tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
WWJ

WWJ on yhdysvaltalainen radioasema Detroitissa Michiganissa, joka aloitti toimintansa nimellä 8MK 20. elokuuta 1920. Se on oman ilmoituksensa mukaan maailman ensimmäinen säännöllistä ohjelmaa lähettävä radioasema.
Historia.
Aseman perusti Scrippsin perhe nimellä 8MK. Sen ensimmäinen lähetys alkoi kello 8.15 Detroit News Buildingin tiloista sanoilla "This is 8 MK calling". Ensimmäinen lähetys kuultiin arviolta 30 kodissa Detroitissa. Aseman omisti Detroit Evening News -lehti, jonka James Edmund Scripps oli perustanut 1873. Hän kiinnostui radiotoiminnasta 1902 kuultuaan kokeellista Thomas E. Clarkin langatonta lähetystä. Hän osallistui poikansa William Edmund Scrippsin kanssa yksityiseen näytökseen, jossa Clark esitteli heille langatonta morse-koodin lähettämistä. He myös rahoittivat Clarkin tutkimustyötä.
William-pojasta tuli innokas radioharrastaja 1918, josta 8MK sai alkunsa. J.E. Scripps oli kuollut jo 1906, mutta lehtiyhtiö oli suopea entisen johtajansa pojan kokeiluille.
13. lokakuuta 1921 asema sai kaupallisen luvan ja sen tunnukseksi tulivat kirjaimet "WBL". 3. maaliskuuta 1922 aseman tunnukseksi vaihtui nykyisinkin käytössä oleva "WWJ". Nykyisin aseman omistaa CBS.
Viiru

Viiru (tarkemmin "mineraalipölyn väri") on mineralogiassa mineraalien määrittämiseen ja tunnistamiseen käytettävä menetelmä. Viirulla tarkoitetaan jälkeä, joka jää lasittamattomaan posliiniin naarmutettaessa koetettavaa kiveä siihen. Lasittamaton posliini on riittävän kova ja karhea materiaali jauhamaan mineraalista ohuen kerroksen hienoa pölyä, joka tarttuu posliiniin ja jättää siihen jäljen. Viiru on verrattavissa esimerkiksi lyijykynään; lyijykynän musta grafiitti jauhautuu hyvin hienoksi pölyksi paperia vasten ja jättää siihen mustan jäljen.
Viirun värin määräytyminen.
Mineraalin viiru määräytyy kunkin mineraalin perusväristä, siitä, miten kunkin mineraalin väri muodostuu. Jos mineraali on itsessään läpinäkyvä tai kuultava, sen väri muodostuu yleensä mineraalissa olevista epäpuhtauksista: mm. metallioksideista (esimerkiksi kuparin, kromin tai raudan oksidit). Nämä epäpuhtaudet absorboivat läpinäkyvän mineraalin läpi kulkiessaan tietyt aallonpituudet pois, ja läpi pääsevät aallonpituudet muodostavat mineraalin näkyvän värin.
Läpinäkyvät mineraalit.
Tällaiset täysin puhtaasti kiteytyneiden, itsessään täysin värittömien mineraalien viirut ovat lähes poikkeuksetta valkoisia. Tätä voi verrata esimerkiksi lasiin; olipa lasi minkä väristä tahansa, sen viiru, perusväri ja näin ollen erittäin ohut pöly on täysin väritöntä.
Läpinäkymättömät mineraalit.
Sen sijaan läpinäkymättömien, valoa läpäisemättömien mineraalien viiru on yleensä värillinen. Tämä johtuu siitä että mineraali itsessään on periaatteessa täyttä, valoa läpäisemätöntä ja taittamatonta väripigmenttiä. Tällaiset mineraalit heijastavat, tai absorboivat valon tietyt aallonpituudet itseensä.
Esimerkkejä mineraalien viiruista.
Esimerkkeinä mineraalien viiruista ovat muun muassa musta turmaliini (schörl), musta granaatti (melaniitti) ja mustana, keltaisena, sinisenä tai ruskeana esiintyvä anataasi. Nämä mineraalit ovat anataasia lukuun ottamatta silminnähden täysin läpinäkymättömiä, mutta perusväreiltään ne ovat kuitenkin värittömiä, ne läpäisevät juuri sen verran valoa että vain muutamien mikrometrien paksuinen viiru läpäisee valon silminnähtävästi. Toisin sanoen esimerkiksi violetin ametistin viiru on valkoinen, mutta mitä paksumpi kide on, sitä suurempi määrä pigmenttiä on sen läpi kulkevan valon matkalla. Näin kiteen läpi kulkevasta valosta ehtivät absorboitua ne aallonpituudet joiden puuttuminen määrää jäljelle jäävän valon, ja mineraalin värin.
Värillisiä, läpinäkyviä tai -kuultavia mineraaleja taas on esimerkiksi auripigmentti, joka on yleensä heikosti läpikuultava, kuitenkin valoa jonkin verran, ja varsinkin kiteinä hyvin läpäisevä mineraali. Auripigmentti esiintyy joko keltaisena, tai yleensä oranssina, mutta sen viiru on kirkkaankeltainen. 
Hematiitin viiru taas on verenpunainen. Hematiitti onkin saanut nimensä tästä – kreikan kielen verta tarkoittavan sanan "hemos" mukaan.
Timantilla taas ei varsinaisesti ole viirua lainkaan, koska se on itsessään kovempi kuin posliini ja naarmuttaa sitä, mutta periaatteessa timantin viiru on valkoinen, koska sen ohueksi jauhettu pöly on väritöntä.
AccorHotels

AccorHotels (vuoteen 2015 Accor) on ranskalainen hotelli- ja ravintola-alan yritys. Yhtiön tunnetuimpia hotelli- ja motelliketjuja ovat Sofitel, Novotel, Ibis, Etap ja Formule 1. Accorilla on yli 4 000 hotellia 90 eri maassa. 
AccorHotels oli 461 719 huoneellaan vuonna 2014 maailman kuudenneksi suurin hotelliyhtiö .
Vuonna 2015 AccorHotels ilmoitti ostavansa kanadalaisen FRHI Hotels &amp; Resorts -yhtiön ja sen luksushotelliketjut Fairmont, Raffles ja Swissôtel. Kauppa saatiin päätökseen kesällä 2016. Accor aikoo sulauttaa FRHI:n kolme hotelliketjua perustettavaan Accor Luxury Brands -yksikköön. Yksikön luksushotelliketjuja ovat silloin Raffles, Fairmont, Sofitel Legend, So Sofitel, Sofitel, MGallery by Sofitel, Pullman ja Swissôtel.
Jussi Jaakonaho

Jussi Petter Jaakonaho (s. 25. marraskuuta 1970 Haapajärvi) on suomalainen kitaristi, äänitetuottaja, miksaaja ja äänittäjä. Hän on soittanut muun muassa Ismo Alangon, Jonna Tervomaan, Siiri Nordinin ja Tuure Kilpeläisen yhtyeissä, The Latebirds -yhtyeessä sekä kokoonpanossa Trio Paula Vesala, Jussi Jaakonaho, Jaakko Murros.
Kitaristina Jaakonaho on itseoppinut. Hän suoritti Sibelius-Akatemian äänittäjä- ja tuottajakurssit vuosina 1994–1996. Tuottajana hän tuli laajempaan tietoisuuteen vuonna 1998 tuotettuaan Jonna Tervomaan esikoisalbumin ja on sen jälkeen työskennellyt tasaiseen tahtiin tuottaen keskimäärin kaksi kokopitkää albumia vuodessa.
Jaakonaho on toiminut lisäksi luennoitsijana alan oppilaitoksissa kuten Sibelius-akatemiassa, Tampereen ammattikorkeakoulussa, Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa sekä Tampereen konservatoriossa.
Säveltäjänä Jaakonaho on toiminut Jonna Tervomaalle, Jo Hopelle ja Koop Arposelle.
Drag king

Drag king on drag-taiteilija, joka pukeutuu miehisiin vaatteisiin ja ilmentää hypermaskuliinisuutta sekä miessukupuolen stereotypioita. Tyypillinen drag king -esitys koostuu tanssista ja laulusta tai playback-esiintymisestä. Drag kingit esittävät yleensä liioitellun machoja mieshahmoja tai imitoivat tunnettuja miehiä, kuten Elvis Presleytä.
1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa useita drag kingejä nousi brittiläisten variatee-teattereiden myötä julkisuuteen, ja naisten esiintyminen miesrooleissa jäi perinteeksi englantilaisessa pantomiimissa. 2000-luvulla drag kingit alkoivat saada enemmän huomiota ja nousta näkyvyydessä drag queenien kaltaiseen maineeseen. Suomalaisia drag king yhtyeitä on mm. neljästä drag-esiintyjästä koostuva Out of Sync, joka yhdistelee esityksissään tanssia, lipsyncia ja komediaa.
Peter Wyper

Peter Wyper (28. maaliskuuta 1861 Lanarkshire, Skotlanti, Iso-Britannia – k. syyskuu 1920 Strathaven, Skotlanti, Iso-Britannia) oli skotlantilainen "melodeon"-harmonikansoittaja, joka luultavasti teki maailman ensimmäisen harmonikkalevytyksen 1903. 
Tausta.
Peter Wyper syntyi Dalzielin kylässä Lanarkshiressä Peter ja Charlotte o.s. MacKenzien kolmanneksi lapseksi. Hänen isänsä oli hiilikaivostyöläinen. Myös hänen nuorempi veljensä Daniel Wyper tuli tunnetuksi melodeoninsoittajana.
Työskenneltyään itsekin hiilikaivoksilla veljekset halusivat nostaa sosiaalista asemaansa ja Peteristä tuli 1890-luvulla ompelukoneiden myyntimies, mikä osoittautui menestyksekkääksi uravalinnaksi. Hän avasi oman liikkeen Hamiltonin Cadzow Streetillä, jossa hän myi soittimia ja musiikkia.
Ura.
Wyper levytti aluksi tuotantoaan vahasylintereille. Hän ei osannut massatuottaa levyjä, joten hän levytti usealle äänityslaitteelle yht'aikaa tuottaakseen yhdestä sessiosta useamman kuin yhden levyn. Hänen tuotantoaan ei ole säilynyt, mutta esimerkiksi "Talking Machine News" -lehden toimittaja kirjoitti elokuussa 1903 Wyperin lähettäneen hänelle harmonikkalevyn, ja siteeraa lehdessä Wyperin kirjettä: "...Olen myynyt monta tällaista levyä paikallisesti, mutta koska minun pitää soittaa ja tehdä joka levy erikseen, pyytäisin opastusta, kuinka tehdä useampia kerrallaan. On niin monotonista soittaa samaa melodiaa yhä uudelleen."
Vuonna 1906 Wyper teki pari sylinterilevytystä Edison Recordsille. Vuonna 1907 hänen paikallinen tunnettuvuutensa ja levytyskokemuksensa herätti huomiota Columbia Recordsilla ja hän teki siitä lähtien veljensä kanssa noin 130 levytystä Columbialle. Wyperien levyjä myytiin myös Kanadassa, Australiassa, Meksikossa ja Skandinaviassa ja Columbia piti häntä ja Daniel-veljeä Pietro Deiron, Guido Deiron ja John Kimmelin veroisina harmonikkatähtinä aikanaan.
Wyper kuoli Strathavenissa 58-vuotiaana.
Kaarlo Johannes Leinonen

Kaarlo Johannes (Hannes) Leinonen () oli Oulun hiippakunnan piispa 1965–1978 ja teologian tohtori. Ennen piispan uraa Leinonen oli muun muassa Tornion rovastikunnan lääninrovastina.
Elämäkerta.
Hän syntyi Paavolassa kauppias Leonard Aleksanteri Leinosen ja Hilda o.s. Päkkilän lapsena. Käytyään kansa- ja yhteiskoulun kotikonnuillaan ja lukion Oulun lyseossa hän suoritti teologian opintonsa Helsingissä. 1930-luvulla hän osallistui väkevästi kieli- ja ylioppilaspolitiikkaan Akateemisen Karjala-Seuran jäsenenä. Kotiseutunsa miesten kanssa hän osallistui sotiinkin. Hänen hengellinen kotinsa oli vanhoillislestadiolaisuudessa ja korkein haaveensa papinvirka jossain Pohjois-Suomen seurakunnassa. Hänestä tulikin Suomen pohjoisten kiveliöitten ja jokilaaksojen pappi ja piispa. Vanhoillislestadiolaisuuden hajaannuksessa vuonna 1960 Hannes Leinonen valitsi elämänsanalaisuuden. 
Haave papinvirasta pohjoisessa uhkasi kaatua vaikeaan haavoittumiseen jatkosodassa, mutta elämä voitti, ja hän pääsi toteuttamaan kutsumustaan Rantsilassa, Uhtuan suunnalla jatkosodassa, Hyrynsalmen sotasairaalassa, länsirajan asevelipapin virassa, Tuusulan sotavammasairaalassa, Kuusamossa, Pellossa ja Kemissä, kunnes hän asettui Ylitornion kirkkoherran virkaan 1953. Tästä virasta hän siirtyi hoitamaan piispan virkaa. Hannes Leinonen toimi pitkään myös Ylitornion kristillisen opiston johtokunnan puheenjohtajana.
Yksi ehkä hänen eniten arvostamiinsa maallisiin arvoihin kuului isänmaallisuus, jota hän ei puheissaan jättänyt tuomatta julki. Leinonen on saanut ansioistaan mm. Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan komentajamerkin sekä 4. lk Vapaudenristin. Leinonen oli ennen kaikkea saarnamies, mutta myös tunnettu huumorimies ja itsekin kaskujen kohde. Hänen kirjallisesta tuotannostaan välittyy myös hänelle ominainen huumori. Jyväskylän helluntaiseurakunnan johtajan Toivo Haapalan tekemissä kaskukokoelmakirjoissa Leinonen mainitaan useita kertoja.
Pekka Viljakainen

Pekka Viljakainen (s. 20. huhtikuuta 1972 Joroinen) on venäläisen Skolkovo-hankkeen neuvonantaja ja Tieto Oyj:n kolmanneksi suurin henkilöomistaja. 
Viljakainen on naimisissa pianisti Anastasia Injushinan kanssa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu nykyään kotikylälleen Joroisten Kaitaisiin rakennuttamassaan "Savon Pariisissa", jossa on kartanorakennuksen oman helikopterikentän lisäksi esimerkiksi ortodoksinen rukoushuone eli tsasouna, sekä Esplanadin puiston kopio.
Viljakainen opiskeli Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa.
Liiketoiminta Suomessa.
Viljakainen perusti 14-vuotiaana uusteknologiayritys Oy Visual Systems Ltd:n, jonka myi vuonna 1998 TietoEnatorille. Kauppasumma oli 400 miljoonaa markkaa, josta Viljakainen itse sai puolet ja hänen sukunsa toisen puolikkaan. Viljakainen otti koko summan osakkeina, mikä teki hänestä Tiedon suurimman yksityisen omistajan. Samalla hän aloitti yrityksen strategisista asiakassuhteista vastaavana johtajana. Tässä tehtävässä hän toimi, kunnes irtisanoutui marraskuussa 2010. 
Viljakainen oli rakennuttamassa Kaitaisiin Pihlas Resort -luksuslomakylää. Hankkeessa on ollut Viljakaisen lisäksi sijoittajina joukko julkisuudenhenkilöitä, kuten Jasper Pääkkönen ja Valtteri Bottas. Lomakylä aukesi syyskuussa 2023 lukuisten aikatauluista myöhästymisten jälkeen.
Viljakaisen liiketoimintaan kuuluu myös kalankasvatusta tekevä Finnforel Oy.
Venäjä-suhteet.
Viljakaiselle on myönnetty Venäjän federaation Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2016 ja hän kertoi vuonna 2017 tapaavansa presidentti Vladimir Putinia useita kertoja vuodessa. Viljakainen on teknologiakeskus Skolkovon neuvonantaja ja hän on ollut myös Venäjän postihallituksen jäsen. 
Krimin valtauksen jälkeen vuonna 2014 Viljakainen jatkoi pääministeri Dmitri Medvedevin neuvonantajana, piti Ukrainan ongelmana maan jakautumista useisiin etnisiin ryhmiin, ja myöhemmin varoitti suomalaisia tarpeettomasta "Venäjä-hysteriasta". Viljakainen oli Venäjän johdon neuvonantaja vielä vuonna 2021. 
Helmikuussa 2022 Viljakainen kommentoi yllättyneensä Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan ja pidättäytyi kommentoimasta sotaa tarkemmin. Saman vuoden marraskuussa hän kertoi olevansa yleisesti aina sotaa vastaan, ja toivovansa että rauha saataisiin pian. Medvedeviin hän ei ollut haastattelun aikaan ollut yhteydessä yli vuoteen.
As the World Turns

As the World Turns on yhdysvaltalainen saippuasarja, jota esitettiin arkipäivisin CBS-televisiokanavalla. Ohjelmaa esitetään Euroopassa muun muassa Alankomaissa, jossa sitä näyttää kanava RTL4.
Ohjelman kesto on 60 minuuttia, ja sitä esitettiin joka arkipäivä. Sarjan on luonut Irna Phillips.
Ohjelman esittäminen alkoi huhtikuussa 1956, joten se on kaikkien aikojen toiseksi vanhin televisiosarja "Guiding lightin" (Unelmien pelikenttä) jälkeen. Ohjelman viimeinen osa esitettiin syyskuussa 2010.
Ohjelmasta tunnettuja näyttelijöitä ovat muun muassa John Hensley, Van Hansis, Jake Silbermann ja Tala Ashe. Ohjelma teki historiaa näyttämällä ensimmäisen homosuudelman yhdysvaltalaisessa päiväsaikaan näytettävässä televisiosarjassa syksyllä 2007 Luke Snyderin ja Noah Mayerin välillä.
Ohjelmaa tuotti Procter &amp; Gamble Productions.
Lingqijing

Lingqijing (靈棋經 língqíjīng, "Henkisen šakin klassikko") on kiinalainen ennuskirja. Sen alkuperä on tuntematon. Legendan mukaan strategi ja daoisti Zhang Liang (張良, k. 189 eaa.) sai sen myyttiseltä henkilöltä, "Keltaisen kiven mestarilta" (黃石公 Huángshígōng) useiden muiden merkittävinä klassikoina pidettyjen kirjojen mukana. Kirjan ensimmäinen tunnettu, selityksin varustettu painos on Jin-dynastian ajalta. Lingqijing tuli tunnetuksi lännessä, kun Marc Aurel Stein ja Paul Pelliot löysivät Mogao-luolista muiden teosten ohella neljä Lingqijingin kopiota.
Kirjan ennustusmenetelmä kuuluu šakiksi (qi 棋) kutsuttuihin peleihin, joille on tunnusomaista irrallisten, yleensä pyöreiden pelimerkkien järjestäminen ja liikuttelu määrättyjen sääntöjen mukaan (kts. weiqi, xiangqi). Usein pelimerkkien toiselle puolelle on kaiverrettu ja maalattu tarvittavat symbolit. Lingqi pohjaa yijing-ennustamisen periaatteisiin.
Ennustamiseen käytetään kahtatoista kiekkoa. Kukin niistä on merkitty yhdellä kolmesta kirjainmerkistä, jotka symbolisoivat "kolmea aarretta": taivas, maa ja ihminen.
Pelimerkit heitetään alustalle. Ne merkit, joiden kirjainmerkki on näkyvissä, järjestetään kolmeen riviin:
Jokaisessa rivissä voi olla 0-4 merkkiä näkyvissä. Lukumäärillä on yinyang-määreet:
Näkyvissä olevien merkkien lukumäärä ja niiden keskinäinen vahvuus sekä yinyang-laatu vaikuttavat ennusteen sisältöön.
Karl-Heinz Luck

Karl-Heinz Luck (28. tammikuuta 1945 Unterschönau, Thüringen, Saksa – 31. elokuuta 2024) oli itäsaksalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen uransa paras saavutus oli pronssimitali Sapporon olympialaisten henkilökohtaisesta kilpailusta vuonna 1972; mäkiosuudella hän oli vasta 17:s mutta nosti sijoitustaan hiihdossa. Hän voitti Holmenkollenin kilpailun vuonna 1970 ja Salpausselän kilpailun vuonna 1972. Luck sijoittui kuudenneksi MM-kisoissa 1970 oltuaan hiihto-osuuden nopein. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui 11:nneksi. Hän lopetti uransa vuonna 1972.
Bajtra

Bajtra on tyypillinen maltalainen likööri, joka valmistetaan viikunaopuntia-kaktuksen hedelmistä.
Viikunaopuntia on lähtöisin Amerikan mantereelta, mistä merenkulkijat toivat sen 1400-luvulla Maltalle. Maltan ritarikunnan jäsenet kehittivät siitä Bajtra-liköörin, jota valmistaa nykyään Zeppi’s Naxxarissa. Viikunaopuntian hedelmä antaa liköörille hedelmäisen makean maun. Maltalla Bajtraa juodaan viilennettynä puhtaana tai jäiden kanssa, cocktaileissa tai jäähdytetyn kuohuviinien kanssa.
Malta (Puola)

Malta on tekojärvi Poznańin kaupungissa Puolassa. Se rakennettiin vuonna 1952 patoamalla Cybinajoen uoma. Järvi on noin 2,2 kilometriä pitkä, keskimäärin 3,1 m syvä ja syvimmillään 5 m.
Maltalla järjestetään paljon soutukilpailuja. Siellä järjestetään säännöllisesti soudun maailmancupin kilpailuja, ja vuonna 2009 siellä järjestettiin soudun maailmanmestaruuskilpailut.
Onttola

Onttola on kylä Kontiolahdella. Se sijaitsee Joensuun rajalla. Myös kylän Joensuun puoleista osaa, joka virallisesti on Kytö, kutsutaan usein Onttolaksi. Kontiolahden kuntakeskukseen on matkaa noin 25 kilometriä, Joensuuhun 7 kilometriä.
Onttolan läpi virtaa Höytiäisen kanava, joka syntyi Höytiäisen järvenlaskussa, joka karkasi käsistä. Kanava laskee Höytiäisestä Puntarikosken kautta Pyhäselkään.
Onttolalla ja Puntarikoskella on yhteinen kylätoimikunta. Asukkaita kylissä on yhteensä noin tuhat.
Onttolassa on alakoulu, jossa on noin sata oppilasta Onttolasta, Kunnasniemeltä ja Puntarikoskelta. Koulussa toimii muun muassa 4H-kerho. 
Lykynlammen ulkoilualue on laaja ja monipuolinen virkistysalue, joka on erityisesti joensuulaisten perheiden suosiossa.
Kylällä on terveysasema. Puntarikoskentien varressa on kappeli ja hautausmaa. Idän Maidon entinen viljasiilo on Onttolan korkein rakennus.
Rajavartiosto.
Onttolassa pitää päämajaansa Pohjois-Karjalan rajavartiosto. Esikunnan lisäksi yksikköön kuuluu varuskunta. Varuskunnan suuri liikuntahalli on myös kyläläisten käytössä. Ampumarata suljettiin siviiliammunnoilta vuoden 2015 alusta.
Liikenne.
Joensuun lentoasema sijaitsee Onttolassa; lentoasemaa on kutsuttu Onttolan lentoasemaksi.
Onttolan rautatieasema () on asema rataosalla . Nykyisin Onttolan liikennepaikan vakituinen käyttäjä on Teboilin öljy- ja kaasuvarastot. Asema sijaitsee Joensuun kaupungin puolella.
Lehtoniemen konepaja

Lehtoniemen konepaja oli Albert Krankin ja Torsten Forsténin vuonna 1888 Joroisten Lehtoniemeen perustama konepaja ja telakka. Sieltä valmistui 205 höyrylaivaa ja 360 höyrykonetta. Aikoinaan tehtaan tuotteita myytiin kaikkialle Suomeen sekä Pietariin ja Moskovaankin.
Vuonna 1886 insinööri Albert Krank rakensi Taipaleen kanavalle pienen kuivatelakan, konepajan ja vesimyllyn. Seuraavana vuonna insinööri Torsten Forstén myi Krankille osan juuri hankkimaansa, lahden vastakkaisella rannalla sijaitsevaa, Lehtoniemen tonttia. Samalla herrat yhdistivät voimansa ja perustivat yhtiön Tehtaat Taipale &amp; Lehtoniemi Fabriker. Lehtoniemelle valmistui 1888 korjauspaja, valimo, varustamo ja seitsemän asuinrakennusta, ja pian koko tehtaan toimisto siirrettiin Lehtoniemeen.
Albert Krank oli insinööri, keksijä ja visionääri. Hänen yhtiökumppaninsa Torsten Forstén (1855–1911) puolestaan oli opiskellut Pietarissa Mikaelin tykkiopiston pyroteknisellä osastolla ja valmistunut insinööri-mekaanikoksi. Työskenneltyään Nobelin tehtaalla Pietarissa Forstén siirtyi Joroisiin. Forstén myi 1892 osuutensa yhtiökumppanilleen, mutta hänen vaimonsa Olga Forstén jatkoi edelleen työtään tehtaan väen parissa johtamalla konepajan soittokuntaa ja kuoroa. Ajalleen epätyypillisesti nämä harrastuspiirit kokosivat yhteen niin tehtaan työväestöä kuin johtoakin.
Krankin aika oli laivanrakentamisen kannalta menestyksekästä, mutta 1901 tehdas ajautui rahoitusvaikeuksiin. Krank matkusti Saksaan rahoitusta järjestämään, mutta kuoli matkalla 1902 ja Carolus Wrede osti yrityksen. Maailmansodan alkaminen merkitsi tilausten lisääntymistä, mutta kun venäläisten tilaukset loppuivat, ajautui yhtiö jälleen vaikeuksiin. Konepajan toimitusjohtajina olivat myöhemmin tunnetut vuorineuvokset eli Armas Nikander 1917–1921 ja Wilhelm Wahlforss 1921–1925. 1920-luvun lama oli lopullinen isku, ja A. Ahlström Osakeyhtiö osti 1929 konkurssiin menneen yrityksen ja lopetti sen toiminnan.
Ensimmäiset valmistuneet laivat olivat 1889 "Juka", "Salmi" ja "Alli". Tehtaan muuta tuotantoa ovat muun muassa laivat S/S Karjalankoski, M/S Taru, S/S Ylä-Keitele, S/S Norrkulla, M/S Koski, S/S Ilona, SS Tarjanne, S/S Suomi, M/S Jyväskylä, S/S Lokki ja SS Vetäjä V.
Peer Steinbrück

Peer Steinbrück (10. tammikuuta 1947, Hampuri) on saksalainen sosiaalidemokraatti (SPD). Hän toimi Merkelin ensimmäisen hallituksen valtiovarainministerinä vuosina 2005–2009. Hän toimi myös SPD:n varapuheenjohtajana vuosina 2005–2009.
Vuosina 2002–2005 Steinbrück toimi Nordrhein-Westfalenin pääministerinä ("Ministerpräsident"). Häntä ei valittu tehtävään uudelleen kevään 2005 vaaleissa, vaan häntä seurasi CDU:n Jürgen Rüttgers. Vuoden 2013 liittopäivävaaleissa Steinbrück on SPD:n ehdokas liittokansleriksi.
Steinbrück on opiskellut kansantaloustiedettä ja yhteiskuntatieteitä Kielin yliopistossa.
Stanislav Tarasov

Stanislav Vasiljevitš Tarasov (s. 18. maaliskuuta 1937) on tverinkarjalainen runoilija, kirjailija ja säveltäjä. Hän asuu sulat ajat syntymäkylässään Vasilkovalla, joka on yksi monista Medveditša-joen varrella olevista elävistä karjalaiskylistä. Kylä on tunnettu joen törmällä olevista ikiaikaisista hautakummuista "kurgaaneista", joiden tarkkaa ikää ei liene vieläkään selvitetty. Nyttemmin Vasilkova on tunnettu myös Tarasovin sinne rakentamasta tsasounasta, joka on muutaman vuoden ollut käytössä ylhäällä jokitörmällä. 
Stanislav Tarasov oli ennen eläkkeelle pääsyään ammatiltaan metsänvartija. Tämä ammatti oli hänelle lähes ihanteellinen, koska luonto ja sen vuodenkierto ovat runoistakin päätellen hänelle hyvin tärkeitä. Talvet hän elää nyt ikäännyttyään vaimonsa kanssa "linnassa", eli Lihoslavlin kaupungissa.Hän on kirjoittanut runsaasti karjalan- ja venäjänkielistä runoutta josta osa julkaistu kirjassa "Oma randa", mikä suoraan käännettynä merkinnee "minun maani" tai "kotiseutuni". Tarasovin voi kesäaikaan löytää kotikylästään talonsa portailta, jossa istuen hän usein mandoliinilla itseään säestäen laulaa säveltämiään ja sanoittamiaan lauluja.
Peter Sarstedt

Peter Eardley Sarstedt (12. joulukuuta 1941 New Delhi, Intia – 8. tammikuuta 2017) oli englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän saavutti suosiota vuoden 1969 singlellään ”Where Do You Go To (My Lovely)?”.
Elämä ja ura.
Peter Eardley Sarstedt syntyi New Delhissä, Intiassa 10. joulukuuta 1941. Hänen vanhempansa olivat brittiläisiä virkamiehiä, ja hänellä oli viisi sisarusta. Isä Albert oli saksalaissyntyinen. Seuraavana vuonna perhe muutti Darjeelingiin, missä isä sai johtaakseen teeplantaasin. Sen jälkeen perhe muutti Kalkuttaan, ja vuonna 1954 Lontooseen, Englantiin.
Peterin isoveli Richard perusti vuonna 1957 skiffle-yhtyeen, johon kuuluvat myös Peter ja pikkuveli Clive. Vuonna 1961 Richard otti taiteilijanimekseen Eden Kane ja saavutti menestystä, kuten myös Clive myöhemmin nimellä Robin Sarstedt.
Peter Sarstedt alkoi kirjoittaa omia folkhenkisiä poplaulujaan vuonna 1966. Hänen ensimmäiset singlensä eivät menestyneet, mutta vuoden 1969 single "Where Do You Go To (My Lovely)?" nousi listaykköseksi Britannian lisäksi 14 muussakin maassa ja toi Sarstedtille Ivor Novello -palkinnon. Samana vuonna myös single "Frozen Orange Juice" nousi Britannian top-10:een ja esikoisalbumi "Peter Sarstedt" sijalle 8.
Sarstedt esiintyi 1980-luvulta alkaen usein yhteiskiertueilla muiden brittiläisten 1960-luvun lopun ja 1970-luvun poppareiden kanssa. Sarstedtin uusin albumi on "Restless Heart" (2013).
Sarstedt lopetti uransa vuonna 2010 sairauden vuoksi. Hän kuoli vuonna 2017.
Sarstedtin hittikappaleesta ”Where Do You Go To (My Lovely)?” teki Hector suomenkielisen version nimeltään "Kuningatar". Se noudattaa alkuperäistekstiä varsin tarkasti muun muassa viittauksineen Marlene Dietrichiin, Zizi Jeanmaireen ja Pierre Balmainiin.
Leopardus

Leopardus on kissaeläinten heimoon kuuluva pienikokoisista petoeläimistä koostuva suku, jonka lajien pääasiallinen esiintymisalue on Keski- ja Etelä-Amerikka. Vain harvoja lajeja esiintyy Yhdysvalloissa saakka. Oselotti on suvun lajeista suurikokoisin, useimmat muista lajeista ovat kooltaan kotikissan luokkaa. Leopardi ei nimestään huolimatta kuulu tähän sukuun vaan suurkissojen ("Panthera") sukuun.
Lajit.
Sukuun kuuluu kahdeksan lajia:
Sukua pidettiin aiemmin kissojen ("Felis") suvun alasukuna.
Sererit

Sererit (myös "sereerit") ovat sererin kieltä puhuva kansa Senegalissa ja Gambiassa. He muodostavat 15 prosenttia Senegalin väestöstä ja ovat maan toiseksi suurin etninen ryhmä. Gambiassa oli vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan lähes 38 000 sereriä, kolme prosenttia maan väestöstä.
Sererien lähtöalueena pidetään eteläistä Mauritaniaa, josta maurit ajoivat heidät 1000–1100-luvuilla etelään. Vuonna 1186 sererit muodostivat fulbejen kanssa Walon valtakunnan. 1300-luvulta lähtien heillä oli kaksi omaa valtiota, Saloum ja Sine.
Perinteiset elinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, hirssi ja riisi. Aineellinen kulttuuri ei juurikaan poikkea wolofeista. Yhteiskunnan perustan muodostavat suurperheiden yhteisöt.
Suurin osa serereistä on sunnimuslimeja, osa harjoittaa perinteistä uskontoa. Perinteiset painikilpailut ovat näkyvä osa sererien kulttuuria.
Stjernvall

Stjernvall () on suomalainen aatelissuku, jonka eräs haara on korotettu vapaaherralliseen arvoon. Suvussa oli varsinkin Suomen autonomian aikana paljon merkittäviä sotilaita ja virkamiehiä.
Suku on lähtöisin Ruotsin Taalainmaan Stora Kopparbergetin alueelta. Varhaisin tunnettu esi-isä oli vuoritilallinen Claes Eerikinpoika (k. 1651). Hän nai 1630 Elisabet Terseran, joka oli kuningas Juhana III:n sihteerin Elof Terseruksen tytär. Pariskunnan poika Jöns Claesinpoika (1631–1691) käytti ensin nimeä Aeribergius ja sittemmin Wallwijk. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turusta vuonna 1644, toimi Falunin kaupunginsihteerinä ja teki 1666–1668 laajan Euroopan kiertomatkan. Palattuaan Jöns piti kuningas Kaarle XI:lle puheen, johon ihastuttuaan kuningas kutsui hänet Tukholman hovioikeuden asessoriksi. Hän nai 1662 Magdalena Rudbeckin, kuuluisan Västeråsin piispan Johannes Rudbeckin pojantyttären. Jöns Wallwijkin poika Erik Vallwik (1685–1729) muutti Suomeen, jossa hän hankki omistukseensa useita tiloja Turun seudulla ja yleni 1727 Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi. Hänet aateloitiin samana vuonna nimellä "Cedervall", jonka hän kuitenkin pian muutti muotoon "Stjernvall". Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1810. Suomen ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 se sai numeron 117. Sukuun kuulunut kenraalimajuri ja todellinen valtioneuvos Knut Stjernvall korotettiin vuonna 1875 vapaaherralliseen arvoon ja hänen sukuhaaransa esiteltiin vuonna 1889 vapaaherrallisena sukuna numero 59.
Suvun eräs haara on omistanut pitkään Linnaisten kartanon.
Suvun jäseniä.
Kaikki Suomessa eläneet Stjernvallit ovat olleet Erik Stjernvallin ja hänen vaimonsa Brita Hirvon jälkeläisiä.
Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri Johan Richard Alfred Schleussner (1831–1908) oli Clas Alfred Stjernvallin avioton poika.
Anarkistimerkki

Anarkistimerkki on anarkismista usein käytetty symboli. Merkki koostuu O-kirjaimen sisällä olevasta A-kirjaimesta. Kirjaimet tulevat sanoista "L’anarchie c’est l’ordre" (Anarkia on järjestystä). Sitaatti on peräisin filosofi Pierre-Joseph Proudhon’lta, joka oli ensimmäinen itseään anarkistiksi kutsunut henkilö. Alkuperäisessä yhteydessä sitaatti on ”anarkia on järjestystä ilman valtaa”. Merkkiä käytetään laajasti logoissa, graffiteissa sekä punkmusiikin yhteydessä.
Maxim’s

Maxim’s on art nouveau -tyylinen ravintola Ranskassa Pariisin Rue de Royalilla. Maxim’s perustettiin belle époque -aikakauden aikana 7. huhtikuuta vuonna 1893.
Ravintolan on noin 50 vuotta omistanut Vaudablen suku, ja 1960- ja 1970-luvuilla ravintolasta tuli kansainvälisen gastronomian keskus ja ranskalaisen keittön symboli. Maxim’s on Pariisin hienompia ja kalleimpia ravintoloita. Se on kuuluisa ruoastaan, palvelustaan ja kalleudestaan. Maxim’sissa on työskennellyt monia Michelin-tähdillä palkittuja ravintoloitsijoita.
Nykyään Maxim’sin omistaa Pierre Cardin. Muita Maxim’s-ravintoloita on Monacossa, Genevessä, Brysselissä, Tokiossa, Shanghaissa ja Pekingissä. Ravintolaketjun pääkonttori sijaitsee Pariisissa.
Saksan 6. armeija

Saksan 6. armeija () oli Wehrmachtin sotilasyksikkö, joka osallistui Stalingradin taisteluun. Armeija oli ainoa saksalainen armeija, joka saarrettiin ja käytännössä tuhottiin kolmesti toisen maailmansodan aikana.
Armeija 1939-1943.
Saksan 10. armeija nimettiin 10. lokakuuta 1939 uudelleen 6. armeijaksi. Vuosina 1939–1941 se osallistui taisteluihin länsirintamalla osana armeijaryhmiä A, B, C ja D. Kesäkuussa 1941 se liitettiin Etelän armeijaryhmään operaatio Barbarossaa varten. Se palveli itärintaman eteläisellä lohkolla armeijaryhmä B:n osana, kunnes lopulta antautui 2. helmikuuta 1943 puna-armeijalle Stalingradin taistelun päätteeksi.
Stalingradissa 6. armeijan komentajana oli sotamarsalkka Friedrich Paulus, joka nimitettiin komentajaksi 20. tammikuuta 1941. Paulus oli aikaisemmin toiminut 6. armeijan esikuntapäällikkönä ja esikuntaupseerina OKH:ssa.
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat:
Armeija 1943-1944.
6. armeija perustettiin uudelleen komentajanaan Karl Hollidt. Se taisteli Ukrainassa ja Romaniassa osana Etelän ja Etelä-Ukrainan armeijaryhmiä. Se piiritettiin ja tuhottiin jälleen suuressa motissa Itä-Romaniassa elokuussa 1944. Tällä kertaa armeijan esikunta kuitenkin selviytyi.
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat:
Armeija 1944-1945.
Lokakuussa 1944 uudelleenkoottu Maximilian Fretter-Picon johtama 6. armeija saartoi ja tuhosi kolme puna-armeijan panssariarmeijakuntaa. Vuoden 1945 armeija vetäytyi taistellen Unkariin, jossa se osallistui operaatio Frühlingserwacheniin. Epäonnistuneen operaation jälkeen armeija puolustautui puna-armeijan suurhyökkäystä vastaan kärsien suuria tappioita. Sen rippeet vetäytyivät Itävaltaan, jossa se antautui amerikkalaisille joukoille 8. toukokuuta 1945.
b
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat:
Walter Planckaert

Walter Planckaert (s. 8. huhtikuuta 1948) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hänen veljensä Willy ja Eddy Planckaert ovat menestyneet samassa lajissa.
Planckaert voitti muun muassa Amstel Gold Racen 1972, Flanderin ympäriajon 1976, Tour de Belgiquen 1977 sekä Kuurne-Brussels-Kuurnen 1973 ja 1979. Lisäksi hän voitti yhden etapin Ranskan ympäriajossa vuonna 1978.
Kali Gandaki

Kali Gandaki on Gangesin sivujoki, joka sijaitsee suurimmaksi osaksi Nepalissa ja Intiassa. Se saa alkunsa Tiibetin Himalajalta lähellä Nepalin rajaa, josta se virtaa Nepalin keskiosien halki Intiaan laskien Gangesiin Patnan kaupungin lähellä.
Joessa on toiminut vesivoimalaitos vuodesta 2002 lähtien. Sen teho on 144 megawattia.
Oletetaan että Kali Gandaki oli olemassa ennen kun Himalaja nousi. Kun vuoret kohosivat joki uursi vähitellen uomansa yhä syvemmälle syventäen uomansa rotkoksi. Nykyisin Kali Gandakin rotko on maailman syvin, mikäli sen syvyys mitataan sitä ympäröivien Dhaulagirin (8 167 m) ja Annapurnan (8 091 m) massiivien huipuilta rotkon pohjalle (1 300–2 600 m merenpinnasta), on rotko noin kuuden kilometrin syvyinen.
Willy Planckaert

Willy Planckaert (s. 5. huhtikuuta 1944) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän kuuluu Planckaertin tunnettuun pyöräilysukuun; Eddy sekä Walter ovat veljiä ja Jo poika.
Planckaert voitti muun muassa kaksi etappia Ranskan (1966) ja kolme Italian ympäriajossa (1967). Hän voitti Maillot vert'n 1966.
Naxxar

Naxxar eli In-Naxxar on kaupunki Maltan saaren pohjoisosassa. Joulukuussa 2017 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 14 467. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 12 875. Sen pinta-ala on 11,6 neliökilometriä. Alueeseen kuuluvat Naxxarin keskusta, Sghajtarin alue, Santa Marija tax-Xaghra, San Pawl tat-Targa, Birguma, Maghtab, Salina, Bahar ic-Caghaq ja osa Madlienaa.
Naxxarin kirkko on omistettu Voittojen Neitsyt Marialle. Häntä juhlitaan 8. syyskuuta. Naxxarissa järjestettiin aiemmin Maltan kansainväliset messut, mutta ne siirrettiin jokin aika sitten Ta' Qaliin. Naxxarin nähtävyyksiin kuuluu Palazzo Parisio. Seudulla toimiva Maltan kuuluisin liköörin valmistaja Zeppi’s valmistaa muun muassa Bajtra-likööriä.
Eddy Planckaert

Eddy Planckaert (s. 22. syyskuuta 1958) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän on voittanut muun muassa Omloop Het Volkin (1984, 1985), Tour de Belgiquen (1984), Flanderin ympäriajon (1988) ja Pariisi–Roubaix'n (1990). 
Planckaert on lisäksi voittanut maillot vert'n Ranskan ympäriajossa vuonna 1988 sekä etappeja Pariisi–Nizza-ajossa.
Myös Eddyn veljet Willy ja Walter Planckaert ovat menestyneet samassa lajissa.
Jack Brooks

Jack Bascom Brooks (18. joulukuuta 1922 – 4. joulukuuta 2012) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Louisianassa, mutta muutti jo lapsuusvuosinaan Texasiin.
Brooks palveli toisessa maailmansodassa merijalkaväessä. Hän oli John F. Kennedyn saattueessa, kun tämä salamurhattiin marraskuussa 1963. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Teksasista vuosina 1947–1951 ja 1953–1995.
Kirkkojärvi (Muolaa)

Kirkkojärvi (vuodesta 1948 ) on järvi Karjalankannaksella Viipurin piirin Kyyrölän kunnan itäreunalla. Pohjois-etelä-suuntainen järvi on noin 10 kilometriä pitkä mutta hyvin kapea, leveimmilläänkin vain kilometrin. Vastarannalla on Käkisalmen piirin Punnuksen kunta. Suomelle kuuluessaan järvi sijaitsi Muolaan kunnassa.
Järvi kuuluu Vuoksen vesistöön ja järven pinta on 16,2 metriä merenpinnan yläpuolella. Kirkkojärven eteläpäähän laskee Vuotjärvestä tuleva Härkäjoki. Kirkkojärven keskiosaan laskee idästä Himalanjoki, joka on Punnusjärven laskujoki. Kirkkojärven laskujoki, Kannilanjoki, saa alkunsa järven pohjoispäästä ja laskee Äyräpäänjärveen. 
Kirkkojärven länsirannalla sijaitsevat Retukylä, Hattula, Kirkkoranta (entisen Muolaan kirkonkylä) ja Koirala sekä itärannalla Peikola ja järven pohjoispäässä Kannila.
Sos Hajrapetjan

Sos Hajrapetjan (, , s. 12. syyskuuta 1959 Hrazdan, Armenian SNT) on armenialainen, Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja.
Hajrapetjan kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä maa voitti pronssia, ja Soulin kesäolympialaisissa 1988, missä se oli seitsemäs. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Hajrapetjan edusti kymmenenneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta. Vuoden 1984 kesäolympialaisia Neuvostoliitto boikotoi. Hajrapetjan saavutti myös EM-hopeaa vuonna 1983.
Hajrapetjanin poika Lvon Hajrapetjan on Armenian maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija.
Fedor von Bock

Fedor von Bock (3. joulukuuta 1880 – 4. toukokuuta 1945) oli saksalainen sotamarsalkka, joka toisen maailmansodan aikana komensi Wehrmachtin joukkoja Puolassa, Ranskassa ja itärintamalla.
Von Bock komensi Moskovan taistelun aikana Saksan keskustan armeijaryhmää. Hän menetti komentonsa, kun saksalaiset epäonnistuivat Moskovan valloittamisessa. Etelän armeijaryhmän komentajan Walter von Reichenaun kuoltua 1942 sydänkohtaukseen von Bock nimitettiin armeijaryhmän komentajaksi tavoitteena Stalingradin valloitus. Adolf Hitler vapautti hänet tehtävistä, kun tavoitetta ei saavutettu. 
4. toukokuuta 1945 von Bock oli vaimonsa ja tyttärensä kanssa autossa matkalla Hampuriin, kun brittiläinen rynnäkköhävittäjä avasi tulen heidän autoaan kohti, ja von Bock perheineen sai surmansa.
Simon Špilak

Simon Špilak (s. 23. kesäkuuta 1986 Tišina, Slovenia) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili korkeimmalla ammattilaistasolla kausilla 2008–2019. Hän edusti Lampre-tallia vuosina 2008–2011 ja Katjuša-joukkuetta vuosina 2012–2019. Hän voitti kerran Tour de Romandien ja kahdesti Sveitsin ympäriajon.
Špilakia pidettiin erittäin lupaavana ajajana jo amatöörivuosinaan, jolloin hän voittikin paljon kisoja. Hän on Slovenian mestari alle 19-vuotiaiden maantie- ja aika-ajossa vuodelta 2004. Hän on myös maansa alle 23-vuotiaiden mestari maantieajossa 2005. Špilak saavutti lisäksi MM-pronssia junioreiden maantieajossa Veronan MM-kilpailuissa 2004. 
Špilak sijoittui 2008 12:nneksi Pariisi–Nizzassa, viidenneksi De Pannen kolmen päivän ajossa ja yhdeksänneksi Flanderin ympäriajossa. Vuonna 2009 hän voitti kolmannen etapin Slovenian ympäriajossa. Vuoden 2010 Tour de Romandiessa hän voitti neljännen etapin iritioton jälkeen. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui alun perin Alejandro Valverden jälkeen toiseksi, mutta nousi voittajaksi Valverden saatua takautuvasti kilpailukiellon 1. tammikuuta 2010 alkaen. Špilak voitti Tour de Romandiessa myös nuorten kilpailun. Saman vuoden Bayern Rundfahrt -kilpailussa hän oli kolmas. 
Spilak sijoittui Pariisi–Nizza-ajossa neljänneksi 2012 ja kuudenneksi 2013. Hän voitti GP Miguel Indurain -kilpailun 2013. Saman vuoden Baskimaan ympäriajossa hän oli neljäs. Tour de Romandiessa hän voitti neljännen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi 54 sekuntia Chris Froomelle hävinneenä. Saman vuoden vappuna hän voitti Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt -kilpailun.
Spilak sijoittui neljänneksi Baskimaan ympäriajossa 2014. Saman vuoden Tour de Romandiessa hän voitti kolmannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Critérium du Dauphinéssa hän voitti viidennen etapin ja Arctic Race of Norwayssa kolmannen etapin. Vuonna 2015 hän sijoittui Pariisi–Nizza-ajossa kolmanneksi ja Tour de Romandiessa toiseksi. Hän voitti saman vuoden Sveitsin ympäriajon viiden sekunnin erolla Geraint Thomasiin. Hän ratkaisi voiton sijoituttuaan viimeisenä etappina ajetussa aika-ajossa toiseksi. Vuoden 2017 Sveitsin ympäriajon hän voitti 48 sekunnin erolla Damiano Carusoon. Hän voitti myös kilpailun seitsemännen etapin. Hän sijoittui kuudenneksi Sveitsin ympäriajossa 2018 ja 2019 sekä Kalifornian ympäriajossa 2019.
Ludu Daw Amar

Ludu Daw Amar (29. marraskuuta 1915 Mandalay, Burma, Brittiläinen Intia – 7. huhtikuuta 2008 Mandalay, Myanmar) oli burmalainen kirjailija, toimittaja ja poliittinen aktivisti.
Amar julkaisi miehensä Ludu U Hlan kanssa siirtomaavaltaa vastustanutta "Ludu Daily News" -lehteä Burman ollessa vielä brittiläinen siirtomaa. Burman hallitus lakkautti lehden 1960-luvulla. Se ei kuitenkaan vaientanut Amaria, sillä hän antoi Burman, myöhemmin Myanmarin sotilasjunttaa arvostelevia haastatteluja elämänsä loppuun asti. Vielä vuoden 2007 mielenosoitusten aikaan Amar vaati hallitusta lopettamaan voimakeinojen käytön mielenosoittajia vastaan. Korkean ikänsä vuoksi hän todennäköisesti säilyi vapaana, vaikka joitakin toimittajia pidätettiin.
Urallaan Amar käänsi kirjallisuutta ja kirjoitti kirjoja naisten asemasta ja Burman historiasta. Myanmarilaiset toimittajat, kirjailijat ja taiteilijat juhlivat vuosittain kunnianosoituksena Amarin syntymän muistopäivää.
Amar kuoli sydänsairauteen 92-vuotiaana mandalaylaisessa sairaalassa. Hänellä ja hänen miehellään Ludu U Hlalla oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Vladan Alanović

Vladan Alanović (s. 3. heinäkuuta 1967 Zadar, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Alanović voitti Kroatian maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992. Atlantassa 1996 Kroatia sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuista Alanović voitti Kroatian joukkueessa pronssia Kanadassa 1994 ja EM-kilpailuista pronssia vuosina 1993 ja 1995.
John E. Walker

John Ernest Walker (s. 7. tammikuuta 1941 Halifax, Englanti) on brittiläinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1997 ATP:n synteesimenetelmän keksimisestä. Walker jakoi palkinnon Paul D. Boyerin ja Jens Christian Skoun kanssa.
Walker suoritti alemman korkeakoulututkinnon Oxfordin yliopistossa. Hän aloitti peptidien tutkimisen Edward Abrahamin kanssa vuonna 1965 ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1969. Tänä aikana hän kiinnostui molekyylibiologiasta.
Vuosina 1969–1971 Walker työskenteli Wisconsin-Madisonin yliopistossa ja vuosina 1971–1974 Ranskassa. Hän tapasi Frederick Sangerin vuonna 1975 Cambridgen yliopistossa. Tapaaminen johti kutsuun töihin molekyylibiologian ja lääketieteen neuvostoon.
Aluksi Walker tutki proteiineja, joiden jälkeen hän siirtyi tutkimaan mitokondrion geneettisen koodin yksityiskohtia. Yhdessä Boyerin kanssa Walker selvitti ATP:n synteesin entsymaattisen mekanismin.
Hän on ollut Academia Europæan ulkomaalaisjäsen vuodesta 1998.
Mainza Chona

Mainza Mathias Chona (1930 – 11. joulukuuta 2001) oli sambialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1973–1975 ja 1977–1978. 
Chona toimi lisäksi muun muassa varapresidenttinä, oikeusministerinä, UNIP-puolueen johtajana ja vuosina 1984–1989 Sambian suurlähettiläänä Kiinaan. 
Chonan alkuperäinen nimi oli Sikaye Chingula Namukamba, mutta hän otti isänsä, päällikkö Chonan nimen sukunimekseen opiskellessaan Lontoossa. Hän oli ensimmäinen sambialainen joka luki oikeustieteen tutkinnon,ja hänen tyttärestään tuli myöhemmin korkeimman oikeuden tuomari.
Chona kuoli saadessaan dialyysiä johannesburgilaisessa sairaalassa Etelä-Afrikassa.
Frank Mascara

Frank R. Mascara (19. tammikuuta 1930 Belle Vernon, Pennsylvania – 10. heinäkuuta 2011 Monongahela, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneen jäsenenä Pennsylvanian 20. vaalipiiristä vuosina 1995–2003. 
Kaikkiaan Mascara vietti edustajainhuoneessa neljä kautta. Hän ei saanut seuraajaa, sillä 20. vaalipiiri sellaisenaan lakkautettiin hänen viimeisen kautensa jälkeen. Vuoden 2002 vaaleihin hän pyrki puolueensa ehdokkaaksi Pennsylvanian 12. vaalipiiristä, mutta hävisi John Murthalle.
Walter Motz

Walter Motz (22. maaliskuuta 1909 Steinbach – ?) oli saksalainen maastohiihtäjä, joka voitti hopeaa 4×10 kilometrin viestikilpailusta Sollefteån MM-kisoista 1934 Josef Schreinerin, Willy Bognerin ja Herbert Leupoldin kanssa.
Joe Sestak

Joseph A. "Joe" Sestak, Jr. (s. 12. joulukuuta 1951 Secane, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän palveli ennen kongressiuraansa pitkään Yhdysvaltain laivastossa.
Sestak toimi kaksi kautta, 3. tammikuuta 2007 – 3. tammikuuta 2011, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän edusti Pennsylvanian seitsemättä vaalipiiriä. Hän ei pyrkinyt kolmannelle kaksivuotiskaudelle vuonna 2010, vaan lähti tavoittelemaan paikkaa Yhdysvaltain senaatissa. Hän voitti toukokuussa 2010 järjestetyissä demokraattien esivaaleissa pitkäaikaisen senaattorin Arlen Specterin, mutta hävisi marraskuun 2010 senaatinvaaleissa republikaani Pat Toomeylle.
Kryovulkanismi

Kryovulkanismi ("kryo" = jääkylmä; "vulkanus" = tulivuori) on vulkaaninen ilmiö, jota tapahtuu vain erittäin kylmissä lämpötiloissa. Sulan kiviaineksen sijaan jäätulivuorista purkautuu nestemäistä vettä, metaania, ammoniakkia tai rikkidioksidia.
Kryovulkanismia ja jäätulivuoria pidettiin pitkään niin omalaatuisena ilmiönä, että sellaisten mahdollisuutta ei edes ajateltu ennen Voyager-aluksia, jotka ottivat Jupiterin ja Saturnuksen kuista kuvia, joissa näytti olevan muun muassa laavatasankoja ja tulivuorimaisia vuoria ja kraatereita. Voyager 2 havaitsi vuonna 1989 Neptunuksen Triton-kuusta kahdeksan kilometriä korkean vesisuihkun. Siihen asti oltiin ajateltu, että Aurinkokunnan ulompien planeettojen jäiset kuut olisivat kiinteitä.
Vulkanismi tarvitsee sulan kerroksen, joka käyttäytyy kuin Maan vaippa. Vaikka ulointen planeettojen kuiden pinta onkin jäässä, niiden sisällä on sula kerros. Tämä on syntynyt vuorovesivoimien takia, sillä kuita vetävät puoleensa sekä niiden emoplaneetat että planeetan muut kuut. Tämän seurauksena kuita vääntävät useasta suunnasta tuleva voimat, mikä pitää niiden sisäkerroksen osittain sulana. Jäisen pinnan ja kivisen ytimen välissä on useita kilometriä syvä meri.
Ulkoplaneettojen kuiden neste on pääosin vettä, mutta siihen on liuennut erilaisia materiaaleja. Jupiterin ja Saturnuksen kuissa on jonkin verran ammoniakkia ja suoloja muttei juurikaan muita alueita. Niissä purkautuvan aineksen viskositeetti on matala, joten purkaukset ovat rauhallisia ja niistä syntyy samantapaisia laaksoja kuin Maan maarit. Uranuksen ja Neptunuksen kuissa on puolestaan selvästi enemmän ammoniakkia ja metanolia, jotka tekevät magmasta sitkaampaa. Niissä muodostuu helpommin laavakupoleja, ja niiden purkaukset ovat räjähdysmäisiä.
Saturnuksen Enceladus-kuun kryovulkanismia tutkittiin vuonna 2006, kun Cassini-Huygens-avaruusluotain otti kuvia ainakin 20 jääsuihkusta. Vesisuihkuja on havaittu myös Tritonilta ja Europalta. Tritonilla on myös laajoja sileitä ja kraaterittomia alueita, kuten Cipango Planum, joka on tasoittunut levinneen kryolaavan ansiosta. Jäätulivuoria saattaa olla myös Titanilla.
Michael Glos

Michael Glos (14. joulukuuta 1944 Brünnau) on saksalainen poliitikko (CSU). Hän toimi Merkelin I hallituksen talous- ja teknologiaministerinä 22. marraskuuta 2005 – 10. helmikuuta 2009. Hän erosi tehtävästä omasta pyynnöstään ennen kauden loppua.
Glos oli edustajana Saksan liittopäivillä vuodesta 1976 vuoteen 2013, jolloin hän jättäytyi politiikasta. Vuosina 1993–2005 hän toimi CSU:n parlamenttiryhmän puheenjohtajana.
Glos on ollut CDU:n baijerilaisen sisarpuolueen CSU:n jäsen vuodesta 1970. Poliittisen uransa alkuaikoina hän toimi aktiivisesti CSU:n alueosastoissa ja avustajana CDU:n/CSU:n parlamenttiryhmässä.
Reggie Lewis

Reggie Lewis (21. marraskuuta 1965 – 27. heinäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Marylandin Baltimoressa ja pelasi yliopistotasolla Northeastern Universityssa Bostonissa, Massachusettsissa. 
Lewis pelasi NBA:ssa vuodesta 1987 ja osallistui 1992. Hänen seuransa oli Boston Celtics. 
Lewis menehtyi sydämen petettyä yllättäen 27 vuoden iässä. Hänen pelipaitansa numero 35 on Boston Celticsin jäädyttämä.
L.A.M.B.

L.A.M.B on yhdysvaltalaisen laulaja Gwen Stefanin perustama vaatemerkki. Yhtiön tuotteita myydään maailmanlaajuisesti 275 myymälässä. Yhtiön liikevoitto oli vuonna 2007 90 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.. Stefani itse on kertonut yrityksen nimen tulleen hänen edesmenneen koiransa Meganin kutsumanimestä "lamb", koska se seurasi omistajaansa joka paikkaan kuin karitsa. Myös ensimmäinen soololevy nimettiin samasta syystä.
Vaatemerkki on saavuttanut laajan suosion myös julkisuuden henkilöiden parissa. Stefanin itsensä lisäksi muun muassa Teri Hatcher, Nicole Kidman ja Paris Hilton käyttävät L.A.M.B.in vaatteita.
Kuuluisista muotilehdistä W, Marie Claire, Elle, Lucky ja InStyle ovat käyttäneet julkaisuissaan L.A.M.B.in vaatteita.
Antsirabe

Antsirabe on kolmanneksi suurin kaupunki Madagaskarilla ja Vakinankaratran alueen pääkaupunki. Sen asukasluku vuonna 2014 on noin 224 900. Kaupunki sijaitsee 1500 metrin korkeudessa, joten sen ilmasto on melko kylmä.
Kaupungin perustaja on norjalainen lähetyssaarnaaja, joka perusti sinne kuntoutuskeskuksen alueen ilmaston vuoksi. Kaupungin nimi tarkoittaa "paikkaa, jossa on paljon suolaa".
Vyörytys

Vyörytys on sotilaskäsite, joka kuvaa vihollisen tukikohdan valloittamista. Vyörytyksessä vihollisen tukikohdan taisteluhaudat, pesäkkeet ja tuliasemat valloitetaan ja vihollinen tuhotaan. Vyörytys on vaarallista ja mahdollisesti runsaita tappioita aiheuttavaa sotilastoimintaa. Vyöryttävä joukko varustautuu raskaasti konetuliasein, liekinheittimin sekä sokaisu-, paine- tai sirpalekranaatein. Tyypillistä vyörytykselle on tulitukiosaston käyttö. Sen tehtävänä on estää vihollisen vahvistusten paikalletulo sekä puolustajien pakeneminen. 
Suomen kirjallisuushistorian kuuluisin kuvaus vyörytyksestä tapahtuu Väinö Linnan kirjassa Tuntematon sotilas. Alikersantti Rokka vyöryttää vänrikki Kariluodon kanssa vihollisen tukikohdan käyttämällä käsikranaatteja ja konepistoolia. 
Sotahistoriassa usein siteerattu vyörytys tapahtuu Normandian maihinnousun yhteydessä Brécourtin kartanon läheisyydessä. Tuolloin luutnantti Richard Winters vyörytti vahvennetun ryhmän kanssa saksalaisen haupitsipatterin tuliasema-alueen. Vain 13 laskuvarjojääkärin onnistui tuhota patterin kaikki neljä haupitsia ja aiheuttaa viholliselle noin 30 miehen tappiot.
Harmaa vaihe

Harmaa vaihe eli valmisteleva vaihe on nykyaikaisen sodankäynnin käsite, joka kuvaa välittömästi strategista iskua edeltävää toimintaa. 
Harmaan vaiheen aikana vihollisen joukkoja on saapunut kohdemaahan ja he harjoittavat siellä sabotaasitehtäviä ja levittävät disinformaatiota. Harmaaseen vaiheeseen kuuluu myös kohdemaan diplomaattinen ja sotilaallinen painostus johon saattaa liittyä rajaloukkauksia sekä muita provokaatioita.