tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuoden 1957 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 1957 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta - 30. marraskuuta 1957. 
Kahdeksasta myrskystä kolme saavutti hurrikaanin voiman.
Samoja nimiä käytetään uudelleen joka kuudes vuosi, mutta jos myrsky on tehnyt erityisen pahaa tuhoa, sen nimi poistetaan listoilta. Vuonna 1957 listoilta poistettiin Audrey.
Vuoden 1959 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 1959 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 1959. 
Neljästätoista myrskystä seitsemän saavutti hurrikaanin voiman. Voimakkain niistä oli Hurrikaani Gracie.
Samoja nimiä käytetään uudelleen joka kuudes vuosi, mutta jos myrsky on tehnyt erityisen pahaa tuhoa, sen nimi poistetaan listoilta. Vuonna 1959 listoilta poistettiin Gracie.
Carl Persson (jääkiekkoilija)

Carl Persson (s. 28. heinäkuuta 1995 Kristianstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Malmö Redhawksissa. Persson on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Persson on Kristianstads IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Tingsryds AIF:n J18-junioreihin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Persson oli tehoilla 15+10=25 seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa 21 runkosarja- ja kolme Kvalserien AS:n ottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudeksi 2014–2015 Persson siirtyi HV71:n J20-junioreihin. Hän debytoi myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Persson sai tililleen neljä runkosarja- ja kuusi playoff-ottelua. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa 26. helmikuuta 2015 Brynäs IF:ää vastaan, mutta Persson jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SHL:ssä kolmannessa ottelussaan 3. maaliskuuta 2015 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Persson sai ottelussa jääaikaa 9.54 minuuttia ja hän keräsi myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Filip Sandbergin tekemään maaliin. Persson pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden ottelun verran lainalla Hockeyettanin (ent. Ruotsin I-divisioona) HC Dalenissa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan. Hän pelasi kauden aikana myös 12 Hockeyettan-ottelua lainalla kasvattajaseuransa Kristianstads IK:ssa. 
Kahden BIK:ssa viettämänsä vuoden jälkeen Persson siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Karlskrona HK:hon. Hänen varsinainen tulokaskautensa liigassa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 13+11=24. Persson jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Mattias Guterin kanssa ja sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Joachim Rohdinin kanssa. Hän voitti myös Karlskronan sisäisen tehotilaston lukemalla +1. Persson teki SHL-uransa avausmaalin runkosarjan avauskierroksella 19. syyskuuta 2017 Skellefteå AIK:ta vastaan. 8. helmikuuta 2018 hän onnistui tekemään kypärätempun vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Perssonin kolmas osuma jäi Karlskronan 3–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Seitsemässä pelaamassaan karsintasarjan ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Karlskronan kausi päättyi lopulta putoamiseen Allsvenskaniin.
Toukokuussa 2018 Persson teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
NHL-kausi 2018–2019

NHL-kausi 2018–2019 oli National Hockey Leaguen 101. kausi. Sen aikana kukin 31 joukkueesta pelasi runkosarjassa 82 ottelua. Runkosarja alkoi keskiviikkona 3. lokakuuta 2018 ja päättyi lauantaina 6. huhtikuuta 2019, jolloin 30 joukkuetta pelasi viimeisen ottelunsa. Kaudella 2018–2019 NHL:n palkkakatto on 79,5 miljoonaa dollaria.
Chicago Blackhawks ja Boston Bruins pelasivat 1. tammikuuta 2019 ulkoilmaottelun Notre Dame Stadiumilla. Myös Lincoln Financial Fieldillä järjestettiin 23. helmikuuta 2019 ulkoilmaottelu, jossa Philadelphia Flyers kohtasi Pittsburgh Penguinsin. Lisäksi joitakin runkosarjan otteluita pelattiin Euroopassa. Edmonton Oilersin ja New Jersey Devilsin kauden ensimmäisen ottelu järjestettiin Göteborgissa 6. lokakuuta 2018, kun taas Florida Panthers ja Winnipeg Jets kohtasivat toisensa Helsingissä 1. ja 2. marraskuuta 2018. pelattiin lauantaina 26. tammikuuta 2019 San Josen SAP Centerissä.
Sing, Little Birdie

Sing, Little Birdie on Pearl Carrin ja Teddy Johnsonin esittämä kappale, joka edusti Isoa-Britanniaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 16 pisteellä.
Oui, oui, oui, oui

Oui, oui, oui, oui on Jean Philippen esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 15 pisteellä.
Irgendwoher

Irgendwoher on Christa Williamsin esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 14 pisteellä.
Uh, jeg ville ønske jeg var dig

Uh, jeg ville ønske jeg var dig on Birthe Wilken esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 12 pisteellä.
Piove (Ciao, ciao bambina)

Piove (Ciao, ciao bambina) on Domenico Modugnon esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 9 pisteellä.
Kappaleesta on levytetty lukuisia suomenkielisiä versioita, tunnetuimpana Leif Wagerin samanniminen levytys, jonka sanoitti Reino Helismaa.
Pyhä Priska

Pyhä Priska (myös Prisca, Priscilla, Prisque tai Rooman Prisca; kuollut 275 Rooma, Italia) oli roomalainen aatelinen, neitsyt, marttyyri ja pyhimys. On ehdotettu, että hän kärsi marttyyrikuoleman miekanpistosta Claudius II:n aikana, haudattiin Via Ostiensella tai Via Salarialla ja siirrettiin myöhemmin läheiseen kirkkoon Aventinukselle. Priska kuvataan nuorena naisena yhden tai useamman leijonan kanssa tai kotkan tai miekan kanssa. Vuodesta 1969 lähtien hänen kulttinsa on rajattu hänen roomalaiseen basilikaansa. Priskan juhlaa vietetään 18. tammikuuta. Pyhästä Priskasta on yhteensopimatonta tietoa eivätkä tutkijat ole onnistuneet dokumentoimaan hänen elämäänsä ja marttyyrikuolemaansa.
Roomalaiskatolisessa messussa ja hetkipalveluksessa pyhää Priskaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
“"Da, quǽsumus, omnípotens Deus: ut, qui beátæ Priscæ Vírginis et Mártyris tuæ natalítia cólimus; et ánnua sollemnitáte lætémur, et tantae fídei proficiámus exémplo."”
Hou toch van mij

Hou toch van mij on Bob Bennyn esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 9 pisteellä.
Lähteet.
Heute Abend wollen wir tanzen geh’n

Heute Abend wollen wir tanzen geh’n on Alice &amp; Ellen Kesslerin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 5 pisteellä.
Augustin (laulu)

Augustin on Brita Borgin esittämä kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 4 pisteellä.
Annikki Tähti levytti kappaleesta samannimisen Sauvo Puhtilan sanoittaman suomenkielisen version.
Der K und K Kalypso aus Wien

Der K und K Kalypso aus Wien on Ferry Grafin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 4 pisteellä.
Mon ami Pierrot

Mon ami Pierrot on Jacques Pillsin esittämä kappale, joka edusti Monacoa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa viimeiseksi 1 pisteellä.
Leon (nimi)

Leon, myös León tai Léon, on monessa maassa käytetty miehen etunimi. 
Nimi johtuu kreikan kielen sanasta λεων ("leon"), joka tarkoittaa leijonaa. Samaa tarkoittaa myös latinalainen miehen nimi Leo.
Espanjassa nimi esiintyy muodossa León. León on myös Espanjan maakunnan nimi, jolla kuitenkaan ei ole mitään etymologista yhteyttä henkilönnimeen.
Suomessa nimi Leon on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu kesäkuun 2025 loppuun mennessä noin 2 800 henkilölle, joista selvästi yli puolet on 2010- ja 2020-luvuilla luvulla syntyneitä. Lisäksi Suomessa on muutamia kymmeniä León- ja Léon-nimisiä. Vuodesta 2020 lähtien Leonin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen ja vuodesta 2025 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 28. syyskuuta.
Leon-nimen naispuolinen vastine on Leona.
Annika Grof

Annika Grof (s. 15. huhtikuuta 1971 Helsingborg, Ruotsi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen elokuviaan ovat mm. pitkä näytelmäelokuva "Syksyn jälkeen saapuu kevät" (2020), dokumenttielokuvat "Toiset äänet" (2022) "Liikkumavara" (2009), "Rajauksen ulkopuolella" (2009) ja "Yksin yhdessä" (2007). Hän on ohjannut myös mainoksia ja lukuisia tv-ohjelmia sekä tv-sarjoja kuten esimerkiksi Syke (2020, 2022), "Iskelmätarinoita" (2018), "World Vision Live" (2018), "Muodin huipulle", "Villa Helena" ja "Sydänääniä". 
Annika Grof on valmistunut taiteen maisteriksi nykyisen Aalto-yliopiston Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta 2009. Hän on toiminut Suomen elokuvaohjaajaliiton hallituksen jäsenenä 2013–2014.
Giorgio

Giorgio on Lys Assian esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 24 pisteellä.
Lilla stjärna

Lilla stjärna on Alice Babsin esittämä kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 10 pisteellä.
Ma petite chatte

Ma petite chatte on Fud Leclercin esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 8 pisteellä.
Lähteet.
Die ganze Welt braucht Liebe

Die ganze Welt braucht Liebe on Liane Augustin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 8 pisteellä.
Für zwei Groschen Musik

Für zwei Groschen Musik on Margot Hielscherin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 5 pisteellä.
Jeg rev et blad ud af min dagbog

Jeg rev et blad ud af min dagbog on Raquel Rastennin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 3 pisteellä.
NRP Aljezur (P1157)

NRP Aljezur (runkonumero P1157) oli Portugalin laivaston Alvor-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1968.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja romutettiin.
Un grand amour

Un grand amour on Solange Berryn esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle 1 pisteellä.
NRP Albufeira (P1158)

NRP Albufeira (runkonumero P1158) oli Portugalin laivaston Alvor-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1967.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975. Se siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin nimellä "UAM Tibar".
Heel de wereld

Heel de wereld on Corry Brokkenin esittämä kappale, joka edusti Alankomaita vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Hilversumissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle 1 pisteellä.
NRP Azevia (P595)

NRP Azevia (runkonumero P595) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1942.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja on romutettu.
NRP Bicuda (P596)

NRP Bicuda (runkonumero P596) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1942.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1976 ja on romutettu.
NRP Corvina (P597)

NRP Corvina (runkonumero P597) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1945.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja on romutettu.
NRP Dourada (P598)

NRP Dourada (runkonumero P598) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1945.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja on romutettu.
NRP Espadilha (P599)

NRP Espadilha (runkonumero P599) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1947.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1971 ja on romutettu.
NRP Fataça (1947)

NRP Fataça oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1947.
Palvelus.
Alus tuhoutui karille ajossa 22. tammikuuta 1949
NRP Santo Antão (P593)

NRP Santo Antão (runkonumero P593) oli Portugalin laivaston Maio-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1956 ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta 1957.
Palvelus.
Alus poistettiin 1971 palveluksesta.
NRP Santa Luzia (P594)

NRP Santa Luzia (runkonumero P594) oli Portugalin laivaston Maio-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1957 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 1958.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Arcturus (P1151)

NRP Arcturus (runkonumero P1151) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1967 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja romutettiin.
NRP Aldebaran (P1152)

NRP Aldebaran (runkonumero P1152) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja romutettiin.
NRP Procion (P1153)

NRP Procion (runkonumero P1153) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja romutettiin.
NRP Sirius (P1154)

NRP Sirius (runkonumero P1154) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja luovutettiin seuraavana vuonna Mosambikille.
NRP Vega (P1155)

NRP Vega (runkonumero P1155) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta.
Palvelus.
Alus on poistettu palveluksesta 1974. Se luovutettiin seuraavana vuonna Mosambikille.
NRP Cassiopeia (P373)

NRP Cassiopeia (runkonumero P373) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 13. tammikuuta 1964.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja romutettiin.
La belle amour

La belle amour on Paule Desjardinsin esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 17 pisteellä.
Amours mortes (tant de peine)

Amours mortes (tant de peine) on Danièle Duprén esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa. 
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 8 pisteellä.
Chasmosaurus

Chasmosaurus (”halkeamalisko”) oli myöhäisellä liitukaudella elänyt sarvinaamoihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurus, joka eli noin 76–75 miljonaa vuotta sitten.
Fossiilit.
"Chasmosauruksen" löysi ensimmäisenä Lawrence Lamben tutkimusryhmä vuonna 1902 Albertan lähellä sijaitsevasta Red Deer -joelta, Kanadasta ja antoi sille nimen "Monoclonius belli". Lambe kuvasi lajin tieteelle vasta vuonna 1914 ja antoi tuolloin sen nimeksi "Chasmosaurus belli".
Kuvaus.
"Chasmosauruksella" oli muiden sarvinaamojen tapaan kaksi sarvea ja yksi pieni sarvi kuonon päällä. "Chasmosauruksen" pitkän suorakulmiomainen luinen kauluri oli pidempi kuin esimerkiksi "Triceratopsilla". Kaulurissa oli kaksi suurta aukkoa, jotka tekivät rakenteesta kevyemmän. Kaulurissakin oli pienempiä koristeellisia sarvia. "Chasmosaurukset" olivat 4–5 metrin pituisia ja noin 2,5 metrin korkuisia, sekä painoivat noin 3 220 kilogrammaa.
Ravinto.
"Chasmosaurus" oli kasvinsyöjä. Se käytti kovaa nokkaansa tarttuakseen kasveihin ja sitten se hienonsi ne poskihampailla. Se söi muun muassa saniaisia.
Liikkuminen.
"Chasmosaurukset" liikkuivat neljällä jalalla. Ne ovat olleet suunnilleen yhtä nopeita kuin nykyajan sarvikuonot, ja ovat pystyneet kävelemään noin 56 kilometrin tuntinopeudella. "Chasmosaurus" oli laumaeläin.
Luokittelu.
Lawrence Lambe kuvasi Kanadan Albertasta löydettyjen fossiilien perusteella suvun "Chasmosaurus" sekä sen tyyppilajin "Chasmosaurus belli" vuonna 1914. Tämän jälkeen sukuun kuvattiin toinenkin kanadalainen laji, "Chasmosaurus russelli". Sittemmin samaan sukuun on kuvattu myös Yhdysvaltain Texasista löydetty "Chasmosaurus mariscalensis" vuonna 1989 sekä jälleen Albertasta löydetty "Chasmosaurus irvinensis" vuonna 2001. Näitä neljää lajia yhdistää pitkä, suuriaukkoinen ja luupiikkien reunustama suorakulmiomainen kaulus, mutta lajeissa on myös eroavaisuuksia. Lajilla "C. irvinensis" ei ole lainkaan kulmasarvia, ja lajin "C. mariscalensis" lyhytsarvisen kuonon rakenne eroaa muista suvun lajeista. Eroavaisuuksien perusteella eräät tutkijat ovat esittäneet lajin "C. mariscalensis" olevan läheisemmin sukua "Pentaceratops"-suvun dinosauruksille kuin muille "Chasmosaurus"-suvun lajeille, ja eräs tutkijaryhmä onkin ehdottanut lajin siirtämistä erilliseen sukuun "Agujaceratops".
Saksalaistaminen

Saksalaistaminen on saksan kielen, Saksan kansan tai saksalaisen kulttuurin leviämistä. Se oli osa saksalaisten konservatiivien ajattelua 1800–1900-luvuilla. Kielitieteessä saksalaistaminen tarkoittaa myös sitä, että vieras kieli adoptoi saksalaisen sanan.
Tampereen yliopiston tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta

Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta () on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunnan tutkinto-ohjelmissa opiskelee noin 2 040 opiskelijaa, lisäksi tiedekunnassa on noin 450 jatko-opiskelijaa. Vuositasolla tiedekunnassa julkaistaan noin 450 tieteellistä julkaisua ja suoritetaan 30 tohtorintutkintoa ja tehdään 20 keksintöä. Tiedekunnan budjetti on noin 50 miljoonaa euroa vuodessa.
Tiedekuntaan kuuluvat automaatio- ja konetekniikan, fysiikan sekä materiaalitieteen ja ympäristötekniikan yksiköt.
Historia.
Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto (TaY) ja Tampereen teknillinen yliopisto (TTY) yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta muodostettiin yhdistämällä entiset TTY:n teknisten tieteiden ja luonnontieteiden tiedekunnat.
Tutkimus.
Tiedekunnassa tehdään tutkimusta luonnontieteellisestä perustutkimuksesta tekniikan alojen soveltavaan tutkimukseen. Automaatio- ja konetekniikan yksikön tutkimus keskittyy automatiikkaan, hydrauliikkaan, koneensuunnitteluun ja tuotekehitykseen, mekatroniikkaan, robotiikkaan, säätö- ja systeemiteoriaan, teollisuuden informaatiotekniikkaan sekä tuotantotekniikkaan.
Fysiikan yksikön tutkimuksen tieteenaloja ovat aerosolifysiikka, fotoniikka sekä laskennallinen fysiikka.
Materiaalitiede ja ympäristötekniikan yksikön tutkimuksen tieteenaloina ovat bio- ja kiertotalous, kemia ja uudet materiaalit sekä materiaalioppi.
Koulutus.
Tiedekunta kouluttaa diplomi-insinöörejä ja tekniikan tohtoreita kone-, automaatio- ja materiaalitekniikassa sekä esimerkiksi fysiikassa, kemiassa, soveltavassa matematiikassa ja ympäristö-, energia- ja biotekniikassa. Matemaattisten aineiden DI-opettajankoulutus yhdistää diplomi-insinöörin ja aineenopettajan tutkinnot. Tiedekunnassa on viisi kansainvälistä maisteriohjelmaa sekä Suomen ensimmäinen, vuonna 2016 aloittanut, kansainvälinen kandidaattiohjelma tekniikan alalla (B.Sc. in Science and Engineering). Tiedekunta tarjoaa tekniikan kansallisen verkkoyliopiston FITechin (Finnish Institute of Technology) kautta maksuttomia opintojaksoja ja -kokonaisuuksia esimerkiksi aikuisopiskelijoille. 
Toimipisteet.
Tiedekunnan toimipisteet sijaitsevat Tampereella Hervannan kampuksella Konetalossa, Festiassa ja Sähkötalossa. Tiedekunnalla on toimintaa myös TAU:n yksikössä Seinäjoen yliopistokeskuksessa. 
Dekaani.
Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekuntaa johtaa dekaani Martti Kauranen vuodesta 2019 lähtien. Hän on taustaltaan fysiikan professori, jonka erikoisalaa ovat optinen fysiikka, erityisesti epälineaarinen optiikka. Hän on mm. kehittänyt polarisaatioon perustuvia mittausmenetelmiä nanorakenteisten materiaalien karakterisointiin.
Anna Söderberg

Anna Therese Söderberg (s. 11. kesäkuuta 1973 Örebro) on ruotsalainen uransa päättänyt yleisurheilija, jonka päälajina oli kiekonheitto. Hän heitti oman ennätyksensä 64,54 Norjan Aremarkissa heinäkuussa 1999. Tulos oli vuoteen 2024 asti Ruotsin ennätys. Seuratasolla Söderberg edusti göteborgilaista Ullevi FK:ta.
Söderberg edusti Ruotsia naisten kiekonheitossa kolmissa olympialaisissa 2000, 2004 ja 2008. Hän osallistui myös Yleisurheilun MM-kisoihin vuosina 1997–2009 poislukien vuosi 2001. Euroopanmestaruuskisoihin Söderberg osallistui neljästi. Ruotsin mestaruuden hän voitti kiekonheitossa 20 kertaa putkeen vuosina 1993–2012.
Vida Beselienė

Vida Beselienė (o.s. Šulskytė, , s. 17. elokuuta 1956 Šiauliai, Liettuan SNT) on liettualaistaustainen Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Beselienė voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Brasiliassa 1983 sekä Euroopan mestaruuden Ranskassa 1976, Puolassa 1978 ja Jugoslaviassa 1980.
Tamāra Dauniene

Tamāra Dauniene (o.s. Kaļagina, , s. 22. syyskuuta 1951 Joškar-Ola, Marin ASNT) on latvialaistaustainen Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Dauniene voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976, maailmanmestaruuden Brasiliassa 1971 sekä Euroopan mestaruuden Italiassa 1974 ja Ranskassa 1976.
Saurolophus

Saurolophus (suom. "harjanteellinen lisko") oli dinosaurussuku, joka eli myöhäisellä liitukaudella noin 74-70 miljoonaa vuotta sitten.
Fossiilit.
"Saurolophuksen" löysi Barnum Brown Kanadasta vuonna 1911, eteläisen Albertan Horseshoe Canyonista. Brown nimesi lajin vuonna 1921 kokonaisen luurangon perusteella "Saurolophus osborniksi", joka suomeksi tarkoittaa "harjanteellista liskoa." Niitä löydettiin myöhemmin Kiinasta. Vuonna 1952 venäläinen paleontologi A. Rozhdestvensky nimesi toisen "Saurolophus"-lajin, "Saurolophus angustirostrisin". Päätös perustui Mongoliasta löydettyyn luurankoon. Fossiileita on löydetty myöhemmin lisää Albertasta, Kaliforniasta, Kiinasta ja Mongoliasta.
Hyvin säilyneet jäänteet.
Jotkut "Saurolophus"-yksilöt ovat fossiloituneet niin hyvin, että niissä on huomattu ihon jättämiä painaumia, joiden avulla saatin selville lajin nahan olevan hienosuomuinen.
Kuvaus.
"Saurolophus" saa nimensä sen terävästä luuheltasta, joka sijaitsi sen päälaella. "Saurolophus" saattoi pullistaa helttansa ilmalla saadakseen aikaan "törähdyksiä", jollia se saattoi kommunikoida muiden lajitovereiden kanssa. Se käytti tätä menetelmää myös parittelumenoissa. "Saurolophukset" saattoivat kasvaa noin 9-12 metrin pituisiksi ja 4,5 metrin korkuisiksi. Ne painoivat noin 11 tonnia, painosta suurin osa keskittyen takaraajoihin. "Saurolophus" kykeni juoksemaan kahdella jalalla, mutta laiduntaessaan eläin seisoi yleensä neljällä. Niiden etujalat olivat lyhyemmät kuin takajalat. "Saurolophus" saattoi kävellä jopa 32 kilometriä tunnissa.
Ravinto.
"Saurolophus" söi ravinnokseen muun muassa saniaisia ja havupuita. "Saurolophuksen" hampaat soveltuivat hyvin kasvien pureskeluun, sillä niillä oli tiivis hammasrivistö.
La Malinche

La Malinche (alkuperäiseltä nimeltään Malintzin tai Malinalli, myöhemmin Doña Marina) oli 1500-luvulla Meksikon asteekit valloittaneen espanjalaisen konkistadori Hernán Cortésin tulkki ja kumppani. Cortés teki hänestä tulkin, sillä hän osasi sekä mayakieliä että nahuatlia. Malinche oli Cortésin mukana muun muassa Montezuma II:n luona Tenochtitlánissa. Asteekkisyntyistä Malinchea on myöhemmin pidetty näkökulmasta riippuen petturina, höynäytettynä tai meksikolaisen identiteetin äitinä.
Elämäkerta.
La Malinche lienee syntynyt vuoden 1500 paikkeilla nahuatlinkieliseen ylimystöperheeseen Coatzacoalcosin seudulla nykyisessä Meksikossa. "Malinche" on espanjankielinen muoto hänen alkuperäisestä nimestään Malintzin tai Malinalli. Nimi viittaa mahdollisesti Malinchen syntymäpäivään kalenteripyhänä.
Asteekkisyntyisen Malinchen isäpuoli myi hänet aikanaan mayalaiselle orjakauppiaalle. Hän päätyi palvelemaan mayoihin kuulunutta ylimystöperhettä Potonchánissa nykyisen Tabascon osavaltion seudulla. 15. maaliskuuta 1519 Malinche annettiin, tai pikemmin hänet pakotettiin annettavaksi lahjana alueelle saapuneelle espanjalaiselle konkistadori Hernán Cortésille. Malinche avioitui Cortésin alaisuudessa palvelleen Alonso Hernández Puertocarreron kanssa ja sai kasteen kristinuskoon. Cortésilta hän sai myös nimen doña Marina.
Cortés teki Malinchesta tulkkinsa tajuttuaan tämän puhuvan sekä mayakieliä että nahuatlia. Pian Malinchen kielitaitoa tarvittiinkin kanssakäymiseen asteekkien lähettiläiden kanssa. Malinche oli Cortésin mukana tämän tavatessa Tenochtitlánissa 9. marraskuuta 1519 asteekkien hallitsijan Montezuma II:n. Cortésin tulkkina Malinche oppi espanjaa ja ajautui suhteeseen Cortésin kanssa. Parille syntyi vuonna 1522 poika nimeltä Martín, jota on joskus pidetty Uuden Espanjan ensimmäisenä mestitsinä.
Myöhemmin Malinche oli Cortésin mukana tämän sotaretkellä Hondurasiin ja avioitui tänä aikana Cortésin alaisen Juan Jaramillon kanssa. He saivat Cortésilta myötäjäisinä encomiendan läheltä Coatzacoalcosia, ja parille syntyi tytär nimeltä María. Malinche toimi lisäksi edelleen tulkkina. Vielä vuonna 1537 hänet mainitaan Cortésin tulkkina Méxicossa. Sittemmin hänen mainitaan kuolleen mahdollisesti vuoden 1541 paikkeilla isorokkoon tai vasta myöhemmin Espanjassa, jonne hän oli matkustanut aviomiehensä mukana.
Merkitys.
Malinchea on kuvailtu sittemmin vaihtelevasti näkökulmasta riippuen joko petturina, höynäytettynä tai meksikolaisen identiteetin äitinä. Espanjalaiset historialliset lähteet kertovat etenkin Malinchen osallisuudesta Meksikon valloitukseen. Malinchesta kirjoittivat esimerkiksi konkistadori Bernal Díaz del Castillo ja Cortésin sihteerinä toiminut Francisco López de Gómara. Molemmat yrittivät kuvata Malinchea malliesimerkkinä alueen muutoksen hyväksyneestä alkuperäisasukkaasta. Cortés itse ei maininnut juurikaan Malinchea esimerkiksi kirjeenvaihdossaan Espanjan kuninkaan kanssa. Meksikossa kirjoitetut historialliset teokset "Codex Florentinus" ja "Lienzo de Tlaxcala" kuvailevat häntä kuitenkin Cortésin lähes tasaveroisena kumppanina.
Eve Brenner

Eve Brenner (s. 11. syyskuuta 1941, Saint-Chartier, Ranska) on ranskalainen oopperalaulaja. Hänen äänensä kattaa jopa viisi oktaavia.
Eve Brenner syntyi Saint-Chartierissa Ranskassa. Hänen vanhempansa olivat molemmat muusikoita. Isä, Ludwig Brenner, karkotettiin vuonna 1942 ja hän jätti vaimonsa, Jeannen huolehtimaan lapsista yksin. Perhe palasi Pariisiin sodan loputtua, missä Jeanne liittyi orkesteriin ja jätti lapset vanhempiensa luokse hoitoon. 14-vuotiaana Eve Brenner lopetti koulun ja liittyi äitinsä orkesteriin.
Brenner opiskeli oopperaa Pariisin konservatoriossa 20-vuotiaasta asti. Hän lauloi useissa elokuvissa, mukaan lukien "Rakkauden lähde".
Brenner julkaisi useita singlejä ja EP:itä 1970-luvulta lähtien.
Yksityiselämä.
Brennerillä on kaksi lasta, laulaja Aude Brenner ja ohjaaja-käsikirjoittaja Gilles Paquet-Brenner.
Dona Bertarelli

Dona Bertarelli (s. 1968, Rooma, Italia; myös nimellä Donata Guichard Bertarelli ja Donata Bertarelli Späth) on sveitsiläinen yritysjohtaja, hyväntekijä, kilpapurjehtija ja miljardööriperijätär. Hän asuu Sveitsin Gstaadissa, josta hän on hankkinut huipputason hotellin omistukseensa. 
Hänen ja veljensä Ernesto Bertarelli varallisuus on peräisin alkujaan Vatikaanin pääosin omistamasta Serono-lääkeyhtiöstä, jonka määräävän osakekannan hänen isänsä hankki 1970-luvulla ja jonka pääkonttorin hän siirsi Geneveen. Lapset perivät Serenon omistuksen isänsä jälkeen ja myivät yhtiön vuonna 2007 lääkejätti Merckille yli 13 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Maaliskuussa 2019 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Dona Bertarellin omistusten arvoksi 4,6 miljardia dollaria. 
Bertarelli suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) Yhdysvalloissa Babson Collegessa ja MBA-tutkinnon Harvardin yliopistossa. Bertanelli tunnetaan myös kilpapurjehtijana. Bertarelli omistaa muun muassa suuren osan maailman nopeimpiin purjeveneisiin kuuluvasta 40-metriä (131 jalkaa) pitkästä trimaraani "Spindrift 2":sta (aiempi "Banque Populaire V"). Sillä hän on yhdessä muun muassa olympiapurjehtija Yann Guichardin kanssa voittanut Rolex Fastnet purjehduksen vuonna 2013. Miehistönsä kanssa Bertarelli saavutti myös maailman nopeimman naispurjehtijan ajan maailman ympäri - vajaa 47 vuorokautta ja 11 tuntia.
Pye

Pye Ltd. [pai] oli brittiläinen elektroniikkavalmistaja, joka perustettiin vuonna 1896 Cambridgessa. Tutkimuslaitteista aloittanut Pye alkoi valmistaa radiovastaanottimia 1920-luvulla, ja televisiovastaanottimien valmistuksen se aloitti 1930-luvun keskivaiheilla. 1960-luvulla Pye oli Britannian suurin tv-valmistaja jonka tuotteita myytiin ympäri maailmaa, mutta yritys oli silti tappiollinen. Vuonna 1976 Pye siirtyi kokonaan Philipsin omistukseen. 1970-luvun taitteessa Pye valmisti radio- ja televisiovastaanottimien ohella tietoliikennevälineitä, kojeita, säätimiä ja sähkötarvikkeita 20 tehtaassa Englannissa ja 20 kokoonpanotehtaassa eri puolilla maailmaa. Pye-merkkisiä radioita, televisioita ja yleisötilojen valvontatelevisiojärjestelmiä markkinoitiin Suomessakin. Pyella oli vuodesta 1953 lähtien myös oma levymerkki Pye Records.
Historiaa.
Pye-yhtiön perusti omaksi sivuansiokseen vuonna 1896 William Pye, Cambridgen yliopiston Cavendish-laboratorion johtaja, aikomuksenaan valmistaa tieteellisiä tutkimuslaitteita. 1920-luvulta alkaen yhtiö alkoi valmistaa radiovastaanottimia ja seuraavalla vuosikymmenellä myös televisiovastanottimia sekä lähetystekniikkaa kuten tv-kameroita.
Televisiovastaanottimien suosiosta huolimatta Pye ajautui 1960-luvulla taloudellisiin ongelmiin. Vuonna 1966 hollantilainen Philips osti 60 prosenttia yhtiön osakkeista ja kymmenen vuotta myöhemmin loputkin. 2000-luvun keskivaiheilla Pyen entisessä tehtaassa Lowestoftissa valmistettiin Sanyo-televisioita.
Sylvestre Amoussou

Sylvestre Amoussou (s. 31. joulukuuta 1964 Benin) on beniniläinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten elokuvastaan "Africa Paradis" (2006). 
Elämä.
Amoussou syntyi vuonna 1964 Beninissä. Asuttuaan Ranskassa kaksikymmentä vuotta hän koki, että mielenkiintoisia rooleja ei tarjottu mustille näyttelijöille Ranskassa. Hän päätti tehdä omia elokuviaan.
"Africa Paradisissa" maahanmuuttopolitiikka kääntyy päälaelleen. Euroopan ja Afrikan taloudelliset omaisuudet vaihtuvat päinvastaisiksi ja maahanmuuttajat kamppailevat päästäkseen Afrikkaan Euroopasta.
Amoussoun kolonialismin vastainen elokuva "The African Storm" (2017) sai innostuneen vastaanoton yleisöiltä Ouagadougoun Panafrican elokuva- ja televisiofestivaaleilla ja se sai festivaalin Golden Stallion of Yennega -palkinnon.
The Neville Brothers

The Neville Brothers on yhdysvaltalainen rhythm and blues -yhtye, jonka perustivat Nevillen veljekset Arthur, Charles, Aaron ja Cyril vuonna 1977 New Orleansissa. Yhtye piti jäähyväiskonserttinsa vuonna 2015.
Historia.
Nevillen veljekset olivat tehneet musiikkia jo kauan ennen veljesyhtyeensä perustamista. Kolme vanhinta veljestä kuuluivat 1950-luvun lopulla The Hawkettesiin ja vuodesta 1967 alkaen Art Neville &amp; the Soundsiin, josta tuli The Meters. Yhtyeen laulusolisti Aaron Neville saavutti vuonna 1966 soolona listamenestystä balladilla “Tell It Like It Is”.
Veljekset perustivat The Neville Brothersin New Orleansissa 1977. Esikoisalbumi "The Neville Brothers" oli tyyliltään diskoa ja myi huonosti. Yhtye siirtyi Capitolilta A&amp;M:lle ja julkaisi toisen albuminsa "Fiyo on the Bayo" vuonna 1981. Se sai kriitikoilta kiitosta mutta myi jälleen huonosti, ja levy-yhtye hylkäsi heidät.
Livealbumi "Neville-ization" (1984) julkaistiin Black Top -levymerkillä. Myös sitä seurannut "Live at Tipitina’s" (1987) oli livealbumi. Sen jälkeen yhtye sai sopimuksen EMI:ltä ja julkaisi studioalbumin "Uptown" (1987). Sen jälkeen yhtye siirtyi takaisin A&amp;M:lle.
The Neville Brothersin kuudes albumi "Yellow Moon" (1989) oli yhtyeen ensimmäinen menestyslevy. Myös "Brother’s Keeper" (1990) menestyi myyntilistoilla, kuten myös siitä otettu single “Don’t Know Much”.
Aaron Neville julkaisi 1990-luvulla sooloalbumeja mutta levytti edelleen myös veljiensä kanssa. Myös Aaron Nevillen poika Ivan Neville on soittanut yhtyeessä. Yhtyeen seuraavat albumit olivat "Family Groove" (1992), "Live on Planet Earth" (1994), "Mitakuye Oyasin Oyasin/All My Relations" (1995), "Valence Street" (1999) ja "Walkin’ in the Shadows of Life" (2004).
The Neville Brothers ilmoitti hajoamisestaan vuonna 2012. Kolme vuotta myöhemmin veljekset esiintyivät yhdessä jäähyväiskonsertissaan “Nevilles Forever” New Orleans Jazz and Heritage -festivaalilla. Charles Neville kuoli vuonna 2018 ja Art Neville 2019.
Charlotte Stuart

Charlotte Stuart (29. lokakuuta 1753 – 17. marraskuuta 1789) oli Charles Edward Stuartin avioton tytär.
Charlotten äiti oli Clementine Walkinshaw. Kun tämä oli eronnut Charlesista vuonna 1760, Charlotte kasvoi Ranskassa. Vuonna 1784 Charles Stuart tunnusti tyttärensä.
Stuartien suku jatkuu hänen kolmen lapsensa kautta.
Naisten Salibandyliigan kausi 2018–2019

Naisten Salibandyliigan kausi 2018–2019 on järjestyksessään 31. naisten Salibandyliigan kausi. Edellisistä kausista poiketen runkosarjan jälkeen pelataan sijoitussarjat ja pudotuspelikarsinnat, jotka ratkaisevat lopulliset sijoitukset ennen pudotuspelejä. Seuraavalle kaudelle tapahtuvan uudistuksen myötä liigan 10 joukkueesta kahdeksan pääsee ensi kaudella pelattavaan naisten liiga A:han. Sarjan kaksi viimeistä pelaa seuraavalla kaudella naisten liiga B:ssä.
Sarjajärjestelmä.
Joukkueet pelaavat kaksinkertaisen runkosarjan (18 ottelua). Runkosarjan 1.-3. ja 4.-6. pelaavat keskenään kaksinkertaiset sijoitussarjat (4 ottelua), jotka ratkaisevat näiden kolmen joukkueen lopulliset keskenäiset sijoitukset. Sijoitussarjoissa runkosarjan pisteet jäävät voimaan. Kaikki sijoilta 1.-6. varmistavat paikkansa ensi kauden naisten liiga A:han.
Joukkueet runkosarjan viimeisiltä sijoilta pelaavat pudotuspelikarsinnat paras viidestä. Otteluparit ovat 7. vastaan 10. ja 8. vastaan 9. Otteluparien voittajat etenevät puolivälieriin ja pääsevät seuraavalle kaudelle naisten liiga A:han. Häviäjät pelaavat kaudella 2019–2020 naisten liiga B:ssä.
Puolivälierät ja välierät pelataan paras viidestä ja finaalit paras seitsemästä. Pronssista pelataan vain yksi ottelu.
Sijoitussarjat.
"(Päivitetty 11.3.2019)"
Pudotuspelikarsinnat.
Pudotuspelikarsinnat pelataan paras viidestä ottelusarjoina. Otteluparien voittajat lunastavat paikan naisten liiga A:han kaudelle 2019–2020.
Heli Romu

Heli Romu (s. 4. tammikuuta 1971 Somero) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa yli 20 vuotta ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Romu edusti naisten SM-sarjassa Kerava Shakersia ja Espoo Bluesia (alk. Kiekko-Espoo). Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 316 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 94 + 108 = 202, sekä 109 pudotuspeliä tehopistein 13 + 16 = 29. Hän voitti 12 Suomen-mestaruutta vuosina 1994–1996, 1999–2004 ja 2007–2009 sekä saavutti neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Hän pelasi myös Kanadassa ja uransa loppupuolella Itävallassa.
Suomen maajoukkueessa Romu pelasi kahdeksan maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän on kuuro ja on toiminut Suomen Kuurojen Urheiluliiton johtotehtävissä. 
Heli Romun toinen menestyslaji oli yleisurheilu, jossa hän edusti Someron Esaa sekä kuurojen erikoisseuroja Jaloa, MKU:ta, Häliä, Vakulia ja Heroa. Romu saavutti kuurojen maailmankisojen pituushopeaa Uuden Seelannin Christchurchissa vuonna 1989 sekä oli neljäs Melbournen Deaflympics -kisojen 7-ottelussa vuonna 2005. Lisäksi hänellä on EM-tasolta 5-ottelun ja pikaviestin neljäs sija, kaksi viestien viidettä sijaa, 100 m ja kuulan kuudennet sijat sekä pituuden seitsemäs sija. Pohjoismaiden mestaruuskilpailujen osalta hänellä on yhteensä 16 kultamitalia ja 10 hopeaa.
Kuurojen yleisurheilun SM-mitaleita Romulla on 30 kultaa, 11 hopeaa ja yksi pronssi sekä yksi SM-kulta myös hiihdosta ja maastojuoksusta sekä hopea erikoispujottelusta. Lisäksi Romulla on myös yksi salibandyn SM-kulta. Yleisurheilussa hänellä on yhä nimissään naisten Suomen ennätykset 60 m (8,2), 100 m (12,8), 200 m (26,9), 400 m (63,53), pituudessa (543), 7-ottelussa nykylajein (4001) sekä maajoukkue-ennätykset 4x100 m, 4x400 m ja 1000 metrin viesteissä.
Wetzer-Welte Kirchenlexikon

Wetzerin ja Welten Kirchenlexikon on ensyklopedinen teos katolilaisuuden historiasta, biografioista ja teologiasta. Se oli ensimmäinen yritys koota yhteen teokseen kaikki vähänkään teologiaan viittaava aineisto. Sen toimittivat alkujaan Heinrich Joseph Wetzer ja Benedict Welte. Ensimmäinen 13-osainen painos julkaistiin 1847–1860 Verlag Herderin kustantamana. Tietosanakirja inspiroi protestantteja aloittamaan vastaavan teossarjan "Real-Encyklopädie für protestantische Theologie".
Toinen painos, jonka toimittivat Joseph Hergenröther ja Franz Philip Kaulen, oli alaotsikoltaan "Encylopädie der katholischen Theologie und ihrer Hülfswissenschaften", ja se julkaistiin Freiburgissa vuosina 1883–1903.
Breach (vuoden 1987 videopeli)

Breach on Omnitrend Softwaren kehittämä ja julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Atari ST:lle, DOS:lle ja Macintoshille.
Pelille on julkaistu seuraajat "Breach 2" (1990) ja "Breach 3" (1995).
Pelaaminen.
Peli on vuoropohjainen ryhmän ohjaamiseen keskittyvä taktiikkapeli. Pelissä on ryhmäkohtaiset tehtävät ja roolipelin kaltainen hahmokehitys.
Vastaanotto.
Peli on saanut ACE-lehden arvostelussa arvosanaksi 761/1000.
Peli on saanut INFO-lehden arvostelussa arvosanaksi 3.5/5 tähteä.
Al-Eizariya

Al-Eizariya on kaupunki Palestiinan Länsirannalla Jerusalemin vieressä. Paikkaa pidetään raamatun Betaniana ja nimensä mukaan Lasaruksen hautapaikkana. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 21 458.
Maantiede.
Al-Eizariya sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Jerusalemin kuvernoraatissa noin 5 kilometriä Jerusalemin kaupungista itään. Jerusalemin ohella Al-Eizariyan naapuripaikkakuntia ovat An Nabu Musa idässä, Az Za'ayyem pohjoisessa ja Abu Dis etelässä. Nykyisin Al-Eizariyan alue sisältää myös A' Ka'abinan beduiinialueen. Al-Eizariyan korkeus merenpinnasta on 553 metriä.
Keskimääräinen vuotuinen sadanta Al-Eizariyan seudulla on noin 264,4 mm ja vuoden keskimääräinen lämpötila 18°C.
Historia.
Nimi al-Eizariya on johdettu nimestä Lasarus. Lasarus asui puolestaan Betaniassa, joka on raamtussa ja Toorassa esiintyvä paikannimi. Kristillisen perinteen mukaan kylässä asuivat siskokset Martta ja Maria, joiden luona vieraillessaan Jeesus herätti heidän veljensä Lasaruksen kuolleista. Lasaruksen haudan uskotaan sijaitsevan al-Eizariyassa Lasaruksen hautana tunnetulla paikalla. Bysantin kaudella 300-luvun lopulla paikalle rakennettiin kirkko ja luostari, jotka saivat nimensä Lasaruksen mukaan. Ristirekien aikana kirkko kuului Pyhän haudan kirkolle. Alkuperäinen kirkko tuhoutui 1500-luvulla, mutta sen päälle rakennettiin edelleen pystyssä oleva luostari. 
Nykyiset asukkaat polveutuvat pitkälti alkuperäisistä asukkaista, mutta vuoden 1948 jälkeen paikalle asettui myös pakolaisia Israelin valtaamista osista Palestiinaa. Oman kunnallisvaltuustonsa paikka sai vuonna 1965.
Talous.
Vuonna 2012 al-Eizariyan työssäkäyvästä väestöstä arviolta 30 % oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 30 % Israelin työmarkkinoilla, 15 % kaupanalalla, 10 % palveluissa, 10 % teollisuudessa ja 5 % maataloudessa. Työttömyysaste oli 60 %.
Väestö.
Al-Eizariyan asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2018 21 458. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 16 500. Kaupungissa on 11 moskeijaa ja 10 kirkkoa tai luostaria.
Rules of Engagement (videopeli)

Rules of Engagement on Omnitrend Softwaren kehittämä ja Mindcraft Softwaren julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle ja DOS:lle.
Pelille on julkaistu seuraaja "Rules of Engagement 2" (1993).
Vastaanotto.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 87/100.
Omnitrend Software

Omnitrend Software on Thomas R. Carbonen vuonna 1979 perustama ohjelmistoyritys, joka kehitti myös videopelejä. Yritys lopetti videopelien kehityksen 1990-luvulla.
Yrityksen muita ohjelmistoja ovat PageMaster ja ServScan.
Pelit.
Yrityksen pelisarjat "Universe", "Breach" ja "Rules of Engagement" sijoittuvat samaan universumiin.
Burntwood

Burntwood on noin asukkaan kaupunki Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Birminghamista pohjoiseen. Se kuuluu Lichfieldin hallintopiiriin ja käsittää Boney Hayn, Burntwoodin, Chase Terracen ja Chasetownin asuinalueet. Kaupungin alueelta louhittiin aikaisemmin hiiltä, mutta viimeinen hiilikaivos lopetti toimintansa 1959.
Burntwood (’poltettu metsä’) on saanut nimensä metsäpalosta, jonka Hammerwichin kylän asukkaat sytyttivät Cannock Chasen nummella. Tapahtuma on kirjattu vuonna 1296 laadittuun asiakirjaan, ja se on vanhin tunnettu maininta kaupungista. Vuodelta 1298 on säilynyt toinen asiakirja, jonka mukaan Lichfieldin piispa omisti 300 eekkeriä laidunmaata ’Brendewoodessa’. Englannin luostarilaitoksen lakkauttamisen (1536–1541) jälkeen piispan maat päätyivät paroni William Pagetille, jonka jälkeläiset omistivat merkittävän osan kaupungin maista 1900-luvulle asti.
Vuonna 1848 Angelseyn markiisi perusti Burntwoodin ensimmäisen hiilikaivoksen, ja 1860-lukuun mennessä Cannockiin johtavan tien eteläpuolelle oli avattu uusia kaivoksia. Kaivostoiminnan myötä kaupungin lähistölle syntyivät Chasetownin ja Chase Terracen kylät. Kaivosteollisuus kuitenkin hiipui 1900-luvulla ja viimeinen hiilikaivos suljettiin vuonna 1959. Kaupungin väkiluku kasvoi vielä 1960-luvulla, jolloin sinne ohjattiin väestöä Birminghamista ja Black Countryn alueelta.
Ritva Ketola

Ritva Ketola (s. 1953) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut runoteoksen "Laulumaablues" (2006).
Ritva Ketola on myös julkaissut runokirjat "Läpinäkyvää" (2008), "Varjonyrkkeilyä" (2013) ja "Lyhyestä virsi kaunis" (2016).
Hurrikaanin silmässä

Hurrikaanin silmässä () on Clive Cusslerin vuonna 2003 julkaistu jännitysromaani. Suomeksi kirja julkaistiin vuonna 2004 WSOY:n kustantamana ja Anu Niroman suomentamana.
Ebba Bielke

Ebba Bielke (1570–1618) oli ruotsalainen aatelinen, joka tuomittiin petoksesta kuningas Kaarle IX vastaan. 
Hän oli Hogenskild Bielken ja Anna Sturen tytär. Hän avioitui vuonna 1598 setänsä langon, kuningatar Gunilla Bielken veljen Axel Bielken (k. 1597) kanssa, joka oli Tukholman linnan käskynhaltija ja Itä-Götanmaan laamanni. 
Ebba Bielke oli kirjeenvaihdossa isänsä kanssa, joka oli vangittuna vuodesta 1599 Sigismundin tukijana. Isä antoi hänelle tehtäväksi pitää hänet ajan tasalla Sigismundin seuraajien laatimista juonista Kaarle IX vastaan ja kerätä todisteita ristiriitaisuuksista Kaarlen ja neuvoston välillä. Heidän kirjeenvaihtonsa esitettiin myöhemmin osana isää vastaan esitettyjä todisteita. Hänet teloitettiin Tukholmassa tuestaan Sigismundille kuningas Kaarle IX vastaan vuonna 1605. Ebba Bielke tuomittiin vankeuteen osasyyllisenä isänsä rikoksesta ja hänen omaisuutensa takavarikointiin.
Team Liquid

Team Liquid on monikansallinen e-urheiluorganisaatio. Liquid aloitti toimintansa jo vuonna 2000. Nykyään organisaatiolla on joukkueet 13 eri videopelissä, niistä tunnetuimpana "Counter-Strike 2"-, "Dota 2"- ja "League of Legends"- pelien joukkueet. 
Liquidin suurin turnausvoitto on "Dota 2" -pelin The International -turnauksen voitto vuonna 2017, jossa joukkue voitti noin 11 miljoonan dollarin palkintopotin. 
Historia.
Team Liquidin perustivat toukokuussa 2001 Victor Gossens ja Joy Hoogeveen alun perin StarCraft- pelisarjan uutissivustona osoitteessa "teamliquid.cjb". Vuotta myöhemmin Liquid siirtyi nykyäänkin käytössä olevalle "teamliquid.net" -domainille, ja sivuston suosio kasvoi räjähdysmäisesti lisäten sinne myös keskustelua muista peleistä. Kului liki kahdeksan vuotta ennen kuin Liquid perusti ensimmäisen joukkueensa -peliin, mahdollistaen samalla pelaajien täysipäiväisen ammattilaisuuden sponsorisopimusten ansiosta. Joulukuussa 2012 Liquid laajensi toimintaansa perustamalla Dota 2- peliin joukkueen. Tammikuussa 2015 Liquidin toinen perustaja Joy Hoogeveen jätti tehtävänsä ja hänen paikkansa otti Steven Archancet.
Syyskuussa 2017 Liquid myytiin aXiomatic Gamingille jonka omistavat Golden State Warriorsin osaomistaja Peter Guber, liikemiehet Ted Leonsis ja Steve Case, motivaatiopuhuja Tony Robbins ja koripallolegeda Magic Johnson.
Lokakuussa 2017 Liquid lopetti Halo-joukkueensa kulisseissa tapahtuneiden ongelmien takia.