tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tyynenmeren Grand Prix

Tyynenmeren Grand Prix () oli Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Tyynenmeren Grand Prix ajettiin kausilla 1994 ja 1995. Molemmat kilpailut ajettiin TI Circuitilla Japanissa, lähellä Kōbea. Japanissa järjestettiin siten kausina 1994 ja 1995 kaksi Formula 1 -kilpailua, sillä Suzukassa ajettiin Japanin Grand Prix.
Rata.
Tyynenmeren Grand Prix ajettiin Tanaka International Circuit -radalla (nyk. Okayama International Circuit). Rata oli pysyvä moottorirata, joka avattiin vuonna 1990 yksityiseksi radaksi. Formula 1 -kilpailuja se isännöi kausilla 1994 ja 1995. Rata oli luonteeltaan syheröinen ja paljon downforcea vaativa, minkä lisäksi radan sijainti ei ollut suurelle yleisölle paras mahdollinen. Näiden takia radalla ei kilpailtu kauden 1995 jälkeen.
Rata oli pituudeltaan 3,703 kilometriä, ja kierroksia ajettiin kilpailussa yhteensä 83.
Kilpailukatsaus.
Michael Schumacher voitti molemmat Aidassa ajetut F1-kilpailut. Vuonna 1994 Tyynenmeren GP oli kauden toinen osakilpailu, vuonna 1995 puolestaan kolmanneksi viimeinen Kōben maanjäristyksen takia.
Kauden 1994 kilpailussa Benetton-kuljettaja Schumacher lähti toisesta lähtöruudusta, mutta ohitti paalupaikalta lähteneen Ayrton Sennan lähdössä. Senna joutui keskeyttämään ensimmäisessä mutkassa pyörähdettyään, kun Mika Häkkinen osui hänen autoonsa. Lopulta Schumacher voitti yli minuutin erolla toiseksi ajaneeseen Gerhard Bergeriin. Muut kuljettajat jäivät hänelle vähintään yhden kierroksen tai keskeyttivät. Voitto oli Schumacherille uran neljäs.
Kauden 1995 paalupaikalta lähti Williams-kuljettaja David Coulthard. Michael Schumacher kuitenkin voitti taas kilpailun ja varmisti voitollaan toisen maailmanmestaruutensa.
Kaudella 1994 sattuneiden Ayrton Sennan ja Roland Ratzenbergerin kuolonkolareiden takia, autot olivat pari sekuntia hitaampia kaudella 1995. Tämä näkyi selvästi kierrosajoissa: kilpailun nopein kierros kaudella 1994 oli 1.14,023, kun taas kaudella 1995 se oli 1.16,374. Lisäksi Ayrton Sennan kauden 1994 paalupaikka-aika oli 1.10,218 ja David Coulthardin kauden 1995 paalupaikka-aika oli 1.14,013.
Tilastoja.
Voittajat.
Ainoastaan Michael Schumacher ja Benetton-talli voittivat Tyynenmeren Grand Prix’n.
Paalupaikat.
Ainoastaan Williams -tallin kuljettajat lähtivät paalupaikalta.
Nopeimmat kierrokset.
Ainoastaan Michael Schumacher ja Benetton -talli saavutti kilpailun nopeimman kierroksen.
Haley Joel Osment

Haley Joel Osment (s. 10. huhtikuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on Oscar-ehdokkaana ollut yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Kuudes aisti" (1999).
Osment aloitti näyttelemisen neljävuotiaana Pizza Hutin mainoksessa ja sai ensimmäisen televisioroolinsa vuotta myöhemmin. Hän esitti "Forrest Gump" -elokuvassa Forrestin poikaa. Hänen ensimmäinen merkittävä elokuvasuorituksensa oli elokuvassa "Kuudes aisti", jossa hän näytteli toista päähenkilöä Bruce Willisin ohella. Osment sai roolistaan Saturn-palkinnon ja hän oli myös ehdolla Parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon. 
Osmentilla on ollut päärooleja elokuvissa "Kuudes aisti" (1999), "Anna hyvän kiertää" (2000), ja "A.I. Tekoäly" (2001). 
Osment on "Hannah Montana" -sarjassa näytelleen Emily Osmentin isoveli. Osment on dubannut "Kingdom Hearts" -pelien Soran ja Vanitasin roolit.
Yksityiselämä.
Osment tuomittiin oikeudessa rattijuopumuksesta ja marihuanan hallussapidosta kolmen vuoden ehdolliseen vankeuteen hänen ollessaan 18-vuotias. Vuonna 2018 hän oli mukana tappelussa lentokentällä ja keväällä 2025 hänet pidätettiin julkisella paikalla juopumisesta ja huumausaineiden hallussapidosta.
Ricardinho

Ricardinho (oik. Ricardo Luiz Pozzi Rodrigues, s. 23. toukokuuta 1976, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttämiehenä pelaava Ricardinho pelaa tällä hetkellä Brasilialaisessa Atletico Mineiro joukkueessa. Hän oli myös mukana vuoden 2006 MM-kisajoukkueessa.
Ricardinho pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. maaliskuuta 2000 Kolumbiaa vastaan. Hän on pelannut 21 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalia . 
Ricardinho on vuoden 2002 maailmanmestari sekä vuosien 1998, 1999 (SC Corinthians) ja 2004 (Santos FC) Brasilian mestari. FIFA:n jalkapallon seurajoukkueiden MM-kilpailut hän voitti Corinthiansin kanssa vuonna 2000. Corinthiansissa hän voitti myös Brasilian Cupin vuonna 2002.
Vuonna 2005 brasilialainen jalkapallolehti Placar valitsi Ricardinhon Brasilian vihatuimmaksi jalkapalloilijaksi. Valinta perustui maan ykkössarjan pelaajien keskuudessa tehtyyn kyselyyn.
Andri Voronin

Andri Viktorovytš Voronin (, s. 21. heinäkuuta 1979 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Voronin edustaa venäläistä Dynamo Moskovaa, jonne hän siirtyi tammikuussa 2010.
Voroninin aiemmat seurat ovat kasvattajaseura Tšornomorets Odessa, saksalaiset Borussia Mönchengladbach, Mainz, Köln, Bayer Leverkusen ja Hertha sekä englantilainen Liverpool. Kaudella 2002–2003 pelatessaan Mainzissa Voronin oli 2. Bundesliigan paras maalintekijä.
Ukrainan maajoukkueessa Voronin on pelannut vuodesta 2002 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Lallintalo

Lallintalo ("Lallis") on vuonna 1928 suojeluskuntataloksi rakennettu huvikeskus Köyliössä. Vuonna 1942 rakennus tuhoutui pahoin tulipalossa ja seuraavana vuonna se rakennettiin lähes kokonaan uudelleen. Sotien aikana Lallintalossa toimi Räisälän kansanopisto.
Ensimmäisinä vuosina Lallintalolla järjestettiin lottien ja Suojeluskuntien huvi- ja kokoontumistilaisuuksia. 1960 se aloitti laajamittaisen huvitoiminnan keskuksena, jollaisena on säilynyt näihin päiviin. Lallintalo on saanut nimensä tarun mukaan Piispa Henrikin murhanneesta talonpoika Lallista.
Lallintalon enimmäishenkilömäärä on 1 850, kerrosneliöitä on 1 400, istumapaikkoja noin 600 ja ruokapaikkoja noin 450. Tanssilattia on kooltaan lähes 400 neliömetriä ja lava josta pääsee suoraan lastauslaiturille ja artistitiloihin 62 neliömetriä. Vuonna 2005 paikassa tehtiin peruskorjaus. Paikan omistaja on vuodesta 1950 ollut Maataloustuottajain Köyliön yhdistys ry.
Talon tuotoilla ja toiminnalla on saatu paljon aikaan, kuten Köyliön kylien katuvalot ja jääkiekkokaukalot, VPK:n rantasauna ja kalusto, jota maaherran kuntatarkastuksessa aikoinaan kommentoitiin Rauman kaupungin kaluston vertaiseksi, sekä Lallien seuratoiminta. Lallintalon omilla sivuilla kerrotaan myös, että Säkylään piti rakentaa uusi poliisitalo Lallintalon putkakäyntien suuren lukumäärän vuoksi.
Lallintalon suosio oli huipussaan 1980-luvulla, jolloin siellä järjestettiin syys-huhtikuun välisenä aikana yleensä kaksi tilaisuutta viikoittain. Perjantai-iltana oli aikuisemmalle yleisölle tarkoitetut tanssit. Lauantaina puolestaan nuorisolle suunnattuja tilaisuuksia, joissa esiintyi aikansa nimekkäimpiä rock- ja pop-artisteja. Lallintalon lauantai-illat olivat Lounais-Suomen nuorison keskuudessa erittäin suosittuja, linja-autokuljetuksia järjestettiin paikalle aina Pohjanmaata myöten.
Lallintalon yleisömäärät alkoivat vähentyä 1990-luvun puolivälissä. 2000-luvulla siellä on järjestetty vuosittain vain muutamia huvitilaisuuksia. Viimeiset tilaisuudet pidettiin vuonna 2012. Paikkaa on kuitenkin pidetty kunnossa ja marraskuussa 2018 se avattiin uudelleen käyttöön. Lallintalolla on esiintynyt kotimaisten huippuartistien lisäksi muun muassa Baccara.
Kersantti Wessman

Kersantti Wessman oli porilainen rock-yhtye. Se toimi vuosien 1988–1993 välisenä aikana. Yhtyeen ainoaksi pitkäsoitoksi jäi EMI-levy-yhtiön julkaisema "Täysillä!". Kersantti Wessman ehti julkaista uransa aikana neljä singleä. Yhtyeestä Matti Natri jatkaa edelleen soittamista Kaukokaipuu-orkesterissa ja sessiomuusikkona (basso ja rummut). Veikko Lehtiranta on soittanut muun muassa Jussi Hakulisen yhtyeissä.
Veikko, Tette ja Jykke

Veikko, Tette ja Jykke ("Jo, Zette et Jocko") on belgialaisen Hergén piirtämä sarjakuva, jonka pääosissa ovat insinööri Legrandin lapset Veikko ja Tette Legrand sekä heidän lemmikkiapinansa Jykke. Sarja alkoi ilmestyä katolisessa Coeurs Vaillants -viikkolehdessä vuonna 1936 ja seikkaillut koottiin myöhemmin viideksi albumiksi, jotka julkaistiin vuosina 1951–1957. Lisäksi on julkaisematon ja keskeneräinen kuudes tarina, jonka tekivät Hergén sijasta käsikirjoittaja Greg ja piirtäjä Bob de Moor Hergén hylkäämään Tintti-käsikirjoituksen "Tintin et le Thermozéro" pohjalta.
Vuonna 2008 ilmestyi suomenkielinen Veikko, Tette ja Jykke -kokoelma-albumi, joka sisältää kaikki viisi albumia. 
Veikko, Tette ja Jykke ovat nähtävissä vanhojen Tintti-albumien takakannessa muiden hahmojen joukossa.
Albumit.
Herra Pumpun, omalaatuisen miljardöörin, testamentissa määrätään 10 000 dollaria ensimmäiselle, joka rakentaa Pariisista New Yorkiin 1000 km/h lentävän lentokoneen. Insinööri Legrand suunnittelee H.22 Stratonef -lentokoneen. Veikko, Tette ja Jykke pelastavat koneen sabotaasiyritykseltä nousemalla ilmaan. Keskellä yötä he eivät voi laskeutua vaarantamatta konettaan, joten heidän on jatkettava lentoa.
Tarina Herra Pumpun testamentti jatkuu. Matkallaan New Yorkiin Veikko, Tette ja Jykke tekevät pakkolaskun autiolle saarelle ja jatkavat sieltä matkaansa pohjoiselle napa-alueelle. He taistelevat lumimyrskyssä voittaakseen perinnön.
Kun lumipallo osuu maharadžaan, Veikko, Tette ja Jykke joutuvat seikkailuun, joka vie heidät Alpeilta kobrien valtaamaan laaksoon Himalajalle. 
Merirosvot ryöstävät Atlantin kauppalaivoja. Veikko, Tette ja Jykke eksyvät soutuveneellä ja joutuvat merirosvojen pelastamiksi. Rosvot vievät heidät salaiseen vedenalaiseen tukikohtaansa, missä he kohtaavat ilkeän professorin.
Tarina "Manitoba" ei vastaa saa jatkoa. Veikko, Tette ja Jykke pakenevat merirosvojen vedenalaisesta salatukikohdasta amfibiotankilla aavikkosaarelle, missä kannibaalit laittavat heidät pataan. Jykke tulee väliin ja alkuasukkaat antautuvat. Sillä välin merirosvot jatkavat karkulaisten etsimistä.
Krementšuk

Krementšuk (, ) on tärkeä teollisuuskaupunki ja Krementšukin piirin hallintokeskus Pultavan alueella Ukrainassa Dneprin rannalla. Sen asukasluku on noin 225 000 henkilöä.
Kaupunki on mahdollisesti perustettu vuonna 1571. Kaupunki on Ukrainan tärkeimpiä rautateiden risteysasemia ja siellä sijaitsee myös jokisatama.
&lt;br clear=left&gt;
Andri Vorobei

Andri Vorobei (, s. 29. marraskuuta 1978 Donetsk, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. 
Vorobei oli Ukrainan pääsarjan paras maalintekijä 21 maalillaan kaudella 2000–2001. FK Šah’tar Donetskin pääsarjajoukkueessa vuodesta 1997 vuoteen 2007 pelannut Vorobei teki joukkueelleen 219 ottelussa 80 maalia. Vorobei solmi 17. kesäkuuta 2007 kolmivuotisen sopimuksen FK Dnipro Dnipropetrovskin kanssa ja siellä hän oli 14. heinäkuuta 2008 mennessä tehnyt seitsemän maalia 26 ottelussa.
Vorobei on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 65 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia (). Hän oli mukana maansa edustusjoukkueessa MM-kisoissa 2006, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa ottelussa sekä pelasi neljännesvälierässä Sveitsiä vastaan avauskokoonpanossa.
Leônidas

Leônidas da Silva (6. syyskuuta 1913 Rio de Janeiro – 24. tammikuuta 2004 Cotia, São Paulon osavaltio) oli brasilialainen jalkapalloilija. Lempinimillä ”Musta timantti” ja ”Kumimies” tunnettu Leônidas aloitti palloilu-uransa São Cristóvão FC:ssä.
Tehtyään kaksi maalia debyyttiottelussaan Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, Leônidas siirtyi uruguaylaiseen Peñaroliin vuonna 1933. Vuotta myöhemmin hän kuitenkin palasi kotimaahansa Vasco da Gama -seuraan, jota auttoi voittamaan Rio de Janeiron osavaltion mestaruuden. Kautta aikojen toisten MM-kisojen 1934 jälkeen hän siirtyi Botafogoon ja voitti toisen Rio de Janeiron osavaltiomestaruuden vuonna 1935. Vuodet 1936–1941 hän pelasi Flamengossa, jossa saavutti jälleen Rio de Janeiron mestaruuden vuonna 1939. Hän joutui taistelemaan myös ennakkoluuloja vastaan, hän oli yksi ensimmäisistä mustista pelaajista silloin elitistisessä Flamengossa. 
Vuonna 1942 Leônidas siirtyi São Pauloon, jossa pelasi lopettamiseensa 1950 asti. 1953 hänestä tuli joukkueen valmentaja, kunnes siirtyi radiotoimittajaksi ja myöhemmin huonekalukauppiaaksi.
Leônidasta on pidetty ”saksipotkun” keksijänä. Hän itse antoi kunnian kuitenkin maanmiehelleen Petronilho de Britolle ja sanoi vain parantaneensa sitä.
Leônidas kuoli vuonna 2004 sairastettuaan Alzheimerin tautia vuodesta 1974. Hänet on haudattu Cemiterio da Paz -hautausmaalle São Pauloon.
Vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailut.
Leônidas oli vuoden 1938 MM-kisojen paras maalintekijä seitsemällä maalillaan. Ottelussa Puolaa vastaan (jonka Brasilia voitti 6–5) hän teki kolme maalia. Osan pelistä Leônidas pelasi avojaloin. Brasilian valmentaja Ademar Pimenta päätti antaa tähtihyökkääjänsä levätä välieräottelussa Italiaa vastaan. Tämä osoittautui virheeksi, sillä Italia voitti ottelun 2–1.
Näkemiin vaan, muru!

Näkemiin vaan, muru! ("Auf Wiedersehen, Pet") on brittiläinen draamakomedia. Se kertoo seitsemän englantilaisen rakennustyöläisen arjesta ja elämästä. Sarjan päähenkilöitä ovat Neville, Dennis, Oz, Barry, Wayne, Bomber ja Moxey. Sarjan ensimmäiset Saksan Düsseldorfiin sijoittuvat 13 jaksoa esitettiin vuonna 1983. Myöhemmin vuonna 1986 sarjalle tehtiin 13 jatko-osaa, joissa seikkailtiin ensin Englannin maaseudulla ja myöhemmin Espanjan aurinkorannoilla.
Vuonna 2002 tehtiin kuusi uutta jaksoa, joissa purettiin jättimäinen kuljetussilta Middlesbroughista ja rakennettiin uudelleen Arizonaan. Vuonna 2004 kuusi uutta jaksoa sijoittuivat Kuubaan, jossa Neville toimi myös salaisena agenttina. Hieman myöhemmin samana vuonna tehtiin vielä kaksi tunnin mittaista jaksoa, joissa ryhmä seikkaili Thaimaassa. Näihin aikoihin Bomberin näyttelijä Pat Roach kuoli syöpään.
Suomen televisiossa sarjaa on esitetty 1980-luvulta alkaen useaan otteeseen Yle TV2 - ja MTV Max -kanavilla.
Lompakko

Lompakko on rahojen säilyttämiseen tarkoitettu pieni, taitettava kotelo. Lompakko valmistetaan tyypillisesti nahasta tai kankaasta. Lompakossa kannetaan usein myös pankki- ja luottokortteja, ajokorttia ja muita vastaavia kortteja. Lompakossa on kolikoille useimmiten oma tasku.
Jo jäämies Ötzillä, joka eli noin 3400–3100 eaa., oli pieni laukku jossa hän säilytti ruokaa ja veitsiä. 
Lompakko keksittiin jo 1600-luvulla heti paperirahan keksimisen jälkeen. Seuraava mullistus lompakoissa tapahtui 1950-luvulla kun luottokortit otettiin käyttöön. 
Rannelompakko (rannekukkaro) on ranteeseen pujotettava, yleensä vetoketjullinen kukkaro.
Tarja Tallqvist

Tarja Tallqvist (o.s. Tainio, s. 18. tammikuuta 1944 Joensuu) on suomalainen hoitotyöaktivistina tunnetuksi tullut tv-ohjaaja, toimittaja, dokumentaristi ja poliitikko. Tallqvist on Espoon kaupunginvaltuutettu, ja toimi Suomen Kristillisdemokraattien kansanedustajana vuodesta 2007 vuoteen 2011. Tällöin Tallqvist oli eduskunnan naisverkoston puheenjohtaja, jäsenenä Työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa, sekä Ympäristövaliokunnassa. ETYJissä Tallqvist oli varajäsen.
Espoolaisen Tallqvistin tavoite oli kerätä Internetissä syksyyn 2006 mennessä miljoona nimeä vanhusten hoitajien työoloja ja omaishoitajia koskevaan adressiin. Nimiä kertyi lopulta runsaat 405 000, ja vetoomus luovutettiin 29. marraskuuta 2006 valtiovarainministeri Eero Heinäluomalle.
Dokumenttien kysynnän hiivuttua Tallqvist opiskeli lähihoitajaksi ja on työskennellyt muun muassa kodinhoidossa, palvelutalossa sekä dementiakodissa. Kerrottuaan kolumnissaan TEHY:n lehdessä millaista on vanhustenkodinhoidon arki, Helsingin kaupungin virkamiehet ilmoittivat, että Tallqvist ei enää saa tehdä Helsingin kaupungille töitä. Tallqvist oli kertonut, että hoitajalla oli enimmillään 15 minuuttia per kotikäynti.
Tarja Tallqvist oli ensimmäinen uusi kansanedustaja 2007, joka teki lakialoitteen (27. huhtikuuta 2007). Tämä lakialoite oli Laki vanhusten, vammaisten ja psyykkisesti sairaiden kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä ja laki rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta (LA 30/2007 vp).
Tallqvist otti Helsingin Sanomien vaalikoneessa sekä perheen sisäiseen että täyteen adoptio-oikeuteen myönteisen kannan ainoana Kristillisdemokraattien kansanedustajana. Helsingin Sanomien vaalikoneessa Tallqvist perusteli myönteistä kantaansa näin: ”Lapsen onnellisuus on se tärkein. Jos hän saa rakkautta kaikki on hyvin.”
Tallqvist äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.
Toukokuussa 2011 Tallqvist ilmoitti eronneensa Kristillisdemokraattisesta puolueesta ja liittyvänsä SDP:hen.
Saavutukset.
Tallqvist on saanut lukuisia palkintoja dokumenteistaan ja elämäntyöstään:
James Lipton

James Lipton (19. syyskuuta 1926 Detroit, Michigan – 2. maaliskuuta 2020 New York, New York) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja runoilija sekä "Tähdet kertovat" ("Inside the Actors Studio") -televisiosarjan tuottaja, käsikirjoittaja ja isäntä. Hän asui New Yorkissa.
Lipton aloitti uransa näyttelijänä ja esitti radiosarja "The Lone Rangerissa" nimihenkilön veljenpoikaa 1940-luvulla ennen kuin hän alkoi kirjoittaa käsikirjoituksia saippuaoopperoihin. Hän näytteli useissa Broadway-näytelmissä ennen kuin siirtyi käsikirjoittajaksi.
"Tähdet kertovat" alkoi näyttelijäoppilaita varten tehdystä videolle nauhoitetusta seminaarisaarjasta: Sitä alettiin esittää Bravo-kanavalla vuonna 1994. Lipton juonsi sitä vuoteen 2018 asti, ja haastatteli vuosien varrella yli 300 tähteä, joiden joukossa olivat Al Pacino, Gwyneth Paltrow, Glenn Close, Morgan Freeman ja Hugh Grant. Sarja oli 21 kertaa Emmy-ehdokkaana.
Lipton tunnettiin kattavasta haastattelutekniikastaan. Hän teki vaikutuksen vieraisiinsa rakkaudellaan taiteenalaa ja heidän työtään kohtaan. Esikuvanaan hän piti ranskalaista Bernard Pivot'ta, jonka kulttuuriohjelmista hän lainasi kysymyksiä kuten mikä on suosikkisanasi tai mitä muuta työtä olisit voinut tehdä.
Lipton kuoli virtsarakon syöpään 93-vuotiaana kotonaan New Yorkissa 2. maaliskuuta 2020.
Mark Eaton (koripalloilija)

Mark E. Eaton (24. tammikuuta 1957 Westminster, Kalifornia – 28. toukokuuta 2021 Summit county, Utah) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi vuodet 1982–1993 NBA-seura Utah Jazzissa, ja lopetti ammattilaisuransa syyskuussa 1994. Mark Eaton tunnettiin suuresta koostaan, 224 senttiä ja 132 kiloa. 
Eaton kuoli polkupyöräonnettomuudessa toukokuussa 2021.
Cortes

Cortes, Cortés tai Cortès voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
paikannimiä
sukunimenä
Vartiokylän linnavuori

Vartiokylän linnavuori sijaitsee Helsingin Vartiokylässä, Vartioharjun alueella. Kyseessä on vanha mäen laelle varustettu puolustusvarustus eli linnavuori. Noin 30 metriä korkean mäen rinteillä näkyy edelleen puisten rintavarustusten kivisiä perustuksia. Linnavuori on pääkaupunkiseudun keskeisimpiä muistomerkkejä Helsingin kaupungin perustamista edeltävältä ajalta. 
Radiohiiliajoitukset ja kaivauslöydöt kesällä 2002 todistavat selvästi, että Vartiovuoren linna on rakennettu keskiajalla eli 1200- tai 1300-luvulla. Linnan löydettyjen jäännösten rakentaminen on radiohiiliajoitusten mukaan ajoitettavissa noin vuosiin 1240–1330, jolloin sillä olisi ajallinen yhteys Birger-jaarlin tekemään toiseen ristiretkeen, joka on mahdollisesti tehty vuosina 1238–1239, ja sen seurauksena tapahtuneeseen ruotsalaisten saapumiseen Itä-Uudellemaalle. Löytöjen vähäisestä lukumäärästä on päätelty, että linna on kuitenkin ollut aktiivisessa käytössä vain lyhyen aikaa. 
Nuorimmat mahdolliset hiiliajoitukset ja 1300-luvulle ajoittuvat esinelöydöt tukevat tulkintaa, että linna olisi rakennettu vasta kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen hallituskaudella (1364–1389). Ajoituksen perusteella Vartiokylän linnavuori on ehdokas Wartholmin linnaksi, mutta todennäköisyyttä vähentävät linnan muinaislinnamaiset rakenteet, vaatimattomuus sekä sijainti aivan voutikunnan länsireunassa.
Käyttöaikanaan keskiajalla linnavuori on ollut verrattain hyvin varusteltu. Sitä ovat suojanneet vuoren eteläpuolella kolminkertaiset ja lännessä ja pohjoisessa ainakin kaksinkertaiset kiviperusteiset varustukset. Linnan laelta on löytynyt myös rakennuksen jäänteitä liesineen. Suurin osa valleista on kuitenkin aikojen kuluessa hävitetty. Tämän kaltaisia useampia kehävalleja ei yleensä käytetty suomalaisissa linnavuorissa. Niille on nähty yhtymäkohtia ruotsalaisiin muinaislinnoihin, kuten esimerkiksi Vestmanlandissa sijaitsevat Odensvin Stålbergetiin ja "Skofsta skansiin". 
Ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset rakensivat linnavuoren rinteille ampumahautoja ja tuliasemia osana Helsingin linnoitusjärjestelmää.
Kansanperinnettä linnasta.
Paikallisen tarinan mukaan linnan perusti viikinkipäällikkö Helsing, jonka veljet Sibbe ja Borg perustivat omat linnansa Sipooseen ja Porvooseen. Tarinalla ei ole mitään todellisuuspohjaa, vaan se on humoristinen alluusio lähikuntien nimistä.
Hiirenhäntälepakot

Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae) on lepakkoheimo, johon kuuluu vain yksi suku, "Rhinopoma". Hiirenhäntälepakoihin kuuluu vain neljä lajia, jotka elävät kuivilla ja puolikuivilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.
Nämä lepakot ovat saaneet nimensä pitkästä hännästään, joka on lähes kokonaan ilman lentopoimua. Hiirenhäntälepakot ovat harmaanruskeita. Kasvot ja vatsan takaosa ovat karvattomia. Kooltaan heimon lajit ovat 5–9 senttimetriä ilman häntää, joka on 4–8 senttimetriä pitkä, ja painoltaan eläimet ovat 6–14 grammaa.
Hiirenhäntälepakot käyttävät ravinnokseen hyönteisiä. Ne asuvat kuivilla tai puolikuivilla ja puuttomilla alueilla. Päivät ne nukkuvat luolissa, kivien koloissa ja rakennuksissa. Niitä on tavattu Egyptissä jopa pyramideista. Hiirenhäntälepakot muodostavat muutaman tuhannen yksilön yhdyskuntia, jotka ovat jakautuneet pienempiin ryhmiin.
Jeremy

Jeremy on grunge rock -yhtye Pearl Jamin single debyyttialbumilta "Ten". Se oli Grammy-ehdokkaana parhaana rockkappaleena. Kappale löytyy myös Pearl Jamin kokoelmalevyltä "".
Kappale sai inspiraationsa sanomalehden pikku-uutisesta, joka kertoi 16-vuotiaan Jeremy-nimisen pojan itsemurhasta. Hän ampui itsensä high school -luokkansa edessä Richardsonissa, Texasissa tammikuun kahdeksannen päivän aamuna 1991. Tultuaan myöhässä tunnille ja saatuaan määräyksen hakea koulun toimistosta lupalappu Jeremy oli palannut revolverin kanssa. Hän käveli luokan eteen ja ilmoitti: ”Neiti, löysin sen mitä todella lähdin hakemaan.” Sen jälkeen hän asetti aseen piipun suuhunsa ja laukaisi ennen kuin kukaan ehti reagoida.
Suomen sotasurmat

Suomen sotasurmat 1914–1922 on valtion avulla toteutettu suuri tietokanta, johon on pyritty kokoamaan eri lähteistä ensimmäiseen maailmansotaan, Suomen sisällissotaan ja heimosotiin liittyvät kuolintapaukset. Tietokanta on Kansallisarkiston palvelimella.
Valtioneuvoston kanslian asettamaa johtoryhmää johti akatemiaprofessori Heikki Ylikangas. Johtoryhmän toisena puheenjohtajana toimi Jukka Kekkonen. Projektin johtajana toimi dosentti Lars Westerlund. Projektin tarkoituksena oli tuottaa historiallista selvyyttä erityisesti vuoden 1918 tapahtumista.
Keruutyössä pyydettiin yleisöltä lisätietoja jo olemassa olevien kirjallisten lähteiden lisäksi. Tietokanta palvelee historiantutkijoiden lisäksi myös laajaa yleisöä sukututkimustarkoituksessa.
Vardenafiili

Vardenafiili on erektiohäiriölääke, joka kuuluu PDE5-estäjiin. Valmiste kehitettiin alun perin Bayerin toimesta, ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti nimellä Levitra. Vaikka patentin oli määrä päättyä vasta 3. heinäkuuta 2023, Bayer lopetti lääkkeen tuotannon jo 22. maaliskuuta 2018 vedoten kaupallisiin syihin. Tämän seurauksena alkuperäistä Levitraa ei enää ole saatavilla Suomen apteekeista, ja sen tilalle ovat tulleet Fimean hyväksymät geneeriset valmisteet — Vardenafil STADA ja Vardenafil KRKA — hintahaarukassa 21–84 euroa. Vardenafiili on tablettimuotoinen lääke, joka ei aiheuta erektiota ilman seksuaalista kiihottumista. Vardenafiili on läheistä sukua sildenafiilille (Viagra), joka lienee parhaiten tunnettu erektiohäiriöiden hoidossa käytetty lääke. Vardenafiilin kemiallinen kaava on C23H32N6O4S, moolimassa 488,6 g/mol ja CAS-numero 224785-90-4.
Vaikutusmekanismi ja farmakokinetiikka.
Vardenafiili estää cGMP-spesifistä (syklinen guanosiinimonofosfaatti) tyypin 5 fosfodiesteraasia (PDE5), joka normaalisti estää cGMP:tä paisuvaiskudoksessa. cGMP:llä on paisuvaiskudoksessa verisuonia laajentava vaikutus. cGMP:n määrä paisuvaiskudoksessa kasvaa, kun seksuaalisen kiihottumisen myötä paisuvaiskudoksessa vapautuu typpioksidia (NO) parasympaattisen hermoston aktivoitumisen myötä. Typpioksidi sitoutuu guanylaatisyklaasientsyymin reseptoreihin, jolloin cGMP:n määrä kasvaa.
Vardenafiili imeytyy nopeasti ja hyötyosuus on noin 15 %. Lääkkeen vaikutus alkaa n. puolessa tunnissa. Ruokailu hidastaa imeytymistä ja alentaa huippupitoisuutta. Ikääntyneillä pitoisuudet plasmassa ovat korkeampia. Vardenafiili metaboloituu pääasiassa maksassa sytokromi P450 3A4 -entsyymin vaikutuksesta, jonkin verran CYP 2C -entsyymin vaikutuksesta, puoliintumisaika on n. 4-5 tuntia. 3A4-entsyymiä inhiboivat lääkkeet, kuten erytromysiini ja ketokonatsoli, nostavat vardenafiilin plasmapitoisuuksia. Vardenafiili poistuu elimistöstä metaboliitteina enimmäkseen ulosteiden mukana.
Annos ja vaikutus.
Vardenafiilin annostus on 5, 10 tai 20 mg. Yleensä käyttö aloitetaan 10 milligramman annostuksella.Lääke otetaan 25-60 minuuttia ennen seksuaalista aktiviteettia. Lääke voidaan ottaa tyhjään mahaan. Suurin suositeltu annostiheys on kerran päivässä. 
Vasta-aiheet ja sivuvaikutukset.
Vardenafiilia ei tule käyttää nitraattien tai amyylinitriitin yhteydessä. Lääkettä ei myöskään tule käyttää, jos on lääkkeelle allerginen, on vaikeita sydänvaivoja, on ollut äskettäin aivohalvaus tai sydäninfarkti, alhainen verenpaine tai tietty harvinainen perinnöllinen silmäsairaus (kuten retinitis pigmentosa).
Yleisimmät sivuvaikutukset ovat päänsärky, ihon punoitus, huimaus, nenän tukkoisuus, vatsavaivat ja pahoinvointi. Jos lääke aiheuttaa yli neljä tuntia kestävän erektion, on otettava yhteys lääkäriin.
Linnalääni

Linnalääni () oli Ruotsissa keskiajalta uuden ajan alkuun toiminut valtion hallintoalue. Sen keskuksena oli linna, ja päällikkönä toimi joko kuninkaan tai aateliston luottamusta nauttiva käskynhaltija. Linnaläänin hallinnoima alue vastasi yleensä maakuntalaitoksen yhtä maakuntaa. Linnalääni jakautui voutikuntiin ja hallintopitäjiin. Kirkolla oli oma hallintojärjestelmänsä.
Historia.
Länsi-Euroopassa keskiajalla yleisesti vallinnut läänityslaitos vaikutti linnaläänien kehitykseen, mutta Pohjolassa läänityslaitos ei koskaan vakiinnuttanut asemaansa sellaiseksi, kuin se oli muualla Euroopassa. Linnaläänien synty Suomessa liittyy Ruotsin vallan vakiintumiseen ja sen ajoittaminen on hajanaisten vuosilukujen varassa. Linnaläänit korvattiin vuoden 1634 hallitusmuodossa ja sitä seuranneessa maaherrain johtosäännössä luoduilla maaherrakunnilla, jotka olivat myöhemmän läänijaon perusta.
Linnaläänien päälliköt ja heidän alaisensa jakoivat oikeutta, keräsivät veroja ja hoitivat alueen puolustusta. Verot kuuluivat kuninkaalle, mutta linna ja linnanpäällikkö saivat niistä osansa. Linnaläänejä alettiin 1300-luvulta alkaen jakaa hallintopitäjiin, jotta käräjäpiirit ja veroalueet olisivat kohtuullisen kokoisia.
Kustaa Vaasan ollessa kuninkaana vuosina 1523–1560 laajat linnaläänit jaettiin pienemmiksi voutikunniksi. Linnanpäälliköt menettivät esimiesasemansa veronkantoa ja varojen käyttöä koskevissa asioissa vouteihin nähden. Kuninkaan valta lisääntyi tällöin merkittävästi, koska voudit olivat suoraan kuninkaalle tilivelvollisia virkamiehiä.
Linnaläänit.
Ruotsi.
Nykyisen Ruotsin alueella toimineet linnaläänit ennen vuoden 1634 lääniuudistusta.
Suomi.
Nykyisen Suomen alueella 1600-luvun alussa toimineet linnaläänit:
Michael Rensing

Michael Rensing (s. 14. toukokuuta 1984 Lingen, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Fortuna Düsseldorfia. Hänen aiempia seurojaan ovat Bayern München, FC Köln ja Bayer Leverkusen. Hän voitti Bayern Münchenin riveissä Saksan Bundesliigamestaruuden vuosina 2005, 2006, 2008 ja 2010. 
190 senttimetriä pitkä Rensing on TuS Lingenin ja FC Bayern Münchenin kasvatti, joka siirtyi FC Bayern Müncheniin vuonna 2000 ja sai siirron ykkösjoukkueeseen vuonna 2003. Oliver Kahnin manttelinperijäksi kutsuttu Rensing pelasi ensimmäisen kerran Bundesliigassa helmikuussa 2004 pitäen maalinsa puhtaana Hamburger SV:tä vastaan pelatussa ottelussa.
Rensing on pelannut Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 18 ottelua. Miesten maaotteluita Rensingillä ei ole.
Mohamed Kader

Mohamed Abdel Kader Coubadja Touré (s. 8. huhtikuuta 1979 Sokodé) on togolainen jalkapalloilija.
Ura.
Kader aloitti jalkapallouransa kotimaassaan Togossa Etoile Filante de Lomessa. Vuonna 1998 hän siirtyi Italiaan Serie A -seura AC Parmaan. Parmassa hänen ottelunsa jäivät vähiin, koska joukkue lainasi Kaderia useisiin seuroihin Sveitsin, Italian ja Egyptin liigoihin. Kaudella 2002–2003 hän pelasi yhden parhaista kausistaan sveitsiläisessä Servette FC:ssä, jossa hän teki 19 maalia pelaamissaan 35:ssä ottelussa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi parhaana ulkomailla pelaavana togolaisena pelaajana. Myöhemmin hän edusti muun muassa Ranskan Ligue 2:ssa pelannutta En Avant Guingampia.
Maajoukkueura.
Maajoukkueessa Kader teki läpimurtonsa ratkaisemalla vuoden 1998 Afrikan maiden välisen turnauksen voiton Togolle, tekemällä voittomaalin ottelussa Ghanaa vastaan. Hän oli myös johdattamassa Togoa vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuihin, jotka olivat Togon joukkueen ensimmäiset. Hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki sen kaikkien aikojen ensimmäisen MM-kisamaalin Etelä-Koreaa vastaan.
Kodi

Kodi (aiemmin "Xbox Media Center", "XBMC") on avoimen lähdekoodin mediasoitin-ohjelmisto. 1. elokuuta 2014 ilmoitettiin, että versiosta 14 alkaen XBMC tunnetaan nimellä Kodi.
Ohjelmisto on alun perin kehitetty Xbox -pelikonsolille käytettäväksi, mutta tuki sille on poistettu myöhemmin.
Ohjelmisto on nykyisin saataville useille alustoille kuten Linux, OS X, Windows, iOS ja Android. Ohjelmaa voidaan käyttää median toistamiseen kiintolevyltä, CD/DVD-levyltä tai verkon yli suoratoistoon. Toistettavat formaatit ovat muun muassa MPEG 1/2, DivX/XviD, WMV, WMA, RealMedia, QuickTime, MP3, FLAC, WavPack, AAC, JPEG, GIF, BMP ja h.264.
Tekijänoikeusorganisaatiot ovat olleet huolissaan Kodista sille saatavien epävirallisten laajennuksien vuoksi, jota mahdollistavat suojauksien kiertämisen ja materiaalin levittämisen ilman lupaa.
Dudley Moore

Dudley Stuart John Moore (19. huhtikuuta 1935 Dagenham, Essex, Iso-Britannia – 27. maaliskuuta 2002 Plainfield, New Jersey, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen koomikko ja näyttelijä.
Hän oli naimisissa neljästi ja sai kaksi poikaa. Hänen vaimojaan olivat Nicole Rothschild, Brogan Lane, Tuesday Weld ja Suzy Kendall. Jokainen avioliitto päättyi eroon.
Yksi Dudley Mooren tavaramerkeistä, josta hän ei aina jaksanut iloita, oli hänen suhteellinen lyhytkasvuisuutensa, 159 cm. Ennen 1960-luvun alkua, jolloin hänen elokuvauransa käynnistyi, hän opiskeli klassista pianonsoittoa. Moore sävelsi musiikin osaan elokuvistaan ja hän myös käsikirjoitti sekä valkokankaalle että televisiolle. Hänen kuuluisimmat elokuvansa olivat "10 – nainen kuin unelma" (1979) ja "Arthur" (1981). Uran vikatikkejä saattoi olla kieltäytyminen pääosasta elokuvassa "Splash" (1984), joka Tom Hanksin tähdittämänä oli aikanaan melkoinen menestys.
Moore kertoi syyskuussa 1999 julkisesti kärsivänsä progressiivisesta supranukleaarisesta halvauksesta. Hän kuoli sairautensa komplikaationa ilmenneeseen keuhkokuumeeseen maaliskuussa 2002.
Red Bull Arena (Leipzig)

Red Bull Arena (entinen Zentralstadion) on jalkapallostadion Leipzigissa Saksassa. Se on Oberliga-seura FC Sachsen Leipzigin sekä Bundesliigassa pelaavan RB Leipzigin kotistadion ja osa Sportforum Leipzig -urheilukompleksia.
Alkuperäinen stadion avattiin vuonna 1956, ja se oli 100 000 katsojapaikallaan Saksan suurin stadion. Vuonna 1997 ajan vaatimuksia täyttämätön jättistadion päätettiin korvata pienemmällä ja modernimmalla. Uusi 44 345 -paikkainen stadion valmistui neljän vuoden rakennustöiden jälkeen vuonna 2004 ja on suunniteltu pelkästään jalkapalloa varten. Selvästi pienempien mittasuhteiden vuoksi uusi stadion oli mahdollista rakentaa edeltäjänsä kenttäalueelle, ja osia vanhan stadionin katsomoista säilytettiinkin osana uutta maisemointiratkaisua.
Vuonna 2010 Zentralstadionin nimeksi muutettiin Red Bull Arena ja siitä tuli energiajuomayhtiö Red Bullin omistaman RB Leipzigin kotikenttä.
2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut.
Zentralstadion oli yksi vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuiden pelipaikoista, ja ainoa entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella sijaitseva. Siellä pelattiin neljä alkusarjan ottelua ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu.
Stadionilla pelatut MM-ottelut:
Edmílson

Edmílson José Gomes Morais eli Edmílson (s. 10. heinäkuuta 1976 Taquaritinga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Ranskassa ja Espanjassa. Hänellä on myös Italian kansalaisuus. Edmílson pelasi keskuspuolustajana tai puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002.
Ura.
Edmílson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 São Paulon joukkueessa. Hän edusti seuraa seitsemänä kautena, kunnes siirtyi kaudeksi 2000–2001 Ranskaan Lyonin riveihin. Edmílson murtautui heti joukkueen vakiokokoonpanoon, ja vuodet Ranskassa toivat hänelle menestystä. Hän voitti kolme maan sarjamestaruutta (2002, 2003, 2004), kaksi supercupia (2002, 2003) ja liigacupin (2001). Kaudeksi 2004–2005 Edmílson siirtyi espanjalaisseura Barcelonaan, jossa hän voitti kaksi sarjamestaruutta (2005, 2006), supercupin (2005) ja Mestarien liigan (2006).
Edmílsonin sopimus Barcelonan kanssa päättyi kauteen 2007–2008, minkä jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen samassa sarjassa pelaavan Villarrealin kanssa. Sieltä hän siirtyi kotimaansa Palmeirasiin.
Brasilian maajoukkueessa Edmílson debytoi heinäkuussa 2000 pelatussa ottelussa Paraguayta vastaan. Hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Edmílson oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta vuoden 2002 MM-kisoissa pelaten kuusi ottelua ja tehden niissä yhden maalin mutta vuoden 2006 kisat, joihin hänet oli nimetty, jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Hänen tilalleen joukkueeseen tuli Mineiro.
Oliver Neuville

Oliver Neuville (s. 1. toukokuuta 1973 Locarno, Ticino, Sveitsi) on saksalais-sveitsiläinen entinen jalkapalloilija, joka pelasi pääsarjatasolla viimeksi Saksan Bundesliigassa Borussia Mönchengladbachissa.
Neuville aloitti ammattilaisuransa sveitsiläisessä Servettessä vuonna 1992, jossa hän teki 91:ssä ottelussa 41 maalia. Vuonna 1996 hän siirtyi Espanjan liigaan, jossa hän pelasi vain yhden kauden CD Tenerifen joukkueessa. Tämän jälkeen hän siirtyi Saksaan, jossa hän on pelannut kolmessa eri joukkueessa. Ensin Hansa Rostockissa vuodet 1997–1999 ja tämän jälkeen Bayer 04 Leverkusenissa vuodet 1999–2004. Leverkusenissa hän pääsi pelaamaan Mestareiden liigan finaalissa ja Saksan Cupin finaalissa, joskaan hänen joukkueensa ei voittanut kumpaakaan. Bundesliigassa parhaaksi sijoitukseksi jäi toinen sija ja vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailuissa Saksa hävisi finaalissa Brasilialle, joten Neuvilleä voidaan pitää "ikuisena kakkosena". Neuville tunnetaan kuitenkin ahneena maalintekijänä. 
Neuville lopetti pelaajauransa 2010 Arminia Bielefeldin paidassa ja on sen jälkeen toiminut vuodesta 2013 alkaen Borussia Mönchengladbachin U19 joukkueen apuvalmentajana.
Maajoukkuedebyyttinsä Saksan paidassa Neuville teki vuonna 1998 Maltaa vastaan. Hän teki pelaamissaan 69 maaottelussa kymmenen maalia.
Fred (jalkapalloilija, 1983)

Frederico Chaves Guedes, joka tunnetaan paremmin nimellä Fred (s. 3. lokakuuta 1983 Teófilo Otoni, Minas Geraisin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Fluminensea.
Fred on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 2005. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa, vuosien 2007 ja 2011 Copa Américassa sekä vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa, jossa hän oli yhdessä Fernando Torresin kanssa kisojen paras maalintekijä viidellä osumallaan.
Saavutukset.
Lyon
Fluminense
Maajoukkue
Venera 2

Venera 2 () oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman luotain. 963 kiloa painava luotain laukaistiin 12. marraskuuta 1965 Maan kiertoradalla sijainneelta Tyazheliy Sputnikilta kohti Venusta mukanaan TV- ja tutkimuslaitteistoa. 27. helmikuuta 1966 luotain ohitti Venuksen 24 000 kilometrin päästä ja asettui heliosentriselle kiertoradalle. Luotain kuitenkin lakkasi toimimasta ylikuumentumisen takia ennen kuin se pääsi tarpeeksi lähelle planeettaa, eikä se siten lähettänyt yhtään tietoa takaisin Maahan.
F-Zero GX

F-Zero GX on Amusent Visionin kehittämä ja Nintendon julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle. 
Pelin on kehittänyt Segan kehitysyksikkö Amusent Vision, jolle Nintendo antoi kehitysoikeudet. Amusent Vision on tullut tunnetuksi kehittämästään "Super Monkey Ball" -pelisarjasta, ja "F-Zero GX" toimiikin "Super Monkey Ballin" muunnellulla pelimoottorilla.
Peli on "F-Zero"-pelisarjan neljäs osa. 
"F-Zero AX" on pelin kolikkopeliversio.
Pelaaminen.
"F-Zero GX" on kuten muutkin sarjan osat futuristinen ajopeli; kilpailijat ajavat plasmalla kulkevia, jopa yli 2000 km/h nopeuteen yltäviä ilma-autoja intergalaktisessa Grand Prix -sarjassa. Radat muistuttavat suunnittelussaan ja kiemuroissaan vuoristoratoja. Ajoneuvojen nopeus tekee pelistä yhden maailman vaikeimmista videopeleistä, eikä pelin Story Mode ole poikkeus.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.6/10.
Júlio César (jalkapalloilija, 1979)

Júlio César Soares de Espíndola, joka paremmin tunnetaan nimellä Júlio César (s. 3. syyskuuta 1979 Duque de Caxias, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura.
Júlio César aloitti uransa Flamengossa, jossa hän pelasi kuusi vuotta. Talvella 2005 hän siirtyi Interiin ja lunasti nopeasti paikkansa ykkösmaalivahtina, mutta myöhemmin menetti paikkansa Francesco Toldolle, joka jo aiemmin oli joukkueen ykkösmaalivahti. Hän allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Queens Park Rangersin kanssa 29. elokuuta 2012. César jäi lontoolaisjoukkueessa kuitenkin statistin rooliin ja siirtyi lainalle Toronto FC:hen saadakseen peliaikaa tulevia MM-kisoja silmällä pitäen. MM-kisojen jälkeen César siirtyi Portugalin pääsarjan Benficaan kahden vuoden sopimuksella.
Keväällä 2018 César palasi kasvattajaseuraansa Flamengoon, jossa hän lopetti uransa.
Maajoukkueura.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Júlio César pelasi ensimmäisen kerran 8. heinäkuuta 2004 Chileä vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli Brasilian joukkueen varamaalivahti. Júlio César edusti Brasiliaa 87 maaottelussa, lopettaen maajoukkueuransa pettymykseen päättyneisiin MM-kotikisoihin 2014.
Yksityiselämä.
Hän on naimisissa brasilialaisen näyttelijä/malli Suzana Wernerin kanssa, joka oli 1990-luvulla Ronaldon kihlattu.
Luettelo tenniksen ATP-maailmanlistan ykköspelaajista

Tämä on luettelo tenniksen ATP-maailmanlistan ykköspelaajista vuodesta 1973 lähtien. Siitä tähän päivään asti, 26 eri pelaajaa on ollut vähintään viikon tuon tittelin haltija.
Vain kuusi pelaajaa on ollut maailmanlistan ykköspelaajana vuoden jokaisena viikkona
Vain neljä pelaajaa on ollut yli 100 viikkoa yhteenmenoon maailmanlistan ykkönen
Luettelo.
Päivitetty 23.12.2018
Maailmanlistan ykköset kauden lopussa.
Lähde: ATP
Joakim

Joakim on miehen etunimi.
Joakim tulee heprealaisperäisestä nimestä "Jehoiakim (יהויקים)", jonka merkitys on ’Jahve herättää’, ’Jahve nostaa’. Hepreassa nimi on sama kuin "Raamatussa" esiintyvän Joojakimin, joka oli Juudan kuningas. Nimi oli myös "Jaakobin alkuevankeliumin" mukaan Neitsyt Marian isän Joakimin. Suomessakin nimi tunnettiin jo keskiajalla. Sen kirjoitusasut ovat tosin vaihdelleet ("Jachim", "Joachim", "Joachimus", "Joojakim").
Suomessa Joakimin päivää on vietetty 1600-luvulta alkaen 9. joulukuuta. Vuosina 1708–1889 nimipäivä oli 20. maaliskuuta eli sama kuin nykyään. Vuonna 1890 Joakim jätettiin kuitenkin pois suomalaisesta almanakasta ja sen korvasi nimen suomalais-karjalainen muunnos Jaakkima. Joakim palasi almanakkaan vuonna 1995.
Suomessa nimen Joakim on 1900-luvun alusta maaliskuuhun 2025 mennessä saanut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 5 854 miestä, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1960 jälkeen. Lisäksi muodossa Joachim nimen on saanut noin 1 130 henkilöä.
Metsäkorte

Metsäkorte ("Equisetum sylvaticum") on monivuotinen, yhtäläisitiöinen sanikkainen, jota tavataan yleisenä lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla. Se on noin 30–50 cm korkea ja kasvaa monilla erilaisilla kasvupaikoilla. Se on hyvin yleinen Suomessa.
Ulkonäkö ja koko.
Metsäkorte tekee kaksi versoa, kevät- ja kesäverson. Punaruskeiden kevätversojen latvaan muodostuu käpymäinen itiötähkä, jossa itiöpesäkkeet ovat perällisten kuusikulmaisten kilpien alapuolella. Itiöt valmistuvat Suomessa touko-kesäkuussa, jonka jälkeen tähkä perineen kuihtuu. Pian kevätversoihin alkaa kasvaa haarakiehkuroita, ja ne muuttuvat vähitellen latvattomien kesäversojen kaltaisiksi. 
Metsäkortteen kesäversojen varret ovat vaaleanvihreitä, tähkättömiä ja kasvavat 30–50 cm korkeiksi. Varsi on pysty mutta usein viistolatvainen, karhea, nivelikäs ja uurteinen. Varressa on matalia harjuja 10–18 kappaletta. Onton, 1–4 mm paksun varren keskiontelo on noin puolet koko varren läpimitasta, ja sitä ympäröivät pienet sivuontelot. Kiehkuroina kasvavat lehdet ovat vaatimattomat, yhdiskasvuiset ja muodostavat hammaslaitaisen tupen. Tupet ovat väljiä ja vihertäviä. Osin yhdyskasvuisia hampaita on 3–6, ja ne kasvavat leveähkönä, punaruskeana liuskana. Kesäversoon kasvaa runsaasti ohuita, runsashaaraisia haaroja. Haarakiehkurat ovat tiheitä ja muodostavat varteen vaakasuoria, reunoilta alaspainuneita kerroksia. Kasvin alkeisvarsikko on kaksikotinen, maanpäällinen, liuskainen ja väriltään vihreä. Metsäkorte lisääntyy itiöiden avulla, mutta pääasiallisesti se käyttää leviämiseen laajaa juurakkoaan, joka saattaa painaa jopa 100 kertaa enemmän kuin maanpäällinen kasvusto.
Metsäkorte muistuttaa lehtokortetta ("E. pratense"). Helpoin tapa erottaa lajit toisistaan on kesäversojen haarat. Metsäkortteella on runsaasti haaroja ja ne ovat runsashaaraisia, kun taas lehtokortteella haarat ovat haarattomia.
Levinneisyys.
Metsäkortetta tavataan Britteinsaarilta ja Ranskasta itään läpi Keski- ja Pohjois-Euroopan. Eteläisimmät esiintymät ovat Pohjois-Espanjassa ja Pohjois-Balkanilla. Levinneisyysalue jatkuu yhtenäisenä Siperian läpi Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltojen pohjoisosissa. Suomessa metsäkorte on hyvin yleinen laji koko maassa.
Elinympäristö.
Metsäkorte viihtyy karuissa ja rehevissä korvissa, kosteissa ja soistuvissa metsissä ja niityillä, tienvarsilla ja -penkereillä, pellonojissa sekä pelloissa. Lajia tavataan tuntureillakin vielä alapaljakan korkeudella.
Jorma Napola

Jorma Napola (4. helmikuuta 1914 Helsinki – 25. huhtikuuta 2000 Espoo) oli suomalainen kuvataiteilija ja dekkarikirjailija. Napola toimi Ilta-Sanomien kuvataidearvostelijana ja vapaana taiteilijana sekä kuvanveiston että maalaustaiteen parissa. Lisäksi Napola kirjoitti "Kansa taisteli" -lehteen.
Kirjailijana Jorma Napola saavutti julkisuutta voittamalla WSOY:n salapoliisiromaanikilpailun vuonna 1962 romaanillaan "Ruuvikierre". Hänen toinen romaaninsa "Ministeri on murhattu" täydensi hänen kaksoisvoittonsa WSOY:n kilpailussa, jonka pääpalkinto oli miljoona markkaa ja johon osallistui yli 130 romaania. Voittoisa romaani julkaistiin vuonna 1962 ja toiseksi tullut Ministeri on murhattu vuonna 1981. Ruuvikierrettä on myyty yli 20000 kappaletta.
Tykkimies

Tykkimies on sotilasarvo Suomen Puolustusvoimissa. Tykkimies on alin miehistön sotilasarvo tykistö-aselajissa ja ilmatorjunnassa. Se vastaa jalkaväen jääkäriä. Merivoimissa rannikkojoukoissa (ns. vihreä linja) kaikki miehistöön kuuluvat ovat tykkimiehiä tai korpraaleja koulutushaarastaan riippumatta. Aiemmin Suomessa oli käytössä sotilasarvo "sotamies", jota käytettiin sekä tykistössä että jalkaväessä. Osa tykkimiehistä koulutetaan erikseen tykkien käsittelyyn, "tuliasemamiehiksi", joka on tykistön yksi koulutushaara.
Tykkimiehiksi kutsutaan usein myös kaikkia kenttätykistössä palvelevia ja palvelleita sotilasarvoon katsomatta. Vastaavasti rannikkotykistössä palvelleita voidaan kutsua rannikkotykkimiehiksi ja ilmatorjuntatykistössä palvelleita ilmatorjuntamiehiksi.
Tetraedriluku

Tetraedriluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa formula_1, jossa "n" on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 10 on tetraedriluku, koska formula_2.
Tetraedriluvut kuuluvat kuviolukuihin ja saavat nimensä siitä, että niiden osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa tetraedrin muotoinen kappale. Tetraedriluku on yhtä kuin kolmiopyramidiluku, eli "n":s tetraedriluku on "n":n ensimmäisen kolmioluvun summa: esim. formula_3.
Ensimmäiset kymmenen tetraedrilukua ovat 1, 4, 10, 20, 35, 56, 84, 120, 165 ja 220.
Tetraedriluvut löytyvät Pascalin kolmiosta; ne ovat binomikertoimet formula_4
Ainoat tetraedriluvut, jotka ovat myös kolmiolukuja, ovat 1, 10, 120, 1540 ja 7140.
Ainoat tetraedriluvut, jotka ovat myös neliölukuja, ovat 1, 4 ja 19 600.
On väitetty, että jokainen luonnollinen luku voitaisiin muodostaa enintään viiden tetraedriluvun summana.
Saipanin taistelu

Saipanin taistelu alkoi 15. kesäkuuta 1944 Yhdysvaltain merijalkaväen maihinnousuna Japanin puolustamalle Saipanin saarelle. Yli kolme viikkoa kestäneessä taistelussa kenraaliluutnantti Holland Smithin komentamat 2. ja 4. merijalkaväen divisioonat ja 27. jalkaväkidivisioona löivät Yoshitsugu Saitōn komentaman keisarillisen armeijan 43. divisioonan.
Taustoja.
Runsasta vuotta aiemmin japanilaiset määrittelivät Saipanin osaksi puolustusvyöhykettä, joka suunniteltiin suojaamaan Japanin kotisaaria hyökkäykseltä. Japanin armeijan johto antoi saarella oleville joukoilleen käskyn puolustautua viimeiseen mieheen. Kun yhdysvaltalaisten Tyynenmeren sotaretki – nk. "Island Hopping Campaign" – eteni Saipanille saakka, japanilaisten odotukset saaren puolustuksen suhteen olivat korkealla. Myös yhdysvaltalaiset pitivät Saipanin puolustuksen tasoa esimerkkinä siitä, millaisia resursseja sota vaatisi Japanin kotisaaria lähestyttäessä. Heille Saipan edusti mahdollisuutta pommittaa Japanin kotisaaria pitkän matkan pommikoneilla Saipanilta käsin.
Taistelu.
Yhdysvaltain laivasto aloitti Saipanin pommituksen kahta päivää ennen hyökkäystä. Kesäkuun 15. päivän aamuna kello 7.00 ensimmäiset hyökkäysveneet irtosivat emäaluksista. Japanilaiset avasivat tulen välittömästi, kun ensimmäiset veneet saapuivat näkyviin. Iltaan mennessä kaksi tuhatta merijalkaväen sotilasta oli kaatunut tai haavoittunut, mutta noin kymmenen kilometriä leveä ja kilometrin syvä sillanpääasema oli saavutettu ja 20 000 yhdysvaltalaista sotilasta oli rantautunut. Seuraavina päivinä amerikkalaiset etenivät syvemmälle saareen, tuhoten pala palalta sitkeitä vastarintapesäkkeitä.
Taistelut heikkenivät 20. kesäkuuta ja jäljellä olevia japanilaisia savustettiin maakuopista, luolista ja piilobunkkereista liekinheittimiä ja kasapanoksia käyttäen. Kaksi päivää myöhemmin saari julistettiin varmistetuksi. Kuitenkin saarella piileskelleet kenraaliluutnantti Saitōn johtamat 3 000 japanilaista suorittivat sodan suurimman itsemurhahyökkäyksen 7. heinäkuuta yön laskeuduttua. Yhdysvaltalaiset joutuivat vetäytymään hetkeksi, mutta saivat torjuttua hyökkäyksen aamunkoittoon mennessä. Viimeisistä japanilaisista suurin osa teki itsemurhan hyppäämällä saaren korkeilta kallioilta. Taistelun aikana kuoli myös 22 000 saipanilaista siviiliä, joista osa Yhdysvaltain laivaston pommituksiin ja japanilaisten tappamana osana antautumiskieltoa. Moni teki japanilaisten sotilaiden tavoin itsemurhan, usein heittäytymällä mereen korkealta rantakalliolta.
Japanilaisten ylin komentaja vara-amiraali Chūichi Nagumo ampui itseään päähän taistelun loppuvaiheessa.
Japanilaisille tappio Saipanilla merkitsi varmuutta siitä, että sota tullaan häviämään. Yhdysvaltalaisille sitkeä ja uhreja vaatinut puolustus merkitsi atomipommin käytön todennäköisyyden kasvamista.
Saipanin taistelu populaarikulttuurissa.
Elokuvan "Windtalkers" tapahtumat sijoittuvat Saipanin taisteluun. Elokuva kuvattiin Havaijilla ja Etelä-Kaliforniassa. Aiheena olleet Navajo-viestimiehet toimivat ansiokkaasti Saipanin taisteluissa.