tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Soul Captain Band

Soul Captain Band eli SCB oli helsinkiläinen reggae-musiikkia soittava orkesteri. Sen perustivat kitaristi Seppo Salmi (Seppo Paarma), kosketinsoittaja Tommi Tikkanen (Bommitommi), kitaristi Jori Hulkkonen, basisti Kari Hulkkonen ja laulaja Jukka Rousu (Jukka Poika) vuonna 1997.
Yhtye on esiintynyt myös nimellä Ylivoima, jolla se toimi Pelle Miljoonan "Todistaja"-levyllä. Lastenyhtye Paukkumaissin, sekä Jukka Pojan ja Raappanan taustayhtye Sound Explosion Bandin kokoonpano on lähes sama kuin SCB:n. 
Vuonna 2002 Jukka Poika ilmoitti, ettei jatka yhtyeen riveissä.
Historia.
Soul Captain Band on perustettu vuonna 1997. Yhtyeen ydinryhmän muodostivat alussa kitaristi Seppo Salmi, kosketinsoittaja Tommi Tikkanen, kitaristi Jori Hulkkonen, basisti Kari Hulkkonen sekä laulaja Jukka Rousu. Rumpalit ovat vaihdelleet matkan varrella.
Vuonna 1999 yhtye julkaisi neljän kappaleen omakustanne-EP:n ja keikkaili ahkerasti.
Vuonna 2000 yhtyettä pyydettiin mukaan Amnesty Internationalin julkaisemalle juhlavuosikokoelmalle. Suomenlinnan Seawolf-studiolla äänitetty Hiski Salomaan ”Vapauden kaiho” päätyi nimikappaleeksi ja kokoelma julkaistiin alkuvuodesta 2001.
Vuonna 2001 "Jokaiselle tulta" -albumin äänitykset Suomenlinnassa alkoivat. Levy julkaistiin loppuvuodesta ja se nousi albumilistalla sijalle 6. Levyn singlet soivat radiossa. Yhtye lopetti keikkailun lokakuussa ennen levyn ilmestymistä.
Vuonna 2002 Kapteeni Ä-ni eli Soul Captain Bandin jäsenet Antti Nopsajalka ja Jukka Poika julkaisivat levyn ja keikkailivat runsaasti. Yhtye oli puolisen vuotta toimettomana, kunnes levy-yhtiö Wolfram ehdotti levyn tekemistä Pelle Miljoonan kanssa. Yhtye otti levyntekoa varten uuden nimen Ylivoima ja "Todistaja"-albumi julkaistiin syksyllä. Jukka Poika ilmoitti lopettavansa yhteistyön yhtyeen kanssa.
Alkuvuodesta 2003 yhtye teki Pelle Miljoonan kanssa Suomen-kiertueen. Lämmittelysettinä omat laulajat Antti Nopsajalka, Seppo Paarma sekä yhtyeeseen liittynyt Papa Zai esittivät omia kappaleitaan. Kiertue oli onnistunut, vaikka Pellen läsnäolo herätti monenlaisia ajatuksia vakikuuntelijoiden keskuudessa. Loppuvuoden yhtye treenaili omia kappaleitaan ja mukaan liittyi myös Saganor-yhtyeen entinen laulaja, marokkolaissyntyinen Momo Cat. Muutamia keikkoja tehtiin Ylivoima-nimellä. Jukka Poika &amp; Kompostikopla -nimellä julkaistiin pitkäsoittolevy, jolla on myös kolme Soul Captain Bandin soittamaa rytmiä kappaleissa ”Paras kylvää rakkautta”, ”Omaan tahtiin” sekä ”Nätti”.
Vuonna 2004 yhtye äänitti Suomenlinnassa uuden albumin. Levyn julkaisun myötä päätettiin jatkaa vanhalla nimellä Soul Captain Band. Levyn äänitykset onnistuivat yli odotusten ja pohjat syntyivät ydinryhmän voimin kahdessa päivässä. Ensimmäinen single julkaistiin maaliskuussa ja koko albumi huhtikuussa.
Vuonna 2007 yhtyeen raunioille perustettiin Sound Explosion Band.
Vuonna 2009 "Jokaiselle tulta" myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Yhtye juhlisti kultalevyä tekemällä juhlakiertueen levyn kokoonpanolla.
Seppo Paarma

Paarma (oikealta nimeltään Seppo Salmi) on suomalainen reggaeartisti ja useista rytmimusiikkiyhtyeistä tunnettu kitaristi. Hänestä käytetään epävirallisissa yhteyksissä toisinaan myös artistinimeä Seppo Paarma.
Paarma julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Pidä liekkis" syksyllä 2005. Hän on lisäksi ollut mukana vokalistina muun muassa Salamaryhmässä ja Komposti Soundin mikkimiehenä. Vuonna 2002 Paarma esiintyi Nopsajalan kanssa Pelle Miljoonan ja Ylivoiman yhteisalbumilla kappaleessa ”Tahmea ansa”. Hänet tunnetaan myös muusikkona ja vokalistina lastenmusiikkiyhtyeestä Paukkumaissi. Kitaristina ja säveltäjänä Seppo Salmella on lukuisia levytyksiä, mm. Soul Captain Bandin, Jukka Pojan, Raappanan, Reino &amp; The Rhinosin, Paukkumaissin ja Nopsajalan albumit. Hän soittaa kitaraa myös Chisun yhtyeessä.
Jukka Poika ja Jenkkarekka

Jukka Poika ja Jenkkarekka oli Jukka Rousun eli Jukka Pojan ja taustaorkesterin muodostama reggae-henkistä musiikkia soittava kokoonpano. Yhtye toimi aluksi muutamia kuukausia nimellä Jukka Poika ja Kompostibändi, mutta vaihtoi nimeään miehistövaihdosten jälkeen vuoden 2004 vaihteessa.
Yhtye on julkaissut pitkäsoitot "Vapautunut viihdyttäjä" ja "Apajilla" sekä singlet "Juokse sinä humma" ja "Joka maataan viljelee..", jälkimmäisen myös vinyylinä. Lisäksi neljä kappaletta on julkaistu yhtyeen verkkosivujen itsepalvelumyymälässä.
Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2006.
Tommi Tikkanen

Tommi Tikkanen (s. 25. helmikuuta 1980 Helsinki) on helsinkiläinen musiikkituottaja, säveltäjä ja DJ. Tommi Tikkanen on toiminut säveltäjänä, tuottajana ja miksaajana mm. Kapteeni Ä-nen, Jukka Pojan, Puppa J'n, Soul Captain Bandin, Raappanan, Reino &amp; The Rhinosin, Jukka Poika ja Kompostikoplan, Paarman sekä Paukkumaissi-lastenmusiikkiyhtyeen levyillä.
Hän on myös tuottanut singlejä, remixejä ja yksittäisiä albumiraitoja useille yhtyeille ja artisteille, kuten JVG, Aurora, Reino Nordin, Nopsajalka, Zion Train, Mariska, Roots Cultivation, Lord Est, Kwan, Uusi Fantasia sekä MattiP. Hänet tunnetaan ensisijaisesti jamaikalaislähtöisen musiikin sekä modernin pop-musiikin tuottajana, mutta tuotantoihin ja sävellyksiin kuuluu myös lastenmusiikkia sekä elokuvamusiikkia (Muutoksii-elokuvan soundtrack). Tikkanen tunnetaan suomalaisissa reggaepiireissä Bommitommina, Komposti Soundin dj:nä sekä radiotoimittajana Radio Helsingin Kompostiradio - ohjelmassa (2001-2013). Hänellä on Ylivoima-niminen studio Suomenlinnassa ja hän pyörittää lisäksi isompaa Suomenlinnan Studiota. Tikkanen on toiminut myös Sound Explosion Bandin kosketinsoittajana.
Milla Saari

Milla Marika Saari (o.s. Jauho, s. 10. heinäkuuta 1975 Nakkila) on hiihtouransa lopettanut suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti Nakkilan Virettä.
Saari on edustanut Suomea Naganon talviolympialaisissa 1998 sekä kolmissa MM-hiihdoissa. Naganon olympialaisissa Saari sijoittui seitsemänneksi viestissä, 31:nneksi perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä ja 50:nneksi vapaan hiihtotavan 30 kilometrillä, jolla hän oli ainoa suomalaishiihtäjä. Ramsaun MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui 11:nneksi viestissä, 20:nneksi perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä, 21:nneksi takaa-ajossa ja 26:nneksi perinteisen tyylin 30 kilometrillä.
Lahden MM-hiihdoissa 2001 Saari oli mukana voittamassa naisten viestihopeaa, mutta joukkue hylättiin, kun Saari ja Virpi Kuitunen jäivät kiinni dopingtestissä Hemohesin käytöstä. Asiaa käsiteltiin Hiihtoliiton ja hiihtäjien välillä välimiesoikeudessa. Välimiehenä toiminut professori Ari-Matti Nuutila katsoi, että Saaren ja Kuitusen osalta ei ollut näyttöä, että nämä olisivat tienneet joukkueen lääkärin antaneen tiputuksessa kiellettyä ainetta.
Saari vapautui kilpailukiellostaan helmikuussa 2003 ja kilpaili sen jälkeen SM-tasolla sijoilla 4–10. Vuonna 2007 Saari valittiin Sapporon MM-hiihtoihin hänen sijoituttuaan Otepään 10 km:n perinteisen MC-osakilpailussa 13:nneksi. MM-hiihdoissa hän hiihti vastaavan matkan vapaalla sijoittuen 33:nneksi. Saari päätti uransa kauden jälkeen. 
Saari, hänen puolisonsa, entinen maastohiihtäjä Sami Saari yhdessä Juha Suosalon kanssa ovat toimineet yrittäjinä maastohiihtoon erikoistuneessa Carilainen Sport Oy:ssa Ähtärissä vuodesta 2005 lähtien.
Pentti Karvonen (lääkäri)

Pentti Kullervo Karvonen (s. 4. toukokuuta 1942 Oulu, Suomi) on suomalainen lääkärinoikeutensa menettänyt lääketieteen lisensiaatti (1968), joka tuli tunnetuksi huumeidenkäyttäjien vieroitus- ja korvaushoidoissa käytettävien lääkeaineiden, lähinnä Subutexin, välittämisestä narkomaaneille. Hän pyrkii toiminnallaan järjestämään opioidien kuten heroiinin käyttäjien korvaushoitoa. Hän on kehittänyt Benedictus-menetelmää, joka sisältää korvaavan lääkkeen jakelun, lyhyttä keskusteluhoitoa ja sosiaalisen tukiverkoston muodostamisen potilaan läheisistä. Lakiin opioidikorvaushoito kirjattiin vuonna 2000, Karvosen ensimmäisen tuomion jälkeen.
Oikeudenkäynnit ja tuomiot.
Vantaan käräjäoikeus tuomitsi Karvosen lokakuussa 1999 kymmeneksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen neljästä huumausainerikoksesta. Karvonen oli tuonut Thaimaasta Suomeen kesällä 1997 luvatta 16 000 Temgesic-tablettia ja pienemmän erän Subutex-tabletteja. Hän sai mediassa nimen "Subutex-Karvonen". Suomessa Subutex lasketaan huumausaineeksi.
Karvonen sai seuraavan vankeusrangaistuksen 21. lokakuuta 2000, kun Helsingin käräjäoikeus langetti hänelle 11 kuukautta ehdollista vankeutta buprenorfiinia sisältävien Subutex- ja Temgesic-lääkeaineiden myynnistä ja levittämisestä. Lääkkeiden käyttötarkoituksena oli heroinistien vieroitushoito. Tästä ja lokakuussa 1999 saamastaan tuomiosta Karvonen valitti Helsingin hovioikeuteen, joka pysytti molemmat rangaistukset ennallaan 4. kesäkuuta 2001. Korkein oikeus muutti tuomioita alentamalla rangaistuksia marraskuussa 2002.
Helsingin käräjäoikeus langetti Karvoselle kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen Subutex-lääkkeen välittämisestä narkomaaneille 27. heinäkuuta 2001.
Karvonen sai ehdottoman vankeusrangaistuksen 26. helmikuuta 2002, kun Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet kahdesta huumausainerikoksesta puoleksitoista vuodeksi vankeuteen. Karvonen ja syyttäjä valittivat Helsingin hovioikeuteen. Hovioikeus kovensi rangaistusta viideksi vuodeksi ehdotonta vankeutta heinäkuussa 2002. Korkein oikeus antoi Karvoselle luvan valittaa toisesta ehdottomasta tuomiosta. Korkein oikeus kumosi kyseisen tuomion 3. huhtikuuta 2003 jättäen rangaistukseksi yhteensä 2,5 vuotta ehdotonta vankeutta.
Muut seuraukset.
Kaikissa oikeudenkäynneissään Karvonen vetosi oikeudelliseen ja lääketieteelliseen pakkotilaan: ilman tällaista laitonta hoidon jatkamista potilaat olisivat voineet kuolla.
Saamiensa rikostuomioiden vuoksi Terveydenhuollon oikeusturvakeskus (TEO) vei Karvoselta oikeudet harjoittaa lääkärin ammattia kokonaan lokakuussa 2003.
Vuonna 2005 Karvonen toimi konsulttina ja kouluttajana, jonka asiakkaat saivat korvaus- ja ylläpitohoitolääkkeensä laillisesti virolaisesta Wismarin sairaalasta.
Schengen-sopimuksen myötä tallinnalainen Wismarin sairaala ei ole enää voinut hoitaa potilaita Suomesta. Sopimus asetti esteitä korvaushoitolääkkeiden maahantuomiselle Virosta. Tämän vuoksi osa Karvosen konsultoimista potilaista on muuttanut pysyvästi Viroon voidakseen edelleen olla virallisen hoidon piirissä siellä.
Maustepippuri

Maustepippuri ("Pimenta dioica") on myrttikasvien heimoon ja viuhkopippurien sukuun kuuluva kasvi, jonka puolikypsiä ja kuivattuja hedelmiä käytetään mausteena. Samaan heimoon kuuluvat niin Etelä-Euroopassa kasvava välimerenmyrtti ("Myrtus communis") kuin mausteneilikkakin ("Syzygium aromaticum").
Nimestä.
Maustepippuri ei ole sukua pippureille, vaikka niin luulisi nimen perusteella; nimi on jäänne väärinkäsityksestä. Kun Kristoffer Kolumbus lähti löytöretkelle, hänen tarkoituksenaan oli löytää laivareitti Intiaan, josta hänen oli tarkoitus tuoda mausteita. Kun hän lopulta rantautui Kuubaan 1492, hän näytti alkuasukkaille mukanaan tuomaansa Venetsiasta hankittua aitoa pippuria. Alkuasukkaat luulivat marjaa maustepippuriksi ja hankkivat hänelle sitä. Espanjaan palatessaan hänellä oli lastissa maustetta, jonka hän arveli olevan pippuria tai ainakin hyvä väärennös pippurista. Kolumbus tiesi, että sekä Etelä-Euroopassa luonnonvaraisena kasvavaa myrttiä ja katajanmarjaa ("Juniperus communis") oli käytetty pippurin väärentämiseen.
Pippuri-nimitys jäi mausteelle, joskin englanniksi sitä kutsutaan nimellä ”allspice”. Nimitys johtuu siitä, että keskiaikana tunnetuimpia maustesekoituksia on ”quatre epices” eli ranskalainen nelimauste, jota englannissa kutsuttiin myös nimellä ”allspice”. Nelimausteessa käytettiin pippuria, inkivääriä, neilikkaa ja muskottia. Tuo maustesekoitus oli maultaan melko lähellä maustepippuria, joten siksi vähitellen reseptien maustesekoitus korvattiin tällä Karibian saarilta peräisin olevalla pensaan marjalla. Vähitellen maustepippuri omi itselleen kokonaan nimen ”allspice”.
Esiintyminen.
Eniten kasvia esiintyy luonnonvaraisena Jamaikalla, missä sitä myös viljellään runsaasti vientiin. Jamaikan lähisaarillakin maustetta esiintyy jonkin verran. Jamaika on ainoa paikka, jossa kasvin viljely on onnistunut niin, että sitä riittää vientiin asti. Jamaika tuottaa vuosittain noin 10 000 tonnia maustepippuria. 
Maustetta on yritetty istuttaa ja viljellä Intiassa, Sri Lankassa, Malesiassa ja jopa Australiassa, mutta laihoin tuloksin. Puu kasvaa ja puhkeaa tuoksuvaan kukkaan, mutta marjoja ei synny.
Käyttö.
Maustepippuria käytetään ruoanlaitossa laajasti Karibian maissa, Lähi-idässä, Pohjoismaissa ja Britteinsaarilla.
Circuit Zolder

Circuit Zolder on Heusden-Zolderissa, Belgiassa sijaitseva 3,977 kilometriä pitkä moottorirata.
Radalla on ajettu Formula 1:n Belgian Grand Prix -kilpailuja Spa-Francorchampsin ohella. Rata sijaitsee Belgian pääkaupungin, Brysselin, itäpuolella ja siellä on ajettu F1-autoilla kilpaa vuosien 1973 ja 1984 välisenä aikana yhteensä 10 kertaa. Rata ei kuitenkaan ole koskaan saavuttanut samanlaista kuljettajien tai yleisön suosiota kuin esimerkiksi maineikas Span rata. Zolder tunnetaankin ehkä parhaiten siitä, että Gilles Villeneuve menehtyi siellä vuoden 1982 aika-ajoissa ajettuaan rajusti ulos Terlamenbocht-mutkassa. Radalla on sen F1-historian aikana nähty 9 eri voittajaa – ainoastaan Niki Lauda on onnistunut voittamaan Zolderissa kahdesti. Formula ykkösten jälkeen Zolderissa on ajettu muun muassa DTM-sarjan kisoja.
Jussi Ahde

Juha-Matti ”Jussi” Ahde (s. 8. elokuuta 1980 Oulu) on suomalainen kaupallinen tuottaja. Hän oli mukana perustamassa yhden numeron verran ilmestynyttä "Absolute"-ilmaisjakelulehteä.
Toiminta.
Ahde on ollut SDP:n kunnallisvaaliehdokkaana. Hän on kilpaillut "Kymppitonnissa" Lastenklinikoiden kummien edustajana sekä "Uutisvuodossa" ja "Taistelevat julkkikset" -ohjelmassa. 
Yksityiselämä.
Jussi Ahde on poliitikko Matti ja Hilkka Ahteen poika. Hän teki mallin töitä 1990-luvulla.
Vuonna 2002 julkisuuteen tuli video, jossa Ahde nuuskasi kokaiinia. Hänet tuomittiin huhtikuussa 2003 sataan päiväsakkoon huumausaineen käyttörikoksesta yhdessä silloisen tyttöystävänsä Susanna Tervaniemen kanssa. Kyse oli laajasta huumausaine- ja talousrikosjutusta, jossa oli kaikkiaan lähes 30 syytettyä. Päätekijät olivat kotoisin Lieksasta, mutta toimintaa oli pyöritetty pääkaupunkiseudulla. Suomeen oli salakuljetettu Virosta kokaiinia, amfetamiinia ja hasista, ja osa aineista oli päätynyt helsinkiläisiin julkkispiireihin.
Ahde avioitui laulaja Sara Nunesin kanssa kesällä 2008. Elokuussa 2010 he jättivät avioerohakemuksen.
Joulukuussa 2015 Ahde kertoi Uuden Suomen blogissaan kärsineensä masennuksesta lähes 20 vuotta, syöneensä mielialalääkkeitä 15 vuoden ajan ja käyttäneensä lähes kaikkia paitsi suonensisäisiä huumeita. TV-ohjelmassa marraskuussa 2016 hän kertoi aloittaneensa huumeidenkäyttönsä jo 1990-luvun lopussa, kun hän muutti Espanjaan.
Lajos Kossuth

Lajos Kossuth (19. syyskuuta 1802 Monok – 20. maaliskuuta 1894 Torino) on Unkarin kansallissankari joka innosti maataan itsenäistymään Itävallasta.
Kossuth syntyi 1802 koillisunkarilaisessa Monokin kylässä köyhään, mutta aateliseen perheeseen. Hän opiskeli oikeustiedettä ja keksi 1830-luvulla korvata puuttuvan unkarinkielisen sanomalehdistön valtiopäivien selonteoilla, mistä hyvästä hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Hänen rikoksensa oli lähinnä erillisen perustuslain vaatiminen Unkarille. Tuomionsa jälkeen hän sai luvan toimittaa lehteä ja kasvatti mainettaan unkarilaisten liberaalien johtajana.
Unkarin kansannousu maaliskuussa 1848 nosti Kossuthin kiistattomaksi kansanjohtajaksi, joka vapautti maaorjat. Hän toimi rahaministerin virassa "ensimmäisessä itsenäisessä Unkarin hallituksessa", jonka pääministerinä oli Lajos Batthyány ja liikenneministerinä István Széchenyi. Hän sai myös valtuudet järjestää isänmaansa puolustuksen Itävallan ja Venäjän yhteishyökkäystä vastaan. Unkarilaisten menestys taistelukentillä huipentui huhtikuussa 1849 Unkarin parlamentin päätökseen erottaa Itävallan keisari Unkarin kuninkaan virasta. Kossuth nimitettiin valtionhoitajaksi, mutta neljä kuukautta myöhemmin Unkarin armeijan oli antauduttava ylivoiman edessä. Kossuth lähti maanpakoon Turkkiin, joka kansainvälistä painostusta uhmaten kieltäytyi luovuttamasta häntä vihollistensa armoille. Myöhemmin Kossuth oli kohuttu vieras Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Hänen omistautumistaan maallensa kunnioitettiin laajalti. Etenkin yhdysvaltalaiset katsoivat, että hän edusti niitä vapaamielisiä periaatteita, joiden varassa uusi manner aikanaan asutettiin.
Vielä 1850-luvun lopulla Kossuth yritti saada Ranskasta ja Italiasta tukea Unkarin itsenäisyydelle, vierailtuaan ensin lähes kaikissa ajan voimakeskittymissä. Kossuthin päätappioksi kansainvälisellä poliittisella areenalla koitui luultavasti hänen tiukka neutraalisuutensa Yhdysvaltain orjuuskysymyksessä, joka jätti hänet molempien osapuolien kritiikin kohteeksi.
Kossuth oli tuomittu sotaoikeudessa kuolemaan, mutta kun keisari ryhtyi ansaitsemaan takaisin alamaistensa luottamusta, tuomio voitiin kumota ja Kossuthia pyydettiin palaamaan kotimaahansa. Useat Kossuthin kannattajat löysivät 1867 kaksoismonarkiaksi julistetussa Itävalta-Unkarissa uutta toivoa paremmasta tulevaisuudesta ja kohosivat tärkeisiin asemiin. Kossuth itse kierteli loppuun asti maanpaossa ja kuoli 1894 Torinossa. Keisari kuitenkin kunnioitti vanhaa vastustajaansa järjestämällä hänelle hautajaiset Budapestissa suurin juhlallisuuksin.
Nykyään Unkarissa tuskin on kylää ilman Kossuthin muistolle nimettyä katua tai muistomerkkiä.
Väinö Riikkilä

Väinö Ilmari Riikkilä (10. kesäkuuta 1906 Loviisa – 6. syyskuuta 1969 Rauma) oli suomalainen nuortenkirjailija. 
Lapsuus ja nuoruus.
Riikkilällä ei ollut kansakoulun lisäksi kirjoittamiseen muuta koulutusta. Hän oli 12-vuotias, kun hän menetti sisällissodassa punaisten puolella toimineen isänsä loppuvuonna 1918. Perheen köyhyyden vuoksi hän joutui lapsena tekemään rankkaa työtä maatalossa ruokaa ja asuntoa vastaan. Tästä orjuutta muistuttavasta vaiheesta hän kirjoitti vasta muistelmissaan vuonna 1968. Tämä vaihe on ehkä hänen poikakirjoissaan nalkuttavien äitien ja sävyisien isien taustalla, sillä kirjojen sankarien ikäisenä hänellä ei ollut vanhempia lähellä, oli vain työ ja pako kansakoulun opin kautta kirjojen tarinoihin. Maatalon heitettyä hänet pois toisen pojan tekemän rikkomuksen takia hän löysi töitä uitolta ja sahoilta. Elämä helpottui, kun hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin ja muutti Kotkaan, jolloin hän saattoi ottaa pojan luokseen.
Aikuisikä.
Riikkilä teki töitä ja kirjoitti Karhulassa, jonka Suulisniemi on hänen poikakirjojensa maisema. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin lehdissä vuodesta 1929 alkaen. Helsinkiin muutettuaan hän sai tukea Helsingin työväenopiston kirjoittajapiirin ohjaajalta Z. Castrenilta ja Nuoren Voiman Liiton Ilmari Jäämaalta. Vuodesta 1948 alkaen hän harvoja kirjoittaja-apurahakausia lukuun ottamatta ansaitsi elantonsa Raumalla Rauma-Repolan konepajan varastonhoitajana. Hänen kirjojensa teemoja on työn tarkka kuvaus. Hän oli työskennellyt myös esimerkiksi maatyöläisenä, laivan lämmittäjänä, rakennustyöläisenä, yövartijana ja tanssimuusikkona. Riikkilän puoliso oli vuodesta 1933 Meeri Blomqvist. Perheeseen syntyi kaksi poikaa.
Kirjallinen tuotanto.
Riikkilän tuotanto koostuu viidestätoista kirjasta, joista kaksitoista on nuortenromaaneja. Tässä kirjallisuudenlajissa hän saavutti erittäin suositun aseman. Pertsa ja Kilu -tarinat ovat klassikkoja omassa genressään. Niissä on dekkarijuoni tarinaa kuljettamassa. Myös lasten vanhemmilla on merkittävä rooli kertomuksissa ja heidän kasvatustapansa tulee romaaneissa kuvatuksi. 
Ensimmäinen kirja "Pertsa ja Kilu" valmistui 1948, mutta se ilmestyi vasta 1951. Kuuden "Pertsa ja Kilu" -kirjan kasvutarina on poikien siirtyminen kodista aivan sananmukaisestikin avarimmille vesille, ja haaveilu merimieheksi ryhtymisestä korvautui veneen hankkimisella ja ylipäätään vastuunotolla. 1970-luvulla "Pertsa ja Kilu" -kirjoista tehtiin Vili Auvisen ohjaama televisiosarja. Vuonna 2000 Taavi Vartia teki uuden televisiosarjan "Pertsasta ja Kilusta", mutta se ei perustunut Riikkilän teksteihin.
Aikuisille suunnattuja romaaneja Riikkilä kirjoitti vain kaksi. Lisäksi hän kirjoitti omaelämäkerran ja kaksi näytelmää. Lehdissä hänen tarinoitaan on julkaistu runsaasti. Riikkilä sai sanomalehti "Länsi-Suomen" taidemitalin vuonna 1959. Lisäksi hän sai Valistuksen palkinnon ja Nuorten kirjan palkinnon. 
Väinö Riikkilän nimikkoseura perustettiin Raumalle vuonna 1986. Ensimmäinen Pertsa ja Kilu -palkinto jaettiin 1996.
Kossuth

Kossuth, myös: Kossut ja Kosuth, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Superbaseball

Superbaseball (aik. Baseballin SM-sarja) on Suomen korkein sarjataso baseballissa. Se toimii Suomen Baseball- ja Softball-liiton alaisuudessa. Baseballin SM-sarjaa on pelattu vuodesta 1981 lähtien, jolloin ensimmäisen Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Hawks. Nykyisin Baseballin SM-sarjan hallitseva seura on Espoo Expos, joka on voittanut mestaruuden 20 kertaa.
Kerrallaan sarjassa on yleensä ollut noin viisi joukkuetta, jotka suurimmaksi osaksi ovat olleet kotoisin pääkaupunkiseudulta. Ainoat pääkaupunkiseudun ulkopuoliset Suomen mestarit ovat Riihimäen Piraijat (1994) ja Tampere Tigers (2021).
Historia.
Baseballin SM-sarjan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1981, jolloin ensimmäiseksi Suomen mestariksi nousi Hawks. Joukkueita sarjassa on pelannut kerrallaan aina noin viisi, mutta joukkuelista on vaihdellut runsaasti. Kautta 1992 ei pelattu lainkaan laman takia, minkä myötä sarjan historia jakautui kahteen osaan: vuotta 1992 edeltävä ja sen jälkeinen aika. Baseball-Puumat on Suomen vanhin baseball-seura ja ainoa, joka on selvinnyt 1980-luvulta asti.
Sarjajärjestelmä.
Baseballin SM-sarjaa on pelattu viime kausina runkosarja-finaali-sarjajärjestelmällä pienin muutoksin.
Runkosarjassa jokainen joukkue pelaa 14–16 ottelua (vaihtelua kausien välillä), jonka jälkeen runkosarjan kaksi parhaiten sijoittunutta joukkuetta kohtaa toisensa kolmen ottelun finaalisarjassa, joka määrittää lopullisen Suomen mestarin. 
Joukkueet.
Vuoden 2024 Baseballin SM-sarjan kauteen osallistui kolme joukkuetta.
Espoo Expos

Espoo Expos on vuonna 1991 perustettu espoolainen baseballseura, jonka edustusjoukkue pelaa SM-sarjassa. Exposin kotikenttä on Leppävaaran urheilupuistossa.
Expos on baseballin 18-kertainen Suomen-mestari. Joukkue voitti ensimmäiset 15 mestaruuttaan peräkkäin, vuosina 2003–2017, ja on sen jälkeen voittanut mestaruudet vuosina 2019, 2020 ja 2022. Seura on baseballin SM-sarjan menestynein.
Exposilla on kaksi farmijoukkuetta, Perkkaa Badass ja Lintuvaara XL5. Badass on toiminut vuodesta 2003 ja Lintuvaara vuodesta 2006. Farmisarjan ottelut on pelattu turnauksina eri kentillä.
Samoan kieli

Samoa (omakielinen nimi: "Gagana Samoa") on austronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Samoalla ja Amerikan Samoalla. Samoan kielellä on maailmalla noin 510 000 puhujaa. Samoa kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Sen läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluvat muun muassa tuvalu ja tokelau. Samoalla ei ole tunnettuja murteita ja kielen katsotaan olevan elinvoimainen.
Kielellä on virallinen asema englannin rinnalla sekä Samoalla että Amerikan Samoalla.
Samoan kielen viikkoa vietetään kesäkuun alussa (vuonna 2021: 30.5.–5.6.) ja sitä tukee Uuden-Seelannin hallitus. Vuoden 2018 väestölaskennan mukaan samoa oli Uuden-Seelannin kolmanneksi puhutuin kieli englannin ja maorin jälkeen, jota puhuu 2,2 % maan väestöstä.
Fonologia ja ortografia.
Samoan kieli käyttää 18 kirjainta, joista kirjaimia /h k r/ käytetään vain vierasperäisissä sanoissa. Kirjain G äännetään [ŋ]. Glottaaliklusiilia merkitään heittomerkillä '. Pitkät vokaalit kirjoitetaan pituusmerkillä (ns. macron-viiva): ā ē ī ō ū. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. 
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Murteet.
Samoalla ei ole varsinaisia murteita, mutta puhe- ja kirjakielten välillä on eroa. Samoassa on muodollinen t-tyyli ja puhekielinen k-tyyli. K-tyyli tarkoittaa, että kirjakielen t äännetään k ja n muuttuu ŋ:ksi (kirjoitetaan g). Vaikka k-tyyli on puheessa yleinen, sitä ei koskaan kirjoiteta. Esimerkkilause: "tātou nonofo i'inā" (istukaamme tuonne) on k-tyylissä "kākou gogofo i'igā".
Kielioppi.
Samoan sanajärjestys on perusmuodossaan verbi-subjekti-objekti.
Artikkeli.
Samoassa on käytössä kaksi artikkelia. Ne ovat "le" ja "se". Artikkelia "le" voidaan käyttää sekä epämääräisenä että määräisenä artikkelina. "Se" on aina epämääräinen artikkeli. Artikkeli jätetään pois, jos substantiivi on monikollinen.
Substantiivi.
Samoassa substantiivit voidaan muodostaa verbeistä lisäämällä loppuun päätteitä, kuten "ga", "saga", "taga", "maga" tai "'aga". Esimerkiksi samoan verbi "tuli" tarkoittaa "ajaa". "Tuliga" tarkoittaa ajoa tai ajamista. Joskus substantiivi tulee myös suoraan verbin perusmuodosta. Esimerkiksi sana "tatalo" tarkoittaa "rukoilla" ja sana "‘o le tatalo" tarkoittaa "rukousta".
Monikko voidaan muodostaa poistamalla artikkeli substantiivin edestä tai lisäämällä substantiivin yhteyteen määrää ilmaiseva sana.
Substantiivin perusmuoto näytetään partikkelilla "‘o". Esimerkiksi "‘o le fale" tarkoittaa taloa. Partikkelia käytetään myös erisnimien yhteydessä. Partikkelia "‘o" ei kuitenkaan käytetä, jos substantiivi seuraa jotakin verbiä.
Genetiivi ilmaistaan sanoilla "a" tai "o", jotka tulevat ennen substantiivia. Ei ole mitään erityistä sääntöä, missä jompaakumpaa pitäisi käyttää.
Datiivi muodostetaan sanoilla "mo" tai "ma", jotka vastaavat suomen kielen päätettä "-lle".
Adjektiivit.
Adjektiivit muodostuvat yleensä substantiiveista. Samoassa on useita eri tapoja muodostaa adjektiivejä. Niitä ovat esimerkiksi:
Numeraalit.
Samoan kielen numerot yhdestä kymmeneen ovat:
Didier Pironi

Didier Pironi (26. maaliskuuta 1952 Villecresnes, Ranska – 23. elokuuta 1987 Southampton, Englanti, Iso-Britannia) oli ranskalainen kilpa-autoilija ja kilpaveneilijä. Hän opiskeli yliopistossa ennen F1-uraansa ja kuului yliopiston uintijoukkueeseen.
Elämä.
F1-ura.
Pironi ajoi Formula 1 -luokassa kausina – Tyrrellin, Ligierin ja Ferrarin F1-talleissa. Kaudella hän oli lähellä voittaa maailmanmestaruuden Ferrarilla, mutta hän ajoi pahan kolarin Hockenheimissa Saksan GP:n harjoituksissa ja loukkaantui hengenvaarallisesti. Pironi jäi pois kauden viidestä viimeisestä osakilpailusta, ja maailmanmestaruuden vei lopulta Keke Rosberg 44 pisteellä. Pironi johti onnettomuushetkellä MM-sarjaa 39 pisteellä ja hän sijoittui kaikesta huolimatta MM-sarjan kokonaispisteissä toiseksi.
Uran jälkeen.
F1-uransa jälkeen Pironi siirtyi kilpailemaan avomeriveneillä ja sai surmansa elokuussa 1987 hänen veneensä kaaduttua Wightsaaren edustalla ajetussa offshore-veneiden MM-osakilpailussa. Hänen onnettomuusveneensä nimi oli Colibri. Pironi toimi onnettomuusveneen ohjaajana. Hänen ohellaan onnettomuudessa surmansa saivat veneen navigaattori Bernard Giroux ja kaasuttaja Jean-Claude Guénard.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa.
(Vahvennetut kilpailut tarkoittavat paalupaikkaa ja "kursivoidut" kilpailun nopeinta kierrosta)
Memoriaali

Memoriaali tarkoittaa alun perin kirjallista lausuntoa, virkakirjelmää, hakemusta, anomusta tai pohjapöytäkirjaa. Se tulee ranskan sanasta "mémorial", joka taas juontaa juurensa latinan sanasta "memoria" (muisti).
Asiakirja tai pöytäkirja.
Memoriaaliksi sanottiin aikaisemmin Suomessa hovioikeuden kanneviskaalin virkasyyteasioissa hovioikeuteen jättämää syytekirjelmää. Memoriaaliksi tai memoriaalipöytäkirjaksi puolestaan kutsuttiin sitä muistipöytäkirjaa, jota pidettiin oikeudessa tai virastossa asian käsittelyn aikana ja josta asia sitten lopullisessa muodossaan kokoonpantiin kantatuomiokirjaksi.
Muistomerkki.
Ilmeisesti nykyään sanaa käytetään ulkomaisten kielten vaikutuksesta myös tarkoittamaan jonkun henkilön tai asian muistoksi tehtyä esinettä tai veistosta eli muistomerkkiä.
Tyrrell Racing

Tyrrell Racing oli Ken Tyrrellin perustama Formula 1 -talli, joka kilpaili sarjassa vuosina –. Tyrrell keräsi yhteensä 711 pistettä. 
Historia.
Aiemmin tallin perustaja Ken Tyrrell toimi tallipäällikkönä pienemmissä luokissa, kunnes vuonna 1968 ajatti Matran tehdastallin rinnalla F1:ssä Matran MS10-autoja. Jackie Stewart voitti useita kilpailuja kauden aikana. Auton polttoainetankit olivat lentokoneiden tapaan osa auton kantavaa rakennetta. Näin autosta saatiin 15 kg kevyempi, mutta jämäkämpi kuin kilpailijoistaan. FIA:n mielestä tekniikka oli liian turvaton ja päätti kieltää sen kaudelle 1970.
Matran toimitusjohtaja teki radikaalin päätöksen ennen kautta 1969: Matran tehdastalli ei osallistuisi Formula ykkösiin, vaan Matra keskittyisi tukemaan Tyrrell-tallia, joka sai nimen Matra International, ja rakentaisi uuden, Cosworth DFV -moottorisen auton rakenteellisilla polttoainetankeilla, vaikka ne olisivat seuraavalla kaudella kiellettyjä. Stewart voitti kauden 1969 maailmanmestaruuden helposti uudella Matra MS80:lla, joka korjasi suurimman osan MS10:n heikkouksista. Stewartin titteli oli ensimmäinen, joka voitettiin ranskalaisen tallin autolla, ja nykypäivään mennessä ainoa, joka on voitettu Ranskassa valmistetulla autolla. Se oli huomattava saavutus tallilta, joka kilpaili vasta toista kauttaan F1:ssä.
Alkukauden 1970 Tyrrell ajatti Marchin autoa, jolla Stewart saavutti yhden voiton. Samana vuonna Derek Gardner suunnitteli Tyrrellille ensimmäisen oman auton, joka nähtiin ensimmäistä kertaa Italian GP:ssä. Vuonna 1971 Stewart voitti kuljettajien MM:n, ja Tyrrell valmistajien MM:n. Stewart voitti kuljettajien mestaruuden vielä 1973. Vuosina 1974–1976 talli saavutti muutamia voittoja, ensimmäinen voitoton kausi oli 1977. 1980-luvulla talli menestyi huonommin, ja vuonna 1984 Tyrrellin keräämät MM-pisteet hylättiin polttoaine-epäselvyyksien takia. Kausina 1984–1988 talli ei saavuttanut ainuttakaan palkintosijaa. 1990-luvulla tallin alamäki jatkui, ja 1993 talli ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä. Kaudella 1995 Tyrrellin toisena kuljettajana oli Mika Salo, ja tallin pääsponsorina oli harvinaisesti suomalainen yritys, Nokia. Tämä vuosi oli vielä kohtalainen, kaudella 1996 tulokset alkoivat huonontua, ja 1997 Tyrrell joutui käyttämään Fordin V8-asiakasmoottoreita, joiden suorituskyky oli heikko. Mika Salo saalisti kuitenkin kaksi MM-pistettä Monacon GP:stä. Helmikuussa 1998 Ken Tyrrell erosi tallistaan. Talli ei saavuttanut viimeisellä kaudellaan yhtään pistettä. Talli oli myyty vuoden 1997 lopussa British American Tobacco Companylle (BAT), joka jatkoi seuraavan kauden Tyrrell-nimellä ja kaudesta 1999 alkaen toimi British American Racing -nimellä. Aiemmin mainittujen lisäksi Tyrrelliä ajoivat muun muassa Jean Alesi, Andrea de Cesaris, Michele Alboreto, Didier Pironi, Jody Scheckter ja Patrick Depailler.
Saavutukset (valmistaja ja asiakastallit).
Voitot
Paalupaikat
Palkintokorokesijat
Nopeimmat kierrokset
Marcus Livius Drusus

Marcus Livius Drusus (n. 120 eaa. – 91 eaa.) oli roomalainen kansantribuuni vuonna 91 eaa. Hän yritti parantaa kansan asemaa ja hankkia Rooman kansalaisoikeudet liittolaiskansoille. Hänet murhattiin vuonna 91 eaa. 
Hänen isänsä, myös nimeltään Marcus Livius Drusus, toimi tribuunina vuonna 122 eaa.
Gloucester

Gloucester [ˈglɒstə] on noin asukkaan katedraalikaupunki "(city)" ja hallintopiiri Lounais-Englannissa, lähellä Walesin rajaa. Se sijaitsee Severnjoen varrella Cotswoldsin kukkulajonon ja Forest of Deanin hallintopiirin välissä ja toimii Gloucestershiren kreivikunnan pääkaupunkina. Se muodostaa viereisen Cheltenhamin kaupungin kanssa noin asukkaan konurbaation.
Gloucesterista vie merelle kanava, joka oli tärkeä kulkureitti teollistumisen alkuvuosina, jolloin Gloucester oli merkittävä satamakaupunki. Satamarakennukset ja varastot ovat olleet nyt vuosikymmeniä tyhjillään, mutta viime vuosina niihin on rakennettu luksusasuntoja, baareja ja kansallinen vesireittimuseo. Vanhojen teollisuus- ja varastorakennusten muokkaaminen asumiskäyttöön on ollut 2000-luvun vaihteessa hyvin trendikästä koko Englannissa.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin roomalaisajalla nimellä "Glevum". Sen paikalla oli alun perin legioonalaisleiri, mahdollisesti legioonan talvileiri, joka ajoitetaan Neron ajalle noin vuoteen 64–66 tai 67 jaa. Nervan aikana 96–98 jaa. Glevumista tehtiin "colonia" eli sotilassiirtokunta nimellä "Colonia Nervia Glevensium".
Nähtävyydet.
Gloucester on tunnettu kirkoistaan, joista tunnetuimpia ovat:
Nero Claudius Drusus

Nero Claudius Drusus Germanicus tai Drusus vanhempi (14. tammikuuta 38 eaa. – 9 eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö. joka valloitti Germanian Reinin ja Elben väliset alueet vuosina 12–9 eaa. Drusus oli keisari Tiberiuksen nuorempi veli sekä keisari Claudiuksen isä. Hän oli keisari Augustuksen poikapuoli ja tämän perijä. Hänen vanhempansa olivat Tiberius Claudius Nero ja Livia Drusilla.
Drusus syntyi pian sen jälkeen, kun hänen äitinsä Livia Drusilla oli eronnut miehestään Tiberius Claudius Nerosta. Livia meni heti uusiin naimisiin Octavianuksen eli tulevan keisari Augustuksen kanssa. Huhuttiin, että Augustus olisi ollut Drusuksen todellinen isä. Veljensä tavoin Drusus sai luvan hakea julkisia virkoja viisi vuotta ennen kuin se olisi ollut lain mukaan mahdollista. Drusuksesta tuli preettori vuonna 11 eaa ja konsuli vuonna 9 eaa. Hän taisteli Tiberiuksen kanssa alppiheimoja vastaan, ja vuonna 13 eaa hänestä tuli koko Gallian käskynhaltija. Drusus toimeenpani virkakautensa aikana väestönlaskennan ja pystytti Lugdunumiin Augustukselle pyhitetyn alttarin.
Vuosina 12–9 eaa. Drusus johti Germaniaan lähetettyjä retkikuntia. Hän perusti tukikohdat Veteraan, Lippen ja Reinin yhtymäkohtaan, ja Mogontiacumiin eli nykyiseen Mainziin. Näillä retkillä roomalaiset alistivat khaukit, kheruskit ja khattit. Drusus pakotti myös markomannien heimon nykyisen Böömin alueelle. Lisäksi roomalaiset rakensivat Fossa Drusiana -kanavan Reiniltä Pohjanmerelle. Vuonna 9 eaa. Drusus saavutti Elben, mutta putosi hevosensa selästä ja kuoli saamiinsa vammoihin 30 päivän päästä. Kuolemansa jälkeen Drusukselle myönnettiin lisänimi "Germanicus". Drusuksen valloittamat alueet olivat laajat, mutta ne kaikki menetettiin, kun Arminius voitti Publius Quinctilius Varuksen johtamat legioonat Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa.
Drusus meni vuonna 16 eaa naimisiin Marcus Antoniuksen tyttären Antonian kanssa. Heidän lapsensa olivat Germanicus, Livilla ja Claudius. Yleisesti uskottiin, että Drusus kannatti tasavallan palauttamista, ja hänen vanhin poikansa, menestynyt sotapäällikkö Germanicus oli suuri kansansuosikki.
Dunstan

Dunstan Pyhä (n. 925–988) on kellonvalajien, metallityöntekijöiden, koruseppien ja kaivertajien suojelupyhimys. Hänet nimitettiin Canterburyn arkkipiispaksi 959. Dunstan tunnetaan Englannin luostareissa aloittamistaan uudistuksista. Hänen nimikkokirkkonsa St Dunstan-in-the-West sijaitsee Fleet Streetin varrella Lontoon Cityssä.
Elämä.
Dunstan syntyi aatelisperheeseen Baltonsboroughissa Glastonburyn lähellä, jossa häntä opettivat irlantilaiset munkit. Hän oli jonkin aikaa setänsä, silloisen Canterburyn arkkipiispan Athelmin palveluksessa ennen kuin siirtyi kuningas Athelstanin hoviin. Hovissa hän sai useita vihollisia, jotka syyttivät häntä noituudesta ja mustasta magiasta. Dunstanista tuli benediktiinimunkki, ja hän sai noin vuonna 939 vihkimyksen sedältään Ælfheah Kaljulta. Hänestä tuli kuningas Edredin neuvonantaja Edmund I:n salamurhan jälkeen. Tämän jälkeen Dunstan aloitti luostariuudistuksen.
Setänsä jälkeen kuninkaaksi noussut Edwy takavarikoi Dunstanin omaisuuden ja karkotti hänet kuningaskunnasta. Dunstan palasi pian Edwyn veljen Edgarin tultua kapinan seurauksena Edwyn tilalle. Edgar nimitti Dunstanin Worcesterin ja Lontoon piispaksi 957. Edwyn kuoltua pari vuotta myöhemmin Edgar nimitti Dunstanin Canterburyn arkkipiispaksi.
Edgarin kuoltua Dunstan auttoi Edvard Marttyyrin valintaa kuninkaaksi, ja kun Edvard kuoli pian valintansa jälkeen, Dunstan auttoi tämän velipuolen Ethelred Neuvotonta nousemaan kuninkaaksi.
Viimeiset vuotensa Dunstan vietti Canterburyssa, jossa hän opetti katedraalikoulussa.
Germania

Germania oli roomalaisten käyttämä latinankielinen nimitys alueelle, joka ulottui Tonavalta Pohjanmereen ja Itämereen. Lännessä raja oli Reinin länsipuolella, idässä rajaa ei ollut tarkasti määritelty. Sen asukkaita olivat germaanit. Germaniasta itään asui sarmaatteja ja muita paimentolaiskansoja. Suurin osa Germanian väestöstä asui hajallaan sijaitsevissa kylissä. Maasto oli metsäistä ja soista.
Roomalaisten valloittama osa jakautui kahteen provinssiin: Germania Inferioriin ja Germania Superioriin. Roomalaiset kutsuivat Reinin itäpuolista osaa Suureksi Germaniaksi (). Roomalaiset yrittivät ajanlaskun alun tienoilla valloittaa Suurta Germaniaa keisari Augustuksen aikana. Germaanit kuitenkin väijyttivät keruskipäällikkö Arminiuksen johdolla kolme roomalaista legioonaa Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa. tuhoten ne miltei kokonaan. Tämän jälkeen Augustus hylkäsi aikeensa liittää Suuri Germania Rooman provinssiksi. Hän myös kehotti seuraajiaan tekemään samoin. 
Saksan nimi viittaa nykyisin Germaniaan useilla kielillä, muun muassa italiaksi "Germania" ja englanniksi "Germany". Kansallisromanttisessa kuvastossa Germania voi tarkoittaa myös Saksaa naiseksi olennoituna. Germaniasta ovat saaneet nimensä myös germaaniset kielet.
Ea

Ea (sumerien Enki) oli mesopotamialainen veden jumala, joka kuului jumalten kolminaisuuteen, jonka muut jäsenet olivat taivaan jumala Anu (sumerien An) ja tuulen jumala Enlil. Ea oli alun perin Eridun kaupungin suojelija, mutta myöhemmin hän kehittyi huomattavaksi jumalaksi, Apsun tai Abzun herraksi, maanalaisen makean veden hallitsijaksi, ja hänen kulttinsa laajeni käsittämään koko Mesopotamian.
Enki merkitsee sumerin kielellä kirjaimellisesti ”maan herra”, ja hän lienee ollut alun perin maan jumala. Sumerien myytissä "Enki ja maailman järjestys" kerrotaan, että Enki vakiinnutti valtioiden rajat ja asetti jumalille näiden tehtävät. Toisen sumerilaisen myytin mukaan Enki oli luojajumala, joka muotoili ihmiset jumalten orjiksi. Alkuperäisessä roolissaan Enki liitettiin siemeniin ja hedelmällisyyteen. Hänet esitettiin usein puoliksi vuohena ja puoleksi kalana, ja astrologian eläinradan merkki kauris juontuukin Enkistä.
Enkin akkadilainen vastine Ea oli puolestaan rituaalisen puhdistautumisen jumala. Vesien puhdistusriittiä kutsuttiin ”Ean vedeksi”. Ea hallitsi myös noituuden ja manaukset. Useissa taruissa hän oli lisäksi kulttuurin tuoja ja muotoilun jumala, ja siten käsityöläisten ja taiteilijoiden suojelusjumala. Ea oli myös kuninkaiden neuvonantaja, jota pidettiin viisaana jumalana. Akkadilaisissa myyteissä hänet esitetään taitavana ja ovelana välittäjänä, joka saattoi tarpeen tullen olla viekas ja kavala. Akkadin mytologiassa hänellä on myös merkittävä rooli Babylonian kansallisjumala Mardukin isänä.
Enki ja Ninhursag.
Enki ja Ninhursag -tekstissä kuvataan tarkasti Enkin tekemisiä. Ninhursag on Enkin puoliso, ja he saavat Ninsar-tyttären. Merkittävä osa tätä tekstiä ovat myös Enkin saamat kahdeksan haavaa, joista parantuakseen hän synnyttää kahdeksan jumalaa:
Synnytettyään nämä kahdeksan jumalaa Enki määrää jokaiselle vielä kohtalon.
Plinius nuorempi

Plinius nuorempi (Gaius Plinius Caecilius Secundus, 63 – noin 113) oli roomalainen kirjailija ja oppinut. Hän oli Plinius vanhemman sisarenpoika. Hän on kirjoittanut ainoan säilyneen silminnäkijäkuvauksen Pompejin tuhonneesta Vesuviuksen purkauksesta.
Partiopiiri

Partiopiiri on useiden maiden partiotoiminnassa käytetty hallinnollinen yksikkö, joka toimii paikallisten lippukuntien yhteistyöelimenä.
Suomen partiopiirit.
Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry:llä on 11 partiopiiriä. Ne myötäilevät maakuntien rajoja, pois luettuna Finlands Svenska Scouter r.f. (FiSSc), joka on Suomen ruotsinkielisten lippukuntien valtakunnallinen partiopiiri. Piirissä on lippukuntia, ja lippukuntien määrät vaihtelevat piireissä 11:stä 150:een. Ennen piiriuudistusta piirejä oli 18 - mm. Järvi-Suomen partiolaisten alueella toimi aiemmin viisi itsenäistä partiopiiriä. Partiopiireistä pienin on Pohjois-Savon partiolaiset(PoSaPa) johon kuuluu 2 lippukuntaa. Ennen PoSaPa käsitti kaikki Pohjois-Savon maakunnan lippukunnat.
Encyclopædia Britannica

Encyclopædia Britannica (latinaa, ’Brittiläinen tietosanakirja’) on vanhin englanninkielinen tietosanakirja ja maailman tunnetuimpia hakuteoksia. Se alkoi ilmestyä 1700-luvun lopulla. "Britannica" on saatavana nykyään vain sähköisenä versiona. Sen kustannuspaikkana toimii Yhdysvallat.
Sähköinen "Britannica Online" sisältää noin 120 000 artikkelia. Painetun "Britannican" koko on rajattu noin 65 000 artikkeliin. CD- ja DVD-levyversiot käsittävät yli 100 000 artikkelia.
"Britannicalla" on yli 4 000 kirjoittajaa. Aikaisempia kirjoittajia ovat olleet muiden muassa Albert Einstein (aiheesta aika-avaruus), Sigmund Freud (psykoanalyysi) ja Orville Wright (Wilbur Wright) vuoden 1926 laitokseen.
23. tammikuuta 2009 "Britannica Online" ilmoitti ryhtyvänsä sallimaan käyttäjien ehdottamat muutokset artikkeleihin. Muutokset vaativat kuitenkin toimituskunnan hyväksynnän.
"Britannican" paperiversion julkaiseminen lopetettiin vuonna 2012. Myynnin huippuvuonna 1990 sitä myytiin 120 000 sarjaa, mutta jo 1996 määrä oli pudonnut 40 000:een. CD:nä se ilmestyi 1989 ja verkossa 1994.
"Encyclopædia Britannican" ja Wikipedian vertailu.
Vuonna 2005 "Nature"-lehdessä verrattiin keskenään "Britannican" ja englanninkielisen Wikipedian luonnontieteellisiä artikkeleita. Tuloksena Wikipediasta löytyi vain hieman enemmän epätäsmällisyyksiä kuin "Britannicasta". "Britannica" esitti vastalauseensa selvityksen laadulle. Todellisuudessa Wikipediassa oli epätäsmällisyyksiä kolmannes enemmän kuin "Britannicassa", ja "Nature" myönsi myöhemmässä vastauksessaan otsikon ”Internet encyclopaedias go head to head” ja aloituksen ”Wikipedia comes close to Britannica in terms of the accuracy of its science entries” liioitelluiksi.
Pertti Virtanen

Pertti Virtanen -nimisiä henkilöitä ovat:
Rauni-Leena Luukanen-Kilde

Rauni-Leena Tellervo Luukanen-Kilde (o.s. Valve, myös Rauni Kilde; 15. marraskuuta 1939 Värtsilä – 8. helmikuuta 2015 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, kirjailija, luennoitsija, ufologi ja salaliittoteoreetikko. Luukanen-Kilde toimi lääkärinä kansainvälisissä tehtävissä ja Lapin läänin lääninlääkärinä vuoteen 1985. Hän kirjoitti kirjoja paranormaaleista ilmiöistä ja ufoista, muun muassa teokset "Kuolemaa ei ole" (1982) ja "Tähtien lähettiläs" (1991).
Elämä ja toiminta.
Luukanen-Kilde aloitti lääketieteen opinnot Oulussa, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turusta 1967 ja erikoistui yleislääketieteeseen (1974). Hän työskenteli lääkärinä eri puolella Suomea, muun muassa Salossa, toimi lääkärinä kansainvälisissä tehtävissä Pakistanissa ja Indonesiassa sekä Lapin läänin lääninlääkärinä vuodesta 1975. 
Hän toimi myös Lapin parapsykologisen seuran puheenjohtajana 1981–1986 sekä osallistui maanpuolustustyöhön muun muassa Lapin maanpuolustusyhdistyksen kautta.
Vuonna 1985 Luukanen-Kilde joutui pahaan auto-onnettomuuteen. Hän jäi lääninlääkärin virasta eläkkeelle kahden vuoden sairausloman jälkeen vuonna 1987. Eläkkeelle jäätyään Luukanen-Kilde asui pitkään Norjassa Mossin kunnan Sonissa – ja muutti vasta hieman ennen kuolemaansa takaisin Suomeen.
Luukanen-Kilden ensimmäinen puoliso vuodesta 1964 oli majuri Mauri Luukanen ja toinen puoliso vuodesta 1987 norjalainen diplomaatti Sverre Kilde (1934–1996).
Luukanen-Kilde kuoli kotonaan Vaasassa pitkäaikaiseen sairauteen 8. helmikuuta 2015. Hänen kuolinilmoitukseensa oli kirjoitettu sanat: "kuolemaa ei ole."
Luukanen-Kilden sanoma.
Luukanen-Kilde esitelmöi ufoja ja parapsykologiaa käsittelevissä tilaisuuksissa. Hän kertoi esitelmissä mm. energiasta, ruumiistairtautumisista, ufokontakteista ja vastaavista. 
Hän oli kiinnostunut erilaisista salaliittoteorioista. Hän ilmaisi 1990-luvulla huolensa siitä, että ihmisiin istutetaan heidän tietämättään esimerkiksi rokotusohjelmien yhteydessä mikrosiruja, joiden tarkoitus on hallita ja valvoa käyttäytymistä. Tällaiset mikrosirutetut tai muuten mielenohjailun uhrit olisivat hänen mukaansa jatkuvassa 24 tuntia/vrk seurannassa. Hän myös väitti Norjan vuoden 2011 terrori-iskujen olleen salaliitto. Luukanen-Kilde esitti, että sikainfluenssarokotukset ovat vaarallisia ja niiden taustalla on salaliitto, jonka takana on WHO, Henry Kissinger ja Bilderberg-ryhmä, jonka tarkoitus on vähentää maailman väestöä. 
Luukasen mukaan ihmiskunnalta on salattu, että avaruusolentoja on keskellämme, kuulentoja tehdään kaksi kertaa viikossa, ihmisillä on jo siirtokuntia Marsissa ja että myös Saturnukseen lennetään. Luukanen-Kilde koki, että häntä häiritään psykotronisilla aseilla ja aiheutetaan erilaisia oireita, ja siksi hän halusi Norjasta Suomeen, joka ei ollut Nato-maa.
Ilkka Kantola

Ilkka Tapani Kantola (s. 17. maaliskuuta 1957 Rymättylä) on suomalainen pappi ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 2007–2019 ja Turun arkkihiippakunnan piispana vuosina 1998–2005.
Kirkollinen ura.
Kantola valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1985 ja lisensiaatiksi vuonna 1991. Teologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1994.
Kantola vihittiin papiksi vuonna 1985 ja valittiin vuonna 1994 Turun arkkihiippakunnan pääsihteeriksi. Piispaksi Kantola valittiin vuonna 1998 kun Turun arkkihiippakuntaan päätettiin arkkipiispan viran ohelle perustaa toinen piispan virka.
Kantolan ensimmäinen puoliso oli naistentautien erikoislääkäri, dosentti, lääketieteen ja kirurgian tohtori Päivi Polo. Vuonna 2005 julkisuuteen tuli Kantolan avioero sekä avioliiton ulkopuolinen suhde, mikä johti lopulta Kantolan eroamiseen piispan virasta. Kantola avioitui samana vuonna pastori Satu Norjan kanssa.
Piispan viran jälkeen Kantola työskenteli Helsingin Diakonissalaitoksella lapsi- ja perhetyön johtajana. Marraskuussa 2017 Kantola asettui ehdolle arkkipiispan vaaliin, jossa hän sai ensimmäisellä kierroksella 8 % äänistä, eikä päässyt toiselle kierrokselle.
Poliittinen ura.
Kantola valittiin kansanedustajaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa SDP:n listoilta Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Kantola ilmoittautui helmikuussa 2008 puheenjohtajaehdokkaaksi SDP:n vuoden 2008 puoluekokoukseen. Äänestyksessä 6. kesäkuuta hän sai kahdeksan ääntä. Lopulta hänet valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi.
Eduskunnassa Kantola toimi vaalikauden 2011 alusta perustuslaki- ja ulkoasiainvaliokunnassa sekä puheenjohtajana Yleisradion hallintoneuvostossa, jonka jäsenenä hän oli ollut vuodesta 2007 lähtien. Aiemmin hän on toiminut myös laki- ja sivistysvaliokuntien jäsenenä sekä tulevaisuus- ja sosiaali- ja terveysvaliokuntien varajäsenenä. Kantola oli vuosina 2007–2012 eduskunnan ihmisoikeusryhmän puheenjohtaja.
Vuonna 2011 Kantola oli ehdolla SDP:n esivaalissa puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2012 vaaleihin. Kantola jäi kolmanneksi ja sai 11 % äänistä.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kantola valittiin Turun kaupunginvaltuustoon, jossa hän jatkoi myös vuoden 2012 vaalien jälkeen. Joulukuussa 2013 Kantola nimettiin SDP:n eurovaaliehdokkaaksi kevään 2014 eurovaaleissa.
Joulukuussa 2016 Kantola valittiin Eduskunnan uuden joskin epävirallisen Ukraina-ystävyysryhmän puheenjohtajaksi. Ryhmän tarkoituksena on Suomen ja Ukrainan parlamentaarikkojen välinen yhteydenpito ja vuorovaikutus, jonka tavoitteena on molemminpuolisen tietämyksen lisääminen ja syventäminen.
Kantola putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Tämän jälkeen hänet valittiin Helsingin Diakonissalaitoksen diakoniajohtajaksi. Kesäkuussa 2025 Kantola valittiin Eläkkeensaajien Keskusliiton puheenjohtajaksi.
Dionigi Tettamanzi

Dionigi Tettamanzi (14. maaliskuuta 1934 Renate – 5. elokuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Milanon arkkihiippakuntaan tuleva paavi Paavali VI 28. kesäkuuta 1957. Hänet nimitettiin Ancona-Osimon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 1. heinäkuuta 1989, ja piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Martini, jota avustivat Carlo Maccari ja Bernardo Citterio. Tettamanzi erosi tehtävistään 6. huhtikuuta 1991.
Tettamanzi sai 20. huhtikuuta 1995 nimityksen Genovan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. kesäkuuta.
Tettamanzi ylennettiin kardinaaliksi 21. helmikuuta 1998 ja asetettiin Santi Ambrogio e Carlon kardinaalipapiksi 4. marraskuuta. Hän sai 11. heinäkuuta 2002 nimityksen ja hänet asetettiin 14. syyskuuta Milanon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2011.
Tettamanzi osallistui vuoden 2005 konklaaviin. Heinäkuussa 2012 hän sai nimityksen Vigevanon apostoliseksi hallitsijaksi; hän erosi 20. heinäkuuta 2013.