tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Billy Lyall

William ”Billy” Lyall (26. maaliskuuta 1953 – 1. joulukuuta 1989) oli skotlantilainen laulaja ja kosketinsoittaja.
Lyall soitti vuosina 1969–1971 Bay City Rollersissa. Vuonna 1973 hän perusti Pilot-nimisen yhtyeen David Patonin kanssa. Myös Paton oli Bay City Rollersin entinen jäsen. Muiden Pilotin jäsenien kanssa Lyall kuului progressiivista rockia esittäneen The Alan Parsons Projectin alkuperäiseen taustayhtyeeseen. Sairastelun vuoksi Lyall soitti kuitenkin vain yhtyeen ensimmäisellä albumilla. Vuonna 1976 hän julkaisi sooloalbumin "Solo Casting" nimellä William Lyall. 1970-luvun lopulta lähtien Lyall soitti mm. Runnerin, Dollarin ja Sheena Eastonin albumeilla.
Lyall kuoli AIDSin liitännäissairauteen 1989.
Lyall oli homoseksuaali. Tämä tieto tuli julkisuuteen kuitenkin vasta vuosia hänen kuolemansa jälkeen.
Duncan Mackay

Duncan Mackay (s. 26. heinäkuuta 1950) on brittiläinen kosketinsoittaja ja laulaja. Hän on julkaissut kahdeksan sooloalbumia ja soittanut myös useissa yhtyeissä.
Mackay julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Chimeran" 1974. Vuosina 1970-luvun puolivälissä hän soitti useilla Steve Harley &amp; Cockney Rebelin albumeilla ja vuosina 1977–1979 kolmella The Alan Parsons Projectin albumilla. Vuosikymmenen lopulta alkaen hän soitti mm. 10cc:ssä, Camelissa ja Kate Bushin taustayhtyeessä. 1980-luvun alussa häntä harkittiin Yesin kosketinsoittajaksi.
Mackay julkaisi vuosina 1974–1990 yhteensä kuusi sooloalbumia. Vuodesta 2017 hän on jälleen levyttänyt aktiivisesti soolourallaan. Tuorein albumi "Kintsugi" on vuodelta 2019.
Lena Wisborg

Lena Elisabet Wisborg Candinger (s. 24. syyskuuta 1965 Huddingen kunta, Tukholman lääni) on entinen ruotsalainen lapsinäyttelijä. Wisborg näytteli "Vaahteramäen Eemeli" -elokuvissa Eemelin pikkusiskoa Iidaa. Hänellä oli myös rooli televisiosarjassa "Katitzi" vuonna 1979, minkä jälkeen hän päätti lopettaa näyttelijän uransa. Hänen sisarensa on näyttelijä Åsa Wisborg.
Alessandro Tassoni

Alessandro Tassoni (28. syyskuuta 1565 Modena – 25. huhtikuuta 1635 Modena) oli italialainen runoilija ja kriitikko. Hän oli kardinaali Ascanio Colonnan sihteeri 1597–1608, meni 1613 Savoijin herttuan palvelukseen ja 1632 Modenan ja Reggion herttuakunnan herttuan Frans I Esten palvelukseen. 
Teoksessa "Pensieri diversi" (1601) Tassoni kohdisti kerettiläisen iskun Homeroksen ja Aristoteleen auktoriteettia kohtaan ja pyrki kauan ennen Charles Perraultia osoittamaan aikalaistensa paremmuuden sekä taiteelliseen että tieteelliseen toimintaan nähden. Hänen teoksensa "Considerazioni sopra le rime del Petrarca" (1609) oli ensimmäinen ja terävä vastalause Petrarcan silloiselle ylistämiselle. Tassoni suuntasi espanjalaisten ylivaltaa vastaan äänekkäät huutonsa "Filippiche" (1615) ja "Manifesto", joiden vuoksi häneen pahastuttiin. Hänen maineensa perustuu oikeastaan koomiseen sankarirunoon "La secchia rapita" (12 laulua, 1614, julkaistu 1622), jossa varastettu ämpäri aiheuttaa keskiajalla Bolognan ja Modenan välille riidan. Runoilija parodioi siinä muiden runoilijoiden liehittelevää kielenkäyttöä ja mytologista rihkamaa. Runon muodossa on klassisia ansioita, ja se oli alkuna uudenlaiselle runoudelle ja sai paljon jäljittelijöitä. Tassonin "Rime" julkaistiin 1880 ja dialogit "Difesa di Alessandro Macedone" 1904. Kirjeet julkaistiin vuodesta 1901 alkaen.
Carsta Löck

Carsta Löck (28. joulukuuta 1902 Deezbüll, Schleswig-Holstein, Saksan keisarikunta – 19. lokakuuta 1993 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä. Löck näytteli muun muassa Pöperö-Maijaa (jonka ääntä esitti Isa Quensel) "Vaahteramäen Eemeli" -elokuvissa.
Meridantangara

Meridantangara ("Orospingus goeringi") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Meridantangara voi kasvaa 13–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Meridantangaran pää on musta tai hyvin tummanharmaa. Päässä on selkeästi erottuva valkoinen silmäkulmajuova. Lajin selkä ja siivet ovat tummanharmaat. Rinta ja vatsa ovat ruskehtavanoranssit ja naaraalla hieman koirasta vaaleammat. Meridantangaran nokka on lyhyehkö ja tukeva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Meridantangaraa tavataan vain Venezuelan länsiosissa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja pensaikot useimmiten 2 600–3 200 metrin korkeudessa. Lintu liikkuu yleensä pareittain ja voi liittyä sekaparviin. Meridantangaran ravintoa ovat hyönteiset ja hedelmät. Kannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä ja laji luokitellaan silmälläpidettäväksi. Sitä uhkaa elinympäristön häviäminen kaivostoiminnan ja teiden rakentamisen vuoksi.
Isa Quensel

Isa Quensel (21. syyskuuta 1905 Göteborg – 3. marraskuuta 1981 Lund) oli ruotsalainen näyttelijä ja sopraano. Hän esiintyi yli 50 elokuvassa, näytelmässä, oopperassa ja televisio- ja radio-ohjelmassa. Vuonna 1939 hän esitti nimiroolia Erich Wolfgang Korngoldin oopperan "Die Kathrinin" maailmanensi-illassa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa.
Quensel esitti Pöperö-Maijan ääntä "Vaahteramäen Eemeli" -elokuvissa.
Quensel

Quensel on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Malick Sidibé

Malick Sidibé (1935 Soloba, Ranskan Sudan – 14. huhtikuuta 2016 Bamako, Mali) oli malilainen valokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti Bamakon 1960-luvun yöelämää ja nuorisoa kuvaavista mustavalkoisista valokuvistaan. Sidibé nousi maailmanmaineeseen 1990-luvulla, kun hänen valokuviaan esitettiin näyttelyissä eri puolilla maailmaa. Sidibé on saanut useita merkittäviä tunnustuksia. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Hasselblad-palkinto ja vuoden 2007 Venetsian biennaalissa Kultainen leijona -palkinto elämäntyöstä, ensimmäisenä afrikkalaisena taiteilijana tai valokuvaajana.
Elämä ja ura.
Sidibé syntyi pienessä Soloban kylässä Malin länsiosassa. Kyläpäällikkö valitsi Sidibén kouluun kylän ainoana lapsena. Ranskaksi käydyn koulun jälkeen Sidibé opiskeli École des Artisans Soudanais -taidekoulussa. Taidekoulusta valmistuttuaan hän meni harjoittelijaksi ja assistentiksi ranskalaisen Gérard Guillatin valokuvausstudioon Bamakossa. Kun studion omistaja kuvasi siirtomaahallinnon virallisia tapahtumia Sidibé alkoi kuvata pienikokoisella kameralla afrikkalaisten juhlia ja tapahtumia.
Sidibé perusti pian oman studionsa. Kun Mali itsenäistyi vuonna 1960, Bamakon yöelämä kukoisti ja Sidibéstä tuli sen valokuvaaja. Sidibé kuvasi kymmeniä tuhansia kuvia nuorista tanssimassa klubeilla, viettämässä yöelämää ja muotokuvissa omassa studiossaan.
1990-luvulla Pariisissa järjestettiin Sidibén töitä esittelevä näyttely. Sen jälkeen hänen valokuviaan on esitetty näyttelyissä eri puolilla maailmaa ja niistä on julkaistu lukuisia kirjoja. Sidibén valokuvista on tullut haluttuja keräilykohteita ja niitä on hankittu merkittäviin kokoelmiin esimerkiksi Los Angelesin Getty-museoon, New Yorkin Museum of Modern Art -museoon, Tukholman Moderna Museet -museoon ja New Yorkin International Center of Photography -museoon.
Gus Dahlström

Gustav Adolf ”Gus” Dahlström (6. marraskuuta 1906 Järvsö, Gävleborgin lääni, Hälsingland – 25. joulukuuta 1989 Haningen kunta, Tukholman lääni) oli ruotsalainen näyttelijä, koomikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän esiintyi 47 elokuvassa vuosina 1942–1984.
Dahlström joutui nuorena rahapuutteen vuoksi luopumaan haaveistaan opiskella insinööriksi ja meni sen sijaan tehtaalle töihin. Samalla alkoi esiintyä amatöörikoomikkoparina Holger Höglundin kanssa, ja parivaljakko teki läpimurtonsa vuonna 1929. He jatkoivat yhteistyötään vuosikymmenten ajan.
Suomessa Dahlström tunnetaan ainakin elokuvasta "Vaahteramäen Eemeli", jossa hän esitti Pöhkö-Jukkaa.
Näyttelemisen ohella Dahlström kehitti myös apuvälineitä vammaisille.
Nahum Tate

Nahum Tate (1652 – 30. elokuuta 1715) oli englantilainen kirjailija. Vaikka hän oli tory, hänet valittiin vuonna 1672 Englannin hovin poeta laureatukseksi Thomas Shadwellin jälkeen.
Taten isä oli irlantilainen pappi Faithful Teate. Tate muutti sukunimen kirjoitusasuun Tate. Hän opiskeli Dublinin Trinity Collegessa. Hän muutti Lontooseen, jossa hän 1672 julkaisi runoelmakokoelman. Hän kirjoitti sittemmin näytelmiä, kuten "Brutus of Alba, or The Enchanted Lovers" (1678) ja "The Loyal General" (1680). Pääosa hänen tuotannostaan on mukaelmia elisabetinaikaisten näytelmäkirjailijoiden tuotannosta, jota hän sovitti teatterille. Nicholas Bradyn kanssa hän kirjoitti kokoelman "New Version of the Psalms of David", joka sisältyy Englannin kirkon "Prayer Bookiin". Hänen merkittävin oma kokoelmansa on "Panacea, a poem on Tea" (1700).
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2020–2021

Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2020–2021 olisi ollut Mestarien liigan seitsemäs kausi. Sen oli tarkoitus alkaa marraskuussa 2020 suoraan pudotuspelivaiheesta, mutta koronaviruspandemian vuoksi turnausta ei järjestetty. Järjestäjät vetosivat osallistujien paljouden aikaansaamaan terveys- ja turvallisuusriskiin sekä osallistuvien maiden välisiin matkustusrajoituksiin.
Kauteen olisi osallistunut 32 joukkuetta 12:n eri maan pääsarjasta.
Miguel Almirón

Miguel Almirón (s. 10. helmikuuta 1994 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kaksi kautta Yhdysvalloissa MLS-seura Atlanta Unitedissa ja siirtyi tammikuussa 2019 Englannin Valioliigassa pelaavaan Newcastle Unitediin noin 20 miljoonalla punnalla, joka oli sekä Newcastlen ja MLS:n siirtoennätys. Hän pelasi Newcastlessa kuusi vuotta ja palasi tammikuussa 2025 Atlantaan.
Almirón aloitti pääsarjauransa kotimaansa Cerro Porteñossa. Vuonna 2015 hän siirtyi argentiinalaiseen Club Atlético Lanúsiin, jonka riveissä hän voitti Argentiinan mestaruuden vuonna 2016. Vuodet 2017–2018 hän edusti pohjoisamerikkalaisen MLS-liigan Atlanta Unitedia ja voitti MLS Cupin eli liigan mestaruuden vuonna 2018. Mestaruuskautena hän teki 13 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. Tammikuussa 2019 Almirón siirtyi englantilaisseura Newcastle Unitediin viiden ja puolen vuoden sopimuksella. Hän pelasi kevätkaudella 2019 Valioliigassa kymmenen ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 36 liigaottelua, joista 35:ssä avauskokoonpanossa ja 22:ssa täydet minuutit mutta onnistui maalinteossa ensimmäisen kerran vasta juuri ennen joulua Crystal Palacea vastaan ja toisen kerran tammikuussa Wolverhampton Wanderersia vastaan. Heinäkuussa hän teki vielä maalin peräkkäisissä otteluissa Bournemouthia ja West Ham Unitedia vastaan ja nosti siten kauden liigamaalimääränsä neljään. FA Cupissa hän teki kuudessa ottelussa yhteensä neljä maalia. Kaudella 2020–2021 Almirón teki 34 liigaottelussaan neljä maalia, joista kaksi helmikuussa Southamptonia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 30 valioliigaottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki kauden ainoan maalinsa huhtikuussa Crystal Palacea vastaan. Kaudella 2022–2023 hän teki pelaamissaan 34 valioliigaottelussa 11 maalia. Näistä seitsemän syntyi seitsemässä ottelussa loka-marraskuussa 2022. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 33 valioliigaottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa yhdeksän ottelua, joissa hän oli vain kerran avauskokoonpanossa. Tammikuussa 2025 hän palasi Yhdysvaltoihin MLS-seura Atlanta Unitediin.
Almirón pelasi ensimmäisen maaottelunsa Paraguayn maajoukkueessa syyskuussa 2015. Hän pelasi vuoden 2016 Copa América Centenariossa, vuoden 2018 MM-kilpailujen karsinnoissa sekä vuosien 2019 ja 2021 Copa Américassa. Hänellä on tammikuun 2025 loppuun mennessä yhteensä 64 maaottelua ja niissä hän on tehnyt kahdeksan maalia: syyskuussa 2019 ystävyysottelussa Jordaniaa vastaan, marraskuussa 2019 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan, kesäkuussa 2021 Copa Américan alkulohko-ottelussa Chileä vastaan, maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan, kesäkuussa 2022 kaksi maalia ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan, kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Nicaraguaa vastaan ja marraskuussa 2024 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan.
Juho Säilä

Juho Wihtori Säilä (16. maaliskuuta 1876 Elimäki – 8. huhtikuuta 1962 Tampere) oli suomalainen kenkätehtailija ja teollisuusneuvos. 
Säilän vanhemmat olivat työmies Juho Blomqvist ja Ulriikka Blomqvist ja puoliso vuodesta 1897 Anna Loviisa Holopainen. Säilä omisti vuonna 1918 perustetun "Tampereen Kenkäteollisuus Oy":n joka oli Tampereen kolmanneksi suurin kenkätehdas. Tehdas toimi aluksi Tammelan kaupunginosassa Tammelankatu 22:ssa mutta vuonna 1927 sille valmistui uusi Lauri Auteron ja Hugo Lindholmin suunnittelema nelikerroksinen tehdasrakennus Salhojankadun ja Puolimatkankadun (nykyinen Itsenäisyydenkatu) kulmaan. Säilä toimi myöhemmin 1950-luvulla Kenkäteollisuusliiton puheenjohtajana. 
Vuonna 1971 Tampereen Kenkäteollisuuden entiseen tehdasrakennukseen Itsenäisyydenkatu 21:ssä muutti Tampereen teknillinen museo. Museo toimi rakennuksessa vuoteen 1989 jolloin sen toiminta päättyi kokoelmien vaurioiduttua tulipalossa. Nykyisin rakennuksessa on Tammelan palvelukeskus.
Pornainen-seura

Pornainen-seura ry on kotiseutuyhdistys, joka vaalii kulttuuriperinteitä ja kotiseutuhenkeä Pornaisissa. Pornainen-seura on määritellyt tehtävänsä näin: seura on ”nykyajassa elävä yhdistys, joka siirtää uusille polville perinnettä, sen arvoja ja elämäntaitoa sekä herättää harrastusta, intoa ja kiinnostusta oman ajan yhteiskunnan moninaisuuteen.” Pornainen-seura tekee retkiä, järjestää kyläkävelyitä, luentoja ja juhlia. Lisäksi seura julkaisee paikallishistoriaan liittyvää perinnettä; Pornalainen murresanasto ja julkaisusarja Muisteluita ja tarinoita Pornaisista, josta viimeisin, seitsemäs kirja julkaistiin jouluna 2017. Seuran puheenjohtajana toimii Jukka Salonen.
Pornainen-seura hoitaa Pornaisten kotiseutumuseota ja esittelee museota sekä kirkkoa kesäsunnuntaisin.
Pornainen-seuran aloitteesta ja pornaislaisten avustuksella kirkkopihaan pystytettiin vuonna 1993 menneiden sukupolvien muistopatsas.
La Tène (kunta)

La Tène on kunta Luoteis-Sveitsissä Neuchâtelin kantonissa. Siellä on vajaat 5 000 asukasta. 
Historiaa.
Rautakautinen La Tènen kulttuuri on nimetty paikkakunnalta vuonna 1857 tehtyjen arkeologisten löytöjen perusteella. La Tènen kunta perustettiin vuoden 2009 alussa, kun Marin-Epagnierin ja Thielle-Wavren kunnat yhdistyivät.
Sijainti.
La Tène sijaitsee Neuchâtelinjärven pohjoispäässä Zihlkanalin varrella Juravuoriston kaakkoispuolella. Neuchâtelin kaupunki sijaitsee La Tènestä viitisen kilometriä länteen.
Liikenne.
Moottoritie A5 Neuchâtelista Bieliin kulkee kunnan poikki. 
BLS:n rautatie Bernistä Neuchâteliin kulkee kunnan poikki; kunnan alueella on Marin-Epagnierin rautatieasema. Marin-Epagnier kuuluu sekä Bernin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Bern) että Fribourgin kantonin liikennealueeseen: BLS:n S5- ja S52-junat ja TPF:n S20-junat pysähtyvät siellä. Kesäkaudella, helmikuulta joulukuulle, Biel–Neuchâtel–Murten-reittiä kulkevat risteilylaivat pysähtyvät La Tènen laiturissa.
La Guardia

La Guardia on kaupunki Boliviassa Santa Cruzin departementissa. Kaupungissa oli 76 123 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
La Guardiassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 24 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 240 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 26 °C. Viilein kuukausi on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 20 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 190 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 40 millimetriä.
Viacha

Viacha on kaupunki Boliviassa La Pazin departementissa. Kaupungissa oli 62 979 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
Viachassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja keskimääräinen sademäärä 550 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 10 °C. Viilein kuukausi on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 4 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 130 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 4 millimetriä.
Yacuiba

Yacuiba on kaupunki Boliviassa Tarijan departementissa. Kaupungissa oli 61 844 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
Yacuibassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 22 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 100 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 26 °C. Viilein kuukausi on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 16 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 200 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 8 millimetriä.
Gabriel Biaudet

Léon Gabriel Biaudet (7. kesäkuuta 1848 Saint-Lô, Normandia, Ranska – 7. huhtikuuta 1898 Helsinki) oli ranskalaista syntyperää ollut Suomeen muuttanut opettaja ja Helsingin yliopiston ranskan kielen lehtori.
Elämä ja ura.
Biaudetin vanhemmat olivat teologian tohtori, hovisaarnaaja Henri Biaudet ja Henriette Clément. Hän kävi Lausannen akatemiaa 1864–1867, toimi yksityisopettajana Normandiassa 1867–1869 ja opiskeli Pariisissa 1869–1870.
Biaudet perusti Helsinkiin ranskalaisen tyttökoulun 1873. Hän oli ranskan kielen opettajana useissa Helsingin ruotsinkielisissä oppikouluissa ja toimi Helsingin yliopiston ranskan kielen lehtorina 1880–1898. Biaudet toimi vuonna 1890 Helsingissä perustetun Alliance francaise de Helsingfors -yhdistyksen puheenjohtajana 1891–1898.
Biaudet oli naimisissa vuodesta 1869 sveitsiläisen Marie Louise Gerberin (1844–1892) kanssa. Heidän lapsistaan olivat tunnetuimpia historiantutkija Henry Biaudet, lääkäri ja suojeluskunta-aktivisti Léon Biaudet ja lääkäri, muistelmakirjailija Teddy Biaudet. Biaudetin tytär Hélène Anna Gustava Biaudet (1879–1970) oli naimisissa kouluneuvos Solmu Nyströmin kanssa.
Silkeborgin museo

Silkeborgin museo on Tanskassa Silkeborgissa sijaitseva museo. Se sijaitsee kolmessa eri osoitteessa Silkeborgin kunnan alueella. Museon kokoelmat sisältävät aineistoa kivikaudelta, pronssikaudelta, rautakaudelta, viikinkiajalta ja keskiajalta sekä Silkeborgin linnaan liittyvää aineistoa. Museossa on kuuluisana nähtävyytenä Tollundin mies, joka on yksi parhaiten säilyneistä muumioituneista suoruumiista. Silkeborgin museo on perustettu vuonna 1904. Sen johtajana toimii Ole Nielsen.
Paperitehdas-museo.
Paperitehdas on historiallisesti tärkeä, koska Tanskan setelipaperi valmistettiin siellä vuoteen 1992 asti. Paperintuotanto loppui kokonaan 2000. Tehdas perustettiin vuosina 1884–1885. Museossa voi koettaa itse paperin tekemistä.
Nurmensaari

Nurmensaari () on niemimaa Venäjän europanpuoleisen osan pohjoisosassa. Sen venäjänkielisen nimi tarkoittaa "Saksan niemimaata". Niemimaata yhdistää mantereeseen kapea kannas; niinpä niemimaa on lähes kokonaan veden ympäröimä. Hallinnollisesti se kuuluu Murmanskin alueen Petsamon piiriin ja on muutaman tunnin ajomatkan päässä Murmanskista. 
Historia.
Venäjän vallankumouksen jälkeen, Nurmensaari tuli osaksi Suomea Tarton rauhassa vuonna 1920, mutta se liitettiin takaisin Neuvostoliittoon toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945.
Korkeamäki (sukunimi)

Korkeamäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kemilä

Kemilä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Joseph Highmore

Joseph Highmore (13. kesäkuuta 1692 Lontoo – 3. maaliskuuta 1780 Canterbury, Kent) oli brittiläinen taidemaalari. Hän maalasi sekä muotokuvia että maisemia ja hänen tyylinsä edusti englantilaista rokokoota.
Highmore opiskeli Sir Godfrey Knellerin johdolla Lontoossa vuodesta 1713 ja hänen varhaistuotantonsa muotokuvat jäljittelivät Knellerin tyyliä. Highmoren maalaukset saivat myös vaikutteita ranskalaisen rokokoon maalareilta, kuten Philippe Mercieriltä ja Hubert Gravelotilta, jotka vaikuttivat Lontoossa 1730- ja 1740-luvuilla.
Hänen poikansa Anthony Highmore (1719–1799) oli myös taidemaalari, ja yksi tämän 15 lapsesta, Anthony Highmore (1758–1829), kirjoitti lainoppia käsitteleviä julkaisuja ja oli yhteiskunnallinen aktivisti.
Holly Webb

Holly Webb (s. 1976 Lontoo, Englanti) on brittiläinen lastenkirjailija. Hänen kirjojaan on käännetty 31 eri kielelle. Sophy Williams on kuvittanut monia hänen kirjoittamiaan lastenkirjoja.
Teoksia.
Tässä on lueteltu osa Webbin 130 kirjasta.:
Sputnik (Murmanskin alue)

Sputnik ( ) on maaseututaajama ("posjolok") Murmanskin alueen Petsamon piirissä Venäjällä . Kylä sijaitsee pohjoisen napapiirin pohjoispuolella ja 83 m korkeudella merenpinnasta.
Kobi Marimi

Kobi Marimi (, s. 1991 Ramat Gan, Israel), on israelilainen laulaja. Hän voitti Israelin euroviisukarsinnan "HaKokhav HaBan" kuudennen tuotantokauden ja edusti näin Israelia vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa, jotka pidettiin Tel Avivissa, Israelissa. Marimi on valmistunut ammattinäyttelijäksi ja voitti "lupaavimman näyttelijän" -palkinnon Israelin musiikki- ja teatterifestivaaleilla.
Nuoruus.
Marimi syntyi ja varttui Ramat Ganissa, Israelissa. Hän opiskeli "Nissan Nativ" -nimisessä musiikkistudiossa ja opiskelujensa aikana hän esiintyi "The Caucasian Chalk Circle", "The Comic Illusion" ja "Prayer" -nimisissä näytelmissä. Valmistumisensa jälkeen hän esiintyi myös näytelmissä nimeltä "Every Living Thing Needs" ja "Chambaloo’s Treasure", sekä esitti Natanin roolia "Messiah"-näytelmässä. Natan-roolistaan hän voitti "lupaavimman näyttelijän" -palkinnon vuoden 2017 musiikkijuhlilla Bat Yamissa.
Yksityiselämä.
Marimi asuu Tel Avivissa ja työskentelee siellä baarissa.
Ixtab

Ixtab oli mayojen kuoleman ja itsemurhan jumalatar. Mayojen mukaan itsemurhan tehneiden ja hirtettyjen sielut pääsivät yhdessä kaatuneiden soturien, ihmisuhrien, pappien ja lapsivuoteeseen kuolleiden naisten sielujen kanssa ikuiseen lepoon Yaxchen maailmanpuun alle. Yleensä jumalatar kuvataan hirttosilmukka kaulassaan puusta roikkumassa. Hänen silmänsä ovat kiinni, ja hänen ruumiinsa on jo alkanut mädäntyä
SS Albertic

SS Albertic oli White Star Line -yhtiön matkustaja-alus. Alus oli alun perin toiminut pohjois-saksalaiselle Norddeutscher Lloyd -yhtiölle, mutta myöhemmin myytiin White Star Linelle.
Rakentaminen.
SS Alberticin kölinlasku tapahtui 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan vuoksi rakentamista jatkettiin vasta vuonna 1919. Vesillelasku tapahtui 23. maaliskuuta 1920 Bremenissä Pohjois-Saksassa. Vuonna 1923 aluksen osti Royal Mail, ja se nimettiin uudelleen nimellä Ohio. White Star Line osti aluksen itselleen vuonna 1927 ja nimesi sen Alberticiksi.
Tekniset tiedot.
SS Albertic oli 18 940 rekisteritonnia bruttovetoisuudeltaan. Alus oli 180 metriä pitkä, 21 metriä leveydeltään ja 11 metriä syväydeltään. Aluksella oli kaksi savupiippua ja kaksi mastoa. Aluksella oli 10 laipiota, jotka oltiin osittain asfaltoitu ja osittain sementoitu. Aluksella oli sähkövaloistus ja sukellusvenesignaalilaite. Aluksella oli kaksi nelisylinteristä kolmivaiheista höyrykonetta, joissa oli kahdeksan sylinteriä. Moottoreiden nimellisteho oli 2 788 hevosvoimaa. Alus pystyi kuljettamaan yhteensä noin 1400 matkustajaa.
Historia.
Alus aloitti neitsytmatkansa nimellä Ohio 3. huhtikuuta 1923, Hampurista New Yorkiin, Southamptonin ja Cherbourgin kautta.
Vuonna 1927 Royal Mail myi Ohion White Star Lineille miljoonalla punnalla ja nimesi sen Alberticiksi. Albertic uusi reitti oli Liverpoolista Quebeciin ja Montrealiin. Alus aloitti tällä reitillä 22. huhtikuuta 1927. Alberticin reitti vaihtui 5. toukokuuta 1928. Kyseinen reitti oli Lontoosta Quebeciin ja Montrealiin Southamptonin kautta.
Celtic (II).
Kun White Star Line -yhtiön laiva Celtic (II) oli matkalla joulukuussa 1928, alus jäi jumiin kivikkoon ja sen korvasi Albertic. Albertic siirrettiin New Yorkin Liverpooliin reitille Celticin tilalle ja teki ensimmäisen matkansa tällä reitillä 2. helmikuuta 1929.
Albertic palasi 9. toukokuuta 1930 takaisin vanhalle reitilleen, joka oli Liverpoolista Quebeciin ja Montréaliin.
Viimeiset vuodet.
Albertique teki viimeisen matkan White Star Line lipun alla, Liverpoolista Quebeciin ja Montrealiin, 29. elokuuta 1930, ennen kuin alus siirrettiin Clyde-joelle Skotlantiin.
Toukokuussa 1934, kun Albertic oli edelleen Skotlannissa, White Star liittyi Cunard-lineen. Albertic oli osa Cunard White Star Linen laivastoa, mutta ei koskaan enää purjehtinut matkustaja-aluksena.
Albertic myytiin 34 000 punnalla romutettavaksi Osakaan, Japaniin, vuonna 1934.
Latukka

Latukka on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Törmälä

Törmälä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Katerine Duska

Katerína Ntoúska (, s. 16. marraskuuta 1989 Montréal, Quebec, Kanada), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Katerine Duska, on kreikkalais-kanadalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa. Hänen kappaleensa julkaistaan 7. maaliskuuta 2019.
Elämä.
Duska syntyi ja varttui Montréalissa, Kanadassa. Nykyisin hän asuu Ateenassa, Kreikassa.
Vuonna 2015 Duska julkaisi debyyttialbuminsa nimeltä "Embodiment". Vuonna 2018 hän esiintyi konsertissa Ateenan konserttitalossa soittaen kappaleita omasta albumistaan sekä ruotsalaisen lauluntekijän Albin Lee Meldaun kirjoittamia kappaleita. Syyskuussa 2018 Albin Lee Meldau esiintyi jälleen konsertissa Duskan kanssa Ateenan Palace Gardenissa. Joulukuussa 2018 Duska esiintyi konsertissa Pétros Klampániksen kanssa.
Harmaatavi

Harmaatavi ("Anas flavirostris") on eteläamerikkalainen sorsalaji. Se kuuluu muiden tavien tavoin lajirikkaaseen sorsien sukuun. Harmaatavia esiintyy Argentiinassa, Falklandinsaarilla, Chilessä, Perussa, Boliviassa, Uruguayssa ja Brasiliassa. Se on vakiintunut myös Etelä-Georgiassa, jossa se havaittiin ensi kertaa lisääntymässä vuonna 1971. Linnun elinympäristönä ovat makeanveden kosteikot, joista se suosii jokien kosteikkoja. Ottaen huomioon harmaatavin levinneisyyden laajuuden ja paikallisen runsauden, IUCN ei luokittele sitä uhanalaiseksi. 
Luokittelu.
Mitokondrionaalinen DNA-ketju on hyvin samankaltainen kuin aivan erinäköisellä amerikantavilla. Puna- ja viherpäisten tavien hämäävää sukulaisuutta lukuun ottamatta harmaatavi muistuttaa täydellisesti Intian valtameren taveja. Harmaatavin yksivärinen alapuoli ja nokan keltaiset sivut ovat kuitenkin ainutlaatuisia, kuten on odotettavissa lajilta, jonka sukulaisia tavataan lähinnä pohjoisella pallonpuoliskolla lukuun ottamatta madagaskarintavia ja australiansuomutavia.
Harmaatavi on myös parittelukäytökseltään ainutlaatuinen muihin sukunsa lajeihin nähden. Munien laskemisen jälkeen koiraat kurottavat korkealle ja uivat ympäriinsä naaraiden vieressä.
Harmaatavilla on kaksi alalajia: 
Harmaatavia ja pohjoisandientavia pidettiin aikaisemmin samana lajina, mutta nykyisin yhä useammat taksonomistit pitävät niitä eri lajeina.
Ravinto.
Harmaatavin ravintoa ovat pienet vedessä elävät selkärangattomat kuten hyönteiset ja äyriäiset sekä siemenet ja vesikasvien osat. Lintu joko suodattaa mudasta ravintoa vesirajassa liikkuessaan tai kerää ravintoa kastamalla päätään veteen tai uimalla ylösalaisin matalassa vedessä.
Bötesön

Bötesön on saari Kemiönsaaren kunnassa. 77 hehtaarin kokoisella saarella asuu vakituisesti viisi ihmistä.
Bötesön kuuluu Hiittisten saaristoon. Saaren lounaispuolella avautuu merenselkä Skallerfjärden. Salmi Ånholms sundet erottaa Bötesön Ängesön-Bergön saaresta. Bötesön pohjoisosassa on korkea kallioalue Kummelberget. Saaren keskiosassa on kluuvijärvi Bötesö träsket. Saaren eteläosaan on kasvanut kiinni saari Tranholmen.
Futsal Final Four -turnaus

Futsal Final Four on suomalaisen futsalin cup-muotoinen lopputurnaus, joka järjestetään vuosittain helmikuussa. Hallitsevat mestarit ovat 2019 turnauksen voittaneet Leijona Futsal (miehet) ja GFT (naiset).
Nykymuodossaan se on Suomen seurajoukkuefutsalin tärkein Cup-kilpailu, joka huipentuu yhden viikonlopun aikana pelattavaa neljän joukkueen lopputurnaukseen. Turnauksessa ratkaistaan sekä naisten että miesten Cup-mestaruus. Futsalin Final Four-turnaus 2019 järjestettiin Jyväskylän Monnarilla 16.-17.2.2019. 
Final Four 2019.
Final Four 2019 miesten lopputurnauksen osallistuvat liigajoukkueet Kampuksen Dynamo, Leijona Futsal, Mad Max sekä futsal-kakkosessa pelaava FC Kiisto. Final Four 2018 mestari Kampuksen Dynamo pääsi automaattisesti lopputurnaukseen ja kolme muuta selvittivät tiensä finaaliturnaukseen Futsal Cupin pudotuspelien kautta. Naisten puolella loppurunaukseen selvittivät tiensä hallitseva mestari Ilves FS, GFT, ACE ja MuSa Futsal. Lauantainan pelataan välierät ja sunnuntaina finaalit. Sunnuntain ennen varsinaisia finaaleja pelataan miesten ja naisten sarjojen pikkufinaalit, joihin pääsevät joukkueet ovat Futsal Cupissa parhaiten pärjänneet Liigan ulkopuoliset joukkueet. 
Jos turnauksessa ottelu on varsinaisen peliajan jälkeen tasan, siirrytään ilman jatkoaikaa suoraan 10m rangaistupotkuihin paras kolmesta-järjestelmällä. Kaikki turnauksen ottelut ovat nähtävillä Yle Areenassa. 
Final Four-tunauksen historiaa.
Kaudeksi 2016-2017 vähäiselle huomiolle jäänyttä Suomen Futsal Cupin formaattia päätettiin uudistaa. Englanninkielisellä nimellä kulkeva Final Four -formaatti on lainattiin Etelä-Euroopan perinteisistä futsalmaista ja se korvasi 2017 - 2018 kaudella Palloliiton järjestämän Futsal Cupin, joka oli kaikille seuroille avoin Cup-kilpailu sarjatasosta riippumatta. Nykymuotoisen turnauksen järjestävänä tahona toimii Futsal-Liigaseurat ry. Kaudella 2016–17 pelattiin vielä sekä Cup- että Final Four -mestaruudesta.
Vuoden 2018 turnaukseen osallistujat määräytyivät runkosarjan syyskierroksen perusteella. Lopputurnaukseen pääsi mukaan 11 pelatun kierroksen jälkeen neljä parhaiten sijoittunutta joukkuetta. Turnauksen otteluohjelmaa muutettiin Final Four 2019 siten, että lopputurnaukseen pääsivät edellisen vuoden turnausvoittaja sekä kolme muuta pudotuspelien voittanutta joukkuetta.
Porraspeli

Porraspeli on heittopeli, jossa heitetään bolan kaltaisia narupalloja tikasmaiseen porraspeliin roikkumaan tavoitellen ennaltasovittua pistemäärää (virallisissa säännöissä 21). Tyypillinen pelaajamäärä on 2-4 pelaajaa tai joukkuetta. 
Säännöt.
Pelin tarkoitus on kerätä tasan 21 pistettä heittämällä narupalloja porraspeliin niin, että ne jäävät roikkumaan portaisiin eli tankoihin. Pelin voittaa pelaaja tai joukkue, joka ensimmäiseksi saavuttaa tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi.
Virallinen heittomatka on 4,5 metriä. Ylin porras on arvoltaan kolme pistettä, keskimmäinen porras kaksi pistettä ja alimmainen porras yhden pisteen. Kaikki kolme narupalloa ylimpään portaaseen saanut joukkue saa lisäksi bonuspisteen. Yhden kierroksen maksimipistemäärä on 10. Pisteet lasketaan vasta, kun kaikki pelaajat/joukkueet ovat heittäneet omat narupallonsa porraspeliin ja vain vaakatankoihin riippumaan jääneistä narupalloista saa pisteitä.
Pelin ensimmäisen kierroksen aloittaja on yhdellä heitolla parhaan pisteen saanut pelaaja/joukkue. Seuraavan kierroksen aloittaa aina edellisellä kierroksella eniten kerännyt pelaaja/joukkue. Toisena heittää seuraavaksi eniten pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue.
Ensimmäinen pelaaja/joukkue heittää kolme narupalloa yksitellen peliä kohti yrittäen saada ne roikkumaan portaista. Heittotyyli on vapaa.
Toinen pelaaja/joukkue jatkaa heittäen omat narupallonsa peliä kohti. Pelaaja/joukkue voi omien pisteiden keräämisen lisäksi yrittää vähentää ensimmäisen heittäjän pisteitä tiputtamalla kyseisen joukkueen narupalloja pelistä.
Kun kaikki ovat heittäneet, lasketaan pisteet riippumaan jääneistä narupalloista ja merkitään ne ylös. Seuraavan kierroksen aloittaa eniten kierroksella pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue, jonka jälkeen jatkaa toiseksi eniten pisteitä saanut.
Peliä jatketaan, kunnes joku pelaajista voittaa saamalla tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi. Jos pelaaja/joukkue heittää yli 21 pistettä, he tippuvat edellisen kierroksen päättyessä olleeseen pistelukuun. 
Historia.
Porraspeli syntyi vuonna 2016 yrittäjien Joni Kauppinen ja Risto Hirvonen toimesta ja mallisuojattiin Suomeen samana vuonna. Kaupalliset versiot valmistetaan Suomessa, tarkemmin Lappeenrannassa ja Kerimäellä. Narupalloina toimivat kierrätetyt golfpallot eli golfharrastajien tuntemana järvipallot.
Mäkkylän koulu

Mäkkylän koulu oli Espoon Leppävaaran Mäkkylässä vuoteen 2007 asti toiminut peruskoulun alakoulu. Se perustettiin vuonna 1960 Mäkkylän kansakouluna ja muuttui muiden Espoon kansakoulujen tavoin peruskouluksi vuonna 1977. Vuonna 1959 valmistuneen päiväkodin ja opettaja-asuntolan sekä vuonna 1962 valmistuneen kansakoulurakennuksen suunnitteli Kaj-Erik Salenius.
Espoon suomenkielinen opetuslautakunta päätti 8. syyskuuta 2005 lakkauttaa Mäkkylän koulun niin, että kouluun ei otettu enää uutta aloittavaa luokkaa seuraavana syksynä. Koulun toiminta loppui kokonaan 31. heinäkuuta 2007. Koululaiset siirtyivät läheisiin Veräjäpellon, Postipuun ja Lintulaakson kouluihin, ja pääosa opettajista uuteen Koulumestarin kouluun.
Mäkkylän kansakoulun oppilaita näytteli vuonna 1977 Yleisradion tuottamassa suositussa televisionäytelmässä "Villahousupakko".
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 olivat 10. UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnaus järjestettiin Serbiassa 2. - 13.2 2016. Euroopan mestaruuden voitti Espanja, joka kukisti finaalissa Venäjän 3-7. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Espanjalainen Miguelin.
Kaikki ottelut pelattiin Belgradissa Kombank Arenalla. 
Turnauksen kulku.
Kisoissa pelattiin kolmen joukkueen alkulohkot ja seuraavaksi pudotuspelit. Turnaukseen osallistui yhteensä 12 maata, ja turnauksessa pelattiin yhteensä 20 ottelua; kaksi ottelua jokaisena pelipäivänä.
Tulia

Tulia on vuonna 2017 perustettu puolalainen folk-yhtye, jonka muodostavat Joanna Sinkiewicz, Dominika Siepka, Patrycja Nowicka ja Tulia Biczak. Yhtye edusti Puolaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa sijoittuen 27:nneksi 120 pisteellä Yhtye perustettiin vuonna 2017 Szczecinissä, Puolassa. Tulia yhdistelee puolalaista kansanmusiikkia modernin tuotannon kanssa. Yhtyeen nimi "Tulia" tuleen yhtyeen jäsenen Tulia Biczakin etunimestä. Yhtye nousi kuuluisuuteen Puolassa julkaistessaan cover-version Depeche Moden kappaleesta "Enjoy the Silence".
Vuonna 2018 Tulia allekirjoitti sopimuksen Universal Musicin kanssa ja julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä "Tulia". Albumi sisältää monia alkuperäisiä kappaleita ja cover-versiota puolalaisten sekä kansainvälisten artistien kappaleista. Albumi sai platinaa Puolassa ja julkaisupäivänään siitä myytiin 30 000 kopiota.
15. helmikuuta 2019 ilmoitettiin, että Puolan yleisradioyhtiö TVP oli valinnut yhtyeen edustamaan Puolaa vuoden 2019 Euroviisuissa. Heidän edustuskappaleensa on nimeltä "Pali się"
Andrea Ávila

Andrea Verónica Ávila (s. 4. huhtikuuta 1970 Villa Carlos Paz, Argentiina) on uransa lopettanut argentiinalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän pitää hallussaan Argentiinan ennätyksiä molemmissa lajeissa. Ávila kilpaili pituushypyssä vuosien 1996 ja 2000 olympiakisoissa sekä 1993, 1995 ja 1997 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa jääden näissä kaikissa kuitenkin karsintoihin. Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuihin Ávila osallistui viidesti ja voitti näissä kultaa kahdesti pituushypyssä ja kolmesti kolmiloikassa.
Federico Chaves

Federico Chaves tai Federico Chavez (1882–1978) oli paraguaylainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1949–1954. Hän oli suorittanut oikeustieteen tutkinnon vuonna 1905, ja toimi pitkään oikeistolaisen Colorado-puolueen johdossa.
Colorado-puolue järjesti hänet Molasin seuraajaksi syksyllä 1949. Chavez voitti kesällä 1950 järjestetyt vaalit, ja hänet valittiin vuonna 1953 toiselle kolmevuotiskaudelle. Vuosien varrella Colorado-puolueen oikeistolainen siipi kyllästyi Chavezin talouspolitiikkaan ja Argentiinan myötäilyyn. Kenraali Alfredo Stroessner johti kaappausta, jolla Chavez syrjäytettiin.
Theodore McCarrick

Theodore Edgar McCarrick (7. heinäkuuta 1930 New York, New York, Yhdysvallat – 3. huhtikuuta 2025) oli roomalaiskatolinen pappi, arkkipiispa ja kardinaali. Hän menetti kardinaalin arvonimen heinäkuussa 2018, koska häntä syytettiin lapsiin ja aikuisiin pappisseminaarin opiskelijoihin kohdistuvasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä, ja helmikuussa 2019 hän menetti pappisoikeutensa. Vatikaanin omat tutkimukset olivat todenneet McCarrickin olleen syyllinen seksuaalisiin hyväksikäyttöihin.
McCarrick toimi pappina New Yorkissa vuodesta 1958 vuoteen 1981, jolloin hänestä tuli Metuchenin piispa. Hän oli 1986–2000 Newarkin arkkipiispa ja 2000–2006 Washingtonin arkkipiispa. Kaardinaaliksi hänet valittiin 2001.
Paavi Franciscuksen on väitetty tienneen McCarrickin teosta jo vuonna 2013 mutta vaienneen. Arkkipiispa Carlo Maria Viganò on julkaissut asiasta kirjeen. Viganon mukaan paavi on suojellut McCarrickia. Hän on sanonut ilmoittaneensa vuonna 2006 kirkon viranomaisille hyväksikäyttöepäilyistä mutta jäänyt vaille vastausta.
All Souls Church (Langham Place)

All Souls Church on anglikaaninen kirkkorakennus Marylebonen alueella Lontoossa. Sen on suunnitellut arkkitehti John Nash ja se on vihitty käyttöön 1824. Kirkko on Grade I -luokan suojelukohde.
Kirkko sijaitsee vastapäätä Broadcasting Housea, minkä vuoksi BBC lähettää usein ohjelmaa suoraan kirkosta. Tunnettu pastori John Stott työskenteli koko työuransa kirkossa.
Vietnamin Grand Prix

Vietnamin Grand Prix oli tarkoitus olla kaudella 2020 Vietnamissa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Kilpailu oli tarkoitus järjestää väliaikaisella katuradalla Hanoissa.
Suunnitelmat.
Bernie Ecclestone oli alun perin skeptinen Vietnamilaisen Grand Prix’n elinkelpoisuudesta johtuen virhearvioinneista jotka liittyivät Intian ja Korean Gran Prix’ten vastaavan elinkelpoisuuteen.
Tammikuussa 2017 kuitenkin Liberty Media hankki urheilulajin oikeudet CVC Capital Partnersilta, mikä muutti tilanteen, koska tarkoituksena on tuoda enemmän F1-katuratakilpailuja Aasian merkittävimpiin kaupunkeihin. Vuoden 2020 koronaviruspandemian lisäksi vuoden 2021 osakilpailun perumiseen vaikuttivat myös paikallisen poliittisen vaikuttajan sekä kisajärjestäjän korruptioepäilyt, ja Vietnamin valtion kiinnostuksen kohteiden keskittyminen omiin kansallisiin hätätilanteisiinsa.
Kilparata.
Kilpailu oli tarkoitus järjestää 5,613 kilometrin pituisella väliaikaisella katuradalla Hanoissa. Radan suunnitteli Hermann Tilke yhdessä Hanoin kaupungin viranomaisten kanssa. Rata yhdistää olemassa olevat kadut varta vasten rakennettuun osuuteen, joka avataan julkiseen käyttöön myöhemmin.
MIM-72 Chaparral

MIM-72 Chaparral ("M48 Chaparral", "M730 Chaparral") oli yhdysvaltalainen SPAAM-tyylinen "(Self-propelled anti-aircraft missile system)" ilmatorjuntaohjusjärjestelmä, joka on etusijassa tarkoitettu maavoimien, lähi-ilmatorjuntaa varten tehtyyn suojaamiseen.
Ohjusjärjestelmässä on lämpöhakuinen ilmatorjuntaohjus, periaatteessa AIM-9 Sidewinderia vastaava, panssariajoneuvon alustalla. Ohjus oli laivaston käyttämä D-tyyppi, sen kantama oli 9 km ja lakikorkeus 3 km sekä suurin nopeus 2,5 Machia. Tuliannos eli ohjuslataus oli 4 ohjusta, mutta 12 ohjusta kuului yhden yksikön järjestelmään kaiken kaikkiaan. Miehistön määrä oli 2 henkeä.
Asetyyppi otettiin käyttöön vuonna 1969, ohjusasevaunuja valmistettiin 600 vaunuyksikön verran. Se palveli vielä 1980-luvulla, mutta se poistettiin käytöstä vuoteen 1990 mennessä. Ampuma-alusta eli lavetti oli saman tyyppinen kuin M163 Vulcanin aseistuksessa.
Asetyypin edeltäjä oli 1959 lähtien Forward Area Air Defense -ohjelmassa kehitetty MIM-46 Mauler, joka ei tullut tuotantoon sen lukuisten ongelmien vuoksi. Tämän vuoksi armeija aloitti 1963 Interim Forward Area Air Defense -ohjelman, joka otti käyttöön Sidewinderin. Järjestelmään kuului MIM-72 Chaparral -ohjus, M54-laukaisin ja M730-kuljetus/laukaisinvaunu ohjuksille, joista yhdessä käytetään nimeä M48-tuliyksikkö. Vaunun alusta perustuu M113-kuljetusvaunuun. "Interim" viittaa väliaikaisratkaisuun, mutta Maulerin ongelmia ei ikinä saatu ratkaistua.
MIM-72 Chaparral oli Yhdysvaltain asevoimien ohella käytössä sen muutamissa liittolaismaissa. Euroopan alueella Portugali oli ainut tämän asetyypin käyttäjämaa.
Mary Renault

Mary Renault (syntyjään Eileen Mary Challans; 4. syyskuuta 1905 Forest Gate, Essex – 13. joulukuuta 1983 Kapkaupunki) oli englantilainen kirjailija, joka on tunnettu erityisesti antiikin Kreikkaan sijoittuneista historiallisista romaaneistaan. Hän oli yksi ensimmäisistä maailmanlaajuista yleisöä saavuttaneista kirjailijoista, joiden romaanien keskeisissä rooleissa oli homoseksuaaleja. Renaultilta on suomennettu teos "Kuninkaan on kuoltava" ("The King Must Die", 1958), joka kertoo tarinan myyttisestä Theseuksesta.
Elämä.
Renault opiskeli Oxfordin yliopiston vain naisopiskelijoille tarkoitetussa St Hugh’s Collegessa, jossa hänen opettajiinsa kuului muiden muassa J. R. R. Tolkien. Vuonna 1928 Renault valmistui oppilaitoksesta englanninkielisen kirjallisuuden tutkinnon suorittaneena. Myöhemmin hän valmistui sairaanhoitajaksi ja työskenteli vuosien ajan sairaalassa. Työssään Renault tapasi toisen sairaanhoitajan Julie Mullardin, josta tuli hänen elämänkumppaninsa. Renault ei koskaan mennyt naimisiin eikä saanut lapsia. Hänen esikoisteoksensa "Purposes of Love" julkaistiin vuonna 1939. Renault muutti 1940-luvun lopussa Etelä-Afrikkaan, jossa hän kirjoitti pääosan kirjallisesta tuotannostaan.
Marcos Ligato

Marcos Ligato (22. marraskuuta 1977) on argentiinalainen ralliautoilija, joka nykyisin kilpailee lähinnä kotimaansa kansallisessa sarjassa. 
Ura.
Ligato ajoi ensimmäiset kilpailunsa rallin MM-sarjassa vuosina 1998, 1999 ja 2000 Argentiinan MM-rallissa. Vuosina 2001–2006 hän kilpaili säännöllisesti MM-sarjassa. Kaikkiaan Ligato on osallistunut 62 MM-osakilpailuun joissa on kahdesti ylätänyt yleiskilpailun 7. sijalle. N-ryhmän tuotantoautojen PWRC-sarjassa Ligato oli neljäs kaudella 2001, kolmas kaudella 2005 ja toinen kaudella 2012. Ligatolla on myös Etelä-Amerikan CODASUR-sarjan mestaruus kaudelta 2000 ja Argentiinan kansallisen sarjan mestaruus vuodelta 2015. Hänen kartanlukijanaan on toiminut pääsääntöisesti hänen maanmiehensä Ruben Garcia.
Nimeä mut uudestaan

Nimeä mut uudestaan on suomalaislaulaja Sini Yaseminin 8. helmikuuta 2019 julkaistu esikoisalbumi.
Albumin kappaleista viisi julkaistiin singleinä ennen albumin julkaisua vuosien 2017–2019 välillä. Albumin kappale ”Kavereita” on julkaistu singlenä huhtikuussa 2016, mutta albumia varten kappaleesta tehtiin uusi versio.
Athiémè

Athiémé on piirikunta ja kaupunki Lounais-Beninissä. Kaupunki sijaitsee Togon rajalla. Kaupungissa oli 56 483 asukasta vuonna 2013 ja asukastiheys oli 256,7 asukasta/km². Piirikunnan laajuus oli 220 km² ja se sijaitsi 63 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kyösti Väntänen

Kyösti ”Kössi” Väntänen (s. 1967) on suomalainen äänisuunnittelija, joka on palkittu Jussilla elokuvista "Bad Luck Love" (2000) ja "Raja 1918" (2007). Elokuvauransa hän aloitti lapsipääosien näyttelijänä televisioelokuvissa "Aikapoika ja mono" (1976), "Villahousupakko" (1977) ja "Tartsan Koivula suomalaisessa leppämetsässä" (1980).
Jesper Larinmaa

Jesper Larinmaa (s. 9. toukokuuta 1998 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Larinmaa on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura.
Larinmaa on TuTon kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudeksi 2014–2015 Larinmaa siirtyi Turun Palloseuran B-nuoriin. Hän pelasi myös yhden playoff-ottelun seuran A-nuorissa, jossa Larinmaa voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden.
Kaudella 2018–2019 Larinmaa jakoi 17 osumallaan TPS:n sisäisen maalipörssin voiton Aarne Intosen ja Arttu Nevasaaren kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa Larinmaa pelasi kaksi runkosarjaottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 15. helmikuuta 2019 vieraissa Tapparaa vastaan. Larinmaa merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Jonne Virtasen ja Oskari Siikin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.10 minuuttia.
Huhtikuussa 2019 Larinmaa teki TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa vuoden mittaisen juniorisopimuksen. Hän pelasi kauden 2019–2020 suurimmaksi osaksi A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies Larinmaa oli tehoilla 15+22=37. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Larinmaa siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella takaisin kasvattajaseuransa TUTO Hockeyn Mestis-joukkueseen. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 4+15=19 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Larinmaa oli runkosarjassa TUTOn paras pistemies. Kesäkuussa 2021 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2022. Kaudeksi 2022–2023 Larinmaa nimettiin TUTOn varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 12+31=43 joukkueen toiseksi paras pistemies Roope Rannan jälkeen.
Kaudeksi 2023–2024 Larinmaa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Aigles de Niceen. Joukkueeseen siirtyi myös hänen isoveljensä Joonas. Jesper Larinmaa voitti Nicen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 16+21=37. Kaudeksi 2024–2025 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella samassa liigassa pelaavan Gothiques d’Amiensin riveihin.
Muuta.
Larinmaa valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2017. Hänen isoveljensä Mikko ja Joonas ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Joonas pelaa hyökkääjänä TUTO Hockeyn Mestis-joukkueessa ja hän pelannut myös kuusi SM-liigaottelua JYPissä kaudella 2020–2021.
Universe (vuoden 1983 videopeli)

Universe on Omnitrend Softwaren kehittämä ja julkaisema simulaatio-/strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna Atari 400/800 kotitietokoneille ja seuraavana vuonna Apple II:lle, sekä myöhemmin DOS:lle.
Peli oli aikoinaan huomattavan kallis (89.96 dollaria, 181.18 dollaria vuoden 2006 rahassa) ja vaati ennätykselliset neljä levykettä. Pelille on julkaistu seuraajat "Universe II" vuonna 1985 ja "Universe III" vuonna 1989 joissa roolipelielementtejä on lisätty peliin.
Pelaaminen.
Pelaaja lentää avaruusaluksella ja voi harjoittaa kaupankäyntiä (kuljettamalla lastia), tehdä kaivostoimintaa tai ryhtyä rosvoksi.
Peli on suurelta osin tekstipohjainen. Pelaaminen sisältää avaruuden tutkimusta kuten "Elitessä". Pelissä on myös eräitä roolipelaamisen elementtejä kuten pelissä "Starflight".
Kehitys.
William (Bill) Leslie ehdotti pelin tekemistä Omnitrendille, joka teki sovellusohjelmia yrityksille tuohon aikaan. Peli ohjelmoitiin ValForth -kielellä.
Kahden jatko-osan jälkeen Omnitrend kehitti pelin "Breach", josta tuli oma sarjansa.
Vastaanotto.
Computer Gaming World julkaisi pelistä kaksi arvostelua vuonna 1984 samassa numerossa, joissa peliä sanottiin ”pakkohankinnaksi” (). Peliä luonnehdittiin ”erinomaiseksi interaktiiviseksi avaruusseikkailuksi”.
Juan Carlos Onganía

Juan Carlos Onganía (1914–1995) oli argentiinalainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuodesta 1966 vuoteen 1970.
Onganía oli puolustusvoimien komentaja vuodesta 1962, ja auttoi estämään presidentti Arturo Umberto Illiaa vastaan suunnatun sotilasvallankaappauksen. Myöhemmin hän menetti uskonsa järjestelmän toimivuuteen ja kaappasi itse vallan. Hän pyrki elvyttämään taloutta ja toimi siinä autoritäärisesti, lakkautti puolueet ja hajotti kongressin, ottaen sekä lainsäädäntö- että toimeenpanovallan itselleen. Hän yritti riistää myös yliopistoilta niiden autonomian, ja lähetti mellakkapoliisit vastustelevien sopiskelijoiden ja professorien kimppuun. Opiskelijamellakat eskaloituivat ja johtivat lopulta Onganían omaan syrjäyttämiseen. Hänen tilalleen tuli sotilasjuntta.
Onganían suunnitelma Argentiinan vallankumouksesta piti sisällään kolme vaihetta: taloudellinen, hallinnollinen ja poliittinen. Taloudellisessa osassa hän onnistui aloittamaan tai lopettamaan joukon merkittäviä hankkeita, kuten Argentiinan ensimmäisen ydinvoimalan rakentamisen ja pääkaupungin liikennejärjestelyiden parantamisen.
Kaarina Huttunen

Kirsti Kaarina Huttunen (15. elokuuta 1907 Kuopion maalaiskunta – 25. marraskuuta 1995 Kuopio) oli kirjastoneuvos, joka toimi Mikkelin kaupunginkirjaston ja Kuopion kaupunginkirjaston johtajana.
Kaarina Huttusen vanhemmat olivat maanviljelijä David Juho Huttunen ja Matilda Oinonen. Huttunen tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1936, aikoen ensin kielten opettajaksi, mutta suorittaen sitten kirjastotutkinnon. Hän toimi Mikkelin kaupunginkirjaston johtajana 1939–1950 ja Kuopion piirin kirjastotarkastajana 1942–1945. Kuopion kaupunginkirjaston johtaja hän oli 1950–1971. Huttusella oli useita luottamustoimia, sota-aikana hän palveli Päämajan puhelinkeskuksessa Mikkelissä ja sotasairaalassa.