Roberto Luongo

Roberto Luongo (s. 4. huhtikuuta 1979 Montreal, Quebec, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi Florida Panthers. Hän toimi vuosina 2008–2010 Vancouver Canucksin epävirallisena kapteenina, koska maalivahti ei voi olla virallinen kapteeni.
Luongolla on isänsä puolelta italialaiset juuret. Hän puhuu sujuvaa italiaa, englantia ja ranskaa.
Ura.
NHL-varaus New York Islandersiin ja kaudet Florida Panthersissa 1997–2006.
NHL-seura New York Islanders varasi Luongon ensimmäisellä kierroksella neljäntenä pelaajana. Varauksen jälkeen kului kaksi kautta ennen kuin hän siirtyi Islandersin organisaatioon. Luongo pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan 24 ottelua.
Kaudeksi 2000–2001 Luongo siirtyi Olli Jokisen kanssa Florida Panthersiin Islandersin varattua toisen lupaavan maalivahdin Rick DiPietron. Pelaajakaupassa Islandersiin siirtyivät hyökkääjät Mark Parrish ja Oleg Kvaša. Kauppaa, jonka teki Islandersin silloinen GM "Mad" Mike Milbury, pidetään yhtenä NHL:n historian surkeimmista. Luongo pelasi heti huippukauden Floridassa: 47 ottelua torjuntaprosentilla 92,0 %. Myös seuraavat kolme kautta hän toimi Floridan ykkösmaalivahtina. NHL:n työsulun aikana Luongo piti välivuoden ja palasi jälleen vuonna 2005 Floridan ykkösvahdiksi.
Kesäkuussa 2006 Luongo siirtyi yhdessä puolustaja Lukáš Krajíčekin ja kuudennen kierroksen varausvuoron kanssa Vancouver Canucksiin, josta Floridaan matkasivat hyökkääjä Todd Bertuzzi, maalivahti Alex Auld ja puolustaja Bryan Allen. Hieman myöhemmin Luongo teki neljän vuoden ja 27 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Vancouverin kanssa.
Ensimmäiset vuodet Vancouver Canucksissa 2006–2010.
Vancouverissa Luongo pelasi heti ensimmäisellä kaudellaan 76 ottelua torjuntaprosentilla 92,1 %. Pudotuspeleissä Luongon torjuntaprosentti oli yli 94 %, mutta Canucks ei silti menestynyt. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Luongo pelasi jälleen yli 70 ottelua torjuntaprosentilla 91,7 %, mutta Canucks jäi ulos pudotuspeleistä. Kaudella 2008–2009 Luongon pelitaakkaa kevennettiin 54 otteluun, joissa hän torjui hyvin, ja Canucks palasi pudotuspeleihin. Kaudella 2009–2010 Luongo pelasi 68 ottelua torjuntaprosentilla 91,3 % mutta ei onnistunut pudotuspeleissä, joissa Canucks hävisi toisella kierroksella Stanley Cupin sittemmin voittaneelle Chicago Blackhawksille. Ottelusarjassa sekä Luongo että Chicagon Antti Niemi päästivät paljon maaleja, mutta lopulta Niemi selvisi vähemmillä virheillä.
Pudotuspelimenestystä ja pettymyksiä Vancouver Canucksissa 2010–2014.
Kaudella 2010–2011 Luongo pelasi jälleen loistavan runkosarjan torjuntaprosentilla 92,8 %. Tällä kertaa Luongo onnistui myös pudotuspeleissä ja Canucks selviytyi Stanley Cupin finaaleihin. Loppuottelusarja Boston Bruinsia vastaan ratkesi vasta seitsemännessä ottelussa, jossa Bostonin maalivahti Tim Thomas pelasi nollapelin ja Boston vei voiton maalein 4–0.
Kauden 2011–2012 Luongo aloitti heikosti ja nuori kakkosvahti Cory Schneider vei häneltä paikan Canucksin aloittavana maalivahtina. Pudotuspeleissä Luongo pelasi kaksi ottelua, jotka molemmat Canucks hävisi. Canucks putosi pois jo ensimmäisellä kierroksella.
Kun kausi 2012–2013 alkoi myöhässä ja tavallista lyhyempänä työsulun takia, joutui Luongo aiemmista kausista poiketen kilpailemaan ykksösmaalivahdin paikasta. Schneider pelasi avausottelun, mutta Luongo nousi kauden edetessä tärkeämpään asemaan. Pudotuspeleissä Canucks putosi jälleen ensimmäisellä kierroksella.
Kaudella 2013–2014 Luongo oli Canucksin ykkösmaalivahti Schneiderin siirryttyä New Jersey Devilsiin. 
Siirto Floridaan 2014-2019.
Maaliskuussa 2014 Luongo myytiin Florida Panthersiin. Hän pelasi Panthersissa kuuden kauden ajan.
Kesäkuussa 2019 Luongo ilmoitti lopettavansa 19 kautta kestäneen NHL-uransa. Panthers ilmoitti jäädyttävänsä Luongon pelinumeron 1 maaliskuussa 2020.