tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vesipyssy

Vesipyssy on veden ruiskuttamiseen suunniteltu lelu. Yksinkertainen pyssy sisältää vesisäiliön ja suuttimen, josta vesi ruiskuaa liipaisinta painamalla. Yksinkertaisimmissa vesipyssyissä liipaisin tai kahva on yhdistetty pumppusylinteriin, joka puristaa vesisuihkun ulos suuttimen kautta. Suuremmissa vesipyssyissä liipaisimella ohjataan venttiiliä, joka päästää paineistettua vettä ulos suuttimesta. Vesipyssyillä leikitään yleensä vesisotaa, jossa tavoitteena on vastustajan kasteleminen.
Alkujaan vesipyssyt olivat pieniä käsiaseita, joiden haittana on kertaliipaisulla ruiskuavan veden pieni määrä. Lisätehon saamiseksi aseisiin on sittemmin kehitetty erilaisia mutkikkaampia koneistoja. Vesipyssyn modernimmat muunnelmat kuten "SuperSoaker" saattavat hyödyntää veden ruiskuttamisessa paineilmaa, hydraulista painetta tai paristoilla toimivaa sähköistä pumppua. Tällöin myös vesisäiliö voi olla suurempi, ja aseen täyttöväli harvenee.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa vesipyssyt on lain mukaan valmistettava läpinäkyvästä muovista. Tällä pyritään ehkäisemään vesipyssyjen sekaantuminen oikeisiin tuliaseisiin. On tapauksia, joissa oikeaksi aseeksi luultu vesipyssy on johtanut verenvuodatukseen. Ruotsissa nousi 1990-luvun lopussa keskustelua myös siitä, että vesipyssy voi olla käyttäjälleen vaarallinen, jos sillä ampuu voimalinjoihin. Keskustelussa esitettiin jopa vesipyssyjen kieltämistä.
Kuurojen Liitto

Kuurojen Liitto on viittomakielisten etujärjestö. Liitto on 36 jäsenyhdistyksen valtakunnallinen kattojärjestö, jonka tehtävä on taata kuurojen ihmisoikeuksien ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien toteutuminen.
Kuurot perustivat tämän oman järjestönsä vuonna 1905. Liiton toimitilat sijaitsevat Valkeassa talossa Helsingissä.
Kuurojen Liitto myöntää vuosittain Vuoden viittomakieliteko -tunnustuspalkinnon viittomakielisten kielellisten oikeuksien ajamisesta Suomessa ja viittomakielten aseman edistämisestä. Tunnustuspalkinto jaetaan vuosittain helmikuussa viittomakielen päivänä.
Järjestön toiminnan painopisteitä ovat muun muassa asiantuntijuus ja vaikuttamistyö, viittomakielisten tiedonsaannin parantaminen, viittomakielen sanakirjatyö ja kielineuvonta, vertaistuki (kulttuuritapahtumat, leirit ja kurssit) ja viittomakielinen palveluohjaus.
Kuurojen Liitto on Sosten jäsenjärjestö.
Liitto julkaisee "Kuurojen lehteä".
Matti Niemi

Matti Niemi -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat muun muassa:
Näyttelijä Masa Niemen oikea nimi oli hänen lempinimestään huolimatta Martti Niemi.
Hells Bells

Hells Bells on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n tunnetuimpia kappaleita. Se aloittaa vuonna 1980 julkaistun legendaarisen "Back in Black" -albumin ja se on ollut näihin päiviin saakka yhtyeen tärkeimpiä kappaleita myös live-esiintymisissä. Kappaleen ovat tehneet yhtyeen kitaristit Angus Young, Malcolm Young ja laulaja Brian Johnson. 
Kappale on julkaistu myös yhtyeen soundtrack-albumilla "Who Made Who" vuonna 1986 ja livenä vuonna 1992 albumilla "Live". 
Kappale alkaa 13 kirkonkellon kumahduksella. Live-esiintymisiä varten yhtyeelle on valmistettu jättimäinen pronssinen kello, jossa lukee yhtyeen nimi. Se onkin tärkeä osa yhtyeen lavashow'ta. Mukaan tulee Angus ja Malcolm Youngin kitara, Cliff Williamsin basso ja Phil Ruddin rummutus. Kappaleessa on myös Angus Youngin yksi tunnetuimpia kitarasooloja. Kappaleen on sanoittanut Brian Johnson.
”Hells Bells” on ensimmäinen kappale, joka julkaistiin AC/DC:n entisen laulajan Bon Scottin kuoltua vuonna 1980. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Vuosina 1980–1983 jokainen yhtyeen konsertti alkoi tällä kappaleella, jonka alussa laulaja Brian Johnson soitti isoa kelloa. (1981–1983 välisenä aikana kappale ”For Those About to Rock (We Salute You)” lopetti jokaisen konsertin).
Muuta.
Kappale toimi entisen nyrkkeilijän Amin Asikaisen sisääntulobiisinä ennen otteluita.
Kamaka

Kamaka on saari Gambiersaarilla Ranskan Polynesiassa. Sen pinta-ala on puoli neliökilometriä. Saarella on 1 vakituinen asukas (2017).
Puma

Puma SE, alkujaan Gebrüder Dassler Schuhfabrik, on saksalainen vaatteiden ja kenkien valmistaja, joka valmistaa lähinnä urheiluvarusteita.
Puman perusti Herzogenaurachissa vuonna 1924 Rudolf Dassler, Adidaksen perustajan Adolf ”Adi” Dasslerin veli. Alun perin Rudolf toimi yhdessä veljensä Adi Dasslerin kanssa, mutta riitannuttuaan he perustivat kumpikin oman, kilpailevan yhtiön. Alun perin Puma oli nimeltään Gebrüder Dassler Schuhfabrik, mutta 1948 se otti käyttöön nimen Puma.
Puman tärkein sopimusvalmistaja on Yue Yuen. Play Fair -kampanjan mukaan Puman liikevoitto ennen veroja vuonna 2007 oli noin puoli miljardia dollaria.
Isometrinen projektio

Isometrinen projektio on yksi ortografisen tai tarkemmin aksonometrisen projektion alalaji. Se on eräs menetelmä, jossa kolmiulotteinen kappale voidaan esittää kaksiulotteisena niin, että kappaleesta nähdään kolme sivua. Projektion x-, y-, ja z-akseleiden väliset kulmat ovat 120°. Isometristä projektiota käytetään lähinnä teknisessä piirustuksessa ja joissakin peleissä.
Termi isometrinen tulee kreikan sanoista "sama mitta", joka tarkoittaa sitä että kaikkien akseleiden suuntaiset viivat ovat samassa skaalassa. 
Isometristä projektiota voidaan havainnollistaa kuution muotoisen kappaleen avulla. Isometrisessä projektiossa kuutiota katsotaan jommankumman yläkulman suunnasta kohti vastapäistä alakulmaa. x-akseli on viistosti alhaalla oikealla, y-akseli viistosti alhaalla vasemmalla ja z-akseli on suoraan ylöspäin. Syvyyttä vastaa kuvassa kappaleen korkeus. Akseleiden suuntaiset viivat ovat 120° kulmassa toisiinsa nähden.
Kappaleella, jonka pinnat ovat toistensa kanssa kohtisuorat tai rinnakkaiset, isometrinen projektio saadaan, kun kappaletta käännetään ensin +/- 45° pystysuoran akselin ympäri, jonka jälkeen kappaletta käännetään vaakasuoran akselinsa ympäri noin +/- 35,264° (eli formula_1) alkuasennon ollessa kohtisuoraan edestä katsottuna.
Lomonosovin piiri

Lomonosovin eli Kaarostan eli Rampovan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Pietarin lounaispuolella. Piiri on perustettu vuonna 1927 ja sen pinta-ala on 1 919,1 neliökilometriä. Asukkaita on (2006) 64 700. Hallinnollinen keskus on Lomonosovin kaupunki, joka kuuluu Pietarin alueeseen.
Piiriin kuuluvat Haisevaisin ja Lepäsin taajamat sekä 13 maalaiskuntaa: Annamoisio, Kaprio, Korpunoi, Kosteritsa, Kuippina, Laakala, Lopuhkina, Orsitsa, Penikkala, Ropsunhovi, Teppola, Vennäin Vuissakka ja Villasi.
Seutu on vanhaa inkerikkojen ja inkerinsuomalaisten asuinseutua. Suomalaiset kuuluivat ennen Hietamäen, Kaprion, Ropsun, Serepetan, Tuutarin ja Tyrön seurakuntiin. Toisen maailmansodan aikana suuri osa Lomonosovin piiristä ei kuulunut saksalaisten miehittämään alueeseen, vaan oli jäänyt erilliseen saartorenkaaseen. Saksalaisten miehitysalueelle jääneet suomalaiset siirrettiin Suomeen, saarroksiin jääneet evakuoitiin Leningradin kautta Siperiaan. Sodan jälkeen vain harvat suomalaiset pääsivat palaamaan koteihinsa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Lomonosovin piirin asukkaista oli 1,0 % suomalaisia.
Hannu Virta

Hannu Markus Virta (s. 22. maaliskuuta 1963 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Pelaajauransa jälkeen Virta on toiminut valmentajana.
Ura.
Pelaajana.
Pelaajana Hannu Virta muistetaan etenkin Turun Palloseurasta, jonka riveissä hän voitti neljä Suomen mestaruutta, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Hän oli myös TPS:n pitkäaikainen kapteeni 1980- ja 90-luvuilla. Seura on jäädyttänyt Virran pelinumeron 23.
Virta oli mukana voittamassa MM-kultaa vuonna 1995, olympiapronssia Lillehammerissa 1994 ja MM-hopeaa 1994. 
NHL:ään Virran varasi Buffalo Sabres toisella kierroksella numerolla 38 vuoden varaustilaisuudessa. Virta pelasi Sabresissa viisi kautta tehden pisteet 25+101=126 245 ottelussa.
Valmentajana.
Peliuransa jälkeen Virta toimi ensin apuvalmentajana TPS:ssa vuosina 1998–2003. Espoo Bluesissa Virta toimi ensin Ted Satorin apuvalmentajana korvaten hänet 22. lokakuuta 2003 alkaen. Seuraavan kauden Virta aloitti päävalmentajana mutta joutui itse väistymään 16. lokakuuta 2004 Pekka Rautakallion tieltä. Kaudet 2005–2007 Virta toimi jälleen TPS:n apuvalmentajana ja sen ohessa Suomen maajoukkueen apuvalmentajana vuoden 2006 olympiaturnauksessa sekä kevään 2006 MM-turnauksessa. 2007–2008 kauden alusta Virta toimi TPS:n päävalmentajana, mutta sai potkut pian toisen kauden alettua. Kai Suikkanen korvasi hänet 27. lokakuuta 2008 alkaen. Vielä saman kauden aikana Virta kutsuttiin Sveitsin NLA-liigan HC Luganon päävalmentajaksi pois potkitun John Sletvollin tilalle.
Kaudella 2008–2009 Virta toimi Suomen U18 maajoukkueen joukkueenjohtajana.
Keväällä 2010 Virta siirtyi Jokereiden valmennustiimiin jossa tehtävässä toimi sekä Liigassa että KHL:ssa kevääseen 2017 asti. Kaudella 2017–2018 Virta toimi Ufassa Erkka Westerlundin apuvalmentajana.
Johann Pachelbel

Johann Pachelbel (elokuussa 1653 Nürnberg – 3. maaliskuuta 1706 Nürnberg) oli saksalainen barokkisäveltäjä ja urkuri. Niin kutsuttuun eteläsaksalaiseen koulukuntaan kuulunut Pachelbel oli urkumusiikin etevimpiä kehittäjiä ennen Johann Sebastian Bachia.
Elämä.
Pachelbel syntyi Nürnbergissä. Hänet kastettiin 1. syyskuuta 1653, mutta hänen syntymäpäivästään ei ole varmuutta. Pachelbel opiskeli musiikkia muun muassa Heinrich Schwemmerin ja Georg Caspar Weckerin johdolla. 15-vuotiaana Pachelbel alkoi opiskella yliopistossa Altdorfissa. Hän muutti vuonna 1673 Wieniin ja vuonna 1677 Eisenachiin, jossa hän toimi urkurina. Pachelbel meni 25. lokakuuta 1681 naimisiin Barbara Gablerin kanssa, joka kuitenkin kuoli sairauteen syyskuussa 1683. Elokuussa 1684 Pachelbel meni uusiin naimisiin Judith Drommerin kanssa, jonka kanssa hän sai seitsemän lasta. 
Tuotanto.
Kaanon D-duurissa.
Vaikka Pachelbel sävelsikin huomattavan paljon urkumusiikkia, hänen tunnetuimmaksi teokseksensa on noussut hänen ainoa säveltämänsä kaanon, ”Kaanon ja Gigue D-duurissa”, (saksaksi: Kanon und Gigue für 3 Violinen mit Generalbaß) (PWC 37, T. 337, PC 358). Teos on inspiroinut valtavaa määrää etenkin 1970-luvulta lähtien sävellettyä populaarimusiikkia. Sävellyksen pääteema on esimerkiksi Beethovenin ”Für Elisen” ja Bachin ”Toccatan ja Fuugan, d-molli” tavoin laajalti tunnettu. Lisäksi sävellyksen vallitseva kahdeksan soinnun kierto sellaisenaankin esiintyy nykypopulaarimusiikissa säännöllisesti. 
Kreikkalainen yhtye Aphrodite’s Child (laulusolistinaan Demis Roussos) levytti 1968 Pachelbelin kaanonin nimellä ”Rain And Tears”. Suomeksi sen levytti vuonna 1968 Markku Suominen nimellä ”Jäljet jää kyynelten” (san. Juha Vainio) ja vuonna 1975 Lea Laven (san. Chrisse Johansson) nimellä ”Rakkaus kaunistaa”. Kaanon on keskeisessä osassa Robert Redfordin ensimmäisessä ohjaustyössä, perhedraamassa "Tavallisia ihmisiä" (1980).
Malo (yhtye)

Malo oli yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen musiikissa oli vaikutteita muun muassa Santanasta. Malon keulahahmo Jorge Santana on Carlos Santanan veli. 
Malo perustettiin vuonna 1971 San Franciscossa. Yhtye julkaisi vuonna 1972 Top 20 -menestyskappaleen "Suavecito". Malo kuitenkin hajosi vuonna 1974.
Mika Strömberg

Mika Juhani Strömberg (s. 28. helmikuuta 1970 Helsinki) on entinen suomalainen
jääkiekkoilija, maailmanmestari, olympiamitalisti ja Suomen mestari. Hän oli 1990-luvulla SM-liigan parhaita puolustajia ja edusti Suomea kuusissa peräkkäisissä arvokisoissa vuosina 1994–1997. 
Ura.
Pelaajaura.
Strömberg pelasi 1990-luvulla kasvattajaseurassaan Jokereissa suuressa roolissa. Fyysisestäkin pelistä tunnettu "Ströba" oli vuosikymmenen SM-liigan parhaita hyökkääviä puolustajia. Kaudella 1996–1997 hän keräsi 47 ottelussa peräti 42 tehopistettä, jonka lisäksi hänet valittiin vuotta aikaisemmin SM-liigan parhaaksi puolustajaksi. Hän myös voitti Jokereiden mukana vuosina 1992–1997 neljä Suomen mestaruutta sekä kaksi Euroopan Cupia. SM-liigamenestyksestä ja arvokisavalinnoista huolimatta hän ei lopulta koskaan lähtenyt pelaamaan Pohjois-Amerikkaan.
Jokerit ei tarjonnut Strömbergille jatkoa kevään 1999 jälkeen, ja näin puolustaja suuntasi Sveitsiin. Hän palasi alppimaasta Jokereihin kaudeksi 2002–2003, jonka jälkeen hän pelasi kolme kautta Djurgårdens IF:ssä Ruotsin Elitserienissä ja kauden 2006–2007 HPK:ssa.
Kauden 2007–2008 alussa Strömberg siirtyi KalPaan ja 10. joulukuuta jälleen Jokereihin. Strömberg ei kuitenkaan saanut kasvattaseuraltaan haluamassaan ajassa jatkosopimustarjousta, joten hän päätti heti kauden päätyttyä palata takaisin KalPaan. Hän pelasi KalPassa pelaajauransa kaksi viimeistä kautta ja oli voittamassa kaudella 2008–2009 SM-pronssia.
Strömberg kuului aikoinaan myös maajoukkueen luottopuolustajiin. Arvokisoissa hän edusti Suomea MM-kisoissa vuosina 1994–1997, Lillehammerin olympialaisissa vuonna 1994 ja maailmancupissa vuonna 1996.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Strömbergin vuonna 2011 Jääkiekkoleijonaksi numero 209. 
Valmentajaksi.
Lopetettuaan pelaajauransa Strömberg jatkoi KalPassa Pekka Virran kakkosvalmentajana. Virta siirtyi TPS:n päävalmentajaksi kaudeksi 2011–2012, ja Strömberg jatkoi Virran valmennustiimissä ja siirtyi samalla TPS:ään. Virta ja Strömberg jatkoivat TPS:ssä lokakuuhun 2012, jolloin heidät vapautettiin tehtävistään joukkueen oltua kaudella 2012–2013 13 ottelun jälkeen sarjataulukon viimeisellä sijalla.
Esa Keskinen

Esa Juhani Keskinen (s. 3. helmikuuta 1965 Ylöjärvi, Suomi) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä sekä maailmanmestari, olympiamitalisti ja jääkiekkovalmentaja. Keskinen oli pelaajana mukana voittamassa MM-kultaa 1995 ja MM-hopeaa 1994 sekä olympiahopeaa Calgaryssa 1988 ja olympiapronssia Lillehammerissa 1994. Keskinen on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numero 140.
Ura.
Nuorten maajoukkueessa Esa Keskinen muodosti Suomen pelätyn ykkösketjun Esa Tikkasen ja Mikko Mäkelän kanssa.
Keskinen oli SM-liigan paras pistemies kausilla 1987–1988, 1992–1993 ja 1993–1994 sekä Ruotsin Elitserienissä 1995–1996. SM-liigassa Keskinen voitti kaksi Suomen mestaruutta ja kaksi hopeaa. Hänet valittiin SM-liigan All Stars -hyökkääjäksi vuosina 1993 ja 1994 sekä Herrasmiespelaajaksi vuosina 1984 ja 1993. SM-liigan parhaaksi pelaajaksi Keskinen valittiin vuonna 1994. Elitserienissä Keskinen teki kaudella 1995–1996 yhden kauden syöttöennätyksen ja voitti Kultaisen kypärän.
Calgary Flames varasi Keskisen NHL:ään viidennellä kierroksella numerolla 101, mutta Keskinen ei koskaan pelannut NHL:ssä.
Muuta.
2000-luvun alussa Esa Keskinen voitti pitkällisen oikeustaistelun vakuutusyhtiö Pohjolan kanssa pelaajaurallaan saamansa vamman ja sen korvaamisen johdosta.
Tapetti

Tapetti on ohutta materiaalia, useimmiten paperia, vinyyliä tai lasikuitua, jota liimataan liisterillä seiniin koristeeksi. Useimpiin tapetteihin on painettu koristeellisia kuvioita, mutta on myös yksivärisiä tapetteja sekä sellaisia, jotka on tarkoitus maalata halutun väriseksi.
Historia.
Ensimmäiset tiedot tapeteista on noin vuodelta 200 eaa. jolloin kiinalaiset, jotka olivat keksineet paperinvalmistuksen, laittoivat riisipaperia seinilleen. Modernin tapetinpainamisen telan avulla painettavine jatkuvine kuvioineen keksi ranskalainen Jean Papillon vuonna 1675.
Tapetointi.
Tapetti tulisi kiinnittää seinälle keskeltä sivuille suuntautuvin vedoin, mikä vähentää kuprujen syntymistä.
Tapettien kiinnitys tulisi aloittaa valonlähteestä kuten ikkunasta poispäin, koska uusin kiinnitetty tapetti on aina edellisen tapetin reunan kohdalta hieman koholla. Mikäli tehtäisiin päinvastoin valonlähteestä tuleva valo aiheuttaisi näkyviä varjoja tapettien reunakohtiin.
Suomen tapettivalmistajia.
Suomen tapettitehtaista olivat vuonna 2018 toiminnassa vielä Sandudd Oy ja Pihlgren &amp; Ritola, molemmat Akaan Toijalassa.
Tapettipaperin valmistajia.
Viimeinen suomalainen tapetin pohjapaperin valmistaja oli Metsä Groupiin kuuluva Metsä Board Kyro Hämeenkyrön Kyröskoskella, joka pysäytti tapettipaperia tuottaneen koneensa vuonna 2017.
Tapettipaperia ovat Suomessa valmistaneet myös:
Alkyyliketeenidimeeri

Alkyyliketeenidimeeri (AKD) on rasvahaposta syntetisoitu yhdiste. Se on valkoinen, kiinteä vahamainen aine. Sitä käytetään paperiteollisuudessa paperin hydrofoboimisessa. AKD antaa paperille ominaisen liukkauden ja kiiltävyyden. Papereita, jotka on liimattu AKD:llä, ei saisi käyttää kuumissa olosuhteissa, kuten esimerkiksi kopiokoneissa, sillä se höyrystyy myrkyllisiksi kaasuiksi.
Myrkyllisten kaasujen muodostuminen/muodostumattomuus riippuu pitkälti AKD-vahan valmistusmenetelmästä. Kopiopaperin valmistuksessa käytetään yleisesti AKD:ta.
Marko Palo

Marko Mikael Palo (s. 26. syyskuuta 1967 Jyväskylän mlk) on suomalainen jääkiekkoilija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Koko uransa ajan Palo tunnettiin lempinimellä "Kyy". Kutsumanimi juonsi Palon juniorivuosinaan pitämistä sahalaitaisista sukista.
Laitahyökkääjänä pelannut Palo oli mukana voittamassa MM-kultaa 1995, MM-hopeaa 1994 ja olympiapronssia Lillehammerissa 1994. Marko Palo voitti Elitserienin mestaruuden vuonna 1995. SM-liigasta tuli yksi hopea ja neljä pronssia. Hän on Sami Kapasen ja Mika Niemisen ohella vuoden 1995 maailmanmestareista ainoa, joka ei voittanut urallaan Suomen mestaruutta. SM-liigassa hän pelasi 562 runkosarjaottelua tehoilla 111+172=283 (maalit+syötöt=pisteet) ja pudotuspeleissä 47 ottelua tehoilla 16+15=31. Elitserienissä hän pelasi 77 runkosarjaottelua tehoilla 25+22=47 ja pudotuspeleissä 18 ottelua tehoilla 7+7=14.
Palo on valittu jääkiekkoleijonaksi #165. HPK on jäädyttänyt Palon pelinumeron 13 Rinkelinmäen jäähallin kattoon.
Klarinettikonsertto (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin klarinettikonsertto A-duuri KV 622 sävellettiin vuonna 1791. Konsertto on omistettu klarinetisti Anton Stadlerille. Konsertossa on kolme osaa:
Mozart sävelsi teoksen alun perin basettiklarinetille. Anton Stadler kantaesitti konserton Prahassa 16. lokakuuta 1791. Teos oli Mozartin viimeisiä: hän kuoli saman vuoden joulukuussa.
Laukka

Laukka tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Laukka on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ska punk

Ska punk on punk-musiikkityylin alalaji. Se on sekoitus jamaikalaisia ska-rytmejä ja punk rockia. Ska punkin tunnistaa muusta punkista lähinnä ska- ja reggaemusiikissakin käytetystä kitaran takapotkusta ja soittimien laajasta kirjosta. Kappaleet ovat usein iloisia, ja niissä on nopea tempo. Ska punkissa normaalien rumpujen, kitaran, basson ja laulun vierellä kuullaan mm. monia puhallinsoittimia, joista tutuimpana trumpetti, saksofoni ja pasuuna. Käytössä on myös erilaisia kansallissoittimia guirosta mandoliiniin.
Suosittuja ska punk -yhtyeitä ovat muun muassa Rancid (varsinkin alkuaikoinaan), Mad Caddies, Buck-O-Nine, Catch 22, Leningrad, Spitfire, Streetlight Manifesto, Less Than Jake, Reel Big Fish, Goldfinger, Operation Ivy, Ska-P, The Hornettes ja Leftöver Crack.
Suomalaisista ska punk -yhtyeistä mainittakoon Evilsons, The Valkyrians, Voimaryhmä, Tirehtöörit ja Goon.
Quicksand

Quicksand on yhdysvaltalainen punkyhtye, joka perustettiin 1990-luvun alussa. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Slipin", vuonna 1993. Quicksand ehti julkaista vielä toisen albumin, "Manic Compressionin", ennen hajoamistaan vuonna 1995. Hajoamisen taustalla oli stressi, koska ahkerasta keikkailusta huolimatta yhtyeen albumit eivät saaneet levy-yhtiöiden odottamaa suosiota. Yhtye teki kuitenkin kiertueen vielä vuosina 1997–1999. Kesäkuussa 2012 yhtye kokoontui uudestaan yhtä keikkaa varten. 10. marraskuuta 2017 julkaistiin yhtyeen kolmas studioalbumi "Interiors", joka oli samalla sen ensimmäinen studioalbumi 22 vuoteen. Quicksandin viimeisin studioalbumi "Distant Populations" julkaistiin vuonna 2021.
Quicksandin musiikillista tyyliä kuvailtu on yhdistelmäksi Fugazin ja Helmetin kaltaista post-hardcorea.
Kangas

Kangas on tekstiilitasorakenne, joka on valmistettu joko langoista tai kuiduista. Langoista valmistettuja kankaita ovat kudokset, neulokset, punokset, tyllit, pitsit ja verkkorakenteet eli hapaat. Kuiduista valmistettuja kankaita ovat kuitukankaat, vanut ja huovat.
Kankaiden valmistusmateriaaleja ovat kasvi- ja eläinperäiset luonnonkuidut, kuten puuvilla, pellava, hamppu, villa ja silkki, tekokuidut, kuten akryyli, polyesteri ja polyamidi, sekä luonnokuitujen ja tekokuitujen sekoitteet (sekoite- tai yhdistekankaat). Kankaita voidaan värjätä luonnonväreillä tai synteettisillä väriaineilla sekä pinnoittaa tai käsitellä käyttötarkoituksen mukaan esimerkiksi kestävyyden, likaa hylkivyyden, paloturvallisuuden tai kosteussuojauksen takia (esim. enstex-kangas).
Kankaista valmistetaan vaatteita ja asusteita, sisustus- ja käyttötekstiilejä, sairaalatekstiilejä ja hygieniatuotteita sekä teknisiä tekstiilejä.
André Previn

André George Previn (oik. Andreas Ludwig Prewin 6. huhtikuuta 1929 Berliini – 28. helmikuuta 2019 Manhattan, New York) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi Berliinissä juutalaisille vanhemmille. Perhe pakeni vuonna 1939 Yhdysvaltoihin, ja Previnistä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1943.
Previn pääsi sovittajaksi MGM-elokuvayhtiöön jo teini-ikäisenä ja eteni elokuvasäveltäjäksi ja -kapellimestariksi. Vuosina 1967–1969 hän toimi Houstonin sinfoniaorkesterin, sitten 1968–1975 Lontoon sinfoniaorkesterin, 1976–1986 Pittsburghin sinfoniaorkesterin ja 1986–1989 Los Angelesin filharmonisen orkesterin kapellimestarina.
Previnin sävellyksiin kuuluu muun muassa elokuvamusiikkia ja oopperoita. Hänen ensimmäinen oopperansa oli vuonna 1998 San Franciscossa ensiesitetty "A Streetcar Named Desire". Hän on saanut Oscar-palkinnon elokuvista "Gigi" (1958), "Porgy ja Bess" (1959), "Irma La Douce" (1963) ja "My Fair Lady" (1964).
Previn oli naimisissa neljästi. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli laulaja Betsy Bennett, toinen laulaja ja säveltäjä Dory Langan. Vuosina 1970–1979 Previn oli naimisissa elokuvatähti Mia Farrow'n kanssa; he saivat kaksospojat ja adoptoivat lisäksi kolme lasta. Vuonna 1982 Previn avioitui Heather Sneddonin kanssa.
Dan Aykroyd

Daniel Edward ”Dan” Aykroyd ['ækrɔɪd] (s. 1. heinäkuuta 1952 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja ja muusikko.
Elämä ja ura.
Aykroyd syntyi vuonna 1952 Ottawassa. Hän suunnitteli aluksi katolisen papin uraa. High schoolin jälkeen hän kävi Carleton Collegea Ottawassa, mutta hän jätti opintonsa kesken aloittaakseen lavakoomikon ja muusikon uran.
Aykroyd pääsi vuonna 1975 uuteen "Saturday Night Live" -ohjelmaan kirjoittajaksi ja esiintyjäksi. Hän kehitti ohjelmaan itselleen useita erityyppisiä hahmoja ja esitti myös imitaatioita julkisuuden henkilöistä. Hän alkoi lisäksi esiintyä Elwood Bluesin nimellä yhdessä näyttelijätoverinsa John Belushin kanssa, ja kaksikko julkaisi musiikkialbumin ja esiintyi menestyselokuvassa "The Blues Brothers" (1980). Aykroyd näytteli ja toimi käsikirjoittajana useassa muussakin menestyskomediassa, kuten "Mitäs me vakoojat", "Haamujengi" ja "Blues Brothersin" jatko-osa.
Aykroyd oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta "Palveluksessanne, Miss Daisy" (1989).
Aykroyd meni vuonna 1983 naimisiin näyttelijä Donna Dixonin kanssa. Heillä on kolme lasta.
João Gilberto

João Gilberto (; s. João Gilberto Prado Pereira de Oliveira; 10. kesäkuuta 1931 Juazeiro – 6. heinäkuuta 2019 Rio de Janeiro) oli brasilialainen bossa nova -muusikko. Häntä on kutsuttu ”bossa novan isäksi”, sillä hän inspiroi monia muita muusikoita, jotka alkoivat sekoittaa perinteistä ja modernia musiikkia. Gilberton tyylissä yhdistyivät omanlaisensa kitaransoitto sekä perinteinen samba ja modernit jazzvaikutteet.
Elämä ja ura.
Gilberto syntyi Juazeirossa ja opiskeli kitaransoittoa ja laulamista. Hän muutti vuonna 1950 Rio de Janeiroon ja liittyi Garotos da Lua -lauluyhtyeeseen. Hänet kuitenkin erotettiin yhtyeestä noin vuoden kuluttua toistuvien harjoituksista ja esiintymisistä myöhästymisten ja poissaolojen jälkeen. Gilberto pysyi sen jälkeen poissa esiintymislavoilta seitsemisen vuotta, kärsi masennuksesta ja poltti paljon marihuanaa.
Gilbertolla ei ollut vakinaista asuntoa ennen kuin meni naimisiin Astrud Weinertin kanssa 1959. Läpi 1950-luvun Gilberto majaili ystäviensä ja sukulaistensa asunnoissa usein pitkiäkin aikoja. Hänen tyylinsä kehittymisen kannalta ratkaiseva jakso oli kahdeksan kuukauden asuminen isonsiskon ja tämän miehen luona kaivoskaupunki Diamantinassa Minas Geraisin osavaltiossa. Siellä Gilberto harjoitteli päivisin perheen kaikuisassa kylpyhuoneessa, jossa kuuli oman äänensä hyvin. Hän kehitti vähitellen esiintymistyylin, jossa hän laulaa hyvin hiljaa ja ilman vibratoa ja kykenee näin vaihtelemaan laulurytmiään helposti hieman kitaransa rytmin edelle tai jälkeen. Täysin uudenlainen, ”epämiehekkäänä” pidetty laulutyyli ei aluksi herättänyt ihastusta Gilberton ystävissä tai varsinkaan sukulaisissa, jotka pitivät häntä henkisesti sairaana. Gilberton isä jopa lähetti poikansa psykiatriseen sairaalaan, josta tämä vapautettiin viikon tutkimusten jälkeen. 
Vuonna 1958 Gilberto soitti kitaraa Elizete Cardoson albumilla "Canção do Amor Demais". Pian albumin julkaisun jälkeen Gilberto äänitti oman esikoisalbuminsa "Chega de Saudade". Gilberto julkaisi kaksi albumia lisää vuosina 1960 ja 1961. Hän esiintyi koko 1960-luvun ajan mutta ei äänittänyt uutta albumia ennen vuotta 1968, jolloin ilmestyi hänen EP-levynsä "Ela é carioca". 
Ensimmäisten levyjensä menestyksen jälkeen Gilberto muutti Yhdysvaltoihin, missä hän asui 1980-luvulle asti. Siellä asuessaan hän levytti yhdysvaltalaisten muusikoiden kanssa vanhaa brasilialaista musiikkia. Palattuaan Brasiliaan hän on levyttänyt yhdessä lähes kaikkien brasilialaisen popmusiikin suurten nimien kanssa.
Gilberto julkaisi albumeja 2000-luvulle saakka.
Aktiivinen kuljetus

Aktiivinen kuljetus on energiaa tarvitsevien aineiden siirtämistä solukalvon läpi pienemmästä pitoisuudesta suurempaan. Energia saadaan joko ATP:n ("adenosiinitrifosfaatti") hydrolysoituessa ADP:ksi ("adenosiinidifosfaatti") (primaarinen aktiivinen kuljetus) tai toisen komponentin sähkökemiallisen gradientin purkautumisesta (sekundaarinen aktiivinen kuljetus). 
"Primaarinen aktiivinen kuljetus" tapahtuu solukalvon ionipumppujen avulla. Hermosolujen yleisin ionipumpputyyppi on natrium-kalium -pumppu. Hermosolun ulkopuolella on enemmän natriumioneja kuin sen sisäpuolella, ja vastaavasti sen sisäpuolella on enemmän kaliumioneja kuin sen ulkopuolella. Silti ionipumput pumppaavat lisää natriumia ulos ja kaliumia sisään. Ionien pumppauksella saavutettu kalvojännite on välttämätön hermosolujen toiminnalle.
"Sekundaarinen aktiivinen kuljetus" tapahtuu solukalvon kantajaproteiinien avulla. Kantajaproteiinit kuljettavat soluun tai siitä ulos polaarisia molekyylejä kuten sokereita ja aminohappoja, sekä ioneja. Molekyyli kiinnittyy kantajaproteiiniin kalvon toisella puolella. Kiinnittyminen saa kantajaproteiinin muodon muuttumaan siten, että molekyyli vapautuu kalvon toiselle puolelle. Polaariset ja suuret molekyylit, kuten glukoosi, kulkevat solukalvon läpi diffuusiolla ilman energiaa, mutta koska nämä molekyylit eivät pääse solukalvon läpi ilman ionigradienttia, jonka luominen vaatii ATP-energiaa, kyseessä on sekundaarinen aktiivinen kuljetus.
Aktiivisen kuljetuksen lisäksi aineet voivat kulkeutua soluun tai solusta pois myös passiivisesti diffuusion tai fasilitoituneen kuljetuksen keinoilla.
Kokkisota

Kokkisota on suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jota esitetään nykyisin Star Channelilla.
Kussakin jaksossa kilpailee kaksi joukkuetta, joiden tehtävänä on valmistaa erilaisia ruokalajeja 20 minuutissa. Kaksihenkisten joukkueiden toinen jäsen on ammattikokki, toinen joku muu julkisuuden henkilö. Ruokalajien valmistamisessa joukkueiden tulee käyttää julkkiksen valitsemia raaka-aineita. Jakson lopuksi studioyleisö äänestää voittavan joukkueen.
Vuonna 2017 ohjelmaan lisättiin osio, jossa ammattikokit valmistavat annoksia 10 minuutissa. Juontajan valitsema voittaja saa vaihtaa yhden päätehtävän raaka-aineen toisen joukkueen kanssa.
Kokkisotaa esitettiin aluksi vuosina 1999–2004. Tuolloin ohjelman juontajana toimi Sikke Sumari ja kokkeina olivat Markus Maulavirta, Helena Puolakka, Jyrki Sukula, Harri Syrjänen, Antti Vahtera, Hans Välimäki ja Aki Wahlman. Uusimmissa versioissa kokit ovat vaihtuneet (kts. Kokit).
Ohjelma perustuu britannialaiseen tv-formaattiin "Ready Steady Cook".
Ohjelman viidennellä kaudella, joka esitetään 2021, nähdään Vappu Pimiä vierailevana juontajana muutamassa jaksossa, sillä Sumari joutui koronatesteihin kuvausten aikana. Sumari palasi kuitenkin juontamaan kauden loppua negatiivisen testituloksen ansiosta.
Ohjelman kuudennella kaudella, joka esitetään 2025, nähdään Anni Ihamäki juontajana.
Tuotantokaudet kokonaisuudessa.
Toisen version tuotantokaudet.
Toinen tuotantokausi.
MTV tiedotti elokuussa 2017, että Kokkisota tulee jatkumaan toiselle tuotantokaudelleen syksyllä 2017. Alkuperäisessä Kokkisodassa mukana ollut Harri Syrjänen palasi ohjelmaan.
Viides tuotantokausi.
Version viides tuotantokausi alkoi keväällä 2021. Uusi MasterChefistä tuttu kokki Sirly Ylläsjärvi liittyi kokkeihin.
Lipuntarkastaja

Lipuntarkastajat ovat joukkoliikenneoperaattorien tai -liikennöitsijien palveluksessa olevia työntekijöitä, joiden tehtävänä on tarkastaa matkaliput ja matkustajien matkustusoikeus julkisessa liikenteessä. 
Lipuntarkastajat Suomessa.
Helsingin seudun joukkoliikenteessä (raitio-, metro- ja linja-autoliikenteessä) työskentelevät lipuntarkastajat ovat Helsingin seudun liikenne -kuntayhtymän eli HSL:n palveluksessa. Vuoden 2016 alussa HSL työllisti 116 lipuntarkastajaa ja vuonna 2023 noin 80 tarkastajaa. Tampereella tarkastustoimintaa hoitavat kaupungin omat matkalipun tarkastajat. 
Lipuntarkastajalla on oikeus määrätä liputta matkustavalle henkilölle tarkastusmaksu, jonka lisäksi peritään puuttuvan matkalipun hinta. VR:n lähi- ja kaukojunissa konduktöörit voivat määrätä liputta matkustavalle valvontamaksun. Valvontamaksu ei ole viranomaisen myöntämä maksu, vaan se perustuu yksityisoikeudelliseen sopimukseen, joka syntyy matkustajan ja VR:n välille junaan astuttaessa. Täten valvontamaksu ei ole tarkastusmaksusta poiketen suoraan ulosottokelpoinen, 
Turvallisuussyistä tarkastajat työskentelevät vähintään pareittain, ja ryhmässä voi olla peräti kuusi tarkastajaa. Lipuntarkastuksessa voi olla myös mukana järjestyksenvalvojia avustamassa lipuntarkastajia, joskaan heillä ei ole oikeutta tarkastusmaksun määräämiseen, mutta voivat tarkastaa lipun erityisen koulutuksen jälkeen. Lipuntarkastajalla on tarvittaessa oikeus saada virka-apua poliisilta. Tarkastajalla on tarvittaessa kiinniotto-oikeus sekä uhkaavissa tilanteissa oikeus voimakeinoihin, kuten turvasumutteeseen. Tarkastajat voivat tehdä työtään myös siviiliasussa.
Kari Kriikku

Kari Antti Kriikku (s. 29. huhtikuuta 1960 Ylistaro) on suomalainen klarinetisti, joka on luonut uraa solistina ja kamarimuusikkona. Hän on opiskellut muun muassa Sibelius-Akatemiassa ja suorittanut diplomitutkinnon 1983. Vuosina 1994–1999 Kriikku toimi Uudenkaupungin Crusell-viikkojen taiteellisena johtajana, ja vuodesta 1998 alkaen hän on ollut Avanti! -kamariorkesterin taiteellinen johtaja.
Kriikku on tehnyt pitkään yhteistyötä säveltäjien kanssa ja kantaesittänyt useita heidän teoksiaan. Säveltäjistä mainittakoon Vinko Globokar, Kimmo Hakola, Eero Hämeenniemi, Jouni Kaipainen, Olli Koskelin, Magnus Lindberg, Usko Meriläinen, Uljas Pulkkis, Kaija Saariaho, Esa-Pekka Salonen, Paweł Szymański ja Jukka Tiensuu. Tiensuun klarinettikonserttoa "Puro" Kriikku on esittänyt yli 30 kertaa, ja Tiensuun klarinettikonserton "Missa" hän kantaesitti lokakuussa 2007.
Kari Kriikku on soittanut lukuisten sinfoniaorkestereiden solistina. Tutuiksi ovat tulleet London Sinfonietta, NHK:n orkesteri Tokiossa, BBC:n ja Toronton sinfoniaorkesterit, Frankfurtin radion sinfoniaorkesteri sekä Los Angelesin filharmonikot. Kamarimusiikkia Kriikku on esittänyt Natalja Gutmanin, Aleksei Ljubimovin, Juri Bašmetin sekä Arditti-, Avanti!-, Borodin-, Sibelius- ja Uusi Helsinki -kvartetin kanssa. Myös Kuhmon Kamarimusiikissa hän on vieraillut säännöllisesti.
Ralf König

Ralf König (s. 8. elokuuta 1960 Soest) on saksalainen sarjakuvapiirtäjä, joka on tullut kuuluisaksi ennen muuta homohahmoistaan arkisten ongelmien keskellä. Kirjoissa nousi Keskeisiksi hahmoiksi pariskunta Konrad ja Paul, joiden elämän ongelmat ovat tuttuja kaikille. Saksassa tähden maineen saavuttaneen piirtäjän teoksista on tehty myös elokuvia.
Ura.
König opiskeli alun perin puusepäksi mutta keskeytti opinnot 1970-luvulla ja aloitti Düsseldorfin taideakatemiassa piirtämisen opiskelun. Saksalainen kustantamo Rowohlt julkaisi vuonna 1987 hänen sarjakuvansa "Vapautunut mies". Sittemmin hänelle on myönnetty työstään useita palkintoja.
König käsittelee elämäänsä ja uraansa elämäkerrallisessa sarjakuvateoksessaan "Vasemmalla kädellä".
Tero Lehterä

Tero Juhani Lehterä (s. 21. huhtikuuta 1972 Espoo) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä, maailmanmestari, olympiamitalisti ja Suomen-mestari. Hän toimii Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. 
Lehterä oli pelaajana mukana voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 1995 ja olympiapronssia Lillehammerissa 1994. Hän pelasi 56 A-maaottelua, 19 B-maaottelua, 30 nuorten maaottelua ja 22 poikien maaottelua. Hän oli Lappeenrannan SaiPan päävalmentajana kausilla 2017–2018, 2018–2019 ja 2019–2020.
Elämäkerta.
Lehterä on Kiekko-Espoon kasvatti ja hän oli avainasemassa Kiekko-Espoon noustessa SM-liigaan kauden 1991–1992 päätteeksi. Hän teki voittomaalin ratkaisevassa finaalissa Joensuun Jokipoikia vastaan Jere Lehtisen syötöstä. Lehterä saavutti Jokereiden mukana Suomen mestaruuden vuosina 1996 ja 1997. Sen lisäksi hän voitti SM-hopeaa vuosina 2000 ja 2001, SM-pronssia vuonna 2003 ja Euroopan Cupin vuonna 1996. Lehterä pelasi SM-liigaa myös Tapparassa, Espoo Bluesissa sekä Hämeenlinnan Pallokerhossa.
Florida Panthers varasi Lehterän NHL:ään vuoden 10. kierroksella numerolla 235. Hän pelasi kaudella 1998–1999 Florida Panthersin organisaatiossa, mutta näyttöpaikkaa NHL:stä hän ei koskaan saanut.
Lehterästä tuli kautta aikojen ensimmäinen suomalainen jääkiekkoilija Venäjän liigassa, kun hän pelasi kaudella 2003–2004 Neftehimik Nižnekamskissa. 
Lehterä pelasi ulkomailla Yhdysvaltojen ja Venäjän lisäksi Ruotsissa, Sveitsissä, Saksassa ja Tanskassa. Hän lopetti uransa keväällä 2007. Jääkiekkoleijonaksi numerolla 195 Lehterä korotettiin 2009.
Uransa jälkeen hän toimi usean kauden ajan Espoo Bluesin valmennusryhmässä. SaiPa ilmoitti kiinnittäneensä Lehterän päävalmentajaksi kaudelle 2017–2018.
Philadelphia Flyersissa pelannut hyökkääjä Jori Lehterä on Tero Lehterän veljenpoika. Lehterän tytär Nea Lehterä oli mukana voittamassa cheerleadingin maailmanmestaruutta Orlandossa vuonna 2022.
Jalkaväkiprikaati-80

Jalkaväkiprikaati-80 on vuoden 1980 varustukselle suunniteltu suomalainen sodanajan jalkaväkiprikaati, jonka kirjavahvuus on 7 169 sotilasta. Pataljoonan taistelevien komppanioiden joukkueiden on suunniteltu liikkuvan maataloustraktorien vetämissä perävaunuissa. Koulutuksessa valmistaudutaan myös noin 20–25 kilometrin jalkamarssiin taistelukykyisenä kenttävarustuksessa sekä noin 100–120 kilometrin polkupyörämarssiin niin ikään kenttävarustuksessa.
Tätä uudempi organisaatio on jääkäriprikaati-90, joka perustuu vuoden 1990 varustukselle. Sen pataljoonien taistelevien komppanioiden joukkueet liikkuvat panssaroiduilla miehistönkuljetusajoneuvoilla. Jääkäriprikaati-90 on moottoroituna huomattavasti liikkuvampi kuin jalkaväkiprikaati-80 ja sen panssaroidut ajoneuvot tarjoavat suojaa luodeilta ja sirpaleilta. Taktisesti jalkaväkiprikaati-80:n oletettiin kykenevän viivyttämällä ja puolustamalla pysäyttämään raskaammin aseistetun vihollisen, joka liikkui panssaroiduin miehistönkuljetusvaunuin.
Nykyisellään sodanajan joukkoihin kuuluu kuusi jalkaväkiprikaatia.
Kokoonpano.
Jalkaväkiprikaati-80 on itsenäinen pääasiassa ottokalustolla toimiva sotatoimiyhtymä, jolla on omat taistelevat, taistelua tukevat ja huoltavat aselajinsa.
Zibo

Zibo (, pinyin: Zībó) on prefektuuritason kaupunki Kiinassa Shandongin maakunnassa Keltaisenjoen varrella. Zibon pinta-ala on 5 938 neliökilometriä, jossa sijaitsee useita muita asutuskeskuksia. Väkiluku on 4,53 miljoonaa (2010).
Piirikuntatasolla Zibo jakautuu viiteen kaupunkipiiriin (Boshan, Linzi, Zhangdian, Zhoucun, Zichuan) ja kolmeen piirikuntaan (Gaoqin, Huantai, Yiyuan). Kaupungin hallinto sijaitsee Zhangdianin piirissä. Zibon kaupunkitaajamaksi eräs lähde tulkitseekin 2 484 neliökilometriä laajan alueen (kaupunkipiirit), jolla asuu 3,13 miljoonaa ihmistä (2010).
Zibo muodostui vuonna 1949, kun kaupungit Zichuan ja Boshan, joiden etukirjaimista tulee myös nimi Zibo, liitettiin yhteen. Zibo oli muinaisen Qi-valtion pääkaupunki 2000 vuotta sitten. Valtio oli kevättä ja syksyä - ja taistelevat läänitysvaltiot -kausien rikkain.
Zibossa heinäkuu on vuoden lämpimin ja sateisin kuukausi: keskilämpötila on lähes 27 astetta ja keskimääräinen sademäärä 173 mm. Kylmin ja vähäsateisin kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on -2,3 astetta ja keskimääräinen sademäärä 7,2 mm.
&lt;br clear=left&gt;
Silmäkuoppa

Silmäkuoppa () on kallossa oleva pyramidin muotoinen kuoppa, jossa sijaitsevat silmä, näköhermon alkuosa, kyynelrauhanen, "ganglion ciliare" -hermosolmu, silmänliikuttajalihasten alkupiste ("anulus tendineus communis") ja silmänliikuttajalihakset sekä niiden hermot.
Silmäkuoppaan jäävän tyhjän tilan täyttää rasva ja sidekudos. Silmäkuopan muodostavat seuraavat luut, joita on yhteensä seitsemän kappaletta: poskiluu ("os zygomaticum"), otsaluu ("os frontale"), kitaluu ("os sphenoidale"), seulaluu ("os ethmoidale"), suulakiluu ("os palatinum"), kyynelluu ("os lacrimale") ja yläleukaluu ("maxilla").
Silmäkuopassa on viisi reikää ("foramen orbitale proprium", "canalis opticus", "canalis infraorbitalis", "foramen orbitale superius" ja "foramen orbitale inferius").
Real Sociedad

Real Sociedad de Fútbol on jalkapalloseura Baskimaan San Sebastiánista, Espanjasta. Sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Seuran kotistadion on 39 500 -paikkainen Anoeta.
Real Sociedad on voittanut kahdesti Espanjan liigamestaruuden (1981, 1982) ja cupin (1909, 1987) sekä kerran supercupin (1982). Se oli yksi Primera Divisiónin perustajista ja on pelannut sarjassa yhteensä 63 kautta, muun muassa yhtäjaksoisesti vuodet 1967–2007.
Real Sociedadilla on toimintaa myös muun muassa yleisurheilussa, maahockeyssa, pelotassa ja sukelluksessa. Aikoinaan se on voittanut jääkiekossa kolme Espanjan-mestaruutta.
Real Sociedad sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 31.
"Päivitetty 6. lokakuuta 2024."
Michael Staksrud

Michael Staksrud (2. kesäkuuta 1908 – 10. marraskuuta 1940) oli norjalainen pikaluistelija. 
Staksrudin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. Hän voitti kolmesti maailmanmestaruuden (1930, 1935 ja 1937) sekä kahdesti Euroopan mestaruuden (1934 ja 1937). Olympialaisissa hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi seitsemäs sija 5 000 metrillä Sankt Moritzissa 1928.
Staksrud oli kotoisin Hadelandista kuten olivat myös Ivar Ballangrud ja Hans Engnestangen. Vuonna 1937 hänelle myönnettiin Morgenbladetin kultamitali.
Bernt Evensen

Bernt Evensen (8. huhtikuuta 1905 – 24. elokuuta 1979) oli norjalainen pikaluistelija ja pyöräilijä.
Evensenin urheilu-uran parhaat vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman kärkikastia. Evensenistä tuli kautta aikain ensimmäinen norjalainen pikaluistelun olympiavoittaja, kun hän vuoden 1928 talviolympialaisissa Sankt Moritzissa jakoi 500 metrin kultamitalin Clas Thunbergin kanssa. Samoissa kisoissa hän saavutti 1 500 metriltä hopeaa ja 5 000 metriltä pronssia. 10 000 metrillä hän oli toisena kunnes kilpailu jouduttiin perumaan lämpimän tuulen sulatettua jään. Neljä vuotta myöhemmin Lake Placidin olympialaisissa Evensen ja maanmiehensä Ivar Ballangrud olivat ainoat eurooppalaiset, jotka saavuttivat mitaleita amerikkalaiseen tyyliin yhteislähtöinä käydyissä kilpailuissa. Evensen voitti 500 metrillä hopeaa ja sijoittui kuudenneksi sekä 5 000:lla että 10 000 metrillä.
Yleiskilpailun maailmanmestaruuden Evensen voitti vuosina 1927 ja 1934. Vuonna 1927 hän saavutti ns. "triplan", eli voitti Norjan, Euroopan ja maailmanmestaruuden. Voitettuaan neljännen Norjan mestaruutensa vuonna 1935 hän siirtyi työläisten Reidulf-seuraan, joka kuului Norjan työväen urheiluliittoon AIF:aan. Evensen ryhtyi järjestelemään Oslon Bislettillä työläisten MM-kisoja ja voittikin yhden mestaruuden venäläistä Jakov Melnikovia vastaan käydyn tiukan kamppailun tuloksena. Evensen jatkoi luistelu-uraansa aina vuoteen 1940 saakka.
Evensen oli myös hyvä ratapyöräilijä. Hän voitti lajissa kuusi Pohjolan mestaruutta. Hänet palkittiin Egebergs Ærespris -palkinnolla urheilumenestyksensä kunniaksi. Parhaimmillaan Evensen oli aateliskalenterin neljännellä sijalla vuosina 1928–1932.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 1972

XI talviolympialaisissa Sapporossa vuonna 1972 järjestettiin ohjaskelkkailussa kolme kilpailutapahtumaa: miesten ja naisten yksinkelkkailu sekä miesten parikelkkailu.
Miehet.
Parikelkkailu.
Italialaisparin Hildgartner – Plaikner voittama ensimmäinen lasku jätettiin pois tuloksista epäkunnossa olleen lähtöportin vuoksi. Jäljelle jääneissä laskuissa italialaiset ja saksalaispari Hörnlein – Bredow saivat saman yhteisajan ja molemmat palkittiin kultamitaleilla.
Eskil Ervik

Eskil Ervik (s. 11. tammikuuta 1975 Trondheim, Norja) on entinen norjalainen pikaluistelija.
Ervik oli vuonna 1999 Hamarissa yleisluistelun maailmanmestaruuskisoissa kolmas ja vuotta myöhemmin samalla radalla Euroopan mestaruuskisoissa hopealla. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän saavutti Inzellissä 2005 pronssia joukkuetakaa-ajossa. Seuraavana vuonna hän sai Hamarissa toistamiseen hopeaa EM-kilpailuissa. Torinon olympialaisissa 2006 hän kuului joukkuetakaa-ajossa neljänneksi sijoittuneeseen Norjan joukkueeseen. Lisäksi hän oli kymmenes 5 000 metrillä. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisissa lajeissa parhaimmillaan neljänneksi 5 000 metrillä vuosina 1999 ja 2004. 
Ervik teki 15. lokakuuta 2005 Inzellissä 3 000 metrin ulkoratojen maailmanennätyksen 3.44,90. 5. marraskuuta 2005 hän luisteli Calgaryn hallissa maailmancupin osakilpailussa 3 000 metrillä uuden maailmanennätysajan 3.37,28. 13. marraskuuta samana vuonna hän luisteli Calgaryssä 5 000 metrillä uuden ME-ajan 6.12,19, minkä kuitenkin alitti Chad Hedrick vielä saman päivän aikana.
Ervik lopetti uransa keväällä 2007.
Luettelo FC Barcelonassa pelanneista jalkapalloilijoista

__notoc__
Tämä on luettelo FC Barcelonan edustusjoukkueessa sarjaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista. Nimen perässä ovat vuodet, joina pelaaja on edustanut seuraa, sekä sarjaotteluiden ja niissä tehtyjen maalien lukumäärät (tilanne 21. elokuuta 2025).
Afri-Cola

Afri-Cola on saksalainen kolajuoma, jonka F. Blumhoffer Nachfolger GmbH. rekisteröi tavaramerkiksi vuonna 1931. Suomessa sitä on myyty 1960-luvulta lähtien, ensin 1990-luvulle asti Olvin lisenssituotteena ja sittemmin suoratuontina Saksasta.
Afri-Cola oli aikoinaan yksi suosituimmista kolamerkeistä Saksassa, mutta se on menettänyt huomattavan markkinaosuuden 1960-luvulta lähtien.
Tavaramerkkiä ryhtyi elvyttämään mainossuunnittelija ja valokuvaaja Charles Paul Wilp.
F. Blumhoffer Nachfolger GmbH:n rekisteröimä tavaramerkki on myös appelsiinijuoma Bluna, joka kuuluu Afri-Colan tapaan nykyään Mineralbrunnen Überkingen-Teinach AG:lle.
Afri-Colan kofeiinipitoisuus oli ennen 250 milligrammaa litrassa, mutta vuonna 1998 se alennettiin 150 milligrammaan, minkä vuoksi tuotesisältöä ei tarvinnut ilmoittaa pullossa. Uusi resepti ei ollut menestys, ja yhtiö palasi huhtikuussa 2006 takaisin vanhaan reseptiin.
Afri-Colan reseptimuutoksiin pettyneet käyttäjät kehittivät vuonna 2001 Premium-Colan, joka sisälsi alkuperäiset 250 mg/l kofeiinia.
Kirjallisuudessa.
Afri-Cola on näkyvästi esillä Volker Kutscherin vuonna 2014 ilmestyneessä dekkarissa "Märzgefallene" (engl. "The March Fallen"), joka sijoittuu vuoden 1933 Berliiniin ja Kölniin.
Celta Vigo

Real Club Celta de Vigo on espanjalainen jalkapalloseura Vigon kaupungista, Galiciasta. Se perustettiin 28. maaliskuuta 1923 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, jonne se nousi kaudeksi 2012–2013. Seuran lempinimi on "Celtiñas" (). Peliasun paita on taivaansininen, shortsit valkoiset. Kotistadion on 31 800 katsojaa vetävä Balaídos.
Historia.
Celta Vigo on ollut vakioesiintyjä Primera Divisiónissa, muttei ole koskaan voittanut liiga- tai cup-mestaruutta. Kaudella 1970–1971 Celta ei hävinnyt kertaakaan kotonaan ja sijoittui sarjassa kuudenneksi. 1990-luvun jälkipuoliskolla Celta nousi lähelle Espanjan jalkapallohierarkian kärkeä, esimerkiksi kaudella 2000–2001 seura ei ollut koko kauden aikana kertaakaan kuudetta sijaa alempana sarjataulukossa. Kaudella 2002–2003 Celta sijoittui neljänneksi ja pääsi Mestarien liigan karsintoihin, ja sitä kautta itse liigaan. Seuraavalla kaudella Mestarien liiga sujui upeasti, mutta kansallinen sarja sitäkin huonommin. Mestarien liigassa Celta nousi 16 parhaan joukkoon ennen putoamista Arsenalille – Primerassa Celta jäi lopulta toiseksi viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Galicialaisjoukkue käytti kuitenkin heti ensimmäisen mahdollisuutensa nousta takaisin pääsarjaan, sijoittuen Segundassa toiseksi kaudella 2004–2005. Kauden 2006–2007 päätteeksi Celta putosi jälleen Segundaan jäätyään sarjassa kolmanneksi viimeiseksi.
"Tilanne 30. heinäkuuta 2025."
Lontoon sinfoniaorkesteri

 
Lontoon sinfoniaorkesteri (, LSO) on merkittävimpiä Britanniassa toimivia sinfoniaorkestereita. 
Orkesteri perustettiin vuonna 1904, ja vuodesta 1982 lähtien se on toiminut Lontoon Barbican Centressä.
Hans Richter johti orkesterin ensikonsertin 9. kesäkuuta 1904 ja oli ylikapellimestarina vuoteen 1911, jolloin hänen seuraajakseen tuli Edward Elgar. Orkesteri oli ensimmäinen brittiläinen sinfoniaorkesteri, joka teki ulkomaanvierailun. Tämä vierailu tehtiin Pariisiin vuonna 1906. Lontoon sinfoniaorkesteri on myös ensimmäinen Yhdysvalloissa (1912) ja Salzburgin musiikkifestivaaleilla (1973) vieraillut brittiläinen sinfoniaorkesteri. Orkesteri konsertoi nykyään ympäri maailmaa.
Lontoon sinfoniaorkesterissa on ollut soittajina kansainvälisesti tunnettuja puhallinmuusikoita, kuten James Galway (huilu), Gervase de Peyer (klarinetti) ja Barry Tuckwell (käyrätorvi). Orkesteri on vuosikymmenten aikana toiminut myös useiden elokuvien musiikin soittajina ja esiintynyt useilla poplevyillä.
Vuonna 2008 Gramophone-lehti nimesi lontoolaissoittajiston neljänneksi parhaaksi sinfoniaorkesteriksi maailmassa, ja Lontoon viidestä sinfoniaorkesterista sitä pidetään ykkösenä.