tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fratín rotko

Fratín rotko (, myös Φρατιανό Φαράγγι, "Fratianó Farángi") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Vasíleioksen kunnassa noin 22 kilometriä etelään Réthymnosta.
Fratín rotko kulkee Xiró Óros -vuoren poikki. Sen pohjoispää on Fratín kylän lähellä, mistä se on saanut nimensä. Eteläpäässään rotko yhtyy sen länsipuoliseen Kourtaliótiksen rotkoon. Rotkovaellus on suhteellisen haastava monien vesiputousten vuoksi ja kestää noin 6–7 tuntia. Vaellusta voi jatkaa edelleen Prévelin rannalle noin 2–3 tuntia.
Mä jään

Mä jään on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 2011. Albumi on esittäjänsä yhdestoista. Sen tuotti Risto Eskolin. "Mä jään" on Einin paluu diskomusiikin pariin ja hänen ensimmäinen studiojulkaisunsa kolmeentoista vuoteen. Risto Eskolin, Antti Karisalmi, Lasse Väyrynen ja Jani Hölli sävelsivät albumin kappaleet paitsi "Sä vain yksin tiedät mistä aloittaa", joka on käännös vuoden 1964 sävellyksestä "Don't Let Me Be Misunderstood". Sana Mustonen ja Sanna Korkee sanoittivat useimmat kappaleet.
Arvostelut.
Keskisuomalaisen Mikko Siltanen arvioi Einin paluun diskomusiikin pariin onnistuneeksi. Hän mainitsi erityisen taidokkaiksi kappaleet "Saisit haudatun kuun", "Kevätaurinko" ja "Puuterilunta". Siltasen mielestä "Mä jään" uppoaa parhaiten keski-ikäiseen tanssipaikkojen yleisöön. Tony Latva arvioi albumin rytmeiltään monipuoliseksi ja hyvin sanoitetuksi. Levyn ainoaa balladia, "Neitoperhosta", Latva pitää kappaleista heikkotasoisimpana.
Muuta.
"Mä jään" -albumin CD-julkaisu sisältää 12-sivuisen kansivihkon, johon on painettu kappaleiden sanat. Keskiaukeamalla on Einin kiitokset albumin tekijöille. Graafikkona on Jani Jokimies ja kannen suunnitteli Maria Ahonen.
Nimikappale "Mä jään" julkaistiin myös promosinglenä, jolla on kolme versiota kappaleesta.
Kotsifóksen rotko

Kotsifóksen rotko (, myös "Kotsyfóksen rotko", Φαράγγι Κοτσυφού, "Farángi Kotsyfoú") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kreetan etelärannikolla Ágios Vasíleioksen kunnassa Réthymnon alueyksikössä.
Rotkon pituus on noin 1,8 kilometriä. Se kulkee lännenpuoleisen Kryonerítis-vuoren ja idänpuoleisen Kouroúpa-vuoren välissä. Rotkon eteläpää on Sellián ja Mýrthioksen kylien välillä ja pohjoispää Kánevoksen kylän kohdalla. Kapeimmillaan pohjoisosassaan rotkon leveys on noin kymmenen metriä. Alhaalla rotkossa kulkee talvisin virta, joka on muina aikoina kuiva. Rotkossa sijaitsee Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos") omistettu kappeli.
Remoiville

Remoiville on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 134 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 9,70 neliökilometriä.
Remoivillen väkiluku on pienentynyt 20 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 154 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 144, eli siellä asui kymmenen asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Koudoumíksen rotko

Koudoumíksen rotko () eli Tourlotín rotko (Φαράγγι Τουρλωτής, "Farángi Tourlotís") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ornó-vuoren pohjoisrinteessä saaren koillisosassa Lasíthin alueyksikössä Siteían kunnassa noin 27 kilometriä länteen Siteían kaupungista.
Rotkon pituus on noin 2,5 kilometriä. Se saa alkunsa Monokarán ylätasangolta, ja sen suu on lähellä Tourlotín kylää, josta se on saanut toisen nimensä.
Kourtaliótiksen rotko

Kourtaliótiksen rotko () eli Kourtaliótikon rotko (Κουρταλιώτικο Φαράγγι, "Kourtaliótiko Farángi") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Vasíleioksen kunnassa noin 22 kilometriä etelään Réthymnosta.
Rotkon pituus on noin kolme kilometriä. Se saa alkunsa Koxarén kylän laaksosta ja kulkee Kouroúpa-vuoren ja Xiró Óros -vuoren välissä. Eteläpäässään rotko yhtyy sen itäpuoliseen Fratín rotkoon. Rotkossa virtaa Kourtaliótis- eli Megálos Potamós -joki, joka virtaa alajuoksullaan läpi Prévelin palmumetsän ja laskee mereen Prévelin rannalla.
Rotkovaellus alkaa Koxarén ja Asómatoksen kylien väliseltä tieltä, josta on portaat alas rotkoon. Vaellusta voi jatkaa aina Prévelin rannalle asti.
Tammerinpuisto

 
Tammerinpuisto on vuonna 1930 valmistunut pienehkö muotopuutarhatyyppinen puisto, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Hotelli Tammerin vieressä. Se on alun perin ollut osa Koskipuistoa.
Tammerinpuistossa on pieni Tammerlampi, jota on kutsuttu myös ”ankkalammeksi” ja ”Tammerin lammikoksi”. Siinä on aikoinaan ollut vesilintuja. Lampi sijaitsee samassa paikassa, missä Ronganoja-niminen luonnonoja on muinoin laskenut Tammerkosken poukamaan. Nykyään koski sijaitsee kauempana, koska rantaa on täytetty Koskipuiston kohdalta. Ronganoja on puolestaan hävinnyt Rongankadun alle.
Tammerinpuisto kunnostettiin vuosina 2000–2002, ja työt viimeisteltiin 2007. Vesialue ympäröitiin graniittisella muurilla ja metalliaidalla. Puistoon tehtiin myös kivetty käytävä ja oleskelualue. Vuodesta 2010 alkaen lammessa on ollut kesäisin esillä suomalaista kuvanveistotaidetta.
Museovirasto on määritellyt Tammerinpuiston osaksi valtakunnallisesti merkittävää Tammerkosken teollisuusmaisemaa.
Bouquemont

Bouquemont on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 111 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 7,49 neliökilometriä.
Bouquemontin väkiluku on kasvanut 18 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 93 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 128, eli siellä asui 17 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kritsán rotko

Kritsán rotko () on rotko Lasíthi- eli Díkti-vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin alueyksikössä noin 9,5 kilometriä lounaaseen Ágios Nikólaoksesta.
Rotkon pituus on noin 13 kilometriä. Se saa alkunsa läheltä Kritsán kylää, josta se on saanut nimensä, ja päättyy Tápesin kylään. Kapeimmillaan rotko on vain noin 1,5 metriä leveä. Rotkovaellus on keskivaikea ja vaatii jonkin verran kiipeilyä rotkon pohjan suurilla kivillä. Vaelluksen voi tehdä 5–6 kilometrin tai 10–12 kilometrin mittaisena.
Mylonáksen rotko

Mylonáksen rotko (; myös transl. "Milonáksen/Milonán rotko") eli Ágios Ioánniksen rotko (Φαράγγι του Αγίου Ιωάννη / Άη Γιάννη, "Farángi tou Agíou Ioánni / Ái Giánni") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin alueyksikössä noin 18 kilometriä itään Ierápetran kaupungista.
Rotko saa alkunsa Ágios Ioánniksen kylän läheltä noin 500 metrin korkeudesta merenpinnasta laskettuna ja päättyy Kakiá (Kakí) Skálan rannalle Kreetan etelärannikolle. Rotkossa on suuri vesiputous noin puolivälissä, joten rotkovaellus ei ole mahdollinen koko matkalta. Virrassa on vettä erityisesti talvisin ja keväisin.
Koninin piirikunta

Koninin piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 130 053. Siihen kuuluvat 14 kuntaa ovat Golina, Grodziec, Kazimierz Biskupi, Kleczew, Kramsk, Krzymów, Rychwał, Rzgów, Skulsk, Ślesin, Sompolno, Stare Miasto, Wierzbinek ja Wilczyn.
Koninin piirikunnan pinta-alasta noin 16 prosenttia on metsää.
Vuoden 2019 lopussa Koninin piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,9 prosenttia ja eläkeikäiset 17,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 262 lasta. Koninin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 132 024 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Ríchtiksen rotko

Ríchtiksen rotko () on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ornó-vuoren pohjoisrinteessä saaren koillisosassa Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä.
Rotkon pituus on noin kolme kilometriä. Se saa alkunsa Éxo Moulianán kylän läheltä ja päättyy Ríchtiksen rannalle saaren pohjoisrannikolla itään Kalavróksen kylästä. Korkeusero matkalla on noin 350 metriä. Rotkossa virtaa joki, jossa on noin 20 metriä korkea Ríchtiksen vesiputous. Nimi ”Ríchtis” itsessään tarkoittaa Kreetalla vesiputousta, ja se on antanut nimensä koko rotkolle. Rotkovaellus kestää noin 3–4 tuntia.
Sarakínan rotko

Sarakínan rotko () on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren itäosassa, Lasíthin alueyksikössä Ierápetran kunnassa.
Rotkon pituus on noin 1,5 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 3–10 metrin välillä. Seinämien korkeus on noin 150 metriä. Rotkossa virkaa Kryopótamos-joki. Veden määrä vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Rotkon nimi viittaa saraseeneihin.
Bowen

Bowen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Topólian rotko

Topólian rotko ( tai Τοπολιανό Φαράγγι, "Topolianó Farángi") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosissa Chanián alueyksikössä.
Rotkon pituus on noin 1,5 kilometriä. Se saa alkunsa Koutsomatádoksen kylän läheltä noin 250 metrin korkeudesta merenpinnasta laskettuna ja päättyy rotkolle nimensä antaneen Topólian kylän lähelle noin 150 metrin korkeuteen. Rotkossa on useita luolia ja siellä virtaa Tyflós-joki, joka laskee Kíssamoksenlahteen saaren pohjoisrannikolla.
Vähän kipeää

Vähän kipeää on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 2014. Albumi on esittäjänsä kahdestoista. Sen tuotti kolmikko Risto Eskolin, Antti Karisalmi ja Lasse Väyrynen. He myös sovittivat kaikki kappaleet, osan yhdessä Ressu Redfordin kanssa. Sana Mustonen ja Sanna Korkee vastaavat useimmista sanoituksista.
Yleistä.
"Sulle tuli faksi" sävellettiin alkuaan televisiomainokseen, joten sen kertosäe "Yksi, kaksi, sulle tuli faksi" tehtiin mieleenpainuvaksi. Yleisö halusi kuulla sen kiertueilla, joten kertosäkeen ympärille rakennettiin kokonainen musiikkikappale. Siitä kehkeytyi yksi Einin 2010-luvun suosituimmista.
"Vähän kipeää" -albumin CD-julkaisu sisältää kahdeksansivuisen kansivihkon. "Palanen onnea" -kappaleen haitaririffin soittaa Samuli Jokinen.
Wavrille

Wavrille on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 50 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,31 neliökilometriä.
Wavrillen väkiluku on kasvanut viidellä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 45 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 46, eli siellä asui neljä asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Trypitín rotko

Trypitín rotko (; myös transl. "Tripitín rotko") on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lefká Óri -vuorten etelärinteessä Sfakián kunnassa Chanián alueyksikössä.
Rotkon varsinaisen osuuden pituus on noin neljä kilometriä. Rotko saa alkunsa Pyhän Paraskevan ("Agía Paraskeví") kirkolta noin 655 metrin korkeudesta merenpinnasta laskettuna. Rotkon suu on noin viisi kilometriä itään Soúgian kylästä ja yhdeksän kilometriä länteen Agía Roumélin kylästä. Siellä sijaitsee Trypitín ranta. Rotkovaellus on haastava vaikean maaston ja erityisesti jyrkkien kohtien vuoksi.
Rotkon länsipuolella sijaitsee Agía Eirínin rotko ja itäpuolella Samarián rotko.
Tsigkoúniksen rotko

Tsigkoúniksen rotko () on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ornó-vuoren pohjoisrinteessä saaren koillisosassa Lasíthin alueyksikössä Siteían kunnassa.
Rotkon pituus on noin kolme kilometriä. Se saa alkunsa Monokarán ylätasangolta noin 730 metrin korkeudelta merenpinnasta laskettuna ja sen pää sijaitsee lähellä Sfákan kylää noin 220 metrin korkeudessa.
Draamaa

Draamaa on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 2016. Albumi on esittäjänsä kolmastoista. Se on jatkoa Einin 2010-luvun diskolinjalle. Albumi sisältää Einille sävelletyn "Draaman" ohella kahdeksan cover-versiota 2000-luvun suomalaisista menestyskappaleista, kuten "Kriisit" ja "Rusketusraidat".
Albumin nimisävellys "Draamaa" julkaistiin promosinglenä tammikuussa 2016.
Kościanin piirikunta

Kościanin piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 79 183. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Czempiń, Kościan, Krzywiń ja Śmigiel.
Vuoden 2019 lopussa Kościanin piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 879 lasta. Kościanin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 71 049 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Luettelo Puu-Käpylän suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Puu-Käpylän kaupunginosan suojelluista rakennuksista. Käpylä on osa Vanhankaupungin peruspiiriä.
Puu-Käpylä on 1920-luvun ”englantilaistyyppisenä” puutaloalueena huomattava yhtenäinen rakennuskokonaisuus, jolla on historiallista arvoa. Se oli kuitenkin 1960-luvulla tarkoitus purkaa ja rakentaa tilalle kivisiä pienkerrostaloja. Suunnitelmista nousi julkinen kohu. Perustettu komitea tuli 1971 valmistuneessa mietinnössään siihen tulokseen, että rakennukset ovat kunnostettavissa ja rakennushistoriallisesti arvokkaita. Suojelukaava astui voimaan samana vuonna. Käpylän kirkko edustaa funktionalismia. Käpylässä sijaitsee myös Karjalatalo, joka on rakennettu sotien jälkeen karjalaisten kokoontumispaikaksi.
Lachalade

Lachalade on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 54 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 19,45 neliökilometriä.
Lachaladen väkiluku on pienentynyt kahdella asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 56 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 71, eli siellä asui 17 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Krotoszynin piirikunta

Krotoszynin piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 77 274. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Kobylin, Koźmin Wielkopolski, Krotoszyn, Rozdrażew ja Zduny.
Krotoszynin piirikunnalla on yhteistä rajaa Jarocinin, Pleszewin, Ostrówin, Miliczin, Rawiczin ja Gostyńin piirikuntien kanssa.
Vuoden 2019 lopussa Krotoszynin piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 19,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,3 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 799 lasta. Krotoszynin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 69 456 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Emily Diamond

Emily Diamond (s. 11. kesäkuuta 1991 Bristol) on brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee 200 ja 400 metrin matkoilla juoksussa. 
Vuonna 2016 hän oli mukana voittamassa kultamitalia yleisurheilun EM-kisoissa Ison-Britannian joukkueen osana 4 x 400 metrin viestissä, jota seurasi viestipronssi samalla matkalla vuoden 2016 kesäolympialaisissa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2017 hän oli mukana voittamassa hopeaa 4 x 400 metrin viestissä.
Joseph Roumanille

Joseph Roumanille (1818 Saint-Rémy-de-Provence, Ranska – 1891 Avignon, Ranska) oli provencelainen runoilija. Hän oli ensin opettaja, sen jälkeen oikolukija. 1850-luvun alussa hän avasi Avignonissa kirjakaupan ja vaikutti voimakkaasti provencelaisen kirjallisuuden elvyttämiseen. Hän vaikutti kansan tapojen siistiytymiseen, osittain raikkailla ja viattomilla runoillaan, osin satiirisilla kirjoituksillaan ja kertomuksillaan, joissa hän iloisen hyväntahtoisesti sivalteli muun muassa seudun kansankiihottajia vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen. Roumanille oli sihteerinä perustamassaan Félibrigessä ja julkaisi aikakauskirjaa "Armana provençau".
Roumanillen julkaistuista teoksista ovat huomattavia runosarja "Li margarideto" (1847), koominen sankarirunoelma "La campano mountado" (1857), joululaulut (Li nouvè, 1865), kootut proosateokset (Lis oubreto en proso, 1864) ja kootut runot (Lis oubreto en vers, 1859).
Roumanillen puoliso Rose-Anaïs Roumanille, s. Gras, on julkaissut lyyrisiä runoja.
Luettelo Kulosaaren peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Kulosaaren peruspiirin suojelluista rakennuksista. Kulosaareen kuuluu Mustikkamaa-Korkeasaari ja "Kivinokan niemi" saaren pohjoispuolella.
Kulosaari tunnetaan vanhana huvilakaupunginosana, joskin saarella on 1960-luvulta lähtien ollut myös jonkin verran kerrostaloasutusta. Vanhat huvila-alueet sijaitsevat pääasiassa saaren eteläisillä ja itäisillä ranta-alueilla, kerrostaloalue taas saaren keskiosassa, joka 1960-luvulle saakka oli pysynyt rakentamattomana.
Luettelo Herttoniemen peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Herttoniemen peruspiirin suojelluista rakennuksista. Herttoniemeen kuuluu osa-alueina Länsi-Herttoniemi,Roihuvuori, Herttoniemen yritysalue, Herttoniemenranta ja Tammisalo.
Herrtoniemen asutus on Helsingin vanhimpia. Paikannimien valossa Herttoniemen alkuperäinen pysyvä suomalainen asutus oli tullut paikalle mahdollisesti 1100-luvulla. Herttoniemen kylä oli Helsingin pitäjän vanhimpia. Herttoniemen kartano on Itä-Helsingin vanhin ja se oli Jägerhorn-suvun hallussa jo 1500-luvulla.
Luettelo Laajasalon peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Laajasalon peruspiirin suojelluista rakennuksista. Laajasalon peruspiiriin kuuluu osa-alueina Vartiosaari, Yliskylä, Jollas, Tullisaari, Kruunuvuorenranta, Hevossalmi, Villinki, Santahamina, Itäsaaret ja Aluemeri.
Suurin osa Laajasalon kaupallisista palveluista on keskittynyt Yliskylään, jossa on myös kirkko ja terveyskeskus. Helsingin kristillinen opisto, Suomen vanhin kristillinen kansanopisto, toimii saaren pohjoisosassa.
Luettelo Latokartanon peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Latokartanon peruspiirin suojelluista rakennuksista. Latokartanon peruspiiriin kuuluu osa-alueina Viikinranta, Latokartano, Viikin tiedepuisto, Viikinmäki, Pihlajamäki, Pihlajisto.
Latokartano sijaitsee Helsingin yliopiston Viikin kampusalueesta koilliseen, yliopiston koetilan peltojen vieressä. Sotien jälkeen maatalousylioppilaiden yhdistys Sampsa ajoi Latokartanoon omaa kylähanketta, jota kutsuttiin nimellä Viikin agraarikylä, joksi ylioppilaskylää kutsuttiin 1950-luvulla. Viikin agraarikylä vihittiin syyskuussa 1953. 1950—70-luvuilla Latokartanon alueelle rakennettiin jonkin verran lähinnä opiskelija-asuntoja (Latokartanon ylioppilaskylä). Latokartanon eteläisin osa on ns. ekologista asuinaluetta, jossa on pyritty kestävän kehityksen mukaiseen asumiseen. Ekoalueen rakentamisesta on järjestetty kaksi suunnittelukilpailua, joiden seurauksena alueen taloissa on kokeiltu muun muassa aurinkoenergiajärjestelmiä.
Toda (Saitama)

Toda () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Arajoen vasemmalla rannalla. Etelässä kaupunki rajautuu Tokion metropoliin. Todassa on 140 789 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 18,19 neliökilometriä.
Toda kehittyi historiallisesti paikkaan, jossa tärkeä Nakasendō-tiereitti ylitti Arajoen ("Toda no watashi"). 1960-luvulta lähtien Toda on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen esikaupungeista. Sinne on sijoittunut muun muassa metalli-, kone-, elintarvike- ja painoteollisuutta sekä logistiikkaa. Kaupunkioikeudet Toda sai vuonna 1966.
Todassa sijaitsee muun muassa Arajoen rannalle rakennettu Todan puisto, jossa toimii Todan soutustadion. Siellä järjestettiin vuoden 1964 kesäolympialaisten soutukilpailu. Todaa palvelee JR Higashi-Nihonin Saikyō-linja, joka avattiin 1980-luvun puolivälissä.
Luettelo Pukinmäen peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Pukinmäen peruspiirin suojelluista rakennuksista. Junaradan eteläpuolella sijaitseva Savela kuuluu Pukinmäkeen.
Luettelo Malmin peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Malmin peruspiirin suojelluista rakennuksista. Malmin peruspiiriin kuuluu osa-alueina Ylä-Malmi, Ala-Malmi, Tattariharju, Malmin lentokenttä, Tapaninvainio ja Tapanila.
Kaupunginosan läpi kulkee Suomen päärata. Malmin rautatieasema on tärkeä asema lukuisten vaihtoyhteyksien ja läheisyydessä asuvan suuren ihmismäärän ansiosta. Rautatie jakaa Malmin ydinalueen Ylä-Malmiin ja Ala-Malmiin. Malmintori on alueen keskus. Alueen nähtävyyksiin kuuluu 1930-luvulla perustettu Helsingin entinen päälentoasema Helsinki-Malmin lentoasema.
Luettelo Suutarilan peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Suutarilan peruspiirin suojelluista rakennuksista. Suutarilan peruspiiriin kuuluu osa-alueina Siltamäki, Tapulikaupunki ja Töyrynummi.
Luettelo Puistolan ja Jakomäen peruspiirien suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Puistolan ja Jakomäen peruspiirien suojelluista rakennuksista. Osa-alueina näihin kuuluvat Alppikylä, Heikinlaakso, Puistola, Tapulikaupunki, Tattarisuo ja Jakomäki.
Henrik Kaarlenpoika Horn

Henrik Kaarlenpoika Horn (; 2. syyskuuta 1578 Rantasalmi – 20. toukokuuta 1618 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen valtiomies ja diplomaatti.
Henrik Kaarlenpoika kuului Hornin aatelissukuun ja oli valtaneuvos Kaarle Henrikinpoika Hornin poika. Hänen veljiään olivat Klaus, Evert ja Kustaa Kaarlenpoika Horn. Horn opiskeli Saksassa vuosina 1593–1596 Königsbergin, 1596–1597 Helmstedtin ja 1600–1601 Kölnin yliopistossa. Hänet nimitettiin vuonna 1602 Ruotsin kuningas Kaarle IX:n kamarijunkkariksi ja vuonna 1605 hovimestariksi, vastuullaan kuninkaan poikien Kustaa Aadolfin ja Kaarle Filipin kasvatus. Kuningas antoi Hornille useita diplomaattisia komennuksia. Puolan sodan aikana Horn ja Axel Kurck neuvottelivat vuonna 1602 Liivinmaalla puolalaisten kanssa, ja vuosina 1603–1606 Horn neuvotteli Pommerissa sotavangiksi jääneen Carl Gyllenhielmin vapauttamisesta vankienvaihdolla. Vuonna 1607 Horn lähetettiin etsimään Ruotsille tukea Alankomaista ja vuonna 1609 hän neuvotteli Mecklenburgissa. Hänet nimitettiin vuoteen 1610 mennessä valtaneuvokseksi. Hän oli Öölannin saaren laamanni vuosina 1604–1617 ja Ruotsin hovimarsalkka vuosina 1612–1615.
Tanskaa vastaan käydyn Kalmarin sodan aikana Horn oli yksi Axel Oxenstiernaa vuosien 1612–1613 Ulfsbäckin ja Knäredin rauhanneuvotteluissa avustaneista valtaneuvoksista. Vuosina 1613–1614 Horn neuvotteli Viipurissa Ruotsin edustajana novgorodilaisten kanssa prinssi Kaarle Filipin valitsemisesta Venäjän tsaariksi, mikä ei lopulta toteutunut. Horn edusti yhdessä Jakob de la Gardien ja Arvid Tönnenpoika Wildemanin kanssa Ruotsia vuosien 1616–1617 Stolbovan rauhanneuvotteluissa, jotka päättyivät Ruotsille hyvin edulliseen rauhansopimukseen. Tunnustuksena tästä Horn lyötiin ritariksi Kustaa II Aadolfin kruunajaisissa vuonna 1617, ja samana vuonna hän sai myös valtakunnanmarskin arvonimen, vaikka ei ollut sotilas. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Etelä-Suomen laamanniksi, mutta hän kuoli vielä samana vuonna vain 39-vuotiaana.
Hornin läänityksiin Suomessa kuuluivat Saarioisten ja Lapuan pitäjät, Taivassalon Järppilä ja myöhemmin osa Vesilahdesta. Ruotsissa hänelle kuului vuodesta 1613 säterinä Hässlön kruununtila Badelundassa lähellä Västeråsia.
Hornin puolisona oli vuodesta 1602 Anna Jönsintytär Snackenborg, jonka isä oli käskynhaltija Jöns Ulfinpoika Snakenborg. Heillä oli seitsemän lasta, joista viisi kuoli nuorina. Nuorin lapsista oli isänsä kuoleman jälkeen syntynyt valtaneuvos ja sotamarsalkka Henrik Henrikinpoika Horn.
Päivänsilmät

Päivänsilmät ("Heliopsis") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 15 lajia, mutta mahdollisesti jopa noin 30 lajia.
Suvun lajeista ainakin isopäivänsilmää eli päivänsilmää ("Heliopsis helianthoides") sekä sen muunnosta karhoisopäivänsilmää (var. "scabra") kasvatetaan koristekasveina.
Luettelo Vartiokylän ja Myllypuron peruspiirien suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Vartiokylän ja Myllypuron peruspiirien suojelluista rakennuksista. Vartiokylän peruspiiriin kuuluu osa-alueina Vartioharju, Puotila, Puotinharju, Marjaniemi, Roihupelto ja Itäkeskus.
Henrik Horn

Henrik Horn voi tarkoittaa jotain seuraavista suomalais-ruotsalaisen Horn-suvun aatelisista:
Luettelo Mellunkylän peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Mellunkylän peruspiirin suojelluista rakennuksista. Mellunkylän peruspiiriin kuuluu osa-alueina Kivikko, Vesala, Kontula, Kurkimäki ja Mellunmäki.
Luettelo Vuosaaren peruspiirin suojelluista rakennuksista

Tämä on luettelo Helsingin Vuosaaren peruspiirin suojelluista rakennuksista. Vuosaaren peruspiiriin kuuluu osa-alueina Keski-Vuosaari, Kallahti, Meri-Rastila, Rastila, Aurinkolahti, Uutela, Niinisaari, Nordsjön kartano ja Mustavuori.
Emilia Ukkonen

Emilia Ukkonen (s. 9. helmikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen pääsarjaa HJK:ssa, Pallokissoissa, TPS:ssa ja HPS:ssa. 
Pelaajaura.
Ukkosen kasvattajaseura on Leppävaaran Pallo, josta hän siirtyi FC Espoon ja VJS:n kautta HJK:n edustusjoukkueeseen kaudeksi 2017. Ensimmäisen ottelunsa Naisten Liigassa Ukkonen pelasi 25. maaliskuuta Ilvestä vastaan, kun hänet vaihdettiin kentälle viimeiseksi puoleksi tunniksi. Kauden 2018 kahden viimeisen pelin ajaksi HJK lainasi Ukkosen kuopiolaiseen Pallokissoihin. Hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua Naisten Ykkösen HPS:ssa.
HJK:ssa Ukkonen voitti Suomen mestaruuden kaudella 2019. Kauden aikana hän pelasi myös kuusi ottelua lainalla TPS:ssa tehden kolmessa ensimmäisessä ottelussaan kolme maalia, ja hänet valittiin Naisten Liigan Veikkauksen toukokuun pelaajaksi. 
Kaudeksi 2020 Ukkonen siirtyi Naisten Ykkösessä pelaavaan HPS:aan kauden mittaisella sopimuksella HJK:sta. Hän teki kymmenen maalia ja oli HPS:n toiseksi paras maalintekijä. Hän pelasi HPS:ssa myös kaudella 2021, jolloin hän teki Kansallisessa liigassa neljä maalia, mikä oli jälleen toiseksi eniten joukkueessa. Ukkonen ei jatkanut joukkueessa kauden jälkeen. Yhteensä hän pelasi vuosien aikana HPS:ssa 47 ottelua ja teki 18 maalia.
Villapaitakirous

Villapaitakirous () on neulojien keskuudessa tunnettu uskomus, jonka mukaan käsin neulotun villapaidan lahjoittaminen seurustelukumppanille saa tämän päättämään suhteen lahjan antajan kanssa. Toisen version mukaan suhde päättyy jo ennen villapaidan valmistumista. Uskomusta on käsitelty neulontakirjallisuudessa, ja monet neulojat ovat kertoneet kohdanneensa ilmiön. Vuonna 2005 yksityisen verkkosivun pitäjän kyselyyn vastanneista sivuston lukijoista 41 prosenttia piti villapaitakirousta varteenotettavana uhkana ja 15 prosenttia kertoi kokeneensa sen itse, kun taas 30 prosenttia piti sitä pelkkänä taikauskona.
Villapaitakirous tunnetaan myös suomalaisessa perinteessä, ja vastaavaa ajattelua kuvastaa vanha sananlasku, jonka mukaan ”ei pidä antaa villaista ennen vihkimistä”. Nimestään huolimatta villapaitakirousta ei käsitellä neulontakirjallisuudessa yliluonnollisena ilmiönä tai taikauskona, vaan neulomisen todellisena lieveilmiönä, jolle on olemassa järkipohjaiset syyt.
Mahdollisia selityksiä.
Villapaitakiroukselle on neulontalehdissä ja -kirjoissa esitetty useita erilaisia mahdollisia mekanismeja.
Kirouksen välttäminen.
Koska monet villapaitakirouksen mahdollisista mekanismeista liittyvät lahjan suuritöisyyteen, kirouksen välttämiseksi on suositeltavaa antaa villapaidan sijaan lahjaksi jotain pienempää, kuten lapaset tai villasukat. Mikäli villapaidan haluaa antaa lahjaksi, niin kannattaa tehdä vasta, kun molemmat osapuolet ovat varmasti sitoutuneita pitkään suhteeseen. Monesti niin suositellaan tehtävän vasta häiden jälkeen. Yksinkertainen tapa varmistaa, että villapaidan tyyli ja materiaali ovat lahjan saajan mieleen, on kysyä hänen mielipidettään ennen neulomisen aloittamista.
Félibrige

Félibrige on provencelainen kulttuuriseura, jonka seitsemän nuorta eteläranskalaista runoilijaa, Théodore Aubavel, Jean Brunet, Anselme Mathieu, Frédéric Mistral, Joseph Roumanille, Alphonse Tavan ja Paul Giéra, perustivat 1854 Font-Ségugnessä Vauclusessa provensaalin kielen ja kirjallisuuden elvyttämiseksi ja kehittämiseksi. Sen jälkeen seura on levinnyt laajalti Etelä-Ranskassa, ja se viettää perustamisjuhlaansa vuosittain Pyhän Stellan (Estelle) päivänä 21. toukokuuta.
Seuran nimi juontuu provencelaisesta nimestä Félibres, jonka synty on tuntematon.
Tapio Kunnas

Tapio Kunnas (21. lokakuuta 1921 Ruokolahti – 25. elokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja sähkölaitosalan vaikuttaja, joka toimi sekä yritys- että järjestöjohtajana ja sai professorin arvonimen. 
Henkilöhistoria.
Tapio Kunnaksen vanhemmat olivat lääkäri Volmari Kunnas ja Aino Räsänen ja puoliso vuodesta 1947 opettaja Kirsti Helena Liukkonen. Kunnas tuli ylioppilaaksi Imatran yhteiskoulusta 1939. Hän osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1969). Kunnas valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1949. Hän työskenteli ensin lyhyen aikaa Airamin palveluksessa, jonne hän teki diplomityönsä loistelampun kuristimista, mutta suuntautui sitten sähkölaitosalalle. Suomen Sähkölaitosyhdistyksessä Kunnas oli toimistoinsinööri vuodesta 1952, kunnes hän siirtyi 1953 Savon Voimaan, jossa hän toimi käyttöinsinöörinä ja teknillisenä johtajana. Oulun kaupungin sähkölaitoksen johtajaksi Kunnas tuli 1958. Oulussa hän osallistui myös kunnalliselämään ja toimi Oulun yliopiston erikoisopettajana 1963–1968 ja vt. professorina 1966. Suomen Sähkölaitosyhdistykseen Kunnas palasi 1967, toimien yhdistyksen johtajana aina vuoteen 1986 asti. Hän osallistui myös sähkölaitosyhdistysten pohjoismaiseen ja eurooppalaiseen yhteistyöhön. Professorin arvonimi Kunnakselle myönnettiin vuonna 1980.
Rose-Anaïs Gras

Rose-Anaïs (Roso-Anaïs) Gras (1841 Malemort, Vaucluse) – 17. lokakuuta 1920) oli ranskalainen runoilija. Hän kuului kulttuuriseuraan Félibrige.
Grasin puoliso oli kirjailija Joseph Roumanille (1818–1891). Hänen veljensä oli runoilija Félix Gras.
Wakaresaseya

Wakaresaseya () ovat japanilaisia ammattimaisia parisuhteen hajottajia. Näiden tarkoituksena on yleensä auttaa jotakuta saamaan toisen puoliso itselleen. Toinen vaihtoehto on, että wakaresaseya hankkii toiselle puolisolle avioeron perusteen. Tämän tyyppinen toiminta yleistyi Japanissa 2000-luvulla.
Toiminta.
Jos joku haluaa itselleen toisen aviopuolison, hän ottaa yhteyttä wakaresaseyaan. Yhtä hyvin toinen avipuolisoista voi pyrkiä laukaisemaan eron wakaresaseyan avulla.
Tyypillisesti wakaresaseya-yritys hankkii todisteita kohdehenkilönsä uskottomuudesta, joka on monesti avioeron peruste. Yleensä tämä tapahtuu niin, että wakaresaseya viettelee kohdehenkilön vaimon. Wakaresaseyan avustaja kuvaa salaa tapahtumia. Kuvat tai video lähetetään kohdehenklölle, joka monissa tapauksissa hankkii avioeron.
Wakaresaseya voi hankkia tai tuottaa myös muuta
aviopuolisossa inhoa herättävää aineistoa. 
Historia.
Wakaresaseyoista alettiin laajemmin puhua Japanissa vuoden 2000 aikoihin. Avioliittojen rikkomispalveluita vuokraavat yritykset yleistyivät nopeasti 2000-luvun edetessä. Monet niistä kytkeytyivät yksitysetsivätoimistoihin. Vuonna 2010 Japanissa toimi noin 270 ammattimaista avioliittojen hajottamisessa auttavaa yritystä. Firmat veloittivat silloin 0,5–1,6 miljoonaa jeniä perusmaksuna, ja 0,8–9,25 miljoonaa jeniä onnistumisesta. Toisten tietojen mukaan halvin taksa on muutama sata dollaria helposta tapauksesta, ja jopa 150000 dollaria vaikeasta tapauksesta.
Vuonna 2010 miespuolinen wakaresaseya rakastui naiseen, joka oli hänen kohteensa. Kun miehen toiminnan laatu tuli ilmi, nainen halusi erota, ja wakaresaseya tappoi naisen kuristamalla. Kyseinen wakaresaseya jäi kiinni murhasta, ja tuomittiin 15 vuodeksi vankilaan.
Attack Attack! (albumi)

Attack Attack! on electrocore-yhtye Attack Attack!in toinen albumi. Se julkaistiin 8. kesäkuuta 2010.
Zarillo Western &amp; Tex Mex

Zarillo Western &amp; Tex Mex on suomalainen ravintolaketju.
Ravintola Zarillo on tunnettu westernhenkisestä sisustuksesta ja Tex Mex -painotteisesta ruokatarjonnasta, kuten hampurilaisista, pihveistä ja siivistä. Tiistaisin Zarillossa on suosittu Burgertiistai, jolloin Zarillon klassikkoburgereita myydään 7,60..(21.5.2024),euron hintaan. Ravintolat ovat suosittuja varsinkin opiskelijoiden, nuorten aikuisten, lounastajien ja perheiden keskuudessa.
Ensimmäinen Zarillo-ravintola avattiin 1998 Tampereen Kyttälän kaupunginosaan osoitteeseen Otavalankatu 9. Ravintolasta löytyy edelleen ennen Zarilloa paikalla sijainneen alkuperäiset Casa Latinan baaritiskisatulat, joka luotiin tuolloin Otavalankadulla sijainneen Bodega Saludin baariksi. Vuonna 2014 Zarillossa tehtiin omistajavaihdos, ja yritys on ollut siitä asti tamperelaisessa yksityisomistuksessa. 
Vuonna 2017 avattiin toinen Zarillo-ravintola Tampereen Hervantaan, Kauppakeskus Duoon. Hervannan Zarillossa on 85 asiakaspaikkaa, esteettömät tilat ja lasten leikkipaikka. 
Vuonna 2019 Tampereen keskustaan avattiin kolmas Zarillo-ravintola osoitteeseen Puutarhakatu 8. Kivijalkaravintolassa on 70 asiakaspaikkaa, lasten leikkinurkkaus, erillinen kabinettitila alakerrassa 20:lle hengelle, esteetön sisäänkäynti, inva-wc ja kesäisin terassi. 
Zarillo äänestettiin vuonna 2016 Aamulehden Moro-julkaisun Tampereen paras hampurilainen -äänestyksessä sijalle 3. Vuonna 2020 Zarillo sijoittui Tamperelaisen Paras Tamperelainen Ravintola 2020 -äänestyksessä viidenneksi. Zarillo sijoittui Tamperelaisen Paras Tamperelainen Lounaspaikka -äänestyksessä neljänneksi.
Jean-Baptiste Rousseau

Jean Baptiste Rousseau (1670 Pariisi, Ranska – 1741 Bryssel, Itävallan Alankomaat) oli ranskalainen runoilija. Hänen isänsä oli suutari, joka kasvatti hänet hyvin huolehtivasti. Hänen ensimmäisiä runoharjoitelmiaan tuki Nicolas Boileau, joka piti häntä yhtenä parhaista oppipojistaan. Rousseau kokeili aluksi näytelmäkirjailijana. 1694 esitettiin hänen yksinäytöksinen huvinäytelmänsä "Le café". Sen jälkeen hän kirjoitti "Le Flatteur" (1696) ja "Le capricieux" (1700). Teatterimenestys ei kuitenkaan ollut kovin kummoinen, ja hän keskittyi siksi myöhemmin yksinomaan lyriikkaan, ja kirjoitti milloin korkealentoisia uskonnollisia oodeja, milloin pieniä ruokottomia runoja.
Rousseau oli runoilijana muodollinen. Häntä ajoi kunnianhimo, ja hän tajusi luoda hyvät suhteet. Marsalkka Camille d'Hostun, Tallardin herttua otti hänet 1701 mukaansa Lontooseen sihteeriksi lähetystöön. Hänet otettiin jäseneksi L’académie des inscriptionsiin 1705. Hänen kateellinen riitaisuutensa hankki hänelle paljon vihollisia ja oli syynä seuraaviin onnettomuuksiin.
Noin vuonna 1700 Rousseaun ja muutaman jokseenkin merkityksettömän runoilijan välille puhkesi kiista, jonka aikana häntä syytettiin oman taustansa häpeämisestä ja isänsä kieltämisestä. Hän vastasi kirjoittamalla epigrammeja vastustajistaan, joita hän itse piti vähän liian vapaamielisinä. Tästä lausumasta hänen nimellään kirjoitettiin pilkkarunoja, joita laulettiin kahviloissa. Rousseau väitti, ettei hän ollut kirjoittanut niitä vaan runot pani liikkeelle hänen vihollisensa Joseph Saurin. Yleisö nousi kuitenkin häntä vastaan, ja 1712 parlamentti määräsi hänet maanpakoon pilkan levittämisestä. Hän oli maanpaossa kuolemaansa saakka, tosin 1738 hän oli Pariisissa muutamia kuukausia äärimmäisen salaisesti, muuten hän asui pääasiassa Brysselissä. Viimeiseen saakka hän väitti, ettei ollut kirjoittanut rikollisia säkeitä. Täyttä selvyyttä asiasta ei saatu.
Rousseaulla oli ylhäisiä suojelijoita mutta myös leppymättömiä vihollisia, kuten Voltaire. Hän harjoitti Brysselistä käsin vilkasta kirjeenvaihtoa muun muassa Claude Brosetten, Charles Rollinin ja Louis Racinen kanssa. Aikalaiset pitivät häntä kuitenkin suurena runoilijana, ja hänen runojaan, "Psaumes", "Odes", "Cantates", "Allégories", "Épîtres" ja "Épigrammes" julkaistiin monina painoksina. Vielä 1800-luvun alussa häntä pidettiin Pindaroksen kilpailijana, ja hänen maineensa säilyi, kunnes romantiikka teki läpimurron ja Alphonse de Lamartinen "Meditations" ilmestyi. Näin saatiin tutustua aivan uudenlaiseen runouteen. Sittemmin hän on jäänyt unohduksiin. 
Hänen kootut teoksensa "Oeuvres" ilmestyivät 1743. Kokoelman "Oeuvres lyriques" julkaisi Eugène Manuel 1852 ja 1816, ja "Contes inédits" julkaisi Victor Luzarche 1881. Hänen kirjeistään on koottu erilaisia julkaisuja.
Ciborium

Ciborium (lat. ’pikari’. "sakramenttilipas") on ehtoollisaineiden säilytykseen tarkoitettu kannellinen leipäastia. Siinä säilytetään konsekroituja, ehtoollisella käyttämättä jääneitä ehtoollisaineita myöhempää käyttöä varten. 
Ehtoollisleipien säilytysastiasta käytettiin keskiajalla kahta nimeä, "ciborium" ja "pyksis" (lat. pyxis). Nimitys ciborium viittaa latinan sanaan "cibus" (leipä) ja kertoo siten astian käyttötarkoituksesta. "Pyksis" viittaa kreikan kielen puksipuuta tarkoittavan sanaan, ja viittaa siten valmistusaineeseen. Nykyään "pyksis" tarkoittaa useimmiten jalatonta rasiaa jossa on kartiomainen kansi. Ciborium on korkea, jalallinen astia, joka muistuttaa ehdolliskalkkia, ja jossa usein on suippo ja korkea yläosa. Se valmistetaan jalometallista, useimmiten kullasta tai hopeasta. Suomessa on säilynyt muutama keskiaikainen ciborium, mutta niitä lienee ollut kaikissa kirkoissa.
Ciborium mainitaan myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Jumalanpalvelusoppaassa yhtenä ehtoollisen viettoon käytettävistä esineistä. Sitä käytetään myös Ruotsin kirkossa ja joissakin kirkoissa sen säilyttämistä varten on sakramenttikaappi. 
Katolisessa kirkossa pyksis tarkoittaa nykyään usein rasiaa, jota käytetään pyhitetyn ehtoollisleivän eli "hostian" säilyttämiseen sairaan ehtoolliselle, ja ciborium on astia, jossa säilytetään kirkossa messussa jakamatta jääneet hostiat seuraavaa messua varten. Ciboriumia vuorostaan säilytetään sakramenttikaapissa eli tabernaakkelissa, joka on kirkon alttarin läheisyydessä, nykyään usein ns. sakramenttikappelissa.
Ortodoksisissa kirkoissa ciboriumia vastaa lähinnä sakramenttilipas eli "artoforion" eli "tabernaakkeli" (, ). Se on kirkon alttaripöydällä pidettävä koristeellinen, usein pienen kirkon muotoinen lipas, jossa säilytetään ehtoollislahjoja sairaan ripitystä varten. Kristuksen läsnäoloa sakramenttilippaassa kuvastaa sen edessä aina palava lampukka. Lipas on usein metallinen ja koristeltu hopealla, kohokuvioilla tai jopa koristeellisilla jalokivillä, helmillä sekä pienillä ikoneilla eli "finifteillä", valkoemalimaalauksilla.
Ciborium kirkkoarkkitehtuurissa.
Kirkkoarkkitehturissa ciborium on pylväiden kannattama alttarikatos.
Lesznon piirikunta

Lesznon piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57 201. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Krzemieniewo, Lipno, Osieczna, Rydzyna, Święciechowa, Wijewo ja Włoszakowice.
Vuoden 2019 lopussa Lesznon piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeikäiset 17 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 651 lasta. Lesznon piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 62 875 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Sivo Siponen

Aaro Siivo (Sivo) Siponen (1. heinäkuuta 1887 Kuopio – 26. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen klovni ja notkeustaiteilija.
Sivo Siposen isä Paavo Siponen (s. 1851) toimi räätälinä Venäjällä ja Suomessa. Hänen veljensä Albert Hjalmar Siponen (1896–1948) ja Armas Yrjö Siponen olivat kansallisen tason painijoita. Voimistelua harrastanut Sivo Siponen esiintyi ensimmäisen kerran 7. toukokuuta 1903 Porvoon maalaiskunnan Tolkisissa Sunellin veljesten Karl (1874–1916), August (1885–1924) ja Uno (1888–1935) johtaman Urheilusirkuksen sirkusteltassa esittäen ”käärmeihmistä” sekä ilveilijää. Siponen esiintyi sittemmin muun muassa Juho Heikkisen kiertävässä sirkuksessa, Cirkus Fenniassa, Seurue Royalissa, puolanjuutalaisen Muchinskyn Sircus National -sirkuksessa ja eläinnäyttelyssä sekä käärmeihmisenä taiteilijanimellä Schwarz pantomiiminumeroistaan tunnetussa hollanninjuutalaisen Goldketten sirkuksessa. Siponen esiintyi yhtäjaksoisesti kymmenen vuoden ajan Helsingin Hippodromilla ja vuonna 1933 hän oli esiintyjänä Presidentinlinnan henkilökunnan joulujuhlissa. Siponen esiintyi myös yhdessä Edvardo-taiteilijanimeä käyttäneen toisen klovnin Eddie Hyypän kanssa.
Tsurugashima

Tsurugashima () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Iruman ylängöllä. Tsurugashimassa on 69 913 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 17,65 neliökilometriä.
Tsurugashiman alue on vanhastaan maaseutua, jossa tuotetaan vihanneksia ja Sayama-teetä ("Sayama-cha"). 1900-luvun loppupuolelta lähtien Tsurugashima on kuitenkin kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Paikkakunnalle on sijoittunut myös teollisuutta. Merkittävä osa rakentamisesta on keskittynyt entisen Sakadon lentokentän alueelle. Maaseutukaupunki Tsurugashimasta tehtiin vuonna 1966, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1991.
Tsurugashimaa palvelevat Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja ja Ogose-linja.
Luettelo Päijänteen satamista

Tämä on luettelo Päijänteen satamista, joihin voi tietyin edellytyksin veneellä tai laivalla kiinnittäytyä laituriin, ankkuroida rannan läheisyyteen, ajaa rantaan tai jossa voi laskea veteen ja nostaa vedestä. Luettelo ei ole täydellinen ja sen sisältö voi myöhemmin muuttua.
Satamat.
Satamissa on usein palveluja purje- ja moottorialuksilla matkaaville. Sataman tärkeimmät palvelut vieraspaikoille tuleville on ilmoitettu kirjaimilla: matkaustajalaituri (MLa), laituri (La), kiinnityspaikka (A), laskuliuska (Ll), polttoainetta (Po), septi (Se), pilssi (Pi), sähköä (Sä), vettä (V), sauna (S), uimaranta (U), pesutilat (Pe), käymälä (WC), jätepiste (Jä), nuotiopaikka (N), ravintola (R), kahvila (Ki), kauppa (Ka), majoitus (Ma) ja telttailupaikka (T).
Retkisatamat ja virkistyspaikat.
Retkisatamissa, ankkuripaikoilla ja virkistysalueilla on palveluja veneitä käyttäviä retkeilijöitä varten. Tärkeimmät retkisatamien palvelut on ilmoitettu kirjaimilla: laituri (La), veneen kiinnityspaikka (A), käymälä (WC), nuotiopaikka (N), nuotiokatos (K), telttailupaikka (T), laavu (L), sauna (S), uimaranta (U) ja kioski (Ki).
This Means War

The Means War on electrocore-yhtye Attack Attack!in kolmas albumi. Se julkaistiin 17. tammikuuta 2012.
Prandsumõtsa lump

Prandsumõtsa lump on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Hinsan kylässä sijaitseva järvi. Virolaisessa vesistönimistössä "lump" voidaan suomentaa lampi.
Maantietoa.
Järvi on 220 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Hinsan ja Holstan kylien välisellä metsäalueella. Järven pohjoisrannat ovat suota, jonne laskee pohjoisesta oja. Sen 550 metriä pitkä rantaviiva on muuten metsämaata. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Ilmavalokuvista voi nähdä, että järven vedenpinta on vesikasvillisuuden peittämä. Järveä voi siksi pitää varsin matalana.
Vesistösuhteita.
Prandsumõtsa lump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Oja alkaa järven pohjoispuolelta ja virtaa järven läpi. Se juoksee kohti lounasta, missä se putoaa alas Kütiorgin laaksossa sijaitsevaan Hanijärveen. Hanijärvestä on lyhyt oja Iskna jõgeen. Joki yhtyy Vohandu jõgeen 11 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
N.A.T.I.O.N.

N.A.T.I.O.N. on heavy metal -yhtye Bad Wolvesin toinen albumi. Se julkaistiin 25. lokakuuta 2019.
Marcel Bélanger

Marcel Bélanger (2. kesäkuuta 1920 – 2. toukokuuta 2013) oli kanadalainen akateemikko.
Elämä ja ura.
Bélanger syntyi Quebecin Deschaillonsissa 2. kesäkuuta 1920. Hän sai kandidaatin tutkinnon vuonna 1940. Vuonna 1974 Bélangerille myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Vuonna 1994 hänet palkittiin Ordre national du Québec-kunniamerkillä. Bélanger kuoli 2. toukokuuta 2013. Kuollessaan hän oli 92 vuoden ikäinen.
Międzychódin piirikunta

Międzychódin piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 36 751. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Chrzypsko Wielkie, Kwilcz, Międzychód ja Sieraków.
Vuoden 2019 lopussa Międzychódin piirikunnan asukkaista 50,3 prosenttia oli naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 20,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 350 lasta. Międzychódin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 33 627 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Chanteraine

Chanteraine on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 185 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 22,40 neliökilometriä.
Chanterainen väkiluku on pienentynyt 21 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 206 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 198, eli siellä asui 13 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Põdramõtsa järv

Põdramõtsa järv (myös "Põdrametsa järv") on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 180 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Iskna jõen lähellä. Järven lounaispää on kapeampi kuin muu osa järveä ja kapeikon yli on rakennettu silta. Järven pohjoisranta on asuttu ja sen etelä- ja pohjoisrantaan ulottuu peltomaata. Pohjoisrannan talolle tule tie.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järven etelä ja pohjoisrannat ovat viljeltyä peltomaata ja loput järven ympäristöstä on metsämaata.
Vesistösuhteita.
Põdramõtsa järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uomana on kaivettu oja, joka yhtyy Voki ojaan Vokin kylässä. Voki oja on Iskna jõen sivuhaara ja se yhtyy siihen Holstan kylässä Holstan ojan nimisenä. Iskna jõgi vuorostaan yhtyy Võhandu jõgeen 12 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Nowy Tomyślin piirikunta

Nowy Tomyślin piirikunta () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 75 543. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Kuślin, Lwówek, Miedzichowo, Nowy Tomyśl, Opalenica ja Zbąszyń.
Vuoden 2019 lopussa Nowy Tomyślin piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 18,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,4 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 868 lasta. Nowy Tomyślin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 76 066 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Haudiomont

Haudiomont on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 217 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 9,30 neliökilometriä.
Haudiomontin väkiluku on pienentynyt kuudella asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 223 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 237, eli siellä asui 20 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Siltasaaren maneesi

Siltasaaren maneesi oli Helsingin Siltasaaressa Sirkuskadulla (nykyinen Paasivuorenkatu) 1887–1907 toiminut ratsastusmaneesi, jossa järjestettiin myös ratsastusnäytöksiä, painiotteluita ja sirkusnäytöksiä.
Maneesirakennus rakennettiin alun perin Rieksin tapettitehdasta varten. Georg Rieksin vuonna 1858 perustama tapettitehdas oli aikoinaan yksi Euroopan suurimpia. Sen jälkeen kun Siltasaari kaavoitettiin asuinkäyttöön Rieksin entisen tapettitehtaan tehdasrakennuksen keskimmäinen osa muutettiin 1886–1887 arkkitehti Theodor Höijerin johdolla maneesiksi ja muut osat muutettiin asuinrakennuksiksi tai purettiin. Maneesin katsomossa oli tilaa 1 175 (toisen tiedon mukaan 2 000) katsojalle ja areenan läpimitta oli 17 metriä. Maneesin toiminta päättyi 1907 paloturvallisuussyistä ja sen jälkeen rakennuksessa toimi tennishalli. Entinen maneesirakennus purettiin 1912 Siltalan (myöhemmin Elannon) tavaratalon paikalta. Maneesin toimintaa jatkettiin vuonna 1910 valmistuneella Töölön hippodromilla. Vuonna 1896–1897 Siltasaaren maneesissa esiintyi tanskalaisten veljesten Carl Nilsson Ducanderin (1858–1943) ja John Nilsson Ducanderin (s. 1860) perustama Sirkus Ducander. Sirkus lähti 1897 ulkomaan kiertueelle John Ducanderin johdolla ja Carl Ducander jäi Suomeen Siltasaaren maneesin johtajaksi. Hän oli mukana Siltasaaren maneesin ja Töölön Hippodromin toiminnassa aina vuoteen 1926 saakka. 
Maneesin tiloissa pidettiin vuonna 1889 Suomen Pelastusarmeijan ensimmäinen hengellinen kokous.