Liisa Ihmemaassa (vuoden 1951 elokuva)

Liisa Ihmemaassa () on yhdysvaltalainen, vuonna 1951 valmistunut Disney-piirretty, joka pohjautuu Lewis Carrollin kirjoihin "Liisan seikkailut ihmemaassa" ja "Liisan seikkailut peilimaailmassa".
Juoni.
Tarinan alussa Liisa istuu puistossa kuuntelemassa sisarensa lukemaa historianläksyä. Koska kirjassa ei ole lainkaan kuvia, Liisa tylsistyy pian ja alkaa jutella kissalleen Mirrille; hän alkaa kuvailla omaa mielikuvitusmaailmaansa, jossa ”mikään ei olisi niin kuin se on, ja päinvastoin: kaikki olisi niin kuin se ei ole.” Yhtäkkiä Liisa huomaa suurta taskukelloa kantavan kanin, joka valittaa kovaan ääneen olevansa myöhässä. Liisa seuraa kania koloon, josta hänen seikkailunsa alkaa.
Pudottuaan alas Liisa tulee pienelle ovelle. Nauttimalla tyhjästä ilmestyviä keksejä ja juomaa hän vuoroin kutistuu ja kasvaa, kunnes lopulta ajautuu ovessa olevan avaimenreiän läpi pienen pullon sisälle, kelluen omista kyyneleistään muodostuneessa meressä.
Rantauduttuaan Liisa seuraa kania metsään, jossa hän kohtaa Tittelityyn ja Tittelitomin, identtisen näköiset veljekset, jotka kertovat hänelle tarinan Mursusta ja Nikkarista. Tarinassa Mursu ja Nikkari kävelevät rannalla ja puhuvat omista asioistaan. Sitten Nikkari huomaa katsellessaan rannalta veteen ja huomaa ostereita ja kutsuu toverinsa paikalle. Mursu kahlaa mereen ja houkuttelee osterit pois vedestä ja johdattaa ne Nikkarin rakentamaan kojuun ja osterit ovat ruokalistalla ja osterit eivät sitä aavista. Mursu syö kaikki osterit ja Nikkari suuttui siitä ja rupeaa tarinan lopussa ajamaan tätä takaa vasaransa kanssa. Metsän reunalta Liisa löytää Pekka-kaniksi nimeämänsä kanin talon. Sisällä hän tulee jälleen syöneeksi keksin, joka suurentaa hänet taloakin isommaksi.
Seuratessaan edelleen kania Liisa tapaa laulavia kukkia, "hookaa" polttavan kaalimadon sekä Veijarikissan, joka pystyy muuttumaan osin ja kokonaan näkymättömäksi. Ennen katoamistaan Veijarikissa kertoo hulluihin kyllästymisestään valittavalle Liisalle, että ”melkein kaikki ovat hulluja täällä”.
Seuraavaksi Liisa tulee Hatuntekijän, Jänön ja uneliaan hiiren teekutsuille, joilla juhlitaan syntymättömyyspäiviä — päiviä, jotka eivät ole syntymäpäiviä. Myös Liisalle tarjoillaan teetä muun muassa täysin umpinaisesta kannusta ja puolikkaasta kupista, mutta uusi tarjoilukierros alkaa aina ennen kuin Liisa ennättää maistellakaan edellisellä saamaansa juomaa. Valkoinen kani tulee paikalle ja Hatuntekijä ottaa tältä kellon ja sanoo että kello on kaksi päivää jäljessä, Hatuntekijä ja Jänö yrittävät korjata tämän kelloa, mutta eivät onnistu. Lopulta Hatuntekijä ja Jänö hajottavat koko kellon. Liisa saa moisesta typeryydesta tarpeekseen ja lähtee pois teekutsuilta.
Liisa aikoo lähteä kotiin, mutta huomaa eksyvänsä metsään, joka on täynnä järjettömyyksiä, joihin hän on jo täysin kyllästynyt. Liisan itkiessä paikalle ilmestyy Veijarikissa, joka opastaa hänet Herttakuningattaren puutarhaan. Pelikorttisotilaiden armeijaa komentava Herttakuningatar haastaa Liisan krokettipeliin. Pelin kuluessa Veijarikissa kampittaa kuningattaren, joka kissan muututtua jälleen näkymättömäksi syyttää Liisaa.
Kuninkaan ehdotuksesta järjestetään oikeudenkäynti, jonka todistajiksi kutsutaan Jänö, hiiri ja Hatuntekijä. Todistajat järjestävät kuningattarelle syntymättömyyspäiväjuhlat, ja sitä seuraavan kaaoksen lopuksi kuningatar julistaa Liisan mestattavaksi.
Liisa pakenee ja tulee ovelle, jonka avaimenreiästä hän näkee itsensä nukkumassa puutarhassa. Tarina päättyy hänen sisarensa herätettyä hänet.
Ääninäyttelijät.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Elokuva dubattiin suomeksi ensimmäisen kerran vuonna 1991 videojulkaisua varten. Dubbauksen ohjasi Costi Snellman.