tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Warkauden Kassiopeia

Warkauden Kassiopeia ry on Varkauden seudun tähtitieteen harrastajien yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää tähtitieteen harrastusta ja opetusta Varkauden seudulla. Yhdistys perustettiin vuoden 2001 syksyllä ja jäseniä yhdistyksessä oli vuoden 2006 alussa noin 150.
Valtakunnalliset vuosittaiset Tähtipäivät järjestettiin 8.–10. huhtikuuta 2005 Varkaudessa.
Kassiopeia omistaa Härkämäen observatorion, jossa on tehty myös tieteellisiä havaintoja. Siellä on mm. löydetty useita supernovia.
Klaukkalan kirkko

Klaukkalan kirkko on vuosina 2003–2004 rakennettu evankelisluterilaisen kirkon Espoon hiippakunnan Nurmijärven seurakunnan kirkko Nurmijärven Klaukkalassa. Piispa Mikko Heikka vihki kirkon käyttöön 28. marraskuuta 2004.
Kirkon ja sen sakraaliesineistön on suunnitellut arkkitehti Anssi Lassila Lassila Hirvilammi Arkkitehdit Oy:stä. Kirkon kalusteet ja valaisimet suunnitteli sisustusarkkitehti Antti Paatero ja liturgiset tekstiilit Hanna Korvela. Rakennus leimaa vahvasti Klaukkalan kylän keskustan yleisilmettä.
Klaukkalan kirkko sai vuonna 2004 Vuoden betonirakenne -kunniamaininnan. Rakennustyöt vaativat yhden kuolonuhrin, kun rakennustyöntekijä putosi katolta.
John Straffen

John Thomas Straffen (27. helmikuuta 1930 Hampshire, Iso-Britannia – 19. marraskuuta 2007 Franklandin vankila, Durhamin kreivikunta, Iso-Britannia) oli brittiläinen sarjamurhaaja ja maansa pitkäaikaisin vanki.
9. elokuuta 1951 Straffen pidätettiin 9-vuotiaan Cicely Batstonen murhasta Somersetissa. Hän tunnusti Batstonen murhan lisäksi aiemmin tappaneensa 6-vuotiaan Brenda Goddardin. Kumpikin oli kuristettu. Straffen todettiin lokakuussa syyntakeettomaksi. Näin ollen hän ei ollut oikeustoimikelpoinen, vaan joutui tahdosta riippumattomaan hoitoon.
Straffen karkasi Broadmoorin vankimielisairaalasta 29. huhtikuuta 1952 ja murhasi vain joitakin tunteja myöhemmin 5-vuotiaan Linda Bowyerin. Kun sairaalakarkuria tultiin hakemaan, Straffen kiisti välittömästi Bowyerin murhan, josta poliisi ei tässä vaiheessa edes ollut vielä tietoinen. Straffen kiisti myös jälkeenpäin tämän murhan, josta hänet kuitenkin tuomittiin. 
Straffen sai alun perin kuolemantuomion, joka kuitenkin muuttui elinkautiseksi vankeudeksi. Mies suoritti rangaistustaan yli 55 vuotta ennen kuin kuoli vankilassa sairauteen 77 vuoden ikäisenä.
Möngke-kaani

Möngke-kaani (; 1209–1259) oli Mongolivaltakunnan neljäs suurkaani vuosina 1251–1259. Hän oli Tolui-kaanin Sorghaghtani Bekin vanhin poika, Hülegü-kaanin ja Kublai-kaanin veli sekä Tšingis-kaanin pojanpoika.
Möngke osallistui Euroopan valloitussotaan vuosina 1236–1242, Kiovan tuhoamiseen vuonna 1240 ja Unkarin valloitukseen vuonna 1241-1242. Möngke palasi kotiin kesällä 1241, ennen hyökkäyksen päättymistä. 
Kolmannen suurkaani Güyükin kuoltua Möngken suku joutui kamppailemaan vallasta toisen sukuhaaran kanssa. Sen johtaja Batu-kaani liittoutui Toluin lesken Sorghaghtani Bekin kanssa ja pyrki syrjäyttämään sijaishallitsijattaren, Ögödein lesken Ogul Gaimišin. Hän yritti järjestää suurkaania valitsevan kurultai-kokouksen Siperiassa, mutta asiaa vastustettiin, koska kokous ei ollut Mongolian maaperällä. Batu ei piitannut kritiikistä, jolloin hänen veljensä Berke-kaani kokosi Mongoliaan kurultain, joka valitsi Möngken suurkaaniksi vuonna 1251.
Kaanina Möngke näytti suhtautuvan vakavammin Tšingis-kaanin antamaan maailmanvalloitustehtävään kuin Güyük. Hän keskittyi enemmän Kiinan valtaamiseen ja valtasi Yunnanin vuonna 1254 sekä tunkeutui Indokiinaan, mikä mahdollisti mongolihyökkäyksen pohjoisesta, lännestä ja etelästä. Hän valloitti monia pohjoisen Kiinan linnoitettuja kaupunkeja. Hän lähetti myös veljensä Hülegü-kaanin Lähi-itään, jossa tämä hävitti Bagdadin vuonna 1257 aiheuttaen islamin kulta-ajan päättymisen ja laajensi mongolivaltakunnan Egyptin rajoille. Euroopan valloitus jäi tekemättä loppuun näiden kahden ensisijaisen valloitussodan vuoksi.
Flaamilaisen fransiskaanimunkki Vilhelm Rubrukin huomattava matkakertomus "Itinerarium", joka kertoo hänen matkastaan Mongoliaan, sijoittuu suurkaani Möngken aikaan. Suurkaani Möngke kuoli mahdollisesti tykinammukseen Chongqingin edustalla vuonna 1259.
Can I Sit Next to You Girl

"Can I Sit Next to You Girl" on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale albumilta "T.N.T." Se on ensimmäinen yhtyeen itse tehty kappale. Alkuperäisessä, singlenä julkaistussa versiossa laulaa yhtyeen alkuperäinen solisti Dave Evans. Kappaleesta äänitettiin kuitenkin uusi versio "T.N.T."- ja "High Voltage" -albumeille, jolloin Evansin paikan laulajana oli ottanut Bon Scott. Kappaleen musiikkivideossa laulajana esiintyy Evans.
Singlen B-puolena oli "Rockin' in the Parlour" -kappale.
Oppdal

Oppdal on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Oppdalin tärkeimpiä elinkeinoja ovat maatalous, turismi ja pienteollisuus. Kunnassa on yli 4 000 kesämökkiä. Vuoden 2024 alussa Oppdalissa oli 7 389 asukasta.
Media.
Oppdalissa ilmestyy paikallislehti "OPP".
Talviuniversiadit 2007

XXIII Talviuniversiadit järjestettiin Italian Torinossa 17.–27. tammikuuta 2007.
Urheilulajit.
Kilpailuissa jaetaan mitaleja 12 eri urheilulajissa ja yhteensä 18 lajissa.
Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd

(pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) (kirjoitettu myös Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd, yleisesti käytössä nimitys Pronounced) on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin syyskuussa 1973 ja myi Yhdysvalloissa kultaa. Levyn nimi on ääntämisohje, jonka mukaan yhtye toivoi nimensä lausuttavan, ja se on viittaus heidän entisen koulunsa liikunnanopettajaan Leonard Skinneriin.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 27. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Second Helping

Second Helping on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin toinen albumi. Se julkaistiin 15. huhtikuuta 1974 ja myi Yhdysvalloissa kultaa.
"Helsingin Sanomien" nimeämättömän levyarvostelijan mukaan Lynyrd Skynyrd on albumin perusteella ”pilkahdus paremmasta”, kaupallinen popyhtye persoonallisine countryrock-sävyineen, mukaansatempaavine sävellyksineen ja taitavine lauluosuuksineen.
World Series of Poker 1980

World Series of Poker 1980 oli historiansa yhdestoista. Kauden aikana järjestettiin kaksitoista turnausta,
mestaruusturnaus mukaan lukien. Mestaruusturnauksen voitti Stu Ungar, jolle voitto oli ensimmäinen siihen asti nuorimpana pelaajana.
Turnaukset.
Mestaruusturnaus.
Pääturnaus käytiin 19.–22. toukokuuta. Siihen osallistui kaikkiaan 73 pelaajaa. Yhdysvaltalaisten pelaajien lisäksi joukossa olivat kanadalainen Jerry Fong, Gilbert "The Frenchman" Ranskasta, Jim Ray Perusta ja Irlannin mestari Colette Doherty.
Turnauksen ensimmäisenä päivänä putosi ainoastaan yksi naispelaaja. Toisena päivänä putosi 38 pelaajaa mukaan lukien kolme entistä WSOP-voittajaa. Kolmantena päivänä putosi viimeinen ulkomaalainen (Jerry Fong). Johnny Moss pudotti kello 21:05 Gabe Kaplanin, joka oli ensimmäinen rahasijojen ulkopuolelle jäänyt.
Viimeisen päivän finaalipöytään osallistui viisi pelaajaa. Lopun kaksinpelissä kello 15:10 Ungar ja Doyle Brunson menivät molemmat "all in" potin ollessa 760 000 dollaria. Brunson () sai flopista kaksi paria, mutta Ungar () sai turnilla suoran, joka riitti voittoon.
William Westmoreland

William Childs Westmoreland (26. maaliskuuta 1914 – 18. heinäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen kenraali. Maailmankuulu Westmorelandista tuli hänen johdettuaan sotilaallisia toimia Vietnamissa sodan kiihtyessä siellä huippuunsa vuosina 1964–1968. "Time"-lehti valitsi hänet vuoden mieheksi 1966.
Victor Westerholm

Victor Axel Westerholm (4. tammikuuta 1860 Turku – 19. marraskuuta 1919 Turku) oli suomalainen taidemaalari ja professori, jota usein kutsutaan viimeiseksi Düsseldorfin koulun käyneeksi taiteilijaksi. Hän toimi Turun taidemuseon johtajana eli intendenttinä ja perusti Ahvenanmaalle Önningebyn taiteilijasiirtokunnan.
Opinnot ja taiteellinen työ.
Westerholm opiskeli Suomen Taideyhdistyksien piirustuskoulussa Turussa 1869–1879. Jatkokoulutus ulkomailla kuului ajan tapoihin. Westerholmia on sanottu viimeiseksi Düsseldorfin koulun käyneeksi. Hän opiskeli ensin Düsseldorfin taideakatemiassa 1870- ja 1880-luvuilla, Saksan jälkeen myös Pariisissa.
Westerholm debytoi taiteilijana vuonna 1876. Hän osallistui melko harvakseltaan ulkomaisiin näyttelyihin vaikka hän oleskeli runsaasti ulkomaisissa alan kouluissa. Hänen nuoruusaikainen esikuvansa oli Werner Holmberg, jonka jalanjäljissä hän oli Düsseldorfiinkin lähtenyt. Westerholmin taidetta vuosina 1881–1886 leimasi ulkoilmarealismin taidesuunta. Tässä suuntauksessa kuvattiin tarkasti luontonäkymiä kulloistakin säätilaa myöten. Erityisesti Westerholmin työ "Eckerö postbrygga" (1885) ilmentää tätä. Düsseldorfissa omaksuttu ateljeetyyli alkoi kuitenkin jäädä sivuun, kun Ranskan matkalla 1882 saadut vaikutteet veivät Westerholmia impressionismiin. Impressionisminen maalaus "Björkhage" (1888) nosti Westerholmin Suomen taiteen kärkikaartiin. Toisaalta se jäi tämän suunnan kokeiluksi, ja impressionismi ilmeni seuraavissa töissä vähäeleisemmin (niin sanottu tunnelmaimpressionismi). Vuodesta 1893 Westerholm siirtyi uusromantiikkaan, kuvaamaan Ahvenanmaata herooisin sävyin. Muutamaa vuotta myöhemmin hän kiinnostui Kymijoen ja muiden jokimaisemien kuvaamisesta erityisesti talviasussaan.
Victor Westerholm opetti Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1880-luvulla ja oli koulun johtaja useamman vuosikymmenen ajan. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Wäinö Aaltonen ja Juho Rissanen. Hän oli myös Turun taidemuseon ensimmäinen intendentti vuosina 1891–1919.
Yksityiselämä.
Vuonna 1885 hän meni naimisiin Hilma Alanderin kanssa. Heille syntyi tyttäret Greta 1886, Anna-Lisa 1890 ja Maja-Stina 1900 sekä pojat Torsten 1892 ja Ragnar 1902. Lapsista ainoastaan nuorin Ragnar seurasi isäänsä taiteilijan uralla mutta hänkin päätyi lopulta maanviljelijäksi. Vuoden 1919 syksyllä Victor Westerholm sairastui influenssaan, joka sitten muuttui keuhkokuumeeksi, joka koitui kuolemaksi marraskuussa.
Teoksia.
Westerholmin teoksia omistaa muun muassa Ateneumin taidemuseo, Amos Andersonin taidemuseo, Hämeenlinnan taidemuseo, Turun taidemuseo, Lahden taidemuseo, Gösta Serlachiuksen taidemuseo ja Gyllenbergin taidemuseo.
Rush Limbaugh

Rush Hudson Limbaugh III (12. tammikuuta 1951 Cape Girardeau, Missouri – 17. helmikuuta 2021 Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen radiopersoona ja "The Rush Limbaugh Show" -ohjelman isäntä. Peittelemättömän konservatiivinen Limbaugh käsitteli show’ssaan politiikkaa ja ajankohtaisia asioita. Hänellä oli myös oma televisio-ohjelma 1990-luvulla. Donald Trump myönsi hänelle presidentin vapaudenmitalin vuonna 2020.
Limbaugh piti Herran vastarinta-armeijan johtajaa Joseph Konya kristittynä ja väitti Barack Obaman "jahtaavan kristittyjä", koska tämä oli lähettänyt sotilaita auttamaan Konyn kiinni saamisessa.
Limbaugh nimitti ohjelmassaan naispuolista Georgetownin yliopiston oikeustieteen opiskelijaa Sandra Flukea "huoraksi" ja "prostituoiduksi", koska tämän mielestä sairausvakuutuksen pitäisi kattaa ehkäisyvälineet, ja väitti Fluken haluavan maksattaa veronmaksajilla "seksinsä kustannukset". Limbaugh vaati Flukea myös julkistamaan yhdyntänsä videolla. Asiasta nousi kohu ja kymmenet mainostajat päättivät boikotoida häntä.
Limbaugh kuoli keuhkosyöpään 70-vuotiaana 17. helmikuuta 2021.
Darwin-mitali

Darwin-mitali on Lontoon Royal Societyn jakama tunnustus tieteilijälle ansiokkaasta työstä jollakin Charles Darwinin taitamalla luonnontieteellisellä alalla: evoluutio, populaatiobiologia, eliön biologia tai biologinen monimuotoisuus. Mitali on kullattua hopeaa, ja palkintoon kuuluu myös 2 000 punnan rahasumma. Palkinto jaettiin parillisina vuosina 1890–2018, nyttemmin vuosittain.
Riukiunkaniini

Riukiunkaniini ("Pentalagus furnessi") on Japanille kuuluvilla Riukiusaarilla elävä alkukantainen jänislaji. Se on jäänne muinaisista jäniksistä, jotka elivät Aasiassa, mutta kuolivat mantereelta myöhemmin. Sitä kutsutaankin eläväksi fossiiliksi.
Koko ja ulkonäkö.
Riukiunkaniineilla on lyhyet jalat, tanakka vartalo ja suhteellisen isot ja käyrät kynnet. Sen pituus on 43–51 cm ja hännän pituus noin 15 mm. Korvat ovat noin 45 millimetrin pituiset eli varsin pienikokoiset muihin jäniksiin verrattuna. Ruumiinpaino on täysikasvuisella riukiunkaniinilla 2–3 kiloa. Turkki on pörröinen ja tiheä. Se on selästä tummanruskea ja sivuilta punaruskea, vatsan puolelta se on vaaleampaa punaruskeaa.
Erikoista riukiunkaniinissa on myös sen käyttämä kutsuhuuto, joka on hieman samantapainen kuin piiskujäniksillä. Useimmilla jäniksillä ei ole kykyä luoda kutsuhuutoja.
Levinneisyys.
Riukiunkaniinia tavataan ainoastaan kahdella pienellä saarella, Amami Ōshimalla ja Tokunoshimalla, jotka sijaitsevat eteläisen Kyūshūn ja Okinawan välillä. Saaria peitti aiemmin tiheä ja märkä metsä (etenkin tammia), mutta näistä alkuperäismetsistä on 70–90 % hävitetty vuoden 1980 jälkeen. Riukiunkaniini sopeutuu kuitenkin myös muuttuneisiin metsiin ja sitä tavataan nyt alkuperäisten metsien lisäksi käpypalmustoissa ja heinäisillä alueilla. Se välttää asutusta ja viljelmiä.
Elintavat.
Riukiunkaniinit ovat aktiivisia yöllä. Päivällä ne nukkuvat piilossa, esimerkiksi luolissa. Poikaselle emo kaivaa kolon, jonka se peittää päivän ajaksi. Yöllä emo avaa kolon, ruokkii poikaset ja sulkee sen uudelleen maalla ja kasveilla.
Lisääntyminen.
Riukiunkaniini synnyttää yleensä yhden, harvoin kaksi poikasta.
Uhat.
Riukiunkaniinien metsästys loppui virallisesti vuonna 1921, jolloin Japani antoi sille virallisen suojelustatuksen. Suurimpia uhkia ovat kuitenkin metsän raivaus sekä koirat, kissat ja muut ihmisen alueelle tuomat eläimet. Erityisesti mangustit, joita asukkaat vapauttivat saarille tappamaan myrkyllisiä käärmeitä, ovat vakava uhka kaniinin tulevaisuudelle. Metsän raivaus vaikuttaa paitsi elintilan vähenemiseen, myös siihen, että päivällä nukkuvat kaniinit ovat helppoja saaliita petoeläimille, joilta ne eivät pääse suojaan.
Silenos

Silenos tai Seilenos () oli kreikkalaisessa mytologiassa opettaja ja viininjumala Dionysoksen uskollinen seuralainen. Silenosta kutsutaan Hermeen pojaksi, ja hän on sekä satyyrien että sileenien kantaisä. 
Taruissa kerrotaan, että hän oli Dionysoksen seuraajista vanhin, viisain ja kaikista juopunein. Siksi hän esiintyi usein joko aasin kantamana tai muiden satyyrien tukemana. Hänet kuvattiin rumaksi, möhömahaiseksi, takkupartaiseksi, nykerönenäiseksi vanhaksi kaljuksi mieheksi, jolla oli kaikkialla viinileili mukanaan mutta joka oli hyvin viisas ja jopa kykeni ennustamaan. Hän oli himokas, viiniinmenevä ja mieltynyt musisointiin ja tanssiin. Juovuksissa hän joutui helposti kuolevaisten armoille, ja nämä saivat taivuteltua vanhuksen kertomaan tulevasta.
Eräässä kertomuksessa mainitaan, että kuningas Midaan palvelijoiden siepattua juopuneen Silenoksen tämä kertoi kuninkaalle, että ihminen on onnellisin, jos hänen ei tarvitse lainkaan syntyä. Jos hän kuitenkin syntyy, olisi parasta, että hän kuolisi pian.
Silenosta esittävä patsas, lempinimeltä ”Babuino” eli paviaani, on Roomassa Via Babuinon varrella.
Tyhjiöfluoresenssinäyttö

Tyhjiöfluoresenssinäyttö eli VFD (Vacuum fluorescent display) on näyttölaitetyyppi, jota käytetään yleisesti kodinelektroniikassa, esimerkiksi DVD-soittimissa tai mikroaaltouuneissa. LCD-tekniikasta poiketen VFD-näytöt tuottavat kirkkaan valon ja toimivat pakkasessa.
Tyhjiöfluoresenssinäyttö muistuttaa toiminnaltaan ja rakenteeltaan triodia. Siinä on katodi, anodi ja hila, jotka on pakattu tyhjiöön lasin sisään. Metallikatodista höyrystyneiden elektronien virtaa ohjataan hilalla. Jos elektronit osuvat loisteaineella päällystettyyn levyyn, tapahtuu fluoresenssi, joka näkyy valona. Tämä tapahtuu vain jos sekä hila että anodi ovat positiivisessa jännitteessä katodiin nähden.
Ensimmäisen VFD-putken tyypiltään DM160 kehitti Philips vuonna 1959 käytettäväksi indikaattorina tietokoneissa. Ensimmäisen monisegmentti-VFD-näytön kehitti vuonna 1967 japanilainen ISE Electronics Corporation (sittemmin Noritake Itron).
Merkittävimmät VFD näyttöjen valmistajat ovat Matrix Orbital, Newhaven Display, Noritake Itron ja SSOT - Shanghai Pufeng Optoelectronics (vuoteen 2010 Samsung SDI VFD Displays).
Nova (yhtye)

Nova oli suomalainen progressiivista rockia soittava yhtye 1970-luvulta. Yhtyeeltä on julkaistu kaksi levytystä; single "Käytävä"/"Kaupungin naiset" (1975) ja albumi "Atlantis" (1976). Albumin heikko myynti sekä konserttiesiintymisten vähäisyys aiheuttivat lopulta yhtyeen hajoamisen. 
Albumi Atlantis (1976).
Albumilla soittaneet muusikot.
Julkaistu LP:nä (vinyyli) Love Recordsilla, uusi painos Si-Wan Recordsilla CD:nä.
Cassidy (rap-artisti)

Barry Adrian Reese (s. 7. heinäkuuta 1982), taiteilijanimeltään Cassidy, on yhdysvaltalainen rap-muusikko Philadelphiasta, Pennsylvaniasta.
Vuonna 2004 Cassidyn albumi "Split Personality" nousi Billboard 200 -albumilistalla toiselle sijalle. Hänen toinen albuminsa oli "I'm A Hustla" (2005), ja kolmannen albumin "It Is What It Is" nauhoitus aloitettiin 2006. "I'm A Hustla" nousi Yhdysvalloissa listojen viidennelle sijalle.
Cassidy ampui aamuyöllä 15. huhtikuuta 2005 Philadelphiassa kohti 22-vuotiasta miestä. Muusikosta tehtiin pidätysmääräys 8. kesäkuuta. Tekoa tutkittiin "kolmannen asteen murhana", ja 25. tammikuuta 2006 Cassidy tuomittiin muun muassa kuolemantuottamuksesta vankeuteen yhdestätoista ja puolesta kuukaudesta kahteenkymmeneen kolmeen kuukauteen. Hän sai anteeksi seitsemän kuukautta, jotka oli jo istunut. 
Cassidy laskettiin vapaalle jalalle 2. maaliskuuta 2006. Hän vammautui saman vuoden lokakuussa auto-onnettomuudessa . 
Cassidy on esiintynyt omien levyjensä lisäksi vierailevana artistina useiden muiden esittäjien levyillä. Viime Suomen vierailullaan (9.1.2009 Virgin Oil Co:ssa) Cassidy esitti neljä kappaletta.
Bill Janklow

William John ”Bill” Janklow (13. syyskuuta 1939 – 12. tammikuuta 2012 Sioux Falls, Etelä-Dakota) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi neljä kautta Etelä-Dakotan kuvernöörinä ja istui lyhyesti Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneessa. 
Janklow syntyi Chicagossa. Hän palveli vuosina 1956–1959 Yhdysvaltain merijalkaväessä ja valmistui myöhemmin Etelä-Dakotan yliopistosta. 
Janklow valittiin Etelä-Dakotan kuvernööriksi ensimmäistä kertaa vuonna 1978. Hänet valittiin uudelle kaudelle 1982 70,9 prosentin äänienemmistöllä. Myöhemmin hänet on valittu 1994 ja 1998. Hän on osavaltion historian pisimpään istunut kuvernööri. 
Janklow joutui auto-onnettomuuteen 16. elokuuta 2003, kun hänen valkoinen Cadillacinsa törmäsi moottoripyöräilijä Randolph E. Scottiin Etelä-Dakotassa. Scott menehtyi, kun taas Janklow selvisi loukkaantumisella. Onnettomuus ei ollut Janklowin ensimmäinen, ja hänet tuomittiin sadan päivän vankeusrangaistukseen. 30 päivää istuttuaan hän saattoi toisinaan poistua vankilasta yhdyskuntapalvelua suorittamaan, ja lopullinen vapaus koitti 17. toukokuuta. 
Janklow erosi paikastaan kongressissa 20. tammikuuta 2004. Hän työskenteli ennen kuolemaansa lakialalla.
Kauppaneuvos

Kauppaneuvos () on nykyään Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko , jos asianomainen on päätoimisessa virka- tai työsuhteessa tai muussa siihen verrattavassa palvelussuhteessa valtioon, kuntaan tai kirkkoon tai on siirtynyt sellaisesta eläkkeelle. Arvonimi oli käytössä myös Suomen suuriruhtinaskunnassa. "Kauppaneuvoksetar" ei tarkoita naispuolista kauppaneuvosta, vaan kauppaneuvoksen vaimoa.
Arvonimen saaneita.
Ensimmäinen Suomessa toiminut kauppaneuvos oli Robert Finlay (kauppaneuvos 10. elokuuta 1762). Ensimmäinen kauppaneuvos, jonka koko työura perustui toimintaan Suomessa, oli Jacob af Forselles (10. tammikuuta 1765). Itsenäisessä Suomessa kauppaneuvoksen arvon sai ensimmäisenä Julius Tallberg 17. heinäkuuta 1918. Suomessa ensimmäisenä kauppaneuvoksen arvonimen saanut nainen oli Hanna Parviainen (1926) ja toisena Turun Vanun toimitusjohtaja Aline Grönberg (1940).
Kauppaneuvoksen arvonimi on myönnetty Suomessa Ruotsin vallan aikana (vuodesta 1762) kahdeksalle, autonomian aikana 195:lle ja itsenäisessä Suomessa vuoden 2017 loppuun mennessä 793 henkilölle. Kauppaneuvoksen arvonimen on saanut siis yhteensä lähes tuhat henkilöä, muun muassa:
José Luis Ballester Rubert

José Luis Ballester Rubert (s. 6. elokuuta 1969, Castellón de la Plana, Castellón) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. Hänen parhaaksi sijoituksekseen olympialaisissa jäi 18. sija 100 metrin perhosuinnissa 1988.
Lähteet.
Espanjan olympiakomitea
Gustavo Borges

 
 
 
Gustavo França Borges (s. 2. joulukuuta 1972, Ribeirão Preto) on brasilialainen uransa lopettanut uimari, joka voitti urallaan neljä olympiamitalia. Hän osallistui neljiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1992.
Borges asuu São Paulossa. Hän asui 1990-luvulla Yhdysvalloissa, ja opiskeli Michiganin yliopistossa, Ann Arborissa. Borges kantoi Brasilian lippua vuoden 2004 kesäolympialaisten avajaisissa. Hän voitti uransa aikana kaksi maailmanmestaruutta lyhyellä radalla.
Joanna Newsom

Joanna Caroline Newsom (s. 18. tammikuuta 1982) on yhdysvaltalainen harpisti, pianisti, laulaja ja lauluntekijä. Hänet on yhdistetty niin sanottuun New Weird America -suuntaukseen sekä yleisemmin uuteen psykedeeliseen folkiin, mutta Newsom ei itse koe kuuluvansa mihinkään musiikilliseen alakulttuuriin.
Vaiennut kylä

Vaiennut kylä on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Kari Väänäsen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva.
Juoni.
Elokuva kertoo Annikki Niemen murhasta, josta koko pieni kylä tuntuu vaikenevan. Kylään saapuu uusi poliisi (Taisto Reimaluoto), joka päättää jatkaa aikaisemmin lopetettuja murhatutkimuksia. Hän löytää vanhoista kuulustelupöytäkirjoista kohdan, joka ei täsmää eri henkilöiden kuulusteluissa. Alkaa henkinen taistelu murhan selvittämiseksi, ja koko kylä kääntyy poliisia vastaan. Loppujen lopuksi hänelle selviää, että koko kylä edellistä poliisia ja pappia myöten on tiennyt murhaajan alusta asti, mutta heidät on maksettu olemaan hiljaa.
Tuotanto.
Ohjaaja kertoi elokuvan kuvausten yhteydessä, että sen käsikirjoitus perustuu hänen saamaansa puheluun ruotsalaiselta mieheltä. Mies oli kertonut, kuinka hänen tietojensa mukaan Kyllikki Saaren murha oli aikanaan tapahtunut.
Elokuva kuvattiin Orimattilassa Karkkulan kylässä heinä-elokuussa 1996. Elokuvassa palava talo sijaitsi kahden kilometrin päässä Orimattilan keskustasta Heinämaantien varressa juuri ennen Sampolan teollisuusaluetta. Elokuvassa näkyvä järvi on Mallusjärvi.
Elokuvan nimi oli tuotantovaiheessa "Kylä".
Kuninkoja (Raisio)

Kuninkoja on Raision itäisin kaupunginosa. Se sijaitsee Raision, Turun ja Ruskon rajalla. Kuninkojan naapurikaupunginosat Raisiossa ovat Mahittula ja Kuloinen, Turussa Lentokenttä, Runosmäki ja Mälikkälä.
Kuninkojalta saa alkunsa kaupunginosalle nimensä antanut Kuninkoja, jonka varressa Turun puolella on muun muassa tammimetsistään tunnettu luonnonsuojelualue. Kaupunginosa oli pitkään eristyksissä muusta Raisiosta, kunnes Ohikulkutie valmistui 1960-luvulla.
Vanhastaan alueen nimestä on ollut käytössä myös muoto Kuninkaanoja, ja siellä on toiminut Kuninkaanojan kansakoulu. Edelleen alueella toimii Kuninkaanojan omakotiyhdistys.
Vanhimmalta historialtaan Kuninkoja on historiantutkija Aulis Ojan tutkimusten mukaan ollut samannimisen ojan varrelle muodostunut niittyjakokunta, jossa Raision eri kylillä on ollut takamaaniittyjä. Näin alueella ei ole ollut vanhoja kyliä eikä niiden kantataloja vaan ainoastaan historialtaan nuorempaa asutusta.
Kuninkojalle avattiin vuonna 2008 Ikea, Biltema, K-Rauta, Expert, Budget Sport ja K-Supermarket. Vuonna 2009 avattiin Gigantti, Megastore ja Jysk.
Hrant Dink

Fırat Hrant Dink (15. syyskuuta 1954 – 19. tammikuuta 2007) oli turkkilais–armenialainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli etniseltä taustaltaan armenialainen, mutta syntyi ja kuoli Turkissa.
Rauhanaktivistina tunnettu Dink oli Turkin armenialaisvähemmistölle suunnatun "Agos"-sanomalehden perustaja ja päätoimittaja. Lisäksi hän kirjoitti kansallisiin päivälehtiin "Zamaniin" ja "Birgüniin". 
Dink syntyi Malatyassa ja muutti seitsemänvuotiaana Istanbuliin. Hän valmistui Istanbulin yliopiston eläintieteen laitokselta ja jatkoi opintoja saman yliopiston filosofian laitoksella. Dink sai vuonna 2005 puolen vuoden ehdollisen vankeustuomion "turkkilaisuuden loukkaamisesta". 
Dink kirjoitti muun muassa 1900-luvun alkupuoliskolla tapahtuneesta armenialaisten kansanmurhasta, minkä vuoksi hän joutui erityisesti nationalistien vihan kohteeksi. Turkki kieltää, että kyseessä olisi ollut kansanmurha.
Murha.
Dink ammuttiin "Agos"-sanomalehden toimituksen lähellä Istanbulissa 19.1.2007. Hän oli saanut jo aiemmin tappouhkauksia.
Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğan tuomitsi henkirikoksen sanoen muun muassa, että "luoti on ammuttu demokratiaa ja ilmaisunvapautta vastaan". EU:n laajentumiskomissaari Olli Rehn ilmoitti olevansa "järkyttynyt ja syvästi surullinen tästä brutaalista väkivallanteosta". Armenia tuomitsi murhan täysin, ja sen parlamentin puhemies Tigran Torosyan sanoi paikallisen uutistoimiston mukaan, että "murhan jälkeen Turkin ei tule edes haaveilla Euroopan unioniin pääsystä".
Epäillyn murhaajan pako surmapaikalta tallentui valvontakameroiden nauhoille. Teosta pidätettiin Ogün Samast (s. 1990). Hänen isänsä tunnisti hänet televisiosta ja kertoi poliisille, joka löysi Samastin hallusta aseen. Samast tunnusti surmanneensa Dinkin. Samast oli turkkilaisten lehtien mukaan saanut aseen Trabzonissa McDonald's-ravintolaan pommi-iskun tehneeltä Yasin Hayalilta. Turkin poliisi on luvannut selvittää, löytyykö murhan takaa järjestäytynyttä rikollisuutta, mutta tutkimukset ovat pysähtyneet. Asiasta on tehty virallinen valitus.
Dinkin hautajaiset pidettiin 23. tammikuuta 2007 Istanbulissa. Arviolta yli satatuhatta ihmistä otti osaa hiljaiseen surumarssiin.
Marraskuun lauluja I

Marraskuun lauluja I on Viikatteen kuudes albumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2007. Albumi edustaa musiikillisesti nopeampaa ja aggressiivisempaa Viikatetta, hitaamman puolen puuttuessa lähes kokonaan. "Marraskuun lauluja I" on tavallisen CD -version (RA135, RA135SP) lisäksi julkaistu myös C-kasettina (LONG018). Albumi oli Viikatteen ensimmäinen kultalevyrajan ylittänyt tuotos, ja sitä on myyty yhteensä yli 19 000 kappaletta. Albumi oli kaksi viikkoa Suomen virallisen albumilistan ykkösenä.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Ah ahtaita aikoja" ja "Ei enkeleitä", joista ensimmäisestä tehtiin myös musiikkivideo, joka on hatunnosto Spede Pasaselle ja Hirttämättömät-elokuvalle. Videolla nähdään bändin lisäksi Stam1na-orkesterin Antti Hyyrynen. 
Kappaleet.
Kappaleiden sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Valmisvaate

Valmisvaate on tehdasvalmisteinen vaate, joka on tehty sarjatuotannolla ja suunniteltu standardimittaisten ihmisten pidettäviksi. Sarjatuotanto tarjoaa selvän kustannusedun, ja vaatteet on lisäksi usein tehty haute couturea halvemmilla materiaaleilla. Tällaisten vaatteiden tuotanto alkoi, kun muotisuunnittelijat halusivat nähdä suunnittelemiaan vaatteitaan myös tavallisten ihmisten päällä. 
Valmisvaatemessut pidetään kahdesti vuodessa erillään haute couture -messuista.
Volkswagen Polo

Volkswagen Polo on Volkswagenin vuodesta 1975 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli.
Nimi Polo viittaa brittiläisen yläluokan harrastuksiin, kuten myös sen rinnakkaismalli Derby. On myös arveltu, että Polo olisi saanut nimensä tutkimusmatkailija Marco Pololta, mutta tämä teoria on luultavasti väärä.
Marraskuussa 2022 Volkswagen-yhtiö arveli joutuvansa lopettamaan Polon valmistamisen Euroopan unionin kiristyvien päästö- ja turvalaitesäädösten takia. Muutkin B-segmentin polttomoottoriautot ovat samassa tilanteessa: esimerkiksi Ford Fiestan valmistus loppuu kesäkuussa 2023.
Volkswagen Polo I (1975–1981).
Vuonna 1975 esitelty ensimmäisen sukupolven Polo oli uudelleennimetty Audi 50, joka oli tullut markkinoille edellisenä vuonna. Näistä Polo oli edullisempi ja varustelultaan karumpi. Audi 50:n valmistus päättyi jo vuonna 1978, sillä se meni huonosti kaupaksi korkean hintansa vuoksi. Polon rinnakkaismallina oli sedan-korinen Volkswagen Derby. 
Volkswagen Polo II (1981–1994).
Toisen sukupolven Polosta tuli ensimmäisenä markkinoille pystyperäinen korimalli, jota seurasi vuonna 1983 viistoperäisempi, coupéna markkinoitu versio. Ulkonäkö ei ollut juuri muuttunut edeltäjään verrattuna, mutta kokoa oli tullut jonkin verran lisää. Rinnakkaismallina oli edelleen sedan-korinen Volkswagen Derby, joka kuitenkin vuonna 1985 nimettiin myös Poloksi.
Vuonna 1990 Polon ulkomuoto muuttui huomattavasti nykyaikaisemmaksi, ja se säilytti kilpailukykynsä verrattuna uudempiin kilpailijoihinsa.
Volkswagen Polo III (1994–2001).
Vuonna 1994 esitelty kolmannen sukupolven Polo oli luokkansa suunnannäyttäjä turvallisuuden, mukavuuden ja varustelun osalta. Ensimmäistä kertaa saatavana oli viisiovinen korimalli. Pian markkinoille tulivat myös sedan ja farmari, jotka olivat SEAT Córdoban uudelleennimettyjä versioita, joten koripaneeleissa oli hieman eroa hatchbackeihin verrattuna, vaikka perusrakenne olikin autoissa sama.
Volkswagen Polo IV (2001–2009).
Neljännen sukupolven Polon ulkonäkö muuttui aiempaa persoonallisemmaksi neljän pyöreän ajovalon myötä. Mallista tuli markkinoille myös maastokelpoisemman näköiseksi tehty Polo Fun (myöhemmin Cross Polo). Vuoden 2005 kasvojenkohotuksessa pyöreät ajovalot vaihtuivat tavanomaisemmin muotoiltuihin.
Volkswagen Polo VI (2017–).
Kuudennen sukupolven Polo perustuu useimpien etuvetoisten Volkswagen-konsernin mallien tavoin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Syksyllä 2020 Polo uudistettiin visuaalisesti siirtymällä mallivuoteen 2021. Siitä lähtien ajoneuvoon on toimitettu uusi Volkswagen-logo ja Polo-kirjain takaluukussa, joka oli kerran vasemmassa alakulmassa, on nyt on sijoitettu uudella kirjasimella keskelle VW-logon alle. Teknisesti on päivitetty "Modular Infotainment Kit 3" (MIB3).
Pekka Hedkrok

Pekka Tapio Hedkrok (s. 7. syyskuuta 1957) on suomalainen säveltäjä ja muusikko.
Hedkrok aloitti muusikonuransa 1970-luvulla erilaisissa kokoonpanoissa, joissa hän soitti kosketinsoittimia ja syntetisaattoreita sekä sävelsi kappaleita. Hän oli Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsen vuosina 1984–2008. Lapinlahden Linnuissa Hedkrok lauloi, soitti kosketinsoittimia ja oli tuottelias säveltäjä, minkä lisäksi hän osallistui Lapinlahden Lintujen sketsisarjojen tekoon. Hedkrok jäi tauolle yhtyeestä vuonna 2008 voidakseen keskittyä omiin projekteihinsa. Tämän jälkeen hänen tuotantoaan on esittänyt muun muassa Puujumalat-yhtye.
Hedkrokin sävellystyön vaikutuksia on kuultavissa 2000-luvun suomalaisen rockmusiikin taiteellisemmissa saavutuksissa. Hedkrok on jatkanut työtään säveltäjänä tähän päivään.
Riku Marttinen

Riku Marttinen (s. 26. kesäkuuta 1966 Heinävesi) on suomalainen koripalloilija. Hän pelasi nuoruusvuodet Heinäveden Hyrskeessä ja oli omalta osaltaan auttamassa Hyrskeen nousua koripalloilun I-divisioonaan. Vuonna 1987 Marttinen siirtyi pelaamaan Torpan Poikiin (ToPo), jota hän edusti lopun koripallouransa ajan. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1996 ja 1997.
Marttinen pelasi Suomen maajoukkueessa 82 maaottelua. Hän edusti Suomea EM-kilpailuissa 1995.
Gaetano Bresci

Gaetano Bresci (11. marraskuuta 1869 Toscana, Italia – 22. toukokuuta 1901) oli italialaissyntyinen anarkisti, joka ampui kuningas Umberto I:n Monzassa 29. heinäkuuta 1900. 
Bresci syntyi Toscanassa ja siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän hankki elantonsa kutojana New Jerseyn Patersonissa. Lisäksi hän perusti siellä italiankielisen anarkistilehti "La Questione Socialen".
Umberto I oli vasemmiston epäsuosiossa vanhoillisuutensa vuoksi. Bresci palasi Yhdysvalloista Italiaan, jossa hän ampui kuninkaan. 
Bresci tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön Santo Stefanon saarella, johon vuosien saatossa oli lähetetty useita anarkisteja. Hänet löydettiin vajaan vuoden kuluttua vankilasta kuolleena. Kuolinsyy oli joko itsemurha tai vartijoiden suorittama henkirikos.
Rob-Vel

Robert Veltier (9. helmikuuta 1909 Pariisi – 27. huhtikuuta 1991 Saint-Malo) oli ranskalainen sarjakuvan tekijä. Tunnetuin hänen luomistaan hahmoista on Piko (fr. "Spirou"). Pikoa ja Fantasiota tehdessään hän käytti nimimerkki Rob-Vel.
Ura.
Robert Veltierin ensimmäinen työpaikka 16-vuotiaana oli ollut Ritz Charlton Lontoossa. Hotellissa hän työskenteli hissin kuljettajana. Myöhemmin hän eteni urallaan laivaston upseeriksi kunnes tapasi Martin Brannerin. Veltier teki yhdessä Martin Brannerin kanssa "Kulmalan kaverit" -sarjakuvaa vuosina 1934–36.
Belgialainen kustantamo Dupuis aloitti huhtikuussa 1938 uuden "Spirou"-sarjakuvalehden julkaisemisen. Uusi lehti tarvitsi uusia hahmoja ja Dupuisin mielestä Veltier oli sopiva sellaisen luomaan. Lehti nimettiin "Spirouksi" Veltierin hissipojaksi pukeutuneen hahmon mukaan. 
Sodan sytyttyä Veltier astui palvelukseen ja haavoittui 1940. Vuonna 1943 Veltier myi hahmonsa oikeudet Dupuisille. Veltier jatkoi sarjakuvien tekemistä aina vuoteen 1971 saakka, mutta mikään niistä ei tullut yhtä suosituksi kuin Piko.
Harmaapihta

Harmaapihta ("Abies concolor") on pihtojen ("Abies") sukuun kuuluva havupuu. Laji on peräisin Yhdysvaltojen länsirannikolta.
Harmaapihta on komea puu, joka voi kasvaa 60 metrin korkuiseksi ja runko 160 cm:n paksuiseksi. Latvus kasvaa kartiomaisesti. Rungon kuori on nuorena sileähkö, mutta tulee vanhana syväuurteiseksi. Lehdet ovat eri suuntiin siirottavia, 4–6 cm pitkiä ja 2–3 mm leveitä ja hieman ylöspäin kaartuvia. Väriltään ne ovat sinivihreitä–siniharmaita. Käpy on tavallisesti perätön ja pyöreäkärkinen ja noin 7–8 cm:n pituinen.
Harmaapihta on koristekasvikäytössä yksittäispuuna kaunein. Se viihtyy runsasravinteisessa maassa ja tarvitsee valoisan paikan. Suomessa se kasvaa 10–20 metriä korkeaksi ja menestyy parhaiten vyöhykkeillä I–III.
Ketunlieko

Ketunlieko eli havuketunlieko ("Huperzia selago") on liekomaisiin kuuluva yhtäläisitiöinen sanikkainen.
Ulkonäkö ja koko.
Ketunlieon versosto on pysty. Pieninä kimppuina olevat tiheälehtiset varret kasvavat 5–20 cm korkeiksi. Pienet alle senttimetrin pituiset neulasmaiset, litteät ja talvehtivat lehdet ovat varressa lähes kierteisesti. Neulasmaiset itiölehdet ovat vuosiverson yläosassa, ja ne muistuttavat suuresti itiöpesäkkeettömiä lehtiä. Huomaamattomat kellertävät itiöpesäkkeet piilevät itiölehtien hangassa. Ketunlieon itiöt kypsyvät Suomessa kesä-syyskuussa. Alkeisvarsikko on maansisäinen, mukulamainen ja lehtivihreätön.
Suomessa ketunlieosta tavataan kahta alalajia: metsäketunlieko (ssp. "selago") ja pohjanketunlieko (ssp. "appressa"). Metsäketunlieko on itusilmuton tai vain niukasti itusilmuinen, lehdet ovat tummanvihreitä ja sivulle tai yläviistoon harittavia. Pohjanketunlieolla on aina itusilmuja ja sen lendet ovat väriltään vaaleamman vihreitä ja ne ovat tiiviisti varren myötäisiä. Alalajien välimuodot ovat yleisiä.
Lähilajeista ketunlieon voi sekoittaa hieman samanlaiseen riidenliekoon ("Spinulum annotinum").
Levinneisyys.
Ketunliekoa tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajin päälevinneisyysalue ulottuu Britteinsaarilta Itä-Ranskaan ja Pohjois-Italiaan, ja edelleen Pohjois-Balkanilta Venäjälle ja Pohjoismaihin. Lajia tavataan myös laajalla alueella Siperiassa sekä Pohjois-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Suomessa ketunliekoa tavataan koko maassa. Runsaimmillaan se on Pohjois-Lapissa. Alalajeista metsäketunlieko on yleisempi Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjanketunlieko Pohjois-Suomessa.
Elinympäristö.
Ketunliekoa tavataan kosteissa ja yleensä rehevissä metsissä, kuten tuoreissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä sekä kangas- ja lehtokorvissa. Sitä kasvaa myös lettosoilla, tihkupinnoilla, suo-ojien reunamilla, puronvarsilla, rannoilla, kosteissa kallionkoloissa ja -seinämillä.
Käyttö.
Ketunlieon keitinvettä on aikaisemmin käytetty syöpäläisten karkottamiseen kotieläimistä. Myrkyllistä kasvia on käytetty aikaisemmin myös voimakkaasti ulostuttavana ja oksennuttavana rohtona.
Trikloorifluorimetaani

Trikloorifluorimetaani on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan hyvin haihtuva neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CCl3F. Trikloorifluorimetaanista käytetään myös nimiä "trikloorimonofluorimetaani", "fluoritrikloorimetaani", "CFC 11" ja "R 11".
Trikloorifluorimetaanin moolimassa on 137,4 g/mol, sulamispiste −111 °C, kiehumispiste 23,8 °C, tiheys 1,467 g/cm3, liukoisuus veteen 0,1 g/100 ml (20 °) ja CAS-numero 75-69-4. 
Trikloorifluorimetaania syntetisoidaan vetyfluoridista ja tetrakloorimetaanista. Katalyyttinä käytetään antimonitrifluoridia tai antimonipentafluoridia.
CCl4 + HF → CFCl3 + HCl
Yhdistettä käytetään liuottimena, kylmäkoneissa jäähdytysaineena (R11) ja tulen sammuttamiseen.
Trikloorifluorimetaani on yksi otsonikerrokselle vaaraa aiheuttavista CFC-yhdisteistä.
Hauskat kotivideot

Hauskat kotivideot oli suomalainen viihdeohjelma, jota esittää televisiokanava Nelonen. Nimensä mukaisesti sarjassa näytetään kommelluksia sisältäviä kotivideoita. Suurin osa sarjan materiaalista on Yhdysvalloista. Ohjelman juontajana on toiminut Sampo Marjomaa. Myöhemmin juontajana toimi Roni Bäck. Marjomaan mukaan päätös juontajan vaihdosta tuli Neloselta.
Ohjelma perustuu Yhdysvalloissa ABC-kanavalla esitettyyn "America’s Funniest Home Videos" -ohjelmaformaattiin. Ohjelmaa esitetään perjantaisin kello 20.00. Joskus ohjelma alkaa kello 20.30, jos jokin ohjelma kestää yli kello 20.00.
Ohjelman verkkosivuilla on lisämateriaali Hauskat Nettivideot, jonka videot ovat suurimmaksi osaksi kotimaisia. Sivuilla voi myös äänestää ”hauskimman videon”, joka pääsee televisioesitykseen.
Tuotantokaudet.
Ensimmäinen tuotantokausi (2005).
Ensimmäisellä kaudella "Hauskoissa kotivideoissa" juontajana oli stand up -koomikko Antto Terras ja assistenttina Sampo Marjomaa". "Juonnot kuvattiin Helsingissä, Stockmannin tavaratalossa. Mukana ei ollut suomalaisten kotivideoita.
Toinen tuotantokausi (2006).
Juontajalla Sampo Marjomaalla oli oma studio. Mukana oli myös suomalaisten kotivideoita.
Kolmas tuotantokausi (2007).
Studion taustaa uusittiin ja taustalla olevia televisioruutuja lisättiin. Suomalaisia kotivideoita pystyi äänestämään ja äänestyksen voittajat näytettiin ohjelmassa.
Neljäs tuotantokausi (2007–2008).
Tunnusmusiikki ja tunnuskuva muuttuivat. Jaksot myös pidennettiin 30 minuutista 45 minuuttiin. Toisen mainoskatkon jälkeen esitettiin Sampon ”työryhmää”, joissa Sampo esittää ärsyttävää omahyväistä juontajaa.
Suomalaisten kotivideoita oli voinut tuolloin katsoa vain Internetissä.
Viides tuotantokausi (2008–2009).
Studio uusittiin, ja jaksot palautettiin takaisin tunnin mittaisiksi. Suomalaiset videot tulivat myös mukaan, ja niistä pystyi äänestämään parasta.
Kuudes tuotantokausi (2020).
Tällä kaudella juontajana toimi tubettaja Roni Bäck ja studio uusittiin jälleen. Kauden myötä myös ohjelman nimi vaihtui: "Hauskat Kotivideot by Roni Back".
DVD-julkaisut.
Ohjelmasta julkaistiin vuonna 2006 DVD-kooste "Hauskat kotivideot", joka sisältää kotimaisia videoita. Vuonna 2007 julkaistiin "Hauskat kotivideot 2" -DVD, joka sisältää videoiden lisäksi kaatuilukoosten ja parhaita paloja "Hauska Lomaputki" -ohjelmasta. Vuonna 2009 julkaistiin "Hauskat kotivideot 3".
Kalevi Haikara

Kalevi Ilmari Haikara (8. syyskuuta 1938 Oulu – 13. tammikuuta 2007 Vantaa) oli suomalainen kirjailija ja ihmisoikeus- ja sananvapausaktivisti. Hän kuului pitkän aikaa Suomen Pen-klubin hallitukseen. 
Elämä.
Haikara kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1957. Hän teki pro gradu -työnsä Veijo Meren tuotannosta ja työsti siitä esseekirjan "Se oli se kultamaa" (1969). Hänen pääteoksensa oli "Bertolt Brechtin aika, elämä ja tuotanto" (1992). Haikara myös suomensi kirjallisuutta.
Haikara kannatti SKDL:ää, mutta irtautui myöhemmin puoluepolitiikasta. Haikaran puoliso oli kirjailija Arja Tiainen.
Munkkihylje

Munkkihylje ("Monachus monachus") on Välimerellä ja sen ympäristössä elävä uhanalainen hyljelaji. Se on yksi alkeellisista munkkihylkeistä.
Koko ja ulkonäkö.
Munkkihylje on 2,5–3-metrinen ja jopa 300 kilon painoinen. Naaraat ovat koiraita suurempia. Väri vaihtelee alueittain hieman. Selkä on yleensä tummanharmaa tai ruskehtava. Toisinaan rinnasta alavatsalle ulottuu suuri valkeankellertävä alue. Poikanen on musta. Aikuisen karva on korkeintaan 5 senttiä pitkä. Takaevät ovat myös karvaiset.
Levinneisyys.
Munkkihylje elää vain laikuttaisesti Välimerellä ja Afrikan luoteisrannikolla. Sen yksilöt ovat keskittyneet kolmeen populaatioon. Itäisellä Välimerellä tärkeimmät asuinalueet ovat Joonian- ja Egeanmeren saarilla sekä Kreikan, Turkin ja Kyproksen rannikoilla. Mustastamerestä munkkihylkeen uskotaan kadonneen vuonna 1997, mutta Marmaranmeressä elää vielä joitakin yksilöitä. Afrikan rannikolla lajia tavataan vain Ras Nouadhiboun niemimaalla ja Madeiran saaristossa.
Munkkihyljettä tavattiin aiemmin huomattavasti laajemmalla alueella. Sen levinneisyysaleusiin kuuluivat koko Välimeri, Mustameri, Kanariansaaret, Madeira ja Azorit sekä Afrikan luoteisrannikko ja Pyreneiden niemimaan Atlanttin puoleinen rannikko.
Munkkihylje suosii rauhallisia rannikkovesiä.
Elintavat.
Munkkihylje liikkuu vaihtelevan kokoisissa ryhmissä. Se oleskelee mieluiten alueilla, joissa on kallioluolia. Se myös viihtyy rauhallisilla rannoilla. Munkkihylje saalistaa yleensä pimeällä, jolloin se etsii nukkuvia eläimiä. Ruokalistalle kuuluu pääjalkaisia ja kaloja. Munkkihylje lisääntyy kesällä. Ne parittelevat vedessä, mutta poikasen ne synnyttävät johonkin suojaisaan paikkaan kuten kallioluolaan. Poikanen pystyy uimaan parin viikon ikäisenä ja emo vieroittaa poikasen 6–8-viikkoisena. Tämän jälkeen poikanen pysyy emon seurassa pari vuotta, mikä on hylkeelle paljon. Sukukypsyyden poikanen saavuttaa 3–4-vuotiaana. Hylje voi elää 30-vuotiaaksi.
Uhat.
Munkkihylje on vaarantunut laji, ja sen kanta on alle tuhat yksilöä. Määrä on kuitenkin ollut 1990-luvulla käynnistettyjen suojelutoimien ansiosta nousussa. Sitä ennen laji oli vähentynyt huomattavasti huippuajoista. Suurin syy vähenemiseen on liiallinen häirintä rakentamisen ja muun ihmistoiminnan takia. Kalastajat pitävät hyljettä uhkana elinkeinolleen, koska se repii verkkoja ja syö niistä kaloja. Usein munkkihylkeet myös hukkuvat verkkoihin. Hylkeen tilannetta ovat pahentaneet turismi, saastuminen ja kalakantojen heikentyminen. Turismin lisääntyminen estää usein naaraiden lekottelun rannalla, eikä niiden elimistössä siksi muodostu riittävästi sikiölle välttämätöntä D-vitamiinia. Munkkihylkeitä on pyritty suojelemaan rauhoittamalla rantoja ja perustamalla suojelualueita. Kreikan saaristoon on perustettu niitä varten suojelualue, jolla ne voivat rauhassa lisääntyä.
Tesma

Lehtotesma eli tesma ("Milium effusum") on voimakkaantuoksuinen, tuulipölytteinen heinäkasvi. Sitä on käytetty Pohjanmaalla liinavaatekaappien hajusteena. Lehtotesma tuoksuu etenkin kuivattuna kumariinille.
Ulkonäkö ja koko.
Lehtotesma kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Se kasvaa monivuotisina tuppaina. Lehdet ovat puoli senttimetriä leveät. Lehtotesman kukinto on vaaleanvihreä, harvahko nuokkuva röyhy. Kukinta-aika on kesä-heinäkuu.
Levinneisyys.
Lehtotesmaa tavataan lähes koko Euroopassa Portugalia ja Kreikkaa lukuun ottamatta. Suomessa se on yleisin etelärannikolla ja Pohjanmaalla Oulua myöten.
Elinympäristö.
Lehtotesma kasvaa kosteilla, rehevillä paikoilla, kuten lehdoissa.
Panchito Pistoles

Panchito Pistoles on Disneyn animaatio- ja sarjakuvahahmo. Panchito on meksikolainen kukko joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1944, elokuvassa "Kolme caballeroa". Panchiton hevosen nimi on Señor Martinez.
Ehkä tunnetuimmat sarjakuvatarinat, joissa Panchito esiintyy, ovat Don Rosan "Kolmen caballeron paluu" ja "Seitsemän (miinus neljä) rohkeata caballeroa."
Heikki Lukinmaa

Heikki Lukinmaa on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa MTV3:n Huomenta Suomi -ohjelmassa.
Offenburg

Offenburg on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion Ortenaun piirikunnassa. Se sijaitsee Schwarzwaldin metsäisen vuorijonon läntisellä reunalla, noin 20 kilometriä kaakkoon Ranskan Strasbourgista. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 61 293 asukasta, ja sen pinta-ala on 78,4 neliökilometriä.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Offenburgista sijoittuu vuoden 1148 tienoille. Vuonna 1689, niin kutsutun yhdeksänvuotisen sodan melskeissä, kaupunki tuhoutui lähes täysin menettäen suurimman osan keskiaikaisista ja renessanssin ajan arkkitehtonisista monumenteistaan.
Kvikkjokk

Kvikkjokk () on kylä Jokimukan kunnassa Pohjois-Ruotsissa, 114 km Jokimukan taajamasta luoteeseen. Kvikkjokkin kautta kulkee useita vaellusreittejä: Kungsleden, Padjelantaleden ja Kalottireitti (Nordkalottleden). Se on suosittu lähtö- tai päätepiste Sarekin ja Padjelantan kansallispuistoihin suuntautuville retkille.
Kvikkjokkin alueelta on tehty löytöjä viikinkiajalta. Myös vanhoja saamelaisia uhripaikkoja on löydetty. Itse kylä sai alkunsa 1600-luvulla, kun alueelta löytyi hopeaa.
Janne Laakkonen

Janne Laakkonen (s. 15. huhtikuuta 1982 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja käyttää vasenkätistä mailaa. 
Ura.
Laakkonen on Kuopion KalPan kasvatteja josta Hämeenlinnan Pallokerho nosti hänet SM-liigaan. HPK:sta Laakkosen matka jatkui Ruotsin Elitserieniin Timrå IK:n riveihin. Ruotsissa hän pelasi kuusi ottelua ja palasi sieltä jälleen SM-liigaan HIFK:n joukkueeseen. Laakkonen on kunnostautunut etenkin syöttäjänä: 100 syöttöä meni rikki noin 200 ottelun tuntumassa. Laakkonen pelasi HIFK:ssa kaksi kautta, jonka jälkeen palasi Hämeenlinnan Pallokerhoon vuoteen 2010 asti kestävällä sopimuksella. HPK:ssa Laakkonen voitti kaudella SM-liigassa hopeaa ja pudotuspelien pistepörssin. Laakkonen on voittanut SM-liigassa pronssia kausina , ja .
Kesällä 2010 KalPa ilmoitti tehneensä Laakkosen kanssa sopimuksen kauteen asti. Keväällä 2011 KalPa purki sopimuksensa Laakkosen kanssa. Sen jälkeen Laakkonen teki yksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa ja palasi näin jälleen Hämeenlinnaan.
Kauden 2012–2013 Laakkonen aloitti Mestis-seura LeKissä. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua ja sai marraskuun lopussa vuoden loppuun ulottuneen sopimuksen SM-liigan Ilveksen kanssa. Laakkonen jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta ja siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin.
Rödermark

Rödermark on kaupunki Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Offenbachin piirikunnassa, etelään Frankfurt am Mainista ja pohjoiseen Darmstadtista. Sen asukasluku on 28 068 (30. kesäkuuta 2006), ja se on pinta-alaltaan 29,9 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys kaupungissa on noin 938,7 as./km².
Kaupunkirautatie Reinin-Mainin S-Bahn kattaa myös Rödermarkin kaupungin. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Saalfelden Itävallassa, Tramin Italiassa, sekä Bodajk Unkarissa.