Kotialttari

Kotialttari on kotiin rakennettu yleensä pienikokoinen alttari, jonka äärellä perheen jäsenten on mahdollista rukoilla tai suorittaa pienimuotoisia uskonnollisia seremonioita. Kotialttari saatetaan rakentaa esimerkiksi pöydälle tai hyllyyn tai se voi koostua pelkistä seinään kiinnitetyistä koristeista. Alttari saatetaan koristella uskonnollisilla esineillä ja sen äärellä saatetaan lukea uskonnollisia tekstejä tai lausua rukouksia. Monet eri uskonnot kannustavat kotialttarin tekoon ja sen äärellä rukoiluun.
Kotialttari eri uskonnoissa.
Läntinen kristinusko.
Roomalaiskatolisen kirkon ja protestanttisten kirkkojen jäsenten kotialttarit eivät merkittävästi eroa toisistaan. Tyypillinen kotialttari on pieni uskonnollisilla esineillä varusteltu pöytä tai nurkkaus. Alttarin varustukseen ja koristeluun voi kuulua esimerkiksi pieni krusifiksi tai pöytäristi, Raamattu, rukous- ja hartauskirjoja, kynttilöitä, kukkia ja myös muita henkilökohtaiselle uskonelämälle merkittäviksi koettuja esineitä. Alttari voidaan peittää liinalla.
Alttarin ääressä voidaan esimerkiksi rukoilla tai sen äärellä voidaan toimittaa muita perheen yhteisiä uskonnollisia toimituksia. Kotialttari voi olla myös väliaikainen tai jotain tiettyä erikoistilannetta, kuten kodin siunaamista, varten rakennettu.
Ortodoksinen kristinusko.
Ortodoksiselle kristinuskolle tyypillinen kotialttari on ikoninurkka. Ikoninurkka on yleensä huoneen idän puoleisen seinän nurkkaus. Itä symboloi tällöin auringon noususuuntana valon voittoa pimeydestä. Ikoninurkkaan sijoitetaan perheen ikoneja joiden äärellä suoritetaan päivittäiset rukoukset. Ikoninurkan edessä voidaan myös lausua lyhyempiä rukoushuokauksia tai sen edessä voidaan pitää lampukkaa tai tuohusta, jonka valo muistuttaa jatkuvasta rukouksesta. 
Ikonit sijoitetaan usein hieman katsekorkeutta ylemmäs. Jos perheellä on monia ikoneja, keskeisimmälle paikalle asetetaan tyypillisesti Kristuksen ja Jumalanäidin ikonit. Muiden pyhien ikonit sommitellaan näiden ympärille. Ikoneja voidaan pitää myös muualla kuin ikoninurkassa. Tällöinkin niille yleensä pyritään varaamaan erityinen paikka, jossa ne eivät esimerkiksi ole sekaisin muiden taideteosten tai seinäkoristeiden kanssa.
Islam.
Islamiin kuuluu olennaisena osana säännöllinen rukous. Muslimi rukoilee yleensä viisi kertaa vuorokaudessa rukoussuuntanaan Mekka. Rukouselämän säännönmukaisuuden vuoksi on myös kotona rukoilu tyypillistä. Islamissa ei kuitenkaan tyypillisesti rakenneta erillistä kotialttaria, eikä esimerkiksi alttarin koristelu kuvilla olisi islamin mukaista. Tyypillistä silti on, että Islamin harjoittaja varaa kotoaan tilan, joka on rukoukselle sopiva ja jossa rukouksessa tarvittava välineistö kuten rukousmatto ja mahdollisesti käytettävät rukoushelmet ("misbaha") on helppo säilyttää.
Buddhalaisuus.
Buddhalaisuudessa kotialttarin ääressä saatetaan harjoittaa esimerkiksi meditaatiota. Alttari saatetaan koristella Buddhaa esittävällä patsaalla tai kuvalla ja esimerkiksi läheisiä ihmisiä tai uskonnollista opettajaa esittävillä kuvilla. Alttarin ääreen saatetaan myös asettaa vesimalja ja kukkia ja sen äärellä saatetaan polttaa suitsukkeita. Nämä ovat buddhalaisuudessa perinteisiä uhreina tarjottavia lahjoja, joiden tarkoitus on osoittaa ja harjoittaa antajansa anteliaisuutta ja hyväntahtoisuutta.
Hindulaisuus.
Hindulaisuudessa kotialttarilla on tärkeä asema. Kotialttarin ääressä saatetaan esimerkiksi lukea uskonnollisia tekstejä, suorittaa puja-rituaali tai laulaa bhajaneja. Alttarilla saatetaan myös pitää öljylamppua tai suitsukkeita, joiden polttaminen on osa hindulaista rukouselämää.
Hindulaisuuden juhlapäiviä varten saatetaan myös rakentaa tavallista kotialttaria koristeellisempia väliaikaisia alttareita. Myös monet suuremmat rituaalit kuten initaatioriitti Upanayana tai avioliittoseremonia voidaan periaatteessa suorittaa kotona kotialttarin ääressä.