tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pekka Pitkänen

Pekka Olavi Pitkänen (9. lokakuuta 1927 Turku – 5. huhtikuuta 2018 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi. 
Ura.
Pitkänen tutki jo lapsena rakennusalalla toimineen isänsä piirustuskopioita ja lainasi kirjastosta kaikki "Arkkitehti"-lehdet. Ylioppilaaksi päästyään hän aloitti arkkitehtuuriopinnot vuonna 1946 Helsingissä ja työskenteli harjoittelijana Erkki Huttusen ja Erik Bryggmanin toimistoissa. Hän valmistui 1953 ja perusti seuraavana vuonna oman toimiston Turkuun yhdessä Olli Vahteran kanssa. Monet Pitkäsen kohteista olivat asuntorakentamista, kuten koko Suikkilan lähiön suunnittelu ja esimerkiksi Turun ydinkeskustassa sijaitseva As Oy Grönroosinkulma Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmassa.
Pitkäsen päätyö on Pyhän Ristin kappeli (1967) ja sitä ympäröivä Turun hautausmaan laajennus (1964–1983). Hänen töitään ovat myös Iisalmen kulttuurikeskus (1989) ja Turun oikeustalo (1997) sekä siihen liittyvä korkkitehtaan saneeraus (1994).
Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho &amp; Rauniolla Pitkänen suunnitteli yhdessä Ola Laihon ja Ilpo Raunion kanssa Eduskuntatalon ensimmäinen laajennuksen (1978) ja peruskorjauksen (1984) sekä Turun tuomiokirkon peruskorjauksen (1979).
Pitkäsen suunnittelemia rakennuksia.
Kirkkoja.
Pitkänen suunnitteli useita kirkollisia rakennuksia, kuten Turun Hirvensalon kirkon (1962), Säkylän seurakuntatalon (1966), Turun Pallivahan kirkon (1968), Kurikan seurakuntakeskuksen (1969), Harjavallan kirkon (1984) ja Liedon uuden seurakuntatalon (1993). 
Lisäksi Pitkänen suunnitteli useita kirkkojen ja seurakuntatilojen korjaushankkeita.
Asuinrakennukset.
Turun keskusta
Ispoisten lähiö
Suikkilan lähiön kerrostalot
Suikkilan lähiön rivitalot
Runosmäen lähiön kerrostalot
Varissuon asuintalot
Muut asuinalueet Turussa
Tipi

Tipi () on kuvitteellinen piirroshahmo Warner Bros. -tuotantoyhtiön "Looney Tunes"- ja "Merrie Melodies" -animaatiosarjoissa. Suomessa Tipi tunnetaan myös sarjakuvahahmona "Nakke Nakuttaja" -lehdestä.
Bob Clampett loi Tipin alkuhahmon vuonna 1942 lyhytanimaatioon "A Tale of Two Kitties", jossa sillä oli vastassaan kaksi nälkäistä kissaa nimeltä Babbit ja Catstello (pilanimet kuuluisista koomikoista Abbott ja Costello). Tipi oli aluksi vaaleanpunainen ja paljon ärhäkämpi kuin myöhempi keltainen kanarialintu. Clampett väitti veijarimaisesti Tipin hahmon pohjautuvan omaan alastomaan vauvakuvaansa. Tipillä ei ollut vielä omaa nimeä, mutta animaattorit kutsuivat häntä Orsoniksi. Piirretyssä "Birdy and the Beast" vauvalintu sai virallisen nimen.
Monilla Mel Blancin äänen saaneista hahmoista on jokin puhevika. Tipi puhuu todellakin kuin lintu nokallaan ilman huulia ja hampaita. "Pussy cat" on sen sanomana "putty tat". Suomenkielisissä jälkiäänityksissä sanotaan "kisu- tai kissimirri", joka muuttuu muotoon "kitu- tai kittimirri".
Myöhemmin Friz Freleng rauhoitti Tipin luonnetta ja teki hänestä söpömmän isoilla sinisillä silmillä ja keltaisella höyhenasulla. Vuonna 1947 tehtiin "Tweetie Pie", jossa ensimmäistä kertaa oli mukana Tipi ja Thomas-kissa, joka myöhemmin sai nimen Sylvesteri. Animaatio voitti Oscarin sen vuoden parhaana lyhytanimaationa. 
Piirretyn suosiosta johtuen Freleng ohjasi monia muitakin Tipi ja Sylvesteri -piirrettyjä. Yksi niistä, "Birds Anonymous", voitti vuonna 1957 Oscarin. Vuonna 1995 Warner Bros. Television Animation teki uuden televisiosarjan nimeltä ("Sylvester &amp; Tweety Mysteries"), jota myös Suomessa esitettiin TV:ssä ja julkaistiin videolla. Vuonna 2001 Tipi sai oman videoelokuvansa "Tipin matka maailman ympäri" ("Tweety's High-Flying Adventure").
Luettelo kielistä puhujamäärän perusteella

Tämä on luettelo kielistä puhuvien määrän perusteella. Luettelo sisältää erikseen myös äidinkielenä puhujat ja toisena kielenä puhujat. Luetteloon sisältyvät ainoastaan kielet, joita puhuu yli miljoona ihmistä.
Kaikki luetellut kielet eivät ole yksittäisiä kieliä sanan tiukassa merkityksessä, koska niiden eri murteet eivät ole keskinäisesti ymmärrettävissä (esimerkiksi kiina ja arabia), kun taas monissa tapauksissa eri maissa puhutut keskinäisesti ymmärrettävissä olevat kielet, joilla on selviä kansallisia erikoispiirteitä, on lueteltu erikseen (esimerkiksi skandinaaviset kielet, hindustani ja malaiji).
Venäjän liberaalidemokraattinen puolue

Venäjän liberaalidemokraattinen puolue (, lyh. ЛДПР, LDPR) on Venäjän federaatiossa toimiva poliittinen puolue, joka on perustettu vuonna 1989 Neuvostoliiton liberaalidemokraattisen puolueen nimellä. Puolueen puheenjohtajana toimi sen perustamisesta saakka Vladimir Žirinovski kuolemaansa asti. Nykyinen puheenjohtaja on Leonid Slutski. 
LDPR kuvaa itseään liberaaliseksi demokraattiseksi puolueeksi. Puoluetta on kuvattu myös "räyhäkansalliseksi" ja sen perustajan ja johtajan fanaattis-populistiset lausunnot ovat herättivät 1990-luvulla huomiota ulkomaillakin. 
Puolueen tavoitteisiin kuuluu revansismi, entisten neuvostotasavaltojen uudelleen liittäminen Venäjään, Venäjän liittovaltiosysteemin kumoaminen viidestätoista nimitettyjen kuvernöörien hallitsemasta provinssista koostuvalla järjestelmällä, kuolemanrangaistus terrorismista ja murhasta, ei-perinteisten ja fanaattisten uskonlahkojen kieltäminen sekä kommunismin ja marxismin vastustaminen.
Epäliberaali puolue.
Puolueen ohjelma sanoo puolueen tavoittelevan demokratiaa ja sosiaaliliberalismia. Kuitenkin länsimaissa katsotaan laajalti, että puolue on epäliberaali ja sitä pidetään yleisesti äärinationalistisena puolueena. Puolueen itsensä mukaan sen päävastustajat ovat liberaali Jabloko sekä kommunistinen Venäjän kommunistinen puolue. 
Puolueen synty.
Entinen NKP:n politbyroon jäsen Aleksandr Jakovlev väittää puolueen olevan NKP:n ja KGB:n yhteisprojekti. Muistelmissaan Jakovlev kertoo, että KGB:n johtaja Vladimir Kriuzhkov esitteli tämän "nukkepuoluehankkeen" tapaamisessaan Mihail Gorbatšovin kanssa ja informoi tätä puoluejohdon valikoimisesta. Jakovlevin mukaan puolueen nimen keksi KGB-kenraali Philipp Bobkov. Bobkov tosin sanoo vastustaneensa tätä "Zubatov-tyyppistä nukkepuoluetta, joka on KGB:n kontrollissa ja ohjailee tiettyjen sosiaalisten ryhmien mielenkiintoa ja tuntemuksia".
Tappara (ase)

Tappara eli sotakirves on vanha eurooppalainen ase. Se on kahdella kädellä käytettävä kirves, joka on tarkoitettu nimenomaisesti taistelukäyttöön. Sana "tappara" on lainaus venäjän kirvestä tarkoittavasta sanasta топор ("topor"). Tapparaa käytettiin varsinkin viikinkiajalla. Nykypäivänä tappara toimii tamperelaisen jääkiekkojoukkueen Tapparan nimenä ja myös sen logossa, jossa se esiintyy kaksiteräisenä.
Levyhaarniska

Levyhaarniska on suurista metallipaloista koottu haarniska, jota voidaan käyttää suojaamaan rintaa tai koko vartaloa.
Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät levyhaarniskaa, joka suojasi rintaa ja alaraajoja. Rooman tuhon jälkeen tällaisista haarniskoista luovuttiin. Levyhaarniskat tulivat uudelleen käyttöön 1200-luvun lopulla. Huippuunsa ne kehittyivät 1500-luvun alussa. Kalleimmat keskiaikaiset haarniskat oli silattu hopealla ja jopa kullalla.
Myöhäiskeskiaikaisessa Euroopassa ritarien käyttämässä levyhaarniskassa taistelijan koko keho on peitetty kuhunkin osaan sopivalla teräslevyllä. Levyt puettiin villaisten alusvaatteiden päälle ja kiinnitettiin vöillä ja soljilla. Rengashaarniska suojasi niitä osia, joita ei voitu peittää teräslevyillä (kuten polven takaosa). Levyhaarniskan osia olivat esimerkiksi kypärä, taisteluhansikkaat, niskasuojus, rintalevy ja jalkasuojat.
Tavallisesti koko vartalon suojaava levyhaarniska tehtiin varta vasten sen kantajaa varten. Tämä teki haarniskoista luonnollisesti hyvin kalliita. Haarniskat painoivat normaalisti 20–25 kiloa. Kokovartalohaarniska oli ylellisyyttä, johon vain aatelisilla oli normaalisti varaa. Alemman luokan sotilaat käyttivät yleensä halvempia massatuotettuja haarniskoja, joihin kuului lähinnä vain kypärä, nivelsuojukset ja rintakilpi ("kyrassi"). Kokovartalohaarniska tarjosi kantajalleen hyvän suojan miekan iskuja ja kohtalaisen suojan nuolia, nuijia ja varhaisia musketin kuulia vastaan. Vaikka miekan terä ei läpäissytkään suhteellisen ohutta (noin 1 mm) teräslevyä, iskun voima saattoi tehdä silti vakaviakin vammoja, mikäli alla ei ollut toppausta (költeri, gambeson) vaimentamassa iskuja. Nuolet saattoivat lävistää varhaisen levyhaarniskan lähietäisyydeltä, mutta myöhemmin kehitys teräksen taontamenetelmissä teki tämänkaltaisen hyökkäyksen hankalammaksi; myöhäisten haarniskojen kuvioinnit ovat tarkoituksellisia - niiden ideana on muuttaa haarniskan geometriaa niin, ettei haarniskassa olisi yhtään kohtisuoraa pintaa ja jotta nuolet luiskahtaisivat sivuun. Ritarit putosivat useimmiten nuijien ja sotavasaroiden aiheuttamien vammojen vuoksi. Nämä aseet saattoivat välittää iskuenergiansa haarniskan läpi ja aiheuttivaa ritareille luunmurtumia, sisäisiä verenvuotoja tai aivotärähdyksen. Toinen tekniikka oli yrittää iskeä haarniskan aukkojen läpi tikareilla.
Levyhaarniskan laajamittainen käyttö päättyi ampuma-aseiden kehityksen myötä. Japanilaiset musketöörit käyttivät levyhaarniskaa 1800-luvulle asti. Neuvostoliiton kaartilla (eliittijalkaväellä) oli teräspanssareita toisessa maailmansodassa. Nyttemmin kevlar-haarniskoita on vahvennettu titaanikerroksella; tulosta voidaan pitää eräänlaisena levyhaarniskana.
POSIX

POSIX () on käyttöjärjestelmille kehitetty standardi-/määrittelykokonaisuus. Standardin IEEE-versio on IEEE 1003.1-2001, jonka kansainvälinen ISO-standardi on ISO/IEC 9945-1.
Nimeä "POSIX" on käytetty aluksi vain IEEE-standardin IEEE Std 1003.1-1988 synonyyminä, jonka jälkeen esitettiin suositellummaksi termiä POSIX.1. IEEE POSIX 1003.2 (POSIX.2) on ollut erillinen standardi, joka on sittemmin liitetty POSIX 1003.1 -standardiin.
Standardi ratifioitiin vuonna 1988 ja laajennettiin vuonna 1990 kansainväliseksi ISO-standardiksi. Yhdysvaltalaisella NIST:llä oli myös FIPS Pub 151-1 -määrittely.
POSIX sai alkunsa noin vuonna 1985 alkaneesta projektista, jossa tarkoituksena oli yhtenäistää Unix-käyttöjärjestelmiä ja niiden ohjelmistoja käyttäjien ja ohjelmoijien kannalta helpompaan suuntaan.
Standardi määrittää Unix-yhteensopivan käyttöjärjestelmän järjestelmäkutsujen rajanpinnan ja lisäksi mm. käyttäjätason ohjelmia ja niiden toimintaa. Nimeä POSIX ehdotti Richard Stallman.
Single UNIX Specification perustuu POSIX-määrittelyyn mutta laajentaa ja päivittää sitä.
Yhteensopivuus.
Vaikka POSIXia käytetään lähinnä Unix-johdannaisissa ja Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä, myös muut käyttöjärjestelmät voivat toteuttaa standardin.
QNX:ssä on POSIX-tuki. Linux-jakeluille tarkoitettu Linux Standard Base -standardi sisältää POSIX-tuen. OS X on POSIX-yhteensopiva.
z/OS sisältää POSIX-yhteensopivan tilan.
OpenVMS-järjestelmässä on POSIX-alijärjestelmä. 
VxWorks on POSIX 1003.13-2003 -standardin mukainen.
Windows NT toteutti standardista käyttöjärjestelmän rajapinnan Windows 2000:een saakka: POSIX-tuki poistettiin Windows XP:ssä ja Windows Server 2003:ssa. Haiku sisältää POSIX-yhteensopivuuskerroksen.
POSIX- tai Unix-yhteensopivuuden tuomiseksi eri alustoille on kehitetty useita ohjelmistoja:
Osat.
Ennen vuotta 2001 standardi koostui useista osista:
Useat osat on myöhemmin liitetty osaksi IEEE Std 1003.1-2001 standardia.
Standardia on myöhemmin päivitetty ISO C -standardin mukaiseksi, IPv6-tuelle ja muita muutoksia.
POSIX.1-2017 (IEEE Std 1003.1-2017) on viimeisin päivitetty versio standardista.
Jouko Törmänen

Jouko Sihveri Törmänen (10. huhtikuuta 1954 Rovaniemi – 3. tammikuuta 2015 Rovaniemi) oli suomalainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja. Kilpauransa jälkeen hän toimi mäkihypyn järjestötehtävissä.
Törmänen edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän opiskeli Oulun yliopistossa muutaman vuoden matematiikkaa ja fysiikkaa, mutta siirtyi sitten teknilliseen opistoon ja valmistui rakennusinsinööriksi. Törmänen kuoli 3. tammikuuta 2015 Lapin keskussairaalassa. 
Urheilu-ura.
”Jokkeri” Törmänen ryhtyi harrastamaan mäkihyppyä tosimielellä vuonna 1971. Falunin MM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui 19-vuotiaana suurmäen kilpailussa viidenneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 hän sijoittui suurmäessä kymmenenneksi ja normaalimäessä 14:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän oli suurmäessä kuudes ja normaalimäessä viidestoista.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Törmänen sijoittui normaalimäessä kahdeksanneksi. Suurmäen kilpailun ensimmäisellä kierroksella hän hyppäsi 114,5-metrisen hypyn, sai siitä tyylipisteitä kolmelta tuomarilta 18,5 ja kahdelta 19,0 pistettä ja oli avauskierroksen jälkeen 1,5 pistettä kilpailua johtanutta Hansjörg Sumia jäljessä. Toisella hypyllään Törmänen lensi 117 metriin eli yhtä pitkälle kuin Sumi ensimmäisellään ja sai tyylipisteitä yhdeltä tuomarilta 18,0, yhdeltä 18,5 sekä kolmelta 19,0 pistettä. Tämän jälkeen Sumi epäonnistui toisella hypyllään ja putosi seitsemänneksi. Törmänen voitti kultaa 8,6 pisteen erolla hopeamitalisti Hubert Neuperiin. Ennen olympiavoittoaan Törmänen oli voittanut ulkomailla käydyn mäkikilpailun vain kahdesti, Liberecissä ja Lillehammerissa vuonna 1976. Törmäsen mitali oli Suomen kisojen ainoa kultamitali.
Penny Lane

Penny Lane on The Beatlesin julkaisema ja Paul McCartneyn säveltämä kappale, joka kertoo hänen lapsuuden ympäristöstään Liverpoolissa ja se symboloi lapsuuden viattomuutta sekä menneitä aikoja, jolloin kaikki olivat ystävällisiä. Kappale julkaistiin singlenä 1967 yhdessä "Strawberry Fields Foreverin" kanssa ja kumpaakin kappaletta markkinoitiin A-puolena. Kaupallisessa mielessä "Penny Lane" veti pidemmän korren vallaten listojen kärkipaikan muun muassa Yhdysvalloissa, Espanjassa, Malesiassa, Hollannissa ja Australiassa.
"Penny Lane" julkaistiin myöhemmin myös LP- ja CD-levyllä "Magical Mystery Tour".
Laulun synty.
Paul McCartney oli mielessään kehitellyt "Penny Lanea" lähes vuoden ajan ja sen saaminen paperilta äänitysvaiheeseen kävi kivuttomasti. Mukaan lisätty trumpetilla soitettu soolo tuli mukaan viime hetken ideana. McCartney oli nähnyt TV:ssä New Philharmonic Orchestran esityksen, jossa trumpetisti Dave Mason oli instrumentillaan esittänyt vaikuttavan soolon. Mason suostui McCartneyn pyynnöstä vierailemaan Abbey Roadin studioilla viimeistelemässä trumpetillaan "Penny Lanen". Hänelle maksettiin työstä 27 puntaa, mikä oli muusikkojen liiton taksan mukainen palkkio. 
Aluksi kappaleen piti tulla Beatlesien kesällä 1967 julkaistavalle "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" -albumille. Kappaleen kokonaisuuden muotoutuessa se päätettiin jättää tulevalta albumilta pois ja julkaista John Lennonin tekemän "Strawberry Fields Foreverin" kanssa singlenä. Päätös tuli levy-yhtiö Capitolin taholta. Kumpikin kappaleista liittyi Beatlesien kotiympäristöön, joten single toimi eräänlaisena teemalevynä. Monet Beatles-tuntijat ja musiikkikriitikot ovat jälkeenpäin tulleet siihen tulokseen, että kysymyksessä on kokonaisuutena eräs kaikkien aikojen hienoimmista single-levyistä. 
Cover-versioita.
Juha Vainio on kirjoittanut kappaleen suomenkielisen version, ”Rööperiin”, ja sen on levyttänyt Jormas. Dingo on tehnyt "Penny Lanesta" cover-version. Vuonna 1978 Udo Lindenberg levytti laulusta saksankielisen version "Reperbahn".
Solidus

Solidus oli kultainen kolikkoraha, jota käytettiin myöhäisantiikissa ja varhaiskeskiajalla. Soliduksen loi vuonna 301 Diocletianus aikaisemmin käytetyn aureuksen tilalle. Konstantinus vakiinnutti rahan vuonna 309 siirtymällä lyömään 72 kolikkoa naulasta kultaa. Yhden kolikon paino oli siis 1/72 naulaa eli libraa (4,54 grammaa). Solidusta käytettiin vuosisatoja Länsi-Rooman tuhonkin jälkeen Euroopassa. Bysantissa sitä lyötiin vielä 1000-luvulla.
Usein soliduksiin lyötiin kulloisenkin hallitsijan leima. Kolikon arvo saattoi olla enemmän kuin alhaisessa asemassa olevan työläisen koko vuosipalkka.
Anglosaksisten kielten "soldier"-sana on keskiajalla kehittynyt soliduksesta (välivaiheena muoto "soudeour").
Johan Ferdinand Canth

Johan Ferdinand Canth (23. marraskuuta 1835 Siuntio – 13. heinäkuuta 1879 Jyväskylä) oli Jyväskylän seminaarin luonnontieteen lehtori (vuosina 1872−1875 myös seminaarin varajohtaja) ja Minna Canthin aviopuoliso. 
Elämä.
Johan Ferdinand Canthin vanhemmat olivat Karl Fredrik Canth (1798–1849) ja Anna Forselius (1797–1871). Isä Karl oli Pälkäneen kappalainen.
J. F. Canth valmistui ylioppilaaksi vuonna 1857 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1862. Minna Canthin kanssa hän avioitui Kuopiossa syyskuussa 1865. Jyväskylän seminaarissa työskennellessään vuonna 1871 Canth osti yhdessä kollega, lehtori K. G. Göösin ja samana vuonna Keski-Suomi-lehden perustaneen Heikki Fabian Helmisen kanssa piirilääkäri Wolmar Schildtiltä Jyväskylän kirjapainon, jossa Keski-Suomi-lehteä alettiin painaa. Kirjapaino myytiin myöhemmin Göösin ja Alexander Georg Weilinin (myös jyväskyläläinen opettaja) perustamalle Weilin+Göös-yhtiölle.
Andreas Grassl

Andreas Grassl (s. 25. lokakuuta 1984) löytyi Englannin rannikolta huhtikuussa 2005. Hän ei puhunut mitään, ja koska hän piirsi paperille pianon kuvan ja soitti sairaalassa pianoa, häntä alettiin kutsua ”pianomieheksi”. Hänen henkilöllisyyttään selvitettiin pitkään ja hänen arveltiin olevan mm. konserttipianisti, joka on sairastunut psyykkisesti. Viimein elokuussa 2005 mies alkoi yllättäen puhua ja kertoi olevansa saksalainen 20-vuotias mielisairaanhoitaja "Andreas Grassl". Hän oli ollut rannalla tekemässä itsemurhaa, kun poliisit löysivät hänet.
Antonov An-12

Antonov An-12 (ven. Антонов Ан-12, Nato-koodinimi ”Cub”) on Neuvostoliitossa suunniteltu nelimoottorinen sotilaskuljetuslentokone. Sen ensilento tapahtui 16. joulukuuta 1956.
Historiaa.
Antonov alkoi suunnitella sotilaallista kuljetuskonetta vuonna 1953. Siitä tuli kaksimoottorinen An-8, joka joutui useisiin onnettomuuksiin epäluotettavien moottoreidensa vuoksi. Kone oli potkuriturbiinikone ja tuohon aikaan suihkuturbiinien luotettavuus ei ollut missään päin maailmaa erityisen korkea. Sitä kuitenkin valmistettiin 150 kappaletta vuosina 1958–1961.
An-8:n pohjalta Antonov alkoi suunnitella matkustajakonetta, josta tuli An-10. Siihen valittiin neljä NK-4-potkuriturbiinia voimalaitteeksi. Koneesta tuli 90–130 paikkainen ja se on kuljetuskoneille tyypillisesti ylätaso.
An-10:n sisarkoneeksi suunniteltiinkin An-12-kuljetuskone. Siinä on nelihenkinen miehistö ja se voi kuljettaa 20 000 kg rahtia. An-12:n kiinalainen kopio on SAC (Shenyang Aircraft Corporation) Yunshiji Y8.
Antonov An-12 on edelleen myös kaupallisessa käytössä. Sillä kuljetetaan muun muassa ammuksia ISAF:ia varten. Koneen rahtitila on 3,5 metriä leveä (rahtiluukku 2,95 metriä), 2,6 metriä korkea (rahtiluukku 2,6 metriä) ja tilavuudeltaan 97m³.
Afganistanin sodassa An-12-koneet kuljettivat muun muassa ”rahti 200:a” ()—kuolleiden sotilaiden ruumiita takaisin Neuvostoliittoon. Sotilaat antoivat näille ruumiinkuljetuskoneille lempinimen ”musta tulppaani” ().
Lentävä suomalainen

Flying Finn eli lentävä suomalainen on monista menestyneistä suomalaisista urheilijoista kansainvälisesti käytetty lempinimi. 
Ensimmäisen kerran lempinimi oli käytössä Tukholman olympiavoittajan Hannes Kolehmaisen yhteydessä hänen voitettuaan neljä kultamitalia pitkänjuoksuissa tehden samalla uusia maailmanennätyksiä. Suomalaisen kestävyysjuoksun nousun suuria nimiä, kuten Paavo Nurmea ja Ville Ritolaa kutsuttiin myös samalla nimellä. He rikkoivat useita maailmanennätyksiä uransa aikana. Lasse Virén on viimeinen tunnettu suomalainen juoksija, josta on käytetty lausetta "lentävä suomalainen". Hän voitti kultaa 5 000 ja 10 000 metrin matkoilla vuonna 1972 Münchenin ja 1976 Montrealin olympialaisissa. Lisäksi hänellä oli hallussaan näistä matkoissa maailmanennätykset.
Myöhemmin suomalaisen ralliautoilun noustessa maineeseen 1960-luvulla nimi liitettiin myös Timo Mäkiseen sekä Rauno Aaltoseen. BMC:n kilpailutoiminnasta vastannut Stuart Turner kertoi 1960-luvun alussa "Daily Mail" -lehden toimittajalle, että hänen palkkaamansa kuljettajat Rauno Aaltonen ja Timo Mäkinen suorastaan lentävät pikataipaleilla. Tämä kommentti sai lehden nostamaan käsitteen otsikkoonsa ja kansainväliseen maineeseen. Lisäksi lempinimen on saanut ainakin Pauli Toivonen, joka on rallin Euroopan-mestari vuodelta 1968. 
Myöhemmin nimitystä alettiin käyttämään myös Mika Häkkisestä, jonka McLaren-auto on eräässä F1-kuvaaja Mark Suttonin ottamassa valokuvassa kaikki neljä pyörää ilmassa. Nimitystä on käytetty myös tennispelaaja Jarkko Niemisestä. Viimeisimpänä nimitystä on käytetty rallin nuoresta lupauksesta Kalle Rovanperästä.
Aiheesta on Irwin Goodman levyttänyt kappaleen "Lentävä suomalainen", joka kertoo Paavo Nurmen mukaan nimetystä Finnairin lentokoneesta ja lentomatkailusta. Kappale on Irwinin St. Pauli ja Reeperbahn-albumilla.
Pykälämerkki

Pykälämerkki § (Unicode codice_1, HTML codice_2) on erityisesti lakitekstissä pykälän numeroinnin osoittava merkki.
Ristikkomerkki

Ristikkomerkki tai ruutu (arkikielessä myös risuaita tai englantilaisittain hashtag) on merkki, jota käytetään lähinnä teknisissä yhteyksissä, esimerkiksi puhelimissa ja tietotekniikassa. Merkkiä on käytetty myös sanan "numero" tilalla, samaan tapaan kuin nykyäänkin englannin kielessä (esimerkiksi "#5" ja ’numero 5’). Suomen kielessä merkkiä ei kuitenkaan suositella käytettävän tällä tavalla.
Merkki tietokoneissa.
Tietokoneissa # koodataan eri merkistöissä seuraaville arvoille:
Ristikkomerkki tunnetaan myös irc-kanavien nimissä ja useissa internetpalveluissa sisältöä kuvaavan aihetunnisteen eli avainsanan () etumerkkinä. Tunnetuin avainsanoja käyttävä palvelu on Twitter. Aihetunniste toimii linkkinä saman aihealueen julkaisuihin.
Ristikkomerkkiä käytetään kommenttimerkkinä useissa ohjelmointi- ja skriptikielissä (mm. Python, PHP ja Bash) eli sillä erotellaan ohjelmoijan kirjoittamat kommentit itse ajettavasta ohjelmakoodista. Merkkiä käytetään myös shebang-tunnisteessa komentokielitiedostoissa.
URL-osoitteissa ristikkomerkki aloittaa niin sanotun katkelmatunnisteen, joka viittaa tiettyyn kohtaan www-sivustolla tai tiedostossa.
Historia.
Ristikkomerkin historia juontunee lääkärien lääkemääräyksiin tekemistä merkinnöistä. Latinankielinen sana recipe (suom: ota) lyhennettiin muotoon rec. Varhaisilla ajoilla lyhenteen c-kirjaimen yli vedettiin poikkiviivoja ja pisteitä, joka merkitsi jumalolentojen avuksi kutsumista, invokaatiota. 
Roomalaiset lääkärit käyttivät lääkemääräyksissä Jupiterin merkkiä (symboli: ), jonka kristityt lääkärit korvasivat ristinmerkillä. Merkkiin saatettiin liittää kirjaimet "I.H.S." (In Hoc Signo, tämän merkin avulla). Merkkeinä on myös käytetty kirjaimia "I. D. N." (In Dei Nomine, Jumalan nimessä/nimeen), "I. D." (Iuvante Deo, Jumalan avulla) tai "I. I." (Iuvante Iesu, Jeesuksen avulla). 
Klassisesta latinasta puuttuva J-kirjain korvattiin myöhemmin varustamalla I-kirjain poikkiviivalla. Kun kaksi poikkiviivaista I-kirjainta kirjoitettiin peräkkäin, varsinkin nopeasti kirjoitettuna muodostui kaksoisristi #. Ristikkomerkkiä on käytetty reseptilomakkeissa erottamaan lääkemääräykset toisistaan.
Leipäkone

Leipäkone on kodinkone, jolla voi valmistaa erilaisia leipiä. Leipäkoneeseen laitetaan ainesosat, joita tarvitaan leivän valmistamiseen; jauhoja ja vettä, leivinhiivaa, rasvaa ja suolaa. Leipäkoneissa suositellaan usein käytettäväksi kuivahiivaa, mutta leivonta onnistuu yleensä myös tavallisella hiivalla. Kun ainekset on laitettu koneen sisällä olevaan leipävuokaan, kone ohjelmoidaan valmistamaan leipä. Useimmissa leipäkonemalleissa valmistus voidaan ohjelmoida alkavaksi heti tai siten, että tuore leipä on valmista haluttuun aikaan. 
Leipäkone alustaa taikinan, nostattaa sen ja kypsentää leivän. Leivän valmistus leipäkoneella saattaa kestää useamman tunnin ajan, riippuen ohjelmoidusta leipälaadusta ja siitä, ohjelmoidaanko leipäkone myös paistamaan leipä vai ainoastaan alustamaan ja/tai nostattamaan taikina. 
Leipäkoneilla voi leivän lisäksi valmistaa esimerkiksi pizzataikinaa ja pullaa. Monet käyttävät leipäkonetta säästääkseen rahaa leipomalla "itse" omat leipänsä tai terveyssyistä (esimerkiksi välttääkseen suolaa tai keliakian vuoksi). 
Leipäkone Suomessa.
Leipäkoneet tulivat Suomen kodinkonemarkkinoille 1980-luvun puolivälissä, ja suosio alkoi kasvaa suomalaisen ruoan ja erityisesti leivän kalleuteen liittyvän keskustelun kiihtyessä 1980-luvun loppuvuosina. Leipäkoneet olivat erityisen suosittuja kotitalouksissa lamavuosina 1990-luvun alussa, jolloin sellainen löytyi parhaimmillaan joka kymmenennestä suomalaistaloudesta. Sittemmin niiden suosio on hiipunut sitä mukaa kun tuoreen leivän tarjonta on parantunut päivittäistavarakauppojen omien paistopisteiden ja kotona paistettavien puolivalmisteiden ja raakapakasteiden tarjonnan myötä.
Polku

Polku on ihmisten ja eläinten polkema kapea kulku-ura maastossa.
Polun muodostuminen.
Maastossa polku muodostuu paljon käytettyyn kulku-uraan tai sellainen voidaan erikseen tehdä. Monet Suomen teistä on rakennettu vanhan polun päälle.
Monet eläimet muodostavat polkuja kulkiessaan asuinsijoiltaan vesien äärelle juomaan tai kylpemään. Urbaaneissa ympäristöissä polut muodostuvat usein koirien ulkoilutuksen yhteydessä tai oikopolkuina, kulkijoiden etsiessä kahden pisteen välistä lyhintä kulkukelpoista reittiä – valmiista tieurista ja istutuksistakin piittaamatta.
Rakennettuja polkuja löytyy luontopuistoista, joissa polku voi olla päällystetty laudoilla eli pitkospuilla joko kosteikon ylittämiseksi tai luonnon kulumisen estämiseksi. Polku on voitu myös kattaa vaikkapa hakkeella, jolloin siinä on lenkkeilijän kevyt juoksennella.
Tekninenpolku on maastopyöräilyyn soveltuva kulku-ura.
Niin sanotussa kärrypolussa ja joskus myös piennartiessä tai metsäautotiessä on kaksi renkaiden aiheuttamaa kulku-uraa rinnakkain. Kosteammissa paikoissa ne painuvat helposti kuraisille kuopille, joissa vesi voi seisoa pidempäänkin. Talvinen polku syntyy lumeen ja kovettuu käytön myötä polanteeksi, joka sulaa vasta myöhään keväällä.
Asutuilla alueilla sana polku esiintyy myös kadunnimissä. Perusosa polku esiintyy yleensä pienten, kapeiden katujen nimissä. Esimerkiksi Helsingin kaupungin alueella polku-päätteisiä kadunnimiä on 18,3% kaikista kaduista.
Sanan polku muut merkitykset.
Matematiikassa.
Poluksi kutsutaan matematiikassa kahden tai useamman pisteen koordinaatistoon luomaa reittiä.
Tietotekniikassa.
"Polku" tai "hakupolku" () on tietotekniikassa käytetty termi, jolla viitataan jonkin tiedoston tarkkaan sijaintiin. Sijainti ilmoitetaan polkuna juurihakemistosta alihakemistoon, jossa tiedosto sijaitsee.
Kevlar

Kevlar on aramidikuituihin kuuluvan synteettisen kuidun polyparafenyleenitereftaaliamidin kauppanimi. Se on painoonsa nähden viisi kertaa vahvempaa kuin teräs. 
Historia.
Kevlarin keksi Stephanie Kwolek DuPont-yhtiössä vuonna 1964. Kwolekin polymeeriseos kiinnosti häntä ja hän jatkoi sen tutkimista, joka johti Kevlarin kehitykseen.
1960-luvulla ennakoitiin polttoainepulaa ja tavoitteena oli kehittää vahva ja kevyt kuitu autonrenkaisiin, koska polttoainetta ei kuluisi yhtä paljon kevyemmillä ja jäykemmillä renkailla. Useilta henkilöiltä oli kysytty projektin aloittamista, mutta kukaan heistä ei ollut erityisen kiinnostunut ja Kwolek otti tehtävän. Kwolekin polymeerit käyttäytyivät eri tavoin kuin tyypilliset polymeeriseokset ja Kwolek epäili ensin virhettä ja toisti kokeet useita kertoja. Kun hän lopulta kertoi siitä, DuPont kiinnostui asiasta ja lisäkehityksen jälkeen Kevlar esiteltiin vuonna 1971.
Ominaisuudet ja käyttö.
Kevlar kestää lämpöä, se on viisi kertaa terästä vahvempaa ja se on kevyempää kuin lasikuitu.
Kevlaria valmistetaan p-fenyleenidiamiinin ja tereftaloyylikloridin välisellä polykondensaatioreaktiolla.
Kevlaria käytetään yleensä luodinkestävissä liiveissä, kypärissä, moottoripyöräasusteissa, extreme-urheilun välineissä ja lentokoneiden osissa. Lisäksi Kevlaria on käytetty autonrenkaiden rakenteissa ja asbestin korvikkeena, kuten myös paneelikaiuttimien elementeissä ohuena kestävänä värisevänä kalvona. Sitä käytetään sen keveyden ja venymättömyyden vuoksi myös purjeveneiden kilpapurjeissa ja salibandymailojen varsissa hiilikuituun yhdistettynä.
Jäykissä kappaleissa, kuten lentokoneen osissa, Kevlaria ei käytetä sellaisenaan, vaan kuidut sekoitetaan muoviin (lujitemuovi). Myöskään kankaissa Kevlaria ei käytetä sellaisenaan, vaan kankaassa on muitakin synteettisiä kuituja.
Grand Theft Auto (pelisarja)

Grand Theft Auto (lyhyesti GTA) on Rockstar Gamesin luoma toimintapelisarja, joka on tunnettu avoimesta pelimaailmastaan.
"Grand Theft Auto" on yksi maailman suosituimmista pelisarjoista. Sarjan pelejä on helmikuuhun 2024 mennessä myyty yhteensä 420 miljoonaa kappaletta.
Pelit.
Pääsarjan pelit on lihavoitu.
Remasteroitu trilogia.
Lokakuussa 2021 kerrottiin kolmen sarjan pelin tulevan marraskuussa 2021. Trilogiaan lasketaan kuuluvaksi "Grand Theft Auto III", ' ja '. Trilogian päivityksistä vastaa Grove Street Games, joka on aiemmin tehnyt käännöksiä mobiilialustoille. Ennen julkaisua Rockstar poisti trilogiassa olevat pelit myynnistä digitaalisista kauppapaikoista, mutta muun muassa Steamissä ne ostaneet voivat niitä edelleen pelata.
Trilogian ostaneet ovat olleet tyytymättömiä graafisiin virheisiin, ohjelmointivirheisiin ja pelin hyytymisiin, jotka estävät etenemisen. Konsoliversioissa kuvataajuus putoaa huomattavasti joissakin tilanteissa. Julkaisun jälkeen Rockstar veti trilogian pois myynnistä tietokonealustoille johtuen "vahingossa mukana olevista tiedostoista".
Helmikuussa 2022 Rockstar julkaisi 1.04-päivityksen, joka korjasi pelien isoimmat ongelmat.
Rohtomandrake

Rohtomandrake ("Mandragora officinarum") tunnetaan Suomessa myös nimillä alruuna ja lemmenmarja. Se on perunan sukuinen kasvi, jota tavataan luonnonvaraisena Välimereltä Himalajalle ulottuvalla alueella. Rohtomandrake on monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet. Kukat ovat kellomaiset ja niiden väri vaihtelee valkoisesta tummansiniseen, marjat ovat keltaiset.
Rohtomandrake oli tärkeä kasvi antiikin Kreikan lääketieteessä esimerkiksi kivunlievittäjänä. Lääkinnälliset vaikutukset johtuvat sen sisältämistä alkaloideista, erityisesti atropiinista, skopolamiinista ja hyoskyamiinista.
Rohtomandrake myyteissä.
Rohtomandraken juuret muistuttavat alastonta ihmisruumista, ja kasviin onkin kansanuskomuksissa ja tarinoissa liitetty maagisia ominaisuuksia. Kasvista valmistetun amuletin uskottiin suojaavan kantajaansa pahoilta hengiltä ja takaavan lähes täyden haavoittumattomuuden. Alruunalla sanottiin olevan käyttöä myös kaikenlaisessa parantamisessa, lemmennostatuksessa, hedelmällisyyden ja synnytyksen helpottamisessa, ja auttoi kasvi rauhallisen unen saamiseenkin. Tarinoiden mukaan alruunaa kasvoi hirsipuiden läheisyydessä, koska se syntyi hirtettyjen miesten siemennesteestä. Ravintonaan se käytti teloitettujen verta. Kerrottiin, että kasvi huutaa maasta irrotettaessa niin kovaa, että edes mehiläisvahaiset korvatulpat eivät voineet suojata kuuroutumiselta. Siksi kasvin saattoivat tarinoiden mukaan irrottaa vain koulutetut koirat.
Inkvisitio tulkitsi alruunan hallussapitäjän noidaksi tai velhoksi. Tunnetuin teloitettu, jonka syytelistalla alruunan hallussapito on mainittu, lienee Jeanne d'Arc.
Myyttinen alruuna esiintyy joissakin saduissa sekä Mika Waltarin teoksessa "Mikael Karvajalka". Myös "Noidan käsikirjassa" on kasvista maininta. Uudelleen tunnetuksi alruunan on tehnyt J. K. Rowling, joka on liittänyt sen Harry Potteriin. Siinä hän on yhdistänyt kasviin humoristisen ominaisuuden, jossa kasvi läpikäy samat yksilönkehityksen vaiheet kuin ihminen.
En pointe

En pointe on balettitermi, joka tarkoittaa varpaiden kärjillä tanssimista. Tässä klassiselle balettitekniikalle tyypillisessä erikoistekniikassa käytetään varvastossuja, joiden kovitetut kärjet ja jäykkä pohja mahdollistavat varpaiden kärjillä tanssimisen. Varvastanssi on perinteisesti naistanssijoiden käyttämää. Miehet tanssivat varpaillaan vain poikkeuksellisesti. Balettikouluissa varvastanssiopetus aloitetaan yleensä yhdentoista ja kolmentoista ikävuoden välillä. Tätä nuoremmilla jalkojen luut kasvavat vielä ja varvastanssi voi aiheuttaa vakavia vaurioita jaloille.
Varvastanssi näyttää kevyeltä ja kauniilta, mutta tanssijalle se voi olla hyvinkin kivuliasta. Varpaisiin tulee helposti rakkoja ja hiertymiä, vaikka varvastossujen kärjissä käytetäänkin usein pehmusteita.
Efronin nopat

Efronin nopat ovat kehittäjänsä, Bradley Efronin mukaan nimetyt nopat, joiden paremmuusjärjestys muodostaa ringin. Voittava (suuremman silmäluvun antava) noppa riippuu siitä mitkä nopat valitsee.
Kaikki Efronin nopat ovat 6-tahkoisia noppia.
A voittaa B:n 2/3 ajasta
B voittaa C:n 2/3 ajasta
C voittaa D:n 2/3 ajasta
D voittaa A:n 2/3 ajasta.
Tahkojen silmäluvut nopilla A–D ovat:
A:4,4,4,4,0,0
B:3,3,3,3,3,3
C:6,6,2,2,2,2
D:5,5,5,1,1,1
Noppa A voittaa B:n aina, kun nopan A heitto tuottaa nelosen. Noppa A häviää aina, kun nopan A heitto tuottaa nollan. Todennäköisyys, että A voittaa B:n, on siis
formula_1
Noppa B:n heitto tuottaa aina kolmosen. Noppa B voittaa noppa C:n aina, kun nopan C heitto tuottaa kakkosen. Todennäköisyys, että B voittaa C:n, on siis
formula_2
Todennäköisyys, että noppa C:n heitto tuottaa kuutosen, on 1/3; tässä tapauksessa C voittaa D:n riippumatta noppa D:stä (todennäköisyydellä 1). Todennäköisyys, että noppa C:n heitto tuottaa kakkosen, on 2/3; tässä tapauksessa C voittaa D:n, jos ja vain jos nopan D heitto tuottaa ykkösen, minkä todennäköisyys on 1/2. 
Todennäköisyys, että C voittaa D:n, on siis
formula_3
Todennäköisyys, että noppa D:n heitto tuottaa viitosen, on 1/2; tässä tapauksessa D voittaa A:n riippumatta noppa A:sta (todennäköisyydellä 1). Todennäköisyys, että noppa D:n heitto tuottaa ykkösen, on 1/2; tässä tapauksessa D voittaa A:n, jos ja vain jos nopan A heitto tuottaa nollan, minkä todennäköisyys on 1/3.
Todennäköisyys, että D voittaa A:n, on siis
formula_4
Steve Prefontaine

Steve Roland Prefontaine (25. tammikuuta 1951 – 30. toukokuuta 1975) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Juoksu-ura.
Prefontaine juoksi ensimmäisessä maan maastomestaruusjuoksussa sijalle 54. Hän aloitti kovan harjoittelun juosten suuria kilometrimääriä. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi maastojuoksussa. Prefontaine juoksi Yhdysvaltain lukioiden kahden mailin ennätyksen 8.41,5.
Bill Bowermann alkoi valmentaa Prefontainea. Prefontaine voitti kolme yliopistojen maastojuoksumestaruutta ja voitti neljä 3 mailin kilpailua ulkoradoilla. Hän juoksi Yhdysvaltain ennätyksen 5 000 metrillä ja valittiin Münchenin olympialaisiin, jossa Prefontaine sijoittui neljänneksi 5 000 metrillä. Palattuaan olympiakisoista hän voitti muut yhdysvaltalaiset juoksijat Oregonin yliopistossa. Prefontaine teki Yhdysvaltojen ennätykset jokaisella matkalla 2 000 metristä 10 000 metriin.
Kuolema.
Prefontaine oli palaamassa juhlista 30. toukokuuta 1975, kun hän menetti ajoneuvonsa hallinnan ja törmäsi kiviaitaan. Auto meni nurin ja Prefontaine kuoli. Hänen verensä alkoholipitoisuudeksi mitattiin 1,6 promillea. 
Prefontainesta on tehty kaksi elokuvaa: vuonna 1997 "Prefontaine" ja vuonna 1998 "Ilman rajoja". Dokumenttielokuva "Fire on the Track" käsittelee myös hänen elämäänsä. Juoksukilpailua Pre Classic on juostu vuodesta 1974 lähtien. Onnettomuuspaikka on nimetty Pren kallioksi. Sadat kävijät ovat jättäneet onnettomuuspaikalle hikinauhoja, mitaleja ja kenkiä.
Joey Ramone

Joey Ramone (oikealta nimeltään Jeffrey Ross Hyman, 19. toukokuuta 1951 Queens, New York – 15. huhtikuuta 2001 Manhattan, New York) oli punk-yhtye Ramonesin laulaja. Joey Ramone oli punk-kulttuurin tärkeimpiä keulakuvia, ja hän on toiminut esikuvana monille laulajille ja lauluntekijöille.
Elämä ja ura.
Joey kasvoi Forest Hillsissä, Queensissä. Hänen pikkuveljensä on muusikko Mickey Leigh. 13-vuotiaana Joey aloitti rumpujen soiton ja hän olikin Ramonesin alkuperäinen rumpali. Vuonna 1974 hän perusti yhtyeen Johnny Ramonen ja Dee Dee Ramonen kanssa. Kohta Tommy Ramone vaihdettiin rumpuihin ja Joeystä tuli vokalisti. Hän oli Ramonesissa koko sen olemassaoloajan (1974–1996). Joey oli monien mielestä yhtyeen ”sydän ja sielu” ja hänen lempikappaleitaan olivatkin balladit ja rakkauslaulut. C. J. Ramone kutsui Joeya ”bändin hipiksi”. Hän oli 196 cm pitkä. 
Joey ei puhunut kitaristi Johnny Ramonelle pitkään aikaan, koska tämä ”varasti” Joeyn tyttöystävän, Lindan, jonka kanssa Johnny myöhemmin meni naimisiinkin. Tästä Joey sai tarinan mukaan idean kappaleeseen ”The KKK Took My Baby Away”. Veljen kirjasta käy ilmi, että kyse on Joeyn mustasta tyttöystävästä, jonka vanhemmat hakivat tytön pois Joeyn luota, koska eivät hyväksyneet erirotuisten seurustelua. Mickeyn kysyttyä, kuka haki tytön, Joey vastasi: KKK.
 Vuonna 2002 ilmestyi hänen ainoa sooloalbuminsa, "Don’t Worry About Me", jota hän oli työstänyt kirjaimellisesti kuolinvuoteellaan. Albumilta nousi hitiksi kappale ”What a Wonderful World”.
Sairaudet ja kuolema.
Joeyn on väitetty sairastaneen Marfanin oireyhtymää. Hänen veljensä kuitenkin kiisti väitteen Mickey Leighin ja Legs McNeilin kirjanjulkistamistilaisuuden haastattelussa.
Vuonna 2001 Joey kuoli imusolmukesyöpään. Syöpä oli ollut hänellä jo 1990-luvulta saakka. Hän kuoli pääsiäissunnuntaina 15. huhtikuuta 2001 kello 14.40 Presbyterial Hospital -sairaalassa kuunnellessaan U2:n kappaletta ”In A Little While”.
Vuonna 2003 New Yorkissa nimettiin Joeyn mukaan katu ”Joey Ramone Place”. Hänelle on myös järjestetty monia muistokonsertteja.
Ai Kago

Ai Kago (; s. 7. helmikuuta 1988 Naran prefektuuri) on japanilainen poplaulaja, näyttelijä ja idoli. Hän esiintyi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvassa Morning Musume -yhtyeessä ja sen alaryhmissä vuodesta 2000 lähtien. Kago kuului Tanpopo-, Minimoni- ja W-yhtyeisiin. 
Kago lähti Morning Musumesta soolouralle Hello! Projectin puitteissa vuonna 2004, mutta jäi kiinni tupakan polttamisesta alaikäisenä ja joutui vetäytymään hetkeksi julkisuudesta vuosina 2006–2007. Hän kuitenkin palasi viihdeuralle ja julkaisi singlen "No Hesitation" vuonna 2009.
Tommy Ramone

Tommy Ramone (oik. Thomas Erdelyi (tai unkariksi Erdélyi Tamás), 29. tammikuuta 1949 Budapest, Unkari – 11. heinäkuuta 2014 New York, Yhdysvallat) oli Ramones-yhtyeen järjestyksessä toinen rumpali. Hetken ennen häntä rumpalina toimi Joey Ramone. Sen jälkeen, kun Tommysta tuli rumpali, Joey siirtyi vokalistiksi ja toimi siinä tehtävässä myös koko yhtyeen olemassaolon ajan. Tommy Ramone erosi yhtyeestä vuonna 1978, jolloin hänen tilalleen tuli Marky Ramone. Tommyn viimeinen esiintyminen Ramonesin riveissä oli 4.5.1978, kun Ramones esiintyi CBGB:ssä Johnny Blitzin hyväntekeväisyyskonsertissa.
Tommy oli Ramonesin viimeinen elossa ollut alkuperäisjäsen. Ramones-jäsenistä ovat vielä elossa Ramonesissa 1989–1996 soittanut basisti CJ Ramone, rumpali Marky Ramone (1978–1983, 1987–1996) ja rumpali Richie Ramone (1983–1987).
Tommy Ramone sanoi vuonna 1978 Ramonesista:
Tommy myös tuotti Ramones-levyjä. 2000-luvulla hänellä oli bluegrassia soittanut Uncle Monk -yhtye Claudia Tienanin kanssa. Tommy Ramone soitti yhtyeissä jo 1960-luvulla, kuten Tangerine Puppetsissa, jossa oli tulevista Ramones-jäsenistä myös Johnny Ramone (John Cummings).
Tommy Ramone kuoli sappirakon syöpään perjantaina 11. heinäkuuta 2014. Hän oli 65-vuotias. Vain pieni joukko ihmisiä tiesi hänen sairastavan syöpää.
Marky Ramone

Marky Ramone (oik. Marc Bell, s. 15. heinäkuuta 1956 New York, Yhdysvallat) oli Ramones-yhtyeen rumpali vuosina 1978–1983 ja 1987–1996. Marky liittyi Ramonesiin vuonna 1978 alkuperäisen rumpalin, Tommy Ramonen lähdettyä yhtyeestä. Vuonna 1983 Marky erotettiin yhtyeestä hänen runsaan alkoholinkäyttönsä vuoksi, mutta hän palasi vuonna 1987 Richie Ramonen lähdettyä yhtyeestä.
Ennen Ramonesia Marc Bell teki kaksi albumia Dust-nimisen hard rock -yhtyeen kanssa 1970-luvun alussa. Vuonna 1977 hän soitti Richard Hell &amp; the Voidoidsin albumilla "Blank Generation".
Hän toimi myös Misfits-yhtyeen rumpalina vuosina 2001–2004. Lisäksi hän on soittanut esimerkiksi yhtyeissä
Marky Ramone And The Intruders, Marky Ramone &amp; The SpeedKings ja Osaka Popstar.
Hänet nimitettiin Rock and Roll Hall of Fameen Ramones-yhtyeen jäsenenä vuonna 2002. Lisäksi hän sai Ramonesin jäsenenä Grammy-palkinnon elämäntyöstä 2011.
Hänen kirjoittamansa omaelämäkerta ilmestyi tammikuussa 2015.
Vasabladet

Vasabladet on Pohjanmaalla ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti, jonka päätoimitus sijaitsee Vaasassa. Vasabladet on perustettu vuonna 1856, mikä tekee siitä Suomen toiseksi vanhimman edelleen ilmestyvän sanomalehden (vanhin on Åbo Underrättelser). Lehden levikki vuonna 2015 oli noin 16 000 kappaletta, ja se on Suomen toiseksi suurin ruotsinkielinen sanomalehti (Hufvudstadsbladetin jälkeen).
Vasabladetin nykyinen päätoimittaja on 2014 lähtien Niklas Nyberg. Vasabladet ilmestyy kuusi kertaa viikossa, tiistaista sunnuntaihin. Lehteä julkaisee Bonnier News Finland (aiemmin HSS Media). Keväällä 2024 Bonnier osti HSS Median. Kaupan ehtoihin kuuluu, että Bonnier sitoutuu julkaisemaan Vasabladetia ainakin kymmenen vuoden ajan.
Vasabladet siirtyi tabloidi-kokoon perjantaina 14. helmikuuta 2014 samanaikaisesti Österbottens Tidningin kanssa.
W (yhtye)

W (ダブルユー, tunnetaan myös nimillä Double U ja Double You) oli Hello! Projectiin kuuluva Ai Kagon ja Nozomi Tsujin muodostama J-Pop -duo.
Historia.
W debytoi 3. tammikuuta 2004 Hello! Projectin 2004 talvikonsertissa. W:hen kuuluivat Ai Kago ja Nozomi Tsuji, jotka molemmat jättivät Morning Musumen 1. elokuuta 2004.
Nimellä "W" he julkaisivat kaksi albumia, kuusi singleä, yhden kuvakirjan, "50W", ja yhden esseekirjan, "U+U=W". 
W:n keräilykorttisarjaan (W トレーディングカード W+U+T, suomeksi "W Keräilykortit W+U+T"), joka julkaistiin 29. lokakuuta 2004, kuuluu 108 korttia: 81 tavallista, 18 erikois-A -korttia ja 9 erikois-B -korttia. Jokainen pakkaus sisältää 6 pakkaa.
W:n tuleva levy ja single peruttiin Ai Kagon tupakointiskandaalin vuoksi.
Jäsenet.
Ai Kago erotettiin Hello Projectista 26. maaliskuuta 2007, kun hän jatkoi tupakoimistaan. W-yhtye ei siis palaa enää koskaan, mutta Tsuji Nozomi, W:n toinen jäsen, tekee jo omaa singlelevyään.
W:n tunnuslause oli: Rīdā no Tsuji Nozomi to, saburīdā no Kago Ai, futari awasete, daburu-yū deesu!! (Suom. johtaja Tsuji Nozomi ja varajohtaja Kago Ai, kun meidät yhdistetään, olemme W!!)
Alfanumeerinen yhtälö

Alfanumeerinen yhtälö on yhtälö, jossa kunkin tuntemattoman muuttujan paikalle pyritään asettamaan numero siten, että yhtälö on voimassa. Usein eri merkit oletetaan eri luvuiksi ja kirjainjonojen ensimmäiset merkit oletetaan nollista eroaviksi. Esimerkkinä alfanumeerisesta yhtälöstä olkoon
TEN+TEN+FORTY=SIXTY
Alfanumeerisia yhtälöitä ratkaistaessa pyritään kirjain kerrallaan eliminoimaan muuttujien arvoja. Esimerkiksi yllä olevasta yhtälöstä huomataan välittömästi että joko N=0 tai N=5. Jatkamalla päättelyä lisää saadaan lopulta F=2, O=9, R=7, T=8, Y=6, E=5, N=0, S=3, I=1, X=4 eli 29786+850+850=31486.
Huomaa, että vaikka matematiikassa pätee formula_1, on alfanumeerisissa yhtälöissä voimassa formula_2.
Westland Lysander

Westland Lysander oli Westland Aircraftin 1930-luvulla suunnittelema ja valmistama yhteyslentokone, jota lisäksi käytettiin sekä taktiseen lentotiedusteluun että maalinhinaukseen.
Tausta.
Englannin ilmailuministeriö tilasi vuonna 1934 yhteyslentokoneen, joka korvaisi Hawker Audaxin. Westlandin lentokonetehtaan pääsuunnittelija W. E. W. Petter suunnitteli koneen, jonka ensilento tehtiin 13. kesäkuuta 1936.
Koneen suunnittelussa pantiin visuaaliselle näkyvyydelle koneen etu- ja sivualalle sekä alhaalle paljon huomiota, mahdollisimman suuren tarkkailupinta-alan saamiseksi lentotähystystä varten. Myös hyviä hitaan lennon ominaisuuksia painotettiin. Näistä syistä koneesta kehiteltiin tuettu ylätaso. Laskeutumistelineet olivat kiinteät, mutta muotosuojalliset. Ne kätkevät sisäänsä myös koneen kiinteän eteenpäin ampuvan kk-aseistuksen.
Westland valmisti 1670 Lysander Mark I–III-konetta, ja niistä 225 tehtiin Kanadassa.
Rakenne.
Kone on yksimoottorinen metallirakenteinen, ylätaso varustettuna kiinteällä laskutelineellä. Koneessa oli 840–890 hevosvoiman Bristol Mercury -tähtimoottori.
Tekniset tiedot.
Mitat
Suoritusarvot
Aseistus
Käyttö Suomessa.
Talvisodan sytyttyä Suomi tilasi 17 konetta, joista 12 saapui Suomeen maalis–toukokuussa 1940. Koneet saatiin nopeasti, 60–100 päivässä tilauksesta. Suomen ilmavoimat lensivät koneilla 100–460 tuntia kullakin. Yhtään koneista ei ole säilynyt. Koneen lempinimi Ilmavoimissa oli "Äly-Santeri" tai "Äly".
Ilmailukirjallisuus

Ilmailukirjallisuus on tietokirjallisuuden alalaji, joka käsittelee lentokoneita (lentotekniikka ja esimerkiksi ilmasodan historia) ja lentämistä (esimerkiksi lentokoulutus, kuuluisia lentäjiä). Siihen kuuluu myös romaaneja, joissa lentokone ja lentäminen ovat merkittävässä roolissa, usein kuitenkin sivuroolissa. Tämä on eräs ilmailun, etenkin sen historian, harrastamisen muoto. Suomen Ilmailumuseo järjestää vuosittain Ilmailukirjallisuuspäivän, joka ainoa suurempi alan harrastajien tapaaminen Suomessa.
Vuoden 1968 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1968 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 112 maasta, ja he kilpailivat 172 olympialajissa. Mitalitaulukon ykkönen oli Yhdysvallat.
Blackie Lawless

Blackie Lawless (oikealta nimeltään Steven Edward Duren, s. 4. syyskuuta 1956 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten W.A.S.P.-yhtyeen laulaja-kitaristina, mutta hän on soittanut myös bassoa sekä vaikuttanut yhtyeissä New York Dolls ja Sister, joka oli hänen varhainen yhtyeensä.
Lawless alkoi soittaa kitaraa jo varhain lapsuudessaan. Kahdella ensimmäisellä W.A.S.P.-albumilla Lawless soitti bassoa, mutta miehistönvaihdosten jälkeen ja kolmannesta W.A.S.P.-studioalbumista alkaen hänen pääinstrumenttinsa on ollut kitara. W.A.S.P.-yhtyeen keulahahmona Lawless on saanut negatiivista julkisuutta muun muassa senaattori Al Goren vaimon Tipper Goren johtaman järjestön Parents Music Resource Centerin eli PMRC:n kautta, joka hyökkäsi hänen rohkeita sanoituksiaan vastaan. Lawless vaati Tipper Gorelta julkista anteeksipyyntöä tai vaihtoehtoisesti rahallista korvausta, koska hän katsoi PMRC:n lainanneen väärin hänen sanoituksiaan (kuuluisimpana niistä "Animal (Fuck Like a Beast)").
Lawless yritti luoda soolouraa 1990-luvun alussa, mutta hanke jäi lyhytaikaiseksi ja seuraavatkin levyt julkaistiin W.A.S.P.-yhtyeen nimeä käyttäen.
Lawless oli ehdolla päävihollisen rooliin vuoden 1991 elokuvaan "Terminator 2 – Tuomion päivä". Hänen oli tarkoitus näytellä T-1000-nimistä robottia, mutta hänen pituutensa (193 cm) osoittautui ongelmaksi. Lawless oli pidempi kuin pääosan esittäjä Arnold Schwarzenegger, joten rooli annettiin Robert Patrickille. Elokuvan alkuperäisessä käsikirjoituksessa T-1000 oli helposti ihmismassaan soluttautuvan näköinen, eikä ohjaaja James Cameron halunnut muuttaa elokuvan juonta niin radikaalisti.
Nauru (Tansania)

Nauru on kylä Tansaniassa, Afrikan mantereella. Naurun kylä sijaitsee 15 kilometrin päässä Mosambikin ja Tansanian rajasta. Kylä sijaitsee lähellä Ruvuma-jokea ja Mtwaran kaupunkia.
Hagåtña

Hagåtña (lausutaan: , aiemmin Agana) on Yhdysvalloille kuuluvan Tyynenmeren saaren Guamin pääkaupunki. Siellä asui vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 943 ihmistä. Kylä on pinta-alaltaan eräs Guamin pienimmistä (noin 3 km²), mutta se sijaitsee saarivaltion kaupungistuneimman alueen keskellä.
Nimi ja historia.
Kylän nimi tulee tšamorron kielen sanasta "haga ()", jonka arvioidaan viittavaan perheeseen, joka alkujaan asutti paikan. Espanjalaiset kartanpiirtäjät kirjoittivat kylän nimen joko muodossa "Agadña" tai "Agaña". Kun Guamista tuli osa Yhdysvaltoja, nimen kirjoitusasuksi vakiintui "Agana". Nykyisen kirjoitusasunsa kylä sai vuonna 1998, kun se muutettiin tšamorrankieliseen muotoon.
Ensimmäiset merkit asutuksesta nykyisen Hagåtñan alueella ajoittuvat mahdollisesti jopa 3020 vuoden päähän. Guam liitettiin osaksi Espanjaan 1565, ja vuonna 1668 saapunut lähetyssaarnaaja Diego Luis de San Vitores antoi kylälle uuden nimen: "San Ignacio de Agadña". Hagåtña oli jo tuolloin Guamin tärkein kylä, jonka asukasluku oli noin 1000.
Kylä tuhoutui kokonaan toisessa maailmansodassa ja jälleenrakentamista hidastivat epäselvyydet pienteen maatilkkujen omistajuuden varmentaminen.
Nykyään.
Hagåtñassa ovat edustettuina lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovalta sekä kaupalliset toiminnot (esim. kaupat ja ravintolat). Huolimatta kylän merkittävästä asemasta Guamin pääkaupunkina, Hagåtña on saaren vähäväkisimpiin kuuluva kylä.