tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Icaros

Icaros on Diablon viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. toukokuuta 2008. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Yhtyeen laulaja-kitaristi Rainer Nygårdin mukaan "Kahdeksan surmanluotia" -elokuva on vaikuttanut suuresti albumin sanoituksiin ja kansitaiteeseen. Ensimmäisen kappaleen ”Trail of Kingsin” introna toimii elokuvan tunnussävelmä ”Nälkämaan laulu”. Albumin kappalemateriaalia on kuvattu aiempaa nopeatempoisemmaksi Diabloksi, ja kitaroiden virettä on pudotettu aikaisemmasta.
Näyttelijä Esko Kovero lukee merisään albumin päättävässä kappaleessa ”Into the Sea”. Nimikappaleesta ”Icaros” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet.
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Marko Utriainen ja Rainer Nygård.
Silkeborg IF

Silkeborg IF on vuonna 1917 perustettu Silkeborgista kotoisin oleva tanskalainen jalkapalloseura, joka pelaa nykyään Tanskan 1. divisioonassa. Seura pelaa kotiottelunsa JYSK Parkissa ja sen suurimmat saavutukset ovat Tanskan mestaruus 1994, Tanskan cupin voitto vuonna 2001 ja Intertoto Cupin mestaruus vuonna 1997.
Silkeborg IF sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 229.
Frank Busemann

Frank Busemann (s. 26. helmikuuta 1975 Recklinghausen) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa kymmenottelussa. 
Hänen uransa suurin saavutus on kymmenottelun olympiahopea Atlantasta 1996. MM-tasolta hän saavutti pronssia Ateenasta 1997. Hänen ennätyksensä päälajissaan kymmenottelussa on 8706 pistettä.
Jane Ayres

Jane Ayres (s. 1962 Peterborough) on englantilainen kirjailija, jonka kirjojen aiheet liittyvät hevosiin. Ayres ratsasti lapsena säännöllisesti ja aloitti ratsastuksen uudelleen kolmikymppisenä, mutta joutui lopettamaan vakavan putoamisen jälkeen. Hän nauttii hevosista kirjoittamisesta ja lahjoittaa rahaa Brooke-nimiselle eläinsairaalalle, joka hoitaa huonosti kohdeltuja hevoseläimiä. Nykyään Ayres asuu Kentissä Biggles-kissansa kanssa. Hän on töissä musiikin ja englannin opettajana paikallisessa koulussa. Ayres harrastaa myös joogaa, egyptiläistä tanssia, kuntoilua, musiikin kuuntelua ja elokuvia.
Kirjat muodostavat sarjoja: Gemma-sarja, Matty-sarja, Vikeltäjät-sarja Myllytila-sarja ja Villin hevosen saari-sarja.
Ojoinen

Ojoinen on Hämeenlinnan 11. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta pohjoiseen kolmostien molemmilla puolilla. Kaupunginosan pohjoinen raja kulkee Pikku-Parolantietä pitkin ja eteläinen raja Käyräkadun pohjoispuolella.
Kaupunginosassa palveluja tarjoaa Ojoisten ostoskeskus (mm. K-ryhmän kauppa, pizzeria, pubi). Kaupunginosan keskeisimmän osan muodostaa 1960-luvulla rakennettu Ojoisten lähiö, jossa sijaitsee ostoskeskus sekä suurin osa alueen kerrostaloista. Muilta osin Ojoisten rakennuskanta koostuu pääosin pientaloista. Kaupunginosan tärkein katu on sen poikki itä-länsisuunnassa kulkeva Härkätie. Ojoisten lounaisosassa kolmostien länsipuolella sijaitsevalla asuinalueella toimii kaksi yksityistä palvelutaloa.
Ojoinen on antanut nimensä kaupunginosajaossa niukasti Puistonmäen puolella sijaitsevalle Ojoisten lastentalolle (Mäyräntie 3), jonka paikalla sijainnut Ojoisten koulu purettiin vuonna 2012. Myös Ojoisten terveysasema (Veteraanipolku 1) on Puistonmäen puolella. 
Historia.
Ojoisten alueella on ollut asutusta jo keskiajalla ennen kuin Hämeen linna rakennettiin. Myöhemmin Ojoisten kartano oli yksi kolmesta linnaan kuuluvasta latokartanosta. 1600-luvulla sekä vuosina 1810–1848 kartano oli Hämeen läänin maaherran virkatalona.
Søren Kam

Søren Kam (11. marraskuuta 1921 Kööpenhamina, Tanska – 23. maaliskuuta 2015 Kempten, Saksa) oli tanskalainen Waffen-SS:n upseeri ja Schutzstaffelin (SS) ulkomaalainen vapaaehtoinen, joka palveli 5. SS-panssarikrenatööridivisioona Wikingissä toisen maailmansodan aikana. Hänen sotilasarvonsa oli SS-Obersturmführer.
Kam oli Tanskan natsipuolueen jäsen ja ansaitsi palveluksistaan ritariristin. Hänestä tuli Länsi-Saksan kansalainen vuonna 1956. 21. syyskuuta 2006 85-vuotias entinen SS-mies pidätettiin Kemptenissä Baijerissa eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla, jonka oli antanut Tanska. Hänet haluttiin Tanskaan syytetyksi osallisuudesta sanomalehden toimittajan Carl Henrik Clemmensenin murhaan Lyngbyssä, Kööpenhaminan kaupunginosassa, toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1946 eräs Kamin kumppaneista, Flemming Helweg-Larsen tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin saman materiaalin nojalla. Todistusaineiston nojalla Clemmenseniä ammuttiin kolmella eri revolverilla. 4. helmikuuta 2007 Saksa torjui vaatimuksen Kamin luovuttamisesta. Tammikuussa 2008 BBC World Service esitti ohjelman nimeltä "The Danish Nazi", jossa se luokitteli Kamin yhdeksi etsityimmistä natsisotarikollisista.
Tangenttiavaruus

Differentiaaligeometriassa tangenttiavaruus on vektoriavaruus, joka määritellään moniston avulla. Moniston M tangenttiavaruus formula_1 määritellään pisteittäin kuhunkin moniston pisteeseen x liittyvien tangenttivektoreiden muodostavana avaruutena. 
Tangenttiavaruuden dimensio on sama kuin moniston dimensio.
Marder III

Marder III ("saks. näätä") eli Panzerjäger 38(t) für 7,62 cm PaK 36(r) tai Panzerjäger 38(t) Ausf H für 7,5 cm PaK 40 (SdKfz 138) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen panssarintorjuntavaunu. Vaunua rakennettiin Panzerkampfwagen 38(t):n alustalle kolmena pääversiona huhtikuusta 1942 toukokuuhun 1944 yhteensä noin 1 700 kappaletta.
Historia.
Suuria määriä valmistettu Panzerkampfwagen 38(t) oli osoittautunut luotettavaksi panssarivaunuksi, mutta se alkoi vuoden 1941 loppupuolella olla etulinjan taistelupanssarivaununa jo vanhentunut. Viimeistään kun Neuvostoliiton uudet panssarivaunut, kuten T-34 ja KV-1 ilmestyivät taistelukentälle, oli alettava suunnitella uusia aseita niitä vastaan. Yksi monesta ehdotuksesta oli asentaa PaK 40 -panssarintorjuntakanuuna Panzerkampfwagen 38(t) -vaunun alustalle. PaK 40 oli uusi ase, eikä sitä ollut saatavilla riittävin määrin, joten se vaihdettiin väliaikaisesti sotasaalina saatuun neuvostoliittolaiseen 76,2 mm M1936 (F-22) -tykkiin. Vaunu sai nimen Panzerjäger 38(t) für 7,62 cm PaK 36(r). Ensimmäistä mallia rakennettiin noin 340 kappaletta.
Neuvostoliittolaiset tykit vaihdettiin PaK 40:ksi, kun riittävän monta oli saatavilla vuonna 1942. Nämä vaunut saivat nimen Panzerjäger 38(t) Ausf H für 7,5 cm PaK 40. Vaunua muunnettiin myös vanhoista Panzerkampfwagen 38(t) -vaunuista.
Vaunu oli etupainoinen, mikä rajoitti liikkuvuutta, ja siksi moottori siirrettiin eteen ja tykki taakse. Tämä malli sai nimen Panzerjäger 38(t) Ausf M für 7,5 cm PaK 40/3. Valmistus loppui toukokuussa 1944, jolloin yli 940 vaunua oli rakennettu.
Panzerkampfwagen 38(t) alustalle rakennettiin maaliskuusta 1944 lähtien Hetzer-vaunua.
The Philosopher

The Philosopher on brittiläinen filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The Philosophical Society of England. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1923 ja se on yksi vanhimpia yleisfilosofisia julkaisuja. "The Philosopher" ilmestyy kahdesti vuodessa.
"The Philosopher", samoin kuin sitä julkaiseva yhdistys, pyrkii saattamaan akateemisia ja ei-akateemisia filosofeja yhteen. Julkaisussa ilmestyy lyhyitä yleistajuisia filosofisia artikkeleita kaikilta filosofian aloilta, ainoana kriteerinään filosofisen menetelmän käyttö.
Keith Roberts

Keith Roberts () oli brittiläinen tieteiskirjailija. 
Robertsin ensimmäiset julkaistut kirjoitukset olivat kaksi tarinaa, "Anita" ja "Escapism" syyskuun 1964 "Science Fantasy" -lehdessä. Hänen tunnetuimpia myöhempiä julkaisujaan ovat "Leijamaailma" ja "Pavane". 
"Leijamaailma" (engl. "Kiteworld") sijoittuu kuvitteelliseen tulevaisuuteen, jossa kirkko hallitsee yhteiskuntaa. Valtakirkon äärimmilleen kiristyvä ote ajaa lopulta yhteiskunnan uskonsuuntaisten väliseen sisällissotaan ja anarkiaan. "Pavane" on taas vaihtoehtoinen historia, jossa katolinen kirkko kaappaa vallan surmattuaan ensin Queen Elizabeth I:n.
Keith Robertsia pidettiin kyvykkäänä kirjoittajana mutta vaikeana luonteena, joka riiteli monesti kustantajien, päätoimittajien ja työtoverien kanssa.
Roberts asui myöhempinä vuosinaan Salisburyssa. Hänellä todettiin vuonna 1990 MS-tauti, ja hän kuoli lokakuussa 2000 keuhkokuumeeseen ja keuhkoputkentulehdukseen.
Sudet tulevat

Sudet tulevat ("The Company of Wolves") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut kauhu- ja fantasiaelokuva, jonka ohjasi Neil Jordan.
Juoni.
Nuori Rosaline on hyvin läheinen isoäitinsä kanssa, ja pitää siitä, kun hän kertoo kauhutarinoitaan. Tarinoissa esiintyy usein ihmissusia ja nuoria kauniita neitoja, jotka rakastuvat tuntemattomiin miehiin joiden kulmakarvat kasvavat yhteen, ja jotka katoavat täydenkuun aikaan metsään. Eräänä päivänä metsässä Rosaline tapaa komean nuorukaisen. Pian hän pistääkin merkille, että kylän ulkopuolella on alkanut parveilla susia...
Hiram Maxim

Hiram Stevens Maxim (5. helmikuuta 1840 Maine, Yhdysvallat – 24. marraskuuta 1916 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen keksijä ja ensimmäisen nykyaikaisena pidetyn konekiväärimallin kehittäjä.
Elämäkerta.
Maxim oli mekaanikkoisänsä vanhin poika. Hän osoitti keksijänlahjoja jo nuorella iällä ja haki ensimmäisen patenttinsa suunnittelemaansa hiuskähertimeen jo 26-vuotiaana.
Muutettuaan Lontooseen Maxim alkoi pohdiskella konetuliaseisiin liittyviä ongelmia. Työn seurauksena valmistui Maxim-konekivääri 1884. Keksintö oli yksinkertaisuudessaan nerokas. Panoksen räjähtämisen tuottaman kaasupurkauksen rekyyliä käytettiin voimana, joka sai mekanismin poistamaan hylsyn, lataamaan uuden panoksen ja virittämään aseen seuraavaa laukausta varten. Aikaisempia konekiväärimalleja kuten Gatling oli jouduttu käyttämään ulkoisen voimanlähteen avulla. Vyösyöttöinen ja vesijäähdytteinen Maxim-konekivääri toimi itsenäisesti ja sen ensimmäisen version käytännöllinen tulinopeus oli 300 laukausta minuutissa. 
Paul Vieille oli keksinyt savuttoman ruudin samana vuonna. Hiram Maximin veli Hudson Maxim kehitti edelleen savuttoman patruunan 1891, joka täydensi Maxim-konekiväärin tehokkuutta. Maxim myi uuden aseensa brittiarmeijalle, vaikka upseeriston keskuudessa riitti arvostelijoita.
Maxim jatkoi myös muiden keksintöjen kehittelyä. 1890-luvulla hän suunnitteli höyryvoimalla toimineen lentokoneen. Tuhansien keksintöjen jälkeen kuningatar Viktoria löi hänet ritariksi 1901. Yksi keksinnöistä oli nykyäänkin käytössä oleva jousiviritteinen hiirenloukku.
Maximin oman yhtiön liityttyä Vickers-yhtiöön Hiram Maxim toimi sen johtajana. Vickers-konekivääri oli brittiarmeijan perusaseita 1900-luvun alkupuolen sodissa. Maxim kuoli Lontoossa 1916.
John Campbell (basisti)

John Campbell (s. 30. syyskuuta 1972) on yhdysvaltalainen basisti ja yksi metalliyhtye Lamb of Godin perustajajäsenistä.
Campbell soittaa pääasiassa Jacksonin bassokitaroita, mutta omistaa myös Peavey Milleniumin -basson, jota hän käyttää muun muassa esiintymissä. Toisin kuin useat basistit, jotka suosivat 4- tai 5-kielistä bassokitaraa, Campbell soittaa joskus myös itsetekemällään kolmikielisellä Guild Pilot -bassolla, josta on poistettu korkeampi G-kieli. Campbellin mukaan se tekee soittamisesta rentouttavampaa.
Campbellin soitossa korostuu selkeästi alimpien kielten dominointi kappaleissa, mikä onkin luonut hänelle omaleimaisen ja persoonallisen soittotyylin.
Campbell on toinen Lamb of Godin vegetaristeista, Chris Adlerin rinnalla.
Gabrielle Anwar

Gabrielle Anwar (s. 4. helmikuuta 1970 Laleham, Surrey) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on isänsä puolelta libanonilaisia sukujuuria.
Hänet tunnetaan sekä televisiosta että elokuvista. Jälkimmäisistä muutamia ovat olleet "Naisen tuoksu" (1992), "Kolme muskettisoturia" (1993), "Body Snatchers" (1993) ja "The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille" (2006). Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Lehtijengi" (1989–1993), "Tudors" (2007) ja "Burn Notice" (2007–2013).
"People"-lehti julisti Anwarin vuonna 1994 yhdeksi maailman 50 kauneimmasta ihmisestä. Hänellä on kolme lasta.
Iiris (albumi)

Iiris on suomalaisen Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Levyn kappaleet ovat laulaja Tommi Liimatan, kitaristi Aki Lääkkölän, kosketinsoittaja Janne Hastin ja basisti Aake Otsalan säveltämiä sekä Liimatan yksin tai yhdessä muiden kanssa sanoittamia. Lääkkölä ja Otsala ovat ennenkin osallistuneet sävellystyöhön, mutta albumi on yhtyeen ensimmäinen, jolla on yhtyeeseen vuonna 2003 liittyneen Janne Hastin kappaleita. 
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet.
Sävellykset Otsala (1), Hast (1, 2, 3, 8), Liimatta (4, 5, 7, 10) ja Lääkkölä (4, 6, 7, 9, 11). Sanoitukset Liimatta (1-11), Ylianttila (1, 2, 8, 11), Krutsin (3, 4) ja Lääkkölä (11). Sovitukset Lääkkölä, Otsala, Hast, Krutsin ja Ylianttila.
Lucas Grabeel

Lucas Stephen Grabeel (s. 23. marraskuuta 1984 Springfield, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä.
Grabeel on näytellyt Disneyn elokuvissa "High School Musical", "High School Musical 2" ja "". Ensimmäisessa "High school musical" -elokuvassa hän näytteli Sharpayn veljeä. Hän on myös näytellyt Disneyn elokuvassa "Halloweentown High" ja sen jatko-osassa "Return to Halloweentown". Lisäksi hänellä on ollut pieniä rooleja muutamissa televisiosarjoissa. Elokuvassa "The Adventures of Food Boy" hän näyttelee päähenkilöä Ezraa.
No Panic

No Panic on Remu Aaltosen ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin Suomessa ja Ruotsissa vuonna 1978. Albumi sai kunnioitusta kriitikoilta, sillä albumilla soitti monta progressiivista musiikkia soittavaa muusikkoa. Remu esiintyi kyseisellä kokoonpanolla Linnanmäellä, ja kappale "Out Of Sight" voitti tv-ohjelmassa Levyraati. Cisse Häkkinen oli lainannut albumia varten Albert Järviseltä oranssin Fender Telecasterin.
Patrick Bruel

Patrick Bruel, alkujaan Patrick Maurice Benquigui (s. 14. toukokuuta 1959, Tlemcen, Ranskan Algeria) on ranskalainen laulaja, näyttelijä ja ammattimainen pokerin pelaaja.
Tausta.
Bruelin perhetausta on juutalainen. Vuonna 1960 hänen opettajina toimineet vanhempansa erosivat. Siitä alkaen hän oli äitinsä kasvatettavana. Myöhemmässä vaiheessa äiti avioitui uudelleen ja hän synnytti kaksi velipuolta Patrickille.
Vuonna 1962 Algerian itsenäistyttyä perhe kuului ryhmään "Pieds-Noirs" (Algerian ranskalaiset). Heillä oli Ranskan kansalaisuus ja he muuttivat vastahakoisesti pois Algeriasta.
Nuorukaisena Bruel suunnitteli jalkapalloilijan uraa. Hän päätti kuitenkin ryhtyä muusikoksi, kun oli kuullut Michel Sardoun esiintymisen vuonna 1975. Samoihin aikoihin hän kävi koulua tunnetussa Lycée Henri-IV:ssa ja vaikka oli oppilaana hermoja rasittava, niin hän suoritti ylioppilastutkinnon arvosanalla "Bien". 
Vuonna 2003 hänen sukunimensä Bruel virallistettiin. Samana vuonna hänen kumppaninsa Amanda Maruani synnytti Bruelin ensimmäisen lapsen. Vuotta myöhemmin hänet vihittiin Maruanin kanssa ja seuraavana vuonna syntyi heidän toinen poikansa.
Muusikko.
Aluksi Bruel saavutti menestystä näyttelijänä ja vuonna 1979 osallistui näytelmään "Le Coup de sirocco". Hän jatkoikin tämän jälkeen esiintymisiään elokuvissa, televisiossa ja myös teatterissa. Hänen ensimmäinen singlensä "Vide" ("suom". "Tyhjä") levytettiin vuonna 1982, mutta siitä ei tullut menestystä. Bruel oli kuitenkin päättänyt jatkaa laulajan uraa ja seuraava levytys "Marre de cette nana-là""" ("Kyllästynyt tuohon misuun") oli hänen ensimmäinen hittinsä.
Vuoteen 2004 mennessä Patrick Bruelillä oli takanaan 40 erilaista elokuva- ja televisiotuotantoa. Hän on tehnyt viisi studioalbumia ja useita livealbumeita. Hänen vuonna 2002 ilmestynyttä yhteislevytystään "Entre Deux" on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Peluri.
Musiikin, television ja elokuvien lisäksi Bruel on tullut tunnetuksi ammattimaisena pokerin pelaajana. Vuonna 1998 hän voitti WSOP-rannekkeen ja vuodesta 2007 alkaen hän on ansainnut yli 750 000 dollaria live-turnauksissa.
Jack McBrayer

Jack McBrayer (s. 27. toukokuuta 1973 Macon, Georgia) on yhdysvaltalainen koomikko.
McBrayer on kokenut improvisoiva koomikko. Hän on newyorkilaisen Baby Wants Candy -improvisaatioryhmän jäsen. McBrayer on opiskellut Evansvillen yliopistossa teatteria.
Televisiossa.
Jack McBrayer tunnetaan lukuisista esiintymisistään "Late Night with Conan O'Brienissa", jossa hän esitti usein stereotyyppistä etelässä kasvanutta maalaisjunttia. McBrayer esiintyi komediasarjassa "30 Rock" Kenneth Parcelin roolissa.
McBrayer on myös vieraillut kahdesti amerikkalaisessa "Sukuvika"-komediasarjassa. Hän esitti tarjoilijaa klubissa, jossa Bluthin perhe käy usein.
Giovanni De Benedictis

Giovanni De Benedictis (s. 8. tammikuuta 1968 Pescara, Italia) on italialainen entinen kilpakävelijä, jonka matkana oli pääasiassa 20 kilometriä.
De Benedictis saavutti olympiapronssia vuoden 1992 Barcelonan olympialaisten 20 kilometrillä. Vuotta myöhemmin hän saavutti hopeaa MM-kilpailuissa Stuttgartissa samaisella matkalla.
De Benedictis oli aktiiviuransa aikana 180 senttimetriä pitkä ja painoi 58 kilogrammaa.
East Greenwich

East Greenwich on kunta ("town") Kentin piirikunnassa Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 12 948. Pinta-alaltaan se on 43,3 neliökilometrin suuruinen, ja pinta-alasta 42,9 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,4 neliökilometriä vesialaa. Kunta on nimetty englantilaisen Greenwichin borough'n mukaan. East Greenwich on piirikuntansa hallintokunta.
Sosialistinen markkinatalous

Sosialistinen markkinatalous on talousjärjestelmä, jossa pyritään saamaan tuotantovälineet valtion haltuun, kuitenkin ylläpitäen kannustimia, jossa hinnanmuodostusta säätelevät vapaa kysyntä ja tarjonta. Se on kompromissi suunnitelmatalouden ja markkinatalouden välillä. Siinä yritykset ovat julkisessa omistuksessa, mutta tuotantoa ja kulutusta ohjaavat markkinavoimat valtion suunnitelmien sijasta.
Sosialistisessa markkinataloudessa valtio omistaa useita tärkeimpiä voimavaroja ja käyttää päätöksenteossaan keskussuunnittelua. Järjestelmässä käytetään rahallisia kannustimia tehokkuuden edistämiseksi valtion työntekijöiden keskuudessa.
Sosialistista markkinataloutta on kokeiltu muun muassa Kiinan kansantasavallassa ja Valko-Venäjällä. Aikaisemmat kehitetyt mallit olivat Enrico Baronen (1908) ja Oscar R. Langen (1936). Muita sosialistisen markkinatalouden kokeiluja olivat Jevsei Libermanin Neuvostoliitossa ja Erich Apelin Saksan demokraattisessa tasavallassa 1960-luvun alussa. Unkarissa tutustuttiin markkinasosialismiin ”gulassikommunismin” nimellä sekä Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa 1970- ja 1980-luvuilla. Myös Vietnam ja Laos ovat kutsuneet itseään markkinasosialismin järjestelmiksi. Nykyisin termillä on vain vähäinen merkitys.
Ensimmäinen markkinasosialismin kokeilu Neuvostoliitossa toteutettiin Uusi talouspolitiikka eli NEP-politiikkana 1920-luvulla. Markkinasosialismia kokeiltiin myös perestroikan aikana.
Kiinan sosialistinen markkinatalous.
Deng Xiaopingin aloittama uudistuspolitiikka on johtanut voimakkaan talouskasvun toteutumiseen Kiinassa. Kiinan keskimääräinen talouskasvu on ollut yli yhdeksän prosenttia vuodessa. Talouskasvu on saatu aikaan sallimalla yksityinen omistus ja tuotanto valtion ohjauksessa. Vuonna 1993 Kiinan perustuslakia muutettiin korvaamalla suunnitelmatalous käsitteellä sosialistinen markkinatalous.
Kiinan siirtyminen sosialistiseen markkinatalousjärjestelmään alkoi jo 1970-luvulla. Perusajatus oli siirtyminen ns. vastuujärjestelmään maataloudessa vuosina 1979–1984. Valtiolle myytiin sadosta sovittu määrä ja lopun sadosta sai myydä yksityisesti vapaalla hinnalla ns. markkinahinnalla. Kiinan maatalouden tuotto nousi lähes 8 prosenttia. Teollisuudessa siirryttiin vastuujärjestelmään vuosina 1984–1985. Merkittävin muutos on se, että valtion suurteollisuuden oheen kasvoi yhä enemmän paikallistason omistusta ns. kollektiivista teollisuutta sekä jopa yksityistä elinkeinotoimintaa. Ulkomaisen pääoman sijoitusten tulo Kiinaan vuonna 1991 tuonnin vapauttamisen jälkeen kiihdytti talouskasvua. Kiinasta tuli vuonna 2001 Maailman kauppajärjestön WTO:n jäsen, ja valtionyhtiöitä on ryhdytty sopeuttamaan markkinatalouteen. Kiina avasi lopullisesti rahoitusmarkkinansa ulkomaisille pankeille joulukuussa 2006.
Kiinan 500 suurimmasta yrityksestä (jotka tuottavat yli 80 % bruttokansantuotteesta) vuonna 2007 349 yritystä on valtion omistuksessa tai valtion hallinnoimia. Yksityisomisteisia yrityksiä oli 89.
Brenda Song

Brenda Song (s. 27. maaliskuuta 1988 Carmichael, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt Disney Channel -kanavan tuotannoissa, kuten elokuvassa "Wendy Wu" ja sarjassa "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää".
Song tapasi vuonna 2019 näyttelijä Macauley Culkinin "Changeland"-elokuvan kuvauksissa. He asuvat avoliitossa Los Angelesissa ja saivat poikalapsen, kummankin ensimmäisen, vuoden 2021 huhtikuussa.
Kirill Bulytšev

Kirill ”Kir” Bulytšev (), oikealta nimeltään Igor Vsevolodovitš Možeiko (, 18. lokakuuta 1934 – 5. syyskuuta 2003) oli neuvostoliittolainen tieteiskirjailija ja historioitsija. 
Bulytšev tunnettiin humoristisista novelleistaan, jotka sijoittuivat Veliki Gusljariin, kuvitteelliseen venäläiseen kaupunkiin joka vetää puoleensa erilaisia avaruuden muukalaisia ja yliluonnollisia olentoja. Tarinat olivat usein satiireja elämästä Neuvostoliitossa. 
Tulevaisuuden tytöstä Alisasta kertovia Bulytševin nuortenkertomuksia käännettiin 1970-luvulla myös englanniksi ja ne on koottu 500-sivuiseksi kokoelmaksi "Alice: The Girl from Earth" (2002). Englannin kielellä ovat ilmestyneet myös teokset "Half a Life" (1977) ja "Gusliar Wonders" (1983) osana Macmillan-kustantamon neuvostoliittolaisen science fictionin sarjaa.
Vladimir Andrejev

Vladimir Vasiljevitš Andrejev (, 7. syyskuuta 1966 Jamantšurino, Tšuvassia, Neuvostoliitto – 16. huhtikuuta 2024) oli venäläinen kilpakävelijä, jonka matkana oli 20 kilometriä.
Andrejev saavutti vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa pronssia 20 kilometrillä. Vuonna 2002 EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa samaisella matkalla. Andrejev oli aktiiviurallaan 174 senttimetriä pitkä ja painoi 65 kilogrammaa. Hän oli ammatiltaan sähköasentaja.
Andrejev jäi tammikuussa 2005 kiinni salbutamolin käytöstä ja sai vuoden kilpailukiellon.
Dieppe

Dieppe on kaupunki Seine-Maritimen departementissa Ranskassa. Sen asukasluku vuonna 2017 oli 29 080 henkeä. Ensimmäistä kertaa vuonna 1030 mainitusta kalastajakylästä alkunsa saanut Dieppe sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla. Sinne on säännöllinen laivayhteys useita kertoja päivässä Englannin Newhavenista.
Liittoutuneiden joukot tekivät epäonnistuneen operaatio Jubileena tunnetun Dieppen maihinnousun 19. elokuuta 1942 kaupungin satamaan. Vuosipäivänä kaupungissa vierailee veteraaneja ja heidän omaisiaan. Dieppe oli ollut jo aiemminkin sotilaallisesti tärkeä kohde; kaupunki koki merkittäviä tuhoja englantilais-hollantilaisten joukkojen pommituksessa vuonna 1694.
Nähtävyyksiä kaupungissa on muun muassa linna Château de Dieppe, joka säilyi ehjänä vuoden 1694 pommituksessa ja on nykyään museona. Nähtävillä on esimerkiksi norsunluuesineitä 1600- ja 1700-luvuilta. Uudempi nähtävyys ja ajanvietekeskus on laaja Les Bains -vesikeskus rannalla. Vanhassa keskustassa pidetään markkinat lauantaisin.
Joel Sánchez

Joel Sánchez (s. 15. syyskuuta 1966) on meksikolainen entinen kilpakävelijä, jonka matkana olivat sekä 20 kilometriä että 50 kilometriä.
Sánchez saavutti urallaan olympiapronssia vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa 50 kilometrillä.
Joel Sánchez oli aktiiviurallaan 175 senttimetriä pitkä ja painoi 53 kilogrammaa.
Nagima Eskalieva

Nagima Eskalieva () on kazakstanilainen laulaja. Hän on toiminut Kazakstanin Pop Idol- ja X-factor -kilpailuiden tuomarina.
Markku Ritala

Markku Juhani Ritala (s. 10. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut jalkapallon Veikkausliigassa kaudella 2001 pelanneen Atlantis FC:n pääomistajana ja toimitusjohtajana. Ritala oli taustavaikuttajana, kun Atlantis perustettiin yhdistämällä FC Norssi ja Gösta Sundqvistin perustama Johanneksen Dynamo. Ritala oli Helsingin Jalkapalloklubin toimitusjohtaja vuosina 1992–1993.
Ritala on luotsannut Atlantista toistakymmentä vuotta useistakin karikoista huolimatta. Hän on toistuvasti rakentanut joukkueen takaisin toimintaan muutaman taustahenkilön kanssa, joista pitkäaikaisimpiin kuuluvat muusikkona tunnettu Aarne Tenkanen ja yritysvalmentajana tunnettu Panu Hämäri.
Ritalan lempinimi on Mr. Atlantis, jonka hän sai jo FC Norssin pelaajana. 
Ritala on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja tuotantotalouden diplomi-insinööri.
Urara Takano

Urara Takano (, oik. ; s. 16. elokuuta 1961 Chiba) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän työskentelee Ken Production -yhtiössä. Kumai tunnetaan parhaiten äänirooleistaan Kai Hiwatarina ja Tiikerinä. Hän lainasi ääntään myös One Piece OAVissa Monkey D. Luffylle vuonna 1998.
Takano harrastaa muun muassa rumpujen ja trumpetin soittamista.
Mansikkakirjosiipi

Mansikkakirjosiipi ("Pyrgus malvae") on paksupääperhosten heimoon kuuluva perhoslaji ja sukunsa yleisin edustaja Suomessa.
Koko ja ulkonäkö.
Mansikkakirjosiipi on sukunsa pienin laji. Sen siipien kärkiväli on 20–24 mm, mutta muutoin sen erottaminen muista "Pyrgus"-suvun lajista on vaikeaa. Siipien yläpinnoilla on tumman mustanruskealla pohjalla hyvin selkeärajaisia, puhtaanvalkoisia, melko suorakulmaisia täpliä. Täplien määrä vaihtelee yksilöittäin, mutta etusiiven ulkoreunassa on täplärivi ja takasiiven yläpinnalla on aina täpliä. Siipien alapinnat ovat vaaleanruskeat, usein vihreän tai keltaisen kehnäiset, valkotäpläiset ja siipisuonet vain hieman pohjaväriä vaaleammat. Takasiiven alapinnan keskiosassa siiven poikki kulkeva valkoinen vyö on keskeltä katkennut. Siipiripset ovat valkoiset, suonten kohdilla tummat.
Satunnaisesti esiintyy värimuoto f. "taras", jolla valkoiset täplät ovat yhtyneet siiven pituussuuntaisiksi juoviksi.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Englannista Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin, ja se onkin sukunsa laajimmin levinneistä lajeja. Mansikkakirjosiipiä tavataan Suomessa suunnilleen Oulu–Ilomantsi-linjan eteläpuolella, mutta aikaisemmin levinneisyys on ulottunut pohjoisemmaksi. Mansikkakirjosiipi lentää melko varhain touko-kesäkuussa, aikaisemmin kuin läheiset sukulaisensa, mikä on tärkeä lajinmääritystuntomerkki. Etelämpänä Euroopassa sillä on toinen sukupolvi heinäkuussa, mutta Pohjois-Euroopassa sellaista ei kehity ainakaan yleensä. Suomessa muutamien heinäkuun loppupuolen havaintojen on tulkittu olevan toista sukupolvea.
Elinympäristö ja elintavat.
Mansikkakirjosiipi suosii paahdeympäristöjä. Sen elinympäristöjä ovat aurinkoiset ja matalakasvustoiset paikat niin metsänreunoilla ja niityillä kuin soilla ja puuttomilla saarillakin. Perhosia tavataan usein yksitellen tai pienelle alueelle kokoontuneina ryhminä. Mansikkakirjosiipi on nopea lentäjä, ja sitä on vaikea havaita muutoin kuin sen laskeuduttua kukille ruokailemaan tai lehdelle lepäämään, jolloin se pitää siivet ruumiin sivuille levitettyinä. Häirittynä kirjosiipi lähtee herkästi lentoon, ja lentävän yksilön seuraaminen on vaikeaa. Perhoset lentävät aina lähellä maanpintaa ja myös pariutuminen tapahtuu siellä.
Naaras munii yksitellen ravintokasvien lehtien yläpinnoille, ja toukat kuoriutuvat runsaan viikon kuluttua. Toukat tekevät aluksi erittämästään silkistä suojakotelon ja myöhemmin sitovat koko lehden suojakseen. Toukan kasvu on hidasta ja kestää noin kaksi kuukautta. Laji talvehtii kotelona, joten aikuiset yksilöt pääsevät lentoon jo loppukeväällä.
Malvoihin viittaavasta tieteellisestä lajinimestä huolimatta malvat eivät kuulu mansikkakirjosiiven ravintokasveihin.
Ravintokasvi.
Toukka syö ruusukasvien, etenkin ahomansikan ("Fragaria vesca") ja rätvänän ("Potentilla erecta"), mutta myös vadelman ("Rubus idaeus"), ketohanhikin ("Potentilla anserina"), kurjenjalan ("Comarum palustre"), mesiangervon ("Filipendula ulmaria") ja poimulehtien ("Alchemilla") lehtiä.
Ylänkötylli

Ylänkötylli, aikaisemmalta nimeltään mongoliantylli ("Charadrius mongolus") on aasialainen kahlaaja.
Ulkonäkö ja koko.
Linnun pituus on 19–21 senttiä, siipien kärkiväli 45–58 senttiä ja paino 44–79 grammaa. Puvultaan muistuttaa hieman keräkurmitsaa mutta on selvästi pienempi. Juhlapuvussa alapuoli on valkea mutta rinnan poikki kulkee leveä ruskea vyö. Yläpuoli on ruskea, kasvoilla on tumma naamio. Nokka on kokotumma ja hiukan pään pituutta lyhyempi. Koivet ovat pitkähköt ja tumman vihertävät. Lennossa siivellä erottuu kapea vaalea siipijuova. Koiras ja naaras ovat paljolti samannäköisiä, koiraan rintavyö on leveämpi ja kirkkaamman värinen. Nuori lintu muistuttaa talvipukuista vanhaa lintua. Tavallisin ääni on kirkas ’trik’ tai ’drrit’.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pesimäalue on kaksijakoinen. Himalajan, Pamirin, Tiibetin ja Kiinan alueella esiintyvät alalajit "pamirensis" (Richmond 1896), "atrifrons" (Wagler 1829) ja "schaeferi" (de Schauensee 1938), Itä-Siperiassa alalaji "mongolus" (Pallas 1776) ja Kaukoidässä alaji "stegmanni" (Portenko 1939). 3 ensin mainittua alalajia aiotaan erottaa omaksi lajiksi "C. atrifrons". Laji on pesinyt myös Alaskassa. Maailman populaation koko on 130 000–150 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Ylänkötylli on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Aasiassa, Indonesiassa, Melanesiassa, Australiassa, Intian niemimaalla, Arabian niemimaalla sekä Afrikan itä- ja etelärannikoilla aina Namibiaan saakka.
Suomessa laji havaittiin ensi kertaa Kristiinankaupungin Domarkobbanilla 22.–25. heinäkuuta 2009, näin ollen siitä tuli 455. Suomessa havaittu lintulaji. 
Ylänkötylli on vuoristojen ja ylänköjen asukas, voi pesiä jopa 5 500 metrin korkeudella. Muuttoaikoina se viihtyy mutaisilla vuorovesi- ja hiekkarannoilla sekä suola-altaiden reunoilla.
Lisääntyminen.
Pesä on avoimesti maassa, emojen rapsuttamassa kuopassa tai naudan jalanjäljessä. Munia on 2 tai 3, molemmat emot hautovat yhteensä 22–24 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ne oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä.
Ravinto.
Ylänkötyllin ravintoon kuuluvat hyönteiset, äyriäiset ja madot.
Suokirjosiipi

Suokirjosiipi ("Pyrgus centaureae") on paksupääperhosten heimoon kuuluva melko pienikokoinen, soilla elävä perhoslaji. Suomessa se on nykyisin pahoin taantunut soiden ojitusten vuoksi.
Koko ja ulkonäkö.
Suokirjosiiven siivissä on tumman ruskeansävyisellä pohjalla selkeärajaisia, melko nelikulmaisen muotoisia valkoisia laikkuja ja siipiä peittää valkea karvoitus. Siipien pohjaväri on vaaleampi pohjoista kohti siirryttäessä. Takasiivissä on valkeita laikkuja ja etureunassa suuri valkoinen laikku. Siipien alapinnat ovat ruskeanharmaat, laajalti valkotäpläiset ja siipisuonet ovat kirkkaan valkoiset. Takasiipien alapinnan keskiosassa on yhtenäinen valkoinen vyö, jonka keskisarassa olevassa osassa on likimain suorakulmainen mutka. Siipiripset ovat valkoiset, suonten kohdilta tummat. Siipien kärkiväli on 26–28 mm.
Toukka on mustaa päätä lukuun ottamatta kellertävä, sitä peittää lyhyt ja tankea karva.
Laji muistuttaa suuresti muita "Pyrgus"-suvun perhosia. Tärkeä erottava tuntomerkki on verraten suuren koon lisäksi elinympäristö.
Levinneisyys ja lentoaika.
Suokirjosiipi on pohjoinen laji, jonka levinneisyys maailmalla ulottuu Norjasta, Ruotsista ja Suomesta Pohjois-Venäjän ja Siperian poikki Pohjois-Amerikkaan ja Labradorille saakka. Eteläisimmät elinalueet ovat Altai- ja Sajanvuoristoissa sekä Coloradossa. Suokirjosiipi on harvinaistunut Etelä-Suomessa soiden ojituksen takia ja nykyisin se esiintyy lähinnä Kainuun ja Lapin alueilla sekä Pohjanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun loppupuoliskolle. Yksittäisellä elinpaikalla lentoaika on varsin lyhyt.
Elinympäristö ja elintavat.
Suokirjosiipiä tavataan soilla sekä tunturien koivuvyöhykkeellä, sillä sen toukka syö lakan lehtiä. Perhonen ei siedä lainkaan elinpaikkansa ojittamista ja aikaisemmin lähes koko Manner-Suomessa tavattu perhonen onkin nykyisin hävinnyt kokonaan rannikolta ja on muutoin Etelä- ja Keski-Suomessa erittäin paikoittainen. Toukkakehitys on kaksivuotinen, minkä vuoksi tietyllä suolla perhosia voi havaita yleensä vain joka toinen vuosi.
Naaras munii munat yksitellen ravintokasvien lehdille ja toukka, jonka elintavat tunnetaan muutoin huonosti, elää silkkirihmalla yhteen sidottujen lehtien välissä. Laji talvehtii toukkana kahdesti. Ensimmäisen talven pienenä, toisen täysikasvuisena toukkana tai ehkä joskus kotelona.
Suomessa suokirjosiipi on vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT). Se on myös yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Tieteellinen lajinimi "centaureae" viitannee virheellisesti kaunokkeihin ("Centaurea") perhosen ravintokasveina.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasvina on muurain ("Rubus chamaemorus"), pienenä toukkana ehkä myös vaivaiskoivu ("Betula nana"). Pohjois-Amerikassa myös hanhikit ("Potentilla") sekä mansikat ("Fragaria").
Vjatšeslav Ivanenko

Vjatšeslav Ivanovitš Ivanenko (, s. 3. maaliskuuta 1961 Kemerovo, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut, vuonna 1988 olympiakultaa voittanut venäläinen kilpakävelijä, jonka matkana oli 50 kilometriä.
Ivanenko on olympiavoittaja vuoden 1988 Soulin olympiakilpailuista. Lisäksi hän saavutti pronssia MM-kilpailuissa Roomassa 1987 ja EM-pronssia vuonna 1986 Stuttgartissa.
Turvatekniikka

Turvatekniikka tai pidemmässä muodossa turvallisuustekniikka () on sateenvarjokäsite laajalle teknisten sovellusten kirjolle, jolla pyritään suojaamaan ihmisiä, rakennuksia, yhteiskunnan toimintaedellytyksiä ja koneita joltakin kyseisen systeemin ulkopuoliselta riskiltä. Turvatekniikkaan sisältyvät muun muassa henkilökohtaiset suojavarusteet, rakennusten lukitukset ja valvontatekniset järjestelyt sekä automatkustajien turvalaitteet kuten turvatyyny. Myös työturvallisuus sisältää turvallisuutta parantavia teknisiä ratkaisuja. Rakenteiden mitoituksia tutkiva ja vaurioitumisriskiä ennustamaan pyrkivä luotettavuustekniikka ei kuulu turvatekniikkaan.
Koneturvallisuus () voi olla osa automaation kuten teollisuusrobotin hallintaa ja ohjausta.
Bo Gustafsson

Bo Gustafsson (s. 29. syyskuuta 1954 Skee, Ruotsi) on ruotsalainen entinen kilpakävelijä, jonka matkana oli 50 kilometriä.
Gustafsson saavutti olympiahopeaa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984. Lisäksi hän saavutti EM-pronssia vuonna 1982 Ateenassa.
Bo Gustafsson oli aktiiviurallaan 175 senttimetriä pitkä ja painoi 64 kilogrammaa.
Tatu Mannberg

Tatu Mannberg on kajaanilainen kitaristi ja muusikko. Hän on soittanut mm. Kirkan, Remu Aaltosen, Riki Sorsan, Pelle Miljoonan ja Michael Monroen yhtyeissä.
Mannberg sai aluksi soittoonsa vaikutteita 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun heavykitaristeilta, esimerkiksi Eddie van Halenilta. Kassu Halonen järjesti Kajaanissa 1970-1980 -lukujen vaihteessa useita bändileirejä, joissa hän kiinnitti huomiota nuoreen kajaanilaiskitaristiin, jonka tekniikka oli tuona aikana poikkeuksellisen kehittynyt. Halonen auttoi Mannbergiä tämän musiikkiuralla järjestämällä hänelle pestin Kirkan kiertuebändin kitaristina.
Mannbergin ensimmäinen julkaistu levy on Tatus April Music Band -nimellä kulkeneen bändiprojektin julkaisema single, jonka a-puolella on popsävyinen mutta metallivaikutteita kitaroinnissa sisältävä kappale Ways of forgetting.
Horst Tappert

Horst Tappert (26. toukokuuta 1923 Elberfeld (nykyinen Wuppertal), Saksa – 13. joulukuuta 2008 München, Saksa) oli saksalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen tunnetuin roolinsa on rikosylitarkastaja Stephan Derrick samannimisessä rikossarjassa. Tappert myös toimi sarjassa yhtenä ohjaajista.
Aikaisemmin pelkästään teatterirooleja tehnyt Tappert siirtyi 1950-luvun lopulla television ja elokuvien pariin. Hänen tunnetuin työnsä näiltä ajoilta oli Michael Doneganin rooli kolmiosaisessa televisioelokuvassa "Englannin suuri junaryöstö" ("Die Gentlemen bitten zur Kasse") vuodelta 1966. Laajasti tunnetuksi Horst Tappert kohosi vuonna 1974 alkaneen poliisisarja Derrickin myötä. Hän esitti müncheniläistä ylitarkastajaa sarjan koko 25-vuotisen historian ajan aina vuoteen 1998, jolloin sekä Derrick että tämän esittäjä siirtyivät eläkkeelle. Sarja oli menestys myös saksankielisten maiden ulkopuolella, ja sitä esitettiin yli sadassa maassa. Tappert sai roolistaan useita palkintoja, muun muassa saksalaisen television ja median Bambi-palkinnon kolmesti (1979, 1990, 1998) sekä italialaisen Telegatto-palkinnon neljästi (1986, 1987, 1990, 1999).
Tappert kuului toisen maailmansodan aikana vuodesta 1943 alkaen Waffen-SS:n Totenkopf-rykmenttiin, joka operoi itärintamalla. Hän palveli myös SS:n ilmatorjuntajoukoissa Saksassa. Tappert ei koskaan tarkemmin kertonut sodanaikaisesta toiminnastaan ja mainitsi sodan jälkeen palvelleensa lääkintämiehenä. 
Tappert kuoli vaikeaan sairauteen.
Borrowed Time

Borrowed Time on brittiläisen heavy metal -yhtye Diamond Headin toinen albumi. Se nauhoitettiin vuonna 1981 ja julkaistiin 1982.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Sean Harris &amp; Brian Tatler.
Vuoden 2007 uusintapainoksen bonuskappaleet
Stjepan Bobek

Stjepan Bobek (3. joulukuuta 1923 Zagreb, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 22. elokuuta 2010 Belgrad, Serbia) oli kroatialainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan Jugoslaviaa. FK Partizanille vuosina 1945–1958 luomansa menestyksekkään pelaajauran jälkeen hän toimi jalkapallomanagerina.
Bobek syntyi Zagrebissa. Hän pääsi 13-vuotiaana Viktorijaan ja 20-vuotiaana Građanski Zagrebiin. Maalien määrällä mitattuna hän on Jugoslavian jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen menestyksekkäin pelaaja: hän teki 63 ottelussa kaikkiaan 38 maalia.
Bobek pelasi MM-kilpailuissa Brasiliassa 1950 ja Sveitsissä 1954. Hän saavutti hopeamitalit olympialaisissa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952.
Pienoisjännite

Pienoisjännitteellä (vanhempi nimitys "suojajännite") tarkoitetaan tasajännitettä (DC) 120 volttiin asti ja vaihtojännitettä (AC) 50 volttiin asti. Pienoisjännitteisiä sähkölaitteita saa rakentaa, korjata ja asentaa ilman sähköalan virallista koulutusta. Pienoisjännite tunnetaan määräyksissä ja standardeissa nimellä ELV (Extra Low Voltage).
Pienoisjännitteellä toimivia laitteita.
Pienoisjännitteellä toimivat sähkölaitteet ovat ulkokäytössä turvallisempia kuin verkkojännitteellä toimivat laitteet. Tavallinen verkkojännite muutetaan pienoisjännitteeksi pienoisjännitemuuntajan avulla. Pienoisjännitteenä on yleisimmin käytössä 12 ja 24 voltin jännitteet, jotka eivät aiheuta käyttäjälle sähköiskun vaaraa. Pienoisjännitteellä toimivia sähkölaitteita ovat mm. jouluajan pienoislamppusarjat, koristevalaisimet ("laavalamput"), pienoisrautatiet ja autoradat, suihkualtaiden pumput ja satelliittiantennien kääntäjät.
Tietoliikenneverkkojen laitteet toimivat yleisesti 48 voltin tasajännitteellä.
Pienoisjännitemuuntaja.
Pienoisjännitemuuntaja on yleensä sijoitettava kuivaan sisätilaan, ellei sitä ole koteloitu ulkokäyttöön sopivaksi. Tällöin ainoastaan muuntajaan kytketyt pienoisjännitteiset johdot ja laitteet voidaan sijoittaa ulos. Muuntajalle on varmistettava riittävä tuulettuminen, sillä ahtaaseen tilaan sijoitettuna tai peitettynä se voi ylikuumeta ja vahingoittua.
Asennus ja käyttö.
Myös pienoisjännitteiset johdot on asennettava siten, ettei niiden eristys voi vahingoittua seinien läpivienneissä. Vahingoittunut eristys aiheuttaa palovaaran. Pienoisjännitteellä toimivien sähkölaitteiden asentamisessa ja käyttämisessä on noudatettava valmistajien antamia ohjeita ja suosituksia. Ohjeet on syytä säilyttää myöhempää käyttöä ja huoltoa varten.
Lähde.
Kodin sähköturvallisuusopas 3.painos - 
Julkaisija: Turvatekniikan keskus, Helsinki - 
http://www.tukes.fi
Randers FC

Randers FC on Tanskan superliigassa pelaava jalkapallojoukkue. Joukkue pelaa kotiottelunsa Randersin kaupungissa Tanskassa Randers Stadionilla, jonka katsojakapasiteetti on 12 000 katsojaa. Randers FC oli mukana UEFA Cupissa 2006–2007.
Randers FC sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 221.
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 7. maaliskuuta 2021"
Saavutukset.
Tanskan cup: Voitto 1967, 1968, 1973, 2006
Adams (Nebraska)

Adams on kylä Gagen piirikunnassa Yhdysvalloissa, Nebraskan osavaltiossa. Kylän asukasluku oli 573 vuoden 2010 väestönlaskennassa.
Happy Nation

Happy Nation on Ace of Base -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumi sisältää muun muassa kappaleet ”All That She Wants”, ”Wheel Of Fortune” ja ”Happy Nation”.
Toinen versio "Happy Nation - U.S. version" julkaistiin 25. syyskuuta 1993. Yhdysvalloissa albumi tunnetaan nimellä "The Sign".
Albumi nousi listaykköseksi muun muassa Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Norjassa.
Bad Salzuflen

Bad Salzuflen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Detmoldin hallintopiiriin ja Lippen piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee Salzen laaksossa. Vuoden 2022 lopussa kaupungin asukasluku oli 54 808. Sen pinta-ala on 100,05 neliökilometriä ja asukastiheys 548 as./km².
Historia.
Varhaisin maininta asutuksesta alueella on peräisin 1000-luvulta, jolloin alue tunnettiin nimellä "Uflon". Keskiajalla kaupungille toi vaurautta kukoistava suolakauppa. Sen ansiosta asutus kehittyi nopeasti, ja 1400-luvulla sen ympärille rakennettiin muuri torneineen ja portteineen. Vuonna 1488 Salzuflenille myönnettiin kaupunkioikeudet. Menestyksekästä suolakauppaa jatkui aina kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka. Vuonna 1818 kaupungista muodostettiin valtiollinen kylpyläkaupunki, ja kylpylää tarkoittava nimitys "Bad" liitettiin kaupungin nimeen vuonna 1914.
Eliömaantiede

Eliömaantiede eli biogeografia on tieteenhaara, joka tutkii lajien ja sitä korkeampien taksonien maantieteellistä levinneisyyttä. Lajien levinneisyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa lajiutuminen, sukupuutot, mannerliikunnot, jäätiköityminen (sekä siihen liittyvät muutokset esimerkiksi merenpinnan tasossa ja jokien reiteissä) sekä tarkasteltavan lajin ominaisuudet, kuten elinympäristövaatimukset ja dispersaalikyky eli lajin kyky levittäytyä uusille alueille.
Alfred Russel Wallacea on kutsuttu "eliömaantieteen isäksi", sillä hän teki tärkeitä tutkimuksia lajien levinneisyydestä Indonesian saarilla. Muita merkittäviä henkilöitä eliömaantieteen historiassa ovat muun muassa Robert MacArthur ja Edward O. Wilson, joiden vuonna 1967 julkaistu "The Theory of Island Biogeography" -kirja loi pohjan saarten lajiston tutkimukselle.
Paikallispopulaation koko riippuu syntyvyyden ja kuolleisuuden suhteesta, mikä puolestaan vaikuttaa populaation mahdollisuuksiin levitä. Jos esimerkiksi mannerpopulaatio leviää saaristoon ja siellä muodostuu uusi populaatio, syntynyt populaatio on metapopulaatio.
The Bridge (Ace of Basen albumi)

The Bridge on Ace of Base -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. 
Albumi pysyi Suomen virallisella listalla vuosien 1995–1996 välillä 25 viikkoa, joista parhaimmat sijoitukset marraskuussa 1995 viikoilla 46 ja 47 toinen sija.
Yhdysvalloissa albumi myi kolminkertaista platinaa. Siltä irrotettiin erikseen kaksi radiopromosinkkua ”Just ´N` Image” ja ”Experience Pearls”.
Albumia myytiin Britanniassa alle 40 000 kappaletta, kun edellistä albumia "Happy Nation" myytiin yli 800 000 kappaletta.
American Association for the Advancement of Science

American Association for the Advancement of Science (AAAS) on vuonna 1848 perustettu yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon tieteellinen seura, joka tunnetaan erityisesti "Science"-lehden julkaisijana.
Seuran tavoitteena on edistää tieteenharjoittajien välistä yhteistyötä, rohkaista tutkijoita vastuullisuuteen ja tukea tieteellistä koulutusta ja tieteestä tiedottamista ihmiskunnan parhaaksi. AAAS on maailman suurin erikoistumaton tieteellinen seura.
Place du Carrousel

Place du Carrousel on aukio Pariisissa aivan Louvren vieressä, sen länsipuolella. Aukio on saanut nimensä aurinkokuningas Ludvig XIV:n vuonna 1662 paikalla järjestämän "Grand Carrouselin" muistoksi. Carrouselit olivat Ranskassa 1600–1700-luvulla harjoitettuja suuria ratsastus-spektaakkeleja. 
Aukiolla sijaitsi Ranskan vallankumouksen aikana giljotiini 21. elokuuta 1792 – 10. toukokuuta 1793, joka siirrettiin Place de la Révolutionille. Tammikuussa 1793 se siirrettiin myös Ludvig XVI:n teloitusta varten Place de la Révolutionille. 
Nykyään aukiota hallitsee sen läntisellä laidalla oleva riemukaari "Arc de Triomphe du Carrousel", joka muodostaa Pariisin historiallisten monumenttien sarjan, "Axe historiquen" itäisen alkupisteen. Riemukaaren rakennutti Napoleon I vuosina 1806–1808. Aukion itälaidalla oli vuosina 1888–1954 Léon Gambettan muistomerkki. 
Aukion keskellä on liikenneympyrä ja sen keskellä maan alle sijoitetun, vuonna 1989 valmistuneen Louvren taidemuseon lasipyramidin "La Pyramide inverséen" kattoikkuna. &lt;mapframe text="Pyramide inversée eli Louvren taidemuseon Ylösalainen lasipyramidi" zoom="13" width="300" height="200" latitude="48.8614375" longitude="2.3341222"&gt;{
 "type": "Feature",
 "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [2.3341222, 48.8614375] },
 "properties": {
 "title": "Pyramide inversée",
 "marker-color": "228b22",
 "marker-size": "medium",
 "marker-symbol": "triangle"
}&lt;/mapframe&gt;
Tuomas Marjamäki

Tuomas Marjamäki (s. 7. syyskuuta 1978 Tampere) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Ura.
Marjamäki kävi vuosina 1997–98 Aamulehden akatemia -koulutuksen ja työskenteli sen jälkeen toimittajana Aamulehdessä, vuosina 2001–2009 toimittajana ja uutispäällikkönä Ilta-Sanomissa sekä 2009–2018 Apu-lehden toimituspäällikkönä. Nykyään hän toimii vapaana kirjoittajana ja yrittäjänä.
Marjamäki on julkaissut useita elokuva-aiheisia tietokirjoja, muun muassa Uuno Turhapuro -elokuvien 25-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistun "Uuno Turhapuro – Juhlakirjan" (1998) sekä yhdessä Stiina Ikosen kanssa aforismikirjan "Uuno Turhapuron mietelmät" (2006). Suomalaisista stuntmiehistä kertovan tietokirjan "Stuntista toiseen" (2001) hän kirjoitti ammattistuntmies H-P Virkin kanssa. Tietokirja "Naurattajat – Suomalaisen komiikan tekijät 2007–1907" käsittelee suomalaisia koomikkoja, komedianäyttelijöitä, -ohjaajia ja -kirjoittajia. 
Marjamäki on tehnyt useita elämäkertoja, muun muassa Simo Salmisesta, Spede Pasasesta, Mikko Alatalosta, Vesa-Matti Loirista ja Irwin Goodmanista sekä tietokirjan viihderyhmä Kummelista. Hän on kirjoittanut myös romaaneja ja lastenkirjoja.
Colette Renard

Colette Renard (s. 1. marraskuuta 1924 Ermont, Ranska – 6. lokakuuta 2010) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä.
Elämäkerta.
Opiskeltuaan sellonsoittoa, Colette Renard valitsi porvarillisen ammatin ja ryhtyi sihteeriksi. Hänestä kuitenkin tuli Raymond Legrandin orkesterin laulusolisti ja melko pian myös orkesterinjohtajan vaimo. Vuonna 1956 hänet valittiin pääosan esittäjäksi Marguerite Monnot'n musiikkikomediaan "Irma la Douce". Tätä musiikkinäytelmää esitettiin yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1967 saakka.
Colette Renard on vieraillut useita kertoja Olympia-areenalla ja Bobino-hallissa, jossa hän esiintyi Georges Brassensin kanssa vuonna 1976. Hänen musiikkinsa on kokenut suuria menestyksiä ja hän on levyttänyt useita albumillisia rivoja lauluja. Niistä tunnetuin on "Les Nuits d'une demoiselle", jossa hän kuvaa suuseksin ja muiden vastaavien leikkien ihanuutta.
Renard on esiintynyt muutamissa elokuvissa kuten "Un roi sans divertissement" ja "IP 5".
Vuodesta 2004 hän esiintyi Rachelin roolissa televisiosarjassa "Mistralin tuulet".
Vuonna 1998 Renard julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen "Raconte-moi ta chanson" (éd. Grasset, ).
Hovinarrin paluu!

Hovinarrin paluu! on Petri Nygårdin kolmas studioalbumi joka julkaistiin 25. tammikuuta 2002. Albumi on kaikkein heikoimmin menestynyt Nygårdin albumeista. Levy pysyi ainoastaan yhden viikon Suomen virallisella listalla, sijalla 38.
CD-levyltä löytyy myös "Petri Nygård" -lyhytelokuva, musiikkivideot "Petri hallitsee liigaa" ja "Vitun suomirokki" -kappaleista sekä Virtua Nygård-peli. 
Kappaleet.
"Puhu hiljaa rakkaudesta" -kappaleella on "Kummisetä" -elokuvan tunnusmusiikkia.
Suomen Kultaseppien Liitto

Suomen Kultaseppien Liitto (SKuL) on vuonna 1905 perustettu jalometallialan toimiala- ja edunvalvontajärjestö. Liitto julkaisee Kello &amp; Kulta -lehteä yhdessä Suomen Kelloseppäliiton kanssa. Liittoon voivat kuulua kulta- ja hopeaseppien lisäksi korumuotoilijat sekä alalla toimivat yritykset. Yhdistyksistä liittoon kuuluvat Kaivertajat, Suomen Hopeasepät ja Suomen Gemmologinen Seura.