tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rakkausrunot (yhdistys)

Rakkausrunot ry on vuonna 2003 perustettu yhdistys, joka pitää yllä suosittua Rakkausrunot.fi-verkkoyhteisöä.
Rakkausrunot ry:n tavoitteena on "ylläpitää ja kehittää runojen ja muun kirjoittamisen harras­tusta sekä edistää ja tukea aatteellisesti harrastekirjoittajien omaehtoista julkaisutoimintaa sekä koota runojen ja muun kirjoituksen harrastajat yhteiseen toimintaan." 
Rakkausrunot.fi on kaikille ihmisille avoin foorumi, jossa rekisteröityneet käyttäjät voivat julkaista runoja. Sivustolle oli 16. huhtikuuta 2008 rekisteröitynyt 17 506 suomalaista runouden harrastajaa, jotka olivat julkaisseet yli 625 000 runoa. Sivustolla voi myös vuorovaikutteisesti keskustella runoista ja kommentoida toisten runoilijoiden runoja sekä julkisesti että yksityisesti. Verkkosivuston kautta tapahtuvan toiminnan lisäksi yhdistyksen jäsenet ja aiheesta kiinnostuneet kokoontuvat niin sanottuihin runoilijamiitteihin ja järjestävät muitakin runouteen liittyviä tapahtumia, kuten kirjoittajakursseja.
Toiminnan alkujuuret juontavat 1990-luvun lopulle. Tuolloin helsinkiläinen Tony Kammonen kirjoitti omille kotisivuilleen runon. Samalla hän lupasi julkaista muitakin hänelle lähetettyjä runoja sivustollaan. Sivuston lukijat lähettivät hänelle runojaan yhä enenevässä määrin ja vuonna 2001 Kammonen perusti Rakkaurunot.com -sivuston, johon runoilijat pystyivät itse laittamaan runojaan esille.
Rakkausrunot ry perustettiin syksyllä 2003 ja rekisteröitiin 19. joulukuuta, jolloin sivuston ylläpitäjäksi tuli yhdistys ja nykyinen rakkausrunot.fi-sivusto sai muotonsa. Yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Pekka Lausas (2003-2010). Nykyisin (2019) puheenjohtajana toimii Raija Tuominen.
Aiheesta on tehty muun muassa dokumentti Yleisradion Tosi tarina -dokumenttitelevisiosarjassa.. Yhdistys on saanut muutoinkin runsaasti huomiota lehdistössä, radiossa ja televisiossa, sekä julkaissut runokokoelman jäsentensä runoja.
Marianne Backlén

Marianne Backlén (s. 29. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa englantilaista filologiaa, yleistä kirjallisuustiedettä, sosiologiaa ja uskontotiedettä.
Backlén sai Svenska Ylen kirjallisuuspalkinnon 2011 tanssin maailmaan sijoittuvasta romaanistaan "Tulilinnun tanssi". Vuonna 2013 Backlénille myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Kuroda Kanbei

Kuroda Kanbei (, 1546–1604) oli Toyotomi Hideyoshin kunnianhimoinen ja kyvykäs strategi ja vasalli. Hänet tunnettiin myös nimellä Kuroda Josui ja Kuroda Yoshitaka .
Kanbei antoi huomattavan panoksen Hideyoshi valtaannousussa, ja sekaantui myös Honnō-jin välikohtaukseen jossa Oda Nobunaga joutui saarrettuna tekemään seppukun. Toimimalla nopeasti Hideyoshi onnistui kukistamaan muut vallantavoittelijat, mukaan lukien Nobunagan pettäneen Akechi Mitsuhide joukot ja nousta Nobunagan seuraajaksi.
Kanbein strategiset kykynsä johtivat Hideyoshin lukuisiin sotilaallisiin voittoihin. Hänen kykyään tiedustella vihollisen salaisuuksia kunnioitettiin ja pelättiin laajalti. Kanbei kuitenkin epäonnistui toimissa valloittaa osa Kyūshūa Sekigaharan taistelun aikaan. Kanbei kuoli 1604. 
Kanbeilla oli poika Kuroda Nagamasa (, 1568-1623) joka vuorostaan kunnostautui strategina Tokugawa Ieyasun palveluksessa.
Shanelle Workman

Shanelle Workman (s. 3. elokuuta 1978b) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "One Life to Live" ja "Kauniiden ja rohkeiden" Gabriellan roolissa. Workman on tehnyt ääniroolin Crash Team-peliinb "Crash Tag Team Racing".
36 Ophiuchi

36 Ophiuchi on Käärmeenkantajan tähdistössä19,5 valovuoden päässä sijaitseva kolmoistähti, jossa on kolme oranssia pääsarjan tähteä. C on 700 kaarisekunnin päässä AB:stä, joiden väli on 4,6 kaarisekuntia. A:n ja B:n kiertoaika on 568,9 vuotta ja soikeus 0,922, eli hyvin suuri. A:n ja B:n kromosfäärit ovat hyvin aktiivisia.
Silmälihakset

Silmälihakset eli tarkemmin ihmisen silmänulkoiset lihakset kiinnittyvät silmäkuoppaan ja liikuttavat silmää sekä yläluomea. Silmälihaksiin kuuluvat ulkosuora-, yläsuora-, ylävino-, sisäsuora-, alavino- ja alasuoralihas. Yläluomen kohottajalihas luetaan myös silmälihaksiin. 
Ylävinoa silmälihasta hermottaa neljäs aivohermo eli telahermo. Ulkosuora silmälihas saa puolestaan hermotuksensa kuudennelta aivohermolta, loitontajahermolta. Silmän liikehermo (kolmas aivohermo) huolehtii muista silmän lihaksista.
Sisäsuora kääntää katseen sisäänpäin ja ulkosuora ulospäin. Yläsuora kääntää katseen ylös- ja ulospäin, alasuora alas- ja ulospäin. Ylävino silmälihas puolestaan kääntää katseen alas- ja sisäänpäin, kun taas alavino suuntaa sen ylös- ja sisäänpäin.
Mannerheiminpuisto

Mannerheiminpuisto () on Turun keskustan ruutukaava-alueella, VII kaupunginosassa sijaitseva puisto. Koko korttelin suuruista puistoa rajaavat Koulukatu, Puutarhakatu, Puistokatu ja Rauhankatu. Puisto on nimetty C. G. E. Mannerheimin mukaan marsalkan 75-vuotispäivän kunniaksi 1942, ja siellä sijaitsee Mannerheimia esittävä patsas. Puiston vieressä sijaitsee Mikaelinkirkko. Mannerheiminpuisto kuuluu Mikaelinkirkon ja Portsan puutalokortteleiden muodostamaan Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Rauhankadulla lapsuuttaan viettänyt Ensio Harni muisteli vuonna 1965, että vuoden 1915 paikkeilla silloin Pumppumäeksi kutsuttu kortteli oli puuton ja pensaaton ja täysin luonnontilassa. Puiston istutukset aloitettiin samoihin aikoihin, ja useiden muiden sen ajan puistojen mukaisesti Mannerheiminpuisto oli jaettu kahdenlaisiin alueisiin: leikille ja liikunnalle varattuihin aukioihin sekä istutuksiin ja nurmikenttiin.
Mannerheiminpuiston kunnostussuunnitelma valmistui vuonna 2012. Suunnitelman toteuttamiseen arveltiin tuolloin päästävän aikaisintaan vuonna 2013.
Kesäyönä 2009 Mannerheiminpuistossa puukotettiin kuoliaaksi 53-vuotias mies. Tapaus selvisi vasta seitsemän vuotta myöhemmin.
Ksii Ursae Majoris

Ksii Ursae Majoris: (ξ Ursae Majoris/ξ UMa) eli Alula Australis on Ison karhun tähdistön kaksoistähti 27,3 valovuoden päässä. Molemmat tähdet ovat Auringon tyyppisiä ja spektroskooppisia kaksoistähtiä.
Kaksoistähden kiertoaika on 59,84 vuotta, radan isoakselin puolikas 2,53 kaarisekuntia eli 21,2 (12,5–39,9) AU ja soikeus 0,414.
Xii UMa:n molempien tähtien väitetään olevan spektroskooppisia kaksoistähti.
Spektroskooppisen A-systeemin kiertoaika on 1,834 vuotta ja väli 0,8–2,6 ja e=0,61, B-systeemin 3,98 päivää. Ba:llä voi siis olla myös yksi komponentti, ruskea kääpiö 0,06 AU:n päässä. Väitetyn B:n ison seuralaisen kiertoaika on ehkä 2,2–2,9 vuotta.
Ksii UMA:n komponenttien massat:
Protoni (yhtye)

Protoni oli suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Jyväskylässä vuonna 1997.
Protoni aloitti uransa omakustanneyhtyeenä nimellä "Parempi". Nimi muuttui ja Sony Music tarjosi sille levytyssopimusta vakuututtuaan yhtyeen musiikista. Vuonna 2001 ilmestyi single "Taivaanrannan taa". Ensimmäinen albumi, "Leimattu", julkaistiin seuraavana vuonna.
Ugandan vaakuna

Ugandan vaakuna on Ugandan kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se koostuu keskellä sijaitsevasta kilvestä ja vihreällä vuorella olevista keihäistä. 
Kilpi ja keihäät edustavat ugandalaisten halukkuutta puolustaa maatansa. Kilvessä on kolme kuvaa; ylhäällä Victoriajärven siniset aallot, keskellä aurinko (symboloi Ugandan auringonpaisteita) ja rumpu (symboloi tanssia ja seremonioita).
Etelänkruunukurki (vaakunan oikealla puolella) on Ugandan kansallislintu. Kobiantilooppi (vasemmalla puolella) symboloi Ugandan runsaslukuista eläimistöä.
Vaakunan mäellä oleva joki kuvaa maassa virtaavaa Niiliä. Mäellä kasvaa maan kahta merkittävintä vientituotetta kahvia ja puuvillaa. Vaakunan alla nauhassa lukee kansallismotto: "For God and My Country", "Jumalan ja maani puolesta".
László Tabár

László Tabár on unkarilaissyntyinen radiologian erikoislääkäri, professori ja tutkija. Hän on tehnyt elämäntyönsä mammografiakuvausten parissa, ja on julkaissut aiheesta uraauurtavia tutkimuksia. Tabár on kirjoittanut kollegoidensa kanssa kolme mammografian lääketieteellistä oppikirjaa. Hän on myös julkaissut yhteensä 170 tieteellistä artikkelia alan lehdissä. Tabár on työskennellyt vuodesta 1998 Ruotsissa Uppsalan yliopiston radiologian professorina.
Elämäkerta.
László Tabár opiskeli lääkäriksi Unkarissa Pécsin yliopistossa vuosina 1961–1967 ja jatkoi sen jälkeen opiskeluja samassa paikassa radiologian erikoislääkäriksi. Hän oli Pécsissä radiologian apulaisprofessorina vuoteen 1977 asti. Tabár työskenteli kesinä 1974 ja 1976 Suomessa Turun ja Helsingin yliopistollisissa keskussairaaloissa. Vuonna 1977 hän muutti Ruotsiin, jossa hän on siitä lähtien työskennellyt Falunin keskussairaalan mammografiayksikön johtajana. Tabár väitteli tohtoriksi huhtikuussa 1978 "Hungarian Academy of Sciences" -akatemiasta. Hänet nimitettiin vuonna 1998 Uppsalan yliopiston diagnostisen radiologian professoriksi. Tábar on myös Suomen radiologiyhdistyksen, Unkarin radiologiyhdistyksen ja American College of Radiologyn kunniajäsen.
 "Positioning Techniques In Mammography": Silver Award (1984) 
 "Galactography and Pneumocystography": Silver Award (1985)
Linnanpuisto

Linnanpuisto () on Turussa sijaitseva puisto. Puisto on nimetty sen läheisyydessä sijaitsevan Turun linnan mukaan ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria.
Historia.
Linnanpuiston alueella on sen sijainnista johtuen ollut jo pitkään erilaisia puistomaisia istutuksia. Puiston vieressä kulkevan Linnankadun varrelle istutettiin ensimmäinen puukujanne jo vuonna 1637. Kun puukujanne uusittiin neljännen kerran vuonna 1901, tehtiin samalla suunnitelma ulkoilmamuseon perustamisesta Linnan ympäristöön. Ulkoilmamuseo avattiin vuonna 1906.
Puisto osoittautui valmistuttuaan kooltaan riittämättömäksi, ja jo vuonna 1907 laadittiin suunnitelma puiston laajentamiseksi. Vuonna 1929 Linnanpuistoon siirrettiin Pernon kaupunginosasta Paakarlan kartanon päärakennus. 1930-luvulla puistoa uusittiin korkeasta työttömyydestä johtuen hätäaputöinä.
Sekä Turun linna että sitä ympäröivä puisto vaurioituivat pahoin sota-aikana. Myös puistoon siirretty Paakarlan kartano tuhoutui. Sodan puistolle aiheuttamat vauriot korjattiin 1950-luvulla. 1950-luvun jälkeen Linnanpuistossa ei ole suoritettu merkittäviä muutostöitä.
Rastaalan koulu

Rastaalan koulu on Espoon Karakalliossa sijaitseva alakoulu. Luokat 2–4 ovat alatalossa, luokat 1, 5, 6 ja erityisluokat ovat ylätalossa. Koulussa on noin 600 oppilasta.
Vuonna 1952 valmistuneen alarakennuksen ja opettaja-asuntolan on suunnitellut Toivo Pelli ja vuonna 1968 valmistuneen ylärakennuksen Erkki Pasanen. Alarakennus on remontoitu 1998 ja ylärakennus peruskorjattu ja laajennettu 2010. Vuonna 2018 alatalossa todettiin sisäilmaongelma, jota seurasi remontti, joka loppui keväällä 2019. Keskitalo purettiin vuonna 2021.
Ernest Ball

Ernest R. Ball (22. heinäkuuta 1878 – 3. toukokuuta 1927) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja vaudeville-esiintyjä. Hän esitti vaudevilleä 1910-luvulla vaimonsa Maude Lambertin kanssa ja 1920-luvulla George MacFarlanen kanssa. Toisinaan hän esiintyi yksin säestäen itseään pianolla.
Ball opiskeli klassista pianonsoittoa Clevelandin konservatoriossa. Hän halusi aluksi tulla konserttipianistiksi, mutta löysi sittemmin töitä vaudeville-orkestereissa ja säveltäjänä. Hänet tunnetaan erityisesti Irlanti-aiheisista lauluista. Ball teki yhteistyötä useiden sanoittajien kanssa, mukaan lukien Chaucey Olcott, George Graff, Darl MacBoyle ja J. Kiern Brennan.
Ball esiintyi aktiivisesti kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1927 Santa Anassa vaudeville-näyttämön pukuhuoneessa.
Vuonna 1944 julkaistiin löyhästi Ballin elämään perustuva elokuva "Kaksi hymyilevää silmää" (engl. "When Irish Eyes Are Smiling"). Hänet valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.
Bled

Bled () on Savajoen varrella luoteis-Slovenian Gorenjskan alueella lähellä Itävallan rajaa sijaitseva kylpyläpaikka, josta tuli itsenäinen kunta vuonna 1996. Se on suosittu matkailukohde, tunnettuja nähtävyyksiä ovat jäätikköjärvi ja entinen kuninkaan huvilinna. 
Bledin kunnassa on noin 8000 asukasta, joista 5000 asuu sen samannimisessä keskustaajamassa. Kuntaan kuuluu muitakin kyliä, joita vuoret erottavat toisistaan.
Kunnan pinta-ala on 188,5 neliökilometriä. Bledissä järjestettiin vuoden 2002 shakkiolympialaiset.
Friedrich Albert Lange

Friedrich Albert Lange (28. syyskuuta 1828 – 23. marraskuuta 1875) oli saksalainen filosofi ja sosiologi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea varhaista uuskantilaisuutta edustaneesta materialismia kritisoineesta pääteoksestaan "Geschichte des Materialismus" (”Materialismin historia”, 1866).
Lange syntyi Waldissa lähellä Solingenia teologi Johann Peter Langen poikana. Hän opiskeli Duisburgissa, Zürichissä ja Bonnissa. Vuonna 1852 hän aloitti opettajana Kölnissä, vuonna 1853 filosofian "privatdozentina" Bonnissa, ja vuonna 1858 opettajana Duisburgissa. Hän erosi, kun hallitus kielsi opettajia osallistumasta poliittiseen toimintaan.
Tämän jälkeen Lange aloitti toimittajana ajaakseen poliittisia ja yhteiskunnallisia uudistuksia. Samaan aikaan hän kirjoitti myös useita teoksia. Vuonna 1866 hän muutti Winterthuriin lähelle Zürichiä Saksan tilanteen vuoksi, ja löysi yhteyksiä demokraattiseen sanomalehteen nimeltä "Winterthurer Landbote". Vuonna 1869 hän toimi "privatdozentina" Zürichissä, ja seuraavana vuonna professorina. Sveitsin ranskalaissympatiat Ranskan–Preussin sodassa johtivat hänen pikaiseen eroonsa. Samalla hän luopui politiikasta. Vuonna 1872 Lange hyväksyi professorinviran Marburgin yliopistossa. Hän kuitenkin kuoli jonkin ajan päästä sairauden uuvuttamana.
Hank Cochran

Garland Perry "Hank" Cochran (2. elokuuta 1935 Mississippi – 15. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen country-musiikin laulaja ja lauluntekijä.
Cochran muutti Nashvilleen, Tennesseen osavaltioon vuonna 1960. Hän kirjoitti vuonna 1961 yhteistyössä Harlan Howardin kanssa laulun "I Fall to Pieces", josta tuli Patsy Clinen esittämänä hitti.
Hank Cochran kelpuutettiin vuonna 1974 Nashville Songwriters Hall of Fameen.
José Craveirinha

José Craveirinha (28. toukokuuta 1922 Maputo – 6. helmikuuta 2003 Johannesburg) oli runoilija. Hänestä tuli vuonna 1991 ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa Camões-palkinnon voittanut mosambikilainen.
Craveirinha työskenteli lehtimiehenä ja kampanjoi rasismia vastaan. Vuosina 1964–1968 hän oli arestissa, koska hänellä oli liian läheiset suhteet hallitusta vastustavaan Frelimo-liikkeeseen.
Craveirinha julkaisi neljä runokokoelmaa portugaliksi.
Clausthal-Zellerfeld

Clausthal-Zellerfeld on kaupunki sekä lomanvietto- ja talviurheilukeskus Saksassa Ala-Saksin kaakkoisosassa. Clausthal-Zellerfeldin asukasluku on 14 579 (joulukuu 2010) ja pinta-ala 33,96 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee 560 metrin korkeudella merenpinnasta. Alun perin Clausthal ja Zellerfeld olivat itsenäisiä kaupunkeja, jotka yhdistettiin vuonna 1924 yhdeksi hallinnolliseksi yksiköksi. Kaupungissa oli kaivostoimintaa aina 1930-luvulle asti. Clausthalissa sijaitsee suuri puukirkko. 
Clausthal-Zellerfeld on ainoa yliopistokaupunki Harzin vuoristossa. Kaupunki yhdistää kaivosperinteen ja yliopistotoiminnan; historiallinen keskusta, markkina-aukio ja St. Salvatoris -kirkko kertovat kaivoskaupungin menneisyydestä. Kaupungissa sijaitsee muun muassa Oberharzin kaivosmuseo, Ottiliae-kaivoksen maanpäälliset rakenteet ja Clausthalin teknillisen yliopiston geokokoelma. Lisäksi kaupungissa sijaitsee Pyhän Hengen markkinakirkko, joka on yksi maailman suurimmista puukirkoista.
ISS Palvelut

ISS Palvelut Oy on suomalainen osa kansainvälistä ISS A/S -kiinteistö- ja toimitilapalveluyritystä, jonka pääkonttori sijaitsee Tanskassa. ISS Palvelut on yksi Suomen suurimmista yksityisistä työnantajista, joka tarjoaa siivous-, kiinteistön ylläpito-, ravintola- ja turvallisuuspalveluita yrityksille, yhteisöille ja julkiselle sektorille. Vuonna 2024 yrityksen liikevaihto oli 458 miljoonaa euroa. Vuonna 2024 henkilökuntaa oli 7 382.
Vuonna 2024 ISS-konsernin liikevaihto oli 83,8 mrd. Tanskan kruunua (noin 11,2 mrd. euroa). ISS työllistää noin 326 000 henkilöä yli 30 maassa Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Tyynenmeren alueella. ISS-konserni listautui 13.3.2014 Kööpenhaminan pörssiin (NASDAQ OMX Copenhagen). ISS:n markkina-arvoksi tuli listautumismyynnissä 29,6 miljardia Tanskan kruunua eli noin 3,9 miljardia euroa.
Historia.
ISS aloitti toimintansa vuonna 1901 Tanskassa pienenä vartiointiliikkeenä nimeltään Københavns Natte Vagt. 
Suomessa ISS hankki vuonna 1971 osuuden maan suurimmasta siivous- ja ympäristöpalveluyrityksestä ServiSystemsistä, jonka enemmistöomistaja oli Fazer. Noin 8 000 ihmistä työllistäneeseen Servi-yhtiöryhmään kuuluivat 1980-luvun lopulla myös TaloSystems Oy, Kiinteistöjen Jäteautot Oy, Pesuteknikka Oy, Vartiointikeskus-yhtiöt Oy, Servitex Oy, JVT-Tekniikka Oy, ServiData Oy ja ServiOpisto Oy. Vuonna 1993 Servi-yhtiöt fuusioitiin ISS Suomi Oy:öön nimelle ISS Servisystem Oy. ISS Suomi Oy osti kesäkuussa 2004 Engel-Yhtymä Oy:n. Kilpailuviranomaisten vahvistettua kaupan elokuussa alkoi yhdistymisprosessi, jonka tuloksena syntyi ISS Palvelut Oy. ISS Palvelut Oy:n pääkonttori on Helsingin Pitäjänmäessä The Front business parkissa.
Palvelut.
ISS:n tarjoama palveluvalikoima kattaa kiinteistön ylläpitopalvelut, siivouspalvelut, ravintolapalvelut, työpaikkapalvelut ja turvallisuuspalvelut. ISS:n asiakaspalvelulla ja kiinteistöhuollolla on ympärivuorokautinen päivystys.
Prosessien välinen kommunikaatio

Prosessien välinen kommunikaatio () tarkoittaa tietotekniikassa kahden prosessin tai säikeen välistä informaation vaihtoa. Tarjolla olevista kommunikointimekanismeista osa toimii parhaiten, jos kommunikoinnin osapuolet ovat samassa tietokoneessa (esimerkiksi jaettu muisti), mutta ohjelmoijan kannalta parhaita ovat sellaiset mekanismit, jotka toimivat loogisesti samalla tavalla riippumatta siitä, ovatko osapuolet samassa koneessa vai eri koneissa (esimerkiksi pistokkeet tai viestinvälitys).
Kommunikaatiomenetelmiä.
Eri tapoja kommunikoida prosessien välillä ovat esimerkiksi:
Kommunikointimenetelmästä riippuu tukeeko se automaattisesti synkronointia vai onko sovelluksen itse käytettävä sopivia toimintoja kuten poissulkemista ().
Friedrich Adolf Trendelenburg

Friedrich Adolf Trendelenburg (30. marraskuuta 1802 Eutin – 24. tammikuuta 1872 Berliini) oli saksalainen filosofi ja filologi. Hänen filosofiaansa voi kuvata nykyaikaistetuksi aristotelismiksi.
Elämä.
Trendelenburg syntyi Eutinissa lähellä Lyypekkiä. Hän opiskeli Kielin, Leipzigin ja Berliinin yliopistoissa. Hän kiinnostui ennen kaikkea Platonin ja Aristoteleen opiskelusta, ja hänen väitöskirjansa "Platonis de ideis et numeris doctrina ex Aristotele illustrate" vuonna 1826 oli pyrkimys hahmottaa Aristoteleen kritiikin kautta täsmällisempi kuva Platonin filosofiasta.
Trendelenburg kieltäytyi klassisten aineiden oppituolista Kielissä, ja ryhtyi sen sijaan yksityisopettajaksi. Hän toimi tässä toimessa seitsemän vuotta (1826–1833), ja valmisteli vapaa-aikanaan kriittistä editiota Aristoteleen teoksesta "Sielusta" (1833). Vuonna 1833 Trendelenburg nimitettiin Berliinin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi, ja neljä vuotta myöhemmin tavalliseksi professoriksi.
Vuonna 1865 Trendelenburg joutui kiistaan Kuno Fischerin kanssa koskien Kantin "Puhtaan järjen kritiikin" transsendentaalisen estetiikan tulkintoja. Trendelenburg hyökkäsi Fischerin tulkintoja vastaan teoksessaan "Kuno Fischer und sein Kant" (1869), ja sai tältä vastauksen teoksessa "Anti-Trendelenburg" (1870).
Trendelenburg kuoli 71-vuotiaana. 
Trendelenburgin poika Friedrich Trendelenburg (s. 1844) oli merkittävä kirurgi, jonka mukaan on nimetty useita lääketieteellisiä menetelmiä ja muita termejä.
Apteekkimuseo

Apteekkimuseo ja Qwenselin talo on Turun ydinkeskustassa toimiva erikoismuseo. Se sijaitsee Fortunakorttelissa Turun kaupungintalon naapuristossa, niin sanotussa Qwenselin talossa. Sisäpihan 1700-luvulta peräisin olevassa asuinsiivessä palvelee museokahvila Café Qwensel.
Qwenselin talo on Turun vanhin omavaraistalouden ajalta säilynyt porvaristalo. Talo rakennettiin Pietari Brahen 1652 laadituttamassa asemakaavassa aatelistolle varatulle alueelle noin vuonna 1700. Pakaritupasiiven pohjoispäässä sijaitsevat entiset talli-, lantala- ja käymälätilat sekä navetta. Linnankadun (ent. Kuningattarenkadun) varrella oli Pippingien valistusajan puutarha omenapuineen ja kasvilavoineen. 
Museossa esitellään 1700-luvun säätyläiskoti ja 1800-luvun apteekki saman katon alta. Lisäksi museossa on johdantonäyttely, joka valottaa rakennuksen ja sen asukkaiden historiaa.
Myöhemmin rakennetussa kauppasiivessä on sisustettu 1800-luvun apteekki, johon kuuluu materiaali- ja yrttihuone, kaksi laboratoriota ja offisiini. Offisiinissa on Suomen vanhin säilynyt apteekkisisustus.
Museon on hallinnollisesti osa Turun kaupunginmuseota. Perusnäyttelyiden lisäksi museossa on vuosittain vaihtuvia pienoisnäyttelyitä ja ohjelmatoimintaa.
Uudistushanke 2016–18.
Apteekkimuseon ja Qwenselin talo uudistettiin vuosina 2016–2018. Päätavoitteena oli esteettömyyden parantaminen, sekä näyttelykokonaisuuksien selkeyttäminen ja lisäinformaation parempi saatavuus museotiloissa. Sisäänkäynti siirrettiin joen puolelta sisäpihalle. Näyttelysiivessä sijainnut Åke Lydmanin apteekkiastioiden kokoelmanäyttely ja 1920-luvun lääketutkimuslaboratorio, ja farmasiahistorian näyttely purettiin. Edellä mainittujen apteekkihistorian esittelyjen tilalle tehtiin yleisöpalvelutiloja ja Qwenselin talon historiaa sekä Apteekkimuseota taustoittava näyttely.
Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto

Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto HYOL ry () on alan opettajien järjestö, jonka tehtävänä on historian ja yhteiskuntaopin opetuksen sisällöllinen ja pedagoginen kehittäminen. Se on perustettu vuonna 1947. Jäseniä liitossa oli vuoden 2023 lopussa 1 042, ja liiton jäsenmäärä on laskenut vuosittain. Esimerkiksi vuoden 2014 alussa jäseniä oli 1 495. HYOL:n toimisto on Helsingissä Mechelininkadulla. Paikalliskerhoja ja -yhdistyksiä on 26. HYOL tarjoaa alan täydennyskoulutusta eri puolilla Suomea sekä mielenkiintoisia opinto- ja kulttuurimatkoja ulkomaille. Liitto julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää pedagogista aikakauslehteä Kleioa sekä historian ja yhteiskuntaopin reaalikoekirjoja (Reki-kirja). Se myös järjestää useita koululaisille ja opiskelijoille suunnattuja vuosittaisia kilpailuja, jotka on suunniteltu tukemaan opettajaa historian ja yhteiskuntaopin opettamisessa.
Coney Island

Coney Island on niemi New Yorkin Brooklynissä. Alun perin se on noin yhdeksän kilometriä pitkä dyynisaari, jonka kapea salmi erotti Long Islandista. Alue oli 1900-luvun alussa huvittelupaikkana suosionsa huipulla, ja se on edelleen suosittu ulkoilu- ja rantalomakohde.
Historia.
Intiaanien alun perin asuttama Coney Island oli 1600-luvulla hollantilaisten hallussa, kunnes britit ottivat saaren haltuunsa vuonna 1664 Uuden Amsterdamin valtauksen myötä. Vuonna 1829 saarelta rakennettiin tie Long Islandille, minne oli aiemmin mahdollista päästä maitse vain laskuveden aikana. Samalla saarelle rakennettiin sen ensimmäinen hotelli.
Coney Island laajeni 1800-luvulla rikkaiden lomaparatiisiksi, jossa oli tarjolla muun muassa rantalomailua ja hevosajeluita. Ennen toista maailmansotaa saarella toimi kolme suurta huvipuistoa (Luna Park, Dreamland ja Steeplechase Park) sekä lukuisia pienempiä. Luna Parkissa toimi 1900-luvun alkuvuosina tunnettu "freakshow". Metrolinjan myötä Coney Islandista tuli 1920-luvulla koko kansan huvittelukohde. Vuonna 1962 avattiin Astroland-huvipuisto, joka toimi vuoteen 2007 asti. Toisen maailmansodan jälkeen Coney Islandin suosio kuitenkin hiipui autoilun lisääntymisen ja poismuuton myötä. Alue ränsistyi, kunnes sitä alettiin taas kunnostaa lähemmäs entistä loistoaan 1990-luvulla.
Vuonna 2007 Coney Islandin asukasluku oli noin 49 500, mikä on viisi prosenttia vähemmän kuin vuonna 1990.
Chris Kunitz

Christopher "Chris" Kunitz (s. 26. syyskuuta 1979 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Kunitzin pelipaikka on laitahyökkääjä.
Peliura.
Seurajoukkueissa.
Pelattuaan neljä edelliskautta yliopistoliiga CCHA:ssa, Kunitz teki sopimuksen Mighty Ducks of Anaheimin kanssa syksyllä 2003. Ensimmäinen kausi meni vielä pääosin farmiliigassa, mutta jälkeen Kunitz vakiinnutti paikkansa sittemmin nimensä "Anaheim Ducks"iksi vaihtaneen joukkueen miehistössä. 
Kunitzin varsinainen läpimurtokausi oli 2005–2006, jolloin hän teki Ducksille 19 maalia ja 41 pistettä, pelattuaan ensin alkukaudesta kaksi ottelua Atlanta Thrashersissa. Atlanta oli ottanut Kunitzin waiver-listalta, josta oli menettänyt Kunitzin hieman myöhemmin uudestaan Anaheimiin. Kunitz rikkoi Anaheimissa seuran tulokkaiden maali- ja piste-ennätykset, jotka olivat aiemmin olleet Paul Kariyan nimissä.
Seuraavalla kaudella Kunitz nosti yhä tasoaan. Hän pääsi Ducksin ykkösketjuun Andy McDonaldin ja Teemu Selänteen rinnalle, nousten 25 maalin hyökkääjäksi liigan kovimmassa joukkueessa. Pudotuspeleissä Kunitz loukkaantui konferenssifinaaleissa, mutta hän palasi jäälle 5. loppuottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Ducks voitti ottelun 6–2 ja seurahistoriansa ensimmäisen Stanley Cupin. Seuraava kausi ei ollut enää yhtä menestyksekäs. McDonald myytiin St. Louis Bluesiin, ja Selänne empi uransa jatkamista. Kaikesta huolimatta Kunitz pelasi taas hienon 50 pisteen kauden, tosin joukkue putosi mestaruustaistelusta heti pudotuspelien avauskierroksella.
Kunitz pelasi Anaheimissa helmikuuhun 2009, jolloin hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin, joka oli pitkään etsinyt uutta laitahyökkääjää. Vaihdossa Anaheim sai puolustaja Ryan Whitneyn.
Maajoukkueessa.
NHL-pettymyksen jälkeen Kunitz liittyi Kanadan maajoukkueeseen, joka valmistautui MM-kotikisoihin. Kanada voitti sekä alku- että jatkolohkonsa puhtaalla pelillä. Puolivälierässä se voitti Norjan 8–2, ja välierässä Ruotsin 5–4. Loppuottelu Venäjää vastaan oli huikeaa kiekkodraamaa. Kanada johti ottelua 4–2, kun vielä hieman yli puoli erää oli ottelua jäljellä. Venäjä kuitenkin nousi tasoihin Aleksei Tereštšenkon ja Ilja Kovaltšukin maaleilla, ja jatkoajalla Kovaltšuk laukoi kiekon Kanadan maaliin ja Venäjän maailmanmestariksi. Kunitzille ja Kanadalle siis hopeaa.
Lidar

Lidar (lyhenne engl. sanoista "light detection and ranging") eli valotutka on optinen tutkan tapaan toimiva laite, joka toimii näkyvän valon, lähi-infran tai ultravioletin alueella. Esim. kaukokartoituslaite mittaa kohteen etäisyyden lähettämällä laservalopulssin ja rekisteröimällä ajan, joka kuluu kohteesta heijastuneen pulssin palaamisen. Lidaria käytetään kaikenlaisessa etäisyyden mittaamisessa mm. robotiikassa, maanmittauksessa, geologiassa, meteorologiassa ja seismologiassa.
Lidar eroaa tutkasta siinä, että sen käyttämät aallonpituudet ovat paljon tutkan käyttämiä mikroaaltoja lyhyempiä. Pienimmän mitattavan kohteen koko riippuu aallonpituudesta: niinpä lidarilla voidaan mitata myös aerosolihiukkasia ja pilvipartikkeleita. Tähän perustuvan pilvenkorkeusmittarin nimi on ceilometri.
Kaukokartoituksessa lidareiden käyttämä aallonpituus on yleensä joko 1,06 tai 10,6 mikrometriä, koska tällä aallonpituusalueella on ns. ilmakehäikkuna (jossa ilmakehän vaimennus on pieni).
Nykyisissä itse-ohjautuvissa autoissa lidarit käyttävät usein olosuhteista riippuen joko 905 tai 1550 nanometrin aallonpituutta.
Hermann Cohen

Hermann Cohen (4. heinäkuuta 1842 Coswig, Anhalt, Saksa – 4. huhtikuuta 1918 Berliini, Saksa) oli saksanjuutalainen filosofi ja yksi uuskantilaisen Marburgin koulukunnan perustajista. Hän on yksi 1800-luvun merkittävimmistä juutalaisista filosofeista.
Elämä.
Cohen aloitti filosofian opinnot varhain, ja hänet tunnettiin pian Immanuel Kantin tuntijana. Hän opiskeli gymnaasissa Dessaussa, juutalaisessa teologisessa seminaarissa Breslaussa, sekä Breslaun, Berliinin ja Hallen yliopistoissa. Hänen väitöksensä nimi oli "Die systematischen Begriffe in Kant’s vorkritischen Schriften nach ihrem Verhältniss zum kritischen Idealismus". Vuonna 1873 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofisen tiedekunnan "privatdozent". Vuonna 1875 Cohen valittiin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi ja seuraavana vuonna varsinaiseksi professoriksi.
Cohen oli yksi Juutalaisen tieteen edistämisyhdistyksen ("Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaft des Judentums") -yhdistyksen perustajista. Yhdistys piti ensimmäisen kokouksensa Berliinissä marraskuussa 1902.
Teokset.
Cohen myös toimitti ja julkaisi Friedrich Albert Langen viimeisen filosofisen teoksen "Logische Studien" (1877).
Petri Tamminen

Petri Tamminen (s. 23. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja freelancetoimittaja.
Vuonna 2002 Tamminen sai Kalevi Jäntin palkinnon teoksesta "Piiloutujan maa". Vuonna 2006 hän oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi teoksellaan "Enon opetukset". Tammisen teoksia on käännetty englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, sloveniaksi, latviaksi, tšekiksi, puolaksi ja japaniksi.
Elämä ja ura.
Tamminen valmistui ylioppilaaksi Turussa vuonna 1985 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan tiedotusoppi. Vuosina 1995–1997 Tamminen työskenteli toimittajana. Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1998. Tamminen on pitänyt luovan kirjoittamisen kursseja ja luennoinut kirjoittamisesta Tampereen yliopistossa. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Annaan, Kaksplussaan, Sunnuntaisuomalaiseen ja Hyvä Terveys -lehteen.
Tamminen on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja lyhytproosaa, eli proosaa, joka koostuu novellia lyhyemmistä suorasanaisista teksteistä. Tammista on luonnehdittu lakonisen huumorin mestariksi ja hänen kirjoitustyyliään minimalistiseksi. Hän käyttää teksteissään paljon lyhyitä päälauseita ja samanlaisina toistuvia lauserakenteita. Tamminen on kuvaillut esikoisteoksensa "Elämiä" (1994) tyyliä seuraavasti: ”Rivien välit kirjoitin tilaviksi, toivoin, että lukija mahtuisi niihin ja toisi mukanaan omat muistonsa. Tämä perusajatus on mukana kaikissa kirjoissani.” Häntä onkin kehuttu taitavaksi aukkojen käyttäjäksi. Kirjallisiksi vaikutteikseen Tamminen on maininnut muun muassa Veijo Meren, Antti Hyryn ja Antti Tuurin novellit.
Tamminen on asunut Asikkalassa, Vääksyssä vuodesta 1998. Kirjailija Antti Rönkä on Petri Tammisen poika. Heidän kirjeenvaihdostaan on julkaistu teos "Silloin tällöin onnellinen" (2020).
Tuotanto.
Kuunnelmat.
Lähde
Palkinnot.
Lähde
Lappeenrannan kisapuiston jäähalli

Kisapuiston jäähalli on jäähalli Kisapuiston urheilukeskuksessa Parkkarilassa Lappeenrannassa. Halli valmistui 30. syyskuuta 1972, kun tekojäärata katettiin. Paikalla sijainnut Suomen viides tekojäärata avattiin 23. lokakuuta 1963.
Jäähallin pääkäyttäjiä ovat SM-liigassa pelaava jääkiekkoseura Saimaan Pallo, muodostelmaluisteluseura Saimaan Muodostelmaluistelijat, taitoluisteluseurat Lappeenrannan luistelijat ja Lappeenrannan Taitoluistelijat sekä kaukalopallosera RB-93.
Kisapuistossa tehtiin vuonna 2004 peruskorjaus- ja laajennustyö. Keväällä alkaneessa ja lokakuussa valmistuneessa kunnostuksessa muun muassa laajennettiin ja parannettiin yleisötiloja, rakennettiin yhdeksän aitiota ja uusi väestönsuoja sekä uusittiin valaistus, äänentoisto ja tulostaulut.
Halliin mahtuu 4 820 henkeä: istumaan 2 808, seisomaan 2 000 sekä pyörätuolipaikkoja 12.
Kisapuiston päähallin vieressä on harjoitusjäähalli (niin sanottu Rättihalli), UK-areena sekä tekojää, jota käyttää lappeenrantalainen jääpalloseura Veiterä.
Imatran Ketterä pelasi kaudella 2018–2019 ensimmäisen Mestis-finaalin loppuunmyydyssä hallissa. 
Kisapuistoon asennettiin kesällä 2019 uudet led-paneelit vanhojen valomainosten tilalle.
Vuonna 2021 halliin asennettiin uusi mediakuutio, sillä edellinen kuutio vuodelta 2009 oli huonossa kunnossa ja vanhentunutta tekniikkaa.
Kaudella 2024-2025 SaiPan hyvien peliesitysten ja kasvaneiden yleisömäärien myötä halli sai yleisön keskuudessa lempinimen "Kisapuiston kiimaliiteri", joka kuvaa hallin kiihkeää tunnelmaa. Lempinimeä käytetään myös Liiga-SaiPan omissa sosiaalisen median kanavissa. Samalle kaudelle halliin asennettiin moderni LED-kaukalo. Kaukalo on suomen neljäs, muut ovat Tampereen Nokia Arenalla, Rauman Kivikylän Areenalla sekä Oulun Energia Areenalla. Samanlaisia kaukaloita on asennettu myös muualle päin maailmaa, kuten Sveitsiin.
Hallissa on ollut viime vuosina paljon ongelmia. Esimerkiksi vuonna 2016 tehtiin tutkimus, jossa paljastui, ettei hallin katto kestä paljoa painoa. Tämän takia hallin katto joudutaan talvisin kolaamaan puhtaaksi uudesta lumesta. Katon painorajoituksien takia halliin ei voi myöskään asentaa isompaa mediakuutiota. Kuitenkin vuoden 2021 kesällä saatiin asennettua uusi moderni mediakuutio. Lappeenrantaan suunnitellaankin uutta hallia, jonka olisi tarkoitus valmistua vuoteen 2021 mennessä.
Dungaanit

Dungaanit ovat Keski-Aasian valtioissa asuva dungaanin kieltä puhuva hui-kiinalaisryhmä. Heidän perinteinen uskontonsa on sunnalainen islam.
Asuinalue ja lukumäärä.
Vuonna 1989 Neuvostoliitossa laskettiin olevan 69 300 dungaania. Heistä 36 900 asui Kirgisiassa, 30 200 Kazakstanissa ja 1 100 Uzbekistanissa. Vuonna 1999 suoritettujen väestönlaskentojen mukaan Kirgisiassa oli 51 800 ja Kazakstanissa 36 900 dungaania.
Etninen historia.
Dungaanit ovat Luoteis-Kiinasta vuosien 1862–1877 muslimikapinan jälkeen Keski-Aasiaan siirtyneiden hui-kiinalaisten jälkeläisiä. He ovat peräisin Shaanxin, Gansun ja Xinjiangin maakunnista. Dungaanien omaperäinen nimitys on "hui". Turkkilaisperäistä "dungan"-nimitystä käytetään myös Kiinassa asuvista kiinankielisistä muslimeista. Keski-Aasiassa eri alueilta kotoisin olleet ryhmät asettuivat erilleen toisistaan, eikä heillä pitkään ollut yhteyttä keskenään.
Elinkeinot ja kulttuuri.
Perinteinen elinkeino on keinokasteluun perustuva maanviljely ja karjanhoito. Ydinperheen suhteet sukulaisiin ovat vahvat. Perinteinen asumus on polttamattomasta tiilestä, kivestä tai savesta rakennettu talo. Oleskelutilana toimii lämmitetty makuualusta. Ruokakulttuuri perustuu lihalla maustettuihin viljatuotteisiin ja vihanneksiin. Dungaanit syövät puikoilla. Kansanlääkintä ja suullinen perinne ovat säilyneet hyvin. Kaupunkeihin muuttaneet dungaanit ylläpitävät läheisiä suhteita kotiseudulleen. Uskonto nähdään osana perinteistä kulttuuria.
Paul Natorp

Paul Gerhard Natorp (24. tammikuuta 1854 – 17. elokuuta 1924) oli saksalainen uuskantilainen filosofi, joka kuului Marburgin koulukuntaan. Hänet tunnettiin Platon-asiantuntijana.
Natorpin oppilaisiin kuuluivat filosofi ja historioitsija Ernst Cassirer sekä kirjailija Boris Pasternak. Natorp vaikutti fenomenologian perustajaan Edmund Husserliin sekä Hans-Georg Gadamerin varhaisiin teoksiin. Husserl antoi Natorpin vaikutukselle ja maineelle kiitoksen osasta menestystään. Lukuvuonna 1923-24 Natorp keskusteli ahkerasti Martin Heideggerin kanssa.
Džungaria

Džungaria on Tienšan- ja Altaivuorten välissä luoteis-Mongoliassa sijaitseva, pinta-alaltaan noin 200 000 neliökilometrin suuruinen laskeuma. Alue on pääasiassa aroa ja hiekka-aavikkoa. Sitä pidetäänkin monesti Gobin autiomaan osana. Länteen päin Džungariasta lähtee kaksi laaksoa. Eteläinen Ebinor- ja Alakoljärven välissä sijaitseva ns. Džungarian portti on historiallinen Aasian kansojen merkittävä kulkureitti. Pohjoisemmassa virtaa Irtyšjoki. Džungarian asukkaat ovat dungaaneja ja mongolipaimentolaisia. Merkittävimpiä kaupunkeja ovat Yining ja Ürümqi.
Džungaria kirjoitetaan myös mm. Dzungaria, Jungaria, Junggaria, Sungaria, ja Zungaria.
Džungarian ekologia.
Džungarian allas on tyypiltään hieman Tarimin altaan tyyppinen. Sen keskustassa on Gurbantunggutin aavikko, joka on Kiinan toiseksi suurin. Altaan keskustassa on myös 1 000 km² laajuinen, enintään 2,8 metriä syvä Aibi-järvi, jonne joet laskevat. Altaassa on myös joitain muita jokien ylläpitämiä järviä. Se on hyvin suolapitoinen, ja sen takia kaloja vain jokien suistossa. Kylmän Siperian ilmasto vaikuttaa alueen ilmastoon, ja lämpötila putoaa talvisin jopa –20 °C:hen. Altaan keskustassa sataa niinkin vähän kuin 80–100 mm, mutta reunoilla 100–250 mm.
Altaaseen pääsee vuorten välistä hieman kosteutta. Näin ollen alue on pääosin niittymäistä aroa ja puoliaavikkoa, jolla kasvaa lähinnä matalaa pensasta nimeltä "Anabasis brevifolia". Kasvit sitovat suurimman osan Gurbantunggutin aavikon dyyneistä niin, että vain 5 % niistä on liikkeessä. Aavikon keskellä kasvaa ohuita anabasis-pensaita, mutta reunoilla mm Przewalskin efedraa ("Ephedra przevalskii") saksaulpensaiden seassa. Lähellä altaan reunoja kasvaa muita hieman korkeampia pensaslajeja. Tienšan ja Altai-vuorilta virtaavien jokien varrella kasvaa puita, muun muassa poppelia, tamariskia, pajua, "Nitraria roborovsky", "Nitraria sibirica", "Achnatherum splendens". Vuorilta virtaavien jokien läheiset alkuperäiset lajistoltaan rikkaat niityt, josnvarsikasvustot ja suot ovat nykyään pääosin peltoa. Puoliaavikolla asuu muun muassa hyppyrottia ja ainakin kansallispuiston alueella aasianvilliaaseja ("Equus hemionus"), kameleita ("Camelus ferus") ja kuhertajagaselleja ("Gazella subgutturosa"). Altaassa asuivat eräät viimeisistä przewalskinhevosista ("Equus caballus przewalskii").
Jarkko S. Tuusvuori

Jarkko S. Tuusvuori (s. 1968) on helsinkiläinen filosofi, tietokirjailija, suomentaja ja toimittaja. Hän oli "Niin &amp; näin" -lehden päätoimittaja vuosina 2007–2009 yhdessä Tere Vadénin kanssa. Tuusvuori on väitellyt filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa Friedrich Nietzschen filosofiasta. Hän on myös kääntänyt useita filosofisia teoksia suomeksi. Hän on kirjoittanut teokset "Käsikirja" (Teos 2013), "Kulttuurilehti 1771–2007" (SKS 2007) ja "Hyviin käsiin" (Suomen sairaanhoitajaliiton julkaisuja 2006).
Leevi Lehdon perustama kirjankustantamo Ntamo siirtyi toukokuussa 2017 Tuusvuoren omistukseen.
Camilla

Camilla (myös Kamilla) on naisen etunimi. Muodossa Kamilla nimi on käytössä pää­asiassa Unkarissa ja pohjois­maissa.
Suomenkielisessä kalenterissa ei ole Kamillan nimipäivää, mutta Camillan nimipäivä on ruotsinkielisessä ja vuodesta 2025 lähtien myös suomenkielisessä kalenterissa 21. huhtikuuta. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Camilla-nimi on Suomessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 6330 ihmiselle ja Kamilla noin 450:lle. 
Nimen alkuperä.
Camilla on roomalaisen Camillus-nimen nais­puolinen vastine. Nimi muistuttaa latinan kielen sanaa "camillus", joka tarkoittaa uskonnollisia tehtäviä suorittavaa nuorta miestä. Toden­näköisesti nimi on kuitenkin peräisin peräisin etruskin kielestä, eikä sen alkuperäistä merkitystä tunneta.
Nimi Camilla esiintyy Vergiliuksen Aineias-eepoksessa erään volskilaisen naissoturin nimenä. Yleisemmin suosituksi sen on kuitenkin tehnyt Fanny Burneyn romaani "Camilla" vuodelta 1796.
Nicolai Hartmann

Nicolai Hartmann (; 20. helmikuuta 1882, Riika, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. lokakuuta 1950 Göttingen, Länsi-Saksa) oli saksalainen filosofi.
Elämä.
Hartmann syntyi Riiassa nykyisen Latvian alueella saksalaiseen perheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä Tarton yliopistossa sekä filosofiaa Pietarissa sekä Marburgin yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi. Hän toimi filosofian professorina Marburgissa (1922–25), Kölnissä (1925–31), Berliinissä (1931–45) ja Göttingenissä (1945–50), jossa hän kuoli. 
Marburgissa Hartmann opiskeli Hermann Cohenin ja Paul Natorpin oppilaana. Hän kehitti oman filosofiansa, jota on kuvattu eksistentialismin tai kriittisen realismin muunnelmaksi. Hartmann kärsi siitä, että häntä verrattiin aina toiseen marburgilaiseen, Martin Heideggeriin, jonka näkemys ontologiasta oli huomattavasti Hartmannia laajempi.
Hartmannin oppilaisiin kuuluivat Boris Pasternak ja Hans-Georg Gadamer. Hän kehitti emergenssiopin, josta hän käytti alun perin nimitystä "kategoriaalinen novum". Hänen varhaisia biologian filosofiaa käsitteleviä ajatuksiaan on lainattu genomeja ja kloonausta käsittelevissä keskusteluissa, ja hänen tietoisuutta ja vapaata tahtoa koskevia ajatuksiaan käsitellään nykyäänkin muun muassa julkaisussa "Journal of Consciousness Studies".
Asemanpuisto

Asemanpuisto (), virallisesti asemakaavan mukaan Rautatientori (, nykymuodossa "Järnvägstorget") on yksi Turun puistoista. Vuonna 1895 valmistuneen puiston pinta-ala on 6 400 neliömetriä ja se sijaitsee nimensä mukaisesti Turun päärautatieaseman edustalla. Puistokorttelia ympäröivät kadut ovat Ratapihankatu, Humalistonkatu, Läntinen Pitkäkatu ja Käsityöläiskatu.
Turun Asemanpuisto sisältyy yhdessä päärautatieaseman alueen kanssa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historiaa.
Tivolikenttänä olleen alueen käyttö muuttui, kun Turkuun saatiin rautatie ja asemarakennus valmistui 1876. Aseman edusta kivettiin vuonna 1893. Jäljelle jääneen rakentamattoman osan rakentamisesta keskusteltiin kaupunginvaltuustoa myöten. Pohdinta koski lähinnä sitä, tehdäänkö puistosta junalle kiirehtivien ihmisten tarpeita paremmin palveleva läpikulkupuisto vai suunnitellaanko siitä promeneeraukseen soveltuva puisto mutkittelevine puistokäytävineen. Kaupunginpuutarhuri Oscar Rudolf Gauffin teki useita suunnitelmia ja niille kustannuslaskelmat. Valtuusto hyväksyi suunnitelman, jossa puiston kolmelle sivulle istutetaan puurivit ja puistokäytävät soveltuvat nopeaan läpikulkuun. Gauffinia pidetään ensimmäisenä varsinaisena Turun kaupunginpuutarhurina.
Puiston rakentaminen alkoi vuonna 1894 ja se valmistui seuraavana vuonna. Puistokäytävistä tehtiin kuitenkin kaarevat, mutta niitä on myöhemmissä uudistustöissä suoristettu. 
Puistossa on kuvanveistäjä Matti Hauptin suunnittelema ja vuonna 1950 Turun kaupungille lahjoitettu Aino-patsas ja patsaan yhteydessä vesiallas. Patsas paljastettiin 1951.
Puisto nykyään.
Asemanpuisto kuuluu Turun edustusviheralueisiin ja se hoidetaan päivittäin. Lintujen ruokinta puistossa on aiheuttanut siisteysongelmia ja ruokinta on ollut kiellettyä jo pidemmän aikaa. Myös kaupunki on lopettanut jyväruokinnan. Ongelmana on ollut ihmisten linnuille tuoman ruuan määrä ja linnuille sopimaton, pilaantuva ruoka: silakkalaatikko ja koiranruoka eivät sovi linnuille kuten eivät myöskään esimerkiksi leivonnaiset, maksalaatikko ja rosolli. Kaikissa puistoissa ruokinta ei ole kielletty.
Puiston nimi.
Asemanpuisto on asemakaavassa virallisesti tori nimeltään "Rautatientori". Alue on kuitenkin käytännössä puisto ja siellä olevassa nimikyltissäkin lukee "Asemanpuisto". Nimenmuutosta ehdotettiin 1940-luvulla, mutta aloite pääsi raukeamaan.
2112

2112 on vuonna 1976 julkaistu Rushin neljäs studioalbumi. Albumin A-puoli sisältää seitsenosaisen ja yli 20 minuutin mittaisen nimikappaleen, jonka takia levyä on pidetty konseptialbumina. B-puolen kappaleilla ei kuitenkaan ole sanoituksellisesti mitään yhteistä kappaleen "2112" kanssa.
Nimikappale "2112" kertoo dystopian tulevaisuudesta, jossa totalitaarinen papisto on kieltänyt taiteellisen itseilmaisun. Nimetön sankarihahmo löytää kitaran ja opettelee soittamaan sitä. Filosofi Ayn Randin inspiroima kappale on tulkittu kommunistisen yhteiskuntajärjestelmän tai yleisesti totalitarismin arvosteluksi ja individualismin puolustukseksi. Laissez-faire-kapitalismia ihannoivan Ayn Randin kutsuminen neroksi ("the genius of Ayn Rand") albumin kansiteksteissä toi bändille negatiivista julkisuutta ja heidät leimattiin jopa äärioikeistolaisiksi.
Rushin albumeista tämä ja vuoden 1981 "Moving Pictures" valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Alpo Lumme

Frans Albert (Alpo) Lumme (vuoteen 1906 Lindholm; 27. huhtikuuta 1890 Vihti – 17. marraskuuta 1973 Tampere) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansakoulunopettaja.
Lumpeen vanhemmat olivat torppari Aadolf Fredrik Lindholm ja Amanda Fredrika Finér. Lumme kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja valmistui kansakouluopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1912. Lumme toimi "Kotimaa"-lehden postittajana ja toimistoapulaisena Helsingissä 1907–1908, kansakoulunopettajana Kuhmoisissa 1912–1914 ja Tampereella 1914–1922 sekä Tampereen kaupungin lastensuojelutyönjohtajana, lastenvalvojana ja ammattiholhoojana 1922–1949. Lumme oli myös "Työkansa"-lehden toimittajana 1918 ja "Nuori kansa" -lehden päätoimittajana 1919–1968 sekä toimi raittiuspuhujana. 
Lumme istui vuosina 1933–1949 SDP:n kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän toimi vuosina 1949–1957 Mikkelin läänin maaherrana.
Lumme oli presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940 ja 1943. Hän oli vuosina 1914–1939 naimisissa Elli Katarina Alasen kanssa ja meni tämän kuoltua uusiin naimisiin Anna Aurora Riutan kanssa vuonna 1940.
Heikki Kainulainen (poliitikko)

Heikki Olavi Kainulainen (21. huhtikuuta 1917 Virolahti – 19. helmikuuta 2005) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä. Hän toimi vuosina 1970–1972 Suomen Maaseudun Puolueen sekä vuosina 1972–1975 Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Kainulainen toimi kotikuntansa Sulkavan kunnanvaltuuston jäsenenä ja kunnanhallituksen puheenjohtajana, SMP:n Mikkelin piirin puheenjohtajana sekä Suomi-Neuvostoliitto-Seuran Mikkelin piirin johtokunnan jäsenenä.
Kainulainen meni vuonna 1941 naimisiin Iida Härkösen kanssa ja sai neljä poikaa sekä yhden tyttären. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.
Barkerinpuisto

Barkerinpuisto () on Turun keskustassa, Aurajoen rannalla sijaitseva puisto. Pitkä ja kapea puisto on Linnankadun ja Läntisen Rantakadun välissä. Linnankadun vastakkaisella puolella kohoaa Kakolanmäki ja Barkerinpuiston alapäässä on Förin laituri. Puiston pinta-ala on 1,1 hehtaaria. 
Vuonna 1987 puistoon pystytettiin kuvanveistäjä Kari Juvan tekemä "Turku työllä rakennetaan" -niminen patsas.
Historia.
Puisto rakennettiin vuonna 1973 entiselle Barkerin tehtaan tontille. Vanhasta tehtailija John Barkerin perustaman tehtaan pihasta säilytettiin muutama puu. Puiden ja pensaiden lisäksi puistoon on istutettu ruusu- ja perennaryhmät ja sen keskellä on leikkipuisto.
Puiston uudistamissuunnitelma.
Turun kulttuuripääkaupunkihanke Turku 2011 järjesti "Urban Nature" -seminaarin 8.–9. syyskuuta 2011. Seminaarin pääluennotsijana oli yhdysvaltalainen maisema-arkkitehti ja nykytaiteilija Martha Schwartz. Osana vierailuaan Schwartz laati suunnitelmaluonnoksen Barkerinpuiston kehittämisestä. Suunnitelmassa puisto on jaettu kolmeen kaarimaiseen alueeseen, joista suurin avautuu joelle päin ja jossa olisi amfiteatterimaiset portaan oleskeluun ja myös pienimuotoisten esitysten seuraamiseen. Kulku Linnankadun puolelta pusitoon järjestettäisiin sujuvasti sekä bussipysäkille että suunnitelmissa olevan Kakolan asuinalueen suuntaan. Jokirannan kanssa samalla tasolla olevalla kolmannelle kaarelle sijoittuisi ympäristötaideteoksia lapsille. lapsille rakennettaisiin myös leikkipaikka.
Suunnitelman kokonaiskustannusarvio on yli 1 miljoonaa euroa. Suunnitelman toteuttamiselle ei ole budjetoitu varoja vuoteen 2015 asti eli suunnitelma on jäissä. Kaupungin edustajan mukaan eri hankkeiden toteuttamiseen vaikuttaa muiden puistojen peruskorjaus. On myös mahdollista, että Barkerinpuiston kehityshanke toteutetaan osissa tai että sitä ei toteuteta ollenkaan.
Wilhelm Windelband

Wilhelm Windelband (11. toukokuuta 1848, Potsdam – 22. lokakuuta 1915) oli saksalainen uuskantilainen filosofi, joka kuului Badenin koulukuntaan.
Windelband muistetaan nykyään ennen kaikkea hänen kehittämistään termeistä "nomoteettinen" ja "idiografinen", joita käytetään psykologiassa ja muilla aloilla, vaikkakaan ei välttämättä täysin hänen alkuperäisessä merkityksessään. Windelband vastusti monia muita aikansa uuskantilaisia ja katsoi, että "Kantin oikea ymmärtäminen vaatii hänen tuolle puolelleen menemistä".
Windelband tukeutui Kantin tuon puolen tavoittelussa sellaisiin filosofeihin kuin Hegel, Herbart ja Lotze. Heinrich Rickert liitetään läheisesti Windelbandiin. Windelbandin oppilaisiin kuului paitsi huomattavia filosofeja myös sosiologeja kuten Max Weber ja teologeja kuten Ernst Troeltsch.
Belur

Belur (kannadaksi ಬೇಲೂರು) on kaupunki Lounais-Intiassa Karnatakan osavaltiossa, noin 220 km osavaltion pääkaupungista Bangaloresta. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 22 484. Aikaisemmin kaupungin nimenä on ollut Velapuri. Kaupungin huomattavin nähtävyys on Chennakesavan temppeli upeine vuolukivestä kaiverrettuine yksityiskohtineen. Se on yksi vaishnavismin vaikuttavimmista monumenteista.
Temppeli on osa Unescon maailmanperintökohdetta Hoysalan pyhät rakennuskokonaisuudet.