tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Enneadit

Enneadit () on uusplatonilaisen filosofi Plotinoksen filosofinen pääteos. Sen kokosi hänen oppilaansa Porfyrios noin vuonna 270 Plotinoksen kuoleman jälkeen. Plotinosta pidetään usein uusplatonismin varsinaisena perustajana. Plotinos itse sanoi, että oli saanut platonilaisen koulutuksen Ammonios Sakkakselta, yhdeltä uusplatonismin perustajista.
Teos esittää Plotinoksen koko uusplatonilaisen filosofisen järjestelmän. Se on jaettu kuuteen osaan (enneadiin) ja jokainen osa edelleen yhdeksään lukuun (traktaattiin). Kreikan kielestä tuleva "enneadi" viittaa yhdeksään, näin "Enneadit" on siis kokoelma yhdeksän traktaatin ryhmiä.
Historia.
Porfyrios muokkasi Plotinoksen kirjoitukset viideksikymmeneksineljäksi tutkielmaksi, jotka vaihtelevat laajalti sekä pituudessa että lukujen lukumäärässä, paljolti koska Porfyrios jakoi joitakin alkuperäistekstejä osiksi ja liitti toisia yhteen saavuttaakseen tämän lukumäärän. Tämän jälkeen hän jakoi tutkielmat yhdeksän ryhmiin ja kokosi ne kolmeen osaan. Ensimmäinen osa sisälsi kolme ensimmäistä "Enneadia", toinen "Neljännen" ja "Viidennen Enneadin", ja kolmas "Kuudennen Enneadin". Korjattuaan ja nimettyään jokaisen tutkielman Porfyrios kirjoitti opettajastaan elämäkerran "Plotinoksen elämä", joka oli tarkoitettu "Ennadien" johdannoksi.
"Enneadeilla" on ollut paljon vaikutusta länsimaiseen ja Lähi-idän ajatteluun ennen kaikkea Augustinuksen ja monien arabialaisten ajattelijoiden kautta.
"Plotiniana Arabica".
Bysantin aikana, Länsi-Rooman kukistuttua, Plotinoksen kirjoitusten alkuperä joutui hämärän peittoon. Islamilaisten oppineiden (kuten Al-Kindi, Al-Farabi ja Avicenna) joukossa "Enneadien" osat IV-VI, jotka nykyään tunnetaan nimellä "Plotiniana Arabica" (”Arabialainen Plotinos”), kiersivät nimellä "Aristoteleen teologia" tai niitä lainattiin nimellä ”Vanhan viisaan miehen sanontoja”. Kirjoituksilla oli suuri vaikutus islamilaiseen filosofiaan, koska islamilaiset oppineet olivat kiinnostuneita Aristoteleen ajatuksista ja tutkivat hänen teoksiaan laajalti. Latinankielinen versio niin kutsutusta "Teologiasta" ilmestyi Euroopassa vuonna 1519.
Sisältö.
Porfyrioksen toimittama teos ei noudata "Enneadien" alkuperäistä kronologista järjestystä, vaan muodostaa enemmän eräänlaisen opinto-ohjelman, joka johtaa opiskelevan henkilön itseään koskevista aiheista kaikkeuden perimmäisiä totuuksia koskeviin aiheisiin.
Porfyrios kertoo itse, vaikkakaan ryhmittely ei ole kovin tiukka, että "Ensimmäinen Enneadi" käsittelee inhimillisiä ja eettisiä aiheita; "Toinen" ja "Kolmas Enneadi" enimmäkseen kosmologisia aiheita tai fyysistä todellisuutta; "Neljäs" sielua; "Viides" tietoa ja ymmärrettävissä olevaa todellisuutta; ja lopulta "Kuudes" Olevaa ja sen yläpuolella olevia asioita, Yhtä tai kaiken ensimmäistä prinsiippiä.
"Enneadeihin" viitataan "Enneadin", tutkielman, luvun ja rivin numeroilla. Esimerkiksi "Neljäs Enneadi" (IV), tutkielma seitsemän (7), luku kaksi (2), rivit yhdestä viiteen (1–5): IV.7.2.1–5.
Luettelo verkkoselaimista

Tämä on luettelo verkkoselaimista.
William Gallas

William Gallas (s. 17. elokuuta 1977 Asnières, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi muun muassa Englannin Valioliigassa Chelsean, Arsenalin ja Tottenhamin joukkueissa. Gallas on tunnettu työmoraalistaan ja puolustustaidoistaan.
Gallas aloitti uransa aikuisten tasolla SM Caenissa vuonna 1995. Vuonna 1997 hän siirtyi Ligue 1:n Marseilleen, missä pelasi vuoteen 2001 saakka. Toukokuussa 2001 hän siirtyi 6,2 miljoonalla punnalla Chelseaan, missä hän muodosti aisaparinsa John Terryn kanssa toimivan yhteistyön joukkueen puolustuksen keskustassa. Chelseassa Gallas voitti kaksi Valioliigan mestaruutta peräjälkeen vuosina 2005 ja 2006 sekä kertaalleen Englannin liigacupin vuonna 2005. Chelseaa Gallas edusti 213 kertaa ja teki niissä 14 maalia.
Gallas siirtyi 30. elokuuta 2006 Arsenaliin vaihtokaupassa, jossa Chelsea sai Arsenalista maajoukkuepuolustaja Ashley Colen. Lisäksi Chelsea maksoi Arsenalille viisi miljoonaa puntaa. Keväällä 2010 Arsenal ei suostunut Gallas'n vaatimaan kahden vuoden pituiseen sopimukseen ja Gallas lähti seurasta. Gallas pelasi kaikkiaan Arsenalissa 145 ottelua ja teki niissä 17 maalia. Hän myös toimi joukkueen kapteenina kaudella 2007–2008. 
Elokuussa 2010 Gallas siirtyi ilmaisella siirrolla Chelsean ja Arsenalin paikalliskilpailijan Tottenham Hotspurin riveihin, Gallas teki Tottenhamin kanssa vuoden mittaisen pelaajasopimuksen.
Ranskan maajoukkueessa Gallas debytoi lokakuussa 2002 Sloveniaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa, jonka Ranska voitti maalein 5–0. Kaikkiaan hän pelasi 84 maaottelua ja teki niissä viisi maalia.
TM Racing

TM on italialainen moottoripyörämerkki, joka tunnetaan tehokkaiden motocross- ja enduropyörien sekä mikroautomoottorien valmistajana. Insinöörit Claudio Flenghi ("mr. Engine") ja Francesco Battistelli ("mr. Frame") perustivat TM:n vuonna 1976. Nimi "TM" tulee Flenghinin ja Battistellin lapsista, Thomas ja Mirko. Vuonna 1977 TM valmisti ensimmäisen pyöränsä nuorelle kilpa-ajajalle, Gastone Serafinille. Vuonna 1978 rikkoutui 200 valmistetun TM motocross-pyörän raja.
Vuonna 1982 Francesco Battistelli jätti TM:n, ja hänen paikkansa otti kilpa-ajaja Gastone Serafini, joka jätti kilpauransa ja alkoi työskennellä täysipäiväisesti Claudio Flenghinin rinnalla. 1980-luvulla TM saavutti erinomaisia tuloksia niin kansallisesti kuin kansainvälisestikin.
Gerard Nijboer

Gerard Nijboer (s. 18. elokuuta 1955) on alankomaalainen kestävyysjuoksija.
Nijboer juoksi 26. huhtikuuta 1980 Amsterdamin maratonin voittoon tehden Alankomaiden ennätyksen ajalla 2.09.01. Ennätys pysyi voimassa 23 vuotta, kunnes Kamiel Maase rikkoi sen. Samana vuonna Moskovan olympialaisissa Nijboer oli sairastanut ennen juoksua virustaudin, mutta pysyi viiden hengen kärkiryhmässä juoksun loppuvaiheisiin saakka. Hän joutui antautumaan Waldemar Cierpinskille, mutta juoksi maaliin toisena 17 sekuntia Cierpinskille hävinneenä.
Vuonna 1982 Ateenassa pidetyissä EM-kisoissa Nijboer voitti EM-kultaa. Hänet valittiin samana vuonna Alankomaiden vuoden urheilijaksi. Hän osallistui maratonille myös 1984 ja 1988 olympialaisissa, mutta ei saavuttanut enää mitaleita. Hän voitti uransa aikana Amsterdamin maratonin neljästi. Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut kestävyysjuoksuvalmentajana KNAU-seurassa.
Ella Kanninen

Ella Kanninen (s. 3. marraskuuta 1974 Vihti) on suomalainen toimittaja ja juontaja. 
Elämä ja ura.
Kanninen kirjoitti ylioppilaaksi Nummelan lukiosta vuonna 1993 ja vietti sen jälkeen vuoden Ranskassa Grenoblessa yliopiston järjestämällä kielikurssilla. Hän valmistui toimittajaksi Tarton yliopistosta vuonna 1999. Kanninen on käynyt myös Suomen Ilmailuopiston lentoemäntäkurssin. Ennen televisiouraa hän kirjoitti artikkeleita muun muassa Kauneus ja terveys -lehteen. Kanninen kirjoitti joulukuussa 2021 ilmestyneen kirjansa "Jokanaisen remonttikirja" yhdessä Jasmiini Lappalaisen kanssa. Kirjassa annetaan ohjeita pintaremonttien tekoon itse.
Televisiotyö.
Kannisen televisioura alkoi Ylen Aamu-TV:ssä. Myöhemmin hän toimi uutistenlukijana TV1:ssä. Suomessa Kannisesta tuli tunnettu televisiokasvo kieltenopetusta antaneen TV1:n tositelevisiosarjan "Talo Italiassa" juontajana. Lisäksi hän toimi apulaistuottajana vuonna 2007 esitetyssä "Talo Espanjassa" -sarjassa. Keväällä 2010 esitettiin kilpailusarjan kolmas kausi "Talo Ranskassa", ja Kanninen toimi ohjelman apulaistuottajana ja juontajana.
Vuosina 2008–2009 Kanninen juonsi Yle Teemalla tiedeohjelmaa "Tutkiva juttu". Kanninen on juontanut ja toimittanut myös ajankohtaisia tapahtumia. Hän teki Ylelle taustajuttuja Torinon talviolympialaisista 2006. Kesällä 2010 hän juonsi Tangomarkkinat yhdessä Mikko Peltolan kanssa. Juhannuksena 2012 hän juonsi Iiro Rantalan kanssa Yle Teemalla 13-tuntisen "Juhannusjuna"-kulttuuriohjelman.
Kanninen juonsi MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmaa vuosina 2006–2007 Marco Bjurströmin kanssa. Hän palasi ohjelman juontajaksi seitsemännelle tuotantokaudelle syksyllä 2012 korvaten äitiyslomalla olleen Vappu Pimiän.
Kanninen on tehnyt myös matkailuohjelmia. Hän työskenteli muutaman vuoden Italian televisiossa matkailuohjelmassa "Il Viaggiatore". Yle Teema esitti kevätkesällä 2012 Italiaan keskittyvän matkailuohjelman "Tie Roomaan: kaksi pientä elefanttia", jossa Kanninen toimi oppaana. Kesällä 2012 Ylen Aamu-TV:ssä esitettiin Kannisen juontamaa matkailuohjelmaa "Ella Kannisen Toscana". Huhtikuussa 2016 ilmestyi Kannisen kirja "Ellan Toscana: Kyläelämää Italiassa".
Helmikuusta 2013 Kanninen juonsi "Puoli seitsemän" -ohjelmaa Yle TV1:llä. Hän oli alun perin Marja Hintikan sijainen tämän äitiysloman ajan, mutta jatkoi tehtävässä syyskuun 2014 loppuun. Kanninen palasi juontamaan ohjelmaa marraskuussa 2020. Kanninen joutui ohjelmasta sairauslomalle vuonna 2021 ja hänelle suoritettiin kohdunpoisto.
Yksityiselämä.
Kannisen aviomies Valerio Chinca on italialainen avaruusinsinööri, joka työskentelee energia-alalla. Heillä on kaksi poikaa. Kanninen asui Firenzen ulkopuolella Toscanan maaseudulla ennen kuin muutti lastensa kanssa 2019 takaisin Suomeen ja asettui asumaan Vantaan Ilolaan.
No Bull

No Bull on hard rock -yhtye AC/DC:n marraskuussa 1996 julkaisema video, joka sisältää 10. heinäkuuta 1996 Las Ventasin härkätaisteluareenalla Espanjan pääkaupungissa Madridissa kuvatun konsertin. Kuuluisa kappale "Back in Black" esitettiin ensimmäisenä edesmenneen Bon Scottin kunniaksi. Konsertti julkaistiin myöhemmin myös DVD:nä.
Kappaleluettelo.
DVD-versiossa on mukana konsertin lisäksi kappaleen "Hard as a Rock" musiikkivideo ja dokumentti kyseisen musiikkivideon teosta.
Call of Duty

Call of Duty on ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin perustuva pelisarja, jota julkaisee Activision ja kehittävät pääasiassa Infinity Ward, Treyarch ja Sledgehammer Games. Pelisarjassa käsitellään toista ja kolmatta maailmansotaa, kylmää sotaa sekä modernia terrorisminvastaista sotaa. ', ', ', ', ' ja ' sijoittuvat tulevaisuuteen.
Otakar Janecký

Otakar Janecký (s. 26. joulukuuta 1960 Pardubice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä, joskin viimeisillä pelikausillaan hänet nähtiin myös puolustajan paikalla.
Janecký on SM-liigassa toiseksi eniten tehopisteitä kerännyt ulkomaalainen.
Eric Perrin ohitti Janeckyn joulukuussa 2017 SM-liigan tehopisteissä.
1990-luvun alun ketjukaveri Jokereista, Teemu Selänne, on muistellut "Oton" olleen puhdaspiirteinen pelintekijä, joka ei edes pahemmin piitannut maalinteosta, vaan pyrki aina syöttämään laitahyökkääjilleen. Selänne arvioi Janeckýn olleen "Jevgeni Artjuhinin jälkeen vahvin pelaaja, jonka kanssa olen ikinä pelannut."
Hänen poikansa Otakar Janecký nuorempi on myös jääkiekkoilija, joka on pelannut Joensuun Jokipojissa.
Ura.
HC Pardubice.
Janecký aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Pardubicessa, jossa hän pelasi kaudet 1978–1990. Vuonna 1989 hän voitti sarjan syöttöpörssin 41 syötöllä 44 ottelussa.
SaiPa.
Kaudeksi 1990–1991 Janecký siirtyi Suomeen pelaten yhden kauden SaiPassa, missä hän teki joukkueen syöttö- ja piste-ennätyksen. SaiPa:n pudottua SM-Liigasta kauden päätteeksi, Jokerit osti Janeckýn itselleen. 
Jokerit.
Jokereissa Janecký voitti neljä SM-kultaa vuosina 1992, 1994, 1996 sekä 1997. Jokeriuransa aikana Janecký nousi erittäin suosituksi pelaajaksi kannattajien keskuudessa, ja moni pitääkin häntä Jokerien kaikkien aikojen parhaana pelaajana. Janeckýn ikimuistoisin jokerihetki lienee keväältä 1994, jolloin hän ratkaisi Suomen-mestaruuden Jokereille lyöden kiekon jatkoajalla ilmasta TPS:n maaliin.
Janeckýn katsotaan olleen tärkein yksittäinen pelaaja jokeridynastian luomisessa. Hän toimi keskushyökkääjänä monissa Jokerien 1990-luvun tähtiketjuissa. Näistä tunnetuimpia ovat Säilynoja–Janecký–Selänne ja Lind–Janecký–Varis. 1990-luvun puolivälissä hän muodosti Juha Jokiharjun kanssa persoonallisen parivaljakon. Pelitaitojensa ohella he eivät liiemmin olleet vastustajajoukkueen kannattajien suosiossa kaksikon silloin tällöin harrastamien teatraalisten kaatuilujen vuoksi. Tätä ”taiteenlajia” nähtiin Janeckýlta oikeastaan koko hänen SM-liigauransa ajan.
Janecký pelasi myös muutaman kauden Jokereissa harvinaisella desimaalipelinumerolla 91,1, joka viittasi joukkueen sponsorina toimineen radioaseman käyttämään ULA-taajuuteen.
Blues ja uran päätös Pardubicessa.
Jokereissa kului kahdeksan kautta, ja yhden Bluesissa pelatun kauden (1999–2000) jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa ja HC Pardubiceen. Pardubicessa hän pelasi neljä kautta, kunnes lopetti uransa vuonna 2004.
Maajoukkue.
Maajoukkueurallaan Janecký edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja vuosien 1989 ja 1992 MM-kilpailuissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa sekä 1993 ja 1994 MM-kilpailuissa. Arvokilpailuista hän keräsi olympiapronssin ja kolme MM-pronssia.
Lähteet.
Otakar Janecký Eurohockey-sivustolla
David Caruso

David Stephen Caruso (s. 7. tammikuuta 1956 Forest Hills, Queens, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on italialaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat etsivä John Kelly "NYPD Bluessa" (1993–1994) sekä kulttimaineeseen noussut komisario Horatio Caine televisiosarjassa "" (2002–2012). Lisäksi Caruso on näytellyt irlantilaisjengin johtajaa televisiosarjassa "Hill Street Blues". Caruso on myös näytellyt ensimmäisessä Rambo-elokuvassa "Rambo – taistelija" sheriffin apulaista Mitchiä. Hän näyttelee elokuvassa "Hudson Hawk – varkaista parhain" Kit Katia.
Caruso on voittanut Golden Globen vuonna 1994 parhaasta miespääosasta sarjasta "NYPD Blue" ja lisäksi hän sai samana vuonna Emmy-ehdokkuuden sarjasta "NYPD Blue". Caruso on menestynyt paremmin televisiosarjojen kuin elokuvien näyttelijänä .
Yksityiselämä.
Caruso on ollut kolmesti naimisissa. Ensimmäinen avioliitto oli Cheri Maugansin kanssa vuosina 1979–1984, toinen avioliitto oli näyttelijä Rachel Ticotin kanssa vuosina 1984–1987. Liitossa syntyi yksi lapsi (s. 1984). Kolmas avioliitto oli Margaret Buckleyn kanssa vuosina 1996–2007. Myöhemmin Caruso seurusteli Liza Marquezin kanssa, jonka kanssa he erosivat lokakuussa 2007. Heillä on kaksi yhteistä lasta, poika ja tytär. 
Näyttelemisen ohella Caruso oli "Steam on Sunset" -vaate- ja huonekaluliikkeen osaomistaja Miamissa.
Kaikki äidistäni

Kaikki äidistäni () on Pedro Almodóvarin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1999. Sen pääosissa ovat Cecilia Roth, Marisa Paredes, Penélope Cruz, Candela Peña, Antonia San Juan ja Rosa Maria Sardà. Elokuvaa pidetään yleisesti yhtenä Almodóvarin parhaista, ja se palkittiin muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla sekä seitsemällä Goyalla.
Elokuva käsittelee vaikeita asioita, kuten AIDSia, transsukupuolisuutta, sukupuolirooleja, uskontoa ja eksistentialismia. Hahmot esitellään suorasukaiseen ja romantisoimattomaan tyyliin, höystettynä kuitenkin ripauksella mustaa huumoria.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kaikki äidistäni" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Juoni.
Elokuva kertoo Manuela-nimisestä sairaanhoitajasta (Cecilia Roth), joka asuu Madridissa teini-ikäisen poikansa Estebanin kanssa. Esteban ja hänen isänsä eivät ole koskaan tavanneet toisiaan, ja ainut mitä Manuela on kertonut pojalleen isästä on, että tämä kuoli ennen hänen syntymäänsä. Esteban haluaa tulla kirjailijaksi ja pitää muistivihkoa aina mukanaan. Hän kirjoittaa parhaillaan tarinaa nimeltä "Kaikki äidistäni", jonka nimi on mukaelma Joseph L. Mankiewiczin elokuvasta "Kaikki Eevasta".
Juhlistaakseen Estebanin 17-vuotispäivää Manuela vie hänet katsomaan Tennessee Williamsin "Viettelyksen vaunu" -näytelmää. Esityksen päätyttyä Esteban juoksee Blance DuBoisin roolia näytelleen Huma Rojon (Marisa Paredes) auton perässä saadakseen nimikirjoituksen, jää toisen auton alle ja saa surmansa. Manuela lukee myöhemmin Estebanin muistivihkosta tämän halusta tavata isänsä. Toteuttaakseen poikansa viimeisen toiveen edes osittain, Manuela lähtee epätoivoisena etsimään pojan isää, Lolaa, joka on transsukupuolinen ja työskentelee Barcelonassa prostituoituna. Barcelonassa ollessaan Manuela tapaa vanhan ystävänsä Agradon (Antonia San Juan) ja ystävystyy sisar Rosan (Penélope Cruz), nuoren raskaana olevan nunnan kanssa, joka tuntee sekä Lolan että Huma Rojon.
Akron

Akron on kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 tehdyn väestönlaskennan mukaan itse kaupungissa oli 199 110 asukasta ja suur-Akronin alueella yli 700 000. Kaupunki perustettiin 1825 lähelle Ohio–Erie-kanavaa, ja siitä tuli tuotantoteollisuuden keskus hyvien kulkuyhteyksien ansiosta. Se on lempinimeltään "Yhdysvaltojen kumipääkaupunki", sillä sekä Goodyearilla että Firestonella on ollut pääkonttorinsa kaupungissa. Nykyisin siellä sijaitsevat Goodyearin pääkonttori ja erikoisrenkaiden valmistus, sekä Firestonen teknologiakeskus.
Akron sijaitsee Mississippin vesistön ja Suurten järvien välisellä vedenjakajalla. Se kasvoi voimakkaasti 1820-luvulta alkaen, kun alueelle valmistui kaksi kanavaa, joista saatiin kuljetusyhteydet ja vesivoimaa. Rautatie paransi kulkuyhteyksiä entisestään, ja niiden lisäksi helppo veden saatavuus houkutteli paikkakunnalle monia kumitehtaita.
Vuonna 1895 valmistunut paikallisjunalinja ABC-linja (Akron, Bedford, and Cleveland Railroad) kuljetti akronilaisia töihin Clevelandiin. Valmistuessaan se oli maailman pisin sähköjunarata, ja Yhdysvaltojen ensimmäisiä (jo ennen New Yorkin metroa).
Koko Yhdysvaltojen suurin Ku Klux Klan -paikallisosasto oli 1900-luvun alussa Akronin ympäristössä Summitin piirikunnassa, oman ilmoituksensa mukaan siinä oli 50 000 jäsentä. Monet korkeat virkamiehet olivat jäseniä.
Kaupungissa järjestetään vuosittain heinäkuussa mäkiautojen Amerikan mestaruuskilpailu. Vuonna 2013 kisa järjestettiin 76. kerran, ja siihen osallistui 430 kilpailijaa. Kisoja varten on rakennettu erityinen rata lähellä lentoasemaa sijaitsevalle kukkulalle. Rakennustyöt vuonna 1936 kuuluivat New Dealin työllistysohjelmaan, nykyisin radan omistaa Akronin kaupunki.
Ben Sheets

Ben M. Sheets (s. 18. heinäkuuta 1978 Baton Rouge) on yhdysvaltalainen baseball-syöttäjä ja olympiakultamitalisti Yhdysvaltojen joukkueesta Sydneyn olympialaisissa 2000. Milwaukee Brewers -seurassa pitkään pelannut Sheets allekirjoitti sopimuksen Atlanta Braves -seuran kanssa heinäkuussa 2012.
AkzoNobel

Akzo Nobel N.V. on monikansallinen yritys, joka toimii pinnoitteiden ja kemianteollisuuden aloilla. Sen pääkonttori on Arnhemissa, Alankomaissa, mutta toimintaa on yli 80 maassa ja työntekijöitä yli 50 000. Liikevaihdosta neljännes on lääkkeitä, 40 prosenttia pinnoitteita ja loput muita kemikaaleja. Suomessa toimii viisi konsernin yritystä, jotka edustavat kaikkia kolmea liiketoiminta-aluetta.
Yrityksen juuret juontavat Tanskaan, missä perustettiin vuonna 1777 maalitehdas "Det Holmbladske Selskab", ja Hollantiin, jossa aloitti vuonna 1792 lakkatehdas "Sikkens Lakken". Vuonna 1994 monialayritysrypäs yhdistyi Alfred Nobelin 1800-luvun lopulla perustaman Nobel Industries -yrityksen kanssa niin, että aseet jäivät Boforsiin ja muut alat uuteen Akzo Nobeliin.
Grete Waitz

Grete Waitz (o.s. Andersen, 1. lokakuuta 1953 Oslo – 19. huhtikuuta 2011 Oslo) oli norjalainen kestävyysjuoksija.
Waitz kilpaili nuoruudessaan keskimatkoilla ja osallistui Münchenin olympialaisiin 1 500 metrin juoksukilpailuun. Tämän jälkeen hän alkoi siirtyä pidemmille matkoille. Vuonna 1975 hän teki kahdesti 3 000 metrin maailmanennätyksen. Vuonna 1978 hän osallistui New Yorkin maratonille, jonka voitti. Seuraavana vuonna hän rikkoi ensimmäisenä naisena kahden ja puolen tunnin haamurajan saavuttamalla ajan 2.27.33. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden viisi kertaa (1978–1981, 1983) ja sijoittui kolmanneksi kaksi kertaa.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Waitz voitti maratonin kolmen minuutin erolla kakkoseen. Seuraavana vuonna Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui hopealle. Hän voitti urallaan New Yorkin maratonin yhdeksän kertaa (1978–1980, 1982–1986, 1988) sekä Lontoon maratonin kahdesti (1983 ja 1986).
Waitzin patsas on Oslon Bislett Stadionin ulkopuolella. Hänen mukaansa on myös nimetty juoksukilpailuja. Waitz harrasti juoksua huippu-urheilu-uransa jälkeenkin ja järjesti juoksutapahtumia, joissa pyrki jakamaan tietoa kestävyysjuoksusta ja terveydestä. 
Vuonna 2005 julkisuuteen tuli tieto, että hän sairastaa syöpää. Hän kuoli syöpään huhtikuussa 2011.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Waitzin kuvan yhden Boeing 787-8 -koneensa pyrstöön.
Shī shì shí shī shǐ

Shī shì shí shī shǐ () eli ”Herra Shin leijonansyönnin historia” on huomattavan kiinalaisen kielitieteilijän Zhào Yuánrènin kirjoittama kiinankielinen tarina. Se koostuu 92 eri tooneilla luettavasta "shi"-äänteestä. Kuultuna runoa on mahdoton ymmärtää, mutta kirjoitusmerkeillä kirjoitettuna samoin lausuttujen sanojen eli homofonien merkitykset voi erottaa toisistaan. Runo on klassista kiinaa, ja vernakulaarinen (kansanomainen) , nykyisellä mandariinikiinan kielellä kirjoitettu runo on hyvin erilainen.
Zhào oli Gwoyeu Romatzyh -latinisaatiojärjestelmän kehittäneen ryhmän johtaja. Järjestelmää ei voi käyttää klassisen kiinan latinisoimiseen, minkä osoittamiseksi Zhào kirjoitti leikkisän runon.
Näyte.
Kiinalaisin (yksinkertaistetuin) kirjoitusmerkein runon otsikko ja ensimmäinen säe kirjoitetaan seuraavasti: 
《施氏食狮史》
石室诗士施氏，嗜狮，誓食十狮。
Pinyin-järjestelmällä sama latinisoidaan seuraavasti:
Shíshì shīshì Shī shì, shì shī, shì shí shí shī.
Vapaasti käännettynä merkitys on seuraavanlainen:
Kivihuoneessa oli runoilija Shi, joka rakasti leijonien syömistä ja päätti syödä niitä kymmenen.
Dietmar Hamann

Dietmar "Didi" Hamann (s. 27. elokuuta 1973 Waldsassen, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hamann aloitti aikuisten uransa FC Wacker Münchenin joukkueessa. 1989 hän siirtyi Bayern Müncheniin, missä hän voitti kahdesti Saksan mestaruuden (1993/94 ja 1996/97), UEFA-cupin (1995/96), Saksan liigacupin (1997/98) ja Saksan Cupin (1997/98). Kaudeksi 1998/99 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin, missä hän pelasi vain yhden kauden ennen siirtymistään Liverpooliin. Liverpoolissa Hamann voitti Liigacupin kahdesti (2000/01 ja 2002/03), FA Cupin (2000/01), UEFA-cupin (2000/01), Mestarien liigan (2004/05) ja UEFA Super Cupin (2005/06). Kaudeksi 2006/2007 Hamann siirtyi Manchester Cityyn, jossa pelasi kevääseen 2009 saakka. 
Toukokuussa 2010 Hamann allekirjoitti yksivuotisen pelaajavalmentajasopimuksen MK Donsin kanssa. Hän päätti pelaajauransa helmikuussa 2011, jolloin siirtyi apuvalmentajaksi Leicesteriin. Hän toimi Stockport Countyn managerina saman vuoden heinäkuusta marraskuuhun.
Saksan maajoukkueessa Hamann pelasi vuosina 1997–2005 kaikkiaan 59 maaottelua, joissa teki viisi maalia. Hän oli joukkueessa voittamassa hopeaa 2002 MM-kisoista. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000 ja 2004.
Lämpövoimalaitos

Lämpövoimalaitos on voimalaitos, joka tuottaa ensin lämpöä, ja muuttaa sen edelleen sähköksi generaattorissa. Tyypillisimmin poltetaan jotain polttoainetta, vapautuneella lämmöllä höyrystetään vettä, höyry pyörittää höyryturbiinia ja tämä edelleen pyörittää generaattoria. Höyryturbiini ei pysty hyödyntämään kaikkea höyryssä olevaa energiaa. Höyryssä olevaa lämpöenergiaa voidaan joko ottaa hyötykäyttöön, jolloin kyseessä on vastapaine- eli lämmön ja sähkön yhteistuotantolaitos, tai lauhduttaa vesistöön tai ilmaan, jolloin kyseessä on lauhdevoimalaitos. Koska lauhdevoimalaitoksessa höyryturbiinin jälkeinen paine ja lämpötila voidaan laskea matalammaksi kuin vastapaineella, saadaan höyryturbiinista enemmän tehoa ja siten generaattorista enemmän sähköä, mutta loppu energia menee hukkaan. Vastapainevoimalaitoksessa höyry poistuu turbiinista kuumempana ja korkeammassa paineessa, joten sähköä saadaan vähemmän mutta toisaalta lauhteen energia voidaan hyödyntää. Tämän vuoksi lauhdevoimalaitoksia käytetään pelkkään sähköntuottoon, mutta mikäli lämmölle on paikallinen käyttökohde käytetään vastapainevoimalaitosta.
Voimalaitoksia jotka tuottavat samanaikaisesti lämpöä ja sähköä kutsutaan yhteistuotantovoimalaitoksiksi.
Lämpövoimalaitoksia ovat ydinvoimalaitokset sekä polttoaineita kuten puuta, turvetta, kotitalousjätettä, hiiltä ja biohiiltä käyttävät voimalaitokset. Lisäksi ns. kombivoimalaitoksessa on osana lämpövoimalaitos.
Metsätieteet Suomessa

Metsätieteet luetaan tavallisesti niin sanottuihin sovellettuihin tieteisiin, ja niiden kohteena ovat metsät, niiden toiminta ja käyttö. Alalajeina ovat esimerkiksi metsäekologia, dendrologia, metsämaatiede, metsänhoitotiede, metsäeläintiede, metsäpatologia, suometsätiede, metsäekonomia, puumarkkinatiede, metsä- ja puuteknologia sekä metsänarviointi.
Tutkimus.
Itä-Suomen yliopisto metsäekologian tutkimusryhmä on ollut yksi Suomen Akatemian valitsemista tutkimuksen huippuyksiköistä. Ryhmää johtaa akatemiaprofessori Seppo Kellomäki. Helsingin yliopistossa metsätieteissä on tehty huippututkimusta useilla aloilla, esimerkiksi metsien ja ilmakehän vuorovaikutuksen tutkimus yhteistyössä fysiikan laitoksen kanssa.
Metsäntutkimuslaitos (Metla) on metsätieteisiin painottunut valtion tutkimuslaitos. Suomen Metsätieteellinen Seura (perustettu vuonna 1909) edistää metsäntutkimusta Suomessa muun muassa järjestämällä tilaisuuksia, julkaisutoiminnalla sekä ottamalla kantaa ajankohtaisiin kysymyksiin.
Opetus.
Metsätieteitä opetetaan Suomessa akateemisella tasolla Helsingin yliopistossa maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa ja Itä-Suomen yliopistossa (Joensuussa) "Luonnontieteiden ja metsätieteiden tiedekunnassa, Metsätieteiden osastolla."
Metsätieteiden opiskelijoita kutsutaan metsäylioppilaiksi tai forsteiksi. Yliopiston metsätieteiden opiskelijoiden pitkäaikaisia ainejärjestöjä ovat Metsäylioppilaat ry ja Joensuun Metsäylioppilaat ry.
Metsätieteitä opiskellaan Helsingin yliopistossa metsätieteiden laitoksella, jonka pääaineita ovat metsien ekologia ja käyttö sekä metsäekonomia ja markkinointi. Näiden pääaineiden alla on yhteensä 13 opintosuuntaa.
Itä-Suomen yliopistossa järjestettävät opintokokonaisuudet:
Stephen Warnock

Stephen Warnock (s. 12. joulukuuta 1981 Ormskirk, Lancashire, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Aston Villassa, Englannin Valioliigassa. Hänen pelipaikkansa on vasempana laitapuolustajana tai puolustavana keskikenttänä.
Warnock on Liverpoolin junioriakatemian kasvatteja. Hän on ollut lainalla Bradford Cityssä sekä Coventry Cityssä. Liverpoolin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2004 Mestarien liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelussa Grazer AK:ta vastaan.
Aegukga (Etelä-Korea)

Aegukga (, hanja , ) on Korean tasavallan eli Etelä-Korean kansallislaulu. Myös Korean demokraattisen kansantasavallan kansallislaulusta käytetään samaa nimeä. Kyseessä on kuitenkin eri laulu (vrt. Achimŭn pinnara, ). Laulun sanoittajaa ei tiedetä. Sen arvellaan syntyneen 1900-luvun alkupuolella, ja sen tekijäksi on veikattu joko poliitikko Yun Chihoa tai An Chang-hoa, itsenäisyysmiestä ja opettajaa. Alun perin Aegukgaa laulettiin vanhan skottilaisen kansanlaulun Auld Lang Syne sanoin. Japanin miehityksen aikana (1910-1945) Aegukgan laulaminen oli kielletty. Maan ulkopuolella asuvat korealaiset jatkoivat kuitenkin sen laulamista, tuoden näin ilmi uskonsa maansa tulevaan vapautukseen. Vuonna 1937 Ahn Eak-tae, kansainvälisesti tunnettu korealainen muusikko, joka asui Espanjassa, sävelsi Aegukgaan oman sävelmän. Tämä julistettiin Korean tasavallan kansallislauluksi Shanghaissa, Kiinassa, jossa maanpakolaishallitus kokoontui. Aegugkka esitettiin virallisesti Korean tasavallan itsenäistymisjuhlassa 15. elokuuta 1948. Samana vuonna sen asema virallistettiin.
Tell

Tell on arkeologian termistössä rauniokumpu. Se esiintyy myös maantieteellisissä paikannimissä, esimerkiksi Tel Aviv.
Tunnettuja tellejä ovat muun muassa Israelissa sijaitsevat Tel Megiddo, Tel Hazor ja Tel Be’er Sheva, jotka muodostavat Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 2005.
Färsaarten jalkapallomaajoukkue

Färsaarten jalkapallomaajoukkue () edustaa Tanskalle kuuluvaa itsehallintoaluetta Färsaaria kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se on Yhdistyneen kuningaskunnan neljän osan (Englanti, Skotlanti, Wales ja Pohjois-Irlanti) sekä Gibraltarin ohella ainoa UEFAn jäsenenä ja Yhdistyneen kuningaskunnan osien kanssa ainoa FIFAn jäsenenä oleva maajoukkue Euroopassa, jonka edustama alue ei ole itsenäinen valtio.
Färsaaret ei ole koskaan selviytynyt arvokisojen lopputurnaukseen. Vaikka joukkue on ollut olemassa vuodesta 1930 lähtien, eivät FIFA eikä Färsaarten jalkapalloliitto laske kuin vuodesta 1988 lähtien pelatut ottelut virallisiksi. Island Gamesin jalkapalloturnauksen Färsaaret on voittanut 1989 ja 1991.
Vaikka Färsaaret onkin eräs Euroopan huonoimmin menestyneistä maajoukkueista, on se toisinaan kyennyt kiusaamaan isompiaan. Ensimmäisessä kansainvälisessä arvoturnauksen karsintaottelussaan 12. syyskuuta 1990 se voitti kotiottelussaan, joka pelattiin Ruotsin Landskronassa, Itävallan maalein 1–0. Sekä 2000 että 2004 EM-kisojen karsinnoissa se pelasi kotonaan tasapelin Skotlantia vastaan. Vuoden 2012 EM-karsinnoissa Färsaaret kukisti Viron lukemin 2-0. Ranskan EM-kisojen 2016 karsinnassa joukkue ylsi sekä vieras- että kotivoittoon Kreikasta. Kreikka-voitoilla saavuttamillaan kuudella pisteella se sivusi kaikkien aikojen parasta pistemääräänsä EM-karsinnoissa, jonka oli aiemmin saavuttanut EM-karsinnoissa 1996.
Toistaiseksi parhaan arvokisakarsintansa Färsaaret pelasi karsittaessa MM-kilpailuihin 2002. Se saavutti seitsemän pistettä kukistettuaan Luxemburgin kahdesti sekä pelattuaan tasapelin kisoihin selviytynyttä Sloveniaa vastaan.
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkue

Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkue edustaa Pohjois-Irlantia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa.
Pohjois-Irlanti samoin kuin kolme muuta Yhdistyneen kuningaskunnan osaa (Englanti, Skotlanti ja Wales), kilpailevat omilla joukkueillaan. Ennen vuotta 1921 Irlanti oli osa Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa ja koko saarta edusti yksi joukkue.
Pohjois-Irlannin maajoukkue on koko Irlannin jalkapallomaajoukkueen seuraaja, joka toimi ennen Irlannin vapaavaltion perustamista vuonna 1921. Joukkuetta hallinnoi Irlantilainen jalkapalloliitto ("Irish Football Association"), minkä päämaja on Belfastissa. Irlannin vapaavaltion perustamisen jälkeen vuonna 1926 perustettua Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkuetta hallinnoi Irlannin jalkapalloliitto ("the Football Association of Ireland"), joka pitää päämajaansa Dublinissa. Myös tasavallan maajoukkue ilmoitti edustavansa koko Irlannin saarta. Rajalinjat vakinaistettiin vasta vuonna 1946 ja kummassakin joukkueessa pelasi pelaajia joka puolelta saarta ennen vuotta 1950, jolloin laadittiin sääntö siitä, että pohjoisirlantilaiset pelaajat saivat edustaa vain Pohjois-Irlantia ja Irlannin tasavallan pelaajat vain Irlannin tasavaltaa. Vuoteen 1954 saakka molemmat joukkueet pelasivat Irlannin nimellä.
Pohjois-Irlannin maajoukkuetta kannattavat lähinnä unionistit, kun taas nationalistit kannattavat mieluummin Irlannin tasavallan maajoukkuetta. Vuonna 2002 Pohjois-Irlannin maajoukkueen kapteeni Neil Lennon lähti joukkueesta saatuaan lojalisteilta tappouhkauksen, koska hän pelasi Skotlannin Valioliigassa katolilaisten Celticissä.
Seppo Pehkonen

Seppo Pehkonen (s. 11. toukokuuta 1945) on helluntailaistaustainen ns. Toronton siunaus -liikkeen pastori. Hän on filosofian tohtori pääaineena fysiikka. Pehkosen väitöskirja käsitteli kiinteän aineen diffuusioilmiötä. Hän on kuitenkin jättänyt luonnontieteen vuonna 1973 ja toiminut vuodesta 1977 eri herätysliikkeiden tehtävissä, erityisesti kristillisessä lähetystyössä.
Pehkonen on toimittanut "Avainsanoma"-lehteä, joka teki lähetystyötä Neuvostoliiton alueella. Myöhemmin hän on toimittanut "Näky"-lehteä. Hän on toiminut pastorina Helsingin Siion-seurakunnassa ja Saalem-seurakunnassa sekä Porvoon helluntaiseurakunnassa. 
Vuodesta 1999 lähtien Pehkonen on toiminut pastorina Helsingin Cityseurakunnassa. Cityseurakunnat voidaan luokitella helluntailaisuudesta irtaantuneeksi tunnustuskuntiin sitoutumattomaksi uuskarismaattisuudeksi, ja niillä on yhteyksiä Toronton siunaus -liikkeeseen. Vuodesta 2007 on Pehkonen toiminut Keravan City-seurakunnan vt. pastorina ja 2008 vuoden alusta pastorina. Keväällä 2009 Helsingin Cityseurakunta ja Elämän Sana Helsinki yhdistyivät ja muodostivat Elämän Sana City -seurakunnan. Myöhemmin Elämän Sana City muutti nimensä takaisin Helsingin Cityseurakunnaksi. 
Pehkonen toimi Helsingin karismaattisen Logos-raamattukoulun rehtorina vuoteen 2006 asti. Logos-raamattukoulu lopetti toimintansa vuonna 2006 liian vähäisen osallistujamäärän vuoksi. 
Seppo Pehkonen on vuoden 2008 alusta nimitetty uudelleen "Näky"-lehden päätoimittajaksi.
Humphrey (kissa)

Humphrey (noin 1988 – maaliskuu 2006) oli kissa, joka oli Ison-Britannian pääministerin virka-asunnon lemmikkinä ja päähiirestäjänä 1989 – 1997. Humphrey saapui Downing Street 10:een noin vuoden ikäisenä ja asui talossa kolmen pääministerin, Margaret Thatcherin, John Majorin ja Tony Blairin aikana. 
Humphrey joutui muuttamaan virka-asunnosta kuukausi Blairin virkaanastumisen jälkeen, koska Cherie Blair ei tiettävästi tullut toimeen sen kanssa. 
Humphrey sai nimensä "Kyllä, herra ministeri" -sarjan Sir Humphrey Applebyn mukaan. Kissan ylläpito maksoi vuodessa noin 100 puntaa. Suurin osa kuluista oli ruokakuluja ja kulut maksettiin valtion budjetista. Humphrey sanottiin tehneen huomattavasti parempaa työtä kuin ammattimainen tuholaistorjuja, jolle maksettiin 4 000 puntaa vuodessa ja joka tiettävästi ei saanut kiinni yhtään hiirtä.
Pasi Turunen

Pasi Turunen (s. 1966) on suomalaisen evankelisen Patmos Lähetyssäätiön toiminnanjohtaja (2017–), radiotoimittaja ja teologian maisteri. Patmos Lähetyssäätiö on yhteiskristillinen lähetys- ja kehitysapujärjestö. Turunen toimii raamatunopettajana Kristillisessä Mediakeskuksessa (Studio24), joka on Patmos Lähetyssäätiön mediatoiminnan keskus ja hän on työskennellyt Patmoksen radiotoimittajana vuodesta 1990 lähtien. Hänen ohjelmiaan kuullaan mm. Radio Patmoksessa ja Radio Deissä. Turunen on myös yksi Aito avioliitto -yhdistyksen perustajista.
Toimittajana, opettajana ja kirjailijana.
Pasi Turunen on kirjoittanut useita kirjoja. "Vartiotorni - Valtakunta uudessa valossa" (Kuva ja Sana, 1995 / 2006 2.p.) tarkastelee Jehovan todistajia kriittisesti. Turunen on kirjoittanut myös vihkosen "Homoseksualismi - Rakkautta ja Rajoja" (Kuva ja Sana, 2002), jossa hän käsittelee kriittisesti parisuhdelakia. Hän on toimittanut yhdessä Petri Mäkilän kanssa Raamatun arvovaltaa käsittelevän teoksen "Jumalan Sana" ja kirjoitti "Uskon puolesta" -teoksen (Kuva ja Sana, 2011). Turunen korostaa kirjoituksissaan ja puheissaan sitoutumista historiallisissa uskontunnustuksissa muotoiltuun klassiseen kristinuskon tulkintaan.
Turunen osallistui keskustelijana Yle TV2:n Ajankohtaisen kakkosen homoiltaan lokakuussa 2010. Homoilta-ohjelma herätti julkisuudessa runsaasti keskustelua ja sittemmin ohjelma valittiin Vuoden journalistiseksi teoksi. 
Hartauskirjoitusten ja -puheiden lisäksi Turunen ottaa omilla verkkosivuillaan kantaa kristinuskoa koskeviin teologisiin, filosofisiin ja eettisiin kysymyksiin.
Nikolai Sologubov

Nikolai Sologubov (3. elokuuta 1924 Moskova, Neuvostoliitto – 30. joulukuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Sologubov aloitti pelaamisen vasta 25-vuotiaana. Hän pelasi 350 liigaottelua ja teki niissä 128 maalia. Sologubov oli yksi Neuvostoliiton parhaimmista pelaajista 1950- ja 1960-luvuilla.
Sologubov voitti kultaa Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 ja saavutti pronssia Squaw Valleyn olympialaisissa 1960. Sologubov pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1955–1961 ja 1963. Sologubov edusti jääkiekkoseuroja TsSKA Moskova ja SKA Kalinin.
Erikoisena tapahtumana voidaan pitää Sologubovin menoa Yhdysvaltain joukkueen pukuhuoneeseen jääkiekon loppuottelussa Squaw Walleyn olympialaisissa vuonna 1960. Kisat pidettiin ohuessa ilmanalassa ja amerikkalaispelaajat näyttivät väsyneiltä, joten kielitaidoton Sologubov osoitti yhdysvaltalaispelaajien tarvitsevan happea. Yhdysvaltalaispelaajat noudattivat neuvoa ja nousivat 3–4-tilanteesta 9–4-voittoon.
Södermanland

Södermanland (puhekielessä "Sörmland", ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Södermanlandin pinta-ala on 8 388,9 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 1 230 982 asukasta, joten väentiheys oli 146,7 asukasta neliökilometriä kohti.
Södernmanlandin rajanaapurit ovat Itä-Götanmaa, Närke, Västmanland ja Uplanti, joiden lisäksi maakuntaa rajaavat Itämeri ja Mälarenjärvi.
Nykyisessä läänijaossa maakunnan alue jakaantuu Tukholman läänin, Södermanlandin läänin, Västmanlandin läänin ja Itä-Götanmaan läänin alueelle.
Väestönkehitys.
Väestö lääneittäin.
Södermanlandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 1 230 982 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Midraš

Midraš (; monikko "midrašim") tarkoittaa juutalaisten kirjanoppineiden raamatullisten tekstien selitys- ja tulkintakirjallisuutta.
Hiekkalapio

Hiekkalapio on (lasten) leikkikalu, joka soveltuu hiekan kaivamiseen ja muokkaamiseen. Sitä käytetään yleensä hiekkalaatikolla, eikä sitä voida kovinkaan järkevästi käyttää oikeaan työhön sen kestämättömyyden, materiaalin ja rakenteen takia. Toisaalta leikeissä hiekkalapiona voi hyvin käyttää myös monia puutarhaistyöhön tai -harrastukseen valmistettuja, yleensä rakenteellisesti lujempia istutuslapioita.
Laajan kohdekäyttäjäryhmän vuoksi hiekkalapioita on monenlaisia: suuria, pieniä, eri värisiä, pitkävartisia, lyhytvartisia, suurilapaisia, pienilapaisia ja niin edelleen. Yleensä ne ovat kuitenkin noin 20 senttimetrin mittaisia ja muovisia.
Sofia (täsmennyssivu)

Sofia tai Sophia voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Voileipä

Voileipä on leipäviipale, jonka päällä voi olla voin, margariinin tai jonkin muun levitteen lisäksi myös esimerkiksi juustoa tai leikkelemakkaraa ja tomaattia, kurkkua tai muita vihanneksia.
Voileipiä nautitaan esimerkiksi välipalana tai eväinä. Monet nauttivat voileipiä myös aamiaisella ja muilla aterioilla.
Kerrosvoileipä (engl. "sandwich") muodostuu kahdesta tai useammasta kerroksittain asetetusta voileipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä.
Sergei Stanišev

Sergei Dmitrievitš Stanišev (; s. 5. toukokuuta 1966) on bulgarialainen poliitikko ja europarlamentaarikko. Hän on Bulgarian sosialistisen puolueen (Bălgarska Sotsialistitšeska Partija) entinen puheenjohtaja ja pääministeri suuressa koalitiohallituksessa 17. elokuuta 2005 – 27. heinäkuuta 2009.
Stanišev syntyi H’ersonissa Ukrainan SNT:ssa. Hän opiskeli Moskovan valtionyliopistossa, josta suoritti tohtorin tutkinnon historiasta 1994. Hän oli vierailevana kansainvälisten suhteiden luennoitsijana London School of Economicsissa 1998. Stanišev ei ole naimisissa, mutta asunut pitkään journalisti Jelena Jontševan kanssa.
Vuonna 1995 Staniševista tuli puolueensa ulkomaanasioiden osaston jäsen, jota hän johti 1996–2001. Toukokuussa hänet valittiin puolueen johtajistoon. Kesäkuussa 2001 hänet valittiin yksikamariseen Bulgarian parlamenttiin, kansalliskokoukseen Rusesta. Joulukuussa 2001 hänet valittiin puolueen puhemieheksi ja parlamenttiryhmän johtoon Georgi Părvanovin voitettua presidentinvaalit. Huhtikuusta 2004 Stanišev on ollut Euroopan sosiaalidemokraattinen puolueen puheenjohtajiston jäsen.
Kesäkuun 2005 vaaleissa Stanišev valittiin uudelleen parlamenttiin, tällä kertaa Burgasista. Hänen johtamansa vaaliryhmittymä "Koalicija za Balgarija" voitti 31% äänistä ja 82 paikkaa 240:stä. Hallitusneuvottelut olivat kivuliaat ja Stanišev suostui hallituksen muodostukseen vasta kuukauden neuvotteluiden jälkeen. 27. heinäkuuta 2005 parlamentti nimitti hänet pääministeriksi liitossa turkkilaisten liberaalipuolueen kanssa. Parlamentti kuitenkin äänesti hänen hallitustaan vastaan äänin 119–117. Tätä seurasi kahden viikon pattitilanne, jonka jälkeen Stanišev sai muodostettua hallituksen edellisen pääministeri Simeon Sakskoburggotskin NDSB:n kanssa. Hallitukseen tuli kahdeksan sosialistipuolueen edustajaa, viisi NDSB:n ja kolme turkkilaisten.
Staniševin mukaan hallituksen päämäärät olivat Euroopan integraatio, sosiaalinen vastuu ja talouskasvu. Parlamentti hyväksyi hallituksen 16. elokuuta äänin 168–67. Stanišev astui virkaansa 17. elokuuta 2005.
Staniševin pääminiserikaudella 2005–2009 Bulgaria liittyi Euroopan unioniin. Pääministerikautensa jälkeen hän pääsi Euroopan parlamenttiin ja vuonna 2012 hänestä tuli Euroopan sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja.
Vladimír Špidla

Vladimír Špidla (s. 21. huhtikuuta 1951, Praha) oli Tšekin pääministeri (ČSSD) heinäkuusta 2002 heinäkuuhun 2004, jonka jälkeen hänet nimitettiin komissaariksi Euroopan komissioon, jossa hän työskenteli tasa-arvoasioissa.
Špidla opiskeli historiaa Kaarlen yliopistossa Prahassa. Hän valmistui 1976. Tämän jälkeen hän työskenteli erilaisissa töissä, preservaattorina, meijerityöläisenä, sahalla, varastomiehenä ja kotiapulaisena, koska ei täyttänyt vaadittavia poliittisia vaatimuksia.
Samettivallankumouksen jälkeen Špidla liittyi kotikaupunkinsa Jindřichův Hradecin politiikkaan ja uudelleenperustettuun sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1992 hänestä tuli ČSSD:n presidiumin jäsen ja huhtikuussa 2001 puhemies. Vuonna 1996 hänet valittiin parlamenttiin. Hän toimi varapääministerinä ja työllisyys- ja sosiaaliministerinä Miloš Zemanin hallituksessa heinäkuusta 1998 heinäkuuhun 2002.
Špidla nousi pääministeriksi 12. heinäkuuta 2002 koalitiohallituksessa ČSSD:n ja pienten "kristillisen ja demokraattisen liiton, tšekkoslovakien kansanpuolueen" (KDU-ČSL) ja vapausliitto-demokraattisen unionin (US-DEU) kesken. Hän käytti myös presidentin valtuuksia helmikuusta 2003 maaliskuun alkuun presidentin toimikauden päätyttyä, ennen kuin parlamentti ehti valita uuden.
Hänen hallituksensa yritti ristiriidoista ja tuen vähyydestä huolimatta ajaa läpi talousuudistuksia vähentääkseen budjetin alijäämää, näitä oppositio arvosteli veronkorotuksiksi ilman kulujen leikkaamista ja talouskasvun elvyttämistä. Hidas talouskasvu kuitenkin jatkui hänenkin kaudellaan (BKT 3,3 % 2001, 2,9 % 2004).
Špidla erosi pääministerin tehtävistä 26. heinäkuuta 2004 puolueensa huonon europarlamenttivaalimenestyksen sekä puolueensa kannatuksen menetyksen vuoksi. Häntä seurasi sisäministeri ja varapääministeri Stanislav Gross, jonka hallitus ei kuitenkaan juuri muuttunut edellisestä. Špidla nimitettiin Euroopan komissioon 22. marraskuuta 2004.
Špidlaa pidetään puolueessaan vasemmistosiipeen kuuluvana, vaikkakin vahvasti kommunistivastaisena. Hän eurooppasuuntautunut ja tukee integraation jatkamista. Špidlaa pidetään rehellisenä ja korkeamoraalisena, mutta kuivana teknokraattina, joka ei kyennyt ilmaisemaan visioitaan kansalle, eikä pystynyt pitämään puoluettaan kurissa. Hänen nimitystään komissioon pidettiin kultaisena kädenpuristuksena, jonne hän sai paeta Tšekin politiikan taisteluja.
Špidla on naimisissa toista kertaa. Hänellä on kaksi lasta molemmista avioliitoista. Špidla puhuu sujuvasti saksaa ja ranskaa, mutta huonommin englantia.
Mihail Bytškov

Mihail Ivanovitš Bytškov (; 22. toukokuuta 1926 Ljubertsy, Neuvostoliitto – 17. toukokuuta 1997) oli venäläinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Hän pelasi 42 ottelua tehden 26 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1954, 1955 ja 1960. Bytškov pelasi 280 liigaottelua tehden 208 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Bytškov pelasi jääkiekkoseurassa Krylja Sovetov.
Konstantin Konstantinovitš Romanov

Konstantin Konstantinovitš Romanov (); (22. elokuuta 1858 Konstantinin palatsi, Strelna, Pietari, Venäjän keisarikunta – 15. kesäkuuta 1915 Pavlovskin palatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen aatelinen, Venäjän keisari Nikolai I:n pojanpoika ja suuriruhtinas.
Suku ja koulutus.
Konstantinin isä oli suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš Romanov ja äiti saksalaisyntyinen suuriruhtinatar Aleksandra Josifovna. Hänellä oli viisi sisarusta ja ainakin kuusi aviotonta sisaruspuolta. Konstantinin vanhin sisar suuriruhtinatar Olga Konstantinovna avioitui Kreikan kuningas Yrjö I:n kanssa vuonna 1867. 
Lapsuudesta asti Konstantin oli kiinnostunut taiteesta ja musiikista eikä niinkään sotapalveluksesta, mikä oli tapa venäläisissä aatelisperheissä. Hän palveli ensin Keisarillisessa laivastossa, mutta jätti sen kesken ja liittyi Keisarilliseen henkivartiokaartiin. 
Avioliitto ja lapset.
Konstantin avioitui Pietarissa vuonna 1884 herttuatar Elisabet Saksi-Altenburgin kanssa. Konstantinilla oli myös miessuhteita. Hän omistautui vahvasti perheelleen, johon syntyi yhdeksän lasta:
Kun ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914, Konstantin ja Elisabet olivat Saksassa Wildungenin kylpylässä. He olivat nyt vihollisvaltiossa ja päättivät paeta, mutta Saksan viranomaiset pidättivät heidät. Elisabet kirjoitti Saksan keisariperheelle ja pyysi apua. Saksan viranomaiset vapauttivat Konstantinin ja Elisabetin ja kuljettivat heidät Venäjälle. 
Kaikki perheen pojat palvelivat 1. maailmansodassa, ja heistä Oleg kaatui rintamalla vuonna 1914. Konstantin itse kuoli sairauteen 15. kesäkuuta vuonna 1915. Venäjän vallankumouksen yhteydessä pojista Ioann, Gavriil, Konstantin ja Igor joutuivat bolševikkien vangiksi lokakuun vallankumouksen aikana vuonna 1917. Ioann, Konstantin ja Igor teloitettiin Uralilla vuonna 1919. Konstantinin puoliso Elisabet sekä jälkeläiset Gavriil, Tatjana, Vera, ja Georgi onnistuivat siirtymään länteen. 
Konstantinin runoutta on julkaistu myös suomeksi.
Miloš Zeman

Miloš Zeman (s. 28. syyskuuta 1944 Kolín) on tšekkiläinen poliitikko, joka toimi vuosina 2013–2023 Tšekin presidenttinä. Hän oli sosiaalidemokraattisen puolueen (ČSSD) johtaja 1993–2001. Hän oli alahuoneen puhemies 1996–1998 ja pääministeri 1998–2002. Zeman nosti ennen heikon ČSSD:n 30 prosentin ääniosuuteen.
Poliittinen ura.
Zeman on taustaltaan taloustieteilijä. Prahan kevään jälkeissä "normalisoinnissa" hänet erotettiin kommunistipuolueesta, minkä jälkeen hänen oli vaikea saada töitä. Vuodesta 1989 hän oli Václav Klausin johtaman Kansalaisfoorumin edustaja ja vuodesta 1990 parlamentin jäsen. Kansalaisfoorumi hajosi huhtikuussa 1991, jonka jälkeen Zeman liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, jonka johtajaksi hän nousi helmikuussa 1993. Vuoden 1992 vaaleissa ČSSD sai kuusi prosenttia äänistä, mutta jo vuoden 1996 vaaleissa se sai 61 paikkaa ja nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Zeman oli alahuoneen puhemies 1996–1998. Vuonna 1998 ČSSD sai 32,3 prosenttia äänistä ja 74 paikkaa, jolloin Zeman muodosti vähemmistöhallituksen. Hänen kaudellaan talous kääntyi lievään kasvuun.
Zemanin hallitus hyväksyi brittiläis-ruotsalaisen BAE Systems/SAAB:in kanssa kaupan 24:sta JAS 39 Gripen -hävittäjästä. Senaatti kuitenkin esti 2,2 miljardin euron kaupan vuoden 2002 vakavien tulvien jälkeen. Hänen hallitukseensa liittyi monia ratkaisemattomia korruptiotapauksia.
Jäädessään sivuun Zeman valitsi puolueen johtoon Vladimír Špidlan. Špidla johti sosiaalidemokraatit jälleen voittoon 2002. Zemanin yritys päästä 2003 presidentiksi epäonnistui, kun hänen pitkäaikainen kilpakumppaninsa Václav Klaus valittiin. Zeman on arvostellut puolueen johtoa, mutta hänen poliittinen vaikutusvaltansa on vähäinen. Hän vetäytyi eläkkeelle maaseudulle Etelä-Määriin.
Zeman ilmoitti maaliskuussa 2007 eroavansa koko puolueesta, kun hän sai tietää sen puheenjohtaja Jiří Paroubekin olleen taustalla lakimies Zdeněk Altnerin Zemania vastaan nostamassa jutussa. Kyseinen lakimies vaatii ČSSD:lta 19 miljardin kruunun korvauksia eräästä Zemanin vuonna 2000 allekirjoittamasta kiinteistösopimuksesta.
Vuonna 2009 Zeman perusti uuden "Strana Práv Občanů – Zemanovci" (SPOZ) -puolueen. Se jäi äänikynnyksen alle vuoden 2010 vaaleissa.
Presidenttinä.
Zeman valittiin vuonna 2013 Tšekin presidentiksi. Presidentti valittiin ensimmäisen kerran suoralla kansanvaalilla.
Samettivallankumouksen 25-vuosipäivän juhlallisuuksissa marraskuussa 2014 Zemania heiteltiin kananmunilla. Zemania pidettiin liiaksi Venäjän ja Kiinan linjoja ymmärtävänä. Hän on vastustanut EU:n Venäjälle asettamia pakotteita. Hänen avustajansa Martin Nejedlý on työskennellyt venäläiselle Lukoil-öljy-yhtiölle.
Zeman valittiin jatkokaudelle 27. tammikuuta 2018. Hän sai ensimmäisellä kierroksella noin 39 prosenttia äänistä ja voitti keskustaliberaalin Jiří Drahošin toisella kierroksella 51,4 prosentin osuudella.
Syksyllä 2021 Zeman sairasteli vakavasti, mikä haittasi presidentin tehtävien hoitamista.