tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Foren kieli

Foren kieli on Papua-Uudessa-Guineassa elävän forekansan puhuma kieli, jonka puhuma-alue rajoittuu forejen asuinalueeseen. 
Kieli jaetaan kahteen päämurteeseen: pohjois-keskiseen ja pamusaan (eteläiseen). Ensiksi mainitulla on 29 000 puhujaa ja jälkimmäisellä 10 000. Yhteensä puhujia on noin 39 000.
Kuru-taudin nimi on forea ja tarkoittaa "vapinaa" tai "tärinää".
Fonologia.
Konsonantit.
Prenasaaliset klusiilit /ᵐp ⁿt ᵑk/ esiintyvät vain intervokaalisesti.
Lähde:
Vokaalit.
Vokaaleista vain /a/ voi esiintyä myös pitkänä. Diftongeja ovat /ai/, /ae/, /ao/ ja /au/.
Lähde:
Constantin Silvestri

Constantin Silvestri (13. toukokuuta 1913 Bukarest – 23. helmikuuta 1969 Lontoo) oli romanialaissyntyinen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti.
Elämä ja ura.
Silvestri teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä muusikkona 10-vuotiaana pitämällä pianoresitaalin. Hän opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Bukarestin konservatoriossa, jossa häntä opettivat George Enescu, Mihail Jora ja Florica Musicescu. Silvestri aloitti ammattimaisen uransa pianistina ja johti 17-vuotiaana ensimmäisen konserttinsa kapellimestarina vailla muodollista orkesterinjohdon koulutusta. Orkesteri oli Romanian kansallinen radio-orkesteri, ja ohjelmaan kuululivat Silvestrin oma teos "Preludi ja fuuga (Toccata)" ja Igor Stravinskyn "Kevätuhri". Kapellimestaridebyytin menestyksekkyydestä vakuuttuneena Silvestri päätti jatkaa uraansa kapellimestarina. Vuonna 1935 hän pääsi johtamaan Bukarestin kansallisoopperaa. Vuonna 1945 hänestä tuli Bukarestin filharmonisen orkesterin musiikillinen johtaja. Tämän viran hän jakoi George Georgescun kanssa.
Silvestri liittyi vuonna 1948 Bukarestin konservatorion henkilökuntaan orkesterinjohdon opettajana. Hän alkoi näihin aikoihin johtaa orkestereita myös muualla itäblokin ja Neuvostoliiton alueilla, kuten Budapestissa, Moskovassa ja Prahassa. Dmitri Šostakovitš onnitteli Silvestriä tämän johdettua hänen ensimmäisen sinfoniansa esityksen Moskovassa ja kertoi suorituksen vastanneen omia ihanteitaan. Silvestri sai vuonna 1953 nimitykset sekä Bukarestin kansallisoopperan että Romanian kansallisen radio-orkesterin pääkapellimestariksi.
Vuonna 1956 Silvestri lähti Romaniasta ja asettui Pariisiin. Hän esiintyi siellä, Amsterdamissa ja Brysselissä. Tammikuussa 1957 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Isossa-Britanniassa johtamalla Lontoon filharmonikkoja Royal Albert Hallissa. Vuonna 1961 Silvestri nimitettiin Bournemouthin sinfoniaorkesterin pääkapellimestariksi. Tässä tehtävässä toimimisensa aikana hän jatkoi myös johtavien orkesterien johtamista Euroopassa, Kaukoidässä ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1963 Silvestri johti Modest Mussorgskin "Hovanštšinan" esityksen Covent Gardenissa. Hän sai Ison-Britannian kansalaisuuden vuonna 1967, mutta sairastui syöpään, johon kuoli sairaalassa vuonna 1969.
Levytykset.
Jo ennen Romaniasta loikkaamistaan teki levytyksiä Supraphonille. Levytettyjen teosten joukossa oli Édouard Lalon sellokonsertto, jonka solistina soitti André Navarra. Loikattuaan Silvestri levytti eksklusiivisella sopimuksella EMI:lle. Loikkauksen jälkeen hän johti levytykset esimerkiksi Pjotr Tšaikovskin sinfonioista nro 4, 5 ja 6, Antonín Dvořákin sinfonioista nro 7 ja 9 sekä César Franckin d-mollisinfoniasta. Liveäänitykset Silvestri johti esimerkiksi Tšaikovskin "Manfred-sinfoniasta" ja Ottorino Respighin "Rooman pinjoista".
Valde Aulanko

Hjalmar Valdemar (Valde) Aulanko, sukunimi aik. "Ahlman" (19. marraskuuta 1883 Keuruu – 19. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Valde Aulangon vanhemmat olivat kanttori Karl Arvid Ahlman ja Josefina Wilhelmina Enqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1904 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1912.
Aulanko toimi arkkitehtinä Helsingissä. Hän oli SOK:n rakennusosaston johtajana 1920–1939. Aulanko suunnitteli SOK:n rakennuksia muun muassa Helsinkiin, Turkuun, Hämeenlinnaan, Viipuriin, Vaasaan, Ouluun, Kuopioon, Raumalle ja Jyväskylään. Lisäksi hän suunnitteli SOK:n jäsenosuuskaupoille lisärakennuksia ja myymälöiden sisustuksia. Aulanko teki opintomatkoja Skandinavian maihin.
Valde Aulanko oli naimisissa 1910–1916 Aune Amanda Vaulan (k. 1916) kanssa ja vuodesta 1920 Iida Ester Tuompon kanssa.
Bryan Procter

Bryan Waller Procter, salanimi Barry Cornwall, (1787–1874) oli englantilainen kirjailija. Hän toimi ensin vuodesta 1816 asianajajana ja oli 1832–1861 Lontoon mielisairaanhoitohallinnon komissaari.
Procterin työstä merkittävintä ovat laulurunot. Hänen lyriikassaan ja näytelmissään on kaikua Elisabetin ja Stuartien ajan runoudesta. Hänen tuotantoaan ovat muun muassa "Dramatic scenes and other poems" (1819), murhenäytelmä "Mirandola" (1821), jota esitettiin menestyksekkäästi, "English songs" (1832) sekä "Life of Edmund Kean" (1835), "Essays and tales in prose" (1851) ja "Charles Lamb; a memoir" (1866–1868).
Procterin tytär Adelaide Anne Procter (1825–1864) sai mainetta runokokoelmallaan "Legends and lyrics" (1858–1860).
Kraśnikin piirikunta

Kraśnikin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 95 348. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Annopol, Dzierzkowice, Gościeradów, Kraśnik, Szastarka, Trzydnik Duży, Urzędów, Wilkołaz ja Zakrzówek.
Vuoden 2019 lopussa Kraśnikin piirikunnan asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 720 lasta. Kraśnikin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 72 654 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Krasnystawin piirikunta

Krasnystawin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 63 258. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Fajsławice, Gorzków, Izbica, Kraśniczyn, Krasnystaw, Łopiennik Górny, Rudnik, Siennica Różana ja Żółkiewka.
Krasnystawin piirikuntaa ympäröivät Lublinin, Świdnican, Chełmin, Zamośćin ja Biłgorajin piirikunnat.
Vuoden 2019 lopussa Krasnystawin piirikunnan asukkaista 51,3 prosenttia oli naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 456 lasta. Krasnystawin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 48 061 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
August Hietaro

August Aleksanteri Hietaro, sukunimi aik. "Uggeldahl" (23. joulukuuta 1881 Tammisaari – 5. tammikuuta 1951 Alavus) oli suomalainen tuomari ja Savonlinnan pormestari.
Hietaron vanhemmat olivat hansikkaantekijä August Wilhelm Uggeldahl ja Johanna Rosenlund (Välimäki). Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Turun klassillisesta lyseosta ja opiskeli sitten aluksi maanmittausta Polyteknillisessä opistossa. Hietaro suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1915 ja hän sai varatuomarin arvon 1920.
Hietaro oli Savonlinnan pormestarina 1918–1936, Juvan tuomiokunnan tuomarina 1936–1939 ja Alavuden tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1939 alkaen.
August Hietaro oli naimisissa vuodesta 1913 Ilma Aili Kristina Tiaisen (1890–1967) kanssa. Aili Hietaro oli mukana Lotta Svärd- ja Vapaa Huolto -järjestöjen toiminnassa. Heidän poikansa Matti Hietaro kaatui talvisodan aikana joulukuussa 1939.
Adelaide Anne Procter

Adelaide Anne Procter (1825–1864) oli englantilainen runoilija. Hän sai mainetta runokokoelmallaan "Legends and Lyrics" (1858–1860).
Procterin isä oli runoilija Bryan Procter.
Lohja Crusaders

Lohja Crusaders (ent. "United Newland Crusaders") on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon seura, joka perustettiin vuonna 2018 Lohja Lions ja Hanko Sun City -joukkueiden yhdistyttyä. UNC voitti kauden 2020 miesten ykkösdivisioonan finaalissa Kotka Eagles -joukkueen ja siten Spagettimaljan. Vuonna 2024 UNC otti nimekseen Lohja Crusaders. Kaudella 2025 Crusaders pelaa II-divisioonassa
Suomusieppo

Suomusieppo ("Fraseria ocreata") on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Länsi- ja Keski-Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Suomusieppo voi kasvaa 14–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Suomusiepon pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään tumman harmaat. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnassa on mustia tai tummanharmaita suomukuvioita. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Suomusiepon levinneisyysalue ulottuu Ghanasta itään Ugandaan asti ja etelään Angolan pohjoisosiin ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan asti. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu useimmiten pieninä ryhminä.
Orvar

Orvar on pohjoismainen miehen etunimi. Se on lähtöisin Islannista. Nimi pohjautuu muinaisnorjan sanaan, joka merkitsee nuolta.
Suomessa Orvar-etunimeä on käytetty vain vähän. Digi- ja väestötietoviraston mukaan tämännimisiä miehiä on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä alle 50. Nimi on kuitenkin päässyt kalenteriin: suomenruotsalaisessa almanakassa Orvarin nimipäivä oli alun perin 29. toukokuuta, mutta vuodesta 2015 alkaen se on ollut 6. heinäkuuta.
Orvarilla on nimipäivä myös Ruotsissa (18. syyskuuta).
Kaarlo Harteva

Kaarlo Jalmari Harteva, nimi vuoteen 1905 "Karl Hjalmar von Haartman" (20. huhtikuuta 1882 Sysmä – 8. marraskuuta 1957) oli suomalainen insinööri ja saarnaaja, joka oli käynnistämässä Jehovan todistajien toimintaa Suomessa 1910-luvun alussa.
Hartevan isä oli maanviljelijä Karl Adolf von Haartman. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Viipurin reaalilyseosta 1901.
Turkulainen liikemies Emil Österman tutustutti Hartevan Jehovan todistajien oppiin, ja heidät molemmat kastettiin vuonna 1910. Jehovan todistajat tunnettiin liikkeen alkuvaiheissa Suomessa myös nimillä "Kansainväliset raamatuntutkijat", "Vartio-Tornin Raamattu- ja Traktaattiseura" sekä russellilaisuus liikkeen perustajan Charles Taze Russellin mukaan. Österman ja Harteva vastasivat Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseurakunnan tuottaman kirjallisuuden suomentamisesta ja julkaisemisesta. He käynnistivät vuonna 1910 myös liikkeen oppien esitelmätilaisuudet aluksi Helsingissä, Turussa ja Tampereella ja sittemmin myös muissa kaupungeissa ja maaseudulla. Charles Taze Russell vieraili Suomessa elokuussa 1912 ja alkuvuodesta 1913 kansainvälisten raamatuntutkijain pääjulkaisu The Watch Tower alkoi ilmestyä suomeksi Vartio-Torni-nimellä. Vuoden 1913 lopulla perustettiin vielä Suomeen Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseurakunta.
Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen 1914 johti russellilaisten Suomen liikkeen talousongelmiin ja jäsenkatoon. Toiminnan jatkon turvaamiseksi Harteva perusti vuonna 1916 Ararat-osuuskunnan, jonka ohjelmaan kuului erilaista harrastustoimintaa, kuten urheilua, vegetarismia sekä esperanton opiskelua. Russellin liikkeen amerikkalainen keskusjohto ei kuitenkaan tätä hyväksynyt, ja Harteva joutui väistymään Suomen liikkeen johtotehtävistä. Harteva palasi takaisin Vartio-Tornin vastaavaksi toimittajaksi vuonna 1920 hänen suraajakseen tulleen Martti Lieden siirtyessä liike-elämän palvelukseen. Harteva oli sitten Vartiotorniseuran Suomen edustajana aina vuoteen 1950 saakka.
1920-luvulla Jehovan todistajien liike alkoi julkaista Suomessa myös Kultainen Aika -lehteä vuodesta 1922 alkaen. Liike järjesti esitelmätilaisuuksia ja raamatullisaiheisia varjokuvanäytöksiä ympäri Suomea. Lisäksi järjestettiin kaksipäiväisiä konventteja, joiden ohjelmassa oli erilaisia yleisötilaisuuksia sekä usein kastetoimitus. Liike levitti myös kirjallisuuttaan suoraan yksityiskoteihin. 1920-luvun lopulta lähtien liike joutui Suomessa vaikeuksiin, kun sitä alettiin epäillä yhteyksistä juutalaisuuteen, vapaamuurariuteen tai bolshevismiin. Koska liike suhtautui kielteisesti asevelvollisuuteen, sitä pidettiin myös yhteiskunnan vastaisena. Erityisesti teologian professori Antti J. Pietilä esiintyi liikkeen vastustajana lehdistön palstoilla. Vuonna 1940 Vartio-Tornin Raamattu- ja traktaattiseuran toiminta kiellettiin valtion vastaisena oikeuden päätöksellä. Samalla myös liikkeen kirjallisuus takavarikoitiin ja Kaarlo Harteva määrättiin kotiarestiin. Sodan jälkeen Jehovan todistajat rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1945 ja pääsi jatkamaan toimintaansa.
Aja

Aja voi viitata muun muassa seuraaviin:
Anitra Tumševica

Anitra Tumševica (s. 4. helmikuuta 1971 Riika) on latvialainen säveltäjä ja viulisti.
Tumševica opiskeli viulunsoittoa Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa Romāns Šnēn ja Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa Uldis Sprūdžsin johdolla. 2000-vuosikymmenellä hän suoritti sävellysopintonsa Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa Selga Mencen johdolla. Tumševica osallistui myös mestarikursseille Anto Pettin, Marek Kopelentin, Lasse Thoresenin, Helmut Oehringin, Klaas Torstenssonin, Rolf Wallinin, John Woolrichin, David Langin, Pär Lindgrenin, Richard Ayresin, Mauro Lanzan, Yan Mareszin, Wolfgang Heinigerin, John Palmerin, Heinz Holligerin ja Jonathan Stockhammerin johdolla.
Tumševica on soittanut useissa orkestereissa ja saanut palkintoja sekä viulistina että säveltäjänä. Tālivaldis Ķeniņš -palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2008, ja "Diena"-lehden kulttuuripalkinnon hän sai kamarisinfoniallaan "Die Stimme" (2013). Hänen teoksiaan on esitetty monissa maissa Euroopassa ja sen ulkopuolella sekä eri festivaaleilla, kuten ISCM:n World Music Days -tapahtumassa. Tumševican musiikissa ovat olleet esillä kokeellisuus, ohjelmallisuus ja 1900-luvun sävellystekniikat.
Maryja Kalesnikava

Maryja Aljaksandrauna Kalesnikava (; s. 24. huhtikuuta 1982) on valkovenäläinen muusikko ja oppositiopoliitikko. Hän on vuoden 2020 presidentinvaalien edellä voimistunutta oppositioliikehdintää johtaneen ”naisten triumviraatin” jäsen. Kaksi muuta, Svjatlana Tsihanouskaja ja Veronika Tsapkala, ovat paenneet maasta.
Kalesnikava ilmoitti syyskuun 2020 alussa perustavansa puolueen, jonka nimeksi olisi suunniteltu Rasam (suom. Yhdessä). Kalesnikava kuitenkin katosi 7. syyskuuta. Hänet oli nähty pakotettavan autoon, ja epäillään, että hänet joko kaapattiin tai poliisi olisi pidättänyt hänet. Valko-Venäjän viranomaiset sieppasivat hänet syksyllä 2020, ja hänet yritettiin viedä Ukrainaan.
Kalesnikava sai 11 vuoden vankeustuomion syyskuussa 2021 vehkeilystä vallan anastamiseksi ja kansallista turvallisuutta vaarantavaan toimintaan yllyttämisestä. Hänen asianajajansa Maksim Znak tuomittiin 10 vuodeksi vankilaan.
Sabatonin diskografia

Sabaton on ruotsalainen power metal -yhtye, joka perustettiin Falunissa vuonna 1999. Yhtye käsittelee lauluissaan monia eri sotia ja konflikteja, muun muassa ensimmäistä ja toista maailmansotaa. Yhtye on julkaissut yksitoista studioalbumia, joista viimeisin "The War To End All Wars" julkaistiin 4. maaliskuuta 2022.
EP:t.
Echoes of the Great War -trilogy
Ádendro

Ádendro (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Chalkidónan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αδένδρου, "Dimotikí Koinótita Adéndrou"). Kaupungin väkiluku on 2 079 (vuonna 2011).
Ádendron pieni kaupunki, suomeksi ”Puuton”, sijaitsee Makedonian tasangoilla linnuntietä noin 30 kilometriä länteen Thessalonikista. Vuoteen 1927 saakka asutuksen nimi oli turkkilaisittain "Kirtzilár" (Κιρτζιλάρ).
Agía Paraskeví (Thessaloniki)

Agía Paraskeví () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Agía Paraskeví muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αγίας Παρασκευής, "Topikí Koinótita Agías Paraskevís"). Kaupungin väkiluku on 2 244 (vuonna 2011).
Agía Paraskevín pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin kahdeksan kilometriä etelään Thérmin kaupungista ja noin 21 kilometriä eteläkaakkoon Thessalonikin keskustasta. Kaupunki on saanut nimensä sen Pyhälle Paraskevalle ("Agía Paraskeví") omistetutusta kirkosta.
Aiemmin kaupunki kuului Vasilikán kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Vasilikán kunnallisyksikköön.
Anatolikó

Anatolikó (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ανατολικού, "Dimotikí Koinótita Anatolikoú"). Kaupungin väkiluku on 2 589 (vuonna 2011).
Anatolikón pieni kaupunki sijaitsee Axiós-joen itärannalla noin 20 kilometriä länteen Thessalonikin keskustasta. Asutuksen aiempi nimi oli vuoteen 1955 saakka "Valmáda" (Βαλμάδα).
Aiemmin kaupunki kuului Chalástran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Chalástran kunnallisyksikköön.
Jarkko Numminen

Jarkko Aki Artturi Numminen (s. 11. marraskuuta 1954 Tukholma) on suomalainen prikaatikenraali evp.
Jarkko Numminen syntyi Antti ja Netta Nummisen perheeseen. Numminen tuli ylioppilaaksi Teuvan yhteislukiosta ja valmistui Kadettikoulusta 1979 ja Sotakorkeakoulusta 1989. Hän toimi lentoupseerina Lapin lennostossa 1979–1985 ja Ilmasotakoulussa 1985–1986. Satakunnan lennostossa Numminen oli toimistopäällikkö 1989–1991 ja laivueen komentaja 1991–1995. Hän toimi erityistehtävissä Yhdysvalloissa 1995–1997 ja oli Ilmavoimien esikunnan apulaisosastopäälikkö 1997–1998 ja operaatiopäällikkö vuodesta 1998. Numminen ylennettiin vänrikiksi 1976, luutnantiksi 1979, yliluutnantiksi 1981, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989, everstiluutnantiksi 1993 ja everstiksi 1998. 
Prikaatikenraaliksi Numminen ylennettiin joulukuussa 2005. Saman vuoden alusta hän oli palvellut pääesikunnan operatiivisen osaston apulaisosastopäällikkönä ja sitä ennen Lapin lennoston komentajana. Helmikuussa 2006 hänestä tuli Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkö.
Diavatá

Diavatá () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thessalonikin metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 9 890 (vuonna 2011).
Diavatá on nykyisin Thessalonikin esikaupunkeja ja sijaitsee linnuntietä noin 10 kilometriä luoteeseen Thessalonikin keskustasta. Asutuksen nimi oli vuoteen 1926 saakka turkkilaisittain "Doudoulár" (Δουδουλάρ). Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhille Palkattaparantajille ja Pyhälle Demetriokselle ("Ágioi Anárgyroi kaí Ágios Dimítrios").
Diavatá muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Διαβατών, "Dimotikí Koinótita Diavatón"), johon kuuluu varsinaisen Diavatán kaupungin lisäksi kylä Agía Sofía. Koko yhdyskunnan väkiluku on 11 140.
Aiemmin kaupunki kuului Echédoroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Echédoroksen kunnallisyksikköön.
Gomáti

Gomáti () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 509 (vuonna 2011).
Gomátin kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan itäosassa noin yhdeksän kilometriä länteen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 40 kilometriä itään alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Kylä syntyi vuonna 1932, kun samannminen bysanttilaiselta ajalta peräisin ollut kylä tuhoutui maanjäristyksessä ja sen asukkaat muuttivat uuteen paikkaan. Gomáti muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Γοματίου, "Topikí Koinótita Gomatíou"), johon kuuluvat varsinaisen Gomátin kylän lisäksi kylät Develíki ja Pýrgos Chiliadoús. Koko yhdyskunnan väkiluku on 557.
Aiemmin kylä kuului Panagían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Panagían kunnallisyksikköön.
Kalochóri

Kalochóri (; myös "Kalohóri") on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thessalonikin metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kalochóri muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Καλοχωρίου, "Dimotikí Koinótita Kalochoríou"). Kaupungin väkiluku on 4 672 (vuonna 2011).
Kalochórin pieni kaupunki, suomeksi ”Kaunis kylä”, on Thessalonikin läntisiä esikaupunkeja. Se sijaitsee Axiós-joen suun itärannalla Thermaïkóslahden rannalla linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länteen Thessalonikin keskustasta. Lähistö on Axióksen suiston kansallispuistoa.
Aiemmin kaupunki kuului Echédoroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Echédoroksen kunnallisyksikköön.
Kalle Kuosmanen

 
Kalle Kuosmanen (s. 10. marraskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Kuosmanen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Kuosmanen on voittanut kolme suomenmestaruutta Jymyn joukkueessa kausilla 2020, 2023 ja 2024. Kaudella 2022 Kuosmanen valittiin uransa ensimmäiseen miesten Itä-Länsi-otteluun. Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun myös kaudella 2025.
Kuosmanen on pelannut urallaan 114 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt 3+16=19 juoksua, tuonut 116 juoksua ja kerännyt 472 kärkilyöntiä. Kuosmanen on pelannut urallaan 44 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt 2+13=15 juoksua, tuonut 28 juoksua ja kerännyt 173 kärkilyöntiä. Kuosmanen on myös pelannut urallaan Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa 39 Ykköspesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+4=4 juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä.Tilastot päivitetty 17.11.2024
Myös Kuosmasen isä Mikko Kuosmanen pelasi urallaan Sotkamon Jymyssä ja on uransa jälkeen toiminut joukkueen pelinjohtajana, sekä nykyisin seuran toimitusjohtajana.
Kardía

Kardía (; myös "Kardiá", Καρδιά) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καρδίας, "Topikí Koinótita Kardías"). Kaupungin väkiluku on 3 394 (vuonna 2011).
Kardían pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin kymmenen kilometriä etelään Thérmin kaupungista ja noin 20 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Nykyinen asutus syntyi vuonna 1923 Itä-Traakiasta ja Vähästä-Aasiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena tulleiden kreikkalaisevakkojen kylänä. Samalla paikalla aiemmin sijainneen turkkilaisen kylän nimi oli "Karatzochalí" (Καρατζοχαλή). Nimenvaihto toteutettiin vuonna 1926.
Aiemmin kaupunki kuului Míkran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Míkran kunnallisyksikköön.
Kýmina

Kýmina () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κυμίνων, "Dimotikí Koinótita Kymínon"). Kaupungin väkiluku on 3 652 (vuonna 2011).
Kýminan pieni kaupunki sijaitsee Axiós-joen länsirannalla linnuntietä noin 22 kilometriä länteen Thessalonikin keskustasta. Asutuksen alkuperäinen nimi oli vuoteen 1926 saakka "Giountzídes" (Γιουντζήδες). Nykyisin kaupunki on kasvanut kiinni viereiseen Néa Málgaran kaupunkiin.
Aiemmin kaupunki kuului Axióksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Axióksen kunnallisyksikköön.
Linda Leimane

Linda Leimane (s. 20. tammikuuta 1989 Dobele) on latvialainen säveltäjä.
Leimane opiskeli pianonsoittoa Dobelessa. Hän opiskeli Jāzeps Mediņš -musiikkikoulun musiikin historian ja teorian laitoksella vuosina 2004–2008. Sävellystäkin hänelle opettivat siellä Tamāra Kalna ja Andris Dzenītis. Kandidaatin arvon sävellyksessä Leimane sai Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiasta opiskeltuaan siellä Rolands Kronlaksin johdolla vuosina 2008–2013. Kansainvälisessä vaihdossa hän suoritti opintoja myös sävellyksessä ja elektroakustisessa musiikissa Lyonin konservatoriossa vuosina 2012–2013. Luennoitsijoina olivat Michele Tadini, François Roux ja Robert Pascal. Mestarikursseja Leimane on suorittanut esimerkiksi Yann Robinin johdolla Itävallassa vuonna 2014. 
Vuosina 2012 ja 2014 Leimane sai Pēteris Vasks -sävellyskilpailussa ensipalkinnot vuosina 2012 ja 2014. Hänelle myönnettiin Tālivaldis Ķeniņš -palkinto vuonna 2013. Latvian radion 3 Klasika -kanava valitsi hänen sinfonisen "Panel 5" -teoksensa yhdeksi kymmenestä parhaasta uudesta sävellyksestä vuonna 2013. Leimanen musiikkia on esitetty eri maissa, ja hänen sävellyksensä "Guesstimations" julkaistiin vuonna 2017 Normunds Šnēn johtaman Sinfonietta Rīgan levyttämänä.
Néa Magnisía

Néa Magnisía () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thessalonikin metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Néa Magnisía muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέας Μαγνησίας, "Dimotikí Koinótita Néas Magnisías"). Kaupungin väkiluku on 4 266 (vuonna 2011).
Néa Magnisían pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi Magnesia”, on Thessalonikin esikaupunkeja ja sijaitsee noin 11 kilometriä luoteeseen Thessalonikin keskustasta. Kaupungin nimi viittaa vanhaan Magnesiaan eli Manisaan Vähässä-Aasiassa, josta siirtyi alueelle paljon kreikkalaisevakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa vuonna 1923. Asutuksen alkuperäinen nimi oli vuoteen 1952 saakka "Lachanókipoi" (Λαχανόκηποι). Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Panteleimonille ("Ágios Panteleímonas").
Aiemmin kaupunki kuului Echédoroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Echédoroksen kunnallisyksikköön.
Néa Málgara

Néa Málgara () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέων Μαλγάρων, "Dimotikí Koinótita Néon Malgáron"). Kaupungin väkiluku on 2 404 (vuonna 2011).
Néa Málgaran pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi Málgara”, sijaitsee Axiós-joen länsirannalla linnuntietä noin 23 kilometriä länteen Thessalonikin keskustasta. Sen nimi viittaa vanhaan Málgaraan, joka sijaitsi Itä-Traakiassa. Sieltä muutti paljon kreikkalaisevakkoja alueelle Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa vuonna 1923. Nykyisin kaupunki on kasvanut kiinni viereiseen Kýminan kaupunkiin.
Aiemmin kaupunki kuului Axióksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Axióksen kunnallisyksikköön.
Neochóri (Chalkidikí)

Neochóri (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νεοχωρίου, "Topikí Koinótita Neochoríou"). Kylän väkiluku on 714 (vuonna 2011).
Neochórin kylä, suomeksi ”Uusi kylä”, sijaitsee noin kahdeksan kilometriä itään Arnaíasta, 32 kilometriä luoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 43 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Se on rakennettu noin 550 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Turkkilaisittain kylän nimi oli "Yeniköy"/"Geníkioï" (Γενίκιοϊ) ja slaavilaisittain "Novosélo" (Νοβοσέλο), mitkä nekin tarkoittavat ”Uutta kylää”.
Aiemmin kylä kuului Arnaían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Arnaían kunnallisyksikköön.
Neochóri

Neochóri (, ; ”Uusi kylä”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Néo Rýsio

Néo Rýsio () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέου Ρυσίου, "Dimotikí Koinótita Néou Rysíou"). Kaupungin väkiluku on 2 952 (vuonna 2011).
Néo Rýsion pieni kaupunki, suomeksi ”Uusi Rýsio", sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa ja Thessalonikin lentokentän eteläpuolella, linnuntietä noin kuusi kilometriä lounaaseen Thérmin kaupungista ja noin 17 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Sen nimi viittaa vanhaan Rýsioon eli Aretsoúhun (nyk. Darıca) Bithyniassa Vähässä-Aasiassa, josta tuli alueelle kreikkalaisevakkoja vuoden 1923 Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa.
Kylän pääkirkko on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle ("Metamórfosis tou Sotíros").
Palaiochóri (Chalkidikí)

Palaiochóri (; myös transl. "Paleohóri") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παλαιοχωρίου, "Topikí Koinótita Palaiochoríou"). Kylän väkiluku on 1 489 (vuonna 2011).
Palaiochórin kylä, suomeksi ”Vanha kylä”, sijaitsee noin viisi kilometriä itään Arnaíasta, 36 kilometriä luoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja 40 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Se on rakennettu noin 550 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat bysanttilaisaikaisen Néposin linnan rauniot.
Aiemmin kylä kuului Arnaían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Arnaían kunnallisyksikköön.
Puškinskajan metroasema (Moskovan metro)

Puškinskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 17. joulukuuta 1975.
Plagiári

Plagiári () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Πλαγιαρίου, "Dimotikí Koinótita Plagiaríou"). Kaupungin väkiluku on 5 392 (vuonna 2011).
Plagiárin pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin 10 kilometriä lounaaseen Thérmin kaupungista ja noin 20 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Nykyinen asutus on syntynyt vuonna 1923 alueelle Itä-Traakiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena muuttaneiden kreikkalaisevakkojen kylänä. Paikalla aiemmin olleen turkkilaiskylän nimi oli "Ouzoún Alí" (Ουζούν Αλή). Nimenvaihto toteutettiin vuonna 1926. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Demetriokselle ("Ágios Dimítrios").
Aiemmin kaupunki kuului Míkran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Míkran kunnallisyksikköön.
Mio

Mio on etunimi, jota Suomessa ja Skandinaviassa käytetään miehennimenä. 
Mio-nimen taustasta voidaan esittää useita tulkintoja. Se on saattanut syntyä lyhentymällä esimerkiksi Milosta tai Mirosta. Toisaalta nimen pohjana voi olla myös itsenäinen sana "mio", jonka merkitys on italiassa ja espanjassa ’minun’.
Mio-nimi tunnetaan Astrid Lindgrenin teoksesta "Mio, poikani Mio" (ruots. "Mio, min Mio", 1954, suom. 1955). Nimen yhteys lastenkirjallisuuteen näkyy myös suomenruotsalaisessa almanakassa: Mio jakaa nimipäivän (4. helmikuuta) Ronjan ja Myn kanssa. Kaikki kolme ovat tuttujen satuhahmojen nimiä.
Vuonna 2016 Mio oli Ruotsissa yksi yleisimmistä vastasyntyneille pojille annetuista etunimistä. Myös Norjassa nimi on viime vuosikymmeninä suuresti yleistynyt. Vuonna 2022 Norjassa oli 777 Mio-nimistä henkilöä. Suomessa Mio on Digi- ja väestötietoviraston mukaan ollut helmikuuhun 2025 mennessä virallisena etunimenä noin 1 170 miehellä ja noin 70 naisella.
Suomessa Mion nimipäivä on sekä suomen- että ruotsinkielisen kalenterin mukaan 4. helmikuuta. Ruotsinkieliseen kalenteriin nimi lisättiin vuonna 2020, suomenkieliseen vuonna 2025.
Pyrgadíkia

Pyrgadíkia (; myös transl. "Pirgadíkia") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 320 (vuonna 2011).
Pyrgadíkian kylä sijaitsee Singitikóslahden eli Pyhänvuorenlahden rannalla Sithonían niemen juuressa noin 25 kilometriä lounaaseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 36 kilometriä itään alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Kylä on perustettu vuonna 1925 Kreikan ja Turkin väestönvaihdon jälkeen. Sen alkuperäiset asukkaat tulivat Marmaran eli Prokonnesoksen saarelta.
Pyrgadíkia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πυργαδικίων, "Topikí Koinótita Pyrgadikíon"), johon kuuluvat varsinaisen Pyrgadíkian kylän lisäksi kylät Ágios Ioánnis Pródromos ja Ássa. Koko yhdyskunnan väkiluku on 377.
Aiemmin kylä kuului Panagían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Panagían kunnallisyksikköön.
Stanós

Stanós () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Στανού, "Topikí Koinótita Stanoú"). Kylän väkiluku on 929 (vuonna 2011).
Stanóksen kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pohjoisen Arnaíasta, noin 33 kilometriä luoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 31 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Se on rakennettu noin 520 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.
Aiemmin kylä kuului Arnaían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Arnaían kunnallisyksikköön.
Stratoníki

Stratoníki () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 561 (vuonna 2011).
Stratoníkin kylä sijaitsee vuoristossa Chalkidikín niemimaan itäosassa noin 24 kilometriä pohjoisluoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta, noin 51 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta ja noin kymmenen kilometriä sisämaahaan niemimaan itärannikosta. Rannikolla kylän lähellä sijaitsee Stratónin kylä ja noin kilometrin kylästä länteen Stágiran kylä.
Kylän nimen uskotaan tulevan 300-luvulta eaa. Perdikkaan sisaresta Stratonikesta ja/tai antiikin aikana läheisen Stratónin kylän paikalla sijainneesta Stratoniken kaupungista. Stratoníki on yksi seudun perinteisistä kaivoskylistä (Μαντεμοχώρια, "Mantemochória", kirjaimellisesti ”Rautakylät”). Stratoníkin kaivokset, joista on saatu varsinkin hopeaa, kukoistivat erityisesti osmanivallan aikana 1500–1800-luvuilla.
Stratoníki muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Στρατονίκης, "Topikí Koinótita Stratoníkis"), johon kuuluvat varsinaisen Stratoníkin kylän lisäksi Kryonérin kylä sekä Eleftherónisoksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 563. Aiemmin kylä kuului Stágira-Ákanthoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Stágira-Ákanthoksen kunnallisyksikköön.
Achille Baraguey d’Hilliers

Achille Baraguey d’Hilliers (6. syyskuuta 1795 Pariisi – 6. kesäkuuta 1872 Amélie-les-Bains) oli ranskalainen kreivi, Ranskan marsalkka ja poliitikko. Hän hoiti tärkeitä tehtäviä varsinkin Ranskan toisen keisarikunnan aikana.
Ura.
Baraguey d’Hilliersin isä oli kenraali Louis Baraguey d’Hilliers, joka toimi komentajana vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa. Baraguey d’Hilliers aloitti sotilasuransa vuonna 1806 rakuunarykmentissä ja opiskeli vuosina 1807–1812 sotilasakatemiassa, josta hän valmistui aliluutnantiksi. Hän osallistui Napoleonin Venäjän-sotaretkeen ja peri kreivin arvon vuonna 1813 kuolleelta isältään. Vuosina 1813–1814 Baraguey d’Hilliers oli marsalkka Auguste de Marmontin adjutanttina ja menetti 18-vuotiaana vasemman kätensä Leipzigin taistelussa. Hän sai 1814 kapteenin arvon ja jatkoi upseerinuraansa myös Bourbon-restauraation jälkeen. Hän osallistui vuosien 1823–1825 Espanjan-sotaretkeen ja vuosina 1830–1833 Algerian valloitukseen. Hänet ylennettiin everstiksi Algerin valtauksen jälkeen vuonna 1830.
Baraguey d’Hilliers oli vuosina 1833–1836 Saint-Cyrin sotakoulun apulaisjohtaja ja vuosina 1836–1841 sen johtaja. Sitten hän palasi Algeriaan, jossa toimi vuosina 1843–1848 Constantinen alueen komendanttina. Hän sai 1843 divisioonakenraalin arvon. Hänet valittiin vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen Doubsin departementin edustajana perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hän liittyi monarkistisen oikeiston muodostamaan ”järjestyspuolueeseen” ("Parti de l’Ordre"). Baraguey d’Hilliers tuki toisen tasavallan presidentiksi valittua Ludvig Napoleonia, joka ehdotti häntä varapresidentiksi, mutta kansalliskokous ei valinnut häntä. Baraguey d’Hilliers valittiin seuraavana vuonna uudelleen kansalliskokoukseen. Hän sai marraskuussa 1849 komentoonsa Roomaa miehittäneet ranskalaiset interventiojoukot, minkä jälkeen hänet nimitettiin Ranskan lähettilääksi Kirkkovaltiossa. Vuonna 1851 hän oli divisioonankomentajana.
Baraguey d’Hilliers toimi Ranskan erikoislähettiläänä ja täysivaltaisena ministerinä Osmanien valtakunnassa Krimin sodan alkuvaiheessa vuosina 1853–1854. Kesällä 1854 hän komensi Itämerelle lähetettyjä ranskalaisia maihinnousujoukkoja, jotka valtasivat Bomarsundin linnoituksen Ahvenanmaalla. Hänet ylennettiin Ranskan marsalkaksi 12 päivää Bomarsundin antautumisen jälkeen elokuussa 1854. Vuosina 1855–1856 Baraguey d’Hilliers oli armeijan komentajana Boulognessa. Hän oli myös Ranskan senaatin jäsenenä ja varapuhemiehenä vuoteen 1870. Vuoden 1859 sodassa Italiassa hän toimi I armeijakunnan komentajana, ja osallistui voitokkaaseen Solferinon taisteluun. Vuoden 1870 Ranskan–Saksan sodan alussa iäkäs Baraguey d’Hilliers toimi Pariisin sotilaskuvernöörinä, mutta hänet korvattiin pian kenraali Louis Jules Trochulla. Hän johti vuosina 1871–1872 Ranskan tappion syitä tutkinutta komissiota.
Tagarádes

Tagarádes () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ταγαράδων, "Topikí Koinótita Tagarádon"). Kaupungin väkiluku on 2 088 (vuonna 2011).
Tagarádesin pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin seitsemän kilometriä etelään Thérmin kaupungista ja noin 18 kilometriä eteläkaakkoon Thessalonikin keskustasta. Se on syntynyt alueelle Itä-Traakiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena vuonna 1923 muuttaneiden kreikkalaisevakkojen asutuksena. Sen vanha nimimuoto oli vuoteen 1927 saakka turkkilaisittain "Tagartzídes" (Ταγαρτζήδες).
Kaupungin pääkirkko on omistettu Johannes Kastajalle ("Tímios Pródromos").
Łęcznan piirikunta

Łęcznan piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57 331. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Cyców, Łęczna, Ludwin, Milejów, Puchaczów ja Spiczyn.
Vuoden 2019 lopussa Łęcznan piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 18,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 638 lasta. Łęcznan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 49 400 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Trílofo

Trílofo (, myös "Trílofos", Τρίλοφος) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 7 227 (vuonna 2011).
Trílofon pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin 10 kilometriä lounaaseen Thérmin kaupungista ja noin 20 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Nykyinen asutus syntyi vuonna 1923 alueelle Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa muuttaneiden kreikkalaisevakkojen kylänä. Paikalla aiemmin olleen turkkilaiskylän nimi oli "Zoumpátais" (Ζουμπάταις). Nimenmuutos toteutettiin vuonna 1926.
Trílofo muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Τριλόφου, "Dimotikí Koinótita Trilófou"), johon kuuluu varsinaisen Trílofon kaupungin lisäksi Áno Scholárin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 7 405.
Aiemmin kaupunki kuului Míkran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Míkran kunnallisyksikköön.
Varvára (Chalkidikí)

Varvára () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 538 (vuonna 2011).
Varváran kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan koillisosassa noin 20 kilometriä koilliseen Arnaíasta, noin 40 kilometriä luoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 53 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Se on rakennettu noin 550 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ollut olemassa viimeistään 1300-luvulla, ja se on nimetty Pyhän Barbaran ("Agía Varvára") mukaan. Varvára muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βαρβάρας, "Topikí Koinótita Varváras"), johon kuuluvat varsinaisen Varváran kylän lisäksi kylät Chrysí Aktí ja Kalývia Varváras sekä Kafkanáksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 631.
Aiemmin kylä kuului Arnaían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Arnaían kunnallisyksikköön.
Tškalovskajan metroasema (Pietarin metro)

Tškalovskaja () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 15. syyskuuta 1997.
2b2t

2b2t (2builders2tools) on vuonna 2010 luotu "Minecraft"-palvelin. Palvelimella ei ole sääntöjä tai moderointia, joten mikään toiminta ei ole siellä kiellettyä, ja muun muassa "Rock Paper Shotgun" -pelimedia on maininnut sen hävyttömimmäksi ja törkeimmäksi olemassa olevaksi "Minecraft"-palvelimeksi. Kyseessä on vanhin tämän tyypin "Minecraft"-palvelin, joskin 2b2t:n käyttäjäkunta itse on viitannut vielä sitäkin vanhempiin vastaaviin palvelimiin.
Historiaa.
2b2t:n perusti käyttäjä nimeltä Hausemaster. Sen ensimmäiset pelaajat kuuluivat Facepunch-keskustelufoorumin käyttäjäkuntaan. Palvelimelle alkoi myöhemmin tulla pelaajia muilta foorumeilta, mikä johti käyttäjäkuntien välisiin konflikteihin.
Vuonna 2013 2b2t:n kartan tiedostokoko oli yli 500 gigatavua ja vuoteen 2015 mennessä 800 gigatavua. Vuonna 2025 kartan koko oli 58 000 gigatavua. Tiedostokoko kasvaa, koska pelaajat tekevät kartalla tutkimusmatkoja.
Kesäkuussa 2016 tubettaja The Camping Rusher teki YouTubeen videon 2b2t:stä, mikä aiheutti merkittävän kasvun palvelimen suosiossa. Aikaisemmat pelaajat olivat tilanteeseen tyytymättömiä ja yrittivät estää uusien pelaajien pääsyn palvelimelle ansoilla, sekä estämään palvelimen käsittelemisen YouTubessa aloitusalueelle sijoitetuilla pornografisilla kuvilla, jotka laukaisisivat YouTuben seksuaalisen sisällön suodattimet.
Yleistä.
2b2t:n tärkeimmäksi ohjenuoraksi on usein mainittu ”älä luota kehenkään”.
Uusien pelaajien on odotettava vuoroaan jonossa useiden tuntien ajan ennen serverille pääsyä. Vuonna 2016 jono oli yli tuhat pelaajaa pitkä. Pelialue, jolle uudet pelaajat saapuvat, on petollinen ja täynnä vanhojen pelaajien virittämiä ansoja ja vaaroja, minkä lisäksi se myös muuttuu jatkuvasti. Aloituspistettä ympäröi joka suuntaan noin viiden kilometrin laajuinen täysin tuhottu ja raunioitunut alue. Pelaajat rakentavat tukikohtansa yleensä 10–500 kilometrin etäisyydelle aloituspisteestä, mutta myös hylätyn vanhan tukikohdan ottaminen haltuunsa on mahdollista. Pelimaailmaa täplittävät siellä täällä muun muassa natsiaiheiset rakennelmat – eräs käyttäjä rakensi "Hitlerville"-nimisen kylän, minkä lisäksi hakaristit ovat serverillä yleisiä – ja ISIS-järjestöä ylistävät liput ja kyltit.
2b2t:ssä huijaaminen ei ole kiellettyä. Lisäohjelmia, koodeja ja muita vastaavia käyttävillä pelaajilla on sen vuoksi merkittävä yliote normaaliin pelaajiin nähden. Edes kyseisillä keinoilla ei silti ole aina mahdollista pysyä perillä pelin jatkuvasti muuttuvan maailman tilasta, etenkään aloituspisteen osalta.
2b2t:n chat-osio on yleensä täynnä säädytöntä ja rasistista kielenkäyttöä ja linkkejä esimerkiksi porno- ja šokkisivustoille.
Lennart Sjöström

Lennart Emanuel Sjöström (10. elokuuta 1883 Iisalmi – 8. huhtikuuta 1958 Turku) oli suomalainen lääkäri. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1950.
Sjöströmin vanhemmat olivat maanviljelijä, ylitarkastaja Alfred Wilhelm Sjöström ja Sigrid Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1907, lääketieteen lisensiaatiksi 1912 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1913. Sjöström teki opintomatkat Wieniin, Saksaan, Kööpenhaminaan, Tukholmaan ja Pariisiin. 
Sjöström toimi suojeluskuntien lääkintäupseerina sekä sairaala- ja yksityislääkärinä Turussa vuodesta 1917 alkaen. Hän oli sotasairaalan lääkärinä 1939–1940 ja 1941–1944. Sjöström oli Turun kaupungin terveydenhoitölautakunnan puheenjohtajana 1923–1930, Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1936–1939 ja Duodecim-seuran Turunmaan paikallisosaston puheenjohtajana 1928–1929 ja 1944–1947. Hänestä tuli Suomen korvalääkärien yhdistyksen kunniajäsen 1951.
Lennart Sjöström oli naimisissa vuodesta 1915 Ingegerd Löfgrenin kanssa.
Varvara

Varvara tai Varvára (, ”Barbara”) voi viitata seuraaviin:
Agía Triáda (Thessaloniki)

Agía Triáda () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thermaïkóksen kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίας Τριάδος, "Dimotikí Koinótita Agías Triádos"). Kaupungin väkiluku on 3 023 (vuonna 2011).
Agía Triádan pieni kaupunki sijaitsee niemellä Thermaïkóslahden itärannalla noin 28 kilometriä (linnuntietä noin 17 kilometriä) etelään Thessalonikista. Se on nimetty Pyhän Kolminaisuuden ("Agía Triáda") ja tälle omistetun, kaupungin tärkeimmän kirkon mukaan.
Asproválta

Asproválta () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ασπροβάλτας, "Dimotikí Koinótita Asprováltas"). Kaupungin väkiluku on 2 838 (vuonna 2011).
Asprováltan pieni kaupunki sijaitsee Strymonikóslahden rannalla Chalkidikín niemen juuren itärannikolla noin 80 kilometriä itään Thessalonikista ja saman verran länteen Kaválasta. Rannikolla heti sen eteläpuolella sijaitsee Néa Vrasnán kaupunki. Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Pyhä Yrjö, "Ágios Geórgios").
Aiemmin kaupunki kuului Ágios Geórgioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Ágios Geórgioksen kunnallisyksikköön.
Asvestochóri

Asvestochóri (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Pylaía-Chortiátiin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 6 392 (vuonna 2011).
Asvestochórin pieni kaupunki, suomeksi ”Kalkkikylä”, sijaitsee Chortiátis-vuoren juurella noin 11 kilometriä itään Thessalonikin keskustasta. Asutuksen turkkilaisaikainen nimi oli "Kireç-köy", mikä tarkoittaa samaa kuin kreikkalainen nimi.
Asvestochóri muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ασβεστοχωρίου, "Dimotikí Koinótita Asvestochoríou"), johon kuuluu varsinaisen Asvestochórin kaupungin lisäksi Kránoksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 6 393.
Aiemmin kaupunki kuului Chortiátiin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pylaía-Chortiátiin kunnan Chortiátiin kunnallisyksikköön.
Drymós

Drymós () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Oraiókastron kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Δρυμού, "Dimotikí Koinótita Drymoú"). Kaupungin väkiluku on 3 659 (vuonna 2011).
Drymóksen pieni kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 16 kilometriä pohjoiseen Thessalonikista. Asutuksen vanha nimi oli vuoteen 1926 saakka "Drymígklava" (Δρυμίγκλαβα) ja tämän jälkeen vain vuoteen 1927 saakka "Sidirokéfalon" (Σιδηροκέφαλον).
Aiemmin kaupunki kuului Mygdonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Oraiókastron kunnan Mygdonían kunnallisyksikköön.
Fílyro

Fílyro (, ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Pylaía-Chortiátiin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Φιλύρου, "Dimotikí Koinótita Filýrou"). Kaupungin väkiluku on 5 495 (vuonna 2011).
Fílyron pieni kaupunki sijaitsee vuorenrinteessä noin kymmenen kilometriä koilliseen Thessalonikin keskustasta. Se on rakennettu noin 382 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.
Aiemmin kaupunki kuului Chortiátiin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pylaía-Chortiátiin kunnan Chortiátiin kunnallisyksikköön.
Galátista

Galátista () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Polýgyroksen kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 537 (vuonna 2011).
Galátistan pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan keskiosissa linnuntietä noin 17 kilometriä luoteeseen alueyksikön ja kunnan keskuksesta Polýgyroksen kaupungista ja noin 34 kilometriä kaakkoon Thessalonikin keskustasta. Antiikin aikana sen paikalla tai lähellä sijaitsi Anthemuksen kaupunki. Nykyinen asutus nimettiin sen mukaan vuonna 1928 nimelle "Anthemoús" (, ), mutta nimi Galátista palautettiin vuonna 1936.
Galátista muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαλατίστης, "Dimotikí Koinótita Galatístis"), johon kuuluvat varsinaisen Galátistan kaupungin lisäksi kylät Agía Anastasía, Kiourktsóglou ja Prinochóri sekä Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostari ("Moní Agías Anastasías Farmakolytrías"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 837.
Aiemmin kaupunki kuului Anthemoúntaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Polýgyroksen kunnan Anthemoúntaksen kunnallisyksikköön.