tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Euraasiansiilit

Euraasiansiilit ("Erinaceus") on siilien heimoon kuuluva nisäkässuku. Suvussa on neljä lajia. Kolme lajeista elää Euroopassa ja Aasian länsiosissa. Siilin levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta, Pohjoismaihin, Baltian maihin ja Venäjälle. Lajia "Erinaceus roumanicus" tavataan puolestaan Itä-Euroopassa ja idänsiiliä Anatoliassa ja Levantissa. Amurinsiili elää Itä-Aasiassa Kiinassa, Venäjällä Amurjoen altaassa ja Korean niemimaalla.
Lambahanna järv

Lambahanna järv (myös "Lambasaba järv, Truuta järv") on Valgamaalla Otepään kunnan Koigun ja Truutan kylissä sijaitseva järvi.
Se kuuluu Koorasten kylän järvialueeseen (), johon kuuluu yhteensä 15 järveä.
Maantietoa.
Järvi on 520 metriä pitkä, 115 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Siinä ei ole saaria. Sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja syvimmässä kohdassa, joka sijaitsee järven luoteispäässä, on 10,2 metriä vettä. Matalinta on järven eteläpäässä. Järven lähiympäristö on voimakkaasti soistunutta, mutta ylempänä jokilaakson rinteillä on maasto metsämaata tai niittyä. Noin 140 metrin korkeudella mpy. alkaa peltomaiden alueet. Pohjoispuolella aukeavat Truutan kylän ja etelässä Koigun kylän alueet. Järven rannoilla ei ole asutusta.
Luontoarvoja ja luokittelua.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Aare Mäemets on julkaisussaan "Eesti NSV järved ja nende kaitse" vuodelta 1977 kuvaillut järveä. Hänen mukaansa järven vesi on kirkasta, vedenväri keltainen ja sen näkösyvyys on 1,8 metriä. Järven pohja on pääasiassa mutainen. Järven vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunut. Veden happamuustaso on pH 7,6–7,8 . Kalaston valtalajeja ovat lahna, särki ja hauki. Nykyään luetteloon voidaan lisätä vielä sorva ja ankerias.
Vesistösuhteita.
Lambahanna järv kuuluu Pühäjõen valuma-alueeseen, sillä se on samalla joen läpivirtausjärvi. Voki järvestä tuleva vesi viipyy pääuomassa vain 200 metrin matkalla. Järveen tulee vettä kolmesta jyrkkärinteisestä purosta. Purot ja oja sijaitsevat laakoissa Maieorg, Tondiorg ja itäosaan laskevan ojan laaksossa. Osa järveen tulevasta vedestä tulee rannoilla ja järven pohjassa sijaitsevista lähteistä.. Laskuoja alkaa järven kaakkoispäästä ja se laskee 300 metrin jälkeen Nahajärveen. Järven virtaama on matalanveden aikana 20–62 litraa sekunnissa ja korkeanveden aikana 107–140 litraa sekunnissa. Sen keskivirtaama on 95 litraa sekunnissa .
Pühäjõgi on Võhandu jõen sivujoki. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Good Time

Good Time on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut rikostrilleri, jonka on ohjannut Josh ja Benny Safdie. Sen pääosia esittää Robert Pattinson, Benny Safdie, Buddy Duress, Taliah Lennice Webster, Barkhad Abdi ja Jennifer Jason Leigh.
"Good Time" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 25. toukokuuta 2017, jossa se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai posittivsen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat Pattinsonin roolisuoritusta, ohjausta, tarinaa ja soundtrackiä.
Nonoichi

Nonoichi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Ishikawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kanazawan tasangolla. Koillisessa kaupunki rajautuu Kanazawaan, lounaassa Hakusaniin. Nonoichissa on 53 320 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 13,56 neliökilometriä.
Asutus Nonoichin alueella on vanhaa: sieltä on löydetty muun muassa Okyōzukan arkeologinen kohde. Keskiajalla Nonoichissa sijaitsi Togashi-klaanin residenssi, ja myöhemmin Edo-kaudella se oli yksi Hokuriku-kaidō-tiereitin postiasemista. Maaseutukaupunki Nonoichin kyläkunnasta tehtiin vuonna 1924. Sittemmin se on kasvanut voimakkaasti Kanazawan esikaupunkina ja sinne on sijoittunut elintarvike-, kone-, tekstiili- ja painoteollisuutta. Kaupunkioikeudet Nonoichille myönnettiin vuonna 2011. Aikaisemmin riisin viljely oli tärkeä elinkeino. 
Nonoichin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu entinen Kita-suvun asuintalo, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungissa toimii Ishikawan prefektuurinyliopisto ja Kanazawan teknillinen yliopisto. Nonoichia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja ja Hokuriku-rautateiden Ishikawa-linja.
Legendren symboli

Legendren symboli on lukuteoriassa symboli formula_1, joka kertoo, onko luku formula_2 neliöjäännös modulo formula_3. Toisin sanoen se ilmoittaa, onko olemassa sellainen kokonaisluku "b", että 
formula_4
eli "b"2:stä jää "p":llä jaettaessa sama jakojäännös kuin "a":stä.
Symbolin otti ensimmäisen kerran käyttöön Adrien-Marie Legendre vuonna 1798 yrittäessään todistaa neliönjäännöslausetta. 
Määritelmä: Olkoon formula_3 pariton alkuluku ja formula_2 kokonaisuluku
formula_7
Symbolia voidaan merkitä sekä muodossa formula_1 että formula_9.
Esimerkiksi formula_10, koska esimerkiksi 42 = 16 on kongruentti 1:n kanssa modulo 5 eli sen jakojäännös 5:llä jaettaessa on 1. Sen sijaan formula_11, koska minkään kokonaisluvun neliö ei ole kongruentti 3:n kanssa modulo 5. 
Jos alkuluku "p" on valittu, Legendren symboli formula_10 käsitettynä "a":n funktioksi on jaksollinen, jaksona "p". Arvon 0 symboli saa, kun "a" on tasan jaollinen "p":llä. 
Eulerin kriteerin mukaan formula_13 eli formula_14 ja formula_15 ovat kongruentteja modulo formula_3. 
Jacobin symboli formula_17 on yleistys Legendren symbolista. Se ottaa huomioon myös ne tapaukset joissa alempi luku ei ole alkuluku.
Taulukko symbolin arvoista.
Seuraava taulukko osoittaa Legendren symbolin formula_1 arvot kaikilla kokonaisluvuilla "a" väliltä 1 … 30 ja alkuluvuilla "p", jotka ovat pienempiä kuin 128.
Fatima (nimi)

Fatima on arabiankielinen naisen etunimi. Sen voi tulkita tarkoittavan ’pikkulasta’, ’vieroitettua lasta’ tai ilmausta ’pysyä erossa kielletyistä asioista’. Fatima on leimallisesti islamilainen nimi; islamin perustajalla Muhammedilla oli tämänniminen tytär, jonka sanotaan olleen hänelle erityisen rakas. 
Varsinkin Etelä- ja Keski-Euroopassa Fatima-etunimi on levinnyt myös katolisten kristittyjen käyttöön. Tähän on vaikuttanut kertomus, jonka mukaan Neitsyt Maria olisi ilmestynyt kolmelle lapselle portugalilaisessa Fátiman kylässä vuonna 1917.
Fatimalla on nimipäivä Ruotsissa (28. elokuuta) ja Norjassa (18. helmikuuta).
Nimen kirjoitusasut.
Nimiasu "Fatima" on arabian kirjakielen mukainen. Puhuttuun arabiaan pohjautuvia saman nimen muotoja ovat Fatema ja Fatma. Toisinaan käytetty kirjoitusasu Fatimah perustuu arabiankielisen nimen englannin kielen mukaiseen translitteraatioon, joka poikkeaa suomalaisesta siirtokirjoitusstandardista.
Nimi Suomessa.
Fatima on yksi Suomen yleisimmistä musliminimistä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut virallisena etunimenä 810 henkilöllä. Fatma-nimisiä naisia on tilastoitu alle 248, Fatema-nimisiä alle 112 ja Fatimah-nimisiä alle 95. 
Fatimalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää.
Juuan kunnankirjasto

Juuan kunnankirjasto on Juuan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Rihveliksi nimetty kirjastorakennus on vuodelta 1993.
Juuan kunnankirjasto on mukana Vaara-kirjastojen kirjastokimpassa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös Juuan kirjaston lainaajien käytettävissä.
Kirjaston naapurina on Poikolan koulu (yhtenäiskoulu) ja lähistöllä sijaitsee myös Juuan kunnantalo.
Daniel Lewis Lee

Daniel Lewis Lee (31. tammikuuta 1973 – 14. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja valkoisen ylivallan kannattaja, joka syyllistyi William Frederick Muellerin, Nancy Ann Muellerin, sekä heidän tyttärensä Sarah Elizabeth Powellin murhiin. Lee ja hänen rikoskumppaninsa Chevie Kehoe murhasivat perheen heidän kodissaan Arkansas'ssa 11. tammikuuta 1996.
Liittovaltion viranomaiset pidättivät Leen ja Kehoen 17. kesäkuuta 1997 Utahin Cedar Cityssä. Kehoe tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ja Lee kuolemaan. Lee teloitettiin myrkkyruiskeella 14. heinäkuuta 2020 Terre Hauten vankilassa. Hänestä tuli ensimmäinen Yhdysvaltain liittovaltion hallinnon teloittama vanki 17 vuoteen.
Yukon (Oklahoma)

Yukon on kaupunki Canadianin piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 22 709. Kaupunki sijaitsee Oklahoma Cityn metropolialueella. Shelli Selby toimii Yukonin pormestarina.
Marian Orzechowski

Marian Orzechowski (24. lokakuuta 1931 Radom – 29. kesäkuuta 2020) oli puolalainen poliitikko ja historioitsija. Hän oli Puolan kansantasavallan ulkoministeri marraskuusta 1985 kesäkuuhun 1988. 
Orzechowski valmistui Leningradin valtionyliopistosta historiaa opiskeltuaan vuonna 1955. Hän sai tohtorinarvon vuonna 1961, suoritti habilitaation vuonna 1964 ja pääsi professorin asemaan vuonna 1977. Vuodesta 1955 Orzechowski työskenteli tutkijana ja luennoitsijana Wrocławin yliopistossa, vuosina 1972–1975 sen rehtorina. Hän teki monia julkaisuja modernin Puolan ja poliittisen ajattelun historiasta. Hän sai kunniatohtorin arvon Leningradin valtionyliopistosta.
Orzechowski oli Puolan yhdistyneen työväenpuolueen parlamenttiryhmän johdossa osallistuessaan Puolan pyöreän pöydän neuvotteluihin vuonna 1989.
Lamina 2

Lamina 2 on chileläisen arkkitehdin José Cruz Ovallen suunnittelema puutaideteos. Vuonna 2017 valmistunut teos sijaitsee Lahdessa Satamaraitilla Vesijärven rannalla. Teos on osa Lahden Puuarkkitehtuuripuistoa, jossa on Spirit of Nature -puuarkkitehtuuripalkinnon saajien suunnittelemia kohteita.
Taideteos on rakenteeltaan avoin ja kuutiomainen. Sen kerrotaan yhdistävän "veistoksellisen muodon puun kauneuteen". Teoksen valmistamisessa ja pystyttämisessä tekivät yhteistyötä Lahden ammattikorkeakoulun puutekniikan opiskelijat, koulutuskeskus Salpaus ja Viherpalvelut Hyvönen Oy.
Jacobin symboli

Lukuteoriassa Jacobin symboli formula_1on Legendren symbolista johdettu yleistys. Toisin kuin Legendren symboli, Jacobin symboli ottaa huomioon tapaukset joissa formula_2 ei ole alkuluku. Symbolin esitteli Carl Jacobi vuonna 1846 yksinkertaistamaan laskutoimituksia. 
Jacobin symboli määritellään Legendren symbolin avulla seuraavasti: jokaiselle kokonaisluvulle formula_3 ja parittomalle positiiviselle kokonaisluvulle formula_2
formula_5
missä formula_6 on luvun formula_2 alkukehitelmä ja formula_8 on Legendren symboli.
Veikko Tuominen

Veikko Tuominen -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Tšekinkielinen Wikipedia

Tšekinkielinen Wikipedia on Wikipedian tšekinkielinen versio. Se on perustettu 3. toukokuuta 2002. Tšekinkielisessä Wikipediassa on noin 459 000 (17.7.2020) artikkelia ja se on artikkelimäärältään 27. suurin (17.7.2020).
Tšekinkielistä Wikipediaa muokkasi vuonna 2019 päivittäin keskimäärin 261 rekisteröitynyttä ja 165 rekisteröitymätöntä käyttäjää. Vuonna 2019 tšekinkieliseen Wikipediaan luotiin noin 23 000 uutta artikkelia.
Sonkajärven kirjasto

Sonkajärven kirjasto on Sonkajärvellä Pohjois-Savossa toimiva kunnallinen kirjasto. Se palvelee asiakkaitaan erityisesti pääkirjaston ja sivukirjaston (Sukevan lähikirjasto) toimintojen ja Rutakko-kirjastoverkon verkkokirjaston välityksellä. 
Sonkajärven pääkirjaston rakennus (1993) on arkkitehti Saara Juolan suunnittelema.
Agano

Agano () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Niigatan tasangolla. Aganojoki virtaa kaupungin etelä- ja länsirajalla. Idässä sen alue nousee Gozuvuorille noin 1 000 metrin korkeudelle merenpinnasta. Aganossa on 41 589 asukasta (heinäkuussa 2020), ja sen pinta-ala on 192,74 neliökilometriä.
Agano on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Suibaran ja Yasudan maaseutukaupungit sekä Kyōgasen ja Sasakamin kyläkunnat. Nimensä kaupunki otti Aganojoelta. Merkittävimmät keskukset ovat Yasuda ja Suibara, joka toimi vuodesta 1746 lähtien paikallisena hallintokeskuksena ("Suibara daikansho"), Meiji-kauden alussa myös lyhyen aikaa prefektuurin pääkaupunkina. Agano on riisinviljelyaluetta, mutta siellä tuotetaan myös maitoa ja koristekukkia. Lisäksi kaupunkiin on sijoittunut elintarvike-, tietotekniikka-, keramiikka- ja huonekaluteollisuutta.
Aganon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Hyōjärvi, joka tunnetaan tuhansien joutsenten levähdyspaikkana. Gozuvuoren juurella toimii kolme kuumaa lähdettä: Deyu-onsen, Imaita-onsen ja Murasugi-onsen. 
Aganoa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja.
Väestönkehitys.
Aganon väkiluku on ollut laskussa ainakin vuodesta 1995 lähtien.
Myzia

Myzia on leppäpirkkojen (Coccinellidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti neljä lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa on tavattu yleisenä ja vakiintuneena yksi "Myzia"-suvun laji, soikopisarpirkko. Suvun lajeja esiintyy lähinnä Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Sonkajärven kotiseutumuseo

Sonkajärven kotiseutumuseo tai Sonkajärven kotiseututalo on Sonkajärvellä Pohjois-Savossa sijaitseva paikallismuseo. Sen omistaa Sonkajärven kunta.
Samalla tontilla kotiseututalon kanssa sijaitsee professori Osmo Hännisen kokoelman pohjalta alkunsa saanut Kansainvälinen pullomuseo.
Hövelö

Hövelö on Suomen kansallisrunoilija Eino Leinon synnyinkoti. Myös Elias Lönnrot asui Hövelön torpassa vuosina 1834–1835 kootessaan Vanhaa Kalevalaa. Rakennus sijaitsee Kajaanin Paltaniemellä. Nimensä talo on saanut paikastaan Hövelönlahden rannalla, Paltajärven suulla.
Hövelö oli rakennettu torpaksi 1800-luvun alkupuolella. Eino Leinon perhe muutti torppaan vuonna 1859, jonka jälkeen perheen isä alkoi rakentaa torpasta kasvavalle perheelle taloa. Torppaosuuteen jäi keittiö, ruokahuone ja perheen äidin huone. Taloa kunnostettiin vielä 1870-luvulla.
Perheen seitsemälle veljekselle rakennettiin pihapiiriin niin sanottu poikien talo, joka on vieläkin Hövelön pihapiirissä. Uimalaituri ja -koppi rakennettiin Eino Leinon syntymän aikoihin 1870-luvun lopulla. Lisäksi rantaan rakennettiin kaksiosainen navetta ja sen viereen laivalaituri. Perheen isän kuoleman aikoihin pihapiiriin rakennettiin uudelleen väentupa, joka on vieläkin paikallaan.
Leppävirran kirjasto

Leppävirran kirjasto on Leppävirran kirkonkylällä Pohjois-Savossa toimiva kunnankirjasto. Kirkonkylän kirjaston ohella kirjastopalveluja tarjotaan kirjastoauton ja verkkokirjaston kautta.
Keltatiilisen kirjastorakennuksen suunnitteli arkkitehti Touko Saari, ja se valmistui 1980. Rakennus peruskorjattiin vuosina 
2013–2014.
Rohm

Rohm on Japanilainen puolijohdevalmistaja.
Yhtiö valmistaa mikropiirejä ja muita elektroniikkakomponentteja.
Historia.
Yhtiö on perustettu vuonna 1958 ja sen päämaja sijaitsee Kiotossa.
Yhtiö oli aluksi pienten elektronisten komponenttien valmistaja, mutta laajensi vuonna 1967 transistorien ja diodien valmistukseen. Vuonna 1969 yhtiö laajensi mikropiirien ja muiden puolijohteiden valmistukseen.
Yhtiö osti Oki Electricin puolijohdeosaston Oki Semiconductorin vuonna 2008.
Adalet Ağaoğlu

Adalet Ağaoğlu (23. lokakuuta 1929 Nallıhan – 14. heinäkuuta 2020) oli turkkilainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti.
Elämä ja ura.
Ağaoğlu kasvoi nelilapsisen perheen toisena lapsena ja ainoana tyttärenä. Hänen isänsä oli vaatekauppias Hafiz Mustafa Sümer. Hänen veljiään olivat näytelmäkirjailija Cazip Sümer, näyttelijä Güner Sümer ja liikemies Ayhan Sümer. Ağaoğlu muutti perheineen Ankaraan vuonna 1938 ja aloitti uransa 1940-luvun loppupuolella kirjoittamalla lehtiin näytelmäarvioita sekä runoja. Hän opiskeli ranskan kieltä ja ranskankielistä kirjallisuutta Ankaran yliopistossa, josta valmistui vuonna 1950. Vuosina 1951–1970 hän työskenteli Turkin radio- ja televisioyhtiössä (TRT) Ankarassa. Ağaoğlu matkusti vuonna 1953 Pariisiin, jossa perehtyi teatteritaiteeseen. Ankarassa hän oli mukana perustamassa kaupungin ensimmäistä yksityistä teatteria. 
Keskityttyään varhaisella urallaan näytelmäkirjallisuuteen Ağaoğlu luopui sen laatimisesta 1970-luvun alussa. Vuonna 1973 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa ("Ölmeye yatmak"), jonka pohjalta muodostui trilogia kahden jatko-osan myötä (1979, 1989). Kirjailijan toinen romaani oli "Fikrimin İnce Gülü" (1976), joka vedettiin neljännen painoksen jälkeen myynnistä, kun kirjasta nostettiin syyte asevoimien halventamisesta. Ağaoğlu vapautettiin syytteistä kaksivuotisen oikeudenkäynnin jälkeen. "Fikrimin İnce Gülü" muodosti myös pohjan jatko-osaan ("Bir Düğün Gecesi"). Kirjailijan muuhun tuotantoon kuuluu novelleja. Vuonna 1991 Ağaoğlu palasi näytelmäkirjallisuuden pariin teoksella "Çok Uzak Fazla Yakı".
Ağaoğlu oli vuodesta 1954 naimisissa insinööri Halim Ağaoğlun kanssa ja asui Istanbulissa vuodesta 1983.
Vuonna 1986 Ağaoğlu oli perustamassa İnsan Hakları Derneği -ihmisoikeusjärjestöä, josta hän kuitenkin erosi heinäkuussa 2005 koettuaan sen liian yksipuolisesti PKK-myönteiseksi. Vuonna 2010 hän lahjoitti henkilökohtaisen arkistonsa Boğaziçi-yliopistolle. Ağaoğlu syventyi sosiaalisiin ongelmiin ja niiden yksilöllisiin vaikutuksiin myös kirjoituksissaan. Vuonna 2012 "Hürriyetin" haastattelussa hän kommentoi kurdien tilannetta, jonka parantamiseen näki keinona olevan etnisyyteen kantaa ottavan perustuslain hylkäämisen. Hän myös nimesi Turkin pääasialliseksi ongelmaksi jatkuvan pyrkimyksen yksinvaltaisuuteen, jota edusti myös Mustafa Kemal Atatürk. Sekulaarina valtiona Ağaoğlu ei Turkkia ollut kertomansa mukaan koskaan pitänyt, mitä hän perusteli sillä, että Diyanet-uskontoviraston palkat maksoi valtio.
Ağaoğlu sai uransa aikana monia palkintoja kuten Kulttuurin ja taiteiden presidentillisen suurpalkinnon vuonna 1995. Hän sai kunniatohtorin arvot Eskişehirin Anadolu-yliopistosta, Boğaziçi-yliopistosta ja Ohion osavaltionyliopistosta.
Vuonna 1996 Ağaoğlu loukkaantui vakavasti auto-onnettomuudessa, jonka seurauksena sai aivoverenvuodon. Hän jäi leskeksi vuonna 2018 ja kuoli heinäkuussa 2020 monielinvaurioon oltuaan kolmen päivän ajan tehohoidossa.
Haukivuoren kirjasto

Haukivuoren kirjasto on Mikkelin Haukivuoren pitäjän keskustassa (Asemankylä) toimiva yleinen kirjasto. Se on vuodesta 2005 lähtien ollut osa Mikkelin seutukirjastoa. Mikkelin seutukirjaston osana se on myös osa Lumme-kirjastoja. Tämän kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa.
Haukivuoren ensimmäinen kirjasto perustettiin vuonna 1852. Nykyinen Haukivuoren kirjaston ja asioimispisteen yhteinen rakennus on vuodelta 1987.
Rekola (Kouvola)

Rekola on asuinalue ja pienalue Kouvolassa, Kankaron kaupunginosassa sekä tilastoalueella. Se sijaitsee Kouvolan keskustaajaman lounaisosassa, Eskolanmäen länsipuolella lähellä Kymijokea. Rekola rajautuu etelässä Alakylän peltoalueeseen, idässä Kymenlaaksontiehen, pohjoisessa Töröstinmäkeen sekä Kestikujaan ja lännessä Vatajanpuiston asuinalueeseen. Rekolassa sijaitsee muun muassa Attendon Kankaron hoivakoti, Jehovan todistajien valtakunnansali, Kouvolankylän VPK-talo ja pienehkö Alakyläntien teollisuusalue. Rekolan asutus koostuu pääosin pientaloista ja rivitaloista. Myös Kuusankoskella sijaitsee Rekola -niminen asuinalue.
IBM 801

IBM 801 oli IBM:n kehittämä kokeellinen minitietokone, joka käytti RISC-arkkitehtuuria. Tietokone johti IBM ROMP -suorittimen kehitykseen, jota käytettiin IBM RT PC -tietokoneessa vuonna 1986. Termit RISC ja CISC yleistyvät myöhemmin. ROMP-suorittimen jälkeen IBM aloitti Power-arkkitehtuurin kehittämisen, joka perustui osittain 801-projektiin.
John Cocke ja hänen ryhmänsä IBM:llä pienensivät käskykannan kokoa poistaen harvoin käytettyjä käskyjä. Tavoitteena oli tietokone, jossa olisi yksinkertainen arkkitehtuuri ja joukko yksinkertaisia käskyjä, jotka voitaisiin suorittaa yhdessä kellojaksossa. Yksinkertaistamisen tavoitteena oli tehdä tietokoneesta huomattavasti tehokkaampi kuin monimutkaisia ratkaisuja käyttävät. Koska jokainen käsky vei saman verran aikaa liukuhihnan käyttö tuli mahdolliseksi, jolloin useampaa käskyä voitiin suorittaa samaan aikaan parantaen suorituskykyä.
Samaan aikaan IBM:n kehityksen aikana kaksi muuta ryhmää työskenteli pienennetyn käskykannan parissa: toinen Berkeleyssä ja toinen Stanfordissa.
Rekola (täsmennyssivu)

Rekola tarkoittaa seuraavia asioita:
John Lewis (ihmisoikeustaistelija)

John Lewis (1940 – 17. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen ihmisoikeustaistelija. Hän kuului merkittävimpiin 1960-luvun yhdysvaltalaisen kansalaisoikeusliikkeen johtohenkilöihin. Hän oli edustajainhuoneen jäsen vuodesta 1986.
Lewis kuoli haimasyöpään 80-vuotiaana.
John Lewisin mukaan on nimetty Yhdysvaltain laivaston säiliölaiva USNS John Lewis (T-AO-205).
Kim Un-hyang

Kim Un-hyang on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Paul Metz

Paul Metz (17. marraskuuta 1892 Kööpenhamina – 8. syyskuuta 1975 Gentofte) oli tanskalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 kaksi ottelua Tanskan joukkueessa, joka voitti turnauksessa hopeaa.
Kaisa Peräaho

Kaisa Peräaho (s. 5. marraskuuta 2001 Muurame) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Lapuan Virkiää.
Ura.
Peräaho on Lapuan Virkiän oma kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä vain 16-vuotiaana 13. elokuuta 2017 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Peräaho löi ensimmäisen juoksunsa toisessa Superpesis-ottelussaan 5. kesäkuuta 2018 vieraissa Hyvinkään Tahkoa vastaan. Ensimmäisen juoksunsa Peräaho toi ensimmäisessä pudotuspeliottelussaan 25. elokuuta 2018 vieraissa Kirittäriä vastaan. Peräaho löi ensimmäisen kunnarinsa 22. toukokuuta 2019 vieraissa Kirittäriä vastaan. Peräaho valittiin vuoden 2022 Itä-Länsi-otteluun. Peräaho valittiin Itä-Länsi-otteluun myös vuonna 2023. ja 2024.
Muuta.
Peräaho valmistui ylioppilaaksi Lapuan lukiosta syksyllä 2020.
Nantesin katedraali

Nantesin katedraali eli Pyhän Pietarin ja Paavalin katedraali, ("Cathédrale Saint-Pierre-et-Saint-Paul") on Ranskassa Nantesissa sijaitseva keskiaikainen roomalaiskatolinen kirkko. Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1434 ja valmistui 1891. Katedraalin pääurut tuhoutuivat vuoden 2020 tulipalossa.
Historia.
Nantesin katedraalin rakennustyöt alkoivat vuonna 1434. Paikalla oli sitä ennen ollut kolme kirkkorakennusta, joista on jotain jäännöksiä Nantesin Dobrée-museossa. Gotiikkaa edustava julkisivu valmistui 1400-luvun loppuun mennessä, ja tornien rakentaminen aloitettiin vuonna 1508. Suurin osa lasimaalatuista ikkunoista valmistuivat vuosina 1500–1516.
Katedraalin viimeinen rakennusvaihe oli vuosina 1840–1891, jolloin sen rakentamista valvoi kaupunginarkkitehti Saint-Félix Seheult. Sen aikana valmistuivat pohjoinen poikkilaiva ja kuori. Sen jälkeen kirkkoon ei ole tehty merkittäviä muutoksia, mutta sitä on kuitenkin restauroitu muutamia kertoja sen kärsimien vaurioiden takia. Katedraali kärsi pahoin toisen maailmansodan pommituksissa, ja vuonna 1972 katto tuhoutui tulipalossa. Vuoden 2020 tulipalossa puolestaan kirkon pääurut tuhoutuivat. Palo saatiin rajatuksi, ja sitä epäillään tuhopoltoksi. Jo aiemmin kuulusteltu vapaaehtoistyöntekijä on tunnustanut sytyttäneensä palon.
Steen Due

Steen Due (27. helmikuuta 1898 – 26. toukokuuta 1974) oli tanskalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 kolme ottelua Tanskan joukkueessa, joka voitti turnauksessa hopeaa. Due teki turnauksessa yhden maalin Ranskaa vastaan.
Thunder Force AC

Thunder Force AC on Technosoftin vuonna 1990 kehittämä ja julkaisema kolikkopeli. Peli on sivusuuntaan liikkuva räiskintäpeli. Pelistä tehtiin versio myös SNES:lle nimellä Thunder Spirits.
Juoni.
Peli sijoittuu sata vuotta ensimmäisen Thunder Forcen jälkeen. Huolimatta voitosta Galaxy Federation ei ole onnistunut uudestaan voittamaan ORN Empirea. ORN Empire on asentanut naamioitumislaitteita viidelle planeetalle heidän alueelleen. Kätkeäkseen heidän tukikohtansa. ORN rakentaa kauko-ohjattavan puolustusjärjestelmän suojelakseen itseään, joka tehoaa suuriin aluksiin.
Gosen

Gosen () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Niigatan tasangolla Aganojoen vasemmalla rannalla. Aganon sivujoki Hayade virtaa kaupungin läpi. Etelässä sen alue nousee Echigovuorille. Gosenissa on 49 250 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 351,91 neliökilometriä.
Gosen kehittyi Edo-kaudella korkealaatuisen, nimellä "Gosen-hira" tunnetun hakamakankaan ("hakamaji") tuotantopaikkana. Meiji-restauraation jälkeen sinne syntyi muutakin tekstiiliteollisuutta, toisen maailmansodan päätyttyä etenkin neuleiden tuotantoa. Kaupunkiin on sijoittunut myös elintarvike-, puutuote- ja kemianteollisuutta. Eräs perinteinen elinkeino on koikarppien kasvatus. Maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja koristekukkia, kuten pensaspioneja. Alue tunnetaan voimakkaasta föhntuulestaan, joka on aiheuttanut ajoittain suurpaloja, kuten vuosina 1906 ja 1945. Kaupunkioikeudet Gosenin maaseutukaupungille myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen liitettiin Muramatsun maaseutukaupunki.
Gosenin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Jikō-jin buddhalainen temppeli ja Muramatsun puisto, joka tunnetaan kirsikankukistaan. Kaupungissa toimii Sakihana-onsenin kuuma lähde. Gosenia palvelee JR Higashi-Nihonin Ban’etsu-länsilinja.
Melvi Marin

Melvi Marin on bolivialainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa EM-pronssia. Marin voitti mitalikamppailussa Monika Thiemin.
Antoni Malczewski

Antoni Malczewski (1793 – 1826 Varsova, Puola) oli puolalainen runoilija. Hän astui 1811 Puolan armeijan palvelukseen, oleskeli 1816–1820 ulkomailla, varsinkin Italiassa, jossa tutustui Byroniin, asettui sen jälkeen Volyniaan maanviljelijäksi ja siirtyi sieltä Varsovaan, jossa onnettoman rakkauden ja kurjuuden murtamana kuoli.
Malczewski kuului Puolan romantikkoihin ja sai voimakkaita vaikutteita Byronilta. Hänen maineensa perustuu kauniiseen runokertomukseen "Marja, powieść ukraińska" ('Maria, ukrainalainen kertomus', 1825), joka sai tunnustusta vasta tekijänsä kuoleman jälkeen.
François de Malherbe

François de Malherbe (1555 Caen – 1628) oli ranskalainen runoilija. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Caenissa sekä Baselissa ja Heidelbergissä lakitiedettä, asettui sitten Aixiin Ranskan suurpriorin sihteeriksi ja saavutti tämän kuoltua runoillaan Henrik IV:n suosion. Hän pääsi vuonna 1605 hoviin ja sai runsaan palkan.
Malherbe vaikutti ranskan kieleen siten, että kun hän Angoulêmen herttuan sihteerinä sai pääsyn hoviin, hän pääsi vaikuttamaan ranskankieliseen runouteen varsin merkittävästi. Hän esitti ranskan kielen runoudelle vaatimuksia poistamalla latinan- ja italiankieliset sanat sekä murteellisuudet pääsi jopa ranskankielisen runouden esikuvaksi.
Malherben runot ovat kauttaaltaan lyyrisiä. Ne ovat pirteitä ja säntillisiä mutta hieman kylmiä. Häntä pidetään kuitenkin ranskalaisen runouden uudistajana, ja hänen vaikutuksensa on ollut suuri. Malherben pääansio on se, että hän saattoi runouden yksinkertaisemmaksi, rationaalimmaksi, joten hänestä tuli suurten ranskalaisten klassillisten kirjailijoiden esikuva.
Ryssön linnoitus

Ryssön linnoitus on venäläisten Ryssön saarelle Pernajaan, nykyiseen Loviisaan, Isonvihan aikana vuonna 1713 rakentama linnoitus.
Isonvihan aikana, keväällä 1713 venäläiset nousivat maihin Pernajanlahdella silloiselle Risön saarelle, ruotsalaisten Kymijoen puolustuslinjan selustaan. Saareen venäläiset rakensivat nopeasti linnoituksen tukikohdaksi tulevia operaatioitaan varten. Tämän venäläisten rakentaman linnoituksen mukaan saari sai nykyisen nimensä Ryssö.
Rakennuspaikan valintaan vaikuttivat useat strategiset syyt. Saarelle oli hankalampaa hyökätä mantereelta. Pernajanlahti on pitkä, kapea ja matala, joten venäläisten käyttämät kaleerit pääsivät sinne, mutta ruotsalaisten käyttämät purjealukset eivät. Pernajanlahti ulottuu syvälle sisämaahan, ja sieltä käsin oli helppoa katkaista Turun ja Viipurin välillä kulkenut maantie, Suuri Rantatie. Lisäksi paikkaan oli helppo toimittaa elintarvikkeita ja muuta tavaraa idästä käsin. 
Saaren rannoille rakennettiin valleja ja mantereen puolelle ponttonisilta. Linnoituksen ympärysmitta on noin 600 metriä, ja se muodostuu kulmikkaista maavalleista muodostaen tähtilinnoituksen. Tarvitsemansa rakennukset venäläiset purkivat lähialueilta ja siirsivät linnoituksen sisään. 
Linnoituksen kokonaisvahvuus oli enimmillään 18000 miestä kuukauden ajan. Linnoituksen valmistuttua paikalle jätettiin varusväeksi 7000 miestä. Ei tarkalleen tiedetä, milloin venäläiset jättivät linnoituksen, mutta sen on täytynyt tapahtua viimeistään Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1721. Vuodelta 1767 peräisin olevaan karttaan on merkitty Ryssölle johtava silta sekä sillan vierellä oleva aita.
Nykyisin Ryssön saari on kasvanut kiinni mantereeseen ja linnoituksen alue on metsittynyt. Ryssön pohjoisosan ojituksessa on ilmeisesti käytetty paikoitellen hyväksi linnoituksen vallien edustalla olleita vallihautoja. Ryssön eteläsivun rakenteet ovat vaurioituneet pahoin metsänraivauksen ja suurjännitejohdon rakentamisen yhteydessä. Voimalinjan rakennustöissä syntyneitä maakasoja on vaikea erottaa linnoituksen valleista.
Noin 800 metriä lounaaseen Ryssön linnoituksesta on useita ryssänuuneja ja mahdollisia majanpohjia. Alueella on isoja kivenlohkareita, joiden vierelle on kylmämuurattu harmaakivistä ns. kiviuuneja. Ryssänuunit ovat aikojen saatossa hajonneet niin, että niistä on jäljellä vain kiviröykkiöitä, mutta  joistakin uuneista erottuvat edelleen suuaukkoa reunustaneet kivet.
Mariela Zárate

Mariela Esthela Zárate Hermosilla (s. 24. maaliskuuta 1986) on bolivialainen karateka. Hän on kaksinkertainen Yhdysvaltain kevytsarjan mestari.
Nuoruus.
Zárate syntyi neljäntenä yhdeksänlapsiseen perheeseen Miguel Zárate Ramírezille ja Rufina Hermosilla Copalle Boliviassa. Hän alkoi harjoittelemaan karatea 13-vuotiaana pyydettyään isäänsä maksamaan hänelle kahden kuukauden harjoittelun verran. Isänsä lupasi kuitenkin tyttärensä saada harjoittelevan kolme kuukautta, jonka aikana Zárate innostui lajista entisestään.
Kilpaura.
Zárate saavutti ensi kerran menestystä 18-vuotiaana edettyään Bolivian mestaruuskisoissa loppuotteluun. Hän voitti kokeneemman vastustajansa tuomariäänin. Zárate sai wazarin (puolipisteen) reiteen kohdistuneesta merkittävästä alapotkusta.
2013–2015 Zárate muutti Yhdysvaltoihin harjoittelemaan karatea. Tuona aikana hän muun muassa sijoittui neljänneksi vuoden 2013 All American Openin kevytsarjassa hävittyään pronssiottelun maanaiselleen Rosario Barrios Valdalle. Seuraavana vuonna 2014 hän saavutti Yhdysvaltain mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Caroline Nadeaun. 2015 Zárate sen sijaan saavutti tammikuussa pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa.
2017 Zárate saavutti All American Open mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Aya Inouen. Hänet palkittiin myös turnauksessa parhaasta taisteluhengestä.
2018 Zárate saavutti pronssia All American Openin kevytsarjassa voitettuaan mitalikamppailussa Euroopan-mestarin Ludivine Vedapodagomin.
2019 kesäkuussa Zárate saavutti pronssia All American Openin kevytsarjassa.
Laura Beatrice Mancini

Laura Beatrice Mancini (1823–1869) oli italialainen runoilija. Hän sepitti muun muassa murhenäytelmän "Ines" (1845), runoelman "Colombo al convento della Rabida" (1846), runokokoelman "Poesie varie" (1848) sekä vuoden 1860 jälkeen useita kantaatteja ja lauluja isänmaallisiin juhlatilaisuuksiin. Kokoelma Mancinin lyriikkaa julkaistiin 1874 nimellä "Patria ed amore".
Vladimir Obuhov

Vladimir Nikolajevitš Obuhov (, 21. elokuuta 1935 Moskova, Venäjän SFNT – heinäkuu 2020) oli neuvostoliittolainen, myöhemmin venäläinen koripallovalmentaja. Hän valmensi Neuvostoliiton miesten maajoukkueen MM-hopealle vuonna 1986 ja Euroopan mestariksi vuonna 1985.
Elämä ja urheilu-ura.
21. elokuuta 1935 Moskovassa syntynyt Obuhov valmensi Neuvostoliiton miesten maajoukkuetta, joka hän valmennusaikanaan 1985–1986 saavutti MM-hopeaa Espanjassa 1986 ja Euroopan mestaruuden Länsi-Saksassa 1985. Hänen alaisuudessaan Neuvostoliitto voitti myös universiadimestaruuden vuonna 1985 ja nuorten ikäluokkien EM-kilpailuissa yhteensä kuusi mestaruutta sekä yhden hopean. Obuhov valmensi myös Maltan miesten maajoukkuetta. Seurajoukkueissa hän valmensi MBK Dinamo Moskovan Neuvostoliiton pääsarjassa kahdesti pronssille. Obuhov kuolemasta 84-vuotiaana uutisoitiin 16. heinäkuuta 2020.
Jekaterina Aleksandrovskaja

Jekaterina Dmitrijevna Aleksandrovskaja (; 1. tammikuuta 2000 Moskova – 18. heinäkuuta 2020 Moskova) oli venäläinen taitoluistelija, joka edusti urallaan myös Australiaa ja sai Australian kansalaisuuden vuonna 2017.
Vuonna 2017 Aleksandrovskaja pääsi valmentajansa Nina Mozerin avulla Harley Windsorin luistelupariksi. Samana vuonna kaksikko voitti taitoluistelun juniorimaailmanmestaruuden. Kansallisen mestaruuden Australiassa se saavutti vuosina 2017 ja 2019. Aleksandrovskaja osallistui Windsorin kanssa myös vuoden 2018 talviolympialaisiin, jossa heidän sijoituksensa oli 18.
Aleksandrovskaja, perheensä ainoa lapsi, menetti isänsä vuonna 2015. Useiden loukkaantumisten ja muiden ongelmien jälkeen Aleksandrovskaja joutui vetäytymään urheilusta helmikuussa 2020. Hän kärsi masennuksesta ja hänellä diagnosoitiin epilepsia, jonka jälkeen hänen piti lopettaa taitoluistelu-uransa. Hän teki humalassa itsemurhan aiemman epäonnistuneen yrityksen jälkeen heinäkuussa 2020.
David Robert Mitchell

David Robert Mitchell (s. 19. lokakuuta 1974 Clawson, Michigan) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvastaan "It Follows" (2014), jonka hän ohjasi ja käsikirjoitti.
Probus Rahikainen

Probus (Prokopi, Prokko) Rahikainen (19. heinäkuuta 1885 Jyskyjärvi, Vienan Karjala – 2. helmikuuta 1946 Kuopio) oli vienankarjalainen liikemies, toimitusjohtaja ja heimoaktivisti.
Probus Rahikainen muutti jo varhain Suomen puolelle ja oli sitten harjoittelijana ja apulaisena kauppias F. Karjalaisen liikkeessa Vihdissä 1898–1905 sekä sen jälkeen liikeapulaisena muun muassa vienankarjalaisen Popoffin maakaupassa Jämsässä. Hän siirtyi sitten kauppamatkustajaksi ja toimi kauppa- ja lyhyttavara-alalla Turussa ja Tampereella. Rahikainen oli Carl Jönsonin tukkuliikkeen kauppamatkustajana 1906–1911 ja Tampereella Aleksi Hyppölän ja Paperipussitehdas ja Kauppa Oy:n kauppamatkustajana 1911–1913.
Vuonna 1913 Rahikainen tuli kankaiden, lankojen, hattujen sekä lyhyt- ja muotitavaroiden tukku- ja vähittäiskauppaa harjoittaneen P. Saikkonen Oy:n johtajaksi Sortavalaan ja oli liikkeen johtajana, osakkaana ja johtokunnan jäsenenä vuoteen 1922 saakka. P. Saikkonen Oy:llä oli tukku- ja vähittäiskaupan ohella villakutomo, neulomo ja ompelimo sekä sivuliikkeet Käkisalmessa, Salmissa ja Värtsilässä. Rahikainen oli Karjalan Tukkukauppa Oy:n Suojärven myyntikonttorin johtajana ja Kansallis-Osake-Pankin Suojärven konttorin hoitajana 1922–1924. Tämän jälkeen Rahikainen oli Helsingissä ja Vaasassa muun muassa Oy Usman tukkuliikkeen johtajana vuoteen 1928 saakka ja Lassila &amp; Tikanojan Helsingin konttorin myyntipäällikkönä. Hän perusti Helsinkiin Pääkaupungin Leninkitehdas-nimisen yrityksen ja toimi sen johtajana. Rahikainen myi Pääkaupungin Leninkitehtaan Lassila &amp; Tikanojalle ja osti sitten talousvaikeuksiin joutuneen P. Saikkonen Oy:n Sortavalan liikkeen ja muodosti siitä vuonna 1933 Saikkonen Osakeyhtiö-nimisen yrityksen. Rahikainen oli yhtiön toimitusjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. Liike siirtyi talvisodan aikana 1940 Sortavalasta Kuopioon Haapaniemenkadulle, jossa se toimi sitten 1960-luvun alkuun saakka. 
Rahikainen oli 1906 perustetun Vienan Karjalaisten Liiton jäsenenä ja sen seuraajaksi 1917 tulleen Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsenenä ollen kymmenen vuoden ajan seuran johtokunnan jäsenenä. Hän kuului Karjalakerhojen Keskusliiton ja Valtion Pakolaisavustuskeskuksen johtokuntiin. Rahikainen perusti Nurmijärvelle koulukoti Väinölän ja oli sen johtokunnan jäsenenä. Hän oli tammikuussa 1919 ulkovaltojen edustajien luokse Tukholmaan lähetetyn vienankarjalaisten lähetystön jäsenenä ja osallistui Aunuksen retken valmisteluihin muun muassa kokouksia järjestämällä. Hän johti suurta Aunuksen lähetystöä, joka kävi keväällä 1919 Suomen hallituksen puheilla. Myöhemmin Rahikainen oli muun muassa Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1933–1936. Vuonna 1936 hänet valittiin Karjalakerhojen keskusliiton puheenjohtajaksi Tampereella pidetyillä itä-karjalaisten heimojuhlilla. Jatkosodan aikana Rahikainen oli Itä-Karjalan vapausliikkeen johdon ja Itä-Karjalan sotilashallintoesikunnan yhteydessä toimineen neuvottelukunnan puheenjohtajana. 
Probus Rahikainen oli naimisissa Tyyne Maria Vaaran (ent. Grönvall, 1886–1950) kanssa. Heidän poikansa oli musiikki- ja hallintomiehenä tunnettu ekonomi Eino S. Rahikainen.
Ulpu Järvinen

Helena Ulpukka (Ulpu) Järvinen (26. kesäkuuta 1905 – 9. syyskuuta 2002) oli suomalainen tietokirjailija ja Helsingin kotitalousopettajaopiston (nykyisin osa Helsingin yliopiston kasvatustieteellistä tiedekuntaa) lehtori. Järvisen tunnetuin kirja on vuonna 1947 julkaistu keittokirja "Joka kodin keittokirja", josta ilmestyi 1980 kymmenes painos. Ulpu Järvisen isä oli taloustieteilijä ja ministeri Kyösti Järvinen.
Teräspääsky

Teräspääsky ("Pygochelidon cyanoleuca") on pääskyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Teräspääsky voi kasvaa 12–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Teräspääskyn pää, selkä ja siivet ja perä ovat metallinkiiltoisen tumman siniset. Lajin rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnassa on muutama harmahtavanruskea pilkku. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Teräspääskyä tavataan Costa Ricasta Panamaan, Trinidad ja Tobagosta ja sen levinneisyysalue kattaa koko Etelä-Amerikan lukuun ottamatta Amazonian alueen keskiosia. Lajin elinympäristöä ovat avoimet ja puoliavoimet ympäristöt usein viljeltyjen tai asutettujen alueiden lähellä. Etelä-Amerikan eteläkärjen linnut muuttavat talveksi pohjoisemmaksi. Teräspääskyt elävät parvina ja niiden ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Lintu pesii yhdyskuntina törmissä, kallioleikkauksissa ja rakennuksissa.
Mikko Vihriälä

Mikko Vihriälä (s. 26. helmikuuta 2001 Vimpeli) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Vimpelin Vetoa.
Ura.
Vihriälä on Vimpelin Vedon oma kasvatti. Hän on pelannut myös Halsuan Toivon ja Vetelin Urheilijoiden junioreissa. Vihriälä teki Superpesis-debyyttinsä 16. elokuuta 2018 vieraissa Sotkamon Jymyä vastaan. Hän toi ottelussa yhden juoksun. Ykköspesis-debyyttinsä Vihriälä teki 18. kesäkuuta 2019 kotona Sotkamon Jymyä vastaan. Hän toi ottelussa yhden juoksun.
Muuta.
Vihriälä valmistui ylioppilaaksi Vimpelin lukiosta keväällä 2020.
Koronaviruspandemia Norjassa

Koronaviruspandemia Norjassa on osa maailmanlaajuista SARS-CoV-2 -koronaviruksen levittäytymistä. Ensimmäinen tartunta todettiin maassa 26. helmikuuta 2020, ja 18. heinäkuuta siellä oli 9 015 vahvistettua tartuntaa, 8 138 parantunutta ja 255 kuollutta.
Maaliskuussa 2020 Norjan hallitus ilmoitti vaihtavansa epidemian torjunnan strategiaa: tavoitteena ei ollut enää pelkästään viruksen leviämisen rajoittaminen, vaan koko epidemian tukahduttaminen. Huhtikuussa epidemiahuipun arveltiin olevan ohitse, ja hallitus ilmoitti alkavansa purkaa rajoituksia huhtikuun 20. päivästä alkaen. Arvioiden mukaan tartunnan oli saanut Norjassa 5. huhtikuuta mennessä noin 14 000 ihmistä. 15. kesäkuuta sisärajavalvonta poistui Suomen ja Norjan välisestä liikenteestä.
Syksyllä alkoi uusi koronavirusaalto. 26. lokakuuta Norja kielsi yli 50 hengen kokoontumiset ja yli viiden vieraan kutsumisen koteihin.
Pedro Roig

Pedro Roig Junyent (22. joulukuuta 1938 Terrassa – 22. marraskuuta 2018 Terrassa) oli espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi Rooman kesäolympialaisissa 1960 Espanjan joukkueessa, joka voitti turnauksessa pronssia.
Roigin isä Francisco De Roig oli myös maahockeypelaaja. Hän edusti Espanjaa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928.
Port Essington (Kanada)

Port Essington on Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa Skeenajoen suun eteläpuolella sijaitseva aavekaupunki.
Port Essington syntyi 1870-luvulla kalatalouden ympärille. Vuonna 1876 kaupunkiin avattiin ensimmäinen lohikalan purkittamo, ja vuosisadan vaihteeseen mennessä purkittamoja oli jo seitsemän. Port Essingtonin ja Hazeltonin välille muodostui lisäksi tärkeä jokilaivareitti. Kaupungin väestö oli sekoitus paikallista Tsimshian First Nations -alkuperäisasukasheimoa, eurooppalaisperäisiä siirtolaisia ja kanadanjapanilaisia. Kaupungissa oli japaninkielinen koulu, jossa oli 56 oppilasta vuonna 1934, sekä buddhalainen temppeli.
Vuonna 1914 rautatieyhtiö Grand Trunk Pacific Railway rakennutti Skeenajoen varteen rautatien, jonka päätepiste oli läheisessä Prince Rupertin kaupungissa. Tämä siirsi alueen taloudellisen painopisteen pois Port Essingtonista ja lopetti jokilaivaliikenteen, ja kaupungin autioituminen alkoi. Toisen maailmansodan aikana japanilaisperäinen väestö internoitiin ja sodan päätyttyä osa myös karkotettiin Japaniin.
Vuoteen 1950 mennessä kaikki lohikalan purkittamot oli suljettu ja suurin osa asukkaista oli muuttanut pois. Kaupungin jäänteet kärsivät tulipaloista vuosina 1961 ja 1965.
Muna (nimi)

Muna on arabiankielinen naisen etunimi, joka merkitsee ’toivetta’ tai ’kaipausta’. Englanninkielisissä teksteissä se saatetaan (suomalaisesta siirtokirjoitusstandardista poiketen) kirjoittaa muodossa "Mona".
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Muna on joulukuun 2024 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 130–140 naisella.
Ali Mirzai

Ali Mirzai (, 28. tammikuuta 1929 – 18. heinäkuuta 2020) oli iranilainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Painoluokassa 56 kg kilpaillut Mirzai voitti olympiapronssia Helsingissä 1952 ja teki urallaan yhden maailmanennätyksen. Hän saavutti myös yhden MM-hopean ja -pronssin sekä hopeamitalin Aasian kisoista. Mirzai kuoli 91-vuotiaana 18. heinäkuuta 2020.
Ketty Nivyabandi

Ketty Nivyabandi (s. 1978 Belgia) on burundilainen runoilija, esseisti ja ihmisoikeusaktivisti. Hänen enimmäkseen ranskankielisiä runojaan on julkaistu lukuisissa antologioissa ja "World Literature Today" -lehdessä. Vuonna 2012 Nivyabandi edusti Burundia Lontoon kulttuuriolympiadissa tuon vuoden kesäolympialaisten yhteydessä.
Nivyabandin kotikaupunki Burundissa oli Bujumbura. Toukokuussa 2015 Nivyabandi joutui pakenemaan kotoaan jouduttuaan vaikeuksiin aktivisminsa takia. Hän oli organisoinut ja johtanut naisten rauhanomaisia mielenosoituksia. Nivyabandi poistui kahden tyttärensä kanssa maasta ja asettui syyskuussa 2015 pakolaisena Kanadaan. Hän on jatkanut toimintaansa ihmisoikeuksien parissa esimerkiksi Nobel Women's Initiativen kanssa. Nivyabandi oli 26. maaliskuuta 2019 yksi puhujista Geneven huippukokouksessa ihmisoikeuksien ja demokratian puolesta.
Varpaisjärven kirjasto

Varpaisjärven lähikirjasto tai Varpaisjärven kirjasto on Lapinlahden Varpaisjärven pitäjän kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. 
Varpaisjärven kirjastorakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Caj Michael, ja rakennus valmistui vuonna 1982. Varpaisjärven koulu sijaitsee naapurustossa.
Kirjasto on osa Lapinlahden kirjastoa ja yhdeksän pohjoissavolaisen kunnan Rutakko-kirjastoverkkoa. Rutakon kautta avautuu verkkokirjasto ja mahdollisuus lainata aineistoja muista jäsenkirjastoista. Kirjastopalveluja on Lapinlahdella tarjottu - ainakin ennen keväällä 2020 alkanutta koronapandemiaa - myös kirjastoauto Kirja-Lavan välityksellä.
Kristofer Manderström

Kristofer Manderström (1727–1788), vapaaherra, oli ruotsalainen kirjailija. Hän palveli hovissa kamariherrana ja lopulta hovimarsalkkana, josta virasta hän 1781 erosi. Manderström oli myös runoilija. Dalinin suuntaa noudattaen hän julkaisi sekä omia runoelmia että käännöksiä Voltairen, Jean Racinen ja muiden teoksista. Hän julkaisi myös teokset "Försök til et svenskt rimlexikon" (1779) ja "Mina poetiska arbeten" (1788).
Manderströmin pojanpoika oli Kristofer Rutger Ludvig Manderström.
Ludvig Manderström

Kristofer Rutger Ludvig Manderström (22. tammikuuta 1806 Tukholma – 18. elokuuta 1873 Köln, Saksa) oli ruotsalainen kreivi, ministeri ja diplomaatti. Hän toimi kabinettisihteerinä 1840–1855, Ruotsin lähettiläänä Wienissä ja Pariisissa 1855–1858 ja ulkoasiainministerinä 1858–1868. Tässä asemassa hän johti Ruotsin politiikkaa skandinaavisessa tanskalaisystävällisessä hengessä, mutta kun 1863 Tanskan ja Preussin välit lopullisesti rikkoutuivat, ei hänellä kuitenkaan ollut uskallusta jatkaa alettuun suuntaan, ja kysymys liitosta Tanskan kanssa raukesi. Samoihin aikoihin Puolan kapinan johdosta ilmennyttä halua ryhtyä sotaan Venäjää vastaan hän vastusti. Ulkoministerin virasta erottuaan hän siirtyi kauppakollegion presidentiksi. Manderström oli myös kirjallisuuden harjoittaja, ja hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi.
Manderströmin isoisä oli Kristofer Manderström.
Valdis Valters

Valdis Valters (s. 4. elokuuta 1957 Riika, Latvian SNT) on latvialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Valters edusti ennen Latvian itsenäisyyden palauttamista Neuvostoliittoa, jonka maajoukkueessa hän voitti pelaajana muun muassa maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982 ja kaksi Euroopan mestaruutta. Hänet on nimetty FIBA Hall of Fameen.
Elämä ja urheilu-ura.
Pelintekijänä pelannut Valters voitti pelaajana Latvian SNT:n/Latvian mestaruuden yhdeksän kertaa vuosina 1974, 1979, 1982, 1984–1986, 1992, 1993 ja 1996. Hän edusti 1980-luvulla Neuvostoliiton miesten maajoukkuetta jossa voitti maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, MM-hopeaa Espanjassa 1986, Euroopan mestaruuden Tšekkoslovakiassa 1981 ja Länsi-Saksassa 1985, EM-hopeaa Kreikassa 1987 ja EM-pronssia Ranskassa 1983. Vuonna 1992 hän edusti Latvian maajoukkuetta olympiakarsintaturnauksessa.
Valmentajanurallaan Valters toimi muun muassa ASK Rīgan ja BK VEF Rīgan päävalmentajana ja voitti Latvian mestaruuden vuosina 1997, 1998 ja 1999. Hän valmensi Latvian miesten maajoukkuetta vuosina 1997–1998. Valters valittiin FIBA Hall of Fameen vuonna 2017.
Valtersin pojat Kristaps Valters ja Sandis Valters pelasivat myös Latvian maajoukkueessa.
Kipinät-kuoro

Kipinät on jyväskyläläinen kevyeen musiikkiin suuntautunut sekakuoro. Kollektiivia johtaa sen perustaja, jyväskyläläinen monitoimimuusikko Kaisa Halmemies (s. 1989).
Kipinöiden ensiesiintyminen oli keväällä 2018 ja se aloitti säännöllisen toimintansa heti seuraavana syksynä. Kesäkuussa 2019 Kipinät palkittiin kolmella kultaleimalla eli korkeimmalla tunnustuksella sekä Halmemies johtajapalkinnolla vokaalimusiikkifestivaali Tampereen Sävelen kansainvälisessä kuorokatselmuksessa. Keväällä 2020 kuoro tuli tunnetuksi tempauksillaan Radio Suomipopilla, missä lauluyllätysten kohteeksi ovat joutuneet Antti Tuisku, Mikael Gabriel sekä Hovimuusikko Ilkka. Covid-19-viruksesta johtuneen poikkeustilan aikana kuoro julkaisi kaksi musiikkivideota, joista ensimmäinen on kuoronjohtajan kirjoittama originaalikappale "Poikkeustilassa" ja toinen coverversio Lady Gagan ja Bradley Cooperin "Shallow". Vuonna 2021 Kipinät osallistui Talent Suomi -ohjelmaan The Real Group -lauluyhtyeen kappaleella Words. Kuoro valitiin yleisöäänillä semifinaaliin, jossa koronarajoitusten takia vain 10-henkinen kuoro esitti Elastisen ja Jenni Vartiaisen kappaleen Epäröimättä hetkeekään. Vuonna 2023 Kipinät tekee tekee kolmen kaupungin kiertueen Jyväskylä Big Bandin kanssa.