tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alain Casanova

Alain Casanova (s. 18. syyskuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Helmikuusta 2022 lähtien hän on toiminut Lausannen päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Casanova aloitti peliuransa piskuisessa INF Vichyn joukkueessa 1980. Hän siirtyi kolme kautta myöhemmin Le Havre AC:n paitaan edustaen seuraa 1980-luvun loppuun saakka. Hän siirtyi 1990 Olympique de Marseilleen, muttei onnistunut pelaamaan ainoatakaan ottelua suurseuran paidassa. Hän oli kuitenkin mukana Euroopan Cupin finaalissa 1991 varamaalivahtina. 1992 hän siirtyi Toulouse FC:n joukkueeseen lopettaen peliuransa violettivalkoisissa 1995.
Ura valmentajana.
Peliuransa jälkeen Casanova on työskennellyt apulaisvalmentajana Toulouse FC:n organisaatiossa vuosien ajan. Vuonna 2006 hän suoritti valmentajantutkinnon ja toimi Élie Baupin apuvalmentajana TFC:n loistaessa Ligue 1:ssä kaudella 2006–2007. Baupin saatua potkut kauden 2007–2008 jälkeen Casanova nimitettiin toukokuun lopussa TFC:n uudeksi päävalmentajaksi. Casanovan ensimmäinen kausi Toulousen peräsimessä oli menestyksekäs ja seura sijoittui komeasti neljänneksi päästen mukaan Eurooppa-liigaan. Toulouse selvitti tiensä lohkovaiheeseen, jossa se kuitenkin jäi kolmanneksi ja putosi jatkosta. Europelien tuoma tiivimpi ottelutahti hyydytti Toulousea kotimaan liigassa ja sijoitus oli kauden 2009–2010 päätteeksi vasta 14s: Kaudella 2010–2011 TFC ei myöskään ole päässyt terävimmän kärjen mukaan, mutta siitä huolimatta seura teki maaliskuun lopussa kaksivuotisen jatkosopimuksen Casanovan kanssa. Kausi päättyi lopulta kahdeksanteen sijaan.
TFC jatkoi myös seuraavilla kausilla turvallisesti Ranskan liigan keskikastissa. Casanova luotsasi joukkueen sijoille 8 ja 10, eikä suurempaa menestystä tullut myöskään cupeista. Toukokuun alussa 2014 TFC ilmoitti tehneensä kaksivuotisen jatkosopimuksen Casanovan kanssa. Seura oli sillä hetkellä liigassa yhdeksäntenä. Kausi 2014/15 oli Toulouselle vaikea ja joukkue putosi keskikastista putoamiskamppailuun. Casanovan pitkä ura TFC:ssa päättyi lopulta maaliskuussa 2015, kun putoamiskamppailuun vajonnut seura purki valmentajan sopimuksen.
Kesäkuussa 2016 Casanovasta tuli Ligue 2-seura RC Lensin päävalmentaja. Lens taisteli Casanovan johdolla noususta takaisin pääsarjatasolle, mutta joutui lopulta taipumaan tasaisessa nousutaistelussa neljänneksi. Eroa nousukarsintoihin edenneeseen Troyes'een jäi vain piste. Kausi 2017/18 lähti sen sijaan kehnosti käyntiin ja Lens hävittyä neljä ensimmäistä sarjaottelua Casanova sai potkut elokuussa 2017.
Kesäkuussa 2018 Casanova palais kolmivuotisella sopimuksella Toulousen päävalmentajaksi. Casanovan johdolla Toulousen kausi 2018/19 sujui alavireisesti ja joukkue säilytti liigapaikkansa vain neljän pisteen turvin ja oli 16:s. Kausi 2019/20 lähti liikkeelle myös heikosti ja seura erotti Casanovan lokakuun alkupuolella 2019.
Casanova palasi valmennustehtäviin reilun kahden vuoden tauon jälkeen, kun Sveitsin liigassa putoamiskamppailuun juuttunut Lausanne palkkasi hänet päävalmentajakseen.
Chris Larkin

Christopher ”Chris” Larkin (alun perin Stephens; s. 19. kesäkuuta 1967) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa Maggie Smithin ja Robert Stephensin poikana. Hän vaihtoin nimensä koska halusi ottaa etäisyyttä kuuluisista vanhemmistaan. Hän otti uuden sukunimensä suosikkirunoilijaltaan Philip Larkinilta. Näyttelijä Toby Stephens on hänen veljensä ja näyttelijä Patricia Quinn äitipuolensa.
Larkin opiskeli London Academy of Music and Dramatic Artissa josta valmistui vuonna 1992. Hänet tunnetaan esimerkiksi elokuvasta "" (2003) ja minisarjasta "Hitler – pahuuden nousu" (2003).
Toby Stephens

Toby Stephens (s. 21. huhtikuuta 1969 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa Gustav Gravesin roolista James Bond -elokuvassa "Kuolema saa odottaa" (2002). Ensisijaisesti hän on kuitenkin keskittynyt teatteriin ja hän on Royal Shakespeare Companyn jäsen.
Yksityiselämä.
Stephens syntyi Lontoossa Maggie Smithin ja Robert Stephensin poikana. Hänen veljensä on näyttelijä Chris Larkin ja näyttelijä Patricia Quinn on hänen äitipuolensa.
Stephens on ollut vuodesta 2001 naimisissa uusiseelantilaisen näyttelijän Anna-Louise Plowmanin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta: vuonna 2007 syntynyt poika ja vuosina 2009 ja 2010 syntyneet tyttäret.
Mikko Blomqvist

Mikko Blomqvist (s. 1990) on suomalainen uimari, joka on edustanut a. Hän voitti vuonna 2008 pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailuissa Espoonlahdessa kultaa 400 metrin sekauinnissa ja sijoittui pronssille 200 metrin selkäuinnissa. Vuonna 2009 hän saavutti samat mitalit 25 metrin altaan SM-kilpailuissa Oulussa.
Kevin McKidd

Kevin McKidd (s. 9. elokuuta 1973 Elgin, Skotlanti) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi televisiosarjoista "Rooma", "Greyn anatomia" ja "Journeyman" sekä elokuvista "Trainspotting" (1996), "Dog Soldiers" (2002), "Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut" (2002), "Nuori Hannibal" (2007), "Rakastunut bestman" (2008), "" (2010) ja "Tulppaanikuume" (2017).
McKidd antoi äänensä "" -videopelin "Soap" MacTavishille.
McKidd syntyi, varttui ja opiskeli Skotlannissa.
Ray Stevenson

George Raymond ”Ray” Stevenson (25. toukokuuta 1964 Lisburn, Pohjois-Irlanti – 21. toukokuuta 2023) oli brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Rooma". Hän on esiintynyt myös useissa elokuvissa, kuten "Lentämisen teoria" (1998), "Kuningas Arthur" (2004), ' (2008), ' (2009), "Thor" (2011) ja "Big Game" (2014).
Yksityiselämä.
Stevenson syntyi Pohjois-Irlannissa. Hän meni vuonna 1997 naimisiin näyttelijä Ruth Gemmellin kanssa. Pari erosi kahdeksan avioliittovuoden jälkeen, ja Stevenson aloitti uuden suhteen, josta syntyi 24. joulukuuta 2007 hänen ensimmäinen lapsensa.
John Holter

John Holter (1. huhtikuuta 1916 – 22. joulukuuta 2003) oli yhdysvaltalainen lääkintävälineen kekijä. Hän työskenteli lukkotehtaassa. Hänen pojallaan Charles Case "Casey" Holterilla (s. 7. marraskuuta 1955) oli syntyessään vakava spina bifida. Pian syntymän jälkeen hän sai aivokalvontulehduksen, ja hänen päänsä laajeni nopeasti. Vanhemmille ilmoitettiin, että hänellä oli vesipää eli hydrokefalus.
Holterin poikaa hoidettiin Philadelphiassa, jossa kirurgit Spitz ja Nulsen olivat jo esitelleet menetelmän, jolla neste voidaan saada pois aivoista. Tarvittiin vain halpa ja kätevä läppä, joka pitäisi virtauksen suunnan oikeana ja aivopaineen normaalina.
Holter huomasi sattumalta, että silikonista valmistettu yksisuuntainen venttiili olisi käyttökelpoinen. Sitä ennen oli jo tehty yksi yritys, jossa potilaana ollut poika kuoli. Kun laitetta oli kehitetty sopivaksi lääketieteelliseen käyttöön, se patentoitiin. Tohtori Spitz ja John Holter perustivat suntteja valmistavan yrityksen.
Vaikka Holterin oma poika poika ehti saada parantumattoman vamman ja kuoli muutaman vuoden kuluttua, laitetta on 1950-luvun jälkeen käytetty menestyksekkäästi.
Kenneth Cranham

Kenneth Cranham (s. 12. joulukuuta 1944) on brittiläinen näyttelijä. 
Skotlantilainen Cranham syntyi Dunfermlinessä, Fifen alueella. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "" (1988) ja "Layer Cake – diilerin käsikirja" (2004). Hänellä oli rooli myös televisiosarjassa "Rooma".
Lindsay Duncan

Lindsay Vere Duncan (s. 7. marraskuuta 1950 Edinburgh) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on voittanut teatterirooleistaan muiden muassa Tony- ja Drama Desk -palkinnot. Bratislavan elokuvajuhlilla hän sai parhaan naispääosan palkinnon elokuvasta "AfterLife" (2003). Pääosastaan elokuvassa "Le Week-End" (2013) hänet palkittiin British Independent Film Awards -gaalassa. Lisäksi hän on ollut kolmesti ehdolla Baftan saajaksi: tv-sarjoista "G.B.H." (1991), "Valokuvien vangit" (1999) ja "Sukupuu" (2001).
Duncan on näytellyt myös televisiosarjoissa "Rooma" (2006), "Eksyin Jane Austenin maailmaan" (2008), "Ontto kruunu" (2012). 
Duncan on naimisissa näyttelijä Hilton McRaen kanssa.
Kerry Condon

Kerry Condon (s. 4. tammikuuta 1983 Thurles, Tipperaryn kreivikunta) on irlantilainen näyttelijä. Hänen roolejaan ovat muun muassa Octavia draamasarjassa "Rooma" (2005–2007), Stacey Ehrmantraut rikossarjassa "Better Call Saul" (2015–2022) ja F.R.I.D.A.Y. lukuisissa Marvel Cinematic Universen elokuvissa. Hän on myös nuorin Royal Shakespeare Companyn "Hamlet"-tuotannossa Ofeliaa esittänyt näyttelijä.
Condon on myös tehnyt yhteistyötä Martin McDonaghin kanssa näytelmissä "Inishmoren luutnantti" (2001) ja "Inishmaanin rampa" (2009) sekä elokuvissa "Three Billboards Outside Ebbing, Missouri" (2017) ja "The Banshees of Inisherin" (2022). Viimeksi mainitusta Condon on ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon.
Condon on myös esiintynyt muun muassa elokuvissa "Ned Kelly" (2003), "This Must Be The Place" (2011) ja "Dom Hemingway" (2013) sekä televisiosarjoissa "Luck" (2011–2012), "The Walking Dead" (2013–2014) ja "Ray Donovan" (2019–2020).
Louis Leterrier

Louis Leterrier (s. 17. kesäkuuta 1973 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan kansainvälisesti elokuvista "The Transporter" (2002), "Transporter 2" (2005), "Danny the Dog" (2005), "The Incredible Hulk" (2008), "Titaanien taistelu" (2010) ja "Suuri puhallus" (2013).
Leterrier voitti lyhytelokuvillaan palkintoja jo kotimaassaan. Muutettuaan Yhdysvaltoihin hän opiskeli elokuva-alaa New Yorkin yliopistossa.
Kuninkaanlähde (Kankaanpää)

 
Kuninkaanlähde on Kankaanpäässä Satakunnan maakunnassa sijaitseva lähde, virkistysalue ja matkailukeskus. Kuninkaanlähde sijaitsee Hämeenkankaalla noin kahdeksan kilometrin päässä kaupungin keskustasta.
Kuninkaanlähde sai nykyisen nimensä vuonna 1752 tapahtuneen Kuningas Aadolf Fredrikin vierailun jälkeen. Kuningas pysähtyi helteisenä päivänä 17. heinäkuuta seurueineen lähteelle syömään ja levähtämään. Vierailu oli sen aikaisessa Suomessa suuri tapaus, koska edellisestä kuningasvierailusta oli jo kulunut useita vuosikymmeniä. Paikalla on vierailusta kertova muistokivi. Kuninkaanlähde on ollut kuitenkin jo vuosisatoja aikaisemminkin merkittävä pysähdyspaikka eränkävijöille ja matkustavaisille. 
Matkailutoiminta Kuninkaanlähteellä aloitettiin jo 1800-luvulla. Paikalla vieraili runsaasti sekä koti- että ulkomaisia vieraita. 1930-luvulla Kuninkaanlähteelle rakennettiin vieläkin toiminnassa oleva hotelli ja 1960-luvulla maauimala. 
Vuonna 1989 SF-Caravan Satakunta rakensi paikalle leirintäalueen. Alueella on nykyään muun muassa ympärivuotiseen käyttöön tarkoitettu sauna- ja huoltorakennus kioskeineen, uima-allas ja vesiliukumäki, pienoisgolfrata, tanssikatos sekä rantalentopallokenttä. Lisäksi alueelta lähtee useita ulkoilu- ratsastus- ja moottorikelkkareittejä.
Lähteen virtaama on noin 10 000 kuutiometriä vuorokaudessa ja se on yksi Suomen runsasvetisimmistä lähteistä.
Diena

Diena () oli latvialainen sanomalehti joka lopetettiin 2009. Lehden omisti aiemmin ruotsalainen Bonnier, joka kuitenkin myi lehden ja sen sisarlehden Diena Bizness kesällä 2009 luxemburgilaiselle sijoitusyhtiölle Nedela S. A.:lle, jonka taustalla oli tuntematon omistaja. Ostajaksi ilmoittautui vihdoin kuukausien kuluttua brittiläinen Rowlandin miljonäärisuku, mutta epäillään, että todellinen ostaja ei edelleenkään ole tiedossa. 
Lehti perustettiin 1991 Latvian itsenäistyttyä. Se oli Latvian ainoa länsimaistyylinen kriittisesti kirjoittava sanomalehti. Sen linja oli liberaali ja suvaitseva. Lehti oli ainoa latvialainen sanomalehti, jolla oli kokopäivätoiminen Brysselin kirjeenvaihtaja. Se kannatti Latvian jäsenyyttä Euroopan unionissa keinona vahvistaa Latvian itsenäisyyttä. Toukokuussa 2001 Diena ilmoitti, että se ei noudata seitsemän latvialaisen sanomalehden ja yhden radioaseman allekirjoittamaa hyvää lehtimiestapaa, vaan sillä on omansa. Omistajanvaihdoksen jälkeen toimittajia ryhdyttiin erottamaan ja osa erosi lokakuussa itse. Lehti oli ollut voitollinen perustamisestaan 23. lokakuuta 1990 lähtien ja sen tilauskanta oli kasvussa, mutta se tuotti tappiota vuonna 2008, ja sen jälkeen Bonnier luopui siitä. Lehden päätoimittaja oli lakkautusvaiheessa Nellija Ločmele.
Lehden entinen toimituskunta on erottamisen jälkeen perustanut ilmaisen verkkolehden Cita Dienan.
Bruno Alves

Bruno Eduardo Regufe Alves (s. 27. marraskuuta 1981 Póvoa de Varzim, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kreikkalaista Apollon Smyrnistä.
Alves teki ensiesiintymisensä Portugalin A-maajoukkueessa vuonna 2007. Hän oli mukana EM-kilpailuissa 2008, 2012, 2016 sekä MM-kilpailuissa 2010, 2014 ja 2018, joista viimeksi mainitussa hän ei saanut peliaikaa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2016.
Saavutukset.
Porto
Zenit Pietari
Fenerbahçe
Portugalin maajoukkue
Skinny Rover

Skinny Rover (in D-Major) on Kyyria-yhtyeen single vuodelta 1995. Kappale "Skinny Rover (in D-Major)" on täysin uudelleen sovitettu versio kappaleesta "Skinny Rover". Kappale "One Day" on laajennettu versio kappaleesta "In the Night", joka löytyy piiloraitana yhtyeen ensimmäiseltä täyspitkältä levyltä.
Levyn tuotti Kyyria ja Timo Löyvä, joka on muun muassa soittanut kitaraa Kolmas Nainen-yhtyeessä. Kannen kuva on, kuten yhtyeen aikaisemman singlen, Pekka Beloffin tuottama.
Uudelleenjulkaisut.
Kappale "Skinny Rover (in D-Major)" julkaistiin uudelleen yhtyeen viimeisellä julkaisulla. Yhtyeen viimeiseksi jäänyt julkaisu -- Blessed Ravings Remastered vuonna 1998 -- sisälsi yhtyeen koko ensimmäisen täyspitkän levyn Blessed Ravings kokonaisuudessaan. Levylle oli lisätty yhtyeen singlekappaleita, jättäen julkaisematta ainoastaan tällä singlellä julkaistu kappale "One Day".
Aaron Fotheringham

Aaron Fotheringham (s. 8. marraskuuta 1991 Las Vegas Nevada Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pyörätuoliurheilija, joka tekee rullalautailusta ja BMX-pyöräilystä mukailtuja temppuja. 
14-vuotiaana Fotheringham oli omien sanojensa mukaan ensimmäinen ihminen, joka on onnistunut tekemään takaperinvoltin pyörätuolilla. 
Fotheringhamilla on meningomyeloseele. Hän on käyttänyt pyörätuolia kolmevuotiaasta, ja vaikka hän käyttikin pienenä kyynärsauvoja, hän on kahdeksanvuotiaasta asti käyttänyt pyörätuolia kokoaikaisesti. Hän katseli veljensä BMX-pyöräilyä, ja kerran veli käski hänen kokeilla pyörätuolilla samaa. Aaron kokeili ja innostui.
Hän kilpailee Vegas Am Jam -sarjassa skeittipuistokilpailuissa yleensä BMX-pyöräilijöitä vastaan ja on sijoittunut neljänneksi Sunny Springs Skate Parkissa 2006. 
Fotheringham suosittelee samankaltaisten temppujen tekijöitä käyttämään kypärää. Hän on satuttanut muun muassa kyynärpäänsä temppuja tehdessään ja käyttää aina suojavarusteita. Uusia temppuja hän kokeilee ensin pehmusteilla. Tempuissa käytettävä pyörätuoli on myös valittu siten, että se pehmentää alastuloa.
Aino Miettinen

Aino Miettinen (14. lokakuuta 1885 – 19. lokakuuta 1980) oli Helsingin Diakonissalaitoksen sisar ja kehitysvammalaitos Rinnekodin perustaja.
Aino Miettinen oli merkittävä Suomen kehitysvammahuollon uudistaja perustaessaan Diakonissalaitoksen yhteyteen ensimmäisen kehitysvammaisille suunnatun hoitokodin vuonna 1927. Vierailtuaan Kaiserswerthissä Saksassa Diakonissalaitoksen lähettämänä vuonna 1917 hän toi Suomeen uudistetun kehitysvammahuoltomallin joka korosti ennen kaikkea hoidettavan kykyä oppia ja tehdä työtä kukin kykynsä mukaisesti. Hän toimi Rinnekodin johtajattarena aina vuoteen 1959.
Eläkkeelle jäätyään Miettinen jäi asumaan Rinnekotiin Muistola-nimisen rakennuksen pohjoispäässä olevaan huoneistoon, josta hän seurasi hyvin tarkasti Rinnekodin elämää vielä eläkevuosinaankin aina elämänsä loppuun asti.
Kehitysvammaliitto on jakanut vuodesta 1992 Aino Miettinen -tunnustuspalkintoa.
Tzi Ma

Tzi Ma (; s. 10. kesäkuuta 1962) on amerikankiinalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Rush Hour – Rankka pari" (1998), "Hiljainen amerikkalainen" (2002), "Ladykillers" (2004) ja "Rush Hour 3" (2007). Hänet on aika ajoin nähty myös "24:ssa" ja muissa televisiosarjoissa. 
Ma syntyi Hongkongissa ja kasvoi New Yorkissa viiden sisaruksensa kanssa. Hänen vanhempansa pyörittivät amerikankiinalaista ravintolaa Staten Islandilla. Hän on ollut joulukuusta 1994 naimisissa näyttelijäkollegansa Christina Man kanssa.
Andersenin lentotukikohta

Andersenin lentotukikohta () on Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta Guamilla, joka otettiin käyttöön 3. helmikuuta 1945. Tukikohta on nimetty prikaatinkenraali James Roy Andersenin mukaan.
Riäkkyteatteri

Riäkkyteatteri on Rääkkylässä toimiva ympärivuotinen harrastajateatteri, joka aloitti toimintansa vuonna 1993. Sitä ylläpitää Riäkkyteatteriyhdistys r.y. jonka piiriin kuuluu myös muitakin paikallisia teatteriryhmiä kuten lasten teatteriryhmä Sekamelska sekä nuorisoteatteri Rääbäleet. Vuoden 2005 alussa kiteeläinen nuorisoteatteriryhmä Polento liittyi Riäkkyteatteriyhdistyksen piiriin ja siirtyi sitten kiteeläisen Kyläparin Myllyteatterin siipien alle. Koko toimintansa ajan Riäkkyteatteriyhdistyksen alaiset teatteriryhmät ovat toimineet Keski-Karjalan Kansalaisopiston alaisina opintoryhminä.
Riäkkyteatteri on valmistanut toimintansa aikana 36 tuotantoa, joista 16 on opiston ulkopuolisia tuotantoja. On tehty muun muassa Minna Canthin "Työmiehen vaimo", Maria Jotunin "Miehen kylkiluu", Anna Krogeruksen "Kuin ensimmäistä päivää", Anna-Maija Ylimaulan "Anna!", Samuel Beckettin "Näytelmä" ja "Askeleet", Mrozekin "Avomerellä", Aldo Nicolajn "Suolaa ja tupakkaa", Pauli Kallion "Maailman vanhin nainen", Dario Fon "Kaikki vorot eivät tule varkaisiin", Sisko Istanmäen "Liian paksu perhoseksi" ja "Äiti ja hevonen", Harold Pinterin "Yö", Lorcan "Yerma", Topeliuksen "Lintu sininen", Sinikka Nopolan "Mee nyt jo asiaan", Sirkku Peltolan "Pikkujättiläinen" ja Anouilh’n "Orkesteri".
Ohjaajina ovat toimineet Olavi Pötsönen, Tellervo Halonen, Marja Tuominen, Sinikka Mokkila, Tarja Jänis ja Kirsi Koskelo.
Ryhmä on osallistunut teatterifestivaaleihin muun muassa Liettuan Skapiskisissa, Viron Palamusessa, Saarijärvellä, Seinäjoella ja järjestänyt kansainvälisen Riekuu festivaalin Rääkkylässä, jossa oli mukana ryhmät Liettuasta, Virosta, Latviasta, Venäjän Karjalasta ja Ruotsista ja Riäkkyteatteri.
Riäkkyteatterin esitykset ovat pääasiassa koulukeskuksen auditoriossa, jossa on nouseva katsomo, teatterivalot ja äänen toistolaitteet. Joitakin tuotantoja on viety ulos tai kiertueelle.
Vesipallo kesäolympialaisissa 1952

Vesipallo oli Helsingin olympialaisissa 1952 yhdettätoista kertaa olympiaohjelmassa. Olympiakultaa voitti Unkari ennen Jugoslaviaa ja Italiaa.
Vesipallokilpailuihin osallistui 21 joukkuetta, joista kahden karsintakierroksen avulla joukkueiden määrä tiputettiin 16. Alkulohkoissa joukkueet jaettiin neljään neljän joukkueen lohkoon, joista kaksi parasta pääsi välierisarjoihin. Näistä eteni finaalilohkoon sitten jälleen kaksi parasta kummastakin välieräsarjasta.
Alkusarjan ottelut oli alkujaan tarkoituksena pelata avomerialtaissa Uunisaaressa ja Humallahdella. Kansainvälinen uimaliitto siirsi kaikki pelit kuitenkin Uimastadionille, sillä merivesi oli liian kylmää. Tämän vuoksi osa otteluista jouduttiin pelaamana varhain aamulla.
Kilpailutapahtumat.
Hyvän arpaonnen ansiosta Argentiina pääsi suoraan alkukarsinnoista lohkovaiheeseen. Karsinnoissa jatkosta tippuivat Australia, Intia, Meksiko, Portugali ja Romania.
Karsintaottelut.
Voittajat suoraan varsinaiseen turnaukseen. Hävinneet toiselle karsintakierrokselle. 
&lt;br&gt;
Alkusarjan parhaat joukkueet Unkari, Jugoslavia, Alankomaat ja Neuvostoliitto joutuivat arvontajärjestelmän takia samaan välierälohkoon. Tässä lohkossa pelattiin pääasiassa tasaisia otteluita ja monet kamppailut päättyivätkin tasapeliin. Alankomaat onnistui voittamaan Jugoslavian, mutta ottelu tuomittiin uusittavaksi tuomarin virheiden takia. Uusintaottelussa Jugoslavia oli parempi 2-1 ja nousi mitalipeleihin. Unkarin ja Jugoslavian lisäksi Italia ja Yhdysvallat selvisivät finaalilohkoon.
Unkari ja Jugoslavia olivat finaalisarjassa tasaisia ja pelasivat keskenään tasan ja voittivat Italian sekä Yhdysvallat. Unkari voitti kuitenkin kaksi muuta maata suurinumeroisemmin ja voitti kultaa paremman maalieronsa turvin. Jugoslavia jäi näin hopealle ja Yhdysvallat voittanut Italia voitti pronssia.
Tulokset.
Alkulohkot.
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Lohko D
Semifinaalit.
Lohko E
Lohko F
Mäntyharjun Virkistys

Mäntyharjun Virkistys on vuonna 1920 perustettu urheiluseura, johon kuuluu useita eri urheilulajeja. Jäseniä seuralla on noin 700.
Historiaa.
Aluksi lajivalikoima painottui hiihtoon ja yleisurheiluun, vähitellen mukaan tuli myös pesäpallo. 1960-luvulla Virkistys erikoistui palloilun yleisseuraksi, Mäntyharjun Urheilijat -50 keskittyi muihin lajeihin. Lajivalikoima lisääntyi jääkiekolla ja koripallolla. Pesäpallo oli kohonnut paikkakunnan suosituimmaksi palloilulajiksi. 1970-luvulla mukaan tulivat myös tennis ja lentopallo, joista jälkimmäinen sai erityisen hyvän vastaanoton. Myöhemmin pesäpallo, jääkiekko ja lentopallo vakiinnuttivat asemiaan hyvän juniorityön ansiosta. Myöhemmin jääkiekon paikan on vallannut salibandy ja mukaan on tullut myös aerobic. MU-50 yhdistyi Virkistyksen kanssa ja näin ollen esimerkiksi yleisurheilu on MäVin toiminnan alaista.
Menestys.
Lentopallossa vuonna 2007 saavutettiin Suomenmestaruus C-pojissa ja B-tytöt ovat sijoittuneet kaksi kertaa SM-hopealle. MäVittärien valmentaja Timo Ripatti palkittiin Suomen Juniori valmentajana vuonna 2008. Yleisurheilussa Mäntyharjua edustaa urheilija Veera Louhivuori, joka edustaa sekä yleisurheilussa että lentopallossa maajoukkuetta. Mäntyharjun Virkistyksessä panostetaan lasten ja nuorten liikkumiseen ja ohjaukseen.
Ykköspesiksen Itä-Länteen vuonna 2024 valittu Jani Hoteila on Mäntyharjun Virkistyksen kasvatti.
Om Puri

Om Puri OBE (18. lokakuuta 1950 Ambala, Punjab, Intia – 6. tammikuuta 2017 Mumbai, Intia) oli intialainen näyttelijä. Hän esiintyi paitsi kotimaassaan, myös brittiläisissä ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa.
Puri valmistui National School of Dramasta New Delhissä.
Puri sai Intiassa kaksi Filmfare Awards -palkintoa ja kaksi National Film Awards -palkintoa. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1990. Hänet asetettiin myös Bafta-ehdokkaaksi roolista elokuvassa "East Is East" (1999). Vuonna 2004 hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Om Puri kuoli 6. tammikuuta 2017 sydänkohtaukseen.
Maria Uljanova

Marija (Maria) Aleksandrovna Uljanova (, o.s. Blank, Бланк; 6. marraskuuta 1835 – 25. kesäkuuta 1916) oli Venäjän vallankumousjohtajan ja Neuvostoliiton perustajan Vladimir Leninin äiti.
Maria syntyi kuuden lapsen perheeseen. Perheen isä Aleksandr Blank (alkuaan "Israel Blank") oli tunnettu psykologi, taustaltaan juutalainen, joka oli kääntynyt kristinuskoon. Marian suku oli kosmopoliittinen: hänen äidinisänsä oli Pietarin saksalaista sukua, alkujaan Lyypekistä ja äidinäitinsä Pietariin muuttanutta ruotsalaista sukua. 
Marian äiti Anna Ivanovna Groschopf kuoli 1838 ja isä Aleksandr meni naimisiin vaimonsa sisaren Jekaterina von Essenin kanssa joka kasvatti lapset. He ostivat maatilan Kazanista. Maria sai kotikoulutuksensa. Hän oppi useita kieliä kuten saksaa, ranskaa ja englantia. Myös venäläinen kirjallisuus kuului opetukseen. Vuonna 1863 Maria valmistui opettajaksi ja alkoi työskennellä kansanopetuksessa.
Mentyään naimisiin Ilja Uljanovin kanssa, joka oli matematiikan ja fysiikan opettaja, Maria muutti miehensä kanssa Penzaan. Myöhemmin he muuttivat Nižni Novgorodiin ja sieltä Simbirskiin jossa Ilja toimi koulutarkastajana. 
Marian elämä oli hyvin vaiherikasta. Hänen suurimpia vaikeuksiaan olivat taloudelliset vaikeudet, puolison kuolema vuonna 1886 ja vanhimman pojan Aleksandrin teloitus vuonna 1887, tyttären Olgan kuolema vuonna 1891 ja lasten Vladimirin, Annan, Dimitrin ja Marian pidätykset ja maastakarkotus. 
Maria kävi tapaamassa maanpaossa ollutta poikaansa Vladimiria kaksi kertaa, Ranskassa kesällä 1902 ja Tukholmassa syksyllä 1910.
Linda Bassett

Linda Bassett (s. 4. helmikuuta 1950 Kent, Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "East Is East" (1999). Suoritus toi hänelle Bafta-ehdokkuuden ja Valladolidin kansainvälisten elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon.
Sarah Lancashire

Sarah Lancashire (s. 10. lokakuuta 1964) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Oldhamissa, Lancashiressä, ja valmistui Guildhall School of Music and Dramasta vuonna 1986.
Lancashire tuli 1990-luvulla tunnetuksi televisiosarjoista "Coronation Street" ja "Sydän paikallaan". Hän debytoi ohjaajana vuonna 2005 "The Afternoon Playssä", josta hän sai parhaan uuden ohjaajan Bafta-ehdokkuuden. 
Vuodesta 2014 lähtien Lancashire on näytellyt pääroolia rikosdraamasarjassa "Happy Valley, varjojen laakso". "Helsingin Sanomien" Tero Kartastenpää piti Sarah Lancashiren tulkitsemaa ylikonstaapeli Catherine Cawoodia yhtenä kaikkien aikojen parhaista tv-hahmoista, ja saman lehden Leena Virtasen mielestä Lancashire tavoittaa myös keittokirjailija Julia Childistä kertovassa "Julia"-sarjassa (2022–2023) ”kuusikymppisen naisen monet ulottuvuudet ja positiivisen energian”.
Lancashire on naimisissa televisiotuottaja Peter Salmonin kanssa.
Unkarin vesipallomaajoukkue

Unkarin vesipallomaajoukkue edustaa Unkaria kansainvälisissä vesipalloturnauksissa ja ystävyysotteluissa. Unkari on ollut yksi vesipallon menestyneimpiä joukkueita.
Unkari on voittanut olympialaisista yhteensä 15 mitalia. Kultaa maalle on mennyt peräti yhdeksän kertaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa Unkari on ollut mitaleilla 13 kertaa ja mestaruuden se on voittanut neljästi. Tämän lisäksi maa on voittanut kaksi kertaa maailmanliigan ja 13 kertaa Euroopan-mestaruuden.
Vesipallomaajoukkue on valittu maassaan Unkarin vuoden joukkueeksi 15 kertaa.
Saavutukset.
Lähde: The-sports.org
Luettelo Anandin ja Kramnikin välisistä shakkipeleistä

Tämä on luettelo Viswanathan Anandin ja Vladimir Kramnikin välisistä shakkipeleistä. 
Pelaajien välisen maailmanmestaruusottelun vuonna 2008 voitti Anand.
Ilja Uljanov

Ilja Nikolajevitš Uljanov (, 31. heinäkuuta 1831 Astrahan – 24. tammikuuta 1886 Simbirsk) oli venäläinen kulttuurihenkilö ja julkisen koulutuksen kehittäjä. Ilja Uljanov oli Venäjän vallankumousjohtajan ja Neuvostoliiton perustajan Vladimir Iljitš Leninin isä. 
Ilja Uljanov syntyi Astrahanissa räätälin perheeseen. Hänen äitinsä oli kalmukki. Hän opiskeli fysiikkaa ja matematiikkaa Kazanin yliopistossa ja valmistui vuonna 1854. Hänen puolisonsa oli Maria Aleksandrovna Blank.
1850- ja 1860-luvuilla Uljanov opetti matematiikkaa ja fysiikkaa Penzan instituutissa Venäjän aatelistolle ja myöhemmin lyseossa ja tyttökoulussa Nižni Novgorodissa.
Penzassa Ilja johti meteorologisia tutkimuksia ja kirjoitti aiheesta kaksi kirjaa. Vuonna 1869 Uljanov nimitettiin Simbirskin kunnan koulutarkastajaksi ja vuosina 1874–1886 hän oli ylitarkastaja. Vuonna 1882 hänelle myönnettiin Pyhän Vladimirin 3. luokan kunniamerkki ja todellisen valtioneuvoksen arvonimi, mikä merkitsi sitä, että hän sai perinnöllisen aatelisen aseman. 
Ilja Uljanov oli aikalaisiinsa nähden hyvin koulutettu ja kuului älymystöön.
Jugoslavian vesipallomaajoukkue

Jugoslavian vesipallomaajoukkue edusti Jugoslaviaa kansainvälisissä vesipalloturnauksissa ja ystävyysotteluissa maan olemassa olon aikana. Tämä artikkeli käsittelee Jugoslavian saavutuksia vuoteen 1992 saakka.
Jugoslavia voitti olympialaisista seitsemän mitalia. Kolmesti maa voitti olympiakultaa. Maailmanmestaruuskilpailuista Jugoslavia ehti voittaa kaksi kultaa ja kaksi pronssia. Euroopan-mestaruuden maa voitti vain kertaalleen, vaikka voitti Euroopan-mestaruuskilpailuista yhteensä 13 mitalia.
Jugoslavian vesipallomaajoukkuetta on seurannut Serbia ja Montenegron vesipallomaajoukkue ja Serbian vesipallomaajoukkue.
Kultaa: 1968, 1984, 1988
Hopeaa: 1952, 1956, 1964, 1980 
Kultaa: 1986, 1991
Pronssia: 1973, 1978
Kultaa: 1991
Hopeaa: 1954, 1958, 1962, 1977, 1985, 1987, 1989
Pronssia: 1950, 1966, 1970, 1974
Voittaja: 1987, 1989
Toinen: 1981, 1991
Kolmas: 1979
Kultaa: 1959, 1967, 1971, 1979, 1983
Hopeaa: 1963, 1975, 1991
William Roache

William Patrick Roache MBE (s. 25. huhtikuuta 1932) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Coronation Street", jossa hän on esittänyt Ken Barlowia vuodesta 1960. Roache pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan vuonna 2010 esitettyään Ken Barlowia 50 vuotta, rikkoen samalla maailmanennätyksen saman roolin esittämisestä. Hän näyttelee edelleenkin (2017) sarjassa. 
Roachesta tehtiin vuonna 2007 Chesterin yliopiston kunniatohtori. Näyttelijä Linus Roache on hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta.
William Roache on ollut naimisissa kahdesti. Ensimmäisestä avioliitostaan Anna Cropperin kanssa (1961–1974) hänellä on kaksi lasta. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1974. Toisen kerran Roache avioitui näyttelijä Sara McEwan Mottramin kanssa 1978 ja liitto päättyi puolison kuolemaan vuonna 2009. Tästä liitosta Roachella on kolme lasta.
Alessandro Gamberini

Alessandro Gamberini (s. 27. elokuuta 1981 Bologna, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tällä hetkellä italialaista ACF Fiorentinaa. Gamberini aloitti uransa Bolognan junioreissa, josta hänet myöhemmin nostettiin edustusjoukkueeseen kaudella 1999–2000.
Maajoukkueessa Gamberini teki ensi esiintymisensä Etelä-Afrikkaa vastaan 17. lokakuuta 2007. Hänet valittiin ensi kerran arvokisoihin vuoden 2008 EM-kisoissa Fabio Cannavaron loukkaantuessa juuri ennen kisojen alkua.
Eileen Derbyshire

Eileen Derbyshire (s. 6. lokakuuta 1930) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan Emily Bishopin pitkäaikaisesta roolista televisiosarjassa "Coronation Street".
Derbyshire on varsin vaitonainen yksityiselämästään ja antaa harvoin haastatteluja. Hänen poikansa Oliver Holt on urheilutoimittaja.
Betty Driver

Elizabeth Mary "Betty" Driver MBE (20. toukokuuta 1920 – 15. lokakuuta 2011) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnettiin Bettyn roolista saippuasarjassa "Coronation Street".
Leicesterissä syntynyt Driver aloitti uransa laulajana. Hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi 31. joulukuuta 1999. Driver kuoli lokakuussa 2011 oltuaan sairaalassa kuusi viikkoa.
Ella Raines

Ella Wallace Raines (6. elokuuta 1920 – 30. toukokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1943 ja vetäytyi pääosin 1957. Ajanjaksoon mahtuu useiden elokuvien ohella esiintymisiä televisiosarjoissa.
Raines syntyi Washingtonin osavaltiossa ja valmistui Washingtonin yliopistosta. Hänelle myönnettiin Golden Boot -palkinto vuonna 1984, ja hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Raines kuoli 67-vuotiaana kurkkusyöpään Sherman Oaksissa, Kaliforniassa.
Johnny Schmitz

John Albert ”Johnny” Schmitz (27. marraskuuta 1920 Wausau, Wisconsin – 1. lokakuuta 2011 Wausau, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi MLB-tason syöttäjänä vuosina 1941–1956, joskin uraan toi tilapäisen keskeytyksen palvelu toisessa maailmansodassa.
Schmitz osallistui tähdistöotteluihin vuosina 1946 ja 1948. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Chicago Cubs, Brooklyn Dodgers, New York Yankees, Cincinnati Reds, Washington Senators, Boston Red Sox ja Baltimore Orioles.
Räpyläsara

Räpyläsara ("Carex ornithopoda") on pienikokoinen saralaji. Se esiintyy Suomessa perinneympäristöissä, kuten hakamailla ja metsälaitumilla. Lajia uhkaavat rakentaminen, niittymaiden sulkeutuminen niiton ja laidunnuksen loputtua sekä ojitukset.
Räpyläsara luokiteltiin Suomessa vuoden 2010 uhanalaisuusarvioinnissa äärimmäisen uhanalaiseksi. Vuoden 2019 arvioinnissa sen luokitus muuttui erittäin uhanalaiseksi.
Julien Poulin

Julien Poulin (20. huhtikuuta 1946 – 4. tammikuuta 2025) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi Elvis-fani Bob Grattonin roolissa Pierre Falardeaun "Elvis Gratton" -elokuvissa. Muiden elokuvien joukossa on saman ohjaajan historiallinen "15 février 1839" (2001).
Poulin osallistui lisäksi muun muassa ohjaustöihin.
Pierre Falardeau

Pierre Falardeau (28. joulukuuta 1946 Montréal, Kanada – 25. syyskuuta 2009) oli kanadalainen elokuvaohjaaja. Hän ohjasi Julien Poulinin tähdittämät "Elvis Gratton" -elokuvat. Muuhun tuotantoon kuuluvat muiden muassa "Octobre" (1994) ja "15 février 1839" (2001).
Falardeau opiskeli yliopistossa antropologiaa. Hänet tunnettiin myös Québecin itsenäisyyden puolestapuhujana, ja tuotannossaan hän käsitteli itsenäisyysaihetta.
Bruce Robinson

Bruce Robinson (s. 2. toukokuuta 1946) on brittiläinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja sekä -käsikirjoittaja. Hän debytoi esiintyjänä Franco Zeffirellin "Romeossa ja Juliassa" (1968).
Vuonna 1985 Robinson voitti Baftan "Kuoleman kenttien" (1984) käsikirjoituksesta. Sama elokuva toi hänelle Oscar-ehdokkuuden. Ohjaustöitä ovat "Onnen kiertolaiset" (1987), "Jennifer 8" (1992) ja "The Rum Diary" (2010).
Joe Mantegna

Joseph Anthony ”Joe” Mantegna, Jr. (s. 13. marraskuuta, 1947 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Ura.
Mantegna on valmistunut DePaulin yliopiston Goodman School of Dramasta. 
Mantegna teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1977. Hän on myöhemmällä urallaan paitsi esiintynyt laajoissa rooleissa useissa elokuvissa, myös ääninäytellyt Fat Tonya "Simpsoneissa" ja näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Joanin salaisuus" (2003–2005, hahmona Will Girardi) ja "Criminal Minds – FBI-tutkijat" (vuodesta 2007, hahmona David Rossi). 
Mantegna on voittanut Tony-palkinnon ja Venetsian elokuvajuhlien Volpi Cupin. Hän on ollut ehdolla kolmesti Emmyn ja kerran Golden Globen saajaksi. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin "Commitment to Chicago Award".
Yksityiselämä.
Mantegna on ollut vuodesta 1975 naimisissa puolisonsa Arlenen kanssa. Parilla on tyttäret Mia ja Gina.
Wilmer Valderrama

Wilmer Eduardo Valderrama (s. 30. tammikuuta 1980 Miami) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Fezin roolista televisiosarjassa "70’s Show".
Valderrama on esiintynyt myös useissa elokuvissa, kuten "Fast Food Nationissa" (2006). Hänelle on myönnetty Teen Choice -palkinto kolmesti vuosina 2003, 2005 ja 2006 roolistaan "70’s Showssa". Hän juontaa MTV:n "Yo momma" -sarjaa ja toimii sarjassa tuomarina. Valderrama on esiintynyt myös LMFAO-yhtyeen "Sexy and I Know It" -musiikkivideolla.
Valderrama seurusteli Demi Lovaton kanssa vuosina 2010–2016. He erosivat vuonna 2016. Aiemmin hän seurusteli muiden muassa Mandy Mooren ja Lindsay Lohanin kanssa.
Olivia Burnette

Olivia Burnette (s. 24. maaliskuuta 1977) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvassa "Silmä silmästä" (1996) ja televisiosarjassa "The Torkelsons" (1991–1992; myöhemmin "Almost Home", 1993). 
Burnette sai useita Young Artist Award -ehdokkuuksia.
Kurtwood Smith

Kurtwood Larson Smith (s. 3. heinäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi vuosina 1998–2006 Red Formanin roolissa "70’s Show’ssa". Hän on ollut myös ääninäyttelijänä "The Zeta Projectissa" ja Squirrel Boyssa, sekä esiintynyt muun muassa elokuvissa "RoboCop" (1987), "Rambo – taistelija 3" (1988), "Kuolleiden runoilijoiden seura" (1989), "Kaappaus raiteilla" (1995) ja "Broken Arrow – operaatio erämaassa" (1996).
Elämäkerta.
Smith syntyi New Lisbonissa, Wisconsinissa. Valmistuttuaan Los Angelesin Canoga Park High Schoolista hän hakeutui opiskelemaan teatterialaa. Hän on ollut avioliitossa kahdesti, ja hänellä on kaksi lasta. 
Smithillä on hyvin harvinainen etunimi. Näyttelijä onkin julkisuudessa arvioinut itsensä maailman ainoaksi Kurtwoodiksi. Nimi syntyi äidin tahdosta nimetä poika Kurtiksi, mutta koska ”Kurt Smith” oli hänestä liian lyhyt, tuli käyttöön ”-wood”-pääte.
Josh Charles

Joshua ”Josh” Charles (s. 15. syyskuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Baltimoressa, Marylandissa, ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1988.
Eräs tunnettu rooli Charlesilla oli elokuvassa "Kuolleiden runoilijoiden seura" (1989). Television puolella hän on esiintynyt esimerkiksi sarjoissa "Sports Night" ja "Good Wife".
Melora Walters

Melora Walters (s. 21. lokakuuta 1959 Saudi-Arabia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Ura.
Melora Walters on näytellyt muun muassa elokuvissa "Kuolleiden runoilijoiden seura" (1989), "Boogie Nights" (1997), "Magnolia" (1999), "Päämääränä Cold Mountain" (2003) ja "Perhosvaikutus" (2004). Hän näytteli Felicityä televisiosarjassa "Kohtaloni Los Angeles" vuosina 1998–1999. Vuosina 2006–2010 Walters esitti Wanda Henricksonia HBO:n draamasarjassa "Big Love". Hän vieraili televisiosarjassa "Täydelliset naiset" vuonna 2007. 
Yksityiselämä.
Walters oli naimisissa Christopher Scotellaron kanssa vuosina 1990–1994. Vuonna 1996 hän meni naimisiin näyttelijäkollegansa Dylan Walshin kanssa. Pari erosi vuonna 2003. Waltersilla ja Walshilla on kaksi lasta, poika ja tytär. Walters meni naimisiin Alexander Vendlerin kanssa vuonna 2008, mutta haki avioeroa syksyllä 2010.
Dylan Walsh

Charles Hunter "Dylan" Walsh (s. 17. marraskuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Peter Elliotin roolista elokuvassa "Congo" ja Sean McNamaran roolista televisiosarjassa "Muodon vuoksi". Walsh on lisäksi näytellyt elokuvassa "Isäpuoli" ja poliisisarjassa "Muistin vanki".
Walsh syntyi Los Angelesissa ja asui lapsena vanhempiensa työn takia ulkomailla. Walsh palasi Yhdysvaltoihin 10-vuotiaana. Hän valmistui vuonna 1986 Virginian yliopistosta. Walsh oli vuosina 1996–2003 naimisissa näyttelijäkollegansa Melora Waltersin kanssa. Eron jälkeen hän solmi vuonna 2004 uuden avioliiton näyttelijä Joanna Goingin kanssa mutta erosi uudelleen vuonna 2012.
Julian McMahon

Julian Dana William McMahon (27. heinäkuuta 1968 Sydney – 2. heinäkuuta 2025) oli australialainen näyttelijä. Hän näytteli televisiosarjoissa "Siskoni on noita" ja "Muodon vuoksi". Hän sai Golden Globe -ehdokkuuden.
McMahon syntyi Sydneyssä tulevan pääministeri William McMahonin ja Sonia McMahonin keskimmäisenä lapsena kolmesta lapsesta. Hän opiskeli yliopistossa jonkin aikaa lakia mutta keskeytti opiskelun ja aloitti uran mallina.
McMahonilla oli eroon päättyneet avioliitot Dannii Minoguen ja Brooke Burnsin kanssa. Hänellä on vuonna 2000 syntynyt tytär.
McMahon kuoli syöpään heinäkuussa 2025.
Norman Lloyd

Norman Lloyd (8. marraskuuta 1914 Jersey City New Jersey, Yhdysvallat – 11. toukokuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja ohjaaja. Hän syntyi Jersey Cityssä, opiskeli New Yorkissa ja aloitti uransa teatterissa.
Lloyd pääsi 1930-luvulla esiintymään Franklin D. Rooseveltin New Dealiin kuuluneen Federal Theatre Projectin mukana. Projekti työllisti satoja työttömiä näyttelijöitä. Lloyd pääsi pian mukaan myös Orson Wellesin Mercury-teatteriin. Koska Lloydilla oli ollut yhteys Wellesiin ja muihin vasemmistolaisiin, hänen oli kuitenkin vaikea saada töitä 1950-luvun mccarthyismin mustien listojen aikana. Alfred Hitchcock auttoi kuitenkin Llyodia ja antoi tälle tuottajan roolin "Alfred Hitchcock esittää" -televisiosarjasta.
Varhaisella elokuvaurallaan Lloyd esiintyi muiden muassa elokuvissa "Viidennen kolonnan mies" (Hitchcock, 1942) ja "Parrasvalot" (Chaplin, 1952). Pitkän uran myöhempiin vaiheisiin mahtuvat roolit esimerkiksi elokuvissa "Kuolleiden runoilijoiden seura" (1989) ja "Lainakengissä" (2005). Lloydin viimeinen rooli oli elokuvassa "Ihan yössä", jolloin hän oli täyttänyt jo 100 vuotta.
Lloyd näytteli televisiossa muun muassa 1980-luvun sarjassa "Sairaalan syke". Hänen piti olla mukana vain muutamassa jaksossa syöpään kuolevana Daniel Auschlanderina, mutta hahmo oli lopulta sarjassa kuuden vuoden ajan. Lloydilla oli rooleja myös sarjoissa "Murhasta tuli totta", "Moderni perhe" ja "Star Trek – uusi sukupolvi". Emmy-ehdokkaana Lloyd oli vuonna 1974 minisarjan "Steambath" tuottajana.
Richard L. Bare

Richard Leland Bare (12. elokuuta 1913 Turlock, Kalifornia – 28. maaliskuuta 2015 Newport Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hän tuli tunnetuksi Warner Bros.:ille vuosina 1942–1956 luomistaan "Joe McDoakes" -lyhytelokuvista. 1950-luvun puolivälistä alkaen Bare ohjasi lähinnä televisioon. Hän työsti muun muassa "Green Acres" -sarjaa ja ohjasi useita jaksoja suosittuihin sarjoihin "Hämärän rajamailla" ja "Virginialainen".
Bare julkaisi ammatistaan kertovan kirjan "The Film Director" (1971).
Inner Sanctum Mysteries

Inner Sanctum Mysteries oli yhdysvaltalainen mysteerikuunnelmasarja, jota esitettiin 7. tammikuuta 1941 ja 5. lokakuuta 1952 välisenä aikana. Sarjaa esitti alun perin NBC Blue Network, josta pian sarjan aloittamisen jälkeen syntyi ABC. Keväällä 1943 sarja siirtyi CBS:lle. Sarjaa tuotettiin tiettävästi 526 jaksoa, joista arviolta noin 200 on säilynyt.
Sarjan loi tuottaja Himan Brown ja sen alkuperäisenä isäntänä ja kertojana toimi Raymond Edward Johnson ja vuodesta 1946 alkaen Paul McGrath. Sarjassa esiintyi useita tunnettuja näyttelijöitä, joista mainittakoon Boris Karloff (ensimmäisen tuotantokauden vakioesiintyjä), Peter Lorre, Mary Astor, Helen Hayes, Claude Rains, Paul Lukas, Frank Sinatra ja Orson Welles. 
Vuonna 1954 sarja siirtyi televisioon. Televisioversiota tehtiin pilottijakso mukaan lukien 40 jaksoa. 
Sarja on saanut paikan Radio Hall of Famessa.
Vesa Ilmaranta

Vesa Ilmaranta (s. 1960) on suomalainen graafikko ja sarjakuvataiteilija, koulutukseltaan taiteen maisteri vuodelta 2000. Hän on opettanut graafista suunnittelua Helsingin kristillisessä opistossa. Lisäksi Ilmaranta on toiminut sarjakuvan teon opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa. Ilmaranta käsikirjoittaa Timo Kähkösen piirtämää "Paikallisuutisia"-sarjakuvaa. Sitä ennen hän on käsikirjoittanut sarjoja "Poke" ("Ilta-Sanomat" 1986), "Elukat" ("Eläinmaailma" ja "Lemmikit &amp; eläinmaailma" 1994–2001) ja "Suomen Kuvalehdessä" vuosina 2000–2001 ilmestynyttä aikakauslehtisarjaa "Käytettyä tavaraa".
Ilmaranta teki vuonna 2000 maisterin tutkinnon opinnäytteensä "Sarjakuvakerronta" Taideteollinen korkeakouluun.
Bizarre Creations

Bizarre Creations oli liverpoolilainen perustettu pelitalo. Yritys on perustettu nimellä Raising Hell Software vuonna , mutta muutti nimensä vuonna 1994.
Se tunnetaan parhaiten Sega Dreamcast -pelistään "Metropolis Street Racer" ja "Project Gotham Racing" -pelisarjasta. 
Yritys on lakkautettu vuonna 2011.
Los Pajaritos

Nuevo Estadio Los Pajaritos on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Soriassa Espanjassa. Pääosin se toimii jalkapallostadionina, jolla pelataan CD Numancian kotiottelut. Stadionille mahtuu katsojia 9 800, ja se on rakennettu vuonna 1999. Pian stadionin avaamisen jälkeen Numancia nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Espanjan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin.
Talvella stadionilla on melko kylmä ja tästä syystä kotijoukkue saa vahvan kotiedun otteluissaan.
Melanthos

Melanthos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Andropompoksen poika ja Messenian kuningas. Heraleidien Temenoksen ja Kresfonteen karkotettua hänet maastaan, hän jätti Pyloksen taakseen ja saapui Ateenaan.
Melanthoksen ollessa Ateenassa Theban kuningas Ksanthos haastoi Thymoiteen, Ateenan kuninkaan, taisteluun. Tämän kieltäydyttyä Melanthos kamppaili häntä vastaan ja voitti kaksinkamppailuun. Tämän perusteella hän syrjäytti Thymoiteen vallasta ja tuli itse kuninkaaksi. Tämän petos oli alkuperä Attikassa vietetyn Apaturia-juhlan nimelle (&lt; , 'petos').
Melanthoksesta tuli dynastiansa, medontidien, kantaisä. Kodros, hänen poikansa, seurasi isäänsä valtaistuimelle.
Bock (panimo)

Bockin panimo (vuoteen 1968 Bryggeri Aktiebolag BOCK, 1968-1970 Panimo Oy Bock Bryggeri Ab) oli vaasalainen vuonna 1890 silloisessa Mustasaaressa perustettu olutpanimo, joka toimi vuoteen 1987. Se laajeni perustamisestaan lähtien. Bock osti viereisellä tontilla sijainneen Lahti Ölbryggerin vuonna 1892, Wasa Ölbryggeribolagin vuonna 1897, Ångbryggeri Aktiebolag Kronanin vuonna 1903, Kokkolan Panimon vuonna 1932, Vasa Bryggerin vuonna 1933, osuuden oululaisesta Toppilan Mallasjuomatehtaasta vuonna 1938 ja vuonna 1939 osake-enemmistön seinäjokelaisesta Mallaskosken tehtaasta. Viimeinen panimo-ostos oli vuonna 1948 ostettu Pietarsaaren panimo. 
Hartwall osti Bockin panimon vuoden 1968 joulukuussa ja siirsi sinne Karjala-oluen valmistusta. Karjalan valmistus siirtyi kuitenkin Turun Kaarinaan, josta Hartwall oli ostanut vuonna 1971 Auran panimon. Panimo Oy Bock Bryggeri Ab fuusioitiin Hartwalliin vuonna 1970. Hartwallin omistuksessa panimo rakennettiin käytännössä uudelleen. Tehdas lopetettiin vuonna 1987.
Bock's Corner Brewery.
Bockin panimon vanhalle tontille Pukinkulmaan perustettiin uusi panimo vuonna 2014. Uuden yhtiön virallinen nimi on Bock's Corner Brewery Oy, ja sen ensimmäiset oluet tulivat markkinoille maaliskuussa 2015. Osa uuden panimon tiloista sijaitsee Lahti Ölbryggerin 1870-luvulla rakennetussa jääkellarissa, mutta muuten tilat ovat uudet.
Kuten aiemminkin, panimon maskotteja ovat nykyäänkin aitauksessa elävät pukit. Panimon ohella samaan rakennukseen valmistui myös panimoravintola. Panimo on palauttanut tuotantoon myös vanhan limonadin, Rally colan.
Rangaistusmääräys

Rangaistusmääräyksen antaminen tarkoittaa Suomessa poliisin tai muun esitutkintaviranomaisen antaman sakkorangaistusvaatimuksen vahvistamista. Rangaistusvaatimuksen vahvistaa syyttäjä. 
Rangaistusmääräysmenettelyssä voidaan määrätä päiväsakkorangaistus teosta, josta ei ole säädetty ankarampaa rangaistusta kuin sakkoa tai enintään kuusi kuukautta vankeutta. Menettelyn käyttö edellyttää sekä asianomistajan että rangaistusvaatimuksen saaneen suostumusta. Mikäli suostumusta ei jommankumman osapuolen taholta anneta, siirtyy asia käräjäoikeuden ratkaistavaksi.
Jos rangaistusvaatimuksen saanut vastustaa vaatimusta, syyttäjä voi hylätä rangaistusvaatimuksen, määrätä lievemmän rangaistuksen taikka siirtää asian käräjäoikeuden ratkaistavaksi nostamalla asiassa syytteen. Ilmoitus rangaistusvaatimuksen vastustamisesta tulee toimittaa syyttäjävirastoon rangaistusvaatimuksen mukana ilmoitettuna viimeisenä vastustamispäivänä. Ilmoituksen voi toimittaa joko henkilökohtaisesti, postitse, faksilla tai asiamiehen välityksellä. 
Rangaistusmääräysmenettelyssä määrättyä sakkorangaistusta ei nykyisen lain mukaan voida muuntaa vankeudeksi, tuomioistuimen määräämä sakkorangaistus sitä vastoin voidaan.
Palontorjunta

Palontorjunta tarkoittaa toimia, joilla pyritään estämään tulipalojen syttyminen ja estämään palon leviämistä. 
Palontorjuntaa varten on palolaitoksia, joita ylläpitävät yhteiskunnan ohella vapaaehtoiset palokunnat (VPK).
Eri kohteisiin, kuten maatiloille, ydinvoimaloihin, yrityksiin, on lainsäädännössä annettu paikallisen palontorjunnan tarpeisiin säädöksiä ja ohjeita. Kodin turvaopas antaa ohjeita muun muassa kodin palontorjuntaan.
Louise Delamere

Louise Delamere (s. 1969) on brittiläinen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Liana televisiosarjassa "Syntiset sisaret" (2004–2006). Hän on esiintynyt myös muun muassa "The Chatterley Affairissa" ja "Torchwoodin" jaksoissa.
Delamere syntyi Wallaseyssä, Englannissa, ja opiskeli Glasgow'n Royal Scottish Academy of Music and Dramassa. Hän sai miehensä, näyttelijä Stephen Manganin kanssa pojan lokakuussa 2007.
Sunetra Sarker

Sunetra Sarker Corfield (s. 1973) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa tohtori Zoe Hannan roolia televisiosarjassa "Casualty" (aiemmalta nimeltään Suomessa "Sairaalaelämää") sekä sarjoista "Brookside" ja "Syntiset sisaret".
Sarker sai kesäkuussa 2005 miehensä Nick Corfieldin kanssa ensimmäisen lapsensa. Vuonna 2007 hän aloitti pitkäaikaisen roolin "Casualty"-sarjassa, ja vuonna 2015 Sarker kilpaili Ison-Britannian "Strictly Come Dancing" -sarjassa, jonka vastine "Tanssii tähtien kanssa" -sarja on Suomessa.
Cagliarin maakunta

Cagliarin maakunta (, ) oli yksi Italian maakunnista.
Vuoden 2017 alusta alkaen sen korvasi Cagliarin metropolikaupunki, joka muodostettiin 17:stä Cagliarin maakunnan kaikkiaan 71 kunnasta.
Cagliarin maakunta sijaitsi Sardinian saaren ja autonomisen Sardinian alueen eteläosassa. Maakunnan pinta-ala oli 4 596 km2 ja asukasluku noin 560 000. Maakunnan pääkaupunki oli Cagliari.
Suurimmat kaupungit.
Cagliarin maakunnan väekkäimmät kunnat olivat (31.12.2015):
Stephen Mangan

Stephen Mangan (s. 16. toukokuuta 1968) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan Guy Secretanin roolista televisiosarjassa "Vikatikki".
Mangan valmistui Cambridgen yliopistosta ja Royal Academy of Dramatic Artista. Hän on naimisissa näyttelijäkollegansa Louise Delameren kanssa. He saivat ensimmäisen lapsensa, pojan, lokakuussa 2007.
Mangan on esiintynyt myös teatterissa ja elokuvissa. Jälkimmäisten joukossa on "Festival" (2005).