tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mansikkapaikka

Mansikkapaikka () on Ingmar Bergmanin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1957. 
Elokuvan nimi "smultronstället" viittaa ruotsinkieliseen sanontaan, joka tarkoittaa sitä paikkaa jossa ihminen on onnellisin. Englanninkielinen nimi "Wild Strawberries" ei pidä sisällään tätä merkitystä. 
Juoni.
Elokuva kertoo iäkkään professorin Isak Borgin (Victor Sjöström) matkasta Lundiin, jossa hänet promovoidaan riemutohtoriksi. Automatkalla Tukholmasta Lundiin Borg käy tapaamassa vanhaa äitiään (Naima Wifstrand) ja katsomassa entistä kesäasuntoaan. Matkan aikana on vähällä tapahtua kolari. 
Borg alkaa mietiskellä omaa kuolevaisuuttaan ja joutuu toistuvasti tuskallisten unien ja pahimpien pelkojensa valtaan. Hän huomaa menneisyydessä tekemiensä ratkaisujen tuoneen elämäänsä vain kylmän tyhjiön, elämän ilman todellista tarkoitusta. Elämän pettymykset palaavat mieleen, nuoruuden rakastetun Saran (Bibi Andersson) menettäminen Sigfrid-veljelle (Per Sjöstrand), oma vaimo Karin (Gertrud Fridh) on uskoton, myös pojan avioliitto miniä Mariannen kanssa (Ingrid Thulin) rakoilee.
Vastaanotto.
Kriitikon mukaan yksi näkökulma elokuvaan on isän ja pojan suhde: isän poissaolo, pojan haluttomuus isäksi. Tätä aihetta on käsitellyt myös Jörn Donner. Kriitikko tulkitsee isä–poika -suhteet oidipaalisuuden kautta. Hänen mukaansa tähän viittaa kohtaus, jossa Isak haavoittaa kätensä katsellessaan Saran ja veljensä Sigfridin onnea ikkunasta. Myös ulkopuolisuus kulkee elokuvan juonteena ja ilmenee hänen seuratessaan menettämänsä Saran ja Sigfridin onnea ulkopuolisena.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Mansikkapaikka" oli mukana heistä neljäntoista listalla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Mansikkapaikan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Yrjö Rautio

Yrjö Antero Rautio (s. 29. tammikuuta 1949 Ylitornio) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli vuosina 1988–2004 Vasemmistoliiton pää-äänenkannattajan "Kansan Uutisten" päätoimittajana.
Elämä.
Rautio syntyi muurari Toivo Johannes Raution ja Hilda Josefina Syväjärven perheeseen. Rautio tuli ylioppilaaksi vuonna 1970 ja valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1978 pääaineenaan sosiologia. Heti valmistuttuaan hän meni töihin oululaiseen "Kansan Tahtoon", joka oli tuolloin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) äänenkannattaja. Rautio työskenteli lehden toimitussihteerinä ja -päällikkönä 1978–1983 sekä päätoimittajana 1983–1988. Hän oli 1980-luvulla yksi kansandemokraattisen liikkeen enemmistön keskeisimmistä ideologeista. SKDL:n liittoneuvoston jäsen Rautio oli vuosina 1988–1990.
Vuonna 1988 Rautio valittiin SKDL:n pää-äänenkannattajan "Kansan Uutisten" päätoimittajaksi, jossa tehtävässä hän jatkoi tammikuuhun 2004. Rautio erosi lehden palveluksesta ja puolueesta ajauduttuaan erimielisyyksiin Vasemmistoliiton puheenjohtajan Suvi-Anne Siimeksen kanssa. Hän väitti puolueen ja sen johtajan unohtaneen aatteellisen perintönsä ja vaati paluuta marxismiin. Irtisanouduttuaan Rautio väitti "Kansan Uutisten" purkaneen hänen työsuhteensa perusteetta kesken irtisanomisajan. Käräjäoikeus piti lehden menettelyä lainmukaisena. Osapuolet sopivat kiistan ennen hovioikeuskäsittelyn alkua. Tapahtuneen jälkeen Rautio kirjoitti "Apu"-lehteen kolumneja ja hänet palkattiin myöhemmin lehden toimittajaksi. Rautio esittää lyhyistä kommenteista koostuvia lausahduksia, mitkä hän sisällyttää poliittisiin kolumneihinsa ”heittolaukauksina”.
Lentävät lääkärit

Lentävät lääkärit ("The Flying Doctors") on australialainen vuosina 1986–1991 kuvattu televisiosarja, jonka tapahtumat perustuivat Australian takamaiden lentopalvelulääkäreiden "Royal Flying Doctor Service of Australia" jokapäiväiseen arkeen. Sarjan tuotti Crawford Productions. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.
Sarja alkoi alun perin minisarjana, jonka pääosissa oli Andrew McFarlanen esittämä lääkäri, jonka asemapaikkana oli Australian takamailla sijaitseva kuvitteellinen Cooper's Crossingin pikkukaupunki. Minisarjan suosio yllätti tekijät, ja sarjaa jatkettiin kuuden tuotantokauden verran. McFarlane lähti sarjasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, mutta palasi myöhemmin. 
Vuonna 1993 sarjan katsojaluvut romahtivat, ja sen alkuperäisistä hahmoista oli jäljellä enää muutama. Sarjan tapahtumapaikaksi muutettiin Broken Hill, se sai nimen "R.F.D.S." ja roolihenkilöistä vain kaksi jatkoi sarjassa. Sarjan uusi tuleminen kesti vain yhden kauden ajan.
Eranto

Eranto eli magneettinen deklinaatio eli neulaluvunkorjaus tarkoittaa kulmaa maantieteellisen pohjoissuunnan (napapohjoinen) ja magneettisen pohjoissuunnan (neulapohjoinen) välillä. Eranto johtuu siitä, että Maan magneettikentän vaakakomponentti ei ole yhdensuuntainen maantieteellisen pohjoissuunnan kanssa. Magneettikompassin näyttämään pohjoissuuntaan vaikuttaa lisäksi eksymä, jonka aiheuttavat kompassin läheisyydessä olevat magneettiset massat. 
Eranto on erisuuruinen eri kohdissa maapallon pintaa. Esimerkiksi Suomessa eranto on +6° – +16° itään päin. Eranto myös muuttuu hitaasti ajan myötä Maan magneettikentän muuttuessa. Eranto ja sen muutosnopeus on yleensä merkitty karttoihin ja merikarttoihin niin sanottuun "erantoruusuun". Suomessa muutos on noin +0,2° eli +12' (kulmaminuuttia) vuodessa. Itäistä erantoa kutsutaan positiiviseksi ja läntistä negatiiviseksi johtuen laskutoimituksista, joita joudutaan tekemään muunnettaessa tosisuuntia kompassisuunniksi tai päinvastoin. Karttasuunnan ja kompassisuunnan välillä muuntaessa on lisäksi huomioitava karttaprojektiosta johtuva karttapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma eli napaluvunkorjaus.
Jacques Santer

Jacques Santer (s. 18. toukokuuta 1937) on luxemburgilainen poliitikko. Hän oli Euroopan komission puheenjohtaja tammikuusta 1995 maaliskuuhun 1999 saakka. Hän joutui eroamaan, kun koko Santerin komissio sai Euroopan parlamentilta epäluottamuslauseen sen toimintaan liittyneiden väärinkäytösepäilyjen takia. Kaudella 1999–2004 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen.
Santer opiskeli lakia Luxemburgissa, Pariisissa ja Strasbourgissa ja valmistui vuonna 1960. Pian valmistumisensa jälkeen hän lähti politiikkaan kristillisdemokraattien riveissä. Hän nousi puolueen organisaatiossa vähitellen ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1974–1982. Vuodet 1975–1979 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen.
Santer valittiin Luxemburgin pääministeriksi kolme kertaa: 1984, 1989 ja 1994. Hänen pääministerikaudellaan Euroopan yhdentyminen eteni ja solmittiin Maastrichtin sopimus.
Kesäkuussa 1994, juuri uudelleenvalinnan jälkeen, pääministeri Santer valittiin Euroopan komission puheenjohtajaksi. Santerin visio oli hajautettu "epänapoleonimainen" Eurooppa, toisin kuin hänen edeltäjällään, tiiviin yhteistyön kannattajalla Jacques Delorsilla. Santerin kaudella vietiin loppuun yhteisvaluutta euron käyttöönotto 1. tammikuuta 1999. Samaan aikaan käytiin tiukkaa keskustelua, jossa Euroopan parlamentti syytti komissiota väärinkäytöksistä. Santer erosi yhdessä kaikkien 20 komissaarin kanssa.
John Bruton

John Gerard Bruton (18. toukokuuta 1947 – 6. helmikuuta 2024) oli irlantilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa yhdeksäntenä pääministerinä (Taoiseach) vuosina 1994–1997. Sen jälkeen Bruton toimi Euroopan unionin suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 2004–2009 ja Euroopan kansanpuolueen varapuheenjohtajana 1999–2005.
Irlannin parlamentin alahuoneessa (Dáil Éireann) Bruton vaikutti vuosina 1969–2004. Ennen kauttaan maansa pääministerinä Bruton toimi maansa valtiovarainministerinä, kauppaministerinä ja teollisuusministerinä.
Brutonista tuli Irlannin pääministeri 1994. Hän johti niin sanottua ”sateenkaariliittoumaa”; hallituksessa olivat Fine Gael, Työväenpuolue ja Demokraattinen vasemmisto. Bruton vaikutti pääministerinä muun muassa Pohjois-Irlannin rauhanprosessiin, sillä hän oli 1995 luomassa Britannian pääministerin John Majorin kanssa niin sanottua englantilais-irlantilaista puitedokumenttia, joka edelsi suoraan pitkänperjantain sopimusta. Brutonin kaudella järjestettiin myös kansanäänestys avioeron sallimisesta. Tämä johti perustuslain lisäykseen, jossa avioero laillistettiin.
2010-luvulla hän otti voimakkaasti kantaa aborttia vastaan.
Bruton kuoli helmikuussa 2024 dublinilaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen.
Ville-Veikko Salminen

Ville-Veikko Salminen (23. elokuuta 1937 Turku – 16. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Salminen loi pitkän uran niin elokuvassa, televisiossa kuin teatterissakin. Näyttelijänä hänet tunnetaan erityisesti monista rooleistaan Spede Pasasen elokuvissa. Salmisen ensimmäinen rooli oli vuonna 1948 elokuvassa "Irmeli, seitsentoistavuotias". Salminen oli myös perustamassa Yleisradion ja MTV:n televisioteattereita. Salminen myös ohjasi elokuvia ja dokumentteja sekä Mainos-TV:n televisiosarjoja "Sämpy", "Sirkka ja Sakari" ja "Olet vain kahdesti nuori". 
Salmisen vanhemmat olivat näyttelijä ja ohjaaja Ville Salminen sekä näyttelijä Aune Häme. Hänen velipuolensa on elokuvaaja Timo Salminen ja enonsa näyttelijä Ekke Hämäläinen. Ville-Veikko Salminen kävi 1950-luvun alussa koulua englantilaisessa sisäoppilaitoksessa ja 1956-1959 Teatterikoulussa. Hän oli mukana isänsä elokuvatuotannoissa lapsinäyttelijänä, klaffipoikana, kamera-apulaisena ja kuvaussihteerinä. Hän toimi usein mallina vaateliike Ajanmiehen mainoksissa ja näytöksissä.
1960-luvulla Salminen oli naimisissa laulaja Laila Kinnusen kanssa. 1970-luvulla hänen avopuolisonsa oli näyttelijä Anitta Niemi ja 1980-luvun lopulta toimittaja Ulla Salminen, ent. Kakkuri, o.s. Schildt.
Kulttuuriministeri Tanja Saarela myönsi Ville-Veikko Salmiselle vuonna 2005 valtion taiteilijaeläkkeen. 
Salminen kuoli syöpään 68-vuotiaana helsinkiläisessä saattokodissa tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Gambell

Gambell on kaupunki Alaskassa Saint Lawrencen saarella Beringinmeressä 325 kilometriä lounaaseen Nomesta. Kaupunki on 58 kilometriä Venäjältä Tšuktšien niemimaasta.
Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 649. Näistä 95,69% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Historiaa.
"Sivuqaq" on jupikkien nimitys Saint Lawrencen saarelle ja Gambellille. Muita nimiä ovat olleet "Chibuchack" ja "Sevuokok". Saint Lawrencen saarta ovat ajoittain asuttaneet viimeisen 2000 vuoden aikana sekä Alaskan että Siperian jupikit. 1700- ja 1800-luvuilla saaren asukasluku oli noin 4000.
Vuosina 1878-1880 nälänhätä verotti saaren asukaslukua. Monet jotka eivät kuolleet, lähtivät saarelta. Jäljelle jäänyt väestö oli lähes yksinomaan Siperian jupikkeja.
Vuonna 1887 Amerikan episkopaalinen kirkko päätti perustaa lähetysaseman saarelle. Tänä vuonna laiva jätti sinne puusepän, lautaa ja työkaluja. Puuseppä työskenteli paikallisten kanssa ja rakensi puisen talon, ensimmäisen jonka he koskaan olivat nähneet. Kun rakennus oli valmis, puuseppä jätti avaimet oveen paikalliselle päällikölle ja lähti. Koska puuseppä ei osannut jupikkien kieltä, kukaan ei ymmärtänyt rakennuksen tarkoitusta.
Episkopaalinen kirkko ei ollut löytänyt vapaaehtoisia asumaan Saint Lawrencen saarella, joten lähetysasemaa varten rakennettu talo oli ollut asumattomana. Vuonna 1890 Sheldon Jackson kuuli rakennuksesta ja puhui Iowan Wapellosta kotoisin olleille pastori Vene Gambellille ja tämän vaimolle Nellielle muuttamisesta Saint Lawrencen saarelle. Pastori Gambell palkattiin opettajaksi ja Gambellit saapuivat saarelle vuonna 1894. He saivat tyttären vuonna 1897. Nellie Gambell tuli sairaaksi ja Gambellit viettivät talven 1897-1898 Yhdysvalloissa, jossa Nellie joutui sairaalaan. Keväällä 1898 he palasivat takaisin Lady Jane Grey -laivalla. Laiva kuitenkin upposi myrskyssä. 43 ihmistä hukkui, mukana Gambellit ja heidän tyttärensä. Heidän kuolemansa jälkeen Sivuqaq nimettiin Gambelliksi heidän muistokseen.
Alaska Native Claims Settlement Act vuonna 1971 jakoi suurimman osan saarta Gambellin ja Savoongan kaupunkien kesken.
Pulloposti

Pulloposti on tapa lähettää viestejä vesitse. Viesti pannaan kelluvaan ja vedenpitävään säiliöön kuten esimerkiksi pulloon, ja heitetään mereen tai muuhun vesistöön. Pullopostiviestejä ei ole tarkoitettu kenellekään erityisesti, vaan pullo kulkeutuu sinne, minne virtaukset sen kuljettavat.
Pullopostia käytetään merivirtojen tutkimuksessa. Pulloposteja lähetetään myös huvin vuoksi. Lähettäjät haluavat tietää kuinka pitkälle heidän viestinsä kulkeutuu ja saada viestin vastaanottajalta.
Ilmapalloposti on pullopostia vastaava tapa lähettää viestejä ilmateitse. Nasa on lähettänyt myös useita "tähtienvälisiä pulloposteja", graafisia viestejä, jotka on kiinnitetty avaruusluotainten kylkeen. Tällaisia viestejä mahdollisille ulkoavaruuden asukkaille kuljettavat Pioneer 10 - ja Pioneer 11 - sekä Voyager-luotaimet.
Historia.
Ensimmäiset tunnetut pullopostiviestit lähetettiin noin vuonna 310 eaa. Asialla oli kreikkalainen filosofi Theofrastos, joka halusi todistaa oletuksensa että Välimeri on yhteydessä Atlantin valtamereen.
Kun Kristoffer Kolumbus oli palaamassa Espanjaan Amerikan löytymisen jälkeen, hänen laivansa joutui vakavaan myrskyyn. Silloin hän heitti mereen raportin löydöstään ja toivomuksen, että viesti toimitettaisiin Espanjan kuningattarelle. Ei tiedetä, löydettiinkö tätä viestiä koskaan.
1500-luvulla muun muassa Englannin kuninkaallinen laivasto käytti pullopostia tiedottaakseen maihin vihollisen asemista. Kuningatar Elisabet I loi tarkoitusta varten erityisen viran: "Uncorker of Ocean Bottles", "valtameripullojen avaaja". Muiden oli kuolemanrangaistuksen uhalla kiellettyä avata pulloja, koska ne saattoivat sisältää sotasalaisuuksia.
Toukokuussa 2005 88 haaksirikkoutunutta siirtolaista pelastettiin Costa Rican rannikolta. He olivat panneet avunpyynnön pulloon ja sitoneet sen kalastusaluksen pitkään siimaan.
Georgetown (Alaska)

Georgetown on eskimokylä Bethelin väestönlaskenta-alueella (Bethel Census Area) Alaskassa. Väkiluku vuonna 2000 oli kolme. 
Georgetown sijaitsee Kuskokwim Riverin (Kuskokwinjoen) pohjoisrannalla Kilbuck-Kuskokwim -vuorilla. Se on 25 kilometriä alavirtaan Red Develistä ja ylävirtaan George Riverin suulta. Georgetowniin pääsee veneellä, lumikelkalla (talvella) tai pienellä lentokoneella.
Historiaa.
Tälle alueelle saapuivat ensimmäiset ei-alkuperäisasukkaat 1800-luvun puolivälissä. Luutnantti Lavrenti Zagoskin Venäjän keisarillisesta laivastosta tutki aluetta vuonna 1844. Siihen aikaan kylä tunnettiin nimellä "Keledzhichagat". Kwigiumpainukamiutin asukkaat käyttivät sitä kesäkalastusleirinään. 
Vuonna 1909 löydettiin kultaa George Riveriltä ja kaivostoiminta kehittyi nopeasti. Kuskokwimjoen rannalle länteen George Riverin suulta syntyi siirtokunta. Siirtokunta ja joki nimettiin kolmen George-nimisen kauppiaan mukaan: George Hoffmanin, George Fredericksin ja George Morganin. Vuoteen 1910 mennessä Georgetownin asukasluku oli kaivostoiminnan ansiosta noussut kolmeensataan, asumuksia oli noin kaksisataa. Tulipalo vuonna 1911 tuhosi suurimman osan näistä rakennuksista. 
Vuonna 1953 ainoa suurempi rakennelma alkuperäisellä alueella jäljellä oli kaksikerroksinen George Fredericksille kuulunut hirsitalo. Toinen siirtokunta alkoi kehittyä itään George Riveristä ja tätä alettiin kutsua myös nimellä Georgetown. Osavaltion koulu perustettiin vuonna 1965. Kaivostoiminnan ehdyttyä asukkaat lähtivät alueelta ja koulu suljettiin vuonna 1970.
Alaska Native Claims Settlement Act vuonna 1971 lupasi kaupungin asukkaiden jälkeläisille oikeuden maahan ja Georgetownin alkuasukaskylä (Native Village of Georgetown) perustettiin samana vuonna. Nykyisin Georgetownin heimoneuvostossa on 108 jäsentä.
Alaskan maanjäristys 1964

Alaskan maanjäristys 1964 () oli vuonna 1964 tapahtunut voimakkain tunnettu maanjäristys Pohjois-Amerikan historiassa. Voimakkuudeltaan järistys oli 9,2 Richterin asteikolla, ja sen keskus oli Prince William Sound -lahdella Alaskassa.
Tyynenmeren ja Pohjois-Amerikan mannerlaattojen välinen siirroslinja repesi pitkänäperjantaina 27. maaliskuuta 1964 kello 17.36 paikallista aikaa (UTC−10). Maanjäristys kesti 3–5 minuuttia. Merenpohjan siirroksista seurasi jopa 67 metrin korkuisia tsunameja, jotka aiheuttivat suurimman osan kuolonuhreista ja taloudellisista vahingoista. Pystysuorat siirrokset olivat jopa 11,5 metriä. Maanjäristyksen vaikutukset näkyivät 250 000 km²:n alueella Alaskassa.
Maanjäristyksessä kuoli 131 ihmistä. Uhreista 122 kuoli tsunamin seurauksena (106 Alaskassa ja 16 muualla) ja yhdeksän itse maanjäristyksen uhrina. Taloudelliset vahingot olivat arviolta 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (1964 USD) eli 1,8 miljardia vuoden 2005 dollaria.
Sania Mirza

Sania Mirza (s. 15. marraskuuta 1986 Mumbai) on tennisammattilainen ja kotimaansa Intian ykkösnaispelaaja. Hän on korkeimmalle koskaan rankattu intialainen naistennispelaaja, Mirzan WTA-ranking oli elokuussa 2007 27. Vuoden 2005 helmikuussa Mirzasta tuli ensimmäinen WTA-kaksinpeliturnauksen voittanut intialaisnainen hänen kukistettua Hyderabad Openin loppuottelussa Alona Bondarenkon. Nelinpelissä hän on voittanut kuusitoista WTA-turnausta. Australian avoimissa 2009 hän voitti sekanelinpelimestaruuden maanmiehensä Mahesh Bhupathin parina.
Mirza aloitti ammattilaisuransa kaudella 2003. 173 cm pitkä Mirza on oikeakätinen ja pelaa kahden käden rystyllä. Hän on erittäin suosittu kotimaassaan. Huhtikuussa 2010 hän avioitui pakistanilaisen kriketinpelaajan Shoaib Malikin kanssa.
Klisee

Klisee (myös klišee &lt; ’kuvalaatta’) tarkoittaa kulunutta ideaa tai ilmaisua. Sanaa käytetään esimerkiksi taiteen, kirjallisuuden, musiikin ja elokuvan alalla. Sellaisena sillä on vähättelevä merkitys. Klisee on alun perin tarkoittanut myös kirjapainossa tehtyä kuvalaatan jäljennöstä.
Kliseisen sanonnan käyttäminen liitetään sovinnaiseen tai mielikuvituksettomaan kielenkäyttöön. Yksittäinen sana ei kuitenkaan ole klisee, vaan usean sanan muodostama ilmaus. Monet suomen kielen kliseet ovat kirjallista alkuperää: ne löytyvät paljon luetuista kirjoista. Tällaisia ovat “ollako vai eikö olla” (Shakespeare), “niin muuttuu maailma, Eskoseni” (Aleksis Kivi), “vieras mies tuli taloon” (Mika Waltari) ja “antaa soittaa” (Väinö Linna). Kliseen käyttäjä ei kuitenkaan aina tiedä, mistä sanonta on peräisin. Näin on erityisesti raamatullisten sanontojen osalta: “susi lammasten vaatteissa”, “antakaa keisarille, mikä keisarin on” ja “vasen käsi ei tiedä, mitä oikea tekee”. Kliseisiä sanontoja on muodostunut myös antiikin kreikan- ja latinankielisistä teksteistä: “jäljet pelottavat”, “konsulit valvokoot”, “ei Roomaa päivässä rakennettu” ja “erehtyminen on inhimillistä”. On kuitenkin runsaasti kliseitä, joiden alkuperää ei tiedetä: “hitaasti mutta varmasti”, “siitä vaan”, “nythän on niin” tai “sellaista on elämä”. 
Kohteliaisuuden ja tervehdysten muodot ovat varsin kliseisiä, mutta niitä ei pidetä hylättävinä kuten muita kuluneita sanontoja. Niinpä “otan osaa suruusi” on kuluneisuudestaan huolimatta osuva ja moniin tilanteisiin sopiva ilmaus. Samoin hyväksytään erilaiset tervehdykset sekä suullisina että kirjoitettuina. 
Kliseen käyttö ei kuulu hyvään kirjalliseen, kuvalliseen tai puheen tyyliin. Poikkeuksena kuitenkin on klisee silloin, kun tavoitellaan ironista, parodista tai satiirista sävyä. Myös lastenkirjallisuuden sanonnat “olipa kerran”, “sen pituinen se” ja “he elivät onnellisina elämänsä loppuun saakka” puolustavat paikkaansa.
Iranin asevoimat

Iranin islamilaisen tasavallan asevoimat () järjestettiin uudelleen 2004. Se koostuu neljästä panssaroidusta divisioonasta, kahdesta jalkaväkidivisioonasta, kahdesta kommandoprikaatista ja ilmaprikaatista. Useimmista muista maista poiketen Iranin asevoimien ylipäällikkö ei ole maan presidentti, vaan Iranin hengellinen johtaja. Maan asevoimien erikoisuus on tukeutuminen meripuolustuksessa suureen määrään aseistettuja ja pieniä moottoriveneitä jotka ovat nopeita ja varustettu ohjuksilla. Iranin asevoimat pyrkivät häivyttämään moottoriveneet tutkalta. Iran pystyy laskemaan merimiinoja. Sotatilanteessa Hormuzinsalmeen laskettavien merimiinojen poistaminen on sotilaalliselle vastustajalle lähes mahdotonta, sillä se on aikaa vievää ja merimiinoja poistavat laivat ovat alttiita hyökkäyksille. Iranilla on myös sukellusveneitä joista yksikin riittää upottamaan laivan. Iran on yksi maailman edistyksellisimmistä droonimaista. Se on saanut pyydystettyä yhdysvaltalaiset RQ-7 Shadow-, MQ-1 Predator-, MQ-9 Reaper-, RQ-170 Sentinel- ja ScanEagle-droonit sekä israelilaisen Hermes-droonin.
Kalusto.
Panssaroidut ajoneuvot.
Iranilla oli 1980-luvun puolivälissä noin 1 000 panssarivaunua, yhdysvaltalaisia, brittiläisiä, neuvostoliittolaisia sekä kiinalaisia lisenssillä valmistettuja neuvostoliittolaisia panssarivaunuja.
Panssarivaunut.
Iranilla on useista eri lähteistä hankittuja panssarivaunuja. Šaahi Mohammad Reza Pahlavin aikana Iran oli lähinnä Yhdysvaltain liittolainen ja kalustohankinnat painottuivat länteen. Kun islamilaisen vallankumouksen tuloksena Iranin politiikka muuttui Yhdysvaltain vastaiseksi, kääntyi Yhdysvallat Irakin puoleen, minkä seurauksena Iran ryhtyi hankkimaan neuvostoliittolaista kalustoa.
Puolustusvälineteollisuus.
Runsaslukuisena ja mekanisoituna Iranin armeijaa varustaa kansallinen puolustusvälineteollisuus. Pääosa siitä on valtion omistama, mikä on ryhmitetty omistuksellisesti Defence Industries Organizationa (D. I. O.) puolustus- ja asevoimien logistiikkaministeriöön. DIO on perustettu jo 1924. Toiminnassa pyritään kaksoiskäyttöön ja myös siviilituotantoon.
DIO valmistaa muun muassa seuraavanlaisia varusteita:
André Wickström

André Joakim Wickström (s. 11. helmikuuta 1976 Sipoo) on suomenruotsalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Suomenkieliselle yleisölle hän tuli tunnetuksi MTV3:n W-tyyli-viihdeohjelmasta.
Ura.
Wickström valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999. Vuonna 2001 City-lehti valitsi hänet "Kaupungin parhaaksi stand up -koomikoksi". Wickström näytteli elokuvassa "Kummelin Jackpot" Jehovan todistaja Anttia. Wickström on juontanut "Nevada"-televisiosarjaa yhdessä Mikko Leppilammen kanssa. Hän on myös ollut "Robots"- ja "Autot 2" -animaatioelokuvien suomenkielisenä ääninäyttelijänä.
Wickström on näytellyt ruotsalaiskomediassa "Solsidan" ("Onnea Onkimassa"). MTV3:n suorassa komediasarjassa "Saturday Night Live" hän juonsi osiota nimeltään "Uutisviikko". 
Wickström esiintyy insinööri Yrjö Uusivirtana energiayhtiö Helenin sisältömarkkinointikampanjassa. Kampanjan sketsivideot on palkittu Effie- ja mainoselokuvien Voitto-kilpailuissa.
Yksityiselämä.
Wickströmillä on avovaimonsa kanssa kolme lasta, kaksi poikaa (s. 2011 ja 2021) ja yksi tyttö (s. 2013).
Greatest Hits (Neil Young)

Greatest Hits on kanadalaisen folk/rock/country-muusikon Neil Youngin kokoelma, joka sisältää suurimmat hitit vuosilta 1969–1992
Kappaleet.
Lähde:
Viasat

Viasat oli ruotsalaisen Nordic Entertainment Groupin omistama digitaalisia satelliitti-TV-kanavia välittänyt yritys, joka perustettiin vuonna 1989. Ruotsin, Suomen, Tanskan ja Norjan lisäksi se toimi Venäjällä, Baltian maissa ja Unkarissa. Nimi viasat tulee ruotsin kielen sanoista "via satellit", (suom. satelliitin välityksellä)
Viasat tarjosi noin 45 televisio- ja 13 radiokanavaa. Yritys teki yhteistyötä muun muassa Buena Vista Internationalin, Columbia Tristarin sekä pohjoismaisen tuotantoyhtiö Sonetin kanssa. Viasatin hyväksymiä digivirittimiä oli saatavissa vuodesta 2000. Suomessa Viasat toimi vuodesta 1996 lähtien vastaten kanavien myynnistä ja markkinoinnista. Viasat yhdistyi Canal Digitalin kanssa Allenteksi vuonna 2020. Sulautuminen saatiin päätökseen 13. huhtikuuta 2021.
Viasat Kulta ja Tuplaplatina.
Viasat Kulta on kanavapaketti kaapeliverkkoon ja Viasat Tuplaplatina satelliitin kautta. Paketin kanavien katsomiseen tarvitsee Viasatin ohjelmakortin, digivirittimen sekä satelliitin kautta vastaanotettaessa myös lautasantennin. Kaapeliverkkoon ohjelmakortti hankitaan omalta kaapeli-tv-operaattorilta, ja satelliittivastaanottoon suoraan Viasatilta.
Viasat Tuplaplatina -kanavat satelliittiantennin välityksellä.
Kanavat, jotka eivät kuulu tilaukseen, mutta näkyvät:
Lisäksi Viasatin satelliittitarjonnassa olivat aiemmin kaikki Yleisradion digitaaliset televisiokanavat ja Nelonen. 28. maaliskuuta 2008 Viasat kuitenkin ilmoitti tiedotteessaan poistavansa nämä kanavat satelliittijakelusta, koska se tarvitsi lisää tilaa HD- ja maksu-tv-kanavilleen. Tämän vuoksi yhtiö tarjosi asiakkailleen toimitusmaksun hinnalla antenniverkon digiboksin, jotta asiakkaat voivat katsella Yleisradion ja Nelosen ohjelmia.
Viaplay.
Viaplay on MTG:n omistama elokuvia, televisiosarjoja ja urheilua esittävä suoratoistopalvelu, joka lanseerattiin 2007 Viasatin alaisuuteen.
Imatran Voima (yhtye)

Imatran Voima oli suomalainen elektroyhtye, jonka muodostivat Randy Barracuda ja Fresh-O-Lexxx. Yhtyettä edelsi vuonna 1997 Lazer-niminen kokoonpano, jonka tuotantoon kuului lähinnä Helsingin Puhelinyhdistyksen (HPY) puhelinvaihteeseen laadittu jonotusmusiikki.
Imatran Voiman teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 2000. Yhtyeen levyt on pääasiassa julkaissut yhtyeen oma levymerkki Kostamus Records ja norjalaisen Tellé Recordsin alamerkki Tellektro. Joitain levyjä ovat julkaisseet myös suomalainen Monsp, saksalainen Dominance Recordsin alamerkki Dominance Electricity, yhdysvaltalainen Monotone ja brittiläinen Mighty Robot Recordings.
Diskografia.
Singlet ja EP:t.
Lisäksi yhtye on remixannut muun muassa Two Witchesin ja Notkean Rotan kappaleita.
Out of the Blue

Out of the Blue on Electric Light Orchestran albumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Alkuperäinen julkaisu oli kaksois-LP mutta nykyään se on saatavilla yhdellä CD:llä.
Albumi sisältää runsaasti hitaampia ja romanttisempia kappaleita kuin ELO:n edellinen albumi "A New World Record" (1976). Sillä on myös neljästä kappaleesta muodostuva sarja "Concerto for a Rainy Day". Albumi tunnustetaan laajalti ELO:n parhaimpien joukkoon kuuluvaksi ja se oli myös kaupallisesti parhaiten menestyneitä. Se valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Kappaleet.
"Kaikki kappaleet ja sanoitukset Jeff Lynne. Orkesteri- ja kuorosovitukset Jeff Lynne, Richard Tandy ja Louis Clark. Orkesterinjohto Louis Clark."
Kolmas puoli.
Tämä LP:n puoli on nimeltään "Concerto for a Rainy Day".
Crosby, Stills, Nash (and Young)

Crosby, Stills and Nash on folk/rock-yhtye, jonka jäseniä ovat David Crosby, Stephen Stills ja Graham Nash. Neil Young on ollut ajoittain mukana, jolloin yhtyeen nimi on Crosby, Stills, Nash and Young. Yhtye sai suuren suosion 1960-luvun loppupuolella ja 1970-luvun alkupuolella mm. kappaleilla "Marrakesh Express", "Our House", "Helpless", "Ohio" ja "Teach Your Children".
Kokoonpanon jäsenistä Graham Nash on brittiläinen, Neil Young kanadalainen sekä David Crosby ja Stephen Stills yhdysvaltalaisia. 
Historia.
Neil Young ja Stephen Stills olivat yhtyeessä Buffalo Springfield, joka hajosi vuonna 1968. Tämän jälkeen Stephen Stills kutsui uuteen yhtyeeseensä The Byrdsistä erotetun David Crosbyn ja The Holliesissa soittaneen Graham Nashin. Vuonna 1969 julkaistiin esikoisalbumi "Crosby, Stills, and Nash", joka oli heti myyntimenestys. Neil Young tuli myöhemmin mukaan toiselle albumille Deja-Vu, joka on kaikkien neljän artistin urien eniten myyty levy. Deja-Vun jälkeen kaikki neljä yhtyeen jäsentä julkaisivat myös sooloalbumin, joista Stephen Stillsin debyytti oli menestynein, saavuttaen korkeimmillaan Billboard-listan kolmannen sijan. Neil Young keskittyi soolouraansa, vaikka on ollut tämän jälkeenkin mukana yhtyeen muutamalla albumilla. Youngin osallistumisen ajoittaisuuteen on vaikuttanut sekin, että hänen ja Stephen Stillsin yhteistyötä on Buffalo Springfieldin ajoista lähtien luonnehdittu myrskyisäksi. Yhtyeen kolmas levy CSN julkaistiin 1977. Sitä ennen he julkaisivat soololevyjen lisäksi musiikkia mm. Crosby &amp; Nash ja Stills-Young Band kokoonpanoilla. 
Kolmikko esitteli tekemiään sävellyksiä George Harrisonille Crosbyn ja Stillsin vieraillessa Nashin viimeisessä Hollies-esiintymisessä Britanniassa mutta tämä ei kiinnittänyt yhtyettä The Beatlesin Apple- yhtiölle.
Ennen Youngin liittymistä yhtye pyysi mukaan John B. Sebastiania ja Rick Jamesia, jotka kukin kieltäytyivät. Rick James esitteli heille basisti Greg Reevesin josta tulikin vakituinen ulkojäsen studioon ja esiintymisiin.
Crosby, Stills and Nash esiintyi hyväntekeväisyyskonsertissa Live Aidissa vuonna 1985 esittäen kappaleet "Teach Your Children", "Suite: Judy Blue Eyes", "Southern Cross" sekä Neil Youngin kanssa tämän hitin "Only Love Can Break Your Heart". Young esitti myös yksin omia kappaleitaan konsertissa.
Crosby, Stills &amp; Nash on jatkanut aktiivista konsertointia näihin päiviin saakka, sekä Neil Youngin kanssa vuosina, 2000, 2002 sekä 2006. Viimeisin yhteisesiintyminen on vuoden 2013 Bridge School Benefit-konsertti Californiassa.
Partiohuivi

Partiohuivi on tärkein osa partiolaisten asustusta. Kaikki maailman partiolaiset käyttävät sitä, vaikka asustus muuten eroaakin. Se on suorakulmaisen kolmion muotoinen kangas, joka on kääritty rullalle. Huivin päät on joko solmittu yhteen esimerkiksi merimiessolmulla tai neljäntuulensolmulla, tai huiviin on pujotettu vogli eli solki, jolloin huivia ei solmita ollenkaan.
Partiolainen käyttää aina edustamansa organisaation huivia. Suomessa suomalaisella partiolaisella on siis oman partiolippukuntansa lippukuntahuivi, partiopiiriä edustettaessa piirihuivi ja ulkomailla Suomen Partiolaisten edustushuivi, joka on lipunsininen ja valkoisella reunustettu. Suomessa lippukuntahuivi on usein sininen tai sinivalkoinen, ja sen taakse on ommeltu lippukunnan merkki, mutta myös muun mallisia lippukuntahuiveja löytyy.
Metsänkävijä-lippukunnilla on oma huivinsa: se on valkeasta ja lipunsinisestä kolmiosta koottu muuten normaalin huivin kokoinen, jossa sininen on vasemmalla ja valkea oikealla, jakolinja kulkee takakolmion keskellä. 
Isommilla partioleireillä voi myös eri alaleireillä olla omat partiohuivinsa, jota leiriläinen pitää leirin ajan.
Golovin

Golovin on kaupunki Sewardin niemimaalla Länsi-Alaskassa. Se sijaitsee pienessä niemenkärjessä Golovnin Lagoonin ja Golovnin Bayn välissä noin 105 kilometriä Nomesta itään. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 144. Asukkaista 84,03 prosenttia edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Historiaa.
Golovin oli alun perin inupiattikylä nimeltä "Chinik". Kaupunki on nimetty Venäjän laivaston kapteenin Vasili Golovninin mukaan. Golovnin vieraili Alaskassa maailmanympärimatkoillaan tarkastamassa Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian töitä "Diana"-laivalla 1807–1809 ja "Kamchatka"-laivalla 1817–1819. Vuonna 1842 Golovinin kylä raportoitiin "Ikalikguigmyut"-nimisenä. Kaupungin nimi on kirjoitettu väärin, ilman n-kirjainta, mutta läheinen lahti on Golovnin Bay.
Vuonna 1867 Mission Covenant of Sweden perusti kirkon ja koulun nyky-Golovinista etelään. Vuoden 1890 tienoilla John Dexter perusti kauppa-aseman, josta tuli koko Sewardin niemimaan tärkein tietojenvaihtopaikka. Councilista löydettiin kultaa vuonna 1898 ja Golovinista tuli kultakaivosten huoltotukikohta. Tarvikkeet purettiin laivoista Golovinissa ja vietiin sitten pienemmillä aluksilla Golovnin Lagoonin poikki Fish- ja Niuklukjokia pitkin Counciliin.
Kun nykyisen Nomen alueelta löydettiin kultaa, suurin osa kaivos- ja satamatoiminnasta siirtyi sinne ja Golovinin asukasluku väheni. Poronhoito alueella alkoi noin vuoden 1900 tienoilla.
Imatran Voima

Imatran Voima Oy (lyhenne IVO) oli Suomen valtion omistama energiantuotantoyhtiö. Yhtiön toiminta alkoi Imatrankosken patoamisella ja päättyi yhdistymiseen Neste Oy:n kanssa Fortum Oyj:ksi vuonna 1998.
Imatran Voima oli pääasiassa sähkön- ja lämmöntuotantoa harjoittava yhtiö, joka oli perustettu vuonna 1932 hallinnoimaan ja käyttämään Imatrankosken vesivoimalaitosta. Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja oli vesivoimalan suunnittelija ja rakentaja Hugo Malmi. Yhtiön omistukseen tuli myöhemmin joukko muita voimalaitoksia, joista suurimpia ovat Oulujoki Oy:n voimalaitokset, Inkoon ja Naantalin voimalaitos hiilivoimalaitokset ja Loviisan ydinvoimalaitos. Yhtiön omistukseen kuuluivat turvevoimalaitokset Rauhalahden voimalaitos Jyväskylässä ja Joensuun voimalaitos Joensuussa sekä nykyisin Kanteleen Voiman omistama Haapaveden voimalaitos Haapavedellä.
Elem Klimov

Elem Germanovitš Klimov () (9. heinäkuuta 1933 Stalingrad – 26. lokakuuta 2003 Moskova) oli neuvostovenäläinen elokuvaohjaaja.
Klimov tunnettiin lännessä parhaiten vuonna 1985 valmistuneesta elokuvasta "Tule ja katso" (). Elokuva kertoo teinipojasta joka asuu saksalaisten miehittämällä Valko-Venäjällä Suuren isänmaallisen sodan aikana. Klimovin elokuvat olivat usein raskaita, mutta hän oli myös kuuluisa komedioista ja lastenelokuvista.
Perestroikan aikoina Klimov valittiin Neuvostoliiton elokuvantekijöiden liiton puheenjohtajaksi 1986, ja järjestöstä tuli merkittävä voima Neuvostoliiton lopun aikojen henkisessä vapautumisessa.
Klimov oli naimisissa elokuvaohjaaja Larisa Šepitkon kanssa, joka kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1979. Klimov hoiti loppuun Šepitkon tuolloin esituotantovaiheessa olleen elokuvan "Jäähyväiset Matjoralle", joka julkaistiin 1983. Pian vaimonsa kuoleman jälkeen Klimov koosti tämän muistoksi lyhytelokuvan "Larisa" (1980).
Slovakian koruna

Slovakian koruna (kruunu) oli Slovakian rahayksikkö, ja sen kansainvälinen tunnus oli SKK. Yksi koruna jakaantui sataan halieriin. 
Raha otettiin käyttöön 8. helmikuuta 1993 aiemman Tšekkoslovakian korunan (valuuttatunnus CSK) seuraajana, ja se siirtyi historiaan vuoden 2009 alkaessa, kun Slovakia siirtyi käyttämään euroa. Vaihtosuhteen mukaan 1 € oli 30,1260 korunaa.
Kolikot.
Ennen euroon siirtymistä käytössä olleita kolikoita olivat
Setelit.
Ennen euroa käytössä oli setelisarja, jonka kuvituksena oli kansallisia merkkihenkilöitä sekä historiallisia rakennuksia ja paikkoja.
Risteysvaihde

Risteysvaihde on rautatievaihteiden tyyppi, jossa kaksi raidetta risteää keskenään samassa tasossa ja jossa kahdella tai neljällä kieliparilla on muodostettu mahdollisuus valita eri kulkutiemahdollisuuksia. Risteysvaihteita on olemassa sekä yksi- että kaksipuolisia.
Yksipuoleinen risteysvaihde.
Yksipuolinen risteysvaihde (tekninen tunnus YRV) on risteysvaihteista yksinkertaisin. Siinä kahdella kieliparilla on muodostettu kulkutien valintamahdollisuus siten, että ainoastaan vaihteen toisella sivulla voidaan vaihtaa risteävälle raiteelle.
Kaksipuolinen risteysvaihde.
Kaksipuolisessa risteysvaihteessa (tekninen tunnus KRV) on neljällä kieliparilla toteutettu mahdollisuus siirtyä risteävälle raiteelle kaikista suunnista tultaessa: Siinä on poikkeava eli "käyrä" raide risteysosan kummallakin sivulla. Kaksipuolisia risteysvaihteita on kahta eri tyyppiä: "rinnankytketty risteysvaihde" ja "ristiinkytketty risteysvaihde". Näistä yleisempi on kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde.
Rinnankytketty risteysvaihde.
Kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde on toteutettu siten, että risteyksen edessä ja takana olevat kaksi kieliparia kääntyvät eri kääntölaitteella. Rinnakkain olevat kieliparit on kytketty toisiinsa, ja ne kääntyvät siten aina keskenään samaan suuntaan kääntölaitetta käytettäessä. Suomessa rinnankytkentyn risteysvaihteen tunnistaa helposti mustasta vaihteenopastimesta, jossa liikkuvien mustien peitinlevyjen avulla valkeita lyhtyaukkoja peittämällä ilmaistaan asetettu kulkutie. Tästä vaihteenopastimesta käytetään sen ulkonäön vuoksi yleisesti nimitystä "tuulimyllyopastin". Tällä ratkaisulla rinnankytkettyä risteysvaihdetta käytettäessä voidaan muodostaa neljä eri kulkutievaihtoehtoa, mutta kuitenkin vain yksi kulkutie kerrallaan. Rinnankytkettyä risteysvaihdetta voidaan käyttää myös niin sanottuna "turvavaihteena", sillä oikein asetettuna se estää pääsyn raiteelle, jota toinen juna käyttää.
Ristiinkytketty risteysvaihde.
Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa on vain yksi kääntölaite, jota kääntämällä kaikki neljä kieliparia kääntyvät yhtäaikaisesti. Rinnakkaiset kieliparit on kytketty keskenään ristiin, ja kääntölaitetta käytettäessä kieliparit – kääntösuunnan mukaisesti – joko liikkuvat toisiaan kohti tai toisistaan poispäin. Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa voidaan täten muodostaa kaksi yhtäaikaista kulkutietä: joko suorat kulkutiet risteyksen ylitse tai poikkeavat kulkutiet kumminkin puolin. Kuitenkin vain yhtä näistä voidaan kerrallaan käyttää. Ristiinkytketyt risteysvaihteet ovat katoamassa Suomen rataverkolta, sillä niiden kunnossapito on kallista, eikä niitä voida käyttää turvavaihteina kuten rinnankytkettyjä risteysvaihteita.
Council

Council on nykyisin hylätty kaupunki Länsi-Alaskassa. Se sijaitsee noin 24 kilometriä itään Nomesta.
Councilissa on noin 25 vanhaa rakennusta ja vanhaa louhintakalustoa, muun muassa kaatunut ruoppauskone. Kesäisin Councilia käytetään kalastusleirinä ja tukikohtana arktisen Alaskan tutkimukselle. Ajoittain yksi tai kaksi ihmistä talvehtii Councilissa. Kesäisin kaupungissa toimii Bed&amp;Breakfast-majoitus.
Nomesta Counciliin johtaa soratie. Council on Nomea lähin paikka, jossa kasvaa puita. Näitä jotkut nomelaiset käyvät hakkaamassa joulukuusiksi.
Historiaa.
Council rakennettiin vuosina 1897 ja 1898 kun kultaa löydettiin läheiseltä Ophir Creekiltä. Kullankaivuvuosina Councilin asukasluvun arvioidaan olleen mahdollisesti jopa 15 000. Asukkaat jättivät kylän kun Nomen läheltä löydettiin suurempia kultaesiintymiä vuoden 1900 tienoilla.
Oraakkeli

Oraakkeli () tarkoittaa henkilöä, joka välittää tulevaisuutta koskevia viestejä jumalalta tai muilta yliluonnollisilta toimijoilta. Alun perin latinankielinen sana tarkoitti nimenomaan jumalan antamaa vastausta esitettyyn kysymykseen. Oraakkelilla tarkoitetaan myös paikkaa, jossa vastauksia annetaan. Vastaukset kysymyksiin välitettiin tyypillisesti esimerkiksi meedion tai pappien kautta.
Antiikin oraakkelit.
Antiikin maailmassa jumalten uskottiin puhuvan suoraan oraakkelien kautta. Tässä mielessä oraakkelit poikkesivat näkijöistä (, "mánteis"), jotka tulkitsivat jumalten lähettämiä viestejä muun muassa linnuista ja uhrieläinten sisäelimistä.
Antiikin Kreikan oraakkeleista kuuluisin oli Delfoin oraakkeli. Se oli pyhitetty Apollonille, kuten Didyman ja Klaroksen oraakkelit. Zeuksen oraakkeleita oli Dodonassa ja Olympiassa. Myös Italiassa oli useita huomattavia oraakkeleita, kuten Cumaen Sibylla ja Palestrinan "sortes praenestinae". Muissakin kulttuureissa esiintyy oraakkelien kaltaisia ilmiöitä. Oraakkelien toiminta loppui kristinuskon yleistyessä 300-luvulla.
Mustavuori (Helsinki)

Mustavuori () on osa-alue Itä-Helsingin Vuosaaressa. Mustavuoren osa-alue käsittää osan suojelualuetta, joka tunnetaan nimellä Mustavuoren lehto ja Östersundomin lintuvedet. Mustavuoren osa-alueen pinta-ala on 1,43 neliökilometriä. Alueella ei ole pysyvää asutusta.
Mustavuoren suojelualue.
Mustavuoren osa-alue alkaa Kallvikintie–Niinisaarentie-linjasta ja sijoittuu tämän pohjoispuolelle. Mustavuoren osa-alueesta poiketen Mustavuoren lehdon ja Östersundomin lintuvesien suojelualueen eteläraja kulkee selvästi pohjoisempana ja sisältää lännessä myös Itäväylän itäpuolisia osia Mellunmäen kaupunginosasta. Suojelualue ulottuu pohjoisessa merkittävältä osaltaan Vantaan Länsisalmen puolelle ja Sipooseen. Suojelualue käsittää Mustavuorella sijaitsevia vanhoja metsiä, linnoitusrakenteita ja Porvarinlahden sekä kattaa esimerkiksi näköaloistaan komean Kasabergetin mäen alueen. Sipoosta esimerkiksi Bruksvikenin lahti ja Karhusaaren länsipuoliset rantakaislikot kuuluvat suojelualueeseen. Käsitteellisesti Helsingin Mustavuoren osa-alue ja mainittu suojelualue ovat vain osaltaan päällekkäisiä alueita.
Alueen merkityksestä.
Kokonaisuudessaan laajemmin käsitetty Mustavuoren alue – käsittäen Mellunmäkeen ja Vantaalle kuuluvat osat – on luonnonarvoiltaan ja ulkoilumaastona merkittävä.
Mustavuori on laajemmin osa itäisimmän pääkaupunkiseudun viherkaistaletta, joka alkaa merellisestä Uutelasta ja jatkuu Nordsjön kartanon alueen kautta Vantaan Länsisalmelle ja Sotunkiin sekä läntisen Sipoon laajoille pelto- ja metsäalueille.
Haasteita.
Viereiselle Niinisaaren osa-alueelle vuonna 2008 avatun Vuosaaren sataman pääväylä eli Kehä III:n jatko (Itäväylältä alkaen nimeltään Vuosaaren satamatie) vietiin alueen luonnonarvojen takia tunneliin. Samaan aikaan valmistunut Vuosaaren satamarata kulkee myös Niinisaaressa ja alittaa Labbackan kallioalueen rautatietunnelissa. Tunneleista huolimatta liikenneyhteydet ovat muuttaneet Mustavuoren äänimaisemaa.
Lähivuosina lisäpaineita erityisesti suojelualueen monipuolisuutta takaavalle viherkäytävälle aiheuttanevat Helsingin laajenemishalut ja asuntorakentamistoiveet Vantaan Länsisalmen ja läntisimmän Sipoon suuntaan.
Natura 2000

Natura 2000 on Euroopan unionin hanke, jonka tavoite on tukea luonnon monimuotoisuutta. Hanke turvaa Euroopan unionin luontodirektiivissä määriteltyjen luontotyyppien ja lajien elinympäristöjä. Näitä luontotyyppejä on Euroopassa noin 200 ja lajeja noin 700.
Suomessa Natura-alueita on neljää tyyppiä: 
Jokainen EU:n jäsenmaa laatii kansallisen luettelon luontodirektiivin mukaisista Natura-alueistaan. Jäsenmaat osallistuvat luetteloidensa arviointiin yhteistyössä Euroopan komission ja Euroopan ympäristökeskuksen luontokeskuksen kanssa. Arviointi suoritetaan kullekin luonnonmaantieteelliselle vyöhykkeelle erikseen. Lopullisen päätöksen tekee EU:n ministerineuvosto tai komissio.
Suomessa on 1 867 Natura 2000 -aluetta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 50 000 neliökilometriä.
Ensimmäinen Natura 2000 -alueelle perustettu kaivos on Dundee Precious Metalsin Bulgariassa sijaitseva kultakaivos nimeltä Ada Tepe.
David Crosby

 
David Van Cortland Crosby (14. elokuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia – 19. tammikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä, joka on tullut tunnetuksi The Byrdsin ja Crosby, Stills and Nashin jäsenenä. Hän on levyttänyt myös soolomateriaalia. David Crosby on nimetty Rock and Roll Hall of Fameen kahdesti: sekä The Byrdsin että Crosby, Stills &amp; Nashin jäsenenä. Crosby on valittu myös Songwriters Hall of Fameen. Crosbyn ensimmäinen sooloalbumi "If Only I Could Remember My Name" valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Crosby oli The Byrdsin perustajajäseniä ja oli 1960-luvulla luomassa folk rock -yhtyeen omantakeista saundia. Byrdsissä oli paljon sisäisiä ristiriitoja, ja Crosby lähti yhtyeestä 1967. Seuraavana vuonna hän oli Stephen Stillsin ja Graham Nashin kanssa perustamassa Crosby, Stills &amp; Nash -yhtyettä, jossa myös Neil Young oli välillä mukana. Yhtye toimi vähän vaihtelevasti, ja jäsenet tekivät 1970-luvulla myös soololevyjä. Crosbyn 1970-luvun ainoa sooloalbumi oli LP "If I Could Remember My Name" (1971).
Crosby kärsi 1980-luvulla henkilökohtaisista ongelmista, ja hänet tuomittiin 1985 vankilaan karattuaan huumevieroitusklinikalta, johon hän oli lupautunut menemään vankilan sijaan. Crosby palasi musiikkialalle vuonna 1989 julkaistulla sooloalbumilla "Oh Yes I Can". Seuraava soololevy "Thousand Roads" julkaistiin 1993, mutta sitä seuraava vasta 2014. Tuolloin julkaistun "Croz"-albumin jälkeen Crosby oli huomattavasti aktiivisempi ja julkaisi vuosina 2016–2018 kolme albumia.
Diskografia.
David Crosbyn albumit The Byrdsin kanssa
Crosby, Stills, and Nash (and Young)
David Crosbyn sooloalbumit
David Crosby CPR:n jäsenenä
Stephen Stills

Stephen Arthur Stills (s. 3. tammikuuta 1945 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen folk rock -muusikko. Hän on yhtyeiden Crosby, Stills, Nash (and Young)in ja Buffalo Springfieldin jäsen.
Graham Nash

Graham Nash (s. 2. helmikuuta 1942, Blackpool, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tuli ensin tunnetuksi yhtyeessä The Hollies, jossa hän lauloi yleensä korkeinta ääntä. Nash erosi yhtyeestä vuonna 1968. Nash tunnetaan kuitenkin parhaiten yhtyeen Crosby, Stills &amp; Nash jäsenenä.
Diskografia.
Crosby, Stills, and Nash (and Young)
Sooloalbumit
Crosby &amp; Nash
Peter Šťastný

Peter Šťastný (s. 18. syyskuuta 1956 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko ja entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Šťastný on pelannut Tšekkoslovakian, Kanadan ja Slovakian jääkiekkomaajoukkueissa. Hän oli ensimmäinen eurooppalainen, joka teki urallaan yli 1000 pistettä NHL:ssä. Mainitun rajapyykin Šťastný saavutti 19. lokakuuta 1989. Hänen veljensä Anton ja Marián ovat myös olleet huipputason jääkiekkoilijoita.
Peter Šťastný pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa vuoden 1980 olympiaturnauksessa Yhdysvaltain Lake Placidissa yhdessä veljiensä Marianin ja Antonin kanssa. Anton ja Peter loikkasivat turnauksen jälkeen Kanadaan, koska se oli tuohon aikaan ainoa mahdollisuus päästä sosialistisesta Tšekkoslovakiasta länteen ja NHL:ään. Kolmas veli Marian seurasi perässä vuoden myöhemmin. Peter pelasi vuoden 1984 Canada Cupissa uuden kotimaansa Kanadan paidassa, mikä aiheutti suurta närkästystä Tšekkoslovakiassa. Tämä oli mahdollista siksi, koska turnauksen järjestäjä oli NHL kansainvälisen jääkiekkoliiton sijaan. 1994 olympiaturnauksessa sekä 1995 B-ryhmän MM-turnauksessa Peter Šťastný edusti itsenäistynyttä Slovakiaa.
Peter Šťastnýn pojat Yan ja Paul ovat myös ammattilaisjääkiekkoilijoita ja edustaneet MM-kisoissa Yhdysvaltoja.
Šťastný istui Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2014. Slovakiassa hänen puolueensa oli Slovakian demokraattinen ja kristillinen liitto – Demokraattinen puolue, ja europarlamentissa hän toimi Euroopan kansanpuolueen ryhmässä.
Oriveden Opisto

Oriveden Opisto on nykyisin Tampereella sijaitseva vuonna 1909 perustettu kansanopisto, joka tunnetaan erityisesti kuvataiteen, musiikin ja kirjoittamisen opetuksesta. Opisto aloitti toimintansa Keski-Hämeen kansanopiston nimellä Längelmäen Länkipohjassa. Se muutti Oriveden kirkonkylään vuonna 1910. Nimi "Oriveden opisto" otettiin käyttöön 1928. 
Opisto on sitoutumaton ja erityisesti taiteisiin keskittynyt aikuisoppilaitos. Talven opintolinjoilla voi opiskella musiikkia, kuvataiteita, kirjoittamista, visuaalista pelisuunnittelua, peliteknologiaa ja elektronista urheilua. Opistolla on lisäksi kirjoittamisen, kuvataiteen, musiikin ja luovan hyvinvoinnin kesä- ja lyhytkursseja sekä kirjoittamisen verkkokursseja ja monimuotokoulutuksia. Opiston kirjoittajakoulutus on muodostunut valtakunnallisesti merkittäväksi.
Opistossa toimi kirjoittajalukio 1997 alkaen. Syksystä 2015 se siirtyi Oriveden kaupungin lukion vastuulle.
Opisto perustettiin vuonna 1909. Kansanvalistusseuran omistukseen se tuli vuonna 1946. Vuodesta 1953 Oriveden Opiston osana on toiminut Klemetti-Opisto, jossa on koulutettu muun muassa kuoronjohtajia ja järjestetty nuorten musiikkileirejä. Sen nimissä toimii myös kamarikuoro. Klemetti-opisto oli aiemmin järjestämässä Lappeenrannan laulukilpailua.
Oriveden ja Voionmaan opisto aikoivat yhdistyä vuoden 2015 alussa. Neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen.
Oriveden Opisto liitettiin Ahlmanin ammattiopistoon 1.1.2015. Kesällä 2018 Oriveden Opiston koko toiminta siirtyi Ahlmanille Tampereelle.
Syksyllä 2019 kulttuuriosuuskunta Pro Orivesi osti Oriveden keskustassa sijaitsevat opiston kiinteistöt Ahlmanilta. Osuuskunta jatkaa alueella erilaista kulttuuri- ja tapahtumatoimintaa Oriveden Kampus -nimellä.
Anton Šťastný

Anton Šťastný (s. 1959 Bratislava, Tšekkoslovakia) on entinen jääkiekkoilija. Anton pelasi oikeana hyökkääjänä. Anton pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla. Hänen veljensä Marian ja Peter olivat myös huipputason jääkiekkoilijoita.
Anton Šťastný pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa vuoden 1980 olympiaturnauksessa USA:n Lake Placidissa yhdessä veljiensä Marianin ja Peterin kanssa. Anton ja Peter loikkasivat turnauksen jälkeen Kanadaan, koska se oli tuohon aikaan ainoa mahdollisuus päästä sosialistisesta Tšekkoslovakiasta länteen ja NHLään. Kolmas veli Marian seurasi perässä vuoden myöhemmin. Anton pelasi NHL:ssa Quebec Nordiquesin joukkueessa vuodesta 1980 vuoteen 1989 ja siirtyi sen jälkeen Sveitsiin. Kolmen Sveitsissä pelatun kauden jälkeen Anton siirtyi uransa viimeiseksi vuodeksi itsenäistyneen Slovakian Extraliigaan HC Slovan Bratislavan riveihin. Hän pelasi myös Slovakian maajoukkueen paidassa Telehockeycupissa 5 ottelua ja teki niissä kuusi tehopistettä.
Peliuransa jälkeen Anton Šťastný valmensi yhden vuoden sveitsiläistä alasarjajoukkuetta HC Star Lausannea. Antonilla on sekä Slovakian että Sveitsin kansalaisuus.