tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aikasarja

Aikasarja on havaintoyksiköstä tehtyjen mittausten muodostama aineisto. Havainnot ovat tavallisesti peräkkäisiä, ja mittaukset on tehty tasaisin aikavälein, mutta väliaikojen tasaisuus ei kuitenkaan ole välttämätöntä. Aikasarja-aineisto on usein yksiulotteinen, jolloin se koostuu vain yhden havaintoyksikön mittauksista. Moniulotteinen aikasarja-aineisto koostuu usean havaintoyksikön mittauksista, jotka on yleensä tehty samoina ajankohtina. Käytännön esimerkki aikasarjoista ovat ilmastotilastot. Aikasarjoja käytetään pitkittäistutkimuksissa.
Aikasarjan havainnot on järjestetty ajan mukaan nousevaan suuruusjärjestykseen. Aikasarja-aineisto voi olla jatkuvaa tai diskereettiä, jonka mukaan aikasarjaa nimitetään vastaavasti jatkuvaksi tai diskreetiksi aikasarjaksi.
Aikasarja-analyysi tutkii menetelmiä, joiden avulla voidaan tehdä päätelmiä aikasarjan taustalla olevasta satunnaisprosessista. Analyysissa muodostetun mallin perusteella voidaan tehdä menneiden havaintojen avulla ennusteita prosessin tulevista arvoista. Tyypillinen sovellus aikasarja-analyysista on osakkeen avauskurssin ennustaminen kurssin historialla.
Tyypillisesti aikasarjaa merkitään:
formula_1
joka määrittelee luonnollisilla luvuilla indeksoidun aikasarjan "X".
Aikasarjojen historiaa.
Suomessa vanhimmat aikasarjat ovat väestön lukumäärää ja omainaisuuksia kuvaavat aikasarjat, joita on alettu laatia vuosittain vuodesta 1749 alkaen. Myös ulkomaankaupasta löytyy pitkiä aikasarjoja. Kiinassa tiedetään tehdyn väestöön ja maanjakoon liittyviä tilastoja jo 300 eaa., länsimaissa vanhin maininta väestölaskennasta on Uuden testamentin maininta keisari Augustuksen verollepanokäskystä. Myös taivaankappaleiden liikkeistä löytyy pitkiä aikasarjoja.
Monet aikasarjoista ovat syntyneet siten, että jokin taho on julkaissut vuosikirjassa tietystä asiasta luvun per vuosi. Tällä tavoin ovat syntyneet mm. monet Suomen tilastoista. Toisinaan aikasarjoja on syntynyt myös siten, että on tehty tutkimus jostakin asiasta ja tähän tutkimukseen on koottu numeerista tietoa. Myöhemmin sama tutkimus on tehty uudestaan ja niin edelleen. Suurin osa aikasarjoista on syntynyt muun toiminnan sivutuotteina eli sekundäärisesti. Jotkut aikasarjat ovat suunnitelmallisesti muodostettu tiettyjen laskennallisten menetelmien avulla muista aikasarjoista. Tällaisia ovat esimerkiksi elinkustannusindeksi ja tukkuhintaindeksi.
Flatiron Building

Flatiron Building on New Yorkissa Manhattanilla Broadwayn varrella sijaitseva suorakulmaisen kolmion muotoinen 22-kerroksinen pilvenpiirtäjä, joka valmistui vuonna 1902.
Historia ja tiedot.
Tontti myytiin vuonna 1901 Harry S. Blackin perustamalle sijoittajaryhmälle. Rakennuksen nimeksi oli tarkoitus tulla Blackin yhtiön mukaan "Fuller Building", mutta paikalliset kutsuivat sitä Flatironiksi. Silitysrautaa tarkoittavan nimensä rakennus sai tontin muotoon ja sen entiseen omistajaan viittaavasta nimestä ”Eno’s flatiron”.
Rakennustyöt alkoivat vuonna 1901, ja rakennus nousi yhden kerroksen viikkovauhtia. Työt saatiin päätökseen kesäkuussa 1902.
Rakennuksen suunnitteli Daniel Burnham. Rakennus on vertikaalisen renessanssipalatsin muotoinen ja beaux-arts-tyylinen. Siinä on kreikkalaisen pylvään tapaan kalkkikivinen jalusta, lasitetusta terrakotasta tehty keskiosa sekä kapiteeli. Terävin kärki muodostaa 25 asteen kulman, ja pisin sivu on 58 metriä pitkä.
Jokaisessa kerroksessa on keskusaula ja eteinen sekä 23 huonetta, joista 20:ssä on ikkuna. Alkuperäisen hydraulisen hissin nousu ylimpään kerrokseen kesti 10 minuuttia.
Flatiron Building lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1989.
Fiktiossa.
Hämähäkkimies-sarjakuvaan perustuvissa elokuvissa "Spider-Man – Hämähäkkimies" ja "Spider-Man 2" Flatiron Building on Daily Bugle -sanomalehden päärakennus. Toiseen osaan perustuvassa pelissä on kaupunginosa nimeltä Flat Iron.
Algerian lippu

Algerian lippu () on Algerian symboli vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Alun perin se oli Messali Hadjin johtaman, 1920-luvulla vaikuttaneen, kansallismielisen liikkeen, muslimiveljien Pohjois-Afrikan tähti -ryhmän lippu. Liike järjesti ranskalaisten vastaisia mielenosoituksia ja vastarintatoimintaa. Lippu on myös samanlainen kuin Algerian vapautusrintaman, Front de Libération Nationalen eli FLN:n lippu. Lippu otettiin käyttöön 3. heinäkuuta 1962 ja sen suhteet ovat 2:3.
Algerian lippu on jaettu keskeltä kahdeksi samansuuruiseksi pystypalkiksi. Keskellä on kuunsirppi ja tähti. Valkoinen kuvaa puhtautta, vihreä on islamin ja paratiisin väri ja profeetta Muhammadin lempiväri. Punainen taas viittaa marttyyrien vereen. Punainen puolikuu ja tähti ovat tyypillisiä turkkilaista alkuperää olevia islamilaisia tunnuksia Pohjois-Afrikassa. Puolikuu kuvaa tietä, joka uskovien täytyy kulkea päästäkseen paratiisiin ja viisisakarainen tähti Islamin viittä peruspilaria. Algerialaisen perinteen mukaan pitkälle kaareutuva kuunsirppi tuo onnea. Tämän takia Algerian lipussa on erittäin sulkeutunut kuunsirppi.
Converse All Star

Conversen valmistamat All Starit ovat kengät, jotka alun perin tarkoitettiin koripallokengiksi. Myöhemmin kengät levisivät myös arkikäyttöön ja ovat nykyään suositut erityisesti nuorison keskuudessa ympäri maailman. Ne tulivat markkinoille 1917. Vuonna 1921 yhdysvaltalainen koripalloilija Charles "Chuck" Taylor alkoi markkinoida kenkiä ja hänen nimikirjoituksensa on All Star -kenkien logossa. Kenkien lempinimi onkin "Chuck Taylor". All Star-kenkiä on monenlaisia ja -värisiä. All Starit olivat unisex-käyttöön tarkoitettujen urheilukenkien edelläkävijöitä.
Kengät pysyivät käytännössä muuttumattomina vuoteen 2003 saakka, jolloin Nike osti vuonna 2001 konkurssiin menneen Conversen ja siirsi tuotannon Aasiaan, lähinnä Kiinaan ja Vietnamiin. Tällöin myös osa materiaaleista vaihtui edullisempiin, synteettisiin ja joustavampiin materiaaleihin. Samalla kenkien kannoista poistui "Made in USA" -merkintä, josta alkuperäiset kengät tunnistaa.
Andorran lippu

Andorran lippu on Andorran kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se symboloi maan suojelijavaltioiden, Ranskan ja Espanjan vallan harmoniaa Andorrassa. Lipun punainen ja keltainen symboloivat Espanjan valtaa maassa ja sininen pystypalkki sekä trikolori Ranskan valtaa. Lipun keskellä on Andorran vaakuna, jossa on sekä Espanjan että Ranskan kansalliset tunnukset. Vaakunassa on Espanjan Urgelin piispan paimensauva ja hiippa sekä Katalonian neliraitainen vaakunatunnus. Siinä on myös Ranskan Foix'n kreivin kolmiraitainen vaakuna ja Béarnin kreivin kahden lehmän tunnus. Vaakunan alla on latinankielinen lause, jossa lukee "Virtus Unita Fortior" (yhdistynyt voima on suurin). Lause kuvaa Andorran tilannetta Espanjan ja Ranskan vaikutuksessa.
Andorra sai ensimmäisen oman lippunsa vuonna 1806. Se oli katkoinen punaiseen ja keltaiseen, jotka ovat sekä Espanjan että Ranskan Foix'n kreivikunnan värit. Vuonna 1886 lippua uusittiin Ranskan keisari Napoleon III:n pyynnöstä. Lipun kentät sijoitettiin Ranskan trikolorin lailla pystyasentoon ja keskelle sijoitettiin Andorran vaakuna.
Lippua vaihdettiin jälleen vuonna 1931, kun Espanjasta tuli tasavalta. Lippu muutettiin tasavaltalaisten lipun malliseksi ja vaakuna pudotettiin pois. Espanjan lipusta Andorran lippu erosi vain siten, että Espanjan purppuranpunaisen yläpalkin tilalla oli sininen palkki. Andorrassa palattiin Napoleon III:n lippuun vuonna 1939, kun Espanjan tasavalta kukistui Francisco Francon noustessa valtaan. Tästä lähtien nykyinen lippu on ollut taas käytössä.
Hermiittinen matriisi

Hermiittinen matriisi on neliömatriisi, jonka alkiot ovat kompleksilukuja ja joka on itsensä hermitoitu matriisi, eli matriisi on oman transpoosinsa kompleksikonjugaatti. Toisin sanoen rivillä formula_1 ja sarakkeella formula_2 oleva alkio on rivillä formula_2 ja sarakkeella formula_1 olevan alkion kompleksikonjugaatti:
formula_5
Voidaan myös merkitä:
formula_6, 
tai kuten on tavallisempaa fysiikassa 
formula_7
Esimerkiksi
formula_8
on hermiittinen matriisi.
Hermiittisen matriisin ominaisuuksia.
Jokaisen hermiittisen matriisin päädiagonaalin alkiot ovat aina reaalilukuja. Matriisi, jonka kaikki alkiot ovat reaalilukuja, on hermiittinen vain, jos se on symmetrinen matriisi, eli jos se on symmetrinen päädiagonaalin suhteen. Reaalinen symmetrinen matriisi on täten erikoistapaus hermiittisestä matriisista.
Jokainen hermiittinen matriisi on normaali, joten siihen voidaan soveltaa spektraalilausetta. Sen mukaan jokainen hermiittinen matriisi voidaan diagonalisoida unitaarisen matriisin avulla ja syntyneen diagonaalimatriisin alkiot ovat reaalilukuja. Tästä seuraa kaksi keskeistä tulosta:
On siis mahdollista löytää formula_9:n ortonormaali kanta, joka koostuu yksinomaan hermiittisen matriisin ominaisvektoreista.
Kahden hermiittisen matriisin summa on hermiittinen matriisi ja kääntyvän hermiittisen matriisin käänteismatriisi on hermiittinen. Hermiittisten matriisien formula_10 ja formula_11 tulo on hermiittinen vain, jos matriisit kommutoivat, eli jos formula_12.
Hermiittiset formula_13-matriisit muodostavat vektoriavaruuden reaalilukujen suhteen, mutta eivät kompleksilukujen suhteen. Tämän vektoriavaruuden dimensio on formula_14. (Yksi vapausaste päälävistäjän alkiota kohti ja kaksi vapausastetta lävistäjän yläpuolella olevaa alkiota kohti.) Jos hermiittisen matriisin kaikki ominaisarvot ovat positiivisia, matriisia kutsutaan positiivisesti definiitiksi. Jos taas kaikki ovat epänegatiivisia, matriisi on positiivisesti semidefiniitti.
Jukka Ikäläinen

Jukka Ikäläinen (s. 14. toukokuuta 1957 Söderhamn, Ruotsi) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Viimeksi hän toimi kaudella 2009 Ykkösessä pelaavan PS Kemi Kingsin päävalmentajana.
Pelaajana Ikäläinen pelasi useimmiten puolustavana keskikenttäpelaajana mutta joskus myös topparina. Pelaajaurastaan Ikäläinen vietti Ruotsin sarjoissa yhteensä 12 vuotta. Ensimmäisen kerran hän siirtyi sinne vuonna 1977 GIF Sundsvallin riveihin Kemin Innosta, johon hän oli siirtynyt juniorivuosiensa kasvattajaseurasta Karihaaran Visasta (nyk. Visan Pallo). Kaudeksi 1981 Ikäläinen vaihtoi Allsvenskanin Örgryteen. Toukokuussa 1985 Ikäläinen palasi kotikonnuilleen Kemiin Kemin Palloseuran paitaan, jossa hän saavutti SM-pronssia sekä oli mukana Suomen Cupin loppuottelussa.
Jalkapallouransa aikana Ikäläinen valittiin muun muassa Suomen vuoden jalkapalloilijaksi 1985 sekä uransa alkuaikana Kemissä ollessaan 1975 ja 1976 Kemin parhaaksi jalkapalloilijaksi. 
Valmentajauransa Ikäläinen aloitti kaudella 1988 jälleen Ruotsissa. Hän nosti pelaajavalmentajana Kiruna FF:n Ruotsin 1. divisioonaan. Vuodet 1991–1993 Ikäläinen puolestaan toimi Kemin Palloseuran valmentajana. 
Vuonna 1994 Suomen maajoukkueen päävalmentaja Tommy Lindholm erosi tehtävästään, ja apuvalmentajana toiminut Ikäläinen tuli hänen seuraajakseen. Heinäkuussa 1996 tanskalainen Richard Møller Nielsen nimettiin kuitenkin uudeksi päävalmentajaksi Ikäläisen jatkaessa apuvalmentajana. Tämän jälkeen Ikäläinen toimi alle 21-vuotiaiden maajoukkueen valmentajana vuoden 2000 olympiakarsinnat.
Kaudet 2000 ja 2001 Ikäläinen valmensi Vaasan Palloseuraa sekä 2002 ja 2003 Kakkosen PS Kemi Kingsiä. PS Kemi Kingsin kanssa nousu Ykköseen kariutui kuitenkin nousukarsintoihin. Vuonna 2004 Ikäläinen teki sopimuksen tutun seuran Ruotsin Allsvenskanin Örgryten kanssa. Ensimmäinen kausi ei kuitenkaan sujunut aivan toivotulla tavalla ja seura säilytti sarjapaikkansa vasta karsintojen kautta. Ikäläinen siirtyi tämän jälkeen valmentajan paikalta Örgryten urheilutoimenjohtajaksi.
Hän jätti kauden 2005 jälkeen paikkansa Örgrytessä ja aloitti kaudella 2006 Rovaniemen Palloseuran päävalmentajana. RoPS sijoittui Ykkösessä seitsemänneksi. Kauden päätyttyä seura purki Ikäläisen sopimuksen Kari Virtasen astuessa tilalle.
Ikäläinen palasi valmennustehtäviin joulukuussa 2008, kun hänet valittiin Ykkösessä pelaavan PS Kemi Kingsin päävalmentajaksi. Hänen pestistään ei tullut kuitenkaan kuin kauden 2009 mittainen, vaikka menestys oli positiivinen; sarjapaikka varmistettiin jo varhaisessa vaiheessa.
Ikäläinen oli nuoruudessaan lahjakas myös jääpallossa, jääkiekossa ja yleisurheilussa. 100 metriä Ikäläinen juoksi aikaan 11,23. 
Jukka Ikäläinen asuu tällä hetkellä Kemissä, ja hänet valittiin Kemin kaupunginvaltuustoon SDP:n listoilta vuoden 2008 vaaleissa. Kemin kaupungin edustajana hänet valittiin yhteistyöelimeen Lapin liittoon vuonna 2009 alkaneeksi nelivuotiskaudeksi.
Jalkapalloilija Joonas Ikäläinen on hänen veljenpoikansa.
Angolan lippu

Angolan lippu on tyypillinen afrikkalainen lippu siinä suhteessa, että se on maan itsenäisyystaistelun voittaneen puolueen lippu. Angolan lippu on marxilaisen MPLA-puolueen lippu, johon vain lisättiin machete eli viidakkoveitsi ja hammaspyörä. Tämä on angolalaisten kommunistien perinteinen vastinpari sirpille ja vasaralle. Lippu on Angolassa epäsuosittu sen voimakkaan symbolisuuden takia, ja sitä käytetään lähinnä vain virallisissa yhteyksissä.
Lippu oli 1960-luvulla Portugalin siirtomaavaltaa vastustaneen marxilaisen aseellisen järjestön ja puolueen käytössä. Vuonna 1974 Portugalissa tapahtui neilikkavallankumous ja Angola itsenäistyi MPLA:n johdolla. Punamusta vallankumouslippu symboloi MPLA:n tunnuslausetta "vapaus tai kuolema". Alempi musta väri symboloi Angolan tervehdystä Afrikan mantereelle. Rubiininpunainen viittaa angolalaisten vuodattamaa verta siirtomaasorron aikana, vapaustaistelussa ja isänmaata puolustaessaan. 
Lipun keskiosan sommitelmassa on kolme symbolista esinettä. Työläisiä ja teollisuustuotantoa symbolisoi hammaspyörän osa, talonpoikia, maataloustuotantoa ja aseellista taistelua ilmentää machete ja kansainvälistä solidaarisuutta ja edistystä kuvaa viisisakarainen tähti. Kimmo Kiljusen tulkinnan mukaan tähden sakarat kuvaisivat yhtenäisyyttä, vapautta, oikeudenmukaisuutta, demokratiaa ja edistystä. Hammaspyörän, macheten ja tähden keltainen väri edustaa maan vaurautta.
Sisällissodan repimässä Angolassa lippu on nähty lähinnä MPLA:n vallan ja puolueellisuuden edustajana, ei kansallisena tunnuksena.
Angolan parlamentin perustuslakikomissio ehdotti vuonna 2003 uutta lippua. Siinä on keskellä yli 4 000 vuotta vanha, esihistoriallisen Tchitundo-Hulu-kalliomaalauksen aurinkotunnus, jonka toivotaan viitoittavan tietä tulevaisuuteen. Valtiolipun vaihtumista pidetään kuitenkin epätodennäköisenä niin kauan kuin MPLA on parlamentin johtava puolue.
Nikias

Nikias (, ; noin 470–413 eaa.) oli antiikin kreikkalainen ateenalainen sotilas ja valtiomies peloponnesolaissodan aikana. Nikias peri isältään Nikeratokselta suuren omaisuuden, joka koostui etupäässä osuudesta Laureionin hopeakaivoksiin. 
Elämä.
Perikleen kuoleman jälkeen Nikias nousi Kleonin ohella Ateenan johtohahmoksi. Nikias valittiin myös usein strategiksi eli kenraaliksi. Nikias käytti varojaan saadakseen kansan puolelleen. Hän järjesti muun muassa uskonnollisia menoja ja teatteriesityksiä. Hänet tunnettiin hyvin hurskaana henkilönä, joka otti uskonnolliset asiat hyvin vakavasti. 
Vuonna 425 eaa. Sparta kärsi tappion Ateenaa vastaan Sfakterian taistelussa. Sparta oli tämän jälkeen valmis rauhantekoon. Nikias oli myös valmis rauhaan Spartan kanssa, mutta Kleon ja monet muut halusivat kukistaa Spartan perusteellisesti. Delionin ja Amfipoliin tappioiden jälkeen Ateenassa oltiin valmiita kuuntelemaan Nikiaan rauhanehdotusta. Vuonna 421 eaa. Sparta ja Ateena solmivat rauhansopimuksen, joka tunnetaan nimellä Nikiaan rauhan.
Kleon kuoli Amfipoliin taistelussa, mutta hänen politiikkaansa jatkoi Alkibiades. Nikias ja Alkibiades olivat usaein eri mieltä asioista, ja lopulta demagogi Hyperbolos yritti saada jommankumman karkotettua ostrakismin avulla. Nikias ja Alkibiades päättivät kuitenkin sopia riitansa ja saivat lopulta yhteisen vihollisensa Hyperboloksen karkotetuksi maanpakoon. 
Vuonna 415 eaa. Ateena sai avunpyynnön liittolaisiltaa Sisiliassa. Alkibiades halusi lähettää retkikunnan liittolaisten avuksi. Nikias taas vastusti koko suunnitelmaa. Saadakseen retkikunnan peruutettua Nikias yritti yliampua retkikuntaa varten tarvittavan laivaston suuruutta. Hänen suunnitelmansa meni kuitenkin myttyyn, kun kansankokous päätti lähettää hänen ehdottamansa suuremman retkikunnan. Kansankokous valitsi myös Nikiaan ja Alkibiadeen johtamaan retkikuntaa erään Lamakhoksen kanssa. Pian päästyään Sisiliaan retkikunta joutui vaikeuksiin. Alkibiades joutui lähtemään maanpakoon, kun häntä alettiin Ateenassa syyttä poissa olevana eräästä uskonnollisesta rikkomuksesta. 
Sisilian sotaretki loppui kuitenkin Ateenan kannalta erittäin kohtalokkaasti. Melkein kaikki Sisilialle lähetetyt ateenalaiset sotilaat menehtyivät. Nikias itse teloitettiin.
Azerbaidžanin lippu

Azerbaidžanin lippu on Azerbaidžanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lipun suhde on 1:2. Se otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 1918 maan itsenäistyttyä ensimmäisen kerran. Itsenäisyyttä ei kestänyt kuin kaksi vuotta, kunnes puna-armeija valtasi maan.
Lippu oli alun perin vuonna 1911 perustetun islamilaiskansallisen Mussavat-puolueen tunnus. Lipussa kuvastuu itsenäisyysjohtaja Ali Bey Hussein Zaden mukaan kansallismielisten tunnuslause: ”turkkilaista, islamilaista ja eurooppalaista”. Hänen mukaansa vaaleansininen on erittäin vanha turkkilainen tunnus, mm. tataaripäällikkö Timur Lenkin väri. Vihreä taas on islamin väri ja punainen edustaa eurooppalaista edistystä. Islamin puolikuu ja tähti punaisella pohjalla symboloivat verisidettä Turkkiin, sillä azerit nimittäin ovat turkkilainen kansa. Tähdessä on kuitenkin Turkin lipusta poiketen kahdeksan sakaraa, jotka symboloivat Azerbaidžanin kahdeksaa kansaa: azerit, ottomaanit, jagatait, kazakit, kiptšakit, seldžukit ja turkmeenit.
Neuvostoaika.
Kun Neuvosto-Venäjä valloitti maan vuonna 1920, maan lippu katosi kokonaan. Vuonna 1922 maa liitettiin Transkaukasian sosialistiseen neuvostotasavaltaan, eikä sillä silloin ollut minkäänlaista lippua. Tämä neuvostotasavalta purettiin kuitenkin vuonna 1936, jolloin muodostettiin erillinen Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta. Neuvostoliiton punalipun alalaitaan oli vedetty leveä tummansininen hirsi eli väripalkki. Lippu oli samantyylinen kuin monissa muissakin neuvostotasavalloissa. Vanhaa ja siten nykyistä itsenäisyysajan Azerbaidžanin lippua käytettiin 1980-luvulla neuvostovallan vastaisissa suurmielenosoituksissa ja siten siitä tuli jälleen Azerbaidžanin lippu maan itsenäistyttyä 1991.
Rosi Mittermaier

Rosi Mittermaier-Neureuther (o.s. Mittermaier, 5. elokuuta 1950 Reit im Winkl, Länsi-Saksa – 4. tammikuuta 2023) oli saksalainen alppihiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Mittermaier osallistui jo vuoden 1968 Grenoblen ja vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisiin parhaana saavutuksenaan syöksylaskun kuudes sija vuonna 1972. Vuonna 1976 Innsbruckissa hän saavutti kaksi kultamitalia ja yhden hopean. Mittermaier voitti kultamitalit syöksylaskussa ja pujottelussa, ja hänestä oli vähällä tulla ensimmäinen naisalppinisti, joka voittaa yksissä kisoissa kolme kultamitalia, mutta hän hävisi päätöslajina olleessa suurpujottelussa niukasti, vain 0,12 sekunnilla Kanadan Kathy Kreinerille.
Innsbruckin olympiavuonna Mittermaier hallitsi muutenkin naisten alppihiihtoa. Maailmancupissa hän oli kauden 1975–1976 päätteeksi ykkönen sekä pujottelussa ja alppiyhdistetyssä että kokonaiskisassakin. Hän lopetti urheilu-uransa Innsbruckin olympialaisten jälkeen, vain 25-vuotiaana. 
Mittermaier meni naimisiin vuonna 1980 alppihiihtäjä Christian Neureutherin kanssa. Heidän poikansa Felix Neureuther on myös alppihiihtäjä.
Magnar Solberg

 
Magnar Solberg (s. 4. helmikuuta 1937 Trondheim, Norja) on norjalainen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Solbergistä tuli ensimmäinen ampumahiihtäjä, joka puolusti onnistuneesti olympialaisista kultamitaliaan. Hän voitti 1968 Grenoblessa ja 1972 Sapporossa kultaa 20 kilometrillä. Sapporon voitollaan Solberg oli pitkään talviolympialaisten vanhin yksilölajin kultamitalisti 35 vuoden ja neljän päivän iällään – Torinossa 2006 ohjaskelkkailija Sylke Otto rikkoi tuon ennätyksen yli 1,5 vuodella ja skeletonkelkkailija Duff Gibson yli neljällä vuodella.
Maailmanmestaruuskisoista Solbergilla on viisi mitalia, muttei yhtään kultaista.
Valeri Bure

Valeri Vladimirovitš Bure (, s. 13. kesäkuuta 1974 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. 
Ura.
Bure aloitti ammattilaisuransa TsSKA Moskovassa, mutta pelasi vain kolme ottelua ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 1991–1992. Pohjois-Amerikassa hän aloitti junioriliiga WHL:n Spokane Chiefsissä, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Tuona aikana hän herätti NHL-seurojen mielenkiinnon ja Montreal Canadiens varasi hänet vuoden 1992 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 33. NHL:ään Bure nousi ensimmäistä kertaa kaudella 1994–1995, ja on pelannut urallaan Montreal Canadiensissa, Calgary Flamesissa, Florida Panthersissa, St. Louis Bluesissa ja Dallas Starsissa. 12. elokuuta 2005 Bure teki yksivuotisen sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa, mutta ei pelannut seurassa yhtään ottelua selkä- ja lonkkaleikkauksien vuoksi. Bure oli veljensä tavoin nopea luistelija.
Venäjän maajoukkueessa Bure voitti hopeaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja pronssia vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä.
Bure on naimisissa näyttelijä Candace Cameronin kanssa, ja parilla on kolme lasta. Hänen veljensä Pavel Bure on myös entinen jääkiekkoilija.
Brazen Abbot

Brazen Abbot on Suomessa asuvan suomalais-bulgarialaisen kitaristi Nikolo Kotzevin yhtyeprojekti.
Nikolo soitti bulgarialaisessa cover-yhtyeessä, joka kiersi ympäri Eurooppaa 1980-luvun lopulla. Vuonna 1989 Nikolo muutti Maarianhaminaan, Ahvenanmaalle, missä hän tapasi ruotsalaisen Björn Lodinin ja liittyi Lodinin yhtyeeseen nimeltä Baltimoore, joka julkaisi kaksi levyä: "Double Density" (1992) ja "Thought For Food" (1994). Erottuaan bändistä vuonna 1994 hän aloitti oman sooloprojektin Brazen Abbot, johon liittyi pian Rainbow'sta tunnettu Joe Lynn Turner ja Deep Purplen Glenn Hughes.
Brazen Abbot lakkautettiin hetkeksi, kun Kotzev aloitti rock-oopperaprojektinsa ranskalaisesta profeetasta Nostradamuksesta. Kyseinen tuplalevy sai nimekseen Nikolo Kotzev's Nostradamus, ja sillä esiintyi useita Brazen Abbotista tuttuja muusikoita, muun muassa Glenn Hughes, Göran Edman, Joe Lynn Turner, Mic Michaeli, John Levén, Ian Haugland, Jørn Lande, Doogie White, Alannah Myles ja Sass Jordan. Kotzevin levy-yhtiön vararikon seurauksena albumin julkaisu kuitenkin viivästyi, kunnes se julkaistiin vuonna 2001.
Vuonna 2002 Nikolo jatkoi Brazen Abbot -yhtyeellä ja seuraavana vuonna julkaisi levyn "Guilty as Sin". Jäsenet pysyivät samana kuin ennen lukuun ottamatta Jørn Landea, joka korvasi Vikströmin. Michaeli, Levén ja Haugland erosivat Brazen Abbotista liittyäkseen ruotsalaisen Europe -bändin uudelleen kokoamiseen. Bulgarian keikoilla, jotka julkaistiin livealbumina "A Decade of Brazen Abbot" (2004), yhtyeessä oli lyhytaikaisia tuuraajia. 
Vuonna 2005 julkaistiin "My Resurrection", jolla oli Brazen Abbotille tuttuun tapaan useita vokalisteja.
Jörg Michael

Jörg Michael (s. 27. maaliskuuta 1963 Dortmund) on saksalainen muusikko. Hän on suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen entinen rumpali.
Michael on soittanut myös muun muassa Ragessa, Avengerissa (Ragen esiaste), Grave Diggerissa, Unleashed Powerissa, Headhunterissa, Mekong Deltassa, Axel Rudi Pellissa, Tom Angelripperin soolobändissä, Running Wildissa ja Saxonissa.
Syksyllä 2010 Michaelilta leikattiin kilpirauhasesta pahanlaatuinen kasvain, jota hoidettiin sädehoidolla. Hän pysyi sivussa uuden konserttikiertueen alkuvaiheilla, ja hänen tilallaan soitti Alex Landenburg. Syyskuussa 2011 yhtye ilmoitti hänen eroavan yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Hänen seuraajakseen Stratovariuksessa tuli kesäkuussa 2012 suomalainen rumpali Rolf Pilve.
Lapin historiallinen maakunta

Lappi on Suomen pohjoisin historiallinen maakunta. Se käsittää Lapin nykymaakunnan pohjoisosan. Tavallisen käsityksen mukaan Lapin historialliseen maakuntaan kuuluvia Suomen kuntia ovat Enontekiö, Inari, Kittilä, Muonio, Pelkosenniemi, Savukoski, Sodankylä ja Utsjoki. Näistä ainutkaan ei ole kaupunki. Se on Suomen historiallisista maakunnista ainoa, joka ei alueellisesti perustu linnalääniin. 
Historia.
Pohjana Lapin määrittelylle on ollut viimeistään 1500-luvulla muodostunut kulttuurinen, kielellinen, elinkeinollinen ja verotuksellinen Lapin ja Lannan raja, joka historiallisena aikana on muuttunut moneen otteeseen. Nyt historiallisen maakunnan rajana esiintyvä raja on vuodelta 1795. Aiemmin Lappiin on luettu myös Salla (entinen nimi Kuolajärvi) ja Kuusamo sekä osia Kemijärvestä. 
Ennen Haminan rauhaa (1809) historiallisen Lapin Ruotsiin kuulunut osa kuului Ruotsin Västerbottenin eli Länsipohjan lääniin ja oli osa samaa maakuntaa Ruotsin Lapin kanssa. Kun Suomi erotettiin Ruotsista ja liitettiin Venäjään Suomen suuriruhtinaskuntana, uusi valtioraja jakoi siihenastisen Ruotsin Lapin kahtia. Tämän jälkeen Suomen Lappi kuului Oulun lääniin, kunnes vuonna 1938 perustettiin Lapin lääni. Petsamo kuului Suomeen ajalla Tarton rauhasta Moskovan välirauhaan (1920–1944), ja silloin se saatettiin Suomen historiallisten maakuntien kaanonissa joskus lukea osaksi Lappia. Suomen histroriallisista maakunnista nykyisen Lapin maakunnan eteläosa on osa Pohjanmaata, ja sitä on 1900-luvulla kutsuttu Peräpohjolaksi. Lounaisin osa Lapin nykymaakuntaa taas kuului Ruotsin maakuntajaossa ennen vuotta 1809 Ruotsin Västerbottenin maakuntaan eli Länsipohjaan.
Säädettäessä vuonna 1906 vaalipiirejä ensimmäisiä eduskuntavaaleja varten sanottiin aluetta "Lapinmaaksi".
Dagestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Dagestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Dagestanin ASNT) oli autonominen sosialistinen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä Neuvostoliitossa. Dagestanin ASNT käsitti nykyisen Dagestanin tasavallan alueen.
Autonominen sosialistinen neuvostotasavalta muodostettiin 20. tammikuuta 1920 Dagestanin emiraatin alueesta. Vuonna 1990 Dagestan julistautui suvereeniksi tasavallaksi vastoin Neuvostoliiton hallinnon tahtoa. Vuonna 1991 Neuvostoliiton hajottua Dagestan on ollut osa Venäjää.
Komin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Komin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Komin ASNT) oli autonominen sosialistinen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä Neuvostoliitossa. Nykyään samalla alueella on Komin tasavalta, joka kuuluu Venäjän federaatioon.
Komin ASNT muodostettiin vuonna 1936 Syrjäänien autonomisesta alueesta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Komin ASNT antoi suvereenisuusjulistuksen mutta jäi Venäjän federaation yhteyteen.
Bahaman lippu

Bahaman lippu eli Bahamasaarten lippu syntyi vuonna 1971 suunnittelukilpailun tuloksena, niin kuin esimerkiksi Antiguan ja Barbudan lippu. Lipun erikoisuutena on sininen väri, jonka tulee olla määritelmän mukaan samanvärinen kuin Bahamasaaria ympäröivän meren.
Lipun symboliikka on yksinkertainen. Lipun keskellä oleva keltainen raita symboloi Bahaman kapeiden saarten hiekkarantoja ja aurinkoa. Kaksi sinistä palkkia symboloivat kahta merta, jotka ympäröivät hiekkarantoja. Musta kolmio viittaa Bahaman afrikkalaiseen kansaan ja sen yhtenäiseen voimaan.
Pohjois-Ossetian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Pohjois-Ossetian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Pohjois-Ossetian ASNT, , ) oli Neuvostoliitolle kuulunut autonominen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä. Se käsitti nykyisen Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan alueen.
Historia.
Pohjois-Ossetian ASNT muodostettiin Pohjois-Ossetian autonomisesta alueesta 5. joulukuuta 1936. Vuonna 1943 naapuritasavalta Tšetšeenien ja inguušien ASNT lakkautettiin ja aivan sen läntisin osa liitettiin Pohjois-Ossetian ASNT:aan. Vuonna 1990 Pohjois-Ossetian ASNT julistautui Pohjois-Ossetian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi, joka muutti nimensä vuonna 1991 muotoon Pohjois-Ossetia-Alanian tasavalta.
Askelvaimennin

Askelvaimennin () on vastuksista ja moniasentoisesta kytkimestä tai kytkimistä koostuva askelittain säädettävä elektroninen vaimennin. Käyttötarkoitukset ovat usein samankaltaiset kuin potentiometrillä. Askelvaimentimia käytetään erityisesti sovelluksissa, joissa kanavien välinen tasapaino ja suuri kulutuksenkesto ovat tärkeitä, kuten korkealaatuisten äänentoistolaitteiden äänenvoimakkuussäätimet.
Askelvaimennintyypit.
Sarjakytkentätyyppinen vaimennin koostuu sarjaankytkettyjen vastusten ketjusta, jonka toiseen päähän tuodaan signaali ja toinen pää kytketään laitteen runkoon. Kytkimellä valitaan, mistä vastusten välistä vaimennettu signaali otetaan ulos. Signaalin aiheuttama virta kulkee aina kaikkien vastusten läpi, jolloin vaimentimen tuloimpedanssi pysyy samana kytkimen asennosta riippumatta, ellei vaimenninta seuraavan vahvistinasteen tuloimpedanssia huomioida.
Tikapuutyyppisessä askelvaimentimessa kaksiosaisella kytkimellä valitaan kaksi vastusta, jotka muodostavat jännitejaon signaalille. Etuna sarjakytkentätyyppiseen vaimentimeen verrattuna on se, että virta kulkee ainoastaan kahden vastuksen läpi, jolloin kohina on pienempi. Tuloimpedanssi voidaan määrätä erikseen kullekin kytkimen asennolle ja siten voidaan kumota vaimenninta seuraavan vahvistinasteen tuloimpedanssin vaikutus vaimentimen tuloimpedanssiin.
Sivuvirtatyypin askelvaimennin toimii siten, että toinen vastuksista on kiinteä ja toinen valitaan kytkimellä. Tämän vaimennintyypin huono ominaisuus on se, että tuloimpedanssi on eri kytkimen eri asennoissa. Kohinaominaisuudet ovat yhtä hyvät kuin tikapuutyyppisessä vaimentimessa.
Etuja potentiometriin katsoen.
Mahdollisuus tehdä vaimennuksesta ja siten myös tulkinnanvaraisesti vahvistuksesta yksilöllisempi kuin tapauksissa lineaarinen tai logaritminen potentiometri äänenvoimakkuuden säätäjinä. Lineaarista potentiometriähän ei tapauksessa juuri koskaan käytetä mutta esim. silloin kun pyritään estämään äänenvoimakkuuden häiritsevyyttä esim. lastenhoitohuoneessa voidaan laskea askelvaimennus kytkentään vastusarvot jotka muuttavat voimakkuutta aluksi voimakkaammin, mutta lopuksi, suurempia äänenpaineita kohti mentäessä hitaammin jolloin lapsi ei niin herkästi heräisi vaikka äiti haluaisikin kuunnella jotain esitystä mitä kaiuttimen kautta esitetään.
Toinen etu on jos äänentoistojäörjestelmässä on pakko vaimentaa kaiuttimelle menevää signaalia kaiutinlinjassa. Tyypillinen potentiometri ei välttämättä kestäisi linjassa liikkuvaa tehoa palamatta, mutta askelvaimentimeen voi kytkeä myös tehovastuksia.
Tšetšeenien ja inguušien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Tšetšeenien ja inguušien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta eli Tšetšeenien ja inguušien ASNT tai Tšetšeno-Ingušetija (, , ) oli autonominen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssa Neuvostoliitossa. Tasavallan pääkaupunki oli Groznyi.
Väestö.
Vuonna 1979 Tšetšeenien ja inguušien ASNT:n asukasluku oli 1 155 805. Väestöstä oli samana vuonna tšetšeenejä 52,9 prosenttia ja inguušeja 11,7 prosenttia.
Historia.
Tšetšeenien ja inguušien ASNT muodostettiin vuonna 1934 Tšetšeenien ja inguušien autonomisesta alueesta. Tuolloin se käsitti nykyisten Tšetšenian ja Ingušian tasavaltojen alueet sekä nykyisin Pohjois-Ossetia-Alaniaan kuuluvan Prigorodnyin piirin. 
Toisessa maailmansodassa Natsi-Saksa valloitti osittain Tšetšeenien ja inguušien ASNT:n vuonna 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin seuraavana vuonna. Stalin syytti tšetšeenejä ja inguušeja yhteistyöstä natsien kanssa, jonka vuoksi vuonna 1944 ASNT lakkautettiin ja tasavallan tšetšeeni- ja inguušiväestö karkotettiin Neuvostoliiton Keski-Aasiaan. 
Tšetšeenit ja inguušit saivat palata kotimaahansa vuonna 1956 ja seuraavana vuonna Tšetšeenien ja inguušien ASNT perustettiin uudelleen. ASNT:n lakkauttamisen jälkeen Pohjois-Ossetian ASNT:aan liitettyä Prigorodnyin piiriä ei kuitenkaan palautettu uudelleen perustetun Tšetšeenien ja inguušien ASNT:n yhteyteen. 
Marraskuussa 1990 Tšetšeenien ja inguušien ASNT antoi suvereenisuusjulistuksen. Toukokuussa 1991 Tšetšenia julistautui itsenäiseksi ja vuonna 1992 Ingušia liittyi osaksi Venäjän federaatiota.
Tšuvassien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Tšuvassien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Tšuvassien ASNT tai Tšuvassian ASNT) oli Neuvostoliitolle kuulunut autonominen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä. Se käsitti nykyisen Tšuvassian alueen.
Tšuvassien autonominen piirikunta perustettiin 14. heinäkuuta 1920 ja siitä tuli Tšuvassian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 21. huhtikuuta 1925. Vuonna 1990 Tšuvassian ASNT antoi suvenerisuusjulistuksen ja muutti nimensä Tšuvassian neuvostotasavallaksi. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen se allekirjoitti Venäjän federaation perustuslain 1992 ja jäi näin suveneriksi tasavallaksi Venäjän yhteyteen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen nationalismi ja kansallistunne on lisääntynyt tšuvassien keskuudessa.
Vuonna 1933 Tšuvassien ASNT:n pinta-ala oli 17 920 km². Samana vuonna tasavallan asukasluku oli 960 500, joista oli tšuvasseja 74,6 prosenttia, venäläisiä 20 prosenttia ja mordvalaisia kaksi prosenttia.
Puukaasu

Puukaasulla tarkoitetaan pyrolyysin tuloksena puusta korkeassa lämpötilassa vähähappisen palamisen avulla tuotettua häkäpitoista kaasua, jota voidaan käyttää polttomoottoreiden polttoaineena. On olemassa myös puukaasukäyttöisiä liesiä.
Puukaasua käytettiin paljon sota-aikana turvaamaan siviililiikenteen polttoaineensaanti. Puukaasua polttoaineena käyttäviä autoja kutsutaan myös häkäpönttöautoiksi. Laitteistoja rakennetaan edelleenkin harrastelijapiireissä, joista yksi tunnetuimpia on Suomen Ekoautoilijat ry.
Historia.
Ensimmäisen puukaasuttimen rakensi Bischof vuonna 1839. Ensimmäisen puukaasutinkäyttöisen ajoneuvon rakensi Thomas Hugh Parker vuonna 1901. Saksassa oli käytössä 500 000 puukaasutinkäyttöistä ajoneuvoa toisen maailmansodan aikana.
Häkäpönttöauto.
Puukaasu palaa auton moottorissa erittäin puhtaasti. Päästöt ovat käytössä alhaisemmat kuin bensiiniä käytettäessä ja vanhankin auton pakokaasut alittavat 0,2 % CO ja 20 ppm HC pitoisuuden ilman katalyyttistä puhdistusta.
Puukaasujärjestelmän hyötysuhde on korkea. Kaasutus hävittää vain noin 25 prosenttia polttoaineen energiasta lämmöksi. Perustuen pitkäaikaisiin käytännön kokeisiin puukaasutinperävaunulla varustettu Lincoln Mark V:n on todettu kuluttavan 1,54 kertaa enemmän energiaa, kuin sama auto kuluttaisi vastaavissa ajo-olosuhteissa bensiinillä ajettaessa. Näin ollen 1 000 kg puuta on todettu korvaavan 385 litraa bensiiniä.
Ennen ajoonlähtöä puukaasutin tulee esilämmittää. Tämä vaatii käytettävästä polttoaineesta riippuen aikaa 5–10 minuuttia. Nopeimmin puukaasutin lämpenee kuivalla puupohjaisella polttoaineella. Hiilikaasutin lämpenee nopeammin. Kun puukaasukäyttöisellä autolla lähdetään liikkeelle teho on aluksi normaalia heikompi mutta saavuttaa järjestelmälle tyypillisen tason viiden minuutin kuluessa liikkeelle lähdöstä.
Nichiren

Nichiren () (16. helmikuuta 1222 – 13. lokakuuta 1282) oli buddhalainen munkki 1200-luvun Japanissa. Hän on nichiren-buddhalaisuuden perustaja. Nichireniin suhtauduttiin ristiriitaisesti hänen elinaikanaan, ja hänet pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan. Vuonna 1271 annetun armahduksen jälkeen hän asettui asumaan Sadon saarelle. Vuonna 1274 hän perusti Yamanashiin Minobun vuorelle temppelin, joka on edelleen nichiren-buddhismin keskeisimpiä paikkoja.
Nichiren vietti ikävuotensa 16:sta 32:een opiskellen useissa japanilaisissa temppeleissä, ja päätyi siihen, että korkein totuus on "Lootus-sutrassa". Vuoden 1260 paikkeilla useita nuoria miehiä oli liittynyt Nichirenin kannattajiksi, ja he levittivät Nichiren-buddhalaisuutta ja kritisoivat hallitsevia buddhalaisuuden suuntauksia. Heitä pidettiin yhteiskunnallisesti epäluotettavina ja vainottiin, ja vuonna 1271 Nichiren määrättiin arestiin. 
Nykyisin Nichiren-buddhalaisuus on useiden koulukuntien kokonaisuus, johon kuuluu myös ns. uususkontoja, kuten Sōka Gakkai.
Ric Flair

Richard Morgan Fliehr (s. 25. helmikuuta 1949 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen entinen showpainija, joka tunnetaan paremmin kehänimellä Ric Flair. Hän on voittanut muun muassa Royal Rumble -tapahtuman vuonna 1992. Flairin ura on kestänyt jo 50 vuotta ja hän on edelleen aktiivinen painissa.
Flair on voittanut maailmanmestaruuksia (NWA, WCW ja WWF/E) toiseksi useammin kuin kukaan muu – yhteensä 16-kertaa. John Cena rikkoi ennätyksen 21. huhtikuuta 2025.
Abhasian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Abhasian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Abhasian ASNT) oli 31. maaliskuuta 1931 Abhasian sosialistisesta neuvostotasavallasta perustettu Neuvostoliitolle kuulunut alue Georgian SNT:ssä. Abhasian ASNT käsitti nykyisen Abhasian tasavallan.
Abhasian aikaisemmin Georgian kanssa tasa-arvoisen aseman mitätöiminen ja Abhasian alentaminen Georgian sosialistisen neuvostotasavallan autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi aiheutti mielenosoituksia.
Bahrainin lippu

Bahrainin lippu on tyypillinen Ison-Britannian rauhansopimusvaltion lippu. Näitä valtioita olivat kaikki Persianlahden alueen šeikkikunnat. Alkujaan Bahrainilla oli tavallinen perinteinen arabišeikkikunnan kokopunainen lippu. 1800-luvulla Iso-Britannia kuitenkin pakotti pienet šeikkikunnat lisäämään kokopunaisiin lippuihinsa valkoisen palkin, jotta niiden laivat erottuisivat punalippuisista merirosvolaivoista. Toistaiseksi ei tiedetä, mikseivät merirosvot vastaavasti lisänneet lippuihinsa valkoista palkkia, jotta heitä olisi luultu bahrainilaisiksi eikä arvattu merirosvoiksi.
Kuvion viisi hammasta edustavat islamin viittä peruspilaria.
Tämä Bahrainin punalippu valkoisella palkilla otettiin käyttöön vuonna 1820, kun Bahrainista tuli Ison-Britannian suojelualue. Vuonna 1861 Bahrainista tuli Ison-Britannian siirtomaa. Vuonna 1932 Bahrainin neliön muotoisesta lipusta tehtiin suorakulmio ja sen tasaisesta valkoisesta palkista tehtiin sahalaitainen. Täten saatiin eroa muiden emiirikuntien, kuten Abu Dhabin ja Ajmanin, lippuihin. Vuonna 1971 Bahrain itsenäistyi ja tästä lipusta tuli itsenäisen Bahrainin lippu.
Richard Møller Nielsen

Richard Møller Nielsen (19. elokuuta 1937 Odense, Tanska – 13. helmikuuta 2014) oli tanskalainen jalkapallovalmentaja, jonka suurin saavutus oli vuoden 1992 EM-kisojen voitto kotimaansa Tanskan jalkapallomaajoukkueen valmentajana. Møller Nielsen ei saanut tunnustusta EM-kisojen voitosta Tanskassa ennen kuin vasta vuonna 2014 kuolemansa jälkeen. Silloin hänet nimettiin tanskalaisen jalkapallon kunniagalleriaan. Kuitenkin englantilainen World Soccer -lehti valitsi Richard Møller Nielsenin vuoden valmentajaksi voittovuonna 1992. Nielsenin arvoa on nostanut suursuosion saavuttanut Sommeren ‘92 -elokuva. Yle on esittänyt elokuvaa nimellä Kesä '92. Se kertoo Tanskan Euroopan mestaruudesta. 
Møller Nielsen pelasi Tanskan pääsarjassa 150 ottelua Odense BK:n riveissä. Tanskan maajoukkueessakin hän esiintyi kaksi kertaa, mutta loukkaantuminen lopetti peliuran.
Kaiken kaikkiaan "Ricardo" valmensi Tanskan maajoukkuetta vuosina 1990–1996. Heinäkuussa 1996 Møller Nielsen siirtyi Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi, ja vaikka arvokisapaikka jäi hänenkin kaudellaan haaveeksi, otti Suomi pitkän harppauksen lähemmäs suurkisoja.
Vuonna 1999 Møller Nielsen jätti Suomen maajoukkueen, ja hän valmensi sittemmin Israelin maajoukkuetta sekä tanskalaista divisioonajoukkuetta Kolding FC:tä.
Richard Møller Nielsen kuoli aivokasvaimeen.
Bangladeshin lippu

Bangladeshin lippu syntyi vuonna 1971 bengalilaisten vapaustaistelijoiden lipusta. Bengalilaiset kävivät intialaisten tukemina lyhyen sodan Länsi-Pakistanin keskushallintoa vastaan. Sodan jälkeen Itä-Pakistan julistettiin itsenäiseksi Bangladeshin valtioksi. Vapaustaistelijoiden lipussa oli vihreällä pohjalla punainen pallo, jossa oli maan kartta keltaisella, mutta tämä ”Kultainen Bengali” -kartta jätettiin pois, koska sen katsottiin turhaan vaikeuttavan lipun piirtämistä ja kääntöpuolelta toteuttamista. 
Punainen vapauden aurinko kuvaa vapaustaistelussa annettua veriuhria. Vihreä taas kuvaa maan rehevyyttä. Punainen aurinko ei ole aivan keskellä lippua, vaan sivussa, jotta lipun liehuessa näyttäisi siltä, että pallo on keskellä. Bengalilaisista 88 prosenttia on muslimeita, ja vihreä kuvaa myös islamia. Vihreä kuvaa myös hedelmällisyyttä ja maan nuoruutta sekä tulevaisuuden uskoa.
Belizen lippu

Belizen lippu on kehittynyt puolueen lipusta. Se on maailman kansallislipuista monivärisin. Belizen lippuna käytettiin vuodesta 1964, jolloin maa sai itsehallinnon, Yhtyneen Kansanpuolueen PUP:n lippua. Maa itsenäistyi lopullisesti vuonna 1981, ja PUP:n lippuun lisättiin kansallisen yhteisymmärryksen merkiksi punaiset raidat. Punaiset raidat ovat peräisin pääoppositiopuolueen, oikeistolaisen Yhtyneen Demokraattisen Puolueen UDP:n lipusta. Lipulla saatiin myös vasemmistolaisen ammattiyhdistysliikkeen tuki, joka oli PUP:n kannalta tärkeä. Näin ollen lippu muistuttaa hieman Laosin lippua. 
Lipussa on keskellä 1800-luvulta peräisin oleva vaakuna. Vaakuna sijaitsee valkoisessa ympyrässä, jota ympäröi laakerinseppele, jossa on 25 lehteä. Vaakunassa seisoo kaksi ristiveristä miestä, mulatti, belizeläisittäin kreoli, ja mestitsi. Tämä kuvaa rotujen sekoittumista Belizessä. Vaakunassa on myös kansallispuu mahonki. Lisäksi vaakunassa on kilpi, jossa on perinteisiä puunhakkuuvälineitä ja purjelaiva. Ne kertovat Belizen perinteisistä elinkeinoista. Vaakunassa lukee latinaksi "Sub umbra floreo", kukoistan varjossa. Lause viittaa Britannian suojelukseen, joka on jatkunut siirtomaavallan päättymisen jälkeenkin. Arkisissa yhteyksissä lippu usein piirretään ilman monimutkaista vaakunaa.
Adžarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Adžarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Adžarian ASNT) oli autonominen neuvostotasavalta Georgian SNT:ssä. Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991 Adžarian ASNT muuttui Adžarian autonomiseksi tasavallaksi, joka on osa Georgiaa (ent. Gruusia).
Etelä-Ossetian autonominen alue

Etelä-Ossetian autonominen alue on Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan kansankomissaarien keskuskomitean 29. huhtikuuta 1922 julkaiseman dekreetin perusteella muodostunut oblast, jonka päähallintopaikaksi määriteltiin Tskhinvali.
20. syyskuuta 1990 paikalliset viranomaiset julistivat autonomisen alueen Etelä-Ossetian sosialistiseksi tasavallaksi "Neuvostoliiton rajojen sisällä", mitä Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan hallitus ei hyväksynyt johtajansa Zviad Gamsahurdian johdolla, vaan julisti 11. joulukuuta 1990 Etelä-Ossetian autonomisen alueen lakkautetuksi.
Etelä-Ossetian sosialistisen tasavallan itsenäistyminen Gruusian sosialistisesta tasavallasta olisi voinut johtaa siihen, että se olisi anonut Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton jäsenyyttä ja tulla tasa-arvoiseksi kaikkien muiden täysivaltaisten neuvostotasavaltojen kanssa.
Iglu

Iglu eli aputiak on perinteinen inuitien käyttämä kupolimainen lumesta rakennettu asumus, jossa asuttiin talviaika tai joka tehtiin tilapäiseksi tukikohdaksi metsästysretkellä. Igluja käytettiin Mackenziejoen suiston ja Labradorin niemimaan välisellä alueella. Kesäisin asumuksena käytettiin hylkeennahkaisia telttoja.
Rakenne ja käyttö.
Iglu rakennetaan harkkomaisista lumilohkareista. Materiaalina parasta on tuulen kovaksi pakkaama lumi, josta voi leikata harkkomaisia kappaleita pitkällä veitsellä. Veitset tehtiin ennen valaanluusta, nykyisin käytetään metalliteriä. Harkot ovat kooltaan noin 60 cm leveitä, 120 cm pitkiä ja 20 cm korkeita.
Iglu rakennetaan harkoista ulkokehältä edeten spiraalimaisesti ylös ja keskelle päin. Harkot veistetään yläpinnaltaan sisäänpäin kalteviksi, jotta saadaan tiivis kupolimainen rakenne. Saumat tiivistetään irtolumella. Kupolin rakenteen lukitsee keskimmäinen harkkokappale, josta hivenen sivulle puhkaistaan ilmanvaihto- ja savuhormina toimiva tuuletusaukko. Kupolissa voi olla ikkuna; kirkas jäälohkare tai hylkeensuolista pingotettu kalvo. Kulkureittinä sisään toimii noin kolmimetrinen ahdas lumesta rakennettu tunneli. Sisäänkäyntitunnelin päähän ripustettiin hylkeennahkainen verho, tai rakennettiin suojaseinä vetoa vähentämään. Kokenut rakentaja pystytti iglun 1–2 tunnissa.
Sisustuksena oli reunoilla makuutasot, lumiset korokkeet, pinnalla puunrisuja ja niiden päällä karibunnahkoja. Keskellä oli tulisija hylkeenrasvan polttamiseen valoa ja ruuan valmistusta varten.
Asuminen.
Yleensä iglussa asui yksi perhe, mutta iglukupoleita myös rakennettiin useita peräkkäin ja yhdistettiin tunneleilla, jotta saatiin asumukset 15–20 hengen perhekunnille.
Asukkaat ja sisällä tapahtuvat toiminnot nostavat sisäilman lämpöä ja ilmankosteutta, joka tiivistyessään lumipintaan jäätyy ja aikaansaa ilmatiiviin, jäisen sisäpinnan. Koska tiivis jääpinta ja lumikerros eristävät hyvin, iglussa on lämmintä. Sisälämpötila voi olla −45 °C pakkasella jopa −7:stä +16 °C:seen, vaikka ainoa lämmönlähde olisi asukkaiden ruumiinlämpö.
Osa inuiteista asui koko talven igluissa, osa puolestaan asui suurimman osan talvesta puoliksi maahan kaivetuissa, maapohjaisissa ajopuusta ja valaanluista rakennetuissa majoissa ja käytti igluja metsästysretkien tilapäismajoitukseen. Igluja on tehty myös nurmiturppaista, kivistä ja puusta.
Beninin lippu

Beninin lippu on panafrikkalainen trikolori, jonka mallina on Ghanan lippu.
Dahomeyn kuningaskunta eli Orjarannikko ajautui 1890-luvulla sotiin alueelle palmu- ja kahviplantaaseja sekä kauppapaikan perustaneita ranskalaisia vastaan. Ranskalaiset kukistivat kuningas Béhanzinin joukot 1894 ja korvasivat silloisen elefanttilipun Ranskan trikolorilla. Alueesta tuli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa. 
Jo ensimmäisen maailmansodan aikaan Ranskan vastainen mieliala yltyi mielenosoituksiksi ja kapinoiksi. Ne nujerrettiin väkivalloin. Toisen maailmansodan heikentämä isäntämaa myöntyi 1946 muuttamaan Dahomeyn aseman Ranskan unioniin kuuluvaksi merentakaiseksi territorioksi. Pakkotyöjärjestelmästä luovuttiin 1952 yleislakon jälkeen ja ensimmäiset poliittiset puolueet syntyivät. Vuonna 1958 Dahomey sai autonomisen tasavallan aseman Ranskan yhteisössä. Ranskan siirtomaajärjestelmän luhistuessa Afrikassa maa itsenäistyi vuonna 1960. 
Dahomeyn lipuksi suunniteltiin panafrikkalainen trikolori, joka tosin eroaa muista siten, että vihreä kenttä on pystyssä tangonpuoleisella laidalla, keltainen ja punainen liehuvat vaakasuorassa. Vihreä kuvaa maan vehreyttä ja toivoa. Punainen ja keltainen kuvaavat vaurautta (afrikkalaista yhtenäisyyttä) ja kansallista rohkeutta (kansallistuntoa). 
Vuonna 1960 valittiin maalle sen ensimmäinen presidentti. Valituksi tullut Hubert Maga kielsi muut puolueet ja ammattiliitot. Vuonna 1963 heimoristiriidat kärjistyivät. Seurasi yleislakko ja sotilasvallankaappaus 1963. Seuraavina vuosina epävakaus jatkuin, ja kymmenessä vuodessa seurasi kahdeksan sotilaskaappausta ja sotilashallitusten kokoonpanot vaihtuivat. 
Vuoden 1972 sotilasvallankaappausta johtanut majuri Mathieu Kérékou, jonka sotilashallitus vakiinnutti maan oloja, julisti maan sosialistiseksi kansantasavallaksi. Hallinnosta vastaavaan vallankumousneuvostoon tuli edustajia maan eri väestöryhmistä ja kustakin osasta. Kansallistaminen koski pankkeja ja avainasemassa olleita teollisuuslaitoksia. Vuonna 1975 valtion nimi muutettiin. Uusi nimi Benin oli neutraalimpi heimoristiriitoja ajatellen kuin aiempi Dahomey. Uusi lippu oli kokovihreä "vallankumouslippu", jonka lipun tangonpuoleiseen yläkulmaan lisättiin vallankumouksen punainen tähti. 
Virallisesta ideologiasta, marxismi-leninismistä luovuttiin 1990 ja monipuoluejärjestelmä sallittiin uudelleen. Aiempi panafrikkalainen trikolorilippu otettiin jälleen maan viralliseksi lipuksi.