tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fidžin lippu

Fidžin lippu on Fidžin valtion virallinen tunnus vaakunan ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyttyä 10. lokakuuta 1970. Lipun vasemmassa yläkulmassa oleva Yhdistyneen kuningaskunnan lippu on osoituksena maiden yhteisestä historiasta samoin kuin monilla alueen mailla.
Nykyinen lippu on hyvin samankaltainen kuin ennen itsenäisyyttä käytetty lippu. Vanhemmassa versiossa kuitenkin käytettiin tummemman sinistä väriä, ja siinä oli Fidžin koko vaakuna.
Fidži aikoi ottaa uuden lipun käyttöön vuoden 2016 syyskuussa. Suunnittelusta järjestettiin kilpailu, jonka voittaja oli tarkoitus julkistaa heinäkuussa 2016. Uudessa lipussa ei olisi ollut brittivaltaan viittaavia tunnuksia, ja niiden tilalle olisi tullut itsenäisyydestä kertova tunnus. Pääministeri Frank Bainimarama ilmoitti kuitenkin elokuussa 2016, että lippua ei lähitulevaisuudessa vaihdeta.
Baccarat

Baccarat on korttipeli, jonka oletetaan syntyneen Ranskassa ja Italiassa Kaarle VIII:n aikana. Muita baccaratin kaltaisia pelejä ovat faro ja basset. Pelistä on kolme laajalle levinnyttä muunnosta: baccarat chemin de fer (rautatie), baccarat banque (eli a deux tableaux) ja punto banco (eli pohjoisamerikkalainen baccarat). Baccaratissa kuvakorttien ja kymppien arvo on nolla. Erona chemin de fer:ssä ja punto bancossa on muun muassa se voiko pelaaja toimia pankkina. Punto bancossa pankkina toimii aina kasino.
Historia.
Pelin alkuperästä on eriäviä käsityksiä. Jotkut lähteet väittävät sen olevan peräisin 1800-luvulta, kun taas toisten mukaan se tuotiin Ranskaan Italiasta 1400-luvun lopulla sotilaiden mukana, jotka palasivat Italian sodista kuningas Kaarle VIII:n hallituskaudella.
David Parlett pitää Macaota baccaratin suoranaisena edeltäjänä. Pelin nimi ja säännöt viittaavat siihen, että se olisi tullut Aasiasta, missä vastaavia korttipelejä, kuten San Zhang, Oicho-Kabu ja Gabo japgi, pelattiin jo 1600-luvulla. Macao ilmestyi Eurooppaan 1700-luvun lopulla ja saavutti laajan suosion kaikissa yhteiskuntaluokissa. Sen maine johti siihen, että kuningas Viktor Amadeus III kielsi sen kaikissa valtakuntansa osissa vuonna 1788. 
Baccarat oli suosittu Ranskan ylhäisön keskuudessa 1800-luvulla. Napoleonin aikakaudella ja ennen kuin kasinopelit laillistettiin vuonna 1907, baccaratia pelattiin yksityisissä pelihuoneissa. Tältä ajalta peräisin oleva Baccarat Banque on baccaratin varhaisin muoto, ja se mainitaan Charles Van-Tenacin kirjassa "Album des jeux". 
Myöhemmin kehittyi "Chemin de Fer", kahden pelaajan nollasummapeli, joka ilmestyi 1800-luvun lopulla. Sen nimi viittaa rautatiehen, joka oli aikansa nopein kulkuväline. 
"Baccarat Punto Banc"o, jossa vedonlyöjät panostavat joko "Pelaajaan" tai "Pankkiiriin", kehittyi nykyaikaiseksi kasinopeliksi 1940-luvulla Havannassa ja on nykyään suosituin baccarat-muoto.
Baccarat populaarikulttuurissa.
Ian Flemingin alkuperäisessä "Casino Royale" -kirjassa James Bond pelasi chemin de fer -baccaratia. Vuoden 2006 uudessa elokuvasovituksessa peli kuitenkin vaihdettiin nykyisin suositummaksi texas hold 'emiksi.
Elokuvassa Rush Hour 3 on viittaus Baccarat pelin ranskalaiseen versioon.
Oktaani (kemia)

Oktaani eli "n-oktaani" (C8H18) on 8-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön veteen liukenematon neste. Oktaanin rakennekaava on CH3(CH2)6CH3, moolimassa 114,22 g/mol, sulamispiste −56,8 °C, kiehumispiste 126 °C, tiheys 0,70 g/cm3, leimahduspiste 13 °C, itsesyttymislämpötila 220 °C ja CAS-numero 111-65-9. 
Oktaania esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Oktaani on haitallista, tulenarkaa sekä ympäristölle vaarallista.
Oktaanilla (C8H18) on 18 isomeerista muotoa:
Oktaania ja sen eri isomeerejä on maaöljyssä ja bensiinissä. Oktaanin mukaan on saanut nimensä moottoripolttoaineiden puristuskestävyyttä mittaava oktaaniluku.
Pystykiurunkannus

Pystykiurunkannus ("Corydalis solida", syn. "C. bulbosa", "C. laxa") on aikaisin keväällä kukkiva monivuotinen emäkkikasvi. Pystykiurunkannus kasvattaa keväällä mukulamaisesta juuresta matalan varren, joka kukkii sinipunaisin kukin ja kuihtuu varhain. Lajia tavataan luonnonvaraisena erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassa Pohjoismaiden eteläosaa myöten. Suomessa se on lähinnä maan eteläosassa kasvava lehtokasvi, joka on tunnettu myös koristekasvina. HUS:n myrkytystietokeskuksen mukaan kiurunkannukset ovat myrkyttömiä.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen ja tanakka pystykiurunkannus kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juuri on mukulallinen. Kerrannaiset lehdet ovat varressa kierteisesti. Laji kukkii edellisenä kesänä keräämänsä vararavinnon turvin. Tiheä kukinto sijaitsee varren päässä. Kukkien tukilehdet ovat lähes kukan kokoisia ja väriltään vihreitä. Muodoltaan ne ovat vastapuikeita ja kärjestä lähes aina kapealiuskaisia. Kukka on tavallisesti väriltään sinipunainen, mutta myös valkokukkaisia yksilöitä tavataan toisinaan. Kannuksellinen teriö on tavallisesti 15–20 mm pitkä. Pystykiurunkannus kukkii Suomessa huhti–toukokuussa ja kasvi lakastuu nopeasti kukkimisen ja siementen kehittymisen jälkeen. Hedelmä on litteä, kapeansuikea kota, joka on peränsä pituinen. Kasvin siemeniä levittävät muurahaiset.
Suomesta tavattavista kiurunkannuslajeista pystykiurunkannus muistuttaa eniten pienempikokoista hentokiurunkannusta ("Corydalis intermedia"). Etelämpänä kasvaa myös melko samannäköinen etelänkiurunkannus ("Corydalis cava").
Levinneisyys.
Pystykiurunkannuksen levinneisyysalue ulottuu Euroopassa Ranskasta Venäjän länsiosiin. Etelässä lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan ja Bulgariaan, pohjoisessa Norjan ja Ruotsin keskiosiin, Etelä-Suomeen ja Pohjois-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan paikoin Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Keski-Aasiassa. Suomessa pystykiurunkannusta tavataan lähinnä linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella, runsaimmin Ahvenanmaalta. Pohjoisempana lajia tavataan paikoin Keski-Suomesta. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen korkeudelta.
Elinympäristö.
Pystykiurunkannus on tyypillinen lehtokasvi, jota tavataan rantalehdoissa, puronvarsilla, jokitörmä- ja kallionjuuripensaikoissa sekä pihojen ja puistojen nurmikoilla lehtipuiden ja pensaiden alla. Asutuksen liepeillä lajia saattaa esiintyä myös lähimetsiköissä viljelykarkulaisena.
Suomessa uhanalaisen pikkuapollon toukat syövät vain pystykiurunkannuksia, joten perhosen pitää osuttaa toukkavaiheensa kasvin kukoistusaikaan.
Käyttö.
Pystykiurunkannusta viljellään joskus puistoissa koristekasvina. Lajia on jo kauan siirretty myös luonnosta puistoihin. Esimerkiksi Helsingissä laji on tyypillinen vanhojen kartanopuistojen nurmikkojen laji.
Järvisätkin

Järvisätkin ("Ranunculus schmalhausenii"; "Ranunculus peltatus" ssp. "peltatus" on laji.fi-sivuston mukaan väärinkäytetty nimi) on kirkasvetisten järvien leinikkikasvi. Se on toinen isosätkimen ("Ranunculus peltatus") kahdesta alalajista ja nimialalaji. 
Ulkonäkö ja koko.
Yksi- tai monivuotinen järvisätkin kasvaa 10–250 senttimetriä pitkäksi. Sen varsi on tavallisesti paksu ja vaaleankellertävä tai vihreä. Kelluslehdet ovat pitkäruotisia ja korvakkeellisia. Lehtilapa on 2–3 cm leveä, 3- tai 5-halkoinen, liuskainen ja muodoltaan munuaismainen tai pyöreähkö. Lehtilavan tyvilovi on vähintään 120°. Lavan sivuliuskat ovat keskiliuskaa paljon leveämpiä ja melko matalaan nyhähampaisia. Veltot uposlehdet ovat vihreitä. Uposlehtien lehtilapa on 2–10 cm pitkä ja tiheään harittavan hienoliuskainen. Veden pinnan yläpuolelle kokoavat kukkaperät ovat 4–10 cm pitkiä, ollen saman nivelen lehden ruotia pitempiä. Kukassa on verho- ja terälehtiä viisi kappaletta. Verholehdet ovat vihreitä tai sinikärkisiä. Toisiaan koskettavat, valkoiset ja tavallisesti tyvestä keltaiset terälehdet ovat 8–15 mm pitkiä ja niiden mesikuoppa on päärynänmuotoinen. Heteitä on 10–30 kappaletta, emejä 30–40 kappaletta. Järvisätkin kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä koostuu 1,1–2,2 mm pitkistä pähkylöistä. Järvisätkin on myrkyllinen kasvi.
Järvisätkin muistuttaa paljon isosätkimen toista alalajia, merisätkintä ("R. peltatus" ssp. "baudotii"). Tätä kuitenkin esiintyy lähinnä murtovedessä. Toisinaan näitä kahta alalajia pidetään omina lajeinaan.
Järvisätkin voi risteytyä hentosätkimen ("R. confervoides") kanssa.
Levinneisyys.
Järvisätkintä tavataan Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä suurimmassa osassa Fennoskandiaa. Lajin levinneisyysalue ulottuu idässä Luoteis-Venäjälle, Puolaan, Romaniaan ja Kreikkaan. Laji puuttuu esimerkiksi Baltiassa. Euroopan ulkopuolella järvisätkintä kasvaa Kaukasuksen alueella sekä muutamin paikoin Pohjois-Afrikassa. Suomessa järvisätkintä tavataan koko maassa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
Elinympäristö.
Järvisätkin kasvaa kirkasvetisissä järvissä ja joissa avoimilla tai vuolasvirtaisilla paikoilla. Joskus laji esiintyy myös vähäsuolaisessa murtovedessä. Laji kasvaa kovalla pohjalla 0,5–1 metrin syvyydestä.
Nostalgia (albumi)

Nostalgia on Heikki Harman eli Hectorin ensimmäinen sooloalbumi. Hector oli ennen albumin tekoa vaikuttanut Cumulus-yhtyeessä. Hän sävelsi ja sanoitti suuren osan Cumuluksen kappaleista. Levy-yhtiö PSO:n johtaja Martti Piha huomasi tämän ja ehdotti soololevyn tekemistä. Levylle tuli orkesteri- ja sähkösoittimia, kuten jousia ja kitaroita, yhdistävä äänimaailma.
Yleisradion viihdetoimittajat valitsivat levyn kevyen musiikin sarjassa vuoden levyksi. Hector valittiin televisiossa vuoden mieslaulajaksi. Sanoittajien sarjassa hän sijoittui toiseksi. Yle nimitti Matti ja Pirjo Bergströmin vuoden sovittajiksi.
Albumi julkaistiin vuonna 1972 PSO:n vinyylilevynä Top Voice -levymerkillä ja C-kasettina PSO-levymerkillä. Vuosina 1973, 1974 ja 1979 julkaistiin uusintapainokset vinyylilevynä. Fazer Records julkaisi vuonna 1996 albumin CD-painoksena. Warner Music Finland julkaisi vuonna 2001 remasteroidun CD-painoksen. Levykauppa Äx:n oman levymerkki Lipposen Levy ja Kasetti julkaisi vuonna 2022 uuden vinyylipainoksen numeroituna 300 kappaleen painoksena.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sovittanut Matti Bergström, ellei toisin mainita.
Id Tech 3

id Tech 3, aikaisemmalta nimeltään Quake III -pelimoottori, on alun perin id Softwaren tekemä pelimoottori "Quake III Arenaa" varten, josta se sai nimensä. Quake III -pelimoottori on sen jälkeen yleistynyt monien muidenkin pelien (esimerkiksi "Call of Dutyn") pelimoottoriksi. Kukoistuskaudellaan (1999–2001) se kilpaili tasaväkisesti Epic Gamesin tekemän Unreal Enginen kanssa.
Quake III pelimoottori on Quake- ja Quake II -pelimoottorien seuraaja. Quake-pelimoottorit erosivat id Softwaren aiemmasta pelimoottorista, Doomista, joka ei oikeasti ollut kolmiulotteinen vaan koostui vain kaksiulotteisia kartoista, jotka koostuivat sektoreista. Quake-pelimoottorit ovat sen sijaan oikeasti kolmiulotteisia. Quake III -pelimoottori antoi hyvän pohjan id Softwaren seuraavalle pelimoottorille: Doom 3:lle, joka pala palalta käännettiin C:stä C++:aan.
QuakeCon 2005 -tapahtumassa John Carmack ilmoitti, että Quake III:n lähdekoodi julkaistaisiin GNU GPL -lisenssillä 19. elokuuta 2005. Lähdekoodi on vapaasti ladattavissa id Softwaren FTP-sivuilta.
Rimini

Rimini on Italian kaupunki Emilia-Romagnan alueella. Se on Riminin maakunnan pääkaupunki. Riminissä on arviolta 147 750 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 134,52 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Adrianmeren rannikolla. Läheisyydessä sijaitsevat Riccionen ja Cattolican turistikaupungit. Riminiä palvelee Federico Fellinin lentoasema.
Historia.
Antiikki.
Riminin historia ulottuu aina noin vuoden 800 eaa. paikkeille, jolloin primitiiviset kulttuurit hyödynsivät asumiseensa sekä rannikkoa että mäkimaastoa sen taustalla. 
Vuonna 268 eaa. etruskit perustivat kylän Ariminusjoen suistoon, myöhemmin siellä asuivat umbrit ja gallialaiset. Roomalaiset perustivat puolestaan Ariminumin siirtokunnan todennäköisesti samannimisen joen varrelle. Nykyisin joen nimi on Marecchia. Siirtokunnan tehtävänä oli toimia gallialaisten vastaisena linnakkeena sekä astinlautana Padus- eli Po-joen alangon valloittamiseen. Kaupunki oli Keski-Italiasta pohjoiseen vievän tien solmukohdassa, ja samalla se tarjosi mahdollisuuden myös meriliikenteen hyödyntämiseen. 
Kaupunki osallistui Rooman sisällissotaan ja pysyi uskollisena kansanpuolueelle ja sen johtajille; aluksi Mariukselle ja sitten Julius Caesarille, joka johti joukkonsa Rubikon-joen ylitse ja julisti Ariminumin forumilla kuuluisan kutsunsa.
Rooman vallan loppuminen merkitsi tuhoutumisen aikaa, ja sen aikaansaivat ns. kansainvaellukset ja lukuisat sodat. Kristillinen yhteisö piti vuonna 359 merkittävän kirkolliskokouksen Riminissä.
Myöhempi historia.
Vuosisatojen myllerryksen aikana kaupunki kasvoi lukuisien kirkkojen ja luostareiden tyyssijaksi, ja 1300-luvun taiteilijat, eritoten Giotto, loivat tunnettua riminiläistä koulukuntaa.
Malatestan perhe, jonka eittämättä tunnetuin jäsen oli Sigismondo Pandolfo, palkkasotilas ja taiteilijoiden suojelija, vaikutti merkittävällä tavalla paikkakunnan tapahtumiin keskiajan lopulla. Hän rakensi mm. kuuluisan Tempio Malatestianon. Malatestan perhe karkotettiin 1500-luvun alussa ja Riministä tuli pieni Kirkkovaltion kaupunki, jolla oli paikallishallinto Ravennan apostolisen legaatin alaisuudessa. 
Vuonna 1797 Rimini ja koko Romagnan alue liitettiin Ranskan vallankumouksen seurauksena ns. Cisalppiseen tasavaltaan. Napoleonin hallinto lakkautti luostarit ja takavarikoi niiden omaisuuden. Myös lukuisia kirkkoja, joukossa myös Pyhän Colomban katedraali, tuhottiin alueella. Kuitenkin ehkä merkittävin vallankumouksellinen tapahtuma kaupungissa oli yleisen kylpylän rakentaminen vuonna 1843. 
Toisen maailmansodan aikana kaupunki sai kokea raskaita pommituksia ja rintaman siirtoja. 21. syyskuuta 1944 tapahtuneen vapautuksen jälkeen kaupunki on kokenut ennennäkemättömän voimakkaan rakentamisen aikakauden.
Quake-pelimoottori

Quake-pelimoottori on id Softwaren tekemä pelimoottori "Quakea" varten. Pelimoottori oli suunniteltu 3D-grafiikkaa varten ja on myöhemmin julkaistu GNU GPL -lisenssin alla.
Julkaisun jälkeen Quake-pelimoottori haarautui, niin kuin myös tasomallinnus. Moottori pysyi aika lailla muuttumattomana myös "Quake II":ssa ja "Quake III Arenassa". Quake-pelimoottori, niin kuin Doom-pelimoottori, käyttää BSP:tä.
Quake-pelimoottorin kirjoitti lähinnä John Carmack, mutta myös Michael Abrash osallistui työhön. Myöhemmin moottorista kehitettiin Quake II- ja Quake III -pelimoottorit. "Half-Lifen" GoldSrc perustui Quaken moottoriin.
Quake laadittiin siten että kaikki grafiikka voidaan piirtää suhteellisen nopeasti tietokoneen prosessorilla (tuolloin pääasiassa 486 tai Pentium), mutta siitä tuli myös yksi ensimmäisistä peleistä jotka hyödyntävät 3D-kiihdytystä. Ensimmäinen 3D-kiihdytetty versio tehtiin Rendition Vérité 1000 -3D-kortille. OpenGL-tuki lisättiin GLQuake-versioon.
Tekniikka.
Quaken karttaa laadittaessa se kootaan solid modeling -tekniikalla kolmiulotteisista objekteista (brush) kolmiulotteinen konveksi tila CSG-tekniikalla. Karttaeditorissa luotu pelikenttä muodostuu näin onteloksi kiinteän tilan sisään, jonka jälkeen luotu kartta ajetaan esikäsittelijän läpi, joka tunnistaa pelikentän muodostavan sisäpuolen ja karsii näkymättömät pinnat ja hajottaa seinät monikulmioiksi ja muodostaa niistä BSP-puun, joka kertoo mitkä kolmioista ovat näkyvissä. Tämä vaihe oli pelin kehitysaikana huomattavan raskas ja vei tuntikausia koneaikaa.
Quaken ”taivas” ei itse asiassa ole avoin, vaan siihen kuuluvissa polygoneissa käytetään erityistä skybox-tekstuuria, joka näyttää joka suunnasta samalta, mikä antaa illuusion taivaasta.
Valaistus Quakessa toteutetaan sekä esilasketulla valaistuskartalla, joka lasketaan karttaa esikäsiteltäessä, sekä dynaamisilla valoilla (esimerkiksi lentävät raketit), toisin kuin Doomissa, jossa valaistus on sektorikohtainen.
Kwassi Klutse

Kwassi Klutse (29. heinäkuuta 1945 Agbélouvé – 19. toukokuuta 2024) oli togolainen poliitikko. Hän nousi vuonna 1996 maansa pääministeriksi ja toimi virassaan, kunnes hän erosi 21. toukokuuta 1999. Klutsen seuraajaksi valittiin Eugene Koffi Adoboli.
Klutse syntyi Agbélouvéssa ja opiskeli Ranskassa.
Pahan jälkeläinen

Pahan jälkeläinen on englantilaisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin kahdeksas kirja Redwallin taru -kirjasarjassa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2002.
Juoni.
Swartt Kuusikynsi oli pelottava kuusikyntinen hilleri. Hän oli kuusikymmenpäisen sekalaisen tuholaisjoukon johtaja. Joukkoon kuului rottia, kärppiä, lumikoita ja hillereitä. Hillerityrannilla oli orjanaan urosmäyrä, jonka erikoisuutena oli leveä, kullankeltainen raita päälaella. Swartt Kuusikynsi kutsui häntä Rapamahaksi. Kun tyranni oli määrännyt mäyrän vartioimaan puuhun kiinni jäänyttä tornihaukkaa, mäyrä vapautti linnun ja haukka mäyrän. 
Mäyrä hyökkäsi tuholaisten leiriin vahingoittaen myös Swartt Kuusikynttä. Sen jälkeen mäyrä pakeni mukanaan ystävänsä tornihaukka Tuulisiipi. Haavoittunut hilleripäällikkö vannoi kostoa mäyrälle, juuri niin kuin mäyrä hillerillekin. Tuholaisten sotajoukko lähti kohti itää hankkimaan lisäjoukkoja. Swartt murhasi sotavaltias Länkisäären ja sai tietämättään vaimokseen Länkisäären tyttären Sinimarjan. Tuulisiipi antoi ystävälleen uuden nimen Päivänsäde Nuijamäyrä. Parivaljakosta tuli sittemmin tuhoeläinten kauhu. Ystävykset vapauttivat siili- ja myyräperheen kettujen piirityksestä ja jäivät asumaan vähäksi aikaan kiitollisten perheiden luokse. 
Myöhemmin Päivänsäde Nuijamäyrä lähti kohti Salamandastronia, Liekkiliskon vuorta. Salasmandastronia asuttavat maineikkaat kaukopartiojänikset. Vuorta hallitsevat mäyrävaltiaat. Entisen valtiaan kuoltua vuorelle saapuu hetken kuluttua uusi valtias - aivan kuten oli ennustettu. Päivänsäteestä tuli vuoren uusi valtias. Swartt Kuusikynnen vaimo Sinimarja synnytti keskitalvella pojan ja kuoli kohta synnytyksen jälkeen. Poikanen joutui Redwallin luostariin, jossa vanha mäyrä Bella ja abbedissa Meriam antoivat hänelle nimen Verho. Nuori hiirineito Muratti otti Verhon kasvatuksen tehtäväkseen. Verho ei kuitenkaan sopeutunut luostarielämään, vaan varasteli tavaroita. Hillerinuorukaisen yritettyä myrkyttää siili Myrtin, hänet karkotettiin luostarista. Muratti lähti seuraamaan myyräystävänsä Tonkelin kanssa Verhoa. 
Swartt Kuusikynsi saapui tuholaisjoukkionsa Salamandastron-vuorelle, mutta ei onnistunut valtaamaan sitä. Ankaran taistelun jälkeen tuholaiset pakenivat. Verivihan valtaan joutunut Päivänsäde Nuijamäyrä lähti seuraamaan heitä yksin. Kettuparantaja ja ennustaja Belladonna surmasi tiedustelumatkalla olleen Tuulisiiven ja joutui sitten itse mäyrävaltiaan surmaamaksi. Verho löysi isänsä Swarttin ja tämän sotajoukon. Myöhemmin Verho joutui isänsä surmaamaksi estäessään tätä surmaamasta Murattia. Päivänsäde tappoi Swartt Kuusikynnen taistelussa. Muratti ja Tonkeli palasivat Redwallin mukanaan Päivänsäde. Mäyrävaltias tapasi luostarissa äitinsä Bellan ja asui siellä tämän kuolemaan saakka.
Rinna Paatso

Rinna Pauliina Paatso (s. 5. elokuuta 1969 Turku) on suomalainen näyttelijä ja radiojuontaja. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalla vuosina 1988–1992. Hän työskentelee freelancenäyttelijänä pääkaupunkiseudun teattereissa. Radio Novalla Paatso on juontanut "Vapaalla ja viihteellä" -ohjelmaa.
Aikaisemmin Paatso on esiintynyt myös muualla Suomessa teattereissa, esimerkiksi Turun kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa sekä Oulussa Meri Oulun kulttuuriseuran kesäteatterissa Toppilan Möljällä. Lisäksi hänellä on useita vierailuja eri televisiosarjoissa ja hänen ääntään on kuultu monissa piirros- ja animaatioelokuvissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Kymmenen riivinrautaa" ja "V2 – Jäätynyt enkeli" sekä televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Tappajan näköinen mies". Hän oli muun muassa "Toy Story" -elokuvissa Andyn äidin ääniroolissa.
Rinna Paatso on näyttelijöiden Liisa ja Ilari Paatson tytär. Myös hänen tyttärensä Sanni Paatso on näyttelijä.
Xanatos

Xanatos on kuvitteellinen hahmo "Tähtien sodan" maailmassa.
Xanatos oli Qui-Gon Jinnin entinen oppilas, jonka Qui-Gon valitsi tämän lupaavuuden vuoksi. Qui-Gon suostutteli Xanatoksen isän, Crionin, luovuttamaan poikansa koulutettavaksi. Hän suostui ja Xanatos menetti kaksi eniten rakastamaansa asiaa: isänsä ja kotiplaneettansa Teloksen.
Nuori Xanatos oppi Coruscantin jeditemppelissä nopeasti. Hän oli nuorista oppilaista paras valosapelin käyttäjä, vaikkakin hänen aggressiivisuutensa huolestutti opettajia. Kun Xanatokselle tuli aika suorittaa jedikokeensa, hän selviytyi siitä erinomaisesti.
Yoda ei kuitenkaan vakuuttunut Xanatoksen valmiudesta tulla jediksi ja sanoi: ”Vielä yksi testi.” Viimeisessä testissä Xanatos vietiin takaisin Telokselle tutkimaan häiriöitä Qui-Gonin kanssa, mutta todellisuudessa hänen haluttiin näkevän mistä hän joutuisi luopumaan jos ryhtyisi jediksi.
Häiriöt osoittautuivat Crionin aiheuttamiksi, mikä oli saanut aikaan sisällissodan. Xanatoksen viimeinen tehtävä oli valita jedien ja isänsä välillä. Epäröidessään valinnassaan hän joutui todistamaan Qui-Gonin tappavan isänsä, Crionin käännyttyä pimeälle puolelle. Tämä sai Xanatoksen kääntymään jedejä vastaan, ja vannoen kostoa hän nosti isänsä sormuksen ja painoi sen poskeaan vasten. Puoliympyrän muotoisesta arvesta tulikin myöhemmin hänen kaivosyhtiönsä, Ulkomaailman, tunnus. Xanatos hyökkäsi Qui-Gonin kimppuun häviten lopulta tälle. Qui-Gon kuitenkin armahti entisen oppilaansa ja säästi tämän hengen.
Myöhemmin Xanatos järjesti useaan otteeseen ongelmia Qui-Gonille ja Obi-Wanille. Xanatos myös asetti kerran pommin jeditemppeliin, onnistuen melkein tappamaan useita jedejä, joihin kuuluivat Qui-Gon Jinn, Yoda, Ki-Adi-Mundi, Plo Koon, Adi Gallia, Saesee Tiin, Eeth Koth, Even Piell, Kit Fisto, Luminara Unduli, Aayla Secura, Shaak Ti, Stass Allie, Pablo-Jill, Coleman Trebor, Oppo Rancisis, Yarael Poof, Yaddle, ja Obi-Wan Kenobi. Hän myös turmeli Bruck Chunin, Obi-Wanin vihollisen, ja käänsi tämän pimeälle puolelle. Bruck auttoi Xanatosta tappamaan jedejä. Xanatos oli vähällä onnistua tappamaan useita lapsia pudottamalla turbohissin. Obi-Wan ja Qui-Gon kuitenkin onnistuivat pelastamaan kaikki. Loppujen lopuksi hyökkäys päättyi Bruckin kuolemaan ja Xanatoksen pakoon.
Obi-Wan ja Qui-Gon jahtasivat Xanatosta Telokselle missä he taistelivat. Xanatos tappoi lopulta itsensä kävelemällä happoaltaaseen sanoen Qui-Gonille: ”Olen suurin virheesi. Elä sen kanssa. Ja elä tämän kanssa.” Xanatoksella oli myös lapsi, Granta Omega, joka myöhemmin piinasi Obi-Wania ja Anakin Skywalkeria kostona isänsä kuolemasta.
Thomas Boni Yayi

Thomas Boni Yayi (s. 1952 Tchaourou, Borgou, Ranskan Dahomey) on beniniläinen pankkiiri ja poliitikko. Hänestä tuli 6. huhtikuuta 2006 maansa presidentti.
Pohjoisessa Beninissä syntynyt Thomas Boni Yayi aloitti opintonsa Parakoussa ja opiskeli myöhemmin muun muassa taloustieteitä Beninin kansallisessa yliopistossa. Vuosina 1980–1988 hän työskenteli Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankissa Dakarissa. Vuonna 1994 Thomas Boni Yayi nimitettiin Länsi-Afrikan kehityspankin puheenjohtajaksi.
Thomas Boni Yayi seurasi Mathieu Kérékouta maansa presidenttinä vuonna 2006. Thomas Boni Yayi nähtiin muutoksen symbolina, mutta hän on kuitenkin ryvettynyt korruptioskandaaleissa. Hän voitti vuoden 2011 presidentinvaalit saaden 53,2 prosenttia äänistä. Päähaastaja Adrien Houngbédjin sai 35,7 prosenttia äänistä. Opposition kannattajat yrittivät estää tulosten julkistamisen, koska heidän mukaansa ne olivat kyseenalaiset.
Syyskuussa 2021 Patrice Talon ja Thomas Boni Yayi, poliittiset liittolaiset, joista on tullut läheisiä vihollisia, tapasivat Cotonoun venesatamassa. Tämän ajanjakson aikana Thomas Boni Yayi esitti Patrice Talonille useita ehdotuksia ja pyyntöjä, jotka koskivat erityisesti ”poliittisten vankien” vapauttamista.
Tammikuun 2023 parlamenttivaalissa Yayin puolue Les Démocrates sai 28 jäsentä Beninin parlamenttiin.
Sokodé

Sokodé on kaupunki Togossa, Länsi-Afrikassa. Kaupungin asukasluku on 86 500 (2004), joka tekee siitä maansa toiseksi suurimman kaupungin Lomén jälkeen. Sokodé on Centralen alueen ja Tchaoudjon prefektuurin pääkaupunki sekä alueen kaupankäynnin keskus.
Sokodé sijaitsee 339 kilometriä Lomésta pohjoiseen, maan keskiosassa Mo- ja Mono-jokien välissä. Etnisesti suurin osa väestöstä edustaa lossoja. Sokodéssa on Togon kaupungista prosentuaalisesti eniten islamin kannattajia (70 %), mutta väestö on etnisesti ja uskonnollisesti moninainen. Toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä ovat kristityt, pääasiassa katolilaiset (30 %).
Urheilu.
Sokodé on kahden Togon pääsarjassa pelaavan jalkapallojoukkueen, AC Semassi F.C.:n ja Tchaoudjo Athlétic Clubin, kotikaupunki. Joukkueiden kotistadion on Stade Municipal.
Jari Niemi

Jari Niemi (s. 2. helmikuuta 1977 Nokia) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä tai oikea laitahyökkääjä.
Niemi pelasi ulkomailla Belgiassa K. Sint-Truidense V.V.:ssä, R.A.E.C. Mons:ssa ja Standard Liègessä. Suomessa pääsarjatasolla hän on edustanut Tampereen Pallo-Veikkoja, Valkeakosken Hakaa ja Tampere Unitedia ja voittanut kuudesti Suomen mestaruuden. Niistä kolme TamU:ssa 2001, 2006 ja 2007. Niemi oli tärkeässä roolissa, kun Tampere United voitti kauden 2006 viimeisessä ottelussa Helsingin Jalkapalloklubin 3-0 ja varmisti mestaruuden. Hän oli joukkueen avainhahmoja myös, kun TamU pääsi Mestarien liigan kolmannelle karsintakierrokselle 2007. Niemi teki neljässä ensimmäisessä karsintaottelussa neljä maalia. Liigassa hän oli joukkueensa paras maalintekijä 7 maalilla, vaikka oli ensimmäiset ottelut sivussa leikkauksen takia. Elokuussa 2011 Niemi siirtyi Tampereen Ilvekseen 1,5-vuotisella sopimuksella.
Niemellä on takana 23 A-maaottelua, joissa hän on viimeistellyt kolme maalia.
Nicci French

Nicci French on kahden lontoolaisen journalistin, Nicci Gerrardin ja Sean Frenchin, yhteinen kirjailijanimi. He kirjoittavat yhdessä psykologisia jännityskirjoja. Gerrard ja French menivät naimisiin vuonna 1990 ja vuodesta 1999 lähtien he ovat asuneet Suffolkissa.
Nicci Gerrard.
Nicci Gerrard (s. 10. kesäkuuta 1958) varttui Worcestershiressä. Hän opiskeli englannin kielen kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja opetti sitten kirjallisuutta Los Angelesissa ja Lontoossa. Hän perusti naistenlehden ennen freelance-journalistiksi ryhtymistään. Tänä aikana Gerrard meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Liitto oli jo epäonnistunut ennen kuin hän tapasi Sean Frenchin. He kohtasivat Gerrardin työskennellessä toimittajana New Statesman -lehdessä, johon French kirjoitti viikkokolumneja. Gerrard vaihtoi kuitenkin työpaikkaa, kun The Observer -lehti tarjosi hänelle töitä.
Sean French.
Sean French (s. 28. toukokuuta 1959) on kotoisin Bristolista. Hän opiskeli William Ellisin lukiossa pohjois-Lontoossa ennen kuin aloitti englanninkielisen kirjallisuuden opiskelun Oxfordin yliopistossa. French ja Gerrard eivät kuitenkaan kohdanneet Oxfordissa yliopistovuosinaan. Oxfordin-aikanaan French voitti Vogue-aikakauslehden järjestämän kirjoituskilpailun, ja hänestä tuli journalisti.
Frenchin ensimmäinen kolumni julkaistiin vuonna 1987. Hän kirjoitti kolumneja New Statesman -lehteen vuoden 2000 loppuun saakka.
Kadonneet lapset

Kadonneet lapset on suomalaisen rockmuusikko Hectorin soolouran kuudes, huhtikuussa 1978 julkaistu studioalbumi. Hectorin edellinen albumi "H. E. C." (1977) edusti enemmän humoristisempaa puolta, mutta tällä albumilla Hector teki paluun syvähenkiseen ja vakavampaan musiikkiin. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat singlenäkin julkaistut Al Stewartin Year of the Cat -kappaleen suomennos ”Kissojen yö” sekä albumin avausraita ”Tuulisina öinä”.
Levy nousi parhaimmillaan Suomen albumilistan toiseksi pysyen listalla yhteensä 33 viikon ajan. Albumi ylitti kultalevyrajan jo ilmestymisvuotena ja levyä on myyty noin 25 000 kappaletta.
Levy-yhtiö Love Records julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumista on tehty neljä painosta CD-levynä, joista ensimmäinen ilmestyi vuonna 1990 ja viimeisin 2006.
Kappaleet.
Kaikki jousisovitukset Kaj Westerlund.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikot.
Lähteet:
Lähteet:
Tuotanto.
Lähteet:
Lennart Pinomaa

 
Lennart Bernhard Pinomaa (vuoteen 1933 Gulin; 13. huhtikuuta 1901 Mikkeli – 13. tammikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen teologi ja Helsingin yliopiston systemaattisen teologian ylimääräinen professori vuosina 1948–1968. Hän sai kansainvälistä tunnustusta Martti Luther -tutkimuksistaan ja kirjoitti Luther-aiheisia tutkielmia, kuten "Voittava usko: Lutherin aatemaailman peruspiirteet" ja "Kuka Luther todella oli".
Pinomaan veljiä olivat eversti Lauri Gulin ja professori, piispa Eelis Gulin. Hänen tyttärensä on professori Mirja Saari.
Fita Bayisa

Fita Bayisa (s. 15. joulukuuta 1972 Ambo, Etiopia) on etiopialainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija.
Bayisan ensimmäiset saavutukset olivat kaksi pronssia maastojuoksun nuorten MM-kilpailuissa vuosina 1990 ja 1991 sekä niiden välissä kulta nuorten MM-kilpailuissa 1990. Vuonna 1991 hän voitti hopeaa Tokion MM-kilpailujen 5 000 metrin juoksussa. Aika 13.16,64 oli nuorten maailmanennätys. 1991 hän voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin kilpailun. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia maastojuoksun MM-kilpailuista. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Oslossa Bislett Gamesissa 10 000 metrin juoksussa ajan 27.14,26, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aika teki hänestä ennakkosuosikin Barcelonan olympialaisissa, mutta olympiakisoissa hän ei menestynyt 10 000 metrillä. 5 000 metrillä hän sai kuitenkin pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 5 000 metrillä yleisurheilun maailmancupin.
Stuttgartin MM-kisoissa 1993 Bayisa sijoittui kolmanneksi 5 000 metrillä ja voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa hopeaa 10 000 metrillä. Stuttgartin aika 13.05,40 jäi hänen ennätyksekseen. Bayisa osallistui tämän jälkeen ahkerasti arvokisoihin, mutta ei kerännyt enää mitaleja. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän oli 5 000 metrillä kahdeksas, Ateenan MM-kilpailuissa 1997 samalla matkalla kymmenes ja Sevillan MM-kilpailuissa 1999 kuudes. Bayisa osallistui vielä Sydneyn olympialaisiin 2000, jossa oli neljäs 5 000 metrin kilpailussa.
Etelä-Tyynenmeren yliopisto

Etelä-Tyynenmeren yliopisto (, USP) on eteläisellä Tyynellämerellä toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1968 ja on toinen vain kahdesta yliopistosta koko maailmassa, joka sijaitsee useamman maan alueella. Yliopiston pääkampus ja hallinto sijaitsevan Fidžin pääkaupungissa Suvassa. Yliopisto on julkinen ja sen rahoituksesta vastaavat mukana olevat maat ja erityisalueet. 
Vuonna 2017 yliopistolla opiskeli yhteensä 29 918 opiskelijaa. Hieman vajaa 70 % opiskelijoista opiskelee Fidžillä. Henkilökuntaa yliopistolla on 1 514. Yliopiston toimialueen pinta-ala on merialueet huomioiden 33 miljoonaa neliökilometriä eli yli kolme kertaa suurempi kuin Euroopan pinta-ala. 
Yliopiston kansleriksi valittiin vuonna 2022 Samoan o le Ao o le Malo (valtionpäämies) Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Sualauvi II. 
Yliopisto sijaitsee hajautetusti useamman eri valtion alueella:
Yliopisto jakautuu kuuteen tiedekuntaan (), minkä lisäksi yliopistossa toimii kaksi poikkitieteellistä tutkimuskeskusta:
Blink-182 (albumi)

Yhtyeen Blink-182 viides albumi julkaistiin nimettömänä 18. marraskuuta 2003. Levyltä julkaistiin neljä singleä: "Down", "Always", "Feeling This" ja "I Miss you". Kappale "Feeling This" myös lisättiin peliin Madden NFL 2004. Albumin kappaleet ovat vakavampia ja "aikuistuneita" edellisiin albumeihin verrattuna.
Listasijoitukset.
Albumi
Singlet
Ainejärjestö

Ainejärjestö on yleensä yliopiston tai korkeakoulun opiskelijakunnan piirissä toimiva yhdistys, jonka tarkoituksena on yhdistää saman oppiaineen tai alan opiskelijoita, ajaa näiden etuja ja järjestää toimintaa. Teknillisissä yliopistoissa ainejärjestöjä kutsutaan yleensä killoiksi.
Ainejärjestöt ovat ylioppilaskunnassa nuorempia toimijoita kuin poikkitieteelliset ja perinteiset osakunnat, joiden historia juontaa juurensa 1600-luvulle ja Turun Akatemian aikaan asti. Esimerkiksi Helsingin yliopiston vanhin ainejärjestö, Teologian Ylioppilaiden Tiedekuntayhdistys eli TYT, on perustettu vuonna 1853. Tampereen yliopiston vanhin ainejärjestö, luokanopettajaopiskelijoiden OKA ry, on perustettu vuonna 1919. Ainejärjestöt yleistyivätkin varsinaisesti vasta toisen maailmansodan jälkeen. Nykyään lähes jokaisen alan opiskelijoilla on oma ainejärjestönsä, ja uusia syntyy edelleen lisää sitä mukaa kun yliopistoissa käynnistetään uusia koulutusohjelmia. 
Ainejärjestöjen koko vaihtelee suurista, kokonaisen tiedekunnan kattavista pieniin, muutaman kymmenen jäsenen yhdistyksiin. Helsingin yliopistossa pienissä ja homogeenisissä tiedekunnissa, kuten teologian, farmasian tai eläinlääketieteen tiedekunnissa, on vain yksi ainejärjestö. Suuremmissa ja monitieteellisemmissä tiedekunnissa on useita ainejärjestöjä, joilla saattaa olla yhteistyöelimenä toimiva koko tiedekunnan laajuinen kattojärjestö. Esimerkiksi Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa toimii kuusitoista ainejärjestöä ja kattojärjestö Kannunvalajat, suurimmassa eli humanistisessa tiedekunnassa 34 ainejärjestöä ja kattojärjestö Humanisticum. Kaikkiaan Helsingin yliopistossa toimii vuoden 2005 Ylioppilaskalenterin mukaan 107 aine- tai kattojärjestöä. 
Jotkin ainejärjestöt hyväksyvät myös sivuaineopiskelijoita jäsenikseen.
Phil Rudd

Phillip Hugh Norman Rudd (syntyjään Phillip Hugh Norman Witschke Rudzevecuis, s. 19. toukokuuta 1954 Melbourne, Australia) on australialainen rumpali, joka soittaa hard rock -yhtyeessä AC/DC.
Rudd erosi aikoinaan yhtyeestä vuoden 1983 "Flick of the Switch" -albumin jälkeen riitojen ja päihdeongelman vuoksi, mutta palasi takaisin vuoden 1995 albumille "Ballbreaker". Vuonna 2015 Ruddin korvasi yhtyeen entinen rumpali Chris Slade, Ruddin jouduttua syytteisiin tappouhkauksesta ja huumeiden hallussapidosta.
Rudd on syntynyt Australiassa ja nykyisin hän asuu Uudessa-Seelannissa.
Vuonna 2015 Phil Rudd tuomittiin kahdeksan kuukauden kotiarestiin huumeiden hallussapidosta sekä työntekijänsä tappouhkauksesta.
Syyskuussa 2020 ilmoitettiin Ruddin paluusta AC/DC:n kokoonpanoon.
Olibaanit

Olibaanit ("Boswellia") on tohtorinpuukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti 23 lajia, joita kasvaa Afrikassa, Intiassa ja arabimaiden eteläosissa.
Osalla olibaaneista on farmakologisia, erityisesti tulehduksia estäviä, ominaisuuksia. Raamatullinen suitsuke on todennäköisesti sukuun kuuluvan temppeliolibaanin ("Boswellia sacra") pihkaa eli olibaanihartsia.
"Boswellia papyrifera" -lajin kanta on romahtamassa karjankasvatuksen, tulipalojen ja liikakäytön seurauksena ja muut olibaanit ovat samojen uhkien alaisia.
Käyttö.
"Boswellia frereanan", "Boswellia papyriferan", temppeliolibaanin ja salaiolibaanin pihkasta pihkasta valmistetaan suitsukkeita. "Boswellia papyrifera" on nykyään olibaanihartsin merkittävin lähde.
Temppeliolibaania ja salaiolibaania voidaan pitää myös huonekasvina.
Lääkinnässä.
Boswellia serratasta saatavaa kumihartsia on käytetty intialaisessa Ayurveda-perinnelääkinnässä. Siitä on havaittu olevan apua erilaisten tulehduksien hoidossa. Vuonna 1998 julkaistussa pienimuotoisessa kaksoissokkoutetussa tutkimuksessa havaittiin, että kolme kertaa päivässä nautittu 300 mg:n annos lievensi oireita ja paransi astmaan liittyviä biomarkkereita 43 prosentilla potilaista verrattuna niihin, jotka saivat kyseisen aineen sijaan saman määrän plasebona toiminutta laktoosia. Koe kesti kuusi viikkoa.
Vuonna 2024 julkaistussa rintasyöpäpotilailla tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että leikkauksen ja koepalan oton välissä päivittäin nautittu Boswellia puusta valmistettu frankincense-uute hidasti syöpäsolujen biologista aktiivisuutta. Tulos havaittiin vertaamalla koepaloja leikkauksessa poistettuihin syöpäkasvaimiin. Vain osalle kokeen osanottajista annettiin frankincense-uutetta.
Kandi (Benin)

Kandi on piirikunta, kaupunki ja Aliborin departementin keskus Beninissä. Se sijaitsee maan pohjoisosassa 523 kilometriä maan pääkaupungista Porto-Novosta pohjoiseen. Piirikunnassa oli 95 200 asukasta (vuonna 2002).
Kandin piirikunnan pinta-ala on 3 421 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aliborin departementiin Malanvillen, idässä Ségbanan, etelässä Gogounoun ja lännessä Banikoaran piirikuntiin.
Seudulla virtaavat Nigerin sivujoet Alibori ja Sota. Pinnanmuodostukseltaan se on jokilaaksojen halkomaa tasankoa. Ilmasto on tyypiltään sudanilainen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 800 ja 1 300 millimetrin välillä. Kasvillisuus on etupäässä metsä- ja pensassavannia.
Piirikuntaan kuuluu kymmenen arrondissementtia: Kandi I, Kandi II, Kandi III, Angaradébou, Bensékou, Donwari, Kassakou, Saah, Sam ja Sonsoro. Ne käsittävät yhteensä 39 kylää ja 9 kaupunginosaa. Kaupunkiväestön osuus on 42 prosenttia.
Suurimmat etniset ryhmät ovat barbat, fulbet, dendit, mokolet ja bokot. Uskonnoltaan 72,5 prosenttia asukkaista on muslimeja, 12,2 prosenttia katolisia, 4,6 prosenttia perinteisten uskontojen harjoittajia ja 1,3 prosenttua protestantteja.
Ennen siirtomaa-aikaa Kandi oli yksi baribavaltioista, joka itsenäistyi Nikkistä 1800-luvun lopussa. Sen kautta kulki tärkeä kauppareitti Kanosta Ašantiin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät tuotantokasvit ovat vilja, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat ja pienkarja. Teollisuutta edustaa kaksi puuvillankäsittelylaitosta.
Kandin kautta kulkee etelästä Nigerin rajalle johtava päällystetty maantie. Kaupungin lähistöllä on lentokenttä. Palveluihin kuuluu 55 alakoulua, viisi yläkoulua, aluesairaala ja kahdeksan terveyskeskusta. Matkailupalvelut ovat vähäisiä.
Cliff Williams

Clifford ”Cliff” Williams (s. 14. joulukuuta 1949 Romford, Essex, Iso-Britannia) on brittiläinen basisti, joka soittaa australialaisessa hard rock -yhtye AC/DC:ssä. Hän on yhtyeen hiljainen jäsen, joka pitää yllä matalaa profiilia ja välttelee keskipisteenä olemista.
Williams muutti Romfordista Liverpooliin yhdeksänvuotiaana ja ehti työskennellä insinöörinä kaksi vuotta ennen liittymistä ensimmäiseen yhtyeeseensä, jonka nimi oli Home.
Vuonna 1977 Williams sai puhelinsoiton AC/DC:n edustajalta. Mark Evans oli lähtenyt AC/DC:stä ja yhtye tarvitsi uutta basistia. Williams otti pestin vastaan ja oli mukana "Powerage"-albumin nauhoituksissa vielä samana vuonna.
Cliff Williams soittaa nelikielistä Music Man Stingray -bassoa enimmäkseen plektralla, mutta joskus myös sormin.
Williams erosi AC/DC:sta Rock or Bust -kiertueen päätyttyä. Haastattelussa hän kertoi osasyyksi laulusolisti Brian Johnsonin lähdön, ja lisäksi hän kertoi haluavansa viettää aikaa perheensä kanssa.
Syyskuussa 2020 ilmoitettiin Williamsin paluusta AC/DC:n kokoonpanoon.
Joonas

Joonas on useissa kielissä eri muodoissa esiintyvä, Raamattuun perustuva miehen etunimi. Se on yksi suomenkielisistä muunnelmista Vanhan testamentin profetean nimestä Joona. Nimen suomenkieliset muodot tulevat heprean sanasta יוֹנָה ("jonah", Joona), joka tarkoittaa kyyhkystä. Nimen toinen suomenkielinen muotomuunnelma ja raamatunsuomennoksissa esiintyvä muoto on Joona. Suomalaisen nimipäiväkalenterin mukaan Joonaksen nimipäivä on 29. maaliskuuta. Suomessa nimi Joonas on maaliskuuhun 2025 mennessä annettu 20 190 miehelle, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä.
Nimen muissa kielissä käytössä olevia muotoja ovat muiden muassa ruotsin, saksan ja eräiden muiden kielten "Jonas" ja englannin kielen "Jonah".
Könnin kuokkamies

Könnin kuokkamies on Suomen tunnetuimpia kansantarinoita mekaanisesta ”robotista”, jonka avulla Könnin mestari raivasi maata viljelyyn. Tarinan mukaan kuokkamies kuokki maata ja työnsi kärryjä pellolla. Ohikulkijat nostivat tälle kättä ja tervehtivät, mutta Kuokkamies pysyi vaiti, sillä ei mestari puhumaan sitä ollut pannut vaan töitä tekemään. Kuokkamiehen kurja kohtalo oli hukkuminen Alajoen Laivanpäänmutkaan, kun huolimaton renki nukahti, eikä kääntänyt sitä pellon päässä. Jotkut tutkijat ovat väittäneet tämän olleen suunniteltu teko, koska kuokkamiestä pidettiin hiljaisuutensa vuoksi ylimielisenä.
Joissain tarinoissa Könneillä on useita tuulen voimalla toimivia kuokkamiehiä, toisissa puolestaan vieterillä ("fietrillä") tai punnuksilla toimivia. Toisissa tarinoissa taas kuokkamiehet ryhtyvät väkivaltaisiksi saamatta jääneiden ansioiden vuoksi. Könnit matkustivat paljon, ja höyrykone teki tuloaan. Tuskin se oli aivan outo, sillä Tampellan perustaja ja osakas G. A. Wasastjerna valmistutti kehruutehtaansa konepajalla jokilaivaansa höyrykoneen. Kone kuitenkin rikkoutui koeajossa, ja se korjattiin kuntoon Könnin pajalla.
Säkäkorkeus

Säkäkorkeus on neljällä jalalla seisovan eläimen korkeus, joka mitataan maasta tasajaloin seisovan eläimen lapaluihin kaulan ja selän yhtymäkohtaan eli säkään. Yleisimmin säkäkorkeudesta puhutaan hevosten ja koirien yhteydessä.
Varsinkaan hevosen säkäkorkeus ei ole kovinkaan absoluuttinen mitta, koska muun muassa hevosen ryhdikkyyden ja kavioiden vuolemisen aste voi nostaa tai madaltaa säkäkorkeutta useilla senttimetreillä. Asiaan vaikuttavat myös kengät, joiden korkeus vähennetään mitatusta säkäkorkeudesta. Suurin merkitys hevosen tarkalla säkäkorkeudella on silloin, kun ratkaistaan onko eläin säkäkorkeudeltaan yli vai alle 148 cm eli voiko sillä osallistua ponikilpailuihin. Useimpien koira- ja hevosrotujen rotumääritelmät antavat rodun jalostukseen hyväksyttäville eläimille tarkat korkeusrajat, joita eläimen ei tule ylittää eikä alittaa. Kilpailuihin ja jalostukseen liittyvissä tapauksissa säkäkorkeus ratkaistaan virallisella mittauksella, joka hevosilla tehdään vuosittain kunnes poni on täyttänyt kahdeksan vuotta ja katsotaan täysikasvuiseksi.
Reijo

Reijo on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnelma latinan "Gregorius" ja edelleen kreikan "Gregorios"-nimestä, jonka merkitys on "valpas". Reijon nimipäivä on 12. maaliskuuta, paavi Gregorius I:n muistopäivänä.
Nimi Reijo muokattiin harkiten Gregoriuksen muodosta Reko, joka koettiin hankalaksi taivuttaa. Se oli suosittu nimi 1930-luvulta 1950-luvulle ja vielä vuonna 1975 se oli 44. sijalla alle 15-vuotiaiden poikien nimistä lasketussa tilastossa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 27 259 miestä on saanut nimekseen Reijo. Yli puolet heistä on syntynyt 1940–1950-luvulla.
Pinto (hevonen)

Pinto (espanjan sanasta "pinto" ’kirjava’) on yhdysvaltalainen hevosten värirotu, johon rekisteröidään (lehmän)kirjavia hevosia riippumatta näiden suku- ja rotutaustasta. Koska "pinto" on amerikanenglannissa yleistermi kirjaville hevosille, tällaiset hevoset erotetaan toisistaan yleensä alkukirjaimen kirjoitustavan avulla: "pinto" on mikä tahansa kirjava hevonen, "Pinto" puolestaan pinto-värirekisteriin kuuluva yksilö. Suomen kielessä rotunimi kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella. Pinto voi sekoittua samoin aina kirjavaan paint-rotuun, mutta paint on erillinen, todellinen rotu.
Rekisteröintivaatimukset.
Yhdysvalloissa on useita pintorekistereitä, ja niiden rekisteröintivaatimukset vaihtelevat. Pinto Horse Association of America pitää rekisterinsä hevosia aitona rotuna ja hyväksyy kirjavista vanhemmista syntyneet yksiväriset (mahdollisesti erittäin pienimerkkiset kirjavat) jälkeläiset rekisteriinsä ”jalostushevosiksi”, joskin tällaisten hevosten rekisteröintivaatimukset ovat tiukat. Pienimmät rekisteröintivaatimukset sallivat eläimelle minkä tahansa rotu- tai roturisteytystaustan, ja vaativat ainoastaan kolmen neliötuuman (noin 20 cm²) suuruisen valkoisen alueen etupolven tai kintereen yläpuolella, muualla kuin päässä. Osa pintorekistereistä hyväksyy esimerkiksi muulit ja kylmäveriset hevoset, osa ei. Yksikään rekisteri ei kuitenkaan hyväksy tiikerinkirjavia hevosia, eikä appaloosarekisteri puolestaan hyväksy lehmänkirjavia hevosia.
Zeke

Zeke on yhdysvaltalainen hardcore punkkia soittava yhtye Tacomasta, Washingtonista. Yhtye tunnetaan voimakkaasta, nopeasta kitarasoundista yhdistettynä blues rock -vaikutteisiin. Näin ollen heidät on yhdistetty välillä Motörheadiin. Zeke julkaisi ensimmäisen sinkkunsa "West Seattle Acid Partyn" vuonna 1993. Muutaman Scooch Pooch Recordsille tehdyn albumin jälkeen he vaihtoivat Epitaph Recordsille vuonna 1998, mikä johti maailmanlaajuiseen julkisuuten punk rock -piireissä. Nykyään he ovat Relapse Recordsilla.
Yhtyeen kappaleista ”Death Alley” soi Tony Hawk's Pro Skater 4:ssa, ”Long Train Runnin’” Tony Hawk's Underground 2:ssa ja ”Kill the King” Tony Hawk's Project 8:ssa. 
Zeke julkaisi digitaalisen EP:n "Kings of The Highway" vuonna 2007. Se sisältää kappaleet ”Lords of the Highway”, ”Kings and Queens” ja ”Hay Bailer” sekä GG Allin -coverin ”Die When You Die”.
International New York Times

International New York Times (vuoteen 2013 saakka nimeltään International Herald Tribune eli "IHT") on englanninkielinen kansainvälinen päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Se toimii yhteistyössä The New York Times -sanomalehden kanssa julkaisten muun muassa samoja artikkeleita. Lehti perustettiin 4. lokakuuta 1887, ja sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Se ilmestyy yli 180 eri maassa, broadsheet-koossa. Lehden kokovuotinen levikki vuonna 2005 oli noin 242 000, ja se työllistää noin 340 työntekijää.
Vuodesta 2003 lähtien lehti on ollut täysin New York Times Companyn omistuksessa. Lehti on myös maailman ensimmäinen lehti, jota on levitetty lentokoneen avulla.
Lehden perusti vuonna 1887 "The New York Heraldin" Euroopan-painokseksi emolehden omistaja James Gordon Bennett nuorempi.
Richard Chelimo

Richard Chelimo (21. huhtikuuta 1973 Merakwet, Kenia – 15. elokuuta 2001) oli kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Kalenjin-heimoon kuulunut Chelimo kasvoi urheilullisessa perheessä. Hänen veljensä Ismael Kirui on kaksinkertainen maailmanmestari 5 000 metrin juoksussa ja hänen serkkunsa Moses Kiptanui voitti 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden kolme kertaa.
Chelimo saavutti ensimmäisen kerran menestystä kansainvälisessä kilpailussa sijoittuessaan toiseksi vuoden 1990 maastojuoksun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 10 000 metrin juoksussa. Hän voitti toiseksi tulleen 15-vuotiaan veljensä Ismael Kiruin juoksussa kahdellatoista sekunnilla. Chelimo valittiin Kenian joukkueeseen 1991 Tokion MM-kilpailuihin, jossa hänen tehtävänsä oli toimia jäniksenä Moses Tanuille. Chelimo onnistui tehtävässään ja kenialaiset jättivät pahimman kilpailijansa, Marokon Khalid Skah’n kolmanneksi. Viimeisellä kierroksella Tanui ohitti Chelimon ja juoksi maailmanmestaruuteen.
Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa Chelimo ja Skah kamppailivat juoksun voitosta. Kolme kierrosta ennen maalia parivaljakko ohitti kierroksella Marokon Hammou Boytayebin. Boytayeb jäi juoksemaan kaksikon kanssa ja esti kahdesti Chelimoa ohittamasta häntä. Espanjalaisyleisö raivostui tempusta ja kenttätuomari, ruotsalainen Carl-Gustav Tollemar, yritti poistaa Boytayebin kilpailusta siinä kuitenkaan onnistumatta. 150 metriä ennen maalia Skah aloitti loppukirinsä ja voitti kilpailun. Kilpailun jälkeen Skah julistettiin hylätyksi, mutta Marokon joukkue jätti hylkäyksestä protestin. Protesti hyväksyttiin, sillä sääntöä ei määritelty sääntökirjassa riittävän tarkasti. Palkintojenjaossa yleisö antoi raikuvat aplodit Chelimolle, kun taas Skah’n saadessa mitalin stadionilla buuattiin.
Vuonna 1993 Chelimo rikkoi nuorten ja yleisen sarjan maailmanennätyksen 10 000 metrillä ajallaan 27.07,91. Aika oli yleisen sarjan maailmanennätys vain viisi päivää, kunnes Yobes Ondieki rikkoi sen. Nuorten maailmanennätyksenä aika säilyi yli 11 vuotta. Samana vuonna pidetyissä Stuttgartin MM-kilpailuissa Chelimo saavutti pronssia 10 000 metrillä.
Chelimo lopetti urheilu-uransa vuonna 1996, koska ei onnistunut nousemaan kestävyysjuoksun huipulle. Hän palasi vanhaan työhönsä Kenian armeijassa alkaen lihoa ja juopotella, mutta hänen ystävänsä saivat hänet aloittamaan harjoittelun uudelleen. Chelimo kuitenkin kuoli vuonna 2001 aivokasvaimeen vain 29-vuotiaana.
Funafutin kansainvälinen lentoasema

Funafutin kansainvälinen lentoasema on lentoasema Funafutilla, Tuvalulla. Se on maan ainoa lentoasema ja sijaitsee 3 m korkeudessa meren pinnasta. Lentokenttä sijaitse kävelymatkan päässä Funafutin pääkadusta. Kiitotien rakensivat yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan aikana vuonna 1943.
Lentokenttä on vähäisessä käytössä. Ainoa sinne lentävä lentoyhtiö on fidžiläinen Fiji Airways, joka lentää Funafutille kolmesti viikossa (tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin). Kiitotie ei myöskään ole valaistu, mikä rajoittaa lentokentän käyttöä entisestään vain valoisaksi ajaksi. Kun kiitorata ei ole lentokoneiden käytössä, sitä käytetään virkistystarkoituksiin ja julkisena tilana. Lentokentän yhteydessä on sireenijärjetelmä, joka hälyttää paikallisia saapuvista lentokoneista.
Uusi terminaalirakennus avattiin vuonna 2018.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Lähde: