tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jakob Haartman

Jakob Haartman (8. maaliskuuta 1717 Tukholma – 6. maaliskuuta 1788 Turku) toimi Turun piispana vuosina 1776–1788. Hän syntyi Isovihan aikana maanpaossa Tukholmassa.
Haartman pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1730 ja Upsalassa vuonna 1733. Hän valmistui Turusta vuonna 1741. Hänestä tuli yliopiston dosentti vuonna 1742, varakirjastonhoitaja vuonna 1750, varasihteeri 1755 ja filosofian ja oppihistorian professori vuonna 1756. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1758. Hänestä tuli logiikan ja metafysiikan professori vuonna 1767. Vuonna 1770 hän kuitenkin menetti professorin viran valtiopäivien päätöksellä. Turun piispaksi ja yliopiston varakansleriksi hänet valittiin 13. elokuuta 1776.
Jakob Haartman toimi myös valtiopäivämiehenä vuosina 1778–1779. Hänen puolisonsa oli Eleonora Elisabet de la Myle (1726–1810). Hänen isänsä oli Johan Haartman vanhempi, FM ja Turun akatemian logiikan, metafysiikan ja teologian professori, ja äitinsä Finströmin kirkkoherran tytär Maria Sundenius. Hänen nuorin veljensä oli piirilääkäri ja Turun akatemian lääketieteen professori Johan Haartman nuorempi.
Oakland

Oakland on kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvaltojen länsirannikolla. Kaupunki toimii Alamedan piirikunnan hallintokeskuksena. Kaupunki on perustettu vuonna 1852.
Maantiede.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 202,4 km², josta maata on 145,2 km² ja vettä 57,2 km². Veden osuus pinta-alasta on 28 prosenttia. Kaupungissa asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 440 646 ihmistä.
Historia.
Oaklandissa on asunut intiaanikansoja jo tuhansia vuosia. Ensimmäiset espanjalaiset löytöretkeilijät saapuivat alueelle 1770-luvulla. Virallisesti Oakland perustettiin vuonna 1852. Vuoden 1906 San Franciscon maanjäristyksen seurauksena Oaklandin asukasmäärä nousi huomattavasti, kun kodittomia ihmisiä muutti tuhoutuneelta alueelta kaupunkiin.
Ilmasto.
Oaklandin ilmastossa on piirteitä sekä rannikon San Franciscon että sisämaan San Josén ilmastoista. Vaikka kaupunki ei sijaitse valtameren rannalla, se sijaitsee suoraan Golden Gate -salmea vastapäätä, joten kaupungin ilmaan nousee öisin mereltä runsaasti kylmää sumua. Sumu häviää aamulla, ja päivisin kaupungissa on tyypillisen lämmin ja aurinkoinen kalifornialainen ilmasto.
Oaklandin keskilämpötila on 13 °C. Se on hivenen alempi kuin muiden Kalifornian kaupunkien. Kalifornian ylin keskilämpötila on 17 °C ja alin keskilämpötila 9 °C. Lämpimimmät päivät ovat syyskuussa. Kylmin kuukausi on tammikuu. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä (58 cm) sataa yleensä lokakuun ja toukokuun välisenä aikana.
Kulttuuri.
Oaklandissa on perustettu suosittu punk rock -yhtye Green Day ja metalliyhtye Machine Head.
Ghawar

Ghawar on suuri öljykenttä Saudi-Arabiassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä lounaaseen Dhahranin kaupungista. Ghawar on jaettu kuuteen tuotantoalueeseen, joiden nimet ovat (pohjoisesta etelään) "Fazran", "Ain Dar", "Shedgum", "Uthmaniyah", "Haradh" ja "Hawiyah". Ghawarin alueen mitat ovat 280 kertaa 30 kilometriä, mikä tekee siitä kooltaan maailman suurimman perinteisen öljykentän.
Historia.
Ghawar löydettiin 1948, ja tuotanto alkoi 1951. Vuonna 1981 Ghawar tuotti öljyä keskimäärin 5,7 miljoonaa barrelia päivässä, mikä on maailmanennätys, mutta tämän jälkeen tuotantoa rajoitettiin joksikin aikaa. Vuosien 1948 ja 2000 välillä noin 60–65 prosenttia kaikesta Saudi-Arabiassa tuotetusta öljystä tuli Ghawarista. Ghawar tuottaa noin 4,5 miljoonaa barrelia öljyä päivässä, joka on noin 5 prosenttia maailmanlaajuisesta maaöljytuotannosta. Vuonna 2019 on raportoitu, että Ghawar ehtyy nopeammin kuin osattu kuvitella. Ghawar pystyy tuottamaan enää vain 3,8 miljoonaa barrelia öljyä päivässä, kun aikaisemmin tuotanto on ollut yli viisi miljoonaa barrelia päivässä. Öljyn lisäksi se tuottaa myös kaasua.
Omistus.
Ghawar on täysin Saudi Aramcon omistuksessa.
Ilmari Salomies

Ilmari Johannes Salomies (vuoteen 1934 Salonen; 17. heinäkuuta 1893 Mikkelin maalaiskunta – 26. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja Turun arkkipiispa vuosina 1951–1964.
Hän toimi Helsingin yliopiston kirkkohistorian dosenttina vuodesta 1931 ja professorina vuosina 1938–1943. Hänet vihittiin Viipurin hiippakunnan piispaksi vuonna 1943. Viipurin hiippakunta muutettiin myöhemmin Mikkelin hiippakunnaksi. Hän toimi hiippakunnan piispana vuoteen 1951, kunnes hänet valittiin arkkipiispaksi.
Salomies yritti parantaa kirkon suhteita kulttuuri- ja yhteiskuntaelämään.
Salomiehen kirkkohistorialliset tutkimukset käsittelivät hengellisiä liikkeitä ja niiden johtajia.
Hänen puolisonsa oli kirjailija Kirsti Salomies.
Ura piispana.
Viipurin ja Mikkelin piispa (1943–1951).
Ilmari Salomies vihittiin Viipurin hiippakunnan piispaksi jatkosodan aikana kesäkuussa 1943. Salomiehen vihkimyksessä paikalla oli Saksan kirkon ulkomaanpiispa Theodor Heckel, jota Salomies tervehti aseveljenä. Salomies koki omakohtaisesti Viipurin pommitukset Neuvostoliiton kesällä 1944 käynnistämän suurhyökkäyksen aikana. Salomies pelkäsi Suomen miehittämistä ja harkitsi pakenemista Ruotsiin. Sodan aikana Salomiehen esikoispoika Olli Salomies kaatui Maaselän kannaksella syyskuussa 1942.
Vuonna 1944 Salomiehen johtama Viipurin hiippakunta joutui lähtemään evakkoon. Salomies korosti sodan aikana luottamustaan Suomen valtionjohtoon. Mikkeliin siirretyn tuomiokapitulin johtajana Salomiehen vastuulle tuli evakkoseurakunnista huolehtiminen.
Arkkipiispa (1951–1964).
Ilmari Salomies valittiin vuonna 1951 Aleksi Lehtosen seuraajaksi arkkipiispaksi. Kirkon johtajana Salomies oli maltillinen ja kannanotoissaan varovainen.
Kirjallisuutta.
Johannes Olavinpoika

Johannes Olavinpoika toimi Turun piispana vuosina 1506–1510. Hänen valtakaudellaan tanskalaiset hävittivät Suomea ja välirauha Venäjän kanssa oli vaakalaudalla. Vuonna 1506 piispa lähetti sotilaita Ahvenanmaalle, tarkoituksena valloittaa se tanskalaisilta. Operaatio epäonnistui. Rauha Venäjän kanssa kuitenkin uudistettiin.
Johannes Olavinpoika kuoli 1510 Kuusiston linnassa tukehtumalla liian suureen suupalaan. Hänet haudattiin Kaikkien pyhien kappeliin eli Turun tuomiokirkon nykyiseen pääkuoriin.
Yskä

Yskä tarkoittaa äkkinäistä ilman puristumista ulos keuhkoista äänihuulien välitse. Elimistö poistaa yskän avulla henkitorvesta ja sen haaroista sinne joutuneet vieraat aineet, kuten limaa. Kosteassa yskässä erittyy limaa, kuivassa limaa ei erity. Yskä ei ole varsinainen sairaus vaan liittyy oireena hengityselinten tauteihin.
Normaalisti yskä parantuu itsestään noin parissa viikossa. Yskä voi myös johtua poskiontelotulehduksesta. Tällöin tulee hakeutua lääkäriin, jossa todetaan, mikä tauti on yskän aiheuttaja. Lääkäriin kannattaa myös hakeutua, jos yskä on jatkunut pitkään, sillä varsinkin, jos yskä ei edellä infektiotauti, syynä voi olla jokin muu tauti. Yskää aiheuttavia tauteja ovat esimerkiksi keuhkoahtauma, keuhkosyöpä ja astma.
Jotkin lääkkeet, kuten ACE-estäjät, voivat aiheuttaa yskää. Lapsilla hinkuyskän oire on yskä.
Yskää voidaan hoitaa joko "antitussiivisella" tai "protussiivisella" lääkehoidolla. Antitussiivisessa lääkehoidossa pyritään yskän hillitsemiseen yskänärsytystä rauhoittavilla ja nielua puuduttavilla lääkeaineilla. Protussiivisessa lääkehoidossa yskiminen pyritään saamaan tehokkaammaksi käyttämällä liman irtoamista edistäviä lääkeaineita. Terveet aikuiset eivät yleensä hyödy limaa irrottavien yskänlääkkeiden käytöstä, sillä ne saattavat jopa lisätä yskäoiretta. Protussiivista lääkehoitoa voidaan kuitenkin käyttää silloin, kun yskä toimii hoidon kannalta hyödyllisenä mekanismina esimerkiksi poistamalla tehokkaasti eritteitä keuhkoista.
Ratkaisemattomat fysiikan ongelmat

Tämä on luettelo joistakin fysiikan toistaiseksi ratkaisemattomista ongelmista. Jotkin näistä ongelmista ovat teoreettisia, mikä tarkoittaa, että nykyiset teoriat näyttävät olevan kykenemättömiä selittämään joitakin havaittuja ilmiöitä tai kokeellisia tuloksia. Toiset ovat kokeellisia, mikä tarkoittaa, että on vaikeaa luoda koe, jolla voisi testata esitettyä teoriaa tai tutkia ilmiötä tarkemmin.
Miksi kosmologisella vakiolla on se arvo, mikä sillä on ja onko se todella vakio?
Meedio

Meedio (&lt; ’keskellä oleva’) on spiritismin mukaan ihminen, jonka välityksellä henkiolennot, varsinkin vainajien henget, voivat vaikuttaa aineelliseen maailmaan ja lähettää ihmisille tiedonantoja. Meedioiden kultakausi oli 1840-luvulta 1900-luvun alkuun, jolloin spiritismi oli suosittua. Meediot järjestivät spiritistisiä istuntoja, joissa he välittivät viestejä hengiltä ja saattoivat erittää henkimaailmasta materialisoitunutta ektoplasmaa.
Meedioiden tekniikat.
Ottaessaan yhteyttä henkimaailmassa oleviin henkiin meediot saattavat vaipua transsiin, antaa hengen käyttää ruumistaan tai tuottaa motorisia automatismeja. Motoriset automatismit ovat lihasliikkeitä, joiden uskotaan olevan henkien tai edesmenneiden sielujen aiheuttamia. Tällaisia ovat muun muassa automaattikirjoitus ja -säveltäminen.
Nykyisin meedioiden tehtävät ovat siirtyneet kanavoijille, jotka toimivat välittäjänä aineellisen maailman ja henkimaailman välillä meedioiden asemesta. Meedioista he eroavat vain siinä, etteivät eritä ektoplasmaa. Kanavointi alkoi Yhdysvalloissa vuonna 1972 Jane Robertsin kirjasta "Seth speaks". Yksi tunnetuimmista kanavoijista on Judy Zebra Knight.
Meedioiden käyttämiä temppuja ovat paljastaneet monet taikurit, kuten Harry Houdini, Harry Price ja James Randi.
Tunnettuja meedioita.
Tunnettuja meedioita ovat olleet
Sergei Muravjov-Apostol

Sergei Ivanovitš Muravjov-Apostol (; 9. lokakuuta 1796 Pietari – 25. heinäkuuta 1826 Pietari) oli venäläinen tasavaltalaismielinen upseeri, joka teloitettiin dekabristikapinan yhteydessä.
Muravjov-Apostol oli diplomaatin ja kirjailijan poika, joka oli rintamalla puolustamassa Venäjää Napoleonin sotaretkeä vastaan 1812. Siinä yhteydessä hän kuuli Euroopassa syntyneestä tasavaltalaisliikkeestä. Sotatoimien päätyttyä hän liittyi tasavaltaa ja perustuslakia puuhaavaan salaseuraan, osallistui Dekabristikapinaan ja teloitettiin yhtenä sen johtohahmoista.
Merimieslähetys

Merimieslähetys on merimiesten sekä muiden vakituisen kotimaansa ulkopuolella asustavien henkilöiden parissa tehtävää lähetystyötä. 
Uskonnollisen sisällön lisäksi siihen kuuluu kulttuurista työtä sekä sosiaalista avustustyötä, jota tehdään sen tarvitsijan omasta uskonnosta riippumatta. Merimieslähetystä tekevät eri maiden merimieskirkot, jotka toimivat usein sekä kotimaassa että ulkomailla. 
Kansainvälisenä merimieskirkkojen yhdyssiteenä toimiin International Christian Maritime Association (ICMA), jolla on jäsenyhdistyksiä 21 ja näillä liki 900 toimipistettä. Suomalaista merimieslähetystä hoitaa vuonna 1875 perustettu Suomen Merimieskirkko. Sillä on nykyään säännöllistä toimintaa Suomen satamien lisäksi 14 maassa Euroopassa ja Kaakkois-Aasiassa. Suomessa toimii myös Saksan merimieslähetys.
Phil Hill

Philip Toll Hill (20. huhtikuuta 1927 Miami, Florida, Yhdysvallat – 28. elokuuta 2008 Salinas, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän saavutti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden ajaessaan Ferrarilla vuonna 1961. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1958, 1961 ja 1962. Hill on ainoa F1-maailmanmestari, jolla on alle 100 pistettä.
Pianonsoittoa opiskellut Phil Hill aloitti kilpa-autoilun vuonna 1947. Hänen molempien vanhempiensa kuoltua 1951 hän osti 2,6-litraisen Ferrarin ja alkoi kilpailla sillä hyvällä menestyksellä. Viisikymmentäluvun puolivälissä hän oli noussut USA:n urheiluautosarjojen ykköskuljettajaksi. Le Mansin ajot hän voitti kolme kertaa (joka kerta Olivier Gendebienin kanssa). Hän oli ensimmäinen amerikkalainen Le Mans -voittaja. Menestyttyään kotimaassaan hän muutti Eurooppaan ja otti tähtäimeensä autourheilun kuninkuusluokan, Formula ykköset.
F1-ura.
Hill ajoi uransa ensimmäisen F1 -kilpailun vuonna 1958 Ranskassa Maseratin -autolla ja heti kilpailun jälkeen Ferrari palkkasi Hillin talliinsa. Tämän jälkeen Hill saavutti useita pistesijoja kisoissa ja ensimmäinen GP -voitto irtosi Ferrarin kotiradalta Monzasta vuonna 1960. Se oli ensimmäinen amerikkalaiskuljettajan GP-voitto sitten vuoden 1921. Hillin voitosta tekee erityisen myös se, että kyseessä oli viimeinen voitto F1:ssä joka saavutettiin etumoottorisella autolla.
Vuonna 1961 Hill nappasi maailmanmestaruuden Ferrari 156 -autolla, jolla hän ja mestaruutta myös tavoitellut saksalainen Wolfgang Von Trips hallitsivat MM-sarjaa. Mestaruus ratkesi traagisesti Hillin hyväksi kauden toiseksi viimeisessä MM-kilpailussa Monzassa, kun Von Trips ja nuori Jim Clark ajoivat yhteen. Von Trips ajautui ulos radalta ja kuoli ulosajon seurauksena. Hill ajoi maailmanmestariksi.
Seuraavalla kaudella säännöt muuttuivat, ja Ferrari putosi jälkijoukkoon. Hill ei pystynyt puolustamaan MM-titteliään, ja kun vielä riidatkin sotkivat tallin kesittymistä, siirtyi Hill seuraavaksi kaudeksi ATS-talliin ja jatkoi sieltä Cooperille, jonka autolla ajoi uransa viimeisen F1 -kilpailun vuonna 1964.
Hän menehtyi Parkinsonin taudin komplikaatioihin.
Urheilupeli

Urheilupelit ovat videopelejä jotka kuvaavat ja tietyllä tavalla simuloivat jotain urheilulajia. Urheilupelien alaluokkiin lukeutuvat muun muassa jalkapallo- ja jääkiekkopelit (joukkueurheilupelit), auto- ja moottoriurheilupelit, tennispelit, yleisurheilupelit, sekä olympialaispelit. Myös vapaapaini- eli "wrestling"-pelit luetaan urheilupeleiksi.
Varhaisina urheilupeleinä voidaan pitää oskilloskoopilla pelattava "Tennis for Two" ja "Pong".
Ensimmäinen urheilupeli, jossa pelaajat esitetään ihmishahmoina, on Taiton vuonna julkaisema kolikkopeli "Basketball".
Pelien ja pelisarjojen välillä paljon eroja yleensä realistisuuden osalta. Vanhemmat esimerkiksi 8- ja 16-bittisten konsolien aikakauden urheilupelit kuten "Track &amp; Field" ja "Blades of Steel" ovat nykyisiä vastaavia pelejä yksinkertaisempia. Silti suuria eroja löytyy myös nykypäivän peleistä ja vanhemmillekin järjestelmille on julkaistu ”suhteellisen” realistisia pelejä (teknologian sallimien rajojen sisällä).
Urheilulajit usein keskittyvät tiettyihin ”brändeihin” ja niitä julkaistaan usein kausiluonteisesti: esimerkiksi Electronic Artsin "NHL" ja "FIFA" -sarjoihin julkaistaan vuosittain uusi peli.
On olemassa kuitenkin lukuisia fiktiivisiin lajeihin pohjautuvia urheilupelejä kuten sci-fi-henkiset ajopelit kuten "F-Zero" ja "WipeOut", tai Harry Potter -kirjojen ja elokuvien innoittama "huispaussimulaatio". Tietyt oikeita urheilulajeja kuvaavat pelit voivat myös sisältää fiktiivisiä hahmoja ja epärealistista fysiikkaa, kuten Mario-aiheiset urheilupelit.
Myös tietyistä nuorison suosimista urheilumuodoista kuten skeittailusta, lumilautailusta ja BMX-pyöräilystä tehdyt pelit lasketaan urheilupeliksi. Tietyistä urheilumuodoista, kuten koripallosta, jalkapallosta ja jääkiekosta on myös julkaistu erilaisia ”katuversioita”.
Managerointipelejä voidaan pitää eräänlaisina urheilupelien sivuhaarana tai alalajina, joissa on strategiapelien ominaisuuksia.
Sensible Softwaren vuonna julkaistu "Sensible World of Soccer" on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelien listalle vuonna 2007.
Oheislaitteet ja lisälaitteet.
Urheilupelien pelaamiseen on kehitetty myös lisälaitteita kuten Nintendon Power Pad ja Wii Balance Board.
Lisäksi liikkeentunnistustekniikat tavallisissa peliohjaimissa voivat olla urheilupeleissä käytössä.
Mihail Bestužev-Rjumin

Mihail Pavlovitš Bestužev-Rjumin (; 4. kesäkuuta 1801 Kudrjoški - 25. heinäkuuta 1826 Pietari) oli venäläinen Chevalier-kaartin upseeri ja tasavaltalainen. Hän oli dekabristikapinan johtajia, ja hänet teloitettiin epäonnistuneen kapinan jälkiselvittelyissä.
Wolfgang von Trips

Wolfgang Alexander Albert Eduard Maximilian Reichsgraf Berghe von Trips (4. toukokuuta 1928 Köln, Saksa – 10. syyskuuta 1961 Milano, Italia) oli saksalainen autourheilija.
Von Trips aloitti Formula 1 -uransa Ferrarilla vuonna 1957. Hän ajoi samassa tallissa koko kilpauransa kahta starttia lukuun ottamatta. Muutaman piste- ja palkintokorokesijoituksen jälkeen von Trips oli valmis taistelemaan tosissaan MM-kullasta ja näytti siltä, että vuosi 1961 olisi hänen mestaruusvuotensa.
Ennen kauden 1961 toiseksi viimeistä kilpailua von Trips oli voittanut kaksi osakilpailua ja johti MM-sarjaa selvällä erolla tallitoveriinsa Phil Hilliin. Von Trips starttasi Italian osakilpailuun paalupaikalta, mutta jo toisella kierroksella hänen Ferrarinsa takarengas osui Lotusta ajaneen Jim Clarkin auton eturenkaaseen, minkä seurauksena von Tripsin Ferrari syöksyi radalta aitaan, jonka takana seisoskeli ihmismuuri seuraamassa kilpailua. Onnettomuudessa kuoli von Tripsin lisäksi 14 katsojaa. 11 heistä kuoli välittömästi, loput kolme myöhemmin vammoihinsa.
Hill voitti Italian GP:n ja vei kauden päätteeksi mestaruuden yhden pisteen erolla von Tripsiin.
Von Trips toi kartingin Yhdysvalloista Saksaan perustamalla kartingradan Kerpenin alueelle vuonna 1961, jonka myöhemmin lunastivat Rolf Schumacher ja tämän pojat Michael ja Ralf.. Sulkemisuhan alla useita vuosia toiminut Wolfgang von Tripsin museo hänelle muinoin kuuluneessa "Villa Trips"-huvilassa Kerpenissä on vuonna 2016 pystytty turvaamaan huvilan ostaneen pariskunnan avustuksella, joskin osa von Tripsin jäämistön muistoesineistä on sijoitettu myös hampurilaiseen Automuseum Prototyp-museoon.
Jätehuolto

Jätehuolto on kansalaisten terveyteen ja elinympäristöön vaikuttava peruspalvelu ja osa yhdyskuntien infrastruktuuria. Jätehuollon painopiste on siirtymässä perinteisestä kaatopaikalle läjittämisestä kierrätyksen ja muun hyötykäytön suuntaan. Muita jätehuoltomenetelmiä ovat esimerkiksi polttaminen, kompostointi, jätteiden syntymisen vähentäminen 
Jätehuolto Suomessa.
Suomessa yhdyskuntajätteestä huolehtiminen on kuntien vastuulla. Sitä varten on perustettu alueellisia yksiköitä - osakeyhtiö- ja kuntayhtymämuotoisia jätelaitoksia. Jätelaitosten keräys-, kuljetus-, käsittely- ja hyödyntämisjärjestelmät kattavat koko maan.
Eräissä tuoteryhmissä sovelletaan ns. tuottajavastuuta. Tuottaja vastaa käytöstä poistettujen tuotteidensa keräilystä, esikäsittelystä, kierrätyksestä, hyödyntämisestä ja muun jätehuollon järjestämisestä sekä siitä aiheutuvista kustannuksista. Se voi tehdä työn itse tai siirtää vastuunsa tuottajayhteisölle. Tuottajavastuun tavoitteena on tehostaa materiaalien hyötykäyttöä ja ohjata tuotesuunnittelua niin, että jätettä syntyisi mahdollisimman vähän. Tuottajavastuu on käytössä mm. autonrenkaiden, paperin, romuautojen, pakkausjätteen ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollossa. 
Kuntien jätelaitokset tekevät kiinteää yhteistyötä jätehuollossa teollisuuden ja tuottajayhteisöjen kanssa. Jätelaitokset kilpailuttavat ja ostavat pääosan palveluista yksityisiltä yrityksiltä julkisten hankintojen menettelyn mukaisesti. 
Kunnallisissa jätehuoltomääräyksissä määrätään muun muassa jätteiden käsittelystä ja keräyksestä kuten jätteiden lajitteluvelvoitteista, sallituista keräysvälineistä, keräysvälineiden tyhjennysvaatimuksista ynnä muusta asiaan kuuluvasta. 
Jätehuolto Kiinassa.
Kansallisella tasolla tiedot vuodelta 2015 kertovat, että vain kahdeksan prosenttia Kiinan kotitalousjätteestä päätyi kierrätykseen. Maan hallitus asetti vuonna 2017 tavoitteeksi, että vuoteen 2020 mennessä jätteestä kierrätettäisiin ainakin 35 prosenttia. Perinteisesti kierrätystä ovat esimerkiksi Pekingissä tehneet lähinnä yksityiset jätteidenkerääjät, jotka etsivät roskiksista kierrätyskelpoisen jätteen ja myyvät sen kaupungin laidalla tukkuostajille.
Ahvenanmaalaisten laulu

Ahvenanmaalaisten laulu (; alkusanat "Landet med tusende öar och skär...") on Ahvenanmaan maakuntalaulu. Tämän vuonna 1922 käyttöön otetun laulun on sanoittanut John Grandell (1892–1960), jonka sittemmin Ruotsiin muuttanut äiti Fransilia Persson oli kotoisin Ahvenanmaalta. Runo saattaakin alun perin olla äidin runo, jota pojan piti korjata. Laulun on säveltänyt Johan Fridolf Hagfors (1857–1931).
Runo ilmestyi Grandellin kokoelmassa "I sol och skymning" 1920. Runossa on neljä säkeistöä, mutta kolmas jätetään usein laulettaessa pois.
Kohina

Kohina tarkoittaa tietoliikenteessä ja akustiikassa hyötysignaaliin kuulumatonta satunnaissignaalia. Kohinaa on havaittavissa kaikessa elektroniikassa.
Signaali-kohinasuhde.
Signaali-kohinasuhde (S/N, SNR, ) kuvaa vastaanotetun signaalin laatua. Se tarkoittaa vastaanotetun hyötysignaalin tehon suhdetta kohinan tehoon: signaali-kohinasuhde on vastaanotettu signaaliteho (W) jaettuna kohinateholla (W). Signaali-kohinasuhde ilmaistaan usein suhdelukuna tai logaritmisella asteikolla desibeliarvona. Mitä suurempi SNR on, sitä alkuperäiselle uskollisempana signaali on vastaanotettu. Kohinaa on kuitenkin siirtotiellä aina olemassa.
Kohina analogisissa vastaanottimissa.
Analogisissa televisioissa kohinaa näkyy esimerkiksi ohjelmalähetyksen puuttuessa, ja analoginen radiovastaanotin toistaa kohinaa, kun se viritetään kanavien väliselle taajuudelle. Kohinaa ei ole kanavien välissä enempää kuin kanavien kohdallakaan, mutta vastaanottimen automaattinen vahvistuksensäätö nostaa sen kuuluviin kantoaallon puuttuessa. Vastaanotinten toistama kohina johtuu pääasiassa laitteissa itsessään syntyvästä kohinasta, mutta jossain määrin myös luonnon omasta taustakohinasta: lämpimien pintojen emittoimasta sähkömagneettisesta säteilystä, kosmisesta taustasäteilystä ja auringossa tapahtuvista purkauksista.
Kohinaa ei voi eliminoida lähettimen, vastaanottimen ja vahvistimen rakentamiseen käytettävien komponenttien valinnalla: kaikki häviölliset eli resistiiviset komponentit synnyttävät kohinaa normaalissa käyttölämpötilassa. Lämpökohinaa voidaan kuitenkin vähentää merkittävästi jäähdyttämällä komponentit mahdollisimman lähelle absoluuttista nollapistettä (-273,15 °C) ja eliminoimalla kaikki häviöt rakenteessa.
Kohina valokuvauksessa.
Valokuvissa kohina näkyy satunnaisesti ympäristöä vaaleampina ja tummempina pisteinä. Digitaalikameralla otettujen valokuvien kohina johtuu suurelta osin valon satunnaisesta luonteesta. Kameran kennon osuus kohinaan voi näkyä lähinnä kuvan kaikkein heikoimmin valotetuissa osissa. Valon kohina seuraa Poissonin jakaumaa, jonka mukaan valon määrän nelinkertaistuessa signaalin ja kohinan suhde kaksinkertaistuu - eli kansankielellä kohina puolittuu.
Kohinaa voidaan suodattaa pois kuvasta jälkikäteen ohjelmallisesti erilaisilla metodeilla jotka tyypillisesti alentavat kuvan erottelukykyä. Kohinan subjektiivista määrää voidaan tavallisesti vähentää vähentämällä valikoidusti värikylläisyyttä – tällöin erottelukyky ei välttämättä kärsi.
Kohinan hyödyntäminen signaalin suojauksessa.
UWB- ja WCDMA-signaalinsiirrossa (3G-mobiililaitteet) sekä monissa sotilaslaitteissa koodausmenetelmänä käytetään lähetys-vastaanottoavainperiaatetta, jossa hyötysignaali levitetään (moduloidaan) niin laajalle kaistalle, että sen spektraalinen tehotiheys jää kohinarajan alle. Tällöin hyötysignaali peittyy kohinaan ja sitä on mahdoton kuunnella ilman vastaanottoavainta. Vastaanotossa signaali kerätään takaisin alkuperäiselle kaistalle koodausavaimen avulla, jolloin näin saatu alkuperäinen signaali ylittää kohinatehon ja signaali voidaan tulkita.
Vala (laulu)

Vala (tunnetaan myös nimellä Valalaulu) on suomalainen sotilaslaulu, joka lauletaan sotilasvalan yhteydessä. Sen kansanperinteestä kumpuavat sanat itse asiassa muodostavat lyhyen valan, jonka kohteena on Suomi. Melodia on alkujaan unkarilainen kansansävelmä "Kakas a szemtelen". Julius Krohnin kirjoittamat suomenkieliset sanat viimeisteli ja sovitti sävelmään Taavi Hahl. Valalaulusta on myös ruotsinkielinen versio, "Edsången".
Laulun tunnetuimpia esitystilanteita on talvisodan alla 9. lokakuuta 1939 sattunut tapaus, kun Helsingin rautatieasemalle kokoontunut väkijoukko lauloi sitä neuvottelumatkalle Moskovaan lähdössä olleelle, valtioneuvos J. K. Paasikiven johtamalle valtuuskunnalle. Seuraavana päivänä aloitettiin liikekannallepano ”ylimääräisten kertausharjoitusten” nimellä.
Los Alamos National Laboratory

Los Alamos National Laboratory on laboratorioalue Los Alamosin kaupungissa New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Se perustettiin vuonna 1943.
Los Alamosissa suunniteltiin Manhattan-projektin aikana maailman ensimmäisen ydinase, jota testattiin kerran Alamogordossa ja elokuussa 1945 käytettiin Hiroshimassa ja Nagasakissa. 
Alueesta käytettiin lukuisia salanimiä kuten "Kukkula" (engl. "Hill") sekä "Projekti Y" (engl. "Project Y"). 
Sittemmin Los Alamos Scientific Laboratory on muuntunut Los Alamosin kansalliseksi laboratorioksi (LANL). Se on suunnitellut yli 70 prosenttia Yhdysvaltain kaikista ydinaseista.
Johtajat.
Los Alamossa sijaitsee myös Bradbury Science Museum. Museossa on noin 60 interaktiivista näyttelyä joissa esitellään Manhattan-projektin historiaa, laboratorion nykyisiä ja historiallisia puolustus- ja teknologiahankkeita sekä kansallisen ja kansainvälisen taloudellisen, ympäristön, poliittisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin liittyvää laboratoriotutkimusta. Museossa käy vuosittain noin 80 000 kävijää.
Los Alamosia on 1990-luvulta alkaen kehitetty myös matkailukohteeksi.
Sukeltajankello

Sukeltajankello on ajan mittaukseen tarkoitettu kello, joka on suunniteltu kestämään tavallisessa laitesukelluksessa esiintyviä paine-eroja. Tyypillisimmin sukeltajankellot kestävät jopa 21 baarin paineen, ja ovat vesitiiviitä 200 metrin syvyyteen saakka.
Sukeltajankello on sukeltajalle välttämätön varuste, koska muuten sukellusaikaa ei voi tietää ja näin tietää typpikertymäänsä.
Rakenne.
Sukeltajankellon kellotaulut ovat itsevalaisevia. Kellossa on myös niin sanottu "aikakehä", jaoteltu rengas, joka pyörii vastapäivään. Aikakehällä ilmaistaan pintaantuloaika. Koska kehä pyörii vain vastapäivään, ei sukellusaika voi ylittyä vaikka kehä pyörisi tahattomasti.
Kellossa ei yleensä ole kuin viisari-ilmaisin, koska painonappien o-rengastiivisteet altistavat kelloa vikaantumiselle.
Sukellustietokone.
Sukeltajankellona voi toimia myös sukellustietokone. Syväsukelluksilla (+30 m) ja luolasukelluksilla on kuitenkin käytettävä kahdennettuja ajanilmaisuvälineitä. Tällöin sukellustietokoneen rinnalla useimmiten on sukeltajankello.
Luettelo musiikkiartisteista levymyynnin mukaan

Tämä lista sisältää maailman parhaiten myyvät musiikkiartistit aakkosjärjestyksen ja levymyynnin mukaisesti. Tällä sivulla on listattu artistit, joiden väitetään myyneen yli 50 miljoonaa albumia. Lista on jaettu lukuisiin levymyynnin mukaisiin listoihin, joissa artistit on listattu aakkosjärjestykseen. Luvut ovat arvioita artistien albumien ja singlelevyjen kokonaismyynnistä maailmanlaajuisesti.
Huomautus.
Koska ei ole olemassa maailmanlaajuisia myyntilukuja tarkistavaa virallista tahoa, tässä esitettyjen lukujen luotettavuus saattaa vaihdella käytetystä lähteestä riippuen. Luettelo onkin tarkoitettu vain suuntaa antavaksi. On syytä huomata, että usein levy-yhtiöt, elämäkertojen kirjoittajat ja fanit saattavat liioitella määriä julkisuushakuisesti; toisaalta monien artistien kohdalla myyntilukuja puuttuu Aasiasta, Afrikasta ja Latinalaisesta Amerikasta.
Suojelushenki

Suojelushenki tai suojelushaltija on ihmistä suojeleva ja onnea tuova henkiolento ja haltija. Suomalaiset tunsivat suojelushengen luontona, antiikin kreikkalaisille se oli "daimon", jonka voi kääntää muotoon henki, kristinuskossa enkeli eli "suojelusenkeli". Suojelushenkiin uskottiin monissa muissakin kulttuureissa.
Niin suomalainen luonto kuin kreikkalainen daimonkin voivat toisinaan myös esiintyä ihmisen kaksoisolentoina.
Henkiopas on New Agessa suosittu aihe. Kristinuskossa vastaavassa roolissa on suojelusenkeli.
Valentinianus III

Flavius Placidius Valentinianus eli Valentinianus III (2. heinäkuuta 419 Ravenna – 16. maaliskuuta 455 Rooma) oli Länsi-Rooman keisari vuosina 424–455. Hän oli Konstantius III:n ja Galla Placidian, Theodosius I:n tyttären, poika. Tullessaan keisariksi hän oli vain kuusivuotias. Aluksi hänen äitinsä hoiti valtakunnan hallinnon, mutta vuodesta 433 hänen tilalleen tuli Aëtius. Valentinianuksen aikana valtakunta menetti Rooman Afrikan vandaaleille, Britannia jätettiin lopullisesti ja suuria osia Galliasta ja Hispaniasta menetettiin barbaareille. Aëtius kukisti kuitenkin hunnit Katalaunien kenttien taistelussa vuonna 451.
Vuonna 454 Valentinianus antoi murhata Aëtiuksen, mutta jo seuraavana vuonna Aëtiuksen kannattajat murhasivat Valentinianuksen.
Marauderit

Marauderit ovat Marvelin sarjakuvamaailmassa toimivan Herra Pahuuden perustama joukko superrikollisia ja Ryhmä X:n vihollisia. Marauderien tehtävä oli aluksi tappaa niin monta mutanttia kuin mahdollista, ja he aloittivat työnsä teurastamalla Manhattanin viemäreiden asukkaita, morlokkeja "(RX 2+4/88)". He palkkasivat myös Tuomarin ja Daredevilin vihollisen, Niittäjän, tappamaan mutantteja "(SKL 3/92)". 
Vuonna 1988 tapahtuneen massamurhan jälkeen Ryhmä-X oli joukkohengeltään huonossa kunnossa. He menettivät vähäksi aikaa tovereitaan, mutta saivat myös pari uutta mukaan. Havok esimerkiksi liittyi heihin samalla kun hänen rakastettunsa Polaris oli yhdistetty Marauderien Maliceen, joka osoittautui henkiseksi olennoksi.
Marauderien toinen tehtävä oli tuoda Kykloopin vaimo Madelyne Pryor ja heidän lapsensa Christopher Nathan Summers Pahuudelle. Ryhmä-X kuitenkin pelasti päivän, mutta siinä sivussa San Francisco tuhoutui osittain. 
Tämän jälkeen heidät nähtiin Infernossa, jossa selvitettiin Herra Pahuuden ja Madelynen yhteys. Tämän jälkeen selvitettiin Christopherin alias Cablen ja Stryfen mystistä linkkiä Teloittajan Laulussa. 
Infernossa tuli selväksi että Pahuudella on Marauderien DNA:ta jolla hän voi luoda heistä klooneja, minkä vuoksi Madelynekin paljastui. Tämän jälkeen Maraudereita ei juuri enää nähty Suomessa siksi, että he näyttäytyivät enää vain huonoissa tarinoissa.
Ryhmä-X:n Gambiitillakin on menneisyyttä Pahuuden kanssa. 
Marauderit ovat:
Dalet

Dalet on monen seemiläisen kielen aakkoston neljäs kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja syyrialaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen deltan, latinalaisen D:n ja kyrillisen Д:n edeltäjä.
Dalet hepreassa.
Heprean kielessä dalet ääntyy [d]. Kirjaimen nimi tulee ovea tarkoittavasta sanasta. Heprealaisessa numerojärjestelmässä daletilla on lukuarvo neljä. 
Dalet on yksi niistä kuudesta kirjaimesta, joiden sisään voidaan asettaa heikko dageš-piste ("dageš kal"). Piste muuttaa kirjaimen ääntämisen hankausäänteestä umpiäänteeksi, mutta daletin osalta ääntämys on nykyhepreassa sama riippumatta siitä, onko kirjaimen sisässä piste vai ei. Joissain heprean murteissa ero tehdään.
Heprealaisisissa numeroissa dalet on lukuarvoltaan neljä.
Esimerkkejä:
He (kirjain)

He on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston viides kirjain. Se on kreikkalaisen epsilonin, latinalaisen E:n ja kyrillisen Е:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee reikää tai ikkunaa tarkoittavasta sanasta.
He hepreassa.
Heprean kielessä he ääntyy [h] tai voi olla kuulumaton. Sanan lopussa he toimii pitkän vokaalin merkkinä (ns. "mater lectionis"). Jos kirjaimen keskellä on vokalisoidussa tekstissä piste ("mappiq"), se kuitenkin ääntyy kuuluvana h:na. Kreikkalaiseen ja latinalaiseen kirjaimistoon periytyessään hestä tuli vokaalin merkki. He on yksi niistä viidestä heprean kirjaimesta, jotka eivät voi kahdentua eli niiden sisässä ei voi olla dageš-pistettä.
Kieliopillisesti he toimii substantiivin edessä määräisenä artikkelina. Sanan loppuun liitettynä se taas ilmaisee suuntaa, liikettä kohti kyseistä asiaa. Kysymyslauseen edessä he toimii kysymyspartikkelina -ko, -kö. Heprealaisessa numerojärjestelmässä kirjaimella on lukuarvo viisi. He on myös yleinen tapa kirjoittaa Jumalan nimi hepreassa: kirjain he ja heittomerkki on lyhenne sanasta "hašem", (se) nimi. Kabbalassa "He" symboloi tätä maailmaa houkutuksineen ja koettelumuksineen.
Esimerkkejä:
Mike Inez

Michael "Mike" Inez (s. 14. toukokuuta 1966 San Francisco) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän aloitti uransa kitaristina ja saksofoninsoittajana, mutta 1980-luvun lopulta lähtien hänet on tunnettu monien tunnettujen rock-yhtyeiden basistina.
Hän soitti 1990-luvun alussa Ozzy Osbournen yhtyeessä ja sen jälkeen muun muassa Alice in Chainsissa (ja yhtyeen jäsenen Jerry Cantrellin sooloalbumilla) ja Slashin sooloprojektissa Slash's Snakepitissä. Vuonna 2001 huhuttiin, että hän saattaisi korvata Jason Newstedin Metallican basistina. Hän on myös soittanut Heartin ("Alive in Seattle", 2003) ja Black Label Societyn ("Hangover Music Vol. VI", 2004) levyillä.
Juuso Myllyrinne

Juuso Myllyrinne (s. 25. tammikuuta 1979 Helsinki) on suomalainen entinen toimittaja, joka työskentelee TBWA\Worldwide:n kansainvälisenä tulospohjaisen markkinoinnin johtajana.
Myllyrinne aloitti uransa Radiomafian elokuvatoimittajana. Hän juonsi Radiomafian ja YleX:n aamuohjelmaa vuosina 2000–2004. Hän lopetti aamuohjelman juontajana 31. joulukuuta 2004.
Aamuohjelman jälkeen hän siirtyi viimeistelemään opintojaan Helsingin kauppakorkeakoulussa sekä aloitti Nelosen "Tuomas &amp; Juuso Experiencen" juontajana, jota aikaisemmin oli juontanut Henkka Hyppönen. Myllyrinne voitti "Vuoden radiotoimittaja" -palkinnon Musiikki &amp; Median Industry Awards -tapahtumassa vuonna 2003. 
Myllyrinne toimi Nokialla markkinointitehtävissä vuosina 2006–2009. Marraskuusta 2009 kesäkuuhun 2016 hän työskenteli New Yorkissa TBWA\Digital Artsin palveluksessa. 2016–2018 hän työskenteli Wargaming.net-peliyhtiön kansainvälisenä markkinointi- ja PR-johtajana.
Happosade

Happosade on sadetta, joka sisältää merkittävästi rikkihappoa tai typpihappoa.
Ihmisen vaikutuksesta happoja syntyy esimerkiksi kun teollisuuden päästöjen rikkioksidit ja typpioksidit reagoivat ilmassa olevan vesihöyryn kanssa. Happoja syntyy myös luonnollisia teitä, kuten tulivuorten päästöistä ja mätänevistä kasveista.
Happosateet lisäävät vesistöjen happamuutta. Happosateet vaikuttavat haitallisesti muun muassa järviin, jokiin, metsiin, maaperään, kaloihin ja muihin eläimiin sekä rakennuksiin.
Hapot voivat sataa maahan satojen kilometrien päässä lähtöpaikastaan. Esimerkiksi Norjan happosateet ovat lähtöisin Englannista ja Skotlannista, Itä-Kanadan happosateista puolet tulee Yhdysvalloista, ja Japaniin happosateet tulevat Koreasta ja Kiinasta.
Aleksanteri Hyvä

Aleksanteri Hyvä () oli Moldavian ruhtinas vuosina 1400–1432. Hän oli Roman I Mușatin poika ja hän nousi valtaistuimelle Iugan jälkeen. Hän oli Vlad II Draculan appi.
Aleksanteri Hyvän kaudella Moldova integroitui täysin Bysantin ortodoksiseen kirkkoon, ja sinne perustettiin Moldovan ja Suceavan metroopoliittakunta.
Sisäpolitiikka.
Aleksanteri Hyvä kehitti Moldavian virkavaltaista järjestelmää mm. luomalla "Voivodien neuvoston". Hänen kaudellaan muutettiin verotuslakeja ja lisättiin Lvivin (1408) ja Krakovan (1409) kauppiaiden etuoikeuksia. Hän muutti kauppareittien kulkua, rakensi useita niitä suojaavia uusia linnoituksia ja laajensi Moldavian satamia.
Suhteet ulkomaihin.
Aleksanteri Hyvän päähuolenaihe oli puolustaa maataan mahtavia vihollisarmeijoja vastaan. Hän solmi liittoja Valakian ja Puolan kanssa pääasiassa Unkaria vastaan. Vuonna 1402 hän antoi vasallivalan Puolan kuninkaalle Vladislaus II:lle.
Aleksanteri Hyvä osallistui kahteen taisteluun Saksalaista ritarikuntaa vastaan: Grunwaldissa 1410 ja Marienburgissa 1422. Hänen joukkonsa taistelivat niissä Puolan ja Liettuan puolella.
Vallanperimys.
Moldovan ruhtinaan vallanperimysjärjestystä ei oltu määritelty, ja niinpä kuka tahansa Aleksanterin pojista, niin avioliitoissa kuin aviottomina syntyneet, saattoi pyytää pajareita kruunaamaan hänet ruhtinaaksi. Tämä vahvisti ottomaanien valtaa. Aleksanterin kuilemaa seuranneiden 25 vuoden aikana valta vaihtui 16 kertaa hänen kahdeksan jälkeläisensä välillä, kunnes vuonna 1457 pojanpoika Tapani III Suuri nousi valtaan.
Vav

Vav (myös waw) on monen seemiläisen kielen aakkoston kuudes kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja arabialaiseen kirjaimistoon. Siitä kehittyivät kreikkalaisen kirjaimiston digamma ja ypsilon, myöhemmin latinalaisen kirjaimiston F, V ja Y sekä edelleen U ja W. Kirjaimen nimi tulee koukkua tarkoittavasta sanasta. 
Vav hepreassa.
Heprean kielessä vav ääntyy [v], ja se translitteroidaan joko v- tai w-kirjaimella. Jälkimmäinen siitä syystä, että myös bet-kirjaimella voi olla äännearvo /v/. Vav voi toimia myös pitkän o- tai u-vokaalin merkkinä (niin sanottu "mater lectionis"). Šureq-vokaali eli pitkä u muodostuu vav-kirjaimesta, jonka jäljessä (vasemmalla puolella) sen keskikohdalla on piste. Yhdessä ḥōlem-vokaalin kanssa vav on pitkän o:n merkki: tällöin piste on kirjaimen yläpuolella. Yhdistelmä vav-ḥōlem voi toisaalta tarkoittaa myös kirjainyhdistelmää "vo".
Kieliopillisesti vav toimii muun muassa sanan perään liitettynä yksikön kolmanteen persoonaan (maskuliini) viittaavana suffiksina. Sanan alussa se tarkoittaa ja-konjunktiota. Verbin eteen liitettynä vav voi muuttaa verbin aikamuodon menneisyydestä nykyaikaan tai tulevaisuuteen viittaavaksi tai päinvastoin. Näitä niin sanottuja konsekutiivisia aikamuotoja käytetään lähinnä Raamatun hepreassa.
Heprealaisessa numerojärjestelmässä vavilla on lukuarvo kuusi. 
Esimerkkejä:
Neve Campbell

Neve Adrianne Campbell (s. 3. lokakuuta 1973 Guelph, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjassa "Viiden juttu" ja elokuvassa "Scream" sekä sen jatko-osissa.
Ura.
Ennen näyttelijänuraansa Campbell harrasti tanssia: hän kävi torontolaista balettikoulua ja esiintyi muun muassa "Pähkinänsärkijässä" ja "Prinsessa Ruususessa". Hän aloitti näyttelemisen 14–15-vuotiaana, jolloin esiintyi musikaalissa "Oopperan kummitus" Torontossa. Vuosina 1992–1993 hän näytteli kanadalaisessa televisiosarjassa "Catwalk", jossa esitti Daisy McKenzien roolia. 
Campbell nousi suureen julkisuuteen saatuaan Julia Salingerin roolin nuortensarjasta "Viiden juttu" ("Party of Five"). Hän esiintyi sarjassa sen alusta loppuun asti, kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1994–2000. Hän näytteli sarjan esittämisen aikaan myös useissa elokuvissa. Vuonna 1996 ilmestyi kauhuelokuva "Scream", jossa Campbell esitti päähenkilö Sidney Prescottia. Elokuva oli kaupallinen menestys ja sille on tehty myöhemmin kolme jatko-osaa, jotka ovat ilmestyneet vuosina 1997, 2000 ja 2011. Campbell jatkoi Sidney Prescottin roolissa noissa kaikissa. Muita hänen 1990-luvun elokuviaan olivat muun muassa "Noitapiiri" ("The Craft", 1996), "Villit kuviot" ("Wild Things", 1998) ja "Tango kolmelle" ("Three to Tango" 1999). 
2000-vuosikymmenellä Campbell esiintyi elokuvaurallaan pääasiassa pienen budjetin independent-elokuvissa. Yksi näistä on vuonna 2003 ilmestynyt Robert Altmanin ohjaus "Tanssin taika" ("The Company"). Campbell oli käsikirjoittamassa ja tuottamassa tuota balettiaiheista elokuvaa, ja esitti myös sen pääosaa. Vuonna 2009 hän näytteli lyhytikäiseksi jääneessä NBC:n televisiosarjassa "The Philanthropist". Hän on näytellyt elokuvien ja television lisäksi myös teatterissa. Vuonna 2006 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Lontoon West Endillä, kun oli mukana Old Vic -teatterissa esitetyssä Arthur Millerin näytelmään "Resurrection Blues" perustuvassa esityksessä. Näytelmän ohjasi Robert Altman muutama kuukausi ennen kuolemaansa. 
Yksityiselämä.
Campbell syntyi siirtolaistaustaisille vanhemmille Ontariossa. Isä Gerry Campbell on alun perin Skotlannista, äiti Marnie Neve sen sijaan Alankomaista. Campbellilla on äitinsä puolelta sefardijuutalaiset sukujuuret, ja hän on kertonut pitävänsä itseään etnisesti juutalaisena, mutta olevansa uskonnoltaan katolilainen.
Campbell on ollut kahdesti naimisissa, vuosina 1995–1998 Jeff Coltin ja vuosina 2007–2011 John Lightin kanssa. Hän tapasi brittiläisen Lightin tehdessään independent-elokuvaa "Investigating Sex" (2001), jossa molemmat näyttelivät. Campbellilla on nykyisen miesystävänsä JJ Feildin kanssa yksi lapsi, elokuussa 2012 syntynyt poika.
Campbell on esiintynyt Kanadan Touretten oireyhtymä -säätiön ("Tourette Syndrome Foundation of Canada") ja Yhdysvaltain Touretten oireyhtymä -yhdistyksen ("Tourette Syndrome Association") kampanjoissa. Hänen veljensä Damian (s. 1982) sairastaa kyseistä oireyhtymää. Hänellä on myös kaksi muuta veljeä, Christian Campbell (s. 1972) ja Alex Campbell (s. 1984), jotka kumpikin ovat tehneet näyttelijäntöitä.
Zajin

Zajin on monen seemiläisen kielen aakkoston seitsemäs kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen ja aramealaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen zeetan, latinalaisen Z:n ja kyrillisen З:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee alun perin asetta tarkoittaneesta sanasta.
Zajin hepreassa.
Heprean kielessä zajin ääntyy soinnillisena s-äänteenä [z], eli soinnillinen alveolaarinen frikatiivi. Heprealaisessa numerojärjestelmässä zajinilla on lukuarvo seitsemän.
Esimerkkejä:
Javier Solana

Francisco Javier Solana Madariaga (s. 14. heinäkuuta 1942 Madrid) on espanjalainen poliitikko, fyysikko ja diplomaatti. 
Solana oli fyysikko vuoteen 1977 asti. Hän julkaisi yli kolmekymmentä artikkelia ja toimi professorina Complutensen yliopistossa Madridissa. Vuonna 1977 hänet valittiin Espanjan parlamenttiin sosialistien riveistä. Hän oli yksi Espanjan innokkaimmista Nato-jäsenyyden vastustajista ja kirjoitti kirjan "50 syytä sanoa Ei Natolle". Erkki Tuomiojan mukaan Solana tosin kiistää kirjoittaneensa mainittua kirjaa.
Parlamenttikautensa aikana hän toimi kulttuuriministerinä 1982–1988, opetusministerinä 1988–1992, ulkoministerinä 1992–1995 sekä hallituksen puhemiehenä 1985–1988 Felipe Gonzálezin hallituksissa. Solana nimitettiin Naton pääsihteeriksi 1995. Hänen kaudellaan Nato osallistui Kosovon sotaan. Solana toimi Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana sekä Euroopan unionin neuvoston ja Länsi-Euroopan unionin pääsihteerinä 1999–2009.
Lorica segmentata

Lorica segmentata oli roomalainen levyhaarniska, joka suojasi rintakehää ja erityisesti olkapäitä. Sen alkuperää tai alkuperäistä nimeä ei tiedetä. Se oli luultavasti ensimmäinen raudasta valmistettu, merkittävässä määrissä käytetty levyhaarniska. Roomalaiset ottivat sen yleiseen käyttöön keisari Augustuksen aikakauden jälkeen, vaikka se olikin jossakin määrin käytössä jo hänen ajallaan. Lorica segmentata suojasi käyttäjäänsä paremmin kuin rengaspaita (lorica hamata). Sen ajan jousiaseet eivät kyenneet lävistämään Lorica segmentataa, ja miekallakin sen lävistäminen oli vaikeata.
Lorica segmentata oli tehty rautaisista levynpaloista ja liuskoista. Palat oli kiinnitetty toisiinsa panssarin sisäpuolisilla nahkaliuskoilla. Kokonaisen rautaisen rintalevyn tekeminen vaati kehittynyttä metallinkäsittelytaitoa, joka Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen keksittiin uudestaan vasta 900-luvulla. 
Lorica segmentata oli kallis tuottaa ja huoltaa, sillä se ruostui helposti, ja valmistus ja huolto edellytti kokenutta seppää. Lisäksi se oli jäykkä, ja sen piti olla sopivan kokoinen sotilaalle, joten niitä täytyi tehdä monta kokoa. Lorica segmentata oli monimutkainen ja vaikea korjata.
Lorica segmentatan käyttö väheni huomattavasti 200-luvun sisällissotien takia, vaikka haarniska näyttäisi olleen vielä käytössä 300-luvun alussa. Tällä vuosisadalla tiedot haarniskan käytöstä kuitenkin loppuvat ja lorica segmentata katosi Rooman armeijan käytöstä.
Mario Kindelán

Mario César Kindelán Mesa (s. 10. elokuuta 1971 Holguín) on kuubalainen entinen kevytsarjan (alle 60 kg) amatöörinyrkkeilijä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. 
Kindelán menestyskulku alkoi 1999 Pan-Amerikan kisojen voitolla. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti kultamitalin, samoin kuin maailmanmestaruuden vuosina 1999, 2001 ja 2003 sekä toisen Pan-Amerikan kisojen voittonsa vuonna 2002. Ateenan olympialaisista 2004 hän voitti toisen olympiakultansa kukistaen loppuottelussa nuoren britannialaisen Amir Khanin.
Jo vuoden 2004 alussa Kindelán oli ilmoittanut lopettavansa uransa toisen olympiakultansa jälkeen. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi toukokuussa 2005 Ateenan hopeamitalistia Khania vastaan käyty uusintakamppailu, jonka hän hävisi pistein 19-13.
Pertti Lindfors

Pertti Juhani Lindfors (12. tammikuuta 1927 Oulu – 26. huhtikuuta 2007 Helsinki) oli filosofi, yhteiskuntatieteiden tohtori ja dosentti.
Epäortodoksisen marxilaisuuden ja loogisen empirismin kannattaminen hankaloitti Lindforsin sopeutumista suomalaiseen tiedeyhteisöön. Värikkäänä persoonana tunnettu Lindfors arvosteli ”lässyhumanistista” tiedepolitiikkaa, Thomas Kuhnin paradigmateoriaa, postmodernismia ja filosofisia muotivirtauksia. Kiitosta häneltä saivat yksinkertaisuusperiaate, logiikka ja induktiiviset yleistykset.
Elämä ja ura.
Lindfors oli kolme vuotta Itä-Saksassa matematiikan opiskelijana Humboldt-yliopistossa ja jatko-opiskelijana Deutsche Akademie der Wissenschaftenissa 1958–1961. Hän opiskeli, tutki ja opetti myös yliopistoissa Unkarissa 1963, Puolassa 1963–1965, Neuvostoliitossa 1967–1968 ja Romaniassa 1975. 
Lindfors väitteli tohtoriksi vuonna 1978 dialektisen materialismin ja loogisen empirismin suhteesta. Hän oli Saksan liittotasavallassa vierailevana dosenttina Ludwik-Maximilian Universitätin filosofian, tieteenteorian ja logiikan instituutissa 1985–1993. Välivuosina 1988–1989 hän opetti Helsingin yliopistossa. 
Lindfors muisteli elämäänsä ja uraansa vuoden 2005 juhlakirjassa "Suomalaisen filosofian enfant terrible" ja omissa kaksiosaisissa muistelmissaan. Ensimmäinen osa "Seikkailuni tieteen, viinan, naisten ja politiikan parissa" ilmestyi 2004 ja toinen osa "Eurooppalaiset seikkailuni" 2007. Kirjojen kustantaja oli Tammi.
Aleksis Kiven Seura myönsi Lindforsille vuonna 2004 Eskon puumerkki -palkinnon. Inversiomatemaatikkojen seura jakoi Pertti Lindfors -palkintoja hyvistä matemaattisista suorituksista vuoteen 2014 saakka.
Yksityiselämä.
Lindfors mainitaan useissa julkaisuissa hänen lempinimellään ”Lande”, mutta hän itse kärsi siitä saatuaan sen muutettuaan nuorena Helsinkiin. Lindfors lopetti alkoholinkäytön 7. heinäkuuta 1977 ja omien sanojensa mukaan ”kärsi raittiudesta” siitä lähtien. Lindfors harrasti shakkia. Hän katsoi myös mielellään luontodokumentteja.
Lindfors kuoli 80 vuoden ikäisenä vuonna 2007 Kivelän sairaalassa Helsingissä.
Filosofia.
Lindfors katsoi olevansa Eino Kailan ja loogisen empirismin perinteen jatkaja. Vuonna 1950 Lindfors tutustui kybernetiikkaan ja 1960-luvun alussa Georg Klausin kybernetiikkaa soveltavaan tietoteoriaan. Lindforsin mielestä looginen empirismi voi kehittyä kolmanteen vaiheeseen, johon kuuluu kyberneettinen tieteenteoria. Siinä tiede ja tieteenfilosofia määritellään itseään ja ympäristöään havainnoiviksi ja havainnoinnin perusteella itseään korjaaviksi järjestelmiksi. Korjaukset tehdään invarianssi- eli säilyvyysperiaatteiden mukaan. 
Lindfors esitti nimirelaation teorian, eräänlaisen Eino Kailan esittämän symbolifunktion käsitteen matematisoinnin. Lindfors pyrki palauttamaan tieteenfilosofian suhteellisen yksinkertaisuuden ongelmaan. Tähän hän kehitti menetelmän, jota hän kutsui lyhenteellä MISIL (). Tällöin mahdollisesti syntyvät ristiriidat Lindfors katsoi ratkaisevansa monikerroksisella tyyppiteorialla.
Eugenio Montale

Eugenio Montale (12. lokakuuta 1896 Genova – 12. syyskuuta 1981 Milano) oli italialainen runoilija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1975. Nuorena hän opiskeli musiikkia haaveenaan tulla oopperalaulajaksi. Ensimmäisessä maailmansodassa Montale palveli jalkaväessä. Hänen nuoruudenrunojensa maisema on kotimaakunta Liguria. Sodan absurdius johti hänet surrealismin ja pessimismin pariin. 
Montale oli kantava voima runoilijaryhmässä, joka kutsui itseään Hermeettiseksi seuraksi. Ryhmä tuotti täysin epäloogisia runoja, jotka kuvastivat absurdia ajatusta Sodasta, joka päättää kaikki sodat.
Teokset.
Suomennokset.
Runosuomennoksia on julkaistu useissa antologioissa, ja samasta runosta voi olla eri versioita.