Ilipan taistelu

Ilipan taistelu käytiin vuonna 206 eaa. Publius Cornelius Scipion johtama Rooman armeija voitti kaksi kertaa suuremman karthagolaisarmeijan Ilipassa, etelä-Hispaniassa (nykyinen Espanja ja Portugali).
Taustaa.
Uuden Karthagon valloituksen jälkeen Scipio koulutti uudessa tukikohdassaan armeijaansa perusteellisesti. Kaupunki oli myös hänen tärkein huoltolähteensä.
Vuonna 208 eaa. Scipio voitti Hasdrubal Barkan Baeculan taistelussa. Hasdrubal lähti silloin armeijansa kanssa Hispaniasta Italiaan, mutta hänet lyötiin Metauruksen taistelussa vuonna 207 eaa. ja hän itse kuoli taistelussa. 
Scipio oli sillä välin Hispaniassa saanut muutamia pieniä voittoja, mutta hän ei saanut Hasdrubal Barkan kaimaa Hasdrubal Giscoa ratkaisevaan taisteluun. Hän oli tosin saanut lisää itseluottamusta ja miehiä Mago Barkalta, joten karthagolaisarmeija kasvoi yli 70 000 mieheen.
Scipiolla oli vain noin 50 000 miestä, joista vain puolet oli kurinalaisia legioonalaisia. Loput olivat liittolaisia, joihin hän luotti vähiten.
Armeijoiden ryhmitykset.
Rooma.
Scipio järjesti joukkonsa, niin että sivustoilla oli ratsuväen lisäksi kurinalaiset legioonalaiset. Keskelle hän sijoitti hispanialaiset liittolaisensa.
Karthago.
Karthagon joukot olivat varsin tavallisessa taistelumuodossa. Libyalainen jalkaväki, joka oli parhaimmistoa oli sijoitettu keskustaan. Hispanialaiset sivustoilla ja norsujen suojaama ratsuväki vastapäätä vihollisen ratsuväkeä.
Ensikohtaamiset.
Kun Roomalaisarmeija alkoi pystyttää leiriä Ilipassa, heidän kimppuunsa hyökkäsi karthagolaisia ratsuväkiyksiköitä. Hyökkäys kuitenkin torjuttiin, koska Scipio oli asettanut oman ratsuväkensä vartioon läheisen metsän katveeseen. Tällaiset yhteenotot alkoivat käydä tavaksi ennen päätaistelua. Aloite oli aina karthagolaisten.
Armeijat myös ryhmittivät joukkonsa linjaan ja marssivat taistelukentälle, mutta kumpikaan kenraali ei halunnut käskeä niitä liikkeelle. Armeijat katselivat toisiaan muutaman tunnin ajan ja palasivat takaisin leiriin. Erityistä intoa ei kummallakaan aluksi ollut.
Scipio päätti lopulta pakottaa Hasdrubalin taisteluun. Hän käski joukkojen nousta aikaisin ja syödä. Kun hän oli saanut armeijansa ryhmitettyä, hän käski edetä pidemmälle ja rohkeammin kuin aikaisemmin. Scipio käski ratsuväen hyökätä vihollisen etuvartiota vastaan. Karthagolaiset huomasivat tämän nopeasti ja reagoivat järjestämällä joukkojansa taisteluun. Karthagolaiset upseerit eivät tosin tienneet miten Scipion joukot oli järjestetty ja kun tämä lopulta paljastui, he huomasivat, että legioonalaiset olivatkin sivustoilla Karthagon hispanialaisia liittolaisia vastassa. 
Taistelu.
Puunilainen ratsuväki ja kevyt jalkaväki iskivät roomalaisten kimppuun, jonka jälkeen karthagolaisten pääjoukot ryhmittyivät linjaan. Lyhyen kahakoinnin jälkeen syntyi tauko, jona aikana molemmat armeijat katsoivat kilometrin etäisyydeltä toisiaan.
Scipio käski pian armeijansa edetä. Tällä kertaa hän käski vasemman sivustan legioonalaisten kaartaa oikealle ja oikean vasemmalle. Keskustan hispanialaisten piti hidastella tahallaan, niin että Rooman armeijan linja oli U-kirjaimen muotoinen. Legioonalaiset saavuttivat karthagolaisten linjaa nopeasti. Roomalaisten heittoaseet ajoivat norsut pakosalle, jolloin osa niistä rynnisti suoraan päin omia linjoja aiheuttaen sekaannusta. 
Legioonalaiset hyökkäsivät nyt Karthagon hispanialaisten liittolaisten rintamalinjaa vastaan ja saivat sen hitaasti perääntymään. Rooman hispanialaiset liittolaiset keskustassa sitoivat karthagolaisten keskustan, joten se ei voinut tukea sivustoja. Karthagolaisten sivustat pettivät ja koko armeija joutui sekasortoon. Hasdrubal ja hänen upseerinsa yrittivät turhaan estää joukkoja pakenemasta, mutta joutuivat lopulta itse pakenemaan. Suurin osa Karthagon armeijasta tuhottiin.
Taistelun jälkeen.
Ilipan tappio käytännössä lopetti Karthagon hallinnan Hispaniassa ja loput puunilaisten tukikohdat valloitettiin. Publius Cornelius Scipio palasi voittoisasti Roomaan, jossa hänet yksimielisesti valittiin konsuliksi.