tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
San José (1783)

San José oli Espanjan laivaston vuonna 1783 vesille laskettu Purísima Concepción -luokan kolmikantinen 114-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista ja laskettiin vesille vuonna 1783.
Palvelus.
Britannian kuninkaallinen laivaston "HMS Captain" valtasi 14. helmikuuta 1797 aluksen Cabo de São Vicenten taistelussa. Alus saapui 5. lokakuuta Plymouthiin, missä se liitettiin 4. joulukuuta kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS San Josef". Alus oli varusteltavana Plymouthissa kesäkuusta 1799 tammikuuhun 1801.
HMS San Josef.
Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1800 Kanaalin laivastoon päällikkönään Thomas Masterman Hardy. Aluksen päällikkönä oli helmikuusta 1801 alkaen George Eyre ja seuraavan vuoden helmikuusta James Carpenter, kunnes se poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1802.
Alus palautettiin palvelukseen huhtikuussa 1803 vara-amiraali Sir Charles Cottonin lippulaivana päällikkönään Peter Spicer ja kesäkuusta alkaen James Rodd. Aluksen tehtävänä oli osallistua Brestin saartoon. Tammikuusta 1804 alkaen aluksen päällikkönä oli John Dodd ja syyskuusta Tristram Ricketts. Alus oli huhtikuusta elokuuhun 1805 huollettavana Plymouthissa.
Toukokuussa 1806 aluksen päällikkyyden vastaanotti Robert Neve ja tammikuussa 1807 John Cann, kunnes se poistettiin palveluksesta kesäkuussa. Alus siirrettiin modernisoitavaksi ja varusteltavaksi Plymouthiin, mistä se palasi kesäkuussa 1809.
Alus palasi palvelukseen toukokuussa 1809 päällikkönään Richard Dunn. Se osallistui Walcheren purjehdukseen 1809. Neve palasi aluksen päälliköksi toukokuussa 1810 ja vei aluksensa Välimerelle. Helmikuussa 1811 aluksen päällikkyyden vastaanotti Abel Ferris ja toukokuussa John Bowker ja heinäkuussa George McKinley, joka vei aluksen takaisin Britteinsaarille. Maaliskuusta 1812 alkaen aluksen päällikkönä oli Robert Jackson, kun se oli Kanaalin laivaston komentajan amiraali Lordi Keithin lippulaivana helmikuusta huhtikuuhun. Tammikuussa 1813 päällikkönä oli Henry Bouchier, kun alus oli kontra-amiraali Edward Footen lippulaivana huhtikuuhun. Aluksen päällikkönä oli huhtikuusta 1813 alkaen William Stewart, kun se oli kontra-amiraali Sir Richard Kingin lippulaivana Välimeren laivastossa.
Alus osallistui taisteluun Ranskan laivastoa vastaan Toulonin edustalla 5. marraskuuta 1813, jolloin miehistöstä haavoittui kaksi. Alus palasi heinäkuussa 1814 Britteinsaarille, missä päällikkyyden vastaanotti Edward Barnard. Jeffrey Raigerfield vastaanotti huhtikuussa 1815 aluksen päällikkyyden ja alus siirrettiin reserviin heinäkuussa Plymouthissa.
Alus varustettiin huhtikuusta elokuuhun meripalvelukseen Plymouthissa, mutta se pysyi satamassa. Alus varustettiin reserviin maaliskuusta elokuuhun 1822 ja edelleen se varustettiin lippulaivaksi joulukuusta 1831 tammikuuhun 1832. Alus varustettiin Plymouthiin sijoitetusta reservistä vastanneen komentajan alukseksi elokuusta 1836 – helmikuuhun 1837.
Alus palautettiin tammikuussa 1837 palvelukseen Plymouthin tykistökoululaivana. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta vuonna 1846 ja se myytiin romutettavaksi Plymouthissa toukokuussa 1849.
Bafing Makanan luonnonpuisto

Bafing Makanan luonnonpuisto () on luonnonsuojelualue Kayesin alueella Malissa. Sen pinta-ala on 1 764,69 neliökilometriä.
Vuonna 1990 perustettu luonnonsuojelualue sijaitsee Bafingjoen ympäristössä Kayesin alueen Kéniéban, Bafoulabén ja Kitan piireissä. Vuodesta 2002 lähtien se käsittää Koroufingin ja Wongon suojelualueet ja erillisen simpanssiensuojelualueen.
Alue on pinnanmuodostukseltaan kukkuloita, laaksoja ja tasankoa. Sen ilmasto on pohjoisessa sudanilais- ja etelässä sudanilais-guinealaistyyppinen. Kasvillisuus on kuivaa savannia, avointa metsää ja pensaikkoa. Eläinkunta käsittää leijonia, leopardeja, puhveleja, antilooppeja, monia lintulajeja ja apinoita, joihin kuuluu laaja simpanssipopulaatio. Bafingjoen rannoilla elää virtahepoja ja tulva-altaissa krokotiileja. Uhanalaisia lajeja ovat jättiläishirviantilooppi, hyeenakoira ja guineansimpanssi.
Seudun asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, jotka harjoittavat maanviljelyä, karjanhoitoa ja metsien hyödyntämistä. Manantalissa on vesivoimalaitos. Matkailun keskuksena toimii Kouroukoton kylä.
Malin ja Guinean rajaseudulle suunnitellaan Bafing Famélén luonnonsuojelualuetta, joka käsittäisi Bafingin pohjoisvyöhykkeen (2 505,09 neliökilometriä) ja perusteilla olevan Galé Limakolen kaakkoisvyöhykkeen (821,30 neliökilometriä).
San Nicolás de Bari (1769)

San Nicolás de Bari oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Vicente Ferrer -luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Astillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 26. syyskuuta 1767. Alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1769.
Palvelus.
Elokuussa 1769 alus siirrettiin Cartagenasta "Triunfanten" ja "San Lorenzon" kanssa Cádiziin. Se suojasi 10. syyskuuta saattueen Veracruziin. Vuonna 1772 alus teki useita matkoja Välimerellä päällikkönään Alfonso Albuquerque de Guevara. Se muun muassa vaihtoi sotavankeja Algerissa. Aluksen historiasta ei ensimmäisen kymmenen vuoden ajalta ole juuri muuta tietoa ja Winfield olettaakin sen olleen ison osan ajasta reservissä. Alus riisuttiin aseista 1777.
Kesäkuussa 1778 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Justo Riquelme ja lähti heinäkuussa päällikkönään Buenaventura Moreno y Jayme liittyäkseen Cádizissa Córdoban laivastoon. Alus osallistui 23. heinäkuuta 1. Englannin kanaalin sotaretkeen, mistä se palasi 28. joulukuuta Cádiziin. Aluksen päällikkönä oli 28. huhtikuuta 1780 Francisco Morales, kun se oli Juan Tomaseon lippulaivana.
Alus sijoitettiin Havannaan, mistä se osallistui huhtikuussa 1781 Pensacolan sotaretkeen ja 1782 Jamaikan sotaretkeen. Alus lähti 1. kesäkuuta 1783 Havannasta mukanaan 240 000 pesoa Cádiziin, jonne se saapui 20. heinäkuuta. Alus lähti 2. syyskuuta "San Agustínin" ja "San Pedro Ápostolin" kanssa Cádizista Ferroliin, missä se riisuttiin aseista.
Aluksen päällikkönä oli 14. elokuuta 1794 Juan Suarez, kun se oli Cádizissa Basco Moralesin lippulaivana ja myöhemmin Francisco Borjan laivueessa. Alus oli 1795-1796 Cartagenassa, missä se oli telakalla maaliskuussa 1795.
Alus palautettiin palvelukseen 6. helmikuuta 1796 päällikkönään Tomás Geraldino y Geraldino. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 14. helmikuuta 1797 aluksen Cabo de São Vicenten taistelussa, jolloin miehistöstä sai surmansa 58 henkeä mukaan lukien päällikkö Geraldino. Kaatuneiden lisäksi miehistöstä haavoittui 62. Alus saapui 5. lokakuuta Plymouthiin ja amiraliteetti liitti 4. joulukuuta aluksen kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS San Nicolas".
HMS San Nicolas.
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1798 vankilaivana luutnantti William Stylesin valvonnassa. Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1800. Alus palautettiin vankilaivaksi huhtikuussa 1801 luutnantti Edward Collingwoodin valvonnassa ja poistettiin huhtikuussa 1802. Alus oli vankilaivana vielä heinäkuusta 1803 alkaen luutnantti William Alfreyn ja lokakuusta 1804 alkaen luutnantti William Snow'n valvonnassa. Vuonna 1811 tehtävän vastaanotti luutnantti John Mould.
Alus siirrettiin 1814 reserviin ja myytiin 3. marraskuuta 1814 Plymouthissa 3 320 punnalla.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014 – miesten normaalimatka

Miesten ampumahiihdon normaalimatka talviolympialaisissa 2014 käytiin 13. helmikuuta ampumahiihtokeskus Laurassa. Kilpailun voitti ranskalainen Martin Fourcade. Hopealle hiihti Saksan Erik Lesser ja pronssia voitti Venäjän Jevgeni Garanitšev.
Heinäkuussa 2015 uutisoitiin, että kilpailuun osallistunut venäläinen Aleksandr Loginov oli antanut marraskuussa 2013 positiivisen dopingnäytteen. Käryn vuoksi Loginovin tulos hylättiin.
Tulokset.
Jokaisesta sakosta lisätty yksi minuutti loppuaikaan.
Esmee Visser

Esmee Visser (s. 27. tammikuuta 1996) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa 5 000 metrillä Pyeongchangissa 2018 ajalla 6.50,23. Aiemmin samana vuonna hän voitti Euroopan-mestaruuden 3 000 metrillä. Hän saavutti 5 000 metrillä MM-hopeaa 2019. Hän voitti 3 000 metrin Euroopan-mestaruuden jälleen 2020. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 5 000 metrillä ja oli viides 3 000 metrillä.
Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2015. Hän sijoittui 3 000 / 5 000 metrin maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi kaudella 2018−2019.
Gree Electric Appliances

 
Gree Electric Appliances eli Gree Electric Appliances Inc. of Zhuhai () on suuri, Kiinan johtaviin lukeutuva ilmastointilaite- ja kodinkonevalmistaja. Se on kansainvälinen vientiyritys, jolla on liiketoimintaa 160 maassa. Yhtiön keskeisiä tuotemerkkejä ovat Gree, Tosot ja Kinghome. Forbes Global 2000 -listalla (2015) yhtiö oli maailman suurin kodinkonevalmistaja.
 Yritys on laajentanut yritysostolla toimintaansa myös sähköautoteollisuuteen (2016). Gree Electric Appliancesin päämaja sijaitsee Zhuhaissa. Yhtiön osake noteerataan Shenzhenin pörssissä. Enemmistöosakas (emoyhtiö) on Zhuhai Gree Group Co., Ltd.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 364. Se luokiteltiin tällä listalla Kiinan 40. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Vuonna 2016 Gree Electric oli markkina-arvoltaan neljänneksi suurin Shenzhenin pörssiin listautuneista yrityksistä (148,107 mrd. RMB). Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 27,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuoden 2016 liikevaihto oli 15,3 miljardia USD.
Kyyhkysenmäki

Kyyhkysenmäki on asuinalue Lohikosken kaupunginosan kaakkoispuolella Jyväskylässä. Alue koostuu enimmäkseen 1940- ja 1950-luvuilla rakennetuista omakotitaloista. Kyyhkysenmäen läheisyydessä sijaitsevat Seppälän alueen palvelut sekä Lahjaharjun hautausmaa.
Historiaa.
1920- ja 1930-luvuilla alueelle rakennettiin työläistaloja, joista osa on vielä jäljellä. Jälleenrakennuskaudella 1940- ja 1950-luvuilla valmistui suurin osa alueen taloista. Kyyhkysenmäellä on tehty myös täydennysrakentamista 1960–2010-lukujen aikana.
Shahr-e Babak

Shahr-e Babak (myös Shahr-e Bābak, Shahr-i-Bābak, ja Shahr Bābak) on erittäin vanha kaupunki Kermānin maakunnassa Iranissa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan sen väkiluku oli 43 916. Perheitä oli 10 401.
Sijainti.
Shahr-e Babak sijaitsee Kermanin maakunnan länsiosassa Iranissa. Sen itäpuolella on Rafsanjan, sen eteläinen raja on Sirjan ja pohjoiseen ja länteen on yhteiset rajat Yazdin maakunnan kanssa. Shahr-e Babak on yksi Iranin vanhimmista kaupungeista, ja sen perustaja on sanottu olevan Ardeshir Babak. Shahr-e Babakissa on monia kyliä, kuten Eshkoor, Barfeh, Hesarooyeh, Sohrab, Estabragh, Riseh ja Paghaleh.
Herzog (kirja)

 
Herzog ("Herzog") on yhdysvaltalaisen kirjailijan Saul Bellow'n romaani vuodelta 1963. Sen on suomentanut Pentti Saarikoski, ja suomennoksen on julkaissut Tammi. 
Suomennoksen ensimmäinen painos ilmestyi Keltaisessa kirjastossa vuonna 1965, sittemmin se on ilmestynyt Kurki-sarjassa ja Tammen klassikkopokkarit -sarjassa. Saarikosken suomennosta on kritisoitu, kuten H. K. Riikonen huomauttaa.
Romaani kertoo historian professori Moses Elkanah Herzogista, joka ajauduttuaan umpikujaan ja sieltä noustuaan alkaa kirjoittaa kirjeitä niin lähipiirille, ystäville kuin julkisuudenhenkilöillekin.
Teos sai vuonna 1965 National Book Award for Fiction -palkinnon ja Prix Internationalin. "Time"-lehti on nimennyt sen niiden sadan parhaan englanninkielisen romaanin joukkoon, jotka ovat ilmestyneet "Timen" ilmestymisaikana.
Omaelämäkerrallisia aineksia.
Herzog kuvastaa monin tavoin Saul Bellow'n omaa henkilöä. Sekä Herzog että Bellow viettivät lapsuutensa Kanadassa, heidän isänsä olivat Venäjältä Pietarista emigroituneita salakuljettajia. Molemmat ovat juutalaisia, asuivat pitkään Chicagossa ja olivat eronneet kaksi kertaa (kirjaa kirjoitettaessa, myöhemmin avioeroja tuli lisää). Herzog on lähes samanikäinen kuin Bellow tämän kirjoittaessa romaania. Valentine Gersbachin henkilöhahmo perustuu Bellow'n pitkäaikaiseen ystävään Jack Ludwigiin, jolla oli suhde Bellow'n toisen vaimonsa Sondran kanssa. Ramona taas perustuu ranskan kielen professori Rosette Lamontiin, jonka kanssa Bellow seurusteli erottuaan toisesta vaimostaan Sasha Tschacbasovista. Sekä Lamont että Ludwig kirjoittivat "Herzogista" arvostelun mainitsematta omaelämäkerrallisia aineksia, jälkimmäinen kehui sitä "merkittäväksi läpimurroksi".
Kun Bellow'lta kysyttiin yhtäläisyyksistä, hän vastasi: "Minusta sellaiset asiat eivät ole olennaisia. Ne ovat pikku juttuja todellisuudesta, joka on "epäpuhdas", annetaan sen olla. Olkaamme sitä suurempia."
Wuliangye Yibin

Wuliangye Yibin (Wuliangye Yibin Co., Ltd) on kiinalainen, vuonna 1950 perustettu alkoholivalmistaja. Se tunnetaan suurena baijiun valmistajana; yhtiön viinojen pääbrandi on Wuliangye. Alkoholin lisäksi konserniyhtiö (Wuliangye Group Co., Ltd.; aiempi Yibin Wuliangye Distillery) valmistaa tarkkuusmuovituotteita ja autonosia sekä toimii elektroniikan, logistiikan ja liikenteen alueella sekä muilla näihin liittyvillä liiketoiminta-alueilla. Wuliangye Yibinin ja koko konsernin päämaja sijaitsee Yibinissa. Wuliangye Yibin -yhtiön osake noteerataan Shenzhenin pörssissä. Konsernin emoyhtiö on valtiollinen Yibin State-owned Assets Operation Co Ltd.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1106. Vuonna 2016 Wuliangye Yibin oli vuonna 2016 markkina-arvoltaan viidenneksi suurin Shenzhenin pörssiin listautuneista yrityksistä (130,885 mrd. RMB). Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 23,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja vuoden 2016 liikevaihto 3,4 miljardia USD.
Sirkkalinnut

Sirkkalinnut (Locustellidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Monet heimon lajeista luokiteltiin aiemmin kuuluviksi kerttujen tai timalien heimoon. Heimon taksonomia on vielä osittain epäselvä, eikä sitä aina pidetä monofyleettisenä. Luokitus voi todennäköisesti vielä muuttua geneettisten tutkimusten seurauksena. BirdLife Suomen luokittelussa sirkkalintuihin kuuluu 13 sukua ja 57 lajia.
Sirkkalintuja tavataan vanhasta maailmasta eli Euroopasta, Aasiasta ja Afrikasta. Niiden elinympäristöä ovat pensaikot ja ruohomaat. Väritykseltään sirkkalintulajit ovat usein ruskeita ja höyhenpuvussa on tummempia juovia.
Magui

Magui on Senegalin sivujoen Kolimbinén muodostama järvi Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 247,4 neliökilometriä ja syvyys kolmesta kuuteen metriä.
Kuivan savannin keskellä sijaitseva Magui on kasvillisuudeltaan ja eläimistöltään poikkeuksellisen rikas. Se on tärkeä muuttolintujen pysähdyspaikka, jonka lajistoon kuuluvat muun muassa heinätavi, jouhisorsa, pronssi-iibis ja ruskohaikara. Järvellä harjoitetaan maanviljelyä, karjanhoitoa, kalastusta ja keräilyä. Se sai Ramsar-alueen statuksen vuonna 2004.
CRRC

CRRC on kiinalainen, maailman suurin vetureita sekä rautatie- ja metrovaunuja valmistava konserniyhtiö. Konserni rakentaa myös moottoreita ja tuulivoimaloita sekä muita kulkuvälineitä. CRRC:n päämaja sijaitsee Pekingissä, mutta yhtiöllä on tehtaita monella paikkakunnalla; tytäryhtiöitä on kaikkiaan 46. Yhtiö on rakentanut rautatiekalustotehtaan myös Malesiaan ja ostanut Argentiinasta sikäläisen "Emprendimientos Ferroviarios" -vaunutehtaan Yhtiön palveluksessa on yli 180 000 työntekijää. CRRC:n osake noteerataan sekä Shanghain että Hongkongin pörssissä. Enemmistöomistaja on Kiinan valtio.
Yhtiö tulkitsee Kiinassa vuonna 1881 ensimmäisen, "Kiinan raketiksi" nimetyn höyryveturinsa valmistaneen "Xugezhuangin konepajan" (Xugezhuang Machinery Works) historiansa lähtökohdaksi. Uudemman kehityksen taustalla on vuonna 1986 muodostettu "China National Railway Locomotive &amp; Rolling Stock Industry Corporation" -yhtiö, joka vuonna 2000 jaettiin kahtia perustamalla "China CNR Corporation" ja "CSR Corporation Limited". Vuonna 2009 CNR listautui pörssiin. Yhtiöt yhdistettiin jälleen kesäkuussa 2015, kun CRRC muodostettiin.
CRRC ja sen edeltäjät ovat voittaneet erittäin suuria tarjouskilpailuja tai hankkeita ulkomailla niin Intiassa, Lontoossa, Valko-Venäjällä, Indonesiassa kuin Yhdysvalloissakin. CRRC valmistaa junat Indonesian suurnopeusjunahankkeeseen.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 235. Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 42,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja vuoden 2016 liikevaihto 34,2 miljardia USD.
Reposaaren seurakunta

Reposaaren seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Reposaaren alueella Porissa.
Historia.
Reposaaren alue erotettiin Ulvilasta Porin satama-alueeksi jo vuonna 1604, mutta siitä tuli rukoushuonekunta Porin seurakunnan alaisuudessa vasta vuonna 1876, joina aikoina Porin seurakunta lopullisesti erotettiin Ulvilan seurakunnasta. Reposaaresta tuli itsenäinen emäseurakunta 1929, mutta se säilytti yhtenäisen talouden Porin kanssa. Vuonna 2015 Reposaaren seurakunta yhdistyi yhdessä Pihlavan seurakunnan ja Ahlaisten seurakunnan kanssa uudeksi Meri-Porin seurakunnaksi.
Pihlavan seurakunta

Pihlavan seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Pihlavan alueella Porissa.
Historia.
Vuonna 1961 jaettiin Porin maa- ja kaupunkiseurakunta Keski-Porin, Länsi-Porin ja Pihlavan seurakunniksi. Pihlavan seurakuntaan kuului Porin pohjoisosa. Vuonna 2015 Pihlavan seurakunta yhdistyi yhdessä Reposaaren seurakunnan ja Ahlaisten seurakunnan kanssa uudeksi Meri-Porin seurakunnaksi.
Jani Nurkkala

Jani Nurkkala (s. 31. tammikuuta 1997 Ruukki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. 
Ura.
Nurkkala on Raahe-Kiekon kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin, josta Nurkkala siirtyi 15-vuotiaana Kiekko-Laserin C-nuoriin kaudeksi 2012–2013. Hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Matias Mustosen kanssa sekä C-nuorten SM-sarjassa 17 osumallaan että C-nuorten Mestiksessä 19 osumallaan. Kaudeksi 2013–2014 Nurkkala siirtyi JYPiin, mutta kesken kauden hän palasi kuitenkin Oulun Kärppiin ja siirtyi seuran B-nuoriin. Kaudella 2014–2015 Nurkkala oli joukkueen paras maalintekijä 20 osumallaan.
Kaudeksi 2016–2017 Nurkkala siirtyi pelaamaan A-nuorten SM-liigaa Mikkelin Jukureihin, jotka nostettiin sarjaan seuran miesten joukkueen saatua paikan SM-liigasta. Hän jakoi Jukureiden sisäisen pistepörssin voiton Mikael Vasaran ja Tatu Vihavaisen kanssa tehoilla 14+21=35. Kaudella 2017–2018 Nurkkala oli Jukureiden paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Perttu Kiesilän kanssa tehoilla 16+15=31. Hän debytoi samalla kaudella myös Jukureiden SM-liigajoukkueessa, jossa Nurkkala pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 16. helmikuuta 2018 Kalevan Palloa vastaan. Nurkkala merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Valtteri Hotakaisen ja Ilmari Pitkäsen viereen. Nurkkala sai ottelussa jääaikaa 8.37 minuuttia.
Nurkkala siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Kalmar HC:hen. Hän pelasi siellä vain yhden ottelun, kunnes Nurkkala siirtyi lokakuussa 2018 sarjatasoa alemmas HockeyTvåan-joukkue Ulricehams IF:ään. Neljän siellä pelatun ottelun jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin kauden 2018–2019 loppuun. Nurkkalan kausi jäi hieman rikkonaiseksi loukkaantumisen vuoksi.
Kaudeksi 2019–2020 Nurkkala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajokeen. Hän oli pudotuspeleissä neljällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jere Espon kanssa.
Ville Räsänen (yleisurheilija)

Ville Räsänen (s. 18. maaliskuuta 1977) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän sijoittui hopealle alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1999 ennätystuloksellaan 78,36. Räsänen edustaa Pyhäselän Urheilijoita ja häntä on valmentanut Jarmo Hirvonen.
Powszechny Zakład Ubezpieczeń

PZU eli Powszechny Zakład Ubezpieczeń S.A. on puolalainen täyden palvelun vakuutusyhtiö, jonka päämaja sijaitsee Varsovassa. Yhtiö on perustettu vuonna 1803. PZU:n osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka WIG20-osakeindeksissä yhtiön osake on painoarvoltaan kolmanneksi merkittävin osake (13. helmikuuta 2018 paino 11,8 %). Yhtiö on yksi suurimpia rahoitusalan yrityksiä Puolassa ja itäisen Keski-Euroopan alueella.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1026. Se luokiteltiin tällä listalla Puolan kolmanneksi suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön markkina-arvo oli 8,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 6,38 miljardia USD (2016).
&lt;br clear=left&gt;
Urheilu-Suomi

Urheilu-Suomi on Saimaa-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 22. joulukuuta 2017. Yhtyeen keulahahmo Matti Mikkola on ottanut musiikillisia vaikutteita 1980-luvun tietokonepeleistä ja televisiosarjoista, kuten Commodore 64:stä ja Ritari Ässästä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan yhdeksännellä sijalla, ja nousi toisella listaviikollaan kahdeksannelle sijalle.
Taustaa.
Yleisradio oli tilannut Mikkolalta tunnuskappaleen saman nimiseen dokumenttisarjaan tietyillä ehdoilla, mikä ei sävellystyön edetessä tyydyttänyt Mikkolaa. Kappale sattuikin syntymään vapautuneesti musiikkibisnekseen turhautuneissa tunnelmissa, vaikka hän halusikin tehdä musiikkia mieluummin Saimaa-yhtyeen kanssa kuin yksin. Mikkola viestitti dokumenttisarjan tekijöille, että ”jos oltaisiin Ruotsissa tai Norjassa, sarjan musiikin tekisi joku indiebändi.” Ylen väki piti ehdotusta niin ikään hyvänä, ja Mikkola päätyi säveltämään tunnuskappaleen lisäksi kokonaisen soundtrackin Saimaan kanssa.
Musiikin tekeminen urheilu edellä oli Mikkolasta kiehtova ja naurattava ajatus, jota hän kommentoi seuraavanlaisesti:
Erik Arppe

Erik Reinhold Arppe (27. huhtikuuta 1892 Helsinki – 7. elokuuta 1977 Tampere) oli suomalainen taiteilijanimiä "Eric Reinhold" ja "Lapin Noita" käyttänyt taikuri. Hän toimi myöhemmin myös parturina Kemijärvellä. 
Arppe kiinnostui jo lapsena taikatempuista nähtyään ulkomaisten taikureiden esityksiä. Hän sai sitten 1909 taikatemppujen tekoon yksityisopetusta "Tohtori Faust" taiteilijanimeä käyttäneeltä tanskalaissyntyiseltä Christian Lind-Hansenilta jolla oli taikavälinekauppa Helsingissä. Omat esityksensä Arppe aloitti 1911 eräässä helsinkiläisessä elokuvateatterissa. Hän sai vielä ideoita uusiin taikatemppuihin vuonna 1912 Helsingissä Maxim-elokuvateatterissa esiintyneeltä tunnetulta illusionistilta Chevalier Ernest Thornilta.
Arppe käytti ensimmäisen maailmansodan jälkeen taiteilijanimeä "Eric Reinhold". Hänen tunnetuin taikatemppunsa oli ilmaan kohoava "Phantom"-niminen nainen ja tämä temppu oli hänen ohjelmassaan vuosina 1924–1934. Frakkia esiintymisasunaan käyttäneen Arppen temppuja pidettiin nerokkaina ja loppuun saakka viimeisteltyinä.
Arppe muutti 1924 Helsingistä Kemijärvelle ja perusti sinne parturiliikkeen. Hän meni 1926 naimisiin romaniheimoon kuuluneen Fanni Flinkin kanssa joka toimi sitten kampaajana Arppen liikkeessä. Vuonna 1934 Arppella oli parturi- ja kampaamoliike myös Rovaniemellä hotelli Lipposen alakerrassa. Arppe joutui lopettamaan taikuriesiintymisensä kun hänen taikurivälineistönsä tuhoutui Lapin sodan aikana syksyllä 1944 Kemijärvellä. Sotien jälkeen Arppe piti vaimonsa kanssa parturi- ja kampaamoliikettä Kemijärvellä Annaliisankadun varrella Vahtolan talossa jossa heillä oli myös asunto. 
Arppe tutustui 1950-luvun alussa taikuri Solmu Mäkelään ja liittyi alan harrastajien vuonna 1945 perustaman Suomen Taikapiirin jäseneksi. Hän hankki uusia taikurivälineitä ja esitti taikatemppujaan alan kansainvälisissä kokouksissa Itävallassa elokuussa 1958 ja 1967 Baden-Badenissa tyyliteltyyn lapinpukuun pukeutuneena. Kemijärvellä Arppe harrasti myös näyttelemistä ja oli mukana paikallisen VPK:n torvisoittokunnassa.
Vahtolan talo jossa Arppen liike ja asunto sijaitsivat tuhoutui tulipalossa kesäkuussa 1970. Talon ulkorakennuksessa säilyi kuitenkin jonkin verran Arppen taikurivälineistöä ja taikurilehtiä. Vaimonsa kuoltua vuoden 1970 lopulla Arppe muutti Kemijärveltä Turkuun. Hän kuoli Tampereella elokuun alussa 1977 ollessaan tulossa käymään Kemijärvellä. Kemijärven kotiseutumuseon kokoelmissa on Arppen parturintuoli sekä hänen tulipalolta säästynyttä taikurivälineistöään.
Einar Hagman

Einar August Hagman (22. marraskuuta 1887 Vöyri – 1. elokuuta 1963 Vaasa) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija. Hän työskenteli Vaasassa ilmestyneessä "Vasabladet"-lehdessä vuosina 1906–1955, ja kirjoitti siihen pakinoita nimimerkillä ”Neger”. Lisäksi hän kirjoitti näytelmiä Wasa Teaterille. Toinen Hagmanin käyttämä nimimerkki oli ”Masque”.
Einar Hagmanin puoliso oli Gertrud Atalida Ingman. Heidän poikansa oli toimittaja Kaj Hagman, joka julkaisi isänsä pakinoista toimittamansa kirjan "Ur dagboken" vuonna 1981.
Bayonetta 2

Bayonetta 2 on Platinum Gamesin kehittämä ja Nintendon julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu Wii U:lle vuonna ja Nintendo Switch -alustalle vuonna .
Peli on seuraaja vuoden 2009 pelille "Bayonetta".
Vastaanotto.
Pelin Wii U -versio on saanut täydet 10/10 pistettä GameSpotin arvostelussa.
Fisher-Price

Fisher-Price on yhdysvaltalainen leikkikalujen valmistaja. Vuodesta 1993 se on ollut Mattelin tytäryhtiö.
Yrityksen perustivat vuonna 1930 Herman Fisher, Irving Price, Margaret Evans Price ja Helen Schelle. Margaret Evans Price oli lastenkirjojen kuvittaja, ja monet lelut perustuivat hänen piirroksiinsa. Irving Price oli hänen aviomiehensä, joka jäi eläkkeelle sekatavarakaupasta. Helen Schellellä oli oma pieni lelukauppa. Fisher oli toiminut pelikaupan tuotanto-, myynti- ja markkinointitehtävissä.
Ensimmäiset lelut tehtiin metallista ja puusta, mutta 1940-luvun lopussa Fisher-Price oli ensimmäinen valmistaja, joka siirtyi tekemään leluja muovista. 
Eräs tunnetuimmista Fisher-Pricen leluista on "Rock-A-Stack", jossa pinotaan erikokoisia ja värisiä muovirenkaita kokojärjestykseen keinuvalle alustalle. 
Herman Fisher jäi eläkkeelle vuonna 1966 ja Quaker Oats Company osti Fisher-Pricen vuonna 1969.
1980-luvun lopussa yritys tuotti tappiota. Se irtosi Quaker Oats Companystä ja listautui pörssiin 1991. Yrityksen taloutta parannettiin siirtämällä tuotantoa ulkomaille. Vuonna 1993 Fisher-Price fuusioitui Mattelin kanssa, jonka siihenastisesta liikevaihdosta yli puolet oli liittynyt Barbieen. 
2010-luvulla on vanhoista muovileluista löytynyt myrkyllisiä aineita.
Ryssjeholmen

Ryssjeholmen on saari Espoossa Finnoon saaristossa. Se kuuluu Kaitaan kaupunginosaan.
Ryssjeholmen sijaitsee Ryssjeholmsfjärdenin merialueen keskellä puolisen kilometriä Suomenojan pienvenesatamasta etelään. Saaren pinta-ala on noin kuusi hehtaaria ja sen pituus lounaasta koilliseen on kuutisen sataa metriä ja etelä–pohjoissuuntainen leveys enimmillään noin 150 metriä. Lähes koskematon Pirisaari sijaitsee Ryssjeholmenin koilliskärjestä noin sata metriä pohjoiseen. Suomenlahden avomeri sijaitsee Ryssjeholmenista katsottuna kaakkoon.
Ryssjeholmen on jaettu yksityisomistuksessa oleviin huvilatontteihin ja se on varsin metsäinen. Maastoltaan saari on pääosin loivapiirteistä kallio- ja moreenimaata. Saaren pohjoisrannan edustalla on ruovikkoa, etelärannan tervaleppälehdon edustalla on merenrantaniittyä. Suuri osa etelärannasta on kesähuviloiden piha-aluetta keskipäivän aurinkoon avautuvine hiekkarantoineen. Kasvillisuustyypiltään saari on kuusi- ja mäntyvaltaista tuoretta kangasta, eteläosa on hieman pohjoisosaa rehevämpää.
Ryssjeholmenin rakennuskanta liittyy 1900-luvun alussa kukoistaneeseen huvilakulttuuriin. Saaren huvilat on rakennettu pääosin 1910- ja 1920-luvuilla. Niiden arkkitehdit ovat enimmäkseen tuntemattomia; Vesteruddin huvilassa on tosin nähtävissä Lars Sonckin arkkitehtuurille tyypillisiä piirteitä. Saaren itäkärjessä sijaitsee jyrkkäseinäinen kivikummeli.
Ryssjeholmenin nimen taustalla on kalastusväline ryssja, suomeksi rysä. Erillistä suomenkielistä nimeä saarelle ei ole annettu.
Istanbulin lentoasema

Istanbulin lentoasema (; IATA: IST, ICAO: LTFM) on kansainvälinen lentoasema Arnavutköyn piirissä Istanbulissa Turkissa. Lentoasema avattiin 29. lokakuuta 2018. Suurin osa Istanbul-Atatürkin kansainvälisen lentoaseman matkustajaliikenteestä on siirtynyt tälle kentälle. Lentoaseman ensimmäisen vaiheen valmistuttua matkustajakapasiteetti on 90 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Kaikkien vaiheiden valmistuttua matkustajakapasiteetti nousee 200 miljoonaan vuodessa.
Anna Netšajevskaja

Anna Aleksandrovna Netšajevskaja (, s. 21. elokuuta 1991) on venäläinen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti. 
Netšajevskaja saavutti pronssin naisten 4 × 5 kilometrin viestissä Korean talviolympialaisissa 2018. Samoissa kilpailuissa hän oli yhdistelmäkilpailun kymmenes. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti viestissä pronssia sekä sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi.
Nuorten MM-kilpailuissa Netšajevskaja saavutti viestihopeaa 2011. Universiadeissa 2017 hän saavutti kultaa takaa-ajokilpailussa ja viestissä sekä hopeaa 5 ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa.
Netšajevskaja kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rybinskin viestissä helmikuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 29:s Tour de Skihin kuuluneessa Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2015. Parhaimmillaan hän on ollut kahdestoista Tour de Skin 2018–2019 kokonaiskilpailussa. Viimeisen etapin osuusajoissa hän oli tuolloin neljäs, mikä oli hänen ensimmäinen top 10 -sijansa maailmancupissa.
Félou

Félou on 15,5 metriä korkea koski Senegaljoessa Malissa. Se sijaitsee Kayesin piirin Hawa Dembayan kunnassa 15 kilometriä Kayesin kaupungista kaakkoon.
Epäsäännöllisten kiviportaiden muodostama moniuomainen koski hiidenkirnuineen on yksi Kayesin alueen matkailunähtävyyksistä. Se muodostaa luonnollisen esteen joella tapahtuvalle liikennöinnille, minkä johdosta ranskalaiset siirtomaavalloittajat rakensivat vuonna 1885 lähistölle Médinen linnoituksen. Paikan historiasta muistuttaa Senegalin kuvernöörille Louis Faidherbelle omistettu kivipaasi.
Kosken ohi johtavassa kanavassa sijaitsee vuonna 1927 valmistunut Länsi-Afrikan ensimmäinen vesivoimalaitos. Vuonna 1992 uudistetun voimalan kapasiteetti oli 600 kilowattia. Uuden voimalaitoksen rakentaminen alkoi vuonna 2009 ja se valmistui vuonna 2014. Sen kapasiteetti on 60 megawattia. Laitos tuottaa sähköä Senegaljoen yhteistyöjärjestön jäsenmaille Malille, Mauritanialle ja Senegalille.
Féloun yläpuolella sijaitsee Gouinan vesiputous, jonne myös rakennetaan vesivoimalaitosta.
Quaker Oats Company

Quaker Oats Company on yhdysvaltalainen elintarvikealan yritys, joka on ajoittain toiminut muillakin aloilla. Se yhdistyi Pepsin kanssa vuonna 2001. Yrityksellä ei ole, eikä ole ollut, mitään tekemistä kveekarien kanssa.
Ohiolainen kaurahiutaleita valmistanut mylläri Henry Seymour rekisteröi vuonna 1877 tuotemerkikseen kveekarin (Quaker), koska koki kveekarien arvojen kuvaavan valmistamiaan kaurahiutaleita. Henry Parsons Crowell osti vuonna 1881 yrityksen, ja sen arvokkaan tuotemerkin. Useita myllyjä liittyi yhteen yhtiöksi, joka otti 1901 nimekseen Quaker Oats Company. Se kokeili markkinoinnissaan monia ennennäkemättömiä asioita kuten kuluttajapakkaukseen painettuja leivontaohjeita.
1890-luvun lama oli hankalaa aikaa monille elintarvikeyhtiöille, mutta Henry Parsons Crowell onnistui markkinoimaan kaurapuuroa ravitsevana ja edullisena aamiaisruokana.
Quaker Oats osti leluyhtiö Fisher-Pricen vuonna 1969 ja irrotti sen erilliseksi pörssiyhtiöksi vuonna 1991.
Vaikka puuroaineiden ja aamiaismurojen kulutus väheni 1900-luvun lopulla, Quaker Oats teki edelleen hyvää tulosta myymällä muropatukoita. Pepsi osti Quaker Oatsin vuonna 2001, ja sai näin haltuunsa urheilujuomamerkin Gatorade.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten normaalimatka

Naisten ampumahiihdon normaalimatka talviolympialaisissa 2014 käytiin 14. helmikuuta ampumahiihtokeskus Laurassa. Kilpailun voitti valkovenäläinen Darja Domratšava. Hopealle hiihti Sveitsin Selina Gasparin ja pronssia voitti Valko-Venäjän Nadzeja Skardzina.
Venäläiset Olga Zaitseva (kilpailussa 15.) ja Jana Romanova (kilpailussa 53.) hylättiin myöhemmin dopingrikkeiden vuoksi.
Gouina

Gouina on 15 metriä korkea ja 500 metriä leveä vesiputous Senegaljoessa Malissa. Se sijaitsee Kayesin piirin Diamoun kunnassa 75 kilometriä Kayesin kaupungista kaakkoon.
Paksun kvartsiittikerroksen muodostamat komeat putoukset ovat yksi Kayesin alueen matkailunähtävyyksistä. Niitä ympäröi Bagoukon suojelumetsä monine eläinlajeineen. ”Laulavilla putouksilla” järjestetään tammikuussa vuotuinen kulttuurifestivaali.
Senegaljoen yhteistyöjärjestö suunnittelee Gouinan putouksille säännöstelypatoa ja vesivoimalaitosta, jonka kapasiteetti on 140 megawattia ja vuosituotanto 620 gigawattituntia. Projektin toteutuksesta vastaa Manantalin ja Féloun voimaloita hallinnoiva Société de Gestion de l’Energie de Manantali (SOGEM).
Tulkarm

Tulkarm on kaupunki Palestiinalaishallinnon hallitsemalla Palestiinan Länsirannalla. Vuonna 2016 sen asukasluku oli arviolta 60 173.
Maantiede.
Tulkarm kuuluu maantieteellisesti Länsi-Palestiinan rannikkotasankoon. Israeliin kuuluva satamakaupunki Netanya siajitsee noin 18 kilometriä Tulkarmista länteen ja toisessa suunnassa kohoavat Samarian kukkulat. Tulkarmin korkeus merenpinnasta on noin 105 metriä ja alue tunnetaan hedelmällisenä maatalousalueena.
Historia.
Monet varhaiset muslimimaantieteilijät ja matkailijat eivät maininneet Tulkarmia teoksissaan lainkaan. Varhaisin varma maininta kaupungista on vasta vuodelta 1264-5, jolloin mamelukkihallitsija Baibars jakoi sen kahden emiirinsä kesken. Nimi Tulkarm on johdettu mahdollisesti arameankielisestä paikannimestä "Tur Karma", jota on mahdollisesti käytetty nykyisestä Tulkarmista ennen arabian kielen leviämistä. Vuonna 1548-9 Tulkarmissa mainitaan olleen 190 kotitaloutta ja saman vuosisadan lopulla 156. Historialliset lähteet eivät muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta mainitse kaupunkia 1600- ja 1800-lukujen välillä.
Tulkarm alkoi kasvaa 1800-luvun lopussa. Vuonna 1892 siitä tehtiin Nabluksen sancakiin kuuluneen kazan hallinnollinen pääkaupunki. Osmanien valtakunnanasiapaperit ja matkailijoiden kertomukset antavat kuvan kasvavasta kaupungista, jonka rakennukset tehtiin kivestä ja vesihuolto saavutettiin putkilla. Kaupungin kautta kulki Lyddan ja Haifan välinen rautatie. Kaupungissa oli myös useita valtion viranomaistahojen rakennuksia, kuten kouluja ja ensimmäisen maailmansodan lopulla osmanien 8. armeijan päämaja. Tulkarmin asukasluku vuonna 1937 oli 6 000 ja Israelin itsenäisyyssodan jälkeen sen asukaslukua kasvattivat palestiinalaispakolaiset. Vuosien 1948 ja 1967 välillä kaupunki kuului Jordanian hallitsemaan Länsirantaan, jonka Israel miehitti kuuden päivän sodassa. Israel luovutti Tulkarmin hallinnon Palestiinalaishallinnolle maaliskuussa 2005. Israel vetäytyi kaikkiaan viidestä palestiinalaiskaupungista ja Tulkarm oli aikajärjestyksessä Palestiinalaishallinnolle luovutetuista kaupungista toinen heti Jerikon jälkeen.
Väestö.
Vuoden 2016 arvion mukaan Nabluksen asukasluku oli 60 173. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 50 838. Tulkarmin väestön valtaosa on sunnimuslimeja, mutta kaupungissa on myös pieni kristitty vähemmistö. Tulkarmin pakolaisleiri on perustettu vuonna 1950 ja sen vain noin 0,18 km² kokoisella alueella asuu yli 21 000 palestiinalaista.
Dawei

Dawei (burmaksi: ထားဝယ်မြို့ (hta: wai mrui), äännetään [dəwɛ̀ mjo̰]; moniksi: ဓဝဲါ, [həwài]; thaiksi: ทวาย (Thawai), äännetään [tʰā.wāːj]) on kaupunki Tanintharyissa, eteläisessä Myanmarissa. Se on Tanintharyin pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan Daweissa asui 80 117 asukasta.
Historia.
Mon- ja thaimerenkulkijoiden tiedetään asuneen Daweissa ainakin 1500-luvulta asti. Vuodesta 1751 Dawei toimi Ajutthajan keisarikunnan pienenä satamana. Siamin ja Myanmarin hallinnot hallitsivat aluetta eri aikakausina. Vuonna 1826 Britannia valtasi Dawein. Britit kutsuivat kaupunkia Tavoyksi.
Vuoden 1983 väestönlaskennan mukaan Daweissa asui tuolloin 69 882 asukasta.
2010-luvun taloushanke.
Dawei-hankkeessa Daweista on tarkoitus tehdä erityistalousalue, jonka pinta-ala on mahdollisesti 196 neliökilometria. Rakentamisen oli tarkoitus alkaa vuonna 2016 ja hankkeen valmistua vuoteen 2022 mennessä. Suunnitelman mukaan Daweihin rakennetaan syvänmerensatama ja Thaimaahan kulkeva moottoritie. Vuoden 2015 lopussa hankkeen takia oli pakkolunastettu maata paikallisilta ihmisiltä ja hakattu metsää. Japani (vuodesta 2012) ja Thaimaa rahoittavat hanketta.
Suunnitelman mukaan Daweista tulee Kaakkois-Aasian suurin talousalue ja satama kilpailee Singaporen sataman kanssa. Armeijan johtaja Min Aung Hlaing on kotoisin Daweista ja hän on käynyt neuvottelemassa hankkeelle ulkomaisia sijoituksia.
Giánna Terzí

Giánna Terzí (joskus myös "Yianna Terzi", , s. 7. toukokuuta 1980 Thessaloniki, Kreikka), on kreikkalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Óneiró mou”.
Elämä.
Terzí syntyi 7. toukokuuta vuonna 1980 Thessalonikissa, Kreikassa. Hän on kreikkalaisen poplaulajan Paschális Terzísin tytär. 20-vuotiaana hän muutti Ateenaan tavoitellen musiikkiuraa, julkaisten vuonna 2006 albumin nimeltä "Gýrna to kleidí" yhdessä Cobalt Music -nimisen levy-yhtiön kanssa. Tämän jälkeen hän allekirjoitti sopimuksen Minos EMI -nimisen levy-yhtiön kanssa ja julkaisi vuonna 2008 albumin nimeltä "Áse me na taxidépso" yhdessä saman nimisen singlen kanssa. Terzí muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin ja työskenteli kykyjenetsijänä Interscope Recordsille.
27. lokakuuta 2017 Terzí valittiin yhdeksi kahdestakymmenestä artistista, jotka olivat läpäisseet Ellinikós Telikós 2018-kilpailun esikarsinnan. Hänen kappaleensa ”Óneiró mou” edusti Panik Records -levy-yhtiötä. Myöhemmin 8. marraskuuta hänet valittiin yhdeksi viidestä artistista, jotka valittiin kilpailemaan televisioituun finaaliin. ”Óneiró mou” pääsi kolmen parhaan kappaleen joukkoon, sen jälkeen kun kaksi viidestä kappaleesta diskattin niiden "Kreikkalaisen soundin" puuttumisen johdosta. 15. helmikuuta 2018 ilmoitettiin, että kahden muun artistin kappaleiden levy-yhtiöt eivät suostuneet maksamaan 20 000 € maksua Kreikan televisioyhtiölle ERT:lle, joten ne diskattiin jättäen ainoastaan ”Óneiró moun” jäljelle. 16. helmikuuta ilmoitettiinkin, että Terzín kappale ”Óneiró mou” edustaa Kreikkaa vuoden 2018 Euroviisuissa.
Óneiró mou

Óneiró mou (, ”Unelmani”) on kreikkalaisen laulajan Giánna Terzín esittämä kappale, jolla hän edusti Kreikkaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Nummelan vesitorni

Nummelan vesitorni eli ylävesisäiliö koostuu kahdesta punatiilisestä tornista, jotka sijaitsevat Nummelanharjulla Hiidenvedentien varrella.
Säiliöissä on varastoituna vuorokauden vedentarve. Veden kuljettamiseen ei tarvita pumppua, vaan se virtaa vapaasti. Pienemmän säiliön tilavuus on 350 kuutiometriä, suuremmassas 2000 kuutiometriä.
1960-luvun alussa tehty pienempi vesisäiliö peruskorjattiin 2015, jolloin siitä uusittiin muu paitsi betonirunko.
That Total Age

That Total Age on brittiläisen EBM-yhtyeen Nitzer Ebbin esikoisalbumi. Albumin hittisingle ”Join in the Chant” sijoittui Yhdysvaltain dance-musiikkilistan 9. sijalle. 
Albumin kansikuvassa esiintyvät symbolit tarkoittavat ”Force is Machine”, ”Visions of Order” ja ”Muscle and Hate”. Kahta näistä lauseista toistetaan kappaleessa ”Join in the Chant”.
Riitta El-Nemr

Riitta Kaarina El-Nemr, o.s. Korolainen (s. 26. maaliskuuta 1955 Iisalmi) oli Kristiinankaupungin kaupunginjohtaja vuosina 2005–2018.
El-Nemr syntyi maanviljelijä Pekka Korolaisen ja emäntä Martta Juntusen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on merikapteeni Tahsin El-Nemr. Riitta El-Nemr tuli ylioppilaaksi 1974, suoritti matkailun ammattitutkinnon 1977, yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon 1997 ja kauppatieteiden maisterin tutkinnon 2004. Hän työskenteli Ruotsissa, Saksassa ja Kyproksella 1976–1984, Iisalmen kaupungin palveluksessa 1986 ja Metsäkartano-keskuksessa Rautavaaralla markkinointi- ja tiedotustehtävissä 1986–1990 ja toiminnanjohtajana 1990–2004. Opintovapaalla hän oli 1996–1998. Kristiinankaupungin kaupunginjohtajana El-Nemr on toiminut vuodesta 2005. Hän ilmoitti jäävänsä tästä tehtävästä eläkkeelle marraskuussa 2018.
Formetanaatti

Formetanaatti (C11H15N3O2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hyönteismyrkkynä ja akarisidinä maataloudessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa formetanaatti on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin muun muassa metanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Formetanaattia käytetään usein hydrokloridisuolana, joka on vesiliukoista. Formetanaatin vaikutus perustuu siihen, että se estää koliiniesteraasin toimintaa ja vaikuttaa näin hyönteisten ja punkkien hermostoon. Formetanaatti on hyvin myrkyllistä myös ihmisille ja muille nisäkkäille.
Valmistus ja käyttö.
Formetanaattia valmistetaan N-dimetyyliaminometyleeniaminofenolin ja metyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla. Formetanaattia voidaan käyttää hyönteisten ja punkkien torjuntaan muun muassa hedelmä-, vihannes-, sinimailas- ja koristekasviviljelmillä. Se levitetään liuoksena tai jauheena. Formetanaatti on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Euroopan unionin alueella.
Médine (Mali)

Médine on Hawa Dembayan kunnan keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegaljoen rannalla 12 kilometriä Kayesista kaakkoon. Kylässä on 1 100 asukasta (vuonna 2009).
Louis Faidherben johtamat ranskalaiset perustivat vuonna 1855 Médineen linnoituksen, josta tuli sittemmin siirtomaavallan tärkein tukikohta Ranskan Sudanissa. Alue kuului tuolloin Khasson kuningaskuntaan. Umar Tallin johtamat tukulorit piirittivät linnoitusta kolmen kuukauden ajan vuonna 1857. Alueen hallinto siirrettiin vuonna 1881 Médinestä Kayesiin.
Korkean kivimuurin ympäröimä linnoitus käsittää kaksikerroksisen upseerimessin, asevaraston, vankilan ja panttivangeiksi otettujen päälliköiden poikien koulun. Sen ulkopuolella sijaitsevat kahdeksan metriä korkea vartiotorni, sotilashautausmaa, khasonkakuningas Hawa Demba Diallon hauta, pienen kivimoskeijan rauniot ja vedensaannin turvaamista varten kaivettu lampi.
Médinen kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie ja Bafoulabéen johtava maantie. Kylässä on ylä- ja alkoulu sekä lähistöllä sijaitsevasta Féloun vesivoimalasta saatava sähkö.
No One Like You

No One Like You on saksalaisen rock-bändin Scorpionsin kappale. Kappaleen kirjoittivat kitaristi Rudolf Schenker ja laulaja Klaus Meine. Kappale on Scorpionsin kahdeksannella albumilla Blackout (1982).
Tausta.
Kappale esiintyy usealla kokoelma-albumilla kuten: "Best of Rockers 'n' Ballads", "Bad for Good: The Very Best of Scorpions" ja "Box of Scorpions". Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Alcatraz-vankilasaarella San Franciscossa.
Euroopan unionin sotilaskomitea

Euroopan unionin sotilaskomitea (suom. EUSK, englanniksi EUMC) on Euroopan unionin sotilaallista toimintaa johtava toimielin. Se on vastuussa niistä sotilastehtävistä ja sotilaiden tekemistä toimista, jotka kuuluvat yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan (YTPP). Sen tehtävä on myös parantaa sotilaallisia voimavaroja, antaa tappamiseen liittyviä kannanottoja poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle (PTK) sekä suosituksia sotilaallisissa kysymyksissä.
Sotilaskomitea on vastuussa EU:n rauhanturvapartioinnista Bosniassa sekä EU:n merivoimien toimista, joilla hyökätään laivojen kaappaajien kimppuun Somalian rannikolla ja ihmisten luvatonta kuljetusta vastustavista Välimeren toimista.
Sotilaskomitea koostuu jäsenvaltioiden armeijoiden johtajista, joilla kullakin on säännöllisissä kokoontumisissa oma sotilasedustajansa.
Sotilaskomitea valitsee itse kolmeksi vuodeksi kerrallaan puheenjohtajan, jonka Euroopan unionin neuvosto valinnan jälkeen nimittää virkaan. Puheenjohtajaksi valittiin vuonna 2021 Robert Brieger, joka aloitti tehtävässä toukokuussa 2022.
Historia.
Euroopan unionin neuvosto perusti sotilaskomitean 22. tammikuuta 2001.
Delete Yourself!

Delete Yourself! on saksalaisen yhtyeen Atari Teenage Riotin esikoisalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1995. Albumin alkuperäinen nimi oli "1995".
Albumin kappaletta ”Speed” käytettiin vuoden 2006 elokuvassa "".
Diamou

Diamou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegaljoen rannalla 50 kilometriä Kayesista kaakkoon. Kunnassa on 14 100 ja keskuskylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Diamoun kunnan pinta-ala on 2 000 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kayesin piirin Sadiolan, pohjoisessa Logon, Colimbinén ja Ségalan, idässä Bafoulabén piirin Bafoulabén ja etelässä Mahinan ja Niambian kuntiin. Maisemaa leimaavat vuoret, kukkulat, laaksot ja tasangot. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kuntaan kuuluu 21 kylää.
Diamoun kautta kulkevat Dakarin–Nigerin rautatie ja Kayesista Bafoulabéen johtava maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, metsien hyödyntämistä, kalastusta ja kaupankäyntiä. Diamoussa pidetään viikoittaiset markkinat.
Paikallinen nähtävyys ovat Gouinan vesiputoukset, jonne suunnitellaan voimalaitosta.
Logo (Mali)

Logo on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kakoulou sijaitsee Senegaljoen rannalla 28 kilometriä Kayesista kaakkoon. Kunnassa on 12 000 ja keskuskylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede.
Logon kunnan pinta-ala on 384,89 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Colimbinén, idässä ja etelässä Diamoun, lännessä Sadiolan ja luoteessa Hawa Dembayan kuntiin.
Asutus.
Kuntaan kuuluu 20 kylää ja kymmenen pikkukylää. Lähes kaikki kylät sijaitsevat Senegaljoen varrella. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja. Lisäksi on mandinkoja, soninkeja ja fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko. Niiden rinnalla elää animistisia uskomuksia.
Historia.
Kakouloun lähellä sijaitseva Sabouciré oli 1800-luvulla kaksikymmentä kylää käsittäneen Logon kuningaskunnan keskuspaikka. Ranskan siirtomaajoukot valtasivat suojamuurin ympäröimän kylän vuonna 1878 käydyssä verisessa taistelussa, jossa Logon kuningas Niamodi Sissoko sai surmansa. Saboucirén taistelu avasi tien ranskalaisten etenemiselle Bafoulabéen ja edelleen Nigerjoelle. Paikalle pystytettiin muistopatsas vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bafoulabén välinen päällytetty maantie RN22. Muut reitit ovat usein sadekaudella kulkukelvottomia. Tintiban ja Dinguirayen kylien kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja riisi. Puutarhaviljely tuottaa okraa, salaattia, perunaa, kurkkuja, tomaatteja ja salottisipulia. Hedelmätarjoissa kasvatetaan mangoja, appelsiineja, papaijaa ja banaaneja. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kakouloussa ja Kérouanéssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 11 alakoulua, kuusi yläkoulua ja viisi koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluvat Saboucirén terveyskeskus, kolme sairastupaa, synnytyslaitos ja neljä apteekkia. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja Sambagan vesijohdon. Se kattaa 67 % tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot, mutta ei Énergie du Malin sähköverkkoa. Sähköä saadaan aggregaateista ja aurinkokennoista.
Colimbiné

Colimbiné (myös "Kolimbiné") on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kabaté sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 30 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 12 500 ja keskuskylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009).
Colimbinén kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Gouméran ja Maréna Diombougoun, idässä Ségalan, etelässä Diamoun, Logon ja Hawa Dembayan ja lännessä Khouloumin kuntiin. Se sijaitsee Kolimbinén ja sen sivujoen Falaon laaksossa. Joet muodostavat tulva-altaita kuten Daro ja Kamako. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on savannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, fulbeja ja maureja.
Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bamakon välinen maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maissi, maapähkinä, okra, teehibiskus, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.