tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gareth Gates

Gareth Paul Gates (s. 12. heinäkuuta 1984, Bradford, Iso-Britannia) on brittiläinen pop-laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2002 sijoituttuaan toiseksi Britannian Pop Idol -kisassa.
Musiikkiura.
Vaikka Gareth ei voittanut kilpailua, hän kuitenkin sai nopeasti levytyssopimuksen Simon Cowellin levy-yhtiöstä BMG. Hänen ensimmäinen singlensä oli cover-versio "Unchained Melody", joka muistetaan parhaiten Righteous Brothersin esittämänä vuonna 1965. Garethin versio nousi listan kärkeen Britanniassa ja pudotti samalla kolme viikkoa kärjessä olleen Pop Idol -voittajan, Will Youngin toiseksi. Albumi julkaistiin marraskuussa ja nousi listalla toiseksi heti David Grayn jälkeen myyden tuplaplatinaa.
Myös seuraavat julkaisut pärjäsivät hyvin ja keväällä 2003 hän sai esittää Comic Relief -hyväntekeväisyyssinglen, cover-version vuoden 1970 Norman Greenbaumin hitistä "Spirit In The Sky". Kappale meni listan kärkeen, kuten Comic Relief -singleillä on tapana. Toinen albumi ei sen sijaan pärjännyt Britanniassa yhtä hyvin kuin edeltäjänsä mutta saavutti kuitenkin hyviä sijoituksia Aasiassa.
Vuonna 2005 Gareth alkoi työskennellä kolmannen albumin parissa mutta jätti levy-yhtiönsä huhtikuussa 2006. Hän aikoo kuitenkin julkaista uutta materiaalia tulevaisuudessa uuden levy-yhtiön kautta.
Gareth muistetaan myös hänen vaikeasta änkytyksestään, josta hän pääsi lopulta eroon McGuire-ohjelman avulla. Toisen albumin jälkeen hän alkoi kouluttautua ohjaajaksi samaan ohjelmaan auttaakseen muita saman ongelman kanssa kamppailevia.
Kaukovainion suuralue

Kaukovainion suuralue on yksi Oulun 23:sta suuralueesta. Suuralue käsittää Oulun kaupungin eteläiset kaupunginosat Kaukovainion ja Hiirosen, ja se sijaitsee Oulujoen eteläpuolella, rajoittuen keskustan, Oulunsuun, Maikkulan, Kaakkurin ja Höyhtyän suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 6 800 asukasta, ja siellä on yhteensä 1 903 työpaikkaa. Ruokakuntia on yhteensä 3 805 (1.1.2012).
Palvelut.
Peruspalvelut on keskitetty pääasiassa Kaukovainion keskukseen.
Koulutus.
Kaukovainion keskuksessa sijaitsee perusasteen luokille 1–9 koulutusta tarjoava Kaukovainion koulu. Kotkantiellä sijaitsevat myös Oulun ammattikorkeakoulun kulttuurin ja tekniikan yksiköt, OSAO:n liiketalouden ja tekniikan yksiköt sekä Oulun aikuiskoulutuskeskus.
Liikenne.
Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat Poikkimaantie ja Joutsentie sekä valtatiet Vt 4 ja Vt 22.
DHA

DHA () on roskapostittajien käyttämä tekniikka, jonka avulla he keräävät toimivia sähköpostiosoitteita. 
Tekniikkaa käytettäessä roskapostittajat lähettävät postia järjestelmällisesti muodostettuihin osoitteisiin. Sähköpostiosoitteiden käyttäjätunnusosa on muodostettu esimerkiksi generoimalla kaikki alle 15 merkkiä pitkät kirjainten ja numeroiden yhdistelmät tai käyttämällä eri etu- ja sukunimien yhdistelmiä. Jokainen käytetty sähköpostiosoite, jota sähköpostipalvelin ei ilmoita olemattomaksi tulkitaan toimivaksi osoitteeksi. 
Kerättyjä osoitelistoja myydään tavallisesti toisille roskapostittajille.
Eugenie (prinsessa)

Yorkin prinsessa Eugenie (Eugenie Victoria Helena; s. 23. maaliskuuta 1990) on Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Charles III:n veljen prinssi Andrew’n nuorempi tytär. Prinsessa Eugenie on kruununperimysjärjestyksessä yhdentenätoista.
Prinsessa Eugenie meni naimisiin yökerhon omistajan ja tapahtumajärjestäjän Jack Brooksbankin kanssa 12. lokakuuta 2018. Häät pidettiin Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelissa. Helmikuussa 2021 he saivat poikalapsen. Vauva on kuningatar Elisabet II:n yhdeksäs lapsenlapsenlapsi. Toistaiseksi on vielä epäselvää, tuleeko lapsi saamaan kuninkaallisen arvonimen. Pari sai jälleen uuden poikalapsen toukokuussa 2023.
Stockmannin Moskovan tavaratalot

Stockmannilla () oli 31. tammikuuta 2015 asti Venäjän pääkaupungissa Moskovassa neljä eri tavarataloa. Niistä yksi sijaitsi keskikaupungilla Metropolis-kauppakeskuksessa ja kolme muuta keskustan ulkopuolella sijaitsevissa kauppakeskuksissa; yksi kauppakeskus Mega Etelässä, yksi kauppakeskus Mega Pohjoisessa ja yksi kauppakeskus Mega Idässä. Lisäksi Smolenskajan tavaratalo lakkautettiin jo aiemmin. 
Tavaratalot siirtyivät pois Stockmannin omistuksesta Reviva Holdings Limited -yhtiölle 1. helmikuuta 2016 alkaen. Uusi omistaja aikoo siirtää tavaratalot omistamansa Debenhams-brändin alle vuoden 2018 alkuun mennessä.
Smolenskajan tavaratalo.
Stockmann avasi ensimmäiset myymälänsä Moskovassa jo Neuvostoliiton aikana vuonna 1989, mutta ensimmäinen täysimittainen tavaratalo avautui Smolenskajalle vasta vuonna 1998. Näin se oli Stockmannin toinen täysimittainen tavaratalo ulkomailla Tallinnan tavaratalon jälkeen. Tavarataloa on avaamisen jälkeen laajennettu vuonna 2002.
Toukokuussa 2008 Stockmann joutui sulkemaan tavaratalon vuokranantajien laittoman toiminnan vuoksi. Siitä huolimatta, että Moskovan kansainvälinen välitystuomioistuin ratkaisi Smolenskajan tavaratalon vuokrakiistan Stockmannin eduksi, lopettivat vuokranantajat sähkönjakelun Stockmann-tavarataloon ja tekivät toiminnallaan tavaratalon aukipitämisen mahdottomaksi. Smolenskajan tavaratalon korvikkeeksi avattiin kuitenkin helmikuussa 2009 Venäjän uusin Stockmann Moskovan uudessa Metropolis-kauppakeskuksessa.
Tavaratalon kellarikerroksessa sijaitsi elintarvikkeita myynyt Herkku-osasto () sekä kioski, joka myi lehtiä ja tupakkatuotteita.
Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat miesten pukeutuminen, aluspukeutuminen, sukat ja asusteet, kosmetiikka, laukut, palvelupiste sekä löytötavarat. Toisessa kerroksessa sijaitsivat naisten pukeutuminen, aluspukeutuminen, sukat ja asusteet, nuorten pukeutuminen sekä lasten pukeutuminen. Kolmannessa kerroksessa oli kodin tuotteiden myymälätilat, joissa myytiin kodin tekstiilejä, keittiötuotteita sekä leluja.
Moskovan muut Stockmann-tavaratalot.
Vuonna 2004 Stockmann avasi Moskovassa kaksi uutta tavarataloa Ikealta vuokratuissa tiloissa. Mega Etelän tavaratalo aloitti toimintansa 17. huhtikuuta ja Mega Pohjoisen 15. joulukuuta. Vuonna 2006 avattiin uusi tavaratalo Moskovan kaakkoispuolella sijaitsevaan Mega Itä -kauppakeskukseen. Stockmann aikoi alun perin sulkea Mega-keskusten tavaratalot, mutta päätti sittemmin luopua koko Venäjän liiketoiminnasta ennen niiden lopullista sulkemista. Uusi omistaja päätti jatkaa myös Mega-keskusten tavaratalojen toimintaa.
Stockmannin muut myymäläketjut Moskovassa.
Tavaratalojen lisäksi Stockmannilla on ollut liiketoimintaa Moskovassa Seppälä- ja Bestseller-myymäläketjujen kautta.
Stonetone

Stonetone on Espoossa vuodesta 2004 hiljalleen muotoansa saanut ja vuonna 2006 "Giants II"-EP:n myötä syntynyt punkrock -yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita vaihtoehtorockista sekä reggaesta. Yhtye on tehnyt uransa aikana kaksi levyä, viisi EP:tä ja kaksi musiikkivideota. Yhtye julkaisi "Would be Warriors" -debyyttialbuminsa lokakuussa 2014.
Diskografia.
Bonus Track: Red to White -single
 1. Red to White (3:13)
 2. For Plutocracy (3:44)
 1. I Promise to Remember (3:41)
 2. Mister White (4:11)
 3. No Heroes (5:13)
 4. Punani Time (2:03)
 5. Would Be Warriors (3:15)
 1. Ekonomik (3:09)
 2. 1,5 for the Mastermind (2:56)
 1. Imitations of Life (4:06)
 2. From Oblivion (3:43)
 3. Hundred Years Is Too Much (4:22)
1. Thank God for Science (2:45)
2. I Need My Melancholy (1:26)
3. Giants II (3:31)
4. Sons of the Pacifist (2:40)
5. Black Lead (3:44)
6. Above the Below (2:39)
M/S Crown Princess

M/S Crown Princess on uusin Princess Cruises -risteily-yhtiön niin kutsutun "Grand Class" -alusluokan risteilyaluksista. Alus lähti neitsytmatkalleen Brooklynin Red Hookista New Yorkista 14. kesäkuuta 2006 ja suuntasi Turks- ja Caicossaariin kuuluvalle Grand Turkin saarelle. Aluksen kastoi julkaisija ja tunnettu televisiokasvo Martha Stewart.
Yhdeksäntoistakantisen aluksen pituus on 289,85 metriä, ja aluksella on hyttitilat 3 110 hengelle. Miehistöä laivalla on 1 200 henkeä.
18. kesäkuuta 2006 "Crown Princess" oli matkalla takaisin New Yorkiin, kun päällystö ilmoitti aluksen kallistuneen tai tehneen jyrkkiä käännöksiä paapuuriin, ja otti yhteyttä Yhdysvaltain merivartiostoon. Alus joutui tekemään hätäpysähdyksen Port Canaveralissa Floridassa ohjausjärjestelmässä ilmenneen vian vuoksi. Vika aiheutti aluksen kallistumisen, joka johti jopa sadan ihmisen loukkaantumiseen ja materiaalisiin vahinkoihin. Alukselta ilmoitettiin, että muun muassa kalusteita oli kaatunut ja ikkunoita särkynyt. Kallistuma oli niin suuri, että uima-altaiden vettä oli päässyt valumaan pois. Noin sadasta loukkaantuneesta kahden vammat olivat kriittisiä ja kahdellatoista oli vakavia vammoja.
Linnatuuli

Linnatuuli on valtatie 3:n päälle rakennettu liikenneasema, joka sijaitsee Janakkalassa noin 20 kilometriä Hämeenlinnasta etelään. Linnatuuli on valmistunut vuonna 1992 ja se on ensimmäinen tien päälle rakennettu liikenneasema Suomessa.
Liikenneasemalla on matkailuneuvonta, Motorest-ravintola, Subway- ja Hesburger-pikaruokaravintolat, K-Market, pankkiautomaatti ja linja-autonkuljettajille ja matkanjärjestäjille oma klubitila. 
Linnatuulen lähistöllä on Kernaalanjärvi ja Hakoisten linnavuori.
Tom Nyariki

Tom Nyariki (s. 27. syyskuuta 1971) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Nyariki aloitti kansainvälisen uransa 1997 maastojuoksun MM-kisoissa Torinossa, joissa hän voitti pitkällä matkalla MM-pronssia. Samana vuonna Ateenan MM-kisoissa hän juoksi kolmanneksi 5 000 metrin juoksussa ja IAAF:n GP-finaalissa toiseksi samalla matkalla.
Vuonna 1998 Nyariki oli neljäs maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissä pitkällä matkalla. Hän sijoittui samana vuonna GP-finaalissa kahdeksanneksi 3 000 metrin juoksussa ja oli yleisurheilun maailmancupissa samalla matkalla kolmas. Seuraavana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa pitkällä matkalla kolmaskymmenesyhdeksäs. Nyariki on naimisissa kenialaisen entisen keskimatkojen juoksijan Jackline Marangan kanssa.
Dachstein

Dachstein on Pohjoisiin kalkki-Alppeihin lukeutuva vuoristoalue Itävallassa. Sen korkein huippu on 2 995 metriä merenpinnan tasoa korkeammalle kohoava Hoher Dachstein. Dachstein on yhdessä Hallstattin ympäristön kanssa UNESCOn maailmanperintöluettelossa.
Dachsteinin jäätiköt.
Dachsteinin jäätiköstö (Dachsteingletscher) koostuu kahdeksasta jäätiköstä.
Luangu

Luangu (kirjoitetaan kongoksi Luangu ja portugaliksi Loango) oli afrikkalainen kuningaskunta 1400-luvulta 1800-luvulle. Se sijaitsi nykyisen Kongon tasavallan länsiosassa, mutta siihen kuului myös osia Gabonista ja Cabindasta. Laajimmillaan sen alue ulottui rannikolla Mayumbasta lähes Kakongoon saakka.
Luangun asukkaat olivat kongoihin kuuluvia vilejä, joita on kutsuttu myös luanguiksi. Luangun naapureita olivat pieni Kakongon ruhtinaskunta ja Kongon kuningaskunta.
Luangun alkuperä on hämärän peitossa. Alueen varhaisin kehittynyt yhteisö oli Madingo-Kayesin kaupungin tienoilla, joka oli jo ensimmäisellä vuosisadalla monisavuinen kylä. Ensimmäinen maininta Luangusta on kuitenkin vasta 1580-luvulta, jossa kerrotaan että alkujaan Luangu oli ollut Kongon vasallikunta, joka oli sittemmin itsenäistynyt. Hollantilaisten merenkulkijoiden kuvaus 1630-luvulta puolestaan kertoo, että Luangu oli ennen itsenäitymistään osa Kakongoa, joka vuorostaan oli osa Kongoa.
Luangusta ei tiedetä paljon muuta kuin se, että se oli merkittävä orjakaupan keskus 1800-luvulle saakka.
Princess Cruises

Princess Cruises on brittiläis-amerikkalainen risteily-yhtiö, joka tuli tunnetuksi televisiosarjan "Lemmenlaiva" myötä. Sarjassa esiintyivät yhtiön risteilyalukset "Pacific Princess" (nykyisin "Pacific") sekä "Island Princess" (nykyisin "Discovery"). Maailmanlaajuisesti Princess Cruisesilla on useampia matkakohteita kuin millään muulla risteily-yhtiöllä.
Historia.
Princess Cruisesin toiminta alkoi 1960-luvulla, kun Stanley MacDonald vuokrasi Canadian Pacific Limitedin lautta "Princess Patrician". Lautta liikennöi Los Angelesista aikana, jolloin alus normaalisti olisi ollut käyttämättömänä. Alusta ei kuitenkaan ollut suunniteltu tropiikinristeilyjä varten, joten yhtiö hankki tarkoitusta varten rakennetun "Italia"-aluksen.
"Italia" oli alun perin tilattu vuonna 1963 ja se oli ensimmäisiä moderneja aluksia. Modernia suunnittelua korostivat muun muassa pelastusveneiden kiinnitys alemmas runkoon jotta yläkannet olisivat tilavampia, ja pääkoneiden sijoittaminen peräosaan. Laivan sisustuksen suunnittelivat Gustavo Finali ja Romano Boico, jotka olivat sisustaneet myös risteilyalukset "Augustus", "Raffaello", "Oceanic" ja "Homeric".
Rakentaminen edistyi hitaasti, ja "Italia" laskettiin vesille vasta keväällä 1965. Kun alusta varusteltiin telakalla, julistettiin sen omistajat sekä rakentajayhtiö vararikkoon. Alus joutui pankin haltuun, joka perusti yhtiön aluksen myyntiä tai vuokrausta varten. Pankkiyhtiö vuokrasikin aluksen Princess Cruisesille.
Princess Cruises markkinoi alusta nimellä "Princess Italia", muttei koskaan virallisesti uudelleennimennyt alusta. Yhtiön logo ilmestyi alukselle vasta vuotta myöhemmin. Alusta käytettiin Los Angelesista Meksikon rannikolle suuntautuviin risteilyihin. Vuonna 1969 alusta käytettiin Alaskaan suuntautuvilla risteilyillä, mutta vuoteen 1973 mennessä vuokrasopimus peruttiin ja alus palautettiin Eurooppaan, jossa se vuokrattiin Costa Cruise Linelle.
Brittiläinen Peninsular &amp; Oriental Steam Navigation Company (P&amp;O) hankki Princess Cruisesin omistukseensa vuonna 1974, ja sen omistama "Spirit of London" siirtyi Princessin laivastoon, jossa alus sai nimen "Sun Princess", ollen ensimmäinen yhtiön kahdesta samannimisestä aluksesta.
Samana vuonna P&amp;O hankki Princessille kaksi uutta alusta, vuonna 1971 Nordseewerkellä Flagship Cruisesille rakennetut "Sea Venturen" ja "Island Venturen", jotka saivat uudet nimet "Pacific Princess" ja "Island Princess". Nämä kaksi alusta esiintyivät useaan otteeseen televisiosarjassa "Lemmenlaiva".
P&amp;O hankki Princess Cruisesille useita uusia aluksia aina 23. lokakuuta 2000 saakka, jolloin Princess Cruises erosi yhtiöstä ja muodosti itsenäisen yhtiön. 17. huhtikuuta 2003 miamilainen Carnival Corporation fuusioitui Princess Cruisesin kanssa, muodostaen Carnival Corporation &amp; plc -yhtiön. Princess Cruisesin lisäksi Carnival operoi nykyisin kaikkiaan yhtätoista muuta risteily-yhtiötä.
Karyn Parsons

Karyn Parsons (s. 8. lokakuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Hilary Banksina televisiosarjassa "Bel-Airin prinssi" vuosina 1990–1996. Hän on myös esiintynyt elokuvissa, kuten "Class Act", "Majuri Payne" ja "The Ladies Man".
Parsons on ollut naimisissa näyttelijä Randy Brooksin kanssa vuosina 1987–1990), ja elokuvaohjaaja Alexandre Rockwellin kanssa vuodesta 2003 lähtien.
Nkayi

Nkayi (vanhalta nimeltään Jacob) on kaupunki Kongon tasavallassa. Vuonna 2005 siellä asui 56 700 asukasta.
Sijainti ja liikenneyhteydet.
Nkayi sijaitsee pääkaupunki Brazzavillen länsipuolella Brazzavillesta Pointe-Noireen johtavan radan varrella. Nkayissä on myös lentokenttä, jolta on lentoja sekä Brazzavilleen että Pointe-Noireen.
Tuotanto ja teollisuus.
Nkayi sijaitsee Niarijoen laakson maanviljelyalueella ja on sen sokerintuotannon keskus. Sokerin lisäksi seudulla tuotetaan maapähkinäöljyä sekä kotieläinten rehua ja alueella on myös mylly sekä saha.
Dolisie

Dolisie eli Loubomo on kaupunki Kongon tasavallassa Niarijoen laaksossa.
Kaupunki sijaitsee noin 110 km koilliseen Pointe-Noiresta ja on tärkeä liikenteen risteyskohta. Vuonna 2005 siellä asui 106 300 asukasta.
Kaupunki on myös kulta- ja lyijykaivosten sekä nahka-, sisal- ja karjakaupan keskus. Lisäksi kaupungissa on pientä puuteollisuutta, joka tuottaa sahattua puutavaraa sekä puuvaneria.
Historia.
Dolisie on nimetty tutkimusmatkailija Pierre Savorgnan de Brazzan kumppanin Albert Dolisien mukaan. Kaupungin toinen nimi, Lubomo, tulee kongon kielestä. Alun perin Dolisie sijaitsi kongoihin kuuluvan kunji-heimon alueella.
Dolisiessa asui hädin tuskin tuhat asukasta vuonna 1950. Vuonna 1962 gabonilainen kaivosyhtiö COMILOG (Compagnie minière de l'Ogooué) rakensi Dolisien kohdalla Kongon rautatiehen liittyvän sivuradan mangaanin kuljetusta varten Etelä-Gaboniin. Rautatie piristi Dolisien seudun taloudellista elämää ja kaupunki alkoi kasvaa voimakkaasti. Siellä oli 20 000 asukasta 1962, 30 000 vuonna 1974 ja 50 000 vuonna 1980.
Vuonna 1986 Gabonin rautatie ulottui Francevilleen saakka ja mineraalien kuljetus Dolisien reittiä päättyi ja paljon dolisielaisia muutti työn perässä Pointe-Noireen.
Sijainti ja liikenneyhteydet.
Dolisie sijaitsee Mayombe-viidakon tuntumassa. Ilmastoltaan se on suotuisampi kuin muut alueet Kongossa. Siellä ei ole niin kosteaa ja kuumaa kuin muualla.
Kaupungista on rautatieyhteydet itään, pohjoiseen ja länteen. Valtatie ("Route Nationale № 1") kulkee sen läpi. Etäisyys Brazzavilleen on 378 km ja Pointe-Noireen 208 km.
Dolisie on Kongosta pohjoiseen Gaboniin ja Kameruniin johtavien moottoriteiden eteläinen päätepiste. Kaupungin lähellä sijaitsee myös maan pääkaupungista Brazzavillestä Atlantin rannikolle Pointe-Noireen johtavan rautatien risteys, josta erkanee ratayhteys pohjoiseen kohti Gabonia. Kaupungissa on myös lentokenttä.
Steve Moneghetti

Stephen ”Steve” Moneghetti (s. 26. syyskuuta 1962 Ballarat, Victoria) on australialainen kestävyysjuoksija.
Olympialaisten maratonille Moneghetti osallistui neljä kertaa ja hänen sijoituksensa olivat viides Soulin olympialaisissa 1988, 48:s Barcelonassa 1992, seitsemäs Atlantassa 1996 ja kymmenes Sydneyssä 2000. MM-kilpailuissa hän sijoittui maratonilla neljänneksi Rooman MM-kilpailuissa 1987, yhdenneksitoista Tokiossa 1991, kahdeksanneksi Göteborgissa 1995, pronssille Ateenassa 1997 ja sijalle 29. Sevillassa 1999. Kansainyhteisön kisoissa Moneghetti voitti maratonilla kultaa 1994, hopeaa 1990 ja 1986 elämänsä ensimmäisellä maratonilla pronssia. Vuoden 1986 kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui lisäksi 10 000 metrin juoksussa viidenneksi ja vuoden 1998 kisoissa samalla matkalla kolmanneksi. Maastojuoksun MM-kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi pitkällä matkalla vuonna 1989. Puolimaratonin MM-kilpailuissa hän sijoittui hopealle vuonna 1993.
Arvokisojen ulkopuolella Moneghetti voitti vuonna 1990 Berliinin maratonin ajalla 2.08.16. Vuonna 1994 hän voitti Tokion maratonin. Melbournessa 2006 järjestetyissä Kansainyhteisön kisoissa Moneghetti toimi kisakylän pormestarina.
DB Schenker

DB Schenker oli Saksan valtion omistamaan Deutsche Bahniin (DB) kuuluva tavarankuljetus- ja logistiikkayhtiöryhmä. Se toimi 130 maassa ja sillä on 2 000 toimipistettä ympäri maailmaa. DB Schenkerin palveluksessa oli vuoden 2016 lopulla 68 388 työntekijää. Sen liikevaihto oli vuonna 2016 15,1 mrd. euroa. DB Schenker hoitaa maa-, lento- ja merikuljetusten lisäksi varastointi- ja muita logistiikkapalveluja. Nykyisin DB Schenker toimii nimellä Schenker ja on DSV:n omistuksessa. 
DB Schenker Suomessa.
Suomessa DB Schenkerin tytäryhtiö Schenker Oy hoitaa kansainvälisiä lento-, meri- ja maakuljetuksia. Yhtiö kuljettaa paketteja, lavoja, osa- ja täyskuormia ja järjestää erikoiskuljetuksia. Lisäksi Schenker tekee Suomessa kotijakelua ja harjoittaa sopimuslogistiikkaa. 
Schenker osti 12.2.2012 Suomen Kiitoautot Oy:n, aiemmin Joensuun Kiitoautot Oy:n (Kiitolinjan) toiminnan Suomessa..
Kesäkuussa 2016 Kiitolinja sulautui DB Schenker -brändin alle.
Helmikuussa 2017 Schenker ilmoitti avaavansa noutopisteverkostonsa kaikille yrityksille.
Heinäkuussa 2021 yhtiö ilmoitti ostavansa koko Vähälä Yhtiöiden osakekannan. Vähälä Yhtiöt jatkoivat Schenker Oy:n tytäryhtiönä heinäkuuhun 2023 asti, jolloin Vähälä Yhtiöt fuusioitiin osaksi DB Schenkeriä. Joulukuusta 2025 alkaen Schenker toimii nimellä DSV Road Oy.
Pearl (rumpuvalmistaja)

Pearl on japanilainen rumpujen ja lyömäsoitinten valmistaja. Yhtymällä on yhteensä 620 työntekijää Japanin ja Taiwanin tuotantolaitoksissaan sekä Yhdysvaltain ja Englannin
yksiköissään. 
Pearlin perusti Katumi Yanagisawa Tokiossa keväällä 1946. Aluksi yhtiö valmisti nuottitelineitä. Toisen maailmansodan aikana Japanissakin virinnyt jazzin harrastus oli yrityksen perustamisen taustalla. Tasaisesti kasvava yritys pääsi osalliseksi 60-luvun rockhuumasta. Jo vuosikymmenten välissä Pearl jakoi tuotantonsa kotimaan ja Taiwanin yksiköihin. 
Taiwanin laitoksilla työskentelee nykyisin lähes puolet yrityksen työntekijöistä. Vaikka tuotanto on pääosin siirretty Taiwaniin, Pearl pyrkii kaikin keinoin välttämään kuvaa halpatuotannosta. Tärkeimmän raaka-aineet ja työnjohto ovat tiukasti japanilaisia.
Pearl on vuonna 2007 lanseerannut ensimmäiset Kiinassa valmistetut rumpunsa, Vision-series.
Rumpaleita.
Muun muassa nämä rumpalit käyttävät Pearlin rumpuja:
Kimalaiskolibri

Kimalaiskolibri ("Mellisuga helenae") on maailman pienin lintu. Se painaa noin 1,6 grammaa (vähemmän kuin sentin eurokolikko) ja on 5,7 cm pitkä. Nimensä kimalaiskolibri on saanut pienuutensa vuoksi, sillä kokonsa takia ne usein sekoitetaan mehiläiseen tai kimalaisiin. Kimalaiskolibreja esiintyy enimmäkseen Kuubassa.
Kimalaiskolibrit pystyvät lentämään paikallaan kuten muutkin kolibrit. Kimalaiskolibrit räpyttävät siipiään 80 kertaa sekunnissa, mutta kosiskelumenojen aikana ne voivat räpytellä jopa 200 kertaa sekunnissa. Kimalaiskolibrin syke voi olla jopa 1 000 kertaa minutissa.
Kimalaiskolibrin muna painaa vain noin puoli grammaa. Sillä on kaikista linnuista vähiten höyheniä, mutta sen ruumiinlämpötila on kuitenkin linnuille tyypillinen 40 °C tai jopa asteen-pari korkeampi. Yöllä kimalaiskolibri vaipuu lyhytaikaiseen horrokseen, jolloin sen ruumiinlämpötila laskee energian säästämiseksi lähelle ympäristön lämpötilaa, jopa 19 °C:seen.
Koiraalla on punertava kaula sekä sinertävä kurkku, joka on sivuilta helmiäisvärinen. Alaosa on yleensä harmahtavan valkoinen. Naaraat ovat yleensä yläpuoleltaan sinertävän vihreitä ja alaosaltaan vaaleita tai harmahtavia.
Ayelech Worku

Ayelech Worku (s. 12. kesäkuuta 1979 Arsi, Oromia) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Hän on kotoisin samalta alueelta kuin Haile Gebrselassie.
Worku sijoittui Afrikan mestaruuskilpailuissa 1995 toiseksi 5 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän oli mukana voittamassa maantieviestijuoksun maailmanmestaruutta. 1997 hän voitti nuorten maastojuoksun MM-kisoissa Torinossa pronssia. Myöhemmin samana vuonna Ateenan MM-kisoissa hän selvisi 5 000 metrin loppukilpailuun, jossa jäi kahdenneksitoista. Vuonna 1998 Worku oli maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissä pitkällä matkalla yhdeksäs ja oli jälleen voittamassa maantieviestijuoksun maailmanmestaruutta.
1999 hän oli maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa pitkällä matkalla neljäs ja Sevillan MM-kisoissa 5 000 metrillä kolmas. Seuraavana vuonna hän sijoittui maastojuoksun MM-kisoissa Vilamourassa pitkällä matkalla yhdeksänneksi ja Sydneyn olympialaisissa 5 000 metrillä neljänneksi. Vuonna 2001 hän oli Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdeksastoista ja voitti Edmontonin MM-kisoissa 5 000 metrillä pronssia. Worku osallistui vielä 2002 Dublinin maastojuoksun MM-kisoihin ja sijoittui pitkällä matkalla kolmanneksitoista.
Chesterfield

Chesterfield on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan hallintopiiri Derbyshiren kreivikunnassa Englannissa, Rother- ja Hipperjokien yhtymäkohdassa.
Alueella on ollut roomalaisten linnake. Se sai nimensä laidunmaana käytetyn linnakkeen mukaan. Keskiajalta 1500-luvulle asti kaupunki oli merkittävä villantuotannon keskus.
Kaupunkioikeudet Chesterfield sai Juhana Maattomalta vuonna 1204.
Fort-de-France

Fort-de-France on Martiniquen, Ranskan merentakaisen departementin, pääkaupunki Karibianmerellä. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 90 347 asukasta. 
Martiniquen ensimmäinen kuvernööri Jacques Duparquet päätti rakennuttaa kaupungin paikalle linnoituksen, Fort Saint Louisin, vuonna 1638. Fort-de-Francen kaupunki alkoi kehittyä linnoituksen ympärille hitaasti. Merkittäväksi kaupunki tuli vuonna 1902, kun Mont Pelée -tulivuoren purkaus tuhosi Saint-Pierren kaupungin.
Nykyisin kaupunki on merkittävä satamakaupunki sekä Ranskan laivastotukikohta.
Adrian Erlandsson

Adrian Erlandsson (s. 27. lokakuuta 1970 Malmössä) on ruotsalainen heavy metal -rumpali. Hänet tunnetaan Cradle of Filthin entisenä rumpalina. Hän jätti tuon yhtyeen marraskuussa 2006 soitettuaan siinä vuodesta 1999. Erlandsson kertoo lähteneensä, jotta voisi keskittyä Needleye ja Nemhain-yhtyeisiinsä. Hän on soittanut myös yhtyeissä Paradise Lost, At the Gates, The Haunted ja Deathstars.
Adrian Erlandssonin veli Daniel Erlandsson toimii death metal -yhtye Arch Enemyn rumpalina.
Helvetistä itään

Helvetistä itään on heavy metal -yhtye Kotiteollisuuden kuudes albumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2003. "Helvetistä itään" on Kotiteollisuuden toistaiseksi menestynein albumi.
"Helvetistä itään" poikkeaa Kotiteollisuuden aiemmasta tuotannosta siinä, että levyn sanoitukset kertovat enemmän yhteiskunnallisista ja henkilökohtaisista asioista. Kriitikot antoivat albumille pääosin hyvän vastaanoton. Tuomas Holopaisen (Nightwish) ja Kotiteollisuuden yhteistyö alkoi tästä levystä.
"Helvetistä itään" nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan kärkeen, ja albumin avausraita, nimikkosingle "Helvetistä itään", nousi singlelistan ykköseksi. Albumin suurin hitti oli kuitenkin "Minä olen", jonka julkaiseminen singlenä nosti albumin takaisin listoille, ja "Helvetistä itään" pysyi albumilistalla yhteensä 41 viikkoa. Albumin kolmas singlejulkaisu oli "Tämän taivaan alla".
"Helvetistä itään" myi platinaa, ja tähän mennessä sitä on myyty yli 33 000 kappaletta. Monet musiikkijulkaisut äänestivät albumin vuoden parhaiden kotimaisten joukkoon, ja lisäksi se sai Emma-patsaan vuoden parhaana hard rock/metallialbumina. Levyn tekemisen aikaan yhtyeen kotisivuilla julkaistussa studiopäiväkirjassa Jouni Hynynen kertoi Tuonen joutsen -kappaleen olevan "hienointa mitä Kotiteollisuus on koskaan tehnyt" . 
Kappalelista.
Sävellykset Kotiteollisuus, sanoitukset Jouni Hynynen, sovitukset Kotiteollisuus ja Mikko Karmila.
Singlet.
"Helvetistä itään".
Ilmestyi 22. elokuuta 2003.
"Minä olen".
Ilmestyi 7. marraskuuta 2003.
"Tämän taivaan alla".
Ilmestyi 11. helmikuuta 2004.
Kirsti Härkönen

Kirsti ”Killi” Helena Härkönen (30. maaliskuuta 1972 – 3. joulukuuta 2003) oli suomalainen ihmisoikeusaktivisti ja kaksi albumia julkaisseen Chainsmoker-yhtyeen saksofonisti. Hän esiintyi lapsena siskonsa Anna-Leena Härkösen käsikirjoittamassa vuonna 1978 valmistuneessa lyhytelokuvassa "Anna-Leenan jouluaatto".
Kirsti Härkönen työskenteli Turun yliopistossa ja toimi avustajana muun muassa ulkoministeriön rahoittamassa Ensi- ja turvakotien liiton hankkeessa. Hankkeen tarkoitus oli selvittää Turkin ihmisoikeustilannetta ja erityisesti naisten oloja. Asiaa käsittelevä seksuaalista väkivallasta kertova raportti "Kunniallisen naisen taakka" ilmestyi postuumisti Liken kustantamana.
Härkönen teki itsemurhan hyppäämällä parvekkeelta. Hänen sisarensa Anna-Leena Härkönen kirjoitti siskonsa itsemurhasta kirjan nimeltä "Loppuunkäsitelty" (2005).
In frostigen Tälern

In frostigen Tälern () on Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukauksen vuonna 2001 julkaistu ensimmäinen saksankielinen albumi. Se koostuu saksaksi käännetyistä "Lopunajan merkit" ja "Itku pitkästä ilosta" -albumien kappaleista.
Kappaleet.
Sävellykset ja sovitukset Timo Rautiainen, sanoitukset Tomi Tuomaala ja Timo Rautiainen.
EPS (talous)

EPS () eli osakekohtainen tulos on tunnusluku, joka ilmaisee osakeyhtiön voiton määrän tilikautena yhtiön yhtä osaketta kohti ("tulos/osake"). 
Yksinkertaisimmillaan:
 formula_1
Voitosta voidaan vähentää etuoikeusosakkeiden kiinteät osingot ("vähemmistöosuus"). EPS voidaan laskea muun muassa kuluneelta tilikaudelta, tai se voidaan arvioida tulevalle tilikaudelle. Joskus osakkeiden lukumääränä voidaan käyttää lukumäärää tilikauden lopussa. 
EPS-lukua pidetään yleisesti tärkeimpänä osakkeen tunnuslukuna. EPS:n avulla lasketaan toinen tärkeä tunnusluku, P/E.
Peter Townsend

Peter Wooldridge Townsend (22. marraskuuta 1914 – 19. kesäkuuta 1995) oli brittiläinen hävittäjälentäjä sekä kuningas Yrjö VI:n ja kuningatar Elisabet II:n adjutantti 1944–1953. Townsend muistetaan romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa.
Townsend syntyi 1914 Burman Rangoonissa (Yangun) ja kävi koulua Englannin Haileburyssä. Hän liittyi Kuninkaallisiin ilmavoimiin 1933 ja sai koulutuksensa Cranwellissa. Hän palveli lennonopettajana RAF Montrosessa, ja sai siirron Tangmereen 1937, jossa hän palveli toisen maailmansodan syttyessä 85. lentueessa. Vuonna 1940 majurin arvoisena hänet siirrettiin 43. lentueeseen, jossa hän palveli taistelussa Britanniasta. Hän oli everstiluutnanttina yölentotoiminnan komentajana Hunsdonista 1941–1942. Hänet nimitettiin 611. lentueen (Spitfire-laivue) komentajaksi Drewiin 1942, ja sodan loppuvaiheissa hän komensi 605 Squadronia (yöhävittäjälaivue), käytyään esikuntaupseerikoulun 1942–1943. Hänet ylennettiin everstiksi 1948.
Townsend oli yksi tunnetuimpia lentäjiä taistelussa Britanniasta, ja hän palveli 85. lentueen komentajana, joka lensi Hawker Hurricane -hävittäjiä koko taistelun ajan. Hänellä oli 14 ilmavoittoa, ja haavoituttuaan hän karkasi sairaalasta päästäkseen takaisin lentämään.
Townsend meni kesäkuussa 1941 naimisiin Rosemary Cecil Pawlen (1921–2004) kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa nimeltä Giles (1942–) ja Hugo (1945–). Pariskunta erosi 1952. Vuonna 1944 Townsend nimitettiin kuninkaan virkaatekeväksi tallimestariksi. Samana vuonna virasta tehtiin pysyvä, ja hän palveli virassa vuoteen 1953 asti. Jäätyään eläkkeelle 1953 hän palveli Brysselissä lentoattaseana 1953–1956.
Townsend tunnetaan parhaiten onnettomasta romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa. Vaikka hän oli sotasankari ja hävittäjä-ässä, ja vaikka hänen ja Margaretin rakkaus oli aitoa, hänellä ei aiemman avioeronsa takia ollut mitään mahdollisuutta avioliittoon prinsessan kanssa. On sanottu, että asiasta syntynyt kohu särki sekä prinsessan että Townsendin sydämet. Townsend meni myöhemmin naimisiin Marie-Luce Jamagnen kanssa. Prinsessa Margaret oli kuitenkin Townsendin itsensä mukaan hänen elämänsä ainoa todellinen rakkaus, ja he kävivät kirjeenvaihtoa aina Townsendin kuolemaan saakka.
Townsend säilytti loppuun saakka kiinnostuksensa ilmailuun, ja hän toimi teknisenä sotilasneuvonantajana elokuvaa "Taistelu Englannista" tehtäessä 1968. Hänen kunniamerkkeihinsä kuuluivat CVO (1947), Distinguished Service Order (1941) ja Distinguished Flying Cross and Bar (1940). Townsend kuoli vuonna 1995 Rambouillet’ssä, Ranskassa.
Äänestysvelvollisuus

Äänestysvelvollisuus on järjestelmä, jossa äänestysikäiset kansalaiset ovat lailla velvoitettuja äänestämään vaaleissa.
Järjestelmää puolustellaan usein sillä, että se takaa korkeat äänestysprosentit ja sitä kautta demokratian toteutumisen. Sen arvostelijoiden mielestä taas äänestysvelvollisuus ei kuulu demokratiaan, koska myös äänestämättä jättäminen voi olla kannanotto. Äänestysvelvollisuutta on esiintynyt myös diktatuureissa kuten Saddam Husseinin Irakissa ja entisissä sosialistimaissa. Myös Latinalaisessa Amerikassa äänestyspakko on yleistä.
Äänestysvelvollisuus ja sitä kautta keinotekoisesti korkeaksi saatu äänestysprosentti ei myöskään takaa demokratian toteutumista, koska hylättyjen äänien määrä voi tällöin kasvaa.
Gloggnitz

Gloggnitz on 6 022 asukkaan kaupunki Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallassa.
Gloggnitz sijaitsee Wienin laakson lounaisessa osassa. Sitä ympäröivät Ala-Itävallan suurimmat vuoret: Rax (2 007 m) ja Schneeberg (2 076). Kaupunki on merkittävä liikenneristeys. Se sijaitsee tärkeällä rautatiellä Wienistä Italian Triesteen ja S6-moottoritiellä.
Kaupunki tunnetaan kahden merkittävän poliitikon kotipaikkana. Sekä entinen liittopresidentti Michael Hainisch että maan ensimmäinen liittokansleri ja liittopresidenttinäkin toiminut Karl Renner ovat asuneet Gloggnitzissä.
Gloggnitz on myös Unescon maailmanperintöluetteloon listatun Semmeringin rautatien lähtöpaikka.
The Nightcomers

The Nightcomers on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Holocaustin ensimmäinen albumi. Se on äänitetty Edgy Recordsin studiolla vuonna 1981 ja julkaistiin samana vuonna. Albumista julkaistiin vuonna 2000 remasteroitu CD-versio, joka sisälsi myös kolme bonuskappaletta.
Mürzzuschlag

Mürzzuschlag on kaupunki Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Kaupungissa on arviolta 8 681 asukasta (vuonna 2016), ja sen pinta-ala on 51,308 neliökilometriä.
Mürzzuschlag sijaitsee Mürzjoen varrella 670 metriä merenpinnan yläpuolella. Se on viimeinen kaupunki ennen Steiermarkin ja Ala-Itävallan luonnollista rajaa Semmeringsolaa.
Mürzzuschlag sai vuonna 1923 kaupunkioikeudet. Vuonna 1931 siellä järjestettiin Työväen olympialaisten talvikisat.
Kaupunki on Unescon maailmanperintöluettelossa olevan Semmeringin rautatien päätepiste.
Kunnarla

Kunnarla () on Vanha-Espoon suuralueeseen kuuluva kaupunginosa ja kylä Espoon pohjoisosassa, Bodominjärven länsirannalla. Kunnarlaa ympäröivät kaupunginosat (pohjoisesta myötäpäivään) ovat Röylä, Bodom, Högnäs, Karhusuo, Nupuri ja Nuuksio.
Kunnarlassa on pientaloasutusta etupäässä Bodominjärven rantaa myötäilevän Kunnarlantien varressa. Suuri osa Kunnarlaa on metsää ja kuuluu Helsingin kaupungin omistamaan Pirttimäen ulkoilualueeseen, ulottuu myös naapurikaupunginosan Nuuksion puolelle.
Nimi.
Kunnarlan ruotsinkielinen nimi "Gunnars" perustuu samannimiseen taloon, jonka ympärille syntyi kylä. Varhaisia merkintöjä ovat "Gunnarsby" (1492), "Gunnars" (1556) ja "Gunnarskila" (1579). Nimen taustalla on henkilönnimi Gunnar. Suomenkielinen vastine "Kunnarla" on muotoiltu 1900-luvun puolivälissä. Kaupunginosan nimeksi se tuli vuonna 1982.
Gigliola Cinquetti

Gigliola Cinquetti (s. 20. joulukuuta 1947 Verona) on italialainen laulaja. Cinquetti voitti San Remon musiikkifestivaalit 16-vuotiaana vuonna 1964 kappaleellaan ”Non ho l’età”. Myöhemmin samana vuonna Italiaa edustanut Cinquetti voitti Eurovision laulukilpailun samaisella kappaleella. Cinquetti osallistui Italian edustajana myös vuoden 1974 Euro­viisuihin kappaleellaan ”Si” sijoittuen toiseksi ABBA:n jälkeen.
Ura.
Cinquetti nousi julkisuuteen alkuvuodesta 1964 voitettuaan San Remon laulukilpailun. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Non ho l’età” (). Siitä muodostui hitti useissa Euroopan maissa, mikä nosti vain 16-vuotiaan Cinquettin kansain­väliseen tähteyteen. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Gigliola Cinquetti".
Vuonna 1966 julkaistu single ”Dio, Some Ti Amo” oli sekin hitti useissa maissa. Vuosina 1967–1972 Cinquetti julkaisi useita Italian listojen kärki­päähän nousseita kappaleita ja albumeja. Italian lisäksi hän levytti kappaleitaan myös muilla kielillä, kuten saksaksi ja englanniksi. Vuoden 1973 single ”Alle porte del sole” on tullut Suomessa tunnetuksi Katri Helenan suomenkielisenä versiona. Italiassa Cinquettin alkuperäinen versio voitti vuoden 1973 parhaan kappaleen palkinnon Rai 1:n "Canzonissima"-musiikkiohjelmassa.
Vuonna 1974 Cinquetti palasi Euro­vision laulukilpailuun kappaleella ”Sì” ("Kyllä"). Se sijoittui kilpailussa toiseksi ABBAn ”Waterloon” jälkeen, mutta aiheutti Italiassa poliittisen kohun. Maassa äänestettiin tuolloin 1970 päätetystä avio­eron laillistamisesta, ja jotkut väittivät Cinquettin kappaleen olevan kannan­otto laki­muutoksen (eli avioeron kieltämisen) puolesta. Italian yleis­radio­yhtiö kielsi kappaleen soittamisen Radiossa ja jopa sensuroi sen Euro­viisu­esityksen. Cinquetti levytti kappaleesta myös englannin­kielisen version nimellä ”Go”, joka menestyi Britannian-listoilla hyvin.
Sittemmin Cinquetti on jatkanut muusikon­uraansa ja toiminut myös juontajana. Vuonna 1991 hän juonsi Euro­vision laulukilpailun edellisen vuoden voittajan Toto Cutugnon kanssa. Cinquettin tuorein musiikki­albumi on vuodelta 2016.
Udo Jürgens

Udo Jürgens (30. syyskuuta 1934 Klagenfurt, Itävalta – 21. joulukuuta 2014 Münsterlingen, Sveitsi), alkuperäiseltä nimeltään Jürgen Udo Bockelmann, oli itävaltalainen laulaja ja lauluntekijä.
Jürgensin lähes koko tuotanto on saksankielistä. Itävaltaa edustanut Jürgens voitti vuoden 1966 Eurovision laulukilpailun kappaleellaan "Merci, Chérie". Hän edusti Itävaltaa euroviisuissa myös vuosina 1964 ja 1965. Muita Jürgensin tunnettuja kappaleita ovat Shirley Basseyn kuuluisaksi tekemä ”Reach for the Stars” sekä ”Buenos Dias, Argentina”. Suomalaisten hyvin tuntema Udo Jürgensin sävelmä on Carolan paljon soitettu levytys ”Rakkauden jälkeen”.
Jürgens levytti yli 50 albumia, sävelsi yli tuhat kappaletta ja myi yli 100 miljoonaa levyä.
Jürgens sai 21. joulukuuta 2014 sydänkohtauksen ollessaan kävelyllä Sveitsin Gottliebenissä, ja hän kuoli myöhemmin samana päivänä sairaalassa Münsterlingenissä. Kuollessaan hän oli 80-vuotias.
Vuonna 2011 ensiesitettiin Udo Jürgensin elämästä kertova 205-minuuttinen televisioelokuva "Der Mann mit dem Fagott".
Beatriz (Portugali)

Beatriz (n. 7.–13. helmikuuta 1373 Coimbra, Portugalin kuningaskunta – n. 1420 Toro, Kastilia, Zamora, nyk. Kastilia ja León) oli Portugalin kruununprinsessa sekä kruununperijätär. Hän oli Portugalin kuningatar vuosina 1383–1385 ja Kastilian kuningatarpuoliso vuosina 1383–1390. Historioitsijat ovat eri mieltä siitä oliko hän nimellinen Portugalin kuningatar vai sijaishallitsija tai ei kumpikaan. 
Suku.
Hän oli Portugalin kuningas Ferdinand I:n ja kuningatar Leonor Teles de Menesisin (n. 1350–1386) vanhin tytär. Beatrizin vanhemmille ei syntynyt eloon jäänyttä poikalasta, minkä vuoksi vallanperimystilanne näytti epäselvältä. 
Avioliitto.
Beatriz avioitui 11-vuotiaana vuonna 1383 Kastilian kuninkaan Juhana I:n kanssa, ja tämä luopui oikeuksista Portugalin kruunuun. Vain muutama kuukausi myöhemmin isä, kuningas Ferdinand I kuoli ja Portugali näytti siirtyvän Kastilian vallan alle. Avioliittosopimuksen mukaan pari hallitsisi Portugalin kuningaskuntaa yhdessä, kunnes parin (mahdollisesti syntyvä) poika täyttäisi 14 vuotta, jolloin hänestä tulisi kuningas. Jos pari ei saisi poikalasta, Portugalin kuninkuus päätyisi Kastilian kuninkaalle. Beatrizin lähdettyä Kastiliaan Portugalin sijaishallitsijana toimi Beatrizin äiti Leonor Teles. 
Tilanne johti kaksivuotiseen anarkiaan ja sisällissotaan Avisin ristiretkeläisritarikunnan suurmestarin ja Kastilian kuninkaan Juhana I:n välillä. Lopulta Ferdinand I:n velipuoli, Avisin ristiretkeläisritarikunnan suurmestari (Mestre de Aviz) huudettiin Portugalin kuninkaaksi ja hänestä tuli Juhana I vuonna 1385. Hänen joukkonsa löivät Kastilian Juhana I:n lopullisesti Aljubarrotan taistelussa.
Juhana I:llä ja Beatrizilla ei ollut jälkeläisiä. Hän jäi leskeksi 18-vuotiaana eikä avioitunut uudelleen.
Perintö.
Beatriz haudattiin Toroon Zamorassa, Kastilia ja Leónissa. Hautamuistomerkki sijaitsee Pyhän Hengen luostarin kirkossa (Monasterio de Sancti Spiritus el Real).
Beatriz

Beatriz -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Monnikalat

Monnikalat (Siluriformes) on kalalahko, jonka lajit elävät kaikentyyppisissä makeissa vesissä ja kaikilla mantereilla lukuun ottamatta Antarktista. Muutamat lajit elävät myös meressä. Monia lajeja käytetään akvaariokaloina.
Monnikaloihin kuuluu hyvin erikokoisia kaloja. Pienikokoisiin kuuluu muun muassa candirú, yksi maailman pienimmistä selkärankaisista ja ainoa, jonka väitetään voivan tunkeutua ihmiseen loisena. Joukkoon kuuluu samalla myös eräitä maailman kookkaimpia makean veden kaloja, kuten Suomessakin aiemmin esiintynyt monni.
Monnikaloille ovat tyypilliset kissaa muistuttavat viikset, mutta niitä ei ole kaikilla lajeilla. Kalan kuuluminen monnikaloihin määritellään lopulta sen kallon ja evien piirteiden perusteella.
Monnikalat on jaettu noin 40 heimoon, joissa on yli 3 700 lajia, ja lajeja kuvataan jatkuvasti lisää. Näin monnikalat ovat toiseksi tai kolmanneksi monilajisin nykyisistä selkärankaislahkoista. Noin yksi 20:stä tunnetusta selkärankaislajista on itse asiassa monnikala.
Amazing Race (1. tuotantokausi)

Amazing Race on tosi-TV-ohjelma, jossa kilpailijat matkustavat ympäri maailmaa haastavien tehtävien johdattelemina. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2001. Ohjelma alkoi 5. syyskuuta ja päättyi 12. joulukuuta. Ensimmäinen tuotantokausi ei pärjännyt Yhdysvalloissa syyskuun 11.päivän tapahtumien takia ja ohjelman jatkuminen seuraaville tuotantokausille oli epävarmaa. 
Suomessa ensimmäinen tuotantokausi näytettiin MTV3:lla keväällä 2003.
Kilpailun voittivat ystävykset Rob ja Brennan.
Ensimmäisestä tuotantokaudesta on ilmestynyt DVD-julkaisu vuonna 2005.
Segelföreningen i Björneborg

Segelföreningen i Björneborg (lyh. BSF) on Porissa vuonna 1856 perustettu purjehdusseura. Seuraan kuuluu yli 500 jäsentä ja se on Suomen vanhin urheiluseura. BSF:n kotisatama ja toiminnan keskus on Mäntyluodossa sijaitseva Kallo. Kotisatama koostuu muun muassa venesatamasta, ravintolapaviljongista, rantamakasiineista ja majakkasaunasta.
Seuran perimmäisenä tavoitteena on edistää purjehdus- sekä veneilyharrastamista sekä niiden vaatimia taitoja, ja jäsentensä venetuntemusta. 520 jäsenen lisäksi BSF:ään kuuluu vuoden 2017 alkupuoliskon tietojen mukaan 33 purjevenettä, 23 moottorivenettä ja 28 kevytvenettä.
Historia.
BSF perustettiin aikoinaan Gustaf Sohlströmin aloitteesta, sillä hän sai seuran perustamiseen kipinän nähtyään Englannin vierailunsa aikana Brightonin purjehduskilpailut. Seuran perustamisesta päätettiin lopullisesti kahdeksan miehen kesken 26. tammikuuta 1856 Hotelli Otavan tiloissa, Porin keskustassa. 
Seuran syntyhistorian ensimetrit sijoittuvat venäläiseen hallintoaikaan, jolloin vallanpitäjät olivat huolissaan suomalaisten itsenäistymispyrkimyksistä. Erityisesti urheilu ja seuratoiminta oli suurennuslasin alla, koska venäläiset epäilivät että urheiluseuratoiminta lietsoo kansallistunteita.
Alun perin seuran jäsenmaksu oli yksi hopearupla. Nykyisin maksu on 90 euron suuruinen.
KotiMikro

KotiMikro (vuoteen 2004 "Kompuutteri kaikille") on Bonnier Publicationsin Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa julkaisema tietokonelehti. Lehti ilmestyy kolmen viikon välein, 19 kertaa vuodessa, ja se on ilmestynyt vuodesta 1997 lähtien.
Aikaisemmin jokaisen numeron mukana tuli CD-ROM-levy, joka sisälsi pääosin tietokoneohjelmia ja jonkin verran pelejä, yleensä demoversioita, mutta aina myös kokonaan ilmaisia ohjelmia. CD:llä tuli joskus kaupallisten ohjelmien täysversioita, joita ohjelmistovalmistajat olivat lahjoittaneet lehdelle. 
Vuonna 2022 lehden irtonumerohinta oli 11,55 euroa.
Magnum Opus (albumi)

Magnum Opus on Yngwie Malmsteenin albumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet.
Japanin painoksen/erikoispainoksen/vuoden 2003 remasteroidun painoksen bonuskappale
Joensuun yliopiston ylioppilaskunta

Joensuun yliopiston ylioppilaskunta (JoYY) perustettiin 1. lokakuuta 1969 ja sen toiminta loppui Itä-Suomen yliopiston perustamisen yhteydessä vuoden 2010 alussa. Sen jäseniä olivat automaattisesti kaikki Joensuun yliopistossa perustutkintoa suorittavat opiskelijat, sekä vapaaehtoisesti jatko-opiskelijat ja ulkomaalaiset vaihto-opiskelijat. JoYY julkaisi yhdessä Kuopion yliopiston ylioppilaskunnan kanssa Itä-Suomen ylioppilaslehteä Uljasta, jonka päätoimittaja oli Veera Järvenpää (2009–2010). 
Ylioppilaskunnan ylintä toimivaltaa käytti edustajisto, joka valittiin kahden vuoden välein. Edustajistoon kuului 31 jäsentä. Toimeenpanovaltaa käytti hallitus. Ylioppilaskunnassa työskenteli kahdeksan henkilöä. Ylioppilaskunnan pääsihteeri oli Pekka Koivaara (2009–2010). Ylioppilaskunnan puheenjohtajana toimi Sanna Hämäläinen (2008–2010) ja hallituksen puheenjohtajana Perttu Koistinen (8.4.2009–2010).
JoYY:n tavoitteena oli edistää jäsentensä hyvinvointia yliopistolain velvoittamalla tavalla. JoYY oli Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL:n) jäsen. Entisen JoYY:n toimipaikka sijaitsee Suvantokadulla, josta tilat hankittiin 2008. Aikaisemmin JoYY:n toimitilat olivat Pielisjoen linnassa (1972–1984) ja Opiskelija-asuntoyhtiö Joensuun Ellin omistamassa Joensuun ylioppilastalossa Niskakadulla (1985–2008).
Joensuun yliopiston ylioppilaskunta lakkautettiin Kuopion yliopiston ylioppilaskunnan (KYY) ja emoyliopistojensa tavoin vuoden 2010 alussa, kun uusi Itä-Suomen yliopisto ja Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta (ISYY) aloittivat virallisesti.
Savonlinnan ylioppilaskunta.
Savonlinnan ylioppilaskunta oli Joensuun yliopiston ylioppilaskunnan Savonlinnan alaosasto, joka oli rekisteröity yhdistys.
Joensuun ylioppilastalo.
Ylioppilastalo valmistui vuonna 1985 Niskakadun ja Koulukadun kulmaan. Kyse on Joensuun Ellin talosta, josta JoYY varasi 300 neliömetriä toimistoiksi ja kirjakahvila Lyyralle ja studioteatteri Montulle. JoYY:sta tuli Ellin vuokralainen vuonna 1992. Vuonna 1996 talo remontoitiin. Kerubin kuppila avautui Lyyran paikalle vuonna 2003. Ylioppilaskunta muutti talosta vuonna 2008 ostettuaan omat tilat Suvantokadulta. Ylioppilastalon seinässä on Teppo Laurinollin reliefiteos.
Metro International

Metro International on ruotsalainen mediatalo, jonka pääkonttori sijaitsee Luxemburgissa. Metro julkaisee ilmaisjakelulehtiä arkipäivisin ympäri maailman. Metro perustettiin Tukholmassa vuonna 1995. Pääkonttori siirrettiin Lontooseen vuonna 1998 ja sittemmin Luxemburgiin. 
"Metroa" on julkaistu pääkaupunkiseudulla vuodesta 1999 alkaen. Lehden Helsingin-painos siirtyi Sanoman omistukseen 1. syyskuuta 2006. Samaan konserniin kuului jo ennestään "Uutislehti 100". "Uutislehti 100" ja "Metro" jatkoivat aluksi ilmestymistään rinnakkain profiloituen hieman eri kohderyhmiin ja jakelualueisiin. Myöhemmin "Uutislehti 100" lakkautettiin ja muutamia sen osastoja, kuten suosittu tekstiviestipalsta, siirrettiin "Metroon". "Metro"-lehden nimeksi muutettiin "HS Metro" vuonna 2016. Keväällä 2020 ilmoitettiin "HS Metro" -lehden lopettamisesta. Viimeisen numeron ilmestymispäivä oli 17. huhtikuuta 2020.
Historia.
Metro-konseptin loi ruotsalainen mediayhtiö Modern Times Group. Ensimmäinen "Metro"-lehti näki päivänvalon Tukholmassa helmikuussa 1995. Metro irrottautui Modern Times Groupista omaksi yhtiökseen Metro International S.A:ksi elokuussa 2000 ja se on listattu Tukholman pörssiin. "Metro" laajenee voimakkaasti uusille markkinoille ja on maailman suurin ja nopeimmin kasvava kansainvälinen kaupunkilehti. Tällä hetkellä "Metro" ilmestyy 21 maassa ja yli 100 suurkaupungissa. Lukijoita on päivittäin yli 21 miljoonaa.
24 (5. tuotantokausi)

24:n viides tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2006 ja päättyi 22. toukokuuta 2006. Viides tuotantokausi käynnistyi Suomessa 7. tammikuuta 2007 ja päättyi 12. kesäkuuta 2007.
Viidennellä tuotantokaudella oli Yhdysvalloissa korkeammat katsojaluvut kuin aikaisemmilla "24":n tuotantokausilla. Yhdysvalloissa kausi sai myös suurimmaksi osaksi positiivisia arvosteluja, ja se voitti mm. parhaan draamasarjan ja parhaan miespääosan Golden Globe- ja Emmy-palkinnot. 
Tarina.
Prologi.
Viidennen tuotantokauden tapahtumat sijoittuvat 18 kuukautta neljännen tuotantokauden tapahtumien jälkeen, jolloin Jack Bauer joutui lavastamaan kuolemansa, koska salainen palvelu oli saanut määräyksen tappaa Jack estäkseen Kiinan kansantasavallan agentteja kidnappaamasta häntä. Viidennen kauden alussa Bauer työskentelee Mojaven autiomaassa, Los Angelesin kaupungin läheisyydessä, öljynporaajana ja viettää rauhallista elämää yksinhuoltajaäiti Diana Huxleyn ja hänen teini-ikäisen Derek-poikansa alivuokralaisena. Koska kaikki paitsi Jackin läheisimmät ystävät — Tony Almeida, Michelle Dessler, David Palmer ja Chloe O'Brian — uskovat hänen kuolleen, Jack on hankkinut itselleen väärän henkilöllisyyden ja esiintyy nimellä "Frank Flynn". 
Viidennen kauden "esiosa" julkaistiin "24":n neljännen tuotantokauden DVD-julkaisussa. Kymmenen minuutin pituisessa jaksossa Jack saapuu Chicagoon, jossa hän kohtaa Chloe O'Brianin. Tapaamisen aikana Chloe kertoo, että kolme vuorokautta ennen tapaamista tuntematon hakkeri murtautui Chloen tietokoneelle ja sai selville, että Jack on todellisuudessa yhä elossa. Kun salaperäiset miehet ilmestyvät paikalle, Chloe ja Jack joutuvat pakenemaan. Vaikka Jack onnistuukin karistamaan häntä jahtaavan henkilöauton, tuntematon moottoripyörän selässä istuva mies huomaamattomasti tarkkailee häntä.
Juoni.
Aikaisempien tuotantokausien tavoin viidennen kauden tapahtumat voidaan jakaa erillisiin osiin: