jo ennen inkavaltion syntyä. Perustajaksi on mainittu ensimmäinen inka Manco Cápac vuoden 1200 vaiheilla, sekä inkojen yhdeksäs hallitsija Pachacútec vuonna 1438. Inkat viettivät Cuscossa kerran vuodessa suurta auringonjuhlaa. Francisco Pizarro surmasi vastoin lupaustaan inkojen hallitsijan Atahualpan 29. elokuuta vuonna 1533, valtasi Cuscon inkoilta saman vuoden marraskuussa ja perusti kaupungin uudelleen Espanjan kuninkaan alaiseksi kaupungiksi vuonna 1534. Hän antoi repiä inkojen aurinkotemppelin maan tasalle. Seuraavana vuonna Pizarro perusti uuden pääkaupungin Limaan. Vuonna 1536 Manko Inka aloitti pitkän sodan espanjalaisvalloittajia vastaan. Lopulta vuonna 1572, sodan kestettyä 36 vuotta, Túpac Amaru alistettiin ja teloitettiin Cuscon keskustorilla.
El Alto

El Alto on Bolivian pääkaupungin La Pazin naapurikaupunki, joka sijaitsee ylängöllä (La Paz sijaitsee kanjonissa). Vuonna 2010 kaupungin väestöksi arvioitiin 953 300.
La Pazin lentokenttä eli El Alton kansainvälinen lentoasema sijaitsee El Altossa. El Alto on yksi maailman korkeimmalla sijaitsevista kaupungeista, ja kohoaa jopa 4 150 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kaupungin ilmasto on erityisesti korkeuden seurauksena kylmä ja saavuttaa korkeintaan 17 asteen lämpötilan. Se on myös Bolivian nopeasti kasvava kaupunki nopean urbanisoitumisprosessin seurauksena: vuonna 2001 asukkaista oli alle 650 000.
Kaupunkikuvan erikoispiirre ovat aimara-taustaisen arkkitehdin Freddy Mamani Silvestren suunnittelemat värikkäät talot, joissa on elementtejä aimaroiden kansanperinteestä.
Mielenosoitukset El Altossa hankaloittivat 2003–2005 säännöllisesti pääsyä La Pazin kansainväliselle lentokentälle ja kaupungissa tapettiin 60 Bolivian "kaasusodan" aikana, josta presidentti Gonzalo Sánchez de Lozada sai myöhemmin syytteen.