tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gordon Ramsay

Gordon James Ramsay (s. 8. marraskuuta 1966 Johnstone, Skotlanti) on yksi Britannian tunnetuimmista kokeista ja televisiopersoonista. Hän on lisäksi yksi Britannian kolmesta kokista, jotka ovat onnistuneet ylläpitämään arvostetun kolmen Michelin-tähden luokituksen ravintoloissaan. Ramsay on ensimmäinen skotti, joka on saanut ravintolalleen kolme Michelin-tähteä. Vuonna 2006 kuningatar Elisabet II myönsi Ramsaylle Brittiläisen imperiumin upseerin arvon.
Henkilöhistoria.
Gordon Ramsay syntyi Skotlannissa vuonna 1966 ja vietti nuoruutensa Stratford-upon-Avonissa, Englannissa. Nuorena Ramsay pelasi jalkapalloa ja haaveili urasta ammattilaisena. Hän pääsi harjoittelemaan glasgow’laisen suosikkiseuransa Rangers FC:n kanssa, mutta joukkueen valmentajan suositeltua Ramsaylle tämän pettymykseksi yrittämistä alemmalla sarjatasolla ja lopulta squashin parissa hankitun vamman myötä jalkapallounelma sai jäädä.
Ramsay läpäisi 12. lokakuuta 2013 Havaijin Ironman-triathlonin (uinti 3,9 km, pyöräily 180 km, juoksu 42,195 km) ajalla 14.04.48
Ura kokkina.
Kokin uransa Ramsay aloitti 19-vuotiaana. Ensin hän työskenteli Albert Roux’n ravintolassa Lontoossa ja Guy Savoyn sekä Joel Robuchonin ravintolassa Pariisissa. Varsinaisena pääkokkina Ramsay työskenteli Aubergine-ravintolassa vuonna 1993. Vuonna 1996 Aubergine luokiteltiin kahden Michelin-tähden ravintolaksi. Kaksi vuotta myöhemmin Ramsay lähti Auberginesta ja perusti oman nimeään kantavan ravintolan Chelseaan. Vuonna 2001 hänen ravintolansa luokiteltiin kolmen Michelin-tähden arvoiseksi.
Elokuussa 2009 Ramsay omisti jo useita ravintoloita. Ravintolat kärsivät taloudellisista vaikeuksista taloustaantuman vuoksi, ja niiden velat olivat yli 11 miljoonaa euroa.
Vuonna 2012 Ramsay omisti ympäri maailmaa 23 ravintolaa., ja niillä oli yhteensä 10 Michelin-tähteä
Ramsay on julkaissut useita keittokirjoja ja esiintynyt lukuisissa televisio-ohjelmissa, kuten "Kauhukeittiö", "Kurjat kuppilat" ja "Gordon Ramsay – pannu kuumana". Ramsay on yksi tuomareista Yhdysvaltain Junior Masterchef -ohjelmassa.
Yksityiselämä.
Ramsay on ollut vuodesta 1996 naimisissa Cayetana ”Tana” Ramsayn (s. 1974, o.s. Hutcheson) kanssa. Heillä on yhteensä seitsemän lasta, joista neljä on jo aikuisia. Viimeisin syntyi vuonna 2023. Parin keskospoika menehtyi vuonna 2016.
Louis Saha

Louis Laurent Saha (s. 8. elokuuta 1978 Pariisi, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi Englannin valioliigan Sunderland, jonne hän siirtyi Tottenhamista elokuussa 2012. Ammattilaisuransa Saha aloitti Metzissä.
Ranskan maajoukkueessa Saha debytoi Belgiaa vastaan pelatussa ottelussa 18. helmikuuta 2004. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa, jossa se ylsi loppuotteluun.
Saha lopetti uransa 6.8.2013, hän ilmoitti sen Twitter-palvelussa.
Klardžeti

Klardžeti () oli maakunta antiikin ja keskiajan Georgiassa. Nykyisin se kuuluu Turkin koillisosassa sijaitsevaan Artvinin maakuntaan. Klardžeti, viereinen Taon alue ja useat muut pienemmät maakunnat muodostivat laajemman alueen, jolla oli yhteinen historia ja kulttuuri ja joka tunnetaan nykyään nimellä Tao-Klardžeti. 
Varhaishistoria.
Klardžetin läpi virtaa Tšorokhi-joki (). Se ulottuu Arsiani-vuorijonolta länteen Mustallemerelle päin ja keskittyi aiemmin tärkeän linnoitetun Artanudžin kauppakaupungin ympärille (nykyinen Ardanuç). Se rajautui Šavšetiin ja Nigaliin pohjoisessa ja armenialais-georgialaiseen Tajkin tai Taon maakuntaan etelässä. Alue vaastaa suurin piirtein klassisten lähteiden Kholarzenea () ja luultavasti varhaisempien urartulaisten kirjoitusten Kaţarzaa tai Quturzaa.
Klardžeti oli yksi Kartlin kuningaskunnan (kreikkalaisten ja roomalaisten kirjoittajien Iberian) lounaisimmista maakunnista. Kartli ilmestyi Kaukasian poliittiselle kartalle 200-luvulla ennen ajanlaskun alkua ja sitä hallitsi keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Parnavaziani-dynastia. 100-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. Iberia ja viereinen Armenian kuningaskunta taistelivat Klardžetista ja joistakin sen lähialueista, ja maakunta siirtyi edestakaisin valtiolta toiselle. Kun Iberia jaettiin 370-luvulla Rooman ja Persian valtakuntien kesken, Klardžeti siirtyi edellisen haltuun, muttei tiedetä, tuliko siitä Rooman provinssi vai vasallivaltio. Iberia vaikuttaa saaneen maakunnan takaisin haltuunsa noin vuonna 485, kun Khosroiani-kuningas Vakhtang I meni naimisiin Helena-nimisen roomalaisen prinsessan kanssa. Sen jälkeen Klardžeti pysyi Vakhtangin nuorempien poikien ja heidän Roomaa kannattavien jälkeläistensä hallinnassa. He muodostivat guaramidien hallitsijasuvun ja hallitsivat Klardžetia ja Džavakhetia noin vuoteen 786 saakka, kunnes heidän alueensa siirtyivät nousevan Bagrationi-sukulaisdynastian haltuun.
Bagratidien kausi.
Bagratidien kaudella alue koki taloudellisen ja kulttuurisen nousukauden. Artanudžista kerätyt verot olivat merkittävä tekijä hallitsijasuvun valtaannousussa. Klardžeti oli hylätty arabien hyökkäyksen jälkeen, mutta nyt se asutettiin uudelleen ja siitä tuli huomattava kristityn kulttuuri keskus. Georgialainen munkki Grigol Khandzteli (759–861) aloitti Klardžetissa laajamittaisen luostariliikkeen.
Vuoden 870 tienoilla Klardžetista tuli perinnöllinen läänitysalue yhdelle Georgian bagratidien kolmesta sukuhaarasta. Haara tunnettiin keskiajan vuosikirjoissa Klardžetin hallitsijoina () ja se joutui lopulta yhdistyneen Georgian ensimmäisen kuninkaan Bagrat III:n syrjäyttämäksi vuonna 1010. Klardžeti ei koskaan täysin toipunut seldžukkien hyökkäyksistä myöhemmin 1000-luvulla ja taantui edelleen mongolien ja Timur Lenkin hyökkäysten jälkeen 1200- ja 1300-luvuilla. Kun Georgian kuningaskunta jakautui osiin 1400-luvulla, Klardžeti siirtyi Samtskhen ruhtinaiden haltuun. He menettivät alueen osmaneille vuonna 1551.
Tervolan rautatieasema

Tervolan rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Tervolan kunnassa Lapin maakunnassa rataosalla . Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 900,5 ratakilometriä, mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta. Liikennepaikka on otettu käyttöön 16.10.1909.
Tervolassa pysähtyvät nykyisin lähes kaikki rataosan henkilöjunat. Tavaraliikennettä ei ole. Liikenteenohjaustoiminnot on keskitetty hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulun rautatieasemalta käsin. Ratapihalla on yksi läpiajettava sivuraide sekä yksi kuormausraide. Lipunmyynti asemalla loppui vuonna 2001. Asemalla tapahtuu junakohtaus kerran päivässä.
Rakennukset.
Alkuperäinen asema oli Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen asema, joka tuhoutui Lapin Sodassa. Uusi asema ja tavaramakasiini valmistuivat 1945. Rakennukset edustavat tyyliltään sodan jälkeistä vaatimatonta jälleenrakennuskauden rakennustyyppiä. Asemarakennus ja asemapäällikön talo talousrakennuksineen ovat nykyisin asuinkäytössä. Matkustajia varten on pieni puinen katos, josta löytyvät junien aikataulutiedot.
Muurolan rautatieasema

Muurolan rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Rovaniemen kaupungin Muurolan taajamassa, Lapin maakunnassa rataosalla . Ennen vuoden 2006 kuntaliitosta asema sijaitsi Rovaniemen maalaiskunnassa. Rautatieaseman etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 948,5 ratakilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta.
Lähes kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat pysähtyvät Muurolassa asiakaspalvelua varten. Junat pysähtyvät raiteella 1. Tavaraliikenne lakkautettiin Muurolassa 1999. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulun rautatieasemalta käsin.
Kemin ja Rovaniemen välinen rataosuus valmistui 1909 ja Muurolan asema avattiin 16. lokakuuta 1909. Ensimmäinen asemarakennus poltettiin Lapin sodassa 1944. Sen tilalle rakennettu asemarakennus paloi maan tasalle 6. joulukuuta 2014. Paloa epäiltiin tuhopoltoksi. Aseman tontille rakennettiin myöhemmin Ala-Kemijoen VPK:n paloasema.
Luettelo Suomen joukkueen lipunkantajista kesäolympiakisojen avajaisissa

Tämä on luettelo Suomen kesäolympialaisten joukkueen lipunkantajista kilpailujen avajaisissa. 
Useimmiten Suomen lippua kesäolympialaisten avajaisissa on kantanut yleisurheilija, 11 kertaa. Edellisten olympiakisojen olympiavoittajana lippua ovat kantaneet Elmer Niklander, Eugen Ekman, Pentti Linnosvuo, Lasse Virén, Esko Rechardt, Jouko Salomäki, Mikko Kolehmainen ja Thomas Johanson. Lipunkantajista mitalin samoissa olympiakisoissa kun lippua kantoivat ovat voittaneet Eino Saastamoinen (hopea), Akilles Järvinen (hopeaa 1928 ja 1932), Eeles Landström (pronssia) ja Lasse Virén (kaksi kultaa).
Lipunkantajat.
Vuoden 1908 ja 1912 kisoissa kantaja kantoi Suomi-kylttiä ja vuoden 1920 kisoista lähtien Suomen lippua.
Dinamo Moskova

HK Dinamo Moskova () eli Moskovan Dynamo on moskovalainen jääkiekkoseura. Seura perustettiin vuonna 1946 KGB:n seuraksi. Sen edustusjoukkue pelaa monikansallisessa KHL-liigassa.
Joukkue saavutti neljä kertaa Neuvostoliiton mestaruuden. Ne tulivat vuosina 1947, 1954, 1990 ja 1991. Lisäksi sillä on Venäjän mestaruudet vuosilta 1992, 1993, 1995 ja 2000 sekä Venäjän supercupin voitto vuosilta 1999, 2000 ja 2005. KHL-liigan mestaruuden joukkue on onnistunut voittamaan kahdesti 2012 ja 2013. Dinamo voitti KHL-mestaruuden vuonna 2012 ja heti perään 2013. Suomalaisista joukkueessa pelasivat kaudella 2011–2012 vuoden 2011 maailmanmestari Leo Komarov ja Janne Jalasvaara. Jalasvaara pelasi myös kauden 2013 mestarijoukkueessa.
Vuonna 2010 se yhdistyi Moskovan alueen menestyksekkään HK MVD KHL-joukkueen kanssa "OHK Dinamo Moskova" -seuraksi (, "Yhdistynyt Dinamo"). Uusi OHK Dinamo pelasi KHL:n Bobrov-divisioonassa ja käytti aluksi kotikenttänään molempien kantaseurojensa jäähalleja. Vuonna 2012 joukkueen nimi kuitenkin palautettiin ennalleen.
Nykyinen joukkue.
Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Saurmag I

Saurmag I () oli Kartlin (antiikin lähteiden nimellä Iberia tunteman muinaisen georgialaisen kuningaskunnan) hallitsija. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden perinteisissä kuningaslistoissa häntä pidetään Iberian toisena kuninkaana. Professori Cyril Toumanoff ehdottaa vuosia 234–159 eaa. Saurmagin hallinnon ajankohdaksi. 
Noin vuonna 800 kirjoitettu "Kuninkaiden elämä" pitää Saurmagia kuningas Parnavaz I:n, Parnavaziani-dynastian perustajan, poikana ja seuraajana. Siinä vahvistetaan Iberian kuninkaiden primogenituuriin perustuva valtaannousujärjestys. Kertomuksen mukaan valtakunnan aateliset yhdistivät voimansa surmatakseen Saurmagin. Saatuaan tietää juonesta Saurmag pakeni dzurdzukien maahan (mahdollisesti nykyisten vainahien esi-isiä), joka oli hänen äitinsä kotimaa. Dzurdzukien avulla Saurmag murskasi kapinan ja loi uuden aatelisten luokan, joka oli suoraan riippuvainen kruunusta. 
Kronikassa kerrotaan myös, että Saurmag noudatti isänsä omaksumaa seleukideja kannattavaa politiikkaa. Iberian siteet ajan iranilaiseen maailmaan korostuvat myös itse nimessä "Saurmag", joka perustuu skyyttiläis–sarmaattilaisten kielten juureen. Saurmagin kerrotaan kuolleen ilman miespuolista perillistä, joten häntä seurasi hänen adoptiopoikansa ja vävynsä Mirian I.
Dynamo Moskova (jääpallo)

Moskovan Dynamo () on moskovalainen jääpalloseura.
Vuonna 1923 perustettu seuraa kuuluu Neuvostoliiton ja Venäjän menestyksekkäimpiin.
Neuvostoliiton mestaruuden Dynamo voitti 15 kertaa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen seura vajosi 1990-luvulla sarjan keskikastin joukkueeksi, ja 2000-luvun alussa Dynamo putosi Venäjän pääsarjasta. Neljän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelatun kauden jälkeen Dynamo nousi takaisin Venäjän liigaan. Seura värväsi suurella rahalla useita huippupelaajia ja voitti heti nousun jälkeisenä kautena vuonna 2006 Venäjän mestaruuden. 
Suomalaisista Venäjän Superliigan moskovalaista huippuseuraa on edustanut Mika Mutikainen kaudella 2005-2006.
Saavutuksia.
Saavutuksia Neuvostoliiton mestaruussarjassa:
Saavutuksia Venäjän mestaruussarjassa:
Neuvostoliiton cupin voitto 1988, 1989, 1991 (yht. 3)
Venäjän cupin voitto 2005, 2006, 2008, 2010-11, 2011, 2012, 2019, 2020, 2021, 2025 (yht. 10)
Venäjän Super cupin voitto 2013, 2021 (yht. 2)
Kansainvälisiä saavutuksia:
Transdev

Transdev on monikansallinen joukkoliikenneyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Veolia Transdev muodostui vuonna 2011, kun ranskalaisen pörssiyhtiö Veolia Environnementin omistama Veolia Transport ja Transdev fuusioituivat Veolia Transdeviksi. Transdev on valtiollisen Caisse des Dépôts et Consignationsin ja saksalaisen Rethmann Groupin yhteisyritys. Maaliskuussa 2013 yhtiön nimi lyheni muotoon Transdev. Veolia Environnement myi osuutensa Rethmann Groupille vuonna 2019.
Vuonna 2015 Transdevin liikevaihto oli 6,6 miljardia euroa ja nettovoitto 82 miljoonaa euroa. Konserniyhtiön palveluksessa oli kaikkiaan 83 000 työntekijää. Yhtiö toimi 19 maassa. Käytössä oli 43 000 kulkuneuvoa ja lisäksi yhtiön operoitavana oli 22 raideverkkoa. Yhtiön liikennevälineillä tehtiin vuodessa 3,5 miljardia matkaa (kuljetetut matkustajat 2015).
Transdevilla on Euroopassa liiketoimintaa Ruotsissa, Tšekissä, Saksassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, sekä muualla maailmassa muun muassa Australiassa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa ja Uudessa Kaledoniassa. Chilessä ja Argentiinassa Transdev toimii nimellä Redbus. Yhtiö liikennöi linja-autojen lisäksi muun muassa junia, metroja, pikaraitiotievaunuja, monoraileja ja laivoja.
Suomessa.
Vuoden 2019 loppuun asti Transdevilla oli toimintaa myös Suomessa. Suurin osa Transdevin liikenteestä koostui pääkaupunkiseudun kaupunki- ja seutubussilinjoista.
Scan Rail

Scan Rail on mahdollisuus matkustaa junilla Skandinaviassa ja Suomessa. Scan Rail -passeja on kahden tyyppisiä: 21 päivän passi, joka oikeuttaa 21 päivän matkustamisen Scan Rail -maissa, mutta vain kolmen päivän matkustamiseen passin ostomaassa ja Scan Rail Flexi -passi, joka on voimassa 15 päivää ja joista passin omistaja voi käyttää junilla matkusteluun viisi vapaavalintaista päivää. Lisäksi Scan Rail -passi oikeuttaa alennuksiin monista bussi- ja lauttamatkoista. ScanRail-lipun myynti lakkasi 31. joulukuuta 2007 ja se korvautui Interrail-lipulla. 
Hinnat.
Scan Rail -passin hinta määräytyy passin tyypin ja sen omistajan iän mukaan.
Mario Tennis

 
Mario Tennis on Nintendon konsolien urheilupelisarja, joka alkoi vuonna 1995 Virtual Boyn pelillä "Mario's Tennis". Pelisarjassa tennistä pelaavat Mario-pelisarjasta tutut hahmot. Peleissä noudatetaan perinteisiä tennissääntöjä, mutta oman lisäyksensä peliin tuovat Mario-maailmasta tuodut elementit. Tenniskentissä nähdään perinteisiä massa- ja ruohokenttiä, mutta myös pelisarjan hahmoille ominaiset kotikentät ovat edustettuina, esimerkkinä Donkey Kong -teemainen viidakkokenttä. Vastapuolen pelaajia voi sabotoida muun muassa banaanien ja koopakuorien avulla. "Mario Power Tennis" esitteli ensimmäisenä sarjassa myös jokaiselle hahmolle ominaiset erikoislyönnit. Jokainen Nintendon konsolisukupolvi on saanut "Mario Tennis" -pelin sitten sen aloituksen, josta lähtien myös pelien kehittämisestä on vastannut Camelot Software Planning Nintendon sijaan.
"Mario Tennis" -sarjan avaus nähtiin vuonna 1995 Virtual Boylla pelillä "Mario's Tennis". Koska Virtual Boy ei menestynyt kaupallisesti, "Mario's Tennis" on jäänyt suosiossa muiden "Mario Tennis" -pelien varjoon; Virtual Boyta ei julkaistu Euroopassa, joten "Mario's Tennis" on jäänyt eurooppalaisilta väliin. Seuraavaa sarjan osaa saatiin odottaa viisi vuotta, kunnes Camelotin kehittämä "Mario Tennis" julkaistiin Nintendo 64:lle. Vuotta myöhemmin Game Boy Colorille julkaistiin oma "Mario Tennis", joka eroaa Nintendo 64 -pelistä muun muassa roolipelitilansa ansiosta. 
Nintendo GameCubelle "Mario Tennis" sukelsi vuonna 2004 "Mario Power Tennis" -pelin myötä. Uututena sarjassa esiteltiin erikoislyönnit ja minipelit. Marion erikoislyöntinä on tennispallon lyöminen jättikokoisella moukarilla. Erikoislyöntien avulla voi iskeä tavoittamatonta palloa tai vain tehdä voimakkaan lyönnin vastustajan puolelle. Game Boy Advancelle julkaistiin vuotta myöhemmin "", joka on jatkoa Game Boy Colorille ilmestyneelle "Mario Tennis" -pelille.
Uusin Mario Tennis-peli on Mario Tennis Aces, joka julkaistiin vuonna 2018 Nintendo Switch-konsolille.
Pelihahmot.
Kaikissa sarjan peleissä on seuraavat hahmot:
Myös seuraavat hahmot ovat esiintyneet sarjassa (esiintymisjärjestyksessä):
Käsikonsolien versioissa esiintyy myös omia hahmoja, jotka voi ladata Nintendo 64 -versioon:
Hahmotyypit.
Pelisarjassa on useita eri hahmotyyppejä, jotka ovat kukin taitavia omalla alallaan. Hahmotyypit voi jakaa seuraaviin ryhmiin: Tasapainoiset, jotka osaavat vähän kaikesta; tekniikkaan perehtyneet, jotka hallitsevat pallonsa suunnan hyvin; nopeat; voimakkaat, mutta hitaat; ja ovelat, joiden taidot ovat huonossa tasapainossa. Pelissä "Mario Power Tennis" lisättiin puolustava hahmoluokka, joiden hahmot ylttävät hyvin palloon pitkältäkin.
Kyyria (EP)

Kyyria EP on Kyyria-yhtyeen omakustanne-EP vuodelta 1993. EP äänitettiin Helsingissä TTT Studiolla joulukuussa 1992 ja tuottajana toimi Stratovariuksen kitaristi Timo Tolkki, joka myös laulaa taustalaulua kappaleella "Aprés Nous Le Déluge". Orkestereista Jimsonweed, Blake, Judgement, Lullacry, Coarse tunnettu Kimmo Aroluoma soittaa bassoa EP:llä. Tämä on ainoa Kyyrian julkaisu jolla Aroluoma soittaa. Mielenkiintoiseksi tämän tekee se, että sekä Aroluoma että rumpali Karppinen ovat molemmat soittaneet Gandalf-yhtyessä, eri syistä ja eri aikoina. Karppinen joutui jättäytymään pois Gandalf-yhtyeestä syksyllä 1993, koska Kyyria vei häneltä liikaa aikaa. Yhtyeellä ei vielä tässä vaiheessa uraa ollut levysopimusta ja siksi EP on tuotettu omakustanteena.
Versioita.
EP:llä olevat versiot kappaleista eroavat myöhemmin julkaistuihin versioihin, joskus merkittävästi. Kappaleet "Winter Winds" ja "Après Nous Le Déluge" julkaistiin uudelleen äänitettyinä ja koko lailla uudelleen miksattuina levyllä Blessed Ravings. EP:llä oleva kappale "Peacock's Foot" on melkein eri sävellys verrattuna Alien-levyllä julkaistuun uudelleen äänitettyyn versioon.
Nimi "Peacock's Foot" on viittaus Kamasutrassa mainittuun kynsillä ihoon painettuun jälkeen, joka on sanottu muistuttavan riikinkukon jalkaa.
Nimisekaannus.
EP tunnetaan joskus myös nimellä "Winter Winds EP", johtuen levyn ensimmäisen kappaleen nimestä. Virallisesti, tarkoittaen Teoston rekisterin mukaan, EP on kuitenkin nimetön.
Vahaus

Vahaus on menetelmä ihokarvojen väliaikaiseksi poistamiseksi. Uusi, ohuempi ja pehmeämpi karva kasvaa poistetun tilalle 3-8 viikon kuluessa. Vahauksella voidaan poistaa karvoitusta lähes mistä tahansa kehonosasta.
Vahauksessa karvoitukselle levitetään ensin talkkia, jotta vaha tarttuisi paremmin karvaan muttei ihoon. Seuraavaksi levitetään lämmintä vahaa, joka on joko mehiläisvahaa tai synteettistä vahaa. Lopuksi vaha ja siihen takertunut karvoitus repäistään pois kangaskaistaleen avulla. Karvan takaisinkasvu kestää kauemmin kuin terällä ajeltaessa, koska suurin osa karvoista irtoaa kokonaan karvatupesta.
Vahauksessa karva saattaa myös katketa ilman, että se irtoaisi kokonaan karvatupesta, jolloin se kasvaa taas nopeammin takaisin.
Vahaus on hieman kivuliasta ensikertalaisille, mutta ajan myötä siihen tottuu. Lisäksi mitä useammin karvat on vahattu pois, sitä ohuempina ne kasvavat takaisin, jolloin poistaminen on jälleen helpompaa.
Vahaus käy suhteellisen nopeasti, kun sen taitaa, ja tulokset ovat pitkäkestoiset. Karvatupentulehduksien ja sisäänkasvun vaara on kuitenkin aina huomioitava. Näitä välttää parhaiten kosteuttamalla ihoa säännöllisesti ja kuorimalla ihoa kuorintavoiteella kerran viikossa.
Uralski Trubnik

Hokkeinyi klub Uralski Trubnik "()" on jääpalloseura Pervouralskin kaupungista Venäjältä. Se pelaa Venäjän jääpallon Superliigassa. 
Seura on perustettu vuonna 1930. Vuosina 1937-62 seuran nimi oli Metallurg ja vuosina 1962-65 NTZ, kaudella 1994-95 se pelasi Venäjän liigassa nimellä Evrazija-Sport. Neuvostoliiton pääsarjassa seura debytoi vuonna 1959. Seura on pelannut yhtäjaksoisesti korkeimmalla sarjatasolla Venäjän liigan ensimmäisestä kaudesta lähtien 1992-93. 
Suomalaisista Venäjän Superliigassa pelaavaa seuraa on edustanut Timo Oksanen kahden kauden ajan 2007-2009.
Rakennushallitus

Rakennushallitus () oli suomalainen keskusvirasto, joka toimi vuosina 1811–1995. Sen tehtävä oli huolehtia valtion rakennusten ylläpidosta ja suunnitella uudet valtion rakennukset. Rakennushallituksen tehtäviä hoitamaan perustettiin Valtion kiinteistölaitos, joka nykyisin tunnetaan nimellä Senaatti-kiinteistöt. Senaatti-kiinteistöt on valtion liikelaitos.&lt;ref name="savolainen/1996"&gt;Savolainen 1996.&lt;/ref&gt; 
Historia.
Rakennushallitus oli ensimmäinen Suomeen autonomian aikana perustettu keskusvirasto. Viraston nimi oli ensin "Yleisten rakennusten intendentinkonttori" ja asetus sen perustamiseksi annettiin 3. syyskuuta 1811. Konttori perustettiin aluksi Turkuun, mutta siirrettiin Helsinkiin vuonna 1821. Intendentinkonttori korvasi Ruotsin vallan aikaisen yli-intendentinviraston maan julkista rakennustoimintaa valvovana viranomaisena. Viraston ensimmäinen päällikkö (intendentti) oli italialaissyntyinen arkkitehti Charles Bassi. Alkuvaiheessa viraston tehtävänä oli tarkistaa kirkkojen ja muiden yleisten rakennusten piirustukset ja kustannusarviot, jonka jälkeen ne lähetettiin keisarille hyväksyttäväksi.
Vuonna 1865 annetulla asetuksella intendentinkonttorin nimi vaihtui Yleisten rakennusten ylihallitukseksi ja samalla perustettiin piiriorganisaatio hallituksen työmäärän keventämiseksi. Jokaiseen lääniin paitsi Uudenmaan ja Hämeen lääniin perustettiin lääninrakennuskonttori, joiden johtajia yleisesti sanotaan lääninarkkitehdeiksi. Monet lääninarkkitehdit olivat ensin arkkitehteina ylihallituksessa ennen siirtymistään lääninrakennuskonttoreiden johtoon.
Yleisten rakennusten ylihallitus nimettiin vuonna 1936 Rakennushallitukseksi.
Viraston johtajat.
Intendentit
Ylijohtajat
Pääjohtajat
Oiva Paloheimo

Oiva Aukusti Paloheimo, vuoteen 1911 "Pietilä", (2. syyskuuta 1910 Tampere – 13. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti romaaneja, runoja, novelleja ja aforismeja. Paloheimon tunnetuimpia teoksia on lastenkirja "Tirlittan" (1953). 
Elämä.
Oiva Paloheimon vanhemmat olivat liikemies Aukusti Pietilä (myöhemmin Paloheimo) ja 16-vuotias kauppiaantytär Katri Salonen. Paloheimo erotettiin äidistään heti syntymän jälkeen, ja koska hänen isänsä kiersi liiketoimissaan ympäri Suomea, Oiva Paloheimo joutuikin lapsena usein asumaan tätiensä luona. Isän kuoltua espanjantautiin Oivan ollessa kahdeksanvuotias muutti hän isänsä nuoremman veljen Heikki Pietilän kasvattilapseksi Kangasalle.
Paloheimo kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä "Kauppakirja" jo yhdeksänvuotiaana ja alkoi kirjoittaa myös runoja ja novelleja. Ensimmäisiä novellejaan hän julkaisi salanimellä Oiva Kaisla eri lehdissä, ja ensimmäinen omalla nimellä julkaistu novelli ilmestyi "Aamulehden" sunnuntailiitteessä 1926.
Vuosina 1930–1933 Paloheimo opiskeli jonkin aikaa Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtimieslinjalla. Heikko menestys etenkin kielissä sekä taloudelliset ongelmat keskeyttivät kuitenkin opinnot. Ensimmäisen kirjansa, runokokoelman "Vaeltava laulaja", Paloheimo julkaisi 1935. Seuraavat vuodet hän käytti omaelämäkerrallisen romaaninsa tekemiseen; teos ilmestyi 1942 nimellä "Levoton lapsuus".
Paloheimo oli toimittajana "Mikkelin Sanomissa" ja "Länsi-Savossa". Sotien aikana hän toimi rintamakirjeenvaihtajana.
Vuosina 1946–1952 Paloheimo asui perheineen Vesilahden pappilan piharakennuksessa. Hänen toisen vaimonsa isä Kalle Kahiluoto oli tällöin Vesilahden kirkkoherrana. 2010-luvulla rakennuksessa toimi Paloheimon elämästä kertova taiteilijakoti-museo, jonka perustajiin kuului Vesilahden seurakunnan kirkkoherra Harri Henttinen. Rakennus tuhoutui tulipalossa 29. marraskuuta 2018. Palon jälkeen Henttinen on jatkanut Paloheimo-esitelmien pitämistä pappilan tiloissa.
Vuodesta 1953 Paloheimo asui Helsingissä Oulunkylässä ensin Larin-Kyöstin Suomen Kirjailijaliitolle testamenttaamassa puutalossa Veräjämäessä ja myöhemmin Mäkitorpantie 40:ssä.
Oiva Paloheimo oli naimisissa kolme kertaa: 1938–1945 Maila Ahvenaisen kanssa, 1945–1953 Sirkka-Liisa Kahiluodon kanssa ja 1956–1969 Anna Sinikka Rädyn kanssa. Ensimmäisestä liitosta Paloheimolla oli kaksi ja toisesta kolme lasta. Ensimmäiset kaksi liittoa päättyivät eroon Paloheimon uskottomuuden ja alkoholin käytön takia. Paloheimolla oli myös taloudellisia vaikeuksia, koska suuri osa hänen tuloistaan meni lasten elatusmaksuihin. Viime elinvuosina myös sairaudet alkoivat haitata Paloheimon elämää. Hänen viimeiseksi teoksekseen jäi vuonna 1962 ilmestynyt runokokoelma "Palaa ne linnut vielä".
Nykyään Paloheimo muistetaan lähinnä "Tirlittan"-lastenkirjastaan, muu hänen tuotantonsa on painunut paljolti unohduksiin. Paloheimon runoista ovat tunnetuimpia laulusovitusten kautta "Ontuva Eriksson" ja Ilmo Häkkisen säveltämä "Lähtevien laivojen satama".
Lähes täydellinen luku

Lähes täydellinen luku on positiivinen kokonaisluku "n", jonka tekijöiden summa on yhtä paljon kuin formula_1. Esimerkiksi 4 on lähes täydellinen luku, koska&lt;br&gt; formula_2. Kymmenen ensimmäistä lähes täydellistä lukua ovat 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128, 256 ja 512. Ainoat tunnetut lähes täydelliset luvut ovat kahden potenssit eli muotoa formula_3, jossa k on luonnollinen luku, mutta ei ole osoitettu, etteikö niiden lisäksi voisi olla muitakin lähes täydellisiä lukuja. Lähes täydelliset luvut ovat myös vajaita lukuja.
Škoda Octavia

Škoda Octavia on Škoda Auton vuosina 1959–1971 ja uudelleen vuodesta 1996 lähtien valmistama henkilöautomalli. Uuden, Volkswagen Groupin alaisuudessa kehitetyn Octavian kaksi ensimmäistä sukupolvea sijoittuivat kokonsa puolesta keskiluokkaan, mutta kolmas, vuonna 2012 esitelty sukupolvi on edeltäjiään suurempi ja sijoittuu ylempään keskiluokkaan.
Uudistunut Škoda Octavia valittiin vuoden autoksi Suomessa 2021.
Turbo Lover

Turbo Lover on brittiläisen heavy metal -yhtye Judas Priestin tunnetuimpia kappaleita ja singlejulkaisu vuodelta 1986. Kappale löytyy myös Judas Priestin "Turbo"-levyltä, ja kappaleesta on tehty musiikkivideo. Kappaleen B-puolena oli kappale ”Hot for Love”.
Kappale kertoo nimensä mukaisesti rakkaudesta, tai yhtyeen tyylille uskollisesti ronskiin tyyliin rakastelusta nopean auton kyydissä. Kappale on hyvin kasarimaisen rokkaava, ja siinä on käytetty kitarasyntetisaattoreita. Se on myös yhtyeen vakiokappaleita keikoilla.
Rapid Wien

Rapid Wien on Itävallan menestyksekkäin jalkapalloseura. Rapid pelaa kotiottelunsa Allianz Stadionilla, joka valmistui vuonna 2016 Rapidin vanhan kotistadionin, Gerhard-Hanappi-Stadionin tilalle. Rakennusvaiheen aikana joukkue pelasi Ernst-Happel-Stadionilla.
Rapid on voittanut Itävallan mestaruuden ennätykselliset 32 kertaa. Se voitti ensimmäisen mestaruutensa 1912 ja viimeisimmän 2008. Ainoa vuosikymmen, jolla Rapid ei ole saavuttanut yhtään mestaruutta, on ollut 1970-luku. Rapid on pelannut koko historiansa ajan ylimmällä sarjatasolla. Itävallan Cupin seura on voittanut 14 kertaa. Mitropa Cupin Rapid voitti kahdesti vuosina 1930 ja 1951. Seura on selvinnyt kaksi kertaa Cup-voittajien cupin finaaliin, mutta hävinnyt molemmilla kerroilla: 1985 Evertonille ja 1996 PSG:lle. Kaudella 2006 Rapid selvisi Mestarien liigan lohkovaiheeseen, mutta se hävisi kaikki ottelunsa.
SK Rapid sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 69.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1898 nimellä "Erster Wiener Arbeiter-Fußball-Club". Tuolloin seuran värit olivat sininen ja punainen. Seuran alkuperäinen nimi viittaa siihen, että sen perustajat olivat työläisiä. Rapidia onkin aina pidetty Wienin työväen seurana, kun FK Austria Wien on ollut ylempien yhteiskuntaluokkien seura. Vuotta myöhemmin seuran nimi muutettiin muotoon SK Rapid Wien ja seuran kotiväreiksi vaihdettiin valkoinen ja vihreä.
Itävalta oli yksi jalkapallon mahtimaista 1920- ja 1930-luvuilla. Rapid oli tuolloin yksi Euroopan parhaista joukkueista. Kun kansallissosialistinen Saksa miehitti Itävallan vuonna 1938, Rapidin oli pelattava Saksan Gauligassa. Tuona aikana Rapid voitti Saksan cupin (1938) ja liigan (1941).
Sokerialkoholit

Sokerialkoholit eli polyolit ovat hiilihydraattien hydrattuja muotoja, joiden karbonyyliryhmä (aldehydi tai ketoni) on pelkistetty primaariseksi tai sekundaariseksi hydroksyyliryhmäksi. Sokerialkoholeja käytetään yleensä makeutusaineina "sokerittomissa tuotteissa" sekä esimerkiksi hammastahnassa ja suuvesissä.
Sokerialkoholeja ovat muiden muassa erytritoli, inositoli, isomalti, ksylitoli, laktitoli, maltitoli, mannitoli ja sorbitoli.
Sokerialkoholeja esiintyy luontaisesti monissa hedelmissä. Niitä voidaan myös valmistaa disakkarideista ja monosakkarideista. Disakkarideista muodostetut sokerialkoholit, kuten maltitoli ja laktitoli, eivät kuitenkaan hydraudu kokonaan, sillä niissä on vain yksi pelkistettävä aldehydiryhmä.
Sokerialkoholit ravinnossa.
Sokerialkoholien maku muistuttaa sakkaroosin eli tavallisen pöytäsokerin makua, mutta niissä on vähemmän makeutta ja energiaa. Sokerialkoholeja voi käyttää peittämään vahvojen makeutusaineiden jättämän epämiellyttävän jälkimaun. Jotkin sokerialkoholit aiheuttavat suussa "kylmän" tunteen, kuten ksylitoli purukumissa. Kaikki kariesta aiheuttavat bakteerit eivät kykene käyttämään sokerialkoholeja ravintonaan, mutta suurin osa ksylitolin käyttäjäistä kehittää sille vastustuskykyisiä bakteerikantoja.
Sokerialkoholit eivät imeydy ohutsuolessa täysin vereen, joten ne vaikuttavat verensokeriin vähemmän kuin pöytäsokeri. Tämän takia myös diabeetikot ja vähähiilihydraattista ruokavaliota noudattavat voivat kohtuullisessa määrin käyttää niitä. Suuret määrät sokerialkoholia voivat kuitenkin aiheuttaa turvotusta ja ripulia.
Polyolit

Polyoli eli monenarvoinen alkoholi on alkoholi, jossa on useita hydroksyyliryhmiä. Yksinkertaisimpia polyoleja ovat diolit, joissa on kaksi hydroksyyliryhmää; sellainen on esimerkiksi etaanidioli eli etyleeniglykoli. Tavallisia polyoleja ovat myös glyseroli sekä sokerialkoholit.
Polyoleja käytetään polyesterien, polykarbonaattien, polyuretaanien ja epoksien monomeereinä. Esimerkiksi bisfenoli A on tavallinen polykarbonaattimonomeeri. Lisäksi nitraattiesteriräjähteitä valmistetaan vastaavista polyoleista, esimerkiksi nitroglyserolia glyserolista tai pentaerytritolitetranitraattia pentaerytritolista.
Polyvinyylialkoholi on polymeerinen polyoli. Selluloosa, hemiselluloosa ja tärkkelys ovat ulospäin polyoleja, koska niissä vain hydroksyyliryhmät ovat reaktiivisia, mutta ne luokitellaan polysakkarideiksi, koska ne muodostuvat aldehydimonomeereistä – monomeerien keskinäinen sidos on asetaali. Sen sijaan polyetyleeniglykoli "ei ole" polymeerinen polyoli, vaan polyeetteri, jossa on kuitenkin kaksi hydroksyyliryhmää päissä.
Aprilia RS 125

Aprilia RS 125 on italialaisen Aprilian valmistama kaksitahtinen 125-kuutioinen kevytmoottoripyörä. RS on tyyliltään replika, jonka esikuvana on käytetty Aprilian MotoGP-kilpureita. RS-malliin on saatavilla useita kisavärityksiä, kuten Valerossi-nimellä tunnettu jäljitelmä Valentino Rossin 1990-luvun lopulla käyttämästä ajokista.
Eurotehoiseksi rekisteröitynä moottorin antama huipputeho on rajoitettu 11 kilowattiin Euroopan unionin lainsäädännön mukaisesti. RS on myös mahdollista rekisteröidä täystehoiseksi, jolloin sen ajamiseen vaaditaan A2-luokan ajokortti ja 18 vuoden ikä. Tällöin pyörään asennetaan TT-osat, joihin vuosimallista riippuen kuuluu pakoputkisto, CDI-boksi, pakoaukonsäädin ja kaasutin. 
RS-kevytmoottoripyörämalli on uudistettu kahdesti. Vuonna 1998 Suomeen rekisteröitiin ensimmäiset "munaperinä" tunnetut RS:t, joiden nimitys johtuu pyörän takakatteen ja matkustajan penkin pyöreästä muotoilusta. Sitä ennen RS:n perä oli virtaviivaisempi. Myös etukatteen ja kylkikatteiden liittymäkohta siirtyi tässä uudistuksessa. Vuonna 2006 Aprilia RS:n muotoilu uudistui täysin, jolloin katteista tuli kulmikkaat. Muotoilu on selkeästi saanut vaikutteita RS:n saman yhtiön isommasta mallista Aprilia RSV.
Tekniikka.
Aprilia RS:ää on valmistettu kahdella eri moottorilla. Vuodesta 1994 lähtien käytettiin Rotax 123 -kaksitahtimoottoreita vuoteen 1998 asti. Samaa moottoria käytettiin RS:ää edeltävässä AF1 mallistossa. Nykypäivään saakka on tuotannossa ollut Rotax 122 -kaksitahtimoottori. Moottorit eivät eroa toisistaan kovinkaan paljoa muuten kuin teholtaan, jota 123 moottorissa on jonkin verran enemmän, joka on pääasiallisesti saatu erilaisella sylinterillä. 123 ja 122 moottorien varaosat käyvät melko pitkälti toisiinsa. Rotax 123 -moottorissa käytetään täysitehoisena Dell’Orto VHSB34 34 -millimetristä litteäluistista kaasutinta. Kuristettaessa kaasutin vaihdetaan Dell’Orto PHBH28 28 -millimetriseen kaasuttimeen. Samaa Dell’Orto PHBH28 28 -kaasutinta käytetään Rotax 122 -koneellisissa malleissa niin täystehoisissa kuin A1-tehoihin kuristetuissa versioissa. Vuonna 2007 pyörän sähköjärjestelmää uudistettiin ja kaasuttimeksi vaihtui Dellorto VHST28 johtuen uusista Euro 3 -päästönormeista.
Petteri

Petteri on suomalainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Petteri on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä 78 263 miehellä. Petterin nimipäivä on 29. kesäkuuta. Petteri on johdannainen apostoli Pietarin nimestä.
Muita samankaltaisia nimiä on muun muassa Petri, Pekka ja Pietari.
Paul Frank

Paul Frank Sunich (29. elokuuta 1967) on yhdysvaltalainen taiteilija ja vaatesuunnittelija. Hän on ehkä eniten tunnettu vaatemerkistään ”Paul Frank” ja ”Julius &amp; Friends”-mallistosta.
Matka suunnittelijaksi.
Opiskeluaikoina 1990-luvulla, Paul Frank teetti ystävilleen omia asusteita. Kyseessä oli esimerkiksi lompakoita ja selkäreppuja.
Pari vuotta myöhemmin hän perusti Paul Frank Industries myydäkseen tuotteitaan. Hän teki töitä päivisin ja ompeli ja myi asusteita vapaa-aikanaan. 
Nykyään Paul Frank Industries on hyvin suosittu merkki nuorison keskuudessa. Firmalla on omia kauppoja ympäri Yhdysvaltaa, mutta myös Lontoosta, Amsterdamista, Berliinistä, Ateenasta, Soulista, Bangkokista ja Japanista löytyy Paul Frank-kauppoja. Suomesta Paul Frankin tuotteita myydään muun muassa One Way-liikkeeissä. Suomeen ei ole vielä perustettu erillistä Paul Frank -liikettä.
Paul Frank on viime aikoina saanut uusiakin projekteja niskalleen. Hänellä on päämääränä uusi designstudio Treestitch Design ja hän on myös luonut taideteoksia hyväntekeväisyyttä varten.
Paul Frankin vaatteita käyttää muun muassa Adam Brody.
Yksityiselämä.
Paul Frank tapasi vaimonsa Susan Wangin vuonna 2003. Hänkin on taiteilija, ja he menivät naimisiin 18. kesäkuuta 2005.
Julius &amp; Friends.
Julius &amp; Friends on osa Paul Frank-merkkiä ja on ehkä merkin tunnetuimpia mallistoja.
Lista ”Julius &amp; Friends”- mallistossa esiintyvistä henkilöistä:
Kuoronjohtaja

Kuoronjohtaja vastaa kuoron harjoittamisesta ja konserttiesitysten johtamisesta. Tunnettuja kuoronjohtajia Suomessa ovat muun muassa Harald Andersén, Erkki Pohjola ja Matti Hyökki sekä kansainvälisesti muun muassa Tõnu Kaljuste, Eric Ericson ja Lasse Pekkarinen. Suomessa kuoronjohtoa voi opiskella Sibelius-Akatemian lisäksi Metropolia-ammattikorkeakoulussa sekä Tampereen (TAMK) ja Jyväskylän (JAMK) ammattikorkeakouluissa.
Takanami (1942)

Takanami (, ’korkea aalto’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 31. elokuuta ensimmäisenä päällikkönään Ogura Masami.
Palvelus.
Alus suojasi 27.syyskuuta – 7. lokakuuta 1942 joukkojenkuljetussaattuetta Saekista Rabauliin, jolloin sen miehistö pelasti 7. lokakuuta 279 eloonjäänyttä torpedoidulta kuljetusalus "Naminouemarulta". Alus saapui 10. lokakuuta Trukille, jossa se liittyi Japanin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön.
Alus suojasi 13.–15. lokakuuta "Kongōa" ja "Harunaa", jotka tulittivat Hendersonin Fieldiä. Alus suojasi 15.–16. lokakuuta "Myōkōa" ja "Mayaa" niiden tulittaessa Hendersonin Fieldiä. Alus kuului 26. lokakuuta amiraali Kondon osastoon Santa Cruz -saarten taistelussa. Se suojasi 3.–5. marraskuuta "Susuyan" ja "Mayan" Trukilta Shortlandsiin. Alus kuljetti 7. marraskuuta täydennysjoukkoja Guadalcanalille, jolloin se kärsi pieniä vaurioita ilmahyökkäyksessä.
Alus suojasi 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin taistelussa saarelle matkaavaa joukkojenkuljetussaattuetta. Se osallistui 30. marraskuuta 1942 huoltotarvikkeiden kuljetukseen Guadalcanalille, kun sen taisteluryhmä kohtasi Yhdysvaltain laivaston risteilijöitä ja hävittäjiä (Tassafarongan taistelu). "Takanami" torpedoi "USS Minneapolisin" ja "USS New Orleansin". Vihollisen tykkituli upotti "Takanamin" useita kilometrejä lounaaseen Savon saaresta, jolloin 197 miehistönjäsentä sai surmansa. Surmansa saaneiden joukossa oli viirikön komentaja Shimizu Toshio sekä aluksen päällikkö Ogura Masami. Alukselta pelastuneista 48 pääsi Guadalcanalille, jossa 19 joutui amerikkalaisten joukkojen vangeiksi.
Jaakob

Jaakob ja Jakob ovat Raamattuun pohjautuvia miesten etunimiä. Nimi on yleinen eri muodoissaan lähes kaikissa länsimaissa. Jaakob on johdettu latinan nimestä "Iacobus", joka puolestaan tulee kreikan "Iakobos"-nimen kautta hepreasta (יעקב, "Ja'akov"). Tavallisin suomalainen muunnos nimestä on Jaakko, joka on Suomen yleisimpiä ensimmäisiä etunimiä. Muita muunnoksia ovat ainakin Jaako, Jaakoppi, Jake, Jakke, Jaska, Jimi ja Kauppo. Lisäksi kourallinen tyttöjä Suomessa on saanut nimekseen jonkin Jaakobin naispuolisen vastineen kuten Jakobinan, Jacobinen tai Jakoban.
Heinäkuuhun 2025 mennessä Suomessa oli annettu 323 henkilölle nimi Jaakob ja 2 350 henkilölle nimi Jakob. Jaakobin nimipäivä on 25. heinäkuuta, apostoli Jaakob vanhemman muistopäivänä.
Niina Kurkinen

Niina Kurkinen-Nyholm (s. 20. toukokuuta 1974 Kajaani) on suomalainen malli, näyttelijä ja yksityisyrittäjä. 2020-luvulla hän on keskittynyt erovalmentajan työhön. Hän asuu Tanskan Kööpenhaminassa. 
Ura.
Mallin ura.
Kurkinen aloitti mallin uransa 16-vuotiaana, kun hän muutti Pariisiin mallin töiden perässä. Sittemmin hän toimi pitkään kosmetiikkayhtiö Lumenen kasvona. Kurkinen on yksi Suomen menestyneimmistä malleista, ja yhteistyötä hän on tehnyt muun muassa Paparazzi-mallitoimiston kanssa. 
Erityisesti Kurkinen työskenteli Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Australiassa. Hän palasi pysyvämmin Suomeen 2000-luvun alkupuolella.
Näyttelijän ura.
Kurkinen on näytellyt sivurooleissa muun muassa elokuvissa "Levottomat" ja "Sooloilua" sekä televisiosarjoissa "Kylmäverisesti sinun", "Irtiottoja" ja "Tahdon asia".
Yrittäjän ura.
Kurkinen omisti Helsingin Bulevardilla Nina's-vaateliikkeen siskonsa kanssa vuosina 2005-2017. Kurkinen oli itse runsaasti läsnä liikkeessä, ja siitä tulikin monien julkisuuden henkilöiden suosikki. Muotiliike myi muun muassa Marnin, Dries van Notenin, Miu Miun, Christian Louboutinin, Preen Linen, Ld Tuttlen ja Marc by Marc Jacobsin luomuksia. Kurkinen myi yrityksen kiinalaiselle ostajalle alkuvuodesta 2017, ja liike lopetti uuden omistajan päätöksestä kokonaan syksyllä 2018.
2020-luvulla Kurkinen aloitti erovalmentajana. Työssään hän auttaa eronneita tai parisuhteissaan toistuvaa kaavaa noudattavia ihmisiä käsittelemään kriisiä ja tunteita rakentavalla tavalla. Kurkinen inspiroitui uralle omien erokokemustensa myötä. Hän hyödyntää valmennuksissaan amerikkalaisen pari- ja perheterapeutti Katherine Woodward Thomasin kehittämää "Conscious Uncoupleing" -menetelmää.
Vapaaehtoistyö.
Kurkinen on lähisuhdeväkivaltaa kokeneille naisille ja tytöille tukipalveluita tarjoavan Naisten Linja Suomessa ry:n hallituksen jäsen. Hän on myös toiminut järjestön vapaaehtoisena vastaamassa väkivaltaa tai sen uhkaa kokeneiden naisten puheluihin.
Yksityiselämä.
Kurkinen on syntynyt Kainuussa, mutta perhe muutti pääkaupunkiseudulle hänen ollessa hyvin pieni. Kurkisen vanhemmat erosivat tämän ollessa lapsi, ja samalla suhde isään katkesi. 
Kurkisen lukio jäi kesken, kun hän muutti 16-vuotiaana mallin uran perässä ulkomaille. Myöhemmin hän on suorittanut yrittäjätutkinnon ja opiskellut psykologiaa Suomessa avoimessa yliopistossa ja brittiläisessä Ardenin yliopistossa.
Kurkinen oli 1990-luvun loppupuolella avoliitossa elokuvaohjaaja Antti J. Jokisen kanssa ja heille syntyi vuonna 1997 yhteinen poika. Liitto päättyi eroon vuonna 1999 ja lapsi jäi äidille. Kurkinen oli kihloissa myös jääkiekkoilija Jarkko Ruudun kanssa. He erosivat vuonna 2007. Kurkinen on puhunut julkisuudessa hakeutuneensa useisiin, vahingollisiin parisuhteisiin ja kokeneensa myös väkivaltaa joissain suhteissaan.
Niina Kurkinen avioitui 6. elokuuta 2017 tanskalaisen Nikolaj Nyholmin kanssa, ja otti avioituessaan sukunimekseen yhdysnimen Kurkinen-Nyholm. Pariskunta asuu Tanskan Kööpenhaminassa.
Dulcimer

Dulcimer on eurooppalainen versio Iranista ja Mesopotamiasta kotoisin olevasta santur-kielisoittimesta, joka kuuluu kordofonien soitinryhmään. Dulcimer koostuu kaikulaatikosta ja sen yli pingotetuista kielistä, jotka saadaan soimaan lyömällä niitä kahdella kapulavasaralla. Dulcimerin muita variantteja on esim. unkarilainen "cimbalom". Alun perin Lähi-idässä tuhansia vuosia soitetun santurin eurooppalainen myöhempi versio dulcimer on länsimaisen pianon suora edeltäjä.
Venäjän jääpallomaajoukkue

Venäjän miesten jääpallomaajoukkue edustaa Venäjää jääpallon miesten kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Venäjä osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin ensi kertaa 1993 Norjan kisoissa. Mitaleita joukkue on voittanut 22 eli aina mukana ollessaan: 12 mestaruutta, yhdeksän hopeaa ja yhden pronssin.
Džvari

Džvarin luostari ( eli kirjaimellisesti "ristin luostari") on historiallinen luostari Mtskhetan kaupungissa Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgiassa. Se kohoaa korkealla vuorella kaupungin itäpuolella ja Mtkvari- ja Aragvi-jokien yhtymäkohdan yläpuolella.
Džvari on yksi maan pyhimmistä paikoista ja sen historia liittyy kiinteästi maan kääntymiseen kristinuskoon. Pyhä Nino asetti perinteen mukaan paikalle ristin sen jälkeen, kun kuningas Mirian III ja siten koko Iberia oli hyväksynyt uuden uskonnon 300-luvulla. Ensimmäisen kirkon paikalle rakennutti Guaram I 500-luvun puolivälin jälkeen. Se sijaitsi nykyisen kirkon pohjoispuolella. Nykyisen kirkon rakennutti vuosina 586–605 Guaramin poika Stepanoz I. Se on yksi hienoimmista varhaisen georgialaisen kristityn arkkitehtuurin tuotoksista ja klassinen esimerkki neliapsisesta keskeiskirkosta. Kirkko on koristeltu korkokuvin. Sillä oli huomattava vaikutus Georgian arkkitehtuurin kehitykseen ja se sai aikaan lukuisia kopioita ympäri maata.
Džvari on otettu vuonna 1994 yhdessä Mtskhetan muiden historiallisten monumenttien kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
HK Stroitel Syktyvkar

Stroitel Syktyvkar () on venäläinen jääpalloseura Komin tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista. 
Stroitel perustettiin vuonna 1947. Seura nousi ensimmäistä kertaa Neuvostoliiton mestaruussarjaan kaudeksi 1983-84, ja pelasi siitä lähtien yhtäjaksoisesti Neuvostoliiton/Venäjän liigassa, aina kauteen 2009-2010 saakka. Neuvostoliiton aikoina sen paras sijoitus oli vuoden 1986 viides sija. Seuran parhaat kaudet osuvat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisiin kausiin, se oli vuonna 1993 hopealla Venäjän liigassa, mikä on seuran historian paras saavutus. Kaudella 2007-2008 joukkue tunnettiin nimellä "Dinamo-Syktyvkar". 
Stroitel pelasi kolme kautta, 2010-2013, toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääpallon mestaruussarjassa. Seura nousi takaisin Superliigaan kaudeksi 2013-2014, voitettuaan mestaruussarjan 2013.
Rovaniemen keskuskenttä

Rovaniemen Keskuskenttä on Rovaniemen keskustassa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1953. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan RoPS:in kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 2 900 katsojaa.
Historia.
Keskuskenttä on avattu vuonna 1953 ja sitä piti alun perin alkaa kunnostaa syksyllä 2007. Rovaniemen kaupunki kuitenkin päätti siirtää remontin ainakin vuoteen 2008. Veikkausliigan puheenjohtaja Jan Walden ilmoitti, että jos RoPS nousisi Ykkösestä liigaan, ei sille myönnettäisi enää poikkeuslupaa pelata liigan vähimmäsvaatimukset täyttämättömällä Keskuskentällä. 
Vihdoin kesäkuussa 2008 kentällä alkoi remontti, jossa pystytettiin valomastot. Valot saatiin pystyyn hieman alkuperäisestä aikataulusta myöhässä, syyskuun alussa. Kesän 2009 aikana kentälle vaihdettiin tekonurmi ja rakennettiin uusi huoltorakennus. RoPS pelasi neljää viimeistä kotiottelua lukuun ottamatta muut kotiottelunsa evakossa Susivoudin kentällä. RoPS sai kolmesti peräkkäin poikkeusluvan pelata liigalisenssin ehtoja täyttämättömällä kentällä ja välttyi myös sanktioilta vaikka ei saanut valoja pystyyn määräaikaan, 24. elokuuta 2008, mennessä 75 000 euron sakon nojalla.
Kesällä 2015 valmistui uusi pääkatsomo. Avajaiset olivat 10.7.2015 ja avausotteluna oli Veikkausliigan sen hetken kärkikamppailu RoPS-HJK. Uuden katsomorakennuksen on suunnitellut Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka.
Ominaisuudet.
Keskuskentällä on kolme ympäröivää juoksurataa ja etusuoralla vielä neljäs rata. Radat on päällystetty vihreällä kestopäällysteellä. Stadionilla on kesällä 2015 valmistunut uusi pääkatsomo 2 003 istumapaikalla sekä takasuoralla 800 hengen katettu katsomo. Kentällä on 1000 luxin valomastot, jotka pystytettiin alkusyksystä 2008. Keskustan luonnonnurmi korvattiin vuonna 2009 uudella tekonurmella, samalla kentälle asennettiin lämmitys. Kenttäremontin yhteydessä työmaalta löytyi sodanaikainen 105-millinen kranaatti.
Keskuskentällä pelataan myös FC Santa Clausin kotiottelut ja käydään yleisurheilukilpailuja. Kenttä on myös muiden jalkapallojuniorien, lähistön koulujen ja päiväkotien virkistyskäytössä. Kenttä on peruskorjattu vuonna 1982 ja se on kenttäolosuhteiltaan täysin modernisoitu vuonna 2009.
Ennätykset.
Yleisöennätys, joka on 8 543 katsojaa, syntyi 4. marraskuuta 1987. RoPS kohtasi tuolloin Euroopan Cup-voittajien Cupissa albanialaisen KS Vllaznia Shkodërin. Kotimaisten sarjojen otteluiden suurin yleisömäärä on 5 471, joka kerääntyi lehtereille ottelussa RoPS - HJK vuonna 1981.
Epimeeri

Stereokemiassa toistensa epimeerejä ovat molekyylit, jotka eroavat keskenään vain yhden tetraedrisen kiraliakeskuksen atomien tai atomiryhmien keskinäisestä sitoutumisjärjestyksestä. Ollakseen epimeerejä, molekyyleissä tulee olla vähintään kaksi kiraliakeskusta, muuten ne olisivat vain toistensa peilikuvia eli enantiomeerejä. Epimeria on diastereomerian erityistapaus ja epimeerit ovat myös toistensa diastereomeerejä.
Epimerisaatiossa toinen epimeeri muuntuu vastinepimeerikseen.
Toistensa epimeerejä ovat esimerkiksi D-glukoosi ja D-galaktoosi. Nämä ovat samalla myös toistensa α/β anomeerejä. Anomeria onkin vain epimerian erityistapaus ja anomeerit ovat toistensa epimeerejä.