tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Techniscope

Techniscope (tunnetaan myös nimellä Cromoscope) oli eräs elokuvissa käytetty laajakuvaformaatti. Formaatin kehitti Technicolor Corporation Italiassa 1960-luvulla tarpeesta kehittää halvempi vaihtoehto anamorfiselle CinemaScope-formaatille.
Techniscope käytti normaalia 35-millimetristä filmiä, mutta toisin kuin tämän filmikoon muissa formaateissa, Techniscopessa oli neljän perforaation sijasta vain kaksi perforaatiota yhtä kuvaruutua kohden. Tällöin saavutettiin suoraan kuvasuhde 2,35:1 (joskin formaatilla kuvattiin myös kuvasuhteessa 1,85:1), ja filmiä kului puolet vähemmän. Toisin kuin esimerkiksi samaa kuvasuhdetta käyttävässä CinemaScopessa, Techniscopessa ei käytetty anamorfista optiikkaa. Tämän vuoksi Techniscopen käyttö ei aikanaan ollut vain halvempaa, vaan kuvatessa voitiin käyttää myös nopeampaa ja tarkempaa optiikkaa, ja linssivalikoima oli huomattavasti laajempi. Techniscopessa käytettävät objektiivit olivat polttoväliltään muita 35-millimetrisiä formaatteja pienempiä, joten myös syvyysterävyys parani.
Jälkituotannossa Techniscope-kuva yleensä kuitenkin muutettiin optisesti 4-perforoituun anamorfiseen muotoon esityskopioita varten, koska Techniscope-formaatissa olevaa filmiä ei voi projisoida suoraan ilman erikoisprojektoreita. Tämä oli myös Techniscope-elokuvantekijöiden murhe, koska esimerkiksi Techniscopella kuvatun elokuvan leikkaus voitiin suorittaa vain formaatille omistetulla leikkuupöydällä. Myös kameroiden piti olla muunnettuja 2-perforoidulle formaatille, joskin suurimmat kameravalmistajat (mm. Arriflex, Eclair) vastasivat nopeasti Techniscope-kameroiden tarpeeseen.
Techniscopea käytettiin pääasiassa Euroopassa, etenkin Italiassa, missä syntyi myös ensimmäinen pitkä Techniscope-elokuva, "Niilin tytär" ("La donna dei faraoni", 1960). Techniscope oli saatavilla myös Hollywoodissa, mutta lähinnä vain pienibudjettisten elokuvien tekijät ottivat sen käyttöön, vaikka Techniscopen kuvanlaadun tiedettiin pärjäävän CinemaScopelle. Kuitenkin muun muassa George Lucas kuvasi kaksi ensimmäistä pitkää elokuvaansa Techniscope-formaatissa. Italiassa Techniscope esiintyi varsinkin spagettiwesterneissä ja muissa genre-elokuvissa. Euroopassa Techniscope oli niinkin suosittu, että Techniscope-laboratorio ei voinut käsitellä kaikkia Techniscope-filmejä. Tämän vuoksi Technicolor Corporation lisensoi tekniikkansa Cromoscope-nimellä, joka erosi Techniscopesta vain nimestä puolesta.
Techniscopen käyttö väheni hiljalleen 1970-luvulla, koska negatiivikuvan optinen muuntaminen esityskopiomuotoon kävi yhä kalliimmaksi. Lopulta 4-perforoidussa formaatilla kuvaaminen tuli halvemmaksi kuin filmiä säästävällä Techniscopella. Myös anamorfisen laajakuvaoptiikan kehittyminen edesauttoi Techniscopen syrjäyttämistä.
Vaikka Techniscopea ei ole enää missään nimessä yleinen, 2-perforoitua 35-millimetristä formaattia käytetään yhä jonkin verran: koska nykyään elokuvien leikkaus tapahtuu usein digitaalisesti ja optiseen muunnokseen ei ole tarvetta, formaatilla voidaan säästää rahallisesti. Tällaisessa käytössä 3-perforoitu Super 35 on kuitenkin toistaiseksi yleisempi.
Säätötekniikka

Säätötekniikassa prosesseja tai mekanismeja ohjataan säätimillä. Säädin voi olla toteutettu esimerkiksi hydraulisella piirillä, analogisella elektroniikalla, digitaalisesti mikrokontrollerilla tai vaikkapa jollakin näiden yhdistelmällä. Olennainen mekanismi säätötekniikassa on takaisinkytkentä.
Oksymoron

Oksymoron () eli itseristiriita on retorinen kuvio, joka yhdistää kaksi vastakkaista tai toisensa kieltävää käsitettä, kuten ”jäätävä polte” tai ”kaunopuheinen vaikeneminen”. Sana "oksymoron" tulee kreikan kielen sanoista "oksys" (’terävä’) ja "moros" (’tylsä’). Oksymoron voi muodostua pääsanasta ja määritteestä tai laajemmasta lauserakenteesta. Oksymoronin erityistapaus on "contradictio in adiecto" eli ”ristiriita määritteessä” (”ajaton hetki”).
Oksymoron on samantapainen kirjallinen väline kuin paradoksi tai antiteesi, ja kirjailijat ja runoilijat käyttävät usein oksymoronia tehokeinona. Oksymoron eroaa tavanomaisista ristiriidoista ja paradokseista siten, että sitä käytetään retorisesti ja että vastakkaisuus on näennäistä, sillä sanayhdistelmä havainnollistaa jotakin ajatusta.
Ralf Törngren

Ralf Johan Gustaf Törngren (1. maaliskuuta 1899 Oulu – 16. toukokuuta 1961 Turku) oli suomalainen poliitikko. Törngren oli Ruotsalaisen kansanpuolueen puheenjohtaja, kansanedustaja ja Suomen pääministeri vuonna 1954. Törngren on toistaiseksi ainoa RKP:stä tullut pääministeri. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka toimi ministerinä yli 4 000 vuorokautta. Vuoden 1956 presidentinvaalissa Törngren sai 20 valitsijamiestä. Hän toimi RKP:n kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuodesta 1936 kuolemaansa saakka vuoteen 1961.
Koulutus ja ura.
Törngren pääsi ylioppilaaksi vuonna 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1922. Hän sai filosofian maisterin arvon vuonna 1927. Törngren toimi Åbo Akademin kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen lehtorina vuosina 1927–1937 ja Åbo Akademin säätiön rahastonhoitajana 1931–1948. Törngren nimitettiin Valtiokonttorin pääjohtajaksi vuonna 1948 missä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa asti vuoteen 1961. Åbo Akademi myönsi Törngrenille kauppatieteiden kunniatohtorin arvon vuonna 1958.
Pääministerinä.
Törngren valittiin pääministeriksi vuoden 1954 eduskuntavaalien jälkeen kompromissiratkaisuna, koska Maalaisliitto ja SDP eivät päässeet liki kaksi kuukautta kestäneissä hallitusneuvotteluissa yksimielisyyteen pääministeristä. Törngrenin hallituksella oli tukenaan eduskunnan enemmistö, mutta sisäiseltä rakenteeltaan se oli heikko, koska siinä istuivat keskenään pahimmat riitapukarit, Maalaisliiton Urho Kekkonen ulkoministerinä ja SDP:n Väinö Leskinen sisäministerinä. Tilanne kävikin Törngrenille hyvin pian kestämättömäksi. Törngrenin ollessa lokakuussa 1954 lomamatkalla Tanskassa Maalaisliitto ja SDP, jotka olivat sopineet riitansa, päättivät syrjäyttää hänet. Törngren yritti vielä kotimaahan palattuaan pelastaa hallituksensa, mutta turhaan. Hänen hallituksensa tilalle muodostettiin Kekkosen viides hallitus.
SimCity (vuoden 1989 videopeli)

SimCity (myös Sim City) on Will Wrightin ja Maxis Softwaren kehittämä kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna useille alustoille kuten Amiga, Amstrad CPC, Commodore 64, DOS ja Macintosh. Seuraavina vuosina peli julkaistiin useille muille alustoille kuten Acorn Archimedes, Atari ST, BBC Micro, Commodore CDTV, NEC PC-98, OS/2, Sharp X68000, Super Nintendo Entertainment System ja ZX Spectrum.
Peli on ensimmäinen "SimCity" -pelisarjan peli.
Pelille on julkaistu useita jatko-osia kuten "SimCity 2000" (1993), "SimCity 3000" (1999) sekä "SimCity 4" (2003), joista jokainen on lisännyt peruspeliin uusia ominaisuuksia ja parempaa grafiikkaa. Nintendo DS:lle julkaistiin vuonna 2006 "SimCity DS", ja Wii:lle "SimCity Creator" vuonna 2008. "SimCity Societies", julkaistiin vuoden 2007 marraskuussa. 
Pelaaminen.
Kaikissa sarjan peleissä on sama kantava idea. Pelaaja toimii kaupungin itsevaltiaana pormestarina, joka vastaa kaupunkisuunnittelusta. Hänen vastuullaan on kaupungin alueiden kaavoittaminen asumisalueiksi, liikealueiksi ja teollisuusalueiksi. Pormestari vastaa myös tieverkoston ja rautateiden rakentamisesta, koulujen, kirjastojen, sairaaloiden ja poliisiasemien sijoittelusta sekä verojen, muiden tulojen ja menojen hallinnoimisesta. Peli on pohjimmiltaan hyvin monimutkainen, eikä pelaaja voi aina välittömästi nähdä tekemiensä valintojen vaikutusta. Pelissä ei ole varsinaista tavoitetta – useimmat pelaajat tavoittelevat mahdollisimman suurta asukasmäärää tai mahdollisimman paljon rahaa. "SimCity"-sarjan pelit ovat saaneet useita palkintoja, kuten Origins-palkinnon parhaana strategiapelinä vuosina 1989 ja 1995.
Kehitys.
Wright kutsui peliä nimellä "Micropolis" kehityksen aikana. Wright ei löytänyt kustantajaa julkaisemaan peliä ja peli julkaistiin vasta Wrightin perustettua Maxis-yhtiön Jeff Braunin kanssa. Peli oli lajityypin ensimmäisiä, joka saavutti myös massojen huomion.
Vaikutus.
Maxis kehitti SimCityn innoittamana useita muitakin simulaatiopelejä, joiden aiheet vaihtelivat maatilan hallinnasta ("SimFarm") ja yksittäisen pilvenpiirtäjän rakentamisesta ("SimTower") kokonaisen planeetan ekosysteemin ja evoluution hallitsemiseen ("SimEarth"). Tunnetuin näistä peleistä "SimCityn" lisäksi on yhden perheen elämään kerrallaan keskittyvä "The Sims". Sim Cityä muistuttaa myös Deep Red Games julkaisema peli "".
Vuonna 2008 pelin lähdekoodi julkaistiin vapaan ohjelmiston GNU GPL -lisenssillä. OLPC-projektin tekijät modernisoivat sitä. Vapaa peli nimettiin Micropolisiksi, koska EA halusi säilyttää kaikki oikeudet SimCity-tuotemerkkiin.
Vastaanotto.
Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelin listalle vuonna 2007.
Pelin suunnittelija Will Wright ennakoi pelin olevan kiinnostava vain arkkitehdeille ja kaupunkisuunnittelijoille, mutta ensimmäinen versio myi yli miljoona kappaletta.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 95 %. Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 92 %.
Kyynärä

Kyynärä on vanha pituusmitta, joka osapuilleen vastaa kyynärpään ja keskisormen pään välistä etäisyyttä. Kyynärän tarkka määritelmä on vaihdellut eri kulttuureissa ja sen pituus on vastannut yleensä 45–70 senttimetriä.
Kyynärän pituuksia.
Vanha suomalainen, alkujaan ruotsalainen Tukholman kyynärä () on 59,34 cm = syltä = 2 jalkaa = 4 korttelia = 24 (Ruotsin) tuumaa.
Autonomian aikaan Suomessa käytettiin venäläiseen kyynärään eli arsinaan perustuvaa pituusmittajärjestelmää. Arsina on 71,12 cm eli 28 (Venäjän tai Englannin) tuumaa.
Egyptissä kyynärä vastasi etäisyyttä kyynärpäästä keskisormen päähän. Kyynärän jakautui seitsemään "kämmeneen", ja kukin kämmen vielä neljään "sormeen". Mittojen vakioimiseksi Egyptissä otettiin käyttöön kaksi standardikyynärää: kuninkaallinen kyynärä oli 52,30 cm ja lyhyt kyynärä 45,01 cm. "Raamatussa" puolestaan mainitaan kyynärä, johon sisältyi kyynärän pituuden lisäksi kämmenen leveys.
Antiikin Kreikassa kyynärä tunnettiin nimellä "pekhys". Sen tarkka pituus vaihteli kaupungeittain. Attikalainen eli Ateenassa käytetty kyynärä oli noin 44,4 cm.
Roomalainen kyynärä oli noin 44,37 cm pitkä.
Ratifiointi

Ratifiointi tarkoittaa sopimuksen lopullista hyväksymistä, vahvistamista ja saattamista voimaan. 
Ratifiointia käytetään etenkin valtioiden välisissä valtiosopimuksissa, joiden voimaansaattaminen edellyttää kansallisten elinten – Suomessa eduskunnan – vahvistusta. Tällöin sopimusteksti hyväksytään neuvottelijoiden allekirjoituksilla, ja voimaan saattaminen tapahtuu eduskunnan hyväksymällä hallituksen esityksestä annetulla lailla. Tämän jälkeen tapahtuu ratifiointi, yleensä tallettamalla ratifiointiasiakirjat, jolloin neuvottelijat tai muu sopijapuolen edustaja saatuaan täydet valtuudet sopia siten kuin neuvotteluissa sovittiin, lopullisesti sitoutuu sopimukseen. Ensi vaiheessa hyväksytty sopimus on siten itse asiassa mihinkään sitomaton neuvottelijoiden antama lupaus siitä, että heidän edustamansa taho tulee hyväksymään sopimuksen, ja että neuvottelijat tekevät kaiken voitavansa, jotta heidän edustamansa taho hyväksyy saavutetun neuvotteluratkaisun. 
Kieltäytyminen ratifioimasta ei ole poikkeuksellista ja siihen suhtaudutaan joskus ymmärtäväisesti, jos sitä esiintyy harvoin. Jos sitä esiintyisi useammin olisi seurauksena se, että tahoon ei enää luotettaisi neuvottelukumppanina. Sen tahon, joka on nimittänyt neuvottelijat edustajikseen edellytetään kunnioittavan edustajiaan, ja on yleensä siis annettava valtuudet ratifiointiin. Usein kuitenkin tapahtuu, että esimerkiksi kansalliset poliittiset ailahtelut johtavat siihen, ettei neuvottelijoiden saavuttaman lopputuloksen taakse enää saada riittävää enemmistöä, jolloin sopimus sen tahon osalta raukeaa.
Syvänkö

Syvänkö eli depressio on maanpinnan alue, joka sijaitsee merenpinnan tason alapuolella. Tavallisesti syvänköjä on vain hyvin kuivilla seuduilla, koska muutoin ne peittyisivät kokonaan järvillä. Usein syvänköseuduilla onkin osin kuivuneita suolajärviä.
Suurin syvänkö on Kaspian syvänkö (noin 730 000 km² Kaspianmeri mukaan lukien), jonka pinta on alimmillaan 28 metriä Mustanmeren pintaa alempana. Lähes puolet Alankomaiden pinta-alasta on syvänköä, ja 1100–1200-luvuilla meri valtasi laajoja alueita maasta tunkeuduttuaan rannikkoa reunustavan kapean dyynivyöhykkeen läpi sisämaahan. Nykyisin merivesi pidetään poissa seuduilta patojen, kanavien ja pumppujen avulla. Esimerkiksi entinen merenlahti Zuiderzee on osittain kuivattu, ja sen jäljellä oleva osa on muutettu IJsselmeer-nimiseksi tekojärveksi, jonka erottaa merestä 30 kilometriä pitkä Afsluitdijk. Maailman syvin syvänkö on Jordanin hautavajoama, jonka pohjalla sijaitsevan erittäin suolapitoisen Kuolleenmeren pinta on 414 metriä Välimeren pinnan alapuolella. Muita huomattavia syvänköjä ovat Qattaran syvänkö Egyptissä ja Chott Melrbir Algeriassa.
Maa-alueita merenpinnan tason alapuolella.
Lukemat ovat merenpinnan tasosta alaspäin, eri kartastoissa on eri lukemia eikä luettelo ole kattava.
Himos Juhannus

Himos Juhannus on vuosittain Himoksella Jämsässä järjestettävä juhannusfestivaali, joka alkaa juhannusaattoa edeltävänä päivänä ja päättyy juhannuspäivänä.
Ensimmäistä kertaa tapahtuma järjestettiin vuonna 1999. Vuonna 2019 kävijöitä oli kolmepäiväisellä festivaalilla noin 39 000. Esiintyjiä olivat muiden muassa Abreu, Apulanta, Elastinen, JVG, Ellips, Pariisin Kevät, Popeda, Teflon Brothers, Maustetytöt, Kaija Koo, Juha Tapio ja Sanni.
VistaVision

VistaVision (tai Vistavision) on Paramount-yhtiön 1950-luvulla kehittämä korkealaatuinen elokuvafilmiformaatti.
Tekniikka.
VistaVisionissa käytettävä filmi on normaalia 35 millimetrin kinofilmiä, mutta VistaVision eroaa muista formaateista siinä, että kamera kuljettaa filmiä pystysuunnan sijaan vaakasuunnassa oikealta vasemmalle. Näin yksi kuvaruutu yltää filmillä kahdeksan perforaation leveydelle, jolloin kuvan pinta-ala kasvaa ja sille mahtuu enemmän informaatiota. Kameranegatiivin kuvasuhteeksi tulee tällöin 1,5:1. 
Elokuvan esityskopiot on kuitenkin tehty normaaleille pystysuunnassa kuljetettaville 4-perforoiduille 35 millimetrin filmeille, joiden kuvasuhde on joko 1,66:1 tai 1,85:1. Esityskopioiden ääni on yleensä tallennettu yksikanavaiselle optiselle ääniraidalle. Joistakin elokuvista on tehty esityskopiot myös vaakasuunnassa kuljetettavalle filmille.
Historia.
Paramountin ensimmäinen VistaVisionilla kuvattu pitkä elokuva oli "Valkea joulu" ("White Christmas", 1954), jonka jälkeen sillä tuotettiin runsaasti elokuvia 1960-luvun alkuun saakka. Monet aikakauden Hitchcock-elokuvista kuvattiin VistaVisionilla. 
Menetelmä menetti kuitenkin suosiotaan halvemmille anamorfisille tekniikoille, kuten CinemaScopelle, minkä lisäksi VistaVision sai kilpailijakseen kuvalaadultaan huomattavasti parempia suurta negatiivikokoa käyttäviä formaatteja (Todd-AO, Ultra Panavision 70). Viimeinen kokonaan VistaVisionilla kuvattu elokuva oli "Viheliäiset vintiöt" ("My Six Loves", 1963), jonka jälkeen Paramount siirtyi käyttämään Techniramaa, ja hieman myöhemmin Panavisionin anamorfista optiikkaa laajakuvaelokuvissaan. 
Koska VistaVision-kameroista tuli erittäin halpoja 1960-luvun lopulla, formaattia käyttivät sittemmin myös erikoistehosteiden tekijät, joille VistaVisionin negatiivin suuri koko oli eduksi, sillä normaalia 35 millimetrin filmiä käytettäessä kuvista olisi tullut hyvin rakeisia. Parhaita esimerkkejä VistaVision-kameroiden käytöstä tehosteissa ovat ensimmäiset Tähtien sota -elokuvat, joiden suosio antoi uutta pontta myös VistaVisionille.
"The Brutalist" (2024) oli ensimmäinen kokonaisuudessaan VistaVision-formaatilla kuvattu elokuva yli 60 vuoteen.
Raul

Raul on miehen etunimi. Raulin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 27. elokuuta. Nimen suomenkielinen vastine on Rauli. Espanjankielisissä maissa nimi esiintyy muodossa Raúl. Nimi on peräisin muinaisskandinaavisesta nimestä "Radulf", "neuvokas susi".
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Raul on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 1 104 miehellä.
Antti Niemi (jalkapalloilija)

Antti Mikko Niemi (s. 31. toukokuuta 1972 Oulu) on entinen suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän päätti pelaajauransa vuonna 2010 ja on sittemmin toiminut Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Ura.
Seurajoukkueet.
Niemi edusti juniorina Oulun Palloseuraa ja Oulun Luistinseuraa. Ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa hän pelasi Helsingin Jalkapalloklubin paidassa 21. heinäkuuta 1991. Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa ykkösmaalivahdiksi. HJK voitti Suomen mestaruuden ja Niemi valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi.
HJK:sta Niemi siirtyi tanskalaiseen Københavniin, jossa hänestä tuli kannattajien suosikki. Vuonna 1997 hän vaihtoi seuraa skotlantilaiseen Rangersiin. Siellä luottoa ja peliaikaa ei kuitenkaan tullut toivotusti. Niinpä Niemi vaihtoi toiseen skottiseuraan Heartsiin.
Vuonna 2002 Niemi siirtyi englantilaiseen Southamptoniin. Tiettävästi seuran silloinen manageri Gordon Strachan oli yrittänyt hankkia Niemeä Coventry Cityyn ennen tämän siirtoa Rangersiin. Southamptonissa Niemi nousi nopeasti ykkösvalinnaksi maalin suulle ja hän oli silloin Valioliigan parhaimmistoa. Niemi oli johdattamassa joukkuetta FA Cupin loppuotteluun 2002–2003, jossa Arsenal oli kuitenkin parempi. Kausi 2004–2005 päättyi Southamptonin putoamiseen Valioliigasta ja näin Niemen ympärillä velloneet siirtohuhut saivat taas uutta tuulta purjeisiin. Alkuvuodesta 2006 hänet myytiin Fulhamiin, koska Niemi halusi pelata Valioliigaa.
Niemi päätti uransa syyskuussa 2008 käsivamman jälkeen, mutta palasi elokuussa 2009 tehtyään vuoden mittaisen sopimuksen Valioliigan Portsmouthin kanssa. Sopimus kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä jo maaliskuussa 2010 seuran ajauduttua talousvaikeuksiin, eikä Niemi pelannut minuuttiakaan edustusjoukkueessa.
Maajoukkue.
Niemi pelasi ensimmäisen ottelunsa Suomen maajoukkueessa Tunisiaa vastaan 7. marraskuuta 1992. Kaikkiaan hän pelasi 67 ottelua vuosina 1997–2007, mikä on suomalaismaalivahdeista eniten.
Keväällä 2005 Niemi päätti lopettaa maajoukkueuransa ja antaa tilaa Jussi Jääskeläiselle. Syksyllä 2007 hän kuitenkin palasi uudelleen maajoukkueen riveihin, mutta vain Jääskeläisen varamieheksi tärkeisiin EM-karsintaotteluihin. Viimeisen kerran maajoukkuepaidassa hän pelasi Palloliiton 100-vuotisjuhlaottelussa Espanjaa vastaan 17. lokakuuta 2007.
Valmennus.
Niemi nimitettiin Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajaksi maaliskuussa 2010. Aiemmin hän on toiminut samassa tehtävässä myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuonna 2016 hänen työnkuvaansa laajennettiin kattamaan myös maalivahtivalmennuksen kehittäminen valtakunnallisella tasolla.
Helmikuussa 2014 Niemi aloitti FC Hongan valmennustiimissä.
Kesäkuussa 2014 Niemi sai kutsun Sami Hyypiältä valmentamaan Brightoniin. Niemen sopimus seuran kanssa oli kaksivuotinen. Hän kuitenkin jätti pestinsä vain vuoden jälkeen perhesyihin vedoten. Niemi on toiminut kesästä 2024 Kreikan Superliigassa pelaavan Volos FC:n päävalmentajana. Hän jatkaa silti myös valmentamista Huuhkajissa.
Drilli

Drilli ("Mandrillus leucophaeus") on paviaanien ja mandrillin sukuinen sademetsissä elävä apina. 
Ulkonäkö.
Drilli muistuttaa mandrillia, mutta sen naama ei ole yhtä värikäs. Nenä on pitkä ja kasvot ihmismäiset, lyhytkarvaiset. Uroksella on kaulan ympärillä harja. Vartalo on koiramainen, hartiat selvästi korkeammalla kuin lantio. Pituus on 60–70 senttimetriä ja paino alle 20 kilogrammaa. Häntä on vain 5–7 senttiä pitkä.
Levinneisyys.
Drillit elävät Kamerunissa, Sanaga-riven pohjoispuolella ja Päiväntasaajan Guineassa Biokon saarella.
Elinympäristö.
Drillit elävät sademetsissä noin 25 eläimen laumoissa.
Ravinto.
Drillien ravinto ovat erilaiset kasvinosat ja hyönteiset.
Painajainen

Painajainen on pelottava tai häiritsevä uni, joka keskeytyy nukkujan heräämiseen. Painajainen voi saada ihmisen kokemaan pelkoa, surua, vihaa tai häpeää.
Tyypit.
Useimpien painajaisten syy on epäselvä, eikä uni liity todelliseen valveilla tapahtuneeseen tilanteeseen. Tällaisten painajaisten tapahtumat myös vaihtelevat unesta toiseen. Painajaisessa esiintyy usein tuntematon vihamielinen mieshahmo, tai lapsilla hirviö tai eläin.
Traumaattisessa tai posttraumaattisessa painajaisessa henkilö kokee itselleen aiemmin tapahtuneen traumaattisen tapahtuman lähes tarkalleen kuin se oikeastikin tapahtui.
Yleisyys.
Painajaisia nähdään useimmiten REM-univaiheessa. Myös NREM-unessa voidaan kokea painajaisia muistuttavia kokemuksia, mutta ne eroavat painajaisista.
Aikuinen ihminen näkee keskimäärin yhden tai kaksi painajaista vuodessa. Noin puolet näkee ainakin yhden painajaisen kuukaudessa. Naiset näkevät miehiä useammin painajaisia kaikissa ikäryhmissä, joskin ero on pieni. Lapset näkevät painajaisia aikuisia enemmän. Lasten painajaisissa on usein eläimiä tai muita olentoja, usein sellaisia, joita lapsi ei ole kohdannut eläessään. Teoriaa selitetään normaalina biologisena ilmiönä, "uhkasimulaatioteoriana".
Viikoittain useita painajaisia näkee 2–5 prosenttia aikuisista. Tällaisen takana on usein vakavaa stressiä, uniongelmia tai mielenterveyden haasteita. Jatkuvat painajaiset voivat häiritä nukkumista ja aiheuttaa ahdistusta.
Ruumiillisista tai psykiatrisista sairauksista kärsivät voivat nähdä huomattavasti enemmän painajaisia kuin muut ihmiset. Lääkkeistä painajaisten määrää lisäävät esimerkiksi reserpiini, L-dopa ja beetasalpaajat. Myös alkoholin, bentsodiatsepiinien ja barbituraattien vieroitusoireet voivat aiheuttaa painajaisia. Lisäksi stressi ja traumaattiset kokemukset lisäävät painajaisten esiintymistä.
Painajaisia vähentää turvallisuuden ja suojelun tunne. 
Hoito.
Painajaiset kuuluvat normaaliin unennäköön, eivätkä ne yleensä vaadi hoitoa. Painajaiseen herännyttä lasta voi rauhoitella ja vakuuttaa hänelle, että hän näki vain unta. Häiritseviä ja jatkuvia painajaisia voidaan hoitaa psykoterapialla tai puuttumalla painajaisiin liittyviin taustatekijöihin, kuten stressiin, uniongelmiin ja muihin mielenterveyden haasteisiin.
Suomalaisessa kansanperinteessä.
Suomalaisessa kansanperinteessä painajainen tai painaja on alun perin ollut pahansuopa tumma tai musta mörkö, esimerkiksi sielu, peikko, eläin tai lintu, joka on noussut nukkuvan rinnan päälle halvaannuttaen ja yrittäen jopa tukehduttaa tämän. Olennoksi on myöhemmin käsitetty pikemminkin unihalvaus ja sen aikaansaama painon tunne rinnan päällä kuin paha uni. Sanan painajainen merkitys on kuitenkin yleistynyt tarkoittamaan myös pahoja unia. Painajaista olentona vastaa saamelaisilla Deattán-haltija.
Painajainen, joko olentona tai pahoina unina, on voinut alkaa vaivata jotakuta jatkuvasti. Tällöin on tarvittu parannusta, joka on voinut olla esimerkiksi taikatemppu tai loitsu tai näiden yhdistelmä. Eri perinteet tuntevat lukuisia eri keinoja yrittää parantaa tai ennaltaehkäistä painajainen.
Repaleinen sumupilvi

Repaleinen sumupilvi ("Stratus fractus") St fr, aiemmin joskus myös muodossa "Fractostratus") on sumupilven muoto, jota esiintyy esimerkiksi satavan pilven alle höyrystyneestä vedestä, joka taas tiivistyy alempana pilvipisaroiksi.
Repalepilvet muuttavat ulkomuotoaan nopeasti. Repalepilvet monesti myös liikkuvat eri suuntaan kuin niiden yllä oleva pilvi. Näin repalepilvi voi esimerkiksi kuuropilven sivulla tai alla kulkiessaan antaa väärän kuvat muiden pilvien kulkusuunnasta. Toisinaan kesällä kuuropilven lähellä näkee, miten nopeasti liikkuvat repelepilvet kulkevat ristiin tai vastakkaiseen suuntaan verrattuna ylempänä liikkuviin hitaampiin untuvapilviin, kumpukerrospilviin, kumpupilviin ja kuuropilviin kanssa.
Taivaan pilvistymistä tai pilvikerroksen paksuuntumista seuraavan, tummemman pilvikerroksen alla nähtävien repaleisten sumupilvien havaitseminen voi auttaa sateen ennakoinnissa.
Repaleisia sumupilviä syntyy usein myös poudalla sumupilven hajotessa tuulessa tai sumun hälvetessä. 
Ulkomuodoltaan repaleista sumupilveä muistuttaa repaleinen kumpupilvi ("Cumulus fractus") sekä huonon sään sadepilven ("Nimbostratus pannus") repaleet.
Kiintolenkki

Kiintolenkki on lähinnä pulttien ja muttereiden kiertämiseen tarkoitettu käsityökalu. Kiintolenkki on kiinto- ja lenkkiavaimen yhdistelmä: avain, jonka toisessa päässä on kiintoavain ja toisessa vastaavankokoinen lenkkipää.
Kiintolenkkejä on eri kokoisia, sillä jokainen pultinkanta tarvitsee juuri oikean kokoisen avaimen. Yleensä avainväli on noin 8–32 millimetriä, joskin tätä pienempiä ja suurempiakin valmistetaan.
Kiintolenkkejä valmistetaan myös muilla kuin metrisellä mitoituksella. Tällöinkin koko ilmoitetaan joko avainvälinä, esim. 7/16", tai Whitworth-standardin (BSW) tapauksessa sellaisen pultin halkaisijan mukaan, jolle avain on tarkoitettu, esim. 3/8W.
Museo del Prado

Museo del Prado on museo ja taidegalleria Madridissa Espanjassa. Se sisältää maailman laajimman espanjalaisen taiteen kokoelman ja mestariteoksia muualtakin Euroopasta.
Maalausten ja veistosten lisäksi museossa on esillä 5 000 piirustusta, 2 000 grafiikan lehteä, 1 000 kolikkoa ja mitalia sekä lähes 2 000 koriste-esinettä ja muuta taideteosta. Kuvanveistotaide on edustettuna yli 700 teoksen voimin. Taulugalleriassa on 8 600 maalausta. Pradossa on kiistatta maailman hienoin kokoelma espanjalaisten Diego Velázquezin ja Francisco de Goyan sekä Hieronymus Boschin töistä. Museossa on upeat kokoelmat El Grecon, Peter Paul Rubensin, Raphaelin, Tizianin ja Bartolomé Esteban Murillon teoksista. Myös Melozzon, Botticellin, Caravaggion, Albrecht Dürerin, Rembrandtin, Veronesen ja muiden merkittävien taiteilijoiden töitä on esillä.
Kuuluisin museossa esillä olevista teoksista on Velázquezin "Hovinaiset". Velázquez paitsi antoi omia töitään museon käyttöön, myös hankki museolle suurimman osan sen italialaisen taiteen kokoelmasta.
Yksi Pablo Picasson kuuluisimmista maalauksista, "Guernica", oli esillä Pradossa demokratian palautumisen jälkeen, mutta siirrettiin myöhemmin tilavampaan Kuningatar Sofían museoon, jossa sen valtava kangas pääsee paremmin oikeuksiinsa.
Museo del Prado on yksi lukuisista Kaarle III:n valtakauden aikana rakennetuista rakennuksista. Paikalla sijainnut niitty (espanjaksi "prado") antoi nimen alueelle (Paseo del Prado) ja myöhemmin kansallistamisen myötä myös museolle. Museon rakennustyöt lopetettiin Espanjan vapaussodan vuoksi ja aloitettiin uudelleen vasta Kaarle III:n pojanpojan Ferdinand VII:n valtakaudella. Napoléonin ratsuväki käytti rakennusta tukikohtana ja ruutivarastona vapaussodan aikana. Isabella II:n valtakauden päätteeksi museo kansallistettiin, ja se sai nykyisen nimensä. Kuninkaallinen taidekokoelma sijoitettiin rakennukseen, mutta se osoittautui pian liian pieneksi. Ensimmäinen laajennus tehtiin vuonna 1918. Viimeisimmät laajennukset tapahtuivat vuosina 1971 ja 1985 liittämällä kaksi lähistöllä sijaitsevaa rakennusta museon hallinnolliseen rakenteeseen.
Espanjan sisällissodan aikana museon henkilökunta lähetti 353 maalausta, 168 piirustusta ja Dauphinin taideaarteen Kansainliiton suosituksesta Valenciaan, mistä ne myöhemmin siirrettiin Gironaan ja lopulta Geneveen. Teokset täytyi palauttaa museoon toisen maailmansodan alettua.
Suurkissat

Suurkissat ("Panthera") on kissaeläinten suku. Sukuun kuuluu viisi suurikokoista lajia, joista useimmat jaetaan edelleen alalajeihin.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus suvun suomenkieliseksi nimeksi on ”Suurkissat”.
GN’R Lies

GN’R Lies on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Guns N’ Rosesin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 30. marraskuuta 1988, ja se koostuu yhtyeen ensimmäisen EP-levy "Live ?!*@ Like a Suiciden" materiaalista sekä neljästä akustista kitarointia esitelleestä kappaleesta, joista vain kolme ovat täysin uutta materiaalia. Akustinen osion yhtye nauhoitti vuoden 1988 alkupuolella yhdessä tuottaja Mike Clinkin kanssa. 
Yhtye oli alun perin kaavaillut antavansa albumille nimen "Lies! The Sex, the Drugs, the Violence, the Shocking Truth" parodiana englantilaistabloideista. Geffen torjui ajatuksen ja päätyi nimeämään albumin napakammalla ja lyhennelmällä "GN’R Lies". Ilmestyessään albumi ponnahti suoraan Yhdysvaltain albumilistan kakkoseksi, jolloin Guns N’ Rosesista tuli viiteentoista vuoteen ensimmäinen yhtye, jolla oli yhtäaikaisesti kaksi albumia viiden parhaan joukossa yhtyeen debyyttialbumi "Appetite for Destructionin" ollessa edelleen listakolmosena.
Albumin kappale "One in a Million" joutui kovan kritiikin kohteeksi ja suurennuslasin alle, sillä se sisälsi Axl Rosen vuolasta puhetta, jossa homoseksuaalit ja maahanmuuttajat esiteltiin moraalittomina taudinlevittäjinä ja tummaihoiset kultaketjuilla koreilevina nekruina. Kappaleessa Rose puolustelee mielipiteitään olemalla valkoihoinen pikkukaupungin poika, jolle kenenkään ei tule tyrkyttää omaa arvomaailmaansa. Rose on sittemmin oikaissut kappaleen aiheuttamia keskusteluja sanoen, "ettei hauku kappaleessa kaikkia tummaihoisia vaan pelkästään niitä, jotka tekivät hänen elämänsä hankalaksi hänen muuttaessaan Los Angelesiin." Rose poisti kappaleen levyn myöhemmistä painoksista kunnianosoituksena Queen-yhtyeen edesmenneelle, biseksuaalina tunnetulle laulajalle Freddie Mercurylle.
Kappalelista.
Live ?!*@ Like a Suicide
GN’R Lies
Gemssi

Gemssi ("Rupicapra rupicapra") on Euroopan ja Länsi-Aasian vuoristoissa elävä lyhytsarvinen vuohieläin.
Tuntomerkit.
Uroksen sarvet ovat huomattavasti käyremmät kuin naaraan sarvet. Gemssien kesäturkki on ruskeanhohtoinen, selkärangan päällä kulkee musta viiva joka ylettyy hännän päästä silmien ympärystään. Kaulan alta ja mahan alta gemssillä on valkoista. Talviturkissa gemssi on lähes kokonaan ruskeassa ja pitkässä turkissa. Vain kaulan alta, kuonon päältä ja mahan alusta on valkoinen.
Levinneisyys.
Gemssi asustaa Etelä-, Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Länsi-Aasiassa. Sen elinalueeseen kuuluvat Pyreneet, Apenniinit, Alpit, Karpaatit, Tatra ja Kaukasus sekä Balkan ja Turkin koillisosat. Gemssejä on onnistuttu siirtoistuttamaan myös muutamille muille alueille, kuten Tšekkiin, Uuteen-Seelantiin ja Argentiinaan.
Lisääntyminen ja elintavat.
Gemssit viettävät kesänsä alppivyöhykkeen niityillä ja jyrkillä, kivisillä rinteillä. Gemssit ovat erityisen hyviä kiipeilijöitä ja hyppivät melko vaivattomasti kiveltä toiselle. Ne liikkuvat aktiivisesti päivisin, reviiriään tarkkaillen. Gemssit elävät vanhojen naaraiden johtamissa laumoissa. Vanhat urokset elävät yksinään. Useimmiten gemssit pysyttelevät omilla reviireillään jotka ne ovat merkinneet hajurauhasten eritteellä.
Gemssien kiima-aika ajoittuu lokakuun ja joulukuun väliselle ajalle. Kiima-aikana koiraat taistelevat hyvinkin rajusti. Poikaset syntyvät kesä-heinäkuussa jolloin naaras poikii yhden kilin. Naaras tuottaa vain yhden jälkeläisen vuoden aikana.
Ravinto.
Kesällä gemssit syövät heiniä, kukkia ym. ruohoja niityillä ja kallioilla lähellä jyrkänteitä, jonne se pakenee vaaran uhatessa. Talvella gemssit syövät silmuja, sammalta, jäkälää ja vuorimäntyjen neulasia. Talvella tai huonolla säällä ne hakevat suojaa metsistä. Gemssi valikoi varsin tarkoin syötävänsä, ja sille kelpaakin noin puolet alppiniittyjen kasvilajeista. Se kuuluu märehtijöihin, joten vatsa on neliosainen.
Erityistä.
Tunnetaan myös nimellä georri, joskin nimi on harvemmin käytetty. Gemssin lihaa pidetään maukkaana. Sen mokkanahasta saadaan säämiskää, jolla kiillotetaan nykyään mm. autoja. Niitä on saatavana monissa Euroopan maissa. Kyseiset säämiskät eivät vahingoita kaikkein herkimpiäkään materiaaleja. Niinpä niitä käytetään myös lasin puhdistamiseen ja kiillottamiseen.
Avalon

Avalon on myyttinen saari, josta kerrotaan brittiläisen kuningas Arthurin legendassa ja jonne Arthurin kerrotaan kuolleen.
Avalonin sanottiin sijaitsevan toisessa maailmassa, joka on mystinen ja epätodellinen paikka, kuten unimaailma. Tämänpuoleisen maailman sijainniksi Avalonille on annettu Somersetin kreivikunnassa sijaitsevan Glastonburyn luostarin raunioiden nykyinen paikka. Glastonburyn luostarin juuret ovat tarun mukaan Joosef Arimatialaisessa tai hänen omaisissaan, jotka toivat sinne Graalin maljan Israelista.
Tarun mukaan Avaloniin pääsi kahta kautta: veneellä, jos tiesi, miten kutsua vene miehistöineen paikalle, sekä maitse salaista reittiä pitkin, jonka tunsivat vain Avalonin asukkaat. Saarelle saattoi päästä vain sumun aikana; kuulaalla ilmalla päädyttiin vain Glastonburyn luostarille.
Arthurin tarun mukaan Avaloniin pääsi vain pieni joukko. Saarella asuivat muiden muassa naispuolinen hallitsija Morgan le Fay sisarineen, Maiden Housen immet, palvelijattaret sekä velho Merlin. Koska Morgan le Fay ja hänen sisarensa osasivat tarun mukaan parantaa sairauksia, joissain kertomuksissa saarelle siirrettiin haavoittuneita, yhtenä heistä kuolettavasti haavoittunut kuningas Arthur. Kuollut kuningas laskettiin Avalonissa kultasänkyyn, ja hänen on odotettu palaavan joskus saarelta ylösnousseena. Avalonia on pidetty myös henkien kokoontumispaikkana ennen kuin ne laskeutuvat "Annwyniin", keijujen maahan ja alamaailmaan.
Avalonin kerrotaan myös olevan se paikka, jossa valettiin Arthurin tarujen Excalibur-miekka.
Avalon mainitaan ensi kerran Geoffrey Monmouthilaisen "Historia Regum Britanniae" -teoksessa (1136). Geoffrey kutsuu saarta "Vita Merlinissä" (1150) "Omenasaareksi". Nimi "Avalon" muistuttaakin kymrin omenaa tarkoittavaa sanaa "afal". Toisaalta John Rhys (1891) yhdisti nimen kelttiläiseen jumaluuteen nimeltä Aballach.
Avalon on ylimaallisen rauhan symboli.
Manzanares

Manzanares on Espanjan pääkaupungin Madridin läpi virtaava joki. Kaupunki on saanut siitä juomavetensä perustamisestaan asti.
Uoma.
Manzanaresjoen alkulähde on Guadarraman vuoriston solassa. Jokialueen korkeimmalla kohdalla sitä ympäröi Cuenca Alta del Manzanaresin luonnonpuisto. Joki virtaa kohti kaakkoa ja läpi Manzanares el Realin keskiaikaisen kaupungin, jossa se muodostaa Santillanan tekojärven. Tämän jälkeen joki kääntyy kohti etelää ja kulkee läpi Monte del Pardon, Madridin kaupungille kuuluvan kulttuuriperinnöllisesti suojellun puiston. Joki on kanavoitu paikoilta, joissa se virtaa kaupungin rakennettujen alueiden läpi. Manzanares koskettaa Madridin läntisempiä osia ja lähempänä alavirtaa erottaa vanhan keskustan kaupungin luonaisosassa sijaitsevista Carabanchelin ja Useran alueista. Näillä kohdin joki sivuaa myös Atlético Madridin kotiareenaa Vicente Calderónia. Poistuttuaan kaupungista joki kääntyy jyrkästi kohti itää, jossa se virtaa läpi Perales del Ríon kylän ja yhdistyy lopulta Jaramajokeen päättäen 83 kilometrisen taipaleensa.
Historiallinen merkitys.
Vaikka Manzanares onkin pieni kooltaan, se on historiallisesti tärkeä johtuen sen läheisyydestä Madridiin. Maurien 900-luvulla rakentamasta linnoituksesta, josta kaupunki sai alkunsa, oli suora näkymä joelle.
Joki on osallisena useissa 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun taiteilijan Francisco de Goyan maalauksissa. Goya kuvasi ihmiset usein joko tanssimassa tai piknikillä joen rannalla.
Manzanares toimi myös tasavaltalaisten tärkeänä puolustuslinjana Espanjan sisällissodassa. Läheltä Perales del Ríon kylää on tänäkin päivänä löydettävissä useita sodanaikaisia bunkkereita.
Gustaf Dalén (majakka)

Gustaf Dalén on Suomen rannikolla Kihdin selällä sijaitseva pohjamajakka. Se on rakennettu vuonna 1947, ja on Suomen ensimmäinen kiinteä pohjamajakka. Majakka on nimetty valolaitteensa keksijän Gustaf Dalénin mukaan.
Majakasta saatujen kokemuksien perusteella rakennettiin useita muita pohjamajakoita korvaamaan majakkalaivoja.
Majakan rakenne.
Majakkatorni on sijoitettu merenpohjassa lepäävän pohjaosan eli kasuunin päälle. Pohjaosa on ontto betoninen rakennelma, joka on täytetty hiekalla ja soralla. Kasuuniosasta vain pieni osa on merenpinnan yläpuolella.
Majakkatorni on pyöreä betoninen noin 6 metrin korkuinen rakennelma. Valolaite sijaitsee neljän pilarin kannattelemana 11,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Loistolaite on sijoitettu pilarien varaan, etteivät suuret aallot murtuisi majakan yläosaa vasten vaan pääsisivät lyömään pilareiden välistä. Täten muodostuneen tasanteen yläreunassa on majakan nimi puoli metriä korkein valkoisin metallikirjaimin. Tasanteella oli 1990-luvulle asti automaattinen sumukello, joka poistettiin sähköistämisen yhteydessä ja siirrettiin muistomerkiksi Maarianhaminan merimuseoon.
1990-luvulla alun perin kaasukäyttöinen majakka muutettiin toimimaan aurinkopaneelien voimalla.
Broadcast (yhtye)

Broadcast oli vuonna 1980 perustettu suomalainen pop-yhtye. Se hajosi viidennen albuminsa "Step On It" (1987) jälkeen. Se teki comebackin vuonna 1995 ja julkaisi uuden levyn seuraavana vuonna. Tämän jälkeen se lopetti toimintansa toistamiseen.
Yhtye teki paluun esiintymislavalle 5. elokuuta 2017 Jazzkukko-festivaalilla Laitilassa.
Santa María la Real de la Almudena

Santa María la Real de la Almudena on katolinen katedraali Espanjan pääkaupungissa Madridissa.
Suunnitelmat katedraalin rakentamisesta alkoivat jo 1500-luvulla, mutta varsinaiset rakennustyöt käynnistyivät vasta kuningas Alfonso XII:n käskystä vuonna 1883. Töitä hidastivat muun muassa rahan puute ja sisällissota, ja ne kestivät lopulta yli sata vuotta. Arkkitehti Francisco de Cubas suunnitteli katedraalin alun perin uusgoottilaiseen tyyliin Reimsin katedraalin innoittamana, mutta vuonna 1944 pidetyn suunnittelukilpailun voittaneilla Fernando Chuecalla ja Carlos Sidrolla oli muita ideoita. Uuden projektin tavoitteena oli, että rakennus sointuisi hyvin yhteen vieressä sijaitsevan kuninkaallisen palatsin kanssa. Lopputuloksena katedraali edustaa uusgoottilaisuutta sisältä ja uusklassismia ulkoa. Paavi Johannes Paavali II vihki katedraalin käyttöön 15. kesäkuuta 1993.
Katedraali on omistettu Almudenan neitsyelle ("Virgen de la Almudena"), Madridin suojeluspyhimykselle. Tarinan mukaan apostoli Jaakob rakennutti ensimmäisellä vuosisadalla Espanjaan pienen eremitaašin, jonne sijoitti Neitsyt Marian kuvan. Maurilaisvallan aikana kuva kätkettiin läheisen linnoituksen torniin. Niemimaan uudelleenvaltauksen jälkeen kuva löydettiin osan muurista romahdettua. Nimi Almudena tulee sanasta "almudayna", joka on arabiaa ja tarkoittaa linnoitusta. Nykyinen katedraali sijaitsee paikalla, jolta kuva löydettiin.
22. toukokuuta 2004 katedraali toimi näyttämönä pääkaupungin juhliessa kuninkaallisia häitä ensimmäistä kertaa lähes sataan vuoteen, kun kuningas Juan Carlosin poika Asturian ruhtinas Felipe vei vihille Letizia Ortizin.
QuArK

QuArK on monikäyttöinen tietokonepelien aputyökalu. Se sisältää mm. karttaeditorin, Mallieditorin ja tekstuurieditorin. Nimi QuArK tulee sanoista "QUake ARmy Knife". QuArK tukee mm. Quake-pelimoottoreihin perustuvia pelejä.
QuArK löytyy esimerkiksi Lazarukselle tehdystä 3D-peliohjelmointipaketista.
John Corigliano

John Corigliano (s. 16. helmikuuta 1938) on yhdysvaltalainen klassisen musiikin säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Otto Lueningin, Vittorio Gianninin ja Paul Crestonin johdolla. Hän itse on myöhemmin opettanut muun muassa Eric Whitacrea. 
Suurin osa Coriglianon sävellyksistä on orkesterimusiikkia. Hän on säveltänyt muun muassa kolme sinfoniaa, konserttoja, oopperan ja kamarimusiikkia, kuten jousikvarteton. 
Corigliano on avoimesti homoseksuaali ja elää Mark Adamon kanssa New Yorkissa. Hän on kuulunut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan vuodesta 1991. Hänet on palkittu muun muassa Grawemeyer-palkinnolla vuonna 1991 ja Pulitzer-palkinnolla vuonna 2001. 
Corigliano sävelsi musiikin elokuvaan "Punainen viulu" (1998), jolla hän voitti Parhaan musiikin Oscar-palkinnon vuonna 1999.
Hugo Alfvén

Hugo Emil Alfvén (1. toukokuuta 1872 Tukholma – 8. toukokuuta 1960 Falun) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti ja taidemaalari. Hänen musiikkinsa on myöhäisromanttista.
Alfvén opiskeli vuosina 1887–1891 musiikkia Tukholman konservatoriossa, jossa hänen opettajiinsa kuului muiden muassa suomalaissyntyinen viulutaiteilija Johan Lindberg, ja jatkoi opintojaan myöhemmin Brysselissä. Hän sai myös yksityisopetusta Johan Lindegreniltä. Alfvén esiintyi vuosikymmenien ajan konsertoivana viulutaiteilijana ja orkesterimuusikkona. Vuosina 1910–1939 Alfvén työskenteli Uppsalan yliopiston musiikinjohtajana ja johti mieskuoro Orphei Drängaria vuoteen 1947 saakka.
Alfvén sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa sekä rapsodioita, joista suosituin on ”Midsommarvaka” (Juhannusyön valvojaiset). Vuosina 1946–1952 ilmestyivät hänen neliosaiset muistelmansa.
Laune

Laune on Lahden 24. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin eteläisessä osassa. Alue on kuulunut Hollolaan, josta se liitettiin 1933 Lahteen. Nykyään Launeen kaupunginosan naapureina ovat Hennalan, Asemantaustan, Kerinkallion, Nikkilän, Renkomäen ja Jokimaan kaupunginosat.
Vuonna 2017 Launeen kaupunginosaa vastaavan Lahden Launeen tilastoalueen väkiluku oli 6 185. Muun muassa Ali-Juhakkala, Patomäki ja Patoniitty ovat osa Launeen kaupunginosaa. Laune muodostaa osan Launeen suuralueeseesta, joka on 26 361 asukkaallaan (2017) Lahden väkirikkain suuralue.
Nimensä alue on saanut tunnetusta Launeen lähteestä. Launeen lähteen ympäristöön alkoi asutus tihentyä 1920-luvulla. Nimen Laune taustalla saattaa olla muinaissaksalainen, kelttiläinen tai gootinkielinen sana, joka merkitsee iloista . Launeen lähteen lähellä oleva kumpu oli muun muassa juhannusjuhlien suosittu paikka. Lähde peitettiin 1909, ja sen paikalle rakennettiin vesipumppuasema, jonka ympäristö on Lahden kulttuurihistoriallinen suojelukohde.
Kaupunginosan ydinalueen muodostaa 1940- ja 1950-luvuilla rakennettu omakotialue. Kaupunginosan palveluja ovat muun muassa terveysasema (Eteläinen lähiklinikka, Launeenkatu 74), päiväkoteja (mm. Launeen päiväkoti), neuvola, Launeen kirkko, Launeen koulu (keväällä 2019 väliaikaistiloissa; sis. Salinkallion koulu) ja Launeen kirjasto (Aurakatu 11). Lisäksi Laune on tuttu lahtelaisille kuluttajille kauppakeskittymästään. Launeen eteläosassa toimii Sylvia-koti päiväkoteineen ja steinerpedagogista erityisopetusta tarjoavine kouluineen (Kyläkatu 140).
Launeelle liikennöidään myös monia Lahden bussilinjoja.
Muuta.
Lahden Laune.
1980-luvulla Mallasjuoma mainosti kivennäisvettä, jonka raakavesi oli soraharjun suodattamaa pohjavettä. Tästä kivennäisvedestä, Lahden Launeesta, tuli valtakunnallinen käsite.
Uskonnolliset yhteisöt.
Launeella on esikoislestadiolaisten suuri linnamainen rukoushuone ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Launeen seurakunnan kirkko sen itäpuolella.
Rachid Taha

Rachid Taha (18. syyskuuta 1958 Oran, Ranskan Algeria – 12. syyskuuta 2018 Pariisi) oli algerialais-ranskalainen muusikko. Hänen musiikissaan oli vaikutteita raïsta, teknosta, rockista ja punkista. 
Elämä.
Taha syntyi vuonna 1958 Oranissa Algeriassa ja muutti vuonna 1968 Alsaceen, Ranskaan. 
Taha oli avoimen poliittinen ja vastusti mm. rasismia.
Musiikki ja diskografia.
Taha perusti ystäviensä kanssa 1980-luvun alkupuolella rock-yhtyeen Carte de Séjour (suom. oleskelulupa). Yhtye hajosi vuonna 1989. Sittemmin Taha tunnettiin sooloartistina.
Vuonna 1999 hän levytti yhdessä rai-muusikoiden Khaledin ja Faudelin kanssa live-albumi 1,2,3 Soleilsin. Omien sanojensa mukaan Taha ei kuitenkaan halunnut tulla leimatuksi maailmanmusiikin esittäjäksi tai rai-muusikoksi. Omasta mielestään Taha teki rock-musiikkia. Esimerkiksi Tekitoi-albumilta löytyy Clashin "Rock the Casbah" -kappaleesta arabiankielinen cover-versio, "Rock el Casbah".
Hänen kappaleensa "Barra Barra" voi kuulla elokuvassa Isku Mogadishuun ja vuonna 2008 julkaistun pelin Far Cry 2 trailerissa.
Ferruccio Busoni

Dante Michelangelo Benvenuto Ferruccio Busoni (1. huhtikuuta 1866 Empoli, Italia – 27. heinäkuuta 1924 Berliini, Saksa) oli italialainen säveltäjä, pianisti, pianopedagogi, kapellimestari ja esseisti. Busoni syntyi vuonna 1866 Empolissa, Italiassa. Hänen äitinsä oli pianisti ja hänen isänsä klarinetisti. 
Vuosina 1888–1890 Busoni toimi opettajana Helsingin musiikkiopistossa (nykyisen Taideyliopiston Sibelius-Akatemian edeltäjä) oppilaitoksen perustajan Martin Wegeliuksen kutsumana. Vuonna 1894 hän muutti Berliiniin, jossa hän esiintyi pianistina ja kapellimestarina ja toimi myös muun muassa Claudio Arraun, Egon Petrin ja Kurt Weillin opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana Busoni asui Bolognassa ja Zürichissä. Vuonna 1920 hän palasi Berliiniin.
Ferruccio Busoni oli Jean Sibeliuksen elinikäinen ystävä ja tämän musiikin puolestapuhuja.
Suurin osa Busonin musiikista on sävelletty pianolle. Hänen pianokonserttonsa (1904) on konserttokirjallisuuden massiivisimpia teoksia: teos kestää noin 70 minuuttia, ja mukana on kuoro. Hän myös sovitti pianolle Johann Sebastian Bachin teoksia. Lisäksi Busoni sävelsi oopperoita. Vuonna 1916 Busoni aloitti oopperansa "Tohtori Faustus", joka jäi kuitenkin kesken hänen kuoltuaan krooniseen nefriittiin vuonna 1924. Oopperan viimeisteli sittemmin Philipp Jarnach.
Busoni julkaisi musiikkia koskevia esseitä kokoelmissa "Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst" (1907) ja "Von der Einheit der Musik" (1923). Busonin pianosovituksilla Bachin urkuteoksista oli 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella suuri vaikutus Bachin musiikin nousulle yli sata vuotta kestäneestä unohduksesta.
Richard Addinsell

Richard Addinsell (13. tammikuuta 1904 – 15. marraskuuta 1977) oli brittiläinen säveltäjä, joka sävelsi pääasiassa elokuvamusiikkia. 
Addinsell syntyi lontoolaisen liikemiehen poikana ja kävi koulunsa kotona yksityisopetuksessa. Hän opiskeli Oxfordissa ja vuosina 1929–1932 Berliinissä ja Wienissä. 
Elokuvia, joihin Addinsell sävelsi musiikin ovat muun muassa:
Vuonna 1941 Addinsell sävelsi pianokonserton ("Warsaw Concerto") elokuvaa "Vaarallista kuutamoa" varten. Siitä tuli hänen tunnetuin teoksensa.
Miia

Miia, Mia on naisen etunimi. Se on ollut vuodesta 1984 suomalaisessa nimipäiväalmanakassa 30. huhtikuuta, jolloin nimipäiviään viettävät myös Mirja, Mira, Mirva, Mirjami, Mirka ja Mirkka. Vuosina 1973–1983 Miia oli almanakassa 2. heinäkuuta Marian rinnalla. 
Suomessa nimi Mia on 1900-luvun alusta huhtikuuhun 2025 mennessä annettu 9 090 ja Miia noin 10 060 naiselle, kumpikin myös muutamalle miehelle. Suurin osa Suomen Miia- ja Mia-nimisistä on syntynyt vuosien 1960 ja 2000 välisenä aikana.
Nimen alkuperä.
Kansanomaisessa käytössä Miia on ollut Mirjamin ja Mirjan kutsumamuoto. Mirjam on puolestaan Marian heprealainen asu.
Mirjam

Mirjam on naisen etunimi. Nimi on muunnos heprealaisesta nimestä "Miriam", jonka merkitys on epäselvä mutta joka ehkä tarkoittaa katkeraa, kapinallista tai toivottua – taustalla voi olla myös egyptin rakastettua merkitsevä sana. Raamatussa Mirjam on Mooseksen ja Aaronin sisar ja profeetta, joka toimi veljiensä rinnalla israelilaisten erämaavaelluksen johtajana.
Suomessa nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 26 977 naiselle ja alle kymmenelle miehelle.
Suomenruotsalaisessa kalenterissa Mirjamin nimipäivä on 30. huhtikuuta. Suomenkielisessä almanakassa samalle päivälle on sijoitettu joukko nimen muunnelmia, joista tavallisin on Mirja.
Tunnettuja Mirjam-nimisiä.
Mirjam Heino oli yksi kirjailija Kersti Bergrothin (1886–1975) käyttämistä nimimerkeistä
Nengone

Nengone on Uudessa-Kaledoniassa puhuttava austronesialainen kieli. Kieli kuuluu oseanialaiseen kieliryhmään. Kielen puhujat asuvat Marén saarella. Kielellä on arviolta 9400 puhujaa eikä sillä ole virallista asemaa.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan nengoneksi vuonna 1903.
Kieltä opetetaan kouluissa ja korkeakouluissa. Uusikaledonialainen OK! Ryos -yhtye laulaa musiikkiaan nengonen kielellä.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Kielioppi ja sanasto.
Lukusanat 1–10 nengoneksi: