tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rypsi

Rypsi ("Brassica rapa" Oleifera-ryhmä, "Brassica rapa" subsp. "oleifera", ennen "B. campestris") on viljelykäyttöön otettu nauriin alalaji. Rypsi kuuluu ristikukkaisiin kasveihin ja sillä on keltaiset kukinnot. 
Rypsin siemenistä puristetaan öljyä, jota käytettiin aikaisemmin lamppujen polttoaineena ja nykyisin ruokaöljynä. Sivutuotteena syntyy valkuaispitoista puristetta, jota voidaan käyttää eläinten rehuna. Rypsipuristeesta voidaan valmistaa rypsirouhetta, jossa on huomattavasti vähemmän rasvaa kuin puristeessa.
Pohjoisemmassa menestyvä rypsi muistuttaa ulkonäöltään paljon rapsia, joka on lantun alalaji. Kasvit erottaa toisistaan siitä, että rypsin kukinnossa aukeavat ensimmäisinä ylimmäiset ja rapsin kukinnossa alimmaiset kukat. 
Historia.
Rypsiä on viljelty Kiinassa ja Intiassa jo 1500 eaa. Siitä tehtiin lamppuöljyä 1800-luvulle asti. Suomessa sitä alettiin viljellä laajemmin vasta 1980-luvulla. 
Viljely.
Rypsiä voidaan viljellä samalla paikalla korkeintaan kerran viidessä vuodessa. Kevätrypsiä voidaan viljellä Etelä- ja Länsi-Suomessa lähinnä Vaasa-Tampere-Joensuu -linjalle asti. Sen kasvuaika on noin 105 päivää. Etelämpänä voidaan viljellä myös syysrypsiä.
Suomalaisen rypsin viljelyssä käytettiin ennen mehiläisille ja muille pölyttäjille haitallisia neonikotinoidi-nimisiä torjunta-aineita. Euroopan unioni asetti ne käyttökieltoon vuonna 2013, eikä niiden käytölle ole vuoden 2018 jälkeen enää myönnetty poikkeuslupia.
Eboniitti

Eboniitti eli kovakumi on aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen. Eboniittia valmistetaan vulkanoimalla eli kuumentamalla kautsua yhdessä rikin kanssa, jolloin rikki yhtyy kautsuun. Vulkanoimislämpötila vaikuttaa imeytyvän rikin määrään, mikä puolestaan vaikuttaa syntyvän kumin kovuuteen. Kuumennus 165 °C lämpöön ja 20–40 prosentin rikkipitoisuus tuottaa kovakumia eli eboniittia.
Kouluissa eboniittisauvoja käytetään hankaussähkön havainnollistamiseen. Eboniittia käytetään myös muun muassa keilapallojen ja puupuhallinten suukappaleiden valmistuksessa.
Apolipoproteiini A-1 Milano

Apolipoproteiini A-1 Milano on Apo A-1 -nimisen proteiinin dimeeri, joka ehkäisee valtimonkovettumistautia. Se löydettiin pohjoisitalialaisen Limone sul Garda -nimisen kylän ihmisistä, joilla ei ollut valtimonkovettumaa. Apolipoproteiini A-1 Milanoon perustuvia lääkkeitä ei ole vielä saatavilla.
Apo A-1 Milano poikkeaa tavallisesta A-1:stä vain hieman. Mutatoituneessa proteiinissa geenin 173. aminohappo, arginiini, on korvautunut kysteiinillä.
Apo A-1 Milano koostuu kahdesta Apo A-1 -proteiinista, jotka ovat kiinnittyneet toisiinsa rikkisidoksella kysteiineistä. Apo A-1 voi muodostaa myös heterodimeerin Apo A-2 -proteiinin kanssa. Apo A-1 on yksi pääkomponenteista HDL-kolesterolissa veriplasmassa.
Aiheesta muualla.
Cedars-Sinai Heart Institute
Paavali II

Paavali II alk. Pietro Barbo, (23. helmikuuta 1417 – 26. heinäkuuta 1471) oli paavina 30. elokuuta 1464 – 26. heinäkuuta 1471. Paavali II oli paavi Eugenius IV:n (1431–47) sisarenpoika. Hänet valittiin kardinaaliksi vuonna 1440 ja paaviksi 30. elokuuta 1464.
Paavali II pyrki hillitsemään kuuriassa vallinnutta nepotismia. Hän myös vastusti lahjontaa. Toisaalta hän rakasti loistoa ja ylellisyyttä eikä erityisesti suosinut humanisteja.
Taigakuovi

Taigakuovi ("Numenius minutus") on Euroopassa harvinainen lintu. Suomen ainoa havainto on vuodelta 1996. Lajin nimesi John Gould 1841.
Koko ja ulkonäkö.
Taigakuovin höyhenpuku on päältä ruskearaitainen, valkea kurkku, tummaraitainen ja harmaa rinta ja valkoinen vatsa. Pään kuviot ovat samantapaiset kuin pikkukuovilla. Nokka on pitkähkö, mutta lyhyempi kuin pikkukuovilla, ja hiukan alaspäin taipunut. Linnun pituus on 28–31 cm ja paino 175 g. Naaras on selvästi koirasta suurempi.
Levinneisyys.
Taigakuovi on pitkänmatkan muuttolintu, se pesii Siperiassa ja talvehtii Australasiassa. Muuttajien vähimmäismäärä on 200 000 yksilöä. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu Eurooppaan. Talvehtimisalueilla Australiassa se kerääntyy suuriksi parviksi. Eksyneitä muuttajia on nähty Kaliforniassa ja Alaskassa.
Elinympäristö.
Taigakuovi pesii koivuvaltaisissa aukkoisissa metsissä jokilaaksoissa. Talvehtimisalueet ovat rannikolla ja sisämaassa avomailla lähellä kosteikkoja.
Lisääntyminen.
Laji pesii löyhissä yhdyskunnissa. Pesä on kuoppa maassa. Molemmat puolisot hautovat munia.
Ravinto.
Kaivelee pitkällä nokallaan maasta pieniä selkärangattomia.
Isokihu

Isokihu ("Stercorarius skua") on valtamerten lintu, jota tavataan Suomessa kerran tai muutaman kerran vuodessa. Lajin nimesi Morten Thrane Brünnich 1764.
Koko ja ulkonäkö.
Isokihu on tummanruskea merilintu. Sen pituus 50–58 cm, siipien kärkiväli 125–140 cm ja paino 1,2–1,6 kg. Naaras on huomattavasti koirasta suurempi.
Euroopan vanhin rengastettu isokihu on ollut 32 vuotta ja 10 kuukautta vanha brittiläinen lintu.
Levinneisyys.
Isokihun pesimäkanta rajoittuu Eurooppaan. Isokihua pesii Euroopassa 12 900 – 15 000 paria, joista 9 600 – 9 700 Isossa-Britanniassa. Lajia pesii myös Färsaarilla (1 000 – 2 000 paria), Islannissa (1 000 – 2 000 paria), Huippuvuorilla (1 000 – 1 100 paria), Norjassa (110–150 paria), Venäjällä (100–150 paria) ja Irlannissa (13–15 paria). Se talvehtii avomerellä Atlantilla lähellä päiväntasaajaa. Lajin kanta on elinvoimainen. Britannian kanta on runsastunut voimakkaasti, Färsaarten kanta puolestaan on taantunut. Suomessa isokihu on havaittu hyväksytysti vuoden 2023 loppuun mennessä 86 kertaa.
Elinympäristö.
Isokihu viihtyy merten rannoilla ja avomerellä. Harvoin sitä tavataan sisämaan järvillä.
Lisääntyminen.
Isokihut lisääntyvät yhdyskuntina saarten ylätasanteilla ja kallionseinämillä. Pesä on vain syvennys maassa. Naaras munii kaksi munaa, joita molemmat emot hautovat. Haudonta kestää 28–30 vuorokautta. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja ovat lentokykyisiä 6–7-viikkoisina. Emot puolustavat pesäänsä ihmisiltä ja muilta vaaroilta nopeilla syöksyillä. Pesii ensimmäisen kerran vasta 7–8-vuotiaana.
Ravinto.
Isokihu syö kalaa, jota se hankkii usein ryöväämällä pienemmiltä merilinnuilta. Se tappaa ja syö myös lintuja, jopa merilokin kokoisia. Isokihun ravintoon kuuluvat myös linnunmunat ja , jopa saman lajin poikaset (kannibalismi).
Grönlanninlokki

Grönlanninlokki ("Larus glaucoides") on Suomessa harvinainen lokki.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 52–60 cm, siipien kärkiväli 140–150 cm ja paino 720 – 1 100 g. Aikuinen grönlanninlokki on kauttaaltaan vaalea, selkäpuolelta harmahtava, ja niiltä puuttuvat mustat siipikuviot. Nuoret yksilöt ovat vaaleanruskean kirjavia ja niiden nokka on tumma. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Grönlanninlokki pesii Kanadan arktisissa osissa ja Grönlannin rannikoilla. Grönlannin kannaksi on arvioitu 50 000 – 100 000 paria. Maailman populaation koko on 250 000 – 400 000 yksilöä. Se talvehtii etelämpänä Atlantilla, muun muassa Islannissa ja Ison-Britannian saarilla sekä Yhdysvaltojen itärannikolla ja Suurten järvien alueella. Suomessa lajia on tavattu vuoden 2023 loppuun mennessä noin 50 kertaa.
Elinympäristö.
Lajin pesimäympäristöä ovat jyrkät, kallioiset rannat 100–200 m merenpinnan yläpuolella, joskus 800 m:iin saakka. Pesii toisinaan matalilla riutoilla ja kallioluodoilla. Esiintyy yleensä pikkukajavayhdyskunnissa. Pesimäajan ulkopuolella laji kiertelee rannikoita ja oleskelee paljon ulkomerellä, istuskellen jäälautoilla.
Lisääntyminen.
Grönlanninlokkinaaras munii kaksi tai kolme munaa maassa olevaan pesään. Todennäköisesti molemmat emot hautovat munia ja ruokkivat poikasia, mutta munimisen pituutta ja poikasten lentoikää ei tunneta.
Ravinto.
Grönlanninlokki on kaikkiruokainen. Pääasiassa se syö kalaa mutta myös nilviäisiä ja muita selkärangattomia, raatoja sekä linnunmunia ja -poikasia. Se saalistaa joko syöksysukeltamalla, kuten tiirat, tai noukkimalla ruoan veden pinnasta.
Christopher Wren

Christopher Wren (1632–1723) oli englantilainen arkkitehti. Wren tunnetaan kirkoista, jotka hän suunnitteli Lontooseen Lontoon suuren palon (1666) jälkeen. Hänen tunnetuin yksittäinen teoksensa on St Paulin katedraali Lontoossa. Se valmistui lopullisesti vuonna 1711. Wren toimi vuodesta 1669 alkaen kuninkaallisena pääarkkitehtina.
Koulutus ja ensimmäiset arkkitehtityöt.
Wrenin isä oli rehtori ja setänsä piispa. Hän eli nuoruutensa Oliver Cromwellin aikana, jolloin luonnontieteiden arvostus oli korkealla. Niinpä Wren valitsi ne opiskelualakseen. Vuodesta 1657 Wren oli tähtitieteen professorina Oxfordin yliopistossa. Hän oli käytännöllinen ja hallitsi monia aloja, joten häntä pyydettiin myös arkkitehtuurin tehtäviin. Wrenin ensimmäinen tunnettu arkkitehtuurinen työnsä on "Sheldonian Theatre" eli yliopiston suuri juhlasali Oxfordissa. Vuosina 1664–1665 tehdyn Ranskan-opintomatkan jäälkeen Wren päätti jättää kaikki muut työt ja keskittyä arkkitehtuuriin. Wren oli lujuuslaskelmien mestari. Tunnettu anekdootti kertoo, että Windsorin raatihuoneen ("Windsor Guildhall") rakennuttaja vaati Wreniä parantamaan rakennuksen yläkerran tuentaa lisäämällä siihen pylväitä. Wren lisäsi pylväät, mutta todellisuudessa ne eivät ulottuneet räystäälle saakka eivätkä siis tukeneet rakennusta mitenkään. Rakennuttaja ei tätä tiennyt, mutta oli tyytyväinen tulokseen.
Lontoon jälleenrakennus.
Vuoden 1666 tulipalon jälkeen aloitettiin jälleenrakennustyö, jota varten Wren laati kaupunkisuunnitelman. Sen lisäksi hänen vastuulleen tuli useiden julkisten rakennusten ja yli 50 kirkon rakentaminen Lontooseen. Suurin osa niistä valmistui vuosina 1670–1686. Niistä huomattavimmat ovat St Paulin katedraali, St. Stephen’s Church Walbrookissa ja St. James’s Church Piccadillyllä.
St Paulin katedraalin suunnitelmat.
Pienempien kirkkojen jälleenrakennus antoi Wrenille ideoita St Paulin katedraalin uusimiseksi. Ensimmäinen suunnitelma vuodelta 1670 tähtäsi vaatimattomaan tilojen kohenteluun, mutta kolme vuotta myöhemmin hän piirsi uuden suunnitelman, johon kuului valtava kupoli suuren rakennuksen ylle. Suunnitelma oli mahtipontinen ja täysin vastakkainen edelliseen suunnitelmaan nähden. Arkkitehtuuriltaan se sai kiitosta, mutta kirkolliset piirit valittivat, että muutostyö veisi suuren osan rakennuksen perinteestä. Wren joutui laatimaan vuosina 1674–1675 vielä kolmannenkin suunnitelman, joka oli edellisten kompromissi. Tämäkään ei toteutunut sellaisenaan, vaan rakennuksen goottilaiset piirteet muuttuivat italialaisten palatsien mallin mukaan.
Myöhempi tuotanto.
Myöhemmissä Wrenin töissä on useita Cambridgeen suunniteltuja rakennuksia. Lisäksi hän valvoi kuninkaallisia työkohteita ja teki sairaaloita Cambridgeen ja Chelseaan.
Muu toiminta ja huomionosoitukset.
Wren oli parlamentin jäsenenä 1685–1688 ja 1702–1705. Hänet lyötiin ritariksi 1673.
Wren on haudattu suunnittelemaansa St Paulin katedraaliin. Haudalla on teksti "Lector, si monumentum requiris, circumspice" (Jos etsit muistomerkkiä, katso ympärillesi).
Oravat

Oravat (Sciuridae) on laaja jyrsijöiden heimo, johon kuuluvat muun muassa varsinaiset oravat, liito-orava, murmelit ja siiselit. Oravia esiintyy kaikilla mantereilla lukuun ottamatta Etelämannerta, tosin Australiaan ne ovat levinneet vasta ihmisen tuomana.
Piirteitä.
Oravia elää monenlaisissa elinympäristöissä lauhkeilla, subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Liito-oravia lukuun ottamatta ne ovat kaikki päiväeläimiä.
Suurimmat murmelit ("Marmota") painavat yli kahdeksan kilogrammaa. Jättiläisoravat ("Ratufa") ovat suurimpia puussa eläviä oravia ja kasvavat jopa kolmen kilogramman painoiseksi. Pienimpiä oravia ovat pygmipuuoravat ("Myosciurus" ja "Exilisciurus"), jotka ovat hiirtäkin pienempiä ja painavat alle 15 grammaa.
Oravilla on suuret talttamaiset etuhampaat. Poskihampaat vaihtelevat sen mukaan, mitä laji syö – lehtiä syövien lajien poskihampaissa on kaikkein epätasaisin purupinta.
Maassa liikkuvilla oravilla on lyhyemmät jalat ja häntä kuin puussa liikkuvilla oravilla. Kaikkein pisimmät jalat ja häntä on liito-oravilla, jotka pystyvät liitämään jalkojensa välissä olevien ihopoimujen avulla.
Oravat pystyvät kääntämään nilkkojaan 180 astetta, minkä ansiosta ne kykenevät kiipeämään puunrunkoa pitkin alaspäin ketterästi.
Joillakin oravilla on poskipussit, joihin ne varastoivat ruokaa.
Oravilla on hyvä näkö ja laaja terävän näön alue, joten oravan ei tarvitse käännellä päätään nähdäkseen ympärilleen. Monella päiväaktiivisella lajilla on silmänsä linssissä kellertävää pigmenttiä, joka vähentää heijastuksia ja voimistaa värien kontrastia kuten aurinkolasit.
Taksonomia.
Oravien alaheimot, tribukset ja suvut:
Heino Puuste

Heino Puuste (s. 7. syyskuuta 1955 Lagedi, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen urheiluvalmentaja ja entinen keihäänheittäjä. Hän on valmentanut muun muassa Marija Abakumovaa, Dmitri Tarabinia ja Andrus Värnikiä. 
Puuste saavutti EM-hopeaa Ateenasta 1982. Hän oli neljäs sekä Moskovan olympialaisissa 1980 että Helsingin MM-kisoissa 1983 ja viides EM-kilpailuissa 1986. Viron mestaruuden hän voitti vuosina 1975, 1979 ja 1981. 
Puusten ennätys vanhalla keihäsmallilla on 5. kesäkuuta 1983 Birminghamissa Isoa-Britanniaa vastaan käydyssä maaottelussa heitetty 94,20, joka oli tuolloin Neuvostoliiton ennätys.
Alkujaan Puuste aikoi käsipalloilijaksi, mutta vaihtoi lajia vuonna 1973. Aktiiviaikoinaan hänen mittansa olivat 188 senttimetriä ja 90 kilogrammaa.
Eunukki

Eunukki (myös kastraatti tai kuohilas) on mies, joka on kastroitu eli jonka kivekset on poistettu tai tehty toimimattomiksi, ja joskus myös siitin on poistettu.
Lapsena kuohituille eunukeille ei tule murrosikää. Heillä on pysyvästi esimerkiksi korkea ääni sekä vähän karvoitusta ja fyysistä voimaa. Heidän rasvakudoksensa määrä ja sijoittuminen vartaloon voivat olla naismaiset. Aikuisena kuohituilla eunukeilla on samoja ominaisuuksia lievempinä.
Vaikka eunukki onkin hedelmätön, hän saattaa kuitenkin pystyä saamaan erektion.
Historia.
Eunukkeja on työskennellyt historian aikana muun muassa oopperalaulajina, kuorolaulajina, kenraaleina, teologeina, filosofeina, kamariherroina, profeettoina, haareminvartijoina, hovin lasten opettajina ja verotarkastajina. Eunukkiorjia pidettiin uskollisina, sillä heillä ei ollut muuta perhettä kuin isäntänsä perhe, eivätkä he pystyneet siittämään omia lapsia.
Eunukkeja oli runsaasti esimerkiksi antiikin Roomassa. Myös Raamatussa puhutaan eunukeista. Eunukkeja on työskennellyt usein hoveissa, etenkin Kiinan keisarillisessa hovissa, jossa eunukit saattoivat nousta hyvin korkeisiin asemiin ja rikastua.
Osmanien valtakunnassa eunukit olivat Euroopasta tai Afrikasta tuotuja orjia. Koska islamilainen laki kieltää kehon silpomisen, orjien kastrointi annettiin kristittyjen ja juutalaisten hoidettavaksi. Valkoiset eunukit työskentelivät lähinnä kotiorjina, kun taas haaremeihin otettiin vain mustia eunukkeja, mielellään mahdollisimman arpisia ja rumia. Haaremieunukit vartioivat haaremia ja saattoivat naisia näiden käydessä ulkona. Viimeiset haaremieunukit vapautettiin vuonna 1909, kun sulttaani sulki haareminsa.
Venäjällä toimi 1700-luvulla skoptsien lahko, jonka miehet kastroitiin, sillä lahko piti kiveksiä ja penistä avaimena helvettiin.
Ennen murrosikää kastroituja poikia käytettiin Euroopassa 1900-luvulle asti kastraattilaulajina. Heitä arvostettiin heidän voimakkaan äänensä ja laajan äänialansa vuoksi. Niistä eunukkioppilaista, joiden taito ei riittänyt oopperalaulajan uralle, tuli esimerkiksi pappeja.
Intiassa on nykyisin yli miljoona eunukkia. Osa heistä on kastroitu siksi, koska heillä oli syntyessään osin kehittymättömät sukuelimet. Intian eunukit elävät omissa yhteisöissään transsukupuolisten ja transvestiittien kanssa. He osallistuvat tiettyihin rituaaleihin, työskentelevät taiteilijoina tai parantajina, tai juhlissa laulajina tai tanssijoina. Heillä on tapana tehdä pyhiinvaellusmatkoja Bachrajin temppeliin lähellä Ahmedabadia.
Koi no vacance

恋のバカンス (Romaji: Koi no Bakansu; suomi: Rakkauden loma) on W(ダブルユー):n ensimmäinen single. Se julkaistiin 19.5.2004. 23.6.2004 julkaistulla DVD:llä on sekä normaali musiikkivideo (PV), tanssiversio että 'making of'. PV:n ohjasi 河谷英夫. 
Kuten kaikki kappaleet W(ダブルユー):n ensimmäisellä albumilla, on Koi no Vacance:kin cover, alun perin se oli "The Peanutsin". Sanoitukset on kirjoittanut Iwatani Tokiko ja musiikin on säveltänyt Miyagawa Yasushi.
Mamelukit

Mamelukit (, ’omistettu’, , "mamālīk", ’omistetut’) olivat muslimikalifien, seldžukkien ja aijubidien keskiajalla käyttämiä sotilasorjia, joista tuli ajan myötä voimakas sotilaskasti. He anastivat vallan itselleen islamilaisissa maissa useita kertoja.
Mamelukkijoukot.
Mamelukit tulivat aluksi ei-islaminuskoista perheistä; näin saatiin kierrettyä muslimien sääntöä, jonka mukaan muslimit eivät saa sotia toisia muslimeita vastaan. Mamelukit hallitsivat Egyptiä kahteen otteeseen (esimerkiksi vuosina 1250–1517).
Mamelukkien alkuperä on Saladinin vuonna 1174 perustamassa aijubidi-dynastiassa.
Mamelukit vallanpitäjinä.
Vuonna 1206 Qutb-ud-din Aybak, muslimijoukkojen mamelukkikomentaja Intiassa, julistautui sulttaaniksi, mikä merkitsi Delhin sulttaanikunnan alkua. Orjadynastiaksi kutsuttu mamelukkisuku hallitsi Delhin sulttaanikuntaa vuoteen 1290.
Aijubidi-dynastian keskenään vallasta kamppailleet Saladinin perilliset kokosivat itselleen kasvavia määriä mamelukkijoukkoja. Lopulta mamelukit kaappasivat vallan vuonna 1250 ja perustivat Mamelukkien sulttaanikunnan Egyptiin. Tämä valtakunta torjui muun muassa mongolien hyökkäykset ja säilyi vuoteen 1517, jolloin Osmanien valtakunta valloitti Egyptin.
Mamelukkien instituutiot kuitenkin säilyivät Egyptissä myös osmanien vallan alla ja 1700-luvun loppupuolella mamelukit pyrkivät itsenäistymään. Napoleon kuitenkin voitti mamelukkien joukot vuonna 1798 ja ajoi heidät Ylä-Egyptiin. Mamelukit olivat lisänneet vanhoihin taistelutekniikoihinsa siihen mennessä vain musketit. Napoleon otti mamelukkeja joukkoihinsa ja jopa henkivartiokaartiinsa. Mamelukkien uudet vallankaappausyritykset johtivat vuonna 1809 mamelukkien joukkomurhiin ja vainoihin, jotka käytännössä hävittivät Egyptin mamelukit. Bagdadissa oli erillinen mamelukkialue, jossa mamelukit säilyttivät autonomiansa vuoteen 1832.
Tilkka

Tilkan sairaala eli Tilkka on Suomen puolustusvoimien entinen keskussotilassairaala. Tilkka sijaitsee osoitteessa Mannerheimintie 164 Pikku Huopalahdessa Helsingissä.
Nimen alkuperä.
Tilkka on tullut käyttöön sairaalan ja sairaala-alueen nimenä vuonna 1907, jolloin professori, valtioneuvos Taavi Laitinen perusti yksityissairaalan ja lepokodin, parantolan, "Tilkan niitty" ("Tilka äng") -nimiselle vuokra-alueelle. Vuonna 1913 Laitinen myi kiinteistön valtiolle, joka rakennutti sen tilalle myöhemmin sotilassairaalan. Nimi lienee saatu paikallisesta ruotsinkielen murteesta, jossa "tilk" tarkoittaa pientä viljelysaluetta (peltotilkku) suomesta otettuna lainasanana.
Arkkitehtuuri.
Tilkan sotilassairaala perustettiin vuonna 1918 ja nykyinen yhdeksänkerroksinen funkistyylinen sairaalarakennus valmistui vuonna 1936. Valmistuessaan rakennuksen tilavuus oli 32 000 kuutiometriä, ja siihen voitiin sijoittaa 250 potilasta. Tilkan tunnistettavin ominaispiirre on päärakennuksen kaareva eteläpääty. Rakennusta laajennettiin vuonna 1965, ja sen bruttoala on nykyisin runsaat 15 300 ja huoneistoala runsaat 10 700 neliömetriä. Molempien rakennusvaiheiden suunnittelija oli arkkitehti Olavi Sortta. 
Rakennus on suojeltu asemakaavalla, eikä sitä saa purkaa tai sen kulttuurihistoriallista arvoa turmella. Museovirasto on listannut sen valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen joukkoon ja Docomomo yhdeksi modernin arkkitehtuurin merkkikohteista Suomessa.
Puolustuslaitoksen jälkeinen aika.
Sairaalana Tilkka eli Keskussotilassairaala 1, KSS 1 lakkautettiin vuonna 2005 ja kielekkeinen valtiolippu laskettiin Tilkan katolta 30. joulukuuta 2005. Lakkauttaminen liittyi Puolustusvoimien organisaatiomuutokseen, jonka myötä Puolustusvoimat ulkoisti erikoissairaanhoitotasoiset palvelut. Sotilaslääketieteeseen liittyvä tutkimustoiminta jatkuu Lahteen perustetussa Sotilaslääketieteen keskuksessa.
Suomen valtio myi Tilkan kiinteistön lokakuussa 2006 eläkevakuutusyhtiö Eteralle, joka on peruskorjannut rakennuksen pääosin vanhusten hoivapalvelutiloiksi. Uudistuneen Tilkan avajaiset pidettiin 4. kesäkuuta 2009 ja Esperi Care Oy avasi Tilkassa Suomen suurimman yksityisen vanhusten hoivakodin, jossa on hoivapaikkoja noin 150.
Historiaa.
Johtavat lääkärit:
Ruuvit löysällä (televisiosarja)

Ruuvit löysällä ("The Fast Show") on Britannian yleisradioyhtiön BBC:n tuottama komediasarja, jonka ideoivat Charlie Higson ja Paul Whitehouse. Sarjaa kuvattiin vuosina 1994–2001. Yhden jakson pituus on noin 30 minuuttia.
Näyttelijät.
Komedia- ja sketsisarjoille tyypilliseen tapaan näyttelijät esiintyivät useissa eri rooleissa.
Dendera

Dendera ("Dendra", ) on pikkukaupunki Egyptissä Niilin länsirannalla, nykyistä Qenan kaupunkia vastapäätä noin 60 kilometriä Luxorista pohjoiseen.
Muinaisina aikoina paikalla sijainti Tentyran ("Iunet", "Ta-en-tarer(t)") kaupunki, josta nykyinen kaupunki on perinyt nimensä. Nähtävyytenä on Hathorille, muinaisen Egyptin rakkaudenjumalattarelle pyhitetty hyvin säilynyt ptolemaiolainen temppeli. Temppelin takaosassa, ulkoseinässä, oletetaan olevan ainoa kuningatar Kleopatra VII:stä säilynyt reliefi.
Kaupungissa on melko hyvä satama, ja sinne järjestetään paljon päivän kestäviä turistiristeilyjä Luxorista. Denderaan järjestetään turistiretkiä myös maanteitse, linja-autoilla. Näiden retkien aikana vieraillaan usein myös Abydoksessa.
Mittakaava

Mittakaava eli skaala on suhdeluku, joka kertoo kuvan, kartan, piirroksen tai muun sellaisen kokoa verrattuna sen esittämään todellisen kohteen kokoon suhdelukuna. Esimerkiksi mittakaava "1:100" (luetaan: "yhden suhde sataan") tarkoittaa, että yksi yksikkö kuvassa vastaa sataa yksikköä oikeassa kohteessa, esimerkiksi yksi senttimetri kuvassa vastaa sataa senttimetriä kohteessa. Mittakaavoja käytetään erityisesti kartoissa, piirustuksissa ja pienoismalleissa.
Mittakaavaa käytetään, kun halutaan havainnollistaa kohdetta, joka on liian suuri tai pieni esitettäväksi luonnollisessa koossaan. Havainnollistavasta mallista voidaan laskea kohteen oikea mitta kertomalla mitta matemaattisella kertolaskulla mittakaavan käänteisluvun kanssa. Mittakaavan suhdeluvun lisäksi tai sijasta kuvassa voi olla mittajana, jossa on ilmoitettu, mitä pituutta mittajanan pituus vastaa. Mittajanan perusteella voidaan laskea mittakaavan numeerinen suhdeluku. Konkreettisen pituuden lisäksi mittakaavalla (ja mittajanalla) voidaan kuvata ajallista pituutta (esimerkiksi aikajana).
Suuri ja pieni mittakaava ovat käsitteitä, jotka liittyvät mittakaavan suhteeseen. Suhdeluku voidaan ajatella murtolukuna, joten esimerkiksi 1:100 on suurempi kuin 1:1 000. Suuren mittakaavan kuvassa kohteet on kuvattu suurempina kuin pienen mittakaavan kuvassa.
"Mittakaavalla" tarkoitetaan kuvaannollisesti jonkin asian yleistä suuruusluokkaa. Voidaan esimerkiksi sanoa "Suomen mittakaavassa", kun viitataan koko maan tilanteeseen, tai "keskustelussa on mittakaavavirhe", kun väitetään verrattavan asioita, joiden painoarvo on erilainen.
Oulun palo 1822

Oulun palo vuonna 1822 sai aikaan laajamittaista tuhoa Oulun keskustassa. Ajan tavan mukaan kaupunki oli tiiviisti rakennettu puutalokaupunki, jossa tulipalot pääsivät leviämään varsin vapaasti. Taajaan rakennettuna puukaupunkina Oulu paloi melkein maan tasalle noin 60 vuoden välein, ja oli täten otollinen työmaa ruutukaava-arkkitehdille.
Vuoden 1822 palo sai alkunsa varhain aamuyöllä 23. toukokuuta värjärimestari Papen talosta, joka sijaitsi lähellä raatihuonetta rannassa. Tuli levisi erittäin nopeasti, tuhoten useita puutalokortteleita sekä Sofia Magdalenan kirkon puurakenteet. Kirkosta jäljelle jäivät vain kiviseinät, joiden sisään nykyinen Oulun tuomiokirkko on rakennettu. Palon sammuttua lähes koko kaupunki oli tuhoutunut maan tasalle: 330 rakennusta tuhoutui täysin tai lähes täysin, ja vain 65 rakennusta säästyi. Yli 3 000 oululaista jäi ilman kotia. Tulipalossa sai kuitenkin surmansa vain viisi ihmistä.
Kirkon tuhoutuminen.
Kirkon syttyessä tuleen kellonsoittajat kiipesivät tapuliin soittamaan hätäkelloja, ja kaupunkilaisten avulla suuri osa irtaimistoa saatiin talteen. Lukkari ja kirkonvartija ehtivät jopa irrottaa ja viedä turvaan kynttiläkruunut. Ainoastaan kellot jäivät palavaan rakennukseen, ja putosivat maahan kellotapulin sortuessa. Myöhemmin syksyllä kirkonisäntä Wallin keräsi talteen palossa sulaneiden kellojen metallin, josta valettiin uudet kirkonkellot Tukholmassa.
Palon seuraukset.
Palon välittömänä seurauksena Oulun triviaalikoulu siirrettiin Raaheen.
Vuoden 1822 palon jälkeen J. A. Ehrenström ja Carl Ludvig Engel laativat uuden, entistä laajemman ruutukaavan, joka tuli voimaan 1825. Jos oli sitä ennen ehtinyt rakentaa kaavaan sopimattoman rakennuksen, se tuli purkaa ja rakentaa uudelleen asemakaavan mukaisesti.
Tuolloin Oulun tärkein satama oli Toppilassa, ja kaupungin siirtämistä kokonaan Oulujoen pohjoisrannalle harkittiin. Tämä ei kuitenkaan toteutunut.
Kartoittaja

Kartoittaja on ammatti, jota varten suoritetaan ammattikoulussa kolmivuotinen "maanmittausalan perustutkinto" (180 osaamispistettä). Kartoittajat työskentelevät esimerkiksi kuntien mittausyksiköissä tai Maanmittauslaitoksessa, mutta myös monissa yksityisissä maanmittaukseen ja rakennusmittauksiin erikoistuneissa yrityksissä.
Kartoittajan tärkeimpiin työkaluihin kuuluvat takymetri, GPS-mittauslaitteet sekä tietokone. Työtehtävä voi olla maastomittauksia, maaperätutkimuksia, karttatietokantojen tekoa ja ilmakuvausten valmistelua, mutta myös rekisterien ylläpitoa tai kaavoitukseen liittyviä tehtäviä.
Kohomologia

Kohomologia tarkoittaa matematiikassa, erityisesti algebrallisessa topologiassa, Abelin ryhmien jonoja, joilla on ketjukompleksi. Siten kohomologia on näiden ketjujen abstraktia tutkimista. Kohomologia voidaan nähdä menetelmänä määrittää topologisten avaruuksien algebrallisia invariantteja, joilla on hienompi algebrallinen struktuuri kuin homologia antaa. Kohomologia esiintyy homologian konstruoinnin algebrallisena duaalina.
De Rhamin kohomologia.
Eräs kohomologian tärkeä sovellutus koskee kenttä- ja potentiaaliteoriaa. Sileät eri ulotteiset differentiaalimuodot muodostavat ketjukompleksin, jossa muotoavaruuksien välillä kuvaukset ovat ulkoderivaattoja. Vastaava homologiateoria koskee (sopivasti määriteltyjä) eri ulotteisia integrointialueita, joiden välillä puolestaan ovat niin sanotut reunahomomorfismit. Tärkeimpiä tuloksia on Georges de Rhamin muotoilema de Rhamin lause, jonka mukaan reaalikertoimiset de Rhamin kohomologiaryhmät ovat isomorfisia reaalikertoimisten singulaaristen homologiaryhmien kanssa. Kohomologiaryhmät liittyvät suljettuihin muotoihin, jotka eivät ole eksakteja (siis joita ei voi aivan esittää potentiaalin avulla), ja de Rhamin lause liittää tämä potentiaalien olemassaolon kannalta ratkaisevan kysymyksen muotojen määrittelyalueen (sileä monisto) topologisiin ominaisuuksiin.
Karpolla on asiaa

Karpolla on asiaa oli suomalainen vuosina 1983–2007 lähetetty reportaasityyppinen televisio-ohjelma. Ohjelma esitettiin ensimmäisen kerran kesäkuussa vuonna 1983. Ohjelmaa toimitti pääasiassa toimittaja Hannu Karpo ja tuotti hänen Pallosalama Oy -tuotantoyhtiönsä. Ohjelmaa esitettiin joillain tuotantokausilla nimellä Karporaattori ja Kyllä kansa tietää. Ohjelmaa toimitti myös Hannu Karpon poika Sampo Karpo. Katsojia ohjelma keräsi loppuaikoina keskimäärin puoli miljoonaa jaksolta, Finnpanelin mukaan viikolla 17/2007 ohjelma keräsi 564 000 katsojaa.. Vielä vuonna 1993 sarjan jakso saattoi kerätä 1,4 miljoonaa katsojaa.
Karpo toi ohjelmassaan pääasiassa esiin suomalaisessa yhteiskunnassa epäoikeudenmukaisesti kohdeltuja ihmiskohtaloita ja myös muita yhteiskunnallisia aiheita, muun muassa tieliikenteeseen liittyen. Ohjelma toi kuuluisuutta muun muassa "Nilsiän öljysheikkinä" tunnetulle yrittäjälle Tauno Kuosmaselle ja hyrynsalmelaiselle sääennustajalle, sammakkoprofessoriksi ristitylle Taisto Heikkiselle.
Ohjelmassa oli myös muun muassa perinteisesti palkittu kansan valitsema "Vuoden pukki". Jouluisin oli lisäksi järjestetty joulupukkikilpailu, jossa katsojien tarkoituksena on arvata, kuka julkisuuden henkilö pukin naamarin taakse kätkeytyy. Poikkeavasti jouluna 2004 joulupukkikilpailua ei järjestetty, koska ohjelma oli joulukuun ajan tauolla. Sen sijaan marraskuussa lähetettiin erityinen "Marrasvisa".
Ohjelmassa jaettiin haastateltaville muun muassa poron kylmäsavupaistia ja 100 euron seteleitä kehystettynä.
Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 5. toukokuuta 2007. Jakson pituus oli perinteisestä puolituntisesta poiketen tunnin pituinen, ja siinä tehtiin katsaus menneiden vuosien aiheisiin ja ohjelmiin. Toukokuussa 2009 MTV3:lla alettiin näyttää "Karpon parhaat" -nimistä sarjaa, jonka jaksot on koostettu Hannu Karpon vuosien varrella tekemistä jutuista ja samalla katsastetaan mitä kyseisille henkilöille tai asioille tapahtui ohjelman jälkeen. Karpon parhaiden toinen tuotantokausi alkoi 22. toukokuuta 2010.
Kamtšadaalit

Kamtšadaalit () on itelmeeneistä aikaisemmin käytetty nimitys. Nykyään sillä tarkoitetaan Kamtšatkan niemimaan vanhojen venäläisasukkaiden ja heihin sulautuneiden itelmeenien muodostamaa kansanryhmää, joka puhuu äidinkielenään venäjää. Kamtšadaaleilla on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 2 293 kamtšadaalia ja vuonna 2010 yhteensä 1 927. Eräiden arvioiden mukaan heitä on noin 8 000.
Ryhmä on syntynyt Kamtšatkalle 1600-luvun lopulla saapuneiden venäläisten kasakoiden ja talonpoikien sekä itelmeenien välisten seka-avioliittojen tuloksena. Itelmeenit venäläistyivät nopeimmin Kamtšatkajoen laaksossa, jossa syntynyt uusi etninen ryhmä on säilyttänyt parhaiten identiteettinsä. Aikaisemmin kamtšadaaleiksi kutsuttiin myös kaikkia alueen venäläisiä.
Eräs tunnetuimpia kamtšadaaleja lienee hiihdon nuorin olympiavoittaja Veronika Stepanova.
Raidetaksi

Raidetaksi (Personal Rapid Transport (PRT), Kabinenbahn, Spårtaxi, APGM) on joukkoliikenteen järjestämiskonsepti, jossa pienet, automatisoidut vaunut kuljettavat muutaman matkustajan ryhmiä muusta liikenteestä tasoerotetulla rataverkolla. Järjestelmän tärkeänä perusajatuksena on, että matkustajat voivat valita itselleen määränpään vapaasti ja kulkevat muilla pysäkeillä pysähtymättä suoraan määränpäähän. Raidetaksin kannattajien ja kehittäjien ajatuksena on, että tällainen järjestelmä olisi kilpailukykyisempi yksityisauton kanssa kuin linja-autot ja kaupunkiraideliikenteen eri muodot.
Raidetaksijärjestelmiä on kehitetty 1970-luvulta alkaen Yhdysvalloissa, Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa. Suomessa Hyvinkäällä toimiva teknologian kehittämiskeskus TechVilla on suunnittelemassa raidetaksijärjestelmää Vantaan Aviapolista ja Tampereen Hervantaa varten. Eero Paloheimo esitti 1990-luvulla autoliikenteen ja joukkoliikenteen korvaamista raidetaksityyppisellä "kupla"-järjestelmällä kirjassaan "Syntymättömien sukupolvien Eurooppa" (1996). Vaunujen ja asemien prototyyppejä on toteutettu, mutta toimivaa raidetaksijärjestelmää ei ole käytössä missään. Toteutetut raidetaksin tyyppiset järjestelmät ovat käytännössä muuttuneet pienimuotoisiksi automaattimetroiksi (Morgantown, Länsi-Virginia, Düsseldorfin lentokenttä). Toimivia raidetaksijärjestelmiä ei ole saatu toteutettua korkeiden kustannusten ja teknisten ongelmien takia.
Raidetaksijärjestelmien arvostelijat ovat esittäneet, että raidetaksikonseptissa on vaikea perusongelma. Niissä yhdistetään taksijärjestelmän yksikkökapasiteetti metron hintaiseen infrastruktuuriin. Vastustajat ovat myös esittäneet, että raidetaksihankkeet ovat vain keino hidastaa tai estää investointeja perinteiseen kaupunkiraideliikenteeseen. Raidetaksin kannattajat väittävät usein, että raidetaksi on toimiva teknologia. Teknologiaa ei ole kuitenkaan käytössä missään, joten se ei ole samalla tavalla toimivuutensa osoittanut teknologia kuin linja-auto, kaupunkiraideliikenne tai monorail eri muodoissaan.
Grand Theft Auto

Grand Theft Auto (lyhennettynä "GTA") on DMA Designin kehittämä ja Take-Two Interactiven julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna DOSille, PlayStationille ja Windowsille.
Peli on "Grand Theft Auto" -sarjan ensimmäinen osa.
Peli on aikuisteemojen ja väkivallan vuoksi kielletty alle 16-vuotiailta. Peliin on tehty lisälevyt ' ja ', jotka julkaistiin vuonna 1999. Pelien idea hurjista takaa-ajoista perustuu osittain "Suuri autopuhallus" -elokuvaan ().
Rockstar julkaisi pelin ilmaisohjelmana vuonna 2004.
Pelin idea.
Pelin kuvakulma on suoraan ylhäältä päin, josta kaupunginosat näkyvät kolmiulotteisina ja autot kaksiulotteisina. Pelin ideana on pelata rikollisena ja suorittaa tehtäviä rikollispomoille. Tehtävistä saa prosentteja ja kun on tehnyt tarpeeksi tehtäviä voi siirtyä seuraavaan kaupunkiin. Suurimmassa osassa tehtävistä pitää tappaa joku tai ajaa autolla paikasta toiseen. Tehtäviä voi vastaanottaa muun muassa vastaamalla puhelinkioskissa soivaan puhelimeen tai löytämällä auton, johon istuessa tehtävä alkaa. Tehtäväautot on yleensä pysäköity syrjäisiin paikkoihin.
Kehitys.
Peli oli kehityksessä 30 kuukautta vaikka sen ennakoitiin vievän 18 kuukautta. Pelin kehitys oli vaikeaa, koska siinä oli paljon yhdistelmä-interaktiota ja siinä ilmeni jatkuvasti uusia haasteita, koska jokaisesta uudesta ominaisuudesta piti arvioida, miten se vaikutti kaikkiin muihin. Myös pelin testaaminen oli painajaismaista, koska oli niin monia tapoja joilla pelaaja voi suorittaa tehtävät ja aiheuttaa kaaosta pelimaailmassa. Tämä kuitenkin oli merkittävä syy pelin kiinnostavuudelle ja kehitystä jatkettiin.
Vastaanotto.
Pelin PlayStation-versio sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Jarmo Wahlström

Jarmo Johannes Wahlström (2. joulukuuta 1938 Vaasa – 19. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Wahlström toimi kansanedustajana ensin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (1975–1983, 1987–1990) ja myöhemmin Vasemmistoliiton (1990–1999) ryhmässä. Hän oli lyhyen aikaa liikenneministerinä vuonna 1982 ja johti vanhaa Suomen Kommunistista Puoluetta sen poliittisen toiminnan kaksi viimeistä vuotta 1988–1990. Wahlström toimi aktiivisesti myös ystävyysseuroissa ja osuusliikkeessä. Hän johti 25 vuotta Parasta Lapsille -järjestöä.
Elämä.
Wahlström nousi kansandemokraattien listalta Vaasan kaupunginvaltuustoon ensi kerran vuonna 1969. Hän putosi valtuustosta niukasti vaaleissa 2004. SKP:n keskuskomiteaan Wahlström yleni noustuaan eduskuntaan 1975. Puolueen puheenjohtajuuden hän otti vastaan 1988 Arvo Aallon jouduttua eroamaan talousskandaalin johdosta. Wahlströmin epäkiitolliseksi tehtäväksi jäi velkaantuneen puolueen poliittisen toiminnan lopettaminen. 
Wahlström kotiutui Vasemmistoliittoon jatkaen sen johtoelimissä vuoden 2004 puoluekokoukseen. 1990-luvun alussa hänet tunnettiin kiihkeänä Euroopan yhteisön vastustajana. Kansanedustajaurallaan Wahlström toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Hän putosi eduskunnasta hyvin niukasti vaaleissa 1999.
Yksityiselämä.
Wahlströmillä on kaksi lasta avioliitostaan Eva Wahlströmin (o.s. Kakkuri) kanssa. Jäätyään leskeksi 2000-luvun alussa hän avioitui kokoomuksen kaupunginvaltuutettuna aiemmin toimineen Liisa Wahlströmin (o.s. Mättö) kanssa.
Wahlström menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen 19. marraskuuta 2013 ollessaan Helsingissä veteraanikansanedustajien juhlissa.
Monorail

Monorail eli kohorata on yksikiskoinen sähkökäyttöinen juna ja yksi julkisen liikenteen muodoista. Sen kisko on yleensä rakennettu siltarakenteeksi kaupungin tai puiston yläpuolelle. Monorail-järjestelmiä käytetään näyttelyissä, huvipuistoissa ja kaupunkiliikenteessä.
Kaupunkiliikenteessä monorail-järjestelmiä on muun muassa Wuppertalissa (Wuppertalin riippurata), Seattlessa, Las Vegasissa ja useissa Japanin kaupungeissa. Kaupunkiliikenteen monorail-järjestelmien kuljetuskyky ja nopeus ovat samaa luokkaa kuin saman junakoon metro- ja pikaraitiotiejärjestelmissä. Myös Moskovassa kokeiltiin monorail-yhteyttä vuosina 2009–2012, mutta se ei saavuttanut metron rinnalla suosiota ja lakkautettiin. 
Monorailin huomattavin etu on, että radan koko on pieni ja juna on siinä tiukasti kiinni, joten monorail voi kääntyä, nousta ja laskea hyvinkin ahtaassa tilassa. Haittapuolia ovat heikko yhteensopivuus muiden rautatiejärjestelmien kanssa ja siten tarve rakentaa omat radat, asemat ja muu infrastruktuuri. Teoriassa on mahdollista, että kiskovaihteen rikkoontuessa monorail voisi kokonaan pudota radaltaan, mutta käytännössä tämänkaltaisia onnettomuuksia ei ole esiintynyt. Yleensä monorailin katsotaan olevan rakennuskustannuksiltaan pikaraitiotietä kalliimpi mutta kuitenkin metroa tai raskasta rautatielinjaa halvempi. Monorail ei kuitenkaan ole kovin yleinen, vaikka se on koeteltu teknologia ja ollut käytössä kaupunkiolosuhteissa jo vuodesta 1901 (Wuppertalin riippurata).
Suomessa on monorail Linnanmäen huvipuistossa Helsingissä ja Tykkimäen huvipuistossa Kouvolassa. Linnanmäen Maisemajuna-niminen monorail on valmistettu Saksassa vuonna 1979 ja sen rata on 490 metriä pitkä.
Järjestetty avioliitto

Järjestetty avioliitto on avioliitto, joka on kokonaan tai osittain muiden kuin avioparin itsensä järjestämä. Avioparin saattavat yhteen avioliittotarkoituksessa tavallisesti joko avioparin sukulaiset tai heidän yhteisönsä. Joissain kulttuureissa avioparilla on oikeus torjua toisensa, mutta joskus se on lähes mahdotonta.
Joidenkin arvioiden mukaan 80 prosenttia tunnetuista kulttuureista on harjoittanut järjestettyjä avioliittoja jossain muodossa. Hindut järjestävät avioliittonsa edelleen niin Intiassa kuin yhteisöissään eri puolilla maailmaa. Länsimaissa tavasta on jo luovuttu, ja sen on korvannut rakkausavioliitto, jossa ihmiset valitsevat itse puolisonsa.
Avioliiton järjestämisen tavat vaihtelevat suuresti eri kulttuureissa ja myös ajallisesti. Sulhasen ja morsiamen naittamisikä vaihtelee, ja myös se, katsotaanko serkukset sopiviksi toisilleen. Suurta vaihtelua on siinäkin, millä perusteilla puolisot valitaan. Koska avioliitto yhdistää kaksi sukua, tärkeää on sukujen omaisuus, vauraus ja yhteiskunnallinen asema. Myös sukujen uskonnolla ja maineella sekä puolisoiden omilla kyvyillä ja ansioilla on usein merkitystä.
Useimmissa kulttuureissa liiton järjestämisestä vastaavat nuorten vanhemmat, mutta usein valintaan osallistuu myös ulkopuolisia, kuten setiä tai pappeja. Joskus kohteilla on oikeus torjua heille osoitettu puoliso, mutta joissain kulttuureissa liiton voi estää vain äärimmäisin keinoin, kuten tekeytymällä hulluksi. Joissain tapauksissa aviopari ei edes tapaa toisiaan ennen häitä, mutta joissain kulttuureissa aviopuolisot voivat tutustua ennalta toisiinsa. Silloin he pystyvät muodostamaan mielikuvan tulevasta puolisostaan ja antamaan mielipiteensä.
Häihin liittyy kulttuureittain suuresti vaihtelevia myötäjäiskäytäntöjä, mutta yleensä joko toinen suku antaa suuremmat myötäjäiset kuin toisen.
Toisilleen osoitetut puolisot ovat usein monin tavoin samankaltaisia ja yhteensopivia. Tällaisissa avioliitoissa tärkeänä pidetään usein muita asioita kuin rakkausavioliitoissa. Avioliittojen järjestämisen käytäntöjä on toisaalta arvosteltu siitä, että ne loukkaavat yksilön itsemääräämisoikeutta.
Joulupukin kirje

Joulupukin kirje on lapsen tai lapsenmielisen henkilön kirjoittama kirje tai muu tervehdys Joulupukille. Useimmiten kirjeessä esitetään joululahjatoiveita. 
Historia.
Kirje Joulupukille -perinne lienee saanut alkunsa Nikolaoksen taipaleesta joulupukiksi. Nikolaoksen kuolinpäivää 6. joulukuuta on juhlittu vuosisatoja Venetsiassa ja muualla Pohjois-Italiassa. Juhlapäivän aattona 5. joulukuuta lapsilla on tapana kirjoittaa kirje Nikolaokselle ja jättää sitten kirje jonnekin kotonaan. Seuraavana päivänä kirjeen paikalla lasta odottaa yllätys; paikalla on omena, mandariini, karamellejä tai joku muu lahja ja tuhmille lapsille hiilenpaloja. Taustalla on legenda, jonka mukaan pyhimys antaa kolmelle köyhälle lapselle kullekin punaisen omenan, jotka yön aikana muuttuvat kultaisiksi.
Kirje lähetetään Joulupukille Korvatunturille (postiosoitteena Suomessa "99999 Korvatunturi") tai sen voi lähettää myös Joulupukin Pääpostiin Napapiirille ("96930 Napapiiri"). Joulupukin Pääposti vastaanottaa vuosittain noin puoli miljoonaa kirjettä, jotka saapuvat kaikkialta maailmasta. Eniten Joulupukki saa kirjeitä Kiinasta, Italiasta, Puolasta, Isosta-Britanniasta, Suomesta, Japanista ja Venäjältä.
Joulusauna

Joulusauna on suomalainen joulunajan perinne. Se oli muinaisille suomalaisille joulunvieton tärkein tapahtuma, johon valmistauduttiin hartaudella ja huolella. Joulusauna on kuulunut suomalaisen talonpojan juhlaan kautta aikojen. Saunan lämmitys aloitettiin ajoissa, usein jo edellisenä yönä, jotta kaikki ehtivät saunoa valoisana aikana. Saunassa lymyttiin hiljaa, etteivät sääsket ja itikat seuraavana kesänä hätyyttelisi. Auringon laskettua saunan otti haltuunsa näkymätön väki, talon entiset löylymiehet. Joidenkin uskomusten mukaan joulusaunassa on oltava hiljaa. Ellei ollut hiljaa, lankesi "jouluköyry." Joulusaunomisessa on usein tapana vilvoitella painumalla lumihankeen pyörimään ja kierimään. 
Joulusauna kerrostaloissa.
Useissa taloyhtiöissä on tapana tarjota asukkaille 
jouluaattona ilmainen joulusauna. 
Joulusaunavuorot ovat joko perheille, tai 
miehille ja naisille on omat vuorot.
Nevski prospekt

Nevski prospekt () eli Nevan valtakatu on Pietarin pääkatu. Pietari Suuren palveluksessa toiminut ranskalainen arkkitehti Alexandre Jean Baptiste LeBlond suunnitteli kadun Moskovaan johtavan maantien alkuosaksi.
Katu kulkee Amiraliteetista Moskovan asemalle, jonka jälkeen se pienen mutkan tehtyään jatkuu Aleksanteri Nevskin luostarille asti. Sen varrella on kuusi metroasemaa: vihreän linjan Ploštšad Aleksandra Nevskogo, Majakovskaja, Gostinyi Dvor, punaisen linjan Ploštšad Vosstanija, sinisen linjan Nevski prospekt sekä violetin linjan Admiralteskaya.
Kadun varrella sijaitsevat monet Pietarin keskeisistä rakennuksista ja nähtävyyksistä, kuten Kazanin katedraali, Beloselski-Belozerskin palatsi, Stroganovin palatsi, Gostinyi Dvor -tavaratalo ja Venäjän kansalliskirjasto. Vuosina 1918–1944 kadun nimi oli "Lokakuun 25. päivän valtakatu".
Hippodromi

Hippodromi ( "hippódromos", sanoista "híppos" ’hevonen’ ja "drómos" ’rata’) oli antiikissa ja keskiajalla kreikkalaisten käyttämä areena, joissa järjestettiin vaunukilpa-ajoja tai laukkakilpailuja. Hippodromi oli venytetty soikio, jonka sivun pituus oli kaksi stadionia. Radan päissä oli pylväät, jotka oli kierrettävä 12 kertaa. 
Konstantinopolin hippodromi oli aikansa kuuluisin. Se rakennettiin vuosina 203–330, ja sen esikuvana oli Rooman Circus Maximus. Alueelle mahtui 80 000 katsojaa.
Harun al-Rašid

Harun al-Rašid ( (myös Harun ar-Rašid); 27. maaliskuuta 763 – 24. maaliskuuta 809) oli viides abbasidien kalifi ja hallitsi vuosina 786–809. 
Harunin isä oli al-Mahdi. Al-Mahdin pojista Musa (Mooses) nousi ensin hallitsijaksi vuonna 785, mutta kuoli vain vuoden kuluttua. Al-Tabari esittää mahdollisuuden, että poikien äiti, kalifin jalkavaimo Khayzuran, olisi antanut orjansa tukehduttaa Musan, jotta nuorempi veli Harun (Aaron) saisi valtaistuimen. 
Al-Tabarin mukaan Harun al-Rašid teki kahdeksan pyhiinvaellusta Mekkaan vuosien 790 ja 804 välillä. Sinne kunnostettiin Bagdadista tie, joka sai nimen hallitsijan puolison mukaan. Pyhiinvaellusperinne Mekkaan alkoi viimeistään tällöin, ellei jo aikaisemmin.
Harunin kalifihovissa Barmakidien persialainen suku sai huomattavan vaikutusvallan. Se voi antaa myös selityksen sille, miksi islamin pyhiinvaellustavoissa alkoi näkyä buddhalaisia piirteitä. Barmakidit olivat taustaltaan korkea-arvoista buddhalaista pappissukua Afganistanin rajaseudulta. Buddhalaiseen tapaan muslimivaeltajat pukeutuvat valkoiseen viittaan, joka jättää paljaaksi toisen olkapään. Myös pyhiinvaeltajien käytössäännöt saatiin ilmeisesti buddhalaisilta, esimerkkinä kielto tappaa edes kärpästä. 
Abbasidivaltakuntaa ravisuttivat toistuvat kapinat, joita Harun al-Rašidin aikana sattui muiden ohella Egyptissä ja Syyriassa. Valtakunta pysyi koossa, mutta hapertui, kun reuna-alueille alettiin myöntää suurempaa itsenäisyyttä vastineeksi sille, että ne suostuivat maksamaan veroa. Ensimmäisenä tällaisen aseman saavutti Tunisia. 
Harun al-Rašid tunnetaan "Tuhannen ja yhden yön tarinoissa" esiintyvänä kalifina, joka liikkui salapukuisena Bagdadin kujilla yhdessä pääministerinsä Barmakidin kanssa. Lopulta kalifi päätyi tekemään väkivaltaisia ratkaisuja barmakidien vallan rajoittamiseksi. Jos John Wansbroughin koraaniteoria pitää paikkansa, hän saattoi olla myös se kalifi, jonka aikana Koraani toimitettiin lopulliseen muotoonsa ja kanonisoitiin. Tästä ei kuitenkaan ole muuta todistetta kuin se, että vasta hänen hallintokautensa jälkeen ensimmäiset viittaukset Koraaniin ilmestyvät kirjallisuuteen.
Harun al-Rašid solmi diplomaattisia suhteita ympäri silloista maailmaa; eräs huomattavimpia tästä säilyneitä näytteitä on erittäin hienolla damaskoinnilla koristettu turkkilainen käyräsapeli, jonka hän lahjoitti Kaarle Suurelle; sapeli kuuluu Saksan keisarillisiin regalioihin ja se on säilynyt Saksan kansallismuseossa, jossa regaliat nykyisin ovat. Lisäksi hän lahjoitti keisarille Abu-l-Abbas-nimisen norsun.
Harun al-Rašid valitsi seuraajakseen pojistaan al-Aminin, kun taas vanhin poika al-Mamun sai hallintoonsa Khorasanin. Seurauksena oli tuhoisa sisällissota, joka päättyi neljä vuotta kestettyään vuonna 813, kun al-Mamunin armeija valtasi ja ryösti Bagdadin.
Taloudellinen tehokkuus

Taloudellinen tehokkuus eli taloudellisuus merkitsee, että tavoite pyritään saavuttamaan mahdollisimman pienin uhrauksin (panoksin). Koko kansantalouden tehokkuus merkitsee käytössä olevien niukkojen tuotantoresurssien hyödyntämistä mahdollisimman suuren tuotannon aikaansaamiseksi mahdollisimman vähin uhrauksin. Tällöin ei tuhlata resursseja. Tehokkuus jakautuu eri muotoihin, kuten Pareto-tehokkuus, Kaldor–Hicks-tehokkuus, X-tehokkuus ja allokointitehokkuus. Taloustieteessä käytetään usein rahassa mitattavia tehokkuuden käsitteitä, vaikka rahalla ei voikaan mitata kaikkia preferenssejä. Raha kuitenkin kuuluu taloustieteen piiriin ja on helpompi empiirisesti havaita kuin preferenssit. Henkilöiden välinen hyötyjen vertailu on monien taloustieteilijöiden mukaan epätieteellistä.
Utilitarismi on etiikka, jossa esitetään eettinen kriteeri eli hyvinvoinnin maksimointi, joka muistuttaa taloustieteellistä tehokkuutta . Jeremy Benthamin mukaan utilitarismi oli tieteellinen . Teleologinen etiikka on sukua taloudellisen tehokkuuden vaatimukselle ja sen yhtenä muotona on utilitarismi.
Aamiainen Tiffanylla (elokuva)

Aamiainen Tiffanylla () on vuonna 1961 ensi-iltansa saanut Truman Capoten samannimiseen romaaniin perustuva romanttinen komediaelokuva. Elokuva teki kuuluisaksi kappaleen ”Moon River”, jonka on säveltänyt Henry Mancini ja sanoittanut Johnny Mercer.
Audrey Hepburnille elokuvaa varten tehty Givenchyn musta hihaton puku huutokaupattiin 5. joulukuuta 2006 Lontoossa pidetyssä Christie’sin huutokaupassa 467 200 punnalla.
Juoni.
Elokuva kertoo New Yorkiin muuttaneesta Holly Golightly -nimisestä nuoresta naisesta, joka yrittää päästä rikkaisiin naimisiin. Hollyn naapuriin muuttaa Paul Varjak (kirjassa mies on nimetön), inspiraatiota etsivä kirjailija, jota Holly alkaa kutsua Frediksi. He ystävystyvät ja alkavat kierrellä kaupungilla yhdessä. Kirjan lopussa Holly katoaa, mutta elokuvassa Paul saa suostuteltua Hollyn jäämään ja he suutelevat lopussa sateessa.
Tarasios

Pyhä Tarasios (700-luvun puoliväli – 25. helmikuuta 806) oli Konstantinopolin patriarkka 784–806. Tarasios syntyi ja kuoli Konstantinopolissa ja oli ollut virkamies, ennen kuin keisarinna Irene teki hänestä patriarkan. Tarasioksen ansiosta kutsuttiin koolle seitsemäs ekumeeninen kirkolliskokous vuonna 787.
Tarasiosta syytettiin myöhemmin siitä, miten hän oli sallinut simoniaa ja siitä, ettei hän ollut estänyt Konstantinos VI:n avioeroa ja toista avioliittoa. Painostuksen alla hänen oli ekskommunikoitava Konstantinoksen vihkinyt pappi. Tarasios kruunasi Nikeforos I:n keisariksi sen jälkeen, kun tämä oli syrjäyttänyt Irenen.