Suomen Pipliaseura

Suomen Pipliaseura tekee raamatunkäännöstyötä, lukutaitotyötä, vaikuttaa syrjiviin asenteisiin ja herättää mielenkiintoa Raamattua kohtaan. Pipliaseura on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virallinen lähetysjärjestö ja samalla ekumeeninen järjestö, jonka jäseniä ovat suurin osa ev.lut. seurakunnista, Ortodoksinen kirkko, Katolinen kirkko Suomessa sekä Suomen vapaakristillinen neuvosto.
Kansainvälisesti Pipliaseura on osa Yhtyneiden Raamattuseurojen (United Bible Societies, UBS) maailmanlaajuista verkostoa, joka toimii yli 200 maassa ja alueella. Verkosto on maailman laajin raamatunkäännös- ja julkaisutyön toimija.
Maailmalla työtä tekevät aina paikalliset pipliaseurat, joiden työntekijät tuntevat paikalliset olosuhteet ja yhteistyökumppanit sekä puhuvat paikallista kieltä äidinkielenään. Kansainvälinen verkosto – ja Suomi sen osana – konsultoi, hoitaa koulutusta ja laadunarviointia sekä tukee hankkeita taloudellisesti.
Suomen Pipliaseura on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.
Työn tavoitteet.
Pipliaseura tuo toivoa tähän päivään ja luo uskoa tulevaisuuteen – myös niille, jotka ovat kaikkein heikoimmassa asemassa. 
Pipliaseuran työn kautta:
Pipliaseura kääntää Raamattua eri kielille osana kirkkojen lähetystehtävää. Ihminen tavoitetaan parhaiten hänen omalla kielellään. Ensimmäisen käännöksen yhteydessä luodaan usein myös kirjakieli. Kirjakieli tuo yksittäisille ihmisille välitöntä toivoa – mahdollisuuden oppia lukemaan. Lukeminen omalla kielellä on perustava ihmisoikeus ja avain moneen: koulutustason nousu vaikuttaa asenteisiin, edistää demokratiaa, lisää tasa-arvoa ja vähentää köyhyyttä. Pipliaseuran työn kautta myös syrjäytetyt saavat ihmisarvon. Lähimmäisenrakkaus voimistaa ihmistä.
Suomessa Pipliaseura on johtava raamatunkustantaja. Työhön kuuluu myös Raamatun sisältöjen avaaminen kampanjoiden, materiaalien tai erilaisten tuotteiden avulla. 
Historia.
Suomen Pipliaseura on maan vanhin kristillinen yhdistys sekä yhä toimiva kirjankustantaja, se on perustettu vuonna 1812.
Skotlantilainen John Paterson oli saapunut Turkuun matkallaan Pietariin ja sai luterilaisen kirkon silloisen arkkipiispan Jacob Tengströmin innostumaan ajatuksesta kustantaa ja levittää Raamattua mahdollisimman edullisesti. Paterson toi mukanaan 500 puntaa seuran perustamista varten. Myös Venäjän keisari Aleksanteri I lahjoitti varoja seuran alkuvaiheissa. Yhdistys perustettiin Turussa vuonna 1812. Vuoden 1548 ensimmäisestä suomenkielisestä Uudesta testamentista lähtien oli 1800-luvun alkuun tultaessa Suomessa levitetty alle 30 000 Raamattua tai Uutta testamenttia. Raamatuista oli kova pula, koska edellinen painos oli ollut jo pitkään loppuunmyyty. Noin kymmenessä vuodessa Raamattujen määrä Suomessa kaksinkertaistui. Raamattujen leviäminen vaikutti osaltaan kansallisuusaatteen syntymiseen ja herätysliikkeiden laajenemiseen.
Yhteistyötahot ja -hankkeet.
Suomen Pipliaseura kuuluu nykyään 142-jäseniseen Yhtyneet Raamattuseurat -järjestöön, joka koordinoi maailmanlaajuisesti varainkäyttöä sekä pitää yllä kattavaa ja tehokasta levitysjärjestöä. Yhtyneet Raamattuseurat on mukana 450 raamatunkäännöshankkeessa eri puolilla maailmaa. Tavoitteena on käännös, joka on uskollinen alkukieliselle tekstille ja välittää Raamatun sanoman. 
Suomen Pipliaseuran tukema suurin yksittäinen hanke on Raamatunkäännösinstituutin käännöstyö 12:lle Venäjän alueella puhuttavalle suomensukuiselle kielelle. Työ on tuottanut tulosta, sillä sen seurauksena on valmistunut kokonainen Raamattu udmurtiksi ja Uusi testamentti seitsemällä muulla kielellä, esimerkiksi vienan- ja aunuksenkarjalaksi sekä vepsäksi. Pipliaseura on lisäksi kääntänyt useita evankeliumeita ja muita tekstejä Suomessa puhuttaville pienimmille saamelaiskielille: inarin- ja koltansaameksi. Vuonna 2019 julkaistiin nykykielinen koko Raamattu pohjoissaamen kielellä. Se käännettiin pohjoismaisena yhteistyönä. 
Suomen Pipliaseura toimii ekumeenisesti palvellen kaikkia kristittyjä ja eri kirkkokuntia. Seura on hyväksytty Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lähetysjärjestöksi. Pipliaseuran jäseniä ovat myös Suomen ortodoksinen kirkko ja Suomen vapaakristillinen neuvosto. Seuralla on oma Piplia-niminen lehti.