Al-Alaq

Al-Alaq (, ) on Koraanin 96. suura. Se sisältää 19 jaetta. Islamilaisen käsityksen mukaan suura 96 oli ensimmäinen, joka Muhammedille ilmoitettiin. 
Sisältö.
Suuran ensimmäiset viisi jaetta kuuluvat Hämeen-Anttilan käännöksessä seuraavasti: 
Tarina ilmestysten alkamisesta.
Ibn Hisham ja Ibn Ishaq kertovat, että Muhammed sai ensimmäisen ilmestyksensä Hira-vuorella, missä Muhammed oleskeli perheineen joka vuosi kuukauden rukoillen sekä ruokkien luokseen tulleita pakanoita. Ibn Hisham kertoo tarinan, jonka Muhammed esittää minä-muodossa. Muhammed kertoo, että ""Gabriel tuli luokseni nukkuessani." ." Tämä vaati Muhammedia lukemaan hänelle antamansa tekstin, joka oli kirjoitettu silkkikankaalle. Kyseessä olivat suuran 96 ensimmäiset jakeet. Hishamin kertomuksessa Muhammed pienen painostuksen jälkeen lukee Koraanin ensimmäiset hänelle ilmoitetut säkeet, vaikka ensin yrittää väistää kysymällä": ”Mitä minun pitää lukea?" Alkuperäinen tarina on myöhemmin muuttunut niin, että ilmestyksen ei aina katsota tapahtuneen Hira-vuorella, vaan Hira -nimisessä luolassa.
Kielitieteellistä analyysia.
Ensimmäisen sanan tulkintaa.
Suuran ensimmäinen sana اقْرَأْ (arab. "iqra" tai "iqrā)" on tuottanut Koraanin tutkijoille ongelmia. Tavanomaisesti se on käännetty imperatiiviksi "Lue!". Nöldeke viittaa sanan tulkinnassa Hartwig Hirschfeldin havaintoon, jonka mukaan Raamatussa esiintyy usein heprealainen ilmaisu "Julista (hepr. qra) Herrasi nimeä!" Luxenbergin mukaan Koraania lukiessa on otettava huomioon myös arameankieliset tulkinnat. ilmaisu "iqra" on syyro-arameassa muuttunut tarkoittamaan Herran rukoilemista, mutta yhdessä siihen liittyneen preposition kanssa teksti olisi tulkittava kehotukseksi rukoukseen eli saadaan muoto ”"Kutsu Herrasi nimeä”." Lukemiskehotus onkin islamin kannalta ristiriitainen, koska islaminuskon mukaan Muhammed oli lukutaidoton. 
Toiseen jakeen tulkintaa.
Toisen jakeen mukaan ihminen luotiin substanssista nimeltä alaq (عَلَقٍ), jonka on katsottu olevan verbistä "alaqa" (riippua) johdettu substantiivi. Arabialaiset Koraanin eksegeetit ovat katsoneet, että sana tarkoittaa verihyytymää. Englanninkielinen Pickthallin käyttää ilmaisua "kokkare" tai "hyytymä" (engl. "clot"). Koraanin saksantaja Paret on käyttänyt ilmaisua "alkio", samoin Hämeen-Anttila. Islamilainen Koraanin käännös Sahih International on kääntänyt sen ilmaisulla "riippuva substanssi" 
Hans Jansen huomauttaa, että muualla Koraani kertoo, että ihminen on luotu savesta (37:11, 6:2). Luxenberg ratkaisee arvoituksen selittämällä, että syyroaramean kielessä "alaq" voi tarkoittaa myös "tahmeaa" tai tahmeaa savea, mikä ilmaisu esiintyy myös Koraanissa (37:11). Lukemalla tekstiä arabian asemesta arameankielisenä on siten mahdollista poistaa ristiriita. 
Muita tulkintoja.
Günter Lüling katsoi, että suura oli alkuaan kristillinen hymni. Suurassa Jumala ei kehota Muhammedia lukemaan, vaan puhuja kehottaa seurakuntaa rukoilemaan. 
Christoph Luxenberg katsoo, että neljännen jakeen ilmaisu "bi-l-qalam" tarkoittaa kynällä opettamisen asemesta "kirjoitusten antamaa tietoa". Suuran viimeisen säkeen "(”polvistu ja lähesty Herraasi”)" Luxenberg ymmärtää kehotuksena osallistua ehtoolliseen. 
Suuran historia.
Islamilaisen tulkinnan mukaan suura 96 on Muhammedin saama ensimmäinen ilmestys, ja sellaisena sen tekstiä myös suoraan lainataan Ibn Ishaqin/Hishamin kirjoittamassa varhaiselta 800-luvulta periytyvässä Muhammed-elämäkerrassa, joka sisältää Muhammedin minä-muodossa esittämän selostuksen näistä tapahtumista. 
Hans Jansenin mukaan useimmat uskonnonhistorioitsijat pitävät islamilaista selitystä epäaitona ja uskovat sen syntyneen vasta jälkikäteen Koraanin tekstin selityksenä. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan suurin osa arabisteista pitää suuraa silti profeetta Muhammedin saamana ilmestyksenä. Christoph Luxenberg katsoo, että suura 96 on ollut osa kristillistä syyrialaista liturgiaa, ja sitä on käytetty kutsuna Herran ehtoolliselle. Tällöin se kuuluisi siihen osaa Koraania, joka olisi ollut alkuperältään syyrialaista kristillistä hartauskirjallisuutta.