Arnulf Øverland

Ole Peter Arnulf Øverland (27. huhtikuuta 1889 – 25. maaliskuuta 1968) oli norjalainen runoilija ja taiteilija. Hänet tunnetaan pääasiassa runostaan, joka inspiroi Norjan vastarintaliikettä Norjan Saksan miehityksen aikana toisessa maailmansodassa. 
Øverland oli Norjan akatemian puheenjohtaja vuodesta 1953.
Elämäkerta.
Øverland syntyi Kristiansundissa ja kasvoi Bergenissä. Hänen vanhempansa olivat Peter Anton Øverland (1852–1906) ja Hanna Hage (1854–1939). Hänen isänsä varhainen kuolema jätti perheen taloudellisesti stressaavaan tilanteeseen. Hän pääsi opiskelemaan Bergenin katedraalikoulussa ja vuonna 1904 Kristianian katedraalikoulussa. Hän valmistui vuonna 1907 ja opiskeli jonkin aikaa filologiaa Kristianian yliopistossa . 
Øverland julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa vuonna 1911. Øverlandista tuli kommunismin kannattaja 1920-luvun alussa ja hänestä tuli Mot Dagin jäsen. Hän toimi myös Norjan opiskelijaseuran puheenjohtajana vuosina 1923-28. Hän muutti kantaansa vuonna 1937 osittain ilmaisuna erimielisyyteen käynnissä olevista Moskovan oikeudenkäynneistä . Hän oli innokas natsismin vastustaja ja kirjoitti vuonna 1936 runon " "Du må ikke sove" ", joka painettiin "Samtiden-"lehdessä. Se päättyy: "." ("Ajattelin: Jotain tapahtuu. Aikakautemme on ohi - Eurooppa on tulessa!" ). Todennäköisesti runon kuuluisin rivi on "" ("Et saa kestää niin hyvin vääryyttä, joka ei vaikuta sinuun itse!" ) 
Norjan Saksan miehityksen aikana vuonna 1940 toisessa maailmansodassa hän kirjoitti inspiroidakseen Norjan vastarintaliikettä. Hän kirjoitti sarjan salaisesti levitettyjä runosarjoja, jotka johtivat sekä hänen että tulevan vaimonsa Margrete Aamot Øverlandin pidättämiseen vuonna 1941. Arnulf Øverland pidettiin ensin Grinin vankileirillä ennen siirtämistä Sachsenhausenin keskitysleirille Saksaan. Hän vietti neljän vuoden vankeuden Norjan vapautumiseen vuonna 1945. Hänen runonsa kerättiin myöhemmin "Vi overlever altissa" ja julkaistiin vuonna 1945. 
Øverlandilla oli tärkeä rooli norjan kielitaistelussa sodanjälkeisenä aikana. Hänestä tuli huomattava tuki norjankieliselle "Riksmål-"konservatiiviselle kirjalliselle muodolle. Hän oli "Riksmålsforbundet" ( "Riksmålia tukevan" organisaation) presidentti vuosina 1947–1956. Lisäksi Øverland noudatti traditionistista kirjoitustyyliä kritisoimalla modernistista runoutta useaan otteeseen. Hänen puheensa "Tungetale fra parnasset", joka julkaistiin "Arbeiderbladetissa" vuonna 1954, aloitti ns. "Glossolalia-keskustelun". 
Yksityiselämä.
Vuonna 1918 Øverland oli naimisissa laulaja Hildur Arntzenin (1888-1957) kanssa. He erosivat vuonna 1939. Vuonna 1940 hän meni naimisiin Bartholine Eufemia Legangerin (1903-1995) kanssa. He erosivat pian sen jälkeen, ja virallisesti vuonna 1945. Øverland oli naimisissa toimittaja Margrete Aamot Øverlandin (1913-1978) kanssa kesäkuussa 1945. Vuonna 1946 Norjan parlamentti järjesti Arnulf ja Margrete Aamot Øverland asumaan Grotteniin. Hän asui siellä kuolemaansa saakka 1968 ja hänen vaimonsa asui siellä vielä kymmenen vuotta kuolemaansa asti 1978. 
Arnulf Øverland haudattiin Vår Frelsers gravlundiin Osloon. Joseph Grimeland suunnitteli Arnulf Øverlandin rintakuvan (pronssi, 1970) hänen hautapaikalleen.