tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pyhä Sebastianus

Pyhä Sebastianus tai Pyhä Sebastian (k. noin 288 jaa.) eli legendan mukaan 200-luvulla Roomassa. Hän oli kristitty keisarillisen henkivartioston upseeri, jonka kerrotaan salassa käännyttäneen monia ihmisiä kristityiksi. Sebastianus jäi kiinni uskostaan, jolloin keisari Diocletianus määräsi hänet surmattavaksi nuolin. Hän selvisi teloituksesta hengissä ja leski Irene hoiti hänet terveeksi, mutta myöhemmin Sebastianus tuomittiin uudelleen ja nuijittiin hengiltä. Hänet haudattiin Rooman katakombeihin ja haudan päälle rakennettiin kirkko nimeltä "San Sebastiano fuori le mura" (tai "San Sebastiano ad catacumbas").
Keskiajalle asti Sebastianusta pidettiin ruttotautisten parantajana ja jousiampujien suojelijana, mutta renessanssiaikana häntä alettiin pitää mieluummin marttyyrina. Sebastianusta pidetään myös äkäisten lasten pyhimyksenä.
Tirlittan-palkinto

Tirlittan-palkinto on Suomen Kirjailijaliiton vuodesta 1993 alkaen myöntämä tunnustus suomenkieliselle lasten- ja nuortenkirjallisuudelle. Palkinto on saanut nimensä Oiva Paloheimon lastenkirjasta "Tirlittan". Palkinnon suuruus on 10 000 euroa ja siihen kuuluu Tirlittanin soitin okariina.
Palkitut.
Lähde
Kullervo (Sibelius)

Kullervo op. 7 on Jean Sibeliuksen viisiosainen Kalevala-aiheinen suurimuotoinen sävelruno, jota kutsutaan myös "Kullervo-sinfoniaksi". Teos on sävelletty orkesterille, mieskuorolle, sopraanolle ja baritonille, ja se kantaesitettiin vuonna 1892. Sinfonian aiheena on Kalevalan traagisen hahmon Kullervon elämä ja kuolema.
Historia.
Sibelius alkoi säveltää "Kullervoa" Wienissä vuonna 1891, ja teos valmistui hänen palattuaan Helsinkiin vuonna 1892. Teoksen ensiesitys oli 28. huhtikuuta 1892; Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteria johti säveltäjä ja solisteina olivat Emmy Achté sekä Abraham Ojanperä.
"Kullervo" kohotti Sibeliuksen kansan tietoisuuteen lupaavana säveltäjänä, vaikka teosta onkin arvosteltu soitinnuksen ja muodon puutteista. Sibelius vetikin sävellyksen pois julkisuudesta pian ensiesitysten jälkeen, ja teos esitettiin uudelleen vasta vuonna 1958, vuosi säveltäjän kuoleman jälkeen.
Sibelius ei koskaan luovuttanut teosta painettavaksi, vaan teoksesta on säilynyt ainoastaan säveltäjän käsikirjoitus. 1930-luvulla Helsingin kaupunginorkesterin viulistin Viktor Halosen laatima partituurikopio sekä orkesterimateriaali sisältävät runsaasti puutteita ja virheitä, mikä on rajoittanut teoksen esittämistä ja vaatinut teosta johtaneilta kapellimestareilta runsaasti omaa tutkimustyötä ja tulkintaa. Vuonna 2006 teoksesta julkaistiin professori Glenda Dawn Gossin toimittama kriittinen laitos sekä säveltäjän sovitus kolmannesta ja viidennestä osasta pianolle ja lauluäänille. 
Osat.
Teoksen kesto on noin 70 minuuttia, ja se koostuu viidestä osasta, jotka kertovat Kullervon elämänvaiheista:
Paulo da Silva

Paulo César da Silva Barrios (s. 1. helmikuuta 1980 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskuspuolustajana pelaava da Silva on vuodesta 2017 edustanut kotimaansa Club Libertadia.
Da Silva on ammattilaisurallaan edustanut yli kymmentä seuraa kuudessa eri maassa. Vuonna 1998 da Silva lähti kotimaansa Cerro Porteñosta Italian Perugiaan, jossa hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Sen jälkeen hän vietti kauden Argentiinassa Club Atlético Lanúsissa, josta palasi Italiaan. Siellä da Silva pelasi joitakin otteluita Veneziassa ja Cosenzassa. Tämän jälkeen hän palasi kotimaahansa Club Libertadiin, josta siirtyi meksikolaiseen Club Tolucaan. Vuodet 2009–2011 hän pelasi englantilaisessa Sunderlandissa, josta siirtyi vuonna 2011 espanjalaiseen Real Zaragozaan. Da Silva on Paraguayn (2002 ja 2003) ja Meksikon (2005) mestari.
Da Silva oli mukana nuorten MM-kisoissa vuosina 1997 ja 1999. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi yhdessä ottelussa kaksi minuuttia. Da Silvan ensimmäinen maaottelu oli 27. heinäkuuta 2000 Boliviaa vastaan. Hän on pelannut 148 maaottelua eli paraguaylaispelaajista eniten.
CONCACAF Champions League

CONCACAF Champions Cup () on vuosittainen kansainvälinen jalkapalloturnaus, joka pidetään CONCACAF:n alueella (Pohjois-Amerikka, Keski-Amerikka ja Karibia). 
Kilpailu perustettiin vuonna 1962, jolloin sen nimi oli CONCACAF Champions' Cup (). Turnaus on samankaltainen kuin UEFA:n Mestarien liiga ja Etelä-Amerikan Copa Libertadores, mutta se ei ole ollut läheskään yhtä merkittävä tai arvostettu. Syynä on turnauksen taloudellisesti vähäinen merkitys ja se, että kolmen maan (Meksiko, Costa Rica ja Yhdysvallat) suurseurat ovat pikkuseuroihin nähden ylivoimaisia. Meksikolaiset seurat ovat alkaneet osallistua Copa Libertadoresiin, jolloin cupin arvostus Meksikossa väheni entisestään. Vuoden 2008 Champions' Cupin jälkeen turnauksen tilalle perustettiin CONCACAF Champions League.
Vuodesta 2005 lähtien turnauksen voittaja on saanut paikan FIFA:n seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Sarjajärjestelmä.
CONCACAF Champions League koostuu karsintakierroksesta, lohkovaiheesta ja pudotuspeleistä. Karsintakierroksella 16 joukkuetta pelaavat kaksiosaisen karsintaottelun, jonka voittaja pääsee lohkovaiheeseen. Lohkovaiheeseen pääsee lisäksi suoraan kahdeksan joukkuetta. Lohkovaiheessa joukkueista muodostetaan neljä 4 joukkueen lohkoa, joissa pelataan kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pääsevät jatko-otteluihin. Puolivälierät, välierät ja finaali pelataan kaksiosaisena.
Heini Wathén

Heini Jasmine Wathén-Fayed (o.s. Wathén, myös Heini Al-Fayed; s. 24. helmikuuta 1955) on suomalainen seurapiirihenkilö, entinen malli ja egyptiläissyntyisen liikemiehen Mohamed Al-Fayedin leski.
Heini Wathénin vanhemmat pitivät hotellia Hangossa. Wathén voitti Hangon Miss Kesä -tittelin, "Apu"-lehden Viikinkityttökilpailut ja Itämeren tyttö -kilpailun vuonna 1972. Tämän jälkeen hän pääsi Sanelma Vuorteen mallitoimiston listoille. Vuonna 1975 Wathén pääsi ylioppilaaksi ja lähti sisarensa tavoin malliksi Pariisiin. Kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Suomeen ja osallistui Miss Suomi -kilpailuun. Wathén ei menestynyt finaalissa. Hän kuitenkin sattui tapaamaan Dodi Al-Fayedin, joka etsi Suomesta uusia mallikasvoja. Al-Fayed järjesti Wathénille mallin töitä Pierre Balmainin muotitalosta Pariisissa. Dodi myös esitteli uuden ystävänsä 48-vuotiaalle isälleen Mohamed Al-Fayedille. Al-Fayed vanhempi aloitti suhteen Wathénin kanssa ja kutsui tämän pian asumaan kanssaan Lontoon Park Lanelle. Pari avioitui vuonna 1985, jolloin Wathén odotti heidän kolmatta yhteistä lastaan Camillaa.
Wathénille ja Al-Fayedile syntyi neljä lasta. He ovat muotisuunnittelijana toiminut Jasmine (s. 1980), lapsena kuuroutunut valokuvaaja Karim (s. 1983), hyväntekijä Camilla (s. 1985) ja ympäristöaktivisti Omar (s. 1987). Heini Wathén esiintyy harvoin julkisuudessa.
Al-Fayedin perheellä on meren rannalle Espoon Westendiin 1990-luvun taitteessa rakennettu talo, ja lisäksi sen vieressä 1997 hankittu noin 400 neliömetrin pienempi talo. Heini Wathén otti 2010-luvulla muun muassa mielipidekirjoituksilla kantaa kiinteistöjen lähelle suunniteltuun tornihotelliin, myöhemmän suunnitelman mukaan matalampaan mutta laajaan terassitaloon, joka hänen mielestään tuhoaisi Espoon merenrantamaiseman. Wathén myös kanteli kaavasta Euroopan komissiolle ja vetosi kantelussa alueen lepakoiden suojeluun. 
Kiinteistöjen omistajiksi on merkitty Wathénin lapset. He olivat mukana westendiläisten asiaa koskevassa valituksessa, joka kuitenkin jätettiin käsittelemättä korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja rakennuslupa sai näin lainvoiman. Al-Fayedin perheellä on tai on ollut asuntoja ja kiinteistöjä myös ainakin Helsingissä, New Yorkissa, Lontoossa ja Pariisissa, kartano Lontoon eteläpuolella Surreyssä, huvila Ranskan Saint-Tropez’ssa ja linna Skotlannissa.
Vuonna 2008 Wathén esitteli maalaamansa posliiniastiaston, joka tuli myyntiin Al-Fayedien omistaman Balnagown Castlen matkailijakeskuksessa Skotlannissa.
Kankirauta

Kankirauta on historiallinen nimitys varhaiselle raudan (teräksen) kankimaiselle kauppamuodolle ennen terästen valmistusmenetelmien kehittymistä 1800-luvulla. Kankirautaa valmistetaan mellottamalla eli vuoron perään kuumentamalla ahjossa ja takomalla masuunista saatua kovaa ja haurasta takkirautaa. Saatu lopputulos on sitkeämpää ja soveltuu esineiden valmistamiseen. Takomisen raskauden vuoksi keskiajan lopulla kehitettiin vesivoimalla toimiva kankivasara. 
Masuunissa tapahtuvassa raudan pelkistyksessä siihen liukenee hiiltä. Tätä poistetaan mellotuksessa, jossa hapen tai ilman avulla hiili palaa pois. Lopputuloksen hiilipitoisuus riippuu mellotustavasta. Hiilipitoisuuden pitää olla alle 0,5 %, jotta saatu rauta ei olisi haurasta. Historiallinen kankirauta ei ollut kovin tasalaatuista. Nykyaikaisissa teräksissä seosaineiden määrää pystytään kontrolloimaan. Kankirautaa valmistettaessa tätä ei osattu, joten kankiraudan lujuus ei ollut verrattavissa teräkseen. Vanhempi menetelmä raudan tuottamiseen on harkkohytti. Siinä pelkistyvä rautamalmi ei sula eikä liuota itseensä hiiltä, jolloin siitä syntyvä rauta on pehmeää ja taottavaa. Tämä menetelmä ei ollut kovin tehokas raudan pelkistystapa masuunisulatukseen verrattuna, mutta taonta ja kuumennus mellotuksen vuoksi terästä ei pystytty tuottamaan suuria määriä ennen kuin putlaus, Siemens-Martin-prosessi, bessemer-prosessi ja LD-prosessi otettiin käyttöön. Niukkahiilistä terästä syntyy silloin, kun mellotusprosessi viedään loppuun saakka. 
Niukkahiilistä terästä on helppoa takoa ja hitsata, mutta sitä ei voi karkaista, sillä sen hiilipitoisuus on liian alhainen martensiittisen kiderakenteen muodostumiseksi. Kankirautaa voidaan kuitenkin kovettaa kylmätaonnalla muokkaamalla raudan kidemuotoja; tästä nimi "takorauta". Ahjokarkaisussa raudan hiilipitoisuutta pinnassa nostetaan pitämällä rautakappaletta hehkuvissa hiilissä, jolloin saadaan aikaan esimerkiksi miekkojen kovia teriä.
Meltoraudaksi sanotaan lähes puhdasta rautaa, jonka hiilipitoisuus on alle 0,05 prosenttia.
Teräskaupassa teräksen yhtenä yleisenä toimitusmuotona on nykyäänkin kanki (pyörötanko, putket, profiilit), jolloin sanat ”kankirauta” tai ”kankiteräs”-nimitykset voivat viitata vain toimitusmuotoon eivätkä kerro mitään teräksen seostuksesta.
Gianluca Curci

Gianluca Curci (s. 12. heinäkuuta 1985 Rooma, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti.
Curci on AS Roman juniorikoulun helmiä, ja hän toimi joukkueen ykkösvahtina kauden 2004–2005 lopussa, sekä kauden 2005–2006 alussa. Syksystä 2006 alkaen hän kuitenkin joutui tyytymään penkkivahdin rooliin brasilialaisen Donin ohitettua hänet. Kesäkuussa 2008 Curci siirtyi AC Sienaan ja heinäkuussa 2010 hän siirtyi UC Sampdoriaan. Hän on sittemmin pelannut myös Saksassa ja Ruotsissa.
Curci on pelannut Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Gösta Brännäs

Gösta Brännäs (6. heinäkuuta 1904 – 28. heinäkuuta 1928) oli keskisarjan nyrkkeilijä. Hän voitti hopeaa työläisolympialaisissa Frankfurt am Mainissa vuonna 1925. Hän edusti Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä. 
Brännäsilla arveltiin olevan mahdollisuuksia ammattilaiseksi, mutta hän alkoi kärsiä pahasta päänsärystä nyrkkeilyssä saamiensa kolhujen vuoksi, minkä takia hän piti kokonaisen vuoden tauon nyrkkeilyssä. Kivut kävivät ajan mittaan sietämättömiksi, ja lopulta hän ampui itsensä.
Brännäsin veli oli näyttelijä Tauno Palo.
Julio Manzur

Julio César Manzur (s. 22. kesäkuuta 1981) on paraguaylainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Manzur on vuodesta 2015 edustanut kotimaansa Rubio Ñu -seuraa. Manzur aloitti uransa Cerro Corassa, josta siirtyi Club Guaraníin vuonna 2002. Hän on pelannut muun muassa brasilialaisseura Santosissa, meksikolaisessa Pachucassa, argentiinalaisessa Tigressä ja meksikolaisessa Leónissa.
Vuonna 2004 Manzur oli Paraguayn joukkueessa Copa Américan neljännesvälierissä. Turnauksen ottelu Brasiliaa vastaan 14. heinäkuuta oli hänen ensimmäinen maaottelunsa. Samana kesänä Ateenassa olympiajoukkueessa Manzur voitti hopeaa. Vuoden 2006 MM-kisoissa Manzur oli mukana yhdessä ottelussa 14 minuuttia. Hän pelasi yhteensä 32 maaottelua, viimeisen vuonna 2012, ja teki niissä yhden maalin.
Christian Panucci

Christian Panucci (s. 12. huhtikuuta 1973 Savona) on entinen italialainen jalkapalloilija. Panucci pelasi useimmiten oikean laitapuolustajan paikalla.
Ura.
Genoassa uransa aloittanut Panucci pelasi useassa suurseurassa Italian rajojenkin ulkopuolella, muun muassa Real Madridissa ja Chelseassa. Viimeisen kautensa hän pelasi Parman riveissä.
Maajoukkueessa.
Italian maajoukkueessa Panucci pelasi vuodesta 1994 vuoteen 2008. Tuona aikana hän pelasi 57 maaottelua, joissa hän viimeisteli neljä maalia. Hän oli mukana Italian joukkueessa MM-kilpailuissa 2002 sekä EM-kilpailuissa 2004 ja 2008. Vuoden 2004 jälkeen Italian päävalmentaja Marcello Lippi ei ottanut Panuccia maajoukkueeseen, mutta Roberto Donadonin tullessa valmentajaksi Panucci pääsi jälleen pelaamaan vuonna 2008.
Florent Malouda

Florent Malouda (s. 13. kesäkuuta 1980 Cayenne, Ranskan Guayana) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana. Hän on edustanut muun muassa Englannin valioliigan Chelseaa kuuden vuoden ajan. Malouda on naimisissa brasilialaisen naisen kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Maajoukkueura.
Malouda on pelannut Ranskan jalkapallomaajoukkueessa 80 A-maaottelua ja on tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hänet valittiin myös Saksan maailmanmestaruuskisoihin vuonna 2006
Hunter (videopeli)

Hunter on Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin vuonna Amigalle ja Atari ST:lle. Pelin on ohjelmoinut Paul Holmes, joka teki myös pelin grafiikan. Peli käyttää vektorigrafiikkaa. Alkumusiikin on tehnyt Martin Walker.
Pelaaminen.
Pelissä pelaaja kontrolloi laajassa, kolmiulotteisessa maailmassa taivaltavaa yksinäistä sotilasta. Pelin kenties eniten ihastusta herättänyt piirre oli vapaus kulkea suurella pelialueella ja käyttää erilaisia alueelta löytyviä kulkuneuvoja, joita on valtava määrä. Mukana on tavallisimpien ajoneuvojen lisäksi esimerkiksi soutuvene, polkupyörä, taistelu- ja kuljetushelikopteri, laiva sekä ilmatyynyalus. Pelissä on avoimen pelimaailman tapaan ja käyttää eri ajoneuvoja. Erilaisia aseita on saatavilla tavallisimmista käsiaseista SAM-ohjuksiin. Pelialueella vastaantulevat objektit ovat rakennusten ja vihollisen sotilaiden lisäksi esimerkiksi erilaisia eläimiä. Lokit silpoutuvat helikopterin roottoreihin ja lehmät voi räjäyttää vaikkapa miinoilla. Myös erilaisia rakennuksia on paljon pienistä majoista suuriin voimalaitoksiin. Useimpiin rakennuksiin pääsee sisälle. 2000-luvun peleissä laajat kolmiulotteiset ympäristöt ovat tavanomaisia, mutta vuonna 1991 "Hunterin" ympäristö oli kolmiulotteisten pelien joukossa erittäin rikas vaihtelevuudessaan.
Kolme pelimaailmaa.
Pelissä on eri pelimoodeja omine karttoineen, joissa pelin luonne vaihtelee:
Vastaanotto.
Peli on saanut "CU Amiga" -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.
Alexei Sayle

Alexei Sayle (s. 7. elokuuta 1952 Anfieldissä, Liverpoolissa, Englannissa) on brittiläinen näyttelijä ja kirjailija. Hän on kirjoittanut lukuisia romaaneita ja käsikirjoituksia ja esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa.
Elämäkerta.
Saylen molemmat vanhemmat olivat työväenluokkaisia juutalaisia jotka kuuluivat Britannian kommunistipuolueeseen. Myös Sayle itse liittyi kommunistipuolueeseen Ranskan vuoden 1968 toukokuun tapahtumien jälkimainingeissa. Päästyään koulusta hän kävi taiteen peruskurssin ennen pääsyä Lontoon Chelsea College of Art and Designiin.
Saylen koomikonura sai alkunsa vuonna 1979 kun Lontooseen avattiin "Comedy Store" -klubi. Seuraavana vuonna Edinburghin komediafestivaaleilla tuottaja Martin Lewis huomasi hänen kykynsä ja ryhtyi hänen managerikseen. Saylesta tuli uuden "The Comic Strip" -ryhmän, jonka pohjalta kehittyi myös televisiosarja "Pilakuvat esittää", pääesiintyjä. Vuonna 1981 hän sai oman radio-ohjelmansa "Alexei Sayle And The Fish People" Lontoon Capital Radio -kanavalle. Ohjelma voitti "Sony Radio Award" -palkinnon. Hän myös julkaisi radio-ohjelman pohjalta albumin ja esiintyi myös levyllä "The Comic Strip Album" (1981) ja äänitti oman albuminsa "Cak!" vuonna 1982. Hän esiintyi myös "The Secret Policeman's Other Ball" -sarjan lava- ja televisioesityksissä, joissa esiintyi myös brittiläisen komedian suurnimiä. Kaiken tämän seurauksena hän alkoi saavuttaa yhä enemmän tunnettuutta.
Varhaisajan suosion huippuhetki oli "The Fish People Tapes" -albumilta julkaistu single "Ullo John! Gotta New Motor?", jonka tuottivat Clive Langer ja Alan Winstanley. Single saavutti suosiota suuren kirosanamääränsä vuoksi. Aikaisemmin Sayle oli saavuttanut lähinnä kulttisuosiota underground-piireissä, mutta hänest alkoi tulla myös valtavirran suosikki, mistä jotkut hänen pitkäaikaisemmista faneistaan eivät pitäneet. Hänestä tuli eräs Britannian parhaiten palkatuista radio- ja televisiomainosten äänistä. Toinen hänen menestyneistä musiikkikappaleistaan oli "Didn't You Kill My Brother?", johon tehtiin myös suosiota saavuttanut musiikkivideo.
1980-luvun mittaan Sayle esiintyi monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten "Pilakuvat esittää" ja "Älypäät", kuten myös monissa stand-up-komediaohjelmissa. Hän myös käsikirjoitti monia ohjelmia, joukossa hänen omat sketsiohjelmansa "Alexei Sayle's Stuff" (1988–91), josta hänet palkittiin Emmyllä, "The All New Alexei Sayle Show" (1994–95) ja vain yhden jakson mittainen "Alexei Sayle's Merry-Go-Round" (1998).
Eines

Eines on teollisesti tehty valmisruoka tai puolivalmiste. Einekset sisältävät ainesosia, jotka vaativat jääkaappisäilytystä. 
Jotkin einekset, kuten salaatit ja kolmioleivät, ovat valmiita syötäviksi sellaisinaan. Toiset taas ovat lämmitystä vaille valmiita ruokia kuten eineslihapullat ja kananugetit.
Einekset säilytetään 2–6 asteen lämpötilassa. Pakkauksessa tulee olla myös parasta ennen- tai viimeinen käyttöpäivä -merkintä. 
Maksalaatikko, lihaperunasose- ja liha­makaronilaatikko ovat olleet jo pitkään Suomen suosituimmat einekset. Suomalaiset ostavat vuosittain keskimäärin 1,5 rasiaa einesmaksalaatikkoa.
Nimen historiaa.
Entisaikaan sanaa ”eines” käytettiin kuvaamaan maaseudulla pellolla työskentelevien välipalaa, pientä purtavaa.
Narupatsaat

Narupatsaat on metalliyhtye Saran esikoisalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. Levyllä on vielä kuultavissa yhtyeen esikuvien, kuten Kornin ja Deftonesin, vahva vaikutus ja levyn musiikki ei ole yhtä koneistettua kuin myöhemmillä äänitteillä. Levyltä on julkaistu singleinä kappaleet ”Silmiin &amp; sydämiin” ja ”Seuraa”, joista jälkimmäisestä tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaletiedot.
Kaikki sovitukset Sara.
Cristian Riveros

Cristian Miguel Riveros (s. 16. lokakuuta 1982 J.A. Saldivar) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Riveros on vuodesta 2018 edustanut Club Libertadia, jonne hän palasi yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Hän aloitti uransa kotikaupunkinsa Colón de J.A. Saldivarissa, jonka jälkeen pelasi San Lorenzossa ja Tacuaryssa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Meksikossa, Englannissa, Turkissa ja Brasiliassa.
Riveroksen ensimmäinen maaottelu oli 4. toukokuuta 2005 Ecuadoria vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli mukana kahdessa ottelussa ja vuoden 2010 MM-kisoissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 99 maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia.
José Montiel

José Montiel (s. 19. maaliskuuta 1988 Itaguá) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Montiel on solminut kaudelle 2006/2007 sopimuksen Serie A:n Udinesen kanssa .
Montiel on eräs Paraguayn lahjakkaimmista nuorista jalkapallolupauksista. Hän aloitti pelaamisen kotikaupunkinsa joukkueessa Olimpia de Itássa, kunnes Olimpia Asunciónissa huomattiin hänen pelitaitonsa. Montiel pelasi ensimmäisen pelinsä Olimpia Asunciónin ykkösjoukkueessa vain 16-vuotiaana vuoden 2004 loppupuolella. Hän oli myös mukana voittamassa alle 15-vuotiaiden (U-15) Etelä-Amerikan mestaruutta 2004.
José Montielin ensimmäinen peli maajoukkueessa oli 17-vuotiaana 8. lokakuuta 2005 Venezuelaa vastaan. Montiel oli vuoden 2006 MM-kisajoukkueessa, mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut kuusi maaottelua .
Mikaël Silvestre

Mikaël Samy Silvestre (s. 9. elokuuta 1977 Chambray-lès-Tours, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka kotimaansa lisäksi pelasi Italiassa, Englannissa ja Saksassa sekä uransa loppuvaiheissa Yhdysvalloissa ja Intiassa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Silvestre aloitti uransa Rennesissä kaudella 1995–1996. Vuonna 1998 Silvestre myytiin Italian Serie A:n Internazionaleen ja jo vuotta myöhemmin Englannin valioliigan Manchester United osti Silvestren pelaajaoikeudet 3,5 miljoonalla punnalla. Tulevan yhdeksän vuoden aikana hän saavutti seurassa muun muassa Valioliigan mestaruuden neljästi sekä FA Cupin, liigacupin ja Mestarien liigan kerran. Kesällä 2008 Silvestre siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Arsenaliin. Vuonna 2010 Silvestre siirtyi ilmaiseksi saksalaisseura Werder Bremeniin. 
Ranskan maajoukkueessa Silvestre pelasi ensimmäisen ottelunsa 27. helmikuuta 2001 Saksaa vastaan. Hän voitti joukkueen kanssa Confederations Cupin vuosina 2001 ja 2003. MM-kilpailuissa 2002 hän kuului Ranskan miehistöön mutta ei päässyt pelaamaan. Vuoden 2004 EM-kilpailuissa Silvestre sai runsaasti kritiikkiä muun muassa aiheutettuaan Kroatia-ottelussa vastustajalle rangaistuspotkun. Hän oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa, jossa Ranska ylsi loppuotteluun.
Aristobulos IV

Aristobulos IV (31 eaa. – 7 eaa.) oli Juudean kuninkaan Herodes Suuren poika tämän toisesta avioliitosta Mariamme I:n kanssa. 
Vuonna 20 eaa. Aristobulos ja hänen veljensä Aleksandros lähetettiin Roomaan, missä keisari Augustus huolehti heidän kasvatuksestaan. Juudea oli tuolloin Rooman vihollisvaltio, ja pojat olivat eräänlaisia panttivankeja. Pojat palasivat Jerusalemiin vuonna 12 eaa.; kansa otti heidät vastaan ilomielin. Herodes kuitenkin teloitutti pojat vuonna 7 eaa. heidän velipuolensa Antipatroksen syytettyä heitä maanpetturuudesta.
Toivo (kristinusko)

Toivo () on kristillisessä perinteessä yksi kolmesta teologisesta hyveestä. Uudessa testamentissa Paavalin ensimmäisessä korinttolaiskirjeessä () sanotaan ”Niin pysyvät nämä kolme: usko, toivo, rakkaus.”
Uskonnollisessa taiteessa Toivon allegoria esitetään usein yhdessä Uskon kanssa, koska molemmat liittyvät kuolemanjälkeisen elämän odotukseen. Toivo voi seisoa ankkurin vierellä, koska Paavali vertasi ankkuria ja pelastuksen toivoa.
Toivo (nimi)

Toivo on suomalainen ja virolainen miehen etunimi.
Tiettävästi Toivoa käytettiin ensimmäisen kerran etunimenä vuonna 1849, mutta se on ollut käytössä sukunimenä erilaisine muunnelmineen jo keskiajalta lähtien. 
Toivo voi kuvata vanhempien toivoneen saamaansa lasta, mutta se on voinut lähteä 1. Korinttilaiskirjeen kolmen hyveen ryhmästä (usko, toivo, rakkaus). Englanniksi ne ovat kolme naisten nimeä: Faith, Hope ja Charity. Kolmikon Usko, Toivo ja Lempi esikuvana oli venäjän vastaava nimiraita Vera, Nadesda, Ljubov. Lisäksi Toivo on mahdollisesti kuvastanut parempien aikojen toivoa ja sortovuosien sekä kansallisen heräämisen aikoina Suomen ja sen kansan valoisaa tulevaisuutta.
Nimi yleistyi käytössä jo varhain ja muotinimi siitä tuli 1900–1920-luvuilla. Toivo kulkeutui Suomesta 1930-luvun alussa Viroon, jossa siitä tuli myös suosittu. Toivon ja Topiaksen kutsumamuodot ovat sekoittuneet, joten Toivo-nimisiä on kutsuttu muun muassa nimillä Topias ja Topi.
Suomen almanakassa Toivo on ollut vuodesta 1908 lähtien. Toukokuun 2025 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Toivo-nimen on saanut 59 679 miestä ja noin 20 naista. Nimi on yleinen varsinkin 1900-luvun alkupuolella syntyneillä.
Virossa Toivo oli vuoden 2025 alussa nimenä 1742 miehellä, ja se oli 94:nneksi yleisin miehen nimi.
Jari Tourunen

Jari Pekka Tourunen (s. 9. kesäkuuta 1963 Vaasa) on suomalainen journalisti ja viestinnän konsultti. Tourunen aloitti alkuvuodesta 2018 "Ilta-Sanomien" toimituspäällikkönä ja johtoryhmän jäsenenä. "Ilta-Sanomiin" Tourunen siirtyi Suomen Koripalloliiton ja ProBasket Oy:n toimitusjohtajan tehtävästä, jossa hän työskenteli vuodesta 2016 aina "Ilta-Sanomiin" siirtymiseensä saakka. Sitä ennen hän työskenteli "Savon Sanomien" päätoimittajana 2006–2015.
Tourunen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta 1986, minkä lisäksi hän on opiskellut Turun yliopistossa ja Southern Illinois Universityssä Yhdysvalloissa. Pääaineenaan Tourusella oli yleinen historia.
1980-luvun jälkipuoliskolla Tourunen työskenteli kesätoimittajana "Keskisuomalaisessa" (1986), "Savon Sanomissa" (1987, 1988) ja "Iltalehdessä" (1989), jossa hän työskenteli toimittajana erikoistuen talousrikollisuuteen 1990–1995 ja uutispäällikkönä 1995–1997. Tourunen oli välillä "Taloussanomien" uutispäällikkönä 1997–1998 ja palasi uutispäälliköksi "Iltalehteen" vuosiksi 1998–2006. Hän johti politiikan ja talouden toimitusta 2005–2006.
Vuonna 2006 Tourunen siirtyi "Savon Sanomien" päätoimittajaksi ja vuonna 2007 vastaavana päätoimittajaksi. Hän jätti tehtävän lokakuussa 2015. Syynä olivat ”strategiset näkemyserot kehityssuunnista”.
Vuodesta 2020 Tourunen on työskennellyt suorahakualalla.
Zlatan Bajramović

Zlatan Bajramović (s. 12. elokuuta 1979 Hampuri, Länsi-Saksa) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Saksan Bundesliigassa FC St. Paulia, SC Freiburgia, Schalke 04:ää ja Eintracht Frankfurtia. 182 senttimetriä pitkä Bajramović pelasi puolustavassa roolissa keskikentällä.
Bajramović pelasi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 35 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän on kuitenkin asunut koko ikänsä Saksassa.
Nelson Valdez

Nelson Antonio Haedo Valdez (s. 28. marraskuuta 1983 Caaguazú, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on edustanut seuratasolla muun muassa Saksassa Werder Bremeniä, Borussia Dortmundia ja Eintracht Frankfurtia, Espanjassa Hérculesta ja Valenciaa, Venäjällä Rubin Kazania sekä Yhdysvalloissa Seattle Soundersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Valdez aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Club Atlético Tembetaryssa. Pienen palkan takia hän oli asunnoton ja joutui asumaan stadionin penkkirivien alla kaksi vuotta. Saksalaisen Werder Bremenin puheenjohtaja Jürgen Born näki hänen peliään ja kutsui hänet Saksaan. Hän sai paikan reservijoukkueeseen 18-vuotiaana joulukuussa 2001. Kaksi ensimmäistä kautta hän pelasi Regionalliigaa, mutta nousi kaudelle 2003–2004 ykkösjoukkueeseen. Tuolla kaudella Werder Bremen voitti sekä Bundesliigan että Saksan cup -mestaruuden. Valdezin peliaikaa Bremenissä rajoitti se, että joukkueessa oli samalle pelipaikalle vaihtoehtoina muun muassa Miroslav Klose ja Ivan Klasnić.
Toukokuussa 2006 hän teki nelivuotisen sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Valdez kuului ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 joukkueen avauskokoonpanoon, mutta suuresta peliajasta huolimatta hänellä oli vaikeuksia maalinteossa.
Neljän kauden jälkeen Dortmundissa ja yhteensä yhdeksän kauden jälkeen Saksassa, hän siirtyi vuonna 2010 neljän miljoonan euron siirtokorvauksella espanjalaiseen Hérculesiin. Hän teki ensiesiintymisensä alicantelaisseurassa 11. syyskuuta 2010 vierasottelussa Barcelonaa vastaan. Valdez teki ottelussa kaksi maalia, kun Hércules teki historiaa ottamalla 2–0-voiton Barcelonasta.
Maajoukkueura.
Valdez edusti maataan vuoden 2003 nuorten MM-kisoissa sekä vuosien 2004, 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa. Hänen ensimmäinen aikuisten maaottelunsa oli 8. heinäkuuta 2004 Costa Ricaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi kaikissa Paraguayn kolmessa ottelussa ja vuoden 2010 MM-kisoissa kaikissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 77 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia vuosina 2004–2016.
Kumasi

Kumasi on kaupunki Ghanassa, Ashantin hallintoalueella. Se sijaitsee maan eteläisissä keskiosissa noin 250 kilometrin ajomatkan päässä pääkaupungista Accrasta. Bosumtwi-järvelle on matkaa noin 32 kilometriä pohjoiseen. Kahden miljoonan asukkaan Kumasi on Ghanan toiseksi suurin kaupunki ja siellä on maan suurin jalkapallostadion. Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerinä 1997–2006 toiminut Kofi Annan oli kotoisin Kumasista. Kaupunki on pitkään kuulunut Ghanan varakkaimpiin kaupunkeihin teollisuutensa vuoksi. Siellä on metsäteollisuutta ja siellä myös kaivetaan kultaa.
Kaupungin yliopistoihin kuuluu Kwame Nkrumahin luonnontieteen ja tekniikan yliopisto (KNUST).
Millon Wolde

Millon Wolde (s. 17. maaliskuuta 1979) on etiopialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Wolde aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1996, jolloin hän sijoittui Kapkaupungissa järjestetyissä nuorten maastojuoksun MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja Sydneyssä nuorten yleisurheilun MM-kilpailuissa kuudenneksi 3 000 metrin estejuoksussa. Vuonna 1997 hän voitti maastojuoksussa nuorten MM-hopeaa Torinossa ja 1998 nuorten maailmanmestaruuden Marrakechissa järjestetyissä kisoissa. Hän voitti myös radalla nuorten maailmanmestaruuden voittamalla Annecyssä, Ranskassa järjestetyissä nuorten yleisurheilun MM-kisoissa 5 000 metrin juoksun. Samana vuonna hän edusti Etiopiaa maantieviestijuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa Manauksessa Brasiliassa. Wolde juoksi ensimmäisen viiden kilometrin mittaisen osuuden, jonka päätteeksi hän toi Etiopian vaihtoon kilpailun johdossa, mutta joukkue taipui lopulta Kenialle ja jäi viestin toiseksi.
Vuonna 1999 Wolde siirtyi kilpailemaan miesten sarjoissa. Maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa hän juoksi lyhyen matkan neljänneksi. Samana vuonna Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa hän voitti pronssia 3 000 metrin juoksussa. Sevillan MM-kisoissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas. Vuonna 2000 hän oli Vilamourassa, Portugalissa järjestetyissä maastojuoksun MM-kilpailuissa 15. lyhyellä matkalla. Wolde ylsi uransa suurimpaan saavutukseen Sydneyn olympialaisissa 2000, jolloin hän voitti yllättäen 5 000 metrin juoksun olympiakultaa ajalla 13.35,49. Hän voitti MM-hopeaa vielä seuraavissa MM-kisoissa Edmontonissa 2001 5 000 metrillä, mutta tämän jälkeen hän ei ole loukkaantumisten takia päässyt enää parhaiden päiviensä tasolle.
Dante López

Dante Rafael López Farina (s. 16. elokuuta 1983 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija. Kärkihyökkääjänä pelaava López on edustanut muun muassa espanjalaista Córdobaa, italialaisia Genoaa ja Crotonea sekä pisimpään kotimaansa Pumas UNAM:ia. 
López aloitti uransa kotimaassaan Club Sol de Américassa ja Cerro Porteñoa. Hän herätti ulkomaisten seurojen kiinnostuksen vuoden 2003 nuorten MM-kisojen jälkeen. Vielä samana vuonna hän siirtyi israelilaiseen Maccabi Haifaan. Israelissa López ei kuitenkaan onnistunut vaan siirtyi Espanjan Córdoban kautta takaisin kotimaahansa ensin Club Nacionaliin ja sitten Olimpia Asuncióniin. Vuonna 2006 hän solmi sopimuksen Genoan kanssa.
López pelasi ensimmäisen maaottelunsa 2. huhtikuuta 2003 Hondurasia vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi yhdessä ottelussa 28 minuuttia. López on pelannut 28 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Viimeisimmän maaottelunsa hän pelasi vuonna 2013.
Inis

Inis on Heinolasta kotoisin oleva rullalauta-rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1993 nimellä "Ineradicable plays shackle me not", mutta Inis-nimeen siirryttiin jo seuraavana vuonna. Yhtyeen ainut alkuperäinen jäsen on laulaja-kitaristi Sami Yli-Pihlaja. 2000-luvun loppupuolella yhtye vaihtoi nimekseen Das Ainis ja vaihtoi esiintymiskielensä suomesta saksaksi. Vuonna 2015 yhtye nauhoitti kolmannen levynsä, joka on sävelletty vuosina 1997–2004 ja sanoitettu teemalevyksi vuonna 2004 yhdessä yhtyeen alkuperäisen rumpali Sipe Santapukin kanssa.
Blowin’ in the Wind

”Blowin’ in the Wind” on Bob Dylanin vuonna 1962 säveltämä kappale, joka julkaistiin hänen "The Freewheelin’ Bob Dylan" -albumillaan vuonna 1963. ”Blowin’ in the Wind” on yksi Dylanin tunnetuimmista kappaleista.
”Blowin’ in the Wind” oli suuri harppaus eteenpäin Dylanin laulunteossa, sillä ennen sen kirjoittamista Dylan oli yleensä sitonut kappaleensa johonkin tiettyyn tapahtumaan. ”Blowin’ in the Wind” ei sen sijaan viittaa mihinkään tapahtumaan, mikä on kenties yksi syy siihen, että kappale on vielä vuosikymmenienkin jälkeen niin suosittu. Kappale käsittelee filosofisia kysymyksiä rauhasta, sodasta ja vapaudesta. Laulun teemat ovat yleismaailmallisia ja ajattomia.
Dylan sai innoituksen "Blowin’ in the Windin" kirjoittamiseen eräänä iltapäivänä huhtikuussa 1962, jolloin hän oli The Commons -nimisessä kahvilassa Greenwich Villagessa keskustelemassa ystäviensä kanssa politiikasta. Dylan alkoi kirjoittaa kappaleen sanoja paperille, ojensi kitaransa ystävälleen David Cohenille ja pyysi tätä soittamaan sointuja. Samana iltana hän esitti kappaleen ensimmäistä kertaa julkisesti Gerde’s Folk City -baarissa. Alun perin ”Blowin’ in the Wind” oli kaksisäkeistöinen, mutta pian laulun ensiesityksen jälkeen Dylan lisäsi näiden kahden säkeistön väliin kolmannen.
Lukuisat artistit Dylanin lisäksi ovat esittäneet tai levyttäneet kappaleen. Tunnetuimpia heistä ovat muun muassa folk-trio Peter, Paul and Mary, jotka saivat versiostaan Grammy-palkinnon, kantrikitaravirtuoosi Chet Atkins, folk-laulaja Judy Collins, soul-laulaja Sam Cooke, Etta James, Marlene Dietrich, Elvis Presley, Stevie Wonder, John Fogerty, Me First and the Gimme Gimmes ja Dolly Parton. ”Blowin’ in the Wind” soi myös "Forrest Gump" -elokuvassa (Joan Baezin laulamana). 
Suomeksi kappaleen on kääntänyt Pertsa Reponen nimellä ”Tuulelta vastauksen saan”, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Finntrio, Ritva Kopra, Marko Junnilainen ja Mestarit-kokoonpano.
Eclipse (Amorphiksen albumi)

Eclipse on Amorphiksen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006. Albumi on äänitetty Helsingissä Sonic Pump Studiosilla.
Amorphiksen edellisen laulajan, Pasi Koskisen, lähdettyä yhtyeestä Eclipse on Tomi Joutsenen ensimmäinen albumi yhtyeessä. Eclipsellä Amorphis myös palasi Kalevala-aiheisiin sanoituksiin, jotka kertovat Kullervon tarinan.
Vastaanotto.
Albumi myi suomessa kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet.
Sanat: Paavo Haavikko ja englanniksi kääntäminen: Anselm Hollo, ellei toisin mainita.
Ternopil

Ternopil (, "Ternopil", ) on kaupunki Galitsiassa, Länsi-Ukrainassa Seretjoen varrella, 132 km itään Lvivistä. Se on Ternopilin alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli 217 112 vuonna 2013.
Kaupungin perusti vuonna 1540 Jan Amor Tarnowski puolalaiseksi sotilasleiriksi. Vuonna 1772 se jäi ensimmäisessä Puolan jaossa Itävallalle. Vuonna 1870 valmistui rautatie Lviviin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana kaupunki vaihtoi usein omistajaa, ja perääntyvät venäläiset polttivat sen 1917. Itävalta-Unkarin hajoamisen jälkeen siitä tuli Länsi-Ukrainan kansantasavallan pääkaupunki 11. marraskuuta 1918 puolalaisten vallattua Lvivin. Kesällä 1920 se jäi etenevälle puna-armeijalle. Riian rauhassa 1920 Ternopil jäi Puolalle, mutta liitettiin Neuvostoliittoon 1939 ja osaksi Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa, mikä jäi voimaan toisen maailmansodan jälkeen.
Kaupunki on merkittävä Ukrainan länsiosien maantie- ja rautatieliikenteen risteyspaikka. Lännestä Lvivistä (132 km) päästä saapuva valtatie M12 (osa eurooppatietä E50 kulkee kaupungin kautta ja jatkaa idässä Hmelnytskyitä kohti (106 km) jatkaakseen kauemmas itään. Pohjoisesta saapuu puolestaan valtatie M19, joka muodostaa osan eurooppatietä E85. Tämä Itämeren rannalta Liettuasta alkava maantieyhteys jatkaa etelässä Tšernivtsin jälkeen Romanian puolelle ja sieltä Välimeren äärelle Kreikkaan..
Josip Šimunić

Josip ”Joe” Šimunić (s. 18. helmikuuta 1978 Canberra) on australialaissyntyinen jalkapalloilija, joka maajoukkuetasolla on edustanut Kroatiaa vuodesta 2001. Hänen vanhempansa muuttivat Australiaan Jugoslaviasta. 
Topparina pelaava Šimunić aloitti uransa Australiassa Melbourne Knightsissa vuonna 1995 ja voitti liigamestaruuden kaudella 1995/1996. Vuonna 1998 hän siirtyi Bundesliigan Hamburger SV:hen. Vuodesta 2000 Šimunić on pelannut Hertha BSC Berlinissä. 
Šimunić pelasi ensimmäisen maaottelunsa 10. marraskuuta 2001 Koreaa vastaan ja on sittemmin edustanut Kroatiaa vuoden 2002 MM-kisoissa, 2004 EM-kisoissa ja 2006 MM-kisoissa. Hän on pelannut 45 ottelua, joissa on tehnyt kolme maalia . 
Šimunić sai vuoden 2006 MM-kisoissa ottelussa Australiaa vastaan punaisen kortin. Šimunić oli saanut ottelussa keltaisen kortin 61. peliminuutilla ja tuomari Graham Poll näytti hänelle toista keltaista korttia taklauksen jälkeen 90. minuutilla, mutta ei lähettänyt häntä ulos kentältä. Lopulta kolme minuuttia myöhemmin Poll antoi Šimunićille suunsoitosta kolmannen keltaisen kortin ja tällä kertaa sen jälkeen punaisen. FIFA mainitsi alun perin kaikki kolme varoitusta otteluraportissa , mutta poisti toisen (90. minuutin varoituksen) keltaisen kortin myöhemmin .
Karl Kautsky

Karl Johann Kautsky (18. lokakuuta 1854 Praha, Itävallan keisarikunta – 17. lokakuuta 1938 Amsterdam, Alankomaat) oli itävaltalais-tšekkiläinen sosiaalidemokratian ja marxismin johtava teoreetikko. Marxismin historiassa hän toimitti Karl Marxin kriittisen taloustieteellisen teoksen "Pääoman" neljännen osan.
Elämä.
Kautsky oli syntyperältään Itävallan juutalainen. Hänen isänsä oli teatterimaalari ja äitinsä näyttelijä, myöhemmin kirjailija. Prahalaissyntyinen Kautsky opiskeli historiaa ja filosofiaa Wienin yliopistossa vuodesta 1874 ja liittyi Itävallan sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen (SDAPÖ) vuonna 1875. Vuodet 1885–1890 hän asui Lontoossa, ystävystyi Friedrich Engelsin kanssa ja toimi tämän yksityissihteerinä. Vuonna 1891 hän laati Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) Erfurtin ohjelman August Bebelin ja Eduard Bernsteinin kanssa.
Engelsin kuoltua 1895 Karl Kautskysta tuli sosialistisen liikkeen tärkeimpiä teoreetikkoja, hän muovasi etenkin marxilaista puolueoppia August Bebelin kanssa. Hän jäi puolueeseen, kun sen vasemmisto Rosa Luxemburg mukanaan erosi SPD:stä sen annettua tukensa ensimmäiseen maailmansotaan liittymiselle. Vuonna 1917 Kautsky kuitenkin erosi SPD:stä liittyäkseen Saksan itsenäiseen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (USPD), jonka jäsenenä hän oli vuoteen 1919. SPD:hen hän palasi 1922.
1882 Kautsky perusti Stuttgartissa "Neue Zeit" -lehden, jota hän johti vuoteen 1917. Vuonna 1909 hän julkaisi teoksen "Der Weg zur Macht" (”Tie valtaan”).
Vladimir Lenin kuvaili Kautskya "luopioksi" pamfletissaan "Proletaarinen vallankumous ja luopio Kautsky". 
Kautsky puolestaan arvosteli Leniniä vuoden 1934 teoksessaan "Marxismi ja bolshevismi: Demokratia ja diktatuuri" seuraavasti":"  "Bolshevikit Leninin johdolla onnistuivat valtaamaan asevoimat Pietarissa ja myöhemmin Moskovassa ja loivat siten pohjan uudelle diktatuurille vanhan tsaarin diktatuurin tilalle". 
Periaatteessa Kautsky kuitenkin hyväksyi vallankumouksen ja diktatoriset menettelytavat tietyissä olosuhteissa taktisesti edullisina. Kiisteltäessä proletariaatin elintasosta hän korosti sen suhteellista huonontumista muihin luokkiin verraten. 
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Kautsky tuki Gruusian menševikkejä. Hänen asenteellaan oli vaikutusta myös Suomen sosiaalidemokraattien suhtautumiseen Neuvostoliittoa kohtaan. 
Karl Kautsky eli pitkään Berliinin Friedenaussa; hänen vaimonsa Luise Kautsky oli Rosa Luxemburgin läheinen ystävä. Kautsky muutti 1924 Wieniin henkilökohtaisista syistä. Vuonna 1934 hän siirtyi Prahaan ja sai Tshekkoslovakian kansalaisuuden 1935. Kautsky palasi vielä Wieniin mutta Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen 1938 hän muutti Amsterdamiin. Kautsky kuoli maanpaossa Amsterdamissa 84 vuoden ikäisenä.
Individual Thought Patterns

Individual Thought Patterns on Death-yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Tyylillisesti albumi on suoraa jatkoa edeltäjä "Humanille". Tekninen ja progressiivinen death metal sai selvästi jazz-vaikutteita Chuck Schuldinerin kokeellisen sävellystyön tuloksena. Albumilla Schuldiner jakoi myös vastuuta kitaratyöskentelyssä: King Diamondin Andy LaRocque soitti miltei puolet levyn kitarasooloista. 
"Individual Thought Patterns" sisältää Schuldinerin uran eräitä arvostetuimpia kitarariffejä. "Guitar Player" -lehti listasi albumin vuonna 1994 kaikkien aikojen kahdenkymmenen parhaimman metallikitara-albumin joukkoon.
"Individual Thought Patternsin" viimeinen raita on Deathin luultavasti tunnetuin kappale "The Philosopher", josta tehtiin myös musiikkikanava MTV:llä näkyvyyttä saanut video. Animaatiohahmot "Beavis ja Butt-head" arvostelivat videon omassa ohjelmassaan.
Listasijoitukset.
Albumilista.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Suomen virallinen lista
Jylppy

Jylppy on kaupunginosa Kotkassa. Kaupunginosa sijaitsee Hovinsaaren itäosassa Kotkansaaren pohjoispuolella. Jylpyn rajana on lännessä Hyväntuulentie ja Kotkantie Metsolan kaupunginosaan, pohjoisessa valtatie 7 Kyminlinnan kaupunginosaan, idässä Kymijoen Huumanhaara ja Huumanpohja Jumalniemen kaupunginosaan ja etelässä Kotkan rata ja Takojantie Hovinsaaren kaupunginosaan.
Jylppy on nykyään lähinnä pienteollisuusaluetta. Kaupunginosan alueella sijaitsee myös Metsolan urheilukenttä.
Historia.
Jylpyn alue kuului muun Hovinsaaren mukana Kyminkartanon lampuotilääniin. jälkeen alue otettiin Ruotsinsalmen ja Kyminlinnan kaksoislinnoituksen käyttöön. Vuonna 1884 Jylpyn alue liitettiin Kymistä Kotkaan. Alue kuului silloin Hovinsaaren kruununpuiston maihin.
Lentokenttä (Vantaan kaupunginosa)

Lentokenttä () on Vantaan keskiosissa sijaitseva kaupunginosa, johon kuuluu Helsinki-Vantaan lentoaseman alue kiitoteineen, huolto- ja suoja-alueineen sekä lentoasemarakennuksen tontti pysäköintialueineen. Pinta-alaltaan 14,3 neliökilometrin laajuinen kaupunginosa on Vantaan suurin. Lentokentän kaupunginosa kuuluu Aviapoliksen suuralueeseen.
Lentokentän kaupunginosa on Vantaan suurin työpaikkakeskittymä. Vuoden 2013 lopussa kaupunginosa tarjosi työtä yli 10 300 ihmiselle, joista enemmistö toimi palvelusektorilla. Asukkaita oli vuoden 2020 lopussa vain 10. Asuntoja ei meluhaittojen takia alueella enää juurikaan ole, sillä ne rajattiin 2000-luvun kaupunginosajaon muutoksissa toisaalle. Lentoasemalle saapuu tai sieltä lähtee arkipäivisin keskimäärin 500 lentoa. Vuonna 2015 kentän kautta matkusti yli 16 miljoonaa ihmistä.
Alueelle on sijoittunut monien lentoyhtiöiden toimistoja, logistiikkapalveluita rahtiasemineen ja lentokonehalleja korjaamoineen. Lentoasemalla on pelastusasema (joka on koko Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen päätoimipiste), pohjavedenottamo ja sähkölaitos turvaavat pääasiassa lentoaseman toimintaa. Ammattiin valmistavaa koulutusta antaa kaupunginosassa Finavian perustaman ANS Finland -yhtiön Avia College. Lentokentän vesitorni purettiin 2010-luvulla.
Lentoasemarakennuksessa on ravintoloita, kauppoja ja pankkeja sekä majoitustiloja. Osa palveluista on kuitenkin varattu vain turvatarkastuksessa käyneille matkustajille. Lentoaseman yhteydessä on myös linja-autoliikenteen terminaali, ja Kehärataan kuuluva rautatieasema. 
Lentokenttäalueelta huuhtoutuvien hulevesien käsittelyä on suunniteltu parannettavan, jotta kenttäalueella muun muassa lentoturvallisuuden vuoksi käytettävät ympäristölle haitalliset kemikaalit kuten jäänestoaineet eivät pääsisi Keravanjoen sivupuro Kylmäojan läntiseen haaraan. Aiemmin huonoon kuntoon päässeen Kylmäojan veden laadussa on onneksi ollut parantumista, joka ilmenee myös taimenten nousukudun palautumisena puroon.
Isabella Ochichi

Isabella Bosibori Ochichi (s. 28. lokakuuta 1979) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Ochichin ensimmäiset kansainväliset kilpailut olivat puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut 2001 Bristolissa, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia maastojuoksun MM-kisoissa Dublinissa lyhyellä matkalla ja juoksi kymmenenneksi IAAF:n GP-finaalissa 3 000 metrin juoksussa. Vuonna 2003 hän sijoittui maastojuoksun MM-kisoissa Lausannessa lyhyellä matkalla neljänneksi. Pariisin MM-kisoissa hän oli 5 000 metrin juoksussa kuudes ja samalla matkalla viides. Samana vuonna hän voitti Keniassa poliisien mestaruuden 1 500 metrin juoksussa.
Vuonna 2004 Ochichi juoksi Brysselissä maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla viidenneksi. 28. maaliskuuta 2004 hän juoksi 5 kilometrin maantiejuoksun maailmanennätyksen ajalla 14.53. Hän saavutti uransa suurimman saavutuksen Ateenan kesäolympialaisissa voittamalla olympiahopeaa 5 000 metrillä ajalla 14.48.19. Myöhemmin samana vuonna hän oli samalla matkalla toinen. Kauden kärkiaika 3 000 metrillä jäi hänen nimiinsä, kun hän juoksi Pariisin Kultainen liiga -osakilpailussa ajan 8.31,32. Ochichi avasi vuoden 2005 kilpailukauden juoksemalla maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kolmanneksi ja pitkällä matkalla viidenneksi. Hän sai lisäksi molemmilla matkoilla joukkuekilpailun MM-hopeaa. Helsingin MM-kisoissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas ja 3 000 metrillä neljäs. Vuonna 2006 Ochichi voitti Kansainyhteisön kisoissa 5 000 metrin kilpailun. Maastojuoksun MM-kisoissa Fukuokassa hän oli lyhyellä matkalla kymmenes ja samalla voittamassa MM-hopeaa joukkuekilpailussa.
Bolzano

Bolzano () on autonomisen Etelä-Tirolin alueen pääkaupunki Italian pohjoisosassa. Kaupungissa oli vuoden 2021 alussa 107 467 asukasta. Vuonna 2011 kaupungin väestöstä noin 73,8 % puhui äidinkielenään italiaa, 25,5 % saksaa ja 0,7 % ladinia. Kaupunkia ympäröivällä Etelä-Tirolin alueella saksa on enemmistökielenä.
Yksi Bolzanon tunnetuimmista nähtävyyksistä on Etelä-Tirolin arkeologinen museo, jossa on säilytetty Ötzi-muumiota vuodesta 1998 lähtien.
Ilmasto.
Bolzanossa vallitsee lauhkea ilmasto. Vuorokauden keskimääräinen ylin lämpötila vaihtelee 6–29 °C:n välillä ja alin lämpötila −5–16 °C:n välillä. Lämpimintä on heinäkuussa ja kylmintä tammikuussa. Vuosittainen sadanta on noin 710 millimetriä.
Isi hoitaa

Isi hoitaa on vuonna 2003 valmistunut komediaelokuva. Elokuvan pääosissa ovat Eddie Murphy ja Jeff Garlin. Sille tehtiin vuonna 2007 jatko-osa Isi hoitaa 2.
Juoni.
Tunnollinen isä menettää hyvän työpaikkansa ja joutuu taloudelliseen ahdinkoon. Tilanteen pelastamiseksi hän avaa kahden ystävänsä kanssa päiväkodin.
Sanahin

Sanahin (armeniaksi: Սանահին) on kylä Armenian Lorrin maakunnan Alaverdin kaupungin alueella. Kylä on merkittävä luostarikompleksistaan, joka on yhdessä läheisen, hieman kaakkoon päin sijaitsevan Haghpatin luostarin kanssa listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Yhdessä näihin luostareihin rakennettiin yli kolmen vuosisadan kuluessa yli 20 erilaista kirkkoa tai kappelia, neljä laajennusosaa, kellotorneja, hautoja, akatemian rakennus, kirjavarastoja, ruokaloita, siltoja ja lukuisia asuintaloja. Sanahinin luostarialue kuuluu Armenian apostoliselle kirkolle ja siellä on useita kaiverrettuja muistokiviä ja piispojen hautoja ympäri aluetta.
Pyhäkköalueen sisällä on Jumalanäidille (Astvatzatzin) omistettu kirkko vuodelta 928–934. Se on luostarin vanhin rakennus ja sen rakensivat Bysantista paenneet munkit. Kirkon eteishalli on rakennettu 1211 ja luostarin kirjasto vuonna 1063. Luostarim Akatemiassa opetettiin lääketiedettä 1100-luvulla. Kylän nimi Sanahin tarkoittaa ’vanhempi kuin tuo toinen’, missä toinen tarkoittaa Haghpatin naapurikylää ja sen luostaria.
Sanahinin kylä tunnetaan myös kuuluisien Mikojanin veljesten synnyinpaikkana. Kylässä on myös Mikojaneille omistettu museo. Artjom Mikojan oli lentokonesuunnittelija, joka oli yksi MiG-hävittäjän suunnittelijoista, ja Anastas Mikojan oli venäläinen poliitikko, joka tunnetaan politbyroon pitkäaikaisimpana, sitä 60 vuotta palvelleena jäsenenä.