Rotavirusrokote

Rotavirusrokote on tarkoitettu rotaviruksen eri muotoja ja niiden aiheuttamia haittoja vastaan. Rokote on saanut EU:ssa myyntiluvan vuonna 2006. Rotavirusrokote tuli Suomen kansalliseen rokotusohjelmaan 1. syyskuuta 2009. Kaikki 1. heinäkuuta 2009 ja sen jälkeen syntyneet 6–31 viikon ikäiset lapset voivat saada rokotteen neuvolasta maksutta.
Suomessa rotavirusrokotteena käytetään MSD:n Rotateq-rokotetta.
Rokote.
Suomessa käytetty rotavirusrokote sisältää elävää, taudinaiheuttamiskyvyltään heikennettyä serotyyppien G1–G4 sekä P[8] rotavirusta, jotka on kasvatettu Vero-soluissa. Rokotteessa käytetyt virukset ovat ihmisen ja naudan rotavirusten reassortaatioita. Rokote ei sisällä tehosteaineita eikä säilytysaineita.
Yksi rokoteannos on tilavuudeltaan 2 ml ja se annetaan liuoksena suun kautta. Jos lapsi oksentaa rokotteen, uutta annosta ei sillä kerralla anneta. Oksentamisen riskiä voi vähentää olemalla ruokkimatta lasta ennen rokotteen antamista. Rokote annetaan lapselle 2, 3 ja 5 kuukauden iässä, jolloin riski rotaviruksen aiheuttamalle sairaudelle on suurin. Rokotuskertojen välillä on pidettävä 4 viikon väli. Rokote voidaan antaa myös keskoselle, jos raskaus on kestänyt vähintään 25 viikkoa. Päätöksen keskosen rokottamisesta tekee lääkäri.
Rotavirusrokote on normaalisti ainoa elävää taudinaiheuttajaa sisältävä rokote, joka annetaan alle 5 kk ikäisille lapsille. Jos jokin muu tällainen rokote on tarpeellinen, sen ja rotavirusrokotteen välillä on oltava vähintään kahden viikon väli. Muunlaisia rokotteita voidaan antaa rotavirusrokotteen kanssa samaan aikaan.
Teho.
Rokote ei estä rotavirustartuntaa, mutta lieventää taudin yleensä oireettomaksi. Ennen rokotuksia rotavirus aiheutti Suomessa vuosittain noin 9000 terveyskeskuskäyntiä ja sairaalahoitoa vaativia rotavirusripuleita oli Suomessa yli 500 tapausta vuodessa eli 50–60 % kaikista sairaalahoitoa vaatineista lasten ripuleista. Nykyisin sairaalahoitoa vaatii vuodessa alle kymmenen tapausta. Suomen oloissa rotavirukseen ei ole juurikaan liittynyt kuolevuutta. Maailmalla tilanne on kuitenkin aivan toinen. 2010-luvun alussa pelkästään rotavirusripuliin menehtyi arviolta 600 000 lasta vuodessa.
Nykyisin käytössä oleva rokote on osoittautunut estävän tehokkaasti viruksen aiheuttamaa sairautta kuten ripulia. Rokotteen teho rotavirusripulia vastaan on noin 70 % ja sairaalahoidossa tapahtuvaa nestatasapainon korjausta vaativaa rotavirusripulia vastaan on yli 95 %. Rokotteen teho kestää useita vuosia, rokotussarjan mukaisesti annettuna suoja on erinomainen vielä kolme vuotta viimeisen annoksen jälkeenkin.
Haittavaikutukset.
Koska rokote sisältää elävää virusta, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan rokoteviruksen siirtyminen läheisessä kontaktissa rokotetun kanssa oleviin on teoreettisesti mahdollista. THL suosittelee tavanomaisesta käsihygieniasta huolehtimiseen vaippojen vaihdon yhteydessä ja tehostettua käsihygieniaa tulee noudattaa, mikäli jollakulla perheessä on alentunut puolustuskyky, esim. immuunivajavuustila. Noin 9 % ensimmäisen kerran rokotetuista erittää vähäisiä määriä virusta ulosteeseen, mutta uusinta-annoksilla elävän rokoteviruksen erittyminen on olematonta.
Rotavirusrokottamisen alkuvaiheessa raportoitiin suolentuppeumia, joita esiintyy pienillä lapsilla muutenkin. Yli 130 000 lasta kattaneen tutkimuksen mukaan rokotuspäivää seuranneiden 42 vuorokauden aikana ei esiintynyt vertailuryhmää enempää suolentuppeumia. Riski on 2,1 tapausta 10 000 rokotettua kohti. Maailmalla rokotetta on annettu kymmeniä miljoonia annoksia.
Rokotetta ei saa antaa lapselle, jolla on ollut suolentuppeuma tai sellainen synnynnäinen suoliston epämuodostuma, joka saattaisi altistaa tuppeumalle.