tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ranskan Grand Prix 2008

Ranskan Grand Prix 2008 oli Formula 1 -kauden kahdeksas osakilpailu, joka kilpailtiin 22. kesäkuuta Magny-Cours’n moottoriradalla Ranskassa.
Kilpailu oli viimeinen Ranskan Grand Prix Magny-Cours’n radalla.
Viikko ennen Ranskan GP:n alkua saatiin ikäviä uutisia kun Toyotan entinen tallipäällikkö Ove Andersson kuoli 11. kesäkuuta ajettuaan nokkakolarin rekan kanssa Etelä-Afrikassa ajetussa vanhojen autojen Milligan Classic Rallyssa. Toyota autojen, mekaanikkojen ja kuljettajien ajohaalareita koristivat mustat surunauhat.
Kilpailu.
Kilpailua johti aluksi isolla erolla Kimi Räikkönen, mutta hänen Ferrarinsa pakoputki irtosi ja rikkoi moottorikatetta auton oikealla puolella. Pakoputken rikkoutuminen aiheutti lämpöongelmia ja tehojen putoamista, joka näkyi suorananopeuden putoamisena ja heikkona kiihtyvyytenä hitaista mutkista. Räikkönen sijoittui ongelmista huolimatta toiseksi. Kilpailun voitti Ferrarin Felipe Massa. Kolmanneksi sijoittui Toyotan Jarno Trulli, jolle palkintosija oli ensimmäinen sitten Espanjan GP:n 2005. Samalla palkintokorokesijoitus oli Toyotalle ensimmäinen sitten Australian GP:n 2006.
Massa nousi voittonsa myötä ensimmäistä kertaa urallaan MM-sarjan johtoon. Samalla Massasta tuli ensimmäinen brasilialainen sitten Ayrton Sennan kaudella , joka on ollut kuljettajien MM-sarjan kärjessä.
Atia Balba Caesonia

Atia Balba Caesonia (85 eaa., Rooma – 43 eaa., Rooma) oli keisari Augustuksen äiti ja Julius Caesarin siskontytär. Atian isä oli preettori Marcus Atius Balbus ja hänen äitinsä Julia oli toiseksi vanhin Julius Caesarin siskoista. Perheeseen kuului myös kaksi muuta tytärtä, joiden nimet olivat Atia Balba Prima ja Atia Balba Tertia. 
Atia meni naimisiin preettori Gaius Octaviuksen kanssa. Octavius eteni urallaan aina Makedonian kuvernööriksi asti. Atian perhe asui lähellä Octaviuksen suvun kotia Velletrissä. Atia ja Octavius saivat kaksi lasta: Octavia Minorin vuonna 69 eaa. ja Augustuksen vuonna 63 eaa. 
Atian on kerrottu olleen poikkeuksellisen uskonnollinen ja moraalinen sekä yksi Rooman ihailluimmista äideistä. Hänen läheisyydessään ei saanut lausua yhtään alatyylistä sanaa tai tehdä minkäänlaista väärää tekoa. Atian on myös sanottu nähneen jumalallisia ennusmerkkejä lapsensa Augustuksen syntymään liittyen. Näiden jumalallisten merkkien vuoksi Augustusta pidettiin Apollon poikana. 
Kun Octavius vuonna 59 eaa. kuoli, Atia meni uusiin naimisiin Lucius Marcius Philippuksen kanssa. Philippus oli vuoden 56 eaa. konsuli. Atia ja Philippus eivät saaneet yhteisiä lapsia, mutta Philippus otti Atian edellisen liiton lapset suojelukseensa. Kun Caesar murhattiin vuonna 44 eaa. Atia ja Philippus pelkäsivät Augustuksen puolesta ja pyysivät tätä olemaan ottamasta vastaan Caesarin perintöä. 
Atia kuoli Augustuksen ollessa konsulina ensimmäistä kertaa vuonna 43 eaa. Hänet on haudattu Augustuksen mausoleumiin, joka sijaitsee Roomassa.
Atia populaarikulttuurissa.
Polly Walker esittää kuvitteellista Atiaa televisiosarjassa "Rooma". Sarjassa hänet kuvataan ovelaksi, manipuloivaksi ja seksuaalisesti estottomaksi naiseksi, joka pitää erityistä huolta perheensä edusta ja menestyksestä.
SCORM

SCORM ("Shareable Content Object Reference Model") on joukko digitaalisen oppimateriaalin standardeja ja määrityksiä. Tarkoitus on saada aikaan standardoituja oppimateriaaleja, jotka toimivat erilaisissa oppimisympäristöissä. SCORMin kehitystyö alkoi Yhdysvaltain armeijan tarpeista, mutta myöhemmin sitä on jatkettu sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Sen tavoitteena on alusta- ja teknologiariippumaton sekä uudelleenkäytettävä sisältö. SCORM on tekninen määrittely eikä sisällä pedagogisia näkökulmia.
Kehittämisen tavoitteena on alusta- ja teknologiariippumaton sekä uudelleenkäytettävä sisältö. Scormin mukaiset kurssisisällöt ovat modulaarisia ja voivat sisältää muun muassa oppimisaihioita, tekstisisältöjä, tehtäviä ja testejä. Modulaarisuus mahdollistaa sisällön osien uudelleenkäytön eri kursseilla (siirrettävyys). Tavoitteena on myös moduulien kuvaustavat hakutoimintoja varten. Moduulien väliset suhteet sekvensseinä on myös kehitystavoitteena. SCORMin avulla sisällön tuottamiskustannukset vähenevät radikaalisti.
Amerikkalainen ADL (Advanced Ditributed Learning) on sertifioinut toukokuussa 2010 301 SCORM-tuotetta ja 329 tuotetta ovat yhteensopivia .
Versiot.
SCORMin nykyinen versio (edition) on 3 vuodelta 2004. Vuonna 2004 on kehitetty uudempaa versiota (edition) 4, josta uusin versio on 1.1. Se on tällä hetkellä beta-testaus¬vaiheessa. 
Rakenne.
SCORM jakautuu kolmeen osaan. Sisällön paketointi määrittelee kuinka sisällöt tulisi pakata ja kuvata. Se perustuu pääosin XML:ään. Ajonaikainen Run Time -osa määrittelee, kuinka sisältö asentuu ja toimii oppimisympäristössä. Se perustuu JavaScript-tyyliseen ECMAScriptiin. Sekvenssiosa määrittelee, kuinka oppija voi navigoida ja selata kurssin osia. Tämä osa on toteutettu XML-muotoisilla säännöillä ja attribuuteilla.
SCORM kurssipaketti on looginen tiedostohakemisto (kansio). Hakemistossa on yksi erityinen tiedosto, joka kuvaa tietoja ja niiden muotoja (XML:n XSD). Tiedosto kuvaa käytetyn sekä uudelleen käytetyn sisällön. Packaging Interchange File (PIF) kuvaa kurssitiedot tiivistetysti WWW-jakelua varten. Pakettien sisältämät tiedot ja niiden järjestely muistuttavat avoimien dokumenttien ODF-muotoa (Open Document Format).
SCORM sisältää ilmaisen SCORM Test Suite testausjärjestelmän, jolla voidaan testata, noudattaako paketti LMS:ää (Learning Management System) ja SCO:ta (Shareable Content Objects).
SCORM-pakettien muokkaus.
SCORM-paketteja voi muokata avoimen lähdekoodin ohjelmalla eXe. Sillä voi muokata myös IMS-paketteja SCORMin lisäksi. Ohjelman eXe kehitysprojekti ei ole enää aktiivinen (maaliskuu 2010). Tuote on sisällytetty iDevice-skeemoiksi, jota WikiEducator käyttää hyväksi.
Röytän ratapiha

Röytän ratapiha on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla ja se on samalla rataosan eteläinen pääteliikennepaikka. Liikennepaikka on otettu käyttöön vuonna 1928 rataosan valmistuessa.
Liikennepaikka palvelee pääasiassa Outokummun terästehtaan tavarakuljetuksia. Ratapihalta on raideyhteys tehtaan ratapihalle.
Liikennepaikka on miehittämätön, ja kaikki liikenne tapahtuu vaihtotyönä. Liikkumisluvat annetaan radiolla Torniosta käsin, paitsi silloin, kun Tornion liikennepaikka on kaukokäytössä, jolloin luvat annetaan Oulusta.
Röytän asemarakennus on rakennettu vuonna 1928 rautatiehallituksen arkkitehti Thure Hellströmin laatimien laituri-tyyppisten liikennepaikkojen asemarakennuspiirustusten mukaan, kuitenkin peilikuvana.
Vientirauha

Vientirauha Oy oli vuonna 1920 perustettu suomalainen lakonmurtajakaarti, johon kuului enimmillään 34 000 jäsentä. Suomalaiset kommunistit ja sosiaalidemokraatit kävivät 1920-luvun alussa valtataistelua Suomen Ammattijärjestön ja ammattiliittojen johdosta. Työnantajat eivät kuitenkaan tunnustaneet ammattijärjestöjä neuvottelukumppaneiksi ja perustivat Vientirauha Oy:n vuonna 1920 murtamaan lakkoja. Vientirauha Oy:n työntekijät pitivät lakkoilijoiden toimintaa Neuvostoliiton tukemana työmaaterrorina, kun taas lakkoilijat pitivät Vientirauha Oy:n työntekijöitä elinehtojensa polkijoina. 
Historia.
Keskeisiä henkilöitä Vientirauha Oy:n perustamisessa vuonna 1920 olivat Kymin Oy:n johtaja Einar Ahlman ja G. A. Serlachius Oy:n johtaja Gösta Serlachius. Vuorineuvos Serlachius oli käynyt opintomatkalla Yhdysvalloissa ja saanut ajatuksen lakonmurtajajärjestön perustamisesta. Perustamisen valmistelivat toimitusjohtaja, kenraali Rudolf Waldén, toimitusjohtaja Jacob von Julin, Gösta Serlachius ja toimitusjohtaja Carl Rosenlew. Perustava kokous pidettiin 28.2.1920 STK:n toimistossa, missä syntyi Valtakunnan Lentävien Työjoukkojen järjestö. Nimi muutettiin pian Yhtymä Vientirauhaksi. Toiminta käynnistyi nopeasti ja ilman sääntöjä; siitä kuitenkin pidettiin huoli, että kaikki palkattavat työntekijät olivat lakkoilun vastustajia. 
Vientirauha Oy:ta johti aktivisti ja jääkärivärväri Martti Pihkala, jonka mukaan järjestöä kutsuttiin myös "Pihkalan kaartiksi". Aluksi Vientirauhan toimintaa rahoitti paperiteollisuus, mutta 1920-luvun kuluessa mukaan liittyivät kaikki keskeiset työnantajaliitot. Lakon murtaminen oli mahdollista niillä aloilla, joilla työssä ei tarvittu erityistä ammattitaitoa. Erikoisosaamista vaativien alojen lakkojen murtamista varten perustettiin rinnakkaisjärjestö Teknisen Työn Turva, mutta tämä järjestö jäi lyhytikäiseksi.
Lakonmurtajat Vientirauha hankki joko suojeluskuntajärjestön kautta tai värvärien verkoston avulla. Lakonmurtajat olivat usein maalaistalojen poikia tai varakkaampia mökkiläisiä ja Etelä-Pohjanmaa oli keskeinen värväysalue. Mukana oli useita jääkäriliikkeessä toimineita sekä Suomen sisällissotaan valkoisten puolella osallistuneita. Yksi järjestön tunnetuimmista asiamiehistä oli Etelä-Pohjanmaalla Vihtori Kosola.
1920-luvun lakot olivat usein erittäin pitkiä, esimerkiksi maanlaajuinen satamalakko 1928–1929 kesti kymmenen kuukautta, ja näiden lakkojen murtamista työnantajat koettivat toteuttaa Vientirauha Oy:n avulla. Vientirauhan toiminta päättyi lopullisesti vuonna 1940 talvisodan aikana työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen välillä solmittuun tammikuun kihlaukseen.
Martti Kadenius

Martti Kadenius (s. 11. elokuuta 1955 Tornio) on suomalainen teatterinäyttelijä ja -ohjaaja. Hänellä oli Velho-oopperatrilogian Käärme-oopperassa miespäärooli Iso-Venne, sekä muita pienempiä rooleja. Ohjaajana mm. "Maa on syntinen laulu", Velhotar, Selekosen Ihimisiä, Rosvo-Perttunen, Läkkisepän Onni, Piaf-Pariisin Pikku Varpunen, Ruoka Hissi, Keisarin Narri,Över Älven, Mestari, Minä Kirjailijatar, Elämäni Kronikka, Benjamin, Mukka - olen toinen kuin tiedät. Kadenius on näytellyt lukuisissa näytelmissä niin Suomessa kuin Ruotsissa. Kadenius on toiminut myös teatterikriitikkona, sekä kirjoittanut lukuisia kulttuuripoliittisia artikkeleita eri lehtiin.
Euroopan Grand Prix 2008

Euroopan Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 Telefónica Grand Prix of Europe) oli Formula 1 -kauden 2008 12. osakilpailu, joka ajettiin 24. elokuuta ensimmäisen kerran Valencian katuradalla Valenciassa Espanjassa. Fernando Alonson kilpailu päättyi jo ensimmäisellä kierroksella osuttuaan Kazuki Nakajiman perään. Kilpailun voitti Ferrarin Felipe Massa.
"Pääartikkeli: Valencian katurata"&lt;br&gt;
Rata.
Valencian katurata sijaitsee Valenciassa, Espanjassa. Radalla ajettiin ensimmäistä kertaa tällä kaudella. Tapahtuma tullaan järjestämään jatkossakin nimellä Euroopan GP, sillä Espanjan GP on varattu Barcelonassa samana vuonna ajettavalle osakilpailulle.
Rata kiertää kaupungin sataman ympäri. Radan on suunnitellut saksalainen Hermann Tilke, joka on suunnitellut useimmat viime vuosina käyttöönotetut F1-radat.
Sopimus kisan järjestämisestä syntyi 1. kesäkuuta 2007, kun Bernie Ecclestone ja järjestäjät tekijät seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen. Rataprofiili julkistettiin 19. heinäkuuta 2007. Radan pituus on lähes 5,5 kilometriä ja siinä on 25 mutkaa; 11 oikealle ja 14 vasemmalle kääntyvää. Huippunopeuden on arvioitu olevan noin 323 kilometriä tunnissa ja keskinopeuden reilut 200 kilometriä tunnissa. Arvioitu kierrosaika on noin puolentoista minuutin luokkaa.
Jari Vesa

Jari Vesa (14. tammikuuta 1961 Rovaniemi – 26. marraskuuta 2020 Tornio) oli suomalainen radiotoimittaja ja viihdetaiteilija, joka työskenteli Yle Radio Suomen maakuntaradiossa Yle Kemissä.
Vesa kuului Jope Ruonansuun ja Tommi Reposen muodostamaan Elvis-osasto-viihderyhmään, jossa hän esitti muun muassa Oula Mälkättäjä -nimistä lappalaismiestä. Vuonna 1992 ryhmä julkaisi albumit "Elvis-osasto" ja "Täällä Washington". Lisäksi Vesa näytteli Yleisradion 1990-luvulla esitetyn "KesäQ"-ohjelman Riehuvaa reportteria Kärkkäriä. Tuossa yhteydessä "Kärkkäri" oli sukunimeen liittyvä väännös Kärkkäisestä.
Vuosina 2002–2018 hän teki Reposen kanssa "Anonyymit kotikiusatut" -nimistä huumoriohjelmaa Yle Radio Suomelle. Viikoittain vaihtuvissa radio-ohjelman aiheissa kaverukset Pauli ja Veijo kertasivat tuoreita ajankohtaistapahtumia kahden miehen pienoismuotoisen vertaistukiryhmän kautta. Ohjelman roolihahmoilla oli kummallakin Martta-niminen vaimo asuinkumppaninaan, joka oli niin sanottu dominoiva kotikiusaaja. Vesa esiintyi myös erilaisissa tapahtumissa kuten Ranuan Hillamarkkinoilla. Hän oli myös vuorotteva juontaja lauantain "Entisten Nuorten Sävellahjassa".
Vesa myös näytteli ja oli mukana TV-ohjelmassa "Lauantaivekkari" ja toimi myös radio-ohjelmien tuottajana.
Hän kuoli 59-vuotiaana.
Kosti Elo

Konstantin (Kosti) Elo (sukunimi vuoteen 1897 Eklund; 1. huhtikuuta 1873 Ruovesi – 3. elokuuta 1940 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja Tampereen Työväen Teatterin pitkäaikainen johtaja.
Elon vanhemmat olivat räätälimestari Emanuel Eklund ja Maria Kristiina Ylirantala. Hän työskenteli räätälinä vuoteen 1897 saakka jolloin hän sai kiinnityksen näyttelijäksi Aapo Pihlajamäen Uuteen suomalaiseen teatteriin vuosiksi 1897–1899. Elo toimi sitten näyttelijänä Suomalaisessa maaseututeatterissa 1899–1903 ja 1904–1917 sekä Kasimir Leinon Suomen näyttämö -teatterissa 1903–1904. Hän oli myös mukana Ida Aalbergin Unkarin-kiertueella 1907.
Elo ohjasi Viipurissa ulkoilmaesityksiä 1914-1917 ja oli uranuurtaja sillä alalla. Tampereen Työväen Teatterin johtajana Elo toimi vuosina 1919–1940. Elon johtajakauden merkittävimpiin esityksiin kuului Ernst Tollerin "Koneittenmurskaajat" vuonna 1923. Tämä näytelmä aloitti teatterin ekspressionistisen kauden. Tampereen Työväen Teatterissa Elo ohjasi kolme kertaa Hamletin ja näytteli itse nimiroolin. 
Elolla oli rooli Roland af Hällströmin ohjaamassa elokuvassa "Paimen, piika ja emäntä" (1938), jossa hän esitti Vaakerluntia.
Kosti Elon kasvattitytär oli näyttelijä Vappu Elo.
Kisapirtti

Kisapirtti on hirsirakennus Kangasalan Liutussa, Pitkäjärven eteläpuolisella harjulla, 12 kilometrin päässä Tampereen keskustasta. 
Historia.
Kisapirtti julkisuuteen.
Tampereen Hiihtoseura järjesti ennen talvisotaa Pitkäjärven harjulle retkeilymajan. Kisapirttiä alettiin rakentaa kevättalvella vuonna 1938 ja syyskuun lopulla pidettiin yleisölle avajaiset. Samoihin aikoihin tehtiin myös Kisapirtillä hyppyrimäki Pitkäjärven jyrkälle Eteläharjulle. Nykyään mäki on ollut jo kauan poissa käytössä. 
Hiihtomajan vihkiäiskilpailut järjestettiin sunnuntaina 22.1.1939. Tällöin lehdet mm. Aamulehti kirjoitti paljon Kisapirtistä. Esimerkiksi Kisapirtin avajaisista, kilpailuista ja hyppyrimäen ennätyksistä. 
Kausi jäi kuitenkin merkittävien kilpailujen osalta ainoaiksi. Tampereen Hiihtoseuran toiminta hiipui sotavuosien jälkeen ja tavoite loppui tehdä Kisapirtistä Tampereen hiihtomajan urheilukeskus.
Kunnostamisen hiipuvuus.
Kisapirtti myytiin Tampereen Kotkille vuonna 1950. Kotkilla maja oli muutaman vuosikymmenen ja toimintaa siellä oli niin harvoin, että maja joutui paljon ilkivallan kohteeksi. Kisapirttiä päästiin tuhoamaan pahin seurauksin. 
Vehmaisten Urheilijat osti Kotkilta pirtin vuonna 1959. Pirtti oli tällöin hirveässä kunnossa. Ikkunat ja kaikki irtain oltiin rikottu ja kirkkokamiina kaadettu. Pirttiä alettiin kunnostaa ahkeralla työllä. Pirtti oli niin huonossa kunnossa, että esimerkiksi kattokin piti korjata ja savupiippu muurata uudestaan. Silloin Kisapirttiä alettiin kunnostaa.
Kisapirtin aika.
Maja kunnostettiin ja seuraväki teki majalle johtavan tien, Kisapirtintien. Vuonna 1960 vappuaattona Vehmaisten urheilijat järjesti ensimmäisen yleisötilaisuuden juuri remontoimassa majassa. Alkoi Kisapirtin aika. Kisapirttiä alettiin käyttää monin tavoin. Pirtillä esimerkiksi esiinnyttiin, tanssittiin, harjoiteltiin, kilpailtiin ja pirttiä vuokrattiin myös muille seuroille ja järjestöille. 
Vehmaisten urheilijat myivät Kisapirtin vuonna 1972 Tampereen kaupungille, koska seuraväki alkoi uupua pirtin suururakasta ja jatkuvasta huolenpidosta ja kunnostamisesta. Myöhemmin kuitenkin Vehmaisten urheilijat vuokrasivat Tampereelta Kisapirtin vuonna 2001. Seuran tehtävänä on elvyttää pirttiä monin tavoin. Nykyään Kisapirtillä voi järjestää esimerkiksi häitä, perhejuhlia, retkiä tai pikkujouluja. Kisapirtillä myydään myös lämmintä mehua ja pullaa talvisin lähinnä hiihtäjille. Pirtiltä lähtee myös hiihtolatu 5 kilometriä Tamperetta kohti.
Sisä- ja ulkotilat.
Pirtti on kaksikerroksinen. Istumapaikkoja on Kisapirtillä sadalle hengelle. Sisällä on sali, jossa on suuret pirttipöydät. Pirtillä on myös sähkölämmitys, takka, kylmä- ja lämminvesi, viileää säilytystilaa, parvi, orkesterikoroke ja kaksi sähköliettä. Pihalla on vapaasti parkkipaikkoja.
Sijainti.
Kisapirtti sijaitsee suunnilleen yhden kilometrin pituisella Kisapirtintiellä, Pitkäjärven eteläharjun päädyllä, 12 kilometrin päässä Tampereen keskustasta. Pirtin luota lähtee myös jyrkästi alaspäin menevä vanha hyppyrimäki ja talvisin hiihtolatu.
Dennis Satin

Dennis Satin (s. 18. helmikuuta 1968) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hänen työnsä tulosta on muun muassa "Kuuma keikka Berliiniin" ("Nur aus Liebe", 1996), jossa pääosien esittäjinä ovat Katja Riemann ja Hannes Jaenicke.
Satin syntyi Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa ja kasvoi Kasselissa.
Maria Schrader

Maria Schrader (s. 27. syyskuuta 1965 Hannover) on saksalainen näyttelijä ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Paahtava elämä" (1994), "Meschugge" (1998), "Aimée &amp; Jaguar" (1999) ja "Ruusujen katu" (2003). Hän oli tuomariston jäsenenä vuoden 2000 Berliinin elokuvajuhlilla.
Max Färberböck

Max Färberböck (s. 22. syyskuuta 1950) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Münchenin Hochschule für Fernsehen und Filmissä ja on työskennellyt myös Buenos Airesissa ja Italiassa.
Färberböckin kansainvälisesti tunnetuimpia töitä on "Aimée &amp; Jaguar" (1999), jonka tähtiroolin esitti Maria Schrader. Vuonna 2008 valmistui elokuva "Anonyma – Eine Frau in Berlin", jonka pääosassa on Nina Hoss. Elokuva perustuu anonyymin kirjoittajan teokseen "Eine Frau in Berlin", joka ilmestyi ensin vuonna 1954 englanniksi, vasta myöhemmin saksaksi.
6. Vaasan jalkaväkirykmentti

N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmentti oli länsiarmeijan reserviin kuuluva joukko-osasto ja sen komentajana oli majuri Martin Ekström.
Joukko-osastot.
Päällikkö: jääkärikapteeni Carl Lennart Nordensvan
Päällikkö: jääkärikapteeni Lauri Taavetti Tiainen myöhemmin jääkärikapteeni Vilho Lindén
Päällikkö: majuri G. A. Bäckman
Pohjanmaan pataljoona

Pohjanmaan pataljoona oli länsiarmeijan reservin N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoonan komentajana oli jääkärikapteeni Lauri Taavetti Tiainen myöhemmin jääkärikapteeni Vilho Lindén
Päällikkö: Matti Loukola, jääkärivänrikki Viljo Laakso
Päällikkö: Hjalmar Slotte
Päällikkö: jääkärivänrikki Lahja August Oksanen
Päällikkö: jääkäriluutnantti Juho Emil Vähäpassi
Keski-Pohjanmaan reservipataljoona

Keski-Pohjanmaan reservipataljoona oli sisällissodassa valkoisten länsiarmeijan reservin N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Pietarsaaren alueen miehistä, ja se järjestäytyi Kolhossa 16. maaliskuuta 1918. Se siirrettiin rintamalle 21. maaliskuuta 1918. Tässä vaiheessa pataljoona käsitti 600 miestä.
Pataljoonan komentajana oli majuri G. A. Bäckman.
Päällikkö: aliupseeri H. Hietala
Joukkueenjohtajat: jääkärivääpeli Gustaf Holger Ramstedt (siirrettiin Porin Rykmentin 3. pataljoonaan).
Päällikkö: aliupseeri S. V. Paaer
Päällikkö: kersantti Elias Paalanen
Päällikkö: kersantti Onni Valdemar Aulo
Vaasan pataljoona

Vaasan pataljoona oli länsiarmeijan reservin N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmenttiin kuuluva joukko-osasto. pataljoonan komentajana oli jääkärikapteeni Carl Lennart Nordensvan
Päällikkö: I. Koivisto haavoittumisen jälkeen vänrikki V. Knaapi, reserviluutnantti John Ellman
Joukkueenjohtajat: jääkärialiupseeri Matti Einari Kujanpää.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Gabriel Viitaharju
Päällikkö: reservivänrikki L. Ollonqvist
Päällikkö: -------
Tiedusteluosastolla jääkärivääpeli Yrjö Artturi Kares (siirrettiin 13. huhtikuuta 1918 Porin rykmentin 2. pataljoonaan).
Nina Hoss

Nina Hoss (s. 7. heinäkuuta 1975 Stuttgart, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on poliitikko Willi Hossin ja Heidemarie Rohwederin tytär.
Ura.
Hoss esiintyi kuunnelmissa seitsemänvuotiaana ja aloitti teatteriuransa teini-ikäisenä. Hän opiskeli Berliinin Hochschule für Schauspielkunst Ernst Buschissa. Hänelle on myönnetty muun muassa Baijerin elokuvapalkinto (2006) ja Hopeinen karhu (2007).
Työrupeaman teatterissa tehnyt Hoss on esiintynyt myös elokuvissa, kuten "Und keiner weint mir nach" (1996), "Valkoinen masai" (2005), "Elementarteilchen" (2006) ja "Phoenix" (2024).
Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta

Helsingin hiippakunta () on yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon yhdeksästä hiippakunnasta. Hiippakunta perustettiin vuonna 1959 jakamalla Tampereen hiippakunta kahteen osaan. Helsingin hiippakunnan pääkirkko on Helsingin tuomiokirkko Senaatintorilla (entinen Suurkirkko).
Pääkaupunkiseudun suuresta kasvusta johtuen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous päätti vuonna 2002 hiippakunnan uudelleen jakamisesta. Hiippakunnan läntisestä osasta perustettiin Espoon hiippakunta, joka aloitti toimintansa vuoden 2004 alussa. Samalla Orimattilan seurakunta siirrettiin Tampereen hiippakuntaan.
Helsingin hiippakuntaan kuuluu 30 Helsingin, Vantaan ja itäisen Uudenmaan suomenkielistä seurakuntaa, jotka on jaettu kuuteen rovastikuntaan.
Suurin osa hiippakunnan seurakunnista on suomenkielisiä, ja Myrskylän ja Ruotsinpyhtään seurakunnat ovat kaksikielisiä, joissa suomi on enemmistökieli. Hiippakunta itse on kaksikielinen kirkon kielisäännösten mukaisesti 1. syyskuuta 2006 alkaen. Helsingin hiippakunnan nykyisenä piispana toimii Teemu Laajasalo. 
Teemu Laajasalo totesi elokuussa 2020, että Helsingissä vihitään avioliittoon myös samaa sukupuolta olevat parit eikä näin toimineita pappeja rangaista.
Ystävyyshiippakunnat.
Helsingin hiippakunnan ystävyyshiippakuntia ovat:
George Arundale

Tohtori George Sidney Arundale (1. joulukuuta 1878 Surrey, Englanti — 12. elokuuta 1945 Adyar, Intia) oli Kansainvälisen Teosofisen seuran presidentti, vapaamuurari, ja Vapaan katolisen kirkon piispa.
Äidin kuoleman jälkeen hänen tätinsä Francesca Arundale adoptoi hänet. Aluksi hänen yksityisopettajana toimi Charles Webster Leadbeater ja myöhemmin hänen muuttaessaan tätinsä kanssa Saksaan hän aloitti normaalin koulun. Palattuaan takaisin Englantiin hän suoritti maisterin tutkinnon St John's Collegessa Cambridgessa.
Vuonna 1902 hän muutti Varanasiin missä hänestä tuli historian opettaja Central Hindu Collegeen ja myöhemmin samaisen koulun johtaja. Hän auttoi myös Herbert Whyteä lapsille ja nuorille suunnatun "The Order of the Round Table"-ritarikunnan toiminnassa. Vuonna 1917 hän organisoi Annie Besantin ja Rabindranath Tagoren kanssa "National University of India"-koulun Chennaihin.
Kesäkuussa 1917 Arundale pidätettiin yhdessä Annie Besantin ja Bahman Pestonji Wadian kanssa sotkeutumisesta Intian itsenäisyysliikkeeseen.
Vuonna 1920 hän avioitui Nilakanta Sri Ramin siskon Rukmini Devin kanssa. Avioliitto johti skandaaliin koska Rukmini Devi oli bramiini, joka oli avioitunut ulkomaalaisen kanssa.
Vuonna 1926 hänestä tuli Intian vapaan katolisen kirkon piispa ja vuonna 1934 hänestä tuli Kansainvälisen Teosofisen Seuran presidentti. Samana vuonna hän perusti myös "Besant Memorial School"-koulun. He kutsuivat myös Maria Montessorin Intiaan, joka sinne saavuttuaan työskenteli koulussa opettajana. Vuonna 1936 Arundale ja Rukmini perustivat Intialaisen klassisen tanssin koulun Kalakshetran. Hän työskenteli myös "World Federation of Young Theosophists"-järjestölle.
Hän toimi myös vapaamuurarina vuodesta 1902 lähtien Kansainvälisessä Yhteis-vapaamuurarijärjestö Le Droit Humainissa.
G&amp;L

G&amp;L on Leo Fenderin, George Fullertonin ja Dale Hyattin perustama kitaroita ja bassoja valmistava yritys. Yritys perustettiin 1979 loppupuolella, Leo Fenderin myytyä Fender Musical Instruments Corporationin. G&amp;L:n valmistamilla soittimet ovatkin samankaltaisia kuin Fenderin kitarat, mutta niissä on monia uudenaikaisia lisäyksiä. Yhtiön kitarat valmistetaan Fullertonissa, Kaliforniassa.
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2006

Suomen lentopallomaajoukkue pelasi historiansa toisen kerran Lentopallon maailmanliigassa kaudella 2006. Joukkue sijoittui lopulta lohkossaan kolmanneksi, ja maailmanliigassa lopulta 11. sijalle.
Muuta.
Suomi sai paikan maailmanliigaan, kun Kreikka luopui juuri ennen liigan alkua paikastaan. Suomi oli hakenut jo paikkaa pitkään, ja onnistui lopulta saamaan paikan.
Amongst the Catacombs of Nephren-Ka

Amongst the Catacombs of Nephren-Ka on amerikkalaisen death metal -yhtye Nilen ensimmäinen vuonna 1998 julkaistu studioalbumi. Levy eroaa tyyliltään yhtyeen myöhemmistä tuotoksista rujomman äänimaiseman ja huomattavasti lyhyempien kappaleiden vuoksi.
Erikoisena yksityiskohtana voidaan mainita 7. kappaleen kielioppivirhe, saksan kielen mukainen monikkomuoto olisi Assyrer.
Gigi (elokuva)

Gigi on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut elokuvamusikaali. Elokuva perustuu Broadway-näytelmään, jossa Gigiä näytteli uraansa aloitteleva Audrey Hepburn. Näytelmä taas perustuu Coletten kirjoittamaan romaaniin "Gigi". Elokuva oli niin arvostelu- kuin kaupallinenkin menestys ja voitti peräti yhdeksän Oscar-palkintoa ja kolme Golden Globe -palkintoa. Elokuvan ohjasi Vincente Minnelli ja pääosissa esiintyivät Leslie Caron, Maurice Chevalier ja Louis Jourdan. Leslie Caron ei laulanut elokuvassa itse, vaan hänen lauluäänenään toimi Betty Wand.
Juoni.
Vuosisadan vaihteen Pariisissa Gaston Lachaille (Louis Jourdan) on rikas teollisuusmies, kuten myös hänen enonsa Honoré (Maurice Chevalier). Gaston on kuitenkin lopen kyllästynyt ylelliseen elämäänsä ja lukuisiin rakastajattariinsa. Gastonin ainoita iloja on viettää aikansa enonsa vanhan ystävän Madame Alvarezin (Hermione Gingold) sekä tämän nuoren ja huolettoman tyttärentyttären Gigin (Leslie Caron) seurassa. Gigi käy tätinsä Alician (Isabel Jeans) – jonka huhutaan olleen nuorena kuuluisa kurtisaani – luona opettelemassa etikettiä ja glamouria. Gaston päättää tutustuttaa Gigin seurapiireihin. Lopulta Gaston tajuaa rakastuneensa Gigiin ja he päätyvät naimisiin.
Muut tunnustukset.
Elokuva valittiin vuonna 1991 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Gigin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Markkinat (taloustiede)

Taloustieteessä markkinoilla tarkoitetaan järjestelyä, joka mahdollistaa ostajien ja myyjien kohtaamisen hyödykkeiden vaihtamiseksi. Markkinoilla markkinaosapuolet (eli myyjät ja ostajat) voivat arvioida myynnissä olevia hyödykkeitä, mikä mahdollistaa hyödykkeen hinnan muodostuksen. 
Erityisesti mikrotaloustiede keskittyy erilaisten markkinamekanismien ja -rakenteiden tutkimiseen. 
Täydellinen kilpailu.
Ostaminen ja myyminen eivät itsessään tuota "oikeaa" hintatasoa, vaan ostaminen ja myyminen tuottavat oikean hintatason silloin kun markkinoiden rakenne on kunnossa. Toisin sanoen, jotta hinnanmuodostuksessa vältyttäisiin erilaisten kartellien vääristymiltä, niin markkinoiden rakenteen tulisi olla riittävän lähellä täydellisen kilpailun ehtoja:
Saurian Meditation

Saurian Meditation on Nile-yhtyeestä tunnetun Karl Sandersin vuonna 2004 julkaisema ensimmäinen täysin folk- &amp; ambient-musiikkiin nojaava soolojulkaisu. Nilestä tutut teemat jatkuvat levyn liikkuessa teemallisesti Muinaisen Egyptin ja Lähi-idän mytologiassa sekä H. P. Lovecraftin luomassa Cthulhu-mytologiassa.
Kokoonpano.
Sessiojäsenet
Matti Pursula

Matti Pursula (s. 1946) on Teknillisen korkeakoulun (TKK) entinen rehtori. Vuodesta 2003 rehtorina toiminut tekniikan lisensiaatti Pursula palveli aiemmin liikennetekniikan professorina ja TKK:n vararehtorina. Lisäksi hän toimi Aalto-yliopiston teknillisen korkeakoulun johtavana dekaanina 2010–2011, siihen asti kun korkeakoulu jakaantui neljäksi tekniikan kouluksi. 
Pursulan tutkimuksen tärkeimpiä alueita ovat muun muassa liikenteen simulointi ja ohjaus, liikennevirran ominaisuudet ja liikenteen kysyntämallit. Työssään hän on turvautunut niin sumeaan logiikkaan, neuroverkkoihin kuin geneettisiin algoritmeihinkin.
Bravo-palkinto

Bravo () oli italialaisen "Guerin Sportivo" -urheilulehden vuodesta 1978 lähtien vuosittain jakama palkinto, joka myönnettiin Euroopan parhaalle nuorelle jalkapalloilijalle.
Vuoteen 1992 asti palkinto myönnettiin alle 23-vuotiaalle pelaajalle, jonka seurajoukkue oli ottanut osaa johonkin Euroopan jalkapalloliiton järjestämään kansainväliseen seurajoukkuekilpailuun (Euroopan cup, Uefa-cup tai Cup-voittajien cup). Vuodesta 1992 lähtien myöntämiskriteerinä on ollut alle 21 vuoden ikä ja pelaaminen missä tahansa eurooppalaisessa sarjassa. Voittaja valitaan useimmissa Euroopan maissa pelatun syksy–kevät-kauden jälkeen, ei kalenterivuoden lopussa. Bravoa on kutsuttu alle 21-vuotiaiden Kultaiseksi palloksi.
Vain espanjalainen Emilio Butragueño ja brasilialainen Ronaldo ovat voittaneet palkinnon kahdesti.
Palkinto lopetettiin vuoden 2015 jälkeen.
Laura Lepistö

Laura Anneli Lepistö (s. 25. huhtikuuta 1988 Espoo) on suomalainen kilpa­uransa päättänyt taito­luistelija. Hän on Suomen kaikkien aikojen menestynein taitoluistelija yksin­luistelussa.
Lepistö voitti kultaa Helsingin EM-kisoissa 2009, hopeaa Tallinnan EM-kisoissa 2010 ja pronssia Zagrebin EM-kisoissa 2008 sekä Torinon MM-kilpailuissa 2010. Hän saavutti henkilö­kohtaisessa kilpailussa MM-mitalin ensimmäisenä suomalaisena nais­taito­luistelijana. Lepistö edusti Espoon Jää­taitureita ja häntä valmensi Virpi Horttana.
Ura.
Lepistö aloitti lajin harrastamisen neli­vuotiaana vuonna 1992. Lepistö saavutti ensimmäisissä aikuisten arvo­kisoissaan, Zagrebin EM-kisoissa 2008, yllättäen pronssia Carolina Kostnerin ja Sarah Meierin vietyä kirkkaammat mitalit. Hän oli samalla sijalla jo lyhyt­ohjelman jälkeen. Göte­borgin MM-kisoissa 2008 Lepistö oli kahdeksas. Hän oli lyhyt­ohjelman jälkeen 21:s, mutta sai vapaa­ohjelmassa seitsemänneksi parhaat pisteet. Keväällä 2008 Lepistö oli Kansainvälinen luisteluliitto ISU:n maailman ranking­listalla kuudes.
Lepistö voitti Euroopan mestaruuden Helsingissä 2009 pistein 167,32. Hän johti kilpailua jo lyhyt­ohjelman jälkeen. Saman vuoden MM-kilpailuissa Los Angelesissa hän sijoittui kuudenneksi uusilla ennätys­pisteillään 170,07. Vuonna 2010 hän saavutti Tallinnasta EM-hopeaa Carolina Kostnerin voitettua kilpailun. Vancouverin talvi­olympialaisissa 2010 Lepistö luisteli ennätys­pisteensä 187,97 ja sijoittui parhaana eurooppalaisena kuudenneksi. Saman vuoden MM-kilpailussa tuloksena oli MM-pronssi pistein 178,62.
Kaudella 2006–2007 Lepistö sai SM-hopeaa. Seuraavana talvena hän voitti Suomen-mestaruuden pistein 164,76. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui hopealle pistein 150,34. Lepistö voitti toisen Suomen-mestaruuden kaudella 2009–2010 pistein 167,79. Junioreiden MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs vuonna 2006 ja seitsemäs 2007.
Vuoden 2011 MM-kisoihin Lepistö ei osallistunut, sillä loukkaantuminen varjosti kautta. Hän ei osallistunut myöskään EM- ja SM-kisoihin. Maalis­kuussa 2012 Lepistö ilmoitti lopettavansa kilpa­uransa.
Urheilu-uran jälkeen.
Urheilu-uransa jälkeen Lepistö opiskeli kauppa­tieteiden maisteriksi. Hän on toiminut Yleisradion taito­luistelu­lähetysten asiantuntijana ja työskennellyt urheilu­markkinoinnin parissa.
Lepistö on muiden entisten huippu-urheilijoiden kanssa perustanut Sport Fund -rahaston, joka sijoittaa urheilija­osake­yhtiöihin.
Vuonna 2022 Lepistö esiintyi kaikkien aikojen suurimmassa koti­maisessa jääs­howssa "Lumi­kuningattaressa", joka perustuu H.C. Andersenin saman­nimiseen klassikko­satuun.
Yksityiselämä.
Laura Lepistö meni naimisiin Tommi Huovisen kanssa kesällä 2015. Lepistö osallistui televisio-ohjelmaan "Tanssii tähtien kanssa" syksyllä 2019. Hän eteni semi­finaaliin asti ja tuli siten koko kilpailussa neljänneksi.
Andrea Henkel

Andrea Henkel (s. 10. joulukuuta 1977 Ilmenau) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Henkel voitti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 kultaa 15 kilometrin kilpailussa 7,9 sekunnin erolla Liv Grete Poiréehin; molemmat ampuivat yhden sakkominuutin. Kisojen toisen kultansa hän sai hiihdettyään kolmannen osuuden Saksan viestijoukkueessa, joka yhdestä sakostaan huolimatta voitti sakkokierroksilta välttyneen Norjan puolen minuutin erolla. 
Henkel voitti 15 kilometrin maailmanmestaruuden Hochfilzenissä 2005. Hän ampui yhden ohilaukauksen ja kukisti puolella minuutilla kaksi sakkominuuttia ottaneen Sun Ribon. Anterselvan MM-kisoissa 2007 Henkel voitti yhteislähtökilpailun mestaruuden 4,6 sekunnin erolla Martina Glagowiin vaikka kiersikin kaksi sakkokierrosta Glagowin yhtä vastaan. Viestissä Henkel hiihti toisen osuuden Saksan kultajoukkueessa, joka kukisti hopeamitalimaa Ranskan yli minuutilla. 
Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Henkel voitti sprintin maailmanmestaruuden 12,7 sekunnin erolla Albina Ahatovaan; molemmat selvisivät ilman sakkokierroksia. Seuraavana päivänä Henkel voitti takaa-ajon maailmanmestaruuden runsaat 20 sekuntia ennen Jekaterina Jurjevaa ammuttuaan jälleen puhtaasti. Hän hiihti myös toisen osuuden kultaa voittaneessa Saksan viestijoukkueessa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti naisten viestissä kolmannen osuuden Saksan hopeajoukkueessa ja sekaviestissä avausosuuden Saksan pronssijoukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Henkel hiihti ankkuriosuuden Saksan pronssijoukkueessa. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti avausosuuden sekä maailmanmestaruuden voittaneessa Saksan naisten viestijoukkueessa että hopeaa saaneessa sekaviestijoukkueessa. Ruhpoldingin MM-kisoissa 2012 hän hiihti ankkuriosuuden Saksan mestarijoukkueessa naisten viestissä ja avausosuuden Saksan pronssijoukkueessa sekaviestissä. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai nolla-ammunnalla hopeaa normaalimatkalla.
Maailmancupissa Henkel voitti 22 osakilpailua, oli 20 kertaa toinen sekä 17 kertaa kolmas. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2006–2007.
Henkel lopetti uransa kauden 2013–2014 jälkeen. Hän on naimisissa yhdysvaltalaisen ampumahiihtäjän Tim Burken kanssa.
Doom (vuoden 2016 videopeli)

Doom (tyyliteltynä DOOM, alkuperäisesti Doom 4) on id Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 13. toukokuuta 2016 ja Nintendo Switchille marraskuussa 2017.
Kun QuakeCon haastatteli John Carmackia, hän mainitsi "Doom 4" -projektin varmaksi. Pelin varmistettiin olevan tekeillä 7. toukokuuta 2008. Pitkään jatkuneet ongelmat kehitystyössä johtivat projektin uudelleen aloittamiseen vuonna 2011. Samalla nimi "Doom 4" muuttui pelkäksi "Doomiksi", ja julkaisusuunnitelmat PlayStation 3- ja Xbox 360 -alustoille peruttiin. Suurin syy projektin uudelleenaloittamiseksi oli kehittäjien tyytymättömyys peliin. Pelistä oli tulossa elokuvamainen, sisältäen etukäteen suunniteltuja tapahtumia ja kohtauksia "Call of Duty" -pelisarjan tyylisesti. Kehittäjien kommenttien mukaan pelistä puuttui "Doom"-pelisarjalle ominainen tunnelma ja pelattavuus.
Ensimmäinen traileri pelistä julkaistiin 10. kesäkuuta 2014, samoihin aikoihin pelille avattiin virallinen "Doom"-internetsivu, josta trailerin voi katsoa. QuakeCon 2014 -tapahtumassa kehittäjät ilmoittivat, että pelissä tulee olemaan vanhoista "Doom"-peleistä tuttuja asioita, kuten nopea sivusuunnassa kävely, aseen lataamistoiminnon puuttuminen ja mahdollisuus kantaa mukana lukuisia eri aseita.
E3 2018 -messuilla Bethesda Softworks esitteli pelille jatko-osan, "Doom Eternal", joka sijoittuu Maahan.
Pelissä on arcademoodi, jossa voi pelata alusta lähtien kaikkia pelin kenttiä ja niistä voi saada mitalin, jos saa tarpeeksi pisteitä.
Vastaanotto.
Ennen julkaisua.
Maaliskuun 31. päivänä julkaistu moninpeliversion beta-versio ei pelaajien yllätykseksi toiminutkaan täysin samalla tavalla kuin vuoden 1993 "Doom". Steam-arvostelujen mukaan perinteinen areenaräiskintä oli yksinkertaistettu siten, että se miellyttäisi laajempaa yleisöä esimerksi pelaajan hitaammalla liikkumisnopeudella. Lisäksi betassa ei ollut mukana monia PC-pelaajille tärkeitä asioita, kuten graafisia asetuksia tai rajoittamatonta ruudunpäivitysnopetta. Kritiikin määrä sai Bethesdan vastaamaan, ja kehittäjät lupasivat lopullisen version olevan muokattavampi ja tasapainotetumpi.
Julkaisun jälkeen.
"Doomin" arvostelukappaleita ei ollut annettu kriitikoille ennen pelin julkaisemista, mikä sai monet epäilemään pelin laatua. Julkaisussa "Doom" sai myönteisen vastaanoton, ja muun muassa Rockpapershotgun kutsui sitä vuoden 2016 parhaaksi räiskintäpeliksi. Peliä kehuttiin sen nopeatempoisuuden, näyttävyyden, toimivan räiskinnän ja yksinpelin vuoksi. Lisäksi kiitosta sai helppokäyttöinen SnapMap-karttaeditori, jolla kuka tahansa pystyi luomaan ennalta määritellyistä huoneista uusia moninpelikarttoja. Moninpeli ei vielä julkaisun jälkeenkään saanut arvostelijoilta kiitosta ja se sivuutettiin lähinnä yksinpelin mukana tulleena kivana lisänä.
Tekniikka.
Pelin grafiikkamoottori on kehittynyt usein tavoin aikaisemmista versioista ja sisältää useita uusia tekniikoita. Renderöinti suoritetaan useassa vaiheessa useiden välitietojen avulla, jotka yhdistetään lopulliseen kuvaan.
Somewhere Back in Time World Tour

Somewhere Back in Time World Tour oli brittiläisen heavy metal-yhtye Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 2008 julkaistua kokoelma-albumia "Somewhere Back in Time".
"Somewhere Back in Time World Tourin" konsertit perustuivat yhtyeen 1980-luvulla julkaistuihin levytyksiin, ja vuoden 1992 "Fear of the Dark"-kappaletta lukuun ottamatta kaikki konserteissa esitetyt kappaleet oli julkaistu yhtyeen 80-luvun menestysalbumeilla. Kiertueen tarkoituksena oli saada yhtyeen nuoremmille ihailijoille mahdollisuus kuulla enemmän yhtyeen vanhempaa tuotantoa. Kiertueella myös kappaleet "Moonchild" ja "Rime of the Ancient Mariner" saivat ensiesityksensä yhtyeen nykyisellä, vahvistetulla kuusihenkisellä kokoonpanolla. Kiertueen lavasteet perustuivat yhtyeen "Powerslave"-albumin ja "World Slavery Tour"-maailmankiertueen teemaan samankaltaisten, näyttävien pyrotekniikkojensa ja yhtyeen muumioidun Eddie-maskotin kera. Muumioitu ja jättimäinen Eddie esiintyi vain lavan taustalla, mutta lavalle saapunut Eddie perustui yhtyeen "Somewhere in Time"-albumiin.
Kiertueella yhtye käytti myös ensimmäistä kertaa omaa lentokonettaan Ed Force Onea, joka on Boeing 757:n malli ja viittaa nimeltään Yhdysvaltain presidentin käyttämään Air Force One-lentokoneeseen. Koneen pilottina toimi yhtyeen laulaja Bruce Dickinson, joka on siviiliammatissaan lentäjä. Kiertueen tiimoilta yhtye kuvasi myös dokumenttielokuvan "", joka esitettiin valituissa elokuvateattereissa kiertueen päätyttyä huhtikuussa 2009. Tämän jälkeen kyseinen dokumentti julkaistiin myös kuvatallenteena ja livealbumina. Dokumentin DVD-julkaisu sijoittui eri DVD-listojen kärkeen peräti 25 eri maassa.
Kiertue oli brittiläisten artistien ja yhtyeiden keskuudessa toiseksi tuottavin
Konsertti.
Lämmittelijöinä toimivat Lauren Harris sekä Avenged Sevenfold.
Iron Maidenin konsertti alkaa screeneiltä näkyvällä introlla, jonka taustalla soi kappale "Transylvania". Intron jälkeen kuullaan Churchill's Speech (katkelma Winston Churchillin puheesta).
Kappalelista:
Intro: Doctor Doctor /Transylvania/Churchill's Speech
Encoret:
David Lundbohm

David Lundbohm (s. 17. joulukuuta 1979 Roseau, Minnesota) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Lundbohm pelasi urallaan pääosan Ruotsin Allsvenskanissa, mutta myös yksittäisiä kausia Pohjois-Amerikassa ja muissa Euroopan maissa.
Lundbohmin isoveli Bryan Lundbohm pelasi jääkiekkoa SM-liigassa kaudella 2007–2008.
Pelaajaura.
Lundbohm pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta Yhdysvaltain yliopistosarjassa NCAAssa pelaavan Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa. Kaudeksi 2004–2005 Lundbohm siirtyi ECHL-liigan Florida Everbladesiin. Hän oli johdattamassa joukkuettaan ECHL:n finaaleihin Kelly Cupiin. Onnistuneen ECHL-kauden jälkeen AHL:ssa pelaava Providence Bruins teki Lundbohmin kanssa sopimuksen.
AHL:ssa Lundbohm teki 17 maalia 75 ottelussa. Tämän jälkeen hän siirtyi Eurooppaan ja Saksan DEL-liigaan. Lundbohm ehti olemaan harjoituskaudella kokeella Kölnissä, mutta teki sopimuksen lopulta Straubing Tigersiin, joka tarvi keskushyökkääjää Tobias Abstreiterin loukkaannuttua pitkäksi aikaa. Straubingissa Lundbohm teki pisteet 10+16 pelaamassaan 51 ottelussa.
Kauden 2007–2008 Lundbohm aloitti Sveitsin kakkosliigan SC Langenthalissa, jossa pelasi lokakuuhun, jolloin siirtyi SM-liigassa pelaavaan TPS:aan. Turussa Lundbohm aloitti hyvin, mutta ajautui loppukaudesta myös vilttiketjuun. Hän teki TPS:ssa 45 ottelussa tehot 11+14. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Allsvenskanin Växjöhön. Växjössä Lundbohm pelasi kolme kautta ja oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin keväällä 2011. Lundbohm jätti kuitenkin Växjön kaudeksi 2011–2012 ja siirtyi Allsvenskanissa pelaavaan Västeråsiin.
Lundbohm jatkoi kaudella 2012–2013 Våsteråsissa. Kauden aikana hänet lainattiin 15 otteluksi itävaltalaiseen Vienna Capitalsiin ja kymmeneksi otteluksi TuToon.
Joonas Järvinen

Joonas Petteri Järvinen (s. 5. tammikuuta 1989 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa.
Pelaajaura.
Numerolla 36 pelaava Järvinen nousi Turun Palloseuran vakiokokoonpanoon, kun joukkueen kapteeni Aki Berg loukkaantui. Järvinen voitti TPS:ssä Suomen mestaruuden kaudella . Järvinen siirtyi Pelicansiin kaudeksi . Hän oli mukana voittamassa Pelicansin kanssa SM-hopeaa kaudella 2011–2012.
Järvinen valittiin Suomen joukkueeseen MM-kisoihin 2012, joissa hän pelasi numerolla 56, Ossi Väänäsen pakkiparina.
Kaudeksi 2012–2013 Järvinen siirtyi Nashville Predatorsin organisaatioon. 
Kahden Pohjois-Amerikassa vietetyn kauden jälkeen kesäkuussa 2014 uutisoitiin Järvisen siirtyvän KHL-tulokkaan, HK Sotšin riveihin.
Toukokuussa 2015 Järvinen solmi yksivuotisen sopimuksen HIFK:n kanssa. 
HK Sotši myi Järvisen KHL-oikeudet Helsingin Jokereille kesäkuussa 2015. Sotši sai vaihdossa KHL:n varaustilaisuuden 1. kierroksen varausoikeuden.
Oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2020–2021 Järvinen marraskuussa 2020 try-out -sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin, kun joukkueen kokoonpanosta oli useita pelaajia sivussa koronavirustartuntojen vuoksi. Jokereita valmensi hänelle Suomen A-maajoukkueesta tuttu Lauri Marjamäki. Järvinen pelasi siellä kaksi ottelua. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin.
Lokakuussa 2023 Järvinen palasi SM-liigaan ja hän siirtyi kahden kuukauden sopimuksella Rauman Lukkoon paikkaamaan puolustuksen loukkaantumisia. Sopimukseen sisältyi optio loppukaudesta 2023–2024. Marraskuun lopulla Lukko käytti option ja teki Järvisen kanssa loppukauden kattavan jatkosopimuksen.
Tutkimusalus Aranda

Tutkimusalus Aranda on Suomen ympäristökeskuksen omistama merentutkimusalus, joka on rekisteröity Suomen lipun alle kotisatamanaan Helsinki. Se on tutkimusaluksena toinen ja kaikkiaan kolmas "Arandaksi" nimetty alus. Merentutkimuslaitoksen lakkauttamisen jälkeen vuonna 2008 alus siirtyi Suomen ympäristökeskuksen hallintaan.
Alus on suunniteltu pääasiassa Itämerellä tapahtuvaan tutkimustyöhön, mutta se pystyy operoimaan kaikkialla maailmassa. Jäävahvistuksensa ansiosta alus on tehnyt matkoja muun muassa Etelämantereelle ja Pohjoiselle jäämerelle.
Kesällä 2017 aloitettiin Raumalla Rauma Marine Constructionsin telakalla "Arandan" peruskorjaus, jossa alusta pidennettiin seitsemän metriä ja tutkimus-, sekä laboratoriotiloja lisättiin. Lisämetrit mahdollistavat myös siirtymisen sähköiseen voimansiirtoon. Alus voi jatkossa kulkea lyhyitä matkoja pelkästään akkusähköllä, mikä vähentää aluksen mereen aiheuttamaa melua.
Tekniset tiedot.
Teräsrunkoisen aluksen pituus on 66,3 metriä, leveys 13,8 metriä ja syväys on 5 metriä. Laivan bruttovetoisuus on 1 969 tonnia ja nettovetoisuus 591 tonnia. Laivan huippunopeus on 13,5 solmua ja matkanopeus 10,5 solmua.
Laivan pääkoneina on Wärtsilä Vasa 8R22 MD ja Wärtsilä Vasa 12V22 MD -dieselmoottorit, jotka kehittävät 3 000 kilowatin tehon. "Arandan" päägeneraattoreina on kaksi Strömberg 1 570 kVA -konetta ja sähköisenä potkurimoottorina on Bakker 160-0-160 rpm.
Kyle Peto

Kyle Peto (s. 10. syyskuuta 1982 Lethbridge, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 CHL-liigan Rapid City Rushiin.
Kaudella 2006–2007 Peto pelasi alkukauden SM-liigaa KalPassa ja kaudella 2007–2008 EIHL-sarjassa Englannissa.
William Cooper

William Cooper (1798 – 20. huhtikuuta 1864) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja keräilijä.
Cooper opiskeli eläintiedettä Euroopassa 1821–1824. Hän tutki erityisesti simpukankuoria. Myöhemmin hän teki tutkimus- ja keräysmatkat Nova Scotiaan, Kentuckyyn ja Bahamasaarille. Cooper ei itse ollut kirjailija, mutta hänen kokoelmansa auttoivat muita tutkijoita, kuten John James Audubon, Charles Lucien Bonaparte ja Thomas Nuttall, suorittamaan tutkimuksia.
Cooper oli yksi New York Lyceum of Natural Historyn, myöhemmin New York Academy of Sciences, perustajista, ja ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka hyväksyttiin Zoological Society of Londonin jäseneksi.
Cooperin poika James Graham Cooper (1830–1902) oli lääkäri ja luonnontieteilijä.
Cooper nimesi linnuista muun muassa amerikannokkavarpusen ("Coccothraustes vespertinus"), nykyisin "Hesperiphona vespertina".
Pekka Toppari

Pekka Toppari (s. 9. helmikuuta 1954) on entinen suomalainen huippulentopalloilija. Toppari pelasi urallaan 263 A-maaottelua ja voitti kaksi Suomen mestaruutta Seinäjoen Maila-Jussien riveissä vuosina 1986 ja 1987. Espanjassa Real Madridissa Toppari pelasi kauden 1981-1982 ja saavutti seuran riveissä hopeamitalit sekä Espanjan liigassa että Espanjan cupissa.
Toppari sai lentopallo-oppinsa Kauhavan Wisan riveissä. Hän pelasi sittemmin Kokkolan Tiikereissä, Lentopalloseura Hesassa, Real Madridissa ja Seinäjoen Maila-Jusseissa sekä edusti Suomea kaksi kertaa niin MM- kuin EM-kisoissa. Vuosina 1972-87 Toppari pelasi kaikkiaan 263 A-maaottelua, mikä on kuudenneksi eniten suomalaisista mieslentopalloilijoista. Lentopallon SM-sarjassa Topparin tilille tuli kaikkiaan 273 ottelua. "Ura loppui reilusti yli nelikymppisenä Kuutosissa ykkössarjassa", Pekka Toppari kommentoi Ilkka-lehden haastattelussa 2014.
Suomalaisen lentopallon Hall of Fameen Toppari valittiin 22.8.2018.
Kari Kalin

Kari Kalin (30. huhtikuuta 1962) on suomalainen lentopalloilija. Häntä pidetään yhtenä Suomen kaikkien aikojen parhaimmista passareista. Hän pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa vuosina 1981–1993. Vuonna 2008 yleisö valitsi hänet kaikkien aikojen loimulaiseksi.
Kari Kalin voitti neljä Suomen mestaruutta Loimu -79:n joukkueessa vuosina 1982–1984 ja 1990. Hän pelasi SM-sarjassa uransa aikana 435 ottelua. Hän edusti Suomea MM-kisoissa 1982 ja useissa EM-kisoissa. Hän pelasi ensimmäisenä suomalaisena yli 300 lentopallomaaottelua. A-maaotteluita hänellä on kaikkiaan 312.
Mauri Leppänen

Mauri Juhani ”Moukari” Leppänen (30. huhtikuuta 1955 Toholampi – 14. marraskuuta 2014 Lahti) oli suomalainen ammattilaislentopalloilija. Hän pelasi urallaan suomalaisten joukkueiden lisäksi Italiassa kolme kautta Milanon joukkueessa 1983–1986. Suomen lentopallomaajoukkueessa Leppänen pelasi 171 A-maaottelua. Leppänen kilpaili myös keihäänheitossa, jossa hänen ennätyksensä oli vuonna 1976 heitetty 73,10.
Leppäsen avopuoliso oli Kristiina Helander eli laulaja Tiina Tiikeri. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan Lahdessa 59-vuotiaana.
Matti Juntura

Matti Juntura (s. 16. maaliskuuta 1963) on suomalainen lentopalloilija. Hän on pituudeltaan 207-senttimetrinen ja oli 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun parhaimpia suomalaisia keskitorjujia. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa 189 A-maaottelua ja on sillä ollut kymmenen eniten maaotteluita pelanneen suomalaisen joukossa. Hän voitti kuusi Suomen-mestaruutta, joista neljä KuPS-Volleyssa vuosina 1991–1994. Hän pelasi kahdet Euroopan-mestaruuskilpailut, maailmanliigaa ja monia Pohjoismaiden mestaruuskilpailuja.
Juntura valittiin vuoden lentopalloilijaksi 1991. Hänet nimettiin Suomen Lentopalloliiton Hall of Fameen vuonna 2025.
Matti Junturan poika Ville Juntura on pääsarjatason lentopalloilija.
Keltahempot

Keltahempot ("Serinus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Keltahempot elävät pääasiassa Afrikassa ja muutamat lajit myös Euroopassa ja Aasiassa. Ne ovat pieniä siemensyöjävarpuslintuja, joiden höyhenpuku on usein keltainen tai viiruinen. Kanarialintu eli kanarianhemppo on hyvin yleinen lemmikkilintu.
Keltahemppolajit.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.