tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Charles Ives

Charles Edward Ives (20. lokakuuta 1874 Danbury, Connecticut – 19. toukokuuta 1954 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jota kutsutaan Amerikan modernin musiikin isäksi. 
Elämä.
Charles Ives sai musiikinopetusta aluksi isältään, ja myöhemmin hän opiskeli Horatio Parkerin johdolla. Valmistumisensa jälkeen Ives päätti lähteä vakuutusalalle ja säveltää vain vapaa-aikanaan. Asiaan Ives on todennut: "If a composer has a nice wife and some nice children, how can he let them starve on his dissonances?" Vuonna 1908 Ives muutti New Yorkiin, jossa hän työskenteli vakuutusyhtiön johtajana. Samalla sävelsi merkittävimmät teoksensa, kuten neljännen sinfoniansa vuosina 1910–1916. 
Ives pysyi pitkään tuntemattomana säveltäjänä. Orkesterit karttoivat hänen tuotantoaan, jota pidettiin ylivaikeana. Vuonna 1918 Ives alkoi kärsiä toistuvista sydänkohtauksista. Tämän jälkeen hän sävelsi enää hyvin vähän. Monet Ivesin teokset saivat suurta arvostusta vasta hänen kuolemansa jälkeen. Tosin jo vuonna 1939 pianisti John Kirkpatrick esitti hänen tuotantoaan ja vuoden 1945 jälkeen häntä seurasivat useat muutkin muusikot. Hän sai vuonna 1947 Yhdysvaltain korkeimman musiikkitunnustuksen, Pulitzer-palkinnon, kolmannesta sinfoniastaan.
Teokset.
Merkittäviä Ivesin teoksia ovat muun muassa 3. sinfonia (1904) ja 4. sinfonia (1909–1916), 2. pianosonaatti "Concord, Mass." (1915) ja sävelrunot "Central Park in the Dark" ja "The Unanswered Question" (molemmat 1906) sekä "Three Places in New England" (1903–14).
Aulus Gellius

Aulus Gellius (noin 130–180) oli antiikin roomalainen kirjailija ja latinan kielen kieliopintutkija. 
Gellius oli todennäköisimmin syntynyt Roomassa. Hän opiskeli Roomassa kielioppia ja retoriikkaa, ja Ateenassa filosofiaa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, ja tarjosi siellä oikeuspalveluksia. Hänen opettajiinsa ja ystäviinsä kuuluivat muun muassa Sulpicius Apollinaris, Herodes Atticus ja Marcus Cornelius Fronto.
Hänen ainoa teoksensa "Attikan öitä" ("Noctes Atticae") on saanut nimensä pitkistä talviöistä, jotka hän vietti Attikassa, jolloin teos sai alkunsa. Hän jatkoi sitä myöhemmin Roomassa. Se oli muodoltaan "adversaria", muistikirja, johon hän oli nopeasti kirjoittanut muistiin kaikenlaisia vähänkin erikoisempia asioita, joita hän oli kuullut keskusteluissa tai lukenut kirjoista. Se sisältää muun muassa kieliopillisia huomautuksia, filosofiaa, geometriaa, historiaa ja lähes kaikkia muita tietämyksen aloja.
Teos on täysin vailla kaikkea järjestystä. Se on jaettu kahteenkymmeneen kirjaan. Niistä ovat säilyneet kaikki muut paitsi kahdeksas, josta on säilynyt ainoastaan sisällysluettelo. Teos on arvokas, koska se tarjoaa välähdyksiä tuon ajan yhteiskuntaan, tapoihin ja ihmisten päämääriin, sekä siksi, että se tarjoaa lukuisia katkelmia muutoin kadonneista antiikin ajan teoksista.
Herculaneum

Herculaneum oli muinaisitalialainen kaupunki Campaniassa. Se sijaitsi Napolinlahdella kahdeksan kilometriä nykyisestä Napolin kaupungista kaakkoon. Roomalainen kaupunki hautautui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79.
Historia.
Herculaneumin varhaisesta historiasta ei tiedetä mitään tarkkaa. Nimestään ja säännöllisistä kaduistaan päätellen sen perustivat ehkä Neapoliin siirtokunnan kreikkalaiset 500- tai 400-luvulla eaa. Dionysiuksen kirjaaman myytin mukaan kaupungin perusti Herakles paluumatkallaan Iberiasta. Myytissä Herakles rantautui laivoineen kaupungin juurelle uhraamaan jumalille ja siten perusti kaupungin antaen sille oman nimensä. Kaupungin kannalta tärkeitä jumaluuksia olivat myös Venus ja Apollo.
Herculaneum oli rakennettu meren rannalle pengerretylle rinteelle vanhoista tulivuorenpurkauksista syntyneiden laavavirtojen ja tuhkakerrosten päälle. Vesi saatiin kaupunkia ympäröivistä kahdesta joesta, jotka tosin kuivuivat ajoittain. Kaupungin sijainti oli edullinen. Se kukoisti itseään suurempien Neapoliin ja Pompejin välisen rannikkotien välietappina. Maa oli viljavaa ja tuffi hyvää rakennusmateriaalia. Kaupungilla ei kuitenkaan ollut tilaa kasvaa sisämaahan.
Strabonin mukaan Herculaneumia hallitsivat ennen roomalaisvaltaa vuoroin oskit, etruskit, pelasgit ja samniitit. Kaupungista tuli Rooman liittolainen liittolaissodassa 91–87 eaa., ja sodan seurauksena kaupunki siirtyi samniiteilta Rooman hallintaan. Kaupungista tuli "municipium" ja miespuoliset asukkaat saivat Rooman kansalaisuuden. Kaupunki omaksui latinankielisen ja roomalaisen hallintotavan, ja siitä tuli roomalaisten rauhallinen vapaa-ajanviettopaikka. Kaupungissa oli monenlaisia rakennuksia suurista huviloista kerrostaloihin sekä teatteri, palaestra, forum ja basilika. Rannan lähellä oli roomalainen kylpylä.
Voimakas maanjäristys vaurioitti Herculaneumia pahasti helmikuussa 62 jaa. Lisää vaurioita kaupunki sai seuraavien kahden vuosikymmenen aikana uusissa järistyksissä. Maa vajosi ja meri levisi kaduille, mutta asukkaat eivät aavistaneet vaaraa eivätkä hylänneet kaupunkia. Vihdoin Vesuviuksen tulivuori purkautui vuoden 79 loppukesällä. Herculaneum säästyi tuhkasateelta mutta jäi kuuman purkauspilven alle, joka tappoi kaupunkiin jääneet asukkaat välittömästi. Seuraavina päivinä laava ja muu vulkaaninen aines peitti kaupungin, joka säilyi kiinteytyneen kiven sisässä hyvin.
Kaivaukset.
Herculaneumissa on tehty arkeologisia kaivauksia vuodesta 1738 lähtien. Kaupunkia peittävän kiven kovuus tekee Herculaneumin kaivaukset vaikeammiksi kuin läheisen Pompejin, joka peittyi vain tuhkaan ja pikkukiviin. Vieläkin vasta kolmasosa kaupunkialueesta on kaivettu esiin ja esimerkiksi teatteriin ja forumille pääsee vain tunneleita pitkin.
Herculaneumista on jäljellä poikkeuksellisen hyvin säilyneitä muinaisjäännöksiä. Siellä on suoritettu kaivauksia muun muassa Papyrusten huvilassa, josta on löydetty huomattava kirjasto täynnä antiikin aikaisia papyrusrullia (niin kutsutut Herculaneumin papyrukset). Arkeologinen alue kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon.
Papyrusten huvila

Papyrusten huvila () on erään suuren yksityisasunnon rauniot muinaisessa Herculaneumissa. Rakennus peittyi tuhkan ja hohkakiven alle Vesuviuksen purkautuessa vuonna 79. Rakennuksen nimi on peräisin siitä, että sen raunioista on löydetty suuri kirjasto, joka sisältää huomattavan määrän hiiltyneitä papyruksia. Rakennus on papyrologian kannalta hyvin merkittävä.
Rakennus ja kaivaukset.
Tutkijat arvelevat, että huvilan omisti ja rakennutti Julius Caesarin appi Lucius Calpurnius Piso Caesoninus. On myös epäilty, että sen omisti Filodemos Gadaralainen. Rakennus oli koko Herculaneumin ja Pompejin alueen ylellisin. Se sijaitsi meren rannalla, sen pituus oli 245 metriä ja siinä oli neljä kerrosta. Siihen kuului uima-altaita, suihkulähteitä ja muita vesiaiheita.
Herculaneumin arkeologiset kaivaukset aloitettiin 1700-luvulla. Papyrusten huvilassa kaivauksia suoritti ensimmäisenä Karl Weber vuonna 1785. Samalla löydettiin rakennuksen papyrusrullia täynnä ollut kirjasto, joka oli oman aikansa mittapuulla huomattavan suuri. Kirjasto on ainoa antiikin ajalta nykyajalle ajalle säilynyt kirjasto.
Rakennuksesta on löydetty myös suuri kokoelma yksityisomistuksessa olleita veistoksia – veistoksia oli 80, ja ne olivat huippulaatuista käsityötä.
Rakennuksesta on edelleen kaivamatta 2 800 m². On mahdollista, että rakennus sisältää myös toisen kirjaston, joka olisi ensimmäisen tavoin täynnä papyruskääröjä.
Papyrukset.
Papyrusten huvilan kirjastosta on tähän mennessä löydetty yhteensä noin 1 800 papyrusrullaa. Papyrukset ovat hiiltyneet läpikotaisin tulivuorenpurkausta seuranneessa kuumuudessa. Hiiltyneet rullat ovat myös niin hauraita, ettei niitä voi avata. Tästä huolimatta papyrukset ovat ainakin osittain luettavissa nykytekniikalla. Tekniikkaa niiden lukemiseksi kerroksittain röntgenkerroskuvantamismenetelmällä kehitetään edelleen.
Monet kirjakääröistä olivat peräisin epikurolaiselta filosofilta Filodemokselta, Pison suojatilta. Piso oli korkeasti koulutettu mies, ja filosofien ja runoilijoiden hyväntekijä ja suojelija. On arveltu, että papyrusten joukossa saattaisi olla säilynyt jopa monia tähän asti kadoksissa olleita antiikin ajan teoksia, kuten esimerkiksi Aristoteleen dialogeja. Tällaisten tekstien löytyminen olisi erittäin merkittävä tapaus.
Huvilasta löydettyjä papyruksia säilytetään Napolin kansalliskirjastossa.
Materiaali

Materiaali on tuotannon raaka-aine. Materiaali on raaka-ainetta josta tehdään, aiotaan tehdä, suunnitellaan tehtävän tai voitaisiin tehdä tuotteita, puolivalmisteita tai toisia raaka-aineita.
Sama tavara/aine voi olla katsantokannasta riippuen tuote, materiaali tai raaka-aine; esimerkiksi vanerin valmistaja näkee vanerin valmiina tuotteena. Vanerin huonekaluteollisuudelle toimittava jälleenmyyjä raaka-aineena ja huonekalun valmistajalle kyseessä on valmistusmateriaali.
Materiaalin olomuoto voi olla kaasu, neste tai kiinteä. Materiaali voi olla orgaanista tai epäorgaanista ainetta.
Yleistä termiä "materiaali" käytetään useimmiten osana teknisiä termejä, kuten rakennusmateriaali, korumateriaali, materiaalivaatimukset, materiaalihallinta , materiaalivirta, materiaalijäte, kierrätysmateriaali ja niin edelleen. Materiaalit liittyvät suunnitteluun, hankintoihin ja materiaalien käytön sujuvuuteen; tuotannon tehokkuuteen.
Teollisuuden materiaalit voidaan jakaa esimerkiksi seuraaviin perusryhmiin:
Ensimmäisiä ihmisen käyttämiä materiaaleja olivat kasvien osat, luu, kivi, puu ja nahka. Kivestä esimerkiksi valmistettiin leikkaavia työkaluja; työkalun "materiaali" oli täten kiveä. Keraamit (savi, keramiikka) tunnettiin Lähi-idässä viimeistään 9 000 vuotta sitten (keraaminen kulttuuri) ja Kaukoidässä tiettävästi jo aiemmin. Metalleista ensimmäinen materiaali oli kupari, jonka käyttäminen aloitti kaoliittisen kauden, eli kuparikauden. Kuparin käytön aloittaminen sijoittuu esihistorialliselle ajanjalle noin 5 000–3 300 eaa.
Materiaalin käyttökelpoisuuteen eri tarkoituksiin vaikuttavat muun muassa lujuus, kovuus, sitkeys, iskunkestävyys, tiheys, korroosionkestävyys, lämmönjohtavuus ja sähkönjohtavuus.
Materiaalitiede.
Materiaalitiede, materiaalien ja niiden ominaisuuksien tutkimus ja se miten ne määräytyvät materiaalin rakenteesta, syntyi kiinteän olomuodon fysiikan, metallurgian ja kemian pohjalta Yhdysvalloissa vasta 1950-luvulla.
Tukittavia alueita ovat materiaalien koostumus, mikrorakenne, prosessointi, ominaisuudet ja suorituskyky. Tärkeitä apuvälineitä tähän ovat muun muassa mikroskopia ja aineenkoetus.
Ikääntyminen.
Iän myötä materiaalin ominaisuudet voivat muuttua, yleensä heikompaan suuntaan. Merkittäviä ikääntymisilmiöitä ovat
Patos (Albania)

Patos () on Fierin maakunnassa Albaniassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 22 959. Patos sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Fieristä, ja se on merkittävä Albanian öljytuotannon keskus.
Toisen maailmansodan aikaan kaupunki oli vain pieni kylä. Sen jälkeen se koki suuren teollisen kasvun. Kommunismin romahtamisen 1990-luvulla aiheuttama teollisuuden lasku aiheutti kaupungissa monia sosiaalisia ongelmia. Koko seutu kärsii ympäristön saastumisen lisäksi teollisuusjätteistä.
Patosissa on neljä kaupunginosaa (alb. "lagje"):"Lagja 1 Maji, Lagja Naftetari, Lagja e Re ja Lagja 29 Marsi". Kaupungissa on suuri elokuvateatteri, kirjasto ja museo.
Kaupungin jalkapallojoukkueen nimi on Klubi Sportiv Albpetrol, jonka kotikenttänä toimii Alush Noga stadioni. Kaupungin lähellä on vanha illyrialainen asutuskeskus "Margelliç".
Francesco Canova da Milano

Francesco Canova da Milano (1497–1543) oli italialainen säveltäjä ja luutisti. 
Francesco Canova da Milano syntyi elokuussa 1497 Monzassa, lähellä Milanoa ja lähti nuorena Roomaan. Hän vietti suuren osan elämästään paavien ja kardinaalien palveluksessa. Hänen musiikkiaan julkaistiin eri puolilla Eurooppaa, ja 124 teosta on säilynyt. Kun Milano kuoli vuonna 1543, hänet haudattiin Santa Maria della Scalan kirkkoon. Milano opetti muiden muassa Giovanni Maria da Cremaa.
Näihin päiviin on säilynyt kaksi muotokuvaa, joiden oletetaan esittävän Francesco Canova da Milanoa.
Puritanismi

Puritanismi on 1500-luvulla syntynyt kristillinen liike. Sitä voidaan pitää protestanttisena liikkeenä, jossa korostettiin Raamatun arvovaltaa kaikessa uskovan ja seurakunnan elämässä. Puritanismi syntyi Englannissa, ja sen merkittävimpiä teologeja ovat olleet William Perkins, William Ames ja John Owen.
Oppi.
Puritanismi perustui Raamattuun ja hurskauteen. Pyhää sanaa oli levitettävä kaikkialle ympäristöön, ja ihmiset oli saatava ymmärtämään oman elämänsä syntisyys. Puritaanien hallintomalli oli ankara, ja siihen sisältyi mm. yritys estää lähimmäisten syntiset teot sekä ruokailutapojen ja pukeutumisen säätely. Puritaanien mukaan Raamattu oli uskon ja muun elämän ylin ohje, jonka mukaan kirkollinen elämä ja julkinen hallinto järjestettiin.
Historia ja vaikutus Yhdysvalloissa.
Vaikka puritanismi vaikuttikin vahvasti synnyinmaassaan Englannissa, sen tärkein kehitys on tapahtunut Yhdysvalloissa. Englannissa harjoitettu sortopolitiikka pakotti puritaanit lähtemään kotimaastaan ja asettumaan Yhdysvaltoihin. Puritanismista tulikin 1600-luvulla Amerikassa vahva uskonnollinen liike.
Ensimmäiset puritaanit nousivat 21. marraskuuta 1620 Pohjois-Amerikan mantereelle Cape Codissa. Purjealus "Mayflower" oli kuljettanut heidät uuteen maailmaan. Intiaanien kylät olivat lähes autioita vuonna 1616 puhjenneen isorokkoepidemian jäljiltä. Pyhiinvaeltajat tekivät tutkimusmatkoja pitkin rannikkoa etsien itselleen asuinpaikkaa. He jäivät paikkaan, jonka englantilaiset olivat hieman aiemmin nimenneet Uudeksi-Plymouthiksi.
Puritaanit olivat rantautuneet Amerikkaan juuri talven kynnyksellä, ja monet heistä menehtyivät pakkaseen ja jäätävään viimaan vailla kunnon ravintoa. Pyhiinvaeltajien alkutaival oli vaikea, mutta maaliskuussa 1621 he saivat vieraita, kun paikalliset wampanoag-intiaanit tulivat tervehdyskäynnille. Tapaaminen muutti puritaanien tulevaisuuden. Wampanoagit opettivat heidät viljelemään, kalastamaan ja metsästämään. Ensimmäinen elonkorjuujuhla vietettiin syksyllä, ja wampanoagit kutsuttiin juhlaan.
Puritaanien alkuperäinen tarkoitus oli rakentaa Amerikan mantereelle yhteisö, joka toimisi esimerkkinä muille. Kukkulan laelle nouseva kaupunki tulisi olemaan Uusi Jerusalem. He kohtasivat matkalla onneen ja menestykseen kuitenkin yllättäviä vaikeuksia: alkuperäisasukkaat. Hyödyntämällä Uuden-Englannin siirtolaisten tulivoimaa ja intiaanien omia keskinäisiä riitaisuuksia puritaanit onnistuivat kasvattamaan yhteisöään.
Myöhempinä aikoina onkin sanottu, että puritaaniyhteisö oli luultavasti merkittävin yksittäinen ryhmä, joka on vaikuttanut Yhdysvaltain kehitykseen ja kulttuuriin. Puritaanien keskuudesta on lähtöisin myös amerikkalaisen saarnaajan perustyyppi, joka sanomansa perille saamiseksi osasi käyttää helppoja kielikuvia. Evankeliset liikkeet omaksuivat tämän saarnakäytännön itselleen ja levittivät sitä maailmalle.
Maaperä

Maaperä, lyhyemmin maa, on kallioperää peittävä, irtaimista maalajeista koostuva kerros.
Maaperän paksuus Suomessa on useimmiten 3–4 metriä ja keskimäärin 8,6 metriä. Maaperän paksuus vaihtelee suuresti niin, että paksuimmillaan se saattaa olla jopa 100 metriä, kun taas paikoin kallioperä voi olla täysin paljaana.
Maaperän ylin osa on maannos. Se sisältää suurimman osan maaperän kivennäisaineista eli kasvien hivenaineista. Maaperän pääosa koostuu kallioperästä peräisin olevista, eri karkeuksisista kiviaineksista, joita kutsutaan kivennäismaalajeiksi. Välistä maaperä sisältää vain kivennäismaalajeja, välistä taas melkein yksinomaan eläinten ja kasvien jäänteistä peräisin olevia eloperäisiä maalajeja. Useimmissa tapauksissa maaperä on kuitenkin sekä kivennäis- että eloperäisten aineiden sekoitus. Maaperään voidaan katsoa kuuluvaksi myös siinä oleva ilma ja vesi.
Maaperän koostumuksesta, paikallisista ilmasto-olosuhteista yms. riippuu sen taloudellinen arvo; puhutaan laihasta, viljavasta, ravintorikkaasta, kuivasta, kosteasta, kuohkeasta, jäykästä jne. maaperästä ja maan koostumusta tarkoittaen saven-, hiekan-, kalkinpitoisesta, humusrikkaasta yms. maaperästä.
Catalanin otaksuma

Catalanin otaksuma on Eugène Charles Catalanin esittämä otaksuma, jonka mukaan Diofantoksen yhtälön 
formula_1 
ainoa positiivinen kokonaislukuratkaisu on 
formula_2, formula_3, formula_4 ja formula_5, kun formula_6 ja formula_7. 
Catalanin otaksuman todisti vuonna 2002 Preda Mihăilescu syklotomisten kuntien ja Galois'n modulien teorian avulla.
Todistushahmotelma.
Mihăilescun todistus perustuu viiteen päälauseeseen: Olkoot formula_8 ja formula_9 parittomia alkulukuja ja formula_10 nollasta poikkeavia kokonaislukuja.
Lause 1: On voimassa formula_11 ja formula_12.
Lause 2: On voimassa formula_13 tai formula_14.
Lause 3: On voimassa formula_15 ja formula_16.
Päälause: Yhtälön formula_17 ne kokonaislukuratkaisut, joille formula_18 ja formula_7 ovat formula_20.
Lause 4: Olkoot formula_8 ja formula_9 parittomia alkulukuja. Oletetaan, että formula_23 tai formula_24. Tällöin yhtälöllä formula_17 ei ole nollasta poikkeavia ratkaisuja, kun formula_26.
Näiden lauseiden todistukset perustuvat pääosin Rungen menetelmään ja syklotomisiin kuntiin.
Paul Coffey

Paul Douglas Coffey (s. 1. kesäkuuta 1961 Weston, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut NHL-liigassa pelannut jääkiekkoilija. Lopettaessaan uransa vuonna 2000 hän oli tehnyt 396 maalia ja antanut 1 135 maaliin johtanutta syöttöä, jolla hän on Ray Bourquen jälkeen kaikkien aikojen toiseksi tehokkain NHL-puolustaja. Coffey on Bobby Orrin ja Harry Cameronin sekä aktiivipelaajista Cale Makarin lisäksi ainoa jääkiekkopuolustaja NHL:ssä, jonka ottelukohtaisten tehopisteiden keskiarvo ylittää yhden tehopisteen per ottelu koko uran ajalta. 
Edmonton Oilers varasi Coffeyn NHL:ään vuonna 1980. Coffey pelasi uransa seitsemän ensimmäistä kautta Oilersissa, jolloin hän voitti kolme Stanley Cupia. Vuonna 1987 Coffey siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, jossa hän voitti jälleen Stanley Cupin vuonna 1991. Coffey lopetti uransa vuonna 2000. Hän voitti kolmesti NHL:n parhaan puolustajan palkinnon, Norris Trophyn.
Coffey pitää hallussaan puolustajien yhden kauden maaliennätystä. Hän teki kaudella 1985–1986 Edmonton Oilersissa pelatessaan 48 maalia. Hän on yksi niistä kuudesta NHL-puolustajasta, jotka ovat yltäneet 100 tehopisteeseen yhden kauden aikana. Coffey pystyi tähän saavutukseen viidesti, Bobby Orr kuudesti, muut kerran.
Port Moresby

Port Moresby [po:t mo:zbi] (tok-pisin: Pot Mosbi) on Papua-Uuden-Guinean pääkaupunki, joka sijaitsee Uuden-Guinean saaren kaakkoisosassa Papuanlahden rannikolla. Se on maan suurin kaupunki, ja asukkaita siellä on vajaat 365 000 (2011). Se on myös Melanesian suurin pääkaupunki. Kaupunki lähiympäristöineen muodostaa pääkaupunkialueen (National Capital District), joka on yksi maan 20 hallintoalueesta ja jossa on 254 158 asukasta (2000).
Historia.
Hyvän luonnonsataman, josta kaupunki myöhemmin kehittyi, havaitsi ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1873 kapteeni John Moresby, joka nimesi paikan isänsä amiraali Sir Fairfax Moresbyn mukaan. Nimen Port Moresby se sai brittivallan aikana 1883–1884. Kaupunki sähköistettiin vuonna 1925, ja juokseva vesi saatiin vuonna 1941.
Kaupunki kasvoi hitaasti aina toiseen maailmansotaan asti, jolloin kaupunki evakuoitiin ja se alkoi toimia liittoutuneiden tärkeänä tukikohtana. Sodan jälkeen pahasti rappeutunut kaupunki jouduttiin rakentamaan uudelleen. Liikekeskustasta on kehittynyt hyvin nykyaikainen, mutta kaupungin laitamilla on maaltamuuton seurauksena syntyneitä slummiutuneita hökkelikyliä.
Talous ja elinkeinoelämä.
Kaupungissa on vuonna 1966 perustettu yliopisto, tärkeä satama ja Jacksonsin kansainvälinen lentoasema, joka on maan vilkkain. Teollisuudenaloista merkittävimmät ovat elintarvikkeiden, koneiden ja rakennusaineiden valmistus. Kaupungin tärkeimmät vientituotteet ovat kumi, kulta ja kopra.
Rikollisuus ja sosiaaliset ongelmat.
Port Moresbyä vaivaa paha työttömyys (noin 60–90 %). Aseistautuneet katujengit ovat toinen vakava ongelma. Kaupungin huimien raiskaus-, ryöstö- ja henkirikostilastojen vuoksi se valittiin vuonna 2004 maailman huonoimmaksi pääkaupungiksi elää. Kaupungissa tapahtuu kolme kertaa enemmän murhia kuin Moskovassa ja 23 kertaa enemmän kuin Lontoossa. Kaupungissa liikkumista auringonlaskun jälkeen tuleekin välttää ja matkailijoita suositellaan välttämään useimpia kaupungin alueita myös päiväsaikaan.
Hayden Christensen

Hayden Christensen (s. 19. huhtikuuta 1981 Vancouver, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Anakin Skywalkerina "Tähtien sota" -elokuvissa ' ja '. Hänet on myös liitetty digitaalisesti "Jedin paluun" loppukohtaukseen, jossa Anakinin, Yodan ja Obi-Wan Kenobin henget ilmestyivät Luke Skywalkerille. George Lucas valitsi Christensenin Anakiniksi tuhansien ehdokkaiden joukosta, joihin kuului esimerkiksi Leonardo DiCaprio. Lucas kertoi halunneensa vähemmän tunnetun näyttelijän "Tähtien sotaan".
Hayden Christensen syntyi Vancouverissa ja kasvoi Torontossa. Hän esiintyi 1990-luvulla kanadalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Higher Groundissa". Hänet huomattiin, kun hänen vanhempi siskonsa Hejsa, entinen trampoliinikisan voittaja, oli etsimässä itselleen agenttia, koska hän oli saanut roolin Pringles-perunalastumainoksesta. Nykyisin hän asuu Ontarion Richmond Hillissä.
Yksityiselämä.
Hayden Christensenin isä David Christensen on puoliksi tanskalainen ja puoliksi englantilainen. Hänen äitinsä Alie Nelson on puoliksi italialainen ja puoliksi ruotsalainen. Christensenillä on kolme sisarusta: isoveli Tove sekä siskot Kaylen ja Hejsa. Hayden, Tove ja Hejsa Christensen osallistuivat vuoden 2002 Eco Challenge -kilpailuun, joka oli Fidžillä. Jääkiekkoilija Erik Christensen on hänen serkkunsa. Hayden Christensen on myös harrastanut Gumball 3000:ta.
Christensen pitää yksityiselämänsä yksityisenä. Hän on seurustellut muun muassa Natalie Portmanin ja Sienna Millerin kanssa. Joulukuussa 2008 Christensen kihlautui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Rachel Bilsonin kanssa. Heille syntyi lapsi vuonna 2014. Christensen ja Bilson erosivat vuonna 2017.
Laiska, tyhmä ja saamaton

Laiska, tyhmä ja saamaton on Zen Cafén kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2005. Se ylitti julkaisuvuotenaan kultalevyyn oikeuttavan myyntirajan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Zen Café ja Mara Salminen.
Quan họ

Quan họ on vietnamilaista 1200-luvulla kehittynyttä kansanmusiikkia. Se on improvisoitua laulumusiikkia, jossa harvoin käytetään soitinsäestystä. Quan họ syntyi Bắc Ninhin maakunnassa, mutta se on levinnyt myös muualle Vietnamiin. Quan họlla pyritään ilmaisemaan alueen yhteisöjen (usein kaksoiskylien) välistä henkistä, filosofista ja paikallista erityispiirrettä sekä vahvistamaan sosiaalista kanssakäymistä.
Kansanmusiikille ominaisia piirteitä ovat:
PIK-27

PIK-27 on yksipaikkainen purjekoneiden hinauskone.
Suomessa on paljon kokemusta ja näkemystä hinauskoneen suunnittelusta ja sellaisten kerhotyönä tapahtuvasta rakentamisesta. PIK-27:n on lahtelaisen "Windcraft Oy:n" tuote. Ensimmäinen kone (OH-XYA) on Lahden ilmailukerho (LIK) r.y. valmistama. Suunnittelija on DI Aki Suokas. Ensilento tapahtui 21. joulukuuta 2006.
Koko maailmassa ei tämänkaltaista pelkästään purjekoneiden hinaamiseen suunniteltua konetta ole ollut kuin kolme yritystä.
USA:ssa Schweizer 1-30 (noin 1956),Tanskassa Polyt 5 1970 ja Saksassa FVA-19 (tai ESS-641) noin 1971. Mikään näistä ei päässyt prototyyppiastetta pidemmälle.
Suorituskyky.
550 kg kaksipaikkaista purjelentokonetta hinattaessa:
Henry Purcell

Henry Purcell (10. syyskuuta 1659 Westminster – 21. marraskuuta 1695 Lontoo) oli englantilainen barokin ajan säveltäjä. Purcell oli oman aikansa merkittävimpiä säveltäjiä, joka kirjoitti teoksia sekä kirkkoon, näyttämölle, hoviin ja yksityishenkilöille.
Purcellin sävellyksissä oli toisinaan ranskalaisia ja italialaisia vaikutteita. Hän kuitenkin onnistui kehittämään omaperäisen tyylin, josta monet muut barokkiajan säveltäjät ottivat vaikutteita.
Elämä.
Purcell syntyi Westminsterissä. Hänen isänsä Henry Purcell senoir kuului kuninkaalliseen kappeliin ja lauloi Kaarle II:n kruunajaisissa. Isän kuoltua 1664 Purcell asetettiin setänsä Thomas Purcellin huollettavaksi.
Purcell alkoi opiskella musiikkia Henry Cooken, Pelham Humfreyn ja John Blowin johdolla. Hänen kerrotaan säveltäneen jo yhdeksänvuotiaana, vaikka varhaisin Purcellin säveltämäksi tiedetty teos, oodi kuninkaan syntymäpäiville, on vuodelta 1670.
Purcell viritti urkuja Westminster Abbeyssa urkuri Blowin alaisuudessa ja nimitettiin 1677 Kaarle II:n jousiorkesterin säveltäjäksi. Vuonna 1680 Blow erosi Westminster Abbeyn urkurin paikalta ja jätti sen 22-vuotiaalle oppilaalleen. Purcell omistautui kuudeksi vuodeksi ainoastaan hengellisen musiikin sävellykseen ja jätti teatterisuhteensa. 1680-luvulla Purcell sävelsi yhden nykyään hänen tunnetuimmista teoksistaan, oopperan "Dido ja Aeneas". Sen tarkemmasta sävellysajasta ei ole tietoa. Säveltäjän muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa runsaasti soitinmusiikkia sekä ”puoliooppera” "The Fairy Queen".
Purcell kuoli Westminsterissä 1695. Hänen kuolinsyynsä on jäänyt epäselväksi. Yhden teorian mukaan hän menehtyi tuberkuloosiin. Toisen teorian mukaan hän kylmettyi kohtalokkain seurauksin palatessaan eräänä iltana kotiin pääsemättä kuitenkaan sisään, koska hänen vaimonsa oli tarkoituksellisesti lukinnut häneltä oven.
Henry Purcellin veli oli säveltäjä Daniel Purcell.
Jaksollinen ilmastonmuutos

Jaksollisia ilmastonmuutoksia tapahtuu eri lämpötila- ja aika-asteikoilla. Myös sademäärät vaihtelevat jaksollisesti tai valejaksollisesti. Jaksollisessa muutoksessa voi tapahtua toistuvasti äkillinen ilmastonmuutos.
Jaksollisten muutosten syyt ovat moninaisia:
Tunnettuja jaksollisia muutoksia ovat
Heinrichin tapahtuma

Heinrichin tapahtumat tarkoittavat ilmastovaihteluja, jotka johtuvat jäävuorten äkillisestä lisääntymisestä jääkauden aikana. Niiden aikana valtamereen virtasi suuri määrä viileää vettä, joka salpasi Golfvirran ja Pohjois-Atlantin termohaliinikierron. Seurauksena oli ilmaston voimakas kylmeneminen, sillä termohaliinikierto kuljettaa lämpöä pohjoisille leveysasteille. Nuorempaa dryaskautta pidetään Heinrichin tapahtumana. Sen syynä pidetään Kanadan yllä olleen valtavan Laurentian jäätikön ajoittaisia romahtamisia.
Heinrichin tapahtumat näkyvät valtameren pohjakerrostumissa jäävuorten kuljettaman moreeni- ja muun aineksen määrän kasvuna sekä planktoneliöstön määrän pienenemisenä. Alun perin kerroksista erotettiin kuusi tällaista tapahtumaa, joille annettiin nimet H1–H6. Meri viileni varsinkin subtropiikissa, ja jäätiköt laajenivat kaikkialla maailmassa. Viileneminen tuntui eniten Pohjois-Atlantilla nimenomaan aivan Grönlannin eteläpuolella.
Heinrichin tapahtumia sattui viime jääkaudella noin 3 000–8 000 vuoden välein.
Heinrichin tapahtumaan liittyy Bondin kierto, joka on kahden Heinrichin tapahtuman väli. Tapahtumat on nimetty paleoklimatologi Hartmut Heinrichin mukaan.
Erään teorian mukaan Heinrichin tapahtuma johtui Pohjois-Amerikan mannerjäätikön värähtelystä: suureksi paisunut jääkenttä romahtaa oman painonsa alla ajoittain mereen. Syynä voi olla se, että jääkenttä painaa maankuorta kuopalle, mikä lisää jäätikköä lämmittävän maalämmön määrää. Tällöin jää sulaa ainakin pohjastaan ja lähtee liukuun kohti merta. Etelämantereen sisällä tiedetään olevan sulia jään alaisia järviä.
Orlando Gibbons

Orlando Gibbons (1583 Oxford – 5. kesäkuuta 1625 Canterbury) oli brittiläinen säveltäjä ja urkuri. Hän sävelsi muun muassa paljon musiikkia kosketinsoittimelle, noin 30 teosta jousisoittimille ja madrigaaleja. 
Gibbons syntyi Oxfordissa vuonna 1583. Vuosina 1596–1598 hän lauloi Cambridgen King’s Collegen kuorossa. Vuonna 1606 Gibbons saavutti musiikin kandidaatin arvon. Gibbons työskenteli Chapel Royalin urkurina noin vuodesta 1615 kuolemaansa asti. Gibbons kuoli Canterburyssa 5. kesäkuuta 1625. Canterburyn tuomiokirkolle rakennettiin hänestä muistomerkki.
Jättiläinen (albumi)

Jättiläinen on Zen Cafén kokoelmalevy, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2003. Se sisälsi kolme uutta kappaletta: ”Piha ilman sadettajaa”, "Teit minut eilen" ja ”Tavallaan jokainen on surullinen”. Uusista kappaleista varsinkin ensin mainittu nousi kohtalaiseksi hitiksi.
Albumi oli vuoden 2003 neljänneksi myydyin albumi, ja se ylitti tuplaplatinaan oikeuttavan myyntirajan vuonna 2004. Albumi pysyi viisi viikkoa Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Martti Salminen ja Zen Café.
CD 1.
Kesto: 65:03
CD 2.
Kesto: 41:31
Speusippos

Speusippos (, n. 410–340 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli Platonin sisaren Potonen poika ja Platonin seuraaja. Platon valitsi hänet johtamaan Akatemiaa jälkeensä. Speusippos johti Akatemiaa kahdeksan vuotta, ja hänet tunnettiin äkkipikaisena, irstailevana ja tuhlailevana. Platon yritti pidätellä häntä, mutta ei onnistunut siinä. Hän kuoli joko tekemällä itsemurhan tai hivuttavaan tautiin.
Speusippos kirjoitti useita dialogeja, Diogenes Laertioksen mukaan yhteensä 43 475 riviä.
Speusippoksen elämänohje oli, että aineeton opitaan tuntemaan tieteellisen ajattelun avulla ja aineellinen tieteellisen havaintokyvyn avulla.
Viuhkaeväiset

Viuhkaeväiset (Actinopterygii) on toinen kahdesta luukaloihin (Osteichthyes) kuuluvasta alaluokasta, lihaseväisten kalojen ohella. Viuhkaeväisten evät ovat varrettomat ja eväruotojen tukemat eivätkä sieraimet ole yhteydessä suuonteloon. Viuhkaeväisiin kuuluu valtaosa (noin 96 prosenttia) nykyisistä kaloista. Yhteensä ne kattavat yli 33 300 lajia.
&lt;br clear=left&gt;
Didan kieli

Dida on Norsunluurannikolla puhuttava nigeriläiskongolainen kieli. Joskus sen katsotaan jakautuvan kahdeksi eri kieleksi, yocobouén didaksi ja lakotan didaksi. Niiden puhujat voivat ymmärtää toisiaan vain jonkin verran.
Didaa puhuu äidinkielenään yli 195 000 ihmistä. Monet heistä käyttävät myös ranskan kieltä.
Glenn Miller

Alton Glenn Miller (1. maaliskuuta 1904 Clarinda, Iowa, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1944 Englannin kanaali) oli yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja, säveltäjä ja pasunisti. Millerin big band oli swing-kauden suosituimpia orkestereita. Hänen kuuluisimpia levytyksiään ovat muun muassa ”Pennsylvania 6–5000”, ”American Patrol”, ”In the Mood” ja ”Moonlight Serenade”. Viimeksi mainittu on myös Millerin säveltämä.
Milleristä tehtiin vuonna 1954 elämäkertaelokuva "Glenn Miller Story", jonka pääosia näyttelivät James Stewart ja June Allyson.
Kuolema.
Milleriä kuljettanut yksimoottorinen Noorduyn C-64 Norseman -lentokone katosi sodan aikana lennolla Englannin kanaalin yli. Miller oli kadotessaan musiikkimajuri.
Koneen putoaminen on edelleen arvoitus, ja Millerin ja hänen lentäjänsä kohtalot ovat edelleen hämärän peitossa. Yleisin ja todennäköisin oletus on se, että kone on tuhoutunut, kun siihen on osunut epähuomiossa ylempää pudotettu pommi. Monet Saksaan matkalla olleet pommikoneet joutuivat varhaisten vaurioiden tai konevikojen vuoksi kääntymään takaisin, ja pysyväismääräyksen mukaan niiden oli pudotettava pommilastinsa mereen ennen laskeutumista. On mahdollista, että jokin tällainen hätäpudotettu lasti on osunut satunnaisen sumupilven kätkemään pieneen kuriirikoneeseen – tai, mikä vielä ilmeisempää, kone on osunut tällaisen meren pinnassa räjähtäneen pommilastin aiheuttamaan paineaaltoon, jota sen rakenne ei kestänyt.
Yhdysvalloissa olevaan Millerien perhehautaan on haudattu hänen vaimonsa ja lapsensa, ja hautakivessä on myös Glenn Millerin nimi.
Michael D. Griffin

Michael D. Griffin (s. 1. marraskuuta 1949 Aberdeen, Maryland Yhdysvallat) toimi 13. huhtikuuta 2005 – 20. tammikuuta 2009 NASAn pääjohtajana.
Tohtori Griffin on Space Department Head eli avaruusosaston johtaja Johns Hopkinsin yliopiston sovelletun fysiikan laboratoriossa (Applied Physics Laboratory). Sitä ennen hän oli In-Q-Tel-yrityksen pääjohtaja. Hän on toiminut eri asemissa Orbital Sciences Corporation -yhtiössä, mukaan luettuna navigaatiolaitteita valmistavan Magellan Systems -yhtiön johtajana. Aiemmin hän toimi NASAn pääinsinöörinä ja Strategic Defense Initiative Organizationin (tutumpi nimi: Reaganin Tähtien Sota) teknologian apulaisjohtajana. 
Hänellä on kandidaatin ja maisterin tutkinto pääaineena fysiikka Johns Hopkinsin yliopistosta ja diplomi-insinöörin tutkinto aerospace-alalta Catholic University of Americasta. Hän väitteli (Ph.D. in Aerospace Engineering) Marylandin yliopistosta. Hänellä on sähkö-insinöörin tutkinto Etelä-Kalifornian yliopistosta. Hän opiskeli MBA:ksi Loyola Collegesta. Lisäksi hänellä on Civil Engineering-tutkinto George Washingtonin yliopistosta.
Luettelo lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, joita ei ole lakkautettu. Lakkautetut lentoyhtiöt on lueteltu artikkelissa luettelo entisistä lentoyhtiöistä. Halpalentoyhtiöt on lueteltu (myös) artikkelissa luettelo halpalentoyhtiöistä.
Aasia.
Etelä-Aasia.
Afganistan • Bangladesh • Bhutan • Intia • Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka
Etu-Aasia.
Armenia • Azerbaidžan • Bahrain • Georgia • Irak • Iran • Israel • • Jemen • Jordania • Kuwait • Libanon • Oman • Qatar • Saudi-Arabia • Syyria • Turkki • Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Georgia.
----Georgian airways
Itä-Aasia.
Japani • Kiina • • Korean demokraattinen kansantasavalta • Korean tasavalta • Mongolia • Taiwan
Keski-Aasia.
Kazakstan • Kirgisia • Tadžikistan • Turkmenistan • Uzbekistan
Kaakkois-Aasia.
Brunei • Filippiinit • Indonesia • Itä-Timor • Kambodža • Laos • Malesia • Myanmar • Singapore • Thaimaa • Vietnam
Pohjois-Aasia.
Venäjä
Pohjois-Amerikka.
Grönlanti.
Katso myös artikkeli: Luettelo Kanadan lentoyhtiöistä.
"Pääartikkeli: Luettelo eurooppalaisista lentoyhtiöistä"
Mortti ja Vertti

Mortti () ja Vertti () ovat Disneyn eläinmaailmassa toisinaan seikkailevat Mikki Hiiren sisarenpojat. He ovat Aku Ankan sisarenpoikien tapaan aivan toistensa näköiset. Uusimmissa sarjakuvissa Mortti ja Vertti kuuluvat nuorten jalkapallojoukkueeseen, Ylävirran Yritykseen. Vaikka Mortin ja Vertin oikeaa isää ei ole näytetty sarjakuvassa, on heidän äitinsä esiintynyt muutamassa tarinassa. Mortin ja Vertin ensiesiintyminen oli sarjakuvassa Mikki Hiiri ja vilkkaat veljenpojat vuonna 1932 Floyd Gottfredsonin piirtäminä. 
"Helsingin Sanomien" lukijat ihmettelivät, miksei lehdessä ilmestyneessä Mikki-sarjakuvassa ollut Verttiä lainkaan, vain pelkkä Mortti. Asia johtui siitä, että piirtäjä Floyd Gottfredson oli sitä mieltä, että Mortti ja Vertti olivat liian samankaltaisia (vrt. Tupu, Hupu ja Lupu). Hän päätti poistaa Vertin tilapäisesti sarjasta ja tuoda tämän myöhemmin takaisin kouluja käyneenä silmälasipäänä. Suunnitelma kuitenkin peruuntui, kun samoihin aikoihin sarja muuttui jatkuvajuonisesta seikkailusta päivittäiseksi vitsisarjaksi ja Vertti jäi kokonaan pois sanomalehtisarjasta.
Paska (artisti)

Paska on suomalainen vuonna 1985 aloittanut a cappella -musiikkia esittävä hanke, jonka muodostaa radiotoimittajana ja kirjailijana tunnettu Ari Peltonen. Peltonen kutsuu Paskaa yhtyeeksi, vaikka hän on sen ainoa jäsen. Peltonen tunnetaan muun muassa Radiomafian ohjelmasta ANSSI!. Paskan musiikissa ei ole mukana soittimia vaan kappaleet koostuvat englanninkielisestä huutamisesta tai muusta samantyyppisestä materiaalista. Toisinaan Paskan käytössä on ollut kaksi mikrofonia, joista toiseen on esitetty kitarasooloja jäljitteleviä osuuksia. Peltosen sanojen mukaan Paskan yhtenä tarkoituksena on osoittaa, että kuka tahansa voi tehdä musiikkia, ”riippumatta siitä, kuinka paska hän on”. 
Historia.
Paska teki ensimmäisen esiintymisensä keväällä 1985 kilpailijana Rockin SM-kisojen alkukarsinnassa Riihimäellä. Paskan seuraava esiintyminen oli vuonna 1987, jolloin Paska myös esiintyi itsenäisyyspäivänä televisioidussa Härmärock-konsertissa. Yleisradion ohjelmapäivystykseen tuli runsaasti palautetta esimerkiksi siitä, että artisti oli kehottanut ihmisiä hankkimaan ”punaiset paperit” varusmiespalveluksen välttämiseksi.
1990-luvulla Paska esiintyi myös ulkomailla, muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa, Puolassa ja Kanadassa. Lopulta yhtyeen ilmoitettiin hajonneen sisäisiin erimielisyyksiin.
Paskan paluulevyn, joka on samalla yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi, ilmoitettiin ilmestyvän huhtikuussa 2005. Levyn julkaisua ilmoitettiin sen jälkeen lykättävän nettipiratismin takia. Artistin mukaan kyse oli sen varmistamisesta, että levy on varmasti levinnyt kunnolla internetiin ennen sen virallista julkaisemista. Ari Peltonen sanoi, ettei levyä välttämättä kukaan jaksa kuunnella, mutta sen voi kumminkin omistaa. Levyllä on muun muassa versiot kappaleista ”Bohemian Rhapsody”, ”Anarchy in the U.K.”, ”Tubular Bells”, ”Love me tender”, ”My Way” ja ”Mä vain pogoon”.
Kesällä 2005 yhtye teki ”Paska elämä aikuiselle” -nimeä kantaneen kiertueen. Myöhemmin syyskuussa 2006 järjestettiin myös samanniminen konsertti. Konsertin tuoton ilmoitettiin menevän kokonaan Peltoselle, joka kertoi lähtevänsä lomalle niin kauas kuin mitä saaduilla rahoilla pääsee. Tilaisuudessa myös myytiin oheistuotteina Paska-kalsareita ja kerättiin kolehtia, sekä Puhdas elämä lapsille -hyväntekeväisyyskonsertin tavoin ilmoitettiin aina, kuinka paljon rahaa on jo koottu.
Morane-Saulnier Parasol

Morane-Saulnier Parasol tai Morane-Saulnier Type L oli ranskalainen ylätasoinen kaksipaikkainen lentokone ensimmäisessä maailmansodassa. Sen lisenssiversiona Ruotsissa valmistettu Thulin Typ D oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen lentokone. 
Taustaa.
Morane-Saulier Parasolin menestys pohjautui pitkälle Roland Garrosin ja Raymond Saulnierin työhön potkurikehän läpi ampuvan konekiväärin asentamiseksi lentokoneeseen vuonna 1914. Garrosin konekivääri ei ollut varsinaisesti tahdistettu, mutta parannettu versio Saulnierin yksinkertaisesta mekaanisesta laukaisun estävästä järjestelmästä.
Käyttö.
Konetta rakennettiin 1913–1915 Ranskassa lähes 600 kappaletta ja lisäksi lisenssillä. Konetyyppiä käytettiin pääasiassa tiedusteluun. Sitä käyttivät Ranskan ilmavoimat, Englannin ilmavoimat ja laivaston ilmavoimat sekä Venäjän ilmavoimat. Englannin laivaston aliluutnantti R. Warneford tuhosi konetyypillä ensimmäisenä lentäjänä saksalaisen ilmalaivan kuudella kymmenen kilogramman pommilla 7. kesäkuuta 1915.
Käyttö Suomessa.
Tohtori Enoch Thulin valmisti lisenssillä viisi Thulin Typ D -konetta Ruotsissa vuosina 1915–1918. Kreivi Eric von Rosen osti yhden näistä koneista valmistusnumeroltaan D4 ja lahjoitti sen Suomen valkoiselle armeijalle maalaten koneeseen henkilökohtaisen onnenmerkkinsä hakaristin sinisellä värillä. Ensimmäinen Thulin Typ D -kone lennettiin Suomeen Uumajasta Vaasaan 6. maaliskuuta 1918. Tämän koneen tunnukseksi annettiin kenraali Mannerheimin päiväkäskyllä ”lentokone n:o 1”, joka merkittiin tunnuksella F1. Konetta kohtasi potkurivaurio Vaasassa 8. maaliskuuta 1918 ja se tuhoutui lentäjän ja tähystäjän saadessa surmansa 16. huhtikuuta 1918 Tampereella siiven murruttua ilmassa.
Suomen ilmavoimilla oli käytössään myös toinen Thulin Typ D, jonka ostettiin ”Finlands vänner” -järjestön hankkimilla varoilla ja salakuljetettiin junalla Haaparannan kautta Suomeen 18.–19. maaliskuuta 1918. Koneen tunnuksena oli F3 ja sen käyttö jäi vähäiseksi koneen vaurioiduttua korjauskelvottomaksi moottoripaloa seuranneessa maahansyöksyssä 28. maaliskuuta 1918. Konetta yritettiin korjata myöhemmin ja se poistettiin rekisteristä 11. elokuuta 1919 kirjanpitotunnuksella A71/18 varustettuna.
N.A.B. Albatros

N.A.B. Albatros -lentokoneet olivat Ruotsissa valmistettuja puurakenteisia ja kangasverhoiltuja, kaksitasoisia 1910-luvun kellukekoneita. 
Nordiska Aviatik A/B:n (N.A.B.) rakensi saksalaisia Albatros-koneita lisenssillä Ruotsissa vuodesta 1914 alkaen. Typ 9 perustui Albatros B.II:een. Typ 17 (Albatros Jagare) oli modifikaatio typ 9:stä.
Käyttö Suomessa.
N.A.B. Albatros typ 9 ja typ 17 olivat Suomen ilmavoimien ensimmäisiä koneita. Konetyyppi oli ilmavoimien käytössä 1918–1923. Typ 9-koneita oli kaksi kappaletta ja 17-koneita yksi.
Desmond Child

Desmond Child, oikealta nimeltään John Charles Barrett (28. lokakuuta 1953) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Hän perusti Desmond Child &amp; Rouge -yhtyeen vuonna 1975. Suurempaa suosiota Child on saanut lauluntekijänä ja hän on ollut mukana säveltämässä useita hittikappaleita. Hän on työskennellyt useiden suosittujen artistien kanssa – muun muassa Cherin, Michael Boltonin, Aerosmithin, Bon Jovin, Alice Cooperin, Kissin ja Ricky Martinin. 
Tunnettuja Childin säveltämiä kappaleita ovat muun muassa ”Poison” (Alice Cooper), ”Livin’ on a Prayer” (Bon Jovi), ”Livin’ la Vida Loca” (Ricky Martin), ”I Was Made for Lovin’ You” (Kiss) ja erityisesti Suomessa ”Livin’ in a World Without You” (The Rasmus).
Desmond Childin ura on jatkunut lähes 40 vuoden ajan. 2000-luvun tuotantoja ovat olleet Meat Loafin albumi ', jolle hän teki myös lauluja, Scorpionsin ', Mariah Careyn uusi albumi sekä The Rasmuksen syyskuussa 2008 julkaistu "Black Roses".
Childin kappaleita.
Aerosmith
Clay Aiken
Bif Naked
Michael Bolton
Bon Jovi
Cher
Dream Theater(yhdessä yhtyeen kanssa)
Kelly Clarkson
Alice Cooper
Diana DeGarmo
INXS
Joan Jett &amp; the Blackhearts
Kiss
Ricky Martin
Jesse McCartney
Billie Myers
The Rasmus
LeAnn Rimes
Tokio Hotel
Sisqo
Robbie Williams
Kaukola

Kaukola on Laatokan länsirannalla Karjalankannaksella, luovutetussa Karjalassa sijainnut entinen Suomen kunta. Käkisalmen kaupunki sijaitsee sen itäpuolella. Vuoteen 1944 saakka Kaukola kuului Viipurin lääniin. Sen naapurikuntia olivat Käkisalmen maalaiskunta, Käkisalmen kaupunki, Räisälä, Kirvu ja Hiitola. 
Vuonna 1938 Kaukolan väkiluku oli 4 230 ja sen pinta-ala oli 267,80 km². Kaukolassa oli virallisen kyläjaon mukaan 26 kylää. Karjalan radan asema oli Ojajärven kylässä, Hiitolan-Raudun radan asema Kaarlahden taajamassa. 
Paikkakunnan nimi elää edelleen muun muassa Kaukolan kansallispuvussa.
Tunnettuja Kaukolassa syntyneitä ovat olleet muun muassa kirjailija Viljo Kojo ja poliitikko Ville Pessi.
Historia.
Kaukolan kunta aloitti toimintansa vuonna 1868 ja Kaukolan luterilainen seurakunta puolestaan perustettiin 1896.
Vuoden 1945 maanhankintalain mukaan Kaukolan evakuoitu väestö sijoitettiin Pohjois-Pirkanmaalle: Ikaalisiin, Kuruun, Kihniölle, Parkanoon, Ruovedelle, Teiskoon, Viljakkalaan ja Ylöjärvelle.
Kylät.
Hautapelto, Heinsalmi, Hyypölä, Iknaattala, Järvenpää, Kaarlahti, Kankaanmäki, Kaukola, Keiholampi, Keräpelto, Kirkonmaa, Kortteensalmi, Koverila, Liinamaa, Miinajoki, Monittula, Munkinsalmi, Pataksela, Piiskunsalmi, Riihilahti, Riihipelto, Rokosina, Suokkala, Säppää, Tervola, Uskinsaari, Variksela
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 11 koulupiiriin.
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kaukolan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.
Nykytilanne.
Entisen Kaukolan kunnan alue jakaantuu nykyisin Kaukolan eli Sevastjanovon maalaiskunnan ja sen sisään jäävän Kaarlahden eli Kuznetšnojen kaupunkikunnan kesken.
Inkerin kirkko perusti vuonna 1996 Kaukolaan luterilaisen seurakunnan. Seurakuntalaisia on yli 50 ja pyhäkoulussa on saman verran lapsia. Alueen väestöstä pääosa on venäläisiä, mutta alueella on myös inkerinsuomalaisia. Vantaan Hämeenkylän ystävyysseurakunnaksi Kaukola tuli vuonna 2000. Tukea antavat myös Ylöjärven, Nokian, Pirkkalan, Ruoveden ja Viljakkalan seurakunnat.
Björkö (Mustasaari)

Björkö on saari Merenkurkussa, Raippaluodon pohjoispuolella Mustasaaren kunnassa. Se on pinta-alaltaan - noin 32 neliökilometriä - Suomen merialueiden 24. suurin saari. Saari pienine lähisaarineen ja Raippaluotoon johtavine siltoineen muodosti oman Björköbyn kunnan vuosina 1932−1973. 
Björkön saari on osa Pohjanlahden keskiosan maannousemarannikkoa ja tätä esilletuovaa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Korkearannikko – Merenkurkun saaristo. Osana maailmanperintökohteen matkailukäytön lisäämispyrkimistä, on rakennettu Björkön saaren länsiosassa sijaitsevasta Svedjehamnin satamasta vaellusreitistö lounaaseen, Panikeen. 2020-luvun alkupuolella valmistunut reitistö on varustetu taukopaikoilla ja automaattilossilla. 
Saaren keskuskylä Björköbyn eli Björkön kylämaisema kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennetun kulttuuriympäristön kohteisiin.
Björkön julkisiin kulttuuripalveluihin lukeutuu muun muassa Björköbyn kirjasto, joka on yksi Mustasaaren kunnankirjaston toimipisteistä.
Avainviulu

Avainviulu () on vanha ruotsalainen jousisoitin. Siinä on yleensä 16 kieltä. Niistä neljää soitetaan ja muut ovat resonanssikieliä. Soittimessa on tyypillisesti kolmessa rivissä kaikkiaan 37 puista avainta, mutta sitä tehdään myös nelirivisenä. Avainviulua voi luonnehtia perinteisen viulun ja kampiliiran välimuodoksi. Se on Ruotsin kansallissoitin.
Historiaa.
Avainviulu kehittyi viimeistään 1350-luvulla, jolta ajalta on löytynyt Gotlannista reliefi, jossa esiintyy kaksi avainviulun soittajaa. 1400–1500-luvuilla soitin oli yleinen Ruotsin lisäksi ainakin Tanskassa. Suomalainen versio soittimesta on "esseharpa" eli ähtävänharppu, joita tiedetään käytetyn 1500- ja 1600-lukujen taitteessa Ähtävällä (ruots. Esse). Suomalainen malli on hieman ruotsalaista pelkistetympi, ja ainut Suomesta löydetty malli on vuodelta 1909.
Tunnetuin nykyajan avainviulisti oli Eric Sahlström (1912–1986). Hänen nimeään kantavassa Eric Sahlström -instituutissa opetetaan avainviulun soittoa. 1900-luvun alkupuoliskolla soittimen harrastus tyrehtyi, mutta 1960- ja 1970-luvuilla se virisi uudelleen.
Geoidi

Geoidi on Maan tai taivaankappaleen muotoa kuvaava malli. Geoidi on se painovoimakentän potentiaalin tasa-arvopinta, joka parhaiten yhtyy levossa olevaan meren keskivedenpintaan joko globaalisti tai paikallisesti. Tasa-arvopinta (l. ekvipotentiaalipinta) tarkoittaa tässä yhteydessä, että pinnan kaikilla pisteillä on sama painovoiman potentiaalienergia ja geoidin pinta on kohtisuorassa painovoimavektoria vastaan. 
Todellisuudessa keskimerenpinta eroaa geoidista muun muassa veden lämpötila- ja suolaisuusvaihteluiden, ilmanpainevaihteluiden sekä vallitsevien tuulien ja merivirtojen vuoksi. 
Koska maapallon massa on epätasaisesti jakautunut, syntyy painovoimapoikkeamia ja geoidin pinta on epäsäännöllinen. Tietyillä alueilla geoidin pinta on siis kauempana maapallon massakeskipisteestä kuin joillain toisilla. Suhteessa maapallon pinnan paikalliseen etäisyyteen maapallon keskipisteestä, nämä vaihtelut ovat kuitenkin hyvin pieniä (alle 110 metriä). Vaihtelun suhteellisen pienuuden ansiosta maanmittauksessa geoidia yleensä approksimoidaan vertausellipsoidilla, joka on matemaattisesti yksinkertaisempi geometrinen malli.
Paikalliset geoidit, esimerkiksi paikallinen keskimääräinen merenpinta, voivat olla eri korkeuksilla. Ortometristen korkeuksien vertauspinta on paikallinen geoidi. 
Vuoksikorjaus.
Geoidille nimi voidaan tarkentaa riippuen siitä, miten se huomioi vuoksikorjauksen
Tutkimus.
Geoidin aaltoilua eli undulaatiota tutkitaan kansainvälisesti satelliittien avulla. ESAn GOCE on vuonna 2009 laukaistu gravitaatiota ja geoidia mittaava satelliitti. Suomessa geoidia tutkii muiden muassa Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus.