tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Probiootti

Probiootit ovat eläviä mikrobeja, joiden uskotaan tasapainottavan ruoansulatuskanavan mikrobistoa. Laboratorio-olosuhteissa tuotetut probiootteja sisältävät lääkevalmisteet vähentävät "Clostridioides difficile" -bakteerin aiheuttamia antibioottiripuleita ja myös muiden antibioottiripulien riskiä lapsilla, joilla siihen on erityinen taipumus. Probiootit muuttavat kuitenkin kuukausiksi ihmisen hyödyllistä suolistobakteeristoa, mikä saattaa aiheuttaa vastustuskykyyn liittyviä pitkäaikaisriskejä.
Valtaosa probioottien vaikutuksista välittyy paksusuolen kautta, mutta eräät bakteerikannat saattavat asettua myös muualle ruoansulatuskanavaan kuten suuhun tai mahalaukkuun. 
Probiootit liitetään usein hapanmaitotuotteisiin, esimerkiksi piimään ja muihin hapatettuihin elintarvikkeisiin kuten hapankaaliin. Nykyisin probiootteja löytyy myös muun muassa eräistä maidoista, juustoista ja mehuista. Probiootteja sisältävien elintarvikkeiden on esitetty parantavan muun muassa ihmisen yleistä vastustuskykyä, mutta tutkimuksista ei ole saatu väitettä tukevaa näyttöä.
Probiootteina on käytetty erityisesti eräitä maitohappobakteereita sekä Saccharomyces boulardii -hiivaa. Elintarvikkeissa yleisimmät probiootit edustavat laktobasilli- ja bifidobakteerisukuja. Esimerkiksi Valion Gefilus-tuotteet perustuvat "Lactobacillus rhamnosus GG" -bakteeriin, joka on maailman tutkituin maitohappobakteeri. 
Väitetyt terveysvaikutukset.
Vuosina 2010 ja 2011 julkaistujen tutkimusten mukaan vatsatautien riskin vähentyminen ja ripulin keston lyhentyminen olivat probioottisten bakteerien parhaiten dokumentoidut vaikutukset. Lactobacillus rhamnosus GG -maitohappobakteerin käytön oli osoitettu vähentävän lasten sairastavuutta ja päiväkotipoissaoloja sekä vaikuttavan myönteisesti lasten suun terveyteen. Myös esimerkiksi 'VSL#3'- ja i3.1-nimisten maitohappobakteerivalmisteen terveyshyödyistä oli saatu näyttöä useissa tutkimuksissa. 
Antibioottiripuli aiheutuu usein siitä, että jotakin vakavaa taudinaiheuttajaa, esimerkiksi MRSA-kokkia vastaan on annettu erittäin laajakirjoinen antibioottihoito kuten vankomysiini. Probioottien antamisella on saatu kuolleisuus sairaalainfektioihin laskemaan. Mekanismin taustalla ajatellaan olevan, että saadaan suoliston mikrobikanta lähemmäs luonnollista tilaa. Probioottihoidon tehoa on tutkittu myös eräiden muiden sairauksien kuten allergioiden hoidossa.
Terveysväittämien kritiikkiä.
Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA katsoi vuonna 2012, ettei yhdestäkään probioottituotteiden terveyshyödystä ole vielä riittävän vahvaa tieteellistä näyttöä. Sama kanta on Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto EFSA:lla, joka ei sallinut probiootteihin liittyvien terveysväittämien käyttöä elintarvikkeiden markkinoinnissa – jopa pelkkä sanan "probiootti" käyttäminen katsottiin kielletyksi terveysväittämäksi. Myös Yhdysvaltain liittovaltion kauppakomissio FTC on joutunut toistuvasti puuttumaan liioteltuihin terveysväittämiin probioottituotteiden markkinoinnissa. 
Turun yliopiston funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskuksen professorin Seppo Salmisen mukaan probiooteiksi kutsutaan usein tuotteita, joiden vaikutusta ei ole todistettu .
Juha K. Tapio

Juha K. Tapio (s. 17. lokakuuta 1957) on oululainen kriitikko ja kirjailija. Hän on toiminut "Kaleva"-lehden kirjallisuusarvostelijana.
Hän voitti novellillaan ”Frankensteinin paperit eli Gertrud Steinin toinen päiväkirja” (julkaistu "Portti" 1/95:ssä) Tampereen science fiction -seuran novellikilpailun 1994, ja hänen romaaninsa "Frankensteinin muistikirja" palkittiin Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnolla vuonna 1996 parhaana kotimaisena esikoisromaanina.
Lotinapellon sotilaslentoasema

Lotinapellon lentotukikohta on entinen sotilaslentokenttä varikkoineen Leningradin alueella Venäjän Läntisessä sotilaspiirissä. Entinen tukikohta-alue sijaitsee kaksi kilometriä etelään Lotinapellon kaupungista, Syvärijoen eteläpuolella. Siellä toimi aiemmin Venäjän ilmatorjuntajoukkojen ja Venäjän 6. ilma-armeijan 177. hävittäjälentorykmentti. Hävittäjärykmentti oli aluksi varustettu MiG-23 ja vuodesta 2005 lähtien Suhoi Su-27 -kalustolla. Joulukuussa 2009 lentotukikohdan toiminta lopetettiin ja lentokalusto sijoitettiin muualle.
Tulipalo 2008.
Lentokentällä syttyi tulipalo 23. toukokuuta 2008. Palo oli toisen asteen palo ja sen sammuttamiseksi tarvittiin kahdeksan sammutusyksikköä ja miltei 30 palomiestä. Ohjusten kappaleita lensi 3–4 kilometrin päähän. Palossa tuhoutui noin 450 ilmataisteluohjusta.
Eric Wagner

Eric Wagner (24. huhtikuuta 1959 – 22. elokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen metallimusiikin laulaja, joka tunnetaan parhaiten uraauurtavan doom metal -yhtye Troublen solistina. Wagner oli mukana myös Foo Fighters -yhtyeen Dave Grohlin metallimusiikkihankkeessa "Probotissa" vuonna 2004. Wagnerin viimeinen yhtye oli vuonna 2012 perustettu The Skull.
Wagner oli Trouble-yhtyeen perustajajäseniä. Doom metalin uraauurtaviin yhtyeisiin kuulunut Trouble perustettiin vuonna 1979. Wagner oli yhteen solistina vuoteen 1997 saakka. Wagner oli mukana albumeilla "Psalm 9" (1984), "The Skull" (1985), "Run to the Light" (1987), "Trouble" (1990), "Manic Frustration" (1992) ja "Plastic Green Head" (1995). Wagner tunnettiin persoonallisesta, karheasta lauluäänestään. Hän kirjoitti kaikki Troublen sanoitukset, ja aiheet vaihtelivat Wagnerin kiinnostusten mukaan: alkuaikoina hän haki innoitusta Raamatusta, mutta myöhemmin aiheet muuttuivat psykedeelisemmiksi, ja sanoitukset alkoivat käsitellä huumausaineita sekä harhanäkyjä. Raamatulliset ja kantaa ottavat aiheet olivat selkeimmin esillä yhtyeen kahdella ensimmäisellä, maineekkaalla albumilla. 
2. toukokuuta 2008 virallisella Troublen kotisivulla ilmoitettiin, että Wagner jätti yhtyeen, koska hänellä ei ollut enää kiinnostusta tehdä kiertueita. Hänen tilalleen tuli entinen Warrior Soul -solisti Kory Clarke. Hänen tilalleen tuli entinen Warrior Soul -solisti Kory Clarke.
Wagner muodosti lähdettyään Troublesta Daniel Cavanaghin kanssa Lid-nimisen yhtyeen, joka julkaisi yhden albumin, vuonna 1997 ilmestyneen "In the Mushroomin". Hän oli myös mukana Dave Grohlin "Probot"-albumilla (2004), jolla oli kutsuttu useita tunnettuja metallimusiikin vokalisteja.
Wagner palasi Troubleen vuonna 2000 ja oli mukana yhdellä yhtyeen albumilla, vuonna 2007 julkaistulla levyllä "Simple Mind Condition". Seuraavana vuonna Wagner jätti Troublen uudestaan. Wagner oli vuonna 2012 perustamassa The Skull -nimistä yhtyettä. Mukana oli myös kaksi entistä yhtyekaveria Troublesta, Jeff Olson ja Ron Holzner. Nimensä yhtye otti Troublen toisesta albumista. Wagner ehti tehdä The Skullin kanssa kaksi albumia "Those Which Are Alseepin" (2014) ja "The Endless Road Turns Blackin" (2018). Wagner oli 2010-luvulla myös kahdella Blackfingerin albumilla.
Wagner kuoli elokuussa 2021 covid-19-taudin aiheuttamaan keuhkokuumeeseen. The Skull oli aiemmin peruuttanut Las Vegasin keikkansa, kun kolme neljästä yhtyeen jäsenestä oli sairastunut covidiin.
Arviomääräraha

Arviomääräraha on yksi valtion talousarvion määrärahatyypeistä. Arviomääräraha voidaan jättää osin käyttämättä, ellei tarvetta ole, ja sen ylittämiseen voidaan perustellusta syystä myöntää lupa. Arviomäärärahan käyttöaika
on vain yksi varainhoitovuosi eli se vuosi, jolle se on budjetoitu. Arviomäärärahaa ei saa siirtää
vuodesta toiseen. Sen käyttöaika loppuu varainhoitovuoden lopussa. 
"Arviomäärärahaa ei saa siirtää käytettäväksi varainhoitovuoden jälkeen. Lupa arviomäärärahan ylittämiseen voidaan antaa, jos ylitys perustuu lakisääteiseen, lakisääteistä vastaavaan tai ennakoimattomaan muuhun välttämättömään tai vaikeasti arvioitavaan tarpeeseen taikka arvioitua suurempaan yleisen kustannustason nousuun eikä määrärahatarvetta ole mahdollista muutoin toteuttaa. Lupa arviomäärärahan ylittämiseen voidaan myös antaa tulokertymän rajoissa silloin, kun kysymys on maksullisesta toiminnasta tai menot on sidottu tulokertymään."
Ulkoasiainkansankomissaari

Ulkoasiankansankomissaari () oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan ja Neuvostoliiton tultua perustetuksi Neuvostoliiton ulkoasiainhallinnosta vastaavan hallituksen jäsen. Vasta 1946 muutettiin ulkoasiainkansankomissaarin tehtävän nimitys ulkoasiainministeriksi.
Ensimmäinen ulkoasiainkansankomissaari oli Lev Trotski (8. marraskuuta 1917 – 13. maaliskuuta 1918), toinen varsinainen ulkoasiainkansankomissaari Georgi Tšitšerin (7. heinäkuuta 1923 – 21. heinäkuuta 1930), kolmas Maksim Litvinov (21. heinäkuuta 1930 — 3. toukokuuta 1939) ja kolmas Vjatšeslav Molotov (3. toukokuuta 1939 – 19. maaliskuuta 1946, jolloin hänestä tuli 19.maaliskuuta 1946 — 4. maaliskuuta 1949 väliseksi ajaksi ensimmäinen Neuvostoliiton ulkoasiainministeri.
Vjatšeslav Molotovin aikana ulkoasiainkansankomissaarin virkanimike muuttui vallankumouksellisesta ulkoasiainkansankomissaarista tavanomaiseksi ulkoasiainministeriksi 19. maaliskuuta 1946, kun kaikki kansankomissaarinimitykset muutettiin ministerinimityksiksi. Näin ollen Vjatšeslav Molotov oli sekä kolmas ulkoasiainkansankomissaari että Neuvostoliiton ensimmäinen ulkoasiainministeri.
Green Howards

Green Howards (Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment) oli Britannian armeijan jalkaväkirykmentti. Se oli osa Kuninkaan divisioonaa.
Rykmentti on saanut lukuisia kunniamainintoja useissa sodissa. Se osallistui mm. Espanjan perimyssotaan, Yhdysvaltain itsenäistymissotaan, Krimin sotaan ja kumpaankin maailmansotaan.
Historia.
Rykmentti perustettiin itsenäisistä komppanioista Devonissa 1688. Sen tulikaste oli Boynen taistelussa Irlannissa 1690. Rykmentti tunnettiin sitä komentaneiden everstien nimillä vuoteen 1751, jolloin siitä tuli 19. jalkaväkirykmentti. Vuonna 1782 annettiin erityisnimi lääninsä mukaan kaikille jalkaväkirykmenteille, joilla ei sellaista ollut. Nimen tarkoitus oli "kehittää yksikön yhteyttä lääniin, joka auttaisi sitä saamaan värvättyjä". Rykmentistä tuli 19. (1. North Riding of Yorkshire) jalkaväkirykmentti ja sen värväämiset tapahtuivat enimmäkseen juuri tällä alueella aina vuoteen 2006 saakka. Värväystä suoritettiin erityisesti Middlesbroughissa, Redcarissa, Northallertonissa ja Scarboroughissa.
Walesin prinsessan oma.
Vuonna 1875 Aleksandra Tanskalainen lahjoitti Sheffieldissä 1. pataljoonalle uudet värit ja salli rykmentin kantaa hänen nimeään. Tällöin siitä tuli 19th (1st Yorkshire North Riding - Princess of Wales's Own) Regiment of Foot. Rykmentti otti käyttöönsä hattumerkin, jossa oli prinsessan nimen ensimmäinen kirjain "A" yhdistettynä Tanskan ristiin Dannebrog. Symbolin päällä oli prinsessan kruunu. Prinsessasta tuli kuningatar Alexandra vuonna 1901 ja hän toimi nimellisesti rykmentin ylimpänä everstinä vuodesta 1914 aina kuolemaansa 1925 saakka.
Childersin uudistukset.
Vuonna 1881 Britannian jalkaväki kohtasi uudistuksia. Vakinaisen armeija rykmentit menettivät numeronsa nimestään ja saivat tilalle alueellisen nimen. Ne alkoivat toimia yhdessä alueidensa nostoväkipataljoonien ja vapaaehtoisarmeijan osastojen kanssa. Tällöin rykmentti sai nimen The Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment) ja sen värväysalueena pysyi Yorkshiren North Riding. Vuonna 1902 rykmentti sai uuden nimen Alexandra, Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)
Kaksi Howardsia.
Rykmentti tunnettiin nimellä The Green Howards vuodesta 1744 lähtien. Tuolloin rykmentti nimettiin aina komentavan everstinsä mukaan. 19. rykmentin eversti oli kunnianarvoisa Sir Charles Howard. Samaan aikaan oli olemassa toinenkin rykmentti, kolmas, jota oli johtanut eversti Thomas Howard vuodesta 1737 lähtien. Jotta rykmenttien, joiden kummankin nimien olisi käytännön mukaan pitänyt olla 'Howard's Regiment of Foot', nimet erotettaisiin toisistaan 3. jalkaväkirykmentistä tuli "Howard's Buffs" ja lopulta pelkästään "Buffs". 19. jalkaväkirykmentistä tuli puolestaan "Green Howards". Vaikka rykmentti säilytti nimensä epävirallisesti vuosisatojen ajan siitä tehtiin vasta 1921 The Green Howards (Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment).
Aleos

Aleos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Tegean kuningas ja Afeidaan poika ja Arkaan pojanpoika. Vaimonsa Neairan kanssa Aleoksella oli useita lapsia: Lykurgos, Kefeus, Amfidamas ja Auge. Hän oli myyttinen Tegean ja Alean perustaja.
Aleos peri isänsä osuuden Arkadiasta. Hän seurasi Aipytosta hallitsijana, ja hänen aikanaan rakennettiin Athene Alean temppeli Tegeaan, josta hän teki valtakuntansa pääkaupungin.
Turkoosisukkakolibri

Turkoosisukkakolibri ("Eriocnemis godini") on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo sukupuuttoon kuollut kolibrilaji. Sitä on tavattu Etelä-Amerikan Ecuadorissa ja mahdollisesti Kolumbiassa. Ainoa varma havainto on vuodelta 1850.
Kooltaan turkoosisukkakolibri on noin 11 cm. Koiras on pääosin väritykseltään kirkkaan vihreä. Sillä on sinivioletti kurkkulaikku ja alaperä sekä valkoiset ”sukat”. Turkoosisukkakolibrin siivet ja pyrstö ovat mustat. Naaraalla ei ole kurkkulaikkua ja sen väritys ei ole niin kirkas kuin koiraalla. Naaras on vatsastaan kullanvärisempi. Nokka on kummallakin sukupuolella suora ja musta. Turkoosisukkakolibrikoirasta ei voi sekoittaa muihin kolibreihin, naaras muistuttaa hohtosukkakolibrinaarasta, jolla on höyhenpuvussaan myös kanelinruskeaa.
Ainoa tavattu turkoosisukkakolibri eli laakson rinteillä 2 100–2 300 metrin korkeudessa. Turkoosisukkakolibrikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurin osa linnun elinympäristöstä on täydellisesti tuhoutunut metsänhakkuiden takia.
Richard Marner

Richard Marner (syntyjään Aleksandr Moltšanov, 27. maaliskuuta 1921 Pietari, Neuvosto-Venäjä – 18. maaliskuuta 2004 Perth, Skotlanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa saksalaisen eversti Kurt von Strohmin roolissa televisiosarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen" (1982–1992).
Nuoruus.
Moltšanov syntyi Pietarissa Neuvosto-Venäjällä vuonna 1921. Hänen isänsä Pavel oli ollut Henkikaartin Semjonovin rykmentin eversti keisarinvallan aikana. Koko perhe kuitenkin jätti kotimaan jo tulevan näyttelijän varhaislapsuudessa, paeten Suomen ja Saksan kautta Britanniaan jossa hänen isoisoäitinsä, kansallismielinen kirjailija Olga Novikova jo asui.
Moltšanov kävi Monmouthin koulua Walesissa, jossa hän oppi puhumaan sujuvasti englantia, ranskaa, saksaa ja venäjää. Koulun jälkeen Moltšanov liittyi Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin. Hän palveli ilmakoulutusjoukoissa Etelä-Afrikassa. Sodan jälkeen hän otti nimen "Richard Marner" ja ryhtyi näyttelijänuralle.
Ura.
Marnerilla ei ollut näyttelijänkoulutusta. Hän teki ensiesiintymisensä West End-teatterissa 1950-luvulla Robert Stolzin näytelmässä "Rainbow Square". Kosmopoliittisuudensa ansiosta Marner sai paljon rooleja, kuten venäläisen upseerin roolin Peter Ustinovin näytelmästä "The Love of Four Colonels".
1960-luvulla Marner alkoi esiintyä televisiossa. Vuonna 1960 hän näytteli anestesiologia "Danger Man" -sarjan yhdessä jaksossa. Sen jälkeen hän vieraili muun muassa sarjoissa "Me kostajat", "Jason King" ja "Maanalainen armeija". Marner esiintyi myös elokuvissa "Afrikan kuningatar" (1951), "Mies kylmästä" (1965), "Likainen tusina" (1967) ja "Elät vain kahdesti" (1967).
Marner aloitti tunnetuimmassa roolissaan "Maanalainen armeija iskee jälleen" -komediasarjan eversti Kurt von Strohmina vuonna 1982, näytellen sarjassa sen päättymiseen asti. Marner näytteli von Strohmia myös sarjaan perustuvassa näytelmässä, jota esitettiin London Palladiumissa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Sarjan päättymisen jälkeen Marner nähtiin vielä televisiosarjassa "Lovejoy" vuonna 1994 sekä elokuvassa "Peloista pahin" vuonna 2002.
Yksityiselämä.
Marner oli naimisissa näyttelijä Pauline Farrin kanssa vuodesta 1947 kuolemaansa saakka. Heillä oli yksi tytär, Helen. Marner kuoli 82-vuotiaana Perthissä 18. maaliskuuta 2004.
Pohjois-Carolinan yliopisto

Pohjois-Carolinan yliopisto (University of North Carolina) on julkinen osavaltionyliopisto Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa. Yliopistojärjestelmään kuuluu 16 kampusyliopistoa ja yksi lahjakkaille opiskelijoille tarkoitettu tiede- ja matematiikkapainotteinen high school. 
Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä on yksi suurimmista kampusyliopistoista. Se on myös parhaiten menestynyt kampus yliopistorankingeissa. Esimerkiksi tieteellisiin saavutuksiin pohjautuvassa kiinalaisessa ARWU-vertailussa Chapel Hill sijoittui vuonna 2021 sijalle 29 maailman parhaimpien yliopistojen joukossa. Toinen samalle maailman huippuyliopistojen listalle yltänyt kampusyliopisto oli Greensboro, joka arvioitiin tuhannen yliopiston listauksessa sijaluokkaan 801–900.
Carmen Silvera

Carmen Blanche Silvera (2. kesäkuuta 1922 Toronto, Ontario – 3. elokuuta 2002 Northwood, Lontoo) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Edith Artois'n roolissa brittiläisessä televisiosarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen" (1982–1992).
Nuoruus ja ura.
Silvera syntyi Torontossa, Kanadassa vuonna 1922. Lapsena hän muutti perheensä kanssa Coventryyn, Britanniaan, mutta he evakoituivat takaisin Kanadaan toisen maailmansodan ajaksi. Isänsä vastustuksesta huolimatta Silvera päätti ryhtyä näyttelijäksi, saaden koulutuksensa London Academy of Music and Dramatic Artissa.
Uransa alussa Silvera työskenteli West End-teattereissa. 1960-luvulla hän teki ensimmäisen merkittävän televisioroolinsa saippuasarjassa "Compact", jossa hän esitti Camilla Hopea. Tämän jälkeen Silvera vieraili muun muassa televisiosarjoissa "Doctor Who" ja "Ruutiukot".
Silvera teki pisimmän televisioroolinsa komediasarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen", jossa hän esitti Edith Artoisia. Silvera esiintyi sarjassa kaikilla sen tuotantokausilla. Sarjan päättymisen jälkeen Silvera esiintyi elokuvassa "La Passione" vuonna 1996.
Yksityiselämä.
Näyttelijäntöidensä ohella Silvera teki hyväntekeväisyystyötä Grand Order of Lady Ratlings -järjestölle. Hän avioutui näyttelijä John Cunliffen kanssa vuonna 1941. He erosivat Silveran saatua keskenmenon, eikä Silvera enää avioitunut uudelleen.
Silvera kuoli keuhkosyöpään 80-vuotiaana näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa Englannissa 3. elokuuta 2002.
Gorden Kaye

Gorden Fitzgerald Kaye (7. huhtikuuta 1941 Huddersfield, Yorkshire, Englanti – 23. tammikuuta 2017 Knaresborough, North Yorkshire, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin René Artois’n roolista televisiosarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen" (1982–1992).
Nuoruus.
Gordon Kaye syntyi Huddersfieldissä Englannissa vuonna 1941. Hänen isänsä Harold oli rekkakuski. Kaye oli omaelämäkertansa mukaan "ujo, homo ja ylipainoinen poika", joka sai itseluottamusta näyttelemisestä, aluksi King Jamesin oppikoulussa Huddersfieldissä, ja myöhemmin Huddersfieldin teknisessä korkeakoulussa. Nimi Gorden tuli seurauksena British Actors' Equity Associationin tekemästä kirjoitusvirheestä.
Ura.
Kaye teki ensiesiintymisensä televisiossa BBC:n draamassa "Champion House" vuonna 1968. Tätä ennen hänellä oli ollut pieniä elokuvarooleja, muun muassa elokuvassa "The Party's Over" (1965). Kayen ensimmäinen merkittävä rooli oli saippuasarjassa "Coronation Street", jossa hän esitti Bernard Butleria vuonna 1969. 1970-luvulla Kaye esiintyi komediasarjoissa "Are You Being Served?", "Till Death Us Do Part" ja "It Ain't Half Hot Mum" sekä draamasarjassa "Kaikenkarvaiset ystäväni".
Vuonna 1982 David Croft tarjosi Kayelle kahvilanpitäjä René Artois'n roolia komediasarjastaan "Maanalainen armeija iskee jälleen". Kaye otti roolin vastaan ja näytteli Renéä sarjan loppuun asti, esiintyen sen jokaisessa jaksossa. Kaye oli Renén roolista ehdolla Baftan televisiopalkinnon saajaksi vuonna 1986. Kaye palasi Renén rooliin vuonna 2007 tehdyssä erikoisjaksossa "Return of 'Allo 'Allo!", mikä jäi hänen viimeiseksi televisioroolikseen. Samana vuonna hänet nähtiin vielä Australiassa tehdyssä sarjaan perustuvassa näytelmässä.
Yksityiselämä.
Kaye loukkaantui 25. tammikuuta 1990 liikenneonnettomuudessa, kun pala mainostaulua iskeytyi hänen autonsa tuulilasiin myrskyn seurauksena. Kaye joutui onnettomuuden seurauksena aivoleikkaukseen, josta toipuessaan "Sunday Sport" -sanomalehden toimittaja, esiintyen sairaalan työntekijänä, haastatteli ja kuvasi häntä. Kaye haastoi lehden oikeuteen, mutta hävisi jutun, sillä tuohon aikaan englantilaisessa lainsäädännössä ei ollut oikeussuojakeinoja yksityisyyden loukkausta vastaan. Kaye ei muistanut onnettomuudesta mitään jälkeenpäin, mutta hänelle jäi siitä pysyvä arpi otsaan.
Kaye julkaisi omaelämäkertateoksen "Rene &amp; Me: A Sort of Autobiography" vuonna 1989. Hän kuoli 75-vuotiaana 23. tammikuuta 2017 sairastettuaan pitkään dementiaa.
Arte Verum

Arte Verum on levy-yhtiö, jonka Barbara Hendricks on perustanut tammikuussa 2006. 
Arte Verum julkaisee Hendricksin levytykset, joilla hän on tehnyt yhteistyötä muiden taiteilijoiden, kuten Roland Pöntisen, Love Derwingerin ja Drottningholms Barockensemblen, kanssa.
Kumparelasku

Kumparelasku on freestylehiihdon laji, jossa kilpailijan pitää suorittaa hyppyreillä ja kummuilla varustettu 200–250 metrin rata mahdollisimman nopeasti ja tyylikkäästi. Laskun aikana suoritetaan kaksi vapaavalintaista hyppyä ja myös kummut pitää viedä mahdollisimman tyylikkäästi läpi. Laskua tuomaroivat yleensä 5–7 tuomaria, joista 3-5 on tekniikkatuomareita ja kaksi hyppytuomaria. Kumparelaskussa laskijan kokonaispisteet muodostuvat tekniikasta 50 %, ajasta 25 % ja hypyistä saman verran.
Suomalaiset ovat olleet vahvoja koko kumparelaskun historiassa: olympiamitalisteja ovat Janne Lahtela, Sami Mustonen ja Mikko Ronkainen. Lahtela voitti kultaa Salt Lake Citystä 2002 ja hopeaa Naganosta 1998. Mustonen saavutti maanmiehensä Lahtelan jälkeen pronssia Naganosta. Ronkainen saavutti Torinosta 2006 hopeaa. MM-tasolla mitaleja on tullut useita mm. Martti Kellokummun pronssimitali ensimmäisistä MM-kilpailuista 1986.
Guy Siner

Guy Siner (s. 16. lokakuuta 1947) on yhdysvaltalaissyntyinen, varhain Britanniaan muuttanut näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin luutnantti Hubert Gruberin roolista televisiosarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen" (1982–1992). 
Siner on lisäksi vieraillut muiden muassa "Star Trekissä" ja "Doctor Whossa". Hän on ollut äänenä Star Wars -peleissä, ja hänellä oli pieni rooli "" (2003).
Siner opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa. 
Siner on esiintynyt myös monissa teatterinäytelmissä.
Rauhanyliopisto

Rauhanyliopisto ("University for Peace", "UPEACE") on vuonna 1980 perustettu Costa Ricassa toimiva yliopisto, jonka tavoitteena on rauhan edistäminen pyrkimällä lisäämään ihmisten välistä suvaitsevaisuutta.
Rauhanyliopistossa on tällä hetkellä 124 opiskelijaa 37 maasta, ja se on ainoa YK:n instituutioista, jolla on oikeus myöntää maisterin- ja tohtorintutkintoja. Oppilaitoksen virallinen kieli on englanti, mutta monet henkilökunnasta puhuvat vain espanjaa ja merkittävää osa yliopiston kirjaston kokoelmista ei ole saatavissa englanninkielisenä. 
Yliopiston kampus sijaitsee San Josén maakunnassa noin 20 kilometrin päässä Costa Rican pääkaupungista San Josésta. Kampukseen kuuluu suojeltu metsäalue ja rauhanpuisto. 
Yliopiston toiminta rakentuu vuoden mittaisten maisteriohjelmien ympärille. Yliopistolla on kahdeksan osastoa: kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet, kansainvälinen oikeus ja kiistojen välittäminen, sukupuoli ja rauhanrakentaminen, kansainvälinen rauhantutkimus, rauhankoulutus, ympräistöturvallisuus ja rauha sekä media, konflikti ja rauha. Rauhanyliopisto tarjoaa lisäksi myös yhdessä yhdysvaltalaisen American Universityn kanssa kaksois-koulutusohjelman, jossa opiskelijat saavat kahden vuoden opintojen jälkeen filosofian maisterin tutkinnon American Universityn kansainvälisen tutkimuksen koulutusohjelmasta ja Rauhanyliopistosta filosofian maisterin tutkinnon luonnonvarojen käytöstä ja kestävästä kehityksestä. 
Rauhanyliopiston ensimmäisenä rehtorina toimi suomalainen Tapio Varis.
Tausta.
Akateemisen vapauden takaamiseksi yliopisto perustettiin YK:n yleiskokouksen hyväksymänä. Rauhanyliopisto toimii oman neuvoston ohjaamana. Yliopiston laajempi tehtävä on maailmanrauhan ja YK:n turvallisuustavoitteiden edistäminen. Koulutuksen ja tutkimuksen merkitys rauhan edistämisessä ja väkivallan vähentämisessä tunnustetaan yhä voimakkaammin. Yliopiston rahoitus tulee pääasiassa lahjoituksina eri maiden hallituksilta ja yhdistyksiltä.
Sarah Lawson

Sarah Lawson (6. elokuuta 1928 Lontoo, Iso-Britannia – 18. elokuuta 2023) oli brittiläinen näyttelijä. Hän opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artsissa.
Elämäkerta.
Lawsonin vanhemmat olivat Edith Monteiht, jonka omat näyttelijäntyön tavoitteet jäivät toteutumatta, ja merivoimien upseeri Noel Lawson. Hänen isoisänsä Francis Wilfred Lawson oli taidemaalari, joka tunnettiin muun muassa teoksestaan "Speaker's Procession" (1884), jossa hän herätti henkiin viktoriaanisen ajan parlamentin jäsenet.
Lawson varttui Horshamissa, West Sussexissa, jossa hän esiintyi Herons Ghyll -koulun näytelmissä, ja opiskeli Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa Lontoossa. Valmistuttuaan vuonna 1947 hän lähti suoraan ensimmäiselle Edinburghin "Fringe"-festivaalille keskiaikaiseen mysteerinäytelmään "Everyman".
Hänen tilaisuutensa tarjoutui pienessä roolissa elokuvassa "The Browning Version" (1951), jota seurasi varma esitys naisten kuninkaallisen armeijakomppanian karkurin kanssa tekemisissä olevan etsivän roolissa elokuvassa "Kadunkulma" (1953) ja komediarooli Wreninä elokuvassa "You Know What Sailors Are" (1954).
Varhainen televisiorooli oli Sarah Pilgriminä scifi-sarjassa "The Trollenberg Terror" (1956-1957). Hänen lähes sadan muun pikkuroolinsa joukossa oli esiintymisiä muun muassa toimintasarjoissa "Pyhimys" (1965), "The Avengers" (1966), "Department S" (1969) ja "Veijareita ja pyhimyksiä" (vuonna 1972).
Hän näytteli Myra Gargania vuonna 1965 ilmestyneessä sarjassa "Legend of Death", joka on kreikkalaisen myytin Theseuksen ja Minotauroksen labyrintissa tapahtuvan kohtaamisen muunnelma, ja neuvostovakoojaa vuonna 1972 ilmestyneessä "Callanin" jaksossa.
Lawson esiintyi miehensä Patrick Allenin kanssa scifi-elokuvassa "Night of the Big Heat" (1967), jossa he näyttelivät syrjäisellä saarella asuvia majatalon omistajia, joiden avioliittoa uhkaa entisen rakastajattaren saapuminen.
Lawson esiintyi muun muassa elokuvassa "Paholaisen morsian" (1968), jossa hän teki yhden Hammer Filmsin parhaista naispuolisista sivuosista. Hän oli naimisissa näyttelijä Patrick Allenin kanssa, kunnes jäi leskeksi 28. heinäkuuta 2006. Lawsonille tarjottiin roolia BBC:n televisio-ohjelmassa "Eldorado" (1992-1993), mutta hän ei halunnut lähteä Lontoosta vuoden ajaksi Espanjaan ja jäi eläkkeelle.
Sami Elovaara

Sami Elovaara (s. 28. toukokuuta 1973) on suomalainen raskaan sarjan ammattinyrkkeilijä. 
Elovaara otteli amatööriurallaan 110 ottelua, joista voitti 88. Hän voitti amatöörien Suomen-mestaruuden vuonna 1993 ja GeeBee-turnauksen vuonna 1992. Ammattilaisena Elovaara on otellut 22 kertaa, joista voittanut 18 ja näistä 11 tyrmäyksellä. 
Toistaiseksi viimeisessä ottelussaan 28.11.2008 Elovaara hävisi Juho Haapojalle teknisellä tyrmäyksellä 9. erässä. Ottelussa oli panoksena suomenmestaruus raskaassasarjassa.
Sami Elovaara on uransa jälkeen tuomittu Oulun käräjäoikeudessa huhtikuussa 2016 törkeästä huumausainerikoksesta ja dopingainerikoksesta kolmeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen. Rovaniemen hovioikeus muutti rangaistuksen kahdeksi vuodeksi ehdollista vankeutta. Hovioikeus otti rangaistuksen pituuden määrittelyssä huomioon myös käräoikeuskäsittelyn pitkän kestoajan ja vähensi rangaistusta siitä syystä kuudella kuukaudella.
Petăr Kirov

Petăr Kirov (, s. 17. syyskuuta 1942 Kaltševo) on bulgarialainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Kirov saavutti 52 kilon sarjasta kaksi kertaa peräkkäin olympiakultaa; Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Méxicossa hän kukisti loppuottelussa Vladimir Bakulinin ja Münchenissä Kōichirō Hirayaman. Maailmanmestaruuden hän voitti kolmasti ja viidesti Euroopan mestaruuden.
Hän on painin Hall of Famen jäsen.
BIS Records

BIS Records AB (aiemmin "Grammofon AB BIS") on ruotsalainen levy-yhtiö, jonka toimipaikka on Åkersbergassa. Sen on perustanut 1973 Robert von Bahr. Syyskuussa 2023 Apple ilmoitti ostavansa BIS-yhtiön ja liittävänsä sen katalogin osaksi uutta Apple Music Classical -palveluaan.
BIS julkaisee yksinomaan klassista musiikkia ja on erikoistunut pohjoismaiseen musiikkiin, varsinkin Jean Sibeliukseen, jonka teokset on julkaistu 68 levyn kokonaiseditiona, mutta yhtiö on julkaissut myös vähemmän tunnettujen säveltäjien teoksia. Yhtiö oli vuonna 2016 julkaissut noin 1 700 nimekettä.
Keskeisiä hankkeita ovat olleet muiden Alfred Schnittken, Joonas Kokkosen ja Kalevi Ahon kokonaislevytykset sekä J. S. Bachin kirkkokantaattien levytys.
BIS valittiin Midemissä vuoden levy-yhtiöksi 2008. Vuonna 2014 Minnesotan orkesterin ja Osmo Vänskän Sibelius-levy palkittiin Grammylla.
Rose Hill

Rose Hill (5. kesäkuuta 1914 – 22. joulukuuta 2003) oli brittiläinen näyttelijä ja sopraanolaulaja. Hänet muistetaan Madame Fanny La Fanin roolista televisiosarjassa "Maanalainen armeija iskee jälleen" (1982–1992).
Hill opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa. Hän esiintyi oopperalaulajana muiden muassa teoksissa "Così fan tutte" (Mozart), "Figaron häät" (Mozart) ja "Kerjäläisooppera" (Brittenin versio). 
Hill kuoli näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa Englannissa 89-vuotiaana.
Lee Arenberg

Lee Arenberg (s. 18. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Pintelin roolista "Pirates of the Caribbean" -elokuvasarjassa. Lisäksi hän on esiintynyt vierailevana tähtenä muiden muassa "Frendeissä" ja "Star Trekissä".
Silke Spiegelburg

Silke Spiegelburg (s. 17. maaliskuuta 1986 Georgsmarienhütte) on saksalainen seiväshyppääjä.
Ura.
Spiegelburg saavutti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Debrecenistä 2001 tuloksella 400 cm. Seuraavana vuonna hän sijoittui Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi tuloksella 390 cm. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tampereella 2003 tuloksella 415 cm. Seuraavana vuonna hän debytoi aikuisten arvokilpailuissa 19-vuotiaana sijoituttuaan tuloksella 420 cm kolmanneksitoista Ateenan olympialaisissa.
Vuonna 2005 hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden tuloksella 435 cm. Vuonna 2006 hän sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja kuudenneksi tuloksella 450 cm sekä että Göteborgin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli viides Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 448 cm. Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Osakan MM-kilpailuissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta. hän oli tuloksella 460 cm seitsemäs.
Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 465 cm ja hän voitti tuloksella 470 cm. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän hyppäsi toiseksi omalla ja Saksan ennätyksellään 475 cm. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa hän oli neljäs tuloksella 465 cm ja kuudes tuloksella 440 cm. Hän voitti hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hypättyään 465 cm. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa tuloksella 475 cm. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 465 cm. 
Spiegelburg oli 2012 neljäs Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 465 cm, Helsingin EM-kilpailuissa ylitettyään 450 ja Lontoon olympialaisissa tuloksella 465. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen seiväshypyn ja sijoittui neljänneksi Moskovan MM-kilpailuissa tuloksella 475. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän oli seitsemäs. Hän voitti seiväshypyn Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2015. Hän karsiutui MM-kilpailujen loppukilpailusta Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017.
Spiegelburg on voittanut seiväshypyssä Saksan-mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2005–2007, 2009–2010 ja 2012 sekä sisäradoilla vuosina 2009, 2012, 2014 ja 2016.
Lähde: IAAF
Makoto Nagano

Makoto Nagano () (s. 30. maaliskuuta 1972) on japanilainen kalastaja ja Konpira Maru -laivansa kapteeni. Hän on tunnettu osallistumisestaan Kahjot ninjat-sarjaan, jossa hän kuuluu tähdistöön, eli joukkoon kilpailijoita, joilla on katsojien mielestä parhaimmat mahdollisuudet voittaa kilpailu. Hän viettää 300 päivää vuodessa laivallaan harjoitellen samalla kilpailua varten. Nagano on osallistunut kilpailuun 14 kertaa ja voittanut Ninjasoturi-tittelin kerran, 17. kisassa. Lisäksi 12. kisassa hän jäi vain 11 sadasosan päähän mestaruudesta. Nagano on osallistunut kisan finaaliin viisi kertaa, enemmän kuin kukaan muu mies. Hän on toinen henkilö, joka on voittanut miesten Ninjasoturi-tittelin. Naganoa ennen tässä on onnistunut vain Kazuhiko Akiyama. Nagano pitää lisäksi hallussaan 1. ja 2. tasojen nopeusennätyksiä. Taeko Uchida, Naganon isosisko on osallistunut naisten Ninjasoturi-kisaan. Nagano on kouluttanut myös Kaori Ongakua naisten Ninjasoturi-kisaa varten. Nagano on osallistunut Kahjot ninjat-sarjan lisäksi myös Viking: The Ultimate Obstacle Course -kilpailuun ja on ainoa mies, joka on päässyt siinä viimeiselle tasolle.
Kahjot ninjat.
Tässä taulukossa ovat kaikki kilpailut, joihin Nagano on ottanut osaa, sekä hänen kilpailunumeronsa ja taso ja este jossa hän epäonnistui.
Tähdellä (*) merkittyjen esteiden suomenkielistä nimeä ei tiedetä.
^Nagano hylättiin Kalliokiipeilyssä, koska hän otti kiinni yläreunasta olevasta "palkista".
Azan

Azan () oli kreikkalaisessa mytologiassa Arkaan ja Eraton poika ja Afeidaan ja Elaton veli. Hänen mukaansa osaa Arkadiasta, jonka hän peri isältään, alettiin kutsua Azaniaksi.
Azanin kunniaksi järjestettiin hänen kuolemansa jälkeen kilpailut.
Filótheoksen luostari

Filótheoksen luostari (, myös "Filotheoun luostari") on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian ilmestykselle. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Filótheos on sijalla kaksitoista.
Filótheoksen luostari on perustettu mahdollisesti 900-luvun lopulla. Sen perustajana pidetään Filotheosta, joka oli Athanasios Athoslaisen aikalainen. Tästä luostari myös sai nimensä. Luostaria tukivat aikoinaan Bysantin keisarit Nikeforos, Andronikos II ja Andronikos III. 1300-luvulla luostariin tuli erityisesti serbialaisia ja bulgarialaisia munkkeja. Vuonna 1540 Kakhetin kuningas Levan rakennutti luostariin tilavan ruokasalin ja vuonna 1734 Valakian ruhtinas Gregorios antoi luostarille kultaisen bullan. 1700-luvulla Kosmas Aitolialainen uudisti luostarin kirkkoja. Luostarissa oli vakava tulipalo vuonna 1871. Vuodesta 1973 luostari on noudattanut kinobioottista elämäntapaa. Vuonna 2011 luostarissa oli 65 asukasta.
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan keskiosissa noin 1,5 kilometriä niemimaan itärannikosta. Se on rakennettu metsäiseen rinteeseen noin 530 metrin korkeuteen. Paikka on lähellä antiikin aikaista Asklepioksen temppelin paikkaa. Luostarin pääkirkko ("katholikon") on tiettävästi rakennettu vuonna 1746 aiemmin sortuneen kirkon paikalle. Luostarissa on kuusi kappelia sen sisäpuolella sekä kolme sen ulkopuolella, muun muassa muurien ulkopuolella olevalla hautausmaalla sijaitseva Kaikkien pyhien kappeli. Luostarin alaisuudessa on 12 keljaa sekä vierasmaja Karyéen kylän alueella. Luostarin pyhäinjäännöksiin lukeutuu muun muassa Johannes Khrysostomoksen oikea käsi. Luostarin kirjastossa on muun muassa 250 käsikirjoitusta, noin 2 500 painettua kirjaa sekä yksi Athoksen vanhimmista evankeliumikirjoista.
Filótheosta lähimmät luostarit ovat Karákalloksen luostari noin 1,5 kilometriä itään ja Ivíronin luostari noin 2,2 kilometriä pohjoiseen.
Lähteet.
Samantha Womack

Samantha Zoe Womack (ent. Janus; s. 2. marraskuuta 1972) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 1991 kappaleella ”A Message To Your Heart” ja sijoittui kymmenenneksi. 
Janus on esiintynyt lukuisissa televisiosarjoissa (mm. "EastEnders") ja elokuvissa.
Nedum Onuoha

Chinedum "Nedum" Onuoha (s. 12. marraskuuta 1986 Warri, Nigeria) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Englannin Valioliigan Queens Park Rangersia, jonne hän siirtyi Manchester Citystä tammikuussa 2012 neljän ja puolen vuoden sopimuksella. 
Maajoukkuetasolla hän on pelannut Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Häntä pyydettiin Nigerian maajoukkueeseen aikuisten tasolla, mutta hän aikoo ainakin toistaiseksi yrittää päästä Englannin maajoukkueeseen. Onuoha pelaa yleensä topparina, mutta hän pystyy pelaamaan myös laitapakkina.
Crispin Bonham-Carter

Crispin Bonham-Carter (s. 23. syyskuuta 1969) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Ylpeys ja ennakkoluulo" (1995), jossa hän esitti Mr Bingley -nimistä roolihahmoa. 
Helena Bonham Carter on hänen serkkunsa. Hänen vanhempansa ovat Peter Malcolm Bonham-Carter ja Clodagh Greenwood.
Hän valmistui skotlantilaisesta St Andrewsin yliopistosta vuonna 1992.
Hän on naimisissa Katherine Julian Dawnayn kanssa. Heillä on neljä lasta.
Natasha Pyne

Natasha Pyne (s. 9. heinäkuuta 1946) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin tilannekomediasarjasta "Father, Dear Father" (1968–1973).
Pyne on esiintynyt paitsi televisiossa, myös näytelmissä, elokuvissa ja radiossa.
Vaasanpuistikko (Helsinki)

Vaasanpuistikko (, epävirallisesti myös Vaasanaukio) on Helsinginkadun, Vaasanpolun ja Pengerpolun rajaama alue Helsingin Sörnäisten metroaseman läntisen uloskäynnin ympärillä, niin kutsutun Sörnäisten kurvin alueella. Vaikka Vaasanpuistikko sijaitsee Alppiharjun kaupunginosassa, mielletään se yleensä kuuluvaksi osaksi Kalliota. Vaasanpuistikko yhdistyy Vaasankatuun.
Vaasanpuistikon ympärillä sijaitsevat muun muassa metroasema, levykauppa, ekokampaamo, kamppailu-urheiluseura ja liikuntakeskus, panttilainaamo, kuntosali sekä S-market. Sen läheisyydessä on useita ravintoloita, pubeja ja baareja.
Vuonna 2024 valmistui 1,2 miljoonaa euroa maksanut peruskorjaus, jonka tavoitteena on tehdä Vaasanpuistikosta viihtyisä oleskelu- ja tapaamispaikka. Aukiolle asennettiin muun muassa uusi monivärinen luonnonkivilaatoitus, perennoja, pensaita ja pienpuita istutusruukuissa tuomaan lisää vehreyttä aukiolle sekä muotoilija Teemu Salosen ja kuvataiteilija Komugi Andon tekemä viisiosainen nykytaideteos Torille! Klassisesta veistospuistosta, ja markkinahumusta inspiroinut teoskokonaisuus koostuu viidestä pylväiden päälle asettuvasta veistoksesta. Pylväiden spiraalimainen maalaustapa on olennainen osa teosta. Teos kuuluu Helsingin taidemuseo HAMin kokoelmaan.
Aukiota on kunnostettu tätä ennen vuonna 1984 metroaseman rakentamisen yhteydessä. Kimmo Helistö esitti vuonna 2007 aukion nimeämistä Arto Mellerin aukioksi runoilija Arto Mellerin mukaan, mutta esitys ei saanut vastakaikua.
Huumekaupasta ja asunnottomista tunnettu Vaasanpuistikko tunnetaan myös lempinimillä "Piritori" ja "Ikuisen vapun aukio". Huumekauppaa estääkseen poliisi on järjestänyt alueella tehovalvontaa muun muassa kameravalvonnalla ja siviilipoliiseilla.
Andrew Sachs

Andreas Siegfried (Andrew) Sachs (7. huhtikuuta 1930 Berliini, Saksa – 23. marraskuuta 2016) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Saksassa, mutta pakeni perheineen Englantiin natsien juutalaisvainojen aikana.
Sachs muistetaan ennen kaikkea espanjalaisen tarjoilijan Manuelin roolista komediasarjassa "Pitkän Jussin majatalo" (1975–1979). Hän myös levytti musiikkia taiteilijanimellä Manuel.
Sachs esitti pieniä sivurooleja muun muassa elokuvissa "" (1973), "Vaaleanpunaisen pantterin kosto" (1978), "Mieletön maailmanhistoria" (1981) ja "Kvartetti" (2012) sekä yhtä sivuhahmoa suositun televisiosarjan "Coronation Street" vuoden 2009 tuotantokaudella.
Gustav Larsson

Gustav Erik Larsson (s. 20. syyskuuta 1980 Gemla) on ruotsalainen maantiepyöräilijä, joka kilpsili ammattilaisena vuosina 2001–2016. Hän oli parhaimmillaan aika-ajossa, jossa saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa runsaat puoli minuuttia Fabian Cancellaralle hävinneenä. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Mendrisiossa hän sai niin ikään hopeaa hävittyään Cancellaralle lähes puolitoista minuuttia.
Brandenburg Rundfahrt, 4 a -etapin voitto
Slovakian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto
Ringerike GP, 1. etapin voitto
Brandenburg Rundfahrt, 4 a -etapin voitto
Ruotsin aika-ajomestaruus
Ruotsin aika-ajomestaruus
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kolmas
Critérium International, kokonaiskilpailussa toinen
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa kuudes 
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14.
Tanskan ympäriajo, 5. etapin voitto (aika-ajo)
Olympialaisten maantieaika-ajo, hopeaa
MM-kilpailut, aika-ajo, viides 
Tour du Poitou-Charentes, kokonaiskilpailun ja 3. etapin (aika-ajo) voitto
Tour of Missouri, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) toinen
MM-kilpailut, aika-ajo, hopeaa
Italian ympäriajo, 21. etapin (aika-ajo) voitto
Ruotsin aika-ajomestaruus
Vuelta Ciclista a la Comunidad de Madrid, 1. etapin (aika-ajo) voitto
Tour du Limousin, kokonaiskilpailun ja 2. etapin (aika-ajo) voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18.
MM-kilpailut, aika-ajo, kymmenes
Ruotsin aika-ajomestaruus
MM-kilpailut, aika-ajo, 12.
Pariisi–Nizza, 1. etapin (aika-ajo) voitto
Ruotsin aika-ajomestaruus
Ruotsin aika-ajomestaruus
MM-kilpailut, aika-ajo, yhdeksäs 
Ruotsin aika-ajomestaruus
Eddie Lewis

Edward James ”Eddie” Lewis (s. 17. toukokuuta 1974 Cerritos, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on Los Angeles Galaxy, ja hän on edustanut seuraa vuodesta 2008 lähtien. 
Lewisin pelaajaura alkoi San Jose Clashissä. Vuonna 1999 hän siirtyi Fulhamiin, minkä jälkeen hän pelasi Englannin sarjoissa myös Leedsissä, Prestonissa ja Derbyssä. Valtaosan ajasta hän vietti mestaruussarjassa. Valioliigassa hän pelasi yhden kauden Derbyssä ja Fulhamissa. Derbystä Lewis palasi kotimaansa sarjaan siirryttyään Los Angeles Galaxyyn 2008.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Lewis on pelannut yhteensä 82 ottelua, joissa hän on viimeistellyt 10 maalia. Hän on edustanut Yhdysvaltoja kaksissa MM-kisoissa, vuosina 2002 ja 2006.
Rudolph Walker

Rudolph Walker OBE (s. 28. syyskuuta 1939) on näyttelijä. Hän syntyi Trinidad ja Tobagolla, mutta muutti sittemmin Isoon-Britanniaan.
Walker saavutti mainetta pääasiassa komediarooleillaan useissa televisiosarjoissa. Hän on kuitenkin esiintynyt muissakin sarjoissa ja myös elokuvissa. 2000-luvulla hänellä on ollut vakituinen rooli "EastEndersissä". 
Walkerista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuonna 2006.
Jack Smethurst

Jack Smethurst (9. huhtikuuta 1932 – 16. helmikuuta 2022) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa vakituisesta roolista tilannekomediassa "Love Thy Neighbor" (1972–1976).
Thora Hird

Thora Hird (28. toukokuuta 1911 Morecambe, Lancashire, Britannia – 15. maaliskuuta 2003 Twickenham, Lontoo, Britannia) oli brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli varsinkin komediarooleissa, kuten Edie Pegdenin roolissa komediasarjassa "Vielä virtaa".
Nuoruus.
Hird syntyi Morecambessa vuonna 1911. Hänen isänsä Henry työskenteli Royalty Theatressa, ja hänen äitinsä Mary oli näyttelijä. Hird esiintyi ensimmäistä kertaa näytelmässä jo kahden kuukauden ikäisenä. Koulut käytyään Hird työskenteli kymmenen vuotta osuuskaupan kassalla.
Ura.
Hird ryhtyi päätoimiseksi näyttelijäksi saatuaan työpaikan Morecamben repertoaariteatterista vuonna 1931. Vuonna 1939 hän tapasi näyttelijä George Formbyn, jonka ansiosta hän sai työpaikan Ealing-studioilta. Seuraavana vuonna Hird teki ensiesiintymisensä valkokankaalla elokuvassa "Spellbound", minkä jälkeen hän esiintyi useissa Ealing-studioiden sotapropagandaelokuvissa.
1950- ja 1960-luvulla Hird esiintyi useissa elokuvissa, kuten esimerkiksi elokuvassa "Kun hymy hyytyy" vuonna 1962, mutta hän ei koskaan saanut pääroolia. Myöhemmin hän näytteli televisiorooleissa. Vuosina 1960–1964 Hird näytteli Freddie Frintonin kanssa keski-ikäistä pariskuntaa komediasarjassa "Meet the Wife". Sen jälkeen hänellä oli päärooli komediasarjassa "In Loving Memory", jota tehtiin vuosina 1979–1986.
Hird näytteli vuonna 1986 "Vielä virtaa" -sarjan joulujaksossa roolihahmonaan mekaanikko Wesley Pegdenin vaimo Edie. Hirdin oli alun perin tarkoitus vain vierailla sarjassa, mutta hänestä tuli pian osa sarjan vakiokaartia. Hird näytteli sarjassa kuolemaansa asti.
Hird kirjoitti kolme omaelämäkertaa, "Scene and Hird" (1976), "Is It Thora?: my autobiography 1975–1995" (1996) ja "Nothing Like a Dame" (2001). Näiden lisäksi hän kirjoitti kirjan "Not in the Diary" (2000), joka sisälsi hänen mietteitään ja tarinoita kulissien takaa.
Yksityiselämä.
Hird oli naimisissa rumpali James Scottin kanssa 57 vuotta tämän kuolemaan 1994 saakka. Pariskunnalla oli yksi tytär, Janette Scott, joka työskenteli myös näyttelijänä.
Hird sai uransa aikana kolme Baftan televisiopalkintoa. Vuonna 1993 hänet nimettiin Royal Television Societyn kunniagalleriaan, ja vuonna 1998 hän sai elämäntyöpalkinnon British Comedy Awardissa. Vuonna 1983 hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) ja vuonna 1993 ritarikomentajaksi (DBE).
Hird kuoli 91-vuotiaana aivoverenkiertohäiriön seurauksena näyttelijöiden lepokoti Brinsworth Housessa 15. maaliskuuta 2003.
Janette Scott

Thora Janette Scott (s. 14. joulukuuta 1938) on brittiläinen näyttelijä. Hänen äitinsä oli komediarooleistaan tunnettu Dame Thora Hird.
Scott aloitti uransa lapsena, mutta jatkoi sitä aikuisiälleen saakka. Jo 4-vuotiaana hän esiintyi elokuvassa "Went the Day Well?." Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Päivä jolloin maailma sokeutui" ("The Day of the Triffids", 1962). 
Scott oli vuosia naimisissa Mel Tormén kanssa.
Javier Dorado

Javier Dorado Bielsa (17. helmikuuta 1977 Talavera de la Reina, Toledon maakunta, Espanja – 27. helmikuuta 2025) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.. 
Dorado oli Real Madridin kasvatti. Hän kuului seuran edustusjoukkueen kokoonpanoon kaudella 1999–2000 joukkueen voittaessa Mestarien liigan. Espanjan pääsarjaa Dorado pelasi Real Madridin ja Mallorcan lisäksi myös Rayo Vallecanossa.
Doradon pelinumero on 21.
Kathy Staff

Katherine "Kathy" Staff (12. heinäkuuta 1928 Dukinfield, Cheshire – 13. joulukuuta 2008 Ashton-under-Lyne, Lancashire), alkuperäiseltä nimeltään Minnie Higginbottom, oli brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Nora Battyn roolissa komediasarjassa "Vielä virtaa".
Nuoruus.
Staffin alkuperäinen nimi oli Minnie Higginbottom. Hän syntyi Dukinfieldissä, Lancashiressä vuonna 1928. Hänellä oli yksi sisko, Constance. Staff halusi esiintyjäksi jo nuorena ja osallistui useisiin kirkon järjestämiin näytelmiin. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli National Gas &amp; Oil Engine Companyssa Ashton-under-Lynessä, jossa perustettiin amatöörinäyttelijäryhmä, mihin hän liittyi. Toisen maailmansodan loputtua hän oli päättänyt ryhtyä ammattinäyttelijäksi. Uransa alettua hän vaihtoi nimensä Katherine Brantiksi, ja avioliiton myötä sukunimeksi tuli Staff.
Ura.
Staff aloitti näyttelijänuransa William Douglas-Homen näytelmässä "The Chiltern Hundreds", minkä jälkeen hän esiintyi useissa repertooariryhmissä. Perheen perustamisen jälkeen hän jätti näyttelemisen kymmenen vuoden ajaksi, kunnes hänen näyttelijäkollegansa Gerald Harper suostutteli hänet ottamaan vastaan pieniä televisiorooleja. Staffin ensimmäinen merkittävä tv-rooli oli Yorkshire TV:n "Castle Haven" -sarjassa vuonna 1969. Vuonna 1978 hän aloitti Doris Luken roolissa saippuasarjassa "Crossroads", näytellen sarjassa vuoteen 1984 asti.
Vuonna 1973 Staff valittiin Nora Battyn rooliin televisiosarjaan "Vielä virtaa". Roolista tuli Staffin tunnetuin ja hän esiintyi sarjassa yli kolmenkymmenen vuoden ajan. "Vielä virtaa" -sarjan ohella Staff näytteli myös sarjoissa "Coronation Street" ja "Aina auki". Vuonna 2001 Staff lopetti sarjassa palatakseen uudelleenkäynnistettyyn "Crossroadsiin". "Crossroads" kuitenkin lopetettiin uudelleen jo seuraavana vuonna, ja Staff palasi Nora Battyn rooliin. Vuonna 2008 Staff joutui jättämään sarjan lopullisesti sairauden vuoksi.
Yksityiselämä.
Staff avioitui opettaja John Staffin kanssa vuonna 1951 ja he saivat kaksi tytärtä. Hän kuoli aivokasvaimeen 80-vuotiaana saattokodissa Ashton-under-Lynessä 13. joulukuuta 2008.
Brian Murphy

Brian Murphy (25. syyskuuta 1932 – 2. helmikuuta 2025) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi tunnetuissa rooleissa muiden muassa tilannekomediasarjoissa "Man About the House", "George and Mildred" ja "Vielä virtaa".