tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matkapuhelinten muodot

Matkapuhelinten muodot (englanniksi form factor) ovat matkapuhelimien rungon päämuotoja. Matkapuhelimen perusmalli on patukkaa muistuttava kiinteä ja yksirunkoinen malli. Sen kanssa samaan aikaan kilpaili 1990-luvun puolivälissä esimerkiksi Motorolalla läpällinen matkapuhelinmalli Motorola MicroTAC, jossa puhelimen pituutta oli lyhennetty siten, että mikrofonin sisältävä alaosa oli käännetty näppäimistön päälle. Kääntyvän läpän korvaajaksi kehitettiin liukuvakantinen malli, jossa mikrofonin sisältävää alaosaa ei enää käännetty näppäimistön päältä alas, vaan missä näppäimistöä suojaava kansi liukui alas, jolloin näppäimistö paljastui käytettäväksi. Liukukantisten matkapuhelinten ongelmana oli, että kansi tai mikrofonin sähköinen kontakti puhelimeen saattoi rikkoontua jos puhelin putosi lattialle kannen ollessa vedettynä auki.
Vähitellen palattiin läpällisen puhelimen ajatukseen rungon saranoinnista, mutta saranointi toteutettiin rungon keskeltä siten, että näppäimistö ja näyttö olivat eri puolilla saranaa ja näyttö käännettiin kuljetusasentoonsa näppäimistön päälle. Puhelin oli kestävä kuljetuksessa, mutta sen sarana oli kuluva eikä sitä ollut helppo avata yhdellä kädellä esimerkiksi ajoneuvossa. Tätä kansion mallista tyyppiä kutsutaan folderiksi, kansioksi, fold-phoneksi tai simpukankuoreksi (). Ensimmäinen simpukkakuorinen matkapuhelin oli Motorola StarTAC vuodelta 1996. Simpukkatyyppi saavutti 2005-2006 suurehkoa suosiota ja se oli suosittu naisille tarkoitetuissa malleissa ei pelkästään kestävyyden vaan myös siron kokonsa vuoksi. Kansion mallisiksi matkapuhelimiksi luokitellaan myös erilaiset taskutietokoneet, "organiserit" ja kommunikaattorit, joissa saranointi ei ole rungon keskellä, vaan sen sivussa, jolloin puhelinta käytetään tietokoneena runko poikittain. Tällaisia puhelimia ovat mm. Nokia Communicatorit.
Jon Anderson

Jon Anderson, alk. John Roy Anderson
(s. 25. lokakuuta 1944 Accrington, Lancashire) on englantilainen muusikko, joka on progressiivista rockia esittäneen Yes-yhtyeen laulajana ja lauluntekijänä. Hänen lauluäänensä on omintakeinen korkea ja käheä.
Ennen Yesiä Anderson kuului The Warriors -nimiseen yhtyeeseen. Vuonna 1968 hän tapasi basisti Chris Squiren, jonka kanssa hän perusti Yesin. Parivaljakko sai pian seurakseen kosketinsoittaja Tony Kayen sekä rumpali Bill Brufordin. Anderson pysyi mukana yhtyeessä vuoteen 1980, jolloin hän erosi siitä ensimmäisen kerran. Läpi koko 1970-luvun Andersonilla oli merkittävä asema yhtyeessä: hän kirjoitti valtaosan kappaleiden sanoituksista ja vastasi myös yhtyeen musiikillisesta suunnasta. Hän palasi yhtyeeseen vuonna 1983 tekemään albumia "90125", josta tuli Yesin suurin kaupallinen menestys.
Anderson erosi Yesistä vuonna 1989 toistamiseen ja liittyi useiden entisten Yesin jäsenien muodostamaan yhtyeeseen Anderson, Bruford, Wakeman, Howe.
Anderson on tehnyt yhteistyötä myös kreikkalaisen muusikko Vangeliksen (oik. Evangelos Odysseas Papathanassiou) kanssa 1980-luvulla. Yhteistyön tuloksena syntyneistä kappaleista tunnetuimpia on "State of Independence", josta Donna Summer teki kansainväliseksi hitiksi nousseen cover-version vuonna 1982.
Vuonna 1983 Anderson lauloi ja osin sanoitti kappaleen "In High Places" Mike Oldfieldin albumille "Crises". 
Jon Anderson on 1970-luvun alusta asti ollut suuri Sibeliuksen musiikin ihailija.
Hvar (kaupunki)

Hvar (paikallisella murteella: "Hvor" tai "For", kreikaksi: "Pharos", latinaksi: "Pharina", italiaksi "Lesina") on kaupunki samannimisellä Hvarin saarella Dalmatiassa Kroatiassa. Kunnan väkiluku on 4 251 (2011), kaupungissa itsessään asuu 3 672 ihmistä. Hvar on saaren suurin asutuskeskus ja se sijaitsee saaren länsipäädyssä.
Hvarin kaupungilla on 700 vuotta vanhat muurit ja siellä sijaitsee vanhin kunnallinen teatteri Euroopassa, joka avattiin vuonna 1612. Kaupungissa on monia gallerioita, museoita ja näyttelyitä, kuten Arsenal, Lođa, Zvijezda Mora, Anuncijata, Skorpion sekä Kroatian Instituutti, jolla on laajat taidekokoelmat.
Kaupungin satama on ihanteellisella paikalla lähistön saarten suojaamana. Tämän vuoksi se toimii turvapaikkana veneille, jotka yrittävät suojautua tuulelta. Säännöllinen Split-Hvar-Korčula-Dubrovnik -lautta liikennöi satamassa, mikä helpottaa kaupunkia säilyttämään asemansa saaren turismin keskipisteenä.
Dave’s Gourmet

Dave’s Gourmet on yhdysvaltalainen tulisiin kastikkeisiin ja ruokiin erikoistunut yritys, jonka tunnetuimpiin tuotteisiin lukeutuu Dave’s Insanity Sauce. Kastike saavuttaa arvon 180 000 tulisuutta mittaavalla Scovillen asteikolla esimerkiksi Tabasco-kastikkeen jäädessä arvoon 2 500–5 000.
Nykyään yhtiö tuottaa myös huomattavasti tulisempia kastikkeita. Tuotevalikoimaan kuuluvat kastikkeiden lisäksi muun muassa tuliset pähkinät ja oliivit.
Stanley Vickers

Stanley Frank "Stan" Vickers (18. kesäkuuta 1932 Lewisham, Lontoo – 17. huhtikuuta 2013) oli brittiläinen kävelijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Vickers saavutti Rooman olympialaisista 1960 pronssia 20 kilometriltä Vladimir Golubnitšin ja Noel Freemanin jälkeen ajalla 1.34.56,4. Kahta vuotta aikaisemmin hän saavutti 20 kilometrin Euroopan mestaruuden Tukholmassa ajalla 1.33.09 ennen Leonid Spiriniä ja Lennart Backia. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän sijoittui viidenneksi.
Vickers kuoli 17. huhtikuuta 2013, 80-vuotiaana.
Kathleen Wilhoite

Kathleen Wilhoite (s. 29. kesäkuuta 1964 Santa Barbara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvassa "Lorenzon öljy" (1992) ja televisiosarjassa "Gilmoren tytöt".
Wilhoite on levyttänyt useita lauluja ja jopa kokonaisia albumeja. Hänellä on heterokromia, eli silmät ovat keskenään eriväriset.
Margo Martindale

Margo Martindale (s. 18. heinäkuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai vuonna 2004 teatterityöstään Tony-ehdokkuuden.
Martindale on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Lorenzon öljy" (1992), "28 päivää" (2000), ' (2009) ja ' (2013), mutta myös useissa televisiosarjoissa.
Martindale on palkittu uransa aikana kolmella Emmyllä.
Solaniini

Solaniini (C45H73NO15) on myrkyllinen glykoalkaloidi, jota esiintyy koisokasveissa kuten perunassa ja punakoisossa. Raaoissa tomaateissa esiintyy samansukuista glykoalkaloidia tomatiinia (C50H83NO21), joka myös on myrkyllistä. Perunoista tunnetaan myös samantapainen myrkyllinen glykoalkaloidi kakoniini (C45H73NO14). Solaniinia on perunakasvin kaikissa maanpäällisissä osissa, etenkin lehdissä ja marjoissa. Jos mukulat joutuvat kesken kasvukauden maan päälle ja tulevat valon vaikutuksesta vihreiksi, nekin muuttuvat solaniinipitoisiksi. Aine on myrkyllistä jo hyvin pieninä annoksina, eikä se hajoa keitettäessä . Solaniini on kasvien luonnollinen puolustuskeino, ja sillä on käyttöä myös kasvinsuojeluaineena.
Solaniinimyrkytys.
Vaikutusmekanismi.
Tutkimuksen mukaan solaniinin myrkylliset ominaisuudet johtuisivat sen vaikutuksesta mitokondrion kalvoon. Kokeet osoittivat, että solaniinin läsnä ollessa mitokondrion kalvon kalsiumionikanavat avautuivat ja tämä johtaa kalvojännitteen nousuun ja Ca2+-ionit kulkeutuvat mitokondrion sisään. Solun kasvanut kalsiumkonsentraatio aiheuttaa solun vaurioitumista ja apoptoosin.
Solaniini muuttuu ruoansulatuskanavassa solanidiiniksi (C27H43NO).
Oireet.
Oireita ovat huonovointisuus, ripuli, oksentaminen, vatsakipu, polttava tunne kurkussa, sydämen rytmihäiriöt, päänsärky ja sekavuus. Harvinaisempia ja vakavampia oireita ovat hallusinaatiot, tajunnan menetys, kuume, keltatauti ja hypotermia. Yleensä oireet ilmenevät 8–12 tuntia solaniinin saannista
Around the Sun

Around the Sun on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen R.E.M:n syksyllä 2004 ilmestynyt yhtyeen kolmastoista studioalbumi.
Menestys.
"Around the Sun" sai kriitikoilta varsin keskikertaisia arvioita (Rolling Stone 3/5, All Music Guide 2/5, NME 6/10) ja vaikka se nousi Britannian listaykköseksi niin "Around the Sun" oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 1988 "Greenin", joka ei noussut Yhdysvaltain listalla Top10:iin (parhaimmillaan Billboardin listalla sijalla 13). Ensimmäinen single "Leaving New York" oli Britannian single top5:ssä ja sen seuraajat "Aftermath", "Electron Blue" ja "Wanderlust" olivat Britanniassa pikkuhittejä.
Suomen virallisella albumilistalla "Around the Sun" nousi parhaimmillaan kolmanneksi ollen Top40:ssa kaikkiaan kuusi viikkoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet: Peter Buck, Mike Mills ja Michael Stipe.
Arvo Tuominen (dokumentaristi)

Arvo Tuominen (s. 1950 Helsinki) on Yleisradion toimittaja ja palkittu dokumentaristi. Hän on työskennellyt A-studiossa ja ohjannut lukuisia suomalaisia dokumenttielokuvia. Lisäksi hän on tietokirjailija, asiantuntijaopas ja luennoitsija.
Ura.
A-studion toimittajana hänet muistetaan muun muassa 1980-luvulla tekemästään Michael Monroen ja Andy McCoyn ”kolkytdonaa-haastattelusta” sekä 1 000 markan vedonlyönnistä koskien devalvaatiota valtiovarainministeri Iiro Viinasen kanssa.
Tuominen voitti ensimmäisen palkinnon Suomen vahvuudet esiin -journalistikilpailussa dokumentistaan "Voittoisa Fabergé ja Suomi" vuonna 1997. Palkinnon jakoi Suomalaisen Työn Liitto, Suomen Journalistiliitto ja Journalistisen kulttuurin säätiö. 
Pietarin kaupungin 300-vuotisjuhlan yhteydessä Tuomisen dokumenttielokuva "Mannerheim ja Pietari" palkittiin Pietarin Valkeiden öiden dokumenttielokuvafestivaalien parhaana elokuvana kansainvälisessä sarjassa.
Tuominen käynnisti keväällä 2008 keskustelun suomalaisten kansanedustajien taloudellisista kytkennöistä. Dokumenttielokuvassaan "Suomalainen korruptio" Tuominen kertoi, että yritykset voivat ostaa itselleen kansanedustajan, joka sitten ajaa maksajansa etua. Pääministeri Matti Vanhanen kuvasi alkanutta keskustelua ”vakavaksi poliittiseksi kriisiksi”. 
Vuonna 2014 Tuominen palasi teemaan "Vaalirahoittaja"-dokumenttielokuvan muodossa. Dokumentissa liikemies Arto Merisalo kertoo osallistuneensa rahoittajan ominaisuudessa kahden Vanhasen II hallituksen ministerin valintaan. 
Vuonna 2013 Tuomiselle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki, Venäjän korkein ulkomaiden kansalaisille myönnettävä kunniamerkki.
Karjalan Liitto valitsi Arvo Tuomisen kirjan "Karjala – koko tarina" vuoden 2018 karjalaiseksi kirjaksi. Valinnan teki kansanedustaja, eduskunnan Karjala-kerhon puheenjohtaja Martti Talja.
Tuominen ennustaa kirjassaan "Venäjä - Kirjoituksia Venäjästä ja Putinista" (2022), että Putinin seuraajaksi Venäjän presidentiksi nousee nykyinen maatalousministeri Dmitri Patrušev.
Otto Männistö

Otto Aleksander Männistö (8. huhtikuuta 1888 – 3. heinäkuuta 1918) oli urjalalainen työmies ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. 
Valkoiset kutsuivät häntä ”koko Urjalan hirmuksi” ja ”roistokuninkaaksi”. Männistö surmasi oman veljensä todistuksen mukaan ainakin kaksi valkoista vankia. Sodan jälkeen hän pakeni, jäi kiinni Lahdessa ja joutui Hennalan vankileirille. Hennalasta hänet siirrettiin komendantti Artturi Kävyn määräyksestä Lappeenrannan vankileirille. Lappeenrannassa häntä kuulusteltiin heinäkuussa tuntikausia ja ammuttiin pian sen jälkeen.
Luke Jordan

Luke Jordan (28. tammikuuta 1892, Appomattoxin piirikunta tai Campbellin piirikunta, Virginia tai Bluefield, West Virginia – 25. kesäkuuta 1952, Lynchburg, Virginia) oli yhdysvaltalainen Piedmont blues -muusikko, kitaristi ja laulaja.
Jordan äänitti 12 kappaletta Victor Recordsille kahdessa sessiossa vuosina 1927 ja 1929, näistä kymmenen on säilynyt mukaan lukien klassiset "Church Bell Blues," "Pick Poor Robin Clean" ja "Cocaine Blues". Jordan oli merkittävä hahmo musiikkipiireissä elinympäristössään Virginian Lynchburgissa ja hänelle on pystytetty muistomerkki kaupunkiin. 
Jordanin hautakiven mukaan hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet on haudattu Forest Hillin hautausmaalle Lynchburgiin.
Jordanin säilynyt tuotanto löytyy Documentin albumeilta "The Songster Tradition: Complete Works, 1927-1935" ja ""Too Late, Too Late": Newly Discovered Titles, Alternate Takes &amp; Supplements, Vol. 8.".
Lauri Kara

Lauri Kara (21. heinäkuuta 1892 Nurmijärvi (Hyvinkää) – lokakuu 1919 Detskoje Selo, Venäjä) oli sähköasentaja ja Hyvinkään punakaartin lentävän komppanian päällikkö Suomen sisällissodassa. 
Kara syyllistyi miehineen kahteen joukko­murhaan Vihdissä, jossa punaiset ampuivat 17 valkoisten rintamalle pyrkinyttä suojeluskuntalaista, joukossa Thomén veljekset William, Valter ja Ivar Thomé. Karan lentävä joukko syyllistyi murhiin jo ennen Vihtiä, ensimmäisenä tehtävänään 30. tammikuuta 1918 Suomen Vanutehtaalla Mäntsälän Kaukasissa.. Hänen vaimonsa Elsa Kara ammuttiin Hyvinkäällä Lippaan Santaluiskalla, ja kuolemantuomioon vaikutti se, että hän oli "tunnetun suurrosvon vaimo".
Kara pakoili sodan jälkeen mutta jäi kiinni 11. toukokuuta 1918 ja joutui Kouvolan vankileirille. Pidättäjät eivät kuitenkaan tienneet, kuinka merkittävästä vangista oli kysymys. Vankeja lähdettiin siirtämään junalla Riihimäelle, jossa vartiointi oli järjestetty huonosti, ja Kara pääsi karkaamaan. Hän piileskeli koko kesän ja siirtyi syksyllä Venäjälle. Hän otti osaa Venäjän sisällissotaan ja kaatui lokakuussa 1919 Pietarin lähellä Detskoje Selossa (ent. Tsarskoje Selo, nyk. Puškin) taistelussa valkoisia vastaan, mahdollisesti Nikolai Judenitšin joukkojen väijytyksessä. Suomalainen upseeri on myöhemmin kertonut ampuneensa maassa makaavan Karan. Hyvinkään käräjäoikeus julisti 18. marraskuuta 1935 Karan kuolleeksi.
Piedmont blues

Piedmont blues on Yhdysvaltain itärannikon Piedmontin alueella syntynyt country blues -musiikin suuntaus. Piedmontin alue viittaa Piedmontin tasankoon, joka sijaitsee itäisen rannikkoalueen ja Appalakkien vuoriston välissä Atlantasta Georgiasta Virginian Richmondiin. Alueelle oli tyypillistä voimakas rotusyrjintä, joka eristi mustan väestön perinteen tiukasti erilleen. Piedmontin blues perustui kansanmusiikki- ja tanssimusiikkitraditioon; sen kitaratekniikat (kuten huoliteltu näppäilytekniikka) periytyivät banjotekniikoista, jotka sekoittuivat pianisteilta omaksuttuihin ragtime-vaikutteisiin. 
Piedmont blues oli suosituimmillaan 1920-luvun puolivälistä aina 1940-luvun puoleen väliin saakka.
Vieirinha

Adelino André Vieira Freitas, useammin tunnettu nimellä Vieirinha, (s. 24. tammikuuta 1986 Guimarães) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on VfL Wolfsburg. 
Seurajoukkueura.
Vieirinha nousi FC Porton juniorijoukkueesta B-joukkueen ja Portugalin kakkosliigan Marcossa vietetyn lainajakson kautta ykkösjoukkueeseen 2006. Hän pelasi Portossa kahdeksan sarjaottelua joukkueen voittaessa Portugalin Superliigan mestaruuden kaudella 2006–2007. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla pääsarjassa pelanneessa Leixõesissa.
Vieirinha pelasi kauden 2008–2009 lainalla Kreikan Superliigan PAOK:ssa. Siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä. Hän pelasi PAOK:ssa neljän kauden aikana kaikkiaan 83 pääsarjaottelua, joissa teki 17 maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi Bundesliigaseura VfL Wolfsburgiin. Hän voitti Saksan cupin 2015.
Vieirinha on pelannut Mestarien liigaa Portossa yhden ja Wolfsburgissa kahdeksan ottelua, lisäksi PAOK:ssa kaksi Mestarien liigan karsintaottelua. Eurooppa-liigaa hän on pelannut PAOK:ssa ja Wolfsburgissa.
Maajoukkueura.
Vieirinha pelasi Portugalin kaikissa ikäkausimaajoukkueissa. Hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta 2003. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Israelia vastaan maaliskuussa 2013. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Irlantia vastaan kesäkuussa 2014. Hän pelasi saman vuoden Brasilian MM-kilpailuissa 21 minuuttia ottelussa Ghanaa vastaan. Ranskan EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kaikki kolme alkulohkon ottelua, muttei päässyt enää pudotuspeliotteluissa kentälle Portugalin voittaessa Euroopan-mestaruuden.
Emil Vaateri

Emil Tobiaanpoika Vaateri (29. tammikuuta 1900 – 12. heinäkuuta 1941) oli suomalainen punaupseeri ja työmies. Hän kuului Suomen sisällissodassa Lappeenrannan punakaartin hiihtokomppaniaan. Hän pakeni sisällissodan jälkeen Venäjälle, jossa kävi punaupseerikoulun. Hän palveli salainen poliisi Tšekassa Valkeasaaressa, osallistui läskikapinaan, toimi joukkueenjohtajana puna-armeijassa ja vakoili eteläisessä Suomessa 1930-luvun alussa salanimellä Einari Syrjänen. Hänelle myönnettiin Punalipun kunniamerkki läskikapinasta, jossa hän haavoittui käteen menettäen yhden sormistaan. Hän julkaisi mielipidekirjoituksia Leningradissa ilmestyneessä suomalaisten punaisten perustamassa "Vapaus"-lehden numerossa 24, 30.1.1937 . Emil Vaaterilla oli kaksi poikaa kahdesta eri avioliitosta, Leo Vaateri (1927–2013) ja Alfred Vaateri (1937–1993). He asuivat Pietarissa.
Hän kävi Lännen Vähemmistökansojen yliopistoa ja osallistui talvisotaan puna-armeijan riveissä pataljoonankomentajana. Talvi- ja jatkosodan välissä hän palveli Suojärvellä ja osallistui jatkosotaan suomalaisista koostuvan JR52:n komentajana. Hänen sotilasarvonsa jatkosodassa oli kapteeni. 
Kun suomalaiset ylittivät jatkosodan alkuvaiheessa rajan, JP 1:n eli Laguksen joukkojen lähetti, vänrikki Risto Mäkinen kohtasi Emil Vaaterin metsässä Lehmivaara–Uuksun tiellä 12.7.1941 ja syntyneessä laukaustenvaihdossa Vaateri todennäköisesti sai surmansa.
Laura Halminen julkaisi Emil Vaaterin elämäkerran "Upseeri ja vakooja: Suomalaisloikkari Emil Vaateri" vuonna 2023 Docendon kustantamana. Teos jakautuu kahteen osaan: osa I "Vuodet 1900-1941 - mitä meistä tuli?" muodostaa Emil Vaaterin elämäkerran ja osa II "Vuodet 1900-1941 - mitä meistä jää?" keskittyy Emilin sukuun ja hänen tarinansa vähittäiseen avautumiseen.
Fredrik Edvard Johansson

Johan Fredrik Edvard Johansson (28. huhtikuuta 1871 Helsinki – 21. toukokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen viilari, joka toimi Suomen sisällissodan aikana Helsingin punakaartin I rykmentin päällikkönä. Helsingin punakaartilla ei sodan alettua ollut lainkaan virallista päällikköä, joten Johansson käytännössä omaksui tämän roolin koko sodan ajaksi.
Johansson oli yksi punaisten komentajista Sigurdsin taistelussa helmikuun 1918 lopulla. Hän oli myös Helsingin puolustuksen todellinen johtaja kansanvaltuuskunnan paettua Viipuriin huhtikuun 1918 alussa lähestyvien saksalaisten tieltä. Johansson yritti 9.–11. huhtikuuta yhdessä miliisipäällikkö Edvard Nyqvistin ja työväentalon komissaari Robert Hurskaisen kanssa useaan otteeseen saada Helsingin joko evakuoitua tai antautumaan, mutta kansanvaltuuskunta määräsi Helsingin punakaartit puolustamaan kaupunkia. Johansson jäi 12.–13. huhtikuuta tapahtuneen Helsingin valtauksen jälkeen saksalaisten vangiksi.
Johansson oli valkoisten vankina Sörnäisten vankilassa, kunnes hänet ammuttiin ilman oikeudenkäyntiä Santahaminassa 21. toukokuuta 1918 yhdessä kymmenen muun punaisen kanssa. Teloitusta johti henkilökohtaisesti Helsingin käskynhaltija, kenraalimajuri Gösta Theslöf, joka lienee myös määrännyt sen. Samassa kuljetuksessa oli mukana myös kirjailija Algot Untola, joka kuitenkin ammuttiin jo matkalla mereen hänen yritettyään paeta. Johansson julistettiin kuolleeksi vuonna 1952, jolloin viralliseksi kuolinpäiväksi merkittiin 1. tammikuuta 1922.
Johanssonin nimissä julkaistiin "Työmies"-lehdessä useita punaisten hautajaisilmoituksia.
Paweł Kryszałowicz

Paweł Kryszałowicz (s. 23. kesäkuuta 1974 Słupsk, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kryszałowicz on pelannut urallaan pitkään muun muassa Eintracht Frankfurtissa. Maajoukkueessa hän on pelannut 33 ottelua, joissa hän on tehnyt 10 maalia. Hän edusti Puolaa MM-kilpailuissa 2002; ensimmäisessä ottelussa hän tuli vaihtopelaajana toiselle puoliajalle ja kaksi muuta ottelua hän pelasi alusta loppuun.
Hilma Josefina Andersson

Hilma Josefina Andersson (s. 3. syyskuuta 1893 Tampere) oli suomalainen työläisnainen, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Tampereen naiskaartin komppanianpäällikkönä. Ammatiltaan hän oli Klingendahlin lankatehtaalla työskennellyt kehrääjä.
Toiminta punakaartissa.
Andersson liittyi punakaartiin maaliskuussa 1918 hieman ennen Tampereen taistelun alkua, jolloin kaupunkiin perustettiin myös naiskaarti. Hän osallistui muun muassa viimeisiin Tampereella käytyihin yhteenottoihin Pispalan kaupunginosassa, jonka jälkeen Andersson jäi valkoisten vangiksi huhtikuun alussa. Hän onnistui välttämään teloituksen ja sai kenttäoikeudessa 8–10 vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta.
World Series of Poker 2008

World Series of Poker 2008 oli 39. WSOP-tapahtuma. Se alkoi 30. toukokuuta 2008 ja kesän osuus turnauksesta päättyi 15. heinäkuuta 2008. Kaikki sen turnaukset pelattiin Rio All Suite Hotel and Casinolla Las Vegasissa. Ensimmäistä kertaa WSOP:n pääturnauksen finaalipöytä pelattiin loppuun vasta myöhemmin syksyllä 9. - 11. marraskuuta 2008. Sen voittaja oli tanskalainen Peter Eastgate, josta tuli kaikkien aikojen nuorin pääturnausvoittaja.
Kahdeksan turnaus, 10 000 dollarin World Championship Mixed Event (sekapelin maailmanmestaruus), oli vuoden turnausuutuus. Siinä pelataan kahdeksaa eri pelimuotoa: 1. 2-7 Triple Draw Lowball, 2. limit hold'em, 3. omaha hi-lo, 4. razz, 5. seitsemän kortin avopokeri 6. seitsemän kortin avopokeri hi-lo, 7. No Limit Hold'em ja 8. pot Limit Omaha.
Turnauksien #2 ja #23 voittajat Grant ja Blair Hinkle ovat veljeksiä.
Seniors No Limit Hold'em World Championship, johon saavat osallistua 50 vuotta täyttäneet pelaajat, teki uuden senioriturnausten osallistujaennätyksen. 2 218 osallistujaa rikkoi viime vuoden ennätyksen 1 882 pelaajaa.
Vuoden pelaajan -kilpailun voitti yhdysvaltalainen Erick Lindgren, joka voitti yhden rannekkeen ja oli rahasijoilla viisi kertaa. John "Razor" Phan voitti ainoana kaksi ranneketta, venäläinen Nikolay Evdakov sijoittui rahasijoille kymmenen kertaa.
WSOP:n turnaukseen numero 2 (1500 dollarin no limit hold'em) osallistui ennätysmäiset 3 929 osallistujaa, joka oli uusi pääturnauksen ulkopuolisten turnausten ennätys. Aiempi ennätys oli viime vuoden turnauksen #49 3 151 pelaajaa.
Pääturnaus.
Seuraavat yhdeksän pelaajaa aloittivat finaalipöydän pelaamisen 9. marraskuuta 2008:
"November 9"-nimellä tunnetun finaalipöydän lopputulokset ja palkintojakautuma:
Materpiscis

 
Materpiscis attenboroughi on devonikautisista fossiilikerrostumista tunnettu kala ja varhaisin tunnettu eliö, joka on synnyttänyt eläviä poikasia. Se on "Materpiscis"-suvun ainoa tunnettu edustaja. Laji on nimetty eläintieteilijä David Attenborough’n mukaan.
"Materpiscis attenboroughi" tunnetaan yhdestä fossiilista, joka löytyi vuonna 2005 Länsi-Australiasta, Gogon fossiloituneen riutan alueelta. Se on ollut noin 25–30 cm pitkä panssarihaiden ryhmään kuulunut peto, joka hampaidensa perusteella lienee saalistanut kovakuorisia selkärangattomia. "Materpiscis"-fossiili on säilynyt poikkeuksellisen hyvin ja siinä näkyy yhden emokalan sisällä olevan sikiön fossiili sekä selkeät jäänteet istukkarakenteesta (napanuora ja ruskuaispussi). Koska Gogon muodostuma on peräisin myöhäiseltä devonikaudelta noin 380 miljoonan vuoden takaa, "Materpiscis" on varhaisin tunnettu eliö, joka on synnyttänyt eläviä poikasia.
Lähteet.
Hannu Lehtilä

Hannu Erik Lehtilä (s. 25. elokuuta 1945 Halikko) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Yleisradiossa hän toimi vuosina 1970–2008. Tunnetuksi hän tuli Lauantaiseuran vetäjänä 2001–2008. Hänen haastattelutapaansa ohjelmasarjassa moitittiin joskus tylsäksi ja haastateltavan myötäilyksi, mutta toisaalta hän antoi haastateltavalle mahdollisuuden sanoa sanottavansa.
Hannu Lehtilä selosti myös televisioon poliittisia tapahtumia ja muun muassa itsenäisyyspäivän juhlavastaanottoja sekä Urho Kekkosen ja Adolf Ehrnroothin hautajaiset. Lisäksi Lehtilä on tehnyt kirjan niin Mauno Koivistosta, Harri Holkerista, Tarja Halosesta kuin Seppo Kääriäisestä.
Lehtilä opiskeli sosiologiaa Tampereen yliopistossa 1966–1970. Hän toimi opiskelijalehti Aviisin toimittajana vuodesta 1968 kunnes siirtyi Yleisradioon 1970. Siellä hän toimi aluksi toimituksen esimiehenä, vuosina 1975–1995 eduskuntatoimittajana ja sen jälkeen erikoistoimittajana. Yleisradion politiikan toimitukseen Lehtilä tuli keskustapuolueen kiintiössä. 
Lehtilä oli naimisissa Yle televisiotoiminnasta vastaavan toimittajan, välinepäällikkö Riitta Pihlajamäen kanssa.
CoRoT-Exo-3b

CoRoT-Exo-3b on erikoinen tähtitieteellinen kohde, jonka löysi Ranskan avaruusviraston CoRoT-satelliitti vuonna 2008. Se kiertää G0 V spektriluokan tähteä GSC 00465-01645 noin 0,052 AU:n etäisyydellä .
CoRoT-Exo-3b on poikkeuksellinen kohde, sillä se näyttäisi olevan jonkinlainen välimuoto ruskean kääpiötähden ja jättiläisplaneetan välillä . Kohde löydettiin muiden CoRoT'n löytämien planeettojen tapaan ylikulun perusteella, joten sekä sen läpimitta että massa on voitu määrittää. Kohteen massa on 20,2 kertaa oman aurinkokuntamme Jupiterin massan verran, mikä on tyypillinen arvo ruskeille kääpiötähdille. Läpimitaltaan CoRoT-Exo-3b on kuitenkin vain 0,83 kertaa Jupiterin läpimitta. Tämä tekee siitä aivan liian pienen, jotta kyseessä voisi olla suuri jättiläisplaneetta tähdestä puhumattakaan. Suuren massan ja pienen läpimitan vuoksi kohteen keskitiheys on poikkeuksellisen suuri. Sen keskitiheys on suurempi kuin osmiumin tiheys. Jos kyseessä osoittautuu olevan tähti, se on kooltaan pienin tunnettu sellainen.
Timo Huovinen

Timo Tapio Huovinen on suomalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan erityisesti hänen Vox-yhtyeestään. Huovinen on soittanut myös muun muassa Virtanen-, Moog &amp; Morkoonit- ja Moog in Bändi -yhtyeissä.
Huovinen on toiminut myös tuottajana muun muassa Popedan ja Eppu Normaalin debyyttialbumeilla vuonna 1978. Hän tarjoutui tuottajaksi Epe Heleniukselle tämän perustettua Poko Rekordsin, kun Helenius oli todennut ”oikeat” tuottajat liian kalliiksi aloittelevalle levy-yhtiölle. Huovinen kelpasi, sillä hän oli ”ainoa, joka oli käynyt aikaisemmin studiossa”.
Timo Huovinen on säveltänyt joskus myös nimellä Elmo Lewis.
Kolmetoista

Kolmetoista () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva teini-ikäisten nuorten ongelmallisesta elämästä. Elokuvan ohjasi Catherine Hardwicke.
Oscar-voittaja Holly Hunter ja Evan Rachel Wood näyttelevät elokuvassa kasvattajaäidin ja ongelmanuoren rooleja. Elokuvan käsikirjoituksessa oli mukana näyttelijädebyyttinsä tehnyt Nikki Reed, jonka omaan tarinaan elokuva pääosassa pohjautuu, mutta vain Tracyn roolissa.
Tarina.
Elokuvan päähenkilö Tracy (Evan Rachel Wood) on kiltti äidin tyttö, kunnes hän alkaa ystävystymään koulun suosituimman tytön Evien (Nikki Reed) kanssa, ja elämän täyttävät pikkurikokset ja huumeet. Samalla Tracyn suhde tämän äitiin Melanieen (Holly Hunter) joutuu koetukselle. 
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä "Kolmentoista" amatööri- ja ammattinäyttelijöiden väliset tasoerot estävät elokuvaa ajautumasta Larry Clarkin tyyliseen rankkaan katurealismiin. Teemansa käsittelyssä elokuva jää hänestä puolitiehen.
Hermann Kasack

Hermann Kasack (24. heinäkuuta 1896 Potsdam, Saksa – 10. tammikuuta 1966 Stuttgart, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen prosaisti ja runoilija. Hän kirjoitti myös kuunnelmia nimillä "Hermann Wilhelm" ja "Hermann Merten".
Kasack oli 1953–1963 Darmstadtissa Saksan kielen ja kirjallisuuden akatemian puheenjohtaja.
Kalervo Kujala

Kalervo Matias Kujala (6. maaliskuuta 1927 – 27. maaliskuuta 1998) oli ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän julkaisi yhdeksän teosta sekä useita novelleja, pakinoita, lehtirunoja omalla nimellään ja eri nimimerkeillä. Hänen romaaneihinsa kuuluvat muun muassa "Kun Ruotsi pysähtyi" (1977) ja "Kielon jäähyväiset" (1997).
Club Africain

Club Africain () on tunisialainen urheiluseura, jolla on seuroja muun muassa jalkapallossa, käsipallossa, Judossa, Rugbyssä ja lentopallossa. Club Africain tunnetaan kuitenkin parhaiten jalkapalloseurana ja sillä on yhteensä 13 Tunisian liigan mestaruuksia. Seura perustettiin 4. lokakuuta 1920 ja sen kotistadion on Espérancen tavoin Stade El Menzah, joka sijaitsee Tunisissa.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
1950-luku
1960-luku
1970-luku
1980-luku
1990-luku
2000-luku
Japanin ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus

Japanin ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus solmittiin 13. huhtikuuta 1941 Moskovassa. Sopimuksen tarkoituksena oli taata Neuvostoliitolle se, että mikäli Neuvostoliitto joutuisi Saksan kanssa sotaan, Japani ei hyökkäisi Itä-Aasiassa Neuvostoliittoa vastaan. Japanin ja Neuvostoliiton välit olivat alkaneet kiristyä vuonna 1936 ja Neuvostoliitto oli ryhtynyt toimittamaan Guomindangille hävittäjiä ja vapaaehtoisia lentäjiä vastustaakseen Japanin pyrkimyksiä Koillis-Kiinassa. Maat olivat käyneet lisäksi Halhin-Golin taistelut vuonna 1939, minkä Japani oli hävinnyt. 
Japanille hyökkäämättömyyssopimus merkitsi takuuta siitä, ettei Neuvostoliitto hyökkää Itä-Aasiasta Japania vastaan tai Mantšuriaan, vaan Japanille jää mahdollisuus selvittää välit Kiinan kanssa omaksi voitokseen Neuvostoliiton asettumatta voimakkaasti Kiinan puolelle.
Sopimus tehtiin viisivuotiseksi kestämään vuoteen 1946. Jaltan konferenssissa 1945 Britannia, Yhdysvallat ja Neuvostoliitto kuitenkin sopivat, että Neuvostoliitto voisi ottaa haltuunsa Kuriilit ja Etelä-Sahalinin, mikäli se yhtyisi Japanin vastaiseen sotaan. Saksan antauduttua Neuvostoliitto liittyi sotaan Japania vastaan 9. elokuuta 1945. Japani antautui jo 14. elokuuta, ja Neuvostoliitto otti koko Kuriilien saariston haltuunsa 5. syyskuuta mennessä. Alueesta muodostettiin Habarovskin aluepiirin kuulunut Etelä-Sahalinin piiri vuonna 1947. Toimenpidettä sanottiin Neuvostoliitossa ja sanotaan Venäjällä taisteluksi Mantšuriasta tai Mantšurian operaatioksi. Länsimaissa brittiläisten historioitsijan mukaan tapahtumaa sanotaan myös elokuun myrskyksi.
Gudarekhi

Gudarekhi () on kylä Kvemo Kartlin alueella Georgiassa. Se tunnetaan läheisestä luostaristaan ja arkeologisista kaivauksistaan. Se sijaitsee Algetin laaksossa noin kahdeksan kilometrin päässä Tetritsqaron kaupungista Georgian pääkaupungista Tbilisistä etelään.
Alueella tehtiin laajamittaisia arkeologisia tutkimuksia vuosina 1938 ja 1939. Kaivaukset paljastivat keskiaikaisen kaupunkityyppisen asutuksen jäänteet ja pitkälle kehittyneen keramiikan valmistuksen. Kompleksi koostuu raunioituneesta palatsista, asuintiloista, viinikellarista, rakennuksesta, jossa on pilasterit, ja useista muista rakennelmista 1100–1200- ja 1500–1600-luvuilta. 
Raunioituneen asutuskeskuksen eteläpuolella sijaitsee luostari, joka koostuu yksilaivaisesta kirkosta ja vapaana seisovasta kaksikerroksisesta kellotornista. Kirkko tilattiin arkkitehti Tšitšaporisdzelta kuningatar Rusudanin hallituskaudella vuosien 1222 ja 1245 välillä. Se on rakennettu taitavasti hakatuista kivistä ja sen julkisivut on koristeltu rikkaasti. Kirkossa oli aiemmin elävästi koristeltu ikonostaasi, joka on nykyään näytteillä Georgian taidemuseossa Tbilisissä. Kellotorni rakennettiin kuningas Demetre II:n hallituskaudella vuonna 1278. Luostaria korjattiin vuonna 2006.
Kathy Najimy

Kathy Ann Najimy (s. 6. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa televisiosarjoissa "Veronican salaisuudet" ja "Kukkulan kuningas", jälkimmäisessä ääninäyttelijänä. Hän on voittanut Annie-palkinnon. 
Najimy syntyi Kalifornian San Diegossa libanonilaistaustaiseen sukuun. Hän on esiintynyt television ohella myös elokuvissa, kuten "Hokkus Pokkuksessa" (1993).
Nim

Nim on yksinkertainen matemaattis-strateginen peli, jossa on tarkoituksena poistaa aina jonkin verran objekteja tietystä määrästä. Objekteilla tarkoitetaan usein tikkuja. Vuoro vaihtuu aina eteenpäin, ja se pelaaja, joka ottaa kasasta viimeisen objektin, häviää pelin. Peliä voi pelata myös niin, että se pelaaja, joka ei voi ottaa kasasta enää yhtään objektia, eli jonka kohdalla objektit ovat loppu, häviää pelin.
Peliä pelataan yleensä kahdestaan, mutta myös useamman pelaajan ottaminen mukaan on mahdollista. Pelin alussa valitaan aina tietty määrä objekteja, joista lähdetään poistamaan. Objektit voivat olla esimerkiksi kiviä tai peliä voi pelata vähennyslaskuna vähentäen aina luvusta, kunnes se laskee nollaan. Objekteja voi olla myös useammassa kasassa, jolloin vain yhdestä kasasta voi ottaa kerrallaan ja kaikkien ollessa tyhjiä peli päättyy. Tämä lisää pelin vaikeustasoa. Ennen peliä sovitaan rajat, joiden puitteissa objekteja voi poistaa. Aina on pakko poistaa vähintään yksi. Esimerkiksi yhdestä kolmeen on tavallinen raja. Nimiä on helppo pelata täydellisesti, minkä takia se ei ole enää jännittävää vanhemmille pelaajille.
Nimistä tehtiin digitaalisia versioita jo varhain, ja Suomen Akatemian Matematiikkakomitean työryhmän 1950-luvulla kehittämä pelikone, joka annettiin 60-vuotislahjaksi Rolf Nevanlinnalle, oli mahdollisesti Suomen ensimmäinen digitaalinen peli. Se tunnetaan nimellä Aapeli.
Esimerkki.
 Kasojen koot Siirrot
 A B C
 3 4 5 Pelaaja A ottaa kaksi objektia kasasta A.
 1 4 5 B ottaa kolme kasasta C.
 1 4 2 A ottaa yhden kasasta B.
 1 3 2 B ottaa yhden kasasta B.
 1 2 2 A ottaa koko A-kasan, jolloin jäljelle jää kaksi kahden kasaa.
 0 2 2 B ottaa yhden B-kasasta.
 0 1 2 A ottaa yhden C-kasasta. 
 0 1 1 B ottaa B-kasan viimeisen objektin
 0 0 1 A ottaa C-kasan ja voittaa pelin.
Voittava suunnitelma.
Helppo tapa voittaa peli on pyrkiä saamaan tilanne, jossa on parillinen määrä kasoja, joissa on aina kaksi kasaa samalla määrällä objekteja. Tällöin pitää aina ottaa sama määrä kuin vastustaja, jolloin kasojen tilanne pysyy samana ja voittaa vastustajan joutuessa tyhjentämään toisen kasan. Tämän jälkeen voi tyhjentää jäljellä olevan kasan ja voittaa pelin.
Bahama yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Bahama on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 26 mitalia, joista yhdeksän on kultaisia. Ensimmäiset mitalinsa maa sai Göteborgissa 1995 ja oli sen jälkeen kaikissa kisoissa mitaleilla, kunnes Moskovassa 2013 tuloksena oli vain kaksi pistesijaa. Bahama on menestynyt yksinomaan pikajuoksuissa ja hyppylajeissa.
Bahaman ensimmäinen maailmanmestari oli korkeushypyn Göteborgissa 1995 voittanut Troy Kemp. Kaksitoista vuotta myöhemmin Osakan MM-kilpailuissa saman lajin voitti Donald Thomas. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden ovat lisäksi voittaneet 400 metrin juoksussa Avard Moncur Edmontonissa 2001, Tonique Williams-Darling Helsingissä 2005, Steven Gardiner Dohassa 2019 ja Shaunae Miller-Uibo Eugenessa 2022 sekä 200 metrin juoksussa Marion Jonesin vuosia myöhemmin tapahtuneen dopinghylkäyksen tuloksena Debbie Ferguson vuonna 2001. Naisten pikaviestin Bahama voitti Sevillassa 1999 ja miesten pitkän viestin Yhdysvaltain dopingkärystä johtuneen hylkäyksen jälkeen Edmontonissa 2001.
Jasmine Guy

Jasmine Guy (s. 10. maaliskuuta 1962 Boston) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet muistetaan varsinkin roolista televisiosarjassa "A Different World".
Guy on portugalilaista ja afroamerikkalaista syntyperää. Hän julkaisi vuonna 1990 debyyttialbuminaan "Jasmine Guyn", jolta muutama single ylsi listoille. 
Guy oli surmatun rappari Tupac Shakurin ystävä. 
Aiheesta muualla.
Gwen Welles

Gwen Welles (4. maaliskuuta 1951 – 13. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Baftan saajaksi roolistaan Robert Altmanin elokuvassa "Nashville" (1975). 
Welles oli myös "Playboy"-mallina. Hän oli naimisissa näyttelijäkollegansa Harris Yulinin kanssa, kunnes kuoli Santa Monicassa syöpään 42-vuotiaana.
Naglfar

Naglfar on ruotsalainen black metal -yhtye Uumajasta. Yhtyeen nimi viittaa aasojen alukseen Nagelfariin.
Yhtye perustettiin 1992 nimellä Uninterred, ja perustajina olivat Jens Rydén (kitara, laulu) ja Kristoffer Olivius (basso). 
Jens Rydén erosi yhtyeestä kun albumi "Sheol" oli äänitetty. Rumpali Mattias Holmgren joka lopetti albumin "Vittra" jälkeen, toimii nykyisin yhtyeissä Embracing, Azure ja Tired Tree.
Alan Alborn

Alan Jacob Alborn (s. 13. joulukuuta 1980 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen entinen mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1998–2007.
Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän sijoittui yhdenneksitoista joukkuemäessä ja normaalimäessä. Torinossa 2006 hän oli joukkuekisan neljästoista. Albornin paras sijoitus MM-kilpailuissa oli 23:s sija normaalimäestä Lahdesta 2001. Harrachovin lentomäen MM-kilpailuissa 2002 hän oli henkilökohtaisen kilpailun 32:s.
Hän pitää hallussaan Pohjois-Amerikan pituusennätystä tuloksella 221,5 metriä. Hän oli myös ensimmäinen yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka ylitti 200 metriä. Maailmancupin osakilpailussa hänen paras sijoituksensa oli neljäs Engelbergistä 2001.
Hän edusti Alaska Jumping Club -seuraa.
Merle Kilgore

Wyatt Merle Kilgore (9. elokuuta 1934 – 6. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän työskenteli myös näyttelijänä, joka esiintyi muun muassa Robert Altmanin "Nashvillessä" (1975).
Kilgore sekä levytti itse että kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten June Carter Cashille, Claude Kingille, Johnny Hortonille ja Tommy Roelle.
Kilgore pääsi vuonna 1998 Nashville Songwriters Hall of Fameen. Hän kuoli 70-vuotiaana sydänvaivoihin kesken keuhkosyöpähoitojen.
Claude King

Claude King (5. helmikuuta 1923 – 7. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja -lauluntekijä. Hän syntyi Louisianassa ja oli nuorella iällään urheilija. 
King muistetaan varsinkin laulusta "Wolverton Mountain" (1962). Hän oli myös vähemmän tunnettu näyttelijä, joka teki elokuvaesiintymisiäkin.
Ian Christe

Ian Christe (s. 1970 Biel/Bienne, Sveitsi) on kirjailija ja DJ. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Indianan yliopistossa.
Christe on kirjoittanut heavy metalin historiasta kirjan "Pedon meteli, heavy metallin vanha ja uusi testamentti", joka ilmestyi englanniksi 2003 ja on käännetty 11 kielelle. 
Vapaana toimittajana hän kirjoittaa artikkeleita moniin yhdysvaltalaisiin musiikkilehtiin. Hänen oma yhtyeensä Dark Noerd the Beholder esiintyy kulttielokuva "Gummon" soundtrackilla. Hän on levyttänyt ja esiintynyt myös muutamien muiden yhtyeiden kanssa.
Christe perusti 2007 kustannusyhtiön Bazillion Points Publishing.
Tommy Roe

Thomas David "Tommy" Roe (s. 9. toukokuuta 1942) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Atlantassa, Georgiassa, ja nousi 1960-luvun alussa maineeseen hitillään "Sheila".
Roen myöhempien menestysten joukossa ovat "Everybody", "The Folk Singer", "Dizzy" ja "Jam Up and Jelly Tight". Laulaja on kelpuutettu Rockabilly Hall of Fameen.
Roe on naimisissa Golden Globen voittaneen ranskalaissyntyisen näyttelijä Josette Banzet'n kanssa.
Susan Blakely

Susan Blakely (s. 7. syyskuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Frankfurt am Mainissa, Saksassa, ja toimi alun perin muotimallina. 
Blakely voitti Golden Globen roolistaan minisarjassa "Rikas, rakas, köyhä, varas" (1976). Sen lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Liekehtivä torni" (1974) ja "Bunkkeri" (1981).
Tomasz Kłos

Tomasz Kłos (s. 7. maaliskuuta 1973 Zgierz) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kłos on urallaan pelannut ammattilaisena ŁKS Łódźissä, AJ Auxerressa, 1. FC Kaiserslauternissa, Boruta Zgierzissä (myös juniorivuosina), 1. FC Kölnissä ja Wisła Krakówissa. Hän on voittanut Puolan liigamestaruuden kolmasti (1998, 2004, 2005). Maajoukkueessa Kłos pelasi 69 ottelua ja teki kuusi maalia. Hänen ainoat arvokisansa olivat vuoden 2002 MM-kilpailut, joissa hän pelasi yhden ottelun avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa kentälle 50. minuutilla.
Kiina yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Kiina on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 75 mitalia, joista 22 on kultaisia. Parhaiten se on menestynyt Stuttgartissa 1993, jolloin se kestävyysjuoksijanaistensa johdolla sijoittui kisojen mitalitilastossa toiseksi. Ilman mitalia maa on jäänyt kaksissa kisoissa, Ateenassa 1997 ja Edmontonissa 2001. Kiinan pääkaupunki Peking toimi kisaisäntänä vuonna 2015.
Kiinan ensimmäinen MM-mitalisti oli korkeushypyn maailmanennätysmies Zhu Jianhua, joka saavutti pronssia Helsingissä 1983. Hän olikin noissa kisoissa ainoa kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt kiinalainen. Tokiossa 1991 maa saavutti ensimmäiset maailmanmestaruutensa, kun Huang Zhihong voitti kuulantyönnön ja Xu Demei keihäänheiton. Vuonna 1993 Kiina saavutti naisten 3 000 metrin juoksussa kolmoisvoiton Qu Yunxian johdolla, ja lisäksi mestaruuteen yltivät Wang Junxia 10 000 metrin juoksussa, Liu Dong 1 500 metrin juoksussa ja Huang Zhihong kuulantyönnössä.
Muhammadu Buhari

Muhammadu Buhari (17. joulukuuta 1942 Daura, Nigerian siirtomaa – 13. heinäkuuta 2025 Lontoo) oli nigerialainen poliitikko ja upseeri. Hän toimi Nigerian sotilasjohtajana 1983–1985 ja vaaleilla valittuna presidenttinä 2015–2023. 
Buhari oli osallisena sotilasjohtaja Yakubu Gowonin syrjäyttäneessä sotilasvallankaappauksessa vuonna 1975. Presidentti Olusegun Obasanjon ollessa Nigerian sotilasjohtajana 1970-luvulla Buhari toimi hänen hallituksensa öljyministerinä.
Buhari toimi Nigerian valtionpäämiehenä vuosina 1983–1985 joulukuussa 1983 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen. Sotilaat kaappasivat vallan vaaleilla valitulta Shehu Shagarilta. Aikakaudella tehtiin tiukkoja toimia kurittomuutta ja korruptiota vastaan sekä ihmisoikeusrikkomuksia. Myös Buharilta itseltään kaapattiin valta; hänen seuraajakseen nousi kenraali Ibrahim Babangida elokuussa 1985. Buhari vangittiin Beniniin mutta vapautettiin vuonna 1988.
Buhari palasi politiikkaan 2000-luvulla. Hän oli ehdolla presidentinvaaleissa 2003, 2007 ja 2011, mutta ei tullut valituksi. Kesäkuussa 2014 Buhari selvisi hengissä Boko Haramin häntä vastaan tekemästä murhayrityksestä.
Vuoden 2015 presidentinvaalissa Buhari voitti presidentti Goodluck Jonathanin, mikä teki hänestä maansa ensimmäisen oppositioehdokkaan, joka on voittanut istuvan presidentin. Buharin kannatus oli vankinta maan köyhässä pohjoisosassa. Buhari oli vaaleissa All Progressives Congress -puolueen ehdokas. Puolue koottiin vaaleja varten erillisistä oppositiopuolueista.
Helmikuussa 2019 valittiin Buhari presidentinvaaleissa uudeksi nelivuotiskaudeksi Nigerian presidentiksi.
Buhari kuoli Lontoossa 82-vuotiaana heinäkuussa 2025. Hän oli matkustanut Lontooseen huhtikuussa 2025 rutiiniterveystarkastusta varten.
Alexander Pope

Alexander Pope (21. toukokuuta 1688 Lontoo – 30. toukokuuta 1744 Twickenham, Middlesex, Englanti) oli aikansa johtava englantilainen runoilija ja satiirikko. William Shakespearen ja Alfred Tennysonin ohella hän on siteeratuimpia brittirunoilijoita. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat muun muassa satiirinen eepos "The Rape of the Lock" (1712) ja filosofinen runoelma "An Essay on Man" (1733). Hiotun selkeissä säkeissään ja inhimillisten heikkouksien arvostelussaan Pope ilmensi voimakkaasti rationalistisia pyrkimyksiä.
Elämä.
Popen isä Alexander (k. 1717) oli pellavakauppias, mutta jäi eläkkeelle poikansa syntymän aikaan. Perhe oli katolinen, eikä Pope siksi päässyt opiskelemaan Englannin yliopistoihin. Hän sai kotiopetusta katolisilta papeilta ja kävi katolisia kouluja Twyfordissa ja Lontoossa.
Pope sai nuorena selkärangan tuberkuloottisen infektion, mahdollisesti spondyliitin (Pottin tauti). Hän kärsi kyttyräselästä ja kasvoi vain noin 140 senttimetrin mittaiseksi. Häntä vaivasi myös alituinen päänsärky.
Pope oli tuottelias runoilija. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat muun muassa "The Rape of the Lock" (’kiharanryöstö’, 1712), "Windsor Forest" (1713) ja "An Essay on Man" (1733).
Vuoden 1713 lokakuussa Pope ilmoitti aloittavansa Homeroksen töiden kääntämisen englanniksi. Hänen kääntämänsä "Ilias" julkaistiin osissa vuosina 1715–1720 ja "Odysseia" vuosina 1725–1726. Jälkimmäisen kääntämiseen osallistuivat myös William Broome ja Elijah Fenton. Pope ansaitsi työstään noin 10 000 puntaa sekä arvostusta – Thomas Tickellin samoihin aikoihin julkaistua "Ilias"-käännöstä pidettiin huomattavasti heikkotasoisempana. Pope ei osannut lainkaan kreikkaa, joten hän käänsi vapaalla tyylillä.
Vuonna 1725 Popen kuusiosainen kokoelma William Shakespearen töistä sai osakseen ankaraa kritiikkiä puolueellisuuksistaan. Erityisesti Popea kritisoi Lewis Theobald teoksessaan "Shakespeare Restored" (1726).
Viimeisinä vuosinaan Pope sairasti astmaa ja oli ajoittain osittain harhainen. Hän aloitti vielä uuden eeppisen "Brutus"-nimisen vapaamittaisen runon sekä aikoi uudistaa vanhoja runojaan. Suunnitelmat jäivät toteutumatta, sillä hän kuoli 30. toukokuuta 1744. Hänet on haudattu St Mary’s Church -kirkkoon Twickenhamiin.
Fenella Fielding

Fenella Fielding (17. marraskuuta 1927 – 11. syyskuuta 2018) oli brittiläinen näyttelijä. Fielding esiintyi paljon teatterissa ja vuodesta 1959 lähtien myös useissa elokuvissa.
Fielding oli paroni Basil Feldmanin sisko.
Ralph Morgan

Ralph Morgan (6. heinäkuuta 1883 – 11. kesäkuuta 1956) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa, valmistui lakialalle Columbian yliopistosta ja voitti vuonna 1940 Oscar-kunniapalkinnon. 
Morgan kuului Screen Actors Guildin perustajiin. Hän toimi sen puheenjohtajana vuosina 1933 ja 1938–1940. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Morgan kuoli New Yorkissa 72-vuotiaana. Hänen veljensä oli Frank Morgan ja tyttärensä Claudia Morgan, molemmat itsekin näyttelijöitä.
Frank Morgan

Frank Morgan (1. kesäkuuta 1890 – 18. syyskuuta 1949) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin roolistaan "Ihmemaa Ozissa" (1939). 
New Yorkissa syntynyt Frank Morgan oli Ralph Morganin veli. Hän esiintyi elokuvissa 1910-luvulta kuolemaansa saakka.
Morganilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän sai uransa aikana lisäksi kaksi Oscar-ehdokkuutta rooleistaan elokuvissa "Rakastaja Florensista" ("The Affairs of Cellini", 1934) ja "Tyhjäntoimittajien kerho" ("Tortilla Flat", 1942).
Miska Kangasniemi

Miska Kangasniemi (s. 6. tammikuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. 
Seurajoukkueura.
Kangasniemi on Jyväskylän kiekkokoulun kasvatti. Junioriuran jälkeen hän nousi liigamiehistöön kaudeksi . Hän pelasi neljä kautta liigaa JYPissä ennen kuin siirtyi kaudeksi Tapparaan, jossa vietti seuraavat kuusi kautta. Kaudet 2004–2005 ja 2005–2006 Kangasniemi pelasi Ruotsissa Malmö Redhawksissa. Ruotsista hän siirtyi JYPiin kahdeksi kaudeksi. Kaudeksi hän siirtyi jälleen Tapparaan. Kauden jälkeen Kangasniemi lopetti uransa.
Maajoukkueura.
Kangasniemi on pelannut 12 maaottelua aikuisten maajoukkueessa ja 12 nuorten maajoukkueessa. Nuorten maajoukkuekaudella 1994–1995 hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Kaudella 1996–1997 Kangasniemi pelasi kaksi B-maaottelua. A-maajoukkueeseen hän nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2000–2001 ja pelasi muutaman A-maaottelun sitä seuraavallakin kaudella.
Uratilastot.
 Yht. SM-liiga 573 28 + 61 = 89 751 53 1 + 5 = 6 69
 Yht. Tappara 304 17 + 29 = 46 387 39 1 + 4 = 5 49
 Yht. Elitserien 48 1 + 4 = 5 50 
 Yht. Nuorten SM-liiga 40 2 + 3 = 5 62 9 1 + 3 = 4 16
 Yht. A-maajoukkue 10 0 + 0 = 0 14 
 Yht. B-maajoukkue 2 0 + 0 = 0 0 
 Yht. Nuorten maajoukkue 12 0 + 0 = 0 6 20MM 7 0 + 0 = 0 2
Yhdistynyt kuningaskunta yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Yhdistynyt kuningaskunta eli Britannia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 121 mitalia, joista 33 on kultaisia. Ilman kultamitalia maa on jäänyt Pariisissa 2003. Myös Ateenassa 1997 se jäi alun perin ilman kultamitalia, mutta nousi myöhemmin miesten pitkän viestin voittajaksi Yhdysvaltain joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen.
Britannian menestynein MM-kisaurheilija on kuusi kultaa ja kaksi hopeaa voittanut kestävyysjuoksija Mohamed Farah. Kolmeen maailmanmestaruuteen on yltänyt seitsenottelija Jessica Ennis-Hill. Kahteen maailmanmestaruuteen ovat yltäneet kolmiloikkaaja Jonathan Edwards, aitajuoksija Colin Jackson, neljännesmailerit Roger Black, Mark Richardson ja Christine Ohuruogu sekä seitsenottelija Katarina Johnson-Thompson. Maan ensimmäiset maailmanmestarit olivat Helsingissä 1983 lajinsa voittaneet 1 500 metrin juoksija Steve Cram ja kymmenottelija Daley Thompson. Viestijuoksuissa Britannia on saavuttanut yhteensä 34 MM-mitalia.