tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Michael Baur

Michael Baur (s. 16. huhtikuuta 1969 Innsbruck) on itävaltalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Baur debytoi Itävallan maajoukkueessa 1990. Hän kuului Itävallan joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 40 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Friedrich Koncilia

Friedrich Koncilia (s. 25. helmikuuta 1948 Klagenfurt) on itävaltalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Koncilia debytoi Itävallan maajoukkueessa 1970. Hän kuului Itävallan joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1978 ja 1982. Hän on pelannut 85 maaottelua.
Thomas Bickel

Thomas Bickel (s. 6. lokakuuta 1963 Aarberg) on sveitsiläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bickel debytoi Sveitsin maajoukkueessa 1986. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1994. Hän on pelannut 52 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
M (täsmennyssivu)

M voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Arley Dinas

Arley Dinas (s. 16. toukokuuta 1974 Caloto) on kolumbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Dinas debytoi Kolumbian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut 29 maaottelua.
Julián Estiven Vélez

Julián Estiven Vélez (s. 9. helmikuuta 1982 Medellín) on kolumbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Vélez debytoi Kolumbian maajoukkueessa 2006. Hän on pelannut 15 maaottelua.
Besart Abdurahimi

Besart Abdurahimi (s. 31. heinäkuuta 1990 Zagreb) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Abdurahimi debytoi Pohjois-Makedonian maajoukkueessa 2014. Hän on pelannut 11 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Blaže Ilijoski

Blaže Ilijoski (, s. 9. heinäkuuta 1984 Skopje) on pohjoismakedonialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ilijoski debytoi Pohjois-Makedonian maajoukkueessa 2005. Hän on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Tuomas Kettunen

Tuomas Ilari Kettunen (s. 9. tammikuuta 1988) on suomalainen Keskustan poliitikko ja Kuhmon kaupungin maaseutusihteeri. Hän on koulutukseltaan agrologi (AMK) ja toiminut Kuhmon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2017. Kettunen nousi eduskuntaan marraskuussa 2019 kesken vaalikauden kuolleen Antti Rantakankaan tilalle. Kesäkuussa 2024 Kettunen valittiin Keskustan varapuheenjohtajaksi.
Kettunen ilmoittautui ensimmäisenä Keskustan puheenjohtajaehdokkaaksi Jyväskylän vuonna 2024 pidettävään puoluekokoukseen. Tiedotustilaisuudessaan Kettunen korosti erityisesti Keskustan roolia koko Suomen asian puolustajana ja rakentavana keskivoimana oikeiston ja vasemmiston rikkirepimässä yhteiskunnallisessa keskustelussa. 
Kettunen on Kuhmon kirkkovaltuuston puheenjohtaja. Hän oli Kuhmon kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2015–2017. Kettunen on myös työskennellyt maitoauton kuljettajana ja rekkakuskina. Hän harrastaa metsästystä ja kalastusta. Kansanedustajana Kettunen on profiloitunut erityisesti suurpetokysymyksissä ja susipolitiikassa.
Ukrainan sodan aikana Kettunen on edustanut tiukkaa kantaa itärajan sulkemisessa ja vaatinut mm. "veripepsin" poistoa eduskunnan kahvioista.
Kansanedustajana Kettunen on jäsen puolustusvaliokunnassa ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa.
Toukokuussa 2021 Kettunen äänesti yhdessä Hannu Hoskosen kanssa EU:n elpymispaketin hyväksymistä vastaan, toisin kuin muut keskustan edustajat. Tämän vuoksi Kettunen ja Hoskonen saivat eduskuntaryhmältään varoituksen.
Näkemykset.
Arvot.
Kettunen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan tai keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Kettunen sijoittuu arvoasteikolla konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Kettunen on kallellaan kansalliskonservatismiin (TAN). HS:n vaalikoneeseen Kettusen antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin mielipiteet koskien vihreän politiikan pienempää roolia.
Teemat.
Kettunen on profiloitunut erityisesti huoltovarmuuteen, omavaraisuuteen ja turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Kettusen mielestä ruoan ja energian osalta täytyy pyrkiä korkeaan kotimaisuusasteeseen. Kettunen on myös korostanut koko Suomen kehittämistä sekä esiintynyt maakunnan ja pohjoisen Suomen puolustajana.
Kermakääpä

Kermakääpä ("Butyrea luteoalba"), jota aiemmin on kutsuttu nimellä kermakarakääpä, on ainoa sukuaan edustava kääpälaji Suomessa. Se viihtyy erityisesti vanhoissa kangasmetsissä, mutta voi elää myös talousmetsässä. Kermakääpä kasvaa maahan painuneilla, kuorettomilla männyn ja kuusen rungoilla.
Kermakäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen. Tuoreena se on tukevanoloinen ja rustomainen, mutta muuttuu kuivaessaan kovaksi ja keriytyy sisäänpäin rullalle. Reuna on selvästi valkoinen ja häipyvä. Tuoreena pillipinta on kermanvalkoinen ja muuttuu kuivuessaan vaalean toffeenruskeaksi. Pillejä mahtuu 4–6 millimetrille ja ne saattavat revetä vinolla kasvualustalla. Pohjamalto on kermavalkoinen ja väriero tummempaan pillistöön selvä.
Vertaa lajeihin: katkokääpä, rivikääpä ja valkoludekääpä, jotka ovat valkoisia; kelokääpä, jolla on isommat pillit.
Dejan Jakovic

Dejan Jakovic (s. 16. heinäkuuta 1985 Karlovac) on kanadalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Jakovic debytoi Kanadan maajoukkueessa 2008. Hän on pelannut 39 maaottelua.
Francisco Javier Fernández Torrejón

Francisco Javier Fernández Torrejón (s. 19. elokuuta 1975) on chileläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Fernández debytoi Chilen maajoukkueessa 2000. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Momodu Mutairu

Momodu Mutairu (s. 2. syyskuuta 1976) on nigerialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Mutairu debytoi Nigerian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Peter Utaka

Peter Utaka (s. 12. helmikuuta 1984 Enugu) on nigerialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Utaka debytoi Nigerian maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Michael Obiku

Michael Obiku (s. 24. syyskuuta 1968 Warri) on nigerialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Obiku debytoi Nigerian maajoukkueessa 1988. Hän on pelannut neljä maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Satoshi Ōtomo

Satoshi Ōtomo (, s. 1. lokakuuta 1981 Chiba) on filippiiniläis-japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōtomo debytoi Filippiinien maajoukkueessa 2014.
Vitali Parah’nevytš

Vitali Valerijovytš Parah’nevytš (, s. 4. toukokuuta 1969 Donetsk) on tadžikistanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Parah’nevytš debytoi Tadžikistanin maajoukkueessa 1997.
Helohäivekääpä

Helohäivekääpä ("Leptoporus erubescens") on Suomessa esiintyvä, mutta levinneisyydeltään vielä huonosti tunnettu kääpälaji. Helohäivekääpä viihtyy monenlaisissa metsissä ja sen isäntäpuu on mänty, jonka kuorettomilla rungoilla ja oksilla se kasvaa.
Helohäivekäävän yksivuotinen itiöemä on usein resupinaattinen tai puoliresupinaattinen, vain harvoin pileaattinen ja tuolloinkin lakki on typäkkä, tuskin sormenpäätä isompi (vertaa suvun toiseen lajiin punahäivekääpään, joka on useammin lakillinen). Lakin yläpinta on kalpean punainen ja vanhetessaan sen violettisävyisyys voimistuu. Resupinaattinen helohäivekääpä kasvaa usein ellipsin muotoisella alalla, 4–9 millimetrin paksuisena pulleana laikkuna. Pillipinta näyttää sivulta katsottuna valkoiselta, suoraan katsoessa pillien pohjalta näkyy liila sävy. Kolhiintuneet kohdat muuttuvat punertaviksi. Pillejä mahtuu 2–4 millimetrille. Malto on tuoreena mehukkaan pehmeää ja punertavanvalkoista. Kuivuessaan itiöemä kutistuu, haurastuu ja tummuu, mallosta tulee ruosteenruskeaa ja pillipinnasta hyytyneen veren väristä.
Almir Turković

Almir Turković (s. 3. marraskuuta 1970 Sarajevo) on bosniahertsegovinalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Turković debytoi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut 11 maaottelua.
Jean-Paul Vonderburg

Jean-Paul Vonderburg (s. 31. heinäkuuta 1964) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Vonderburg debytoi Ruotsin maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Nguyễn Công Phượng

Nguyễn Công Phượng (s. 21. tammikuuta 1995 Nghệ An) on vietnamilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nguyễn Công Phượng debytoi Vietnamin maajoukkueessa 2015. Hän on pelannut 35 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Antonio de la Cruz

Antonio de la Cruz (s. 7. toukokuuta 1947 León) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
De la Cruz debytoi Espanjan maajoukkueessa 1972. Hän kuului Espanjan joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1978. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Koivukylän kirjasto

Koivukylän kirjasto on yksi Vantaan kaupunginkirjaston kymmenestä kirjastosta. Se sijaitsee Asolan kaupunginosassa kauppakeskus Koivukeskuksessa. Vuonna 2017, kirjaston toimiessa vielä aiemmassa osoitteessaan pääradan toisella puolella, Koivukylän kirjaston kävijämäärä oli noin 172 000. Koivukylän kirjasto on Vantaan ensimmäinen kauppakeskuksessa toimiva kirjasto.
Kirjaston entiset tilat ja muutto.
Koivukylän kirjasto toimi aiemmin Hakopolulla sijaitsevassa rakennuksessa Havukoskella. Vantaan opetuslautakunta hyväksyi 13. maaliskuuta 2019 esityksen, että kirjasto muuttaa uusiin toimitiloihin. Vanhoista tiloista haluttiin luopua, koska ne ovat kuluneet ja sokkeloiset, ja niiden valvominen oli vaikeaa. Uusi tila kauppakeskus Koivukeskuksessa saatiin käyttöön jo heinäkuussa 2019, jolloin siellä oli kirjaston suunnitteluun liittyvää toimintaa. Muutto uusiin tiloihin tapahtui saman vuoden syksynä, ja kirjasto oli kokonaan kiinni kahden viikon ajan 28. lokakuuta – 10. marraskuuta. 
Kirjasto avattiin uusissa tiloissa 11. marraskuuta 2019. Uudet tilat saivat kehuja erityisesti saavutettavuudestaan. Kirjaston on kuitenkin tarkoitus olla kauppakeskuksessa vain väliaikaisesti, ja myöhemmin aletaan rakentaa kokonaan uutta kirjastorakennusta. Hankkeeseen voi kulua useampi vuosi, ja seuraava muutto saattaa sijoittua lähemmäksi 2030-lukua.
Chanathip Songkrasin

Chanathip Songkrasin (s. 5. lokakuuta 1993 Sam Phran) on thaimaalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Songkrasin debytoi Thaimaan maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut 51 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Dan Calichman

Dan Calichman (s. 21. helmikuuta 1968 New York) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Calichman debytoi Yhdysvaltain maajoukkueessa 1997. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Mark Bowen

Mark Bowen (s. 7. joulukuuta 1963 Neath) on walesiläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bowen debytoi Walesin maajoukkueessa 1986. Hän on pelannut 41 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Slobodan Dubajić

Slobodan Dubajić (s. 19. helmikuuta 1963 Zrenjanin) on serbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Dubajić debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1994.
Radivoje Manić

Radivoje Manić (s. 16. tammikuuta 1972 Pirot) on serbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Manić debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1997.
Edwin Ifeanyi

Edwin Ifeanyi (s. 28. huhtikuuta 1972) on kamerunilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ifeanyi debytoi Kamerunin maajoukkueessa 1992. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Kenny Cunningham

Kenny Cunningham (s. 7. kesäkuuta 1985 Limón) on costaricalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Cunningham debytoi Costa Rican maajoukkueessa 2011. Hän on pelannut 14 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Espanjan salibandymaajoukkue

Espanjan salibandymaajoukkue edustaa Espanjaa miesten salibandyn MM-kilpailuissa. Espanja ei toistaiseksi ole voittanut niistä ainoatakaan mitalia. Joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuoden 2002 salibandyn MM-kisoissa. Tuossa ottelussa Espanja hävisi Italialle 3–5.
Roy Smith

Roy Smith (s. 19. huhtikuuta 1990 Puerto Limón) on costaricalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Smith debytoi Costa Rican maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Owusu Benson

Owusu Benson (s. 22. maaliskuuta 1977 Accra) on ghanalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Benson debytoi Ghanan maajoukkueessa 1999.
Kim Grant

Kim Grant (s. 25. syyskuuta 1972 Sekondi-Takoradi) on ghanalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Grant debytoi Ghanan maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Budimir Vujačić

Budimir Vujačić (s. 4. tammikuuta 1964 Titograd) on montenegrolainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Vujačić debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1989. Hän on pelannut 12 maaottelua.
UFOn diskografia

UFO on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1969.
Abdeljalil Hadda

Abdeljalil Hadda (s. 23. maaliskuuta 1972 Meknes) on marokkolainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hadda debytoi Marokon maajoukkueessa 1996. Hän kuului Marokon joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1998. Hän on pelannut 43 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia.
The Troggsin diskografia

The Troggs on 1960-luvulla perustettu englantilainen rockyhtye.
Murilo de Almeida

Murilo de Almeida (s. 21. tammikuuta 1989 Presidente Prudente) on itätimorilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Almeida debytoi Itä-Timorin maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Fellipe Bertoldo

Fellipe Bertoldo (s. 5. tammikuuta 1991 São Paulo) on itätimorilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Bertoldo debytoi Itä-Timorin maajoukkueessa 2014. Hän on pelannut viisi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Travisin diskografia

Travis on Glasgow’ssa, Skotlannissa perustettu rockyhtye, joka on nimetty Wim Wendersin ohjaaman "Paris, Texas" -elokuvan päähenkilön mukaan.
Moussa Mara

Moussa Mara (s. 2. maaliskuuta 1975 Bamako) on malilainen tilintarkastaja ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2014–2015.
Moussa Mara syntyi Malin sotilasjuntan jäsenen Joseph Maran moniavioiseen perheeseen. Hänen isänsä oli kristitty ja äitinsä muslimi. Oikeusministerinä ja Katin kaupunginjohtajana toiminut isä pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen vuonna 1978. Moussa kasvoi äitinsä ja äidinäitinsä luona Bamakossa ja valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta vuonna 1992. Hän opiskeli kirjanpitoa ja rahoitusalaa Ranskassa suorittaen perustutkinnon vuonna 1996 ja valantehneen tilintarkastajan tutkinnon vuonna 2000.
Mara aloitti työuransa Bamakossa Diarran tilitoimistossa vuonna 1997 ja työskenteli yhtiön Afrikan varajohtajana vuoteen 2013 saakka. Hän toimi tilintarkastajaliiton pääsihteerinä vuosina 2002–2007 ja johti liikkeenjohtokoulua vuosina 2004–2009.
Mara osallistui vuoden 2007 kansalliskokousvaaleihin riippumattomana ehdokkaana, mutta hävisi vaalien toisen kierroksen niukasti Ibrahim Boubacar Keïtalle. Hänet valittiin Bamakon 4. kunnan kaupunginjohtajaksi vuonna 2009 ja uudelleen vuonna 2011. Vuonna 2010 Mara perusti johtamansa Yéléma-puolueen. Hän osallistui vuoden 2013 presidentinvaaleihin saaden 1,5 prosenttia äänistä.
Mara toimi kaupunkisuunnittelusta ja kaupunkipolitiikasta vastaavana ministerinä vuosina 2013–2014. Presidentti Keïta nimitti hänet pääministeriksi Oumar Tatam Lyn seuraajana huhtikuussa 2014. Mara vapautettiin tehtävästä tammikuussa 2015 epäonnistuneen Kidalin vierailun jälkeen. Hänen seurajakseen tuli Modibo Keïta. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Mara luopui ehdokkuudestaan ja kampanjoi entisen pääministerin Cheick Modibo Diarran puolesta.
Mara on naimisissa ja neljän lapsen isä.
Proton Putra

Proton Putra on Protonin vuosina 1995–2001 ja 2004 valmistama alemman keskiluokan coupé-korinen automalli. Se perustuu tekniikaltaan Proton Wiraan, joka puolestaan oli uudelleennimetty viidennen sukupolven Mitsubishi Lancer. Isossa-Britanniassa mallin nimenä oli Proton Coupé ja Australiassa Proton M21. Vaikka auton valmistus päättyikin alun perin vuonna 2001, rakennettiin tehtaalla jäljellä olevista osista vuonna 2004 vielä pieni tuotantoerä, joka myytiin kokonaisuudessaan valmistajan kotimaassa Malesiassa.
Autossa on Mitsubishiltä peräisin oleva 1,8-litrainen (140 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto.
Pomorin kieli

Pomorin kieli on pomorien keskuudessa puhuttu venäjän murre. Pomorimurteissa on paljon vaikutteita ja lainasanoja uralilaisista kielistä, vanhoista Novgorodin murteista ja pohjoisgermaanisista kielistä. Sitä puhutaan Pohjois-Venäjällä Karjalan tasavallassa, Komin tasavallassa, Arkangelin alueella ja Murmanskin alueella. Pomori on kuitenkin melkein kuollut Karjalasta ja Murmanskista. Neuvostoliiton aikana pomoria syrjittiin ja monet vaihtoivat venäjän yleiskieleen. On olemassa liike, joka haluaa, että pomori hyväksyttäisiin itsenäisenä kielenä eikä venäjän murteena.
Sorot

Sorot () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku.
Joki saa alkunsa Mihalkinskojen järvestä, joka sijaitsee Bežanitsyn ylängön pohjoispuolella. Joki virtaa laveassa jokilaaksossa, jossa korkeuserot ovat vähäiset. Lähdejärveltä Velikajaan on 4,4 metrin pudotus ja tämän vuoksi pääuoma virtaa soiden välistä ja välillä mutkitellen. Joki joutuu aluksi sivujoen Aševkan kanssa laajalle kosteikolle, joka tulva-aikana muodostaa pääuomaan suuren ja matalan Seletskijen suojärveen. Kun se on läpäisty, yhtyy siihen idästä päin virtaava Uda. Uda lähes kaksinkertaistaa joen virtaaman, jos sen virtaamaa arvioidaan sen valuma-alueen pinta-alan perusteella. Tämän jälkeen joki kääntyy pohjoisesta suunnastaan kohti länttä. Udan jälkeen siihen yhtyy seitsemän kilometrin välein Sevka, Ljubavka ja Lsta, josta viimeinen joki samasta syysta kaksinkertaistaa joen virtaaman. Pohjoiseltaa Sudoman ylängöltä alas laaksoon laskeva Milja yhtyy Lsta'asta mitattuna 25 kilometrin päässä Sorotiin. Vaikka Velikajalle on vielä 24 kilometriä jäljellä, putoaa joen uoma enää metrin, ja ehkäpä siksi Sorot muodostaa sinne matkallaan Kutšanen läpivirtausjärven. Sorotin yhtymäkohta Velikajalla sijaitsee 161 kilometrin päässä sen joensuusta.
Joenvarsi näyttäisi oleva huono paikka kylille, joita lötyykin sivujokien varrelta hieman ylempänä. Ainoat poikkeukset ovat pikkukylä Vehno (Вехно), joka sijaitsee samannimisen Vehnojärven kauimmaisella rannalla, ja Petrovskoje (Петровское), joka sijaitsee Kutšanen rannalla. Joensuun eteläpuolella sijaitsee joen suurin taajama Puškinskije Gory (5 200 asukasta), jonka pohjoispuolella on muutama asuinalue.
Valuma-alue ja sivujoet.
Sorot sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Sorotin valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella ja se saa alkunsa Novorževin piirissä. Sieltä se jatkaa länteen Bežanitsyn piiriin ja yhtyy Velikajaan Opotškan piirissä. Valuma-alueen pinta-ala on 3 910 neliökilometriä, mikä tuottaa joen pääuomalle keskivirtaaman 28,9 kuutiometriä sekunnissa. Sorotin suurimpia sivujokia on esitelty alla taulukossa.
Lähteet: 1 = 
Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Järvi Mihalkinskoje on Sorotin lähdejärvi ja Tailovskoje ja Kutšane sijaitsevat kumpikin joenuomassa. Sorotin pääuoman varrella on joitakin järviä: Suhlovskoje, Posadnikovskoje, Vehno, Beloguli ja Batkovskoje. Valuma-alueella, mutta kauempana pääuomasta, on vielä lisää järviä. Niitä on etelässä Bežanitsyn ylängöllä ja muutama lisää pohjoisessa Sudomskajan ylängöllä.
Hallintoalue.
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000112102000028021 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin kokonaan Pihkovan alueeseen.
Dafnus (Joonia)

Dafnus ( tai "Dafnous", ) oli antiikin aikainen kaupunki tai muu asutus Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä Klazomenaita, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Dafnuksen historiasta tiedetään vain se, että Klazomenain Ateenaa vastaan suunnattua kapinaa johtaneet pakenivat sinne Polikhnesta Ateenan vallattua Polikhnen peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Näin kaupunki oli tuolloin Klazomenain ateenalaisvastaisen ja spartalaismielisen puolueen hallussa. Dafnuksen mainitsee kyseisessä yhteydessä Thukydides. Lisäksi kaupungin olemassaolo tunnetaan piirtokirjoituksista sekä Plinius vanhemmalta, joka sanoo, ettei se ollut olemassa enää hänen aikanaan.
Dafnus

Dafnus ( tai "Dafnous", ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Dios Hieron (Joonia)

Dios Hieron (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen İzmirin maakunnan Çukuraltın paikalla. 
Maantiede.
Dios Hieron oli pieni kaupunki, jonka kaupunkikeskus sijaitsi Joonian rannikolla Lebedoksen ja Notionin välissä, lähellä Korakion-vuorta ja Kolofonia. Dios Hieronin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Joonian Dios Hieronia ei tule sekoittaa toiseen Dios Hieronin kaupunkiin Lyydiassa lähellä Kaystros-jokea.
Historia.
Dios Hieronin, suomeksi ”Zeuksen pyhäkkö”, historiasta tiedetään antiikin ajan lähteistä vain vähän. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Sitä ei mainita polikseksi missään arkaaisen tai klassisen kauden lähteessä, ja se on luetteloitu tutkimuksessa polikseksi lähinnä siksi, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/443–416/415 eaa.
400-luvun eaa. lopulla Dios Hieron vaikuttaa olleen joko Kolofonin alaisuudessa tai liitossa sen sekä Lebedoksen kanssa. Kaupungista ei ole merkkejä 300-luvulla eaa., mutta se vaikuttaa olleen olemassa jälleen hellenistisellä kaudella.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Diosiritēs" (), "Dioseritēs" () ja "Diosieritēs" ().
Dios Hieron

Dios Hieron (, myös ; ; ”Zeuksen pyhäkkö”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Helos

Helos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Kasystes

Kasystes (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan etelärannikolla noin 11 kilometriä eteläkaakkoon nykyisestä İzmirin maakunnan Zeytinelistä. 
Kasystes sijaitsi lähellä Korykos-vuorta, Mimaksen niemimaasta etelään eli Samokselle päin osoittaneella pienemmällä niemellä, joka tunnettiin Korykoksen niemenä (lat. "Coryceon Promontorium"). Kaupunki oli olemassa roomalaisella kaudella. Samalla niemellä sijaitsi ainakin varhaisemmin klassisella kaudella Korykoksen kaupunki, joka saattaa myös olla sama paikka. Kasystes on todennäköisesti myös sama paikka, jonka Livius tunsi nimellä "Cyssus".
Khyton

Khyton (, ) eli Khytrion (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen İzmirin maakunnan Urlan lähellä. 
Khytonin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan pohjoisosassa Khytos-joen varrella, noin neljä kilometriä Smyrnanlahden rannasta sisämaahan. Khytonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä tai korkeintaan 25–100 neliökilometriä. 
Khytonin historiasta tiedetään vain vähän. Se oli Klazomenain kaupungin alkuperäinen paikka, ennen kuin se siirrettiin Smyrnanlahden rannalle ja myöhemmin lahdessa olevaan saareen. Vanha paikka hylättiin arkaaisella kaudella 550- tai 540-luvulla eaa., mutta asutus vaikuttaa palanneen paikalle klassisen kauden puolivälissä noin 400 eaa., jonka jälkeen Khyton jatkoi omana kaupunkinaan. Strabon tunsi kaupungin nimellä "Khytrion". Aristoteles mainitsee kaupungin nimeltä "Khytron", joka on todennäköisesti sama paikka. Stefanos Byzantionlainen puolestaan tunsi paikan nimimuodossa "Khyton".
Vaikka Khyton on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Se on tutkimuksessa luettu mukaan polisten joukkoon siksi, että Klazomenai vaikuttaa jakaantuneen noin 400 eaa. puolueriidan vuoksi kahdeksi polikseksi, Klazomenaiksi ja Khytoniksi, samaan tapaan kuin Kolofon ja Notion. Paikka säilyi asuttuna noin vuosiin 380–370 eaa. saakka, jolloin se on löytöjen perusteella raunioitunut. Se rakennettiin uudelleen noin 370–330 eaa.
Mihalkinskoje

Mihalkinskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä. Järvi on Velikajan sivujoen Sorotin lähdejärvi.
Maantietoa.
Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,01 neliökilometriä eli 101,1 hehtaaria. Se sijaitsee suurella suoalueella, jonka sisälle järvi on jäänyt kasvessaan rannoiltaan umpeen. Kilometrin verran etelään sijaitsee Mihalkinon (Михалкино) kylä ja saman verran länteen on Lžunin (Лжун) kylä.
Luontoarvoja.
Järvellä on matalat soistuneet rannat, jotka ovat kauempanakin vielä suota ja luhtaniittyjä. järven pohja on hiekkaa ja silttiä. Järvessä on monia kalalajeja: hauki, ahven, sorva, säyne, suutari, sorva, säyne, nieriä, rantanuoliainen ja mutakala, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Mihalkinskoje sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven itäpuolella järveen laskee joki Lostka (Лостка) ja länsipuolelta Veštš (Вещь). Järven valuma-alueen koko on 16,9 neliökilometriä. Järven koillisrannasta lähtee Sorotin latvaosuus, joka jo muutaman kilometrin jälkeen saa täydennystä sivujoesta Aševka. Nämä yhdessä laskevat kosteikon läpi, joka kuuluu saman suoalueeseen Mihalkinskojeen kanssa.
Korykos (Joonia)

Korykos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan etelärannikolla, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Maantiede.
Korykos sijaitsi Erythrain poliksen alueella lähellä kaupungille nimen antanutta Korykos-vuorta, Mimaksen niemimaasta etelään eli Samokselle päin osoittaneella pienemmällä niemellä, joka tunnettiin Korykoksen niemenä (lat. "Coryceon Promontorium"). Korykos oli yksi Korykos-vuoren juurella sijainneen rannikon pienistä satamapaikoista. Samalla niemellä sijaitsi Kasystoksen satamakaupunki, joka saattaa myös olla sama paikka. Kaupungin lähellä sijaitsivat Airain ja Myonnesoksen polikset. Korykoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Joonian Korykosta ei tule sekoittaa tunnetumpaan Korykoksen kaupunkiin Kilikiassa, eikä antiikin muihin Korykos-nimisiin paikkoihin.
Historia.
Korykoksen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin tiedetään olleen olemassa suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Korykos-vuoren rannikko tunnetaan merirosvouksestaan, ja oletettavasti sitä harjoitettiin myös Korykoksessa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Korykaīos" (), "Kōrykios" () ja "Kōrykiōtēs" ().
Condition Red – hälytystila

Condition Red - hälytystila on Mika Kaurismäen ohjaama suomalais-yhdysvaltalaisena tuotantona tehty toimintaelokuva vuodelta 1995. Elokuva kertoo vankilassa työskentelevästä vartijasta, joka rakastuu erääseen vankiin ja päättää auttaa häntä pakenemaan.
Elokuva kuvattiin philadelphialaisessa Holmesburgin vankilassa.
Prakash Javadekar

Prakash Keshav Javadekar (; s. 30. tammikuuta 1951) on intialainen poliitikko, joka on uransa aikana toiminut useissa eri ministerin tehtävissä. Modin toisessa hallituksessa hän on toiminut nykyisenä ympäristö- ja viestintäministerinä. Marraskuussa 2019 hän sai vastuulleen valtionyrityksistä ja raskaasta teollisuudesta vastaavan ministeriön, kun Shiv Senaa edustanut Arvind Sawant poistui hallituksesta. Javadekar aloitti ministerin virkansa Modin ensimmäisessä hallituksessa ympäristöasioista vastaavana valtioministerinä. Myöhemmin hänet ylennettiin opetusministeriksi. 
Javadekar aloitti yhteiskunnallisen vaikuttamisen hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -vapaaehtoisjärjestön aktivistina. Vuosina 1984–1990 hän toimi Intian kansanpuolueen nuorisojärjestössä, kunnes siirtyi vuonna 1990 lainsäätäjäksi Maharashtraan, missä hän toimi kaksitoista vuotta. Parlamentin ylähuoneeseen hänet valittiin vuonna 2008 Maharashtran osavaltiosta, vuonna 2014 hän aloitti toisen kautensa Madhya Pradeshista. Kolmannella kaudellaan, joka alkoi vuonna 2018, hänet valittiin uudelleen Maharashtran edustajaksi. Ammatiltaan Javadekar on pankkiiri.
Javadekar on valittu yhdessä Narendra Singh Tomarin kanssa johtamaan puolueensa vaalityötä Delhin paikallisvaaleissa vuonna 2020. Aikaisemmissa vaaleissa hän on johtanut puoluettansa muun muassa Karnatakassa, Andhra Pradeshissa, Tamil Nadussa ja Rajasthanissa.
Aatos Fred

Jalo Aatos Fred (11. huhtikuuta 1917 Pori – 10. huhtikuuta 2003) oli suomalainen šakinpelaaja, joka voitti kaksi kertaa Suomen mestaruuden (1947 ja 1955). Hän voitti myös hopeaa (1961) ja pronssia (1951, 1953 ja 1960). Aatos Fred sai šakkimestarin arvon 1946.
Fred oli mukana šakkiolympialaisissa Suomen joukkueessa seitsemän kertaa peräkkäin: Helsinki 1952, Amsterdam 1954, Moskova 1956, München 1958, Leipzig 1960, Varna 1962 ja Tel Aviv 1964. Hänen kokonaistuloksensa šakkiolympialaisista oli 47/93 pistettä eli 50,54 %. Suurmestari Arthur Bisguier hävisi Fredille kahdesti Helsingin šakkiolympialaisissa 1952.
Fred harrasti myös tehtäväšakkia, ja hän voitti tässä lajissa ratkaisijana Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa.
Ammatiltaan Aatos Fred oli elintarviketyöläinen.
Siroriisisaniainen

Siroriisisaniainen eli vesisaniainen eli sumatransaniainen ("Ceratopteris thalictroides") on sanikkakasvien (Pteridaceae) heimoon kuuluva sanikkaislaji, jota usein käytetään akvaariokasvina. Vesisaniainen voi kasvaa jopa 60 senttimetrin mittaiseksi. Sitä tavataan kaikissa maapallon trooppisissa elinympäristöissä. Sen valontarve akvaariossa on runsas ja sille sopiva veden lämpötila on 20–25 celsiusastetta. Veden pH-arvon tulisi olla hapan ja veden kovuudeltaan pehmeä. Lajin kasvialusta on soraa ja turvetta.
Al-Furqan

Al-Furqān (arab. الفرقان‎), suomeksi "Ratkaisun suura", on Koraanin 25. suura ja se käsittää yhteensä 77 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta "al-furqan". 
Ensimmäisen jakeen tulkinta.
Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan sana "al-furqan" on arvoituksellinen, mutta se on tavallisesti käännetty sanalla "ratkaisu", ja sen on katsottu tarkoittavan Koraania kokonaisuudessaan. Sana "nadhir" on yleensä käännetty "varoittajaksi", jonka on tulkittu olevan profeetta Muhammed. Suomalainen käännös vastaa tavallisia eurooppalaisia käännöksiä: Jumalaa siunataan siitä, että hän lähetti Koraanin Muhammedille."Siunattu olkoon Hän, joka lähetti Ratkaisun palvelijalleen, jotta tämä varoittaisi kaikkia ihmisiä. (25:1)" C. Heger toteaa, että "al-furqan" tarkoittaa syyro-aramean kielellä "sovitusta" tai "pelastusta". Hän katsoo ilmaisun "nadhir" tarkoittavan votiivilahjaa tai uhria. Näin hän saa ensimmäiselle jakeelle käännöksen, joka muuttaa sen sisällön kristilliseksi:"Siunattu olkoon Hän, joka lähetti alas palvelijalleen sovituksen/vapahduksen niin, että hänestä tulisi uhrilahja maailmoille." 
Historiatieteen näkökulmia.
Teorian siitä, että suuri osa Koraanin suurista olisi todellisuudessa syyrialaiskristillisiä hartaustekstejä, esitti 1970-luvulla Günter Lüling. Sen jälkeen muun muassa Christoph Luxenberg on analysoinut Koraania tältä pohjalta. Tämän tutkimussuuntauksen mukaan (joka tosin on orientalistien keskuudessa vähemmistössä) islam ei olisi syntynyt valmiina uskontona muutamassa vuodessa vaan koki pitkän kehitysvaiheen itäisen kristillisyyden yhtenä lahkona. Esimerkkejä mahdollisista kristillisen taustan omaavista Koraanin suurista ovat al-Qadr eli Voiman suura (97), al-Fil eli Norsun suura (105) ja al-Masad eli Niiniköyden suura (111).
Playboi Carti

Jordan Terrell Carter (s. 13. syyskuuta 1996 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Playboi Carti, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti, laulaja ja lauluntekijä. Alun perin hän levytti paikallisen underground-levy-yhtiö Awful Recordsin kanssa. Myöhemmin Carter allekirjoitti sopimuksen ASAP Mobin levy-yhtiön AWGE:n kanssa, joka toimi Interscope Recordsin alaisuudessa. Saavutettuaan kulttimaineensa uransa varhaisessa vaiheessa Carter sai valtavirran huomion vuoden 2017 alussa. 
Carterin mixtape "Playboi Carti" julkaistiin huhtikuussa 2017, ja se sisälsi Billboard Hot 100 -listan singlet ”Magnolia” ja ”Wokeuplikethis*”. Hänen debyyttialbuminsa "Die Lit" nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle 3. Kahden vuoden tauon jälkeen Carterin odotettu toinen albumi "Whole Lotta Red" debytoi Billboard 200 -listan ykkösenä ja siitä tuli hänen ensimmäinen listan kärkijulkaisu.
Soolouransa lisäksi Carter perusti vuonna 2019 Opium-levy-yhtiön, joka on sittemmin tehnyt sopimuksen Ken Carsonin, Destroy Lonelyn ja Homixide Gangin kanssa.
Kutšane

Kutšane () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Puškinskije Goryn piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä eli 174 hehtaaria. Järvellä on suora yhteus vieressä virtaavaat Sorotjokeen, joka virtaa järven sivuitse sen länsipäässä. Järven itärannalla on pieni kylä Petrovskoje (Петровское) ja lounaispäässä sijaitsee nähtävyytenä esiteltävä Alexander Pushkin museoksi muutettu kotikartano (Музей-заповедник Михайловское). Kartanon takana sijaitsee pienempi lampi Malenets (Маленец).
Luontoarvoja.
Järven rannat ovat paikoin jyrkät ja rinteiset, mutta matalien rantojen kohdalla kasvaa suomaata. Järven pohja on hiekkaa ja silttiä, mutta rannoilla on kivikkoakin. Lähiympäristön rannat ovat suota ja luhtaniittyä. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja, jotka liikkuvat joen ja järven välillä: lahna, hauki, ahven, kiiski, pasuri, sorva, salakka, suutari, salakka, made, säyne, törö, rantanuoliainen, mutakala, toutain ja allikkosalakka, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Kutšane sijaitsee Sorotin valuma-alueessa. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Kutšane on läpivirtausjärvi, jonka vesi vaihtuu järven länsiosassa alituiseen ja muualla riippuen tuulista. Järven valuma-alueen koko on sama kuin Sorotin yläjuoksullakin, mutta sen arvo riippuu lähteistä ja on joko 3 920 neliökilometriä tai 3 850 neliökilometriä.
Beloguli

Beloguli () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Puškinskije Goryn piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 2,4 kilometriä pitkä, 1,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,98 neliökilometriä eli 298 hehtaaria. Siinä on kaksi saarta, joista suurimman saaren pituus on 50 metriä ja toinen saari on pieni. Saarien pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Järven etelärannalla on pikkukylä Birjuli (Бирюли).
Luontoarvoja.
Järven rannat ovat kaltevia ja paikoin jyrkkiä, ja niissä esiintyy kivikkoa. Loivat rannat ovat kosteikkoa tai suomaata. Rannoilla on järven pohja hiekkaa ja silttiä, mutta keskellä järveä on mutaa. Järvessä elää runstaasti eri kalalajeja: hauki, ahven, kiiski, suutari, lahna, sorva, pasuri, made, säyne, salakka, mutakala, rantanuoliainen ja nieriä, sekä joitakin "Rutilus"- ja "Carassius"-suvun kalalajeja. Järvessä on myös rapua.
Vesistösuhteita.
Beloguli sijaitsee Sorotin valuma-alueessa. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Belogulilla ei vaikuta kartan mukaan olevan tulo-ojia eikä laskuojan suunnasta ole tietoa. Järven valuma-alueen pinta-ala on 23,4 neliökilometriä.
Jaavan sähkökatkos 2019

Jaavan sähkökatkos oli Indonesian Jaavan saarella ollut sähkökatkos, joka alkoi 4. elokuuta 2019 klo 11.50 (UTC+7) ja kesti noin kahdeksan tuntia. Senkin jälkeen sähkön saanti oli osittain epävakaata vielä seuraavaan päivään saakka. Katko vaikutti ainakin 21,3 miljoonaan ihmiseen. Se oli maan suurin sähkökatkos viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana. 
Vaikutusalueet.
Sähkökatkoksista kärsiviin alueisiin kuuluivat Suur-Jakartan alue sekä Banten ja Länsi-Jaava. Länsi-Jaavassa sähkökatkoksista kärsineitä alueita olivat muun muassa Bandung, Bekasi, Cianjur, Cimahi, Cirebon, Garut, Karawang, Purwakarta, Majalaya, Sumedang, Tasikmalaya, Depok, Gunung Putri, Sukabumi ja Bogor. Bantenissa vaikutusalue oli Cilegon. 
Syy.
Valtion sähköyhtiö Perusahaan Listrik Negara kertoi alun perin sähkökatkosten syyksi häiriöt Suralayan voimalaitoksen kaasuturbiineissa 1–6 sekä muut häiriöt Cilegonin voimalaitoksella. PLN korjasi myöhemmin syyksi häiriön Ungaranin ja Pemalangin 500 kilovoltin siirtolinjalla, ja siksi energian siirto idästä länteen epäonnistui. Sähköyhtiö aikoo antaa korvauksia alennuksen muodossa kaikille katkoksesta kärsineille asiakkaille. 
Vaikutukset.
Sähkökatkos alkoi sunnuntaina 4. elokuuta klo 11.50 paikallista aikaa, jolloin Jakartan metron viranomaiset havaitsivat sähkönsyötössä häiriöitä eikä vastavalmistunut metro toiminut ja matkustajat joutuivat pysyttelemään vaunuissa odottamassa evakuoimista. Myös Jakartan pikaraitiotie ja KRL Commuterline (paikallisjuna) kärsivät sähkökatkoksesta, ja ainoa toimiva joukkoliikenneväline oli bussiliikennöintiä hoitava TransJakarta. Jakartan kuvernööri Anies Baswedan muutti TransJakartan ja Jakartan metrot loppupäiväksi maksuttomiksi. 
Myös puhelinverkossa oli häiriöitä. Häiriöitä oli Telkomselin, Indosatin, XL Axiatan, 3:n ja Smartfrenin verkoissa, mikä aiheutti myös kyytipalveluille, kuten Gojekille ja Grabille, suuria ongelmia internetyhteyden puuttumisen vuoksi. 
Sähkökatkoksesta kärsi noin 21,3 miljoonaa ihmistä. Sähkökatkos kesti noin kahdeksan tuntia. Joillekin Jakartan maaseutu- ja asuinalueille sähköä ei ollut palautettu keskiyön jälkeen. Joillakin alueilla sähkö oli alun perin palautettu keskiyöhön mennessä tai myöhemmin, mutta joissakin paikoissa katkos alkoi uudelleen.
Suuri osa Jakartan liikennevaloista lakkasi toimimasta, tietullien portit eivät toimineet ja sairaalat käyttivät varageneraattoreitaan. Lentoliikenteeseen katkoksella ei ollut vaikutusta. 
Sähkökatkon vuoksi syttyi sunnuntai-iltana ja maanantaiaamuna kahdeksassa paikassa ainakin kahdeksan tulipaloa. Syynä oli luultavasti kynttilöiden käyttö valaisuun virrankatkon aikana.
Tilanteen normalisoiduttua Indonesian presidentti Joko Widodo ihmetteli valtion sähköyhtiön pääkonttorissa vieraillessaan, miksi sähköyhtiö ei toiminut nopeasti, ja kehotti yritystä laatimaan vastaisen varalle varautumissuunnitelman.
Peugeot 3008 DKR

Peugeot 3008 DKR on Peugeotin valmistama erämaaralliauto, jolla on voitettu dakar-ralli kahdesti. Auton suunnittelu perustui Peugeot 3008 -mallin katumaasturiin. Ranskalainen Team Peugeot Total käytti autoa vuosien 2017 ja 2018 Dakar-ralleissa. PH-Sport ajatti vielä kyseistä mallia vuoden 2019 ja 2020 Dakar-rallissa. Se korvasi edeltäjänsä Peugeot 2008 DKR -mallin.
Dakar-ralli.
2017.
Team Peugeot Total osallistui uudella autolla Dakar-ralliin 2017 neljällä kuljettajalla; Stephane Peterhansel, Carlos Sainz, Cyril Despres ja Sébastien Loeb. Lisäksi Romain Dumas ja Khalid Al Qassimi osallistuivat yksityistallina samalla autolla.
Peugeot otti kolmoisvoiton, kun Peterhansel ajoi voittoon, Loeb toisena viiden minuutin erolla voittajaan, ja Despres kolmanneksi. Yksityistallin kuljettajista Dumas ajoi kahdeksanneksi. Sainz sitä vastoin keskeytti rallin neljännellä erikoiskokeella. Peugeot johti pääosin rallia toisesta erikoiskokeesta lähtien. Peterhansel onnistui voittamaan kolme erikoiskoetta; kolmannen, seitsemännen ja kymmenennen. Sitä vastoin Loeb onnistui voittamaan viisi erikoiskoetta ja Despres yhden.
Moonlight Drive

Moonlight Drive on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kappale yhtyeen vuoden 1967 albumilta "Strange Days". Jim Morrison kirjoitti sanoitukset asuessaan Venice Beachillä Kaliforniassa. Hän katsoi öisin ihmisten ikkunoista sisälle, tutki mitä he tekivät ja katsoi heidän televisioitaan.
Jim Morrison lausui kappaleen sanoitukset runona Ray Manzarekille, kun he tapasivat Etelä-Kalifornian rannalla vuonna 1965. Manzarek piti runoa mahtavana ja vakuutti Morrisonin perustamaan yhtyeen.
Vihreä holvi

Vihreä holvi () on taidemuseo Dresdenissä Saksassa. Museon kokoelmat sijaitsevat kahdessa kerroksessa Dresdenin linnassa, ja siellä on esillä muun muassa maailman suurin vihreä timantti. Museon pohjalla on Saksin vaaliruhtinas August II Väkevän 1700-luvulla keräämä kokoelma, jonka hän asetti esille jo 1720-luvulla. Nykyinen museo avattiin vuonna 2004.
Kokoelmat ja näyttelyt.
Vihreän holvin näyttelyt ovat kahdessa kerroksessa Dresdenin linnassa. Alemmassa kerroksessa on niin sanottu historiallinen Vihreä holvi, jossa on 3 000 vapaasti sijoitettua esinettä barokkiajan ympäristössä. Holvi on jaettu kahdeksaan huoneeseen, ja historiallisen tunteen aikaansaamiseksi esineitä ei pääsääntöisesti ole sijoitettu vitriineihin, vaan ne ovat avoimilla hyllyillä loisteliaasti koristelluilla seinillä. Ainoastaan jalokivihuoneen esineet ovat lasin alla. Huoneessa on muun muassa Balthasar Permoserin ja Johann Melchior Dinglingerin luoma "Mohr mit Smaragdstufe".
Uudessa vihreässä holvissa on noin tuhat esinettä, jotka ovat esillä vitriineissä. Kokoelmaan kuuluu erilaisia kullasta, hopeasta, jalokivistä, norsunluusta, kookospähkinöiden kuorista ja strutsinmunista esineitä. Tunnetuimpia ovat maailman suurin vihreä timantti Dresdenin vihreä timantti ja Johann Melchior Dinglingerin luoma mogulihallitsija Aurangzebin syntymäpäivää esittävä kohde, jossa on 5 120 timanttia, 160 rubiinia, 164 smaragdia, safiiri, 16 helmeä ja kaksi kameeta.
Historia.
Saksin vaaliruhtinas August II Väkevä pyrki 1700-luvulla tekemään Dresdenistä merkittävän eurooppalaisen taidekeskuksen. Hän kutsui kaupunkiin monia kuvanveistäjiä, kultaseppiä ja taidemaalareita. Hän rakennutti kokoelmalleen tilat vuosina 1723–1730 ja halusi pitää aarteet jo tuolloin esillä yleisölle. Vihreä holvi onkin yksi Euroopan vanhimmista museoista. Vihreän holvin kokoelmia August esitteli kahdeksassa toisiinsa liittyneessä huoneessa.
Toisen maailmansodan aikana Dresdenin linnaa pommitettiin, mutta Vihreän holvin huoneista vain kolme kärsi vahinkoja tulipaloissa. Kokoelmat oli sijoitettu turvaan Königsteinin linnoitukseen. Neuvostoliiton armeija vei esineet kuitenkin sotasaalina. Ne palautettiin vuonna 1958 Itä-Saksaan, ja ne saivat suurta suosiota, kun ne sijoitettiin näytille Albertinumiin vuonna 1974.
Alkuperäisen Vihreän holvin kunnostustyöt alkoivat vasta vuonna 2001. Uusi Vihreä holvi avattiin vuonna 2004 ja historiallinen holvi vuonna 2006. Jälleenrakennustyöt maksoivat yli 45 miljoonaa euroa.
Vihreästä holvista vietiin marraskuussa 2019 sadan miljoonan arvosta jalokiviä. Kaksi ryöstäjää murtautui rakennukseen, kun läheisen sähkönjakelukeskuksen tulipalo pysäytti museon hälytysjärjestelmän. Saaliksi jäi 21 esinettä, joiden arvo oli yhteensä 113 miljoonaa euroa. Poliisi pidätti ensimmäiset epäillyt vuoden päästä ryöstöstä, ja ensimmäiset tuomiot annettiin toukokuussa 2023. Tuomitut kuuluvat maahanmuuttajataustaiseen Remmo-klaaniin. Osa rikollisista sekä ryöstösaaliista oli toukokuussa 2023 edelleen kateissa.
Devendra Fadnavis

Devendra Fadnavis (s. 22. heinäkuuta 1970) on intialainen poliitikko, joka on toimi Maharashtran osavaltion pääministerinä vuosina 2014–2019. Hänet valittiin vuonna 2019 toiselle kaudelle, jonka jälkeen hän oli osavaltion ensimmäinen toiselle kaudelle valittu pääministeri, joka ei edusta kongressipuoluetta. Toinen kausi kesti kolme päivää. 30. kesäkuuta 2022 hän vannoi Maharashtran varapääministerin valan vuoden 2022 Maharashtran poliittisen kriisin jälkeen.
Fadnavis syntyi Nagpurissa bramiiniperheeseen, jolla oli hänen isänsä kautta yhteyksiä hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön. Hän aloitti poliittisen uransa 1990-luvulla kotikaupunkinsa Nagpurin kunnallispolitiikassa. Hänet valittiin Nagpurin kaupunginvaltuustoon kahdesti vuosina 1992 ja 1997. Vuodesta 1997 alkaen hän toimi kaupungin pormestarina, ollen Intian toiseksi nuorin pormestari valituksi tullessaan.
Vuonna 2014 hän aloitti ensimmäisen virkakautensa Maharashtran pääministerinä. Virkakautensa aikana hän antoi maratheille kiintiöpaikkoja ammattiryhmiin ja koulutuksiin, jotta sai tyynnytettyä näiden protesteja. Hän oli, vuonna 1975 pääministerikautensa päättäneen, Vasantrao Naikin jälkeen ensimmäinen Maharashtran pääministeri, joka onnistui pysymään virassaan viisi vuotta kestävän kauden loppuun asti. Fadnavis onnistui myös vaikuttamaan oppositiopuolueiden johtajiin houkutellen näitä siirtymään Intian kansanpuolueen riveihin. 
Hänen valintansa 23. marraskuuta 2019 toiselle kaudelle Maharashtran pääministeriksi nähtiin yllättävänä, koska Shiv Senan, kongressipuolueen ja Nationalist Congress Partyn (NCP) uskottiin liittoutuvan keskenään osavaltiohallituksen muodostamiseksi. Osavaltio oli ollut Intian keskushallinnon hallinnassa 12. marraskuuta alkaen, koska hallitusta ei ollut syntynyt. Shiv Sena oli eronnut Modin toisesta hallituksesta vaadittuaan itselleen Maharashtran pääministerin virkaa. Fadnavis pääsi jatkokaudelle, kun NCP:n Ajit Pawar teki sopimuksen Fadnaviksen kanssa, jonka seurauksena Pawar pääsi varapääministeriksi. Fadnaviksen ja Pawarin hallitus kaatui kolmen päivän kuluttua, kun Pawar ilmoitti eroavansa tehtävästään varapääministerinä. Tämän jälkeen Fadnaviksen toisella osavaltiohallituksella ei ollut enää enemmistöä parlamentissa.
B. V. Raman

 Bangalore Venkata Raman (8. elokuuta 1912 – 20. joulukuuta 1998) oli intialainen astrologi, joka kirjoitti useita alaansa käsitteleviä kansantajuisia kirjoja ja artikkeleita. Hän kannatti erityisesti kotimaansa astrologista perinnettä ja piti itseään konservatiivisena hinduna. Astrologian lisäksi hän tutki ayurvedaa ja homeopatiaa. Intiassa häntä arvostettiin suuresti ja hän sai kuoltuaan huomionosoituksia poliittisilta johtajilta Karnatakasta ja New Delhistä. Vuonna 2000 Intian opetusministeri Murli Manohar Joshi ylisti Ramania tämän syntymäpäiväksi järjestetyssä juhlatilaisuudessa, väittäen, että Raman todisti astrologian tieteellisen ja loogisen puolen skeptikoille. Ministeri myös väitti Ramanin olleen suuri tiedemies ja aikamme rishi. Karnatakan osavaltion entinen pääministeri Ramakrishna Hegde kertoi samassa tilaisuudessa, että Raman sai Intian sivistyneistön hyväksymään astrologian tieteenä. 
Raman syntyi bramiiniperheeseen vuonna 1912 Bangaloren lähistöllä sijaitsevassa kylässä. Vuonna 1936 hän perusti "The Astrological Magazine" -lehden, jonka päätoimittajana hän pysyi yli 60 vuotta. Hän myös teki useita ulkomaanmatkoja sekä piti esitelmiä eri yliopistojen seminaareissa.
Paul Rothchild

Paul Allen Rothchild (18. huhtikuuta 1935 Brooklyn, New York – 30. maaliskuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla. Hänet tunnetaan työstään The Doorsin, Janis Joplinin, Loven ja The Paul Butterfield Blues Bandin kanssa.
Frank Caeti

Franklin "Frank" Caeti (s. 11. marraskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa ääniroolista piirroselokuvassa "MADtv".
Carlos Renato Frederico

Carlos Renato Frederico (s. 21. helmikuuta 1957 Morungaba) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Renato debytoi Brasilian maajoukkueessa 1957. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1982. Hän on pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Edivaldo Martins Fonseca

Edivaldo Martins Fonseca (13. huhtikuuta 1962 Volta Redonda – 13. tammikuuta 1993) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Edivaldo debytoi Brasilian maajoukkueessa 1986. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1986. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Tita

Tita (s. 1. huhtikuuta 1958 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Tita debytoi Brasilian maajoukkueessa 1979. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 31 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Weverson Leandro Oliveira Moura

Weverson Leandro Oliveira Moura (s. 12. toukokuuta 1993 Caracas Venezuela) on brasilialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Leandro debytoi Brasilian maajoukkueessa 2013.
Edu Coimbra

Edu Coimbra (s. 5. tammikuuta 1947 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Edu debytoi Brasilian maajoukkueessa 1967. Hän on pelannut kaksi maaottelua.