tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kronobergin uimahalli

Kronobergin uimahalli () on maanalainen uimahalli Tukholmassa Ruotsissa. Se sijaitsee Kungsholmenin saarella Tukholman poliisitalon alla.
Hallissa on yksi kuusiratainen allas, jonka syvyys vaihtelee 0,95–3,50 metrin välillä. Sekä naisten että miesten pukuhuoneessa on sauna. Se on Tukholman pienin uimahalli.
Halli on avattu vuonna 1977, ja alun perin se suunniteltiin vain poliisilaitoksen käyttöön. Tukholman kaupunki vuokraa yleisötunteja hallista, minkä vuoksi se on ollut usein sulku-uhan alla verrattuna kaupungin omistamiin uimahalleihin. Uimahalli on peruskorjattu viimeksi vuosina 2014–2015.
Puolineliapilaliittymä

Puolineliapilaliittymä tai pelkästään puolineliapila on eritasoliittymä, joka on yksinkertaistettu neliapilaliittymä. Siinä on neliapilalle tyypilliset silmukkarampit, joita tosin on neljän sijasta kaksi ja kaksi-neljä suoraa ramppia, joita on myös puolet vähemmän tai saman verran kuin neliapilaliittymässä. Rombisen ja puolineliapilan risteytys on niin sanottu yhdistelmäliittymä. Yhdistelmäeritasoliittymät ovat Suomen yleisin eritasoliittymämuoto.
Tyylit.
Neljäramppiset.
Neljäramppiset ovat yleisimpiä puolineliapilaliittymiä Suomessa yleisin puolineliapilaliittymämuoto.
A2.
A2-tyylissä ramppi poistuu ennen risteyssiltaa. Sekundääritieltä poistutaan näin ollen vastakkaiseen suuntaan, kuin mihin ollaan menossa.
B2.
B2-tyyli on A2:n vastakohta.
AB2.
AB2-tyylissä kaikki rampit ovat samalla puolella.
Kuusiramppiset.
Kuusiramppisia puolineliapilaliitymiä käytetään silloin kun sekundääritiellä on paljon liikennettä.
A4.
A4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen risteyssiltaa ja törmää sekundääritiehen T-risteyksenä, mutta päätielle liittyjien ei tarvitse ylittää sekundääritien toista kaistaa.
B4.
B4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen ja jälkeen risteyssillan menosuunnasta riippuen. Osa päätielle liittyvistä joutuu tässä tyylissä kuitenkin ylittämään vastaan tulevien kaistan.
Yoshitoshi Tsukioka

Tsukioka Yoshitoshi (; 30. huhtikuuta 1839 Edo – 9. kesäkuuta 1892) oli japanilainen taiteilija.
David J. Tholen

David James Tholen (s. 1955) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän työskentelee Havaijin yliopiston Institute for Astronomy-tutkimusyksikössä. Tholen on tunnettu asteroidiluokituksen parantamisesta ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi 3255 Tholen. Hän on löytänyt 64 asteroidia.
Hän on väitellyt tohtoriksi Arizonan yliopistosta.
Fabrizio Bernardi

Fabrizio Bernardi (s. 1972) on italialainen tähtitieteilijä. Hän on löytänyt asteroideja ja komeettoja ja on parhaiten tunnettu 99942 Apophiksen löydöstä Roy Tuckerin ja David Tholenin kanssa.
Asteroidi 27983 Bernardi on nimetty hänen mukaansa.
Roope Puhakka

Roope Puhakka on suomalainen näyttelijä ja tanssija, joka tunnetaan parhaiten "Salatut elämät" -saippuasarjan Severi Sievisen roolistaan. Puhakka aloitti sarjassa vuonna 2016 hahmoa aiemmin näytelleen Rufus Rusasen jätettyä roolin. Puhakka on näytellyt samaa hahmoa myös useissa "Salattujen elämien" spin-off-sarjoissa. Hahmo poistui "Salatuista elämistä" loppuvuodesta 2021 Puhakan mentyä suorittamaan asepalvelustaan.
Hän näytteli poikaa Helsingin kaupunginteatterin Billy Elliot -musikaalissa vuonna 2015. Puhakka harrastaa tanssia StepUp Schoolissa ja kuuluu Soseboys-tanssiryhmään.
Åkeshovin uima- ja liikuntahalli

Åkeshovin uima- ja liikuntahalli () on urheilukeskus, joka koostuu muun muassa uimahallista, kuntosalista ja palloilusaleista. Se sijaitsee Åkeshovin kaupunginosassa Bromman kaupunginosa-alueella Tukholmassa, Ruotsissa. Se on otettu käyttöön vuonna 1959 ja peruskorjattu perusteellisesti vuosina 2016–2018. Uimahallia operoi Tukholman kaupunki.
Uimahallissa on kaksi 25-metristä allasta, kaksi opetusallasta ja lastenallas. Lastenaltaan lämpötila on 29 °C, isompien altaiden 27 °C. Liikuntahallissa on kuntosali, pyöräilysali ja avoin liikuntahalli.
Saman kiinteistön kellarissa on myös yksityinen keilahalli.
NEODyS

NEODyS (Near Earth Objects Dynamic Site) on Euroopan avaruusjärjestö (ESA) tukema palvelu, joka tarjoaa tietoa Maan lähelle tulevista asteroideista. ESA on tukenut palvelua syyskuusta 2011 lähtien kattamalla osan toimintakuluista ja loput kattaa Pisan yliopisto. Palvelussa on muun muassa kiertorata- ja riskilaskelmia.
Donna Strickland

Donna Theo Strickland (s. 27. toukokuuta 1959 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen fyysikko, joka on tutkinut lasereita. Hän kehitti 1980-luvulla väitöskirjan ohjaajansa Gérard Mouroun kanssa uuden lasermenetelmän, jolla pystyttiin rakentamaan entistä tehokkaampia lasereita. He saivat vuonna 2018 lasertutkimuksistaan Nobelin fysiikanpalkinnon.
Elämä ja ura.
Donna Strickland syntyi Kanadan Guelphissa vuonna 1959. Hän opiskeli 1977–1981 McMaster-yliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti vuonna 1981, ja syksyllä hän aloitti optiikan tohtoriopinnot Rochesterin yliopistossa.
Stricklandin väitöstyöohjaajana Rochesterin yliopistossa toimi Gérard Mourou. He kehittivät uuden lasertekniikan, jonka he julkaisivat vuonna 1985. Keksintö oli myös Stricklandin väitöstyön pohjalla. Strickland ja Mourou keksivät, että laserpulssia pitää venyttää, jolloin valon aallonpituudet etenevät peräkkäin. Laserin huipputeho väheni tällöin, ja laserpulssi voitiin ohjata vahvistimeen sitä rikkomatta. Strickland ja Mourou kokosivat lopuksi vahvistetut aallonpituudet takaisin yhteen, mikä synnytti lyhytkestoisen mutta voimakkaan laserpulssin.
Strickland valmistui tohtoriksi vuonna 1989, ja vuodet 1988–1991 hän toimi Kansallisen tutkimusneuvoston apulaistutkijana. Hän oli vuonna 1992 Lawrence Livermoren kansallislaboratorion laserosaston fyysikkona ja vuodesta 1992 vuoteen 1997 Princetonin yliopiston fotoniikan ja optoelektronisten materiaalien keskuksen teknisessä henkilökunnassa.
Stricklandista tuli vuonna 1997 Waterloon yliopiston dosentti ja vuonna 2002 fysiikan apulaisprofessori. Waterloossa hänen ryhmänsä on kehittänyt ultranopeita lasereita. Strickland on ollut aktiivinen tiedeyhteisö The Optical Societyssä. Hän oli vuonna 2011 seuran varajohtajana ja vuonna 2013 sen johtajana.
Merkitys ja tunnustukset.
Strickland palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän oli ensimmäinen nainen 55 vuoteen, joka saa Nobelin fysiikanpalkinnon. Hän jakoi sen Arthur Ashkinin ja Gérard Mouroun kanssa. He saivat palkintonsa laserfysiikan tutkimuksistaan. Stricklandin ja Mouroun kehittämän menetelmän ansiosta lasereista saatiin voimakkaampia. Se vakiintui pian voimakkaisiin laserlaitteisiin, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia.
Gösta Branders

Gösta Branders (6. lokakuuta 1869 Turku – 12. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli Akateemisen kirjakaupan perustaja ja pitkäaikainen johtaja. 
Ura.
Gösta Brandersin vanhemmat olivat nahkurimestari Anders Branders ja Fredrika Wilhelmian Vestling ja puoliso vuodesta 1900 Gertrud Ljungborg. Branders kävi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun 1890. Kirjakaupoissa Suomessa Branders työskenteli 1892 Vaasassa ja Turussa, samoin kuin kirjakauppa-alalla Leipzigissa 1896.
Branders toimi Akateemisen kirjakaupan hallituksen jäsenenä vuodesta 1893 vuoteen 1898 ja toimitusjohtajana vuodesta 1897. Toimitusjohtajan tehtäviä hän hoiti vuoteen 1930 asti.
Branders oli myös Åbo Akademin säätiön valtuuskunnan jäsen ja sen kirjaston asiamies kirjalahjojen keräämiseksi. Hän teki vaimonsa kanssa lahjoituksen Åbo Akademin kirjaston rakentamiseksi. Branders oli myös Suomen kirjakauppayhdistyksen kunniajäsen.
Arthur Ashkin

Arthur Ashkin (2. syyskuuta 1922 New York, New York, Yhdysvallat – 21. syyskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka on tutkinut säteilynpainetta ja kehittänyt ensimmäisiä optisia pinsettejä. Hän osoitti optisten pinsettien käyttömahdollisuudet muun muassa atomien ja solutason elävien organismien tutkimuksessa. Ashkin sai vuonna 2018 työstään Nobelin fysiikanpalkinnon.
Elämä.
Opinnoista Bell Labsille.
Arthur Ashkin syntyi Brooklynissä New Yorkissa vuonna 1922. Hän opiskeli Columbian yliopistossa, missä hän valmisti toisen maailmansodan aikana magnetroneja Yhdysvaltain asevoimien käyttöön. Hänet värvättiin myös asepalvelukseen, mutta hänen esimiehensä Sid Millman sai Ashkinin reservijoukkoihin, minkä ansiosta Ashkin työskenteli koko sota-ajan laboratoriossa.
Ashkin suoritti vuonna 1947 alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta. Väitöskirja valmistui vuonna 1952 Cornellin yliopistoon. Samana vuonna hän aloitti Bell Labsilla, mihin Millman oli hänet houkutellut. Ashkin tutki aluksi mikroaaltoja mutta siirtyi vuonna 1961 lasereihin.
Tutkimustyö optisten pinsettien parissa.
Ashkin teki merkittävmmät löydöksensä, kun hän tutki säteilynpainetta. Holmdelin-toimipisteellä hän onnistui lasersäteen avulla työntämään mikromillimetrin kokoisia lateksipalloja vedenpinnan alle. Ashkin huomasi, että pallo siirtyi säteen laidalta ansaan sen keskelle. Hän suuntasi palloon toisen säteen toiselta puolelta, jolloin säteet pitivät pallon paikallaan. Ashkin oli näin suunnitellut ensimmäisen optisen pinsetin. Tuloksensa hän julkaisi vuonna 1970 "Physical Review Letter" -lehdessä.
Ashkin pyrki pyydystämään atomeita, mutta hän ei pystynyt saamaan atomeita tarpeeksi kylmiksi. 1970-luvulla tehtiin kuitenkin useita keksintöjä, jotka auttoivat myös Ashkinia tavoitteessaan. Hän aloitti uuden kollegansa Steven Chun kanssa vuonna 1984 uudet kokeet atomien nappaamiseksi. Ryhmä julkaisi kaksi vuotta myöhemmin tuloksensa. Se oli onnistunut luomaan ensimmäisen täysin toimivan atomeita nappaavan optisen pinsetin.
Ashkin jatkoi atomikokeiden jälkeen elävien organismien parissa. Hän tutki muun muassa tupakan mosaiikkivirusta, useita bakteereita, punasoluja ja leviä. Hän pystyi muokkaamaan optisten pinsettien avulla solun solulimaa ja soluelimiä. Ashkin julkaisi vuonna 1987 tutkimuksensa, jossa hän todisti, kuinka optiset pinsetit pystyvät tarttumaan bakteereihin niitä vahingoittamatta.
Ashkin jäi eläkkeelle vuonna 1992, mutta hän ei jättänyt tiedettä. Hänellä on kotonaan laboratorio, jossa on monia samoja laitteita kuin hänen tutkimusurallansa.
Merkitys ja tunnustukset.
Ashkin palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän jakoi sen Gérard Mouroun ja Donna Stricklandin kanssa. Ashkin on 96-vuotiaana vanhin Nobel-palkittu. Nobel-komitea nosti Ashkinin saavutuksista esiin optisten pinsettien mahdollisuudet elävien organismien tutkimisessa. Ashkinin keksintöä on käytetty monissa biologisissa tutkimuksissa, ja sen avulla pystytään mittaamaan DNA-molekyyliä ja solun sisäisiä tapahtumia.
Vanadisbadet

Vanadisbadet on maauimala Vanadiksenlehdolla Tukholman keskustassa Vasastadenin kaupunginosassa. Se on avattu vuonna 1938. Maauimala suljettiin huonon kunnon vuoksi vuonna 2007 ja aiottiin purkaa kokonaan ja korvata uudella uimalalla, mutta vuonna 2012 kaupunki päätti saneerata sen. Uudistettu uimala avattiin 53 miljoonan kruunun peruskorjauksen jälkeen kesäkuussa 2014.
Vanha Vanadisbadet.
Vanha Vanadisbadet avattiin vuonna 1938. Funktionalistista tyyliä edustavan maauimalan suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Uimala maastoutui hyvin ympäristöönsä, sillä se oli rakennettu luonnonmuovaamaan, suojaisaan kallioleikkaukseen. Arkkitehtuurille ominaista olivat valkoiset betonirakenteet, suuret lasipinnat ja sinisiksi maalatut teräsrakenteet.
Uimala koostui kahdesta suuresta altaasta ja lastenaltaasta. Aurinkoterassilta oli näkymä kaupungin yli. Se oli Tukholman ensimmäinen sähkölämmitteinen maauimala.
Tukholman kaupunki omisti kiinteistön, ja viimeiset 20 vuotta operointi kilpailutettiin. Viimeinen yrittäjä Viivnest vastasi operatiivisesta toiminnasta vuosina 2001–2007.
Suunnitelma uudesta uimalasta.
Alun perin kaupunki suunnitteli kuluneen ja elinkaarensa lopussa olleen maauimalan purkamista. Vuonna 2008 kaupungin esittelemässä suunnitelmassa paikalle olisi tullut uimahalli, liikuntahalleja, kahvila, myymälöitä ja kuntosali. Osa uima-altaista suunniteltiin avattavan kattorakenteen alle. Uusi uimala oli tarkoitus avata asiakkaille vuonna 2012.
Peruskorjaus.
Kaupunki ei kuitenkaan koskaan lähtenyt viemään eteenpäin hankesuunnitelman mukaista sisäuimahallivetoista hanketta. Kaupungin liikuntahallinto esitteli vuonna 2012 peruskorjaukseen perustuvan hankesuunnitelman, jonka kustannusarvio oli 53 miljoonaa kruunua.
Peruskorjaukseen sisältyi allastekniikan, pintamateriaalien ja kaukolämpötekniikan uusiminen. Pieneksi pintaremontiksi jääneen hankkeen oli tarkoitus antaa altaalle kymmenen vuotta lisää käyttöaikaa. Työt aloitettiin vuonna 2013, ja uudistettu uimala avattiin ennen kesäkautta 2014.
Husbyn kylpylä

Husbyn kylpylä () on kylpyläpainotteinen uimahalli Husbyn kaupunginosassa Länsi-Tukholmassa. Se vihittiin käyttöön joulukuussa 1999. 
Kylpylässä on seikkailuallas, 25-metrinen kuntoallas, hyppytorni ja opetusallas. Perinteisen saunan ja höyrysaunan lisäksi kylpylässä on myös poreallas ja vesiliukumäkiä. Kylpylä on Tukholman kaupungin operoima, mutta siellä noudatetaan korotettua taksaa paremman palvelutarjonnan vuoksi.
Edvard Johan Horelli

Edvard Johan Horelli (14. heinäkuuta 1871 Kokemäki – 11. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi muun muassa Vankeinhoitohallituksen ylilääkärinä vuosina 1928–1943. Lääkintöneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1928.
Elämä.
Kokemäellä syntynyt Horelli kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomenkielisestä yksityislyseosta vuonna 1890 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1899. Valmistuttuaan Horelli oli kunnanlääkärinä eri puolilla Satakuntaa vuoteen 1907 saakka, hoitaen välillä Niuvanniemen sairaalan toisen alilääkärin virkaa 1905–1906. Vuosina 1907–1910 hän toimi lääkärinä Turun lääninvankilassa, 1910–1920 Turun kunnallismielisairaalassa, 1920–1925 Pitkäniemen sairaalassa ja 1925–1928 ylilääkärinä Nikkilän sairaalassa, jonka jälkeen Horelli nimitettiin Lääkintöhallituksen osastopäälliköksi ja Vankeinhoitohallituksen ylilääkäriksi. 70 vuotta täytettyään hän hoiti vankeinhoitolaitoksen ylilääkärin tehtävää viransijaisena vuoden 1943 loppuun saakka.
1920-luvulla Horelli oli jäsenenä valtioneuvoston asettamassa komiteassa, joka pohti kehitysvammaisten, mielisairaiden ja epileptikoiden pakkosterilisointeja. Komitean puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Walter Andersin ja siihen kuuluivat myös dosentti Arne Palmén sekä professori Harry Federley. Horelli kannatti itse sterilisointeja muun muassa taloudellisista syistä. Laki pakkosterilisoinneista tuli voimaan vuonna 1935.
Edvard Johan Horelli kuoli Helsingissä 75-vuotiaana elokuussa 1946. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Perhe.
Horellin vanhemmat olivat valtiopäivämiehenä toiminut Hassalan ratsutilan rusthollari Juho Fredrik Horelli (1844–1931) ja Amanda Fransintytär Giers (1850–1922). Perheen kahdeksasta lapsesta tunnettuja ovat myös ministeri Toivo Horelli, professori Väinö Horelli ja asianajaja Veini Metsämies.
Horellin puoliso oli Thyra Landtman (1883–1959), jonka kanssa hän avioitui 1904.
Réjean Boivin

Réjean Boivin (s. 24. elokuuta 1966 Sainte-Foy, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen entinen jääkiekkoilija. Boivin pelasi neljä vuotta NCAA yliopistoliigaa Yhdysvalloissa Colgate Universityn joukkueessa ja toimi kaksi viimeistä kauttaan joukkueen kapteenina. Yliopistouran jälkeen Boivin tuli vielä vuodeksi pelaamaan Suomeen Porin Ässien joukkueeseen. Ainoalla liigakaudellaan Boivin pelasi 38 ottelua ja teki niissä 18 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Jäähyjä hänelle puhallettiin 19 minuuttia. 
Viimeisellä yliopistokaudellaan Boivin valittiin NCAA liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hän oli ehdolla Hobey Baker Awardin saajaksi. Palkinnon voitti tuolloin maalivahti Robb Stauber.
Vuonna 2011 Boivin valittiin Colgate Universityn Hall of Honorin jäseneksi.
Curtis Sheptak

Curtis Sheptak (s. 19. marraskuuta 1974 Leduc, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Sheptak pelasi puolustajana ja oli pelityyliltään varsin kovaotteinen. Edmonton Oilers varasi Sheptakin vuonna 1994 seitsemännellä kierroksella kaikkiaan 160. pelaajana. Oilers oli saanut varausvuoron osana Fredrik Olaussonin kauppaa Winnipeg Jetsistä Edmontoniin. Sheptak ei kuitenkaan koskaan pelannut ensimmäistäkään ottelua NHL:ssa.
Sheptak pelasi neljä kautta NCAA-yliopistoliigaa Northern Michigan Universityn joukkueessa. Yliopistouran jälkeen Sheptak siirtyi IHL-joukkue Utah Grizzliesin vahvuuteen jossa pelasi 60 ottelua. Kesken kauden hän vaihtoi Utahista AHL-joukkue Portland Piratesin riveihin, jossa pelasi 13 ottelua. Seuraavalla kaudella Sheptak pelasi 21 ottelua Calgary Flamesin farmijoukkue Saint John Flamesin riveissä ja 36 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana.
Kaudeksi 2000–2001 Sheptak solmi sopimuksen Porin Ässien SM-liigajoukkueeseen. Porissa Sheptak viihtyi kaksi vuotta pelaten 105 ottelua. Pelaamissaan otteluissa Sheptak teki 14 maalia ja antoi 17 syöttöä. Jäähyllä Sheptak istui 271 minuuttia. Kahden kauden aikana Sheptak tappeli neljästi.
Kahden Suomessa pelatun kauden jälkeen Sheptak siirtyi Saksan DEL-liigaan SERC Wild Wingsin joukkueeseen jossa pelasi 52 runkosarjan ottelua ja niiden päälle kuusi ottelua putoamiskarsinnoissa.
Saksassa vietetyn vuoden jälkeen seuraava pelipaikka löytyi Sveitsin B-liigasta HC La Chaux-de-Fondsin joukkueesta. Sieltä hän kuitenkin siirtyi 11 ottelun jälkeen Englantiin, Bracknell Beesin joukkueeseen ja sieltä edelleen kahdeksan pelatun ottelun jälkeen takaisin Pohjois-Amerikkaan CHL:n Colorado Eaglesiin. Coloradossa Sheptak ehti pelaamaan kuudessa runkosarjan ottelussa ja lisäksi neljässä playoff-ottelussa. Seuraavan kauden Sheptak pelasi ECHL-liigan Fresno Falconsin joukkueessa. 53 ottelussa syntyi tehot 5+13. Jäähyjä hänelle vihellettiin tavanomaiset 120 minuuttia.
Kaudelle 2005–2006 Sheptak palasi Saksaan, kakkostasolla pelaavaan Moskitos Essenin joukkueeseen. Runkosarjan 49 ottelun jälkeen Sheptak pelasi vielä yhdeksän ottelua karsintasarjassa. Kausi jäi Sheptakin uran viimeiseksi.
Turkanajärven tuulipuisto

Turkanajärven tuulipuisto ("Lake Turkana Wind Power") on tuulivoimaa tuottava energiayhtiö ja tuulipuisto Pohjois-Keniassa samburu-heimon alueella, joka on vuokrattu voimalalle 33 vuodeksi. Se on Kenian suurin yksityisinvestointi, joka on maksanut 660 miljoonaa euroa. Sitä ovat rahoittaneet Euroopan investointipankki, Afrikan kehityspankki ja vuodesta 2014 osakkaana ollut Finnfund, joka on sijoittanut siihen 20 miljoonaa euroa.
Tuulivoimala sijaitsee kahden vuoren välisellä 66 000 hehtaarin laajuisella aavikolla, jossa on hyvät tuuliolosuhteet. Voimalan kapasiteetti on 310 megawattia, ja sen 365 turbiinia tuottavat 15 prosenttia Kenian sähköntarpeesta.
Lake Turkana Wind Power -yhtiön alkuperäinen perustaja on Keniassa asunut hollantilainen yrittäjä Carlo van Wageningen. Projektiyhtiössä ovat osakkaina hollantilaisyhtiön KP &amp; P:n ja brittiläisen energiayhtiön Aldwych Internationalin lisäksi Norjan, Tanskan ja Suomen kehitysrahoittajat Norfund, IFU ja Finnfund. Lainarahoituksen järjestämisestä on vastannut African Development Bank yhteistyössä Standard Bankin ja Nedbankin kanssa. Lainoittajia ovat Euroopan investointipankki EIB ja Saksan, Alankomaiden ja Ranskan kehitysrahoittajat DEG, FMO ja Proparco.
Kenialainen ryhmä Sarima Indigenous People's Land Forum on haastanut tuulipuiston hollantilaisen rakennusyhtiön LPTWP:n oikeuteen, ja juttu on vuonna 2018 edelleen kesken, kun puisto kytketään syksyllä 2018 sähköverkkoon.
Hanke on saanut marraskuussa 2013 TCC 2013 Wind Energy Solutions Provider -palkinnon Varsovan ilmastonmuutoskokouksessa.
Puukkofestivaalit

 Puukkofestivaalit on järjestetty Kauhavalla Etelä-Pohjanmaan maakunnassa vuodesta 1998 lähtien.
Puukkofestivaalit järjestetään joka vuosi viikkoa ennen juhannusta. Ohjelmassa on työnäytöksiä, myyntinäyttely ja kädentaitoihin liittyvää ohjelmaa koko perheelle.
Puukkofestivaaleilla kisataan mm. puukonheitossa, piian- ja trengintaidoissa ja nimetään vuosittain Kauhavan Ruma Vallesmanni.
Bert Romp

Berend ”Bert” Romp (4. marraskuuta 1958 Veendam – 4. lokakuuta 2018 Tilburg) oli alankomaalainen kilparatsastaja ja olympiavoittaja.
Romp voitti esteratsastuksessa joukkuekilpailun kultaa Alankomaiden joukkueessa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992. Hän kilpaili myös Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja saavutti joukkuekilpailussa EM-hopeaa vuonna 1997. Kilpauransa jälkeen Romp työskenteli valmentajana, ja häntä oli suunniteltu Suomen esteratsastuksen maajoukkuevalmentajaksi.
Romp kuoli 59-vuotiaana hevosen potkaistua häntä 4. lokakuuta 2018.
Välkevita

Välkevita ("Potamogeton lucens") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen ("Potamogeton") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä vankkarakenteinen vesikasvi, joka on erotettavissa muista vitalajeista lyhyiden lehtiruotiensa sekä omanlaisensa lehtisuonituksen perusteella. Välkevita voi kuitenkin risteytyä ainakin ahvenvidan ("Potamogeton perfoliatus"), heinävidan ("Potamogeton gramineus"), uistinvidan ("Potamogeton natans") tai pitkälehtividan ("Potamogeton praelongus") kanssa, ja nämä risteymät ovat usein vaikeasti tunnistettavia.
Välkevidan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä, monihaarainen ja voi kasvaa reilun metrin pituiseksi. Välkevidan kaikki lehdet ovat vedenpinnan alla kasvavia uposlehtiä, eikä sille kasva erillisiä kelluslehtiä. Lehdissä on lyhyet lehtiruodit ja lehtilavat ovat suuria, leveänsoikeita, vaaleanvihreitä sekä välkehtiviä. Lehtilavat voivat kasvaa lähes 20 cm pitkiksi asti ja niissä on hento verkkomainen suonitus. Välkevidan kukintona on pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä.
Välkevita kasvaa runsasravinteisissa järvissä ja melko syvällä. Suomessa välkevitaa on havaittu harvakseltaan eri puolilta maata, lähinnä etelästä sekä Lapista. Ruotsissa välkevitaa kasvaa lähinnä maan eteläosissa.
Talonpojanteijo

Talonpojanteijo () on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Se sijaitsee Halikonlahden rannalla Teijon ja Strömman välissä. Käytännössä Talonpojanteijon nykyistä ydinaluetta on Matildan kylä.
Kyläalueen pohjoisosa on kasvanut kiinni osaksi Teijoa, kun osa Teijon ruukin työväentaloista rakennettiin Talonpojanteijon alueelle. Teijon asutus on myöhemmin levinnyt laajemmalle alueelle pitkälle Talonpojanteijon maille. Matildan ruukkikylä syntyi Mathildedalin ruukin ympäristöön 1800-luvulla.
Shastan pato

Shastan pato () on Sacramentojoessa Kaliforniassa sijaitseva kaaripato, jonka omistaa U.S. Bureau of Reclamation. Osana Central Valley Projectia se muodostaa Shastan tekojärven. Rakentaminen aloitettiin 1938 ja pato valmistui 1945.
Voimalaitos tuottaa 584 000 kilowattia.
Mikko Leppämäki

Mikko Leppämäki on suomalainen taloustieteilijä ja The Graduate School of Financen (GSF) johtaja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa (ent. Helsingin kauppakorkeakoulu). 
Aiemmin hän on toiminut mm. postdoc-tutkijana Helsingin yliopistossa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman (KAVA) johtajana vuosina 2002-2004 sekä lyhyen aikaa Helsinki Center of Economic Research (HECER) ma. johtajana vuonna 2004. Leppämäki on myös yhteispohjoismaisen rahoituksen tohtorikoulusta koordinoivan Nordic Finance Networkin (NFN) johtaja ja johtoryhmän jäsen. Leppämäki on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi London School of Economicsissa Isossa-Britanniassa vuonna 1997.
Jonathan Kite

Jonathan Kite (s. 2. syyskuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Tyhjätaskuissa ("2 Broke Girls") Oleg Golishevsky.
Kite kasvoi Illinoisissa. Hänen vanhempansa ovat Lynn ja David Kite.
Primera Divisiónin kausi 2018–2019

Primera Divisiónin kausi 2018–2019 oli järjestyksessään Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin 88. kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2018 ja se päättyi 26. toukokuuta 2019.
Glutaarialdehydi

Glutaarialdehydi eli glutaraldehydi tai glutaraali (C5H8O2) on dialdehydi eli kaksi aldehydiryhmää sisältävä orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään desinfiointiaineena, säilöntäaineena, tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa glutaarialdehydi on väritöntä nestettä. Glutaarialdehydi liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin. Glutaarialdehydi on reaktiivista ja polymeroituu helposti. Vesiliuoksessa glutaarialdehydi ei esiinny vapaana aldehydinä vaan hydraattinaan ja rengasrakenteisina hemiasetaaleina ja asetaaleina. Myös vesi- ja dietyylieetteriliuoksissa tapahtuu glutaarialdehydin polymeroitumista. Glutaarialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi pelkistää 1,5-pentaanidioliksi tai hapettaa glutaarihapoksi. Glutaarialdehydi ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Valmistus ja käyttö.
Glutaarialdehydin valmistamiseen on kaksi pääasiallista menetelmää. Sitä voidaan valmistaa hapettamalla syklopenteeniä tai akroleiinin ja metyylivinyylieetterin välisen Diels–Alder-reaktiotuotteen hydrolyysillä happamissa olosuhteissa.
Glutaarialdehydi on tehokas tuhoamaan monia bakteereja, sieniä ja viruksia ja tämä perustuu siihen, että yhdiste reagoi proteiinien kanssa ristisilloittaen niitä. Yhdistettä käytetään muun muassa lääketieteessä steriloimaan välineitä. Parhaiten se steriloi hieman emäksisissä olosuhteissa. Tämän lisäksi yhdistettä käytetään nahkojen parkituksessa, paperien märkälujuuden parantamiseen, korroosionestoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä.
Pitkälehtivita

Pitkälehtivita ("Potamogeton praelongus") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen ja vankkarakenteinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan vedenpinnan alapuolella. Pitkälehtivita on tunnistettavissa pitkien ja leveiden sekä puolittain sepivien lehtiensä perusteella. Pitkälehtivita voi kuitenkin risteytyä useiden muiden lajien kanssa. Risteymiä tunnetaan poimuvidan ("Potamogeton crispus"), heinävidan ("Potamogeton gramineus"), ahvenvidan ("Potamogeton perfoliatus") ja välkevidan ("Potamogeton lucens") kanssa. Risteymät ovat yleensä vaikeasti tunnistettavia.
Pitkälehtividan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä ja voi kasvaa kaksimetriseksi asti. Kaikki pitkälehticidan lehdet ovat keskenään samannäköisiä uposlehtiä, eikä sillä ole lainkaan erillisiä kelluslehtiä. Lehdet ovat ruodittomia ja tyviltään puoliksi sepiviä. Lehtilavat ovat tummanvihreitä ja suuria, usein noin 20 cm pitkiä ja muutaman senttimetrin levyisiä. Pitkälehtividan kukintona on noin parikymmentä senttimetriä pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä. Pitkälehtividan hedelmät ovat voimakkaasti köliselkäisiä.
Pitkälehtivita kasvaa runsasravinteisissa, mutta kirkasvetisissä järvissä ja usein melko syvällä. Suomessa pitkälehtivitaa tavataan siellä täällä ympäri maata Ahvenanmaalta ja etelärannikolta aina Enontekiölle ja Utsjoelle asti.
Johann Hieronymus Schröter

Johann Hieronymus Schröter (30. elokuuta 1745 Erfurt − 29. elokuuta 1816 Lilienthal) oli saksalainen tähtitieteilijä.
Schröter opiskeli lakia yliopistossa, jolloin hänen kiinnostuksensa matematiikkaan ja tähtitieteeseen heräsivät. Vuodesta 1772 hänellä oli rahoitusta tehdä havaintoja, jota hän teki lähes jatkuvasti lopun ikäänsä Lilienthalissa. Monet hänen teleskoopeistaan on ostettu William Herscheliltä Englannista.
Magnesiumperkloraatti

Magnesiumperkloraatti on hapettava aine ja olomuodoltaan valkoista kiteistä kiinteää ja hajutonta ainetta. Sen kemiallinen kaava on Mg(ClO4)2, moolimassa 223,197 g/mol ja CAS-numero 10034-81-8.
Magnesiumperkloraatti on erittäin hygroskooppista eli se imee ilmasta kosteutta. Yhdistettä voidaan valmistaa magnesiumhydroksidin ja perkloorihapon avulla.
Viafin Service

Viafin Service Oyj on suomalainen teollisuuden kunnossapitopalveluihin erikoistunut yritys, jonka osakkeet on noteerattu First North -listalla. Yhtiön liiketoiminta alkoi vuonna 2008. Se asentaa, huoltaa ja korjaa putkistoja ja laitteistoja muun muassa sellu-, kartonki-, energia-, kemian- ja metalliteollisuudessa.
Viafin Service Oyj listautui Helsingin pörssin First North -listalle 20. marraskuuta 2018.
Viafin Service osti Gasumin tytäryhtiön Gasum Tekniikan alkuvuodesta 2019. Gasum Tekniikka tunnetaan nykyään nimellä Viafin GAS Oy. Viafin GAS Oy suunnittelee, rakentaa ja huoltaa maakaasujärjestelmiä.
Suurimmat osakkeenomistajat.
Helmikuun 2023 lopussa Viafin Servicen kymmenen suurinta omistajaa olivat seuraavat:
Suurin omistaja Skillhouse Oy on Viafin Servicen hallituksen puheenjohtajan Marko Sipolan omistuksessa.
Jaylon Tate

Jaylon Tate (s. 16. tammikuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut ammattilaisurallaan Kanadassa, missä hän oli NBL Canadan vuoden 2018 syöttökuningas ja valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi, Suomen pääsarjassa saavuttaen maan cupissa hopeaa, ja latvialaisessa BK Ventspilsissä.
Pelaajaura.
Tate pelasi yliopistokoripalloa Illinois’ssa vuosina 2013–2017.
Yliopistovaiheensa päätettyään Tate siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Kanadan NBL-liigassa Niagara River Lionsissa. Tate teki kauden aikana 13,4 pistettä ja antoi 7,6 korisyöttöä, sarjan eniten, ottelua kohden. Hänet valittiin kauden päätteeksi NBL:n vuoden tulokkaaksi.
Kesällä 2018 Las Vegasissa pidetyllä leirillä Tate kiinnitti Suomen pääsarjassa pelanneen Tampereen Pyrinnön huomion. Heinäkuussa Tate teki Pyrinnön kanssa yksivuotisen sopimuksen. 23. marraskuuta 2018 Tate antoi ottelussa Kobria vastaan 15 koriin johtanutta syöttöä, mikä sivusi Pyrinnön seuraennätystä. Runkosarjassa Tate teki ottelua kohden 15,0 pistettä ja antoi 4,8 korisyöttöä, kolmen pisteen koreissa hän onnistui yli 40-prosenttisesti. Pyrintö sijoittui runkosarjassa viidenneksi mutta putosi pudotuspelivaiheessa heti puolivälierissä. Suomen cupissa Pyrintö eteni loppuotteluun, jossa Taten 19 pisteestä huolimatta Pyrintö hävisi Salon Vilppaalle.
Heinäkuussa 2019 Tate siirtyi yksivuotisella sopimuksella latvialaiseen BK Ventspilsiin, joka osallistui myös Mestarien liigan karsintoihin.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Pyrinnön päävalmentaja Sami Toiviaisen mukaan Tatella on luontaiset pelintekijän kyvyt: hän pystyy syöttämään palloa tehokkaasti ja johtamaan peliä. Toiviainen painotti kuitenkin Taten pystyvän myös itse korintekoon.
Université Grenoble-Alpes

Université Grenoble-Alpes eli UGA on teknillinen korkeakoulu Grenoblen kaupungissa Isèressä Ranskassa. UGA tunnetaan ennen kaikkea luonnontieteiden ja tekniikan opetuksesta sekä tutkimuksesta, mutta yliopistossa opetetaan myös johtamista, taloustieteitä, kieliä, poliittista historiaa ja filosofiaa. Se perustettiin vuonna 1339.
Thônes

Thônes on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Lac d’Annecy -järven rannalla, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista etelään.
Thônes sijaitsee noin 10 kilometrin päässä La Clusazin laskettelukeskuksesta, mikä tekee siitä vilkkaan matkailukaupungin. Thônes oli keskeinen paikka vastarintaliikkeen taisteluissa Plateau des Glières’sä toisessa maailmansodassa. Muistona taisteluista on Moretten hautusmaa ("Nécropole nationale de Morette"). 
Ruoka.
Paikkakunnan erikoisuuksia on Reblochon-juusto.
Nukke- ja pukumuseo

Nukke- ja pukumuseo oli nukkejen ja muotipukujen historiaan erikoistunut tamperelainen museo. Se sijaitsi alun perin Haiharan kartanossa, mistä se myöhemmin siirtyi Hatanpään kartanoon. Nukke- ja pukumuseon toiminta itsenäisenä museona päättyi 2000-luvulla, mutta sen nukkekokoelmaa on myöhemmin esitelty Museokeskus Vapriikissa (vuosina 2009–2019).
Museon historia.
Haiharan nukke- ja pukumuseo.
Haiharan kartanon omistaja Gunvor Ekroos (1907–1982) perusti Haiharaan nukkemuseon vuonna 1966. Ekroos oli alkanut kerätä nukkeja 1960-luvun alussa, sen jälkeen kun hän oli saanut ystävältään Amerikan-tuliaisena hopi-intiaanien auringonjumalaa esittävän nuken. Ekroos vieraili nukkemuseoissa, perehtyi aihetta käsittelevään kirjallisuuteen ja avasi ensimmäisen oman nukkenäyttelynsä kartanon vanhaan kanalarakennukseen 14. syyskuuta 1966. Silloin kokoelmaan kuului 300 nukkea.
Ekroos jatkoi nukkejen keräilyä. 1970-luvun alussa niitä oli jo 1 650; silloin ne saivat uuden tilan entisestä tallirakennuksesta. Vuonna 1972 Ekroos perusti kartanoonsa myös pukumuseon.
Ekroosin jälkeen museotoimintaa jatkoi Haiharan museosäätiö. Vuonna 1982 museonjohtajaksi tuli Marketta Franck, jonka ohjauksessa Nukke- ja pukumuseosta kehittyi ammatillisesti hoidettu museo.
Hatanpään kartanon nukke- ja pukumuseo.
Nukke- ja pukumuseo muutti Hatanpään kartanoon vuonna 1994 ja toimi siellä vuoteen 2006 asti. Vuonna 2004 Haiharan museosäätiö ja Tampereen kaupungin museotoimi sopivat, että Nukke- ja pukumuseon kokoelma siirtyy Tampereen museoiden hoitoon. Kaupunki sitoutui huolehtimaan Nukke- ja pukumuseon toiminnasta ja pitämään esillä säätiön omistamaa kokoelmaa. Säästösyistä museotoimi joutui kuitenkin loppuvuodesta 2006 luopumaan Hatanpään kartanon tiloista. Museokokoelma jäi ilman pysyvää esittelypaikkaa, ja se oli jonkin aikaa varastoituna.
Vapriikin nukkemuseo.
Helmikuussa 2009 Museokeskus Vapriikissa avattiin nukkemuseo, jonka näyttelytoiminta perustui pääosin Haiharan museosäätiön lelukokoelmaan. Avausnäyttely ”Aika leikkiä” oli esillä vuosina 2009–2016. Kesällä 2016 avattiin uusi ”Nukkekekkerit”-näyttely, joka juhlisti Haiharan nukkemuseon 50-vuotista historiaa. Näyttely oli esillä 1.12.2019 asti.
2020-luvulla Vapriikki ei ole järjestänyt nukkeaiheisia näyttelyitä.
Nukke- ja pukumuseon kokoelma.
Nukke- ja pukumuseon kokoelman omistaa Haiharan museosäätiö, mutta nykyään siitä huolehtii Tampereen kaupungin museopalvelut. Kokoelmaan sisältyy noin 5 000 erilaista nukkehahmoa. Pukuja ja tekstiilejä on 1700-luvulta alkaen.
Pukka

Pukka on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Connecticut Whale (NWHL)

Connecticut Whale on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelaa National Women's Hockey Leaguessa eli Naisten NHL:ssa. Seura perustettiin vuonna 2015. Suomalainen Meeri Räisänen on yksi joukkueen kolmesta maalivahdista. Hän on myös ensimmäinen suomalaispelaaja NWHL:ssa.
Vuosina 2010–2013 pelasi samanniminen AHL-joukkue, joka nyttemmin tunnetaan nimellä Hartford Wolf Pack.
Kauko Moisio

Kauko O. Moisio (5. lokakuuta 1928 Ypäjä – 26. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen taiteilija ja seppä. Moisio oli vuonna 1979 perustetun Taidesepät-järjestön kunniajäsen, ja hänen vaikutuksestaan sepäntyö hyväksyttiin Suomessa taideteollisuudeksi.
Moisiosta on tehty Simo Helanderin ohjaama tv-dokumentti "Kaupunkilaisseppä", joka esitettiin MTV:ssä 1982.
Cobra (videopeli)

Cobra on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Commodore 64:lle ja seuraavana vuonna Amstrad CPC:lle ja ZX Spectrumille.
Pelaaminen.
Peli perustuu elokuvaan "Cobra".
Peli yhdistää ammuskelua ja tasohyppelyä.
ZX Spectrum -versiossa on kolme tasoa, jotka seuraavat väljästi elokuvan juonta: jokaisessa tasossa on löydettävä päähenkilön tyttöystävä ja johdettava hänet turvaan. Amstrad CPC -versio on jaettu kahdeksaan alueeseen, jotka on siivottava tietystä määrästä rikollisuutta tietyssä ajassa.
Commodore 64 -versio on yhdistelmä ZX Spectrum ja Amstrad CPC -versioista: tässä on kolme tasoa kuten Spectrum-versiossa, mutta grafiikat vastaavat tyyliltään Amstrad-versiota.
Kehitys.
Pelin suunnittelijaksi asetettiin Jonathan "Joffa" Smith, joka oli aiemmin tehnyt käännöksen "Green Beret" -kolikkopelistä ZX Spectrumille.
Musiikista vastasi Martin Galway, mutta Commodore 64 -versiossa musiikin on tehnyt Ben Daglish.
Amstrad CPC -version kehittäjäksi on merkitty John Gibson, mutta tästä on epäselvyyttä. Commdore 64 -versio oli Zach Townsendin varhaisia ohjelmointitöitä.
Myöhemmät Oceanin elokuviin perustuvat pelit menestyivät paremmin.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Zzap!64" -lehden arvostelussa pisteiksi 13/100.
"Commodore User" -lehti antoi pelille arvosanaksi 4/10.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelille yhden tähden viidestä.
Wayne van Dorp

Wayne van Dorp (s. 19. toukokuuta 1961 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadanhollantilainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Van Dorp pelasi urallaan 125 NHL-ottelua, joissa hän teki 12 maalia ja antoi saman verran maaliin johtaneita syöttöjä. Jäähypenkkiä Van Dorp kulutti 565 minuuttia. Van Dorpin rooli NHL:ssa oli lähinnä olla joukkueen kovanaama, mistä todiseena on lähes viiden minuutin jäähykeskiarvo.
Van Dorp pelasi kaksi kautta juniorisarja WHL:n Seattle Breakersissä 1979–1981. Tämän jälkeen Van Dorp oli kaksi vuotta pelaamatta ja siirtyi sitten Atlantic Coast Hockey Leagueen Erie Golden Bladesin joukkueeseen kaudelle 1983–1984. Seuraavalle kaudelle Van Dorp siirtyi pelaamaan Hollannin liigaan Groningenin joukkueeseen. Kauden 29 ottelussa Van Dorp teki tehot 36+46 ja istui jäähyllä 112 minuuttia Hollannin kauden päätyttyä hän palasi takaisin Erien riveihin pelaamaan runkosarjan viimeiset seitsemän ottelua ja 10 playoff-ottelua. Seuraavalle kaudelle Van Dorp palasi Groningeniin, jossa pelasi täyden kauden. Tällä kertaa pisteitä syntyi vain 19+24 29 otteluun. Jäähyjäkin tuomittiin varsin maltilliset 81 minuuttia.
Kaudelle 1986–1987 Van Dorp solmi vapaana agenttina sopimuksen Buffalo Sabresin organisaatioon. Buffalossa hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan kuin AHL-farmijoukkue Rochester Americansin riveissä ennen kuin maaliskuussa 1987 hänet kaupattiin osana neljän pelaajan treidiä Edmonton Oilersiin. Edmontonissa hän pääsi kevään aikana pelaamaan kolmessa NHL-ottelussa ja 11 AHL-ottelussa. Saman vuoden marraskuussa Edmonton treidasi hänet osana isoa kauppaa Pittsburgh Penguinsiin. Kaupassa Edmonton luopui muun muassa Paul Coffeysta. Van Dorp oli ehtinyt alkukauden aikana pelata 12 AHL-ottelua. Pingviinien paidassa hän pääsi pelaamaan loppukauden aikana 25 ottelua tehden niissä uransa ensimmäisen NHL-maalin. Syyskuussa 1988 Penguins kuitenkin myi hänet takaisin Buffaloon myöhemmin sovittavaa korvausta vastaan. Buffalon organisaatiossa Van Dorp pelasi 28 ottelua Rochesterissa ennen kuin helmikuussa hänet kaupattiin jälleen eteenpäin. Uusi osoite löytyi Chicago Blackhawksista ja Buffalo sai vastineeksi 7.kierroksen varausvuoron seuraavan kesän varaustilaisuuteen. Chicagossa Van Dorp pelasi kaudella 1988–1989 kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Seuraavlla kaudella vastuuta tuli paljon enemmän ja Van Dorp pääsi pelaamaan 61 ottelua joutumatta kertaakaan hakemaan vauhtia farmiliigasta. Kauden aikana hänelle kirjattiin peräti 25 tappelua sen aikaisia kovimpia pelaajia kuten esimerkiksi Bob Probertia, Shane Churlaa ja Tony Twistiä vastaan. Lokakuussa 1990 Quebec Nordiques poimi hänet waiver-listalta ilmaiseksi. Quebecissä Van Dorp pelasi kahden kauden aikana 28 ottelua ja niiden lisäksi 15 ottelua AHL:ssa. 
Kaudella 1992–1993 Van Dorp pelasi AHL:n Halifaxissa 15 ottelua ja Italian Fiemmessä yhdeksän ottelua ennen lopettamistaan. Seuraavalla kaudella Van Dorp ei pelannut missään, mutta teki comeback yrityksen amatööriliiga Pacific South West Leaguen Las Vegasin joukkueessa kaudella 1994–1995.
Valtuustoryhmä

Valtuustoryhmä on Suomessa yhden tai useamman kunnanvaltuutetun muodostama ryhmä kunnanvaltuustossa. Suomen laki ei velvoita valtuutettua kuulumaan valtuustoryhmään. Kunta voi tukea valtuustoryhmien toimintaa taloudellisesti, ja mikäli kunta tekee näin, tuki on eriteltävä kunnan tilinpäätöksessä valtuustoryhmittäin. On tavallista, että kunnat antavat valtuustoryhmien käyttöön tietojärjestelmiä ja tiloja, koska tämän on katsottu kuuluvan kunnan toimialaan.
Kuntavaaleissa valtuustoon valitut puolueet muodostavat yleensä omat valtuustoryhmänsä. On myös mahdollista, että puolueet muodostavat yhteisen valtuustoryhmän parantaakseen vaikutusmahdollisuuksiaan. Valtuustoryhmä voi tehdä esimerkiksi ryhmäaloitteita (kaikkien ryhmään kuuluvien allekirjoittama valtuustoaloite) sekä ryhmäpuheenvuoroja. Ryhmäpuheenvuoroja voidaan pitää merkittävissä poliittisissa kysymyksissä, ja mikäli useampi valtuustoryhmä pyytää ryhmäpuheenvuoroa samassa kysymyksessä, valtuuston puheenjohtaja myöntää puheenvuorot yleensä ryhmien suuruusjärjestyksessä.
Kansallinen vapautusarmeija (Makedonia)

Kansallinen vapautusarmeija (, , "Osloboditelna narodna armija – ONA"), joka tunnetaan myös nimellä Makedonian UÇK on Pohjois-Makedoniassa toimiva sotilaallinen järjestö. Vuoden 2001 konfliktin jälkeen UÇK:n uskotaan riisuutuneen aseista.
UÇK ja Makedonian konflikti.
UÇK:n perusti entinen Kosovon vapautusarmeijan komentaja Ali Ahmeti. UÇK:n tavoite oli saada Makedonian albaaneille tasa-arvoiset oikeudet. Tuolloisen Makedonian tasavallan hallituksen mielestä UÇK oli terroristijärjestö, joka pyrki liittämään albaanien asuttamat alueet Albaniaan. 
22 tammikuuta 2001 UÇK alkoi hyökkäillä Makedonian tasavallan turvallisuusjoukkojen kimppuun. Vuoden 2001 marraskuun alkupuolella UÇK oli saanut haltuunsa isoja alueita 12 mailin päässä Skopjesta. 
Marraskuussa UÇK epäonnistui yrityksessään vallata Tetovo, mutta onnistui hallitsemaan Tetovon ja Kosovon välisiä vuoria. 13 elokuuta osapuolet tekivät rauhansopimuksen lopettaen konfliktin.
Rudolf Erenius

Rudolf Immanuel Erenius (17. elokuuta 1851 Nummi – 17. toukokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies, valtioneuvos ja valtiopäivämies. 
Rudolf Ereniuksen vanhemmat olivat rovasti Karl Erenius (Hakkinen) Engel Emelie Hildén. Erenius tuli ylioppilaaksi 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1876 ja lakitieteen kandidaatiksi 1882. Helsingin lyseossa hän opetti 1878–1880. Erenius toimi senaatissa kanslistina 1886–1890, ensimmäisenä apulaiskamreerina 1890–1893 ja kamreerina 1893–1916. Hän oli myös useiden eri komiteoiden jäsen ja opetti Polyteknillisessä opistossa vuodesta 1887. Naantalin kaupunkia Erenius edusti porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894, 1899 ja 1900. Hän julkaisi teoksen "Katasteri- ja maaverolaitos Ranskassa ja Belgiassa" (1894).
Eino ja Aapeli

Eino ja Aapeli (oik. Eino ja Aapeli Koivikko, s. 6. syyskuuta 2008) on suomalainen pop-duo. Ensimmäistä kertaa Eino ja Aapeli esiintyivät julkisuudessa esiinnyttyään Robinin ”Hula Hula” -kappaleen musiikkivideolla huhtikuussa 2017. 
Einon ja Aapelin ensimmäinen single ”Mä voisin olla se” julkaistiin 3. lokakuuta 2018. Julkaisun jälkeen he markkinoivat kappaletta esiintyen "Enbuske, Veitola &amp; Salminen" ja "Posse" -televisio-ohjelmien suorissa lähetyksissä. Joulukuussa 2018 julkaistiin duon toinen single, ”Jouluralli”, johon on potpurimaisesti yhdistetty joululaulut ”Kulkuset”, ”Tulkoon joulu”, ”Kolme yötä jouluun”, ”Pieni rumpalipoika” ja ”Tonttujen jouluyö”. Kappaleella on mukana Porvoon Keskuskoulun 3A-luokan kuoro.
Eino ja Aapeli ovat kaksoset.
Gérard Mourou

Gérard Albert Mourou (s. 22. kesäkuuta 1944 Albertville, Ranska) on ranskalainen fyysikko, joka on tutkinut erityisesti ultranopeaa optiikkaa ja kehittänyt tekniikkaa, joka on mahdollistanut tehokkaampien lasereiden valmistamisen. Väitöstyöoppilaansa Donna Stricklandin kanssa hän julkaisi vuonna 1985 läpimurtotekniikan. Mourou ja Strickland saivat vuonna 2018 työstään Nobelin fysiikanpalkinnon.
Elämä ja ura.
Gérard Mourou syntyi Ranskan Albertvillessä vuonna 1944. Hän suoritti vuonna 1967 alemman korkeakoulututkinnon Grenoblen yliopistossa. Hänen väitöskirjansa valmistui vuonna 1973 Pierre ja Marie Curien yliopistoon. Väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Mourou teki Kalifornian San Diegon yliopistossa. Mourou työskenteli muutaman vuoden ajan ENSTA ParisTech -korkeakoulussa, jossa hän perusti ultranopeiden lasereiden tutkimusryhmän. Mourou muutti vuonna 1977 Yhdysvaltoihin, missä hän teki tutkimustyötä vuoteen 2005 saakka.
Mourou toimi 1977–1988 Rochesterin yliopiston laserenergetiikan laboratoriossa ja sen professorina. Hän julkaisi vuonna 1985 väitösohjattavansa Donna Stricklandin kanssa uuden tekniikan, joka tehosti lasereita. Siihen asti laserpulssin voimakkuutta oli rajoittanut vahvistajana käytettyjen materiaalien hajoaminen. Strickland ja Mourou keksivät, että laserpulssia pitää venyttää, jolloin valon aallonpituudet etenevät peräkkäin. Laserin huipputeho väheni tällöin, ja laserpulssi voitiin ohjata vahvistimeen sitä rikkomatta. Strickland ja Mourou kokosivat lopuksi vahvistetut aallonpituudet takaisin yhteen, mikä synnytti lyhytkestoisen mutta voimakkaan laserpulssin.
Mourou aloitti vuonna 1988 Michiganin yliopiston professorina. Hän oli vuonna 1991 perustamassa ultranopean optiikan laboratoriota ja johti sitä 13 vuoden ajan. Laboratorio kehittyi Mouroun alaisuudessa monialaiseksi tutkimuskeskukseksi, ja hänen tutkimusryhmänsä tekivät monia tieteellisiä läpimurtoja.
Mourou jätti vuoden 2004 lopussa paikkansa Michiganin yliopistossa. Hän palasi sen jälkeen Ranskaan ja johti vuosina 2005–2008 ENSTA ParisTechin, CNRS:n ja École polytechniquen yhteistä sovelletun optiikan laboratoriota. Sen jälkeen Mourou on johtanut École polytechniquen Zetta-Exawattin kansainvälistä tiedekeskusta.
Merkitys ja tunnustukset.
Mourou on palkittu urastaan useilla palkinnoilla, ja hän on saanut muun muassa The Optical Societyn ja IEEE:n jakamia palkintoja. Nobelin fysiikanpalkinnon hän jakoi vuonna 2018 Donna Stricklandin ja Arthur Ashkinin kanssa. Mouroun ja Stricklandin kehittämän menetelmän ansiosta lasereista on voitu tehdä huomattavasti voimakkaampia. Heidän tekniikkaansa on käytetty laserlaitteissa, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia. Mourou on tutkinut itsekin silmän laserleikkauksia ja kehittänyt IntraLASIK-tekniikkaa, jota on käytetty miljooniin potilaisiin.
Rancho Cucamonga

Rancho Cucamonga on 165 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, noin 60 km itään Los Angelesin keskustasta.
Gabrielino-kulttuuria edustaneet kukamongat perustivat alueelle kylän 1200-luvulla.
Espanjalaiset sotilaat ja munkit asettuivat sinne 1760-luvun lopulla. Meksikon itsenäistyttyä sotilas ja salakuljettaja nimeltään Tubeco Tapia sai laajan alueen maata Cucamongasta, ja perusti sinne karjatilan ja viinitarhan. Kalifornia liitettiin Yhdysvaltoihin 1848. Cucamongan alueelle syntyi hajanaista asutusta, ja myöhemmin sinne asettui ihmisiä jotka etsivät halpoja tontteja Los Angelesin ympäristöstä. Vuonna 1977 kolme taajamaa, Cucamonga, Alta Loma, ja Etiwanda yhdistettiin Rancho Cucamongan kaupungiksi. Tuohon aikaan alueella kasvatettiin sitrushedelmiä, oliiveita ja persikoita sekä viiniä. Nykyisin Rancho Cucamanga on pääosin asumisaluetta, joss aon joitakin työpaikkoja kaupan ja teoollisuuden aloilla.
Rancho Cucamongassa on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista viinitiloista, ja siellä järjestetään vuosittain sadonkorjuujuhlat.
Garden Grove

Garden Grove on 170 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, noin 40 km kaakkoon Los Angelesista. Se vaurioitui pahoin ensin vuoden 1916 tulvassa ja sitten vuoden 1933 maanjäristyksessä. Kaupunki kasvoi toisen maailmansodan jälkeen, kun sodasta palaavia rintamamiehiä asettui sinne asumaan.
Philip Johnsonin ja John Burgeen suunnittelema Crystal Cathedral (kristallikatedraali) kuuluu kaupungin arvorakennuksiin.