tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kielin kanava

Kielin kanava (saksaksi Nord-Ostsee-Kanal, vuoteen 1948 Kaiser-Wilhelm-Kanal) on 98 kilometriä pitkä kanava, joka kulkee Jyllannin niemimaan tyven poikki ja yhdistää Pohjanmeren Itämereen. Kanavan kautta laivat voivat liikennöidä Pohjanmeren ja Itämeren välillä kiertämättä Tanskaa. Kanava on yksi maailman vilkkaimmin liikennöityjä kanavia.
Historiaa.
Kielin kanavan edeltäjä oli vuonna 1784 valmistunut Eiderin kanava, joka yhdisti Pohjanmereen laskevan Eiderjoen yläjuoksun Itämereen Kielin kaupungin kohdalta. Näin syntyi kahden meren välinen 175 kilometriä pitkä vesireitti, josta rakennetun kanavan osuus oli 43 kilometriä. Eiderin kanava oli kuitenkin vain 29 metriä leveä ja 3 metriä syvä, mikä rajoitti sen käyttöä.
1800-luvun lopulla alettiin vaatia uuden kanavan rakentamista yhdistämään Saksan Pohjanmeren ja Itämeren satamat toisiinsa. Kesäkuussa 1887 aloitettiin uuden kanavan rakennustyöt, jotka veivät 9 000 työmieheltä kaikkiaan yhdeksän vuotta. Eiderin kanavasta poiketen uusi kanava vedettiin suoraan Kielistä Elben estuaariin Pohjanmerellä, tosin osaa Eiderjoen uomasta käytettiin hyväksi sitä rakennettaessa. 20. kesäkuuta 1895 kanavan vihki juhlallisesti käyttöön keisari Vilhelm II, joka purjehti kanavan päästä päähän, muurasi sen viimeisen kiven ja nimesi sen Kaiser-Wilhelm-Kanaliksi (”Keisari Vilhelmin kanava”).
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kanava julistettiin Versailles’n rauhansopimuksessa Saksan hallinnassa olevaksi kansainväliseksi vesireitiksi. Adolf Hitler sanoutui 1936 irti tästä pykälästä muun Versailles’n rauhansopimuksen mukana, mutta toisen maailmansodan jälkeen kanava avattiin jälleen kansainväliselle liikenteelle. Vuonna 1948 sen nimeksi vaihdettiin Nord-Ostsee-Kanal (”Pohjanmeren-Itämeren-kanava”). Suomeksi ja monilla muilla kielillä kanavaa kutsutaan Kielin kanavaksi.
Reitti.
Kielin kanavan Itämeren-pään sulut ovat Kielinvuonon länsirannalla, Kielin Holtenaussa. Länsipään sulut ovat Brunsbüttelin kaupungissa. Kanavassa ei ole muita sulkuja. 
Kielin kanavan pituus on 98,6 kilometriä. Kanavan syvyys on 11 metriä ja leveys 162 metriä, purjehdusleveys on 90 metriä. Laivaväylän vapaa korkeus on 40 metriä. Laivojen maksimisyväys on 9,5 metriä. Sulkuportit määrittelevät laivojen suurimmaksi pituudeksi 235 m.
Kanavan yli kulkee 10 siltaa, muun muassa Bundesautobahn 7 sekä Itzehoe–Heide- ja Neumünster–Rendsburg-rautatiet. Kanavan ali kulkee 2 tunnelia, molemmat Rendsburgissa. Lisäksi kanavan ylittää 14 lossia.
Kielin kanava lyhentää Pohjanmeren ja Itämeren välistä matkaa 200–400 meripeninkulmalla. Esimerkiksi laivamatka Helsingistä Hampuriin lyhenee kanavan ansiosta 328 mpk (31 %) ja Rotterdamiin 178 mpk (15 %).
Liikennemäärät.
Kanavan kautta kulkee päivittäin noin 100 kaupallista alusta. Lisäksi huvialuksia kulkee vuodessa noin 15 000. Vuosittain kuljetetun tavaran määrä on noin 100 miljoonaa tonnia.
Rautatiesillat.
Rendsburgissa Kielin kanavan yli kulkee näyttävä rautatiesilta (). Kyseessä on Hampurista Neumünsterin kautta Flensburgiin ja edelleen Tanskaan kulkeva päärata.
Hochdonnissa kanavan yli kulkee Marschbahn-rata Hochdonnin rautatiesiltaa () pitkin.
Sylvesterin–Gallain lause

Sylvesterin–Gallain lause on kuuluisa geometrian lause, joka kuuluu seuraavasti: 
"Jos on määrätty n pistettä tasossa eivätkä ne sijaitse samalla suoralla, on aina olemassa sellainen suora, joka kulkee täsmälleen kahden määrätyn tason pisteen kautta."
Lauseen otaksui James Joseph Sylvester vuonna 1893 ja todisti Tibor Gallai vuonna 1944. Lauseesta on olemassa yleisempikin versio nimeltä Beckin lause. Sylvesterin–Gallain lause ei ole voimassa jos pisteitä on äärettömän monta. Eräs vastaesimerkki saadaan lattiisista formula_1.
Todistus.
Sylvesterin–Gallain lauseen todistus: Oletetaan vastoin väitettä, että kaikki pisteet eivät ole samalla suoralla. Tarkastellaan niiden suorien joukkoa, jotka kulkevat ainakin kahden annetun pisteen kautta. Näiden joukossa on suora "l" ja piste "A" siten, että etäisyys "||A-l||" on positiivinen, mutta pienin mahdollinen annettujen pisteiden joukossa. Oletetaan, että suoralla "l" on enemmän kuin kaksi pistettä. Tällöin ainakin kaksi "l":n pistettä, olkoot ne "B" ja "C", ovat samalla puolella pisteen "A" ja "p" kautta kulkevaa suoraa, missä "p" on "A":n projektio "l":llä. Tällöin joko "||AB-C||&lt;||A-l||" tai "||AC-B||&lt;||A-l||", mikä on ristiriita "A":n ja "l":n minimaalisen etäisyyden kanssa.
Natacha Atlas

Natacha Atlas (, s. 20. maaliskuuta 1964 Bryssel) on monia eri tyylejä musiikissaan yhdistelevä belgialainen laulaja ja muusikko. Hänen musiikissaan yhdistyvät muun muassa arabimusiikki, Pohjois-Afrikan musiikki, hip hop, drum'n'bass sekä reggae. 
Belgiassa syntyneen Atlasin sukujuuret ovat Egyptissä, Marokossa ja Palestiinan alueella. Hän vietti varhaislapsuutensa Brysselin maahanmuuttajalähiössä imien vaikutteita aasialaisesta ja arabikulttuurista. Atlas asui teini-ikäisenä myös Englannissa.
1990-luvun alussa Atlas liittyi jäseneksi englantilaiseen maailmanmusiikkiyhtyeeseen Transglobal Underground. Tiivistä yhteistyötä Transglobal Undergroundin kanssa yhä jatkava Atlas julkaisi ensimmäisen soololevynsä 1995. Hänen soololevytyksensä nauttivat suurta suosiota etenkin Ranskassa.
Atlas on laulanut useilla kielillä: ranskaksi, englanniksi, arabiaksi ja hindiksi.
Michael Chiklis

Michael Chiklis (s. 30. elokuuta 1963 Lowell, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Chiklis näytteli 1990-luvun alussa "Kuuma piiri" -televisiosarjassa. "Daddio"-sarjan jälkeen Chiklisin vaimo kehotti häntä laihtumaan. Käytyään salilla ja laihduttuaan 23 kiloa Chiklis sai roolin "Shield – lain varjolla" -sarjasta, joka oli hänen uransa käännekohta. 
Chiklis näytteli Shieldin pääosaa Vic Mackeytä 2002–2008, ja sai siitä useita palkintoja ja ehdokkuuksia, kuten Emmyn ja Golden Globen vuonna 2003.
Chiklisillä on kaksi tytärtä.
Jakub Janda

Jakub Janda (s. 27. huhtikuuta 1978 Čeladná, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Kaudella 2004–2005 hän voitti yhden mäkihypyn maailmancup-osakilpailun ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Vuonna 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa hän voitti normaalimäestä hopeaa ja suurmäestä pronssia, jotka ovat hänen uransa ainoat arvokisamitalit. Joukkuekilpailuissa Tšekin joukkue oli sijoilla seitsemän (normaalimäki) ja kahdeksan (suurmäki).
Janda aloitti kauden 2005–2006 loistavasti. Kauden yhdestätoista ensimmäisestä kilpailuista hän voitti viisi ja sijoittui yhteensä yhdeksän kertaa palkintokorokkeelle. Keski-Euroopan mäkiviikon voitosta Janda kävi tasaisen taistelun Janne Ahosen kanssa ja lopulta voitto jaettiin heidän päätyessään tasapisteisiin. Mäkiviikon jälkeen Janda alkoi osoittaa hiipumisen merkkejä ja kauden molemmat arvokisat, lentomäen MM-kisat ja Torinon olympialaiset, sujuivat häneltä heikosti. Salpausselällä Lahdessa hän oli toinen. Jandan pahin uhkaaja maailmancupissa oli Janne Ahonen, joka myös hiipui ratkaisevilla hetkillä eikä onnistunut saavuttamaan Jandan alkukaudesta saavuttamaa etumatkaa, ja näin Janda voitti ensimmäisenä tšekkiläisenä hyppääjänä maailmancupin kokonaiskilpailun.
Torinon olympialaiset olivat Jandalle pettymys. Hän jäi normaalimäessä sijalle 13, suurmäessä sijalle 10 ja joukkuemäessä yhdeksänneksi. Kaudella 2006–2007 hän sijoittui maailmancupissa parhaimmillaan neljänneksi ja oli kokonaiskilpailussa sijalla 22. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli normaalimäessä 18:s, suurmäessä 20:s ja joukkuekilpailussa yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui normaalimäessä 14:nneksi.
Keravan vaakuna

Keravan vaakuna on Keravan kaupungin tunnus. Sen heraldinen selitys kuuluu ”sinisessä kentässä yläreunaltaan lohenpyrstökoroinen kultahirsi.” Kuvio esittää puusepän tekemää liitosta, "sinkkausta", ja se viittaa puusepänteollisuuteen, joka oli Keravan merkittävin teollisuudenala 1900-luvun puolessavälissä. Nykyisen vaakunan suunnitteli Ahti Hammar, joka on tehnyt suuren osan Suomen muistakin kunnallisvaakunoista. Vaakuna otettiin käyttöön 1956. Sitä ennen käytössä oli vuosina 1946–1955 Ilmari Tapiovaaran suunnittelema vaakuna, jossa oli kuusikoroisesti hopeanvihreäkatkoinen kilpi ja yläkentässä punainen K-kirjain sekä alakentässä hopeinen ratas. Sitä pidettiin kuitenkin epäheraldisena, sillä sääntöjen mukaan vaakunat eivät saa sisältää kirjaimia, ja se päätettiin vaihtaa. Nykyisin Keravan kaupunki käyttää kaupallisiin ja markkinointitarkoituksiin vaakunan sijaan erityistä logoa, jonka se otti käyttöön vuonna 2002. Vaakunaa käytetään kuitenkin edelleen kaupunkia kokonaisuutena käsittelevissä yhteyksissä.
Windowsin tietoturvakeskus

Windowsin tietoturvakeskus () on Windows XP-(SP2:sta lähtien) ja Windows Vista -käyttöjärjestelmien osa, jonka ensisijaisena tarkoituksena on suojata tietokonetta. Suojaamiseen käytetään kolmea tekniikkaa: automaattiset päivitykset, palomuuri sekä virustentorjuntaohjelmisto. Tietoturvakeskus ilmoittaa, mikäli jokin asetuksista on poissa päältä. Tietoturvakeskus myös ilmoittaa tästä käyttäjälle, ellei hän ole sitä erikseen estänyt. Windows Vistassa tietoturvakeskukseen kuuluu myös käyttäjätilien valvonta. 
Tietoturvakeskusta on kritisoitu muiden muassa tietoturvayhtiöiden taholta, jotka väittävät Microsoftin käyttävän väärin asemaansa integroimalla sen Windowsiin. Muun muassa Symantec kertoo sen rajoittavan käyttäjien valintamahdollisuuksia, koska käyttäjällä ei ole mahdollisuutta valita vastaavaa kilpailijan valmistamaa tuotetta.
Dame

Dame tarkoittaa seuraavia asioita:
Katso myös.
Dame liittyy myös seuraaviin:
Eicca Toppinen

Eino Matti "Eicca" Toppinen (s. 5. elokuuta 1975 Vantaa) on suomalainen sellisti ja Apocalyptica-yhtyeen perustajajäsen. Toppinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa. Apocalyptican ohessa Toppinen on tehnyt musiikkia teatterille (Suomen Kansallisteatterin näytelmä "Rikos ja rangaistus"), vieraillut Moonsorrow-, HIM-, Sepultura- ja Bullet for My Valentine -yhtyeiden levyillä sekä soittanut Total Cello Ensemblessa ja Avantissa. Toppinen on säveltänyt "Musta jää" -elokuvaan musiikin, josta hän voitti Jussi-palkinnon vuonna 2008. Yhdessä Perttu Kivilaakson kanssa Toppinen on säveltänyt Suomen Kansallisoopperalle teoksen "Indigo" (2016). 
Uran alkuvaiheet.
Toppisella on kolme siskoa ja yksi veli. Perhe on lähtöisin Vantaan Hakunilasta. Lapsena hän opiskeli Vantaan musiikkiopistossa Pirkko Tolosen oppilaana. Vanhemmat kehottivat häntä menemään lukioon, mutta hän ei koskaan kirjoittanut ylioppilaaksi, koska keskittyi Apocalypticaan.
Yksityiselämä.
Toppinen oli naimisissa näyttelijä Kirsi Ylijoen kanssa ja heillä on kaksi lasta Eelis ja Ilmari. Toppinen ja Ylijoki seurustelivat vuodesta 1996 alkaen ja menivät naimisiin vuonna 1997. Maaliskuussa 2020 he ilmoittivat eronneensa. Heillä on myös yhteinen musiikkiprojekti, kellariyhtyeenä aloittanut Cherry and the Vipers, jossa Toppinen soittaa rumpuja ja Ylijoki laulaa.
Jari Nissinen

Jari Nissinen (s. 17. heinäkuuta 1964 Rautavaara) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa sekä käsikirjoittanut ja ohjannut näytelmiä. Helmikuussa 2015 ilmestyi Nissisen esikoisromaani, psykologinen trilleri "Paha mieli" ja 2018 ilmestyi historiallinen romaani "Lahtiase". Kirjoittaja luki ne myös äänikirjoiksi. Muita äänikirjoja Jari Nissinen on lukenut yli kaksisataa.
Nissinen valmistui Teatterikorkeakoulusta näyttelijäksi vuonna 1993. Hän on näytellyt muun muassa Ryhmäteatterissa, Kouvolan Teatterissa, Q-teatterissa, Teatteri Jurkassa, Wasa Teaterissa, Riksteaternissa, Radioteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa.
Nissinen on myös käsikirjoittanut ja ohjannut näytelmiä. Lahden kaupunginteatterissa sai ensi-iltansa Nissisen kirjoittama, aseteknologiaa ja -kauppaa käsittelevä "Suomi-konepistooli". Kulttikomediassa Rumble Nissinen toimi sekä näyttelijänä että alkuperäiskäsikirjoittajana.
Filmografia.
Elokuvat.
Lähde
Antti Autti

Antti-Matias Antero Autti (s. 15. maaliskuuta 1985 Rovaniemi) on suomalainen kilpailu-uransa lopettanut lumilautailija.
Vuonna 2005 Autti voitti half-pipen ja big airin MM-kultaa sekä X Gamesin lumikourukilpailun. Hän pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan ensimmäisenä ei-yhdysvaltalaisena, joka on voittanut X Gamesin. Torinon olympialaisissa 2006 Autti sijoittui viidenneksi lumikourukilpailussa. Häntä pyydettiin myös Vancouverin olympialaisiin 2010, mutta hän jatkoi lumilautailua vapaalaskijana.
Joulukuussa 2013 Autti laski viidenneksi halfpipen maailmancupin osakilpailussa Rukalla lähes kolmen vuoden kilpailutauon jälkeen ja toimi varaedustajana Sotšin olympialaisissa 2014.
Autti aloitti lumilautailun keväällä 1995. Kaudella 2003–2004 hän sijoittui lumilautailun maailmancupissa kokonaiskilpailun toiseksi.
Autti oli jo monta vuotta laskenut lumilautamerkki Flow:lle mutta vuonna 2009 tiet erosivat. Tämän seurauksena Autti vaihtoi laskemaan Ndk:lle.
Uralilais-siperialaiset kielet

Uralilais-siperialaiset kielet on hypoteettinen kielikunta, johon kuuluisivat seuraavat kielikunnat:
Historia.
Uralilaisten ja eskimo-aleuttilaisten kielten rakenteelliset samankaltaisuudet huomattiin jo varhain. Tanskalainen teologi Marcus Wöldike vertaili grönlantia ja unkaria toisiinsa vuonna 1746. Vuonna 1818 Rasmus Rask piti grönlantia uralilaisten kielten sukulaisena ja esitti luettelon yhteistä alkuperää olevista sanoista. Rask tosin oletti myös uralilaisten ja altailaisten kielten olevan sukua keskenään. Vuonna 1959 Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirjassa julkaistiin Knut Bergslandin artikkeli The Eskimo-Uralic Hypothesis (Eskimo-uralilainen hypoteesi), jossa kirjoittaja esitti joitakin kieliopin yhteisiä piirteitä ja samaa alkuperää olevia sanoja. Vuonna 1962 Morris Swadesh esitti tšuktšilais-kamtšatkalaisten ja eskimo-aleuttilaisten kielten kuuluvan samaan kielikuntaan. Vuonna 1998 Michael Fortescue julkaisi kirjan "Language Relations across Bering Strait" (Kielisukulaiset kahden puolen Beringinsalmea), jossa hän esitti hypoteesin uralilais-siperialaisesta kielikunnasta.
Yhteiset piirteet.
Uralilais-siperialaisen kielikunnan tueksi on löydetty yhteisiä piirteitä sekä fonologiasta, morfologiasta että sanastosta.
Fonologia.
Uralilais-siperialaisten kielten kantakielten rekonstruoidut konsonantistot ovat hyvin samanlaisia keskenään. Yhteisenä piirteenä ovat soinnillisten kluusiilien puuttuminen sekä soinnillisten frikatiivien esiintyminen samoilla artikulaatiopaikoilla: labiaalisena, dentaalisena, palataalisena ja velaarisena sekä tšuktšilais-kamtšatkalaisissa ja eskimo-aleuttilaisissa kielissä myös uvulaarisena. Myös nasaalit esiintyvät samoilla artikulaatiopaikoilla. Lisäksi yhteistä ovat kolme sibilanttia, likvidat ja puolivokaalit.
Morfologia.
Yhteisiä morfologiasia piirteitä ovat 
Sanasto.
Michael Fortescue esittään teoksessaan 95 sanaa, joilla on olemassa etymologinen vastine ainakin kolmessa kielikunnassa sekä lisäksi muita sanoja, jotka esiintyvät kahdessa kielikunnassa. Yhteistä alkuperää oleviksi sanoiksi hän esittää mm. seuraavat sanat: *ap(p)a ’isoisä’ ja *kað’a ’vuori’.
Stadion (juoksu)

Stadion () oli Olympian kisoissa ja muissa panhelleenisissä kisoissa käyty juoksukilpailu. Siinä juostiin kisapaikan yhden stadioninmitan eli 600 jalan pituinen juoksurata eli stadion päästä päähän. Koska jalka oli eri pituinen eri paikoissa, juoksumatka vaihteli kisoittain. Usein stadionin voittajaa juhlittiin myös kisojen voittajana. Stadion oli osana myös antiikin viisiottelun ohjelmassa.
Stadion Olympian kisoissa.
Olympian kisoissa stadion oli ensimmäinen ja alussa ainoa urheilulaji heti ensimmäisistä vuoden 776 eaa. kisoista lähtien. Tuolloin juoksun voitti Koroibos. Lisäksi kisoihin kuului poikien stadionjuoksu, joka otettiin mukaan 37. olympiadin kisoissa vuonna 632 eaa. Kisoissa stadionin matka eli Olympian stadionin juoksuradan pituus oli 192,27 metriä. Lähtölaukaus töräytettiin torvella. Toimitsijat ("hellanodikai") pitivät huolen, ettei varaslähtöjä otettu, ja tarkkailivat huijauksia ja maaliintulojärjestyksen. Mikäli juoksijat ylittivät maalilinjan yhtä aikaa, kilpailu uusittiin.
Olympian kisoissa stadion nähtiin kisojen tärkeimpänä lajina, ja koko kisat nimettiin lajin voittajan mukaan. Lisäksi voittajalla oli oikeus sytyttää uhrituli. Kisojen muita juoksulajeja olivat diaulos, dolikhos ja hoplitodromos.
Seuraavassa luetellaan stadionin ja poikien stadionin tunnetut voittajat Olympian kisoissa. Luettelo perustuu Foundation of the Hellenic World -säätiön kokoamaan tietokantaan, johon on koottu antiikin ajalta säilyneet tiedot kisojen voittajista (katso myös: luettelo Olympian kisojen voittajista). Säilyneet tiedot ovat epätäydellisiä.
Lähteet.
Ruokasipuli

Sipuli eli ruokasipuli ("Allium cepa") on laukkojen eli sipulien ("Allium") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on sukunsa tunnetuimpia ja yleisimmin käytettyjä syötäviä, viljeltyjä kasveja. 
Sipuliksi kutsutaan yleisesti myös turvonnutta lehtityveä, johon kasvi (esimerkiksi tulppaanit) varastoi ravintoa seuraavalle vuodelle.
Historia.
Sipulia on viljelty ainakin vuodesta 3500 eaa. Aasiassa. Muun muassa pyramidien rakentajat söivät ja viljelivät sipulia. Sipulia on helppo viljellä, kuljettaa ja varastoida. Sipulin syömisestä on merkkejä palestiinalaisissa pronssikauden jäänteissä jo 5000 eaa., mutta nämä ovat voineet olla villejä sipuleita.
Ulkonäkö.
Ruokasipuli kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat puoliliereitä ja sinivihreitä. Tyven sipulista kohoava varsi on ontto, kukintona on tiheä sarja sen päässä. Kukan kehä on valkea tai violetti. Siementen lisäksi se tuottaa usein itusilmuja.
Sipulin lajikeryhmät.
Ilmasipuli on myös luokiteltu sipulin lajikeryhmäksi ("Allium cepa" Proliferum-ryhmä) tai muunnokseksi ("A. cepa" var. "viviparum"), mutta sitä pidetään ensisijaisesti ruokasipulin ja pillisipulin risteymänä ("Allium" × "proliferum").
Kasvatus.
Esimerkiksi Keski-Euroopassa on yleistä kasvattaa sipuleita suoraan peltoon kylvetyistä siemenistä.
Lyhyemmän kasvukauden Suomessa suorakasvatus siemenistä onnistuu ehkä Etelä-Suomessa, IA- ja IB-kasvuvyöhykkeillä. Tuleentuminen varastointi varten riippuu kesän säistä. Kesäkäyttöön sipulit voidaan korjata keskenkasvuisinakin. Varmin sato Suomesssa saadaan pikkuistukkaista eli pistosipuleista, jotka ovat edellisenä kesänä siemenestä kasvatettuja pienikokoisia sipuleita. Toukokuussa kasvuun laitettuna, niillä on paljon etumatkaa siemenkylvöön verrattuna ja tuleentuminen on todennäköisempää.
Triviaa.
Sipulissa on raakana voimakas haju ja terävä maku, joka katoaa, jos sitä kypsennetään pitkään. Samalla sipuli makeutuu.
Puutarhaliitto ja Kotimaiset Kasvikset valitsivat vuoden 2015 vihannekseksi sipulin.
Laukat

Laukat eli sipulit eli kotalaukat ("Allium") on narsissikasvien heimon suku, johon kuuluu noin 1 250 lajia. Ne kasvavat luonnonvaraisina pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla alueilla. Monia niistä viljellään ja käytetään ruoaksi. Lajeille on yhteistä voimakas, "sipulimainen" tuoksu. Ne ovat monivuotisia ja talvehtivat sipulinsa eli turvonneen lehtiruusukkeen tyven avulla.
Neulamäki

Neulamäki on kaupunginosa Kuopiossa noin 4–5 kilometriä keskustasta lounaaseen. Asukkaita Neulamäessä on noin 5 200. Kaupunginosa rajoittuu idässä Savilahden, etelässä ja lounaassa Kolmisopen ja luoteessa Neulaniemen kaupunginosiin. Neulamäen länsiosassa sijaitsee Suuri Neulamäki, joka on nimensä mukaan korkea mäki. 
Alue jakautuu asunto- ja työpaikka-alueeseen. Lähistöllä naapurikaupunginosa Savilahdessa sijaitsevat Kuopion tiedepuisto, Itä-Suomen yliopisto, rakenteilla (2021-2022) oleva uudisrakennus Savonia-ammattikorkeakoululle ja Kuopion yliopistollinen sairaala. Neulamäkeen on sijoittunut noin 1 800 työpaikkaa (1.1.2008).
Asuntokanta on monipuolinen, sillä se koostuu sekä rivi-, kerros- että omakotitaloista. Alueella asuu paljon opiskelijoita. Kuopaksen suurin asuntokanta sijoittuu Neulamäkeen.
Palveluja.
Neulamäessä on päiväkoteja, kaksi yhtenäiskoulua (Neulamäen koulu ja Kuopion kristillinen yhtenäiskoulu) sekä nuorisotalo, joka tunnetaan myös nimellä Rytö. Alueella on myös monipuolinen ostoskeskus, josta löytyy kauppoja, kirjasto, apteekki, ravintola, neuvola ja hammashoitola. Ostoskeskuksen vieressä sijaitsee Neulamäen kirkko. Se kuuluu Alavan seurakuntaan Särkiniemen sekä Alavan kirkon läheisten kaupunginosien kuten Niiralan ja Haapaniemen kanssa.
Neulamäen itäosassa on yritysalue. Lisäksi alueella toimii Pohjois-Savon pelastuslaitoksen Neulamäen keskuspelastusasema, jonka naapurustossa sijaitsee mikroautorata. Pelastusasemalla päivystää muun muassa johtoyksikkö RPS31, pelastusyksikkö RPS101, säiliöauto RPS103, vesipelastusyksikkö RPS1055, kemikaalintorjuntayksikkö RPS1058 ja ambulanssit EPS221, 231 ja 232. Näiden lisäksi asemalla on myös ERTI eli erityistilanne yksikkö, vara-autoja ja vene.
Luonto.
Neulamäen kaupunginosan lounaispuolella, Kolmisopen kaupunginosassa on laaja (426 ha, vuonna 2018), virkistysretkeilyyn sopiva Kolmisoppi-Neulamäen luonnonsuojelualue (Natura 2000 -alue). Alue on kasvillisuudeltaan ja pinnanmuodoiltaan monipuolinen. Kolmisoppi-Neulamäessä on suuria korkeuseroja, kalliojyrkänteitä, lehtoja sekä kuusi- ja mäntymetsiä, puroja ja lampia. Alue on yksi Kuopion suosituimmista virkistysalueista, ja sieltä löytyy laajat latu- ja polkuverkostot.
Suu

Suu on pään osa, jota käytetään ensisijaisesti ravinnon pureskeluun ja puhumiseen. Suun muodostavat suuontelo, hampaisto, kieli, limakalvot, sylkirauhaset, kiinnityskudokset, yläleuanluu, alaleuanluu ja purentaelimistö. Suu avautuu kasvojen puolella suuaukoksi, jota ympäröivät huulet. Kieli, suunpohjan limakalvo ja lihakset sijaitsevat suunpohjassa. Suuontelon takana alkaa nielu, ja suuontelon yläpuolella suulaen takana sijaitsee nenäontelo.
Suu on ruoansulatuskanavan portti, jonka kautta ravinto kulkeutuu ruuansulatuskanavan alempiin osiin. Ravinto maistetaan kielellä. Ravinto pilkotaan ja hienonnetaan hampailla, ja siihen vaikuttavat myös syljen entsyymit. Ravinto niellään syljen ja kielen avulla.
Suuta käytetään myös puhumiseen. Suun rakenteiden avulla ihminen tuottaa erilaisia äänteitä säätelemällä ilman kulkua suun läpi.
Edward Vesala

Martti Juhani ”Edward” Vesala (15. helmikuuta 1945 Mäntyharju – 4. joulukuuta 1999 Yläne) oli suomalainen jazzrumpali, säveltäjä ja yhtyeenjohtaja. Vesalaa pidetään yhtenä nykyjazzin tärkeimmistä suomalaisista vaikuttajista. Hänelle myönnettiin Jazzliiton Yrjö-palkinto kahdesti, vuosina 1972 ja 1980. Vuodesta 1982 hän koulutti uusia jazzmuusikoita Sound &amp; Fury -työpajoissaan, joista muodostui myös hänen uransa loppupuolen merkittävin yhtye. 
Ura.
Vesala soitti nuoresta iästä lähtien monenlaista ja korosti musiikkinsa moninaisia lähteitä; tangoyhtyeistä saatua kokemustaan hän käytti sellaisissa sävellyksissään kuin "Fingo" ja "Glimmer of Sepal". Vesala vaikutti 1960-luvulla myös rock-yhtyeissä, muun muassa Soulsetissa ja Apollossa.
1970-luvulla Vesala levytti puolalaisen jazz-trumpetisti Tomasz Stańkon kanssa muun muassa albumit "Satu", "Rodina" ja "Heavy Life". Sound &amp; Furysta muodostui 1980-luvulla hänen keskeinen yhtyeensä. Yhtyeen kokoonpano vaihtui usein. Kitaristeina vaikuttivat Raoul Björkenheim ja Jimi Sumén, kun taas puhaltimia soittivat muun muassa Jorma Tapio ja Pepa Päivinen. Vesalan vaimo Iro Haarla soitti harppua ja koskettimia. Vesala sovitti myös puhallinosuudet Sielun veljet -yhtyeen levylle "Kuka teki huorin".
1970-luvun alussa Vesala teki Karelia-yhtyeen kanssa muutaman levytyksen nimellä Iivana Nyhtänköljä (muun muassa "Herran kanssa pellon laidassa").
Vesalaa on usein verrattu Charles Mingusiin: molempien musiikista erottuvat vahva tunteellinen lataus ja huolelliset sovitukset.
Vesalan tyttäriä ovat musiikkiteknologi, toimittaja, laulaja ja säveltäjä Mari Vesala, stylisti Minttu Vesala, rumpali Aniida Vesala sekä Lumi Vesala.
Vesala on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Diskografia.
Soololevyt.
Tähdellä merkityillä levyillä soittaa Vesalan Sound and Fury -yhtye.
Transferenssi

Transferenssi (lat. "transferre" 'viedä yli') eli tunteensiirto (saks. "Übertragung") tarkoittaa tunteen tiedostumatonta uudelleenkohdistumista toiseen yksilöön. Rinnakkaistermiksi YSA määrittelee sille "siirtovaikutuksen", jota ei pidä sekoittaa kasvatustieteen tarkoittamaan siirtovaikutukseen. Transferenssin käsitteen toi psykoanalyysiin Sigmund Freud. Hän käsittelee käsitettä esimerkiksi kirjassaan "Unien tulkinta" (Die Traumdeutung, 1900).
Tunteensiirtoa pidettiin aluksi lieveilmiönä, joka haittasi psykoterapiaa ja potilaan paranemista. Vuoden 1912 paikkeilla Freud muutti käsitystään ja totesi, että sielulliset ristiriidat on selvitettävä tunteensiirtosuhteessa.
Psykoanalyysin mukaan potilas kohdistaa tiedostamattaan psykoterapeuttiin tunteita, jotka ovat alun perin kohdistuneet tämän läheiseen tai muuhun merkittävään ihmiseen. Esimerkiksi rakkaus isää kohtaan voi muuntua rakkaudeksi terapeuttia kohtaan; psykoanalyytikko havainnoi, kuinka potilas suhtautuu häneen, ja päättelee siitä, kuinka potilas on suhtautunut isäänsä. Analyytikko ei kuitenkaan ala suhtautua potilaaseen ikään kuin olisi tämän isä.
Psykoanalyytikkojen mukaan transferenssi ilmentää ihmisen ajattelun metaforisuutta: potilas suhtautuu terapeuttiin ikään kuin tämä olisi isä.
Vastatransferenssi (saks. "Gegenübertragung") tarkoittaa terapeutin omien tunteiden kohdistumista potilaaseen. Siinä missä transferenssi saa kehittyä hoitosuhteessa, jotta sitä voidaan hyödyntää, on analyytikon tunnistettava ja hallittava oma transferenssinsa, jottei kohtelisi potilasta jonakuna muuna.
Puijonlaakso

Puijonlaakso on kaupunginosa Kuopiossa noin kaksi kilometriä torilta luoteeseen. Puijonlaakso sijaitsee nimensä mukaisesti Puijon mäen vieressä ja on erittäin vihreä alue. Asukkaita alueella on noin 6 400, joista suuri osa on opiskelijoita ja vastaavasti muut asukkaat ovat keskimääräistä huomattavasti vanhempia. Alue on rakennettu pääosin vuosien 1965–1975 välisenä aikana. Lapsiperheitä melko kalliiksi mielletyssä kaupunginosassa on keskimääräistä paljon vähemmän. Puijonlaakson postinumero on 70200.
Puijonlaaksossa sijaitsee muun muassa Puijonlaakson ostoskeskus, vanhainkoteja sekä Savonia-hotelli, jonka yhteydessä toimii Savon ammattiopiston sekä Savonia-ammattikorkeakoulun matkailu-, ravitsemus- ja talouden koulutusyksikkö. Puijon kirkko valmistui 1977, osana laajempaa seurakuntakeskusta.
Puijonlaaksoon kuuluu myös osa Savilahdessa sijaitsevasta Itä-Suomen yliopistosta ja koko Kuopion yliopistollinen sairaala.
Puijonlaakso-Taivaanpankko-suunnittelualueelle on sijoittunut noin 5 200 työpaikkaa (eniten keskustan jälkeen, seuraavaksi Savilahti), joka vastaa noin 12 prosenttia koko kaupungin työpaikoista..
Historia.
Vuonna 1908 Rajalassa aloitti Valkonauhayhdistyksen turvakoti, joka majoitti kodittomia, vankilasta vapautuneita sekä maalta kaupunkiin tulevia tyttöjä. Talossa opittiin työntekoa ja ammattitaitoja. 1920-luvulla Rajalassa toimintansa aloitti Ida Kiiskisen ylläpitämä lepokoti. Edistyksellisiä savi-, sähkö-, hieronta- ja käärehoitoja antaneen hoitolan maine oli erinomainen ja asiakkaita riitti. Rajalan ensimmäiset rakennukset rakennettiin 1896. Toiminta päättyi lopullisesti 1960-luvulla. Nykyään Rajala on ala-aste.
1970-luvulla purettu Mallitalo oli aiemmin Kuopion maanviljelysseuran, myöhemmin pienviljelijäperheen omistama karja- ja maataloustila, joka rakennettiin Kuopion vuoden 1906 maatalousnäyttelyä varten. Vuonna 1913 taloon muuttaneiden Nutsien istuttamia lehti- ja pihtakuusia voi edelleen ihailla Mallitalolle menevän tien varressa.
Raoul Björkenheim

Raoul Melvin Björkenheim (s. 11. helmikuuta 1956 Los Angeles, Yhdysvallat) on suomenruotsalainen jazzmuusikko, säveltäjä ja kitaristi. Hän syntyi Kaliforniassa, mutta muutti teini-iässä äitinsä Taina Elgin kotimaahan Suomeen. Vuonna 1984 hän sai Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon.
Elämä.
Björkenheimin oma yhtye Krakatau levytti ensi kerran vuonna 1988. Tämän lisäksi hän on tehnyt musiikkia muun muassa Edward Vesalan johtaman Sound &amp; Furyn, Roommushklahnin, Sielun Veljien, UMO:n, Avanti!:n ja Tampereen kaupunginorkesterin kanssa. Hänen pitkäikäisin, edelleen levyttävä yhtyeensä Scorch Trio on julkaissut kuusi albumia. Yhtyeessä ovat soittaneet hänen lisäkseen muun muassa Ingebrigt Håker Flaten ja Paal Nilssen-Love. Lisäksi hän on tehnyt kolme omaa albumia.
Raoul Björkenheimin puoliso on vuodesta 2014 ollut Anna Baijars. Raoul Björkenheimille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019.
Yle Kuopio

Yle Kuopio tai Yle Radio Suomi Kuopio (aiemmin Radio Savo ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Pohjois-Savo toimituksen sijaitessa Kuopiossa. Kanava kuuluu Kuopiossa taajuudella 98,1 MHz ja Iisalmessa taajuudella 96,5 MHz. Radiokanavan päällikkö on Johanna Raatikainen.
Yle Radio Suomi Kuopio tunnettiin vuoteen 1996 asti murteellisella nimellä "Kuopion iänj" (ääni) ja sitten vuoteen 2016 asti nimellä "Radio Savo".
Vehmasmäki

Vehmasmäki on kylä Kuopion eteläosassa noin 22 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Asukkaita on noin 500. Vehmasmäen laella on Kuopion radio- ja tv-aseman lähetinmasto, jonka korkeus on 318 metriä. Maston juuri on 190 metrin korkeudella merenpinnasta, joten huippu on 508 metriä merenpinnasta. Kylällä toimii myös Tammenrannan kesäteatteri. Valoharju on Vehmasmäen nuorisoseuran talo, jossa on toimintaa lapsista seniori-ikäisille asti. Vehmasmäen koulu on noin 125 oppilaan (2016) ala-asteen kyläkoulu, joka sijaitsee Kuvemäessä. 
Yksi Vehmasmäen käyntikohteista on kesäisin auki oleva Kuopion eläinpuisto. Alueella sijaitsee myös Vehmasmäen hautausmaa.
Ensimmäiset asukkaat.
Kuopion seudun asutus sai alkunsa vasta 1500-luvulla, myöhään verraten siihen, että Mikkelin seudulla tiedetään olleen asutusta satoja vuosia aiemmin. Tähän on luonnollinen selitys, sillä Pähkinäsaaren rauha jakoi Savon kahtia niin, että Pohjois-Savo lähes kokonaisuudessaan jäi rajan itäpuolelle. Tosin rajan kulusta ei ole tarkkaa tietoa. 
1500-luvun puolivälissä kylässä oli 6 taloa, joista neljää oli verotettu jo ennen vuotta 1542.
Asutus kasvoi hitaasti seuraavan vuosisadan aikana, sillä moni talo autioitui sotien ja verorasitusten vuoksi. 
Uusia taloja syntyi jaettaessa kantataloja. Ja kun kylässä suoritettiin isojako, alueella oli 30 itsenäistä perintötilaa.
Sergei Saveljev

Sergei Petrovitš Saveljev (s. 26. helmikuuta 1948 Raitsinsk, Amur, Neuvostoliitto – 29. lokakuuta 2005) oli venäläinen hiihtäjä ja olympiavoittaja. Urallaan hän edusti Neuvostoliittoa.
Saveljev hiihti kansainvälisissä arvokilpailussa ensimmäisen kerran Falunin MM-kilpailuissa 1974, jolloin hän sijoittui kymmenenneksi 50 kilometrillä ja 12:nneksi 15 kilometrillä. Innsbruckin talviolympiakisoissa 1976 hän voitti kultaa 30 kilometrillä ja saavutti pronssia Neuvostoliiton viestijoukkueessa, joskin oman viestiosuutensa hän hiihti heikosti ja tuli viimeiseen vaihtoon vasta kuudentena. Kisat päättäneellä 50 kilometrillä hän sijoittui 21:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa 30 kilometrillä sekä sijoittui viestissä neljänneksi ja 50 kilometrillä 23:nneksi. Vielä Lake Placidin olympiakisoissa 1980 hän sijoittui 50 kilometrillä viidenneksi.
Saveljev voitti Salpausselän Kisoissa 50 kilometrin hiihdon vuosina 1976 ja 1977. Neuvostoliiton mestaruuksia hän voitti vuosina 1973 ja 1976-1978. Hän on opiskellut Habarovskin yliopistossa liikuntatieteitä.
Nikolai Zimjatov

Nikolai Semjonovitš Zimjatov (, s. 28. kesäkuuta 1955) on Neuvostoliittoa uransa aikana edustanut entinen hiihtäjä.
1978 MM-kilpailuissa Lahdessa Zimjatov sijoittui 30 kilometrillä hopealle maanmiehensä Sergei Saveljevin takana. 1980 talviolympialaisissa Lake Placidissa hän voitti kultaa sekä 30 ja 50 kilometrin kilpailuissa sekä Neuvostoliiton viestijoukkueessa. 
1984 talviolympialaisissa Sarajevossa Zimjatov uusi 30 kilometrin voittonsa ja oli mukana Neuvostoliiton hopealle hiihtäneessä viestijoukkueessa.
Kubanin–Mustanmeren neuvostotasavalta

Kubanin–Mustanmeren neuvostotasavalta () oli lyhytikäinen hallintoalue Neuvosto-Venäjän eteläosassa Mustanmeren rannikolla ja Kubanjokea ympäröivällä Kubanin alueella alkukesällä 1918. Tasavallan pääkaupunki oli Jekaterinodar (nykyinen Krasnodar) ja toimeenpanevan keskuskomitean puhemies Avram Rubin.
Kubanin–Mustanmeren neuvostotasavalta muodostettiin 30. toukokuuta 1918 yhdistämällä aiemmin samana vuonna perustetut Kubanin neuvostotasavalta ja Mustanmeren neuvostotasavalta. Jo 6. heinäkuuta 1918 uusi neuvostotasavalta lakkautettiin ja liitettiin Pohjois-Kaukasian neuvostotasavaltaan.
Kubanin neuvostotasavalta

Kubanin neuvostotasavalta () oli lyhytikäinen neuvostotasavalta Neuvosto-Venäjän eteläosassa Kubanin ympäristössä. Sen pääkaupunki oli Jekaterinodar (nykyinen Krasnodar). 
Kubanin neuvostotasavalta perustettiin 13. huhtikuuta 1918, mutta vain vajaat kaksi kuukautta myöhemmin, 30. toukokuuta se lakkautettiin ja sen alue liitettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavaltaan.
Christian Hoffmann

Christian "Hoffi" Hoffmann (s. 22. joulukuuta 1974 Aigen) on entinen itävaltalainen maastohiihtäjä. Hänen suurimmat saavutuksensa ovat olympiakulta 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa ja viestimaailmanmestaruus 1999 MM-kisoista Ramsausta.
Hoffmannin ensimmäinen maailmancupin kilpailu oli viestihiihto Nové Městossa vuonna 1998. Samalla kaudella hän saavutti joitakin palkintosijoja sekä kolmossijan sprinttimaailmancupin kokonaiskilpailussa.
1998 talviolympialaisissa Naganossa hän kaikkien yllätykseksi hiihti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa pronssille. Vuonna 1999 Hoffmann oli mukana voittamassa sensaatiomaista viestikultaa Itävallan joukkueessa. Hoffmann hiihti viestissä ankkuriosuuden ja kukisti loppusuoran kirikamppailussa kovana kirimiehenä tunnetun Norjan Thomas Alsgaardin. Samoissa kisoissa hän oli seitsemäs 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Vuonna 2002 Salt Lake Cityssä, Utahissa, Yhdysvalloissa pidetyissä talviolympialaisissa Hoffmann sijoittui aluksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi, mutta voittaja Johann Mühlegg kärähti myöhemmin kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä ja menetti kultamitalinsa, jolloin Hoffmann nousi olympiavoittajaksi. 
Hoffman on sijoittunut 50 kilometrin vapaan hiihtotavan MM-kilpailuissa viidenneksi Lahdessa 2001 ja kymmenenneksi Val di Fiemmessä 2003.
Hoffman on voittanut maailmancupissa kaksi osakilpailua: 10 km (v) Ramsaussa 21. joulukuuta 2003 ja 30 km (v) Pragelatossa 14. maaliskuuta 2004. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja yksitoista kertaa kolmas.
Vuonna 2009 Itävallan antidopingjärjestö Nada asetti Hoffmannin kilpailukieltoon epäiltynä veridopingin edistämisestä. Tämän jälkeen hän lopetti uransa. Vuonna 2011 Hoffmannin kilpailukiellon pituudeksi vahvistettiin kuusi vuotta. Hoffmann ei ole koskaan antanut positiivista dopingnäytettä, mutta Nadan mukaan hän on ollut aktiivisesti mukana veridopingissa ja on muun muassa luovuttanut vertaan dopingtarkoituksessa.
Seuratasolla Hoffmann edusti SU Böhmerwald Ulrichsbergia.
Franco Nones

Franco Nones (s. 1. helmikuuta 1941) on italialainen maastohiihdon olympiavoittaja.
Hiihdon MM-kilpailuissa 1966 Oslossa Nones oli mukana Italian viestipronssia saavuttaneessa joukkueessa ja sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi.
Kaksi vuotta myöhemmin vuoden 1968 talviolympialaisissa Grenoblessa Nones voitti 30 kilometrin hiihdon olympiakultaa lähes 50 sekunnin erolla kakkoseksi sijoittuneeseen Norjan Odd Martinseniin. Tätä ennen talviolympiakisoissa oli hiihdetty kaikkiaan 35 hiihtokilpailua, ja Nones oli kautta aikain ensimmäinen ei-pohjoismaalainen tai ei-neuvostoliittolainen hiihtäjä, joka voitti talviolympialaisten maastohiihdossa mitalin.
Saint-Denis

Saint-Denis [] on Pariisin esikaupunki kaupungin pohjoispuolella. Se sijaitsee Seine-Saint-Denis’n departementissa noin 9,4 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Saint-Denis’n asukasluku oli 97 875 vuonna 2006.
Suuri osa kaupungin asukkaista on muslimisiirtolaisia Pohjois-Afrikasta. Vuonna 1999 asukkaista 23 % oli syntynyt EU:n ulkopuolella, eikä heillä ollut Ranskan kansalaisuutta. Saint-Denis on kuuluisa basilikastaan, johon on haudattu lähes kaikki Ranskan kuninkaat. Basilika ja koko kaupunki ovat saaneet nimensä Pariisin suojeluspyhimyksen, Pyhän Dionysiuksen mukaan ().
Saint Denis’ssä sijaitsee myös Ranskan kansallinen stadion "Stade de France", joka rakennettiin vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoja varten. Stadionilla pidettiin myös vuoden 2003 yleisurheilun MM-kilpailut.
Saint-Denis’ssä on neljä rautatieasemaa, kaksi metrolinjaa ja kaksi RER-linjaa, jolla pääsee junalla Gare du Nordille. 
Aamulla 18. marraskuuta 2015 Saint-Denis’ssä tapahtui ampumavälikohtaus, joka liittyi Pariisin terrori-iskuihin marraskuussa 2015.
Ivar Formo

Ivar Formo (24. kesäkuuta 1951 – 26. joulukuuta 2006) oli norjalainen maastohiihtäjä ja suunnistaja.
Formo sijoittui vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa pronssille 15 kilometrin kilpailussa ja hopealle viestissä. Vuoden 1976 kisoissa Innsbruckissa Formo voitti 50 kilometrin hiihdon olympiakultaa ja sijoittui jälleen hopealle Norjan viestijoukkueessa. Hiihdon MM-kisoissa Formo voitti pronssia sekä vuoden 1974 Falunin että 1978 Lahden kisojen viestissä.
Suunnistuksessa Formo voitti MM-pronssia viestissä vuonna 1974. Lisäksi hän oli vuonna 1979 mukana oslolaisen Lynin joukkueessa voittamassa Jukolan viestiä.
Formo löydettiin jouluna 2006 hukkuneena Store Sandungen -järvestä Nordmarkassa, lähellä Osloa. Hän oli lähtenyt luistelemaan jäälle ja pudonnut avantoon.
Mihail Ivanov (hiihtäjä)

Mihail Ivanov (s. 20. marraskuuta 1977 Ostrovissa, Neuvostoliitossa) on venäläinen entinen maastohiihtäjä. 
2001 MM-kisoissa Lahdessa Ivanov hiihti pronssille 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Seuraavana vuonna 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän voitti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun kultamitalin. Alun perin Ivanovin sijoitus 50 kilometrin kilpailussa oli toinen, mutta hän nousi voittajaksi kun Johan Mühlegg kärähti kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä ja menetti kultamitalinsa. 
Maailmancupissa Ivanov on voittanut kaksi kertaa, molemmat perinteisellä hiihtotavalla. Voittojen lisäksi hänellä on kaksi kakkostilaa.
Pål Tyldum

Pål Tyldum (s. 28. maaliskuuta 1942 Høylandet) on norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja.
Tyldum voitti olympialaisten viestikultaa Norjan joukkueessa Grenoblessa 1968 ja 50 kilometrin kultaa sekä hopeaa viestissä ja 30 kilometrillä neljä vuotta myöhemmin Sapporossa. Vielä Innsbruckin olympialaisissa 1976 hän hiihti Norjan hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui olympialaisissa muutoinkin: Grenoblessa neljänneksi 50 kilometrillä ja seitsemänneksi 15 kilometrillä sekä Innsbruckissa seitsemänneksi 50 kilometrillä. Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hän sijoittui neljänneksi viestissä ja 30 kilometrillä sekä viidenneksi 15 kilometrillä.
Holmenkollenin hiihtokisoissa Tyldum voitti 50 kilometrin kilpailun vuosina 1969 ja 1972. Salpausselän Kisoissa hän voitti 15 kilometriä vuonna 1968 ja 50 kilometriä vuonna 1971. Vuonna 1970 Tyldymille luovutettiin saavutustensa perusteella Holmenkollen-mitali.
Kansallisella tasolla Tyldum voitti seitsemän henkilökohtaista Norjan-mestaruutta. Hänen edustamansa seura oli høylandetilainen Hållingen IL.
Maarahva Liit

Eesti Maarahva Liit eli Maaliit (”Viron talonpoikaisliitto”) oli Virossa vuosina 1917–1920 toiminut, maaseutuväestön asiaa ajanut puolue. Se oli toiminta-aikanaan Viron johtavia porvarillisia puolueita.
Puolue perustettiin keväällä 1917, ja sen alkuperäinen johtaja oli Jaan Hünerson. Puolueen perustajat olivat samoihin aikoihin perustetun Viron demokraattisen puolueen maatalousohjelmaan tyytymättömiä viljelijäväestön edustajia, mutta mukana oli myös aiempaan radikaaliryhmään kuuluneita, kuten Jaan Teemant. Myöhemmin puolueeseen liittyi myös Konstantin Päts. Maarahva Liitistä tuli vuonna 1917 valittujen Viron maapäivien suurin puolue sen saatua 13 edustajaa 62:sta. Päts ja hänen puolueensa olivat johtavassa asemassa Viron itsenäistymisen jälkeen asetetussa väliaikaisessa hallituksessa, joka joutui toimimaan maan alla vuoden 1918 saksalaismiehityksen aikana. Osa puolueesta kannatti yhteistyötä saksalaisten kanssa, joten miehitysviranomaiset suosivat puoluetta ja sallivat sen järjestää puoluekokouksensa. Puolue alkoi saksalaismiehityksen aikana julkaista "Maaliit"-lehteä, jonka päätoimittaja Oskar Rütli kuului yhteistoimintalinjan kannattajiin. 
Vuoden 1919 perustavan kokouksen vaaleissa Maarahva Liit hävisi vaalissa saaden vain kahdeksan paikkaa 120:stä, sillä äänestäjät olivat tyytymättömiä puolueen yhteistyöhön saksalaisten miehittäjien kanssa. Puolue siirtyi aatteellisesti oikealle, ja siitä tuli Viron johtava oikeistopuolue. Sen seuraajaksi perustettiin vuonna 1920 Põllumeeste Kogud -niminen puolue, joka oli Viron johtavia puolueita 1920- ja 1930-luvulla.
Maaliit perustettiin uudelleen Viron uudelleenitsenäistymisen aikaan vuonna 1991. Vuonna 1994 se yhdistyi muihin samanhenkisiin puolueisiin, jolloin syntyi Viron Kansanliitto.
Racketlon

Racketlon on mailapelien neliottelu, johon kuuluvat pöytätennis, sulkapallo, squash ja tennis. Lajit pelataan mainitussa järjestyksessä siten, että siirrytään kevyemmästä mailasta painavampaan ja lyhyempikestoisesta pitempikestoiseen suoritukseen. Jokaisessa lajissa noudatetaan pistelaskussa pöytätenniksen vanhaa sääntöä eli erä pelataan 21 pisteeseen. Lopputuloksissa kaikkien neljän lajin pisteet lasketaan yhteen.
Racketlon on varsin nuori urheilulaji. MM-kisoja on järjestetty vuodesta 2001 lähtien. Virallinen kansainvälinen lajiliitto IRF ("International Racketlon Federation") perustettiin marraskuussa 2005 Wienissä järjestettyjen MM-kilpailujen yhteydessä. IRF-liitto pyrki saamaan racketlonia osaksi kesäolympialaisia. 
Menestyneimpiä racketloninpelaajia ovat kolminkertainen maailmanmestari, Vaasan Sportissa jääkiekkoakin kaudella 1998–1999 pelannut ruotsalainen Magnus Eliasson, sekä suomalainen Mikko Kärkkäinen, joka on maailmanmestari vuosilta 2001, 2005, 2006, 2007 ja 2008.
Pelin kulku.
Voittaja on pelaaja, joka saa kahden pelaajan keskinäisessä pelissä enemmän pisteitä. Voitettujen lajien lukumäärä ei ratkaise, vaan lajeissa yhteensä saadut pisteet. 
Esim. pelaajien A - B ottelu:
Yhteensä: 69 - 67
Pelaaja A on ottelun voittaja.
Mikäli pelaajien yhteenlasketut ottelupisteet ovat tasan, ratkaistaan voittaja seuraavasti: viimeisen lajin (tennis) jälkeen suoritetaan arvonta, jonka voittaja saa valita, ottaako hän itselleen syötön vai syötön vastaanoton. Pelataan tenniksessä 1 (yksi) piste, jonka voittaja on koko ottelun voittaja. Tässä ratkaisevassa pisteessä syöttäjällä on vain yksi syöttö (ei kakkossyöttöä).
Suomen racketlonliitto ry..
Suomen Racketlonliitto perustettiin lokakuussa 2005 Vantaalla liikuntakeskus Crossissa lajin SM-kilpailujen yhteydessä. Perustavina seuroina tuolloin olivat MyyrSquash (Vantaa), Jyväskylän Tennis Seura (JTS), Racketlon Club Uleåborg (RCU), Imatran Pallo-Salamat (PaSa) ja Lahden Kortteliliiga. Ensimmäiset racketlonliiton hallituksen jäsenet olivat pj. Martti Vottonen (MyyrSquash), Henri Bruun (JTS), Tommi Laine (RCU), Kari Hukkanen (PaSa), Jari Utriainen (Lahden Kortteliliiga) ja sihteerinä toimi Markku Merta (MyyrSquash).
Nils Karlsson

Nils Emanuel "Mora-Nisse" Karlsson (25. kesäkuuta 1917 Östnor, Mora – 16. kesäkuuta 2012) oli ruotsalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja, erityisesti pitkien matkojen erikoismies. Karlssonin urheiluseura oli IFK Mora.
Toisen maailmansodan vuoksi Karlsson pääsi ensimmäisiin arvokilpailuihinsa vasta 30-vuotiaana. Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän sijoittui 18 kilometrillä viidenneksi eikä päässyt viestijoukkueeseen, mutta 50 kilometrillä hän voitti kultaa yli 4,5 minuutin erolla Harald Erikssoniin. Lake Placidin MM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui 18 kilometrillä 13:nneksi ja sai pronssia 50 kilometrillä, jossa Ruotsi otti neloisvoiton. Oslon olympialaisissa 1952 hän kilpaili toipilaana kurkkutulehduksesta ja sijoittui 18 kilometrillä viidenneksi sekä 50 kilometrillä kuudenneksi.
Vaasahiihdon Karlsson voitti ennätyksellisesti yhdeksän kertaa (1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951 ja 1953). Ainoan tappionsa hän kärsi vuonna 1944, kun Gösta Andersson oli yhden sekunnin nopeampi. Holmenkollenin kisoissa hän voitti molemmat hiihtomatkat vuonna 1947 sekä 50 kilometriä vielä vuonna 1951. Salpausselällä hän sijoittui parhaimmillaan 50 kilometrillä kolmanneksi vuonna 1953. Karlsson voitti Ounasvaaran kisoissa 50 kilometriä vuonna 1950. Hän hiihti samana vuonna Östersundomin kisojen 50 kilometrillä kolmanneksi. Ruotsin mestaruuksia "Mora-Nisselle" kertyi 19, joista 17 henkilökohtaisia. Vuonna 1944 hänet palkittiin Svenska Dagbladetin kultamitalilla.
Željko Mavrović

Željko Mavrović (s. 17. helmikuuta 1972 Zagrebissa) on kroatialainen entinen raskaan sarjan nyrkkeilijä. 
Mavrović on kuusinkertainen Euroopan mestari. Hän otteli 28 ammattilaisottelua, joista voitti 27 ja hävisi yhden. Voitoista 22 tuli tyrmäyksellä. 
Ammattilaisena Mavrović oli viisi vuotta voittamaton, kunnes hävisi 26. syyskuuta 1998 Lennox Lewisille WBC:n maailmanmestaruusottelussa. Mavrovićin oli tarkoitus kohdata tämän jälkeen Hasim Rahman, mutta vain pari viikkoa ennen ottelua hän joutui lopettamaan uransa vakavan sairauden takia.
Ray Davies

Raymond Douglas ”Ray” Davies (s. 21. kesäkuuta 1944 Lontoo) on englantilainen rockmuusikko, joka oli The Kinks -yhtyeen keulakuva, laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hän perusti yhtyeen vuonna 1964 veljensä Dave Daviesin kanssa. Myöhempinä vuosikymmeninä hän on ollut myös soolouralla sekä osallistunut teatterille ja televisioon tehtyihin esityksiin näyttelijänä, ohjaajana ja tuottajana.
The Kinksin lopetettua toimintansa 1990-luvun alussa Ray Davies on esiintynyt soolokiertueilla ja vieraili myös Helsingissä. Ensimmäinen soololevy kuitenkin ilmestyi vasta vuoden 2006 alussa. Vuonna 2010 Davies julkaisi albumin "See My Friends", jolla hän tulkitsee vanhoja The Kinks -klassikoita yhdessä nimekkäiden vierailijoiden kanssa. Mukana ovat muun muassa Bruce Springsteen, Jon Bon Jovi, Metallica, Billy Corgan, Amy Macdonald ja Paloma Faith.
Daviesin tekemiin kappaleisiin kuuluvat ”You Really Got Me”, ”All Day and All of the Night”, ”Waterloo Sunset”, ”Lola”, ”Sunny Afternoon” ja ”Celluloid Heroes” (josta Suomessa maineikas Juice Leskinen Slamin käännösversio ”Paperitähdet”).
Davies lyötiin ritariksi maaliskuussa 2017. Hänelle oli myönnetty jo vuonna 2004 korkea CBE-arvonimi.
Eduard Tubin

Eduard Tubin (18. kesäkuuta 1905 Torila, Kokora, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 17. marraskuuta 1982 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän syntyi Kokorassa Kallasten lähellä ja opiskeli Tarton opettajainkoulutuslaitoksessa.
Tubin oli kuuluisan säveltäjän ja pedagogin Heino Ellerin oppilas; hän kävi myös Budapestissä Zoltán Kodályn opissa vuonna 1938. Vuodesta 1926 lähtien hän toimi opettajana Nõossa, lähellä Tarttoa, vuodesta 1930 vuoteen 1944 teatteri Vanemuisen konserttimestarina ja kapellimestarina.
Vuonna 1944 Tubin pakeni Ruotsiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Hän työskenteli vuosina 1945–1972 Drottningholmin linnateatterissa sovittajana ja nuotistonhoitajana. Kun Tubin kuoli vuonna 1982, häneltä jäi kesken yhdestoista sinfonia, josta hän oli ehtinyt säveltää vain ensimmäisen osan.
Tubin sai varhaisimpiin sävellyksiinsä, kuten balettiin "Kratt" (1938–1940), vaikutteita virolaisesta kansanmusiikista.