tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jeroen Tel

Jeroen Godfried Tel (s. 1972) on hollantilainen pelimusiikin säveltäjä. Hänet tunnetaan varsinkin lukuisista 1980-luvun ja 1990-luvun alun Commodore 64:n peleihin tehdyistä sävellyksistä.
Tel sai C64 -tietokoneensa 12-vuotiaana. Ennen kuin hän tapasi ystävänsä Charles Deenenin, hän yritti säveltää musiikkia pelkän BASIC-ohjelmointikielen avulla. Deeneniltä hän sai tarvittavat konekieliset rutiinit musiikin tekoon. Deenenin kanssa Tel perusti vuonna 1987 Maniacs of Noise -ryhmän, jossa hän käytti nimimerkkiä Wave. Myöhemmin Tel siirtyi brittiläisen Probe Entertainment -pelijulkaisijan riveihin Deenenin puolestaan lähtiessä Interplaylle.
Vuonna 1989 Tel palkittiin sävellyksillään "Turbo Outrun" -peliin parhaan musiikin palkinnolla 8-bittisten koneiden sarjassa PCW-messuilla (sittemmin ECTS-messut) Lontoossa (joskaan Tel ei ollut itse paikalla, ja hän kuuli tapahtuneesta vasta myöhemmin). Jeroen Telin suosituimmat kappaleet ovat "Cybernoid I" &amp; "II" -peleihin tehdyt teemat, jotka hän laati 16-vuotiaana kahden muun C64-pelimuusikon, Rob Hubbardin ja Martin Galwayn, inspiroimana. Tel sävelsi C64:lle musiikkia demoscenen kontekstissa vielä 1990-luvulla (ja ajoittain myöhemminkin). Lisäksi hän on säveltänyt tracker-musiikkia PC-koneilla esimerkiksi XM-formaatissa.
Tel vieraili Suomessa tietokoneharrastajien Assembly-tapahtumassa elokuussa 2012.
Eero Paloheimo

Eero Kalervo Paloheimo (s. 14. kesäkuuta 1936 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja tekniikan tohtori. Hän oli vihreiden kansanedustaja vuosina 1987–1995 ja eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1994–1995. Paloheimo oli Tuusulan kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1984–1992. Paloheimo on kirjoittanut yhdeksän ympäristöä ja tulevaisuutta käsittelevää kirjaa ja lukuisia artikkeleita lehtiin ja kokoomateoksiin. 
Elämä.
Paloheimo kutsuttiin huhtikuussa 1996 Teknillisen korkeakoulun puurakentamisen professorin virkaan, jossa hän toimi 31.8.2000 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. 
Paloheimo oli suunnittelija ja toinen omistaja Insinööritoimisto Eero Paloheimo &amp; Matti Ollilassa vuosina 1965–1994. Hän on suorittanut kaksi tohtorintutkintoa. Väitöskirja Münchenin yliopistosta oli otsikoitu "Problem der Sicherheit besonders der durch Biegung beanspruchten Spannbetonbrücken" (1963) ja väitöskirja Teknillisestä korkeakoulusta oli nimeltään "On the Reliability of Structures and Structural Elements" (1970). Paloheimon suunnittelemista rakennelmista tunnetuimpia ovat vuonna 1975 valmistunut Turun Myllysilta, joka jouduttiin purkamaan 2010 romahdusvaaran vuoksi, sekä Yrjö Kukkapuron ateljee.
Paloheimo on ollut mukana suunnittelemassa ekokaupunkia Kiinaan. Hän on esitellyt ajatuksiaan tulevaisuuden ekologisesta maailmasta kirjassaan "Syntymättömien sukupolvien Eurooppa" (1996). Kirjassa on esimerkiksi suunnitelma uudenlaisesta liikennejärjestelmästä. 
Paloheimon mukaan ekokatastrofi ja yhteiskunnallinen katastrofi etenevät rinnan. Molemmat kiihdyttävät toisiaan ja ovat maailmanlaajuisia, ja kummankin pohjimmainen syy on väestönkasvu. Tuloksena eko- ja yhteiskunnallisen katastrofin yhdistelmästä on Paloheimon mukaan maailmanloppu. ”Se ei ole tulossa vaan menossa. Me elämme sen keskellä.” Loppu kestää Paloheimon mukaan noin 200 vuotta ajankohdasta, jolloin merkit siitä olivat näkyvissä ajankohtaan, jolloin suurin osa kaikesta arvokkaasta on peruuttamattomasti mennyttä. 
Lokakuussa 2010 Paloheimo ilmoitti eroavansa vihreistä vastalauseena sille, että puolue kannatti hänen mukaansa ”ylimitoitettua muuttoliikettä”. Hän on kuulunut Ekovihreät ry:n hallitukseen. Hän on Ekologinen puolue vihreät -puolueen perustajajäsen. Hänellä on hyvin erilaiset näkemykset sosiaalipolitiikasta kuin monilla muilla vihreillä, esimerkiksi Osmo Soininvaaralla.
2015 Paloheimo ja professori U. B. Lindström aloittivat Unite The Armies -kampanjan, jonka tarkoituksena on pysäyttää maapallon ympäristön tilan huonontuminen ja vapauttaa maailman armeijat suojelemaan ihmiskuntaa ympäristökatastrofeilta.
Hänen viimeaikaisiin aktiviteetteihinsa kuuluu AlfaTV:n keskusteluohjelmasarja Maailmaa pelastamassa sekä kunnianhimoinen hanke Saharan ja Sahelin metsittämiseksi.
Paloheimo on intohimoinen shakinharrastaja.
Sonic Team

Sonic Team on Segan pelinkehittäjäosasto, joka perustettiin 1988 nimellä SEGA AM8. Vuonna 1991 ryhmä muutti nimensä nykyiseen muotoonsa Sonic the Hedgehog -pelin valtaisan suosion myötä. Sonic Teamia johtaa videopelisuunnittelija ja -tuottaja Yuji Naka. Sonicin luoja, "Naoto Ōshima", jätti Sonic Teamin perustaakseen oman "Artoon"-pelistudionsa.
Sonic Team työskenteli myös Sonic-hahmoon perustuvan TV-sarjan parissa.
Vuonna 2003 "United Game Artists" (entinen SEGA AM9) yhdistettiin Sonic Teamiin.
Sonic Team sijaitsee nykyään San Franciscossa.
The Chemical Brothers

The Chemical Brothers on brittiläinen Tom Rowlandsin (Thomas Owen Mostyn Rowlands) ja Ed Simonsin (Edmund John Simons) muodostama konemusiikkia soittava yhtye. The Prodigyn ja Daft Punkin ohella yhtye on tuonut konemusiikin klubeilta massojen tietoisuuteen ja tuonut lavaesiintymiseen ja musiikkiin vaikutteita myös rockmusiikista. Chemical Brothersin musiikissa yhdistyvät house, big beat, trip hop ja breakbeat. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa Setting Sun, Block Rockin' Beats, Hey Boy Hey Girl, Let Forever Be ja Galvanize.
Yhtye muodostuu kahdesta englantilaisesta miehestä nimeltään Tom Rowlands ja Ed Simons. Yhtye on myös tunnettu nimellä Dust Brothers, mutta nimestä johtuneen oikeusjutun jälkeen nimi vaihdettiin Chemical Brothersiksi. 
Chemical Brothersin ensimmäinen albumi, "Exit Planet Dust" saavutti suosiota vuonna 1995. Levyn suosituimmat ja tunnetuimmat kappaleet ovat "Life Is Sweet" ja "Chemical Beats". "Exit Planet Dustia" seurasi vuonna 1997 myös suosittu albumi "Dig Your Own Hole", jonka tunnetuin kappale on "Block Rocking Beats". Myös kappale "Setting Sun" sai suosiota. Todellisen läpimurron Chemical Brothers teki vuonna 1999 kappaleellaan "Hey Boy Hey Girl", jota seurasi todella hyvin myynyt albumi "Surrender". Myös "Let Forever Be", jolla Oasiksen Noel Gallagher vieraili laulajana, oli suosittu. 
Sittemmin The Chemical Brothers on julkaissut neljä albumia, jotka ovat "Come With Us" (2002), "Push the Button" (2005), "We Are the Night" (2007) sekä "Further" (2010). "Come With Us" -albumilta tunnetuimmat kappaleet ovat "Star Guitar" ja "The Test". "Push the Buttonilta" julkaistu "Galvanize"-single nousi yhtyeen tunnetuimpien kappaleiden joukkoon.
Suomessa kaksikko piipahti elokuussa 2010 Helsingissä järjestetyssä Flow festival -tapahtumassa.
Yhtye on tehnyt vuonna 2011 tehtyyn Hanna-trilleriin kaikki soundtrackit.
Adonaran kieli

Adonara on austronesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 98 000 ihmistä (2008). Heistä suurin osa asuu Adonaran saarella, Indonesiassa. Adonara kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään..
Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa.
Yūji Naka

Yūji Naka (, s. 17. syyskuuta 1965) on videopelisuunnittelija, joka oli aiemmin Sonic Teamin johtaja. Hän lähti Sonic Teamilta 8. toukokuuta 2006, ja on sittemmin perustanut oman peliyhtiönsä, Propen.
Hän ohjelmoi alkuperäisen "Sonic the Hedgehog" -pelin, kun Naoto Ōshima suunnitteli hahmon ja Hirokazu Yasuhara laati pelialueet. Naka on myös tuottanut useita muita Segan kuuluja pelejä, kuten "NiGHTS Into Dreamsin" ja "Phantasy Star Onlinen". Aikaisemmissa peleissään hänet mainittiin nimimerkillä "YU2", joka on viittaus Segan kuuluun pelisuunnittelijaan, Yū Suzukiin.
Vuonna 2018 Naka liittyi Square Enixiin ja perusti tytäryhtiö Balan Companyn, jonka tarkoituksena oli helpottaa sisäisen ja ulkoisen henkilöstön välistä yhteistyötä. Naka kuvaili Balan Companya suunnittelijoiden ja taiteilijoiden kollektiiviksi, joka keskittyy Square Enixin normien ulkopuolisiin genreihin. Prope pysyi toiminnassa, mutta Naka oli sen ainoa työntekijä.
Balan Companyn ensimmäinen peli "Balan Wonderworld" julkistettiin 23. heinäkuuta 2020. Peliä kehitettiin yhteistyössä Arzest-yhtiön kanssa, jonka Naoto Oshima vastasi pelin taiteellisesta suunnittelusta. Oshima työskenteli aiemmin Segalla, jolloin hän loi muun muassa Sonic the Hedgehogin ja Tri Ivo ”Eggman” Robotnikin hahmot. "Balan Wonderworldin" myötä Naka ja Oshima tekivät yhteistyötä ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1998 Sonic Adventuren.
Kesäkuussa 2021 Naka jätti Square Enixin. Hänet oli siirretty pois "Balan Wonderworldin" ohjaajan paikalta puoli vuotta ennen julkaisua, minkä lisäksi hän syytti Square Enixiä ja Azrestia pelin tietoisesta julkaisusta viimeistelemättömänä. "Balan Wonderworld" oli osoittautunut maaliskuun 2021 julkaisunsa jälkeen kaupalliseksi flopiksi ja se sai yleisesti negatiivisia arvosteluja.
18. marraskuuta 2022 Japanin viranomaiset pidättivät Yūji Nakan ja kaksi entistä Square Enixin työntekijää epäiltyinä sisäpiirikaupoista. Nakan uskotaan käyttäneen hyväkseen sisäpiiritietoa ja ostaneen "Dragon Quest Tact" -mobiilipelin kehittäneen Aiming-pelistudion osakkeita ennen pelin julkistusta noin 2,8 miljoonalla jenillä. 7. joulukuuta 2022 Naka pidätettiin uudestaan, koska hänen epäiltiin ostaneen myös ATeam Entertainmentin osakkeita 144,7 miljoonalla jenillä juuri ennen kuin kerrottiin, että studio alkaisi tehdä "Final Fantasy VII: The First Soldier" -peliä. 27. joulukuuta Tokion alueellinen syyttäjävirasto nosti syytteet sisäpiirikaupoista Nakaa ja Square Enixin entistä työntekijää Taisuke Sasakia vastaan. 2. maaliskuuta 2023 Naka myönsi ensimmäisessä oikeudenkäynnissä osallisuutensa sisäpiirikauppoihin. 7. heinäkuuta 2023 Naka tuomittiin kahden ja puolen vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi hän joutuu maksamaan yhteensä 172,5 miljoonan jenin (n. 11 miljoonan euron) sakot.
Lyyti

Lyyti on suomalainen naisen etunimi, joka on ollut suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1929–1949. Silloin Lyytin nimipäivä oli 23. toukokuuta. Lyyti on kansanomainen puhuttelumuoto nimestä Lydia tai Lyydia, joka merkitsee 'lyydialaista'. Ensimmäiset Lyyti-nimiset kastettiin 1890–1910-luvuilla, ja vuoden 2019 loppuun mennessä on noin 1 270 ihmiselle annettu Lyyti-nimi. Heistä suurin osa on syntynyt joko ennen vuotta 1920 tai vuoden 2010 jälkeen.
Waama

Waama on nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 50 000 ihmistä (2000), suurin osa heistä Beninissä. Myös läntisessä Nigeriassa elää jonkin verran kielen puhujia. Lähes puolet waaman puhujista on monikielisiä.
Waamankielinen Uusi testamentti julkaistiin vuonna 1994.
Verikoe

Verikoe on kemiallinen, biokemiallinen, hematologinen, mikrobiologinen tai molekyylibiologinen testi, joka tehdään tutkittavan verestä saadusta näytteestä eli verinäytteestä. Tavallisesti verikokeen tarkoituksena on saada tietoa tutkittavan terveydestä tai diagnosoida sairauksia.
Ihmisestä verinäyte otetaan tavallisesti kyynärtaipeen laskimosta, tällöin saadaan laskimoverinäyte ("B" tai "vB"). Valtimoverinäytteitä ("aB") tarvitaan veren happipitoisuuden ja keuhkojen toiminnan tutkimiseen. Yhä yleisempää on ottaa verinäyte myös sormenpäästä, jolloin saadaan kapillaarikokoverinäyte ("cB"). Kapillaarinäytteitä käytetään mm. glukoosi-, hemoglobiini- ja hyytymäaikatutkimuksissa.
Erilaisia verikokeita merkitään lyhenteillä, joiden ensimmäinen osa, systeemilyhenne kertoo mistä veren osasta koe on tehty ja toinen osa minkä aineen pitoisuus tai lukumäärä testissä on määritetty. Joskus lyhenne voi olla kolmiosainen, jolloin viimeinen osa on tarkentava takaliite. Tavanomaisia verikokeissa käytettyjä veren komponentteja ovat "kokoveri (B)", "veriplasma (P)" ja "seerumi (S)". Paastoa vaativissa verikokeissa systeemilyhenteen edessä on pieni f-kirjain. Tavanomaisia verikokeita ovat esimerkiksi hemoglobiinin (Hb) ja C-reaktiivisen proteiinin (CRP) pitoisuudet ja erilaisten verisolujen, kuten punasolujen (Eryt) tai valkosolujen (Leuk) lukumäärä.
Yū Suzuki

Yū Suzuki (, s. 10. toukokuuta 1958) on yksi Segan tärkeimmistä videopelituottajista. Hän on myös yksi peliteollisuuden tunnetuimmistä nimistä, mikä johtuu pääasiallisesti hänen työstään kolikkopelien parissa 1980-luvulla. Suzuki johti aikaisemmin myös Segan maineikasta AM2-ryhmää.
Ura.
Suzuki syntyi Iwaten prefektuurissa. 
Suzuki opiskeli ohjelmointia Okayaman yliopistossa. Yliopistossa hän opiskeli kolmiulotteisen talon tekoa ja halusi tehdä peleissä samaa.
Suzuki aloitti uransa Segalla vuonna 1983 ja hänen ensimmäinen projektinsa oli "Champion Boxing". Moottoripyöräpeli "Hang-On" (1985) suunniteltiin kolmiulotteisena ja muutettiin sitten kaksiulotteiseksi sen ajan laitteistolle. Pelin kolikkopelikabinetista tehtiin versio, jossa oli jäljennös kilpamoottoripyörästä.
Vuoden 1986 loppua kohden AM2 julkaisi kuuluisaksi tulleen "Out Runin", joka muistetaan sen ikonisesta musiikista ja sen asemasta edustaen Segaa. Peli myös oli yksi harvoista, joissa kilpailemisen sijaan keskityttiin ajamiseen.
Vuonna 1993 Suzuki kehitti "Virtua Fighterin", joka oli kolmiulotteista grafiikkaa hyödyntävä taistelupeli. Peli saavutti aikanaan suunnattoman suosion.
Suzukin "Shenmue" Sega Dreamcastille toi uutta henkeä jo kaavoisiinsa kangistuneeseen seikkailupeligenreen. Pelin tarina, grafiikka ja pelimekaniikka olivat edellä aikaansa ilmestyessään ja 47–70 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetillaan se oli aikanaan kallein ikinä tehty videopeli.
Myöhemmin Suzuki kehitti "F355 Challengen", jonka konseptina oli ajosimulaattori pelin sijaan. Ferrarin henkilöstö piti pelistä ja peli on myös Ferrari-museossa.
Vuonna 2003 Suzuki hyväksyttiin kuudentena henkilönä Academy of Interactive Arts and Sciences "Hall of Fameen". Ensimmäinen henkilö, joka vastaanotti kyseisen kunnian, oli Nintendon tunnettu Shigeru Miyamoto.
Vuonna 2017 Suzuki työskenteli "Shenmue 3:n" kehittämisessä. Sarjan kolmas osa jatkaa edellisen pelin tapahtumien jälkeen ja Suzuki on tutkinut 1980-luvun Kiinaa pelin ajankohdan vuoksi.
Saviharju

Saviharju on yksi Oulun kaupunginosista. Se sijaitsee Ylikiimingintien (seututie 833) varressa valtatien 20 itäpuolella, noin 15 kilometrin päässä Oulun keskustasta (linnuntietä noin 10 kilometrin päässä). Alueen läpi virtaa Kalimeenoja.
Saviharju on pääasiassa vanhaa maatalousaluetta, joka on muuttumassa omakotitaloalueeksi.
Maastoltaan Saviharjun alue on pääosin sekametsää.
Julkinen liikenne rajoittuu vähän matkan päässä Kuusamontiellä kulkeviin Koskilinjojen Kiiminki–Oulu-reitin linja-autovuoroihin.
Ymmärrys

Ymmärryksellä tarkoitetaan kykyä omaksua tieto jostakin asiasta niin syvällisesti ja perusteellisesti, että osaa palauttaa asian helposti mieleensä ja käyttää asiaa koskevaa tietoa monipuolisesti hyväkseen. Puhuttaessa toisten ihmisten ajattelun ja toiminnan ymmärtämisestä tarkoitetaan kykyä empatiaan, taitoa nähdä asia toisten ihmisten näkökulmasta riippumatta siitä, mitä mieltä itse on asiasta.
Oppimisen vaiheita kuvaavassa Benjamin Bloomin taksonomiassa ymmärtäminen tulee toisena vaiheena tietämisen jälkeen. Tietämisen tasolla asia ainoastaan muistetaan, mutta sitä ei vielä ymmärretä. Seuraavalla tasolla asia myös ymmärretään, jotta sitä voitaisiin edelleen soveltaa, analysoida, syntetisoida ja arvioida.
Kasvatustieteilijät Grant Wiggins ja Jay McTighe katsovat oppijan ymmärtäneen opittavan asian, jos hän kykenee:
Tiedonkäsittelyn tutkija Gregory Chaitinin mukaan ymmärryksessä on kyse eräänlaisesta tiedon pakkaamisesta tiivimpään muotoon. Ymmärrämme esimerkiksi vuorokauden pimeän ja valoisan ajan vaihtelun oppimallamme mallilla siitä, miten maapallo pyörii suhteessa aurinkoon. Sama malli auttaa meitä ymmärtämään myös vuodenajat ja niiden tuomat lämpötilan ja valoisuuden vaihtelut, maiden väliset aikaerot, trooppisten alueiden lämpimyyden verrattuna arktisiin alueisiin jne. Olemme siis tiivistäneet valtavan määrän eri alojen tietoa yksinkertaiseen malliin, joka selittää ne kaikki. Samoin ymmärrämme helposti minkä tahansa kellonajan, koska olemme oppineet vuorokauden jakaantuvan 24 tuntiin, tunnin 60 minuuttiin ja minuutin 60 sekuntiin.
Linuxonly

linuxonly.info (aiemmin linuxonly.cx) oli vuonna 1999 perustettu nettipalvelu, jonka perustajia olivat opiskelijat Jani Arola, Jyrki ja Jarno Vasamaa. Myöhemmin sivustoa ylläpitivät useat vapaaehtoiset ihmiset Arolan johdolla.
Linuxonlyn tarkoituksena oli tarjota käyttäjilleen monipuolisesti tietoa Linux-käyttöjärjestelmästä ja siihen liittyvistä asioista. Www-palvelusta löytyivät uutiset, keskustelupalsta, artikkeleja, arvosteluja ja ohjeita.
Aiemmin linuxonly.cx nettipalvelu sijaitsi K&amp;T Neutechin palvelimella. Sivut siirrettiin myöhemmin Scene Group palvelimelle ja sai samalla domain muuttui muotoon linuxonly.info.
Fongoro

Fongoro (gele, kole) on nilosaharalainen kieli. Se on uhanalainen. Kielellä on enää muutamia vanhoja puhujia. Suurin osa heistä on siirtymässä käyttämään furin kieltä.
Kaikki kielen puhujat elävät Tšadissa. Kieltä puhuttiin ennen myös Sudanissa, mutta siellä se on jo hävinnyt.
ZU-23-2

ZU-23-2 (Zenitnaja Ustanovka) on Neuvostoliitossa valmistettu kevyt, vedettävä ilmatorjuntakanuuna, joka esiteltiin ensi kerran 1960-luvulla. ZU-23-2:ssa on kaksi 23 mm:n konetykkiä pyöräalustalla. Suuntaukseen käytetään käsikampia, joilla toisella muutetaan sivu- ja toisella pystysuuntaista liikettä. Tykki laukaistaan yleensä jalkapolkimella. Laukaisujärjestelmä jättää viimeisen ammuksen laukaisematta, jotta ammuslaatikoiden vaihdon jälkeen sitä ei tarvitse ladata uudelleen. Tykissä on kuitenkin molemmille putkille oma käsilaukaisin, joilla myös viimeinen panos voidaan laukaista. Ilmamaaleihin suuntaus tapahtuu yhdistetyn mekaanisen tykkilaskimen ja tähtäimen avulla. Kanuunassa on lisäksi yksinkertaisempi tähtäin maakohteita, kuten jalkaväkeä ja kevyesti panssaroituja ajoneuvoja, vastaan. Ampumatarvikkeena tykissä käytetään sirpale- ja panssarikranaatteja. Miehistö on yleensä vähintään 1+4, eli tykinjohtaja ja operoijat. 
Edeltäjät.
ZU-23-2 perustuu vanhemman ZPU-2:n rakenteeseen, jossa oli kaksi 14,5 mm:n konekivääriä ja lisäksi vyölippaat hieman eri tavoin sijoitettuna, eikä siinä ollut liekinsammuttimia. Vielä varhaisemmat konekivääriversiot aseesta olivat ZPU-1 (yhdellä aseella) ja ZPU-4 (neljällä aseella). Nykyään on käytössä vain kahden 23 mm:n aseen yhdistelmä.
Kehitys.
Tykin neliaseisella vesijäähdytteisellä versiolla on aseistettu ZSU-23-4 "Šilka"-ilmatorjuntapanssarivaunu.
Suomen puolustusvoimien käytössä.
ZU-23-2 on käytössä Suomen puolustusvoimissa nimellä "23 Ilmatorjuntakanuuna 61" (23 ItK 61) sekä Patrian ja Instrumentointi Oy:n modernisoituna versiona nimellä "23 Ilmatorjuntakanuuna 95" (23 ItK 95). Kummastakin versiosta käytetään lempinimeä "Sergei". Vuonna 1995 modernisoidussa suomalaisessa versiossa käytetään tähtäinlaitteessa digitaalista laskinta.
Suomen merivoimien käytössä on 23 mm:n laivatykkimuunnos versioina 23 M74, 23 M77, 23 M80 ja 23 M85. M85-lavetista voidaan irrottaa tykit ja korvata ne kuudella Mistral-ilmatorjuntaohjuksella.
Data

Data on tietoa, jolla itsessään ei ole välttämättä semanttista merkitystä tai informatiivista järjestystä. Jos informaatiolle edelleen voidaan antaa semanttinen merkitys, on se myös tietoa. 
Dataa ovat esimerkiksi 
Datan ja informaation ero on suhteellinen. Datan käsittely tapahtuu monesti useassa vaiheessa, ja yhden vaiheen käsitelty data saattaa olla ”raakaa” dataa seuraavalle vaiheelle. Dataa voidaan pitää osana ns. DIKW-mallia, käsitepyramidia, jossa data on alin kerros. Sitä seuraavat kasvavan abstraktiotason mukaisessa järjestyksessä informaatio (information), tietämys (knowledge) ja viisaus (wisdom).
Etymologia.
Latinassa "data" on monikko sanasta "datum", ’annettu’, myös 'päivämäärä'.. Datan suomennoksiksi on ehdotettu mm. sanoja "aje", "anne", "ape", "luote", "syöte", "tiedos" ja "täsme", mutta niistä mikään ei ole saavuttanut suosiota. Geometriassa, matematiikassa ja vastaavissa yhteyksissä datalla on tarkoitettu annettuja alkuarvoja. Tieteessä data viittaa tutkimuksen aineistoon. Tietotekniikassa data taas viittaa muun muassa lukuihin, kirjaimiin ja kuviin sellaisinaan, ilman erityistä merkitystä.
Data tietotekniikassa.
Tietotekniikassa ohjelman käytön kontekstissa data erotetaan usein ohjelmakoodista. Ohjelmakoodi (joka toki laajan määritelmän mukaan on itsekin dataa) on joukko konekielisiä käskyjä, ja muut ohjelman käyttämät tiedostot tai muistialueet sisältävät varsinaista dataa.
Luukato

 
LUUKATO.
Luusto on elävää kudosta, jota Luun hajottajasolut ja rakentajasolut muokkailevat koko aika. Luusto kasvaa ja vahvistuu koko lapsuuden ja nuoruuden ajan. Se ei lopu myöskään aikuisena, mutta sen kasvu hidastuu iän myötä. Luuston vahvuudesta n. 40% kertyy murrosiän kasvupyrähdyksen aikana.
Jos luun mineraalimäärä vähenee 30%:lla kutsutaan sitä "osteporoosiksi" eli luukadoksi.
Kun luusto haurastuu, sen murtumariski kasvaa. Noin kahteen kolmasosaan luun mineraalimäärästä vaikuttaa vanhemmiltasi saatu perimä. loput yksi kolmasosa sinulla onkin itselläsi lupa vaikuttaa omilla elämäntavoillasi. Tärkeintä on monipuolinen ravinto ja nuorena aloitettu luustoa kuormittava "iskevä" luuliikunta
Demeter

Demeter () oli kreikkalaisessa mytologiassa sadonkorjuun, viljan ja kaikkien elävien kasvien jumalatar. Hän oli Kronoksen ja Rhean tytär sekä Zeuksen sisar. Hän oli myös Persefonen äiti. Roomalaisessa mytologiassa hänen vastineensa oli Ceres. Hän oli Heran ohella myös avioliiton suojelija.
Kun Manalan jumala Haades ryösti Demeterin tyttären Persefonen, Demeter löi laimin maan kasvun suojelun etsiessään tytärtään. Lopulta jumalat sallivat Persefonen palata Manalasta osaksi vuotta Demeterin luo.
Demeterin pääpalvontapaikka oli Attikan Eleusis.
Veikko Väänänen

Veikko Ilmari Väänänen (28. marraskuuta 1905 Mikkeli – 1. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Väänänen oli erikoistunut niin kutsuttuun vulgaarilatinaan ja romaanisten kielten syntyyn. Hän työskenteli Helsingin yliopiston klassillisen filologian apulaisprofessorina 1938–1951 ja romaanisen filologian professorina 1951–1972. Hän toimi myös Suomen Rooman-instituutin johtajana 1959–1962 ja 1968–1969.
Väänäsen väitöskirja käytti lähteinään Pompeijin alkuperäisiä piirtokirjoituksia. Tutkielma herätti laajaa huomiota, ja se on ilmestynyt kolmena painoksena. Väänänen on ensimmäinen suomalaistutkija, joka on tehnyt tutkimustyötä pompeijilaisen materiaalin pohjalta. Hänen merkityksensä suomalaiselle Pompeiji-tutkimukselle on ollut merkittävä. Hän vaikutti myös ratkaisevasti suurta kansainvälistä mainetta saavuttaneen suomalaisen epigrafisen koulukunnan syntyyn.
Vulgäärilatinan tuntijana tunnetun Väänäsen teos "Introduction au latin vulgaire" (1963) on käännetty usealle kielelle, ja se julkaistiin 2006 uutena ranskankielisenä laitoksena.
Luettelo tutkimuslyhenteiden takaliitteistä

Tämä sivu sisältää (epätäydellisen) luettelon lääketieteellisten tutkimusten (kuten verikoe) lyhenteissä käytetyistä tarkentavista takaliitteistä.
Lähteet.
Fimlab Laboratoriot Oy Lyhenneluettelot
Runousoppi

Runousoppi (; ) on Aristoteleen poetiikkaa käsittelevä teos.
Historia.
"Runousoppi" on kirjoitettu 330–320-luvuilla eaa. Se on ensimmäisiä tieteellisiä tutkimuksia fiktiivisestä kirjallisuudesta. Teosta on todennäköisesti muokattu pidemmän ajan kuluessa; sen varhaisimmat osat ovat mahdollisesti peräisin jo Aristoteleen ensimmäiseltä Ateenan-kaudelta, jolloin tämä toimi Platonin Akatemiassa, ja sitä on ilmeisesti muokattu edelleen, kun Aristoteles toimi Lesboksella, Makedoniassa Aleksanteri Suuren opettajana, sekä uudelleen Ateenassa Lykeionin peripateettisen koulun johdossa. Teosta on käytetty muiden Aristoteleen säilyneiden teosten tavoin koulun luentoaineistona, eikä sitä ollut alun perin tarkoitettu julkaistavaksi. Sisällöllisesti se on yksi Aristoteleen säilyneiden teosten viimeistelemättömimpiä.
"Runousoppi" on vaikuttanut merkittävästi eurooppalaisen ja myös esimerkiksi arabialaisen kirjallisuuden kehitykseen. Se vaikuttaa nykyäänkin voimakkaasti muun muassa televisiosarjojen ja Hollywoodin elokuvien kerronnassa.
Teos on suomennettu neljästi: vuosina 1871 ("Runousoppi", suom. J. W. Calamnius), 1967 ("Runousoppi", suom. Pentti Saarikoski) ja 1997 ("Runousoppi", suom. Paavo Hohti), sekä osana teosta "Aristoteleen runousoppi" (2012), joka sisältää myös laajan esittely- ja selitysosan.
Sisältö.
"Runousoppi" keskittyy analysoimaan antiikin ajan näytelmiä ja erityisesti tragediaa ja epiikkaa. Teos käsittää yhden kirjan. Siihen on todennäköisesti alun perin kuulunut myös toinen, komediaa käsittelevä kirja, mutta se on kadonnut. Tutkijat ovat esittäneet erilaisia näkemyksiä Tractatus Coislinianuksen suhteesta tähän kadonneeseen osaan.
Kerronta on Aristoteleen mukaan erityisesti jäljittelyä ("mimēsis"). Aristoteleen mukaan ihminen saa luontaisesti nautintoa jäljittelemisestä ja oppimisen iloa tunnistaessaan samankaltaisuutta asioiden välillä. Kerronnassa jäljittelyn välineet, kohteet ja tavat vaihtelevat.
Kerrontaa voi olla kolmea eri laatua: tragediaa, komediaa ja epiikkaa.
Arkeologi

Arkeologi tutkii entisaikojen ihmisiä ja heidän maaperään jättämiään jälkiä. Arkeologit ovat opiskelleet arkeologiaa, ihmisen menneisyyttä tutkivaa tiedettä.
Arkeologit etsivät arkeologisilla kaivauksilla jäännöksiä menneisyydestä, ennen kaikkea entisaikojen ihmisten esineistä ja asumuksista. He kirjaavat tarkasti kaikki löydökset ja pyrkivät selvittämään niiden iän sekä käyttötarkoituksen.
Arkeologit toimivat yleensä tutkijoina museoissa, yliopistoissa tai julkishallinnon alueella.
Perämeri

Perämeri, (, aik. "Kainuunmeri") on Pohjanlahden pohjoisin osa. Se rajoittuu etelässä Merenkurkkuun.
Hydrologiaa.
Perämeren valuma-alueen suuruus on 280 100 neliökilometriä ja vesialueen laajuus 36 800 neliökilometriä. Meren vesitilavuus 1 490 kuutiokilometriä, keskisyvyys 40 metriä ja suurin syvyys 148 metriä (toisen lähteen mukaan keskisyvyys 41 m ja suurin syvyys 146 m, jonka esiintymisseutua kutsutaan "Luulajan syvänteeksi"). Merialuetta etelässä rajaavassa Merenkurkussa meren kynnyssyvyys on vain 25 metriä.
Perämereen laskee useita jokia sekä Ruotsin että Suomen puolelta. Suurimmat Perämereen laskevat joet ovat Tornionjoki, Suomen pisin joki Kemijoki sekä Oulujoki. Ruotsin puolella mereen laskevat muun muassa Kalixjoki ja Luulajanjoki. Keskimäärin Perämereen laskee 115 kuutiokilometriä makeaa vettä vuodessa. Perämeri on lähes suolaton, sen pintaveden suolapitoisuus on vain noin 0,30–0,35 prosenttia.
Saaret ja satamat.
Perämeren suurin saari Suomen puolella on Hailuoto. 
Tärkeimmät satamat Suomen puolella ovat Kemin Ajos, Kokkolan Ykspihlaja, Raahen satama, Oulun Oritkari ja Tornion Röyttä. Ruotsin merkittävimmät satamat Perämeren rannikolla ovat Kainuu, Luulaja, Piitime ja Skellefteå. Kemi–Oulu-välillä on 10 metrin syväväylä.
Laajat hiekkasärkät ja -matalikot ovat Perämerelle ominaisia. Sellainen on muun muassa Haukiputaan edustalla sijaitseva Suurhiekka, jonne kaavaillaan tuulivoimala-aluetta. Santapankki-niminen saari sijaitsee laajan 1–2 metrin matalikon pohjoisreunalla.
Perämeri merisääennusteissa.
Merisääennustuksissa käytetään Perämeren lounaisrajalle seuraavaa määritelmää: merialueen lounaisraja seuraa linjaa Ruotsin Ratanista Suomen rannikon Stubbeniin. Perämeren kansainvälinen lyhennekoodi on B1, missä B on lyhennys Itämeren englanninkielisestä nimestä ("the Baltic Sea"). Perämeri voidaan jakaa tarvittaessa eteläosaan (B1S) ja pohjoisosaan (B1N), jolloin rajana käytetään leveyspiiriä 64° 30’ N.
Santapankki

Santapankki on asumaton, noin 1,5 kilometrin pituinen ja noin sadan metrin levyinen, kaakko–luode-suuntainen matala hiekkasärkkäsaari Perämerellä Haukiputaan ja Iin edustalla Pohjanlahdella, noin 10 meripeninkulman (18 kilometrin) päässä mantereelta laajan Nimettömänmatala-nimisen matalikon koillisreunassa, Oulun ja Iin kunnanrajan läheisyydessä. Saari kuuluu Pallosen saariryhmään ja se sijaitsee Iin kunnassa ja kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Saaren korkein kohta on vain muutamia metrejä merenpinnan yläpuolella. Kasvillisuutta on vain vähän, ja lajit rajoittuvat pääasiassa ruohokasveihin. Puita tai pensaita ei ole ollenkaan tai erittäin vähän. Saarella on vanhan merimerkin kiviset rauniot.
Saaren lounaispuolella sijaitsee laaja Nimettömänmatala-niminen matalikko, jolla vedensyvyys on keskimäärin 1,5–1,8 metriä. Toisella puolella saarta merenpohja putoaa muutaman sadan metrin matkalla aina 30 metriin saakka. Matalikon muut saaret ovat Astekari, Pallonen ja Nimetön.
Santapankki on lintujen levähdysalue. Kevät- ja syysmuuttojen aikana Haukiputaan lettojen ja Santapankin alueella levähtää useita kymmeniä lintulajeja. Saari on myös veneilijöiden suosima retkikohde.
Tietokonemusiikki

Tietokonemusiikki on tietokoneen avulla toteutettua musiikkia. 
Ennen 1970-lukua tietokonemusiikki oli pitkälti kokeellista eikä sillä ollut suurelle yleisölle kuin kuriositeettiarvoa. Musiikista tuli kuitenkin merkittävämpää videopelien ja äänipiirien kehityksen myötä. 1980-luvulle tultaessa tietokonemusiikki tuli kuitenkin mikrotietokoneiden ääniominaisuuksien myötä myös tavallisten harrastajien ulottuville ja etenkin pelimusiikin alueella on syntynyt klassikoksi muodostuneita kappaleita.
Tietokoneen musikkiohjelmiston avulla tehdystä elektronisesta musiikista on tullut suurempi osa-alue. Esimerkiksi syntetisaattoreita pystyy simuloimaan ohjelmallisesti tavallisen henkilökohtaisen tietokoneen suorituskyvyllä, mikä on tarjonnut monelle muusikolle halvemman vaihtoehdon musiikin tekoon.
Historia.
Varhaisin tunnettu tallennus tietokoneella tietokoneella tuotetusta musiikista äänitti BBC vuonna 1951 Ferranti Mark 1:llä. Tietokone soitti lyhyen pätkän muun muassa kappaleesta "In the Mood".
Ennen varsinaisia musiikkiohjelmia äänipiiriä ohjelmoitiin suoraan itse. Robert Yannes, joka kehitti Commodore 64:n SID-äänipiirin oli kiinnstonut elektronisesta musiikista syntetisaattoreista.
Karsten Obarski kehitti ensimmäisen tracker-ohjelman Ultimate Soundtrackerin Amigalla vuonna 1987.
Obarski kehitti ohjelman koska kyllästyi ohjelmoimaan tietokonemusiikkia käsin. Obarski suunnitteli ohjelman, joka esitti neljää kanavaa pystysuunnassa. Ohjelman käyttöliittymän "pianorulla" täsmäsi SID-kauden toistorakenteihin ja looppeihin. Ohjelma mahdollisti muidenkin kuin ohjelmoijien tuottaa musiikkia tietokoneella. Soundtrackerin jälkeen seurasivat ohjelmat kuten NoiseTracker ja ProTracker. Tracker-ohjelmissa käytetyt "modit" pystyivät tallentamaan jokaisen instrumentin ääninäytteiden lisäksi keston, intensiteetin ja erikoisefektin jokaiselle nuotille.
Atari ST ja Amiga 500 nousivat aloittelevien muusikoiden suosioon.
619

Kuolleita.
Muhammadin vaimo Khadijah ja setä Abu Talib kuolivat.
Indoiranilaiset kielet

Indoiranilaiset kielet ovat indoeurooppalaisten kielten itäinen kieliryhmä, joka jakautuu kahteen suureen alaryhmään, iranilaiseen ja indoarjalaiseen. Myös nuristanilaiset kielet (esimerkiksi prasuni ja aškuni) kuuluvat indoiranilaiseen ryhmään, mutta niiden asema indoiranilaisten kielten sukupuussa on epäselvä. Indoiranilaisia kieliä puhutaan muun muassa Intian, Nepalin, Bangladeshin, Pakistanin, Sri Lankan, Afganistanin ja Iranin alueella. Indoiranilaisilla kielillä on yli miljardi äidinkielistä puhujaa.
Indoiranilaisten kielten eriytyminen lienee tapahtunut 3. vuosituhannella eaa. Vanhimmat indoiranilaiset kielet ovat muinaisindoarja eli Veda-sanskrit, itäiranilainen avesta ja lounaisiranilainen muinaispersia. Mitannin alueelta on löytynyt jälkiä indoarjalaisesta superstraattikielestä.
Indoiranilaisia kieliä kutsutaan joskus myös arjalaisiksi kieliksi, koska jo 2000-luvulla eaa. kantaindoiraanin puhujat kutsuivat itseään arjalaisiksi: muinaisindoarjan puhujat sanalla "ā́r(i)ya", kun taas muinaisiraanin (avestan) puhujat "airya-"; itse asiassa "Irān" onkin tämän sanan monikon genetiivi, so. 'arjalaisten (maa)'.
Fataleka

Fataleka on Salomonsaarilla puhuttava austronesialainen kieli Malaitan saaren pohjoisosassa. Sitä puhuu äidinkielenään noin 6 700 ihmistä (1999). Fataleka kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Se on läheistä sukua muun muassa to'abaitan kielen kanssa.
Fatalekan musiikkia on julkaistu muun muassa Unescon tuella Philips-tavaramerkin alla yhdessä baegunkielisen musiikin kanssa alkuperäiskansojen kulttuurina LP-levynä vuonna 1970-luvulla. Levylle on kuultavissa ennustavia lauluja. Naisten laulu "Roiroa", jolle ominainen piirre on yhden naisen soololaulu seitsemän muun hyräillessä melodiaa. Levylle kuuluu myös panhuilutaiteilija Aeresuugan lyhyet soolomelodiat, ensimmäinen kertova gouro-linnun huudosta ja toinen luoteistuulesta, sekä kahden panhuiluyhtyeen musiikkia.
Vepsänjoki

Vepsänjoki, jota usein myös kutsutaan Horsmanjoeksi, on valjastamaton, kapea ja mutkitteleva Kiiminkijoen sivujoki, joka alkaa Vepsänjärvestä Oulun Vepsän kaupunginosasta entisen Ylikiimingin kunnan alueelta. Siihen liittyvät muun muassa Vähä-Vuotunkijärvestä laskevat Heinäjoki ja Vuotonoja. Joen pituus on hieman yli 15 kilometriä ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen.
Joki virtaa Jokelan ja Karahkan kyliä sivuten idästä länteen ja kääntyy pohjoiseen Horsman ampumaradan luona Ison Seluskanjärven pohjoispuolella, missä siihen liittyy Seluskanjärvestä laskeva kapea laskujoki.
Joki laskee Kiiminkijokeen Vesalan kaupunginosassa länsipuolella. Loppuosaltaan se muuttuu vuolaaksi ja mutkittelevaksi Siltakoskeksi.
Jokeen laskee useita pienempiä puroja ja ojia. Vesi on pääasiallisesti tummaa ja suoperäistä ja sen laatu on luokiteltu välttäväksi. Ison Seluskanjärven kunnostustoimien yhteydessä on myös todettu, ettei Vepsänjoki kestä enää lisäkuormitusta. Nykyisin veden sameus ja partikkelipitoisuus aiheuttaa haittoja, sillä joesta ei voi ottaa sauna-, kastelu- eikä käyttövettä, ja runsas irtoaineksen määrä pilaa pyydykset.
Leveimmillään joki on Horsman ja Siltakosken välisellä alueella, jossa se muodostaa syviä ja pitkiä, jopa 50 metrin levyisiä suvantojaksoja. Joen keskimääräinen leveys on kuitenkin vain 4–5 metriä.
Joen loppuosuus on suosittu melontakohde, sillä se tarjoaa sekä koski- että suvanto-osuuksia.
Güímarin pyramidit

Güímarin pyramidit sijaitsevat Güímarin kunnassa Teneriffan itärannikolla, Kanariansaarilla. Joukkoon kuuluu kuusi porraspyramidia, jotka muistuttavat mayojen ja asteekkien pyramideja Meksikossa.
Arkeologit uskoivat pitkään pyramidien olevan vain maanviljelijöiden peltojen vierille kokoamia kivikasoja. Vanhojen kuvien ja tarinoiden mukaan saarella on ollut enemmänkin pyramidejä, mutta ne on purettu rakennusmateriaaliksi. Güímarissa oli yhdeksän pyramidia, joista vain kuusi on jäljellä.
Kaivaukset.
Vuonna 1991 alkaneissa arkeologissa kaivauksissa havaittiin, että pyramidit on rakennettu päällekkäisistä kerroksista maata ja kiveä, ja eräästä kerroksesta löydettiin keramiikan sirpaleita, jotka ajoitettiin 1800-luvulle. Koska valtaosa pyramidista oli 1800-lukulaista keramiikkaa sisältäneen kerroksen päällä, päättelivät arkeologit, että pyramidit ovat peräisin aikaisintaan 1800-luvulta. Toisen teorian mukaan pyramidit ovat vanhempia ja guanchien rakentamia. Teorian perusteeksi on esitetty muun muassa se, että erään pyramidin alla on luola, joka oli guanchien käytössä.
Espanjan valloitukseen saakka 1400-luvun lopulla Güímar oli yhden Teneriffan kuninkaista ("mencey") asuinpaikka. Roomalaisen Plinius vanhemman mukaan puunilaisen tutkimusmatkailija Hanno Merenkulkijan aikana 600-luvulla eaa. saaret olivat asumattomat, mutta niillä oli ollut suurien rakennusten raunioita.
Vuonna 1998 65 000 m² pyramidialue avattiin etnologisena puistona yleisölle. Puistossa sijaitsee myös myrkkypuutarha.
Heyerdahlin teoria.
Vuonna 1991 Thor Heyerdahl tutki pyramideja, ja havaitsi ne muuksi kuin pelkiksi kivikasoiksi. Pyramidien kulmien kivissä on selviä käsittelyn merkkejä, ja ne ovat laavakiveä, eivätkä pelloista. Maa rakennuspaikalla on tasoitettu ennen rakennelman kokoamista.
Heyerdahl väitti, että pyramideillä on tietty suunta. Kesäpäivänseisauksen aikaan suurimman pyramidin päältä näkyy kaksi auringonlaskua, ensin vuoren taa, sitten uudelleen seuraavan vuoren taakse. Kaikkien pyramidien portaat ovat länsipuolella, jolloin talvipäivänseisauksen aikana nousija astuu suoraan nousevaan aurinkoon.
Camelot

Camelot on keskiaikaisten tarinoiden kuningas Arthurin linna, josta hän lähti legendaarisille sotaretkilleen ja jonne Pyöreän pöydän ritarit kokoontuivat. Nimi "Camelot" esiintyy ensimmäisen kerran 1100-luvun loppupuolella Chrétien de Troyes'n runossa "Lancelot", jossa se mainitaan Arthurin hovina. Seuraavalla vuosisadalla Camelotiin yhdistettiin myös Pyöreä pöytä. Lisäksi kerrotaan, että linnan alapuolella sijaitsi kaupunki.
Camelotin sijaintia ei tunneta, eikä sen olemassaolosta ole todisteita. Se on yhdistetty muun muassa linnavuori Cadbury Castleen, etelä-Walesin Caerleoniin sekä roomalaiseen Camulodunumiin eli Colchesteriin.
Camelot populaarikulttuurissa.
Sanaa "Camelot" käytetään joskus viitatessa Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn vuosien 1960–1963 hallintoon.
Alan Jay Lernerin ja Frederick Loewen musikaali "Camelot" perustuu löyhästi kuningas Arthurin legendaan.
Elokuvassa "Monty Pythonin hullu maailma" kuningas Arthur kutsuu Camelotia "hupsuksi paikaksi", ja Pyöreän pöydän ritarit päättävätkin näin ollen olla menemättä sinne.
Nettiroolipeli "RuneScapessa" Camelot on paikka, jossa pelaaja voi muun muassa tavata kuningas Arthurin ja Pyöreän pöydän ritarit.
Newforestinponi

Newforestinponi (myös New Forest -poni, puhekielessä usein NF tai nyffi) on esihistorialliselta ajalta peräisin oleva brittiläinen ponirotu. Rodun alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta myöhemmin siihen on risteytetty muun muassa walesinponeja, ylämaanponeja sekä arabian- ja englannintäysiverisiä. Newforestinponi on kotoisin Hampshiren kreivikunnan New Forestin alueelta, missä ponit ovat eläneet vapaina metsissä jo vuosisatojen ajan. Poneja elää yhä alkuperäisen kotiseutunsa metsissä, missä niiden elämä ei ole helppoa: ruokaa on vähän ja sen laatu on huonoa. Poneista onkin kehittynyt vähään tyytyviä, kestäviä ja varmajalkaisia.
Ominaisuudet.
Newforestinponeilla on erinomainen ratsuponin rakenne. Monista risteytyksistä huolimatta rotu on yhtenäinen. Yleisilmeeltään newforestinponin tulisi olla sopusuhtainen, vankkarakenteinen ja ratsutyyppinen. Ponin säkäkorkeus ei saa ylittää 148 cm korkeutta. Alarajaa ei ole, mutta ponit ovat hyvin harvoin alle 120 cm korkeita. Newforestinponeilla sallitaan kaikki muut värit paitsi valkovoikko (BEC) ja kirjava. Voikkovärit sallitaan tammoilla ja ruunilla, mutta "sinisilmäisiä voikkoja" (BEC tai blue-eyed cream) ei hyväksytä. Ruunikko ja sen eri sävyt ovat tavallisimmat värit. Valkoiset merkit ovat sallittuja ainoastaan päässä ja jaloissa, eivätkä ne saa ylittää kintereitä tai polvia.
Newforestinponeilla tulee olla loivat ja pitkät lavat, syvä runko, vahva luusto, hyväasentoiset, kovaluiset ja suorat jalat sekä pyöreät ja kovat kaviot. Takaosan tulee olla voimakas ja hyvin muodostunut. Pään tulisi olla siro ja ponimainen, kaulan pitkä ja hyvin liittynyt. Liikkeiden tulee olla tarmokkaat, irtonaiset ja suorat, muttei kuitenkaan liioitellut. Luonteeltaan newforestinponit ovat valppaita, rauhallisia ja yhteistyöhaluisia. Niitä on luonteensa puolesta erityisen helppo kouluttaa ja käsitellä, ja ne sopivatkin hyvin lasten poneiksi. Ne ovat hyviä ratsuja ja valjakkoponeja. Newforestinponit ovat nykyään erinomaisia lasten kisaponeja, joilla kilpaillaan yleensä este- ja kouluratsastuksessa
Newforestinponit maailmalla ja Suomessa.
Newforestinponi on suosittu rotu myös Ison-Britannian ulkopuolella. Niitä onkin viety paljon muualle Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa on noin 1200 rekisteröityä newforestinponia, ja vuosittain syntyy 40–50 varsaa. Rotu kuuluukin meillä suosituimpiin ponirotuihin, ja sillä on Suomessa myös kantakirja.
Newforestinponia käytetään paljon ratsuponijalostuksessa.
Valaistuminen

Valaistuminen on korkeimman tietoisuudentilan ja täydellisen, materiasta vapauttavan ymmärryksen saavuttamista. Eri perinteissä, kuten länsimaisessa filosofiassa, buddhalaisuudessa tai hindulaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan jonkin verran eri asioita, ja ne määrittelevät valaistumisen omien käsitteistöjensä sanoin.
Valaistuminen filosofisena käsitteenä.
'Valaistuminen' on länsimaisena filosofisena käsitteenä ihmisen korkein tiedon tai viisauden taso.
Valaistuminen buddhalaisuudessa.
Buddhalaisuuden keskiössä on Buddha, valaistunut eli kirjaimellisesti "herännyt". Valaistuminen tarkoittaa oman valaistumispotentiaalin eli buddhaluonnon herättämistä ja tiedostamista. Buddhalaisuudessa valaistumisella on kontekstista riippuen monta eri tarkoitusta ja tasoa, sillä esimerkiksi Buddhan kokema täydellinen valaistuminen ("anuttarā-samyak-saṃbodhi)" on eri tasoinen valaistuminen kun zen-buddhalaisuudessa koettava satori.
Nirvana.
Yleisesti buddhalaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan nirvanaa, eli kolmen mielen myrkyn (takertuminen, viha ja tietämättömyys) lakkaamista. Sanskritinkielen sana "nirvāṇa" tarkoittaakin "sammuksiin puhaltamista" tai "lakkaamista".
Buddhan opetusten mukaan nirvana saavutetaan jaloa kahdeksanosaista tietä seuraamalla. Meditaatioharjoitukset ovat olennainen osa buddhalaista harjoitusta, sillä meditaatiosta syntynyt viisaus poistaa tietämättömyyden ja sen myötä vapauttaa takertumisesta uudelleensyntymiseen.
Valaistuminen hindulaisuudessa.
Hindulainen termi valaistumiselle on mokša. Dualistinen hindulaisuus, kuten esimerkiksi valtaosa Vaishnava-traditioista, mieltää mokšan vapautettuna tilana jossa triputi (tietäjä, tiedetty ja tieto: yksilösielu, jumala ja jumalsuhde) säilyy ennallaan. Monistisessa Advaita Vedanta -koulukunnassa mokša tarkoittaa triputin eliminoivaa yksilösielun (atman) oivallusta luonteestaan kaiken sisältävänä maailmansieluna (brahman).
Valaistuminen jainalaisuudessa.
Jainalaisuudessa mokša ja nirvana ovat sama asia. Tämän olotilan saavuttanut henkilö on Siddha, jumala.
New Forest

New Forest on alue Englannin etelärannikolla Hampshiressa Southamptonin lähistöllä. Se on lähes kokonaisuudessaan suojeltu puistoalue, jossa asuu ainakin jossain määrin villinä poneja. Suojellun alueen pinta-ala on 571 km2. Alueen korkein kohta on Piper's Wait, 125 metriä.
Alue oli alun perin metsämaata, mutta sitä on yritetty viljellä kivikaudelta pronssikauteen. Maaperä ei kuitenkaan ole erityisen hedelmällistä. Alue on nykyään suosittu virkistyskohteena. Alueen merkittävin asuttu kylä on Lyndhurst.
New Forest rajattiin alkujaan kuninkaallisten metsästysmaaksi. Kansallispuiston alueella on metsää, niittyä ja rannikon luontotyyppejä kuten soraikkoa, kluuveja ja marskimaata.
Vuokot

Vuokot eli metsävuokot ("Anemone") on leinikkikasvisuku, johon kuuluu noin 120 lähinnä ruohovartista matalahkoa lajia. Vuokot ovat levinneet lähinnä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeille vyöhykkeille sekä lämpimän vyöhykkeen vuoristoseuduille. Jotkut kasvitieteilijät lukevat vuokkojen sukuun myös niiden läheiset sukulaiset kylmänkukat ("Pulsatilla") ja sinivuokot ("Hepatica").
Vuokot ovat monivuotisia ja ne kasvattavat kasvullisia juuriversoja (maavarsia), joiden avulla ne usein leviävät laajoiksi mättäiksi. Lehdet ovat syvään liuskaiset ja koristeelliset. Koristekasveina ovat suosittuja esimerkiksi kruunuvuokko ("Anemone coronaria") ja myös muita luonnonvaraisia vuokkolajeja kasvatetaan puutarhoissa. Useat vuokot ovat erittäin myrkyllisiä; esimerkiksi 30 valkovuokon nuorta versoa saattaa olla ihmiselle tappava annos.
Suomessa kasvaa maan eteläosan ravinteikkailla ja valoisilla metsäalueilla paikoin hyvin runsaina esiintyminä valkovuokko ("Anemone nemorosa") sekä melko harvinaisena etelärannikon lehdoissa keltavuokko ("Anemone ranunculoides"). Alppivuokkoa ("Anemone trifolia") esiintyy harvinaisena vain Asikkalassa ja Hollolassa.
Leinikkikasvit

Leinikkikasvit (Ranunculaceae) on Ranunculales-lahkoon kuuluva heimo, johon kuuluu noin 50 sukua ja 1 750 lajia. Suomessa merkittävimmät suvut ovat leinikit, hiirenhännät, konnanmarjat, kullerot, kylmänkukat, rentukat, ukonhatut, vuokot ja ängelmät. Lisäksi koristekasveina kasvatetaan akileijoja, jouluruusuja, kärhöjä, ritarinkannuksia ja talventähtiä. Monissa leinikkikasveissa on ranunkuliinia, joka hajoaa kasvin vaurioituessa ihmisille ja eläimille myrkylliseksi protoanemoniiniksi, joka iholla aiheuttaa rakkuloita ja muita vaurioita. Kaikki leinikkikasvit eivät kuitenkaan sisällä ranunkuliinia paljon tai juuri ollenkaan.
Tuntomerkit.
Useimmat leinikkikasvit ovat lauhkeiden ja viileiden alueiden ruohoja. Poikkeuksen tekevät kärhöt, joiden suvussa on puu- ja ruohovartisia köynnöksiä. Lehdet sijaitsevat varressa tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkain. Lehtilapa on ehytliuskainen tai kerrannainen. Kukkien kehässä on yksi teriömäinen kiehkura tai kaksi verhiöksi ja teriöksi erikoistunutta kiehkuraa. Useilla lajeilla on mesilehdet, jotka ovat kehittyneet sisemmästä kehäkiehkurasta tai heteistä. Hetiö on monilehtinen, emiö taas yksi- tai monilehtinen ja tavallisesti erilehtinen. Hedelmä on tuppilo, pähkylä tai harvoin marja (konnanmarjat). Useimmat leinikkikasvit sisältävät myrkyllisiä yhdisteitä.
Kolmas Nainen

Kolmas Nainen on suomalainen vuonna 1982 perustettu rock-yhtye Alavudelta. Yhtye ponnahti maineeseen vuoden 1984 Rockin SM-kisoissa, joissa se sijoittui toiseksi tasapistein voittajaksi selvinneen Peer Güntin kanssa. Kolmas Nainen tunnetaan ehkä ennen muuta solistinsa ja lauluntekijänsä Pauli Hanhiniemen (laulu, koskettimet, huuliharppu, haitari) yhtyeenä. Yhtyeen muut jäsenet ovat Pasi Kallioniemi (rummut), Raimo Valkama (basso), Sakari Pesola (kitara) ja Timo Kivikangas (kitara vuodesta 1989 eteenpäin). Timo Löyvä soitti yhtyeessä kitaraa vuosina 1982–1989 sekä uudelleen vuodesta 2009 kuolemaansa saakka vuonna 2024. Kolmatta Naista on joskus kutsuttu "Alavuden Dr. Feelgoodiksi". 
Yhtye oli suosituimmillaan 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Yhtye hajosi vuonna 1994, mutta on esiintynyt satunnaisesti tämän jälkeenkin. 
Toukokuussa 2009 Kolmas Nainen ilmoitti julkaisevansa uuden levyn 15 vuoden tauon jälkeen. Kuten edeltävien vuosien keikoilla, myös levyllä oli mukana kaikki kolme kitaristia. Levy "Sydänääniä" julkaistiin 7. lokakuuta 2009.
 Levy meni julkaisuviikolla (vko 42/2009) virallisen listan sijalle 1. ja säilyi listalla 21 viikkoa.
Kolmas Nainen julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa "Me ollaan ne" 25. lokakuuta 2013. Albumi äänitettiin kokoonpanon vanhalla kotiseudulla Alavudella. Levyn on tuottanut yhtye yhdessä Mikko Karmilan kanssa. Levyn ensimmäinen single ja video ”Me ollaan ne” julkaistiin 13. syyskuuta. Albumi meni julkaisuviikolla (44/2013) virallisen listan sijalle 2.
Toukokuussa 2019 yhtye julkaisi uuden singlen, "Suolaisemmat veet", ja syyskuussa toisen singlen ”Linjassa”. Yhtyeen kymmenes albumi "Linjassa" julkaistiin 18. lokakuuta, jonka jälkeen yhtye aloitti kiertueen. 
Kolmannen Naisen menestyskappaleita ovat olleet muun muassa ”Tästä asti aikaa”, ”Elämän tarkoitus”, ”Niin sen täytyi olla”, ”Tango Taisteluni”, ”Tähän aikaan vuodesta”, ”Onpa kadulla mittaa!”, ”Ooh, Sammy!”, ”Oi Suomen nuoria!”, ”Pyörteeseen”, ”Kai mä tästäkin toivun”, ”Sekunnit ja tunnit”, ”Äiti pojastaan pappia toivoi”, ”Valehtelisin jos väittäisin”, ”Hyvää ja kaunista”, ”Me ollaan ne”, ”Lautalla”, ”Sähkökitara, hyvää tahtoa ja kavereita” ja ”Raatona maantiellä”.