Arsenal FC

Arsenal Football Club (lempinimi "The Gunners", ) on lontoolainen jalkapalloseura, joka pelaa Englannin korkeimmalla sarjatasolla Valioliigassa.
Seura perustettiin vuonna 1886 Royal Arsenalin asetehtaan työntekijöiden toimesta Kaakkois-Lontoossa nimellä "Dial Square". Joukkueen nimi muuttui tämän jälkeen muutaman kerran, kunnes vuonna 1913 seura muutti pohjoiseen Highburyn kaupunginosaan ja otti nimekseen Arsenal. Joukkueen perustamisesta lähtien sitä on kutsuttu nimellä "The Gunners".
Arsenalin ensimmäinen menestyskausi oli Herbert Chapmanin alaisuudessa 1930-luvulla, jolloin seura voitti viisi sarjamestaruutta ja FA Cupin kaksi kertaa. Sodan jälkeinen aika ei ollut seuralle yhtä menestyksäs. 1970-luvulla seuraa syytettiin tylsän jalkapallon pelaamisesta, mikä jatkui George Grahamin managerikaudella vuosina 1985–1995. Grahamin taktiikka johti kuitenkin monesti menestykseen. Vuonna 1996 ranskalainen Arsène Wenger aloitti seuran managerina ja uudisti seuran toimintaa. Seurassa ryhdyttiin panostamaan hyökkäävään pelin, ulkomaalaispelaajiin ja nuoriin kykyihin. Strategia johti seuran kolmanteentoista mestaruuteen vuonna 2004, jolloin joukkue ei hävinnyt yhtäkään ottelua saaden lempinimen "The Invincibles". 
Arsenal sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 14.
Historia.
Seuran perustivat vuonna 1886 Woolwichin Royal Arsenal -asetehtaan työntekijät kaakkois-Lontoossa. Seuran nimi oli aluksi "Dial Square", mutta se muuttui nopeasti muotoon "Royal Arsenal". Joukkue nimettiin uudelleen vielä vuonna 1893 "Woolwich Arsenal"iksi, kun joukkueesta tuli ammattilaisseura.Woolwich Arsenalista tuli The Football Leaguen ensimmäinen eteläinen jäsen, aloittaen vuonna 1893 2. divisioonasta. Joukkue nousi kuitenkin korkeimmalle sarjatasolle, 1. divisioonaan, vuonna 1904. Koska Arsenal sijaitsi etäällä muista sarjan joukkueista, olivat sen yleisömäärät alhaisia ja joukkue kärsi talousongelmista. Joukkue ajautuikin vararikkoon vuonna 1910, jolloin seuran ottivat haltuun liikemiehet Henry Norris ja William Hall. Norris pyrki siirtämään joukkueen ja vuonna 1913 se muuttikin Pohjois-Lontooseen, Highburyssä sijaitsevalle Arsenal Stadiumille. Norris myös poisti seuraavana vuonna sanan "Woolwich" joukkueen nimestä. Joukkue oli juuri jäänyt 1. divisioonan viimekseksi ja pudonnut takaisin 2. divisioonaan. Joukkue sijoittui 1919 divisioonan viidenneksi, mutta nostettiin siitä huolimatta ylimmälle sarjatasolle. Nostamiseen vaikutti paikallisvastustaja Tottenham Hotspur FC, jonka uskottiin käytettävän epäilyttäviä keinoja. Noston taustalla onkin väitetty olleen ennemmin historialliset kuin urheilulliset syyt.
Herbert Chapman nimettiin Arsenalin uudeksi manageriksi vuonna 1925. Chapmanin aikana Arsenal saavutti ensimmäistä kertaa huomattavaa menestystä, minkä taustalla olivat Chapmanin vallankumoukselliset taktiikat ja harjoittelumetodit sekä sellaisten tähtipelaajien hankkiminen kuten Alex James ja Cliff Bastin. Arsenalin ensimmäiset merkittävät pokaalit tulivat 1930-luvun alussa. Arsenal voitti vuoden 1930 FA Cupin sekä kaksi liigamestaruutta kausina 1930–1931 ja 1932–1933. 
Chapman kuoli yhtäkkisesti vuonna 1934 jättäen George Allisonin jatkamaan hänen menestyksekästä työtään. Allisonin ja hänen apuvalmentajiensa Joe Shaw’n sekä Tom Whittakerin ohjauksessa Arsenal voitti kolme liigamestaruutta lisää kausina 1933–1934, 1934–1935 ja 1937–1938. Lisäksi Arsenal saavutti FA Cupin voiton vuonna 1936.
Toisen maailmansodan aikana Englannissa ei pelattu ammattilaistason jalkapalloa, mutta pian sodan jälkeen alkoi Arsenalin toinen menestyksekäs ajanjakso. Tom Whittakerin valmentamana Arsenal voitti liigamestaruuden kausina 1947–1948 ja 1952–1953 sekä FA Cupin vuonna 1950. Tämän jälkeen seurasi pitempi ajanjakso ilman huomattavaa menestystä.
Arsenal palasi mitalikantaan 1960-luvun lopussa sen jälkeen, kun uudeksi manageriksi oli nimitetty yllätysvalinta Bertie Mee. Kaudella 1969–1970 Arsenal voitti ensimmäisen Euroopan pokaalinsa kukistamalla Anderlechtin Inter-Cities Fairs Cupissa maalierolla 4–3. Menestystä Euroopan kentillä seurasi menestys kotimaassa, sillä Arsenal saavutti historiansa ensimmäisen tuplan kaudella 1970–1971 voittamalla sekä liigan että FA Cupin. Tuplan voittanut kokoonpano kuitenkin hajosi pian, ja seuraava vuosikymmen sisälsikin monia kakkossijoja, mutta itse mestaruuksia ei tullut.
Terry Neill korvasi Bertie Meen Arsenalin managerina vuonna 1976 tullen kaikkien aikojen nuorimmaksi Arsenal-luotsiksi 34 vuoden ikäisenä. Uusien vahvistusten ja muutaman lahjakkaan pelaajan kuten Liam Bradyn avulla Arsenal eteni kolmeen FA Cupin finaaliin vuosina 1978–1980. Tuloksena näistä oli kaksi tappiota ja yksi voitto. Voitto tuli vuonna 1979 Arsenalin kukistettua Manchester Unitedin viimeisen minuutin maalilla 3–2. FA Cupin lisäksi Arsenal eteni vuonna 1980 European Cup Winner’s Cupin finaaliin, josta tuloksena oli kuitenkin tappio rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Seuratunnukset.
Seuravaakunat.
Kaski vuotta seuran perustamisen jälkeen laadittiin seuran ensimmäinen seuravaakuna. Royal Arsenal -nimisen seuran vaakuna perustui Woolwichin kaupunginosan vaakunaan. Vaakunan kolme pylvästä esittävät leijonanpäillä koristeltuja tykkejä. Tykit liittyvät sotilaallisen historian omaavaan Woolwichin kaupunginosaan. Tämä seuravaakuna poistettiin käytöstä, kun joukkue muutti Pohjois-Lontooseen. Vaakunan reunoja koristavat vasemmalle ja oikealle lähtevät lehvät.
Seuravaakuna uudistettiin lähes kymmenen vuoden jälkeen, kun seura oli muuttanut ja vaihtanut nimeään vuonna 1913. Seuravaakunaa uudistettiin vuosina 1922 ja 1925, jolloin tykki kääntyi osoittamaan vasemmalle. Seuravaakunasta löytyi myös seuran lempinimi. 1940-luvun lopulla seura sai ensimmäisen värillisen seuravaakunan. Punainen ja valkoinen viittaisvat joukkueen peliasuihin. Uudessa seuravaakunassa oli joukkueen nimi sekä kotipaikka Islingtonin nimi goottilaisella kirjaisintyypillä. Vaakunaan lisättiin myös seuran latinankielinen motto "Victoria Concordia Crescit" (). Vuosien kuluessa tästä vaakunasta julkaistiin modernisoituja versioita. Vuosien varrella vaakunassa on käytetty myös kultaisen ja vihreän värejä. Aikajaksolla käytettiin myös FA Cupin finaaleissa omia logoja.
Seuralla oli vaikeuksia saada patenttia entiselle vaakunalleen, joten vuonna 2002 seura vaihtoi sen täysin uuteen. Tykki säilytettiin, ja tällä kertaa se osoitti jälleen oikealle. Uusi vaakuna edusti myös uutta aikakautta, kun suunnitelmat vuonna 2006 rakentuneesta uudesta stadionista olivat jo valmiina. Uusi logo koostui moderneista kaarevista viivoista ja yksinkertaisuudesta. Logossa entisen logon vihreä väri korvattiin tummansinisellä. Tykin päällä lukee seuran nimi. Jotkut kannattajat ovat arvostelleet tätä logoa perinteitä loukkaavaksi uuden kaarevan ja yksinkertaisen tyylin vuoksi. On myös toivottu, että faneilla olisi mahdollisuus vaikuttaa seuran logoon.
Arsenalin 125-vuotisjuhlien kunniaksi kauden 2011–2012 pelipaidoissa käytettiin hieman muokattua versiota seuran ensimmäisestä logosta. Uudessa logossa on yhdistetty nykyinen ja vanha logo. Arsenalin nykyisen logon ympärillä on ensimmäisen logon tapaan tammen- ja laakerinlehdet. Lehtien ympärille kiertyvät nauhat, joissa lukee toisella puolen 1886 ja toisella 2011. Niiden keskellä suoraan nykyisen logon alla lukee ”Forward”. Kaudeksi 2012–2013 palautettiin voimaan ennen juhlavuotta käytössä ollut logo.
Pelipaitojen valmistajat ja sponsorit.
Arsenalin pelipaitoja ovat tehneet monet valmistajat, kuten Bukta (1930–luvulta aina 1970–luvun alkuun), Umbro (1970–luvun alusta vuoteen 1986), Adidas (1986–1994), Nike (1994–2014), Puma (2014–2019) ja nykyisin Adidas (2019-). Kuten useilla muillakin Valioliigaseuroilla, Arsenalin pelipaitaa on 1980-luvulta sponsoroinut jokin yhtiö. Sponsoreina ovat olleet JVC (1982–1999), Sega (1999–2002), Telefónica Europe eli O2 (2002–2006) ja Emirates (2006–).
Stadion.
Arsenal pelasi kotiottelunsa vuodesta 1913 lähtien Highburyn stadionilla, kunnes kaudeksi 2006–2007 se siirtyi uudelle Emirates Stadiumille. Stadion vihittiin virallisesti käyttöön 26. lokakuuta 2006. Ensimmäinen ottelu pelattiin kuitenkin jo 22. heinäkuuta Ajaxia vastaan; peli oli Arsenal-ikoni Dennis Bergkampin jäähyväisottelu. Bergkamp pelasi Arsenalissa 423 ottelua ja teki niissä 120 maalia. 
Emirates Stadiumin katsojakapasiteetti on 60361 henkilöä. Stadionin rakennus maksoi kokonaisuudessaan noin 390 miljoonaa puntaa. 
Saavutukset.
Vuoden 2004 valioliigamestaruus tuli tappiottomalla pelillä.
Edustusjoukkue.
Lainalla olevat pelaajat.
Päivitetty 26. heinäkuuta 2025.
"Päivitetty 31. elokuuta 2024."
"Päivitetty 31. elokuuta 2024."
Valmentajat.
Lähde: