tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eric Assmus

Eric Assmus (; 1901 Jekaterinodar – 9. joulukuuta 1937 Kommunarka) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi maansa lähettiläänä Suomessa vuosina 1935–1937.
Assmusin henkilöhistoriasta tiedetään hyvin vähän. Hän kertoi olevansa saksalais-latvialaisen papin poika, mutta tunsi itsensä täysin venäläiseksi. Itse ilmoittamaltaan viralliselta kansallisuudelta hän myös oli venäläinen. Assmus sai yliopistokoulutuksen ja liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1918. Hän työskenteli Neuvostoliiton ulkoasiain kansankomissariaatissa vuodesta 1923. Assmus oli Neuvostoliiton Tanskan ja Ruotsin lähetystöjen toinen sihteeri vuosina 1924–1926 ja Itävallan lähetystön ensimmäinen sihteeri vuosina 1930–1931. Hän toimi tilastoinstituutti Izostatin johtajana vuosina 1931–1933 ja Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvoston tiedetoimikunnan vastaavana sihteerinä vuodesta 1933.
Assmus nimitettiin Neuvostoliiton täysivaltaiseksi edustajaksi Suomessa Boris Steinin tilalle tammikuussa 1935. Hän otti yhteyttä pääministeri T. M. Kivimäkeen 15. kesäkuuta 1935 ja totesi, että ”Manner-Euroopan sotilaallisen konfliktin yhteydessä Neuvostoliitto voisi joutua miehittämään joitakin osia Suomesta”. Myöhemmin 10. helmikuuta 1936 Kivimäki kertoi yksityisestä keskustelustaan Assmusin kanssa J. K. Paasikivelle:
Jos Saksa alkaa sodan mihin suuntaan tahansa katsoo Wenäjä olevansa pakotettu hävittämään Suomen tehdäkseen sen vaarattomaksi. Sillä Wenäjän vihollinen suurvalta voi käyttää Suomea hyväkseen hyökätäkseen Wenäjän kimppuun, minkä estämiseksi Suomen valtaus on välttämätön. Wenäjän sotilasviranomaisten mielipiteen mukaan Suomen valtaus tapahtuu muutamassa päivässä.
Asiaa tutkinut venäläinen historioitsija Vladimir Baryšnikov ei pidä Assmusin uhkausta todennäköisenä tai Neuvostoliiton silloisen ulkopoliittisen linjan mukaisena.
Assmus lähti Helsingistä elokuussa 1937, ja hänet pidätettiin Neuvostoliitossa pian sen jälkeen. Assmus tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisen terrori- ja vakoilujärjestön jäsenenä 9. joulukuuta 1937 ja teloitettiin samana päivänä. Neuvostoliiton seuraavaksi lähettilääksi Suomeen nimitettiin vuoden 1938 alussa Vladimir Derevjanski.
Terhi Majasalmi

Terhi Majasalmi (s. 1978) on suomalainen varallisuusvalmentaja, kiinteistösijoittaja, sarjayrittäjä ja tietokirjailija. Koulutukseltaan hän on ekonomi ja laillistettu kiinteistönvälittäjä.
Ura.
Majasalmi aloitti omaisuuden keräämisen maaliskuussa 1998, jolloin hän talletti ensimmäiset 1000 markkaa ASP-tililleen. Todellisen sijoitustoiminnan hän aloitti pari vuotta myöhemmin käyttämällä töistä säästämiään rahoja ensin Baswaren osakkeisiin ja myöhemmin myös rahastoihin.
Majasalmi oli suunnitellut itselleen konsultin uraa kauppakorkeakoulusta valmistumisensa jälkeen, mutta kun työtä ei löytynyt, hän alkoi myydä sijoitustuotteita provisiopalkalla ja perusti ensimmäisen toiminimensä vuonna 2002. Ensimmäisen sijoitusasuntonsa hän osti vuonna 2005 velkarahalla. Myös Majasalmen mies, Matias Savolainen, oli yrittäjä ja he alkoivat yhdessä sijoittaa asuntoihin. Perheen yrityksillä, (Varallisuusakatemia, Hamilton &amp; Cooper Properties Oy ja USA Asunnot) on nykyisin useita sijoitusasuntoja Suomen lisäksi myös Yhdysvalloissa. Ensimmäisen ryhmävalmennuksensa Majasalmi piti vuonna 2009. Vuosien varrella hän on sijoittanut osakkeisiin, rahastoihin, arvometalleihin, sijoitusasuntoihin ja pörssin ulkopuolisiin yrityksiin.
Vuoteen 2013 mennessä hänen sijoitustensa kasvun pääpaino oli siirtynyt Yhdysvaltojen asuntomarkkinoille ja hän hallinnoi kymmeniä sijoitusasuntoja. Hän esiintyi Kirsi Salon kanssa tosi-tv-sarjassa Kirsi ja himoshoppaajat, jossa he auttoivat velkaantuneita ihmisiä saamaan raha-asiansa kuntoon.
Majasalmen Varallisuusakatemia Oy on luonut Vauras Nainen -brändin, jonka puitteissa se järjestää muun muassa Vauras Nainen -iltoja. Tapahtumien kumppaneina on ollut muun muassa Nordea ja Aito Säästöpankki. Toukokuussa 2016 perustettuun Vauras Nainen -Facebook-ryhmään liittyi ensimmäisen vuoden aikana 2500 naista. Huhtikuussa 2019 ryhmään kuului 51 000 jäsentä, joille tarjottiin vertaistukea ja keskustelukumppaneita säästämiseen ja sijoittamiseen. Ryhmässä on vain yksi sääntö: jäsenet eivät saa markkinoida omia palveluitaan. Ryhmässä kerrotaan avoimesti taloudellisista ­ongelmista ja jaetaan parhaita toiminta­tapoja perinnön tai avioeron kohdatessa. Majasalmi on rekisteröinyt Vauras nainen -brändin toiminimeksi ja varallisuusvalmentaja- tittelin tuotemerkiksi, jota saavat käyttää vain hänen kouluttamansa henkilöt.
Teokset.
Majasalmi on kirjoittanut kolumneja Raha poikimaan -otsikolla Ilta-Sanomiin sekä useita kirjoja sijoittamisesta:
Yksityiselämä.
Majasalmi on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Anna Bågenholm

Anna Bågenholm (s. 1970) on ruotsalainen radiologi. Hän selviytyi alle 13,8 °C:seen pudonneesta ruumiinlämmöstä, joka on alin elävällä ihmisellä mitattu lämpötila.
Toukokuun 20. päivänä vuonna 1999 Anna Bågenholm oli hiihtämässä Norjan tuntureilla kahden ystävänsä kanssa. Bågenholm kaatui mäkeä laskiessaan ja liukui jään läpi jäiseen virtaan. Hän kiilautui pää alaspäin selälleen railoon paksun jään alle. Bågenholmin ystävät tarttuivat hänen jalkoihinsa ja estivät tätä vajoamasta enempää, mutta eivät saaneet vedettyä häntä pinnalle vaan hälyttivät apua. Bågenholm onnistui löytämään jään alta ilmataskun, jossa pystyi hengittämään, kunnes menetti tajuntansa ruumiinlämmön laskettua.
Kun pelastushelikopteri saapui, Bågenholm oli ollut jään alla noin 80 minuuttia. Hänellä ei tuntunut enää sydämensykettä, hänen ihonsa oli valkoinen ja pupillinsa laajentuneet. Helikopterimatka Tromssan yliopistolliseen sairaalaan Narvikiin kesti vielä tunnin, jonka aikana Bågenholmia yritettiin elvyttää. Hänen saapuessaan sairaalaan hänessä ei kuitenkaan ollut elonmerkkejä. Ruumiinlämpö oli vielä sairaalaan tullessa alle 13,8 celciusastetta.
Ensiapuosaston johtaja tohtori Mads Gilbert kuitenkin päätti, ettei Bågenholmia julisteta kuolleeksi, vaikka elonmerkkejä ei ole, ennen kuin hän on lämmennyt. Bågenholm kytkettiin sydän-keuhkolaitteeseen, jolla veri pumpattiin pois ruumiista ja lämmitettynä takaisin. Vähitellen hänen oma sydämensä alkoi taas pumpata verta ja elintoiminnot alkoivat palautua. Kaksitoista päivää myöhemmin hän avasi jälleen silmänsä.
Aluksi Bågenholm oli halvaantunut kaulasta alaspäin mutta on vuosien kuntoutuksen jälkeen toipunut lähes ennalleen. Tosin hän joutui luopumaan kirurgiksi opiskelusta sormien heikentyneen toiminnan takia. Nykyään Bågenholm työskentelee radiologina samassa sairaalassa, jossa häntä hoidettiin.
Pilvi Listo

Pilvi Listo, oik. Pilvi Listo-Tervaportti (s. 12. elokuuta 1978 Turku) on suomalainen cembalisti ja urkuri. Hän opiskeli cembalonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Elina Mustosen johdolla ja urkujensoittoa Olli Porthanin johdolla suorittaen A-tutkinnon cembalosta erinomaisin arvosanoin vuonna 2002 ja uruista samoin vuonna 2006. Hän soitti ensikonserttinsa molemmilla soittimillaan Helsingin Paavalin kirkossa keväällä 2009. Koulutukseltaan Pilvi Listo on musiikin maisteri (2006) ja musiikkipedagogi (YAMK, 2018).
Pilvi Listo on työskennellyt kysyttynä solistina sekä yhtye- ja orkesterimuusikkona jo opintojensa alusta alkaen. Hän on esiintynyt useiden suurten suomalaisten orkesterien riveissä, esimerkiksi Turun filharmonisen orkesterin, Sinfonia Lahden, Kymi Sinfonietan sekä Lappeenrannan ja Lohjan kaupunginorkestereiden kanssa. Sen lisäksi hän on monipuolinen kirkkomuusikko, jota kuullaan säännöllisesti sijaisena monissa, pääsääntöisesti pääkaupunkiseudun seurakunnissa, varsinkin Helsingin Saksalaisessa kirkossa. Hän on usein myös säestänyt tunnettuja kuoroja barokin suurteosten, esimerkiksi passioiden, esityksissä.
Pilvi Listo toimii myös soitonopettajana. Hän on työskennellyt monissa cembalonsoiton opettajan sijaisuuksissa eri musiikkiopistoissa niin pääkaupunkiseudulla kuin Turussakin ja pitänyt esimerkiksi cembaloon tutustumiskursseja musiikkiopistojen pianonsoitonopettajille. Hänellä on myös urkuoppilaita.
Pilvi Listo nauhoitti loppuvuodesta 2015 J. S. Bachin Das Wohltemperierte Klavier -kokoelman (I-kirja). Äänityksestä ja masteroinnista vastasi Jonte Knif. Levy julkaistiin saksalaisen Telos Musicin kustantamana vuonna 2017.
Pilvi Listoa pidetään joustavana ja nopeasti tehtävänsä omaksuvana ammattimuusikkona, jolle mikään musiikinlaji ei ole vieras. Hän on virtuoosimainen soittaja ja luotettava continuosoittaja niin isoissa orkestereissa kuin pienissä yhtyeissäkin. Hänellä on kokemusta myös poikkitaiteellisesta yhteistyöstä. 
Pilvi Listo on naimisissa Helsingin katolisen hiippakunnan viestintäjohtajan Marko Tervaportin kanssa. Hän asuu perheineen Helsingin Kalliossa. Pilvi Liston isä on tunnettu turkulainen trumpettitaiteilija Juhani Listo.
Enontekiön kotiseutumuseo

Enontekiön kotiseutumuseo esittelee enontekiöläistä asutusta 1900-luvun alussa. Museon päärakennuksena toimii Raattamasta siirretty Hätäsen talo, joka on rakennettu 1800-luvun lopulla. Muita museoalueen rakennuksia ovat Ylikyröstä siirretty Vieno Kyrön pirtti 1920-luvulta, 1700-luvun liima-aitta, Kaukosesta siirretty navetta ajalta ennen sotia sekä Muotkajärveltä siirretty savusauna vuodelta 1937.
Museo sijaitsee Hetan kirkonkylältä kolme kilometriä Vuontisjärven suuntaan. Sijaintipaikalla on pitkä historia, paikalla on asuttu jo mesoliittisella kivikaudella 5000–7000 vuotta sitten.
Museo perustettiin vuonna 1987 ja avattiin yleisölle vuonna 1991. Sen omistaa Enontekiön kunta.
Museo on avoinna kesäisin.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten säilä

Miesten säilän yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpailtiin 24. heinäkuuta. Miekkailuottelut käytiin Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä oli 29. kerta, kun miesten säilän yksilökilpailu oli mukana olympialaisissa. Olympiakultaa voitti unkarilainen Áron Szilágyi, joka oli voittanut kaksi edellistäkin säilän yksilökilpailun olympiakultaa. Hopeaa saavutti italialainen Luigi Samele ja pronssia eteläkorealainen Kim Jung-hwan.
Karsinnat.
Olympiakisoihin valittiin suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsivät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valittiin kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa oli varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saaneet edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsivät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestettiin neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsi yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voinut päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla oli jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla oli kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se sai jakaa haluamallaan tavalla.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten kalpa

Miesten kalvan yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 25. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 28. kerta, kun miesten kalvan yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat.
Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten floretti

Naisten floretin yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 25. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 23. kerta, kun naisten floretin yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat.
Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten säilä

Miesten säilän yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 26. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 5. kerta, kun naisten säilän yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat.
Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten kalpa

Naisten kalvan yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 24. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 7. kerta, kun naisten kalvan yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat.
Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.
Setäni Antoine

Setäni Antoine ("Mon oncle Antoine") on Claude Jutran ohjaama kanadalainen draamaelokuva vuodelta 1971. Jutra laati myös käsikirjoituksen yhdessä Clément Perronin kanssa. Elokuvaa pidetään yhtenä Kanadan kaikkien aikojen parhaista.
"Setäni Antoine" on hiljainen kuvaus murrosikäisen Benoît-pojan elämästä talvisessa Quebecissä. Hän työskentelee sedän ja tädin omistamassa kyläkaupassa ja hautaustoimistossa ja pääsee sedän mukaan hevosrekimatkalle hakemaan vainajaa syrjäisestä maatalosta.
Juoni.
Pieni Québecin asbestikaivoskaupunki valmistautuu joulunviettoon ja kyläkaupassa on vilskettä. Siellä työskentelee kauppiaan orvoksi jäänyt veljenpoika, varhaisteini-ikäinen Benoît, ja seurailee aikuisten maailmaa hymynkare suupielessä. Sivujuonena on Poulinin perhe, jonka isä ottaa joulun alla lopputilin kaivokselta riitaannuttuaan englanninkielisen esimiehensä kanssa ja lähtee metsätyömaalle. Jouluna Poulinin perheen esikoispoika kuolee, ja kaupan lisäksi myös hautaustoimistoa pitävä setä Antoine ottaa Benoît’n mukaansa viemään hevosella taloon arkkua ja tuomaan siinä vainaja kylään. Paluumatkan alussa arkku putoaa reestä ja setä on umpijuovuksissa niin, ettei pysty auttamaan poikaa arkun nostossa. Poika palaa kyläkauppaan hakemaan apua. Hän lähtee kauppa-apulainen Fernandin kanssa takaisin Poulinien talolle, jossa koko perhe on kokoontunut esikoispoikansa avoimen arkun ääreen.
Vastaanotto.
"Setäni Antoine" voitti kahdeksan Kanadan elokuvapalkintoa, muun muassa parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen, parhaan ohjauksen ja parhaan näytelmäelokuvan sarjoissa. 1980-luvulla sata Kanadan elokuva-asiantuntijaa äänesti sen Kanadan kaikkien aikojen parhaaksi elokuvaksi, ja sama lopputulos oli äänestyksissä myös 1990- ja 2000-luvuilla. 2010-luvulla "Setäni Antoine" jäi äänestyksessä toiseksi elokuvan "Atanarjuat – nopeajalka" (2001) jälkeen.
Jouluinen tarina on esitetty Suomen televisiossa juhannuspäivän iltana 1973. Suomen elokuva-arkistossa se on esitetty ainakin syksyllä 1987.
Vaikutus.
"Setäni Antoine" aloitti kanadalaisessa elokuvassa varttumiskuvausten aallon, johon kuuluvat Ján Kadárin "Isäni valheet" (1975), Allan Kingin "Kuka on nähnyt tuulen?", Jean-Claude Lauzonin "Léolo" (1992) ja Allan Moylen "New Waterfordin tyttö" (1999).
Henna-Maija Alitalo

Henna-Maija Alitalo (s. 26. maaliskuuta 1966 Naantali) on suomalainen näyttelijä. Alitalon uran painopiste on ollut suurelta osin Kuopion ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa, joissa hänellä on ollut rooleja kymmenissä produktioissa, mukaan luettuna useat teatteritaiteen klassikot "Romeosta ja Juliasta" suomalaisen maalaisdraaman valiota edustavaan "Niskavuoreen". 
Ura.
Alitalo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1991. Hän aloitti neljän vuoden rupeamalla Kuopion kaupunginteatterissa, minkä jälkeen hän näytteli lyhyen aikaa Teatteri Eurooppa Neljässä. Työnsä Hämeenlinnan kaupunginteatterissa Alitalo aloitti 1998.
Kuopiossa Alitalo näytteli nimiroolin Minna Canthin "Sylvissä". Hänen rooliluetteloaan kartuttivat myös Julian osa William Shakespearen tragediassa "Romeo ja Julia" ja Lady Macbeth niin ikään Shakespearen tragediassa "Macbeth". Eurooppa Neljässä Alitalo näytteli muun muassa Aleksis Kiven "Nummisuutareissa". Hämeenlinnassa Alitalon rooleja ovat olleet muun muassa Antonian osa Shakespearen "Myrskyssä", Paulina näytelmässä "Naisia hermoromahduksen partaalla" ja Hetan osa Hella Wuolijoen teksteihin perustuvassa näytelmässä "Niskavuori- Loviisan tarina".
Alitalon kesäteatterirooleja on muun muassa "Kauniin Veeran" nimiosa. Televisiossa Alitalo näytteli opiskeluaikoinaan Kirstin roolin Anna-Leena Härkösen romaaniin perustuvassa sarjassa "Häräntappoase". Epookkidraamassa "Hovimäki" hän näytteli Riikka-piikaa 1830-luvulla. Kirstiä ja Riikkaa suurempi rooli Alitalolla oli 1999 tuotetussa kuusiosaisessa komediasarjassa "Trasselirakastaja". Hän oli Laila.
Alitalo on työskennellyt myös työhyvinvointikouluttajana ja esiintymisvalmentajana.
Hänet on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Playtime Is Over

Playtime Is Over on Nicki Minajin ensimmäinen mixtape, joka julkaistiin 5. heinäkuuta 2007.
Queen (Nicki Minajin albumi)

Queen on Nicki Minajin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 2018. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle yksitoista, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa.
Karl-Julius Mattas

Karl Emil Julius (Karl-Julius) Mattas, vuoteen 1918 Karlson (30. elokuuta 1885 Jomala – 14. maaliskuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja. 
Mattaksen vanhemmat olivat talollinen Karl Anders Mattas ja Amalia Amanda Mattson ja puoliso 1919–1944 Helmi Korhonen. Taidemaalari Åke Mattas oli heidän poikansa. Karl-Julius Mattas tuli ylioppilaaksi 1906 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1911. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Keski-Eurooppaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Mattas oli Teknillisen korkeakoulun apulaisopettaja 1911–1912, sellu- ja paperitehtaan teknillisen johtajan apulaisena Kanadassa 1912–1915, G. A. Serlachius Osakeyhtiön teknillinen johtaja 1915–1917 ja 1919–1922, Simpele Oy:n toimitusjohtaja 1918–1919, Billeruds Ab:n yli-insinööri Ruotsissa 1923–1925, Papeterie Helleniquen toimitusjohtaja Kreikan Aígiossa 1925–1927, Toppila Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1928–1952 ja myös yhtiön johtokunnan jäsen 1945–1951.
Pjotr Semjonov

Pjotr Mihailovitš Semjonov (; 11. heinäkuuta 1934 Prääsän piirin Rodin-Yarvin kylä – 17. maaliskuuta 2019 Petroskoi) oli karjalainen kirjailija ja kääntäjä.
Syntynyt talonpoikaiseen perheeseen.
Polestar 1

Polestar 1 on Volvon Polestar-osaston vuodesta 2019 lähtien valmistama kaksiovinen coupé-korinen hybridiautomalli, joka on ensimmäinen malli omaksi merkikseen eriytetyltä Polestarilta. Se perustuu samalle SPA-pohjalevyrakenteelle kuin esimerkiksi Volvo S90- ja V90-mallit. Malli esiteltiin alun perin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2018, ja sen sarjatuotanto alkoi vuoden 2019 puolivälissä.
Polestar 1:n turboahdetun nelisylinterisen 2,0-litraisen bensiinimoottorin ja sähkömoottorien yhteisteho on 600 hevosvoimaa. Polttomoottorin teho välitetään etupyörille ja sähkömoottorien takapyörille. Sähköllä auton toimintamatka on 150 kilometriä.
Head Above Water

Head Above Water on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Avril Lavignen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2019.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 13. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 41.
Ops (jumalatar)

Ops tai Opis on roomalaisessa mytologiassa vaurauden ja sadonkorjuun jumalatar, joka myös valvoi, että siemenet kasvoivat kunnolla. Hän oli Saturnuksen puoliso. Opsin kunniaksi vietettiin Opeconsiva-juhlia 25. elokuuta ja lisäksi häntä palvottiin 19. joulukuuta pidetyssä Saturnalia-juhlan jälkeen vietetyssä Opalia-juhlassa. Roomassa oli Opsille omistettu temppeli Forum Romanumilla Regiassa nimeltään "Ops Consiva". Opsin palvonta levisi myös Pohjois-Afrikkaan berberiheimojen keskuuteen.
Johann Walter (Walther)

Johann Walter (Johann Blanckenmüller, Johannes Walter, Johann Walther, (1496 Kahla – 10. huhtikuuta 1570 Torgau) oli saksalainen säveltäjä ja kanttori sekä ensimmäisen luterilaisen kuorolaulukirjan julkaisija.
Walter oli Torgaun kaupungin kanttori vuodesta 1526 ja vuodesta 1548 Saksin ruhtinaan hovikapellimestari ja Staatskapelle Dresdenin perustaja ja ensimmäinen kapellimestari. Dresdenistä hän palasi takaisin Torgauhun. Walter toimi Torgaun raadin palkkaamana kanttorina. Hän opetti latinankoulussa, jonka oppilaat vastasivat laulusta kiinnostuneiden kaupungin asukkaiden kanssa kirkon kuoromusiikista. Hän oli Martin Lutherin läheinen työtoveri ja neuvonantaja mm. Lutherin Saksalaisen messun valmistamisessa. Tunnetuin Walterin kirjoista lienee kuorolauluki"rja ”Geystllich gesank Buchleyn”" vuodelta 1524.
Walter julkaisi 1538 runomuotoisen kirjoituksen "”Lob und Preis Der löblichen Kunst Musica”", ja sen johdantona on Martin Lutherin kirjoittama runomuotoinen puhe ”"Frau Musica”".
Kirjoituksessaan Walterin teksti kuvailee musiikin merkitystä Vanhassa ja Uudessa testamentissa ja miten taivaassa ei tarvita muita taiteen lajeja kuin vain musiikki. "”Im himmel gar man nicht bedarff""Der kunst Grammatik Logic scharff""Geometri/ Astronomy""Kein medicin / juristerey""Philosophey / Rethorica""Allein die schöne Musica""Da werdens all Cantores sein""Gebrauchen dieser kunst alllein".”Saksan evankelisten kirkkojen virsikirjassa "Evangelisches Gesangbuchissa" on viisi Walterin sävelmää sekä kolme hänen kirjoittamaansa virttä. 
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on muutama virren sävelmä, jotka on painettu Walterin koraalikirjassa 1543, mutta vain yksi Walterin virsi, 620 ”Sen suven suloisuutta”. Se on käännös Walterin virrestä ”Herzlich tut mich erfreuen”, jossa on ollut kaikkiaan 33 säkeistöä. Ruotsin kirkon virsikirjassa samasta Walterin virrestä on käännetty virsi 324 ”On riemu mietiskellä” (suom. Anna-Maija Raittila 1998). Sen säkeistöt ovat suurelta osin eri säkeistöjä kuin Suomen kirkon virsikirjan virren säkeistöt. Ruotsin kirkon virsikirjassa on myös yksi Walterin sävelmä, virressä 178 ”Kuin välke merten, auringon”. Walter on kirjoittanut sävelmän Lutherin jouluvirttä ”Von himmel hoh” varten.
Walterin virret ja sävelmät suomenkielisissä virsikirjoissa.
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Kreikan itsenäisyyspäivä

Kreikan itsenäisyyspäivä (, ”Kreikan kansannousun juhla”; usein vain 25η Μαρτίου, "25. Martíou", ”25. maaliskuuta”) on Kreikassa, Kyproksella ja kreikkalaisissa yhteisöissä ympäri maailman vuosittain 25. maaliskuuta vietetty kansallispäivä, joka juhlistaa Kreikan vapaussotaa ja Kreikan itsenäistymistä Osmanien valtakunnasta. Itsenäisyyspäivä on toinen Kreikan kansallispäivistä Óchi-päivän ohella. Sitä vietetään aina samana päivänä kuin Marian ilmestyspäivää ortodoksisessa kirkossa.
Tausta.
Turkkilainen Osmanien valtakunta kukisti Bysantin valtakunnan vuonna 1453, ja kreikkalaiset olivat tämän jälkeen turkkilaisvallan alla lähes 400 vuotta. Kreikan kansallisuusaate alkoi nousta 1700-luvun lopulla. Kreikan kansannousun ja seuranneen vapaussodan ainakin symbolisena alkuna pidetään sitä, kun piispa Germanos nosti Kreikan lipun Marian ilmestyspäivän juhlassa Agía Lávran luostarissa Peloponnesoksella 25. maaliskuuta 1821. Vapaussota kesti vuoteen 1829 saakka. Historiansa vuoksi itsenäisyyspäivän vietto kietoutuu Kreikassa tiiviisti yhteen ortodoksisen kirkon suurimpiin juhliin kuuluvan Marian ilmestyspäivän ("Evangelismós tis Theotókou", Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian ilmestys) juhlallisuuksien kanssa.
Juhlallisuudet.
Kreikan itsenäisyyspäivää vietetään erityisesti juhlaparaateilla, liputuksilla ja muilla seremonioilla. Ateenassa järjestetään suuri sotilasparaati ja paikallisesti jokaisessa kaupungissa ja kylässä omia paraateja, joissa marssii sotilassoittokuntia, vapaussodan aikaisiin asuihin ja kansallispukuihin pukeutuneita, merkkihenkilöitä ja koululaisia sekä eri järjestöjä. Lisäksi kirkot täyttyvät Marian ilmestyspäivän juhlaliturgiaan osallistujista. Sen tärkeimpiä juhlapaikkoja on Tínos ja sen Panagía Evangelístrian kirkko. Ihmiset juhlistavat päivää myös kotona sekä kokoontumalla yhteen sukulaisten ja ystävien kanssa. Päivän perinteistä juhlaruokaa on kummeliturska ("bakaliáros"), koska juhla osuu suuren paaston ajalle.
Kreikan kansallispäivä

Kreikan kansallispäiviä on kaksi:
Ranskalainen avantgarde-elokuva

Ranskalainen avantgarde-elokuva oli erityisesti 1920-luvulla vaikuttanut löyhä elokuvan liike, jossa voidaan nähdä kolme aaltoa. Niistä ensimmäinen sai vaikutteita impressionismista ja toinen kubismista, dadasta ja surrealismista. Kolmas aalto keskittyi yhteiskunnallisiin aiheisiin.
Historia ja tekijät.
Ranskalaisen avantgarde-elokuvan ensimmäisessä aallossa olivat impressionistit Germaine Dulac, Louis Delluc, Jean Epstein, Marcel L’Herbier ja Abel Gance. Heidän elokuvansa erosivat toisistaan selkeästi, mutta heillä kaikilla oli tavoitteena luoda impressionistinen tai pointillistinen elokuvakieli. He käyttivät muun muassa hidastuksia ja päällekkäiskuvia ja kuvasivat aidoissa ympäristöissä luonnonvalossa.
Impressionistien keskittyminen subjektiivisuuteen sai toisen aallon avantgarde-elokuvantekijät syyttämään heitä itsekeskeisyydestä. Toisessa aallossa vaikutteita haettiin kubismista, dadasta ja surrealismista. Tämän vaiheen elokuvantekijöitä olivat Fernand Léger, René Clair, Germaine Dulac, Luis Buñuel ja Jean Cocteau. Kolmannessa aallossa avantgarde-elokuva siirtyi enemmän yhteiskunnallisiin aiheisiin, ja sen aikana käytettiin paljon dokumentaarista kerrontaa. Kolmannen aallon ohjaajia olivat Alberto Cavalcanti, Marcel Carné ja Jean Vigo.
Määritelmä.
Ranskalainen avantgarde-elokuva liittyi keskeisesti aikansa eurooppalaisiin elokuvasuuntauksiin, eikä se varsinaisesti omana kansallisena elokuvasuuntanaan ole kovinkaan yksinkertaisesti määriteltävissä. Lisäksi monet elokuvantekijät, kuten Germaine Dulac, liikkuivat vaivattomasti eri ”aaltojen” välillä. Elokuvantekijät eivät myöskään puhtaasti keskittyneet avantgardeen, vaan he tekivät säännöllisesti myös laajemman yleisön tarinavetoisia elokuvia.
Grunau Baby

Grunau Baby oli saksalainen Edmund Schneider, Wolf Hirth ja Hugo Kromerin suunnittelema puurakenteinen purjelentokone. Baby suunniteltiin Schneiderin vuonna 1931 esittelemän suuremman Schneider ESG 31 -purjekoneen pohjalta. Babystä kehitettiin vuonna 1938 paranneltu IIb-versio, jossa oli edeltäjäänsä suuremmat siivekkeet, jarrulaipat ja umpiohjaamo. Tyyppiä rakennettiin kaikkiaan noin 6 000 kappaletta, ja sillä koulutettiin muun muassa Suomessa suuri osa 1930- ja 1940-lukujen aikana koulutuksensa saaneista purjelentäjistä. Konetyyppi suunniteltiin vuoden 1939 BVS-kuormitusmääräysten mukaisesti.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten floretin joukkuekilpailu

Miesten floretin joukkuekilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 1. elokuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 24. kerta, kun miesten floretin joukkuekilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee mukaan yhteensä kahdeksan maata. Maat päätetään FIEn rankingin mukaan 5. huhtikuuta 2021. Neljä rankingin parasta maata pääsevät mukaan suoraan olympiaturnaukseen. Tämän jälkeen otetaan tarkasteluun rankingissa sijoilla 5.–16. olevat maat: jokaisen maa-alueen paras maa tällä sijavälillä pääsee mukaan olympialaisiin. Maa-alueet ovat Eurooppa, Aasia-Oseania, Afrikka ja Amerikka. Jos jonkin maa-alueen yksikään maa ei ole sijoilla 5.–16., tällöin turnaukseen pääsee järjestyksessä seuraava maa riippumatta maa-alueesta. Näiden lisäksi Japanilla on kahdeksan omaa kiintiöpaikkaa, jotka se saa käyttää haluamallaan tavalla, jolloin maita saattaa olla mukana 9.
Sivusuhde

Sivusuhde on siiven kärkivälin ja jänteen välinen suhdeluku, joka saadaan kärkivälin neliön ja siipipinta-alan osamääränä. Mitasta käytetään paikoitellen lyhennettä "AR", joka tulee termin englanninkielisestä vastineesta "aspect ratio". Ylhäältä nähtynä suorakulmaisen siiven tapauksessa sivusuhde saadaan kärkivälin ja jänteen osamääränä.
Lentokoneen indusoitu vastus on kääntäen verranollinen siiven sivusuhteeseen. Suuremman sivusuhteen siivellä on matalampi vastus ja hieman suurempi noste verrattuna vastaavankokoiseen matalamman sivusuhteen siipeen. Ilmiötä hyödynnetään esimerkiksi purjelentokoneissa, joissa käytettyjen siipien sivusuhde on tyypillisesti erittäin korkea. Lentokoneen liitosuorituskykyä mittaava liitoluku on hyvin riippuvainen koneen nostovoiman ja vastuksen suhteesta (L/D).
Bonusperhe

Bonusperhe (ruot. "Bonusfamiljen") on ruotsalainen draamasarja, joka kertoo ruotsalaisesta uusperheestä ja sen jäsenistä: lapsista, entisistä ja nykyisistä kumppaneista ja isovanhemmista.
Sarjaa on esitetty vuodesta 2017. Alkuvuodesta 2019 esitettiin sarjan kolmas tuotantokausi, jonka uutisoitiin jäävän sarjan viimeiseksi. Elokuussa 2021 SVT kuitenkin ilmoitti sarjan neljännen kauden esityksen alkavan lokakuussa 2021.
"Helsingin Sanomien" Mari Koppisen mukaan draamakomedia ei tarjoa pakoa arjesta vaan päinvastoin vie mukanaan juuri samaistuttavien hahmojensa ja näiden arkiongelmien myötä. Erityisen myönteisenä hän piti teini-ikäisten ongelmien kuvausta. Koppinen luonnehti sarjaa "Solsidanin" vakavamieliseksi serkuksi.
Sarjaan pohjautuva elokuva sai Ruotsissa ensi-iltansa joulukuussa 2022.
Juoni.
Lisa on sarjan alussa eronnut Martinista, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta Eddie ja Bianca. Lisa on aloittanut suhteen Patrikiin ja he ovat ostaneet pikavauhtia omakotitalon. Patrikilla on aiemmasta suhteestaan Eddien ikäinen poika, William. Uusperheessä kitkaa aiheutuu etenkin Eddien ja Williamin välille, jotka eivät tule aluksi lainkaan toimeen. Myöhemmin Lisa ja Patrik saavat ensimmäisen yhteisen lapsensa Lon.
Patrikin entinen puoliso Katja on työnarkomaani, jolla on seksisuhde pomonsa Micaelin kanssa. Työpaikallaan Katja tutustuu lähemmin uuteen kollegaansa Henrikiin, joka ystävystyy myös Williamin kanssa. Katjan ja Henrikin suhdetta kuitenkin vaikeuttaa heidän eriävät mielipiteet uuden lapsen hankinnasta. 
Lisan entinen puoliso Martin on eron jälkeen muuttanut asumaan äitinsä Biggen luokse. Äidin luona viettää aikaansa myös ystävätär Gugge, joka ensimmäisen kauden aikana paljastuu Biggen elämänkumppaniksi. Toisen kauden päätteeksi Bigge ja Gugge avioituvat.
Toisella kaudella keskeisessä osassa on paljastus, että Biancan biologinen isä ei olekaan Martin vaan Lisan nuoruudenrakkaus. Toisen kauden lopussa Lisa tulee toistamiseen raskaaksi Patrikille, mutta he päätyvät tekemään abortin. Kolmannella kaudella Gugge on yllättäen menehtynyt ja Patrikin Ingmar-isä kertoo sairastuneensa haimasyöpään ja päättää muuttaa asuntoautossa asumaan Patrikin ja Lisan pihalle. Aiemmin aborttiin päätyneet Lisa ja Patrik päättävät sittenkin hankkia toisen yhteisen lapsen, mutta lapsella havaitaan Downin oireyhtymä.
Meksikon ralli 2004

Meksikon ralli 2004 (virallisesti "1. Corona Rally Mexico") oli Rallin MM-sarjan kauden 2004 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 12.–14. maaliskuuta 2004. Kilpailussa oli 15 erikoiskoetta.
Uuden-Seelannin ralli 2004

Uuden-Seelannin ralli 2004 (virallisesti 35. Propecia Rally New Zealand 2004) oli Rallin MM-sarjan kauden 2004 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 15–18. huhtikuuta. Kilpailun voitti Subarun Petter Solberg.
Meksikon ralli 2005

Meksikon ralli 2005 (virallisesti "2. Corona Rally Mexico") oli Rallin MM-sarjan kauden 2005 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11.–13. maaliskuuta 2005. Kilpailussa oli 14 erikoiskoetta.
Uuden-Seelannin ralli 2005

Uuden-Seelannin ralli 2005 (virallisesti "36. Propecia Rally New Zealand") oli Rallin MM-sarjan kauden 2005 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 8.–10. huhtikuuta 2005. Kilpailussa oli 20 erikoiskoetta.
Kilpailun voitti Citroën World Rally Teamin Sébastien Loeb.
Uuden-Seelannin ralli 2003

Uuden-Seelannin ralli 2003 (virallisesti "34. Propecia Rally New Zealand") oli Rallin MM-sarjan kauden 2003 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 11.–13. huhtikuuta 2003. Kilpailussa oli 22 erikoiskoetta. 
Kilpailun voitti Marcus Grönholm, jolle voitto oli kauden toinen peräkkäinen. Hänen tallikaverinsa Richard Burns ajoi toiseksi, jolloin Peugeot nousi valmistajien sarjassa toiseksi. Markko Märtin keskeytti toiselta sijalta erikoiskokeella 14 jakohihnan vikaan. Colin McRae keskeytti ensimmäisellä etapilla jousituksen rikkoutumiseen.
Kossi Efoui

Kossi Efoui (s. 1962 Anfoin, Togo ) on togolainen kirjailija ja näytelmäkirjailija. 
Efoui syntyi Togon Maritimen alueen kylässä Anfoinissa, opiskeli filosofiaa Lomén yliopistossa ja sai filosofian maisterin tutkinnon Beninin yliopistosta. 1980-luvulla hän osallistui non-konformistiseen opiskelijaliikkeeseen, vastusti presidentti Gnassingbé Eyadémaa, ja muutti Ranskaan vuonna 1992 vapaaehtoisena pakolaisena. Hänen ensimmäinen näytelmänsä "Le carrefour" julkaistiin Ranskassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1990 ja 1991 sen saavutettua menestyksen Togossa, ja se esitettiin Ranskan kulttuurikeskuksessa Loméssa samana vuonna.
Julkaistuaan useita novelleja 1990-luvun puolivälissä Efoui julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "La Polka" vuonna 1997, ja sitä seurasi "La Fabrique de cérémonies" vuonna 2001, joka voitti Grand Prix littéraire d'Afrique Noire palkinnon. Hänen kolmas romaaninsa, "Solo d'un revenant", julkaistiin vuonna 2008 ja se voitti Prix des cinq continents de la francophonie palkinnon. Sen jälkeen julkaistiin "L'Ombre des choses à venir" (2009). Efouin näytelmiä pidettiin epäselvinä, ja niitä kritisoitiin, koska hänen teoksiaan pidettiin liian länsimaisina ja liian erillään Afrikasta olevina. Tämän Efoui teki tarkoituksellisesti liittääkseen Afrikan ja lännen teoksiinsa. Erityisesti "Le carrefourissa" hän kuvaili hahmojaan vartaloina sen sijaan, että olisi nimenomaan merkinnyt ne mustaihoisiksi tai afrikkalaisiksi. Pariisin III yliopisto: Sorbonne Nouvelle järjesti vuonna 2010 Efouin näytelmien kokoelman nimeltään "Le Théâtre de Kossi Efoui: une poétique du marronnage au pouvoir (Kossi Efouin teatteri, vallankumouksen runous).
Liu Qing (koripalloilija)

Liu Qing (, s. 6. elokuuta 1964 Hunan) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Liu saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa muun muassa olympiahopeaa Barcelonassa 1992, olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja MM-pronssia Brasiliassa 1983. Hän kuului Kiinan kokoonpanoon myös Soulin kesäolympialaisissa 1988 ja vuosien 1986 sekä 1990 MM-kilpailuissa.
Wild Tales

Wild Tales () on Damián Szifronin käsikirjoittama ja ohjaama argentiinalainen elokuva vuodelta 2014.
Juoni.
"Wild Tales" koostuu kuudesta toisistaan erillisestä kertomuksesta. Ensimmäisessä kertomuksessa useita vastoinkäymisiä kohdannut muusikko kaappaa lentokoneen, joka on täynnä hänen vihaamiaan ihmisiä. Toisessa tarinassa ravintolassa työskentelevä nainen kohtaa koronkiskurin, joka ajoi hänen isänsä itsemurhaan. Kolmannessa kertomuksessa kaksi autoilijaa päätyvät ensin sanaharkkaan ja sitten hengenvaaralliseen tappeluun keskellä erämaata. Neljännessä tarinassa räjähteisiin erikoistunut insinööri päätyy perusteettomien pysäköintimaksujen, avioeron ja irtisanomisen jälkeen sijoittamaan autopommin liikenneviraston pihalle. Viidennessä kertomuksessa rikkaan perheen poika ajaa juovuksissa raskaana olevan naisen päälle, minkä jälkeen hänen isänsä yrittää lavastaa perheen puutarhurin syylliseksi. Kuudennessa tarinassa morsian saa tietää omissa häissään, että hänen sulhasensa on pettänyt häntä, ja järjestää suuren välikohtauksen.
Vastaanotto.
"Wild Tales" tuotti maailmanlaajuisesti 27 miljoonan dollarin lipputulot. Suomen elokuvateattereissa se sai 3 357 katsojaa.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kaikkiaan 95 prosenttia "Wild Talesin" saamista arvosteluista on ollut myönteisiä.
EM-DAT

EM-DAT (, kirjaimellinen suom. "hätätilojen tietokanta") on kansainvälinen ja avoimesti saatavilla oleva (open-access) suuronnettomuuksien tietokanta, jota ylläpitää Louvainin katolinen yliopisto () Belgian Brysselissä. Se on eräs kattavimmista ja tunnetuimmista maailmanlaajuisista suuronnettomuustietokannoista. 
EM-DATin perusti vuonna 1988 Louvainin katolisen yliopiston CRED-tutkimuskeskus (Centre for Research on the Epidemiology of Disasters) Maailman terveysjärjestön (WHO) ja Belgian hallituksen tuella. Tietokanta sisältää tietoja yli 24 000 suuronnettomuudesta vuodesta 1900 lähtien nykypäivään saakka. Mukana on sekä luonnonmullistuksista tai muista luonnontapahtumista aiheutuneita luonnonkatastrofeja että ihmistoiminnan seurauksena aiheutuneita teknologisia katastrofeja. 
Päästäkseen tähän tietokantaan onnettomuuden tulee täyttää vähintään yksi seuraavista suuronnettomuuden ehdoista:
Vuoden Kristiina

Vuoden Kristiina -palkinto on Helsingin yliopiston sukupuolentutkimuksen oppiaineen myöntämä vuosittainen tunnustus sukupuolentutkimuksen tunnetuksi tekemisestä ja sukupuolen perusteella tapahtuvan syrjinnän ja eriarvoisuuden vähentämiseksi tehdystä työstä. Palkinto on nimetty Kristiina-instituutin mukaan.
Online-algoritmi

Tietojenkäsittelytieteessä online-algoritmeihin kuuluva algoritmi käsittelee syötettä järjestyksessä alkio kerrallaan. Kullakin hetkellä vain siihen mennessä syötettyjä alkioita voidaan käyttää senhetkisen lopputuloksen tuottamiseen. 
Offline-algoritmille taas annetaan koko syöte kerralla. Operatiivisessa tutkimuksessa aluetta, jolla online-algoritmeja kehitetään, kutsutaan online-optimoinniksi. 
Tarkastellaan esimerkiksi lajittelualgoritmien valinta- ja lisäyslajittelua: valintalajittelu valitsee toistuvasti pienimmän elementin lajittelemattomasta jäännöksestä ja sijoittaa sen ensimmäiseksi, mikä edellyttää pääsyä koko syötteeseen; se on siis offline-algoritmi. Lisäyslajittelu taas käsittelee yksittäistä syötealkiota iteraatiota kohti asettaen sen oikeaan paikkaan jonossa ja tuottaa näin osittaisen ratkaisun huomioimatta tulevia alkioita. Siten lisäyslajittelu on online-algoritmi. 
Huomaa, että lisäyslajittelu tuottaa optimaalisen tuloksen eli oikein järjestetyn luettelon. Monien ongelmien tapauksessa online-algoritmien tulos ei vastaa offline-algoritmien tulosta. Jos online-algoritmin ja optimaalisen offline-algoritmin suorituskykyjen välinen suhde on rajattu, online-algoritmia kutsutaan kilpailukykyiseksi. 
Kaikilla "offline-algoritmeilla" ei ole tehokasta "online-"vastinetta. 
Määritelmä.
Online-algoritmien päätökset eivät välttämättä ole optimaalisia verrattuna offline-algoritmeihin. Online-algoritmien tutkimus on keskittynyt tarkastelemaan saavutettavissa olevaa päätöksenteon laatua. Kilpailuanalyysi muodollistaa ajatuksen vertaamalla online- ja offline-algoritmin kustannuksia samaan ongelmaan sovellettuna, missä kustannus on määritelty ongelmaan sopivalla tavalla. Kilpasuhde (competitive ratio) määritellään pahimman tapauksen kustannuksen suhteena optimaaliseen kustannukseen. Online-ongelman kilpasuhde määritellään parhaaksi mielivaltaisella online-algoritmilla saavutettavaksi kilpasuhteeksi. Intuitiivisesti algoritmin kilpasuhde kuvaa algoritmin tuottamien ratkaisujen laatua, kun taas ongelman kilpasuhde osoittaa, kuinka ratkaisevaa olisi tietää myös tuleva syöte. 
Muita tulkintoja.
Muita näkökulmia o"nline-syötteistä algoritmeille ovat" 
Esimerkkejä.
Eräitä "online-algoritmeja": 
Online-ongelmat.
Niin kutsuttu Kanadalainen matkustajaongelma havainnollistaa online-algoritmin käsitettä. Ongelmana on minimoida kohdesolmun saavuttamisesta aiheutuva kustannus painotetussa verkossa, kun jotkut reunat ovat epäluotettavia ja mahdollisesti poistettu verkosta. Tosiasia, että reuna on poistettu ( "epäonnistunut" ) paljastuu "matkustajalle" vasta hänen saavuttaessaan jonkin kyseisen reunan solmuista. Pahimmassa tapauksessa kaikki epäluotettavat reunat epäonnistuvat ja ongelma pelkistyy tavalliseen lyhimmän polun ongelmaan . Kilpailuanalyysin avulla voidaan tehdä vaihtoehtoinen analyysi ongelmasta. Tällöin offline-algoritmi tietää etukäteen, mitkä reunat epäonnistuvat. Tavoitteena on minimoida online- ja offline-algoritmien suorituskyvyn suhde. Kyseinen ongelma on PSPACE-täydellinen. 
On monia muodollisia ongelmia, joihin on ratkaisuna useampia "online-algoritmeja":
Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö

Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö (EAZA, eng. "European Association of Zoos and Aquaria") on eurooppalaisten eläintarhojen ja yleisöakvaarioiden kattojärjestö. EAZA on perustettu vuonna 1992 ja sen pääkonttori on Amsterdamissa. Järjestö on Maailman eläintarha- ja akvaariojärjestön sekä Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton jäsen.
Jäsenet.
Järjestöllä on yli 340 jäsentä yhteensä 48 maasta. Jäseneläintarhoilta ja -yleisöakvaarioilta edellytetään muun muassa eläinten suojelu- ja lisääntymisohjelmiin osallistumista sekä eläinten hyvinvointiin tähtäävää, EAZA:n eettisiä perusteita noudattavaa toimintaa. Lisäksi edellytetään ympäristökasvatus- ja tutkimustyötä sekä kansallisten ja kansainvälisten säädösten noudattamista eläinten pidossa ja siirroissa. EAZA valvoo jäsentensä toiminnan toteutumista ja tekee tarkistuksia säännöllisesti.
Väliaikainen jäsenyys voidaan myöntää eläintarhalle, joka ei vielä täytä kaikkia kriteereitä, mutta jolla on mahdollisuus täyttää ne seuraavan kahden vuoden aikana. 
Suomalaiset jäseneläintarhat.
Suomalaisista eläintarhoista EAZA:n jäseniä ovat Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto. Korkeasaari on yksi yhdistyksen perustajajäsenistä.
Toiminta.
EAZA koordinoi eläinten kantakirjoja ja EEP-ohjelmia, joilla suojellaan satoja uhanalaista eläinlajia ylläpitämällä niiden tarhakantoja ja siten mahdollistetaan lajien luontoonpalautus.
Järjestön ylläpitämät lajikomiteat mahdollistavat uusimman tiedon ja kokemusten vaihtamisen sen jäsenten kesken. Lajikomiteoiden lisäksi järjestöllä on muun muassa suojelukomitea, eläinlääkärikomitea, tutkimuskomitea, ympäristökasvatuskomitea ja viestintäkomitea. Komiteoiden alla on erilaisia työryhmiä, jotka ovat perehtyneet esimerkiksi eläinten ruokintaan ja kuljetuksiin.
EAZA järjestää jäsenilleen vuosittaisia konferensseja eläinten hyvinvoinnista ja suojelusta.
Suojelukampanjat.
EAZA valitsee kaksivuotisia teemoja, joilla se pyrkii lisäämään tietoisuutta erilaisista luontoa uhkaavista ongelmista ja biodiversiteetistä, sekä keräämään varallisuutta ongelmien ratkaisemiseksi. Myös EAZAn jäsenet sitoutuvat lisäämään tietoisuutta kampanjoiden aiheista. Kampanjoilla myös kerätään varoja luonnossa tapahtuvaan suojelutyöhön.
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista (1998–2000)

Tämä on luettelo Yhdistyneiden kansakuntienturvallisuusneuvoston päätöslauselmista 1201-1300, jotka hyväksyttiin 15. lokakuuta 1997 ja 31. toukokuuta 2000 välisenä aikana.
Christian Fürchtegott Gellert

Christian Fürchtegott Gellert (4. heinäkuuta 1715 Hainichen, Saksi – 13. joulukuuta 1769 Leipzig) oli saksalainen professori, runoilija ja filosofi.
Gellert kävi koulua Meissenissä ja opiskeli Leipzigin yliopistossa. Hänen tarkoituksensa oli tulla papiksi, mutta valitsi kuitenkin akateemisen alan. 1745 hän alkoi luennoida ja hänestä tuli 1751 moraalifilosofian, runouden ja kaunopuheisuuden (retoriikan) professori. 
Hän oli aikanaan tunnettu ja pidetty satujen ja porvariston elämästä kertovien huvinäytelmien kirjoittaja. Hän on vaikuttanut Saksan suurimman runoilijan Goethen kehitykseen runoilijana. Hänen tuotantoonsa liittyy myös monipuolinen sydämen sivistys ja raamatullinen hartaus. Vuonna 1757 hän julkaisi hengellisiä lauluja ja runoja sisältäneen kirjan "Geistliche Oden und Lieder" ja hänen tekstejään ovat monet säveltäjät säveltäneet, mm. J. S. Bachin poika Carl Philipp Emanuel, Joseph Haydn ja Ludvig van Beethoven. Monien kuorojen ohjelmistoon kuuluu Beethovenin sävellys ”Die Himmel rühmen des Ewigen Ehre”, joka on Gellertin runo, suomeksi ”Jumalan kunnia luonnossa” (suom. Yrjö Jylhä, teoksessa "Saksan kirjallisuuden kultainen kirja", WSOY 1930). Se on osa pitempää, kuusisäkeistöistä runoa ”Die Ehre Gottes aus der Natur”. 
Saksan evankelisten kirkkojen virsikirjassa "Evangelisches Gesangbuch" on useita Gellertin virsiä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on hänen virtensä "Jeesus elää, Herrani!" (nro 99, suom. Julius Krohn 1880), ja Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa on hänen virtensä "Jumalan neuvo kestävän" (nro 555, suom. Georg Gripenstad 1966, uud. suom. Niilo Rauhala 1997).
Norma (kirja)

Norma on suomalaiskirjailija Sofi Oksasen romaani vuodelta 2015. Siinä on 304 sivua ja se on kirjakustantamo Liken painattama. Kirja kertoo Norma Ross-nimisestä naisesta, jonka hiukset kasvavat valtavaa vauhtia. Etelä-Suomen Sanomien mukaan "Sofi Oksanen uusii Norma-romaanissa tyylinsä täysin".