tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hyllykallio (suuralue)

Hyllykallio on suuralue Seinäjoella. Se sijaitsee kaupungin keskustasta itään päin, Nurmon eteläpuolella. Suuralueeseen kuuluvat Hyllykallion kaupunginosa, Kertunlaakso, Tanelinranta, Roves ja osa Kapernaumin kaupunginosasta. Joulukuussa 2022 suuralueen väkiluku oli 9 128. Lähes puolet (~ 45%) suuralueen väestöstä asui Hyllykallion kaupunginosassa.
Hyllykallion suuralueella on paljon palveluita, kuten hammashoitola, S-market, Prisma, R-kioski, ravintoloita, Hyllykallion koulu ja Tanelinrannan koulu. Myös päiväkotitoimintaa on Hyllykallion, Tanelinrannan ja Kertunlaakson kaupunginosissa. 
Hyllykallion suuralueella on niin asuin- kuin teollisuusalueitakin. Suuralueen asuinrakennuskanta koostuu kerros-, rivi- ja omakotitaloista.
Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli

Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli on italialaisen Genovan vanhankaupungin historiallinen osa. Alue on rakennettu Genovan tasavallan aikana 1500- ja 1600-luvuilla. Se on Unescon maailmanperintökohde (, ). 
"Le Strade Nuove" () on runsaan kilometrin pituinen katuosuus (Via Garibaldi, Via Balbi ja Via Cairoli), joka on vanhankaupungin ydin. "Palazzi dei Rolli" on 42 rakennuksen kokonaisuus Le Strade Nuoven varrella.
Maailmanperintökohde on yhteensä 16 hehtaarin alue, johon kuuluu Le Strade Nuoven lisäksi lähikatujen varsia.
Akjoujt

Akjoujt () on kunta ja Inchirin alueen hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee Atariin johtavan maantien varrella 260 kilometriä Nouakchottista koilliseen. Kunnassa on 12 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Paikkakunnalla toimi Mauritanian ainoa kuparikaivos vuosina 1970–1978. Vuosina 1992–1996 sen jäteaineksesta tuotettiin kultaa. Kanadalainen First Quantum Minerals aloitti kuparin ja kullan louhinnan uudelleen vuosina 2004–2005.
Juustilanjoen vesistö

Juustilanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 05) on Suomen päävesistöalue, joka laskujoki Juustilanjoki laskee Suomenlahteen Juustilanselälle. Vesistöalue jakautuu Suomen ja Venäjän puolelle.
Yleistä.
Vesistöalueen sijainti.
Juustilanjoen vesistöalue sijaitsee Kaakkois-Suomessa. Sen pinta-ala on 296,13 neliökilometriä, josta noin 178 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 118 neliökilometriä Venäjälle. Valuma-alueen järvisyys on 7,20 %. Vesistöalueen pohjoisreuna sijaitsee Ensimmäisellä Salpausselällä Etelä-Karjalan Lappeenrannassa, jonka takana aukeaa laaja Etelä-Saimaa. Saimaa kuuluu laajaan Vuoksen vesistöön (04), jota sijaitsee myös Juustilanjoen vesistön itäpuolella. Siellä Vuoksi laskee Laatokkaan. Itse Juustilanjoen vesistöalue viettää Viipurinlahdelle päin, jonka suuntaan myös Juustilanjoki laskee. Vesistöalueen alajuoksu kuuluu Leningradin alueen Viipurin piiriille. Juustilanjoen lounaispuolella Hounijoen vesistö (07).
Pääuoman määritys ja pituus.
Juustilanjoen vesistöalueen pääuoman kulusta ei ole kirjallisia lähteitä. Pääuoma voidaan kuitenkin määrittää seuraamalla alajuoksulta alkaen sitä jokihaaraa, jossa on suurin virtaama. Virtaamatietojen puuttuessa voidaan käyttää määrittelyyn sivuhaarojen valuma-alueiden pinta-aloja, jotka ovat pienialaisilla vesistöillä suoraan verrannolliset virtaamien kanssa. Kärkkäisenojan valuma-alue on 33 neliökilometriä, joka on pienempi kuin Mustajoen 133 neliökilometriä. Mustajokeen yhtyy pohjoisesta tuleva Soskuanjoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 47 neliökilometriä. Se on pienempi kuin Mustajoen yläjuoksun valuma-alue, joka on 57 neliökilometriä. Mustajoki saa alkunsa Karhusjärvestä, jonka vedenpinta on 59,3 metriä mpy. Jos hyväksytään karjalaisalueen vanhoista peruskartoista tieto, että Juustilanjoki on alkanut Karhulan kylässä, tulee joen pituudeksi 18,4 kilometriä. Pääuoman pituudeksi saadaan vesistöviranomaisten tietoja yhdistelemällä 37,9 kilometriä.
Vesistöalueen jako.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua : 
* Saimaan kanavan alue (Venäjän puolella) (05.003R)
* Saimaan kanavan alue (05.003)
* Kärkjärven valuma-alue (Venäjän puolella) (05.002R)
* Kärkjärven valuma-alue (05.002)
* Mustajoen alue (05.001)
Vesistöalueen maankäyttö.
Vesistöalueen maankäyttö voidaan tiivistää seuraavasti. Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 68,3 %, maatalousalueita 21,9 %, kosteikkoja ja soita on 2,6 % ja rakennettuja alueita on 4,9 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 2,4 %. Tässä ei ole tietoa, sisältyykö lukuihin myös Venäjänpuoleiset osat valuma-aluetta.
Vesistöalueen muita vesistöjä.
Alueen poikki on rakennettu Saimaan kanava, joka alkaa Saimaalta ja kulkee kaakkoon päin Nuijamaanjärven läpi. Valuma-alueen pääuoman sivujoki Soskuanjoki seuraa kanavaa varsin läheltä ja välillä se on johdettu kanavan ali tunnelia tai putkea myöten.
Vuoden naissolistin Emma-palkinto

Vuoden naissolistin Emma-palkinto oli yksi Musiikkituottajat – IFPI Finlandin vuosittain jakamista musiikkialan Emma-palkinnoista. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983, jolloin palkinnon voitti Anita Hirvonen ja viimeisen kerran vuonna 2020, jolloin palkinnon voitti Ellinoora.
Kaija Koo ja Anna Puu voittivat palkinnon useammin kuin kukaan muu, kumpikin kolme kertaa.
Vuoden artistin Emma-palkinto korvasi tämän palkinnon vuoden 2021 Emma-gaalasta alkaen.
Voittajat ja ehdokkaat.
Listassa vuosi tarkoittaa sitä vuotta, minkä vuoden naissolistina artisti palkittiin. Palkinnot jaettiin seuraavana vuonna.
Palazzi dei Rolli

 #OHJAUS Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Koha Ditore

Koha Ditore ("Päivittäinen aika") on kosovolainen päivittäin ilmestyvä albaniankielinen sanomalehti. Sitä julkaisee Koha Group. Päätoimittajana on vuodesta 2004 toiminut Agron Bajrami. Index Kosovan mukaan Koha oli vuonna 2015 Kosovon laajalevikkisin sanomalehti.
Koha Ditoren omistajat omistavat myös yksityisen kosovolaisen televisiokanavan KTV:n.
Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan Koha Ditore oli vuonna 2010 Kosovon riippumattomimpia sanomalehtiä. Se teki usein tutkivaa journalismia hallituksen korruptiosta.
Historia.
Politiikan kommentaattori Veton Surroi perusti aikakauslehti Kohan ("Aika") vuonna 1992. Vuonna 1996 syttyi Kosovon sota. 31. maaliskuuta 1997 lehti alkoi ilmestyä päivittäisenä sanomalehtenä. Open Society Institute tuki sijoitusta.
2. maaliskuuta 1998 poliisi pahoinpiteli mielenosoituksessa olleita albanialaistoimittajia: päätoimittaja Surroita ja toimittaja Agron Bajramia sekä tunkeutui toimitukseen ja pahoinpiteli toimittajia, jotka suojelivat pakolaisia sisällä. 19 elokuuta poliisi tunkeutui erään lehden kirjeenvaihtajan asuntoon vieden dokumentteja, artikkeleita, puhelinnumeroita ja kaukokirjoittimen. Poliisiasemalla poliisit käskivät toimittajaa lähtemään toiseen kaupunkiin neuvottelemaan Kosovon vapautusarmeijan kanssa erään siepatun etnisen serbihenkilön vapauttamisesta, ja pahoinpitelivät häntä, kun hän kieltäytyi.
Bajramista tuli lehden varapäätoimittaja tammikuussa 1999.
25. maaliskuuta 1999 poliisi ratsasi toimituksen, tappoi ovivahdin ja pahoinpiteli sekä vangitsi lehteä avustaneen ihmisoikeusasianajajan ja kaksi hänen poikaansa. Surroi alkoi piilotella. Poliisi lakkautti Koha Ditoren. Huhtikuussa lehden toimitus evakuoitui Makedoniaan, jossa lehteä julkaistiin. Toimitus palasi Prištinaan samana vuonna sodan päätyttyä. Lehden julkaisemista tukivat Kosovossa toimivat ulkomaisten lahjoittajat. Vuodesta 2000 lähtien Koha on julkaissut laajasti uutisia salakuljetuksesta ja korruptiosta.
Vuonna 2004 Surroi siirtyi politiikkaan perustamalla ORA-puolueen, jolloin hänen siskonsa Flaka Surroi siirtyi lehden ja sitä julkaisevan Koha Groupin omistajaksi. Syyskuussa päätoimittajana aloitti Agron Bajrami.
Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Koha oli Kosovon luetuin sanomalehti, sitä seuraavina Kosova Sot ja Zëri.
Vuonna 2010 lehdellä oli 200 työntekijää. Keskimääräinen sivumäärä oli vuonna 2010 kasvanut 48:aan vuoden 2003 noin 24:stä sivusta. Mainosten sivumäärä kasvoi aiemmasta noin 20 %:sta.
Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin haastattelema Kohan toimittaja kertoi saaneensa vuonna 2011 tappouhkauksen hallituksen neuvonantajana ja yliopiston tiedekuntajohtajana toimineelta henkilöltä, kun hän oli julkaissut artikkelin lahjusten ottamisesta. Syytteet rikoksesta luettiin vasta kaksi vuotta myöhemmin ja vuonna 2014 uhri ei ollut vielä päässyt todistamaan oikeudessa. Hän kertoi raportoineensa poliisille tuloksetta 15 uhkauksesta.
Mardaitit

Mardaitit (, ) oli nimitys Amanusvuorten asukkaille. Heidät tunnetaan historiallisissa lähteissä etenkin sotilaspalveluksestaan Bysantin valtakunnassa arabeja vastaan käytyjen sotien aikana. Arabit valloittivat heidän tukikohtansa Jurjuman vuonna 707/8, minkä jälkeen heidät siirrettiin eri puolille Syyriaa.
Historia.
Mardaitit asuttivat Amanusvuoria Taurusvuorten alueella. Heidän tarkkaa alkuperäänsä ei tunneta. Heidän on esitetty olleen taustaltaan esimerkiksi armenialaisia tai persialaisia. He olivat kristittyjä ja todennäköisesti miafysiittejä tai monotelisteja. Arabilähteet käyttävät mardaiteista nimitystä "Jarajima".
Mardaitteja toimi ajoittain arabien rajavartioina palkkasotureina, mutta he tulivat tunnetummaksi palveluksestaan Bysantin valtakunnan alaisuudessa. Bysantin valtakunnan keisarien alaisuudessa he järjestivät sotaretkiä muslimien valtaamaan Syyriaan. Vuonna 677 heidän sotajoukkonsa sanotaan edenneen aina Jerusalemiin saakka. Heidän joukkojensa mainitaan tuolloin käsittäneen useita tuhansia ja heihin liittyi paikallisen väestön lisäksi esimerkiksi orjuudesta pakenevia kreikkalaisia. Mardaitien sotaretki Konstantinos IV:n valtakaudella pakotti arabit luopumaan Konstantinopolin piirityksestä, minkä johdosta umaijadikalifi Muawija I suostui muslimeille epäedullisiin rauhanehtoihin Bysantin kanssa.
Justinianus II kannusti mardaitit tekemään toisen sotaretken 680-luvulla puolella, mikä pakotti kalifi Abd al-Malikin solmimaan edeltäjänsä solmiman sopimuksen kaltaisen sopimuksen Bysantin keisarin kanssa. Hän suostutteli kuitenkin samalla keisarin asuttamaan mardaitit muualle. Osa mardaiteista asutettiin Epeiroksen, Kefalonián, Peloponnesoksen ja Vähä-Aasian alueelle. Esimerkiksi Theofanes Tunnustaja tuomitsi keisarin toteuttaman väestönsiirros, mutta osa mardaiteista oli jäänyt vanhoille alueilleen. Myöhemmin he jatkoivat sotaretkien tekemistä arabien hallitsemille alueille, kunnes Maslama ibn Abd al-Malik valtasi heidän tukikohtanaan tunnetun Jurjuman vuonna 707/8. Valtauksesta selvinneet asutettiin eri puolille Syyriaa, mutta heidän sallittiin säilyttää kristinuskonsa. Heidän ei myöskään tarvinnut maksaa jizya-veroa ja varsin edulliset rauhanehdot merkitsevät todennäköisesti sitä, että he muodostivat edelleen huomattavan tekijän, jonka mahdollista kapinointia pelättiin ja jonka palveluksia tarvittiin. Myöhemmin mardaiteja palveli arabien armeijoissa ja heidät mainitaan Maslaman sotaretkellä Irakissa 720-luvulla. Irakissa varuskunnissa palvelleet mardaitit mainitaan ajoittain myös myöhemmin. Abbasidikalifi al-Wathiq vahvisti heidän vapautuksensa jizya-verosta, mutta kalifi al-Mutawakkil asetti heidät sen alaiseksi.
APB

APB on yhdysvaltalainen poliisisarja, jonka on luonut David Slack. Sarja perustuu David Amsden artikkeliin "Who Runs the Streets of New Orleans?". Lyhenne "APB" tulee sanoista "all-points bulletin", joka tarkoittaa suomeksi etsintäkuulutusta.
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Foxin-kanavalla 6. helmikuuta 2017.
Toukokuussa 2017 Fox ilmoitti lopettavansa sarjan tuottamisen ensimmäisen kauden jälkeen.
Juoni.
Kun teknologiamiljardööri Gideon Reeves (Justin Kirk) menettää parhaan ystävänsä rikoksen johdosta päättää hän laittaa rahansa likoon tarjoutumalla ostamaan Chicagon poliisipiirin. Uuden rahoituksen avulla rahavaikeuksissa rämpivä poliisijoukko pääsee taistelemaan rikollisuutta vastaan käyttäen uusinta teknologiaa.
Tuotanto.
Helmikuussa 2016 rooliinsa valittu Natalie Martinez oli ensimmäinen kiinnitetty näyttelijä.
Sarjaa kuvattiin Yhdysvaltojen Chicagossa. Pilottijakson kuvaamiset keskeytettiin kun David Slack jätti projektin näkemyserojen johdosta, jonka myötä Matt Nix siirtyi vetämään projektia.
Vastaanotto.
Arvostelusivusto Rotten Tomatoes antoi sarjalle arvosanaksi 35 % vaikka sivuston käviöiden arvosana oli paljon korkeampi, 73 %. Arvostelusivusto Metacriticin arvio sarjalle on 45/100 pistettä.
Luettelo Suomen suurituloisimmista

Luettelo Suomen suurituloisimmista koostuu niistä luonnollisista elossa olleista henkilöistä, joilla oli vuoden korkeimmat verotettavat tulot Suomessa. Verotettavat tulot on laskettu voimassa olleiden verolakien mukaan.
Luettelossa ei ole kuolinpesiä, vaikka ne verotuksessa luetaan luonnollisiksi henkilöiksi.
Cassianus Roomalainen

Pyhä Cassianus Roomalainen (, usein myös Johannes Cassianus; n. 360, Dobrudža – n. 435, Marseille) oli varhaiskristillinen munkki, askeetti ja teologi.
Elämä.
Hän oli kotoisin Vähä-Skyytiasta, Tonavan suistoalueelta (nykyisestä Dobrudzhasta), josta perhe muutti Roomaan hänen lapsuudessaan. Johannes muutti veljensä Germanoksen kanssa Roomasta Betlehemiin erääseen luostariin kilvoittelemaan. Sieltä he siirtyivät Egyptin erämaaluostareihin. Egyptistä he muuttivat edelleen Konstantinopoliin, jossa arkkipiispa Johannes Krysostomos vihki Germanoksen papiksi ja Cassianuksen diakoniksi. Krysostomos karkotettiin Konstantinopolista vuonna 404, jonka jälkeen Cassianus siirtyi veljensä kanssa Roomaan ja edelleen Galliaan, jonne Cassianus perusti mies- ja naisluostarin. Hän kuoli vuonna 435.
Ortodoksinen kirkko muistelee Cassinanusta hänen muistopäivänään 29. helmikuuta.
Teokset.
Cassianus kirjoitti 12 kirjaa ja 24 kirjoitelmaa Gallian piispojen pyynnöstä.
Perintö.
Cassianusta kunnioitetaan ortodoksisessa kirkossa pyhänä, ja hänen kirjoituksiaan on koottu Filokaliaan. Läntisessä kristillisyydessä Cassianusta on syytetty semipelagiolaiseksi, ja siksi se ei kunnioita häntä pyhänä.
Cledos

Cledos (oik. Vladislav Andreevich Heponen, , s. 11. joulukuuta 1998) on Helsingistä kotoisin oleva rap-artisti, jonka omakustanne debyyttisingle ”"Töis"” nousi välittömästi viraalihitiksi julkaisunsa jälkeen kesällä 2017. "Töis"-musiikkivideota katsottiin YouTubessa yli 100 000 kertaa vajaassa kymmenessä päivässä, ja sitä on katsottu sittemmin jo yli 2 miljoonaa kertaa.
Ura.
Elokuussa 2017 JVG tarjosi Cledokselle sopimuksen levy-yhtiöltään PME Recordsilta, mitä seurasivat single “"Safe"” sekä marraskuussa julkaistu ensi-EP ”"Alo"”. Kuuden kappaleen EP:ltä kolme nousivat ensimmäisen päivän aikana Suomen Spotifyn 50 kuunnelluimman kappaleen listalle. Cledos kuitenkin lähti levy-yhtiöltä seuraavana vuonna. 
Cledos on vieraillut muun muassa Karri Koiran ja Abreun kappaleilla. Hän kuvailee musiikkiaan spontaaniksi, jossa ei ole erityistä sanomaa. 
Cledos oli ehdolla "Vuoden tulokas" -kategoriassa vuoden 2018 Emma-gaalassa.
Cledos on ohjannut ja käsikirjoittanut lyhytelokuvan "CEISSI" yhdessä Kaverikarimin kanssa.
Cledos on esiintynyt muun muassa muotilehti Voguessa ja hänellä on oma vaatemallisto. McDonalds on myös julkaissut "Cledos Meal" -nimisen aterian artistin mukaan.
Yksityiselämä.
Cledos on harrastanut muun muassa tanssia, telinevoimistelua ja parkouria ja hänellä on musta vyö taekwondossa.
Diskografia.
"Pääartikkeli: Cledoksen diskografia"
Kälviän helluntaiseurakunta

Kälviän helluntaiseurakunta on Suomen Keski-Pohjanmaan Kokkolan Kälviällä toimiva helluntaiseurakunta, joka kuuluu Suomen Helluntaikirkkoon. Seurakunnan johtava pastori on Mikael Lappalainen. Aikaisemmin pastorina on toiminut Voitto Marjeta.
Historia.
Kälviä oli ensimmäinen Keski-Pohjanmaan paikkakunta, jolle helluntaiherätys levisi. Se saapui vuonna 1918. Alkuvaiheiden keskeisiä henkilöitä olivat Akseli Puhakainen ja Evert Jäppinen. Liike levisi ensiksi Suonperän ja Ridan kyliin. Vuonna 1921 evankelista Lydia Korpi saapui Kälviälle. Tällöin Kälviällä koettiin voimakas herätys mikä johti myöhemmin siihen, että Kälviä tuli olemaan suhteellisesti Suomen helluntailaisin paikkakunta. Helluntaiherätyksen kokouksia pidettiin Suonperällä, Jokikylällä, Välikylällä ja Hillissä. Vuonna 1925 järjestettiin ensimmäiset kastejuhlat Klapurin järvellä.
Seurakunnan järjestäytyessä 1926 liittyi siihen noin 70 henkeä, mutta jäsenmäärä nousi melko pian yli sadan. Vuonna 1986 jäseniä oli noin 320, jolloin Kälviän kunnan asukkaista noin 10 prosenttia oli helluntailaisia.
Toiminta.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja varhaisnuorisotyö, diakoniatyö sekä lähetystyö. Lisäksi on nuorisotyötä ja erilaisia musiikkiryhmiä.
Kälviän helluntaiseurakunnan kuoro on julkaissut vuonna 2006 levyn "Toivoa täynnä". Levyllä on 18 kappaletta, joita esittävät useat eri kokoonpanot.
Seurakunnan johtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kälviän helluntaiseurakunnan johtajina ja saarnaajina:
Hopeatriflaatti

Hopeatriflaatti eli hopeatrifluorimetaanisulfonaatti (CF3SO3Ag) on hopea- ja triflaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian synteeseissä ja orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa hopeatriflaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa moniin orgaanisiin liuottimiin. Hopeatriflaattia voidaan valmistaa bariumtriflaatista saostamalla bariumionit rikkihapon avulla ja lisäämällä näin syntyneeseen trifluorimetaanisulfonihappo liuokseen hopeakarbonaattia, jolloin muodostuu hopeatriflaattia. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on hopeaoksidin ja trifluorimetaanisulfinihapon välinen reaktio.
Hopeatriflaattia käytetään reagenssina ja katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa. Organohalogeeniyhdisteet reagoivat sen kanssa muodostaen triflaattiestereitä. Katalyyttinä sitä käytetään muun muassa esteröinneissä, sykloadditioissa, Friedel–Crafts-reaktioissa ja hydroaminoinneissa.
Anupama Bhagwat

Anupama Bhagwat (; s. 1974) on intialainen sitaristi. Hän sai alun perin 5-vuotiaana viulun ja sitten 9-vuotiaana sitarin. Hänet kehotettiin 13-vuotiaana tapaamaan Bimalendu Mukherjee, josta tuli hänen opettajansa. Hän aloitti kansainvälisen esiintymisen vuonna 1995.
Bhagwat pääsi vuonna 1994 ensimmäiselle sijalle All India Radion musiikkikilpailussa ja sai maansa hallituksen stipendin vuosiksi 1993–1996. Hän sai musiikin maisterin arvon Indira Kala Sangit Vishwavidyalayasta, ja hänelle myönnettiin vuosina 2000, 2002, 2004 ja 2008 Ohio Arts Councilin stipendit. Kansainvälisen uransa aikana hän on esiintynyt muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Brasiliassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ranskassa ja Sveitsissä. Hän esiintyi menestyksekkäästi Lontoon Darbar-festivaalissa.
Bhagwatin säestäjiin ovat kuuluneet Rahul Pophali ja Gurdain Rayatt. Bhagwatin mukaan nimettiin vuonna 2006 asteroidi.
Olmesartaani

Olmesartaani on angiotensiinireseptorin salpaaja ja siten verenpainelääke. Lääkkeissä käytetään sen paremmin imeytyvää aihiolääkettä, olmesartaanimedoksomiiliä.
Suomessa on myynnissä 10 milligrammaa (mg), 20 mg ja 40 mg olmesartaanimedoksomiiliä sisältäviä tabletteja kauppanimillä Benetor ja Olmetec. On myös samaa ainetta sisältäviä yhdistelmälääkkeitä, joissa on lisäksi amlodipiiniä tai hydroklooritiatsidia.
FDA hyväksyi olmesartaanimedoksomiilin USA:n lääkemarkkinoille huhtikuussa 2002.
Käyttö.
Olmesartaanimedoksomiiliä käytetään nieltynä korkean verenpaineen alentamiseen. Sitä ei suositeta primäärisen hyperaldosteronismin aiheuttaman verenpaineen laskemiseen, sillä sen teho on tässä tilanteessa huono.
Annostus riippuu lääkärin määräyksestä ja annos otetaan säännöllisesti ja ruokailusta riippumatta. Aloitusannos yli 6-vuotiaille on usein 10 milligrammaa vuorokaudessa (mg/vrk). Tämä voidaan nostaa alle 35 kilogramman painoisilla yli 6-vuotiailla lapsilla enintään 20 mg/vrk asti. Aikuisille enimmäisannos on yleensä 40 mg/vrk.
Vasta-aiheet ja huomiot.
Olmesartaanimedoksomiilin käytössä huomioitavia asioita ovat muun muassa:
Haittavaikutukset ja yliannostus.
Olmesartaanimedoksomiilin käyttäjistä noin 7 %:lla ilmenee päänsärkyä, 5 %:lla ylähengitystieinfektioita ja 3 %:lla huimausta. Käyttäjistä alle 1:llä 10:stä voi ilmetä myös pahoinvointia, ripulia, vatsakipua, kurkkukipua, muita kipuja, maha- tai suolitulehduksia, väsymystä, nenän vuotoa tai tukkoisuutta, yskää, virtsatieinfektioita, raajojen turvotusta tai verivirtsaisuutta.
Alle 1:llä 100:sta voi ilmetä lihaskipuja tai allergisia oireita, kuten ihottumaa, allergiaperäistä verenpaineen laskua tai anafylaksiaa.
Alle 1:llä 1000:sta voi ilmetä suonenvetoa, munuaisten vajaatoiminta tai hyperkalemiaa eli veren kohonnutta kaliumpitoisuutta.
Yliannostus aiheuttaa hyvin alhaista verenpainetta, joka vaatii hoitoa.
Kemia.
Olmesartaanimedoksomiilin CAS-numero on 144689-63-4. Se on olmesartaani, johon on esteröitynyt 4-(hydroksimetyyli)-5-metyyli-1,3,-dioksoli-2-onin (CAS 91526-18-0)
Toimintamekanismi.
Olmesartaani on ATR-estäjä. Se on hyvin spesifinen kilpaileva AT1-reseptorien antagonisti. Se vie siis reseptorissa sitoutumispaikkoja angiotensiiniltä II, jolloin angiotensiinin II kyky aktivoida reseptoreita alenee. Aktivointi johtaisi verisuonten supistumiseen ja aldosteronin tuoton kasvuun. Nämä vaikutukset lisäisivät verenpainetta.
Olmesartaanin affiniteetti (Kd) AT1-reseptoreille on 2.3±0.8 nM. Se sitoutuu paljon voimakkaammin reseptoreihin kuin monet muut ATR-estäjät, kuten kandesartaani, valsartaani tai losartaani, mutta heikommin kuin irbesartaani.
Farmakokinetiikka.
Olmesartaanimedoksomiili (OM) ei ole aktiivinen aine, vaan aihiolääke. Se hajoaa kehossa olmesartaaniksi, joka on varsinainen vaikuttava aine. Nieltynä olmesartaanin hyötyosuus on noin 4.5% ja OM:n noin 28%. Siksi vain OM:ää käytetään lääkkeenä. OM:n maksimipitoisuus veressä saavutetaan 1–3 tunnin kuluttua annoksen nielemisestä. OM ei muunnu aineenvaihduntatuotteiksi poistuessaan kehosta.
Porvali

Porvali on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eadbald

Eadbald (k. 20. tammikuuta 640) oli Kentin kuningas 616–640. Hän nousi valtaistuimelle isänsä Ethelbert Kentiläisen kuoltua.
Beda Venerabilis mainitsee, että Eadbald kieltäytyi aluksi omaksumasta kristinuskoa ja meni naimisiin isänsä lesken kanssa. Rochesterin piispa Justus ja Lontoon piispa Mellitus pakenivat pakanahallitsijaa Ranskaan. Canterburyn arkkipiispa Laurentius onnistui lopulta käännyttämään Eadbaldin ja sai hänet mitätöimään laittoman avioliittonsa.
Kääntymyksensä jälkeen Eadbald lahjoitti vuonna 618 maata kirkolle ja kutsui Justuksen ja Mellituksen takaisin Englantiin. Eadbald rakennutti lisäksi Canterburyyn Neitsyt Marialle pyhitetyn kirkon. Mellitus seurasi Laurentiusta Canterburyn arkkipiispana vuonna 619, ja Justuksesta tuli arkkipiispa Mellituksen jälkeen vuonna 624. Justuksen jälkeen arkkipiispaksi valittiin Honorius, jonka aikana kirkko vakiinnutti asemansa Kentissä kuningas Eadbaldin suojeluksessa. Eadbald järjesti sittemmin sisarensa Aethelbergin naimisiin Northumbrian kuninkaan Edwinin kanssa. 
Eadbald lyötätti Lontoossa Englannin ensimmäiset kultakolikot, mahdollisesti toisen vaimonsa Emman vaikutuksesta, joka oli syntyperältään frankki. Emman alkuperäinen nimi on saattanut olla Ermenberga tai Ermentrudis, mutta hänen sukutaustansa on epäselvä. Emma oli ilmeisesti joko Teodebert II:n, Klotar II:n tai major domus Erchinoaldin tytär.
Loimaan Kivi

Loimaan Kivi on suomalainen yritys, joka jalostaa graniitista hautakiviä, rakennuskiviä ja sisustuskiviä. Yritys on perustettu 1921, sen pääkonttori ja tehdas on Loimaalla ja sillä on lisäksi 15 myymälää.
Historia.
Loimaan Kivi perustettiin vuonna 1921, jolloin iertävänä kivenhakkaajana toiminut Antti Palin (1885–1963) päätti perustaa Loimaalle omalla nimellä toimivan kiviveistämön (Antti Palin Loimaan Kiviveistämö). Palin toimi yrityksen johdossa kaikkiaan 37 vuotta.
Antin pojat Reino ja Martti Palin ottivat yrityksessä vetovastuun vuonna 1958. Yrityksessä alkoi nopea koneistamisen, kehittämisen ja rakentamisen aika. Reinon vahvuudet olivat koneellisessa osaamisessa ja Martti hallitsi myynnin. Muutosten ansiosta yrityksen tuotanto monipuolistui hauta- ja rakennuskivistä sisustuskiviin sekä kuvanveistotöihin. Vuonna 1989 Loimaan Kiven johtoon tuli kolmas sukupolvi, kun Reino Palinin poika Heikki nimettiin yrityksen toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2011 Palinin perhe luopui yrityksen omistuksesta. Ostaja liiketoiminnalle löytyi läheltä, sillä yrityksen osti yrityksen palveluksessa työskennellyt tuotantotalouden insinööri Mikko Paljakka.
Vuonna 2013 Loimaan Kivi Oy laajeni yritysostolla kun Uotilan Kivi Oy Raumalta tuli osaksi Loimaan Kivi Oy:tä.
Loimaan Kivi Oy teki historiansa suurimman investoinnin vuonna 2014 ostamalla Suomen Kivivalmiste Oy:n Korpilahdelta ja Viitasaarelta. Jalostustoiminnan lisäksi tehdyllä kaupalla Loimaan Kivi Oy:n omistukseen tulivat myös neljä louhimoa Keski-Suomessa.
Loimaan Kivi Oy osti vuonna 2016 Varpaisjärvellä sijaitsevan louhimon Palin Granit Oy:ltä. Loimaan Kivi Oy:llä on tällä hetkellä kaiken kaikkiaan kuusi omaa louhimoa, jotka sijaitsevat Varpaisjärvellä, Viitasaarella sekä Korpilahdella.
Myymäläverkostoon kuuluu 12 omaa liikettä Etelä-Suomen alueella, minkä lisäksi yrityksen tuotteita pitää valikoimissaan yli 50 jälleenmyyjää. Sen tehdas sijaitsee Loimaalla. Loimaan Kivellä on vuonna 2019 yhteensä 68 työntekijää. Loimaan Kivi -konserni työllistää yhteensä 108 henkilöä.
Hjalmar Mikander

Hjalmar Johan Mikander ( 2. tammikuuta 1862 Käkisalmi – 24. heinäkuuta 1948 Kuopion maalaiskunta) oli kouluneuvos, joka toimi Suomen ensimmäisten kansanopistojen rehtorina ja kansanopistotoiminnan kehittäjänä.
Henkilöhistoria.
Hjalmar Mikanderin vanhemmat olivat kappalainen Johan Gottlieb Mikander ja Fredrika Kristina Dalhström ja puoliso vuuodesta 1891 Augusta Magdalena (Dutti) Lindman (k. 1923). Mikander tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän toimi jo 1884–1892 Helsingissä kansakoulunopettajana. Opintomatkalla Tanskaan ja Ruotsiin alkuvuonna 1892 hän perehtyi kansanopistotyöhön, syksyllä hänestä tuli vasta perustetun Keski-Savon kansanopiston johtaja. Vuonna 1895 Mikander siirtyi Pohjois-Savon kansanopiston johtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1918 ja vielä myöhemmin 1922–1942. Kouluhallituksen vapaan valistustyön kouluneuvoksena Mikander työskenteli 1918–1922. Mikander oli myös Koivumäen kotitalouskoulun johtaja vuodesta 1923.
Afráti (Iraklion)

Afráti (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Viánnoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Afráti muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αφρατίου, "Topikí Koinótita Afratíou"). Kylän väkiluku on 151 (vuonna 2011).
Afrátin kylä sijaitsee Kreetan itäisissä keskiosissa Díkti-vuoren länsipuolella linnuntietä noin 33 kilometriä kaakkoon Iraklionista. Se on rakennettu noin 496 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.
Profítis Ilías -vuorella noin kilometrin kylästä länteen sijaitsevat jonkun antiikin aikaisen kaupungin rauniot. Nykyisin sitä pidetään Datalan poliksen kaupunkikeskuksen paikkana, mutta aiemmin se on yhdistetty Arkadeen polikseen. Nykyisen nimensä vuori on saanut siellä olevasta profeetta Elialle omistetusta kirkosta.
Us (elokuva)

Us on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja osittain tuottanut Jordan Peele. Elokuvan pääosia näyttelevät Lupita Nyong'o, Winston Duke, Elisabeth Moss ja Tim Heidecker.
Atsipópoulo

Atsipópoulo () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Nikifóros Fokáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Nikifóros Fokáksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 392 (vuonna 2011).
Atsipópoulon kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä länsilounaaseen Réthymnon kaupungista ja vajaan kilometrin lounaaseen Violí Charákin kaupungista. Se on rakennettu noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän ympäristössä on Kreetalle harvinaista tammimetsää. Atsipópoulon nimeä on selitetty monella tavalla. Yleisemmin sen katsotaan viittaavan "atsipádeihin", jotka olivat mukana Nikeforos Fokaksen armeijassa Bysantin vallattua Kreetan takaisin arabeilta. Osmanit tuhosivat kylän vuonna 1866.
Atsipópoulossa on kymmenen kirkkoa, joista tärkeimmät on omistettu Pyhälle Eleutheriokselle ja Pyhälle Kharalampokselle ("Ágios Elefthérios kai Ágios Charálampos"), Neitsyt Marialle ("Panagía"), Neitsyt Marian Pyhälle vyölle ("Agía Zóni"), Pyhälle Johannes Khrysostomokselle ("Ágios Ioánnis Chrysóstomos") sekä Pyhälle Antoniokselle ("Ágios Antónios"). Kylästä oli kotoisin näytelmäkirjailija Geórgios Chortátzis.
Atsipópoulo muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ατσιποπούλου, "Dimotikí Koinótita Atsipopoúlou"), johon kuuluvat varsinaisen Atsipópoulon kylän lisäksi Violí Charákin kaupunki sekä Agnán ja Panóraman kylät. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 947.
Foínikas (Chaniá)

Foínikas (, ; myös "Fínikas") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Foínikas on osa Anópolin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 13 (vuonna 2011).
Foínikaksen kylä sijaitsee Kreetan etelärannikolla eli Libyanmeren rannalla noin 83 kilometriä etelään Chaniásta ja 700 metriä länteen Loutrósta. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Foiniksin kaupungilta, joka sijaitsi samalla paikalla. Se toimi Anopoliin poliksen satamana.
Kylän kautta kulkee Euroopan kaukovaellusreitin E4 osuus, joka johtaa Arádainan rotkon suulta Loutróon.
Foínikas

Foínikas (, ; transl. myös "Fínikas") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ístro

Ístro (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Ístro on osa Kaló Chorión kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 665 (vuonna 2011).
Ístron kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Mirampéllonlahden rannalla noin 12 kilometriä kaakkoon Ágios Nikólaoksen kaupungista. Noin seitsemän kilometriä itään sijaitsee Pacheiá Ámmoksen kylä.
Ístro on perinyt nimensä antiikin ajan Istronin kaupungilta, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Paikalla on ollut asutusta jo minolaisella kaudella. Sekä esihistoriallisten että antiikin aikaisten asutusten arkeologinen kohde, pieni niemi kylän länsipuolisella rannalla, tunnetaan nimellä Priniátikos Pýrgos.
Ístron lähellä on paljon hiekkarantaa. Tärkeimmät rannat ovat Priniátikos Pýrgoksen niemen itä- ja länsipuolella sijaitsevat Ágios Panteleímonas, joka on saanut nimensä läheisestä kirkosta, ja Karavostási, sekä kylän itäpuolella sijaitseva Voúlisma eli Chrysí Ámmos (”Kultahiekka”).
Kaló Chorió (Lasíthi)

Kaló Chorió (; myös "Kaló Horió") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 353 (vuonna 2011).
Kaló Chorió, suomeksi ”Hyvä kylä”, sijaitsee Kreetan itäosissa lähellä saaren pohjoisrannikkoa ja Mirampéllonlahden rantaa, noin 10 kilometriä lounaaseen Ágios Nikólaoksen kaupungista.
Kaló Chorió muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλού Χωρίου, "Topikí Koinótita Kaloú Choríou"), johon kuuluvat varsinaisen Kaló Chorión kylän lisäksi kylät Fortí, Ístro ja Pýrgos sekä Vryonísin saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 198. Ístro on Kaló Chorión ranta-asutus, ja monesti sekä nimeä Kaló Chorió että Ístro käytetään viittaamaan koko kyläyhdyskuntaan.
Kaló Chorió

Kaló Chorió (, ”Hyvä kylä”; myös "Kaló Horió") voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Káto Sými

Káto Sými (), usein vain Sými (Σύμη) (myös "(Káto) Sími"), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Viánnoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 107 (vuonna 2011).
Káto Sými, suomeksi ”Ala-Sými”, sijaitsee Díkti-vuoren etelärinteessä noin 75 kilometriä kaakkoon Iraklionista ja noin 31 kilometriä luoteeseen Ierápetrasta. Alueella on paljon vuorelta virtaavia pieniä virtoja, kuten Blavopótamos. Kylä tunnetaan sen lähellä sijaitsevasta Sýmin metsästä, joka on Kreetalle suhteellisen suuri havumetsä. Díktin rinteessä metrin korkeudessa kylästä luoteeseen sijaitsee Omalóksen ylätasanko. Kylän pääelinkeinot ovat maanviljely, karjankasvatus ja mehiläistenhoito.
Káto Sýmin useista kirkoista tunnetuimpiin kuuluu Neitsyt Maria ("Panagía") "Galaktoktisménin" kirkko. Krýa Vrýsissä Káto Sýmin lähellä sijaitsevat antiikin aikaisen Hermeen ja Afroditen pyhäkön eli ”Káto Sýmin pyhäkön” rauniot. Pyhäkkö oli poikkeuksellisesti käytössä minolaiselta kaudelta aina roomalaiselle kaudelle saakka, lähes vuotta.
Kreetalaiset vastarintaliikkeen jäsenet surmasivat Káto Sýmin luona eri lähteiden mukaan 82–84 tai jopa 100 saksalaista sotilasta saaren natsimiehityksen aikaan vuonna 1943. Saksalaiset polttivat kylän kostoksi, ja kaikki miehet surmattiin. Sama kosto suoritettiin muualla Viánnoksen alueella. Kylän edustalla on tapahtumien muistomerkki.
Káto Sými muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κάτω Σύμης, "Topikí Koinótita Káto Sýmis"), johon kuuluu varsinaisen Káto Sýmin kylän lisäksi Loutrákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 138. Káto Sýmin itäpuolella sijaitsee hylätty Áno Sýmin eli Páno Sýmin (”Ylä-Sými”) kylä.
Sými (täsmennyssivu)

Syme () tai Sými (; myös "Sími") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Léntas

Léntas (; transl. myös "Léndas") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Léntas on osa Miamoún kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 80 (vuonna 2011).
Léntaksen kylä sijaitsee Kreetan etelärannikolla noin 73 kilometriä etelälounaaseen Iraklionista. Kylän nimen kerrotaan tulevan leijonaa tarkoittavasta sanasta "lióntas" (λιόντας), sillä sen länsipuolinen niemi näyttää merelle päin katsovalta leijonalta.
Kylän ympäristöstä on tehty joitakin löytöjä minolaiselta kaudelta. Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi Lebenin poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus. Roomalaisella kaudella se toimi yhtenä Gortynin kaupungin satamista. Antiikin Lebenin rauniot ovat kylän tärkein nähtävyys vanhojen kirkkojen ohella.
Mesklá

Mesklá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Mousoúroin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Mousoúroin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 333 (vuonna 2011).
Mesklán kylä sijaitsee Kreetan luoteisissa sisäosissa noin 21 kilometriä etelälounaaseen Chaniásta. Se on rakennettu Lefká Óri -vuorten pohjoisrinteeseen noin 200 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.
Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi jonkun poliksen eli kaupunkivaltion, oletettavasti Keraian poliksen, kaupunkikeskus. Siitä on säilynyt rakennusten ja kaupunginmuurien jäänteitä. Kylässä on kaksi bysanttilaisaikaista kirkkoa, Vapahtajan ("Sotíras") kirkko ja Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ("Koímisis tis Theotókou") kirkko, kumpikin 1300-luvulta, sekä uusi Neitsyt Marialle omistettu kirkko vuodelta 1972.
Mesklá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μεσκλών, "Topikí Koinótita Mesklón"), johon kuuluu varsinaisen Mesklán kylän lisäksi Zoúrvan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 353.
Mýrthios

Mýrthios (; myös "Mírthios") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Foínikaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Foínikaksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 203 (vuonna 2011).
Mýrthioksen kylä sijaitsee Kreetan lounaisosassa noin 1,2 kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta eli Libyanmeren rannasta ja noin 20 kilometriä etelään Réthymnon kaupungista. Se on rakennettu vuorenrinteeseen noin 480 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Kylä on monin tavoin perinteinen ja sen pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjankasvatus.
Mýrthios muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μύρθιου, "Topikí Koinótita Mýrthiou"), johon kuuluvat varsinaisen Mýrthioksen kylän lisäksi kylät Foínikas, Kalypsó, Kámpos, Kókkina Choráfia ja Myrthianós Plakiás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 488.
Shimanto (Kōchi)

Shimanto () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren Tosanlahteen laskevan Shimantojoen ala- ja keskijuoksulla. Pohjoisessa se rajautuu Ehimen prefektuuriin. Shimantossa on 33 693 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 632,29 neliökilometriä.
Shimanto on hallinnollisena yksikkönä suhteellisen uusi: kaupunki perustettiin vuonna 2005 liitämällä yhteen Nakamuran kaupunki ja Nishi-Tosan kyläkunta. Asutus alueella on vanhaa, ja sieltä on löydetty muun muassa "kofun"-hautakumpuja ja muita historiallisia jäänteitä. Vuonna 1468 Nakamuraan pakeni Kiotosta Ōnin-sotaa ministeri Ichijō Norifusa, joka rakensi paikalle kaupungin Kioton mallin mukaan. Siitä Nakamura sai lempinimen ”pikku-Kioto”. 1600-luvun lopulta lähtien alue oli Tosan daimiokunnan suorassa hallinnassa. Merkittäviä elinkeinoja Shimantossa ovat esimerkiksi riisin, vihannesten ja hedelmien viljely sekä metsätalous.
Shimanton nähtävyksiin kuuluvat Fuba Hachiman-gūn pyhäkkö, jonka päähalli on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, Taihei-jin temppeli ja Shimanton sudenkorentopuisto. Kurosonjoen yläjuoksulla on säilynyt luonnontilaista japaninpyökkimetsää. Shimantoa palvelevat Tosa Kuroshio -rautatie ja JR Shikokun Yodo-linja.
Merseburgin loitsut

Merseburgin loitsut ("Merseburger Zaubersprüche") on kaksi esikristillistä germaanista mytologiaa edustavaa säkeistöä. Ne ovat tiettävästi ainoat säilyneet kirjalliset dokumentit kristinuskoa edeltäneestä germaanisesta muinaisuskosta. Oikeushistorian tutkija Georg Waitz löysi ne vuonna 1841 eräästä 800- tai 900-luvulta peräisin olevasta teologisesta käsikirjoituksesta, jota säilytettiin Merseburgin tuomiokirkossa. Loitsut nimettiin löytöpaikkansa mukaan ja ne julkaisi Jacob Grimm vuonna 1842.
Ensimmäinen loitsu kertoo jumalattarista, valkyrioista, jotka käyvät taistelukentälle ja jakaantuvat kolmeen ryhmään. Yksi solmii siteitä, toinen estää vihollisarmeijaa etenemästä, kolmas vapauttaa sotavankeja. Toinen loitsu kertoo jumalista Phol ja Odin, jotka ratsastavat halki metsän. Balderin eli Pholin hevonen loukkaantuu pahoin, ja vain Odin kykenee pelastamaan hevosen.
Loitsut on kirjoitettu muinaisyläsaksan kielellä.
Ensimmäinen loitsu:
Eiris sâzun idisi,
sâzun hêra duoder.
Suma hapt heptidum, suma
heri lezidun,
suma clûbôdun
umbi cuoniouuidi:
insprinc haptbandum,
inuar uîgandun!
Toinen loitsu:
Phol ende Uuôdan uuorun zi holza.
Dû uuart demo Balderes uolon
sîn uuoz birenkit.
Thû biguol en Sinthgunt,
Sunna era suister,
thû biguol en Frîia,
Uolla era suister;
thû biguol en Uuôdan sô
hê uuola conda:
sôse bênrenkî, sôse blutrenkî,
sôse lidirenkî: bên zi bêna,
bluot zi bluoda,
lid zi geliden, sôse gelimida sin!
Haavakuume

Haavakuume on taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan maalaama, realistinen öljyvärimaalaus vuodelta 1889. 
Maalauksen korkeus on 62 ja leveys 72,5 senttimetriä. Teos esittää kuumeessa vuoteella makaavaa parrakasta miestä, jonka vasen käsi on kääritty paksuun siteeseen.
Teos oli julkisesti esillä Berliinissä vuonna 1895 pidetyssä Gallen-Kallelan ja Edvard Munchin yhteisnäyttelyssä, jossa se myytiin yksityiskokoelmaan. Maalauksen sijaintia ei tiedetty yli sataan vuoteen ennen kuin sveitsiläinen Beurret &amp; Bailly Auktionen -huutokauppakamari otti yhteyttä Gallen-Kallelan museoon vuonna 2017 teoksen aitouden varmistamiseksi.
Teos myytiin vuonna 2017 Beurret &amp; Bailly Auktionen -huutokauppakamarin huutokaupassa yksityiselle ostajalle 535 040 Sveitsin frangilla.
Telmisartaani

Telmisartaani on angiotensiinireseptorin salpaaja ja siten verenpainelääke.
Suomessa on myynnissä 20 milligrammaa (mg), 40 mg ja 80 mg telmisartaania sisältäviä tabletteja kauppanimillä Kinzalmono, Micardis ja Tolura.
FDA hyväksyi telmisartaanin USA:n lääkemarkkinoille marraskuussa 1998.
Käyttö.
Telmisartaania käytetään nieltynä korkean verenpaineen alentamiseen. Sitä ei suositeta primäärisen hyperaldosteronismin aiheuttaman verenpaineen laskemiseen, sillä sen teho on tässä tilanteessa huono.
Annostus riippuu lääkärin määräyksestä ja annos otetaan säännöllisesti ja ruokailusta riippumatta. Alle 18-vuotiaille lääkettä ei suositeta. Aikuisille 40 milligramman kerta-annos per vuorokausi (mg/vrk) on usein sopiva aloitusannos, jota ei tarvitse muuttaa myöhemmin. Joskus 20 mg/vrk riittää tai sitten vaaditaan 80 mg/vrk annoksia.
Lievää tai kohtalaista munuaisten vajaatoimintaa poteville sopiva annos on 20 mg/vrk. Lievää tai keskivaikeaa maksan vajaatoimintaa poteville sopiva enimmäisannos on 40 mg/vrk.
Vasta-aiheet ja huomiot.
Telmisartaanin käytössä huomioitavia asioita ovat muun muassa:
Haittavaikutukset ja yliannostus.
Telmisartaanin käyttäjistä noin 8%:lla ilmenee ylähengitystieinfektioita, 4 %:lla päänsärkyä, 2 %:lla huimausta ja 1 %:lla kipuja. Käyttäjistä alle 1:llä 10:sta voi ilmetä myös tulehduksia (esim. virtsatietulehdus tai nielutulehdus), ripulia, muita vatsavaivoja tai ihottumaa. Alle 1:llä 100:sta voi ilmetä ahdistusta, näköhäiriöitä, huimausta, suun kuivuutta tai hikoilua.
Yliannostus aiheuttaa muun muassa hyvin matalaa verenpainetta ja sydämen sykkeen nopeutumista tai sitten sen hidastumista. Oksettaminen, vatsahuuhtelu ja aktiivihiilen antaminen voivat olla sopivia hoitotoimenpiteitä. Hemodialyysi ei poista telmisartaania verestä.
Toimintamekanismi.
Telmisartaani on ATR-estäjä. Se on hyvin spesifinen kilpaileva AT1-reseptorien antagonisti. Se vie siis reseptorissa sitoutumispaikkoja angiotensiiniltä II, jolloin angiotensiinin II kyky aktivoida reseptoreita alenee. Aktivointi johtaisi verisuonten supistumiseen ja aldosteronin tuoton kasvuun. Nämä vaikutukset lisäisivät verenpainetta. Telmisartaani paljon pitkäkestoisempi kuin monet muut ATR-estäjät – sen puoliintumisaika on noin yksi päivä. Telmisartaanin affiniteetti (pKd) AT1-reseptoreille on 8.19±0.04.
Farmakokinetiikka.
Nieltynä telmisartaanin maksimipitoisuus veressä saavutetaan 0.5–3 tunnin kuluttua – aika lyhenee, mitä suurempia annokset ovat. Telmisartaanien sitoutuvuus veren proteiineihin on noin 97 %, joista yli 99 % on kiinni albumiinissa. Pääosa telmisartaanista glukuronidoituu ohutsuolessa tai maksassa. Yleisin aineenvaihduntatuote on telmisartaanin 1-O-asyyliglukuronidi.
El Pescaílla

Antonio González Batista, ”El Pescaílla” tai ”El Pescadilla” (3. maaliskuuta 1925 Barcelona – 12. marraskuuta 1999 Alcobendas) oli espanjalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. 
Antonio González, ”Chacho” (Josep Maria Valentí) ja Peret (Pedro Pubill Calaf) olivat katalonialaisen rumban ("rumba catalana") uranuurtajia 1950–1960-luvuilla. Katalonialainen rumba kehittyi romaniyhteisöissä Barcelonassa. 
Antonio Gonzálezin isä oli ammatiltaan kalastaja, joka lauloi ja soitti kitaraa Barcelonan flamencoravintoloissa ("tablao"). Joidenkin mielestä Gonzálezin isää voidaan pitää katalonialaisen rumban kehittäjänä. González oli isänsä mukana ja oppi esiintymisen nopeasti. Jo 1940-luvulla Antonio González oli ”flamencorumban kuningas”.
Gonzálezin omien levytysten määrä ei ole suuri mutta laadullisesti pätevä. 
González oli naimisissa Dolores Amayan kanssa, jonka kanssa hän sai yhden lapsen. Toinen lapsi syntyi suhteesta Carmelita Santosin kanssa. Gonzálezin toinen puoliso Lola Flores oli tunnettu flamenco-taiteilija, jonka kanssa hän teki yhteistyötä. Lola Floresin kanssa hän sai kolme lasta.
Esko (Minnesota)

Esko on kunnallishallinnoton alue ja väestölaskennallinen asuinpaikka Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Carltonin piirikunnassa noin 25 kilometriä Duluthin kaupungista lounaaseen. Asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa oli . Eskon asukkaat ovat enimmäkseen Suomesta, Ruotsista ja Norjasta 1900-luvun alussa muuttaneiden maahanmuuttajien jälkeläisiä.
Alex Esko -niminen mies perusti erääseen tienristeykseen kaupan vuonna 1919, jolloin risteystä alettiin sanoa Esko's Corneriksi. Seuraavana vuonna alueelle perustettiin koulu, ja myöhemmin paikannimi lyhennettiin Eskoksi.
Eskon historiallinen seura julkaisi vuonna 2014 kirjan "Esko's Corner".
Malin Bång

Malin Bång (s. 1974) on ruotsalainen säveltäjä. Hänen opettajiensa joukossa olivat Brian Ferneyhough, Gérard Grisey, Philippe Manoury, Philippe Capdenat, Chaya Czernowin, Walter Zimmermann, Friedrich Goldmann, Ole Lützow Holm, Pär Lindgren, Jan Sandström ja Peter Lyne.
Bång oli mukana perustamassa Curious Chamber Players -kokoonpanoa, jonka nimikkosäveltäjäksi pääsi. Hänen tuotantoonsa kuuluu performanssiteoksia, orkesterille ja muille soitinkokoonpanoille tehtyjä sävellyksiä sekä elektronista ja elektroakustista musiikkia. Hänen teoksiaan ovat esittäneet eri maissa muiden muassa Klangforum Wien, ensemble recherche, Ensemble Nikel, Nadar Ensemble, Faint Noise ja SWR-sinfoniaorkesteri. Bångin saamien palkintojen joukossa ovat Carin Malmlöf-Forsslingin palkinto (2014) ja Donaueschingenin musiikkipäivien orkesteripalkinto (2018). 
Bång aloitti syksyllä 2018 toiminnan Göteborgin teatteri- ja musiikkiakatemian sävellyksen laitoksen vanhempana luennoitsijana.
Henri Hautamäki

Henri Hautamäki (s. 10. lokakuuta 1988) on suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen Sisun puheenjohtajana vuosina 2020–2022. Hänet valittiin Perussuomalaisten Nuorten hallitukseen vuonna 2019.
Poliittinen ura.
Hautamäki oli ehdolla kuntavaaleissa 2017 Turussa. Hän sai 48 ääntä eikä tullut valituksi. Hautamäki on toiminut Turun monikulttuurisuusneuvoston jäsenenä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hän sai Turussa 122 ääntä eikä tullut valituksi.
Hautamäki toimi Perussuomalaisten Varsinais-Suomen piirin hallituksessa vuonna 2018.
Vuoden 2017 puoluekokouksessa Hautamäki kannatti puolueen puheenjohtajaksi europarlamentaarikkoa Jussi Halla-ahoa. Syyksi hän mainitsee pettymyksen Timo Soinin politiikan tekoon perussuomalaisten ollessa hallituksessa.
Suomen Sisussa.
Hautamäki aloitti Suomen Sisun Varsinais-Suomen piiripäällikkönä vuonna 2017. Hänet valittiin Suomen Sisun puheenjohtajaksi järjestön suurkäräjillä lauantaina 2. marraskuuta 2019 Turussa. Valinta oli vuosiksi 2020–2022. Edellinen puheenjohtaja perussuomalaisten kansanedustaja Olli Immonen ei asettunut enää ehdolle.
Näkemyksiä.
Hautamäen mielestä Tarton rauhan sopimuksen rajat tulisi palauttaa voimaan. Euroopan unionin ylläpitämä faktantarkistussivu yritti oikaista käsitystä, joka asiasta syntyi Venäjällä. Monet venäläiset luulivat Suomen valtion vaativan Tarton rauhan rajojen palauttamista.
Hautamäki on huolissaan myös Suomen huoltovarmuudesta ja vaatii ruuantuotannon pysymistä Suomessa ja Laivue 2020 -hankinnan suorittamista täysimääräisenä kauppamerenkulun suojaamiseksi. Hänen mielestään myös reserviläisten kuntoon tulisi kiinnittää huomiota.
Hautamäen mukaan Suomen on erottava Euroopan unionista kansan ja maan talouden takia. Kansainvälisistä sopimuksista ja velvoitteista, jotka koskevat haitallista maahanmuuttoa, pitäisi hänen mielestään luopua. Hautamäen mielestä Isis-järjestön jäsenten vaimoja tai lapsia ei pitäisi ottaa Suomeen. Hänen mielestään myöskään Turun kaupungin ei pitäisi olla naiivi vaan varautua terrorismin lisääntymiseen. Hautamäki näkee myös laittomasti maassa oleskelevien piilottelun huolestuttavana kehityksenä.
Hautamäen mielestä ainoastaan sukujuuret eivät riitä suomalaisuuteen vaan tarvitaan myös kulttuuriyhteys.
Kostamuksen luontokeskus

Kostamuksen luontokeskus sijaitsee Kostamuksen kaupungissa lähellä Kontokkijärven rantaa, ja sen tarkoituksena on esitellä paikalliselle väestölle Kostamuksen seudun ja Karjalan luontoa. Luontokeskus on suunnattu erityisesti lapsille. Luontokeskus on avoinna yleisölle sopimuksen mukaan. Rakennuksessa pidetään opintotilaisuuksia ja luentoja, näytetään luontoaiheisia elokuvia sekä esitellään Kostamuksen luonnonpuistoa ja Ystävyyden puistoa. Laitoksella on yhteistyötä Suomen puolella sijaitsevan Metsähallituksen hallinnoiman Luontokeskus Petolan kanssa.
Kostamuksen luontokeskus toimii luonnonpuistojen valvontaa hallinnoimana elimenä. Sillä on käytössä muun muassa moottorikelkkoja ja riistakameroita. Samalla se toimii valokuva- ja videoarkistona. Keskuksen tutkimusosasto suorittaa luontoseurantaa ja koulutusta sekä tekee känsainvälistä yhteistyötä. Luontokeskuksen tehtäviin kuuluu myös ympäristökasvatus.