Kymri

Kymri (kymriksi "Cymraeg" tai "y Gymraeg") eli wales () on Walesissa puhuttava kelttiläisten kielten britanniseen alahaaraan kuuluva kieli, jonka puhujia sanotaan kymreiksi.
Puhujamäärä ja asema.
Kymriä osaa Walesin yli 3-vuotiaasta väestöstä noin 860 000 ihmistä eli 28,5 prosenttia väestöstä. Kymriä käyttää walesilaisista päivittäin 16 prosenttia.
Kymrin puhujien suhteellinen osuus väestöstä romahti 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla englantilaistamispolitiikan sekä varsinkin teollistumisen aiheuttaman englantia puhuneiden työläisten tulvan johdosta. Kymrin käytöstä myös rangaistiin koulussa ja maastamuuttokin verotti kielen puhujia: siinä missä skotlantilaisen gaelin kielen puhujia oli 1900-luvun alussa enemmän Kanadan Cape Bretonissa kuin Skotlannissa, kymrinkielisten maastamuuttajien suurin siirtokunta syntyi Argentiinan eteläosassa sijaitsevaan Chubutiin, jossa yhä 2000-luvulla on kymrinkielisiä yhteisöjä.
Toisen maailmansodan jälkeen kymriä on ruvettu määrätietoisesti elvyttämään. Toisin kuin iirin kieli Irlannissa, kymri näkyy ja kuuluu lähes kaikkialla Walesissa, vaikka tärkeimmät kymrinkielisten asuma-alueet ovatkin Walesin länsiosissa. Kymrin pohjois- ja etelämurre eroavat toisistaan huomattavasti, ja puhujat laskevatkin mielellään leikkiä murre-eroista. Kirjakieli on kuitenkin varsin erilaista kuin puhutut murteet ja toimiikin siksi yhdistävänä voimana. Arkaainen kirjakymri eroaa murteista itse asiassa yhtä paljon kuin kirja-arabia puhutusta arabiasta. Sana "kirjoittaa" on kirjakielellä "ysgrifennu", mutta puhekieltä jäljittelevässä tekstissä se voidaan kirjoittaa "sgwennu".
Kymrin kieli on Walesissa englannin rinnalla tasavertainen virallinen kieli. Sen aseman turvaavat kymrin kielestä vuonna 1993 annettu laki ("Deddf yr Iaith Gymraeg 1993", ) sekä Walesin hallinnosta vuonna 1998 annettu laki ("Deddf Llywodraeth Cymru 1998", engl. "Government of Wales Act 1998"). Julkisten elinten ja tiettyjen yksityisten toimijoiden on tarjottava palveluita kymriksi. Useimmat opastekilvet ovat sekä englanniksi että kymriksi. Kymri on Walesin kouluissa pakollinen aine 16-vuotiaaksi asti, minkä lisäksi Walesissa on kouluja, jotka antavat opetusta joko osittain tai kokonaan kymriksi.
Historia.
Kirjakymrin pohjana toimii vuonna 1588 julkaistu William Morganin raamatunkäännös. Kielen kirjallinen historia alkaa jo varhaiskymristä (500-luku), mutta suuria määriä kirjallisia muistomerkkejä on säilynyt vasta muinaiskymrin (800–1000-luku) ajalta. Keskikymri (1100–1300-luku) on jo jossakin määrin ymmärrettävää nykykymrin puhujalle: tälle aikakaudelle sijoittuvat vanhimmat säilyneet kymrinkieliset versiot walesilaisten mytologisesta Mabinogion-kokoelmasta. Varhaisen uuskymrin aika sijoittuu keskikymrin ja Morganin raamatunkäännöksen väliin 1300–1500-luvulle. Tämän aikakauden tärkeimpiä kirjallisia teoksia ovat Walesin kansallisrunoilijan Dafydd ap Gwilymin runoteokset, jotka ovat vauhdikkaita, uskallettuja ja eroottisiakin.
Äännerakenne.
Kymrin äännerakenne on seuraavanlainen:
 esiintyy lainasanoissa, kuten "sw" , joskin se saattaa pohjoismurteissa ääntyä . Postalveolaariset affrikaatat esiintyvät lähinnä lainasanoissa, mutta myös joissakin murteissa foneemien foneettisina vastineina.
Soinnittomat nasaalit esiintyvät sananalkuisesti nasaalimutaation seurauksena. Sananalkuinen voi ääntyä etelämurteissa . Sananalkuinen h-proteesista johtuva voi ääntyä .
Vokaalit ovat hävinneet etelämurteista, joissa ne ovat yhdistyneet vokaaleihin .
Kirjoitusjärjestelmä.
Kymriä kirjoitetaan latinalaisella aakkostolla, jossa on 29 kirjainta, joista kahdeksan on digrafeja.
Kirjallisuus.
Walesilaiselle yhteiskunnalle on viime aikoihin asti ollut ominaista ankaralakinen, teologialtaan kalvinistispainotteinen uskonnollisuus, ja vaikka protestantismi onkin rohkaissut äidinkielen kirjalliseen käyttöön – kymrinkielinen kirjallinen perinne ei koskaan ole jäänyt samalla tavalla pelkän suullisen kansanperinteen varaan kuin iirinkielinen –, suuri osa nykykymrinkielisestä kirjallisuudesta on pitäytynyt yksinomaan uskonnollisiin aiheisiin.
1700-luvun tärkein kymrinkielinen runoilija oli William Williams Pantycelyn (1717–91), joka oli Walesin metodistisen herätyksen tärkeimpiä johtajia. William Williams Pantycelyn kirjoitti suosittuihin sävelmiin hengellisiä lauluja ja virsiä ja saikin lempinimekseen "Y Pêr Ganiedydd", ”sulosointuinen laulaja”. 
1800-luvulla alkoi ilmestyä myös kymrinkielisiä romaaneja. Ensimmäinen merkittävä romaanikirjailija oli Daniel Owen (1836–95), mutta jo ennen hänen teoksiaan oli kymriksi käännetty englanninkielistä kirjallisuutta, kuten Harriet Beecher Stowen "Tuomo-sedän tupa".
1900-luvun merkittävimpiä klassikkokirjailijoita olivat Saunders Lewis (1893–1985) ja Kate Roberts (1891–1985). Lewis oli ennen kaikkea näytelmä- ja kuunnelmakirjailija, joka osallistui aktivistisesti kymrinkielisten oikeustaisteluun ja walesiläisten kansallismieliseen toimintaan. Roberts oli tuottelias romaani- ja novellikirjailija ja osallistui myös nationalistiliikkeen toimintaan: hän perusti myös oman kustantamon kymrinkielistä kirjallisuutta varten.
Hedd Wyn, oikealta nimeltään Ellis Humphrey Evans (1887–1917), kaatui ensimmäisessä maailmansodassa ja sai kymrinkielisen runouden arvostetuimman palkinnon kuoltuaan. Hedd Wyniä on verrattu samanaikaisiin englantilaisiin sotarunoilijoihin Siegfried Sassooniin, Wilfred Oweniin ja Charles Hamilton Sorleyhin.
Kymrinkielinen populaarikulttuuri.
Kymri on viime vuosikymmeninä saanut jalansijaa muun muassa folk- ja rockmusiikissa. Esimerkiksi walesilainen rockyhtye Super Furry Animals on levyttänyt kymrinkielisiä kappaleita. Myös kymrinkielistä radio- ja tv-ohjelmaa on nykyisin tarjolla. Esimerkiksi televisiokanava S4C lähettää ohjelmaa vain kymriksi.