tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viherjäsenruoho

Viherjäsenruoho ("Scleranthus annuus") on kohokkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Viherjäsenruoho on yleensä yksivuotinen tai joskus kaksivuotinen, ja kasvaa yleensä 5–25 cm korkeaksi. Väriltään kasvi on harmahtavan- tai kellanvihreä. Sen varsi on haarainen, rento tai pystyhkö. Neulamaiset lehdet ovat yhdistyvisiä ja tyvestä ripsilaitaisia. Kukinnot kasvavat terttuina haarojen päissä. Kukintojen tukilehdet yltävät tavallisesti osakukintojen yläpuolelle. Hyvin vaatimattomista, tähtimäisistä vihreistä kukista puuttuvat teriöt. Vihreä verhiö on viisiliuskainen ja kaksivartaloisen emiön ja hedelmän kanssa yhdiskasvuinen. Verhiöiden liuskat ovat suippoja, kapealti kalvolaitaisia ja suorakärkisiä tai kärjestä suppuun kääntyviä. Sikiäin on lähes kehänalainen. Suomessa viherjäsenruoho kukkii kesä-syyskuussa. Hedelmä on yksisiemeninen pähkylä. Laji muistuttaa jonkin verran Suomessa erittäin harvinaista vaaleajäsenruohoa ("S. perennis"), jonka kanssa se voi myös risteytyä.
Viherjäsenruoholla on kaksi alalajia, höröjäsenruoho ("S. annuus" subsp. "annuus") ja suppujäsenruoho ("S. annuus" subsp. "polycarpos"). Höröjäsenruoho harittavahaarainen ja sen nivelvälit ja lehdet ovat pitkähköjä, kun taas suppujäsenruohon kasvutapa on tiivis ja sen nivelvälit ja lehdet ovat lyhyitä. Myös verhiönliuskat eroavat alalajien välillä. Höröjäsenruoholla ne ovat kapeahkoja, kolmiomaisia, yläviistoja tai lähes pystyjä ja ainakin puolen hedelmän pituisia. Suppujäsenruoholla verhiönliuskat ovat leveähköjä, puikeita, pystyjä, kärjestä suppuun kääntyneitä ja korkeintaan puolet hedelmän pituudesta. Höröjäsenruohon pähkylä on hieman suurempi kuin suppujäsenruohon.
Levinneisyys.
Viherjäsenruohoa tavataan lähes koko Euroopassa. Laji puuttuu Islannista, Fennoskandian ja Venäjän pohjoisimmista osista sekä Venäjän itäosista. Viherjäsenruohoa kasvaa paikoitellen Marokossa ja Algeriassa, Etiopiassa, Afrikan mantereen eteläosissa, Israelissa, Palestiinassa, Libanonissa, Turkissa sekä Kaukasuksen alueella. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös eri puolille Pohjois-Amerikkaa. Suomessa viherjäsenruoho on yleinen laji Etelä- ja Keski-Suomessa aina Jyväskylän ja Joensuun korkeudelle saakka. Pohjoisempana laji on harvinaisempi satunnaistulokas. Molempia alalajeja tavataan koko maassa, mutta höröjäsenruoho on pohjoisemmassa yleisempi.
Elinympäristö.
Viherjäsenruoho kasvaa kuivilla kallioilla, kedoilla, tienpientareilla, pihoilla, kaduilla ja viljelysmailla. Alalajeista höröjäsenruoho on selvemmin kulttuuriympäristön rikkakasvi, kun taas suppujäsenruoho viihtyy paremmin kallioilla ja kedoilla.
Käyttö.
Aikaisemmin viherjäsenruohon nauttimisen uskottiin kansanlääkinnässä auttavan hammassärkyyn.
RDN Allstars

RDN Allstars on hip hop -ryhmä Rockin da Northin esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2002. Levyllä esiintyy useita suomalaisia hip hop -artisteja sekä vierailijoilta ulkomailta. 
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kappaleet.
Sanoitukset.
Levyn kansilehdissä on sanoitukset kappaleisiin "Kingsize", "Pelkkää viihdettä", "Fake No More", "F-F-F (Fuck-for-Fame)" ja "Sosiaalipokea".
Austrasia

Austrasia (”Itävaltakunta”) oli merovingien aikaan 500–700-luvuilla frankkien valtakunnan koillisosa. Neustrian ohella se oli toinen frankkien valtakunnan suuremmista osista. Austrasiaa hallitsivat omat kuninkaat, mutta 600-luvulta lähtien todellista valtaa käyttivät käskynhaltijat, major domukset.
Austrasia koostui nykyisen Ranskan itäosista ja Saksan länsiosista sekä osista nykyistä Belgiaa, Luxemburgia ja Alankomaita. Austrasian pääkaupunki oli Metz, mutta jotkut Austrasian kuninkaat pitivät Reimsiä hallintokaupunkinaan.
Austrasia muodostui vuonna 511, kun valtakunta jaettiin Klodvigin kuoltua. Austrasian voimakkaista major domuksista tuli vähitellen koko valtakunnan tosiasiallisia hallitsijoita, ja lopulta Pipin Pieni valittiin frankkien kuninkaaksi ja karolingit syrjäyttivät merovingit. Karolingien aikana Austrasia ja Neustria sulautuivat frankkien valtakuntaan ja niiden merkitys itsenäisinä alueina katosi vähitellen.
Brett Favre

Brett Lorenzo Favre (s. 10. lokakuuta 1969 Gulfport, Mississippi) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja.
Ura.
Favre sai NFL-varauksen vuonna 1991, kun Atlanta Falcons varasi hänet numerolla 33 NFL Draftin toisella kierroksella. Sitä ennen hän oli pelannut neljä vuotta University of Southern Mississippin yliopistojoukkueessa. Favre edusti Falconsia vain yhden kauden. Vuonna 1992 seura kauppasi hänet Green Bay Packersiin vaihdossa saman vuoden NFL Draftin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon (vuoro numero 17). Green Bayssä Favre löi itsensä läpi ja oli joukkueen ykköspelinrakentaja 16 kauden ajan.
Favren aikana Packers eteni seitsemästi divisioonansa voittoon (vuosina 1995–1997, 2002–2004 ja 2007), neljästi un (1995–1997 ja 2007), kahdesti NFC:n mestariksi (1996 ja 1997) ja kerran NFL:n Super Bowlin mestariksi. Vuoden 1997 Super Bowlissa Packers voitti New England Patriotsin. Favren on Associated Press valinnut kolmesti NFL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi, vuosina 1995–1997 (viimeisenä vuonna jakoi palkinnon Barry Sandersin kanssa) ja hänellä on hallussaan monia NFL:n ennätyksiä. Hän on muun muassa eniten peräkkäisiä otteluja aloittavana pelinrakentajana pelannut NFL-pelaaja.
Maaliskuussa 2008 Favre kertoi lopettavansa uransa, mutta muutamaa kuukautta myöhemmin, heinäkuussa 2008 hän ilmoitti aikovansa sittenkin jatkaa. Packers oli ehtinyt jo nostaa Aaron Rodgersin uudeksi ykköspelinrakentajakseen ja erinäisten vaiheiden jälkeen Packers kauppasi Favren elokuussa New York Jetsiin NFL Draftin varausvuoroa vastaan. 
18.8.2009 Favre teki sopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa.
5.10.2009 Green Bay Packersiä vastaan Favresta tuli ensimmäinen pelinrakentaja joka on voittanut jokaisen NFL-joukkueen.
Yksityiselämä.
Favre on ollut vuodesta 1996 naimisissa Deanna Favren (o.s. Tynes) kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Kastemalja

Kastemalja on kirkkojen sisustukseen kuuluva astia, jota käytetään kasteessa. Kastemalja voi olla osa kirkon kuorin kalusteita, kiinteä kivi- tai puujalusteinen, usein taiteellisesti valmistettu malja.
Varhaisimmat tiedot lapsikasteesta kirkon historiassa ovat 200-luvulta, ja siitä tuli vähitellen tärkein kastetapa. 500-luvulla lasten kastaminen tuli pakolliseksi ja siten siitä tuli yleisin kasteen muoto. Lasten, oikeastaan vauvojen kastamiseen alkoi jo varhain vakiintua suurikokoinen jalallinen kasteastia, "funtti" (lat. fons – lähde). Kastemalja on kirkkorakennuksen keskeisimpiä kohtia. Kastemalja, funtti, joka useimmiten oli kivestä, muistuttaa muodoltaan ehtoolliskalkkia; siinä oli leveä jalusta, sen yläpuolella varsi, jonka keskellä on paksunnos, "nodus" ja ylinnä on varsinainen allas- tai metalliosa, "cuppa" 
Keskiajalla kastemalja sijaitsi usein erityisessä kastekappelissa, babtisteriossa, joka oli usein kahdeksankulmainen rakennennus. Kastemalja voi olla muodoltaan pyöreä, mutta sekin saattaa olla myös kahdeksankulmainen. Silloin sen muoto viittaa Raamatun kertomukseen Nooan arkista, jonka turvin kahdeksan ihmistä pelastui vedenpaisumuksesta (1. Mooseksen kirja 7. luku). 
1600-luvulla kasteen paikka siirtyi yleensä, niin myös Ruotsi-Suomen kirkoissa pois keskiaikaiselta paikalta, kirkon pääsisäänkäynnin läheltä kirkon kuoriin. Kasteissa käytettiin edelleen keskiaikaisia kastealtaita sekä yhdessä niiden kanssa metallista valmistettuja kastevateja. Suomessa on säilynyt myös muutamia keskiaikaisia tai keskiaikaisen perinteen mukaisia puusta valmistettuja funtteja. 1600-luvulta alkaen kastemaljojen ulkonäköön ja muotoiluun vaikuttivat kulloinkin vaikuttaneet tyylisuuntaukset. 
1900-luvulta alkaen useiden kirkkojen kastemaljat ovat kirkkoa suunnitelleen tai sisustuksen suunnitelleen arkkitehdin sekä ammattitaitoisen taiteilijan yhteistyötä. Usein kuoriin sijoitettu kastemalja ja alttari sekä sen koristeet muodostavat yhtenäisen sarjan.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on yleistä viettää lapsen kaste kotona. Kotikasteessa kastemaljana voidaan käyttää pientä, pöydälle asetettavaa maljaa.
Ortodoksinen kastemalja on omalla jalustalla oleva yleensä metallinen allas, joka on niin suuri, että kastettava lapsi voidaan upottaa veteen kokonaan. Sen muoto ja koristelut ovat vaihdelleet kulloinkin vallitsevan tyylisuunnan mukaan.
Katolinen kastemalja saattaa olla kirkossa pysyvästi oleva kivijalustainen ja kiveen koverrettu malja. Nykyään kirkoissa on kasteen toimittamista varten erityinen kastekappeli, jossa on kiinteä kastemalja. Silloin kun sellaista ei ole käytettävissä, kaste toimitetaan kuorissa, johon sijoitetaan siirrettävä kastemalja.
Everaldo

Everaldo Marques da Silva, lisänimeltään Everaldo, (11. syyskuuta 1944 Porto Alegre – 28. lokakuuta 1974) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi vasempana laitapuolustajana. Everaldo pelasi Brasilian maajoukkueessa 24 kertaa vuosien 1967 ja 1972 välillä. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Grêmion lippuun on lisätty tähti hänen muistokseen.
Stadionul Dr. Constantin Rădulescu

Stadionul Dr. Constantin Rădulescu on jalkapallostadion, joka sijaitsee Cluj-Napocassa Romaniassa. Se toimii jalkapalloseura CFR Clujin kotikenttänä.
Historia.
Stadion on rakennettu vuonna 1973 ja sen kapasiteetti oli 10 000.
CFR Cluj selvisi Mestarien liigan kauden 2008–2009 lohkovaiheeseen, täten stadionia jouduttiin kunnostamaan. Työt valmistuivat syyskuussa 2008 ja uusi kapasiteetti on 25 000.
Ensimmäinen kansainvälinen ottelu stadionilla oli karsintapeli vuoden 2010 MM-kilpailuihin, joka pelattiin Romanian ja Liettuan välillä. Liettua voitti ottelun lukemin 0–3.
Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba

Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba on jalkapalloseura Godoy Cruzin kaupungista, Mendozan maakunnasta, Argentiinasta. Seura pelaa Argentiinan pääsarjassa, jonne se nousi takaisin kaudeksi 2008/2009.
Historia.
Seura perustettiin kesäkuussa 1921 nimellä "Sportivo Godoy Cruz". Nykyinen pitkä nimi syntyi vuonna 1930, kun Godoy Cruz yhdistyi toisen seuran, "Deportivo Bodega Antonio Tomban" kanssa. Seura pelasi pitkään Mendozan maakunnan aluesarjaa, jossa saavutti useita mestaruuskia. Valtakunnallisia sarjoja Godoy Cruz pelasi pitkän aikaa alemmissa divisioonissa. 1994 se saavutti voiton valtakunnallisessa "Torneo del Interior" -turnauksessa, minkä myötä nousi kakkosdivisioonaan, "Primera B Nacionaliin". Vuonna 2005 Godoy Cruz voitti Nalcional B:n apertura-mestaruuden ja nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan voitettuaan karsintavastustajansa Nueva Chicagon. Kesällä 2007 seura putosi pääsarjasta, mutta kykeni nousemaan takaisin vuoden kuluttua.
João Guimarães Rosa

João Guimarães Rosa (27. kesäkuuta 1908 Cordisburgo, Brasilia – 19. marraskuuta 1967 Rio de Janeiro) oli brasilialainen kirjailija. Hän kuuluu 1900-luvun Brasilian merkittävimpiin kirjailijoihin. Hän oli koulutukseltaan lääkäri, mutta toimi diplomaattina eri maissa Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Hänet valittiin Brasilian kirjallisuusakatemiaan, Academia Brasileira de Letrasiin, kolme päivää ennen kuolemaansa.
Guimarães Rosan tunnetuin teos on vuonna 1956 ilmestynyt omaperäinen romaani "Grande Sertão: Veredas", jota on verrattu James Joycen "Odysseukseen". Hänen teoksiaan ei ole suomennettu.
Rio de Janeiron liittovaltionyliopisto

Rio de Janeiron liittovaltion yliopisto (, rinnakkaisnimi vuodesta 2000 Universidade do Brasil) on brasilialainen yliopisto, jonka perusti 1920 presidentti Epitácio Pessoa Rio de Janeiroon. Se on historiansa aikana toiminut useilla eri nimillä. Yliopisto perustettiin yhdistämällä kolme itsenäistä korkeampaa oppilaitosta:
Niiden yhteyteen perustettiin myöhemmin muita yksikköjä, kuten "Escola Nacional de Belas Artes" (taiteiden tiedekunta) ja "Faculdade Nacional de Filosofia" (filosofinen tiedekunta).
Yliopisto toimii alkujaan parantolaksi rakennetussa uusklassiseen tyyliin suunnitellussa rakennusryhmässä Avenida Pasteurin varrella Urcan kaupunginosassa lähellä Praia Vermelhaa (Punainen ranta).
Shanghain Jiao Tong -yliopiston julkaiseman listan mukaan, UFRJ on vuonna 2015 maailman parhaiden yliopistojen listalla 301–400 parhaan ryhmässä, eli sijoittuu Brasilian yliopistoista viiden parhaan joukkoon.
Darrell Green

Darrell Ray Green (s. 15. helmikuuta 1960 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Ura.
Green sai NFL-varauksen vuonna 1983, kun Washington Redskins varasi hänet numerolla 28 NFL Draftin ensimmäisellä kierroksella. Kulmapuolustajana pelannut Green edusti Redskinsiä koko NFL-uransa, vuodesta 1983 vuoteen 2002. 20 kautta samassa seurassa on jaettu NFL-ennätys. Ennätyksen Greenin kanssa jakaa Jackie Slater (Los Angeles/St. Louis Rams 1976–1995). Ennen ammattilaisuraansa Green pelasi Texas A&amp;I University–Kingsvillen amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa ja kilpaili myös yleisurheilussa. Nopeudestaan tunnettu Green juoksi yliopistourheiluaikanaan 100 metriä parhaimmillaan aikaan 10,08.
Green oli voittamassa kahta Super Bowlia. Vuonna 1988 Redskins voitti loppuottelussa Denver Broncosin 42–10 ja vuonna 1992 Buffalo Billsin 37–24. Hänen tulokaskautensa Super Bowlissa vuonna 1984 Redskins hävisi Los Angeles Raidersille 9–38.
Green pelasi NFL-uransa viimeisen ottelun 29. joulukuuta 2002, jolloin Redskins kohtasi Dallas Cowboysin. Redskins voitti ottelun 20–14. Green oli tuolloin 42-vuotias, vanhin kulmapuolustaja NFL:n historiassa. Green pelasi urallaan yhteensä 295 NFL:n runkosarjaottelua, enemmän kuin kukaan muu puolustuspelaaja liigan historiassa, ja hänelle kertyi näissä otteluissa yhteensä 54 syötönkatkoa, mikä on Redskinsin seuraennätys. Green pelasi seitsemänä vuonna NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa ja hän on nelinkertainen All-Pro-pelaaja. 
Green valittiin NFL:n 1990-luvun tähdistöjoukkueeseen ja vuonna 2004 College Football Hall of Fameen. Vuonna 2008 hänestä tuli Pro Football Hall of Famen jäsen.
Yksityiselämä.
Green on ollut naimisissa vuodesta 1985. Hänellä ja vaimollaan on kolme lasta, kaksi tytärtä ja poika.
Malikat

 
Malikat ("Clitocybe") on historiallinen Tricholomataceae-heimoon kuuluva sienisuku, jonka taksonominen asema on muuttunut useaan otteeseen. Alun perin nimitys on viitannut vahakkaat pois lukien valkoitiöisiin helttasieniin, joiden heltat ovat johteiset erotukseksi valmuskoista. Nykytietämyksen mukaan kyseessä on pikemminkin yläsuku, johon kuuluu myös sinivalmuskan suku "Lepista" sekä nuijamalikan suku "Ampulloclitocybe". Myös tähtimalikka, vahamalikka, isomalikka sekä jättimalikka luetaan pääsääntöisesti omiin sukuihinsa "Omphaliaster", "Pseudoomphalina", "Infundibulicybe" ja "Leucopaxillus". Erikseen on vielä valemalikka "Pseudoclitocybe".
Monet malikat ovat kelpo ruokasieniä, mutta etenkin valkoisia malikoita on varoitettu nauttimasta eräiden lajien lievän myrkyllisyyden takia ja siksi, että niitä on huomattavan vaikeaa määrittää täsmällisesti lajeittain.
Lajeja.
Tunnettuja malikoita ovat:
Masyaf

Masyaf on kaupunki Syyriassa Haman maakunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 22 508. Masyafin linna kaupungin vieressä tunnetaan etenkin assasiinien historiallisena tukikohtana. Monet kaupungin nykyisistä asukkaista ovat edelleen ismailiitteja.
Maantiede.
Masyafin kaupunki sijaitsee Jabal al-Nusayriyya -vuoriston tuntumassa Jabal Bahra-vuoren juurella. Masyafin korkeus merenpinnasta on 485 metriä. Matkaa haman kaupunkiin idässä on noin 45 kilometriä ja Banyasin kaupunkiin lännessä noin 54 kilometriä. 
Historia.
Masyafin nimi esiintyy joskus myös muodossa "Masyad". Nimi on mahdollisesti johdettu kreikankielisestä nimestä "Marsya chomi" (Μαρσύα χωμη). Masyafin linnoituksen lienevät rakennuttaneet arabit ennen ristiretkien aikaa. Historiallisissa lähteissä linna mainitaan kuitenkin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1099 ristiretkeläisten valloituksista kertovassa tekstissä. Ensimmäisen ristiretken seurauksena linna sijaitsi muslimien ja kristittyjen hallitseman alueen välimaastosta. Tilanteesta hyötyivät ismailiitit, jotka valtasivat linnan vuonna 1141. Imailiittien johtaja asui Alamutissa, mutta Masyafista tuli nizari-ismailittien Syyrian keskus. Ismailiitit hallitsivat omaa aluettaan itsenäisesti. Ismialiittit taistelivat ajoittain ristiretkeläisiä vastaan, mutta myös heidän puolellaan esimerkiksi Saladinia vastaan.
Hülegün johtamant mongolit valtasivat Masyafin joksikin aikaa vuonna 1260, mutta he joutuivat vetäytymään kärsittyään tappion Egyptin malekueille Ain Jalutin taistelussa. Sittemmin mamelukkisulttaani Baibars alkoi vaatia ismailiiteilta tribuuttia. Masyaf liitettiin kokonaan mamelukkien valtakuntaan vuonna 1270. Abu'l-Fida kuvaili paikkaa vuonna 1320 "tärkeäksi kaupungiksi". Ibn Battuta vieraili paikalla puolestaan vuonna 1355 mainiten sen vieressä sijaitsevan viisi ismailiittien linnaketta. Osmanien valtakunta valloitti alueen 1500-luvulla. 
Ismailiitit olivat käyneet jatkuvia kahinoita alaviittien kanssa. Vuonna 1808 alaviittien sotajoukko valtasi Masyafin. Ismailiiti pakenivat ja pääsivät palaamaan vasta Damaskoksen kuvernöörin lähettämän sotajoukon kanssa vuonna 1810. Johann Ludwig Burckhardt maintsi vuonna 1812 kaupungissa asuvan 250 ismailiitti- ja 30 kristittyä perhettä. Monet kaupungin rakennuksista olivat tuolloin raunioina. Ranskalaiset hallitsivat Syyriaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1919 aluetta hävitti Saleh al-Alin ranskalaisvastainen kapina. 
Syyrian sisällissodan aikana Masyaf on ollut Bašar al-Assadin hallinnon tukilauetta. Venäjä on sijoittanut kaupungin ympäristöön S-300 -ilmatorjuntaohjuksia. Alueella on ollut myös iranilaisten joukkojen tukikohtia. Israel on tehnyt ajoittain ilmaiksuja eri kohteisiin kaupungin tuntumassa.
Väestö.
Masyafin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 22 508. Kaupungin asukkaat ovat ismailiitteja ja alaviitteja.
Tienhaara (Viipurin mlk)

Tienhaara oli taajama entisessä Viipurin maalaiskunnassa ja vuosina 1933-1944 Viipurin kaupunginosa, rautatien ja maantien varrella heti Viipurin ja Suomenvedenpohjan länsipuolella. Tienhaara sijaitsi paikassa, jossa Viipurista länteen johtava maantie haarautuu. Eteläisempi haara, entinen Kuninkaantie, vie Turkuun ja Helsinkiin, pohjoisempi Lappeenrantaan. Kolmihaarainen tienristeys oli muodostunut Kasakkakiveksi kutsutun ison siirtolohkareen ympärille.
Historia.
Perimätiedon mukaan Tienhaaran alueella on jälkiä esihistoriallisista haudoista ja asumuksista. Keskiajalta 1800-luvulle asutus keskittyi Tienhaaran alueen kartanoiden lähelle. Saimaan kanavan ja etenkin Pietarin radan rakentaminen 1800-luvun puolivälissä johtivat väestön asettumiseen Tienhaaran nykyiselle alueelle niin rakennuksiin liittyvien töiden perässä, kuin myös radan luomien yhteyksien, pääasiassa Viipuriin ja Pietariin kohdistuvan, henkilö- ja tavaraliikenteen takia. 
Myös Patterityöt vuosina 1914-17 ja Saimaan kanavan laajennustyöt vuodesta 1927 vuoteen 1939 työllistivät monia Tienhaaran asukkaita. Lisäksi tienhaaran sijainti neljän tien risteyksessä vaikutti alueen kasvuun maantieliikenteen lisääntyessä Suomen itsenäistymisen jälkeen. Tienhaara liitettiin Viipurin kaupunginosaksi vuonna 1933. 
Vuonna 1880 perustettiin Ykspään kansankoulu Aleksanteri II:n hallitsijuuden 25. juhlavuoden kunniaksi, joka toimi vuoteen 1939 Tienhaaran alueen kouluna. 
Tienhaara oli valtaosan Suomen sisällissodasta punaisten miehittämä. Valkoiset joukot yrittivät epäonnistuneesti hyökätä Tienhaaraan ja ampuivat tässä yhteydessä 700 kranaattia. Lopulta punaiset vetäytyivät valkoisten Viipurin itä- ja pohjoispuolella saavuttamien menestysten seurauksena mikä johti Naulasaaren taisteluun. 
Jatkosodan loppuvaiheessa Tienhaara toimi tärkeänä kokoamispaikkana Karjalankannaksen evakuoinnissa Viipurin Maaskolan ratapihan pommituksen jälkeen. 22.–25. kesäkuuta 1944 Tienhaarassa taisteltiin Tienhaaran taistelu. Kasakkakiveen on vuonna 1994 kiinnitetty taistelun muistolaatta.
Nykyisin paikalla sijaitsee venäläisen Tienhaaran eli Seleznjovon kunnan keskustaajama; kunta ulottuu Suomen rajalle asti.
Yritystoiminta.
Tienhaarassa toimi mm. Tienhaaran Auto Oy joka oli 1930-luvun lopulla Suomen 18 suurimman linja-auto yhtiön joukossa, Suur-Merijoen lentokenttä, Tienhaaran Kattohuopateollisuus Oy, Bauerin myllynä tunnettu Tienhaaran Valssimylly ja Elovena tuotemerkistä tunnettu Karjalan Mylly Oy. Tienhaarassa sijaitsi myös postitoimisto.
Leena Ilmari

Leena (Helena) Ilmari (o.s. "Kulovaara", myöh. "Kangas", 10. kesäkuuta 1913 Turku – 15. elokuuta 2008 Turku) oli suomalainen päätoimittaja, kulttuurivaikuttaja ja taiteen tukija.
Ilmari valmistui Turun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineinaan kirjallisuustiede ja filosofia. Hän aloitti toimittajan uransa opiskeluaikana Uudessa Aurassa, johon hän kirjoitti kirja- ja teatteriarvosteluja ja oli sen vakituinen toimittaja 1937–1945. Sen jälkeen hän oli toimittajana Kansan Kuvalehdessä ja Suomen Kuvalehdessä ja 1963–1971 päätoimittajana Hopeapeilissä, jossa hän pakinoi nimimerkillä Vihreäpukuinen nainen.
Leena Ilmarin ensimmäinen puoliso oli Unileverin Suomen-toimitusjohtaja Einari Kangas. Vuonna 1952 hän avioitui ohjaaja Wilho Ilmarin kanssa. Niin V. A. Koskenniemi kuin Mika Waltarikin kirjoittivat hänelle runoja, ja Waltari omisti hänelle kertomuksensa "Neljä päivänlaskua".
Jordi Gené

Jordi Gené Guerrero (s. 5. joulukuuta 1970 Sabadell, Espanja) on espanjalainen autourheilija. Hän on kilpaillut vuodesta 2005 lähtien World Touring Car Championship -vakioautosarjassa, jossa hän ajaa SEAT:ia. Gené on ajanut urallaan muun muassa pikkuformuloilla, vakioautoilla, urheiluautoilla ja kuorma-autoilla. Genén pikkuveli on kilpa-autoilija Marc Gené.
Ura.
Uran alku.
Kartingin jälkeen Gené siirtyi kilpailemaan Fiat Unolla. Vuonna 1988 hän kilpaili Espanjan Formula Ford -sarjassa ja voitti mestaruuden. Gené lähti Englantiin viideksi vuodeksi ja kilpaili useaa tulevaa Formula 1 -kuljettajaa vastaan. Vuoden 1989 hän ajoi Formula Fordeilla Britannian sarjassa ja sijoittui Brands Hatchillä ajetussa Formula Ford Festivalissa neljänneksi. Vuodet 1990 ja 1991 kuluivat Britannian Formula 3:ssa. Vuonna 1991 Gené sijoittui toiseksi Macaun GP:ssä.
Formula 3000 ja yritys Formula 1:een.
Marlboron tuella Gené siirtyi kansainväliseen Formula 3000 -sarjaan vuodeksi 1992. Hän ajoi Laurent Aïellon tallikaverina Pacific Racing -tallissa. Gené voitti kauden avauskilpailun Silverstonessa ja sijoittui loppupisteissä viidenneksi.
Vuonna 1993 Gené oli mukana yrittämässä Formula 1 -sarjaan yhdessä entisen F1-kuljettaja Adrián Camposin Bravo-tallin kanssa. Projekti peruutettiin, kun se todettiin sääntöjenvastaiseksi. Talli ilmestyi kuitenkin kauden avaukseen Etelä-Afrikan GP:hen, mutta se ei saanut osallistua tapahtumaan. Gené jatkoi vuodet 1993 ja 1994 F3000:ssa. Vuonna 1994 hän toimi lisäksi Benettonin F1-tallin testikuljettajana.
Siirtyminen koppiautoihin.
Vuodesta 1995 lähtien Gené on kilpaillut aktiivisesti koppiautoilla, kuten vakioautoilla, kuorma-autoilla ja urheiluautoilla. Vuodet 1995 ja 1996 hän kilpaili Espanjan vakioautosarjassa ja sijoittui ensimmäisenä vuonnaan toiseksi ja voitti jälkimmäisenä vuotena mestaruuden. Kaudella 1997 Gené ajoi Super Tourenwagen Cup -sarjassa ennen kuin siirtyi kausiksi 1998–1999 European Truck Racing Cupiin, joka on sarja, jossa kilpaillaan kuorma-autoilla.
Kaudet 2000–2004 Gené kilpaili Espanjan urheiluautosarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2003. Vuonna 2001 hän osallistui myös European Le Mans Series -sarjan kilpailuihin ja 2002–2004 European Touring Car Championshipin kilpailuihin. Lisäksi hän osallistui 2000 ja 2001 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän voitti vuonna 2001 oman luokkansa. Kaudesta 2005 lähtien Gené on ajanut SEAT-autoa World Touring Car Championship -sarjassa eli WTCC:ssä. Sarjassa hän on voittanut neljä kertaa, viimeksi vuonna 2008.
Gené voitti Nürburgringin 24 tunnin ajon TCR-luokassa vuonna 2016.
Yksityiselämä.
Gené on naimisissa Monica-nimisen naisen kanssa, ja hänellä on kaksi lasta: Maria ja Jordi. Hän harrastaa vuoristopyöräilyä ja golfia. Genén pikkuveli Marc Gené on myös kilpa-autoilija, ja hän on kilpaillut Formula 1 -sarjassa.
Vesioinas

Vesioinas (myös oinaspumppu) on Joseph Michel Montgolfierin vuonna 1796 keksimä vesipumppu, joka saa käyttövoimansa virtaavan veden liike-energiasta. 
Pumpussa on vain kaksi liikkuvaa osaa, painolla tai jousella avautuva hukkaventtiili (4) ja takaiskuventtiili (5). Pumppu voi nostaa vettä 20 kertaa läpivirtaavan veden putouskorkeutta korkeammalle. 
Vesioinas-nimessä yhdyssanan jälkimmäinen puoli on suora suomennos Montgolfierin laitteelleen antamasta nimestä "le belier hydraulique", "hydraulinen oinas". 
Toiminta.
Pumpun osat.
1. Virtaavan veden tuloputki
2. Läpivirtaavan veden poistoputki
3. Paineveden nousuputki (tuottoputki)
4. Hukkaventtiili jossa paino
5. Takaiskuventtiili
6. Painetankki
Toiminnan kuvaus.
Alla kerrottu tapahtumasarja toistuu jatkuvasti:
Käynnissä oleva vesioinas pitää jatkuvaa hakkaavaa ääntä ja purskauttaa joka iskulla vettä myös ulos venttiilistään.
Vesioinasta käytetään, kun halutaan nostaa pieniä vesimääriä suureen korkeuteen ja matalapaineista vettä on runsaasti saatavissa. Syöttöveden pudotuskorkeus voi olla 1–5 metriä, ja tuloputken pitää olla mahdollisimman suora ja vähintään 5–12 metriä pitkä. Pumpun nostama vesimäärä riippuu tuloveden pudotuskorkeuden ja pumpatun veden nostokorkeuden (mukaan lukien putkivastus) välisestä suhteesta.
Vesioinaita voidaan laittaa useampia vierekkäin toimimaan samaan painejohtoon, mutta kullekin pumpulle pitää varata oma syöttöjohtonsa.
Abduction (tapahtuma)

Abduction oli Pohjois-Suomessa 1990-luvulla järjestetty vuosittainen demoskenetapahtuma eli demoparty, jossa pääpaino oli Amiga- ja PC-laitealustoilla. Kesäkuun alussa pidetyssä tapahtumassa kilpailtiin perinteisesti demo- ja introsarjoissa, tietokonegrafiikan ja -musiikin teossa sekä myös joissakin vapaamuotoisemmissa kompoissa. Lisäksi tarjolla oli partyverkko (ainakin kolmessa viimeisessä tapahtumassa), joka mahdollisti Internet-yhteydet ja verkkopelaamisen. 
Abduction pidettiin viisi kertaa, vuosina 1994–1998. Sitä järjesti alun perin pääosin Mindprobe-ryhmä ja myöhemmin voittoa tavoittelematon "Abduction Organizing ry". Tapahtuman sisäänpääsymaksu oli ilmeisesti aluksi alle 100 ja kolmena viimeisenä vuonna 100–120 Suomen markkaa. Tytöille sisäänpääsy oli ilmaista, kuten demopartyissa usein tapana on (tarkoituksena tietysti saada tyttöjä kiinnostumaan muuten niin miesvaltaisesta harrastuksesta). 
Historiaa.
Ensimmäinen Abduction pidettiin Rovaniemellä kesällä 1994. Tapahtumassa kilpailtiin demo/intro-, grafiikka- ja tracker-musiikkikompoissa. Niitä oli vain PC:lle: Amiga-kompoja ei ollut. Tapahtuman on sanottu menneen suhteellisen hyvin, vaikka järjestäjillä ei ilmeisesti ollut aikaisempaa kokemusta demopartyn vetämisestä. Lopullinen osanottajamäärä oli noin 150.
Toinen Abduction pidettiin myös Rovaniemellä, Korkalovaaran koululla. Uutta tapahtumassa olivat muun muassa Amiga-kompot ja levykkeiden välityksellä tapahtunut suosikkituotosten äänestäminen. Osanottajamäärä oli järjestäjien mukaan hieman alle 300.
Vuonna 1996 Abduction muutti Ouluun. Siellä tapahtumapaikkana toimi Pohjankartanon koulu kaupungin keskustassa. Abductionin pääjärjestäjänä tuolloin toimineen Markus Auralan kirjoittaman uutisryhmäviestin mukaan tapahtumaan pääsylipun ostaneiden määrä oli noin 400.
Vuosien 1997 ja 1998 Abductionit pidettiin edelleen Oulussa, tosin nyt toisella keskustan tuntumassa sijaitsevalla rakennuksella, Oulun urheilutalolla. Vuoden 1998 tapahtuman piti edellisvuosista poiketen tarjota muiden perinteiseksi muodostuneiden kompojen lisäksi myös pari Commodore 64 -kilpailua – demot ja musiikin – mutta demokompo jouduttiin perumaan demoehdokkaiden vähyyden vuoksi. Osanottajia vuoden 1998 tapahtumassa oli järjestäjien mukaan noin 300.
Vuoden 1998 Abduction on jäänyt sarjassaan viimeiseksi. Abduction 2000 -tapahtuma oli suunnitteilla, mutta se peruttiin lopulta henkilöstöresurssien riittämättömyyden vuoksi.
Rauhan päivän kävely

Rauhan päivän kävely on kansainvälinen liikuntatapahtuma, jonka tarkoituksena on kävellä rauhan puolesta lähes 80 maassa. Samalla tehdään tunnetuksi YK:n rauhantyötä. Tapahtuman alullepanija oli Maailman veteraanijärjestö ja Suomessa sen suojelijana toimii presidentti Martti Ahtisaari. Nykyisin rauhan päivän kävelyn järjestävät Suomessa Sotainvalidien veljesliitto, Suomen sotaveteraaniliitto, Rintamaveteraaniliitto ja Suomen rauhanturvaajaliitto sekä joukko kansalaisjärjestöjä.
Vuonna 2001 YK:n vuotuiseksi Rauhanpäiväksi vahvistettiin 21. syyskuuta. Rauhanpäivän merkityksen korostamiseksi Maailman veteraanijärjestö kehotti vuonna 2008 järjestämään kaikissa jäsenmaissa kansallisesti sovitettuja tapahtumia.
Ensimmäinen rauhan päivän kävely.
Ensimmäinen rauhan päivän kävely pidettiin 21. syyskuuta 2008. Suomessa tapahtuman aikana käveltiin noin 30 paikkakunnalla: Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Järvenpäässä, Tuusulassa, Lohjalla, Salossa, Turussa, Lahdessa, Kotkassa, Kouvolassa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Porissa, Seinäjoella, Jyväskylässä, Kuopiossa, Mikkelissä, Kuhmossa, Oulussa, Rovaniemellä, Sodankylässä, Vaasassa, Lappeenrannassa, Joensuussa, Kemi-Torniossa ja Kokkolassa.
Tapahtuman valtakunnallinen avaus oli Helsingissä Käpylän urheilupuistossa. Päivän aikana jaettiin muistoksi tapahtumaan osallistumisesta yli 10 000 pinssiä. Tapahtumasta on tarkoitus tehdä jokavuotinen perinne. Ensimmäiseen rauhan päivän kävelyyn otti osaa yhtä aikaa 51 maassa yli kaksi miljoonaa. Suomessa kävelijöitä oli noin 2 700. Vuonna 2012 kävelijöitä oli jo noin 15 000. 
Rauhan päivän kävely nykyisin.
Seuraavan kerran kävely järjestetään 22. syyskuuta 2013 – tavoitteena on kerätä koko maassa 20 000 liikkujaa. Valtakunnallinen päätapahtuma on Salossa.
Kaskadihäiriö

Kaskadihäiriö () on skaalautumattoman verkon virhetilanne, jossa solmun toiminnan häiriö vaikuttaa sen viereisten solmujen toimintaan. Esimerkiksi Internetin reitittimen joutuminen epäkuntoon johtaa sen liikenteen siirtymisen viereisten reitittimien välitettäväksi, jolloin nämä voivat joutua palvelunestohyökkäystä vastaavaan tilanteeseen. Lisääntynyt kuormitus voi siirtyä näihin reitittimiin liitettyihin toisiin reitittimiin ja näistä yhä edelleen.
Kaskadihäiriö voi esiintyä esimerkiksi yhteiskunnallisessa, taloudellisessa, sosiaalisessa, organisaation, biologisessa tai teknisessä verkoissa.
Filippiinienkakadu

Filippiinienkakadu ("Cacatua haematuropygia") on äärimmäisen uhanalainen Filippiineillä Palawanin, Mindanaon ja Tawitawin alueella elävä kakadulaji, jonka kanta on voimakkaasti vähentynyt 1950-luvulta alkaen. Lajin kauppaa säädöstellään CITES-sopimuksella, jossa laji kuuluu I/A-liitteeseen: EU:n sisällä kaupankäynnissä (ja pesityksessä sekä kaupallisessa esilläpidossa) linnuilla on oltava pysyvä tunnistemerkintä ja EU-todistus. 
Kooltaan filippiinienkakadu on noin 31 cm. Linnun väritys on pääosin valkoinen, lukuun ottamatta vaaleankeltaisia läiskiä silmänvierustassa sekä pyrstön alaosaa, jossa on punaista ja keltaista. Aikuisen koiraan iiris on mustanruskea ja naaraan iiris on punaiseen vivahtava. Ulkonäöltään filippiinienkakadu muistuttaa salomoninkakadua ja tanimbarinkakadua, joilta kuitenkin puuttuu pyrstön punainen väri. Kauempaa filippiinienkakadun voi sekoittaa myös valkokeisarikyyhkyyn ("Ducula bicolor").
Filippiinienkakadun elinympäristöä ovat alankometsät yleensä alle 50 metrin korkeudessa, usein jokien tai rannikkojen läheisyydessä, missä kasvaa mangrovea. Sulkasadon aikaan ja pesimiskautena, joka kestää heinä–joulukuun, linnut siirtyvät uloimmille saarille. Pesimisajan ulkopuolella lintuja voi tavata riisi- ja maissipelloilla.
Filippiinienkakadukannan kooksi arvioidaan 1 000–2 700 yksilöä. Suurimmat kantaan kohdistuvat uhat ovat laiton lintujen pyydystäminen häkkilinnuiksi ja alankojen metsien hakkaaminen. Linnut kerätään jo poikasina pesistä ja niistä maksetaan hyvä hinta.
S/S Equity

S/S Equity oli saksalainen höyrylaiva, joka toi kahdella matkallaan Saksasta Suomeen syksyllä 1917 aseita suojeluskunnille. 
Ensimmäinen matka.
"Equity" oli alun perin englantilainen rahtilaiva, jonka saksalaiset olivat kaapanneet ja ottaneet omaan käyttöönsä. Ensimmäiselle matkalleen Suomeen alus lähti 27. lokakuuta 1917 Danzigista. Laivan lastina oli muun muassa 6 500 venäläistä Mosin-Nagant kolmen linjan jalkaväkikivääriä, 500 Mauser-pistoolia, 30 venäläistä Maxim-konekivääriä, 4 500 käsikranaattia ja 2,6 miljoonaa patruunaa. Lisäksi laivalla matkusti kahdeksan jääkäriä, joiden oli tarkoitus aloittaa suojeluskuntien kouluttaminen Pohjanmaalla. Ryhmää johtivat Juho Heiskanen ja Lauri Tiainen, muut jäsenet olivat Arvid Kokko, Juho Komonen, Kalle Kuokkanen, Viljo Laakso, Einar Mäkinen ja Reino Vuolle. Aluksen matkan ja aselastin oli järjestänyt aktivistien johtomies Kai Donner.
Aluksen lastista purettiin ensin puolet 31. lokakuuta Vaasan pohjoispuolella Maksamaan Västerössä ja loput seuraavana päivänä Tolvmangrundetilla Larsmossa Pietarsaaren ulkopuolella. Aseiden purkupaikalle Tolvmangrundille on pystytetty muistomerkki. "Equitylla" tulleet jääkärit organisoivat aseiden jakelun eteläisen Pohjanmaan suojeluskunnille ja muodostivat koulutusrenkaan, Juho Heiskasen mukaan nimetyn ns. Heiskasen staabin. Sen toiminnan tuloksena Etelä-Pohjanmaalla oli jo vuoden 1918 alkaessa 2 500–3 000 peruskoulutettua miestä.
Toinen matka.
Toisen matkansa Suomeen "Equity" aloitti 2. joulukuuta 1917. Mukana oli aselasti sekä 22 jääkäriä, joita johti jääkäri Asplund. Alus saapui 8. joulukuuta Merikarvian lähistölle Revelin saaren tuntumaan. Sää oli tuulinen, satoi lunta ja meri oli osin jäässä. Aselaivan täytyi myös varoa Mäntyluodon vesillä partioivia Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijöitä "Berkut" ja "Kondor", joten lastin purku tapahtui pimeällä. Vastaanottamassa oli merikarvialaisen kalastaja Mauri Rantasen kalastusvene, joka kuljetti yön aikana kolmella eri matkalla aselastia Aspskärin ("Aspuskerin") saarelle, jonne aseet piilotettiin kallionkoloihin. Lastista saatiin maihin lopulta vain pieni osa: kaksi konekivääriä, muutama laatikollinen kivääreitä, jonkin verran "lyhyitä aseita", käsikranaatteja sekä kaksi radiovastaanottimen akkumulaattoria. Myös jääkärit saatiin maihin ja pääsi jatkamaan matkaansa sisämaahan.
Ensimmäisellä lastin purkupaikalla Västerön Storsandvikenissä sijaitsee nykyisin Equityn muistomerkki.
Kuolleet kukat

Kuolleet Kukat oli tamperelainen punk-yhtye, joka toimi aktiivisesti vuosina 1984–1986 ja 1993–1995. Sen perustivat basisti Juha "Nappi" Nabb, joka oli soittanut Riistetyissä ja Kaaoksessa, Kaaoksen entinen laulaja Jari "Jakke" Hallikainen ja Bastardseissa soittanut rumpali Masa Kärnä. Koska kaikki jäsenet olivat soittaneet tunnetuissa hardcore punk -yhtyeissä, oli Kuolleet Kukat eräänlainen kulttibändi jo heti synnyttyään. 
1980-luvulla Kuolleilta Kukilta ilmestyi vain EP "Isoveli valvoo", mutta muut nauhoitukset jäivät julkaisematta levy-yhtiöiden kanssa syntyneiden epäselvyyksien vuoksi. 1980-luvun nauhoituksista julkaistiin EP "Vallankumous" vuonna 1993, ja Kuolleet Kukat aktivoitui pariksi vuodeksi.
Brian Swenlin

Brian Swenlin (s. 12. tammikuuta 1969 Selma, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja, joka on uransa aikana työskennellyt enimmäkseen Disneyn animaatioiden parissa, kuten Varjoankka, Aladdin, Mikin klubi, Kim Possible ja Keisarin uusi koulu.
Elämäkerta.
Swenlin kiinnostui piirtämisestä ala-asteella. High schoolissa hän julkaisi jo oman sarjakuvansa, ja Swenlin myi mainostilaa maksaakseen sarjakuviensa painokset 800 kopiosta numeroa kohden. Kiinnostuksensa myötä tarinan kerrontaan, hän siirtyi opiskelemaan San Bernardinoon Kalifornian osavaltion yliopistoon taidetta ja kommunikaatiota vuosiksi 1987–1988. Swenlin kuitenkin lähti koulusta aikaisemmin päästyään käsikirjoittamaan Walt Disney Television Animationille Varjoankan jaksoja. Sarjan jälkeen hän käsikirjoittanut Disneyn ohella useita tarinoita Warner Bros. Animationin tuottamiin animaatioihin, kuten Äly ja Väläys, , Xiaolin Showdown ja The Batman.
Romanaisi

Romanaisi () on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa Seuloskoin kaupungin koillispuolella Pietarin ja Laatokan välisen rautatien varrella. Taajamassa on asukkaita 5 600 ja kunnassa 7 300 henkeä (vuonna 2007).
Kunnan hallinnollinen keskus on Romanaisin taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: kylät Kähy (), Leppisaari (), Kähyn taajama ja Kornevan () asemanseutu. Toiseen maailmansotaan asti seudun pääväestön muodostivat inkerinsuomalaiset, jotka kuuluivat Rääpyvän luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaisväestö karkotettiin muualle Neuvostoliittoon vuonna 1942. 
Toisen maailmansodan aikana seudun läpi kulki ”Elämän tieksi” kutsuttu piiritetyn Leningradin huoltotie.
Romanaisissa toimii lihan, maidon ja vihannesten tuotantoon erikoistunut maatalousyritys ZAO Sovhoz ”Romanovka”. 1980-luvulla Leppisaareen rakennettiin yksi Luoteis-Venäjän suurimmista sikaloista, jonka toimintaa jatkaa OAO Sputnik. Kähyyn on sijoitettu varuskunta.
Kunnan ja samalla myös kunnanhallinnon päämies on Sergei Beljakov.
Kaverin kanssa kalaan

Kaverin Kanssa Kalaan on Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön nuorisohanke, jonka tavoitteena on parantaa nuorison kalastukseen ja luonnossa liikkumiseen liittyviä tietoja ja taitoja. Vuodesta 1998 lähtien hankkeessa on järjestetty kalastusaiheista ohjelmaa jo yli 300 000 nuorelle. Kampanjan kohderyhmänä ovat olleet peruskoulujen 4.–6. luokat. 
Kohderyhmä ja toiminta.
Kampanja perustuu kalastusseurojen aktiivijäsenistä koulutettujen kalakummien opetusvierailuihin kouluille. Noin 300 kalakummia kiertävät kouluissa järjestämässä lapsille kalaretkiä koulujen lähivesille ja muuta kalastukseen perehdyttävää ohjelmaa. Kampanjan pääkohderyhmänä ovat peruskoulujen 5.–6. luokkien oppilaat. Nuorille suunnattua, monipuolisesti kalastuksesta kertovaa, Kaverin Kanssa Kalaan -kalastuslehteä jaetaan erilaisten tapahtumien yhteydessä 30 000 kappaletta. Merkittävän osan kampanjan toiminnasta muodostavat koululaisille joka toinen vuosi järjestettävät erilaiset kala- ja kalastusaiheiset tempaukset, joissa lapsilla on mahdollisuus tutustua monipuolisesti vapaa-ajankalastukseen. Tempaukset järjestetään pääosin kevään ja syksyn tempausviikoilla jotka ajoittuvat viikoille 21 ja 35. Vuosittain elokuun viimeisenä keskiviikkona vietetään Suomessa valtakunnallista kalastuspäivää. Valtaosa syksyn Kaverin Kanssa Kalaan tapahtumista pyritään järjestämään valtakunnallisen kalastuspäivän yhteydessä.
Kampanjan kummit.
Näyttelijä Jasper Pääkkönen on toiminut vuodesta 2002 lähtien kampanjakummina. Avuksi kampanjakummin tehtäviin Pääkkönen sai vuonna 2006 toisen näyttelijän, Tuomas Reunasen. Vuonna 2008 tuli mukaan YleX:n toimittajana tunnettu Mikko "Peltsi" Peltola. Metalliyhtye Celestyn rumpali Jere Luokkamäki lupautui vuoden 2009 joulukuussa mukaan kampanjaan.
Yhteistyökumppanit.
Suomen suurimmat kalastusvälinevalmistajat ja maahantuojat ovat osaltaan tukemassa ja mahdollistamassa kampanjan toteutusta. Yhteistyökumppaneiden tuotteilla lapset pääsevät tutustumaan kalastukseen ja perehtymään harrastuksessa käytettävään välineistöön. Yhteistyökumppaneiden lahjoittamia kalastusvälineitä myös jaetaan lapsille tempauspäivien yhteydessä. Kaverin Kanssa Kalaan -hanketta rahoittaa maa- ja metsätalousministeriö kalastuksenhoitomaksuvaroista.
Shelbyn piirikunta (Ohio)

Shelbyn piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Isaac Shelbyn mukaan. Sen suurin kaupunki on Sidney.
Maantiede.
Shelbyn naapuripiirikuntia ovat Auglaize pohjoisessa, Logan idässä, Champaign kaakossa, Miami etelässä, Darke lännessä ja Mercer luoteiskulmassa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 49 423 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 95,1%, mustiin (2,1%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,0%).
Kotitalouden mediaanitulo on 50 527 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 12,0% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Brasilian yliopisto

Brasilian yliopisto () on merkittävä brasilialainen yliopisto maan pääkaupungissa Brasíliassa. Yliopistoa koskeva laki säädettiin vuonna 1961 ja yliopiston avajaiset olivat huhtikuussa 1962.
Yliopisto on yksi maan suurimmista ja arvostetuimmista liittovaltion rahoittamista yliopistoista. Yliopisto on monialainen yleisyliopisto, jossa on kuitenkin lisäksi muun muassa agronomis-eläinlääketieteellinen sekä teknisten tieteiden tiedekunta. Siihen kuuluu yhteensä 24 tiedekuntaa ja laitosta, joissa on kaikkiaan noin 50 eri opetusalan osastoa. Yliopisto on ollut opiskelemaan pyrkivien suosiossa ja sen pääsykokeista hyväksytyksi selviäminen on ollut tavallisesti vaikeata.
Kansainvälisesti tunnettu brasilialainen arkkitehti Oscar Niemeyer suunnitteli yliopiston päärakennuksen, tieteen keskuslaitoksen (, ICC).
Belgian urheilu

Belgiassa jalkapallo ja pyöräily ovat suosittuja urheilulajeja. Belgialaiset ovat menestyneet etenkin näissä lajeissa. Myös tennis ja yleisurheilu ovat saaneet suurta suosiota. Maa on myös menestynyt lähinnä näissä lajeissa. 
Kansainvälisesti tunnettuja belgialaisia urheiluhahmoja ovat tennispelaajat Justine Henin ja Kim Clijsters, yleisurheilijat Kim Gevaert ja Tia Hellebaut sekä pyöräilijä Tom Boonen. Belgialainen Eddy Merckx on kaikkien aikojen menestynein maantiepyöräilijä. Lisäksi KOK:n puheenjohtaja Jacques Rogge on Belgiasta.
Klovninuoliainen

Klovninuoliainen ("Botia histrionica") on aasialainen kala, jota pidetään yleisesti akvaarioissa. Se on kotoisin Intian ja Myanmarin alueelta. Klovninuoliainen kasvaa usein noin 12 senttiä pitkäksi. Akvaarioissa se elää mielellään pienissä ryhmissä ja on melko kiltti laji. Klovninuoliainen tarvitsee akvaarioissa lähinnä hiekkapohjan ja paljon piilopaikkoja. Se syö kasvis- ja lihapitoista ruokaa.
Club Atlético Lanús

Club Atlético Lanús on urheiluseura Lanúsin kaupungista, Buenos Airesin maakunnasta, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, jossa se pelaa Argentiinan pääsarjassa. Myös seuran koripallojoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla.
Club Atlético Lanús perustettiin vuonna 1915. Se oli heti alusta saakka mukana, kun Argentiinan 1. divisioonasta tuli ammattilaissarja vuonna 1931, mutta vuosikymmenten ajan joukkueen menestys vaihteli ja se vuoron perään putosi ja nousi pääsarjan ja kakkosdivisioonan välillä. Ensimmäisen ylimmän sarjatason mestaruutensa koko historiansa aikana seura voitti vuonna 2007 apertura-sarjasta.
Kotiottelunsa Lanús pelaa vuonna 1929 rakennetulla "La Fortaleza" -stadionilla. Lanúsin paikallisvastustaja on naapurikaupungin Banfield. Seurojen välisistä kohtaamisista käytetään nimitystä "etelän klassikko" ("clásico del sur").
Muut lajit.
Jalkapallon lisäksi Lanúsin toimintaan kuuluvat seuraavat lajit: aikido, judo, koripallo, käsipallo, lentopallo, maahockey, taekwondo, telinevoimistelu, tennis, uinti ja yleisurheilu.
Necrophagia

Necrophagia on Ohion Wellsvillestä, Yhdysvalloista kotoisin oleva death metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1983 ja oli siis yksi ensimmäisistä death metal -yhtyeistä. Nimi Necrophagia tarkoittaa ruumiin syömistä (kreikan sanoista "nekron" [ruumis] ja "fagein" [syödä]).
Merkittävin musiikillinen vaikuttaja Necrophagian musiikkiin oli brittiläinen Venom, mutta ideologisesti yhtye otti paljon vaikutteita gore- ja slasher-elokuvista. Yhtyeen debyytti Season of the Dead oli aikanaan hyvin vaikutusvaltainen julkaisu.
Andorran jalkapallo

Andorran jalkapallon tärkein hallintoelin on Andorran jalkapalloliitto. Andorran jalkapallomaajoukkue on saanut osallistua FIFAn ja UEFAn alaisiin kilpailuihin vuodesta 1996 lähtien. 
Andorrassa on seurajoukkueille kaksi sarjatasoa: Primera Divisió ja Segona Divisió. Lisäksi järjestetään Andorran Cupia ja Supercupia, jossa kohtaavat sarjan ja cupin voittajat. 
Andorrasta ei ole lähtöisin juurikaan kuuluisia pelaajia. Ehkä tunnetuimmat pelaajat ovat Espanjaa edustanut Albert Celades sekä maalivahti Koldo.
Kimberly Leach

Kimberly Diane Leach (28. lokakuuta 1965 – 9. helmikuuta 1978) oli yhdysvaltalaisen sarjamurhaajan Ted Bundyn viimeinen ja nuorin tunnettu uhri. Leach oli 12-vuotias koululainen Lake Cityn ala-asteella Floridan Lake Cityssä. 
9. helmikuuta 1978 Leach unohti rahapussinsa luokkahuoneeseensa. Huomattuaan tämän hän lähti hakemaan sitä vähän ajan kuluttua välitunnista auditoriossa. Hän ei koskaan palannut. Sinä aamuna lääketieteellisteknikko Clarence L. Anderson näki, kuinka nuori tyttö ohjattiin koulun pihalta valkoiseen pakettiautoon miehen seurassa. Anderson luuli miestä tytön isäksi. Myöhemmin mies tunnistettiin Bundyksi. Kun Leach ilmoitettiin kadonneeksi, alkoi kahden kuukauden mittainen etsintä, kunnes lopulta 7. huhtikuuta hänen osaksi mädäntynyt ruumiinsa löydettiin peltivajasta läheltä Suwannee-jokea noin 35–40 mailin päästä hänen koulustaan. Hänen päällään oli pelkkä villapusero, joka oli sidottu hänen kaulansa ympärille. Loput vaatteet löydettiin lähistöltä. Leachin alushousuista löytyi siemennestetahroja.
Tutkimuksissa Leachin todettiin kuolleen kuolettavaan vammaan kaulan alueelle. Vammojen perusteella todettiin, että Bundy oli raiskannut hänet, viiltänyt hänen kurkkunsa auki ja vahingoittanut hänen sukuelimiään jollain terävällä esineellä. Bundy tuomittiin syylliseksi Leachin murhaan ja hän kuoli sähkötuolissa 24. tammikuuta 1989.
Gregory Rabassa

Gregory Rabassa (9. maaliskuuta 1922 Yonkers, New York – 13. kesäkuuta 2016 Branford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjallisuuden kääntäjä, joka käänsi espanjasta ja portugalista englantiin. Hän opetti Queens Collegessa.
Elämä ja ura.
Rabassa syntyi kuubalaiseen emigranttiperheeseen. Hän palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltojen sotatiedustelun Office of Strategic Servicesin palveluksessa salakirjoittajana. Hän suoritti bachelor-tutkinnon Dartmouth Collegessa ja ilmoittautui jatko-opiskelijasta Columbian yliopistoon, jossa hän lopulta sai tohtorin arvon. Hän opetti Columbian yliopistossa runsaat kymmenen vuotta kunnes vastaanotti viran Queens Collegessa.
Hänen työskentelykieliään olivat pääasiassa espanja ja portugali. Hän käänsi englanniksi merkittävien latinalaisamerikkalaisten kirjailijoiden teoksia, kuten Julio Cortázar, Jorge Amado ja Gabriel García Márquez. Cortázarin neuvosta García Márquez odotti kolme vuotta, että Rabassan aikataulussa olisi tilaa kääntää englanniksi hänen teoksensa "Sadan vuoden yksinäisyys". Myöhemmin hän totesi, että Rabassan käännös on parempi kuin hänen espanjankielinen alkuperäisteoksensa. Rabassan työtapa oli kääntää suoraan lukematta kirjaa etukäteen.
Rabassalla oli erityisen läheinen ja tuottelias työsuhde Cortázarin kanssa. Heille oli yhteistä intohimo jazziin ja sanaleikkeihin. Cortázarin romaanin "Rayuela" käännöksestä Rabassa sai National Book Awardin kääntäjänpalkinnon. Hän sai 2006 National Medal of Arts -palkinnon.
Hän kirjoitti kokemuksistaan kääntäjänä muistelmat "".
Hän käänsi muun muassa seuraavien kirjailijoiden teoksia: Juan Benet, Jorge Franco, Julio Cortázar, Gabriel García Márquez, Clarice Lispector, Luis Rafael Sánchez, José Lezama Lima, Mario Vargas Llosa, Machado de Assis, António Lobo Antunes, Osman Lins ja Jorge Amado.
Club Atlético San Martín (Tucumán)

Club Atlético San Martín on pääsarjatason jalkapalloseura San Miguel de Tucumánin kaupungista Argentiinasta. 
Historia.
Seura perustettiin marraskuussa 1909 San Miguelin eteläosissa. Alkuun se pelasi vain Tucumanin maakunnan paikallissarjaa. Vuonna 1968 San Martín siirtyi uuteen valtakunnalliseen "Nacional"-liigaan, jossa pelasi koko sarjan olemassaolon ajan vuoteen 1985 saakka. Pelattuaan jonkin aikaa alemmilla sarjatasoilla seura nousi takaisin ylimmälle sarjatasolle kaudeksi 2008/2009 voitettuaan "Primera B:n" mestaruuden..
Craig Ferguson

Craig Ferguson (s. 17. toukokuuta 1962) on skotlantilais-amerikkalainen talk show -juontaja, stand-up-koomikko, kirjailija ja näyttelijä. Hän juonsi arki-iltaisin CBS-kanavalla "The Late Late Show'ta", josta hän on saanut Peabody-palkinnon sekä Emmy-ehdokkuuden.
Ferguson esitti toimistopomo Nigel Wickiä The Drew Carey Show’ssa vuosina 1996–2003. Sarjan aikana hän käsikirjoitti ja näytteli elokuvissa "The Big Tease", "Saving Grace" sekä "I'll Be There", jonka hän myös ohjasi. Ferguson korvasi Craig Kilbornin "The Late Late Show'n" isäntänä vuonna 2005. Ferguson on lisäksi kirjoittanut vuonna 2006 julkaistun romaanin "Between the Bridge and the River", joka on ilmestynyt myös suomeksi, sekä vuonna 2009 ilmestyneen muistelmateoksen "American on Purpose".