This Was

This Was on brittiläisyhtye Jethro Tullin ensialbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1968. Tyylilajiltaan se on lähempänä rhythm and bluesia kuin progressiivista rockia, josta yhtye tuli myöhemmin tunnetuksi.
Taustaa.
Jethro Tull oli perustettu edellisvuonna ja albumin levytyksen aikoihin se oli saanut näkyvyyttä esiintymällä vakituisesti Lontoon suositulla Marquee-klubilla. Yhtyeen tyylisuuntana oli varsinkin kitaristi Mick Abrahamsin suosima blues- ja jazz-vaikutteinen rock ja se oli jo julkaissut MGM-levy-yhtiön kautta singlen "Sunshine Day", joka ei kuitenkaan menestynyt. Yhtyeen teki erikoiseksi vokalisti Ian Andersonin soittama huilu, joka oli tuolloin harvinainen rock-piireissä. Andersonia olikin neuvottu jättämään huilu pois ja käsketty antaa Abrahamsin hoitaa vokaalit, mutta tähän yhtye ei suostunut. Albumin levytyksen aikaan yhtyeellä ei ollut levytyssopimusta ja albumi tehtiin halvalla 1200 punnan budjetilla, jonka yhtyeen manageri ja myöhemmin Chrysalis Records -yhtiön toinen perustaja Terry Ellis kustansi. Yhtye sai levytyssopimuksen Island Records -yhtiöltä ja Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi vuoden 1969 alussa Reprise Records.
Albumin sisältö.
Musiikillisesti albumi on vahvasti blues- ja jazz-vaikutteinen Abrahamsin kitaroinnin ja Andersonin huilunsoiton ollessa keskipisteessä. Myös basisti Glenn Cornickin monipuolinen soitanta tulee hyvin esille albumilla. Kappaleet ovat pääasiassa Andersonin ja Abrahamsin säveltämiä. Albumilla on myös kaksi cover-instrumentaalia, Roland Kirkin jazz-henkinen "Serenade to a Cuckoo", jossa Andersonin huilunsoitto pääsee hyvin esille, ja Abrahamsin sovittama blues-standardi "Cat's Squirrel". 
"Dharma for One" on Andersonin ja rumpali Clive Bunkerin instrumentaalisävellys, jossa Bunker soittaa rumpusoolon ja Anderson soittaa siinä erikoista "claghorn"-nimistä puhallinta. Kappaleesta tulikin yhtyeen alkuvuosiksi Bunkerin soolospotti yhtyeen konserteissa. Se myös sovitettiin uusiksi konsertteihin. 
Kappaleen "Move on Alone" laulaa sen säveltänyt Mick Abrahams ja se sisältää yhtyeen taustavaikuttajan ja myöhemmän jäsenen David Palmerin tekemän puhallinsovituksen. Kappale onkin ainoa yhtyeen historiassa jonka päävokaalit laulaa joku muu kuin Ian Anderson. 
"Beggar's Farm", "My Sunday Feeling", "It's Breaking Me Up" ja "Some Day the Sun Won't Shine for You" perustuvat blues-kaavoihin ja viimeksi mainitussa on vaikutteita Big Bill Broonzyn kappaleesta "Key to the Highway". 
Nopeampitempoinen "A Song For Jeffrey" on ensimmäinen kolmesta Jeffrey Hammondille omistetusta Tull-kappaleesta. Hammond oli Andersonin ystävä ja myös tuleva Tull-basisti. Kappale julkaistiin myös singlenä b-puolenaan jazz-instrumentaali "One for John Gee".
Albumin päättää koko yhtyeen säveltämä lyhyt, hämärätunnelmallisempi "Round", joka vihjailee yhtyeen myöhempään musiikilliseen kehitykseen. 
Albumin julkaisu.
Albumi sai julkaisunsa aikoihin pääosin hyviä arvosteluja ja se nousi Britannian albumilistalla sijalle 10. BBC Radion DJ John Peel suosi yhtyettä ja soitti sitä ohjelmassaan, mikä auttoi listamenestyksessä. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin helmikuussa 1969 ja se nousi sijalle 62. Yhtye kiersi Pohjois-Amerikkaa alkuvuodesta 1969 ja sai siellä kulttisuosiota. 
Kitaristi Mick Abrahams, joka oli tehnyt albumille useita kappaleita, jätti yhtyeen pian albumin julkaisun jälkeen. Yhtyeen laulaja/huilisti Ian Anderson halusi ammentaa enemmän eri musiikkilajeista kun taas Abrahams olisi halunnut jatkaa blues-linjalla. Andersonin mukaan nimi "This Was" (suom. "tämä oli") kuvasikin hänen haluaan kehittyä ja kokeilla muitakin musiikkityylejä eikä lokeroitua pelkästään blues-yhtyeeksi. Alkuperäisen kokoonpanon viimeiseksi levytykseksi jäi single "Love Story" / "Christmas Song" jossa progressiiviset vaikutteet tulevatkin jo hyvin esille. Abrahams perusti eroamisensa jälkeen kohtalaista menestystä saaneen Blodwyn Pig -yhtyeen. Hänen tilalleen vakituiseksi kitaristiksi tuli vuodenvaihteessa 1968–1969 Martin Barre.
Albumista on julkaistu kaksi remasteroitua painosta, vuoden 2001 joka sisältää kolme bonuskappaletta sekä vuonna 2008 julkaistu 40-vuotisjuhlapainos joka sisältää 2 cd:tä ja runsaasti bonusmateriaalia.