tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richtersveldin kansallispuisto

Richtersveldin kansallispuisto sijaitsee Pohjois-Kapin provinssissa Etelä-Afrikassa. Puisto perustettiin vuonna 1991 alueella karjaansa laiduntavien khoiden kanssa käytyjen pitkällisten neuvottelujen tuloksena. Puistossa on vaihtelevat maisemat: luoteisosassa on vuoria, pohjoisessa rehevä jokilaakso ja etelässä hiekkaista autiomaata
Puiston pääosa on aavikkomaisemaa, jossa kasvaa erityisen runsaasti erilaisia kukkivia mehikasveja. Maailman noin 160 mehikasvisuvusta viitisenkymmentä on edustettuina puistossa. Joukossa on myös endeemisiä lajeja. Tunnetuin mehikasvi on namibianpaksujalka ("Pachypodium namaquanum"), englanniksi ”half-human” (): miehenkorkuinen, lieriönmuotoinen ja haaraton varsi, jonka päässä on töyhtö pieniä oksia. Khoit pitävät näitä kasveja esi-isiensä ruumiillistumina, puoliksi ihmisinä.
Puistossa voi olla päivisin yli 50 astetta lämmintä, yöllä lämpötila laskee rajusti. Sateet ovat vähäisiä, ja ilman kosteus päivällä pieni. Kasvit saavat tarvitsemansa veden aamuöisin tiivistyvästä runsaasta kasteesta, joka syntyy, kun mereltä virtaa kostea ilmaa.
Puisto on Unescon maailmanperintökohde sekä luontoon että paimentolaiskulttuuriin ja siihen liittyvien rakennelmien takia.
Hansjörg Jäkle

Hansjörg Jäkle (s. 19. lokakuuta 1971 Schonach) on saksalainen entinen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja. 
Olympialaisista Jäkle voitti joukkuemäen kultaa Lillehammerissa 1994 ja joukkuemäen hopeaa Naganossa 1998. MM-kilpailuissa 1995 hän saavutti joukkuekisassa hopeaa ja Trondheimissä 1997 pronssia. 
Jäkle oli kymmenes lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa sekä Planicassa 1994 että Oberstdorfissa 1998. Thunder Bayn 1995 MM-kisoissa hän oli suurmäessä kahdestoista ja Naganon olympialaisissa 1998 normaalimäessä seitsemästoista. 
Saksan mäkihyppymestaruuden Jäkle voitti joukkuekilpailusta vuosina 1993 ja 2002. Maailmancupissa Jäkle sijoittui kerran kolmen parhaan joukkoon: hän oli toinen Bischofshofenissa tammikuussa 1998.
Jäkle lopetti uransa vuonna 2002.
SS Mercator (1904)

SS Mercator oli höyrylaiva, joka liikennöi Suomen Etelä-Amerikan linjalla 1920-luvun puolivälistä toisen maailmansodan alkuun saakka. Se tuli saksalaisen sukellusvene U-21:n upottamaksi.
Vuonna 1922 yritysostojen kautta "Finland-Amerika Linjenin" omistukseensa hankkinut Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö ilmoitti aloittavansa Suomen ja Etelä-Amerikan itärannikon välisen lastilinjaliikenteen usealla laivalla. Vuosia kestäneiden neuvottelujen jälkeen Finland-Amerika Linjen asetti linjalle "Mercator"-nimisen laivan vuonna 1926, jonka se oli ostanut Manchester Liners Ltd. -varustamolta edellisvuonna.
Toisen maailmansodan puhjettua suomalaiset lähteet kertovat Mercatorin joko ajaneen miinaan tai tulleen torpedoiduksi 1. joulukuuta 1939 Pohjanmerellä. Colton Shipping Reports ja Mareud.com kertovat saksalaisen sukellusvene U-31:n upottaneen "SS Mercator" -nimisen laivan tuona päivänä. Siri Lawsonin, Jan-Olof Hendingin ja Roland Berrin tekemien myöhempien tutkimusten mukaan U-31 olisi upottanut samoihin aikoihin norjalaisen SS Arcturuksen ja Mercatorin upottaja oli U-21 Kinnairds Headin alueella. 
Laiva upotettiin 1.joulukuuta 1939 kello 9:27 Saksan aikaa sen ollessa matkalla Buenos Airesista ja Leithista kohti kotisatamaansa Helsinkiä. Lastina oli kahvia, maissia, linssejä, kaseiinia ja maapähkinäelintarvikkeita. Yksi miehistön jäsen sai surmansa. Mercatorin upotuksesta vastasi U-21:n komentaja, sukellusveneässä, Kapitänleutnant, myöhemmin Fregattenkapitän, Fritz Frauenheim. Hylyn sijainti on .
S/S Mercator (1920)

S/S Mercator oli Suomen Etelä-Amerikan linjalla vuodesta 1937 nimellä "SS Angra" liikennöinyt höyrylaiva. Saksalaiset takavarikoivat sen Danzigissa Lapin sodan alkupuolella ja internoivat sen miehistön Stutthofin keskitysleiriin.
Vuonna 1937 Atlanta-varustamo osti Norjasta aiemmin valasöljyn kuljettamiseen erikoistuneen laivan nimeltä "S/S Angra", joka muutettiin kuivalastilaivaksi. Sen ensimmäinen nimi oli "Maudie" ja se oli rakennettu A/S Hvalen -yhtiölle. Vuonna 1929 se siirtyi A/S Hektor -yhtiön omistukseen ja sen nimi muuttui Angraksi sen siirryttyä suomalaisomistukseen 1937.
Vuonna 1942 Angra myytiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistamalle "Finland-Amerika Linjen":ille, joka muutti sen nimeksi S/S Mercator. Laivan vetoisuus oli lähes 8 000 bruttorekisteritonnia ja kantokyky 4 748 "gross tons". Se oli 133 metriä pitkänä eräs Suomen pisimpiä aluksia aikanaan. Rauhan aikana se oli muun muassa kuljettanut kahvia suomeen Etelä-Amerikan linjalla, mutta sodan aikana se kulki etupäässä Luulajan ja Saksan välillä kuljettaen rautamalmia saksaan ja tuoden kivihiiltä ja jopa heinäkuormia Suomessa olleiden saksalaisjoukkojen hevosille.
21. elokuuta 1944 Mercator lähti Luulajasta kohti Danzigia, kapteeninaan H. Salonen, saapuen määränpäähänsä 25. elokuuta. Suomen katkaistua diplomaattisuhteet Saksaan 2. syyskuuta 1944, Mercator oli yhä Danzigissa ja sen miehistö joutui saksalaisviranomaisten internoimaksi 4. syyskuuta. Sen koko 32-henkinen miehistö kuljetettiin lopulta Stutthofin keskitysleirille.
Saksalaisten takavarikoitua aluksen se joutui Schulte &amp; Bruns -yhtiön operoimaksi nimellä "War Peshwa" ja kärsi vaurioita Hampurissa englantilaisten pommittamana. Suomalaiset arvelivat aluksi laivan uponneen sodan aikana, mutta se joutui vuonna 1945 brittien haltuun. Laiva sai nimen "r/n Empire Crouch" ja sitä operoi Gibbs &amp; Co -niminen yhtiö. Britit korjasivat aluksen vauriot ja luovuttivat sen Suomelle vuonna 1946, jolloin sen nimi vaihtui takaisin Mercatoriksi. Alus asetettiin uudelleen linjaliikenteeseen. Muutamat keskitysleiriltä selvinneet miehistön jäsenet jatkoivat aluksella työskentelyä. Vuonna 1952 alus siirtyi Finland-Amerika Linjenilta täysin Suomen Höyrylaiva Oy:lle. Vuonna 1956 laiva myytiin John Nurminen Oy:lle, jolloin se sai nimen "Ruth Nurminen". Lopulta laiva romutettiin Jokohamassa vuonna 1959.
Risti-suoliluunivel

Risti-suoliluunivel () tai SI-nivel muodostuu suoliluun eli lonkkaluun yläosan ja ristiluun välille. Se yhdistää yhdessä lihasten ja jänteiden kanssa takaraajan luuston vartalon luustoon. SI-niveltä ei voi liikuttaa tahdonalaisesti, koska siihen ei kiinnity lihaksia. SI-nivelen liikelaajuus vaihtelee yksilöllisesti ja on tavallisimmin muutamia asteita kiertoa ja muutamia millimetrejä liukumaa. 
SI-nivelet toimivat muun muassa selkärangan iskunvaimentajina. SI-nivelten muodossa esiintyy paljon yksilöllistä vaihtelua. 
Risti-suoliluunivel on verrattain hyvin liikkumaton, mutta estrogeenin vaikutuksesta se löystyy raskauden ja synnytyksen yhteydessä.
Waikiki

Waikiki () on Honolulun kaupunginosa, joka sijaitsee Oahun saaren etelärannalla, Havaijilla. Waikiki Beach on Waikikin ranta-alue ja yksi maailman tunnetuimmista rannoista. Waikiki ulottuu pohjoisen ja lännen suunnasta Ala Wai Canalilta Diamond Head -tulivuorelle itään. Waikiki on havaijia ja tarkoittaa "suihkuavaa vettä". Waikiki on ollut pitkään rentoutumispaikka, jossa vietetään luksuslomaa. Jo 1800-luvun Havaijin kuninkaalliset pitivät ranta-aluetta juhla- ja rentoutumispaikkanaan.
Nykyään Waikikin alue rantoineen on turismin keskus Havaijilla. Ranta-alueelta kohoavat korkeat, suurimpien ketjujen modernit hotellikompleksit. Alueen vanhin hotelli, Moana Surfrider, on yhä samalla paikalla, johon se pystytettiin vuonna 1901.
Waikikin ranta kärsii monen muun rannan tavoin eroosiosta ja rantaa hoidetaan muun muassa korvaamalla aaltojen viemää hiekkaa. Hiekkaa tuotiin laivoilla ja proomuilla jo 1920- ja 1930-luvuilla jopa Manhattan Beachiltä Kaliforniasta asti.
Hannu Nyman

Hannu Nyman (s. 11. heinäkuuta 1952) on lohjalainen Kansan Raamattuseuran työntekijä ja entinen toiminnanjohtaja ja rovasti. Hän on myös toiminut Sana-lehden päätoimittajana vuodesta 2003 lähtien ja Askel-lehden päätoimittajana vuosina 1989–1995 sekä Kotimaa-yhtiöiden seurakuntalehtien julkaisujohtajana 1995–1997.
Hannu Nyman on Pro Fide -gospelyhtyeen perustajajäseniä. Vuosina 1966–1971 Nyman toimi sen basistina ja sen jälkeen kosketinsoittajana vuoteen 1973 asti, jolloin hän erosi yhtyeestä. Ensimmäisen kerran hän tosin soitti koskettimia jo vuonna 1970 yhtyeen toisella äänitteellä, EP-levyllä "Hän elää".
Nyman on tullut Suomessa tunnetuksi myös saarnoistaan ja kirjoistaan, kuten "Toisenlainen evankeliumi, näkökulmia Jehovan todistajien ja mormonien opetukseen" (Karas-sana 1988).
Kansan Raamattuseurassa Nyman on ollut työntekijänä 1979–1989 ja uudelleen vuodesta 1998 lähtien. Vuosina 2003–2010 hän toimi järjestön toiminnanjohtajana. Nyman on ollut YK:n suomalaisen valvontajoukon pappina Golanilla 1983–1984. Nyman toimitti Sinibaretti-lehteä vuodesta 1987–1993.
Hannu Nyman on vaimonsa, toimittaja-kirjailija Maija Nymanin kanssa kirjoittanut useita kirjoja. Kirjoittamisen lisäksi he ovat työskennelleet yhdessä avioliiton puolesta; 1980-luvulla he toivat Suomeen Mennään eteenpäin -viikonloput ja perustivat KRS:n Samassa Veneessä -avioparityön ollen sen ensimmäinen vastuupari . Heillä on kolme poikaa: Juhana, Markus eli Marzi ja Matias, joista Marzi Nyman on tunnettu kitaristi.
Steel Beasts

Steel Beasts on eSim Gamesin kehittämä tietokonepeli Windows -käyttöjärjestelmälle. Pelin aiheena on komppaniatason sotataktiikka painottuen panssaroituihin taisteluajoneuvoihin. Kuluttajaversiona se on sekoitus strategia- ja toimintapeliä sekä simulaatiota. Ensimmäinen versio pelistä julkaistiin syyskuussa 2000 nimellä "Steel Beats", ja myöhempi versio "Steel Beasts Pro PE" maaliskuussa 2006.
Pelissä pelaaja toimii panssarivaunun ohjaajana taistelussa, jossa toimii omien valintojen mukaisesti myös jalkaväkeä ja muita panssareita.
Pelin ensimmäinen versio keskittyy M1 Abrams- ja Leopard 2A4 -panssarivaunujen toimintaan. Myöhemmissä versioissa on enemmän vaunuvaihtoehtoja, mukaan lukien Suomen puolustusvoimien käyttämät CV90-tyypin, T-72-tyypin ja BMP-2-tyypin panssarivaunut.
Sotilaallinen käyttö.
Pelistä on kehitetty useiden maiden asevoimille ammattiversioita, joita käytetään panssaritaistelusimulaattoreina. Suomessa peliä käytetään muun muassa panssarivaunumiehistön koulutuksessa Panssariprikaatissa ja Karjalan prikaatissa. 
Sotilasversiossa peliohjaimena toimii samankaltainen ohjain kuin mikä Leopard 2 A 4:ssäkin on.
Tarkastusvaliokunta

Tarkastusvaliokunta (TrV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen pääasiallisena tehtävänä on valvoa valtion taloudenhoitoa ja valtion talousarvion noudattamista. Tehtävässään valiokunta keskittyy valtiontalouden yleiseen tilaan ja hoitoon sekä kysymyksiin, joiden saattaminen eduskunnan tietoon on perusteltua. Sen tehtäviin kuuluu muun muassa valtiontaloutta koskevien kertomusten käsittely ja valmistelu täysistunnolle.
Tavoitteena on, että valiokunta tuottaa valvontahavaintonsa mahdollisimman uusina ja selkein kannanottoehdotuksin eduskunnan tietoon. Valiokunta voi viedä merkittävät tarkastushavaintonsa mietinnön muodossa suoraan eduskunnan päätettäväksi. Tarkastusvaliokunnan työssä keskeistä on valvoa, että eduskunnan tahto on toteutunut kulloinkin käsiteltävänä olevassa asiassa.
Tarkastusvaliokunta perustettiin alun perin vuonna 1907 voimaan tulleella eduskunnan työjärjestyksellä. Se lakkautettiin vuonna 1928 voimaan tulleella valtiopäiväjärjestyksellä. Uusi tarkastusvaliokunta perustettiin vuonna 2007 korvaamaan valtiontilintarkastajat tarkoituksena vahvistaa eduskunnan budjettivaltaa.
Valiokunnan jäsenet.
Valiokunnassa on 11 jäsentä ja 6 varajäsentä. Jäsenet ovat kansanedustajia. Valiokunta kokoontuu kahdesta kolmeen kertaan viikossa.
Talousvaliokunta

Talousvaliokunta (TaV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä pankkivaltuutettujen vuosittain antamat kertomukset sekä valmistella Suomen Pankkia ja Suomen itsenäisyyden juhlarahastoa (Sitraa) koskevat säädösasiat sekä muut maan pankki- ja rahalaitosta koskevat asiat. Talousvaliokunta käsittelee lisäksi asiat, jotka koskevat kauppaa ja teollisuutta, energiataloutta, kaupallisia yhteisöjä, elinkeinotoimintaa ja sen tukemista, kilpailua, kuluttajansuojaa, yksityistä vakuutustoimintaa, rahoitus- ja arvopaperimarkkina-lainsäädäntöä sekä valtion yhtiöitä, jotka eivät kuulu muun valiokunnan toimialaan.
Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä talousvaliokunta perustettiin ensimmäisen kerran säätyvaltiopäivillä 1863.
Valiokunnan jäsenet.
Talousvaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu neljä kertaa viikossa.
Valtiovarainvaliokunta

Valtiovarainvaliokunta (VaV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä valtion talousarvioesitys ja lisätalousarvioesitykset sekä veroja ja muita raha-asioita koskevat lainsäädäntöasiat. Etenkin viime vuosina yhä tärkeämmäksi valiokunnan työssä on tullut valtiontalouden valvonta, jota harjoitetaan ennen muuta käsiteltäessä valtiontaloudellisia kertomuksia.
Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä valtionvarainvaliokunta perustettiin ensimmäisen kerran säätyvaltiopäivillä 1863.
Valiokunnan jaostot.
Valiokunta jakautuu 8 jaostoon, joista jokainen käsittelee hallinnonalojensa osalta talousarvioesitykset, lisätalousarvioesitykset ja muut budjettitaloutta koskevat asiat:
Valiokunnan jäsenet.
Valiokunnassa on 21 jäsentä ja 19 varajäsentä. Jokaisessa jaostossa on 9 jäsentä ja 2–3 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu kolme kertaa viikossa, ja sen lisäksi jaostot kokoontuvat vielä erikseen. Hallinto- ja turvallisuusjaosto kokoontuu kolme ja verojaosto neljä kertaa viikossa. Muut jaostot kokoontuvat kaksi kertaa viikossa.
Kapverdenvarpunen

Kapverdenvarpunen ("Passer iagoensis") on pieni, hyvin paikallinen kapverdeläinen varpunen.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 13 cm ja siipien kärkiväli 17,5-20 cm. Varpusta selvästi pienempi. Naaras ja nuori lintu muistuttavat väreiltään naarasvarpusta. Koiraalla on kirkkaan punaruskeat kuviot poskessa ja selässä ja sen päälaki on tummanharmaa.
Laji luetaan joskus afrikanvarpusen ("Passer motitensis") alalajiksi.
Esiintyminen.
Kotoperäinen laji Kap Verden saarilla. Se on yleinen ja runsas useimmilla saarilla, ja puuttuu vain Fogolta sekä on harvalukuinen Brancolla ja Santa Luzialla. Lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Kuivat avomaat, pensaikot ja kallioalueet. Pesii myös metsissä, viljelyalueilla ja kaupungeissa.
Lisääntyminen.
Pesintä alkaa sadekauden alkaessa elo-syyskuussa. Pesä on yleensä kolossa, joko maassa, kalliossa tai rakennuksessa. Rakentaa joskus puun oksistoon varpusmaisen katetun pesän, jossa on lentoaukko pesän sivussa. Naaras munii 3-5 munaa. Molemmat puolisot osallistuvat haudontaan.
Ravinto.
Aikuiset linnut syövät enimmäkseen siemeniä ja nuoria lehtiä. Poikasia ruokitaan hyönteisillä.
Espanjan Grand Prix 2004

Espanjan Grand Prix 2004 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. toukokuuta 2004 Catalunyan radalla Espanjassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden viides. Jimmy Jump -niminen häirikkö juoksi lähtöruudukon ohi lämmittelykierroksella.
Gare do Oriente

Gare do Oriente on rautatieasema Portugalin pääkaupungissa Lissabonissa. Sen suunnitteli Santiago Calatrava ja se avattiin liikenteelle vuonna 1998 maailmannäyttelyyn, joka pidettiin läheisessä Parque das Naçõesissa.
Gare do Orientella pysähtyvät kaikki paikallisjunat, kaukojunat ja suurnopeusjunat. Asemalta on yhteydet metroon sekä busseihin. Muita palveluja ovat ostoskeskus ja poliisin toimisto.
Lancia Dedra

Lancia Dedra on Lancian vuosina 1989–1999 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Auto käyttää Tipo-pohjalevyä ja oli sedan-mallina toisen sukupolven Lancia Deltalle. Lancia Dedra oli Lancia Prisman seuraaja eikä saavuttanut suurta menestystä vientimarkkinoilla. Vuonna 1993 tehtiin facelift, joka auttoi hieman myynnissä. Autoa myytiin myös farmarina vuosina 1993–1999 ja se oli melko suosittu Italian markkinoilla siihen asti, kun se korvattiin Lancia Lybralla. 
Lancia kehitettiin Fiat Tempran kanssa Tipo-pohjalevylle, mutta oli Fiatin sijaan kohdistettu ylempään keskiluokkaan. Auton muotoilusta vastasi I.DE.A Institute. Autoon oli saatavana joihinkin malleihin optiona elektronisesti ohjattu jousitus.
Lancia Kappa

Lancia Kappa on Lancian vuosina 1994–2000 valmistama edustusluokan automalli, joka korvasi Lancia Theman. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin muutamaa vuotta myöhemmin markkinoille tullut Alfa Romeo 166. Mallin seuraajaksi tuli Lancia Thesis.
Kappa esiteltiin vuonna 1994 neliovisena sedanina. Bensiinimoottoreina olivat nelisylinterinen turboahdettu 2,0-litrainen (195 hv), viisisylinteriset 2,0- (145 hv) ja 2,4-litraiset (175 hv) sekä Alfa Romeolta peräisin oleva 3,0-litrainen V6 (204 hv). Dieselmoottori oli viisisylinterinen 2,4-litrainen (124hv).
Kesäkuussa 1996 esiteltiin viisiovinen farmarimalli, jonka oli suunnitellut Pininfarina. Samaan aikaan viisisylinterinen 2,0-litrainen sai muuttuvageometrisen imusarjan, jolloin sen teho nousi 155 hevosvoimaan.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 1997 esiteltiin kaksiovinen coupé, jonka akseliväli oli 120 millimetriä muita korimalleja lyhyempi. Moottoriksi sai turboahdetun 2,0-litraisen, viisisylinterisen 2,4-litraisen sekä V6:n.
Vuonna 1998 turboahdettu 2,0-litrainen korvattiin viisisylinterisen 2,0-litraisen turboahdetulla versiolla, jossa oli tehoa 220 hevosvoimaa. Dieselmoottori sai yhteispaineruiskutuksen, ja sen teho nousi 136 hevosvoimaan. Ulkonäöllisistä muutoksista huomattavin oli puskureiden muuttuminen kokonaan korinvärisiksi.
Romāns Vainšteins

Romāns Vainšteins (s. 3. maaliskuuta 1973 Talsi) on entinen latvialainen maantiepyöräilijä, lajin maailmanmestari.
Vainšteins voitti vuonna 2000 ammattilaisten maantieajon maailmanmestaruuden Plouayssa ennen Zbigniew Spruchia ja Óscar Freireä. Pyöräilyn "monumenteissa" Vainšteins sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi Flanderin ympäriajossa vuonna 2000 sekä Milano–San Remossa ja Pariisi-Roubaix'ssa 2001.
Lisäksi hän voitti vuonna 1999 Pariisi-Bryssel-ajon sekä kuudennen etapin Italian ympäriajossa.
Time Busters

Time Busters ("My Science Project", tunnetaan Suomessa myös nimellä Seikkailuni tieteen parissa) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Jonathan R. Betuel. Elokuvan pääosassa esiintyvät John Stockwell, Danielle von Zerneck, Fisher Stevens ja Raphael Sbarge.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu elokuvaa tyypilliseksi aikamatkustusaiheiseksi tusina-scifiksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Hyundai Heavy Industries

Hyundai Heavy Industries Co., Ltd. (; hanja ; HHI) on maailman suurimpiin kuuluva laivanrakennusyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Seoulissa, Etelä-Koreassa ja se on Hyundai Heavy Industries Groupin tytäryhtiö. Hyundai Heavy Industries perustettiin huhtikuussa 1972 ja seuraavan vuoden marraskuussa se rekisteröitiin nimellä Hyundai Shipbuilding &amp; Heavy Industries. Perustajana toimi Chung Ju-yung. Vuonna 1978 yhtiö vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon. Helmikuussa 2002 yhtiö erotettiin Hyundai Groupista. Yhtiö valmistaa muun muassa irtolastialuksia, konttialuksia, kaasu- ja kemikaalilaivoja, öljynporauslauttoja sekä moottoreita laivoihin. Kesäkuun loppuun 2010 mennessä yhtiö oli toimittanut yhteensä 1 590 alusta 264 eri laivanomistajalle 48 eri maahan.
Muun muassa maailman suurin jääluokitettu öljytankkeri M/T Stena Arctica on rakennettu Hyundai Heavy Industriesin telakalla.
Vastatakseen kiinalaiseen kilpailuun (erityisesti Kiinan valtion laivanrakennusyhtymä) Korea on kertonut pyrkivänsä yhdistämään Hyundai Heavy Industriesia hallitsevan holdlingyhtiön (KSOE) ja Daewoo konsernin laivanrakennustoiminnot (Daewoo Shipbuilding &amp; Marine Engineering Co., DSME) uudeksi suurkonserniksi. Vuoden 2020 päättyessä yhdistymishanke odotti esimerkiksi Euroopan unionin kilpailuviranomaisten kantaa.
2022 Euroopan unionin kilpailuviranomainen esti kaupan tapahtumisen. Syyksi he antoivat LNG alusten rakentajien kilpailun väheneminen.
Satori

 () on Japanin zenbuddhalaisuuden valaistumista tarkoittava käsite. Satori on tila, jota zenbuddhalaisuudessa tavoitellaan. Satorin saavuttaa, kun kykenee irtautumaan arkisista murheista, "hylkäämään valikoivan mielensä".
Thugga

Thugga (lat., myös "Tucca"; ) oli roomalaisaikainen kaupunki Africa proconsulariksessa nykyisessä Tunisiassa. Sen arkeologinen kohde tunnetaan ranskankielisessä nimimuodossa Dougga.
Thugga oli aluksi linnoitettu berberikylä. Myöhemmin siitä tuli Numidian kuninkaan pääkaupunki. Roomalaiset valloittivat Thuggan vuoden 200 eaa. paikkeilla. Bysantti ja vandaalit valloittivat vuorollaan Thuggan, joka alkoi rapistua. Noin vuonna 168 on rakennettu hieno roomalainen teatteri, jossa pidetään vuosittain festivaalit. 
Thougga on Pohjois-Afrikan parhaiten säilynyt roomalaiskaupunki. Douggan arkeologinen alue on Unescon maailmanperintökohde.
Eliza R. Snow

Eliza Roxcy Snow Smith Young (21. tammikuuta 1804 – 5. joulukuuta 1887) oli eräs merkittävimpiä naisia 1800-luvun Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa. Hän oli lahjakas ja juhlittu runoilija, joka kuvasi runoissaan MAP-kirkon alkuaikojen historiaa, luonnon kauneutta ja herkkyyttä, ihmisen ja Jumalan välistä suhdetta, Jeesuksen Kristuksen työtä sekä Jumalan persoonaa. Useat Eliza Snown runoista on sävelletty, ja ne kuuluvat nykyään MAP-kirkon lauluaarteistoon. Hänen runoistaan kuuluisin lienee Jumalan ominaisuuksia ja taivaallista Isää ja äitiä kuvaava runo "Isä taivaan". 
Eliza Snow oli kirkon viidennen presidentti Lorenzo Snown sisar. Hän oli sekä kirkon perustajan profeetta Joseph Smithin että kirkon toisen presidentin Brigham Youngin vaimo moniavioisessa liitossa. Hän toimi myös kirkon naisjärjestön, Apuyhdistyksen toisena johtajana Joseph Smithin vaimon Emma Hale Smithin jälkeen vuodesta 1866 aina kuolemaansa asti.
Eliza Snow syntyi Becketissä, Massachusettsissa Oliver ja Rosetta Snown toisena lapsena. Elizan ollessa kahden vuoden ikäinen perhe muutti Mantuaan, Ohioon, jossa hänen pikkuveljensä Lorenzo syntyi. Vuonna 1835 Eliza liittyi MAP-kirkkoon ja muutti kirkon keskuspaikkaan Kirtlandiin, jossa hän tuki taloudellisesti valmistumassa olevan Kirtlandin temppelin rakentamista. Myöhemmin hän muutti kirkon johtajien mukana ensin Adam-ondi-Ahmanin laaksoon Missouriin ja sitten Nauvoohon, Illinoisiin, jossa hän toimi opettajana. Eliza Snow vihittiin avioliittoon Joseph Smithin kanssa 29. kesäkuuta 1842. Joseph Smithin saatua surmansa väkivaltaisen joukon käsissä 27. kesäkuuta 1844 Eliza meni avioliittoon Brigham Youngin kanssa, tosin vain "täksi ajaksi", ei "iankaikkisuudeksi", kuten profeetta Smithin kanssa. Hän muutti uuden aviomiehensä mukana Suuren suolajärven laaksoon, nykyiseen Utahiin vuonna 1847. Lapseton Eliza muutti asumaan Brigham Youngin kotitaloon, Leijonataloon. Hän kuoli Salt Lake Cityssä 5. joulukuuta 1887.
Kari Teräväinen

Kari Teräväinen (s. 16. kesäkuuta 1965, Joensuu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on pelannut SM-liigassa Lahden Reippaassa, HPK:ssa ja Jokipojissa. 
Nykyisin Teräväinen toimii urheilu- ja vapaa-ajan välineiden myynnissä, sekä valmentaa Vaasan Palloseuran jalkapallojunioreita. Vuonna 2012 hänet valittiin vuoden juniorivalmentajaksi.
Ikuinen shakki

Ikuinen shakki on tilanne shakissa, jossa toinen osapuoli voi tai pakottaa tasapelin shakkaamalla jatkuvasti, jolloin sama tilanne toistuu koko ajan. Ikuinen shakki on aseman toistumisen erikoistilanne. Shakatulla osapuolella saattaa olla mahdollisuus paeta shakkausta eri tavoin ja estää toistoon perustuva tasapeli, mutta 50 siirron sääntö tulee vastaan ja johtaa siis tasapeliin.
Usein ikuiseen shakkiin pyrkii se osapuoli, jolla on huonompi tilanne. Ikuinen shakki esiintyy usein kuningatarloppupeleissä, kun molemmilla on vain muutama tai ei ollenkaan sotilaita ja kuningas sekä kuningatar.
Esimerkki pelistä.
Carl Hamppen ja Philipp Meitnerin välisessä pelissä (Wien 1872) sarja uhrauksia sai mustan saamaan pelistä kuvaajan mukaisen tasapelin. Kyseinen esimerkki on ehkä kuuluisin ja merkillisin esimerkki tasapelistä ikuisella shakilla.
Kaksoisshakki

Kaksoishakki on shakkisiirto, jossa toinen osapuoli uhkaa vastustajan kuningasta kahdella eri nappulalla. Ainoa vastaus kaksoisshakkiin on kuninkaan siirtäminen, sillä muuten on mahdotonta eliminoida molempia uhkia samalla siirrolla.
Yleisin kaksoisshakkaustyyppi on siirto, jossa nappula siirtyy paljastaen lähetin, tornin tai kuningattaren takaansa ja uhkaa samalla itse vastustajan kuningasta.
Erikoinen kaksoisshakki on siirto, jossa siirretty nappula ei itse uhkaa vastustajan kuningasta vaan paljastaa vain kaksi uhkausta. Ainoa mahdollinen tapa saavuttaa tämä on ohestalyönnillä. Esimerkiksi kuvaajan asemassa musta on juuri siirtänyt g7-g5. Valkea voi vastata hxg6 e.p.+. Kyseessä on kaksoisshakki, mutta sotilas itse ei shakkaa. Kyseinen tapahtuma on äärimmäisen harvinainen peleissä, mutta siihen voi törmätä shakkitehtävissä.
Kaksoisshakki pelissä.
Kaksoisshakki voi olla yllättävä ase pelissä. Seuraavassa pelissä musta teki kolme kertaa peräkkäin tornilla ja lähetillä kaksoisshakin ja voitti pelin hienoon shakkimattiin.
1. e4 d5
2. d4 Rc6
3. exd5 Dxd5
4. Rc3 De6+
5. De2 Rxd4
6. Dxe6 Lxe6
7. Kd2 0-0-0
8. Ld3 g6
9. b3 Rf6
10. Lb2 Lh6+!
11. Kd1 Lg4+
12. f3 Lf5
13. Rge2 Rxc2!!
14. Kxc2 Txd3!
15. Tad1 Td2+
16. Kc1 Tc2+
17. Kb1 Tc1#
Paljastusshakki

Paljastusshakki on shakkisiirto, jossa jokin nappula siirtyy pois tieltä paljastaen takanaan olevan nappulan uhkauksen vastustajan kuninkaaseen. Paljastusshakki voi olla vahva ase, sillä vastustajan täytyy torjua shakki eikä hän voi tehdä siirtyvälle nappulalle mitään. Jos myös siirtyvä nappula uhkaa kuningasta, kyseessä on kaksoisshakki. Jos paljastettu nappula ei uhkaa kuningasta vaan jotain muuta vastustajan nappulaa, kyseessä on "paljastusuhkaus".
Esimerkki.
Kuvaajan asemassa valkea on pahassa paikassa, musta uhkaa voittaa tornin ratsusta haarukan avulla. Valkea ei kuitenkaan välitä uhkasta, vaan tekee nätin kuningattarenuhrauksen ja matittaa mustan.
1. Dd8+!! Kxd8
2. Lg5+ (kaksoisshakki)
2... Ke8 3. Td8# tai 2... Kc7 3. Ld8#
Pussimatti

Pussimatilla tarkoitetaan shakissa mattia, joka tehdään ratsulla vastustajan omien nappuloiden tukkiessa kaikki kuninkaan mahdolliset pakoruudut. Tavallisesti matti esiintyy kuninkaan ollessa oikeassa kulmassa tornin vieressä ja sotilaiden vielä aloituspaikallaan, jolloin ratsu voi matittaa kuninkaan ruudusta f7 tai f2. Yleensä pussimatti seuraa uhrauksen jälkeen.
Seuraavassa asemassa valkea voi pelata 1.Rf7+ Kg8 2.Rh6++ Kh8 3.Dg8+ Txg8 4.Rf7#.
Toinen esimerkki pussimatista on Edward Laskerin ja Israel Horowitzin välisessä pelissä (New York, 1946). Peli eteni seuraavasti:
1.d4 Rf6 
2.Rf3 d5 
3.e3 c5 
4.c4 cxd4 
5.Rxd4 e5 
6.Rf3 Rc6 
7.Rc3 d4 
8.exd4 exd4 
9.Rb5 Lb4+ 
10.Ld2 0-0 
11.Lxb4 Rxb4 
12.Rbxd4 Da5 
13.Rd2 De5+ 
14.Re2 Rd3#
Sommitelma (shakki)

Sommitelma on shakissa uhrauksella yleensä alkava, eri nappuloilla tehty useamman peräkkäisen siirron sarja, joka johtaa edullisempaan asemaan. Sommitelmaan voi kuulua erilaisia taktisia kuvioita kuten paljastuksia, haarukoita ja kiinnityksiä.
Sommitelman tavoitteena voi olla asemallisen tai laadullisen edun saavuttaminen. Pelaaja voi myös pyrkiä tappioasemassa pattiin sommittelemalla. Esimerkkinä kuvan tilanne.
Musta pelasi 1...Dxg3?, johon valkea vastasi 2. Dg8+!. Peli jatkui 2...Kxg8 3. Txg7+ ja valkea jatkaa shakkailua seitsemänneltä riviltä. Jos musta syö tornin, valkea on patissa ja peli päättyy tasan.
Takasotilas

Takasotilas on shakissa sotilas, joka on jäänyt viereisillä riveillä olevista omista sotilaista jälkeen, ja jolla ei voi edetä ilman materiaalin menetystä. Takasotilas on yleensä asemallinen heikkous, sillä sitä on vaikea puolustaa, ja vastustaja voi asettaa upseerinsa sen eteen ilman pelkoa siitä, että se voitaisiin häätää pois toisella sotilaalla. Lisäksi sotilas estää sotilaan omaavan pelaajan torneja ja kuningatarta uhkaamasta nappulaa sotilaan edessä.
Useissa moderneissa avauksissa pelaaja ottaa tarkoituksella itselleen takasotilaan paremman kehityksen toivossa. Näistä esimerkkejä ovat muun muassa sisilialaisen puolustuksen Najdorf-muunnelma, jos musta pelaa ...e5 ja sisilialaisen puolustuksen Sveshnikov-muunnelma.
Siirtopakko

Siirtopakko tarkoittaa shakissa tilannetta, jossa toisen osapuolen on pakko siirtää, vaikka siirto vain huonontaa hänen asemaansa. Siirtopakko esiintyy useasti loppupelissä, kun nappuloita on vähän.
Vasemmalla olevassa kuvassa musta on siirtovuorossa, ja joutuu päästämään valkean kuninkaan joko c5- tai e5-ruutuun. Sen jälkeen valkea kuningas syö mustan sotilaan ja ylentää omansa voittaen pelin.
Oikealla siirtovuorossa oleva joutuu irtautumaan sotilaastaan, jolloin vastapuoli voi syödä sen ja korottaa oman sotilaansa.
Siirtopakkoa käytetään myös loppupelissä matittamiseen. Esimerkiksi kevyillä upseereilla matitettaessa (ratsu ja lähetti tai kaksi lähettiä) vastustaja pitää saattaa siirtopakkotilanteisiin, jossa se joutuu perääntymään laudan kulmaa kohti. Myös kuningatar vastaan torni on voitto kuningattarelle siirtopakkoa hyväksi käyttäen.
Välisiirto (shakki)

Välisiirto on shakkitermi, jolla kuvataan tilannetta, jossa pelaaja ei siirräkään oletetusti vaan tekeekin toisen siirron, joka tekee välittömän uhan. Kun vastustaja reagoi tähän, pelaaja jatkaa peliä oletetulla siirrolla.
Esimerkkejä.
Vasemmalla olevan kuvaajan tilanteessa musta lyö tornin
1... Txh4
ja odottaa valkean lyövän takaisin. Valkea pelaa kuitenkin välisiirron.
2. Dd8+! 2. Kh7
3. Dxh4+ 3. Kg8
4. Dxg3 voittaen tornin ja saaden voittoaseman.
Tartakower-Capablanca.
Toinen esimerkki esiintyi pelissä Tartakower-Capablanca, New York 1924, . Irving Chernev kutsui peliä ”kuolemattomaksi välisiirtopeliksi”.
Kuvaajan asemassa valkea on juuri pelannut 9. Lxb8, ja olettaa mustan lankeavan ansaan: 9. Txb8 10. Da4+ ja 11. Dxb4 voittaen lähetin. Musta tekee kuitenkin välisiirron 9...Rd5! suojaten lähetin ja uhaten haarukkaa 10...Re3+. 10. Kf2:n jälkeen musta löi lähetin ja voitti pelin 20 siirron kuluttua. &lt;br&gt;
Jos valkea olisi pelannut Lf4 (Kf2:n sijasta) musta ei olisi pelannut Rxf4?, joka olisi sallinut Da4+:n voittaen lähetin. Musta olisi sen sijasta pelannut toisen välisiirron 10...Df6! uhaten lähettiä uudestaan ja uusien ratsuhaarukkauhan. 11. Dc1:n jälkeen musta olisi voinut esimerkiksi ottaa lähetin tai pelata vielä välisiirron 11...Ld6 tai 11...g5.
Nils Gadolin

Nils Ero Gadolin (25. syyskuuta 1889 Mikkeli – 12. maaliskuuta 1944) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat kenraalimajuri Guido Gadolin ja Aino Helena Savander, puolisonsa vuodesta 1923 Marie Louise Juselius. Eronnut 1924.
Opinnot.
Gadolin kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1908 ja jatkoi opintojaan teknisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla vuosina 1908–1911, sekä Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiankielten osastolla vuosina 1909–1910. Hän ehti tehdä vielä opintomatkat Saksaan ja Itävaltaan 1911–1914 ennen sotilasuraansa.
Jääkäriaika.
Gasolin liittyi Saksassa olevaan jääkäripataljoona 27:ään Lockstedtin leirille 2. komppaniaan 5. maaliskuuta 1915. Hänet siirrettiin 3. komppaniaan 10. marraskuuta 1916, jossa toimi ylijoukkueenjohtajana (oberzugführer). Hänelle myönnettiin rautaristi 19. marraskuuta 1916.
Gadolin osallistui Misse-joen, Riianlahden ja Aa-joen taisteluihin. Riianlahdella hän sai 12. marraskuuta 1916 johdettavakseen tiedusteluosaston.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Suomeen (Vaasaan) Gadolin saapui pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918 majuriksi ylennettynä. Suomen sisällissodassa hän sai johdettavakseen 1. jääkärirykmentin (eversti Ausfeld) 2. jääkäripataljoonan, jonka esikunta sijaitsi Seinäjoella. 22. maaliskuuta hän sai johdettavakseen 2. jääkäriprikaatin (eversti von Coler) 4. jääkärirykmentin, jonka esikunta sijaitsi Savonlinnassa. Rykmentti siirrettiin rintamalle 11. huhtikuuta Viipurin valloitukseen. 
Huhtikuussa 1918 ammuttiin majuriksi ylennettyä Olof Lagusta kuolettavasti hänen ollessaan Nils Gadolinin ja everstinrouva Thesleffin seurassa. Tapaus jäi tutkimatta, Olof Laguksen veljen Rubenin sinnikkäästä painostuksesta huolimatta. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan loppuhetkillä Gadolin nimitettiin Helsinkiin perustettavan vänrikkikoulun johtoon (ensimmäinen kurssi aloitti Mikkelissä, mutta siirtyi kohta Helsinkiin). Koulun tarkoituksena oli kouluttaa reservin upseereita. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Karjalan Rykmentti N:o 3:n komentajaksi, jonka nimi muutettiin Viipurin Rykmentiksi.
Komentaja-aikanaan Gadolin osallistui vuonna 1919 nk. Aunuksen retkikuntaan päällikkönä. 
Kymenlaakson suojeluskuntapiirin päällikkyyden hän vastaan otti vuonna 1921 ja toimi tehtävässä vuoteen 1922 saakka, jolloin hänet siirrettiin Savon jääkärirykmentin III pataljoonan komentajaksi ja edelleen vuonna 1923 Polkupyöräpataljoona 3:n komentajaksi. Tässä tehtävässä hän oli kunnes vuonna 1923 erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Luettelo Kissin singleistä

Tämä on luettelo rock-yhtye Kissin singleistä.
Listasijoituksella viitataan aina singlen A-puoleen, eli ensin mainittuun kappaleeseen.
Queen Rock Montreal

Queen Rock Montreal on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 2007 julkaisema konserttitallenne. Konsertti on julkaistu CD- ja LP-levyillä, sekä videona DVD-, Blu-ray- ja HD DVD-levyillä. DVD:stä on myös kahden levyn versio, jossa on konsertin lisäksi myös yhtyeen esiintyminen Live Aidissä vuonna 1985.
Kuvattu konsertti ei ollut osa mitään promootiokiertuetta, kuten aiemmin julkaistut konserttitallenteet. Kyseessä oli yksittäinen konserttitapahtuma Kanadassa, jonka ainoana tarkoituksena oli ikuistaa yhteen esiintyminen filmille. Ensimmäinen Queen-konserttielokuva julkaistiin "We Will Rock You"-nimisenä, VHS-kasetilla vuonna 1982 Yhdysvalloissa ja vuonna 1984 Britannissa, sekä myöhemmin myös DVD-levyllä vuonna 2001. Yhdysvalloissa julkaistu versio oli huomattavasti lyhyempi, vain 60 minuuttia pitkä, kun taas varsinainen konsertti kestää noin 96 minuuttia. 
Konsertti.
Montreal Forumiin kokoontunut kanadalaisyleisö on tavallista Queen-yleisöä vaisumpi. Tämä näkyy ja kuuluu yhtyeen turhautumisena aiheuttaen sen, että esityskin jää hivenen ponnettomaksi. Mercury koittaa turhaan useita kertoja nostattaa yleisön tunnelmaa. Kappaleen "Love Of My Life" alussa Mercuryn voi jopa kuulla lausuvan pettyneenä kitaristi Maylle: "They don't know it", "He eivät tunne sitä [kappaletta]". Vaisu yleisö ei kuitenkaan onnistu latistamaan tunnelmaa täysin, vaikka Mercury hetkittäin kimpaantuukin sättimään yleisöä turhautuneena. Yleisö kuitenkin tunnistaa tuolloin tuoreen "The Game" -albumin kappaleet ja villiintyy niistä. 
Konsertissa kuullaan ensimmäistä kertaa livenä Queenin ja David Bowien yhdessä säveltämä "Under Pressure", jota oli sitä ennen soitettu runsaasti radiossa. Lisäksi filmille on tallentunut harvemmin konserteissa kuultuja kappaleita kuten rumpali Roger Taylorin sävellys "I'm In Love With My Car" Taylorin itsensä laulamana, sekä Mayn "Dragon Attack". 
Kokoonpano.
Kokoonpanossa huomattavaa on, että yhtye ei edelleenkään käyttänyt syntetisaattoreita lavalla, mutta tähän oli tulossa huomattava muutos. Puoli vuotta myöhemmin alkaneella "Hot Space" -albumin promootiokiertueellaan yhtye toi lavalle sekä ylimääräisen kiertuemuusikon, että syntetisaattorit. Queen Rock Montreal on siis viimeinen yhtyeen esiintyminen klassisella kokoonpanolla, jolla yhtye oli esiintynyt jo vuodesta 1973.
Lepaan suku

Lepaan suku on nykyisin käytetty nimi vanhasta rälssisuvusta, jonka säteri oli Lepaan kartano Hattulan pitäjässä Hämeessä. Kantaisän Hans Peterssonin sinetti oli kaksi linnunjalkaa. Pojanpojasta lähtien sinetti on puolileijona halkaistun kilven yläosassa.
Hans Petersson on suvun vanhin tunnettu jäsen. Hänet mainitaan viimeisen kerran 23.3.1481. Hänen vaimonsa oli Ragnhild Henriksdotter (vanhemmat Henrik Svärd ja Birgitta Klasdotter (Djäkn)). Heidän poikansa oli Klas.
Klas Hansson mainitaan 1496 käräjätuomarina Hattulassa Hämeessä. Hän oli elossa vielä 10.9.1498 mutta kuoli ennen 12.3.1503. Hänen vaimonsa oli Bjorn Ragvaldssonin (Stjärnkors) tytär. Heidän poikansa oli nimeltään Björn.
Bjorn Klasson oli opiskellut Rostockissa 1516, Louvainssa 1517 ja Pariisissa 1519. Ruotsissa hänet mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1523, kun hänestä Strängnäsin valtiopäivillä tuli valtaneuvos. Hän oli toinen Ruotsin edustajista rauhanneuvotteluissa Venäjän kanssa Novgorodissa vuonna 1510 ja 1536. Dacken sodan aikana 1542 hän oli linnan voutina Tukholman linnassa. Hän oli kihlakunnan tuomarina Hollolassa Hämeessä 1526-1550. Hän kuoli ennen 11.6.1551. Hän oli naimisissa Karin Jönsdotterin kanssa. Karin oli Jöran Hanssonin (Stiernsköld) ja Ingeborg Siggedotterin (Sparre) tytär. Björn Klassonilla ja Karin Jönsdotterilla oli kolme poikaa ja neljä tytärtä.
Last Christmas

Last Christmas on brittiläisen Wham!-duon jouluaiheinen musiikkikappale vuodelta 1984. Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut laulaja George Michael.
Michael kirjoitti kappaleen lapsuudenkotinsa yläkerrassa, ja se äänitettiin elokuussa 1984 Lontoon Advision-studiolla. Omasta vaatimuksestaan Michael soitti kaikkia ääniraidalla kuultavia instrumentteja – LinnDrum-rumpukonetta, Roland Juno-60 -syntetisaattoria ja jouluisia kulkusia – vaikka hänellä ei ollutkaan aikaisempaa kokemusta niiden soittamisesta. Wham! lahjoitti kaikki kappaleesta saamansa tuotot Etiopian nälänhädän uhrien auttamiseksi.
”Last Christmasin” musiikkivideo kuvattiin marraskuussa 1984 Sveitsin Alpeilla Saas-Feen lomakylässä. Videon ohjasi Andrew Morahan, ja siinä esiintyy Wham!:in ohella heidän sukulaisiaan ja ystäviään mukaan lukien taustalaulajat Pepsi ja Shirlie. Michaelin petollista mielitiettyä näyttelee malli Kathy Hill.
Kappale nousi julkaisuvuonna muun muassa Britannian singlelistalla toiselle sijalle ja pysyi siellä viisi viikkoa. Vuoden 2007 jälkeen, kun kappaleiden digitaalinen lataus alettiin ottaa huomioon niiden listasijoituksissa, ”Last Christmas” on noussut uudelleen listalle useita kertoja. Julkaisuvuoden jälkeen kappale saavutti listan toisen sijan seuraavan kerran vuonna 2018. Ensimmäiselle sijalle se ylsi vuonna 2021, eli 36 vuotta julkaisunsa jälkeen.
”Last Christmas” on yksi maailman soitetuimmista joululauluista. Muun muassa Suomessa se oli vuosina 2005, 2009, 2010 ja 2011 kaupallisten radioiden soitetuin jouluaiheinen kappale.
Vuonna 2004 VH1-musiikkikanava teki äänestyksen parhaimmista joululauluista ja ”Last Christmas” päätyi kolmannelle sijalle Suomessa.
Cover-versiot.
Kappaleesta on tehty useita coverversioita. Coverversion esittäjiä ovat muun muassa Hilary Duff, Taylor Swift, Cascada, Ashley Tisdale ja Ariana Grande.
Kappaleesta on tehty myös suomenkielinen käännöskappale nimeltä ”Joulusydän”, jonka levytti ensimmäisenä Timo. T. A. Mikkonen ja ystävät vuonna 1989. Kappaleen on levyttänyt myöhemmin muun muassa Arja Koriseva.
Big Generator

Big Generator on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se on jatkoa menestyneelle "90125" albumille. Albumin tekeminen kesti kauan, koska yhtyeellä oli erimielisyyksiä.
Albumi oli kaupallisesti menestys, ja siltä julkaistiin kaksi hittiä: ”Love Will Find A Way” ja ”Rhythm Of Love” (yhtyeen viimeinen kappale US Top 40 -listalla).
Kappaleet.
"Big Generator" (Atco 790 522) sijoittui Britannian albumilistalla 17. sijalle. Yhdysvalloissa se ylsi 15. sijalle ja pysyi listalla 30 viikkoa.
Listasijoitukset.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
A&amp;M Records

A&amp;M Records on Universal Music Groupin omistama yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Herb Alpert ja Jerry Moss perustivat sen vuonna 1962.
Alpert ja Moss perustivat kumpikin 100 dollarin sijoituksella Carnival Recordsin ja saivat paikallisen hitin kappaleella "Tell It to the Birds", joka oli Alpertin balladi, ja joka julkaistiin tämän pojan, Dore Alpertin, nimellä. Saatuaan tietää, että toinenkin yritys oli nimeltään Carnival, Alpert ja Moss käyttivät sukunimiensä alkukirjaimia ja nimesivät yrityksensä uudelleen A&amp;M:ksi, ja he toimivat Herb Alpertin autotallissa sijaitsevassa toimistossa ja suunnittelivat tunnusomaisen logon, jonka alaosassa on trumpetti.
Tunnetuimpia A&amp;M Recordsilla levyttäneitä.
A&amp;M Records toimii nykyisin osana Universal Music Groupin Interscope-Geffen-A&amp;M:aa.
Jerry Moss

Jerome Sheldon ”Jerry” Moss (8. toukokuuta 1935 New York, Yhdysvallat – 16. elokuuta 2023 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hänet tunnetaan parhaiten A&amp;M Records -levy-yhtiöstä, jonka hän perusti yhdessä muusikko Herb Alpertin kanssa vuonna 1962. Hänet ja Alpert otettiin vuonna 2006 Rock and Roll Hall of Fameen.
Moss syntyi Brooklynissa, New Yorkissa 8. toukokuuta 1935 ja valmistui Brooklyn Collegesta vuonna 1957. Kuuden kuukauden armeijakomennuksen jälkeen hän löysi töitä Coed Recordsin promoottorina ja muutti lopulta Los Angelesiin, jossa hän tapasi trumpetisti, lauluntekijä ja yrittäjä Alpertin ja ystävystyi hänen kanssaan.
He perustivat kumpikin 100 dollarin sijoituksella Carnival Recordsin ja saivat paikallisen hitin kappaleella "Tell It to the Birds", joka oli Alpertin balladi, ja joka julkaistiin hänen poikansa Dore Alpertin nimellä. Saatuaan tietää, että toinenkin yritys oli nimeltään Carnival, Alpert ja Moss käyttivät sukunimiensä alkukirjaimia ja nimesivät yrityksensä uudelleen A&amp;M:ksi, ja he toimivat Herb Alpertin autotallissa sijaitsevassa toimistossa ja suunnittelivat tunnusomaisen logon, jonka alaosassa on trumpetti.
Yli 25 vuoden ajan Alpert ja Moss johtivat yhtä alan menestyneimmistä itsenäisistä levy-yhtiöistä, joka julkaisi menestysalbumeita kuten Carole Kingin "Tapestry" (1971) ja Peter Framptonin "Frampton Comes Alive!"(1976). 
A&amp;M Records oli Carpentersin ja Cat Stevensin, Janet Jacksonin ja Soundgardenin, Joe Cockerin ja Suzanne Vegan, The Go-Go's:n ja Sheryl Crow'n koti. Levy-yhtiön sinkkuja oli mm. The Policen "Every Breath You Take".
Akvaporiini

Akvaporiinit ovat integraalisia kalvoproteiineja, joiden avustamana vesi kulkeutuu nopeammin solukalvon läpi. 
Rakenne.
Akvaporiini on tetrameeri eli se koostuu neljästä täysin samanlaisesta alayksiköstä, joissa kussakin on itsenäisesti toimiva vesikanavansa. Alayksiköt ovat vielä jakautuneet amino- ja karboksyyliterminaalisiin puoliskoihin, jotka sijaitsevat solukalvolla toisiinsa nähden vastakkaissuuntaisesti.
Akvaporiinien rakenteen selvittämisestä myönnettiin Nobelin kemianpalkinto Peter Agrelle vuonna 2003.
Toiminta.
Akvaporiineja on useammanlaisia ja ne eroavat aminohappojärjestyksensä mukaan. Erot vaikuttavat kanavan kokoon ja siihen minkälaisia molekyylejä ne päästävät lävitseen. 
Akvaporiini muodostaa positiivisesti varautuneiden aminohapposivuketjujen peittämän kanavan, joka selektiivisesti päästää vesimolekyylejä lävitseen jopa 3*109 molekyyliä sekunnissa. Se ei kuitenkaan lainkaan läpäise protoneja, mikä johtuu sivuketjujen positiivisesta varauksesta. Jotkin akvaporiinit voivat kuitenkin läpäistä sähköisesti neutraaleja molekyylejä, kuten glyserolia ja ureaa. Kanavan rakenne estää vetysidosten muodostumisen vesimolekyylien välille. Molekyylit eivät täten voi kiinnittyä toisiinsa vaan kulkeutuvat yksitellen kanavan läpi, jolloin liike on nopeampaa.
Alfred Binet

Alfred Binet [bine] (alk. Alfredo Binetti; 8. heinäkuuta 1857 Nizza, Sardinian kuningaskunta – 18. lokakuuta 1911 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen psykologi ja psykometriikan pioneeri. Hän julkaisi kollegansa Théodore Simonin kanssa ensimmäisen nykyaikaisen älykkyystestin vuonna 1905. 
Binet syntyi Ranskan Nizzassa. Vanhempien avioeron jälkeen äiti ja poika muuttivat Pariisiin. Binet valmistui lakikoulusta vuonna 1878, mutta alkoi toimia psykologina ilman alan koulutusta. Hän työskenteli tutkijana Salpêtrièren sairaalassa Jean-Martin Charcot'n johdolla. Aluksi hän keskittyi hypnotismiin. Vuonna 1892 hän aloitti työn Sorbonnen yliopiston tutkimuslaboratoriossa, jonka johtaja hänestä tuli kaksi vuotta myöhemmin. Aluksi hän tutki lasten kehitystä työtoverinaan kasvatuspsykologi Théodore Simon. Binet kehitti vuonna 1903 Ranskan valtion toimeksiannosta älykkyystestin. Se koostui muutamasta kymmenestä tehtävästä, joita oli kokeiltu eri ikäisillä lapsilla, kehitysvammaisilla ja sotilailla. Seuraava vaihe oli Binetin–Simonin älykkyystesti vuosina 1905 ja 1908. Tutkijat alkoivat nimittää lasten eri kehitysvaiheita älykkyysiäksi, ja sitä tietä he päätyivät älykkyysosamäärän mittaamiseen.
Testiä käytettiin aluksi apukoululaisten valitsemiseen ja kehitysvammaisten luokittamiseen. Binet teki vielä hieman ennen kuolemaansa muutoksia kehittämäänsä testiin, ja myöhemmin yhdysvaltalainen Lewis Terman muokkasi sitä lahjakkaiden testaamiseen. Binet oli tutkijoista ensimmäinen, joka pyrki älykkyyden täsmälliseen mittaukseen ja ensimmäinen, joka sisällytti testeihin älykkyyden eri osa-alueita.
Välikokoinen säie

Välikokoiset säikeet muodostavat mikrotubulusten ja mikrofilamenttien kanssa solun tukirangan. Niiden tehtävä on tukea solun rakennetta ja tumaa, sekä lisätä solun kestävyyttä mekaanista rasitusta vastaan. Säikeet kiinnittyvät soluliitoksiin muodostaen tukevan verkoston solulimassa. 
Rakenne.
Välikokoiset säikeet muistuttavat rakenteeltaan lujia köysiä. Ne syntyvät polymeroimalla tiettyjä proteiineja. Proteiineja on useita erilaisia ja ne voidaan jakaa sijainnin ja toiminnan perusteella neljään eri ryhmään taulukon mukaisesti. Säikeet ovat läpimitaltaan 10 nm. Kaikkien monisoluisten eliöiden soluista löytyy ainakin yksi säietyyppi. Säikeet kattavat suuren osan solun tilavuutta. Proteiinissa on alfakierteisiä osia, joiden ansiosta ne voivat kiertyä köysimäisiksi rakenteiksi. 
Merkitys.
Välikokoiset säikeet lujittavat paitsi yksittäistä solua mekaanista stressiä vastaan, myös solukudosta, kun desmosomit yhdistävät vierekkäisten solujen säikeet vahvaksi verkostoksi. Eri solutyypit ilmentävät niille tyypillisiä välikokoisia säikeitä. Niitä analysoimalla voidaan saada tietoa myös solun alkuperästä eliössä. Tätä käytetään esimerkiksi syöpätutkimuksissa.
Monica Potter

Monica Louise Potter, o.s. "Brokaw", (s. 30. kesäkuuta 1971 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on elokuvarooliensa ohella esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Boston Legal", jossa hän esitti Lori Colsonia vuosina 2004–2005, ja "Samaa sukua", jossa hän esitti Kristina Bravermania 2010–2014.
Potter on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Sally Potter

Sally Potter (s. 19. syyskuuta 1949 Lontoo) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on opiskellut tanssia ja koreografiaa. 
Lapsuus ja nuoruus.
Sally Potter syntyi Lontoossa vuonna 1949 perheeseen joka oli taiteellinen. Hänen isänsä oli muotoilija ja runoilija ja hänen äitinsä oli muusikko. Hän kävi koulua Pohjois-Lontoossa ja oli jo nuorena päättänyt alkaa elokuvaohjaajaksi. Koulunsa päättymisen jälkeen hän jatkoi opiskelua Saint Martin's School of Artissa jossa oli vuoden opiskelemassa piirtämistä ja säveltämistä. Sen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan tanssia ja koreografiaa London Contemporary Dance Schooliin jossa oli vuosina 1971–1974.
Ura elokuvien tekijänä.
Vuosina 1969–1971 Potter teki useita kokeellisia elokuvia, muun muassa "Black and White" (1969), "Play" (1971), "Daily" (1971) ja "Combines" (1972). Hän teki myös 1970-luvulla töitä tanssijana ja esiintyi erilaisten ryhmien kanssa. Vuonna 1979 hän teki 16 mm filmille lyhytelokuvan "Thriller". Hän tuotti, käsikirjoitti, ohjasi ja leikkasi sen itse. Siitä tuli kulttielokuva ja hän pääsi sen ansiosta ohjaamaan seuraavan elokuvansa "The Gold Diggers" (1983). Hän on sen jälkeen tehnyt kokeellisten elokuvien lisäksi myös hyvin menestyneitä elokuvia.
Potterin tunnetuimpia elokuvia ovat "Orlando" (1992), "The Tango Lesson" (1997), "Mies joka itki" (2000) ja "Yes" (2004).
Mark Valley

Mark Thomas Valley (s. 24. joulukuuta 1964 Ogdensburg, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista lukuisissa televisiosarjoissa, kuten Brad Chasen roolista draamasarjassa "Boston Legal" vuosina 2004–2007, John Scottin roolista tieteissarjassa "Fringe – rajamailla" vuosina 2008–2009 sekä Christopher Chasen roolista toimintasarjassa "Human Target" vuodesta 2010.
Valleylla on aiemmin ollut vakituisia rooleja muun muassa sarjoissa "Pasadena", "Keen Eddie" ja "Päivien viemää".
Yksityiselämä.
Valley meni joulukuussa 2008 naimisiin "Fringe – rajamailla" -sarjassa tapaamansa kanssanäyttelijä Anna Torvin kanssa. He erosivat vuoden 2010 alussa.
Justin Berfield

Justin Tyler Berfield (s. 25. helmikuuta 1986 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt 5-vuotiaasta saakka ja tullut 2000-luvulla maailmanlaajuisesti tunnetuksi Reesen roolistaan televisiosarjassa "Veljemme on nero".