Kai Antturi

Kai Antturi (22. maaliskuuta 1926 Hyvinkää – 26. elokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen helluntailainen saarnaaja ja toimittaja. Antturi toimi Helsingin Saalem-seurakunnan saarnaajana vuodesta 1951 alkaen ja johtajana vuosina 1971–1989. Hän oli perustamassa kristilliseen lähetystyöhön keskittyvää radioasemaa IBRA ja Suomen ensimmäistä kristillistä kirjakauppaa. Työuransa aikana hän toimi Hyvä Sanoma- ja Vastaus -lehtien päätoimittajana.
Hänen saarnojaan on julkaistu teoksessa "Kai Antturi - Sanan mies" (Aikamedia 2003). "Kai Antturi - rakentaja" (Aikamedia 2008) on Markku Vuorisen kirjoittama elämäkertateos Antturista.
Elämänvaiheet.
Lapsuus.
Kai Antturi syntyi Hyvinkäällä, jossa hänen isänsä, rakennusmestari Einar Granberg, hoiti sisariensa omistamaa matkustajakotia. Perhe muutti Helsinkiin, vuonna 1928 Konstantininkadulle (nyk. Meritullinkatu), josta he muuttivat Vänrikki Stoolin kadulle. Perheeseen kuuluivat Kain lisäksi sisarukset Anna-Liisa (s. 1925), Kirsti (s. 1928), Seppo (s. 1932), Marjatta (s. 1935) sekä äiti Lempi Bertta Katariina o.s. Elomaa. Vuonna 1935 Einar Granberg päätti muuttaa sukunimensä Antturiksi. Antturin tila oli Einar Granbergin äidin, Charlotta Löfgrenin, kotitila Nurmijärvellä. Perheen äiti, Lempi Antturi, koki hengellisen uudistumisen englantilaisen Smith Wigglesworthin kokouksissa 1930-luvun alussa ja liittyi Helsingin Saalem-seurakuntaan. Äidin ratkaisulla oli merkittävä vaikutus koko perheeseen ja lapsien elämään.
Opinnot.
Kai Antturi kävi koulua Helsingin normaalilyseossa. Jatkosodan aikana perhe muutti Turkuun, jossa Einar Antturi toimi laivastoasemalla rakennusmestarina. Kai Antturi kirjoitti ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1945, opiskeli sen jälkeen piirustusta ja työskenteli lyhyen aikaa arkkitehtitoimistossa. Muutettuaan takaisin Helsinkiin hän opiskeli yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1948−1951.
Perhe-elämä.
Antturi avioitui vuonna 1958 Sisko Johanna Ikosen (s. 1935) kanssa. Heille syntyi kuusi lasta, Eero, Arto, Lena, Kaisa, Susanna ja Juha sekä 18 lastenlasta. Lapsista toiseksi vanhin, Arto Kai Antturi (s. 1961), on luterilainen pappi ja Helsingin Pitäjänmäen seurakunnan entinen kirkkoherra.
Vuosikymmenten työ.
Saarnaajana ja seurakunnan johtajana.
Helsingin Saalem-seurakunnan johtaja Eino I. Manninen kutsui Antturin apulaisekseen vuonna 1951. Kai Antturi toimi avustavana saarnaajana vuoteen 1971 asti jatkaen sitten seurakunnan johtajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1989. Antturin aikana Helsingin Saalem-seurakunta rakennutti uuden rukoushuoneen, Saalem-temppelin, Näkinkuja 3:een Hakaniemeen. Rakennus valmistui vuonna 1977.
Sananjulistajana ja seminaaripuhujana Antturi vieraili eri puolilla Suomea sekä kaikkiaan 34 maassa. Hän kirjoitti paljon kristillisiin lehtiin, ja häneltä ilmestyi useita kirjoja. Yhtenä Suomen kristillisen elämän keskeisenä vaikuttajana ja sananjulistajana hän oli tunnettu ja pidetty laajalti oman hengellisen liikkeensä ulkopuolellakin eri kirkkojen piirissä.
Työ herätysliikkeessä.
Antturi vaikutti vuosikymmenien ajan useiden helluntaiherätyksen yhdistyksien hallituksissa sekä kirkkojen välisissä toimikunnissa. Erityisen lähellä hänen sydäntään oli kristillinen media. Hän oli 1960-luvulla mukana Kristillinen kirjallisuuden seuran ja Helsingin Kristillisen kirjakaupan perustamisessa. Hän toimi maailmanlaajuista medialähetystoimintaa harjoittavan Hyvän Sanoman Radio ry:n (nyk. Avainmedia Lähetysjärjestö ry) hallituksen puheenjohtajana yli kahdenkymmenen vuoden ajan vuoteen 1999 saakka. 
Antturi toimi kristillisen kustannusliikkeen Ristin Voitto ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1988−1992 ja Hyvä Sanoma -lehden päätoimittajana vuosina 1989−1992. 
Antturi oli mukana maailmanlaajuisen helluntaiherätyksen toiminnassa kuuluen Helluntaiherätyksen maailmankonferenssin johtokuntaan vuosina 1982−1998 ja Pentecostal European Fellowshipin päätoimikuntaan vuosina 1970−1996.