John Dillinger

John Herbert Dillinger (22. kesäkuuta 1903 Indianapolis – 22. heinäkuuta 1934 Chicago) oli yhdysvaltalainen pankkiryöstäjä.
Dillingerin vilkkain toiminta keskittyi runsaan vuoden ajanjaksoon keväästä 1933 kesään 1934. Hän surmasi joukkoineen kymmenen miestä, haavoitti seitsemää, teki useita pankkiryöstöjä ja pakeni kahdesti vankilasta. Teoistaan huolimatta Dillinger saavutti kansansuosiota, mikä johtui osittain 1930-luvun laman olosuhteista.
Rikostensa myötä Dillingeristä tuli Yhdysvaltain etsityimpiä miehiä, ja hänen täytyi jatkuvasti pakoilla poliisia. Dillinger oli yksi suurta julkisuutta saaneista rikollisista, joita J. Edgar Hooverin johtama FBI kutsui ”yhteiskunnan vihollisiksi” (). 
Elämä.
Tausta.
Dillinger syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli kauppias, joka piti kovaa kuria. Dillingerin äiti kuoli pojan ollessa kolmivuotias, ja isä avioitui uudelleen kuusi vuotta myöhemmin. Dillingerin välit äitipuoleen olivat etäiset. Nuorena hän joutui usein ongelmiin ja keskeytti koulunkäynnin mennäkseen töihin. Isä oli huolissaan poikansa tulevaisuudesta kaupungissa, ja perhe muutti maalle Mooresvilleen, mikä ei kuitenkaan hillinnyt Dillingerin käytöstä.
Ajauduttuaan vaikeuksiin isänsä kanssa ja jäätyään kiinni autovarkaudesta Dillinger värväytyi laivastoon. Hän ei kuitenkaan viihtynyt siellä kauaa ja palasi takaisin Mooresvilleen, missä hän avioitui 16-vuotiaan Beryl Hoviusin kanssa vuonna 1924. He muuttivat Indianapolisiin, mistä Dillinger ei kuitenkaan löytänyt töitä.
Rikollisura.
Indianapolisissa Dillinger tutustui Ed Singletoniin ja yritti ryöstää tämän kanssa kaupan, mutta he jäivät kiinni. Singleton kielsi teon ja sai kahden vuoden vankeustuomion, mutta Dillinger tunnusti ja tuomittiin yli kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen. Pitkän rangaistuksen myötä Dillinger katkeroitui vankilassa.
Kärsittyään 8,5 vuotta tuomiostaan Dillinger vapautui ehdonalaiseen 10. toukokuuta 1933. Lähes välittömästi hän ryösti pankin Ohiossa ja jäi kiinni saman vuoden syyskuussa. Hänen odottaessaan vankeudessa oikeudenkäyntiä kahdeksan miestä pakeni Dillingerin suunnitelmaa noudattaen vankilasta, jossa hän oli aiemmin ollut. Osa heistä ilmaantui vankilaan, jossa Dillingeriä pidettiin ja vapautti tämän väkivalloin.
Paon jälkeen Dillinger joukkoineen teki useita pankkiryöstöjä, ja he varastivat aseita ja muita tarvikkeita poliisin asevarastoista. Tekojen yhteydessä surmattiin useita poliiseita. Tammikuussa 1934 Dillinger ja osa hänen rikoskumppaneistaan kuitenkin saatiin kiinni. Dillinger pakeni vankilasta maaliskuussa 1934. Paon yhteydessä hän ajoi sheriffin auton osavaltiorajan yli Indianasta Illinois’hin, mikä rikkoi liittovaltion lakia ja sai FBI:n osallistumaan hänen kiinniottamiseensa.
Dillinger palasi Chicagoon ja eteni Saint Pauliin, missä hän osallistui uuden joukon kanssa pankkiryöstöihin. 30. maaliskuuta 1934 FBI pääsi heidän jäljilleen, mutta Dillinger ja hänen tyttöystävänsä Evelyn Frechette onnistuivat pakenemaan tulitaistelun jälkeen. He pakenivat Mooresvilleen ja viipyivät jonkin aikaa Dillingerin isän luona. Frenchette jäi myöhemmin kiinni Chicagossa. Dillinger sen sijaan ryösti jälleen aseita poliisiasemalta Indianassa ja jatkoi matkaansa Pohjois-Michiganin kautta Wisconsiniin. Huhtikuussa FBI pääsi hänen jäljilleen, mutta Dillinger onnistui vielä tälläkin kertaa pakenemaan.
Kuolema.
Heinäkuussa 1934 FBI sai tiedon Dillingerin olinpaikasta Garyn kaupungissa Indianassa. 22. heinäkuuta Dillinger ja kaksi naista menivät elokuviin katsomaan elokuvan "Kuolemaantuomittu". Toinen naisista, Anna Sage, teki yhteistyötä agenttien kanssa ja kertoi suunnitelmista heille.
Elokuvateatteri saarrettiin, ja elokuvan jälkeen FBI pyrki pidättämään teatterista poistuvan Dillingerin, joka ymmärrettyään tilanteen yritti paeta. Hän menehtyi lopulta tulituksessa. Dillinger haudattiin Indianapolisin Crown Hill -hautausmaalle.
Dillinger populaarikulttuurissa.
Dillingerin rikosura on inspiroinut useita elokuvia. Näitä ovat Max Nosseckin ohjaama elokuva "Dillinger" (1945), jossa häntä esitti Lawrence Tierney, sekä John Miliusin ohjaama "Dillinger" (1973), jossa nimiroolia esittää Warren Oates, sekä Michael Mannin vuonna 2009 ensi-iltansa saanut "Public Enemies", jossa Dillingeriä esittää Johnny Depp.