tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ympäristörikos

Ympäristörikos on rikos, jossa elinympäristö kärsii. Ympäristörikokset voidaan jakaa karkeasti kahtia sen mukaan, vahingoitetaanko niissä yksittäisiä eliöitä (esimerkiksi rauhoitettuja eläimiä) vai elinympäristöä (esimerkiksi maaperää ja juomavettä).
Ympäristörikoksista on säädetty ympäristönsuojelulaissa, jonka sisältö vaihtelee maasta toiseen. Euroopan komissio on ehdottanut keväällä 2008 direktiiviä, joka velvoittaisi jäsenmaat rankaisemaan ankarasti toimista, joilla tahallaan tai törkeän huolimattomasti vahingoitetaan eliöitä, ilmaa, maaperää tai vesistöjä.
Ympäristörikokset ovat suurelta osin niin sanottua piilorikollisuutta. Piilorikollisuus tarkoittaa rikoksia, jotka eivät koskaan päädy poliisin tai valvontaviranomaisten tietoon. Suomalaisen arvion mukaan ympäristörikoksista vain alle kymmenen prosenttia tulee viranomaisten tietoon. Piilorikollisuuden osuus olisi tällöin ympäristörikoksissa vielä suurempi kuin talousrikollisuudessa. Poliisin tietoon on Suomessa tullut vuosittain 350–450 ympäristörikosta, joista suurin osa koskee luvattomia päästöjä. Tutkimusten mukaan yksi keskeisiä keinoja ympäristörikollisuuteen puuttumisessa on poliisin ja muiden esitutkintaviranomaisten mahdollisimman nopea esitutkinta.
Suomessa kansalaisten ja yritysten pitää hakea lupa sellaisiin toimiin, jotka huonosti suunniteltuina voivat vahingoittaa ympäristöä. Esimerkkinä tällaisista ovat ruoppaus ja viemärien rakentaminen.
Kehitysmaissa ympäristömääräykset ja niiden soveltaminen ovat usein jääneet taka-alalle, kun maat ovat houkutelleet teollisuusyrityksiä parantamaan talouttaan.
Luonnonsurman nimikettä on ehdotettu lisättäväksi Kansainvälisen rikostuomioistuimen rikosnimikkeisiin, mutta toistaiseksi ympäristörikoksista ei voi saada tuomiota kansainvälisissä oikeusistuimissa.
James Crumley

James Crumley (12. lokakuuta 1939 Three Rivers, Texas, Yhdysvallat – 17. syyskuuta 2008 Missoula, Montana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rikoskirjailija, jota pidetään alan huippunimenä Yhdysvalloissa, Chandlerin ja Hammettin perillisenä. Chandler-yhteyden hän itsekin myöntää luonnehtien itseään ”Raymond Chandlerin äpäräpojaksi”.
Nelikymmenvuotisen uransa aikana Crumley kirjoitti vain kahdeksan romaania ja kaksi novellikokoelmaa. 
Crumley suoritti luovan kirjoittamisen tutkinnon ja toimi opettajana useissa yliopistoissa.
Sherry Jones

Sherry Jones (s. 1961) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen teoksensa "Jewel of Medina" on herättänyt huomiota, sillä sen aiheena on profeetta Muhammedin vaimo Aisha. 
Teoksen julkaisuun on suhtauduttu islamilaisessa maailmassa kielteisesti ja väitetty sen loukkaavan muslimeja ja innoittavan radikaaleja väkivaltaisiin toimiin. Alkuperäinen kustantaja Random House perui kirjan julkaisun, ja sen otti julkaisuohjelmaansa Beaufort Books.
Jones kävi syyskuussa 2008 Norjassa puhumassa tutkivan journalismin päivillä. Haastattelussa hän sanoi kirjastaan: "Lukijat oppivat kirjasta myönteisiä puolia islamista ja naisten roolista sen varhaisissa yhteisöissä." Hän kuvaa Muhammedia ja Aishaa inhimillisinä hahmoina, joilla on inhimilliset tarpeet. Jones sanoo valmistelleensa kirjaa viisi vuotta ja tehneensä laajoja pohjatöitä.
Avenida de los Insurgentes

Avenida de los Insurgentes ("Kapinallisten puistokatu") on Méxicon pisin puistokatu. Se on pituudeltaan 28,8 kilometriä. Katu kulkee kaupungin läpi pohjois-etelä-suunnassa ja sen alkuperä on 1900-luvun alun tiessä "Via del Centenario", joka vei kaupungin keskustasta eteläisille esikaupunkialueille.
Presidentti Miguel Alemán Valdésin aikana katu päällystettiin ja sitä levennettiin. Kadun nimi muutettiin myös nykyiseen muotoonsa Meksikon itsenäisyyssodassa taisteilleiden kapinallisten armeijan ("Ejército de los Insurgentes") mukaan. Paranenettu katu houkutteli rikkaita kaupunkilaisia, minkä seurauksena kadun varrelle kohosi moderneja asuinalueita.
Katu kulkee viiden Méxicon hallintoalueen läpi. Monet kaupungin tunnuksenomaisista kaupunginosista ovat Avenida de los Insurgentesin varrella, kuten Condesa, Roma, Colonia del Valle, Nápoles, San Ángel ja Jardines del Pedregal.
Valtakunnallinen kalastuspäivä

Valtakunnallisen kalastuspäivän järjestämisestä teki aloitteen vuonna 2005 Eduskunnan kalakerhon puheenjohtaja, kansanedustaja Erkki Pulliainen. Eduskunnan kalakerho yhdessä Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön, maa- ja metsätalousministeriön kala- ja riistaosaston, Kalatalouden Keskusliiton, Suomen Ammattikalastajaliiton, kalastusvälinevalmistajien ja -maahantuojien sekä kalastusalan lehtien kanssa on mukana järjestämässä kalastuspäivää. Valtakunnallista kalastuspäivää rahoittaa maa- ja metsätalousministeriö kalastuksenhoitomaksuvaroista. 
Historia.
Ensimmäistä valtakunnallista kalastuspäivää vietettiin 30. elokuuta 2006. Sen teemana oli ”Lähikalastus”. Teeman hengessä tapahtumat järjestettiin paikkakuntien lähikalastusalueilla. Eri puolilla Suomea järjestettiin yli 40 tapahtumaa, joissa vieraili arviolta 16 000 kalastuksen ystävää. Heistä pääosa oli koululaisia. Päätapahtuma oli Helsingin Töölönlahdella. Vuoden 2006 järjestelyistä vastasi Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö.
Vuoden 2007 järjestettävän Valtakunnallisen Kalastuspäivän teemana oli ”Lähikala”. Koululaisille suunnatun tapahtuman tavoitteena oli kertoa lähivesiltä pyydetyn kalan terveellisyydestä ja kalan kestävästä käytöstä. Aluetapahtumia oli noin 30 ja niissä vieraili yhteensä noin 10 000 kävijää. Päätapahtuma järjestettiin Helsingin Vanhankaupunginkoskella. Järjestelyistä vastasi Kalatalouden Keskusliitto.
Vuoden 2008 järjestelyistä vastasi jälleen Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö. 27. elokuuta pidetyn päivän teemana oli ”Kalassa hyvässä seurassa”. Teema viestitti mm. että kalastaa voi hyvässä seurassa ja neuvoja saa kalaseurasta, ja että kala on hyvää ja terveellistä seuraa myös ruokapöydässä. Tapahtumia järjestettiin ainakin 54:llä paikkakunnalla ja ne keräsivät yli 18 100 kävijää, joista noin 80% oli lapsia ja nuoria. Vuoden 2008 päätapahtuma järjestettiin Oulussa.
Kohderyhmät, tavoitteet ja ajankohta.
Valtakunnallisen kalastuspäivän kohderyhmänä ovat pääosin olleet Suomen peruskoulut. Päivän tavoitteena on ollut saada lapset ja nuoret kalaan ja edistää monipuolista kalastusta, kalojen käsittelyä ja käyttöä. Valtakunnallinen kalastuspäivä tarjoaa koulupäivän aikana mahdollisuuden tutustua yhteen suosituimmista suomalaisista luontoharrastuksista. Kalastuspäivä vietetään vuosittain elokuun viimeisenä keskiviikkona.
Aiheesta muualla.
Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön kotisivut
Tuomas Mattila

Tuomas Juhani Mattila (10. joulukuuta 1932 Suoniemi – 28. syyskuuta 2023 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Uransa aikana Mattila tulkitsi pääosia useissa teatteritaiteen klassikoissa. Hän näytteli myös Suomen ulkopuolella sekä teki sivurooleja suomalaisissa elokuvissa. Hän teki myös dubbauksia animaatioelokuviin.
Elämä ja ura.
Tuomas Mattila syntyi maanviljelijä Paavali Mattilan ja kansakouluopettaja Hanna Mattilan (omaa sukua Laaninen) perheeseen. Hänen puolisonsa oli puvustonhoitaja Ritva Mattila (o.s. Nieminen). Pariskunnalla on kaksi lasta, Jaana (s. 1959) ja Esa (s. 1960).
Mattila opiskeli Suomen Teatterikoulussa vuodesta 1955 vuoteen 1958. Hän aloitti ammattilaisuransa Tampereen Teatterissa 1958–1959. Sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Joensuun kaupunginteatteriin 1959–1963, jota seurasi pitkä työrupeama Lahden kaupunginteatterissa 1963–1977. Lahdesta Mattila siirtyi Helsinkiin; hän näytteli Suomen Kansallisteatterissa vuodesta 1977 vuoteen 1999, jolloin hän jäi eläkkeelle. Uransa aikana Mattila vieraili muun muassa Pyynikin Kesäteatterissa (1958, 1977 ja 1978) sekä Pariisin, Moskovan ja Tallinnan näyttämöillä.
Mattilan huomattavia näyttämötaiteellisia saavutuksia olivat muun muassa Akseli Koskelan rooli Väinö Linnan klassikossa "Täällä Pohjantähden alla" sekä Isä Camillon rooli näytelmässä "Isä Camillo ja Peppone". Näytelmässä "Pohjalaisia" hän tulkitsi Jussin osan. Eläkkeelle jäämisen jälkeen Mattila näytteli muun muassa William Shakespearen klassikossa "Kuningas Lear". Lahden kaupunginteatterissa Mattilalle myönnettiin taiteellisena tunnustuksena Iivaripatsas vuosina 1967 ja 1971.
Tuomas Mattila aloitti valkokangasuransa sivuosalla kirjurina sotilasfarssissa "Sotapojan heilat". MTV Oy:n fiktiossa "Rakas peto" (1979) Mattila tulkitsi Arvo Makkosen osan. Hänen myöhempiä elokuvaroolejaan olivat muun muassa Simolan isäntä Matti Kassilan Hella Wuolijoki -filmatisoinnissa "Niskavuori" sekä sivuosa elokuvassa "Kaikki pelissä". Hänet muistetaan myös uutistenlukijana kuunnelmasarjasta "Knalli ja sateenvarjo".
Mattilan harrastuksia olivat muun muassa golf ja musiikki.
Miamin piirikunta (Ohio)

Miamin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Piirikunnan suurin kaupunki on Troy.
Maantiede.
Miamin naapuripiirikuntia ovat Shelby pohjoisessa, Champaign koillisessa, Clark kaakossa, Montgomery etelässä ja Darke lännessä.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 102 506 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 94,7%, mustiin (2,2%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,3%).
Kotitalouden mediaanitulo on 51 438 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 11,3% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Sarah Kirsch

Sarah, alun perin Ingrid Hella Irmelinde Kirsch, o.s. Bernstein (16. huhtikuuta 1935 Limlinggrode, Harz, Saksa – 5. toukokuuta 2013 Schleswig-Holstein, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hänet tunnetaan lähinnä tuotteliaana runoilijana, mutta hän julkaisi myös proosaa ja käännöskirjallisuutta. Teosten joukossa oli lastenkirjallisuuttakin. Kirsch loikkasi länteen 1977. Hän muutti nimensa muotoon Sarah vastalauseena juutalaisvastaisuudelle.
Kirsch opiskeli aluksi vuosina 1954–1958 biologiaa Hallessa. Vuosina 1963–1965 hän suoritti kirjallisuusopintoja Leipzigissa Johannes R. Becherin mukaan nimetyssä kirjallisuusinstituutissa (nyk. Deutsches Literaturinstitut Leipzig). Hän oli vuosina 1960–1968 naimisissa runoilijakollegansa Rainer Kirschin kanssa. Kirschit tekivätkin yhteistyönä muun muassa runokokoelman "Gespräch mit dem Saurier" (1965). Hän kirjoitti luontoon liittyvistä aiheista mutta painokkaasti myös politiikan kysymyksistä, kuten demokratiasta ja ihmisoikeuksista, ja joutui lähtemään länteen osallistuttuaan protesteihin Wolf Biermannin karkotuksesta.
Kirsch oli DDR:n runouden merkittäviä nimiä. Hän sai lännessä lukuisia palkintoja, kuten Peter-Huchel-palkinnon 1993 ja Georg-Büchner-palkinnon 1996.
David Blatt

David Michael Blatt (, s. 22. toukokuuta 1959 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalais-israelilainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän toimi vuosina 2014–2016 NBA-joukkue Cleveland Cavaliersin päävalmentajana.
Ura.
Blatt oli pelipaikaltaan takamies. Hän vietti pääosan pelaajaurastaan Israelissa. Blatt aloitti myös valmennusuransa Israelissa. Hän toimi muun muassa Israelin maajoukkueen ja Maccabi Tel Avivin apulaisvalmentajana.
Blatt saavutti Maccabi Tel Avivin apulaisvalmentajana Suproleaguen voiton vuonna 2001 ja Euroliigan voiton vuonna 2004. Venäläisen Pietarin Dynamon hän johdatti FIBA Europe Leaguen voittoon vuonna 2005. Italialaisen Pallacanestro Trevison Blatt valmensi Italian mestaruuteen vuonna 2006. Moskovan Dynamon päävalmentajana Blatt toimi kaudella 2008–2009. Venäjän maajoukkueen päävalmentajana vuosina 2006–2012 toimiessaan hän johdatti Euroopan-mestaruuteen vuonna 2007, EM-pronssille vuonna 2011 ja olympiapronssille Lontoossa 2012.
Blatt aloitti vuonna 2014 NBA-joukkue Cleveland Cavaliersin päävalmentajana. Ensimmäisen Cavaliers-kautensa päätteeksi hän johdatti joukkueen loppuotteluihin, joissa se hävisi Golden State Warriorsille. Blatt erotettiin tehtävästään tammikuussa 2016, vaikka Cavaliers johti konferenssiaan. Erottamisen syyksi arvioitiin tyytymättömyyttä organisaation sisällä ja huonontunutta joukkuekemiaa. Myös joukkueen tähtipelaaja LeBron James oli jatkuvasti vaikuttanut tyytymättömältä Blattin valmennukseen.
Muuta.
Blatt sairastaa MS-tautia, minkä Olympiakosin lääkärit totesivat häneltä vuonna 2019.
Chita

Chita () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Isenlahden rannikolla Chitan niemimaan lounaisosassa Nagoyan eteläpuolella. Chitassa on 85 904 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 45,90 neliökilometriä.
Nykyisen Chitan kaupungin alue jaettiin Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 useaan kuntaan. 1960-luvulla Isenlahden rannikon täyttömaalle alettiin rakentaa suuria teollisuuslaitoksia, joiden vuoksi alueen aiempi maaseutumainen luonne muuttui huomattavasti. Kaupunkioikeudet kuntaliitosten myötä syntynyt Chita sai vuonna 1970. Se on kasvanut Nagoyan asuinlähiönä ja teollisuuskaupunkina, jossa on öljynjalostus-, telakka- ja elintarviketeollisuutta sekä sähkön- ja kaasuntuotantoa. Kaupungin kukkulaisessa itäosassa on asuinalueita ja maataloutta, joka tuottaa muun muassa sipuleita ja japaninruttojuurta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Sōrin lammen puisto ja Isenlahden rannalle rakennettu uimaranta. Chitaa palvelevat Nagoya-rautateiden Tokoname-linja ja Kōwa-linja.
Daisen (Tottori)

Daisen () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Tottorin prefektuurissa. Se kuuluu Saihakun piirikuntaan. Daisen sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Sisämaassa sen alue kohoaa Daisenvuorelle, jolta se on saanut nimensä. Daisenissa on 15 928 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 189,83 neliökilometriä.
Asutus Daisenin alueella on vanhaa, ja historiallisesti se on ollut tärkeä Daisenvuoren palvonnan keskus. Siellä toimivat Daisen-jin buddhalainen temppeli ja Ōgamiyama-jinjan šintolainen pyhäkkö. Daisenin maaseutukaupunki perustettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1955. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Nakayaman ja Nawan maaseutukaupungit. Tärkeitä elinkeinoja ovat maanviljely, maidon ja lihan tuotanto, kalastus ja turismi.
Daisen-jin ja Ōgamiyama-jinjan lisäksi Daisenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Daisen-jiä ympäröivät historialliset majatalot ja Kadowaki-suvun asuintalo, joka on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Daisenvuoren alue kuuluu Daisenin–Okin kansallispuistoon. Daisenia palvelee JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja.
Kalsiumsulfaatti

Kalsiumsulfaatti on epäorgaaninen kemiallinen yhdiste. Sen kaava on kidevedettömänä eli anhydraattina on CaSO4 ja hydraattina CaSO4·X H2O. Kaikki versiot ovat valkoisia ja kiinteitä aineita.
Shadowheart

Shadowheart on suomalaisen metalliyhtye Kivimetsän Druidin esikoisalbumi, joka ilmestyi Century Median julkaisemana 15. lokakuuta 2008.
Kappaleesta ”Jäässä varttunut” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet.
Limited Editionin bonuskappaleet
Cheech &amp; Chong

 
Cheech &amp; Chong on komediapari, joka koostuu kanadalais-amerikkalaisesta Tommy Chongista ja meksikolais-amerikkalaisesta Cheech Marinista. Parin aktiivinen ura oli 1970-luvulta 1980-luvun puoliväliin saakka. Pari on kuitenkin esiintynyt yhdessä jälleen 2000-luvulta alkaen.
Cheech &amp; Chong tunnetaan komedia-albumeistaan ja elokuvistaan, jotka sisältävät paljon hippeihin ja kannabikseen liittyviä vitsejä.
Historiaa.
Cheech &amp; Chong tuli alun perin tunnetuksi stand-up-esiintymisistään ja komedia-albumeistaan. Ensimmäinen albumi "Cheech &amp; Chong" julkaistiin vuonna 1971. Koko Yhdysvaltain kansansuosioon komediapari tuli kuitenkin vasta elokuviensa myötä, joista tunnetuimpia ovat "Täysin pilvessä" (Up In Smoke, 1978), "" (Cheech &amp; Chong’s Next Movie, 1980) ja "Jääunia" (Nice Dreams, 1981). Näiden elokuvien jälkeen tulivat "It Came from Hollywood" ja "Cheech &amp; Chong" (Things Are Tough All Over), jotka kummatkin saivat ensi-iltansa 1982 mutteivät enää yltäneet aiempien elokuvien suosioon. Vuoden 1983 "Still Smokin’" elvytti parin mainetta, mutta sitä seuranneet "Korsikalaiset veljekset" (Cheech &amp; Chong's The Corsican Brothers, 1984) ja "Get Out of My Room" (1985) eivät olleet enää yleisön mieleen. Komediapari päätti hajota 1985 aikana.
Cheech Marin jatkoi elokuvissa näyttelemistä aktiivisesti, mutta Tommy Chong ei ollut läheskään niin aktiivinen. Chong on saanut myöhemmin näkyvyyttä komediasarjoissa kuten "Dharma &amp; Greg"in Carlina ja "70's Show"n hippinä nimeltä Leo. Chong on myös medioissa maininnut tyytymättömyyttä Yhdysvaltojen huumepolitiikkaan varsinkin marihuanan osalta.
Kainulasjärvi

Kainulasjärvi on pientaajama Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Maapinta-alaltaan se on 63 hehtaaria ja siellä oli vuonna 2010 131 asukasta.
1980-luvulle asti kylässä puhuttiin lähes yksinomaan meänkieltä. Nykyään nuoret käyttävät pääosin ruotsia, mutta osaavat myös meänkieltä.
Mongolian jääkiekkoliitto

Mongolian jääkiekkoliitto () vastaa Mongolian jääkiekkotoiminnasta. Liitto hallinnoi myös Mongolian jääkiekkomaajoukkuetta sekä kuuden joukkueen Mongolian jääkiekkoliigaa. Mongolia osallistui vuoden 2007 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan turnaukseen. Vuonna 2008 Mongolia jäi 3. divisioonan turnauksen viimeiseksi.
Mongolian jääkiekkoliitto liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi 15. toukokuuta 1999. Liiton presidenttinä toimii Džavhlan Bold.
Säätiedotus merenkulkijoille

Säätiedotus merenkulkijoille tai merisäätiedotus on usein julkisen palvelun yleisradiotoimijan tai viranomaisen lähettämä säätiedotus merialueille. Itse ennusteet ovat usein paikallisen ilmatieteen instituution tuottamia. Säätiedotusta merenkulkijoille lähetetään myös meri-VHF-taajuuksilla ja navigaatiokaukokirjoituksella.
Merisäätiedotukset maittain.
Iso-Britannia.
BBC Radio 4 lähettää merisäätiedotusta ("Shipping Forecast") neljä kertaa vuorokaudessa Britteinsaaria ympäröiville merialueille ULA-taajuuksillaan ("FM"), DAB-verkossa sekä pitkillä aalloilla ("LW") taajuudella 198 kHz. Lähetykset noudattavat seuraavaa aikataulua (GMT/BST): 
Ennen klo 0.48:n merisäätiedotusta soitetaan Ronald Bingen kappale "Sailing By". Lähetyksen jälkeen soitetaan Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu "God Save the King", minkä jälkeen BBC Radio 4:n lähetys siirtyy BBC World Servicelle. Lähetys siirtyy takaisin klo 5.20:n merisäätiedotuksen alkaessa.
BBC:n merisäätiedotus aloitettiin 1. tammikuuta vuonna 1925 ja on todennäköisesti maailman pitkäaikaisin kansallinen sääennustepalvelu. Sen toteuttajan Met Officen perusti amiraali Robert FitzRoy vuonna 1867 Pohjois-Walesin rannikolla lokakuussa 1859 raivonneen, 800 ihmisen kuolemaan ja 133 laivan menetykseen johtaneen Royal Charter -myrskyn seurauksena. Laitos siirtyi Britannian puolustusministeriölle ensimmäisen maailmansodan aikana, ja 2000-luvulla se siirtyi hallituksen tiede- ja teknologiaosaston hallintaan.
Ruotsi.
Ruotsissa Sveriges Radio P1 lähettää SMHI:n merisäätiedotusta ("Sjörapport") neljä kertaa vuorokaudessa Itämerelle, Pohjanmerelle sekä Vänernille. Lähetyksissä kerrotaan merialueittain säävaroitukset ja ennusteet tuulensuunnasta, tuulennopeudesta ja näkyvyydestä, merivedenkorkeustiedot ja tuulihavainnot rannikkosääasemilta. Lähetykset ovat kuultavissa myös Ahvenanmaalla.
Suomi.
Suomessa Ilmatieteen laitos tuottaa säätiedotuksen merenkulkijoille Perämerelle, Merenkurkkuun, Selkämerelle, Ahvenanmerelle, Saaristomerelle, Suomenlahdelle, Pohjois-Itämerelle ja Saimaalle. Yleisradio lähettää säätiedotuksen merenkulkijoille viisi kertaa vuorokaudessa suomeksi Yle Radio Suomessa Merisää-ohjelmassa ja ruotsiksi Yle Vegalla. Myös Turku Radiossa luetaan päivittäin säätiedotuksia merenkulkijoille.
Aareavaara

Aareavaara on kylä (pientaajama) Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Pientaajaman pinta-ala oli 41 hehtaaria ja siellä asui 51 asukasta vuoden 2015 tietojen mukaan. Aareavaaran kylä sijaitsee samannimisen vaaran lähistöllä Muonionjoen länsirannalla.
Syyskuussa 2009 arkeologit Olof Östlund ja Frida Palmbo tekivät Aareavaarasta Kaunisvaaralta sensaatiomaisen kivikautisia esineitä käsittäneen löydöksen, jonka esineet olivat radiohiiliajoituksen perusteella 11 300 vuotta vanhoja. Nykyisen käsityksen mukaan alueen olisi tuolloin pitänyt olla vielä paksun mannerjään peittämä.
Tommy Dreamer

Thomas James Laughlin (s. 14. helmikuuta 1971 Yonkers, New York) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten kehänimellä Tommy Dreamer sekä painiajoistaan Extreme Championship Wrestlingissa, World Wrestling Entertainmentissa ja etenkin WWE:n ECW brändin painiajoista. Tällä hetkellä hän työskentelee Total Nonstop Action Wrestling promootiossa. Dreamer omistaa myös oman paini promootionsa, nimeltä House Of Hardcore.
Untrue

Untrue on thrash metal -yhtye The Macheten toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 5. syyskuuta 2007. Se on yhtyeen viimeinen julkaisu, jossa laulajana toimii Tuomo Saikkonen. Albumin on masteroinut Mika Jussila.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25.
Uli Edel

Uli Edel (s. 11. huhtikuuta 1947 Neuenburg am Rhein, Saksa) on saksalainen elokuvaohjaaja.
Elämä.
Edel opiskeli Münchenissä teatteritiedettä, minkä jälkeen jatkoi opintoja Müncheni elokuvaoppilaitokssa. Hän tutustui Bernd Eichingerin, jonka kanssa hän ryhtyi tekemään harjoituselokuvia. Molempia kiinnosti Ranskan uuden aallon elokuva ja italialainen neorealismi, mutta myös amerikkalainen studioelokuva. Edel opiskeli samaan aikaan myös näyttelemistä, sillä hän halusi tutustua Stanislavskin ja Strasbergin teorioihin. Valmistuttuaan hän toimi Douglas Sirk apulaisohjaajana ja ohjasi kaksi televisiotuotantoa. 
Vuonna 1980 hän osallistui Bernd Eichingerin tuottamaan ja Herman Weigelin käsikirjoittamaan elokuvahankkeeseen "Christiane F. – tyttö metroasemalta" nuoresta huumeidenkäyttäjästä Christiane F.:stä. Elokuva osoittautui suurmenestykseksi. Kuuden vuoden kuluttua he ryhtyivät jälleen yhteistyöhön, ja tuloksena oli uusi menestys "Pääteasema Brooklyn", joka perustui Hubert Selbyn romaaniin. Elokuvassa näyttelivät Jennifer Jason Leigh, Stephen Lang, Jerry Orbach, Burt Young, Ricki Lake, Alexis Arquette ja Sam Rockwell. Sen saama kritiikki oli loistavaa, ja se sai parhaan sivuosanäyttelijän palkinnon New York Film Critics Circlelta ja Boston Society of Film Critics Leighin esittämästä roolista. Kaupallista menestystä elokuva ei kuitenkaan saanut, todennäköisesti liian rankan aiheensa vuoksi. 
Vuonna 2008 hän ohjasi Punaista armeijakuntaa (RAF) käsittelevän elokuvan "Baader Meinhof Komplex", jonka on ennakoitu nostavan Saksassa myrskyn. 
Tekeillä on (2008) elokuva "Shamrock Boy", joka kertoo IRA:n ampujasta.
Goshogawara

Goshogawara () on Japanin kaupunki Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tsugarun niemimaalla Iwakijoen varrella. Se koostuu kahdesta toisestaan erillisestä alueesta, joista toinen, kaupungin ydinalue, on sisämaassa ja toinen Japaninmeren rannikolla. Kaupungissa on 55 277 asukasta (vuonna 2018) ja sen pinta-ala on 404,20 neliökilometriä.
Kaupunki perustettiin vuonna 1954. 28. maaliskuuta 2005 Kanagi ja Shiura yhdistettiin Goshogawaraan.
Turun telakka

Nimellä "Turun telakka" tarkoitetaan yleensä jompaakumpaa seuraavista Turussa toimineista telakoista:
Muita Turun ja sen lähiympäristön telakoita:
Unakami

Unakami () on Japanin entinen maaseutukaupunki ja nykyinen Asahin kaupungin osa Honshūn saarella Kansain alueella Chiban prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Asahin koillisosassa Kujūkurin tasangon pohjoisreunalla. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 11 256 asukasta (vuonna 2003) ja sen pinta-ala oli 28,59 neliökilometriä.
Unakamin maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Ōmein, Takisaton ja Tsurumakin kyläkunnat. Unakami kuului Kaijōn piirikuntaan, kunnes se liitettiin vuonna 2005 Hikatan ja Iiokan maaseutukaupunkien kanssa Asahiin. Merkittävin elinkeino on maatalous, joka tuottaa esimerkiksi vihanneksia, riisiä ja sianlihaa. Seudun alavat alueet on otettu maanviljelyskäyttöön Edo-kaudella.
Unakamin aluetta palvelee JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja.
Baader Meinhof Komplex

Baader Meinhof Komplex ("Der Baader Meinhof Komplex") on Uli Edelin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 2008. Se perustuu Stefan Austin teokseen ja kertoo dokumentin keinoin länsisaksalaisen terroristiryhmän RAF:n alkuvuosista. RAF oli aktiivisin ja merkittävin Saksan liittotasavallan sodanjälkeisistä terroristiryhmistä. Kirja ja elokuva keskittyvät molemmat siihen vuosina 1967/1968–1977. Elokuva oli Saksassa syksyn merkkitapaus, ja sen katsojamäärä vuosina 2008–2009 oli 2,5 miljoonaa.
Kalkunmäki

Kalkunmäki on lähiö Kauhajoella. Kalkunmäki sijaitsee lounaaseen Kauhajoen Keskustasta. Pohjoisessa alue rajautuu Hooparankorpi-nimiseen metsäalueeseen, jossa sijaitsee Rinnemäen ulkoliikunta-alue. Kalkunmäen naapurialueet ovat koillisessa Neva-Kokko, idässä Koivisto-Kokko, lounaassa Ahtaanmaa ja luoteessa Mäkikylä. 
Kalkunmäessä sijaitsee Kauhajoen seurakunnan omistama Äijälän pappila, jossa on järjestetty esiopetusta. Suunnilleen keskellä kylää sijaitsee Kalkunmäen kenttä.
Justin Forrest

Justin David Forrest (s. 15. huhtikuuta 1981 Auburn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Tällä hetkellä hän toimii Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana.
Ura.
Forrest aloitti jääkiekon kotikaupunkinsa Auburnin juniorijoukkueessa. Hänet varattiin Yhdysvaltain 18-vuotiaiden maajoukkueesta Carolina Hurricanesiin kuudennella kierroksella vuonna . Sen jälkeen Forrest siirtyi Boston Collegen joukkueeseen, jossa oli kaikkina neljänä kautena joukkueensa tehokkain puolustaja. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän voitti NCAA-yliopistosarjan mestaruuden ja pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kahta vuotta aiemmin hän oli pelannut myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Forrest siirtyi kaudeksi 2004–2005 SaiPaan. Kauden 2005–2006 hän pelasi Porin Ässissä ja voitti siellä hopeaa. Forrest teki kaudeksi 2006–2007 sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa, mutta hän ei pelannut otteluakaan polvivamman vuoksi. Kauden 2007–2008 hän Forrest pelasi New Jersey Devilsin ja San Jose Sharksin farmijoukkueissa.
Kaudeksi 2008–2009 Forrest siirtyi Oulun Kärppiin. Forrestin oli korvattava kauden alussa loukkaantunut Martti Järventie ja otettava kiekollinen rooli. Hän sai sopimuksen Kärppiin marraskuun 2008 loppuun kestävän koeajan kautta, oli Kärppien tehokkain puolustaja ja voitti hopeaa. Forrest teki huhtikuussa 2009 vuoden jatkosopimuksen Kärppien kanssa.
Forrest jäi Kärpissä vähemmälle peliajalle ja hänen sopimuksensa katkesi marraskuussa 2009. Forrest siirtyi loppukaudeksi 2009–2010 sveitsiläiseen Kloten Flyersiin. Lokakuussa 2010 Forrest siirtyi Helsingin Jokereihin. Hän pelasi aluksi koeajalla ja tammikuussa 2011 Jokerit teki hänen kanssaan loppukauden kattavan sopimuksen. Jokereissa Forrest teki pisteet 3+20 ja oli liigan tehotilaston yhdeksäs jäätyään saldollaan +22. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Allsvenskanissa pelaavan Malmö Redhawksin kanssa.
Malmössä Forrest teki 17 tehopistettä 51 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi DEL-liigan Augsburger Pantheriin. Forrest pelasi Augsburger Pantherissa kaksi kautta ja päätti pelaajauransa vuonna 2014.
Muuta.
Forrestin serkut Jeremy ja Chad Morin ovat myös jääkiekkoilijoita. Jeremy päätti pelaajauransa vuonna 2018 ja Chad vuonna 2011.
Vilho Hurme

Vilho August Hurme (5. huhtikuuta 1890 Kylmäkoski – 15. toukokuuta 1919) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat vuokraaja Kalle Heikki Juhonpoika ja Miina Erlandintytär.
Opinnot.
Hurme kävi kansakoulun ja Helsingin kauppakoulun vuosina 1910–1912. 
Jääkärikausi.
Hurme työskenteli konttoristina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Hän haavoittui Misse-joella 25. kesäkuuta 1916 ja oli sen jälkeen hoidettavana useissa sairaaloissa. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Hurme saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan esikuntavääpeliksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Hurme siirrettiin sisällissodan jälkeen armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi jonkin aikaa pataljoonan adjutanttina ja 27. kesäkuuta 1918 alkaen lähettiupseerina sekä myöhemmin jälleen adjutanttina. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 15. toukokuuta 1919, hänet on haudattu Saarijärvelle.
Stefan Aust

Stefan Aust (1. heinäkuuta 1946 Stade, Ala-Saksi Saksa) on saksalainen toimittaja, joka oli Der Spiegel -viikkolehden päätoimittaja 1994–2008.
Aust on kirjoittanut muun muassa Punaista armeijakuntaa käsittelevän kirjan, jonka pohjalta on tehty elokuva Baader Meinhof Komplex.
Teokset.
Teokset vuodesta 1980 lähtien käsittelevät lähinnä poliittisia aiheita.
Kahden kirjan pohjalta on tehty elokuva: "Der Pirat" 1997 ohjaajana Bernd Schadewald ja "Der Baader Meinhof Komplex" 2008 ohjaajana Uli Edel.
Kuubanara

Kuubanara ("Ara tricolor") eli aiemmalta nimeltään haitinara oli arojen sukuun kuuluva, nykyään sukupuuttoon kuollut papukaija. 
Sen kuvaili Bechstein vuonna 1811. 
Koko ja ulkonäkö.
Kuubanara kasvoi 45-50 cm pitkäksi. Sen vatsa, kaula ja posket olivat oranssinpunaiset, niska kellertävämpi, siivissä oli sinistä ja ruskeaa ja pyrstössä oli punaista ja sinistä. Nokka oli harmaa.
Kuubanaran nuoret yksilöt saattoivat olla suurimmaksi osaksi vihreitä. Nykyaroilla ei ole huomattavia värinmuutoksia nuorten ja aikuisten välillä, mutta aroille sukua olevilla arateilla, kuten aurinkoaratilla, nuoren ja aikuisen höyhenpuvussa on huomattava ero. Vihreät, nuoret kuubanarat saattoivat olla smaragdiarahavaintojen takana, joita tehtiin aikanaan Kuubassa ja Jamaikalla.
Kuvioiden ja värien perusteella kuubanaran läheisin elävä sukulainen saattaa olla puna-ara.
Elinalueet.
Kuubanara eli pienellä alueella Kuuban saarella ja Isla de la Juventudilla.
Sukupuutto.
Kuubanara kuoli sukupuuttoon 1900-luvulla, kun sen elinalueiden metsiä tuhottiin ihmisen tullessa sinne. Viimeinen havainto linnusta tehtiin vuonna 1885. Huolimatta sen lihan pahasta mausta sitä metsästettiin. Metsästyksen syynä oli ihmisten halu saada kuubanara lemmikiksi. 1850-luvulla sen kannat romahtivat katastrofaalisesti.
Joidenkin lähteiden mukaan viimeinen tunnettu kuubanarapari ammuttiin vuonna 1864 Zapatan niemimaalla. Toiset uskoivat kuubanarojen selvinneen Etelä-Kuuban soilla vuoteen 1876.
Lauri Huuha

Lauri Viktor Huuha (31. maaliskuuta 1898 Multia – 30. lokakuuta 1937) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Otto Autonen ja Amanda Huuha. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Aune Elisabeth Orraeuksen kanssa, josta hän erosi vuonna 1935.
Opinnot.
Huuha kävi kansakoulun ja puolitoista vuotta Tampereen kauppakoulua vuosina 1914–1915.
Jääkärikausi.
Huuha liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Huuha saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianvääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Huuha palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Savon jääkärirykmentti n:o 3 ja myöhemmin Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä 21. kesäkuuta 1918 alkaen nuorempana upseerina 3. pataljoonan eri komppanioissa. Hänet määrättiin 18. huhtikuuta 1919 alkaen 7. komppanian päälliköksi, josta hän erosi 14. huhtikuuta 1920 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 1. kesäkuuta 1920 alkaen Multian suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hänet siirrettiin seuraavaksi 15. syyskuuta 1920 Jyväskylän suojeluskuntapiirin asemestariksi ja edelleen Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin 9. alueen päällikkönä 1. kesäkuuta 1921, missä hän palveli 1. heinäkuuta 1922 saakka, jolloin hän erosi suojeluskuntajärjestöstä ja siirtyi Henkivakuutusyhtiö Salaman Keski-Suomen piirin tarkastajaksi, josta hän taasen siirtyi vuonna 1924 Tapaturmavakuutus-oy Louhen tarkastajaksi. Vuonna 1927 hän vaihtoi työnantajaa ja siirtyi Henkivakuutusosakeyhtiö Tarmon kaupunkitarkastajaksi, jota hän palveli vuoteen 1928 saakka, jolloin siirtyi yksityisyrittäjäksi.
Mike Doyle

Mike Doyle (25. marraskuuta 1946 – 27. kesäkuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Manchesterissa syntynyt Doyle pelasi suurimman osan urastaan kotikaupunkinsa joukkueessa Manchester Cityssä. Hän aloitti seurassa vuonna 1963 ja debytoi liigakentillä kaksi vuotta myöhemmin. Aluksi häntä peluutettiin hyökkääjänä, mutta pian pelipaikaksi vakiintui keskuspuolustajan tontti. Doyle pelasi joukkueessa kaikkiaan 448 liigaottelua, joissa syntyi 32 maalia. Hän voitti joukkueessa liigamestaruuden vuonna 1968, FA Cupin ja Cup-voittajien Cupin vuonna 1970, ja liigacupin vuosina 1970 ja 1976. Hänet on valittu seuran "hall of fameen".
Vuonna 1978 Doyle siirtyi Stokeen, missä pelasi kolmen kauden ajan ennen siirtymistään Boltoniin. Ennen lopettamistaan kauden 1983–1984 päätteeksi Doyle pelasi vielä alasarjaseura Rochdalessa. 
Englannin maajoukkueessa Doyle pelasi viisi ottelua. 
Doylen kuolinsyy oli maksan vajaatoiminta.
Henri Kivioja

Henri Kivioja (s. 20. kesäkuuta 1986 Iisalmi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Pienikokoisen rightin laitahyökkääjän vahvuuksiin kuuluu peliäly, liike ja kiekollinen pelaaminen.
Ura.
Kivioja on Iisalmen Peli-Karhujen kasvatti. Kaudella 2001–2002 hän oli IPK:n C-nuorten I-divisioonajoukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 18+6=24. Kivioja siirtyi seuraavaksi kaudeksi HIFK:n B-nuoriin. Hän palasi sieltä kaudeksi 2004–2005 Savoon ja siirtyi Kalevan Pallon A-nuoriin. Kivioja teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 2005–2006, kun hän pelasi II-divisioonaa kasvattajaseurassaan IPK:ssa. Kaudeksi 2006–2007 Kivioja palasi pelaamaan A-nuorten SM-liigaa HIFK:hon. Hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 17+22=39. 
Kiviojan tultua yli-ikäiseksi A-nuoriin hän haki pelipaikkaa try-outin kautta HIFK:n SM-liigajoukkueesta harjoituskaudella 2007. Kivioja jäi kuitenkin ilman sopimusta ja hän pelasi kauden 2007–2008 Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Kivioja pelasi onnistuneen kauden Vantaalla tehden 42 ottelussa tehot 16+18=34, joilla hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Jarmo Jokilan jälkeen. Kivioja valittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaaksi tulokkaaksi. Hän pelasi kauden aikana myös kolme SM-liigaottelua lainalla SaiPan riveissä marras-joulukuun vaihteessa 2007. Kivioja siirtyi kaudeksi 2008–2009 KooKoohon. Hän loukkaantui elokuussa 2008 ja Kiviojan kausi jäi 36 ottelun mittaiseksi. Hän teki pelaamissaan otteluissa tehot 10+12=22.
Kesällä 2009 Kivioja haki kahden vuoden jälkeen taas pelipaikkaa HIFK:n riveistä, mutta jäi tälläkin kertaa ilman sopimusta. Hän siirtyi elokuussa try-outille Mestiksen nousijajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Kivioja sai sopimuksen loppukaudeksi ja hän teki 43 ottelussa tehot 13+12=25. Se riitti joukkueen sisäisen pistepörssin kolmanteen sijaan ja sisäisen maalipörssin toiseen sijaan. RoKin visiitti Mestiksessä jäi vain vuoden mittaiseksi, kun joukkue putosi keväällä 2010 takaisin Suomi-sarjaan. Kivioja teki karsintasarjan 7 ottelussa tehot 2+7=9, joilla hän oli RoKin kolmanneksi paras pistemies Jaakko Järvitalon kanssa sekä joukkueen sisäisen syöttöpörssin voittaja Järvitalon ja Ville Vimparin kanssa.
Toukokuussa 2010 Kivioja teki vuoden mittaisen sopimuksen Jokipoikien kanssa. Hän oli 14 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä.
Kaudeksi 2011–2012 Kivioja palasi takaisin pelaamaan Iisalmen Peli-Karhujen riveihin. Hän voitti Iisalmen Sanomien -pistekisan 16 IS-pisteellä.
Paavo Rautkallio

Paavo Eelis Rautkallio (v:een 1948 Kallio; 2. elokuuta 1918 Hankasalmi – 12. maaliskuuta 2001 Espoo) oli suomalainen varatuomari, kihlakunnanneuvos ja poliisineuvos. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1962–1966. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni. Hänen poikansa Hannu Rautkallio on historiantutkija ja kirjailija.
Jatkosodan aikana Rautkallio toimi Itä-Karjalan miehityshallinnon Petroskoin keskitysleirin numero viisi komendanttina. Jatkosodan päätyttyä Liittoutuneiden valvontakomission eli Andrei Ždanovin käskystä Rautkallio ja 60 muun epäiltyä sotarikollista vangittiin. Hän oli vangittuna 2,5 vuotta syyskuusta 1944 helmikuuhun 1947 ja suoritti sinä aikana ylemmän oikeustutkinnon ja sai varatuomarin arvon 1949.. Vuodesta 1950 Rautkallio toimi ensin Halikon, sitten Rauman ja sitten Forssan piirien nimismiehenä ja 1974–1981 poliisiopiston johtajana.
Opernturm

Opernturm on vuonna 2010 valmistunut 42-kerroksinen ja 170 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka sijaitsee Frankfurt am Mainissa, Saksassa. 
Opernturm on yksi Bankenviertel -yrityspuiston neljästä rakennuksesta. Rakentamisesta vastaavana yrityksenä toimii UBS.
Rafael Pihlaja

John Rafael Pihlaja (28. heinäkuuta 1893 Turku – 8. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Pihlaja näytteli useissa teattereissa. Turun Suomalaisessa Teatterissa hän toimi myös apulaisjohtajana ja näyttämöjärjestäjänä 1918–1923, Oulun Näyttämön johtajana 1924–1926, johtajana Kotkan Näyttämöllä 1926–1928 ja johtajan apulaisena Kansan Näyttämöllä 1929–1931. Suomen Kansallisteatterin näyttämöpäällikkö hän oli 1931–1951.
Pihlaja esiintyi noin kahdessakymmenessä elokuvassa 1930-luvulta kuolemaansa saakka. 
Hän oli naimisissa näyttelijä Katri Pihlajan ja oopperalaulaja Elli Pihlajan kanssa. Hänen kolmas vaimonsa oli lampunvarjostimia suunnitellut ja rakentanut Irene Pihlaja (o.s. Lahdelma). Rafael ja Irene Pihlajan tytär Reija Haavisto on näytellyt yli 20 vuotta eri harrastelijateattereissa. Rafael Pihlajan muita lapsia olivat Marja Pihlaja (1921–1994), Jussi Pihlaja sekä näyttelijä Matti Pihlaja. Rafael Pihlaja kuoli 58-vuotiaana vuonna 1951.
Rafael Pihlaja harrasti öljyväri- ja akvarellimaalausta, pääaiheinaan rantamaisemat ja rakennukset. Myös arkkitehtuuri kiinnosti häntä ja hänen jäämistöissään on lukuisia rakennussuunnitelman omaisia akvarelleja. Pihlajalta on perintönä myös kirjakokoelma, kotimaista ja ulkomaista proosaa, taidekirjallisuutta ym.
Arriving Somewhere...

Arriving Somewhere... on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Porcupine Treen ensimmäinen live-DVD. Ykkös-DVD käsittää yhtyeen esiintymisen Chicagon Park Westissä 11. ja 12. lokakuuta 2005. Kakkos-DVD sisältää bonusmateriaalia. 
DVD debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla.
Van Wertin piirikunta

Van Wertin piirikunta () on Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta, joka on nimetty Amerikan vallankumoukseen osallistuneen Isaac Van Wertin mukaan.
Maantiede.
Van Wertin naapuripiirikuntia ovat Paulding pohjoisessa, Putnam koillisessa, Allen idässä, Auglaize kaakossa, Mercer etelässä ja Indianan puolella Adamsin sekä Allenin piirikunnat.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 43 520 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (96,6 %), mustiin (0,9 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,1 %) ja aasialaisiin (0,2 %). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle viisivuotiaita oli 6,4 %, 5–17-vuotiaita 17,9 %, 18–24-vuotiaita 8,4 %, 25–44-vuotiaita 24,5 %, 45–64-vuotiaita 27,5 % ja yli 65-vuotiaita 15,3 %.
Köyhyysrajan alapuolella eli 8,6 % asukkaista.
Remojärvi

Remojärvi on kylä Juvan kunnassa. Kylä sijaitsee Juvan lounaisosassa Valtatie 5:n varrella, Mikkelin ja Juvan rajalla. 
Remojärven kappeli.
Remojärvellä oli roomalaiskatolinen kappeli 1400–1500-luvulta. Kappelin raunioilla on suoritettu kaivauksia, joilta on löytynyt muun muassa rautasolkia. Juvan kreikkalaiskatolisen pogostan (tai useampi) viimeistään 1200-luvulta on arveltu sijainneen samoilla paikoilla kaivauskissa löydettyjen kalmistojen ja luunaäytteiden perusteella. Perimätieto ja venäläiset lähteet kertovat, että jo ennen 1000-lukua oli Etelä-Savossa kolme pogostaa (idän kirkon seurakuntaa). Näiden keskelle 1300-luvun puolivälissä, kirkkokuntien suuren skisman aikaan, on perustettu katolinen seurakunta. Koko Savossa on käyty laajoja kirkkojen mobilisoimia taisteluita sieluista, verotusalueista ja seurakuntien paikoista. Vatikaanista on löytynyt käskykirjeitä Hampurin ja Sigtunan piispoille järjestää ristiretkiä "pakanasuomeen". Nämä ajoittuvat samoihin valloituksiin kuin muun muassa Virossa, Preussissa ja Latviassa.
André Flahaut

André Flahaut (s. 18. elokuuta 1955 Walhain) on belgialainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän toimi maansa julkisten töiden ministerinä vuosina 1995–1999 ja sitten puolustusministerinä 1999–2007. Hän on istunut parlamentin jäsenenä vuodesta 1994 ja toiminut vuodesta 2010 sen puhemiehenä.
Jean-Luc Dehaene

Jean-Luc Joseph Marie Dehaene (7. elokuuta 1940 Montpellier, Ranska – 15. toukokuuta 2014 Quimper, Ranska) oli belgialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1992–1999. Hän oli kristillisdemokraattisen Christen-Democratisch en Vlaams -puolueen (CD&amp;V) jäsen. Dehaene nimittiin talousvaikeuksiin ajautuneen Dexia-pankin pääjohtajaksi lokakuussa 2008.
Dehaene syntyi Montpellier’ssa, Ranskassa hänen vanhempiensa pakoillessa toisessa maailmansodassa Saksan joukkoja. Hän oli koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Ennen pääsyään pääministeriksi hän oli toiminut jo mm. varapääministerinä vuodesta 1988.
Dehaene istui Belgiassa senaatissa 1982–1987 ja 1995–2000 sekä edustajainhuoneessa 1987–1995. Hän pääsi Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2004. Hän työskenteli Vilvoorden pormestarina vuosina 2001–2007.
Dehaene, jolta oli maaliskuussa 2014 leikattu haimasta kasvain, kuoli kaaduttuaan Ranskassa, jossa hän oli lomailemassa.
Mustalampi (Utajärvi)

Mustalampi eli Mustanjärvi on pieni järvi Utajärven kunnan Sanginkylässä.
Järvi sijaitsee Sanginkylässä seututien 837 varrella olevalta Harjun törmältä kilometrin verran länteen, kapean kannaksen erottamana tien vieressä olevasta Valkiaisjärvestä. Sen laskujoki on pohjoiseen menevä Mustaoja, joka laskee Palosenojan ja Peuraojan kautta Kiiminginjokeen. Järveen ei sen sijaan laske ojia tai jokea, vaan se saanee vetensä lähteistä ja lounaisrannan suolta.
Järvi ja ympäristö.
Mustalampi on saanut nimensä järven kaakkoisrannan Mustan talosta, joka on vanha asuinpaikka. Vastarannalla on alun perin Mustan torppa Ojala ja Hautala. Lähellä Mustaa on lisäksi jo hävinnyt Lepikon torpan alue. Nykyään järven rannalla on myös neljä kesämökkiä. Talojen entisten peltojen ohella järven ranta muodostuu Ojalan- ja Mustankankaista luoteisreunan pientä suoaluetta lukuun ottamatta. Mustalampi on matala ja tummavetinen ja siinä kasvaa paikoin tiheästi ulpukkaa. Kaloina ovat tyypilliset hauki, ahven ja särki. Aikanaan järvi oli talvisen kulkureitin varrella Sanginjärveltä koilliseen Juorkunan suuntaan tai Mustan talosta Uhrikankaan kautta Tervolankylään. Tästä on yhä merkkinä Rasinkankaan kautta järvelle lännestä päin tuleva polku, vaikka tämä kulkuyhteys on jo poistunut lähes kokonaan käytöstä.
Färsaarten kruunu

Färsaarten kruunu (, ) on Färsaarilla käytettävä rahayksikkö. Se jakaantuu sataan äyriin (). Valuuttaa laskee liikkeelle Tanskan keskuspankki.
Färsaarten kruunu on sidoksissa Tanskan kruunuun, eikä ole itsenäinen rahayksikkö. Sillä ei ole omaa ISO 4217 -standardin valuuttakoodia. Färsaarilla otettiin oma raha käyttöön vuonna 1940, kun saksalaiset olivat miehittäneet Tanskan ja valuuttojen haluttiin kehittyvän markkinoilla toisistaan itsenäisesti. Tuolloin seteleihin painettiin teksti, jonka mukaan ne käyvät maksuvälineinä vain Färsaarilla. Pian Färsaarten kruunu sidottiin Englannin puntaan suhteella, jossa yksi punta vastasi 22,4 kruunua. Vuonna 1949 se sidottiin Tanskan kruunuun. 
Seteleitä voi vaihtaa vapaasti Tanskan pankissa ja Färsaarten pankissa. Färsaarilla kolikot ovat samoja kuin Tanskassa. Myös Tanskan kruunuja otetaan vastaan. Färsaarelaiset setelit eivät kuitenkaan kelpaa maksuvälineeksi Manner-Tanskassa.
Setelit.
Lähde:
Illyricum (provinssi)

Illyricum () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen Illyriassa Adrianmeren koillis- ja itärannikolla. Loppuvaiheessaan provinssi oli jaettu kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Illyricum superius (”Ylä-Illyria”) ja Illyricum inferius (”Ala-Illyria”).
Maantiede.
Illyricumin provinssi käsitti historiallisten Illyrian ja Pannonian alueet. Siihen kuului alueita nykyisissä Albaniassa, Bosnia-Hertsegovinassa, Kroatiassa, Montenegrossa, Serbiassa ja Sloveniassa. Provinssin länsipuolella sijaitsi Gallia cisalpinan provinssi ja kaakkoispuolella Macedonian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli alussa Aquileia ja myöhemmin Salona.
Historia.
Illyricumin provinssi korvasi aiemman Illyrian kuningaskunnan, jonka viimeinen kuningas Gentius kukistettiin kolmannen makedonialaissodan jälkeen 160-luvulla eaa. Alueen rannikko toimi merirosvojen tukikohtana, ja siksi roomalaiset pyrkivät rauhoittamaan sen jo varhain. Illyricumin provinssi perustettiin keisari Augustuksen aikana vuonna 27/16 eaa. Se oli alun perin senaatin provinssi. Vuonna 11 eaa. siitä tehtiin toistuvien sotien ja kapinoiden vuoksi keisarin provinssi. Vasta kenraali ja myöhempi keisari Tiberius onnistui kukistamaan täysin illyrialaiset ensimmäisellä vuosisadalla.
Illyricumin provinssi ilmeisesti lakkasi olemasta sellaisenaan Pannonian kapinan eli "Bellum Batonianumin" aikana tai jälkeen noin vuonna 9 tai 10 jaa. Tämän jälkeen alue oli jaettuna kahteen provinssiin, jotka olivat "Illyricum inferius" ja "Illyricum superius". Myöhemmin Illyricum inferiuksesta muodostettiin Pannonian provinssi ja Illyricum superiuksesta Dalmatian provinssi. Tämän katsotaan yleensä tapahtuneen joskus Flaviusten aikana eli noin 69–96.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Tervaväylän koulu

Tervaväylän koulu on valtion erityiskoulu Oulussa. Koulu toimii Opetushallituksen alaisuudessa ja on osa valtakunnallista Valteria. Koulu antaa perusopetusta luokka-asteilla 1–9. Koulu palvelee koko Pohjois-Suomea. Rehtorina on Jaakko Viitasaari. Tervaväylän koulu syntyi vuonna 2007, kun kaksi vanhaa valtion erityiskoulua, Lohipadon koulu ja Merikartanon koulu, yhdistettiin hallinnollisesti. Käytännössä koulut jatkoivat uuden koulun yksikköinä. Merikartanon yksikkö on lähinnä kuulovammaisten koulu ja Lohipadon yksikkö on vaikeasti liikuntavammaisten koulu. Yhteensä koulussa opiskelee noin sata oppilasta.
Merikartanon yksikkö.
Merikartanon yksikkö sijaitsee Veteraanikadulla. Koulun edellinen rakennus, joka sijaitsi Länsi-Tuirassa Tuiranpuistossa, oli vuonna 2024 remontissa. Valtio perusti "Oulun kuuromykkäin koulun" vuonna 1898. Koulu toimi aluksi väliaikaisissa tiloissa eri puolilla kaupunkia. Koulun ensimmäisenä opettajana toimi neiti Emilia Serenius, ja ensimmäisenä rehtorina maisteri K.E. Kahva. Oma koulutalo valmistui Tuiraan vuonna 1902. Samana vuonna valmistui myös koulun asuntolarakennus. Rehtorin asuintalo valmistui vuonna 1910. Vuosina 1939–1945 koulun rakennukset olivat useassa jaksossa suomalaisten ja saksalaisten sotilaiden sekä reserviläisten käytössä. Kaikki rakennukset on suunnitellut arkkitehti Theodor Granstedt Yleisten rakennusten ylihallituksessa.
Koulu vaihtoi nimensä "Oulun kuurojen kouluksi" vuonna 1961 ja "Oulun kuulovammaisten kouluksi" vuonna 1985.
Koulu muutti väliaikaisesti vuonna 2019 Takalyöttyyn. Senaattikiinteistöt vuokraa koululle peruskorjatut tilat Intiön kasarmin alueelta. Merikartanon yksikkö aloitti uusissa tiloissa 1. heinäkuuta 2024.
Lohipadon yksikkö.
Tervaväylän koulun Lohipadon yksikkö sijaitsee uusissa tiloissa Oulun keskustassa Myllytullissa Oulun kansainvälisen koulun naapurissa. Uusiin tiloihin koulu muutti syksyllä 2009.
"Oulun Raajarikkoisten Lastenkotiyhdistys" perustettiin 1891. Lastenkodissa pidettiin alusta alkaen kotikoulua. Varsinainen koulutoiminta alkoi kuitenkin vasta 1960, jolloin valtioneuvosto myönsi yhdistyksen koululle toimiluvan. Koulun nimi vaihtui Lohipadon kouluksi vuonna 1974 ja samalla myös yhdistys muutti nimensä Lohipadon Koulun Kannatusyhdistykseksi. Lohipadon koulusta tuli valtion erityiskoulu 1. elokuuta 1976.