tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Villinki

Villinki () on saari Helsingin edustalla ja Helsingin kaupunginosa. Saaressa on Villingin kartano, joka erotettiin Degerön kartanon maista vuonna 1798. Sen päärakennus on 1860-luvulta. Kartanon ympärillä on vanhoja ”puupitsihuviloita” 1800- ja 1900-lukujen vaihteesta. Niistä neljäkymmentä on jäljellä. Museovirasto on luokitellut Villingin merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi rakennusympäristöksi.
Villingin alue kuului jo keskiajalla Helsingin pitäjään. Villinge Gårds Aktiebolag -yhtiön omistaman kartanon maista erotettiin 1800-luvun lopulla, mutta varsinkin 1910-luvulla kymmenittäin pieniä tiloja helsinkiläisten kesähuvila-alueiksi. Villingin saariryhmän itäisin osa, Itä-Villinki, on Suomenlinnan linnoitusvyöhykkeeseen kuuluvana ollut valtion omistuksessa. Villinki kuului osana vuonna 1922 muodostettuun Degerön taajaväkiseen yhdyskuntaan, ja kun alue vuoden 1946 alussa liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa, Villinki tuli muodostamaan oman kaupunginosansa. Kaupunginosaan ei ole vahvistettu asemakaavaa, vaan se on säilyttänyt huvila-asutuksen luonteensa.
Villingin nimi esiintyy vanhoissa asiakirjoissa muun muassa muodoissa Villingby (1544), Villingh (1545), Wilinge (1556) ja Willinge (1558). Axel Olof Freudenthalin mukaan nimi on "ing"-johdos muinaisruotsin sanasta "vidher" 'metsä'. Vuonna 1959 kaupunginosan suomenkieliseksi nimeksi vahvistettiin äänteelliseksi mukaelmaksi vakiintunut Villinki.
Leiden

Leiden on kaupunki Alankomaiden länsiosassa, lähellä Haarlemia ja Haagia. Vuonna 2011 kaupungissa oli 117 915 asukasta. Se on ollut yliopistokaupunki vuodesta 1575, nykyisin kaupungissa on kolme yliopistoa. Näihin kuuluu maan vanhin Leidenin yliopisto.
Historia.
Leidenissä oli roomalaisten linnoitus 300-luvulla. Keskiajalla sen nimi oli "Leithon". 1400-luvun lopulla kaupunki alkoi vaurastua tekstiilikaupan keskuksena. Vuonna 1574 espanjalaiset piirittivät kaupunkia, joka puolustautui urhoollisesti. Kiitokseksi Vilhelm I Oranialainen perusti kaupunkiin Leidenin yliopiston seuraavana vuonna. Kaupunki oli myös keskeinen paikka, josta matkustettiin Amerikkaan.
1600-luvulla alkoi Leidenin taloudellinen alamäki tekstiiliteollisuuden näivettyessä. Vuonna 1640 kaupungissa oli yli satatuhatta asukasta, vuonna 1904 vain puolet siitä.
Ystävyyskaupungit.
Leidenillä on kuusi ystävyyskaupunkia:
LT United

LT United on kuusihenkinen, liettualainen pop-yhtye, joka perustettiin edustamaan Liettuaa vuoden 2006 Euroviisuissa. Ryhmän perusti vuoden 2006 alussa tunnettu liettualainen rock-muusikko Andrius Mamontovas. Ryhmä koostuu kuudesta jo Liettuassa hyvin tunnetuista soololaulajasta. Mamontovasin lisäksi jäsenet ovat Marijonas Mikutavičius, Victor Diawara, Saulius Urbonavičius, Arnoldas Lukošius ja Eimantas Belickas. 
Ryhmä osallistui Liettuan esikarsintaan kappaleellaan We Are the Winners, ja se voitti esikarsinnan saaden 32 669 pistettä, melkein tuplasti enemmän kuin seuraavaksi sijoittunut Inculto. Esityksen jälkeen Liettuan presidentti, Valdas Adamkus, kutsui ryhmän esiintymään Liettuan itsenäisyyspäivänä.
Eurovision laulukilpailussa ryhmä esiintyi kahdeksantenatoista. Juuri ennen esiintymistä osa yleisöstä buuasi, koska joidenkin mielestä laulun sanat ovat liian itsekkäitä. Laulun perustana toistetaan koko ajan lausetta ’We are the winners, of Eurovision’ (Olemme Euroviisujen voittajat). Buuaus on Euroviisuissa harvinaista. Ryhmä kuitenkin sijoittui viidenneksi 163 pisteellä ja pääsi finaaliin. Osa yleisöstä buuasi jälleen, kun tieto yhtyeen läpipääsystä kerrottiin.
Finaalissa LT United esiintyi neljäntenätoista ja jälleen ryhmä sai osakseen buuausta. Lopulta LT United sijoittui kuudenneksi 162 pisteellä. Irlanti antoi Liettualle 12 pistettä eli täydet pisteet. 10 pistettä antoivat Islanti, Iso-Britannia ja Latvia, kahdeksan pistettä Viro, Suomi ja Puola. Seitsemän pistettä tuli Andorralta, Tanskalta ja Monacolta, kuusi pistettä Valko-Venäjältä, Kroatialta ja Hollannilta, viisi pistettä Norjalta, Venäjältä ja Ukrainalta, neljä pistettä Belgialta, Kyprokselta, Kreikalta, Portugalilta, Moldovalta ja Espanjalta sekä kolme pistettä Makedonialta, Israelilta, Serbia-Montenegrolta, Slovenialta ja Ruotsilta. Yksikään maa ei antanut kahta pistettä. Yhden pisteen Liettua sai Bulgarialta, Saksalta ja Maltalta sekä nolla Albanialta, Armenialta, Ranskalta, Bosnia ja Hertsegovinalta, Romanialta, Sveitsiltä ja Turkilta.
Maaliskuussa 2022 yhtye teki paluun esittäen Euroviisu-kappaleestaan muokatun version "You Are the Winners, Ukraina" Ukrainan tueksi Venäjän hyökättyä maahan.
Vikajärvi

Vikajärvi on kylä Rovaniemellä Sodankylään johtavan valtatie 4:n varrella. Kylässä on yli 90 taloutta ja noin 180 asukasta. Vikajärvellä on ala-aste ja kauppa. Kylä sijaitsee saman nimisen järven länsirannalla.
Sing Song Sisters

Sing Song Sisters oli suomalainen 1950-luvun lopulla toiminut laulutrio. Trion tunnetuin kappale lienee heidän versionsa "Nisse-polkka" -joululaulusta. 
Kokoonpano pysyi pitkään tuntemattomana - Gramexilla oli oma tili kappaleen tilityksiä varten odottamassa että kokoonpano selviäisi. Viihdemusiikin Ystävien Seura Ry teki tutkimuksia ja selvitti lopulta laulajien nimet.
Lähteet.
http://www.hypermedia.fi/VYS/lauluyhtyeet.html
Verijuotikas

Verijuotikas eli kansanomaiselta nimeltään iilimato ("Hirudo medicinalis") on verta imevä juotikaslaji. Verijuotikas on suurikokoinen, jopa yli 10 cm pitkä. Väritykseltään se on tummanruskea.
Verijuotikas on toisinaan sekoitettu Suomessa yleiseen hevosjuotikkaaseen, joka ei ime verta. Verijuotikkaalla on selässä vaaleampaa pitkittäiskuviointia sekä oransseja ja vihertäviä laikkuja ja sen takapään imukuppi on kookas, suurempi kuin hevosjuotikkaalla. 
Verijuotikas on hävinnyt Suomesta lähes kokonaan. Suomen ympäristökeskuksen tiedossa on kymmenkunta lampea, joista on tuoreita verijuotikashavaintoja, suurin osa Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Suomessa juotikkaiden väheneminen on yhteydessä maatalouden muutokseen. Nisäkkäiden verta ei ole lampien rantavesissä tarjolla karjan laiduntamisen vähennyttyä rannoilla.
Hirudoterapia.
Verijuotikasta on käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin jo antiikin ajoista lähtien. Verijuotikkaiden syljestä erittyvä hirudiini on tehokas veren hyytymistä estävä yhdiste. Hirudoterapiassa yksi juotikas imee verta noin 15 grammaa. Sen sanotaan helpottavan esimerkiksi nivelrikon oireita lievittämällä kipuja ja vähentämällä jäykkyyttä.
Kastemato

Kastemato eli kasteliero "(Lumbricus terrestris)" tarkoittaa yleisimmin suurinta Suomessa esiintyvää lajia lierojen heimon (Lumbricidae) 14 lajista. Sanalla saatetaan viitata myös muihin saman heimon lajeihin. Kasteliero on väriltään punertava ja suurehko: kastemato voi kasvaa 30 senttiä pitkäksi.
Kastemadot elävät yleensä mullan alla, mutta tulevat sateella maan pinnalle.
Ne ovat kaksineuvoisia, eli jokaisella kastemadolla on pienestä pitäen sekä uroksen että naaraan sukupuolielimet. Tilanne muuttuu kuitenkin parittelun jälkeen, ja naaraan osaa toimittanut menettää naaraspuoliset sukupuolielimensä ja muuttuu pelkäksi urokseksi.
Kastematoja voi löytää kesähelteillä yli puolen metrin syvästä savimaasta. Talvisin ne todennäköisesti kaivautuvat routarajan alapuolelle.
Jostain syystä kastematoja ei esiinny kaikkialla, vaikka maatyyppi olisi silminnähden samanlaista savipitoista maata. Oletetaan, että maan happamuusarvot vaikuttaisivat. Kastemadot ovat tärkeä osa maaperän hajottajaeläimistöä. Ne hajottavat kuollutta kasviainesta mullaksi.
Anatomia.
Tyypillisesti aikuinen kastemato kasvaa 20–25 cm pitkäksi ja 1 cm leveäksi tai jopa n. 50 cm pitkäksi. Kastemadon perusmuoto on liereä. Se on jakautunut useisiin segmentteihin. Kukin segmentti on erillinen nesteen täyttämä osasto, joka ympäröi koko ruumiin pituista ruoansulatuskanavaa (suolistoa). Sukukypsillä lieroilla on ominaispiirteenä kokonaispituudesta noin kolmannekseen päästä oleva rengas, "klitellum", jonka yläpuolella sijaitsevat sen lisääntymiselimet. Limaa erittävistä soluista tihkuu nestettä, joka suojelee kastemadon pintaa. Kaikissa lieron segmenteissä, paitsi suun ja peräaukon segmenteissä, on hyvin pieniä hiusmaisia sukasia; mato käyttää niitä siten, että ne ankkuroivat osia ruumiista maahan kastemadon liikkuessa.
Liikkuminen.
Kastemadot liikkuvat maan alla lihaskouristuksista tulevien aaltojen avulla, jotka lyhentävät ja pidentävät kastemadon vartaloa. Lyhentynyt osa lieron vartaloa on ankkuroitunut ympäröivään maaperään pienien kynsimäisten harjasten avulla, jotka ovat sijoittuneet jakautuneihin osiin pitkin lieron vartaloa. Jokaisessa kastemadon segmentissä, paitsi ensimmäisessä, viimeisessä ja klitellumissa, on epidermaalisiin kuoppiin uponneita S-muotoisia renkaita muodostavia harjaksia. Koko prosessia avustaa öljyinen ja liukas lima. Madot voivat tehdä kurinaääniä maan alla, kun niitä on häiritty.
Kalpalinna

Kalpalinna on Hämeen Janakkalassa sijaitseva extremelajien ympärivuotinen urheilukeskus, jonka on aikoinaan alppilajeihin perustanut Eino Kalpala. Kesällä Kalpalinnassa maastopyöräilijöillä on mahdollisuus alamäkiajoon ja monipuolisiin reitteihin eri MTB-lajeissa. Toiminta on jaettu kolmelle eri nimelle; Kalpalinna Winter on talvisin toimiva laskettelukeskus, Kalpalinna Summer on kesällä toimiva urheilukeskus, jossa on muun muassa Kalpalinna Bike Park -pyöräilypuisto. Kalpalinna Caravan on ympäri vuoden toimiva asuntovaunuille tarkoitettu caravanalue. 
Historiaa.
Kalpalinnassa on ollut Suomen ja Euroopan ensimmäinen lumetusjärjestelmä 1963. Kalpalinnan edeltäjään Kiianlinnaan rakennettiin Suomen ensimmäinen hiihtohissi vuonna 1950.
MTB- ja MTB DH -reitit.
Kalpalinna Bike Park reittejä, joita ylläpidetään ja kehitetään keskuksen toimesta. Reittejä tulee lisää, ja osa poistuu kauden 2019–2020 aikana.
Ballistiikka

Ballistiikka (kreikan sanasta "βάλλειν bállein" ’heittää’) on lentävien kappaleiden liikeratoja tutkiva dynamiikan sovellettu tiede. Ilmassa vapaasti etenevän kappaleen liikerata ei ole suora maan vetovoiman ja ilmanvastuksen takia. Ballistiikassa puhutaan kappaleen "lentoradasta".
Historia.
Ensimmäisenä ammusten liikkumista tutki Niccolò Fontana Tartaglia, joka tuli 1500-luvulla tunnetuksi teoriallaan, että suurin teoreettinen kantama saadaan 45° kulmalla ammuttaessa. Tätä on myöhemmin tarkennettu ilmanvastuksella, jonka vaikutuksesta käytännössä paras kantama saavutetaan 43–44° kulmilla. Galileo Galilei osoitti 2. kesäkuuta 1638, että ammus etenee ilmattomassa huoneessa niin sanotun "ideaalisen ballistisen kaaren" paraabelin mukaan ja siihen vaikuttaa vain maan vetovoima. Jos maan vetovoimaa ei kohdistu ammukseen ollenkaan, sen "lentorata" on suora.
Yleistä.
Ballistinen kappale on kappale, joka on vapaa liikkumaan ja käyttäytymään ja joka muuttuu muodoltaan sekä ääriviivoiltaan ja pintarakenteeltaan ympäröivien olosuhteiden ja aineiden tai voimien, kuten aseen kaasupaineen, piipun/putken rihlojen, painovoiman, lämpötilan ja ilman partikkelien vaikutuksesta. 
Ballistiikka voidaan jakaa seuraaviin osa-alueisiin:
Tuliaseiden ballistisia tietoja voidaan käyttää hyväksi myös rikostutkinnassa. Ballistisista tiedoista erillään tuliaseiden tutkimisessa voidaan analysoida tuliaseita, ampumatarvikkeita ja työkaluja todettaessa, onko yksittäistä tuliasetta tai työkalua käytetty rikokseen.
Ballistinen ohjus on ohjus, joka on rakennettu toimimaan pääosin ballististen lakien mukaan.
Punakottarainen

Punakottarainen ("Pastor roseus", aikaisemmin "Sturnus roseus") on kottaraisen lähisukulainen. Euroopassa se on vähälukuinen vieras. Lajin aiempi suomenkielinen nimi on ruusukottarainen.
Koko ja ulkonäkö.
Punakottarainen muistuttaa muodoltaan kottaraista; sillä on terävät, kolmiomaiset siivet ja sukkulamainen ruumis. Väritykseltään vanha lintu eroaa välittömästi kottaraisesta: ruumis on vaaleanpunainen, mutta siivet, pyrstö, alaperä ja pää ovat mustat. Nuori lintu muistuttaa kottaraista, mutta on kauttaaltaan vaaleanruskea, nokka on keltainen ja ohjas on vaalea.
Levinneisyys.
Punakottarainen pesii Kaakkois-Euroopasta Aasiaan ulottuvalla vyöhykkeellä ja talvehtii Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Laji ei ole kotipaikkauskollinen, vaan vaeltaa ravintotilanteen mukaan. Kantaa on vaikea arvioida. Euroopassa punakottarainen on harhailija, määrät vaihtelevat vuosittain vaelluksen voimakkuuden mukaan. Suomessa se on säännöllinen ja vuosittainen kesävieras, erityisesti kesäkuulta elokuulle. 
Elinympäristö.
Punakottaraisen elinympäristöä ovat arot, viljelysseudut ja muut avomaat.
Tina Karol

Tina Karol (, alun perin Tetjana Hryhorivna Liberman (Тетяна Григорівна Ліберман), s. 25. tammikuuta 1985 Orotukan, Magadanin alue, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poplaulaja. Hän syntyi Orotukanissa Magadanin alueella Venäjän kaukoidässä, mutta muutti kuusivuotiaana Ivano-Frankivskiin Ukrainaan. Hän opiskeli musiikkipainotteisissa kouluissa.
Ura.
Tina Karol edusti Ukrainaa Euroviisuissa vuonna 2006 kappaleella ”Show Me Your Love” ja sijoittui seitsemänneksi saaden 145 pistettä.
Hänet valittiin 22. huhtikuuta 2006 Ukrainan parhaaksi naisartistiksi. Karol on myös osallistunut moniin laulukilpailuihin kotimaassaan ja muualla sekä esiintynyt musikaaleissa, näytelmissä ja televisiossa.
Mont Saint-Michelin pohjapiirustukset

Mont Saint-Michel on kallioinen luostarisaari, jonka luostaria ja sen juurella sijaitsevaa kylää on rakennettu kautta aikojen. Kuitenkin 1800-lopulla suositetuista korjaustöistä on tallella oheisen luostarin pohjapiirustukset sekä halkileikkauskuva.
Luostari rakennuksineen on rakennettu kalliolle, niin että korkeimmalla kohdalla sijaitsee luostarin kirkko. Kaksi muuta tasoa sijoittuvat alemmaksi rinteelle.
Marin Barleti

Marin Barleti (n. 1450 Shkodër – 1512 tai 1513 Rooma) oli albanialainen humanisti. 
Barleti syntyi Shkodërissa, jossa hän toimi tutkijana ja pappina. Kun hänen synnyinkaupunkinsa joutui 1470-luvun lopussa ottomaanien vallan alle, hän siirtyi Italiaan. Barleti oli osallistunut kaupungin puolustukseen tätä edeltäneissä piirityksissä vuosina 1474 ja 1478.
Barleti kirjoitti Venetsiassa Albanian kansallissankarin, Skanderbegin elämäkerran "Historia de vita et rebus gestis Scanderbegi" (1508–1511). Hänen muita kirjallisia teoksiaan ovat "De obsidione Scodransi" (”Shkodërin piiritys”) ja "Compendium vitarum ponticum et imperatorum" (”Paavien ja keisarien elämien lyhyt historia”).
Skanderbegin elämäkerta painettiin Roomassa ja se käännettiin välittömästi lukuisille kielille ja loi hänen kansainvälisen maineensa. Nykyään kirjaa säilytetään Tiranan kansalliskirjastossa. Shkodërin vanha kirjasto ja kustantamo on nimetty Barletin mukaan.
Jalokivien jäljillä

Jalokivien jäljillä on brittiläisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan 9. osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2002.
Juoni.
Kaukana läntisellä merellä sijaitsee Sampetran saari. Saari näyttää todelliselta paratiisilta. Sitä hallitsee pelottava näätäkeisari Ublaz, jota kutsutaan myös Kiilusilmäksi hänen hypnotisoivan katseensa takia. Hänellä on apunaan atrainrotat ja varaanit. Kaappari kapteeni Conva hyökkäsi Lutran pesueen kimppuun rannikolla Kiilusilmän käskystä. Merirosvot tappoivat pesueen ja varastivat heidän aarteensa Valtameren kyyneleet eli kuusi ruusunpunaista helmeä. 
Lutran pesueesta jäi kuitenkin henkiin nuori saukkonaaras Grath Pitkänuoli, joka vannoi kostavansa kaappareille. Lumikot Harmaaviiksi ja Pystykuono varastivat helmet Convalta ja pakenivat. Harmaaviiksi tappoi Pystykuonon ja hoiperteli pahasti haavoittuneena Redwallin luostariin. Siellä hän ystävystyi orava Fermald Ikivanhan kanssa ja kuoltuaan antoi Valtameren kyyneleet hänelle. Keisari Ublaz lähetti helmiä Redwallin luostarista pelottavan varaanikenraalinsa Lask Frildurin ja hänen varaaneitaan sekä merirosvoja. Varaanit kaappasivat luostarin Isä Apotti Durralin sekä nuoren vesimyyrätytön Violan ja vaati helmiä lunnaiksi. Luostarin kronikoitsija Rollo, siilineito Villakko, oravatyttö Cracklyn ja hiiri Piknim seurasivat Fermald Ikivanhan runonmuotoiseksi kirjoittamia arvoituksia, jotka kertoivat helmien olinpaikan, vapauttaakseen apotin ja Violan. 
Tuholaiset veivät vankinsa laivalleen Aaltomadolle. Redwallin soturi Martin lähti ajamaan takaa kaappareita mukanaan jänis Rantti, pöllö Untuvasiipi sekä saukkopäällikkö Kippari. Kippari ja Untuvasiipi loukkaantuvat väijytyksessä ja palaavat luostariin. Martin ja Rantti tapaavat P.O.S.S.U.:n (Päästäisten Oma Sammalkukkametsän SissiUnioni) päästäiset ja saukko Grathin. Kaapparit lähtevät kohti Sampetraa. Viola onnistuu pakenemaan laivasta. 
Martin, Rantti, Grath ja päästäiset Polku ja Velko lähtevät ajamaan takaa merirosvoja. Matkalla he törmäävät jäävuoreen, tapaavat hylkeitä, jotka johdattavat heidät Valjumi Peräaallon hallitsemalle Melakehän saarelle. Sieltä he lähtevät mukanaan saukko Inbar Tarkkanuoli. Sampetralla on puhjennut kapina keisaria vastaan. Kapinaa johti aluksi Convan veli Barranca, mutta hänen kuoltuaan johtoon nousee kettu Rasconza. Apotin vapautusseurue saapuu Sampetran saarelle ja vapauttavat apotin. 
Keisari kuolee Korallikäärmeen puremaan. Martin ystävineen upottaa kaappareiden laivat ja pakenee laivalla, joka nimetään Merikuninkaaksi. Seurueen palattua Sammalkukkametsän seudulle siili Villakko heittää Valtameren kyyneleet mereen. Villakosta tulee luostarin abbedissa.
Redwallin luostari

Redwallin luostari on Redwallin taru -kirjasarjassa esiintyvä hiiriluostari, johon kirjojen tapahtumat sijoittuvat. 
Redwallin luostarin perustivat Sammalkukkametsän hiiret, mäyrät, saukot, siilit, myyrät ja muut eläimet Soturi Martinin ja abbedissa Germainen johdolla. Redwall rakennettiin punaisesta hiekkakivestä, jota saatiin luostarin lähellä olleesta louhoksesta. 
Redwallissa asuu paljon pieniä eläimiä. Redwallin luostaria johtaa joko apotti tai abbedissa, aivan kuten oikeitakin luostareita. Monessa kirjassa tuhoeläimet, kuten rotat, minkit, ketut, hillerit ja näädät yrittävät vallata Redwallia, mutta eivät onnistu.
Luostarin perustamiskirjan mukaan eläimien luostarissa tulee olla rauhaa rakastavia, vieraanvaraisia, eikä toisen eläimen henkeä saa riistää aiheettomasti. Ruoka tulee hankkia viljelemällä ja kalastamalla, ja eritoten mansikkamaat ovat suuressa suosiossa.
Luostarin muurien sisäpuolella on hedelmätarha, mansikkamaa, kaivo sekä kalaisa lampi, joten luostari on ruuan suhteen omavarainen.
Ghanan jalkapallomaajoukkue

Ghanan jalkapallomaajoukkue on Ghanan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Ghanaa kansainvälisissä otteluissa.
Ghana on yhdessä Kamerunin ja Senegalin kanssa pisimmälle MM-kisoissa yltänyt Afrikan maa. Lisäksi se on Nigerian kanssa ainoa Afrikan maa, joka on ainakin kahdesti yltänyt pudotuspeleihin. Nuorten sarjoissa maa on voittanut kahdesti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruusturnauksen ja kerran alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden. 
Vuoden 2010 Etelä-Afrikan MM-kisoissa Ghana saavutti tähän asti parhaimman menestyksensä MM-tasolla. Puolivälierässä jatkoajan viimeisillä sekunneilla vapaapotkusta Uruguayta vastaan syntyi huikea tilanne, jossa Uruguayn Luis Alberto Suárez torjui pallon kädellä maaliviivalta aiheuttaen rangaistuspotkun ja punaisen kortin. Ghanan Asamoah Gyan kuitenkin epäonnistui pilkussa ja kaiken lisäksi joukkue hävisi rangaistuspotkukilpailun. Ghanasta olisi tullut ensimmäinen afrikkalainen joukkue historiassa, joka selviytyy välieriin saakka. Ghana oli kuitenkin parhaiten menestynyt afrikkalainen joukkue ja pääsi ainoana niistä alkulohkosta jatkoon. Maa on voittanut Afrikan-mestaruuden neljä kertaa, joista viimeisin on vuodelta 1982.
Mangaka

Mangaka () on japania ja tarkoittaa mangataiteilijaa. Kuten "mangaa", länsimaissa lainasanaa käytetään kuitenkin pelkästään japanilaisista manga-artisteista. Itse mangakan lisäksi mangaa piirtämässä voi olla useita apulaisia, jotka huolehtivat muun muassa rastereista ja taustoista.
Nimen "-ka" (家) pääte viittaa alan erityisosaajaan.
Apulaisten palkkaaminen edellyttää mangakalta harkintaa, sillä hän ei saa tekijänoikeustuloja tai vastaavia lehdessä julkaistusta sarjakuvasta vaan hän on julkaisevan lehden kustantamon palkkaama. Mangaka saa lehden kustantajalta maksun sivumäärän mukaan sekä mahdollisesti kertamaksun anime- tai videopelisovituksesta. Sarjakuvastaan mangaka saa suoraan tuloja mahdollisesti koottavasta tankōbon-julkaisun myynnistä. Mangaka voi myös tehdä tietoisen ratkaisun pitäytymisestä poissa valtavirrasta.
Alalla ovat yleisesti ongelmana alhaiset tulot, tiukka aikataulu ja suuri työmäärä.
Käsikirjoituksen ja piirroksen voivat tehdä eri henkilöt kuten Tsugumi Ōban käsikirjoittamassa ja Takeshi Obatan piirtämässä "Death Note" -sarjassa.
Viihteessä.
Manga-taiteilijan elämää on myös kuvattu mangassa ja animessa, kuten "Mangaka-san to Ashisutanto-san to" ja "Bakuman".
Amerikantelkkä

Amerikantelkkä ("Bucephala islandica"), aikaisemmalta nimeltään islannintelkkä, on keskikokoinen sorsalintu, joka pesii suurimmiksi osin Pohjois-Amerikassa, paikoin myös Islannissa. Muualla Euroopassa se on erittäin harvinainen harhailija. Se on muuttolintu, joka muuttaa avoveden ääreen.
Ravinto.
Amerikantelkkä syö vesihyönteisiä, äyriäisiä ja lampien uposkasveja. Se hakee ruokansa lähinnä veden alta.
Lisääntyminen.
Amerikantelkkä tekee pesänsä onttoon puuhun tai maakoloon.
Destiny’s Child

Destiny’s Child oli yhdysvaltalainen vuosina 1990–2005 toiminut R&amp;B-yhtye. Se oli alun perin neljän tytön kvartetti, myöhemmin kolmen naisen trio. Kuuluisaan kokoonpanoon kuuluivat alkuperäisjäsenet Beyoncé Knowles ja Kelly Rowland sekä myöhemmin mukaan tullut Michelle Williams. Destiny’s Childin albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 35 miljoonaa kappaletta.
Historia.
Yhdeksänvuotiaat ystävykset Beyoncé Knowles ja LaTavia Roberson perustivat Destiny’s Childin Houstonissa, Texasissa vuonna 1990, joskin yhtyeen nimi oli tuolloin Girls Tyme. Mukaan yhtyeeseen tuli Beyoncén lapsuudenystävä Kelly Rowland. Neljäs alkuperäisen kvartetin jäsen oli LeToya Luckett. Girls Tyme saavutti rajallista menestystä ja vuonna 1996 yhtyeen nimi vaihtui Destiny’s Childiksi. Beyoncén isän Mathew Knowlesin avittamana yhtye sai levytyssopimuksen Columbia Recordsilta. Nimi ”Destiny’s Child” () oli peräisin Raamatusta Jesajan kirjasta. Yhtyeen toinen studioalbumi "The Writing's on the Wall" julkaistiin heinäkuussa 1999 ja se oli todellinen läpimurto; ensimmäinen single ”Bills, Bills, Bills” sijoittui Billboard Hot 100-listan ykkössijalle. Albumin muut huippusijoille päässeet kappaleet olivat ”Say My Name” ja ”Jumpin Jumpin”. "The Writing's on the Wall" on myös yhtyeen eniten myynyt albumi. Se myi maailmanlaajuisesti 13 miljoonaa kappaletta eli kahdeksankertaista platinaa ja oli yksi vuoden 2000 parhaiten myyneistä albumeista.
Yhtye oli suosionsa huipulla 2000-luvulla ja heidän kolmas studioalbuminsa "Survivor" oli menestys. Albumilta ilmestyi kolme maailmanlaajuista hittiä: ”Independent Women”, nimikappale ”Survivor” ja ”Bootylicious”. Menestyksen saattelemana Destiny’s Child toimi aina vuoteen 2005, kunnes sen jäsenet lähtivät soolourilleen. 
Yhtyeeltä ilmestyi vuosina 1998–2005 seitsemän albumia ja 18 singleä.
Destiny’s Child myi aikanaan 40 miljoonaa äänitettä ja oli yksi parhaiten myyvistä naisyhtyeistä.
Destiny’s Childin jäsenten viimeisin yhteinen esiintyminen nähtiin 21. huhtikuuta 2018 Beyoncén Coachella-festivaaleilla Kaliforniassa. Beyoncén kanssa lavalle nousivat Kelly ja Michelle.
Iskias

Iskias eli lonkkahermosärky on selkäytimestä lähtevän lonkkahermojuuren ärtymisestä johtuvaa heijastus- eli projektiokipua alaraajoissa. Hermoärsytys voi johtua mekaanisesta puristuksesta (kasvain, piriformissyndrooma, välilevyn pullistuma) tai siitä, että esiin luiskahtaneen välilevyn keskustan hyytelömäinen ja erittäin hapan aine ärsyttää hermoa kemiallisesti. Iskiassärkyä voi esiintyä myös raskauden loppuvaiheessa, jolloin kohtu saattaa painaa iskiashermoa.
Iskiasta voidaan hoitaa sen aiheuttajasta riippuen eri tavoilla, muun muassa hieronnalla tai tulehduslääkkeillä. Tosin manipulaatiohoidon, venytyksen ja fysikaalisten hoitojen vaikuttavuudesta ei ole näyttöä välilevytyrän hoidossa, eikä niitä suositella. Joskus hoitona joudutaan käyttämään jopa leikkausta. Vuodelepo ei edistä iskiaksen parantumista, vaan sitä tulee välttää jos mahdollista.
Iskiaksen riskitekijöitä ovat liiallinen istuminen, tupakointi ja ylipaino.
Valtatie 28

Valtatie 28 on itä–länsisuuntainen valtatie, joka johtaa Suomen poikki Kokkolan Kälviältä Nivalan, Kärsämäen ja Pyhännän kautta Kajaanin Mainualle. Tie on 216 kilometriä pitkä.
Valtatie 28 alkaa kasitieltä Kokkolasta ja seuraa Pohjanmaan rataa itään Kälviän kirkonkylän ja Kannuksen keskustan ohi Kannuksen Eskolaan saakka, josta eteenpäin valtatie jatkuu Sievin, Nivalan, Kärsämäen, Pyhännän sekä Kajaanin Otanmäen ja Vuottolahden kylien kautta Oulujärven eteläpuolelle Mainuan kylään, jossa loppuu viitostielle.
Tie on kaksikaistainen ja liikennemääriinsä nähden hyvätasoinen. Pyhännän ja Kajaanin välillä tie on ajoittain kapeampi.
Tie kulkee seuraavien maakuntien kautta: Keski-Pohjanmaa – Pohjois-Pohjanmaa – Kainuu.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Kokkola – (Kannus) – (Kokkola) (uudelleen) – Kannus (uudelleen) – Sievi – Nivala – (Haapavesi) – (Kärsämäki) – (Haapavesi) (uudelleen) – Kärsämäki (uudelleen) – (Siikalatva) – Pyhäntä – Kajaani.
Historiaa.
Kokkolan ja Kajaanin välinen tie on rakennettu pääosin 1960-luvulla suurelta osin asumattomien ja tiettömien seutujen halki. Vuonna 1971 siitä tuli kantatie 85 ja vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 28.
Tiehankkeita.
Valtateiden 28 ja 8 välinen liittymä tullaan rakentamaan eritasoliittymäksi. Uusi eritasoliittymä on osana tiehanketta, missä valtatietä 8 päivitetään Kokkolan alueella. Uudella eritasoliittymällä ei toistaiseksi ole kustannusarviota, eikä hankkeen toteuttamisaikataulusta ole toistaiseksi tietoa.
Julkinen liikenne.
Valtatiellä 28 kulkee M-P, SS pikavuoro Kokkolan ja Kajaanin välillä. Lisäksi Pyhännän ja Kajaanin väliä kulkee M-P vakiovuoro Raahen ja Kajaanin välillä.
Vastakauppa

Vastakauppa tai vastaostot eli offset (teollinen yhteistyö, , "industrial benefit" jne.) on puolustusvälinehankintoihin tai muihin julkisiin, riittävän isoihin (laista riippuen) hankintoihin kytkettävä mekanismi, jolla on kohdemaan taloutta hyödyntävä vaikutus. Vastaostojen vaikutus on suhteessa hankkeen arvoon. Lähes kaikki maat ovat aiemmin edellyttäneet vastaostoja erityisesti puolustusvälinekaupoissa.
Esimerkiksi Suomen Hornet-hankinnoissa 90-luvulla Yhdysvaltojen kanssa tehtiin 3,35 miljardin euron vastaostosopimus, jossa yhteensä noin 220 suomalaisyritystä pääsi mukaan kaupantekoon.
Vastakaupoilla oli kilpailua vääristävä vaikutus, ja ne ovatkin olleet EU:ssa kiellettyjä vuodesta 2012 lähtien, kun puolustushankintadirektiivi tuli voimaan. Nykyisin vastaavanlaisesta järjestelystä käytetään termiä teollinen yhteistyö, jota voidaan käyttää direktiivistä poiketen, mikäli valtion pitää turvata keskeisiä turvallisuusetujaan. Teollisessa yhteistyössä hankkeeseen osallistuvilla tahoilla pitää olla aiempia vastakauppoja selkeämpi suhde itse hankintaan, esimerkiksi alihankinnan muodossa.
Mainua

Mainua on kylä Kajaanissa entisessä Kajaanin maalaiskunnassa Kainuun maakunnassa. Mainua sijaitsee noin 20 kilometriä Kajaanin keskustasta lounaaseen. Mainua jakautuu Mainuanniemeen ja Mainuanvaaraan.
Sijanti.
Mainua sijaitsee valtateiden 5 ja 28 risteyskohdassa, Mainuanjärven rannalla, noin 20 kilometriä lounaasen Kajaanin keskustasta. Kyläalueeseen kuuluvat Mainuan lisäksi myös Hatulanmäki, Leväjoki, Mainuanniemi ja Mainuanvaara. Näiden yhteenlaskettu väkiluku on 348 asukasta (2005). Mainua on tiivis ja luonnonläheinen kyläyhteisö. Kylän rappeutuva yleisilme kuitenkin koetaan yhdeksi suurimmista huolista. 
Palvelut.
Mainuan koulu.
Mainuan koulu lakkautettiin syksyllä 2006, ja sen oppilaat siirrettiin Lohtajan kouluun. Mainuan koulussa annettiin perusopetusta luokka-asteilla 1–6. Mainuan koululla oli myös käytössä vajaan 200 neliömetrin kokoinen liikuntasali.
Air China

Air China (, lyhennettynä , "Guóháng"; , , ) on Kiinan valtion omistama ja maan suurin kaupallinen lentoyhtiö. Sen päälentoasema on Pekingin kansainvälinen lentoasema. Sillä oli noin 23 000 työntekijää vuonna 2004. Air Chinan eniten käyttämä lentokone on Boeing 737-800. Air China kuuluu Star Alliance-lentoyhtiöalliansiin.
Air China on yksi Kiinan kolmesta suurimmasta lentoyhtiöstä China Southernin ja China Easternin kanssa.
Laivasto.
Nykyinen laivasto.
Helmikuussa 2023 Air Chinan laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 8,9 vuotta.
Myllyjärvi (Jyväskylä)

Myllyjärvi on asuinalue Jyväskylän Keltinmäen kaupunginosassa. Se sijaitsee Keltinkeskuksen asuinalueen ja Keljon kauppakeskusten välissä, Länsi-Päijänteentien (vanha "nelostie") ja Keuruuntien eli Porintien (valtatie 18/23) kulmassa. Alueella on kerrostaloja sekä rivi- ja omakotitaloja. Asukkaita Myllyjärvellä on 2 800.
Asuinalue on saanut nimensä siellä sijaitsevasta Myllyjärvestä. Useimmat Myllyjärven kadut on nimetty myllyjen ja niiden osien sekä myllyihin liittyvien henkilöiden mukaan. Pääkatu on Myllyjärventie, joka päättyy kummassakin päässä liikenneympyrään. Muita isohkoja katuja ovat Tuulimyllyntie ja Vesimyllyntie, joista lähes kaikki alueen pienemmät kadut haarautuvat.
Myllyjärvellä on Keski-Suomen opiskelija-asuntolasäätiö KOASin kerrostaloja. Alueella asuu paljon vaihto-opiskelijoita.
Historiaa.
Ennen Myllyjärven kaavoittamista asuinalueeksi alueella oli jo pieniä omakotiasutuksen keskittymiä. Suurin osa asutuksesta oli alueen itäosassa Keljon vanhan kansakoulun lähellä Ränssinmäeksi kutsutulla alueella. Pienempiä keskittymiä oli Myllyjärven länsirannalla ja niin kutsutulla Lehmiportin alueella nykyisen asuinalueen luoteisosassa. Alueet siirrettiin maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1965.
Nykyisen Myllyjärven asuinalueen rakentaminen alkoi vuonna 1975. Asuinaluetta laajennettiin vielä 1980-luvun alussa. Vuonna 1997 alkoi Ylä-Myllyjärven asuinalueen rakentaminen.
Roninmäki.
Myllyjärven asutus sijaitsee suurelta osin Roninmäen rinteillä. Roninmäellä sijaitsee muun muassa Puolustusvoimien Johtamisjärjestelmäkeskus luolatiloissa niin sanotussa Senaatti-kiinteistössä. Tiloissa sijaitsi myös Keski-Suomen hätäkeskus vuoteen 2014 saakka, jolloin se lakkautettiin.
Roninmäen huippu kohoaa noin 226 metriä merenpinnan yläpuolelle, ja se on ollut yksi Struven ketjun mittauspisteistä vuodelta 1834. Myös viiden kilometrin päässä Laajavuorella on ollut ketjuun kuuluva piste.
Keljo

Keljo on Jyväskylän kymmenes kaupunginosa ja osa Keljon suuraluetta. Kaupunginosan rajat ovat lähes identtiset Tarhamäen tilastoalueen kanssa. Matkaa Keljosta Jyväskylän keskustaan on 3–10 kilometriä. Alueella on melko laajoja omakotitaloalueita, mutta myös teollisuutta kuten Keljonlahden rannalla oleva Keljonlahden voimalaitos. Kaupunginosassa on myös asuinkerrostaloja.
Historiaa.
Keljo on muodostunut hämäläisten eräalueesta. Kulkureittinä oli Päijänne, jonka pohjoisimpia lahtia on Keljonlahti. Keljo-nimen merkitys on epäselvä. Alueen vanhoja taloja ovat Lahti, Hovila, Taipale, Ristonmaa, Tervala, Kylmälahti eli Pumperi, Särkkä, Sysmälä, Häkkinen, Hakala, Lotila ja Åström eli Huvila. Alueen läpi kulki vanha Laukaantie, joka helpotti liikkumista, mutta toisaalta mäkiseen maastoon tehty tie vaati keljolaisilta paljon työtä. Keljon koulu on perustettu 1896. 
Karhumäen veljekset aloittivat 1920-luvulla laajan lentokonetoiminnan Keljonlahdella. Osa Keljosta liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin 1941 ja alueen pääosa 1965. Alueen halki 1960- ja 1990-luvulla rakennetut tiet ja rautatie vaikuttivat suuresti sen ilmeeseen. Keljonkankaan, Kukkumäen ja Tarhamäen omakotialueet ovat syntyneet 1950-luvulla.
Palvelut.
Keljossa on markettialue Keljonkeskus, jossa sijaitsevat Prisma ja K-Citymarket. Kaupunki oli aluksi varannut tontin Ekalle ja Tukolle. Talouslama 1990-luvun alussa pakotti siirtämään hanketta ja suunnitellun Euromarketin tilalle tuli Prisma. Tukon paikan sai puolestaan Citymarket. Prisman ja Citymarketin lisäksi markettialueen välittömässä läheisyydessä ovat 2000-luvulla rakennetut Lidlin, Kotipizzan ja Motonetin liikerakennukset. Keljonkankaan moottoritieristeyksen länsipuolelle on syntynyt Eteläportin teollisuusalue ja Kauramäen asuntoalue.
Kristo Salminen

Kristo Salminen (s. 21. elokuuta 1972 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Ura.
Salminen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Hän on sittemmin kouluttautunut myös personal traineriksi.
Salminen on näytellyt vuosia Suomen Kansallisteatterissa. Hän on myös vieraillut monissa teattereissa, muun muassa Kouvolan Teatterissa, Oulun kaupunginteatterissa ja Tampereen Komediateatterissa.
Salminen on näytellyt elokuvissa kuten "Rukajärven tie", "Rööperi", "Tulennielijä," "Unna ja Nuuk." Television puolella Salminen on esiintynyt MTV3:n sarjoissa "Benner &amp; Benner", "Salatut elämät", "Käenpesä" ja "Sydänjää". Salminen esitti hahmoa "Börje" vuoden 2025 Yleisradion suursuosion saavuttaneessa sarjassa "Queen of Fucking Everything".
Yksityiselämä.
Kristo Salminen on näyttelijäpariskunta Heidi Krohnin ja Esko Salmisen poika. Salminen on naimisissa näyttelijä Johanna Kokon kanssa ja heillä on vuonna 2007 syntynyt poika ja vuonna 2014 syntyneet kaksospojat. Näyttelijä Kreeta Salminen on Kriston isänpuoleinen ja näyttelijä Sanna Fransman äidinpuoleinen siskopuoli. Salmisen äidinpuoleinen isoisä oli kirjallisuustieteen ja estetiikan professori Eino Krohn ja isänpuoleiset isovanhemmat olivat näyttelijät Unto Salminen ja Kyllikki Väre.
Azərbaycan marşı

Azərbaycan marşı () on Azerbaidžanin kansallislaulu. Laulun virallinen nimi on ”Azərbaycan Respublikasının Dövlət Himni” eli ”Azerbaidžanin tasavallan kansallishymni”. Laulun on sanoittanut Əhməd Cavad ja säveltänyt Üzeyir Hacıbəyov.
Azerbaidžan! Azerbaidžan! 
Uljaitten poikien vaalittu maa, 
Olemme kaikki valmiit antamaan henkemme puolestasi. 
Olemme kaikki valmiit kaatamaan veremme maahan edestäsi. 
Elä onnellisena trikolorisi myötä.
Elä onnellisena trikolorisi myötä.
Tuhansia sieluja uhrattiin sinulle 
Sylistäsi tehtiin taistelukenttä
Sotilaat, jotka riistivät elämänsä
tulivat kaikki sankareksi.
Tulkoon sinusta kukoistava puutarha.
Olemme valmiit uhraamaan henkemme puolestasi joka hetki. 
Sydämessäni on tuhat ja yksi lempeää sanaa, 
joilla ylläpitää kunniaasi,
joilla kohottaa lippusi,
Ja kunniaasi ylläpitämään
kaikki nuoret ovat innokkaita. 
Vaalittu maa, vaalittu maa. 
Azerbaidžan! Azerbaidžan! 
Azerbaidžan! Azerbaidžan!
Yksinhuoltaja

 
Yksinhuoltaja on perheen ainoa huoltaja. Huoltaja on lapsesta huolehtiva henkilö, joka on yleensä tämän vanhempi, mutta voi olla myös jokin muu henkilö, jolle lapsen huoltajuus on valtuutettu. Lapsen vanhempi ja huoltaja eivät siis tarkoita samaa asiaa. Huoltajalla on lain mukaan velvollisuus taata lapsen tasapainoinen kehitys ja hyvinvointi lapsen yksilöllisten tarpeiden, taitojen ja toivomusten mukaisesti. Huoltaja on vastuussa lapsen hoidosta, kasvatuksesta, valvonnasta ja huolenpidosta. Huoltaja päättää myös lapseen kohdistuvista yhteiskunnallisista toimista, kuten koulutuksesta, terveydenhoidosta, vakaumuksellisuudesta, nimen ja asuinpaikan vaihtamista koskevista seikoista sekä tiedonsaantioikeuksista. Yhteishuoltajuudessa molempien huoltajien on tehtävä päätökset yhdessä.
Aikaisemmin aviottomat lapset ja avioerot ovat olleet tabuja ja niihin liittyi stigmaa. Yksinhuoltaja voi olla myös leski.
Suomessa.
Suomessa avioerotilanteen käsittelyssä oikeudessa ei automaattisesti määrätä huoltajuutta pääasiallisesti vain toiselle vanhemmista, vaan vanhemmat toimivat yhteishuoltajina, joista toinen toimii lapsen lähivanhempana ja ensisijaisena hoitajana. Yksinhuoltajuus määräytyy tilanteessa, jossa toinen vanhemmista ei kykene toimimaan huoltajana tai yhteishuoltajana toisen huoltajan kanssa. Huoltajuus riitautetaan toisen tai molempien vanhempien toimesta, tai kunnan sosiaalitoimen taholta, ja päätetään oikeudessa. 
Lapsen huollosta on säädetty laki "Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta 8.4.1983/361", jossa käsitellään muun muassa huoltajan vastuita ja velvollisuuksia, yhteishuoltajuutta, olosuhteita, joissa huoltajuus voidaan määrätä vain toiselle lapsen vanhemmista tai joissa huoltajaksi voidaan määrätä joku muu, kuin lapsen vanhempi, sekä tapaamisoikeutta. 
Lapselle voidaan vahvistaa suoritettavaksi elatusapua, jos vanhempi ei muulla tavoin huolehdi lapsen elatuksesta taikka jos lapsi ei pysyvästi asu vanhempiensa luona. Elatusavun määrä ja sen suorittamistapa vahvistetaan sopimuksella tai tuomiolla.
Perhe-väestön osuus, joissa on yksinhuoltajaäiti, oli vuonna 2019 noin 21,5 % kaikista perheistä. Perhe-väestön osuus, joissa on yksinhuoltajaisä, oli samana tarkasteluaikana noin 4,7 % kaikista perheistä.
Nuasjärvi

Nuasjärvi on säännöstelty järvi Kainuun Sotkamossa. Leveä Rimpilänsalmi yhdistää sen samassa tasossa olevaan Rehjaan, joka ulottuu länsipäässään Kajaanin puolelle.
Vesien tila.
Nuasjärveen on johdettu Talvivaaran kaivoksen käsiteltyjä jätevesiä 3. marraskuuta 2015 lähtien.
 2019 julkaistun Helsingin yliopiston tutkimuksen mukaan purkuputken ympäriltä järven pohja on pilaantunut. Kainuun ELY-keskuksen mukaan kuitenkin kyse oli vain purkuputken läheisyydessä tehdyistä havainnoista - "Nuasjärven tila on edelleen hyvä". Nuasjärven pohjaeläimistön laaja seuranta-aineisto ja vedenlaatutiedot eivät tue Helsingin yliopiston tutkijoiden käsitystä etenevästä happikadosta tai pohjaeliöstön ekologisen tilan turmeltumisesta (2019). Näkemyserojen johdosta Kainuun ELY-keskuksen, Suomen ympäristökeskuksen ja Helsingin yliopiston käynnistämässä hankkeessa (2020) selvitetään kaivostoiminnalle määrättyjen vesistöjen tarkkailuohjelmien välisiä eroja. Hankkeessa verrataan eri menetelmiä, joiden perusteella arvioidaan järvisyvänteiden tilaa pohjaeläimistön perusteella.
Säännöstely.
Järven vedenpinnan korkeus on 137,9 metriä mpy. Järven vedenpinta on samalla korkeudella kaikilla Sotkamonjärvillä, joita ovat myös Nuasjärvi, Sapsojärvet, Kiantajärvi, Pirttijärvi-Kaitainjärvi ja Iso-Kiimanen. Niitä voi siten pitää Sotkamonjärvien eri järvialtaina. Tilanne johtuu kuitenkin Kajaaninjoessa olevasta Koivukosken voimalaitoksesta, jonka patoaltaaseen edellä luetellut järvet kuuluvat. Sotkamonjärviä on säännöstelty siten, että Nuasjärven vedenpinnan korkeuden alarajaksi on määrätty 136,00 metriä ja ylärajaksi 138,30 metriä mpy.
Vapaalasku

Vapaalasku on alppihiihdon laji, jota harrastetaan hoidettujen rinteiden ulkopuolella. Muista alppihiihdon lajeista poiketen rinteeseen pääsy tapahtuu useimmiten ainakin osittain lihasvoimalla, joko kävelemällä, kiipeämällä, hiihtämällä tai skinnaamalla.
Vapaalaskua harrastetaan niin tavallisella alppihiihtotyylillä, telemarkilla kuin lumilaudallakin.
Turvallisuus.
Kunnostamattomilla rinteillä liikuttaessa lumivyöryonnettomuuden riski on olemassa, joten vapaalaskun harrastajan tuleekin tuntea hyvin lumivyöryt sekä muut lumiturvallisuuteen liittyvät seikat. Myös suojavarusteilla voidaan parantaa laskijan turvallisuutta.
Varusteet.
Vapaalaskua voidaan harrastaa tavallisilla lasketteluvarusteilla, mutta myös erityisesti vapaalaskuun soveltuvia varusteita on saatavilla. Merkittävimmät erot tavallisiin suksiin ovat niiden suurempi pituus ja leveys sekä mahdollisuus vapauttaa siteiden kantaosa siten, että siteen etuosasta muodostuu sarana ja ylöspäin nouseminen mahdollistuu. Hiihtämällä tapahtuvan nousemisen mahdollistavat pohjaan nousun ajaksi liimattavat nousukarvat, jotka estävät suksea luistamasta taaksepäin. Saman ilmiön havaitsee silittämällä eläintä vastakarvaan, alun perin nousukarvat olivatkin aitoa eläimen turkkia, mutta nykyään ne ovat pääasiassa teollisista materiaaleista valmistettuja.
Laskijan on syytä käyttää hiihtovälineiden lisäksi myös suojavarusteita. Suojavarusteista tärkein on tarkoitukseen sopiva oikean kokoinen kypärä. Polvisuojat suojaavat iskuilta ja pitäessään nivelen lämpimänä myös vähentävät trauma-alttiutta. Muita yleisesti käytettyjä suojavarusteita ovat selkäpanssari ja iskuilta suojaavat housut. Suojavarusteiksi voidaan myös laskea keliin sopivat suoja-asusteet, jotka suojaavat tarvittaessa tuulelta, vedeltä, lumelta, kylmältä jne.
Välttämättömiin lumivyörypelastusvälineisiin kuuluvat piippari (piipperi), sondi ja lapio. Jäätikkö- ja jyrkänneolosuhteet edellyttävät railopelastusvarusteita kuten ylle puettavat kiipeilyvaljaat,
joita tarvitaan turvallista köyden kiinnittämistä varten, sekä erilaiset ankkuroivat välineet kuten jääruuvit, köysilenkit, ja muut ankkurointivarusteet. Hakku on vuoristovarustuksen perustyökalu.
Kilpailut.
Vapaalasku, kuten muutkin alppihiihdon lajit, on myös kilpailulaji. Vapaalaskukilpailuissa kilpailija saa vapaasti valita rinteeltä laskulinjansa ja suorituksen arviointi perustuu tuomarin/-ien arvioon valitun laskulinjan haasteellisuudesta sekä laskijan laskutaidoista. Laskun aikana voidaan tehdä erilaisia hyppyjä, pudotuksia tms. Kilpailuissa on suojavarusteiden käyttäminen pakollista (oltava ainakin kypärä ja selkäpanssari).
China Airlines

China Airlines () on taiwanilainen lentoyhtiö. China Airlines on Taiwanin suurin lentoyhtiö. Lentoyhtiö ei ole valtion omistama, mutta se kuuluu Kiinan ilmailun edistyssäätiöön (中華航空事業發展基金會). Säätiö kuuluu Kiinan tasavallan hallitukselle. China Airlines on jäsen Skyteam-lentoyhtiöallianssissa. Yhtiön tytäryhtiöitä ovat Mandarin Airlines ja Tigerair Taiwan.
Lentoyhtiön päälentoasema on Taoyuanin kansainvälinen lentoasema Taipeissa. Taipeissa sijaitsee myös lentoyhtiön pääkonttori.
Kohteet.
Lista China Airlinesin ulkomaan kohteista huhtikuussa 2025:
Vuonna 2025 China Airlines kertoi harkitsevansa lentojen aloittamista Suomeen ja Intiaan.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2025 on 9,7 vuotta.
Garaşsyz, Bitarap, Türkmenistanyň Döwlet Gimni

Garaşsyz, Bitarap,Türkmenistanyň Döwlet Gimni ("Vapaan, puolueettoman Turkmenistanin kansallishymni") on Turkmenistanin kansallislaulu. Laulun on säveltänyt Veli Muhatov ja sen on sanoittanut maan entinen presidentti Saparmurat Nijazov. Nijazovin kuoleman jälkeen tekstiä muutettiin vuonna 2008. Nijazovin alkuperäisen sanoituksen mukaan Turkmenbashi eli hän itse oli luonut Turkmenistanin, uuden version mukaan maan oli luonut turkmeenien kansakunta. Samalla tekstiin tehtiin muutamia muitakin lisäyksiä. Samalla laulun ennen aloittanut kertosäe poistettiin alusta.
Nijazovin sanat turkmeeniksi.
Türkmenbaşyň guran beýik binasy
Berkarar döwletim, jigerim - janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Janym gurban sana, erkana ýurdum
Mert pederleň ruhy bardyr könülde.
Bitarap, Garaşsyz topragyn nurdur
Baýdagyn belentdir dünýan önünde.
Türkmenbaşyň guran beýik binasy
Berkarar döwletim, jigerim - janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Gardaşdyr tireler, amandyr iller
Owal-ahyr birdir bizin ganymyz.
Harasatlar almaz, syndyrmaz siller
Nesiller döş gerip gorar şanymyz.
Türkmenbaşyň guran beýik binasy,
Berkarar döwletim, jigerim - janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy,
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Arkamdyr bu daglar, penamdyr düzler
Ykbalym, namysym, togabym, Watan!
Sana şek ýetirse, kör bolsun gözler
Geçmişim, geljegim, dowamym, Watan!
Nykyiset sanat turkmeeniksi.
Janym gurban saňa, erkana ýurdum&lt;br&gt;
Mert pederleň ruhy bardyr könülde.&lt;br&gt;
Bitarap, Garaşsyz topragyň nurdur&lt;br&gt;
Baýdagyň belentdir dünýan önünde.&lt;br&gt;
"Halkyň guran baky beýik binasy&lt;br&gt;
"Berkarar döwletim, jigerim – janym.&lt;br&gt;
"Başlaryň täji sen, diller senasy&lt;br&gt;
"Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!&lt;br&gt;
Gardaşdyr tireler, amandyr iller&lt;br&gt;
Owal-ahyr birdir bizin ganymyz.&lt;br&gt;
Harasatlar almaz, syndyrmaz siller&lt;br&gt;
Nesiller döş gerip gorar şanymyz.&lt;br&gt;
"Halkyň guran baky beýik binasy&lt;br&gt;
"Berkarar döwletim, jigerim – janym.&lt;br&gt;
"Başlaryň täji sen, diller senasy&lt;br&gt;
"Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!&lt;br&gt;
Mauritanian kansallislaulu

Mauritanian kansallislaulu perustuu runoilija Baba Ould Cheikhin 1800-luvun lopulla kirjoittamaan arabialaiseen runoon, jossa hän kuvailee tuon ajan arabiheimojen hajaannusta ja sen aiheuttamia ongelmia. Mauritanian itsenäistyttyä maan presidentti kohotti Cheikhin runon kansallislauluksi ja pyysi Ranskan yleisradion sinfoniaorkesterin johtajaa Tolia Nikiprovetskia valitsemaan runolle sävelen. Nikiprovetski laati vanhojen mauritanialaisten kansanlaulujen pohjalta uuden sovituksen, josta tuli Mauritanian kansallislaulun erikoislaatuinen sävel. Cheikhin runo on kirjoitettu fatchou-runomitalla, mikä tekee siitä hyvin vaikean laulaa. Tämän takia kansallislaulua lauletaan harvoin, ja useissa lähdeteoksissa väitetäänkin virheellisesti, että laulu olisi tekstitön. Kansallislaulu uudistettiin vuonna 2017 ja sen sävelsi Rajih "Rageh" Sami Daoud.
كن للاله ناصرا وأنكر المناكرا
وكن مع الحق الذي يرضاه منك دائرا
ولا تعد نافعا سواه أو ضائرا
واسلك سبيل المصطفى ومت عليه سائرا
فما كفى أولنا أليس يكفي الآخرا
وكن لقوم احدثوا في أمره مهاجرا
قد موهوا بشبه واعتذروا معاذرا
وزعموا مزاعما وسودوا دفاترنا
واحتنكوا أهل الفلا واحتنكوا الحواضرا
وأورثت أكابر بدعتها أصاغرا
وإن دعا مجادل في أمرهم إلى مرا
فلا تمار فيهم إلا مراء ظاهرا
Kun lil-ilāhi nāṣirā / wa-ankiri-l-manākirā
Wa-kun ma‘a-l-ḥaqqi-l-ladhī / yarḍāhu minka dā’irā
Wa-lā ta‘udd nāfi‘ā / siwāhu au ḍā’irā
Wa-sluk sabīla-l-muṣṭafā / wa-mut ‘alaihi sā’irā
Fa-mā kafā awwalanā / a-laisa yakfī-l-ākhirā
Wa-kun li-qaumin aḥdathū / fī amrihi muhājirā
Qad mawwahū bi-šibhin / wa-‘tadharū mu‘ādhirā
Wa-za‘amū muzā‘imā / wa-sawwadū dafātirā
Wa-ḥtanakū ahla-l-falā / wa-ḥtanakū-l-ḥawāḍirā
Wa-aurathat akābira / bid‘atuhā aṣāghirā
Wa-in da‘ā majādila / fī amrihim ilā mirā
Fa-lā tumāri fīhim / illā mirā’a ẓāhirā
Judy Cornwell

Judy Cornwell (s. 20. helmikuuta 1940, Lontoo) on brittiläinen naisnäyttelijä, jonka tunnetuin televisiosarjarooli on "Pokka pitää" -sarjan Daisyna.
Judy Cornwell on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Joulupukki" ja "Every Home Should Have One".
Hans Holbein vanhempi

Hans Holbein vanhempi (noin 1465 Augsburg – 1524 Isenheim) oli saksalainen taiteilija, joka luetaan yleensä Augsburgin koulukuntaan. Hän vaikutti siihen, että renessanssi vähitellen syrjäytti goottilaisen tyylin Saksan taiteessa. Öljyväri- ja temperamaalausten lisäksi Holbein teki puupiirroksia ja kirjankuvituksia. Hans Holbein vanhempi kuului Holbeinien maineikkaaseen taiteilijasukuun, johon lukeutuivat hänen vanhempi veljensä Sigmund Holbein sekä hänen poikansa Ambrosius Holbein ja Hans Holbein nuorempi.
Hans Holbeinin nuoruusvuosista tai taideopinnoista ei tiedetä juuri mitään. Hän meni naimisiin ja vakiinnutti asemansa taidemaalarina Augsburgissa noin vuonna 1493. Hänen varhaistöihinsä lukeutuvat Weingartenin alttaritaulu sekä 12 kohtausta Kristuksen kärsimyskertomuksesta. Niitä leimaavat syvät ja rikkaat värit sekä tasapainoiset sommitelmat. Töissä voi havaita flaamilaisen Rogier van der Weydenin vaikutusta, ja onkin oletettu, että Holbein olisi vieraillut Alankomaissa ja tutustunut sikäläiseen taiteeseen.
Vuonna 1501 Holbein matkusti Frankfurt am Mainiin, jossa hän maalasi alttaritaulun dominikaaniselle luostarikirkolle veljensä Sigmund Holbeinin ja Leonhard Beckin avustuksella. Hans Holbein maalasi myös Münchenin Kaisheimin alttaritaulun vuonna 1502. Näissä maalauksissa on aiempaa enemmän syvyyttä, henkilöt ovat yksilöllisempiä ja sommittelu on eloisampaa. 
Holbeinin tuotannon kolmas ja viimeinen vaihe alkoi vuoden 1510 jälkeen. Hän teki pyhän Katariinan alttaritaulun Augsburgiin sekä Pyhää Sebastianusta esittävän alttaritaulun Müncheniin sekä vuonna 1519 maalauksen Elämän lähde, joka on nykyisin Lissabonin taidemuseossa. Holbeinin myöhäisvaiheen tuotannossa myöhäisgotiikka ja renessanssi sulautuivat yhteen.
Velkaantunut Holbein joutui talousvaikeuksiin kotikaupungissaan ja muutti vuonna 1517 Isenheimiin, jossa hän kuoli vuonna 1524.
Parmigiano-Reggiano

Parmigiano-Reggiano (parmesaani) on italialainen pitkään kypsytetty kova juusto. Juusto valmistetaan pastöroimattomasta lehmänmaidosta, ja sen kypsytysaika vaihtelee laadun mukaan 12–40 kuukauden välillä. Parmesaanit ovat suurikokoisia: kokonainen juustokiekko painaa 24–40 kg. 
Parmesaani on tärkeä raaka-aine monessa italialaisessa ruoassa, etenkin pastoissa. Se toimii hyvin myös sellaisenaan pöytäjuustona. Parmesaani on yksi länsimaisen keittiön käytetyimmistä juustoista.
Parmesaanilla on EU:n alkuperänimisuoja, ja sitä saa valmistaa vain Parman, Reggio Emilian, Modenan, Bolognan ja Mantovan maakunnissa.
Historia.
Perimätiedon mukaan parmesaani kehitettiin keskiajalla Bibbianossa Reggio Emilian maakunnassa. Juuston tuotanto levisi pian myös Parman ja Modenan alueille. Historialliset asiakirjat kertovat juuston olleen jo 1200–1300-luvuilla hyvin samankaltaista kuin nykyään. Kirjailija Giovanni Boccaccio ylisti parmesaania jo vuonna 1348, ja "Decameronessa" hän kirjoittaa parmesaanista tehdystä vuoresta.