tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sam Perkins

Samuel Bruce "Sam" Perkins (s. 14. kesäkuuta 1961 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä ja sentterinä NBA:ssa 17 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Perkins pelasi vuosina 1980–1984 Pohjois-Carolinan yliopiston joukkueessa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kaudella 1981–1982, jolloin joukkueeseen kuuluivat myös muun muassa Michael Jordan ja James Worthy. Hänet valittiin Yhdysvaltain yliopistojen kakkostähdistökentälliseen kaudella 1981–1982 sekä ykköstähdistökentälliseen kausina 1982–1983 ja 1983–1984. Dallas Mavericks varasi hänet NBA:han Hakeem Olajuwonin, Sam Bowien ja Michael Jordanin jälkeen neljännellä varausvuorolla .
Perkins edusti NBA:ssa Dallas Mavericksia kuusi kautta, Los Angeles Lakersia 2,5 kautta, Seattle SuperSonicsia 5,5 kautta ja Indiana Pacersia kolme kautta. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi NBA:n loppuotteluissa kolmena vuonna, Lakersissa 1991, SuperSonicsissa 1996 ja Pacersissa 2000, mutta ei voittanut mestaruutta kertaakaan.
Perkins pelasi urallaan 1286 runkosarjaottelua ja 15 kautena 167 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 11,9 pistettä, otti 6,0 levypalloa ja antoi 1,5 koriin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hänen ottelukohtaiset keskiarvolukemansa olivat 11,1 pistettä, 5,6 levypalloa ja 1,5 syöttöä. Hänen osumatarkkuutensa kolmen pisteen heitoissa oli runkosarjassa 36,2 prosenttia ja pudotuspeleissä 36,3 prosenttia, jälkimmäisissä parhaina kausina yli 45 prosenttia. Kaudella 1991–1992 hän teki Lakersissa parhaan kausikohtaisen pistekeskiarvonsa, 16,5 pistettä ottelua kohden. Samana kautena hän ylsi toistamiseen 8,8 levypallon ottelukohtaiseen keskiarvoon. Huhtikuussa 1990 hän teki Golden State Warriorsia vastaan 45 pistettä.
Perkins voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 1983 ja Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa ja teki loppuottelussa Espanjaa vastaan 12 pistettä sekä otti seitsemän levypalloa. Hän teki 14 pistettä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan sekä otti 11 levypalloa alkulohko-ottelussa Espanjaa ja välieräottelussa Kanadaa vastaan.
Joe Reekie

Joseph James Reekie (s. 22. helmikuuta 1965 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 902 NHL-runkosarjaottelua Buffalo Sabresissa, New York Islandersissa, Tampa Bay Lightningissa, Washington Capitalsissa ja Chicago Blackhawksissa.
Reekie teki NHL-urallaan yhteensä 25 maalia, 139 syöttöpistettä ja 164 tehopistettä ja keräsi 1326 rangaistusminuuttia. Pudotuspeleissä Reekie pelasi 51 ottelua tehoin 3+4=7. Reekie pelasi myös 140 AHL-ottelua ja teki niissä 47 tehopistettä.
Sherif Ismail

Sherif Ismail (; 6. heinäkuuta 1955 – 4. helmikuuta 2023) oli egyptiläinen poliitikko. Hän toimi Egyptin pääministerinä vuodesta 2015 vuoteen 2018.
Ismail on koulutukseltaan koneinsinööri. Ennen pääministeriksi valintaansa hän toimi maan öljyvaroista vastaavana ministerinä.
Ismail, joka oli presidentti Abdel Fattah al-Sisin läheinen liittolainen, erosi heinäkuussa 2018 perinteen mukaisesti, kun al-Sisi aloitti uuden presidenttikauden. Al-Sisi käytti kuitenkin tilaisuutta hyväkseen ja vaihtoi joukon ministereitä nostaen pääministeriksi Mustafa Madbulin.
Leon Wood

Osie Leon Wood III (s. 25. maaliskuuta 1962 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi takamiehenä NBA:ssa kuusi kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Wood pelasi yliopistosarjoissa Arizonan yliopiston ja Kalifornian osavaltionyliopiston joukkueissa. Philadelphia 76ers varasi hänet NBA:han 10. varausvuorolla .
Wood edusti NBA:ssa vuosina 1984–1990 Philadelphia 76ersia, Washington Bulletsia, New Jersey Netsia, San Antonio Spursia, Atlanta Hawksia ja Sacramento Kingsia. Hän pelasi kaikkiaan 274 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä. NBA-uransa keskellä ja sen päätyttyä hän pelasi myös Euroopassa.
Wood voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 1983 ja Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa ja teki viimeisessä alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan 12 pistettä.
Pelaajauransa jälkeen Wood on toiminut NBA:ssa yli 20 vuotta tuomarina.
Viron maantiede

Viro sijaitsee Latvian pohjoispuolella, Venäjän länsipuolella ja Suomenlahden eteläpuolella. Viroon kuuluu kaksi suurta saarta: Saarenmaa ja Hiidenmaa. Viro on tasainen maa ja sen korkein kohta, Suur Munamägi on vain noin 317 metriä merenpinnan yläpuolella. Lähes puolet, noin 47 prosenttia Viron pinta-alasta on metsän peitossa.
Vesistöt.
Viron suurin järvi on Peipsijärvi (3 511 km²), joka sijaitsee Venäjän rajalla. Muita suuria järviä ovat Võrtsjärvi (269 km²)ja Ülemistejärvi (9,4 km²). Virossa on myös Venäjän rajalla Narvan tekojärvi, mutta se on tekojärvi.
Virossa on kymmenen jokea, jotka ovat yli 100 kilometriä pitkiä. Näistä suurimmat ovat Võhandu jõgi, Pärnunjoki ja Põltsamaa jõgi. Virossa on 7 000 jokea, joista 90 prosenttia ovat alle 10 kilometriä pitkiä.
Arthur Adams

Arthur Adams (s. 5. huhtikuuta 1963 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja kirjailija. Hän on voittanut muun muassa Eisner-palkinnon.
Itami

Itami () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Muko- ja Inajokien välissä. Idässä se rajautuu Osakan prefektuuriin. Se on yksi Osakan satelliittikaupungeista. Itamissa on 198 562 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 25,09 neliökilometriä.
Itamissa on jäljellä munkki Gyōkin Nara-kaudella perustama Kon’yō-jin buddhalainen temppeli ja monia riisipeltojen keinokasteluun käytettyjä lampia, merkittävimpänä Koyaike. Myöhemmin Sengoku-kaudella Itami kehittyi linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella alue oli osin suoraan "bakufun" eli maan keskushallinnon alaisuudessa, osin Konoe-suvun hallinnassa. Se tunnettiin etenkin saken valmistuksesta. 1920-luvulta lähtien sinne sijoittui tekstiili-, elektroniikka- ja kemianteollisuutta; nykyisin siellä toimii myös esimerkiksi lääke-, kone- ja elintarviketeollisutta. Kaupungin pohjoisosissa on taimitarhoja. Kaupunkioikeudet Itamille myönnettiin vuonna 1940. Itami kärsi pahoja vaurioita Hanshin-Awajin maanjäristyksessä vuonna 1995.
Itamin kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Itamin linnan rauniot ja muut historialliset muistomerkit. Itamia palvelevat JR Nishi-Nihonin Fukuchiyama-linja ja Hankyū-rautateiden Itami-linja. Pääosa Osakan kansainvälisestä lentoasemasta eli Itamin lentoasemasta sijaitsee kaupungin alueella sen koillisosassa.
Jon Koncak

Jon Francis Koncak (s. 17. toukokuuta 1963 Cedar Rapids, Iowa) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä NBA:ssa 11 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Koncak pelasi yliopistosarjoissa texasilaisen Southern Methodist Universityn joukkueessa. Atlanta Hawks varasi hänet NBA:han viidennellä varausvuorolla .
Koncak edusti NBA:ssa vuosina 1985–1995 Atlanta Hawksia ja sen jälkeen vielä yhden kauden ajan Orlando Magicia. Hän pelasi kaikkiaan 784 runkosarjaottelua 20,9 minuutin keskimääräisellä peliajalla ja 53 pudotuspeliä 19,4 minuutin peliajalla. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 4,5 pistettä ja otti 4,9 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 4,2 pistettä ja 3,9 levypalloa.
Koncak voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Jussi Murtosaari

Jussi Murtosaari (s. 1962 Helsinki) on suomalainen luontokuvaaja ja tietokirjailija.
Miehiä ja ihmisiä (albumi)

Miehiä ja ihmisiä on Mamban albumi vuodelta 2014.
Hazem el-Beblawi

Hazem el-Beblawi on egyptiläinen poliitikko, joka toimi tilapäisenä Egyptin pääministerinä vuosina 2013-2014, kun sotilaat olivat syrjäyttäneet Mohammed Mursin.
El-Beblawi opiskeli oikeustiedettä ja taloustiedettä Kairossa ja Pariisissa, ja väitteli vuonna 1964. Hän kannatti Hosni Mubarakin vuonna 2011 kaatanutta sotilasvallankaappausta, ja perusti Egyptin sosiaalidemokraattisen puolueen vallankumouksen jälkeen.
Muslimiveljeskunta ei tunnustanut El-Beblawin hallitusta, johon sille ei ollut tarjottu paikkoja. Muutamia kuukausia myöhemmin el-Beblawi esitti Muslimiveljeskunnan kieltämistä ja hajottamista.
Hazem el-Beblawin hallitus erosi helmikuun lopussa 2014, jotta sen puolustusministeri, kenraali Abdel Fattah al-Sisi saattoi pyrkiä presidentiksi.
Steve Alford

Stephen Todd "Steve" Alford (s. 23. marraskuuta 1964 Franklin, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi pelintekijänä NBA:ssa neljä kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut pitkään valmentajana.
Alford pelasi yliopistosarjoissa Indianan yliopiston joukkueessa ja voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1987. Dallas Mavericks varasi hänet NBA:han 26. varausvuorolla .
Alford edusti NBA:ssa kausina 1987–1991 Dallas Mavericksia ja välillä joulukuusta 1988 kauden 1988–1989 loppuun Golden State Warriorsia. Hän pelasi 169 runkosarjaottelua, joissa peliaika jäi 9,7 minuuttiin ottelua kohden, ja 13 pudotuspeliä 8,2 minuutin ottelukohtaisella peliajalla. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 4,4 pistettä ja otti 0,9 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 4,2 pistettä ja 0,7 levypalloa.
Alford voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984. Hän pelasi turnauksessa Yhdysvaltain kaikki kahdeksan ottelua ja teki 18 pistettä alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan sekä 17 pistettä puolivälieräottelussa Länsi-Saksaa vastaan. Loppuottelussa Espanjaa vastaan hän teki kymmenen pistettä ja antoi seitsemän koriin johtanutta syöttöä.
Minna Forss

Minna Forss (os. "Rancken", 27. joulukuuta 1848 Mietoinen – 29. heinäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja toimittaja.
Minna Rancken syntyi Mietoisten pastorin Engelbrekt Ranckenin perheeseen. Hän kävi Turun ruotsalaisen tyttökoulun ja opiskeli vuonna 1871 avatussa Tammisaaren seminaarissa. Valmistuttuaan opettajaksi vuonna 1875 Rancken työskenteli Lohjan kansakoulussa ja siirtyi seuraavana vuonna Uudenkaarlepyyn seminaarin normaalikouluun. Hän meni naimisiin kansakoulunopettaja Mathias Forssin kanssa vuonna 1880 ja työskenteli sen jälkeen opettajana Porvoossa ja vuosina 1889–1916 Helsingissä. Minna Forss oli yksi Suomen ensimmäisistä naispuolisista ruotsinkielisistä kansakoulunopettajista ja jatkoi työtään ajalleen harvinaisesti myös perheen perustamisen jälkeen.
Koulutyönsä ohella Minna Forss toimitti miehensä kanssa "Veckobladet"-lehteä. Mathias Forssin kuoltua vuonna 1903 hän vastasi lehdestä yksin. Naispuolisena päätoimittajana Forssilla oli vain muutamia edeltäjiä kuten "Savonlinnan" Maria Ramstedt ja "Isänmaan Ystävän" Tekla Hultin.
Hisham Kandil

Hisham Kandil (s. 1962) on egyptiläinen poliitikko, joka oli Egyptin pääministeri vuodesta 2012 vuoteen 2013. Hänet nimitti tehtävään Mohammed Mursi. 
Mursin syrjäyttämisen jälkeen Kandil edusti Mursin kannattajia neuvotteluissa, joilla yritettiin vähentää jännitteitä Mlslimiveljeskunnan ja uuden sotilaide nimittämän hallinnon välillä. Hänet tuomittiin vuodeksi vankilaan liittyen Hosni Mubarakin aikaisiin talousrikoksiin.
Vern Fleming

Vern Fleming (s. 4. helmikuuta 1962 New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi pelintelijänä NBA:ssa 12 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Fleming pelasi yliopistosarjoissa Georgian yliopiston joukkueessa. Indiana Pacers varasi hänet NBA:han 18. varausvuorolla .
Fleming edusti NBA:ssa vuosina 1984–1995 Indiana Pacersia ja sen jälkeen vielä yhden kauden ajan New Jersey Netsia. Hän pelasi kaikkiaan 893 runkosarjaottelua ja seitsemänä kautena yhteensä 37 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 11,3 pistettä, antoi 4,8 koriin johtanutta syöttöä ja otti 3,4 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 7,7 pistettä, 3,1 syöttöä ja 2,3 levypalloa.
Kauden 1996–1997 Fleming pelasi vielä Ranskassa CSP Limogesin joukkueessa.
Fleming voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984. Hän teki alkulohkossa 15 pistettä Ranskaa ja kymmenen pistettä Kanadaa vastaan sekä otti molemmissa otteluissa viisi levypalloa. Loppuottelussa Espanjaa vastaan hän teki yhdeksän pistettä ja otti kaksi levypalloa.
Kasai (Hyōgo)

Kasai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Hariman tasangolla. Pohjoisessa kaupungin alue ulottuu Chūgokuvuorille saakka. Sen läpi virtaa Kakojoen sivujoki Manganji omine sivujokineen. Kasaissa on 44 021 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 150,22 neliökilometriä.
Kasain kaupunki perustettiin vuonna 1967 liittämällä yhteen Hōjōn, Izumin ja Kasain maaseutukaupungit. Asutus kaupungin alueella on hyvin vanhaa, ja siellä on säilynyt lukuisia "kofun"-hautakumpuja. Kaupungin keskustan muodostaa Hōjōn alue, joka kehittyi historiallisesti liikenteen solmukohtana ja ympäröivän maaseudun markkinapaikkana. Perinteinen elinkeino on Banshū-kankaan valmistus. Kaupungissa on ollut jo toisen maailmansodan ajoilta myös elektroniikkateollisuutta. Izumin seudulla viljellään muun muassa röyhyvihvilää, jota käytetään tatamien valmistukseen. Toyokuran kaupunginosassa toimii Hyōgon prefektuurin kukkatarha.
Kasain rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Ichijō-jin temppeli, jonka pagodi on valittu Japanin kansallisaarteeksi, Sagami-jin temppeli ja Rakan-jin temppeli, joka tunnetaan sadoista kivipatsaistaan. Osa kaupungin eteläosien kukkulaseuduista kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon. Kasaita palvelee Hōjō-rautatien Hōjō-linja.
Joe Kleine

Joseph William "Joe" Kleine (s. 4. tammikuuta 1962 Colorado Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä NBA:ssa 15 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Kleine pelasi yliopistosarjoissa Notre Damen ja Arkansas’n yliopistojen joukkueissa. Sacramento Kings varasi hänet NBA:han kuudennella varausvuorolla .
Kleine edusti NBA:ssa kausina 1985–2000 seitsemää seuraa: Sacramento Kingsia, Boston Celticsia, Phoenix Sunsia kahteen otteeseen, Los Angeles Lakersia, New Jersey Netsia, Chicago Bullsia kaudella 1997–1998, jolloin Chicago voitti mestaruuden mutta Kleine ei pelannut lainkaan pudotuspeleissä, ja Portland Trail Blazersia. Hän pelasi kaikkiaan 965 runkosarjaottelua 15,2 minuutin ottelukohtaisella peliajalla ja kymmenenä kautena yhteensä 50 pudotuspeliä saaden peliaikaa keskimäärin 11,8 minuuttia. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 4,8 pistettä ja otti 4,1 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 3,8 pistettä ja 2,7 levypalloa.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Kleine saavutti MM-hopeaa 1982 ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Vincenzo Alberto Annese

Vincenzo Alberto Annese (s. 22. syyskuuta 1984) on italialainen jalkapallovalmentaja. 
Ura.
Annese on suorittanut UEFA Pro License -valmentajatutkinnon joten hänellä on pätevyys valmentaa jalkapalloa sen korkeimmalla tasolla. Hänellä on kokemusta nuorisovalmentajana italialaisissa akatemioissa ja seuroissa (jotka ovat useimmiten sidoksissa suuriin italialaisiin joukkueisiin) ja kansainvälistä kokemusta aikuisten joukkueiden päävalmentajana. 
Annese aloitti jalkapallouransa keskikenttäpelaajana Venezia F.C./: n nuorten jalkapallojoukkueessa. Se ol sarjassa A (vuosina 1999-2001). Hän pelasi A.S. Martina Franca 1947:ssa (2001-2002), Noicàttaro Termolissa (2002-2003) ja A.S.D. Leonessa Altamurassa (2003-2004).
Annese halusi seurata isänsä, entisen jalkapalloilijan, jalanjälkiä Molfetta Sportivassa ja liittyi Belenenses-nuorten joukkueeseen. 23-vuotiaana hän päätti keskittyä jalkapallovalmentajaksi tulemiseen. Hän opiskeli liikuntakasvatuksen instituutissa (ISEF) Foggian yliopistossa ja sai vuonna 2006 toisen tutkintonsa Veronan yliopistosta keskittyen urheilun mukauttamiseen vammaisille. Vuonna 2008 Annese pyrki laajentamaan koulukokemustaan ​​valmentajan rooliin jalkapallossa sekoittamalla valmennusta GROW-mallin motivoivaan ja psykologiseen tekniikkaan.
Annese aloitti ammatillisen päävalmentajauransa S. S. Fidelis Andria 1928 -nuortenjoukkueessa (vuodesta 2010 vuoteen 2012). Hänet ylennettiin valmennushenkilöstöksi Italian kolmanteen divisioonaan 2012–13 Lega Pro Prima Divisione. Hän jatkoi edelleen Foggia Calciossa 2013–14 Lega Pro Prima Divisione. Siitä lähtien Annese oli päävalmentaja korkealla tasolla monissa maissa, mukaan lukien Latvia, Viro, Ghana, Palestiina, Indonesia, Kosovo ja Armenia . Hän oli nuorten maajoukkueiden (alle 14, 15, 16, 17, 19) taktinen / tekninen valmentaja Armenian jalkapalloliitossa . 
Hän suoritti pätevyyden tulla opettajaksi peruskoulun, lukion ja yliopiston fyysisen koulutuksen opettajille . Hän toimi opettajana Italian kansallisen olympiakomitean vuonna 2013 ja kuin ohjaaja on uima-allas vuonna Molfettassa ja henkilökohtainen valmentaja . 
Ghanalainen Premier League -kerho Bechem United FC nimitti tammikuussa 2017 Annesen kauden 2017–18 johtajaksi. 
Annesen johdolla Bechem United pelasi MC Algeria vastaan vuonna 2017, Afrikan jalkapalloliiton (CAF) järjestämässä Afrikan toissijaisessa klubikilpailussa. 
Annese allekirjoitti 25. heinäkuuta 2017 yhden vuoden sopimuksen ja hänestä tuli Palestiinan valioliigan ensimmäinen ensimmäisen joukkueen päävalmentaja Ahli Al-Khaleel kaudelle 2017–18. 
PSIN Semarang kiinni Annesen 24. maaliskuuta 2018 ja hänestä tuli uusi ensimmäisen joukkueen päävalmentaja kaudelle 2018. 
Annese allekirjoitti 17. kesäkuuta 2019 yhden vuoden sopimuksen Belize-jalkapallomaajoukkueen kanssa ja hänestä tuli uusi ensimmäisen kansallisen joukkueen päävalmentaja Belizen jalkapalloliitolle .
Oi mutsi, mutsi

Oi mutsi, mutsi on helsinkiläinen kansanlaulu, jonka on tehnyt tunnetuksi omalla sävelellään Tuomari Nurmio. Kappaleen levytti ensimmäisen kerran Nurmion yhtye Dusty Ramblers vuonna 1977. Alkuperäisellä sävelmällä kappaleen levytti Stadin kadonneet vuonna 2016.
Nurmio kuuli sanat lauluun eräässä Kallion kapakassa eräältä laitapuolen kulkijalta, jonka hän on myöhemmin ymmärtänyt olleen mahdollisesti Kaj Fogelholm, joka oli aikoinaan tunnettu Elvis Presley -imitaattori. Säveltä ei informantti tuntenut, joten Nurmio joutui itse tekemään sävellyksen.
Tiedetään, että kappaleen ainoasta alkuperäisestä säkeistöstä on J. K. Harju tallentanut aineistoihinsa muutaman toisinnon. Näytelmäkirjailija ja poliitikko Martta Salmela-Järvinen on muistellut Heikki Paunoselle, että sakilaisen perimätiedon mukaan tämä laulun tunnetuin säkeistö olisi löytynyt verellä kirjoitettuna Katajanokan vankilan sellin seinästä.
Muusikko ja tutkija Anna E. Karvonen on sittemmin löytänyt laulun alkuperäisen melodian. Hän oli jo aiemmin huomannut, että kappaleen ainoa tunnettu säkeistö muistutti sisällöltään huomattavasti erään Metrotyttöjen levyttämän kappaleen erästä säkeistöä. Kyseessä oli valssina levytetty kappale “Äiti, sytytä lamppu”, joka oli vanha venäläinen kiertomelodia, tarkemmin arkkiveisuna laulettu melodia. Se oli mahdollisesti tunnettu jo Lönnrotin aikoina. Alkuperäinen melodia varmistui, kun etnomusikologi Erkki Ala-Könnin vuonna 1974 äänittämillä Tampereen yliopiston kansanperinteenlaitoksen arkistonauhalla Väinö Salomaa (1910–1983) lauloi “Oi mutsi, mutsi” laulun ainoan tunnetun säkeistön samalla sävelellä kuin Metrotytöt. Sanoitus on merkitty Reino Helismaan nimiin.
Karvonen on levyttänyt kappaleen yhtyeensä Stadin kadonneet kanssa nimellä "Mutsi gamla". Tässä versiossa hän käyttää Metrotyttöjen melodiaa.
Sanoitusten vertailua.
Tuomari Nurmion version ainoa alkuperäinen säkeistö on lähes identtinen Stadin kadonneiden kolmannen säkeistön kanssa. Sen tekijää ei tunneta, joten sillä ei ole tekijänoikeuksien haltijaa.
Nurmion version ensimmäinen säkeistö vertautuu Stadin kadonneiden kolmanteen säkeistöön seuraavasti:
Nurmio laati kappaleeseen myös toisen säkeistön, jossa todetaan, että “turhaa sun on spiidaa, jos brenkku vie tän deekun gravariin”. Stadin kadonneiden versiossa on kaikkiaan viisi säkeistöä, joista säkeistöt 1–2 ja 4–5 ovat Roope Aarnion ja Raija Tervomaan slangintamia Helismaan sanoituksia mukaellen.
Jeff Turner

Jeffrey Steven "Jeff" Turner (s. 9. huhtikuuta 1962 Bangor, Maine) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä NBA:ssa kymmenen kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Turner pelasi yliopistosarjoissa Vanderbiltin yliopiston joukkueessa. New Jersey Nets varasi hänet NBA:han 17. varausvuorolla .
Turner edusti NBA:ssa kausina 1984–1987 New Jersey Netsia ja kausina 1989–1996 Orlando Magicia. Hän pelasi kaikkiaan 612 runkosarjaottelua ja kolmena kautena yhteensä 24 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 6,0 pistettä ja otti 3,3 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 2,3 pistettä ja 1,3 levypalloa.
Kausina 1987–1989 Turner pelasi Italiassa Pallacanestro Cantùn joukkueessa.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Turner saavutti MM-hopeaa 1982 ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Spinoza-palkinto

Spinoza-palkinto () on Alankomaiden tutkimusneuvoston (NWO, , "Alankomaiden tieteellisen tutkimuksen organisaatio") vuosittain kolmelle tai neljälle henkilölle myöntämä suuri tiedepalkinto. Siihen sisältyy 1,5 (vuosina 2009–2022 arvoltaan 2,5) miljoonan euron suuruinen tutkimusapuraha vapaasti valittavaan uuteen tutkimustyöhön. Palkinto on nimetty filosofi Baruch Spinozan mukaan ja palkintoon kuuluu myös Spinozaa esittävä pronssinen pienoispatsas. Palkinto on Alankomaiden korkein tieteellinen palkinto yhdessä NWO:n vuosittain enintään 2-3 tutkijalle tai pienelle tutkimusryhmälle myöntämän samansuuruisen Stevin-palkinnon kanssa. Vuodesta 2023 lähtien NWO myöntää vuosittain kaksi Spinoza- ja kaksi Stevin-palkintoa, joiden apurahan suuruus on 1,5 miljoonaa euroa. 
Spinoza-palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995. Palkinnonsaajana voi olla Alankomaissa työskentelevä, tieteenalansa kansainväliseen parhaimmistoon kuuluva henkilö.
Antialiasointi

Antialiasointi eli reunanpehmennys on laskostumisen estoa – menetelmä laskostumisen eli "aliasoinnin" vähentämiseen, kuten tietokonegrafiikassa.
Olettaen, että musta kolmio liikkuu valkoisella taustalla oletus on, että näyttöruudukon osittain peitettyjen solujen pikselien arvot muuttavat tasaisesti "intensiteettiä". Tyypillisesti tapahtuu siten, että kun solun keskikohta on peitetty pikseliväri vaihtaa heti valkoisesta täysin mustaan.
Polygonit ja piirretyt viivat ilmenevät joko siellä tai poissa, joka aiheuttaa "kulmikkaan" näköisen visuaalisen häiriön, joka animoituna aiheuttaa "ryömivän" ilmiön.
Tätä ongelmaa kutsutaan "aliasoinniksi" ja menetelmiä sen vähentämiseksi "antialiasoinniksi". Näytteenottoa () ja suodatusta () käsitellään laajalti erikseen.
Yleinen strategia näyttöpohjaiseen antialiasointiin on käyttää näytteistyskuviota ja painoarvoa sekä summaa pikselin värin tuottamiselle.
Antialiasointialgoritmeja, jotka laskevat enemmän kuin yhden kokonaisen näytteen pikseliä kohden kutsutaan "ylinäytteistäväksi" ().
OpenGL-ohjelmointirajapinnassa on tuki "kertymäpuskureille" (), jonka tietoa voidaan hyödyntää antialiasoinnissa. Puskuria voidaan hyödyntään myös erilaisille efekteille (kuten ). Puskurille ei ole tarkoitusta varten laitteistotukea modernissa grafiikkasuorittimessa (GPU), mutta sellaista voidaan simuloida.
Muu ilmeneminen.
Vastaavaa ilmiötä esiintyy muutoinkin digitaalisessa signaalinkäsittelyssä (Nyquistin teoreema). Aliasointia ilmenee kun signaalia näytteistetään liian alhaisella taajuudella. Oikeaoppiseen näytteistykseen (jotta alkuperäinen signaali voidaan tuottaa näytteistä) näytteistystaajuuden on oltava yli kaksinkertainen näytteistettävään signaaliin verrattuna.
Scene.org

Scene.org (myös tunnettu nimellä "The International Scene Organization") on voittoa tavoittelematon järjestö, joka tarjoaa demoskenelle sen suurimman tiedostotallennuksen.
Järjestön on perustanut vuonna 1996 Jaakko "Mellow-D" Manninen. Järjestö tunnettiin aluksi vain FTP-palvelimena "ftp.fm.org".
Järjestöllä on ollut omat palkintonsa vuoden parhaille teoksille. Palkinnon lakkauttamisesta ilmoitettiin vuonna 2013.
Järjestön sponsoreihin kuuluu Pixar.
Pouët

Pouët tai pouet.net on demoskenen hakemistopalvelu. Sivuston perusti vuonna 2000 Laurent Raufaste (Analogue). Nimelle ei ole varsinaista merkitystä, mutta se on onomatopoeettinen trumpetin ääntä muistuttava sana.
Pouët on samankaltainen kuin Scene.org, mutta sisältää myös kuvakaappauksia ja kommentointia jokaiselle tuotannolle tiedostolatauksen lisäksi.
Pouët sisältää useiden eri laitteistoalustojen tuotantoja.
Mallikarjun Mansur

Mallikarjun Mansur (31. joulukuuta 1910 Dharwadin piirikunta, Karnataka – 12. syyskuuta 1992) oli intialainen laulaja. Hän edusti Jaipur-Atraulin gharanaa eli koulukuntaa.
Mansur aloitti teatteriharrastuksen lapsena ja sai esiintymisellään Neelkanthbua Jangamin huomion. Hänet vietiin Mirajiin, jossa hän oli gurukulaoppilaana 18-vuotiaaksi saakka. Hän teki gramofonilevytyksiä HMV:lle jo 1930-luvun alussa. Samalla vuosikymmenellä hän jatkoi opiskeluaan Manji Khanin ja tämän veljen, Bhurji Khanin johdolla. Mansur esiintyi säännöllisesti radiossa sekä televisiossa ja osallistui lukuisiin musiikkikonferensseihin. Hän toimi vuosien ajan johtoasemassa HMV:llä ja liittyi myöhemmin musiikkijohtajana Dharwadin radioaseman palvelukseen. Mansur sai useita tunnustuksia, kuten Kalidas Sammanin, Sangeet Natak Akademin palkinnon, Padma Shrin ja Padma Bhushanin. 
Mansur kuoli sairastettuaan keuhkosyöpään. Hänen poikansa Rajshekhar Mansur (s. 1942) on itsekin luonut musiikkiuran. Karnatakassa toimii Mansurin muistolle omistettu museo.
Mod Archive

Mod Archive on verkkosivusto tracker-musiikin moduulitiedostojen säilömiseen. 
Sivusto on perustettu vuonna 1996 tracker-musiikin tekijöille. Sivusto on sen jälkeen laajentunut artistien ja aiheesta kiinnostuneiden yhteisöksi.
Sivusto sallii kenen tahansa tallettaa moduuleja, mutta tiedostot tarkistetaan manuaalisesti laadun ja eheyden varmistamiseksi.
Sivusto mainittiin muun muassa "Sound on Sound" -lehden julkaisussa 2004 yhtenä laajimmista musiikkimoduulisivustoista.
Kinnin rautatieasema

Kinnin rautatieasema (, aik. Knn) on rautatieliikennepaikka Savon radalla Mäntyharjulla.
Kinni perustettiin asumattomalle ja tiettömälle alueelle liikenteenhoidollisista syistä, koska Voikosken ja Varpasen välillä ei ollut kohtauspaikkaa. Kinni avattiin liikenteelle 1. helmikuuta 1947. Paikalle rakennettiin asemarakennus, joka on purettu. Kinni muutettiin miehittämättömäksi 1. heinäkuuta 1963. Vuonna 1968 Kinnin liikennepaikkaa jouduttiin siirtämään noin kilometri lounaaseen radanoikaisun takia. Uudelle paikalle rakennettiin vain laitesuojarakennus ja henkilöliikenne lakkautettiin.
Kinnissä tapahtui 7. huhtikuuta 2018 kemikaalionnettomuus, kun MTBE-kemikaalia sisältänyt tavarajuna suistui raiteilta. 50-vaunuinen tavarajuna oli ollut väliaikaisessa säilytyksessä Kinnin liikennepaikalla. Säilytyksen aikana junan pysäytyskengät pettivät ja se suistui. Suistumisen seurauksena yksi vaunuista rikkoutui ja siitä valui noin 35 tonnia kemikaalia ympäristöön. Kemikaali aiheutti ympäristövahinkoja lähialueen vesistöille. Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan onnettomuuden syynä oli pysäytyskenkien vähäinen määrä suhteessa junan painoon. Pysäytyskenkiä oli kaksi junan molemmissa päissä. Niitä olisi pitänyt olla kolme, jotta ne olisivat pitäneet vaunut paikoillaan. Myös lämpötilan nousu pienensi junan liikkellelähtövastusta. Onnettomuustutkintakeskus kiinnitti huomiota myös vaarallisten aineiden säilyttämiseen muualla kuin niiden säilyttämiseen tarkoitetuilla ratapihoilla.
Canon RF

Canon RF on Canonin RF-kiinnityksellä varustettu objektiivisarja, joka sopii Canonin R-sarjan (2018–) peilittömiin järjestelmäkameroihin.
Ammattilaisille suunnattuja RF-sarjan objektiiveja alettiin tuoda markkinoille 2010-luvun lopulla, vaikka muun muassa "Tekniikan Maailman" mielestä niitä vastaavaa ammattilaisrunkoa ei Canon R -sarjassa vielä ollut. RP-sarjan kamerat ja RF-sarjan objektiivit tulivat suurelta osaltaan markkinoille jo 2018. RF-sarjaan kuuluvat alkuvaiheessa muun muassa nämä objektiivit:
Adele Goldberg

Adele Goldberg (s. 1945 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa työstä Smalltalk-kielen parissa Alan Kayn kanssa Xerox PARCissa.
Goldberg kieltäytyi esittelemästä työtä Steve Jobsille vuonna 1979 epäillen Applen omivan teknologian: Xeroxin johto kuitenkin ohitti hänet.
Vuonna 1987 hän sai Alan Kayn ja Dan Ingallsin kanssa ACM Software System -palkinnon.
Valittu kansa (albumi)

Valittu kansa on Antti Tuiskun kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2020. Albumin on tuottanut Jurek. Albumi nousi listaykköseksi Suomen virallisella albumilistalla. Lisäksi ensimmäisenä singlenä julkaistu nimikappale ”Valittu kansa” nousi singlelistan kärkeen. Kaikkiaan albumin 11:stä kappaleesta 9 oli singlelistalla.
Albumin kappaleissa on uskonnollista ja hengellistä symboliikkaa. Tuiskun mukaan albumin kappaleissa kyseenalaistetaan suuria auktoriteetteja ja sitä kautta myös ihmisiä, jotka asettuvat korkeampaan asemaan arvostelemaan muita.
Karl Julius Hausén

Karl Julius Hausén (30. heinäkuuta 1840 Sund Ahvenanmaa – 24. huhtikuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Hausénin isä oli kollegineuvos Karl Magnus Hausén ja puoliso Selina Elisabet Munck af Fulkila, senaattori ja hovioikeudenneuvos Adolf Fredrik Munck af Fulkilan tytär. Hausén suoritti sotilaskurssin Pietarissa, minkä jälkeen hänet otettiin nuoremmaksi aliupseeriksi Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaan vuonna 1856, joka oli vuodesta 1857 Suomen opetustarkk’ampujapataljoona ja vuodesta 1858 Suomen opetustarkk’ampujakoulu. Vuonna 1859 Hausén tuli nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Junkkariksi hänet ylennettiin samana vuonna, vänrikiksi 1861 ja aliluutnantiksi 1863, jolloin hänet siirrettiin pataljoonan reservikomppaniaan. Hän palveli komppanian adjutanttina, kasöörinä, majoitusmestarina ja kielenkääntäjänä komppanian lakkauttamiseen saakka vuonna 1865, jonka jälkeen hänet määrättiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hausén oli kuitenkin komennettuna 1867–1872 komppaniaupseeriksi Konstantinin sotakouluun Pietarissa. Luutnantiksi 1870 ylennettynä hän palasi 1872 entiseen pataljoonaansa kouluttajaksi ja määrättiin pataljoonan opetuskomennuskunnan päälliköksi 1874. Turkin sodassa 1877–1878 hän toimi pataljoonassaan komppanian päällikkönä ja hänet vakinaistettiin tehtävään sodan jälkeen 1879. Hausén ylennettiin kapteeniksi 1881 ja siirrettiin pataljoonan talouspäälliköksi 1883. Everstiksi hänet ylennettiin 1885. Vuonna 1887 Hausén tuli 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Hän sai eron tästä tehtävästä ja sotapalveluksesta kenraalimajurina lokakuussa 1890.
Axel Alexander Haveman

Axel Alexander Haveman (25. helmikuuta 1841 – 1919 Hämeenlinna) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Havemanin isä oli everstiluutnantti Wilhelm Haveman. Axel Alexander Haveman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1853, mutta Krimin sodan aikana hänet komennettiin Pietarin puolustukseen. Kadettikoulusta valmistuttuaan Haveman määrättiin 1858 junkkarina palvelukseen armeijan ratsuväkeen. 1860-luvulla hänet komennettiin ratsumestarina Kaukasiassa toimineisiin kasakkajoukkoihin. Haveman osallistui siellä liki 40 vuoden ajan taisteluihin paikallisia vuoristoheimoja vastaan. Hänet ylennettiin everstiksi 1902, siirrettiin reserviin ja nimitettiin Hämeenlinnan poliisimestariksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1906 saakka, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Haveman kutsuttiin kuitenkin uudelleen palvelukseen Venäjän rajavartiojoukkoihin. Hän toimi Pietarin sotilaspiirin sotilassensuurin sotilassensoriosaston päällikkönä 1914–1917.
Kamal Ganzouri

Kamal Ganzouri (; 12. tammikuuta 1933 – 31. maaliskuuta 2021) oli egyptiläinen poliitikko, joka oli Egyptin pääministerinä kahteen otteeseen: Hosni Mubarakin valtakaudella 1996–1999 ja uudelleen sotilaskaappauksen jälkeen osana siviilihallintoon siirtymistä 2011–2012. Hän opiskeli taloustiedettä Yhdysvalloissa, ja tuli tunnetuksi köyhien puolustajana. Mubarakin kaatumisen jälkeen hän otti etäisyyttä vanhaan hallintoon.
Karlsbadin asetukset

Karlsbadin asetukset olivat vuonna 1819 Itävallan keisarikunnassa säädettyjä ja lähes koko Saksan liitossa käyttöön otettuja sensuuri- ja valvontatoimia. 
Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789 levitti liberalismin ja nationalismin kaltaisia vapausaatteita. Muiden valtioiden hallitsijat halusivat estää niiden leviämisen. Napoleonin kukistuttua useat hallitsijat solmivat Pyhän allianssin, jolla haluttiin rauhoittaa kansojen kuohuntaa. Kumousaatteiden ajateltiin liikkuvan erityisesti yliopistoissa, joten niiden valvontaa tiukennettiin. 
Kumousaatteita vastustanut kirjailija August von Kotzebue oli riidoissa vapausaatteiden kannattajien kanssa. Opiskelijajärjestö Burschenschaftiin kuulunut opiskelija Karl Ludwig Sand murhasi von Kotzebuen Mannheimissa maaliskuussa 1819. Tällöin Itävallan ulkoministeri Klemens von Metternich käynnisti toimet vapausaatteiden kukistamiseksi. Hän järjesti syyskuussa 1819 Karlsbadissa saksalaisten valtioiden välisen Karlsbadin konferenssin. Siinä sovittiin, että kukin valtio ottaa käyttöön sensuurin ja alistaa yliopistot valvontaansa vapausaatteiden, erityisesti Saksan yhdistymisaatteen kitkemiseksi, joka tapahtui vasta vuonna 1871.
Dalvin Cook

Dalvin James Cook (s. 10. elokuuta 1995, Opa-locka, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä. Cook edusti NFL-uransa alkuvuosina Minnesota Vikingsia, joka varasi Cookin 2. kierroksella varaustilaisuuden 41. pelaajana vuoden .
Ura.
College.
Cook edusti collegeurallaan Floridan osavaltionyliopistoa vuosina 2014–2016. Ensimmäisenä vuotenaan Cook juoksi 13 ottelussa 1 008 jaardia ja 8 touchdownia. Hän myös vastaanotti 203 jaardia. Florida voitti lopulta Atlantic Coast Conferencen. Loppuottelussa Cook valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Toisena vuotenaan Cook pelasi 12 ottelua, joissa juoksi 1 691 jaardia ja teki 19 touchdownia. Hän myös vastaanotti 244 jaardia ja yhden maalin. Kolmantena vuotenaan Cook juoksi 1 765 jaardia ja teki 19 touchdownia. Hän vastaanotti 488 jaardia ja yhden maalin.
Ammattilaisena.
Minnesota Vikings varasi Cookin vuoden toisella kierroksella varaustilaisuuden 41. pelaajana ja kolmantena keskushyökkääjänä. Vikings solmi Cookin kanssa tämän jälkeen neljän vuoden tulokassopimuksen. Sopimuksen arvo oli 6,4 miljoonaa dollaria. Tulokaskaudellaan Cook pelasi neljä ottelua, joissa juoksi 354 jaardia ja teki kaksi touchdownia. Neljännen pelin jälkeen Cook loukkasi polven eturistisiteen, joka katkaisi hänen kautensa. 
Toisena vuotenaan Cook loukkasi takareitensä toisen ottelun jälkeen. Hän pelasi neljännessä ottelussa Los Angeles Ramsia vastaan 18 yritystä, mutta joutui jättämään ottelun keksen. Hän palasi loppukaudeksi Vikingsin kokoonpanoon kauden 9. ottelussa. Cook juoksi kauden aikana lopulta yhteensä 615 jaardia ja juoksi kaksi touchdownia. Hän vastaanotti 305 jaardia ja teki myös syötöistä kaksi touchdownia. 
Kolmannella kaudellaan Cook pelasi neljätoista runkosarjan ottelua. Häneltä jäi väliin kaksi viimeistä ottelua rintalihasvamman takia. Cook palasi kokoonpanoon pudotuspeleissä, kun Vikings kohtasi ensimmäisellä kierroksella New Orleans Saintsin. Vikingsin voittaessa Saintsin Cook juoksi 94 jaardia ja teki kaksi touchdownia. Toisella kierroksella Vikings hävisi San Francisco 49ersille. Tässä ottelussa Cook juoksi 18 jaardia. Runkosarjan 14 ottelussa Cook juoksi 1 135 jaardia ja teki 13 touchdownia. Hän myös vastaanotti 519 jaardia.
Ivar Heinricius

Ivar Heinricius (26. maaliskuuta 1848 Viipuri – 1909 Viipuri) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Ivar Heinriciuksen vanhemmat olivat kunnallispormestari, kollegiasessori Johan Gustaf Heinricius ja Eugenia Olivia Charlotta Barck. Professori Gustaf Heinricius oli hänen veljensä. Ivar Heinricius tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1859 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan palvelukseen vänrikkinä Henkivartioväen Izmailovon rykmenttiin 1867. Aliluutnantiksi Heinricius ylennettiin 1869, luutnantiksi 1871 ja alikapteeniksi 1874. Hänet komennettiin 1873–1875 komppaniaupseeriksi Haminan kadettikouluun. Henkivartioväen Izmailovon rykmentissä Heinricius osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja haavoittui Gornyi Dubnjakin taistelussa. Sodan lopulla 1878 hänet ylennettiin kapteeniksi, sodan jälkeen hän jatkoi palvelusta rykmentissään. Everstiksi Heinricus ylennettiin 1887, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina helmikuussa 1891.
Sawai Gandharva

Sawai Gandharva (; alun perin "Rambhau Kundgolkar"; 1886 Kundgol, Karnataka – 1952) oli intialainen laulaja.
Gandharva ei syntynyt musikaaliseen perheeseen, mutta osoitti syvää kiinnostusta musiikkia kohtaan varhaisesta iästä saakka. Hän opiskeli Abdul Karim Khanin johdolla. Gandharva meni naimisiin ja alkoi menestyä marathinkielisellä näyttämöllä, jossa myös lauloi. Hänen käyttöön omaksumansa nimi Sawai Gandharva annettiin hänelle Bal Gandharvan mukaan. Gandharva luopui lopulta näyttelemisestä ja omistautui kokonaan konserttiuralleen. Vuonna 1942 hän joutui luopumaan esiintymisestä halvausoireiden takia, mutta hän jatkoi opetustyötä kuolemaansa saakka.
Gandharva edusti Kiranan gharanaa eli koulukuntaa. Vaikka hän säilytti opettajansa tyylin, hän omaksui myös vaikutteita muiden gharanoiden edustajilta, kuten Nissar Hussain Khanilta, Bhaskarbuwa Bakhalelta ja Ramakrishnabuwa Vazelta. Gandharvan johdolla opiskelivat muiden muassa Bhimsen Joshi, Basavaraj Rajguru, Firoz Dastur ja Gangubai Hangal. Hänen kuolemansa jälkeen hänen oppilaansa perustivat Bhimsen Joshin johdolla vuosittaisen Sawai Gandharva -musiikkifestivaalin Punessa.
Destiny Chukunyere

Destiny Chukunyere (s. 29. elokuuta 2002 Birkirkara, Malta), on maltalainen laulaja. Hän voitti vuoden 2015 Lasten Euroviisut kappaleella "Not My Soul". Vuonna 2017 hän osallistui Britain’s Got Talentin 11. tuotantokaudelle ja selvisi semifinaaleihin asti. Hän voitti "X Factor Malta" -kilpailun toisen tuotantokauden vuonna 2020 ja täten hänen oli tarkoitus edustaa Maltaa kappaleella "All Of My Love" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja hänet valittiin sen sijaan Maltan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Je me casse". Destiny kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän saavutti seitsemännen sijan ja sai 255 pistettä.
Adele Spitzeder

Adele Spitzeder (9. helmikuuta 1832 Berliini – 27. lokakuuta 1895 München) oli saksalainen näyttelijä, rikollinen, pankkiiri ja taiteilija.
Spitzeder käytti Ponzi-huijausta kerätäkseen itselleen rahaa ja hänet tuomittiin 12. marraskuuta 1872 kolmeksi vuodeksi vankeuteen.
Yrityksiä, joita huijauksessa hyödynnettiin, sanotaan Dachau-pankeiksi, sillä niistä ensimmäinen toimi Münchenissä Dachaukadulla. Huijaus jatkui pari vuotta 1871–1873, ja yritykset houkuttelivat suunnattomia korkoja maksamalla ihmisiä panemaan rahojansa niihin, kunnes ne tekivät vararikon.
Waldemar Sandman

Waldemar Eugén Sandman (2. kesäkuuta 1855 Kalajoki – 14. joulukuuta 1910 Vaasa) oli suomalainen sanomalehdentoimittaja.
Sandman syntyi maanmittarin perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1876 ja opiskeli estetiikkaa ja näyttämötaidetta Helsingin yliopistossa. Sandman perusti vuonna 1881 Vaasaan kirjapainoyhtiön, joka julkaisi sanomalehtiä "Vaasan Lehti" ja "Vasa Tidning". Hän työskenteli myös molempien lehtien toimittajana. Sandman oli ruotsinkielinen, mutta poliittiselta kannaltaan lähinnä suomenmielinen.
Joseph Mohr

Joseph (Josef) Franz Mohr (s. 11. joulukuuta 1792, Salzburg, Itävalta – 4. joulukuuta 1848 Wagrain), itävaltalainen katolinen pappi, joululaulun ”Jouluyö, juhlayö” kirjoittaja.
Elämä.
Joseph Mohr syntyi muusikko Franz Mohrin perheeseen. Hän pääsi lukioon ja sen jälkeen opiskelemaan teologiaa Salzburgissa ja vihittiin papiksi 1815. Vakava sairaus vuonna 1817 pakotti hänet siirtymään ilmastoltaan hänelle sopivampaan Oberndorfiin, jonne hän sai jäädä kadeksi vuodeksi. Sen jälkeen hän toimi useissa eri seurakunnissa, kunnes hän 1837 sai paikan Wagrainissa, jossa hän myös kuoli keuhkotautiin 55-vuotiaana. Siellä hänestä tuli suosittu, koska hän perusti rahaston, jolla tuettiin köyhien lasten koulunkäyntiä. Hän kehitti myös tapoja, joilla voitiin pitää huolta vanhuksista.
Jouluyö, juhlayö.
Hänet tunnetaan ennen muuta joululaulun "Stille Nacht, heilige Nacht" sanojen kirjoittajna. Vuonna 1818 Mohr pyysi opettajaa Franz Xaver Gruberia sovittamaan melodian runolleen "Stille nacht", joka oli kirjoitettu jo Mariapfarrissa vuonna 1816. Jouluyön messussa Sankt Nikolain kirkossa Oberndorfissa 24. joulukuuta 1818 tämä laulu esitettiin ensi kerran. Sen lauloivat Franz Xaver Gruber, Joseph Mohr, joka säesti kitaralla. 
Kuulijoiden joukossa oli myös urkurakentaja, joka oli korjaamassa kirkon urkuja. Hän oli kotoisin Zillertahlista, Tyrolista. Kun hän palasi työnsä valmistuttua kotiinsa, oli hänellä mukanaan kopio Mohrin laulusta. Sitä alettiin laulaa hänen kotiseudullaan. Tästä syystä sävelmää on jossain vaiheessa pidetty Zillertahlista kotoisin olevana kansansävelmänä, vaikka sen synty ja säveltäjä tunnetaan. Nykyisin laulua lauletaan joka puolella ympäri maapalloa.
Oberndorfissa on hänen ja Franz Gruberin muistomerkki.
Laulun suomensi Gustav Schöneman 1883, mutta siitä on useita erilaisia muokkauksia ja käännöksiä. Se on suomenkielisenä ainakin seuraavissa virsi- ja laulukirjoissa: Hengellisä lauluja ja virsiä (numero 10)"," Siionin kannel (numero 15), Hengellinen laulukirja (numero 39), Cantemus, Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirja (numero 42), Ruotsin kirkon virsikirja (numero 114).
Aiheesta muualla.
Jouluyö, juhlayö museo Wagrainissa (saksankielinen sivu)ː https://www.stillenacht-wagrain.com/e_stm_mohr.php
Silent Night Web-sivu (englanninkielinen sivu jossa erikielisiä käännöksiä ja tietoja laulusta)ːhttp://silentnight.web.za/index.htm
Jim Wiemer

James Duncan Wiemer (s. 9. tammikuuta 1961 Greater Sudbury, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 325 NHL-runkosarjaottelua Buffalo Sabresissa, New York Rangersissa, Edmonton Oilersissa, Los Angeles Kingsissä ja Boston Bruinsissa.
Wiemer teki NHL-urallaan yhteensä 29 maalia, 72 syöttöpistettä ja 101 tehopistettä. Hän keräsi yhteensä 378 rangaistusminuuttia. NHL:n pudotuspeleissä Wiemer pelasi yhteensä 62 ottelua tehoin 5+8=13. Wiemer pelasi urallaan myös 548 AHL-ottelua tehoin 124+307=431 ja 65 OHL-ottelua tehoin 41+54=95.
Valkoisia keskiviikkoja

Valkoinen keskiviikko (; ) on sosiaalinen kampanja, jonka tarkoituksena on torjua hijabien pakotettua käyttämistä Iranin islamilaisen tasavallan vapauden liikkeen perustajan toimesta. Vapaa vapautusliike on online-liike, jolla on samanlainen tarkoitus, ja se perustettiin protestoimaan sosiaalisessa mediassa ja katutekstein.
Mnet Asian Music Awards

Mnet Asian Music Awards (lyhennettynä MAMA) on arvostettu eteläkorealainen musiikkigaala, johon sisältyy gaalaan kutsuttujen artistien ja yhtyeiden esiintymisiä ja useita eri palkinnonjakoja.
Tapahtuma esitetään vuosittain Mnet-kanavalla, jonka omistaa CJ ENM -yhtiö. Palkinnot alkoivat vuonna 1999. Vuonna 2020 tapahtuma järjestettiin verkossa Covid-19 pandemian johdosta.
Morronlahdenkengururotta

Morronlahdenkengururotta ("Dipodomys heermanni morroensis") on yksi taskuhyppyrottien (Heteromyidae) heimoon ja kengururottien (Dipodomyinae) alaheimoon kuuluvan heermanninkengururotan ("Dipodomys heermanni") yhdeksästä alalajista.
Morronlahdenkengururotan ruumiin pituus on 11–13 senttimetriä ja hännän pituus 16–19 senttimetriä. Se painaa 60–80 grammaa. Morronlahdenkengururotta on väritykseltään tummin heermanninkengururotan alalajeista. Sen turkki on selkäpuolella ruskea ja vatsasta valkoinen. Kyljessä on ohut, valkoinen, heikosti erottuva juova.
Morronlahdenkengururottaa tavataan alle kahden neliökilometrin kokoisella alueella San Luis Obispon piirikunnassa Morro Bayn eteläpuolella. Vielä 1950-luvulla niitä arvioitiin olevan 8 000 yksilöä, mutta 1970-luvun alkaessa määrä oli pudonnut 3 000 yksilöön. Nykyisin sen lukumäärän arvioidaan olevan 1–1 000 yksilöä, vaikkakaan sitä ei ole nähty luonnossa vuoden 1986 jälkeen. Lajin populaatioiden heikkenemisen arvellaan johtuvan pääosin kasvillisuuden lisääntymisen vuoksi, jolloin nämä rotat eivät pysty pakenemaan saalistajiaan sekä Morro Bayn ympäristössä liikkuvien kotikissojen vuoksi. Alalajin pyydystäminen ja kauppa on kielletty ja osa sen levinneisyysalueesta on suojeltu.
Stacey Augmon

Stacey Orlando Augmon (s. 1. elokuuta 1968 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi pienenä laitahyökkääjänä ja heittävänä takamiehenä NBA:ssa 15 kautta ja saavutti olympiapronssia Soulin kisoissa 1988. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Augmon pelasi yliopistosarjoissa Las Vegasissa sijaitsevan Nevadan yliopiston joukkueessa ja voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1990. Seuraavana vuonna joukkue pääsi lopputurnaukseen mutta hävisi välieräottelunsa. Atlanta Hawks varasi hänet NBA:han yhdeksännellä varausvuorolla .
Augmon edusti NBA:ssa Atlanta Hawksia vuosina 1991–1996. Seuraavan kauden hän aloitti Detroit Pistonsissa mutta siirtyi tammikuussa 1997 Portland Trail Blazersiin, jossa hän pelasi kevääseen 2001 saakka. Tämän jälkeen hän edusti vielä yhden kauden Charlotte Hornetsia, kaksi kautta New Orleans Hornetsia ja kaksi kautta Orlando Magicia. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Augmon pelasi NBA:ssa kaikkiaan 1001 runkosarjaottelua ja 12 kautena yhteensä 77 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 8,0 pistettä, otti 3,2 levypalloa ja antoi 1,6 koriin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 6,0 pistettä, 2,3 levypalloa ja 1,3 syöttöä.
Augmon saavutti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiapronssia Soulin kisoissa 1988 joukkueen hävittyä välierissä Neuvostoliitolle.
Steen Steensen Blicher

Steen Steensen Blicher (11. lokakuuta 1782 Vium, Tanska − 26. maaliskuuta 1848 Randers, Tanska) oli tanskalainen kirjailija ja pappi.
Blicher oli teologian kandidaatti. Hän toimi aluksi opettajana 1810−1811 Randerissa ja sen jälkeen pappina. Hän aloitti runoilijana, mutta hänen kirjailijanmaineensa perustuu novelli- ja runokokoelmaan "E bindstouw", jossa hän kuvailee runollisesti Pohjois-Tanskan kansanelämää. Lisäksi hän on julkaissut muun muassa teokset "Sneklokken" ja "Brudstykker af en landsbydegns dagbog". Kokoelma "Samlede Noveller og Skizzer" (2. p.) ilmestyi 1893−1894. Blicher on Tanskan kirjallisuuden ensimmäinen realisti. Hän sai mainetta vasta myöhemmin. Blicher toimi myös kansan herättäjänä. Hän julkaisi novelleja kaikkiaan satakunta.
Jenny Blicher-Clausen

Jenny Blicher-Clausen o.s. Blicher, salanimi John Bentsen, (29. heinäkuuta 1865 Jyllanti, Tanska − 1907) oli tanskalainen kirjailija. 
Blicherin isä oli pappi. Blicher vietti lapsuutensa Fynin saarella ja alkoi kirjoittaa runoja jo lapsena. Hän tarjosi vuonna 1883 Kööpenhaminaan Kuninkaalliselle teatterille näytelmää, jota ei kuitenkaan hyväksytty. Hän julkaisi 1885 nimimerkillä John Bentsen kokoelman "Digte" ja 1887 näytelmän "Olaf Trygvason". 1888 seurasi, jälleen salanimellä, "Leve romantiken!" sekä "Ebba Brahe og andre digte", 1889 oikealla nimellä julkaistu näytelmä "Christian den anden", 1890 runokokoelma "Fra markvejen" ja 1891 "Excelsior". 1891 hän teki matkan Italiaan ja avioitui 1892 silloisen kappalaisen, myöhemmän kirkkoherran H. N. Clausenin (1858−1901) kanssa. Blicherin kuvaukset aikalaiselämästä olivat naislukijoiden suosiossa kaikkialla Pohjoismaissa, joten hän kuului ajan suosituimpiin skandinaavisiin kirjailijoihin. Hänen myöhempiä teoksiaan ovat runokokoelmat "En bryllupsreise" (1894), "Fugleviser og andre vers" (1895), kertomus "Inga Heine" (1898), runomuotoinen "Violin" (1898), "Den sidste Hauge" (1903), jossa yksi päähenkilöistä on suomalainen nuorukainen, runokokoelma "Gyldenregn" (1901) sekä kertomukset "Farbror Frans" (1902) ja "Kjeld" (1903). Monet teokset ylsivät useisiin painoksiin.
Helmi Setälä pitää hänen kieltään rikkaana ja runollisena. Tekstit koskettavat ihmissielun sisintä. Kertomuksia leimaa kuitenkin Setälän mukaan liika sentimentaalisuus ja sairaalloisten tunteiden korostaminen.