tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Petri Ylönen

Petri Ylönen (s. 2. lokakuuta 1962 Helsinki, Suomi) on suomalaissyntyinen ranskalaistunut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi huippuvuotensa Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa. Yhdeksänä Ranskassa pelaamanaan kautena Ylönen voitti kahdeksan mitalia, joista viisi kultaista ja kolme hopeaa.
Ura.
Ylönen oli alun perin Karhu-Kissojen juniori, joka aloitti ammattilaisuransa edustamalla TuTon ykkösdivisioonajoukkuetta kaudella 1986–1987. Tämän jälkeen Ylönen siirtyi kahdeksi kaudeksi Ranskaan, Briançonin joukkueeseen, jossa hänet valittiin kumpanakin vuonna Ranskan parhaaksi maalivahdiksi. Seuraavaksi kaudeksi Ylönen siirtyi Rouenin joukkueeseen, jossa hän pelasi sekä Ligue Magnusta että Euroopan Cup -otteluita vuosina 1989–1996. Rouenin vuodet olivat erittäin menestyksellisiä: joukkue voitti viisi kertaa Ranskan mestaruuden.
Kaksi seuraavaa vuotta Ylönen pelasi Saksan jääkiekon pääsarjaa Augsburgin joukkueessa, ennen kuin lopetti ammattilaistasolla ja muutti Toulousen lähistölle Blagnacin kylään ja perusti jääkiekkoon keskittyvän liikkeen. Ylönen palasi parin vuoden tauon jälkeen vielä kaukaloihin kotikylänsä joukkueeseen Toulouse Blagnac Hockey Clubiin, jossa Ylönen pelasi Ranskan kakkosdivisioonan otteluita kausina 2000–2002.
Ranskan kansalaisuuden saatuaan Ylönen pelasi 150 ottelua Ranskan maajoukkueessa. Ylönen pelasi maalivahtina Ranskan noustessa vuoden 1991 jälkeen MM-kisojen B-sarjasta A-sarjaan. Pitkälti Ylösen torjuntojen ansiosta Ranska myös pysyi MM-tasolla useita vuosia. Ylönen edusti Ranskaa viisissä MM-kisoissa (1992–1996) sekä kaksissa olympialaisissa, 1992 Albertvillessa ja 1994 Lillehammerissa.
Ylösellä on sekä Suomen että Ranskan kansalaisuus.
Perhe.
Petri Ylösen poika Sebastian Ylönen on myös jääkiekkomaalivahti.
Scream Aim Fire

Scream Aim Fire on walesilaisen metalcore-yhtyeen Bullet for My Valentinen toinen albumi. Levy julkaistiin 28. tammikuuta 2008 maailmanlaajuisesti ja 29. tammikuuta 2008 Yhdysvalloissa. "Scream Aim Fire" on nopeatempoisempi, raskaampi ja aggressiivisempi kuin edeltäjänsä "The Poison". Albumilla on vähemmän huuto-osuuksia, koska laulaja Matthew Tuckilla oli ongelmia nielurisojen kanssa. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet: ”Scream Aim Fire”, "Hearts Burst into Fire" ja "Waking the Demon".
"Scream Aim Fire" meni Isossa-Britanniassa albumilistalla suoraan sijalle 5. ja Australiassa sijalle 4. Lisäksi albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 4. Ensimmäisellä viikolla albumi myi noin 53 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa yli 360 000 kappaletta ja Isossa-Britanniassa yli 100 000 kappaletta Nielsen SoundScanin mukaan ja maailmanlaajuisesti "Scream Aim Fire" on myynyt yli miljoona kappaletta.
Pentti Jokiniemi

Pentti Jokiniemi (8. marraskuuta 1925 Paimio – 2016) oli kansanlaulaja ja -taiteilija. Lapsuutensa ja nuoruutensa hän vietti Paimion Kyysilässä kansakoulunopettajapariskunnan lapsena. Hän suoritti kansakoulun, keskikoulun ja maanviljelyskoulun. Asevelvollisuusaikana hän suoritti ryhmänjohtajakurssin ja oli jatko- ja Lapinsodan veteraani. Avioliiton hän solmi 1951 ja liitosta on kolme lasta. Järjestö- ja kunnalliseen toimintaan hän on osallistunut kirjasto-, sivistys- ja teknillisen lautakunnan jäsenenä, OK Aitan johtokunnassa, paikallisen Osuuspankin hallituksessa, Kotieläinhoitajien liitossa, Paimion maataloustuottajien johtokunnassa ja Paimion kuvataideyhdistyksessä.
Kuvataidetta hän on harrastanut noin kahdessakymmenessä yhteisnäyttelyssä. Paimion uudessa kirjastossa esitettiin hänen seitsenosainen teossarjansa seitsemästä veljeksestä.
Jokiniemi oli kolmen muun kansantaiteilijan kanssa ensimmäisten joukossa, kun "Kansankulttuurit kohtaavat" -hanketta ja niin sanottua "ITE-taiteen" katselmusta suunniteltiin vuonna 1998. EU-rahoitteinen Kansankulttuurit kohtaavat -hanke on sisältänyt monikansallista kansantaidevaihtoa. Ensimmäinen katselmus pidettiin Somerolla 2004, toinen Viron Pärnussa. Paimiolaisten kansantaiteilijoiden töitä on myös viety näyttelyihin ulkomaille.
Jokiniemi oli kansanmusiikin esittäjä ja säveltäjä, joka ylläpiti paimiolaista musiikkikulttuuria. Sekä omia sävelmiään että muiden kappaleita esittänyt Jokiniemi esiintyi muun muassa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuonna 2000. 
Paimion mieslaulajiin hän kuului yli 40 vuotta. Sota-aikana Jokiniemi osallistui rintaman viihdytyskiertueelle vuosina 1943-44 Martti Lohikosken orkesterissa. 
Jokiniemi on julkaissut omakustanteisia äänitteitä neljä kappaletta. Julkaisut sisältävät noin 60 omaa sävellystä ja sanoitusta. Jokiniemen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Mörökölli" sekä "Kylätie". 
Eläkevuosia Jokiniemi vietti Paimiossa laulaen erilaisissa kunnan ja yhteisön tilaisuuksissa sekä ystävilleen laulamisen ilosta ja ystäviensä iloksi.
Väyryneniitti

Väyryneniitti (kemiallinen kaava MnBe(PO4)(OH), mangaani-berylliumhydroksidifosfaatti) on harvinainen fosfaattimineraali, jonka ensimmäinen löytöpaikka maapallolta on Eräjärven Viitaniemen litiummineraalilouhos. Mineraalia ei ole löydetty mistään muualta Suomesta mutta on löydetty muualta maapallolta. Mineraali on nimetty Teknillisen korkeakoulun geologian ja mineralogian professorin Heikki Väyrysen (1888–1956) mukaan.
Väyryneniitin väri vaihtelee vaaleanpunaisesta ruusunpunaiseen, ja mineraali on tavallisesti massamainen tai rakeinen, kiteet ovat harvinaisia, pieniä ja kuitumaisia. Väyryneniitin kidejärjestelmä on monokliininen. Väyryneniitti on läpinäkyvä tai -kuultava ja lasikiiltoinen.
Väyryneniitillä ei ole teollista, mainittavaa geologista eikä koruteollista hyötykäyttöä, mutta se on harvinaisuutensa vuoksi kivikeräilijöiden suosiossa. Alan kauppiaat myyvät harvinaista mineraalia yleensä suhteellisen korkeaan hintaan, vaikka mineraali itsessään ei ole arvokas.
Heikki Väyrysen sukuseura on ottanut itselleen nimen Väyrysniitti tämän mineraalin mukaan.
Hans Hermann Junge

 
Hans Hermann Junge (11. helmikuuta 1914 Wilster, Saksa – 13. elokuuta 1944 Dreux, Ranska) oli Adolf Hitlerin sotilaspalvelija. Hänen puolisonsa oli Hitlerin henkilökohtainen sihteeri Traudl Junge.
Hans Junge liittyi SS:ään 19-vuotiaana vuonna 1933. Seuraavana vuonna hän liittyi vapaaehtoisesti Hitlerin SS-henkivartiokaartiyksikköön Leibstandarte SS Adolf Hitleriin. Vuonna 1936 hänet siirrettiin SS-saattokomennuskunta "Der Führeriin", joka saattoi Hitleriä tämän matkatessa.
Palvelijana.
Vuonna 1940 Jungesta tuli Hitlerin palvelija ja sotilaspalvelija. Junge toimi toisen palvelijan Heinz Lingen kanssa vuoropäivinä. Traudl Junge kuvaili tointa seuraavasti:
Palvelija herätti Hitlerin aamuisin koputtamalla oveen, ilmoitti kellonajan ja kertoi aamun uutiset. Palvelija päätti ruokalistan ja määräsi ruokailuajat, jakoi ohjeet keittiöön ja tarjoili Hitlerille. Myös lääkäri- ja parturikäyntien tilaaminen ja koiran hoidon valvominen kuului palvelijalle, jolla oli alaisuudessaan käskyläisiä siivouksen ja vaatehuollon kaltaisia arkiaskareita varten.
Traudl.
Junge ei kuitenkaan viihtynyt työssään, vaikka Hitler piti hänestä kovasti. Junge viihtyi Hitlerin sihteerin Traudl Humpsin kanssa, ja pari rakastui toisiinsa. Traudlin mukaan Hans halusi ajatella itsenäisesti, ja hän oli ymmärtänyt Hitlerin oman ajatusmaailman häiritsevän voimakkaasti. Junge oli pyrkinyt usein rintamalle, mutta pyynnöt evättiin säännöllisesti. Hitler selitti hänen olevan korvaamaton luotettavana palvelijana ja adjutanttina, joita oli vaikeampi löytää kuin hyviä sotilaita. Junge näki kihlautumisen Traudlin kanssa mahdollisuutena siirtoon, mutta Hitler patisti paria myös avioitumaan.
Rintamalle.
Hans ja Traudl menivät naimisiin 19. kesäkuuta 1943. Vajaa kuukausi myöhemmin Hans Junge siirtyi Waffen-SS:ään, ja hänet lähetettiin joulukuun alussa itärintamalle. Junge selviytyi raskaita tappioita vaatineista taisteluista idässä ja pääsi muutaman kerran lomille vaimonsa luo. Kesällä 1944 hän oli Ranskassa 12. SS-panssaridivisioona "Hitlerjugendin" sotilaana. Hans ja Traudl tapasivat vielä heinäkuussa 1944, mutta muutaman viikon kuluttua Hans kuoli Yhdysvaltain ilmavoimien iskussa Ranskassa.
Wilster

Wilster on kaupunki Schleswig-Holsteinissa Saksassa. Siellä on arviolta 4 354 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2,71 neliökilometriä. 
Wilster sai kaupunkioikeudet 1282 ja se lukeutuu Schleswig-Holsteinin vanhimpiin kaupunkeihin. Wilster on Wilstermarschin, joka on saksan suuria karjankasvatusalueita, keskus. Kaupungin vanha kaupungintalo on yksi parhaiten säilyneistä renessanssiajan rakennuksista Schleswig-Holsteinissa.
Val-de-Grâce

Val-de-Grâce () on sotilassairaala Pariisin viidennessä arrondissementissa.
Val-de-Grâcen kirkko rakennettiin Ranskan kuningattaren Anna Itävaltalaisen käskystä. Kun Annan ja Ludvig XIII:n poika Ludvig XIV syntyi, Anna päätti rakennuttaa Neitsyt Marian ylösnousun kunniaksi benediktiinikonventin kohdalle kirkon. Kirkko vihittiin 1. huhtikuuta 1645.
Val-de-Grâcen suunnittelivat ranskalaiset barokkiarkkitehdit François Mansart ja Jacques Lemercier. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1645 ja päättyivät 1667.
Val-de-Grâcesta tuli Ranskan vallankumouksen aikana sairaala ja kirkko kärsi vandalismista. Vallankumouksen jälkeen Val-de-Grâcesta tehtiin sotilassairaala.
Nykyään Val-de-Grâcen vanha puoli toimii hallinto- ja opetuskäytössä. Lääkäriopisto "École d’application du Service de santé des armées’n" koulu sijaitsee Val-de-Grâcen itäisellä alueella. Nykyinen toiminnassa oleva sairaala rakennettiin 1970-luvun alussa ja se valmistui vuonna 1979.
Sairaalassa on noin 350 vuodepaikkaa. Sairaala on ollut pitkään paitsi sotilassairaala, myös yleinen sairaala. Ranskan hallituksen ministerit ja virkamiehet saavat sairaalahoitonsa Val-de-Grâcessa. 
Napoleonin henkilääkärin Dominique Jean Larreyn patsas sijaitsee sairaalan aukiolla. Sen suunnitteli kuvanveistäjä David d’Angers vuonna 1843.
Osa Val-de-Grâcesta on museona.
Painajainen Elm Streetillä 5 – Painajaisten lapsi

Painajainen Elm Streetillä 5 – Painajaisten lapsi () on yhdysvaltalainen, vuonna 1989 tehty kauhu- ja slasher-elokuva, jonka ohjasi Stephen Hopkins ja pääosaa näyttelee Robert Englund ikonisena Freddy Kruegerina. Se kuuluu "Painajainen Elm Streetillä" -elokuvasarjaan. Elokuva on julkaistu Suomessa DVD:llä.
Elokuva tuotti vain 22 miljoonaa dollaria, mikä tekee siitä toiseksi vähiten tuottaneen Elm Street -elokuvan. Elokuva sai myös kriitikoilta heikon vastaanoton. Ohjaaja Stephen Hopkins ei ollut myöskään tyytyväinen elokuvan lopputulokseen, johon New Line Cinema ja MPAA myötävaikuttivat leikkauksillaan, sanoen olevansa tämän vuoksi kykenemätön katsomaan elokuvaansa uudestaan. Elokuva voitti myös Razzie-gaalassa "huonoimman alkuperäislaulun" -kategoriassa palkinnon Bruce Dickinsonin "Bring Your Daughter... to the Slaughter" -kappaleella.
Juoni.
Elokuva seuraa edellisestä osasta tutun Alicen ja tämän poikaystävän Danin tarinaa. Alicelle selviää että Freddy on tekemässä paluuta, ja käyttää hyväkseen Alicen syntymätöntä lasta, Jacobia. Freddy voi nyt myös tappaa ihmisiä muutenkin kuin näiden nukkuessa, sillä hän pystyy toimimaan Alicen vauvan unien kautta - ja pienokainen on unessa suurimman osan ajastaan. Elokuvassa kerrotaan myös Freddyn äidin, Amanda Kruegerin kohtalosta.
Painajainen Elm Streetillä (elokuvasarja)

Painajainen Elm Streetillä () on sarja yhdysvaltalaisia kauhuelokuvia. Elokuvasarja on nimetty ensimmäisen elokuvan, "Painajainen Elm Streetillä" (1984), mukaan. Keskeinen henkilö elokuvissa on yliluonnollinen sarjamurhaaja Freddy Krueger, jota esittää jokaisessa kahdeksassa elokuvassa Robert Englund.
Muualla.
Elokuvien suosion ansiosta alettiin tehdä myös sarjakuvatarinoita, joita julkaisee Marvel Comics, Innovation Comics, Trident Comics, Avatar Press ja Wildstorm Comics. Jokaisesta elokuvasta, "a" lukuun ottamatta, on julkaistu romaani. Vuonna 1989 julkaistiin "A Nightmare on Elm Street" (NES)"-niminen videopeli Commodore 64:lle, Nintendo Entertainment Systemille sekä IBM PC:lle. Elokuvasarjan päähenkilö Freddy Krueger on pelattavana hahmona vuoden 2011 "Mortal Kombat" -pelissä.
Tom Hahl

Tom Hahl (s. 6. lokakuuta 1965 Hämeenlinna) on suomalainen keilaaja. Hahl aloitti keilailun juniori-ikäisenä Tampereella, mutta edusti huippuvuosinaan helsinkiläistä Ballmasters keilaseuraa. Hänen parhaat saavutuksensa ovat keilailun maailmancupin, Bowling World Cup, voitto vuonna 1990 sekä Helsingissä Talin keilahallissa vuonna 1987 järjestettyjen MM-kilpailujen kaksi henkilökohtaista MM-pronssia ja kaksi joukkuehopeaa.  
Tom Hahl voitti keilailun henkilökohtaisen Suomen mestaruuden 1989, lisäksi hänellä on neljä hopeaa ja yksi pronssi. Suomen Keilailuliiton arvokkaimman pelaajaneulan, timanttineulan, hän saavutti vuonna 1998 järjestysnumerolla 10. Suomen urheilutoimittajat ovat valinneet hänet Vuoden Keilaajaksi neljästi. Tom Hahl valittiin Suomen Keilailuliiton Hall of Fameen järjestysnumerolla 12 vuonna 2017. Hahl on asunut Singaporessa vuodesta 1994.
Hahl on 21 kertaa keilannut täyden 300 pisteen sarjan, ensimmäisen kerran joulukuussa 1984.
Saavutukset.
Kotimaiset arvokilpailut
·       1983  Junioreiden SM-hopea
·       1985  Nuorten SM-kulta
·       1986  SM-hopea
·       1987  SM-parikulta
·       1988  SM-joukkuehopea
·       1989  SM-kulta
·       1990  SM-pronssi
·       1990  SM-joukkuepronssi
·       1991  SM-hopea
·       1991  SM-parikulta
·       1995  SM-joukkuepronssi
Kansainväliset arvokilpailut
·       1982  Junioreiden EM-joukkuehopea
·       1982  Scandinavia Cup-kulta
·       1983  Junioreiden PM-parihopea
·       1983  Junioreiden PM-joukkuepronssi
·       1984  Junioreiden EM-joukkuehopea
·       1984  Junioreiden EM-triohopea
·       1984  Joukkueiden Eurooppa Cup-kulta
·       1984  PM-joukkuehopea
·       1984  PM-triopronssi
·       1986  Nuorten maaotteluvoitto
·       1986  Joukkueiden Eurooppa Cup-kulta
·       1986  PM-parihopea
·       1986  PM-triopronssi
·       1986  PM-joukkuehopea
·       1987  Maaotteluvoitto 
·       1987  MM-all eventspronssi
·       1987  MM-masterspronssi
·       1987 MM-triohopea
·       1987  MM-joukkuehopea
·       1990  Eurooppa Cup-hopea
·       1990  Maailmancup-kulta
·       1992 Joukkueiden Eurooppa Cup-kulta
·       1994  Joukkueiden maailmancup-pronssi
·       2001  World Games-pronssi 
Suomen Keilailuliiton pelaajaneulat                                                                                                  
·       1984  Hopeinen pelaajaneula, nro 77
·       1984  Kultainen pelaajaneuta, nro 44
·       1987  Kultainen pelaajaneula lehvin, nro 16
·       1998  Timanttineula, nro 10
Scritti Politti

Scritti Politti on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin Leedsissä vuonna 1978. Sen johtohahmo on walesilainen laulaja-lauluntekijä Green Gartside (oik. Paul Julian Strohmeyer). 
Alun perin vasemmistomielisenä post-punk -yhtyeenä aloittanut Scritti Politti muuntui lähemmäksi valtavirran poppia 1980-luvun alkupuoliskolla, jolloin se saavutti menestystä Britannian ja Yhdysvaltojen listoilla. Yhtyeen menestynein albumi on vuonna 1985 julkaistu "Cupid &amp; Psyche 85", jonka menestyssinglejä olivat "Perfect Way", "The Word Girl", "Wood Beez" ja "Absolute".
Vuonna 1991 ilmestyi single "She's A Woman", jossa vierailevana laulajana oli mukana Shabba Ranks. Se jäi yhtyeen viimeiseksi Britannian Top20-singleksi toistaiseksi. Tämän jälkeen Gartside vetäytyi musiikin parista ja asusteli Etelä-Walesissa. Scritti Politti teki kuitenkin paluun vuosikymmenen lopulla ja julkaisi uudet albumit vuosina 1999 ja 2006.
Scritti Polittin varhainen kokoonpano oli Green Gartsiden lisäksi Matthew Kay (koskettimet, manageri), Tom Morley (rummut) ja Nial Jinks (basso, erosi yhtyeestä vuonna 1980). "Cupid &amp; Psyche 85:n" aikaan yhtyeessä olivat Gartside (laulu), David Gamson (koskettimet, ohjelmointi) ja Fred Maher (rummut, rumpuohjelmointi).
Edmund Muskie

Edmund Sixtus ”Ed” Muskie (28. maaliskuuta 1914 Rumford, Maine – 26. maaliskuuta 1996 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko Mainesta. Uransa aikana hän toimi Mainen kuvernöörinä, ulkoministerinä ja oli ehdokkaana puolueensa presidenttiehdokkaaksi.
Muskie valittiin Mainen kuvernööriksi vuonna 1954 ja senaattoriksi 1958. Vuonna 1980 presidentti Jimmy Carter nimitti hänet ulkoministerikseen Cyrus Vancen erottua.
Jari Elsilä

Jari Pekka Elsilä (s. 10. huhtikuuta 1960 Liminka) on nimimerkkiä Jari käyttävä poliittinen pilapiirtäjä. Sanomalehti "Kalevaan" päivittäin piirtävä Elsilä on Suomen tunnetuimpia pilapiirtäjiä.
Elsilä on ollut "Kalevan" vakituinen työntekijä vuodesta 1994. Aikaisemmin hän piirsi muun muassa sanomalehti "Kansan Tahtoon", "Ilta-Sanomiin" sekä "Ahjoon".
Elsilän piirrostyyli on hivenen rujoa ja varsin pelkistettyä – esimerkiksi varjostuksia on vain vähän. Itse hän kuvaa tyyliään ”taloudelliseksi viivankäytöksi”. Elsilä piirtää perinteisellä tekniikalla käsin ja käyttää tietokonetta ainoastaan viimeistelyyn ja lopputuloksen skaalaukseen.
Elsilä asuu Oulussa Iskon kaupunginosassa. Vapaa-aikanaan hän muun muassa soittaa kitaraa oululaisessa rhythm and blues -yhtyeessä Mojo Zombies.
Elsilä on näytellyt sivuosissa Jarmo Lampelan elokuvassa "Sairaan kaunis maailma" (1997) sekä Aki Kaurismäen elokuvassa "Laitakaupungin valot" (2006).
Seabiscuit

Seabiscuit (23. toukokuuta 1933 – 17. toukokuuta 1947) oli kuuluisa englannintäysiverinen laukkahevonen. Seabiscuitin isä oli Hard Tack ja emä Swing On. Hard Tackin isä oli Man O'War. Vaatimattoman alun jälkeen Seabiscuitista tuli voittaja ja hevosen nousu kuuluisuuteen osoittautui Yhdysvalloissa 1930-luvun laman aikana yhdeksi toivon symboliksi.
Hevosen tarinasta on tehty kolme kirjaa, viimeisimpänä Laura Hillenbrandin "" vuonna 2001. Lisäksi Seabiscuitin tarinasta on tehty kaksi elokuvaa, "The Story of Seabiscuit" vuonna 1949 ja "Seabiscuit – amerikkalainen legenda" vuonna 2003.
Lautta (sarjakuvat)

Lautta () on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä vankila, johon perinteisesti on sijoitettu ainoastaan superroistoja. Lautan loivat käsikirjoittaja Brian Michael Bendis ja taiteilija David Finch. Vankila esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Alias"-lehden numerossa 26. 
Suomessa Lautta mainittiin ensimmäisen kerran "MEGA"-lehden numerossa 2 (2006). 
Uudet Kostajat.
Lautta toimi isona juonielementtinä Uusien Kostajien muodostamisessa. Elektron saadessa työtarjouksen tuntemattomalta henkilöltä, superroisto iskee vankilaan imien sen sähkögeneraattorien voiman itseensä. Lukuisat vangitut superroistot hyökkäävät ulkoilmaan jossa paikalle sattuneet supersankarit odottavat näitä. Taisteluun osallistuivat Hämähäkkinainen, Kapteeni Amerikka, Hämähäkkimies, Vartiomies, Daredevil, Luke Cage ja Rautamies puolustautuen sellaisia vaarallisia roistoja kuten Mister Hyde, Hydromies ja Violettimies. 
Tapahtumien aikana neljäkymmentä vankia pääsee livahtamaan omille teilleen. Kapteeni Amerikka ja Rautamies muodostavat taisteluun osallistuneista supersankareista Uudet Kostajat (pois lukien Daredevil, jota painoivat henkilökohtaiset syyt) tarkoituksenaan napata karkuteille päässeet rikolliset. 
Hämmennystä lukijoiden keskuudessa on aiheuttanut useiden superroistojen radikaali muutos persoonallisuudessa. Esimerkiksi Hopeasamurai on jo pitkään toiminut oman kunniakäsityksensä mukaisesti ja on joidenkin mielestä sankarillinen hahmo. Hänet kuitenkin luettiin yhdeksi Lautalta paenneeksi superroistoksi. Samaten Painovoima, jonka oletettiin tehneen itsemurhan, onkin yllättäen yksi paenneista. Lukuisat Marvelin toimittajat, Bendis näiden mukana, ovat kuitenkin väittäneet että nämä jatkumovirheet vain palvelevat tulevia tarinakokonaisuuksia. 
Lautan turvallisuusjärjestelyt.
Lautalla vartioi jatkuvasti 67 YPKVV:n huippuunsa koulutettua agenttia. Lautalla vierailevien ihmisten mukaan annetaan supervoimainen YPKVV:agentti, jonka tarkoituksena on saattaa vierailijaa turvallisesti Lautalla. 
Lautalla on kahdeksan merenalaista osastoa täynnä sellejä. Jokainen selli on ympäröity paksulla teräskerroksella ja vuorattu adamantiumilla. Selleissä ei ole ikkunoita vaan kaksisuuntaiset videokamerat, joiden kautta vankeja voidaan tarkkailla. Kaikkien vankien voimat on neutraloitu eikä heille suoda mahdollisuutta tavata muita vankeja tai ihmisiä.
Tieto-Lauri

Tieto-Lauri on joka kolmas vuosi myönnettävä palkinto, joka myönnetään tunnustuksena ansiokkaalle suomenkielisen lasten- tai nuorten tietokirjan tekijälle. Sen suuruus on 30 000 euroa, ja se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009. Palkinnon jakaa Lauri Jäntin säätiö, ja sen saajasta päättää säätiön hallitus. Vaikka palkinnosta päättäjät ovat aikuisia, palkintoraati käyttää lapsia testilukijoina. Ensimmäisellä kerralla palkinto annettiin vuonna 2007–2009 ilmestyneelle tietokirjalle.
Palkinnon taustalla on huoli siitä, että koululaiset käyttävät yhä vähemmän kirjoja apunaan tietoja hankkiakseen. Palkinnolla halutaan innostaa lapsia ja nuoria syventymään eri tiedonalojen kirjoihin. Lapsille, joille on pienenä luettu ja jotka ovat itse tottuneet lukemaan, on parempi suhde kieleen ja paremmat kyvyt itse etsiä uusia tietoja. Lisäksi palkinnon jakajat haluavat kannustaa kirjojen tekijöitä, sillä lapsille ja nuorille kirjoitettuja tietokirjoja julkaistaan vähän.
Palkinnon saajat.
Lähde
St Vincent de Paulin katedraali

St Vincent de Paulin katedraali on katolinen kirkko Tunisissa Tunisiassa. Linna on nimetty pappi Vincent de Paulin mukaan. Bonnet-Labranchein suunnittelema kirkko valmistui vuonna 1897. Seurakunnalla oli vaikeuksia sen rahoittamisessa, joten tornit päätettiin rakentaa vasta 1910. Julkisivu muistuttaa Victor Baltardin suunnittelemaa Saint Augustinin kirkkoa Pariisissa, kun taas torneissa on vaikutteita Montmartren Sacré-Coeurin kirkosta.
Katedraalin arkkitehtuuri on omaperäinen yhdistelmä maurien, gotiikan ja bysantin tyylejä.
Nakheel Tower

Nakheel Tower on Dubaihin Arabiemiraatteihin suunnitteilla oleva pilvenpiirtäjä. Suunnitelmien mukaan se olisi valmistuessaan 1 400 metrin korkuinen ja siten maailman korkein rakennus.
Nakheel Tower on nimetty kehittäjänsä mukaan. Rakennusprojektin julkistamisen yhteydessä käytettiin vielä nimeä Al Burj.
Tammikuussa 2009 rakennustyöt keskeytettiin toistaiseksi taloudellisen taantuman vuoksi.
Viimeinen linnoitus

Viimeinen linnoitus ("The Last Castle") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Rod Lurie ja pääosassa ovat Robert Redford ja James Gandolfini.
Elokuva kertoo kenraali Eugene Irwinistä, joka tuomitaan sotaoikeudessa kymmeneksi vuodeksi sotilasvankilaan. Vankilaa johtaa eversti Winter, jonka julmiin toimiin kuuluu tapattaa vankeja pikkuisista rikkeistä. Vangit ovat karaistuneita, mutta Irwin kuitenkin tekee pian heihin suuren vaikutuksen. Winter yrittää jatkuvasti murtaa Irwinin kovan tahdon, ja hän nousee hiljalleen Winteriä vastaan. Winter antaa vaikeimmat ja raskaimmat tehtävät Irwinille, joka kuitenkin tekee kaiken vastaan sanomatta, mutta kunnes Winter kohdistaa valtansa Irwinin ystäviin, hän nousee kapinaan.
Hans Feige

Hans Feige (10. marraskuuta 1880 Königsberg – 17. syyskuuta 1953 Schussenried) oli saksalainen ratsuväenkenraali toisen maailmansodan aikana. Feige johti saksalaisia joukkoja myös Suomessa Sallan alueella jatkosodan alkuvaiheissa.
Sotilasura.
Feige syntyi Itä-Preussissa upseerin perheeseen. Hän kävi kadettikoulua ja liittyi armeijaan 135. jalkaväkirykmenttiin luutnanttina marraskuussa 1900. Vuonna 1903 hän toimi II pataljoonan adjutanttina samassa rykmentissä. 1907 hän oli kadettikoulun kouluttajana Naumburgissa, Saalessa. Yliluutnantiksi hänet ylennettiin 1909 ja hän siirtyi opiskelemaan sotakorkeakouluun valmistuen 1912. Hän palveli hetken ajan 162. jalkaväkirykmentissä, kunnes sai siirron pääesikuntaan maaliskuussa 1912. Kapteeniksi hänet ylennettiin joulukuussa 1913.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän palveli IX armeijakunnan esikunnassa. Syyskuussa 1915 hänet siirrettiin 38. jalkaväkidivisioonan pääesikuntaupseeriksi. Tässä toimessa hän haavoittui 18. maaliskuuta 1916. Palattuaan kolme kuukautta kestäneeltä toipilaslomalta hän palveli sodan loppuajan esikuntaupseerin tehtävissä armeijan pääesikunnassa, 1. merijalkaväen divisioonan esikunnassa ja kaartin täydennysdivisioonan esikunnassa.
Sodan päätyttyä majurin arvoinen Feige onnistui pysymään armeijassa huolimatta Versailles’n rauhansopimuksen aiheuttamista leikkauksista. Helmikuussa 1919 hän kuului myös Görlitzin vapaajoukkoihin. 1925 hän yleni everstiluutnantiksi ja 1928 everstiksi. Kolme vuotta myöhemmin Feigestä tuli kenraali, hänet ylennettiin kenraalimajuriksi lokakuussa 1931. Kaksi vuotta myöhemmin seurasi ylennys kenraaliluutnantiksi ja 1. ratsuväkidivisioonan komentajuus. Hän jäi eläkkeelle marraskuussa 1935.
Toinen maailmansota.
Adolf Hitlerin valmistellessa hyökkäystä Puolaan elokuussa 1939 Feige kutsuttiin takaisin palvelukseen II armeijakunnan apulaiskomentajaksi ja Wehrkreis II:n komentajaksi. Hän osallistui Ranskan valtaukseen 1940 ja sai ylennyksen täydeksi kenraaliksi, ratsuväenkenraaliksi. Feige osallistui myös Norjan miehitykseen 1940–1941. 
Feige johti XXXVI armeijakuntaa operaatio Hopeaketussa, jossa kokematon SS-taisteluryhmä Nord kärsi suuria tappioita ja pakeni taistelusta. Osasyy tästä kuului Feigelle, sillä tämä oli myötäillyt SS:n johdon linjaa ja pitänyt Nordin joukkojen harjoittamista tarpeettomana, sillä sen ”korkea taistelutahto ja luja päättäväisyys” korvaisi taistelutaitojen puutteen toiminnassa. Feige johti XXXVI armeijakuntaa Suomessa lokakuuhun 1941 saakka. Armeijasta hän jäi pysyvästi eläkkeelle 30. kesäkuuta 1942. 
Feige palkittiin uransa aikana useilla mitaleilla, joihin lukeutuivat muun muassa 1. ja 2. luokan rautaristit vuodelta 1914, rautaristin ritariristi, kultainen Saksalainen risti sekä Suomen Valkoisen Ruusun suurristi.
Basra (maakunta)

Basran maakunta () on yksi Irakin 19 maakunnasta (kuvernoraatista). Sen pinta-ala on 19 070 neliökilometriä (4,4 % Irakista) ja väkilukuarvio (2013) 2 403 301 (7,6 % Irakin väestöstä). Väestöstä 79,9 prosenttia oli kaupunkilaisia ja 20,1 prosenttia asui maaseudulla. Vuoden 1997 väestönlaskennan aikaan maakunnan väkiluku oli ollut 1 556 445.
Maakunta rajautuu etelässä Persianlahteen ja Kuwaitiin, lännessä al-Muthannan, pohjoisessa Dhi Qarin ja Maysanin kuvernementtiin sekä idässä Iraniin.
Kuvernoraatti on jaettu paikalliahallintoa varten seitsemään piirikuntaan (Abu al-Khaseeb, Basra, Fao, al-Midaina, al-Qurna, Shatt Al-Arab ja al-Zubair). Kuvernoraatin pääkaupunki on Basra, joka sijaitsee Persianlahteen laskevan Shatt al-Arabin varrella.
Sigue Sigue Sputnik

Sigue Sigue Sputnik on entisen Generation X -basisti Tony Jamesin vuonna 1984 perustama brittiläinen popyhtye. Se nousi 1980-luvun puolivälin jälkeen maailmanlaajuiseen suosioon kappaleensa ”Love Missile F1-11” myötä, joka nousi listoille ympäri maailmaa. Yhtye hajosi vuonna 1988 ilmestyneen kakkosalbuminsa jälkeen, mutta Tony James on sen jälkeen herättänyt yhtyeen henkiin kaksi kertaa (tosin ilman muita alkuperäisjäseniä).
Sigue Sigue Sputnikin imagoa ja musiikkia leimasivat futuristiset ja dystopiset vaikutteet elokuvien "Kellopeliappelsiini", "Terminator – tuhoaja", "Blade Runner" ja "Mad Max" -trilogia tapaan. Tyyliltään yhtyeen musiikkia kutsuttiin toisinaan kyberpunkiksi.
Historiaa.
Sigue Sigue Sputnikin alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat Tony Jamesin lisäksi Martin Degville, Neal X (oik. Neal Whitmore), Chris Kavanagh, Ray Mayhew ja Yana Ya Ya. Yhtye otti nimensä manilalaisen katujengin nimestä, nimi on suomeksi "pala, pala, satelliitti". Yhtyeen erikoislaatuinen meikattu ulkonäkö, johon kuuluivat värikkäät mohikaanihiukset, peruukit ja sukupuolia sekoittava fetissipukeutuminen (kumia, nahkaa, piikkikorkokenkiä), herätti median huomion. Sittemmin samaa tyyliä ovat käyttäneet monet gootti- ja glam rock -yhtyeet, mutta Sigue Sigue Sputnikin aikaan se oli uutuus.
Yhtyeen brändi oli tarkkaan harkittu ja suunniteltu ennen sen ensimmäisiä julkisia esiintymisiä. Tony James otti vaikutteita Sex Pistols -manageri Malcolm McLarenin epäortodoksisista promootiomenetelmistä ja loi Sigue Sigue Sputnikin ympärille suuren määrän hypeä. James esitteli levy-yhtiöpäälliköille lyhyitä videokollaaseja futuristisista science fiction -elokuvista yhtyeen "demonauhana". Useat levy-yhtiöt kilpailivat Sigue Sigue Sputnikista, ja lopulta Tony James valitsi EMI:n.
Julkisuuskuohunnan keskellä Sigue Sigue Sputnik julkaisi ensimmäisen singlensä ”Love Missile F1-11”. Se nousi brittilistan kolmanneksi ja pääsi listoille monessa muussakin maassa. Singlen ja sitä seuranneen albumin tuotti italialainen tuottaja ja elokuvamusiikkilegenda Giorgio Moroder. Vuoden 1986 debyyttialbumin "Flaunt It" erikoisuus oli kappaleiden välissä kuultavat mainokset.
Yhtye hajosi toisen albuminsa "Dress for Excess" jälkeen. Sen singlen ”Success” tuotti brittituottajakolmikko Stock, Aitken &amp; Waterman. 
1990- ja 2000-luku.
Tony James soitti The Sisters of Mercyssa vuosina 1989–1991, Chris Kavanagh liittyi Big Audio Dynamite II:een ja Ray Mayhew perusti Mayhem Derangedin. Sigue Sigue Sputnik teki kaksi uutta tulemista Tony Jamesin johdolla ilman muita alkuperäisjäseniä. 1990-luvulla yhtye julkaisi albumin "Sputnik: The First Generation", jossa mukana oli japanilainen Tomoyasu Hotei. Vuonna 2001 ilmestyi nettilevytykseen albumi "Pirate Space".
Rizen maakunta

Rizen maakunta () on yksi Turkin maakunnista. Se sijaitsee Turkin koillisosassa Mustanmeren rannalla ja sen pääkaupunki on Rize. Maakunnan eteläosassa kohoavat Pontiset vuoret. 
Vuonna 2014 maakunnan väkiluku oli 329 779 ja pinta-ala 3 835 km².
Rizen maakunnan vuoristo on Turkin keskeisintä teentuotantoaluetta. Maakunnassa kasvatetaan ja valmistetaan noin 2/3 kaikesta Turkissa valmistetusta teestä. Maailmankin mitassa alue on tärkeää teenpensaan viljelyaluetta, sillä Turkki on maailman neljänneksi suurin mustan teen tuottaja. Valtiollisen teekonserni Çaykurin kotipaikka on Rizessä.
Nimi "Rize" tulee kreikan kielen sanasta ριζα (riza), eli "vuoren luiskat".
Abu Dhabin Grand Prix

Abu Dhabin Grand Prix on Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka on järjestetty kaudesta alkaen Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Kilpailun järjestämisestä ilmoitettiin alkuvuonna 2007 järjestetyn tapahtuman yhteydessä. 12. huhtikuuta 2008 ilmoitettiin, että kilpailu järjestetään lokakuussa 2009. Vuoden 2009 osakilpailu oli ensimmäinen Abu Dhabissa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ajettu osakilpailu. Vuodesta 2010 alkaen Abu Dhabissa on ajettu marraskuussa.
Abu Dhabin Grand Prix on toinen Lähi-idässä ajettava kilpailu Bahrainin Grand Prix’n lisäksi.
Kilpailussa ajettava rata on sekoitus perinteistä kilparataa ja katurataa. Se sijaitsee osittain satama-alueella ja kaduilla kuten Monacossa ja siinä on myös osio, joka muistuttaa Spa-Francorchamps’n Raidillon-mutkaa. Kaudelle rataprofiilia muutettiin merkittävästi, kun hitaita mutkia ja šikaaneja poistettiin ja niiden tilalle tehtiin nopeampia neulansilmämutkia.
Tilastot.
Voittajat.
Suomalaisista voittoa ovat juhlineet Kimi Räikkönen vuonna 2012, Nico Rosberg vuonna 2015 ja Valtteri Bottas vuonna 2017.
Poimandres

Poimandres (, , myös "Pimandris", "Poemander" tai "Pimander"), on eräs osa "Corpus Hermeticumia", säilynyttä osaa hermetistisestä tekstikokoelmasta "Hermetica". Se esiintyy usein kokoelman ensimmäisenä kirjana. 
Nimen on arveltu tarkoittavan ”Ihmisten paimenta" tai "ihmis-paimenta”; ποιμήν (paimen) ἀνήρ (ihminen). Hiljattain on kuitenkin osoitettu etymologisissa tutkimuksissa, että nimi tulee ennemminkin egyptiläisestä sanonnasta ”Peime-nte-rê” eli Ra’n viisaus tai ymmärrys. 
"Poimandres" on alun perin kirjoitettu kreikaksi. Teksti kertoo, että ihmisen sielun päämääränä on jumalallistuminen, ja tämä päämäärä voidaan saavuttaa vain oikean tiedon avulla. Saatuaan initiaation eli vihkimyksen, ihminen voi aloittaa sielunvaelluksen kohti jumalallistumista. Tiedon saavuttaminen vaatii työtä ja erilaisten rituaalien suorittamista.
Poimandres on kirjoituksessa jonkinlaisen jumaluuden tai jumalan ominaisuuden nimitys:
Nimi Poimandres esiintyy myös muissa "Corpus Hermeticumin" teksteissä.
Oreadit

Oreadit (, "vuori") olivat kreikkalaisessa mytologiassa nymfejä, jotka asuivat vuorilla, laaksoissa ja rotkoissa.
Strabon mainitsi Hesiodoksen kertoneen oreadien olleen Hekateroksen ja Foroneuksen tyttären viisi tytärtä ja satyyrien ja kureettien sisaria. Nämä viisi olisivat olleet siten oreadien kantaäidit.
Tunnetuin oreadeista oli Ekho.
Jättiläissiirat

Jättiläissiirat ("Bathynomus") on hyvin suurikokoisten, valtamerissä elävien siirojen lahkon äyriäisten suku. Suvusta tunnetaan yhdeksän lajia.
Jättiläissiirat elävät lähes kaikkien valtamerten syvissä ja kylmissä pohjavesissä. Niitä on tavattu jopa 2 kilometrin syvyydestä, mutta suurin osa niistä elää 365–730 metrin syvyyksissä. Siirat voivat kasvaa puolen metrin pituisiksi ja suurimmat ovat painaneet 1,7 kiloa. Suvun suurin ja tunnetuin laji on jättiläissiira ("Bathynomus giganteus").
Jättiläissiirojen pääasiallisena ravintona ovat kuolleet valaat, kalat ja nilviäiset. Ne voivat kuitenkin myös saalistaa hitaasti liikkuvia eläimiä, kuten merimakkaroita, mahdollisesti kalojakin. Siiroilla on suuret, melko kaukana toisistaan sijaitsevat verkkosilmät, jotka muodostuvat lähes 4 000 osasilmästä eli ommatidista.
M/T Stena Sirita

M/T Stena Sirita () on norjalaisen P/R Stena Ugland Shuttle Tanker II DA:n omistama öljytankkeri. Alus on rakennettu vuonna 1999 Tsuneishi Shipbuildingin telakalla Tadotsussa, Japanissa. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle, ja sen kotisatama on Sandefjord. Nykyisin aluksella liikennöi Stena Bulk.
"Stena Siritan" sisaralus on M/T "Stena Alexita".
Tekniset tiedot.
Pituutta aluksella on 262,6 metriä ja leveyttä 46,04 metriä, ja syväys on 15,728 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus, GT) on 77 410 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus, NT) 34 046. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 126 873 tonnia. Laivan huippunopeus on 14 solmua.
Laivan pääkoneina on kaksi MAN B&amp;W 7S50MC -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 16,388 kilowatin tehon. "Stena Siritan" öljykapasiteetti (Oil @ 98% Cu Mtr) on 138 946 m³ ja (Oil @ 98% Barrels) 873 942,6 m³. Painolastikapasiteetti on 55,544 m³.
Käyttöhistoria.
1. marraskuuta 1998 laivan köli laskettiin. 30. maaliskuuta 1999 alus laskettiin vesille.
10. elokuuta 1999 vastavalmistunut alus luovutettiin P/R Stena Ugland Shuttle Tankerin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Grimstad. Vuonna 2000 laivan isännöinti siirtyi IUM Ship Management A/S:lle. Vuonna 2005 Ugland Nordic Shipping A/S alkoi isännöidä laivaa. Samalla kotisatama muuttui Sandefjordiksi.
Nykyisin "Stena Siritaa" isännöi norjalainen Teekay Marine Services.
Intian Grand Prix

Intian Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka on järjestetty kausina – Buddh International Circuitilla.
Rata tunnettiin aikaisemmin nimellä Jaypee International Race Circuit. Rata sijaitsee Noidan teknologiateollisuuskaupungissa 50 kilometrin päässä Intian pääkaupungista Delhistä.
Ensimmäinen Intian Grand Prix oli tarkoitus järjestää ensimmäisen kerran vuonna 2010, mutta se päätettiin siirtää vuodella eteenpäin. Kaudella Intian GP:tä ei ajettu, koska Bernie Ecclestone halusi siirtää kilpailun loppukaudelta alkukaudelle, mutta sen jälkeenkään ei Intian GP:tä ole järjestetty..
Ohto Manninen

Ohto Heikki Sulevi Manninen (s. 24. syyskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija, joka on perehtynyt erityisesti Suomen vaiheisiin toisessa maailmansodassa. Manninen oli sotahistorian professori Maanpuolustuskorkeakoulussa useiden vuosien ajan. Aikaisemmin hän toimi Suomen historian professorina Helsingin ja Tampereen yliopistossa.
Ohto Mannisen isä oli tietokirjailija Antero Manninen, jonka vanhemmat olivat kirjailijat Otto Manninen ja Anni Swan. Hänen sisarensa on kirjailija Hellevi Arjava.
Mesoteliooma

Mesoteliooma on keuhkopussin tai vatsaontelon mesoteelisolukon syöpä. Useissa tapauksissa sen on todettu saaneen alkunsa asbestista. Mesoteliooma voi kehittyä pienestäkin asbestialtistumisesta. Krokidoliitin epäillään olevan asbestilaaduista kaikkein vaarallisin, jo yksi altistumiskerta voi aiheuttaa mesoteliooman. Myös kaikkien muiden asbestilaatujen on todettu aiheuttavan tätä syöpää.
Arvo Thauvón

Arvo Immanuel Thauvón () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa, missä hän sai tulikasteensa Misse-joella Saksan itärintamalla. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan ja kaatui Mouhun taistelussa. 
Perhetausta ja opinnot.
Thauvónin vanhemmat olivat rovasti Emil Thauvón ja Alma Katarina Alexandra Hedmanson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun klassillisesta lyseosta vuonna 1909 ja liittyi Pohjois–Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1909–1914.
Jääkärikausi.
Thauvón hoiti Pudasjärven nimismiehen virkaa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 13. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Thauvón astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan sotilasvalan Suomen hallitukselle ja allekirjoitettuaan palvelussitoumuksen armeijalle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin luutnantiksi. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 aselaivoja seuranneen komennuskunnan mukana Vaasaan. Vaasasta hänet määrättiin sotilaskouluttajaksi Jyväskylään, mistä hänet lähetettiin 2. maaliskuuta 1918 konekivääriosaston johtajaksi Savon rintamalle. Hän kaatui Mouhussa käydyssä taistelussa luodin lävistäessä hänen rintansa 3. maaliskuuta 1918. Hän oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Viitasaarella. Hänet haudattiin Viitasaaren sankarihautaan.
Liike (fysiikka)

Liike tarkoittaa fysiikassa kappaleen paikan jatkuvaa muutosta suhteessa johonkin koordinaatistoon. Liike voi olla suoraviivaista tai käyräviivaista. Liike voi olla myös tasaista tai muuttuvaa. Tasaisessa liikkeessä kappaleen nopeus ja liikkeen suunta pysyvät vakiona. Mekaniikan ensimmäisen peruslain mukaan kappaleen liike on tasaista, jos siihen ei vaikuta mikään ulkoinen voima tai jos siihen vaikuttavat voimat kumoavat toisensa. Jos kappaleeseen vaikuttaa vakiovoima, se on tasaisesti kiihtyvässä liikkeessä. Käyräviivaisessa liikkeessä kappaleeseen vaikuttaa sen rataan nähden poikittaissuuntainen kiihtyvyys. Eräs käyräviivaisen liikkeen erikoistapaus on ympyräliike. Liikettä on myös pyörimisliike
Liikettä kuvataan Newtonin liikelakien ja suhteellisuusteorian avulla.
Vrock

Vrock oli Salon elävän musiikin yhdistyksen vuodesta 2007 järjestämä rocktapahtuma Salossa, ja sen paikkana on Maalu Pahkavuoressa. Rockfestari oli ikärajaton, mutta alueella oli anniskelu-alue. Aiemmin on Salon Vuohensaaressa järjestetty elokuussa leirintäalueella pidettävä rocktapahtuma ja Meri-Teijossa Venetsialais-tapahtuma, jotka on lopetettu. Kesällä 2007 Vrockissa yleisöä oli 3 000 henkeä. Esiintyjinä olivat Sturm Und Drang, Hanna Pakarinen, Bleak, Traffic Island, Miljoonasade, Don Johnson Big Band, Ari Koivunen, Miehuuskoe, The Friend, Metropol, Jann Wilde &amp; Rose Avenue ja Flow. Tapahtumassa tehtiin jopa historiaa, kun Judas Priest -yhtyeen kitaristi K. K. Downing soitti yhden biisin Sturm und Drang -yhtyeen kanssa. 
Vrock 2008.
Toinen Vrock-tapahtuma järjestettiin 9. elokuuta Karjaskyläntiellä. Esiintyjinä olivat Jippu, Maj Karma, Klamydia, Olavi Uusivirta, Poets of the Fall, Soma sekä Yö.
24 (1. tuotantokausi)

24:n ensimmäistä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 6. marraskuuta 2001 ja se jatkui 22. toukokuuta 2002 sisältäen yhteensä 24 jaksoa. Sarjan pääosassa on ku­vit­teel­li­sen ter­ro­ris­min vas­tai­sen yk­si­kön CTU:n agent­ti Jack Bauer (Kiefer Sutherland), jonka elämää sarja seuraa reaaliajassa. Kauden tapahtumat alkavat keskiyöllä Yhdysvaltain presidentin esivaalipäivänä Kaliforniassa. 
Sarjan ensimmäistä tuotantokautta esitettiin Yhdysvalloissa tiistai-iltaisin kello 21.00 Foxilla ja Suomessa MTV3:lla sunnuntain myöhäisillassa puoli yhdentoista ohjelmapaikalla. Sarjaa oli aluksi tarkoitus esittää vain 13 jaksoa, mutta sarjan suosiosta johtuen – esimerkiksi pääosanäyttelijä Kiefer Sutherland palkittiin kesken kauden parhaan miespääosan Golden Globe -palkinnolla – siitä tilattiin kokonainen tuotantokausi eli yhteensä 24 jaksoa.
Juoni.
On keskiyö. Liittovaltion agentti Jack Bauer on juuri lopettanut shakkipelin tyttärensä Kimberlyn kanssa. Mukava perhehetki kuitenkin rikkoutuu hetkeä myöhemmin kun Kimberly katoaa huoneensa ikkunasta.
Ennen kuin Jack ehtii lähteä tytön perään, hänet soitetaan CTU:hun hätätilanteen takia, ja hän jättää Teri-vaimonsa etsimään heidän tytärtään. Yö pahenee kun Jackille kerrotaan, että CTU uskoo jonkun yrittävän presidenttiehdokas David Palmerin salamurhaa seuraavien 24:n tunnin aikana.
Kun Jack ja hänen apurinsa yrittävät kuumeisesti saada selville, kuka haluaa ehdokkaan hengiltä, Teri yrittää löytää Kimberlyn, jonka bileyö muuttuu yllättäen taisteluksi selviytymisestä.
"Katso myös Luettelo televisiosarjan 24 jaksoista
Jaksot.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Juha Ikonen

Juha Ikonen (s. 7. kesäkuuta 1970 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Ikonen on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän edusti urallaan SM-liigassa pelanneiden Kiekko-Espoon ja Espoo Bluesin lisäksi myös Ruotsin Elitserienissä pelannutta Västra Frölundaa. Espoossa Ikonen pelasi 315 ottelua ja sai tehopisteitä 71 + 143 = 214. Hän toimi myös joukkueen kapteenina. Hän pääsi edustamaan Suomea jääkiekon MM-kisoissa keväällä 1998, jolloin Suomi saavutti hopeaa.
Ikosen saavutuksiin kuuluu myös Kiekko-Espoon riveissä voitettu A-nuorten Suomen mestaruus vuonna 1989. Samassa joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa Jere Lehtinen, Tero Lehterä, Antti Törmänen ja Juha Ylönen. 
Ikonen lopetti uransa vuonna 2002. Hänen poikansa Juuso ja Joni ovat myös SM-liigakiekkoilijoita.
Michael Nyman

Michael Laurence Nyman (s. 23. maaliskuuta 1944 Lontoo) on brittiläinen säveltäjä, pianisti ja libretisti. Hän on tunnettu minimalistina, ja hän juuri käytti tätä nimitystä musiikissa ensimmäisenä. 
Nyman syntyi työväenluokkaiseen juutalaisperheeseen Lontoon East Endissä. Hän opiskeli Royal Academy of Musicissa ja King’s College Londonissa. Hän saavutti varhaisella urallaan menestystä myös musiikkiarvostelijana.
Nyman on säveltänyt runsaasti elokuvamusiikkia tunnetuimpina esimerkkeinä "Piano" (1993) sekä monet Peter Greenawayn ohjaamat elokuvat. Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa kamarimusiikkia ja oopperaa. Hän on johtanut vuodesta 1981 omaa Michael Nyman Bandiaan.
Jan Everse

Jan Everse (s. 5. tammikuuta 1954 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura.
Pelaajana Everse oli puolustaja. Hän edusti Feyenoordia 1972–77 ja Ajaxia 1977–80. Everse joutui lopettamaan uransa jo vuonna 1980 loukkaantumisen takia. Everse saavutti pelaajana kolme maansa mestaruutta. Lisäksi hän pelasi maajoukkueessa kaksi ottelua.
Valmentajana Everse valmensi Suomessa FC Jokereita kaudella 2001. Hän kuitenkin sai potkut kesken kauden, jolloin tilalle astui Ville Lyytikäinen. Ennen Jokereihin tuloaan Everse oli valmentanut muun muassa FC Zwollea ja Sparta Rotterdamia. Vuonna 2006 Everse palasi takaisin vanhaan seuraansa Zwolleen. Hän valmensi seuraa Eerste Divisiessä kolmisen vuotta, kunnes sai potkut huhtikuussa 2009. 
Helmikuussa 2010 Eredivisiessä häntäpäähän juuttunut SC Heerenveen palkkasi Eversen loppukauden päävalmentajakseen. Pian Eversen palkkaamisen jälkeen seura ilmoitti, että kesällä hänet korvaa Ron Jans. Everse johdatti Heerenveenin kauden päätteeksi sijalle 11. 
Kesäkuussa 2010 Eversen kerrottiin siirtyvän Eerste Divisiehen pudonneen Sparta Rotterdamin päävalmentajaksi. Hän sai potkut helmikuun lopulla 2011. 
Maaliskuussa 2015 Eversestä tuli Eredivisien jumboseura FC Dordrechtin väliaikainen päävalmentaja. Everse ei seuraa kyennyt nostamaan pois jumbosijalta, mutta sai jo huhtikuun puolivälissä seuralta jatkosopimuksen kaudelle 2015/16.
Fiorenzo Magni

Fiorenzo Magni (7. joulukuuta 1920 – 19. lokakuuta 2012) oli italialainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Italian ympäriajon vuosina 1948, 1951 ja 1955 sekä Flanderin ympäriajon vuosina 1949, 1950 ja 1951.
Magni voitti vuoden 1955 Italian ympäriajon vain 13 sekunnin erolla Fausto Coppiin. Vuoden 1948 kilpailussa Coppi oli keskeyttänyt vastalauseena sille, että Magni oli saanut ulkopuolisilta työntöapua kovimmissa nousuissa.
Ridin’

Ridin’ on Chamillionairen single "The Sound of Revenge" -albumilta. Se julkaistiin vuonna 2006. Kappaleen musiikkivideo voitti vuonna 2006 MTV Video Music Awardseissa palkinnon parhaasta rap-videosta sekä Grammyn parhaana duona tai ryhmässä tehdystä rap-kappaleesta.
Kappaleella vieraili rap-artisti Krayzie Bone. Kappaleesta tuli menestys. Yhdysvalloissa se saavutti ensimmäisen sijan uusien kuumien kappaleiden joukossa. Sai myös Isossa-Britanniassa toisen sijan kappalelistalla.
Kappale kertoo rasistisesta profiilista ja poliisin raakuudesta, kuinka he käsittelevät epäiltyjä. Sanoituksessa esiintyvä ilmaus "Ridin' Dirty" viittaa tilanteeseen jossa autossa on huumeita. Videossa vilahtaa Play-n-Skillz, Tom Lister Jr., Bone Thugs-N-Harmony, Chingo Bling, OG Ron C, Big Tuck ja Chamillionairen nuorempi veli Rasaq.
"Weird Al" Yankovicin single "White &amp; Nerdy" on parodia kappaleesta.
Kappaleen ensimmäinen virke (they see me rollin they hatin) nousi Internet-ilmiöksi.
Amerikantanskalaiset

Amerikantanskalaiset ovat Yhdysvaltoihin muuttaneiden tanskalaisten jälkeläisiä. Arviolta heitä asuu siellä noin 1 500 000. 
Ensimmäisiä uuden mantereen tanskalaiskävijöitä oli tutkimusmatkailija Jens Munk (1579–1628), jonka oli lähettänyt matkaan kuningas Kristian IV etsimään kauppareittiä Aasiaan Luoteisväylän kautta. Myöhempi tanskalainen merenkulkija Vitus Bering (1681–1741) löysi 1728 häneltä nimen saaneen salmen ja ensimmäisenä eurooppalaisena Alaskan 1741.
Tanskalaissiirtolaisuuden ensimmäinen aalto Yhdysvaltoihin osui 1850-luvulle. Sen muodostivat Utahin osavaltioon tulleet mormonit, joiden pyhä kirja oli juuri käännetty tanskan kielelle.
Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen alkoi suurempi aalto, joka jatkui 1920-luvun puoleenväliin saakka. Monet tanskalaiset asettuivat viljelemään maata Keskilännen osavaltioihin tai harjoittamaan ammattiaan suurkaupunkeihin kuten Chicagoon, Minneapolisiin ja Nebraskan Omahaan. ”Tanskalaisvyöhykkeeksi” ("Danish belt") alettiin kutsua Wisconsinista Nebraskaan ulottuvaa aluetta. Tanskalaissiirtolaisuutta esittelevät museot sijaitsevat Iowan Elk Hornissa ja Nebraskan Blairissä.
Monet tanskalaiset asettuivat myös New Yorkin kaupunkiin ja Kaliforniaan. 1930-luvun laman ja toisen maailmansodan kurimuksessa Tanskasta tuli Yhdysvaltoihin paljon teknisesti koulutettua väkeä. 1970-luvulla siirtolaisuus alkoi vähetä, ja niinpä Yhdysvaltojen tanskalaisväestön määrä on pienentynyt noin 1,6 miljoonasta vuonna 1990 noin 1,4 miljoonaan vuonna 2010. Nykyisin tanskalaisia tulee Yhdysvaltoihin lähinnä suuryritysten lähettäminä toimihenkilöinä ilman aikomusta asettua maahan. Korkea koulutustaso on auttanut varhaisempienkin tanskalaissiirtolaisten nopeaa sulautumista Yhdysvaltojen väestöön ja kulttuuriin.
Maurice Herzog

Maurice Herzog (15. tammikuuta 1919 Lyon – 13. joulukuuta 2012 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen vuorikiipeilijä ja poliitikko.
Herzogista tuli 3. kesäkuuta 1950 yhdessä Louis Lachenalin kanssa ensimmäinen yli 8 000 metrin korkuisen vuoren valloittanut henkilö. Kyseisenä päivänä kaksikko saavutti maailman kymmenenneksi korkeimman vuoren, Annapurnan huipun Himalajalla.
Herzog on Annapurnan valloituksellaan yksi merkittävimmistä sodanjälkeisistä vuorikiipeilijöistä. Hän on myös poliitikko: hän toimi Ranskan nuoriso- ja urheiluministerinä vuosina 1958–1963 sekä Chamonix’n pormestarina. Hän kuului vuosina 1970–1995 kansainväliseen olympiakomiteaan. 
Maurice Herzog on valmistunut HEC Parisista.