tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hannu Kähönen

Hannu Olavi Kähönen (s. 18. marraskuuta 1948 Karjalohja) on suomalainen teollinen muotoilija. Hän on Creadesign-yhtiöineen luonut käytännöllisiä ja ympäristöystävällisiä tuotteita. Suunnittelutöitä ovat toteuttaneet suomalaisyritykset kuten Abloy, Suunto, Martela ja Tulikivi 
Kähönen on valmistunut 1975 Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on sittemmin toiminut siellä myös opettajana. Hän perusti muotoilutoimisto Creadesignin 1981.
Kähösen muotoilun lähtökohtiin kuuluu Design For All ja erilaisten ihmisten, teknologian ja ympäristön välisen vuorovaikutuksen optimointi. Kähönen korostaa ympäristövaikutuksia, jotka ovat seurausta materiaalivalintojen lisäksi esimerkiksi tuotteiden elinkaaren pituudesta.
Helsingin ensimmäinen matalalattiaraitiovaunu on Kähösen muotoilema.
Meriakvaario

Meriakvaario on akvaario, jonka vesi vastaa suolapitoisuudeltaan valtameriä, noin 3,4 prosenttia. Meriakvaarion vesi tehdään sekoittamalla puhtaaseen veteen erityistä akvaariosuolaa, jossa on natriumkloridin (NaCl) lisäksi akvaarion eliöille tarpeellisia hivenaineita. Veden suolapitoisuus tarkistetaan mittaamalla veden tiheys tai sähkönjohtavuus.
Useimmissa meriakvaarioissa pidetään trooppisia kaloja ja eläimiä, joten veden lämpötila pidetään 24 ja 28 °C välillä. Varsinaisia kasveja meriakvaarioissa ei yleensä elä, mutta levät tuottavat happea, sitovat ravinteita, antavat suojaa poikasille ja ravintoa kasvinsyöjille eli hoitavat samoja tehtäviä kuin kasvit makeavesiakvaariossa.
Vuonna 2002 maailmassa arvioitiin olevan noin 1,5–2 miljoonaa meriakvaarioharrastajaa. Meriakvaarioita varten myydään vuosittain noin 20–24 miljoonaa kalaa, jotka kuuluvat yli 1400 lajiin, sekä 11–12 miljoonaa palaa korallia, jotka kuuluvat 140 eri lajiin. Muiden selkärangattomien kuin korallien määrä on epävarma, noin 10 miljoonaa yksilöä noin 500 lajista. Yleisimpiä niistä ovat "Lysmata"- ja "Stenopus"-sukujen ravut sekä "Heteractis"-suvun merivuokot. Myydyimpiä kalalajeja ovat vuokkokala ja viherneitokala.
Haasteet.
Meriakvaarion rakentamisessa biosysteemin kokonaisuus on tärkein, mutta sen haasteina ovat kalojen lisääntymiskyky suolapitoisessa vedessä, akvaarion ulkopuolelle sijoitettujen laitteiden toimivuus sekä sähkökatkosten aiheuttamat korallikuolemat.
Kaukalopallon SM-sarja

Kaukalopallon SM-sarja on Suomen kaukalopallon pääsarjataso, jota pelattiin nimellä Kaukalopalloliiga vuoteen 2013 asti. Lajin Suomen mestaruudesta on pelattu vuodesta 1975 alkaen, aluksi Jääpalloliiton ja vuodesta 1990 oman lajiliiton alaisena. Runkosarja on pelattu kolminkertaisena, 4 parasta joukkuetta on päässyt pudotuspeleihin, jossa välierät ja finaalit on pelattu paras viidestä ja pronssipeli kerrasta poikki -menetelmällä. Sarjaa on hallinnoinut Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto.
SM-sarjan tulevaisuus.
Kaukalopallon kilpailupäällikkö, Janne Borgström ilmoitti 17. kesäkuuta 2016 Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto ry:n julkaisemassa tiedotteessa, että Kaukalopallon SM-sarjaa ei järjestettäisi kaudella 2016–17. Kaukalopallon lajiryhmä oli asettanut SM-sarjan toteutumiselle kuuden joukkueen vähimmäismäärän, joka ei toteutunut asetettuun määräaikaan mennessä. Takarajaan mennessä mukaan oli ilmoittautunut ainoastaan Epa-TT, Flexolahti ja RB-Oulu. Kovista kartoitusyrityksistä huolimatta uusia joukkueita ei kyetty hankkimaan mukaan SM-sarjaan, joten sarja päätettiin jättää järjestämättä ja ratkaista mestaruus avoimella turnauksella. Samoin menetellään myös vuonna 2018.
Eschweiler

Eschweiler on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Aachenin ja Kölnin kaupunkien välissä. Kaupungin läpi virtaa Indejoki. Kaupunki on pinta-alaltaan 75,8 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä oli 56 049 vuoden 2022 lopussa. Asukastiheys kaupungissa on 740 as./km². Eschweiler on Aachenin piirikunnan keskuskaupunki. Kaupunki on jaettu 22 eri kaupunginosaan. Eschweilerissä on useita linnoja, golfkenttä ja keinotekoinen Blausteinseen järvi. Kaupungissa järjestetään myös karnevaali.
Historia.
Varhaisin maininta Eschweilerista ajoittuu vuodelle 828. Se mainittiin tuolloin frankkilaisen historioitsijan ja Kaarle Suuren avustajan Einhardin luomassa asiakirjassa. Vuoden 962 tienoilla Eschweilerin hallinta siirtyi Frankkien valtakunnalta Pyhälle saksalais-roomalaiselle keisarikunnalle.
Ranskalaiset joukot tuhosivat Eschweilerin täysin vuonna 1678 ja kaupungin hallinta siirtyi ranskalaisille vuonna 1794. Osana Ranskaa se toimi kantoninsa pääkaupunkina vuodesta 1800 vuoteen 1815. Vuonna 1815 Eschweilerin ja Burtscheidin kantonit yhdistettiin preussilaiseen Aachenin piirikuntaan. Eschweilerille myönnettiin preussilaiset kaupunginoikeudet vuonna 1856. 
Vuonna 1932 kaupunkiin liitettiin Hastenrath ja Nothberg. Kaupunki kärsi merkittäviä vaurioita lukuisten muitten saksalaisten kaupunkien tavoin toisessa maailmansodassa. Vuonna 1972 Nordrhein-Westfalenin hallintouudistusten myötä Eschweilerin väkiluku nousi tuhansilla, kun kaupunkiin liitettiin Dürwiß, Kinzweiler, Laurenzberg, Lohn ja Weisweiler.
Väestö.
Vuoden 2006 lopussa Eschweilerin asukasluku oli 55 646. Kaupungin asukkaista noin kahdeksan prosenttia on ulkomaalaisia. Suurin ulkomaalaisryhmä on turkkilaiset, joita on noin 20 prosenttia ulkomaalaisista. Turkkilaisten jälkeen suurimmat ulkomaalaisryhmät ovat bosniahertsegovinalaiset, marokkolaiset ja portugalilaiset. Kaupungin asukkaista noin 66 prosenttia on katolisia ja noin 13 prosenttia evankelisia.
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Favoriten linna

Favoriten linna () on barokin tyylisuuntaa edustava huvi- ja metsästyslinna Ludwigsburgin kaupungissa Saksan Baden-Württembergissä. Linna rakennettiin vuosina 1717–1723 Württembergin herttualle Eberhard Ludwigille hoviarkkitehti Donato Giuseppe Frisonin suunnitelmien pohjalta. 1800-luvun alussa linnan sisätilat muutettiin edustamaan uusklassismin tyylisuuntaa. Uusklassisesta suunnittelusta vastasi arkkitehti Nikolaus Friedrich von Thouret.
Neuvostoliiton 14. armeija

Neuvostoliiton 14. armeija oli puna-armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa. Yhtymä oli perustettiin 16. syyskuuta 1939 nimellä Murmanskin ryhmä ja sen nimi vaihdettiin 14. armeijaksi 19. marraskuuta.
Talvisota.
Armeijan ensisijainen tehtävä oli vallata Petsamo ja estää mahdolliset länsiliittouman maihinnousut Kuolan niemimaalle ja hyökkäykset Norjan alueilta. Taistelusuunnitelman mukaan armeijan käytössä olleista kolmesta divisioonasta kaksi hyökkäisi Kuolan niemimaalle (52.D ja 104.Vuor.D) ja niistä toinen tulisi jäämään Kuolan niemimaalle varmistustehtäviin (104. Vuor.D) ja 52. Jalkaväkidivisioona tulisi jatkamaan hyökkäystään. Kolmas 14. jalkaväkidivisioona tulisi jäämään reserviin (Murmanskin suojajoukko). 
Jatkosota.
Se taisteli saksalaisia ja heidän kanssaan sotivia suomalaisia joukkoja vastaan jatkosodassa. Kesäkuussa 1941 ja varsinaisesti heinäkuussa alkaneen saksalaisten ja suomalaisten hyökkäysvaiheen aikana 14. armeijaa komensi kenraaliluutnantti Valerian Aleksandrovitś Frolov.
Samalla sotatoimialueella Lapissa ja Pohjoisella jäämerellä toimi kontra-amiraali A. Golovkon komentama laivasto.
Neuvostoliiton 7. armeija

7. armeija () oli Neuvostoliiton puna-armeijan yhtymä, joka perustettiin vuonna 1939. Se keskitettiin talvisodan aikana Karjalankannakselle.
Talvisota.
Armeija, jonka esikunta oli Agalatovassa, keskitettiin ennen talvisotaa Karjalankannakselle. Neuvostoliiton XIX armeijakunta vasemmalle Suomenlahden rannalle ja L armeijakunta oikealle. Armeijan reservinä oli X panssariarmeijakunta, 138. jalkaväkidivisioona, 49. jalkaväkidivisioona sekä vasta alueelle saapuva 150. jalkaväkidivisioona. Armeijan tukena oli lisäksi noin 300 lentokonetta.
Armeijan tehtävänä oli hyökätä Suomenlahden rannikon suunnassa ensimmäisenä tavoitteena todennäköisesti Suvanto ja lopullisena tavoitteena Helsinki.
Joulukuussa 1939 Neuvostoliiton pääsotaneuvosto totesi puna-armeijan kärsineen merkittäviä tappiota ja epäonnistuneen Suomen valtaamisessa lyhyessä ajassa kuten alkuperäinen suunnitelma edellytti. Pääsotaneuvosto arvioi tehdyiltä suunnitelmilta puuttuneen todellisuuspohjan ja totesi suomalaisten puolustuskykyä aliarvioidun merkittävästi. Tästä syystä pääsotaneuvosto päätti perustaa Suomea vastaan uuden johtoportaan Luoteisen Rintaman, jonka perustamisen yhteydessä puna-armeijan yhtymien komentajia vaihdettiin. Luoteis-Rintaman komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijankomentaja Semjon Timošenko.
Samassa yhteydessä 7. armeija jaettiin kahteen armeijaan joukkojen suuren määrän vuoksi. Kevennetty 7. armeija jatkoi Länsi-Kannaksella uuden komentajansa (2. luokan armeijakomentaja) Kirill Meretskovin johtamana ja Itä-Kannakselle perustettiin uusi 7. armeijan oikea ryhmä, jonka komantajaksi tuli suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendahl (aik. Wladimir Gröndahl). Uuteen ryhmään liitettiin 49. ja 150. jalkaväkidivisioona. Myöhemmin 26. joulukuuta 1939 ryhmästä muodostettiin 13. armeija Pääsotaneuvoston antamalla käskyllä numero 0691.
Talvisodan jälkeen.
Jatkosodan alkaessa 7. armeija oli edelleen Karjalankannaksella. Heinäkuussa 1941 varsinaisesti alkaneen saksalaisten ja suomalaisten hyökkäysvaiheen aikana 7. armeijaa komensi kenraaliluutnantti Filipp Danilovitš Gorelenko. Gorolenko vapautettiin tehtävistään 24. syyskuuta 1941 ja siirrettiin puna-armeijan kaaderihallinnon käyttöön. Samana päivänä 7. armeija nimettiin uudelleen 7. erilliseksi armeijaksi (7 Er.A) ja siirrettiin samalla suoraan Stavkan alaisuuteen. Tämän uuden erillisen armeijan johtoon Stalin nimitti henkilökohtaisesti armeijakenraali Kirill Afanasjevitš Meretskovin 24. syyskuuta 1941 alkaen.
Lakkauttaminen.
7. armeija lakkautettiin 1945.
Neuvostoliiton 23. armeija

23. armeija oli Neuvostoliiton puna-armeijan sotatoimiyhtymä, joka perustettiin toukokuussa 1941 Leningradin sotilaspiirissä puolustamaan Leningradin aluetta vastuualueenaan Viipurin pohjois- ja koillispuoliset alueet. Armeijan oikealla puolella operoi 7. armeija.
Armeija siirtyi Leningradin sotilaspiiristä 24. kesäkuuta muodostetun Pohjoiseen rintaman alaisuuteen ja heinäkuun alussa armeijaan liitetty X mekanisoitu armeijakunta siirrettiin pois.
Suomalaisten aloitettu 31. heinäkuuta hyökkäyksensä Karjalankannaksella armeija ei kyennyt estämään hyökkääjän etenemistä, vaan elokuun loppuun mennessä Karjalankannaksen alue oli rajajoelle saakka suomalaisten hallussa. Taisteluiden aikana armeija kärsi mittavia tappioita ja sen vahvuus oli syyskuun alussa suomalaisten etenemisen pysähtyessä ainoastaan 80 000–90 000 miestä ja pääosa sen raskaasta kalustosta oli menetetty.
Puna-armeijaa uudelleen järjestettäessä 23. armeija siirrettiin 24. elokuuta vasta perustetun Leningradin rintaman alaisuuteen. Kesäkuuhun 1944 armeija puolusti Leningradin luoteispuolisia alueita. Armeijaan kuuluneet XCVII, XCVIII ja CXV kivääriarmeijakunnat sekä 17. linnoitusalue armeijajoukkojen tukemana osallistuivat Viipuriin suunnattuun hyökkäykseen 10. kesäkuuta – 15. heinäkuuta 1944. Operaatiossa armeija oli toisessa aallossa seuraten läpimurron tehnyttä 21. armeijaa sekä puhdistaen Vuoksen etelärannan. Armeijan joukot ylittivät joen Vuosalmen taistelussa. Hyökkäyksen pysähdyttyä ja Suomen kanssa tehdyn aselevon astuttua voimaan armeijan joukot asettuivat puolustukseen Karjalankannakselle.
Armeija lakkautettiin 1950-luvun lopulla, mutta XXX kaartinarmeijakunta divisioonineen säilyi.
Kokoonpano 1941 kesällä.
Armeijan kokoonpano 22. kesäkuuta:
Salla Rinne

Salla Emilia Rinne (o.s. Käppi, s. 22. toukokuuta 1980 Järvenpää) on suomalainen entinen yleisurheilija, jonka päälaji oli seitsenottelu. Hän edusti Espoon Tapioita. Rinnettä valmensivat Eila Kelo (1996), Mika Järvinen 1997–2003, Markku Leppänen 2003–2007 ja vuodesta 2007 Tiia Hautala. Rinne voitti neljä ulkoratojen SM-mitalia ja kahdeksan halli-SM-mitalia.
Hän meni naimisiin Kellokosken kirkossa 16. syyskuuta 2006 Tomi Rinteen kanssa.
Salla Rinne lopetti uransa vuonna 2009 varpaan rasitusmurtuman vuoksi.
Neuvostoliiton ja Japanin suhteet ennen toista maailmansotaa

Neuvostoliiton ja Japanin suhteet pohjautuivat ennen toista maailmansotaa Venäjän keisarikunnan ja Japanin keisarikunnan samoin kuin myös muiden maiden kilpailulle Kaakkois-Aasiassa lähinnä Kiinan alueista. Japani liittoutui vuonna 1902 Britannian kanssa, mikä mahdollisti sille liittymisen ensimmäiseen maailmansotaan Saksan toimilupa-alueiden saamiseksi Versailles'n rauhan 156. artiklan perusteella, vaikka myös Kiina oli ollut ympärysvaltojen puolella ensimmäisessä maailmansodassa ja siellä oli ollut odotuksia Saksan toimilupa-alueen palaamisesta Kiinan suoraan hallintaan. Japanin politiikka heijasti periaatteessa Britannian pyrkimyksiä padota Venäjän vaikutusvallan kasvua Aasiassa, minkä vuoksi se pääsi hyötymään niin Kiinan kuin Koreankin alueista.
Neuvosto-Venäjä ja Japani.
Japani osallistui monien ympärysvaltojen tapaan Venäjän interventioon vahvan asemansa takaamiseksi Kiinassa. Japani laski joukkoja maihin Vladivostokissa.
Neuvostoliitto ja Japani.
Maiden välit normalisoituivat jossain määrin, kun Japani veti joukkonsa pois Neuvosto-Venäjältä. Kuitenkin vuosina 1938 ja 1939 Neuvostoliitto ja Japani joutuvat kahteen aseelliseen yhteenottoon keskenään, joissa Neuvostoliitto onnistui torjumaan Japanin hyökkäykset.
Halhin-Golin taistelut.
Neuvostoliitto torjui 1938 Japanin rajoitetun hyökkäyksen kahdelle kukkulalle sekä vuonna 1939 laajahkon hyökkäyksen Mongoliaa vastaan, jonka turvallisuuden Neuvostoliitto oli ryhtynyt takaamaan.
Seututie 305

Seututie 305 kulkee Hauholla Hämeenlinnassa. Se palvelee pieniä kyliä matkan varrella. Tien pituus on noin 16 kilometriä.
Historiaa.
Kun valtatien 3 uusi osuus Hämeenlinnasta Tampereelle valmistui 1960-luvulla, vanha osuus Hämeenlinnasta Pälkäneelle numeroitiin seututieksi 305 ja korjattiin perusteellisesti. 
Vuonna 1990 tämä tie muutettiin kantatieksi 57 ja maantienumero 305 siirtyi Hämeenlinnan ja Hauhon väliselle tielle. Ennen numeromuutosta seututie 305 on ollut yhdystie 3054.
Jason Biggs

Jason Matthew Biggs (s. 12. toukokuuta 1978 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Jim Levensteinina "American Pie" -komediaelokuvissa ja Larry Bloomina "Orange Is the New Black" -televisiosarjassa. 
Biggsillä on italialaisia sukujuuria ja hän on katolinen. Hän syntyi New Jerseyn Pompton Plainsissä sairaanhoitaja Angelan ja laivayhtiön johtaja Gary Biggsin pojaksi. Hän kasvoi Hasbrouck Heightsissä ja suoritti high schoolinsa siellä. 
Biggs aloitti näyttelemisen viisivuotiaana. Ensimmäinen televisiorooli oli Foxin "Drexell’s Class" -sarjassa. Nuori näyttelijä sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan sarjassa "As the World Turns". Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa vuosina 1996–1997, mutta palasi sen jälkeen näyttelijän uralle ja esiintyi vuonna 1999 menestyselokuvassa "American Pie". 
Biggs on esiintynyt "American Pie" -elokuvan jatko-osissa "American Pie 2" (2001), ' (2003) ja ' (2012) . Biggsillä on ollut osia myös "American Pien" ulkopuolella, muiden muassa elokuvissa "Luuseri" (2000), "Piru naiseksi" (2001), "Sinua parempaa" (2003) ja "Eight Below" (2006). Hän on myös ääninäytellyt Leonardoa vuoden 2012 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" -animaatiosarjassa.
Eino Guttorm

Eino Guttorm (24. helmikuuta 1941 Utsjoki – 11. toukokuuta 2005 Utsjoki) oli pohjoissaamelainen kirjailija ja kirvesmies.
Guttormin teoksiin vaikutti voimakkaasti hänen kotiseutunsa Lappi. Hän kirjoitti sekä pohjoissaamen että suomen kielellä. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinto. 
Guttormin tuotantoon kuuluvat muun muassa romaani "Tunturimorsian" (1989) ja runoteos "Duoddara šuvva" (1985). Hän kirjoitti 1980-luvulla näytelmiä utsjokelaiselle Rávgos-teatterille. Hänen saamelaiskirjallisuuttaan on myös käännetty. 
Guttorm sai kesäkuussa 2003 syytteen lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Käräjäoikeuden langettama puolentoista vuoden ehdoton vankeusrangaistus muuttui hovioikeudessa vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi. Guttorm löydettiin kuolleena kotoaan toukokuussa 2005.
60 Minute Man

60 Minute Man on suomalaisen arkkitehti- ja taiteilijaparin Casagrande &amp; Rintalan arkkitehtoninen installaatio Venetsian arkkitehtuuribiennaaliin vuonna 2000. Teoksessa Casagrande &amp; Rintala istuttivat tammimetsän hylättyyn proomuun, jonka hinasivat Venetsiaan ja avasivat julkiseksi puistoksi. Puut istutettiin Venetsian kaupungin 60 minuutin aikana tuottaman biologisesti puhdistetun ja kompostoidun viemärijätteen päälle. 
"Tämä puisto on istutettu ihmisjätteelle, jonka on tuottanut Venetsian kaupunki kuudenkymmenen minuutin aikana."
The New York Timesin arkkitehtuurikriitikko Herbert Muschamp nosti 60 Minute Man -teoksen henkilökohtaiseksi suosikikseen biennaalissa ja työ edusti Suomea New Trends of Architecture in Europe and Japan 2001 näyttelyissä Tokiossa, Portossa ja Rotterdamissa. 
Whitney Museumin Floating Island.
Vuonna 2005 Whitney Museum of American Art toteutti ulkoasultaan Casagrande &amp; Rintalan "60 Minute Manin" kanssa lähes samanlaiseen teoksen "Floating Island", joka perustui pohjautuvan maataiteilija Robert Smithsonin luonnoksiin vuodenlta 1970. Robert Smithson kuoli lentokone onnettomuudessa vuonna 1973. Teoksessa puita kasvavaa proomua hinattiin Manhattanin saaren ympäri.
Bourg-en-Bresse

Bourg-en-Bresse on ranskalainen kaupunkikunta, joka on Ainin departementin hallintokaupunki. Ainin departementti on osa Rhône-Alpesin aluetta.
Maantiede.
Bourg-en-Bressen kaupunki sijaitsee 70 kilometriä Lyonista koilliseen, 30 kilometriä Mâconista itään ja 50 kilometriä Lons-le-Saunierista länteen. Genevestä on matkaa kaupunkiin 120 kilometriä. Bourg sijaitsee länteen Jura-vuoristosta ja sen läntisimmän osan Revermontin huipuista, ja kaupungin lävitse virtaa Reyssouze-joki ennen kuin se laskee Saônejokeen.
Historia.
Bourg on ollut ennen Ranskan vallankumousta olleen Bressen maakunnan pää- ja hallintokaupunki. Roomalaisajalta peräisin olevia rakennusten ja rakenteiden jäänteitä on kaivettu kaupungissa esille kohtalaisen runsaasti. Kuitenkin näistä on ollut vaikea ajoittaa kaupungin tarkkaa perustamisaikaa ja on todennäköistä, että paikalla on antiikin aikana sijainnut vain suuri kelttiläis-roomalainen maatila.
Nykyisin keskiaika on huomattavasti enemmän läsnä alueella kuin antiikki. Bourg korotettiin vapaakaupungin asemaan vuonna 250. Sen kohtalo sidottiin voimakkaasti Savoijin hallitsijoiden kohtaloihin. Tämä hallitsijasuku takasi kaupungin voimakkaan kehityksen. Tästä oli seurauksena myös, että Savoijin herttuat valitsivat kaupungin Bressen maakunnan pää- ja hallintokaupungiksi. 
Ranskan kuningas Frans I valloitti kaupungin Savoijin herttuoilta vuonna 1535. Kaupungin valloitti kuitenkin takaisin hallintaansa Sovoijin herttua Philbert Emmanuel, joka muutti koko kaupungin vahvaksi linnoitukseksi. Kaupungin muurit pystyivät vastustamaan Ranskan kuninkaan Henrik IV tekemää piiritystä, joka kesti kuusi kuukautta.
Lopullisesti Bourg-en Bressen kaupunki luovutettiin Ranskan alaisuuteen vuonna 1601. Vallankumouksen aikana kaupunki otti nimekseen "Épi-d'Or". Vuonna 1814 itävaltalaiset joukot ryöstivät kaupungin seurauksena kokemastaan vahvasta vastustuksesta.
Ravi Kapoor

Ravi Kapoor (s. 27. kesäkuuta 1969 Liverpool, Britannia) on intialaista alkuperää oleva näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Gideon's Crossing ja Yli synkän virran ("Crossing Jordan"). Ennen sijoittumista Los Angelesiin Kapoor työskenteli kymmenen vuotta näyttelijänä Englannissa. Kapoor on naimisissa näyttelijä Meera Simhanin kanssa.
Joe Henderson

Joe Henderson (24. huhtikuuta 1937 - 30. kesäkuuta 2001) oli yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti.
Henderson vaikutti nuorena Detroitin 1950-luvun jazzpiireissä. Kahden vuoden armeijassa vietetyn ajan jälkeen (1960-1962) hän muutti New Yorkiin, jossa häntä opasti musiikissa Kenny Dorham. Henderson liittyi Horace Silverin yhtyeeseen. Lähdettyään yhtyeestä vuonna 1966, hän jatkoi työskentelyä freelancena ja johti myös Kenny Dorhamin ohella big bandiä. Hän soitti useissa Blue Noten 1960-luvun levytyksissä. Hän kuoli vuonna 2001 kärsittyään pitkällisestä keuhkolaajentumasta.
Natalia Sánchez

Natalia Sánchez Molina (s. 27. maaliskuuta 1990 Madrid) on espanjalainen näyttelijä, laulaja ja malli. Hänen tunnetuin roolinsa on Teté Capdevila televisio­sarjassa "Serranon perhe". Hän myös lauloi sarjasta alkunsa saaneessa Santa Justa Klan -yhtyeessä.
Ura.
Sánchezin ensimmäinen elo­kuva oli "Clara &amp; Elena" (2001), viimeisin "La Ira" (2009). Ennen rooliaan "Serranon perheessä" hän vieraili muun muassa sarjoissa "Compañeros" (2002) ja "Javier ya no vive solo" (2003).
Yksityiselämä.
Sánchez on pari­suhteessa näyttelijä Marc Clotetin kanssa ja he saivat tyttö­lapsen tammi­kuussa 2019.
Pauline Betz

Pauline May Betz Addie (6. elokuuta 1919 Dayton, Ohio – 31. toukokuuta 2011 Potomac, Maryland) oli yhdysvaltalainen naistennispelaaja. Hän voitti viisi Grand Slam -kaksinpelimestaruutta ja oli loppuottelussa kolme kertaa häviävänä osapuolena. Jack Kramer kutsui häntä toiseksi parhaaksi koskaan näkemäkseen naistennispelaajaksi heti Helen Wills Moodyn jälkeen.
Nopeudestaan ja päättäväisyydestään tunnettu Betz vei Wimbledonin kaksinpelimestaruuden 1946 häviämättä erääkään. Kyseessä oli hänen ainoa esiintymisensä Wimbledonissa. Samana vuonna hän oli mukana maansa Wightman Cup -joukkueessa Britanniaa vastaan pelatussa sarjassa, jossa hän voitti sekä kaksin- että nelinpeliottelunsa ja johdatti siten Yhdysvallat voittoon. Betzin amatööriura loppui 1947, kun hänet tulkittiin ammattilaiseksi pelkästään sillä perusteella, että hän tutki mahdollisuuksia sellaiseksi ryhtymiseen. Toisaalta toinen maailmansota oli aiemmin rajoittanut hänen mahdollisuuksiaan osallistua kansainvälisiin turnauksiin.
Betz valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1965. Hän esiintyi Time-lehden kannessa syyskuussa 1946. Hän oli naimisissa "The Washington Postin" urheilutoimittaja Bob Addien kanssa ja oli runoilija Kim Addonizion äiti. Nuorena aikuisena Betzillä oli tapana viettää aikaansa elokuva-alan ihmisten kanssa.
Steve Valentine

Steve Valentine (s. 26. lokakuuta 1966) on brittiläinen näyttelijä.
Valentine syntyi Bishopbriggsissä Skotlannissa, mutta muutti perheensä kanssa nelivuotiaana Lontooseen. Hän on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa ja hänet tunnettaneen parhaiten roolistaan eriskummallisena Nigel Towsendina NBC:n rikosdraamassa "Yli synkän virran". Valentine on näytellyt muun muassa elokuvissa "Mars hyökkää!" ja "Foreign Correspondents" ja vierailevana tähtenä sarjoissa "Ammu vaan!" (Just Shoot Me), "Will &amp; Grace", "Dharma ja Greg" ja "Siskoni on noita". Valentine on myös ääninäytellyt peleissä ja .
Valentine asui Los Angelesissa entisen vaimonsa, Sharin, ja heidän kahden kissansa kanssa, kunnes he erosivat joulukuussa 2005. Hän nauttii ratsastuksesta, vuoristoradoista ja tanssimisesta, ja on myös kokenut taikuri.
Filmografia.
Televisio.
Näyttelijänä
im in the band (2010)
Kirjoittaja
Alvarezsaurus

Alvarezsaurus oli pieni, kevytrakenteinen, linnunkaltainen teropodi ja dinosaurussuku. Se käveli kahdella jalalla. Sukuun kuului yksi laji, "A. calvoi". "Alvarezsaurus" eli 80 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella. "Alvarezsauruksen" fossiileita on löydetty Argentiinasta.
Fossiilit.
"Alvarezsauruksesta" on löydetty selkänikama, lapaluu, osittainen lantio ja osittaiset takaraajat sekä hampaita. Kalloa ei ole löydetty.
Ruumiinrakenne.
Vaikka "Alvarezsauruksen" luuranko on epätäydellinen, siitä on saatu selville että kyseisellä dinosauruksella oli pitkät jalat, pitkät hampaat, lyhyet eturaajat, pitkä S-asennossa ollut kaula sekä pitkä ja ohut häntä. Häntä oli yli puolet "Alvarezsauruksen" pituudesta. Pitkät jalat osoittavat että "Alvarezsaurus" oli nopea juoksemaan. Kuten sukulaisensa, "Alvarezsaurus" tunnetaan eturaajoista joissa kummassakin oli yksi suuri kynsi. Yleinen yksimielisyys on että "Alvarezsaurus" on käyttänyt kynsiään kolojen tekemiseen termiittikekoihin. Mallintamistutkimukset eivät kuitenkaan ole esittäneet paljon tukea tälle teorialle. Saattaa olla että eturaajojen todellinen tarkoitus pysyy yhä tuntemattomana.
Nimi.
"Alvarezsaurus" tarkoittaa "Alvarezin liskoa". "Alvarezsaurus" on nimetty historioitsija Don Gregorio Alvarezin mukaan. Hänen mukaan on myös nimetty muun muassa "Alvarezsauridae"-heimo, johon alvarezsaurit kuuluvat.
"Alvarezsaurus" on ensimmäinen löydetty alvarezsauri. Myöhemmin tämä ryhmä nimettiin alvarezsaureiksi "Alvarezsauruksen" mukaan.
Luokittelu.
"Alvarezsaurus" luokiteltiin alun perin dinosauruksiin, mutta myöhemmissä tutkimuksissa se uudelleenluokiteltiin lentokyvyttömäksi linnuksi. Myöhemmät löydökset alvarezsaureista ovat johtaneet kaikkien alvarezsaurien, "Alvarezsaurus" mukaan lukien, luokitteluun dinosauruksiksi (katso haplocheirus sollers).
Koko.
"Alvarezsauruksen" pituus oli kaksi metriä ja paino 20 kilogrammaa.
Muuta.
Toinen samasta muodostelmasta kuin "Alvarezsaurus" löydetty alvarezsauri on achillesaurus. Sen on tosin esitetty olevan "Alvarezsauruksen" synonyymi.
Heikki Kallio (shakinpelaaja)

Heikki Julius Kallio (s. 15. lokakuuta 1980 Vaasa) on suomalainen shakin suurmestari.
Kallion Elo-vahvuusluku on ollut korkeimmillaan Maailman shakkiliitto FIDE:n listoilla 2522 pistettä (tammikuun 2002 listoilla), mikä on toiseksi korkein saavutus Suomessa (Tomi Nybäckin jälkeen). Hänen saavutuksiaan ovat muun muassa voitto Budapestin First Saturday -shakkiturnauksessa maaliskuussa 2005 (tuloksella 8,5/11).
Jennifer Finnigan

Jennifer Christina Finnigan (s. 22. elokuuta 1979 Montreal, Quebec) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Emmy-voitokkaasta roolistaan Bridget Forresterina yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa "Kauniit ja rohkeat" ("The Bold and the Beautiful") vuosina 2000–2004.
Elämäkerta.
Finnigan näytteli tilannekomediassa "Student Bodies" ja tv-elokuvassa "The Stalking of Laurie Show" joulukuussa 2000. Vuonna 2000 hän myös näytteli Taraa jaksossa ”The Tale of the Last Dance” 7. tuotantokaudella sarjassa "Pelottaako?".
Vuonna 2004 Finnigan nähtiin Almay-kosmetiikan mainoksissa. Lisäksi esiintyi kymmenessä "Yli synkän virran" -jaksossa patologi Devan Maguirena 2004. Vuonna 2005 hän näytteli Marni Flissia NBC:n sarjassa "Committed", jota lähetettiin vain 13 jaksoa ennen kuin sarja lopetettiin vähäisten katsojalukujen takia.
Hänellä oli Alex Sinclairin rooli "Dead Zone" -sarjassa, jaksoissa ”Double Vision”, ”A Very Dead Zone Christmas” ja "Exile". Vuosina 2005–2007 Finnigan oli tähtenä CBS:n draamasarjassa "Kodinpuolustaja", näytellessään yleistä syyttäjää.
Finnigan on ainoa henkilö, joka on voittanut kolme peräkkäistä Daytime Emmy -palkintoa (29th, 30th, 31st Award). Kaikki ”erinomaisena nuorena näyttelijänä” (Outstanding Younger Actress) hänen roolistaan Bridget Forresterina "Kauniissa ja rohkeissa".
Finnigan meni naimisiin näyttelijä Jonathan Silvermanin kanssa kesäkuussa 2007 Mykonosin saarella Kreikassa. Heidän tyttärensä syntyi syyskuussa 2017.
Jesolo

Jesolo (venetsiaksi "Gèxoło") on kaupunki Italian Veneton alueella Venetsian metropolikaupungissa Adrianmeren rannalla. Jesolossa on arviolta 26 122 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 95,2 neliökilometriä.
Jesolossa on rantakatu, kävelykatu ja kaksi pitkää bulevardia. Alueen läntisestä niemenkärjestä itäiseen niemenkärkeen on 15 kilometriä. Jesolo on kesäisin suosittu matkailukohde.
Rosemary Clooney

Rosemary Clooney () oli yhdysvaltalainen laulajatar ja näyttelijätär. 
Ura.
Clooney toimi laulajana etenkin 1940- ja 1950-luvuilla. Hän loi uran myös näyttelijänä ja hänen tunnetuin elokuvansa on "Valkea joulu" (, 1954) jossa hän näytteli yhdessä Bing Crosbyn, Vera-Ellenin ja Danny Kayen kanssa. Vuonna 2002 hänet palkittiin elämäntyö-Grammyllä. Hän sai myös laulajan urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Rosemary Clooney oli George Clooneyn täti; George Clooneyn isä, televisioesiintyjä Nick Clooney, oli hänen veljensä. Rosemary Clooney oli naimisissa kolme kertaa, joista näyttelijä José Ferrerin kanssa kahdesti. Heillä oli viisi lasta. Hänen kolmas ja viimeinen avioliittonsa solmittiin vuonna 1997 Dante DiPaolon kanssa. Se kesti aina Clooneyn kuolemaan asti. Rosemary Clooney kuoli keuhkosyöpään.
Far Arden

Far Arden on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1987. Silloin kokoonpano oli Esko Nevalainen (laulu, kitara), Jamppa GT Heikkinen (rummut), Ari-Matti Jänkälä (basso), Juha Lindberg (kitara) ja Arto Willman (kosketinsoittimet). Willman vaihtui pian kitaristi Eero Mahkoseen. Tämä kokoonpano levytti vuonna 1989 ensimmäisen singlen "Lisa". Debyytin jälkeen seurasi kaksi singleä, yksi ep ja ensimmäinen kokopitkä albumi "Wind and Change" vuonna 1993. Pian tämän jälkeen Jänkälä ja Mahkonen jättivät yhtyeen ja heidän tilalleen tulivat Jari Pietilä (kitara) ja Esa Koukkari (basso). Vuonna 1996 myös alkuperäinen kitaristi Juha Lindberg lopetti. Tämä kokoonpano alkoi vuonna 1998 nauhoittaa levyä "Free Pictures" (2001). Nauhoituksien aikana rumpali Heikkinen vaihtui Jarkko Aroon. Levyn ilmestymisen jälkeen kokoonpanoon tuli kosketinsoittaja Juha Sutela ja basisti vaihtui Lauri Väkevään. Vuonna 2005 basistiksi tuli Asko Karhunen. Kesällä 2012 ilmestyi Far Ardenin kolmas levy "Songs of Intuition". Vuodenvaihteessa 2012–2013 pitkäaikainen rumpali Jarkko Aro vaihtui Ari Harjuun. Vuoden 2016 lopussa basisti Asko Karhusen eron jälkeen bassoa on soittanut Pekka Kotila. 
Keväällä 2022 rumpali Ari Harjun jätettyä bändin tuli hänen tilalleen Eero Karhunen. Samalla basistiksi palasi Asko Karhunen ja Pekka Kotila siirtyi soittamaan kitaraa.
Musta Leski (sarjakuvahahmo)

Musta Leski () on nimitys usealle eri Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvälle hahmolle.
Claire Voyant.
Claire Voyant oli supervoimainen naispuolinen sankari, joka teki ensiesiintymisensä "Mystic Comics" -lehden numerossa 4 elokuussa 1940. Hän tappoi rikollisia ja toimitti näiden sielut paholaiselle. Tämä hahmo eroaa täysin Marvel Comicsin myöhemmissä sarjakuvissa esiintyvistä koodinimeä Musta Leski käytetyistä vakoojista.
Natalia Romanova / Natasha Romanoff.
Natalia Alianovna Romanova / Natasha Romanoff oli ensimmäinen Mustan Lesken koodinimeä kantanut moderni Marvel Comicsin hahmo. Hahmon loivat Stan Lee, Don Rico ja Don Heck, ja teki ensiesiintymisensä "Tales of Suspense" -lehden numerossa 52 huhtikuussa 1964. Hahmo on ollut tekemisissä Marvel-universumin supersankariryhmien ja järjestöjen kanssa, kuten Kostajien, Puolustajien, YPKVV:n ja Ukonnuolten. Scarlett Johansson on näytellyt hahmoa elokuvissa "Iron Man 2", "The Avengers", ', ', ', ', "" ja "Black Widow".
Yelena Belova.
Yelena Belova on toinen Mustan Lesken koodinimeä kantanut moderni Marvel Comicsin hahmo. Hahmo teki lyhyesti ensiesiintymisensä "Inhumans" -lehden numerossa 5 maaliskuussa 1999 ja esiintyi kokonaan samana Marvel Knightsin minisarjassa "Black Widow". Hän esiintyi vuonna 2001 toisessa "Black Widow" -minisarjassa Natasha Romanoffin ja Daredevilin kanssa sekä seuraavana vuonna Marvel MAXin tekemässä aikuisille suunnatussa kolmiosaisessa tarinassa "Black Widow: Pale Little Spider", joka kertoi hahmon menneisyydestä. Florence Pugh on näytellyt hahmoa elokuvissa "Black Widow" ja "Thunderbolts*", sekä Disney+-sarjassa "Hakweye".
Andor Lilienthal

Andor (André) Arnoldovitš Lilienthal (5. toukokuuta 1911 Moskova – 8. toukokuuta 2010 Budapest) oli unkarilainen shakin suurmestari. Hän pelasi uransa aikana kymmentä maailmanmestaria vastaan, voittaen Emanuel Laskerin ja José Raúl Capablancan, Max Euwen, Aleksandr Aljehinin (kevyessä pelissä), Mihail Botvinnikin sekä Vasili Smyslovin.
Lilienthal syntyi Moskovassa ja muutti vanhempiensa kotimaahan Unkariin kaksivuotiaana. Hieman boheemin maineen saava Lilienthal siirtyi nuorena ensin Wieniin ja siten Berliiniin, asuen myöhemmin myös Pariisissa. Takaisin Neuvostoliittoon hän muutti 1935–1936 ja sai maan kansalaisuuden 1939, palaten 1975 taas asumaan nuoruutensa Budapestiin. 
Lilienthal vietti 96-vuotispäiväänsä Budapestissa 2007. Vanhoilla päivilläänkin hän ajoi yhä autoa ja kirjoitti artikkeleita shakkilehtiin. Lilienthal oli kuollessaan shakin suurmestareista iäkkäin.
Turnausmenestys.
Lilienthal edusti Unkaria shakkiolympialaisissa vuosina 1933, 1935 ja 1937 saavuttaen kaksi henkilökohtaista kultamitalia ja yhden joukkuehopean.
Englantilainen aamiainen

Englantilainen aamiainen () on osa Englannin ruokaperinnettä. Se on monesta ainesosasta koottu tuhti annos, jota nautitaan toisinaan myös lounaaksi tai päivälliseksi. Ruoalla on vuosisataiset perinteet, ja nykyisen koostumuksensa se sai 1900-luvun alussa. Vuosisadan puolivälistä lähtien perinteinen englantilainen aamiainen on ollut yleinen kaikkien Britannian kansankerrosten ruokapöydissä.
Historia.
Perinteisen englantilaisen aamiaisen historia ulottuu 1300-luvulle. Perinteen aloitti englantilainen maalaisaateli. Viktoriaanisella ajalla englantilainen aamiainen kehitettiin taitoa vaativaksi lajiksi, jonka kautta varakkaat saattoivat korostaa varallisuuttaan, hyvää makuaan ja kasvatustaan. Edvardiaanisella ajalla aineosat yhdenmukaistettiin. Englantilaisesta aamiaisesta tuli yleinen aamiaisruokalaji Britannian hotelleissa, junissa ja muissa paikoissa, ja täysi englantilainen aamiainen levisi myös keskiluokan perheaamiaiseksi. Kun myös työväenluokka otti sen omakseen, samanlaisen englantilaisen aamiaisen söi 1950-luvulla jo puolet briteistä. Ruoka nautittiin tyypillisesti pienessä ja halvassa kahvilassa, joka tarjosi paistettuja ruokia. Perinteinen englantilainen aamiainen on Britanniassa edelleen suosittu kaikissa kansankerroksissa. Sitä nautitaan usein myös lounaaksi tai päivälliseksi.
Koostumus.
Täysi englantilainen aamiainen on tuhti annos. Sen tyypilliset ainesosat ovat Englantilaisen aamiaisyhdistyksen mukaan pekoni, munat, brittiläinen makkara, uunipavut, paistettu tomaatti, paistetut sienet, verimakkara sekä paistettu ja paahdettu leipä. Paikallista vaihtelua kuitenkin esiintyy, ja oikeista ainesosista käydään Britanniassa edelleen keskustelua. Ruoan kanssa nautitaan teetä tai kahvia sekä appelsiinituoremehua. Leivälle voidaan levittää hilloa, voita tai marmeladia.
Oikeaan englantilaiseen aamiaiseen kuuluu "Culinaria"-teoksen mukaan viisi ruokalajia. Klassisessa englantilaisessa aamiaisessa ne tarjotaan erikseen. Ensimmäinen ruokalaji koostuu lasillisesta appelsiinimehua tai puolikkaasta greipistä, joka on maustettu sokerilla. Myös muita hedelmiä voidaan nauttia. Toiseen ruokalajiin kuuluu kaurapuuroa tai maissihiutaleita. Puuro maustetaan voisilmällä, suolalla, fariinisokerilla ja maidolla. Maissihiutaleet syödään rapeina maidon kera. Kolmanteen ruokalajiin kuuluu munia ja pekonia sekä lisäkkeitä kuten grillattuja tomaatteja, sieniä, prinssinakkeja tai makkaroita. Neljännessä ruokalajissa on kalaa tai lihaa, kuten savusilliä, lampaan munuaisia tai "kedgereetä", joka on kalasta ja riisistä tehty curryruoka. Viides ruokalaji koostuu paahtoleivästä, jolle sivellään marmeladia tai hilloa. Papuja voidaan syödä niin paahtoleivän päällä kuin lihankin kera. Aamiaisen kanssa juodaan useasti teetä.
Aiheesta muualla.
Habib Bourguiba

Habib Ben Ali Bourguiba (; 3. elokuuta 1903 Monastir, Ranskan Tunisia – 6. huhtikuuta 2000 Monastir, Tunisia) oli kansainvälisesti tunnettu tunisialainen valtiomies. Hän toimi maansa ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1957–1987. Bourguiba oli mukana maansa itsenäisyysliikkeessä pyrkimyksenä irtaantua Ranskasta.
Elämäkerta.
Bourguiba syntyi Monastirissa ja oli kahdeksasta sisaruksesta nuorin. Hän aloitti opintonsa Tunisissa ja lähti sen jälkeen Pariisin yliopistoon lukemaan lakia ja valtio-oppia. Pariisissa ollessaan hän tutustui Mathilde Lorainiin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1927. Bourguiballe ja Lorainille syntyi saman vuoden 9. huhtikuuta poika, Habib Bourguiba nuorempi, joka ryhtyi myös poliitikoksi. Käännyttyään islaminuskoon Lorain otti käyttöön nimen Moufida Bourguiba. 
Bourguiba palasi perheensä kanssa Tunisiaan ja liittyi vuonna 1928 sanomalehtiin "l’Etendard Tunisien" ja "Sawt At-Tunisi". Ranskan viranomaiset syyttivät Bourguibaa "yllytyksestä rotusortoon". Sen jälkeen hän perusti siirtomaavaltaa vahvasti vastustaneen lehden "L'Action Tunisienne".
Bourguiba vietti toisen maailmansodan ensimmäiset vuodet vankeudessa. Hän nousi Tunisian presidentiksi tasavallan synnyttyä 25. heinäkuuta 1957. Kylmän sodan vuosina Bourguiban Tunisialla oli läheiset suhteet Yhdysvaltoihin. Presidentin aikana Tunisiassa toteutettiin useita merkittäviä uudistuksia; mm. naisten oikeudet paranivat moniavioisuuden tultua kriminalisoiduksi ja avioeron laillistetuksi. Uudistettujen lakien mukaan tytöt eivät myöskään voineet mennä naimisiin 17 vuotta nuorempina.
Presidentti Bourguiba vieraili Suomessa vuonna 1963.
Presidentti Habib Bourguiba boikotoi 13. syyskuuta 1965 Casablancassa alkanutta arabimaiden huippukokousta. Hän oli sitä mieltä, että Yhdistynyt Arabitasavalta voi saavuttaa arabimaiden luottamuksen vain lopettamalla laajentumispolitiikkansa ja luopumalla ajattelutavastaan, että se on arabinationalismin johtava maa.
Maaliskuussa 1975 Tunisian kansalliskokous äänesti Bourguiban elinikäiseksi presidentiksi. 6. marraskuuta 1987 hän kuitenkin joutui eroamaan terveyssyistä ja korkean ikänsä johdosta. Hän kuoli 96-vuotiaana ja hänet on haudattu mausoleumiin Monastiriin.
Gremlin (sarjakuvahahmo)

Gremlin on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Gremlin esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Incredible Hulk" -lehden numerossa #187 vuonna 1975. Hahmon loivat Len Wein ja Herb Trimpe.
Historia.
Gremlin on venäläinen mutantti, joka loi itselleen korkeateknologisen haarniskan voidakseen liittyä Neuvostosupersotilaisiin. Hän käytti hetken aikaa itsestään nimitystä Titaanimies, mutta kuoli taistelussa Rautamiestä vastaan.
Voimat ja varusteet.
Gremlin on mutantti, joka omaa neronlahjat radioaktiivisen säteilyn muutettua hänen aivojaan. Fyysisesti Gremlin on kuitenkin tavallista ihmistä heikompi.
V Film

V Film (aiemmilta nimiltään TV1000 ja Viasat Film) on maksullinen elokuvakanava, joka näkyy digitaalisesti antenni- ja kaapeliverkossa sekä satelliittijakelussa. Kanava on aloittanut toimintansa Ruotsissa vuonna 1989 ja Suomessa vuonna 1996, ja se on osa Viaplay Groupia. V Filmillä on Suomessa enää neljä televisiokanavaa: V Film Premiere, V Film Family, V Film Action ja V Film Hits. V Film esittää elokuvia ympäri vuorokauden ilman mainoskatkoja. Suomessa V Film on saatavilla Allenten kautta sekä suomen- että ruotsinkielisenä.
Historia.
Alun perin TV1000 (nykyinen V Film) näkyi vain Ruotsissa. Myöhemmin kanava laajentui muihin Pohjoismaihin, Suomeen, Tanskaan ja Norjaan. Vuoden 2004 alussa TV1000 East aloitti toimintansa. East suunnattiin Baltian maihin, Venäjälle, sekä muihin Itä-Euroopan maihin. Lokakuussa 2005 aloitettiin pelkästään venäläisiä elokuvia näyttävä kanava, TV1000 Russkoe Kino. Balkanin maihin tarkoitettu TV1000 Balkan aloitti lähetyksensä vuonna 2006. 1. maaliskuuta 2012 kaikki TV1000 -kanavat muuttuivat Viasat Film -kanaviksi. 1. kesäkuuta 2020 kaikki Viasat Film -kanavat muuttuivat V Film -kanaviksi.
1. syyskuuta 2004 TV1000 -kanavat järjesteltiin uudelleen; Cinema ja kolme muuta TV1000 -kanavaa lopettivat ja niiden tilalle tuli neljä uutta teemakanavaa. Nykyiset kanavat ovat seuraavanlaiset:
Näkyvyysalueet.
TV1000 aloitti toimintansa vuonna 1989 Ruotsissa, nykyisin Viasat Film -kanavat näkyvät satelliittivälitteisinä koko Euroopassa sekä Keski- ja Pohjois-Aasiassa. Kaapeliverkoissa kanava on nähtävissä Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Serbiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Montenegrossa, Virossa ja Venäjällä.
Ana Hickmann

Ana Hickmann (s. 1. maaliskuuta 1981 Santa Cruz do Sul, Rio Grande do Sul) on brasilialainen malli.
Hickmann on tullut tunnetuksi huomattavan pitkistä jaloistaan, ja hän oli aiemmin Guinnessin ennätysten kirjassa ”maailman pitkäsäärisimpänä mallina”. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja hänellä on vaalea tukka ja siniset silmät. Maxim-lehti sijoitti hänet vuonna 2004 sadan kuumimman naisen listan 47. ja vuonna 2005 85. sijalle.
Hickmann meni 14. helmikuuta 1998 naimisiin Alexander Correan kanssa ollessaan täyttämässä vasta 17 vuotta.
British Council

British Council on Ison-Britannian kansainvälinen vuonna 1934 perustettu kulttuurisuhdeorganisaatio, joka toimii yli 100 maassa. British Council pyrkii luomaan Ison-Britannian kansalaisille kansainvälisiä mahdollisuuksia ja lujittamaan kulttuuri- ja yhteiskuntatyön kautta Ison-Britannian ja kohdemaiden suhteita. Kulttuurisuhteilla tarkoitetaan kansainvälisten suhteiden osa-aluetta, joka keskittyy edistämään dialogia ideoiden, tiedon, arvojen ja muiden kulttuuriin kuuluvien osa-alueiden välillä. Kulttuurisuhteilla voidaan katsoa voivan edistettävän kansallisia etuja, rakentaa suhteita ja edistää kulttuurista ymmärrystä.
British Council pyrkii tarjoamaan pääsyn Britannian kulttuuriin kielen, taiteen, yhteiskunnan ja koulutuksen muodossa. British Council edistää muun muassa aktiivisesti englannin kielen opiskelua ja sillä on yli 80 kielikoulua lähes 50 maassa. British Council on menoleikkausten johdosta joutunut arvioimaan uudestaan toimintaansa, kansainvälistä rooliaan ja läsnäoloaan Euroopassa. British Council on sulkenut muun muassa kirjastoja ja siirtänyt enenevissä määrin painopistettään Lähi-itään, islamilaiseen maailmaan ja nouseviin uusiin talouksiin. British Council toimii edelleen myös yli 40 Euroopan maassa.
British Council Suomessa.
British Council on toiminut Suomessa vuodesta 1945. Se sijaitsee nykyisin Helsingissä Annankadun Hub Helsingissä. Suomessa British Councilin pääpaino on yhteiskuntaohjelmassa ja erityisesti yhteiskunnan monimuotoisuuteen ja yhteiskunnalliseen yrittämiseen liittyvässä työssä.
Esimerkkejä Suomen toiminnasta.
British Council pyrkii toimimaan aktiivisesti yhdenvertaisuuteen ja tasa-arvoon liittyvissä hankkeissa ja on mukana esimerkiksi Finnish Business &amp; Societyn (FiBS) kanssa luomassa Suomeen työelämän monimuotoisuus -peruskirjaa. British Council on mukana vuoden World Design Capital Helsingissä 2012 omalla Social Responsibility and Design –hankkeella. Siinä pyritään tutkimaan julkisten tilojen yhteisöllisyyttä ja kaupunkilaisten hyvinvointia osallistavan kaupunkisuunnittelun kautta.
British Council on ollut mukana myös Britanniassa menestyneen yhteiskunnallisen yrittäjyyden konseptin tunnettavuuden lisäämisessä puhuen muun muassa mahdollisuudesta käyttää lääkäriosuuskuntien voittoa palveluiden kehittämiseen. Lisäksi British Council on mukana muun muassa yhteiskunnallisen yrittäjyyden tapahtumassa Onnistamossa sekä Suomalaisen työn liiton juhlavuoteen kuuluvassa Helsingin Musiikkitalossa 24. syyskuuta 2012 järjestettävässä Suomalaisen Työn Gaalassa, jossa palkitaan suomalaisia yhteiskunnallisia yrittäjiä. British Council on myös hallinnoinut vuosittain myönnettäviä stipendejä Suomen kansalaisille maisteriopintoihin opiskelijoille Britanniaan.
Goethe-Institut

Goethe-Institut e.V. on Saksan liittotasavallan kulttuuri-instituutti, joka toimii maailmanlaajuisesti. Se perustettiin vuonna 1951. Instituutti on nimetty Johann Wolfgang von Goethen mukaan.
Goethe-Institut haluaa herättää kiinnostusta saksan kieleen ja tukea sen opiskelua. Se tekee myös kansainvälistä kulttuuriyhteistyötä. Instituutti välittää monipuolista ja ajankohtaista tietoa saksalaisesta kulttuurista, yhteiskunnasta ja poliittisesta elämästä. Goethe-Institutin kulttuuri- ja koulutusohjelmat tuottavat kulttuurien välistä vuoropuhelua ja osallistavia elämyksiä. Ne edistävät kansalaisyhteiskunnan rakentumista ja maailmanlaajuista liikkuvuutta.
Goethe-Institutit ja Goethe-keskukset, kulttuuriyhdistykset, lukusalit, tutkintopaikat ja kielikeskukset ovat jo yli 60 vuoden ajan olleet monen ihmisen ensikontakti Saksaan. Monivuotinen kumppanuus johtavien tahojen kanssa yli 90 maassa on lujittanut luottamusta Saksaan. Goethe-Institut haluaa tehdä yhteistyötä niiden kanssa, jotka toimivat aktiivisesti Saksan ja saksalaisen kulttuurin parissa. Se vastaa itse omasta toiminnastaan ja on puoluepoliittisesti riippumaton.
Vuonna 2020 instituutin johtoon nimitettiin antropologi Carola Lentz.
Vuonna 2023 Venäjä laittoi Venäjän Goethe-instituutin pankkitilin jäihin vastavetona Berliinin Venäjä-talon tilin jäädyttämiselle Saksassa. Goethe-instituutilla oli tuolloin noin 200 työntekijää Venäjällä. 
Goethe-Institut Suomessa.
Goethe-Institut Helsingin Kampissa on esteetön ja avoin kaikille. Kirjastoa voi käyttää maksutta niin verkossa kuin paikan päällä. 
Kursseilla voivat kaikenikäiset opiskella saksaa kaikilla tasoilla ja suorittaa kielikokeita. Goethe-Institut tarjoaa lisäksi saksanopettajille opetusmateriaalia ja jatkokoulutusta. 
Goethe-Institut välittää saksalaista kulttuuria eri maissa ja haluaa antaa sijaa vuorovaikutukselle. Goethe-Institutin projektit tuovat yhteen taiteellisia, tieteellisiä, sosiaalisia ja arkipäiväisiä käytäntöjä ja ajatuksia, jotka kuvastavat kulttuurien rinnakkaiseloa yhteiskunnissamme.
Tapahtumien suunnittelussa ja raportoinnissa Goethe-Institut haluaa tehdä näkyviksi aliedustettuja tiedon muotoja, kyseenalaistaa vallitsevia rakenteita ja ottaa huomioon erilaisia näkökantoja.
Goethe-Institut Finnland on osa verkostoa Helsinki Art Institutions for Equality.
Sissela Kyle

Sissela (Maria) Kyle (s. 17. marraskuuta 1957 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on professori Gunhild Kylen ja Per Gunnar Kylen tytär.
Kyle on työskennellyt Tukholman kaupunginteatterissa, Kuninkaallisessa draamateatterissa, Boulevardteaternissa ja Hamburger Börsissä. Lisäksi hän on usean vuoden ajan ollut arvostettu ohjelmanvetäjä Gaygalan-gaalassa.
Vuonna 2005 Kyle palkittiin Karamelodiktstipendiet-stipendillä.
Kylella on kaksi lasta.
Instituto Cervantes

Instituto Cervantes on vuonna 1991 perustettu Espanjan ulkoministeriön alainen instituuti, jonka tarkoitus on edistää espanjan kieltä ja Espanjan ja Latinalaisen Amerikan kulttuuria. Se on nimetty Miguel de Cervantesin mukaan ja sen suojelijana on kuningas Juan Carlos I.
Instituto Cervantes järjestää kielikokeita ja myöntää todistuksia () kielitaidosta kolmella tasolla.
Società Dante Alighieri

Società Dante Alighieri (Dante Alighieri -seura) on vuonna 1889 perustettu järjestö, jonka tavoite on edistää italian kieltä ja kulttuuria. Se on nimetty Dante Alighierin mukaan. Perustajat olivat triesteläistä sivistyneistöä, mukana mm. Giosuè Carducci, Italian kansallisrunoilija, kirjailija ja kriitikko. 
Seuran pääpaikka sijaitsee Roomassa. Seuran paikallisosastoja kutsutaan nimellä “Comitato”. Paikallisosastoja on yhteensä jo yli 500, joista yli 400 Italian ulkopuolella.
Toiminta Suomessa.
Suomessa toimii 13 paikallisosastoa: Haapajarvi 
Helsinki 
Jyväskylä 
Kemi 
Kotka 
Kuopio 
Lappeenranta 
Oulu 
Pori 
Rovaniemi 
Tampere 
Turku
Vaasa
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Avustusta on myönnetty Societa Dante Alighieri di Helsinki-Helsingfors ry:lle, mutta vuodesta 2020 lähtien sen kohteeksi on ilmoitettu kaikkien Suomen Dante-seurojen toiminta. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Società Dante Alighieri di Helsingille yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti: