Donna Reed

Donna Reed (oik. Donna Belle Mullenger, 27. tammikuuta 1921 Denison, Iowa, Yhdysvallat – 14. tammikuuta 1986 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka aktiivisin uran vaihe oli 1940–1960-luvuilla. Hänen tunnetuimpia elokuviansa ovat "Ihmeellinen on elämä" ja "Täältä ikuisuuteen", josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin. Tilannekomediasarjassa "The Donna Reed Show" hän näytteli vuodet 1958–1966. Siitä Reed palkittiin Golden Globella. Sarjan jälkeen hän näytteli enää harvakseltaan.
Ura.
Donna Mullenger syntyi Iowan Denisonissa 1921. Hän ei suunnittelut elokuvauraa ja opiskeli pikakirjoitusta ja vaativampia toimistotöitä Los Angeles City Collegessa. Mullenger valittiin kampuksen kuningattareksi, ja hänestä otetut sanomalehtivalokuvat herättivät elokuva-alan kykyjenetsijöiden kiinnostuksen.
Reed teki elokuvadebyyttinsä B-elokuvassa "The Get-Away" (1941). Siinä hänen nimensä oli Donna Adams, ja MGM vaihtoi hänen nimensä kahden ensimmäisen elokuvan jälkeen Donna Reediksi. Hänen seuraavia elokuviansa olivat muun muassa neljäs Pettävä varjo -elokuva "Pettävä varjo kummittelee" (1941) sekä "Calling Dr. Gillespie" (1942), "The Human Comedy" (1943), "See Here, Private Hargrove" (1944) ja "Dorian Grayn muotokuva" (1945).
Reedin roolisuoritus suloisena Marynä jouluklassikossa "Ihmeellinen on elämä" (1946) toi hänelle pitkäaikaista huomiota. Hänet valittiin sen jälkeen moniin samantapaisiin rooleihin, joita hän näytteli muun muassa elokuvissa "Vihreän delfiinin maa" (1947), "Saturday’s Hero" (1951) ja "Tie voittoon" (1953). Reed sai tehtyä irtioton klassikossa "Täältä ikuisuuteen" (1953), missä hän näytteli klubiemäntää. Roolisuoritus toi Reedille parhaan naissivuosan Oscarin.
Oscar ei kuitenkaan vaikuttanut Reedin tähtikuvaan, ja hänen seuraavat roolinsa eivät olleet erityisen haastavia. Reedin elokuvia olivat muun muassa komediapari Martin ja Lewisin "Villikkopojat pulassa" (1953), "Gun Fury" (1953), "Tie kohti länttä" (1955), jossa hän näytteli Sacagaweaa, "Rytmin kuningas – Benny Goodman" (1956) ja "Kuudes mies" (1956).
Reedillä oli vuosina 1958–1966 oma tilannekomediasarja "The Donna Reed Show", josta hän voitti Golden Globen ja oli neljästi ehdolla Emmy-palkintoon. "The Donna Reed Show’n" jälkeen Reed näytteli enää satunnaisesti. Hänellä oli vuonna 1978 rooli NBC:n neljä tuntia kestäneessä televisioelokuvassa "The Best Place to Be" ja seuraavana vuonna kaksituntisessa "Lemmenlaiva"-jaksossa. Vuonna 1984 Reed palkattiin sydänleikkauksessa olleen Barbara Bel Geddesin tilalle Miss Ellien rooliin televisiosarjaan "Dallas". Hän näytteli sarjassa vain yhdellä kaudella, vaikka hänelle tehtiin alkujaan kolmivuotinen sopimus. Reed sai potkut, kun Bel Geddes palkattiin takaisin. Reed haastoi sarjan tuottajat oikeuteen ja voitti vähän ennen kuolemaansa.
Yksityiselämä.
Donna Reed oli kolme kertaa naimisissa. Hänen ensimmäinen liitto William Tuttlen kanssa kesti vain 1943–1944. Reed ja Anthony Owen menivät naimisiin vuonna 1945. He saivat neljä lasta, mutta heidänkin liitto päättyi eroon. Reedin kolmas mies oli eläköitynyt eversti Grover Asmus, jonka kanssa Reed oli yhdessä kuolemaansa asti.
Reed joutui 10. joulukuuta 1985 sairaalaan verta vuotavien haavaumien takia. Hänellä diagnosoitiin pahanlaatuinen haimasyöpä, ja hän pääsi sairaalasta suhteellisen hyvässä kunnossa jouluksi kotiin. Reed kuoli kotonaan Beverly Hillsissä 14. tammikuuta 1986.
Donna Reedin nimeä kantava järjestö The Donna Reed Foundation for the Performing Arts on perustettu hänen kotikaupunkiinsa Denisoniin hänen kuolemansa jälkeen. Ei-kaupallinen järjestö tukee nuoria näyttelijöitä uran alkuun.