Ulko-Hebridit

Ulko-Hebridit (, ), tunnetaan myös nimillä Western Islands ja Long Island (), on saariryhmä Skotlannin länsirannikolla ja yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueestanimellä Comhairle nan Eilean Siar. Ulko-Hebridit ovat osa Hebridien saaristoa; Sisä-Hebrideistä ne erottaa Minchinsalmi. Saaret ovat vuoristoisia, karuja, kosteita ja harvaan asuttuja.
Comhairle nan Eilean Siarin hallintoalueella on arviolta 27 070 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 3 071 neliökilometriä. Saarten pääkielet ovat gaeli ja englanti, pääelinkeinot lampaanhoito ja kalastus.
Ulko-Hebrideihin kuuluvia saaria ovat muiden muassa Berneray, North Uist, South Uist, Barra ja St. Kilda. Vaikka Lewis ja Harrisiin viitataan usein kahtena eri saarena, on se itse asiassa yksi saari ja sellaisena Skotlannin suurin.
Maantiede.
Ilmasto.
Ulko-Hebrideillä vallitsee sateinen ja tuulinen, mutta silti lauhkea ilmasto. Lämpötila laskee harvoin pakkasen puolelle. Stornowayssa vuorokauden keskimääräinen ylin lämpötila on kesäisin 15,2 °C ja keskimääräinen alin lämpötila 9,3 °C. Lämpötila voi kesäisin nousta jopa 25 °C seudulle. Talvisin päivän keskilämpötila on 7 °C, ja yöllä lämpötila laskee keskimäärin 1,8 °C seudulle.
Ilmastonmuutoksen odotetaan näkyvän Ulko-Hebrideillä merenpinnan nousuna sekä lisääntyneinä talvisateina ja -myrskyinä. Talvimyrskyistä tulisi myös aiempaa rajumpia. 2080-lukuun mennessä sateen määrä joulu- ja helmikuun välillä saattaa nousta jopa 8 %, mikä näkyisi todennäköisesti rajumpina myrskyvuoksina ja korkeampana aallokkona.
Luonto.
Ulko-Hebrideillä tavataan noin 320 lintulajia, joista 100 pesii saarilla. Alueella ei ole juuri lintuja uhkaavia petoeläimiä. Nisäkkäistä saarilla tavataan etenkin isokauriita ja saukkoja. Isokauriita on saarilla noin 5000–6000, ja saukkokanta on koko Iso-Britannian tihein. Siili on alueella tuhoeläimen roolissa, koska se häiritsee kahlaajalintujen pesintää syömällä niiden munia ja poikasia. Se tuotiin Ulko-Hebrideille alkujaan syömään etanoita puutarhoista. Sen lisäksi siilejä tuli mantereelta heinäkuormien mukana. Saaria ympäröivällä vesialueella tavataan 23 lajia valaita, delfiinejä ja pyöriäisiä. Vielä 1700-luvulla valaanpyynti oli Ulko-Hebrideillä yleistä, ja valaanliha oli tärkeä osa paikallisten ruokavaliota. Alueella esiintyy myös jättiläishaita ja Monach-saarten ympäristössä kirjohylkeitä ja halleja.
Saarilla on kaikkiaan kolme luonnonsuojelualuetta St. Kildassa, Ronan ja Sula Sgeirin saarilla ja Monach-saarilla.
Historia.
Saarilla on useita esihistoriallisia kohteita, kuten North Uistilla sijaitseva Eilean Dòmhnuillin crannog, ja kivikehiä, joista tunnetuin on Calanais tai Callanish. 
Norjalaiset viikingit valloittivat saaret 800-luvulla. Norja luovutti ne Skotlannille vuonna 1266, mutta saarilla oli itsehallinto vuoteen 1748 asti.
Aluejako.
Ulko-Hebrideihin kuuluu 119 virallisesti nimettyä saarta, joista 14 oli asuttuja vuonna 2020. Paikallisen aluevaltuusto Comhairle nan Eilean Siarin tilastojen mukaan vuonna 2022 oli 17 asuttua saarta.
Talous.
Ulko-Hebridien talous perustuu pääasiassa turismiin, tweedin tuotantoon, kalastukseen ja crofting-pienviljelyyn.
Noin 77 % saarten maapinta-alasta on crofting-käytössä, ja yhteensä viljelmiä on noin 6 000. Niistä 94 % ylläpitoon kuluu viikossa alle 2 työpäivää. Viljelmien keskimääräinen koko on 2,8 hehtaaria. Viljelmillä kasvatetaan myös karitsoita ja vasikoita.
Vuonna 2017 turismi tuotti Ulko-Hebrideillä 65 miljoonaa puntaa. Tulojen arvioitiin tuolloin nousevan 74 miljoonan puntaan seuraavien kolmen vuoden sisällä, sillä odotettavissa oli matkailijoiden määrän lisääntyminen. Harris tweedin kutominen työllistää saarilla yli 250 käsityöläistä, ja kangasta viedään luksustuotteena yli 50 maahan. Vesiviljely ja kalastus on myös tärkeä osa saarten taloutta ja työllistää yli tuhat henkeä. 
Työttömyysaste Ulko-Hebrideillä oli vuonna 2014 5,2 % eli matalampi kuin muualla Skotlannissa, jossa työttömyysaste oli samana vuonna keskimäärin 6,25 %. Osa-aikatyöt ja itsensä työllistäminen on Ulko-Hebrideillä yleisempää kuin muualla Skotlannissa, ja työssäkäyvien keskimääräinen viikkopalkka on 461 puntaa. Muualla Skotlannissa viikkopalkka on keskimäärin 518 puntaa.
Väestö.
Väestöjakauma.
Vuonna 2024 Ulko-Hebridien asukkaista arviolta 27,4 % oli vähintään 65-vuotiaita, 58,0 % 16–64-vuotiaita ja 14,6 % 0–15-vuotiaita. Vuoteen 2014 verrattuna vähintään 65-vuotiaiden osuus oli noussut 3,8 % ja muiden ikäryhmien osuus laskenut.
Väkiluku laski vuosien 1901–2022 välillä 43 prosentilla. Vuosien 2023–2024 välillä väkiluku laski arviolta 0,1 prosentilla, kun taas muualla Skotlannissa väestö kasvoi keskimäärin 0,7 prosentilla. Ulko-Hebrideillä kuolee paljon enemmän ihmisiä kuin mitä siellä syntyy. Vuosien 2018–2024 välillä sisäänmuuttaneiden määrä on kuitenkin kokonaisuudessaan ollut suurempi kuin poismuuttaneiden määrä. Eniten muuttoliikettä tapahtuu Ulko-Hebridien ja muun Skotlannin välillä.Vuonna 2024 50,4 % asukkaista oli naisia ja 49,6 % miehiä. Miesten mediaani-ikä oli 50,76 vuotta ja naisten 52,29 vuotta, kun muualla Skotlannissa miesten mediaani-ikä oli 41,72 vuotta ja naisten 43,74 vuotta.
Vuoden 2022 väestönlaskennassa 57,2 % Ulko-Hebridien asukkaista ilmoitti osaavansa ainakin jonkin verran gaelin kieltä. Luku on huomattavasti korkeampi kuin muualla Skotlannissa. Ylämaalla samoin oli vastannut 8,1 % ja Argyll ja Butessa 6,2 % vastaajista, kun taas muualla Skotlannissa alle 3,0 % vastaajista osasi gaelin kieltä.
Uskonto.
Viikinkiaikana Ulko-Hebrideillä oli vallalla jokin muu uskonto kuin kristinusko. Tiedetään, että Benbenculaan perustettiin 500-luvulla katolinen luostari. Tutkijat uskovat, että joskus ennen 1100-lukua Barraan oli myös rakennettu katedraali. Ulko-Hebrideiltä ei kuitenkaan tunneta lähes yhtään kristinuskosta kertovaa lähdettä, joka olisi kirjoitettu ennen 1000-lukua. 1000-luvulla Ulko-Hebridien viikinkijohtajat kääntyivät kristityiksi.
Vuonna 1557 Skotlannissa tapahtui reformaatio. Ennen sitä myös Lewisin ja Harrisin saarella oli vallalla katolilaisuus. Uskonpuhdistuksen jälkeen kaikki saarten piispat olivat protestantteja. Riippui kuitenkin kunkin saaren paikallisesta päälliköstä, siirtyisikö saari seuraamaan protestanttista uskoa. Ulko-Hebrideillä kiersi 1500-luvulla myös irlantilaisia lähetystyöntekijöitä, jotka käännyttivät joitain alueita katolilaisiksi.
Nykyään pohjoisten saarten eli Lewisin, Harrisin ja North Uistin väestö on pääosin protestantteja, tarkemmin sanottuna presbyteerejä, kun taas eteläisemmät Barra, Benbecula ja South Uist ovat pääosin katolisia. Uskonnolliset erot eivät kuitenkaan aiheuta konflikteja saarten välillä. Kirkoilla ja uskonnolla on keskeinen merkitys Ulko-Hebridien elämässä. Presbyteriaanisilla Lewisillä, Harrisilla ja North Uistilla on sunnuntailla pyhäpäivänä edelleen keskeinen asema, mistä johtuen niillä kaupat ja julkiset palvelut eivät ole avoinna sunnuntaisin. 
Vuoden 2011 väestönlaskennassa 18,1 % Ulko-Hebridien asukkaista oli uskonnottomia, mikä oli matalin luku kaikista Skotlannin alueista. Koko Skotlannin keskiarvo uskonnottomien ihmisten osalta oli 36,7 %.
1950-luvulla Ulko-Hebrideille syntyi myös pieni muslimiyhteisö, ja vuonna 2018 Stornowayssa avattiin Ulko-Hebridien ensimmäinen moskeija.