tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meri Virta

Meri Anna ”Merica” Virta (o.s. Holopainen) (s. 29. joulukuuta 1983 Helsinki) on suomalainen ääninäyttelijä sekä laulaja ja säveltäjä/sanoittaja.
Virran ääni on tuttu muun muassa Disneyn "Leijonakuninkaasta", "Maa aikojen alussa" -elokuvista, "Peikko Keskuspuistossa" -elokuvasta, "Dinot New Yorkissa" elokuvasta, "Peppi Pitkätossu Tarina - suomalainen videopeli" pelistä, Fievel ja Babar televisiosarjoista, "Maija Mehiläinen VHS julkaisuista" , sekä lukuisista mainoksista.
Hän on tehnyt jälkiäänitystyötä vuodesta 1994 alkaen, mutta vuodesta 2008 lähtien hän on keskittynyt musiikin tekoon. 
Musiikki.
Virran tunnetuimpia pseudonyymejä ovat Merica ja Afrodite. Hän on keikkaillut muun muassa Mariskan taustalaulajana vuodesta 2003 ja oli mukana Mariskan singlenäkin julkaistussa kappaleessa "Murha". Meri Virta oli myös yksi vuonna 2003 perustetun Femcees Finland naisräppäreiden vertaisverkoston perustajajäsenistä.
Virta on laulanut muun muassa seuraavien artistien ja yhtyeiden julkaisuilla: Yavis ("Baggy Pants Comic" 2003), Mariska ("Memento Mori", 2004), Femcees Finland ("Open Records Suomi Hip Hop Kokoelma 4", 2004), Kaksio ("Lähikuvia", 2004), Tommy Tabermann ("MulleKaikkiHetiNyt", 2004), Technicolour ("People", 2006), Sunrise Avenue ("Fairytale gone bad – Blush remix", 2006), Antti Tuisku ("New York", 2006), Mighty 44 ("Sky Rockers", 2007) ja Alex Sandunga ("Sin Freno: No me apagues la luz feat Merica", 2009). Lisäksi hän on osallistunut Antti Tuiskun ja Mariskan esittämän "Hyppää kyytiin" -kappaleen laulutuotantoon, joka julkaistiin muun muassa albumilla "Antti Tuisku – Aikaa – Greatest Hits Vol. 1" (2007).
Afroditellä oli Rankkurin ja Mariskan kanssa J.A.M-niminen dancehall-ryhmä vuonna 2007, mutta projekti jäi lyhytikäiseksi ja ryhmä hajosi vuoden sisällä perustamisestaan.
Toni Keski-Liikala

Toni Ilmari Keski-Liikala (s. 1976) on suomalainen tanssinopettaja, tanssija, yhteisötanssiohjaaja ja koreografi, joka on toteuttanut useita tanssiproduktioita ja tehnyt poikkitaiteellisesti kokeilevaa yhteistyötä muusikoiden, laulajien, kuvataiteilijoiden, DJ:n ja näyttelijöiden kanssa. Hän on tuttu myös erilaisista tanssi- ja musikaali-koreografioistaan ammattilais- ja harrastajaproduktioissa. Koreografina hänen töitään on pidetty nokkelina ja kekseliäinä, mutta kuitenkin lämpimällä tavalla vastaanotettavina kokonaisuuksina. 
Keski-Liikala on valmistunut tanssijaksi Outokummun oppimiskeskuksesta (nyk. Pohjois-Karjalan ammattiopisto Outokumpu) vuonna 2001. Tämän lisäksi hän on suorittanut ammatillisen opettajan opinnot Hämeen ammattikorkeakoulun ammatillisessa opettajakorkeakoulussa vuonna 2017. Hän on täydentänyt osaamistaan myös muun muassa Pineapple Dance Studiossa, Lontoossa. 
Erikoistumisaloinaan esiintyvänä tanssitaiteilijana hänellä ovat Nykytanssi (uusi tanssi), lyrical jazz, fyysinen teatteri, tanssiteatteri sekä improvisaatio. Näiden lisäksi tanssinopettajan ja koreografin työssä hänen ohjelmistoonsa kuuluvat muun muassa jazztanssi. Opetustyötä hän on tehnyt niin tanssialan ammattilaisessa koulutuksessa, kuin edistyneistä oppilaisryhmistä tanssin varhaiskasvatukseen. Lisäksi opetustyön yhtenä painopisteenä on poikien tanssitunnit.
Keski-Liikala toteuttaa yhteisötanssiprojekteja monipuolisesti erilaisille kohderyhmille. Hän on kuitenkin erikoistunut lasten- ja nuorten osallistaviin yhteisötanssihankkeisiin ja erityisesti syrjäytymistä ennaltaehkäisevään työskentelyyn. Yhteisöllisyys näkyy myös osana lasten- ja nuorten tanssinopetustoimintaa. 
Hän on toiminut myös tuotannollisissa tehtävissä. Vuosina 2004-2005 hän toimi Kallion kulttuuripysäkillä ja edelleen Kallio kukkii- ja Kallio kipinöi -kulttuuritapahtumien päävastuullisena tuottaja-koordinaattorina Helsingissä. Lisäksi vuosina 2004-2006 hän toimi Keski-Uudenmaan tanssiopiston projektipäällikkönä.
Vuosina 2013-2017 Keski-Liikala kuului Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat ry:n hallitukseen (ent. Suomen tanssitaiteilijain liitto). Hänen keskeisimmäksi henkilökohtaiseksi tehtäväksi nousi soveltavien menetelmien parissa työskentelevien tanssi- ja sirkusalan ammattilaisten edunvalvonnan edistäminen. Käytännön toimenpiteitä olivat esimerkiksi palkkasuositusten, sekä ohjeistusten kokoaminen.
Hän on toiminut Kulttuuriyhdistys Lila ry:n hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana usean vuoden ajan.
Žabljak

Žabljak on kaupunki ja kunta Montenegron vuoristoisessa pohjoisosassa. Vuoden 2020 arvioiden mukaan kunnassa oli 3 053 asukasta, kun taas vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 3 569. Tällöin sen kaupunkikeskuksessa asukkaita oli 1 723. Kunnan asukkaista 91 % oli etnisiä montenegrolaisia vuoden 2003 väestönlaskennassa. 
Kaupunkikeskus sijaitsee Durmitorin vuorella 1456 metrin korkeudessa. 
Durmitorin kansallispuisto sijaitsee pääosiltaan Žabljakin kunnassa. Se on Unescon maailmanperintökohde. Kunta tavoittelee luontomatkailijoiden lisäksi alppihiihdon, vuorikiipeilyn ja koskenlaskun harrastajia.
Tivat

Tivat () on kaupunki ja kunta Montenegrossa Adrianmeren rannikolla Kotorinlahden rannalla. Vuoden 2020 arvioiden mukaan kunnassa oli noin 15 200 asukasta, kun taas vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 14 031. Tällöin sen kaupunkikeskuksessa asukkaita oli 9 367. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan asukkaista noin 30 % oli etnisiä montenegrolaisia ja 35 % serbejä. 
Tivatin pinta-ala on 46 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Montenegron pienin kunta. Kaupunki on etenkin purjehduslomalaisten suosiossa.
Tivatin lentoasema on toinen Montenegron kahdesta kansainvälisestä lentokentästä. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Tivatin keskustasta kaakkoon.
Šavnik

Šavnik on kaupunki ja kunta Montenegron pohjoisosassa. Vuoden 2020 arvioiden mukaan kunnassa oli noin 1 530 asukasta, kun taas vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 2 070. Tällöin sen kaupunkikeskuksessa asukkaita oli 472. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan asukkaista noin 47 % oli etnisiä montenegrolaisia ja saman verran serbejä.
Valkoisen miehen taakka

Valkoisen miehen taakka () on Rudyard Kiplingin kirjoittama runo sekä runon pohjalta syntynyt käsite, jolla yritettiin oikeuttaa imperialismi vetoamalla valkoihoisten oletettuun ylemmyyteen. 
Kipling kirjoitti ”The White Man’s Burden: The United States and the Philippine Islands” -runon vuonna 1899 kannattaakseen Yhdysvaltain pyrkimystä vallata Filippiinit. Eurosentristiset ja rasistiset piirit omaksuivat ”valkoisen miehen taakan” käsitteeksi, jolla perusteltiin valkoisten siirtomaaherruutta.
Runon on suomeksi kääntänyt Antero Manninen, ja se löytyy Kipling-suomennosvalikoimasta "Valkoisen miehen taakka" (WSOY, 1976). 
Runo englanniksi.
Take up the White Man's burden--
Send forth the best ye breed--
Go bind your sons to exile
To serve your captives' need;
To wait in heavy harness,
On fluttered folk and wild--
Your new-caught, sullen peoples,
Half-devil and half-child.
Take up the White Man's burden--
In patience to abide,
To veil the threat of terror
And check the show of pride;
By open speech and simple,
An hundred times made plain
To seek another's profit,
And work another's gain.
Take up the White Man's burden--
The savage wars of peace--
Fill full the mouth of Famine
And bid the sickness cease;
And when your goal is nearest
The end for others sought,
Watch sloth and heathen Folly
Bring all your hopes to naught.
Take up the White Man's burden--
No tawdry rule of kings,
But toil of serf and sweeper--
The tale of common things.
The ports ye shall not enter,
The roads ye shall not tread,
Go mark them with your living,
And mark them with your dead.
Take up the White Man's burden--
And reap his old reward:
The blame of those ye better,
The hate of those ye guard--
The cry of hosts ye humour
(Ah, slowly!) toward the light
"Why brought he us from bondage,
Our loved Egyptian night?"
Take up the White Man's burden--
Ye dare not stoop to less--
Nor call too loud on Freedom
To cloak your weariness;
By all ye cry or whisper,
By all ye leave or do,
The silent, sullen feebles 
Shall weigh your gods and you.
Take up the White Man's burden--
Have done with childish days--
The lightly proferred laurel,
The easy, ungrudged praise.
Comes now, to search your manhood
Through all the thankless years
Cold, edged with dear-bought wisdom,
The judgment of your peers.
Franz Kirsnik

Franz Kirsnik (myös "Kirschnik", 1741 Tšekki, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 1802) oli tšekkiläinen soitinrakentaja, joka vaikutti Pietarissa ja tunnettiin aikansa parhaana urkujen rakentajana Venäjällä.
Kirsnik tuotti yhdessä Christian Kratzensteinin kanssa vapaalehdykkäkielten rakenteen, joka otettiin sittemmin käyttöön muun muassa huuliharppujen, harmonikkojen, concertinojen sekä harmonien kielten tuotannossa. Esimerkiksi kiinalaisista suu-uruista poiketen teräksiset vapaalehdykkäkielet kiinnitettiin eri alustalle, kun ne aiemmin oli leikattu siten, että sama materiaali muodosti sekä kielen että kehyksen. Nyt vapaalehdykkäkielet saatiin soimaan huomattavasti pienemmillä rakenteilla, eikä niihin tarvittu putkia äänen vahvistamiseksi. Keksinnöstä kerrottiin ensimmäistä kertaa vuonna 1770.
Percy Nilsson

Percy Nilsson (s. 22. toukokuuta 1943 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja. Hän on koulutukseltaan puuseppä.
Liikemiehenä.
Percy Nilsson aloitti uransa rakennusmiehenä Malmössa. Pian hän perusti rakennusalanyrityksen "Percy Nilsson Bygg AB" (PNB), josta kasvoi 1980-luvun loppuun mennessä 150 työntekijän liikeyritys. Nilsson myi yrityksensä vuonna 1990 ja muutti verotussyistä Belgiaan. Vuonna 1994 Nilsson palasi Ruotsiin ja osti takaisin 50 % PNB:stä. Percy Nilssonista tuli suuromistaja Entreprenadissa ja vuonna 1997 perustettiin "PNB Entreprenad AB". PNB-konserni myytiin vuonna 2003 Lars Olof Anderssonille, joka sittemmin tahtoikin purkaa kaupan. Kaupan purkuun ei suostuttu, mikä johti konsernin konkurssiin ja Percy Nilsson joutui maksamaan 112 miljoonaa kruunua, koska velat lankesivat hänen maksettaviksi jälkitakauksen nojalla. Nilsson haki Anderssonia henkilökohtaiseen konkurssiin, mutta konkurssivaatimus vedettiin pois, kun osapuolet pääsivät sopimukseen.
Jääkiekkovaikuttajana.
Nilsson valittiin vuonna 1984 jääkiekkojoukkue Malmö IF:n puheenjohtajaksi. Seuran talous oli huono, mutta se saatiin saneerattua muutamassa vuodessa. Nilsson panosti voimakkaasti seuraan rahallisesti vuonna 1988. Seuraan ostettiin pelaajia 7 miljoonalla kahden vuoden aikana. Satsaus kannatti. Malmö IF nousi Elitserieniin vuonna 1990 ja voitti Ruotsin mestaruuden kaudella 1991–92. Vuonna 1994 voitetun toisen mestaruuden jälkeen alkoi alamäki ja nimeä vaihtanut Malmö Redhawks putosi kauden 2004–05 jälkeen Allsvenskaniin.
Huhtikuussa 2005 Percy Nilsson tuomittiin vuoden vankeuteen pelaajille maksettujen palkkojen veroepäselvyyksistä. Tuomiosta valitettiin hovioikeuteen, joka vapautti Nilssonin. Percy Nilsson sai silti potkut Malmö Redhawksin puheenjohtajan paikalta.
Nilsson on perustanut "Parkfast Hyllie AB" -nimisen yrityksen, jonka tarkoitus on rakentaa jäähalli Malmön eteläiseen kaupunginosaan Hyllievångiin.
Anton Reinlein

Georg Anton Reinlein oli wieniläinen 1800-luvun alussa toiminut kelloseppä ja soitinrakentaja, joka sai yhdessä poikansa Rudolph Reinleinin kanssa patentin "kiinalaistyyppisen huuliharpun" () kehittämisestä 10. helmikuuta 1824.
Soitin oli kolme jalkaa () korkea, 12 tuumaa () syvä ja 15 tuumaa leveä, nykymitoissa 94 * 31,6 * 39,5 cm. Soittimen koon vuoksi on arveltu, että sitä on käytetty palkeella., patenttiteksti myös mainitsee, että toinen käsi jää vapaaksi soittimessa olevan koskettimiston käyttöä varten. Reinleiniä pidetään myös eräänä varhaisimmista huuliharppujen valmistajista, esimerkiksi vuodelta 1828 peräisin olevan lehtileikkeen pohjalta, jossa hän markkinoi huuliharppuja.
Marko Marin

Marko Marin (s. 13. maaliskuuta 1989 Bosanska Gradiška, Bosnia &amp; Hertsegovina, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Serbian Superliigassa pelaavaa Belgradin Punaista tähteä.
Marin on syntynyt nykyisen Serbitasavallan alueella, minkä johdosta hänellä oli aikaisemmin Saksan lisäksi myös Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisuus. Marin kuitenkin luopui kansalaisuudesta omaehtoisesti.
Marin on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä hyökkäävänä keskikenttänä.
Marinin kasvattajaseuroja ovat frankfurtilainen SG 01 Hoechst, Eintracht Frankfurt ja Borussia Mönchengladbach. Mönchengladbachin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2007.
Saksan maajoukkueessa Marin debytoi vuonna 2008. Huhtikuun 2012 lopulla Chelsea osti Marinin noin 8 miljoonalla eurolla. Siirto oli hänelle tarpeen, sillä kohtalaisesta kaudesta huolimatta Marko Marinin markkina-arvo laski lähes 3 miljoonalla kauden aikana. Marin onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan Chelsean paidassa Seattle Soundersia vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Pelityyli.
Marinin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttä, mutta hän pelaa Bremenissä joskus myös laidalla. Tämä nuori mies pitää harhauttelusta. Marinin vapaa- kulma- ja rangaistuspotkut ovat erinomaisia. Hän pelaa myös varsin epäitsekkäästi, syötellen paljon, ja vapauttaen pelitovereitaan maalintekopaikkoihin.
Tytti Reho

Tytti Tuulia Åberg (o.s. Reho, s. 5. elokuuta 1977 Heinävesi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Reho voitti 800 metrin juoksussa ja 1 500 metrin juoksussa ulkoradoilla neljä Suomen mestaruutta. Hänen hallussaan oli vuonna 2000 juostu sisäratojen 800 metrin juoksun Suomen ennätys 2.03,38. Sara Kuivisto rikkoi ennätyksen helmikuussa 2021. Lisäksi hänellä on nimissään 22-vuotiaiden sisäratojen (2.03,67) Suomen ennätys vuodelta 1999 ja 19-vuotiaiden ulkoratojen Suomen ennätys 2.04,26 vuodelta 1995. Seuratasolla hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua. Hän sijoittui yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 1993 hopealle 800 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradat
Sisäradat
Poouli

Poouli ("Melamprosops phaeosoma") on sukupuuttoon kuollut endeemisenä Mauin saarella Havaijilla elänyt varpuslintu.
Kooltaan poouli oli noin 14 cm. Laji oli peippomaisen tukeva. Sen vatsa oli väriltään valkoinen lukuun ottamatta punertavaa peräpäätä. Silmänympärykset, nokanalus ja selkä olivat mustat. Pooulin päälaki oli väriltään harmaa, ja siivet olivat tummanruskeat. Nokka oli tukevarakenteinen ja harmaa. Lajin laulu oli hiljaisia säkeitä. Kutsuääni oli äänekäs "chirk", jota lintu usein toisti sarjoina.
Laji eli "Metrosideros polymorpha" -puita kasvavissa metsissä 1 400–2 100 metrin korkeudessa. Ravintonaan pooulit käyttivät etanoita, hämähäkkejä ja toisinaan myös hedelmiä.
Poouli löydettiin vuonna 1973. Vuosina 1975–1985 sen kanta romahti vieraslajien ja tautien takia. Suurimmat uhat olivat elinympäristön hakkaaminen ja malarialoisiota levittävän hyttysen elinympäristön leviäminen korkeammalla sijaitseviin metsiin. Lisäksi saarelle levinneet rotat sekä "Herpestes auropunctatus" -mungolaji saalistivat lintuja. Myös saarelle levinnyttä laukkakotiloa on syytetty pooulin tärkeän ravinnon alkuperäisten maaetanoiden häviämisestä. Poouleja oli vuonna 1997 enää kolme yksilöä. Niistä yksi pyydystettiin vuonna 2004, mutta yksilö kuoli seuraavana vuonna. Laajoista etsinnöistä huolimatta lajista ei ole havaintoja vuoden 2004 jälkeen, ja vuonna 2019 Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto listasi sen hävinneeksi.
Mardy Fish

Mardin ”Mardy” Fish (s. 9. joulukuuta 1981 Edina, Minnesota) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000. Fish oli korkeimmillaan miesten rankinglistalla kaksinpelissä sijalla seitsemän ja nelinpelissä sijalla 14. Hän voitti kaksinpelissä kuusi ja nelinpelissä kahdeksan ATP-tason turnausta.
Fish voitti kaksinpelissä miesten tenniksen hopeaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Hän voitti Serena Williamsin kanssa Hopman Cupin 2008.
Grand Slam -turnauksissa Fish ylsi parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2007, Yhdysvaltain avoimissa 2008 ja Wimbledonissa 2011. Vuoden 2012 aikana hän kärsi sydämen rytmihäiriöistä, joiden vuoksi hän jätti myös tammikuussa 2013 pelattavat Australian avoimet väliin. Fish lopetti uransa vuoden 2015 Yhdysvaltain avoimiin.
Miloslav Mečíř

Miloslav Mečíř (s. 19. toukokuuta 1964 Bojnice) on nykyisin slovakialainen, ammattilaisvuosinaan tšekkoslovakialainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän voitti kaksinpelissä miesten tenniksen kultaa ja nelinpelissä pronssia.
Mečíř eteni finaaliin Yhdysvaltain (1986) ja Australian avoimissa (1989); hänet päihitti kummallakin kerralla Ivan Lendl.
Oikeakätinen Mečíř oli ammattilaisena vuosina 1982–1990. Hän saavutti sekä kaksin- että nelinpelissä korkeimmillaan kansainvälisen rankinglistan neljännen sijan vuonna 1988.
Mečířin poika Miloslav Mečíř Jr. pelaa nykyisin tennisammattilaisena.
Tyyni Tuulio

Tyyni Maria Tuulio (o.s. Haapanen, vuosina 1917–1933 Tallgren; 28. elokuuta 1892 Karvia – 9. kesäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kirjallisuustutkija, suomentaja ja filosofian kunniatohtori (1960). Hänen tuotantoonsa kuuluu tutkimuksia, elämäkertoja, romaaneja ja pakinoita sekä maailmankirjallisuuden merkittäviä käännöksiä. Hän työskenteli kirjailijana ja kääntäjänä korkeaan ikään saakka. Tuuliolla oli myös monia kulttuurielämän luottamustehtäviä. 
Tuulio käytti pakinoissaan nimimerkkejä "Tuulia" ja "Jeannette". Pakinoiden aiheet ovat moninaisia, mutta etusijalla ovat kirjallisuuteen ja kulttuuriin liittyvät aiheet. Myös naisten arki, kaupunkilaiselämä ja tunnelmapalat tulevat niissä esille. Tyyliltään monet niistä ovat kulttuuriesseitä eivätkä ne pyri naurattamaan lukijaa. 
Tuulio sai Suomen Kulttuurirahaston palkinnon vuonna 1957.
Tyyni Tuulion puoliso oli kielten- ja kirjallisuudentutkija Oiva Tuulio (ent. Tallgren). Kun tämä oli Satakuntalaisen Osakunnan inspehtorina, vaikutti Tyyni Tuuliokin omalta osaltaan aktiivisesti osakunnan toiminnassa. Tyyni Tuulion veli oli kapellimestari ja musiikintutkija Toivo Haapanen.
Tuulion mukaan on nimetty Tyyni Tuulion katu hänen kotiseudullaan Karviassa.
Eemu Myntti

Eemil Aleksander (Eemu) Myntti (27. marraskuuta 1890 Vaasa − 29. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen ekspressionistinen taidemaalari, jonka töille oli ominaista voimakas värimaailma. Eemu Myntin vaimo oli taiteilija Eva Bremer.
Elämäkerta.
Eemu Myntin vanhemmat olivat tehtailija Juho Myntti ja Maria Nissilä. Hän jätti koulun kesken reputettuaan ylioppilaskirjoituksissa ja päätti vuonna 1910 ryhtyä taiteilijaksi. Myntti oli aluksi Arthur Heickellin oppilaana ja matkusti sitten 1912 Pariisiin kauppaneuvos Frithiof Tikanojan tukemana, jossa hän opiskeli pari vuotta tutustuen muun muassa kubismiin. Myntin tauluja oli näytteillä ensimmäisen kerran 1916. Hänen parasta luomiskauttaan oli 1920-luku, jolloin hän seurusteli monien Tulenkantajat-ryhmään kuuluneiden kirjailijoiden ja runoilijoiden kanssa. 
Myntti oli saanut vuonna 1919 mesenaatikseen lankonsa kauppaneuvos Tikanojan. Tämän antaman taloudellisen tuen turvin hän saattoi omistautua yksinomaan maalamiselle kymmenen vuoden ajan ja teki muun muassa kolme pitkää ulkomaanmatkaa. Vuosina 1918–1921 hän harjoitteli maisemamaalausta asuen Etelä-Ranskassa, pienessä Cagnes'n kaupungissa. Toisen matkansa hän teki vuosina 1922–1924 Italiaan ja Ranskaan ja maalasi useita henkilömuotokuvia. Kolmas matka vuosina 1928–1929 suuntautui taas Etelä-Ranskaan. Tällä matkalla autokuumeen valtaan joutunut Myntti osti helmikuussa 1929 seitsenpaikkaisen Renault-avoauton mesenaattinsa Tikanojan laskuun. 
Ehkä tämän takia tai sitten Tikanojan vaimon ja Myntin sisaren Ruusa Elisabethin kuoleman johdosta vuonna 1930 kuukausipalkallinen mesenaattisuhde päättyi. Tikanoja osti kuitenkin myöhemminkin Myntin töitä. Öljyvärimaalausten ohella Myntti teki pastellimaalauksia omaperäisellä väritekniikalla ja hänen tuotantoonsa kuuluu myös akvarelleja, monotyyppejä ja etsauksia. 1930-luvulla Myntti hankki toimeentulonsa tilaustöiden avulla, tekemällä muun muassa henkilömuotokuvia. Hän toimi myös keksijänä, kehittäen muun muassa kölittömän purjeveneen ja napittoman paidan. Myntin tuotantoa on esillä Tikanojan taidekodissa Vaasassa, jossa säilytetään myös hänen arkistoaan.
Eemu Myntin puoliso vuodesta 1917 oli taidemaalari Ruth Eva Bremer. Eemu Myntin sisar taidemaalari Lyyli Visanti oli naimisissa arkkitehti, kuvataiteilija Matti Visannin kanssa.
Tatuointikone

Tatuointikone on sähkön avulla toimiva väline, jolla tehdään tatuointeja. Koneita on useita erilaisia, ja ne koostuvat monista osista, joita ovat esimerkiksi runko, käämit, kontaktiruuvi, jouset yms. Lisäksi tarvitaan tuubi, joka koostuu kolmesta osasta, gripistä, tipistä ja backstemistä. Grippi on osa, josta pidetään tatuoidessa kiinni. Tippi on kärki, josta neula tulee ulos. 
Tatuoinnin teossa käytetään kahta erityyppistä konetta: "liner" ja "shader".
Liner on kone, jossa käytetään ns. linjaneuloja, joilla tehdään esim. ääriviivoja (tatuoinnin rajat). Linjaneuloja on erilaisia, ja neulojen lukumäärä vaihtelee sen mukaan, kuinka paksua viivaa halutaan tehdä.
Shader-koneessa voidaan käyttää useita eri neuloja, kuten round shader -, magnum- ja flat-neuloja, joilla tatuoija tekee tatuointiin väritykset ja varjostukset. 
Koneeseen on saatavissa neuloihin sopivia tippejä, joita on myös useita erilaisia. Eri neuloille on kokoaan vastaava tippi. 
Instrumenttien, joilla tatuointi tehdään, täytyy olla täysin steriilejä (tuubi, neulat) ennen kuin tatuoimisen voi aloittaa, sillä jos neulat, tipit tai muut tarvikkeet ovat epäpuhtaita, se on sekä tatuoitavalle että tatuoijalle suuri hygieniariski. Neulat tulevat aina steriileissä yksittäispakkauksissa. 
Tatuointikoneet maksavat yleensä 200-500 euroa per kone. Koneen lisäksi tatuointia varten tarvitaan paljon muitakin välineitä, mm. tipit, gripit (jotka voidaan ostaa myös kertakäyttöisinä tai yhteen sovitettuna grippi/tippi), neulat, poljin, virtalähde, musteet, kumihanskat, vaseliinia, saippuaa ja paljon muita tarvikkeita. Useimmat tatuoijat käyttävät nitriili- tai luonnon latexhanskoja.
On myös olemassa UV-musteita, jotka hohtavat neonväreissä.
Hiljainen kansa

Hiljainen kansa on Suomussalmella sijaitseva Reijo Kelan vuonna 1988 suunnittelema ympäristötaideteos. Alun perin "Kansa" toteutettiin Kelan tanssiesitystä varten. Paikallinen pelto valtatie 5:n vieressä on vuodesta 1994 lähtien täytetty variksenpelättimen kaltaisilla hahmoilla, joiden päät on tehty turpeesta ja vartalo puukepeistä. Hahmoilla on päällään vaatteet, jotka liikkuvat tuulessa.
"Hiljaisen kansan" keskellä on esitetty performansseja. Paikallinen nuorten työpaja pukee hahmot vuodenajan mukaan.
"Hiljainen kansa" (englanniksi "The Silent People") palkittiin Englannissa Kentin Medway-festivaalien visuaalisen taiteen kategoriassa joulukuussa 2008. Teos on ollut Medwayn alueella vuoden ajan esillä neljänä eri versiona, joissa on ollut yhteensä 400 hahmoa. Teos sai kulttuurialan Suomi-palkinnon 2021.
"Hiljaisesta kansasta" on ollut eri versioita esillä myös Suomessa. Salon taidemuseon edessä oli kesän 2009 teos "Kesäparlamentti", jossa on 200 hahmoa. Rauman Kodiksamissa on ollut vuodesta 2014 lähtien teos "Varjeltu kylä".
Lokki (näytelmä)

Lokki (ven. Чайка, Tšaika) on Anton Tšehovin kirjoittama nelinäytöksinen näytelmä. Lokki on Tšehovin tunnetuimpia näytelmiä ja ensimmäinen Tšehovin neljästä keskeisestä näyttämöteoksesta. Se kuvaa kahden sukupolven välistä yhteentörmäystä.
Tšehov kirjoitti Lokin vuosina 1895–1896, ja näytelmän ensiesitys oli Pietarissa 17. lokakuuta 1896. Lokkiin suhtauduttiin aluksi penseästi, ja Tšehov masentui näytelmän huonosta vastaanotosta. Konstantin Stanislavskin johtama Moskovan taiteellinen teatteri otti kuitenkin Lokin ohjelmistoonsa vuonna 1898, ja siitä alkoi näytelmän menestys ja nousu klassikkoasemaan.
Limassolin alue

Limassolin alue eli "Lemesóksen alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren eteläosan, ja sen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Limassol.
Limassolin alue on kokonaan Kyproksen tasavallan hallussa. Alueen eteläosassa sijaitsee siitä erotettu Ison-Britannian sotilastukikohta-alue Akrotíri.
Kunnat ja yhdyskunnat.
Limassolin alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") on luetteloitu alla. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.
Termofiilinen mädätys

Termofiilinen mädätys on lietteiden käsittelyprosessi, jonka vaihtoehto on mesofiilinen mädätys. Molemmissa prosesseissa toimivat eri bakteeriryhmät. Termofiilisessä prosessissa lietteen lämpötilan tulee olla yli 55 °C vähintään neljän tunnin ajan. 
Termofiilinen mädätys poistaa taudinaiheuttajia paremmin kuin mesofiilinen mädätys.
Lárnakan alue

Lárnakan alue (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren kaakkoisosan, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Lárnaka.
Lárnakan alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain osaksi sen hallussa, ja pienemmältä osaltaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva Lárnakan alueen pohjoisin osa, jonka pinta-ala on noin 88 neliökilometriä, on liitetty Pohjois-Kyproksen hallinnossa Lefkoşan alueeseen eli Pohjois-Kyproksen hallussa olevaan Nikosian alueen osaan. Siellä sijaitsee neljä kylää, Ársos, Meloúseia, Pérgamos ja Tremetousiá.
Lárnakan alueella sijaitsee Kyproksen tasavallan tärkein lentokenttä, Lárnakan kansainvälinen lentoasema. Lárnakan alueen itäosassa sijaitsee siitä erotettu Ison-Britannian sotilastukikohta-alue Dekéleia.
Kunnat ja yhdyskunnat.
Lárnakan alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.
Araks (satelliitti)

Araks on venäläinen tiedustelusatelliittien sarja, jota kutsutaan myös Arkon-satelliiteiksi. Satelliitti kuvaa maanpinnan kohteita ja lisäksi siihen kuuluu myös elektronisen tiedustelun laitteistoa. 
Historiaa.
Arkon-satelliittien kehitystyö alkoi 1980-luvulla. Tavoitteena oli rakentaa uuden sukupolven elektro-optinen tiedustelusatelliittien järjestelmä, johon kuuluisi kaksi kymmenen satelliitin muodostelmaa erilaisilla ratakorkeuksilla. Lukuisten viivästysten jälkeen hanke pääsi edistymään 1990-luvun puolivälissä.
Satelliitit.
Ensimmäinen Arkon-sarjan satelliitti eli Araks laukaistiin radalleen 6. kesäkuuta 1997 Baikonurin avaruuskeskuksesta Kazakstanista Proton-K Blok-DM-5 -kantoraketilla. Satelliitti sai nimekseen Kosmos 2344 (1997-028A). Sen ratakorkeus oli 1 379 × 2 863 km, joka oli hyvin epätavallinen tiedustelusatelliiteille. Radan inklinaatio oli 63,3 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri oli 130 minuuttia.
Sarjan toinen satelliitti Kosmos 2392 (2002-037A) laukaistiin avaruuteen 25. heinäkuuta 2002 samalla tavoin Baikonurin avaruuskeskuksesta Kazakstanista Proton-K Blok-DM-5 -kantoraketilla. Tämän satelliitin ratakorkeus oli 1 500 × 1 836 km. Radan inklinaatio oli 64,4 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri oli 119,2 minuuttia.
Satelliitin on kehittänyt NPO Lavotskin. Sen venäläinen valmistuskoodi on 11F664.
Laitteistot.
Satelliitit on varustettu kaukoputkella, joka tarkkailee maanpinnan kohteita. Mittalaitteen erottelukyky on tiettävästi 2–5 metriä. Se toimii kahdeksalla kanavalla 0,4–1,1 mikrometrin aallonpituuksilla. Tarkkailtavan kaistaleen leveys on 30–1 000 km.
Ilari Paatso

Antti Ilari Paatso (4. elokuuta 1943 Helsinki – 29. syyskuuta 1990 Valkeakoski) oli suomalainen näyttelijä. 
Paatso oli kiinnitettynä vuonna 1964 Teatteri Jurkkaan ja sitten kaksi vuotta Radioteatteriin, jossa hän oli mukana Saulo Haarlan kuunnelmaohjauksessa Väinö Linnan "Tuntemattomasta sotilaasta". Vuonna 1967 Paatso siirtyi Turun kaupunginteatteriin, jossa hän vuodet 1972–1975 esitti Lauria Kalle Holmbergin ohjaamassa "Seitsemässä veljeksessä", myös sen televisioversiossa. Toinen merkittävä rooli Turussa oli Ossi Räikän ohjaama Sartren "Likaiset kädet", jossa Paatson tulkinta Hugona sai hyviä arvosteluja.
Paatso näytteli sivuosia monissa elokuvissa sekä televisionäytelmissä ja -sarjoissa. Pääosaa yhdessä Saara Pakkasvirran kanssa hän näytteli ruotsalaisen Jan Gudmundssonin kirjoittamassa MTV-teatterin avioliittodraamassa "Hääpäivä" vuonna 1972.
Yksityiselämä.
Ilari Paatson isä oli näyttelijä ja äiti lauloi Kansallisoopperan kuorossa. Äidin suvussakin oli näyttelijöitä.
Ilari Paatso oli naimisissa vuosina 1965–1971 näyttelijä Liisa Paatson kanssa. Näyttelijä Rinna Paatso on heidän lapsensa.
Ilari Paatso hukkui 47-vuotiaana loma-asuntonsa lähettyvillä Sääksmäen Ritvalassa syyskuussa 1990.
Kyrenian alue

Kyrenian alue eli "Kerýneian alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se sijaitsee Kyproksen saaren pohjoisrannikolla, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Kyrenia, kreikkalaisittain Kerýneia ja turkkilaisittain Girne.
Kyrenian alue on "de jure" osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" kokonaisuudessaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyrenian alue on Kyproksen alueista pienin ja ainoa kokonaan turkkilaismiehityksen alla oleva alue. Pohjois-Kyproksen hallinnossa se muodostaa Girnen alueen, jonka väkiluku on (2011). Myös Kyproksen tasavallalla on aluehallintonsa Kyrenian alueesta, ja se toimii pakolaishallintona Etelä-Kyproksen puolella.
Kunnat ja yhdyskunnat.
Kyrenian alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.
Macondo

Macondo on kuvitteellinen eteläamerikkalainen kylä, johon Gabriel García Márquezin romaani "Sadan vuoden yksinäisyys" pääosin sijoittuu. Kylän esikuva oli Márquezin kotikaupunki Aracataca Kolumbian pohjoisrannikolla. "Sadan vuoden yksinäisyyden" lisäksi Macondo esiintyy myös joissain muissa kirjailijan tarinoissa. Ensimmäisen kerran se mainitaan vuonna 1955 julkaistussa pienoisromaanissa "La Hojarasca" ().
Macondoa on verrattu William Faulknerin luomaan Yoknapatawphan piirikuntaan, johon useat Faulknerin teokset sijoittuvat.
Famagustan alue

Famagustan alue eli "Ammóchostoksen alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren koillisosan, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Famagusta, kreikkalaisittain Ammóchostos ja turkkilaisittain Gazimağusa, joka on yksi saaren tärkeimmistä satamakaupungeista.
Famagustan alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain eteläosaltaan sen hallussa, ja suurimmaksi osaksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva osa Famagustan alueesta on jaettu kahteen osaan, Gazimağusan alueeseen (Famagustan alueeseen), jonka pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku , sekä İskelen alueeseen, jonka pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Kyproksen tasavallan aluehallinto alueelle toimii pakolaishallintona kreikkalaisella puolella.
Kunnat ja yhdyskunnat.
Famagustan alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.
Mike + The Mechanics

Mike + The Mechanics (osalla levyistä nimellä Mike and the Mechanics) on englantilainen rock-/popyhtye, joka perustettiin vuonna 1985 Genesiksen perustajajäsenen Mike Rutherfordin sivuprojektina. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Silent Running (On Dangerous Ground)”, ”All I Need Is a Miracle”, ”Over My Shoulder” ja ”The Living Years”.
Yhtyeen suurin hitti on vuonna 1989 julkaistu ”The Living Years”, joka nousi Yhdysvaltain ja Kanadan singlelistan ykköseksi ja toiseksi Isossa-Britanniassa. Samanniminen albumi oli listaykkösenä Yhdysvalloissa ja toisena Isossa-Britanniassa.
Frithiof Tikanoja

Frithjiof Tikanoja (20. lokakuuta 1877 Kälviä – 4. huhtikuuta 1964 Vaasa) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos, joka perusti yhdessä Jooseppi Lassilan kanssa 1905 kangas- ja rihkama-alan tukkuliikkeenä toimintansa aloittaneen Lassila &amp; Tikanoja Oy:n. Tikanoja oli yrityksen toimitusjohtaja vuosina 1913–1952 ja johtokunnan puheenjohtaja 1913–1956. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1922. Tikanoja oli myös taiteen kerääjä, ja hän tuki taloudellisesti muun muassa lankoaan taidemaalari Eemu Mynttiä.
Tikanoja lahjoitti taidekokoelmansa Vaasan kaupungille 1951, jolloin hänen entiseen kotitaloonsa Hovioikeudenpuistikko 4:ään perustettiin Tikanojan taidekoti. Tikanoja kuului kokoomuksen edustajana Vaasan kaupunginvaltuustoon vuosina 1921–1923 ja kaupunginhallitukseen vuosina 1929–1932.
Hänen puolisonsa oli Ruusa Elisabeth Myntti (1888–1930). Kuvataiteilija Varpu Tikanoja (1928–1983) oli heidän tyttärensä.
Páfoksen alue

Páfoksen alue (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren länsiosan, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Páfos.
Páfoksen alue on kokonaan Kyproksen tasavallan hallussa.
Kunnat ja yhdyskunnat.
Páfoksen alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") on luetteloitu alla. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.
Hannu Penttilä (apulaiskaupunginjohtaja)

Hannu Olli Ilmari Penttilä (s. 20. maaliskuuta 1954 Suonenjoki) on Vantaan maankäytön apulaiskaupunginjohtaja. 
Ennen apulaiskaupunginjohtajuutta Vantaalla Penttilä oli Helsingin kaupunkisuunnittelun ja kiinteistötoimen apulaiskaupunginjohtaja (1/2008– 1/2015. Hänet valittiin virkaan äänestyksellä vastaehdokkaana Osmo Soininvaara syksyllä 2007. Marraskuussa 2014 Penttilä hävisi äänestyksen apulaiskaupunginjohtajan paikasta vihreiden Anni Sinnemäelle ja hänen kautensa päättyi tammikuussa 2015.
Penttilä asuu Helsingin Kalliossa. Hän on SDP:n jäsen.
1970-luvulla Penttilä toimi Suomen luonnonsuojeluliitossa ja ympäristöministeriössä. Ennen apulaiskaupunginjohtajuuttaan hän oli muun muassa Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtaja (1993–1995), Hämeen liiton maakuntajohtaja (1998–2003) ja YTV:n yhteistyöjohtaja (2004–2008).
Penttilä valittiin vuonna 2009 Euroopan metropolialueiden verkoston Metrexin puheenjohtajaksi. Metrex-verkostoon kuuluu noin 50 Euroopan suurkaupunkia ja metropolialuetta. Vuonna 2010 hänet valittiin järjestön puheenjohtajaksi uudestaan, toiselle kaudelle.
Kemicond-menetelmä

Kemicond-menetelmä on Kemiran kehittämä lietteenkunnostusmenetelmä. Kemicond-menetelmässä liete hapotetaan ja hapetetaan. Hapotuksessa lietteeseen lisätään rikkihappoa. Rikkihapolla lietteen pH lasketaan neljään, jolloin metallisuolat ja hydroksidit liukenevat ja lietteen vettäpitävä geelimäinen rakenne hajoaa. Hapetuksessa lietteeseen lisätään vetyperoksidia. Hapettavassa ympäristössä hajoaa lietteen geelimäinen rakenne edelleen ja siitä vapautuu vettä.
Kemicond-käsitelty liete voidaan kuivata ruuvipuristimella, lingolla, suotonauha- tai kammiopuristimella. Lietteen tilavuus pienenee 25-30 % käsittelemättömään lietteeseen verrattuna. Kemicond-käsitelty liete on kuivauksen jälkeen kompostoitava. Kompostoinnille ei kuitenkaan ole asetettu vähimmäislämpötila-vaatimuksia.
Hannu Penttilä

Hannu Penttilä -nimisiä henkilöitä ovat:
Sekondi-Takoradi

Sekondi-Takoradi on Länsi-Ghanan hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2005 siellä oli noin 335 000 asukasta, joten se oli Ghanan neljänneksi suurin kaupunki. Se on kaksoiskaupunki, joka on muodostunut Sekondista ja Takoradista. Vuonna 2010 kaksoiskaupungin metropolialueella arvioitiin elävän noin 583 000 henkeä. Sitä suurempia taajamia olivat vain Accra, Kumasi ja Lome. Sekondi-Takoradissa on paljon teknisiä oppilaitoksia ja muita toisen asteen kouluja.
Vuosina 1653–1658 Sekondi-Takoradi kuului Ruotsille.
Sekondi-Takoradin satama on Ghanan tärkein vientisatama. Sekondi-Takoradin lentokentän ainoa kiitotie on 1 750 metriä pitkä.
Kiinan lumimyrskyt 2008

Kiinan lumimyrskyt 2008 olivat pahimmat Kiinassa 50 vuoteen. Ne aiheuttivat ainakin 7,7 miljardin euron vahingot. 23 miljoonaa ihmistä oli väliaikaisesti ilman sähköä, ja ainakin 300 000 taloa sortui. Kiinan metsänhoitoministerin mukaan 17,3 miljoonaa hehtaaria metsää oli tuhoutunut myrskyissä helmikuun 2008 puolivälissä. Maatalousministerin mukaan 9,4 miljoonaa hehtaaria viljelyskelpoista maata vahingoittui myrskyissä. Se on noin 8 prosenttia Kiinan viljelyskelpoisesta maasta.
Kylmä talvi johtui maailmanlaajuisesta La Nina -ilmiöstä. Sen aikana meriveden pintalämpötila laskee Tyynenmeren keski- ja itäosissa. Tammikuussa meriveden pintalämpötila oli paikoin 2 astetta tavanomaista viileämpi. Voimakkaan La Nina -tilanteen arvioitiin jatkuvan kevään 2008 loppuun saakka. Lunta satoi Kiinassa laajoille alueille Keltaisenjoen eteläpuolelle. Enimmillään lunta kertyi 50 senttimetriä. Lumi ja pakkanen aiheuttivat ainakin 107 ihmisen kuoleman sekä mittavia taloudellisia haittoja. Talvi 2008 oli Kiinassa kylmin talvi sataan vuoteen.
Helmikuussa 2008 Kiinan talvimyrskyjen arvioitiin nostavan maan inflaatiota. Alumiini ja kuparin tuotanto keskeytettiin. Sisämaassa oli sähkökatkoja, sähköä säännösteltiin ja kuljetukset viivästyivät. Myrsky tuhosi vihannes- ja hedelmäsatoja. Kantonin rautatieasemalla oli satojen tuhansien ihmisten ruuhka. Miljoonat ihmiset jumittuivat liikenteeseen.
Peter Sjölund

Peter Sjölund (s. 12. joulukuuta 1980 Finström) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on viimeksi edustanut ahvenanmaalaista IFK Mariehamnia kaudella 2008. Hän on pelannut 52 Veikkausliigaottelua, joissa on syntynyt 6 maalia.
Sjölund on pelannut myös yhden nuorten maaottelun. Hänen veljensä on Djurgårdens IF -seuraa edustava Daniel Sjölund.
Virve Kauste

Virve Hillevi Kauste (o.s. Lahtinen, s. 2. maaliskuuta 1952 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Ruskan jälkeen", "Toto", "Akaton mies", "Huhtikuu on kuukausista julmin", "Akallinen mies" ja "Rakkaudella, Maire" sekä televisiosarjoissa "Edessä lupaava tulevaisuus" ja "Nortia".
Luettelo suomalaisista vapaaehtoisista Espanjan sisällissodassa

Tämä on epätäydellinen luettelo Espanjan sisällissotaan osallistuneista suomalaisista vapaaehtoisista. Luettelo sisältää myös amerikan-, neuvostoliiton- ja kanadansuomalaisia henkilöitä.
Tasavaltalaisten puolella taisteli vapaaehtoisina:
Yhteensä 225 miestä joista kaatui 67 ja kotimaahan palasi 158.
Francon puolella taisteli vapaaehtoisina:
Meksikon tulvat 2007

Meksikon tulvat 2007 tapahtuivat loka-marraskuun vaihteessa vuonna 2007 Tabascon maakunnassa Meksikossa. Tulvavedet täyttivät 800 000 ihmisen kodit, ja yli 30 000 ihmistä jouduttiin evakuoimaan. Ne olivat maakunnan pahimmat tulvat 50 vuoteen. Suomen Punaisen Ristin mukaan arviolta 16 ihmistä kuoli.
SPR:n mukaan vuonna 2007 Tabascossa satoi nelinkertaisesti normaalivuoteen verrattuna. Osavaltion pääkaupungista Villahermosasta jopa 90 prosenttia oli veden peitossa. Enemmistö kaupungin puolesta miljoonasta asukkaasta oli vailla sähköä ja juoksevaa vettä. Tapahtuman aikaan arvioitiin, että kestäisi kuukausia ennen kuin kaupunkilaiset voisivat palata koteihinsa.
Maaseudulla suuri määrä karjaa hukkui. Paikoin tulvat synnyttivät vaarallisia maanvyörymiä. Yli 110 000 kodittomaksi jäänyttä majoittui koulurakennuksiin ja väliaikaisiin suojiin. Meksikon Punainen Risti käynnisti mittavan avustusoperaation heti rankkasateiden alkaessa. Vaikeapääsyisimmille alueille apua vietiin veneillä ja helikoptereilla. Ilmakuljetusten avulla vietiin ruokaa 300 000 tulvien vuoksi eristyksiin jääneelle ihmiselle.
Syyt.
Sademääräksi on arvioitu noin 70 senttimetriä lokakuun lopussa ja marraskuun alussa. Metsien väheneminen oli heikentänyt maaperän vedensidontakykyä, ja vuosia jatkunut öljyn pumppaus alueella saattoi johtaa maanpinnan laskuun ja tulvariskien nousuun. Maa todennäköisesti vajoaa, jos öljyä pumpataan paljon pois. Samaa varoitettiin New Orleansin alueesta suomenkielisessä National Geographic -lehdessä jo ennen Meksikon myrsky- ja tulva-vaurioita.
Tulva-suojelu.
Washington Post -lehden mukaan Meksikon hallitus tutkii kansalaisjärjestön epäilyksen pohjalta paikalliskuvernöörin tulvasuojelurahojen käyttöä. Alueella toimii valtiollinen öljy-yhtiö Petróleos Mexicanos eli PEMEX. Sitä on kritisoitu ympäristövahingoista, jotka pahentavat tulva-vaurioita. PEMEX öljy-yhtiö on maksanut öljymaakuntien paikallishallinnolle korvauksia vahingoista vuodesta 1990 lähtien. Vähintään kolme miljoonaa dollaria lahjoitettiin vuosina 1997–2001 alueen tulvasuojeluun. Analyytikkojen mukaan on epäselvää, käytettiinkö rahat tarkoituksenmukaisesti.
Luis Carniglia

Luis Antonio Carniglia Canepa (4. lokakuuta 1917 Vicente López, Argentiina – 22. kesäkuuta 2001) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Peliura.
Carniglia, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä, edusti Tigreä ennen siirtymistään Boca Juniorsiin. Hän kuului vuonna 1940 Argentiinan liigamestaruuden voittaneeseen Bocan joukkueeseen. Kahden vuoden päästä ura katkesi hetkellisesti loukkaantumisen vuoksi.
Myöhemmin Carniglia pelasi Chacarita Juniorsissa ja ranskalaisessa Nicessä. Jälkimmäisessä hän voitti liigan ja cupin kaksoismestaruuden vuonna 1952 ja toisen cupin vuonna 1954. Hän onnistui maalinteossa molemmissa cup-loppuotteluissa.
Valmennusura.
Päätettyään pelaajauransa Carniglia siirtyi vuonna 1955 OGC Nicen valmentajaksi ja johti joukkueen heti ensimmäisellä kaudella liigamestaruuteen. Sittemmin hän valmensi useita joukkueita Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa.
Valmentassaan espanjalaista Real Madridia vuosina 1957–1959 hän saavutti yhden Espanjan liigamestaruuden ja kaksi Euroopan cupia. Roman kanssa hän voitti Messucupin (nykyinen Eurooppa-liiga) vuonna 1961.
Kiikun Ihaa

Kiikun Ihaa (30. huhtikuuta 2000 Hollola – 25. huhtikuuta 2008 Tampere) oli suomenhevonen, jonka kasvatti Susanna Packalen. Kiikun Ihaan omistaja oli Puolen Hehtaarin Talli Joensuusta, ja yhteisomistustallilla oli omistajia ympäri Suomea. Ruunaa valmennettiin Jarkko Kervisen tallissa Kontiolahdessa. Kiikun Ihaan isä oli menestynyt periyttäjä Suikun Ero ja emä Kiikun-Pöly.
Kiikun Ihaa ehti juosta kahtena kautena yhteensä 43 lähtöä, joista se voitti 18. 
Vuonna 2007 ruuna voitti seitsemässätoista V75-lähdössä kahdeksan kertaa. Kaksi voittoa tuli V75-finaaleista. Ansioita Kervisen suojatille kertyi vuoden aikana lähes 45 000 euroa. Kokonaisvoittosumma hevosella oli kaikkiaan 56 890 euroa. Kiikun Ihaa oli 10. eniten ansainnut suomenhevonen vuonna 2007.
Maaliskuussa 2008 Kiikun Ihaan nuljuluu murtui hiitillä, ja sen uran jatkuminen vaikutti epävarmalta. Murtuma yritettiin korjata leikkauksella, mutta leikkaus epäonnistui ja ruuna jouduttiin leikkauskomplikaatioiden vuoksi lopettamaan.
Oh Mercy

Oh Mercy on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin 26. studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records vuonna 1989.
Albumin tuotti Daniel Lanois ja kriitikot ylistivät sitä riemuvoitoksi Dylanille, sarjan vaisumpia arvosteluja saaneita levyjä jälkeen. "Oh Mercy" saavutti Dylanin parhaan listasijoituksen vuosiin: se ylsi Billboard-listan sijalle 30 Yhdysvalloissa ja sijalle 6 Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan.
Through the Fire and Flames

Through the Fire and Flames on brittiläisen power metal -yhtye DragonForcen kappale, joka esiintyy yhtyeen kolmannella studioalbumilla "Inhuman Rampage". Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Kappale on myös ' -pelissä bonuskappaleena. Se on toistaiseksi vaikein kappale koko Guitar Heron kappalevalikoimasta. Kappale on mukana myös ' -pelissä. Kappale kuullaan myös "Brütal Legend" -pelissä. Maaliskuussa 2010 kappale saapui ladattavaksi Rock Band 3 peliin yhdessä " Operation Ground and Pound" kappaleen kanssa. Molemmissa versioissa oli ensimmäistä kertaa mukana tuki Kosketinsoittimille, Kolmen laulajan "vokaaliharmoniat" ja tuki pelin "Pro" kitaralla ja bassolle.
Kappaleessa on kuultavissa hyvin samankaltaisia osuuksia kuin yhdysvaltalaisen kristillisen Bloodgood-metalliyhtyeen vuonna 1986 julkaisemassa Killing the Beast -kappaleessa.
Hannah Montana (albumi)

Hannah Montana on ääniraita Disney Channelin televisiosarjasta "Hannah Montana" ja sen julkaisi 24. lokakuuta 2006 Walt Disney Records. Albumin ensimmäiset kahdeksan kappaletta on laulanut hahmo Hannah Montana, jota näyttelee Miley Cyrus. Albumilla on myös neljä kappaletta muilta artisteilta ja toinen ääniraita. Ääniraita oli kahdeksan parhaan myyvän albumin joukossa vuonna 2006 Yhdysvalloissa, jolloin albumia myytiin melkein 2 miljoonaa kappaletta. Albumia on yhteensä myyty 3,2 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa ja 4 miljoonaa maailmanlaajuisesti.
Albumi nousi 1. sijalle Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla.
Kahdeksan kappaletta on noussut Billboard Hot 100 -listalle, mukaan lukien kappaleet "The Best of Both Worlds", "Who Said" ja "If We Were a Movie".
Singlet.
Albumin ainut single oli "The Best of Both Worlds", ja kappale toimi myös sarjan tunnusmusiikkina. Se julkaistiin Radio Disneyllä 28. maaliskuuta 2006, ja siitä tuli iso hitti. Vaikka muita singlejä ei ollutkaan, moni albumin kappale pääsi Yhdysvalloissa listoille.
Muut julkaisut.
Juhlajulkaisu.
Juhlajulkaisu soundtrackista julkaistiin iTunes Music Storessa 19. joulukuuta 2006. Tämä julkaisu sisälsi kaikki kappaleet alkuperäiseltä albumilta ja lisäksi yhden ylimääräisen kappaleen, "Rockin' around the Christmas Tree". Tuo kappale julkaistiin vuoden 2006 joulupäivänä.
Erikoisjulkaisu.
Kahden levyn erikoisjulkaisu julkaistiin 20. maaliskuuta 2007 ja se oli holografisessa pakkauksessa, ja se sisälsi:
Mongo Aaltonen

Tapio ”Mongo” Aaltonen (s. 14. kesäkuuta 1961 Taivalkoski) on suomalainen lyömäsoittaja. Aaltonen on soittanut perkussioita monissa suomalaisissa jazz-, pop- ja kevyen musiikin yhtyeissä. Näitä ovat muun muassa Olympia-orkesteri, Pepe Ahlqvistin (H.A.R.P.), Jari Sillanpään, Hectorin ja Heikki Silvennoisen yhtyeet sekä jazz-genreä edustavat Pori Big Band, UMO ja Jukka Linkola Octet. Aaltonen on ollut muun muassa Heikki Sarmannon, Eero Koivistoisen, J. Karjalaisen ja Pave Maijasen levytyksissä. Hänelle on ollut kysyntää myös teatteri- ja elokuvamusiikin, televisio-ohjelmien ja klassisen orkesterimusiikin saroilla. Erityisen paljon Mongo Aaltonen on tehnyt yhteistyötä rumpali Anssi Nykäsen kanssa.
Satakunnan Kiukaisissa varttunut Aaltonen soitti aluksi vaskipuhaltimia, kunnes innostui rummuista kuultuaan Hurriganes-yhtyeen Remu Aaltosen soittoa paikallisella tanssilavalla toukokuussa 1975. Hän sai oppia Köyliön Tuiskulankylän rytmimusiikkileireillä Upi Sorvalilta ja pääsi pian Pori Big Bandin jäseneksi. Sibelius-akatemiassa hän opiskeli Markku Hannolan johdolla.
Mongo Aaltonen kuuluu rytmimusiikin levytyksissä useimmin käytettyihin suomalaismuusikoihin. Kun rumpusetin soittajia ei lasketa, Aaltonen on maan eniten levyttänyt lyömäsoittaja, joka oli vuoteen 2021 mennessä esiintynyt noin 2 800 kappaleella. Studiouransa hän aloitti vuonna 1984.
Juha Lehtonen

Juha Lehtonen (30. huhtikuuta 1956 Kauhava – 8. joulukuuta 2012 Naantali) oli suomalainen merikapteeni ja kirjailija.
Lehtonen valmistui Merisotakoulusta vuonna 1979 ja lähti Kalifornian yliopiston "Velero"-alukselle merentutkimus- ja vedenalaistehtäviin. Hän palasi Suomeen vuonna 1984. Lehtonen johti offshore-alusten ja sukellusveneiden valmistusta Laivateollisuus Oy:ssä ja ISD Oy:ssä. Vuodesta 1995 hän toimi päällikkönä monitoimimurtajilla Itämerellä ja offshore-erikoisaluksilla Pohjanmeren, Etelä-Amerikan ja Afrikan öljykentillä. Hän oli työssään erikoistunut syvällä tapahtuviin vedenalaisiin tutkimus‑, rakennus‑ ja pelastustehtäviin.
Lehtonen kirjoitti neljä kirjaa ja lukuisia artikkeleita. Lehtosen käsikirjoittama kolmiosainen kuunnelmasarja "Atlantic Unicorn" voitti vuoden 2004 radion fiktiosarjan Koura‑palkinnon.
Bellanca Citabria

Bellanca 7 Citabria on yhdysvaltalaisen Bellanca-yhtiön urheilulentokone, jota käytetään muun muassa taitolennon opetukseen.
Koneen ensilento tehtiin vuonna 1944.
Valmistetut tyypit ovat 7ECA, 7GCAA, 7GCBC ja 7KCAB. Kaikkiaan Citabrioita on tehty yli 5000 kappaletta.