tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Akseli Isopuro

Akseli Rikhard Isopuro (23. toukokuuta 1894 Nurmijärvi – 15. kesäkuuta 1952) oli suomalainen jääkärivänrikki ja Viron armeijan luutnantti. 
Perhe ja koulutus.
Hänen vanhempansa olivat työmies Karl Viktor Gadd ja Amanda Bohm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Olga Emilia Kankaisen kanssa. Isopuro kävi kansakoulun.
Jääkärikausi.
Isopuro toimi työmiehenä Vimpelissä ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Isopuro saapui Vaasaan aliupseeriksi ylennettynä jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Porin pataljoonan 2. komppaniaan ja osallistui Sampakosken taisteluun, josta hänet komennettiin sotilaskouluttajaksi Ikaalisiin ja otti osaa Vähäröyhiön kahakkaan, Viljalan ja Kilvakkalan kylien puolustukseen sekä myöhemmin Mannanmäen ja Kyröskosken taisteluihin.
Isopuron mainitaan teloittaneen kaksi henkilöä Punkalaitumen suojeluskunnan määräyksestä.
Heimosoturi.
Sisällissodan jälkeen Isopuro toimi 1. huhtikuuta – 21. huhtikuuta 1918 välisen ajan Porin rykmentin 1. pataljoonan 2. komppanian sekä myöhemmin lyhyen ajan rykmentin sapotööriosaston päällikkönä, kunnes hänet määrättiin 14. kesäkuuta 1918 alkaen Porin rykmentin täydennyspataljoonan A-komppanian päälliköksi ja 19. kesäkuuta 1918 alkaen pataljoonan väliaikaiseksi komentajaksi. Hänet komennettiin 28. kesäkuuta 1918 valtiorikosoikeuden jäseneksi Vaasaan, mistä tehtävästä hän erosi 16. heinäkuuta 1918 ja liittyi jääkärikapteeni Toivo Kuisman johtamaan Vienan-Karjalan retkikuntaan. Retkikunnassa hän toimi aluksi Uhtualta Luusalmelle lähetetyn osaston ja myöhemmin Tollonjoella 2. komppanian päällikkönä. Hän otti osaa taisteluihin retkikunnalla Luusalmella ja Vuokkiniemessä. taisteluihin. Vienan-Karjalan retkikunnalta palattuaan hän liittyi Viron vapaussotaan lähtevään joukkoon ja hänet sijoitettiin Pohjan Poikain rykmentin 2. pataljoonan 5. komppanian päälliköksi ja toimi sen päällikkönä joukon hajottamiseen saakka. Hän otti osaa taisteluihin Viron vapaussodassa Valkissa ja Marienburgissa sekä Petserin rintamalla. Vieläkään Isopuro ei saanut tarpeekseen sotimisesta vaan Viron vapaussodasta palattuaan hän toimi hetken harjoituspäällikkönä Hämeenkyrön suojeluskunnassa, kunnes liittyi Pohjois-Inkerin rykmenttiin, jossa toimi 2. komppanian päällikkönä. Sodat sodittuaan hän siirtyi Keski-Pohjanmaalle työmieheksi. 
Talvi- ja jatkosota.
Isopuro osallistui talvisotaan linnoitustöissä Työryhmä Kaiterassa, joka toimi sodan aikana Viljakkalassa, Miehikkälässä ja Kotkassa. Välirauhan aikana ja jatkosodan puhkeamisen jälkeen hän toimi vanhempana varastomiehenä ja työnjohtajana Ammuslataamo 7:ssä, josta hän palveli sodan loppuun saakka ja sodan jälkeen siitä muodostetussa Keskusvarikko 8:ssa aina vuoteen 1952 saakka. Hänet haudattiin Kokkolaan.
Erkki Immell

Erkki Paavo Immell (9. elokuuta 1894 Lohja – 24. marraskuuta 1951) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanmittausinsinööri Frans Oskar Immell ja Aina Matilda Malin.
Opinnot.
Immell kävi kuusi luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja yhden vuoden Suomen liikemiesten kauppaopistoa sekä suoritti yksityisoppilaana ylioppilastutkinnon Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1927. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1928–1932 Tarton yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti keväällä vuonna 1932 eläinlääketieteen kandidaatti-tutkinnon. 
Jääkärikausi.
Immell yritti ensimmäisen kerran päästä Saksaan jääkärioppiin maaliskuun alkupäivinä vuonna 1916, jolloin hän yritti hiihtää Merenkurkun yli Jepuan etappitietä Uumajaan, mutta palellutti varpaansa niin pahoin, että hän joutui turvautumaan sen takia leikkaushoitoon ja oli sen jälkeen hoidettavana Uumajan sairaalassa 9. heinäkuuta 1916 saakka. Sairaalasta päästyään hän toimi Ruotsissa jääkärietappitehtävissä, kunnes yritti uudelleen Saksaan ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. helmikuuta 1917, mutta vapautettiin palveluksesta 9. heinäkuuta 1917 hänen edellä mainitun sairauden johdosta ja laskettiin siviilitöihin. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Immell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 4. toukokuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen adjutantiksi Porin rykmentin 2. pataljoonaan, josta hänet siirrettiin Porin rykmentin lakkauttamisen takia Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi esikuntavääpelinä, rykmentin adjutanttina ja lähettiupseerina. Armeijasta hän erosi 8. heinäkuuta 1919, siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 1. huhtikuuta 1920 alkaen kansliapäälliköksi Uudenmaan pohjoiseen suojeluskuntapiiriin. Suojeluskuntajärjestöstä hän erosi 11. joulukuuta 1920 ja siirtyi 1. marraskuuta 1921 Kellomäen karanteenilaitoksen palvelukseen ja toimi laitoksessa 1. huhtikuuta 1923 saakka. Valtion maatalouskoneiden koetuslaitoksen palvelukseen hän astui vuonna 1923 ja siirtyi vuonna 1926 Valtion rautateille vakaajan apulaiseksi, missä toimessa oli vuoteen 1932 saakka, jonka jälkeen hän toimi tilapäistöissä. 
Talvi- ja jatkosota.
Immell osallistui talvisotaan adjutanttina Sissipataljoona 2:ssa. Välirauhan aikana hän toimi Jalkaväenkoulutuskeskus 9:ssä divisioonanadjutanttina ja hevosupseerina. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 2:een, missä hän toimi huoltopäällikön apulainen, josta hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja hän siirtyi Lohjalle pehtorin apulaiseksi Maikkalan tilalle, missä hän toimi vuoteen 1950 saakka, jolloin hän muutti Kyyhkylän Invalidikotiin. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Rogslösa skola

Rogslösa skola on keskellä Rogslösan kylää, Vadstenassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa on noin 75 oppilasta, joista monet asuvat Vättern-järven rannalla sijaitsevassa Borghamnin taajamassa. Koulun rehtorina toimii Marie-Louise Mattisson. Henkilökuntaa on yhteensä noin kymmenen.
Roglösa skola järjestää 6–12-vuotiaille lapsille pedagogista ryhmätoimintaa. Koulun vapaa-ajankoti () sijaitsee esikoulu Snödroppenin naapurissa.
Janet Sawbridge

Janet Ann Sawbridge (1947 Birmingham – 5. maaliskuuta 2021) oli brittiläinen jäätanssija, myöhemmin valmentaja ja vaikuttaja. Hän oli alun perin Gladys Hoggin oppilas Birminghamin luistelukoulussa, myöhemmin Queens Ice Clubissa. Janet Sawbridge saavutti urallaan lukuisia Britannian mestaruuksia ja jäätanssissa jopa maailmanmestaruuspronssia vuosina 1964 ja 1968 joskin eri parien kanssa. Euroopanmestaruuskisoista hänellä on jopa hopeaa. Myöhemmin Sawbridge toimi menestyksellisesti valmentajana. 
Erityisesti Janet Sawbridge muistetaan pitkästä urastaan jäätanssissa, jossa hän saavutti kansainvälistä menestystä 12 vuoden ajan. Hänen parinaan 1962–1965 oli David Higginbottom, 1965–1969 Jon Lane sekä 1970–1974 Peter Dalby. Hänen MM-pronssinsa tulivat siis Higgsin ja Lanen kanssa.
Valmentajana Sawbridgen suurimpia saavutuksiaan on Jayne Torvill – Christopher Dean -parin luotsaaminen maailmanmestaruuteen. Hän johdatti parin myös olympiakultaan Sarajevossa 1984, mutta sen jälkeen pari vaihtoi valmentajaa.
Nopean toiminnan joukot

Nopean toiminnan joukot ovat yleensä kriisinhallintatehtäviä varten ylläpidettäviä sotilasjoukkoja, jotka saadaan toimintavalmiiksi esimerkiksi viikossa.
Nopean toiminnan joukkoja on valtioilla, kuten Suomella, mutta myös Natolla ja EU:lla on nopean toiminnan joukot. EU:n nopean toiminnan joukot muodostuvat monikansallisesta taisteluosastosta. Osallistuminen on EU-mailta vapaaehtoista.
Historia.
Yhdysvaltojen nopean toiminnan joukot (englanniksi Rapid Deployment Joint Task Force) perustettiin vuonna 1980. Naton ensimmäiset nopean toiminnan joukot perustettiin vuonna 1992.
Thauvonius

Thauvonius (joskus muodoissa "Thavonius" ja "Tavonius") on suomalainen pappissuku. Alkuaan suku oli Länsi-Uudenmaan Karjalohjalla vaikuttanut talonpoikaissuku, jonka talon alkuperäinen suomalainen nimi oli Tavia. Ruotsissa vaikuttanut sukuhaara on käyttänyt nimestä muotoa Tauvon.
Suvun vanhimmat tunnetut jäsenet lienevät Antti Laurinpoika (Anders Larsson) ja hänen poikansa (?) "Matti Tavia" (Matts Andersson), joka asutti 1500-luvun lopulla Tavian rusthollia Långvikin kylässä Karjalohjalla. Hänen vaimonsa Brigittan kerrottiin olevan aatelista syntyperää.
Ainakin kaksi heidän lapsistaan toimi kirkkoherrana. Poika "Georg Thauvonius" (1577–1651), Halikon kirkkoherra oli naimisissa Paavali Juusteenin pojantytär Catharina Juusteenin kanssa, kolme heidän lapsistaan toimi isänsä lailla kirkkoherran viroissa. Matin toinen poika oli Karjaan kirkkoherra "Petter Tavia" († 1655). Hänen poikansa Jeremias aateloitiin vuonna 1653 nimellä Rosenklinga, ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 668. Jeremias kuoli kuitenkin lapsettomana ja aatelissuku sammui.
Taurus KEPD 350

Taurus KEPD 350 on ruotsalais-saksalainen lentokoneesta laukaistava pitkän kantaman alisooninen risteilyohjus. Sitä käytetään Saksan, Espanjan ja Etelä-Korean ilmavoimissa. Ohjuksen kantama ja taistelukärki on rajoitettu MTCR-sopimuksen mukaisesti noin 300 kilometriin ja alle 500 kiloon.
Saksa on hankkinut 600 ohjusta. Vuonna 2005 Espanjan hallitus päätti ostaa 46 ohjusta 57,39 miljoonan euron hintaan. Ensimmäiset toimitettiin syksyllä 2007.
KEPD 350 on Taurus Systemsin tuote, joka on Saabin ja MBDA Deutschlandin yhteishanke.
Taurus Neo on ohjuksen parannettu malli, jossa on pidempi kantama, parannettu tarkkuus ja suurempi räjähdevoima.
César Luis Menotti

César Luis Menotti (5. marraskuuta 1938 Rosario, Santa Fe, Argentiina – 5. toukokuuta 2024 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Menotti johdatti valmentajana Argentiinan sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen kotikisoissa vuonna 1978. Hänet muistetaan myös boheemista persoonastaan ja olemuksestaan sekä erityisesti tupakoinnistaan.
Ura.
Menotti edusti pelaajana kotimaassaan Rosario Centralia, Racing Clubia ja Boca Juniorsia, Yhdysvalloissa New York Generalsia sekä Brasiliassa Santosia ja Juventusta. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Menotti valmensi seuratasolla kotimaassaan Huracánia, Boca Juniorsia, River Platea, Independienteä ja Rosario Centralia, Espanjassa Barcelonaa ja Atlético Madridia, Uruguayssa Peñarolia, Italiassa Sampdoriaa sekä Meksikossa Pueblaa ja Tecosia. Lisäksi hän valmensi Meksikon maajoukkuetta.
Argentiinan maajoukkueen päävalmentajana Menotti toimi vuosina 1974–1982. Hän valmensi Argentiinaa MM-kilpailuissa vuosina 1978 ja 1982. Menotti johdatti Argentiinan sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen vuoden 1978 kotikisoissa. Hän valmensi Argentiinan lisäksi nuorten maailmanmestaruuteen vuonna 1979.
Indigoara

Indigoara ("Anodorhynchus leari") on erittäin uhanalainen Brasiliassa elävä papukaijalintu.
Kooltaan Indigoara on noin 70 cm. Yleisväritykseltään indigoara on sininen. Lajin pää on väriltään hieman muuta vartaloa vaaleampi. Nokan tyvessä indigoaralla on keltainen laikku. Lajin nokka on suuri ja vahva. Nuorilla linnuilla pyrstö on lyhyempi kuin aikuisilla indigoaroilla. Lajin voi sekoittaa parananaraan, joka on kuitenkin pienempi ja hieman vaaleampi. Hyasinttiaraan verrattuna indigoara on pienempi, hieman vihertävämpi etenkin päästä, ja sillä on laajemmat keltaiset ihoalueet etenkin nokan tyvessä. Indigoaran äänet ovat pääasiassa raakkumista ja kirkumista.
Indigoaran elinympäristöä ovat kuivat ja pääosin pensaikkoja ja palmuja kasvavat alueet. Ravintonaan laji käyttää pääosin "Syagrus coronata" -palmun hedelmiä, joita yksilö voi syödä päivässä 350 kappaletta. Lisäksi indigoaran ravintoon kuuluvat kasvien kukat. Pesintäaika kestää helmikuusta huhtikuuhun.
Indigoarakannan kooksi arvioidaan 250 500 yksilöä. Suurimmat uhkat ovat elinympäristön häviäminen sekä lintujen pyydystäminen ja niiden salakuljetus. Lajin uhanalaisuusluokitus muutettiin vuonna 2009 äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi. Suojelijoiden, Brasilian hallituksen ja paikallisten maanomistajien ansiosta linnun kanta on nelinkertaistunut Brasiliassa.
MBDA Meteor

MBDA Meteor on tutkahakuinen pitkän kantaman ilmataisteluohjus, jonka on kehittänyt MBDA. Ohjusta käyttävät Royal Air Force, Royal Navy, Luftwaffe sekä Espanjan, Italian, Ranskan ja Ruotsin ilmavoimat.
Ohjuksen kaksoislaukaisua on testattu vuonna 2017 onnistuneesti.
Nikita Andrejev

Nikita Andrejev (, s. 22. syyskuuta 1988 Narva, Viron SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on espanjalainen Almería.
Seurajoukkueura.
Andrejev vietti uransa ensimmäiset vuodet synnyinmaassaan Virossa. Hän pelasi juniorina Narva Transissa ja kauden 2005 Esiliigan Ajax Lasnamäessä. Kaudeksi 2006 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Meistriliigan Levadia Tallinnaan, jossa hän voitti kolme Viron-mestaruutta vuosina 2006–2008 ja Viron cupin vuonna 2007. Hänet valittiin liigan vuoden nuoreksi pelaajaksi vuonna 2006. Hän pelasi Levadiassa myös Mestarien liigan ja UEFA-cupin otteluita.
Andrejev kävi koeajalla venäläisessä TsSKA Moskovassa tammikuussa 2007, mutta ei saanut sopimusta. Kesällä 2009 hän siirtyi espanjalaiseen Almeríaan. Kauden 2009–2010 hän pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Maajoukkueura.
Virossa syntynyt, mutta sukujuuriltaan venäläinen Andrejev on useasti kieltäytynyt mahdollisuudesta pelata Viron maajoukkueissa. Sen sijaan hän pelasi Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, jonka kokoonpanoon hän kuului ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2007.
Blackout (vuoden 2008 elokuva)

Blackout on vuonna 2008 valmistunut JP Siilin ohjaama elokuva.
Juoni.
Mies herää pitkästä koomasta ja saa kuulla, että hänen päässään on selittämätön, naulapyssyllä ammuttu naula. Mitään tietoa sen alkuperästä tai ampujasta ei ole – blackout on totaalinen. Muistinmenetyksestä kärsivä mies alkaa selvittää, mitä on tapahtunut.
Musiikki.
Elokuvan tunnuskappaleen "Tide" esittää Belle Who. Elokuvan soundtrack on Lauri Ylösen (The Rasmus) säveltämä. Se julkaistiin 17. joulukuuta. Belle Whon lisäksi elokuvassa kuullaan kappaleita Von Hertzen Brothersilta, Kwanilta, Iconcrashilta sekä The Rasmuksen pitkäsoitolta "Black Roses".
Regionalliga

Regionalliga () on Saksan jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Liigan järjestää Saksan jalkapalloliitto. Se koostuu viidestä alueellisesta sarjasta (pohjoinen, läntinen ja eteläinen), joissa kussakin pelaa eri määrä joukkueita. 
Kunkin alueellisen sarjan voittajat nousevat kauden päätteeksi 3. Ligaan. Pohjoisen sarjan neljä ja eteläisen ja lännen sarjan kolme viimeistä putoavat sarjaporrasta alemmas Oberligaan. Aina kauteen 2007–2008 saakka Regionalliga oli Saksan kolmanneksi korkein taso, kunnes kaudeksi 2008–2009 perustettiin uusi koko liittovaltion laajuinen 3. Liga.
Joukkueiden ottelukokoonpanoissa täytyy olla kuusi alle 24-vuotiasta Saksan kansalaista, joista kaksi alle 21-vuotiaita. EU:n ulkopuolisia pelaajia saa olla enintään kolme.
Historia.
Ennen Bundesliigan perustamista vuonna 1963 Saksassa pelattiin vain alueellisia sarjoja, joiden voittajat ratkaisivat Saksan mestaruuden erillisessä lopputurnauksessa. Bundesliigan perustamisesta lähtien vuoteen 1974, jolloin perustettiin 2. Bundesliiga, oli alueellisia sarjoja viisi:
Kunkin sarjan kaksi parasta joukkuetta pelasi keskenään pudotuspelisarjan kahdesta nousupaikasta pääsarjaan. Kun 2. Bundesliiga perustettiin vuonna 1974, se koostui pohjois- ja eteläsarjasta, eikä Regionalliigaa pelattu kahteenkymmeneen vuoteen.
Vuonna 1994 Regionalliga aloitti uudelleen toimintansa Saksan kolmanneksi korkeimpana sarjatasona. Tuolloin pelattiin neljää alueellista sarjaa:
Eteläisen ja läntisen/lounaisen sarjojen mestarit nousivat suoraan kakkosbundesliigaan, samoin toinen sarjakakkonen. Pohjoisen ja koillisen aluesarjojen mestarit pelasivat jatkonousukarsinnan kolmannesta nousijan paikasta. 1998 sääntöä muutettiin siten, että pohjoisen ja koillisen mestarien nousukarsinnan hävinnyt joukkue pääsi vielä pelaamaan karsinnan läntisen/lounaisen ja eteläisen sarjojen kakkosta vastaan.
Vuonna 2000 aluesarjojen määrä supistettiin kahteen: pohjoiseen ja eteläiseen, eikä jakoa ollut tarkkaan määritelty osavaltioitten kesken. Molempien sarjojen kaksi parasta nousi kakkosbundesliigaan. Vuonna 2008 perustettiin 3. liiga kolmmanneksi korkeimmaksi sarjatasoksi, jossa jatkoi molemmista aluesarjoista kahdeksan joukkuetta. Regionaligasta tuli neljäs sarjataso ja uusi läntinen aluesarja perustettiin.
Kaukasiantörmäkukka

Kaukasiantörmäkukka ("Scabiosa caucasica") on Kaukasukselta peräisin oleva kasvi.
Kasvi kukkii heinäkuun ja syyskuun välisenä aikana. Sen korkeus lähes poikkeuksetta tasan 50 senttimetriä ja kukat ovat väriltään kalpeansiniset. Eurooppaan kasvi levisi 1800-luvun alkupuoliskolla. 
Kasvin lehdistö on harmahtavan vihreä ja vähän nukkainen. Pitkänomaiset lehdet kasvavat lähellä maan pintaa ruusukkeissa. Varsilehdet ovat muodoltaan parihalkoisia. Kukat muodostavat isoja, mykerömäisiä kukintoja, jossa laitakukat ovat suuria. Lajin kukkavana on pitkä.
Laji kasvaa kevyellä, humuspitoisella, kalkitulla maalla. Tiivis maa kelpaa myös, jos sitä ojitetaan tarpeeksi. Lepokaudella kasvi on nimittäin erittäin altis liialle kosteudelle. Paikan, missä alusta sijaitsee, on oltava aurinkoinen.
Sanomalehtiteline

Sanomalehtiteline on sanoma-, aikakaus- ja iltapäivälehtien ynnä muun paperitarpeen säilyttämiseen tarkoitettu teline. 
Ulkomuoto.
Lehtiteline koostuu yleensä kahdesta toisiinsa nähden terävässä kulmassa olevasta tasosta, joiden väliin sanomalehdet asetetaan. Sanomalehtitelineitä on kahta, hyvin erilaista perusmallia: maatasossa seisovia, puolikorimaisia 
telineitä ja seinään kiinnitettäviä, hyllymäisiä telineitä. Jälkimmäisiä ovat esimerkiksi lehtikioskien yhteydessä olevat myyntitelineet. Seinällä pidettävä malli voi olla myös kangasta, johon taitellut poimut toimivat lehtien säilytysvälikköinä; tällainen ommeltu teline on suomalaisissa kotitalouksissa käytetty, mutta muualla maailmassa verraten tuntematon.
Mimmi Haapasalo

Vilhelmiina (Mimmi) Haapasalo (o.s. Jokinen, 16. marraskuuta 1881 Kuorevesi – 16. toukokuuta 1970 Joensuu) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917.
Elämä.
Lapsuus ja nuoruus.
Kuoreveden Joensuun kylässä syntyneen Mimmi Haapasalon vanhemmat olivat August Vanhatalo (s. 1845) ja Hilda Maria Uusitalo (1856-1935). Hänen isänsä oli entinen korvenraivaaja, joka viljeli puolisonsa perintötaloa. Kansakoulun jälkeen Haapasalo työskenteli kaksi vuotta lastenhoitajana, kunnes aloitti vuoden kestäneet opinnot Limingan meijerikoulussa. Valmistuttuaan vuonna 1900 Haapasalo työskenteli meijerinhoitajana Lappväärtissä, Limingassa ja Liperin Taipaleessa.
Politiikkaan.
Liperissä Haapasalo liittyi Viinijärven työväenyhdistykseen, jonka riennoissa hän tapasi tulevan aviomiehensä. Vuonna 1909 pariskunta muutti Joensuuseen puolison saatua paikan työväentalon vahtimestarina. Haapasalo ryhtyi päätoimiseksi järjestötyöntekijäksi hoitaen eri tehtäviä Joensuun työväenyhdistyksessä, SDP:n kunnallis- ja piiritoimikunnissa sekä Ihanneliitossa. Hän oli työväenyhdistyksen naisosaston keskeinen vaikuttaja ja osallistui myös Suomen Sosialidemokraattisen Naisliiton valtakunnalliseen toimintaan. Lisäksi Haapasalo oli perustamassa Osuusliike Oma-Apua ja kuului Joensuun työväen teatterin johtokuntaan. 
Haapasalosta tuli kansanedustaja elokuun 1913 vaaleissa, jolloin valittu eduskunta kokoontui vasta talvella. Ehdokaslistalla ja eduskunnan matrikkelissa hänen tittelikseen ilmoitettiin "vahtimestarin vaimo" tai "rouva". Kun eduskuntaa ei ensimmäisen maailmansodan alettua enää kutsuttu koolle ryhtyi Haapasalo syksyllä 1914 Oma-Avun myymälänhoitajaksi. Seuraaviin eduskuntavaaleihin Haapasaloa ei kelpuutettu ehdokkaaksi, kun hänen hoitamissaan työväenyhdistyksen tileissä oli havaittu epäselvyyksiä. 
Sisällissodan jälkeen.
Sisällissodan jälkeen Haapasalo oli elvyttämässä sodan lamauttamaa Joensuun puoluetoimintaa. Vuodesta 1922 lähtien hän työskenteli Hovinmaan osuusliikkeen myymälähoitajana Tienhaarassa. Vuonna 1925 perhe muutti Mänttään Mimmin iäkkäiden vanhempien kotiseudulle. Haapasalo piti kahvilaa ja oli myös Mäntän kunnanvaltuuston jäsen. Vuonna 1932 Haapasalot palasivat takaisin Joensuuhun. Jatkosodan aikaana Haapasalo työskenteli työvalmiusnaisten työpajan johtajana ja sotavuosien jälkeen Joensuun kaupunginteatterin puvustonhoitajana 1947–1954. Hän oli myös Pielisensuun kunnanvaltuuston jäsen.
Perhe.
Mimmi Haapasalon puoliso oli Liperissä syntynyt Juho Haapasalo (1882-1957), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907. Kolme Haapasalon veljeä kuoli sisällissodan aikana.
Kalle Fredrik Hakala

Karl (Kalle) Fredrik Hakala (16. helmikuuta 1884 Alastaro – 12. marraskuuta 1933 Kokkola) oli suomalainen rakennusmestari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä ja ura.
Alastaron Ilolassa syntynyt Hakala kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän työskenteli muurarina ja kouluttautui rakennusmestariksi. Sikilän työväenyhdistyksen puheenjohtajana toiminut Hakala valittiin eduskuntaan vuonna 1919 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli myös Alastaron kunnanvaltuuston puheenjohtaja ja toimi Alastaron Työväen Osuuskaupan johtajana 1920–1923. Vuonna 1929 Hakala muutti Kokkolaan, jossa hän kuoli 49-vuotiaana marraskuussa 1933. Hakala on haudattu Kokkolaan Marian hautausmaalle. 
Perhe.
Hakalan vanhemmat olivat työmies Karl Fredrik Hakala (s. 1857) ja Punkalaitumella syntynyt Karolina Fredrikintytär Hakenberg (s. 1854). Hänen puolisonsa oli Martta Maria Elers (1893–1937), jonka kanssa Hakala avioitui 1911.
Wings of Tomorrow

Wings of Tomorrow on vuonna 1984 julkaistu Europen toinen studioalbumi. Levyn kappaleita ovat mm. "Stormwind", "Wings Of Tomorrow" ja "Aphasia". Hammerfall teki coverin kappaleesta "Aphasia".
Europe (albumi)

Europe on ruotsalaisen Europe-yhtyeen esikoisalbumi. Albumin tuottivat Erik Videgård ja Thomas Erdtman yhdessä yhtyeen kanssa, ja se julkaistiin 14. maaliskuuta 1983. Ruotsin albumilistalla "Europe" nousi kahdeksannelle listasijalle. Albumilta julkaistiin single “Seven Doors Hotel“, joka oli hitti Japanissa.
Out of This World

Out of This World on vuonna 1988 julkaistu ruotsalaisen Europe-yhtyeen neljäs albumi. Levyltä julkaistiin kuusi singleä: "Superstitious", "Let the Good Times Rock", "Open Your Heart", "More Than Meets the Eye", "Sign of the Times" ja "Tomorrow".
Ugandan šillinki

Ugandan šillinki (, ) on Ugandan rahayksikkö. Sen valuuttakoodeja ovat UGX ja USh. Rahayksikkö otettiin käyttöön vuonna 1966, jolloin se korvasi Itä-Afrikan šillingin.
20. helmikuuta 2025 Ugandan šillingin arvo oli 0,00026 euroa, eli yksi euro oli 3 828 šillinkiä.
Ugandassa on käytössä 50, 100, 200, 500 ja 1 000 šillingin kolikot sekä 1 000, 2 000, 5 000, 10 000, 20 000 ja 50 000 šillingin setelit.
Kadoksissa (televisiosarja)

Kadoksissa ("Jeopardy") on brittiläinen nuortensarja. Suomessa sarjaa on esitetty Summerissa vuodesta 2004 lähtien.
Juoni.
Sarjassa kerrotaan, miten kahdeksan yliluonnollisista ilmiöistä kiinnostunutta brittinuorta lähtee opettajansa kanssa Australiaan tutkimaan seutua, jolla eräs pariskunta väittää kohdanneensa ufoja. Kukin nuorista saa mukaansa videokameran, jolla he kuvaavat näkemäänsä ja kokemaansa. Sarjan kolmannella tuotantokaudella (14 osaa) ryhmä on ihailemassa auringonpimennystä, kun taivaalta säkenöivien kirkkaiden valojen lomasta ilmestyy näkyviin kaksi tuttua hahmoa: ufojen kaappaamat Sarah ja David palaavat maan pinnalle. Mutta kun muut yrittävät päästä heidän luokseen, näkymätön kenttä ilmestyy estämään jälleennäkemisen. Loppua kohti jännitys tiivistyy ja katsojia odottaa todellinen yllätys.
Start from the Dark

Start from the Dark on vuonna 2004 julkaistu ruotsalaisen Europe-yhtyeen paluualbumi. Järjestyksessään se on yhtyeen kuudes studioalbumi ja ensimmäinen 13 vuoteen. Levy vei Europea vielä entistä raskaampaan suuntaan, joten levy poikkeaa hiukan tyyliltään aikaisemmista. Levyltä julkaistiin kaksi singleä "Got to Have Faith" ja "Hero".
Tuomas Hoppu

Tuomas Hoppu (s. 1967 Lempäälä) on suomalainen historiantutkija ja filosofian tohtori.
Hoppu on väitellyt 2006 aiheenaan "Historian unohtamat. Suomalaiset vapaaehtoiset Venäjän armeijassa 1. maailmansodassa 1914–1918". Teos "Tampere 1918" kertoo sisällissodasta Tampereella. Sen on pääosin kirjoittanut Hoppu, ja se on syntynyt Tampereen yliopiston historian laitoksen ja kaupunginmuseoiden yhteisteoksena.
De Oude Meerdijk

De Oude Meerdijk on monikäyttöinen stadion Emmenissä Alankomaissa. Stadion rakennettiin vuonna 1979 ja sitä remontoitiin 2001. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FC Emmenin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 8 600 ihmistä. 
Vuonna 2005 stadion oli yksi jalkapallon alle 20-vuotiaiden MM-kisojen areenoista. Sen yleisöennätys on 8 500 ottelusta FC Emmen-Feyenoord Rotterdam vuodelta 1987.
Montgomeryn piirikunta (Ohio)

Montgomeryn piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty kenraali Richard Montgomeryn mukaan. Sen suurin kaupunki on Dayton.
Maantiede.
Montgomeryn naapuripiirikuntia ovat Miami pohjoisessa, Clark koillisessa, Greene idässä, Warren etelässä, Butler lounaassa, Preble lännessä ja Darke luoteessa.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 535 153 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 74,7%, mustiin (21,0%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (1,8%).
Kotitalouden mediaanitulo on 44 585 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 16,0% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
1982–1992

1982–1992 on vuonna 1993 julkaistu Europen kokoelmalevy. Yhtye oli hajonnut edellisenä vuonna. Kappaleet kokoelmalevylle on valinnut yhtyeen laulusolisti Joey Tempest.
Kokoelmalevy julkaistiin uudelleen vuonna 1999 nimellä "1982–2000", jossa on mukana uusi remix-versio kappaleesta "The Final Countdown". Versioiden kansitaide poikkeaa myös toisistaan.
Stadion Woudestein

Stadion Woudestein on monikäyttöinen stadion Rotterdamissa Alankomaissa. Stadion avattiin vuonna 1939, ja sitä on remontoitu vuosina 1997 ja 2000. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Excelsior Rotterdamin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 3 527 ihmistä.
Seychellien rupia

Seychellien rupia (, , kreoliksi "roupi seselwa") on Seychellien virallinen rahayksikkö, jonka liikkeelle laskusta vastaa Seychellien keskuspankki. Rahayksikkö otettiin käyttöön vuonna 1914 brittiläisten siirtomaaisäntien aloitteesta. Yksi rupia jakautuu 100 senttiin.
Rupia lyhennetään usein merkinnällä SR.
Valuuttakurssi.
Seychellien rupia on ollut vapaasti vaihdettava valuutta syyskuusta 2008 lähtien. Yksi rupia vastaa noin 0,060 euroa, eli 1 euro oli 16,77 rupiaa (6. kesäkuuta 2025). Vuodesta 2019 vuoteen 2025 sadan rupian arvo euroissa on laskenut 6,47 eurosta 6,02 euroon, mikä tarkoittaa 7 %:n pudotusta.
Valuuttavaranto.
Vuoden 2024 lopussa Seychellien rupiavarantojen kokonaismäärä oli 26,84 miljardia rupiaa, josta 10,28 miljardia pidettiin varannoissa, mikä on suhteessa 1:2,6 – korkeampi kuin kansainvälinen keskiarvo. Varannot koostuvat ulkomaisista valuutoista, IMF:n erityisnosto-oikeuksista ja muista varannoista, mutta kultaa ei ole.
Nimellisarvot.
Kolikot:
Setelit:
Sam Öhman

Sam Öhman (s. 1976) on suomalainen kilpapurjehtija ja purjeentekijä. Hänellä on useita Suomen mestaruuksia eri luokista. 
Hän osallistui 12. joulukuuta 2017 Kanariansaarilta alkavaksi suunniteltuun 5000 kilometrin pituiseen Talisker Whiskey Atlantic Challenge -yksinsoutukilpailuun yli Atlantin. Kisa pääsi sääolosuhteista johtuen alkamaan vasta 14. joulukuuta ja Öhman joutui keskeyttämään kilpailun 18. joulukuuta sää- ja terveyssyistä.
Class 40.
Kaudella 2009 Jouni Romppanen ja Sam Öhman toteuttivat ensimmäisen suomalaisen Class 40 -projektin. Veneeksi he hankkivat Akilaria 40:n, joka on nimetty tukijan mukaan Tieto Passioniksi. Ensimmäinen kilpailukausi, 2009, huipentui lokakuussa La Solidaire du Chocolad -kaksinpurjehduskilpailuun yli Atlantin. Kaksikko joutui jättämään kilpailun kesken seitsemänneltä sijalta reilun 2000 purjehdusmailin jälkeen. Keskeytyksen syy oli veneen rakenteellinen vaurio. Kaudelle 2010 veneen tärkein kansainvälinen tavoite on Route du Rhum -yksinpurjehduskilpailu yli Atlantin.
Mark Arm

Mark Arm (syntymänimeltään Mark Thomas McLaughlin) on grunge-yhtye Mudhoneyn vokalisti. Hänen myös sanotaan keksineen termin grunge kuvatakseen oman (ja muiden Seattlen rock-yhtyeiden) rock-musiikkityyliä. Hänen entistä yhtyettään, Green Riveriä, on usein kutsuttu ensimmäiseksi grunge-yhtyeeksi.
Uran alkuajat.
Arm astui Seattlen musiikkikuvioihin ensimmäisen kerran vuonna 1980 yhtyeellä Mr. Epp &amp; the Calculations, joka perustettiin hänen vielä opiskellessaan Bellevue Christian High Schoolissa. Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa vasta vuonna 1981, lämmitellen bändiä Student Nurse. Yhtyettä mainostettiin sanomalla sen olevan "huonoin bändi maailmassa". Vuonna 1982 yhtye julkaisi 7" EP:n. Seuraavana vuonna he ottivat mukaan toisen kitaristin, Steve Turnerin ja julkaisivat kasetin. Mr. Epp &amp; the Calculations saapui tiensä päähän seuraavan vuoden lopussa. Viimeisen keikkansa hei soittivat Malfunkshunin kanssa helmikuussa 1984.
Mr. Eppin erottua Arm ja Turner (joista oli tullut läheiset ystävät) liittyivät yhtyeeseen Limp Richerds muutaman viikon ajaksi. Myöhemmin vuonna 1983 Arm ja Turner yhdistivät voimansa tulevien Pearl Jamin jäsenten Jeff Amentin ja Stone Gossardin, sekä Alex Vincentin kanssa, ja perustivat Green Riverin. Green River julkaisi kaksi EP:tä ja yhden kokopitkän albumin ennen hajoamistaan. Steve Turner jätti yhtyeen suorittaakseen loppuun collegen, ja Armin täytyi etsiä jälleen uusi yhtye. Kun Turner palasi opiskelemasta, he aloittivat Green River -sivuprojektin, The Thrown Upsin.
Mudhoney.
Arm ja Turner ottivat mukaansa rumpali Dan Petersin ja basisti Matt Lukinin, joka oli soittanut aiemmin The Melvinsissä. Yhtye nimesi itsensä uudelleen Mudhoneyksi. Vuonna 1988 Sub Pop julkaisi Mudhoneyn ensimmäisen singlen, "Touch Me I'm Sick"in. Laajan kertueen ja EP-albumin jälkeen Mudhoney julkaisi bändin nimeä kantaneen albumin vuonna 1989. Heidän seuraava albuminsa, "Every Good Boy Deserves Fudge" ilmestyi pian sen jälkeen, juuri ennen grungen räjähdystä, jota johti Nirvanan vuoden 1991 albumi "Nevermind". Vuonna 1992 Mudhoney allekirjoitti sopimuksen suuren levy-yhtiön, Reprise Recordsin, kanssa ja julkaisi "Piece of Caken" Albumi ei myynyt hyvin, yhtyeen taipumattoman soundin ja genren ylitarjonnan vuoksi. 
Vaikka he eivät koskaan saavuttaneet joidenkin aikalaistensa mainetta, Mudhoney on yksi harvoista grunge-yhtyeistä, jotka yhä jatkavat albumien julkaisemista. Vuonna 2002 he julkaisivat "Since We've Become Translucentin". Heidän uusin albuminsa, "The Lucky Ones", julkaistiin toukokuussa 2008 Sub Popilla. Armin ja Mudhoneyn vaikutus grunge-musiikkiin on ollut hyvin merkittävää.
Soolo- ja sivuprojektit.
Arm julkaisi soolosinglen "The Freewheelin' Mar Armin" vuonna 1990. 
Hän oli yhtyeen Bloodloss laulaja ja kitaristi, sekä seattlelaisen superyhtyeen The Monkeywrenchin laulaja. Hän on myös vieraillut useilla albumeilla, tunnetuimmin Alice In Chainsin EP:llä "Sap" vuonna 1992.
Vuonna 1998 hän esiintyi elokuvan "Velvet Goldmine" soundtrackilla Ron Ashetonin, Mike Wattin, Thurston Mooren ja Steve Shelleyn kanssa Wylde Ratttz -nimellä. 
Vuonna 2004 hän kiersi MC5:n kanssa paikaten edesmennyttä Rob Tyneria laulussa.
Anga

Anga oli valtio nykyisen Intian alueella noin 700–500-luvuilla eaa. Se sijaitsi nykyisen Biharin osavaltion itäosassa ja oli yksi kuudestatoista Mahajanapadasta. Naapurivaltio Magadhan kuningas Bimbisara valloitti Angan 500-luvun lopulla eaa. Anga mainitaan monissa vanhoissa teksteissä, kuten "Mahabharatassa" ja "Ramayanassa".
Angan pääkaupunkina oli Champa tai Champa Malini lähellä nykyistä Bhagalpuria. Se oli aikansa mittapuulla suurkaupunki, jolla oli hyvät kauppayhteydet Gangesia pitkin. Angan uskotaankin käyneen kauppaa jopa nykyisen Vietnamin alueella sijainneiden valtioiden kanssa.
Townsend Coleman

Townsend Coleman (s. 28. toukokuuta 1954 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Michelangelon ääniroolista 1980-luvun Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosta.
Biografia.
Coleman syntyi New Yorkissa, mutta vietti nuoruutensa Coloradossa ja Ohiossa. Opiskeltuaan Coloradon yliopistossa arkkitehtuuria ja teatteria, Coleman palasi takaisin Ohioon pyrkiäkseen radion pariin. Lopulta hän työskenteli 1970-luvun lopulla Clevelandin radioaseman WGCL DJ:nä ennen siirtymistään ääninäyttelijäksi.
Ääninäyttelijänä.
Täytettyään 30 vuotta Coleman kertoi saaneensa tarpeeksi radiossa työskentelystä ja pyrki näyttelijäksi. Hän muutti perheineen Hollywoodiin vuonna 1984 ja käytti hyväksi kokemustaan radion parissa ja sai noin viikon sisällä agentin joka oli erikoistunut ääninäyttelemiseen mainoksissa ja animaatioissa. Sittemmin Coleman koe-esiintyi 1980-luvun suosituun animaatiosarjaan Tarkastaja Gadgetiin, jossa hän ääninäytteli sarjan toisella tuotantokaudella. Vuotta myöhemmin Coleman sai kuitenkin pidempi aikaisen ääniroolinsa Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosta, jossa hän oli yhdeksän vuoden ajan. Sarjaan Coleman päätyi näyttelemässään Fragglit animaatiosarjassa, jossa sarjan ääniohjaajan oli saanut tehtäväkseen olla mukana tulevassa Turtles-sarjassa. Hän suostutteli Colemania koe-esiintymään sarjaan. Coleman koe-esiintyi Raphaelin, Leonardon ja Michelangelon rooleihin. Pian sen jälkeen Coleman kutsuttiin takaisin saatuaan roolin sarjasta, mutta vasta viime hetkillä he päättivät Colemanin äänittävän Michelangeloa Leonardon sijasta, joka puolestaan meni Cam Clarkelle. Aluksi animaatiosarjat olivat vain väliaikaisia Colemanille, joka etsi samaan aikaan teatteriagenttia ja esiintyi muun muassa televisiomainoksissa. Ääninäytteleminen kuitenkin vei voiton huomattuaan ihmisten olleen koe-esiintymistilaisuuksissa huomattavasti ystävällisempiä, kuin teatterin parissa.
Samaan aikaan 1990-luvun alusta lähtien Coleman teki myös kuulutuksia The Tonight Show with Jay Leno, Saturday Night Live ja Late Night with Conan O'Brien ohjelmiin ja mainosjuontoja NBC:lle.
1990-luvulla hän sai Annie-ehdokkuuden The Tick -animaatiosarjasta, jonka jälkeen Coleman on toiminut enemmän vierailevissa äänirooleissa animaatiosarjoissa, kuten Hämähäkkimies, Animaaniset, Äly ja Väläys, Teräsmies, Batman of the Future ja .
Aleksandra

Aleksandra ja Alexandra ovat kansainvälisiä naisen etunimiä, joita käytetään myös Suomessa. Nimet ovat feminiinimuotoja miehen nimestä Alexander
(suomalaisittain Aleksanteri), jonka alkuperä puolestaan on muinaiskreikan ”miesten puolustajaa”, ”sotilasta” merkitsevässä nimessä Alexandros.
Aleksandrat ja Alexandrat tilastoissa.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla 31 801 Aleksandra-nimistä naista ja alle 15 miestä. Vastaavasti Alexandra-nimisiä naisia on ollut rekisterissä 17 044 ja miehiä alle 20.
Steve Turner

Steve Turner on yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten työstään grunge-yhtyeessä Mudhoneyssa. Hänellä on ollut vuosien varrella muitakin sivuprojekteja, ja lisäksi hän on julkaissut joitakin soololevyjä. 
Uran alkuajat.
Turnerin ensimmäinen yhtye oli autotallibändi The Ducky Boys. Yhtyeen kokoonpanoon kuului myös tuleva Pearl Jamin jäsen, Stone Gossard. Yhtye erosi vuoden 1983 paikkeilla. 
Turner tapasi Mark Armin liittyessään seuraavaan yhtyeeseensä, Mr. Epp &amp; the Calculationsiin. Arm kutsui yhtyettä "maailman huonoimmaksi bändiksi". Yhtye julkaisi kasetin "Live as All Get Out" vuonna 1983. Mr. Epp soitti viimeisen keikkansa helmikuussa 1984. 
Vuonna 1981 Arm ja Turner perustivat punk-bändin Limp Richerds, joka myös hajosi vuonna 1984. 
Edellä mainittujen yhtyeiden lisäksi Turner on soittanut myös muun muassa yhtyeissä Spluii Numa, The Fall Outs ja Doggs With Dreddloxx. Hän on myös julkaissut neljä sooloalbumia.
Green River.
Green River perustettiin alkuvuonna 1984. Se nimettiin samannimisen sarjamurhaajan ja Creedence Clearwater Revivalin samannimisen albumin mukaan. Yhtyeen alkuperäisjäsenet olivat Mark Arm (laulu), Turner (kitara), Jeff Ament (basso) ja Alex Vincent (rummut). Myöhemmin mukaan otettiin toinen kitaristi, Stone Gossard, Mark Armin halutessa keskittyä pelkästään laulamiseen (hän soitti myös kitaraa yhtyeen alkuaikoina). 
Turner lähti yhtyeestä vuoden 1985 alussa. Turnerin tilalle otettiin Bruce Fairweather. Green River hajosi vuonna 1987.
Mudhoney.
Green Riverin hajottua Mark Arm otti yhteyttä Turneriin. He yhdessä värväsivät basisti Matt Lukinin (soitti aiemmin The Melvinsissä) ja rumpali Dan Petersin (Bundle of Hiss and Feastista) perustaakseen Mudhoneyn vuonna 1988. 
Mudhoneyta alettiin pian pitää yhtenä Seattlen lupaavimpana yhtyeenä singlellään "Touch Me I'm Sick" sekä debyytti-EP:llään Superfuzz Bigmuff saaden ylistäviä arvosteluja musiikkilehdistössä. Kahden muun Sub Popilla julkaistulla julkaistun hyvin vastaanotetun levyn jälkeen Mudhoney ja Turner allekirjoittivat sopimuksen suuren levy-yhtiön Reprise Recordsin kanssa 1992, julkaisten Piece of Caken myöhemmin samana vuonna. Arm ja Turner ovat myös myöhemmin soittaneet yhdessä sivuprojektissa The Monkeywrenchissä.
Green River -yhdistyminen tapahtui marraskuun 30, 1993 Pearl Jamin kiertueen aikana Aladdin Theatressa Las Vegasissa. Yhdistymiseen osallistuivat Mark Arm, Steve Turner, Stone Gossard, Jeff Ament ja Underdogin Chuck Treece, joka paikkasi Alex Vincentiä rummuissa. Vincent asui tuolloin Japanissa, eikä ollut paikalla. Bändi soitti vain kaksi kappaletta, "Swallow My Pride" ja "Ain't Nothing to Do", ennen kuin lähti lavalta.
Mudhoney jatkaa edelleen keikkailua ja albumien tekoa.
Dollari

Dollari (symbolina usein $) on rahayksikkö ja rahayksikön nimi, jota käytetään useissa maissa käytössä olevista valuutoista. 
Näihin maihin kuuluvat esimerkiksi Yhdysvallat ja Ecuador.
Historia.
Dollari-nimitys tulee taalerista, saksalaisesta rahasta, jota käytettiin keski- ja uudella ajalla nykyisen Saksan ja Itävallan alueella. Sanan taustalla on saksankielinen ”laaksoa” merkitsevä sana "Thal", ja tässä yhteydessä se viittaa ilmeisesti Böömin Sankt Joachimsthalin (nykyisen Jáchymovin) hopeakaivoksiin, joiden tuottamasta hopeasta lyötiin rahaa. Samanjohteisia rahayksiköitä oli käytössä myös Hollannissa (daalder) ja Ruotsissa (daler).
Yhdysvallat otti dollarin valuuttansa nimeksi vuonna 1792. Nykyään nimeä "dollari" käytetään yleisesti, kun tarkoitetaan nimenomaan Yhdysvaltojen dollaria.
Gorgofone

Gorgofone (, 'gorgon surmaaja'; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan tytär, joka oli nimetty isänsä sankariteon mukaan. Perseus oli aiemmin surmannut Medusan, gorgon. Hän oli naimisissa kahden eri kuninkaan kanssa. Ensimmäinen aviomies oli Messenian kuningas Perieres, Aioloksen poika, jonka kanssa hänellä oli lapset Leukippos ja Afareus. Apollodoroksen mukaan Perieres oli kuitenkin Kynorteksen poika, ja heidän lapsensa olivat Leukippos, Afareus, Tyndareus ja Ikarios.
Periereksen kuoltua hän meni uudelleen naimisiin Spartan kuninkaan Oibaloksen kanssa, jonka kanssa hän sai lapset Arene ja Tyndareus. Tämä oli ennen kuulumatonta, ja hänen sanottiinkin olevan ensimmäinen nainen, joka koskaan on mennyt uudelleen naimisiin sen sijaan että olisi jäänyt leskeksi.
Danaidi.
Gorgofone oli myös yksi Danaoksen viidestäkymmenestä tyttärestä, danaidista, jonka äidiksi mainitaan Elefantis.
Carpark North

Carpark North on tanskalainen alternative/electropop-yhtye. Sen jäsenet ovat Lau Højen (laulu, kitara), Søren Balsner (laulu, basso) ja Morten Thorhauge (rummut). 
Carpark North julkaisi ensimmäisen demonsa, "Carstereon", vuonna 2001 ja siitä tuli Tanskan kautta aikojen eniten myyty demo. Debyyttialbumillaan "Carpark North" (2003) yhtye antoi uuden elämän tanskalaiselle electropopmusiikille. Albumia myytiin yli 50 000 kappaletta. Kyseisen albumin tuotti Jon Schumann, joka on tuottanut levyjä muun muassa Kashmirille ja Mewille. Albumi sisälsi singlenäkin julkaistun kappaleen ”Transparent and Glasslike”, josta tuli hitti ja joka soi elokuvassa "Midsommer".
Carpark Northin toinen albumi "All Things to All People" (2005) myi Tanskassa kultalevyrajan rikki. Samana vuonna yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa.
Dry As a Bone

Dry As a Bone on grunge-yhtye Green Riverin toinen EP. Se nauhoitettiin 1986 ja julkaistiin seuraavana vuonna Sub Pop Recordsilla. Siitä tehtiin uusintapainos vuonna 1990 yhdistämällä se yhtyeen albumiin "Rehab Doll" ja lisäämällä bonuskappaleita, jolloin se julkaistiin nimellä "Rehab Doll/Dry As a Bone".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Green River, ellei toisin mainittu.
Soi-tin-me-not

Soi-tin-me-not on "Soitinmenot"-televisiosarjan pohjalta tehty studioalbumi, joka sisältää sarjassa esitettyjä kappaleita. "Soitinmenot" -sarjan lauluja julkaistiin lisää albumeilla Uffaffaa! ja Hui-Hai.
Albumi julkaistiin MTV:n toimesta vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1986.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Aarno Raninen, sävellykset salanimellä "George Romain" ja sanoittanut Pertti Reponen salanimellä "Alan Dorkin".
B-puoli.
Vinyylilevyn takakannessa on Pertti "Pertsa" Reposen kirjoittama teksti:
Rehab Doll

Rehab Doll on grunge-yhtye Green Riverin viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1988 Sub Pop Recordsilla, vähän yhtyeen hajoamisen jälkeen. Albumi painettiin uudestaan yhdistettynä "Dry As a Bone"-EP:seen vuonna 1990 (mukana oli myös bonuskappaleita).
Vaikka yhtye käytännössä hajosi 1987, yhtyeen jäsenet päättivät tehdä albumin valmiiksi. Tuotanto oli valmis tammikuussa 1988. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoitti Green River, ellei toisin mainittu.
Uffaffaa!

Uffaffaa! on vuonna 1986 Heikki Kinnusen ja Soitinmenot-ryhmän (Kinnunen itse, Eija Ahvo, Susanna Haavisto ja Erkki Saarela) julkaisema studioalbumi. Albumi sisältää televisiosarjassa "Soitinmenot" esitettyjä kappaleita. Albumin laulut sävelsi paria lukuun ottamatta Aarno Raninen salanimellä George Romain ja sanoitti Pertti Reponen salanimellä Alan Dorkin. 
Albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän vuonna 1987.
Rehab Doll/Dry As a Bone

Rehab Doll/Dry As a Bone on seattlelaisen grungeyhtye Green Riverin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Sub Pop Records, ja se yhdistää yhtyeen kaksi julkaisua, "Dry As a Bonen" (1987) sekä "Rehab Dollin" (1988). Albumilla on myös bonuskappaleet "Ain't Nothing to Do" (nauhoitettu 1985), "Searchin' (nauhoitettu 1986) sekä "Queen Bitch" (nauhoitettu 1987). 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoitti Green River, ellei toisin mainittu.
Pikku Sunijärvi

Pikku Sunijärvi on järvi Hailuodon kunnassa. Se sijaitsee kunnan retkeilyreittien varrella Ison Sunijärven koillispuolella Hailuodon saaren luoteisosassa, noin kuuden kilometrin päässä Marjaniemestä koilliseen. Järvi kuuluu Hailuodon luonnonsuojelualueisiin.
Järven rannat ovat pääosiltaan suomaastoa, ja avosuot ja hetteiköt yhdistävät sen Isoon Sunijärveen. Järvellä ei ole lainkaan laskuojaa, ja siihen laskee ainoastaan yksi suoperäinen puro.
Electrolux

Electrolux AB on vuonna 1919 perustettu ruotsalainen kodinkoneita valmistava yritys, joka on maailman suurimpia yrityksiä alallaan myyden vuosittain yli 40 miljoonaa tuotetta yli 150 maahan. Electroluxin tuotevalikoimaan kuuluvat jääkaapit, astianpesukoneet, pyykinpesukoneet, pölynimurit ja liedet. Konsernin tuotemerkkejä ovat muun muassa Electrolux, Elektro-Helios, Eureka, AEG, Frigidaire, Husqvarna, Rosenlew, Volta ja Zanussi.
Electroluxin pääomistaja on ruotsalainen Investor-sijoitusyhtiö, jolla oli vuoden 2017 lopussa omistuksessaan noin 15,5 prosenttia Electroluxin osakemäärästä ja 29,9 prosenttia äänimäärästä.
Historia.
"AB Lux" perustettiin valmistamaan kerosiinilamppuja. Yhtiö laajensi tuotevalikoimaansa ja aloitti muun muassa Lux-pölynimurien valmistuksen 1912. Lux oli yhdistynyt 1910-luvun loppuun mennessä "Svenska Elektronin" kanssa. Yhtiön nimeksi tuli nyt "Elektrolux" (myöh. Electrolux).
Electrolux tiedotti syyskuussa 2014 ostavansa yhdysvaltalaisen General Electric -konsernin (GE) kodinkoneyksikön noin 2,6 miljardin euron kauppahinnalla. Kaupan myötä Electrolux tavoitteli vahvempaa asemaa Pohjois-Amerikan markkinoilla ja arvioiden mukaan se olisi nostanut yhtiön markkinaosuuden noin 40 prosenttiin. Electroluxin suunnitelmat kuitenkin kariutuivat vuoden 2015 lopulla General Electricin peruttua kaupan. Yhdysvaltain oikeusministeriö oli halunnut estää kaupan kilpailusäännöksiin vedoten.
Together We’ll Never

Together We’ll Never on grunge-yhtye Green Riverin single. Se julkaistiin marraskuussa 1986, ja se esiintyi myös yhtyeen 1988 julkaisemalla albumilla "Rehab Doll". 
Singlen B-puoli on the The Dead Boys -cover ”Ain’t Nothing to Do”. Se julkaistiin Green Riverin kokoelmalevyllä "Rehab Doll/Dry As a Bone" vuonna 1990.
Haukkavuoren näkötorni

Haukkavuoren näkötorni on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva näköalatorni. Tornin huippu on noin 72 metriä merenpinnan yläpuolella (toisten lähteiden mukaan 75 metriä). Näkötornista näkee selkeällä säällä hyvin pohjoiseen Kouvolan keskustaan (noin 47 km) ja etelään Suomenlahdelle Suursaareen (noin 40 km) asti. Rakennuksen arkkitehtuurityylit ovat jugend ja klassismi.
Historia.
Haukkavuoren näkötorni on rakennettu alun perin vesitorniksi. Arkkitehti Jussi Paatelan suunnitteleman tornin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1914, mutta torni valmistui vasta 1920. Toisen maailmansodan aikana tornista valvottiin ilmatilaa. Se muunnettiin näkötorniksi 1960-luvulla, kun Metsolaan valmistui uusi vesitorni.
Oheistoiminnat.
Haukkavuoren näkötorni on avoinna kesäkuukausina. Tornissa on Kotkan kulttuuriasiainkeskuksen ylläpitämä taidenäyttelytila, joka on rakennettu entiseen vesisäiliöön. Näyttelytila on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja korkeudeltaan 12 metriä.
Cliffs of Moher

Cliffs of Moherin (iiriksi Aillte an Mhothair) rantakalliot sijaitsevat Liscannorin kunnassa Lounais-Burrenissa Doolinin lähettyvillä, Claren kreivikunnassa Irlannissa. 
Jyrkänteet ovat Hag's Headin kohdalla 120 metriä korkeita ja O'Brienin tornin pohjoispuolella jopa 214 metriä korkeita. Jyrkänteiltä aukeaa yksi Irlannin vaikuttavimmista näkymistä, ja sateettomana päivänä sieltä saattaa nähdä aina Aransaarille saakka kuten myös Connemaran laaksot ja kukkulat.
O'Brienin torni on pyöreä kivitorni suurin piirtein kallioiden keskiosassa. Tornin rakennutti vuonna 1835 Sir Cornellius O'Brien, joka oli Irlannin kuninkaan Brian Borun jälkeläinen. Torni toimi jo tuolloin näköalatornina sadoille turisteille. Moherin torni, joka sijaitsee Hag's Headilla on neliönmuotoinen kiviraunio. Sen oletetaan olevan vartiotorni Napoleonin ajoilta. 
Luonto.
Jyrkänteet muodostuvat pääasiassa namurialaisesta savi- ja hiekkakivestä; vanhimmat kivet on löydetty jyrkänteiden alta. Kalliolla voi nähdä 300 miljoonaa vuotta vanhoja joenuomia.
Jyrkänteillä elää useita eläinlajeja – valtaosa niistä lintuja, joita on arviolta noin 29 eri lajia ja yhteensä 30 000 yksilöä. Kenties mielenkiintoisin lintulajeista on lunni, joita elää suurissa yhdyskunnissa jyrkänteiden eristäytyneissä osissa ja läheisellä Goat Islandilla. Alueella esiintyy myös haukkoja, lokkeja, karimetsoja, korppeja sekä alppivariksia.
Turismi.
Cliffs of Moher on yksi Irlannin suosituimmista turistikohteista. Kalliot mielletään usein Irlannin tärkeimmäksi ja hienoimmaksi turistinähtävyydeksi: siellä vieraili vuonna 2006 noin miljoona turistia.
Claren kreivikunnan neuvosto on kehittänyt kohdetta, jotta vierailijat voisivat kokea nähtävyyden ilman, että itse kohteelle aiheutuisi kohtuutonta vahinkoa. Linjauksen mukaisesti Cliffs of Moherin vierailijakeskus on rakennettu mahdollisimman huomaamattomasti mäen sisälle. Keskus on myös ympäristöystävällinen: se käyttää uusiutuvaa energiaa kuten maalämpöä ja -viilennystä sekä aurinkopaneeleita. Vierailijakeskus avattiin virallisesti helmikuussa 2007 seitsemäntoista vuoden tarmokkaan rakentamisen sekä 32 miljoonan euron jälkeen. 
IMAX-tyyppinen mediashow esittelee aluetta vierailijoille lintuperspektiivistä sekä vedenalaisia luolastoja jyrkänteiden juuressa. Cliffs of Moherin viralliset internetsivustot takaavat vierailijoille hämmästyttäviä kuvia sekä informaatiota kierroksista ja koulumatkoista.
Cliffs of Moher elokuvissa.
Cliffs of Moher on esiintynyt elokuvissa muutamia kertoja. Tunnetuimpana varmastikin Harry Potter ja puoliverinen prinssi (2009) sekä Karkausvuosi (Leap Year) (2010).
Lisäksi Cliffs of Moher kuvattiin "Cliffs of Insanitynä" vuoden 1987 elokuvassa Prinsessan ryöstö (The Princess Bride). Samoin Cliffs of Moher näkyy David Leanin elokuvassa Ryan's Daughter (1970).