tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tamminkainen

Tamminkainen eli tammihärkä ("Lucanus cervus") on kampasarvisiin kuuluva kovakuoriainen, joka elää metsissä vanhojen puiden ja kuolleiden runkojen koloissa.
Koko ja ulkonäkö.
Tamminkainen on Euroopan kookkain kovakuoriainen. Kuoriainen on kauttaaltaan kiiltävä. Pää ja keskiruumis ovat mustat kun peitinsiivet ovat tummanruskeat. Koirasyksilöt on vaivatonta tunnistaa niiden suurista, hieman hirven sarvia muistuttavista yläleuoista. Koiraiden leukojen koko ja muoto vaihtelevat suuresti yksilöittäin. Naaraiden leuat ovat normaalit ja etummaisen raajaparin sääret ovat leventyneet. Koiraiden pituus leukoineen voi olla jopa 100 mm, kun naaraiden pituus vaihtelee 40–45 mm. 
Toukat muistuttavat suuresti muiden lehtisarvisten heimoon kuuluvien kuoriaislajien toukkia. Ne ovat paksuja, väriltään vaaleita ja c-kirjaimen muotoisia. Pää on punaruskea ja toukan etupäässä on kolme paria punaruskeita jalkoja.
Levinneisyys.
Keski- ja Etelä-Euroopassa tavattava kuoriainen. Suomea lähimpänä lajia tavataan hyvin harvinaisena Etelä-Ruotsissa ja Latviassa. Suomessa esiintyvän karvarin ("Prionus coriarius") koirasta saattaa sen paksujen tuntosarvien vuoksi erehtyä luulemaan tamminkaiseksi.
Vanhojen, pystyyn lahoavien puiden poistaminen metsistä metsänhoidon yhteydessä on tehnyt tamminkaisesta esiintymisalueellaan uhanalaisen. Uhanalaisuutensa vuoksi laji mainitaan Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II.
Elinympäristö ja elintavat.
Aikuisia tamminkaisia tavataan toukokuun lopulta elokuun alkuun. Laji on aktiivinen pääasiassa iltaisin. Koiraat taistelevat naaraista kookkaiden leukojensa avulla. Täysikasvuiset kuoriaiset eivät nauti kiinteää ravintoa, mutta kykenevät juomaan marjojen ja hedelmien mehua sekä mahlaa. Kuoriainen on kuitenkin nauttinut pääosan aikuisena tarvitsemastaan ravinnosta toukkana ja sen elämä kestää parista viikosta kuukauteen.
Toukat elävät lahoavien puiden, pääasiassa tammien ("Quercus robur"), sisällä puuainesta syöden ja toukkakehitys kestää neljästä kuuteen vuotta. Yhden gramman painoinen toukka voi nauttia yli 22 cm³ puuta vuorokaudessa ja sen ruuansulatusta auttaa suolistossa elävä, selluloosaa hajottava bakteerikanta. Toukka kykenee tuottamaan ääntä eturaajojensa avulla, mutta tämän merkitystä ei tunneta. Täysikasvuiset toukat koteloituvat maaperään ja kotelovaihe kestää noin kolme kuukautta.
Väinö Kunnas

Wäinö (Väinö) Ilmari Kunnas (vuoteen 1906 Keränen; 12. huhtikuuta 1896 Viipuri – 10. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli tyyliltään ekspressionisti ja kuului myös taiteilijaryhmittymä tulenkantajiin. Kunnas kuvasi teoksissaan kaupunkiympäristöä sekä maalasi myös paljon muotokuvia ja henkilöhahmoja. Taidemaalarin työn ohella hän toimi piirtäjänä arkkitehtitoimistoissa.
Elämä.
Kunnas syntyi Viipurissa, valmistui Sortavalan käsityöläiskoulusta ja opiskeli sen jälkeen Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa vuosina 1912–1917. Opintojaan hän rahoitti työskentelemällä piirtäjänä ja konttoristina Uno Ullbergin arkkitehtitoimistossa, lisäksi Kunnas oli koristemaalarina Viipurissa ja Pietarissa. Hän oli myös musikaalisesti lahjakas ja opiskeli säveltämistä Toivo Kuulan johdolla.
Vuoden 1918 sisällissodassa Kunnas taisteli punakaartin riveissä Karjalan rintamalla, ja joutui Viipurin taistelun jälkeen vankileirille. Hänet vapautettiin parin viikon kuluttua toukokuun puolivälissä, kun Ullberg ryhtyi Kunnaksen takaajaksi ja otti hänet jälleen töihin toimistoonsa. Viipurin piirustuskoulussa Kunnas kuitenkin koki joutuneensa syrjityksi punaisen taustansa vuoksi, erityisesti koulun johtajan Rurik Lindquistin taholta, ja päätti muuttaa Helsinkiin vuonna 1920. 
Helsingissä hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuodet 1920–1921. Samalla Kunnas tutustui pääkaupungin kirjailijapiireihin ja harkitsi myös itse alanvaihtoa kirjailijaksi. Vuonna 1924 hän sai viipurilaisen vuorineuvoksen Seth Sohlbergin stipendin ja jatkoi uraansa taidemaalarina. Stipendistään huolimatta Kunnas joutui kuitenkin työskentelemään rakennuspiirtäjänä J. S. Sirénin arkkitehtitoimistossa. Tulenkantajiin tutustuttuaan hän kuvitti muun muassa vuoden 1926 "Tulenkantajat-albumin" ja maalasi muotokuvia useista ryhmään kuuluneista kirjailijoista. Kunnasta pidetään myös Olavi Paavolaisen ohella toisena ryhmän taidefilosofian luojista. 
Väinö Kunnas kuoli helmikuussa 1929 keuhkokuumeeseen Marian sairaalassa vain muutaman päivän sairastettuaan.
Perhe.
Kunnaksen vanhemmat olivat maalari Mikko Kunnas (alk. Keränen) ja Helena Varonen. Vuonna 1924 hän avioitui taidemaalari Sylvi Alice Karlssonin (1903–1971) kanssa. Heidän samana vuonna syntynyt tyttärensä oli kirjailija Kirsi Kunnas (1924–2021). Toinen tytär Alila (1926–2018) avioitui musiikintutkija Jouko Tolosen kanssa.
Gustav Schäfer (muusikko)

 
Gustav Klaus Wolfgang Schäfer (s. 8. syyskuuta 1988 Magdeburg) on saksalainen rumpali. Hän soittaa Tokio Hotel -yhtyeessä. Hän päätyi bändiin tavattuaan muut bändin tulevat jäsenet Bill ja Tom Kaulitzin sekä jo silloisen kaverinsa Georg Listingin Billin ja Tomin ns. keikalla. Sittemmin bändin menestys on levinnyt useisiin maihin. Schäfer on kotoisin Magdeburgista, toisin kuin muut yhtyeen jäsenet. Hän aloitti rumpujen soittamisen 5-vuotiaana. Schäferin lempibändi on Metallica ja idoli samaisen bändin rumpali Lars Ulrich.
Seitsemän kertaa

Seitsemän kertaa on vuonna 1990 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi. Albumi sisältää Loirin tulkintoja Kahlil Gibranin runoista tehtyisiin kappaleisiin, joihin sovitukset on tehnyt Olli Ahvenlahti.
U.S.A. Fighters

U.S.A. Fighters on supersankarisarjakuva jota julkaisee pienlehti MKK Pictures. Sarjakuvan on luonut ja kuvittanut Veli Loponen.
Juoni.
Yhdysvaltain hallitus luo projektin U.S.A. Fighters jonka tehtävänä on puolustaa maata rikollisilta ja terroristeiltä. Ryhmä koostuu supervoimia omaavista henkilöistä ja sen alkuperäiseksi johtajaksi tuli Charles Conan alias Fighter. Ryhmän muihin jäseniin kuului Black'n Red, Ice, Navigator, Rex ja Timantti.
Pelle Miljoona Unabomber!

Pelle Miljoona Unabomber! oli suomalainen, Pelle Miljoonan johtama rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2007 ja lopetti toimintansa vuonna 2010. Viimeisessä kokoonpanossa yhtyeen muut jäsenet olivat kitaristi Mela ja basisti Maria Hänninen, Pellen hoitaessa rummut ja laulun.
Historia.
Unabomber! soitti ensimmäisen keikkansa Järvenpään Esperancessa torstaina 28. kesäkuuta 2007. Ensimmäinen albumi "Unabomber!" julkaistiin 26. syyskuuta samana vuonna. Nimensä yhtye otti amerikkalaiselta terroristilta Theodore Kaczynskiltä, josta media käytti nimeä "Unabomber".
Maria "Manta" Hänninen korvasi yhtyeen alkuperäisen basistin Shadoun huhtikuun lopussa 2008. Pelle ilmoitti nettisivuillaan ajautuneensa Shadoun kanssa erilleen, ja tämän lähdettyä kutsuneensa Hännisen, joka on tuttu jo Rockersin ajoilta. Shadou taasen liittyi uudelleen kasattuun Widows-yhtyeeseen.
Unabomber alkoi uudella kokoonpanolla työstää uutta musiikkia, ja meni marraskuussa studioon. "Dharmapummi"-albumi julkaistiin 25. maaliskuuta 2009, ja keikoille yhtye palasi huhtikuussa. Helmikuussa 2010 Mela ilmoitti bändin hajonneen, mikä käytännössä tarkoitti, että Maria Hänninen oli eronnut ja Tero Siitonen tullut hänen tilalleen. Uuden bändin nimeksi oli annettu Pelle Miljoona United, akustisena versiona Pelle Miljoona Acoustokarhut.
Pelle Miljoonan nettisivuilla arvioidaan Unabomberia! seuraavasti:
Kirby Puckett

Kirby Puckett (14. maaliskuuta 1960 – 6. maaliskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tasolla vuosina 1984–1995 ammattilaisuransa ainoana joukkueena Minnesota Twins.
Puckett syntyi Illinoisin pääkaupungissa Chicagossa. Hänet valittiin All-Star-joukkueeseen perättäisinä vuosina 1986–1995. Hän keskeytti uransa menetettyään näön oikeasta silmästään glaukooman seurauksena. 
Puckett on kuulunut Baseball Hall of Fameen vuodesta 2001. Hän joutui aktiiviuransa jälkeen negatiiviseen julkisuuteen häneen kohdistettujen ahdistelusyytösten myötä. 
Kohonnut verenpaine johti aamulla 5. maaliskuuta 2006 rajuun aivoverenvuotoon. Hätäleikkaus osoittautui tehottomaksi, ja Puckett menehtyi Phoenixissa, Arizonassa seuraavana päivänä. Hän oli kuollessaan kihloissa.
Duke Snider

Edwin Donald ”Duke” Snider (19. syyskuuta 1926 – 27. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Major League -tasolla 17. huhtikuuta 1947 ja viimeisensä 3. lokakuuta 1964.
Sniderin joukkueena oli vuoteen 1962 Los Angeles Dodgers. Hän siirtyi New York Metsiin (1963) sekä San Francisco Giantsiin (1964) ennen vetäytymistään 38-vuotiaana.
Snider kuului All-Star-joukkueeseen useina vuosina, ja hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1980.
Alex Rider &amp; pelikuningas

Alex Rider &amp; pelikuningas on brittiläisen Anthony Horowitzin kirjoittama nuortenkirja. Se on Alex Rider -sarjan neljäs osa.
Juoni.
Alex Rider on lomailemassa ystävänsä Sabinan vanhempien loma-asunnolla Etelä-Ranskassa, kun isäntäväen asunnossa tapahtuu räjähdys ja Sabinan lehtimies-isä loukkaantuu vakavasti. Alex haluaa ottaa selvää oudosta tapahtumasta, mutta tällä kertaa M16 ei halua sekaantua asiaan. Alexin on siis toimittava yksin, mutta onneksi Smithers muistaa häntä lisävarustepaketilla. Alex saa selville yhtä ja toista, mutta kaikki tuntuu johtavan uutteran hyväntekeväisyystähden, tunnetun liikemiehen ja suositun poplaulaja Damian Crayn jäljille. Miehen tällä hetkellä suurin hanke on Gameslayer, joka näyttää muuttuvan joksikin ihan muuksi kun kansan rakastamaksi peliksi.
Emilio Navarro

Emilio Navarro (26. syyskuuta 1905 – 30. huhtikuuta 2011) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Hän syntyi Patillasissa, kasvoi Poncessa ja aloitti baseballharrastuksensa lapsuudessaan kotisaarellaan. 
Navarro aloitti uransa aikana, jolloin Yhdysvalloissa mustat ja valkoiset eivät voineet pelata ammattilaisbaseballia yhdessä. Hän pelasi Negro Leaguen shorttina Cuban Stars -joukkueessa ja jatkoi Yhdysvalloista lähdettyään uraansa Latinalaisessa Amerikassa.
105-vuotiaana kuollut Navarro on kaikkien aikojen pitkäikäisimpiä baseballammattilaisia.
Mikael (Portugali)

Mikael Anastaja (; 26. lokakuuta 1802 – 14. marraskuuta 1866) oli Portugalin kuningas vuosina 1828–1834 anastettuaan vallan veljentyttäreltään Maria II:lta. Hän joutui palauttamaan valtaistuimen Marialle hävittyään sisällissodan.
Suku.
Mikaelin koko nimi oli Miguel Maria do Patrocínio João Carlos Francisco de Assis Xavier de Paula Pedro de Alcântara António Rafael Gabriel Joaquim José Gonzaga Evaristo de Bragança e Bourbon. Hän oli nuorempi kuningas Juhana VI:n ja kuningatar Carlota Joaquinan kahdesta aikuisiksi kasvaneesta pojasta. Hänen vanhempi veljensä oli Brasilian ensimmäinen keisari Pedro I. 
Mikaelin puolisona oli prinsessa Adelheid von Löwenstein-Wertheim-Rosenberg (1831–1909). Heidän tyttärensä Maria Teresa von Bragança (1855–1944) oli Itävallan arkkiherttua Kaarle Ludvigin toinen puoliso. 
Sijaishallitsijana ja hallitsijana.
Juhana VI:n kuoltua tämän vanhin poika Pedro I sai 10. maaliskuuta 1826 myös Portugalin kuninkaan kruunun nimellä Pietari IV. Hän asetti voimaan Portugalin uuden perustuslain, mutta hänet pakotettiin luopumaan kruunusta 28. toukokuuta 1826 tyttärensä Maria II:n hyväksi. Koska Maria oli vain seitsenvuotias, Pietari IV asetti veljensä Mikaelin sijaishallitsijaksi ja lupasi tämän naivan Marian.
Mikael ei tyytynyt lapsikuningattaren puolison asemaan, vaan otti haltuunsa Portugalin valtaistuimen vuonna 1828 ja kumosi Pedro I:n perustuslain. Poliittisen kriisin jälkeen Pedro I syrjäytettiin myös Brasilian keisarin asemasta viisivuotiaan poikansa Pedro II:n hyväksi 7. huhtikuuta 1831. Pedro I miehitti Azorit ja hyökkäsi Mikaelia vastaan. Kolmivuotisen sisällissodan jälkeen Mikael pakotettiin luopumaan vallasta vuonna 1834. Hänet ajettiin maanpakoon ja Maria II palautettiin valtaistuimelle.
Paul Dini

Paul Dini (s. 7. elokuuta 1957 New York, New York) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi "Tiny Toons" -animaatiosarjasta, josta Dini voitti Daytime Emmy -palkinnon ja erityisesti käsikirjoittaessaan ja tuottaessaan useita animaatioita Warner Bros. -yhtiölle. Hän muun muassa loi "Animaanisista" tutun Minerva-minkin.
Ura.
Paul Dini syntyi New Yorkissa ja opiskeli muun muassa Pebble Beachissa, Kaliforniassa Stevenson koulussa taidetta ja Emerson Collegea Bostonissa, jossa hän ansaitsi BFA-tutkinnon luovasta kirjoittamisesta. Samaan aikaan hän aloitti freelancerina tekemään käsikirjoituksia muun muassa Filmationille. Pian hän myös käsikirjoitti jaksoja "He-Maniin", mutta jälkeenpäin kertoi He-Manin DVD:n haastattelussa pitäneensä Filmationin tuotoksia huonona, eikä myöskään pitänyt koko "He-Man"-käsitteestä. Vuonna 1984 Dini sai samalla töitä George Lucasin tekemiin animaatio projekteihin ja käsikirjoitti jaksoja muun muassa animaatiohin "Ewokit" ja "Droidit". Hän käsikirjoitti myös jakson "The Transformersiin" vuonna 1986, jonka jälkeen Dini sai töitä Warner Bros. -animaatiostudiolta vuonna 1989. Tämän myötä hän tuli tunnetuksi "Tiny Toonsien" myötä, josta Dini palkittiin Daytime Emmyllä. Sarjan jälkeen hän siirtyi tekemään "Batman"-animaatiosarjaa, jossa Dini toimi käsikirjoittajana, tuottajana ja tarinoiden muokkaajana. Tästä alkoi myös hänen työskentelynsä DC Comics -animaatioiden parissa aina vuoteen 2002 asti. Dini teki tarinoita myös muihin animaatioihin muun muassa Duck Dodgersiin, kunnes jätti Warnerin yhtiön vuonna 2004. Hän kuitenkin käsikirjoitti vielä vuosien 2005–2007 aikana muutamia jaksoja "Krypto the Superdogiin", "Justice League Unlimitediin" ja "Batmaniin" sekä yhden jakson "Lostiin", josta hänet palkittiin Writers Guild of America -palkinnolla vuonna 2006. Warnerissa vietettyjen vuosien aikana Dini palkittiin yhteensä kolme kertaa Daytime Emmyllä ja sai useita Annie- ja Emmy-ehdokkuuksia. 
Dini on myös kirjoittanut vakituisesti sarjakuvia DC Comicsille vuodesta 2006 lähtien ja sitä ennen loi muun muassa Harley Quinn -hahmon yhdessä Bruce Timmin kanssa "Batman-"animaatiosarjaan ja myöhemmin hahmo sai oman nimikkosarjakuvalehtensä. Liittyessään DC Comicsin sarjakuvien pariin hän julkisti kirjoittavansa kovakantisen novellin Zatannasta ja Mustasta Kanarialinnusta. Muuten sarjakuvissa Dini käyttää mielellään luomaansa Harleytä luomissaan tarinoissa Teräsmiehen, Batmanin, Kapteeni Marvelin ja Zatannan ohella. Sarjakuvien ohella Dini loi Jingle Belle internetanimaation ja sarjakuvan, joka kertoo Joulupukin kapinallisesta teini-ikäisestä tyttärestä. Lisäksi hän on luonut sarjakuvaan supervoimia omaavan sheriffi Ida Redin, joka seikkailee kuvitteellisessa kaupungissa Mutantissa, Texasissa.
Heikki Haara

Heikki E Haara (s. 20. marraskuuta 1982 Lahti) on suomalainen valtiotieteen tohtori ja entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli toppari. 
Haaralla on kokemusta ulkomaankentiltä. Hän lähti vuoden 2000 kesällä kahdeksi kaudeksi Englantiin ammattilaiseksi, kun samana keväänä Valioliigasta pudonnut Wimbledon FC pestasi poikamaajoukkueen kapteenin riveihinsä kun hän oli vain 17-vuotias. Lohjan Pallo lainasi Haaran kaudella 2011–2012 loppukauden mittaisella lainasopimuksella. Polven loukkaantumisen takia Haara lopetti jalkapallouransa vuonna 2011.
2004-2008 Haara suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa pääaineenaan poliittinen historia. Vuonna 2011 hän suoritti loppuun teologian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa.
Poliittisesta historiasta Heikki Haara väitteli 2017 tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Väitöskirjan otsikko on "Sociability in Samuel Pufendorf's Natural Law Theory".
Vuonna 2020 Heikki Haara toimii yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa.
Seututie 290

Seututie 290 on Hyvinkäältä Hikiän kautta Hämeenlinnaan kulkeva seututie. Tie lähtee valtatieltä 25 ja kulkee kantatien 54 poikki ja päättyy valtatielle 10, Hämeenlinnassa. 
Seututie 290 kulkee seuraavien kuntien lävitse:
Tie on hyvin mutkainen lukuun ottamatta Hämeenlinnan ja Janakkalan välistä osuutta.
Historia.
Seututie 290 muodostaa pohjoisosan vanhasta Helsingin–Hämeenlinnan tiestä eli Hämeentiestä. Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä valtatien 3 eteläosa Helsingistä Hämeenlinnaan linjattiin kuitenkin kulkemaan läntisempää reittiä Lopen kautta. Tällöin vanha tieosuus Helsingistä Hyvinkään kautta Hausjärvelle saakka tuli muodostamaan eteläosan Helsingistä Petsamoon saakka johtaneesta valtatiestä 4, kun taas tieosuus Hausjärveltä Hämeenlinnaan muodosti pohjoisosan Porvoosta Hämeenlinnaan johtaneesta kantatiestä 55. Myöhemmin valtatie 4 on siirretty kulkemaan Lahden kautta ja kantatie 55 päättyy Mäntsälään, ja vanha Hämeentie on jäänyt seututieksi.
Apalit

Apalit ("Apalis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Se on luokiteltu kuuluvaksi myös kerttujen heimoon. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelon mukaan sukuun kuuluu 18 lajia. Luokittelueroista johtuen muissa lähteissä voi olla eri määrä apaleja.
Apalit ovat pieniä lintuja, joilla on pitkä pyrstö ja lyhyet siivet. Höyhenpuku on selkäpuolelta ruskea, harmaa tai vihreä ja alapuoli joko vaalea tai kirkasvärinen. Sukupuolet ovat yleensä samanvärisiä mutta joidenkin lajien koiras on kirkkaamman värinen. Apalit elävät metsissä ja pensaikoissa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Lyijykertut

Lyijykertut ("Camaroptera") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa on kolme lyijykerttulajia. Luokittelueroista johtuen voi muissa lähteissä olla erilaisia määriä lyijykerttuja.
Lyijykertut ovat pieniä varpuslintuja, jotka elävät pensaikoissa ja metsissä Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Miranda Kerr

Miranda May Kerr (s. 20. huhtikuuta 1983 Sydney, Australia) on australialainen huippumalli, kirjailija ja yritysjohtaja. Hän oli Victoria’s Secret -muotiketjun ”enkeli” ja teki muotinäytöksiä myös muille isoille muotiyrityksille. Kerr on julkaissut myös itseapukirjoja ja perustanut 25 maahan levinneen KORA Organics -kosmetiikkayrityksen.
Perhe.
Miranda Kerr syntyi Sydneyssä ja kasvoi pienessä Gunnedahin kaupungissa. Hänen vanhempansa ovat Therese ja John Kerr, ja hänellä on John-niminen pikkuveli.
Ura.
Alku Australiassa ja New Yorkissa.
Kerr aloitti malliuransa vuonna 1997 voitettuaan australialaisen aikakauslehti "Dollyn" järjestämän mallikilpailun. Seuraavana vuonna hän teki sopimuksen sydneyläisen Chic-mallitoimiston kanssa. Sen kautta hän teki yhteistyötä muun muassa australialaisen surffiyritys Billabongin kanssa. Kerr kävi kuitenkin high schoolin loppuun, ennen kuin aloitti kokoaikaisen uransa mallina. Hän ehti opiskella high schoolin jälkeen myös ravitsemustiedettä ja terveyspsykologiaa luonnollisen elämisen akatemiassa.
Kerr muutti Australiasta New Yorkiin ja teki vuonna 2004 sopimuksen Next Managementin kanssa. Hän toimi mallina muun muassa Baby Phatille, Lisa Holle, Levi’sille ja Rock and Republicille, ja hänen kuviaan oli muun muassa "Elle"-, "Harper’s Bazaar"- ja "Vogue"-lehdissä.
Victoria’s Secretin huippumalli.
Kerrin läpimurto oli hänen vuonna 2006 tekemänsä mainossopimus kauneusalan yrityksen Maybellinen kanssa. Samana vuonna hänestä tuli Victoria’s Secret -muotiketjun ”enkeli”. Kerr esiintyi Victoria’s Secretin muotinäytöksessä 2006, 2007, 2008 ja 2009.
Kerr oli Balenciagan kevään 2010 muotinäytöksen ainoa malli. Kerr oli edellisen kerran ollut vuonna 2007 jonkun muun yrityksen kuin Victoria’s Secretin muotinäytöksessä. Hän oli mallina Pradan syksyn ja talven 2010 muotinäytöksessä ja uudestaan Balenciagan muotinäytöksessä 2011.
Oma yritys ja ura kirjailijana.
Kerr valmistui vuonna 2010 terveysvalmentajaksi, ja samana vuonna hän perusti KORA Organics -kosmetiikkayrityksen. Hän ei jatkanut sopimustaan Victoria’s Secretin kanssa, sillä hän halusi keskittyä muihin toimiinsa. KORA Organics on kasvanut nopeasti maailmanlaajuiseksi yritykseksi, ja sillä oli vuoden 2018 lopussa yli 2 500 liikettä 25 maassa.
Kerr halusi tukea nuori naisia heidän kehityksessään ja julkaisi vuonna 2010 itseapukirjan "Treasure Yourself", joka oli pitkään Australian myydyimpien kirjojen listalla. Kerrin toinen kirja on vuonna 2013 julkaistu "Empower Yourself".
Yksityiselämä.
Kerr oli naimisissa näyttelijä Orlando Bloomin kanssa, ja he saivat pojan tammikuussa 2011. Syksyllä 2013 pari ilmoitti eroavansa. Ennen Bloomia Kerr seurusteli useita vuosia australialaisen muusikon Jay Lyon kanssa. Heinäkuussa 2016 Kerr kihlautui Snapchat-sovelluksen perustajan ja toimitusjohtaja Evan Spiegelin kanssa. Kerr ja Spiegel menivät naimisiin toukokuussa 2017. He saivat ensimmäisen lapsensa toukokuussa 2018.
Pietari V (Portugali)

Pietari V Rakastettu (; 16. syyskuuta 1837 Lissabon – 11. marraskuuta 1861 Lissabon) oli Portugalin kuningas vuosina 1853–1861.
Elämä ja hallitsijakausi.
Pietari V oli kuningatar Maria II:n ja tämän kuningaspuolison Ferdinand II:n vanhin poika. Hänellä oli 10 sisarusta. Pietari tuli kuninkaaksi 16-vuotiaana äitinsä kuoltua 15. marraskuuta 1853. Pietarin isä Ferdinand toimi poikansa sijaishallitsijana, kunnes tämä saavutti täysi-ikäisyyden vuonna 1855.
Pietari nai vuonna 1858 Hohenzollern-Sigmaringenin prinsessa Stefanien (1837–1859), jonka vanhemmat olivat Hohenzollern-Sigmaringenin viimeinen ruhtinas Kaarle Anton ja Badenin prinsessa Josefine. Stefanie oli Pietarin nuoremman sisaren Antonian aviomiehen, ruhtinas Leopold von Hohenzollernin sisar. Stefanie kuoli kurkkumätään heinäkuussa 1859. Heillä ei ollut lapsia.
Pietari V halusi uudistaa Portugalin poliittista järjestelmää ja rahoitti Lissabonin yliopiston edeltäjiin kuuluneen Curso Superior de Letrasin perustamista. Hän pyrki kehittämään ja uudistamaan Portugalin infrastruktuuria ja rakennutti maanteitä, lennätinlinjoja ja rautateitä. Hän edisti myös terveyspalveluita.
Kolera- ja keltakuume-epidemiat riehuivat Portugalissa, ja Pietari kuoli marraskuussa 1861 vain 24-vuotiaana lavantautiin. Myös yksi hänen veljistään kuoli samassa kuussa. Lapsetonta Pietaria seurasi kuninkaana toinen veli Ludvig I. Saksin kuningatar Maria Anna oli heidän sisarensa.
Rastaat

Rastaat (Turdidae) on varpuslintujen lahkoon kuuluva suuri heimo, jonka lajeista suurin osa esiintyy luonnonvaraisena Euroopassa, Aasiassa tai Afrikassa. Rastaat ovat pulleahkoja ja pienehköjä tai keskikokoisia lintuja, tosin varpuslinnuiksi ne ovat usein melko kookkaita. Yleensä ne ovat hyönteissyöjiä, tosin jotkut ovat kaikkiruokaisiakin. Linnut ruokailevat pääosin maassa. Rastaat ovat taitavia laulajia.
Rastaisiin kuuluu 20 sukua ja 156 lajia.
Suvut.
Muuta.
Monta aiemmin rastaisiin luettua sukua luetaan uuden luokituksen mukaan sieppojen heimoon. Näitä sukuja ovat muun muassa kivitaskut, leppälinnut ja satakielet, ja niihin sukuihin kuuluvat linnut ovat tyypillisesti huomattavasti pienempiä kuin rastaat.
Kure (atolli)

Kure tai Kuren atolli () on läntisin ja pohjoisin Luoteis-Havaijin saariryhmän saarista. Sen lähin naapurisaari on Midwayn atolli, joka sijaitsee 91 kilometriä kaakkoon.
Atollin halkaisija on noin 10 km ja se on myös maailman pohjoisin koralliriutta. Riutan pohja on hiekan peittämä ja siinä on suuri aukko lounaaseen päin. Atollin ainut merkittävämpi maamassa on 0,862 km² suuruinen "Green Island" atollin kaakkoisosassa. Saaren eteläpuolella on 1200 m pitkä entinen Yhdysvaltain rannikkovartioston rakentama kiitotie, joka on tosin poistettu käytöstä. Green Islandilta länteen on ketju pieniä hiekkariuttoja, jotka tunnetaan nimellä "Sand Island". Saari on nykyisin osavaltion luonnonsuojelualuetta, joka on "Hawai'i Department of Land and Natural Resources" -viraston alaisuudessa.
Luonto.
Saarella on tiheä pensaskasvusto ja siellä kasvaa eritoten "Tournefortia argentea" -puita, "Scaevola sericea" -pensaita, "Verbesina encelioides" -kultakruunulajia sekä jouhikasuariinaa useiden muiden saarelle kulkeutuneiden lajien ohella.
Riuttaa ympäröivät viileät vedet ovat luoneet Kuresta ainutlaatuisen ekosysteemin, jossa on useita kivisiä korallilajeja sekä paljon kaloja. Riutan 300 km² laajuinen pohja tarjoaa elintilaa havaijinhylkeille, delfiineille sekä useille merilintulajeille. Saaren uhanalainen havaijinhyljekanta on noin 100–125 yksilöä.
Saaren luonto on uhanalainen. Atolli on ison merivirran reitillä, joka rantauttaa saarelle tonneittain kalaverkkoja ja muuta roskaa, mikä aiheuttaa ongelmia hylkeille, kilpikonnille, linnuille, kaloille ja hummereille. Yksi vuonna 2003 atollilta poistettiin toista tuhatta kiloa mereen heitettyä jätettä, josta kolmasosa alueilta, joilta jäte oli puhdistettu vain vuotta aiemmin.
Historia.
Ennen vuotta 1827 saarella oli vieraillut noin puoli tusinaa laivaa, jotka kukin nimesivät saaren eri nimellä. Vuoden 1837 jälkeen atollille haaksirikkoutui useita laivoja, joiden miehistöt saattoivat joutua oleilemaan saarilla pisimmillään jopa yhdeksän kuukautta eläen havaijinmunkkihylkeillä ja merilinnuilla, kunnes saivat rakennetuksi lauttoja, joilla pääsivät yrittämään takaisin pääsaarille. Saarilla on yhä nähtävillä eräitä Havaijin vanhimpia laivahylkyjä, kuten 1870 haaksirikkoutunut USS Saginaw ja oletettavasti vuonna 1842 haaksirikkoutuneen valaanpyyntialus Parkerin jäännökset.
20. syyskuuta 1886 saarille saapui Waialeale-laiva ja James Boyd julisti saaret kuningas Kalakauan nimissä osaksi Havaijin kuningaskuntaa. Laivan miehistö rakensi saarelle majan ja jätti sinne myös vesitankkeja tulevaisuudessa saarelle haaksirikkoutuvia merimiehiä varten. 1894 saarelle annettiin lupa guanon kaivamiseen, mutta kaivostoimintaa ei koskaan aloitettu. 7. heinäkuuta 1898 Kuresta tuli osa Yhdysvaltojen Havaijin territoriota. Vuonna 1909 presidentti Theodore Roosevelt julisti Kuren osaksi Havaijin saarten lintureservaatiota, jolloin saaresta tuli lintujen luonnonsuojelualue liittovaltion maatalousministeriön alaisuudessa.
Yhdysvaltain laivasto rakensi atollille ison tutkareflektorin 1955. Yhdysvaltain rannikkovartioston radioasema toimi atollilla 1960–1992, minkä jälkeen Green Islandin kiitotien annettiin kasvaa umpeen.
Vampyyrisiskokset

Vampyyrisiskokset on R. L. Stinen kirjoittama nuortenkirja, joka kertoo kahdesta sisaruksesta. Kirjalla on jatko-osa nimeltään Yön maku.
Juoni.
Destiny Weller ja hänen kaksoissisarensa Livvy ovat kauniita, suosittuja ja älykkäitä. Kesä Sinisen kuun leirillä muuttaa heidän elämänsä täysin. Kotiin palatessaan tytöt huomaavat itsessään oudon vimman juoda verta öisin. Kauhistuneena he tajuavat, mitä heille on tapahtumassa. He haluavat pitää hirvittävän havaintonsa piilossa perheeltään ja ystäviltään. 
Pian siskokset huomaavat, että vampyyrinmetsästäjät jahtaavat heitä taukoamatta, ainoana tavoitteenaan tappaa heidät. Destiny haluaa epätoivoisesti löytää keinon lopettaa kauheudet. Livvy on kuitenkin uusien voimiensa lumoama.
Yön maku

Yön maku on jatko-osa R. L. Stinen kirjoittamaan nuortenkirjaan "Vampyyrisiskokset". Kirja kertoo Destiny Welleristä ja hänen kaksoissisarestaan Livvy Welleristä. 
Juoni.
Destiny Weller ja hänen kaksoissisarensa Livvy olivat erittäin läheisiä, kunnes Livvy valitsi ikuisen elämän vampyyrina ja jätti Destinyn yksin. Destiny on valmis tekemään kaikkensa saadakseen sisarensa takaisin. Myös perheen lääkäri-isä paiskii töitä yötä päivää löytääkseen keinon parantaa tyttärensä. Samaan aikaan vampyyrinmetsästäjät keräävät joukkojaan, eikä Destiny kestä ajatusta sisarensa menettämisestä. Hän päättää varoittaa Livvyä oman henkensä uhalla. Livvy on voimiensa tunnossa, ja hänen mielestään kaksoset voivat olla yhdessä vain, jos Destinykin muuttuu vampyyriksi. Destiny tekee suunnitelman, jonka toteuttaminen vaatii valtavia uhrauksia.
Lawrence Kasdan

Lawrence Kasdan (s. 14. tammikuuta 1949 Miami Beach, Florida) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi Miamissa, Floridassa, valmistui vuonna 1966 Morgantown High Schoolista ja jatkoi opintojaan Michiganin yliopistossa.
Kasdan valmistui opettajaksi Michiganin yliopistosta 1972 ja toimi copywriterina mainostoimistoissa Detroitissa ja Los Angelesissa vuoteen 1977 saakka, kunnes suuntautui elokuvakäsikirjoittajaksi ja vähitellen myös ohjaajaksi. Hän on käsikirjoittanut elokuvan "Kadonneen aarteen metsästäjät" (1981) George Lucasin ja Philip Kaufmanin tarinan pohjalta sekä "Imperiumin vastaiskun" (1980) yhdessä Leigh Brackettin kanssa ja "Jedin paluun" (1983) George Lucasin kanssa.
Kasdanin ohjaustöitä ovat "Huuma" (1981), "Sisärengas" (1983), "Silverado" (1985), "Yksinäinen matkailija" (1988), "Rakastan sinut kuoliaaksi" (1990), "Grand Canyon – elämää kaupungissa" (1991), "Wyatt Earp" (1994) ja "Unensieppaaja" (2003).
Kasdan on saanut useita Oscar-, Bafta- ja Golden Globe -ehdokkuuksia, ja hän voitti vuonna 1992 Berliinin elokuvajuhlilla Kultaisen karhun.
Kasdan käsikirjoitti vuonna 2015 ensi-iltansa saaneen elokuvan ' yhdessä J. J. Abramsin kanssa. Vuonna 2018 ensi-iltansa saanut ' tulee jäämään Kasdanin viimeiseksi työksi "Tähtien sodan" parissa.
Lawrence Kasdanin pojat Jon ja Jake ovat myös elokuvaohjaajia.
Nokian kaupunginvaltuusto

Nokian kaupunginvaltuusto on Nokian kaupungin ylin päättävä elin. Valtuustossa on 43 jäsentä, jotka valitaan neljän vuoden välein kuntavaaleilla. Valtuusto oli pitkään vasemmistoenemmistöinen. Kaudella 2025–2029 kaupunginvaltuustoa johtaa suurimpana puolueena keskusta-oikeistolainen kokoomus, mutta enemmistö paikoista kallistuu vasemmalle tai keskelle.
Valtuusto kokoontuu Nokian kaupungintalolla Harjukadulla. Kuntamuodon mukaisesti valtuuston nimi on aiemmin ollut vuoteen 1937 kunnanvaltuusto ja vuoteen 1977 kauppalanvaltuusto.
Kaupunginvaltuutetut kaudella 2025–2029.
Vuoden 2025 kuntavaaleissa valtuustoon valitut jäsenet. Suluissa on esitetty puolue, jonka listalta jäsen valittiin.
Kaupunginvaltuutetut kaudella 2021–2025.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa valtuustoon valitut jäsenet. Suluissa on esitetty puolue, jonka listalta jäsen valittiin.
Käina

Käina () oli kunta Hiidenmaan saarella Virossa. Kuntaan kuului osa Hiidenmaan saarta ja koko Kassarin saari. Sen asukasluku oli 1 867 (1.1.2013), pinta-ala 186,32 neliökilometriä ja asukastiheys 10,0 asukasta neliökilometrillä.
Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi.
Nähtyvyydet.
Käinan nähtävyyksiä ovat muun muassa kuuluisan virolaisen säveltäjän Rudolf Tobiaksen synnyinkoti lähellä Käinan keskustaa, Kassarin lintulahti ja saaren läntinen niemimaa, Sääretirp. Käinassa on myös 1400-luvun puolivälissä rakennetun kivikirkon rauniot. Kirkko tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1944.
Kulttuurinähtävyyksiä ovat muun muassa Kassarin kotiseutumuseo, Kassarin ruokokattoinen kappeli, Putkasten kartano ja Vaemlan kartanon rauniot sekä sen suuri puulajipuisto.
Kylät.
Aadma, Allika, Esiküla, Jõeküla, Kaasiku, Kaigutsi, Kassari, Kleemu, Kogri, Kolga, Kuriste, Laheküla, Lelu, Ligema, Luguse, Moka, Mäeküla, Mäeltse, Männamaa, Nasva, Niidiküla, Nõmme, Nõmmerga, Orjaku, Putkaste, Pärnselja, Ristivälja, Selja, Taguküla, Taterma, Utu, Vaemla, Villemi, Ühtri
Väestö.
Vuonna 2011 Käinan kunnassa oli 1 835 asukasta, joista 1 815 (98,9 %) oli virolaisia, 9 (0,5 %) venäläisiä ja 9 (0,5 %) muita kansallisuuksia.
Nihoa

Nihoa on Luoteisten Havaijisaarten kaakkoisin pikkusaari, joka sijaitsee noin kaksisataa kilometriä luoteeseen Niihaun saarelta ja noin 450 km Honolulusta. Asumatonta saarta ympäröi noin 570 km²:n laajuinen koralliriutta.
Luonto.
Matkan päästä saaren karu maisema näyttää elinkelvottomalta, mutta saarelta paljastuu runsaslajinen ekosysteemi, joka sisältää vain Nihoalla esiintyviä hyönteis-, merilintu- ja kasvilajeja. Nihoanpalilaa ja laysaninkerttusta tavataan pelkästään Nihoalla. Saarella on myös 72 niveljalkaislajia, joita ei tavata muualla. Saaren lähivesissä on runsaasti eri kalalajeja, ja sitä ympäröivältä koralliriutalta on löydetty 17 korallilajia. Voimakkaan aallokon vuoksi useimmat korallilajit ovat toistakymmentä metriä pinnan alla.
Saaren pohjoisosan basalttijyrkänne putoaa jyrkästi syvälle mereen myös pinnan alla. Saarelle sallitaan vain vähän vierailijoita. Vierailulupaa täytyy hakea The U.S. Fish and Wildlife Services -virastolta, ja lupia myönnetään enimmäkseen vain kulttuurin- tai luonnontieteellisen tutkimuksen tekijöille.
Historia.
Saarella on ollut havaijilaisasutusta vuosien 1000 ja 1700 välillä, ja sieltä on löydetty yli 80 muinaisjäännöspaikkaa, kuten keinotekoisia asumuspengerryksiä, asumuksia, uskonnollisten paikkojen jäänteitä, maanviljelypengerryksiä sekä luolahautoja. Näistä useimmat muistuttavat vastaavia Havaijin pääsaarilta tehtyjä löytöjä. Saarella uskotaan asuneen jopa 175 ihmistä, jotka ovat eläneet sen luonnonvarojen ja makeanveden lähteen avulla.
Kapteeni Douglasin käydessä saarella 1789 se ei ollut enää asuttu. Kuningatar Kaahumanu kävi Nihoalla 1822 ja julisti saaren osaksi Havaijia, ja vuonna 1857 kuningas Kamehameha IV julisti sen virallisesti osaksi Havaijin kuningaskuntaa. Kuningatar Liliuokalani kävi saarella 200-henkisen seurueensa kanssa 1885, vierailusta tehtiin dokumentoitu matkakertomus. Yhdysvallat määritteli saaren muiden Luoteis-Havaijin saarten tavoin (Midwayta lukuun ottamatta) luonnonsuojelualueeksi. Tanagerin retkikunta vieraili saarella 1923–1924 ja teki siellä kulttuurista ja biologista tutkimusta. Vuonna 1997 havaijilainen alkuperäisväestöryhmä Hui Mälama I Nä Küpuna O Hawai`i Nei palautti saarelle sieltä vuosikymmeniä aiemmin poistettuja esi-isien luita.
Suzy (levy-yhtiö)

Suzy Records () on musiikin tuottajayhtiö Kroatian Zagrebista.
Se perustettiin vuonna 1972. Yhtiön suurimmat kilpailijat olivat Jugoton ja PGT-RTB. Jugoslavialaisten artistien levyjen lisäksi Suzy julkaisi useiden ulkomaalaisten yhtyeiden tuotantoa, esimerkiksi AC/DC, Alice Cooper ja Led Zeppelin.
Jugoslavian hajottua Suzy jatkoi toimintaansa samalla nimellä.
Mikko Hänninen

Mikko Antero Hänninen (s. 28. elokuuta 1952 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja teatteritaiteen maisteri. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa sekä Kuopion kaupunginteatterissa ja toimii tällä hetkellä freelance-näyttelijänä. Hänninen on esiintynyt useissa kotimaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat "Kivenpyörittäjän kylä", "Tuliportaat" ja "Onnea vai menestystä".
Hänninen toimi Suomen Näyttelijäliiton puheenjohtajana 2008–2013.
Evert Kaarlenpoika Horn

Evert Kaarlenpoika Horn af Kanckas () (11. kesäkuuta 1585 Haapsalu – 24. heinäkuuta 1615 Pihkova) oli sotilas ja Ruotsin sotamarsalkka vuodesta 1614. Hän oli Kaarle Henrikinpoika Hornin poika. 
Historia.
Evert Horn soti 1600-luvun alussa Liivinmaalla, mutta saavutti sotasankarin maineen vuosina 1609–1617 käydyssä Venäjän ja Ruotsin välisessä Inkerin sodassa. Hän oli Jakob De la Gardien lähin mies ja toimi myös tämän sijaisena. 1612 Horn valloitti Kaprion, Jaaman, Iivananlinnan ja Audovan. 1613 hänet nimitettiin Narvan ja Iivananlinnan käskynhaltijaksi. Tuleva Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli enimmäkseen Hornin mukana opiskellessaan sodankäyntiä Ruotsin armeijassa Inkerin sodan aikana. Horn haavoittui kuolettavasti Pihkovan edustalla käydyssä kahakassa 1615.
Evert Hornin poika oli Kustaa Evertinpoika Horn.
Turbogeneraattori

Turbogeneraattori on höyryturbiinilla toimiva generaattori.
Kun höyryveturit kehittyivät, huomattiin nopeasti että sähkövalo olisi tehokkaampi, huoltoystävällisempi ja ylimalkaan parempi kuin siihen asti käytetty asetyleenivalo - öljyvalosta puhumattakaan.
Koska julkista sähköverkkoa ei kaikkialla ollut, akkukäyttöinen sähkövalo ei ollut toimiva ratkaisu; siispä kehitettiin veturin tuottamalla höyryllä toimiva oma generaattori. Koska generaattori vaatii suuremman kierrosnopeuden, voimakoneeksi valittiin höyryturbiini.
Keksintö osoittautui toimivaksi, ja pian niitä alettiinkin asentaa myös laivoihin sähkövalon leviämisen myötä.
Mm. sotakorvauksina rakennettuihin PT-4 -vetureihin asennettiin jo tehtaalla sähkövalot ja turbogeneraattori, kun pienemmät veturit varustettiin vielä öljyvaloilla.
Majakkalaivoissa tosin asetyleenivalo säilytti asemansa; turbogeneraattori osoittautui tällaisessa paikallaan pysyttelevässä laivassa suureksi höyryn ja siis hiilen kuluttajaksi.
Nykyään turbogeneraattoreita on pääasiassa höyryvetureissa ja voimalaitoksissa. Näissä höyryturbiinia ajetaan laitoksen tuottamalla höyryllä, joka voi olla peräisin perinteisestä polttokattilasta tai ydinreaktiosta.
Taslima Nasrin

Taslima Nasrin (; s. 25. elokuuta 1962) on maanpaossa Ruotsissa asuva Bangladeshista kotoisin oleva kirjailija, koulutukseltaan lääkäri. Hän on herättänyt huomiota voimakkailla kannanotoillaan hindujen ja muslimien uskonkiihkoa vastaan ja naisten oikeuksien puolustajana. 
Nasrin on hartaasta muslimiperheestä. Hän valmistui lääkäriksi 1986 ja toimi gynekologina vuoteen 1994. Kirjallisen uransa hän aloitti runoilijana, ja ensimmäinen kokoelma "Shikore Bipul Khudha" ilmestyi 1986. Hän nousi julkisuuteen sanomalehti "Khabarer Kagojissa" ilmestyneillä kolumneillaan, joissa hänen feminisminsä alkoi kiteytyä.
Nasrin on ollut maanpaossa Bangladeshista vuodesta 1994. Silloin ilmestyi hänen dokumenttiromaaninsa "Häpeä" ("Lajja"). Häntä uhkasi vankeustuomio, mutta kansainvälisen tukikampanjan vuoksi hän säästyi siltä. Vuonna 1994 hän siirtyi Ruotsiin ja sai maan kansalaisuuden. Vuonna 2005 hän muutti Intiaan Kalkuttaan, anoi maan kansalaisuutta, mutta ei saanut. Vuonna 2008 hän sai turvapaikan Ruotsista. Nasrinin asuinpaikka on salainen äärimuslimien tappouhkausten vuoksi. Hän joutui kohun vuoksi poistamaan kiistaa aiheuttaneita kohtia omaelämäkerrallisesta teoksestaan "Dwikhandito" (2003, 'Kahtiajaettu').
Puolustusvoimien urheilukoulu

Puolustusvoimien urheilukoulu (URHK) on Suomen maavoimien joukkoyksikkö, joka kouluttaa ikäluokkansa parhaista urheilijoista tiedustelijoita sodanajan joukkoihin. Urheilukoulu sijaitsee Helsingissä Kaartin jääkärirykmentissä. Lisäksi osaa talvilajeista koulutetaan Kainuun prikaatissa Kajaanissa. Koulu on perustettu vuonna 1979, jota ennen sitä edelsivät vuodesta 1964 alkaen Kajaanissa ja Santahaminassa Helsingissä sijainneet urheilukomppaniat.
Koulu sijaitsi aiemmin Lahdessa Hämeen Rykmentissä. Lahdessa palveli yli 4 000 urheilijaa yli 50:stä eri lajista. Urheilujoukoissa palvelleiden tapaamisia ja tapahtumia järjestää Urheilukoulun kilta.
Suuri osa suomalaisista huippu-urheilijoista suorittaa varusmiespalveluksensa Urheilukoulussa. Urheilukoulu antaa varusmiehille tiedustelukoulutusta ja puolustusvoimien henkilökunnalle liikunta-alan täydennyskoulutusta. 
Vuodesta 2017 alkaen Urheilukoulu on hyväksynyt myös elektronisen urheilun harjoittajat. Ensimmäinen sinne valittu e-urheilija oli vuonna 2022 hyväksytty Lasse ”Zoree” Uronen. Ensimmäinen palveluksen aloittava e-urheilija on kaksinkertainen "StarCraft II" -maailmanmestari Joona Sotala huhtikuussa 2024.
Organisaatio.
Puolustusvoimauudistukseen ja Hämeen Rykmentin lakkauttamiseen liittyen Urheilukoulun toiminta siirtyi vuoden 2014 loppuun mennessä syntysijoille Helsinkiin Santahaminan varuskuntaan. Lisäksi Kainuun Prikaatiin Kajaaniin perustettiin erillinen satelliittijoukkue, jossa palvelee lumilajien urheilijoita. 1.TIEDK siirtyi jo kesän 2014 alussa Helsinkiin. Kouluun kuuluu myös uusi Valmennuskeskus.
Urheilukoulun johtajana ovat toimineet:
Tunnettuja Urheilukoulun käyneitä.
Tunnettuja Urheilukoulussa koulutuksen saaneita urheilijoita ovat muun muassa:
Sufia Kamal

Sufia Kamal (; 20. kesäkuuta 1911 – 20. marraskuuta 1999) oli bangladeshilainen runoilija, kirjailija, feministi ja yhteiskunnallinen toimija. Hän on Bangladeshin arvostetuimpia kulttuuripersoonia. Hänet haudattiin valtiollisin menoin ensimmäisenä naisena Bangladeshissa.
Kamal aloitti uransa runoilijana, ja ensimmäinen kokoelma "Sanjher Maya" ('Kaunis ilta') ilmestyi 1938.
Robert Burns Woodward

Robert Burns Woodward (10. huhtikuuta 1917 Boston – 8. heinäkuuta 1979 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1965 saavutuksistaan orgaanisen synteesin alalla. Hänen pääasiallinen tutkimuskohteensa koko uran ajan oli luonnonaineiden kemia. Häntä pidetään modernin orgaanisen synteettisen kemian isänä.
Woodward kiinnostui jo nuorena kemiasta. Vuonna 1933 hän aloitti opinnot MIT:ssä. Vuonna 1936 hän oli suorittanut alemman korkeakoulututkinnon luonnontieteessä ja jo seuraavana vuonna hän saavutti tohtorin arvon estrogeenin synteesiä koskevista tutkimuksistaan. Hän kehitti merkittävästi tieteenalansa teoreettista tietämystä ja käytännön tutkimusmenetelmiä.
1940-luvun alussa Woodwardin tutkimukset kohdistuivat pääasiassa ultraviolettispektroskopiaan. Hän selvitti useiden yhdisteiden rakenteita. Vuonna 1944 hän raportoi yhdessä William von Doeringin kanssa kiniinin synteesistä. 1940-luvun kuluessa Woodward oli syntetisoinut kiniinin lisäksi myös kolesterolin, kortisonin, strykniinin, lysergihapon, reserpiinin, klorofyllin, kefalosporiinin ja kolkisiinin. Myöhemmin Woodward kehitteli infrapunaspektroskopian ja NMR-spektroskopian tehokkaampaa käyttöä.
Woodward aloitti 1960-luvun alussa yhdessä sveitsiläisen kollegansa Albert Eschenmoserin kanssa monimutkaisen B12-vitamiinin synteesi, jossa heidän lisäkseen oli mukana lähes 100 opiskelijaa. Synteesi on tähän mennessä monimutkaisin luonnossa esiintyvän yhdisteen synteesi.
Sveitsissä on vuodesta 1963 alkaen toiminut hänen mukaansa nimetty tutkimuslaitos.
Kyle Massey

Kyle Orlando Massey (s. 28. elokuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja rap-artisti.
Massey on näytellyt sarjoissa, kuten "That’s So Raven" ja "Coryn koukerot", joissa hän esittää molemmissa Ravenin veljeä Cory Baxteria. Massey on ollut myös näyttelemässä Disney Channelin elokuvassa "Life Is Ruff". Massey on ollut mukana monissa Disney Channelin sarjoissa. Hän on ollut myös mukana Disney Channel Gamesissa.
Kyle Masseyllä on yksi isoveli, Christopher Massey, joka näytellyt sarjassa "Zoey 101" Michael Barretia. Christopher on vieraillut myös erilaisissa televisio-ohjelmissa.
Galyani Vadhana

Galyani Vadhana () (6. toukokuuta 1923 Lontoo – 2. tammikuuta 2008 Bangkok) oli Thaimaan kuninkaan Bhumibol Adulyadejin vanhin sisarus. Hän syntyi Lontoossa.
Vadhana meni toisen maailmansodan aikana naimisiin eversti Aram Rattakun Serireongritin kanssa. Parille syntyi Sveitsissä tytär Thanpuying Dhasanawalaya Sornsongkram vuonna 1945. Hän meni vuonna 1969 uusiin naimisiin prinssi Waranonthawatin (k. 1990) kanssa.
Kesällä 2007 Vadhana joutui Sirirajin sairaalaan, jossa hänellä todettiin syöpä. Hän kärsi myöhemmin samana vuonna aivoinfarktin ja kuoli pitkään huonosta terveydentilasta kärsittyään 84 vuoden iässä 2. tammikuuta 2008.
Sirikit

Kuningataräiti Sirikit (syntyään "Mom Rajawongse" Sirikit Kitiyakara; (12. elokuuta 1932 – 24. lokakuuta 2025) oli Thaimaan kuninkaan Bhumibol Adulyadejin puoliso.
Varhainen elämä.
Sirikit syntyi 12. elokuuta 1932. Hänen vanhempansa olivat prinssi Chandaburi Suranath ja Mom Luang Bua Kitiyakara. Sirikitin lisäksi parilla oli kaksi vanhempaa poikaa..
Prinssi Chandaburi toimi Thaimaan suurlähettiläänä muun muassa Ranskassa, jossa Sirikit tapasi tulevan miehensä Bhumibolin, joka oli vastikään noussut Thaimaan kuninkaaksi veljensä kuoleman jälkeen. Sirikit opiskeli tuolloin kieliä ja musiikkia. Sirikit on kertonut, että suhde ei alkanut hyvin, sillä Bhumibol oli myöhässä ja odotutti Sirikitiä kolme tuntia. Sirikit ja Bhumibol ovat etäisesti sukua keskenään, sillä molemmat ovat kuningas Rama V:n jälkeläisiä. 
Thaimaan kuningattarena.
Pari meni kihloihin vuonna 1949 ja vietti kuninkaallisia häitään Thaimaassa 28. huhtikuuta 1950.
Vuonna 1956 Sirikit toimi Bhumibolin sijaishallitsijana sillä aikaa, kun kuningas oli uskonnollisen velvollisuutensa takia munkkina buddhalaisessa luostarissa. Samana vuonna hän myös nousi Thaimaan punaisen ristin puheenjohtajaksi.
Kuningattarella on neljä lasta. Lapsenlapsia hänellä on 12:
Sirikit tuli tunnetuksi hyväntekeväisyystyöstään. Kuningatar myös pyrki luomaan dialogia Thaimaan eteläosissa elävien buddhalaisten ja muslimien välille.
Miehensä kuoleman jälkeen Sirikit näyttäytyi julkisuudessa vain harvakseltaan. Vuonna 2018 hän joutui sairaalaan influenssan vuoksi..
Tittelit ja kunnianosoituksia.
Kuningattarelle on myönnetty seuraavat ulkomaiset kunnianosoitukset:
Sirikitin virallinen titteli on thaiksi สมเด็จพระบรมราช ชนนีพันปีหลวง ("S̄mdĕc phrabrm rāch chnnī phạnpī h̄lwng") ja englanniksi "Her Majesty Queen Sirikit The Queen Mother".
Kuningattaren syntymäpäivänsä on ollut äitienpäivä Thaimaassa vuodesta 1976 lähtien.
Kuningatar kuoli 93-vuotiaana Chulalongkorn Hospitalissa 24. lokakuuta 2025.
David Franzoni

David Harold Franzoni (s. 4. maaliskuuta 1947) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen töidensä joukossa ovat "Amistad" (1997), "Gladiator" (2000) ja "Kuningas Arthur" (2004).
Franzoni oli käsikirjoittajana vuonna 1993 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. 
"Gladiator" oli vuoden 2000 parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voittaja, ja elokuva palkittiin myös Baftalla. Franzoni oli myös alkuperäisellä käsikirjoituksellaan ehdolla kumpaisenkin palkinnon saajaksi.
George K. Nash

George Kilbon Nash (14. elokuuta 1842 – 28. lokakuuta 1904) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän palveli pohjoisvaltioiden armeijassa Yhdysvaltain sisällissodassa, minkä jälkeen hän toimi juristina. Vuosina 1880–1883 hän oli Ohion osavaltion oikeusministeri, ja Ohion kuvernöörinä hän toimi vuosina 1900–1904.
Cot Deal

Ellis Ferguson ”Cot” Deal (23. tammikuuta 1923 – 21. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (syöttäjä) ja -valmentaja. 
Deal syntyi Arapahossa, Oklahomassa. Hän loi pitkän uran pelaajana ja vaikutti Major League -tasolla vuosina 1947–1954. Hän pelasi Boston Red Soxissa ja St. Louis Cardinalsissa. 
Peliuralta vetäydyttyään Deal toimi useiden major- ja minor league -joukkueiden valmentajana ja joukkueenjohtajana. Hän toipui vuonna 1989 havaitusta eturauhassyövästä.
Scott Hamilton

 
Scott Scovell Hamilton (s. 28. elokuuta 1958) on entinen yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti neljä perättäistä Yhdysvaltain-mestaruutta (1981–1984) ja maailmanmestaruutta (1981–1984) sekä kultamitalin vuoden 1984 talviolympialaisissa Sarajevossa.
Hamilton joutui adoptoiduksi kuuden viikon ikäisenä. Hänet kelpuutettiin United States Olympic Hall of Fameen vuonna 1990. Hän oli mukana perustamassa suosittua Stars on Ice -show'ta. 
Hamiltonin kasvu pysähtyi 2-vuotiaana. Hänellä todettiin lopulta Shwachman-Diamondin oireyhtymä, ja erityisohjelman avulla hänen kuntonsa koheni. Hän aloitti toivuttuaan taitoluistelun. Vuonna 1980 hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain-mestaruuskilpailussa ja viidenneksi talviolympialaisissa Lake Placidissa. 
Vuonna 1990 pitkäaikaissairaita lapsia tukeva Make-a-Wish Foundation nimitti Hamiltonin ensimmäiseksi "Celebrity Wish Granter of the Year":ikseen. Hän on aikuisiällään toipunut kivessyövästä (1997) ja hyvänlaatuisesta aivokasvaimesta (2004). Hän meni 14. marraskuuta 2002 naimisiin Tracie Robinsonin kanssa, ja pari on saanut kaksi lasta.