Patrick Kane

Patrick Timothy Kane, Jr. (s. 19. marraskuuta 1988 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsiä. Kanea pidetään yleisesti yhtenä parhaista pelaajista koko NHL:n historiassa.
Kane varattiin Chicago Blackhawksiin. Kane päätti Blackhawksin 49 vuotta kestäneen mestaruustauon tekemällä jatkoaikamaalin vuoden 2010 Stanley Cup -loppuottelusarjan kuudennessa ottelussa Philadelphia Flyersia vastaan. Hänelle myönnettiin ensimmäisenä yhdysvaltalaishyökkääjänä Conn Smythe Trophy pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana vuonna 2013, kerättyään 19 tehopistettä 23 pudotuspeliottelussa. Vuonna 2015 Kane johti pistepörssiä 23 tehopisteellä 23 pudotuspeliottelussa auttaen Blackhawksia voittamaan Stanley Cup -mestaruuden kotiyleisön edessä ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1938. Kaiken kaikkiaan Kane pelasi Blackhawksissa 16 kautta vuosina 2007–2023 ja sijoittuu seuran kaikkien aikojen tilastoissa korkealle: pelatut ottelut 1 161 (3.), maalit 446 (3.), syötöt 779 (2.), pisteet 1 225 (2.), ylivoimamaalit 122 (4.), ylivoimapisteet 398 (3.), jatkoaikamaalit 9 (T2.), voittomaalit 67 (4.) ja laukaukset 3 866 (3.). Lisäksi Kane sijoittuu Chicagon parhaiden pudotuspelisuorittajien joukkoon: pelatut ottelut 136 (3.), maalit 52 (4.), syötöt 80 (3.), pisteet 132 (3.), ylivoimamaalit 8 (10.), ylivoimapisteet 41 (7.), jatkoaikamaalit 5 (1.), voittomaalit 11 (T1.) ja laukaukset 422 (3.).
Kane on valittu yhdeksän kertaa un, mukaan lukien kuusi kertaa peräkkäin vuosina 2015–2020. Hänet on valittu NHL:n ykköstähdistöön kolme kertaa (2009–2010, 2015–2016, 2016–2017) ja kakkostähdistöön kaudella 2018–2019. Kauden 2015–2016 jälkeen Kane voitti Hart Memorial Trophyn NHL:n arvokkaimpana pelaajana, Art Ross Trophyn liigan pistepörssin voittajana ja Ted Lindsay Awardin merkittävimpänä pelaajana NHLPA:n jäsenten äänestyksen perusteella kerättyään 106 tehopistettä, teholukeman +17 ja 30 jäähyminuuttia 82 ottelussa. Kane teki myöhemmin uransa piste-ennätyksen 110 tehopisteellä 81 ottelussa kaudella 2018–2019. Hänet palkittiin Calder Memorial Trophylla kaudella 2007–2008 NHL:n parhaana tulokkaana johdettuaan kaikkia tulokkaita 72 tehopisteellä 82 ottelussa. Vuonna 2017 Kane nimettiin yhdeksi 100 suurimmasta NHL-pelaajasta osana liigan satavuotisjuhlaa.
Ennen ammattilaiseksi ryhtymistään Kane vietti kauden 2006–2007 Ontario Hockey Leaguen London Knightsissa, ansaiten vuoden tulokkaan tunnustuksen johdettuaan juniorisarjaa 145 tehopisteellä 58 runkosarjaottelussa. Kane johti myös kaikkia OHL-pelaajia 31 tehopisteellä 16 pudotuspeliottelussa. Kane pelasi Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmassa vuosina 2004–2006 ja Honeybaked AAA -ohjelmassa Detroitin metropolialueella kaudella 2003–2004. Kansainvälisesti Kane on edustanut Yhdysvaltain maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa kolme kertaa (2008, 2018, 2019) ja voitti pronssimitalin sekä turnauksen arvokkaimman pelaajan palkinnon vuoden 2018 turnauksessa johdettuaan kaikkia pelaajia syöttö- (12) ja tehopisteissä (20) 10 ottelussa. Hän toimi varakapteenina Yhdysvaltain joukkueessa vuoden 2016 maailmancupissa, kirjaten kaksi syöttöpistettä kolmessa ottelussa. Kane pelasi maansa puolesta peräkkäisissä talviolympialaisissa vuosina 2010 ja 2014, voittaen hopeamitalin vuoden 2010 turnauksessa kerättyään viisi tehopistettä kuudessa ottelussa. Lisäksi Kane voitti pronssimitalin vuoden 2007 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, keräten yhdeksän tehopistettä seitsemässä ottelussa. Hän voitti myös kultamitalin vuoden 2006 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa johdettuaan turnausta maaleissa (7) ja tehopisteissä (12) kuudessa ottelussa.
Ura.
Seuraura.
OHL-seura London Knightsissa Kane voitti debyyttikaudellaan 2006–2007 vuoden tulokkaan palkinnon johdettuaan sarjaa 145 tehopisteellä 58 runkosarjaottelussa. Myös pudotuspeleissä hän johti pistepörssiä tehtyään 31 tehopistettä 16 pudotuspeliottelussa.
22. kesäkuuta 2007 Chicago Blackhawks varasi Kanen ensimmäisen kierroksen NHL:n . 12. kesäkuuta 2008 Kane sai kauden parhaan tulokkaan Calder Memorial Trophyn. Kane teki ensimmäisen kypärätemppunsa vuoden 2009 pudotuspeleissä Vancouver Canucksia vastaan. Vuonna 2010 hän voitti ensimmäisen Stanley Cupinsa tehden ratkaisevan jatkoaikamaalin 6. ottelussa. Chicago Blackhawks voitti Stanley Cupin ensimmäisen kerran 49 vuoteen.
Vuoden 2011 Kane valittiin varakapteeniksi. Hän pelasi varakapteenina myös vuoden 2015 tähdistöottelussa. Vuonna 2016 Kane valittiin NHL:n tähdistöottelun kapteeniksi.
Kane teki uransa toisen kypärätempun vuoden 2013 pudotuspeleissä Los Angeles Kingsiä vastaan. Maalien ansiosta Blackhawks pääsi Stanley Cup -finaaliin Boston Bruinsia vastaan. Kane voitti kaudella toisen Stanley Cupinsa ja sai Conn Smythe Trophyn.
19. maaliskuuta 2014 Kane loukkaantui ottelussa St. Louis Bluesia vastaan, ja hän oli sivussa loput runkosarjasta. Kane kuitenkin palasi pudotuspeleihin. 9. heinäkuuta 2014 Blackhawks ilmoitti, että Kane ja Jonathan Toews ovat molemmat allekirjoittaneet kahdeksan vuoden jatkosopimukset, joiden arvo on 84 miljoonaa dollaria. Vuoden 2015 loka–joulukuun välisenä aikana Kane saavutti 26 pelin pisteputken tehden 16 maalia ja 24 syöttöä. Se on pisin pisteputki Yhdysvalloissa syntyneeltä pelaajalta ja pisin pisteputki Blackhawksin historiassa.
Kane teki ensimmäisen runkosarjan hattutempun 15. tammikuuta 2016 pelissä Toronto Maple Leafsiä vastaan ja toisen 3. huhtikuuta 2016 Boston Bruinsia vastaan. Kaudella Kane voitti myös pistepörssin, jonka myötä hänelle myönnettiin Art Ross Trophy. Kane voitti myös Hart Memorial Trophyn ja Ted Lindsay Awardin. Kaudella 2016–2017 Kane merkkautti 82 ottelussa 89 tehopistettä ja sijoittui pistepörssissä toiselle sijalle yhdessä Sidney Crosbyn kanssa.
Uransa parhaat tehopisteet Kane saavutti kaudella 2018-19 tehden 44 maalia ja antaen 66 maaliin johtanutta syöttöä.
19. tammikuuta 2020 ottelussa Winnipeg Jetsiä vastaan Kane saavutti uransa tuhannennen tehopisteen.
Helmikuussa 2023 Blackhawks kauppasi Kanen New York Rangersiin vaihdossa ehdolliseen toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Blackhawks pidätti puolet Kanen palkasta.
Marraskuussa 2023 Kane teki vapaana pelaajana Detroit Red Wingsin kanssa yksivuotisen ja 2,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Heinäkuussa 2024 Kane solmi seuran kanssa vuoden mittaisen ja neljän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2025 Kane solmi Red Wingsin kanssa vuoden mittaisen ja kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Vuonna 2007 Kane valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen nuorten MM-kisoihin Ruotsiin. Yhdysvallat sijoittui kolmanneksi ja Kane valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän teki seitsemässä ottelussa yhteensä 5+4=9 tehopistettä sijoittuen pistepörssin neljänneksi. Kane pelasi myös Kanadan MM-kisoissa 2008 tehden turnauksen seitsemässä ottelussa tehot 3+7=10. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Kane teki kuudessa ottelussa kolme maalia ja antoi kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa toiseksi. Kane pelasi myös Sotšin talviolympialaisissa 2014 ja World Cupissa 2016. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Kane teki kymmenessä ottelussa tehot 8+12=20 ja voitti turnauksen pistepörssin. Hänestä tuli samalla eniten tehopisteitä yhdessä MM-turnauksessa tehnyt yhdysvaltalaispelaaja.
Muuta.
Kanen vanhemmat ovat Patrick ja Donna Kane. Hänellä on kolme siskoa; Erica, Jessica ja Jacqueline. Kanen tyttöystävä on Amanda Grahovec.
Vuonna 2009 Kane pidätettiin Buffalossa ryöstöstä ja pahoinpitelystä, koska hän oli käynyt taksikuski Jan Radeckin kimppuun yhdessä serkkunsa kanssa. Serkukset hermostuivat taksikuskille, koska tämän antamista vaihtorahoista puuttui 20 senttiä. Koska Kanen tuomio ei kuulunut rikoslain piiriin, hän vältti kaikki rangaistukset käyttäytymällä vuoden ajan moiteettomasti ja pyysi kirjallisesti James Kanen kanssa Radeckilta anteeksi.
Elokuussa 2015 uutisoitiin Kanen mahdollisesti raiskanneen naisen, mutta hänet todettiin paria kuukautta myöhemmin syyttömäksi.