Oksitaani

Oksitaani (oksitaaniksi "occitan" tai "lenga d’òc" ), toisinaan myös provensaali, on romaaninen kieli, jota puhutaan Etelä-Ranskassa, Piemonten maakunnassa Italiassa ja Val d’Aranissa Espanjassa. Oksitaanin kieli- ja kulttuurialuetta kutsutaan Oksitaniaksi. Oksitaani jakautuu variantteihin, jotka luokitellaan yleensä kuuteen päämurteeseen. Kielen puhujien määrää on vaikea arvioida, ja arviot vaihtelevatkin noin 100 000 ja muutamien miljoonien välillä. Unesco määrittelee kaikki oksitaanin päämurteet uhanalaisiksi. Romaanisista pääkielistä oksitaania lähimpänä on katalaani. Oksitaanilla on pitkä kirjallinen historia muun muassa trubaduurien kielenä 1000–1300-luvuilla.
Oksitaani oli Etelä-Ranskassa enemmistön äidinkieli aina 1900-luvun alkuun saakka, jolloin ranskan kieli syrjäytti sen. Taustalla olivat ennen kaikkea vuosina 1881 ja 1882 säädetyt lait, jotka tekivät julkisesta ranskankielisestä peruskoulusta pakollisen kaikille 6–13-vuotiaille. Pohjois-Ranskassa kehittyneen ja myöhemmin standardisoidun hallintokielen puhujat suhtautuivat oksitaaniin oman kielensä "turmeltuneena" murteena, vaikka tosiasiassa kyseessä on itsenäisesti latinasta kehittynyt kieli. Valtiollisen koulutuspolitiikan osana opettajat kokivat tehtäväkseen lasten "sivistämisen", ja oksitaanin puhumisesta saatettiin kouluissa rangaista. Viimeiset yksikieliset oksitaanin puhujat ovat hävinneet luultavasti 1950-luvulle tultaessa.
Oksitaanin nimiä.
Kielen nimi tulee myöntöilmausta "kyllä" tarkoittavasta sanasta "òc". Oksitaania nimitetään joskus provensaaliksi, joka on yksi oksitaanin murteista. Vuosisatojen kuluessa oksitaanilla on ollut liuta muitakin nimiä, muun muassa "lenga romana", "roman", "limousin", "raimondin", "gascon" ja "catalan".
Ranskan kielen termi "patois" merkitsee vaikeasti ymmärrettävää, suullista, paikallista murretta, jota puhutaan lähinnä maaseudulla. Tätä pejoratiivista termiä on käytetty myös oksitaanista, jonka puhujien on ajateltu puhuvan vain huonoa ranskaa. Oksitaani ei kuitenkaan ole ranskan murre, vaan latinasta kehittynyt romaaninen kieli.
Puhuma-alue.
Oksitaanin kieli- ja kulttuurialueesta käytetään nimeä Oksitania, ja se kattaa Etelä-Ranskan, Pohjois-Espanjan ja Luoteis-Italian alueita. Oksitaanilla ei ole virallisen kielen asemaa Ranskassa. Oksitaanin variantti araneesi on virallinen kieli Espanjassa Val d'Aranissa. Italian Piemonten alueella oksitaani on alueellinen suojeltu kieli.
Äänteet.
Vokaalit.
Alueellisesti esiintyy myös vokaali / ə /. 
Konsonantit.
Alueellisesti esiintyvät lisäksi konsonantit / h β ʁ /.
Kielioppia.
Kirjoitusjärjestelmä.
Oksitaania kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Oksitaanin aakkosissa on 23 kirjainta: a, b, c, d, e, f, g, h, i, j, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v, x ja z. Kirjaimia k, w ja y voidaan käyttää lainasanoissa. 
Sananpaino.
Esimerkkejä: La mecanica, destriar, cuélher, cantan, penós, gaton.
Oksitaanin murteet.
Omankielisinä niminä oksitaanin päämurteet ovat:
Oksitaanin ja katalaanin suhde toisiinsa.
Katalaanin ja oksitaanin on usein katsottu olevan keskenään erittäin läheisiä kieliä ja niiden keskinäistä suhdetta voidaan pitääkin läheisempänä kuin katalaanin ja espanjan. Joskus myös gasconin murteen voidaan katsoa olevan kauempana muista oksitaanin murteista kuin katalaanista. Joskus katalaania ja oksitaania on virheellisesti pidetty yhtenä kielenä, koska Aragonian kuningaskunnan aikana 1000–1400-luvuilla oksitaanilla oli vahva asema ulkopolitiikan ja kulttuurin kielenä. Lisäksi oksitaanin kirjakieli luotiin ennen katalaanin normistoa, mistä johtuen katalaania äidinkielenään puhuvat kirjailijat ja runoilijat kirjoittivat usein oksitaaniksi. Katalaanin (tai valenciaanin) ilmaisuvoimaisen käytön puolesta runoudessa toimi muun muassa Beniarjóssa asunut ja gandialaisenakin tunnettu runoilija Ausiàs March 1400-luvun alussa. 
Oksitaani ja katalaani eroavat nykyään muun muassa ortografioidensa osalta. Oksitaania kirjoitetaan tavalla, joka on lähempänä keskiaikaista kirjoitusasua, kun taas katalaanit ovat valinneet lähemmin omaa ääntämystään vastaavan ortografian (esimerkiksi loppu-"n":n puuttuminen sanassa "català" ’katalaani’). Valtaosa oksitaanin puhujista elää Ranskassa, kun taas katalaanin puhujista selvä enemmistö Espanjassa. Myös kielten sanastot ovat vuosien aikana eriytyneet ja molempien kielten sisäiset alueelliset variaatiot ovat eriyttäneet kieliä toisistaan.
Esimerkkejä.
Provensaalin murretta: ”O divin arc de seda! immensa, etèrna e sublima clemença! Vese una terra nòva, un solèu que fai gaug.” Vapaa käännös: ”Oi jumalainen sateenkaari! valtava, ikuinen ja jalo laupeus! Näen uuden maan, auringon joka riemastuttaa.” – Frédéric Mistralin teoksesta "Mirèio" (paremmin tunnettu nimellä "Mireille")
Gasconin murretta: ”On ès? On ès adara? On ès? E sabs desempuish quant de temps non m'as pas hèit novèlas?” Vapaa käännös: ”Missä olet? Missä olet nyt? Missä olet? Tiedätkö kuinka kauan siitä on kun viimeksi kerroit minulle, mitä sinulle kuuluu?” – Marilis Orionaan kappaleesta ”Gabriel”
Muuta.
Oksitanialla on oma jalkapallojoukkue, joka ottaa osaa kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn ulkopuolisille joukkueille tarkoitettuihin NF-Boardin kilpailuihin.