Heikki Patomäki

Heikki Patomäki (s. 15. tammikuuta 1963 Helsinki) on politiikan ja talouden tutkija ja maailmanpolitiikan professori Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa.
Elämä ja ura.
Patomäki vietti nuoruutensa Kuopiossa. Hän aloitti opintonsa Joensuun yliopistossa fysiikan ja matematiikan parissa. Hän siirtyi Turkuun vuonna 1984 ja aloitti yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa taloustieteen pääaineopiskelijana. Vuonna 1988 häneltä valmistui kaksi pro gradu -tutkielmaa, ensimmäinen valtio-opista, erityisesti kansainvälisistä suhteista, ja toinen taloustieteestä. Ensimmäinen käsitteli kansainvälistä ympäristönsuojelua ja toinen tuotannon monikansallistumista. Patomäen väitöskirja käsitteli kriittistä realismia ja maailmanpolitiikkaa otsikolla ”Critical realism and world politics. An explanation of a critical theoretical and possibilistic methodology for the study of world politics.” Valmistuttuaan tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1993 hän toimi erikoistutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa 1995–1997 ja siirtyi sen jälkeen Britanniaan. Hän oli maailmanpolitiikan ja -talouden professori Nottingham Trent Universityssa 1998–2003, kunnes siirtyi professoriksi Helsingin yliopistoon. Myöhemmin hän on toiminut myös globalisaation ja globaalien instituutioiden innovaatioprofessorina RMIT-yliopistossa Melbournessa (2007–2010).
Patomäen tutkimusalueisiin kuuluvat muun muassa yhteiskuntatieteiden filosofia ja erityisesti kriittinen realismi sekä globaali poliittinen taloustiede ("global political economy"), rauhantutkimus ja demokratisaatio.
Politiikassa.
Kertomansa mukaan Patomäki aloitti poliittisen harrastuneisuutensa kokoomusnuorissa, joista hän erosi täytettyään 18 vuotta. Opiskeluaikanaan hän oli lähelle vihreää ympäristöliikettä ja rauhanliikettä. 1990-luvulla hän toimi aktiivisesti globaalissa kansalaisyhteiskunnassa ja poikkikansallisessa Attac-liikkeessä sen perustamiskokouksesta alkaen (pidettiin joulukuussa 1998 Pariisissa). Hän toimi Suomen Attacin puheenjohtajana vuosina 2004, 2011–2012 ja 2016.
Vuonna 2005 Patomäki arvosteli opetusministeriön ajamaa yliopistojen uutta palkkausjärjestelmää ja jätti symbolisesti Helsingin yliopiston valtio-opin laitoksen esimiehen tehtävän, koska ei halunnut osallistua ohjelman toteuttamiseen.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Patomäki oli vasemmistoliiton ehdokkaana ja sai 1 311 ääntä. Patomäki toimi myös puolueen asiantuntijana kesän 2011 hallitusneuvotteluissa. Hänet valittiin vasemmistoliiton puoluehallitukseen vuonna 2013. Hän oli ehdolla vuoden 2014 eurovaaleissa ja vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Keväällä 2016 Patomäki ilmoitti vetäytyvänsä aktiivisesta toiminnasta vasemmistoliitossa. Keväällä 2022 hän erosi vasemmistoliitosta sen jälkeen kun puolue oli hyväksynyt Suomen NATO-jäsenyyden hallituksen sisällä. Hän on Euromemo-ryhmän varapuheenjohtaja 2021–2025, globaalia muutosta ajavan Tellus-instituutin jäsen (”Associate fellow”) ja DiEM25-liikkeen jäsen.
Näkemyksiä.
Taloudesta.
Vuonna 2007 Patomäki julkaisi kirjan "Uusliberalismi Suomessa", jossa hän kritisoi vallitsevaa talous- ja yhteiskuntapolitiikkaa ja esitti skenaarioita tulevaisuudesta. Teoksessa Patomäki määritteli uusliberalisteiksi muun muassa Raimo Sailaksen ja Paavo Lipposen. Teoksessa Patomäki vertasi teknoliberaalia kilpailukykyoppia joihinkin fasismin piirteisiin.
Vuonna 2012 Patomäki julkaisi kirjan "Eurokriisin anatomia – mitä globalisaation jälkeen?". Kirja oli ehdokkaana vuoden 2012 Kanava-palkinnolle, joka myönnetään vuoden parhaalle suomalaiselle politiikan, yhteiskunnan, talouden, historian tai kulttuurin alan tietokirjalle. Palkintoraadin perustelujen mukaan ”Pari vuotta kestäneen eurokriisin uutisvyörytyksen keskellä on ylellisyyttä pysähtyä aiheesta kirjoitetun yleistajuisen teoksen äärelle. Tulkinnallinen teos haastaa lukijansa ajattelemaan Euroopan integraation tulevaisuutta sen kohtalon hetkillä”. Kirjasta on julkaistu myös toinen täydennetty pokkaripainos, ja kirja on ilmestynyt eri nimillä myös englanniksi ja kreikaksi.
Helsingin yliopiston taloustieteen professori Vesa Kanniainen kirjoittaa kirja-arviossaan, että Patomäki on ”lukenut valtiotieteilijä”, mutta ”pilaa profiilinsa hylkäämällä tieteellisen metodin, ottamalla vapauden nimitellä ihmisiä uusliberalisteiksi itse keksiminsä perustein; hän haluaa esiintyä taloudellisten ilmiöiden tulkkina kirjoittaen tieteenalasta, johon hänellä ei ole tutkijankoulutusta” .Patomäki on vastannut Kanniaisen poleemisiin arvioihin usealla foorumilla. 
Venäjästä.
Venäjä ei ole ollut Patomäen päätutkimuskohde, mutta jo 1990-luvulla hän osallistui keskusteluihin Venäjästä ja sen tulevaisuudesta, johti EU–Venäjä-projektia Ulkopoliittisessa instituutissa ja tutki Venäjän kansalaisyhteiskuntaa. Patomäki kirjoitti Helsingin Sanomiin syksyllä 2014 vieraskynäkirjoituksen, jossa hän kritisoi Euroopan unionia ja harkitsemattomien pakotteiden asettamista Vladimir Putinin hallinnolle. Kun Helsingin Sanomat helmikuussa 2015 kysyi ”onko oikeasti mielekästä verrata Krimin valtaamista ja Ukrainan sotaa Saksan laajentumispyrkimyksiin 1930-luvulla”, Patomäki sanoi, että Venäjä on muuttunut Putinin alaisuudessa yhä autoritaarisemmaksi valtioksi, joka rajoittaa kansalaistensa vapautta monin tavoin. ”Rajoituksista huolimatta siellä vallitsee yhä periaatteessa liberaali ja ihmisoikeudet huomioiva demokratia. Se on vielä aika kaukana Hitlerin Saksasta”. Helsingin Sanomien haastattelussa 29. joulukuuta 2021 Patomäki totesi: "Se, että vuoden 2022 aikana tapahtuisi jotain niin suurisuuntaista, että Venäjä lähtisi laajentamaan sotaa Ukrainassa käyttäen avoimesti omia asevoimiaan, pitäisin sen todennäköisyyttä viiden ja kymmenen prosentin välillä.” Venäjä hyökkäsi Kiovaan kaksi kuukautta myöhemmin 24. helmikuuta 2022. 
Patomäki oli Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa ja nosti vaaliteemoissaan esiin ”puolueettomuuden tilan maksimoinnin, vaikka sitten EU-jäsenenäkin.” Patomäen mukaan puolueettomuus ei kuitenkaan riitä. ”Akuuttien vastakkainasettelujen taustalla on pitkän linjan poliittisen talouden kehityskulkuja, jotka ovat johtaneet eriarvoisuuden lisääntymiseen, vaurauden kasaantumiseen ja demokratian rapautumiseen niin Venäjällä kuin EU:ssa, itse asiassa melkein kaikkialla. Emme voi olla puolueettomia tällaisen yhteiskunnallisen kehityksen suhteen. On siis osattava katsoa myös akuuttien konfliktien ja vastakkainasettelujen taakse. Paljon on kiinni Euroopan unionin kehityksestä, mutta ennen kaikkea tarvitsemme nykyistä paljon toimivampia, oikeudenmukaisempia ja demokraattisempia globaalin hallinnan järjestelmiä.”
Yksityiselämä.
Patomäen puoliso on Katarina Sehm-Patomäki. Patomäellä on neljä lasta. Hänen isänsä oli Kuopion yliopiston fysiikan professori Lauri Patomäki.