tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ivan Samoilovytš

Ivan Samoilovytš (; k. 1690 Tobolsk, Venäjä) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1672–1687.
Hodorkivissa tuntemattomana ajankohtana syntynyt Samoilovytš palveli vuosina 1668–1672 Dneprin itäpuolisen Ukrainan hetmanina Venäjän suojeluksessa toimineen Demjan Mnohohrišnyin alaisuudessa. Mnohohrišnyin tultua syrjäytetyksi Konotopissa pidetty kasakoiden yleiskokous valitsi Samoilovytšin uudeksi hetmaniksi kesäkuussa 1672. Hän pyrki yhdistämään koko vanhan hetmanaatin alueen valtansa alle ja aloitti vuonna 1674 taistelun Dneprin länsipuolista Ukrainaa Osmanien valtakunnan suojeluksessa hallinnutta hetmani Petro Dorošenkoa vastaan, mikä johti Venäjän–Turkin sotaan. Samoilovytšista tuli koko Ukrainan hetmani, kun Dorošenko vuonna 1676 antautui hänelle. Samoilovytšin vastalauseista huolimatta Venäjä kuitenkin palautti vuoden 1686 ”ikuisessa rauhassa” Dneprin länsipuoliset alueet Puola-Liettualle.
Samoilovytšin valtakauden lopulla Ukraina alkoi vähitellen toipua raunioitumisen ajan sisäisestä alennustilasta. Hän pyrki kehittämään hetmanin asemaa entistä selvemmin perinnöllisen monarkin kaltaiseksi, mutta itsevaltainen hallinto sai monet kasakkaylimystöön kuuluneet kääntymään häntä vastaan. Venäjän–Turkin sodan yhteydessä vuoden 1687 Krimin-sotaretkellä kärsityt vastoinkäymiset saivat Venäjän antamaan tukensa Samoilovytšin vastaiselle salaliitolle. Juonen taustalla vaikutti Venäjän hovin tärkein neuvonantaja Vasili Golitsyn, joka oli Samoilovytšin vihamies. Kolomak-joen rannalla heinäkuussa 1687 kokoontuneessa kasakoiden yleiskokouksessa Samoilovytšia syytettiin väärinkäytöksistä ja maanpetoksellisesta yhteistyöstä Krimin kaanin kanssa, mikä oli todennäköisesti tekaistu syytös. Venäläiset vangitsivat hänet ja hänen seuraajakseen valittiin salajuoneen osallistunut kasakkakomentaja Ivan Mazepa. Samoilovytš karkotettiin Siperian Tobolskiin, jossa hän kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Daktylos

Daktylos (; ) voi viitata seuraaviin:
Ivan Vyhovskyi

Ivan Vyhovskyi (; k. 19. maaliskuuta 1664 Olhivka, lähellä Korsunia) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1657–1659.
Mohyla-kollegiossa opiskellut Vyhovskyi työskenteli nuoruudessaan virkamiehenä Kiovassa. Hänet tuomittiin kuolemaan kirjojen kavaltamisesta, mutta armahdettiin. Sen jälkeen hän toimi puolalaisen käskynhaltijan kirjurina Lutskissa. H’melnytskyin kansannousun puhjettua Ukrainassa vuonna 1648 Vyhovskyi liittyi aluksi kasakoita vastaan lähetettyyn Stanisław Potockin komentamaan puolalaiseen armeijaan, mutta hän jäi Žovti Vodyn taistelussa tataarien sotavangiksi. Kapinallisia johtanut hetmani Bohdan H’melnytskyi järjesti hänet vapaaksi ja värväsi hänet palvelukseensa. Vyhovskyi yleni uudessa kasakkahetmanaatin hallinnossa pääkansleriksi. Bohdan H’melnytskyin kuoltua vuonna 1657 uudeksi hetmaniksi valittiin tämän alaikäinen poika Juri H’melnytskyi, jonka holhoojaksi Vyhovskyi määrättiin. Vielä saman vuoden aikana Vyhovskyi valitutti itsensä muodollisestikin hetmaniksi nuoren Jurin tilalle.
Vyhovskyi halusi irrottaa kasakkahetmanaatin Venäjän kanssa solmitusta liitosta ja haettuaan ensin yhteistyötä Ruotsin kanssa hän päätti kääntyä takaisin vanhan emämaan Puola-Liettuan puoleen. Saatuaan hädin tuskin kukistettua sisäisen kapinan Pultavassa kesäkuussa 1658 hän katsoi hallintonsa tarvitsevan entistä kipeämmin ulkoista liittolaista. Hän solmi syyskuussa 1658 Hadjatšin sopimuksen, jonka mukaan Ukrainan hetmanaatista olisi tullut Rusin suuriruhtinaskunta -niminen kolmas osapuoli Puola-Liettuan valtioon. Sopimus teki kasakkahetmanaatista osapuolen Venäjän–Puolan sodassa. Puolalaisten ja Krimin tataarien tuella Vyhovskyi löi Aleksei Trubetskoin komentamat venäläiset Konotopin taistelussa heinäkuussa 1659. Pian tämän jälkeen puolalaisvallan paluuta pelänneet kasakat ja ukrainalaiset talonpojat nousivat uuteen kapinaan. Kapinalliset pakottivat syyskuussa 1659 Vyhovskyin perääntymään Puolan armeijan turviin Hermanivkaan ja Bila Tserkvassa kokoontunut kasakoiden yleiskokous palautti Juri H’melnytskyin hetmaniksi. Puolan kuningas antoi Vyhovskyille erilaisia kunniavirkoja, kuten Kiovan voivodin aseman. Vuonna 1664 Länsi-Ukrainaa Puolan alaisuudessa hallinnut hetmani Pavlo Teterja syytti Vyhovskyitä kapinasta Venäjän tukeman vastahetmanin Ivan Brjuh’ovetskyin hyväksi. Puolalainen sotaoikeus tuomitsi Vyhovskyin kuolemaan ja hänet teloitettiin Korsunin lähellä.
Ukrainalaisessa historiankirjoituksessa Vyhovskyi on yleensä kuvattu Ukrainan itsenäisyyden esitaistelijana ja venäläisessä historiankirjoituksessa petturina, joka rikkoi liiton Venäjän ja Ukrainan välillä.
Nevajärvi (Juva)

Nevajärvi on Etelä-Savossa Juvalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 560 hehtaaria eli 5,6 neliökilometriä. Se on 5,4 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvenselkä on avoin ja sen yhtenäisyyttä rikkoo vain järven keskellä sijaitseva Hiisiniemi.
Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta. Toinen sijaitsee järven luoteispäässä kivikkoisella matalikolla. Se on yli 60 metriä pitkä ja kapea saari. Toinen sijaitsee Montolanlahdella ja se on noin 50 metriä pitkä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvin kohta sijaitsee Moisionsaaren niemen ja Kurjenniemen välissä. Suuri osa järvestä on noin kaksi metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 21 kilometriä. Sen rannat ovat enimmäkseen metsämaata, mutta sen rikkovat muutamat suot ja peltopalstat. Asutus on haja-asutusta ja järven rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 4591, josta haarautuvat kaakkoon päin yhdystie 15298 ja Hyötyyseen menevä toinen kylätie.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Sysmäjärven valuma-alueella (04.25), jonka Isojoen–Sahinjoen valuma-alueeseen (04.253) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,2 metriä mpy.
Järvi saa kaiken vetensä Isojoen–Sahinjoen valuma-alueelta, johon järvi kuuluu. Sen alueella sijaitsee 54 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista kolme laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Möhölänlampi (3 ha), Kaatronlampi (2 ha) ja Miehikkäänlampi (2 ha).
Järven laskuoja Nevajoki yhtyy pian Vuorijokeen, johon yhtyy seuraavaksi 8 kilometrin päässä Ankeleenjärven (250 ha) laskujoki. Joen nimi on siitä lähtien Isojoki ja se laskee lopulta Maaveteen.
Vitalik Buterin

Vitali ”Vitalik” Dmitrijevitš Buterin (, s. 1994) on venäläis-kanadalainen ohjelmoija ja verkkotoimittaja. Hänet tunnetaan yhtenä Ethereum-kryptovaluutan ja sen hajautetun ohjelmistoympäristön perustajana. Ennen Ethereumia Buterin oli mukana perustamassa Bitcoin Magazine -verkkojulkaisun.
Joseph Lubin

Joseph Lubin on kanadalainen yrittäjä, joka on opiskellut tietojenkäsittelytiedettä. Hän on ollut mukana perustamassa useita yrityksiä ja projekteja, mukaan lukien Sveitsissä päämajansa pitävää Ethereumia. Lubin on myös perustanut "ConsenSys"-yrityksen, joka on Brooklynissa sijaitseva ohjelmistotuotanto-yritys.
Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaiset

Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaiset on seremonia, jossa Yhdysvaltain presidentiksi valittu astuu neljän vuoden toimikauden virkaan ja vannoo presidentin virkavalan. Seremonia järjestetään joka neljäs vuosi. Vuodesta 1937 lähtien virkaanastujaiset on järjestetty 20. tammikuuta eli 72–78 päivää marraskuussa pidettyjen presidentinvaalien jälkeen. Virkaanastujaispäivä ei ole julkinen vapaapäivä. 
Virkaanastujaiset järjestetään usein Yhdysvaltain kongressitalolla Washingtonissa, mutta tämä ei ole pakollista. Vuoteen 2025 mennessä virkavala oli vannottu kongressitalolla 56 kertaa, Valkoisessa talossa 6 kertaa, muualla Washingtonin kaupungissa kahdesti, Washingtonin ulkopuolella 7 kertaa sekä kerran Old Brick Capitol -rakennuksessa, jonka paikalla sijaitsee nykyisin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden rakennus. Ensimmäisen presidentin George Washingtonin ensimmäiset virkaanastujaiset pidettiin vuonna 1789 New Yorkin Federal Hallin toisen kerroksen parvekkeella.
Virkaanastujaisissa presidentti vannoo virkavalansa puoleen päivään mennessä. Virkavalansa vasta vannonut presidentti pitää tämän jälkeen virkaanastujaispuheen. Tämän lisäksi järjestetään myös muuta ohjelmaa, ja sen sisällöstä päättää kongressin virkaanastujaiskomitea. Varapresidentti vannoo virkavalansa ennen presidenttiä. 
Viimeisimmät virkaanastujaiset järjestettiin 20. tammikuuta 2025, kun Donald Trump astui uudelleen presidentin virkaan.
Pylyp Orlyk

Pylyp Orlyk (, ; 11. lokakuuta 1672 Kosuta, Puola-Liettua – 26. toukokuuta 1742 Jassy, Moldavia) oli vuodesta 1710 Ukrainan kapinallisten kasakoiden johtaja ja hetmani maanpaossa.
Böömiläistä sukua ollut Orlyk syntyi Liettuan alueella Kosutassa nykyisen Valko-Venäjän alueella. Hän opiskeli Vilnan jesuiittakollegiossa ja Kiovan Mohyla-kollegiossa. Vuodesta 1699 hän työskenteli korkeana virkamiehenä Ukrainan kasakkahetmanaatin hallinnossa, ja vuonna 1706 hetmani Ivan Mazepa nimitti hänet pääkanslerikseen. Orlyk tuki Mazepaa tämän liittoutuessa suuren Pohjan sodan aikana Ruotsin kanssa Venäjää vastaan ja pakeni maasta yhdessä Mazepan kanssa tappiollisen Pultavan taistelun jälkeen.
Mazepan kuoltua tämän mukana maanpakoon siirtyneet Zaporožjen kasakat valitsivat Orlykin uudeksi hetmaniksi Benderissä 16. (5.) huhtikuuta 1710. Orlyk julisti taistelevansa Ukrainan vapauttamiseksi Venäjän vallasta ja julkisti niin sanotun Benderin perustuslain, jossa tuomittiin itsevaltius ja luvattiin rajoittaa hetmanin valtaa. Hän vahvisti liiton Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n kanssa toukokuussa 1710 solmitulla sopimuksella, liittoutui vuonna 1711 myös Krimin kaanin kanssa ja sai vuonna 1712 Osmanien valtakunnan tuen. Hän pyrki jatkamaan sotaa venäläisiä vastaan itäisen Ukrainan alueella, mutta Osmanien valtakunnan solmittua Prutin rauhan Venäjän kanssa kasakoilla ei ollut mahdollisuuksia menestyä yksinään.
Orlyk lähti Turkista vuonna 1714 yhdessä Kaarle XII:n kanssa ja asui vuosina 1715–1720 maanpaossa Ruotsissa. Vietettyään jonkin aikaa Sleesiassa ja Puolassa hän asui vuodesta 1722 jälleen Osmanien valtakunnan alueella, vuoteen 1734 saakka Kreikan Salonikissa ja viimeiset vuotensa Moldavian Jassyssa (nykyinen Iaşi Romaniassa). Hän yritti turhaan hankkia ulkovaltojen tukea uudelle sodalle Venäjää vastaan. Ruotsin valtiopäivät myönsivät vuonna 1747 Orlykin leskelle ja kahdelle tyttärelle 400 taalarin vuotuisen eläkkeen. Orlykin poika Hryhor Orlyk loi myöhemmin sotilasuran Ranskassa.
Kristityn vapaudesta

Kristityn vapaudesta (, ) on Martti Lutherin vuonna 1520 kirjoittama kirja, jonka aiheena on kristillisen elämän ilmeneminen yksittäisessä kristityssä.
Vuonna 1520 kirjoitetun Kristityn vapaudesta -teoksen alkuperäinen tarkoitus oli estää lopullinen välien rikkoutuminen paavin kanssa, mikä aie epäonnistui. Syntyneestä kirjasesta tuli kuitenkin merkittävä esitys kristillisen elämän sisällöstä. Se ei ole katekismuksen tyylinen opillinen esitys, vaan se on käytännöllinen kuvaus kristillisen elämän ilmenemisestä yksittäisen kristityn kohdalla.
Kristityn vapaus perustuu sille, että Jumalan valtakunta on tullut lähelle ja sen tarjoamasta vapaudesta pääsee osalliseksi jokainen tämän sanoman kuuleva ja vastaanottava. Luther torjuu sellaisen käsityksen, että vapaudessa olisi kyse ihmisen omasta kyvystä vastaanottaa armo ja pelastus. Luther ei tarkoittanut myöskään mitään poliittista vapautta. Jumalan valtakunnan vapaus on rakennettu Jumalan Sanan ja Kristuksen työn kestävälle pohjalle.
Belizen kansalliskirjasto

Belizen kansalliskirjasto () on Belizen pääkaupungissa Belize Cityssä toimiva maansa kansalliskirjasto. Se on osa "Belizen kansallisen kirjastopalvelun ja tietojärjestelmän" (, lyh. BNLSIS) toimintoja. BNLSIS toimii Belizen opetusministeriön alaisuudessa, ja jakautuu kansalliskirjastoon ja yleiseen kirjastopalveluun. Henkilökuntaa sillä on 101, jotka toimivat yli 40 palvelupisteessä eri puolilla Belizeä.
Belizen kansalliskirjaston ja julkisen kirjastoverkoston pohjan loi vuosina 1825–1935 alueella toiminut, brittiläinen tilausperusteinen kirjasto. Vuonna 1935 perustettiin ilmainen, kansalliskirjasto nimellä "Jubilee Library". Ensimmäinen ammattimainen kirjastonhoitaja nimitettiin vuonna 1955. Vuonna 1966 perusta nykyiselle kirjastolaitokselle (BNLSIS) luotiin, tuolloin nimeltään "British Honduras Library Service".,
Sami Korkiakoski

Sami Korkiakoski (s. 24. syyskuuta 1978 Eskilstuna, Ruotsi) on suomalainen taidemaalari. Korkiakoski on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta (nyk. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) 2007 ja kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta 2013. Hän edustaa ekspressionismia ja maalaa pääosin suurikokoisia töitä. Korkiakosken maalaustapa on intuitiivinen. Hänen työskentelyään ohjaavat tunne, musiikki, viiva ja rytmi. Abstraktin viivailmaisun lisäksi teoksille on ominaista maalauksen pinnan kolmiulotteisuus. Korkiakosken teoksia on seuraavien taidemuseoiden kokoelmissa: Jyväskylä, Kuopio, Salo, Sara Hildénin taidemuseo, Wäinö Aaltosen museo ja muissa julkisissa kokoelmissa mm. Suomen valtion taidekokoelma, Viljo Hurmeen säätiö, Lars Swanljungin kokoelma (Kuntsin modernin taiteen museo), Basware Oyj ja Åbo Akademi. Korkiakoski on myös yksi tasavallan presidentti Sauli Niinistön muotokuvan tekijöistä (2017) .
Korkiakoski on pitänyt kymmeniä yksityisnäyttelyitä Suomessa (mm. Salon taidemuseo, Jyväskylän taidemuseo, Makasiini Contemporary, tm galleria ). Lisäksi Korkiakoski on pitänyt useita näyttelyitä ulkomailla mm. TW Fineart (Brisbane, Australia), Peter Makebish gallery (New York, USA), Lowell Ryan Projects (Los Angeles, USA), Reckless Contemporary (Fort Lauderdale, Florida, USA), GR Gallery (New York, USA).
Korkiakosken teoksia on esiintynyt elokuvissa "Mielensäpahoittaja" (Karukoski 2014) ja "Pihalla" (Ekblom 2017) sekä draamasarjassa "Downshiftaajat" (kausi 2, Vartia 2017). Lisäksi yhdysvaltalaisissa sarjoissa mm. "Beverly Hillsin täydelliset naiset" ("The Real Housewives of Beverly Hills").
Muukalaisten kotielämä

Muukalaisten kotielämä on Johannes Bäckin vuonna 1886 kirjoittama hartauskirja.
Johannes Bäck sairastui vuonna 1886 vakavasti. Sairaudesta toivuttuaan hän kirjoitti rukouskirjansa "Muukalaisten kotielämä", joka ilmestyi ensin ruotsiksi samana vuonna. Jo seuraavana vuonna se ilmestyi suomeksi. Vuoteen 1901 eli kirjoittajan kuolemaan mennessä sitä oli painettu 71 000 kappaletta. Yhteensä kirjasta on otettu suomeksi 19 painosta ja ruotsiksi 11 painosta. Näiden painosten kappalemäärät ennen vuoden 1982 lyhennettyä suomenkielistä painosta olivat suomeksi 157 000 ja ruotsiksi 49 000, eli ennen vuotta 1982 kirjaa oli painettu yteensä 206 000 kappaletta, mikä osoittaa kirjan laajaa ja pitkäkestoista käyttöä. Vuoden 1982 jälkeen painosmäärä suomeksi oli yhteensä 162 000.
Uusimmassa, vuoden 1982 lyhennetyssä laitoksessa on lyhennetty rukouksia ja poistettu niiden lomaan sijoitettuja raamatunlauseita sekä virsiä ja lauluja. Joitain harvoja rukouksia on myös poistettu.
Teos sisältää aamu- ja iltarukoukset eri viikonpäiville, juhlapäivien rukouksia, rukouksia erityistilanteisiin, eri elämänvaiheisiin ja sieluntiloihin, eri ikäluokille ja eri asemissa oleville, pyyntörukouksia sekä lyhyen esityksen siitä mitä rukous on ja mitä se ei ole.
Rodney Crowell

Rodney Crowell (s. 7. elokuuta 1950 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen country-muusikko, lauluntekijä ja tuottaja. 
Crowell syntyi musikaaliseen perheeseen Houstonissa Texasissa. Hän muodosti ensimmäisen yhtyeensä, the Arbitrators, ollessaan lukiossa. Vuonna 1972 hän muutti Nashvilleen tullakseen ammattimuusikoksi. Nashvillessä hän tutustui Townes Van Zandtiin ja Guy Clarkiin. 
Vuonna 1988 Crowell teki kaupallisen läpimurron "Diamonds &amp; Dirt" -albumilla, jolta listaykköseksi nousi viisi singleä: ”It's Such a Small World” (duetto Rosanne Cashin kanssa), ”I Couldn't Leave You If I Tried”, ”She's Crazy for Leavin'” (kirjoitettu yhdessä Guy Clarkin kanssa), ”After All This Time” ja ”Above and Beyond”. "Keys to the Highway" -albumi (1989) menestyi myös erittäin hyvin. 
Crowellin lauluja ovat levyttäneet Keith Urban, Bob Seger, The Oak Ridge Boys, Waylon Jennings, Emmylou Harris, Rosanne Cash ja Johnny Cash.
Les Baxter

Leslie Thompson ”Les” Baxter (14. maaliskuuta 1922 Mexia, Texas – 15. tammikuuta 1996 Newport Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Tullessaan ensin tunnetuksi swingyhtyeiden sovittajana sekä säveltäjänä 1940-luvulla, hän loi oman maailmanmusiikin inspiroiman viihdemusiikkityylilajinsa, exotican, 1950- ja 1960-luvuilla.
Baxter opiskeli pianonsoittajaksi Detroit Convervatoryssa sekä Pepperdine Collegessa Los Angelesissa. Koulusta valmistuttuaan hän keskeytti pianonsoiton ja ryhtyi laulajaksi. 23-vuotiaana Baxter liittyi Mel Tormén Mel-Tones-yhtyeeseen. Yhtye lauloi Artie Shaw’n levytyksillä, muun muassa hittikappaleella ”What Is This Thing Called Love”.
Vuonna 1950 Baxter ryhtyi Capitol Recordsin sovittajaksi sekä orkesterinjohtajaksi ja työskenteli Nat King Colen hittikappaleilla, muun muassa kappalella ”Mona Lisa”. Samoihin aikoihin Baxter myös itse alkoi levyttämään albumeita. Vuonna 1948 hän julkaisi "Music out of the Moon" -albumin. Neljä vuotta myöhemmin hän aloitti exotica-albumeiden levyttämisen albumillaan "Le Sacre du Sauvage".
Baxter sävelsi yli sata elokuvan ääniraitaa, keskittyen kauhuelokuviin, teinimusikaaleihin sekä komediaelokuviin.
Johan Bojer

Johan Bojer (6. maaliskuuta 1872 Orkdal, Sør-Trøndelag, Norja – 3. heinäkuuta 1959 Oppdal, Sør-Trøndelag, Norja) oli norjalainen kirjailija.
Elämä ja ura.
Bojer oli 1900-luvun tuotteliaimpia norjalaisia kirjailijoita. Hänen kuvauksensa tavallisista ihmisistä kuuluvat Norjan kirjallisuuden merkittävimpiin teoksiin.
Avioliiton ulkopuolella syntynyt Bojer käytti sukunimeä Hansen kasvatti-isänsä kuolemaan asti. Hän kävi ammattikoulun ja sai sotilaskoulutuksen Trondheimin aliupseerikoulussa mutta valitsi kuitenkin ammatikseen toimistotyön ja työskenteli Tobias U. Borthenin tukkukaupassa. Hän luki paljon ja kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä, jotka ilmestyivät Fremtidens Haabin jäsenlehdessä.
Esikoisteos "Unge tanker" ilmestyi 1893 tekijänimellä Johan K. Hanssen. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli "En Moder" ("Äiti"), jonka ensiesitys tapahtui 1894 ja joka ilmestyi kirjana 1895. Esikoisteostaan Bojer ei kelpuuttanut koottuihin teoksiinsa.
Bojer matkusti 1895 Pariisiin mutta palasi 1896, jolloin ilmestyi hänen ensimmäinen merkittävä romaaninsa "Et folketog". Se kuvaa, kuinka puoluepolitiikasta voi tulla elämän ja kuoleman kysymys. Bojer avioitui ja pariskunta muutti ensin Roomaan ja sitten Pariisiin. Hänen romaaninsa "Troens Magt" käännettiin ranskaksi, ja sen ansiosta hänestä tuli suosittu kirjailija Ranskassa. Hän sai 1908 Prix Langlois -palkinnon. Vuodesta 1914 hän työskenteli Aftenpostenin teatterikriitikkona ja asettui aseumaan Askeriin.
Näytelmä "Kjærlighetens øine" (1909) oli menestys Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa, mutta sitä ei esitetty Norjassa. Suuri aateromaani "Den store hunger" ("Suuri nälkä") kuuluu hänen pääteoksiinsa. Se käännettiin monille kielille ja oli menestys Yhdysvalloissakin, jonne Bojer matkusti ensi kerran 1920. Parhaiten aikaa ovat Bojerin tuotannosta kestäneet realistiset eeppiset romaanit "Dyrendal" (1919), "Den siste viking" (1921, "Viimeinen viikinki"), "Vor egen stamme" (1924) ja "Folk ved sjøen" (1929). "Viimeisen viikingin" Bojer nykyaikaisti kielellisesti myöhempiin painoksiin, ja sitä pidetään Norjan 1900-luvun merkittävimpiin kuuluvana romaanina.
Bojer oli 1920-luvulla kirjailijana suositumpi ulkomailla kuin kotimaasa. Kritiikki Norjassa suhtautui häneen usein viileästi. Ensimmäinen tutkimus hänestä kirjailijana ilmestyi 1917 Kööpenhaminassa. Hän oli ahkera kirjailija, jolta sairausvuosia lukuun ottamatta ilmestyi kirja joka vuosi.
Bojer oli Norjan kirjailijaliiton (Den norske Forfatterforening) puheenjohtaja kahteen otteeseen, mutta hän erosi liitosta 1954 vastalauseena sille kuvaukselle, joka hänen puheenjohtajuudestaan annettiin Georg Brochmannin postuumisti ilmestyneessä juhlakirjassa.
Bojer oli viisi kertaa ehdokkaana Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. 
Bojerin teoksen "Sigurd Braa" (1916) pohjalta valmistui 1943 Leif Sindingin ohjaamana elokuva "Sangen til livet" ("Laulu elämälle").
Tu canción

Tu canción on Alfredin ja Amaian esittämä kappale, jolla he edustivat Espanjaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 12. toukokuuta, jossa se sai 61 pistettä ja saavutti sijan 23.
Lähteet.
Natiivimainonta

Natiivimainonta tarkoittaa digimediassa julkaistuja tekstejä, jotka ulkoisesti näyttävät journalismilta mutta ovat maksettua mainontaa. Sisällön tuottaa mainostaja itse.
Suhtautuminen natiivimainontaan on ristiriitaista. Mediassa monet pelkäävät sen rappeuttavan journalismia, toisaalta jotkut pitävät sitä ratkaisuna journalismin kriisiin.
Natiivimainonnassa on oltava merkintä, josta sen tunnistaa mainokseksi. Erilaisia ilmaisuja ovat "sponsoroitu sisältö" ja "kaupallinen yhteistyö". Digimainonnan etujärjestö IAB Finland on julkaissut vuonna 2015 "Natiivimainonnan oppaan".
Pääosin natiivimainonnalla hankkii rahoituksensa Mustread-julkaisu. Esimerkki Sanoma Oy:n sivulla natiivimainontaa tarjoavasta sivusta: "Teet itse omaa yleisöä kiinnostavaa sisältöä Sanoman medioihin niiden puhuttelutapaa mukaillen."
Kritiikki.
Toimittaja Sanna Ukkola kirjoittaa Ylen sivulla, että ottaessaan natiivimainonnan käyttöön media on myynyt sielunsa. Ukkola pitää sanaa natiivimainonta järkyttävänä jargonina ja huonona suomena.
Professori Janne Seppänen pitää Mediayhteiskunta-verkkosivulla natiivimainontaa feikkijournalismina ja vertaa sitä valeuutisiin, siksi että sekään ei kyseenalaista maksajansa toimintaa.
Rumba-lehti teki vuonna 2015 natiivimainonnasta aprillipilan. Se tarjosi halukkaille normaalia haastattelua 50 eurolla, maireaa haastattelua 150 eurolla.
Timo Kuusisto (laulaja)

Timo Kuusisto, taiteilijanimeltään myös Tinni (s. 1959 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja. Hän harjoitti myös kevyttä iskelmämusiikkia julkaisemalla vuonna 1979 kappaleen "Lentoon", ja sen B-puolella oli Juice Leskisen sanoin "Bussilla Turkuun". Kuusisto opiskeli Sibelius-akatemiassa 1980-luvulla. Sen jälkeen hän kierteli Euroopan oopperataloja, kiinnitys Zürichin oopperaan tapahtui vuonna 1988. Nykyään (2014) Kuusisto asuu Suomessa.
DragonFly BSD

DragonFly BSD on Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka syntyi forkkauksena FreeBSD 4.8 -käyttöjärjestelmästä. Projektin aloitti Amiga-taustainen Matthew Dillon, kesäkuussa 2003, ja sitä julkaistiin FreeBSD:n sähköpostilistoilla heinäkuussa 2003.
Dillon aloitti DragonFly BSD -projektin, koska hän koki, että FreeBSD 5 -version kehittäjien valitsema tapa kehittää rinnakkaislaskentaa, kuten monen prosessorin ja säkeistyksen tuki, huonontaisi järjestelmän suorituskykyä. Dillon yritti vaikuttaa FreeBSD-projektin eteemiseen, mutta ajatui riitaan FreeBSDn kehittäjien kanssa, ja hänen oikeudensa suorien lähdekoodimuokkauksien tekemiseen evättiin. Tästä huolimatta, DragonFly BSD ja FreeBSD-projektit tekevät vieläkin yhteistyötä joidenkin bugien korjaamisessa ja ajureiden päivittämisessä.
DrogonFly BSDn tarkoituksena oli jatkaa FreeBSD 4 -version aloittamaa tietä, ja DragonFlyn kehitys on poikennut merkittävästi FreeBSDn pohjasta useassa merkityksessä, mukaan lukien "Light Weight Kernel Threads" -säkeistystoteutusta ja monipuolista HAMMER-tiedostojärjestelmää. Monet konseptit joita suunniteltiin käytettäväksi DragonFly BSD:n toteutuksessa lainaavat ratkaisuja AmigaOS -käyttöjärjestelmästä.
Ivan Skoropadskyi

Ivan Skoropadskyi (; 1646 Uman – 14. heinäkuuta 1722 Hluh’iv) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1708–1722.
Skoropadskyi palveli kasakkahetmanaatin sotilashallinnossa ja hoiti diplomaattisia komennuksia Ivan Samoilovytšin ja Ivan Mazepan hetmanikausina. Vuonna 1701 hänestä tuli kenraalijesaul ja vuonna 1706 Starodubin kasakkarykmentin komentaja. Kun Mazepa suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1708 siirtyi Venäjän vihollisen Ruotsin puolelle, venäläismielisten kasakoiden Hluh’ivissa järjestämä kokous valitsi 6. marraskuuta 1708 Skoropadskyin uudeksi hetmaniksi. Skoropadskyi osallistui kasakkajoukkoineen vuoden 1709 Pultavan taisteluun venäläisten rinnalla. Venäjän keisari Pietari Suuri antoi hänelle tukensa mutta ei hyväksynyt hänen vaatimuksiaan hetmanaatin laajemman autonomian palauttamisesta ja tunnusti hänet muodollisesti vasta vuonna 1710. Skoropadskyin hetmanikautena Ukraina joutui kantamaan Venäjän armeijan jatkuvan läsnäolon rasitukset, minkä lisäksi keisari alkoi sekaantua entistä voimakkaammin hetmanaatin sisäiseen hallintoon esimerkiksi nimittämällä kasakkayksiköille venäläisiä komentajia. Myös ukrainalaista kulttuurielämää rajoitettiin. Pääkaupunki siirrettiin vuonna 1709 Hluh’iviin, kun venäläiset olivat hävittäneet aiemman pääkaupungin Baturynin.
Pietari Suuri asetti toukokuussa 1722 hetmanaattiin Vähä-Venäjän kollegion, joka rajoitti huomattavasti hetmanin valtaa. Skoropadskyin kuoltua kaksi kuukautta myöhemmin kollegio hallitsi hetmanaattia seuraavat viisi vuotta, ennen kuin Venäjä salli uuden hetmanin valinnan.
Jari Gustafsson

Jari Gustafsson (s. 21. marraskuuta 1958) on suomalainen virkamies. Hän toimii Suomen Kreikan ja Albanian suurlähettiläänä 1. syyskuuta 2020 alkaen. Aiemmin hän työskenteli työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkönä keväästä 2015 lähtien.
Ennen nimitystään kansliapäälliköksi Gustafsson oli Suomen Kiinan ja Mongolian suurlähettiläs (2013–2015) ja sitä ennen suurlähettiläänä Tokiossa (2009–2013). Gustafsson oli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki EBRD:n johtokunnan jäsen 2007–2009 ja työskenteli apulaisosastopäällikkönä ulkoministeriössä 2003–2006 sekä ryhmäpäällikkönä kauppa- ja teollisuusministeriössä 1998–2003. Hän on työskennellyt myös Suomen OECD:n edustustossa Ranskassa teollisuusneuvoksena 1995–1998 ja kauppa- ja teollisuusministeriössä kaupallisena neuvoksena, ylitarkastajana ja kaupallisena sihteerinä 1987–1995.
1980-luvun alussa Gustafsson oli Kokoomuksen Nuorten Liitossa kouluasiainsihteerinä ja toimi myös kunnallispolitiikassa Porvoossa. Lyhyen aikaa hän oli jääkiekkoseura Jokerien palkkalistoilla.
Gustafsson on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on UPM:n hallituksen jäsen vuodesta 2021.
Gustafssonilla on neljä lasta.
Juri H’melnytskyi

Juri H’melnytskyi (, ; 1641 – 1685 Kamjanets-Podilskyi) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1657 ja 1659–1663 sekä Dneprin länsipuolisen Ukrainan hetmani vuosina 1677–1681 ja 1685.
Juri H’melnytskyi oli kasakkahetmanaatin perustajan Bohdan H’melnytskyin nuorempi poika, joka määrättiin isänsä vallan perijäksi vanhemman veljensä kuoltua. Isänsä kuoltua vuoden 1657 elokuussa 16-vuotiaasta Jurista tuli hetkellisesti hetmani, mutta kasakoiden yleiskokous päätti jo muutaman viikon kuluttua luovuttaa vallan hänen holhoojakseen määrätylle Ivan Vyhovskyille. Kun Puola-Liettuan kanssa liittoutunut Vyhovskyi kaksi vuotta myöhemmin syrjäytettiin, venäläismieliset kasakat valitsivat H’melnytskyin uudelleen hetmaniksi syyskuussa 1659. Vyhovskyin epäluotettavuuteen pettynyt Venäjä painosti H’melnytskyin hyväksymään sopimuksen, jossa viisi vuotta aiemmin Perejaslavin sopimuksessa tunnustettua hetmanaatin autonomiaa rajoitettiin ja Venäjälle annettiin oikeus nimittää Ukrainaan venäläisiä maaherroja ja perustaa sinne varuskuntia. Tätä on pidetty Ukrainan autonomian rapautumisen alkuhetkenä ja se johti kasakoiden tyytymättömyyteen. Välittömästi Venäjälle tappiollisen Cudnówin taistelun jälkeen H’melnytskyi päätti vaihtaa puolta sodassa ja solmi lokakuussa 1660 liiton Puolan kanssa Cudnówin sopimuksella. Venäläismieliset kasakat kapinoivat jälleen ja koko Dneprin länsipuolinen Ukraina päätyi kasakkapäällikkö Jakym Somkon valtaan. H’melnytskyi luopui kokonaan vallasta vuoden 1663 alussa.
Vallasta luovuttuaan H’melnytskyi ryhtyi ortodoksimunkiksi ja otti nimekseen Gedeon. Hän oli vuosina 1664–1667 puolalaisten vankina ja sen jälkeen munkkina Umanin luostarissa. Krimin tataarit sieppasivat hänet ja veivät vankina Konstantinopoliin, jossa hänet vapautettiin. Venäjän–Turkin sodan aikana hänestä tuli vuonna 1677 Osmanien valtakunnan tukema hetmani läntisessä Ukrainassa ja hän perusti pääkaupunkinsa Nemyriviin. Sortohallinto ja jatkuva sota teki hänestä hyvin epäsuositun ja vuonna 1681 turkkilaiset panivat hänet viralta. Hän julistautui vuonna 1685 vielä kerran omin päin hetmaniksi, mutta ehti tällä kertaa hallita vain puoli vuotta, kunnes turkkilaiset vangitsivat ja teloittivat hänet.
Ion Luca Caragiale

Ion Luca (I. L.) Caragiale (30. tammikuuta 1852 Haiminale, Valakia, Ottomaanien valtakunta – 9. kesäkuuta 1912 Berliini, Saksa) oli romanialainen kirjailija.
Caragiale on romanialainen näytelmäkirjailija, runoilija ja prosaisti, ja hän kirjoitti myös poliittisia pamfletteja. Hänen vanhempansa olivat näyttelijöitä. Hän opiskeli mimiikkaa ja lausuntaa konservatoriossa Bukarestissa. Hän kiersi myöhemmin teatteriseurueen kanssa Romaniassa. Hän oli kuiskaajana ja myöhemmin vuoden verran johtajana Romanian kansallisteatterissa Bukarestissa. Hän kirjoitti suosittuja komedioita, kuten esimerkiksi "O noapte furtunoasa" (1878, Myrsky-yö) ja "O scrisoare pierduta" (1884, Kadonnut kirje). Vuonna 1904 hän muutti Berliiniin.
Alberto Machado

Alberto Machado (s. 9. syyskuuta 1990) on puertoricolainen ylemmän höyhensarjan nyrkkeilijä ja oli WBA-liiton maailmanmestari painoluokassaan. 
Amatööriura.
Machado aloitti amatöörinyrkkeilyn vasenkätisenä ja on otellut kyseisessä asennossa uransa alusta lähtien. Machado edusti maataan vuoden 2008 nyrkkeilyn nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa häviten puolivälierissä Timacoy Williamsille. Machado osallistui myös vuoden 2012 olympiakarsintoihin mutta hävisi toisessa ottelussaan Alberto Meliánille. 
Ammattiura.
Machado aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 2012. Vuonna 2017 Machado pääsi ottelemaan Carlos Moralesia vastaan NABO- ja NABA-liittojen mestaruudesta. Machao käytti Moralesia ensimmäisessä erässä kanveesissa voittaen ottelun yksimielisesti. Vuonna 2017 Machao kohosi myös väliaikaiseksi ylemmän höyhensarjan WBA-liiton mestariksi voittamalla Jezreel Corralesin tyrmäten tämän kahdeksannessa erässä. Mestaruudesta tuli väliaikainen Machaon ollessa liian painava painoluokkaan. Ottelussa Machao kävi kanveesissa viidennessä erässä. Seitsemännessä erässä Corrales yritti tyrmätä Machaon mutta Machao nyrkkeili puolustusvoittoisesti ja sitoi selviten erän. Kahdeksannessa erässä Machao löi voimakkaan iskun joka pudotti Corralesin kanveesiin. Corrales pääsi ylös mutta oli niin sekava että tuomari keskeytti ottelun.
Alfred García

Alfred García Castillo (s. 14. maaliskuuta 1997 El Prat de Llobregat, Espanja), tunnetaan myös pelkällä nimellä Alfred García, on espanjalainen laulaja. Hän edusti Espanjaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa yhdessä Amaia Romeron kanssa kappaleella "Tu canción".
Biografia.
Seitsemänvuotiaana Alfred aloitti laulamisen ja vetopasuunan opiskelun. Hän osaa myös soittaa kitaraa, rumpuja ja koskettimia. Hän opiskeli musiikkia "Unió Filharmònica del Prat" -nimisessä koulussa.
Viistoistavuotiaana Alfred julkaisi itse tuottamansa albumin nimeltä "Beginning" ja singlen nimeltä "She Looks So Beautiful". Vuoteen 2018 mennessä hän on julkaissut yhteensä kolme albumia ja on säveltänyt elokuvamusiikia.
Vuonna 2016 Alfred kilpaili "La Voz" -kilpailun (Espanjan versio The Voice-kilpailusta) neljännellä tuotantokaudella. Hän esitti John Mayerin "Waiting on the World to Change" Ääni Ratkaisee -jaksossa, mutta yksikään tuomareista ei kääntynyt.
Vuonna 2017 Alfred koe-esiintyi "Operación Triunfo" -kilpailun yhdeksännellä tuotantokaudella. 23 lokakuuta hänet valittiin kilpailun "Akademiaan". 29. tammikuuta 2018 kilpailun finaalin "Gala Eurovisión" aikana hän voitti kisan saaden eniten ääniä yleisöltä ja edusti näin ollen Espanjaa vuoden 2018 Euroviisuissa yhdessä Amaian kanssa kappaleella "Tu canción".
Amaia Romero

Amaia Romero Arbizu (s. 3. tammikuuta 1999 Pamplona, Espanja), tunnetaan myös pelkällä nimellä Amaia Romero, on espanjalainen laulaja. Hän edusti Espanjaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa yhdessä Alfred Garcían kanssa kappaleella "Tu canción".
Biografia.
Vuonna 2010 Amaia kilpaili Telecincon lasten talent-kilpailussa nimeltä "Cántame una canción"
Vuonna 2012 Amaia kilpaili Antena 3:n "El Número Uno" nimisen talent-kilpailun ensimmäisessä jaksossa.
Vuonna 2017 Amaia koe-esiintyi "Operación Triunfo" -kilpailun yhdeksännellä tuotantokaudella. 23 lokakuuta hänet valittiin kilpailun "Akademiaan". 29. tammikuuta 2018 kilpailun finaalin "Gala Eurovisión" aikana hän voitti kisan saaden eniten ääniä yleisöltä ja edusti näin ollen Espanjaa vuoden 2018 Euroviisuissa yhdessä Alfredin kanssa kappaleella "Tu canción".
Shiv Malik

Shiv Malik (s. 1981) on brittiläinen kirjailija, tiedottaja ja entinen tutkiva journalisti. 
Ura.
Journalismi ja kirjoittaminen.
Malik on kotimaassaan tunnettu The Guardian -sanomalehden entisenä tutkivana journalistina. Lehden nykyään lakkautetun tutkivan journalismin työryhmän jäsenenä, Malik raportoi muun muassa terrorismista ja työoikeudesta vuoteen 2016 asti. Hän on myös ollut mukana perustamassa The Intergenerational Foundation -ajatushautamon ja hyväntekeväisyysjärjestön, ja on organisaation istuvan hallituksen jäsen. Kyseinen ajatushautamo pyrkii vähentämään sukupolvien välistä sosioekonomisia konflikteja. 
Uransa alkuvaiheissa, Malik työskenteli toimittajana muun muuassa Prospect Magazinille, The Sunday Timesille ja The Independent On Sunday -lehdille. Hän on myös esiintynyt muissa massamedioissa, mukaan lukien BBCn Newsnight-ohjelmaa, RT ja Channel 4, keskustelemassa aiheista kuten islamilainen terrorismi ja sosiaalinen media. Vuonna 2008, Malik oli osana oikeudenkäyntiä, koska hän ei suostunut luovuttamaan lähteitään poliisille. 
Vuonna 2010 julkaistiin Malikin yhdessä journalisti Ed Howkerin kanssa kirjoitettua, paljon julkisuutta saanutta kirjaa, "Jilted Generation: How Britain Has Bankrupted Its Youth", jonka aiheena on sukupolvien väliset sosioekonomiset konfliktit. Kirja uudelleenjulkaistiin uudella johdannolla vuonna 2013. Kirjoittajien mukaan Y-sukupolveen kuuluvat britit (kirjan mukaan 1979 jälkeen syntyneet) kärsivät vähentyneestä sosiaalisesta liikkuvuudesta, pienentyneistä mahdollisuuksista asunnonomistajuuteen. Lisäksi sukupolvea rasittavat yliopistojen lukukausimaksujen kaltaiset reformit.
"Jilted Generation" ja teoksen aihepiiri on tuonut Malikia esille julkisen keskustelun hahmona, joka on puhunut lukuisissa tilaisuuksissa ja haastateltu tiedotusvälineissä. Malikin ja Howkerin kirjoitukset ja esiintyminen julkisuudessa on myös inspiroinut käsikirjoittaja D.C. Moorea luomaan "Not Safe For Work" nimisen TV-sarjan, Channel 4:lle.
Työ tiedottajana.
Vuoden 2017 aikana, Malik siirtyi tiedotustehtäviin yritysmaailmassa.
Joulukuussa 2017, Malik nimitettiin Streamr -yrityksen tiedotuspäälliköksi. Streamr on sveitsiläinen, aikaisemmin suomalainen yritys, joka on joukkorahoittanut toimintaansa kryptovaluutalla. Streamr aikoo rakentaa sovelluskaupan reaaliaikaiselle sensoridatalle, joka yritys väittää olevan mahdollinen keino tuottaa liikevoittoa Internet of Things -laitteista eri ympäristöissä.
Nick Hopkins

Nick Hopkins on brittiläinen tutkiva journalisti, joka on parhaiten tunnettu kotimaassaan työstään sanomalehti "The Guardianilla" ja BBC:n Newsnight-ajankohtaisohjelmassa.
Ura.
Tutkiva journalismi.
Nick Hopkins kuului "The Guardianin" tutkivan journalismin työryhmään vuonna 2013, kun Edward Snowdenin tietovuodot julkaistiin suurilta osin kyseisessä lehdessä. Tätä työtä ylistettiin Pulitzer-palkinnolla. Vuoden 2014 aikana Hopkins siirtyi BBC:n palvelukseen työskennelläkseen ajankohtaisohjelma Newsnightin parissa. Siirtyminen markkinoitiin BBC:n toimesta ja tässä yhteydessä annetun lausunnon yhteydessä Hopkins sanoi ihailleensa Newsnight-ohjelmaa koko uransa aikana.
Hopkins palasi "The Guardianiin" tammikuussa 2016 toimittajan ja tutkivan journalismin johtajan rooliin. Pian paluun jälkeen lehti lopetti silloisen tutkivan journalismin työryhmänsä kehottaen työryhmän jäseniä etsimään muita tehtäviä lehden toimituksessa. Tammikuussa 2018 Hopkins on edelleen virassaan The Guardianin tutkivan journalismin johtajan roolissa.
Uran alkuvaiheet.
BBC:n julkaistessa Hopkinsin palkkaamisen vuonna 2014, Hopkins kommentoi kaksi vuosikymmentä jatkunutta uraansa. Hän viittaa lausunnossaan sanomalehtiin "Surrey Comet" ja "Wolverhampton Express &amp; Star" ensimmäisinä työpaikkoina. Vuonna 1994 hän siirtyi "Daily Mailin" toimittajaksi, missä hän eteni lehden New Yorkin kirjeenvaihtajaksi. Hopkinsin ensimmäinen, 16 vuotta kestänyt aika "The Guardianilla" alkoi 1998 ja päättyi 2014. Ensimmäisiin työtehtäviin kuuluivat kotimaan ja ulkomaan toimittajuudet, neljä vuotta rikostoimittajana, sekä kolme vuotta puolustus- ja turvallisuustoimittajana.
Profiilissaan journalistielämänkertoja kokoavalla Muckrack-sivustolla, Hopkins mainitsee työkokemusta myös Yahoolla, "The Irish Timesilla", AlterNetilla, CIO Todaylla, "Teton Valley Newsilla" ja "Der Freitagilla".
Anapestinen dimetri

Anapestinen dimetri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa dimetrisäkeet koostuvat kahdesta anapestisestä metronista. Sitä käytettiin muun muassa kreikkalaisen tragedian kuoro-osuuksissa. Runomitan muunnelma on paroimiakos eli anapestinen katalektinen dimetri.
Kaava.
Runomitan säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Yksi anapestimetron on ja se koostuu poikkeuksellisesti yhden sijasta kahdesta anapestijalasta . Muiden kreikkalaisten runomittojen tapaan anapestinen dimetri on saanut nimensä siinä olevien metroneiden eikä jalkojen määrästä. Runomitassa kaksi lyhyttä tavua voidaan korvata yhdellä pitkällä ja yksi pitkä kahdella lyhyellä, millä anapestijaksoihin saadaan vaihtelua. Ajoittain säe voi koostua myös vain yhdestä metronista.
Esimerkki.
Aiskhyloksen "Persialaisten" alku:



"Tade men Persōn | tōn oikhomenōn"
"Hellad᾽ es aian | pista kaleitai,"
"kai tōn afneōn | kai polykhrysōn"
"hedranōn fylakes, | kata presbeian"
"hūs autos anaks | Kserksēs basileus"
"Dareiogenēs"
"heileto khōrās | eforeuein."



Tämä joukko on Persian Uskolliset,
kuten kutsuvat ne jotka maastamme pois
ovat lähteneet retkelle Hellasta päin,
ylen rikkaan, kullasta kimaltavan
kuninkaallisen palatsin vartijat,
jotka herramme Kserkses, kuningas,
Dareioksen poika, on suvainnut
meidän ikämme kunniaa arvostaen
valita tämän valtion johtoon.
Daktyylinen heksametri

Daktyylinen heksametri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa heksametrisäkeet koostuvat kuudesta daktyylisestä metronista. Daktyylistä heksametriä käytettiin sekä kreikkalaisessa että latinankielisessä kirjallisuudessa erityisesti eeppisessä ja didaktisessa runoudessa. Siksi sitä kutsutaan myös "eeppiseksi runomitaksi". 
Tunnettuja daktyylisessä heksametrissä kirjoitettuja teoksia ovat muun muassa Homeroksen eepokset "Ilias" ja "Odysseia", Hesiodoksen "Jumalten synty" ja "Työt ja päivät", Vergiliuksen "Aeneis" ja Ovidiuksen "Muodonmuutoksia". Kreikkalaisessa kirjallisuudessa daktyylisen heksametrin käyttö liittyi läheisesti yhteen homeerisen kreikan käytön kanssa.
Kaava.
Runomitan säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Daktyylisessä heksametrissä kahden lyhyen tavun yhdistelmä voidaan myös korvata yhdellä pitkällä tavulla neljässä ensimmäisessä metronissa, jotka voivat siis olla joko daktyyleja tai spondeita . Viides metron on aina daktyyli ja kuudes on aina spondee tai trokee (eli kyseessä on tarkasti ottaen daktyylinen katalektinen heksametri). Tämä vakioloppu tuo heksametriin sen heksametrimäisen rytmin.
Esimerkkejä.
Esimerkki 1
Homeroksen "Iliaan" alku:



"mēnin a|eide the|a Pē|lēïade|ō Akhi|lēos"
"ūlomenēn, | hē myri’ A|khaiois | alge’ e|thēke,"
"pollas | d’ ifthi|mūs psy|khas Aϊ|di proï|apsen"
"hērō|ōn, au|tūs de he|lōria | teukhe ky|nessin"
"oiō|noisi te |pasi, Di|os d’ ete|leieto | būlē,"
"eks hū | dē ta | prōta di|astē|tēn eri|sante"
"Atreï|dēs te a|naks and|rōn kai | dios A|khilleus."



Suomennos samassa runomitassa:
Laulaos, | oi runo|tar, viha | Peleun | poian A|khilleun
turmio|kas, mi a|khaijeja | löi luke|mattomin | tuskin,
monta mi | Hadeen | luo väki|voipaa | sielua | syöksi
sankari|en, heist' | itses|tään teki | koirien | riistan,
lintujen | eineen | — Zeun sepä | täyttihe | neuvo ja | päätös,
kerta kun | ensis|tään sopu|rikkoon | Atreun | poika,
miesten | valtias, | riitau|tui sekä | aimo A|khilleus.



Esimerkki 2
Vergiliuksen "Aeneiksen" alku:
"Arma vi|rumque ca|no, Tro|iae qui | primus ab | oris"
"Itali|am, fa|to profu|gus, La|viniaque | venit"
"litora, | multum il|le et ter|ris iac|tatus et | alto"
"vi supe|rum sae|vae memo|rem Iu|nonis ob | iram;"
Suomennos samassa runomitassa:
Taistelut | kerron ja | sen, mikä | mies pako|laisena | Troijan
mailtaan | Itali|aan tuli | kohtalon | tuomana | ensin,
paljon | kärsiä | sai ula|palla ja | maissa, kun | taivas
vaati ja | leppymä|tön oli | Junon | kauhea | kiukku.
Daktyylinen pentametri

Daktyylinen pentametri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jota esiintyy ennen kaikkea elegisen distikonin toisena säkeenä. Distikonissa ensimmäinen säe on daktyylisessä heksametrissä.
Runomitan lukeminen pentametriksi on hämäävää, koska tarkkaan ottaen säkeessä ei toistu viittä samanlaista metronia, vaan kaksi 2,5 metronin mittaista jaksoa, mikä tekee säkeen kokonaispituudeksi pentametrin mukaiset viisi metronia. 
Kaava.
Runomitan säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu):
Säkeen keskellä on diereesi eli sanaväli ja tauko, joka jakaa sen kahteen puoliskoon. Ensimmäisen puoliskon kahdessa ensimmäisessä metronissa daktyyli voi vaihtua spondeeksi. Jälkimmäinen puolisko pysyy aina samassa muodossa.
Säkeen puolikkaat esiintyvät myös lyyrisessä runoudessa, jolloin ne tunnetaan nimellä hemiepes.
Eleginen distikon

Eleginen distikon (myös "eleginen distikhon", "elegiamitta", , ”kaksisäkeinen”) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jota käytettiin alun perin elegia- eli hautarunoudessa. Se koostuu distikonista eli säeparista, joista ensimmäinen säe on daktyylisessä heksametrissä ja toinen säe daktyylisessä pentametrissä.
Elegiamittaa käytettiin elegian lisäksi myös muussa epigrammirunoudessa. Myöhemmin sitä käyttivät rakkausrunoudessa muun muassa Kallimakhos ja latinankielisen runouden puolella muun muassa Ovidius, Propertius ja Tibullus.
Kaava.
Runomitan säeparin peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

Säkeissä daktyylit voivat muuttua spondeiksi daktyylisen heksametrin ja pentametrin sääntöjen mukaisesti. Jälkimmäisessä säkeessä eli pentametrin keskellä on diereesi eli sanaväli ja tauko, joka jakaa sen kahteen puoliskoon.
Esimerkkejä.
Simonideen nimiin laitettu epigrammi, joka oli kirjoitettu Thermopylain taistelussa vuonna 480 eaa. kaatuneiden spartalaisten muistoksi, on esimerkki lyhyestä hautaelegiasta:

"ō ksein’, | angel|lein Lake|daimoni|ois hoti | tēde"
"keimetha | tois kei|nōn || rhēmasi | peithome|noi."

Vieras, | Spartaan | vie tämä | viesti: me | uinua | saamme
tässä ja | noudat|taa || käskyä | maan laki|en.
Katkelma Tyrtaioksen elegiasta 6–7, joka tunnetaan "Ateenalaisten laulun" nimellä tehtynä sovituksena:
 [...]


"tethname|nai gar | kalon e|ni proma|khoisi pe|sonta"
"andr᾽ aga|thon peri | hē || patridi | marname|non." [...]
"andrasi | men thē|ētos i|dein, era|tos de gy|naiksin,"
"zōos e|ōn, kalos | d᾽ || en proma|khoisi pe|sōn."
"alla tis | eu dia|bas mene|tō posin | amfote|roisin"
"stēri|khtheis epi | gēs, || kheilos o|dūsi da|kōn."
Sankari|mielin | kaunis on | kuolla | joukkosi | eessä,
taistoon | turvana | maan || kaatua | kansasi | vuoks. [...]
Urho on | kaunis | katsoa | naisten ja | miehien | uljas,
kaunis kun | kuoloon | käy || sankari|kunnian | saa.
Nyt lujin | polvin | taas joka | mies jalat | painaen | maahan
seisköön | paikal|laan, || hammasta | purtava | on!
Ovidiuksen "Rakastamisen taidon" alku (suomennos proosamuodossa):
"Siquis in | hoc ar|tem popu|lo non | novit a|mandi,"
"Hoc legat | et lec|to || carmine | doctus a|met."
"Arte ci|tae velo|que ra|tes re|moque mo|ventur,"
"Arte le|ves cur|rus: || arte re|gendus a|mor."
Jos teidän joukossanne, roomalaiset, on joku joka ei hallitse rakastamisen taitoa,
lukekoon hän runoni, jotta lukemastaan viisastuneena oppisi rakastamaan.
Taidolla purjehditaan ja soudetaan nopeita pursia,
taidolla liikutellaan keveitä rattaita – taidolla on siis rakkauttakin ohjattava.
Ithyfallikos

Ithyfallikos ( &lt; , ”erektiossa oleva fallos”, ) on runomitta, joka on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Se on saanut nimensä siitä, että sitä käytettiin alun perin hymneissä, joita laulettiin Bakkhokselle omistetuissa juhlissa falloksia kannettaessa.
Ithyfallinen säe koostuu kolmesta trokeejalasta, toisin sanoen se on trokeinen tripodia. Sen kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Roomalaisessa runoudessa ithyfallikosta käytti erityisesti Plautus.
Jambinen tetrametri

Jambinen tetrametri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa tetrametrisäkeet koostuvat neljästä jambisesta metronista. Sitä käytettiin muun muassa komedioiden dialogiosuuksissa.
Runomitassa säkeet ovat yleensä katalektisiä, jolloin kyseessä on "jambinen katalektinen tetrametri". Latinankielisessä komediassa mitta tunnetaan nimellä "jambinen septenaari".
Kaava.
Runomitan säkeen katalektisen muodon peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Yksi jambimetron on ja se koostuu kahdesta jambijalasta .
Esimerkki.
Aristofaneen komediasta "Pilvet":



"hōs hēdy kai|nois pragmasin || kai deksiois | homilein,"
"kai tōn kathes|tōtōn nomōn || hyperfronein | dynasthai."
"egō gar hote | men hippikē || ton nūn monē | proseikhon,"
"ūd’ an tri’ ei|pein rhēmath’ hoi|os t’ ēn prin eks|amartein·"
"nyni d’ epei|dē m’ hūtosi || tūtōn epau|sen autos,"
"gnōmais de lep|tais kai logois || ksyneimi kai | merimnais,"
"oimai dida|ksein hōs dikai|on ton patera | kolazein."



On mainio|ta, että hän, | ken uuden a|jan aatteet
näin hallitsee, | on yläpuol|la vanhain har|haluuloin.
Kun kilpa-a|johevosi|a harrastin | vain ennen,
niin tuskin sa|naa kolmea | sain kohdallen|sa käymään.
Vaan nyt, kun i|sä heittämään | mun saatti moi|set hommat,
kun oppinut | oon hienot aat|teet, kunnon kie|lenkäytön,
niin aion teil|le todistaa, | ett' isäänsä | saa pieksää.
Jambinen trimetri

Jambinen trimetri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa trimetrisäkeet koostuvat kolmesta jambisesta metronista. Jambista trimetriä käytettiin erityisesti kreikkalaisten näytelmien dialogiosuuksissa.
Kaava.
Runomitan säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Yksi jambimetron on ja se koostuu kahdesta jambijalasta . Säkeen ensimmäisessä ja toisessa metronissa joku pitkistä tavuista voidaan korvata kahdella lyhyellä, jolloin nämä metronit voivat olla peruskaavan lisäksi myös seuraavien variaatioiden mukaisia:

Joskus, kuten erisnimen sovittamiseksi runomittaan, myös alun anceps-tavu voidaan korvata kahdella lyhyellä tavulla:
Esimerkki.
Aiskhyloksen "Persialaisista", katkelma Salamiin meritaistelun kuvauksesta:





"salpinks d᾽ au|tē pant᾽ ekein᾽ | epeflegen."
"euthys de kō|pēs rhothiados | ksynembolē"
"epaisan hal|mēn brykhion ek | keleumatos,"
"thoōs de pan|tes ēsan ek|faneis idein."
"to deksion | men prōton eu|taktōs keras"
"hēgeito kos|mō, deuteron | d᾽ ho pas stolos"
"epeksekhō|rei, kai parēn | homū klyein"
"pollēn boēn, | ‘ō paides Hel|lēnōn ite,"
"eleutherū|te patrid᾽, eleu|therūte de"
"paidas, gynai|kas, theōn te pat|rōōn hedē,"
"thēkas te progo|nōn: nyn hyper | pantōn agōn.’"





Ja niin leimah|ti sieltä tor|ven toitotus;
yht'aikaa ko|hisevat ai|rot iskivät
suolaiseen, sy|vään mereen, käs|kyn kuultuaan,
ja kohta lai|vat saattoi näh|dä selvästi.
Oikea sii|pi johti muo|dostelmana,
hyvässä jär|jestyksessä, | ja laivaston
pääjoukko seu|rasi. Ja koh|ta kantautui
valtaisa huu|to: ”Hellaan lap|set, eteenpäin!
Vapauden täh|den, isänmaam|me vapauden,
lastemme, vai|mojemme, i|säin hautojen
ja jumaltem|me temppelei|den puolesta!
Nyt määrää koh|talomme tä|mä kamppailu.