Juhamatti Aaltonen

Juhamatti Tapio Aaltonen (s. 4. kesäkuuta 1985 Ii) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Aaltosen vahvuuksina pidettiin hyvää pelisilmää, laukausta, kiekonkäsittelytaitoa, luovuutta ja sulavaa luistelua sekä ylivoimapelaamista.
Aaltonen on voittanut kolme Suomen-mestaruutta ja maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2011 ja olympiapronssia vuonna 2014.
Ura.
Seuraura.
Ensimmäiset SM-liigavuodet Kärpissä ja Pelicansissa (2003–2010).
Aaltonen aloitti jääkiekon Haukiputaan Ahmoissa, josta hän siirtyi jo nuorena Oulun Kärppiin. St. Louis Blues varasi Aaltosen NHL:n . Aaltonen kuului Kärppien liigarinkiin kaudesta 2002–2003, mutta hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa vasta kaudella 2005–06. Ennen kyseistä kautta Aaltonen oli pelannut SM-liigassa 14 runkosarjaottelua ilman yhtään tehopistettä. Kaudella 2005–2006 50 runkosarjan ottelussa tehopisteet 13+12=25 saavuttanut Aaltonen oli tulokkaiden toiseksi paras pistemies, ja Kärpät juhli kaudella pronssimitalia kaataen Helsingin IFK:n pronssiottelussa lukemin 6–2.
Kolme viimeistä Kärpissä vietettyä kautta olivat Aaltoselle hyvin menestyksekkäät: kaudella 2006–2007 Aaltonen juhli Kärppien riveissä ensimmäistä SM-kultaansa, ja runkosarjassa hän saavutti siihenastisen uransa piste-ennätyksen, 53 runkosarjaottelussa tehopisteet 11+21=32. Kaudella 2007–2008 Aaltonen pelasi Kärpissä 44 ottelua runkosarjassa keräten tehopisteet 7+19=26, kun taas pudotuspelien 15 ottelussa hän keräsi viisi tehopistettä Kärppien voittaessa jälleen SM-kultaa.
Viimeinen Kärppien kanssa vietetty kausi 2008–2009 oli sekin menestyksekäs, sillä Aaltonen keräsi 53 runkosarjaottelussa yhteensä 32 tehopistettä, ja oli Kärppien johtavia pelaajia sen selvittäessä tiensä jälleen loppuottelusarjaan, joissa se joutui kuitenkin taipumaan pettymyksellisesti JYP:lle. 
Kärpissä pelatessaan Aaltonen omisti myös Kiekkokamari-nimisen baarin Oulussa.
Kaudeksi 2009–2010 Aaltonen siirtyi Pelicansin miehistöön, ja 17. maaliskuuta 2010 seura julkisti tehneensä Aaltosen kanssa viisivuotisen sopimuksen, joka salli hänen kuitenkin siirtyä ensimmäisen sopimuskauden jälkeen toiseen seuraan. Sopimus oli Pelicansille sen seurahistorian pisin ja suurin. Pelicansissa Aaltonen sai runsaasti peliaikaa, ja pelasi kaikissa joukkueensa 58 ottelussa tehopistein 28+21=49. Lisäksi hän rikkoi kaudella oman yhden kauden jäähyennätyksensä kärsimällä 56 rangaistusminuuttia. Pelicans ei kuitenkaan selviytynyt pudotuspeleihin, ja oli runkosarjan kolmanneksi huonoin joukkue 73 pisteellään.
Aaltonen sijoittui toiseksi Jori Lehterän jälkeen pelaajien tekemässä valinnassa SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi keväällä 2010.
KHL ja SHL (2010–2013).
Kaudella 2010–2011 Pelicans vuokrasi Aaltosen KHL-liigassa pelaavalle venäläiselle Metallurg Magnitogorskille, jossa pelasivat jo ennestään suomalaisista puolustaja Janne Niskala, hyökkääjä Petri Kontiola sekä Kärpissä vietetyiltä vuosilta tuttu pelikaveri, puolustaja Lasse Kukkonen. Magnitogorskissa Aaltonen pääsi pelaamaan 47 ottelua, joissa hän keräsi tehopisteet 19+17=36. Toisella kaudellaan KHL:ssä hän teki 22 maalia ja antoi 9 maalisyöttöä 54 ottelussa. Kauden jälkeen Magnitogorsk ja Aaltonen purkivat sopimuksensa, ja myöhemmin kesän aikana Aaltonen siirtyi Traktor Tšeljabinskiin. Hän sai kuitenkin seurasta potkut, koska ei pystynyt lentämään joukkueen harjoitusleirille silmävamman takia.
Aaltonen sai vuoden 2012 elokuun alussa vakavan vamman silmäänsä, jonka vuoksi hän sai potkut KHL-seurastaan jo ennen kuin ehti pelata otteluakaan joukkueessa. Pahimmassa tapauksessa Aaltosen ura olisi voinut jopa päättyä. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Aaltonen solmi lokakuussa sopimuksen Ruotsin pääsarjassa pelanneen Rögle BK:n kanssa. Röglessä pelasi jo ennestään Lasse Kukkonen, jonka kanssa Aaltonen on pelannut sekä Kärpissä että Suomen maajoukkueessa. Aaltonen pelasi Elitserienissä ensimmäisen ottelunsa 18. lokakuuta 2012 vierasottelussa Skellefteå AIK:ta vastaan. Aaltosen ensimmäinen ottelu ei kuitenkaan mennyt ollenkaan hyvin. Aaltonen sai peliluvan vain tunteja ennen ottelua, joka päättyi Röglen 6–0-tappioon. Aaltonen pelasi ensimmäisessä Elitserien-ottelussaan Röglen ykkösketjussa reilut 19 minuuttia ja oli jäällä Skellefteån 1–0- ja 6–0-maalien aikana.
Mestaruus Kärpissä ja siirto Jokereihin (2013–2016).
Ruotsin kauden jälkeen Aaltosen arvioitiin siirtyvän kaudeksi 2013–2014 NHL:ään. Joukkueeksi spekuloitiin muun muassa Dallas Starsia. Aaltonen teki kuitenkin sopimuksen kasvattajaseuransa Kärppien kanssa kaudesta .
Marraskuussa 2013 syntyi kohua, että Aaltonen olisi lähdössä Kärpistä. Aaltosella oli sopimuksessaan pykälä, joka mahdollisti hänen siirtymisensä ulkomaille viimeistään 15. marraskuuta mennessä. Marraskuun alussa Aaltonen totesi ruotsalaislehti Expressenin haastattelussa, että siirto Ruotsiin on mahdollinen. Lehden tietojen mukaan Aaltosesta olivat eniten kiinnostuneet SHL-seurat Örebro HK sekä Linköpings HC. Aaltosen pelaaja-agentin mukaan kiinnostusta oli myös Sveitsissä ja Venäjällä. Huhumylly laantui vasta, kun Kärpät ilmoitti Aaltosen pysyvän seurassa.
Keväällä 2014 Aaltonen voitti uransa kolmannen Suomen mestaruutensa Kärppien kokoonpanossa. Aaltonen teki finaalisarjan seitsemännen ottelun ratkaisseen jatkoerämaalin 68. peliminuutilla. Kyseessä oli ensimmäinen kerta SM-sarjan historiassa, kun mestaruus ratkaistiin vasta seitsemännessä loppuottelussa.
Elokuun 2014 alussa uutisoitiin Aaltosen tehneen kaksivuotisen sopimuksen KHL:ään siirtyneen Jokereiden kanssa. Kaudella 2014–2015 Aaltonen pelasi Jokereissa 48 ottelua, joissa syntyi 10+24=34 tehopistettä. Jouluun saakka Aaltonen pelasi samassa kentällisessä Niklas Hagmanin ja Niko Kapasen kanssa. Yhteispelin takkuilun vuoksi Aaltonen siirrettiin pelaamaan Jokereiden pelillisesti kolmanteen kenttään, jossa pelasivat Jere Sallinen ja Petteri Wirtanen. Pudotuspeleissä Aaltonen teki 10 pelissä 4 maalia ja antoi 2 maaliin johtanutta syöttöä. Aaltonen jatkoi Jokereissa myös kaudella 2015–2016.
Kaudella 2015–2016 Juhamatti Aaltonen pelasi 60 ottelusta 45. Pelaamissaan otteluissa Aaltonen teki 15 maalia sekä antoi 13 maalisyöttöä tehden kaikkiaan 28 pistettä.
Kausi HIFK:ssa ja vuodet ulkomailla (2016–2019).
Aaltonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liiga-joukkue HIFK:hon kesäkuussa 2016. "Urheilusanomien" mukaan HIFK teki hänestä ensimmäisen kauden aikana eniten palkkaa ansaitsevan pelaajan koko SM-liigassa (350 000 euroa).
Aaltonen pelasi kauden 2016–2017 aikana HIFK:ssa 52 runkosarjaottelua. Niissä hän teki 39 tehopistettä. Pudotuspelien 13 ottelussa hän teki viisi pistettä. Maalintekijänä tunnettu Aaltonen pelasi kauden lopussa peräti 21 ottelua ilman maalia. Pudotuspeleissä HIFK:n valmentaja Antti Törmänen jätti hänet välillä jopa kokoonpanon ulkopuolelle.
Aaltosen HIFK-jakso jäi kauden mittaiseksi, kun hän teki kaudeksi 2017–2018 sopimuksen SHL-seura Rögle BK:n kanssa. Kausi ei kuitenkaan onnistunut toivotulla tavalla, ja Aaltonen siirtyi pelaamaan SC Bernin riveihin. Hän ei ehtinyt pelaamaan montaa ottelua, koska siirtyi Sveitsin runkosarjapelien loppujaksolla. Hän pääsi siltikin tehopisteille. Aaltonen onnistui pääsemään myös pudotuskamppailuissa teholukemiin. Kiekkokauden päätyttyä Aaltosen tiedotettiin siirtyneen pelaamaan takaisin SHL:ään, mutta Skellefteå AIK:n riveihin.
Viimeiset vuodet SM-liigassa ja ulkomailla (2019–2024).
Pelicans ilmoitti helmikuussa 2019 tehneensä Aaltosen kanssa loppukauden ja seuraavan kauden kattavan sopimuksen.
Helmikuussa 2020 Aaltonen teki loppukauden kattavan sopimuksen Kärppien kanssa. Toukokuussa 2021 Aaltonen teki Kärppien kanssa jatkosopimuksen kaudesta 2021–2022.
Toukokuussa 2022 Aaltonen teki kautta 2022–2023 koskevan sopimuksen Mikkelin Jukurien kanssa. Hänet nimitettiin joukkueen kapteeniksi.
Keväällä 2023 Aaltonen ilmoitti että ei pelaa Jukureissa toista kautta ja siirtyi Tšekin pääsarjassa pelaavan BK Mladá Boleslavin riveihin yksivuotisella sopimuksella. Sopimus purettiin joulukuussa 2023, ja hän siirtyi tammikuun 2024 alussa Tanskan Metal Ligaenissa pelaavaan Esbjerg Energyn joukkueeseen. Hän pelasi seurassa vain seitsemän ottelua kunnes jätti seuran helmikuussa, ja siirtyi takaisin Pelicansiin. Elokuussa 2024 Pelicans tiedotti, että seuran ja Aaltosen välinen sopimus on purettu yhteisymmärryksessä. 
Uran päätös Jokereissa (2024–2025).
Marraskuussa 2024 Aaltonen palasi vuoden mittaisella sopimuksella Mestistä pelaaviin Jokereihin. Aaltonen voitti Jokereissa Mestis-mestaruuden, jonka jälkeen hän ilmoitti uransa päättymisestä.
Maajoukkueura.
A-maajoukkueessa Aaltonen pelasi ensimmäisen ottelunsa Euro Hockey Tourin Ruotsissa pelatun LG Hockey Gamesin turnauksessa. Suomi nousi lopulta EHT-turnauksen kokonaisvoittoon, ja Aaltonen voitti myös Ruotsin turnauksessa Suomen joukkueen sisäisen pistepörssin tehopisteillä 3+2=5. Hyvien peliesitystensä ansiosta hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä, ja maajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen valitsi Aaltosen myös lopulliseen maailmanmestaruuskisojen joukkueeseen Saksassa pelattuihin MM-kisoihin 2010. Aaltonen pelasi ensimmäisissä MM-kilpailuissaan 7 ottelua, joissa hän keräsi tehopisteet 1+2=3. Suomen menestys kisoissa jäi kuitenkin vaisuksi, kun Tšekki pudotti Suomen puolivälierissä rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. Suomi sijoittui kisoissa kuudenneksi.
Jukka Jalonen valitsi Aaltosen jälleen vuoden 2011 MM-kisoihin, joissa hän pelasi ykkösketjussa Mikko Koivun ja Tuomo Ruudun kanssa. Avausottelussa Tanskaa vastaan Aaltonen viimeisteli tehopisteet 1+1=2, ja iski Suomelle voittomaalin Koivun ja Sami Lepistön syötöstä, ja syötti Tuomo Ruudun viimeistelemän 5–1 maalin Suomelle. Aaltosta peluutettiin turnauksen alkusarjan otteluiden jälkeen myös joukkueen toisessa hyökkäysketjussa. MM-turnauksessa Aaltosen tehopisteet olivat 1+2=3, ja Ruotsia vastaan pelatussa loppuottelussa Aaltonen sai syöttöpisteen Niko Kapasen tekemään 3–1-johtomaaliin. Suomi voitti ottelun lopulta tylysti lukemin 6–1, ja Aaltonen pääsi juhlimaan uransa ensimmäistä maailmanmestaruutta. Aaltosen kotipaikkakunta Ii lahjoitti MM-sankarilleen 3 000 neliön tonttialueen Iijoen suulta 13. kesäkuuta 2011.
Aaltonen pelasi vuonna 2013 maailmanmestaruuskisoissa. Hän oli tuolloin Leijonien ykköskentällisessä ja onnistui hyvin Petri Kontiolan ja Janne Pesosen kanssa. Hän oli yhdessä Suomen ykköskentällisen kanssa Suomen kantavia voimia. Aaltonen kuului Suomen joukkueeseen myös Sotšin olympialaisissa 2014, joissa hän teki 1–1-tasoitusmaalin puolivälierässä Venäjää vastaan ja voitti lopulta pronssia.
Aaltonen pelasi myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa ja teki 8 pelissä tehopisteet 1+3. Hän pelasi Suomen niin sanotussa neloskentässä Joonas Kemppaisen ja Janne Pesosen kanssa. Kenttä oli Suomen toiseksi tehokkain. Aaltonen pelasi lisäksi Suomen toisessa ylivoimakentällisessä, jossa pelasivat myös Petri Kontiola, Tuomo Ruutu, Joonas Kemppainen ja Esa Lindell.
Aaltonen nimettiin heinäkuussa 2011 yhdessä Lasse Kukkosen ja Pekka Rinteen kanssa Mestis-joukkue Kiekko-Laserin pääomistajaksi..