tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Roger Walkowiak

Roger Walkowiak (2. maaliskuuta 1927 Montluçon – 6. helmikuuta 2017) oli ranskalainen maantiepyöräilijä, jonka ura huipentui Ranskan ympäriajon voittoon vuonna 1956.
Walkowiak syntyi Montluçonissa, Auvergnen alueella. Hänen ammattiuransa kesti koko 1950-luvun ja päättyi 1960-luvun alussa.
Walkowiakin voitto Ranskan ympäriajossa oli suuren luokan yllätys. Ajajat edustivat kilpailussa tuohon aikaan maa- ja aluejoukkueita, eivät ammattilaistalleja. Walkowiak pääsi viime hetkellä mukaan "Nord-Est-Centre" -joukkueeseen, kun sen ajaja Gilbert Bauvin nostettiin Ranskan maajoukkueeseen.
Walkowiak kuului seitsemännellä etapilla 31 ajajan ryhmään, joka saapui maaliin 18 minuuttia ennen pääjoukkoa. Hän siirtyi maillot jaune -paitaan, mutta hänen mahdollisuuksiinsa kokonaiskilpailussa ei silti uskottu. Walkowiak menetti keltaisen paidan 10. osuuden jälkeen Alankomaiden Gerrit Voortingille. Torinosta Grenobleen ajetulla 18. etapilla Charly Gaul, joka oli menettänyt paljon aikaa tasaisilla etapeilla, hyökkäsi voimakkaasti hajottaen ajajaryhmän. Walkowiak hävisi Gaulille kahdeksan minuuttia, mutta keltaisessa paidassa ajanut Alankomaiden Wout Wagtmans tuplasti enemmän, ja näin Walkowiak palasi kokonaiskilpailun kärkeen.
Viimeiset neljä etappia Walkowiak puolusti sitkeästi johtoaan ja voitti Ranskan ympäriajon lopulta minuutin ja 25 sekunnin erolla Gilbert Bauviniin. Hänen parhaat etappisijoituksensa olivat 17. ja 18. osuuden viidennet sijat.
Walkowiak sijoittui vuonna 1955 toiseksi Dauphiné Libérén kokonaiskilpailussa. Vuoden 1956 Espanjan ympäriajossa hän voitti etapin 13 b ja kuului joukkueaika-ajon voittaneeseen ryhmään. Seuraavan vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kahdeksannen etapin, sijoittui viidennellä osuudella toiseksi ja kokonaiskilpailussa viidenneksitoista.
Walkowiak oli vuonna 1952 toinen Tour de l’Ouest -kilpailussa voittaen lisäksi 6. etapin. Vuonna 1953 hän sijoittui toiseksi Paris-Cóte d-Azur -kilpailussa ja kahdeksanneksi Milano–San Remossa. Vuoden 1958 Boucles du Bas-Limousin -ajossa hän oli toinen.
Lähteet.
Aiheesta muualla.
Roger Walkowiak, muistokirjoitus, Velofilo.fr, 7.2.2017.
Colmar

Colmar () on kaupunki Itä-Ranskassa Grand Estin hallintoalueella (région) Alsacessa lähellä Saksan rajaa. Colmar on Haut-Rhinin departementin pääkaupunki (prefektuuri) ja Alsacen kolmanneksi väkirikkain kaupunki.
Colmar sijaitsee noin 20 kilometriä Reinistä länteen, Illjoen varrella, suunnilleen Baselin (60 km) ja Strasbourgin (65 km) puolivälissä. Kaupunki on kuuluisa maalauksellisesta vanhastakaupungistaan, jossa on säilynyt lukuisia ristikkotaloja keskiajalta ja renessanssin ajalta.
Kaupunki sijaitsee keskellä Alsacen viinitietä ja sen katsotaan olevan alsacelaisten viinien pääkaupunki ("capitale des vins d'Alsace").
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Colmarista on vuodelta 823 nimellä "Columbarium", joka merkitsee latinaksi kyyhkyslakkaa. Vuonna 1226 Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluvasta Colmarista tuli vapaa valtakunnankaupunki ("freie Reichsstadt"). Ludvig XIV:n joukot valtasivat Colmarin 1673, ja Ranskan valta vahvistettiin Nijmegenin rauhassa kuusi vuotta myöhemmin.
Vuosina 1871–1918 Colmar kuului Saksan keisarikuntaan osana Elsass-Lothringenia. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki liitettiin muun Elsass-Lothringenin tapaan takaisin Ranskaan. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Colmarin 1940. Liittoutuneet valloittivat kaupungin 2. helmikuuta 1945 käydyssä Colmarin mottitaistelussa, joka oli samalla toisen maailmansodan viimeinen taistelu Ranskan maaperällä.
Oktettisääntö

Oktettisääntö tarkoittaa pääryhmien alkuaineiden taipumusta ympäröityä kahdeksalla valenssielektronilla jalokaasujen (poikkeus He) tyypilliseen valenssielektronitilaan "ns2np6". Atomi voi päästä oktettiin ionisoitumalla tai jakamalla elektroneja eli muodostamalla kovalenttisia sidoksia. Valenssielektronien oktetti voi muodostua sekä sidoselektroneista että vapaista elektronipareista. Oktettisäännön idea voidaan laajentaa niin sanotuksi 18 elektronin säännöksi huomioimalla "ns"- ja "np"- lisäksi myös "nd" -energiatasojen täyttyminen.
Gilbert Newton Lewis käytti ilmiöstä nimitystä "kahdeksan sääntö". Termin oktettisääntö otti myöhemmin käyttöön Irving Langmuir.
Poikkeukset.
Vaikka oktettisäännöllä voidaan selittää atomien sitoutumista, se ei ole käsitteenä ongelmaton. Esimerkiksi toisen jakson alkuaineet litium ja beryllium suosivat enemmän heliumin valenssielektronitilaa "1s2" ja ovat taipuvaisia menettämään "2s"-orbitaalilla olevat elektroninsa. Boori muodostaa vakaita yhdisteitä kuten BF3, joiden valenssikuorella on kahdeksan sijasta kuusi elektronia. Näitä yhdisteitä kutsutaan hypovalenttisiksi. Joidenkin aineiden kovalenttinen tarkastelu puolestaan osoittaa ulkoelektroneja olevan yli kahdeksan. Esimerkiksi ClF3 niitä on kymmenen. Aineita, joissa oktetti näyttää laajentuneen, kutsutaan hypervalenttisiksi molekyyleiksi. Oktetti voidaan kuitenkin useissa tapauksissa selittää teoreettisilla (ei kokeellisesti havaittavilla) ionisilla osarakenteilla ja niistä muodostuvilla resonanssirakenteilla.
Asha’man

Asha'man on miespuolinen kanavoimaan pystyvä henkilö "Ajan pyörä" -fantasiakirjoissa. Suoraan käännettynä "asha'man" tarkoittaa oikeuden ja totuuden puolesta taistelevaa henkilöä.
Yleensä kanavoimaan pystyvät miehet tulevat hulluiksi koska "saidin" on saastunut, mutta uudestisyntynyt Lohikäärme, Rand al'Thor, keräsi kokoon joukon kanavoimaan pystyviä miehiä ja muodosti heistä armeijan, joka sai nimen asha'manit. Heidän tukikohtaansa kutsutaan nimellä Musta Torni; se sijaitsee Andorissa, Caemlynin lähellä. Nykyään Rand al'Thor ja Nynaeve al'Meara ovat puhdistaneet Lähteen miehisen puoliskon, eivätkä kanavoivat miehet enää tule hulluiksi, vaikka Valkea torni ei tiedäkään tätä vielä. Viimeksi suomennetuissa osissa ilmenee tosin että puhdaskin "saidin" on hallitavuudeltaan juuri lassotun villihevosen veroinen mahti joka helposti tuhoaa heikot käyttäjänsä. 
Sotilas.
Kun kanavoimaan pystyvä mies liittyy noviisina Mustaan Torniin, hän saa arvonimen Sotilas; täysin toisin kuin Valkoisessa Tornissa Mustassa opetellaan käyttämään Ainoata Mahtia aseena. Kun Sotilas on oppinut tarttumaan Ainoaan Mahtiin, hänen on tehtävä kaikki askareensa ja työnsä sen avulla. Sotilaat voivat – toisin kuin Aes Sedai -noviisit – poistua Mustan Tornin alueelta, mutta vain Vihkiytyneen tai Asha'manin johdolla. 
Sotilaan tunnus on andorilaisen tyylin mukainen ylös asti napitettu musta takki.
Vihkiytynyt.
Kun Sotilas on oppinut riittävästi Ainoata Mahtia ja yleensäkin sotilaan taitoja, hän saa ylennyksen: hänestä tulee Vihkiytynyt ja sen merkiksi hän saa hopeisen miekkaneulan takkinsa kaulukseen. Tämä arvo ja asema vastaa Aes Sedaiden kelpuutettua – joskin Vihkiytyneen valtuudet ovat laajemmat kuin kelpuutetun.
Asha'man.
Vihkiytyneenä olo kestää yksilöllisen ajan; kun Vihkiytynyt on oppinut riittävästi ja ennen muuta löytänyt mahdollisen oman erityistaitonsa, hänet ylennetään varsinaiseksi Asha'maniksi ja hän saa tunnukseksi kullasta tehdyn punaisella emalilla koristellun lohikäärmeneulan toiselle puolelle kaulustaan. 
Ero Aes Sedaihin.
Asha'manien ja Aes Sedaiden ero on suurin piirtein miesten ja naisten eroa vastaava; Asha'manit pyrkivät käyttämään Ainoata Mahtia suunnilleen kaikessa, kun Aes Sedait vain ehdottoman tarpeen vaatiessa. 
Monet Asha'manit ovat naimisissa ja käyttävät kaitsijasiteen tapaista sidosta pitääkseen yhtä vaimonsa kanssa; siteen muunnosta käytetään vangittujen Aes Sedaiden kahlitsemiseen.
Asha'manien johtaja on Mazrim Taim, joka käyttää itsestään nimitystä M'Hael (vanhalla kielellä Johtaja). Hän ei käytä miekka- ja lohikäärmeneuloja vaikka sai sellaiset ensimmäisenä, vaan hänen mustan takkinsa hihoihin on kirjottu hihansuista kyynärpäihin kiertyvät sinikultaiset lohikäärmeet.
Valkeuden Lapset

Valkeuden Lapset on Robert Jordanin Ajan pyörä -kirjasarjassa esiintyvä hengellinen sotilasjärjestö. Se on uskomuksiltaan tiukan askeettinen ja valtioihin sitoutumaton; sen päätehtävä on Pimeän valtiaan voittaminen ja kaikkien pimeänkulkijoiden tuhoaminen. Järjestön perusti Lothar Mantelar satavuotisen sodan aikana aluksi saarnaamaan vahvistuneita pimeänkulkijoiden joukkoja vastaan; sodan aikana siitä kehittyi rakenteeltaan täysin sotilaallinen. 
Valkeuden Lapset eivät ikinä jousta uskomuksissaan ja ovat järkkymättömän varmoja siitä että vain he yksin tietävät mikä on totta ja oikein. Järjestö on siis luonteeltaan hyvin inkvisition kaltainen. Järjestöä johtaa Voideltujen Neuvosto ja ylimpänä komentajana toimii kenraalikapteeni. He uskovat että kaikki Aes Sedait ja näiden tukijat ovat pimeänkulkijoita.
Valkeuden Lapsista käytetään halveksivaa nimikettä "Valkoviitta", jota he itse inhoavat. 
Valkeuden Lasten pääesikunta sijaitsi ennen Amadorissa mutta se jouduttiin siirtämään kun seanchanit valtasivat kaupungin. 
Valkeuden Lasten tunnus on kultainen auringonkehrä valkoisella pohjalla.
Järjestön pelätyin osa on Valkeuden Käsi, jota kutsutaan heidän itsensä inhoamalla nimellä Kuulustelijat. Heidän virallinen olemassaolonsa oikeutus on ottaa selvää totuudesta kiistatilanteissa ja löytää pimeänkulkijat. Tätä tehdessään he käyttävät liiankin innokkaasti keinonaan kidutusta; yleensä he uskovat, että tietävät vakaasti totuuden ja heidän täytyy vain saada uhrinsa tunnustamaan se - vähät siitä, onko tämä syyllinen vai ei. Silloin tällöin Kuulustelijat käyttäytyvät kuin he eivät kuuluisi ensinkään Valkeuden Lapsiin ja näitä johtavan Voideltujen neuvoston käskyvaltaan. Kuulustelijoita johtaa neuvostoon kuuluva suurinkvisiittori. Kuulustelijoiden tunnus on verenpunainen paimensauvan koukku.
Fuet

Fuet on ohut pitkulainen katalonialainen kestomakkara. Se on valmistettu karkeasti jauhetusta sianlihasta, jonka lisäksi on käytetty ihraa, mustapippuria ja muita mausteita. Kuorena on käytetty sian ohutsuolta. Tyypillisesti makkara on 20–30 senttimetriä pitkä, ja niitä on myyntipakkauksissa yleensä pari. Myytäessä fuet on suhteellisen pehmeää, mutta säilytysaikana se muuttuu koostumukseltaan kovemmaksi. 
Erityisesti Vicin kaupunki Osonan piirikunnassa on tunnettu fuet-makkaroistaan.
Marcel Hossa

Marcel Hossa (s. 12. lokakuuta 1981 Ilava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Hossa lähti nuorena pelaamaan Pohjois-Amerikkaan. Hän päätyi WHL-liigan Portland Winter Hawksiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Toisen WHL-kauden jälkeen Montreal Canadiens varasi hänet vuonna .
Kolmas WHL-kausi jäi hänen viimeiseksi junioriliigassa, ja hän teki sopimuksen Montrealin kanssa. Kolme kautta hän pelasi välillä farmijoukkueessa, välillä Canadiensin kokoonpanossa. Hossa matkusti Ruotsiin Mora IK:n riveihin veljensä kanssa.
Ennen kauden 2005–2006 alkua Montreal vaihtoi myi Hossan New York Rangersiin Garth Murrayta vastaan. Rangersissa Hossa sai enemmän peliaikaa, mutta loukkaantumiset rajoittivat hänen pelaamistaan. Hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Rangersin kanssa heinäkuussa 2007. Hossa kaupattiin kuitenkin kesken kauden 2007–2008 Phoenixiin yhdessä Al Montoyan kanssa. Vaihdossa Rangers sai Fredrik Sjöströmin, David LeNeveun ja Josh Grattonin.
Hossa teki kesällä 2008 sopimuksen latvialaisjoukkue Dinamo Riikaan, joka pääsi mukaan Itä-Euroopan jääkiekkoliiga KHL:ään. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin ja seuraavaksi kaudeksi HK Spartak Moskovaan. Spartak ilmoitti joulukuussa 2011, että se purki Hossan ja Jozef Stümpelin sopimukset. Tammikuussa Hossa teki sopimuksen Dinamo Riian kanssa. Hän edusti loppukauden Dinamo Riikaa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Lev Prahaan.
Muuta.
Hossan veli Marián Hossa on myös jääkiekkoilija.
Robert Penn Warren

Robert Penn Warren (24. huhtikuuta 1905 Guthrie, Kentucky, Yhdysvallat – 15. syyskuuta 1989 Stratton, Vermont, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen prosaisti, runoilija ja kriitikko. Hän on kirjoittanut muun muassa suomennetun romaanin "Kaikki kuninkaan miehet" (1946). Kriitikkona hän edusti uuskritiikkiä. Hän kirjoitti laajalla kaarella eri kirjallisuudenlajien teoksia.
Warren opiskeli Nashvillessa Vanderbiltin yliopistossa ja Yalen yliopistossa. Myöhemmin hän toimi yliopistonopettajana ja vuodesta 1961 Yalessa englanninkielisen kirjallisuuden professorina.
Warren kuului agraarikkojen ryhmään, jota johti John Crowe Ransom. Ryhmä julkaisi "The Fugitive" -nimistä lehteä ja 1930 manifestin "I'll take My Stand". Hän perusti Cleanth Brooksin kanssa "The Southern Review" -nimisen kirjallisuuslehden, ja yhdessä he kirjoittivat uuskritiikin oppikirjat "Understanding Poetry" (1938) ja "Understanding Fiction" (1943), joilla oli suuri merkitys toisen maailmansodan jälkeisessä yhdysvaltalaisessa akateemisessa maailmassa. Hänen esikoisromaaninsa "Night Rider" ilmestyi 1939. 1950-luvulta alkaen hän kirjoitti lähinnä lyriikkaa.
"Kaikki kuninkaan miehet" on muokattu elokuvaksi kahteen otteeseen, vuonna 1949 ja vuonna 2006.
Warren kuoli luusyöpään Vermontissa 84-vuotiaana.
Palkinnot ja tunnustukset.
Warren valittiin 1986 Yhdysvaltojen ensimmäiseksi poeta laureatukseksi. Hänet palkittiin vuonna 1947 kaunokirjallisuuden kaunokirjallisuuden Pulitzer-palkinnolla romaanista "Kaikki kuninkaan miehet", ja vuonna 1958 hän sai National Book Awardin. Vuosina 1958 ja 1979 hän sai runouden Pulitzer-palkinnon sekä vuonna 1987 National Medal of Artsin.
Madagaskarinsotka

Madagaskarinsotka ("Aythya innotata") on äärimmäisen uhanalainen sorsalintu, joka elää vain Madagaskarilla. Lajin nimesi Tommaso Salvadori vuonna 1894. Sen luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, kun yllättäen vuonna 2006 tavattiin yhdeksän aikuisen ja neljän poikasen parvi. Edellinen havainto oli vuodelta 1991. Silloin löydetty yksinäinen koiraslintu eli Antananarivon kasvitieteellisessä puutarhassa mutta kuoli vuoden kuluttua.
Nykyisin lajin ilmeisesti ainoa luonnonvarainen populaatio elää Matsaborimenajärvellä Madagaskarin pohjoisosissa.
Lintu on 46–56 senttimetriä pitkä. Koiras on päältä tumman kastanjanruskea valkoista silmää lukuun ottamatta, vatsapuolelta valkea. Siivissä on valkoinen raita. Naaras on harmaammanruskea, eikä sillä ole valkoista silmärengasta.
Huhtikuussa 2012 kuoriutui 18 sotkanpoikasta Antsohihyyn Madagaskarille tarkoitusta varten rakennetussa laitoksessa. Poikasten ansiosta lajin kanta nousi noin kuuteenkymmeneen.
Huey Long

Huey Pierce Long Jr. (30. elokuuta 1893 – 10. syyskuuta 1935), lempinimeltään Kingfish, oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Louisianan kuvernöörinä vuosina 1928–1932 ja Yhdysvaltain senaatin jäsenenä vuosina 1932–1935. Long tunnettiin radikaalina ja menestyksekkäänä vasemmistopopulistina, joka ajoi kuvernöörinä voimakkaita sosiaalisia reformeja ja perusti suuren laman aikana kunnianhimoisia julkiseen rahoitukseen perustuvia ohjelmia. Vastustajat arvostelivat häntä demagogiasta ja itsevaltaisesta vallankäytöstä. Hänet murhattiin kesken senaatin virkakautensa.
Longin lempinimi "Kingfish" () tuli hänen väittämästään ”Täällä Washingtonissa olen vain pikkukala, mutta väelle Louisianassa olen kuningaskala”.
Elämäkerta.
Long varttui aikuiseksi uskonnollisessa ja populismiin taipuvaisessa piirikunnassa Louisianassa. Hän oli koulutukseltaan lakimies. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi onnistuneesti Louisianan osavaltion senaatin jäsenen S. J. Harperin puolustajana – Harper oli vaatinut asevelvollisuuden lisäksi Yhdysvaltoihin ”varallisuusvelvollisuutta” sodan voittamiseksi. Vuonna 1918 Long kirjoitti neworleansilaiseen lehteen artikkelin, jossa hän valitteli sitä, että Yhdysvalloissa 70:tä prosenttia varallisuudesta piti hallussaan vain kaksi prosenttia väestöstä, ja että tilanne tulisi huonontumaan entisestään, jos asiaan ei puututtaisi. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla kuvernöörin virkaan vuonna 1924.
Long valittiin Louisianan kuvernööriksi vuonna 1928. Hänen kampanjansa oli aggressiivinen ja täysin aiemmista demokraattiehdokkaiden kampanjoista poikkeava. Kuvernöörikaudellaan hän muun muassa uudisti Louisianan osavaltion tieverkkoa ja lisäsi merkittävästi Louisianan osavaltionyliopiston (LSU) rahoitusta. LSU kasvoi hänen vaikutuksestaan vuosina 1929–1937 maan 88. suurimmasta 11. suurimmaksi osavaltionyliopistoksi.
Long tuki vuoden 1932 presidentinvaaleissa voimakkaasti Franklin D. Rooseveltia, vaikka kaksikon välit sittemmin rikkoontuivat erimielisyyksistä talouspolitiikan ja Rooseveltin New Deal -ohjelman kanssa. Viimeisenä elinvuotenaan Long itse pyrki presidenttiehdokkuuteen, mutta syyskuussa 1935 28-vuotias lääkäri Carl Weiss ampui häntä Baton Rougessa. Weiss surmattiin välittömästi; Long eli ampumistapauksen jälkeen kaksi päivää. Weissin appivanhemmat olivat näkyviä hahmoja Longin vastaisessa poliittisessa ryhmittymässä Louisianassa.
Myöhemmin äärioikeistolaispoliitikoksi ryhtyneen saarnaajan Gerald L. K. Smithin poliittinen ura alkoi hänen kampanjoidessaan Longin puolesta. Hän osoitti Longia kohtaan suurta kunnioitusta ja ihailua. Longin elämäkerran kirjoittaneen T. Harry Williamsin mukaan Smith olisi hiipinyt Longin huoneeseen ja asettunut sen lattialle nukkumaan voidakseen olla lähempänä esikuvaansa, sekä toisessa tapauksessa kääriytynyt sikiöasentoon Longin jalkojen eteen.
Mediassa.
Kahdesti filmatun Robert Penn Warrenin klassikkoromaanin "Kaikki kuninkaan miehet" on katsottu perustuvan Longin kuvernöörikauteen. Warren toimi Longin kuvernöörikaudella tämän laajentaman Louisianan osavaltionyliopiston kirjapainon LSU Pressin palveluksessa.
Lee Ritenour

Lee Mack Ritenour (s. 11. tammikuuta 1952) on kansainvälisesti arvostettu kitaristi, säveltäjä ja tuottaja. Hän aloitti uransa jo 16-vuotiaana sessiomuusikkona. Kaikkiaan sessioita on kertynyt hänelle yli 3 000, lisäksi noin 40 omaa levytystä yksin tai yhtyeen jäsenenä. Ritenourin kappaleet "Is It You?" ja "Mr. Briefcase" soivat MTV-musiikkikanavan ensimmäisen tunnin aikana, kukaan muu artisti ei tätä kunniaa saanut. Ritenour on saanut vaikutteita kitaransoittoonsa erityisesti Wes Montgomeryltä, hän nimesi jopa poikansa Wesleyksi.
Ura.
Ritenour syntyi Los Angelesissa 11. tammikuuta 1952. Kitaraa Lee soitti ensi kerran 6-vuotiaana ja muodollisen musiikkikoulutuksen hän aloitti neljä vuotta myöhemmin. Hän opiskeli kitaransoittoa aluksi Duke Millerin johdolla ja sitten Etelä-Kalifornian yliopistossa opettajinaan klassisen kitaran mestari Christopher Parkening ja jazzvirtuoosi Joe Pass.
Ensimmäisen sessionsa studiomuusikkona Lee soitti 16-vuotiaana, artistina oli tuolloin The Mamas &amp; the Papas. Lempinimen "Captain Fingers" saanut kitaristi oli erittäin haluttu muusikko jo 1970-luvun puoliväliin mennessä. Hänet valittiin vuoden studiokitaristiksi "Guitar Player" -lehden äänestyksessä vuosina 1977 ja 1978.
Ensimmäinen sooloalbumi valmistui 1976, nimeltään "First Course". Levyllä on jo mukana Ritenourin pitkäaikainen musiikillinen yhteistyökumppani, pianisti Dave Grusin. Seuraavana vuonna ilmestyi albumi "Captain Fingers", joka on vahvasti fuusiojazzia. Vuonna 2002 julkaistu "Rit's House" oli artistin 30. albumi. Hän on ollut ehdolla 17 Grammy-palkintoon mutta voittanut vain kerran.
Ritenour oli yksi perustajajäsen jazzin superyhtye Fourplayssa. Fourplayn ensimmäinen levy vietti 33 viikkoa ykköspaikalla Billboardin "Contemporary jazz" -listalla. Yhtyeen seuraava levy "Between the Sheets" oli ehdolla Grammy-palkintoon.
Koko uransa ajan Ritenour on halunnut kokeilla eri musiikkityylejä, unohtamatta kuitenkaan kaupallista puolta. Ritenour käyttää pääasiassa Gibsonin kitaroita. Gibson julkaisi vuonna 2003 hänen kanssaan yhteistyössä suunnitellun L-5 Signature -mallin. Ibanez puolestaan valmisti Ritenourin nimeä kantavaa puoliakustista sähkökitaraa LR-10 vuosina 1981–1987.
Ritenour on esiintynyt Suomessa useaan otteeseen, ensimmäisen kerran vuoden 1985 Pori Jazz -festivaalilla.
Brasiliankoskelo

Brasiliankoskelo ("Mergus octosetaceus") on äärimmäisen uhanalainen sorsalintu. Maailmassa arvioidaan olevan jäljellä alle 250 tämän lajin yksilöä.
Brasiliankoskelo on tumma, hoikka lintu jonka pää on kiiltävän tummanvirhreä, ja niskassa suvulle tunnusomainen ”takatukka”. Selkäpuoli on tummanharmaa, rinta vaaleamman harmaa, vatsa lähes valkea. Nokka on pitkä ja tumma, jalat oranssinpunaiset.
Kvalia

Kvalia (lat.: yks. "quale", ”mitä lajia?”; mon. "qualia") tarkoittaa mielenfilosofiassa tietoista kokemusta tai aistinsisältöä, eli henkisten tilojen kokemuksellisia eli fenomenaalisia ominaisuuksia.
Kvalioita ovat esimerkiksi punaisuus ja kivun tunteminen. Usein kvalioita kuvataan muodossa ”millaista on...?”: millaista on nähdä veren punainen väri, millaista on tuntea kipu kädessä ja niin edelleen. Kvaliat erotetaan niistä fysikaalisista tilanteista jotka saivat ne aikaan sekä niiden aikaansaamista vaikutuksista käyttäytymisessä.
Suuri osa kvalioihin liittyvästä keskustelusta on koskenut niiden tarkkaa määritelmää, koska eri filosofit painottavat tiettyjen ominaisuuksien olemassaoloa tai kieltävät ne. Kvaliat ovat merkityksellisiä mielenfilosofiassa ennen kaikkea siksi, että niiden nähdään usein tuottavan fysikalismille perustavia ongelmia: kvaliat ovat subjektiivisina käsitettäviä vain tietoisen olennon omasta näkökulmasta. Jotkut filosofit kuitenkin kieltävät kvaliat kokonaan. Reduktionismin mukaan kvaliat voidaan selittää aivojen neurofysiologisten tapahtumien kautta. Epifenomenalismin mukaan kvaliat supervenioivat eli päältävät aivojen tapahtumia, mutta niitä ei voida suoraan johtaa niistä. Dualismin mukaan kvaliat ovat fysiikkaan nähden riippumattomia ja kuuluvat mielen ei-fysikaaliselle alueelle.
Amurinsorsa

Amurinsorsa ("Tadorna cristata") on äärimmäisen uhanalainen sorsalintu, josta on vuoden 1964 jälkeen vain vahvistamattomia havaintoja. Se pesii tai pesi Itä-Venäjällä, Pohjois-Kiinassa ja Koreassa.
Amurinsorsa on 58 senttimetriä pitkä, harmaanruskea lintu, jonka siipipeili on valkoinen. Niska ja päälaki ovat tummat, samoin hartianseutu, kaula muuten vaaleampi. Nokka ja jalat ovat oranssinpunaiset.
Uranuksen renkaat

Uranuksella on himmeät planeettaa kiertävät renkaat. Ne koostuvat tummista kappaleista, joiden koko vaihtelee pölyhiukkasista noin kymmeneen metriin. Uranus oli toinen aurinkokunnan planeetta, jolta löydettiin rengasjärjestelmä.
Löytö ja tarkkailu.
William Herschel väitti löytäneensä Uranukselta renkaat jo vuonna 1789, mikä tosin on hieman epäilyttävää, sillä seuraavaan kahteen vuosisataan renkaista ei mainittu mitään. Rengasjärjestelmä löydettiin varmasti vuonna 1977 vahingossa tähdenpeiton avulla. Tarkoituksena oli tutkia Uranuksen kaasukehää, mutta tutkimuksissa kävi ilmi, että tähti oli kadonnut ja ilmestynyt takaisin viisi kertaa ennen peittymistään Uranuksen taakse. Tästä pääteltiin, että planeetalla oli pakko olla rengasjärjestelmä. Ensi kertaa renkaat kuvasi Voyager 2 -luotain ohittaessaan planeetan vuonna 1986. Samalla luotain löysi kuusi uutta rengasta, mikä nosti tunnettujen renkaiden kokonaismäärän yhteentoista.
Joulukuussa 2005 Hubble-avaruusteleskooppi löysi pari uutta rengasta, jotka sijaitsivat erittäin kaukana planeetasta. Tämän löydön myötä Uranuksella tunnetaan kolmetoista rengasta.
Ikä.
Uranuksen renkaat ovat todennäköisesti melko nuoret, ja on erittäin epätodennäköistä, että ne olisivat muodostuneet yhdessä Uranuksen kanssa. Renkaiden materia on mahdollisesti peräisin vuorovesivoimien hajottamasta kuusta tai kuun hajoamisesta rajussa törmäyksessä.
Kwai-joen silta

Kwai-joen silta () on Pierre Boullen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 1952. Kirja kertoo japanilaisten toisen maailmansodan aikana pakkotyövoimalla Burman ja Thaimaan välille rakennuttamasta rautatiestä. Teoksen on suomentanut Anna Louhivuori, ja se ilmestyi vuonna 1958 Otavan kustantamana.
David Lean on ohjannut kirjan pohjalta samannimisen elokuvan, joka valmistui 1957.
Zimbabwen kuningaskunta

Zimbabwen kuningaskunta eli Zimbabwen valtakunta oli nykyisten Zimbabwen ja Mosambikin alueilla ja laajemminkin eteläisessä Afrikassa noin vuosina 1220–1450 hallinnut suurvalta. Sen pääkaupunki oli Suur-Zimbabwe, joka on nykyisin Unescon maailmanperintökohde.
Kuningaskunta kehittyi Mapungubwen kaupunkivaltiosta. On arvioitu, että yksi syy vallan siirtymiseen Mapungubwesta Zimbabween oli sääolosuhteissa; vuoden 1290 paikkeilla tuli kuiva jakso, jolloin hirssi ja durra eivät menestyneet Mapungubwessa, kun taas kukkuloiden kaakkoisrinteet sateisemmalle alueelle perustettu Zimbabwe kukoisti.
Sen vaurauden perustana olivat kultakaivokset, jotka olivat jopa 30 metriä syviä kaivantoja. Joinakin vuosina kultaa kaivettiin jopa tonnin verran. Toinen menestystekijä oli sijainti kullan ja norsunluun tuotantoalueiden ja rannikon satamien välisellä reitillä. 
Kuninkaiden asumuksiksi rakennettiin kivilinnoja kukkuloiden huipulle – noin sadan tällaisen linnakkeen rauniot on löydetty. Linnakkeet rakennettiin läheisten kallioiden graniitista, joka lohkeilee luonnostaan palasiksi, joita kykenee kantamaan ihmisvoimin. Ne ladottiin kokoon ilman muurilaastia, hiukan sisäänpäin kaartuviksi kuin iglun seinät. Vuosikymmenien kuluessa rakennustaito kehittyi, ja hienoimmat kivipinnat ovat todella viimeistellyn näköisiä. 
Kansan elämästä Zimbabwessa tiedetään kovin vähän. Pääkaupungin asukasluvun arvioidaan olleen suurimmillaan kymmenen tuhannen paikkeilla. 1400-luvun puolivälin jälkeen Zimbabwe hajosi kahtia: eteläosaa hallittiin Khamista, läheltä nykyistä Bulawayoa, kun taas pohjoisosasta tuli Mwene Mutapan valtakunta.
On päätelty, että valtion hajoamisen jälkeen pääkaupungin suurin kivilinna jätettiin tyhjilleen. Autioitumisen syytä ei tarkkaan tiedetä. Osasyynä lienee ollut kauppareittien siirtyminen pohjoisemmaksi.
Aiheesta muualla.
Live at Shepperton ’74

Live at Shepperton '74 on Uriah Heepin vuonna 1986 julkaistu livealbumi. Albumin materiaali on äänitetty vuonna 1974 konsertissa Sheppertonissa.
Kappaleet.
Alkuperäinen versio.
A-puoli
B-puoli
Terminaalitraktori

Terminaalitraktori eli vetomestari on erikoisajoneuvo, jota käytetään perävaunujen ja lauttavaunujen siirtelyyn terminaaleissa kuten satamissa. Terminaalitraktori kykenee puoliperävaunujen ja muiden vastaavien hinattavien kuormien vaakasuuntaisiin siirtoihin. Pinoamiseen ja muihin pystysuuntaisiin siirtoihin tarvitaan satamanosturi, kurottaja tai lukki.
Ensimmäiset terminaalitraktorit valmisti Ottawa-niminen yritys vuonna 1958. Konetta onkin kutsuttu myös yleisnimellä "ottawa". Suomen sana vetomestari tulee Sisu Auton kehittämästä Vetomestari-terminaalitraktorista. Tunnettuja terminaalitraktorimerkkejä ovat muun muassa Kalmar, Ottawa, Mafi, Terberg ja Capacity. Kalmar- ja Ottawa-tuotemerkit olivat suomalaisen Cargotec Oyj:n omistuksessa kesäkuulle 2024 saakka. Tuolloin Cargotechistä eriytettiin Kalmar-osakeyhtiö erilliseksi pörssinoteeratuksi yhtiökseen.
Jukka Koskinen (basisti)

Jukka Koskinen (s. 16. heinäkuuta 1981 Riihimäki) on suomalainen basisti. Hän on soittanut bassoa useissa suomalaisissa metallimusiikkiyhtyeissä, muun muassa Northerissa, Wintersunissa ja Cain’s Offeringissa. Hän aloitti soittamisen vuonna 1994.
Nightwish tiedotti toukokuussa 2021, että Koskinen tulee olemaan yhtyeestä eronneen Marko Hietalan korvaaja ainakin seuraavan kiertueen ajan. Elokuussa 2022 Nightwish ilmoitti että Koskisesta tulee virallisesti yhtyeen jäsen. Koskinen on mukana myös Crownshift-yhtyeessä.
Live in Europe 1979

Live in Europe 1979 on hard rock-yhtye Uriah Heepin vuonna 1986 julkaistu livealbumi, jonka materiaali on äänitetty vuonna 1979.
Kappaleet.
Alkuperäinen versio.
LP 1.
A-puoli
B-puoli
LP 2.
A-puoli
B-puoli
Gevorg V Sureniats

Gevorg V Sureniats (k. 8. toukokuuta 1930) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1911–1930. Hänen kaudellaan tapahtui armenialaisten kansanmurha, minkä vuoksi hän joutui virkakaudellaan huolehtimaan muun muassa laajasta joukosta pakolaisia. Gevorg V oli katolikos, joka uudisti kirkkoa osin radikaalistikin. Hän hyväksyi ensimmäisenä Armenian kirkon johtajana urkujen käytön, otti käyttöön gregoriaanisen kalenterin ja kumosi kieltoja, jotka koskivat kaukaisten sukulaisten välisiä avioliittoja.
Gevorg V kuoli 8. toukokuuta 1930. Huolimatta neuvostohallinnosta hänen hautajaisiinsa osallistui kymmeniä tuhansia ihmisiä. Häntä seurasi katolikoksena Khoren I.
Varpunen jouluaamuna

Varpunen jouluaamuna () on Zacharias Topeliuksen runo vuodelta 1859. Sen on suomentanut Konrad Alexis Hougberg (myöh. Waaranen). Runossa kajastaa Topeliuksen oma suru: hänen poikansa Rafael kuoli vain vuoden ikäisenä runon kirjoittamista edeltäneen vuoden keväänä.
Runo on sävelletty lauluksi useaan kertaan. Tunnetuin niistä lienee Otto Kotilaisen säveltämä joululaulu, joka ilmestyi vuonna 1913 "Joulupukki"-lehdessä. Sovituksia laulusta ovat levyttäneet muun muassa Anna Eriksson, Mauno Kuusisto, Sulo Saarits, Tapani Kansa, Hector, Marco Hietala, Vesa-Matti Loiri, Viikate &amp; Timo Rautiainen, Matti Esko, Jani Wickholm, Pepe Willberg, Tarja Turunen, Matti ja Teppo, Petri Laaksonen, Richard Järnefelt, lauluyhtye Rajaton, Remastered, Suvi Teräsniska, Diandra, Saara Aalto, Club for Five, Jarkko Ahola, Elastinen ja Waltteri Torikka.
Sanat.
Sparven om julmorgonen
Nu så föll den vita snö, föll på björk och lindar.&lt;br&gt;
Frusen är den klara sjö, väntar vårens vindar. &lt;br&gt;
Liten sparv, fattig sparv, ätit upp sitt sommararv. &lt;br&gt;
Frusen är den klara sjö, väntar vårens vindar.&lt;br&gt;
Vid den gröna stugans dörr stod en liten flicka:&lt;br&gt;
– Sparvelilla, kom som förr, kom ett korn att picka! &lt;br&gt;
Nu är jul i vart skjul, sparvelilla, grå och ful. &lt;br&gt;
Sparvelilla, kom som förr, kom ett korn att picka!&lt;br&gt;
Sparven flög till flickans fot, flög på glada vingar: &lt;br&gt;
– Gärna tar jag kornet mot, kornet som du bringar. &lt;br&gt;
Gud skall än löna den, som är här de armas vän. &lt;br&gt;
Gärna tar jag kornet mot, kornet som du bringar. &lt;br&gt;
– Jag är icke den du tror, ty ditt öga tåras.&lt;br&gt;
Jag är ju din lilla bror, som dog bort i våras.&lt;br&gt;
När du bjöd glad ditt bröd åt den fattige i nöd,&lt;br&gt;
bjöd du åt din lilla bror, som dog bort i våras.&lt;br&gt;
Varpunen jouluaamuna
Lumi on jo peittänyt kukat laaksosessa,&lt;br&gt;
järven aalto jäätynyt talvipakkasessa.&lt;br&gt;
Varpunen pienoinen, syönyt kesäeinehen,&lt;br&gt;
järven aalto jäätynyt talvipakkasessa.&lt;br&gt;
Pienen pirtin portailla oli tyttökulta:&lt;br&gt;
– Tule, varpu, riemulla, ota siemen multa!&lt;br&gt;
Joulu on, koditon varpuseni onneton,&lt;br&gt;
tule tänne riemulla, ota siemen multa!&lt;br&gt;
Tytön luo nyt riemuiten lensi varpukulta:&lt;br&gt;
– Kiitollisna siemenen otan kyllä sulta.&lt;br&gt;
Palkita Jumala tahtoo kerran sinua.&lt;br&gt;
kiitollisna siemenen otan kyllä sulta!&lt;br&gt;
– En mä ole, lapseni, lintu tästä maasta,&lt;br&gt;
olen pieni veljesi, tulin taivahasta.&lt;br&gt;
Siemenen pienoisen, jonka annoit köyhällen,&lt;br&gt;
pieni sai sun veljesi enkeleitten maasta.&lt;br&gt;&lt;br&gt;
Japaninlehtikuusi

Japaninlehtikuusi ("Larix kaempferi") on lehtikuusiin kuuluva puulaji. Sen luontainen esiintymisalue on Japanissa Honshūn saaren vuoristoissa. Suomessa lajia voidaan käyttää koristepuuna. Metsätalouskäyttöön se ei kunnolla sovellu pienen kokonsa ja huonon teknisen laadun vuoksi.
Kalle Wallin

Kalle Wallin on suomalainen elokuvanäyttelijä ja lentäjä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Timo Koivusalon Pekko Aikamiespoika -elokuvien päähahmon Pekon velipuoli Kalle vuosina 1994–1997.
Byggmax

Byggmax on ruotsalainen vuonna 1993 perustettu rautakauppaketju. Ketjulla on yhteensä yli 200 myymälää Ruotsissa, Norjassa, Suomessa sekä Tanskassa. Yhtiöllä on myös kaikkia pohjoismaita kattava verkkokauppa. Ketju avasi ensimmäisen Suomen myymälänsä maaliskuun 2008 lopussa. Vuonna 2024 sillä oli Suomessa 10 myymälää: Espoossa, Kangasalla, Kaarinassa, Lahdessa, Porissa, Porvoossa, Raisiossa, Riihimäellä, Vaasassa ja Vantaalla.
Tukholman pörssissä noteerattavan yhtiön pääomistaja oli joulukuusta 2005 Altors 2003 -rahasto. Vuonna 2016 yrityksen suurimmaksi omistajaksi ilmoitettiin Nordea Investment Funds 10,5 prosentin osuudella.
Byggmax Groupiin kuuluu lisäksi pohjoismainen puutarhaan ja lasiterasseihin erikoistunut verkkokauppayhtiö Skånska Byggvaror (Suomessa nimellä Nordrum Oy), norjalainen keraamisiin materiaaleihin erikoistunut Right Price Tiles, tanskalaiset verkkokauppayhtiöt Bygmax sekä raskaisiin rakennusmateriaaleihin erikoistunut Lavpris Træ.
Rikkihapoke

Rikkihapoke on heikko happo, joka syntyy rikkidioksidin (SO2) reagoidessa veden kanssa. 
SO2(g) + H2O(aq) → H2SO3(aq)
Rikkihapoketta ei tunneta puhtaana, vaan ainoastaan vesiliuoksena. Se on kahdenarvoinen heikko happo, ja se protolysoituu seuraavan kaavan mukaan.
H2SO3 formula_1 HSO3- + H+
Rikkihapoke voi protolysoitua edelleen:
HSO3- formula_1 SO32- + H+ 
Ioni HSO3- on "vetysulfiitti-ioni", ja SO32- on "sulfiitti-ioni". Rikkihapokkeen suolat, joissa sulfiitti-ioni esiintyy, ovat "sulfiitteja".
Ympäristö.
Fossiilisten polttoaineiden käytössä syntyvä rikkidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen rikkihapoketta, joka aiheuttaa jonkin verran vesistöjen ja sadeveden happamoitumista. Rikkihapokkeen vaikutus happamoitumiseen on kuitenkin vähäinen verrattuna rikkihappoon, jota syntyy rikkidioksidin hapettuessa rikkitrioksidiksi ja tämän reagoidessa veden kanssa.
Käyttö.
Rikkihapoketta käytetään muun muassa valkoviinin säilöntään. Sen E-koodi on E220.
Charles Foster

Charles William Foster, Jr. (12. huhtikuuta 1828 Tiffin, Ohio – 9. tammikuuta 1904 Springfield, Ohio) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi valtiovarainministerinä ja Ohion kuvernöörinä.
Foster valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1870, jossa hän istui maaliskuusta 1871 vuoteen 1879. Foster pyrki vielä vuoden 1878 vaaleissa jatkokaudelle, muttei tullut enää valituksi. Ohion kuvernöörinä hän toimi vuosina 1880–1884. Hän oli uudelleen ehdolla edustajainhuoneeseen vuonna 1890, mutta ei tullut valituksi. Vuotta myöhemmin presidentti Benjamin Harrison nimitti hänet valtiovarainministerikseen. Foster hoiti valtiovarainministerin tehtävää helmikuusta 1891 maaliskuuhun 1893, jonka jälkeen hän vetäytyi politiikasta.
Elena Sofia Ricci

Elena Sofia Ricci (s. 29. maaliskuuta 1962 Firenze, Italia) on italialainen näyttelijä. Hän on kotimaassaan suosittu komedienne, joka on tehnyt urallaan myös draamallisia roolisuorituksia. 
Ricci on noussut suuren yleisön suosioon muun muassa Anna Obrofarin roolissa Rai 1:n televisiosarjassa "Kunnian hinta". Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "I Cesaroni" ("Serranon perheen" italialainen versio) ja "Caro maestro".
Riccillä on kaksi tytärtä, yksi näyttelijä-ohjaaja Pino Quartullon kanssa ja yksi säveltäjä-kapellimestari Stefano Mainettin kanssa.
Kali Meehan

Kalivath "Kali" Gerarld Meehan (s. 9. maaliskuuta 1970 Ovalau, Fidži) on australialainen ammattilaisnyrkkeilijä. Ennen nyrkkeilyammattilaisuutta hän pelasi rugbya.
Ura.
Ennen ammattilaisuraa Meehan nyrkkeili amatöörinä. Ammattilaisuransa ”Checkmate”-lempinimellä tunnettu Meehan aloitti toukokuussa 1997. 
Syyskuussa 2004 Meehan nyrkkeili WBO:n raskaansarjan MM-tittelistä Lamon Brewsteria vastaan, mutta hävisi tuomariäänin. Marraskuussa 2004 Hasim Rahman voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä IBF:n, WBA:n ja WBC:n haastajaottelussa (IBF, WBA &amp; WBC Heavyweight Title Eliminator). Meehan hävisi myös Kansainyhteisön mestaruusottelun Danny Williamsille kesäkuussa 2001. Meehan oli Australian raskaansarjan mestari vuoteen 2000, jolloin hän luopui sen puolustamisesta.
Lokakuussa 2007 Meehanista tuli WBO:n Pohjois-Amerikan raskaansarjan mestari hänen voitettuaan teknisellä tyrmäyksellä DaVarryl Williamsonin.
Helmikuussa 2008 Meehan ammattilaisura käsitti 34 voittoa (28 KO) ja 3 tappiota (2 KO).
Toisessa vuonna 2008 käydyssä ottelussa Meehan kohtasi Dominique Alexanderin. Ottelu käytiin Saksassa, ja se päättyi Meehanin tyrmäysvoittoon toisessa erässä.
Meehan otteli 22. toukokuuta 2010 Ruslan Chagaevia vastaan häviten kamppailun kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen Meehan on otellut muutamia merkityksettömiä otteluita kohdaten merkittävimpänä vastustajana Joseph Parkerin.
Lothar Zagrosek

Lothar Zagrosek (s. 13. marraskuuta 1942 Otting Saksa) on saksalainen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa 1962–1967 Hans Swarowskyn, István Kertészin, Bruno Madernan ja Herbert von Karajanin oppilaana.
Vuosina 1990–1992 Zagrosek johti säännöllisesti Leipzigin oopperassa ja 1997–2006 hän oli Stuttgartissa Württembergin oopperan ylikapellimestari. Vuodesta 2006 hän on toiminut Berliinin Konzerthausorchesterin ylikapellimestarina. Zagrosek on uransa aikana ollut myös Itävallan radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina, BBC:n sinfoniaorkesterin päävierailijana sekä Pariisin oopperan musiikillisena johtajana. Hän on vieraillut johtamassa myös Lontoon Covent Gardenissa, Berliinin saksalaisessa oopperassa ja Glyndebournen festivaalilla.
Zagrosek on johtanut monia tunnettuja sinfoniaorkestereita muun muassa Berliinin, Lontoon ja Münchenin filharmonikkoja, Leipzigin Gewandhaus-orkesteria ja Tokion NHK-orkesteria. Hän on vieraillut usein myös Berliinin, Salzburgin ja Wienin musiikkijuhlilla sekä Lontoon Proms-festivaalilla. Suomessa Zagrosek johti Radion sinfoniaorkesteria joulukuussa 2007.
Zagrosek on levyttänyt paljon Decca-yhtiön Entartete Musik -sarjassa. Hänen levytyksiään ovat
Lisäksi Zagrosek on levyttänyt paljon muuta nykymusiikkia, kuten Michael Torken teoksia, Paul Hindemithin kaikki kuoro- ja orkesteriteokset, Olivier Messiaenin Pyhä Fransiskus Assisilaisen ja Gottfried von Einemin Dantons Tod -teoksen.
Jean-Jacques de Mesmes

Jean-Jacques de Mesmes (1640 Pariisi – 9. tammikuuta 1688 Pariisi) oli ranskalainen Avaux'n kreivi, Neufchastelin varakreivi, Cramayelin herra ja vuosina 1671–1684 "Ordre des Chevaliers du Saint-Esprit'n" seremoniamestari. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. 
Hän toimi hallintovirkamiehenä, Soissons-kaupungin talousjohtajana ja Pariisin parlamentin ylimpänä virkamiehenä. Hän osallistui 10. elokuuta 1678 Ranskan ja Alankomaiden yhtyneiden maakuntien välisen Nimèguen rauhansopimuksen solmimiseen yhtenä allekirjoittajana. 
Hän oli myös hyvin oppinut, ja hänellä oli merkittävä kirjasto. Hän matkusteli Italiassa, ja vuonna 1676 hänestä tuli joitakin aikoja aiemmin perustetun Ranskan akatemian jäsen. Vuonna 1683 hän rakensi Avaux'n kaupunkiin merkittävän barokkityylisen kirkkorakennuksen, joka muistutti viola da gambaa.
Hänen pojastaan Jean-Antoine de Mesmesistä tuli myös Ranskan akatemian jäsen vuonna 1710.
Entressen kirjasto

Entressen kirjasto on Espoon keskuksessa Entresse-kauppakeskuksessa sijaitseva Espoon kaupunginkirjaston palvelupiste. Suvelan kirjasto -nimellä vuonna 1978 toimintansa aloittanut, 630 neliömetrin kokoinen Keski-Espoon kirjasto muutti uusiin tiloihin huhtikuussa 2009. Se on lainausmäärissä mitattuna Espoon kaupunginkirjaston neljänneksi vilkkain palvelupiste.
Historia.
Espoon ensimmäinen kirjasto perustettiin Espoon keskukseen 1860-luvulla. Kirjasto aloitti toimintansa Espoon kirkon sakastissa. Vuonna 1873 kirjasto siirtyi Lagstadin kansakoululle, josta kirjasto muutti vuonna 1954 Lagstadin uuteen koulurakennukseen. Espoon kirjastolaitosten yhdistyttyä vuonna 1962 suomenkielisestä kantakirjastosta tuli uusi pääkirjasto ja ruotsinkielinen kirjasto muuttui Lagstadin sivukirjastoksi. 
Tuomarilan kansakoululle oli perustettu vuonna 1960 suomenkielinen piirikirjasto. Vuonna 1978 Lagstadin ja Tuomarilan kirjastot yhdistyivät Suvelan kirjastoksi, joka sai tilat Suvelan koulusta. 1990-luvun alussa Suvelan kirjaston nimi muutettiin Keski-Espoon kirjastoksi. Myös Suvelan koulun nimi muuttui Keski-Espoon kouluksi.
Toiminta.
Entressen kirjasto on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. Entressen kirjasto on Espoon keskuksen aluekirjasto.
Entressen kirjasto.
Kirjasto numeroina vuonna 2010
Monte Barrett

Monte Barrett (26. toukokuuta 1971 Greenville, Pohjois-Carolina) on raskaansarjan nyrkkeilijä. 
Amatööriurallaan Barrett otteli kaikkiaan 40 ottelua, joista voitti 37 ja hävisi 3.
Ammattilaisena Barrettin ensimmäinen tappio tuli Lance Whitakerille elokuun 28. päivänä 1998. Ennen tätä ottelua hän oli voittanut kaikki 21 otteluaan. Heinäkuun 15. päivänä 2000 Barrett otteli tulevaa IBF-, ja IBO-liittojen mestaria, Volodymyr Klytško vastaan, mutta hävisi kolmen lattiaanlyönnin jälkeen 7. erässä. 
Myöhemmin Barrett otteli Joe Mesin kanssa. Mesi oli lyödä Barrettin ulos ottelun neljännessä erässä, mutta Barrett taisteli takaisin ja löi Mesin maahan ottelun 7. erässä. Mesi voitti kovatasoisen ottelun 10. erän jälkeen.
Barrett voitti Dominick Guinnin, ja Oven Beckin, ja pääsi ottelemaan entistä raskaansarjan mestaria, Hasim Rahmania vastaan. Hän hävisi ottelun kuitenkin pisteillä 12. erän jälkeen. Hävittyään Rahmanille hän otteli WBA-liiton mestaruudesta venäläisen jätin, Nikolai Valuevin kanssa lokakuussa 2007. Barrett hävisi ottelun kuitenkin teknisellä tyrmäyksellä ottelun 11 .erässä hänen valmentajansa keskeytettyä ottelun. 
Barrett voitti Valuevista seuraavassa ottelussaan kohtalaisen tuntemattoman Damon Reedin tyrmäyksellä ottelun toisessa erässä.
ottelussaan Barrett voitti Tye Fieldsin tyrmäyksellä 1 erässä.
Vuonna 2008 Barrett kohtasi raskaaseensarjaan siirtyneen David Hayen häviten tälle teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä.
Vuonna 2009 Barrett kohtasi kuubasta loikanneen Odlanier Solisin. Kamppailun panoksena oli WBC international vyö. Barrett hävisi toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Viimeksi hän otteli joulukuussa 2009 Aleksandr Ustinovia vastaan, mutta hävisi kaikin tuomariäänin.
Rafał Szukała

 
Rafał Marek Szukała (s. 9. huhtikuuta 1971 Poznań) on puolalainen entinen kilpauimari, joka oli yksi maailman parhaista perhosuimareista 1990-luvun alussa. Hän kilpaili 100 ja 200 metrin perhosuinnissa.
Szukala voitti kultaa 100 metrillä maailmanmestaruuskilpailuissa Roomassa 1994 ajalla 53,51. Hän voitti samalla matkalla myös olympiahopeaa Barcelonassa 1992 sekä Euroopan-mestaruuden Bonnissa 1989 ja Sheffieldissä 1993. Hän saavutti EM-kilpailuissa lisäksi hopeaa 200 metrillä Bonnissa 1989 ja Ateenassa 1991 sekä pronssia 100 metrillä Wienissä 1995.
Epstori

Epstori on Seinäjoen ydinkeskustassa sijaitseva ostoskeskus. Rakennuksen rakennutti Etelä-Pohjanmaan Säästöpankki ja suunnitteli seinäjokelainen Arkkitehtitoimisto Jääskeläinen Oy. Epstori aloitti toimintansa marras–joulukuun vaihteessa vuonna 1990. Alkujaan keskus suunniteltiin toimisto- ja liiketiloiksi, mutta nykyisin kaikki toimistotilat on muutettu liiketiloiksi. Marraskuussa 2003 ostoskeskus oli remontissa, jonka aikana keskuksen kerrospinta-ala kasvoi 3 500 neliömetristä nykyiseen 4 000 neliömetriin.
Torikeskus (Seinäjoki)

Torikeskus on Seinäjoen keskustassa sijaitseva kauppakeskus. Se perustettiin vuonna 1992 ja sitä uudistettiin vuosina 2007, 2009 ja 2011–2012. Torikeskuksen omisti aiemmin Citycon, joka myi sen loppuvuonna 2013 paikalliselle sijoittajalle. Kauppakeskuksen nimi on peräisin sen edustalla sijaitsevasta Kauppatorista.
Torikeskuksessa on noin 11 000 neliömetriä vuokrattavaa pinta-alaa, josta liiketilaa on noin 8 500 neliömetriä. Keskuksessa on erikoisliikkeitä, ravintoloita ja kahviloita sekä ylemmissä kerroksissa eri alojen yritysten ja virastojen toimistoja, joihin kulku tapahtuu usein rakennuksen ulkopuolen porraskäytävien kautta.
Vuonna 2012 Torikeskuksella oli noin 1,3 miljoonaa kävijää, ja sen myynti oli 17,8 miljoonaa euroa. Torikeskuksen yhteydessä on 328-paikkainen pysäköintihalli.
Torikeskuksen liikkeet.
Torikeskuksessa toimii reilut 30 liikettä ja palvelua. Vuonna 2013 liikkeistä 53 % oli vaateliikkeitä (mm. H&amp;M, KappAhl, Lindex), 20 % kahviloita ja ravintoloita (mm. Amarillo, Arnolds, Hesburger, Subway) ja 14,4 % sisustus- ja kodintarvikeliikkeitä (mm. Pentik). Tiloista 2,4 % oli kauneuden ja terveyden liikkeitä (mm. Body Shop) ja 2 % vapaa-ajan liikkeitä. Loput 8,3 % oli muita kaupallisia palveluita.
Toimistopinta-alaa Torikeskuksessa on 3 500 neliömetriä. Tiloissa toimivat muiden muassa Gapcon ja Peab.
Vesa Hietalahti

Vesa Hietalahti (s. 27. syyskuuta 1969 Kauhajoki) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä ja MM-mitalisti.
Hietalahti kilpaili ensimmäisissä arvokisoissaan Albertvillen olympialaisissa 1992. Siellä hän sijoittui normaalimatkalla (20 kilometriä) kuudenneksi ja sprintissä (10 kilometriä) 17:nneksi sekä kuului viidenneksi sijoittuneeseen Suomen viestijoukkueeseen. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli jälleen viidenneksi sijoittuneen viestijoukkueen jäsen, mutta Naganon kisat 1998 päättyivät polvivammaan. Salt Lake Cityssä 2002 Hietalahti sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksitoista, sprintissä 25:nneksi, takaa-ajossa 22:nneksi ja viestijoukkueen mukana kahdenneksitoista.
Hietalahti osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1993–2005. Hän voitti hieman yllättäen hopeaa normaalimatkalta Khanty-Mansiyskistä 2003, joka jäi hänen ainoaksi arvokisamitalikseen ja uran parhaaksi saavutukseksi. Samoissa kisoissa hän oli yhteislähtökilpailussa viidestoista. Hietalahti sijoittui 20 parhaan joukkoon lisäksi Ruhpoldingissa 1996 oltuaan sprintissä kahdeksastoista, Oslossa 1999 oltuaan normaalimatkalla 20., samassa kaupungissa 2000 oltuaan normaalimatkalla kolmastoista ja takaa-ajossa yhdeksästoista sekä Hochfilzenissä 2005, jossa oli normaalimatkalla seitsemäs. 
MM-kilpailujen viesteissä Hietalahti oli Suomen joukkueen mukana parhaimmillaan viides Pokljukassa 2001, kuudes Ruhpoldingissa 1996 ja Kontiolahdella 1999 sekä seitsemäs Brezno-Osrbliessä 1997.
Maailmancupissa hän voitti kolme osakilpailua: kaudella 1994–1995 Lillehammerin normaalimatkalla, kaudella 1995–1996 Östersundin normaalimatkalla ja kaudella 2001–2002 Brezno-Osrblien yhteislähtökilpailussa. Hän sijoittui yhteensä yhdeksän kertaa kolmen parhaan joukkoon ja oli kokonaispisteissä parhaimmillaan yhdeksäs kaudella 2001–2002.
Kauhajoen Karhua edustanut Hietalahti lopetti uransa kauden 2004–2005 jälkeen.
Uransa jälkeen Hietalahti on toiminut muutamaan otteeseen Suomen ampumahiihtomaajoukkueen apuvalmentajana. Nykyään Hietalahti toimii maanviljelijänä sukutilallaan Kauhajoen Nummijärvellä viljellen luomurehua.
Sotaleikit

Sotaleikit ("WarGames") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut draama- ja jännityselokuva. Elokuvan ohjasi John Badham ja pääosassa on Matthew Broderick.
Juoni.
Elokuva kertoo nuoresta David Lightmanista, joka lintsaa koulusta ja jää mieluummin kotiin pelailemaan erilaisia tietokonepelejä. Lehdestä David huomaa pelifirman ilmoituksen uudesta pelistä, joka julkaistaan piakkoin. Davidilla on kova into päästä kokeilemaan peliä, ja hän aikoo murtautua pelifirman koneelle. David luulee löytäneensä etsimänsä, kun kytkeytyy Yhdysvaltain asevoimien päätietokoneeseen, jolla pystyy ohjaamaan suuriakin ydinohjuksia. Harmittomalla pelailullaan David saattaa aiheuttaa kolmannen maailmansodan...
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa vauhdikkaaksi teinijännäriksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Myös "Helsingin Sanomien" Helena Yläsen mielestä "Sotaleikit" yhdistää miellyttävästi asiaa ja viihdettä lankeamatta kovinkaan imeliin viihdeluutumiin. "Uuden Suomen" Heikki Eteläpää piti elokuvaa maailmanparannuksen sijaan lähinnä vihdyttävänä, mutta totesi sen sisältävän myös joitakin ajankohtaisia kysymyksiä teknologian kehityksestä ja koneiden uhkaavasta ylivallasta.
Tarinan kehittelyssä hän näki puutteita, mutta pääosan nuorta Broderickia hän piti melkoisena löytönä.
Luettelo Lazy Townin DVD-julkaisuista

Tämä artikkeli sisältää luettelon LazyTownin DVD-julkaisuista. Niitä on julkaistu Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Islannissa, Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa.
Alue 1.
Pohjois-Amerikka.
Pohjois-Amerikassa on julkaistu 6 DVD:tä. Lisäksi promolevy on julkaistu Kmart-nimisessä ulkomaalaisessa liikkeessä.
Alue 2.
Iso-Britannia.
Isossa-Britanniassa on julkaistu 5 DVD:tä.
Saksa.
Saksassa on julkaistu 5 DVD:tä.
Tanska.
10 DVD:tä on julkaistu Tanskassa.
Suomi.
10 DVD:tä on julkaistu Suomessa.
Norja.
10 DVD:tä on julkaistu Norjassa. 
Ruotsi.
10 DVD:tä on julkaistu Ruotsissa.
Montevideon kaupunginosat

Montevideo on Uruguayn pääkaupunki. Kaupungissa on noin 1,5 miljoonaa asukasta, jotka asuvat 59 eri "barrioissa" eli kaupunginosissa. Jokaisella barriolla on oma asukkaiden sosiokulttuuriselle tasolle sopiva identiteetti, maantieteellinen sijainti ja toiminta.
Kaupunginosien muodostuminen.
Jotkin kaupungin barrioista olivat aikaisemmin itsenäisiä kuntia, jotka liitettiin ajan mittaan kaupunkiin, esimerkiksi Sayago ja Pocitos. Toiset taas saivat alkunsa teollisuusalueina (esimerkiksi Cerro). Kolmatta ryhmää sitten edustavat muun muassa Malvín Nortessa sijaitseva Euskal Erría ja Pradossa sijaitseva Parque Posadas, jotka nousivat kaavoituksen mukaan kokonaisina suurina asuntoalueina.