tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ajaccio

Ajaccio () on Ranskaan kuuluvan Korsikan saaren eteläosasta muodostuvan Corse-du-Sudin departementin pääkaupunki.
Historia.
Nykyisen Ajaccion kaupungin perustivat genovalaiset vuonna 1492. Napoleon I oli kotoisin Ajacciosta, ja se pysyi hänelle hyvin tärkeänä koko hänen elämänsä ajan. 1900-luvulla kaupunki oli suosittu yläluokan talvikohde.
Väkiluvun kehitys.
Ajaccion kunnan väkiluku
Kulttuuri.
Ajaccion Fesch-museossa on Louvren jälkeen maailman laajin italialaisen taiteen kokoelma
Geoffrey Hughes

Geoffrey Hughes (2. helmikuuta 1944 Wallasey, Cheshire, Yhdistynyt kuningaskunta – 27. heinäkuuta 2012 Wightsaari) oli englantilainen näyttelijä, joka näytteli useissa televisiosarjoissa. Hänen tunnettuja roolejaan olivat muun muassa "Pokka pitää" -televisiosarjan laiska nahjus Onslow, liikemies Vernon Scripps sarjassa "Sydämen asialla" sekä Eddie Yeats sarjassa "Coronation Street".
Nuoruus.
Hughes syntyi Wallaseyssa, Cheshiressä vuonna 1944. Hän kävi koulua Abbotsford Roadissa Liverpoolissa. Hughes työskenteli ensin automyyjänä, mutta samoihin aikoihin hän esiintyi toisinaan Merseyside Unityn teatterissa ja päätti myöhemmin ryhtyä ammattinäyttelijäksi.
Ura.
Hughes aloitti uransa repertoaarissa Victoria Theatressa. Hänen ensimmäinen West End-roolinsa oli "Maggie May" -musikaalissa vuonna 1964, ja vuonna 1966 hän teki ensiesiintymisensä televisiossa komediasarjassa "The Likely Lads". Vuonna 1968 Hughes toimi Paul McCartneyn ääninäyttelijänä animaatioelokuvassa "Keltainen sukellusvene".
Hughes tuli tunnetuksi aloitettuaan Eddie Yeatsin roolissa saippuasarjassa "Coronation Street" vuonna 1974. Hän oli esiintynyt sarjassa aiemminkin pienessä roolissa vuonna 1967. Hughesin hahmo Eddie oli pikkurikollinen, joka yritti jatkuvasti rikastua erilaisten juonien avulla. Hughes jätti sarjan vuonna 1983, mutta vieraili sarjassa neljä vuotta myöhemmin.
Vuonna 1990 Hughes aloitti toisessa tunnetussa roolissaan, "Pokka pitää" -komediasarjan Onslowina. Hughes oli mukana sarjassa sen loppuun asti, ja palasi rooliin vielä kahdessa sarjan tapahtumia läpikäyvässä kokoelmajaksossa vuosina 1997 ja 2008. Vuosina 2001–2005 sekä yhdessä jaksossa vuonna 2007 Hughes esitti Vernon Scrippsiä sarjassa "Sydämen asialla", ja vuosina 1998–2008 Twiggyä komediasarjassa "Sohvanvaltaajat". Hughesin "Coronation Street" -roolihahmon tavoin myös Vernon ja Twiggy olivat pikkurikollisia jotka yrittivät rikastua älyttömien juonien avulla.
Hughes esiintyi muutamassa "Skins – liekeissä" -sarjan jaksossa vuonna 2009. Hän jäi eläkkeelle sairautensa uusiuduttua vuonna 2010.
Yksityiselämä.
Hughes asui Wightsaarella vaimonsa Suen kanssa. Hän kuoli kotonaan 68-vuotiaana 27. heinäkuuta 2012 sairastettuaan pitkään eturauhassyöpää. Sairauden luultiin jo hellittäneen, mutta syöpä uusiutui vuonna 2010. Agenttinsa mukaan Hughes kuoli nukkuessaan.
Henrik Lundqvist

Henrik Lundqvist (s. 2. maaliskuuta 1982 Åre, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi New York Rangersissa, kaudesta alkaen loppuun saakka, kunnes syyskuussa 2020 Rangers osti ulos viimeisen vuoden Lundqvistin sopimuksesta. Lundqvist oli perhostyylin maalivahti.
Rangers varasi Lundqvistin NHL:ään seitsemännellä kierroksella varausnumerolla 205. Varauksen jälkeen hän pelasi vielä viisi vuotta Frölundassa Ruotsin liigassa. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja nousi heti avauskaudellaan Rangersin ykkösvahdiksi. Kaudella 2011–2012 Lundqvist sai NHL:n parhaan maalivahdin Vezina Trophy -palkinnon. Hänellä oli runkosarjassa NHL-vuosiensa paras torjuntaprosentti 93 ja päästettyjen maalien keskiarvo 1,97.
Lundqvist saavutti olympiakultaa Torinon olympialaisissa 2006 Ruotsin voitettua Suomen finaaliottelussa 3–2. Lundqvist valittiin Sotšin olympialaisten jääkiekkoturnauksen parhaaksi maalivahdiksi vuonna 2014. Ruotsi jäi hopeasijalle hävittyään Kanadalle 3–0. Hän torjui Ruotsin maalilla myös Vancouverin olympialaisissa 2010 ja MM-kisoissa vuosina 2003, 2004, 2008 ja 2019. Lundqvist edusti Ruotsia myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa hän torjui Kanadaa vastaan rangaistuslaukauskilpailussa Ruotsin MM-kultaan. Puolivälierätappio 2019 MM-kisoissa Suomea vastaan päätti Lundqvistin uran Ruotsin maajoukkueessa.
Lundqvistin 15-vuotinen ura New York Rangersissa päättyi kauden jälkeen. Hän teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Washington Capitalsin kanssa lokakuussa 2020. Joulukuussa 2020 Lundqvist ilmoitti joutuvansa jättämään kauden väliin sydänleikkauksen vuoksi. Lundqvist lopetti uransa elokuussa 2021. Henrik Lundqvistin numero 30 jäädytettiin Madison Square Gardeniin tamnmikuussa 2022. Lundqvist valittiin jääkiekon kunniagalleriaan Hockey Hall of Fameen kesäkuussa 2023.
Uran jälkeen.
Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut jääkiekkokommentaattorina NHL-lähetyksissä ja Pekingin talviolympialaisissa Discovery-kanavalla. Milanon talvikisoissa hän toimii kommentaattorina Ruotsin SVT- ja TV4-kanavilla.
Yksityiselämä.
Lundqvistillä on identtinen kaksoisveli Joel Lundqvist. Joel on edustanut NHL:ssä Dallas Starsia, ja Elitserienissä Frölundaa. 
Lundqvist on NHL 07 -tietokonepelin ruotsinkielisen version kannessa.
Suomen Koripalloliitto

Suomen Koripalloliitto ry on suomalaisen koripalloilun kattojärjestö. Sen tarkoituksena on sääntöjensä mukaan toimia Suomessa koripalloilua järjestävien, yhdistysrekisteriin merkittyjen yhdistysten liittona ja edustaa jäseniään kansainvälisessä koripalloliitossa FIBA:ssa (Fédération Internationale de Basketball, A-kirjain juontuu hylätystä sanasta Amateur). Suomen koripalloliittoon kuuluu noin 250 koripalloseuraa.
Suomen Koripalloliitto vastaa valtaosasta Suomessa pelattavista koripallosarjoista alkaen miesten mestaruussarjasta (kaudesta 2005–2006 Korisliiga) aina alueellisiin junioreiden harrastesarjoihin asti. Liitto toteuttaa toimintaansa kuuden alueorganisaation avulla, jotka ovat eteläinen, läntinen, kaakkoinen, keskinen, itäinen ja pohjoinen alue.
Kansainvälisen koripalloliiton (FIBA) lisäksi Suomen Koripalloliitto on Suomen Olympiakomitea ry:n jäsen. 
Vuosina 1952–1959 Liitto käytti nimeä Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitto. Lentopallo kuului liiton ohjelmaan jo vuodesta 1939 alkaen aina siihen saakka, kun vuonna 1959 perustettu Suomen Lentopalloliitto vuonna 1962 liittyi SVUL:n jäseneksi.
Koripalloliitto käynnisti vuonna 2010 suurprojektin, jolla jatketaan Pentti Salmen Koripallokirjan tilastointiperinnettä. Jatkuvasti täydentyvä ja vapaasti saatavissa oleva tilastopalvelu kattaa muun muassa miesten ja naisten pääsarjojen historian sekä maajoukkuehistorian ja on eräs maailman kattavimmista yksittäisen urheilulajin tietokannoista.
Vuonna 2016 liitto päätti muun muassa alle 20-vuotiaiden vuoden 2016 EM-kilpailujen ja miesten vuoden 2017 EM-kilpailujen järjestämisvastuunsa johdosta muokata johtajistoaan, mikä muutti muun muassa kuusi vuotta liiton toiminnanjohtajana toimineen Vesa Walldenin asemaa liitossa.
Sarjajärjestelmä.
Miesten sarjat: 
Aiemmin pelattiin myös miesten Suomensarjaa.
Naisten sarjat:
Pyörätuolikoripalloilijat pelaavat Pyörätuolikoripallon SM-sarjaa.
Talous.
Suomen Koripalloliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 5 850 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 993 000 euroa.
The System Has Failed

The System Has Failed on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kymmenes studioalbumi. Albumin tuottivat yhtyeen laulaja ja kitaristi Dave Mustaine ja tuottaja Jeff Balding, ja se julkaistiin 14. syyskuuta 2004 Sanctuary Records -levymerkillä. Albumi oli alun perin tarkoitettu julkaistavaksi Mustainen sooloalbumina, mutta albumin Euroopassa julkaisseen EMI:n ja yhtyeen välisen levytyssopimuksen johdosta se julkaistiin Megadethin albumina. 
"The System Has Failed" oli Megadethin uran ensimmäinen levytys yhtyeen paluun jälkeen, sillä yhtye oli hajonnut vuonna 2002 Dave Mustainen vasemman käden hermovaurion vuoksi. Albumi oli myös Megadethin ensimmäinen julkaisu, jonka levyttämiseen yhtyeen alkuperäinen basisti David Ellefson ei osallistunut. Dave Mustainen ohella albumilla vaikutti ryhmä sessiomuusikkoja: basistina Jimmy Lee Sloas, rumpalina Vinnie Colaiuta ja kitaristina Megadethissa jo 1980-luvulla soittanut Chris Poland, jolle "The System Has Failed" oli ensimmäinen levytys Megadethissa sitten vuoden 1986 studioalbumin "Peace Sells... But Who's Buying?".
Yhdysvalloissa "The System Has Failed" sijoittui "Billboardin" Billboard 200 -albumilistan 18. sijalle, ja Suomessa se oli korkeimmillaan albumilistan 12. sijalla. Albumilta julkaistiin kolme singleä: “Die Dead Enough“, “Of Mice And Men“ ja “The Scorpion“. Kappaleista “Die Dead Enough“ ja “Of Mice And Men“ julkaistiin myös musiikkivideot, ja ne nousivat Yhdysvalloissa myös "Billboardin" Hot Mainstream Rock Tracks -singlelistalle: “Die Dead Enough“ oli listan 21., ja “Of Mice And Men“ ylsi listan 39. sijalle.
Spandau Ballet

Spandau Ballet oli marraskuussa 1979 perustettu brittiläinen yhtye, jonka musiikille oli ominaista funkin ja syntetisaattoripopin sekoitus saksofonisooloihin. Yhtyeen perustivat muusikkoveljekset Gary Kemp (kitara) ja Martin Kemp (basso) yhdessä Tony Hadleyn (laulu), Steve Normanin (kitara, saksofoni ja lyömäsoittimet) ja John Keeblen (rummut) kanssa. Spandau Ballet pääsi valtavirtaan, kun se vaihtoi kasakkapuvut suhteellisen normaaleihin asuihin albumille "True" (1983). Yhtye tuli tunnetuksi Duran Duranin kilpailijana ja esiintyi vuonna 1985 Live Aidissa, kuten Duran Durankin. Spandau Ballet hajosi kuitenkin vuonna 1990. Sen suurimmat hittikappaleet olivat ”True”, ”Gold” ja ”Only When You Leave”. Yhtye teki comebackin vuonna 2009, jonka aikana se teki maailmankiertueen ja julkaisi uuden albumin "Once More". Yhtye hajosi toisen kerran vuonna 2019.
Obituary

Obituary on death metal -yhtye Floridasta, Tampasta. Obituary edustaa niin sanottua Florida Death metal -suuntausta ja on monien muiden death metal -yhtyeiden (esimerkiksi Cannibal Corpse, Death) ohella yksi raskaan ja teknisen death metalin kulmakivistä. Yhtye tuli tunnetuksi mm. vokalisti John Tardyn rosoisista vokaaleista. temmonvaihteluista ja erittäin raaoista kitarariffeistä. Obituaryn kolmas pitkäsoitto "The End Complete" (1992) on edelleen yksi myydyimpiä ja tunnetuimpia death metal -albumeita ja lisäksi yhtyeen debyyttiä "Slowly We Rot" (1989) pidetään yhtenä death metalin merkkipaaluista.
Obituary lopetti toimintansa vuonna 1997, mutta teki paluun uuden kiertueen muodossa vuonna 2003. Vuonna 2005 yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa kahdeksaan vuoteen. Obituaryn jäseniä nähtiin Obituaryn ollessa tauolla muun muassa Andrew W.K.:ssa, Lowbrowssa, Six Feet Underissa sekä Catastrophicissa. 
Laulaja John Tardy tuli tunnetuksi vokaaleistaan, jotka hän tulkitsi matalaäänisellä murinalaululla. Kitaristit Trevor Peres ja Allen West sekä yhtyeen entinen kitaristi James Murphy soittivat enimmäkseen riffitteleviä, Obituaryn kappaleille ominaisia death metal -melodioita, mikä oli musiikkityylille erikoista 1980-luvun lopussa. Myös heidän soolonsa poikkesivat tyyliltään esimerkiksi Slayer-kitaristien sooloista.
Kokoonpano.
Entiset jäsenet
Diskografia.
Studioalbumit
Livealbumit
EP:t
Kokoelmat
DVD:t
Valeri Vasiljev

Valeri Ivanovitš Vasiljev (, 3. elokuuta 1949 Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 19. huhtikuuta 2012) oli neuvostoliittolainen jääkiekkopuolustaja, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
Vasiljev aloitti pelaamisen Dynamo Moskovassa vuonna 1967. Vuonna 1970 hänet valittiin Neuvostoliiton maajoukkueeseen, jossa hän pelasi vuoteen 1982 saakka. Vasiljev tunnettiin erityisesti voimakkaista taklauksistaan ja laukauksistaan. Suurimmat menestyksensä hän saavutti pelatessaan Vladimir Petrovin johtaman ketjun selustan turvaajana.
Vasiljevin Jelena-tytär avioitui jääkiekon olympiavoittaja Aleksei Žamnovin kanssa. Vasiljev kuoli pitkällisen sairastelun jälkeen 62-vuotiaana huhtikuussa 2012.
Luettelo suomalaisista keraamikoista

Tämä on luettelo suomalaisista keraamikoista aakkosjärjestyksessä. Mukana on myös muualla syntyneitä ja Suomen keramiikkaan suuresti vaikuttaneita henkilöitä.
A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å
Ä Ö
X-Perience

X-Perience on saksalainen europop-yhtye, jonka muodostavat Matthias Uhle, Alexander Kaiser ja Manja Wagner. Matthias sekä Alexander ovat tehneet suurimman osan yhtyeen omasta musiikista. Yhtyeen vokalistina perustamisesta lähtien vuoteen 2007 toimi Matthiaksen sisar Claudia Uhle, jonka paikan Manja Wagner otti vuonna 2009.
X-Perience perustettiin vuonna 1995. He julkaisivat oman levymerkkinsä "World of Enigationin" kautta ensimmäisen CD-singlensä, "Circles of Loven" samana vuonna. Singlestä tuli suosittu hitti varsinkin Berliinissä. Tämä kiinnitti levy-yhtiö WEA:n huomion ja he tarjosivat X-Periencelle levytyssopimusta. Ensimmäinen albumi "Magic Fields" julkaistiin 1996 ja sitä seurasi albumi "Take Me Home" vuonna 1997. X-Periencen tunnetuin kappale lienee "A Neverending Dream". Tästä kappaleesta mm. Cascada on tehnyt coverin. 
Tauon jälkeen X-Perience vaihtoi levy-yhtiötä. Uusin albumi "Lost in Paradise" julkaistiin 27. lokakuuta 2006.
X-Perience esiintyi viimeistä kertaa ulkomailla alkuperäisessä kokoonpanossaan laulaja Claudia Uhlen kanssa Kalajoen Juhannus -tapahtumassa. Claudia jätti yhtyeen lauantaina 30. kesäkuuta 2007 Saksan konsertin jälkeen.
Viimeiseksi yhteiseksi julkaisuksi jäi 27. heinäkuuta 2007 Saksassa julkaistu "I Feel Like You" -single, joka sisältää remiksauksen myös kotimaiselta DCX:ltä. Claudia Uhle keskittyy jatkossa perhe-elämään ja sooloprojektiinsa Angelzoom, joka julkaisi Apocalypticalla ryyditetyn debyyttinsä vuonna 2004.
X-Perience julkaisi 21.8.2020 uuden albumin 555, jossa Claudia Uhle toimii yhtyeen vokalistina.
Lars Bystøl

 
Lars Bystøl (s. 4. joulukuuta 1978 Voss, Norja) on norjalainen entinen mäkihyppääjä, olympiavoittaja ja MM-mitalisti.
Bystøl hyppäsi ensimmäiset maailmancupin kisansa kaudella 2001–2002. Hänen paras maailmancupin kokonaiskilpailun sijoituksensa on kymmenes, kaudelta 2004–2005. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti 4. tammikuuta 2006 Keski-Euroopan mäkiviikon Innsbruckin kilpailusta. Urallaan hän on ollut neljä kertaa palkintokorokkeella.
Bystølillä on kaksi MM-pronssia joukkuemäen kilpailuista 2003 Val di Fiemmestä ja 2005 Oberstdorfista. Vuonna 2006 Bystøl voitti lentomäen maailmanmestaruuskilpailujen joukkuekultaa Kulmissa. 2006 talviolympialaisissa hän voitti normaalimäessä olympiakultaa ja suurmäessä pronssia.
Marraskuussa 2008 Bystølin dopingnäytteessä oli merkkejä kannabiksen käytöstä. Hän sai neljän kuukauden kilpailukiellon. Vuonna 2007 hän jäi kiinni rattijuopumuksesta, ja sai potkut Norjan mäkihyppymaajoukkueesta. Myöhemmin hän kuitenkin palasi maajoukkueeseen, kunnes ilmoitti syyskuussa 2009 lopettavansa uransa.
Bystøl asuu Oslossa. Hänen seuransa on Eldar IL.
Scandinavium

Scandinavium on urheiluhalli Göteborgissa, Ruotsissa. Se avattiin yleisölle vuonna 1971. Halliin mahtuu jääkiekko-otteluissa 12 044 katsojaa, muissa tapahtumissa kuten konserteissa runsaat 14 000. Scandinavium sijaitsee Göteborgin keskustassa Skånegatanilla. Lähistöllä sijaitsevat muun muassa Ullevin stadion, tiedekeskus Universeum ja Pohjoismaiden suurin huvipuisto Liseberg. Scandinavium on jääkiekkoseura on Ruotsin SHL:ssä pelaavan Frölunda HC:n kotiareena. 
Scandinaviumissa pidettiin vuoden 1985 Eurovision laulukilpailu.
Birger Ruud

Birger Ruud (23. elokuuta 1911 Kongsberg, Norja - 13. kesäkuuta 1998 Kongsberg) oli norjalainen mäkihyppääjä sekä alppihiihtäjä.
Ruud oli mäkihypyssä maailman huipulla ennen toista maailmansotaa. Hän voitti 1930-luvulla mäkihypyssä MM-kultaa 1931 Oberhofissa, 1935 Vysoké Tatryssa ja 1937 Chamonix'ssa sekä saavutti hopeaa 1939 Zakopanessa. Olympiakultaa hän voitti mäkihypyssä 1932 Lake Placidissa ja 1936 Garmisch-Partenkirchenissä, missä hän kilpaili mäkihypyn lisäksi myös alppihiihtokilpailussa. Hän voitti alppiyhdistetyn syöksylaskuosuuden ja johti kisaa neljällä sekunnilla ennen pujottelua. Pujottelussa hän kuitenkin laski portin ohi, sai kuuden sekunnin aikasakon ja sijoittui lopputuloksissa neljänneksi.
Vuonna 1943, kun Norja oli Saksan miehittämänä, Ruud joutui Grinin keskitysleirille Bærumiin. Hän kilpaili mäkihypyssä vielä 36-vuotiaana 1948 talvikisoissa Sankt Moritzissa ja saavutti hopeaa. Hän hyppäsi urallaan kaksi maailmanennätyshyppyä: 76,5 metriä Oddnæsbakkenissa 1931 ja 92 metriä Planicassa vuonna 1934. Holmenkollenin kisoissa hän voitti mäkihypyn vuonna 1934 ja sai Holmenkollen-mitalin vuonna 1937. Salpausselän Kisoissa hän voitti vuonna 1939.
Ruudin oli määrä sytyttää 1994 Lillehammerin olympialaisten olympiatuli, mutta sai sydänoireita juuri ennen tapahtumaa ja joutui luopumaan tehtävästä.
Kenttäeditori

Kenttäeditori (tai myös taso-, kampanja- tai skenaarioeditori) on tietokoneohjelma, jota käytetään kenttien, tasojen tai kampanjoiden tekemisessä tietokone- tai videopeleille. Joissakin tapauksissa käytetään pelin kehittäjän julkaisemaa virallista työkalua tai peliyhteisön kehittämiä omia työkaluja.
Kenttäeditorit voivat olla omia itsenäisiä ohjelmiaan, tai joissain tapauksissa editori voi olla sisäänrakennettuna ominaisuutena itse pelissä (kuten esim. "LittleBigPlanet" tai "Super Mario Maker").
Tietokone- ja videopelien kenttien kehittäjiä kutsutaan kenttäsuunnittelijoiksi tai mappereiksi.
Editoreita ovat muun muassa:
Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut

Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut ovat Lappeenrannan kaupungin järjestämät kansalliset yksinlaulukilpailut Suomen kansalaisille. Kilpailut järjestetään tammikuussa uudenvuodenpäivän ja loppiaisen välillä.
Ensimmäiset laulukilpailut vuonna 1969 järjestivät Lappeenrannan kaupunki ja Klemetti-opisto. Kilpailut olivat kahden vuoden välein vuosina 1987–1989 ja 2002–2010 sekä neljän vuoden välein 1992–1996. Kilpailut on järjestetty kolmen vuoden välein vuosina 1969–1987, 1989–1992 ja 1996–2002 sekä vuodesta 2010 alkaen. Vuoden 2022 kilpailu siirrettiin vuoteen 2023 koronaviruspandemian vuoksi.
Kuudensista eli vuoden 1984 kilpailuista lähtien enimmäisikä naisten sarjassa on 30 vuotta ja miesten sarjassa 32 vuotta.
Laulukilpailut vuosina 1960–1966.
Lappeenrannan laulukilpailut ovat jatkoa Klemetti-opiston yksinlaulukilpailuille vuosilta 1960–1966.
Hellboy (elokuva)

Hellboy on Mike Mignolan samannimiseen sarjakuvaan perustuva yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004. 
Guillermo del Toron ohjaama elokuva kertoo helvetistä tulleesta olennosta, Hellboystä, joka löytyy vuonna 1944 Skotlannin rannikolta. Ron Perlmanin esittämästä Hellboystä tulee ajan myötä BRPD:n työntekijä, joka taistelee paranormaaleita hirviöitä vastaan.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 198 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 81 prosenttia oli positiivisia ja Metacritic-sivuston keräämä arvosana elokuvalle on 72, joka perustuu 37 arvosteluun.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä elokuvan rasitteita ovat liialliset tietokoneella tehdyt erikoistehosteet ja itseään toistava ja kaavamainen juoni, joka venyttää tarinan ylipitkäksi: ”Ennen vanhaan koko aineisto olisi mainiosti saatu mahtumaan runsaan tunnin kestävän B-filmin tiukoiksi rajattuihin mittoihin.”
Rachel Bilson

Rachel Sarah Bilson (s. 25. elokuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Summer Robertsina nuortensarjassa "O.C.". 
Varhainen elämä.
Bilson syntyi Los Angelesissa Janice Stangolle ja ohjaaja-käsikirjoittaja Danny Bilsonille. Hänellä on yksi isoveli sekä kaksi nuorempaa sisarpuolta. Bilsonin isä on juutalainen ja äiti amerikanitalialainen. Bilson on suvussaan jo neljännen polven edustaja viihdealalla; hänen isoisänsä Bruce Bilson on tuottaja-ohjaaja hänen isoisoisänsä taas George Bilson, joka työskenteli RKO Picturesilla traileriosaston päällikkönä.
Bilson opiskeli ensin Notre Dame High Schoolissa ja sitten Grossmont Collegessa San Diegossa, josta hän lähti yhden vuoden jälkeen aloittaakseen näyttelijänuran isänsä neuvomana.
Ura.
Uransa alussa Bilson esiintyi muun muassa Subwayn, Raisin Branin ja Pepto-Bismolin mainoksissa. Ensimmäisen roolinsa näyttelijänä hän sai vuonna 1998 sarjasta "It's True". Vuonna 2003 Bilson alkoi saada suurempia rooleja. Hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa "Buffy, vampyyrintappaja" ja "Teinitytön kasvatusopas". Suuren läpimurtonsa Bilson teki nuortensarjassa "O.C." (2003–2007), jossa hän näytteli yhtä päärooleista. Vuosina 2011–2015 hän esiintyi "Sydänmailla" -lääkärisarjan pääosassa.
Yksityiselämä.
16-vuotiaana Bilson miltei kuoli jouduttuaan auto-onnettomuuteen. Onnettomuuden seurauksena hän kärsii edelleen migreenikohtauksista ja muistikatkoksista.
Bilson seurusteli vastanäyttelijänsä Adam Brodyn kanssa noin kolmen vuoden ajan vuosina 2003–2006. Joulukuussa 2008 Bilson kihlautui näyttelijä Hayden Christensenin kanssa. Kesäkuussa 2010 US Weekly raportoi kihlauksen purkautuneen. Bilson ja Christensen palasivat myöhemmin yhteen ja saivat ensimmäisen lapsensa vuoden 2014 syksyllä.
Christopher Wegelius

Harald Christopher Wegelius (s. 13. syyskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen asianajaja ja entinen esteratsastaja. Hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin eli Skopin johtokunnan jäsenenä vuosina 1977–1984, toimitusjohtajana 1985–1988 ja pääjohtajana 1989–1991. 
Pankkikriisi.
Skopin jouduttua Suomen Pankin haltuun 1990-luvun alun pankkikriisin yhteydessä, Wegelius oli vahingonkorvausoikeudenkäynneissä syytettynä uhkarohkeista osakekaupoista, mutta hänet todettiin hovioikeudessa syyttömäksi. Wegelius oli syyttäjän todistajana valtakunnanoikeudessa, jossa kauppa- ja teollisuusministeri Kauko Juhantalo oli syytteessä niin sanotussa koplausjutussa; Juhantalo oli neuvottelussaan Wegeliuksen kanssa ehdottanut omien ja valtion asioiden käsittelyä yhdessä siten, että olisi saanut menettelystä henkilökohtaista etua.
Skop-uransa jälkeen Wegelius perusti Kirkkonummelle Eqvinox Oy -nimisen yrityksen alun perin venäläisten urheiluhevosten maahantuontiin, kouluttamiseen ja myyntiin ja sittemmin välitykseen. Eqvinoxilla oli Siuntion Lappersissa kauppatalli Gustafsbäck, joka myytiin vuonna 2001 Noora Pentille ja yrityksen toimenkuva muuttui lakiasiantoimistoksi.
Esteratsastus.
Wegelius on Suomen historian menestynein esteratsastaja: Hän voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta ja saavutti useita kansainvälisiä GP-sijoituksia. Wegelius myös edusti Suomea vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa ratsunaan Monday Morning. Hän päätti noin 40 vuotta kestäneen aktiivisen kilpailu-uransa vuonna 2001. Vuodesta 1992 lähtien Wegelius on toiminut hevoskauppiaana ja -välittäjänä.
Perhe.
Wegelius oli naimisissa englantilaisen Elizabeth Jane Murrayn kanssa 1971–1981. He saivat kaksi lasta. Brittiläinen ammattipyöräilijä Charles Wegelius on Christopher Wegeliuksen poika.
Lyhytelokuva

Lyhytelokuvaksi luokitellaan elokuva, jonka pituus on alle sovitun rajan. Esimerkiksi Yhdysvaltain elokuva-akatemia määrittelee lyhytelokuvien ylärajaksi 40 minuuttia. Suomen Elokuvaohjaajaliitto katsoo lyhytelokuviksi alle 74 minuutin elokuvat. Lyhytelokuvaa voidaan pitää myös lajityyppinä.
Elokuvanäytännöissä lyhytelokuvia esitetään usein ennen varsinaista koko illan elokuvaa.
Lyhytelokuva lajityyppinä.
Sisällöllisesti lyhytelokuva on hyvin monimuotoinen käsite. Se on itsenäinen elokuvalaji, jolla on omat erikoispiirteensä ja ilmaisukeinonsa. Se ei missään tapauksessa ole vain lyhyt pitkä elokuva vaan paljon muuta. Ennen kaikkea se on ilmaisumahdollisuuksiensa ja laajemman keinovalikoimansa ansiosta tekijälleen hyvin vaativa elokuvan laji, jota ei pidä verrata pitkän elokuvan tekemiseen.
Lyhytelokuva voi perustua runoon, vitsiin, aforismiin tai argumenttiin, joka halutaan joko todistaa tai kumota. Siinä, missä pitkässä elokuvassa draama rakentuu selkeän ja katsojalle mahdollisimman ymmärrettävään rakenteeseen, usein aristotelisen draaman rakenteen varaan, voivat lyhytelokuvat periä rakenteensa ja muotonsa vaikkapa musiikista, runoudesta tai esseistä.
Lyhytelokuvat eivät välttämättä ole niin henkilökeskeisiä kuin pitkät elokuvat. Niissä voidaan esitellä myös pinnallisempia ja stereotyyppisempiä hahmoja kokonaisuuden kärsimättä. Siinä, missä pitkä elokuva luo kokonaisen henkilökuvan päähenkilöstään ja esittää katsojalle kaikki hahmon ominaisuudet, voi lyhytelokuva esittää vain yhden puolen henkilöstä ja kertoa sen kautta yhden tapahtuman, yhden muutoksen elämässä, ajankulussa tai ympäristössä. Tällöin elokuva keskittyy paljolti ilmiön kuvaamiseen ja käyttää siinä hyväkseen hahmon tiettyä ominaisuutta.
Tyylillisesti lyhytelokuvat voivat olla toisistaan hyvin erilaisia. Tarinalliset musiikkivideot ovat eräänlaisia lyhytelokuvia, kuten myös voivat olla kokeelliset videotaideteokset sekä erilaiset improvisaatioon perustuvat näytelmätaltioinnit. Lyhytelokuvilla on paljon vähemmän ilmaisullisia rajoitteita kuin pitkillä elokuvilla, joiden tekemistä varjostaa aina taloudellinen paine ja muut resurssoinnin asettamat ehdot. Lyhytelokuvat voivat olla kokeellisia tai kokeilevia, ja ne voivat käyttää hyvin paljon erilaisia ilmaisukeinoja, käsitellä aiheita vapaammin tai jättää käsittelemättä.
Bruce – taivaanlahja

Bruce – taivaanlahja ("Bruce Almighty") on Tom Shadyacin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2003. Elokuvassa Bruce Nolanin (Jim Carrey) valittamisesta suivaantunut Jumala (Morgan Freeman) antaa tehtävänsä hetkeksi tämän harteille.
Juoni.
Bruce Nolan on televisiotoimittaja buffalolaisella Eyewitness-uutiskanavalla. Hän ei onnistu saamaan paikkaa uutisankkurina ja useiden onnettomien tapahtumien jälkeen Bruce alkaa syyttää Jumalaa epäoikeudenmukaisesta kohtelusta ja huonosta työstä jumalana. Tämän jälkeen Jumala ottaa yhteyttä häneen ja antaa tälle voimansa, jotta Bruce voi todistaa olevansa parempi jumala.
Alkuhämmennyksen jälkeen Bruce alkaa käyttää uusia voimiaan oman etunsa tavoittelemiseen. Hän sabotoi kollegansa työtä saadakseen parempaa työtä uutistoimituksessa ja jopa muokkaa avovaimonsa rintoja ja seksiviettiä. Brucelle valkenee pian, että Jumalan työhön kuuluu myös muiden ihmisten huolien hoitaminen ja hän alkaa vastata ihmisten rukouksiin sähköpostin kautta.
Brucen jumalalliset voimat tekevät kuitenkin hallaa hänen parisuhteelleen, sillä hänen avovaimonsa kyllästyy Brucen itsekeskeisyyteen. Lopussa Bruce ymmärtää, että jumalan työt on parasta jättää Jumalan tehtäväksi, ja hän pyytääkin tätä ottamaan takaisin työnsä.
Vastaanotto.
Elokuva sai melko vaihtelevan vastaanoton, Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvan arvioista positiivisia on 49 %, ja Metacritic -sivustolla arvostelujen keskiarvo on 46/100.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. toukokuuta 2003 ja viikonlopun aikana se tuotti 85,7 miljoonaa dollaria, enemmän kuin mikään muu elokuva ikinä kaatuneiden muistopäivän viikonloppuna. "Bruce – taivaanlahja" säilytti kärkipaikkansa vuoteen 2006 asti, kunnes "" syrjäytti sen. Kaiken kaikkiaan elokuva tuotti lähes 243 miljoonaa dollaria kotimaassaan ja 242 miljoonaa maailmanlaajuisesti. Suomessa se oli 5. katsotuin elokuva vuonna 2003. 
Elokuva kiellettiin Egyptissä ja Malesiassa islaminuskoisten uskonryhmien painostuksesta, koska ryhmät eivät hyväksyneet ihmisen voivan näytellä Jumalaa. Malesiassa kielto myöhemmin peruttiin.
Armed and Dangerous (Anthraxin albumi)

Armed and Dangerous on vuonna 1985 julkaistu Anthraxin ensimmäinen EP. Se on myös Anthraxin ensimmäinen julkaisu, jolla laulaa Joey Belladonna. EP sisältää myös singlen "Soldiers of Metal". Kahden viimeisen kappaleen kokoonpano on siis Neil Turbin, Dan Lilker, Charlie Benante, Dan Spitz ja Scott Ian.
Kappalelista.
CD:n bonuskappaleet
Spreading the Disease

Spreading the Disease on Anthraxin toinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin lokakuussa 1985. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen laulaja Joey Belladonnan kanssa. Albumi sai edeltäjäänsä nähden paremman vastaanoton ja albumia pidetään thrash metallin klassikkojulkaisuna, joskaan ei yhtä tärkeänä, kuin vuonna 1987 ilmestynyt "Among the Living."
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Anthrax, ellei toisin mainittu.
Caipirinha

Caipirinha [kaipirinja] on brasilialainen drinkki. Se valmistetaan cachaçasta (sokeriruokoviina), limetistä, sokerista ja jäästä. Limetin hapan maku neutraloi tehokkaasti alkoholin karvauden, ja drinkki on perusmaultaan makea.
Muunnelmia.
Euroopassa käytetään usein valkoisen sokerin sijasta ruskeaa tuomaan juomaan väriä. Sokerin voi korvata myös makeutusaineella, kuten aspartaamilla. 
"Caipiroska" eroaa caipirinhasta siten, että sokeriruokoviinan tilalla käytetään votkaa, "Caipiríssima"ssa taas rommia. "Caipifruta" valmistetaan käyttämällä limetin sijasta esimerkiksi kiiviä, sitruunaa, ananasta tai mansikkaa (aina tuoretta hedelmää, ei koskaan mehua). "Grapirinha" puolestaan valmistetaan käyttämällä grappaa. Cachaçaa ja hedelmiä yhdistelevistä juomista käytetään Brasiliassa myös nimeä "batida de (hedelmä)".
Among the Living

Among the Living on Anthraxin maaliskuussa 1987 ilmestynyt kolmas täyspitkä albumi. Menestyskappaleet ”I Am the Law” ja ”Indians” sisältävä albumi jatkoi "Spreading the Diseasella" avausesiintyjän aseman Metallican kiertueella ansainneen yhtyeen suosion nousua. Kappaleiden innoituksena ovat olleet muun muassa Stephen Kingin romaanit sekä novellit ja sarjakuvasankari Judge Dredd. 
Vaikka osalla kappaleista on vakavampi sanoma, on albumi yleisesti ottaen sävyltään positiivinen. Yhtye toikin albumin myötä huumoria koko thrash metal -genreen. "Among the Living" on myynyt kultaa Yhdysvalloissa. Vuoden 2006 kiertueella yhtye esitti joinain iltoina "Among the Livingin" kokonaisuudessaan.
Vuoden 2015 kiertueen yhteydessä osa yhtyeen jäsenistä tapasi Hotelli Kämpissä Suomen itsenäisyyspäivän juhlinnan keskellä muun muassa Suomen ulkoministerin.
Taustaa.
Anthrax omisti levynsä Cliff Burtonille. Burton oli Metallican basisti, joka kuoli traagisesti vuonna 1986. Albumin kannessa poseeraava mies on pastori Henry Kane Poltergeist-elokuvasarjasta. ”I Am the Law” -kappale kertoo sarjakuvahahmo Judge Dreddistä, kun taas ”Among the Living” -kappaleen innoittaja on Stephen Kingin Tukikohta-kirjan antagonisti Randall Flagg. Sama hahmo esiintyy myöhemmin Kingin kirjasarjassa Musta torni. Kappaleen nimi ”Efilnikufesin” on takaperin fonteettisesti kirjoitettu nice fucking life eli "nise fukin life". Laulu kertoo John Belushista.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Anthrax, ellei toisin mainittu.
I’m the Man

I’m the Man on Anthraxin toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1987. Singlestä "I'm the Man" tuli menestys, ja se oli myös yksi ensimmäisistä kappaleista, joka yhdisti rap- ja metallimusiikkia. Kappaleen pääriffi perustuu juutalaiseen kappaleeseen ”Hava Nagilaan”. Kappaleet 4, 5 ja 6 on äänitetty 11. heinäkuuta 1987 Arcadia Theaterissa Dallasissa.
State of Euphoria

State of Euphoria on Anthraxin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1988. Levy oli tuolloinen jonkinlainen pettymys, koska Among The Living -albumi oli asettanut levylle niin suuret odotukset. Scott Ian on todennut monesti, että hänen mielestään State Of Euphoria on liian hätäisesti tehty levy. "Antisocial" on englanninkielinen versio ranskalaisen Trustin vuonna 1980 tekemästä kappaleesta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Anthrax, ellei toisin mainittu.
Rio Bravo

Rio Bravo on Howard Hawksin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1959. Sen pääosissa esiintyvät John Wayne, Dean Martin ja Ricky Nelson sekä Angie Dickinson ja Walter Brennan. Elokuvan käsikirjoituksen kirjoittivat Jules Furthman ja Leigh Brackett.
"Rio Bravo" on tarina ystävyydestä ja velvollisuudentunnosta, ihmisyydestä ja vastuusta. Sitä on luonnehdittu shakespearilaiseksi lännenelokuvaksi ja elokuvaksi, jonka teko oikeuttaa jopa Hollywoodin olemassaolon. Paitsi ehjä elokuva, "Rio Bravo" on myös usean näyttelijän mestaruusnäyte.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Rio Bravo" oli mukana heistä kolmentoista listalla.
Tarina.
Sheriffi John T. Chance (Wayne) on pidättänyt murhaajan, Joe Burdetten (Claude Akins), joka on mahtavan tilallisen Nathan Burdetten (John Russell) veli. Tilallisen miehet piirittävät kaupungin ja yrittävät saada Burdetten ulos vankilasta. Sheriffi Chancella on vain kaksi apulaista: juoppo Dude (Martin) ja vanha jos rampakin mutta sitä suupaltimpi Stumpy (Brennan). Heidän avukseen tulee myös nuori pyssysankari Colorado Ryan (Nelson), ja lisäksi kaupunkiin saapuu viimeisillä vaunuilla salaperäinen nainen, Feathers (Dickinson).
Elokuvan musiikki.
Elokuvan musiikin sävelsi Dimitri Tiomkin. Elokuvaan sävellettyyn musiikkiin kuuluu mm. Tijuana brass -tyylinen sävelmä De Guella, joka kuullaan elokuvan aikana useampaan kertaan kasvattamassa jännitystä. Kun elokuvan henkilöt kysyvät kappaleen nimeä, heille vastataan sen olevan ”meksikolainen kuolemanlaulu” (joissakin käännöksissä ”Kurkunkatkaisulaulu”), joka soitettiin Antonio López de Santa Annan käskystä teksasilaisille Alamossa. Sävelmää käytettiin seuraavana vuonna myös Wayne-elokuvan The Alamo alkutekstien tunnussävelmänä. Eräässä vaiheessa sävelmän alkaessa taas kerran kuulua, elokuvahistorian pisintä krapulaa poteneen Martinin käsi lakkaa vapisemasta – ja hän kaataa pitkään katselemansa viskiryypyn takaisin pulloon!
Koska elokuvan päänäyttelijöinä esiintyvät sekä "crooner" Martin että teini-idoli Nelson, Hawks liitti elokuvan musiikkiin mukaan kolme laulua. Vankilassa tapahtuvien kohtausten aikana Nelson laulaa lyhyen version laulusta "Get Along Home, Cindy" ja myöhemmin hän laulaa yhdessä Martinin kanssa dueton "My Rifle, My Pony and Me". Lopputekstien aikana Martin laulaa Nelson Riddle Orchestran säestämänä erityisesti tätä elokuvaa varten sävelletyn laulun "Rio Bravo". Ricky Nelson teki myöhemmin kunniaa sekä elokuvalle että hahmolleen Coloradolle liittämällä vuonna 1959 ilmestyneelle albumilleen "Ricky Sings Again" laulun "Restless Kid".
Balto

Balto oli rekikoira, joka sai julkisuutta vetämällä kurkkumätälääkettä toimittavaa rekeä Alaskassa Pohjois-Amerikassa 1920-luvulla Gunnar Kaasenin valjakossa. Valjakkoajajien ja rekikoirien ansiosta pieni Nomen kaupunki pelastui pahalta kurkkumätäepidemialta. Balto toimitti lääkkeen perille, mutta valjakon johtokoirana toimi todistetusti toinen koira. Balto oli alaskanhusky, vaikka on myös virheellisesti luultu, että se olisi ollut joko siperianhusky tai alaskanmalamuutti.
Täytetty Balto on näytteillä Clevelandin luonnontieteellisessä museossa ja Balton muistoksi on myös pystytetty patsas New Yorkin Central Parkiin.
Rekikoira Baltoa käsitteleviä animaatioita on ilmestynyt kolme Universal Pictures -yhtiön tuottamana: "Balto", "Balto – pako yli suuren veden" ja "Balto – muutoksen tuulet". Animaatioissa Balto on puoliksi susi ja puoliksi siperianhusky.
Fredericia

Fredericia on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Frederician kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 39 797 asukasta.
Fredericia on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Fredericia sijaitsee Jyllannin itäosassa, ja se on nimetty kaupungin vuonna 1650 perustaneen kuningas Fredrik III:n mukaan. Kaupunki oli vähällä päätyä Tanskan pääkaupungiksi keskeisen sijaintinsa ja hyvän satamansa ansiosta, mutta Kööpenhamina vei voiton suuremman kokonsa vuoksi. Fredericia on edelleen satama- ja teollisuuskaupunki ja rautateiden solmukohta.
St Paulin katedraali

St Paulin katedraali (Pyhän Paavalin katedraali) on Lontoon Cityssä sijaitseva katedraali, joka toimii Lontoon piispanistuimena. Nykyisen katedraalin suunnitteli Sir Christopher Wren, ja se rakennettiin vuosina 1675–1710. Nykyistä katedraalia sanotaan yleisesti neljänneksi St Paulin katedraaliksi, vaikka kaikki keskiaikaiset uudelleenrakentamiset laskien luku olisi suurempi.
Historia.
Paikalla aiemmin olleen Dianan temppelin jälkeen saksit rakensivat ensimmäisen apostoli Paavalille omistetun kirkon puusta. Ensimmäinen kirkko paloi noin vuonna 675, mutta se rakennettiin uudestaan.
Viikinkien hävitettyä ensimmäisen kirkon 962 rakennettiin toinen St Paulin katedraali, tällä kertaa suurelta osin kivestä.
Kolmannen katedraalin rakentamisen aloittivat normannit edellisen vaurioiduttua tulipalossa 1136. Katto oli edelleen puusta, mikä lopulta yli 500 vuotta myöhemmin koitui katedraalin tuhoksi. Kirkko valmistui varsinaisesti 1240, mutta laajentamisprojekti viivytti valmistumista aina vuoteen 1314. Se kuitenkin vihittiin käyttöön 1300, jolloin se oli Euroopan kolmanneksi pisin kirkko (181 metriä) ja sen torni oli Euroopan korkeimpia (149 metriä). Kirkko alkoi raunioitua 1500-luvulla, ja sitä kunnostettiin, mutta se tuhoutui lopullisesti Lontoon suuressa palossa 1666.
Christopher Wren aloitti uuden, nykyisen kirkon suunnittelemisen 1668. Sen harjannostajaiset olivat 1708, Wrenin 76-vuotispäivänä, ja se valmistui 1710.
St Paulin katedraali oli Lontoon Cityn korkein rakennus vuoteen 1967 saakka.
Merkittäviä tapahtumia.
Nykyinen katedraali on ollut useiden merkittävien tilaisuuksien tapahtumapaikkana, kuten
Tapio Kare

Tapio Ilkka Kare (4. toukokuuta 1934 Helsinki – 11. elokuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija. 
Ammatiltaan Kare oli upseeri ja jäi eläkkeelle vuonna 1982 majurina 2. ErVK:sta.
Kareen isä oli kenraalimajuri Risto Kare.
Metallitotuus

Metallitotuus on Teräsbetonin esikoisalbumi. Se on julkaistu huhtikuussa 2005. Levyllä lauletaan sankaruudesta ja mystiikasta. Levyltä on julkaistu neljä singleä: ”Taivas lyö tulta”, ”Orjatar”, ”Vahva kuin metalli” ja ”Metallisydän” (vain internetistä ostettavana). Levyltä löytyy myös kaksi hidasta kappaletta, ”Metallisydän” ja ”Maljanne nostakaa”. Levy oli julkaisunsa jälkeen 29 viikkoa peräkkäin Suomen virallisella albumilistalla.
Levy sai Emma-gaalassa "Metalli-albumi" -palkinnon vuonna 2005. Albumi saavutii platinalevyn rajan julkaisuvuotenaan.
Vodkamartini

Vodkamartini on cocktail, joka valmistetaan sekoittamalla votkaa ja kuivaa valkoista vermuttia, ja tarjotaan cocktail-lasissa oliivin tai sitruunankuoren suikaleen kanssa.
Historia.
Yhdysvalloissa 1800-luvun loppupuolella oli useita cocktaileja, joita kutsuttiin nimellä "Martini" mutta niiden ainesosia ei tiedetä. Vuonna 1904 ilmestyneessä Thomas Stuartin kirjassa "Stuart's fancy drinks and how to mix them" oli resepti "Marguerite-"nimiselle drinkille jossa oli giniä ja kuivaa vermuttia. Yhdysvaltain kieltolain aikana 1917–1933 ja sen jälkeen vodka yleistyi drinkeissä ja ensimmäisen kerran "vodkamartini-"nimi mainitaan Ted Saucierin vuonna 1951 ilmestyneessä kirjassa "Bottoms up".
Elokuvien James Bond tilasi vodkamartininsa aina ”ravistettuna, ei sekoitettuna” ("Shaken, not stirred"). Hänen erityismieltymyksensä vodkamartiniin johtui pääosin siitä, että Smirnoff-tislaamo omisti elokuviin tuotesijoitteluoikeuden. Elokuvassa "Kuolema saa odottaa" (2002) Bond vaihtoi vodkamerkkinsä Absolut Vodkasta Finlandia Vodkaan. Ian Flemingin romaaneissa Bond joi nimeltä mainitsematonta venäläistä tai puolalaista vodkaa.
Ravistettuna jäiden kanssa juoma jäähtyy nopeammin, mutta jää murskaantuu pitkään ravistettaessa ja siivilöinnin jälkeen siinä on kuplia ja jäähilettä. Kun jäähile sulaa juomassa se laimenee. Sekoittamalla valmistetut juomaseokset eivät kylmene yhtä tehokkaasti kun ravistetut kylmenevät mutta ne ovat kirkkaampia.
Muunnoksia.
Vodkamartinista on paljon muunnoksia joissa jokin aineosa on korvattu toisella tai juomaan on lisätty uusia aineksia. Yksi muunnos on "Dirty Martini" jonka kehitti vuonna 1901 baarimikko John O'Connor. Se on muuten samanlainen kuin vodkamartini vodkasta tai ginistä, kuivasta vermutista ja oliiveista, mutta siihen on lisätty oliivien suolavettä.
Julkisivu

Julkisivu on rakennuksen ulkopinta, jonka muodostavat yleensä ulkoseinät. Julkisivu on oleellinen rakennussuunnittelussa, sillä sen tyyli pitkälti määrittää rakennuksen luonteen. 
Julkisivujen ulkohahmoa ja esimerkiksi värejä säädellään nykyisin yleensä alueittain erilaisilla rakennusmääräyksillä ja asemakaavalla. Samaten rakentamismääräyksissä asetetaan rajoituksia julkisivun teknisten ominaisuuksien, esimerkiksi palonkeston suhteen. Rakennustaiteellisesti tai kulttuurihistoriallisesti merkittäviä julkisivuja voidaan suojella laeilla.
Fasadi.
Fasadi (ranskan sanasta "façade" ’etusivu, kasvot’) on lähinnä rakennuksen pääsisäänkäynnin puoleinen julkisivu, mutta sillä voidaan tarkoittaa myös muuta, erityisesti koristeellista rakennuksen julkisivua tai sen osaa.
Michael Schilkin

Michael Schilkin (19. toukokuuta 1900 Trubino, Venäjä – 3. elokuuta 1962 Helsinki) oli venäläissyntyinen keraamikko, joka työskenteli Arabian tehtaan taideosastolla vuodesta 1935 alkaen kuolemaansa asti. Schilkin syntyi Trubinossa, mutta asui Toržokissa ja toimi räätälinkisällinä Pietarissa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Schilkin oli rautatieasemalla konttoristina Pietarissa (Petrogradissa). Vuonna 1921 hän oli erään paikallisen pursiseuran kanssa purjehtimassa Laatokalla. Vene joutui vahingossa Suomen puolelle, jossa rajavartiolaitos pidätti purjehtijat. Kuulustelujen jälkeen Schilkin muutti Mikkeliin jossa toimi renkinä maatalossa. Ollessaan töissä eräällä huvijahdilla hän pääsi Helsinkiin, jossa toimi kivenhakkaajana. Opiskeltuaan Helsingissä Taideteollisuuskoulussa hän teki Arabialla etenkin eläimiä kuvaavia pienoisveistoksia, joissa tavoitti taitavasti eläimen liikkeen ja tyypillisen asennon. Schilkin sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1937 Wäinö Aaltosen avulla.
Schilkin kokeili erilaisia värilasitteita ja materiaaleja. Hän käytti rohkeasti väriä ja teki veistoksia muun muassa šamotista ja kivitavarasta. Schilkin sai Arabialle tekemistään töistä kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Vuonna 1958 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Schilkin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Schilkinin suurikokoisia töitä ovat keramiikkalaatoista muodostuvat reliefit muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulun, Karjaan yhteiskoulun ja Arabian tehtaiden ulkoseinissä. Hänen teoksia ovat myös reliefit ja lasityöt Helsingfors Segelsällskapetin klubirakennukseen Liuskasaarelle. Teokset syntyivät yhteistyössä Björn Landströmin kanssa, jonka maalaukset koristavat saman rakennuksen sisätiloja.
Toini Muona

Toini Irene Muona (19. marraskuuta 1904 Helsinki – 23. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen keraamikko.
Elämäkerta.
Muona kävi neljä luokkaa kansakoulua ja sen jälkeen Ylemmän käsityöläiskoulun. Sen jälkeen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa ja valmistui mallipiirustajaksi 1926, minkä jälkeen hän jatkoi vielä keramiikkaosastolla ja työskenteli Ateneumin keramiikkastudiossa vuoteen 1932. Vuonna 1931 hänet palkattiin Arabian tehtaalle, ja vuonna 1933 hänestä tuli sen tuoreen taideosaston taiteilija. Muona oli Arabian palveluksessa eläkkeelle jäämiseensä asti eli vuoteen 1970.
Muona piti vuonna 1932 ensimmäisen näyttelynsä Taideteollisuusmuseossa Helsingissä. Vuodesta 1929 hän osallistui vuosittain Suomen Taideteollisuusyhdistyksen ja Ornamon järjestämiin taideteollisuusnäyttelyihin.
1940-luvulla Muona kuului suomalaisessa keramiikkataiteessa arvostettuihin taidekeraamikkoihin ja suunnannäyttäjiin. Hänen töitään oli Arabian taideosaston taiteilijoiden yhteisnäyttelyissä Pohjoismaissa. Hän piti yhteisnäyttelyn Birger Kaipiaisen kanssa 1944. 
1960-luvulla Muonalla alkoi uusi luomiskausi, ja sen tuloksena muodot pelkistyivät. Hän teki suuria vateja, joissa oli geometrisia kuvioita. Hänen töitään oli näyttelyssä Arabian näyttelyhuoneistossa Helsingissä 1970 ja Alvar Aalto -museossa Jyväskylässä.
Muona suunnitteli myös tekstiilejä Atelier Vigilille ja lasia Riihimäen lasitehtaalle 1937 ja 1949 sekä Nuutajärven lasitehtaalle 1960-luvun alussa.
Muonan muistonäyttely oli Arabian museon ja Taideteollisuusmuseon yhteistyönä Taideteollisuusmuseossa 1988. Muonan ja Gunnel Nymanin töitä oli esillä Taidekeskus Retretissä kesällä 2002.
Toini Muonan mukaan nimetty katu sijaitsee Helsingissä Arabianrannassa.
Oiva Toikka

Oiva Kalervo Toikka (29. toukokuuta 1931 Viipurin maalaiskunta – 22. huhtikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen muotoilija ja keraamikko, joka tunnettiin ennen kaikkea lasilinnuistaan.
Tausta ja koulutus.
Oiva Toikan vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Toikka ja emäntä Ida Maria o.s. Savolainen. Toikka valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta keramiikan osastolta vuonna 1956 ja kuvaamataidonopettajaosastolta vuonna 1960. 
Keraamikoksi valmistuttuaan hän työskenteli vuosina 1956–1959 Arabia Oy:n muotoilijana ja piti 1958 ensimmäisen yksityisnäyttelynsä, jossa hänen ekspressiiviset ihmis- ja eläinhahmot herättivät huomiota. 1950-luvulla Toikka työskenteli myös tekstiilien parissa ja suunnitteli muun muassa ryijymalleja sekä Marimekon painokuoseja.
Toikka toimi vuonna 1959 Taideteollisen oppilaitoksen opettajana ja sen jälkeen kuvaamataidonopettajana Sodankylässä vuosina 1961-1963. Hän toimi myös professorina Tukholmassa Konstfackskolanissa.
Ura.
Toikka työskenteli vuodesta 1963 Nuutajärven lasitehtaalla. Lintujen rinnalle syntynyt sarja lasisia linnunmunia sekä aina vuoden tuotannossa oleva, lasinen vuosikuutio. Käyttölasia Toikka suunnitteli muun muassa 1960-luvulla "Kastehelmi"- ja "Flora"-astiaston sekä 1970-luvulla "Pioni"- ja "Krouvi"-sarjan lasistot. Vuonna 1973 alkoi Toikan suunnitteleman oluthaarikan, puolen litran Krouvi-tuopin valmistus. Hän suunnitteli myös kankaita Marimekolle. 
Toikka oli innostunut lasimateriaalista sen nopean työskentelyprosessin takia. Taiteessaan hän käytti lähes kaikkia perinteisiä lasintyöstömenetelmiä. Hän arvosti yhteistyötä lasinpuhaltajien ja alan muiden ammattilaisten kanssa. Toikan lasitöiden piirteitä ovat kokeilunhalu, värikkyys, rehevyys ja usein leikkimielinen kepeys. 
Toikka kiinnostui 1970-luvulla näyttämöpukujen ja lavastusten suunnittelusta. Suomen Kansallisoopperaan hän suunniteli lavastuksen ja puvut muun muassa oopperoihin Julius Caesar (1981) ja Ryöstö seraljista (1985).
Toikka sai Kaj Franck -palkinnon, Prinssi Eugen -mitalin ja Pro Finlandia -mitalin. Vuonna 2003 hänet valittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi.
Toikan puoliso oli lasitaiteilija Inkeri Toikka (1931–2009).
Honda CB 125

Honda CB 125 on japanilaisen Hondan valmistama, katu- ja maantiekäyttöön tarkoitettu kevytmoottoripyörä. Se oli nelitahtinen ja kaksisylinterinen. CB 92:n seuraajia valmistettiin vuosina 1964-1988. 
Kaksisylinterisen, 1980-luvulla kilpailun puristuksissa syrjäytyneen sarjan rinnalla Honda valmistaa yksisylinterisiä 125-kuutioisia malleja, esimerkiksi CB125 S:tä (s = "single"). Custom-tyyliä edustava A1-luokan Honda Rebel CA125 (1995-1999) käytti CB 125 -sarjan osia kuten sylinteriryhmää (männät samat kuin CB125TD:ssä), joskin sen sylinterikansi oli korkeatehoisia edeltäjiään matalampi ja tarkoitettu kahden sijaan vain yhdelle kaasuttimelle. 
Historia Suomessa.
125-kuutioisen CB:n juuret ulottuvat 1950- ja 1960-luvuille. Suomeen mallia alettiin tuoda suuremmissa määrin vasta 1970-luvun alussa kesäkuussa 1972 päätetyn ajokorttiuudistuksen myötä, minkä vuoksi vanhemmat CB-sarjan 125-kuutioiset kevyet moottoripyörät ovat Suomessa harvinaisia: TraFi-Ajoneuvotilastossa niitä on ollut rekisteröityinä vain yksittäisiä kappaleita. CB-kevytmoottoripyörät saavuttivat suuren suosion nuorison keskuudessa, johtuen niiden aikakaudelleen tyypillisestä urheilullisesta ulkonäöstä ja nelitahti-twin-moottorista. Ensimmäiset CB:t olivat malliltaan joko K3 tai K5, myöhemmin tulivat CB125 B6, CB125T ja viimeisenä CB125T Deluxe eli TD(C) ja TDE.
Yleistä.
CB-malli on perinteisesti ollut herrasmiespyörä. Nelitahtimoottori on rakenteellisesti alakynnessä kaksitahtimoottoriin verrattuna, koska se pitää työtahtien välillä lepotahdin: samankaltaisen suorituskyvyn saavuttaakseen nelitahtimoottori tarvitsee siksi kaksitahtista korkeampaa kierroslukua. Nimellistehon kierrosluku oli 125-kuutioisissa Honda-twineissä alkaen Benly CB92:stä jo 1950- ja 1960-luvun vaihteessa aluksi epäluuloja kestävyydestä herättävät, yli 10 000 k/min, ja myöhemmissä versioissa vieläkin korkeampi.
Tekniikka.
Moottorina CB:ssä on ilmajäähdytteinen, 124-kuutioinen kaksisylinterinen rivimoottori, joka kehittää tehoja jopa 17,5 DIN hv / 11500 rpm.