tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nomadit

Nomadit ovat ihmisiä, jotka vaihtelevat asuinpaikkaansa perheineen, sukulaisineen ja naapureineen, eivätkä asetu vakinaiseen asuinpaikkaan. Jotkut nomadit kuljettavat mukanaan myös kotieläimiään, telttojaan ja jurttiaan. Toiset nomadit rakentavat uuden kodin paikan päällä, kuten inuitit iglunsa.
Nomadismi on yleistä seuduilla, joilla elinolosuhteet ovat vaativia, kuten sademetsissä, aavikoilla ja arktisella alueella. Tällaisilla seuduilla on matala asukastiheys. Koska resursseja on harvassa ja epätasaisesti, muuttamalla paikasta toiseen niitä pystytään hyödyntämään tehokkaimmin.
Nomadismi on tärkeä osa perinteistä metsästäjä-keräilijöiden ja paimentolaisten elämäntapaa. Nomadistisia metsästäjä-keräilijäkansoja ovat esimerkiksi arktiset inuitit, Kalaharin sanit ja Kongon sademetsien mbutit. He liikkuvat metsästysmailta toisille seuraten saalislajejaan, tai he saattavat muuttaessaan vaihtaa saalislajin toiseen.
Paimentolaisnomadeja ovat esimerkiksi Afrikan sarven somalit, Arabian beduiinit ja Iranin Zagrosvuorten heimot. He muuttavat kausittain uusille laitumille sään vaihtelujen mukaan sekä välttääkseen tauteja ja petoeläimiä.
Puolinomadit viettävät osan vuodesta asuen paikallaan, osan liikkuen. Esimerkki tästä ovat osan aikaa maata viljelevät, enimmäkseen lampaita hoitavat puolipaimentolaiset. Monesti Afrikan ja Aasian puolinomadit viljelevät maata sateisempana vuodenaikana ja laiduntavat lampaita kuivempana. Kuivien alueiden puolinomadien asuinalue on yleensä täysnomadien asuinaluetta sateisempi. Se on Afrikassa tai Aasiassa monesti puolikuiva metsä- ja pensasalue. Transhumanssi on viljely-yhteisöjen karjanhoitoa siten, että erilliset paimenet hoitavat karjaa kylän peltojen ulkopuolella hyvinkin kaukana ja viipyvät paimennusretkillään jopa vuosia.
Jotkut nomadit asuvat paikallaan pysyttelevien kansojen ympärillä ja käyvät näiden kanssa kauppaa tai tarjoavat erilaisia palveluja.
Jotkut nomadit, kuten beduiinit, saattavat erikoistua esimerkiksi kamelien kasvattamiseen ja saada muun tarvittavansa vaihtokaupalla. Toiset, kuten Iranin baluchit, pyrkivät tuottamaan itse kaiken tarvitsemansa. Tähän nomadinen elämäntapa antaa tarvittavan joustavuuden.
Asuinpaikkaa vaihtamalla heimo pystyy myös väistämään heitä uhkaavia vihollisia tai poliittista painostusta valtion taholta.
Nomadit eivät vaeltele päämäärättömästi, vaan he valitsevat reittinsä ja päämääränsä huolellisesti tiedustelijoiden tai vierailijoiden antaman tiedon pohjalta. Muuttopäätöstä edeltää usein viikkojakin kestänyt väittely, jossa heimon jäsenten ristiriitaisia intressejä puntaroidaan. Monesti uusi asuinpaikka valitaan tutun alueen sisältä, missä heimolla on tiettyjä poliittisia oikeuksia. Heimolla täytyy olla oikeus käyttää alueen luonnonvaroja, kuten laitumia, vettä, villikasveja ja riistaa.
Nomadisen elämäntavan joustavuus tekee nomadeille helpoksi liittyä uusiin ryhmiin ja erota niistä olosuhteiden muuttuessa. Esimerkiksi jotkin tasankointiaanit ja inuitit saattavat elää kesäisin suurissa ryhmissä mutta hajaantua talviksi pieniksi ryhmiksi. Nomadit ovatkin usein suhteellisen avoimia tunteistaan toisiaan kohtaan, ja kaunat myös unohdetaan nopeasti.
Ärjä

Ärjä eli Ärjänsaari on saari Oulujärvessä Ärjänselällä. Pinta-alaltaan 270 hehtaarin suuruinen saari kuuluu Kajaanin kaupunkiin. Ärjä on noin neljä kilometriä pitkä itä–länsi-suunnassa ja leveimmillään hieman yli kilometrin. Saaressa on noin kymmenen kilometriä rantaa, lähes kokonaan hiekkarantaa. Saaren luonnolle ovat tyypillisiä korkeat hiekkatörmät; korkeampia törmiä on vain Ärjänselän länsipuolella sijaitsevassa Manamansalossa. Törmät ovat syntyneet Oulujärven kallistuttua vähitellen itään päin. Oulujärven vedenpinta on ajan mittaan vyöryttänyt saaren törmät. Erikoisena luonnonmuodostumana saari kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja sen rantojen lisärakentaminen on estetty myös Kajaanin kaupungin rantaosayleiskaavalla.
Aiemmin saaren omisti UPM-Kymmene Oyj Kajaani Oy:n perintönä. Saareen rakennettiin 1920- ja 1930-luvuilla lomamökkejä, jotka olivat ensin Kajaani Oy:n ja myöhemmin sen työtä jatkaneiden yritysten työntekijöiden vuokrattavissa. Saaren suosio oli suurimmillaan 1950-luvulla. Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus osti saaren valtiolle vuonna 2017. Saaresta on tarkoitus tehdä luonnonsuojelualue.
Saarella ei ole pysyvää asutusta. Siellä on vain lomamökkejä saaren etelärannalla. Saaren rannoista vain noin kymmenen prosenttia on rakennettua, joten Ärjässä on Oulujärven suurin yhtenäinen vapaa ranta-alue. Saaren länsipäässä, Palopäässä eli Karkeassapäässä sijaitsee Kajaani Oy:n aikoinaan rakentama kalakämppä. Useat saaren rakennuksista ovat Kajaani Oy:n arkkitehtina toimineen Eino Pitkäsen käsialaa.
Historiasta tiedetään Oulujärven sisävesirosvojen lymynneen saarella odottamassa Oulusta palaavia kainuulaisia tervansoutajia.
Hakkuut 2016.
Tammikuussa 2016 metsäyhtiö UPM aloitti saarella metsien hakkuut. Saari kuuluu Natura 2000 -alueisiin ja muun muassa Suomen luonnonsuojeluliitto vaati hakkuiden lopettamista luonnonsuojelulakiin vedoten. UPM:n mukaan Kajaanin ELY-keskuksen hyväksymät 120 hehtaarin aluetta koskevat hakkuut olivat osa saaren hoito- ja käyttösuunnitelmaa. Hakkuiden pelättiin uhkaavan alueen retkeily- että ympäristöarvoja.
8. helmikuuta 2016 Greenpeacen aktivistit estivät hakkuita asettumalla hakkuukoneiden tielle. Seuraavana päivänä UPM ilmoitti hakkuiden lopettamisesta, mutta kritisoi vahvasti luonnonsuojelijoiden toimintaa alueella.
Saareen liikennöineitä laivoja ja vesibusseja.
Ärjän laivanhylky.
Ärjän Säipässä on 1900-alun hiekkajaalan hylky, johon on myöhemmin rakennettu venelaituri. Hiekkajaaloilla kuljetettiin aikoinaan Ärjästä hiekkaa Kajaanin Auralaan, jossa Kajaani Oy valmisti omistamassaan tiilitehtaassa tiiliä.
Aikakone (romaani)

Aikakone () on H. G. Wellsin romaani vuodelta 1895. Sitä on pidetty aikamatkustustarinoiden peruskivenä. Tarinasta on tehty kaksi elokuvaversiota, vuosina 1960 ja 2002. Elokuvat on kuitenkin pelkistetty seikkailuelokuviksi, eivätkä ne kunnolla vastaa alkuperäistekstiä.
Sisältö.
Romaanin kertoja ja päähenkilö Aikamatkaaja matkustaa tekemällään aikakoneella vuoteen 802 701. Siellä hän tapaa suloisen eloi-kansan ja näitä syövät, maan alla asuvat hirvittävät morlokit. Eloi-kansa on taantunut henkisesti; heillä ei ole taidetta tai tiedettä ja he käyttävät aikansa vain yksinkertaisiin huvituksiin, kuten kukkien keräilyyn, tanssiin ja lauluun, ympäristössä, jonka menneet polvet ovat ilmeisesti keinotekoisesti muuttaneet miellyttäväksi. Morlokit ilmeisesti (kertojan teorian mukaan) valmistavat eloiden käyttämät vaatteet ja muut keinotekoiset tarve-esineet.
Romaanin olennaista ainesta on kertojan teoria, jonka mukaan eloit ovat olleen alun perin yhteiskunnan yläluokkaa, joka on pikkuhiljaa vallannut kaiken maanpäällisen tilan ja pakottanut työtätekevät asumaan ja palvelemaan heitä maan alla. Evoluutio on muokannut työläisistä maanalaiseen elämään sopeutuneen uuden ihmislajin. Maanpäälliset ovat puolestaan kehittäneet ympäristönsä niin miellyttäväksi ja helpoksi, että he ovat itse evoluution myötä taantuneet ruumiin- ja hengenvoimiltaan. Lopulta on syntynyt jonkinlainen symbioosi, jossa morlokit ylläpitävät viettiensä mukaisesti eloiden elämää, mutta käyttävät heitä myös ruoaksi. Teos voidaan nähdä vertauskuvana aikansa Britannian luokkaeroista, ja siihen on vaikuttanut H. G. Wellsin sosialistinen aatemaailma.
Maan haltija

Maan haltija on suomalaisessa kansanperinteessä perhettä, taloa, satoa, karjaa ja pihapiiriä hoitava ja vartioiva hyvä haltija, joka tulee erottaa pahoista ja vieraista maaperän haltijoista kuten maahisista ja maanväestä. Maan haltija on joko nais- tai miespuolinen. Jos se on naispuolinen, menestyy karja hyvin, jos miespuolinen, menestyvät hevoset. Joskus haltijoita on sekä mies että nainen, pariskunta. Tällöin talo on erityisen onnekas. 
Haltijaa tulee kunnioittaa, niin hän hoitaa työnsä hyvin. Haltijalle on usein luvattu, että joka vuosi jonkun juhlan aikaan se saa osansa juhlaruuasta tai sadosta. Pyhä pihapuu on uhripaikka, jonka luona haltijaa kumarretaan ja sille viedään uhrilahjoja. 
Maan haltija voi näyttäytyä ennen onnettomuutta unessa tai valveessa. Jos haltija on hyvissä vaatteissa ja iloinen, ei hän ole onnettomuuden aiheuttaja, ja on vain varoittamassa. Jos haltija on pahoissa vaatteissa eikä näytä kasvojaan, on hän vihastunut, ja aikomassa aiheuttaa onnettomuuden. Erään perinteen mukaan tällöin on kiireesti mentävä paikalle, jossa haltija on näyttäytynyt, ja uhrattava alasti. 
Haltija ei välttämättä synny itsestään. Kun perustetaan uutta taloa, tehdään taikoja, jotta saataisiin haltija. Muuten voivat pahat haltijat tai maanväki asettua pihapiiriin. Erään kansanperinteen mukaan pitää polttaa tulta kolme päivää sillä paikalla, johon haluaa talon perustaa. Kolmantena päivänä haltija ilmestyy unessa. Silloin näkee, tuleeko mies vai nais-haltija vai pariskunta. Jos haltijat ovat rikkaan näköisiä, koreissa vaatteissa ja iloisia, tulee talosta menestyvä. Jos haltijat ovat kurjan näköisiä, ei talokaan sillä paikalla menestyisi. 
Eräät loitsusanat naispuolisen maan haltijan kutsumiseen:
ja miespuolisen:
Jaroslav Holík

Jaroslav Holík (3. elokuuta 1942 Havlíčkův Brod, Tšekkoslovakia – 17. huhtikuuta 2015) oli urheilu-urallaan Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Tšekkoslovakian maajoukkueessa hän pelasi useimmiten samassa ketjussa Jan Klapáčin ja veljensä Jiří Holíkin kanssa. Hän oli kuuluisa aggressiivisesta pelityylistään, joka johti usein maaleihin mutta myös jäähyihin.
Maajoukkueura.
Holík saavutti olympiapronssia Sapporossa 1972 ja pelasi seitsemässä MM-turnauksessa, joissa Tšekkoslovakia oli kuusi kertaa mitaleilla. Tukholman MM-kilpailuissa 1969 Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton keskinäiset ottelut olivat kuumia tapahtumia edellisenä vuonna tapahtuneen Tšekkoslovakian miehityksen vuoksi. Vaikka Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden, voitti Tšekkoslovakia molemmat keskinäiset ottelut ja jälkimmäisessä, lukemiin 4–3 päättyneessä ottelussa Holík teki joukkueensa viimeisen maalin.
Tšekkoslovakia voitti Prahassa 1972 maailmanmestaruuden ensi kertaa 23 vuoteen. Holík teki turnauksessa kahdeksan maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä, millä hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Hän teki kaksi maalia ensimmäisessä ottelussa Sveitsiä vastaan, kaksi maalia Länsi-Saksaa vastaan, yhden maalin toisella sarjakierroksella Sveitsiä vastaan, kaksi maalia jälleen Länsi-Saksaa vastaan ja Tšekkoslovakian kolmannen maalin joukkueen voittaessa Neuvostoliiton 3–2 ja varmistaessa mestaruuden. Viimeisen MM-turnauksensa Holík pelasi Moskovassa 1973 ja teki siellä vielä viisi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä.
Seurajoukkueura.
Holík pelasi Dukla Jihlavassa vuosina 1961–1979. Liigamestaruuden hän voitti seitsemän kertaa: vuosina 1967–1972 ja 1974.
Suku.
Holík pelasi yhdessä veljensä Jiří Holíkin kanssa niin seura- kuin maajoukkueessakin. Jaroslav Holíkin poika Robert "Bobby" Holík, vävy František Musil ja tyttärenpoika David Musil pelasivat jääkiekkoa maajoukkueessa ja NHL:ssä, ja myös toinen tyttärenpoika Adam Musil pelasi maajoukkueessa ja Pohjois-Amerikassa. Tytär Andrea Holíková menestyi tennispelaajana.
Mustakaapu

Mustakaapu () on kuvitteellinen rikollinen, joka esiintyy Disneyn eläinmaailmassa. Hän on yksi Mikki Hiiren kuuluisimmista sekä pahimmista vihollisista. Hänen ensiesiintymisensä oli Floyd Gottfredsonin tekemässä Mikki Hiiren seikkailussa " Mickey Mouse Outwits The Phantom Blot", joka julkaistiin 20. toukokuuta 1939. Mustakaapu on rikollisnero, jonka suunnitelmat ovat lähes aina monimutkaisia tai sisältävät edistyneitä teknisiä laitteita. Hän allekirjoittaa kaikki viestinsä mustetahralla (eng. "blot"). Hänen tavaramerkkejään on tahran lisäksi poliisin pilkkanaan pitäminen ja ilkeä nauru.
Monet laitteet tai aineet, joita hän joko tavoittelee tai on keksinyt, liittyvät maailmanherruuteen. Hänellä on myös erittäin voimakas ego, ja hän kehuu itseään hyvin usein. 
Hän on monesti yrittänyt murhata Mikin tässä kuitenkaan onnistumatta. Ensimmäisessä esiintymisessään hän tosin paljastaa, ettei voinut noin vain murhata Mikkiä, vaan jätti tämän ansaan, josta oli nokkeluudella mahdollista selvitä. Hän perustelee tätä sillä, että haluaa antaa uhrilleen aina mahdollisuuden ja epäilee olevansa liian hempeä. Monella tapaa Mustakaapu on klassinen hullu tiedemies -hahmo.
Kaapu toimii usein yksin, mutta hänellä saattaa välillä olla apurinaan rotevia korstoja. Myös Musta Pekka on ollut Kaavun apuna, mutta yleensä möhlinyt ja pilannut Kaavun loistavan juonen.
Eräissä tarinoissa esiintyy myös Mustakaavun kaksosveli Valkokaapu (Kalpo-Kaapo), joka on luonteeltaan täysin päinvastainen, eli hyvyyteen pyrkivä ja avulias (Tämä tehdään selväksi AATK 204 -numeron tarinassa, jossa Valkokaapu ja Mikki kohtaavat ensi kerran). Tällä saatetaan myös korostaa Kaavun luonteen dualismia, joka on edellä mainittu. Kaapu ei myöskään kykene vahingoittamaan veljeään fyysisesti, mutta pyrkii pilaamaan tämän maineen ja uran. Myös muita Mustakaavun sukulaisia on nähty, mutta he ovat enemmän tai vähemmän vain kertakäyttöhahmoja. Tarinassa "Mustakaapu kaupungin kauhuna" ("The Return of Phantom Blot") Hessu Hopo saa iskun päähänsä ja alkaa toimia hänen sijaisenaan, koska Mustakaapu itse on vankilassa.
Joissain tarinoissa Mustakaapu on näkynyt ilman hänen kasvojaan peittävää huppua; hänellä on tällöin näkynyt sliipatut hiukset, ohuet viikset ja koirankuono.
Kaapu on sarjakuvien lisäksi myös esiintynyt Disney-sarjoissa. Hänet nähtiin Ankronikka sarjassa vuonna 1987. Hän on myös ollut "Akun tehdas" ja "Mikin klubi" sarjoissa. Kaapu teki comebackin Disneyn uuden "DuckTales"-sarjan kolmannella kaudella. Kaavulla oli siinä maailmanherruuden sijasta tavoitteena hävittää kaikki taikuus maailmasta, mutta tässä hän ei onnistunut.
Jerseyn paholainen

Jerseyn paholainen () on taruolento, jonka asuinseutu on Yhdysvaltojen New Jerseyn syrjäseuduilla. Jotkut asukkaat ovat kertoneet kuulleensa huutoja pimeässä ja uskovansa suolla vaanivan jonkin. Jerseyn paholaisen kerrotaan olevan lepakonsiipinen olento, jolla on sarvekas hevosen pää. Olento tunnetaan 1700-luvulta, mutta sen alkuperä on luultavasti jo intiaaneilta. On väitetty paholaisen vieneen mukanaan kotieläimiä sekä lapsia. 
Tuhannet ihmiset väittävät nähneensä paholaisen. Erityisen runsaasti havaintoja saatiin vuonna 1909. Joseph Bonaparte, Napoleonin veli ja Espanjan entinen kuningas, väitti nähneensä olennon.
Legendoja.
Erään tarinan mukaan Jerseyn paholainen oli Pine Barrensissa 1800-luvun puolivälissä asuneen rouva Leedsin 13. lapsi. Uusi raskaus sai hänet niin tolaltaan, että synnytyksen jälkeen hän huusi "Olen saanut tarpeekseni lapsista! Paholainen saa viedä tämän!" Samassa ihmislapsi muuttui siivekkääksi hirviöksi, joka lensi piipun kautta ulos.
Legendasta on useita versioita, joissa päivämäärä ja paholaisen ulkomuoto vaihtelevat. Joissakin versioissa paholainen on tavallinen lapsi, jonka rouva Leeds sulkee joko kellariin tai ullakolle. Lapsi kuitenkin pääsee karkuun ja pakenee metsiin. Toisen legendan mukaan mustalaiskirous lankesi itsekkään äidin ylle, kun tämä kieltäytyi antamasta mustalaisille ruokaa ja yösijaa. Eräiden tarinoiden mukaan Leeds itse oli noita, tai paikalliset kirosivat hänet suhteesta englantilaisen sotilaan kanssa.
Pine Barrensissa sijainnut Shourds House -niminen mökki on tarinoiden mukaan paholaisen syntykoti. Paikan voi yhä löytää, mutta mökistä on enää jäljellä perustukset.
Jääkiekkoseura New Jersey Devils on ottanut nimensä Jerseyn paholaisen mukaan.
Kuljetusvene K-8

Kuljetusvene K-8 oli Puolustusvoimien omistama yhteysalus, joka toimi Kuuskajaskarin linnakkeen yhteysveneenä. Vene on ollut vuodesta 1994 lähtien Jyväskylän Katulähetys ry:n omistuksessa ja käytössä nimenään Jemina.
Alus oli tuomassa yhteensä 38:aa nuorta naista linnakkeelle siellä järjestettäviin alokastanssiaisiin, kun siihen törmäsi 8. joulukuuta 1964 Rauman satamassa hinaaja "Rauma II". Kuljetusvene upposi ja veneessä olleista 41 ihmisestä 28 hukkui.
Onnettomuus.
Puolustusvoimien 12,4 metriä pitkä kuljetusvene "K-8" lähti Rauman satamasta illalla kello 20 kohti Kuuskajaskarin linnaketta. Veneessä oli päällikkönä ylikersantti ja miehistönä kaksi varusmiestä. Mukana oli matkustajina 38 naista, jotka olivat matkalla linnakkeen alokastanssiaisiin.
Hinaaja "Rauma II:n" piti avustaa M/S "Finnmerchantia", koska tehtävään alun perin määrätty Hollmingin hinaaja "Kuutti" ei yksinään jaksanut kääntää raskasta rahtilaivaa, mutta laivan lähtö siirrettiin kovan tuulen vuoksi seuraavaan aamuun. Hinaaja oli palaamassa laituriinsa pimeässä ja tihkusateessa näkyvyyden ollessa noin 500 metriä. Sadan metrin päässä Hakunin laiturista hinaajan valoihin ilmestyi vasemmalta kuuden solmun (11 km/h) nopeudella kulkenut kuljetusvene, johon hinaaja törmäsi. Vene kallistui hörpäten vettä, ja kaatui.
Vene painui nopeasti perä edellä pohjaan 9 metrin syvyyteen ja vain 13 ihmistä nousi pintaan. Hinaaja "Rauma II" ja paikalle tullut hinaaja "Kuutti" alkoivat pelastaa veteen joutuneita. Yksi matkustajista ui laituriin, ja 12 pelastettiin hinaajiin. Koko miehistö sekä 25 matkustajaa hukkuivat. 
Monet matkustajista olivat veneen keulassa sijaitsevassa hytissä, josta oli hankala poistua kapeita portaita pitkin. Hytissä olleet saatiinkin pois vasta, kun vene oli nostettu pinnalle. "K-8"-veneen ohjaamossa olleista vainajista 12 nostettiin veneen vielä ollessa upoksissa. Kalervo ja Reino Koistinen tekivät tämän vapaaehtoisen pelastustoimen. Puolustusvoimien edustaja keskeytti heidän operaationsa, mistä syystä veneeseen jäi vielä ruumiita. (Lähdetiedot "Ilta-Sanomista" ja "Aamulehdestä" alhaalla sekä suoraan vielä elossa olevalta sammakkomieheltä Kalervo Koistiselta.)
Veneen kylkeen oli törmäyksessä tullut vain pieni painauma, muuten vene säilyi ehjänä, joten se upposi kallistumisen vuoksi. Molemmat veneet käyttivät valoja havaitsematta silti toisiaan, joten onnettomuuden perussyynä voi pitää tähystyksen laiminlyömistä.
Onnettomuuden muistomerkki.
Monnan hautausmaalla Raumalla on kuljetusveneen vuoden 1964 merionnettomuuden muistomerkki. Muistomerkissä on onnettomuudessa menehtyneiden tiedot. Muistokiven päällä on kuvattuna pintaan nousevat rukoilevat kädet. Kuva-aihe on saatu Turun Sanomien kuvaajan Matti Kivekkään ottamasta valokuvasta, jossa veneeseen loukkuun jääneen naisen kädet ovat yhteenliitetyt.
Richard Farda

Richard Farda (s. 8. marraskuuta 1945 Brno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Farda pelasi Tšekkoslovakian maajoukkuessa seitsemissä arvokisoissa vuosina 1969–1974. Vuonna 1974 hän loikkasi länteen yhdessä Václav Nedomanskýn kanssa. Parivaljakko siirtyi Pohjois-Amerikkaan, jossa Farda pelasi WHA-liigan Toronto Torosissa ja Birmingham Bullsissa yhteensä 177 ottelua tehden 34 maalia, 86 maalisyöttöä, yhteensä 120 tehopistettä. Tšekkoslovakiassa hän voitti ZKL Brnon joukkueessa maansa mestaruuden vuonna 1966 ja kolme kertaa Euroopan cupin vuosina 1966–1968. Palattuaan Pohjois-Amerikasta vuonna 1977 hän pelasi vielä Sveitsissä.
Tšekkoslovakia voitti Prahassa 1972 maailmanmestaruuden ensi kertaa 23 vuoteen. Farda teki turnauksessa kolme maalia ja sai neljä syöttöpistettä. Hän teki joukkueensa toisen maalin tasapeliin 3–3 päättyneessä ensimmäisen sarjakierroksen ottelussa Neuvostoliittoa vastaan ja jälleen toisen maalin toisessa Neuvostoliitto-ottelussa, jossa Tšekkoslovakia varmisti maailmanmestaruuden 3–2-voitollaan. Joukkueen viimeisessä ottelussa Suomea vastaan Farda teki vielä yhden maalin. Hän pelasi turnauksessa pääasiassa samassa ketjussa Vladimír Martinecin ja Bohuslav Šťastnýn kanssa mutta Jiří Kochtan loukkaannuttua ensimmäisessä Neuvostoliitto-ottelussa Farda siirtyi parin ottelun ajaksi Václav Nedomanskýn johtamaan ketjuun.
Annosekvivalentti

Annosekvivalentti H kuvaa eri säteilylajien absorboituneen annoksen D biologista vaikutusta tietyssä kohdepisteessä ja se määritellään absorboituneen annoksen D arvon ja säteilyn paikallisen laatutekijän Q tulona tässä pisteessä:
formula_1
Annosekvivalentti ja ekvivalenttiannos ovat eri suureita. Annosekvivalentti on määritelty pistemäisessä massa-alkiossa, ekvivalenttiannos puolestaan lasketaan keskimääräisen absorboituneen annoksen avulla äärellisen kokoisessa elimessä tai kudoksessa.
Aleksandr Sidelnikov

Aleksandr Nikolajevitš Sidelnikov (, 12. elokuuta 1950 Moskova, Neuvostoliitto – 23. kesäkuuta 2003) oli venäläinen jääkiekkomaalivahti. Sidelnikov oli yksi Neuvostoliiton parhaimmista maalivahdeista, mutta joutui taistelemaan paikastaan Vladislav Tretjakin kanssa ja jäi usein varamaalivahdin osaan vuosina 1972–1977.
Helmikuussa 2014 nimettiin Venäjän jääkiekon hall of fameen.
Ignostismi

Ignostismi on näkemys, jonka mukaan kysymys Jumalan olemassaolosta on merkityksetön, koska Jumalasta tai jumalista ei ole yksikäsitteistä määritelmää. Ignostismi vaatii Jumalasta tarkan, ei-ristiriitaisen määritelmän ennen kuin sen olemassaoloa voidaan edes alkaa harkita tai siitä voidaan väitellä. Ignostismin katsotaan usein tarkoittavan samaa kuin teologinen nonkognitivismi. Myös termejä indifferentismi tai apateismi on käytetty ilmaisemaan samankaltaista ajattelua. Ignostismia on tehnyt tunnetuksi rabbi Sherwin Wine, humanistisen juutalaisuuden perustaja. 
Vaikka jumalan käsite on ignostismin mukaan mieletön, ignostikko saattaa pitää ajatusta jumalasta tunneperäisesti tai esteettisesti merkityksellisenä. Sen sijaan jumala oliona on epäselvä ja epäjohdonmukainen käsite. Tätä käsitystä voidaan pitää ei-teismin, (negatiivisen) ateismin tai agnostisismin muotona (joskus käytetään termiä "välinpitämätön agnostisismi", englanniksi "apathetic agnosticism"). Sanan ignostismi "ig"-osa tulee englannin kielen sanasta "ignorance", tietämättömyys ja viittaa tietämättömyyteen siitä, mitä väitteellä jumalan olemassaolosta tarkoitetaan. Viittaus muotoutuu sanasta "gnosis" tieto.
Ignostikolle sellaiset teologien käyttämät käsitteet kuin ”ensimmäinen syy”, ”kaikkivaltias” ja ”kaikkihyvä” ovat epäselviä, ristiriitaisia, kielellisesti tyhjiä tai mahdollisesti runollisia. Siksi niistä ei voi mielekkäästi sanoa, ovatko ne tosia vai eivät. Tämän vuoksi ignostikko odottaa sisäisesti ristiriidatonta jumalan määritelmää, ennen kuin esittää asiasta väitteitä puolesta tai vastaan. Filosofi Paul Kurtzin skeptisyyteen uskonnollisten väitteiden suhteen sisältyy myös ignostismin ajatuksia.
Homo ergaster

Homo ergaster eli afrikanihminen oli Afrikassa pleistoseenikaudella noin 1,9–1,4 miljoonaa vuotta sitten elänyt kädellisten "Homo"-suvun laji. Jotkut tutkijat luokittelisivat "H. ergasterin" kuitenkin ennemmin afrikkalaiseksi "Homo erectukseksi" kuin omaksi lajikseen. Nykyihmisen edeltäjän heidelberginihmisen uskotaan kehittyneen afrikanihmisestä.
Afrikanihmisen rakenteesta ei tiedetä paljoakaan. Se liikkui pystyasennossa ja polvet ehkä hiukan taivutettuina. Lajin fossiilit voidaan jakaa pieni- ja isoaivoisiin. Pienten aivojen tilavuus on 500–600 cm³ ja isojen 50 prosenttia suurempi. Isompiaivoiset kuuluvat ehkä johonkin vielä nimeämättömään lajiin.
Lajin nimi tulee kreikan kielen ”työmiestä” tarkoittavasta sanasta. Nimitys juontuu sen käyttämistä kehittyneistä työkaluista. "H. ergaster" alkoi ensimmäisenä käyttää kehittyneitä työkaluja 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Luurankojen lähettyviltä on löydetty käsikirveitä ja nyrkki-iskureita. Varsin kehittyneiden työkalujen vuoksi se erotellaan usein erikseen muista nykyihmisen esi-isistä. Leiripaikoista ja fossiilihaudoista on löydetty jälkiä, joten todennäköisesti laji osasi myös käsitellä tulta ja kypsentää lihaa siinä.
Lajin varmistettuja fossiileja on löydetty Kenian Turkanajärveltä ja Etelä-Afrikasta. Myös Tansaniasta ja Etiopiasta on löytynyt mahdollisesti afrikanihmisen fossiileja.
Studio One

Studio One on reggaeta julkaiseva jamaikalainen levy-yhtiö. Sen perusti Coxsone Dodd vuonna 1954.
Studio Onen julkaisemia artisteja:
Alexanderin–Spanierin kohomologia

Algebrallisessa geometriassa Alexanderin–Spanierin kohomologia on kohomologiteoria, joka esiintyy monistojen differentiaalimuotojen, joilla on kompakti kantaja, teoriassa. Teoria on samantapaista ja jossain määrin duaalista de Rhamin kohomologian kanssa. Kohomologia on saanut nimensä J. W. Alexanderin ja Edwin Henry Spanierin (1921-1996) mukaan.
Olkoon "X" annettu monisto. Olkoon formula_1 reaalinen "X":n "k"-muotojen vektoriavaruus joilla on kompakti kantaja ja olkoon "d" ulkoinen derivaatta. Tällöin "Alexanderin–Spanierin kohomologiaryhmät" formula_2 ovat homologisia ketjukompleksin formula_3:
formula_4;
kanssa, eli formula_2 on suljettuja "k"-muotoja modulo eksakti "k"-muoto.
Huolimatta niiden määritelmästä homologiakompleksina, Alexanderin–Spanierin ryhmät käyttäytyvät kovariantisti. Esimerkiksi jos on annettu inkluusiokuvaus "X":n avoimelle joukolle "U", on laajennus "U":lta "X":ään formula_6, joka indusoi kuvauksen
formula_7.
Ne antavat myös esimerkin kontravariantista kunnollisten kuvausten suhteen, eli kuvauksen kompaktien joukkojen alkukuvat ovat kompakteja. Olkoon "F": "U" → "X" tällainen kuvaus. Tällöin pullback
formula_8
indusoi kuvauksen
formula_9.
Mayerin–Vietoriksen jono on voimassa Alexanderin–Spanierin kohomologiassa.
Eskolan rautatieasema

Eskolan rautatieasema () on rautatieasema Eskolan kylässä Kannuksessa Keski-Pohjanmaalla, Pohjanmaan radalla rataosuudella Kokkola–Ylivieska. Seinäjoen rautatieasemalle matkaa on 185,8 ratakilometriä ja Kokkolan rautatieasemalle 52 ratakilometriä.
Eskolan asemalta lähtivät muinoin sekä metsärata (1920–1961) että pistoraide viereiselle sahalle, jonka radan toiminta hiljeni ja lopulta lakkautui 2013–2016. Nykyisin ainakin osa pistoraiteesta on purettu.
Eskolan ensimmäinen asemarakennus oli Bruno Granholmin suunnittelema pieni platformskjul III -tyypin seisakerakennus, joka valmistui 1903. Rakennus siirrettiin Mehtälään vuonna 1925, josta se on myöhemmin hävitetty. Nykyinen asemarakennus on rakennettu 1925 ja sen on suunnitellut Jarl Ungern.
Zürichin lentoasema

Zürichin lentoasema (, aikaisemmin myös Zürich-Kloten ja Unique) on lentoasema Sveitsissä. Lentoasema sijaitsee pääosin Klotenin kaupungissa, mutta tarkasti ottaen myös usean lähikunnan (Oberglatt, Opfikon, Rümlang, Winkel) alueella. Se on Sveitsin suurin lentoasema ja toimii muun muassa Sveitsin suurimman lentoyhtiön, Swiss International Air Linesin, päälentoasemana. Lentoaseman omistaja ja ylläpitäjä on Flughafen Zürich AG.
Historiaa.
Lentoasema on aloittanut toimintansa vuonna 1948. Zürichin kantonin omistama lentoasema yksityistettiin vuonna 2000 Unique (Flughafen Zürich AG) -nimiseksi yhtiöksi, josta tehtiin pörssiyhtiö. Unique-brandinimen käytöstä luovuttiin vuonna 2010. 
Flughafen Zürich -yhtiön liikevaihto oli vuonna 2013 noin 975 milj. CHF ja se työllisti noin 1 700 henkilöä.
Matkustajamäärä.
Lentoseman vuosittaiset matkustajamäärät ovat olleet kasvussa, ja 25 miljoonan matkustajan määrä ylittyi ensi kerran vuonna 2014:
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Vuonna 2013 lentokentältä lensi vuorolentoja yhteensä 61 lentoyhtiötä, 184 kohteeseen 64 maassa. Lisäksi tilauslentoja lensi 12 yhtiötä. Vuonna 2014 yhtiöt ja kohteet olivat:
Liikenneyhteydet lentoasemalle.
Lentoasemalta on noin 300 junavuoroa eri puolille Sveitsiä. Suoria junayhteyksiä on lähiliikenteen lisäksi muun muassa Winterthurin kautta Sankt Galleniin, Romanshorniin, Schaffhauseniin, Konstanziin, Lindauhun ja Müncheniin; Zürichin kautta Baseliin, Biel/Bienneen, Luzerniin ja Churiin sekä Bernin kautta Brigiin, Lausanneen ja Geneveen.
Lentoasemalta on moottoritieyhteys viiteen eri suuntaan: moottoritie A1/A4 ohittaa lentoaseman eteläpuolitse, A1L-tie johtaa Zürichin keskustaan, A51-tie ohittaa aseman itäpuolitse ja A53-tie kulkee Zürichinjärven itäpuolitse A3-tielle.
Taipuva Luotisuora

Taipuva Luotisuora on vuonna 2002 perustettu progressiivista rockia soittava raumalainen yhtye, jonka jäsenet asuvat Helsingissä ja Turussa. Yhtyeen nykyisiä sävellyksiä luonnehditaan progressiiviseksi kansanmusiikkivaikutteiseksi avaruusrockiksi. Yhtyeen musiikista voi löytää vaikutteita yhtyeiltä kuten Hidria Spacefolk ja Ozric Tentacles. Taipuva luotisuora julkaisi vuoden 2006 kesällä levyn, jonka suuntaus on vaikutteiltaan entistä laajempi ja kokeilevampi, mutta silti rakenteiltaan suoraviivaisempi ja helpommin lähestyttävä, sisältäen myös kirjoitettua laulua.
Henkilöt.
Lisäksi:
Jaromír Dragan

Jaromír Dragan (s. 14. syyskuuta 1963 Liptovský Mikuláš, Tšekkoslovakia) on slovakialainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Dragan aloitti uransa HC Košicen maalivahtina. Hän pelasi Košicessa Tšekkoslovakian pääsarjassa kaudet 1988–1993, kunnes sarja lakkautettiin. Kauden 1993–1994 hän pelasi Slovakian pääsarjan HC Slovan Harvard Bratislavassa, kunnes siirtyi takaisin HC Košiceen, jossa pelasi kaudet 1994–2000.
Maajoukkueurallaan Dragan edusti Tšekkoslovakiaa vuoden 1992 talviolympialaisissa, joissa joukkue saavutti olympiapronssia. Slovakian paidassa Dragan pelasi talviolympialaisissa 1994, maailmancupissa 1996 sekä vuosien 1994, 1995, 1996 ja 1997 MM-kisoissa.
Savannigaselli

Savannigaselli eli thomsoningaselli ("Eudorcas thomsonii") on keskikokoinen itäafrikkalainen gasellilaji, jolla on solakat raajat ja siro ruumis. Sitä tavataan suhteellisen yleisenä etenkin Tansaniassa, Keniassa ja Etelä-Sudanissa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Laji on saanut tieteellisen nimensä skotlantilaisen tutkimusmatkailija Joseph Thomsonin mukaan.&lt;ref name = "Historia_19/23"&gt;&lt;/ref&gt;
Savannigaselli on 80–120 senttimetriä pitkä, ja sen häntä on lisäksi 15–27 senttimetriä. Sen säkäkorkeus on 66–82 senttimetriä.
Savannigasellin turkki on ylhäältä vaaleanruskea ja alta valkoinen. Kupeella on leveä musta juova, naama on raidallinen ja silmien ympärys valkoinen. Sarvet ovat poikkiharjanteiset, takaviistossa, ja niiden kärjet taipuvat eteenpäin. Sekä uroksella että naaraalla on sarvet, mutta uroksen sarvet ovat pitemmät ja paksummat. Urokset käyttävät sarviaan taisteluissa reviiristä, jolloin ne voivat aiheuttaa toisilleen vakaviakin vammoja.
Savannigaselli syö heinää, ruohoa, pensaiden lehtiä ja siemeniä. Naaras synnyttää kahdesti vuodessa yhden vasikan. Naaras on sukukypsä yhdeksän kuukauden iässä ja uros kolmevuotiaana. Savannigaselli elää luonnossa 10 vuotta ja tarhassa 16 vuotta.
Savannigaselli vaeltaa laumoissa, joissa voi olla yli 60 yksilöä. Jotkin urokset elävät yksin omalla reviirillään. Lajin vaarana ovat etenkin kissaeläimet ja villikoirat. Kun yksi lauman jäsen havaitsee saalistajan, koko lauma alkaa lähestyä sitä yhtenä joukkona, jolloin peto ei pääse yllätyshyökkäykseen. Jos peto hyökkää, lauma säntäilee sinne tänne hämätäkseen saalistajaa.
Claude Chappe

Claude Chappe (25. joulukuuta 1763 – 23. tammikuuta 1805) oli ranskalainen keksijä, joka suunnitteli 1792 ensimmäisen teleliikenteen merkinantolaitteen. Chappen kehittämä lennätin levisi nopeasti Ranskassa ja muualla Euroopassa. 
Chappe syntyi Ranskassa Brûlonissa. Hän sai kirkollisen koulutuksen, mutta kadotti kutsumuksensa Ranskan vallankumouksessa. Chappe ja hänen neljä työtöntä veljeään alkoivat suunnitella merkinantojärjestelmiä.
Chappe rakensi 1792 veljensä Ignace Chappen (1760–1829) tukemana Pariisi–Lille-reitille 120 mailin pituisen optisen lennättimen, ensimmäisen niin sanotun Chappe-lennättimen. Reitin varrella oli 15 viestiasemaa. Ignace Chappe kuului Ranskan vallankumouksellisiin voimiin ja osallistui Ranskan vallankumoukseen. Hän sai järjestettyä veljelleen Claudelle mahdollisuuden merkinantojärjestelmän rakentamiseen. 
Muutamaa vuotta myöhemmin Chappe-lennättimen reittejä oli Ranskassa useita. Chappe-lennätin pysyi käytössä 1800-luvun puoleen väliin saakka.
Chappe hukuttautui kaivoon 1805. Varmaa tietoa itsemurhaan johtaneista syistä ei ole voitu osoittaa.
Pornolaulu

Pornolaulu on Simo Salmisen esittämä humoristinen musiikkikappale ja hänen laulu-uransa menestyksekkäimpiä kappaleita, joka julkaistiin alkuvuodesta 1968. Kappaleen on säveltänyt Jaakko Salo ja sanoittanut Jukka Virtanen. 
Kappale kertoo omalla tavallaan siitä, kuinka seksuaalisuudesta nousi 1960-luvulla julkinen puheenaihe.
Pornolaulu julkaistiin vinyylisinglenä kappaleen "Minä olen paakari" kanssa. Kappale on julkaistu myöhemmin muun muassa kokoelmalevyillä "Hurja joukko" ja "20 suosikkia – Rotestilaulu".
Coulombin laki

Coulombin laki kuvastaa sähköistä voimaa, jonka kaksi pistevarausta kohdistavat toisiinsa.
Ranskalainen Charles Augustin de Coulomb (1736–1806) tutki sähköisesti varattujen kappaleiden vuorovaikutusta, eli niiden välisiä voimia. Vuonna 1784 hän havaitsi tutkimustensa perusteella lainalaisuuden, jota nykyään kutsutaan Coulombin laiksi:
Hiukkasen toiseen hiukkaseen kohdistama sähköinen voima on verrannollinen hiukkasten varausten tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden välisen etäisyyden neliöön.
Coulombin laki on kokeilla todettu luonnonlaki. Coulombin laki perustuu kokeellisiin havaintoihin ja voisi siten olla esimerkiksi formula_1-riippuvuuden osalta vain likimääräinen tulos. Modernin fysiikan teoreettiset perusteet ja erittäin tarkat mittaukset viittaavat siihen, että formula_1-riippuvuus on täsmällinen luonnonlaki. On huomattava, että sellaisenaan Coulombin laki ei päde makroskooppisille kappaleille, sillä etäisyys r on hyvin määritelty vain, kun kappaleiden koko on häviävän pieni verrattuna niiden väliseen etäisyyteen. Jos etäisyys pienenee, ei varausjakauman keskipiste enää vastaa kappaleiden fyysisiä keskipisteitä varausten järjestyessä uudelleen. Tästä huolimatta fysiikan alkeisopinnoissa (peruskoulu, lukio) usein mallinnetaan kappaleita pistevarauksina, ja sovelletaan Coulombin lakia.
Coulombin lain matemaattinen muotoilu.
Matemaattisesti ilmaistuna Coulombin lain mukaan sähköinen voima formula_3 on skalaarimuodossa
formula_4
missä formula_5 on Coulombin vakio, formula_6 on tyhjiön permittiivisyys ja formula_7, formula_8 kummankin hiukkasen sähkövaraus.
Coulombin lain mukaisen voiman "F" (Coulombin voiman) suunta on varauksia yhdistävän suoran suuntainen. Samanmerkkiset varaukset hylkivät toisiaan ja erimerkkiset vetävät toisiaan puoleensa. Coulombin laki voidaan esittää myös vektorimuodossa. Tällöin varauksen formula_9 varaukseen formula_10 kohdistama voima formula_11 on yksikkövektorin formula_12 suuntainen ja se voidaan ilmaista alla olevan yhtälön mukaisesti:
formula_13.
Coulombin lain matemaattinen muotoilu vastaa täysin Newtonin gravitaatiolakia.
La Nigérienne

La Nigérienne (”Nigeriläinen”) on Nigerin kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1960. Laulun on sanoittanut Maurice Albert Thiriet ja sen ovat säveltäneet Robert Jacquet ja Nicolas Abel François Frionnet.
Sanat.
Auprès du grand Niger puissant&lt;br&gt;
Qui rend la nature plus belle,&lt;br&gt;
Soyons fiers et reconnaissants&lt;br&gt;
De notre liberté nouvelle!&lt;br&gt;
Evitons les vaines querelles&lt;br&gt;
Afin d’épargner notre sang,&lt;br&gt;
Et que les glorieux accents&lt;br&gt;
De notre race soit sans tutelle!&lt;br&gt;
S’élève dans un même élan&lt;br&gt;
Jusqu’à ce ciel éblouissant,&lt;br&gt;
Où veille son âme éternelle&lt;br&gt;
Qui fera le pays plus grand!&lt;br&gt;
CHORUS:&lt;br&gt;
Debout! Niger! Debout!&lt;br&gt;
Que notre œuvre féconde&lt;br&gt;
Rajeunisse le cœur de ce vieux continent!&lt;br&gt;
Et que ce chant s’entende&lt;br&gt;
Aux quatre coins du monde&lt;br&gt;
Comme le cri d’un peuple équitable et vaillant!&lt;br&gt;
Debout! Niger! Debout!&lt;br&gt;
Sur le sol et sur l’onde,&lt;br&gt;
Au son des tam-tams&lt;br&gt;
Dans leur rythme grandissant,&lt;br&gt;
Restons unis toujours,&lt;br&gt;
Et que chacun réponde&lt;br&gt;
A ce noble avenir&lt;br&gt;
Qui nous dit: – En avant!
Nous retrouvons dans nos enfants&lt;br&gt;
Toutes les vertus des Ancêtres :&lt;br&gt;
Pour lutter dans tous les instants&lt;br&gt;
Elles sont notre raison d’être.&lt;br&gt;
Nous affrontons le fauve traître&lt;br&gt;
À peine armés le plus souvent,&lt;br&gt;
Voulant subsister dignement&lt;br&gt;
Sans detruire pour nous repaître.&lt;br&gt;
Dans la steppe où chacun ressent&lt;br&gt;
La soif, dans le Sahel brûlant,&lt;br&gt;
Marchons, sans défaillance, en maîtres&lt;br&gt;
Magnanimes et vigilants.&lt;br&gt;
CHORUS
Throughout great powerful Niger
Which makes nature more beautiful,
Let us be proud and grateful
For our newfound freedom!
Let us avoid vain quarrels
In order to spare ourselves bloodshed,
And may the glorious voices
Of our race be free of domination!
Let us rise in a single leap
As high as the dazzling sky,
Where stands guard its eternal soul
Which will make the country greater!
CHORUS:
Arise! Niger! Arise!
May our fruitful labors
Rejuvenate the heart of this old continent!
And may the song be heard
In the four corners of the Earth
As the cry of a fair and valiant people!
Arise! Niger! Arise!
On the ground and on the wave,
To the sound of the drums
In their growing rhythms
Let us always remain united,
And may each one respond
To this noble future
Which tells us: – Go forward!
Jorma Nykänen

Jorma Nestor Nykänen (18. syyskuuta 1927 Oulu – 5. marraskuuta 2014 Oulu) oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja ja -valmentaja.
Nykänen oli perustamassa Oulun Kärppiä vuonna 1946. Hän myös valmensi Kärppiä alasarjoissa vuosina 1949–1952 ja 1954–1958.
Nykänen toimi usean vuoden ajan Suomen Jääkiekkoliitossa. Hän oli mukana liittohallituksessa, liittovaltuustossa ja aluetoimikunnan puheenjohtajana. Vuonna 1988 Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Nykäsen Jääkiekkoleijonaksi vaikuttajakategoriassa numerolla 56.
Biladi

Biladi ("Isänmaani") on Palestiinan kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön Palestiinan itsehallintoviranomaisten vuonna 1996 Palestiinan itsenäisyysjulistuksen (vuodelta 1988) 31. artiklan perusteella. Laulun on sanoittanut Ibrahim Hefeth Touqan ja sen ovat säveltäneet Mohammad Salim Flaifel ja Ahmad Salim Flaifel. 
Vuodesta 1936 palestiinalaiset käyttivät tunnuslaulunaan hymniä "Mawtini", jonka on sanoittanut Ibrahim Towqan ja säveltänyt libanonilainen Mohammad Flaifel. Laululla on siis samat tekijät kuin "Biladillakin". Lisäksi Mohammad ja Ahmad Salim Flaifel ovat säveltäneet myös Syyrian kansallislaulun. Saddamin kukistumisen jälkeen Mawtini on valitty Irakin kansallislauluksi. Lisäksi on ollut käytössä "Fedajeen-hymni", jonka PLO:n suurin jäsenjärjestö Al-Fatah otti käyttöön vuonna 1972. Halutessaan korostaa olevansa koko Palestiinan kansan edustaja eikä vain yksi puolue muiden joukossa Al-Fatah korvasi puoluetunnuksensa yleispalestiinalaisilla tunnuksilla. Tällöin myös puolueen hymni "Al-Asifa" ("Myrsky") korvattiin yleisemmällä laululla. "Fedajeen-hymnin" sävelsi egyptiläinen Ali Ismaeil ja sen sanoitti Said Al-Muzayyen. Laulu tunnettiin myös nimellä "Palestiinan vallankumouksen hymni".
Lleyton Hewitt

Lleyton Glynn Hewitt (s. 24. helmikuuta 1981 Adelaide, Australia) on australialainen tennispelaaja. Hän on yksi menestyneimmistä tennispelaajista, entinen tenniksen rankinglistan ykkössijoitettu. Hän on voittanut urallaan kaksi Grand Slam -turnausta, Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2001 ja Wimbledonissa vuonna 2002. Vuonna 2005 hän eteni kotiturnauksensa Australian avointen finaaliin, jossa hän kuitenkin hävisi Marat Safinille. Hewitt on tunnettu erinomaisesta jalkatyöskentelystään, kilpailykyvystään sekä vakaista syötöistään. Hänen valmentajanaan toimii Tony Roche. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 2001 ja 2002. Hewitt on voittanut urallaan myös kaksi nelinpelin ATP-turnausta.
Yksityiselämä.
Hewitt on ollut vuodesta 2005 lähtien naimisissa australialaisen näyttelijä Bec Cartwrightin kanssa. Heillä on kolme lasta. Hewitt on seurustellut myös tennispelaaja Kim Clijstersin kanssa.
Ruusujuuri

Ruusujuuri ("Rhodiola rosea") on viileillä alueilla kasvava maksaruohokasvien ("Crassulaceae") heimoon kuuluva kasvi. Kasvista käytetään myös nimeä pohjanruusujuuri.
Ruusujuurta kasvaa luonnonvaraisena Skandinavian ja Venäjän pohjoisosissa sekä Alpeilla. Sitä on tavattu myös muun muassa Pohjois-Amerikan itärannikolla sekä Grönlannissa. Se on etupäässä tunturiseudun kosteikkojen liepeillä esiintyvä mehikasvi, joka kasvaa noin 30 senttimetrin korkuiseksi kiehkuraiseksi mättääksi. Kukat ovat kaksikotiset, eli hede- ja emikasvit ovat erikseen. 
Ruusujuurta viljellään myös koriste- ja lääkekasvina. Sen juurakko tuoksuu ruusuilta. Sitä käytetään yrttinä muun muassa vähentämään väsymystä ja masennusta ja lisäämään seksuaalista halukkuutta.
Vierumäki (Heinola)

Vierumäen kylä on kylä ja taajama Heinolan kaupungin eteläosassa Päijät-Hämeen maakunnassa lähellä Lahtea. Asukkaita Vierumäellä on 760 ja työpaikkoja noin 1 100. Vuonna 2019 Vierumäen taajamassa asui 405 asukasta. Vierumäeltä on matkaa Heinolan keskustaan noin 13 kilometriä, Lahteen 22 kilometriä ja pääkaupunkiseudulle 120 kilometriä.
Vierumäki valittiin vuonna 2011 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
Palvelut ja yritykset.
Vierumäen palveluihin kuuluu Suomen urheiluopisto, liikenneasema, kaksi kauppaa, kylpylä, kioski, hotelleja, ravintoloita, Postin pakettiautomaatti ja Alkon noutopiste.
Vierumäellä toimii koulu, jossa on luokat 0–6. Samassa rakennuksessa koulun kanssa toimii päiväkoti. Yksi Haaga-Helia ammattikorkeakoulun kampuksista sijaitsee Vierumäellä.
Vierumäellä on noin 1 000 työpaikkaa ja kaksi teollisuusaluetta. Vierumäellä toimivia yrityksiä ovat Artome, Betset, Holiday Club, Oiva Wood Solutions, Versowood ja Weckman Steel. Vierumäen yrityspuistossa on tilaa yrityksille yli 100 000 kerrosneliömetriä.
Liikenne.
Vierumäki sijaitsee valtatien 4 varrella. Vierumäen liittymässä sijaitsee linja-autojen pikavuoropysäkki, jolta pääsee Helsinkiin ja Pohjois-Suomeen. Lahden seudun liikenteen linja-autot kulkevat 30 minuutin välein Vierumäeltä Lahteen ja Heinolaan.
Seututie 313 kulkee Vierumäeltä Asikkalan Urajärven ja Vesivehmaan kylien kautta Vääksyn taajamaan. Vierumäeltä on noin 16 kilometriä matkaa Vesivehmaan lentoasemalle, jossa matkustajaliikennettä ei ole säännöllisesti tarjolla. Seututie 363 kulkee Vierumäeltä Jaalan kirkonkylällä sijaitsevaan kantatien 46 liittymään noin 35 kilometrin matkan.
Lahti–Heinola-rata kulkee Vierumäen kautta. Vierumäellä on rautatieasema, joka on tavaraliikenteen käytössä. Vierumäen lähimmät henkilöliikenteen rautatieasemat sijaitsevat Lahdessa noin 23 kilometrin etäisyydellä ja Nastolassa noin 25 kilometrin päässä.
Kamov Ka-52

Kamov Ka-52 venäläinen monitoiminen, ympärivuorokautiseen käyttöön suunniteltu kaksipaikkainen taisteluhelikopteri. NATO kutsuu Ka-50-2- ja Ka-52-helikoptereita nimellä "Hokum" ja "Hokum B".
Kamov Ka-52 on kaksipaikkainen versio Kamov Ka-50 taisteluhelikopterista. Ka-50 oli toinen kahdesta taisteluhelikopterimallista, joka suunniteltiin Neuvostoliiton armeijan käyttöön (toinen on Mil Mi-28). Suunnittelutyö alkoi 1977 ja prototyyppi V.80 lensi 1982.
Ka-50 valittiin Mi-28:n sijaan vuonna 1986, mutta malleja vertailtiin uudelleen 1994 ja molempia valmistetaan pieniä määriä tuotantolinjojen käynnissä pitämiseksi.
Helikopterin erikoisuutena on, että siinä on kaksi vastakkaisiin suuntiin pyörivää roottoria, eikä lainkaan pyrstöroottoria. Helikopteri oli myös ensimmäinen jossa oli heittoistuin. Ka-50 oli yksipaikkainen taisteluhelikopteri, jossa käytettiin runsaasti elektroniikkaa lentäjän työmäärän helpottamiseksi. Yli 35 % sen massasta on komposiitteja. Kamov taisteluhelikopterit on suunniteltu myös ilmataisteluihin, eliminoimaan vihollisen helikopterit. Ohjaamo kestää 12,7 mm panssarinläpäisevän luodin osumat ja sirpaleet 23 mm:stä.
Venäjän armeija huolestui yhden lentäjän työmäärästä ja tilasi kopterista kahden lentäjän version, joka pystyisi operoimaan kaikissa sääoloissa ja öisin. Ka-52 on ensimmäinen taisteluhelikopteri, jossa lentäjä ja aseupseeri istuvat rinnakkain. Noin 85 % rungosta on samaa kuin Ka-50:ssä. Ka-52 lensi ensi kerran 1997, mutta sarjatuotanto alkoi vasta 2008. Kopteria käytettiin ensimmäisen kerran Tšetšeniassa.
Helikopteria oli tarkoitus käyttää Venäjän laivaston Ranskasta tilaamilla Mistral-helikopteritukialuksilla.
Aseistuksena on yksi yksiputkinen 30 mm 2A42 -tykki rungon oikealla puolella. Molemmissa siivissä on kaksi ripustinta muille aseille, kuten 80×S-8 80 mm raketit tai 12×Vikhr-M (AT-12) laserohjattuja panssarintorjuntaohjuksia. Muina vaihtoehtoina ilmatorjuntaohjukset ja tykkiaseistus.
Kopterissa on kaksi tutkaa, toinen ilma- ja toinen maakohteita varten ja Samshite-yönäkölaitteisto.
Valmistaja markkinoi aktiivisesti molempia koptereita, Ka-50:tä nimellä "Black Shark" ja Ka-52:ta nimellä "Alligator".
Helikopterista esiteltiin kesällä 2023 julkisesti uudistettu versio Ka-52M (Izdelije 800.50). Uudistustyö alkoi jo 2020 ja uusi malli lensi ensilentonsa 10. elokuuta 2020 ja se esiteltiin MAKS2021-messuilla ja Armeijan näyttelyssä samana vuonna. Uutta mallia tilattiin 30 valmistettavaksi 15 vuosina 2022 ja 2023. Kesäkuussa 2023 puolustusministeri Šoigu sanoi kopterien valmistusmäärän kaksinkertaistuneen.
Kopterissa on päivitetty maalinetsintä- ja tähtäinjärjestelmä GOES-451M, viestijärjestelmä BKS-50M ja aseiden ohjausjärjestelmä SUO-806PM, jonka merkittävin päivitys on uuden 14,5 km kantomatkan LMUR-ohjuksen käyttömahdollisuus. Roottorit on lämmitetty, joka mahdollistaa toiminnan myös pohjoisessa, ohjaamon ergonomiaa on parannettu ja helpotettu pimeänäkölaitteistojen käyttöä.
Toiset Venäjän valmistamat taisteluhelikopterimallit ovat Mi-28N/NM ja Mi-35M, joita valmistaa Rostvertol Rostov-na-Donussa.
Alkupolku

Alkupolku on Knowledge Adventure Inc.:n kehittämä opetuspelisarja tietokoneelle. Pelien tarkoitus on opettaa lapsille samoja asioita kuin koulussa opetetaan. Opetusapuna käytetään erilaisia eläinhahmoja, hauskoja pikkupelejä sekä lauluja ja loruja. Pelien grafiikka ja vaatimustaso kehittyvät sitä mukaa kun lapsi kasvaa. Siinä missä Naperolassa on suuria, kirkkaita pintoja ja selkeitä ääriviivoja ja pyrkii totuttamaan tietokoneen käyttöön, vaatii Kolmas luokka jo paljonkin pelaajaltaan. Naperolan suositusikä on jo 2-vuotiaasta alkaen. Pelien toimituksesta suomessa vastaa Elävät Kirjat Oy.
Asiat, joita peleissä opetetaan, on yleensä sijoitettu vuotta alemmaksi kuin niitä koulussa opetettaisiin. Esimerkiksi Eskari totuttaa käyttämään aakkosia ja lukemaan, ja Ekaluokka opettaa kertotaulun alkeita. Alkupolku Matikka sijoittuu keskiaikaiseen Matematiikkalinnaan, jossa pelaajan täytyy ratkaista jatkuvasti vaativampia matemaattisia ongelmia päästäkseen eteenpäin. Alkupolku Tiedonpuu perustuu kymmeneen aihepiiriin, kuten biologiaan, maantieteeseen, ruokaan tai kulkuneuvoihin. Alkupolku Englanti ja Ruotsi keskittyvät lähinnä kielten sanaston opettamiseen, eivätkä niinkään kielioppiin. Pelaaja joutuu esimerkiksi pukemaan valitsemaansa hahmoa vieraskielisten ohjeiden mukaan.
Kaikissa peleissä on valittavana joko helpompi tai vaikeampi taso ja kaikista löytyy helpompia tai vaikeampia tehtäviä, joita on pakko suorittaa päästäkseen etenemään.
Pelit.
Frankie-sarja.
Pelisarjaa on uudistettu vuodesta 2000 lähtien ja sen osia on päivitetty. Uudet osat ovat perusnimeltään samannimisiä kuin vanhat, lisäksi niihin on lisätty jokin osaa kuvaava nimi. Uusissa osissa päähahmona seikkailee Frankie-niminen koira.
Josefiina-sarja.
Josefiinan Alkupolku-sarja ei virallisesti ole Knowledge Adventuren käsialaa, mutta Elävät Kirjat Oy on päättänyt ristiä Josefiina-pelit Alkupolku-sarjaksi antaakseen sarjalle jatkoa.
Eero Leväluoma

Eero Kullervo Leväluoma (6. kesäkuuta 1896 Helsinki – 18. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, lavastaja ja ohjaaja.
Leväluoma aloitti uransa Suomi-Filmissä, jossa hän ohjasi dokumenttielokuvan "Finlandia" (1922). Hän perusti yhdessä Kalle Kaarnan, Uuno Eskolan ja Oscar Lindelöfin kanssa vuonna 1927 tuotantoyhtiö Aquilan, joka kuitenkin kaatui sisäisiin erimielisyyksiin; yhtiön ainoaksi elokuvaksi jäi "Ei auta itku markkinoilla" (1927). Vuonna 1942 Leväluoma oli mukana perustamassa Fenno-Filmiä, jossa hän toimi 1942–1947 lavastajana (nimellä Eero Levä), ohjaajana, näyttelijänä ja studiopäällikkönä. Tämän jälkeen Leväluoma toimi elokuvissa enää näyttelijänä. Leväluoma näytteli vuosina 1922–1958 kaikkiaan 55 kotimaisessa elokuvassa.
Leväluoma aloitti Yleisradion teatteriosaston ohjaajana vuonna 1945. Leväluoma ja Markus Rautio kiinnitettiin Radioteatterin ensimmäisiksi ohjaajiksi, kun se oli vuonna 1948 perustettu.
Eero Leväluoma oli naimisissa näyttelijä Kerttu Vehviläisen (k. 1927) kanssa. Heidän tyttärensä oli lastenkirjailija Liisa Leväluoma (1924–2009).
Leväluoma on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.