Ville Varakas

Ville Varakas (s. 13. helmikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Helsingin IFK:ssa, Pelicansissa, Kalevan Pallossa ja Espoo Bluesissa yhteensä 606 runkosarjaottelua tehopistein 42+142=184 ja 99 playoff-ottelua tehopistein 2+19=21. Varakas voitti SM-hopeaa Bluesissa vuonna 2011 sekä SM-pronssia HIFK:ssa vuosina 2004, 2018 ja 2021 ja KalPassa vuonna 2009. Hän kuului HIFK:ssa uransa neljällä viimeisellä kaudella joukkueensa kapteenistoon. Varakas pelasi myös neljä kautta Ruotsin SHL-liigassa edustaen Växjö Lakers HC:tä ja Djurgårdens IF:ää, joista Lakersissa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 2015. Hän pelasi myös yhdellä kaudella Tšekissä. Varakas voitti myös alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2004.
Ura.
Seuraura.
Varakas aloitti jääkiekon Helsingin IFK:ssa omien sanojensa mukaan noin 8-vuotiaana. Kaudella 2002–2003 hän voitti tehoilla 3+22=25 A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin. Varakas voitti myös sarjan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +26. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Varakas debytoi SM-liigassa kaudella 2003–2004, jolloin peliaikaa HIFK:sta tuli 12 ottelun verran. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2003 vieraissa paikallisvastustaja Jokereita vastaan. Liigauransa avausmaalin Varakas teki 4. joulukuuta 2003 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan 8–4-tappioon päättyneessä ottelussa. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä HIFK:n A-nuorissa. Varakas oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 4+17=21, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Varakas voitti myös pudotuspelien puolustajien pistepörssin tehoilla 2+7=9. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten pronssia. Huhtikuussa 2004 Varakas teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. 
Varakas ei onnistunut murtautumaan kaudella 2004–2005 HIFK:n kokoonpanoon ja hänet vuokrattiinkin Pelicansiin lokakuussa 2004. Varakkaan vuokrasopimus päättyi joulukuussa ja 27 otteluun. Hän teki tulokaskaudellaan yhteensä Pelicansissa ja HIFK:ssa 43 ottelussa tehot 1+3=4. HIFK:ssa Varakkaan peliaika jäi taas pieneksi ja hän vahvisti keväällä 2005 joukkueen A-nuoria. 
Kesällä 2005 Varakas oli vielä mukana HIFK:n harjoitusvahvuudessa, mutta hän siirtyi kahden viikon try-outille Tšekin Extraligassa pelanneeseen HC Třineciin. Varakas ei saanut sopimusta Třinecistä ja hän teki elokuussa ennen kauden alkua vuoden mittaisen sopimuksen samassa liigassa pelanneen HC Znojemští Orlin kanssa. Varakas pelasi kaudella 2005–2006 vain kolme Extraliga-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi syksyn lähinnä sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligan HC Olomoucissa ja loppuvuodesta 2005 Varakas palasi loppukauden mittaisella sopimuksella HIFK:hon. Hän tuli paikkaamaan joukkueen puolustajapulaa, kun Jere Karalahti kärsi nilkkavammasta ja Teemu Laakso pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Varakas jäi lopulta pieneen rooliin ja hän pelasi vain 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 Mestis-joukkue Vaasan Sportiin, josta Varakas sai isomman roolin. Hänen kautensa päättyi Mestiksen pronssiin keväällä 2007.
Kaudeksi 2007–2008 Varakas palasi SM-liigaan siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Pallon riveihin. Hän murtautui SM-liigaan ja teki 55 ottelussa tehot 3+7=10. Maaliskuussa 2008 Varakas pidensi KalPa-sopimustaan kevääseen 2010 asti. Hän voitti keväällä 2009 SM-pronssia. Varakas oli sekä kaudella 2008–2009 että 2009–2010 KalPan ainoa puolustaja, joka pelasi kauden kaikki ottelut. Varakkaan puolustajaparina KalPassa pelasi lähinnä Timo Seppänen.
Toukokuussa 2010 Varakas palasi pääkaupunkiseudulle ja teki kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Hän teki kaudella 2010–2011 läpimurtonsa ja yhden kauden piste-ennätyksensä SM-liigassa tehoilla 5+26=31, jotka on yli kaksi kertaa suuremmat kuin edellisen ennätyksen 15 pistettä. Varakas voitti pelipaikastaan huolimatta Bluesin sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Hän jakoi puolustajien pistepörssin neljännen sijan Tapparan Juha Leimun ja JYPin Sami Vatasen kanssa. Varakas voitti keväällä 2011 SM-hopeaa. Kaudella 2011–2012 hän jakoi tehoilla 8+21=29 Bluesin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Camilo Miettisen kanssa sekä SM-liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan HPK:n Mathias Porselandin sekä SaiPaa ja Lukkoa edustaneen Richard Lintnerin kanssa.
Kaudeksi 2012–2013 Varakas palasi vuoden mittaisella sopimuksella HIFK:hon. Hän jakoi tehoilla 6+19=25 puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan KalPan Marko Kauppisen ja joukkuetoverinsa Kyle Klubertanzin kanssa. Varakkaan kauteen mahtui myös noin kuukauden mittainen poissaolo polvivamman takia marraskuussa 2012. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsiin SHL-joukkue Växjö Lakers HC:n riveihin. Varakas jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Rhett Rakhshanin kanssa lukemalla +19. Tammikuussa 2014 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Växjön kanssa. Kauden 2014–2015 päätteeksi Varakas voitti Ruotsin-mestaruuden.
Varakas siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan SHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään, jonka urheilujohtajana toimi hänen entinen joukkuetoverinsa Joakim Eriksson. Kaudeksi 2017–2018 Varakas palasi taas kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa HIFK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Varakas voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2018–2019 hän oli Johan Motinin ohella joukkueen ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Helmikuussa 2019 Varakas teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2019–2020, 18. syyskuuta 2019 Varakas taklasi JYPin Anton Stråkaa päähän sillä seurauksella, että Stråka sai aivotärähdyksen. Varakas ei saanut tilanteesta rangaistusta, mutta kurinpitodelegaatio asetti hänet kuitenkin kuuden ottelun mittaiseen pelikieltoon. Varakkaan pelikieltoa ankaroitti kahdella ottelulla hänen aiempi kurinpitohistoriansa.
Lokakuussa 2021 Varakas ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Varakas pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti pronssia.