tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jenni Pitko

Jenni Pitko (s. 15. elokuuta 1986 Kemi) on suomalainen vihreiden poliitikko, kansanedustaja ja kaupunginvaltuutettu Oulussa. 
Hänet valittiin ensimmäistä kertaa Oulun kaupunginvaltuustoon vuonna 2012. Hän on toiminut kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana ja vihreiden valtuustoryhmän puheenjohtajana. Kuntavaaleissa 2017 Jenni Pitko sai yhteensä ääntä, mikä oli vaaleissa oululaisista vihreistä ehdokkaista eniten. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Pitko tuli valituksi äänellä Oulun vaalipiiristä eduskuntaan. Vuoden 2023 vaaleissa hän sai ääntä ja jatkoi eduskunnassa. Hän toimi Vihreän eduskuntaryhmän puheenjohtajana kesäkuusta 2020 helmikuuhun 2021.
Ammatiltaan Jenni Pitko on arkkitehti. Hän on opiskellut Oulun yliopistossa, toiminut Oulun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana vuonna 2011 ja Oulun yliopiston hallituksen jäsenenä loppuvuonna 2013.
Näkemykset.
Arvot.
Pitko sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Pitko sijoittuu arvoasteikolla vahvasti liberaalille puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Pitkon näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Pitkon antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin liberaalivihreät mielipiteet.
Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka.
Pitko on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2019 ja 2023. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Pitko on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.
Torbjörn Magnusson

Torbjörn Magnusson on ruotsalainen yritysjohtaja. Hän toimi Sammon konsernijohtajana vuodesta 2020 lokakuuhun 2025 ja Nordean hallituksen puheenjohtajana vuosina 2019-2022. Koulutukseltaan hän on tekniikan lisensiaatti Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta.
Magnusson toimi Ifin toimitusjohtajana vuosina 2002–2019. If on osa Sampo-konsernia.
Tuija Aalto

Tuija Aalto (s. 1969) on suomalainen tietokirjailija ja Ylen sosiaalisen median päällikkö. Hän on ollut luomassa Yleisradion sosiaalisen median kulttuuria ja toimintamalleja vuodesta 2005.
Ura.
Aalto on valmistunut Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi. 
Aalto on työskennellyt Ylessä Radio Ainon ohjelmapäällikkönä ja uusien radiopalveluiden kehityspäällikkönä, yle.fi-yksikössä Ylen Tulevaisuus Labissa ja erilaisissa strategia-, suunnittelu- ja kehityspäällikkötehtävissä. 
Heinäkuussa 2012 hänet nimitettiin Yleisradion strategiaosastolle strategiapäälliköksi. Strategiapäällikkönä hän vastasi Ylen toimintaympäristön seurannasta ja analyysistä ja ennakoi alan kehitystä. Hänen tehtäviinsä kuului myös verkostojen rakentaminen toimintaympäristössä, Ylen aktiivisen avoimuuden edistäminen ja Ylen vaikuttavuuden arvioinnin kehittäminen. Aalto toimi myös kansainvälisissä verkostoissa ja edisti ymmärrystä julkisen palvelun yleisradioyhtiön roolista tietoyhteiskunnassa.
Keväällä 2016 Aalto oli mukana työryhmässä, joka arvioi hallituksen ja ministeriöiden viestintää. Työryhmän asetti valtioneuvoston kanslia, ja siihen kuuluivat myös Jari Tourunen (puheenjohtaja) ja Jyrki Iivonen. Työryhmä kartoitti viestintätoimintojen nykytilan ja kehittämistarpeet. Arvioinnissa selvitettiin muun muassa sitä, miten valtioneuvoston tulisi viestiä vuonna 2020 ja miten viestintätoimintoja voidaan uudistaa. 
Vuonna 2016 hänet nimitettiin Ylen toimintaympäristön ja sosiaalisen median päälliköksi, joka vastaa yhtiön toimintaympäristöseurannasta ja sosiaalisen median linjauksista. Hän vastaa myös yhtiön strategisesta ennakoinnista erityisenä painopisteenä nousevat ilmiöt ja sosiaalinen media.
Yksityiselämä.
Aalto asuu Helsingissä ja hän seuraa digimediamaailman ilmiöitä työkseen ja huvikseen. Hän on muun muassa lukenut Librivoxiin (äänikirjojen verkkokirjastoon) Juhani Ahon teokset Rautatie ja Helsinkiin. Aalto on myös keskustelijana Aamu-tv:n Jälkidigi-ohjelmaosiossa.
Liinu Lehto

Liinu Lehto (s. 1969) on viestintä- ja markkinointijohtaja Digi- ja väestötietovirastossa, joka aloitti toimintansa vuoden 2020 alussa. Aiemmin hän toimi kuusi vuotta viestintäjohtajana valtiovarainministeriössä. Hänet valittiin tehtävään syksyllä 2013 seitsemäksi vuodeksi. Lehto toimi nimityshetkellä Suojelupoliisin viestintäpäällikkönä. Hänet nimitettiin Suojelupoliisin ensimmäiseksi viestintäpäälliköksi 15.3.2008.
Vuosina 2006–2008 Lehto toimi Rautaruukki Oyj:n sijoittajasuhdepäällikkönä ja vuosina 2000–2006 Wulff-Yhtiöt Oyj viestintä- ja IR-johtajana. Lehto on toiminut viestinnän ammattilaiset ProCom ry:n hallituksen jäsenenä 2013–2014 ja varapuheenjohtaja 2014–2015. Vuodesta 2008 Lehto ollut mukana Helsingin yliopiston organisaatioviestinnän työelämäprofessuurien ohjausryhmässä.
Koulutukseltaan Lehto on kauppatieteiden maisteri. Hän on valmistunut Åbo Akademista.
Artikkeleita.
Aiheesta muualla
Töölönlahden koulutuskampus

Töölönlahden koulutuskampus on Management Institute of Finland MIFin ja Tieturin koulutuskampus Helsingissä. Koulutuskampus sijaitsee vuonna 1952 valmistuneessa Suomen Sokerin entisessä pääkonttorirakennuksessa. Kampuksella toimii muitakin koulutusalan yrityksiä.
Historia.
Vuonna 1952 Mannerheimintien varteen valmistui Hugo Harmian ja Woldemar Baeckmanin suunnittelema Suomen Sokerin punatiilinen pääkonttorirakennus, jossa Töölönlahden koulutuskampus sijaitsee. Vuosina 1822–1965 toiminut Töölön sokeritehdas oli Helsingin Töölössä, Töölönlahden rannalla sijainnut sokeritehdas. Talolla on pitkä historia ja talossa ovat aikaisemmin toimineet Suomen Sokerin lisäksi Suomen ulkoministeriö, Tieturin koulutuskeskus sekä Containerships Oyj. Suomen Ulkoministeriön tehtävissä toimineen Martti Ahtisaaren neuvotteluhuoneena toiminut mutterinmallinen tila on säilytetty alkuperäisessä muodossa ja kalusteissa. Neuvotteluhuone on Museoviraston suojeluksessa ja kalusteet ovat numeroituja.
Rakennuksen julkisivulla sijaitsee Viljo Savikurjen sommittelema "Sokerityttö". Veistos on realistinen, luonnollista kokoa oleva pronssiveistos, joka esittää koiralle sokeria tarjoavaa tyttöä. Sokeritytön mallina toimi silloin 12-vuotias koululainen Seija Hänninen. Veistoksen matalaan kivijalustaan on kaiverrettu teksti ”SUOMEN SOKERITEOLLISUUS 1756-1956”. Veistos paljastettiin 15.8.1956 Suomen Sokeri Oy:n 200-vuotisjuhlatilaisuudessa. 
Rakennuksen ulkoseinässä on vuonna 1997 paljastettu reliefillä varustettu muistolaatta, jossa kerrotaan suomeksi ja viroksi Viron varapääministerin Jüri Vilmsin kuolleen sokeritehtaan alueella 13. huhtikuuta 1918.
Lapin Panimo

Lapin Panimo Oy on Rovaniemellä toimiva pienpanimo. Yritys on perustettu vuonna 2015. Toimitusjohtajana toimii panimomestari Arturs Dutka. Panimon ensimmäiset oluet tulivat myyntiin syyskuussa 2016. Pullotetun veden myynti alkoi vuonna 2018. Panimo on tunnettu suodattamattomista, väri-, lisä- ja säilöntäaineettomista oluistaan.
Panimomestari.
Lapin Panimon panimomestarina toimii Latviasta Rovaniemelle muuttanut Arturs Dutka. Oluen panemisen hän on opetellut VLB Berlinissä, Saksan panimoteollisuuden tutkimus- ja opetuslaitoksessa. Dutkan kanssa oluita on ollut kehittelemässä vanhempi panimomestari Wolfgang Trautner, jolla on lähes 40 vuoden kokemus panimomestarina ympäri maailmaa.
Historia.
Lapin Panimo jatkaa kaupungin oluenpanemisen perinnettä yli puolen vuosisadan tauon jälkeen. Ennen sotia Rovaniemellä toimi K. J. Auttin Höyrypanimo Oy, jonka Tornion Portteri ja Oluttehdas osti vuonna 1933. Oluen panemiseen tuli kuitenkin pitkä tauko lokakuusta 1944 alkaen, sillä Höyrypanimon rakennukset tuhoutuivat Lapin sodassa. 
Tuotteet.
Lapin Panimon perus tuotevalikoimaan kuuluu 12 eri olutta ja vuotuinen tuotantokapasiteetti yltää 300 000 litraan. Perusvalikoiman lisäksi tuotantoon kuuluu sesongin mukaan valmistettavia oluita ja 1.10.2018 Panimo aloitti Kaltio-kivennäisveden myynnin. Lapin Panimo tekee asiakkaille myös mittatilausoluita. Alkoholilain uudistuksen jälkeen Lapin Panimo aloitti suoramyynnin panimomyymälästä heinäkuussa 2018.
Punakot

Punakot ("Bartsia") on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 50 lajia. Niiden lisäksi sukuun on kuvattu useita muitakin lajeja, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Punakot ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka elävät puoliloisina. Ne ovat kasvutavaltaan pystyjä ja niiden varret ovat haarattomia. Lehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat ruodittomia, soikeanpuikeita sekä sahalaitaisia. Kukat sijaitsevat lyhyessä tähkämäisessä kukinnossa varren latvassa, joka on usein yksipuoleinen. Tukilehdet ovat ruskeanvioletteja. Verhiöt ovat neliliuskaisia, ja teriöt ovat ruskeanvioletteja. Heteitä on neljä kappaletta. Hedelmä on munanmuotoinen kota.
Suurin osa punakkolajeista kasvaa Etelä-Amerikassa Andien vuoristossa. Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain yksi punakkolaji: pohjanpunakko eli punakko ("Bartsia alpina").
Punakkojen ("Bartsia") suvun tieteellinen nimi viittaa 1700-luvulla eläneeseen saksalaiseen lääkäriin Johannes Bartschiin.
Jenni Puputti

Jenni Maria Puputti (s. 28. kesäkuuta 1986) on suomalainen uransa päättänyt painonnostaja, joka nykyään toimii valmentajana. Hän edusti urheilu-urallaan Tampereen Pyrintöä.
Puputti sijoittui painonnoston Euroopan-mestaruuskilpailuissa kuudenneksi vuonna 2018 sarjassa 58 kiloa. Kyseiset kisat olivat Puputin kuudennet EM-kilpailut. Sen lisäksi hän voitti painonnostourallaan seitsemän suomenmestaruutta (2007, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2018) samassa sarjassa.
Nykyään Puputti toimii Varalan urheiluopistolla fysiikkavalmentajana ja vastaa muun muassa Elina Gustafssonin ja Mira Potkosen voimavalmennuksesta. Tämän lisäksi hän toimii Tapparan ja Tampereen Pyrinnön koripallojoukkueen voima- ja fysiikkavalmentajana. Painonnostossa hän toimii muutaman urheilijan henkilökohtaisena valmentajana ja maajoukkuenaisten mentorina.
Puputti harrasti nuorempana myös keihäänheittoa edustaen Nokian Urheilijoita. Hän sai useita SM-mitaleja ikäkausisarjoissa. Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi vuosina 2005 ja 2008. Lisäksi hän edusti Suomea 22-vuotiaiden maaotteluissa vuosina 2006 ja 2008.
Maasdam

Maasdam on kylä ja entinen kunta Etelä-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Se oli kunta vuoteen 1984 asti, jolloin se sulautui Puttershoekin, Mijnsheerenlandin, Westmaasin ja Heinenoordin kylien kanssa uudeksi Binnenmaasin kunnaksi. Kylän väkiluku on 585.
Suomalainen nainen ja mies

Suomalainen nainen ja mies – Asema ja muuttuvat roolit on Elina Haavio-Mannilan vuonna 1968 julkaisema sosiologinen tutkimus naisten ja miesten yhteiskunnallisesta asemasta Suomessa. Se oli aikanaan Suomen ensimmäinen järjestelmällinen tutkimus tästä aiheesta ja on edelleen Haavio-Mannilan arvostetuin teos. Kirjan on kustantanut WSOY.
"Suomalaisen naisen ja miehen" lähtökohtana on saksalaisen Johan Galtungin teoria sosiaalisista arvojärjestelmistä. Teoksessa käydään läpi suomalaisen yhteiskunnan eri osa-alueita ja instituutioita sukupuolinäkökulmasta. Haavio-Mannila osoittaa erilaisia epätasapainoisuuksia ja ristiriitaisuuksia sukupuolten asemassa. Tarkastelun kohteina ovat muun muassa sukupuolten oikeudellinen, taloudellinen, poliittinen ja sosiaalinen asema, naisten ja miesten osuus järjestötoiminnassa sekä sukupuoliroolien ja niitä koskevien asenteiden muuttuminen. Teosta on kutsuttu suomalaisen naistutkimuksen pioneerityöksi. Kun Suomalainen Tiedeakatemia valitsi Haavio-Mannilan kunniajäsenekseen vuonna 2012, pääperusteena mainittiin "Suomalainen nainen ja mies".
Kirjosammakko

Kirjosammakko ("Discoglossus pictus") on kätilösammakoiden eli levykielisammakoiden heimoon kuuluva sammakko. Carl Adolf Otth kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1837.
Levinneisyys.
Laji on peräisin Marokosta. Kirjosammakon uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
З́

З́ on kyrillinen kirjain. Se on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta З, johon on lisätty perään akuutti tarke. Kirjain on käytössä montenegron kielessä. Se vastaa latinalaista kirjainta Ź.
Afrikankupusilli

Afrikankupusilli ("Ethmalosa fimbriata") tai afrikansilli on kupusillien heimoon kuuluva länsiafrikkalainen kalalaji.
Ulkonäkö ja koko.
Afrikankupusillin kyljessä on lähellä kiduksia musta täplä. Kala on yleensä noin 25 senttimetrin mittainen, suurimmillaan 46-senttinen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Afrikankupusilliä esiintyy rannikkovesissä Afrikan länsirannikolla Länsi-Saharasta Angolaan. Sitä tavataan myös jokisuiden murtovedessä ja itse joissakin pitkälle ylävirtaan. Afrikankupusilli on matalan veden kala ja elää yleensä alle 50 metrin syvyydessä. Se lisääntyy 3,5-38 promillen suolapitoisuudessa. Ravintona on kasviplankton.
Kalastus ja käyttö.
Afrikankupusilli on tärkeä talouskala, jonka vuotuinen kokonaissaalis on 100,000 tonnin luokkaa. Sitä kalastetaan erityisesti Senegalissa, Sierra Leonessa, Norsunluurannikolla, Nigeriassa ja Kamerunissa.
Tapparasillit

Tapparasillit (Pristigasteridae) on sillikalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Heimoon kuuluu FishBasen mukaan 9 sukua ja 38 lajia. Tapparasillit elävät meri-, murto- ja makeassa vedessä.
Kuhat

Kuhat ("Sander", aiemmin "Stizostedion") on ahventen heimoon kuuluva kalasuku. Suvun kuvasi ensimmäisenä saksalainen luonnontieteilijä Lorenz Oken vuonna 1817.
Lajit.
Kuhien sukuun kuuluu FishBasen mukaan seuraavat 5 lajia:
Sömnö

Sömnö on Heikki Kännön vuonna 2018 ilmestynyt romaani, jonka kustansi Sammakko. Kännö voitti teoksella Runeberg-palkinnon 2019. Kirjassa on 550 sivua.
Harjukset

Harjukset (Thymallinae) on yksi lohien heimon (Salmonidae) kolmesta alaheimosta. Siihen kuuluu vain yksi suku, harjukset ("Thymallus"). Harjukset ovat Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosien viileiden vesien kaloja. Ne tarvitsevat runsashappista vettä ja lisääntyvät useimmin virtaavissa vesissä.
Harjuslajeja on toista kymmentä, mutta lajien rajaus ja tarkka lukumäärä ovat vielä tutkimuksen kohteena. Harjus ("Thymallus thymallus") on Pohjois- ja Keski-Euroopassa laajalle levinnyt laji, pohjanharjus ("Thymallus arcticus") puolestaan elää Euraasian Jäämereen laskevissa vesissä ja Pohjois-Amerikassa. Muut lajit esiintyvät pääasiassa Itä-Siperiassa, usein yksittäisissä vesistöissä. FishBase käsittelee seuraavat 14 lajia (2023):
Kääpiökaskelotti

Kääpiökaskelotti ("Kogia breviceps") on kaskelottien heimoon kuuluva valaslaji.
Levinneisyys.
Kääpiökaskelotti on levinnyt maailmanlaajuisesti trooppisiin valtameriin. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Cheick Oumar Sissoko

Cheick Oumar Sissoko (s. 1945 San, Mali) on malilainen elokuvaohjaaja ja poliitikko, joka on toiminut myös Malin kulttuuriministerinä. Hän opiskeli ensin Pariisin yliopistossa ja valmistui pääaineinaan Afrikan historia ja sosiologia. Sitten hän opiskeli elokuvaa Ecole Nationale Louis Lumièressä. Tämän jälkeen hän palasi Maliin ja työskenteli elokuvantekijänä kansallisen elokuvatuotannon parissa (Centre National de Productions Cinématogaphiques, CNPC). Hän ohjasi siellä elokuvat "Sécheresse" ja "Exode Rural". Hän on perustanut yhdessä toisten malilaisten kanssa yhteisöllisen "Kora Films" -elokuvatuotantoyrityksen. 
Hänen tunnetuimmista elokuvistaan "Guimba" (1995) voitti FESPACO:n pääpalkinnon (kultainen Yennengan ori) ja Locarnon elokuvajuhlien tuomariston palkinnon (1996). Raamatun luomiskertomusta sivuava, Jean-Louis Sagot-Durvaurouxin käsikirjoitukseen pohjautuva "La Genèse" (1999) valittiin kilpailemaan Cannesin Un Certain Regard -palkinnosta. Sissoko sai Prinssi Clausin palkinnon (1999).
Alestit

Alestit (Alestidae, aiemmin Alestiidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu FishBasen mukaan 19 sukua ja 119 lajia. Tyson Roberts kuvasi heimon ensimmäisenä vuonna 1969.
23 Canum Venaticorum

23 Canum Venaticorum on Ajokoirien tähdistössä sijaitseva oranssinvärinen jättiläistähti. Sen magnitudi on +5.6, joten sen voi nähdä paljaalla silmällä.
Piikkiperhosrausku

Piikkiperhosrausku ("Gymnura altavela") on perhosrauskujen heimoon kuuluva rustokalalaji. Lajin kuvasi Carl von Linné vuonna 1758.
Ulkonäkö ja koko.
Piikkiperhosrausku kasvaa yleensä noin kahden, joskus jopa neljän metrin mittaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan Afrikasta, Aasiasta, Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta. Perhospiikkirauskun uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan erittäin uhanalainen.
Strasbourgin tanssimania

Strasbourgin tanssimania oli Strasbourgissa vuonna 1518 tapahtunut ilmiö, jossa sadat ihmiset pakonomaisesti tanssivat itsensä uuvuksiin useiden viikkojen ajan.
14. heinäkuuta huomattiin strasbourgilaisen naisen tanssivan kadulla. Hän nukkui öisin ja jatkoi taas aamulla. Pian useat ihmiset alkoivat tanssia ja elokuussa jo sadat ihmiset tanssivat pakonomaisesti kaupungin kaduilla. Papisto sanoi ihmisten olevan Pyhän Vituksen kiroamia ja lääkärit puolestaan epäilivät tanssijoiden kärsivän veren ylikuumenemisesta. Kaupunki päätti ohjata tanssijat heille osoitettuihin tanssipaikkoihin ja järjesti heille soittajia. Ratkaisu oli katastrofi, joka pahensi tilannetta.
Tanssimania vaivasi yli 400 ihmistä, jotka tulivat yhteiskunnan alimmista luokista. Enemmistö tanssijoista oli naisia. Tanssijat uupuivat ja monet kuolivat. Aikalaiskirjoitusten arviot jopa 15 päivittäisestä kuolonuhrista lienevät kuitenkin liioiteltuja.
Syyskuussa kaupungin johto päätti kieltää julkisen tanssimisen ja tanssia jatkaneet lähetettiin Saverneen rukoilemaan anteeksiantoa Pyhän Vituksen pyhättöön. Pian epidemia päättyi. Psyykkinen epidemia muutettiin uskonnolliseksi rituaaliksi.
Myös muita tapauksia keskiajalta on dokumentoitu. Vuosien 1374, 1463 ja 1518 tapahtumien perusteella tiedetään, että tanssimisen luultiin olevan sekä aiheuttaja että sen parannus.
Mahdolliseksi syyksi on sanottu stressin aiheuttama psykoosi.
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma

Gornjak Utšaly () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Verhnjaja Pyšmasta, Sverdlovskin alueelta. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla VHL:ssä. Seura tekee yhteistyötä KHL:ssä pelaavan Avtomobilist Jekaterinburgin kanssa.
Gornjak perustetiin Utšalyssa, Baskortostanin tasavallassa vuonna 2012 ja joukkue liittyi kaudella 2013–2014 kansalliseen MHL-B-juniorisarjaan. Gornjak voitti sarjan mestaruuden 2016 ja 2017, minkä jälkeen seura liittyi aikuisten VHL-sarjaan. Vuonna 2021 joukkue siirrettiin lähemmäksi KHL-yhteistyöseuraa Avtomobilistia Verhnjaja Pyšman kaupunkiin.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 olivat 11. UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne pelattiin Sloveniassa 30. tammikuuta – 10. helmikuuta 2018. Euroopan mestaruuden voitti Portugali, joka kukisti finaalissa jatkoajalla hallitsevan mestarin Espanjan 3-2. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Portugalin Ricardinho.
Turnaus jää historiaan viimeisenä 12 joukkueen turnauksena ja viimeisenä kahden vuoden välein pidettävänä turnauksena. Seuraavat Euroopan-mestaruuskilpailut toteutetaan 16 joukkueen turnauksena ja vasta vuonna 2022 eli neljä vuotta myöhemmin. Tulevaa kisaisäntää ei ole vielä valittu. Turnauksen kisakaupunkina toimi Ljubljana ja kaikki ottelut pelattiin Arena Stokizella.
Otteluohjelma.
Kisoissa pelattiin kolmen joukkueen alkulohkot ja seuraavaksi pudotuspelit. Turnaukseen osallistui yhteensä 12 maata, ja turnauksessa pelattiin yhteensä 20 ottelua; kaksi ottelua jokaisena pelipäivänä.
Tilastoja.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Portugalin Ricardinho. Parhaaseen tähdistökentälliseen valittiin seuraavat pelaajat:
Nykäsen Matti (kappale)

Nykäsen Matti on huumoriyhtye Sleepy Sleepersin kappale vuonna 1988 ilmestyneeltä albumilta "Turakaisten paratiisi". Kappale perustuu Miljoonasateen kappaleseen ”Lapsuuden sankarille”, jonka on säveltänyt Heikki Salo. Sanat on muutettu kertomaan tuolloin uransa huipulla olleesta mäkihyppääjä Matti Nykäsestä.
Timo Kotipelto (2006) ja Matti Nykänen (2008) ovat myöhemmin levyttäneet kappaleesta omat versionsa.
Sleepy Sleepersin versio.
Sleepy Sleepersin versio äänitettiin ja julkaistiin vuonna 1988. Kappaleen sovitti yhtye itse ja sanoittivat Mato Valtonen ja Sakke Järvenpää salanimillä M. Helminen ja S. Helminen. Kappale julkaistiin ”Olympia levy” -nimisenä 7" vinyylisinglenä, jonka b-puolella on Kari Väänäsen säveltämäksi, sanoittamaksi ja sovittamaksi merkitty ”Pummilla Galgariin”.
”Nykäsen Matti” nousi Suomessa listoille helmikuussa 1988. Se ylsi singlelistan kärkeen ja jukebox-listalla seitsemänneksi.
Timo Kotipellon versio.
Stratovariuksen laulaja Timo Kotipelto esittää ”Lennä, Nykäsen Matti” -kappaleen Nykäsestä kertovassa vuoden 2006 elokuvassa "Matti".
Matti Nykäsen versio.
Vuonna 1992 mäkihypystä laulu-uralle siirtynyt Matti Nykänen levytti itsestään kertovasta kappaleesta oman versionsa 2008.
Jurvan kirkonkylä

Jurvan kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Jurvan kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kurikkaa. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 1 714 asukasta. Taajaman pinta-ala oli 9,04 neliökilometriä, joten väestötiheys oli 189,6 asukasta neliökilometrillä.
Ecuadorin keskusyliopisto

Ecuadorin keskusyliopisto (Universidad Central del Ecuador, UCE) on Ecuadorissa toimiva korkeakoulu. Sillä on kaksi kampusta Quitossa, toinen kaupungin etelä- ja toinen koillispuolella, sekä sivutoimipisteet Santo Domingo de los Tsáchilasin provinssin pääkaupungissa Santo Domingossa ja Galápagossaarilla. 
Yliopiston edeltäjä perustettiin vuonna 1622 nimellä Real y Pontificia Universidad de San Gregorio Magno. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1826.
Jalasjärven kirkonkylä

Jalasjärven kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Jalasjärven kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kurikkaa. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 3 147 asukasta. Taajaman pinta-ala oli 10,25 neliökilometriä, joten väestötiheys oli 307,0 asukasta neliökilometrillä.
Luettelo Suomen futsalmaajoukkueen tilastoista

Luettelo Suomen futsalmaajoukkueen tilastoista. Tälle sivulle on koottu erilaisia tilastoja Suomen futsalmaajoukkueesta. Kausikohtainen luettelo Suomen futsalmaajoukkueen pelaamista otteluista löytyy täältä.
Suomen maaottelut 2013–2020.
MM = Maailmanmestaruuskilpailujen karsintaottelu, EM = Euroopan-mestaruuskilpailujen karsintaottelu, PM= Pohjoismaiden-mestaruusturnaus
Suomen parhaat maalintekijät 2016–2020.
Päivitetty 11.3.2021
Taulukossa on huomioitu ottelut 29.8.2016-2.2.2020
Pelaajaennätykset.
Eniten otteluita.
Päivitetty 11.3.2021 
Eniten maaleja.
Päivitetty 11.3.2021
Otteluita kapteenina.
Päivitetty 11.3.2021
Päävalmentajat.
Päivitetty 11.3.2021
Kotiotteluiden yleisömäärät.
Päivitetty 14.4.2019
Sékou Traoré

Sékou Traoré (s. Bobo-Dioulasso, Burkina Faso) on burkinalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja elokuva-alan monitoimija. Hänen tunnetumpiin ohjauksiinsa kuuluu "L'Oeil du Cyclone" (), joka Afrikan elokuva-akatemia (AMAA) palkitsi vuoden 2016 parhaana elokuvana. 
Traoré opiskeli elokuva-alaa Ouagadougoun yliopistossa ja Pariisissa (Conservatoire libre du Cinéma français). Hän perusti yhdessä kahden opiskelutoverinsa ja kolmen muun tuttavansa kanssa vuonna 1992 Sahelis Productions -tuotantoyhtiön. Hän on osallistunut tuotantopäällikkönä esimerkiksi Abderrahmane Sissakon ohjaamaan "Timbuktu" -elokuvaan (vuoden 2015 parhaan elokuvan AMAA-voittaja) ja vuonna 2010 valmistuneeseen Mahamat-Saleh Harounin ohjaamaan elokuvaan "Un homme qui crie" (2010), joka voitti Cannesissa tuomariston palkinnon.
Varina Davis

Varina Anne Banks Howell Davis (7. toukokuuta 1826 Natchez, Mississippi – 16. lokakuuta 1906 New York City, New York) oli Amerikan konfederaation ainoa ensimmäinen nainen ja presidentti Jefferson Davisin pitkäaikainen toinen vaimo. Yhdysvaltain sisällissodan aikana hän asui puolisonsa kanssa Konfederaation pääkaupunki Richmondissa.
Varina Davis syntyi ja kasvoi etelävaltioissa. Nuoruutensa aikana hän opiskeli Philadelphiassa. Davisilla oli sukulaisia myös pohjoisessa. Hän kannatti Konfederaation kantaa orjuudesta ja osavaltioiden oikeuksista, mutta omasi ristiriitaisia näkemyksiä sodasta.
Sisällissodan jälkeen Davisista tuli kirjailija. Hän auttoi puolisoaan kirjoittamaan muistelmansa loppuun. Leskeydyttyään 1889 Davis muutti New Yorkiin nuorimman tyttärensä Winnien kanssa työskennelläkseen kirjoittamisen parissa. Joseph Pulitzer pyysi Davisia kirjoittamaan kolumneja New York Worldiin. Vanhemmalla iällä Davis yritti parantaa pohjois- ja etelävaltiolaisten välejä. Hän ystävystyi myös Julia Dent Grantin kanssa.
Kiinaviinin uhri

Kiinaviinin uhri () on vuonna 1911 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Sitä on pidetty yhtenä Max Linderin parhaista komedioista.
Juoni.
Lääkäri määrää sairauden heikentämälle Maxille lasillisen kiinaviiniä joka ilta. Sisäkkö ostaa tavattoman suuren viinilasin, johon mahtuu kokonainen pullollinen. Max tyhjentää lasin ja lähtee ulos. Kaupungilla humalainen Max törmäilee poliisipäällikköön, ministeriin ja kenraaliin, jotka haastavat hänet kaksintaisteluun ja ojentavat käyntikorttinsa. Kadulla poliisit pysäyttävät Maxin ja kantavat hänet vuorotellen käyntikorteissa mainittuihin osoitteisiin. Lopulta Max heitetään jälleen ulos ja kaikki kolme poliisia yhyttävät hänet samaan aikaan.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Kiinaviinin uhri" liittyy teemaltaan Linderin sairauteen ja syksyllä 1911 julkaistuun ”toipilaskuvaan” "Max paranemaan päin". Tauon jälkeen näyttelijän työtahti oli hidastunut, mutta hänen komiikkansa oli saanut lisää varmuutta. "Kiinaviinin uhria" pidetäänkin yhtenä Linderin parhaista teoksista. Se perustuu näyttelijän ja hänen avustajiensa tarkoin harkittuun mimiikkaan, josta on suora yhteys myöhempään Charlie Chaplinin tuotantoon. Teknisesti elokuva on vielä kovin alkeellinen, ja se sisältää vain muutamia päähenkilöä korostavia lähikuvia.
Elokuva oli suuri yleisömenestys ja se sai kiittäviä arvioita lehdistössä. Vuoden 1911 päättyessä Linderin palkkion kerrottiin nousseen 150 000 frangiin. Hän palasi pian entiseen kiivaaseen työtahtiinsa ja ryhtyi muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta myös itse ohjaamaan elokuvansa.
"Kiinaviinin uhria" esitettiin helsinkiläisessä Lyyra-teatterissa helmikuussa 1912. Lehtimainoksen mukaan ”tämän arvoista huvinäytelmää ei ole pääkaupungissa nähty eikä tulla näkemään”.
Newton Aduaka

Newton I. Aduaka (s. 1966 Ogidi, Nigeria) on kansainvälistä tunnustusta saanut nigerialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. 
Aduakan perhe muutti Lagosiin Biafran sodan lopussa. Vuonna 1985 Aduaka matkusi Englantiin opiskellakseen insinööritieteitä, mutta löysi elokuvan ja rupesi opiskelemaan Lontoon kansainvälisessä elokuvakoulussa (London International Film School), josta valmistui 1990. Vuonna 1997 hän perusti Granite Film Works -yrityksen. 
Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluu Sierra Leonen sisällissodassa lapsisotilaana toiminutta lasta käsittelevä elokuva "Ezra" (2007), jonka Aduaka myös tuotti ja osittain käsikirjoitti vuosina 2005-2007. Elokuva palkittiin FESPACO:n Yennengan kultaisella oriilla (parhaan elokuvan palkinto). Ezra voitti lukuisia muitakin palkintoja.
Idström

Idström on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Luottolimiitti

Luottolimiitti on pankin tai rahoitusyhtiön tarjoama rahoitussopimus, jossa yritys saa nostaa luottoa sovittuun enimmäismäärään asti. Luottolimiitti voi olla myös niin kutsuttu valmiusluottolimiitti (engl. "revolving line of credit" tai "revolving credit facility"), jossa yritys saa käyttää luottoa nostaen ja takaisinmaksaen sitä joustavasti. Luottolimiittisopimuksella on yleensä päättymispäivä, esimerkiksi Oriolan luottolimiitti päättyy viisi vuotta sopimuksen solmimisesta. Luottolimiitteihin liittyy kovenantteja, jotka voivat esimerkiksi liittyä nettovelan ja käyttökatteen suhteeseen sekä nettovelkaantumisasteeseen.
Edvin Heimovalta

Elis Edvin Heimovalta, sukunimi vuoteen 1928 "Heldan" (27. tammikuuta 1902 Viipuri – 27. elokuuta 1976) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja kapellimestari. Hän käytti myös salanimeä "Into Arpa". 
Heimovalta sävelsi muun muassa mieskuorolaulun "Soi metsä! Kumaja korpi", valssin "En koskaan unhoita sua" ja foxtrotin "Harha-askeleita".
 Heimovalta sävelsi musiikkia Valentin Vaalan elokuviin Helsingin kuuluisin liikemies (1934) ja Kaikki rakastavat (1935).
Musiikkivänrikki Heimovalta toimi sotilaskapellimestarina Pioneeripataljoonassa ja vuodesta 1928 Polkupyöräpataljoona 3:ssa. Hän kutsui koolle Mikkelin Mieslaulajat-kuoron perustamiskokouksen helmikuussa 1929 mutta hän ei itse osallistunut kuoron perustamiseen ja myöhempään toimintaan.
Heimovalta kuului vuonna 1957 Totuuden Ystävät-nimisen uskonnollisen yhdyskunnan perustajiin.
Eino Heinonen (toimittaja)

Eino Ensio Heinonen (15. heinäkuuta 1904 Helsinki – 20. helmikuuta 1983 Helsinki) oli toimittaja, joka työskenteli useiden työväenlehtien päätoimittajana. 
Eino Heinosen vanhemmat olivat työmies Edvard Heinonen ja Aliina Vilhelmiina Manninen ja puoliso vuodesta 1931 Aili Edith Vesa. Alkujaan viilaajaksi G. W. Sohlbergilla opiskellut Heinonen suoritti toimittajatutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1930. Hän oli "Kansan Lehden" toimitusharjoittelija vuodesta 1929, "Savon Työmiehen" päätoimittaja 1931–1942, "Kansan Työn" 1942–1949 ja Metallityöväen Liiton jäsenlehden "Ahjon" 1949–1964. Puoluekannaltaan sosiaalidemokrattinen Heinonen oli presidentin valitsijamies 1937–1942, Kuopion kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen 1933–1942 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1946–1947. Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen jäsen hän oli 1937–1942.
Eino Heinonen

Eino Heinonen -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Natchez (Mississippi)

Natchez on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mississippijoen varrella. Natchezin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 15 792. Kaupunki on Adamsin piirikunnan hallintokeskus. 
Kaupunki on saanut nimensä Natchez-intiaaneilta.
Marutit

Marutit olivat hindumytologiassa myrskyn jumalia, joiden isä oli Rudra, Shivan varhainen muoto. Maruteja on 27 tai 60, ja he käyttävät salamoita aseinaan. Ramayanan mukaan marutit syntyivät jumalatar Didin vaurioituneesta kohdusta sen jälkeen, kun Indra oli singonnut häneen salaman estääkseen jumalatarta synnyttämästä liian voimakasta poikaa. Didin oli ollut tarkoitus synnyttää vahva poika Indran vastustajaksi, mutta vahingoittuneesta sikiöstä saivatkin alkunsa marutit. 
Toisaalta heidät mainitaan myös Rudran ja lehmä Prisnin jälkeläisiksi. Rigvedan mukaan maruteilla oli kultaiset kypärät ja rintapanssarit, ja he lohkoivat taistelukirveillään pilvenreunoja, jotta sade voisi langeta maahan.
Chittagong Hill Tracts

Chittagong Hill Tracts (CHT) on Chittagongin alueella Kaakkois-Bangladeshissa sijaitseva alue. Alueen pinta-ala on 13 295 neliökilometriä. Se muodosti yhden piirikunnan vuoteen 1984 asti, jolloin se jaettiin kolmeen eri piirikuntaan.
Maantiede.
CHT on ainoa laajasti mäkinen alue Bangladeshissa. Alue rajoittuu Myanmariin kaakossa, Intiaan pohjoisessa ja idässä sekä Chittagongin piirikuntaan lännessä. Alue on jaettu kolmeen piirikuntaan, jotka ovat Rangamati, Khagrachhari ja Bandarban. 
Väestö.
Alueella on noin 1,6 miljoonaa asukasta. Bangladeshin valtaväestön bengaleiden lisäksi alueella asuu 11 vähemmistökansaa, jotka tunnetaan yhteisnimellä jummat (’ylämaalaiset’). Heimokansoihin kuuluvat bawmit, chakit, chakmat, khumit, khyangit, marmat, mizot, mrut, pankhot, tanchangyat, ja tripurit.
Brookhaven (Mississippi)

Brookhaven on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 12 513. Kaupunki on Lincolnin piirikunnan hallintokeskus. 
Brookhaven sijaitsee noin 96 kilometriä osavaltion pääkaupunki Jacksonista etelään.
Yazoo City

Yazoo City on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 11 403. Kaupunki on Yazoon piirikunnan hallintokeskus. 
Kaupunki perustettiin 1824 nimellä Hannan's Bluff. Tämän jälkeen se sai nimen Manchester. Vuodesta 1839 lähtien nimi on Yazoo City.
Eläköön vanhanpojan elämä

Eläköön vanhanpojan elämä () on vuonna 1908 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Sen pääosaa esittää Max Linder.
Juoni.
Nuori aviomies jää riidan jälkeen yksin, kun hänen vaimonsa palaa äitinsä luokse. Mies yrittää pestä astiat, mutta ne menevät kaikki rikki. Myös ruuanlaitto epäonnistuu ja vuodevaatteet menevät sekaisin. Seuraavana aamuna mies etsii solmiotaan, kääntää koko talon ylösalaisin ja kaataa vaatekaapin päälleen. Vaimo ja anoppi saapuvat hävityksen keskelle ja mies anoo polvillaan heiltä apua.
Tuotanto.
Sukupuoliroolien vaihtumiseen perustuva komedia osoittaa nykykatsojalle niiden jyrkkyyden ja kotitöiden raskauden 1900-luvun alussa. Komiikkaa luovat myös silinterihattu keittiössä ja sujuva näyttelijäntyöskentely ylimääräisine pikku piloineen. Hyvänä kopiona säilynyttä elokuvaa on pidetty Max Linderin siihen asti parhaana työnä. Hän teki siitä vuonna 1912 uuden version nimellä "Max saa takaisin vapautensa".
Elokuvaa esitettiin Suomessa keväällä 1908. Lehtimainoksen mukaan se ”näyttää miehen kykenemättömyyttä hoitaa kotia”. Elokuva lanseerattiin uudelleen vuonna 1910 nimellä "Eläköön nuorenmiehen elämä".
Viholaiset

Viholaiset ("Myrmica") ovat muurahaisten (Formicidae) heimoon kuuluva pistiäissuku. Viholaisissa työläinen, kuningatar ja koiras ovat lajin sisällä erikokoisia. Työläinen on kooltaan tyypillisesti 4–5 mm, koiras 5–7 mm ja kuningatar 4–8 mm. Viholaislajeilla on hyvin kapea keskiruumis ja eturuumiin takaosassa niillä on piikkipari sekä takaruumiissa pistin, jolla ne pistävät saalistaan. Viholaiset käyvät kukissa syömässä mettä ja hyödyntävät myös kirvojen erittämää sokeripitoista mesikastetta. Viholaiset voivat pyydystää myös hyönteisiä. Viholaisten parveilulento on loppukesästä ja ne ovat liikkeellä toukokuusta syksyyn.
Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 140 lajia.
Viholaisia kutsutaan virheellisesti myös polttiaisiksi tai kusiaisiksi.
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Velingradissa, Bulgariassa 3.–8. helmikuuta.
Viesti.
Naiset.
Naisten viestin tulokset mitätöitiin joukkueiden kesken vaihtuneiden väärien karttojen vuoksi.
Indianola (Mississippi)

Indianola on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 10 683. Kaupunki on Sunflowerin piirikunnan hallintokeskus. 
Indianola perustettiin 1844.
Charlie Bubbles – haihattelija

Charlie Bubbles – haihattelija ("Charlie Bubbles") on näyttelijä Albert Finneyn ainoaksi jäänyt elokuvaohjaus, brittiläinen draamakomedia vuodelta 1968. Sen on käsikirjoittanut Shelagh Delaney, ja Albert Finney esittää itse elokuvan nimiroolia, menestyvää kirjailijaa. Hänen nuorta amerikkalaista sihteeriään näyttelee Liza Minnelli esikoisroolissaan ja hänen ex-vaimoaan Billie Whitelaw.
Juoni.
Työväenluokasta noussut bestsellerkirjailija Charlie Bubbles (Finney) on kyllästynyt kuuntelemaan avustajiensa jorinoita hänen verotuksestaan ja elokuvaoikeuksien myynnistä. Hän lähtee palvelijoiden täyttämästä huippumodernista Lontoon-kodistaan kullanvärisellä Rolls-Roycellaan ajelulle kohti kotiseutuaan Manchesteria mukanaan amerikkalainen yksityissihteerinsä (Minnelli), jonka isä on myös kotoisin samalta seudulta. Perillä hotellissa hän jättää sihteerin työhönsä ja lähtee tapaamaan entistä vaimoaan ja heidän yhteistä kahdeksanvuotiasta poikaansa, jota ei ole tavannut aikoihin. Isä ja poika lähtevät katsomaan Manchester Unitedin jalkapallo-ottelua suljetusta yksityisaitiosta, koska Charlie ei halua tavata paikallisia julkkishännystelijöitä. Yksi näistä kuitenkin tulee tervehtimään aitioon, ja hänen kanssaan jutellessaan Charlie kadottaa pojan. Hätääntyneenä hän tekee ilmoituksen poliisille, mutta poika löytyykin kotoaan, jonne on tullut junalla. Charlie yöpyy ex-vaimonsa (Whitelaw) talossa, jonka oven takana paikallinen toimittaja ja valokuvaaja päivystävät saadakseen jutun paikkakunnan suuren pojan vierailusta. Charlie herää aamulla, näkee kuumailmapallon läheisellä pellolla, astuu siihen, heittää hiekkapussit pois ja nousee taivaalle.
Vastaanotto.
Elokuva ehdittiin esittää Cannesin elokuvajuhlien 1968 ensimmäisenä päivänä kilpailusarjassa ennen kuin festivaali piti keskeyttää Pariisin opiskelijamellakoiden vuoksi. Elokuva sai pääosin hyvin myönteisiä arvosteluja. Billie Whitelaw palkittiin roolistaan Charlie Bubblesin ex-vaimona brittiläisellä Baftalla ja yhdysvaltalaisen National Society of Film Critics -järjestön palkinnolla.
Lieksan lento-onnettomuus 1939

Lieksan lento-onnettomuus tapahtui 5. kesäkuuta 1939 Lieksassa kun kellukkeilla varustettu Cessna C-145 Airmaster -matkustajalentokone "OH-YNB" syöksyi Pielisjärveen ollessaan palaamassa yleisölennätykseltä. Onnettomuudessa kuoli koneen ohjaaja ja matkustajina olleet kaksi aikuista ja kolme lasta.
Tehtailija ja maanviljelijä Yrjö Nissisen omistama lentokone oli palaamassa kello 12.30 yleisölennätykseltä kun se laskeutuessaan Lieksanjoen suulle menetti tasapainonsa sakaten loppukaarrossa ja syöksyi noin 50 metrin korkeudesta nokka edellä Pielisjärveen murskautuen lähes täysin ja upoten parin metrin syvyyteen. Onnettomuudessa saivat surmansa koneen ohjaaja ylikersantti Pentti Olavi Ruotanen (s. 1914) ja matkustajina olleet johtaja Antti Kettunen (s. 1897), piiriesimies A. Mikkonen (s. 1899) sekä Mikkosen lapset Anja Tuulikki (s. 1929), Tuomo Juhani (s. 1931) ja Hannu Olavi (s. 1935).
Koneen ohjauslaitteissa ja moottorissa ei havaittu onnettomuustutkinnassa vikoja eikä kone myöskään ollut ylikuormitettu. Onnettomuuden pääteltiin johtuneen ohjausvirheestä kun koneen nopeus pieneni loivassa kaarroksessa liikaa ja kone joutui syöksykierteeseen.
Onnettomuuskone oli saapunut Suomeen vastikään Yhdysvalloista ja sitä oli ollut tarkoitus käyttää muun muassa sairaskuljetuksiin, huvilennätyksiin ja tilapäisiin matkustajien kuljetuksiin. Nissinen oli hankkinut koneen uutena Karhumäen veljesten välityksellä jotka myös kokosivat koneen Keljossa ja asensivat siihen kellukkeet. Onnettomuudessa kuollut koneen ohjaaja Ruotanen oli Karhumäen oppilas ja sotilaslentäjä. Vakuutusyhtiö Fennia lunasti koneen hylyn jonka Karhumäen veljekset ostivat ja kunnostivat sitten antaen koneelle nimeksi "Tähti". Kone myytiin Ruotsiin maaliskuussa 1945 ja siellä se sai tunnuksen "SE-ANO". Kone tuhoutui onnettomuudessa Saivartuottarin alueella Ruotsissa 1949, joitakin sen osia on säilynyt Arlandan museokokoelmissa.
Pass Christian

Pass Christian on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 4 613. Kaupunki sijaitsee Harrisonin piirikunnassa.
Pertti Karjalainen

Pertti Karjalainen on suomalainen liikkeenjohtaja. Hän on Attendo Suomen toimitusjohtaja ja Attendon toiseksi suurin osakkeenomistaja 14,20 % omistusosuudella. Hän omistaa myös Odco Oy -sijoitusyhtiönsä kautta 0,96 % Terveystalosta.
Sumeliuksen palatsi

Sumeliuksen palatsi oli Tampereella Keskustorin läheisyydessä sijainnut kolmikerroksinen asuinrakennus, joka oli arkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelema. Talon rakennutti perheensä kodiksi kauppias Gustaf Oskar Sumelius. Koristeellinen, uusrenessanssityylinen kivitalo valmistui Tammerkosken rantaan, Hämeensillan kupeeseen vuonna 1889. Sen katuosoite oli Hämeenkatu 15. Naapuritontilla sijaitsi ennestään yksikerroksinen puutalo, johon Sumelius oli 1870-luvulla sijoittanut tukku- ja vähittäiskauppaliikkeensä.
G. O. Sumeliuksella oli aikoinaan Tampereen suurimmat tulot, ja hänen yksityispalatsinsa edusti suomalaisittain harvinaisen ylellistä asumismuotoa. Sumeliuksen poika Gösta Sumelius rakennutti 1900-luvun vaihteessa viereisen puutalon tilalle uuden asuin- ja liikerakennuksen, Sumeliuksen talon, joka on olemassa edelleen. Sumeliuksen palatsi sen sijaan purettiin vuonna 1938. Sen paikalle tehtiin Bertel Strömmerin suunnittelema kuusikerroksinen Tempon talo, johon tuli kaupungin ensimmäinen tavaratalo.
CoRoT-7c

CoRoT-7c on eksoplaneetta, joka kiertää tähteä CoRoT-7. Ne sijaitsevat Yksisarvisen tähdistössä noin 489 valovuoden päässä. Tähteä kiertää myös toinen eksoplanetta CoRoT-7b, joka oli vuonna 2009 pienin löydetty eksoplaneetta. CoRoT-7c ei kulje maasta nähden keskustähtensä edestä, joten tutkijat eivät pysty mittaamaan sen sädettä ja tiheyttä. Se on kuitenkin noin kahdeksan kertaa Maan kokoinen ja siten supermaa. CoRoT-7c kietää tähtensä ympäri 3 vuorokaudessa 17 tunnissa. 
CoRoT-7 c tunnetaan myös nimillä CoRoT-Exo-7 c ja CoRoTID 102708694 c.
Lahela

Lahela () on Tuusulan eteläosaan sijoittuva osin maaseutumainen, osin omakotialuemainen taajama. Lahelassa asui vuoden 2014 päättyessä 5 166 asukasta. Lahela rajautuu lännessä ja etelässä Tuusulan Ruotsinkylään, idässä Riihikallioon ja kunnan päätaajamaan Hyrylään sekä pohjoisessa Nahkelaan ja Vaunukankaaseen, joista viimeksi mainittu luetaan kuuluvaksi Lahelan suuralueeseen. Lahelasta löytyy K-Market ja vuonna 2021 valmistunut Alepa, mutta omaa koulua sillä ei ole, vaan lähimmät löytyvät Ruotsinkylästä, Riihikalliosta ja Vaunukankaalta. Lahelan suuralueella sijaitsevalta Ristikiven teollisuusaluuelta löytyy lukuisia yrityksiä mm. panimoita ja ravintoloita. 
Lahelassa pidettiin vuonna 1970 Suomen ensimmäiset asuntomessut.
Silvanus (jumala)

Silvanus oli roomalainen peltojen ja maanviljelyksen jumala. Silvanus ei ollut koskaan merkittävä jumala, jolla olisi ollut virallinen ja valtiollinen kultti, mutta maaseutuväestön piirissä jumala oli hyvinkin suosittu. Naiset eivät saaneet olla läsnä Silvanukselle suoritettavissa uhreissa, ja jumalaa pidettiin myös vaarallisena vastasyntyneille lapsille. Silvanus kuvattiin parrakkaana vuohennahkaan pukeutuneena miehenä, jolla oli ympärillään käpyjä ja hedelmiä. Vanhassa roomalaisessa uskossa hänet liitettiin Faunukseen.
Kotro

Kotro on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kontro

Kontro on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Hyvinkään lento-onnettomuus 1945

Hyvinkään lento-onnettomuus tapahtui 31. lokakuuta 1945, kun Aero Oy:n kolmimoottorinen Junkers Ju 52/3m matkustajakone "OH-LAK Sampo" putosi metsään yrittäessään laskeutua Hyvinkään lentokentälle. Koneessa oli kolme miehistön jäsentä ja 14 matkustajaa, joista kaksi loukkaantui.
Kone lähti vuorolennolle Turusta kohti Hyvinkäätä kello 18:05, lähtöaika viivästyi Hyvinkäällä vallinneen huonon sään takia. Noin kello 19 aikaan kone yritti ensimmäisen kerran laskeutua voimakkaassa sumussa Hyvinkään lentokentälle, mutta joutui keskeyttämään laskeutumisen. Toisen laskeutumisyrityksen aikana kone osui puunlatvoihin ja putosi sitten metsään kentän pohjoispuolelle Hausjärven puolelle lähelle Hyvinkään rajaa. Kone hajosi useaan osaan ja paloi korjauskelvottomaksi. Koneesta olleista vain kaksi loukkaantui vakavasti. Koneen lastina ollut posti turmeltui osittain. Onnettomuuden syyksi arveltiin huonon sään ohella suurjännitelinjan aiheuttamaa häiriötä radiopeilaukseen, ja lisäksi Hyvinkään lentokentän varustus ja valaistus oli puutteellista. Hyvinkään lentokenttä toimi 1944–1946 Suomen päälentokenttänä koska Malmin lentokenttä oli varattu yksinomaan liittoutuneiden valvontakomission käyttöön.
Onnettomuuskone oli otettu Aero Oy:n käyttöön 1. heinäkuuta 1932 reitille Helsinki–Tukholma, koneen alkuperäinen tunnus oli joulukuuhun 1939 saakka "OH-ALK". Kone teki 7. marraskuuta 1941 pakkolaskun mereen Taivassalossa, kun sen kolme moottoria sammuivat lennon aikana polttoaineena käytetyn bentyylin (bensiinin ja alkoholin seos) liuotettua tiivisteistä hartsia ja tukittua polttoainesuodattimet. Kaksi matkustajaa kuoli yrittäessään uida rantaan, mutta itse kone säilyi suhteellisen ehjänä ja se korjattiin käyttökuntoon.
Kuhajärvi (Nurmijärvi)

Kuhajärvi () on kuivatettu järvi Nurmijärven kunnassa. Se sijaitsi Perttulan, Uotilan ja Numlahden kylien välissä. Kuhajärvi oli nykyisen Luhtajoen läpivirtausjärvi. Järven nimi on aiemmin ollut Othby träsk eli Uotilanjärvi. Joen alapuolista osuutta on kutsuttu Kuhajoeksi ja nykyään myös sekä Ylisjoeksi että Luhtajoeksi . Kuivatetun järven peltoaukeaa kutsutaan "Kuhajärventaustaksi" ja se näkyy helposti seututieltä 132 Sahamäen kohdalla koillisessa.
Kuhajärven pohjoisrannassa oli kaksi kylää. Perttulan kylässä () oli vuonna 1540 maatalot Jussila, Perttula, Tapola, Pitkälä, Frantsila ja Mikkola, ja Uotilan kylässä () maatalot Penttilä, Tryytti, Palsi, Airikkala, Juhola, Olla ja Seppälä. Numlahti (), joka sijaitsi järvet etelärannalla Kuhakosken äärellä, kuului 1540-luvulla Pajalan kylään ja siellä oli yhdeksän maataloa. Niistä kolme oli nimeltään Plock, Packas ja Luran. Ratsumestari Mårten Hästesko sai niistä viisi itselleen läänityksenä, jolloin syntyi Numlahden kylä. Ratsumestarin omistuksee annettiin lopulta loputkin Palajan maataloista. Nämä muodostivat Numlahden kartanon. Taloluku kasvoi ja esimerkiksi Uotilassa se oli 1600-luvulla 10 maataloa. Kylät sijaitsivat ryhmäkylinä peltojensa äärellä.
Seudun asukkaat olivat raivanneet otolliset savimaat viljelyyn ja suomaita niittymaiksi, ja he kaipasivat edelleen lisämaita maatalouden käyttöön. Oli tiedossa, että järvien vedenpintaa saattoi luvanvaraisesti laskea lisämaan toivossa ja tätä varten Numlahden, Perttulan ja Uotilan kylien maatalot perustivat järvenlaskusyhtiön. Se sai luvan laskea Kuhajärveä. Hankkeessa tehtiin ensimmäinen laskuyritys vuonna 1836 perkaamalla Kuhakoskea. Sitä täydennettiin vuonna 1857 syventämällä laskukynnystä edelleen. Rannoilta paljastuneet vesijättömaat ojitettiin ja otettiin hiljalleen viljelykäyttöön ja lopusta tehtiin niittymaita . Kuhakoskessa toimi vesimyllyjä ja kartanon sahalaitos 1600-luvulta asti. Sahalla oli toimintakatkos 1850-luvulta vuoteen 1902, jolloin se käynnistettiin höyrysahana uudelleen.
Kuhakosken vesimyllyjen merkitys väheni 1900-luvulle tultaessa ja ne niiden toiminta lakkautettiin. Tilalle asennettiin sähkögeneraattorit, jotka toimittivat sähköä seudun kyläläisille. Suuremman viljelystilan hankkimiseksi Kuhajärveä laskettiin edelleen vuonna 1922. Tarkoituksena oli kuivattaa järvi kokonaan, jolloin Luhtajoen läpivirtausongelma tuli ratkaista. Samalla Kuhakosken myllyrakenteet purettiin sähkölaitosta lukuun ottamatta. Hanke saatiin päätökseen vuonna 1936 aikana. Kuivatushankkeesta huolimatta Kuhakoski on vieläkin olemassa. Sähkölaitos lakkasi toimimasta vuonna 1952. Järvi tunnettiin erinomaisen kalakantansa lisäksi ravuistaan, ja vielä 1930-luvulla Kuhajärvi oli lasten ja nuorten kyläläisten suosima uimapaikka.
Livno

Livno on kunta ja Kantoni 10:n pääkaupunki Bosnia-Hertsegovinan federaatiossa Bosnia-Hertsegovinassa. Livnon väkiluku oli noin 9 000 vuonna 2013.
Boo (hahmo)

Boot (テレサ) ovat Nintendon "Mario"-pelisarjassa esiintyviä hahmoja. Ne ovat kummituksia. Boot ovat useimmiten Marion vihollisia, mutta joissakin peleissä ne ovat olleet myös pelattavia hahmoja. IGN mainitsi Boon olevan yksi parhaista "Mario"-pelisarjan vihollisista.
Kuvaus.
Boot asuvat monissa peleissä kummitustaloissa, kuten Super Mario Worldissa ja Super Mario Runissa. Useimmissa peleissä Boot seuraavat Mariota, mutta kun hän kääntyy, ne ujostuvat ja pysähtyvät. Boot ovat muodostuneet ajan myötä "Mario"-pelisarjan vakiohahmoiksi.
Suomen urheilu 1993

Suomen urheilu 1993 käsittelee vuoden 1993 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden naisurheilijaksi valittiin kävelijä Sari Essayah ja vuoden valmentajaksi uintivalmentaja Kari Ormo.
Macas

Macas on Morona Santiagon maakunnan pääkaupunki kaakkoisessa Ecuadorissa. Kaupungissa on 23 687 asukasta. Korkein kohta kohoaa 1 270 metrin korkeuteen.
Historia.
Kaupunki on luultavasti nimetty Macas-intiaanien mukaan. Vuonna 1929 siitä tuli Morona-Santiagon pääkaupunki.
Interstellaires

Interstellaires on Mylène Farmerin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2015.
Lavumisa

Lavumisa on kaupunki Shiselwenin hallinnollisessa piirissä Swazimaassa. Vuoden 1997 väestönlaskennan mukaan Lavumisassa on 1 117 asukasta.
Ilmasto.
Lämpimimmät kuukaudet ovat tammikuu ja helmikuu. Kylmin kuukausi heinäkuu. Sateisin kuukausi on marraskuu, vähiten sateisimmat ovat touko-, kesä- ja heinäkuu.
Ylikylä (Kortesjärvi)

Ylikylä on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Kortesjärven kunnan alueella. Kauhavan keskustasta on Ylikylään noin 15 kilometriä. Kylän keskus sijaitsee kantatien 63 varrella. Ylikylän postinumeroalue on 62410 Rintala. Ylikylää ei pidä sekoittaa toiseen Kauhavalla sijaitsevaan Ylikylään, joka sijaitsee vuonna 2008 lakkautetun Kauhavan alueella.
Ylikylä on tunnettu Valehtelun SM-kisoista, jotka järjestetään vuosittain Kortesjärven Ylikylän nuorisoseuralla.