Kuuma linja

Kuuma linja eli pikayhteys on puhelin- tai tietoliikennelinja, joka on varattu vain yhtä yhteyttä varten. Esimerkiksi puhelinlinjassa yhteys muodostuu pelkällä luurin nostamisella ilman numeron valintaa. Kuumaa linjaa käytetään etenkin hälytystarkoituksiin. 
Washingtonin ja Moskovan välinen kuuma linja.
Kuuluisin kuuma linja avattiin 20. kesäkuuta 1963 Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajien välille kylmän sodan aikana. Linja kulki kaapelia pitkin reitillä Moskova–Helsinki–Tukholma–Kööpenhamina–Lontoo–Washington.
Elokuvissa esitettiin usein, että kuuman linjan kummassakin päässä olisi ollut punaisen värinen puhelin, vaikka todellisuudessa kyseessä ei ollut lainkaan puhelinyhteys. Kuuma linja oli kaukokirjoitinyhteys eli teleksi. Katsottiin, että puhelimitse tapahtuvassa yhteydenpidossa on liiaksi väärinkäsityksen vaaraa, ja toisaalta puhelinten suojaus salakuuntelulta oli kehittymätöntä. Kuuman linjan toiminta tarkistettiin kerran tunnissa testiviesteillä.
Kuuma linja perustettiin, kun Yhdysvaltojen presidentin John F. Kennedyn ja Neuvostoliiton Nikita Hruštšovin välinen yhteydenpito Kuuban ohjuskriisin aikana vuonna 1962 oli ollut vaarallisen hidasta. Yhdysvallat otti kuuman linjan käyttöön presidentti John F. Kennedyn salamurhan aikana 1963 ja Neuvostoliitto käytti kuumaa linjaa ensimmäistä kertaa kuuden päivän sodan aikana 1967.
Suomessa.
Linjavaurioiden välttämiseksi kaapeleita oli useita. Suomen alueella kulki ainakin kaksi reittiä. Yhteys tuli Ruotsista merikaapelina Turkuun ja joidenkin lähteiden mukaan yhteys olisi kulkenut Pääskyvuoren linkkitornin ja lähellä Tukholmaa sijaitsevan Kaknäsin linkkitornin kautta niiden valmistuttua. 
Vaikka kaapeleiden reitit eivät varsinaisesti olleet julkisia, niistä kertoivat maastossa punaiseksi maalatut Posti- ja lennätinlaitoksen merkillä varustetut tolpat, joista moni on edelleen olemassa. Lisäksi reitillä on vahvarakenteisia vahvistinasemia ja kevyempiä huoltokoppeja ilmeisesti aina kaapelikelan vaihdon kohdalla. Suomessa nämä maakaapelit välittivät myös normaalia puhelinliikennettä.
Reitin kulkua on arvioitu sen katkeamista koskevien uutisten perusteella. Katkeamisia sattui Suomessa usein esimerkiksi maankaivutöiden yhteydessä. Katkeamisia tapahtui myös ulkomailla, esimerkiksi Tanskassa neuvostoliittolainen alus katkaisi kaapelin vetäessään hiekkasärkälle ajautunutta alusta irti.
Linja toimi Suomen kautta vuoteen 1978, jolloin kaapeli- ja radioyhteyteen perustunut varalinja korvattiin kahdella satelliittiyhteydellä. Alkuperäinen Suomen kautta kulkenut kaapeliyhteys oli vielä tämän jälkeen vuoteen 1988 varayhteytenä. Silloin Neuvostoliitto suostui Yhdysvaltojen jo aiemmin toivomaan teleksiyhteyden lopettamiseen, ja tilalle tulivat telefaksit. Vuodesta 2008 kuuma linja on toiminut sähköpostiyhteytenä suojatussa verkossa.
&lt;mapframe text="Kuumat linjat. Alkuperäinen linja kulki reitillä Helsinki – Espoo – Vihti – Lohja – Suomusjärvi – Turku. Myöhemmin valmistui toinen yhteys, joka kulki reitillä Helsinki – Hämeenlinna – Forssa – Turku. Vuonna 1966 valmistui uusi yhteys reitille Helsinki – Hämeenlinna – Lahti – Lappeenranta – Leningrad.&lt;ref&gt;HS: Kuuman linjan jäljillä, https://www.hs.fi/kotimaa/turku/art-2000009004287.html&lt;/ref&gt;" latitude="60.326948" longitude="26.048584" zoom="6" width="503" height="204" align="right"&gt; 
"type": "FeatureCollection",
"features": [
"type": "Feature",
"properties": {"stroke": "#922b21","stroke-width": 7},
"geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
[24.9375, 60.170833],
[24.466667, 61],
[23.622222, 60.813889],
[22.266667, 60.451389]
"type": "Feature",
"properties": {"stroke": "#ff0000","stroke-width": 2},
"geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
[24.9375, 60.170833],
[24.466667, 61],
[25.655556, 60.980556],
[28.183333, 61.066667],
[30.308611, 59.9375] 
"type": "Feature",
"properties": {"stroke": "#ec7063","stroke-width": 4},
"geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 [24.9375, 60.170833], 
 [24.655556, 60.205556],
 [24.319444, 60.416667],
 [24.066667, 60.25],
 [23.590278, 60.379167],
 [22.266667, 60.451389]
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Muut kuumat linjat.
Lontoo–Washington.
Toisen maailmansodan aikana Lontoon ja Washingtonin välillä oli vihjelinja, joka oli käytössä vuosina 1943–1946 ja joka tehtiin turvalliseksi käyttämällä ensimmäistä kertaa äänen salauskonetta nimeltä SIGSALY.
Peking–Moskova.
Pekingin ja Moskovan välistä vihjelinjaa käytettiin ensimmäistä kertaa vuoden 1969 välisen rajaselkkauksen aikana. Kiina kuitenkin kieltäytyi rauhaneuvotteluista Neuvostoliiton kanssa ja katkaisi viestintäyhteyden Neuvostoliiton kanssa. Kiinan ja Venäjän välinen vihjelinja avattiin vasta vuonna 1996.
Pariisi–Moskova.
Neuvostoliiton vierailun yhteydessä vuonna 1966 Ranskan presidentti Charles de Gaulle ilmoitti, että Pariisin ja Moskovan välille avataan vihjepuhelin. Linja päivitettiin teleksistä nopeaksi faksiksi vuonna 1989.
Lontoo–Moskova.
Lontoon ja Moskovan välille perustettiin virallinen vihjelinja vuonna 1992.
New Delhi–Islamabad.
Intia ja Pakistan sopivat 20. kesäkuuta 2004 ydinkoekiellon pidentämisestä ja vihjelinjan perustamisesta ulkoministeriöiden välille. Linjan tarkoituksena on estää väärinkäsitykset, jotka voivat johtaa ydinsotaan. Vihjelinja perustettiin Yhdysvaltain asevoimien henkilökunnan teknisellä tuella.
Peking–Washington.
Yhdysvallat ja Kiina perustivat puolustuslinjan vuonna 2008.
Peking–New Delhi.
Intia ja Kiina ilmoittivat vihjelinjasta molempien maiden ulkoministeriöiden väille vuonna 2010.
Pjongjang–Seoul.
Pohjois- ja Etelä-Korean välillä on yli 40 suoraa puhelinlinjaa, joista ensimmäinen avattiin syyskuussa 1971. Suurin osa näistä vihjelinjoista kulkee Panmunjomin yhteisen turvallisuusalueen kautta, ja niitä ylläpitää Punainen Risti. Vuodesta 1971 lähtien Pohjois-Korea on poistanut vihjelinjat käytöstä 7 kertaa, viimeisen kerran helmikuussa 2016. Kim Jong-unin uudenvuodenpuheen jälkeen rajapuhelin avattiin uudelleen 3. tammikuuta 2018.
New Delhi–Washington.
Elokuussa 2015 Washingtonin ja New Delhin välinen kuumalinja aloitti toimintansa. Päätös tämän puhelinlinjan perustamisesta tehtiin presidentti Barack Obaman Intian-vierailulla tammikuussa 2015.