Markus-passio (Homilius)

Markus-passio (Markuspassion, ”"So gehst du nun, mein Jesu hin”, Die Gesichte des Leidens und Sterbens unseres Heilandes Jesu Christi nach der Bescheribung des Evangelisten Marcu"s), HoWV 1.10, on saksalaisen säveltäjän ja kirkkomuusikon Gottfried August Homiliuksen säveltämä kaksiosainen passio, joka kuvaa Jeesuksen kärsimystä ehtoollisen asettamisesta hautaamiseen saakka Uuden testamentin Markuksen evankeliumin kertomuksen lukujen 14-15 mukaisesti.
Homilius (1714-1785) oli saksalainen kirkkomuusikko ja säveltäjä. Hän toimi vuodesta 1742  Dresdenin Frauenkirchenin urkurina ja 1755 alkaen kuolemaansa saakka Dresdenin Kreuzkirchen kanttorina ja vastasi siten kirkkomusiikista Dresdenin kolmessa pääkirkossa.
Passion historia.
Markuspassio sävellysvuosi on ennen vuotta 1767 ja se on siten vanhin Homiliuksen säveltämistä passioista. Yhdessä säilyneessä käsikirjoituksessa on omistuskirjoitus Preussin prinsessalle Anna-Amalialle. Siten passiota on saatettu esittää 1760-luvulla Berliinissä. Vuodelta 1770 on säilynyt passion kopio, jota Carl-Philipp Emanuel Bach on käyttänyt ja muokannut sen hampurilaiseen passiokäytäntöön sopivaksi. Homiliuksen passiot olivat kohtalaisen tunnettuja ja niitä esitettiin saksalaisella kielialueella pitkälle 1800-luvulla. Markuspassio on muiden Homiliuksen passioiden tavoin viimeisiä tämän teostyypin sävellyksiä 1700-luvulla.
Rakenne.
Teos on kirjoitettu samaan perinteiseen oratoriopassion muotoon kuin esimerkiksi Johann Sebastian Bachin passiot. Se pohjautuu Raamatun kärsimyshistoriaan Markuksen evankeliumin mukaan ja siihen liittyy koraaleja ja aarioita. Aarioiden kirjoittajaa ei tiedetä, mutta kirjoittaja on voinut olla dresdeniläinen virkamies Traugott Benjamin Berger (1754-1810) tai Löbnizistä kotoisin ollut pappi Ernst August Buschman (1725-1775), joka on kirjoittanut tekstin useisiin Homiliuksen kantaatteihin. Teos liittyy läheisesti Johann Sebastian Bachin passioiden tapaisiin passioihin. Passiossa on yhteensä 48 osaa, joista ensimmäisessä osassa 27.
Passion ensimmäinen osa alkaa ja päättyy koraalilla. Passion aloittava koraali ei ole muiden passioiden tavoin neliääninen koraali, vaan 84 tahdin mittainen kuoro-osa, jossa sopraano laulaa koraalin melodiaa cantus firmuksena J. S. Bachin useiden kantaattien tavoin. Toinen osa alkaa koraalilla ja päättyy passion pisimpään kuoro-osuuteen, joka on koraalin muotoinen teksti, jossa kuoro ja solistit vuorottelevat. Siten päätösosa eroaa esimerkiksi Bachin Matteus-passion loppukuorosta, joka on surun täyttämää kuvausta Jeesuksen kuolemasta. Homiliuksen passio päättyy valoisasti: ”"Gott ist wersöhnt. Er lagt die Don­ner nieder- - Der Himmer jaucht, die Halleluja klingen. Singt mit ins feierliche Lied”. (Jumala on sovitettu, hän on pannut ukkosen sivuun. - - Taivas iloitsee, halleluja soi. Laulakaa heidän kanssaan juhlallinen laulu”)."
Muuten kuoron osuudet ovat yleensä lyhyitä ”turbae-kuoron” osia, monet vain muutaman tahdin mittaisia, mutta jotkin niistä ovat pidempiä, jopa noin 30 tahdin mittaisia.
Evankelistan resitatiivit ovat Markus-passiossa vähemmän dramaattisia kuin esim. J. S. Bachin passioissa. Ne ovat yksinkertaisia eikä musiikki kuvaile tekstiä yhtä voimakkaasti. Resitatiivien luonne on huomattavasti kapeampi ja niissä on paljon vähemmän dramaattisia modulaatioita.
Aariat.
Passiossa on yhdeksän aariaa, joista yhteen liittyy kuoro mukaan. Aariat ovat passion dramaattisimpia osia. Tenorin aaria "Verdammt Ihn nur, ihr ungerechten Richter" on kuin barokkioopperan raivoaaria. Useimmat aariat on kirjoitettu perinteiseen da-capo muotoon, mutta siitä on poikkeuksia. Dramaattisia ovat myös kaksi säestettyä sopraanon accompagnato-resitatiivia passion toisessa osassa, jotka muodostavat vahvan kontrastin niitä seuraaville aarioille. Jotkut aariat ovat melko pitkiä, 7-8 minuuttia. Passion pisin aaria, lähes 11 minuuttia, on basson aaria "Ich geh, von Lei­den Ganz" (Käyn siis surun ympäröimänä joka puolelta, ja kukaan ei kysy: Minne sinä menet?) Sen teksti on Jeesuksen laulama, "Vox Jesu", joka oli valistuksen ajan passioiden erikoisuus. Aarian ilmeikkyyttä vahvistaa sordinoidut jouset. Toinen erikoisuus aarioiden joukossa on alton aaria ”"Verkennt ich nich den Gott der Götter”" (Älä kiellä häntä, Jumalien Jumalaa) jossa dramaattista aariaa säestävät puupuhaltimet ja patarumpu. Aaria liittyy kohtaukseen, jossa kerrotaan, miten Pietari kielsi tuntevansa Jesuksen. Kolmatta kieltämistä seuraa aaria ja vasta sen jälkeen evankelista jatkaa kertomusta miten Pietari muisti lupauksensa ja puhkesi itkuun.
Koraalit.
Passiossa on 15 koraalia, joista yhdeksän on ensimmäisessä ja kuusi toisessa osassa. Joidenkin koraalien sävelmä toistuu passiossa, jopa siten, että ne ovat saman virren säkeistöjä. Useat koraalit eivät ole enää käytössä olevissa virsikirjoissa.
Koraalit ovat Bachin passioiden tavoin pohtimassa passiotapahtumien merkitystä ja keskeyttävät juonen kulun, kun tapahtumat siirtyvät uusiin vaiheisiin.
Markuspassion koraalit
Soitinnus.
Solistit sopraano, altto, tenori, basso
Kuoro sopraano, altto, tenori, basso
Orkesteriː käyrätorvi (2), huilu (2), oboe (2), fagotti (2), patarumpu, viulu (2) alttoviulu, basso contiunuo
Kesto.
Noin 130 min.