Litsi

Litsi eli litsiluumu eli kiinanluumu ("Litchi chinensis", mandariinikiinaksi "lizhi" tai "li-chi") on Etelä-Kiinasta kotoisin oleva subtrooppinen hedelmäpuu ja sen syötävä hedelmä.
Litsiä kasvatetaan subtrooppisen ja trooppisen ilmaston alueilla ympäri maailmaa, mutta erityisen suosittu se on Kaakkois-Aasiassa.
Levinneisyys.
Litsiä viljeltiin Kiinassa jo viimeistään toisen vuosituhannen alkupuolella eaa. Puuta alettiin levittää Kiinasta maailman muille subtrooppisille alueille 1500- ja 1600-luvuilla. Intiaan kasvi tuotiin vuonna 1789, Havaijille 1873, Trinidadille ennen vuotta 1880 ja Floridaan viimeistään vuonna 1883. Laajamittaisesti puuta alettiin istuttaa Yhdysvaltojen eteläisimpiin osavaltioihin vuonna 1907.
Kiinassa litsiä kasvatetaan etupäässä Guangdongin, Fujianin, Guangxin, Hainanin ja Xichangin maakunnissa. Kiinan lisäksi puu kasvaa nykyisin runsaslukuisena muun muassa Intiassa, Karibialla ja useimmissa Latinalaisen Amerikan maissa, Mauritiuksella, Afrikassa, Australiassa, Israelissa sekä Kanariansaarilla ja Madeiralla. Suurimmat viejämaat 2000-luvun alussa olivat Kiina, Taiwan, Madagaskar, Pakistan, Thaimaa, Etelä-Afrikka ja Israel. Moni suuri tuottajamaa myy hedelmät kuitenkin kotimarkkinoille, eikä niitä riitä vientiin. Myös hedelmän vaatima kylmäketju ja tuholaistentorjunta rajoittaa sen vientiä ulkomaillle.
Puu.
Litsin kiinalainen alalaji on "Litchi chinensis chinensis". Kiinan ulkopuolella esiintyvät myös filippiiniläinen "ssp. Philippinensis" ja indonesialainen "ssp. Javanensis". Lajikkeita on satoja. Litsi on läheistä sukua longaanille ja rambutaanille. Litsin on arveltu saattaneen syntyä risteytyksenä. Litsin voi risteyttää longaanin kanssa.
Litsi on ikivihreä subtrooppinen puu, joka kasvaa myös tropiikin ylängöillä. Sen alkuperäisellä kasvualueella on viileät ja kuivat talvet sekä lämpimät ja kosteat kesät. Litsi kasvaa monenlaisessa maaperässä. Puu kaipaa runsaasti vettä ja ilmankosteutta, ja sitä onkin istutettu usein jokisuistoihin. Puu ei kärsi pitkistäkään tulvista. Litsille ihanteellinen vuotuinen sadanta on 1250–2000 millimetriä. Kuivina vuodenaikoina puu kaipaa keinokastelua parin viikon välein.
Nuori puu vahingoittuu tai kuolee pakkasessa, mutta vanhemmat puut kestävät pakkasta jonkin verran. Puu vaatii viileää kautta kukkiakseen. Hedelmöittyminen tapahtuu parhaiten 19–22 celsiusasteen lämpötilassa, ja kuumassa ilmastossa puu harvoin kukkii. Puu kaipaa myös runsaasti valoa tuottaakseen satoa. Hyönteiset ovat suurempi uhka tuotannolle kuin kasvitaudit.
Puuta lisätään siemenistä ja pistokkaista. Puut istutetaan 5–12 metrin välein. Ensimmäisinä vuosina kaikki matalat oksat karsitaan, ja joissain maissa oksistoa harvennetaan sadonkorjuun jälkeen valonsaannin lisäämiseksi. Lannoitteena käytetään muun muassa ureaa.
Puu kasvaa suotuisissa olosuhteissa hitaasti 10–12 metrin korkuiseksi, ja se elää vanhaksi. Latvuksen muoto vaihtelee lajikkeiden välillä. Oksat katkeavat herkästi. Lehdet ovat tummanvihreät ja 8–17 senttimetriä pitkät. Lehtien lukumäärä vaikuttaa hedelmien määrään röyhyssä, ja yhteen hedelmään vaaditaan vähintään kaksi lehteä.
Litsin kukat ovat pieniä ja kellertäviä. Puu kukkii pohjoisella pallonpuoliskolla marraskuun ja huhtikuun välillä. Kukkimista lisätään kemiallisesti.
Litsipuu voi olla urospuolinen, tai mofrologisesti hermafrodiittinen mutta funktionaalisesti etupäässä naaraspuolinen, tai mofrologisesti hermafrodiittinen mutta funktionaalisesti urospuolinen.
Sadonkorjuu, tuotto ja säilytys.
Siemenestä kasvatettu puu alkaa tuottaa hedelmää 6–10 vuodessa ja pistokkaasta kasvatettu 3–5 vuodessa. Puun vuotuinen tuotto vaihtelee runsaasti olosuhteiden mukaan, ja riippuu monesta tekijästä.
Litsipuu tuottaa 7–8-vuotiaana jopa 45 kilogrammaa hedelmiä vuodessa, ja 20–24-vuotiaana jopa 150–180 kilogrammaa. Kaikkein vanhimpien yksilöiden tuotto voi nousta 500 kilogrammaan. Hedelmä voidaan korjata, kun sen kuori on punainen. Raakana korjattu hedelmä jää kitkerän makuiseksi.
Sadonkorjuu suoritetaan Kiinassa sateettomana päivänä aamulla tai illalla. Hedelmä ei enää kypsy korjuun jälkeen. Hedelmät pakataan lehtien kanssa, jotta ne eivät vahingoittuisi, ja jotta kosteus säilyisi. Hedelmää täytyy käsitellä huolellisesti ja säilyttää oikeanlaisessa ilmassa. Hedelmä säilyy pikajäädytettynä melko hyvin jopa yli vuoden.
Hedelmä.
Litsin hedelmä on noin saksanpähkinän kokoinen luumarja, joka muistuttaa etäisesti mansikkaa. Röpelöinen kuori on ohut, melko hauras ja väriltään joko punertava tai ruskea. Kypsä hedelmä on väriltään kaunis voimakkaan punainen. Hedelmäliha on läpikuultavan valkoinen ja sen keskellä on ruskea siemen. Maultaan hedelmä on raikkaan hapan ja hivenen rypälemäinen.
Hedelmä kehittyy 80–112 päivässä. Hedelmän muoto ja paino vaihtelevat lajikkeittain. Esimerkiksi lajike ’Chenzi’ painaa keskimäärin 23 grammaa, ja jotkin lajikkeet yli 30 grammaa. 
100 grammassa hedelmälihaa on 335 kilojoulea energiaa, 0,94 grammaa proteiinia, 0,29 grammaa rasvoja, 21 grammaa hiilihydraattia ja 0,16 grammaa kuitua. Litsissä on runsaasti C-vitamiinia ja niasiinia, mutta vain vähän esimerkiksi kalsiumia, rautaa, tiamiinia ja riboflaviinia. A-vitamiinia siinä ei ole lainkaan.
Hedelmä syödään yleensä tuoreena, mutta sitä myydään myös sokeriliemeen säilöttynä sekä kuivattuna. Litsiä nautitaan joskus myös cocktailissa. Purkitettua litsiä myydään erityisesti Aasia-marketeissa.
Kulttuurissa.
Litsiä on pidetty Kiinassa perinteisesti perhesovun ja romantiikan symbolina, ja entisaikaan vastanaineilla oli tapana laittaa sänkynsä alle kuivattuja litsejä poikalasten toivossa.