tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Diivaillen

Diivaillen on suomalaisen Problems? -yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kaikki sovitukset Problems?.
Martta Kinnunen

Martta Kinnunen-Piippo (25. heinäkuuta 1908 Leppävirta – 6. joulukuuta 1986) oli suomalainen näyttelijä, joka tunnettiin etenkin operettirooleistaan. Hän näytteli myös monissa suomalaisissa elokuvissa 1930-luvulta 1960-luvun alkuun.
Martta Kinnunen opiskeli musiikkia Viipurin ja Helsingin musiikkiopistoissa ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän näytteli muun muassa Helsingin Kansanteatterissa vuosina 1933-1965.
Kinnunen-Piippo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1959.
Kermān (provinssi)

Kermān () on yksi Iranin 31 provinssista. Se on Iranin toiseksi suurin provinssi 180 726 neliökilometrin pinta-alallaan (11,10 % Iranin maapinta-alasta). Provinssin pääkaupunki on Kerman.
Väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 1 622 958 (1986), 2 004 328 (1996), 2 652 413 (2006) ja 2 938 988 (2011). Väestöosuus 3,91 prosenttia Iranin väestöstä (2011). Asukkaista 1 689 842 kirjattiin kaupunkilaisiksi.
Pääkaupunki Kermanin lisäksi provinssista löytyy muitakin historiallisia kohteita. Bamin vanha kaupunki kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Provinssi on maanjäristysaltista seutua. Vuonna 2003 järistys turmeli pahoin Bamin kaupunkia. Joulukuussa 2010 alueella havaittiin taas suurehko maanjäristys.
Paikallishallintoa varten provinssi oli alkuvuonna 2013 jaettu yhteensä 23 aliprovinssiin eli šahrestaniin.
Lisa Leslie

Lisa Leslie (s. 7. heinäkuuta 1972 Gardena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi WNBA-liigassa Los Angeles Sparksissa vuosina 1997–2009 ja voitti neljä olympiakultaa Yhdysvaltain maajoukkueessa.
High schoolin jälkeen Leslie opiskeli ja pelasi Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän voitti kultaa vuoden kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa, Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. 
Leslie valittiin kahdeksan kertaa WNBA:n tähdistökentälliseen ja kolme kertaa WNBA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuonna 2015 Leslie valittiin Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen.
30. heinäkuuta 2002 Leslie teki WNBA:n historian ensimmäisen donkkauksen (tässä tapauksessa yhden käden sellaisen).
Koripallouran ohella Leslie on työskennellyt näyttelijänä ja mallina. Marraskuussa 2005 hän avioitui Michael Lockwoodin kanssa. Pari sai tyttären kesäkuussa 2007.
Joentaus

Joentaus on asuinalue Siilinjärvellä. Alue sijaitsee noin kilometrin päässä Siilinjärven keskustasta itään. Alue koostuu pääasiassa omakotitaloista.
Joentauksen omakotitaloista suurin osa sijaitsee Siilinlahden, sekä Siilinjoen tuntumassa. Alueen lounaiskulmassa Siilinjoki laskee Siilinlahteen.
Joentauksen länsipuolella sijaitsevat Saharan urheilualue, Mäntyrannan kesäteatteri, Siilinlahden uimaranta ja Siilinlahden koulu.
Joentauksen pohjoispuolella sijaitsee Päivärinne ja itäpuolella Leppäkaarre.
Alfred Neuland

Alfred Karl Neuland (10. lokakuuta 1895 Valga – 16. marraskuuta 1966 Tallinna) oli virolainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Neuland oli Viron ensimmäinen olympiavoittaja. Hän voitti kultaa painonnoston alle 67,5 kilon sarjassa Antwerpenissa 1920 tuloksella 257,5 kiloa. Belgian Louis Williquet sijoittui hopealle 17,5 kiloa heikommalla tuloksella. Neulandin eri nostomuotojen tulokset olivat 72,5 kiloa yhden käden tempauksessa, 75 kiloa yhden käden työnnössä ja 110 kiloa kahden käden työnnössä.
Pariisin 1924 olympialaisissa Neuland sai hopeaa alle 75 kilon sarjassa. Hän hävisi Italian Carlo Galimbertille 37,5 kiloa yhteistuloksellaan 455 kiloa. Neulandin tulokset viidessä eri nostomuodossa olivat maailmanennätys 82,5 kiloa yhden käden tempauksessa, 90 kiloa yhden käden työnnössä, 77,5 kiloa kahden käden punnerruksessa, 90 kiloa kahden käden tempauksessa ja 115 kiloa kahden käden työnnössä.
Neuland voitti maailmanmestaruuden Tallinnassa 1922. Hän teki urallaan 12 maailmanennätystä.
Siilinjoki

Siilinjoki on joki Siilinjärven kunnassa. Joki kulkee pohjois-etelä-suunnassa noin kilometrin päässä Siilinjärven keskustasta itään. Joki alkaa Pieni-Sulkava järvestä ja laskee Siilinlahteen.
Joki on vajaa kaksi kilometriä pitkä. Noin puolessa välissä joki alittaa Kantatie 75:n. Näillä paikkeilla joen varrella on myös vanha mylly.
Joen varrella Siilinjärven asuinalueista ovat Ahmo, Siilinpää ja Joentaus.
Cesare Rubini

Cesare Rubini (2. marraskuuta 1923 Trieste – 8. helmikuuta 2011 Milano) oli italialainen koripalloilija, koripallovalmentaja ja vesipalloilija.
Rubini oli jo varhain kiinnostunut kahdesta aivan erilaisesta palloilulajista. Hän aloitti vuonna 1941 koripallouransa Olimpia Milanon joukkueessa. Vesipalloilijana hän voitti olympiakultaa Lontoossa 1948 ja -pronssia Helsingissä 1952 sekä kaksi mitalia Euroopan mestaruuskilpailuissa.
Koripallourallaan Rubini voitti viisi Italian-mestaruutta vuosina 1950–1954. Vuodesta 1956 lähtien hän keskittyi vain koripallon valmentamiseen. Valmennusurallaan hän voitti kymmenen Italian-mestaruutta sekä seurajoukkueiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1966. Italian koripallomaajoukkueessa Rubin pelasi 84 ottelua.
Rubini valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1994 ja International Swimming Hall of Fameen vuonna 2000.
Hän kuoli Alzheimerin tautiin 87-vuotiaana.
Lauri Kyöstilä

Lauri Viljo Kustaanpoika Kyöstilä (7. toukokuuta 1896 Helsinki – 23. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen laulaja-näyttelijä ja SF:n järjestäjä.
Kyöstilä kilpaili ennen laulaja- ja elokuvauraansa uimahyppääjänä. Hän voitti vuonna 1919 Suomen-mestaruuden kerroshypyissä. Lisäksi hän osallistui vuosien 1920 ja 1924 kesäolympialaisiin. Hänen mittansa olivat tuolloin 169 cm ja 68 kg.
Nuoruudestaan alkaen Kyöstilä vaikutti Suomen Kansallisoopperan laulukuorossa. Hän esiintyi talvi- ja jatkosodan aikana eri viihdetilaisuuksissa ja sodanaikaisissa lyhytfilmeissä. Hän toimi järjestäjänä kaikkiaan 13 suomalaisessa elokuvassa vuosina 1938–1948. Samoihin aikoihin hän näytteli noin 35 elokuvassa, ensimmäisen kerran elokuvassa "Helsingin kuuluisin liikemies" (1934). Hänellä oli kuitenkin lähinnä vain pikkurooleja esimerkiksi elokuvissa "Tee työ ja opi pelaamaan" (1936), "Anja tule kotiin" (1944), "Jos oisi valtaa..." (1941) ja "Helmikuun manifesti" (1939), jossa Kyöstilä pääsi hyödyntämään uintitaitojaan esittämällä Viaporin linnasta uimalla pakenevaa vankia.
Monet elokuvat, joissa Kyöstilä oli mukana, olivat Suomen Filmiteollisuuden ja Fenno-Filmin tuotantoa. Lauri Kyöstilä toimi myös Jaakko Solan kanssa käsikirjoittajana elokuvassa "Jos oisi valtaa..." (1941).
Lyhyen elokuvauransa jälkeen Kyöstilä siirtyi 1940-luvun loppupuolella jälleen musiikin pariin. Hänet nähtiin kuitenkin vielä Edvin Laineen ohjaamassa Pohjantähti-elokuvassa "Akseli ja Elina" (1970), jota kuvattaessa Kyöstilä oli 74-vuotias. Tämä jäi Kyöstilän viimeiseksi filmirooliksi (ellei oteta huomioon vuonna 1973 tehtyä tv-elokuvaa "Pohjantähti", johon koottiin kahden edellisen Pohjantähti-elokuvan filmimateriaalia).
Kyöstilä kuoli 88 vuoden iässä vaikeaan sairauteen. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Eduard Pütsep

Eduard Pütsep (21. lokakuuta 1898 Orava, Viro – 22. elokuuta 1960 Kuusamo, Suomi) oli virolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Pütsep oli Viron ensimmäinen painin olympiavoittaja. Antwerpenin 1920 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi. Pariisin 1924 olympialaisissa hän voitti kultaa kääpiösarjassa (alle 58-kiloiset). Sarjan muut mitalit menivät suomalaisille, Anselm Ahlforsille ja Väinö Ikoselle. Amsterdamin 1928 olympialaisissa Pütsep sijoittui kuudenneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Pütsep sijoittui neljänneksi 1921 ja sai hopeaa 1922. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa 1927.
Vuonna 1924 Pütsep toimi lavastajana ja esitti pääosan Viron ensimmäisessä komediaelokuvassa. Painiuransa jälkeen hän toimi valmentajana kotimaansa lisäksi Latviassa ja Suomessa.
Basileides (gnostikko)

Basileides (; ; 100-luvun alkupuoli) oli varhaiskristillinen myöhemmin harhaoppiseksi tuomittu opettaja, joka vaikutti Aleksandriassa Egyptissä. Hän kirjoitti 24 kirjaa evankeliumeista ja vaikuttaa saaneen oppiinsa vaikutteita zarathustralaisesta dualismista.
Basileides opetti Aleksandriassa keisari Hadrianuksen kaudella (117–138). Hänen sanotaan olleen apostoli Pietarin tulkitsijan Glaukiaan oppilas. Hän on saattanut olla aiemmin myös Menandroksen oppilaana Antiokiassa yhdessä Saturniloksen kanssa. Kirjoituksen "Acta Archelai" mukaan hän opetti jonkin aikaa Persiassa.
Basileides ja hänen kirjoituksensa tunnetaan ainoastaan harhaoppeja vastustaneiden kristillisten kirjoittajien, kuten Agrippa Castor, Irenaeus, Klemens Aleksandrialainen ja Hippolytos, välityksellä. On vaikea määritellä, kuinka luotettavia nämä todistukset ovat. Lähteiden mukaan Basileideen oppi vaikuttaa itämaiselta. Hippolytoksen kuvaus perustuu joko vääriin lähteisiin tai myöhempiin Basileideen seuraajien oppeihin, koska hän antaa kokonaan toisenlaisen kuvauksen. Hänen mukaansa Basileideen oppi oli monistinen ja monilta ajatuksiltaan melko hellenistinen, jopa stoalainen.
Basileideen seuraajat perustivat gnostilaisen lahkon, jota kutsutaan basilidelaisuudeksi.
Donnie Iris

Dominic Ierace eli Donnie Iris (s. 28. helmikuuta 1943 Ellwood City) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän teki 1970-luvulla työtä The Jaggerzin ja Wild Cherryn jäsenenä.
The Jaggerzin tärkein hitti oli "The Rapper" ja Wild Cherryn "Play That Funky Music". Näiden tilapäisten menestysten jälkeen Donnie Iris perusti itsensä mukaan nimetyn yhtyeen, "Donnie Iris and the Cruisersin", jonka laulaja, kitaristi ja keulahahmo hän on. Yhtye nousi suursuosioon jo ensisinglellään "Ah! Leah!" (1981).
Iris on jatkanut toimintaansa yhtyeen johdossa tähän saakka. Vuonna 1998 ilmestyi ensimmäinen livealbumi "Live! At Nick's Fay City", ja vuodelta 2001 on kokoelma "The Best of Donnie Iris". Tuorein studioalbumi "Ellwood City" ilmestyi vuonna 2006.
Irma Karvikko

Irma Helena Karvikko (sukunimi vuoteen 1933 Blomqvist) (29. syyskuuta 1909 Turku − 16. syyskuuta 1994 Turku) oli suomalainen toimittaja ja Edistyspuolueen ja sen seuraajien Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri 1950- ja 1960-luvuilla.
Karvikon vanhemmat olivat asentaja Olof Werner Blomqvist ja Anna Aleksandra Aaltonen. Hän kävi englanninkielisen pohjakoulun Yhdysvalloissa, kirjoitti ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Karvikko toimi Turun Sanomien toimittajana 1937–1948 ja avustajana 1948–1958 sekä Polttopiste-lehden päätoimittajana 1958–1962. Hän oli edistyspuolueen kansanedustajana 1948–1950, kansanpuolueen kansanedustajana 1951–1958 ja 1962–1965 sekä liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1970. Karvikko edusti Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Karvikko oli toisena sosiaaliministerinä Tuomiojan hallituksessa 1953–1954 ja sosiaaliministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa ja oli myös jäsenenä Suomen YK-valtuuskunnassa ja Turun kaupunginvaltuustossa. Karvikko oli Edistyspuolueen puoluetoimikunnan jäsen ja toimi Suomen kansanpuolueen varapuheenjohtajana ja Kansanpuolueen naisten sekä Liberaalisen kansanpuolueen naisten puheenjohtajana.
Pekka Malinen

Pekka Kullervo Malinen (11. kesäkuuta 1921 Viipuri – 21. syyskuuta 2004) oli suomalainen suurlähettiläs ja ministeri. Hän toimi 1950-luvulla Suomen Kansanpuolueen puoluesihteerinä.
Henkilöhistoria.
Malisen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Malinen ja emäntä Hilda Junttu. Toisen maailmansodan aikana Malinen palveli Natsi-Saksan rekrytoimassa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa sotilasarvolla SS-Unterscharführer.
Hän valmistui valtiotieteen kandidaatksi 1948. Malinen toimi Oulun kauppakamarin asiamiehenä 1949–1950, oululaisen sanomalehti Kalevan 2. toimittajana 1950–1952 ja Suomen kansanpuolueen puoluesihteerinä 1952–1960.
Suomen Kansanpuoluetta edustanut Malinen oli Sukselaisen I hallituksessa 1957 toisena sosiaaliministerinä 2. syyskuuta 1957 saakka ja sen jälkeen puolustusministerinä sekä toisena valtiovarainministerinä.
Jätettyään politiikan Malinen siirtyi 1960-luvulla ulkoasiainministeriön palvelukseen. Hän oli Suomen konsulina Gdyniassa Puolassa 1960–1961, Suomen Beirutin suurlähetystön kaupallisena sihteerinä 1961–1965, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1965–1967 ja suurlähetystöneuvoksena Washingtonissa 1967–1969. Malinen toimi ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston johtajana ja suurlähettiläänä viidessä eri maassa: Egyptissä ja Syyriassa vuosina 1969–1974, Suomen pysyvänä edustajana OECD:ssä Pariisissa 1978–1983, Algeriassa Tunisiassa 1983–1985 ja viimeksi suurlähettiläänä Portugalissa 1985–1988.
Elokuussa 1989 eläkkeellä ollut Malinen herätti keskustelua julkaisemallaan raportilla "Kehitysapu täysremonttiin". Siinä hän arvosteli silloista Suomen kehitysapua siitä, että se tuotti kohdemaissa vähäisiä kehitystuloksia käytettyihin rahamääriin verrattuna. Malinen ehdotti avun keskittämistä suuriin hankkeisiin sellaisissa maissa joissa taloudellinen kasvu oli mahdollista ja varsinaisen ”köyhäinavun” jättämistä kansalaisjärjestöjen huoleksi. Samoin väestönkasvun hillitsemistä olisi Malisen mielestä tullut pitää ensisijaisena tavoitteena.
Anne Meara

Anne Meara (20. syyskuuta 1929 Brooklyn, New York – 23. toukokuuta 2015 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Mearan vanhemmat olivat irlantilaissyntyisiä maahanmuuttajia. Äiti teki itsemurhan tyttärensä ollessa 11-vuotias. Meara sai katolisen kasvatuksen, mutta kääntyi juutalaisuuteen kuusi vuotta sen jälkeen, kun meni naimisiin Jerry Stillerin kanssa. Pari oli naimisissa vuodesta 1954.
Meara esiintyi vuosina 1979–1982 tilannekomedia "Archien kapakassa". Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa ja mm. "The Ed Sullivan Show’ssa". Hän oli 1960–1970-luvuilla suositun Stiller &amp; Meara -koomikkoparin toinen osapuoli. Pari sai 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella.
Mearalla ja Stillerillä oli kaksi näyttelijälasta, Ben ja Amy.
Jerry Stiller

Gerald Isaac "Jerry" Stiller (8. kesäkuuta 1927 Brooklyn, New York – 11. toukokuuta 2020 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.
Stiller syntyi New Yorkissa juutalaistaustaisten Williamin ja Bellan nelilapsiseen perheeseen. Hän varttui Brooklynissa ja Manhattanin Lower East Sidessa, ja opiskeli Syracusen yliopistossa.
Stiller nousi maineeseen "Stiller &amp; Meara" -koomikkoparin toisena osapuolena. Hän oli Anne Mearan kanssa naimisissa vuodesta 1954 tämän kuolemaan 2015 saakka, ja parilla on kaksi lasta, Ben ja Amy, jotka ovat myös näyttelijöitä.
Stiller kuoli 92-vuotiaana kotonaan Manhattanilla 11. toukokuuta 2020.
Ura.
Stiller esiintyi vuosina 1993–1998 "Seinfeldissä" ja "Kellarin kunkussa" 1998–2007. Hän julkaisi vuonna 2000 muistelmateoksensa "Married to Laughter: A Love Story Featuring Anne Meara". Vuonna 2007 hän oli mukana musikaalielokuvassa Hairspray. Stiller ja Meara saivat 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella. Jerry Stiller on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja toiminut myös ääninäyttelijänä.
Jim Nabors

James Thurston ”Jim” Nabors (12. kesäkuuta 1930 Sylacauga – 30. marraskuuta 2017 Havaiji) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnettiin mm. "The Andy Griffith Show’sta" ja "Gomer Pyle, U.S.M.C:sta", joissa molemmissa hän oli vakituinen esiintyjä.
Nabors valmistui Alabaman yliopistosta. Hänellä oli myös menestyksekäs ura musiikin alalla: viisi hänen levytyksistään on myynyt kultaa ja yksi platinaa. Hän esitti 1970-luvulta lähtien säännöllisesti Indianapolis 500:n esiseremonioissa laulun ”Back Home Again in Indiana”. Vaikka kyseessä oli jo perinne, laulaja ei voinut vuonna 2007 esiintyä terveyssyistä.
Naborsille tehtiin vuonna 1994 maksansiirto. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli vuonna 1970 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hänellä oli vuonna 1984 kyseenalainen kunnia voittaa Golden Raspberry huonoimpana miessivuosan esittäjänä. Voitto tuli roolista elokuvassa "Paalupaikka Stroker" (1983).
Barbelo-gnostikot

Barbelo-gnostikot ("barbeliitit", "borboriitit", "stratiotici") olivat gnostilainen ofiittilahko. Nimellä on yhteyksiä toisaalta gnostilaiseen Barbelon hahmoon, toisaalta kreikan kielen sanaan "borboros", joka tarkoittaa ”mutaa”. Nimitys on kuitenkin myöhemmin annettu.
Barbelo-gnostikot tunnetaan ennen kaikkea Epifanioksen ("Panarion" eli "Adversus haereses" xxv, xxvi) ja Theodoretoksen ("Haereticarum fabularum compendium") kuvauksista. Epifanioksen mukaan Barbelo-gnostikot saivat vaikutteita setiläisyydestä. Hänen mukaansa lahkon rituaaleihin kuului seksuaalisia rituaaleja, kuten käsien tahraaminen kuukaustisvereen ja siemennesteeseen, sekä näiden ja lähdetettyjen sikiöiden nauttiminen ehtoollisella. Koska kuvaus on peräisin vastustajilta, on mahdoton sanoa, kuinka luotettavia tai liioiteltuja kuvaukset ovat. Stephen Geron mukaan kuvaus on uskottava ja yhteyksissä varhaisempiin gnostilaisiin myytteihin.
Barbelo esiintyy osassa setiläisistä kirjoituksista, kuten "Johanneksen salaisessa kirjassa" sekä "Kolmimuotoisessa Protennoiassa". Niiden yhteyksiä Barbelo-gnostikoihin ei kuitenkaan tunneta.
Suomen Rauhanliitto

Suomen Rauhanliitto – Fredsförbundet (aiemmin Suomen Rauhanliitto – YK-yhdistys, Suomen Rauhanliitto – Kansainliittoyhdistys) on suomalainen rauhantyötä tekevä järjestö, joka toimii usean rauhanjärjestön katto-organisaationa. Liitto on uskonnollisesti ja puoluepoliittisesti sitoutumaton ja se on Suomen vanhin rauhanjärjestö. Yhdistykseen kuuluu järjestöjä kristillisestä rauhanliikkeestä aseistakieltäytyjiin. Yhdistys omistaa Pasilassa sijaitsevan Rauhanaseman.
Suomen Rauhanliitto perustettiin ensimmäistä kertaa Tampereella helmikuussa 1907. Autonomian ajan Rauhanliito kiellettiin ensimmäisen maailmansodan alettua. Nykyinen järjestö perustettiin uudestaan keväällä 1920 nimellä Suomen Rauhanliitto – Kansainliittoyhdistys. 
Rauhanliitto on ollut perustamisestaan lähtien International Peace Bureaun jäsen. International Peace Bureau on maailman vanhin rauhanjärjestö; se on perustettu vuonna 1892. IPB palkittiin Nobelin rauhanpalkinnolla vuonna 1910.
Ilkka Taipale toimi Suomen Rauhanliiton toiminnanjohtajana vuosina 1980–1986.
Toiminta.
Rauhanliitto tekee vaikuttamistyötä monenlaisissa aseistariisuntaan sekä konfliktien torjumiseen ja ratkaisemiseen liittyvissä kampanjoissa. Sen ajamia aiheita ovat viime vuosina olleet muun muassa ydinaseriisunta ja kansainvälisen asekaupan tiukempi säätely. Lisäksi Rauhanliitto tekee rauhankasvatustyötä Rauhankoulussa.
Suomen Rauhanliitto on saanut vuoteen 2017 asti vuosittain valtionavustusta opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Vuonna 2016 avustus oli 140 000 €.
Hemvärnet

Hemvärnet (suomeksi "Kodinturva") on Ruotsin puolustusvoimien osa, joka vastaa paikallispuolustuksesta. Hemvärnet perustettiin vuonna 1940. Se koostuu täysi-ikäisistä vapaaehtoisista Ruotsin kansalaisista, jotka ovat sitoutuneet palvelemaan kriisiaikana Hemvärnetin yksiköissä.
Sota-aikaisen palveluksen lisäksi Hemvärnetin sotilaat toimivat poliisin apuna rauhan aikana esimerkiksi luonnonkatastrofien uhrien pelastamisessa ja kadonneiden henkilöiden etsinnässä. Hemvärnetin joukot ovat nopean toiminnan joukkoja. Jäsenet säilyttävät aseitaan kotona.
Rauhan aikana Hemvärnetin jäsenet ovat sitoutuneet harjoittelemaan tehtäviään tietyn määrän vuodessa. Sen kokonaisvahvuus oli aiemmin noin 90 000 henkeä. Vuodesta 2006 lähtien sotilaiden määrä oli 37 000 henkeä, jotka muodostivat 66 pataljoonaa.
Ruotsi lakkautti asevelvollisuuden vuonna 2009. Samaan aikaan Hemvärnetin vahvuudeksi päätettiin 22 000 henkeä, jotka muodostavat 40 pataljoonaa. Vapaaehtoisuuteen perustunut järjestelmä ei kuitenkaan kyennyt takaamaan Puolustusvoimille sen tarvitsemaa henkilöstöä, joten Ruotsin hallitus päätti palauttaa asevelvollisuuden vuonna 2017.
Haastaja

Haastaja ("Hard Times") on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Walter Hill ja pääosassa on Charles Bronson. Elokuva on Hillin ensimmäinen ohjaustyö.
Elokuva kertoo kulkurista nimeltä Chaney, joka matkustaa junan tavaravaunussa. Erään pikkukaupungin kadulla kulkiessaan hän päätyy keskelle aluetta, jossa järjestetään kovan luokan katutappeluita. Rahat mielessä hän osallistuu tappeluun ja kiinnittää Spencer ”Speed” Weedin huomion. Tämä ryhtyy Chaneyn ”manageriksi”, ja he alkavat ansaita hänen otteluillaan.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Roope Lehtinen piti elokuvan kuvauksen ”hillittömästä draivista” sekä Bronsonin vähäpuheisesta näyttelijäntyöstä ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Road House – kuuma kapakka

Road House – kuuma kapakka on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Rowdy Herrington ja jonka pääosassa on Patrick Swayze.
Elokuvan ilmestymisen aikoihin ajateltiin, että siitä tulisi suuri floppi, Swayzen erittäin suositun "Dirty Dancing" -elokuvan jälkeen. Se ei ollut menestys elokuvissa ja se siirrettiin pian televisioon, jossa se sai paljon huomiota. Pian "Road Housesta" oli kehkeytynyt pienessä kulttimaineessa oleva elokuva.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsuu "Road Housea" totaalisen onnettomaksi tekeleeksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
China Aviation Industry Corporation II

China Aviation Industry Corporation II (AVIC II) oli vuosina 1999-2008 Kiinan kansantasavallassa toiminut lentokoneteollisuuskonserni. Sen nimet brittiläisessä ilmailumediassa vaihtelivat, mutta AVIC-lyhenne on käytössä myös Kiinassa.
Yhtymä syntyi Kiinan ilmailuministeriön yhtiöitettyä suunnittelu- ja valmistusorganisaationsa. Se syntyi 1. heinäkuuta 1999 jakamalla AVIC-niminen organisaatio AVIC I:ksi ja AVIC II:ksi. AVIC I toteutti suuria lentokoneita ja hävittäjälentokoneita, AVIC II puolestaan pienempiä matkustajalentokoneita. Vuonna 2008 AVIC I ja II yhdistettiin jälleen AVICiksi.
Tuotantoa.
AVIC II:n tuottamiin lentokoneisiin kuuluvat JL-8, L-15 ja CJ-6), syöttöliikennelentokone Harbin Y-12, keskimatkan kuljetuskone Y-8 ja helikopterit Z-8, Z-9, WZ-10 ja Z-11.
Carlo Mario Abate

Carlo Mario Abate (oik. Carlo Maria Abate, 10. heinäkuuta 1932 Torino, Italia – 29. huhtikuuta 2019 Torino, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija.
Ura.
Abate menestyi lähinnä urheiluautokilpailuissa sekä MM-sarjan ulkopuolisissa Formula 1 -kilpailuissa, voittaen mm. Mille Miglia, Targa Florio ja Reimsin Grand Prix -kilpailut vuosina 1959 ja 1963 sekä sijoittuen kaksi kertaa kolmanneksi ulkopuolisissa kilpailuissa (Välimeren Grand Prix 1962 ja Syrakusan Grand Prix 1963).Abate ajoi kuudessa MM-sarjan ulkopuolisessa F1-kilpailussa. 
Hän ilmoittautui kahteen Formula 1 -maailmanmestaruussarjan kilpailuun, vuoden 1962 Ranskan Grand Prix'hin Lotuksella ja 1963 Italian Grand Prix'hin Porschella, mutta peruutti osallistumisensa kumpaankin.
M41 Walker Bulldog

M41 Walker Bulldog ("76mm Gun Tank M41 Walker Bulldog", "76mm Gun Tank M41A1 Walker Bulldog") on kylmän sodan aikainen yhdysvaltalainen kevyt panssarivaunu.
Historia.
Vaikka toisen maailmansodan lopulla käyttöön otettu kevyt panssarivaunu M24 Chaffee osoittautuikin muuten onnistuneeksi, sen tykki ei enää ollut riittävän tehokas raskaammin panssaroituja vaunuja vastaan. Päätehtävältään tiedusteluun tarkoitettuihin kevyisiin vaunuihin haluttiin kuitenkin tehokkaampi aseistus ja uuden T37-vaunun suunnittelu alkoi vuonna 1947.
Vaunu suunniteltiin ilmakuljetettavaksi ja haluttua panssarintorjuntakykyä varten se aseistettiin pitkäputkisella 76 mm tykillä ja kehittyneellä etäisyysmittarilla. Vuonna 1949 käyttöön kuitenkin valittiin yksinkertaisempi etäisyysmittari ja vaunun tyyppitunnukseksi vaihdettiin M41. Vaunun valmistus alkoi vuonna 1951 Cadillacin panssarivaunutehtaalla Clevelandissa ja vuonna 1953 uudet vaunut olivat korvanneet M24-vaunut. Aikaisemman lisänimen "Little Bulldog" tilalle vaihdettiin "Walker Bulldog" Korean sodassa Jeep-onnettomuudessa kuolleen kenraali Walton Walkerin kunniaksi.
Vaunua ei käytetty Korean sodassa, mutta se pääsi Vietnamin sotaan, missä se todettiin tarpeelliseksi raskaampia taistelupanssarivaunuja paremman etenemiskykynsä ansiosta. Ohuen panssarointinsa vuoksi vaunuja ei käytetty eturintamakäytössä. Sodan aikana vaunun M32-tykki osoittautui riittävän tehokkaaksi tuhoamaan taistelussa jopa neuvostoliittolaisen T-54-vaunun. Muu aseistus on yksi tornin sisältä käytettävä 7,62 mm konekivääri ja yksi 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääri. Myös 90 mm ja 105 mm tykillä varustettuja versioita vaunusta suunniteltiin, mutta ne eivät tulleet tuotantoon.
M41:tä valmistettiin 5 550 kappaletta. Koska se oli puolet halvempi kuin tavallinen taistelupanssarivaunu, se oli suosittu vientituote. Yhdysvaltain maavoimien lisäksi vaunuja toimitettiin Australialle, Brasilialle, Chilelle, Tanskalle, Dominikaaniselle tasavallalle, Guatemalalle, Japanille, Libanonille, Uudelle-Seelannille, Filippiineille, Somalialle, Etelä-Vietnamille, Espanjalle, Kiinan tasavallalle, Taiwanille, Thaimaalle, Tunisialle, Uruguaylle ja Saksan liittotasavallalle.
M41:n alustalle rakennettiin M42 Duster -ilmatorjuntapanssarivaunu, M44-telahaupitsi, M52-telahaupitsi ja M75-miehistönkuljetusvaunu.
Lähteet.
Chris Chant: Pansar
Valencian katurata

Valencian katurata sijaitsee Valenciassa, Espanjassa. Radalla ajettiin ensimmäistä kertaa Formula 1 -luokan osakilpailu F1-kaudella 2008. Tapahtuma järjestetään nimellä Euroopan GP, sillä Espanjan GP -nimi on varattu Barcelonassa ajettavalle F1-kisalle. Kaudesta 2013 eteenpäin radan piti vuorotella Espanjan GP:tä Catalunyan radan kanssa, mutta taloudellisista syistä kilpailua ei ajeta Valenciassa.
Rata kiertää kaupungin sataman ympäri. Radan on suunnitellut saksalainen Hermann Tilke, joka on suunnitellut useimmat viime vuosina käyttöönotetut F1-radat. 
Sopimus kisan järjestämisestä syntyi 1. kesäkuuta 2007, kun Bernie Ecclestone ja järjestäjät tekijät seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen . Rataprofiili julkistettiin 19. heinäkuuta 2007. Rata on lähes 5,5 kilometriä pitkä, ja siinä on 25 mutkaa: 11 oikealle ja 14 vasemmalle. Huippunopeus on noin 320 km/h ja keskinopeus noin 200 km/h. Radan virallinen rataennätys on kaudella 2009 kilpailussa sijalle 14 ajaneen Toyotan Timo Glockin nimissä ajalla 1.38,683.
Hamm (Luxemburg)

Hamm on yksi Luxemburgin kaupungin kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin itälaidalla maan eteläosissa. Hamm on tunnettu etenkin Yhdysvalloissa siellä sijaitsevan toisessa maailmansodassa kaatuneiden amerikkalaisten haudan ja muistomerkin vuoksi. Sinne on haudattu 5 000 amerikkalaista sotilasta, muun muassa kenraali George S. Patton. Vuonna 2001 Hammissa asui 1 201 ihmistä.
Hamm oli ennen kunta Luxemburgin kantonissa. Se perustettiin vuonna 1873, kun se erotettiin Sandweilerin kunnasta. Hamm yhdistettiin Luxemburgin kaupunkiin 1920 Hollerichin ja Rollingergrundin kanssa.
Almere City FC

Almere City Football Club on vuonna 2001 perustettu alankomaalainen jalkapalloseura Almeren kaupungista. Vuoteen 2010 asti seuran nimi oli Football Club Omniworld, ja se on osa suurempaa Omniworld-organisaatiota, johon kuuluu myös lentopallo- ja koripallojoukkueet. Ammattilaisseura siitä tuli vuonna 2005, kun se kelpuutettiin mukaan maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Eerste Divisieen, jossa se on pelannut siitä lähtien. Paras sijoitus on 13. kausilla 2007–2008 ja 2011–2012.
Vaikka seura on perustettu 2001, sen juuret ajoittuvat 1970-luvulle. Vuonna 1972 Amsterdamissa liitettiin kaksi seuraa AFC DWS ja Blauw-Wit Amsterdam FC Amsterdamin joukkueeseen. DWS:n kannattajat eivät pitäneet siitä vaan perustivat oman joukkueen "De Zwarte Schapen" (musta lammas). Se nousi amatööritasolla Hoofdklasseen saakka. Kentällä sattuneiden väkivaltaisuuksien vuoksi joukkue sai puolen vuoden kilpailukiellon. Sen seurauksena joukkue muutti Almereen ja vaihtoi nimensä "Sporting Flevolandiksi". Sporting Flevolandista tuli sittemmin FC Omniworld. Seuran debyyttiottelu ammattilaistasolla oli tarkoitus pelata 12. elokuuta 2005 BV Veendamia vastaan, mutta tuomari päätti siirtää ottelua rankkasateen vuoksi, joka teki Mitsubishi Forklift Stadionin tekonurmesta pelaamiseen sopimattoman. Debyytti tapahtuikin sitten viikkoa myöhemmin, kun FC Omniworld matkusti FC Eindhovenin vieraaksi. Tuo kyseinen kamppailu päättyi FC Eindhovenin 2–0-voittoon.
Mikael Nilsson

Mikael Nilsson (s. 24. kesäkuuta 1978 Ovesholm, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Nilsson edusti seuratasolla muun muassa kotimaassaan Halmstadia, Englannissa Southamptonia, Kreikassa Panathinaikosta sekä Tanskassa Brøndby IF:ää.
Nilsson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 64 ottelua ja teki kuusi maalia vuosina 2002–2009. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Laiva (lehti)

Laiva on Suomen suurin laivalehti. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä julkaisee Suomen Laivahistoriallinen Yhdistys. Ensimmäisen kerran Laiva ilmestyi vuonna 2001.
Laiva toimii alan harrastajien, tutkijoiden ja instituutioiden yhdyssiteenä ja foorumina. Se on ainoa Suomessa ilmestyvä lehti, jonka kiinnostuksen kohteena ovat kaiken kokoiset ja tyyppiset suomalaiset ja Suomessa rakennetut alukset kaikilla vesialueilla, samoin kuin varustamot, telakat ja vesiliikenteeseen liittyvät elinkeinot ja valtionhallinnon osat.
Historiallisten ja tieteellisten artikkelien lisäksi lehti kertoo yleisemmin alan ajankohtaisista ilmiöistä ja selvittää vanhojen suomalaisten ja Suomessa rakennettujen laivojen liikkeitä ja myöhäisempiä vaiheita maailmalla.
Laiva listaa muutokset Suomen kauppalaivastossa ja uutisoi tuoreet tapahtumat merenkulussa, vesiliikenteessä sekä laivanrakennusteollisuudessa. Lisäksi se arvioi tuoreimman merikirjallisuuden.
Luettelo Juudan kuningaskunnan kuninkaista

Tämä on luetteloa Juudan kuningaskunnan kuninkaista.
Nimistä.
Kuninkaiden ajoitukset on merkitty Raamatun mukaan kuninkaiden hallintokausien mukaisesti; heprealaiset nimet ovat suluissa. Heprealaisissa nimissä epiteettinä on patronyymi ("ben XXX") ja kuninkaan titteli ("Melekh Yehudah"), ellei toisin mainita. Epiteetin puuttuminen merkitsee, että seuraava hallitsija on isänsä legitiimi poika.
1021–1002
1002–1000
1000–962 tai 1005-965
962–922 tai 965-926
922–920 tai 926-910
Kuninkaat.
Yhtenäisvaltakunnan aika.
Rehabeamin aikana yhtenäisvaltakunta hajosi, ja pohjoisvaltakunnan (Israelin kuningaskunta) kuninkaaksi nousi Jerobeam I.
Juuda.
Raamatun mukaan Daavidin kuningashuone hallitsi Juudaa koko sen olemassaolon ajan. Rehabeamin hallintokausi Juudassa alkoi yhtenäisvaltakunnan murtumisesta; hän siis oli kuninkaana kaiken kaikkiaan 922–915 eaa.
920–915 tai 926-910
915–913 
913–873
873–849 tai 868-847
849–842 
842–842 tai 845 
842–837 
837–800
800–783 
783–742
742–735 tai kanssahallitsijana 750-742 ja kuninkaana 756-741
735–715 tai 741-725
715–687 tai 725-697
687–642
642–640
640–609 tai 639-609
609
609–598 tai 608-598
598 tai 598-597
597–587
Oral Hammaslääkärit

Oral Hammaslääkärit Oy on Suomen suurin yksityinen suun terveydenhuollon palveluja tarjoava ketju, jossa työskentelee yli 1 600 alan ammattilaista. Oral toimii lähes 70 toimipisteessä ympäri maan ja konserniin kuuluu myös Oral Hammaslaboratorio Oy. Oral on osa kansainvälistä Colosseum Dental Groupia, jonka lopullisena edunsaajana on lasten ja nuorten kehittymistä maailmanlaajuisesti tukeva hyväntekeväisyyssäätiö.
Oral tarjoaa kaikki yleishammaslääkäri- ja erikoishammaslääkäripalvelut sekä suuhygienistipalvelut. Palveluihin kuuluvat esimerkiksi perushammashoito, hammaskivenpoisto, nuorten ja aikuisten oikomishoidot, iensairauksien hoito, juurihoidot, hammasimplanttihoidot, purennan häiriöiden korjaus, röntgentutkimukset, suu- ja leukakirurgian toimenpiteet, esteettinen hammashoito, hampaiden valkaisut, hammashoito nukutuksessa sekä työpaikkahammashoito.
Peter Ahola

Peter Kristian Ahola (s. 14. toukokuuta 1968 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on Kiekko-Espoon kasvatti ja uransa aikana hän pelasi muun muassa SM-liigassa Espoo Bluesissa sekä Turun Palloseurassa ja Los Angeles Kingsissä NHL:ssä. Nykyään Ahola toimii MTV3:n jääkiekkoasiantuntijana, ja hän on ollut useasti kommentaattorina Champions Hockey Leaguen tv-otteluissa. Ahola toimi Espoon Bluesin apulais-GM:na vuosina 2012—2016. Tämän jälkeen hän on toiminut NHL-seura Vegas Golden Knightsin scouttina.
Peliura.
Ahola aloitti uransa pelaamalla kahden kauden ajan Kiekko-Espoossa. Espoon jälkeen hän lähti Amerikkaan, jossa pelasi kaksi kautta Bostonin yliopistojoukkue Terriersissä. Ennen NHLään ssirtymistään hän pelasi yhden kauden IHL-joukkue Phoenix Roadrunnersissa.
NHL.
Ahola siirtyi NHLään pelaamaan kaudelle 1991—1992. Hänen ensimmäinen joukkueensa oli Los Angeles Kings. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan 7 maalia ja yhteensä 19 pistettä 71 pelissä. Kings vaihtoi Aholan Pittsburgh Penguinsiin. Aholan tilalle Kings sai Jeff Chychrunin. Pittsburghissa hän pelasi 22 ottelua, joissa sai vain yhden syöttöpisteen. 19. kesäkuuta 1993 hänet kaupattiin Tampa Bay Lightningiin Jack Capuanon tilalle, mutta Lightning vaihtoi hänet jo saman vuoden lokakuussa Calgary Flamesiin. Flames kuitenkin tiputti hänet farmiin AHL-joukkue Saint John Flamesiin. Ahola pelasi NHL:ssä yhteensä 123 ottelua runkosarjassa. Hänen tililleen kertyi yhteensä 27 (10 maalia ja 17 syöttöpistettä) pistettä. Hän istui jäähyaitiossa yhteensä 137 minuuttia.
Takaisin Suomeen.
Kaudeksi 1994-1995 Ahola palasi takaisin Suomeen kasvattajaseuraansa Kiekko-Espooseen. Hän pelasi siellä 50 ottelua tehden 33 pistettä, jonka jälkeen siirtyi seuraavaksi kaudeksi Helsinkiin, HIFKiin. Helsingissä Ahola pelasi kahden kauden aikana 84 ottelua, jossa teki 34 pistettä (15 maalia ja 19 syöttöpistettä). Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta Turussa, jonka jälkeen palasi kuitenkin vielä kerran Espooseen, Bluesiin. 
Uran päättyminen Ruotsissa.
Uran kahdeksi viimeiseksi kaudeksi 2001-2003 Ahola siirtyi ruotsalaiseen Elitserienissä pelaavaan Södertälje SK:hon. Ruotsissa vietettyjen kausien aikana Ahola pelasi 96 ottelua ja teki niissä 10 maalia. Lisäksi hän syötti 18 maalia. Jäähyllä hän istui 139 minuuttia.
Muuta.
Ahola on entinen huippuluokan vesihiihtäjä Suomessa.
Isa Ali

Isa Ali (s. 1. joulukuuta 1984 Zaria, Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa nigerialaista Gateway FC -jalkapallojoukkuetta. Hän on pelannut myös Suomessa viimeksi kaudella 2007, jolloin hän edusti Ykkösessä pelannutta Rovaniemen Palloseuraa. Pelipaikaltaan Ali on hyökkääjä.
Ali tuli Rovaniemelle syyskuun 2007 alussa FC Kanopillars -nimisestä nigerialaisesta joukkueesta. Hänen siirtymisensä Rovaniemen Palloseuraan venyi muutamalla viikolla alkuperäisestä suunnitelmasta työlupasotkujen takia. Alin sopimus olisi kattanut kauden 2008 loppuun, mutta se purettiin kauden 2007 jälkeen.
Lane Evans

Lane Allen Evans (4. elokuuta 1951 Rock Island, Illinois – 5. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Evans oli syntyjään illinoisilainen. Hän oli Vietnamin sodan veteraani ja koulutukseltaan lakimies. Valmistuttuaan Augustana Collegesta Rock Islandilla vuonna 1974 hän lähti Georgetownin yliopistoon, josta hän valmistui "Juris Doctorin" arvolla vuonna 1978.
Evans istui vuosina 1983–2007 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Illinoisin 17. vaalipiiristä. Hän kuului edustajainhuoneen liberaaleimpiin jäseniin. Hänellä todettiin Parkinsonin tauti vuonna 1995, ja hän ilmoitti, ettei aio olla ehdolla uudelle, kaikkiaan kolmannelletoista kaudelle marraskuussa 2006. Niin hän luopui tammikuussa 2007 paikastaan Phil Haren hyväksi.
Simone Simon

Simone Thérèse Fernande Simon (23. huhtikuuta 1910 Béthune, Pas-de-Calais, Ranska – 22. helmikuuta 2005 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijätär, joka loi menestyneen uran niin ranskalaisissa kuin yhdysvaltalaisissakin elokuvissa.
Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat "Ihmispeto" (1938), "Piru ja Daniel Webster" (1941), "Kissaihmiset" (1942), "Kissaihmisten kirous" (1944) sekä Max Ophulsin ohjaamat "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Lemmenunelma" (1952). 
Yksityiselämä.
Simone Simon syntyi 23. huhtikuuta 1910 tai 1911 joko Béthunessa tai Marseillessa – lähteet antavat tästä ristiriitaisia tietoja. Hän muutti 3-vuotiaana Madagaskarille, jossa hänen äitinsä uusi aviomies työskenteli. Hän on myös mahdollisesti asunut nuorena Marseillessa. Hän kävi koulua Berliinissä, Budapestissä ja Torinossa.
Simon ei ollut elämänsä aikana naimisissa eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli 94-vuotiaana Pariisissa.
Ura.
Venäläinen Victor Tourjansky ”löysi” Simonin ja antoi hänelle roolin elokuvassa "Le chanteur inconnu" (1931). Hän oli jo tunnettu näyttelijä Ranskassa, kun Darryl F. Zanuck toi hänet Yhdysvaltoihin 1936. Hän sai hyviä arvosteluja elokuvistaan (muun muassa "Mestarisalapoliisi" James Stewartin kanssa), mutta ne eivät menestyneet hyvin. Lisäksi Simon itse ei ollut tyytyväinen elokuviinsa, joten hän palasi takaisin Ranskaan 1938.
Ranskassa Simon sai naispääosan Jean Renoirin elokuvassa "Ihmispeto". Hän kieltäytyi roolista Renoirin seuraavassa elokuvassa "Pelin säännöt" (1939). Sodan sytyttyä hän lähti takaisin Yhdysvaltoihin. 
Simonin toinen oleskelu Hollywoodissa sujui paremmin kuin paria vuotta aikaisemmin. Hän näytteli paholaisen palvelijaa elokuvassa "Piru ja Daniel Webster" ja kissaihmistä Val Lewtonin kauhuelokuvan klassikossa "Kissaihmiset". Hän näytteli myös Lewtonin elokuvissa "Neiti Fifi" ja "Kissaihmisten kirous".
Sodan jälkeen hän palasi Ranskaan ja esiintyi vielä 11 elokuvassa, muun muassa Max Ophüls'n elokuvissa "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Lemmenunelma" (1952). Brittiläisen elokuvan "The Extra Day" (1956) jälkeen hän lopetti elokuvanäyttelemisen ja keskittyi teatteriin. Hän teki vielä yhden elokuvan 1973.
Elizabeth Clare Prophet

Elizabeth Clare Prophet, o.s. Wulf (8. huhtikuuta 1939 – 15. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja, joka nousi The Summit Lighthouse -nimisen uuden uskonnollisen liikkeen johtoon aviomiehensä Mark L. Prophetin kuoltua vuonna 1973.
E. C. Prophet syntyi New Jerseyn Red Bankissa ja suoritti Bostonin yliopistossa B.A.-tutkinnon pääaineenaan valtio-oppi. Hän oli aiemmin opiskellut Antioch Collegessa Ohiossa. Hän oli naimisissa Mark Prophetin kanssa vuodesta 1963 ja sai neljä lasta. 
Hänen taustansa oli teosofiassa ja Christian Science -liikkeessä. Vuonna 1946 Elizabeth matkusti äitinsä kanssa Sveitsiin katsomaan kuolevaa sukulaistaan ja vieraili myös pommitusten raunioittamassa Lontoossa.
Vuonna 1971 Prophet perusti montessoripedagogiikan pohjalta toimivan Montessori International -koulun, miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1975 Church Universal and Triumphant -kirkon, Summit Universityn ja Summit University Press -kirjapainon.
Vuonna 1983 hän siirsi johdatuksen saaneena kirkon Kaliforniasta etäiselle maatilalle Montanassa Yellowstonen kansallispuiston vieressä. 1980-luvun lopulla liike alkoi odottaa maailmanloppua, joka tulisi Neuvostoliiton iskiessä ydinaseilla Yhdysvaltoihin. Sen varalle tilalle varastoitiin aseita ja tarvikkeita maanalaisiin pommisuojiin. Viranomaiset keskeyttivät pommisuojaoperaation, kun lahkon varastoima polttoaine vuoti maaperään ja saastutti ympäristöä.
Prophet erosi kirkon johdosta terveytensä heikettyä huomattavissa määrin vuonna 1999. Hän asui vuodesta 2000 Bozemanissa, Montanassa, jossa sai hoitoa varhain, 60 vuoden iässä, puhjenneeseen Alzheimerin tautiin.
Prophetille – ja kuudelle muulle maailmanloppua eri aikoina ennustaneelle – myönnettiin postuumisti vuoden 2011 matematiikan Ig Nobel -palkinto ansionaan ”maailman opettaminen tarkkaavaisemmaksi matemaattisia oletuksia ja laskelmia tehtäessä”. Muita palkittuja olivat esimerkiksi Pat Robertson (maailmanloppu 1982) ja Harold Camping (maailmanloppu 1994 ja 2011).
Maailmanlopun sijaan Elizabeth Clare Prophet puhui itse profetiasta armona ja mahdollisuutena. "Profetia ei ole kiveen hakattu... Profeetat tulevat varoittamaan meitä, että tietyt katastrofit saattavat tapahtua, jos ihmiset eivät tee tiettyjä asioita, lähesty Jumalaa, tottele hänen lakejaan ja valmistaudu." Tämä näkyy myös Raamatun kertomuksissa: "kun ihmiset saivat herätyksen ja lähestyivät Jumalaa, eivät ennustetut katastrofit tapahtuneetkaan…. Profetia ei ole lopullinen ennen kuin se tapahtuu… Aina on toivoa."
Ounasrinne

Ounasrinne on kaupunginosa ja lähiö Rovaniemen kaupungissa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta. Alueella on enimmäkseen kerros- ja omakotitaloasutusta. Alueella sijaitsee muun muassa Ounasrinteen päiväkoti, kirjasto, päivittäistavarakauppa, baari, ja kappeli. Ounasrinteellä on monipuoliset ulkoilu- ja liikuntamahdollisuudet, sillä asuinalue sijaitsee Ounasvaaran kupeessa. Puolitoista kilometriä Ounasrinteeltä itään sijaitsee Toramojärvi.
Ounasrinteen entinen nimi on Tiippanan perä. Nimi tulee Leo ja Kauko (isä ja poika) Tiippanan omistamista maista. Tiippanan perä -nimitystä käytettiin 1970-luvun alkuun asti, kunnes Tiippanan suku myi maat Rovaniemen kaupungille. Alun perin Ounasrinteestä suunniteltiin pientaloaluetta, mutta alueen palvelujen turvaamiseksi sinne päätettiin rakentaa myös kerrostaloja.
Ensimmäinen asukas silloisessa Tiippanan perässä oli Kauko Tiippana perheineen. Hän muutti ja rakensi ensimmäisen asunnon silloiseen Tiippanan perään eli nykyiseen Ounasrinteeseen vuonna 1955. Kauko Tiippana ja hänen vaimonsa Maija-Liisa Tiippana olivat ensimmäisiä nykyisen Ounasrinteen asukkaita. 
Ounasrinteellä sijaitsee Rovaniemen vastaanottokeskuksen kerrostaloja, jonne sijoitetaan turvapaikanhakijoita. Ounasrinteellä asuukin paljon maahanmuuttajia. Alueella on sattunut suomalaisten ja maahanmuuttajien välisiä joukkotappeluita. Ounasrinteen omakotitaloalue on sen sijaan rauhallisempaa seutua.
Stockholm City

Stockholm City (kutsuttiin usein vain nimellä "City") oli ruotsalainen ilmaisjakelulehti. Lehti oli ruotsalaisen viestintäyhtiö Bonnierin omistuksessa ja ilmestyi Suur-Tukholman alueella. Se käsitteli pääosin paikallisuutisia ja se oli yksi suurimmista Suur-Tukholman ilmaisjakelulehdistä. Lehti lopetettiin vuonna 2011.
Stockholm City ilmestyi ensimmäisen kerran vuoden 2002 lokakuussa. Vuoden 2006 alussa ilmaisjakelulehdellä oli noin 601 000 lukijaa. Saman vuoden syyskuussa ilmoitettiin kahden sisarlehden, City Göteborgin ja Skånen alueella ilmestyvän City Malmö Lundin perustamisesta. Molemmista lehdistä kuitenkin luovuttiin vuonna 2007.
Canon EOS 350D

Canon EOS 350D on valokuvausharrastajille suunnattu digitaalinen järjestelmäkamera. Se julkaistiin vuonna 2005 ja on yksi kaikkien aikojen suosituimmista digitaalisista järjestelmäkameramalleista. Yhdysvalloissa kamera tunnetaan nimellä "Canon EOS Digital Rebel XT" ja Japanissa sen nimi on "Canon EOS Kiss Digital N".
Max Ophüls

Max Ophüls ['ɔfʏls] (oik. Maximillian Oppenheimer, 6. toukokuuta 1902 Saarbrücken, Saksa — 25. maaliskuuta 1957 Hampuri) oli saksalaissyntyinen elokuvaohjaaja. Hän teki urallaan muun muassa saksalaisia, ranskalaisia ja yhdysvaltalaisia elokuvia. Ranskalaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa hänen nimenään oli Max Ophuls tai Max Opuls.
Ophüls aloitti ohjaajan uransa 1930-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Kirje tuntemattomalta naiselta" (1948), "Ristiaallokko" (1949), "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Skandaalikuningatar" (1955). 
Max Ophüls kuoli sydänsairauteen vain 54-vuotiaana. Ophülsin poika, Marcel Ophüls, on dokumenttielokuvien ohjaaja.
Chris Burke

Christopher Joseph ”Chris” Burke (s. 26. elokuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Charles ”Corky” Thatcheria vuosina 1989–1993 televisiosarjassa "Elämä voittaa" ("Life Goes On").
Burke syntyi Point Lookoutin kylässä New Yorkissa. Hän on vanhempiensa Frankin ja Marianin neljästä lapsesta nuorin. Hänellä on Downin oireyhtymä, ja hän valmistui Don Guanella Schoolista vuonna 1985. 
Burke julkaisi vuonna 1992 muistelmateoksen "A Special Kind of Hero". Hän toimii "National Down Syndrome Societyn" hyvän tahdon lähettiläänä ja on myös johtanut omaa yhtyettään.
Caxias do Sul

Caxias do Sul [kahi-], on kaupunki Etelä-Brasiliassa, Rio Grande do Sulin osavaltiossa.
Italialaiset emigrantit perustivat kaupungin vuonna 1875. Se sijaitsee 90 kilometriä Porto Alegresta pohjoiseen. Vuonna 2011 siellä asui 440 000 ihmistä. Caxias do Sul on Brasilian viinintuotannon keskus. Siellä on myös metalliteollisuutta sekä yliopisto.
Ivan Lebanov

Ivan Lebanov (; s. 10. joulukuuta 1957) on bulgarialainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Lebanov saavutti Bulgarian kaikkien aikojen ensimmäisen mitalin talviolympialaisissa sijoituttuaan kolmanneksi 30 kilometrin hiihdossa Lake Placidissa 1980. Hänen edelleen ehtivät Neuvostoliiton Nikolai Zimjatov ja Vasili Rotšev.
Lebanov voitti aikoinaan nuorten maailmanmestaruuden. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli kymmenes sija 15 kilometrin kilpailussa Sveitsin Le Brassus'ssa vuonna 1982.
Oranssikärpässieni

Oranssikärpässieni ("Amanita crocea") kuuluu vaarattomiin kärpässieniin ja on ruostekärpässienen kaltainen. Sitä kasvaa koko Suomessa.
Lakki on 5–12 senttimetriä leveä, aluksi kellomainen ja sitten laakeneva. Lakin reuna on kampauurteinen. Lakin yläpinta on sahraminkeltainen ja vaalenee sienen kasvaessa. Jalka on 10–15 senttimetriä pitkä, kermankeltainen, ja siinä on oranssinkeltaisia suomukiehkuroita. Tuppi on selvästi nähtävissä. Ulkoa se on valkoinen ja sisältä oranssinkeltainen. Jalassa ei ole rengasta. Heltat ovat valkoiset ja melko tiheät.
Sientä tavataan koko Suomessa. Se kasvaa yleisenä rehevissä lehdoissa, ravinteisissa sekametsissä muun muassa koivujen ja kuusien seuralaisena. Sitä saattaa löytyä myös puistoista. Kasvuaika on elokuusta syyskyyhun.
Oranssikärpässieni on syötävä, maultaan mieto sieni, mutta varovaisuutta suositellaan, koska se voi olla sekoitettavissa myrkyllisiin kärpässieniin.
Suomessa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nivelrusto

Nivelrusto () on muodostunut lasirustosta ja se sijaitsee nivelen muodostamiseen osallistuvien luiden päissä. 
Nivelruston terveys on nivelen hyvinvoinnin keskeinen edellytys. Nivelruston tehtävänä on toimia nivelen liukupintana ja suojata niveltä rajoittavien luiden päitä. Nivelrusto pienentää ruumiin ja kantamusten painon sekä liikkeiden luuhun kohdistamaa mekaanista kormitus- ja kitkarasitusta. 
Nivelrustossa ei ole hermoja eikä verisuonia. Nivelruston väliaineen proteoglykaanipitoisuus pienenee ja kollageeniverkoston muodostama tukirakenne rikkoutuu. Nivelrusto uusiutuu huonosti, koska sen pinnalta puuttuu rustokalvo.
Kohtuullinen liikunta säilyttää tai jopa lisää nivelruston rakenteellisia ja mekaanisia ominaisuuksia. Liikuntaa harrastaneilla nivelrustot ovat paksummat kuin vähemmän liikkuneilla.
Nivelen liikkumattomuus aiheuttaa nivelrustossa pehmenemistä, mutta ei varsinaista nivelrikkoa. Nivelruston ominaisuudet palautuvat jotakuinkin entiselleen, kun niveltä aletaan uudelleen liikuttaa.
Rudolfo Anaya

Rudolfo A. Anaya (30. lokakuuta 1937 – 28. kesäkuuta 2020) oli meksikolais-yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen ensimmäinen julkaistu kirjansa oli "Bless Me, Ultima" (1972), nyttemmin eräs chicanokirjallisuuden klassikkoteoksista. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 National Medal of Arts. 
Anaya syntyi Uudessa Meksikossa ja opiskeli Uuden Meksikon yliopistossa. Hän puhui lapsuudenkodissaan yksinomaan espanjaa ja meni vuonna 1966 naimisiin Patricia Lawlessin kanssa. 
Anayalle asui Albuquerquessa ja toimi englannin kielen emeritusprofessorina Uuden Meksikon yliopistossa. Hänelle myönnettiin muun muassa "Premio Quinto Sol" -palkinto.
Joe Barton

Joseph Linus ”Joe” Barton (s. 15. syyskuuta 1949 Waco, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Texasin kuudennesta vaalipiiristä vuodesta 1985 aina tammikuuhun 2019 saakka. Barton ei ollut vuoden 2018 vaaleissa enää ehdolla jatkokaudelle.
Barton syntyi Wacossa, Texasissa, ja valmistui Waco High Schoolista 1968. Hän jatkoi opintojaan Texas A&amp;M Universityssä ja Purduen yliopistossa. Hän pääsi edustajainhuoneeseen ensi yrittämällä voittaen demokraatti Dan Kubiakin 56 prosentilla äänistä. Hän otti Phil Grammin paikan, joka jäi tyhjäksi tämän pyrkiessä ja päästessä senaattiin.
Barton on eronnut ensimmäisestä vaimostaan Janet Sue Winslowista, jonka kanssa hänellä oli kolme lasta. Myöhemmin hän eli avioliitossa Terri Bartonin kanssa, mutta hekin erosivat myöhemmin. Barton suhtautuu epäilevästi ilmastonmuutokseen. 
Barton sai sydänkohtauksen Washingtonissa 15. joulukuuta 2005. 
Barton ilmoitti marraskuussa 2017, ettei hän enää pyrkisi jatkokaudelle edustajainhuoneeseen vuoden 2018 vaaleissa. Päätöstä edelsi julkinen skandaali, kun Bartonin kanssa seksuaalisessa suhteessa ollut nainen julkaisi Bartonista luvatta hänestä otettuja alastonkuvia.