Derg

Derg (, äännetään /dərg/, tarkoittaa neuvostoa tai komiteaa) oli kommunistinen sotilasjuntta, virallisesti asevoimien, poliisin ja alueellisen armeijan koordinointineuvosto, joka otti Etiopiassa vallan keisari Haile Selassielta 1974 ja hallitsi Etiopiaa vuoteen 1987. Derg teloitti salaa sekä keisarin että Etiopian ortodoksisen patriarkan vuonna 1975.
Perustaminen.
Vuonna 1973 satoja tuhansia kuoli nälkään Etiopian Wallon maakunnassa kuivuuden tuhottua sadon, mikä johti maan sekasortoon. Vuonna 1974 armeija kapinoi, mitä kurissa pitämään keisari perusti sotavoimista erillisen "asevoimien, poliisin ja alueellisen armeijan koordinointineuvoston" eli Dergin. Sen alkuperäisenä tehtävänä oli tutkia ylempien upseerien väärinkäytöksiä ja kitkeä korruptio asevoimista.
Derg ottaa vallan.
Dergin valta kasvoi asteittain sen perustamista seuranneina kuukausina. Heinäkuussa 1974 keisari Haile Selassie myönsi sille oikeuden pidättää armeijan upseerien lisäksi myös virkamiehiä hallinnon kaikilla tasoilla. Lyhyen ajan sisällä molemmat aikaisemmat pääministerit, suurin osa hallituksen jäsenistä, maaherroista, ylemmistä upseereista ja korkeimman oikeuden jäsenistä vangittiin. 12. syyskuuta 1974 keisari vangittiin, ja 15. syyskuuta Derg otti ylimmän vallan uudella nimellä "Väliaikainen sotilaallishallinnollinen neuvosto". 
Valtakausi.
Derg oli epäsuosittu. Se pysyi vallassa yli 500 000 uhria vaatineen julman ”punaisen terrorin” avulla.
Keisarivalta lakkautettiin muodollisesti toukokuussa 1975 ja marxismi-leninismi julistettiin valtionaatteeksi. Neuvostossa oli alun perin 120 jäsentä. Jäsenmäärä laski varsinkin alkuvuosina, kun joitakin jäseniä karkotettiin ja teloitettiin, eikä uusia jäseniä koskaan nimitetty. Dergin puheenjohtajaksi valittiin Mengistu Haile Mariam ja varapuheenjohtajaksi Atnafu Abate. 
1970- ja 1980-lukujen vaihteessa maahan perustettiin neuvostoliittomainen politbyroo. Yksipuoluejärjestelmän ainoa laillinen puolue oli Etiopian työväenpuolue. Mengistun noustua johtoon hän käynnisti vuosina 1977–1979 ”punaisen terrorin” ("Qey Shibir") vastavallankumouksellisia ja muita vihollisiaan vastaan. Amnesty Internationalin arvioiden mukaan terrorin aikana surmansa sai noin 500 000 ihmistä, minkä lisäksi useita ihmisiä kidutettiin.
Valtakautensa aikana Derg kävi jatkuvasti sisällissotaa Eritrean itsenäisyyspyrkimyksiä ja erinäisiä kapinallisia sissiryhmittymiä vastaan. Lisäksi Etiopia ja Somalia kävivät sotaa vuonna 1977, kun Somalia yritti liittää somalien kansoittaman Etiopian itäosan itseensä. Derg pysyi vallassa paljolti Neuvostoliiton antaman aseellisen ja taloudellisen tuen voimin.
1980-luvun puolivälissä Etiopiaa kohtasi vakava kuivuus, joka saattoi suuren osan kansasta nälänhätään. Dergin neuvostomallin mukaan kollektisoima maatalous ei kyennyt tuottamaan riittävästi ruokaa kansalle, ja korruptoitunut hallinto kanavoi avustuksia lähinnä omille tukialueilleen.
Lakkauttaminen.
10. syyskuuta 1987 väliaikaisen sotilashallinnon pidettyä valtaa 13 vuotta Etiopiasta tuli virallisesti kansandemokratia. Derg lakkautettiin ja maassa pidettiin vaalit kesäkuussa 1988. Käytännössä Dergin keulamiehet pysyivät vallankahvassa, mutta eri nimikkeillä: Dergin puheenjohtaja Mengistu Haile Mariam nimitettiin presidentiksi ja varapuheenjohtaja Fikre-Selassie Wogderes pääministeriksi. Tuolloin suurin osa Eritreasta ja kapinallisen tigre-kansan alueesta oli jo kapinallisten hallussa.
Kapinallisvoimien yhteisrintama onnistui syöksemään Dergin vallasta lopullisesti vuonna 1991.
Oikeudenkäynnit Dergin jäseniä vastaan.
Mengistun paettua maasta Etiopian uusi hallinto vangitsi maahan jääneet Dergin jäsenet ja asetti heidät syytteeseen väärinkäytöksistään. Oikeusprosessi alkoi vuonna 1994. Joulukuussa 2006 72 junttaan kuulunutta upseeria tuomittiin syyllisiksi kansanmurhaan. Tuomiota oli kuulemassa 34 asianosaista, 14 oli ehtinyt kuolla pitkän käsittelyn aikana, ja 25 tuomittiin poissaolevina, mukaan lukien Mengistu.