tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mikko Allinniemi

Mikko Allinniemi (s. 14. helmikuuta 1970 Vammala) on suomalainen taekwondoin ja ITF taekwondo liiton sertifioima Mestari. Hän on kilpaillut ITF:n (International Taekwon-Do Federation) kilpailuissa.
Mikko Allinniemi aloitti taekwondon harjoittelun vuonna 1987. Maajoukkueessa hän debytoi vuonna 1994. Allinniemi on taekwondossa kansainvälisellä tasolla Suomen kokenein ja yksi parhaimmin menestyneistä urheilijoista. Allinniemen saavutuksiin kuuluvat hopeamitalit Euroopan-mestaruuskilpailuista vuosina 1994, 1996, 1998, 1999, ja pronssimitali vuonna 2005 ottelussa sarjassa alle 54 kilogrammaa. Lisäksi hän saavutti EM-pronssimitalin liikesarjoissa vuonna 2004. Mikko Allinniemen kilpailu-uran kruunasi pronssimitali MM-kisoissa vuonna 2007 ottelussa sarjassa alle 54 kg. Lisäksi hän oli sarjassa alle 54 kg vuoden 1994 MM-kisoissa sijaluvulla 5–8, ja vuoden 1997 MM-kisoissa sijaluvulla 9–16. Arvokisojen sijoituksien lisäksi Allinniemellä on lukuisia Pohjoismaiden ja Suomen mestaruuksia lajissaan.
Kilpailu-uransa jälkeen Mikko Allinniemi on suuntautunut taekwon-don opettamiseen. Hän toimii päävalmentajana Suomen suurimmassa taekwondo-seurassa, Taekwon-Do Akatemiassa, jolla on toimintaa 40 paikkakunnalla. Hän on ollut myös maajoukkueen valmentaja. Allinniemen vyöarvo taekwondossa on 8. dan musta vyö, eli Mestari (29.6.2024 suoritettu Japanin Tokiossa pidetyssä mestarivyökokeessa). Hänen harjoitus- ja opetusfilosofiaansa kuuluu perehtyminen kamppailulajeihin laaja-alaisesti, ja hän soveltaakin muun muassa itsepuolustusta opettaessaan perinteisten taekwondo-tekniikoiden ohella muun muassa filippiiniläisiä kamppailulajeja. Koulutukseltaan hän on rakennusarkkitehti.
Suomen ITF Taekwon-Do

Suomen ITF Taekwon-Do ry (SITF) on perustettu vuonna 1986. SITF:llä on 30 jäsenseuraa ja noin 1500 harrastajaa yli 40 paikkakunnalla Helsingistä Muonioon. SITF:n puheenjohtajana toimii Tanja Hammare.
Lajillisina kattojärjestöinä toimivat International Taekwon-Do Federation (ITF) ja All European Taekwon-Do Federation (AETF). SITF:n tarkoitus on auttaa Suomessa toimivia jäsenseurojaan toimimaan ITF:n sääntöjen mukaisesti ja harjoittamaan Kenraali Choi Hong Hi’n kehittämää Taekwon-Doa, Koreasta lähtöisin olevaa taistelu- ja itsepuolustuslajia. ITF Taekwondossa on kuusi eriväristä vyötä ja niiden lisäksi niihin kuuluvat merkit (lapset ja juniorit) ja mustassa vyössä on arvoja 9 dan. asti.
SITF:n tarkoituksena on kehittää liikuntaharrastusta eri ikäisten ihmisten parissa ja toimia niin, että mahdollisimman moni seuran jäsen harrastaisi kunto-, kilpa- tai huippu-urheilua edellytystensä ja tarpeidensa mukaisesti. SITF:n toiminnan perustana ovat liikunnan eettiset arvot ja urheilun Reilun Pelin periaatteet. Toiminnassa pyritään edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa.
Talous.
Suomen ITF Taekwon-Do on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 134 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 25 000 euroa.
Joshua Chamberlain

Joshua Lawrence Chamberlain (8. syyskuuta 1828 – 24. helmikuuta 1914) oli yhdysvaltalainen Mainen osavaltiosta kotoisin ollut collegeprofessori, joka lähti vapaaehtoisena Yhdysvaltain sisällissotaan ilman minkäänlaista muodollista sotilaskoulutusta. Hänestä tuli prikaatikenraali ja suuresti kunnioitettu unionin upseeri. Hän oli syntynyt Brewerissä Mainessa, ja oli naimisissa Fanny Adamsin kanssa. Vuonna 1855 hän aloitti retoriikan professorina Bowdoin Collegessa. Sisällissodan syttyessä hän liittyi 20. Mainen rykmenttiin, josta tuli osa Potomacin armeijaa. Samassa yksikössä palveli myös hänen veljensä Thomas.
Chamberlain otti osaa Antietamin ja Fredericksburgin taisteluihin, joista jälkimmäisessä rykmentti vietti karmivan yön taistelukentällä ruumiiden seassa ja vihollisen tulen alaisena. Chamberlain ylennettiin rykmentin everstiksi kesäkuussa 1863.
Gettysburgin taistelun toisena päivänä Chamberlain ja 20. mainelainen rykmentti puolustivat Little Round Top -nimistä kukkulaa eversti Strong Vincentin alaisina yhdessä 83. Pennsylvanian, 44. New Yorkin ja 66. Michiganin rykmenttien kanssa. Vastassaan heillä oli 15. alabamalainen rykmentti komentajanaan eversti William C. Oates. Taistelut kukkulasta olivat raivoisia ja etelävaltiolaiset hyökkäsivät uudestaan ja uudestaan, mutta joka kerta hyökkäykset torjuttiin. Ammusten vähyydestä ja mieshukasta kärsivä mainelaisrykmentti aloitti pistinhyökkäyksen Chamberlainin käskystä. Mainelaisten hyökkäys alas kukkulanrinnettä heitti alabamalaiset kukkulalta alas. Hyökkäys oli menestys ja Chamberlain sai paljon vankeja.
Chamberlainia alettiin hyökkäyksen jälkeen nimittää ”Little Round Topin leijonaksi”. Hän sairastui taistelun jälkeen malariaan ja joutui vetäytymään vuodeksi pois taistelukentiltä. Vuonna 1864 hän palasi prikaatikenraalina ja taisteli River's Salientissa. Aikaisin 1865 hän sai komentoonsa prikaatin V armeijakunnasta. Hän oli mukana 20 taistelussa, kuusi hevosta ammuttiin hänen altaan ja hän haavoittui kuudesti. Presidentti Abraham Lincoln nimitti hänet kenraalimajuriksi ennen sodan loppua. Gettysburgin taistelussa osoittamastaan urheudesta hän sai kunniamitalin ja sai myös komentaa jalkaväkeä Robert E. Leen antautumisseremoniassa Appomattoxin käräjätalolla.
Sodan jälkeen hän oli neljä kautta, tammikuusta 1867 tammikuuhun 1871, Mainen kuvernöörinä ja oli myös Bowdoin Collegen presidentti. Hän kuoli sodan aiheuttamiin haavoihin 85 vuoden ikäisenä Portlandissa, Mainessa. Hänet on haudattu Pine Groven hautausmaahan Brunswickiin.
All European Taekwon-Do Federation

All European Taekwon-Do Federation (AETF) on taekwondon eurooppalainen keskusjärjestö. Se toimii International Taekwon-Do Federation (ITF)-maailmanliiton alaisuudessa ja hallinnoi lajin toimintaa Euroopan alueella. Näkyvimpänä toimenaan AETF järjestää vuosittain taekwon-don EM-kisat. 
Järjestön päämaja sijaitsee Lublinissa, Puolassa.
Juhani Brander

Juhani Brander (s. 17. toukokuuta 1978 Turku) on suomalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko, kolumnisti ja runoilija.
Brander on Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2004. Brander toimii Aamulehden, Turun Sanomien ja Satakunnan Kansan kriitikkona. Hän pääsi ainoana suomalaisena Best European Fiction 2010 -julkaisuun.
Nuku pommiin

Nuku pommiin on Timo Kojon esittämä kappale, jolla hän edusti Suomea vuoden 1982 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Jim Pembroke ja sanoitti Juice Leskinen.
Kappale jäi loppukilpailussa viimeiselle sijalle saamatta ainuttakaan pistettä. Se on nykyisen pistelaskutavan aikana Suomen Euroviisuhistorian heikoimmin menestynyt kappale. Edellisen kerran Suomen kappale jätettiin pisteittä vuonna 1965.
”Nuku pommiin” perustuu Pembroken julkaisemattomaan sävellykseen ”Don’t Drop This Neutron Bomb on Me”, jota hän oli kaavaillut Wigwamille esitettäväksi. Kappale lyhennettiin euroviisujen sääntöihin sopivaksi, ja Leskinen teki siihen suomenkieliset sanat ravintolavaunussa matkalla Helsingistä Tampereelle. Kappale oli tekijöidensä kannanotto Euroopassa vallinnutta kylmää sotaa ja silloista sotilasliitto Naton ja Varsovan liiton kilpavarustelua vastaan. 
Laulukilpailussa Kojon mukana lavalla esiintyivät Pave Maijanen (kitara), Juha Björninen (kitarasoolo), Heikki "Häkä" Virtanen (basso), Jim Pembroke (kosketinsoittimet ja rumpu) sekä Keimo Hirvonen (rummut). 
Kojo itse oli kisan jälkeisessä lehtihaastattelussa tyytyväinen nollatulokseensa:”Mikä onni, ettei tullut jotain tuollaista mitätöntä kolmea tai neljää pistettä. Vain ensimmäinen ja viimeinen muistetaan!”
Vuonna 2019 ilmestyneessä Petteri Ahomaan kirjoittamassa elämäkerrassa Kojo kertoi päätyneensä Suomen euroviisukarsintaan puoliksi vitsillä – ”kunhan nyt vedetään ja kokeillaan”. Kojon ja "Nuku pommiin" -kappaleen valinta Suomen edustajaksi Harrogatessa pidettyyn kilpailuun tuli hänelle ja säestysyhtyeen jäsenille täytenä yllätyksenä: 
Jo ennen laulukilpailun finaalia Kojo oli Iltalehdessä ilmaissut avoimen halveksuntansa kisoja kohtaan:
Vuonna 2019 Kojo muisteli:
Kojo muisteli, että kilpailun tuloksen ratkettua "Nuku pommiin" sai eurooppalaisissa tiedotusvälineissä ylivoimaisesti enemmän huomiota kuin voittokappale. Kappaleesta kiinnostuivat muiden muassa rauhanliikkeen kannattajat. Kojo uskoi Euroopan-valloitukseensa Outi Poppin haastattelussa Rockradiossa; hänelle oli luvattu esiintymisiä ainakin Saksaan.
”Nuku pommiin” -kappaleen sijoittuminen Eurovision laulukilpailun viimeiseksi ilman ainuttakaan pistettä herätti Suomessa voimakkaita tunteita aikana, jolloin kilpailuun suhtauduttiin huomattavasti vakavammin kuin myöhempinä vuosikymmeninä; suomalaisia osanottajia pidettiin Suomen edustajina maailmalla. Suomen silloinen Espanjan-suurlähettiläs Joel Pekuri purki pettymystään Helsingin Sanomissa finaalin jälkeen:
Petteri Ahomaan kirjoittamassa elämäkerrassa Kojo kuvaili, millaisia seurauksia viisutappiosta hänelle koitui kotimaassa. Hänen sovitut esiintymisensä peruttiin, hänelle huudeltiin kaduilla ilkeää pilkkanimeä ”Nolla-Kojo”, ja vielä 15 vuotta myöhemmin häntä viskeltiin juomatölkeillä jääkiekkokatsomossa Hartwall-areenassa. Kojo kertoi, millaisena hän sai kokea kotiyleisön vihan ja pilkan:
Ahti Rytkönen

Ahti Aarno Rytkönen (23. maaliskuuta 1899 Ilmajoki – 21. heinäkuuta 1989 Hyvinkää) oli kielitieteilijä, professori h.c. Vanhemmat: Antti Juhani Rytkönen ja Olga o.s. Söderman.
Rytkönen syntyi Ilmajoella, mistä perhe muutti pian hänen syntymänsä jälkeen Lahteen ja sen jälkeen Helsinkiin. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1917. Hän opetti opiskelujensa ohessa viransijaisena kansakouluissa Iitin Sitikkalassa ja Rautalammin Saikarissa. Valmistuttuaan kansakoulunopettajaksi 1920 hän toimi opettajana Maaningan Tuovilanlahdella vuoteen 1923 asti opiskellen samalla Helsingin yliopistossa. Vuonna 1924 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon.
Rytkönen oli erityisen kiinnostunut kansatieteestä ja kielen piirteistä. Maaningalla opettaessaan hän kirjoitti innokkaasti muistiin paikallisilta koululaisilta kuulemiaan murreilmaisuja. Vuonna 1923 hän pääsi Suomen sanakirjasäätiön sanastajaksi eli aineiston kerääjäksi suomen kansankielen sanakirjaa varten. Rytkönen keräsikin ahkerasti sanoja erityisesti Pohjois-Savossa ja Kainuussa. Hän keräsi matkoillaan kokonaista 30 000 sanalippua ja 6000 kansanrunoa. Sanojenkeruumatkoillaan Rytkönen harrasti myös valokuvausta, ja tuloksena oli mittava valokuvakokoelma. Kuviin tallennetui kattava kirjo pohjoissavolaista elämäntapaa. Rytkönen laati keräämäästään aineistosta kolme pääteostaan "Savupirttien kansaa" (1931), "Tuohitorven mailta" (1933) ja "Tuulastulilta ja karhumailta" (1935).
Vuosina 1933-38 Rytkönen oli Nykysuomen sanakirjan aputoimittajana. Hän laati väitöskirjaa savolaismurteiden ilmaisuista, mutta se torjuttiin sen aikaisissa yliopistopiireissä. Suomen kielen tutkimus oli tuon ajan yliopistomaailmassa painottunut länsimurteisiin, ja itämurteiden kirjavaa ilmaisutapaa joko vieroksuttiin tai sitä ei tunnettu. Lisäksi 1930-luvun akateeminen ilmapiiri ei sallinut näkemyksiä jotka kyseenalaistivat tunnettujen kielitieteilijöiden teesejä. Rytkösen väitettiin keksineen murreilmaisuja itse ja häntä vaadittiin tekemään väitöskirjaansa perustavan laatuisia muutoksia joihin hän ei suostunut. Jyrkimpiin kriitikoihin kuului professori Erkki Itkonen.
Vuonna 1939 Rytkönen siirtyi pois Helsingistä saatuaan suomen kielen lehtorin paikan Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa. Jyväskylään oli savustettu Helsingistä eräs toinenkin "kerettiläinen" kielitieteilijä, Aarni Penttilä, jonka kanssa Rytkönen ystävystyi. Maaliskuussa 1940 oli jo selvinnyt että Rytkösen Helsingin yliopistossa tekemä väitöskirja "Eräiden itämerensuomen tm-sanojen historiaa" ei menisi läpi, niinpä hän hylkäsi ajatuksen väitöskirjasta ja julkaisi sen sellaisenaan. Rytkönen työskenteli lehtorina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoteen 1965. Vuonna 1964 Tasavallan Presidentti myönsi hänelle professorin arvon.
Julkaisuja ja kirjoituksia.
Lisäksi lukuisia kirjoituksia kieli- ja kansatieteen aloilta.
Aiheesta muualla.
Ahti Rytkösen lehtiartikkeleita:
Bock

Bock on vanha ruotsin- ja saksankielinen sukunimi.
Helsingin pitäjän Bock-suku oli seudun vanhimpia vapaamiessukuja. Suvun kantaisä Nisse Pederson af Boxbacka sai rälssioikeudet Pukinmäessä vuonna 1435. Nykyään tilan nimi on Pukinmäen kartano.
Yksi Bock-niminen suku (Bock af Bukkila, Ruotsin ritarihuoneen aatelissuku n:o 247) omisti Pukkilan kartanon Piikkiössä 1540-luvulta alkaen.
Suomalaisessa paikannimistössä Bock-nimi esiintyy useimmiten kirjoitusmuodossa "Box", joka on Bock-sanan genetiivi (Bock's). Tällaisia nimiä ovat muun muassa edellä mainittu Boxbacka (nyk. Bocksbacka, suom. Pukinmäki) sekä Snappertunan kylät Box ja Boxby. Boxström-sukunimi on jäljitetty Snappertunan Boxiin.
RoboCop (vuoden 2003 videopeli)

RoboCop on Titus Interactiven kehittämä ja MGM Interactiven julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.
Peli perustuu RoboCop -elokuviin. 
Juoni.
Pelissä seikkailaan päähahmolla RoboCopilla, jonka tehtävänä on selvittää OCP:n pahaenteinen juoni. Paikallinen rikollisjoukko myy uutta synteettistä huumetta ja voimakas tietokoneaivoilla varustettu kyborgi MIND aiheuttavat RoboCopille harmia. Nämä kaksi ongelmaa täytyy kaapata, tuhota tai pidättää etsien samalla vihjeitä ja todisteita, sekä muistaa suojella viattomia ihmisiä.
Pelaaminen.
Pelissä on yhteensä yhdeksän tehtävää, kuten Bronx, City dump, varastorakennus, rautatehdas, tuomiokirkko, MIND kätkö, rannikkoalusta, MIND päämaja, OCP torni. Käytössä on myös kuusi eri asetta: Beretta, automaattikivääri, Cobra-tykki, raketinlaukaisin, plasma-ase ja sähköstaattinen ase. Mukana on yli kolmekymmentä eri rikollista, kuten ihmisiä, robotteja ja eläimiä.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 2.2/10. Pelissä on ohjelmointivirheitä kuten seinien läpi kulkevia vihollisia.
Kaliforniannaamiokerttuli

Kaliforniannaamiokerttuli ("Geothlypis beldingi") on uhanalainen Baja Californiassa elävä lintu. Laji on nimetty Lyman Beldingin kunniaksi.
Kooltaan kaliforniannaamiokerttulit ovat noin 14 cm. Koiraan vatsa ja pää ovat kirkkaankeltaiset. Koiraalla on silmien ympärillä musta maski, joka puuttuu naarailta. Pään takaosa on ruskea ja selkä sekä pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Naarailla pää on oliivinvihreä ja niillä on myös vaalea silmärengas. Alalaji "G. b. beldingi" on ruumiinrakenteeltaan pulleampi ja koirailla on valkeahko reunus kasvomaskissaan. Naamiokerttuli ("Geothlypis trichas") voidaan sekoittaa kaliforniannaamiokerttuliin, mutta se on pienempi ja sillä on vaaleanpunaista alaleuassa ja koirailla on maskinsa ympärillä harmaa reunus. Lajin laulu on voimakkaita sarjoja. Kutsuääni on karhea "tchech" 
Kaliforniannaamiokerttuleiden elinympäristöä ovat ruovikkoiset keitaat, joilla kasvaa osmankäämejä ja saroja, sekä makeavetiset marskimaat ja joet. Joitakin yksilöitä on tavattu myös rannikon suoalueilta. Lintuja ei ole tavattu 50 metriä kauempana vesialueista. Linnut tekevät pesänsä ruovikkoon. . Kaliforniannaamiokerttulit ovat hyönteissyöjiä.
Kaliforniannaamiokerttulikannan kooksi arvioidaan noin 1 000–2 500 yksilöä . Suurimmat uhkat lajille ovat elinympäristön tuhoutuminen tulipaloissa, ruokojen kerääminen matkamuistojen valmistamista varten sekä alueella tapahtuva talojen rakentaminen. Lisäksi hurrikaanit muodostavat uhkan suhteellisen eristyneinä eläville pienille populaatioille .
Fabulous Tonight

Fabulous Tonight on Marikon ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin Suomessa 2. huhtikuuta 2008, Ruotsissa 14. toukokuuta 2008 ja myöhemmin samana vuonna vielä Tanskassa, Norjassa ja Islannissa. Albumi sisältää monia eri tyylilajeja, ”Unstoppable” ja ”Time Has Come” -kappaleet ovat tyyliltään dancea ja discoa, mutta albumi sisältää popin lisäksi myös jazzia ja bluesia.
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 21. Seuraavalla se saavutti parhaan sijansa, 13. Yhteensä "Fabulous Tonight" oli albumilistalla seitsemän viikkoa.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single, ”Unstoppable” julkaistiin 10. maaliskuuta 2008. Kappale menestyi Suomen myyntilistoilla hyvin. Kappale oli sekä lataus- että singlelistalla parhaimmillaan toisena ja vietti molemmilla listoilla useita viikkoja kymmenen myydyimmän kappaleen joukossa. ”Unstoppable” julkaistiin singlenä myös Ruotsissa, jossa se sai hyvin radiosoittoa. 
”Time Has Come” julkaistiin albumin toisena singlenä loppukeväästä 2008. Kappale pääsi ensimmäisen singlen tavoin radiosoittoon, mutta edellisen veroista hittiä siitä ei kasvanut. Myyntilistoilla kappale nousi latauslistalla parhaimmillaan 15:nneksi ja singlelistalla 20:nneksi, joka jäi sen ainoaksi listamerkinnäksi kyseisellä listalla.
Kolmas single ”Still Baby” julkaistiin marraskuun lopussa 2008, mutta kappale ei noussut lainkaan myyntilistoille.
Kuutamohullu

Kuutamohullu on suomalaisen Popeda -yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2008. Se on ensimmäinen single syyskuussa 2008 ilmestyneeltä "Täydelliset miehet" -albumilta. Kyseessä on myös ensimmäinen julkaisu yhtyeen uudistuneella kokoonpanolla (mukana kosketinsoittaja Iso-Pate Kivinen ja rumpali Lacu Lahtinen).
Parhaimmillaan single oli sijalla 3. Suomen virallisella singlelistalla.
__notoc__
Reino (kappale)

Reino on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 22. elokuuta 2007 (digimyynnissä jo 10. elokuuta). Se jäi viimeiseksi Popeda-singleksi, jolla ovat mukana rumpali Arska Rautajoki ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen.
Kappale oli mukana syksyllä 2007 julkaistulla Popedan "30-vuotinen sota 1977–2007" -kokoelmalevyllä.
Seppo Saraspää

Seppo Saraspää (s. 13. toukokuuta 1946 Ylivieska) on suomalainen eräkirjailija.
Saraspää kävi keskikoulun ja suoritettuaan poliisikoulun hän toimi poliisina Helsingissä ja eräpoliisina Kemijärvellä ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi.
Saraspää on asunut vuodesta 1987 Inarinjärven Nanguvuonon Kenkäniemessä. Kirjailijan työn ohella hän hankkii elantonsa metsästyksestä, kalastuksesta ja lomamökkirakentajana. Saraspää löysi syksyllä 2003 rautakaudelta peräisin olevan hopea-aarteen Inarijärven Nanguniemestä ja hän kuvaa tätä löytöä kirjassaan "Miehiä kylmästä".
Lappeenrannan Kylpylä

Lappeenrannan Kylpylä sijaitsee Lappeenrannan keskustan tuntumassa Kylpylän kaupunginosassa, Saimaan rannalla. Kylpylän toimintojen piiriin kuuluvat kylpylälomat, hoito-osasto, kuntoutuspalvelut, työterveyshuolto, kauneudenhoito- ja kokouspalvelut. Kylpylän hotelli on uusittu vuonna 2006. Hotellissa on 26 kahden hengen huonetta. 
Kylpylä lopetti toimintansa 9.6.2020. 
Historia.
Lappeenrannan Kylpylä perustettiin vuonna 1824, ja nykyinen kylpylärakennus valmistui vuonna 1912. Ensimmäisten sadan vuoden ajan kylpylän asiakkaita olivat erityisesti venäläiset aristokraatit, jotka saapuivat Lappeenrantaan kesänviettoon. Kylpylässä tarjottiin tuolloin muun muassa tärpättihöyryryöppyjä, höyry- ja mutakylpyjä sekä hierontaa. 1940-luvulla kylpylä muuttui kesäaikaan toimivaksi terveyskylpyläksi.
Allasosasto.
Kylpylän allasosastolla on kaksi virkistysallasta ja kaksi poreallasta, joista toinen on erillinen lämmin allas, sekä muun muassa hierova vesiputous ja vastavirtalaite. Saunoja on kolme: suomalainen sauna erikseen miehille ja naisille sekä yhteinen höyrysauna.
Erkki Tuominen (kirjailija)

Erkki Tuominen (28. kesäkuuta 1931 Ulvila – 22. heinäkuuta 2017 Kuhmo) oli suomalainen opettaja ja eräkirjailija.
Tuominen pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta 1950 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1953 ja kansalaiskoulun yleisaineiden opettajaksi Oulun yliopistosta 1963. Hän toimi Kuhmossa kansakoulun ja peruskoulun luokanopettajana vuosina 1953–1991.
Tuominen harrasti metsästystä ja eränkäyntiä koulupojasta saakka. Kirjallisen toimintansa lisäksi Tuominen kasvatti suomenpystykorvia kennelnimellä ”Juntin” ja sai tästä kasvatustyöstä Kennelliiton arvostetun Vuolasvirta-palkinnon 1986. Tuominen toimi myös pystykorvaisten rotujen ulkomuototuomarina 1976–2006 ja käyttökokeiden ylituomarina 1970–2014. Kainuun kennelpiirin hallituksen jäsenenä Tuominen toimi 1967–1989, varapuheenjohtajana 1972–1981 ja puheenjohtajana 1982–1989. Kennelliiton aluekouluttajana 1972–1981. Kennelliiton valtuuston jäsen hän oli 1975–1984 ja varajäsen 1984–1990. Kennelansioistaan Erkki Tuominen palkittiin Kennelliiton hopeisella ansiomerkillä 1978, viirillä 1981, Vuolasvirtapalkinnolla 1986, kultaisella ansiomerkillä 1990 ja pystykorvapatsaalla 2001. Suomen Pystykorvajärjestö on myöntänyt Erkki Tuomiselle kultaisen ansiomerkin 2005, ja hänet kutsuttiin järjestön kunniajäseneksi 2009. 
Koiraharrastuksensa ohella Tuominen toimi aktiivisesti metsästysalan järjestötoiminnassa toimien Kuhmon riistahoitoyhdistyksen toiminnanohjaajana 1967–1983. Oulun riistanhoitopiirin hallituksessa Tuominen toimi 1971–1983. Hän oli perustamassa Kainuun riistanhoitopiiriä toimien sen ensimmäisenä puheenjohtajana ja Metsästäjäin Keskusjärjestön hallituksen jäsenenä vuosina 1983–1999. Ansioistaan Erkki Tuominen on saanut Metsästäjäin keskusjärjestön kultaisen ansiomerkin 1980 ja suuransiomerkin 1995.
Tuomisen kirjallinen tuotanto käsittelee laajalti nimenomaan suomenpystykorvalla tapahtuvaa metsästystä ja nojaa vahvasti itse koettuun. Hän saavutti jo 1960-luvulla erätarinoillaan menestystä muun muassa Eränkävijän kirjoituskilpailuissa, mikä innoitti jatkamaan harrastusta. Tuominen oli kirjoittamisen lisäksi arvostettu erävalokuvaaja, jonka valokuvia on julkaistu Tuomisen omien kirjojen lisäksi paitsi useimmissa suomalaisissa, myös lukuisissa ulkomaisissa erälehdissä ja -kirjoissa. 
Erkki Tuomisen ”Pikinokka pystykorva: pystykorvametsästäjän opas” oli ensimmäinen haukkuvalla lintukoiralla metsästyksen opaskirja maailmassa. Kirjailija Veikko Huovinen on kirjoittanut Tuomisesta seuraavasti: ”Enpä tiedä ketään, joka hänen laillaan ymmärtäisi pystykorvan eleet, toiminnan ja sielunelämän.”
Retropop

Retropop on vuonna 2005 perustettu, elektronista suomipoppia soittava yhtye.
Nykyään yhtye toimii duona.
Historia.
Retropop sai alkunsa Tommi ja Saila Ojalan perustamana vuonna 2005. Aluksi yhtye tunnettiin pelkästään piirroshahmoina internetissä. Yhtyeestä tuli todellinen, kun vuonna 2006 mukaan liittyivät Mika Ojalehto ja Olli Räsänen. Hahmot jäivät silti olennaiseksi osaksi yhtyettä muistuttaessaan sen jäseniä ulkonäöltään.
Retropopin ensimmäinen kappale "Pieni ja ihmeellinen" julkaistiin Mikseri.net -sivustolla 30. tammikuuta 2006. Kappale valittiin viikon biisivalinnaksi viikolla 13/2006 ja se kipusi elektronisen listan kärkeen. Ensimmäistä kappaletta seurasivat "Eilinen (on tänään)", "Totuus vai tehtävä", "Aika haavat parantaa" sekä "Pitkä yö", jotka kaikki julkaistiin sekä Mikseri.net -sivustolla että yhtyeen virallisilla kotisivuilla.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu, "Pieni ja ihmeellinen / Eilinen (on tänään)" -promosingle, julkaistiin vuonna 2006. Single julkaistiin sekä internetissä MP3-muodossa että CD-R-levynä (50 kpl painos).
Kesällä 2007 Retropop solmi levytyssopimuksen Universal Music -levy-yhtiön kanssa. Ennen sopimusta yhtyeen debyyttialbumi oli jo käytännössä valmis, sillä sen on sekä äänittänyt että tuottanut yhtye itse.
Tammikuussa 2008 valmistui yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo kappaleesta ”Pieni ja ihmeellinen”. Videon on ohjannut Jussi Kemppainen ja video voitti yleisö-Muuvi-palkinnon. Kyseinen kappale oli myös yhtyeen ensimmäinen single ja se julkaistiin ensin latauskaupoissa helmikuussa ja sitten CD-versiona maaliskuussa 2008.
11. kesäkuuta 2008 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi "Pieni ja ihmeellinen".
Elokuussa 2011 yhtye julkaisi uuden singlensä ”Tää ilta”, jota on striimattu miljoonia kertoja eri latauspalveluissa. Sitä on esitetty lähes kaikissa yhtyeen esiintymisissä julksisustaan alkaen. Tammikuussa 2012 julkaistiin "Tämän hetken tähden" -albumin kolmas single ”Anna mennä”. Kappaleesta julkaistiin erillinen singleversio, joka eroaa miksauksellisesti hieman albumiversiosta.
Vuodesta 2012 alkaen Retropop on toiminut duona. Yhtyeen kolmas studioalbumi "Vihdoin syytä juhlaan", julkaistiin seuraavan vuoden marraskuussa.
2020–luku.
Neljäs studioalbumi "Voitaisko olla?" julkaistiin tammikuussa 2023 yli yhdeksän vuotta edellisen albumin jälkeen. Se sisältää kaikki yhtyeen vuodesta 2016 alkaen tekemät ja julkaisemat singlet. Tämän albumin ja kesällä 2025 toistaiseksi Retropopin kaikkein aikojen striimatuim kappale YouTubessa on "Suomihumppaa". 
Tämän viimeisimmän albumin jälkeen Retropop on tihentynyt esiintymistahtia. Vuoden 2025 aikana esiintymisiä on yli 50 eli enemmän kuin minään aikaisempana vuonna.
Erkki Lahti (eräkirjailija)

Erkki Lahti (s. 1946, Kuorevesi) on suomalainen Kuopiossa asuva eräkirjailija. 
Lahti on väitellyt tohtoriksi biologian alalta, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli muikku. Lahti on soveltavan eläintieteen dosentti. Hän toimi Kuopion yliopistossa 1973–1990 tutkijana ja opettajana, kalataloushallinnossa 1990–2009 kalastusbiologina ja viimeksi kalatalouspäällikkönä Pohjois-Savon TE-keskuksessa.
Teokset.
Lahti on ollut mukana monissa kokoomateoksissa. Lisäksi hän toimi Pellervo-lehden eräsivujen toimittajana 1986–1989, Suomen Kalastuslehden toimituskunnan jäsenenä 1998–2007 ja Savon Sanomien kolumnistina 2011–2019.
Sandokan (piirrossarja)

Sandokan on espanjalais-taiwanilainen piirrossarja, joka valmistui vuonna 1992. 
Suomessa sarjaa esitettiin 1990-luvulla MTV3-kanavalla ja myöhemmin useampia kertoja uusintana. Viimeisin uusinta sarjasta on esitetty Ruutu+ Lapset -kanavalla 2013. Sarja on julkaistu suomeksi dubattuna myös 4×50 minuutin VHS-kasettikokoelmana.
Juoni.
Piirrossarja kertoo Malesian tiikeri Sandokanista, jonka vanhemmat olivat suuria hallitsijoita. Eräs heidän läheisimmistä liittolaisistaan, James Brooke, paljastuu petturiksi ja syöksee Sandokanin vanhemmat vallasta, jolloin nuori Sandokan pakenee vannoen kostavansa vanhempiensa kohtalon. Vartuttuaan aikuiseksi hän kerää uskollisen miehistön ja alkaa purjehtia laivallaan Eteläistä Kiinan merta löytääkseen petollisen James Brooken, joka sittemmin on vaihtanut nimensä "Sarawikin Rajahiksi". Sandokanilla ja hänen miehistöllään on paha maine merirosvoina lähinnä Rajahin keksimien valheiden vuoksi, vaikka Sandokan miehineen on ryöstänyt ainoastaan Rajahin laivoja. Tosiasiassa Sandokan on kruunun todellinen perillinen.
Elokuvaversio.
Sarjan jaksoista on koostettu myös noin 75 minuuttia pitkä televisioelokuva. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab. Rooleissa mm. Anssi Känsälä, Elise Langenoja, Sari Moilanen, Arto Nieminen, Antti Raekallio, Velimatti Ranta, Pasi Ruohonen, Juuso Pekkinen, Pauli Virta ja Juha Paananen.
Jaksot.
Jaksoja yhteensä 26 ja yhden jakson pituus on 26 minuuttia.
Suomessa julkaistut VHS-kasetit.
Suomessa on julkaistu Sandokan-sarjaa VHS-kasetteina kahdessa osassa. 1990-luvun puolivälissä Castle Communications julkaisi sarjaa jaksoon 18 saakka. Julkaisua jatkoi 10 vuotta myöhemmin Pan Vision, joka julkaisi uudestaan myös aiemmat jaksot. Suomenkielisinä ääninä mm. Elise Langenoja, Keijo Romppainen, Pekka Simola ja Pauli Virta.
Märehtiminen

Märehtiminen on osa eräiden kasvinsyöjäeläinten ruoansulatusta. Symbioottisen mikrobitoimintaan perustuvan ruoansulatuksen etu märehtiville eläimille on muuten sulamattoman ravinnon muuttaminen hyödynnettävään muotoon. Mikrobeille taas märehtijä tarjoaa tasaisen suotuisat olosuhteet.
Luokittelu.
Märehtimisestä puhuttaessa on huomattava ero käsitteiden märehtijät ja märehtivät eläimet välillä. Märehtijät (Ruminantia) on aiemmassa tieteellisessä luokittelussa käytössä ollut sorkkaeläinten alalahko ja yhtenäinen evoluutiolinja, johon kuuluvat muiden muassa nautaeläinten (onttosarvisten) ja hirvieläinten heimot. Märehtiviä eläimiä sen sijaan on myös muissa ryhmissä, kuten esimerkiksi pussieläimiin luetut kengurut tai sorkkaeläimiin mutta ei märehtijöiden alalahkoon luetut kamelit.
Märehtimisen fysiologia.
Märehtivät eläimet eivät pureskele syömäänsä ravintoa huolellisesti ennen sen nielemistä. Osaksi hienonnettu ravinto menee nieltäessä pötsi-mahaan, johon se varastoituu ja missä se pehmenee mikrobitoiminnan ansiosta. Nämä mikrobit pilkkovat ruuansulatuksen myöhemmissä vaiheissa selluloosa- ja hemi-selluloosakuituja rasvahapoiksi ja muiksi imeytymiskelpoisiksi ravintoaineiksi.
Märehtiminen alkaa eläimen nopealla uloshengitysliikkeellä kurkun ollessa suljettuna. Rintakehän sisäpuolelle ja siten siihen osaan ruokatorvea syntyy alipaine, joka imaisee ravintomassaa pötsi-verkkomahasta ruokatorveen. Kun massa, ns. märepala, on ruokatorvessa, peristalttiset supistukset kuljettavat märepalan suuhun pureskeltavaksi. Hienonnettuaan märepalan eläin nielee sen uudestaan.
Märehtimistä tapahtuu säännöllisin väliajoin silloin kun eläin lepää. Märehtimisen aikana (kuten yleensäkin pureskelun yhteydessä) erittyy runsaasti sylkeä, jolla on märehtivillä eläimillä erityinen merkitys sen pötsin sisältöä neutraloivan puskurivaikutuksen vuoksi. Sylkeä erittyy vuorokaudessa suurikokoisilla märehtijäeläimillä kymmeniä litroja.
Yamma Yamma

Yamma Yamma on Pave Maijasen esittämä kappale, joka edusti Suomea vuoden 1992 Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleen sävelsi Pave Maijanen (salanimellä Maija Paavonen) ja sanoitti Heikki Harma.
Kappale sai kilpailun finaalissa ainoastaan yhteensä neljä pistettä Jugoslavialta (3) ja Israelilta (1) ja jäi viimeiselle sijalle.
Sketsi.
Myöhemmin Pirkka-Pekka Peteliuksen "Viihdeohjelma Tukholmassa" sketsihahmo Werneri Kanaviilokki yritti kuunnella "Yamma Yamma" -kappaleen, mutta sai paniikkikohtauksen jo muutaman sekunnin päästä kappaleen alettua ja joutui keskeyttämään suorituksen.
John Pope

John Pope (18. maaliskuuta 1822 – 23. syyskuuta 1892) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänellä oli lyhyt mutta menestyksekäs ura läntisellä taistelunäyttämöllä, mutta on parhaiten tunnettu tappiostaan toisessa Bull Runin taistelussa. Sisällissodan jälkeen hän loi menestyksekkään uran intiaanisodissa.
Lapsuus ja nuoruus.
Pope syntyi Louisvillessä Kentuckyssä Nathaniel Pope-nimisen liittovaltion tuomarin pojaksi. Hänen isänsä oli Abraham Lincolnin ystävä. Hän oli Manning Forcen lanko ja toinen pikkuserkku Mary Todd Lincolnille. Hän valmistui Yhdysvaltain sotilasakatemiasta 1842 ja sai komennuksen kakkosluutnantiksi kartoittajainsinööreihin. Hän palveli Floridassa ja auttoi sitten mittaamaan Yhdysvaltain ja Kanadan pohjoisrajaa. Hän taisteli Zachary Taylorin alaisena Monterreyn ja Buena Vistan taisteluissa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana, missä hän sai väliaikaisen ylennyksen ykkösluutnantiksi ja kapteeniksi. Sodan jälkeen Pope työskenteli maanmittarina Minnesotassa. 1850 hän esitteli navigoitavuutta Red Riverissä. Hän palveli pääinsinöörinä New Mexicon hallinnossa 1851-1853, ja vietti loput rauhan vuodet mittaamalla rautatietä Tyynellemerelle.
Sisällissota.
Sisällissodan syttyessä hän haki Lincolnin adjutantiksi, mutta hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 17. toukokuuta 1861 ja komennettiin hakemaan vapaaehtoisia Illinoisista. Hän sai komennettavakseen läntisen sotanäyttämön pohjoisalueen ja Keski-Missourin heinäkuussa ja riitatui läntisen sotanäyttämön komentajan kenraalimajuri John C. Frémontin kanssa ja juonitteli saadakseen tämän pois komennosta. Pope otti 18. joulukuuta Blackwaterista Missourista 1200 vankia. Hän sai 1862 kenraali Halleckilta komentoonsa Mississippin armeijan, ja komennettiin valtaamaan Konfederaation tukikohtia Mississippijoen varrella. Hän onnistui valtaamaan New Madridin ja avasi tien unionin sotalaivoille Memphisiin asti. Corinthin piirityksessä hän komensi Henry Wager Halleckin armeijan vasenta sivustaa, mutta Lincoln kutsui hänet pian itään. McClellanin Virginian niemimaan sotaretken epäonnistumisen jälkeen hän sai komentoonsa unionin Virginian armeijan. Hän joutui etelävaltioiden joukkojen asettamaan ansaan toisessa Bull Runin taistelussa 29. elokuuta 1862 ja James Longstreetin komentamat etelävaltalaiset pakottivat hänet perääntymään. Seurauksena kenraalimajuri Fitz John Porter joutui sotaoikeuteen ja erotettiin kun taas Pope erotettiin 12. syyskuuta ja hänen armeijansa annettiin McClellanille. Pope jatkoi sotilastehtävissä idässä Missourin divisioonassa, ja erosi armeijasta kenraalimajurina 1865. 
Sodan jälkeiset vaiheet.
Sodan jälkeen hän työskenteli jälleenrakennustehtävissä Atlantassa ja taisteli intiaanisodissa apasseja vastaan ja ylennettiin kenraalimajuriksi 1882. Hän erosi armeijasta 1886. Hän kuoli Ohion sotilaiden kodissa lähellä Sanduskyä Ohiossa ja on haudattu Bellefontainen hautausmaahan St. Louisiin Missouriin.
Effloresce

Effloresce on taiderockia soittavan brittiyhtye Oceansizen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 29.9.2003.
Kappaleet.
"Oceansize" on kirjoittanut kaikki kappaleet.
Everyone into Position

Everyone into Position on Oceansizen toinen albumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2005. 
Albumin kappale ”Meredith” on soinut muun muassa yhdysvaltalaisessa sarjassa "OC".
Ilokivi

Ilokivi on Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan ylioppilastalo, joka sijaitsee Jyväskylän yliopiston Seminaarinmäellä. Talon suunnitteli Alvar Aalto ja se valmistui vuosina 1964–1965. Taloa on sen jälkeen korjattu ja muunneltu monta kertaa, eikä sen sisätiloissa ole enää juuri mitään alkuperäistä, mutta ulkoasu on säilynyt hyvin. Viimeisin peruskorjaus tehtiin vuonna 2016. Virallisesti talon nimi on Ylioppilastalo ja siitä käytetään lyhennettä Y.
Talon ensimmäisessä kerroksessa on Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan toimistotiloja ja lounasravintola. Toinen kerros on vuokrattu, ja kellarikerroksessa on monitoimitila ja talotekniikan vaatimia tiloja. Ilokivessä järjestetään klubeja, juhlia ja teatteri- ja elokuvaesityksiä. Siellä toimivat myös Kampus Kino ja Jyväskylän ylioppilasteatteri, ja siellä on pidetty vuodesta 1985 lähtien Jyrock-sisäfestivaali. Miljoonasade-yhtyeellä oli vuosikausia tapana juhlistaa uuden albuminsa ilmestymistä ensin Ilokivessä ja vasta sitten Helsingissä.
Ilokivi on saanut nimensä lähistöllä sijaitsevasta siirtolohkareesta, jonka luona seminaarilaiset kävivät laulamassa keväisin.
Sheridan Bucket

Sheridan Bucket on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää ("Keeping Up Appearances"), jota tehtiin 44 jakson verran vuosina 1990–1995.
Sheridanin vanhemmat ovat sarjan päähahmo Hyacinth Bucket sekä tämän aviomies Richard Bucket.
Sheridan opiskelee yliopistossa pääaineinaan taloustiedettä ja kirjanpitoa, mutta on vaihtanut ne runouteen ja koruompeluun, mitä hänen isänsä pitää häpeällisenä.
Richard ei myöskään pidä poikansa tuhlailevasta elämäntavasta eikä siitä, että hänen täytyy jatkuvasti antaa pojalleen rahaa. Sheridan soitteleekin usein äidilleen rahanpuutteessa ja pyytää noin 50-100 puntaa, jotka Hyacinth on aina valmis antamaan. Hyacinth on pohjattoman ylpeä pojastaan, ja puhuu tästä jatkuvasti, jopa ventovieraille ihmisille. Sheridan ei koskaan esiinny sarjassa, joskin eräässä jaksossa hänet nähdään vilaukselta poistuvan taksilla vanhempiensa luota. 
Sheridanin on mainittu olevan samanikäinen kuin Aleksanteri Suuri valloittaessaan Persian.
Hyacinth pitää poikaansa herkkänä, kämppiksensä Tarquinin kanssa asuvana kauniista sisustuksesta ja runoudesta nauttivana hahmona, eikä suinkaan homoseksuaalina, joka Sheridan mitä ilmeisimmin on. Sheridan viettää paljon aikaansa ystävänsä Tarquinin kanssa.
Kirkkolampi

Kirkkolampi on Rovaniemellä sijaitseva lampi, jonka vieressä sijaitsee Rovaniemen kirkko. Lampi onkin todennäköisesti saanut nimensä kirkosta. Kirkon vieressä sijaitsee myös Harjulampi. Kuten Harjulampi, Kirkkolampikin on yhteydessä Kemijokeen. Kirkkolampi ei ole yhteydessä Harjulampeen muuten kuin Kemijoen kautta. Kirkkolammen keskellä on pieni saari. Kirkkolampeen on useina kesinä istutettu kirjolohta, mutta nykyään istutus on lopetettu.
Valajaskosken voimalaitoksen rakentamisen vuoksi vuonna 1960 Kemijoen pinta nousi, ja vesi nousi kirkon viereiselle heinäniitylle. Lainehtiva niitty kunnostettiin lammeksi asutuksen lisääntyessä lähialueilla.
Ympäristökeskus laati kunnostussuunnitelman v.1984, ja lampi ruopattiin ja padottiin vuosina 1991-92. Lammen vesi vaihtuu suihkulähteiden kautta. Kirkkolammenpuistoon suunniteltiin Lapissa viihtyvien kasvien esittelypuisto, joka valmistui 1995. Puiston pinta ala on 2.9 ha. Puistosta löytyvät myös lasten leikkipaikka, hiekka- ja nurmikentät sekä lammen ympäri kiertävä hiekkatie, joka toimii talvella hiihtolatuna.
Kasveja on istutettu n. 10 000 kpl, joista puulajeja 44 (yht. 200 kpl), pensaslajeja 65 (n. 3200 kpl) sekä perennalajeja ja -lajikkeita 144 (n. 6000 kpl). Kasvit on nimetty suomeksi ja latinaksi.
Daisy (yhtye)

Daisy on turkulainen pop-yhtye, joka soittaa kevyehköä retrohenkistä pop-rockmusiikkia. Yhtye nousi toisella albumillaan "It’s About Time" Suomen Top-40-listan sijalle 22 helmikuussa 2008.
Daisy on soittanut vuodesta 1999. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "A Girl’s Best Friend" vuonna 2003 Warner Music Finlandin kustantamana. Toisen albumin tekeminen viivästyi yhtyeen menetettyä tulipalossa suurimman osan soittimistaan, laitteistaan ja jo tehdyistä tallenteistaan. Uusi levy lopulta valmistui Elements Musicille helmikuussa 2008 nimellä "It’s About Time".
Daisy säveltää ja sanoittaa musiikkinsa itse. Kappaleet ovat pääasiassa vokalistien Thomas Lilleyn ja Heikki Vesan käsialaa. 
Yhtyeen kolmas pitkäsoitto "Daydream" ilmestyi marraskuussa 2009. Neljäs albumi "Ornament &amp; Crime" julkaistiin pitkän tauon jälkeen toukokuussa 2017.
Amerikanmäyrä

Amerikanmäyrä ("Taxidea taxus") on Pohjois-Amerikassa elävä melko isokokoinen näätäeläin ja "Taxidea"-sukunsa ainoa laji. 
Koko ja ulkonäkö.
Amerikanmäyrä muistuttaa ulkonäöltään Euroopassa tavattavaa mäyrää. Eläin on helposti tunnistettavissa pään mustavalkoisesta kuvioinnista. Amerikanmäyrät kasvavat keskimäärin 60–75 cm pitkiksi. Naaraat painavat enintään noin 7 kg ja koiraat jopa 12 kg.
Amerikanmäyrällä on useita alalajeja.
Ravinto ja elintavat.
Amerikanmäyrä on petoeläin. Se saalistaa muun muassa maaoravia, hiiriä, kaniineja ja muita pieniä nisäkkäitä. Se voi syödä myös haaskoja ja varastoida löytämäänsä ravintoa. Amerikanmäyrä liikkuu lähinnä öisin. Se on aktiivisempi kesäaikaan kuin talvella, mutta ei vaivu horrokseen eikä nuku talviunta.
Aurinkokeratoosi

Aurinkokeratoosi on ihon valovaurioalueille muodostuva solujen kypsymishäiriö. Auringon vahingoittamille alueille syntyvät punertavat läiskät ovat riskitekijä ihon okasolusyövälle. 
Aurinkokeratoosi muodostuu tavallisesti kohtiin, jotka ovat alttiina suoralle auringonvalolle, kuten nenään, otsaan, kaljuun, korvalehtiin ja kämmenselkiin. Aurinkokeratoosileesio voi olla väriltään punainen tai ruskeahko. Niiden koko vaihtelee nuppineulanpään kokoisesta läpimitaltaan muutaman senttimetrin mittaiseen alueeseen. Aurinkokeratoosin pinta on kuiva ja usein karhea kosketettaessa. Etenkin auringonoton jälkeen alue voi kutista tai pistellä.
Alussa aurinkokeratoosin voi sekoittaa tavalliseen ihottumaan. Ajan mittaan hilseily lisääntyy ja ihottuma muuttuu paksummaksi. Aurinkokeratoosia esiintyy jo keski-ikäisillä, mutta yleisintä se on iäkkäillä. Aurinkokeratoosi on erityisesti vaalean ihon ongelma. Tärkein etiologinen tekijä on pitkäaikainen ja toistuva altistuminen auringon ultraviolettisäteilylle.
Aurinkokeratoosileesiot ovat ihosyövän esiasteita, ja osa niistä voi johtaa ihon okasolusyöpään. On mahdotonta arvioida, kenellä aurinkokeratoosileesiot johtavat nopeasti invasiiviseen okasolusyöpään, joten kaikki todetut aurinkokeratoosileesiot on hyvä hoitaa ajoissa. Aurinkokeratoosin voi todeta yleislääkäri. Okasolusyöpä ilmaantuu vain harvoin suoraan terveennäköiselle iholle, ja niinpä aurinkokeratoosin mahdollisimman varhainen hoito ehkäisee invasiivisen okasolusyövän syntymisen liki kokonaan. 
Aurinkokeratoosia hoidetaan leikkauksilla, kryohoidolla eli jäädyttämällä nestetypellä, fotodynaamisella terapialla, diklofenaakkigeelillä, polttamalla laserilla sekä imikimodia sisältävällä voiteella, joka aktivoi kehon omaa immuunijärjestelmää.
Okasolusyöpä

Okasolusyöpä tai levyepiteelikarsinooma, spinosellulaarinen karsinooma, on kerrostuneen epiteelin tai sen kaltaiseksi muuttuneen muun epiteelin syöpä. Sitä voi esiintyä ihossa tai keuhkoputken, kohdunkaulan tai ruokatorven limakalvossa.
Ihon okasolusyöpä eli spinaliooma on lähtöisin ihon uloimman kerroksen eli orvaskeden sarveissoluista. Kyhmy sijaitsee yleisimmin kasvoissa tai muualla päässä, tai kädenselissä. Se kasvaa nopeasti parissa kuukaudessa, muuttuu karstaiseksi ja haavautuu herkästi. Tautia tavataan Suomessa vuosittain noin 1 700 uutta tapausta. Tapausten ilmaantuvuus kasvaa 50. ikävuoden jälkeen. Ihon okasolusyöpä on yleensä parannettavissa leikkaamalla, mutta 2–5 prosentissa ennuste on huono, sillä syöpä on lähettänyt etäpesäkkeitä.
Sketches for My Sweetheart the Drunk

Sketches for My Sweetheart the Drunk on laulaja-lauluntekijä Jeff Buckleyn postuumisti julkaistu albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumi koostuu vuosina 1996–1997 nauhoitetuista studio-/demokappaleista. Albumi sisältää kappaleita, joita Buckley oli tehnyt toiselle suunnitellulle albumilleen "My Sweetheart the Drunk"ille. Albumin kokoamisessa toimi valvojana Buckleyn hyvä ystävä Chris Cornell.
Myöhemmin suosikeiksi albumilta ovat nousseet kappaleet "The Sky Is a Landfill", "Vancouver" ja R&amp;B vaikutteinen "Everybody Here Wants You".
Kappaleluettelo.
"Kokonaiskesto: 43:39"
"Kokonaiskesto: 54:40"
Listasijoitukset.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Broken Arrow – operaatio erämaassa

Broken Arrow – operaatio erämaassa on John Woon ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1996. Elokuvan pääosissa ovat John Travolta sekä Christian Slater. Elokuvan musiikin on säveltänyt Hans Zimmer. Yhdysvalloissa "Broken Arrow" tuotti 70 770 147 dollaria ja ulkomailla 79 500 000 dollaria.
Elokuvassa Travolta ja Slater lentävät B-3-pommikoneella, joka on todellisuudessa B-2 Spirit.
Juoni.
Majuri Victor Deakins (John Travolta) ja kapteeni Riley Hale (Christian Slater) ovat lentäjiä Yhdysvaltain ilmavoimissa. Deakins ja Hale saavat tärkeän ja salaisen tehtävän: heidän on kuljetettava kahta ydinohjusta. Kesken lennon Deakins kuitenkin yrittää tappaa Halen ja siepata ydinohjukset. Taistelun tiimellyksessä Deakins heittää Halen ulos koneesta heittoistuimen avulla. Deakins olettaa Halen kuolleen, sillä he ovat lentäneet hyvin lähellä maan pintaa. Herättyään Hale tutustuu puistonvartija Terry Carmichaeliin (Samantha Mathis), jonka kanssa hän päättää estää Deakinsinin toimet.
Arvostelu.
Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja hän kritisoi elokuvan juonen etenevän hitaasti liiallisen vuoropuhelun vuoksi.
Seth MacFarlane

Seth Woodbury MacFarlane (s. 26. lokakuuta 1973 Kent, Connecticut) on yhdysvaltalainen animaattori, koomikko, laulaja, käsikirjoittaja, tuottaja, ohjaaja ja näyttelijä, joka tunnetaan luomistaan piirrossarjoista "Family Guy" ja "American Dad!".
MacFarlane aloitti uransa animaattorina Hanna-Barberan tuottamien piirrettyjen parissa, kuten "Johnny Bravo", "Cow &amp; Chicken" ja "Dexterin laboratorio". Sarjojen jälkeen MacFarlane loi omat piirrossarjat, joissa hän myös itse ääninäyttelee ja käsikirjoittaa jaksoja. "Family Guysta" MacFarlane on voittanut muun muassa Emmy-palkinnon ääninäyttelemisestä, sekä Emmy-ehdokkuuksia sarjan tuottajana. Elokuussa 2012 ilmestyi MacFarlanen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva "Ted". Hän juonsi vuoden 2013 Oscar-gaalan. Vuonna 2014 ensi-iltansa sai MacFarlanen ohjaama, käsikirjoittama, tuottama ja tähdittämä lännenelokuva "Miljoona tapaa kuolla lännessä".
Puoluekannaltaan MacFarlane on demokraatti. Hän on osoittanut tukensa homoavioliitoille.
Nikolai Patrušev

Nikolai Platonovitš Patrušev (, s. 1951) oli Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n päällikkö vuoden 1999 elokuusta toukokuuhun 2008. Tämän jälkeen hän toimi asemaltaan keskeiseisessä virassa presidentinhallinnon Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteerinä toukokuuhun 2024 asti. Tällöin jo 72-vuotias Patrušev siirrettiin presidentin neuvonantajaksi. Patrušev on presidentin lähipiirin niin sanottuja silovikejä, jotka Venäjän politiikkaa analysoivan R.Politik-sivuston perustajan Tatjana Stanovajan mukaan "tarjoavat aineistoa Putinin peloille ja provosoivat ja laajentavat jännitystä".
Patrušev on alkujaan laivanrakennusinsinööri. Hän toimi KGB:ssä vuodesta 1975. Hänestä tuli Sergei Stepašinin johtaman silloisen FSK:n sisäisen turvallisuuden osaston johtaja 1994. Kun Stepašin erosi 1995, Patruševista tuli FSB:n organisaatio- ja tarkastusosaston varajohtaja. Toukokuussa 1998 Patruševista tuli presidentin henkivartijoiden valvontayksikön johtaja, ja lokakuussa 1998 FSB:n varajohtaja. Presidentti Boris Jeltsin nimitti Patruševin FSB:n johtoon 9. elokuuta 1999. Hän oli virassa toukokuuhun 2008 asti. Patruševin arvellaan olevan yksi niistä muutamista henkilöistä, joilla oli eniten valtaa Venäjällä. Hän on Venäjän turvallisuusneuvoston johtaja, Guardianin mukaan haukkojen haukka ja Vladimir Putinin kansallisen turvallisuuden neuvonantaja. Salaliittoteoreetikkona hän uskoo että länsimaat haluavat tuhota Venäjän.
Patrušev on tuntenut Putinin 1970-luvulta lähtien, jolloin he työskentelivät yhdessä KGB:ssä Leningradissa.
"Wall Street Journalin" mukaan Patrušev järjesti Ryhmä Wagnerin perustajan Jevgeni Prigožinin salamurhan Tverin lentokoneonnettomuudessa vuonna 2023. Putinin vanhin liittolainen Patrušev uskoi, että Moskovan riippuvuus Wagnerista Ukrainassa antoi Prigožinille poliittista ja sotilaallista valtaa, joka uhkasi Kremliä. Kun Wagner järjesti juhannuskapinansa kesäkuussa 2023, Patrušev näki siinä tilaisuuden päästä Prigozhinista eroon. Elokuussa 2023 Patrušev antoi käskyn aloittaa valmistelut Prigožinin eliminoimiseksi, eikä Putin vastustanut suunnitelmaa. WSJ perustaa tietonsa länsimaisten tiedusteluviranomaisten ja entisen venäläisen tiedustelu-upseerin kertomuksiin. 
Patrušev on sotilasarvoltaan kenraali. Hänelle on myönnetty Venäjän federaation sankarin arvonimi hänen ansioistaan toisessa Tšetšenian sodassa vuonna 2003. Hänellä on lakitieteiden tohtorin tutkinto. Patrušev on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Patruševin poika, Dmitri Patrušev, nimitettiin Venäjän maatalousministeriksi kesällä 2018 ja varapääministeriksi keväällä 2024.
Romanovien suvun päämies Maria Vladimirovna Romanova myönsi Patruševille aatelisarvon vuonna 2007.
Heini Hemmi

Heini Hemmi (s. 17. tammikuuta 1949 Churwalden, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen entinen alppihiihtäjä. Hemmin uran suurin saavutus oli olympiakullan voittaminen suurpujottelussa vuonna 1976 Innsbruckin talviolympialaisissa. Hemmi voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, kaikki suurpujottelussa. Hän voitti Mont Sainte-Annen ja Val d´Iséren kilpailut vuonna 1976 ja Ebnat-Kappelin kilpailun vuonna 1977. Hänet valittiin Sveitsin Vuoden Urheilijaksi vuonna 1976.
Lin Dan

Lin Dan (; s. 14. lokakuuta 1983 Longyan) on kiinalainen sulkapalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Lin Dan on voittanut miesten kaksinpelin kultaa sulkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Madridissa 2006, Kuala Lumpurissa 2007, Hyderabadissa 2009, Lontoossa 2011 ja Guangzhoussa 2013. Pekingissä 2008 Lin voitti ylivoimaisella tavalla olympiakultaa finaalissa. Hänen vastustajansa maailmanlistan kakkospelaaja Malesian Lee Chong Wei hävisi Linille erälukemin 21–12, 21–8. Lin voitti Lee Chong Wein myös vuoden 2012 Lontoon olympialaisten kaksinpelin finaalissa, tuolloin lukemin 15-21, 21-10, 21-19.
Sony Dwi Kuncoro

Sony Dwi Kuncoro (s. 7. heinäkuuta 1984 Surabaya, Itä-Jaava, Indonesia) on indonesialainen sulkapalloilija.
Kuncoro saavutti Ateenan kesäolympialaisissa 2004 kaksinpelissä pronssia. Hän hävisi välierissä hopealle lopulta sijoittuneelle Etelä-Korean Shon Seung-molle pistein 6–15, 15–9, 9–15. Pronssiottelussa hän voitti thaimaalaisen Boonsak Ponsanan pistein 15–11, 17–16. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Kuncoro hävisi puolivälierissä hopeaa lopulta saaneelle malesialaiselle Lee Chong Weille pistein 9–21, 11–21.
Kuncoro saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa kaksinpelin hopeaa vuonna 2007 ja pronssia 2009.
Kuncoro voitti Aasian-mestaruuskilpailuissa kultaa vuosina 2002, 2003 ja 2005 sekä saavutti hopeaa vuonna 2004.
Oikeakätinen Kuncoro on parhaimmillaan ollut maailmanrankingissa kolmantena.
Sarah Holcomb

Sarah Holcomb (s. 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen uransa näyttelijänä oli lyhyt (1978–1980), jonka aikana hän ehti esiintyä ainoastaan neljässä elokuvassa.
Holcombin näyttelijäura päättyi lyhyeen vaikka hän näyttelikin kahdessa aikansa suositusta pienbudjetin komediassa: "Delta-jengi" (pääosassa John Belushi) ja "Latvasta laho" (pääosassa Chevy Chase).