tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Palestrina-tyyli

Palestrina-tyyli on myöhäisrenessanssin ajan teosten luonteenomainen sävellystyyli, jonka keskeisin vaikuttaja oli Giovanni Pierluigi da Palestrina. Sen keskeisin piirre on tiukka kontrapunktin sääntöjen noudattaminen. Barokin aikaan tätä renessanssin kontrapunktityyliä ryhdyttiin kutsumaan stile anticoksi tai "prima pratticaksi", ensimmäiseksi käytännöksi, erotukseksi barokkimusiikin vapaammasta sävellystyylistä "secunda pratticasta".
Erityisen merkityksellistä musiikin kehityksen kannalta oli Palestrinan kontrapunktin käyttö, jota on käytetty musiikin opetuksessa lajinsa tyylipuhtaimpana esimerkkinä Johann Fuxin vuonna 1725 julkaisemasta "Gradus ad Parnassum" -kirjasta aina meidän päiviimme saakka. Palestrinan kontrapunktissa tunnuksenomaisia piirteitä olivat musiikin rikas tekstuuri, jossa konsonanssit seurasivat dissonansseja lähes joka rytmin iskulla. Palestrina oli ensimmäisiä säveltäjiä, jonka tyyliä tulevien sukupolvien säveltäjät tietoisesti imitoivat.
Palestrinaa on kutsuttu "musiikin ruhtinaaksi" ja hänen teoksiaan renessanssiajan kirkkomusiikin täydelliseksi huipentumaksi. Teokset, varsinkin hänen 104 messuaan, ovat rauhallisia ja elegantteja, mutta samalla sisältävät laajaa melodista ja rytmillistä vaihtelua. Palestrinan käyttämät melodiat saivat paljon vaikutteita gregoriaanisista lauluista ja sisältävät pitkiä, rytmiikaltaan vaihtelevia kaaria. Eri äänet liikkuvat yleensä yhden sävelaskeleen hypyin. Useamat yli terssin mittaiset hypyt yhdessä äänessä tasapainottuvat jonkin toisen äänen sävelaskelkululla vastakkaiseen suuntaan. Melodiat on sävelletty siten, että ne noudattavat tekstin luonnollista rytmiä ja että keskeiset sanat korostuvat. Pitkiä tekstejä sisältävät teokset (esimerkiksi messun Credo-osa) on usein sävelletty homofonisesti siten, että teksti on helposti ymmärrettävissä.
Highball

Highball on vetoisuudeltaan noin 24–35 senttilitran kokoinen lasi, ja sen ominaispiirteisiin kuuluu paksu pohja sekä tasaleveä lasi. Highball on periaatteessa kaksi kertaa niin iso kuin grogilasi ja soveltuukin erinomaisesti pidennettyjen juomien tarjoiluastiaksi (aivan kuten ohutpohjaisempi collins-lasi). Yleensä highball on perusmuodoltaan pyöreä, joskus neliskulmainen.
Collins-lasi

Collins-lasi on vetoisuudeltaan noin 25–35 senttilitran kokoinen lasi, joka on tasaleveän sylinterin muotoinen. Collins-lasi soveltuu erityisesti pidennettyjen juomien tarjoiluastiaksi (aivan kuten paksupohjaisempi highball). Collins-lasi on aina perusmuodoltaan sylinteri, ja periaatteessa muun muotoiset ohutpohjaiset lasit eivät virallisesti ole collins-laseja vaan juomalaseja.
Tuhoaja-droidi

Tuhoajadroidi (tunnetaan myös nimellä droideka) on "Tähtien sota" -elokuvissa ja oheismateriaalissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Ne vierivät asemiin pyörämuodossa ja perillä ne avautuvat ja muuttuvat pelottaviksi aselaveteiksi. Droidekan käsinä ovat lasertykit ja niillä on omat suojakenttägeneraattorit. Jopa jedeillä on vaikeuksia voittaa näitä vaarallisia droideja, joita on Kauppaliiton armeijoissa. Esimerkiksi elokuvassa " Anakin Skywalker ja Obi-Wan Kenobi pakenevat nähdessään muutaman droidekan lähestyvän. 
Tuhoajadroidit suunnittelivat väkivaltaiset Colicoidit jotka rakensivat droidit itsensä näköisiksi.
Benjamin McKenzie

Benjamin McKenzie Schenkkan (s. 12. syyskuuta 1978 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Ryan Atwoodina televisiosarjassa "O.C." ja James Gordonina televisiosarjassa "Gotham".
McKenzie valmistui lukiosta vuonna 1997 ja jatkoi opintojaan Virginian yliopistossa pääaineinaan ulkomaanpolitiikka ja taloustieteet. Yliopistossa hän innostui näyttelemisestä ja esiintyi näytelmissä "Measure for Measure" ja "Zoo Story". Hän muutti ensin New Yorkiin, jossa hän elätti itsensä tarjoilijana sekä näytteli näytelmässä "Life is a Dream", mutta muutti jo vuonna 2002 Los Angelesiin. Hän kävi monissa koe-esiintymisissä ja sai lopulta pienen roolin sarjasta "Poliisipäällikkö Mannion". McKenzie teki läpimurtonsa saatuaan pääroolin televisiosarjasta "O.C.", jota esitettiin vuosina 2003–2007.
McKenzie käyttää taiteilijanimeä Benjamin tai Ben McKenzie, koska on halunnut välttää sekaannuksen Benjamin Schenkman -nimiseen näyttelijään.
Aromilasi

Aromilasin vetoisuus vaihtelee 12–50 senttilitran välillä. Aromilasin ominaispiirteisiin kuuluu lyhyt kaula ja päädyistä (ylhäältä ja alhaalta) keskelle laajeneva lasi. Muotonsa ansiosta juomaa voidaan ”pyörittää” lasissa vapauttaen juoman aromeja samalla, kun lasin kapeampi suuaukko pitää aromit pidempään juoman pinnalla.
Aitoviikuna

Aitoviikuna ("Ficus carica") on viikunoiden ("Ficus") sukuun ja mulperikasvien heimoon kuuluva kasvi. Se on lähtöisin Vähästä-Aasiasta. Nykyään aitoviikunoita viljellään laajalti trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla.
Kuvaus.
Aitoviikuna on kesävihanta pensas tai pieni puu, joka voi kasvaa kuusi metriä korkeaksi ja lehvästö yhtä leveäksi. Lehtilapa on 3–5-liuskainen. Lehtiruoti on kellanvihreä.
Käyttö.
Vaikka viikunassa on paljon siemeniä, sen punertava hedelmäliha on pehmeää. Kuivattujen viikunoiden maku on makeampi kuin tuoreen hedelmän, joka on kitkeränmakea. Kuivan viikunan makeus johtuu siitä, että sen kuivuttua painosta 70 prosenttia on sokeria. Makeus tekee siitä hyvin sopivan muun muassa kiisseliin. Viikuna sopii myös jälkiruuaksi tai syötäväksi kylmän lihan kanssa. Viikunan kuori on vaalean harmaa tai tumman sinertävä, ja sitä voi syödä sen ollessa tarpeeksi ohut.
Viikunat

Viikunat eli marjaviikunat eli fiikukset ("Ficus") on mulperikasvisuku, johon kuuluu yli 800 trooppista tai subtrooppista puuta, pensasta ja liaania. Useimmat lajeista ovat kotoisin Itä-Aasian trooppisista osista. Viikunoiden yksineuvoiset kukat ovat onton, turpean kukkalapakon sisässä.
Noin viisi metriä korkeaksi kasvavaa paksurunkoista aitoviikunaa ("F. carica") kasvatetaan varsinkin Välimeren maissa maukkaiden kukkalapakoidensa, viikunoiden, vuoksi. Sillä on sormihalkoiset, nahkeat lehdet. Kypsät viikunat ovat päärynän muotoisia, ja niissä on jopa 70 % sokeria. Myös sykomoriviikunapuuta ("F. sycomorus") kasvatetaan syötävien kukkalapakoidensa, ns. faaraon- eli aataminviikunoiden vuoksi. Banian eli banianiviikuna ("F. benghalensis") on ilmajuurien avulla suuria kasvustoja muodostava laji, ja temppeliviikuna ("F. religiosa") buddhalaisten ja hindujen pyhä puu, jonka varjossa Buddhan sanotaan mietiskelleen.
Kumiviikuna ("F. elastica") oli aikaisemmin tärkeä kautsukasvi. Nykyisin se tunnetaan kookkaana sisätilojen viherkasvina, huonekumipuuna eli fiikuksena. Suvun muita suosittuja huonekasveja ovat limoviikuna ("F. benjamina"), lyyraviikuna ("F. lyrata") ja kääpiököynnösviikuna ("F. pumila").
Adam Brody

Adam Brody (s. 15. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Seth Cohenin roolista televisiosarjassa "O.C." vuosina 2003–2007.
2000-luvun alkuvuosina Brody esiintyi pienissä rooleissa televisiosarjoissa kuten "Once and Again", "Grounded for Life", "Amyn lailla" ja "Undressed" sekä elokuvissa "American Pie 2" ja "Ring", kunnes hänet valittiin "O.C:hen". Sarjan päätyttyä neljän tuotantokauden jälkeen Brody sai ensimmäisen elokuvapääosansa Jonathan Kasdanin "In the Land of Womenissä" (2007).
Yksityiselämä.
Brody kasvoi San Diegossa, Kaliforniassa. Teini-iässä hän harrasti surffausta. Valmistuttuaan high schoolista hän lähti 19-vuotiaana collegeen Los Angelesiin, mutta samalla hänen tarkoituksenaan oli koettaa uraa näyttelijänä.
Brody avioitui kollegansa Leighton Meesterin kanssa helmikuussa 2014. He kohtasivat vuonna 2011 ilmestyneen "The Oranges" -elokuvan kuvauksissa. Pariskunnan esikoistytär Arlo Day syntyi 4. elokuuta 2015 ja poika 2020.
MC Taakibörsta

MC Taakibörsta on suomen kielellä räppäävä hiphop-yhtye. Yhtyeen muodostaa kolme MC:tä, Davo, Edu Kehäkettunen ja Setä Koponen Espoon Olarista sekä DJ Didier Espoon Soukasta.
Ennen Davon liittymistä yhtyeeseen, Kehäkettu ja Koponen julkaisivat vuonna 2000 . EP tehtiin yhteistyössä tuottaja Didier Selinin kanssa. Samana vuonna Tommi Mattila ohjasi Taakibörstan kappaleesta "PL 2000" videon, jota esitettiin usein MoonTV:llä. Ensi-iltansa video sai syyskuussa samanaikaisesti Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla ja Yle TV1:n ohjelmassa Pop-komissio. Toukokuussa 2001 MC Taakibörstalta ilmestyi EP "PA 2001", jonka nimikappale pääsi muun muassa Radiomafian soittolistalle ja sen videota esitettiin MoonTV:lla. Parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 7. yltäneen levyn julkaisi Johanna Kustannuksen Megamania. 
Muun muassa yhtyeen haastatteluissa mainitun pitkäsoiton oli määrä ilmestyä syksyllä 2002, mutta sen valmistuminen venyi eikä tuotosta lopulta koskaan julkaistu, sillä yhtye hajosi marraskuussa 2002.
Voitettuaan Flow Festivalin järjestämässä bändiäänestyksessä, MC Taakibörsta teki comeback-keikan Flow Festivalin Heineken Open Source Stage -lavalla vuonna 2011. Viiden vuoden hiljaiselon jälkeen loppuvuodesta 2016 MC Taakibörstan uutisoitiin esiintyvän Tavastialla. Liput kolmelle keikalle myytiin loppuun minuutissa.
__notoc__
Mauno Koski

Mauno Yrjö Aulis Koski (21. helmikuuta 1930 Raisio – 2. marraskuuta 2005 Turku) oli suomen kielen ja kirjallisuuden professori Åbo Akademissa.
Ollessaan jatko-opiskelijana Koskella oli harvinainen mahdollisuus opiskella Tarton yliopistossa. Kosken tohtorinväitös oli vuonna 1967 Turun yliopistossa, ja hänen aiheenaan oli itämerensuomalaisten kielten "hiisi"-sanue. Sen jälkeen hän toimi jonkin aikaa suomen kielen vs. professorina sekä Turun että Tampereen yliopistossa. Vuonna 1971 hänet nimitettiin Åbo Akademin suomen kielen ja kirjallisuuden professoriksi.
Kosken tutkimuskohteisiin kuuluivat muun muassa murteet ja paikannimet. Myös semantiikasta hän julkaisi teoksia. Murteista Turun murre oli hänelle tärkeä. Koski oli Turkuseuran murrejaoston jäsen ja oli toimittamassa Turun murteen sanakirjaa "Kummottos".
Mauno Koski oli nuoruudessaan myös huippu-urheilija. 19-vuotiaana Koski voitti Suomen mestaruuden 200 metrin juoksussa ja oli vuonna 1949 Suomen nopeimman miehen tittelin haltija. Koski pelasi myös jääkiekkoa SM-sarjassa kaudella 1952–1953 Turun Palloseurassa 7 ottelun verran ilman tehopisteitä. Kosken urheilijan ja kielitieteilijän ura yhdistyi, kun hän Paavo Karikon kanssa teki 1975 Paavo Nurmen elämäkerran "Yksin aikaa vastaan".
Taisteludroidi

Taisteludroidit ovat "Tähtien sota" -elokuvissa ja niiden oheismateriaalissa esiintyviä hahmoja.
Taisteludroidien asema "Tähtien sota" -fiktiossa.
Taisteludroidit ovat Kauppaliiton armeijan jalkaväkeä. Ne musertavat vihollisen järjestäytyneen taktiikkansa sekä lukumääräisen ylivoimansa avulla. Eri tyypit erottaa väristä: komentajilla on keltaiset merkinnät, ohjaajilla siniset (joillakin vihreät) ja turvallisuusjoukoilla punaiset. Taisteludroidit on usein todettu heikkotekoisiksi, eivätkä ne opi kokemuksen perusteella. Ne ovat kuitenkin suhteellisen edullisia ja yksinkertaisia rakentaa. Varhaisemmat taisteludroidit ovat etäohjattuja avaruudessa sijaitsevasta aluksesta. Etäohjaus osottautuu varhaisten taisteludroidien suureksi heikkoudeksi Kauppaliiton epäonnistuttua Naboon valloituksessa: Anakin Skywalker näet tuhoaa kiertoradalla sijaitsevan hallintoaluksen, ja tekee droideista toimintakyvyttömiä. Myöhemmille taisteludroideille kehitetään kyky ajatella itsenäisesti. Droidien yleisin käyttämä sana on "Selvä-Selvä" ("Roger-Roger"), jota ne toistelevat joskus ilman tarvettakin. Ainoa nimeltä tunnettu taisteludroidi on kenraali OOM-9.
Supertaisteludroidi.
B2 Supertaisteludroidit taistelevat Itsenäisten aurinkokuntien konfederaation puolella. Ne ovat tehokkaampia kuin tavalliset taisteludroidit. Supertaisteludroidit ovat väriltään siniharmaita ja niiden toisessa ranteessa on sisäänrakennettu ampuma-ase. Niiden pelottavuutta on lisätty sillä, että niillä ei ole ollenkaan "kasvoja". Niillä on kuitenkin silmä, jotka sijaitsevat droidin sisäosissa. Tavallisilla taisteludroideilla on jonkinlainen pää. Niitä valmistaa Baktoid Combat Automata. Heillä on myös paksu suojarakenne, joka estää ammusten tuhoamasta virtapiirejä. Vuosien mittaan niille on kehitetty muita aseita, kuten sinkoja sekä kranaatteja.
Valgamaa

Valgamaa on maakunta Etelä-Virossa Latvian rajalla. Maakunnan pinta-ala on 1 917 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on 29 571 (1.1.2018). Maakunnan keskuspaikka on Latvian rajalla sijaitseva Valgan kaupunki.
Maantiede.
Valgamaa on kumpuilevaa moreenimäkimaata, eteläosastaan yksittäisten kohoumien katkaisemaa lakeutta. Kolme neljäsosaa alueesta on peltoa, niittyä ja laidunmaata.
Kaupungit ja kunnat.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Valgamaan yhdeksästä kunnasta, kahden kunnan osista (Palupera, Puka) ja kahdesta kaupungista (Tõrva, Valga) muodostettiin kolme kuntaa: Otepään, Tõrvan ja Valgan kunnat. Osa Pukasta ja Paluverasta siirrettiin Elvan kuntaan Tartumaalle. 
Väestö.
Vuonna 2011 silloisella Valgamaalla oli 30 123 asukasta, joista 25 041 (83,1 %) oli virolaisia, 3 662 (12,2 %) venäläisiä ja 1 377 (4,6 %) muita kansallisuuksia.
Viljandimaa

Viljandimaa eli Viljandin maakunta sijaitsee Võrtsjärven länsipuolella Etelä-Virossa Latvian rajalla. Maakunnan pääkaupunki on Viljandi. 
Viljandimaan asukasluku on noin 48 000. Maakunnan pinta-ala on 3 420 km².
Maantiede.
Viljandimaa on suureksi osaksi kumpuilevaa moreenimäkimaata ja Viron viljavimpia seutuja. Se on muinaisen Sakalan maakunnan ydinaluetta. Soomaan kansallispuisto sijaitsee osittain Viljandimaalla.
Kaupungit ja kunnat.
Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Viljandimaa koostuu kolmesta kunnasta ja yhdestä kaupungista. Ennen kuntauudistusta kuntia ja kaupunkeja oli yhteensä 15.
Maakunnan kunnat ovat (asukasluku 1.1.2018):
Väestö.
Vuonna 2011 Viljandimaalla oli 47 599 asukasta, joista 45 391 (95,4 %) oli virolaisia, 1 305 (2,7 %) venäläisiä ja 880 (1,8 %) muita kansallisuuksia.
Talous.
Maakunnan teollisuudenaloja ovat puu- ja huonekaluteollisuus, metalli- ja tekstiiliteollisuus sekä maatalous ja elintarviketeollisuus.
Võrumaa

Võrumaa (võroksi "Võromaa") eli Võrun maakunta sijaitsee kaakkoisessa Virossa. Se rajoittuu idässä Venäjään ja etelässä Latviaan. Maakunnan keskuspaikka on Võru.
Võrumaan asukasluku on noin 47 000. Maakunnan pinta-ala on 2 773 km². Võrumaassa elävät võrolaiset puhuvat perinteisesti viron läheistä sukukieltä võroa.
Maantiede.
Võrumaa on pinnanmuodoiltaan vaihtelevaa. Eteläosassa on Baltian korkein osa, Haanjan mäkimaa, jossa Iso Munamäki kohoaa 318 metrin korkeuteen. 
Historiaa.
Aikaisemmin kuului Võrun maakuntaan myös nykyinen Põlvamaa ja osia Tartumaasta ja Valgamaasta. Võrun maakuntaan kuuluu osa historiallisesta Setumaasta, josta suurin osa siirrettiin Venäjän neuvostotasavallalle vuonna 1945.
Kaupungit ja kunnat.
Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Võrumaa koostuu neljästä kunnasta ja yhdestä kaupungista. Ennen kuntauudistusta kuntia ja kaupunkeja oli yhteensä 13, joiden lisäksi alueeseen kuuluu kolme Põlvamaan entistä kuntaa: Mikitamäe, Orava ja Värska.
Maakunnan kunnat ovat ja niiden asukasluku 1. tammikuuta 2018:
Väestö.
Vuonna 2011 silloisella Võrumaalla oli 33 452 asukasta, joista 31 893 (95,3 %) oli virolaisia, 1 141 (3,4 %) venäläisiä ja 400 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Mansaaren TT-ajot

Mansaaren TT-ajot ("Isle of Man Tourist Trophy") on vuosittainen Mansaarella ajettava maailman vanhin moottoripyörien kilpailu.
Kilpailu ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1904 autokilpailuna, ja vuodesta 1907 mukana ovat olleet ainoastaan moottoripyörät. Siitä lähtien kilpailut on ajettu joka vuosi lukuun ottamatta maailmansotien vuosia sekä vuotta 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian vuoksi ja vuotta 2020 COVID-19-pandemian takia. Vuosina 1949–1975 ajot kuuluivat osakilpailuna MM-sarjaan.
Perinteisesti Mansaaren ajot on järjestetty touko–kesäkuun vaihteessa. Menestyksekkäimpiä kuljettajia ovat 33 voiton Michael Dunlop, ajot 26 kertaa eri luokissa vuosien 1977–2000 välillä voittanut Joey Dunlop, ja 23 voittoa ajanut John McGuinness sekä 17 voittoa sivuvaunuluokassa kerännyt Dave Molyneux. 
Rata.
Mansaaren ajot kilpaillaan 60,3 kilometrin mittaisella "Mountain Circuit" -katuradalla, joka kulkee saaren pääkaupungista Douglasista saaren poikki Balligiin, missä se kääntyy Kirk Michaelin kautta Ramseyhin ja sieltä etelään kohti nummia ja aina 400 metrin korkeuteen Snaefell-vuorelle, mistä kierros päättyy takaisin Douglasiin. 
Radalla on 264 mutkaa, joista suurimmassa osassa näkyvyyttä peittävät joko puut, pensaat, korkeuserot, maanpengermät, rakennukset tai kiviaidat ja -muurit. Suurin osa radan päällysteasfaltista on heikkokuntoista, ja pinta on monin paikoin todella kuoppainen ja likainen.
Kierrosennätys on Peter Hickmanin nimissä vuodelta 2023 ajalla 16.36,115 ja keskinopeudella 219,447 km/h (136,358 mp/h).
Turvallisuus.
Turva-alueita ei ole ja rata kiertää monissa paikoissa kiviaitojen ja talojen välissä, valotolpat ja sähköpylväät on peitetty heinäpaalein. Useimmiten kilpapyörillä on vauhtia kuitenkin 200-300 km/h, joten kilpailijoiden turvallisuus on usein kyseenalainen. Vuodesta 1904 lähtien tapahtumassa on kuollut 267 (vuoden 2023 kesäkuuhun mennessä) kilpailijaa, joista suurin osa kuitenkin aloittelijoille tarkoitetussa, syksyisin ajettavassa Manx GrandPrix’ssa. Silti lähes joka vuosi myös ammattilaisille tarkoitetussa varsinaisessa TT-kilpailussa kuolee ihmisiä. Vuonna 2010 uusiseelantilainen moottoripyöräilijä Paul Dobbs kuoli Ballagareyn osuudella osallistuessaan Supersport-luokassa neljän kierroksen kilpailuun.
Kuolemantapauksien sattuessa ajoja ei ole tapana keskeyttää. Esimerkiksi vuonna 2005 harjoituksissa ulos ajanut ja onnettomuudessa surmansa saanut ruotsalainen Joakim Karlsson makasi ruumispussissa läheisen omakotitalon pihalla harjoitusten päättymiseen saakka. Myös kilpailuissa sattuu usein tilanteita, joissa vakavasti loukkaantunut radalta suistunut kuljettaja makaa radan varressa kilpailun yhä jatkuessa.
Kuolemantapaukset eivät rajoitu ainoastaan kilpailujen yhteyteen. Erityisesti niin sanottu Mad Sunday (’hullu sunnuntai’) vie joka vuosi hengen useilta amatöörimoottoripyöräilijöiltä. Kyseisenä sunnuntaina osa tavallisesti kaksisuuntaista rataa on muutettu yksisuuntaiseksi ja jokainen saa ajaa osuudella nopeusrajoitusten mukaisesti. Myös kaikkina muina päivinä kuolee tai loukkaantuu keskimäärin yksi moottoripyöräilijä.
Lähde: www.iomttraces.com. Päivitetty 14.6.2024.
Langaton tekniikka

Langaton tekniikka viittaa kaikenlaiseen langattomaan tiedonsiirtoon. Tyypillisiä käyttökohteita ovat matkapuhelimet, kämmenmikrot ja langattomat lähiverkot. Myös langaton hiiri, näppäimistö ja satelliittitelevisio ovat langatonta tekniikkaa. Masto tai muu korkean sijainnin tarjoava alusta voi olla tehty pelkästään tai pääasiassa langatonta viestintää varten.
Langattomia tiedonsiirtotapoja.
Optinen tiedonsiirto:
Mahdolliset vaikutukset terveyteen.
Vuoden 2011 alussa yhdysvaltalainen Reviews of Environmental Health-lehti siteerasi mm. ruotsalaisen Karoliinisen instituutin ja Jerusalemin heprealaisen yliopiston arvioita, joiden mukaan nykyiset sähkömagneettisen säteilyn turvallisuuden mittausmenetelmät ovat riittämättömiä ja nykyiset langattomat teknologiat voivat asettaa miljardeja ihmisiä uhanalaisiksi biologisille vaurioille.
Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla

Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla on vuonna 1990 julkaistu 14. Uuno Turhapuro -elokuva. Juonellisesti se sijoittuu aikaan ennen sarjan muita elokuvia. Tekijät ovat tosin käyttäneet taiteellista vapautta ja ajoittaneet tapahtumat valmistumisvuoteen, mikä ilmenee esimerkiksi vaatetuksesta, autoista ja puheenparresta. Lisäksi Uuno käy tässä elokuvassa peruskoulua, kun aikaisemmissa elokuvissa Uunon opettajaa sanottiin kansakoulun opettajaksi. Elokuva keräsi teattereihin katsojia odotettua vähemmän, vain noin 233 715 katsojaa. Tästä huolimatta elokuva oli vuoden 1990 katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva on 1970-luvun Uuno-elokuvia lukuun ottamatta ainoa, jossa ei nähdä Elli Castrénin esittämää Tuuran sihteeriä Unelma Säleikköä, sillä tarinan juoni ei sallinut hänen mukanaoloaan.
Juoni.
Elokuva alkaa Hugo Turhapuron rakennellessa kartanoaan. Kuulemma hänen tuleva poikansa, johtaja Uuno Turhapuro vaatii paljon tilaa ja hienot puitteet elämälleen. Seuraavaksi valitaan Uunolle äiti, joka on joko Tyyne tai Helsingin elämään kyllästynyt Gunhild Donnersdotter. Vastasyntynyt johtaja Uuno Turhapuro jätetään Hugo Turhapuron oven eteen ja äidin henkilöllisyys jää hieman hämäräksi.
Uuno Turhapuron täytettyä kahdeksantoista vuotta kartanon rakentaminen on yhä samassa vaiheessa kuin ennen hänen syntymäänsä, eli muutama lauta pystyssä. Teorian tasolla projekti toki etenee vinhaa vauhtia. Uunon tyttöystävä Iita on ikäihminen, syntynyt jo Venäjän vallan aikana.
Sörsselssön ja Härski Hartikainen ovat jo tässä vaiheessa Uunon hyviä ystäviä. Hehkeitä ja kurvikkaita naisia vilisee Spede-filmien tapaan, mutta Uuno ei tunnu ymmärtävän mitään naisten päälle, ainakaan vielä.
Kesänaapureina esiintyy vuorineuvos Tuura perheineen.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen sanoo ”poikamiesvuosia” hauskemmaksi kuin useimmat Uuno-elokuvat ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Uuno Turhapuro herra Helsingin herra

Uuno Turhapuro herra Helsingin herra on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut 15. Uuno Turhapuro -elokuva. Spede Pasanen vastasi elokuvan tuotannosta. Ohjaajaksi palasi viiden vuoden tauon jälkeen Ere Kokkonen, joka myös käsikirjoitti elokuvan. Elokuva oli vuoden 1991 katsotuin Suomessa, katsojia oli 383 706. Elokuva aloittaa eräänlaisen Presidentti-trilogian, jonka jatko-osat ovat seuraavana vuonna valmistunut Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti sekä vuonna 1993 ilmestynyt Uuno Turhapuron poika.
Juoni.
Uuno toimii elokuvassa presidenttiehdokas Pentti Tömisevän kampanjapäällikkönä, mutta päätyykin lopulta itse presidentiksi.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Helsingin herra" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Uuno Turhapuro Suomen Tasavallan Herra Presidentti

Uuno Turhapuro Suomen Tasavallan Herra Presidentti on vuonna 1992 valmistunut 16. Uuno Turhapuro -elokuva. Se oli vuoden 1992 katsotuin suomalainen elokuva. Elokuvateattereissa sen näki 283 118 katsojaa.
Elokuvan alussa nähdään useita kohtauksia aiemmista Turhapuro-elokuvista Jörn Donnerin (jonka ääntä imitoi aluksi Jukka Puotila) kommentoimana.
Juoni.
Uuno Turhapurosta on tullut Suomen presidentti. Uuno vaatii ministereitä käyttämään ilonaamareita ja nimittää uuteen hallitukseen isäukkonsa, Härski Hartikaisen, Sörsselsönin ja muut kotikylänsä henkilöt. Uutisissa kerrotaan, että Ruotsin kuningaspari matkustaa valtiovierailulle Norjaan, ja Uuno tajuaa, ettei Suomi ole kuningaskunta toisin kuin muut Pohjoismaat. Virheen voi korjata vain tekemällä Suomesta kuningaskunnan. Uuno pyytää Sörsselsöniä ruotsin kielen taitoisena soittamaan Ruotsin kuningasparille ja kutsumaan heidät Suomeen, jotta Uuno voi ottaa mallia kuninkaallisista. Uuno ehdottaa kuningas Kaarle Kustaalle vaimojen vaihtoa, ja kuninkaasta se on hyvä ajatus. Kansalaiset kannattavat Suomen muuttamista kuningaskunnaksi ja teiden ja ostoskeskusten nimiä muutetaan Uunon mukaan, ja hän saa näköispatsaan. Juuri, kun Suomesta on tulossa kuningaskunta, Uunon lääkäri ilmoittaa, että tämän tulee jättää virkansa vähäksi aikaa. Uuno pyytää entistä presidenttiä Mauno Koivistoa ottamaan presidentin viran, koska kuninkaan kiireinen elämä ei sittenkään sovi hänelle.
Tuotanto.
Elokuvan tuotantokustannukset olivat noin 4 800 000 markkaa. Suomen elokuvasäätiö antoi elokuvalle tukea 1 500 000 markkaa. Elokuvasta jäi tekijöille 9 000 markkaa voittoa.
Leikkausvaiheessa elokuvan loppu muutettiin poistamalla kohtaus, jossa Tuura onnistuu juoksuttamaan Uunoa omaksi edukseen.
Spede Pasanen järjesti keväällä 1992 elokuvatyttö-kilpailun, jonka voittaja Pia Nolvi sekä ”perintöprinsessat” Teija Kurhi, Kristiina Telenius ja Terhi Hiilinen (nyk. Alanya) esittivät elokuvassa presidentin sihteereitä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvan olevan kaikilta osatekijöiltään tavallisen surkeata Uuno-tasoa ja antaa sille yhden tähden viidestä.
"Tv-maailma" 48/2012:n arviossa todetaan, että ohjauksessa keskitytään yhteiskunnallisten teemojen ympärille, eikä sketsejä selitetä liiaksi.
Suora kulma

Suora kulma on geometriassa sellainen kulma, joka on yhtä suuri kuin sen kumpi tahansa vieruskulma. Suoran kulman suuruus on neljäsosa täydestä kulmasta tai puolet oikokulmasta eli 90°. Se on tärkein arjessa käytettävä kulma. Janojen kohtisuoruus on synonyymi sille, että janojen väliset kulmat ovat suoria. Suomenkielinen ilmaus "suora kulma" viitannee "pystyssä olemiseen" eli "suorassa seisomiseen".
Suora kulma eri kulma-asteikoilla.
Suora kulma on
Mittaminen ja piirtäminen.
Geometrinen konstruktio.
Suoran kulman merkitseminen tasolle käyttämällä vain viivainta ja harppia oli aiemmin tärkeä käytännön taito. Suoran kulman konstruoimiseksi tunnetaan runsaasti erilaisia menetelmiä. Seuraavassa on muutama menetelmä.
Mittavälineitä.
Käsityön ammattilaisilla on käytössään monia työkaluja suoran kulman määrittämiseksi. Tunnetuin on suorakulma, jolla voidaan merkitä tai tarkistaa kulman suoruus. Myös normaalin merkitsemiseen on käytössä sekä asteikolla varustettuja mittalevyjä että optisia välineitä. Uusimmat laitteet osoittavat kohtisuoruuden laser säteellä. 
Historia.
Ei ole tietoa siitä, koska suora kulma on opittu mittaamaan, sillä jo ensimmäisillä kirjoitettua tietoa jälkeensä jättäneillä kansoilla tiedetään tämä taito jo olleen. Yksinkertaisin keino muodostaa suora kulma perustui painovoimaan: luotinarun ja vesivaa'an välinen kulma on suora. Toinen yleisesti tunnettu keino muodostaa suora kulma vakatasossa oli käyttää narua, johon oli solmittu tasavälein 13 solmua. Kun tämä naru pingotettiin kolmioksi, jonka sivuiksi asetettiin kolme, neljä ja viisi solmuväliä, saatiin suorakulmainen kolmio. Tämä sääntö tunnetaan yhtenä numerokolmikkona, joka toteuttaa Pythagoraan lauseen.
Euklideen Alkeet.
Laajalti tunnetussa oppikirjassaan Alkeet Euklides määrittelee kirjassa I määritelmässä 10 kohtisuorat suorat ja määritelmässä 4, että kaikki suorat kulmat ovat yhtä suuret. Määritelmissä 11 ja 12 nimeää hän terävät kulmat suoraa kulmaa pienemmiksi ja tylpät suuremmiksi.
Katso myös.
Muita kulman nimityksiä: nollakulma, terävä kulma, tylppä kulma, kovera kulma, oikokulma, kupera kulma ja täysi kulma.
Moon Child

Moon Child () on Suomessa julkaisematon japanilainen elokuva vuodelta 2003, jonka pääosissa nähdään muun muassa j-rocktähdet Camui Gackt (ex-Malice Mizer) ja HYDE (L'Arc~en~Ciel). Elokuva sijoittuu synkkäsävyiseen lähitulevaisuuteen, ja sen pääjuonen muodostaa yakuza-tyylinen toiminta höystettynä romantiikalla ja vampyyreillä.
Juonikuvaus.
Sho on orpo, joka elää Mallepan ankarilla kaduilla isoveljensä Shinjin ja ystävänsä Toshin kanssa. Eräänä päivänä pojat varastavat eräältä mieheltä täynnä rahaa olevan salkun, ja paettuaan takaisin piilopaikkaansa ränsistyneeseen rakennukseen Sho löytää varjossa lojuvan miehen. Hän pelastaa miehen auringonvalolta, joka saa tämän käden savuamaan, vieden hänet syvemmälle rakennuksen uumeniin. Kiinalainen mies, jonka rahat pojat varastivat, löytää kuitenkin heidän piilopaikkansa, ja saapuu paikalle juuri kun Toshi ja Shinji ovat saaneet avattua salkun. Toshi pakenee, ja kiinalaismies ampuu Shinjia jalkaan, aiheuttaen tälle elinikäisen vamman, käskien sen jälkeen Shon hakemaan paenneen ystävänsä. Kun Sho juoksee huhuilemassa kadonneen Toshin perään, kuuluu takaa karmaiseva huuto; orpopojan auringonvalosa pelastama mies onkin vampyyri, Kei.
Sho ja Kei ystävystyvät, ja taistelevat yhdessä Toshin kanssa paremmasta elannosta. Toshi työskentelee Happy Pizza -nimisessä pizzeriassa, ja vie huumaavia pizzoja sovittuun paikkaan, jonka jälkeen Sho ja Kei hoitavat homman loppuun ryöstämällä rahat. Shinjillä on kalakauppa, mutta hän käyttää päivänsä paremmin pilvenpoltteluun.
Eräällä ryöstökeikallaan Sho ja Kei kohtaavat Sonin, taiwanilaisen miehen, joka on tullut kostamaan mykän siskonsa Yi-Chen puolesta tämän raiskanneille miehille. Sho, Kei ja Son liittoutuvat taistelussa, ja niin heistä sekä Toshista ja Yi-Chestä muodostuu viisikko, jonka päivät näyttävät hetken aikaa onnellisilta. Mutta Mallepan kadut ovat liian raa'at, ja etnisten ryhmien muodostamien jengien välisiltä taisteluilta on mahdotonta välttyä, jos tahtoo nousta nokkimisjärjestyksessä ylöspäin.
Rooleissa.
Lähde:
LAZ

Lvivin autotehdas () aiemmin Lvivin linja-autotehdas () oli ukrainalainen autonvalmistaja. Se valmisti merkillä LAZ ennen kaikkea raskasta kalustoa, linja-autoja ja kuorma-autoja.
Tehdas perustettiin 1945 valmistamaan ZISin busseja länsi-Ukrainassa. Oma mallin LAZ 695 valmistus alkoi 1956.
Vuonna 2001 tehdas myytiin venäläiselle liikemiehelle Igor Tšurkinille, joka uudisti yrityksen toiminnan.
LAZ voitti tarjouskilpailun Euro-2012-jalkapallokilpailujen bussien toimituksista. Tämän jälkeen tilaukset vähenivät ja tehtaan väkeä irtisanottiin. Tehtaan kalusto vietiin Dnipron bussitehtaalle, jossa LAZ-merkin tuotantoa oli tarkoitus jatkaa, ja vuonna 2014 tehdas takavarikoitiin ja huutokaupattiin.
LAZ-holdingilla oli tehtaat myös Dnipropetrovskissa ja Dniprodzeržynskissa.
Linja-autojen tuotanto jatkui vielä 2018, jolloin tehdas myi neljä А183 ja kolme А191-mallia.
Joey Dunlop

William Joseph "Joey" Dunlop (25. helmikuuta 1952 Ballymoney, Pohjois-Irlanti – 2. heinäkuuta 2000 Tallinna, Viro) oli pohjoisirlantilainen kilpamoottoripyöräilijä. Hänet tunnetaan myös kutsumanimellä "King of the Roads" (suom. Teiden Kuningas). Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista moottoripyöräilijöistä.
Dunlop voitti TT Formula 1 -maailmanmestaruuden viisi kertaa peräkkäin vuosina 1982–1986, ja Mansaaren TT-ajoissa yhteensä 26 kilpailua eri luokissa vuosina 1977–2000. Kolmena vuonna (1985, 1988, 2000) hän voitti kaikki kolme luokkaa. 
Dunlop kuoli heinäkuussa 2000 Tallinnassa Piritan katurata-ajoissa 125-kuutioisten luokan kilpailussa tapahtuneessa ulosajossa. Hän oli ennen viimeistä kilpailuaan jo voittanut sekä 600-kuutioisten että 750-kuutioisten luokkien kilpailut.
Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy

Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut viides Uuno Turhapuro -elokuvasarjan elokuva. Se oli samalla myös viimeinen mustavalkoisena kuvattu Speden elokuva.
Juoni.
Uunolla on syntymäpäivä, ja hänen kotinsa kalustetaan aivan uuteen uskoon. Herättyään Uuno luulee, että koko koti on ryöstetty, ja hän hälyttää poliisin. Elisabeth tulee kotiin, ja poliisi juoksee häntä vastaan kerrostalon pihalla. Uuno kertoo vaimolleen, ettei heillä ole enää kotia.
Vuorineuvos Tuura on puolueensa presidenttiehdokas, mutta Uuno uhkaa sotkea koko kampanjan, joten hänelle täytyy löytää työtä. Tuura määrää Uunon soveltuvuustestiin, ja tulos on yllättävä: Uuno sopii erinomaisesti rautakauppiaaksi. Tuuran kilpakumppani Häppälä lähettää kauniin agentti Unelman pilaamaan Uunon ja Elisabethin avioliiton; skandaali on valmis ja Tuuralta menee maine.
Uuno saa kirjeen Amerikasta veljeltään Georgelta, joka kertoo tulevansa Suomeen tekemään sijoituksia. Pian George saapuu, mutta onko kyseessä sittenkään oikea George? Kesämökillä appiukko kuulee, kun Uuno kertoo Unelmalle höynäyttäneensä tätä esittämällä Georgea. Vihainen appiukko lyö vahingossa oikeaa Georgea, joka on juuri ajanut mökin pihaan hetkeä aiemmin. George lähtee takaisin Chicagoon, koska pitää Suomea niin väkivaltaisena maana.
Muuta tietoa.
Elokuvan käsikirjoitus on rakennettu uudelleen lämmitettyjen Spede Show'n Uuno-sketsien pohjalta. Elokuvassa nähdään myös kuuluisa, 13 minuutin pituinen Rautakauppa-sketsi, jossa Loiri toimii äärimmäisen palveluhaluttomana myyjänä ja Kauko Helovirta asiakkaana.
Elokuvan valmistushetkellä Hannele Laurin sukunimi oli vielä Markkula, ja alkuteksteissä tämän takia lukee "Hannele Markkula".
Rautakauppias "Uuno Turhapuro – presidentin vävy" oli vuoden 1978 katsotuin elokuva 356 953 katsojalla.
Näyttelijät.
Risto Mäkelällä oli elokuvassa rooli, mutta se leikattiin pois lopullisesta versiosta.
Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon

Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (käytetään myös nimeä Häpy Endkö) on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Uuno Turhapuro -elokuvasarjan neljäs elokuva.
Elokuva oli Suomen teattereissa vuoden 1977 kolmanneksi katsotuin yli 434 000 katsojallaan. Parempaan ylsivät vain "Viimeinen savotta" ja "007 rakastettuni".
Juoni.
Uuno muuttaa isänsä maatilalta lentorahtina Helsinkiin etsimään kaunista ja rikasta vaimoa. Uuno ostaa hienot vaatteet kahdeksalla markalla eräästä kuolinpesästä ja hänestä tulee kahdessa viikossa Helsingin tavoitelluin poikamies, johon kaikki naiset ovat täydessä hurmiossa. Uuno menee myös tarjoilijaksi ravintola Vaaleanpunaiseen sikaan, ja sen myötä tuleekin jo hänen ja tulevan appiukkonsa välille ensimmäiset erimielisyydet. Kosinnoissa Uunoa auttavat tekniikan tohtori Lörsson (myöh. Sörsselssön) ja teknikko Härski Hartikainen. 
Muuta tietoa.
Uunon anoppia näyttelee Marita Nordbergin sijaan Ritva Valkama Nordbergin oltua tuolloin muiden elokuvaprojektien vuoksi estynyt.
Elokuva sisältää kohtauksen jossa Uuno, Lörssön ja Härski Hartikainen valmistelevat Uunon ja Elisabethin treffejä luonnon helmassa, mutta järjestelyistä ei meinaa sohvasta löytyneen piikin aiheuttamien kommellusten takia tulla yhtään mitään. Kyseinen kohtaus perustuu lähes täysin "Spede Show'n" sketsiin, jossa Speden, Veskun ja Simon esittämät huono-onniset miehet valmistelevat eväsretkeä ja josta juontaa juurensa lentävä lause: ”Siinä meni retkeilyhousut”. Elokuva sisältää myös kohtauksen, jossa Uuno toimii katsastusinsinöörinä johtaja Tuuralle. Samantapainen kohtaus nähtiin hieman muutettuna "Spede Show'ssa" 1970-luvulla.
Urho Kekkonen näkyy elokuvan yhdessä kohtauksessa kävelemässä taustalla
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaili "Häpy Endköä" ”keskitason törmäilyksi” ja ”totutun alkeelliseksi puuhasteluksi”, joka kuitenkin aiheutti jopa satunnaisen tirskahduksen. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Lottovoittaja UKK Turhapuro

Lottovoittaja UKK Turhapuro on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Uuno Turhapuro -elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuva oli vuoden 1976 toiseksi suosituin elokuva keräten lähes 500 000 katsojaa teattereihin.
Juoni.
Uunolla (Vesa-Matti Loiri) ja vaimollaan Elisabethilla (Marjatta Raita) on yksivuotishääpäivä. Uuno on vuosi sitten lyönyt vetoa kaverinsa Härski Hartikaisen (Spede Pasanen) kanssa siitä, että, jos hän on vuodenkin verran Elisabethin kanssa naimisissa, Hartikainen lupaa hääpäivän kunniaksi juhlalounaan. 
Hartikainen sanoo Uunolle, että jos hän veikkaa lottoon Uunonkin puolesta, niin se vähennetään sitten hänen velastaan. Uuno ja Elisabeth joutuvatkin juhlalounaallaan tyytymään lenkkimakkaraan ja piimään. Tapahtumien seurauksena Uunosta tulee täysiverinen 1,5 miljoonan markan lottovoittaja, kunnes huomaa tohkeissaan, ettei vielä omistakaan rahoja. Paikalle saapuu herra Tossavainen (Seppo Laine), joka rahoittaa ennen kuin rahat saapuvat käteen, niinpä Uuno saa elää rikkaan elämää tavallaan velaksi. Uuno ostaa supikoiraturkin, leopardiuimahousut ja kaksi Mercedes-Benz-autoa. Naiset alkavat pitää Uunosta ja niin alkaa pitää appiukkokin (Tapio Hämäläinen). Ajan myötä kuitenkin paljastuu, ettei Uuno olekaan lottovoittaja ja hän joutuu pakenemaan muiden vihaa Härskin autokorjaamolle.
Muuta tietoa.
"Lottovoittaja UKK Turhapurossa" nähdään ensimmäistä kertaa Uunon appivanhempia johtaja (sittemmin vuoristoneuvos) Tuuraa ja hänen vaimoansa esittämässä Tapio Hämäläinen ja Marita Nordberg. 
Eräässä elokuvan tärkeimmistä sivuosahahmoista nähdään myös kahta vuotta aikaisemmin ilmestyneestä "Viu-hah hah-taja" -elokuvasta tuttu huonosti suomea puhuva Tossavainen (Seppo Laine). Tossavainen luuli Uunoa aluksi ufomieheksi, mikä on viittaus "Viu-hah hah-tajaan".
Elokuvassa esiintyy pienessä osassa myös Jaska-nimisenä mökkinaapurina Simo Salminen, joka useammin näyttelee insinööri Sörsselssöniä. Nuori Helena Lindgren vilahtaa Uunon tyttöystävien joukossa. Elokuvassa ambulanssilääkäriä esittänyt Heikki Nousiainen sijaisti vuonna 1998 valmistuneessa "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies" -elokuvassa Tapio Hämäläistä esiintymällä vuoristoneuvos Tuurana.
Elokuva sisältää kohtauksen, jossa joukko nuoria naisia juoksee valkoinen perperi yllään kylpevän Uunon luo samaan kylpyammeeseen appiukon katsellessa vierestä. Tämä kohtaus on näytetty myöhemmissä Uuno-elokuvissa joka kerta kun mukana on ollut Uunon elämään olennaisesti liittyvää arkistomateriaalia (elokuvissa "Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon", "Tupla-Uuno", "Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti", "Uuno Turhapuro – This Is My Life")
Elokuvassa kuultavat arvonnan lottonumerot ovat 5, 9, 10, 11, 36, 38. Lotossa arvottiin tuohon aikaan kuusi numeroa, kunnes vuonna 1980 siirryttiin nykyiseen seitsemään numeroon.
Verkkokamera

Verkkokamera tai web-kamera on digitaalikamera, jota tyypillisesti käytetään lähettämään videokuvaa Internet-verkon välityksellä. Laitteella voi myös ottaa kuvia tai tehdä videoita. Tätä tukevat useat pikaviestipalvelut. Alun perin web-kamerat oli tarkoitettu videoneuvotteluihin. Web-kamerassa voi olla muun muassa zoom, salama ja langaton yhteys tietokoneeseen. Web-kameroiden resoluutio on kasvanut VGA-tarkkuudesta useisiin megapikseleihin. Joissakin erillisissä web-kameroissa on myös sisäänrakennettu mikrofoni. Irrotettavan verkkokameran voi kiinnittää esimerkiksi kannettavan tietokoneen näyttökanteen, mikä mahdollistaa erilaiset kuvakulmat.
Kannettavissa tietokoneissa, tableteissa ja älypuhelimissa on yleensä sisäänrakennettu eli integroitu web-kamera.
Professori Uuno D. G. Turhapuro

Professori Uuno D. G. Turhapuro on vuonna 1975 valmistunut Uuno Turhapuro -elokuvasarjan toinen elokuva. Elokuvan kävi katsomassa noin 455 000 henkilöä, ja se oli vuoden katsotuin kotimainen ja toiseksi katsotuin elokuva "Tappajahain" jälkeen. Se on ainoa Uuno-elokuva, jossa Simo Salminen ei ole mukana. Salminen näytteli samaan aikaan Mikkelin kesäteatterissa, eikä kiireidensä vuoksi päässyt osallistumaan kuvauksiin.
Elokuvassa nähdään Uunon appivanhempien esihahmot, joita esittäneet Pehr-Olof Siren ja Anja Pohjola olivat aviopari myös tosielämässä. Tapio Hämäläisen ja Marita Nordbergin esittämät appivanhemmat tekivät ensiesiintymisensä vasta seuraavassa elokuvassa "Lottovoittaja UKK Turhapurossa".
Juoni.
Uuno välttelee töitä mallikkaasti ja kekseliäästi ystävänsä Härski Hartikaisen (Spede Pasanen) johdolla. Mutta töitä on saatava, sillä Uunon vaimon Elisabethin isä täyttää 60 vuotta, ja kaikki lehdistöt ovat hänen kimpussaan, ja jutun tynkää pitäisi saada myös Uunosta. Uuno ryhtyy elokuvanäyttelijäksi, mutta appiukko tekee tästä kasvitieteen professorin.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano näkee tässä Turhapuro-sarjan toisessa elokuvassa olevan jäljellä vielä jonkin verran tuoreutta ja kekseliäisyyttä. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Geeli

Geeli on heterogeeninen seos (kolloidisysteemi), jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä. Geeli on suspension kaltainen seos. Geeli eroaa suspensiosta siten, että geelissä kiinteä aine imee nestettä itseensä ja turpoaa. Tätä ei tapahdu suspensiossa.
Geelissä jatkuva faasi (ulkofaasi) on kiinteä ja dispergoitunut faasi (sisäfaasi) on neste.
Lordi Carnarvon

Lordi Carnarvon (oik. George Edward Stanhope Molyneux Herbert, viides Carnarvonin jaarli (26. kesäkuuta 1866 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 5. huhtikuuta 1923, Kairo) oli englantilainen aatelismies, joka tunnetaan faarao Tutankhamonin haudan kaivausten rahoittajana.
Lordi Carnarvon oli innokas amatööriegyptologi, joka vuonna 1907 rahoitti Howard Carterin kaivauksia. Vuonna 1922 he avasivat yhdessä Tutankhamonin hautakammion Kuninkaiden laaksossa. Kuukausia myöhemmin Carnarvon kuoli äkillisesti hyttysen piston jälkeen, mikä antoi aihetta spekulointiin muumion kirouksesta.
De revolutionibus orbium coelestium

De revolutionibus orbium coelestium () oli tähtitieteilijä Nikolaus Kopernikuksen kirja, jossa esitettiin aurinkokeskinen maailmankuva. Kopernikus aloitti kirjan kirjoittamisen vuonna 1506 ja sai sen valmiiksi vuoteen 1530 mennessä. Kirja julkaistiin vasta Kopernikuksen kuoleman jälkeen vuonna 1543. Kopernikuksen oppilas Georg Joachim Rheticus auttoi käsikirjoituksen viimeistelyssä ja valvoi teoksen painamista, johon hän oli saanut Kopernikuksen suostuteltua. 
Katolinen kirkko ja Martti Luther vastustivat uutta todellisuuskäsitystä, mutta vasta Galileo Galilein havaintojen jälkeen vuonna 1616 kirja joutui kirkon kiellettyjen kirjojen listalle "Index librorum prohibitorum".
Vasta vuonna 1992 kirkko myönsi Galilein olevan oikeassa.
Wim Kok

Willem ”Wim” Kok (29. syyskuuta 1938 – 20. lokakuuta 2018) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä 1994–2002. Hän erosi yhdessä hallituksensa kanssa vuonna 2002, kun nousi epäily, että hollantilaisen rauhanturvaajapataljoonan kyvyttömyys oli osasyynä Srebrenican joukkomurhaan.
Kokin pääministeriys osui Alankomaiden taloudellisen nousukauden keskelle. Hän sai kansainvälisestikin kehuja niin sanotusta polderimallista, jossa yritetään aina saada aikaan sopimus riippumatta siitä, miten vaikeita alkuperäiset näkemyserot ovat. Sana polderi viittaa alankomaiden alankoalueisiin, jotka olisivat merenpinnan alla, ellei niitä pidettäisi viljelyskelpoisina ojitus- ja pumppausyhteistyön avulla. Kokin politiikassa termillä viitattiin kolmikantayhteistyöhön ammattiliittojen, työnantajien ja hallituksen välillä.
Uuno Turhapuro – This Is My Life

Uuno Turhapuro – This Is My Life on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Uuno Turhapuro -elokuva, joka on tehty Spede Pasasen muistoksi. Elokuva on Uuno Turhapuro -elokuvasarjan 20. ja viimeinen osa.
Toisin kuin useimmissa muissa Turhapuro-elokuvissa, "This Is My Lifessa" Uunolla ei ole yllä perinteistä asuaan verkkopaitaa, pussihousuja ja pitkää vaaleaa berberiä, vaan kotioloissa hänellä on yllään sininen verkkapuku ja muualla tumma miesten puku. Perinteiseen asuunsa Uuno kuitenkin pukeutuu jälleen elokuvan päättävässä loppukohtauksessa, jossa hänen hahmonsa muistuttaa 1980-luvun alun Uunoa.
Edellisessä "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies" -elokuvassa Tapio Hämäläisen esittämän vuorineuvos Tuuran korvasi Heikki Nousiainen. Tähän elokuvaan Hämäläinen oli saatu kuitenkin houkuteltua takaisin, tosin hänen roolinsa oli tällä kertaa tavallista pienempi. "This Is My Life" jäi Hämäläisen, Ville-Veikko Salmisen, Marjatta Raidan, Marita Nordbergin, Helge Heralan, Simo Salmisen ja ohjaaja Ere Kokkosen viimeiseksi elokuvaksi.
Elli Castrénin esittämän Unelma Säleikön roolin osuus elokuvassa on pieni kohtaus, jossa radiotoimittaja haastattelee häntä ja kyselee muistoja Uunosta. Syynä oli Ere Kokkosen mukaan se, että niin nuorekasta naamaa, kuin Castrénilla oli, ei millään voitu sijoittaa vanhainkotiin.
Elokuva oli vuoden 2004 kolmanneksi katsotuin kotimainen elokuva katsojamäärällään 145 000.
Juoni.
Uuno naamioituu vanhukseksi ja soluttautuu rikkaille tarkoitettuun vanhainkotiin, jossa appiukko ja anoppikin viihtyvät. Talon valmis ruokapöytä houkuttelee aina nälkäistä Uunoa, mutta kuinka ollakaan: ruoka-aika ei koskaan osu Uunon kohdalle.
Samaan aikaan vanhainkodissa talonmiehenä työskentelevä Sörsselssön ilmoittaa Uunon television "This is My Life" -kilpailuun, jossa kilpailijat kertovat omasta elämästään katsojien äänestäessä heidät ilta illan jälkeen jatkoon tai ulos ohjelmasta. Vanhainkodin asukkaat seuraavat televisiosta, kuinka Uuno kertoo juontajalle elämäkertansa. Uunosta tulee hetkessä koko Suomen kansan rakastama, mutta tuotantoyhtiö manipuloi äänestystuloksen ja Uuno on vaarassa pudota kilpailusta. Uunosta on kuitenkin tullut niin suosittu, että tuotantoyhtiö lopulta taipuu ja hän voittaa kilpailun.
Tuotanto.
Uuno Turhapuro -elokuvien isän Spede Pasasen kuoltua syyskuussa 2001 päättivät Vesa-Matti Loiri ja Ere Kokkonen, että uusia Turhapuroja ei ilman Pasasta tehdä. Mutta kun aikaa oli kulunut, päättivät he tehdä sittenkin vielä yhden, viimeisen Turhapuro-elokuvan Spede Pasasen muistoksi. Elokuvan juoni perustuu Speden ja Ere Kokkosen yhteiseen ideaan Uunosta vanhainkodissa. Elokuvaan on käytetty runsaasti arkistomateriaalia vanhoista Turhapuro-elokuvista. Speden esittämä Härski Hartikainen on mukana elokuvassa vanhan materiaalin muodossa sekä loppukohtauksessa, jossa Uunon, Härskin ja Sörsselssönin nuoret hahmot kävelevät kohti auringonlaskua sijaisnäyttelijöiden esittäminä. Elokuvassa on tekijänoikeudellisista syistä vanhaa materiaalia vain Kokkosen omista ohjauksista. Elokuva kuvattiin 22. huhtikuuta ja 21. toukokuuta 2004 välisenä aikana.
Lasse Naukkarinen

Lasse (Lauri) Eero Tapani Naukkarinen (s. 3. syyskuuta 1942 Heinävesi) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja kuvaaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1962. Hän opiskeli 1960-luvulla kamerataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän valmistui oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967. Ensimmäiset kosketuksensa elokuvaan hän sai Filminor Oy:ssä 1960-luvun lopulla hänen toimiessaan siellä kameramiehenä. Ensimmäinen oma ohjaustyö "Solidaarisuus" valmistui vuonna 1970. Naukkarinen toimi Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osaston lehtorina vuosina 1972–1975. Hänelle myönnettiin valtion taiteilija-apuraha vuosille 1975–1977. Vuodesta 1980 lähtien Naukkarinen on tehnyt dokumenttielokuvia omistamalleen Ilokuva-tuotantoyhtiölle. Hän on ohjannut yli 30 dokumentti- ja fiktioelokuvaa ja toiminut lukemattomissa muissa elokuvissa kuvaajana, leikkaajana, tuottajana ja käsikirjoittajana.
Naukkarinen oli taiteilijaprofessorina vuosina 1991–1995.
Davo

Davo (oikealta nimeltään Jukka Tapani Salmi, s. 21. huhtikuuta 1976 Kemijärvi) on suomalainen rap-artisti. Davo on käyttänyt myös nimiä Davo Isotaaki, Davo-ukki ja Celes (englanninkielinen tuotanto). Davo oli jäsenenä MC Taakibörsta -yhtyeessä sekä ryhmässä nimeltä Tundra, jossa vaikuttavat myös Asa, Setä Koponen ja ruotsalainen Ken Ring. Davo oli mukana Edu Kehäkettusen kanssa No Smoking Team -nimisessä yhtyeessä vuonna 2012. Kyseisellä kokoonpanolla julkaistiin albumi "Terve elämä, puhdas omatunto".
Ura.
1990-luvulla Davo vieraili useilla eri julkaisuilla. Hänen englanninkielellä tekemiään freestyle-kappaleita kuultiin muun muassa DJ Anonymouksen julkaisemilla mixtapeilla "Baby I Like It Raw", "Hip Hop Is Living" ja "Keeping Crates Stacked 1997". Hänen Celes-nimellään tekemänsä kappale ”DLO Logic Pt.1” oli mukana vuonna 1996 julkaistulla "Rap Inside" -kokoelmalla. Kappaleen tuotannosta vastasi DJ Anonymous. Vuonna 1998 Davo äänitti Pablon kanssa "Mäntäkenraalit" nimisen kappaleen, jonka tuotti Didier Selin.
Davolla oli 2000-luvun alussa levytyssopimus tamperelaisen Open Records -levy-yhtiön kanssa, mutta sopimus purettiin, kun materiaalia ei syntynyt. Davo oli myös mukana Open Recordsin vuonna 2001 julkaisemalla "Suomi Hip Hop -kokoelma 3" -albumilla.
Nykyään Davo on vuonna 2003 perustetun levy-yhtiön Numbers Entertainmentin artisti. Hän on myös yksi yhtiön perustajista. Davon soololevy "Tundra 24" on jo valmis, mutta sitä ei ole vielä julkaistu. Levyltä julkaistiin vuonna 2005 single "Anthem / Niinku täälpäin sanotaan". Davo on myös suunnitellut julkaisevansa Asan kanssa yhteislevyn nimeltä "Suomen partaalta".
Davo on vieraillut muun muassa Asan, Stig Doggin, Nueran, Petri Nygårdin, Kaucaan ja Tommi H:n levyillä. Hän on tehnyt myös taustoja esimerkiksi Asan "Leijonaa metsästän"- ja "Terveisiä kaaoksesta" -albumeille. Davo on toiminut myös Redraman keikka-DJ:nä. Uusin Davon julkaisu on useita suomiräpin legendoja sisältävältä julkaisulta "Monelt ne tulee II", jossa häneltä kuullaan kappale ”Jatkuu jatkuu”.
Davo on myös tehnyt Sacha Remlingin kanssa Mustapippuri -kokkiohjelmaa MoonTV-kaapelikanavalle. Joulukuussa 2011 Basso Radion sivustolla esitettiin "Ukki tekee ruokaa" -nimistä ruoanlaitto-ohjelmaa.