tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Navigon

Navigon Ag on yksi maailman suurimmista navigaattorivalmistajista. Omien laitteiden valmistuksen lisäksi Navigon tekee yhteistyötä autonvalmistajien ja tunnettujen elektroniikkavalmistajien kanssa tuottaen GPS-teknologiaan perustuvia, kuljettajaa avustavia järjestelmiä autoiluun. NAVIGON on perustettu vuonna 1991 ja se työllistää yli 400 henkilöä maailmanlaajuisesti. Sillä on toimistot Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Karttadatan Navigonille toimittaa sille läheinen kumppani Navteq.
Yritysrakenne.
Navigonin liiketoiminta on jaettu kahtia, Mobility- ja Automotive-yksiköihin. Alalla Navigon tunnetaan parhaiten Mobility-yksikössä kehitetystä Mobile Navigator-ohjelmistosta. Ohjelmistoa käytetään autonavigointilaitteiden lisäksi myös PDA-laitteissa ja matkapuhelimissa. Matkapuhelimissa Navigon tekee yhteistyötä muun muassa Samsungin kanssa, ohjelmisto on käännetty Symbian- ja Windows Mobile-alustoille. Navigaattorivalmistajista yhteistyötä on tehty ainakin Sonyn ja Panasonicin kanssa, joiden autonavigointilaitteissa on käytetty Mobile Navigator-ohjelmistoa. Vuodesta 2007 Navigon on tehnyt myös laitevalmistusta, tuoden markkinoille autonavigointilaitteita omalla merkillään.
Automotive-yksikössä Navigon tekee yhteistyötä autovalmistajien, kuten Seatin, BMW:n ja Continentalin kanssa kehittäen autoihin sisäänrakennettuja navigointi- ja paikannusjärjestelmiä.
Historia.
Navigon on perustamisestaan lähtien keskittynyt liikkuvaan navigointiin. Navigon on mm. ensimmäisenä tuonut markkinoille navigointilaitteita, joissa on mukana ruuhkien ja muiden esteiden kiertämisen mahdollistava TMC-ominaisuus.
1991
1996
1998
2000
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
Navigon Suomessa.
Ensimmäiset Navigon-laitteet tulivat Suomen markkinoille vuonna 2007. Kesällä ja syksyllä Navigon toi Suomen markkinoille 2100-, 5100 -ja 7100 sarjan laitteet, joista 7100 oli arvostettu ulkomaisessa lehdistössä korkealle. Laite oli saanut mm. arvostetun Red Dot Design Awardin käyttöliittymäsuunnittelustaan. Vuoden 2008 keväällä Navigon solmi yhteistyösopimuksen Destia Trafficin kanssa TMC-tiedon hyödyntämisestä Navigon-navigaattoreissa. Samoihin aikoihin lanseeratut Navigon 2110 max ja Navigon 8110 ovat Destia Traffic TMC-yhteensopivia ja markkinoiden ainoita malleja, joissa TMC-signaalin vastaanottoon tarvittava FM-antenni on integroitu autolaturiin.
Suomessa Navigon-navigaattoreita maahantuo Citypro Oy .
Jätevedenkäsittely

Jätevedenkäsittelyllä tarkoitetaan tapaa, jolla jätevedet järjestetään niiden syntymisen jälkeen puhdistettavaksi. Jätevedet voidaan käsitellä kiinteistökohtaisesti, useamman kiinteistön yhteiskäsittelynä tai johtaa ne kunnallista viemäriverkkoa pitkin jätevedenpuhdistamolle. Suomalaisista noin 20% asuu haja-asutusalueilla, mikä tarkoittaa runsaan 250 000 vakituisesti asutun kiinteistön sijaitsevan kunnallisen viemäriverkoston ulkopuolella. Haja-asutusalueella viemäriverkoston ulkopuolella sijaitsevia kiinteistöjä koskettaa ympäristönsuojelulaki ja jätevesiasetus (157/2017) eli valtioneuvoston asetus jätevesien käsittelystä viemäriverkoston ulkopuolisilla alueilla. 
Kiinteistökohtainen käsittely.
Hajajätevesilainsäädönnön vaatimusten mukaiselle kiinteistön jätevesijärjestelmälle teknisiä vaihtoehtoja ovat erilaiset maapuhdistamot sekä pienpuhdistamot. Jätevesi voidaan myös kerätä umpisäiliöön ja toimittaa kunnalliselle jätevedenpuhdistamolle. Valinta tulee suorittaa kiinteistön erityispiirteet ja kiinteistön elinkaari huomioon ottaen. Suomen ympäristökeskus ylläpitää luetteloa vaihtoehtoisista käsittelyjärjestelmistä ja niillä saavutettavista puhdistustuloksista.
Puhdistusmenetelmät lyhyesti.
Jäteveden maasuodattamossa jätevesi puhdistuu kulkeutuessaan esikäsittelyyn saostussäiliöön ja edelleen maakerroksista rakennettuihin suodatinkerroksiin.  Puhdistettu vesi kootaan putkistolla edelleen johdettavaksi ympäristöön tai jatkokäsittelyyn. Jäteveden maahanimeyttämössä jätevesi puhdistuu kulkeutuessaan esikäsittelyyn saostussäiliöön, josta jätevesi imeytetään maaperään puhdistumaan maaperän omissa rakennekerroksissa ennen sen kulkeutumista pohjaveteen.
Panospuhdistamossa talousvettä puhdistetaan fysikaaliseen, kemialliseen ja biologiseen prosessiin tai näiden menetelmien yhdistelmään perustuen. Panospuhdistamossa hyväksikäytetään pieneliöiden ja jäteveden hapetettua mikrobiprosessia ja jäteveden kemiallisen saostumisen menetelmää jäteveden puhdistamisessa. Samaa tekniikkaa käytetään kunnallisissa jätevedenpuhdistamoissa.
Umpisäiliö ei ole puhdistamo vaan vesitiivis, talousjäteveden tai lietteen varastoimiseen tarkoitettu säiliö, josta ei ole jäteveden purkuputkea ympäristöön. Umpisäiliön jätevedet kuljetetaan myöhemmin kunnalliselle jätevedenpuhdistamolle puhdistettavaksi. Umpisäiliö voi olla osana jäteveden puhdistamoa kaksoisviemäröinnissä, jossa yhdistetään umpisäiliön ja maasuodatuksen tai maaimeytyksen puhdistusmenetelmiä. Kaksoisviemäröintijärjestelmässä WC-vedet johdetaan umpisäiliöön varastoitavaksi myöhempää kunnallisen jätevedenpuhdistamon puhdistusprosessia varten. Vastaavasti pesu- ja talousjätevesi johdetaan maasuodattamoon tai maaimeyttämöön puhdistettavaksi.
Tyypillinen kunnallinen jäteveden käsittelyprosessi.
Perinteinen yhdyskuntajäteveden käsittelyprosesi muodostuu yleensä mekaanisesta, biologisesta ja kemiallisesta jätevedenpuhdistustekniikasta:
Biologisessa prosessissa syntyy biolietettä (ns. biomassaa), joka voidaan saostaa pois vedestä mm. kemiallisesti ja mekaanisesti.
Pilkkutimanttiahven

Pilkkutimanttiahven eli punakirjoahven ("Hemichromis bimaculatus") on värikäs kirjoahven, joka luokitellaan kääpiökirjoahveniin.
Ulkonäkö ja koko.
Pilkkutimanttiahven kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sen yläosa on vihertävä, vatsapuolipunainen tai oranssa, ja kalan etuosaa peittävät hohtavan vaaleat pilkut. Kyljessä on kaksi mustaa täplää. Kutuaikana koko kala on punainen ja vaaleat pilkut peittävät sen kauttaaltaan.
Eri Hemichromis-lajeja on vaikea erottaa toisistaan.
Alkuperä.
Pilkkutimanttiahven on kotoisin Länsi-Afrikasta, missä se elää metsäalueiden muta- tai hiekkapohjaisissa ojissa. 
Elintavat ja lisääntyminen.
Pilkkutimanttiahven on aggressiivinen reviirikala. Ne tulevat sukukypsiksi noin 7,5 senttimetrin mittaisina.
Vesiolot.
Sopiva happamuus on 6.5–7.2, kovuus 4–12 dH, ja lämpötila 24–28 celsiusastetta.
Owen Murray

Owen Murray (s. 1948 Edinburgh, Skotlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen harmonikkataiteilija ja -pedagogi.
Murray aloitti harmonikansoiton 17-vuotiaana. Hän opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa Kööpenhaminassa Mogens Ellegaardin johdolla 1974–1982. Opintojensa jälkeen hän on toiminut aktiivisesti nostaakseen konserttiharmonikan arvostusta Britanniassa. Hänet kutsuttiin perustamaan harmonikkaosastoa ja nimitettiin harmonikansoiton professoriksi Royal Academy of Musicissa Lontoossa 1986 ja musiikkiakatemian kunniajäseneksi, "HonRAM - Honorary Membership of the Royal Academy of Music", 1993.
Monet Murrayn oppilaista ovat voittaneet arvostettuja kilpailuja ja menestyneet muusikkoina.
Konserttiurallaan Murray on esiintynyt useiden maineikkaiden sinfoniaorkestereiden solistina sekä kansainvälisillä musiikkifestivaaleilla. Hän on myös kantaesittänyt useiden nykysäveltäjien, kuten John Webbin, Edward McGuiren, John McLeodin, Sofija Gubaidulinan ja Per Nørgaardin teoksia.
IFOR

IFOR (Implementation Force) oli Nato-johtoinen monikansallinen rauhanturvajoukko Bosnia ja Hertsegovinassa 20. joulukuuta 1995 - 20. joulukuuta 1996. IFOR kuului "Operation Joint Endeavour"iin jonka tarkoituksena oli valvoa Daytonin rauhansopimuksen sotilaallisten pykälien toteutumista. IFOR otti rauhanturvaamistehtävän vastaan UNPROFOR-joukoilta.
Operaatio oli Naton ensimmäinen sen alueen ulkopuolella tapahtunut maaoperaatio. Operaation maalla tapahtunut osa tunnettiin nimellä "Operation Firm Endeavour".
Enimmillään IFOR-joukkoihin kuului rauhanturvaajia 32 maasta. Joukkojen vahvuus oli 54 000 sotilasta Bosnia-Hertsegovinassa ja kokonaisuudessaan 80 000 sotilasta, kun mukaan lasketaan tuki- ja reservitehtävissä olleet joukot Kroatiassa, Unkarissa, Saksassa, Italiassa ja laivastossa Adrianmerellä. Joukkoihin kuului suomalainen rakentajapataljoona, joka muutettiin myöhemmin jääkäripataljoonaksi.
Maatoimintojen tehtävät jaettiin kolmeen monikansalliseen divisioonaan (MND):
21. joulukuuta 1996 IFOR-joukot luovuttivat rauhanturvaamistehtävät SFOR-joukoille.
Schauman

Schauman () on suomalainen aatelissuku, joka tunnettiin alkujaan sotilassukuna, mutta 1800-luvulta alkaen sen edustajat ovat tulleet tunnetuiksi lukuisilla muillakin aloilla.
Suku on lähtöisin Baltiasta ja tuli Suomeen 1600-luvun lopulla. Sen on oletettu olevan lähtöisin Kuurinmaan aatelista, mitä ei tosin voida todistaa. Toisen teorian mukaan suvun juuret olisivat Kurpfalzissa Saksassa, jossa vuonna 1596 aateloitiin samanniminen suku. Suvun suomalainen kantaisä on Turun läänin ratsuväkirykmentin everstiluutnantti Henrik Johan Schauman (1649–1730), joka oli lähtöisin Ogerin seudulta Liivinmaalta ja tuli Ruotsin palvelukseen 1662. Hänet naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1686, ja hänen sukunsa introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle 1697 aatelissukuna numero 1287. Suvun nykyään elävät haarat ovat kaikki hänen pojanpoikansa, aatelislippueen majoitusmestari Berndt Otto Schaumanin (1738–1805) jälkeläisiä.
Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 Schaumanit merkittiin sinne aatelissukuna numero 96. Suvun jäseniä ei ole vuoden 1809 jälkeen asunut Ruotsissa, mutta suvun päämies muutti Ruotsiin 1859. Hänen jälkeläisiään muutti 1800-luvun lopussa Argentiinaan ja 1920-luvulla Ranskaan, ja sukua asuu edelleen kummassakin maassa. Eräät muut sukuhaarat ovat myöhemmin saaneet uudelleen edustusoikeuden Ruotsin ritarihuoneella. Schaumaneita asuu nykyisin myös Argentiinassa, Paraguayssa ja Yhdysvalloissa. 
2000-luvun alussa Schaumanit olivat Suomen runsasjäsenisin aatelissuku.
Wixarikat

Wixarikat eli huicholit ovat Meksikossa, Sierra Madren vuoristossa elävä alkuperäiskansa, joiden kulttuurissa vuosisatoja vanhat uskomukset ja perinteet ovat säilyneet elävinä. Perinteinen elämäntapa kohtaa kuitenkin ongelmia nykymaailmassa, ja wixarikat ovatkin joutuneet monenlaisiin konflikteihin muun muassa maanomistukseen liittyvissä kysymyksissä Meksikon valtion kanssa. 
Suomi tekee kehitysyhteistyötä wixarikojen parissa.
Jouni Kortelainen

Jouni Ensio Kortelainen (s. 9. kesäkuuta 1957 Polvijärvi) on suomalainen, erityisesti maratonmatkoilta tunnettu kestävyysjuoksija. Kortelainen edusti uransa aikana Joensuun Katajaa, Juuan Jännettä ja Nurmeksen Seppoja.
Jouni Kortelainen on juossut maratonin aikaan 2.12.09, joka on Suomen historian kuudenneksi paras aika kyseisellä matkalla. Hän juoksi ennätyksensä toukokuussa 1980 Itä-Saksan Karl-Marx-Stadtissa.
Kortelainen edusti Suomea Moskovan olympialaisissa 1980, jossa joutui kuitenkin keskeyttämään. Keskeytys toistui myös 1986 EM-kisoissa Stuttgartissa.
Kansainvälisistä kisoista hän on voittanut urallaan muun muassa Lidingöloppet-maastojuoksukilpailun vuonna 1977 ja Košicen maratonin 1979. Kortelainen voitti Helsinki City Marathonin vuonna 1989. Urallaan Kortelainen kilpaili maratonilla muun muassa Bostonissa, Tokiossa ja Hampurissa.
Kortelainen lopetti juoksijauransa 1990-luvun alussa. Uransa jälkeen Kortelainen on työskennellyt maatalouslomittajana. Hän pitää omaa blogiaan ”"Jounin päivän jutut"”.
James Crabb

James Crabb (s. 1967 Dundee, Skotlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen harmonikkataiteilija.
Tausta ja koulutus.
James Crabb aloitti harmonikansoiton nelivuotiaana. Hän opiskeli Tanskan Kuninkaallisessa Musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa Mogens Ellegaardin johdolla 1985–1992. Opiskeluaikoinaan hän sai useita palkintoja ja stipendejä sekä esiintyi yli 150 kertaa "Live Music Now" -konserttisarjassa.
Ura.
Crabbin konserttidebyytti Lontoossa Purcell Roomissa 1992 nosti hänet kansainvälisesti tunnetuksi. Hän on konsertoinut lukuisilla eturivin musiikkifestivaaleilla ja tehnyt yhteistyötä muun muassa Daniel Barenboimin, Elgar Howarthin, Martyn Brabbinsin, Jukka-Pekka Sarasteen, Gunter Schüllerin, Markus Stenzin, Michael Schønwandtin, Susanna Mälkin ja Peter Eötvösin kanssa. Hän on esiintynyt lukuisten sinfoniaorkesterien solistina sekä erilaisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa. Hän on tehnyt kamarimusiikissa yhteistyötä muun muassa viulisti Dimitry Sitkovetskyn ja harmonikkataiteilija Geir Draugsvollin kanssa.
Televisioesiintymisistä huomattavin lienee vuoden 2003 Rugbyn maailmanmestaruuskilpailujen avajaisseremonia Sydneyssä, jossa hän toimi solistina Richard Tognettin johdolla. Lähetystä katseli stadionyleisön lisäksi noin kaksi miljardia katsojaa.
Crabb on levyttänyt useille levymerkeille sekä kantaesittänyt Harrison Birtwistlen, Thomas Adèsin, Luciano Berion, John Caskenin, Sofija Gubaidulinan, Django Batesin, Sally Beamishin, Elena Kats-Cherninin, Gordon McPhersonin ja Lyell Cresswellin musiikkia. Hän on ollut mukana myös tanskalaisissa oopperaproduktioissa ja palkituissa koomisissa musiikkiteatterituotannoissa.
James Crabb on toiminut konserttiharmonikan professorina Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuodesta 1995 ja vierailevana professorina Grazissa 1995–2002. Hän on myös antanut mestarikursseja muun muassa Sibelius-Akatemiassa, Rotterdamin konservatoriossa sekä Toronton yliopistossa.
Hän esiintyy myös harmonikkaduona Geir Draugsvollin kanssa. Crabb-Draugsvoll kaksikko on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa, duo esiintyy koreografi Tero Saarisen "Petrushka"-tulkinnassa (2001).
Levytyksiä.
Lisäksi hän on ollut mukana useilla kokoelmalevyillä sekä yksin että Geir Draugsvollin kanssa duona.
Tha Last Meal

Tha Last Meal on rap-artisti Snoop Doggin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 19. joulukuuta 2000, ja se on hänen ensimmäinen albuminsa, joka julkaistiin hänen omasta Doggystyle Records -levy-yhtiöstään. Albumi sisältää singlet "Snoop Dogg (What's My Name Pt. 2)" ja "Wrong Idea" jossa mukana Bad Azz. "Tha Last Meal" myi ensimmäisellä viikollaan 397 238 kappaletta ja saavutti myöhemmin platinarajan.
Suge Knight vuoti albumin 1. joulukuuta 2000 internetiin. Knight laittoi kaikki kappaleet ladattaviksi MP3-muodossa hänen ja Snoop Doggin entisen yhtiön Death Row Recordsin virallisille nettisivuille.
Single "Snoop Dogg (What's My Name Pt. 2)" oli ehdokkaana "Vuoden musiikkivideoksi" The Source Hip-Hop Music Awards 2001 -gaalassa. Samassa tilaisuudessa albumi oli ehdolla myös "Vuoden albumiksi".
Peter Leo Gerety

Peter Leo Gerety (19. heinäkuuta 1912 – 20. syyskuuta 2016) oli yhdysvaltalainen pappi. Hän syntyi Connecticutin osavaltiossa ja sai katolisen vihkimyksensä 29. kesäkuuta 1939.
Piispan asemaan Gerety pääsi ensi kertaa vuonna 1966. Myöhemmin hän toimi Newarkin hiippakunnan arkkipiispana New Jerseyssä vuosina 1974–1986.
Geretystä tuli katolisen kirkon iäkkäin elossa oleva yhdysvaltalaispiispa, kun Marion Francis Forst kuoli 2. kesäkuuta 2007.
Knut Frænkel

Knut Frænkel (14. helmikuuta 1870 Karlstad, Ruotsi – 1897 Valkosaari, Huippuvuoret) oli ruotsalainen diplomi-insinööri ja arktisten alueiden tutkimusmatkailija. Hän oli mukana Salomon Andréen pohjoisnaparetkellä.
Frænkel kasvoi Norlannissa ja harrasti nuorena ammuntaa, hiihtoa ja retkeilyä. Ylioppilaana hän opiskeli diplomi-insinööriksi Kungliga Tekniska högskolanissa Tukholmassa, josta hän valmistui vuonna 1896.
Kun meteorologi Nils Gustaf Ekholm luopui paikastaan Salomon Andréen pohjoisnaparetkellä ennen toista yritystä, Frænkel ilmoittautui vapaaehtoiseksi. Keväällä 1897 hän matkusti Pariisiin opiskelemaan ilmapallolentämistä, ja saman vuoden kesällä hän lähti Andréen matkalle Danskøyasta. Kuten muutkin mukana olleet Frænkel kuoli matkalla. Hän oli naimaton.
Urokaanihappo

Urokaanihappo ("4-imidatsoliakryylihappo", "3-(3"H"-imidatsol-4-yyli)prop-2-eenihappo") on -histidiinin metaboliatuote, jolla on kaksi isomeeria: "trans"-urokaanihappo ja "cis"-urokaanihappo. Urokaanihappoa esiintyy muun muassa ihmisen iholla, jossa se toimii auringon UV-säteilyn suodattajana. Auringon valon UVB-säteilyn vaikutuksesta "trans"-urokaanihappo muuttuu "cis"-urokaanihapoksi. Urokaanihapolla on havaittu olevan terapeuttisia vaikutuksia. "Cis"-urokaanihapon tiedetään aktivoivan auttaja-T-soluja ja vaikuttavan immuunisolujen toimintaan vaimentavasti iholla. Tieteellisissä tutkimuksissa on alustavasti osoitettu, että cis-urokaanihappo paikallisesti iholle annosteltuna hillitsee ihon tulehdusreaktiota esimerkiksi psoriaasissa, kontaktiyliherkkyysreaktiossa ja viivästyneessä yliherkkyysreaktiossa. Eläinkokeissa on lisäksi osoitettu, että cis-urokaanihappo estää ärsytysihottumaa.
Urokaanihapon kemiallinen kaava on C6H6N2O2, moolimassa 138,124 g/mol, sulamispiste 225 °C ja CAS-numero 104-98-3.
Henry Cooper

Henry Cooper (3. toukokuuta 1934 Lontoo, Englanti – 1. toukokuuta 2011) oli englantilainen nyrkkeilijä. Hänet muistetaan hyvin ottelustaan nuorta Cassius Claytä (myöhemmin Muhammad Ali) vastaan. Cooper onnistui pudottamaan Clayn kanveesiin ottelun neljännessä erässä, mutta hävisi kuitenkin ottelun silmäkulmansa auettua viidennessä erässä.
Cooper otteli myös entisen mestarin, Floyd Pattersonin kanssa. Pattersonille hän hävisi ottelun neljännessä erässä tyrmäyksellä.
Cooper otteli myös Joe Erskinen kanssa kahdesti. Ensimmäisen ottelun hän voitti viidennessä erässä tuomarin keskeyttäessä koitoksen. Miesten välisen uusintaottelun hän voitti yhdeksännessä erässä tuomarin keskeytyksellä.
Cooper oli vasenkätinen. Yleisestä tavasta poiketen hän otteli vasen käsi edellä.
Cooper valittiin vuoden urheilupersoonaksi vuosina 1967 ja 1970.
Olympiakisoihin Cooper osallistui raskaaseen keskisarjaan vuonna 1952 voitettuaan Amateur Boxing Association -mestaruuden vain 17-vuotiaana. Olympiakisoissa tie nousi kuitenkin pystyyn ensimmäisessä ottelussa, kun Neuvostoliiton edustaja Anatoli Perov voitti tuomariäänin 2–1.
Risto Kavanne

Risto Ilmari Kavanne (sukunimi vuoteen 1942 "Kavander"; 5. toukokuuta 1916 Turku – 8. kesäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos, kirjapainonjohtaja ja kirjailija. 
Henkilöhistoria.
Kavanteen vanhemmat olivat ammattiopettaja Ilmari Kavanne, aiemmin Kavander, ja Alina Koskinen ja puoliso vuodesta 1940 Julia Lemmitty Visa. Kavanne työskenteli Sanoma Osakeyhtiön kirjapainojohtajana 1945–1968 ja oli myös Sanoma-yhtiön johtokunnan jäsen ja varatoimitusjohtaja. Kavanne aloitti työuransa Uudenmaan Kirjapaino -yhtiön oppilaana ja latojana, suoritti työn ohella ylioppilastutkinnon 1937, mutta myös latojan ammattiopin, ja eteni kirjapainossa faktoriksi 1938. Hänestä tuli sittemmin Sanoma-yhtiön kirjapainon apulaisjohtaja ja ekonomiksi 1945 valmistuttuaan kirjapainon johtaja. Sanoma-yhtiön varatoimitusjohtajaksi Kavanne nimitettiin 1968. Hänellä oli myös useita painoalan luottamustehtäviä, kuten Graafisen Keskusliiton puheenjohtajuus ja Graafisen Teollisuuden Työnantajaliiton puheenjohtajuus. Teollisuusneuvoksen arvonimen Kavanne sai 1966, eläkkeelle hän jäi 1970. Risto Kavanteen veli oli teollisuusneuvos, ylijohtaja Simo Kavanne.
Into Jyläskoski

Into Ilo Väinämö Jyläskoski (sukunimi vuoteen 1954 Luukko; 9. huhtikuuta 1910 Tampere – 14. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. 
Jyläskoski työskenteli 1930-luvulla Merivartiolaitoksessa nuorena merivoimien aliluutnanttina toimien lentoradiosähköttäjänä. Hän kirjoitti omien kokemustensa perusteella kaksi tähän aihepiiriin liittyvää kirjaa "Hassan-veneet tulevat : merivartijain seikkailuja" ja "Pirtusota Suomemme rannoilla".
W. M. Pöysti

Wäinö Matti Pöysti (5. maaliskuuta 1882 Jääski – 29. tammikuuta 1942 Kuopio) oli suomalainen kirjailija. 
Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Pöysti ja Maria Elisabet Mohka. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1901 ja hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1907.
Sakari Pehkonen

Sakari Pehkonen (s. 30. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hänet valittiin vuoden koripalloilijaksi vuonna 1987 ja SM-sarjan vuoden pelaajaksi kaudella 1988. Pehkonen pelasi urallaan 44 nuorten maaottelua ja 153 aikuisten maaottelua.
Ura.
Pehkonen on Espoon Palloseuran kasvatti, mutta hän debytoi SM-sarjassa Helsingin NMKY:n joukkueessa kaudella 1983–1984, jolloin hän teki 9,2 pistettä ja otti 3,4 levypalloa ottelua kohden. Hän pelasi seurassa vuoteen 1990 asti, jonka aikana hän voitti neljä Suomen-mestaruutta.
Vuosiksi 1990–1992 Pehkonen siirtyi pelaamaan Panttereihin, joissa hän voitti Suomen cupin vuonna 1991. Pisteiden valossa kausi 1991–1992 oli hänen parhaansa (23,2) ja kauden jälkeen hän siirtyikin Belgiaan, jossa hän pelasi joulukuuhun 1993 asti. Kauden 1993–1994 lopun Pehkonen pelasi Suomessa Forssan Alussa.
Kaudet 1994–1996 Pehkonen edusti kotimaassa Tapiolan Honkaa mutta siirtyi jälleen kaudeksi 1996–1997 Belgiaan. Yhden kauden jälkeen hän palasi kotimaahan ja edusti vielä neljän pelikauden ajan SM-sarjassa Torpan Poikia sekä Espoon Honkaa. Pehkonen päätti pääsarjauransa kaudella 2000–2001, jolloin Honka voitti SM-kultaa.
Elokuussa 2017 Pehkonen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Mithridates II (Parthia)

Mithridates II Suuri (nimi myös muodossa "Mithradates II" eli "Arsakes VIII") oli Parthian kuningas vuosina 123 eaa. – 87 eaa.
Parthian valtion sisäisestä kehityksestä tiedetään hyvin vähän, koska roomalaisten tekemät muistiinpanot käsittelevät lähinnä Parthian suhteita muihin maihin. On kuitenkin päätelty, että valtakuntaa rasittivat toistuvasti kuninkaanmurhat, veljesmurhat, vastakuninkaat ja vasallikapinat. Niinpä Mithridates kukisti vasallinsa Babylonian satraapin, joka oli kapinoinut kuningasta vastaan. Valtio keski kuitenkin 475 vuotta 100-luvun puoliväliin jaa.
Idässä Mithridates kukisti skyytit ja ajoi heidät Oxus-joen taakse. Noin vuonna 115 eaa. Mithridateen luokse saapui Kiinan keisarin lähetystö. Hän sopi kiinalaisten kanssa kauppatavaroiden vapaasta kulusta Pathian valtakunnan läpi. Hallituskautensa aikana Mithridates yhtenäisti ja organisoi valtakuntaansa. Hänen kuolemansa jälkeen vuonna valtakunta vajosi sekasortoon ja valtaistuinriitoihin.
Akroterion

Akroterion (, ’huippu’; ) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa päätykolmion kulmissa käytetty koriste, joka on yleensä palmetinmuotoinen, mutta voi esittää myös ihmis- tai eläinfiguuria.
Alkujaan akroterion on tarkoittanut sitä aluslaattaa, jolta kreikkalais-roomalaisen temppelipäädyn harja ja räystäskoristeet kohosivat. Myöhemmin nimitys on siirtynyt tarkoittamaan itse koristeita, kuten esimerkiksi silloin, kun tarkoitetaan kreikkalaisten hautakivien (steela) palmettikoristeisia päätemuotoja. 
Katon reunoilla akroterion-koristeita vastaavat antefiksit.
Jorma Mäenpää

Jorma Kalevi Mäenpää (21. heinäkuuta 1918 Nilsiä – 24. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen tiedotuspäällikkö ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "K. Vara".
Mäenpää pääsi ylioppilaaksi 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1946. Hän toimi Väestöliiton tiedotuspäällikkönä 1948-1971. Mäenpää oli myös Nuorten kirja ry:n perustajajäsen ja johtokunnan jäsen 1953–1963. Jorma Mäenpää kirjoitti kaikkiaan kaksi näytelmää, kolme romaania, kaksi nuortenkirjaa, yksitoista lastenkirjaa, neljä tietokirjaa ja yhdessä vaimonsa Ulla Mäenpään kanssa neljä sisustusopasta.
Japaninhumala

Japaninhumala ("Humulus japonicus", syn. "Humulus scandens") on hamppukasveihin kuuluva köynnöskasvilaji.
Japaninhumala voi kasvaa yhdessä kasvukaudessa yli kymmenmetriseksi köynnökseksi. Sen lehdet ovat viisisormiset. Varressa on alaspäin osoittavia piikkejä.
Haitallisena vieraslajina.
Itä-Aasiasta kotoisin oleva japaninhumala leviää muun muassa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa haitallisena tulokaslajina. Se on Euroopan unionissa luokiteltu koko unionin kannalta haitalliseksi vieraslajiksi, jonka maahantuonti, kasvatus ja hallussapito on kielletty.
Scalable Link Interface

Scalable Link Interface, lyhyemmin SLI, on Nvidian kehittämä näytönohjainliitäntä, joka mahdollistaa jopa neljän näytönohjaimen liittämisen rinnakkain tuomaan lisää laskentatehoa.
3dfx esitteli SLI-tekniikan nimellä Scan-Line Interleave technology vuonna 1998. Nvidia osti konkurssiin ajautuneen 3dfx:n ja esitteli SLI:n uudelleen nimellä Scalable Link Interface vuonna 2004. Nvidian lähestymistapa lisäsi 3dfx:n käyttämän "scan-line" renderöinnin rinnalle tuen "split-frame" (SFR) ja "alternate-frame" (AFR) -renderöintitavoille.
Kun PCI -Express tuli näytönohjaimien liitäntätavaksi, Nvidia ryhtyi hyödyntämään ominaisuutta uusissa, GeForce 6xxx -sarjan näytönohjaimissaan. Ensimmäisen sukupolven SLI vaati näytönohjaimilta lähes täydellistä yhteneväisyyttä. Tämä ominaisuus otettiin käyttöön vuonna 2004. Myöhemmin tämä rajoitus on pystytty osittain kiertämään: nykyään voi kahden eri valmistajan näytönohjain toimia SLI tilassa, jolloin käytetään hitaamman näytönohjaimen kellotaajuuksia molemmissa. Näytönohjainten muistimäärän pitää olla sama ja niiden grafiikkaprosessoreiden pitää olla samaa sukupolvea. Esimerkiksi G80 ja G92 eivät toimi yhdessä. G80 ja G80 toimivat yhdessä, kuten G92 ja G92 grafiikkapiirilliset näytönohjaimet. Näytönohjainten valmistajalla ei ole vaikutusta, esimerkiksi Asuksen, ja Club 3D:n näytönohjaimet toimivat yhdessä, mikäli grafiikkapiirit ovat molemmissa samat ja emolevy tukee SLI tilaa.
Sli jakaa piirrettävän datan kahdelle/kolmelle näytönohjaimelle rinnakkain.
Optimaalisessa tilanteessa SLI kykenee lähes kaksinkertaistamaan tuotettavien pikseleiden määrän.
SLI mahdollistaa eri tapoja jakaa työ korttien välillä:
2 GPU:ta yhdellä näytönohjaimella.
Helmikuussa 2005 Gigabyte Tecnology julkaisi GV-3D1 - koodinimellisen näytönohjaimen. Näytönohjain oli sama, kuin GeForce 6600 -sarjan muutkin näytönohjaimet, mutta siinä oli kaksi GPU:ta. Näytönohjain ei ollut suuri myyntimenestys, sillä alkuvaiheessa sitä oli mahdollista käyttää vain Gigabyten omissa emolevyissä. 
Maaliskuussa 2006 Asus toi markkinoille N7800 GT dual -näytönohjaimen, joka oli vastaavanlainen mutta toimi vain Nvidian NForce 4 -sarjan emolevyillä.
Nvidian 9000-sarjan lippulaiva GeForce 9800 GX2 sisältää myös kaksi sisäistä grafiikkasuoritinta, ja tämän lisäksi tukee quad-SLI -liitäntää, joka mahdollistaa kahden (4 ytimen) rinnakkaisen näytönohjaimen käytön.
Lucid Hydra piirillä kyetään toistaiseksi kiertämään crossfiren ja SLIn rajoitukset sekä tasaamaan korttien välistä kuormaa. Tämä saattaa tarkoittaa crossfiren ja SLIN aikakauden päättymistä.
Erkki Levanto

Erkki Theodor Levanto (sukunimi vuoteen 1907 Levander; 9. marraskuuta 1891 Vaasa – 8. syyskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "E. Spider".
Levanto tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1910. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1915 ja lisensiaatiksi 1942. Hän toimi fysiikan opettajana Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa vuosina 1919–1927 sekä matematiikan ja fysiikan opettajana Kadettikoulussa ja merisotakoulussa 1928–1942. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1952.
Levannon vanhemmat olivat rovasti Mikko Arthur Levander ja Amanda (o.s. Filander). Puoliso oli Hilja Dagmar (o.s. Toivonen) vuodesta 1916.
Teoksia.
Nimimerkillä "E. Spider":
Hans Binder

Hans Binder (s. 12. kesäkuuta 1948 Zell am Ziller, Innsbruck) on itävaltalainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka kilpaili Ensign-, Wolf-, Surtees- ja ATS-talleissa. 
Hän voitti Euroopan Formula Ford -mestaruuden 1972 ja siirtyi Formula 2 -sarjaan vuonna 1976. Samana vuonna hän osallistui myös Itävallan ja Japanin Grand Prix'hin. Vuonna 1977 hän siirtyi Surtees-talliin ja kilpaili myös kolme kertaa ATS-tallin autolla. Binder oli Hollannin GP:ssä kahdeksas, joka oli hänen uransa paras sijoitus. Hän palasi Surteesille ennen kauden loppua. Vuonna 1978 hän karsiutui kotikisastaan ATS:llä ja katosi sen jälkeen F1-näyttämöltä. 
Hän on moottoriurheilija René Binderin setä.
Roderick MacKinnon

Roderick MacKinnon (19. helmikuuta 1956, Burlington, Massachusetts) on yhdysvaltalainen neurobiologi. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2003 kaliumionikanavien tutkimisesta. MacKinnon jakoi palkinnon Peter Agren kanssa.
MacKinnon opiskeli aluksi Massachusettsin yliopistossa Bostonissa. Vuoden jälkeen hän siirtyi Brandeisin yliopistoon syventämään tieteiden opiskeluaan. Siellä hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon biokemiassa vuonna 1978 opiskellessaan kalsiumin kulkeutumista solukalvon läpi Christopher Millerin laboratoriossa. Brandeisissa MacKinnon myös tapasi tulevan vaimonsa Alice Leen.
Valmistuttuaan Brandeisin yliopistosta MacKinnon siirtyi Tuftsin yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä. Hän sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1982. Lääketieteellinen ura ei kuitenkaan tyydyttänyt häntä ja hän palasi takaisin Brandeisin yliopistoon vuonna 1986. Vuonna 1989 hän siirtyi apulaisprofessoriksi Harvardin yliopistoon, jossa hän tutki kaliumionikanavien aktiivisuutta erityisellä skorpionin myrkystä tehdyllä aineella. Samalla hän tutustui röntgenkristallografiaan.
Vuonna 1996 MacKinnon siirtyi Rockefeller-yliopistoon professoriksi ja molekylaarisen neurobiologian ja biofysiikan laboratorion johtajaksi. Siellä hän aloitti tutkimaan kaliumkanavien kemiallista rakennetta. Ennen MacKinnonin tutkimuksia kanavien tavasta siirtää ioneja oli vain spekulaatioita. Vuonna 1998 hänen onnistui kollegoineen selvittää kaliumionikanavien kolmiulotteinen rakenne bakteereista röntgensädekristallografian avulla ja selittää sen avulla proteiinin selektiivisyys. Proteiini päästää lävitseen vain kaliumin mutta ei pienemmän natriumin ioneita. MacKinnon on saanut lukuisia tunnustuksia työstään.
Lohjan aseman vesitorni

Lohjan aseman vesitorni Lohjalla valmistui vuonna 1966 silloisen Lohjan maalaiskunnan alueelle. Tornin vesitilavuus on 1 000 kuutiometriä ja sen suunnitteli Vesi-Hydro. Vesitornin peruskorjaus tehtiin 2016.
Tornissa oli alusta alkaen säiliöosan alapuolella kahvilatila, jossa oli runsaat 20 asiakaspaikkaa. Kahvilatoiminta loppui 1990-luvulla, kun uutta yrittäjää ei enää löytynyt ja tilat ovat rapistuneet. Tornikahvilan hätäpoistumistiet eivät myöskään ole nykyvaatimusten mukaiset. Kahvilatilat sijaitsivat 20 metrin korkeudessa maanpinnasta.
Vesitornin ylätasanne on noin 32 metrin korkeudella maanpinnasta. Tähtitieteellinen yhdistys Lohjan Ursa ry pystytti vuonna 1987 vesitornin huipulle kevytrakenteisen tähtitornin "Ursa Minorin". Vesitornin päällä oleva tähtitorni oli suosittu suhteellisen vähäisen valosaasteen vuoksi. Tähtitorni poistettiin lopullisesti käytöstä vesitornin remontin yhteydessä keväällä 2016.
Lohjalla on kaksi muutakin vesitornia, nimittäin Virkkalan ja Lohjan keskustan vesitornit.
Maaliskuun manifesti

Maaliskuun manifesti eli Julistuskirja Suomen Suuriruhtinaanmaan valtiosäännön vakuuttamisesta sekä jälleen saattamisesta täysin toteutetuksi (AsK 20/1917) oli Venäjän väliaikaisen hallituksen antama säädös, joka päätti Suomen suuriruhtinaskunnassa toisen sortokauden. Manifesti annettiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 20. maaliskuuta 1917, ja siinä määrättiin kumottaviksi vuoden 1890 postimanifesti, vuoden 1899 helmikuun manifestin perussäännökset (ei tosin itse manifestia), vuoden 1908 esittelyjärjestys sekä vuoden 1910 laki yleisvaltakunnallisesta lainsäädännöstä ja annettiin Suomen senaatille toimeksianto kumota muitakin vanhoja määräyksiä. Manifestissa myös luvattiin myöntää poliittinen amnestia ja kutsua vuodesta 1914 hajalla ollut eduskunta koolle sekä antaa sille esitys uudeksi hallitusmuodoksi, jolla määriteltäisiin Suomen ja Venäjän suhteet.
Säädöstä nimitetään yleisesti manifestiksi, koska sen ruotsinkielinen otsikko kuuluu: "Manifest angående bekräftande af Storfurstendömet Finlands konstitution samt om densammas bringande i dess fulla tillämpning."
Manifestin valmistelu.
Ensimmäinen neuvottelu manifestin sisällöstä käytiin suomalaisten poliitikkojen ja Venäjän väliaikaisen hallituksen edustajien välillä venäläisten kutsusta Helsingissä 18. päivänä maaliskuuta. Suomalaisista ensimmäiseen neuvotteluun osallistuivat kutsuttuina nuorsuomalaiset K. J. Ståhlberg, Edvard Hjelt ja Kaarlo Castrén, vanhasuomalaiset Lauri Ingman ja Ernst Nevanlinna, ruotsalaisista Emil Schybergson ja August Ramsay, sosialisteista Edvard Gylling sekä Maalaisliiton Kyösti Kallio. Venäjän väliaikaista hallitusta edustivat Suomen asiain komissaari Fjodor Roditšev ja hänen avustajansa D. D. Protopopov. Helsingin neuvottelun jälkeen neuvottelijat siirtyivät Pietariin, missä käytiin jatkoneuvotteluja Suomen tulevasta asemasta. Suomalaisista Pietariin lähtivät J. R. Danielson-Kalmari, J. K. Paasikivi, Nevanlinna, Ståhlberg, Rudolf Holsti, E. N. Setälä, Julius Grotenfelt, Ernst Estlander, Axel Lille, Gylling, O. W. Kuusinen, Kullervo Manner, Oskari Tokoi, Santeri Alkio, Kallio ja L. Mäkinen.
Neuvottelujen pohjaksi suomalaiset olivat laatineet kaksi manifestiehdotusta laittomien säädösten kumoamisesta ja laillisten olosuhteiden palauttamisesta. Toisen olivat laatineet sosialistit ja toisen porvarillisten puolueiden edustajat. Sosialistien ehdotuksessa vaadittiin Suomen valtiollisten oikeuksien palauttamisen lisäksi myös sosiaalisia uudistuksia. Porvarillisten puolueiden ehdotus keskittyi valtiollisten oikeuksien palauttamiseen ja valtiojärjestyksen kysymyksiin.
Ennen lopullista hyväksymistä manifesti annettiin vielä ulkoministeri Pavel Miljukovin hyväksyttäväksi.
ZSC Lions

ZSC Lions eli "Zürcher Schlittschuh Club Lions" on sveitsiläinen jääkiekkoseura. Sen kotikaupunki on Zürich. Seura on perustettu vuonna 1930. Se pelaa Sveitsin pääsarjassa National League:ssa. Seuran kotiareena on Swiss Life Arena, jonka katsojakapasiteetti on 12 000. Seuran aiemmat kotikentät ovat olleet Dolder-Kunsteisbahn ja Hallenstadion. Lions on voittanut maansa mestaruuden 11 kertaa, kahdesti Continental Cupin, sekä kaksi Champions Hockey Leaguen ja kertaalleen Victoria Cupin. Lisäksi seura on voittanut kahdesti arvostetuimman harjoitusturnauksen eli Spengler Cupin. Sveitsin mestaruuksista kahdeksan on tullut 2000-luvulla.
Pelaajat.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Toni Raiski

Toni Raiski (s. 4. lokakuuta 1981) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Raiski on myös harrastanut jalkapalloa nuorempana ja nykyään hän on SM-tason rallikartturi.
Pelaajaura.
Laitahyökkääjänä pelanneen 195-senttisen Raiskin kasvattajaseura on Lapuan Korikobrat. Raiski aloitti koripallouransa Korikobrista, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensin alueellista II-divisioonaa ja myöhemmin valtakunnallista I-divisioonaa, jonne Korikobrat nousi kauden 2002–2003 päätteeksi.
Kaudeksi 2006–2007 Raiski vaihtoi seuraa Etelä-Pohjanmaan toiseen I-divisioonajoukkueeseen, Kauhajoen Karhuun. Karhu voitti kaudella 2006–2007 I-divisioonan runkosarjan ja nousi siten kaudeksi 2007–2008 Korisliigaan. Raiski teki jatkosopimuksen Karhuun ja pelasi kauden 2007–2008 pääsarjatasolla 35 ottelua 4,4 pisteen keskiarvolla. Joukkue putosi yhden pääsarjakauden jälkeen takaisin I-divisioonaan, ja Raiski siirtyi samalla kaudeksi 2008–2009 takaisin kasvattajaseuraansa Korikobriin.
Kaudeksi 2009–2010 Raiski siirtyi uuteen juuri perustettuun II-divisioonaseura BC Lapuaan jossa on istunut myös seuran johtokunnassa. Raiski on pelannut pitkään BC Lapuassa.
Maria Ramstedt

Maria Ramstedt (os. "Häggblom", kirjailijanimeltään Martti Humu; 12. joulukuuta 1852 Pietari – 10. elokuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen opettaja, toimittaja, kirjailija ja teosofi.
Elämäkerta.
Maria Häggblom syntyi merimiehen aviottomana tyttärenä. Pietarin suomalaisen seurakunnan kirkkoherra Johannes Öhqvist otti hänet orpokodista kasvatikseen ja huolehti myöhemmin hänen opinnoistaan. Häggblom kävi Pietarin suomalaisen kirkkokoulun, opiskeli Jyväskylän seminaarissa ja valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1874. Hän työskenteli sen jälkeen opettajana, mutta luopui urastaan vuonna 1878 solmittuaan avioliiton seminaarista pari vuotta aikaisemmin valmistuneen Alexander Ramstedtin kanssa. Alexander Ramstedt työskenteli kansakoulunopettajana ja lyseoiden musiikinopettajana kotikaupungissaan Savonlinnassa. Hän toimitti vaimonsa kanssa vuonna 1876 perustamaansa "Savonlinna"-lehteä ja sen jatkajaa, mutta kuoli jo vuonna 1889.
Maria Ramstedt oli leskeksi jäädessään 37-vuotias neljän lapsen äiti. Hän jatkoi miehensä jälkeen "Savonlinnan" vastaavana toimittajana ja oli yksi Suomen ensimmäisistä ammattimaisista lehtinaisista. Raittiusaatteesta ja muista ajankohtaisista kysymyksistä kiinnostuneen Ramstedtin päätoimittajakausi oli myrskyisää taistelujen aikaa. Hän joutui kahdesti vastaamaan kirjoituksistaan oikeudessa ja sai molemmilla kerroilla sakkoa. Ramstedt työskenteli Savonlinnassa myös kirjurina, tulkkina ja sihteerinä sekä tyttökoulun laulun ja venäjän kielen opettajana.
Luovuttuaan toimittajan työstä vuonna 1894 Ramstedt siirtyi Helsinkiin, jossa hän työskenteli kymmenen vuoden ajan G. W. Edlundin kustannusliikkeen kirja-arvostelijana ja ulkomaisen kirjeenvaihdon hoitajana. Sen jälkeen hän työskenteli kuolemaansa saakka tie- ja vesirakennushallituksen puhtaaksikirjoittajana ja kielenkääntäjänä. Päätoimensa ohessa Ramstedt antoi saksan ja venäjän kielen tunteja.
Ramstedt puhui sujuvasti ruotsia, saksaa, ranskaa, englantia ja venäjää. Hän oli taitava kynänkäyttäjä ja toimi kirjailijana salanimellä Martti Humu. Ramstedt on julkaissut kaksi romaania, noin 60 lehtinovellia ja laatinut puoli tusinaa näytelmää.
Ramstedt liittyi teosofiseen liikkeeseen vuonna 1902. Hän oli mukana teosofien kustannustoiminnassa, piti luentoja ja ryhtyi vuonna 1905 julkaisemaan "Omatunto"-lehteä. Ramstedt kuului jonkin aikaa vuonna 1907 perustetun Suomen Teosofisen Seuran hallitukseen. Hän on laatinut myös ”salatieteellisen tutkimuksen” "Kalevalasta".
Taidemaalari Yrjö Ramstedt oli Maria ja Alexander Ramstedtin poika.
Nuori luotsi (vuoden 1913 elokuva)

Nuori luotsi on vuonna 1913 valmistunut suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ohjasi Kaarle Halme, ja se perustui Yrjö Weijolan samannimiseen näytelmään. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, ja sen ensi-ilta oli 29. syyskuuta 1913 Viipurissa ja 3. marraskuuta 1913 Helsingissä. Erkki Karu ohjasi vuonna 1928 samasta aiheesta uuden version.
Elokuva on tuhoutunut, mutta siitä ja kuvauksista on säilynyt muutamia valokuvia. Myös käsiohjelma, josta selviää elokuvan roolijako ja juoni, on säilynyt.
Annette Schavan

Annette Schavan (s. 10. kesäkuuta 1955, Jüchen, Nordrhein-Westfalen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen konservatiivipoliitikko (CDU). 22. marraskuuta 2005 hänet nimitettiin Saksan opetus- ja tutkimusministeriksi Merkelin ensimmäiseen hallitukseen. Hän jatkoi tehtävässä myös Merkelin toisessa hallituksessa. Plagiointisyytösten vuoksi hän erosi virasta 9. helmikuuta 2013.
Vuosina 1995−2005 Schaven toimi Baden-Württembergin osavaltion kulttuuriministerinä. Vuonna 2004 häntä pidettiin mahdollisena CDU:n presidenttiehdokkaana, mutta ehdokkaaksi asetettiin lopulta myös valituksi tullut Horst Köhler. Seuraavana vuonna Schavan tavoitteli Baden-Württembergin ministeripresidentin paikkaa Erwin Toifelin luopuessa tehtävästä, mutta jatkajaksi valittiin Günther Oettinger.
Schavan joutui vuonna 2012 plagiointisyytösten kohteeksi väitöskirjaan liittyvien epäselvyyksien vuoksi. Düsseldorfin yliopiston selvityksissä syytökset osoittautuivat todenmukaisiksi, ja yliopisto päätti 5. helmikuuta 2013 peruuttaa Schavanin tohtorintutkinnon. Tutkinto on ollut ns. "Promotion" johon ei ole vaadittu aiempia korkeakouluopintoja. Näin ollen Schavanilla ei ole tohtorintutkinnon peruuttamisen jälkeen minkäänlaista akateemista loppututkintoa.
Venlo

Venlo on kunta ja kaupunki Limburgin provinssissa, Alankomaissa. Kunnan pinta-ala on 128,99 km² (josta vettä on 4,03 km²) ja vuonna 2016 asukkaita kunnassa on 100 000.
Kaupungin jalkapallojoukkue on VVV-Venlo. Se putosi maan pääsarjasta Eredivisiestä vuonna 2013.
Verettömät

Verettömät (myös nimellä Sinistä verta) on vuonna 1913 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Kaarle Halme. Elokuva kuvattiin kesällä 1913 ja sen ensi-ilta oli 29. syyskuuta 1913 Lyyra-teatterissa Helsingissä. 
Elokuvan kuvamateriaali on tuhoutunut, mutta siitä on säilynyt käsiohjelma, josta käy ilmi elokuvan juoni ja roolijako.
Juoni.
Elokuva on traaginen melodraama, jossa Oskar Krabben näyttelemä paroni ja tehtaan omistaja eivät voi hyväksyä tyttärensä Margaretan suhdetta alempisäätyiseen agronomi Mauno Harjupäähän. Loppukohtauksessa paroni koettaa ampua Maunon, mutta haavoittaakin tytärtään. Paroni luulee tyttärensä menehtyneen ja kuolee saamaansa halvauskohtaukseen.
Kosto on suloista

Kosto on suloista oli vuonna 1913 valmistunut suomalainen mykkäelokuva jonka ohjasi Hjalmar V. Pohjanheimo. Elokuva kuvattiin Viipurissa kesällä 1913 ja sen ensi-ilta oli 23. marraskuuta 1913 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Elokuva oli tyypiltään lyhyt farssi.
Komediaelokuvassa Viipurin Matti tulee tapaamaan morsiantaan Katria ja antaa rosvoja pelkäävälle morsiamelleen revolverin. Katri on hyvin hermoheikko, ja revolveri aiheuttaakin ikävyyksiä yhdelle jos toisellekin. Elokuvan kuvamateriaali on tuhoutunut.
Ambt Montfort

Ambt Montfort on entinen kunta Limburgin provinssissa, Alankomaissa. Kunnan pinta-ala on 44,15 km² (josta 0,15 km² vettä) ja asukkaita kunnassa oli 10 919. .
Ambt Montfort perustettiin vuonna 1991 yhdistämällä kunnat Montfort, Posterholt ja Sint Odiliënberg. Vuonna 2007 kunta liitettiin naapurikuntaan Roerdaleniin.
Kesä (elokuva)

Kesä on vuonna 1913 kuvattu suomalainen Kaarle Halmeen ohjaama mykkäelokuva. Elokuvan käsikirjoitti Eino Leino "Vanteenheittäjät"""-runonsa pohjalta. Runo oli ilmestynyt 1912 "Tähtitarha"-kokoelmassa. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, mutta tuntemattomasta syystä sen esittäminen viivästyi ja se sai ensi-iltansa vasta 18. tammikuuta 1915Lyyra-teatterissa Helsingissä. 
Elokuvan juoni.
Maalaispappilassa kesäänsä viettänyt helsinkiläisnuorukainen Aarne Holm (Konrad Tallroth) alkaa liehitellä ja kosia isäntäperheen nuorta tytärtä Sylviä (Mandi Terho). Holm palaa Helsinkiin saatuaan kirjeen entiseltä ihastukseltaan Dagmarilta (Hilma Rantanen). Helsingissä nuorukaiset Arvi Ahti (John Precht) ja Bernard (Theodor Weissman) tavoittelevat myös Dagmaria, jonka leikittely nuorukaisten tunteilla johtaa lopulta veritöihin.
Kaarle Halmeen tyttären Tyyne Jaurin mukaan rahapulassa ollut Eino Leino teki elokuvan käsikirjoituksen yhden yön aikana ja sai 400 markkaa palkkiona. Leino ei ollut kiinnostunut elokuvista ja vieraili Kesä-elokuvan kuvauksissa vain kerran. Elokuvaa kuvattiin Uudenmaankatu 8-12:n pihalla ja John Prechtin vanhempien Axel ja Sigrid Prechtin huvilalla Oulunkylässä. Elokuvan kuva-aineisto ei ole säilynyt.
Guramit

Guramit (Osphronemidae) tai rihmakalat on labyrinttikaloihin kuuluva kalaheimo. Ne ovat saaneet nimensä tuntoherkistä rihmoista, joilla ne tunnustelevat ympäristöä ja lajitovereitaan. Näitä makean veden kaloja esiintyy Intiasta ja Pakistanista Malaijien saaristoon ja Korean niemimaalle ulottuvalla alueella. Joitakin värikkäitä lajeja pidetään akvaarioissa. Rihmakalat rakentavat kelluvan pesän veden pinnan tuntumaan vesikasveista ja vaahtokuplista. Kutu tapahtuu pesän alla ja vettä kevyemmät mätimunat nousevat pintaan vaahtopesän suojaan.
Heimoon kuuluu 133 lajia, jotka jaetaan 14 sukuun.
Alaheimot.
Heimo jakautuu neljäksi alaheimoiksi:
Vieraalla maaperällä

Vieraalla maaperällä (esitettiin myös nimellä Vieraalla maalla tai Vieraalla pohjalla) on vuonna 1914 kuvattu suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Kaarle Halme ja käsikirjoittanut Yrjö Weijola. Elokuva sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. 
Elokuva kertoo torpan tyttärestä, joka lähtee veljensä vaimon ilkeyden vuoksi Helsinkiin. Hän saa työpaikan tehtaassa, jossa tulee nuoren insinöörin viettelemäksi, mikä saa tytön isän puuttumaan tilanteeseen. Elokuva on tuhoutunut.
Ashley Massaro

Ashley Marie Massaro (26. toukokuuta 1979 – 16. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen malli ja showpainija. Massaro osallistui Diva Search 2005 -kilpailuun ja voitti sen yleisöäänestyksessä. Hän teki paluun WWE:hen vuonna 2008, mutta joutui lopettamaan samana vuonna sairaan lapsensa takia. Massaro on poseerannut muun muassa "Playboy"-lehden kannessa.
Quiche (leivonnainen)

Quiche () on ranskalaisen keittiön piirakka, jossa on kananmunalla, maidolla tai kermalla hyydytetty täyte taikinakuoressa. Täytteenä käytetään usein lihaa, kasviksia tai juustoa, ja ne sekoitetaan kananmunaseokseen ennen kuin quiche paistetaan.
"Quiche Lorraine" ( tai pelkkä "kinkkupiirakka") on luultavasti yleisin variaatio quichesta. Munien ja kerman lisäksi siihen kuuluu pekonia. Juusto ei kuulu alkuperäiseen Lorrainen reseptiin, mutta useimmissa nykyresepteissä on gruyèrejuustoa, jolloin sitä saatetaan kutsua "quiche au gruyèreksi" tai "quiche vosgienneksi". Pekonin sijaan käytetään usein kinkkua. Jos quicheen lisätään sipulia, sitä kutsutaan "quiche alsacienneksi". Muualla Euroopassa sitä kutsutaan "julienneksi".
Sana "quiche" tulee Elsass-Lothringenin alueella puhutusta saksan kielen frankkimurteesta, joka on historiallisesti laajalti puhuttu murre alueella. Saksan sana "Kuchen", kakku, muuttui ensin muotoon "Küche". Lopulta sana muuttui muotoon "Kische", joka kirjoitettiin ranskaksi "quiche".
Britanniassa quicheja kutsuttiin laajalti "flaneiksi" 1980-luvulle saakka, mutta nykyään termiä ei juurikaan käytetä.
Lin Zhongzai

Lin Zhongzai (s. 29. elokuuta 1981) on kiinalainen pistooliampuja.
Lin Zhongzai voitti MM-kilpailuissa Zagrebissa 2006 kaksi joukkuekultaa 10 m ilmapistoolissa ja 50 m pistoolissa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli 10 m ilmapistoolissa 7. tuloksella 679,6 (582+97,6) ja 50 m pistoolissa 33. tuloksella 551.
Olympialaisissa Pekingissä 2008 Lin oli 50 m pistoolissa 15. tuloksella 555. Hän jäi finaalipaikasta neljän pisteen päähän.
Baie-James

Baie-James on kunta Québecissä Kanadassa. Kunnan pinta-ala on 297 329,66 neliökilometriä, mutta väkiluku vain 1 394 (2006). Baie-James on pinta-alaltaan Kanadan suurin ja koko maailman suurimpia kuntia. Kunta on osa Jamésien hallinnollista aluetta, jonka alueen se kattaa lähes kokonaan (98 prosenttia), mutta käsittää vain 5 prosenttia sen väestöstä. Baie-James on niin sanottu ”reikäleipäkunta”, koska sen alueen sisällä on neljä pientä kaupunkia, jotka eivät ole osa sitä. Näiden kaupunkien asukkaat muodostavat loput (95 prosenttia) Jamésien alueen väestöstä.
Baie-Jamesin kunta perustettiin vuonna 1971 ja sitä johtaa Jamesinlahden alueellisesta kehityksestä vastaava toimielin (Société de développement de la Baie James). Tämän toimielimen vastuulla on lisäksi Jamesinlahden ja Pohjois-Quebecin sopimuksessa määritellyn alueen hallinto. Tämä alue sijaitsee suurin piirtein leveyspiirien 49 ja 55 välisellä alueella.
Joulukuussa 2001 kunnan hallinto uudistettiin. Tässä uudistuksessa kunnasta tehtiin erityisalue, jonka hallinnosta vastaavat osaksi kunnan alueella sijaitsevien itsenäisten kaupunkien kaupunginjohtajat. Tässä kunnanhallituksessa kahdeksan paikkaa kuuluu Baie-Jamesin kunnan maaseutualueiden edustajille. Lisäksi tässä uudistuksessa kunnan itsehallintoa laajennettiin.
La Grande Complex -vesivoimalaitoksen kaikki voimalat sijaitsevat kunnan alueella, ja kunnalla onkin suuri merkitys Kanadan energiapolitiikassa. Muita merkittäviä talouden sektoreita kunnassa ovat muun muassa kaivos- ja metsäteollisuus sekä matkailu.
Krisztina Pigniczki

Krisztina Pigniczki (s. 18. syyskuuta 1975 Makó) on unkarilainen käsipalloilija, olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan mestari.
Pigniczki voitti olympiahopeaa Sydneyn kesäolympialaisissa vuonna 2000. Samana vuonna Unkarin joukkue saavutti myös Euroopan mestaruuden. Pigniczki sai myös EM-pronssia vuonna 1998 ja MM-hopeaa vuonna 2003.
Pigniczki on seuratasolla edustanut Dunaferr NK:ta vuodesta 1995. Hän on 171 cm pitkä ja painaa 65 kg.
Judith Jarvis Thomson

Judith Jarvis Thomson (4. lokakuuta 1929 New York – 20. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen filosofi.
Thomson opiskeli New Yorkissa ja opetti Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT) suuren osan urastaan (1964–2004). Hän toimi eläköitymisen jälkeen emeritusprofessorina. Myös hänen miehensä James Thomson oli MIT:n filosofian professori. 
Thomson ansioitui erityisesti moraalifilosofian ja metafysiikan saralla. Luultavasti tunnetuin hänen kirjoituksistaan on "Defence of Abortion" (Abortin puolustus) vuodelta 1971, jossa hän puolustaa aborttia erilaisten havainnollistavien esimerkkien ja ajatuskokeiden avulla. Thomson tunnettiinkin omalaatuisista ajatuskokeistaan.