tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ludwig Thoma

Ludwig Thoma (21. tammikuuta 1867 Oberammergau – 26. elokuuta 1921 Rottach, Tegernsee) oli saksalainen kirjailija.
Thoma opiskeli ensin metsäalaa, sitten oikeustiedettä ja toimi 1894–1899 asianajajana. Hän meni "Simplicissimus"-lehden toimittajaksi ja myöhemmin hänestä tuli sen päätoimittaja. Thoma oli terävä ja häpeilemätön satiirikko, jollaista Saksassa ei ollut toista Heinrich Heinen kuoltua. Hänellä oli kaksi aihepiiriä, joita hän käsitteli, ja niistä toinen oli hänen kotiseutunsa Ylä-Baijerin kansa, toinen silloinen moderni seuraelämä. Kotiseudun kansankuvauksista otettiin monia painoksia. Myös Thoman satiiriset näytelmät olivat menestyksiä. Thoma julkaisi 1919 kokoelman "Erinnerungen". Hän kirjoitti myös salanimillä, kuten "Peter Schlemihl", "Schmiernazi, Lorenz Angermayer, Adolf Stengel, Hans Mayrhofer‚ Peter Schlamminger, Maxl".
Kaarlo Juhana Inberg

Kaarlo Juhana (Hannu) Inberg (16. huhtikuuta 1877 Ahlainen – 2. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen juristi, pankki- ja vakuutusmies, maanviljelijä sekä valtiopäivämies. 
Inbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Fredrik Johan Inberg ja Helena Josefina Forsell ja puoliso vuodesta 1906 Anna Matilda Myrberg. Inberg tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1896 ja suoritti oikeustutkinnon 1900, varatuomarin arvon hän sai 1903. Hän harjoitti maanviljelystä omistamallaan tilalla vuodesta 1896 ja toimi Kansallis-Osake-Pankin Porin konttorin johtajana 1908–1917 ja pankin hypoteekkiosaston johtajana 1917–1920. Ahlaisten Säästöpankin kamreeri Inberg oli 1901–1916 ja Porissa hänellä oli asianajotoimisto 1909–1916. Inberg työskenteli myös vakutuusyhtiöiden Pohjola, Kullervo ja Osmo johtajana. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1916, valtuuston puheenjohtajana hän toimi 1914. Inberg oli talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.
József Palotás

József Palotás (14. toukokuuta 1911 Budapest – 16. marraskuuta 1957 Budapest) oli unkarilainen painija ja olympiamitalisti.
Palotás edusti vuosina 1929–1939 Budapestin rautatieläisten urheiluseuraa BVSC. Hän voitti ensimmäiset kansalliset mestaruudet vuonna 1934 niin kreikkalais-roomalaisen kuin vapaapainin raskaassa sarjassa. Vuonna 1936 hän nousi olympiapronssille Berliinin olympialaisten kreikkalais-roomalaisessa painissa sen keskisarjassa eli alle 79 kg:n sarjassa. Hän voitti alkukierroksilla Ranskan Pigeot'n, Jugoslavian Kišin, Tšekkoslovakian Přibylin. Neljännellä kierroksella hän sai lepovuoron, jonka jälkeen tappiot selätyksellä Saksan Ludwig Schweickertille ja Ruotsin Ivar Johanssonille toivat hänelle olympiapronssia. Samassa sarjassa Suomen Väinö Kokkinen sijoittui Palotásin jälkeen neljänneksi ilman keskinäistä ottelua.
Seuraavana vuonna hän voitti Unkarin mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa keskisarjaassa ja pronssia vapaapainin EM-kisojen raskaassa keskisarjassa Ruotsin Axel Cadierin ja Saksan Paul Böhmerin jäljessä. 
Palotásin ura päättyi kauteen 1939, jolloin hän oli edustanut kotimaataan Unkaria 10 kertaa.
Inberg

Inberg on tai on ollut seuraavien henkilöiden sukunimi:
Entisenä nimenä nimi on ollut seuraavilla henkilöillä:
Kiklat (suku)

Kiklat ("Cichla") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 15 lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Koskipuiston ravintola

Koskipuiston ravintola on arkkitehti Timo Penttilän suunnittelema rakennus Tampereen ydinkeskustassa, Koskipuiston vieressä. Paviljonkimainen, matala ja tasakattoinen talo on valmistunut keväällä 1966, ja sitä on myöhemmin laajennettu useita kertoja. Kadunpuoleinen julkisivu on uusittu vuonna 2017.
Rakennuksen vieressä kasvaa Suomen suurin kanadanpoppeliyksilö ("Populus × canadensis").
Historiaa.
Koskipuiston ravintolarakennus on alun perin suunniteltu puistokahvilaksi. Sen rakennutti Sotaveteraanien huoltoyhdistys yhdessä Koivupirtin vanhainkodin kannatusyhdistyksen kanssa. Kun talo myöhemmin siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen, sen vuokrasi käyttöönsä Pirkanmaan Osuuskauppa. Tiloissa toimi vuosikymmenien ajan Rosso. Osuuskauppa osti rakennuksen kaupungilta vuonna 2016, ja seuraavana vuonna siinä avattiin Puisto-niminen ravintola.
Status.
Koskipuiston ravintola on osa Tammerkosken kansallismaisemaa sekä Hämeenkadun, Hämeensillan ja Keskustorin valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan ravintolalla on rakennustaiteellista, kulttuurihistoriallista ja kaupunkikuvallista arvoa. Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1996.
Isokikla

Isokikla ("Cichla ocellaris") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Isokikla voi kasvaa korkeintaan 74 senttimetrin mittaiseksi ja painaa korkeintaan 6,8 kilogrammaa. Lajilla on kylkiviivalla noin 67–82 suomua. Kummallakin kyljellä on 3–4 tummaa juovaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isokiklaa tavataan Ranskan Guayanasta, Guyanasta ja Surinamesta. Lajia on myös tuotu Aasiaan, Pohjois-Amerikkaan ja Oseaniaan. Sen elinympäristöä ovat kosket sekä hitaasti virtaavat, matalat joet. Isokikla elää parvissa. Laji käyttää ravinnokseen pikkukaloja, useimmiten rihmakupusillejä ("Dorosoma petenense"), moskiittokaloja ("Gambusia affinis"), tilapioita ja isoaurinkoahvenia ("Lepomis macrochirus"). Isokikla voi kutea ympäri vuoden, useimmiten sadekauden alkaessa. Laji munii yhden kudun aikana keskimäärin 9 000–15 000 mätimunaa, joiden halkaisija on noin 1,4 millimetriä. Isokikla elää noin 24–27 asteen lämpöisissä vesissä vähintään viiden metrin syvyydessä.
Norok – Moldavian suosikkeja

 Norok – Moldavian suosikkeja on suomalainen televisio-ohjelma, joka esittelee moldavialaisia kevyen musiikin artisteja ja heidän musiikkiaan. Ohjelman tuottivat yhteistyössä Yle TV1 Viihdetoimitus ja Neuvostoliiton Gosteleradion Moldavian toimitus 1984. Ohjelman moldavialaisena yhteystoimittajana oli Anton Unkutse, joka kutsui Erkki Pohjanheimon tuottamaan ja ohjaamaan "Norok"’in Kišinevin televisiostudioon. Unkutse innostui suomalaisesta tavasta tehdä musiikkiohjelmia, kun hän katseli niitä ollessaan Helsingissä seuraamassa Pohjanheimon Moldaviassa kuvaaman Pikku varsan tanssi -ohjelman jälkitöitä. 
"Norok" on moldavialainen tervehdys ja tarkoittaa suunnilleen terve! tai morjens!.
Erkki Pohjanheimo otti Suomesta mukaansa Moldaviaan kuvaaja Pentti Jurvasen, musiikkitarkkailija Kari Hakalan, kuvanauhoittaja Boris Krügerin ja kuvaussihteeri Tuula Luotolan. Lavastajaksi Kišinevistä saatiin Igor Lodzeiskij. Ohjelman esiintyjät Pohjanheimo valitsi Anton Unkutsen tarjoamista ehdokkaista. Norok-ohjelmassa ei ole varsinaista juontajaa vaan visuaalisena johdattelijana toimii tunnettu moldavialainen naamiotaiteilija Gleb Saintšuk. Hän on tehnyt hauskoja naamioita ja karikatyyrejä tunnetuista moldavialaisista taiteilijoista. 
"Norok – Moldavian suosikkeja" -ohjelman ensiesitys oli Yle TV1:ssä 27.11.1984. Sitä voitiin samanaikaisesti kuunnella stereofonisena radion rinnakkaisohjemassa. Televisiolla ei tuohon aikaan ollut vielä stereolähetyksiä. "Norok" uusittiin TV1:ssä 16.11.1985. 
Esiintyjät.
Esiintyjät olivat Moldavian suosituimpia laulajia: Nadeshda Tsepraga, Olga Tsolaku, Jurij Sadovnik, Stefan Petrake, Anastasija Lazarjuk , Nina Krulikovskaja, Aleksandru Lozantsuk, Ion Surutsanu sekä Lidia ja Aurora Rotaru. Nai-huilistina esiintyi Vasili Iovu . Solisteja säestivät Moldavian radio- ja tv-orkesteri sekä Dor-yhtye ja Plai-yhtye. Naamiotaiteilija Gleb Saintšuk johdatteli teemasta toiseen. 
Triviaa.
Ohjelman tekoaikaan Suomessakin oli suosiossa Sofia Rotarun laulama moldavialaisten Petre Teodorovichin säveltämä ja Grigore Vierun sanoittama laulu ”Melancolie”. Sofian sisaria ovat "Norok"-ohjelmassa esiintyneet Lidia ja Aurora Rotaru. Rotarun perhe on kotoisin Moldaviasta, vaikka asuikin ohjelman tekoaikaan aivan rajan pinnassa Ukrainan puolella. Sofiaa pyydettiin mukaan ohjelmaan, mutta hän ei kiertueiltaan Kišinevin tv-studioon ehtinyt.
Chełmin voivodikunta

Chełmin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Chełm. Chełmin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Lublinin voivodikuntaa.
Cichla intermedia

Cichla intermedia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.
"Cichla intermedia" voi kasvaa korkeintaan 55 senttimetrin mittaiseksi ja painaa korkeintaan kolme kilogrammaa. Lajilla on kummallakin kyljellä tumma viiva, joka kulkee päästä pyrstön varteen sekä tummia täpliä. Kylkiviivalla noin 96–108 suomua. "Cichla intermedia" -lajia tavataan ainoastaan Venezuelasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa pikkukaloja.
Jylhä (Korpiklaanin albumi)

Jylhä on Korpiklaanin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2021. Kappaleesta ”Leväluhta” julkaistiin single sekä musiikkivideo 23. lokakuuta 2020.
Levynjulkaisukeikka järjestettiin suoratoistona 5. helmikuuta 2021.
Murray (videopelihahmo)

Murray-virtahepo on kuvitteellinen hahmo videopelisarjassa "Sly Cooper". Hän on yksi konnakoplan jäsenistä Bentleyn ja Slyn ohella. Englanninkielisessä versiossa hahmoa ääninäyttelee Chris Murphy ja suomeksi häntä näyttelee Bruno Lähteenmäki.
Murray vahvuus on voima, ja hahmon tehtävät ovat yleensä voimaan liittyviä. Ensimmäisessä pelissä Murray ei osaa puolustautua, joten Sly avustaa tätä keikoillaan. Murraylla on oma auto, jota hahmot kutsuvat vaunuksi (' -pelissä ’pakuksi’). Hän menetti vaununsa ' -pelissä ja hän sai sen takaisin "" -pelissä.
Hänellä on tapana joutua vaikeuksiin eri tavoilla; syynä voi olla esimerkiksi ruoka tai myrkyttävät kaasut. Hän jäi vangiksi Carmelita Foxille keikassa "ystävä hädässä", koska hän haki välipalaa. ' -pelissä Murray opiskelee uniaikaa gurun opettamana. Tätä kautta hän oppi aboriginaalin pallomuodon, josta on ollut paljon apua keikoissa. Murray luo uraa kilpa-autoilun (myöhemmin romurallin) parissa koplan vanhalla ajokilla ' -pelin alussa.
Lee Byung-hun

Lee Byung-hun (; s. 12. heinäkuuta 1970 Seongnam, Gyeonggi) on eteläkorealainen näyttelijä ja laulaja.
Hän on näytellyt elokuvissa "Joint Security Area" (2000), "A Bittersweet Life" (2005), "Hyvä, paha ja outo" (2008), ' (2009), "I Saw the Devil" (2010), ' (2013), "Red 2" (2013), "Terminator Genisys" (2015), "The Magnificent Seven" (2016) ja "Emergency Declaration" (2021), sekä televisiosarjassa "Iris" (2009).
Bellingcat

Bellingcat (tyyliteltynä bell¿ngcat) on tutkivan journalismin verkosto, joka on erikoistunut sotiin, rikoksiin ja ihmisoikeuskysymyksiin. 
Ylen mukaan Bellingcat tunnetaan luotettavana ryhmänä, jonka tiedot ovat pääsääntöisesti pitäneet paikkansa.
Bellingcatin perusti vuonna 2014 brittiläinen journalisti ja bloggaaja Eliot Higgins. Bellingcatin toimitusjohtaja ja johtava tutkija on Christo Grozev.
Bellingcatia yllä pitävä ryhmä keräsi tietonsa alussa lähinnä Internetin avoimista lähteistä. 
Myöhemmin on kerrottu että Bellingcatilla on pääsy mm. Venäjän passien tietoihin, autojen rekisteröinteihin, kiinteistörekisteriin, puhelutietoihin ja lentomatkustajien tietoihin sekä muihin tietokantoihin. Sivusto väittää että nämä tiedot ovat ostettavissa netissä vuotajilta.
Bellingcat on tullut tunnetuksi muun muassa Syyrian sisällissodan ja Itä-Ukrainan sodan tapahtumiin liittyvistä artikkeleistaan. Tunnetuin Bellingcatin tutkima tapaus lienee malesialaisen MH-17-koneen alas ampuminen Itä-Ukrainassa. Vuonna 2019 ryhmässä oli 16 jäsentä, ja 60 ajoittaista avustajaa.
Bellingcat on toiminut yhteistyössä "The Insiderin" kanssa vuodesta 2017 alkaen.
Venäjä julisti sivuston ulkomaiseksi agentiksi 8. lokakuuta 2021. Venäjä etsintäkuulutti Belling­catin toimittaja Christo Grozevin 27. joulukuuta 2012.
Nimitys.
Nimi "Bellingcat" otettiin englanninkielisestä lauseesta ”belling the cat”, ’kello kissalle’. Tämännimisessä keskiaikaisessa sadussa hiiret haluaisivat tehdä kissan vaarattomaksi kaulakellolla, mutta kukaan hiiristä ei uskalla laittaa kelloa kissan kaulaan. Niinpä nimitys Bellingcat viittaa vaaralliseen tai vaikeaan tehtävään.
Toiminta.
Maaliskuussa 2012 brittiläinen Eliot Higgins alkoi kirjoittaa Syyrian sisällissotaa käsittelevää blogia nimellä Brown Moses. Blogissaan Higgins väitti löytämiensä videotodisteiden osoittavan, että Syyrian hallituksen joukot käyttävät sodassa rypälepommeja ja kemiallisia aseita.
Vuonna 2014 Higginsin ja muutamien muiden vapaaehtoisten internet-journalistien ryhmä alkoi toimia nimellä Bellingcat. Ryhmä keskittyi alussa selvittämään verkosta löytyvien todisteiden pohjalta, kuka on vastuussa MH-17-matkustajakoneen pudottamisesta.
Vuonna 2020 ryhmä selvitti yhteistyössä muiden tutkivien journalistien kanssa, että Venäjän turvallisuuspalvelun salainen myrkytysyksikkö myrkytti oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyin. Bellingcatin mukaan myös murhatun oppositiopoliitikko Boris Nemtsovin entinen neuvonantaja Vladimir Kara-Murza on joutunut kaksi kertaa FSB:n myrkkyryhmän epäonnistuneen myrkytysyrityksen kohteeksi.
Kritiikki.
Venäläiset hallitustahot eivät ole pitäneet Bellingcatin tutkimuksia luotettavina, koska katsovat niiden olevan venäläis- ja syyrialaisvastaisia.
Metsäalueen kansakoulu

Metsäalueen kansakoulu oli Kempeleessä vuosina 1952–1970 toiminut kansakoulu.
Historia.
Vuonna 1926 hyväksytyssä Kempeleen koulupiirijaossa muodostettiin Metsäalueen, kunnan itälaidan käsittänyt koulupiiri. Tuolloin kuitenkaan ei alueelle ollut vielä tarpeellista perustaa omaa koulua, eli koulupiiri oli toistaiseksi täysin tekninen, koska kouluviranomaiset edellyttivät myös harvaan asuttujen ja asumattomien seutujen sisällyttämistä piirijakoon. Vuosia myöhemmin Juurussuon asutusalueelle muodostuessa tiheämpää asutusta, ehdottivat juurussuolaiset asukkaat oman koulun perustamista. Aikaisemmin Juurussuolla asuvat lapset olivat käyneet koulua Oulujoen kunnan puolella Pikkaralan kansakoulussa, jonne kuitenkin katsottiin olevan kohtuuttoman pitkä koulumatka.
Juurussuon alue oli tuolloin suurimmalta osin Oulujoen kunnan puolella, joka ulottui myös Kempeleen ja Tyrnävän kuntien puolelle. Kempeleen, Oulujoen ja Tyrnävän koululautakuntien edustajat alkoivat neuvottelemaan yhteistyöstä. Neuvotteluna tuloksena päätettiin perustaa Metsäalueen koulupiiriin supistettu koulu, joka sijaitsisi Kempeleen kunnan puolella. Kempeleen kunnanvaltuusto hyväksyi vuonna 1952 perustaa Metsäalueen kansakoulun, jonka toiminta aloitettiin syksyllä 1952. Koulun pitämiseen vuokrattiin tarvittavat tilat, perustettiin yksi yläkoulun opettajan virka, ja nimettiin koululle johtokunta. Koulu toimi ensimmäisinä vuosina Yrjö Puumaselta vuokratuissa tiloissa. Vuosina 1957–1968 koulun toiminta siirtyi Peltokorven taloon.
Vuoden 1964 lopussa Oulujoen kunta lakkautettiin, jolloin Juurussuo liitettiin suurimmalta osin Kempeleen kuntaan. Peruskoulujärjestelmään asteittaisen siirtymisen seurauksena Kempeleen kunta joutui supistamaan koulujen määrää 1960-luvun lopulla. Tämän seurauksena Metsäalueen koulupiiri päätettiin siirtää Ketolanperän kouluun. Koulu lakkautettiin ja toimi vuoteen 1970 asti. Kunnanvaltuusto oli tosin 1960-luvulla alussa hyväksynyt Metsäalueen piiriin oman koulun rakentamisen, mutta tämä jäi toteutumatta.
Pampaheinät

Pampaheinät ("Cortaderia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia.
Pampaheiniä ei kasva luonnonvaraisena Suomessa.
Walter Hekster

Walter Hekster (29. maaliskuuta 1937 Amsterdam – 31. joulukuuta 2012) oli alankomaalainen säveltäjä ja klarinetisti.
Hekster valmistui vuonna 1961 Amsterdamin konservatoriosta, jossa oli opiskellut sävellystä Ernest W. Mulderin ja klarinetinsoittoa Bram de Wilden johdolla. Samana vuonna hän pääsi stipendillä opiskelemaan Yalen yliopistoon. Häntä opettivat Mel Powell ja vuonna 1966 Roger Sessions. Hän osallistui Berkshire Music Festival Tanglewoodiin, jossa eräitä hänen teoksistaan esitettiin. Hekster toimi vuosina 1962–1965 connecticutilaisen sinfoniaorkesterin klarinetistina ja esiintyi laajalti muissakin kokoonpanoissa. Tämän jälkeen Hekster toimi vuoteen 1971 saakka Brandonin yliopiston klarinetti- ja sävellysopettajana Kanadassa. Hän myös johti Brandonin yliopiston kamariorkesteria, piti workshopeja Hofstran yliopistossa Long Islandilla ja opetti Alankomaiden konservatorioissa. 
Hekster järjesti itse monien teostensa kantaesitykset nykymusiikkitilaisuuksissa Enschedessä. Hänen omien teostensa konsertteja järjestettiin myös Amsterdamissa, Arnhemissa ja Groningenissa.
Murayama

Murayama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Mogamijoen varrella. Kaupunki on rakentunut Yamagatan allaslaakson pohjoisosaan. Idässä kaupungin alue nousee Ōuvuorille, lännessä Dewavuorille. Murayamassa on 23 302 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 196,98 neliökilometriä.
Murayaman kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Tateokan maaseutukaupunki ja viisi kyläkuntaa. Tateoka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"). Vuonna 1878 siitä tehtiin Kita-Murayaman piirikunnan hallintokeskus. Silkinviljely oli aiemmin merkittävä elinkeino, mutta nykyisin alueella tuotetaan riisiä, vihanneksia ja hedelmiä. Kaupunkiin on sijoittunut myös elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta.
Murayaman nähtävyyksiä ovat Higashizawan tekoallasta ympäröivä Higashizawan ruusupuutarha ja Goten-onsenin kuuma lähde. Murayama tunnetaan myös Edo-kauden tutkimusmatkailija Mogami Tokunain synnyinpaikkana. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen.
Thrissur

Thrissur, aikaisemmin Trichur, on Thrissurin piirikunnan pääkaupunki Keralan osavaltiossa Intiassa. Se on Keralan kolmanneksi suurin kaupunkialue Kochin ja Kozhikoden jälkeen. Vuonna 2011 Thrissurissa asui 315 596 ihmistä. 
Thrissur oli yksi Cochinin kuningaskunnan pääkaupungeista. Thrissur tunnetaan ”Keralan kulttuuripääkaupunkina”. Tunnettuihin tapahtumiin kuuluvat Thrissur Pooram ja Puli Kali.
John Slidell

John Slidell (1793 New York, New York – 9. heinäkuuta 1871 Cowes, Englanti) oli yhdysvaltalainen poliitikko, asianajaja ja liikemies. Hän oli Yhdysvaltain laivaston upseerin Alexander Slidell Mackenzien vanhempi veli.
Slidell oli Louisianan senaattorina 1853–1861.
Fra den finske frihedskrig 1918

Fra den finske frihedskrig 1918 : Vestarméen on vuonna 1918 ilmestynyt norjalaisen lääkärin Harald Natvigin kuvateos, joka sisältää hänen Suomen sisällissodasta ottamiaan valokuvia. Natvig osallistui sotaan valkoisten puolella Norjan Punaisen ristin lähettämän kenttäsairaalan johtajana, joka seurasi länsiarmeijaa Hämeen rintamalla. Teoksessa on 175 valokuvaa.
Natvig saapui Suomeen Tornion kautta heti sodan käynnistyttyä tammikuun lopussa. Helmikuussa Natvig oli Jyväskylän seudulla Keski-Suomessa, jossa hän kuvasi valkoisen armeijan harjoituksia ja paraateja. Maaliskuun alussa Natvig siirtyi kenttäsairaalan mukana rintamalle ja seurasi länsiarmeijan joukkoja muun muassa Länkipohjan, Tampereen ja Lempäälän taisteluissa. Sotatoimien päättymisen jälkeen hän seurasi valkoisten voitonparaatia Helsingissä ja vieraili Suomenlinnan vankileirillä sekä Hangossa, Turussa ja Maarianhaminassa ennen paluutaan Ruotsin kautta kotimaahansa.
Kirja sisältää muun muassa Länkipohjan taistelua seuranneena päivänä 17. maaliskuuta otetun kolmen kuvan sarjan kolmentoista punakaartilaisen teloituksesta. Kuvat ovat tunnetuimpia sisällissodan valokuvia. Suurin osa valokuvista on Natvigin ottamia, mutta joukossa on myös muutama sairaanhoitajina palvelleiden Ingrid Skaarin ja Elisabeth Braatenin valokuva. Kirja julkaistiin Norjassa syksyllä 1918. Teoksen myynnistä saadut tulot lahjoitettiin sotainvalidien ja kaatuneitten perheitten hyväksi.
Griswold vastaan Connecticut

Griswold vastaan Connecticut () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1965, joka laillisti ehkäisyvälineiden käytön aviopareille.
Connecticutin osavaltiossa oli vuodesta 1879 lähtien ollut voimassa laki, joka kielsi kaikenlaisten ehkäisyvälineiden käytön. Paikallisen Planned Parenthood -järjestön johtaja Estelle Griswold ja gynekologi C. Lee Buxton oli tuomittu lain perusteella: he olivat vuonna 1961 avanneet ehkäisyklinikan tarkoituksenaan haastaa kyseinen laki. Tuomio vahvistettiin osavaltion ylimmässä oikeudessa, ja tuomitut valittivat liittovaltion korkeimpaan oikeuteen.
Korkein oikeus kumosi osavaltion langettaman tuomion äänin 7–2. Oikeuden lausunnon kirjoitti William O. Douglas, ja sen mukaan yksityisyys on perustuslain suojelema oikeus, vaikkei sitä perustuslaissa nimenomaisesti mainitakaan. Täten ehkäisykielto rikkoi avioparien oikeutta yksityisyyteen. Tuomarit Hugo Black ja Potter Stewart äänestivät päätöstä vastaan ja kirjoittivat eriävät lausunnot. Heidän mukaansa päätös oli mielivaltaista tuomiovallan käyttöä, joka puuttui osavaltion lainsäädäntöön ilman perustuslaillista valtuutusta.
Griswold vastaan Connecticut oli merkittävä henkilön yksityisyyttä koskeva ennakkopäätös, joka on vaikuttanut myöhempiin oikeustapauksiin, kuten abortin laillistaneeseen päätökseen Roe vastaan Wade (1973).
Vuonna 1972 korkein oikeus laajensi ehkäisyvälineiden käytön myös muiden kuin naimisissa olevien henkilöiden oikeudeksi (Eisenstadt vastaan Baird).
Toms River

Toms River on kunta ("township") Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltion Oceanin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 91 239.
Maantiede.
Toms River sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Atlantin valtameren rannikolla Oceanin piirikunnassa. Kuntaan kuuluu myös kaksi erillistä osaa Island Beachin niemimaasta.
Historia.
Nykyisen Toms Riverin alue oli osa Shrewsburya vuoteen 1768 saakka, jolloin muodostettiin Dover Township. Dover Township oli pitkään paikkakunnan virallinen nimi, mutta Toms River oli usein käytetty epävirallinen nimi.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana vuonna 1792 britit tuhosivat paikalla sijainneen linnoituksen, sekä useita muita rakennuksia. Paikallinen yhdysvaltalaiskomentaja Joshua Huddy teloitettiin.
Oceanin piirikunta erotettiin Monmouthin piirikunnasta vuonna 1850 ja Dover Township oli yksi kuudesta piirikunnan alkuperäisestä kaupungista. Siitä tuli myös uuden piirikunnan hallinnollinen keskus. Uuskreikkalainen piirikunnan oikeustalo on yksi kaupungin maamerkeistä. 
Kaupungin viralliseksi nimeksi tuli Dover Townshipin sijaan jo aikaisemmin suosittu lempinimi Toms River vuonna 2006 tehdyn äänestyksen jälkeen. 61 % äänestäneistä kannatti nimen vaihtamista.
Talous.
Matkailu rannikolle on merkittävä tekijä kunnan taloudessa. Aikanaan merkittävät kanalat ovat paljolti väistyneet asutuksen tieltä.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Toms Riverissä aikavälillä 2014–2018 olivat 77 237 USD ja henkilöä kohden 38 671 USD. 7,5 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Kunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 91 239 ja vuoden 2019 arvion mukaan 94 108. Kunnan asukkaista 87,6 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 81,9 %), 3,1 % afroamerikkalaisia, 9,4 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,2 % aasialaisia. 11,5 % kunnan asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 8,6 % kunnan asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Harisoninkeltaruusu

Harisoninkeltaruusu ("Rosa" ’Harison’s Yellow’) on tarhaharisoninruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on lievästi kerratut, kirkkaan keltaiset kukat. Lajiketta sanotaan myös Texasin keltaruusuksi. Se ei ole sieltä kotoisin, mutta Amerikan uudisasukkaat istuttivat sitä kaikkialle, minne asettuivat asumaan. Tultuaan myyntiin vuonna 1830 ruusu levisi nopeasti sekä Amerikkaan että Eurooppaan.
Alkuperä.
Harisoninkeltaruusu on todennäköisesti persianruusun ("Rosa foetida") ja pimpinellaruusun ("Rosa pimpinellifolia") luonnossa syntynyt risteymä. Ruusu kasvoi ensimmäisenä asianajaja ja ruusujen ystävä George Harisonin puutarhassa New Yorkin esikaupunkialueella 1800-luvun alussa. Taimitarhanpitäjä William Prince otti ruususta pistokkaan ja alkoi markkinoida sitä vuonna 1830. Harisoninkeltaruusua kasvaa nykyisin villiintyneenä hylätyillä talopaikoilla läpi Amerikan mantereen.
Kuvaus.
Harisoninkeltaruusu kasvaa noin 1,5 metrin korkuiseksi tuuheaksi pensaaksi. Versot ovat pimpinellaruusujen tapaan pystyt. Versoissa on isoja piikkejä. Lehdet ovat vihertävän harmaita, lehtivarressa 7–9 lehteä. Kukinta alkaa Suomessa kesä-heinäkuun vaihteessa ja kestää 2–3 viikkoa. Kukat ovat halkaisijaltaan 6–7 cm. Terälehtiä on noin 20, ja ne taipuvat usein alaspäin. Heteet ovat keltaruskeat. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä ja pimpinellaruusumainen, vivahteina kardemumma ja sitruuna. Nuoret kiulukat ovat ensin vihreitä, sitten punaisia ja muuttuvat kypsinä mustiksi. Lajike sietää kuivuutta, varjoa ja köyhää maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–III.
Kurt af Enehielm

Pehr Kurt Alexander af Enehielm (2. lokakuuta 1865 Savonlinna – 8. toukokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 
Kurt af Enehielmin vanhemmat olivat kollega Pehr Eberhard Heribert Rudolf af Enehielm ja Emilia Augusta Tawast. Hän tuli ylioppilaaksi 1884 ja suoritti oikeustutkinnon 1889, varatuomarin arvon hän sai 1893. Af Enehielm toimi raastuvanoikeudessa Viipurissa notaarina vuodesta 1896, nuorempana oikeusneuvosmiehenä ja rikosasiain notaarina vuodesta 1899, siviiliasiain notaarina vuodesta 1902 ja vanhempana oikeusneuvosmiehenä vuodesta 1907. Viipurin hovioikeuden asessoriksi hän tuli 1919 ja oli hovioikeuden oikeusneuvos 1927–1935. Hän oli aateliston edustaja valtiopäivillä 1899 ja 1904–1905.
Thomasschule

Thomasschule zu Leipzig, suomeksi usein Tuomaskoulu, on 1200-luvulla perustettu oppilaitos Leipzigissa. Kanttorinvirka Tuomaskoulussa on musiikkimaailmassa ollut arvostettu asema, jossa on 1500-luvun alusta lähtien toiminut arvostettuja henkilöitä, joista merkittävin on Johann Sebastian Bach. Muita merkittäviä ovat olleet Sethus Calvisius, Johann Kuhnau, Johann Adam Hiller, Moritz Hauptmann ja Ernst Friedrich Richter. Koulun kanttori vastaa Tuomaskirkon ja Nikolauksenkirkon kirkkomusiikista ja toimii koulun oppilaista muodostetun kuoron johtajana.
X.org

X.Org-projekti on avoimen lähdekoodin toteutus X Window Systemille. Kehitys tapahtuu freedesktop.org-yhteisön kanssa ja X.Org Foundationin kanssa.
Ohjelmiston viimeisin täysi julkaisu on ollut X11R7.7, josta lähtien julkaisut ovat olleet moduulikohtaisia tarpeen mukaan.
The Open Group perusti X.Orgin toukokuussa 1999, jonka jälkeen X.Org teki X:n julkaisut X11R6.5.1:stä eteenpäin.
X.Org Foundationin tavoitteena on muun muassa kehittää, hallinoida, edistää ja puolustaa kehitystyötä ja kehittäjiä. Vuosina 2003 ja 2004 XFree86-projektin lisenssiin yritettiin lisätä rajoituksia, josta johtuen kehittäjät irtaantuivat ja palasivat X.Orgin kehitykseen. Viimeiset aiemman lisenssin mukaiset lähdekoodit säilytettiin ja liitettiin X.Org-projektiin. X.Org Foundation on X Consortiumin "de facto" seuraaja, joka on perustettu vuonna 2005 yleishyödyllisenä järjestönä.
XWayland on ohjelmistoon lisätty tuki, jolla X-ikkunointia voidaan suorittaa Wayland-protokollan päällä.
OpenBSD:n käyttämä Xenocara perustuu X.Orgiin.
Muita X.Orgiin perustuvia versioita ovat Cygwin-projektin Cygwin/X ja MinGW-projektin Xming sekä VcXsrv.
X.Org Developer's Conference (XDC, aiemmin nimellä X Developers' Conference) on vuosittain järjestettävä konferenssi kehittäjille.
Vuosi 2024 oli git-transaktioiden määrän perusteella aktiivisin sitten vuoden 2014.
Tamotaït

Tamotaït on malilaisen Tamikrest-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 2020.
Gerhard Pehr Alopaeus

Gerhard Pehr Alopaeus (24. syyskuuta 1849 Juva – 2. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies, joka toimi Mikkelin pormestarina. 
Alopaeuksen vanhemmat olivat rovasti Magnus Erik Alopaeus ja Margareta Wilhelmina Solitander ja puoliso vuodesta 1878 Fanny Ulrika Karolina Fabritius (k. 1916). Alopaeus tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomarintutkinnon 1873, työskenteli tuomarina useissa eri tuomiokunnissa ja sai varatuomarin arvon 1875. Hän toimi Mikkelin pormestarina 1881–1914. Alopaeus oli Mikkelistä porvariston edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891 ja 1894. Hän sai kollegiasessorin arvon 1896.
Verhokäyrä

Verhokäyrä (myös vaippakäyrä, engl. "envelope") on akustiikan käsite, joka tarkoittaa soivan sävelen äänenvoimakkuuden muutosta ajassa. Verhokäyrän voi esittää kuvaajana, jossa pystyakseli kuvaa äänenvoimakkuutta ja vaaka-akseli ajan kulua. Verhokäyrä jakautuu neljään toisiaan ajassa seuraavaan osaan:
Toisinaan verhokäyrässä ei ole kaikkia edellä mainittuja osia. Ääni voi esimerkiksi syttyä välittömästi soimaan, tai sammua heti kun soitto loppuu.
Biała Podlaskan voivodikunta

Biała Podlaskan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Biała Podlaska. Biała Podlaskan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Lublinin, Masovian ja Podlasian voivodikunnille.
Titulaarikirkko

Titulaarikirkko eli "titulus" on Rooman kaupungin tai sen ympäristön pääkirkoista tai vanhoista diakonissalaitoksista käytetty nimitys. Titulaarikirkkoa johtaa kardinaali.
Historia.
Kristinuskon ensimmäisinä vuosisatoina, ennen sen vakiintumista valtionuskonnoksi, toimi Roomassa vain vaatimattomia seurakuntia. Toisen vuosisadan lopussa jaa. niillä ei ollut rukoushuoneita tai muita julkisia kokoontumispaikkoja. Niinpä seurakunnat kokoontuivat yksityisasunnoissa, joissa aterioitiin Jeesuksen muistoksi. Kokoontumispaikkoja nimitettiin tituluksiksi, ja arkeologisissa kaivauksissa niitä on löydetty 28. Kukin titulus toimi varsin itsenäisesti presbyteerinsä johtamana ja valvomana. Näistä kirkoista vastuussa olevia pappeja alettiin vähitellen kutsua nimellä cardinalis (in cardinatus cardinalis) eli kardinaali. Myöhemmin näitä kirkkoja samoin kuin eräitä Roomassa sijaitsevia vanhoja diakonialaitoksia alettiin nimittää titulaarikirkoiksi. Vuodesta 2017 alkaen titulaarikirkkoja on ollut 163.
Vuonna 499 nimitetyt uudet titulaarikirkot.
Rooman synodissa vuonna 499 paavi Symmachus lisäsi 18 uutta titulaarikirkkoa:
Myöhemmin titulaarikirkoksi on korotettu muun muassa kirkot San Lorenzo in Panisperna ja Santa Maria del Popolo.
Bielsko-Białan voivodikunta

Bielsko-Białan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Bielsko-Biała. Bielsko-Białan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Sleesian ja Vähä-Puolan voivodikunnille.
Minna Minkkinen

Minna Maria Minkkinen (s. 17. huhtikuuta 1984) on tamperelainen poliitikko ja vasemmistoliiton 3. varapuheenjohtaja. Minkkinen on toiminut Tampereen kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen jäsenenä vuodesta 2013 alkaen. 
Minkkinen valittiin jatkokaudelle vasemmistoliiton varapuheenjohtajaksi 10.–12. kesäkuuta 2022 Porissa pidetyssä puoluekokouksessa. 
Koulutus ja työura.
Minkkinen on opiskellut lähihoitajaksi Tampereen sosiaali- ja terveysalan opistossa ja valmistui vuonna 2003. Sosionomiksi Minkkinen opiskeli Hämeenlinnassa Hämeen ammattikorkeakoulussa josta valmistui 2008. Urheiluhierojaksi Minkkinen opiskeli vuonna 2018 Tampereen urheiluhierojakoulussa. 
Minkkinen on työskennellyt muun muassa asunnottomien asuntolassa, haittoja vähentävässä terveysneuvonnassa ja lastensuojelussa. 
Minkkinen on nostanut julkisuudessa esille päihdehuollossa näkemiään epäkohtia. Minkkinen on ollut myös vapaaehtoistöissä Kreikassa. 
Minkkinen on toiminut myös huolto-viestintä- ja johtotehtävissä Suomen ITF Taekwon-Do maajoukkueessa.
Ciechanówin voivodikunta

Ciechanówin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Ciechanów. Ciechanówin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Masovian ja Warmia-Masurian voivodikunnille.
Częstochowan voivodikunta

Częstochowan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Częstochowa. Częstochowan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Świętokrzyskien, Łódźin ja Opolen voivodikunnille.
Elblągin voivodikunta

Elblągin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Se oli pinta-alaltaan 6 103 km² ja sen hallintokeskus oli Elbląg. Elblągin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Pommerin ja Warmia-Masurian voivodikunnille.
Gdańskin voivodikunta

Gdańskin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Se oli pinta-alaltaan 7 394 km² ja sen hallintokeskus oli Gdańsk. Gdańskin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyiseen Pommerin voivodikuntaan.
Marjaana Mykkänen

Marjaana Mykkänen (s. 17. tammikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen dokumentaristi, televisiotuottaja ja -ohjaaja ja viestinnän tutkija.
Ura.
Mykkänen valmistui Columbian yliopistosta 1979.
Mykkänen työskenneli vuodesta 1980 Yleisradiossa toimittajana ja ohjaajana, ja vuodesta 1995 kulttuuriohjelmien tuottajana. Hänen ohjaamiensa tai tuottamiensa teosten luettelo käsittää yli 900 nimikettä joista suurin osa on kulttuurisarjoja, henkilökuvia ja dokumenttiohjelmia.
Mykkänen on myös rock-ohjaaja, jonka 1980-luvun konserttiohjauksina Tavastialta, Vanhalta ylioppilastalolta ja Provinssirockista esitettiin muun muassa Sielun veljet, Smack, Giddyups, Popeda ja Eppu Normaali sekä Red Hot Chili Peppers, Ramones ja Iggy Pop.
Mykkäsen ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva "Sirppi ja kitara" (1988) kertoi Gorbatšovin ajan Neuvostoliiton vapautumisen ajasta esiin nousevien rockyhtyeiden kautta. Elokuvan vastaavana tuottajana toimi Aki Kaurismäki, jonka elokuvassa "Calamari Union" (1985) Mykkänen oli apulaisohjaajana ja pienessä sivuosassa.. Mykkänen tuotti ja oli toisena ohjaajana Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa kuvatussa Kuuban kriisiä käsittelevässä elokuvassa "Nikita – sodan tekijät".
Mykkäsen dokumenttielokuva "Jumalten keinussa" seuraa Suomen kansallisoopperan Wagnerin "Ringin" valmistamista. Hänen aiempiin tunnettuihin tv-ohjauksiinsa kuuluvat "One minute, Maestro" (1985) ja sen jatko-osa "Miehen tie" (1985) kapellimestari -säveltäjää Esa-Pekka Salosesta ja "Pari kolme asiaa" näyttelijä Elina Salosta.
Mykkäselle myönnettiin Elokuvataiteen valtionpalkinto vuoden 1988 elokuvasta "Sirppi ja kitara." Hän sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon työstään dokumenttisarjan "Ammatti: Suomalainen kirjailija" tuottajana vuonna 2003.
Mykkänen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan viestinnän laitokselta vuonna 2020.
Mykkänen jäi Ylestä eläkkeelle vuonna 2022.
Luettelo Vuoreksen taideohjelman teoksista

Luettelo Vuoreksen taideohjelman teoksista käsittää Tampereen Vuoreksen alueen taideteokset. 
Ajatus Vuoreksen taideohjelmaan syntyi vuonna 2005 järjestetyssä seminaarissa. Ohjelmassa, jonka teema on "Luonnon heijastumia" määritellään taiteen teemat, sijoittelu ja toteuttamisen periaatteet. Ohjelman on tilannut Tampereen kaupungin Vuores –hanke. Vuoreksessa suurin osa taiteesta yhdistyy rakennusmateriaaleihin ja rakentamiseen.
Gorzówin voivodikunta

Gorzówin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Gorzów Wielkopolski. Gorzówin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Länsi-Pommerin, Lubuszin ja Ison-Puolan voivodikunnille.
Konola

Konola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Penelope (kappale)

Penelope on suomalaisen laulajan ja rap-artistin Williamin kappale vuodelta 2020. Kappale on Spotifyn kaikkien aikojen pisimpään listaykkösenä pysynyt suomalaiskappale. Suomen virallisella singlelistalla kappale oli listaykkösenä 21 viikkoa, joista 13 viikkoa peräkkäin. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen rap-artisti Clever.
Jelenia Góran voivodikunta

Jelenia Góran voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Jelenia Góra. Jelenia Góran voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Sleesian voivodikuntaa.
Neriglissar

Neriglissar oli Uus-Babylonian kuningas vuosina 560-556 eaa. Hän siirtyi kuninkaaksi vallankaappuksessa, jossa hän surmasi edeltäjänsä Amel-Mardukin. Vaikka Neriglissar ei liity aikaisempiin babylonialaisiin kuninkaisiin, hän oli mahdollisesti aramealaista syntyperää ja hän oli merkittävä virkamies ja kenraali Nebukadnessar II:n hallituskaudella ja tuli entistä vaikutusvaltaisemmaksi mentyään naimisiin Nebukadnessarin tyttären, mahdollisesti Kashshayan kanssa.
Neriglissarin hallituskauden parhaiten dokumentoitu tapahtuma on hänen onnistunut 557–556 eaa. kampanjansa Anatoliassa Kisilian pienen valtakunnan kuninkaan Appuwashua vastaan. Neriglissar vangitsi onnistuneesti Appuwashun pääkaupungin Uran sekä toisen kaupungin Kirshun. Pian palattuaan voittajana kotiinsa Babyloniaan Neriglissar kuoli huhtikuussa 556 eaa. Häntä seurasi kuninkaana hänen poikansa Labashi-Marduk, jonka hallituskausi kesti vain kaksi tai kolme kuukautta.
Braquis

Braquis on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 119 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 4,95 neliökilometriä.
Braquisin väkiluku on kasvanut 33 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 86 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 103, eli siellä asui 16 asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kaliszin voivodikunta

Kaliszin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Kalisz. Kaliszin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Ison-Puolan, Łódźin ja Ala-Sleesian voivodikunnille.
Katowicen voivodikunta

Katowicen voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Katowice. Katowicen voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Vähä-Puolan ja Sleesian voivodikunnille.
Pia Andell

Pia Andell (s. 31. joulukuuta 1964 Turku) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa dokumenttielokuvista "Hetket jotka jäivät" (2005), "Göringin sauva" (2010) ja lyhytelokuvasta "Matchen" (2018). Teatterilevityksessä Andellin elokuvista ovat olleet dokumenttielokuva "Mesenaatti" ja lyhytelokuva "Levyt ja valokuvat".
Koulutus ja ura.
Andell on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta elokuvataiteen osastolta vuonna 1992 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta tiedotusopin laitokselta 1994. 
Andell on työskennellyt tuottajana Yleisradion dokumenttiohjelmissa ja tuotantoneuvojana Suomen elokuvasäätiössä ja AVEK - Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksessa. Andell on Dokumenttikilta ry:n perustajajäseniä. Pia Andellin ja Mina Laamon dokumentaarinen installaatio "Four Trick Pony" oli esillä Turun Taidemuseon näyttelyssä 27.11.2020-21.03.2021. Monikanavainen videoinstallaatio Four Trick Pony on poeettinen tutkielma elämän kertomuksellisuuden harhaanjohtavuudesta.
Mina Laamo

Mina Laamo (s. 1978) on suomalainen dokumentaaristen elokuvien ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. 
Koulutus ja ura.
Mina Laamo on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston elokuva- ja lavastustaiteen dokumentaarisen elokuvan pääaineesta 2015 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 2012 pääaineina yleinen kirjallisuustiede ja sukupuolentutkimus. 
Laamo tunnetaan elokuvasta "Matka minuksi" (75', "Becoming Me")"," jota esitettiin elokuvateattereissa 2015. Elokuvan ranskan- ja saksankieliset versiot (52’, ​"Le Voyage vers moi" / ​"Die Reise zu Mir"​) esitettiin Euroopassa ARTE-tv-kanavalla kesällä 2015. Laamo on kirjoittanut elokuvasta ja elokuvan tekemisen kokemuksellisuudesta. 
Omien elokuvien (käsikirjoitus ja ohjaus) lisäksi Laamo on työskennellyt tuottajana ja tuotantopäällikkönä. Mina Laamon ja Pia Andellin dokumentaarinen installaatio "Four Trick Pony" oli esillä Turun taidemuseossa 27.11.2020–21.3.2021. Monikanavainen videoinstallaatio "Four Trick Pony" on poeettinen tutkielma elämän kertomuksellisuuden harhaanjohtavuudesta.
Mina Laamon elokuvan "Surunkesyttäjät" ensi-ilta oli Suomen elokuvateattereissa 25. helmikuuta 2022. Elokuvan kansainvälinen ensi-ilta oli Thessalonikin dokumenttielokuvafestivaaleilla maaliskuussa 2022.
Kielcen voivodikunta

Kielcen voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Se oli pinta-alaltaan 9 211 km² ja sen hallintokeskus oli Kielce. Kielcen voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Świętokrzyskien voivodikuntaa.
Koninin voivodikunta

Koninin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Konin. Koninin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Łódźin ja Ison-Puolan voivodikunnille.
Koszalinin voivodikunta

Koszalinin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Se oli pinta-alaltaan 8 470 km² ja sen hallintokeskus oli Koszalin. Koszalinin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Länsi-Pommerin voivodikuntaa.
Krakovan voivodikunta

Krakovan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Krakova. Krakovan voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Vähä-Puolan voivodikuntaa.
Krosnon voivodikunta

Krosnon voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Krosno. Krosnon voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyisiä Vähä-Puolan ja Ala-Karpatian voivodikuntia.
Heavy Metal Rules

Heavy Metal Rules on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Steel Pantherin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2019.
Legnican voivodikunta

Legnican voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Legnica. Legnican voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Sleesian voivodikuntaa.
Lesznon voivodikunta

Lesznon voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Leszno. Lesznon voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Ison-Puolan, Ala-Sleesian ja Lubuszin voivodikunnille.
Łomżan voivodikunta

Łomżan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Łomża. Łomżan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Podlasian ja Masovian voivodikunnille.
Nowy Sączin voivodikunta

Nowy Sączin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Nowy Sącz. Nowy Sączin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Vähä-Puolan voivodikuntaa.
Pauliina Punkki

Pauliina Punkki (s. 1974 Tornio) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja leikkaaja. Punkki on ohjannut kaksi palkittua lyhytelokuvaa sekä dokumenttielokuvia ja televisiosarjoja.
Opiskelu ja ura.
Punkki valmistui vuonna 2008 taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun Elokuva- ja lavastustaiteen laitokselta.
Hän on leikannut muun muassa Tampereen kansainvälisillä elokuvajuhlilla palkitun "Hetket jotka jäivät" (ohjaaja Pia Andell) 2006, Liikkumavara (ohjaaja Annika Grof) 2009 sekä "Who Will Be A Gurkha" (ohjaaja Kesang Tseteng) 2012. 
Vuonna 2017 Pauliina Punkki perusti sisarensa koreografi Raisa Punkin kanssa tuotantoyhtiö Ida Productions Oy:n.
Vuonna 2019 Punkki sai Suomen kulttuurirahaston kolmivuotisen taiteilija-apurahan.
Punkin ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva "Lumipalloefekti", joka kertoo Kittilän kriisistä, tuli ensi-iltaan 2023. Elokuva oli ehdolla parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkintoon.
ČKD

ČKD eli Českomoravská Kolben-Daněk oli yksi entisen Tšekkoslovakian ja nykyisen Tšekin tasavallan suurimmista suunnittelu- ja teollisuusyrityksistä. Se tunnetaan parhaiten Tatra T3 -raitiovaunuista, joita myytiin maailmanlaajuisesti 13 991 kappaletta.
Historia.
ČKD perustettiin vuonna 1927, kun kaksi pienempää yritystä, Českomoravská-Kolben (perustettu 1896, valmisti vesivoimaloiden patoja) ja Breitfeld-Daněk (perustettu 1854, valmisti kaivos- ja ruokateollisuuden koneita) yhdistyivät.
Vuodesta 1927 vuoteen 1929 ČKD:n tuotteisiin kuului Jaroslav František Kochin suunnittelema moottoripyörä. Siinä oli nelitahtinen ja yksisylinterinen moottori ja kaksinkertainen yläpuolinen nokka-akselirakenne 500cc. Moottoripyörää myytiin BD-merkkisenä, mikä oli perua Breitfeld-Daněkista. Vuonna 1929 ČKD myi moottoripyöräliiketoimintansa Praga Hostivařille, ja uudeksi tuotemerkiksi tuli Praga. ČKD oli 1930-luvulla Tšekkoslovakian armeijan ajoneuvojen pääasiallinen toimittaja.
Tšekkoslovakian saksalaismiehityksen aikaan toisessa maailmansodassa yhtiön uudeksi nimeksi tuli BMM (Böhmisch-Mährische Maschinenfabrik AG) ja se valmisti aseita Wehrmachtille. Yhtiön kyseisen aikakauden merkittävimpiä tuotteita olivat yhtiön itse suunnittelema kevyt panssarivaunu Panzerkampfwagen 38(t) ja panssarintorjuntavaunu Jagdpanzer 38(t), joka rakennettiin Jagdpanzer 38(t):n alustalle.
Toisen maailmansodan jälkeen ČKD kansallistettiin ja siitä tuli maailman johtava raitiovaununvalmistaja. Raitiovaunut valmisti ČKD:n tytäryhtiö ČKD Tatra (lyhyesti Tatra raitiovaunuista puhuttaessa, mutta erillinen ajoneuvonvalmistajasta Tatra). 1930-1950-luvuilla ČKD myös toimitti sähkölaitteita useisiin (toisen) Tatran ja Škodan valmistamiin johdinautoihin siihen asti, kunnes Škoda alkoi valmistaa omat sähkölaitteensa itse. ČKD Tatra valmisti myös metrovaunuja ja dieselvetureita, joita vietiin muihin kommunistisiin maihin. Yksi esimerkki ovat tšekkiläiset T-sarjan dieselveturit, joita vietiin Neuvostoliittoon, ja ne saivat myös venäjänkielisen sarjatunnuksen "ЧМЭ" (ČME3). Sosialismin aikaan ČKD työllisti yli 50 000 henkilöä.
Vuoden 1989 jälkeen tapahtuneiden maailmanlaajuisten tauloudellis-poliittisten muutosten vuoksi yhtiö menetti monia perinteisiä markkina-alueitaan Keski- ja Itä-Euroopassa, varsinkin entisen Neuvostoliiton alueella. Vuonna 1994 Tšekin hallitus yksityisti ČKD:n ja siitä tuli hallintayhtiö. Yhtiö ei kuitenkaan menestynyt, vaan vuonna 1998 ČKD-hallintayhtiö meni konkurssiin. Osa sen tytäryhtiöistä meni konkurssiin, kun taas osa palasi valtion omistukseen, koska ne olivat velkaa valtiolliselle IPB-pankille. Valtio myi yhtiön osia erikseen uusille omistajille. Näistä merkittävin oli ČKD Dopravní systémyn eli entisen ČKD Tatran (vuoteen 1997 asti) myynti Siemens Mobilityn Tšekin tytäryhtiölle Společnost kolejových vozidelille (SKV:lle). Myynti toteutui helmikuussa 2002.
Olsztynin voivodikunta

Olsztynin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Olsztyn. Olsztynin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Warmia-Masurian voivodikuntaa.
Women in Film and Television International

Women in Film and Television International (WIFTI) on videomuotoisen median parissa toimivien naisten poliittisesti sitoutumaton järjestö. Järjestön perusti 1973 Los Angelesissa Tichi Wilkerson Kassel. Wiftiin kuuluu maailmanlaajuisesti yli 40 jaostoa ja noin 14 000 jäsentä.
Suomessa toimii Women in Film and Television Finland , joka kuuluu kansainväliseen kattojärjestöön Women in Film &amp; Television Internationaliin (WIFTI).
Sari Lempiäinen

Sari Lempiäinen (s. 1976) on suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja.
Ura.
Lempiäisen tuottamia teatterielokuvia ovat esimerkiksi "Naurun varjolla" (2021), "Onneli, Anneli ja nukutuskello" (2018), "Tappajan näköinen mies" (2016) ja "Onneli ja Anneli" (2014).
Lempiäinen on tuottanut myös televisiosarjat "Nyrkki" (2019) (co-executive producer), "Jättekiva" (2018–2019), "Presidentti" (2017), "Jukebox" (2014) ja "Kiiltokuvia" (2014).
Vuonna 2017 Lempiäinen piti uransa suurimpana saavutuksena sitä, että on voinut tehdä omannäköistä työtä, jossa on saanut toteuttaa itseään ja toimia omien arvojensa mukaan.
Lempiäinen toimi tuottajana Zodiak Finland Oy:ssä.
Ostrołękan voivodikunta

Ostrołękan voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Ostrołęka. Ostrołękan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Warmia-Masurian ja Masovian voivodikunnille.