tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mikrokasetti

Mikrokasetti on äänen tallennusväline, jonka Olympus esitteli vuonna 1969. Se käyttää saman levyistä magneettinauhaa kuin C-kasetti, mutta on paljon pienempi kasetti. Käyttämällä ohuempaa nauhaa ja puoli- tai neljännesnauhannopeutta mikrokasetti voi tarjota C-kasetin kanssa vertailukelpoisen tallennusajan. Alkuperäinen vakiomikrokasetti, MC60, tarjoaa 30 minuuttia äänitystä nauhan yhdelle puolelle vakionopeudella 2.4 cm/s ja kaksinkertaista kestoa nopeudella 1.2 cm/s. MC90, joka on saatavilla muutamilta valmistajilta, tarjoaa 45 minuuttia kummallekin puolelle 2.4 cm/s nopeudella. Toisin kuin C-kasetissa, tallennusnopeuden valinta oli tarjolla useiden valmistajien laitteissa. Nauha myös kelautui vastakkaiseen suuntaan, oikealta vasemmalle. Monissa soittimissa oli tarjolla jatkuvasti vaihteleva nopeus puheen transkriptiota varten. Mikrokasetin ekvalisaatioaikavakiot ovat: Tyyppi I (Rauta) 200 μs ja Tyyppi IV (Metalli) 120 μs.
Mikrokasetteja on enimmäkseen käytetty äänen nauhoittamiseen. Erityisesti ne ovat yleisessä käytössä sanelukoneissa ja puhelinvastaajissa. Mikrokasetteja on myös käytetty tietokoneiden tietojen tallennuksessa ja musiikin tallentamisessa. Jälkimmäisessä tarkoituksessa valmistettiin stereofonisia laitteita vuodesta 1982 alkaen, ja Hifi malleja varten myytiin mikrokasetteja, jotka käyttävät tyypin IV nauhaa ("metallia", ts. nauha on päällystetty puhtaalla metallilla). Tämä oli Olympuksen yritys ansaita rahaa Walkman-markkinoilla. Yksi tällainen malli oli Olympus SR-11, jossa oli sisäänrakennettu radio ja joka tarjosi lisävarusteena stereofonisen solmioklipsimikrofonin. Laitetta käyttivät jonkin verran konserttikävijät, jotka halusivat huomiota herättämättä nauhoittaa konsertit. "High-Fidelity"-mikrokasettinauhurit ja tyypin IV nauhat olivat suhteellisen kalliita ja rajoitetusti saatavilla, joten järjestelmä ei levinnyt laajalti, ja Olympus lakkautti ne kahden vuoden kuluttua. Paristojen käyttöikä oli myös ongelma, koska tyypin IV nauhan vaatiman korkean virran ja tuon ajan paristotekniikan rajoitusten vuoksi uudet alkaliparistot saattoivat loppua kahdessa tunnissa, kun laite oli tallennustilassa. "Vakiomikrokasetteja” käytetään edelleen underground-musiikkipiireissä kokeellisiin musiikin ja erilaisten ympäristöäänien nauhoittamiseen ja jakeluun, lähinnä niiden Lo-Fi () ominaisuuksien vuoksi. Mikrokasettiin verrattava tuotteita ovat Philipsin kehittämä Minikasetti ja Dictaphonen kehittämä Picokasetti. Näistä kolmesta formaatista mikrokasetti on yleisin. Vuonna 1992 Sony julkaisi NT memo tallennusjärjestelmän, joka mahdollistaa pienen kasetin digitaaliselle tallennukselle.
Loretontetra

Loretontetra ("Hyphessobrycon loretoensis") on amerikantetrojen (Acestrorhamphidae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Loretontetraa tavataan ainoastaan Amazon-joessa Perussa. Loretontetra on kooltaan hyvin pieni ja sen maksimipituus on vain 2,4 senttimetriä. Kala on väritykseltään harmaa, ja sen kyljissä on paksu musta vaakaviiva. Pyrstö on voimakkaan punainen.
Kalan tieteellinen lajinimi "loretoensis" on annettu Pohjois-Perussa sijaitsevan Loreton alueen mukaan.
Culex aestivus

Culex aestivus on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Sirivanakarn vuonna 1977. Sillä ei ole alalajeja.
Culex airozai

Culex airozai on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Lane vuonna 1945. Sillä ei ole alalajeja.
Kromi(III)asetaatti

Kromi(III)asetaatti ((CH3COO)3Cr) on kromi- ja asetaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään tekstiilien käsittelyissä ja väriaineiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Kromi(III)asetaatti on huoneenlämpötilassa vihertävää tai sinertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen. Kromi(III)asetaatti esiintyy usein kidevedellisinä tai hydroksiasetaatteina. Aineen rakenne on monimutkainen ja spektroskooppisten tutkimusten perusteella se muodostaa kompleksiyhdisteen [Cr3(µ2-CH3COO)6(µ3-O)(H2O)3].
Kromi(III)asetaattia valmistetaan liuottamalla kromi(III)oksidia tai kromi(III)hydroksidia etikkahappoon. Ainetta käytetään nahan parkituksessa ja tekstiilien peittauksessa ja värjäyksessä ja musteissa. Siitä tehdään myös orgaanisia kromia sisältäviä väriaineita.
Cr2O3 + 6 CH3COOH → 2 (CH3COO)3Cr + 3 H2O
Culex akritos

Culex akritos on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Oswaldo Paulo Forattini vuonna 1995. Sillä ei ole alalajeja.
Nilamani Routray

Nilamani Routray (24. toukokuuta 1920 – 4. lokakuuta 2004) oli intialainen itsenäisyysaktivisti ja poliitikko, joka toimi Odishan pääministerinä vuosina 1977–1980. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan vuonna 1989, jonka jälkeen hän toimi maansa ympäristö- ja terveysministerinä V. P. Singhin hallituksessa.
Routray toimi pitkän poliittisen uransa aikana kuusi kautta Odishan lainsäätäjänä, 12 kertaa osavaltiohallituksen jäsenenä ja kahdesti Odishan varapääministerinä. Hän oli aktiivinen myös opiskelijapolitiikassa ja toimitti orijankielistä Prajatantra-lehteä. Rajya Sabhassa hän palveli vuosina 1976–1977.
Hänet palkittiin Odisha Sahitya Akademin palkinnolla vuonna 1988. Vuonna 2017 Odishan pääministeri Naveen Patnaik paljasti Routrayta esittävän patsaan Bhubaneswarissa.
Kolmijuovatetra

Kolmijuovatetra ("Hyphessobrycon heterorhabdus") on amerikantetrojen (Acestrorhamphidae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Kolmijuovatetraa tavataan ainoastaan Amazon-joessa Brasilian ja Kolumbian alueella. Kolmijuovatetra on kooltaan hyvin pieni ja sen maksimipituus on vain 3,6 senttimetriä. Kala on väritykseltään harmaa, ja sen kyljissä on paksu vaakaviiva, jonka yläosa on punainen ja alaosa musta.
Kalan tieteellisen lajinimen "heterorhabdus" ensimmäinen osa "hetero" tulee muinaiskreikan kielen sanasta ἕτερος (héteros) ja merkitsee "muuta" tai "erilaista". Jälkimmäinen osa tulee muinaiskreikan sanasta ῥάβδος (rhábdos), ja merkitsee "tankoa" tai "sauvaa".
BMW X3 (F25)

BMW F25 on BMW X3:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2010–2017. Se korvasi edeltäneen E83-mallin ja seuraajaksi tuli G01.
BMW X3 (F25) 2010–2017.
BMW F25 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2010. Edeltäjäänsä verrattuna se kasvoi 78 millimetriä kokonaispituudeltaan, 15 millimetriä akseliväliltään ja 14 millimetriä korkeudeltaan.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä F25 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, johon oli tehty uudistuksia muun muassa ajovaloihin, etusäleikköön ja puskureihin.
Jakob van Artevelde

Jakob van Artevelde (n. 1290 – 17. heinäkuuta 1345) oli flaamilainen valtionjohtaja, joka vaikutti satavuotisen sodan alkuvaiheessa. Hän toimi käytännössä alueen diktaattorina virallisen kreivi Ludvigin sijaan ja liittoutui Englannin kuningas Edvard III:n kanssa Ranskan kuningas Filip V:tä vastaan. Aluksi suurta kansansuosiota nauttinut van Artevelde päätyi lopulta kilpailijaansa kannattaneen väkijoukon surmaamaksi.
Elämäkerta.
Jakob van Artevelde syntyi vuoden 1290 paikkeilla. Ammatiltaan hän oli oluenpanija ja elintarvikkeiden välittäjä. Artevelde menestyi urallaan ja lopulta hänestä oli tullut Flanderin Gentin kaupungin rikkain mies. Gent oli puolestaan tuolloin yksi Pohjois-Euroopan vauraimmista kaupungeista. Flanderi oli rikastunut etenkin tekstiilien valmistuksella. Flanderin tuolloinen hallitsija oli Ranskan kuningas Filip V:n alainen Neversin kreivi Ludvig. Läheiset suhteet Ranskaan kostautuivat, kun satavuotisen sodan sytyttyä vuonna 1337 Englannin kuningas Edvard III lakkautti tekstiiliteollisuudelle tärkeän villan viennin Flanderiin. Samalla Filip V:n seuraaja Filip IV pyrki saamaan tiukemman otteen Flanderista.
Gentissä alkoi kapina vielä saman vuoden aikana. Ludvig pakeni Ranskaan ja joulukuussa 1337 kaupungin johtoon asetettiin kolmihenkinen neuvosto, joista yksi oli aikaisemmin hallinnollisista tehtävistä tyäsin kokematon van Artevelde. Häntä pidettiin kuitenkin karismaattisena ja hyvänä puhujana, mikä teki hänestä suositun hahmon tavallisen väestön keskuudessa. Artevelden johdolla Flanderi loi liittolaissuhteet Englantiin. Vuonna 1339 van Artevelde solmi Edvard III:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan villan tuontia ei enää rajoitettu, minkä lisäksi Flanderi sai 140 000 livren avustuksen sotilasvarustuksien hankkimiseksi. Englantilaiset lupasivat myös palauttaa Flanderille Filip IV:n Ranskaan liittämät Lillen, Douain ja Orchiesin alueet. Ranskalaisten hyökkäyksen uhatessa Flanderin avuksi luvattiin laivasto-osasto ja joukkoyksiköitä. Artevelde lupasi puolestaan tukea Edvard III:n vaatimusta Ranskan kruunusta.
Flanderin hallitsijana van Artevelde on usein esitetty demokraattisena uudistajana. Hänen otteensa olivat kuitenkin usein varsin diktaattorimaisia. Tärkeät virka-asemat annettiin van Artevelden ystäville ja sukulaisille. Kapinat van Arteveldea vastaan tukahdutettiin väkivaltaisesti ja Filip IV:n takaisin Gentiin lähettämä Ludvig pantiin kotiarestiin. Kaikesta tästä huolimatta van Artevelde nautti edelleen suurta kansansuosiota ja hänestä tuli myös Englannin kuninkaan henkilökohtainen ystävä. Hänen valtansa alkoi rakoilla 1340-luvun aikana. Flanderilaiset joukot olivat alisuoriutuneet Tournain piirityksessä vuonna 1340 ja hänen suhteensa Gentin lukuisiin kiltoihin huononi. Kerskailun omainen vaurauden esittely herätti puolestaan lopulta närää tavallisen kansan keskuudessa. Artevelden huhuttiin myös yrittävän korvata edelleen laillisen Flanderin kreivi Ludvigin Edvard III:n pojalla Edvardilla. 17. heinäkuuta 1345 van Artevelden erästä kilpailijaa kannattava väkijoukko pieksi hänet kuoliaaksi hänen kotonaan Gentissä.
Sedentaria

Sedentaria on monisukasmatojen luokkaan (Polychaeta) kuuluva nivelmatojen alaluokka. Ne ovat paikoillaan pysytteleviä, tavallisesti putkessa eläviä matoja, joilla on pelkistyneet jalakkeet ja aistinelimet. Niillä on yleensä pitkälle kehittyneet kidukset.
Kurjenjalat

Kurjenjalat ("Comarum") on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, joka aiemmin luokiteltiin osaksi hanhikkien ("Potentilla") sukua.
Kuvaus.
Kurjenjalat ovat monivuotisia pystyvartisia ruohoja tai varpuja. Vuorottaiset lehdet ovat sulkasuonisia. Kukat kerääntyvät yleensä pieniksi kukinnoiksi. Vaalea tai punertava kukkapohjus on muodoltaan litteä tai lautasmainen ja turpoaa hedelmien kypsyessä. Verholehtiä on viisi; toisin kuin monilla muilla kasveilla ne eivät putoa pois. Punaisia, violetteja tai valkoisia terälehtiä on myös viisi. Heteitä on jopa 25, palhot ovat säiemäisiä tai rihmamaisia ja ponnet pallomaisia. Emejä on lukuisia. Kromosomiluku on n = 7.
Lajit.
Suku sisältää yhden tai kaksi lajia:
Farinopsis salesoviana

Farinopsis salesoviana on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jonka kuvasi ensimmäisenä Christian Friedrich Stephan vuonna 1809 nimellä "Potentilla salesoviana". Omaan "Farinopsis"-sukuunsa se luokiteltiin ensimmäistä kertaa vuonna 1984. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä eikä alalajeja.
Ulkonäkö ja koko.
"Farinopsis salesoviana" on 30–100 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi, jonka punaruskeat kukkavarret ovat karvaisia tai nukkaisia, pystysuoria ja haarautuvia. Lehtien pituus on lehtiruoti mukaan luettuna 4,5–9,5 senttimetriä. Lehtilapa on päätölehdykkäinen ja siinä on 7–11 lehdykkää.
"Farinopsis salesovianan" kukinta-aika ulottuu kesäkuusta elokuuhun. Kukinto on viuhkomainen; kukkien halkaisija on 2,5–3 senttimetriä. Kukkaperä on 1,5–3-senttinen ja 6–20 millimetrin mittaiset suojuslehdet ovat tasasoukkia-suikeita, punaruskeita. Violetit verholehdet ovat kolmionmuotoisia-puikeita ja noin 1,5 senttimetrin mittaisia. 1–1,5-senttiset terälehdet ovat valkoisia tai punaisia, vastapuikeita. Heteitä on noin 20; palhojen pituus on 5–6 millimetriä. Sikiäin on munanmuotoinen. Elo-lokakuussa kypsyvät hedelmät ovat pieniä, kahden millimetrin mittaisia, verholehtien ympäröimiä pähkylöitä.
Levinneisyys.
"Farinopsis salesoviana" esiintyy Mongoliassa, Etelä-Siperiassa, Pakistanissa ja Keski-Aasiassa sekä Manner-Kiinassa Ningxiassa, Gansussa, Sisä-Mongoliassa, Xinjiangissa, Qinghaissa ja Tiibetissä. Laji kasvaa 3600–4000 metrin korkeudella, usein rinteillä, laaksoissa ja joenrannoilla.
Henrik Tomas Adlercreutz

Henrik Tomas Adlercreutz (17. toukokuuta 1732 Tukholma – 26. tammikuuta 1801 Porvoo) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies ja kartanonomistaja.
Henkilöhistoria.
Adlercreutzin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Erik Adlercreutz ja Brita Maria von Westerling ja puoliso vuodesta 1765 Sofia Elisabeth Tandefelt (k. 1799). Adlercreutz tuli ylioppilaaksi Turussa 1741 ja opiskeli Uppsalassa. Svean hovioikeudessa hän toimi auskultanttina vuodesta 1748, amanuenssina vuodesta 1749 ja ylimääräisenä notaarina vuodesta 1753. Hovioikeuden palveluksesta hän erosi kollegiasessorin arvonimellä 1760. Tämän jälkeen Adlercreutz oli tilanomistaja Porvoon Boen kartanossa, mutta omisti myös Korpilahden Veijon kartanon, Sjundbyn kartanon Siuntiossa sekä Raalan kartanon Nurmijärvellä. Valtiopäiville Adlercreutz osallistui kahteen otteeseen, 1756 ja 1769. Hän laati elämäkerrallisen käsikirjoituksen 1700-luvun jälkipuoliskolta, joka julkaistiin vuonna 1887.
Kihlakunnantuomari, valtiopäivämies Karl Henrik Adlercreutz oli Henrik Tomas Adlercreutzin poika.
BALR.

BALR. on alankomaalainen vaatebrändi, jonka Demy de Zeeuw, Juul Manders ja Ralph de Geus perustivat vuonna 2013.
Tyyli.
BALR. tunnetaan tuotteidensa mustavalkoisista designeistä ja sen tavoitteena on tuoda tietoa ammattilaisjalkapalloilijoiden elämästä ihmisten tietoisuuteen.
Yhteistyöt.
BALR. on tehnyt useita tuotteita yhteistyössä muiden yritysten kanssa. Tällaisia yrityksiä ovat muun muassa Apple, Puma ja Rolex.
Isonapa ja Rillirousku

Isonapa ja Rillirousku ovat kuvitteellisia poliisikonstaapeleja, jotka esiintyvät Sinikka Nopolan ja Tiina Nopolan Heinähattu ja Vilttitossu -kirjoissa ja elokuvissa. Isonapa ja Rillirousku eivät ole poliisien oikeat nimet, joita ei ole kerrottu.
Isonapa on poliiseista nuorempi. Hän on melko lihava ja luonteeltaan hyväntuulinen ja joskus myös hieman hupsu. Isonapa rakastaa leivoksia ja käy sen vuoksi ahkerasti Alibullenin neideillä kylässä, missä niitä tarjoillaan. Isonapa on myös hieman ihastunut nuorempaan neideistä, Haliseen.
Rillirousku on poliiseista vanhempi. Hän on melko laiha ja hänellä on silmälasit. Rillirousku on luonteeltaan vakava ja ottaa työnsä tosissaan. Myös Rillirousku pitää hyvästä ruoasta, ja käy toisinaan Alibullenin neideillä kylässä mutta ei syö yhtä paljon kuin Isonapa eikä ole yhtä perso makealle. Rillirousku on siirretty nykyiseen yksikköönsä Helsingistä.
Jokelainen

Jokelainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Pensashanhikit

Pensashanhikit ("Dasiphora") on kasvisuku ruusukasvien heimossa. Kaikki suvun lajit kasvavat luonnonvaraisina Aasiassa, paitsi keltapensashanhikki ("Dasiphora fruticosa"), jonka levinneisyysalue ulottuu koko pohjoisen pallonpuoliskon viileänlauhkealle vyöhykkeelle. Aiemmin suku on tavallisesti sisällytetty hanhikkeihin ("Potentilla") sektiona nimellä "Potentilla" sect. "Rhopalostylae", mutta viimeaikaiset geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet sen olevan erillinen suku.
Pensashanhikkien pariliuskaiset lehdet jakautuvat viiteen (toisinaan kolmeen tai seitsemään) lehdykkään, minkä vuoksi niitä monissa kielissä kutsutaan nimellä "cinquefoil" (, "viisi lehteä").
Lajeja.
Suomen Lajitietokeskus jakaa kelta- ja valkopensashanhikin ("Dasiphora glabrata") omiksi lajeikseen, mutta GBIF pitää niitä yhtenä lajina. Flora of China sisällyttää myös pihtihanhion ("Potentilla bifurca" eli "Sibbaldianthe bifurca") ja "Potentilla imbricata"n pensashanhikkeihin, mutta näillä lajeilla (jotka eivät ole pensaita) ei ole juuri yhtäläisyyksiä pensashanhikkeihin.
Dasiphora davurica

Dasiphora davurica on pensashanhikkien sukuun ja ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä. Joidenkin lähteiden mukaan kyseessä on sama laji kuin keltapensashanhikki ("Dasiphora fruticosa").
Ulkonäkö ja koko.
"Dasiphora davurica" on pieni pensas, jonka kasvukorkeus on 0,3–2, harvemmin jopa 3 metriä. Nuorten oksien kuori on harvakarvainen, vanhempien oksien harmahtavan ruskea ja pois kuoriutuva. Vuorottaiset lehdet ovat jakautuneet lehtikannaksi ja -lavaksi. Lehtilapa on jakautunut parittain sulkamaisesti 4 tai 6 lehdykäksi. Lehdykät ovat pitkänomaisia, pituudeltaan 0,5–1,2 senttimetriä ja leveydeltään 4–8 millimetriä, muodoltaan soikeita, joskus kiilamaisilla tai pyöristyneillä pohjilla. Uloin lehdykkäpari on kasvanut yhteen lehtiruotien kanssa. Lehdyköiden ylä- ja alapuolet ovat harvakarvaisia, silkkikarvaisia tai kaljuja. Lehdykät ovat kokoreunaisia, tasaisia tai hieman rullalle kiertyneitä, tylppä- tai teräväkärkisiä. Korvakkeet ovat ohutpintaisia, harvakarvaisia tai melkein kaljuja.
Kasvi kukkii toukokuusta marraskuuhun. Yksi tai useampi kukka ovat järjestäytyneet yksitellen versojen latvoihin. Kukkavarsi on pitkä, ohut ja tuskin lainkaan karvainen. Kaksineuvoiset kukat ovat säteittäisesti symmetrisiä ja viisiteräisiä; niiden halkaisija on 1,5 – 2,5 senttimetriä. Ulkoverhiön lohkot ovat soikeita tai munanmuotoisia, lyhyempiä tai lähes yhtä pitkiä kuin verholehdet. Verholehdet ovat munanmuotoisia, suippoja tai piikkimäisiä. Viisi vapaata, yläpäästään pyöristynyttä terälehteä ovat valkoisia ja munanmuotoisia. Hedelmä on karvainen pähkylä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Dasiphora davurica"a esiintyy Koreassa, Mongoliassa, Venäjällä ja Manner-Kiinassa Anhuin, Gansun, Hebein, Hubein, Sisä-Mongolian, Qinghain, Shaanxin, Shanxin, Sichuanin ja Yunnanin provinsseissa. Kiinassa laji kasvaa metsissä, metsänreunoissa, pensaikoissa, niityillä, pengerryksillä, vuoristolaaksoissa ja rotkoissa 1200–4200 metrin korkeudella.
Dasiphora parvifolia

Dasiphora parvifolia on pensashanhikkien sukuun ja ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä. Lajin kuvasivat ensimmäisinä Friedrich Ernst Ludwig von Fischer ja Johann Georg Christian Lehmann; nykyisen nimensä kasvi sai Sergei Vasilievich Juzepczukilta. Catalogue of Lifen mukaan lajilla ei ole alalajeja.
Pensas kasvaa 30–150 cm korkeaksi ja kukkii keltaisin kukin. Sen levinneisyysalue käsittää Keski- ja Itä-Aasian.
Contessina de’ Bardi

Contessina de’ Bardi (n. 1400 – 1473) oli Firenzen hallitsija Cosimo de’ Medicin vaimo.
Elämäkerta.
Contessina de’ Bardin tarkkaa syntymävuotta ei tunneta. Eri lähteissä mainitaan vuodet 1391, 1392 ja 1400. Vuosista 1400 lienee todennäköisin. Contessina de' Bardi meni naimisiin Cosimo de’ Medicin kanssa vuonna 1414 ja häntä olisi pidetty tuohon aikaan varsin vanhana naimisiin menijänä, jos aiemmat syntymävuodet pitäisivät paikkansa. Contessina de’ Bardin isä Alessandro di Sozzo Bardi oli Vernion kreivi ja äiti Cammilla Elcin kreivi Raniero di Galdo Pannochieschin tytär. Contessinalla ja Cosimolla oli kolme poikaa: Piero, Giovanni ja Lorenzo.
Cosimo de’ Medicistä tuli Firenzen hallitsija vuonna 1434. Contessinan sukulaiset olivat avioliiton kautta Cosimon läheisiä liittolaisia. Contessinan rooli oli pitkälti kotiäitinä toimiminen. Hänen elämästään tiedetään esimerkiksi hänen sukulaistensa kanssa käymänsä kirjeenvaihdon kautta. Kirjeissä nousevat esiin etenkin perheasiat ja esimerkiksi Contessinan huoli kihtiä sairastaneen kolmen lapsensa terveydestä. Contessina vastasi myös perheen omistamien useiden eri tilojen ylläpidosta. Tuon ajan naisten rooli hallinnossa oli tyypillisesti vähäinen. Contessinalla oli kuitenkin oma roolinsa esimerkiksi useiden eri merkkihenkilöiden kestittämisessä Medicien palatsilla. Contessina jäi leskeksi hänen miehensä Cosimon kuollessa vuonna 1464.
Contessina kuoli vuonna 1473. Hänen tarkkaa kuolinpäiväänsä ei tunneta, mutta hänen tiedetään menehtyneen 26. syyskuuta – 25. lokakuuta.
Wiener Philharmoniker

Wiener Philharmoniker on Itävallan rahapajan (Münze Österreich AG) lyömä bullion-kolikko. Kolikko on nimetty Wienin filharmonikot-sinfoniaorkesterin mukaan ja siitä lyödään kultaista,platinaista ja hopeista versiota. Kultakolikko laskettiin liikkeelle 1989. Kolikon tunnus- eli kruunapuolella on kuvattu Wienin Musikverein-konserttisalin urut, ja taustapuolelle on kuvattu orkesterin soittimia. Toisin kuin esimerkiksi krugerrandi, se ei ole kultaseosta vaan puhdasta 24 karaatin kultaa. Kolikon nimellisarvo oli alkujaan 2000 Itävallan šillinkiä, Itävallan siirryttyä euroon sen nimellisarvoksi määriteltiin €100. Ensimmäinen kolikko oli yhden unssin (31.103 grammaa) painoinen mutta siitä on lyöty myös pienempiä versioita aina 1/24-unssin kokoon asti. Vuonna 2008 laskettiin liikkeelle hopeinen kolikko, nimellisarvoltaan 1.5 euroa, ja 2016 platinakolikko. Kolikot ovat laillinen maksuväline Itävallassa, mutta muiden bullion-kolikoiden tapaan niiden todellinen arvo on niiden sisältämän metallin myyntihinta.
Philharmoniker on yksi maailman suosituimmista sijoituskolikoista: Kultainen Philharmoniker on useina vuosina ollut maailman eniten myyty kultainen bullion-kolikko, ja hopeista kolikkoa on myyty joka vuosi useita miljoonia.
Mikonkorpi

Mikonkorpi on Järvenpään 17. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin itärajalla. Se rajoittuu idässä Sipooseen, etelässä Tuusulaan. Mikonkorven kautta kulkee 1950-luvulla rakennettu Lahdentie, joka alun perin oli valtatie mutta nykyisin seututie 140. Myöhemmin rakennettu moottoritie, Lahdenväylä, joka on osa valtatietä 4, on Mikonkorven länsirajana Satumetsän ja Satukallion kaupunginosia vastaan. Myös Keravanjoki kulkee Mikonkorven kautta lähellä Sipoon rajaa.
Historia.
Mikonkorven alueen länsiosaan Sotakylään rakennettiin kaikkiaan 11 taloa 1940-luvun alussa sotainvalideille ruotsalaisin lahjoitusvaroin. Rakennukset sijoittuvat vapaasti rinnemaastoon. Myöhemmin alueelle on rakennettu piharakennuksia, laajennusosia sekä uusia asuinrakennuksia. Alueen perusluonne on kuitenkin säilynyt alueella Tokkakujan ja Hirvikadun välissä korttelissa 1713. Sotakylän omakotialue on maakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö.
BMW X3 (G01)

BMW G01 on BMW X3:n kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuosina 2017–2024. Se korvasi edeltäneen F25-mallin ja seuraajaksi tuli G45.
BMW X3 (G01) 2017–2024.
BMW G01 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2017. Se perustuu BMW:n modulaariselle CLAR-pohjalevylle, kuten useimmat valmistajan mallit. Ainoastaan Kiinan markkinoilla on saatavana pidempiakselivälinen versio (koritunnus G08).
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä G01 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2019 esiteltiin malliston huipulle X3 M, jossa on kaksoisturboahdettu 3,0-litrainen moottori teholtaan 480 hevosvoimaa. Competition-versiossa teho on nostettu 510 hevosvoimaan.
Malli sai vuonna 2021 kasvojenkohotuksen.
Kōtarō Kiyomiya

Kōtarō Kiyomiya (; s. 25. toukokuuta 1999) on japanilainen baseball-pelaaja. Hän on ammattilainen Hokkaido Nippon-Ham Fighters -seurassa Nippon Professional Baseballin Pacific Leaguessa.
Henrik Corte

Henrik Corte (k. 1680) oli virkamies, Raahen kaupungin ensimmäinen pormestari ja menestyksekäs liikemies.
Saksalaista syntyperää oleva Corte tuli Pohjois-Pohjanmaalle 1640-luvun alussa, toimien ensin tukholmalaisen kauppiaan edustajana, sitten Oulussa voutina vuodesta 1647 ja lääninhaltijana Pietari Brahen palveluksessa. Vuonna 1650 hänet määrättiin muuttamaan silloiseen Salon kaupunkiin. Siellä Corte paneutui tarmokkaasti Raaheksi myöhemmin nimetyn ja laajentuvan kaupungin kehittämiseen voutina ja pormestarina. Raahen olot järjestettiin hänen johdollaan. Veroja hän keräsi kruunulle, kreivikunnalle ja kaupungille. Samalla Corte harjoitti itse menestyksellistä liiketoimintaa kaupungin porvarina, samoin kuin tervakauppaa Tukholmaan. Pormestariksi ryhtyessään hän oli saanut itselleen 12 vuoden verovapauden. Corte oli myös mukana perustamassa Kajaanin vapaaherrakuntaan suolankeittimöä ja potaskatehdasta ja omisti useita Pietari Brahen hänelle lahjoittamia maatiloja. Raahen valtiopäivämies Corte oli vuonna 1672. Raahen vanhaan kirkkoon hän lahjoitti muun muassa saarnatuolin ja epitafin. Corten ensimmäinen puoliso oli Kristina Forbus (k. 1661) ja toinen Elisabet Root. Corten poika ensimmäisestä avioliitosta Henrik Corte nuorempi (1647–1708) seurasi isäänsä Raahen toisena pormestarina 26 vuoden ajan ja vielä tämän poika Gabriel Corte oli Raahen pormestari 1708–1728.
Nevedro (järvi)

Nevedro () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 6,1 kilometriä pitkä, 4,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 8,25 neliökilometriä eli 825 hehtaaria, josta vesialaa on 799 hehtaaria. Järvi on muodoltaan kolmisakarainen: kaakkoon päin työntyy leveä lahtimainen järvenosa, isomman saaren takana työntyy itään toinen lahti ja loput järvestä muodostuu länteen työntyvästä lahtimaisesta osasta. Järvellä on kahdeksan saarta, joiden yhteispinta-ala on 25,5 hehtaaria. Suurin saari on 650 metriä pitkä. Se on puoliksi sekametsää ja avosuota. Saari suojaa itään työntyvää lahtea. Järvenselällä sijaitsee vain kolme luotoa, mutta loput saarista löytyy länteen työntyvästä lahdesta. Saarien halkaisijat ovat 170 metriä, 130 metriä, 20 metriä ja 20 metriä. Kaikki saaret kasvavat puita. Järven syvyys on 8,5 metriä, mutta sen keskisyvyys on vain 3,6 metriä. Järven pohja on hiekkaa, jonka päälle on kerrostunut mutaa. Monet rannat ovat ruovikkoa ja suota, mutta kaakkoispäässä vaikuttaisi ilmavalokuvassa olevan pitkä hiekkaranta.
Järvi kuuluu sekä Sebežin että Pustoškan piirin. Piiriraja ylittää järven länsiosan niin, että suurin osa järvestä on Pustoškan puolella. Järven pohjoisrannalla sijaitsee pieni Šilovon kylä (Шилово), josta lähtee tie 18 kilometrin päässä sijaitsevaan Pustoškaan. Länsipään etelärannassa sijaitsee Malahin kylä (Малахи) ja järven länsipäästä muutama sata metriä länteen on Lopatovon kylä (Лопатово). Järvellä on aiemmin ollut nimikkokylä Nevedro, jossa on enää yksi talo, joka viljelee maita.
Luontoarvoja.
Järven lähihistoriassa ympäröivät maat olivat peltovaltaisia, mutta maaseudun autioituminen on jättänyt monet pellot metsittymään. Rannoilla kasvaa vesikasvillisuutta ja etenkin ruokokasvillisuutta. Tällaiset rannat ovat selvästi soistuneet. Rannat ovat hiekkaisessa maaperässä selväpiirteisiä, ja järven ekosysteemi kykenee pitämään yllä runsasta kalalajien kirjoa: hauki, ahven, lahna, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri, ruutana, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu.
Vesistösuhteita.
Nevedron laskujoki on Nevedrjanka, joka on Velikajan sivujoki. Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven itäpäähän laskee idästä ruoraksikaivettua johto-ojaa pitkin Orlejan ja sen kautta myös Vološnon järvet. Etelärantaan tulee metsäoja eteläiseltä metsä- ja suoalueelta. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 99,1 tai 113,91 neliökilometriä. Laskujoki Nevedrjanka lähtee itäpään lahdenpohjukasta ja se virtaa aluksi matalan ja umpeen kasvavan Palejevon läpi ja jatkaa sitten useita kilometrejä ennen kulkemistaan järviparin Sutokskojen ja Mogilnon läpi. Nevedrjanka yhtyy Velikajaan muutama kilometri Idritsan ulkopuolella.
Kaarlo Julenius

Kaarlo Kosti Julenius (21. elokuuta 1896 Mäntsälä – 17. kesäkuuta 1956) oli suomalainen everstiluutnantti. Hän toimi 1930-luvulla tykistönkenraali Vilho Nenosen apulaisena, oli tykistökomentajana Perkjärven tykistöleireillä ja kirjoitti tykistöaiheista sotilasalan julkaisuihin. Julenius toimi Tykistökoulun johtajana vuosina 1930–1941.
Julkaisuja.
Nimillä "K. Julenius" ja "K. K. Julenius":
Vincent Bueno

Vincent Bueno (s. 10. joulukuuta 1985 Wien, Itävalta), on itävaltalais-filippiiniläinen laulaja ja lauluntekijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Itävaltaa kappaleella ”Alive” vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja hänet valittiin sen sijaan Itävallan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään ”Amen”.
Ura.
Bueno varttui Itävallassa, jossa hän aloitti tanssimisen 4-vuotiaana. Hän valmistui myöhemmin Wienin musiikkikonservatoriosta, jossa hän opiskeli musiikkia ja näyttelemistä. Bueno osaa soittaa neljää soitinta: pianoa, rumpuja, kitaraa ja bassokitaraa. Buenon vanhemmat ovat taustaltaan Filippiinien ilokanoja.
Bueno voitti 12. tammikuuta 2008 itävaltalaisen televisioyhtiön ORF:n järjestämän musikaalikilpailun nimeltä "Musical! Die Show". Bueno toimi myös avajaisnumerona Sarah Geronimon konsertissa Wienissä. 18. tammikuuta 2008 Bueno kertoi filippiiniläiselle medialle, että hänen tavoitteenaan on luoda uraa Filippiineillä. 29. elokuuta 2010 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Filippiinien televisiossa. Hän allekirjoitti myöhemmin myös sopimuksen filippiiniläisen levy-yhtiön Star Recordsin ja ABS-CBN:n kanssa. 
ORF ilmoitti 12. joulukuuta 2019, että Vincent Bueno edustaisi Itävaltaa vuoden 2020 Euroviisuissa kappaleella ”Alive”. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, minkä jälkeen ORF ilmoitti valinneensa Buenon Itävallan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa hän sijoittui kahdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Conor Garland

Conor Garland (s. 11. maaliskuuta 1996 Scituate, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Vancouver Canucksia. Laitahyökkääjänä rightin mailalla pelaava Garland on Arizona Coyotesin viidennen kierroksen varaus vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2021 Coyotes kauppasi Garlandin ja Oliver Ekman-Larssonin Vancouver Canucksiin vaihdossa Jay Beagleen, Loui Erikssoniin, Antoine Rousseliin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon , toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Siirron jälkeen Garland teki Canucksin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 24,75 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2025 Garland solmi Canucksin kanssa kuusivuotisen ja yhteensä 36 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2018–2019 alkaneella NHL-urallaan Garland on pelannut 485 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 122 maalia ja saanut 169 syöttöpistettä .
Alive (Vincent Buenon kappale)

Alive on itävaltalaisen laulajan Vincent Buenon esittämä kappale, jolla hänen oli tarkoitus edustaa Itävaltaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Maybellene i Hofteholder

Maybellene i Hofteholder on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Guitar Gangsters &amp; Cadillac Blood". Kappaleen sanoitti yhtyeen laulaja Michael Poulsen ja sen tuotti Jacob Hansen.
Kappale nauhoitettiin keväällä 2008 Hansen Studiossa Tanskassa, Riben kaupungissa.
Mary Ann’s Place

Mary Ann’s Place on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Guitar Gangsters &amp; Cadillac Blood". Kappaleen sanoitti yhtyeen laulaja Michael Poulsen ja sen tuotti Jacob Hansen. Kappaleella vierailee tanskalainen laulaja Pernille Rosendahl.
Kappale nauhoitettiin keväällä 2008 Hansen Studiossa Tanskassa, Riben kaupungissa.
Jukka Kivikari

 
Jukka Ilmari Kivikari (11. maaliskuuta 1904 Hämeenlinna – 9. heinäkuuta 1956) oli suomalainen everstiluutnantti ja kenttäratsastaja. Kivikari toimi jatkosodan aikana 14. divisioonan esikuntapäällikkönä Rukajärvellä. Kivikari oli kouluratsastuksen Suomen mestari vuonna 1950.
Julkaisuja.
Nimellä "J. Kivikari":
Nalle Hukkataival

Nalle Hukkataival (s. 8. syyskuuta 1986 Helsinki) on suomalainen kiipeilijä. Hänen lajinsa on boulderointi. Hän aloitti kiipeilyn 12-vuotiaana. 
Hukkataival on voittanut arvostetun Arco Rock Master -kutsukilpailun, sijoittunut EM-kilpailuissa toiseksi ja MM-kilpailuissa viidenneksi. Nykyisin hän on keskittynyt ensinousuihin. Hän kiipesi vuonna 2016 mahdottomana pidetyn Burden of Dreams -reitin Loviisassa, jonka nousemista hän harjoitteli neljä vuotta ennen onnistumistaan.
Cape of Our Hero

Cape of Our Hero on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin vuonna 2013 ensimmäisenä singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumiltaan "Outlaw Gentlemen &amp; Shady Ladies". Kappaleelle julkaistiin musiikkivideo, jonka ohjasi Jakob Printzlau.
Marraskuussa 2013 single myi kultaa Tanskassa.
Katkomadot

Katkomadot (Lumbriculidae) on harvasukasmatoihin kuuluva nivelmatojen heimo. Katkomadot ovat pieniä ja ohuita, yleensä punertavia, monijaokkeisia matoja, jotka muistuttavat hieman lieroja (Lumbricidae). Lajteja tunnetaan noin 200, ja ne elävät yleisinä makeassa vedessä ympäri maailman. Niille kelpaavat monenlaiset elinympäristöt, kuten virrat, järvet, kosteikot, kaivot ja pohjavesi. Katkomadot ovat pohjaeläimiä, jotka käyttävät ravinnokseen detritusta ja pieneliöitä, joita ne saavat kaivaessaan sedimenttiä. Jotkut lajit sietävät huomattavan vähähappisia ympäristöjä, ja ne voivat olla saastuneissa vesistöissä lähes ainoita pohjaeläimiä. Katkomadot voivat lisääntyä munista, mutta yleensä ne lisääntyvät suvuttomasti katkeamalla palasiksi, joista sitten regeneroituu uusia yksilöitä.
Heikki Hiltunen

Heikki Hiltunen (s. 1962 Joroinen) on suomalainen yritysjohtaja ja urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut jääkiekon SM-liigan puheenjohtajana vuosina 2016–2024. sekä oululaisen iLOQin toimitusjohtajana vuodesta 2017.
Hiltunen oli jääkiekon SM-liigajoukkue Vaasan Sportia hallinnoivan Hockey-Team Vaasan Sport Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2024. Hän on yhtiön toiseksi suurin osakkeenomistaja noin 11 prosentin omistusosuudellaan. Vuosina 2013–14 hän toimi Mestistä hallinnoivan Jääkiekon sarjaseurat ry:n puheenjohtajana. 
Hiltunen on koulutukseltaan tietokonetekniikan insinööri Raahen tietokonealan oppilaitoksesta. Hän valmistui vuonna 1985. Valmistuttuaan hän työskenteli teknologiakonserni Honeywellin tytäryhtiöille Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Hiltunen aloitti teknologiayhtiö Tellabsin Suomen-toimitusjohtajana vuonna 2000. Hän siirtyi myynnin ja markkinoinnin johtajaksi vaasalaiseen Vacon-yhtiöön vuonna 2002. Hän toimi Vaconin varatoimitusjohtajana, kun yhtiö myytiin tanskalaiselle Danfossille miljardilla eurolla vuonna 2014. Hiltusesta tuli kaupan jälkeen Danfossin Drives-nimisen liiketoimintayksikön kaupallinen johtaja ja johtoryhmän jäsen. Hän siirtyi iLOQin toimitusjohtajaksi 1. elokuuta 2017.
Manuel Marrero

Manuel Marrero Cruz (s. 11. heinäkuuta 1963 Holguín, Kuuba) on kuubalainen poliitikko ja Kuuban pääministeri. Hän on vaikuttanut urallaan saarivaltion matkailualalla, ja hänet valittiin vuonna 2004 matkailuministeriksi. Pääministeri hänestä tuli joulukuussa 2019.
Elämä.
Manuel Marrero on koulutukseltaan arkkitehti. Hän siirtyi matkailualalle vuonna 1990, kun hän sijoitti Grupo de Turismo Gaviotan kautta Holguínin provinssiin rakennettaviin kahteen hotelliin. Tämän jälkeen Marrero työskenteli Río de Lunan johtohenkilöstössä, ja sitten hän sai paikan Grupo de Turismo Gaviotan itäisten provinssien valtuustosta. Marrerosta tuli vuonna 1996 varaderolaisen Varadero Azul -hotellikompleksin yleisjohtaja ja vuonna 1999 Grupo de Turismo Gaviotan varajohtaja. Johtajaksi hän nousi vuonna 2001.
Marrerosta tuli helmikuussa 2004 Kuuban matkailuministeri. Hän toimi matkailuministerinä 16 vuoden ajan ja oli tuona aikana kehittämässä maan matkailualaa koko talouden veturiksi. Kuuban presidentti Miguel Díaz-Canel nimesi joulukuussa 2019 Marreron maan uudeksi pääministeriksi. Fidel Castro oli lakkauttanut pääministerin viran vuonna 1976. Marrero saa pääministerinä joitakin tehtäviä, joita oli aiemmin ollut presidentillä. Kriitikoiden mukaan hänen asemansa on kuitenkin kosmeettinen, sillä presidentti ja armeija pitävät edelleen keskeisintä valtaa.
Arvo Wiitanen

Arvo Oskar Wiitanen (8. heinäkuuta 1902 – 8. syyskuuta 1961) oli suomalainen eversti ja sotilasasiamies.
Wiitanen ylennettiin everstiksi 1954. Hän oli Topografikunnan päällikkönä 1954–1956 ja sen jälkeen Suomen sotilasasiamiehenä Moskovassa vuosina 1956–1959. Hän toimi yhteysupseerina, kun Neuvostoliiton puolustusministeri marsalkka Rodion Malinovski vieraili Suomessa 23. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 1961. Heti vierailun jälkeen Wiitanen sairastui vakavasti ja kuoli syyskuun alkupuolella. Sairaalassa ollessaan hän kertoi vierailun kokemuksista 14. heinäkuuta puolustusvoimain komentajan sijaiselle kenraaliluutnantti Viljaselle. Viljanen laati keskustelun perusteella raportin, jonka vastaanottajina olivat kenraali Sakari Simelius ja puolustusministeri Lars Björkenheim.
Wiitasen puoliso oli venäläissyntyinen Elisabeth Wiitanen, o.s. Kozlowsky (1908–1995), jonka isä oli Suomessa emigranttina asunut kenraalimajuri Aleksandr Kozlowsky.
Julkaisuja.
Nimellä "A. O. Wiitanen" :
For Evigt

For Evigt on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Seal the Deal &amp; Let’s Boogie".
Kappale julkaistiin lyriikkavideon kanssa 29. huhtikuuta 2016. Kappaleella vierailee tanskalainen Johan Olsen ja kappale lauletaan osittain tanskan kielellä.
Kappale julkaistiin myös englanninkielisenä versiona nimellä ”The Bliss”.
Crassiclitellata

Crassiclitellata () on harvasukasmatoihin kuuluva nivelmatojen lahko. Se on monimuotoinen ryhmä, joka sisältää yli 6000 elossa olevaa lajia kaikilta mantereilta Etelämannerta lukuun ottamatta. Crassiclitellata-lajit ovat kaivautuvia, yleensä maan alla eläviä matoja. Niillä on suuri merkitys maaperälle, ja niillä on myös suuri taloudellinen vaikutus.
Merkitys maaperälle.
Crassiclitellata-madot toimivat biologisten ”mäntien” tavoin pakottamalla ilmaa ulos tunneleista liikkuessaan. Näin madon toiminta ilmastoi ja sekoittaa maaperää. Crassiclitellata-madot myös lisäävät mineraaleja maastoon ja siten auttavat kasviston kasvamista. Tiettyjen lajien madot nousevat maan pinnalle, sillä siellä on suurempia pitoisuuksia orgaanista materiaalia. Koska orgaanisen aineksen runsas sekoittuminen liittyy selvästi maaperän hedelmällisyyteen, lieroja pidetään yleisesti hyödyllisinä ja luonnonmukaisina ”puutarhureina”.
Taloudelliset vaikutukset.
Eri Crassiclitellata-lajien matoja käytetään matoviljelyyn. Matoviljelyä käytetään usein ruoan kompostoinnissa. Nämä lierot ovat yleensä tunkiolieroja ("Eisenia fetida") (tai sen lähisukulainen tummatunkioliero ("Eisenia andrei") -lieroja, jotka usein tunnetaan nimellä tiikerimato. Ne eroavat muista maaperässä elävistä madoista. Tropiikissa afrikkalaista "Eudrilus eugeniae" ja intialaista "Perionyx excavatus" -lieroa käytetään kompostointiin. Crassiclitellata-matoja myydään kaikkialla maailmassa. Niiden kauppa on melkoinen: vuonna 1980 Doug Collicutin mukaan 330 miljoonaa matoa vietiin Kanadasta Yhdysvaltoihin (kanadalaisen viennin arvo 13 miljoonaa dollaria, Yhdysvaltojen markkina-arvo 54 miljoonaa dollaria). Matoja myös myydään ihmisravinnoksi. Noke on kulinaarinen termi, jota käytetään Maori-kulttuurissa Uudessa-Seelannissa. "Noke" merkitsee matoja, joita pidetään herkkuina.
Kastanjamalkoha

Kastanjamalkoha ("Phaenicophaeus curvirostris") eli aiemmalta nimeltään kastanjakäki on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Kastanjamalkoha on suurikoinen käkilaji ja voi kasvaa 42–50 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään paitsi silmistään, jotka koiraalla ovat siniset ja naaraalla keltaiset. Linnun päälaki on harmaa ja silmien ympärillä on punainen alue. Nokka on suuri ja tukeva ja yläosastaan kellertävä tai vihertävä ja alaosastaan punainen. Kastanjamalkohan selkä, siivet ja pitkä pyrstö ovat vihreät. Osalla alalajeista pyrstön kärki on väriltään kastanjanruskea. Lajin rinta ja vatsa ovat kastanjanruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kastanjamalkohaa tavataan Myanmarista, Thaimaasta, Jaavan ja Borneon saarilta ja Filippiineiltä. Lajin elinympäristöä ovat alankojen metsät, suot, puistot ja puutarhat. Se liikkuu yleensä yksin. Kastanjamalkohan ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat. Toisin kuin monet muut käet, kastanjamalkoha rakentaa oman pesänsä puunhaarukkaan risuista eikä ole pesäloinen. Pesimäkausi on tammikuusta maaliskuulle ja kesä-heinäkuussa. Naaras munii kaksi valkoista munaa.
Jakub Lev

Jakub Lev (s. 6. joulukuuta 1990 Plzeň, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HK Hradec Královéa. Hän laukoo vasemmalta.
Ura.
Lev debytoi Tšekin pääsarjassa HC Lasselsberger Plzeňin paidassa kaudella 2008–2009. Hän siirtyi HC Vítkovicen riveihin vuonna 2017. Kaudeksi 2019–2020 Lev teki sopimuksen Kometa Brnon kanssa.
Eero O. Erkko

Eero Olavi Erkko (12. huhtikuuta 1899 Helsinki – 15. helmikuuta 1969 Mallorca, Espanja) oli suomalainen kemian alan diplomi-insinööri, tutkija ja kemiallisen teollisuuden kehittäjä.
Erkon vanhemmat olivat päätoimittaja, kustantaja Eero Erkko ja Maissi Erkko. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1918 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1922 Teknillisen korkeakoulun kemian osastolta.
Erkko oli tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa 1925–1927, valtion rikkihappotehtaan tutkimuslaboratorion hoitajana 1927–1932 ja Alkoholiliikkeen palveluksessa vuosina 1932–1941. Hän siirtyi sitten Yhdysvaltoihin Hercules Powder Companyn palvelukseen. Erkko toimi yhtiön kokeiluaseman johtajana ja kehitti erityisesti uusia typen tuotantomenetelmiä teollista käyttöä varten. Erkko palasi Suomeen 1960 ja toimi sitten konsulttina kemian teollisuuden kehitystehtävissä.
Erkko esitti 1920-luvulla bensiinin valmistusmenetelmän kehittämistä kotimaisista raaka-aineista palattuaan Yhdysvalloista jossa hän oli työskennellyt uudenaikaisessa hydrauslaitoksessa. Teknillisen korkeakoulun kemian laboratoriossa tehtiin 1927−1928 kokeita ja vuonna 1928 myönnettiin patentti valmistusmenetelmälle jolla turpeesta saatiin nestemäistä polttoainetta. 
Eero Olavi Erkko on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Naperotetra

Naperotetra ("Hyphessobrycon minor") tai minortetra on amerikantetrojen (Acestrorhamphidae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota pidetään monesti akvaariossa. Naperotetraa tavataan ainoastaan Essequibo-joessa Guyanassa. Naperotetra on kooltaan hyvin pieni ja sen maksimipituus on vain 3,1 senttimetriä. Naperotetra on kaikkiruokainen. Uroskalojen selkäevä on terävämpi kuin naarailla, jotka ovat ruumiinmuodoltaan uroksia hieman pyöreämpiä.
Ram Vilas Vedanti

Ram Vilas Vedanti (s. 7. lokakuuta 1958) on intialainen poliitikko ja hindusaarnaaja, joka vaikutti maansa parlamentin alahuoneessa vuosina 1996–1997 ja 1998–1999. Vuonna 2007 hän aiheutti kohua sanomalla, että se joka irrottaa Dravida Munnetra Kazhagam -puolueen puheenjohtajan M. Karunanidhin pään ja kielen saisi kultaa Ayodhyan pyhiltä. Karunanidhi oli suututtanut hänet kiistämällä Raman historiallisuuden. Vedanti kiisti sanansa myöhemmin ja väitti, että hänen mainitsemansa rangaistus on hindulaisten pyhien kirjojen määräämä rangaistus jumalanpilkasta. Samassa yhteydessä hän syytti kongressipuolueen puheenjohtaja Sonia Gandhia Intian kristillistämisestä ja väitti tämän toimivan Karunanidhin taustalla. 
Vuonna 2017 Vedanti nousi julkisuuteen väittämällä, että Baburin moskeijan tuhoamiskäsky vuonna 1992 oli peräisin häneltä eikä Lal Krishna Advanilta. Hän väitti Advanin ja Murli Manohar Joshin yrittäneen suostutella moskeijaa tuhonnutta väkijoukkoa poistumaan. Hänen mukaansa muslimien tulisi kannattaa Raman temppelin rakentamista Baburin moskeijan paikalla, jotta rauha säilyisi. Temppelin rakentamisen ovat hänen mukaansa pyrkineet estämään kongressipuolue ja Pakistan. Hänen mukaansa kongressipuolueen johtajat haluavat murhata hänet.
Potamanthus

Potamanthus on päivänkorentojen (Ephemeroptera) lahkoon ja Potamanthidae-heimoon kuuluva hyönteissuku. Sukuun kuuluu todistetusti 13 luonnonvaraista lajia.
Mazda CX-5

Mazda CX-5 on Mazdan vuodesta 2011 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi Mazda Tributen.
Mazda CX-5 KE (2011–2017).
Ensimmäisen sukupolven CX-5 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011. Moottorivaihtoehtoina olivat 2,0- (160/165 hv) ja 2,5-litraiset (192 hv) SkyActiv-G-bensiinimoottorit sekä 2,2-litrainen (150/175 hv) SkyActiv-D-dieselmoottori. Suuremman bensiinimoottorin ja tehokkaamman dieselversion yhteydessä oli aina neliveto, ja muihin se oli saatavana valinnaisena.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä CX-5 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, johon oli tehty pieniä uudistuksia keulan alueella. 
Mazda CX-5 KF (2017–).
Toisen sukupolven CX-5 esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2016. Sen pidennetty versio on nimeltään Mazda CX-8, jota ei myydä lainkaan Euroopassa eikä Pohjois-Amerikassa.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä CX-5 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
John Marshall (kapteeni)

John Marshall (26. helmikuuta 1748 Ramsgate, Englanti – 1819) oli englantilainen meriupseeri. Hänen mukaansa on nimetty Tyynellämerellä sijaitsevat Marshallinsaaret.
Marshall lähti merille jo 10-vuotiaana ja palveli Englannin laivastossa koko ikänsä. Hän osallistui Yhdysvaltain vapaussotaan ja Napoleonin sotiin. Hän oli "Scarborough"-laivan kapteenina vuosina 1784–1792. Alus osallistui Marshallin komennossa vuosina 1787–1789 ja 1790–1792 kahteen laivastoon, jotka kuljettivat ensimmäiset karkotusvangit Australiaan. Ollessaan paluumatkalla Australiasta Kiinaan vuonna 1788 Marshall ja hänen kanssaan purjehtinut "Charlotte"-laivan kapteeni Thomas Gilbert löysivät ja kartoittivat useita eurooppalaisille entuudestaan tuntemattomia saaria kahden saariryhmän alueelta. Saariryhmät nimettiin myöhemmin heidän mukaansa Marshallin- ja Gilbertsaariksi. Espanjalaiset löytöretkeilijät olivat havainneet molemmat saariryhmät jo 1500-luvulla, mutta pääosa yksittäisistä saarista oli pysynyt tuntemattomina.
Aarne Vansén

Aarne Valerian Vansén (4. lokakuuta 1899 Nakkila – 20. syyskuuta 1967) oli suomalainen everstiluutnantti ja sotilasasiamies.
Vansénin vanhemmat olivat pakkamestari Hugo August Vansén ja Hulda Aleksandra Kivini. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919, kävi Kadettikoulun 1921–1923, sotateknillisen koulun 1927–1929 ja sotakorkeakoulun 1935–1937 sekä opiskeli Ransakss École militaire et d’application du géniessä 1931–1933. Hän suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon 1940.
Vansén oli Kenttälennätinpataljoonassa nuorempana upseerina ja adjutanttina 1923–1927, taistelukoulun viesti- ja pioneeriopin opettajana 1929–1930, Radiopataljoonan aliupseerikoulun johtajana 1930–1931, Pioneeripataljoonassa komppanian päällikkönä 1933–1935 ja 1937 sekä pääesikunnassa sodan aikaisen päämajan linnoitusten suunnittelutoimiston toimistoupseerina 1938 ja toimistopäällikkönä 1939–1940. Hän oli sitten Pioneeripataljoona 3:n komentajana 1940–1941, AK:n pioneerikomentajan apulaisena 1941, vanhempana koulutusupseerina 1942–1943, pioneerikomentajana vuodesta 1944 ja merivoimien esikunnan rakennus- ja linnoitustoimiston päällikkönä 1945–1948. Vansén toimi pääesikunnan ulkomaaosaston sotilasasiamiestoimiston päällikkönä 1948–1951 ja oli Suomen sotilasasiamiehenä Ranskassa vuodesta 1951 alkaen. 
Aarne Vansén oli naimisissa vuodesta 1930 laulajatar Pia Olga Margaretha Murénin (1909–1997) kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "A. V. Vansén":
Leppäluoto

Leppäluoto () on noin 70 aarin laajuinen saari Espoon itäsaaristossa Keilaniemen ja Lehtisaaren välissä. Espoon ja Helsingin välinen raja kulkee Leppäluodon halki etelä–pohjoisuuntaisesti; saaren kaakkoisosa kuuluu Helsinkiin. Leppäluodon lounaispuolella on kaksi pientä drumliinisaarta, joiden yhteisnimi on Fröknarna.