tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä

Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä () on Pietarsaaressa ja Pedersöressä toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymä. Seurakuntayhtymän alueella toimii useita herätysliikkeitä.
Historia.
Silloisen Pedersören pitäjän alueelle perustettiin kaupunki vuonna 1652 ja se sai nimekseen Jakobstad. Kaupungin suomenkielisenä nimenä käytettiin pitäjän suomenkielistä nimeä Pietarsaari. Oman kirkkonsa se sai vuonna 1691. Pietarsaaren kaupunki erotettiin maaseurakunnasta erilliseksi vuonna 1904 ja päätös pantiin lopullisesti toimeen muutama vuosi myöhemmin. Vuonna 1963 seurakunta jakaantui suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. 
Molemmat seurakunnat liittyivät vuonna 1977 Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymään johon kuuluvat myös Purmon, Ähtävän ja Pedersören seurakunnat. Ruotsinkieliset seurakunnat kuuluvat Porvoon hiippakuntaan ja suomalainen seurakunta Lapuan hiippakuntaan. Seurakunnat ovat toiminnallisesti itsenäisiä. Suomenkielinen seurakunta toimii sekä Pietarsaaren kaupungin että Pedersören kunnan alueella. Vuonna 2019 Pedersören, Purmon ja Ähtävän seurakunnat liittyvät yhteen ja perustivat uuden seurakunnan, Pedersören seurakunta.
Seurakuntayhtymän tehtävänä on kiinteistöjen ja hautausmaiden hoito sekä talous- ja henkilöstöhallinto. Seurakuntayhtymä vastaa myös sairaalasielunhoidosta, perheneuvonnasta, väestökirjanpidosta ja IT-palveluista.
Herätysliikkeet.
Pietarsaarenseudulla toimii useita herätysliikkeitä, joista vahvimpia ovat lestadiolainen Laestadianernas Fridsföreningars Förbund, ruotsinkielinen herätysliike Kyrkans Ungdom, ruotsinkielinen lähetysjärjestö Svenska Lutherska Evangeliföreningen, herännäisyys sekä jossain määrin viidesläisyys.
Jouni Uitto

Jouni Jorma Juhani Uitto (15. syyskuuta 1943 Helsinki – 17. joulukuuta 2022 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli suomalainen Yhdysvalloissa asunut ihotauteihin erikoistunut professori ja lääkäri.
Uitto valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1970. Hänestä tuli vuonna 1972 Helsingin yliopistossa kokeellisen dermatologian dosentti. Uitto asui Yhdysvalloissa vuodesta 1972 alkaen ja hän oli Thomas Jefferson -yliopiston professorina Philadelphiassa Pennsylvaniassa vuodesta 1986. Uitto tutki perinnöllisten ihotautien molekyylitason genetiikkaa sekä tukikudoksen toimintaa terveenä ja sairauksien yhteydessä. Hänelle myönnettiin Suomessa Matti Äyräpään palkinto 1994 sekä ulkomailla William Montagna -palkinto 1987 ja Rudi Cormane -palkinto 1994. Uitosta tuli Oulun yliopiston kunniatohtori 2006 ja Turun yliopiston kunniatohtori 2009. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkin vuonna 2021.
Uitto oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän toimi myös Yhdysvaltain ihotautitutkimuksen järjestön puheenjohtajana. Uitto matkusti vierailevaksi professoriksi muun muassa Saksaan ja Japaniin.
Kemihaaran tulvasuojeluallas

Kemihaaran tulvasuojeluallas on Lapin maakuntaan Pelkosenniemelle osittain Natura 2000 -verkostoon kuuluvalle Kemihaaran suot -nimiselle Natura 2000 -alueelle suunniteltu tekojärvi. Hankkeen suunnittelu alkoi vuonna 2010. Valtioneuvosto hylkäsi 1. helmikuuta 2018 Lapin liiton anomuksen altaan rakentamisen mahdollistavasta poikkeuksesta Natura 2000 -alueelle. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi huhtikuussa 2019 valtioneuvoston päätöksestä tehdyt valitukset. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi sijoittunut kutakuinkin aikaisemmin suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle, joskin pienempänä. 
Tulvasuojelualtaasta on suunnitteluprosessin kestäessä käytetty myös nimiä Kemijoen monitoimiallas ja mini-Vuotos.
Vuotoksen alueen tekoallashankkeet.
Kemijoki Oy haki vuonna 1992 Pohjois-Suomen vesioikeudelta lupaa Vuotoksen tekojärven rakentamiseen. Vesioikeus myönsi luvan, Vaasan hallinto-oikeus kumosi vesioikeuden päätöksen ja vuonna 2002 Korkein hallinto-oikeus pysytti hallinto-oikeuden päätöksen voimassa.
Kemihaaran tulvasuojelualtaan oli tarkoitus sijoittua aiemman suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle. Vuotoksen altaan ja patoalueiden laajuus olisi ollut noin 242 km2, Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi ollut pinta-alaltaan vähintään neljänneksen sitä pienempi. Tulvasuojelualtaan tarkoitus olisi ollut Rovaniemen kaupungin tulvasuojelu harvinaisen, arviolta kerran 250 vuodessa sattuvan suurtulvan varalta. Pelkosenniemen kunta vastusti tekojärven rakentamista. Suunnitelmaan olisi liittynyt myös varaus voimalaitoksen rakentamiseksi Pelkosenniemelle.
Valtioneuvosto päätti helmikuussa 2018, että Lapin liiton anomaa poikkeusta Kemihaaran alueelle ei voida hyväksyä, koska muutos aiheuttaisi vaikutusten arviointien mukaan merkittävästi haittaa Kemihaaran Natura-alueelle. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi toteutuessaan jättänyt yli 5 000 hehtaaria luonnonsuojelualuetta veden alle pysyvästi. Valtioneuvoston mukaan ei ole osoitettu, että muita tulvasuojelukeinoja ei ole. Valtioneuvosto perustaa päätöksensä luonnonsuojelulakiin.
Lapin liitto tyytyi valtioneuvoston ratkaisuun, mutta Rovaniemen kaupunki valitti päätöksestä. Huhtikuussa 2019 korkein hallinto-oikeus (KHO) antoi hylkäävän päätöksen. KHO:n perusteluna oli, että suurtulvien torjuntaan on muitakin ratkaisuja kuin luonnonsuojelualueiden suojelun purkaminen; päätöksessä mainitaan muun muassa Kemijoen säännöstelyrajan ylittäminen tilapäisesti, Olkkajärven säännöstely ja tulvapenkereiden rakentaminen Rovaniemelle.
Koukkuniemen kirjasto

Koukkuniemen kirjasto on Koukkuniemen vanhainkodin alueella sijaitseva Tampereen kaupunginkirjaston toimipiste. Kirjastolla on tilat vuonna 2017 valmistuneessa Toukola-rakennuksessa, jossa toimii myös tehostetun palveluasumisen yksikkö. 
Historia.
Koukkuniemen kunnalliskodin laitoskirjasto siirtyi Tampereen kaupunginkirjaston osaksi keväällä 1959. Kirjasto sijaitsi ensin Jukola-rakennuksessa, kunnes se vuonna 1989 sai uudet tilat Koivula-talon pohjakerroksesta. Toukolassa kirjasto on toiminut tammikuusta 2018 lähtien. 
Kirjasto suljettiin koronatilanteen vuoksi maaliskuussa 2020, ja se pysyi pitkään kiinni. Se avattiin uudelleen kesäkuussa 2021.
Davinson Sánchez

Davinson Sánchez Mina (s. 12. kesäkuuta 1996 Caloto, Cauca) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Sánchez aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Atlético Nacionalissa 2014−2016. Hän pelasi kaikki 14 ottelua seuran voittaessa Copa Libertadoresin 2016. Hän siirtyi viiden miljoonan euron siirtosummalla AFC Ajaxiin kesällä 2016. Hän pelasi seuraavan kauden aikana 32 Eredivisien ottelua, joissa teki kuusi maalia. Hän debytoi myös Mestarien liigan karsinnoissa ja Eurooppa-liigassa.
Sánchez siirtyi 40 miljoonalla eurolla Englannin Valioliigan Tottenhamiin elokuussa 2017. Kuudella ensimmäisellä Spurs-kaudellaan hän pelasi yhteensä 142 valioliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kausittain hän pelasi 18–31 ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi 23 ottelua, Eurooppa-liigassa seitsemän ja Konferenssiliigassa kolme ottelua. Kauden 2018−2019 tappiollisessa Mestarien liigan loppuottelussa Liverpoolia vastaan hän istui vaihdossa. Kaudella 2023–2024 Sánchez ehti pelata Tottenhamissa yhden valioliigaottelun sekä yhden Englannin liigacupin ottelun.
Syyskuussa 2023 Sánchez siirtyi Tottenhamista turkkilaisseura Galatasarayhin 9,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Galatasarayn kanssa nelivuotisen sopimuksen. Sánchez pelasi kaudella 2023−2024 Galatasarayn voittamassa Turkin Superliigassa 23 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Kaudella 2024−2025 Sánchez pelasi Turkin Superliigassa 31 ottelua ja teki niissä kolme maalia Galatasarayn voittaessa jälleen Turkin mestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki maalin 21. tammikuuta 2025 ottelussa Dynamo Kiovaa vastaan. Toukokuussa 2025 hän oli voittamassa myös Turkin cupia, jossa hän pelasi neljä ottelua. Cupin loppuottelussa Trabzonsporia vastaan hän pelasi täydet minuutit.
Maajoukkueura.
Sánchez pelasi Kolumbian kaikki neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Argentiinaa vastaan marraskuussa 2016. Hän pelasi Kolumbian kaikki neljä ottelua MM-kilpailuissa 2018. Copa Américassa 2019 hän pelasi kolme ottelua. Copa Américassa 2021 hän pelasi pronssia voittaneen Kolumbian kaikissa seitsemässä ottelussa. Sánchez pelasi Copa Américassa 2024 täydet minuutit jokaisessa hopeaa saavuttaneen Kolumbian kuudessa ottelussa, mukaan lukien tappiollisessa loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Hän teki turnauksessa yhden maalin alkulohkon toisessa ottelussa Costa Ricaa vastaan, joka päättyi Kolumbian voittoon lukemin 3−0.
Ensimmäisen maaottelumaalinsa Sánchez teki Paraguayta vastaan marraskuussa 2022. Hän on sen jälkeen tehnyt maalin Costa Ricaa vastaan kesäkuussa 2024 ja Chileä vastaan lokakuussa 2024.
Metyylitrioksorenium

Metyylitrioksorenium eli metyylireniumtrioksidi (CH3ReO3) on eräs reniumin organometalliyhdisteistä eli se kuuluu organoreniumyhdisteisiin. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja hapettimena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa metyylitrioksorenium on väritöntä kiteistä ainetta. Monista muista organometalliyhdisteistä poiketen se on stabiili ilman vaikutuksille. Metyylitrioksorenium liukenee veteen, mutta hydrolysoituu erityisesti emäksisissä liuoksissa muodostaen muun muassa metaania. Se liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin.
Tyypillisimmin metyylitrioksoreniumia valmistetaan reniumheptoksidin ja tetrametyylitinan välisellä reaktiolla. Tämän lisäksi on kehitetty myös menetelmiä yhdisteen valmistamiseksi metallisesta reniumista ja perrenaattisuoloista. Metyylitrioksoreniumia käytetään hapettimena ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Yhdiste kykenee muun muassa hapettamaan alkeenit epoksideiksi ja katalysoimaan alkeenien metateesireaktioita ja alkeenien valmistamista aldehydeistä.
Doug Pederson

Douglas Irving "Doug" Pederson (s. 31. tammikuuta 1968 Bellingham, Washington) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon entinen pelaaja ja nykyinen valmentaja, joka toimi viimeksi NFL:n Jacksonville Jaguarsin päävalmentajana. Pederson valmensi NFL:n Philadelphia Eaglesia vuosina 2016-2020. Helmikuussa 2018, toisella kaudellaan, hän johdatti joukkueensa seurahistorian ensimmäiseen Super Bowl -mestaruuteen ja yhteensä neljänteen NFL:n mestaruuteen. 
Ura pelaajana.
Pederson syntyi ja varttui Washingtonin osavaltiossa. Hän opiskeli ja pelasi pelinrakentajana Koillis-Louisianan yliopistossa (nykyisin Louisianan yliopisto Monroe). Pedersonia ei varattu NFL:n varaustilaisuudessa, mutta hän pelasi silti 14 kautta ammattilaisena. Hän edusti NFL-urallaan kuutta eri seuraa ja pelasi myös NFL Europa-liigassa ja World League Of American Football-liigassa. Kaudella 1996 hän oli voittamassa Super Bowlia Green Bay Packersin riveissä toimien Brett Favren varapelinrakentajana.
Ura valmentajana.
Peliuransa jälkeen Pederson ryhtyi valmentajaksi. Hän toimi vuosina 2005-2008 High School-tasolla Calvary Baptist Academy:n päävalmentajana Louisianan Shreveportissa. Vuonna 2009 Philadelphia Eaglesin päävalmentaja Andy Reid, jonka alaisuudessa Pederson oli myös pelannut, palkkasi hänet joukkueensa apuvalmentajaksi. Vuonna 2013 Pederson siirtyi Reidin mukana Kansas City Chiefsiin, jossa hänestä tuli hyökkäyspelin koordinaattori. 
Tammikuussa 2016 Philadelphia Eagles palkkasi Pedersonin, entisen pelaajansa ja apuvalmentajansa, joukkueen päävalmentajaksi. Joukkue teki NFL:n varaustilaisuudessa isot kaupat ja varasi uudeksi pelinrakentajakseen Carson Wentzin. Pedersonin ensimmäinen kausi päävalmentajana ei ollut menestyksekäs.Joukkue oli kuitenkin nuori ja kaudelle 2017 povattiin parempaa menestystä mm. pelinrakentaja Wentzin osoittaman potentiaalin takia. Kaudella 2017 joukkueen peli oli alusta alkaen erinomaista ja tuloksena oli NFC:n runkosarjan ykköstila. Tämä siitäkin huolimatta, että ykköspelinrakentajan, ja erinomaisesti pelaneen, Wentzin kausi päättyi polvivammaan. Varapelinrakentaja Nick Foles onnistui kuitenkin hyvin ja joukkue eteni pudotuspeleissä Super Bowliin. Ennakkosuosikkina loppuotteluun lähtenyt New England Patriots joutui taipumaan tehokasta hyökkäyspeliä esittäneelle Eaglesille luvuin 41-33.
Mestaruuden jälkeen Pederson johdatti Eaglesin pudotuspeleihin kahdella seuraavalla kaudella, mutta menestys jäi laihaksi. Kausi 2020 oli suuri pettymys ja pelinrakentaja Wentz pelasi huonosti. Kauden päätteeksi Eagles antoi Pedersonille potkut.
Helmikuussa 2022 Pederson palkattiin Jacksonville Jaguarsin valmentajaksi. Tammikuussa 2025 Jaguars erotti Pedersonin tehtävästään Jaguarsin päävalmentajana.
A. Arvi Ahlqvistin konepaja

A. Arvi Ahlqvistin konepaja oli suomalainen pääasiassa Tampereella vuosina 1861–1965 toiminut keskisuuri metallialan yritys. 
Konepajan perusti Ikaalisiin vuonna 1861 vaskiseppämestari Ananias Ahlqvist, myöhemmin Riihimäki (s. 1835). Tampereelle konepaja siirtyi 1876. Ahlqvistin poika vaskiseppä, tehtailija Ananias Arvid Ahlqvist (1863-1914) harjoitti yritystoimintaa yhtiökumppaniensa D. A. Waskisen ja O. E. Walleniuksen kanssa vuodesta 1898 toiminimellä "Ahlqvist, Waskinen ja kumpp". Walleniuksen luovuttua osakkuudestaan toiminimi jatkoi nimellä "Ahlqvist, Waskinen &amp; Co" vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1911 Ahlqvist osti Hallituskatu 11:ssä sijainneen kiinteistön kauppias Alfred Seliniltä ja konepaja toimi sitten täällä vuoteen 1965 saakka.
Ahlqvistin kuoltua 1914 konepajan toimintaa jatkoi hänen perikuntansa. Konepajaa johti Ahlqvistin vanhin poika insinööri Toivo Arvid Riihimäki (s. 1895) josta tuli konepajan toimitusjohtaja 1920.
1950-luvulla konepaja valmisti höyry- ja sähkökeittimiä, astianpesukoneita, pesulakoneistoja kuten keskipakoiskuivaajia ja höyrymankeleita sekä autoklaaveja ja puhaltajia. Laitteita käytettiin muun muassa laitoskeittiöissä, laivoissa ja pesuloissa. Konepajan palveluksessa oli tuolloin noin 70 henkilöä.
Kerttutimalit

Kerttutimalit (Pellorneidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit luettiin aikaisemmin kuuluvaksi joko herttujen, kerttujen tai timalien heimoihin. Kerttutimalilajeja elää Afrikassa ja Aasiassa. Niiden elinympäritöä ovat metsät ja ravintoa hyönteiset. Tyypillisiä piirteitä ovat suurehko pää ja lyhyehkö nokka. Väritykseltään lajit ovat usein ruskeita. 
BirdLife Suomen luokituksen mukaan kerttutimaleihin kuuluu 16 sukua ja 54 lajia.
Maasto- ja ampumahiihtokeskus Alpensia

Maasto- ja ampumahiihtokeskus Alpensia on maasto- ja ampumahiihtokeskus Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Etelä-Koreassa. Se sijaitsee Alpensia Resortissa.
Hiihtokeskuksessa järjestettiin vuoden 2018 talviolympialaisten maastohiihdon, ampumahiihdon ja yhdistetyn kilpailut.
Hiihtokeskukseen kuuluu kaksi stadionia: Alpensian ampumahiihtokeskus ja Alpensian maastohiihtokeskus. Kummallakin stadionilla yleisökapasiteettia on yhteensä 7 500, joista 4 500 on istumapaikkoja sekä 3 000 on seisomapaikkoja.
Excelsior (yritys, Suomi)

Ab Excelsior Oy oli suomalainen rakennusheloja ja muita hienotakeita valmistanut metallialan yritys joka toimi 1917–1985. Yhtiön tehdas sijaitsi Tampereen Epilässä Tohlopinranta 28:ssa.
Tehtaat perustivat tanskalaissyntyiset Zachariassenin veljekset jotka ostivat 1917 Epilästä vanhan perunanjalostustehtaan toimitiloiksi. Excelsior valmisti rakennushelojen (tuotemerkki "EXO") ohella muun muassa saksia, hevos- ja lehmäsukia, kuolaimia, vene- ja valjasheloja, solkia ja erilaisia prässituotteita. Sotavuosina valmistettiin armeijalle kenttäpakkeja, kaasunaamareiden metalliosia, kenkien korkorautoja ja ammusten pyrstöosia. Tehtaaseen kuului metallivalimo, paja, stanssausosasto, hiomo ja galvanoimislaitos. Työntekijöitä oli 1930-luvulla keskimäärin noin 50.
Sotien jälkeen tehtaan työntekijämääräksi vakiintui noin 150. Tehtaan yhteyteen valmistui uusi konttori ja ruokailurakennus vuonna 1947 ja itse tehdasrakennusta korotettiin yhdellä kerroksella vuonna 1956. 
Yhtiön pääomistajina oli Zachariassenin suku. Yhtiön toimitusjohtajana oli 1936–1962 Kustaa Lakanen (1900–1966). Vuonna 1970 yhtiön palveluksessa oli 306 henkilöä ja liikevaihto oli 6,7 miljoonaa markkaa. Wärtsilä osti vuonna 1982 yhtiöstä 54 prosenttia ja 1984 loput. Yhtiö fuusioitiin Wärtsilään 1985 ja tehdastoiminta Epilässä päättyi 2011 kun viimeinen omistaja Abloy lopetti tehtaan. Vuonna 2015 puretun tehtaan paikalle suunnitellaan asuintaloja.
Gangneungin jääkiekkokeskus

Gangneungin jääkiekkokeskus () on vuonna 2016 avattu areena Gangneungissa Etelä-Koreassa. 
Gangneungin jääkiekkokeskus oli yksi jääkiekon kisapaikoista vuoden 2018 talviolympialaisissa sekä kelkkajääkiekon kisapaikka saman vuoden talviparalympialaisissa. Areenan kapasiteetti on 10 000 katsojaa.
Gangneungin pikaluistelustadion

Gangneungin pikaluistelustadion () on vuonna 2017 käyttöön avattu pikaluisteluhalli Gangneungissa, Etelä-Koreassa. Se sijaitsee keskellä Gangneungin olympiapuistoa.
Gangneungin pikaluistelustadionissa on 400 metriä pitkä luistelurata, jossa kilpailtiin vuoden 2018 talviolympialaisten pikaluistelun kilpailut.
Monacon multimediakirjasto

Monacon multimediakirjasto eli "Monacon mediateekki" (, ) on Monacon ruhtinaskunnassa toimiva monia eri media-aloja yhdistävä kirjasto, joka toimii kolmessa eri toimipisteessä. Se toimii myös Monacon kansalliskirjastona. Perinteistä kirjallista aineistoa lainaava toimipiste kantaa nimeä "Louis Notarin kirjasto" (, ).
Kirjasto on perustettu vuonna 1909. Se uudelleennimettiin vuonna 1980, jolloin kirjasto omistettiin runoilija Louis Notarille. Sittemmin kirjasto laajensi tarjontaansa myös sähköisiin tallennemuotoihin, esimerkiksi CD-äänitteisiin ja DVD-aineistoihin. Vuonna 2006 kirjastolle myönnettiin vapaakappaleoikeus ja sen asemaa Monacon kansalliskirjastona vahvistui.
Kirjaston kokoelmat sisältävät noin 450 000 dokumenttia: kuten kirjoja, DVD (8 000 kpl), CD (yli 30 000 kpl), ransakan- ja vieraskielisiä sanoma- ja aikakauslehtiä, sanakirjoja, tietosanakirjoja, käsikirjoituksia, paino- ja valokuvia, nuotteja ja kirjeenvaihtoa.
Liechtensteinin kansalliskirjasto

Liechtensteinin kansalliskirjasto (, ) on Liechtensteinin ruhtinaskunnan pääkaupungissa Vaduzissa toimiva maansa kansalliskirjasto.
Säätiömuotoinen kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1961.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914 olivat viidennet viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Vaasassa 20.–21. kesäkuuta 1914. Kilpailuissa juostiin myös naisten 100 metrin henkilökohtainen mestaruuskilpailu. Ohjelmassa oli myös piirien välinen 3000 metrin joukkuejuoksu ja 5-ottelu Vaasan piiriläisille.
Miehet.
Miehet 4 × 100 metriä.
Epätasaisten rataolosuhteiden vuoksi kilpailussa juostiin ensiksi välierä joukkue kerrallaan. HIFK 45,3 ja HKV 45,9 selvisivät loppukilpailuun, josta Vaasan Kiisto putosi ajalla 47,0.
Naiset.
Naiset 100 metriä.
Mukana 10 juoksijaa. Suoritettiin alku- ja välierät ennen loppukilpailua.
Myräjärvi

Myräjärvi on järvi Nuijamaan Myrän kylässä Lappeenrannassa. Järven pinta-ala on 24,02 hehtaaria, rantaviivan pituus 3,8 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 33,5 metriä. Järvi sijaitsee lähellä Venäjän rajaa välittömästi rajavyöhykkeen ulkopuolella. Sen lasku-uoma Revorianoja laskee Venäjän puolella olevaan Pankajärveen.
Järvi kuuluu Suomen valuma-aluejaossa Venäjän raja-alueen valuma-alueeseen 86.001 ja on tämän valuma-alueen Suomen puoleisen osan suurin järvi. Suomen ympäristökeskuksen tiedoissa valuma-alueen nimenä on virheellisesti Rokkalanjoen valuma-alue. Tieto on virheellinen, koska valuma-alueen laskujokena on Kilpeenjoki (). Rokkalanjoki () sijaitsee etelämpänä Karjalankannaksella eikä sen valuma-alue ulotu Suomen nykyiselle alueelle.
Korsnäsin seurakunta

Korsnäsin seurakunta () on Porvoon hiippakuntaan ja Närpiön rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Korsnäsin kunnan alueella. 
Seurakunnan kirkkoherra on Rose-Maj Friman.
Herätysliikkeet.
Korsnäsin seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Korsnäsin seurakunnan kirkkoherroina:
Ala-Kemijoen alue

Ala-Kemijoen alue (vesistöaluetunnus 65.1) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 3 922,96 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,28 %. Vesistön alueen alarajana on Kemijoen joensuussa Vallitunsaari, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 51 127,28 neliökilometriä ja järvisyys 4,3 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Toivo Kaipio

Toivo Mauri Kaipio, vuoteen 1900 "Laurén" (25. helmikuuta 1882 Tampere – 17. helmikuuta 1949 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos.
Kaipion vanhemmat olivat talonomistaja Tuomas Mauri Laurén ja Gustava Sofia Sillman (Oksala). Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1901 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 ja filosofian maisteriksi 1907.
Kaipio toimi pankki- ja liikemiehenä Tampereella ja Vaasassa vuodesta 1907 alkaen. Hän oli vuonna 1916 omistukseensa hankkimansa tamperelaisen "G. R. Grundströmin Kassakaappitehdas Oy":n (vuodesta 1935 Kaipio Oy) toimitusjohtajana ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1939.
Vuonna 1914 Kaipio perusti yhdessä kuvanveistäjä Adolf Aarnon ja Juho Sohlmanin kanssa "Suomen Graniitti Oy":n joka toimii nykyisin nimellä "Tampereen Kovakivi Oy". Yhtiö louhii Kurun harmaata graniittia Kurussa Niemikylän louhoksella.
Kaipio omisti Tampereella Pirkankatu 2:ssa sijainneen Kaipion talon. Kaipio omisti Wuolteen kartanon Hämeenlinnan Hauholla. Hän oli vuodesta 1914 lähtien naimisissa Aina Ingrid Langin kanssa.
Kemijärven–Pelkosenniemen alue

Kemijärven–Pelkosenniemen alue (vesistöaluetunnus 65.3) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 5 989,34 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,27 %. Vesistön alueen alarajana on Seitakorvan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 27 424,02 neliökilometriä ja järvisyys 5,16 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ylä-Kemijoen valuma-alue

Ylä-Kemijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.4) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 9 347,6 neliökilometriä, ja josta 4 414,77 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 4 932,83 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 0,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kitinen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ala-Ounasjoen alue

Ala-Ounasjoen alue (vesistöaluetunnus 65.5) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 7 127,25 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,49 %. Vesistön alueen alarajana on Kemijoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 13 852,78 neliökilometriä ja järvisyys 2,82 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ylä-Ounasjoen valuma-alue

Ylä-Ounasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.6) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 6 725,53 neliökilometriä, ja josta 6 698,42 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 27,11 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 3,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Loukinen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Raudanjoen valuma-alue

Raudanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.7) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 608,65 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,01 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kemijoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kitisen alue

Kitisen alue (vesistöaluetunnus 65.8) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 7 671,55 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,99 %. Vesistön alueen alarajana on Kemijoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 12 087,08 neliökilometriä ja järvisyys 6,11 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Luiron valuma-alue

Luiron valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.9) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 4 415,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,78 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kitinen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Vessel

Vessel on yhdysvaltalaisen alternative rock duo Twenty One Pilotsin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Fueled by Ramen 8. tammikuuta 2013 ja albumi ottaa vaikutteita rock musiikista. Vessel oli yhtyeen läpimurtoalbumi ja se saavutti platinastatuksen Yhdysvalloissa vuonna 2016.
Yhtye lähti vuonna 2014 "Quiet is Violent World Tour" -kiertueelle, joka alkoi vuoden 2014 syyskuussa ja loppui saman vuoden marraskuussa.
Taustaa.
Vessel on Twenty One Pilotsin ensimmäinen albumi duona. Vuonna 2011 yhtyeeseen kuuluneet jäsenet, Nick Salih ja Chris Thomas erosivat yhtyeeseen ja heidän tilalleen tuli rumpali Josh Dun. Duo liittyi Fueled by Ramen levy-yhtiöön vuonna 2012.
Twenty One Pilots julkaisivat "Three Songs" EP:n, 17. heinäkuuta 2012 jonka mukana julkaistiin kappaleet "Guns for Hands", "Migraine" ja "Ode to Sleep". Albumin kannessa esiintyvät miehet ovat jäsenten isoisät, Dunin isoisä kuoli ennen albumin julkaisua.
Kappaleet.
Albumista julkaistiin myös laajennettu versio joka sisälsi kappaleita edelliseltä "Regional at Best" -albumilta.
Radalla (televisiosarja)

Radalla on Sub-kanavalla esitetty suomalainen dokumenttisarja, jossa seurattiin VR:n työntekijöiden arkea heidän työssään. Ohjelman kertojaäänenä ensimmäisellä kaudella toimi näyttelijä Wanda Dubiel. Toisella kaudella Tiina Esama.
"Helsingin Sanomien" toimittajan mielestä ohjelman tarkoituksena on ”kiillottaa” VR:n brändiä, joka on saanut ”osakseen kielteistä julkisuutta”.
Toisen kauden kuvaukset käynnistyivät kesällä 2018. Toinen kausi alkoi Subilla tammikuussa 2019.
Jaksot.
Toinen tuotantokausi.
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Rollei

Rollei [ˈʁɔlaɪ] on saksalainen kameroita ja muita valokuvaustuotteita valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1920 Paul Franke ja Reinhold Heidecke Braunschweigin kaupungissa. Yrityksen nimi oli alun perin Werkstatt für Feinmechanik und Optik, Franke &amp; Heidecke. Rollei tunnetaan erityisesti Rolleiflex-rullafilmikameroista.
Yhtiön historiaan on kuulunut lukuisia nimenmuutoksia ja omistajanvaihdoksia. Vuodesta 2015 Rollei-tuotemerkin on omistanut saksalainen Rollei GmbH &amp; Co. KG -yritys. Brändin alla myydään nykyisin muun muassa kameroita, kamerajalustoja, salamalaitteita ja muita valokuvaustuotteita.
Närpiön seurakunta

Närpiön seurakunta () on Porvoon hiippakuntaan ja Närpiön rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Närpiön kunnan alueella.
Vuoden 2025 helmikuussa Närpiön seurakuntaan kuului 6 392 jäsentä eli noin 66,9 prosenttia Närpiön asukkaista. Seurakunnan jäsenmäärä on laskenut 2000-luvulla melko tasaisesti: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 8 692, vuoden 2010 lopussa 7 780 ja vuoden 2020 lopussa 6 932.
Historia.
Närpiö on alun perin kuulunut seurakunnallisesti Mustasaareen. Närpiö mainitaan pitäjänä vuonna 1331. Lapväärtti muodostettiin kappeliseurakunnaksi vuonna 1594 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1667. Korsnäsin kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1604 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1861. Teuvan kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1694 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1795. Pirttikylän saarnahuonekunta perustettiin noin vuonna 1700 ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1859. Ylimarkun saarnahuonekunta perustettiin noin 1721 ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1871. Kaskinen perustettiin kaupunkina vuonna 1785, Närpiöstä itsenäinen seurakunta siitä muodostui vuonna 1926. Lisäksi Närpiöön perustettiin Näsbyn rukoushuonekunta vuonna 1910, Norrnäsin rukoushuonekunta vuonna 1914 ja Nämpnäsin rukoushuonekunta vuonna 1925.
Pirttikylän ja Ylimarkun kunnat liitettiin vuonna 1973 Närpiöön, mutta seurakunnat säilyivät itsenäisinä. Ne kuitenkin yhdistettiin kappeliseurakuntina Närpiön seurakuntaan vuonna 2014.
Herätysliikkeet.
Närpiön seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Närpiön seurakunnan kirkkoherroina:
Spike Chunsoft

Spike Chunsoft on japanilainen videopelien kehittäjä ja julkaisija. Yrityksen on perustanut Koichi Nakamura vuonna 1984 nimellä Chunsoft. Yhtiö sulautui Spike-yhtiön kanssa vuonna 2012, jolloin nimi vaihdettiin.
Dwango omistaa yhtiön.
Pelit.
Yhtiön on muun muassa kehittänyt ensimmäiset viisi "Dragon Quest" -sarjan peliä, jotka on julkaissut Enix.
Ähtärin seurakunta

Ähtärin seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Ähtärin kaupungin alueella.
Historia.
Ähtärin alue sai kiinteän asutuksensa 1550-luvulla. Varhaisimmat uudisasukkaat tekivät kirkkomatkansa aluksi Pirkkalan, myöhemmin Ruoveden kirkkoon. Pitkien kirkkomatkojen vuoksi ähtäriläiset halusivat pian oman kirkkorakennuksen. 20. tammikuuta 1651 Ähtäristä tuli Ruoveden alainen kappeliseurakunta, jonka kirkko valmistui 1657. Kappeliseurakuntaan kuului aluksi vain 27 taloa, mihin kuuluivat myös suuret osat myöhempää Lehtimäkeä ja Soinia. 1700-luvulla purettiin vanha kirkko ja rakennettiin uusi. Vuonna 1847 rakennettiin kolmas kirkko, joka paloi salamaniskun seurauksena vuonna 1935. Nykyinen Ähtärin kirkko valmistui vuonna 1937. Seurakunnasta tuli täysin itsenäinen vuonna 1859.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Ähtärin kappeliseurakunnan kappalaisina ja Ähtärin seurakunnan kirkkoherroina:
Moldovan tasavallan evankelisluterilainen kirkko

Moldovan tasavallan evankelisluterilainen kirkko () on pieni luterilainen kirkkokunta Moldovan tasavallassa. Pastori Vladimir Moser toimii kirkon esimiehenä.
Luterilaisen kirkon juuret Moldovassa ovat 1700-luvulla. Vuonna 1994 Natalia ja Vladimir Moser ottivat muutaman muun saksalaisen luterilaisen perheen kanssa vastaan kutsun jälleenrakentaa Moldovan luterilainen kirkko. Vuonna 1997 Vladimir Moser vihittiin papiksi ja asetettiin Tiraspolin seurakunnan saarnaajaksi. Moser perusti seurakuntia seuraaviin kaupunkeihin: Bender, Chișinău, Rîbnița ja Kamenka. Keväällä vuonna 1999 Moldovan evankelisluterilainen kirkko rekisteröitiin muodollisesti viranomaisten kanssa. Norsk Luthersk Lekmannsmisjon (NLL) aloitti lähetystyön Moldovassa syksyllä 1999 ja teki virallisen yhteistyösopimuksen Moldovan evankelisluterilainen kirkon kanssa. Lyhyen ajan kuluttua myös Nordisk Östmission (NÖ) aloitti lähetystyön Moldovan evankelisluterilaisen kirkon kanssa. NÖ:n taloudellisen tuen avulla on ollut mahdollista ostaa luterilainen keskus, auto ja autotalli kirkolle, välineet seurojen pitämiseen sekä liturgisia välineitä.
Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue

Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.4) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 193,26 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,4 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Syvinkisalmi.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Keuruun reitin valuma-alue

Keuruun reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.6) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, 
jonka pinta-ala on 2 027,52 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,45 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Vilppulankoski.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kontéla

Kontéla on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Goundara sijaitsee piirin keskiosassa 140 kilometriä Bafoulabésta koilliseen. Kunnassa on 21 500 ja kylässä 600 asukasta (vuonna 2009).
Kontélan kunta rajoittuu etelässä Bafoulabén piirin Oualian, lounaassa Bafoulabén, luoteessa Tomoran, koillisessa Diallanin ja idässä Kitan piirin Séféto Ouestin kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 28 kylää. Niistä suurin on 1 800 asukkaan Tombinasso. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja jahankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös protestantteja ja animisteja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti, käsityöammatit ja hedelmäpuiden viljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, maissi, lehmänpapu, maapapu, fonio, bataatti ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Mayodanissa ja Toumbinassoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Laivakissa

Laivakissa on laivassa pidettävä kissa. Sen tarkoitus on onnen tuominen laivalle, sään ja muiden tapahtumien ennustaminen sekä hiirten ja muiden tuholaisten pyydystäminen.
Laivakissoja on ollut jo muinaisista ajoista alkaen paitsi torjumassa tuholaisia myös uskonnollisista ja taikauskoisista syistä. Muinaisegyptiläinen kissaan liitetty Isis-jumalatar oli navigointitaidon ja merimiesten suojelija, jolle merimiehet uhrasivat ja jonka vuoksi he alkoivat ottaa laivoihinsa kissoja tuomaan onnea. Antiikin aikana oli yleistä, että laivoissa oli keulakoristeena kissa ja laivan nimen osana oli Isiksen nimi.
Kissojen uskottiin vuosituhansien ajan tuovan laivalle onnea vaarallisilla vesillä purjehdittaessa. Laivakissojen käyttäytymisestä luettiin hyviä ja huonoja enteitä, ja niiden uskottiin pystyvän esimerkiksi nostattamaan myrskyn häntäänsä sitoutuneella taikavoimalla. Joissakin säähän liittyvissä uskomuksissa olikin perää: kissat esimerkiksi pystyvät havaitsemaan ilmanpaineen pienetkin muutokset ja levottomalla käyttäytymisellään ilmaisemaan matalapaineen. Laivakissan yli laidan heittämisestä uskottiin seuraavan myrsky ja yhdeksän vuoden epäonni. Laivakissoja ruokittiin ja kohdeltiin tästä syystä hyvin.
Ruotsissa keskiajalla laki määräsi kauppalaivurit pitämään kissaa laivassa rangaistuksen uhalla. Joskus merimiehet salakuljettivat laivalle omiakin kissojaan seuralaisikseen. Ison-Britannian kuninkaallisessa laivastossa määrättiin, että laivalla piti olla vähintään yksi laivakissa palvelemassa valtiota. Laivakissat kiellettiin kuninkaallisessa laivastossa vasta vuonna 1975 hygieniasyihin vedoten.
Monet purjelaivoihin liittyneet asiat on eri kielissä, kuten englannissa ja saksassa, nimetty kissojen mukaan. Vanha tapa nimetä laivat feminiinisin nimin on sekin osa kissoja ja laivoja yhdistävää perinnettä, sillä mytologisissa tarinoissa kissat olivat tavallisesti naaraita.
Laivakissoina on usein suosittu monivarpaisia kissoja, joiden uskottiin pysyvän kannella pienempitassuisia kissoja paremmin ja tuovan onnea. Monivarpaisia kissoja kutsutaankin yhä yleisesti laivakissoiksi.
Abigail de Andrade

Abigail De Andrade (1864 Rio de Janeiro – 1891) oli brasilialainen taiteilija. Hän opiskeli taidetta Liceu de Artes e Oficios -koulussa, jossa opetettiin naistaiteilijoita. Hän oli ensimmäinen nainen, jolle Imperial Academy of Fine Arts myönsi palkinnon. De Andrade kuoli vain 27 vuoden iässä Ranskassa, jonne hän oli muuttanut rakastettunsa kanssa.
De Andraden taide oli erilaista muiden aikansa naistaiteilijoiden töihin verrattuna. De Andrade kuvasi työssään usein tavallisia tilanteita sekä maalasi myös omakuvia. Tämä oli epätavallista, sillä naiset kuvasivat usein vain koristeellisia asioita. Koska De Andrella ei ollut virallista akateemista koulutusta hän ei saanut luonnostella elävästä mallista, vaan käytti usein itseään harjoitellakseen.
De Andrade halusi ihmisten arvostavan hänen taidettaan, ei ulkonäköään, ja halusi ilmaista oikeuttaan olla ammattilaistaiteilija sukupuolestaan huolimatta. Vaikka De Andraden työt voittivatkin kilpailuja, sanottiin hänen silti olevan "vain harrastelija", koska hän oli nainen. Silti Abigail De Andraden voittajatyö A Corner of My Studio kertoo De Andraden olleen vakavissaan taiteestaan.
Ei ole varmaa kuinka monta maalausta De Andrade tuotti uransa aikana, mutta töitä arvellaan olevan alle 50, ja osan maalauksista arvellaan menneen hukkaan tai olevan tunnistamatta. 
De Andraden kuoli tuberkuloosiin Pariisissa Ranskassa, jonne hän oli muuttanut italialaisen miehensä ja lastensa isän, Angelo Agostinin kanssa. Miehellä oli ollut tärkeä osuus vaimon taiteilijauran alkuaikana.
Three Songs

Three Songs on alternative-duo Twenty One Pilotsin EP-levy, joka oli heidän ensimmäinen julkaisunsa levy-yhtiöllä Fueled by Ramen. EP julkaistiin 17. heinäkuuta 2012.
EP:llä esiintyy kaksi uudelleennauhoitettua versiota kappaleista "Guns for Hands" ja "Ode to Sleep", jotka julkaistiin alun perin Regional at Best -albumilla. "Migraine" oli ainoa uusi kappale.
Sidibéla

Sidibéla on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Tigana sijaitsee piirin pohjoisosassa 65 kilometriä Bafoulabésta pohjoiseen. Kunnassa on 7 600 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Sidibélan kunta rajoittuu pohjoisessa ja idässä Bafoulabén piirin Tomoran, etelässä Bafoulabén ja lännessä Kayesin piirin Ségalan kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Niistä suurin on 1 700 asukkaan Saorane.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja siipikarja.
Tomora

Tomora on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Oussoubidiangna sijaitsee piirin pohjoisosassa 100 kilometriä Bafoulabésta koilliseen. Kunnassa on 32 200 ja kylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009).
Tomoran kunta rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Diakonin, idässä Diallanin, kaakossa Kontélan, lounaassa Bafoulabén sekä lännessä Sidibélan ja Kayesin piirin Ségalan kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 35 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja. Lisäksi on soninkeja, fulbeja ja mandinkoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, pavut, maniokki ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Oussoubidiagnassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Mikael Hertell

Mikael Hertell (s. 22. kesäkuuta 1995) on suomalainen tubettaja ja laulaja, joka tunnetaan käyttäjänimellään Deata. Hän on 277 000 tilaajallaan ja yli 150 miljoonalla näyttökerrallaan yksi Suomen suosituimmista tubettajista.
Hertell tunnettiin etenkin uransa alussa "Minecraft"-pelivideoistaan, ja hän pelaa yhä satunnaisesti kanavallaan videopelejä kuten "Fortnitea". Myöhemmin Hertellin videot kuitenkin laajenivat videoblogimaisempaan sisältöön ja komediaan. Hertell itse on sanonut tekevänsä videoita lähes mistä tahansa.
YouTube-ura.
Hertell teki aluksi vain pelivideoita ystäviensä kanssa YouTube-kanavalle "Pelikollaasi". Hän perusti kuitenkin 31. lokakuuta 2012 oman kanavansa, jonka nimeksi tuli "Deataification". Nimi lyheni myöhemmin Deataksi. Aluksi kanavalle oli tarkoitus tulla ainoastaan "Minecraft"-videoita, mutta vielä samana vuonna kanavan aihealue alkoi laajeta.
Hertellin YouTube-kanava lähti nousuun vuonna 2015, kun Hertellin kanava ensin rikkoi 100 000 tilaajan rajapyykin syksyllä 2015. Pian tämän jälkeen maaliskuussa 2016 kanava saavutti 150 000 tilaajaa, ja jo kesällä 2016 200 000 tilaajan rajan. 2018 syyskuussa hänellä oli yli 300 000 tilaajaa.
SocialBlade-palvelun mukaan Hertellin kanava on 33. tilatuin suomalainen YouTube-kanava huhtikuussa 2019.
Yksityiselämä.
Hertell asuu Espoossa. Hänen vanhempansa erosivat Hertellin ollessa nuori. Hänellä on kaksi nuorempaa veljeä. Hertell kärsii ahdistuneisuushäiriöstä sekä ADHD:stä, jonka vuoksi ei ole suorittanut asevelvollisuutta. Hän opiskelee mediatekniikan insinööriksi Metropolia Ammattikorkeakoulussa. Helmikuussa 2019 Hertell paljasti YouTube-kanavallaan olevansa biseksuaali.
Hertell oli vuonna 2016 Suomen eniten tienannut tubettaja, kun hänen tulonsa ylittivät 77 000 euroa.
Hertellistä julkaistiin 18. elokuuta 2017 kirja "Deata – Älä oleta". Kirjan kirjoitti Laura Friman ja kustansi Siltala Kustannus. Kirja käsittelee Hertellin nousua YouTubessa sekä tubettamista laajemmin kulttuuri-ilmiönä.
Maaliskuussa 2018 Hertellistä julkaistiin verkkoon video, jossa hän uhkaa heittää alaikäisen pojan ulos isänsä talosta. Hertellin väitettiin syyllistyneen väkivallalla uhkailuun. Hertell julkaisi aiheesta videon, jossa selitti pojan provosoineen häntä vahvasti ja jossa ihmetteli, kuinka ulos heittämisellä uhkailu voidaan nähdä väkivallalla uhkailuna.
Musiikkiura.
Hertell julkaisi ensimmäiset kappaleensa omalla YouTube-kanavallaan osina "Päivän rap" -videosarjaa. Ensimmäinen osa "Kusi hatussa" julkaistiin 15. lokakuuta 2015. Tämän jälkeen Hertell on julkaissut useita muita omia rap-kappaleita, ja oli mukana myös Tubecon-tapahtuman rap-kappaleella "Tippuu" vuonna 2017.
Vuonna 2017 Mikael Hertell solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Ne haluu Deetä” 14. helmikuuta 2018 artistinimellä Deata. Hän oli kappaleella mukana myös sanoittajana ja tuottajana. Toinen single "Apina-Emoji" julkaistiin huhtikuussa 2018.
Etelä-Afrikan kansanäänestys tasavaltalaisesta perustuslaista 1960

Kansanäänestys tasavaltalaisesta perustuslaista järjestettiin Etelä-Afrikan unionissa 5. lokakuuta 1960. Vuodesta 1948 vallassa ollut afrikaanerinationalistinen Kansallispuolue tuki tasavaltaa joka korvaisi kuningatar Elisabet II:n Etelä-Afrikan valtionpäämiehenä valtiollisella presidentillä. Tämän takia puolue järjesti äänestyksen.
Äänestys oli rajattu vain valkoisille äänestäjille. 52,29% äänesti tasavallan puolesta. Etelä-Afrikasta tuli tasavalta 31. toukokuuta 1961 ja samalla kenraalikuvernööri Charles Robberts Swart vannoi virkavalansa Etelä-Afrikan 1. valtiollisena presidenttinä. Samalla Etelä-Afrikka erosi Commonwealth realmista ja Kansainyhteisöstä. Apartheidin päätyttyä maa palasi Kansainyhteisön jäseneksi vuonna 1994.
Tommy Westerlund

Tommy Westerlund (s. 29. elokuuta 1959 Tammisaari) on suomalainen päätoimittaja.
Tommy Westerlund syntyi sähköasentaja Henry Westerlundin ja konttoristi Damaris Karsltedtin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on ekonomi Karin Björklöf. Westerlund valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1982 ja oli Yleisradion ruotsinkielisten radiouutisten toimittaja 1982–1985. Yle Västnylandin aluepäällikkönä hän toimi 2003–2005. Hän oli "Hufvudstadsbladetin" toimittaja, uutispäällikkö ja politiikan toimituksen päällikkö 1985–2003. "Västra Nylandin" päätoimittaja Westerlund oli 2005–2007 ja toimitusjohtaja vuodesta 2008. Hän toimi myös "Hangötidiningen-Hangonlehti" -sanomalehden päätoimittajana vuodesta 2012. "Aftonbladetin" kirjeenvaihtajana Westerlund työskenteli 1995–2000. Hänet nimitettiin "Hufvudstadsbladetin" päätoimittajaksi vuonna 2015.
Georg Luger

Georg Johann Luger (6. maaliskuuta 1849 – 22. joulukuuta 1923) oli itävaltalainen asesuunnittelija. Hän suunnitteli kuuluisan Parabellum P08 -pistoolin, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimeltä "Luger", sekä 9×19 mm Parabellum -patruunan. 
Elämä.
Georg Luger syntyi Steinach am Brennerissa Tirolin herttuakunnassa Itävallan keisarikunnassa tohtori Bartholomaeus von Lugerille, joka oli kirurgi. Lugerin syntymän jälkeen perhe muutti Italiaan, jossa tohtori Luger opetti Padovan yliopistossa. Georg varttui kaksikielisenä: hänen toinen äidinkielensä oli italia. Hän suoritti "Grundschulen" ja lukion Itävallan Padovassa. Valmistumisen jälkeen hänen vanhempansa lähettivät hänet Wieniin, jossa hän opiskeli nykyisen Vienna Business Schoolin edeltäjässä "Wiener Handelsakademia" -koulussa.
19. joulukuuta 1867 17-vuotias Luger ilmoittautui vapaaehtoisesti asepalvelukseen. Hyvänä ampujana tunnetusta Lugerista tuli korpraali 1. kesäkuuta 1868.
Luger meni naimisiin Elisabeth Josefa Dufekin kanssa vuonna 1873. He muuttivat Wieniin, jossa heidän kolme lastaan syntyivät. Heidän ensimmäisestä pojastaan Georg Franzista tuli myöhemmin insinööri. Toinen poika, Julius Wilhelm Bartholomaeus, syntyi 16. maaliskuuta 1880. Hän kuoli sodassa vuonna 1914. Heidän kolmas poikansa Friedrich Alexander Georg syntyi 26. huhtikuuta 1884.
Gounfan

Gounfan on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 55 kilometriä Bafoulabésta lounaaseen. Kunnassa on 7 000 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Gounfanin kunta rajoittuu luoteessa Niambian, koillisessa Mahinan, kaakossa Koundianin ja lounaassa Kéniéban piirin Kassaman ja Dialafaran kuntiin.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää.
Inarin alue

Inarin alue (vesistöaluetunnus 71.1) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 943,64 neliökilometriä, ja josta 4 923,00 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 20,64 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 29,69 %. Suomen puolisen vesistöalueen alarajana on valtakunnanraja, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 491,60 neliökilometriä. Koko vesistön pinta-ala on 14 512,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,38 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Paatarin–Mutusjärven alue

Paatarin–Mutusjärven alue (vesistöaluetunnus 71.2) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 869,83 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,12 %. Vesistön alueen alarajana on Inarijärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 214,15 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,64 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Vaskojoen valuma-alue

Vaskojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.3) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 432 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,66 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Ala-Ivalojoen alue

Ala-Ivalojoen alue (vesistöaluetunnus 71.4) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 429,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,17 %. Vesistön alueen alarajana on Inarijärven Joensuunselkä, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 883,63 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,97 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ylä-Ivalojoen valuma-alue

Ylä-Ivalojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.5) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 453,84 neliökilometriä, ja josta 1453,74 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 0,1 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 0,62 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Repojoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :