tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Évianin konferenssi

Évianin konferenssi oli 6.–15. heinäkuuta 1938 Ranskassa Évian-les-Bainsissa järjestetty kansainvälinen kokous, jossa käsiteltiin natsi-Saksasta ja siihen liitetystä Itävallasta pakoon pyrkineiden juutalaisten sijoittamista konferenssin osallistujamaihin. Konferenssi järjestettiin Yhdysvaltain presidentin Franklin D. Rooseveltin aloitteesta, ja siihen osallistui 32 valtiota sekä 24 järjestöä. Golda Meir oli kokouksessa tarkkailijana, mutta hänellä ei ollut puheoikeutta. Adolf Hitler oli aiemmin maaliskuussa sanonut, että hän mielellään auttaa juutalaisia poistumaan Saksasta ”vaikkapa luksusluokan laivoilla”.
Évianin konferenssi epäonnistui tavoitteessaan, sillä lopulta pakolaisia suostuivat ottamaan vastaan vain Dominikaaninen tasavalta ja Costa Rica. Maailman Sionistijärjestön presidentti Chaim Weizmann sanoi myöhemmin, että maailma näytti jakautuneen kahteen osaan: siihen, jossa juutalaiset eivät voineet asua, ja siihen, jonne heitä ei päästetty.
Konferenssin osallistujamaat.
Alankomaat, Argentiina, Australia, Belgia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, Guatemala, Haiti, Honduras, Irlanti, Iso-Britannia, Kanada, Kolumbia, Kuuba, Meksiko, Nicaragua, Norja, Panama, Paraguay, Peru, Ranska, Ruotsi, Sveitsi, Tanska, Uruguay, Uusi-Seelanti, Venezuela, Yhdysvallat.
Massigui

Massigui on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Dioïlasta etelään. Kunnassa on 54 300 ja kylässä 6 400 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Massiguin kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Kémékafon ja N’Golobougoun, idässä Bancon ja Niantjilan, etelässä Sikasson alueen Bougounin piirin Wolan ja Sanson ja lännessä Domban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsä- ja heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu 47 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, soninkeja, miniankoja ja moseja.
Massiguin kautta kulkee Koulikoron ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN30. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja hibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Alueelta viedään paljon polttopuuta Bamakoon.
Liikegrafiikka

Liikegrafiikka on visuaalisen viestinnän suunnittelun alalaji, joka käsittää liikkuvan kuvan tuotannon viestinnällisiin tarkoituksiin, esimerkiksi televisiolähetysten graafisten elementtien, elokuvien alku- ja lopputekstien ja selitysvideoiden muodossa. Liikegrafiikka poikkeaa animaatiosta ja elokuvasta siinä, ettei se ole tarinallinen, vaan muuta tiedonvälitystä taustoittava ja tukeva visuaalisen viestinnän muoto.
Liikegrafiikan käyttökohteet.
Televisiossa.
Televisiolähetysten liikegraafisiin elementteihin kuuluvat esimerkiksi 
Elokuvissa.
Elokuvien alku- ja lopputekstit ovat yksi laajalti tunnettu liikegrafiikan muoto. Alkutekstit pyrkivät kertomaan elokuvan hahmoista, tunnelmasta ja tapahtumista abstraktilla tavalla, kuitenkin samalla viestien elokuvan, sen tekijöiden ja näyttelijöiden nimet. Perinteisiä esimerkkejä liikegrafiikan keinoin tyylitellyistä elokuvien alkuteksteistä ovat mm. Saul Bassin Alfred Hitchcokille suunnittelemat alkutekstigrafiikat ja -jaksot. Liikegrafiikka voi toimia myös elokuvissa erikoistehosteena, esimerkiksi digitaalisten käyttöliittymien muodossa.
Verkkosivuilla.
Liikegrafiikkaa voidaan käyttää verkkosivuilla tehostamaan käyttäjäkokemusta, esimerkiksi sivujen välisissä siirtymissä, käyttöliittymäelementtien animaatioissa ja sivuston tilan muutosten viestimiseen.
Niantjila

Niantjila on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 100 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 14 300 ja kylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Niantjilan kunta rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Dioïlan piirin Massiguin, koillisessa Bancon, idässä Sikasson piirin Dembelan, etelässä Benkadin ja lännessä Bougounin piirin Wolan kuntiin. Itärajalla virtaa Bagoéjoki.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja senufoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja sekä hyödynnetään metsiä. Kaupakäynti on huonojen kulkuyhteyksien takia vähäistä. Palveluihin kuuluvat kylien alakoulut sekä Niantjilan yläkoulu ja terveyskeskus.
Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri

Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri (), yleensä vain ulkoministeri, on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen korkea-arvoinen jäsen. Hän on myös kabinetin jäsen. Ulkoministeri raportoi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille.
Ulkoministerin tehtäviin kuuluu suhteitten ylläpitäminen muihin maihin, kansainyhteisöön ja merentakaisiin alueisiin liittyvien asioitten hoito, sekä Ison-Britannian intressien edistäminen. Hän on vastuussa MI6:n ja GCHQ:n toiminnasta. Ulkoministerin toimisto sijaitsee Whitehall -kadulla, Lontoossa. Virka-asuntoina toimii 1 Carlton Gardens, Lontoossa ja Chevning, Kentissä. Margaret Beckett on ainoa virassa ollut nainen. 
Nykyinen ulkoministeri Yvette Cooper astui virkaan 5. syyskuuta 2024.
Wäinö Aaltosen koulu

Wäinö Aaltosen koulu on Turun Hirvensalossa toimiva alakoulu (luokat 1–6). Se on saanut nimensä tunnetuimman oppilaansa, kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen mukaan. Koulun painopistealueita ovat kuvataiteet ja kädentaidot, englannin kieli ja mediakasvatus.
Historiaa.
Wäinö Aaltosen koulun historia juontaa vuoteen 1882, jolloin silloiseen Maarian pitäjään kuuluneessa Hirvensalossa Kukolan kylässä vihittiin käyttöön kansakoulu, josta käytettiin nimeä ”Hirveluodon Ylhäinen Kansakoulu”. Se ja samaan aikaan Maarian keskustaan rakennettu Kärsämäen koulu olivat Maarian pitäjän ensimmäiset koulut.
Marraskuun 6. päivänä 1882 pidetyn vihkiäisjuhlan jälkeen koulussa aloitti opinnot kymmenen poikaa ja viisitoista tyttöä eri yhteiskuntaluokista. Keisarillisen kouluylihallituksen määräyksestä oppiaineina olivat silloisella suomen kielellä "oikokirjoitus, laskento, runo- ja sisäluku, katekismo, biblianhistoria ja kuvaanto".
Saaristolaisoloissa koulumatkat olivat usein hankalia esimerkiksi Papinsaaresta, josta piti toisinaan kahlata salmen yli, jos ruuhi olikin vastarannalla. Kouluun tultiin veneellä myös Hirvensalon ja Ruissalon välisestä Ison-Pukin saaresta. Koulussa syötiin omia eväitä vuoteen 1918 saakka, jolloin saatiin oma keittola.
Vuonna 1944 Hirvensalo liitettiin Turkuun, ja koulusta tuli osa Turun koululaitosta nimellä Hirvensalon kansakoulu. Se järjesti yhdessä rovaniemeläisen ystäväkoulun kanssa yhden Suomen ensimmäisistä leirikouluista Lapissa helmikuussa 1959. Vuonna 1982 aloitettiin ekumeeninen oppilasvaihto, joka oli osa Turun Martinseurakunnan ja Ilomantsin ortodoksiseurakunnan välistä ystävyystoimintaa. 
Syksyllä 1966 Hirvensalon kansakoulun nimeksi otettiin saman vuoden toukokuussa kuolleen kuuluisan oppilaan mukaan Wäinö Aaltosen koulu, ja nimi pysyi myös peruskoulujärjestelmään siirryttäessä. 1960- ja 1970-luvulla koulu tunnettiin valtakunnallisesti palkitusta koulupuutarha- ja ympäristönhoitotoiminnastaan. Turun koulujen välisissä hiihtokilpailuissakin koulu menestyi hyvin, ja vuodesta 1968 Wäinö Aaltosen koulu järjesti kevättalvisin hyväntekeväisyyshiihdot tunnettuine kilpahiihtäjävieraineen.
Kesäkuussa 1977 Wäinö Aaltosen koulun vanha rakennus tuhoutui tulipalossa korjauskelvottomaksi. Vuonna 1979 tilalle valmistui uusi Tapio Korpisaaren suunnittelema koulutalo, jossa kesään 2018 saakka toimi myös Hirvensalon kirjasto. Vuonna 1997 valmistuivat Markku Roinisen suunnittelemat postmodernistiset koulutilat, ja koulu alkoi erikoistua kuvataiteisiin ja muihin kädentaitoihin Wäinö Aaltosen Seuran tukemana. Koulussa on myös yli 400 neliömetrin liikuntatilat.
2010-luvulla koulussa on ollut noin 500 oppilasta. Lukuvuoden 2018–2019 alusta heistä noin 125 siirtyy uuteen Syvälahden kouluun. Myös Turun kaupunginkirjaston Hirvensalon kirjasto on siirtynyt Wäinö Aaltosen koulusta uuden koulun kanssa samaan rakennukseen, Syvälahden monitoimitaloon.
Kémékafo

Kémékafo on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Senou sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta lounaaseen. Kunnassa on 24 400 ja keskuskylässä 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Kémékafon kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin N’Garadougoun, idässä Dégnékoron ja N’Golobougoun, etelässä Massiguin ja lännessä Sikasson alueen Bougounin piirin Dogon ja Méridiélan kuntiin. Länsirajalla virtaa Baouléjoki.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita ja djulia.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Joakim Latonen

Joakim Latonen (s. 24. helmikuuta 1998 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Gnistania. Hän on pelipaikaltaan oikean laidan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Latosen kasvattajaseura on Kaarinan Pojat, ja hän on pelannut lainalla TPS:stä myös Salon Palloilijoissa.
Latonen pelasi kaudella 2018 TPS:n joukkueessa Veikkausliigassa 11 ottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. Kauden 2019 TPS pelasi Ykkösessä ja Latoselle kertyi 23 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia, sekä kaksi liigakarsintaottelua. Kaudella 2020 hän pelasi 18 veikkausliigaottelua, joista puolet avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa viimeisen sarjakierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa myös kauden päättäneissä kahdessa liigakarsintaottelussa, joiden myötä TPS putosi takaisin Ykköseen. Vuonna 2021 Latonen siirtyi IFK Mariehamniin, jossa hän pelasi kaikkiaan 20 ottelua tehden kaksi maalia. Hän siirtyi helsinkiläiseen Gnistaniin tammikuussa 2023.
Latonen on pelannut urallaan vuoden 2024 loppuun mennessä neljä kautta Veikkausliigaa TPS:n, IFK Mariehamnin ja IF Gnistanin riveissä, 78 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.
N’Garadougou

N’Garadougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Gara sijaitsee 15 kilometriä Dioïlasta lounaaseen. Kunnassa on 15 600 ja keskuskylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
N’Garadougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Ténindougoun ja Kaladougoun, idässä Dégnékoron, etelässä Kémékafon ja lännessä Sikasson alueen Bougounin piirin Méridiélan kuntiin. Seutu on pinnanmuodoltaan lähinnä tasankoa. Länsirajalla virtaa Baouléjoki. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat bambaroita ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanvilljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi ja hirssi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja seesami.
N’Golobougou

N’Golobougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Dioïlasta etelään. Kunnassa on 21 800 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
N’Golobougoun kunnan pinta-ala on 213 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Dégnékoron, idässä Bancon, etelässä Massiguin ja lännessä Kémékafon kuntiin.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja djulia. Vallitseva uskonto on islam.
N’Golobougoun kautta kulkee Koulikoron ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN30. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, bataatti, puuvilla ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. N’Golobougoussa pidetään viikoittain suuret markkinat.
Banco

Banco on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 33 000 ja kylässä 3 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bancon kunta rajoittuu etelässä Dioïlan piirin Niantjilan ja Massiguin, lännessä N’Golobougoun, pohjoisessa Dégnékoron ja Jékafon sekä idässä Diébén ja Sikasson piirin Tellan ja Dembelan kuntiin. Maisemaa leimaa tasanko ja muutamat kukkulat. Idässä virtaa Bagoéjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Muutamissa kylissä asuu fulbeja.
Seudun liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
T’ari (kirjain)

T'ari (asomtavruli Ⴒ, nuskhuri ⴒ, mkhedruli ტ) on 21. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
T'ari äännetään yleensä .
Uni (kirjain)

Uni (asomtavruli Ⴓ, nuskhuri ⴓ, mkhedruli უ) on 23. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Sani äännetään yleensä , mutta svanissa sen äännearvo voi olla myös .
Pari (kirjain)

Pari (asomtavruli Ⴔ, nuskhuri ⴔ, mkhedruli ფ) on 24. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Pari äännetään yleensä tai .
Kani (kirjain)

Kani (asomtavruli Ⴕ, nuskhuri ⴕ, mkhedruli ქ) on 25. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Kani äännetään yleensä tai .
Ghani (kirjain)

Ghani (asomtavruli Ⴖ, nuskhuri ⴖ, mkhedruli ღ) on 26. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Ghani äännetään yleensä .
Q’ari (kirjain)

Q'ari (asomtavruli Ⴗ, nuskhuri ⴗ, mkhedruli ყ) on 27. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Sani äännetään yleensä .
Šini

Šini (asomtavruli Ⴘ, nuskhuri ⴘ, mkhedruli შ) on 28. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Šini äännetään yleensä .
Tšini (kirjain)

Tšini (asomtavruli Ⴙ, nuskhuri ⴙ, mkhedruli ჩ) on 29. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Tšini äännetään yleensä tai .
Tsani (kirjain)

Tsani (asomtavruli Ⴚ, nuskhuri ⴚ, mkhedruli ც) on 30. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Sani äännetään yleensä tai .
Dzili (kirjain)

Dzili (asomtavruli Ⴛ, nuskhuri ⴛ, mkhedruli ძ) on 31. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Dzili äännetään yleensä .
Ts’ili (kirjain)

Ts'ili (asomtavruli Ⴜ, nuskhuri ⴜ, mkhedruli წ) on 32. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Ts'ili äännetään yleensä .
Tš’ari (kirjain)

Tš’ari (asomtavruli Ⴝ, nuskhuri ⴝ, mkhedruli ჭ) on 33. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Tš’ari äännetään yleensä .
Khani (kirjain)

Khani (asomtavruli Ⴞ, nuskhuri ⴞ, mkhedruli ხ) on 34. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Khani äännetään yleensä .
Džani (kirjain)

Džani (asomtavruli Ⴟ, nuskhuri ⴟ, mkhedruli ჯ) on 36. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Džani äännetään yleensä .
Hae (kirjain)

Hae (asomtavruli Ⴠ, nuskhuri ⴠ, mkhedruli ჰ) on 37. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Hae äännetään yleensä .
Diébé

Diébé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee Bagoéjoen varrella 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 8 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Diébén kunta rajoittuu lännessä Dioïlan piirin Bancon, pohjoisessa Jékafon, idässä N’Dlondougoun ja etelässä Sikasson piirin Koumankoun kuntiin.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, dogoneja ja miniankoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset sekä siipikarja.
Ummeljoen koulu

Ummeljoen koulu on lakkautettu peruskoulun 1–6 luokkien koulu Kouvolan Ummeljoella Kymijoen länsipuolella. Koulussa oli noin 70 oppilasta. Koulun nykyinen rakennus on vuodelta 1954. Koulun rehtorina toimi Jari Eronen.
Enimmillään koulussa on ollut noin 150 oppilasta. Vuonna 2016 koulussa oli 64 oppilasta.
Ummeljoen koulu lakkautettiin vuonna 2020 ja oppilaat siirtyivät Saviniemen ja Viialan ala-asteille Myllykoskelle, jonne rakennetaan tulevaisuudessa uusi yhtenäiskoulu. Päätös koulun lakkauttamisesta tehtiin Kouvolan kaupunginvaltuustossa elokuussa 2019.
Ummeljoen koulu toimi pari vuotta Anjalan koulun väistötilana.
N’Dlondougou

N’Dlondougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ména sijaitsee 90 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 21 000 ja keskuskylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
N’Dlondougoun kunta rajoittuu lännessä Diébén, pohjoisessa Dioïlan piirin Diédougoun ja Koutialan piirin Diédougoun, idässä Konséguélan ja etelässä Sikasson piirin Dogonin ja Koumankoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Länsirajalla virtaa Bagoé ja itärajalla Banifing. Kasvillisuus on puusavannia ja avointa metsää.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran puolipaimentolaisuutta harjoittavia fulbeja sekä boboja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.
Emoji-elokuva

Emoji-elokuva ("The Emoji Movie") on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka kertoo älypuhelimen sisältä löytyvästä suurkaupungista nimeltään Textopolis, jossa emojit asuvat. 
Elokuvan suomeksi puhutussa versiossa ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Aksu Palmén , Yasmine Yamajako , Roni Bäck , Antti L. J. Pääkkönen , Jorma Uotinen ja Krista Kosonen .
Jékafo

Jékafo on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Bougoucourala sijaitsee 60 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 6 600 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Jékafon kunta rajoittuu idässä Dioïlan piirin Diédougoun, etelässä Diébén ja Bancon sekä lännessä ja pohjoisessa Benkadin kuntiin. Lännessä virtaa Bagoéjoki.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.
Kekäle (kauppaketju)

Kekäle on suomalainen perheyritys ja kauppaketju, joka myy vaatteita naisille, miehille ja lapsille. Yritys on perustettu Joensuussa vuonna 1957, ja sillä on nykyään myymälä 15 paikkakunnalla: Joensuun lisäksi Espoossa, Helsingissä, Jyväskylässä, Kiteellä, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lempäälässä, Mikkelissä, Oulussa, Raisiossa, Tampereella, Turussa ja Vantaalla. Kekäleellä on myös verkkokauppa.
Toimitusjohtaja on vuodesta 2015 lähtien ollut Joonas Kekäle.
Diédougou (Dioïlan piiri)

Diédougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Béléko Soba sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 35 900 ja keskuskylässä 4 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Diédougoun kunnan pinta-ala on 955 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dioïlan piirin N’Dlondougoun ja Jékafon, lännessä Dégnékoron ja Kilidougoun, pohjoisessa Dolendougoun ja Ségoun alueen Blan piirin Falon sekä idässä Sikasson alueen Koutialan piirin Koninan kuntiin. Länsirajalla virtaa Bagoé ja itärajalla Banifing.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja, miniankoja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Bélékosta johtaa päällystämätön maantie Fanaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit, vähäisessä määrin hevoset sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä. Bélékossa ja viidessä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Dégnékoro

Dégnékoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 10 100 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Dégnékoron kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Kaladougoun ja Kilidougoun, idässä Benkadin, etelässä Bancon ja N’Golobougoun ja lännessä Kémékafon ja N’Garadougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasanko ja Dégnékoron pohjoispuolella kohoava kukkula. Kasvillisuus on metsä- ja heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, djulia ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, bataatti sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Kilidougou

Kilidougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Tobougou sijaitsee 30 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 15 500 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Kilidougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Nangolan, idässä Dolendougoun, Diédougoun ja Benkadin, etelässä Dégnékoron ja lännessä Kaladougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Idässä virtaa Bagoé ja pohjoisessa Baouléjoki.
Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja djulia.
Väestön elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi ja puuvilla.
Antti Nordin

Antti Nordin (s. 1960 Pietarsaari) on suomalainen kuvanveistäjä ja kitaristi. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa (Ateneum) vuosina 1979–1984. 
Nordinin tuotantoa on Äänekosken Liikuntatalon ulkoseinässä oleva "Urheiluhullut"-reliefi, joka valmistui Äänekosken juhlavuonna 1982. Teoksellaan Antti Nordin voitti Liikuntatalon julkisivun reliefikilpailun.
Nordinin ensimmäinen yksityisnäyttely pidettiin Helsingissä Kaivopuiston galleriassa 1984. Hän teoksiaan oli esillä vuonna 1990 Orivedellä Taidekeskus Purnun näyttelyssä. Nordin on työskennellyt Helsingissä Myllypuron taiteilijakylässä. 
Nordin oli naimisissa lavastaja Metti Nordinin kanssa, ja heidän lapsiaan ovat Reino Nordin ja Siiri Nordin. Siboné Orozan kanssa Nordinilla on lapset Boris Oroza ja Franka Oroza.
Benkadi (Dioïlan piiri)

Benkadi on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kotoula sijaitsee Bagoéjoen itäpuolella 60 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 7 900 ja keskuskylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Benkadin kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Diédougoun, idässä ja etelässä Jékafon ja lännessä Dégnékoron ja Kilidougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. 
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin siat sekä siipikarja.
Dolendougou

Dolendougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dandougou sijaitsee 40 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 14 200 ja kylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Dolendougoun kunnan pinta-ala on 314,23 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dioïlan piirin Diédougoun, lännessä Kilidougoun ja Nangolan, pohjoisessa Ségoun alueen Barouélin piirin Gouendon ja idässä Blan piirin Falon kuntiin. Länsirajalla virtaa Bagoé, pohjoisessa Bani ja idässä Banifing. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, soninkeja, somonoja ja fulbeja.
Dandougoun kautta kulkee Bélékon ja Fanan välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja puuvilla.
Tyler Honeycutt

Tyler Deon Honeycutt (15. heinäkuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia – 7. heinäkuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. NBA:ssa Sacramento Kingsiä edustanut Honeycutt pelasi myös NBA:n kehityssarjassa, Venäjällä, Israelissa ja Turkissa. Vuonna 2015 hän voitti venäläisessä Himkissä EuroCup-mestaruuden.
Elämä ja ura.
Honeycutt pelasi yliopistokoripalloa vuosina 2009–2011 UCLA:n joukkueessa. Sacramento Kings varasi hänet NBA:han 35. vuorolla . Honeycutt pelasi Kingsissä ajoittain pienessä roolissa ja pääosin D-liigassa vuoteen 2013 asti, jolloin hän voitti D-liigan mestaruuden. Kesällä 2013 Honeycutt siirtyi Eurooppaan israelilaiseen Ironi Nes Zionaan. Kesällä 2014 hän teki kaksivuotisen sopimuksen venäläisen Himki BK:n kanssa jossa voitti EuroCup-mestaruuden vuonna 2015. Kauden 2016–2017 Honeycutt pelasi turkkilaisessa Anadolu Efes SK:ssa ja kauden 2017–2018 jälleen Himkissä.
Honeycutt kuoli ampumavammaan 27-vuotiaana 7. heinäkuuta 2018. Hänen äitinsä oli pyytänyt poliisia tarkistamaan poikansa tilanteen tämän oltua sekavassa mielentilassa. Poliisien saavuttua paikalla Honeycutt oli tulittanut näitä kohti ja laukaustenvaihdon jälkeen lukittautunut asuntoonsa, mistä oli seurannut tunteja kestänyt piiritystilanne. Lopulta poliisin erikoisryhmä oli rynnännyt taloon ja löytänyt Honeycuttin tajuttomana. Ensihoitajat totesivat hänet kuolleeksi kuolinsyyn oltua todennäköisesti itseaiheutettu ampumavamma.
Nuoli-luokka

Nuoli-luokka oli Suomen merivoimien 13 tykkiveneen muodostama alusluokka. Veneet luokiteltiin moottoritykkiveneiksi, koska niissä oli aseistuksena kaksi tykkiä, mutta tarvittaessa kriisitilanteissa niihin voitiin asentaa torpedot. Torpedojen käyttöä harjoiteltiin torpedokoeasemilla ja kahdella Neuvostoliitosta hankitulla alkujaan Riga-luokan fregatilla, jotka Suomessa luokiteltiin Hämeenmaa-luokan saattajiksi. Vuoden 1947 Pariisin rauhansopimus kielsi Suomen merivoimilta torpedoveneet, mutta torpedojen omistamista ei kielletty.
Laivateollisuuden Turun telakka valmisti veneet 1960-luvun alkupuolella. Niiden pituus oli 22 metriä, syväys 1,5 metriä. Alusten uppouma oli 40 tonnia. Propulsiojärjestelmä aluksilla koostui kolmesta neuvostoliittolaisesta Zvezda M50 F V-12-moottorista, jotka mahdollistivat 45 solmun maksiminopeuden. Aseistuksena alusten keulassa oli 20 millimetrin tykki ja perässä 40 millimetrin tykki.
Kirkkonummi LP

Kirkkonummi LP on suomalaisen räp yhtyeen Likasen Etelän esikoisalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2015.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Rumban listan ensimmäiselle sijalle ja Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. "Kirkkonummi LP" pysyi albumilistalla neljä viikkoa.
Achille Fortier

Achille Fortier (23. lokakuuta 1864 St-Clet – 19. elokuuta 1939 Viauville) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hänen opettajiaan olivat Montrealissa Guillaume Couture ja Dominique Ducharme. Hän pääsi vuonna 1885 Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiinsa lukeutui Ernest Guiraud. Fortier palasi Montrealiin vuonna 1890 ja ryhtyi itse opettamaan erinäisissä laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jean-Noël Charbonneau, Gabriel Cusson ja Édouard LeBel. 
Fortier toimi 1890-luvun alussa Notre-Damen kirkon kuoromestarina Montrealissa. Hänen omia teoksiaan esitettiin vuonna 1893 Guillaume Couturen johtamassa konsertissa. Vuodesta 1900 alkaen Fortier työskenteli hallitukselle kielenkääntäjänä, joka omisti jäljelle jääneen aikansa sävellystyölleen. Sävellyksiin kuuluvat muiden muassa messu neljälle miesäänelle, uruille ja orkesterille, Valssi orkesterille sekä kaksi "Méditation"-nimistä kappaletta. Fortier sävelsi myös lukuisia lauluja.
Katu Montrealissa nimettiin vuonna 1985 Fortierin mukaan. Hänen mukaansa nimetty yhtye perustettiin vuonna 1988. Kokoonpano koostui sopraano Liette Turnerista, sellisti Alain Aubutista ja pianisti Réjean Coallierista. Vuonna 1989 Turner ja Coallier tekivät baritoni Erik Olandin kanssa CD-levyn "The Romanticism in Canada", johon kuuluu kymmenen Fortierin laulua.
Frank Stephen Meighen

Frank Stephen Meighen (26. joulukuuta 1870 Perth, Ontario – 19. tammikuuta 1946 Montreal, Québec) oli kanadalainen liikemies ja taiteiden suojelija. Hän opiskeli pianonsoittoa Paul Letondalin johdolla, mutta hänen varsinainen intohimonsa kohde oli ooppera. Vuonna 1910 hän perusti Albert Clerk-Jeannotten kanssa tekemänsä yhteistyön tuloksena Montreal Musical Societyn, jonka pohjalta seuraavana perustettiin Montreal Opera Company. Seuraavien kolmen kauden aikana yhtiö järjesti lähes 300 esitystä Montrealissa sekä muissa Kanadan ja Yhdysvaltain kaupungeissa. 
Meighen palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja eteni Kanadan armeijassa kenraaliksi. Hän oli Kunnialegioonan upseeri vuodesta 1924. Liikemiehenä hän työskenteli muun muassa rautatieverkoston parissa.
Georges Dufresne

Georges Joseph-Édouard Dufresne (21. toukokuuta 1894 Nicolet, Québec – 25. kesäkuuta 1973 Montreal, Québec) oli kanadalainen tenori ja radiotuottaja. Hän sai muodollista koulutusta Nicoletin seminaarissa ja asettui Montrealiin, jossa häntä opettivat Rodolphe Mathieu ja Albert Clerk-Jeannotte. Hän vielä jatkoi opintojaan Pariisissa Jean de Reszken, Albert Dumontierin, André Paulet'n ja Jean Fournetzin johdolla. Dufresne palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Dufresne teki debyyttinsä Pariisissa nimellä Dufranne ja esiintyi myös muualla Ranskassa sekä Englannissa ja myöhemmin Yhdysvalloissa. Hän esiintyi vaudevillessa ja tulkitsi oopperaakin muun muassa "Manonin", "Carmenin" ja "Faustin" pääosissa. Dufresne työskenteli CBC:n tuottajana vuodesta 1942, kunnes jäi eläkkeelle 1967.
Vasaramäen koulu

Vasaramäen koulu, kutsumanimeltään ”Vasku”, on yhtenäiskoulu Turun Vasaramäessä. Koulu toimii kahdessa yksikössä, nimeltään Lehmus (Lehmustie 7, vuosiluokat 1–6) ja Puistokoulu (Puolukkatie 11, vuosiluokat 7–9 sekä valmistavan opetuksen ryhmä maahanmuuttajille). Liikuntapainotteisessa koulussa on alakoulun liikuntalinja ja yläkoulun urheiluluokka. Vuonna 2022 koulussa oli noin 680 oppilasta.
Historiaa.
Vasaramäen lapset kulkivat 1940-luvulla opintiellään joko Martin tai Kerttulin kansakouluun, ja koulumatkoihin saattoi kulua jopa useita tunteja. Vasaramäen asukkaat kiirehtivät kouluasiaa esittämällä kaupungin päättäjille tilastoja alueen lapsimääristä, ja Vasaramäkeen saatiin alkaa kaavailla suurehkoa kansakoulua 1950-luvun alussa. Vuonna 1953 valmistui 16 luokkahuonetta, ruokailusalin ja monia erikoistiloja sisältävä rakennus, jonka on suunnitellut Veijo Kahra Turun kaupungin rakennusosastolla. Sitä pidettiin 1950-luvulla esimerkkinä hyvin suunnitellusta ja maisemaansa sopivasta koulutalosta. Alun perin aulassa oli suihkulähde, ja kouluun kaavailtiin myös uima-allasta, mutta siitä jouduttiin luopumaan.
Koulu täyttyi heti oppilaista, joita oli enimmillään 1 100, ja koulua käytiin kahdessa vuorossa. Ikäluokkien pienennyttyä Vasaramäkeen otettiin oppilaita eteläpuolen kasvavista lähiöistä Lausteelta, Koivulasta ja Haritusta. Vuonna 1996 koulussa oli oppilaita enää 260.
Vuonna 2009 puoli kilometriä pohjoisempana Syreenikujalla sijaitseva Kupittaan koulu yhdistettiin Vasaramäen kouluun. Koulu toimi runsaan kymmenen vuoden ajan näissä kahdessa paikassa, alakoulu Lehmustiellä ja yläkoulu Syreenikujalla. Entinen Kupittaan koulu, alun perin Kupittaan yhteiskoulu, on Aarne Ehojoen ja Veijo Kahran suunnittelema, vuonna 1957 valmistunut ja vuonna 1962 laajennettu rakennus. Kupittaan koulu on ollut tyhjillään sisäilmaongemien vuoksi kesästä 2021 lähtien, ja sille pyritään saamaan purkulupaa huolimatta Museoviraston vastustuksesta.
Indonesian demokraattinen puolue

Indonesian demokraattinen puolue (, PDI) oli vuonna 1973 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se toimi Suharton uusi järjestys -politiikan aikana Suhartoa vastustaneessa oppositiossa. 1990-luvulla Megawati Sukarnoputrin johtama siipi perusti uuden, PDI:stä irtautuneen puolueen Indonesian demokraattinen kamppailun puolue (PDI-P).
Route nationale 24

Route nationale 24 eli RN24 on valtatie Malissa. Se kulkee Kitasta Katin ja Kéniéban kautta Senegalin rajalle. Tien pituus on 427 kilometriä. Se on osa maan pääkaupungin Bamakon ja Dakarin valtamerisataman yhdistävää eteläistä liikennekäytävää.
Mali on sisämaavaltio, jonka vienti ja tuonti kulki vuoteen 2002 saakka etupäässä Norsunluurannikon Abidjanin sataman kautta. Norsunluurannikon sisällissodan takia puolet maan ulkomaankaupasta suuntautui Dakarin satamaan, mikä kuormitti tavattomasti Kayesin kautta kulkevaa pohjoista liikennekäytävää. Tilanteen helpottamiseksi Mali ja Senegal alkoivat suunnitella Afrikan kehityspankin ja Länsi-Afrikan yhteistyöjärjestöjen johdolla uutta eteläistä käytävää, johon liittyisi maantien rakentamisen ohella liikenteen helpottamiseen liittyviä toimenpiteitä sekä sosioekonomisia infrastruktuurihankkeita.
Vuosina 2008–2012 toteutetun projektin kokonaiskustannukset olivat 308 miljoonaa dollaria. Sen rahoittajina toimivat Afrikan kehityspankin ohella muun muassa Länsi-Afrikan kehityspankki, Islamilainen kehityspankki, Euroopan unioni, Japani, saksalainen KfW sekä Malin ja Senegalin hallitukset. Hankkeen teknisiin saavutuksiin kuuluvat Kitan ja Senegalin Kédougoun välinen uusi maantie, Bafing-, Balé- ja Faléméjoet ylittävät sillat, sata kilometriä maaseudun sivuteitä sekä karjan lepo- ja karanteenialueet. Alueen maaseutuyhteisöjä varten tehtiin kymmenen porakaivoa ja rakennettiin viisi terveyskeskusta. Katin ja Kitan välinen tieosuus oli uudistettu EU:n ja KfW:n tuella jo aiemmin.
Eteläinen liikennekäytävä on lyhentänyt Bamakon ja Dakarin välimatkaa kahdellasadalla kilometrillä, helpottanut maiden välistä kaupankäyntiä ja lisännyt maaseutuväestön ansaintamahdollisuuksia. Sen vaikutukset ovat tuntuneet erityisesti Kéniéban piirissä, jonne matkustaminen Bamakosta kesti aikaisemmin Kayesin kautta kaksi päivää. Nykyään matka taittuu viidessä tunnissa.
Rørbyn miekat

Rørbyn miekat ovat kaksi varhaispronssikaudelle ajoitettua pronssista kippuramiekkaa , jotka molemmat löytyivät 1950-luvulla Rørbystä Kalundborgin läheltä Länsi-Sjællannista Tanskasta. Kummatkin miekat löytyivät suoturpeen noston yhteydessä ja ne arvellaankin votiiviuhreiksi. Miekat ovat esillä Tanskan kansallismuseossa.
Historiaa.
Vuonna 1952 Thorvald Nielsen perkasi vetistä ojaa pienellä suolla Rørbyssä, kun hän löysi turpeesta vinoon asentoon jääneen pronssimiekan. Miekka oli ensimmäinen laatuaan, joka oli löydetty Tanskasta. Hän luovutti miekan Tanskan kansallismuseolle, mutta vuonna 1957, nostaessaan samasta maasta perunoita, löysi hän 10 metrin päästä toisen samanlaisen miekan. Miekat olivat aivan samanlaiset, mutta tässä miekassa oli lisäkoristeluna pronssikautisen laiva. Tämä on vanhin ajoitutettu pronssikautisen laivan kuva.
Miekat.
Miekat (museon luettelonumerot: ensimmäinen B14174 ja toinen B14616) on ilmeisesti valettu samassa pajassa, sillä ne ovat pääpiirteissään aivan samanlaiset muodoltaan ja koristelultaan. Miekkojen jälkityöstössä on kuitenkin eroja ja esimerkiksi vain toiseen miekkaan on kaiverrettu laivankuva. Miekan kahvan vieressä on kantamista tai käsiotteen varmistamiseksi valettu pieni lenkki. Tällaiselle miekalle ei sovi suojaksi perinteinen tuppi ja onkin otksuttu, ettei sillä ole ollut käytännön merkistystä taisteluaseena vaan sitä käytettiin vain seremonioissa.
Laivakoristelu esittää kauniisti kaiverretuilla viivoilla hahmoteltua pronssiaikaista laivaa, joka ”seilaa” kohti miekan käyristettyä kärkeä. Laiva on tyypiltään samanalinen kuin monissa skandinaavisissa pronssikautisissa kalliopiirroksissakin. Laivat ovat niissä tyypillisesti pitkiä ja niissä on runsaasti miehistöä. Miekan laivaan on vedetty 31 vinoviivaa, joiden päässä on stanssattu syvennykset pään merkiksi. Laivan keulan- ja perän puut nousevat korkealle kaartuen takaisin laivan päälle. Laivan köli jatkuu lyhyesti keulasta eteenpäin ja perästä taaksepäin. Nämä piirroksen piirteet esiintyvät monissa kalliopiirroksissakin ja miekkaa on käytetty ajoittamaan nämä piirroskuviot samanaikaisiksi.
Ajoitus.
Miekat on ajoitettu karkeasti Monteliuksen periodille I eli noin 1700–1500 eaa. Ajoitusta on tarkennettu vielä miekkojen koristeluun perustuen periodille IB eli ensimmäisen periodin loppupuoliskolle. Tämä vastaa ajoitusta 1600–1500 eaa.
Banjarin sulttaanikunta

Banjarin sulttaanikunta oli Borneon saarella, nykyisen Indonesian Etelä-Kalimantanin provinssin alueella sijainnut sulttaanikunta. Sulttaanikunta perustettiin vuonna 1526 Banjarmasinin kaupungissa sen hallitsijan käännyttyä islamiin. 1700-luku oli sulttaanikunnan kukoistusaikaa, kun maustekauppa menestyi ja suuri osa saaresta oli uskollisia sulttaanille. Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian vallan kasvaessa Banjar joutui siirtomaavallan alaistuuteen. Sulttaanikunta vastusti Alankomaiden hallintaa suurimman osan 1800-luvusta, ja virallisesti sulttaanikunta hajotettiin vuonna 1860.
Protoporfyrinogeeni IX

Protoporfyrinogeeni IX (C34H40N4O4) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy useissa eliöissä osana hemin, klorofyllin ja muiden porfyriinien biosynteesiä.
Biologinen rooli.
Protoporfyrinogeeni IX:ää muodostuu eliöissä koproporfyrinogeeni III:sta koproporfyrinogeenioksidaasientsyymin katalysoimana. Tämä entsyymi hapettaa ja dekarboksyloi osan koproporfyrinogeeni III:n karboksyylihapporyhmistä ja metyyliryhmistä vinyyliryhmiksi. Protoporfyrinogeeni IX itse hapettuu seuraavassa vaiheessa protoporfyrinogeenioksidaasin katalysoimana protoporfyriini IX:ksi. Hapettuminen voi tapahtua myös ilman entsyymiä. 
Eräässä harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa porfyria variegatassa protoporfyrinogeeni IX -oksidaasin toiminta on puutteellista ja yhdistettä kertyy elimistöön. Protoporfyrinogeeni IX katalysoi happiradikaalien muodostumista, minkä seurauksena voi olla auringon aiheuttamia iho-oireita, oireita maksan toiminnassa ja neurologisia oireita. Eräät rikkaruohomyrkyt vaikuttavat estämällä protoporfyrinogeeni IX -oksidaasin toimintaa, jolloin protoporfyrinogeeni IX:ää kertyy kasveihin ja happiradikaalien muodostuminen aiheuttaa solutuhoa. Tällaisia ovat esimerkiksi asifluorfeeni ja oksifluorfeeni
Kertanegara

Kertanegara oli jaavalaisen Singhasarin kuningaskunnan viimeinen hallitsija vuosina 1268–1292. Häntä kunnioitetaan edelleen yhtenä suurimmista jaavalaisista kuninkaista. Hänen johdollaan Jaava yhdistyi ja Singhasarin valta laajeni Sumatralle ja Balille asti.
Kertagaran isä oli Janggalan kuningaskunnan hallitsija Vishnuvardhana ja hänen äitinsä oli Kedirin prinsessa. Syntymästään saakka Kertanagara oli näiden kahden jaavalaisen valtakunnan jälleenyhdistäjä, mistä tulee myös hänen nimensä Kertanagara, mikä tarkoittaa "järjestys valtakunnassa". Todennäköisesti tämän vuoksi hänet nimettiin valtaan jo vuonna 1254, ennen isänsä kuolemaa, mutta todellisuudessa valtaa piti edelleen hänen isänsä, Kertanagaran ollessa liian nuori hallitsemaan.
Kertanagara torjui Jaavalle saapuneen Mongolivaltakunnan lähetystön vaatimukset vasalliveron maksamisesta vuonna 1289. Kun Kublai-kaanin lähettämä armeija saapui takaisin Jaavalle, Kertanagara oli jo kuollut. Hänet surmattiin kapinoivien kediriläisten toimesta. Kertanagaran jälkeen valtaan nousi hänen vävynsä Kertarajasa. Hän pakeni Kedirin kapinaa Majapahitin, mihin hän perusti uuden kuningaskunnan.
Raden Wijaya

Raden Wijaya oli Majapahitin kuningaskunnan perustaja. Ennen Raden Wijayan valtaannousua Jaava kuului Singhasarin kuningaskunnan hallintaan. Singhasarin kuningas Kertanagara torjui mongolien lähetystön vuonna 1289, minkä johdosta Kublai-kaani lähetti mongoliarmeijan Jaavalle. Mongoliarmeijan saavuttua vuonna 1292, Kertanagara oli surmattu Kedirin kapinoidessa Singhasaria vastaan. Raden Wijaya, joka tunnettiin vielä ennen valtaannousuaan nimellä Kertarajasa Jayawardhana, pakeni Kedirin kapinaa Majapahitiin, mihin hän perusti uuden kuningaskunnan. Mongolien saavuttua Jaavalle, Raden Wijaya liittoutui mongolien kanssa Kediriä vastaan. Kun Kedirin kapina oli kukistettu Majapahitien armeija ajoi mongolit pois Jaavalta. Vahvistaakseen valtaansa Raden Wijaya nai neljä Kertanagaran tytärtä. Raden Wijaya onnistui valtakaudellaan kukistamaan useita kapinoita ja hänen kuoltuaan vuonna 1309 Majapahitin kuninkaaksi nousi hänen poikansa Jayanagara.
Matti Tolonen (lääkäri)

Matti Tolonen (s. 1941) on lääketieteen tohtori (Turun yliopisto, 1974) ja toiminut työterveysopin professorina Tampereen yliopistossa, asiantuntijalääkärinä sosiaali- ja terveysministeriössä sekä ylilääkärinä lääkintöhallituksessa ja Työterveyslaitoksessa. Hän toimi 1980-luvulla Maailman Terveysjärjestön (WHO) asiantuntijana (temporary adviser) Euroopan aluetoimistossa Kööpenhaminassa ja päämajassa Genevessä.
Hän on toiminut lääkärinä sairaaloissa ja yksityisvastaanotolla sekä työterveyslääkärinä muun muassa Suomen IBM:ssä, Mercantilessa, Fazerilla ja Stockmannilla. Nykyään Tolonen on eläkkeellä ja asuu Espanjassa. 
Tutustuttuaan Kaarlo Jaakkolan ja Antti Arstilan kautta ravintolisien käyttöön Tolonen on 1980-luvun alusta alkaen markkinoinut nimeään kantavia ravintolisiä.
Kesällä 2009 Tolonen toi Suomeen luontaistuotteena myytävän berberiinin. 
Asiantuntija kumosi vuonna 2011 Iltalehdessä Tolosen kolesterolimielipiteet ja sanoi tämän vain pyrkivän edistämään omaa yritystoimintaansa.
King Edward Point

King Edward Point on Etelä-Georgian ja Eteläisten Sandwichsaarten hallintokeskus. Se sijaitsee Etelä-Georgia-saaren koillisosassa, lähellä Grytvikenin kaupunkia. Joskus King Edward Pointia kutsutaan virheellisesti Grytvikeniksi.
Irakin edustajainneuvosto

Irakin edustajainneuvosto on Irakin yksikamarinen parlamentti eli valtion johtava päätöksiä tekevä elin. Parlamentissä on 329 kansanedustajaa. Heistä 320 valitaan suoralla vaalitavalla ja 9 paikkaa on varattava vähemmistöille: 5 paikkaa kristityille (Bagdadin, Dahukin, Erbilin, Kirkukin ja Niniven vaalipiireissä), 1 feileille Wasitin vaalipiirissä,1 saabalaisille Bagdadin vaalipiirissä, 1 šabakeille Niniven vaalipiirissä ja 1 jesideille Niniven vaalipiirissä. Kansanedustajien toimikausi on 4 vuotta kerrallaan.
Ehdolle asettuminen ja äänestäminen.
Kansanedustajaksi hakevan on oltava vähintään 30-vuotias ja hänellä on oltava Irakin kansalaisuus ja korkeakoulututkinto. Hajotetun baath-puolueen korkea-arvoisissa viroissa toimineet eivät vastuu- ja oikeudenmukaisuuslain mukaan saa asettua ehdolle. Edustajaksi pyrkiminen on kielletty myös "kunniaa loukkaavista" rikoksista tuomituilta henkilöiltä ja henkilöiltä, jotka ovat rikastuneet laittomin keinoin "kotimaan ja julkisen talouden kustannuksella". Ehdolleasettumisaikana armeijan jäseninä olevat eivät saa hakea kansanedustajiksi. Jokaisen puolueen on asetettava ehdolle vähintään yksi nainen kolmea asettamaansa miesehdokasta kohden.
Äänestäjällä on oltava Irakin kansalaisuus ja hänen on oltava vähintään 18-vuotias. Hänen on rekisteröidyttävä äänestäjäksi pystyäkseen äänestämään.
Historia.
Parlamentti on kokoontunut vuodesta 1947. Se ei kokoontunut vuosina 1963–1980 ja 2003–2008.
Kevään 2014 vaaleissa parlamenttiin valittiin 328 edustajaa, joista miehiä oli 245 (eli 75 %) ja naisia 83 eli (25 %).
Natalie Woodin filmografia

Tämä on yhdysvaltalaisen näyttelijän Natalie Woodin filmografia.
Mackenzie McDonald

Mackenzie McDonald (s. 16. huhtikuuta 1995 Piedmont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 60 maaliskuussa 2019.
Vuonna 2016 McDonald sai villin kortin Yhdysvaltain avointen pääsarjaan, missä hän hävisi avauskierroksella karsija Jan Šátralille. Vuonna 2018 hän pelasi Australian avointen pääsarjassa voittaen ensimmäisellä kierroksella Elias Ymerin. Toisella kierroksella hän hävisi viisieräisen ottelun Grigor Dimitroville.
Teräsrautelan koulu

Teräsrautelan koulu on turkulainen peruskoulun alakoulu, joka toimii kahdessa paikassa, Teräsrautelassa (Korkkisvuorenkatu 14) ja Suikkilassa (Talinkorventie 16). Suikkilassa annetaan vuosiluokkien 1–3 ja Teräsrautelassa vuosiluokkien 4–6 opetusta, yhteensä noin 300 oppilaalle.
Koulun rehtori Johanna Erkkilä äänestettiin keväällä 2018 "Turun Seutusanomien" lukijaäänestyksessä Länsi-Turun positiivisimmaksi henkilöksi.
Historiaa.
Teräsrautelan koulun Teräsrautelan yksikkö toimii vuonna 1956 valmistuneessa koulurakennuksessa, jonka on suunnitellut Heikki Sarainmaa Turun kaupungin rakennusosastolla. Alun perin Teräsrautelan kansakouluksi rakennetussa kiinteistössä on toiminut myös kirjasto, ja siinä on aiemmin ollut talonmiehen asunto.
Teräsrautelan kansakoulun ensimmäisiä opettajia oli myöhemmin Akavan puheenjohtajana toiminut Voitto Ranne. 
Suikkilan ala-aste, nykyisin Teräsrautelan koulun Suikkilan yksikkö, on perustettu vuonna 1972 ja laajennettu lisärakennuksella 1990-luvulla. Alun perin sen suunnitteli koko Suikkilan lähiön arkkitehtina toiminut Pekka Pitkänen. Suikkilan koulu purettiin vuonna 2022 ja sen oppilaat siirrettiin Teräsrautelaan. Suikkilan uusi koulu valmistui vuonna 2024.
Manilan kaatopaikkavyöry 2000

Manilan kaatopaikkavyöry oli heinäkuun 10. päivänä 2000 Filippiinien Manilan suurkaupunkialueen Quezon Cityn Payatasin kaatopaikalla tapahtunut suuronnettomuus. Silloin rankkasateiden jälkeen käynnistyneessä, aamuvarhaisella tapahtuneessa maanvyöryssä suuri määrä (1,2 milj. kuutiometriä) jätteitä, kaatopaikkanesteitä ja maa-ainesta siirtyi paikaltaan. Yli 330 ihmistä hautautui jätevyöryn alle; monet heistä olivat asuneet aivan kaatopaikkaröykkiöiden viereen pystytetyissä hökkeleissä. Monet hökkeleistä jäivät metrien jätekerroksen alle. Hautautuneista 58 onnistuttiin pelastamaan elävänä. Viikkojen raivaus- ja etsintätyön aikana löydettiin 278 ruumista. 
Tapaus aiheutti muutoksia Manilan suurkaupunkialueen jätteiden käsittelyyn ja kaatopaikkaturvallisuuteen.
Luolavuoren koulu

Luolavuoren koulu on Turussa toimiva peruskoulu, joka toimii kolmessa yksikössä kolmen puolen kaupunkia: Peltolassa Turun keskustan eteläpuolella (Ruiskatu 8), Lausteessa keskustan itäpuolella (Raadinkatu 7) ja Runosmäessä keskustan pohjoispuolella (Piiparinpolku 3). Ruiskadun yksikön 1–6 luokkien yleisopetuksen lisäksi kaikki kolme yksikköä antavat 1–9-luokkien erityispedagogista opetusta erilaisissa pienluokissa henkilökohtaisine opintosuunnitelmineen.
Historia.
Luolavuoren vanha koulurakennus oli vuodelta 1964, alun perin Luolavuoren kansakoulu. Sen suunnitteli Veijo Kahra. Sisäpihaa ympäröivä rakennus oli julkisivuiltaan betonia, klinkkeriä ja kuparia. Rakennus peruskorjattiin vuosina 2004–2006 ja uusin osa valmistui 2008. Rakennus purettiin sisäilmaongelmien takia tammikuussa 2024, ja sen tilalle suunnitellaan uutta koulurakennusta, jonka tavoitteena on aloittaa toiminta vuonna 2028.
Luolavuoren koulun Piiparinpolun yksikkö on entinen Runosmäen ala-aste vuodelta 1974, suunnittelijana ATR-Toimistot Blomstedt-Krogius-Pettersson-Tuominen. Välillä koulu tunnettiin Vuorelan koulun Piiparinpolun yksikkönä.
Keväällä 2020, koronaviruspandemian aikana, Luolavuoren koulu suljettiin sisäilmaongelmien takia ja jäljellä olleet oppilaat siirrettiin väliaikaisesti Puropellon koulun tiloihin. Syyslukukaudesta 2020 alkaen opetustoimintaa on järjestetty osin tilaelementtiratkaisuissa, osin olemassa olevissa kiinteistöissä, kuten Ruiskatu 8:n kiinteistössä, Turun Aikuiskoulutuskeskuksen tiloissa Kärsämäessä sekä Turun ammatti-instituutin Kellonsoittajankadun toimipisteessä. 2021 aikana koko opetustoiminta siirrettiin Ruiskatu 8:n kiinteistöön, ja viereen rakennettiin yläkoulurakennus.
Gloster Aircraft Company

Gloster Aircraft (aiemmin Gloucestershire Aircraft Company ja Gloster Aircraft Company) oli brittiläinen vuonna 1917 perustettu lentokonevalmistaja.
Vuonna 1961 yhtiö yhdistettiin Armstrong Whitworthin kanssa Whitworth Gloster Aircraft -yhtiöksi, joka päätyi Hawker Siddeleyn omistukseen vuonna 1963.
Yhtiö valmisti ensimmäisen brittiläisen suihkumoottoria käyttävän lentokoneen E.28/39 sekä ainoan liittoutuneiden suihkuhävittäjän toisessa maailmansodassa: Gloster Meteorin.
NRP Comandante João Belo (F480)

NRP Comandante João Belo (runkonumero F480) oli Portugalin laivaston vuonna 1966 vesillelaskettu João Belo -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1965. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1967.
Palvelus.
Alus myytiin 2008 Uruguaylle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "ROU Uruguay".
NRP Comandante Sacadura Cabral (F483)

NRP Comandante Secadura Cabral (runkonumero F483) oli Portugalin laivaston vuonna 1968 vesillelaskettu João Belo -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1967. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 25. heinäkuuta 1969.
Palvelus.
Alus myytiin 2008 Uruguaylle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "ROU Comandante Pedro Campbell".
NRP Comandante Hermenegildo Capelo (F481)

NRP Comandante Hermenegildo Capelo (runkonumero F481) oli Portugalin laivaston vuonna 1966 vesillelaskettu João Belo -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1966. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1968.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 2004 ja se upotettiin keinotekoiseksi riutaksi 2013.