tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jugoslavian kuningaskunta

Jugoslavian kuningaskunta (, "Kraljevina Jugoslavija", sama myös sloveeniksi) oli Länsi-Balkanilla, Etelä-Euroopassa sijainnut valtio vuosina 1918–1943.
Historia.
Jugoslavian kuningaskunta sai alkunsa ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Lokakuussa 1918 Itävalta-Unkariin kuuluneet Vojvodina, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina sekä Slovenia yhdistyivät "Sloveenien, kroaattien ja serbien valtioksi". Tähän liittyi saman vuoden joulukuussa Serbian kuningaskunta. Valtion nimenä oli aluksi Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, kunnes Jugoslavia-nimitys otettiin käyttöön vuonna 1929. 
Valtaosin serbien hallitseman valtion kansallisuuskiistat johtivat vuonna 1929 siihen, että kuningas teki vallankaappauksen ja diktatuuriksi muuttunut maa nimettiin enemmistönä olleiden eteläslaavien mukaan Jugoslaviaksi (”Iso-Slavia”) vuonna 1929.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1941 Saksa, Bulgaria, Italia ja Unkari hyökkäsivät maahan, josta tuli Saksan, Bulgarian (Kosovon osalta) ja Italian miehittämä. Muodollisesti kuningaskunta loppui saksalais- ja italialaisjoukkoja vastaan taistelleiden partisaanien julistaessa Demokraattisen federatiivisen Jugoslavian vuonna 1943.
Mantere (Pietari)

Mantere () on historiallinen kaupunginosa Pietarin kaupungin Primorjen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Suuren Nevkan ja Primorski prospektin pohjoispuolella ja rajoittuu idässä Mustajokeen, pohjoisessa entisen Komendantin lentokentän alueeseen ja lännessä Kivinenään.
Mantere on entinen inkerinsuomalainen kylä, joka kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan. 1700-luvun puolivälissä kansleri Aleksei Bestužev-Rjumin asutti seudulle maaorjiaan ja antoi kylälle venäläisen nimen "Novaja Derevnja" (”Uusikylä”). 1800-luvulla Mantereesta tuli pietarilaisten suosima huvila-alue, jossa kesäisin asuivat perheineen mm. kirjailijat Aleksandr Puškin, Aleksandr Gribojedov, Ivan Turgenev ja säveltäjä Mihail Glinka.
Vuonna 1894 Mantereen läpi rakennettiin Siestarjoelle johtava rautatie, ja 1900-luvun alussa sinne syntyi tiivis asuin- ja teollisuusalue. Leningradin piirityksen aikana puutalot tuhoutuivat tulipaloissa tai purettiin polttopuiksi. Sodan jälkeen seudulle rakennettiin asuinalue. Vuonna 1982 avattiin Tšornaja Retškan metroasema. Siestarjoen radalla on Novaja Derevnjan asema. Rakennustaiteellisia muistomerkkejä ovat Saltykovin ja Šišmarjovin huvilat sekä vuosina 1805–1808 rakennettu Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko.
Vastavirta-festivaali

Vastavirta-festivaali on Helsingin Vanhalla Ylioppilastalolla ja sen edustalla pidettävä vasemmistolainen festivaali. Musiikin ja kulttuurin lisäksi festivaali on monipuolinen poliittinen foorumi. Järjestäjinä on toista kymmentä toimijaa, jotka edustavat laajasti niin vasemmistolaisia ja punavihreitä poliittisia järjestöjä kuin asukas-, ay- ja rauhanliikettä.
Vuonna 2008 festivaali järjestettiin 30. elokuuta. Esiintyjinä olivat muun muassa Kari Peitsamo, Hehkumo, Pauli Hanhiniemi, Posteljoona &amp; ystävät, Maria Gasolina, Mikko Perkoila ja Kitkerät Neitsyet.
Vuoden 2011 festivaali järjestettiin 5. maaliskuuta.
Kivinenä

Kivinenä () on historiallinen kaupunginosa Pietarin kaupungin Primorjen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mistulansaaren, Suuren Nevkan ja Primorski prospektin pohjoispuolella Mantereesta länteen.
Kivinenä on entinen inkerinsuomalainen kylä, joka kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan. 1700-luvun puolivälissä kansleri Aleksei Bestužev-Rjumin asutti seudulle maaorjiaan ja antoi kylälle venäläisen nimen "Staraja Derevnja" (”Vanhakylä”). Vuonna 1894 Kivinenän pohjoispuolitse rakennettiin Siestarjoelle johtava rautatie. 1900-luvun alussa seudulle syntyi teollisuutta. Vuosina 1909–1915 nykyisen Primorski prospektin varrelle rakennettiin buddhalainen temppeli. Vuonna 1917 Kivinenä liitettiin Pietarin kaupunkiin.
Leningradin piirityksen aikana Kivinenän puutalot tuhoutuivat tai purettiin polttopuiksi. 1960–1970-luvulla seudulle rakennettiin lähinnä teollisuuslaitoksia. 1990-luvulta lähtien Kivinenään on syntynyt laaja asuinalue ja suuria kauppakeskuksia. Siestarjoen radalla on Staraja Derevnjan asema ja sen vieressä samanniminen metroasema.
Jyrki Koulumies

Jyrki Olavi Koulumies (s. 13. marraskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen toimittaja, valtiotieteen maisteri ja tietokirjailija.
Ura.
Koulumies työskenteli toimittajana yli 40 vuotta. Hän aloitti ulkomaantoimittajana 1960-luvun lopulla ja toimi BBC:n ulkomaanpalvelussa 1970–1973 ja palasi "Uuden Suomen" ulkomaanosastolle, siirtyi sitten "Uuden Suomen" Moskovan-kirjeenvaihtajaksi 1977–1980. Moskovasta hän palasi Yleisradion ajankohtaistoimitukseen vuonna 1980. Vuosina 1983–1990 hän oli Yleisradion ajankohtaistoimituksen päällikkö ja vuosina 1990–1995 Yleisradion Lontoon-kirjeenvaihtaja.
Vuonna 1995 Koulumies palasi Yleisradion Pasilan-toimipisteeseen ja oli mukana käynnistämässä talousuutislähetyksiä TV1-kanavalle. Hän jäi eläkkeelle Yle Uutisten taloustoimituksesta elokuussa 2008.
Koulumies johti presidentinvaalien vaalipaneeleita ja aloitti yhdessä kollegansa Antero Kekkosen kanssa Urho Kekkosen kauden päätyttyä vaalitenttien hiukan rohkeammin haastavan tyylin.
Koulumies oli vuonna 1983 järjestämässä viulisti Viktoria Mullovan ja hänen poikaystävänsä Vakhtang Jordanian loikkausta Neuvostoliitosta länteen, mutta hänen osuutensa tapahtumaan pidettiin salassa vuosikymmenten ajan. 
Koulumies kuuluu Schulman-aatelissukuun. Hänen isänsä oli lääkäri Rolf Koulumies. Jyrki Koulumies on naimisissa eläinlääkäri Leena Saijonmaan kanssa. Jyrki Koulumies on kansanedustaja ja kunnallispoliitiikko Terhi Koulumiehen setä.
Ristisaari (Pietari)

Ristisaari () on saari Nevan suistossa Pietarin kaupungin alueella. Se sijaitsee Pienen ja Keski-Nevkan välissä. Koillisessa sen erottaa Kivisaaresta Krestovkajoki ja lännessä se ulottuu Suomenlahteen. Saaren pinta-ala on 3,9 neliökilometriä.
1710-luvun alussa Pietari I lahjoitti Ristisaaren ruhtinas Aleksandr Menšikoville. Vuosina 1714–1716 se kuului keisarin sisarelle Natalja Aleksejevnalle. Vuonna 1731 Ristisaari lahjoitettiin kreivi Burhard Minihille ja 1740-luvulla kreivi Razumovskille, vuonna 1803 sen osti ruhtinas Beloselski-Belozerski. Saarella sijaitsi inkerinsuomalainen Ristisaaren kylä (), joka kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan.
1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Ristisaari oli suosittu vapaa-ajanviettopaikka, ja 1860-luvulla sen itäosaan syntyi huvila-asutusta. Vuonna 1846 perustettiin keisarillinen purjehdusseura. 1900-luvun alussa saarelle rakennettiin vuokra- ja yksityistaloja. Vuonna 1932 saaren läntiseen kärkeen ryhdyttiin rakentamaan Sergei Kirovin mukaan nimettyä stadionia, joka valmistui vuonna 1950. Nykyisin sen paikalla sijaitsee jalkapalloseura Zenitin kotistadion Gazprom Arena. Vuonna 1945 saaren länsiosaan perustettiin puistoalue Primorski park Pobedy (). Ristisaaren keskiosassa on metroasema Krestovski ostrov.
Suvala

Suvala eli Šuvalovo () on historiallinen kaupunginosa Pietarin kaupungin Viipurin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Pietarin ja Viipurin välisen rautatien varrella (Šuvalovon asema). Pohjoisessa se rajoittuu Parkalaan ja etelässä Ozerkin kaupunginosaan. 
Paikkakunta on saanut nimensä Šuvalovin kreivisuvusta, joka omisti seudun vuodesta 1726 lähtien. Sen pohjoisosassa on 1700–1900-luvun alussa rakennettu suuri kartano- ja puistoalue "Šuvalovski park" (). Vuonna 1963 Šuvalovo liitettiin Leningradiin, ja 1970-luvulta lähtien sinne on rakennettu suuri asuinalue.
Barry Loukaitis

Barry Loukaitis (s. 26. helmikuuta 1981) on yhdysvaltalainen kouluampuja. Hän surmasi kolme ihmistä Frontier Junior High Schoolin luokkahuoneessa Moses Lakessa, Washingtonin osavaltiossa 2. helmikuuta 1996. Kaksi uhreista oli yläasteikäisiä oppilaita ja yksi opettaja. Loukaitis haavoitti myös kolmatta oppilasta.
Koulukiusattu Loukaitis kärsi jo 14-vuotiaana psykoosioireista. Hänellä oli myös hyvin ongelmainen suhde itsemurhalla uhkailleeseen, avioeron kokeneeseen äitiinsä.
Loukaitis tuomittiin lokakuussa 1997 kahteen elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen koevapauteen sekä 205 lisävankeusvuoteen.
Levassova

Levassova () on taajama ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Viipurin piirissä Venäjällä. Levassova sijaitsee Pietarin kaupungin pohjoisosassa Suomen rautatien varrella (Levašovon asema). Etelässä se rajoittuu Parkalaan ja pohjoisessa Haapakankaaseen. 
1800-luvun lopulla Levassovaan syntyi pietarilaisten huvila-alue. Vuonna 1950 Levassova sai kaupunkimaisen taajaman statuksen, ja vuonna 1954 se siirrettiin Viipurin piirineuvoston alaisuuteen.
Joukkohaudat.
Alle kilometrin päässä Levassovan länsipuolella sijaitsee niin sanottu "Levašovskaja pustoš" (), jossa vuodesta 1937 lähtien teloitettiin ja haudattiin Neuvostoliiton poliittisten vainojen uhreja sekä kuolemaan tuomittuja rikollisia. 1940–1950-lukujen vaihteessa sinne haudattiin ilmeisesti myös niin sanotussa Leningradin jutussa tuomitut NKP:n jäsenet ja vuoden 1954 joulukuussa Leningradin jutun sepittänyt Neuvostoliiton entinen turvallisuusministeri Viktor Abakumov apureineen. Kaikkiaan alueelle on haudattu 46 700 henkilöä.
Vuonna 1989 Levassovan joukkohautojen paikalle perustettiin muistoalue, jonne on pystytetty muun muassa Stalinin vainoissa menehtyneille suomalaisille omistettu muistomerkki. Hautausmaan yhteydessä on pieni museo.
Levassovaan on haudattu arviolta 13 000 suomalaista suuren terrorin uhria. Heistä suurin osa on inkerinsuomalaisia.
Lentoasema.
Noin kaksi kilometriä taajamasta etelälounaaseen sijaitsee Levašovon lentotukikohta. Sen muuntamista yhteiskäyttöiseksi, myös siviililiikennettä palvelevaksi Levašovon lentoasemaksi vuoteen 2023 mennessä on suunniteltu Gazprom-yhtiön kanssa.
Motörizer

Motörizer on heavy metal -yhtye Motörheadin 19. studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2008.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 82. Suomessa se ylsi virallisen albumilistan sijalle 9.
Palazzo Barberini

Palazzo Barberini on palatsi Quirinalen alueella Roomassa. Sen rakennutti Barberinin aatelissukuun kuulunut paavi Urbanus VIII paikalle, jolla oli aiemmin sijainnut herttua Alessandro Sforzan palatsi ja viinitarha. Suunnittelutyön aloittivat Carlo Maderno ja Francesco Borromini. Carlo Maderno kuoli kuitenkin kesken suunnittelutyön. Hänet korvattiin Berninillä, joka saattoi suunnittelutyön Borrominin kanssa päätökseen. Palatsi valmistui 1630-luvulla. Rakennus poikkeaa tyypillisestä roomalaisesta barokkiajan palatsista muodollaan, tyypillinen roomalainen palatsi on kuutio, kun taas Palazzo Barberini on H-kirjaimen muotoinen. 1949 Italian valtio osti palatsin ja sijoitti sinne Galleria nazionale d´Arte Antican, museon, jossa on eurooppalaista taidetta 1200-luvulta 1700-luvulle.
Barberinit käyttivät ilmeisesti Palazzo Barberinin rakentamisessa ja koristelussa antiikin muistomerkkien kiviä ja koristeita. Siihen pohjautuu tunnettu sananparsi: 
"Quod non fecerunt barbari, fecerunt Barberini"
"Mitä eivät barbaarit tehneet, sen tekivät Barberinit"
Automatic Eye

Automatic Eye oli suomalainen, Pete Murron ja Heikki Hiekkasalmen vuonna 2005 perustama yhtye. Vuonna 2010 yhtyeeseen liittyivät uusina jäseninä Lauri Uusitalo ja Antti Aalto. Yhtye osallistui vuonna 2011 Suomen Euroviisu-karsintoihin. 3. elokuuta 2011 Suosikki kertoi Lauri Uusitalon jättäneen yhtyeen, ja yhtyeeseen etsittiin uutta kitaristia.. Yhtye ei ole ollut aktiivinen tämän jälkeen.
Taustaa.
Jäsenten soitettua yhdessä muutamissakin paikallaan junnaavissa kokoonpanoissa miehet halusivat perustaa uuden yhteisen yhtyeen, jossa toteutuisivat heidän yhteiset ideansa.
Yhtyeen debyyttialbumi äänitettiin kevättalven 2008 aikana Turussa ja Kokkolassa tuottajana toimineen Jonas Olssonin johdolla. Levyn ensimmäinen single ”Away from Sunshine” julkaistiin toukokuussa 2008 ja se otettiin vastaan erittäin hyvin. Debyyttisingle oli jopa ehdolla Voicen kesähitiksi 2008.
Yhtyeen tavoitteena on päästä kansainvälisille markkinoille. Se on soittanut Japanissa, Latviassa ja Hollannissa.
Kauppurienkatu

Kauppurienkatu on Oulun katu, joka kulkee poikki kaupungin ruutukaavakeskustan Pokkisen ja Vaaran kaupunginosissa. Katu alkaa Oulun kauppatorilta ja päättyy Rautatienkadulle kolmen korttelin päässä Oulun rautatieasemalta.
Kauppurienkadun alkupää Isokadulle asti on Oulun kävelykatualuetta Rotuaaria. Sen varrella on useita ravintoloita kuten Ravintola Matala ja Ravintola Kaarlenholvi. Kävelykatualueelle Kauppurienkadun varteen sijoittui myös Stockmannin Oulun tavaratalo.
Gigo Gabašvili

Giorgi "Gigo" Gabašvili (, 9. marraskuuta 1862 – 28. lokakuuta 1936) oli georgialainen taidemaalari ja kouluttaja. Hänen teoksillaan oli erityisen suuri vaikutus, sillä hän oli ensimmäinen georgialainen realisti, joka maalasi lukuisia erilaisia aiheita sekä öljy- että vesiväreillä, kuten muotokuvia, maisemia ja kohtauksia jokapäiväisestä elämästä. 
Elämä ja teokset.
Gabašvili syntyi Tbilisissä, Georgiassa (joka kuului silloin Venäjän keisarikuntaan). Hän sai koulutuksensa Pietarin (1886–1888) ja Münchenin (1894–1897) akatemioissa. Palattuaan kotimaahansa hän teki debyyttinsä ensimmäisenä taiteilijana, joka sai kunnian vuonna 1891 järjestää yksityisnäyttelyn Tbilisissä. Vuosina 1900–1920 hän opetti Kaukasian kuvataiteiden edistämisseuran ylläpitämässä taidekoulussa. Gabašvili oli yksi Tbilisin taideakatemian perustaneista professoreista vuonna 1922 ja hänelle annettiin Georgian SNT:n kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1929. Gabašvili pysyi vannoutuneena realistina ja vastusti näkyvästi vasemmistolaista taidetta. Hän kuoli Tsikhisdzirissä, Adžariassa vuonna 1936. 
Hänet tunnetaan parhaisen talonpoikia, kaupunkilaisia ja aatelisia esittävistä elävistä muotokuvasarjoistaan ("Kolme kaupunkilaista", 1893; "Nukkuva khevsuri", 1898; "Humalainen khevsuri", 1899; "Kurdi", 1903–1909; "Kolme kenraalia", 1910) sekä usean hahmon kohtauksista, jotka kuvaavat georgialaista ("Alaverdoba-festivaali", 1899) ja itämaista elämää – monet niistä perustuivat hänen Keski-Aasian matkallaan vuonna 1894 tekemiinsä luonnoksiin ("Basaari Samarkandissa", 1894–1897; "Divan-Beyn allas Buharassa", 1897). Suurin osa hänen töistään on nykyisin näytteillä Kuvataiteen kansallismuseossa Tbilisissä. Hänen vuoden 1895 kopionsa teoksesta "Basaari Samarkandissa", jonka hän loi Kaukasuksen matkan aikana tapaamansa yhdysvaltalaisen diplomaatin ja liikemiehen Charles R. Cranen pyynnöstä, myytiin 1,36 miljoonalla dollarilla Sotheby’sin huutokaupassa vuonna 2006.
Don’t Let the Past Come Between You and Your Happiness

Don't Let The Past Come Between You And Your Happiness on espoolaisen Automatic Eye -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2008. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kesän 2008 kesähitiksi ehdolla ollut "Away From Sunshine", toisena singlenä albumin kolmas raita "Semi-automatic Heart".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 17.
Laineen Kasperi

Laineen Kasperi (oikealta nimeltään Kasperi Laine, s. 1978 Kokkola) on Lappeenrannasta kotoisin oleva, nykyään helsinkiläistynyt rap-artisti, -tuottaja, äänisuunnittelija ja DJ. Hän on tullut tunnetuksi Kaucas-nimisen hip hop -yhtyeen jäsenenä. Laine muutti Lappeenrannan Voisalmeen ollessaan kolmevuotias.
Ura.
Laine valmistui Helsingin Teatterikorkeakoulusta äänisuunnittelijaksi vuonna 2007. Laineen Kasperi on julkaissut Ähky Recordsin kautta albumit "Seis." (2007) ja "Saatana saapuu Sörnäisiin" (2008). Häneltä ilmestyi tupla-cd "Olet tässä / Du är här / You are here" 17. helmikuuta 2010. Tällä hetkellä Laineen Kasperi kiertää yhtyeensä Palava Kaupunki Orkesterin kanssa keikoilla, sekä Oi Pojat! -kiertueella Raappanan, Asan sekä Puppa J:n kanssa.
Laine julkaisi vuonna 2004 "Kontackto"-aliaksella BV² Produktionsin kautta levyn "Kasperi Laine &amp; Kummitusorkesteri". Laineen Kasperi on ollut tuottamassa Julma-Henri &amp; Syrjäytyneiden - "Al-Qaida Finland" -albumia. Hän on myös toiminut muun muassa Asan keikka-DJ:nä ja vieraillut tämän "Foetida-Pro Promo" -mixtapella.
Laineen Kasperi ja Julma-Henri julkaisivat "Outo nauha" -nimisen kuunnelman lokakuussa 2009. Sen kappaleesta "Meitsi on matafaka" julkaistiin musiikkivideo heinäkuussa 2009. Levy sai paljon kritiikkiä basso.fi keskustelufoorumilla. "Outo nauha" nousi Suomen virallisen albumilistan 22. sijalle.
Laineen Kasperin neljäs sooloalbumi "Pako-Laine" julkaistiin Ähky Recordsin kautta 20. kesäkuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 37. Syksyllä 2011 musiikkivideon kera julkaistu "Poutaa" -kappale ei päätynyt albumille. "Pako-Laineen" kappaleesta "7 miljardia soluttautujaa" julkaistiin musiikkivideo elokuussa 2012.
Laineen Kasperi on oman soolotuotannon lisäksi toiminut myös lauluntekijänä muutamille rap-artisteille kuten Stepalle jonka kappaleessa Ei hän vierailee Säkän kanssa.
Joulukuussa 2016 Kasperi Laine palkittiin opetus- ja kulttuuriministeriön vuosittain jakamalla Suomi-palkinnolla. Suomi-palkinto annetaan merkittävästä taiteellisesta urasta. 
Kaucas.
Kaucas on Laineen Kasperin, Aztran (ent. Hullu A), Raipatin (ent. Tuomari), Hahon, KD:n ja PL:n muodostama hip hop -yhtye.
Lidewij Welten

Lidewij Marsia Maria Welten (s. 16. heinäkuuta 1990 Eindhoven) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020.
Welten pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa huhtikuussa 2008. Hän on huhtikuuhun 2021 mennessä pelannut 217 maaottelua ja tehnyt niissä 86 maalia. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa Den Haagin kotikisoissa 2014 ja Lontoossa 2018 sekä saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on kultaa vuonna 2011, hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2009, 2012 ja 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2009, 2011, 2017 ja 2019 sekä saanut hopeaa vuonna 2015.
Kansainvälinen maahockeyliitto (FIH) valitsi Weltenin vuoden 2015 parhaaksi naispelaajaksi.
Welten edustaa vuonna 2018 seuratasolla Den Boschia. Hän on edustanut myös valkenswaardilaista HOD:tä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Anne Perry

Anne Perry, alkuperäiseltä nimeltään Juliet Marion Hulme, (28. lokakuuta 1938 Lontoo – 10. huhtikuuta 2023 Los Angeles) oli brittiläinen historiallisiin rikosromaaneihin erikoistunut kirjailija. Asuessaan teini-ikäisenä Uudessa-Seelannissa hän osallistui vuonna 1954 ystävänsä äidin murhaan ja vaihtoi nimeään kärsittyään vankeusrangaistuksensa. Hänen menneisyytensä tuli julkisuuteen vasta 1990-luvulla.
Juliet Hulme syntyi Englannissa, mutta tuberkuloosiin sairastumisen jälkeen hän vietti lapsuusvuotensa Etelä-Afrikassa ja Karibialla siinä toivossa, että lämmin ilmasto tukisi hänen terveyttään. Hulmen ollessa 13-vuotias hänen isänsä sai rehtorin viran Canterburyn yliopistosta ja perhe muutti Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Siellä hän tutustui luokkatoveriinsa Pauline Parkeriin, ja tyttöjen välille kehittyi tiivis, pakkomielteenomainen ystävyys. 22. kesäkuuta 1954 he surmasivat yhdessä Paulinen äidin Honora Rieperin.
Nuoren ikänsä vuoksi kaksikko säästyi hirttotuomiolta. Viiden ja puolen vuoden vankilatuomion jälkeen Hulme vapautui marraskuussa 1959, 21-vuotiaana. Hän sai uuden nimen, Anne Perry, ja hänet lähetettiin perheensä luokse Englantiin. Ennen kirjailijan uraansa Perry työskenteli muun muassa lentoemäntänä ja vakuutusvirkailijana. 1970-luvun alulla hän kääntyi mormoniksi. Sittemmin Perry asui Portmanhomackissa, Skotlannissa.
Perry julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1979. Hänen viktoriaanisissa rikosromaaneissaan ovat esiintyneet toistuvina hahmoina Thomas Pitt ja William Monk. Kymmenien romaanien ohella kirjailija julkaisi novelleja. Hän voitti vuonna 2000 parhaan novellin Edgar-palkinnon.
Vuonna 1994 ilmestyi Peter Jacksonin ohjaama elokuva "Taivaalliset olennot", joka perustuu ”Parkerin–Hulmen tapaukseen”. Vasta elokuvan julkaisun aikoihin kävi ilmi, että Anne Perry on sama henkilö kuin Juliet Hulme, toinen Honora Rieperin nuorista surmaajista vuonna 1954. Elokuvassa Hulmea esitti Kate Winslet.
Eric Luke

Eric Luke on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka on työskennellyt elokuvien, televisiosarjojen, animaatioden ja sarjakuvien parissa 1970-luvulta lähtien.
Ura.
Hän aloitti uransa elokuvienkäsikirjoittajana työskennellen muun muassa Paramount Picturesille, Metro-Goldwyn-Mayerille ja Walt Disney Televisionille. Sittemmin Luke teki käsikirjoituksia myös televisiosarjoihin ja animaatioihin, kuten , Gargoyles, ja Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Sarjakuvien parissa hän on työskennellyt Dark Horse Comicsin ja DC Comicsin parissa, kirjoittaen tarinoita muun muassa Ihmenaisesta vuosien 1998–2000 aikana.
Nisporeni

Nisporeni on kaupunki ja piirinsä hallintokeskus Nisporenin piirissä Moldovan keskiosissa, noin 15 kilometriä Romanian vastaisen rajajoki Prutin itäpuolella. Kaupunki perustettiin vuonna 1495.
Nisporenissa asuu noin 14 400 ja koko piirissä 66 100 henkeä (2014, Moldovan tilastokeskuksen arvio). Kymmenen vuotta aiemman väestönlaskennan (2004) mukainen kaupungin väkiluku oli 12 105 (piiri 64 924). Väestönlaskennan mukaan asukkaista noin 98 prosenttia on kansallisuudeltaan moldovalaisia (2004).
Kaupungin itäpuolella sijaitsevalle mäenharjanteelle pystytettiin vuonna 2011 yhteensä 35 metriä korkea, led-valoin varustettu, useiden kilometrien päähän näkyvä "Romanian kansojen pelastuksen risti" (). Moldovan korkein kohta, Bălăneşti, sijaitsee Nisporenin piirin alueella.
Suomen europarlamenttivaalit 2004

Suomen kolmannet europarlamenttivaalit järjestettiin 13. kesäkuuta 2004. Vuoden 2004 vaalit järjestettiin samoihin aikoihin myös 24 muussa Euroopan unionin jäsenmaassa. Aikaisemman 16 sijaan Euroopan parlamenttiin valittiin Suomesta nyt 14 meppiä yhteensä 732:sta. Paikkamäärän lasku johtui uusien jäsenmaiden liittymisestä unioniin toukokuussa 2004. Puolueista kokoomus säilytti asemansa suurimpana ennen keskustaa. Vihreät menetti toisen ja kristillisdemokraatit ainoan meppinsä. 
Äänestysaktiivisuus jäi alhaiseksi, noin 40 prosenttiin, mutta se nousi silti huomattavasti, jolloin kaikki puolueet perussuomalaisia lukuun ottamatta lisäsivät äänimääräänsä. Edellisvaalien tapaan osanotto oli korkeinta Helsingissä (48,8 %) ja matalinta Ahvenanmaalla (29,2 %).
Vaaleissa oli yhteensä 227 ehdokasta. Istuvista mepeistä ehdolle asettui 11, kansanedustajista 14. Listoja asetti 14 rekisteröityä puoluetta, joista kahdeksalla oli täysi 20 ehdokkaan lista. Vaalien ainoan vaaliliiton solmivat kristillisdemokraatit (15 ehdokasta) ja perussuomalaiset (5 ehdokasta).
Parlamentista putosivat Uma Aaltonen (vihr.), Ulpu Iivari (sdp.), Samuli Pohjamo (kesk.)
ja Matti Wuori (vihr.). Mepit Mikko Pesälä (kesk.), Marjo Matikainen-Kallström (kok.), Ilkka Suominen (kok.) ja Astrid Thors (rkp.) eivät yrittäneet jatkokaudelle. Kokoomusparlamentaarikko Ari Vatanen valittiin uudelle kaudelle Ranskasta UMP-puolueen listalta.
Ehdokkaat.
Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.
Américo Gallego

Américo Rubén ”El Tolo” Gallego (s. 25. huhtikuuta 1955) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti pelaajaurallaan Newell’s Old Boysia sekä Club Atlético River Platea ja teki yhteensä 35 maalia pelaamissaan 442 ottelussa.
Gallego voitti maailmanmestaruuden vuonna 1978. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa kaikissa Argentiinan seitsemässä ottelussa. Hän oli mukana myös vuoden 1982 MM-kisoissa. Hän pelasi kaikkiaan 73 maaottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1975–1982. Pelaajauransa jälkeen Gallego on toiminut muun muassa argentiinalaisen Independienten päävalmentajana.
Suomen europarlamenttivaalit 1999

Suomen toiset europarlamenttivaalit järjestettiin 13. kesäkuuta 1999. Vuoden 1999 vaalit käytiin samoihin aikoihin myös 14 muussa Euroopan unionin jäsenmaassa. Suomesta Euroopan parlamenttiin valittiin 16 meppiä yhteensä 626:sta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun suomalaiset äänestivät samanaikaisesti muiden jäsenmaiden kanssa.
Vaalien äänestysaktiivisuus oli alhaisempi kuin koskaan aiemmin valtakunnallisissa vaaleissa. Vain kolmannes äänioikeutetuista kävi uurnilla. Korkeinta osanotto oli Helsingissä (37,8 %) ja vähäisintä Ahvenanmaalla (17,6 %). Kehnon osallistumisen seurauksena kaikkien puolueiden äänimäärät laskivat. Suurimmaksi puolueeksi ohi SDP:n ja keskustan nousi kokoomus, historiansa ensimmäistä kertaa valtakunnallisissa vaaleissa. Paikkamääräänsä lisäsi yhdellä vihreät. Uutena puolueena parlamenttiin nousivat kristilliset. SDP ja vasemmistoliitto menettivät molemmat yhden mepin.
Vaaleissa oli yhteensä 140 ehdokasta. Istuvista mepeistä mukaan lähti 12. Listoja asetti 11 rekisteröityä puoluetta, joista viisi (SDP, Kok., Vas., Vihr., SKP) esitti täyden 20 ehdokkaan listan. Vaaliliittoja solmivat 1keskusta, RKP ja SKL sekä 2perussuomalaiset, KIPU ja EKA. Liittoutumisesta hyötyivät kristilliset, jotka keskittivät äänensä mepiksi nousseelle Eija-Riitta Korholalle.
Eniten henkilökohtaisia ääniä keräsi vihreiden Heidi Hautala (115 502). Yli sadan tuhannen pääsi hänen lisäkseen kokoomuksen Marjo Matikainen-Kallström (107 444). Parlamentin ulkopuolelle jääneiden äänikuningas oli KIPU:n Veltto Virtanen (28 092). Virtanen sai enemmän ääniä kuin viisi mepiksi noussutta.
Ääniharavat.
Suomesta valittiin kuusitoista meppiä 626-paikkaiseen Euroopan parlamenttiin. Parlamentin ulkopuolelle jääneiden ääniharava oli KIPU:n Pertti ”Veltto” Virtanen, joka sai 28 092 ääntä, mutta ei vaalitavasta johtuen tullut valituksi.
Ehdokkaat.
Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.
Jim Gillette

Jim Gillette (s. James Gillette) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten glam metal -yhtye Nitron keulakuvana. Nitron lisäksi hän on ollut osallisena myös yhtyeissä Tuff sekä Organ Donor. Gillette on julkaissut yhden sooloalbumin, "Proud to Be Loud", vuonna 1987. Samana vuonna hän perusti Nitron kitaristi Michael Angelo Bation kanssa.
Huomion Gillettessä herätti hänen erityisen korkea äänensä, jota hän usein käytti särkemään kristallimaljoja osana esitystään. Hänellä väitetään olevan jopa kuuden oktaavin ääniala, vaikka sitä ei ole koskaan todistettu. Nauhoitteissa hänen äänensä voidaan huomata olevan neljä oktaavia, joka jo itsessään on suhteellisen harvinaista.
Gillette on naimisissa laulaja-kitaristi Lita Fordin kanssa. Hän on sanonut keskittyvänsä valmentamiseen ja perheeseen, sillä tahtoo olla hyvä isä sekä aviomies.
Niilo Kokko

Niilo Viljo Henrik Kokko (21. tammikuuta 1907 Liminka − 3. syyskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Kokko valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1936. Jo opiskeluaikanaan Kokko oli mukana suunnittelemassa Lasipalatsia, Helsingin ensimmäistä puhtaasti funktionalistista rakennusta, yhdessä opiskelukaveriensa Viljo Revellin ja Heimo Riihimäen kanssa. Lasipalatsin valmistumisen aikaan vuonna 1935 Kokko perusti arkkitehtitoimiston yhdessä Arvo O. Aallon kanssa. Parivaljakko suunnitteli useita asuinkerrostaloja Helsinkiin, muun muassa Bulevardin ja Sinebrychoffinkadun kulmatalon (1937) ja sen yhteydessä toimineen ravintola Bulevardian sisustuksen sekä niin sanotun Haitaritalon (1940) Lauttasaaren Klaarantielle (nyk. Meripuistontie). Kokko asui pitkään jälkimmäisessä rakennuksessa. Vuosina 1943–1944 Kokko työskenteli toimistoarkkitehtina kulkulaitosministeriössä. Vuonna 1954 aloitti Niilo Kokon ja Kauko Kokon yhteinen toimisto. Kokko suunnitteli pääasiassa asuinkerrostaloja Helsingin esikaupunkialueille sekä Hyvinkäälle ja Vaasaan. Hän piirsi myös joitain toimistorakennuksia Helsingin keskustaan.
Kokko on suunnitellut myös vanhan vihan muistomerkin, Linnukkapatsaan, syntymäkotikuntaansa Liminkaan. Patsaan Kokko suunnitteli opiskeluaikanaan ja se on pystytetty vuonna 1934.
Konongo

Konongo on kaupunki Asante Akimin pohjoisessa piirikunnassa Ghanassa. Se sijaitsee 53 kilometrin päässä Kumasista, alueen pääkaupungista. Maajoukkuetason jalkapalloilija Sulley Ali Muntari syntyi ja kasvoi Konongossa. 
Vuoden 2000 laskennassa Konongossa oli 26 735 asukasta.
Goderdzi Tšokheli

Goderdzi Tšokheli (, 2. lokakuuta 1954 – 16. marraskuuta 2007) oli georgialainen romaanikirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Hän syntyi Tšokhin kylässä silloisessa Georgian SNT:ssä ja valmistui Tbilisin valtion teatteri-instituutista vuonna 1979. Elokuvadebyyttinsä hän oli tehnyt edellisenä vuonna. Hänen menestyneimpiin elokuviinsa kuuluvat "Aghdgoma" ("ylösnousemus", 1982), "Adamianta sevda" ("ihmisen suru", 1984), "Aghdgomis batkani" ("pääsiäislammas", 1988), "Tsodvis švilebi" ("synnin lapset", 1989), "Samotkhis gvritebi" ("paratiisin linnut", 1997), "Lukas sakhareba" ("Luukaksen evankeliumi", 1998) ja "Midžatšvuli raindebi" ("ritarit ketjuissa", 2000). 
Hän kirjoitti myös useita pienoisromaaneja ja tarinakokoelmia, kuten "Kirje kuusipuille", "Iltahämärän rotko", "Susi", "Kalan kirjeet", "Papin synti", "Pidä minut isänmaa", "Menossa taivaaseen" ja "Ruohon elämä".
Suomen europarlamenttivaalit

Suomen europarlamenttivaaleissa valitaan Euroopan parlamenttiin Suomesta europarlamentaarikkoja eli meppejä. Suomen parlamenttipaikkojen määrä on laskenut vaalikausien mittaan. Ensimmäisissä vaaleissa Suomesta valittiin 16 parlamentaarikkoa, vaalikaudelle 2004–2009 14 ja vaalikaudelle 2009–2014 valittavien määräksi asetettiin 13 parlamentaarikkoa.
Europarlamenttivaaleissa koko Suomi muodostaa yhden vaalipiirin. Ehdokkaita Suomessa järjestettävään europarlamenttivaaliin voivat asettaa rekisteröidyt puolueet sekä vähintään 2 000 kannattajan valitsijayhdistykset. Suomessa on käytössä suhteellinen vaalitapa, kunta- ja eduskuntavaaleista tuttu D'Hondtin menetelmä. 
Kukaan Suomessa rekisteröityjen puolueiden tai valitsijayhdistysten ehdokkaista ei Euroopan parlamenttiin päästyään toimi siellä kansallisten puolueiden ehdoilla, vaan jokaisen ehdokkaan pitää liittyä monikansalliseen europarlamenttiryhmään tai jättäytyä itsenäiseksi. Itsenäiseksi jääminen heikentää edustajan saamaa taloudellista tukea. Euroopan parlamentin tarkoituksena on muodostaa yksi valtiollinen kokonaisuus, jossa parlamentin jäsenet työskentelevät 28 jäsenvaltionsa periaatteiden mukaan aatesuunniksi järjestäytyneitä sen lisäksi että edustavat vaalipiiriään.
Tätä varten Suomen Kristillisdemokraatit on toiminut ensiksi Suomen Keskustasta ja Ruotsalaisesta kansanpuolueesta valittujen Euroopan parlamentin jäsenten kanssa samassa Euroopan parlamentin ryhmässä. Myöhemmin kristillisdemokraatit siirtyivät samaan ryhmään kuin missä Kansallisen Kokoomuksen piiristä ehdokkaiksi asetetut ovat toimineet. Ryhmä, jossa Suomen Sosialidemokraattinen Puolue on toiminut ja toimii, on Euroopan sosialidemokraattisen puolueen toimintaan liittyvässä ryhmässä. Perussuomalaiset mepit kuuluvat Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmään. Vasemmistoliiton ehdokaslistalla olleet Euroopan parlamentin jäsenet ovat olleet kolmannessa Euroopan parlamentin ryhmässä.
Äänioikeus.
Suomessa järjestettävissä europarlamenttivaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki Suomen kansalaiset jotka ovat vaalipäivään mennessä täyttäneet 18 vuotta sekä muiden Euroopan unionin jäsenmaiden 18 vuotta täyttäneet kansalaiset joiden kotikunta on Suomessa. Kukin äänestäjä voi äänestää kuitenkin vain yhdessä unionin jäsenmaassa. Vieraiden maiden kansalaisten tulee ilmoittautua äänioikeusrekisteriin saadakseen äänioikeuden asuinmaassaan. Rekisteriin ilmoittautuminen johtaa äänioikeuden menettämiseen äänestäjän kotimaassa.
Tiina Sten

Tiina Irene Sten (s. 18. kesäkuuta 1985 Turku) on suomalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2015–2016 Saksan liigan TSV Wasserburg -seuraa. Sten on edustanut myös Espanjassa Gran Canariaa ,Club Deportivo Basket Zaragozaa sekä Cadi La Seuta. Kauden 2010–2011 alussa hän pelasi yhden ottelun Suomessa Forssan Alun joukkueessa, mutta siirtyi lokakuussa 2010 kreikkalaiseen Panioniosin joukkueeseen. Vuosina 2012–2016 Sten voitti TSV Wasserburg -joukkueessa neljä Saksan mestaruutta ja kolme Saksan cupia. Sten on pelannut myös yhteensä viisi kautta Euro Cup- liigaa.
Vuosina 2004–2008 Sten opiskeli Yhdysvalloissa ja pelasi koripalloa yliopistoliigassa. Keväällä 2008 Sten sai kutsun Los Angeles Sparks -joukkueen harjoitusleirille, ollen näin Taru Tuukkasen ja Reetta Piiparin jälkeen kolmas suomalaisnainen, joka on saanut kutsun WNBA-joukkueen harjoitusleirille.
Vuonna 2014 Sten valittiin Saksan Bundesliigan parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi ns. Bosman-kategoriassa. 
Lisäksi hänet on valittu mm. vuonna 2009 Pohjoismaiden mestaruusturnauksen parhaaksi pelaajaksi. Suomi sijoittui hopealle.
Sten on pelannut 102 ottelua aikuisten ja 83 ottelua nuorten maajoukkueessa tehden niissä yhteensä 1939 pistettä .
Muuta.
Stenin isä Tapio Sten on entinen maajoukkuekoripalloilija sekä koripallon SM-sarjan korikuningas kaudelta 1979–1980. Tiinan veli Juha Sten ja sisko Minna Sten ovat myös koripalloilijoita.
Meliton Balantšivadze

Meliton Balantšivadze (, 5. tammikuuta 1863 Banodža – 21. joulukuuta 1937 Kutaisi) oli georgialainen säveltäjä ja yksi georgialaisen klassisen musiikin perustajista. Hänen kahdella pojallaan, George Balanchinella ja Andria Balantšivadzella, oli loistokkaat urat: edellinen toimi johtavana koreografina Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen oli neuvosto-Georgian huomattavin taidemusiikin säveltäjä. 
Balantšivadze sai koulutuksensa Kutaisin ja Tbilisin seminaareissa ja aloitti oopperauransa Tbilisin oopperatalossa vuonna 1880. Vuonna 1882 hän perusti georgialaisen kansanmusiikkiryhmän ja järjesti ensimmäisen kansanmusiikin konsertin Tbilisissä seuraavana vuonna. Sen jälkeen vuosina 1883–1886 hän matkusti Georgian eri osissa keräten kansanlauluja ja opettaen kansanmusiikin kuoroja. Vuodesta 1889 vuoteen 1895 hän opiskeli Pietarin konservatoriossa, jossa häntä opetti muun muassa Nikolai Rimski-Korsakov. Myöhemmin vuosien 1895 ja 1917 välillä hän kiersi Venäjää ja piti georgialaisen kansanmusiikin konsertteja. Bolševikkien vallankaappauksen jälkeen vuonna 1917 hän palasi synnyinmaahansa, jossa hän opetti ja sävelsi. Hän laati ensimmäisen georgialaisen oopperan "Tamar tsbieri" (, "viekas Tamar"), jonka esittivät ensimmäisen kerran venäläiset taiteilijat Venäjän aatelisneuvoston salissa vuonna 1897.
Monikonpuro

Monikonpuro () on Uudellamaalla Vantaalla ja Espoossa virtaava 7 kilometriä pitkä puro. Puron muita nimityksiä ovat Leppävaaranoja, Vermonoja ja Kilonoja.
Puron kulku.
Monikonpuro muodostuu latvoilla kahdesta päähaarasta. Päähaaraksi määritetty latvauoma on 6,5 kilometriä pitkä ja alkaa Vantaan Koivuvaarasta ja se virtaa aluksi mutkitellen kohti Hämevaaran peltoa. Sieltä se jatkaa lähes suoraan kohti etelää Gubbmossenin vierestä, Leppävaaran kartanon pelloille, jossa siihen yhtyy sivuojia, Lintuvaaran kallioiden alapuolelta suojelualueen läpi päätyen Leppäsillan pelloille. Sitten uoma kääntyy Vallinkallion ulkoilupuiston (Monikko-alue) sivuitse kohti kaakkoa ja Leppävaaraa. Leppävaarassa se virtaa vuonna 2001 kaivettua uutta uomaa pitkin 800 metriä. Siirtouoma virtaa osittain maan alla ja Ratsutorilla on lyhyt tekokoski. Lopulta siirretty uoma yhdistyy vanhaan uomaansa Leppävaaran itäpuolella. Tässä kohdassa uomaan yhtyy pohjoisesta tuleva toinen päähaara, joka alkaa Pajuniityn eteläpuolelta. Alajuoksulla se jatkaa vanhaa uomaansa Perkkaan pohjoispuolella itään päin ja kääntyy Vermon raviradan kohdalla kaakkoon ja laskee siellä isoon Huopalahteen. Puron uoman leveys vaihtelee ollen 1–2 metriä.
Vesistösuhteita ja hydrologiaa.
Monikonpuro sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (81) välialueella 81V052. Valuma-alueen pintalaksi ilmoitetaan Paikkatietoikkunan verkkopalvelussa olevan 16,34 km². Valuma-alueella ei esiinny lampia tai järviä. Puron keskivirtaama on noin 0,1 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), mutta rankkasateiden aikainen ylivirtaama jopa 6 m³/s.
Kalakanta.
Purossa esiintyy särkeä, seipiä, salakkaa, ahventa, haukea, kymmenpiikkiä ja kolmipiikkiä. Kalastusharrastajien "Taimeninstituutti"-niminen yhdistys istutti Monikonpuroon Inkoon Ingarskilanjoen taimenia vuonna 1994 ja kunnosti puroa useina vuosina. Vuonna 2000 purosta tavattiin myös geneettisesti alkuperäisiä taimenia. Vuosien 2002 ja 2003 kuivat kesät ja puron jäätyminen talvella aiheuttivat kuitenkin taimenkannan katoamisen, eikä taimenen poikasia ole tavattu purossa sen jälkeen.
Uoman siirtäminen.
1990-luvun lopulla Espoon kaupunki halusi siirtää Monikonpuron uomaa noin kilometrin matkalla kauppakeskus Sellon ja uuden liikenneterminaalin tieltä. Kaupunki sai vuonna 1999 Länsi-Suomen vesioikeudelta luvan puron siirtämiseen, mutta kaupungin ympäristölautakunta ja Espoon ympäristöyhdistys hakivat Vaasan hallinto-oikeudelta muutosta päätökseen. Hallinto-oikeus ei kuitenkaan muuttanut päätöstä, ja uoma siirrettiin vuonna 2001.
Myös Perkkaalle suunnitellun SuperLife Lab-keskuksen kohdalle on anottu ja saatu lupa Monikonpuron siirtämiseen. Alueen kaavamuutoksesta valitettiin Helsingin hallinto-oikeuteen, yhtenä perusteena Monikonpuron suojeleminen, mutta valitus hylättiin.
Luke Woodham

Luke Woodham (s. 5. helmikuuta 1981) on yhdysvaltalainen rikollinen, joka surmasi kolme ihmistä Mississippin Pearlissa 1. lokakuuta 1997.
Surmattuaan oman äitinsä 16-vuotias Woodham ajoi koululleen (Pearl High School), jossa hän aloitti ammuskelun. Lydia Dew (17) ja Christina Menefee (16) kuolivat; lisäksi seitsemän haavoittui. 
Woodham mainitsi motiivikseen koko hänen elämänsä ajan häneen kohdistuneen kaltoinkohtelun. Hän oli ollut osallisena saatananpalvontakultin toiminnassa. Vaikka mielenvikaisuuteen vedottiin, Woodham sai murhista elinkautiset ja törkeistä pahoinpitelyistä lisävankeusvuosia.
Dawn Harper-Nelson

Dawn Harper-Nelson (o.s. Harper, s. 13. toukokuuta 1984 East St. Louis, Illinois) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 100 metrin aitajuoksu.
Harper voitti Pekingin olympialaisten 2008 100 metrin aitafinaalissa yllätyskultaa silloisella ennätysajallaan 12,54. Berliinin MM-kisojen 2009 välierässä hän juoksi ennätyksekseen ajan 12,48 ja oli loppukilpailussa seitsemäs ajalla 12,81. Daegun MM-kisoissa 2011 hän voitti pronssia ennätysajallaan 12,47. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 12,37. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi ajalla 12,59. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa ajalla 12,63.
Harper avioitui vuonna 2013 ja otti käyttöönsä yhdistelmänimen Harper-Nelson.
Harper-Nelson sai vuonna 2017 kolmen kuukauden kilpailukiellon kiellettyjen aineiden käytöstä. Dopingkäry johtui verenpainelääkkeestä.
Austin Ejide

Austin Amamchukwu Ejide (s. 8. huhtikuuta 1984 Onitsha) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Hapoel Haderaa.
Seurajoukkueura.
Ejide on pelannut urallaan kolmessa seurassa. Hän aloitti uransa Gabros Internationalissa, josta hän siirtyi Tunisiaan Étoile Sportive du Saheliin, jossa hän viihtyi neljä vuotta. Vuonna 2006 Ejide siirtyi SC Bastiaan, jossa hän pelasi ykkösmaalivahtina kahden kauden verran. Kolmannella kaudella hän jäi varavahdin roolin ja kesällä 2009 vaihtoi seuraa israelilaiseen Hapoel Petah Tikvaan.
Maajoukkueura.
Maajoukkueessa Ejide on pelannut 34 ottelua ja on ollut mukana useissa arvokisoissa, muun muassa MM-kisoissa 2002, missä hän ei päässyt pelaamaan, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja 2010.
Kallonsisäinen tilavuus

Kallonsisäinen tilavuus on mitta, joka kertoo karkeasti kallon sisälle mahtuvan aivojen koon. Aivojen koon on kiistelty osoittavan eliölajin älykkyyden. 
Esimerkkejä eri lajien kallonsisäisistä tilavuuksista:
Esimerkkejä hominiineista:
Now (Anna Abreun albumi)

Now on Anna Abreun 22. lokakuuta 2008 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalla julkaisuviikollaan listan toiseksi (44/2008). Seitsemännellä listaviikollaan se nousi listaykköseksi kahdeksi viikoksi (50–51/2008). Yhteensä albumi oli listalla 19 viikkoa, ja myöhemmin vielä viisi viikkoa mid-price-listalla. Albumi ylitti vielä julkaisuvuonnaan platinalevyrajan, sitä on myyty yli 50 000 kappaletta.
Abreu voitti albumin myötä Vuoden naissolisti palkinnon Emma-gaalassa alkuvuodesta 2009.
Albumin digitaalinen versio sisältää kymmenen kappaleen lisäksi bonuskappaletta, "Work It Out" ja "Vinegar" -kappaleen "Umeboshi Mix" -version. Bonuskappaleista "Work It Out" nousi yhdeksi viikoksi latauslistalle, sijalle 27 (44/2008).
Singlet.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Vinegar" -niminen kappale, josta tuli Abreun ensimmäinen single, joka nousi sekä single- että latauslistan kärkeen. Kappale oli hetken aikaa myös radiokanavien soitetuin kappale. Syksyllä 2009 kappale julkaistiin myös Britanniassa.
Toinen single "Silent Despair" julkaistiin lokakuussa 2008. Kappale menestyi paremmin radioissa, kuin myyntilistoilla. Parhaimmillaan se oli toiseksi soitetuin radiokappale, mutta sen ainoa myyntilista sijoitus on kahden viikon käynti latauslistalla.
Albumilta julkaistiin vielä kaksi singleä: tammikuussa 2009 "Something About U" ja saman vuoden huhtikuussa "Come Undone". Kumpikaan kappaleista ei noussut listoille.
Yohan Gomez

Yohan Gomez (s. 25. syyskuuta 1981 Lyon) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SC Bastiaa, jota ennen hän on pelannut Olympique Lyonnaisia. 
Gomez aloitti uransa Olympique Lyonnaisissa, jossa hän ehti pelata vuoden aikana vain kuusi ottelua. Vuonna 2005 hän siirtyi SC Bastiaan, jossa hän on pelannut 62 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Gomez ei ole pelannut urallaan yhtäkään maaottelua.
Simon Mathew

Simon Mathew (s. 17. toukokuuta 1983 Grenå) on tanskalainen laulaja. Hän on teinipoppareiden Rebekka Mathew'n ja Sabina Mathew'n veli. Mathew voitti Tanskan Eurovision laulukilpailun karsinnat 2008, ja edusti Tanskaa Euroviisuissa 2008 laululla ”All Night Long”.
Mathewin ensimmäinen sooloalbumi "Simon Mathew" julkaistiin 2005. Mathewin ensimmäinen single oli ”These Arms”. Toinen single oli ”Dreamer”, joka oli listaykkösenä Tanskassa monta viikkoa ja pysyi radioiden soitetuimpana kappaleena.
Toinen albumi "All For Fame" julkaistiin vuonna 2008.
Planmeca

Planmeca Oy on yksi maailman johtavista hammashoitoteknologiaa valmistavista yhtiöistä, jonka tuotteita viedään noin 120 maahan. Suomalainen, vuonna 1971 perustettu perheyhtiö valmistaa mm. korkean teknologian hammashoitokoneita, 2D- ja 3D-röntgenlaitteita, ohjelmistoja sekä CAD/CAM-ratkaisuja. Yhtiön pääkonttori ja päätoiminnot sijaitsevat Helsingin Herttoniemessä.
Historia.
Planmecan toimitusjohtaja Heikki Kyöstilä rekisteröi Planmeca-yhtiön veljensä Tapio Kyöstilän kanssa 1969. Valmistus aloitettiin Helsingin Kulosaaressa Svinhufvudintien kerrostalon kellarissa. Yhtiö valmisti aluksi hammaslääkärin aputuoleja ja instrumenttikaapistoja. Ensimmäinen potilastuolimalli saatiin tuotantoon 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1972 perustettiin toinen yhtiö, Plandent Oy, hammaslääkäritarvikkeiden maahantuontiyritykseksi. Plandentista on kasvanut kansainvälinen yritys, joka markkinoi Planmecan tuotteiden ohella muidenkin valmistajien tuotteita kymmenessä Euroopan maassa. Planmecan tuotevalikoima on laajentunut hammashoitokoneisiin, röntgenlaitteisiin, ohjelmistoihin ja uusimpana CAD/CAM-tuotteisiin. 
Planmecan kansainvälistyminen kiihtyi 1980-luvulla. Suuri laitetoimitus Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitokselle alkoi avata markkinoita lopulta yli sataan yliopistolliseen koulutusyksikköön eri puolilla maailmaa. 1980-luvun loppuvuosina vientimenestyksiksi muodostuivat ensimmäinen mikroprosessoriohjattu potilastuoli sekä hampaiden panoraamaröntgenlaite, joka oli 1990-luvulla myydyin laite koko maailmassa. Vuonna 1989 perustettiin sisaryritys Planmed Oy, jonka valmistaa mammografialaitteita. Planmeca Groupiin kuuluu myös Paraisilla toimiva LM-Instruments Oy, joka valmistaa hampaiden hoitoon tarvittavia instrumentteja.
Planmedin ja Planmecan tuotannosta on 1990-luvun alkuvuosista lähtien yli 90 prosenttia mennyt vientiin. Vuosituhannen vaihteen jälkeen yritys on noussut merkittäväksi digitaalisten hammaskuvantamislaitteiden kehittäjäksi.
Planmeca Oy palkittiin 1985 tasavallan presidentin vientipalkinnolla. Heikki Kyöstilälle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi 2005.
Planmeca tuomittiin vuonna 2010 ja 2014 korvaamaan satoja tuhansia euroja palkkavahinkoa työntekijöilleen. Työntekijöitä ei ollut oikeuden mukaan kohdeltu tasavertaisesti.
The Comeback

The Comeback on yhdysvaltalainen mokumentti-muotoon tehty komediasarja, jonka ovat luoneet Lisa Kudrow ja Michael Patrick King. Sarjan esittäminen alkoi HBO-kanavalla 5. kesäkuuta 2005. Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanava Nelonen.
Sarja kertoo Kudrow'n esittämästä entisestä näyttelijätähti Valerie Cherishistä, joka yrittää päästä takaisin parrasvaloihin. Valerie valitaan uuteen tilannekomediasarjaan, ja samalla hänestä aletaan tehdä "The Comeback" -nimistä tosi-tv-ohjelmaa.
Sarjan ensimmäinen, 13 jaksosta koostuva kausi esitettiin kesällä 2005. HBO lopetti sarjan ensimmäisen kauden jälkeen huonojen katsojalukujen vuoksi. Kriitikoilta sarja sai vaihtelevan vastaanoton, mutta sai silti kolme Emmy-ehdokkuutta. Sarja on sittemmin kasvattanut suosiotaan niin katsojien kuin kriitikoiden keskuudessa, ja sarjan on luonnehdittu olleen "aikaansa edellä". Maaliskuussa 2014 uutisoitiin, että HBO käy neuvotteluja sarjan toisesta kaudesta, ja kaksi kuukautta myöhemmin HBO ilmoitti tilanneensa sarjaan kuuden jakson mittaisen toisen kauden. Toinen kausi esitettiin syksyllä 2014 eli yhdeksän vuotta ensimmäisen kauden päättymisen jälkeen.
Jaksot.
Toinen kausi (2014).
Kuudesta jaksosta koostuva toinen tuotantokausi tullaan esittämään syksyllä 2014.
DVD-julkaisu.
"The Comeback" -sarja on saatavilla DVD:nä, josta löytyy myös suomenkielinen tekstitys.
Ketohärkki

Ketohärkki ("Cerastium arvense") on kohokkikasveihin kuuluva hento, valkokukkainen kasvi. Laji on pohjoisella pallonpuolikolla laajalle levinnyt.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen ketohärkki kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa löyhän mattomaisia kasvustoja. Yleisväritykseltään kasvi on harmaanvihreä. Varsi on hento, pysty ja karvainen. Lehdet ovat kapeansuikeita tai lähes tasasoukkia ja lyhyen karvan peittämiä. Kukattomien haarojen lehdet ovat usein kaarevia. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Kukinnon alimmatkin tukilehdet ovat leveälti kalvolaitaisia. Kukkia on 4–10 kappaletta. Verhiö ja teriö ovat molemmat viisilehtisiä. Verholehdet ovat leveälti kalvolaitaisia ja kooltaan 4,5–7,5 millimetriä pitkiä. Valkoiset terälehdet ovat matalasti kaksihalkoisia ja noin kaksi kertaa verholehtien pituisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Suomessa ketohärkki kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkähkö, 10-liuskaisesti aukeava kota. Ketohärkin lehtihangoissa on kukattomia haaroja, jotka talvehtivat ja muodostavat seuraavana vuonna kukkivia versoja.
Ketohärkin ja hopeahärkin ("C. tomentosum") väliset risteymät ovat tavallisia, ja ne ovat myös hedelmällisiä.
Levinneisyys.
Euroopassa ketohärkin päälevinneisyysalue ulottuu Ranskasta ja Britteinsaarilta Venäjälle, rajoittuen etelässä Italiaan ja Pohjois-Balkaniin, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin. Satunnaisemmin lajia kasvaa Pyreneiden niemimaalla, Kreikassa, Ukrainassa, Kaukasuksella ja Fennoskandian pohjoisosissa. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena Venäjältä Aasian puolelle, jossa ketohärkkiä kasvaa eripuolilla Siperiaa ja Keski-Aasiaa sekä paikoitellen myös Kiinassa. Afrikassa lajia tavataan Marokossa sekä mantereen eteläosissa. Pohjois-Amerikassa ketohärkkiä kasvaa Alaskassa, suuressa osassa Kanadaa sekä Yhdysvaltojen keski- ja pohjoisosissa. Laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan.
Suomessa ketohärkkiä tavataan paikoin yleisenä Etelä-Suomessa. Laji harvinaistuu pohjoiseen päin mentäessä, mutta sitä tavataan satunnaisesti aina Keski-Lappia myöten.
Elinympäristö.
Ketohärkki viihtyy kuivahkoilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla. Tyypillisesti nämä ovat ihmisen muokkaamia ympäristöjä, kuten esimerkiksi tienvierustat, kedot, pellonpientareet, joutomaat, pihat ja laitumet. Kasvi on Suomessa levinnyt voimakkaasti heinänviljelyn myötä. Se tavattiin maasta ensimmäisen kerran 1800-luvulla. Laji on tullut Suomeen ulkomaisten heinän- ja nurmen kylvösiementen mukana.