Antti Laaksonen

Antti Akseli Laaksonen (s. 3. lokakuuta 1973 Tammela) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä ja lajin olympiamitalisti. Hän pelasi muun muassa NHL:ssä yhteensä 483 runkosarjaottelua tehopistein 81+87=168 ja 25 pudotuspeliottelua tehopistein 1+5=6. Laaksosen vahvuuksiin kuului mailankäsittelytaito ja kahden suunnan pelaaminen. Useimmiten Laaksonen pelasi NHL:ssä karvaajana. Laaksonen on tunnettu myös suomalaisittain poikkeuksellisesta reitistään NHL:ään.
Ura.
Seuraura.
Laaksonen oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 17-vuotiaana kaudella 1990–1991, jolloin Laaksonen pelasi kaksi I-divisioonaottelua. Laaksosen varsinainen tulokaskausi 1991–1992 toi siellä 41 runkosarjaottelussa tehot 16+15=31. Kaudella 1992–1993 hän pelasi FoPSin lisäksi myös kaksi SM-liigaottelua Hämeenlinnan Pallokerhossa.
Vuodet 1993–1997 Laaksonen kävi Denverin yliopistoa ja pelasi sen jääkiekkojoukkueessa. Hän oli kaudella 1995–1996 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 25+28=53, joilla hän jakoi WCHA:n maalipörssin viidennen sijan UMD:n Mike Peluson kanssa ja sijoittui pistepörssissä kahdeksanneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 1996–1997 Laaksonen jakoi Denverin yliopiston sisäisen maalipörssin voiton Paul Comrien kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. He jakoivat WCHA:n maalipörssin neljännen sijan.
Boston Bruins varasi Laaksosen yli-ikäisenä (23 vuotta) 191. pelaajana . Hän siirtyi Bruinsin organisaatioon kaudeksi 1997–1998, josta suurimman osan Laaksonen pelasi Bruinsin farmijoukkueessa AHL:n Providence Bruinsissa. Laaksonen pelasi osan kaudesta myös ECHL-joukkue Charlotte Checkersissä, jota hän vahvisti myös kevään 1998 pudotuspeleissä. Kaudella 1998–1999 Laaksonen teki NHL-debyyttinsä ja pelasi Bostonissa 11 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Providencessa, jossa Laaksonen voitti Calder Cupin keväällä 1999. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Bostonissa 27 runkosarjaottelua.
Laaksonen ei missään vaiheessa vakiinnuttanut paikkaansa Bostonin NHL-joukkueessa. Hän siirtyi kaudeksi 2000–2001 NHL:n laajennusjoukkue Minnesota Wildin riveihin, jossa ensimmäinen kokonainen NHL-kausi toi Laaksoselle kaikissa 82 runkosarjaottelussa tehot 12+16=28. Elokuussa 2002 hän teki vuoden mittaisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Wildin kanssa. Yhteensä Laaksonen pelasi joukkueessa neljä kautta. Heinäkuussa 2004 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Laaksonen ei pelannut ollenkaan. Kaudella 2005–2006 hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+18=34. Viimeisellä NHL-kaudellaan 2006–2007 Laaksonen pelasi Coloradossa 41 runkosarjaottelua ja 24 ottelua Avalanchen farmijoukkue Albany River Ratsissa.
Kaudeksi 2007–2008 Laaksonen palasi 14 vuoden jälkeen Eurooppaan. Hän pelasi uransa ensimmäisen Euroopassa viettämänsä ammattilaiskauden Sveitsin Nationalliga A:ssa pelanneessa Fribourg-Gottéronissa. Kaudeksi 2008–2009 Laaksonen palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rauman Lukkoon, jossa hän pelasi 35-vuotiaana uransa ensimmäisen täyden SM-liigakauden. Laaksonen oli tehoilla 17+23=40 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Hänen kautensa päättyi kuitenkin runkosarjan viime metreillä loukkaantumisen takia. Helmikuussa 2009 hän teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Laaksonen toimi kauden 2009–2010 joukkueen kapteenina, mutta hänen kautensa jäi kuitenkin rikkonaiseksi läpi kauden kestäneiden nivusvaivojen takia. Lukko ja Laaksonen eivät käyttäneet Laaksosen sopimuksessa ollutta optiota keväällä 2010, sillä hän päätti jättää Lukon perhesyihin vedoten. Lopulta Laaksosen ura myös päättyi tuohon päätökseen.
Maajoukkue.
Laaksonen edusti Suomea Torinon olympiakisoissa 2006, joissa joukkue voitti hopeaa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2004 voittaen hopeaa vuoden 2001 turnauksesta. Laaksonen oli voittamassa hopeaa myös maailmancupista vuonna 2004. Yhteensä Laaksonen pelasi 47 A-maaottelua tehopistein 4+7=11.
Laaksonen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1993.
Muuta.
Laaksosen isoveljet Mikko ja Olli ovat myös entisiä jääkiekkoilijoita. Mikko pelasi korkeimmillaan SM-liigassa ja oli mukana Suomen joukkueessa joka voitti nuorten MM-kilpailut 1987. Olli pelasi korkeimmillaan I-divisioonassa.