tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952

Voimistelu oli Helsingin olympialaisissa 1952 yhdettätoista kertaa kisalajina. Mukana oli 8 lajia miehillä ja 7 naisille. Kaikki lajit käytiin 19.–24. heinäkuuta Messuhallissa, eli nykyisessä Töölön kisahallissa.
Miesten lajeihin osallistui 185 urheilijaa 29 maasta ja naisissa osallistujia oli 134 kaikkiaan 18 maasta. Ensimmäistä kertaa olympialaisiin osallistunut Neuvostoliitto oli voimisteluissa ylivoimainen ja sai viidestätoista kultamitalista kaikkiaan yhdeksän. Voimisteluja aiemmin hallinneet Saksa, Suomi ja Sveitsi joutuivat tyytymään selvästi heikompaan mitalisaaliiseen. Saksa jäi jopa kokonaan kultamitaleitta.
Kilpailutapahtumat.
Miehet.
Pakolliset liikkeet aloittivat voimisteluohjelman. Joukkueet jaettiin neljän maan ryhmiin. Pakollisissa liikkeissä samassa ryhmässä kilpailivat Neuvostoliitto, Sveitsi, Suomi ja Japani, jotka olivat kaikki ensimmäisen vaiheen jälkeen kärkipäässä esitetyssä järjestyksessä. Tämän lisäksi Saksa kiilasi neljänneksi. Jo pakollisten liikkeiden jälkeen Neuvostoliitto oli karkaamassa joukkuekilpailun mestaruuteen.
Vapaaehtoisissa liikkeissä seitsemän parasta maata muodostivat oman kilpailuryhmänsä. Kärkijoukkueiden sijoitukset eivät muuttuneet vapaaehtoisissa liikkeissä, mutta erot kasvoivat. Ainoan joukkuekilpailun parhaiden maiden ulkopuolelle menneen lajivoiton otti ruotsalainen William Thoresson permannolla.
Neuvostoliittolainen Viktor Tšukarin oli Helsingin olympialaisten eniten mitaleita ottanut miesurheilija. Hän voitti neljä kultaa ja kaksi hopeaa. Tšukarin sai seuraa maanmiehistään palkintopallille hevosessa ja renkaissa, joissa Neuvostoliitto otti kolmoisvoiton. Renkaissa kultaa voitti ennen Tšukarinia Hrant Šahinjan.. Sveitsin Hans Eugster voitti nojapuiden ja Jack Günthard rekin mestaruuden.
Naiset.
Neuvostoliitto oli omaa luokkaansa myös naisten voimistelussa. Se johti jo pakollisten liikkeiden jälkeen ja kasvatti vain johtoaan vapaaehtoissa liikkeissä. Unkari oli maan pahin haastaja ja oli myös todella selvä hopeamitalisti joukkuekilpailussa. Kaikki henkilökohtaiset mitalit menivätkin neuvostoliittolais- ja unkarilaisvoimistelijoille. Tšekkoslovakia nousi pronssille vapaaehtoisten liikkeiden jälkeen. Kolmatta sijaa pakollisten liikkeiden jälkeen pitänyt Bulgaria tippui lopputuloksissa viidenneksi.
Neuvostoliiton Marija Gorohovskaja oli kahdeksanottelun voittaja tasaisuutensa ansiosta. Hän oli jokaisella telineellä toiseksi paras kilpailija. Hän voitti kisoista yhteensä seitsemän mitalia: kaksi kultaa ja viisi hopeaa. Määrä on suurempi kuin yhdelläkään naisurheilijalla yksissä olympiakisoista.
Unkarin Ágnes Keleti voitti permannolta ja Margit Korondi nojapuilta kultaa. Puomin kulta meni Neuvostoliiton Nina Botšarovalle ja hypyn kulta saman maan Jekaterina Kalintšukille. Ainoan mitalin, joka meni Neuvostoliiton ja Unkarin ulkopuolelle voitti Ruotsi yhteisvoimistelussa.
Tilastojen lähde:
Alma Hildén

Alma Josefina Hildén (18. joulukuuta 1873 Vehmaa – 5. maaliskuuta 1940 Tyrvää) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Hildénin vanhemmat olivat rovasti Daniel Ezechiel Hildén ja Selma Rislachi. Hän kävi Turussa Heurlinin tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1900. Alma Hildén toimi ruotsin ja saksan kielen opettajana Iisalmen reaali- ja porvarikoulussa 1899–1904 sekä koulun johtajana 1903–1904. Vuosina 1909–1911 hän oli saksan kielen opettajana ja koulunjohtajana Uudenkaupungin yhteiskoulussa, ja myöhemmin hän opetti Haapamäen ja Rovaniemen yhteiskouluissa.
Benito Villegas

Benito Higinio Villegas (11. tammikuuta 1877 – 27. huhtikuuta 1952) oli argentiinalainen shakinpelaaja.
Villegas voitti shakin argentiinanmestaruuden vuonna 1922. Hänen kilpailukautensa keskittyi maailmansotien aikaan.
Pinaki

Pinaki tai Te Kiekie on pieni atolli Tuamotusaarissa Ranskan Polynesiassa. Atolli muodustuu yhdestä noin 1,3 km² kokoisesta saaresta, jonka keskellä on 0,7 km² kokoinen laguuni.
Pinakilla ei ole vakituista asutusta, mutta Nukutavaken asukkaat käyvät välillä atollilla. Nousuveden aikaan Pinakin atollin laguuniin virtaa merivettä saaren matalimman reunan yli.
Ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Pinakin oli englantilainen Samuel Wallis 6. kesäkuuta 1767. Hän oli matkallaan etsimästä uutta eteläistä mannerta. Wallis nimesi atollin "Whitsunday Islandiksi".
Frederick Beechey tutki saarta 1826 ja totesi sen olevan asumaton, joskin siellä oli majoja ja makean veden säilytysastioita.
Alta Dahlgren

Anna (Alta) Dahlgren (15. helmikuuta 1868 Vaasa – 26. tammikuuta 1908 Norja) oli suomenruotsalainen toimittaja ja lastenkirjailija joka käytti nimimerkkejä "Alta" ja "A.D".
Vaasalaiseen kauppiasperheeseen syntynyt Dahlgren aloitti kirjoittamalla sanoma- ja aikakauslehtiin "jutelmia" sekä nuortenkirjojen arvosteluja. Hän toimitti "Sirkka"- ja "Sländan"-nimisiä lastenlehtiä vuodesta 1895 yhdessä Vera Hjeltin kanssa.
Reao

Reao tai Natūpe on atolli Tuamotun itälaidassa Ranskan Polynesiassa. Lähin sitä oleva saari on Pukarua 48 kilometriä koilliseen. Atollin asukasluku oli 351 vuoden 2017 väestönlaskennassa. 
Reao on 24,5 kilometrin pituinen ja leveimmillään 5 kilometrin levyinen. Saari on yhtenäinen kapea rinkula, jonka keskellä on iso sulkeutunut laguuni. Ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Reaon, oli ranskalainen tutkimusmatkailija Louis Isidore Duperrey vuonna 1823. Hän antoi atollille nimen Clermont Tonnerre.
Yhdysvallat teki tutkimusretken saarelle Charles Wilkesin johdolla 13. elokuuta 1839, jolloin se nimettiin Mineravaksi. Saarelle rakennettiin lentokenttä vuonna 1979.
Ralph Porter

Ralph E. "Rep" Porter (s. 1971) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli valmistuttuaan Washingtonin yliopistosta optiomeklarina.
Porter tuli tunnetuksi vuoden 2008 World Series of Pokerissa, jossa hän voitti ensimmäisen rannekkeensa 1 500 dollarin shorthanded no limit hold'em -turnauksesta ja 372 843 dollaria. Vuotta aiemmin Porter oli WSOP:n pääturnauksen 39. ansaiten 237 865 dollaria. Vuoden 2006 WSOP:ssa hän oli 1 500 dollarin limit hold'em shootout -turnauksen neljäs. Vuonna 2011 hän voitti toisen rannekkeensa 2 500 dollarin seven card razz -turnauksessa.
Heinäkuussa 2011 Porterin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,4 miljoonaa dollaria.
Takaroa

Takaroa (myös Taka-roa tai Takapua) on atolli Tuamotussa Ranskan Polynesiassa. Koko atollin pituus on 27,4 km ja leveys 7 km, joskin maa-aluetta on vain kapea ympyrämäinen saarijono. Takaroata lähin saari on Takapoto, joka sijaitsee atollista 10 km lounaaseen. Riuttojen ja saarten takia mereltä käsin ei pääse Takaroan laguuniin.
Takaroa kuuluu Kuningas Yrjön saariin, jossa se muodostaa kunnan Takapoton kanssa. Atollin asukasluku oli 674 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Sen suurin kylä on Teavaroa. 90% saaren asukkaista on mormooneja, joilla on ollut jo sata vuotta kirkkorakennus saarella. Takaroan suuresta laguunista kalastetaan hienoja helmiä. Toinen tärkeä elinkeino on turismi.
Ensimmäiset eurooppalaiset Takaroassa olivat hollantilaiset tutkimusmatkailijat Jacob le Maire ja Willem Schouten 14. huhtikuuta 1616. He antoivat saarelle nimen Sondergrond Island. Myöhemmin saaren nimi on muutettu Takaroaksi, joka on polynesialaisten merenjumalan nimi. Saarelle rakennettiin lentokenttä vuonna 1986.
Ramenskoje

Ramenskoje () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä noin 45 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungin väkiluku on kasvussa ja oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 96 355.
Kaupungin nimi tulee vanhasta venäjän kielen metsänreunaa tarkoittavasta sanasta ramenje (раменье). Paikka mainitaan ensimmäistä kertaa vuodelta 1328 olevassa asiakirjassa. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1926, ja kolme vuotta myöhemmin siitä tuli juuri perustetun Ramenskin piirin hallinnollinen keskus.
Moskovasta kaakkoon johtava päärata kulkee Ramenskojen kautta. Kaupungin rautatie- ja linja-autoasemat sijaitsevat kantakaupungissa aivan vierekkäin. Kaupungista on sujuvat juna- ja linja-autoyhteydet esimerkiksi Moskovaan.
Suuri koe- ja sotilaslentoasema.
Moskovan kautta saapuva Moskvajoki ohittaa kaupungin noin 5 kilometriä keskustan lounaispuolella. Joen ja kaupungin välissä, noin 5 kilometriä keskustan länsipuolella sijaitsee erittäin pitkän kiitotien omaava Ramenskojen lentoasema, joka toimii Gromovin ilmailututkimuslaitoksen koelentokeskuksena ja kahden vuoden välein järjestettävän MAKS-ilmailunäyttelyn tapahtumapaikkana.
Urheilu.
Ramenskojesta on kotoisin jalkapalloseura Saturn, joka edustaa Moskovan aluetta Venäjän valioliigassa. Seura pelaa kotiottelunsa Saturn-stadionilla.
Tunnettuja Ramenskojessa syntyneitä henkilöitä ovat jääkiekkoilija Vladimir Luttšenko ja shakin suurmestari Igor Zaitsev.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Moskovan alueen kaupungit]]
Movša Feigins

Movša Feigins tai "Movsa Feigin" (28. helmikuuta 1908 Väinänlinna, Vitebskin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 11. elokuuta 1950, Buenos Aires, Argentiina) oli latvialainen shakinpelaaja.
Feigins edusti Latviaa viisi kertaa virallisissa shakkiolympialaisissa sekä kerran epävirallisissa olympialaisissa Münchenissä.
Feigins oli syntyperältään juutalainen. Toisen maailmansodan puhjetessa 1939 hän oli turnausmatkalla shakkiolympialaisissa Buenos Airesissa, ja monien muiden pelaajien tavoin päätti jäädä Argentiinaan pysyvästi.
Carlos Guimard

Carlos Enrique Guimard (6. huhtikuuta 1913 – 1998) oli argentiinalainen shakin suurmestari. Hän syntyi Santiago del Esterossa.
Guimard pelasi Argentiinan joukkueessa neljissä shakkiolympialaisissa.
Guimard sai kansainvälisen mestarin arvonimen 1950 ja suurmestarin arvonimen vuonna 1960.
Ulf Gadd

Ulf Gadd (8. kesäkuuta 1943 – 11. kesäkuuta 2008 Bali, Indonesia) oli ruotsalainen balettitanssija ja koreografi. Hän kuului Ruotsin kuninkaalliseen balettiin, ja 1965 hänet nimitettiin solistiksi. Vuonna 1970 hän perusti oman baletin Conny Borgin kanssa. Hänen merkittävimpiä balettejaan on "Ihmeellinen mandariini", jonka ovat ottaneet ohjelmistoonsa muun muassa Berliinin oopperabaletti ja American Ballet Theatre. Göteborgin baletin ensitanssijaksi ja balettimestariksi hänet valittiin 1972, ja sen johtajaksi 1976.
Gadd muutti Balille 1988, opiskeli paikallisen kielen ja ryhtyi hindumunkiksi. Hän palasi Ruotsiin Göteborgin oopperatalon valmistuttua, mutta kolmivuotisen sopimuksen päätyttyä hän palasi jälleen Balille. Senkin jälkeen hän vieraili ajoittain Ruotsissa tekemässä koreografioita. Hän kuoli syöpään Balilla.
Farzad Rouhani

Farzad "Freddy" Rouhani on iranilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1985 tarkoituksenaan opiskella lääketiedettä, mutta päätyikin sen sijaan pokerinpelaajaksi. Hän asuu nykyisin Marylandin Germantownissa.
Rouhani voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa vuonna 2008, jolloin hän oli ykkönen 2 500 dollarin omaha /seven card stud hi-lo -turnauksessa. Voitostaan hän ansaitsi 232 911 dollaria. Rahallisesti tätäkin isompi sijoitus oli vuoden 2006 WSOP:n 2 000 dollarin no limit hold'emin kakkostila. Justin Scottin voittaman turnauksen kakkospalkinto oli 429 065 dollaria.
Kesäkuussa 2008 Rouhanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,0 miljoonaa dollaria.
Wimbledonin tennisturnaus 2008

Vuoden 2008 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 23. kesäkuuta – 6. heinäkuuta. Miesten kaksinpelin puolustava mestari oli Roger Federer, naisten puolestaan Venus Williams. Williams voitti loppuottelussa sisarensa Serena Williamsin saavuttaen viidennen kaksinpelin Wimbledon-voittonsa. Sisarensa kanssa Venus Williams voitti naisten nelinpelin. Myös Federer pääsi kaksinpelissä loppuotteluun, mutta hävisi lähes viisituntisen kamppailun päätteeksi Rafael Nadalille. Tämä oli Federerin ensimmäinen tappio Wimbledonissa ja ylipäätään ruohokentillä sitten vuoden 2002.
Poikien kaksinpelissä suomalainen Henri Kontinen selvitti tiensä loppuotteluun, jossa hän hävisi Grigor Dimitroville erin 5–7, 3–6.
Palkinnot.
Vuonna 2008 All England Club palkitsi pelaajat yhteensä 11 812 000 punnalla.
Tikei

Tikei, (joskus käytetään nimiä Manu, Tikai tai Tiku) on saari Tuamotu-saaristossa Ranskan Polynesiassa. Tikei on poikkeuksellisesti saari, kun muut Tuamotussa sijaitsevat maa-alueet ovat atolleja. Tikei kuuluu Kuningas Yrjön saariin.
Nykyisin Tikei on asumaton, mutta ennen siellä on ollut useita kyliä. Saaren pääkylä oli Tereporepo. Ajoittain naapurisaarien asukkaat käyvät Tikeillä kalastamassa ja ravustamassa.
Ensimmäinen eurooppalainen Tikeillä oli hollinnantilainen Jacob Roggeveen 18. toukokuuta 1722. Hän nimesi saaren Carlshoffiksi. Venäläinen Otto von Kotzebue kävi saarella 1816 nimeten sen Romanzoviksi.
Dneprin vesivoimalaitos

Dneprin vesivoimalaitos () on Ukrainan suurin vesivoimalaitos ja yksi Euroopan suurimmista. Se on Dnepr-jokea hallitsevan kuuden suuren padon ja vesivoimalan muodostaman kaskadin toiseksi alin voimala ja se sijaitsee Zaporižžjan kaupungin kohdalla.
Historia.
Rakennustyöt.
Venäjän keisarikunnassa kaavailtiin voimalaa Dneprille vuonna 1905. Jo 1800-luvulla oli tehty suunnitelmia saada alun perien koskien hallitsema Dneprin alajuoksu liikennöitäväksi koko matkaltaan. 
Vesivoimalan patoa ja voimalaitosta alettiin rakentaa GOELRO-suunnitelman puitteissa, ja se saatiin valmiiksi Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman puitteissa. Voimalaitoksen suunnitteli professori Ivan Aleksandrov, josta tuli myöhemmin valtion(talous)suunnitelmaviraston, Gosplanin, johtaja. Padon suunnittelivat arkkitehdit Viktor Vesnin ja Nikolai Kolli. 
Padon rakentaminen alkoi vuonna 1927 ja sähköntuotanto lokakuussa 1932. Laitoksen teho oli 560 MW; se oli tuolloin Euroopan suurin voimala ja yksi maailman suurimpia. Rakentamista valvoi yhdysvaltalainen eversti H. Cooper. Voimalaitoksen ensimmäiset generaattorit olivat General Electricin valmistamia. 
Teolliset keskukset Zaporižžja, Kryvyi Rih ja Dnepropetrovsk (nyk. Dnipro) kasvoivat voimlaitoksen rakentamisen aikana sen sähkön käyttäjiksi, mm. alumiinin tuotantokeskuksina. Alumiinin tuotanto liittyi tuolloin lähinnä lentokoneteollisuuden tarpeisiin. Hanke oli samanlainen yhdistetty varustelu-, työllisyys- ja kansantaloutta kiihdyttävä investointihanke kuin Yhdysvaltain TVA-voimalat Tennesseessä noin 10 vuotta myöhemmin. 
Toinen maailmansota.
Toisen maailmansodan aikana voimalaitos tuhottiin kahdesti. Neuvostoliiton joukot hävittivät sen peräytyessään vuonna 1941. Saksalainen miehittäjä korjasi voimalan ja puolestaan vaurioitti sitä joutuessaan vetäytymään vuonna 1943. 
Toisen maailmansodan jälkeen.
Neuvostoliittolaiset jälleenrakensivat laitoksen vuosina 1944-1949 ja se alkoi taas tuottaa sähköä 1950. Vuosina 1969-1980 patoon rakennettiin toinen voimalaitos, jonka sähköteho oli 828 MW.
Voimalaitos nykyään.
Nykyinen pato Dneprin poikki heti Hortytsjan saaren yläpuolella on 800 metriä pitkä ja 61 meträ korkea. Padon rakentaminen nosti Dneprin vedenpintaa sen yläpuolella 37 metriä. Tämän jälkeen myös joen entiset koskialueet muuttuivat navigointikelpoisiksi.
Itsenäinen Ukraina yksityisti voimalaitoksen, joka tuottaa nykyisin 3,64 miljardia kWh vuodessa.
Vahitahi

Vahitahi on atolli Tuamotusaaristossa Ranskan Polynesiassa. Lähin saari Vahitahista on Akiaki 41 kilometrin päässä. Vahitahin asukasluku oli 68 vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Vahitahin laguuni on täysin sulkeutunut atollin sisään. Saaren pääkylä on Mohitu. Saarella on ollut lentokenttä vuodesta 1986 lähtien.
Ensimmäinen eurooppalainen Vahitahissa oli ranskalainen Louis Antoine de Bougainville 1768, joka antoi atollille nimen Les Quatre Facardins. James Cook saavutti saman atollin seuraavana vuonna ja nimesi sen puolestaan Laguunisaareksi.
Steve Perry

Steve Perry (syntyjään Stephen Ray Pereira, s. 22. tammikuuta 1949) on yhdysvaltalainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan rockyhtye Journeyn entisenä laulajana. Hän oli Journeyssä vuosina 1978–1987 ja 1995–1998. Steve Perry on äänialaltaan alttoa vastaava kontratenori josta käytetään nimitystä "tenor altino". Perryn erityinen ääni on antanut hänelle nimityksen "The Voice". Suurin vaikutus Perryn laulutapaan on ollut Sam Cookella.
Vairaatea

Vairaatea on pieni atolli Tuamotussa Ranskan Polynesiassa. Vairaatean maa-ala on 3 km² ja sen sisällä on 13 km² kokoinen laguuni. Riutat estävät pääsyn laguunille meriteitse, eikä atollillakaan ole monta rantautumispaikkaa.
Ensimmäinen eurooppalainen Vairaateassa oli espanjalainen tutkimusmatkailija Pedro Fernández de Quirós vuonna 1606. Hän antoi atollille nimen San Miguel Arcángel (suom. "Arkkienkeli Mikael"). Englantilainen Samuel Wallis kävi Vairaateassa vuonna 1767 ja nimesi sen Lord Egmontiksi. Jossain kartoissa atolli on merkitty myös nimellä Industriel.
Vuonna 1989 Vairaatealla asui kahdeksan perhettä atollin pohjoisella saarella Puka Rungassa. Atollin asukasluku oli 50 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Saaren elinkeinot ovat kalastus ja kopran tuotanto.
Gloucesterin herttuan saaret

Gloucesterin herttuan saaret () on Tuamotusaarten alaryhmä Ranskan Polynesiassa. Saariryhmä on Tuamotun eteläosassa hieman erillään muista saarista. Saarten asukasluku on noin 50.
Ryhmä koostuu neljästä atollista, jotka ovat Hereheretue, Anuanuraro, Anuanurunga ja Nukutepipi. Niistä Hereheretue on ainoa, jolla on vakituista asutusta. Kaikki saaret kuuluvat Haon kuntaan.
Ensimmäinen eurooppalainen näillä saarilla oli englantilainen Philipp Carteret vuonna 1767, joka nimesi ne herttua William Henryn mukaan.
Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni

Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni () oli Uudenkaupungin rauhan jälkeen vuonna 1721 perustettu lääni, johon sisältyivät Viipurin ja Savonlinnan läänin sekä Käkisalmen läänin Ruotsin puolelle jääneet osat. Läänin hallintokeskus oli Lappeenranta. 
Turun rauhan jälkeen vuonna 1747 perustettiin Kymenkartanon ja Savon lääni, jonka hallintopaikka oli Loviisa Lappeenrannan jäätyä Venäjän puolelle. Vuonna 1775 Kymenkartanon ja Savon lääni jaettiin kahtia, jolloin eteläosasta muodostettiin Kymenkartanon lääni ja pohjoisosasta Savon ja Karjalan lääni.
Savon ja Karjalan lääni

Savon ja Karjalan lääni (tai "Savo-Karjalan lääni", ) oli vuosina 1775–1831 toiminut Suomen lääni. Läänin perusti Kustaa III vuonna 1775, antaen vähän myöhemmin Kuopiolle uudelleen kaupunkioikeudet ja tehden siitä uuden läänin pääkaupungin. Uusi lääni käsitti entisen Kymenkartanon ja Savon läänin pohjoisosan. Savon ja Karjalan lääniin kuuluivat jokseenkin kokonaan nykyiset Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan maakunnat, sekä tämän lisäksi suuri osa nykyisen Etelä-Savon maakunnan pohjoisosaa. Suomen siirryttyä Ruotsilta Venäjälle ja Vanhan Suomen palattua muun maan yhteyteen, alettiin uumoilla lääniuudistusta, joka toteutui vuonna 1831. Uudistuksessa Savon ja Karjalan läänin eteläosat siirrettiin uuteen Mikkelin lääniin ja jäljelle jääneistä osista muodostettiin Kuopion lääni. 
Maaherrat.
Maaherrat läänin jakoon asti:
Greg Mueller

Greg ”FBT” Mueller on kanadalainen pokeriammattilainen. Mueller oli alun perin jääkiekkoilija, mutta siirtyi pokeriin lopetettuaan kiekkouransa vuonna 1999. Hänet tunnetaan internetissä lempinimellä ”FBT” (”Full-Blown-Tilt”).
Mueller aloitti pokeriuransa limiittikäteispeleissä, joista siirtyi myös turnaus- ja no limit -pelaajaksi. Vuoden 2005 WSOP:ssa hän saavutti neljä rahasijaa (yksi finaalipöytä) ja sijoittui seuraavan vuoden World Poker Tourin World Poker Challengessa neljänneksi. World Series of Pokerissa hän sijoittui toiseksi vuonna 2007 5 000 dollarin mixed hold'em -turnauksessa samoin kuin vuonna 2008 5 000 dollarin no limit hold'em shootout -turnauksessa. 
Kesäkuussa 2008 Muellerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,0 miljoonaa dollaria. Muller edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Marija Gorohovskaja

Marija Kondratjevna Gorohovskaja (; 17. lokakuuta 1921 Jevpatorija, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 22. heinäkuuta 2001 Tel Aviv, Israel) oli neuvostoliittolainen voimistelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti Helsingin olympialaisista seitsemän mitalia, eli enemmän kuin yksikään toinen nainen olympialaisten historiassa.
Toisen maailmansodan aikana Gorohovskaja oli vapaaehtoisena armeijan palveluksessa. Hän työskenteli Natsi-Saksan Leningradin piirityksen aikana Leningradin sairaaloissa.
Gorohovskaja kilpaili "Stroitjel Harkov" -joukkueessa ja voitti ensimmäisen Neuvostoliiton-mestaruutensa vuonna 1948 puomilla. Helsingin olympialaisiin hän tuli kaksinkertaisena maansa mestarina. Neuvostoliittolaiset voimistelijat eivät olleet aiemmin kilpailleet kansainvälisissä kilpailuissa ja Helsingissä maa osallistui ensimmäistä kertaa olympialaisiin.
Neuvostovoimistelijat hallitsivat Helsingin olympiavoimistelua. Gorohovskaja oli naisten kilpailun varmin osanottaja ja voitti hopeaa jokaiselta telineeltä: hypyistä, nojapuilta, puomilta ja permannolta. Hän voitti kultaa suorituksensa ansiosta 8-ottelussa ja samalla Neuvostoliitto voitti kultaa joukkuekisasta sekä hopeaa yhteisvoimistelusta.
Vuonna 1954 Gorohovskaja voitti ainoan maailmanmestaruutensa, kun hän kuului Neuvostoliiton joukkuemestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Henkilökohtaisesti Gorohovskaja sijoittui pronssille permannolla. Neuvostoliiton-mestaruusmitaleita Gorohovskaja voitti urallaan yksitoista kappaletta.
Gorohovskaja lopetti urheilu-uransa vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen. Hän työskenteli uransa jälkeen voimistelutuomarina ja opettajana.
Vuonna 1990 Gorohovskaja muutti Israeliin.
Esivalta

Esivalta on ylätyylinen nimitys, jolla tarkoitetaan julkista (valtio)valtaa ja hallituksen oikeuksia käyttäviä virkamiehiä. Sana viittaa etenkin yksilön velvollisuuteen noudattaa valtion säätämiä lakeja ja muita määräyksiä. 
Luterilaisen kirkon piirissä termiä on käytetty korostamaan vallan jakamista hengelliseen ja maalliseen valtaan. Martti Luther uskonpuhdistuksen yllyttyä myös uskonpuhdistusta kannattaneiden ruhtinaiden vastaiseksi talonpoikaiskapinaksi korosti sitä, että kristillinen kirkko voi olla maallisen vallan, ajankohtaisessa tilanteessa ruhtinasvallan, puolella. Perustelu näkemykselle on haettu Raamatusta, Paavalin roomalaisille osoittaman kirjeen 13. luvun 4. jakeesta, jonka mukaan "Esivalta ei turhaan miekkaa kanna."
Luhovitsy

Luhovitsy () on 29 850 asukkaan (2010) kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Kaupunki on piirikeskus ja osa 58 802 asukkaan Luhovitsyn piiriä. Luhovitsy sijaitsee maanteitse noin 130 kilometriä Moskovasta kaakkoon vievän valtatien (M5) varrella, 10 kilometriä Oka-joesta lounaaseen. Kaupungissa on rautatieasema, joka sijaitsee Moskovasta kaakkoon Rjazaniin johtavan pääradan varrella.
Historia.
Ensimmäinen maininta Luhovitsystä löytyy vuodelta 1594, jolloin se mainitaan Gluhovitši-nimisenä Rjazanin arkkipiispan alaisena. Kaupunki sai rautatien, kun Moskova-Rjazan-rautatie valmistui 1860-luvulla. Kaupunkia kutsuttiin 1920-luvulle Luhovitšiksi, jolloin sen nimeä muutettiin hieman. Luhovitsy sai kaupunkioikeudet vuonna 1957.
Dedinovon linnoitus sijaitsee 11 kilometriä kaupungista koilliseen. Se tunnettiin 1600-luvulla Venäjän jokilaivavalmistuksen keskuksena. Yksi Venäjän ensimmäisistä sota-aluksista, "Orel" valmistettiin siellä vuonna 1669.
Talous.
Kaupunki kasvoi nopeasti 1950-lopulta lähtien, kun MiG-lentokonesuunnittelutoimiston toimitiloja mukaan lukien tehtaita perustettiin sinne. Kaupungin tärkeimpiä teollisuudenaloja sekä työllistäjiä ovat kone-, elintarvike- sekä tekstiiliteollisuus. Kaupungin ympäristössä on myös suuria maanviljelyalueita, ja lisäksi Luhovitsyn alueella on suuria kalkki-, turve- sekä hiekkaesiintymiä.
Argentiinan miesten lentopallomaajoukkue

Argentiinan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Argentiinaa lentopallon kansainvälisissä arvokilpailuissa sekä maaotteluissa.
Historia.
Argentiinan miesten A-maajoukkue osallistui ensi kertaa Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuihin Rio de Janeirossa, Brasiliassa vuonna 1951 ja sijoittui neljänneksi. Yhdeksän vuotta myöhemmin joukkue pelasi ensimmäisissä MM-kilpailuissaan, joissa sijoitus oli yhdestoista; kisapaikkana oli tuolloinkin Rio de Janeiro.
Maajoukkue saavutti historiansa suurimmat menestykset 1980-luvulla, jolloin se saavutti pronssia MM-kilpailuissa 1982 ja olympialaisissa 1988. Vuoden 2000 olympialaisissa joukkue sijoittui neljänneksi sekä vuosina 2004, 2012 ja 2016 viidenneksi. MM-kilpailuissa Argentiina sijoittui kuudenneksi vuosina 1990 ja 2002. Maailmanliigassa se on yltänyt neljänneksi vuonna 2011.
Viimeisimmissä MM-kilpailuissa 2018 Argentiina voitti viiden joukkueen alkulohkossaan kaksi ottelua ja kolmen joukkueen jatkolohkossaan ottelun hallitsevaa maailmanmestaria Puolaa vastaan mutta jäi lopputuloksissa 15. sijalle.
Maailmanrankingissa Argentiinan maajoukkue on tällä hetkellä seitsemännellä sijalla.
Liuskasaari

Liuskasaari () on pieni saari Helsingissä Ullanlinnan kaupunginosassa Merisataman edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pienempi Liuskaluoto, länsipuolella sijaitsee Sirpalesaari ja itäpuolella Uunisaari. Liuskasaari on osa näiden ja kauempana idässä olevien Harakan ja Särkän muodostamaa saariryhmää.
Saaren nimenä on vanhoissa asiakirjoissa ja kartoissa Schifferbergs holmen (1770-luvulla), Skifferholmarne (1800-luvun alkupuolella) ja 1890-luvulta lähtien Skifferholmen. Myös muotoa Bergholmen on käytetty. Suomenkielinen käännösnimi Liuskasaari on tullut käyttöön 1900-luvun alussa.
Saaren palveluja.
Liuskasaarella on sijainnut jo yli sadan vuoden ajan Helsingfors Segelsällskap -pursiseuran (HSS) oma, noin 300 veneen satama sekä vierassatama. HSS:n vuonna 1947 rakennetussa arkkitehti Runar Finnilän suunnittelemassa kerhorakennuksessa sijaitsee myös ravintola HSS Paviljonki. Ravintolasalin koristeena on Michael Schilkinin ja Björn Landströmin lasi-, keramiikka- ja seinämaalauksia.
Liuskaluodolla on lisäksi polttoainemyymälä, jonka yhteydessä toimii terassi-ravintola Skiffer. HSS:n vierasvenesatamassa on lisäksi sauna, septitankin tyhjennyspiste ja pyykinpesu- sekä -kuivaustilat. Viereisellä Uunisaarella on myös ravintola ja lisäksi uimaranta, leikkipuisto ja tilaussaunoja. Uunisaari ja Liuskasaari ovat yhteydessä toisiinsa aallonmurtajan kautta. Liuskasaareen on veneyhteys toukokuun alusta lokakuun loppuun Merisatamanrannasta.
Olympialaiset 1952.
Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa Liuskasaaren edustan merialue toimi yksikköluokan eli finnjollien purjehduskilpailun näyttämönä. Purjehdusreitillä oli pituutta yhteensä 5,4 kilometriä.
Manna (muusikko)

Mariam ”Manna” Jäntti (s. 1977 Pariisi, Ranska) on suomalais-algerialainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on julkaissut neljä soololevyä sekä toiminut solistina Kerkko Koskinen Kollektiivissa. Lisäksi Manna on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänellä on 13 vuotta vanhempi kitaristi-veli Harri Jäntti, joka tunnetaan taiteilijanimellä Rane Raitsikka. Mannan esikoisalbumi "Sister" julkaistiin Suomessa toukokuussa 2007 ja se sijoittui Suomen albumilistalle. Hänen toinen studioalbuminsa, "Songs of Hope and Desire", ilmestyi vuonna 2009. Kolmas albumi, Alain Johannesin tuottama "Shackles", julkaistiin Suomessa 14. syyskuuta 2011. Albumi nousi julkaisupäivänään Suomen virallisen listan numerolle 14. Sen paras sijoitus Suomen albumilistalla oli 14. Manna julkaisi albumin "Blackbird" lokakuussa 2014. Vuonna 2018 Manna julkaisi ensimmäiset suomenkieliset julkaisunsa sooloartistina. Singlet Äiti ja Kai sekin jotain rakkautta on julkaistiin tammikuussa ja toukokuussa 2018.
Varhainen elämä.
Manna on helsinkiläinen muusikko ja laulaja-lauluntekijä, jonka äiti on suomalainen ja isä algerialainen. Manna on harrastanut ja opiskellut laulamista lapsesta asti. Hän on käynyt laulu- ja pianotunneilla musiikkiopistossa sekä suorittanut musiikkiopintoja laulu pääaineenaan. Hän on opiskellut myös musiikkiteatteria.
Ura.
Mannan tyylilaji on varioinut popista alternativeen. Hänen musiikkiaan on verrattu Cat Powerin, Nicon ja PJ Harveyn musiikkiin. Mannan esikoisalbumi "Sister" julkaistiin Suomessa 9. toukokuuta 2007, ja toinen hyviä arvosteluja saanut ja brittiläisessä mediassakin ("Mojo-magazine, The Sunday Times, Q-magazine") albumi "Songs of Hope and Desire" julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Uusin albumi "Shackles" julkaistiin vuonna 2011. Se äänitettiin Los Angelesissa tuottajanaan Alain Johannes. Albumi sisältää muun muassa dueton Mark Laneganin kanssa.
Manna julkaisi albumin "Blackbird" lokakuussa 2014. Se oli arvostelumenestys ja valittiin viikon levyksi monissa medioissa, kuten Radio Helsinki, YleX ja "Helsingin Sanomat".
Manna julkaisi vuonna 2018 ensimmäisen suomenkielisen singlen "Äiti".
Manna laulaa myös Kerkko Koskinen Kollektiivissa.
Yksityiselämä.
Manna on ollut naimisissa HIM-yhtyeen kitaristin Mikko Lindströmin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi.
Alexander Os

Alexander Os (s. 21. tammikuuta 1980 Fauske) on entinen norjalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 2003–2004 vuoteen 2016 asti.
Os debytoi aikuisten arvokilpailuissa Östersundin MM-kilpailuissa 2008 sijoittuen normaalimatkalla 41:nneksi. Sekaviestissä hän hiihti kolmannen osuuden Norjan kahdeksanneksi sijoittuneessa joukkueessa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä neljäs ja nousi takaa-ajokilpailussa pronssille. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti toisen osuuden maailmanmestaruuden voittaneessa Norjan viestijoukkueessa.
Os saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan toinen Lahden sprinttikilpailussa 3. maaliskuuta 2007. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi Pyeongchangin takaa-ajokilpailussa 29. helmikuuta 2008. Kaudella 2008–2009 Os oli toinen Östersundin normaalimatkan kilpailussa sekä toinen ja kolmas Hochfilzenin sprinttikilpailuissa. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui kolmanneksi Pokljukan normaalimatkan kilpailussa.
Os on tilannut aseensa tukin entiseltä suomalaiselta ampumahiihtäjältä Erkki Antilalta.
Aavekaupunki (albumi)

Aavekaupunki on 19. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja suomentanut Heikki Kaukoranta. Suomeksi albumin on tekstannut Riitta-Kaarina Tikkamäki. Albumi ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1965 Ranskassa, Suomessa vuonna 1975.
Juoni.
Lucky Luke löytää tien varrelta kaksi tervassa ja höyhenissä uitettua miestä, jotka esittäytyvät liikemiehiksi nimeltään Denver Miles ja Colorado Bill. Miehet on karkotettu kaupungista uhkapelihuijauksien takia, mutta sitä he eivät Lucky Lukelle myönnä. Porukka jatkaa matkaa kolmisin, kunnes saapuvat hylättyyn Gold Hillin aavekaupunkiin. Miehet painuvat nukkumaan, mutta Lucky Luken nukahdettua Miles ja Bill hiipivät ulos ja yrittävät varastaa Lucky Luken hevoset ja tavarat. Aseen laukaus kuitenkin pelästyttää heidät ja herättää Lucky Luken. Ampujaksi paljastuu järkensä menettänyt vanha kullankaivaja, Powell. Hän häätää Lucky Luken sekä Milesin ja Billin pois kaupungista. 
Aamuun mennessä he saapuvat Bingo Creekin kylään, jossa saavat kuulla Powellin tarinan, kuinka hänelle huijattiin tyhjä kaivos, ja hän edelleen olettaa sen olevan täynnä kultaa. Miles ja Bill innostuvat tarinasta, ja kehittävät juonen, jolla saisivat Powellin kaivoksen halvalla itselleen ja sitten huijaisivat samalla lailla kaivoksen jollekin toiselle niin kuin Powellille tehtiin. Ainoaksi ongelmaksi muodostuu kaivoksen hankinta. Miehet saavat hankittua uhkapelillä hieman rahaa, mutta Powell ei suostu myymään kaivostaan. Miehet yrittävät myös vierittää erilaisia rikoksia Powellin niskaan, jotta saisivat Bingo Creekin asukkaiden vihan kohdistumaan Powelliin. Lucky Luke on kuitenkin Powellin puolella ja pelastaa tämän moneen otteeseen. 
Lopulta Powell kyllästyy kaivokseensa ja ihmisiin, joten päättää myydä kaivoksensa Milesille ja Billille. Miehet tekevät kaupat saluunassa, mutta kauppa lyödään lukkoon vasta parin päivän päästä. Miles panee suunnitelmansa täytäntöön, ja "suolaa" (=lavastaa kultahiekalla kaivoksen rikkaaksi) kaivoksen, sekä kirjoittaa valmiiksi lehteen tulevat artikkelit suuresta kultalöydöstä, jotta saisivat jonkun huijattavan ostamaan kaivoksen. Bill kuitenkin vie artikkelit painoon jo ennen kuin kauppaa on edes lyöty lukkoon. Artikkelien ansiosta aavekaupunkiin ryntää valtava määrä ihmisiä, ja koko kaupunki herää taas eloon. Powell saa myös kuulla uutisesta, joten kauppa peruuntuu ja Powell palaa kaivokseensa.
Myllättyään koko alueen ihmiset ymmärtävät, että alueella ei ole lainkaan kultaa, ja syyttävät siitä Powellia. Lucky Luke nappaa kuitenkin oikeat konnat - Milesin ja Billin - sekä panee nämä tunnustamaan tekonsa. Ihmisten kuultua totuuden uhkaavat he lähteä ja kaupungista uhkaa taas tulla aavekaupunki. Lucky Luke puuttuu kuitenkin asioihin taas, ja saa asukkaat jäämään ja perustamaan suuren maatalouskaupungin ja valmiiksi myllätylle maalle. Miles ja Bill kieritetään tervassa ja höyhenissä ja karkotetaan kaupungista.
Naisten ninjasoturi-kisa

Naisten ninjasoturi () on naisille tarkoitettu esterata. Kilpailu eroaa Ninjasoturi-kilpailusta vain siten, että kaikki kilpailijat ovat naisia ja esterata vatii voiman sijasta nopeutta, ketteryyttä ja tasapainoa. Kisaan osallistuu 100 kilpailijaa jotka kisaavat 2 miljoonan jenin palkinnosta.
Tähdistön jäsenet.
Tähdistöön kuuluvat ne kilpailijat jotka katsojien mielestä todennäköisimmin voittavat kilpailun. Voittajat on lihavoitu.
Tasot.
Naisten ninjasoturi-kilpailussa tasapaino, ketteryys ja nopeus ovat valttia. Mikäli kilpailija koskettaa vettä tai aika loppuu hän putoaa kilpailusta.
Ensimmäinen taso.
Ensimmäisellä tasolla kaikki 100 kilpailijaa saavat vuorollaan yrittää vaikeahkon esteradan läpäisemistä. Aikaraja on 80-105 sekuntia sen pituudesta riippuen. Jatkoon pääsee yleensä 5-8 kilpailijaa. Vaikeita esteitä on muun muassa Tanssikivet, Karusellisilta ja Tynnyrimäki.
Toinen taso.
Toisella tasolla jäljelle jääneet kilpailijat yrittävät läpäistä melko lyhyen, mutta vaikeamman esteradan, jossa vaaditaan hyvää tasapainoa ja nopeutta. Aikaraja 35-210 sekuntia.
Kahdessa ensimmäisessä kisassa oli aikaraja vain kahteen ensimmäiseen esteeseen.
Kolmas taso.
Kolmannelle tasolle päässeet yrittävät läpäistä todella hyvän tasapainon vaativan esteradan. Tason vaikein este, "Dominotie" vaatii niin hyvän tasapainon, että se yleensä pudottaa suurimman osan kolmannelle tasolle päässeistä.
Viidennessä kisassa aikaraja oli vain viimeiseen esteeseen.
Neljäs taso.
Neljännellä tasolla kilpailijan täytyy kiivetä kisapaikan yllä kohoavaan torniin ja painaa summeria ennen kuin aika loppuu. Vain yksi henkilö, Ayako Miyake on läpäissyt neljännen tason ja teki sen kolmasti peräkkäin (Kaksi muuta kilpailijaa teki saman kisassa 8). 1-2. kilpailussa neljättä tasoa ei ollut vaan 3. taso toimi finaalina. Siinä täytyi tasapainotella epävakaata puomia pitkin maaliin. Aikarajaa ei ollut. 4. taso tuli kilpailuun 3. kisassa.
Ninja Killer &amp; Warrior Wipeout.
"Ninja Killer" eli NinjaTappaja tarkoittaa estettä joka pudottaa eniten kilpailijoita.
Suurimmat NinjaTappajat ovat Tanssikivet, Heiluripuomit, Tasapainotynnyri ja Dominotie.
"Warrior Wipeout" eli soturiselätystä tarkoittaa henkilöä joka tekee mahtavimman epäonnistumisen.
Esteet.
Taso 1.
Uudistetussa versiossa kolmas kivi on jousitettu.
Tulokset.
Kisojen tulokset tasolta kaksi eteenpäin.
Ensimmäinen kilpailu.
Esitetty: Joulukuu 22, 2001
Tärkeä Tieto: Kukaan ei läpäissyt tässä kisassa tasoa 2 
Toinen Kilpailu.
Esitetty: Joulukuu 21, 2002
Kolmas Kilpailu.
Esitetty: Syyskuu 24, 2003
Neljäs Kilpailu.
Esitetty: Joulukuu 25, 2004
Viides Kilpailu.
Esitetty: Tammikuu 7, 2006
Kuudes (Kansainvälinen) Kilpailu.
Esitetty: Syyskuu 20, 2006
Seitsemäs Kilpailu.
Esitetty: Syyskuu 5, 2007
Kahdeksas Kilpailu.
Esitetty: Lokakuu 7, 2009
Sister (Mannan albumi)

Sister on suomalais-algerialaisen laulajan, Mannan esikoisalbumi. Se julkaistiin Suomessa 9. toukokuuta 2007. Levyä mukana tekemässä ovat olleet mm. Kalle Gustafsson Jerneholm, Joel Melasniemi, Ville Valo, Mikko Lindström ja Kyösti Salokorpi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Singlet.
"Sing for You" oli ensimmäinen single albumilta. Sen säveltäsi ja sanoitti Joel Melasniemi. Singlen tuotti Mariam Jäntti ja julkaisi Suomen Musiikki. Toisena singlenä julkaistiin "I Gave In", johon kuvattiin myös musiikkivideo.
Ali al-Habsi

Ali Abdullah Harib al-Habsi (, s. 30. syyskuuta 1981 Masqat) on omanilainen jalkapallomaalivahti, joka on vuodesta 2011 lähtien edustanut Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Wigan Athleticia.
Al-Habsi pelasi kolme kautta norjalaisessa Lynissä. Hänen Lyn-uransa päättyi liigan kolmanteen sijaan. Sen jälkeen hän siirtyi Englannin Valioliigaan Bolton Wanderersin joukkueeseen, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjatasolla Wigania vastaan. Kun ykkösvahti Jussi Jääskeläinen loukkasi selkänsä, al-Habsi hyötyi tilaisuudesta ja pelasi ratkaisevia pelejä putoamista vastaan taistelleen Boltonin maalilla.
Al-Habsi on pelannut Omanin jalkapallomaajoukkueessa 91 ottelua kesäkuuhun 2014 mennessä.
Nikon D40

Nikon D40 on Nikonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera. Se julkistettiin 16. marraskuuta 2006. Kamerassa on kuuden megapikselin CCD-kenno, ja sillä pystyy ottamaan enintään 2,5 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 2,5 tuuman näyttö ja se tukee SD- ja SDHC-muistikortteja. Kameran runko painaa ilman akkua 471 grammaa ja akun kanssa 522 grammaa. Kameran sisäisiin muokkausominaisuuksiin kuuluu muun muassa rajaus, värin vaihtaminen ja punasilmäisyyden korjaus.
Kamerasta on julkaistiin vuonna 2009 uudempi malli, Nikon D40x, jossa on kymmenen megapikselin CCD-kenno.
Supermassiivinen musta aukko

Supermassiivinen musta aukko on musta aukko, jonka massaksi arvioidaan 105–109 kertaa Auringon massa. Useimpien galaksien, mukaan lukien Linnunradan, keskuksissa uskotaan olevan supermassiivinen musta aukko. Verrattuna pienempiin mustiin aukkoihin vuorovesivoimat ovat tapahtumahorisontin läheisyydessä huomattavasti heikompia. Koska Schwarzschildin säde on suhteessa massaan, supermassiivisen mustan aukon tiheys saattaa olla hyvin alhainen.
Muodostuminen.
Supermassiiviset mustat aukot ovat voineet syntyä monella eri tavalla. Yksi mahdollisuus on materian hidas kertyminen tavallisen kokoiseen mustaan aukkoon. Toisen teorian mukaan suurista kaasupilvistä muodostuvat relativistiset tähdet, jotka ovat massaltaan satoja tuhansia kertoja Aurinkoa suurempia, saattaisivat romahtaa suoraan mustaksi aukoksi ilman supernovaräjähdystä. Kolmanneksi vaihtoehdoksi tarjotaan alkuräjähdyksen yhteydessä syntyneitä primordiaalisia mustia aukkoja.
Kaasusuihkut aukon navoilla koostuvat varautuneista hiukkasista. Suihkut synnyttävät voimakkaita gammasädepurkauksia ja saattavat häiritä uusien tähtien muodostumista.
Supermassiivisia mustia aukkoja.
Linnunradalla supermassiivisen mustan aukon uskotaan aiheuttavan Sagittarius A*:n radiolähteen.
OJ 287 on supermassiivisen mustan aukon nimi, joka on havaittu erään galaksin ytimessä. Sen massan arvioidaan olevan noin 18 miljardia kertaa Auringon massa. Aukosta ilmoitettiin Yhdysvaltain tähtitieteellisen seuran kokouksessa vuonna 2008.
Galaksin Holmberg 15A keskustassa on musta aukko, jonka massaksi Max Planck-instituutin Kianusch Mehrganin tutkimusryhmä on vuonna 2019 laskenut olevan 40 miljardia Auringon massaa. Tällaisen mustan aukon tapahtumahorisontti ulottuisi Aurinkokunnassamme Pluton radan taakse asti. Massa on arvioitu sitä kiertävien tähtien liikkeistä.
Linnunradan ulkopuolelta on löydetty myös kahden supermassiivisen mustan aukon muodostamia radiolähteitä, jollainen on esimerkiksi 3C 75.
Platt Adams

Platt Adams (23. maaliskuuta 1885 – 27. helmikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa sekä vuoden 1912 kesäolympialaisissa. 
Vuoden 1908 olympialaisissa hän sijoittui sekä kolmiloikkakilpailussa että vauhdittomassa korkeushypyssä viidenneksi. Adams kilpaili myös kiekonheitossa, mutta hänen sijoitustaan ei tiedetä.
Vuonna 1912 hän voitti kultaa vauhdittomasta korkeushypystä tuloksella 163 ja hopeaa vauhdittomasta pituushypystä tuloksella 336. Kolmiloikassa hänen sijoituksensa oli viides, ja korkeushypyssä hän sijoittui sijalle 23.
Masashi Abe

Masashi Abe (; s. 13. elokuuta 1965) on japanilainen entinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän kilpaili 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alkupuolella. Hän voitti 3 × 10 kilometrin joukkuekilpailun vuoden 1994 Lillehammerin kisoissa. Abe voitti hiihdon MM-kilpailuissa kaksi kultaista mitalia (1993 ja 1995) sekä pronssia vuodelta 1991, kaikki joukkuekilpailuista.
Emre Güngör

Fehmi Emre Güngör (s. 1. elokuuta 1984 Istanbul) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Galatasarayta. Güngör on pelipaikaltaan puolustaja. Moni odottaa hänestä uutta Bulent Korkmazia. 
Bakırköysporin kasvatti Güngör aloitti ammattilaisuransa Ankaragücüssa vuonna 2001. Ennen siirtymistään Galatasarayhyn istanbulilainen edusti vielä Türk Telekomsporia. Kaudella 2007/08 Güngör oli voittamassa seuransa kanssa Turkin Superliigan mestaruutta.
Güngör valittiin Turkin joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin.
Oscar-gaala 2002

Oscar-gaala 2002 oli 74. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 2001 parhaille elokuville. Gaala pidettiin 24. maaliskuuta 2002 Kodak-teatterissa Hollywoodissa. Seremonian juontajana toimi näyttelijä Whoopi Goldberg.
Eniten ehdokkuuksia keräsi Peter Jacksonin "", joka oli ehdolla kolmessatoissa kategoriassa. Se lopulta voitti neljä palkintoa. Myös Ron Howardin ohjaama "Kaunis mieli" voitti neljässä kategoriassa.
Ensimmäisen kerran palkintogaalan historiassa sekä Parhaan miespääosan että Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon voitti afroamerikkalainen näyttelijä (Denzel Washington ja Halle Berry).
Ehdokkaat ja voittajat.
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat
Colin Kazim-Richards

Colin Kazim-Richards, tunnetaan myös nimellä Colin Kâzım tai Kâzım Kâzım (s. 26. elokuuta 1986 Leytonstone, Englanti) on turkkilainen jalkapalloilija, joka Englannin ja Turkin lisäksi on pelannut Ranskan, Kreikan, Alankomaiden, Skotlannin, Brasilian ja Meksikon sarjoissa. Pelipaikaltaan Kazim on hyökkääjä mutta pystyy pelaamaan myös laiturina. Sukunimi Kazim-Richards on seurausta viranomaisvirheestä, sillä miehen etunimen oli määrä olla Colin-Kazim ja sukunimen vanhempiensa tapaan Richards.
Kazim-Richards aloitti uransa Englannissa Buryn joukkueessa. Aluksi juniorijoukkueessa pelannut turkkilainen murtautui edustukseen kaudella 2004-05. 19-vuotiaana hän Kazim-Richards siirtyi Brighton &amp; Hove Albioniin 250 000 punnalla. Kazim-Richards ehti pelata seurassa 43 ottelua ja tehdä 6 liigamaalia ennen kuin siirtyi Sheffield Unitediin elokuussa 2006.
15. kesäkuuta 2007 Kazim-Richards siirtyi Turkin liigaan Fenerbahçeen. Kâzım Kâzım teki uransa ensimmäisen mestarien liigan maalinsa, kun hän onnistui puolivälieräottelussa Chelseaa vastaan 2. huhtikuuta 2008.
Tammikuussa 2010 Kazim-Richards siirtyi kuuden kuukauden lainasopimuksella Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Toulouseen. Sopimukseen sisältyi osto-optio. 
Kazim-Richards debytoi Turkin maajoukkueessa 5. kesäkuuta 2007 maalittomaan tasapeliin päättyneessä ottelussa Brasiliaa vastaan. Hänet valittiin Turkin joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa kolme kertaa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kahdesti. Kaikkiaan hän on pelannut 36 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia vuosina 2007–2015.
Giovanni Battista Morgagni

Giovanni Battista Morgagni (25. helmikuuta 1682 Forlì, Italia – 6. joulukuuta 1771 Padova, Italia) oli italialainen anatomi, ja häntä pidetään nykyaikaisen anatomisen patologian isänä.
Morgagni syntyi hyvinvoivaan joskaan ei ylhäiseen perheeseen. Hän opiskeli Bolognassa filosofiaa ja lääketiedettä ja valmistui kolmen vuoden kuluttua, 1701.
Hän työskenteli yhdessä Marcello Malpighin oppilaan Antonio Maria Valsalva kanssa tämän tehdessä tutkimusta korvan anatomiasta ja sairauksista 1704, ja hänestä tuli tämän jälkeen seuraava "demonstrator anatomicus".
1706 Morgagni alkoi julkaista sarjaa "Adversaria anatomica", jonka ansiosta hänestä tuli kuuluisuus koko Euroopassa. Noihin aikoihin hän lähti Bolognasta ja sai viran Padovan yliopistosta, jonne hän jäi loppuiäkseen lääketieteen opettajaksi. Hänen maineikkaita oppilaitaan ovat Antonio Scarpa ja Leopoldo Marco Antonio Caldani.
Merkittävimmän työnsä "De Sedibus et causis morborum per anatomem indagatis" hän julkaisi 80-vuotiaana. Teoksen ansiosta tuli anatomisesta patologiasta tiedettä. Hän ymmärsi ensimmäisenä, miten tärkeää on perustaa diagnoosi, ennuste ja hoito anatomisiin havaintoihin, ja hän osoitti myös miten se tehdään.
Krouvin lava

Krouvin lava on tanssilava Hartolassa. Tanssilava toimii panimoravintola Sahtikrouvin yhteydessä, joka on samalla suomalainen pienpanimo. Krouvi on yksi merkittäviä kaupallisia sahdin valmistajia. Lava on perustettu vuonna 1956.
Lavalla järjestetään tanssi kesäperjantaisin, poikkeuksena juhannusviikko, jolloin tanssi-ilta on lauantai. Tanssilava- ja panimo-ravintolatoiminnan oheen alueella aukeaa vuoden 2009 kesäkuussa Krouvin Camping-alue. Yhdessä tanssipaikan rakennuksista sijaitsee erillinen karaoke-ravintola.
Tanssilava on kokonaisuudessaan lämmintä sisätilaa, ja on kooltaan 580 neliömetriä, minkä lisäksi tähän yhdistettävänä tanssitilana toimii kahdeksankulmion muotoinen rakennuksen osa. Kahdeksankulmion jokaisen sivun pituus on yli seitsemän metriä.
Friedrich Daniel von Recklinghausen

Friedrich Daniel von Recklinghausen (2. joulukuuta 1833 Gütersloh, Westfalen – 26. elokuuta 1910) oli saksalainen patologi, joka harjoitti lääketiedettä Würzburgissa (1866–1872) ja Strassburgissa (1872–1906). Hänen poikansa oli fysiologi Heinrich von Recklinghausen (1867–1942).
Recklinghausen loi termin hemokromatoosi ja esitti ensimmäisenä yhteyden hemokromatoosin ja kudoksiin kerääntyneen raudan välillä. Taudin kuvasi ensimmäisenä Armand Trousseau 1865. Recklinghausen julkaisi havaintonsa nimellä "Hämochromatose, Tageblatt der Naturforschenden Versammlung".
Nicholas Wald

Nicholas John Wald on englantilainen professori. Hän johtaa "Wolfson Institute of Preventive Medicine" -instituuttia "Barts and the London, Queen Mary’s School of Medicine and Dentistry" -yliopistossa. Hänen tutkimusalansa on sikiöiden kehityshäiriöiden estäminen ja havaitseminen.
Uransa aikana Wald on tutkinut muun muassa Downin syndroomaa ja hermostoputken sulkeutumishäiriöitä, kuten spina bifidaa ja anenkefaliaa. Vuonna 1974 hän keksi, että raskaana olevan naisen kohonnut veren alfafetoproteiinin taso on merkki sikiön hermostoputken sulkeutumishäiriöstä, ja että sitä voitaisiin testata verikokeella. Kollegoineen hän löysi vuonna 1988 tavan testata äidin verestä myös sikiön Downin syndrooman. Menetelmää käytetään nykyään laajalti. Hän on myöhemmin kehittänyt lisää Downin syndrooman seulontamenetelmiä.
Ennaltaehkäisevän lääketieteen alalla professori Wald on tehnyt niin ikään merkittäviä löytöjä. Hän havaitsi vuonna 1991 foolihappovajeen olevan merkittävin yksittäinen syy hermostoputken sulkeutumishäiriöiden kehittymiseen. Löydöksen jälkeen näiden spina bifida ja anenkefalia-raskauksien määrä on merkittävästi vähentynyt maissa, joissa ylimääräistä foolihappoa on ryhdytty lisäämään ravintoon.
Viime vuosina Wald on kerännyt paljon tunnustusta työstään. Vuonna 2004 hänet valittiin jäseneksi Royal Societyyn, ja kuningatar Elisabet aateloi hänet ritariksi vuonna 2008.
Senegalinkaija

Senegalinkaija ("Poicephalus senegalus") on afrikankaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji.
Sen levinneisyysaluetta ovat Afrikan lämpimät metsä- ja aroseudut Senegalista Tšadiin. Se on noin 23 cm pitkä. Sukupuolten välillä on vain pieniä ulkoisia eroja: koiraan alaperän höyhenet ovat keltaisia, naaraan keltaisia vihreällä sävytyksellä. Senegalinkaijalla on papukaijoille tyypillinen koukkumainen nokka. Senegalinkaijan väritys on hillityn kirjava: sen pää on harmaa, ruumis ja siivet vihreät. Sillä on keltaoranssi ”esiliina”, joka on alimmillaan alavatsassa ja sivuilla nousee siipien tasolle. ”Essun” väri vaihtelee keltaisesta oranssin kautta lähes punaiseen. Luonnossa senegalinkaija syö pähkinöitä ja hedelmiä.
Lajin vanha suomenkielinen kutsumanimi on senegalinkäkikaija.
Lemmikkinä.
Lemmikkinä senegalinkaija ei ole niin yleinen Suomessa kuin muualla maailmassa. Se on kompaktin kokoinen, ja sillä on luonnetta kuin isommalla papukaijalla. Se ei ole paljoa äänessä, mutta silloin kun se ääntelee, ääni on korvia huumaavan korkea. Senegalinkaijat eivät opi kovin helposti puhumaan, ne oppivat helpommin erilaisia vihellyksiä.
Senegalinkaija voi pesiä häkissä, kuten muutkin "Poicephalus"-lajit. Hautominen kestää noin 28 vuorokautta. Munia on yleensä enintään neljä. Poikasten silmät on kokonaan mustat. Poikaset oppivat lentämään noin yhdeksän viikon ikäisinä.
Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.