tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kurt Fredrik Leonard af Enehjelm

Kurt Fredrik Leonard af Enehjelm (7. toukokuuta 1838 Lapinjärvi – 20. tammikuuta 1897 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali. 
Af Enehjelmin vanhemmat olivat sotatuomari Pehr Gabriel Anders af Enehjelm ja Wilhelmina Henrika Uggla ja puoliso vuodesta 1870 Katarina Alexandrovna Rumjantseva. Af Enehjelm kävi Pietarin merikadettikoulun 1848–1856 ja palveli sitten merikadettikoulun gardemarinkomppaniassa, mistä hänet kuitenkin jo toukokuussa 1856 määrättiin midshipsmanina Itämeren laivastoon. Keväällä 1859 hänet komennettiin palvelukseen Vienanmeren laivastoon. Luutnantiksi hän yleni 1862, jolloin hänet myös siirrettiin takaisin Itämeren laivastoon. Tammikuussa 1865 hänet määrättiin harjoitusalus Imperator Nikolai I:n vahtiupseeriksi, elokuusta lähtien hän palveli korvetti Askoldin Kaukoidän purjehduksella ja marraskuussa hänet määrättiin aluksen vanhimmaksi upseeriksi.
Af Enehjelm komennettiin toukokuussa 1866 tykkivene Soboljin vanhimmaksi upseeriksi ja siirrettiin Amurin meriekipaasiin marraskuussa. Elokuussa 1868 hänestä tuli kuljetusalus Japonetsin päällikkö. Hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi 1872 ja määrättiin Nikolskojen satamapäällikön apulaiseksi Amurjoen alueelle. Maaliskuussa 1873 hänet nimitettiin Amurin alueen majakka- ja luotsilaitoksen päälliköksi ja marraskuussa höyrylaiva Amurin päälliköksi. Huhtikuussa 1877 hänestä tuli kuljetusalus Mantšurian päällikkö ja marraskuussa 1880 klipperi Abrekin päällikkö. Hän sai ylennyksen 2. luokan kapteeniksi seuraavana vuonna. Syksyllä 1885 af Enehjelm määrättiin Siperian meriekipaasin komentajaksi. 1. luokan kapteeniksi hän yleni tammikuussa 1886 ja hänet nimitettiin Tyynenmeren satamien ylipäälliköksi, Vladivostokin sotilaskuvernööriksi ja Vladivostokin varuskunnan päälliköksi lokakuussa 1886.
Toukokuussa 1888 af Enehjelm siirrettiin Itämeren laivastoon ja määrättiin panssaripatteri Ne tron menjan päälliköksi kesäkuussa. Hänet nimitettiin 3. meriekipaasin komentajaksi tammikuussa 1889, heinäkuussa korvetti Vitjazin päälliköksi ja syyskuussa fregatti Mininin päälliköksi, jolla hän purjehti muun muassa Karibianmerelle. Kesäkuussa 1890 af Enehjelm tuli panssariristeilijä Rjurikin päälliköksi ja lokakuussa samana vuonna 4. meriekipaasin komentajaksi. Hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi toukokuussa 1891 ja nimitettiin tammikuussa 1892 nuoremmaksi lippumieheksi Itämeren laivastoon. Huhtikuussa 1893 hänestä tuli Vladivostokin sataman komentaja, lokakuussa 1896 hänet nimitettiin nuoremmaksi lippumieheksi Tyynenmeren laivastoon. Tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka.
Kauan (yhtye)

Kauan on yhtye, joka soittaa metallimusiikkia. Yhtyeen perusti Anton Belov vuonna 2005 Tšeljabinskissa Venäjällä. Vuodesta 2022 lähtien yhtyeen kotipaikka on ollut Helsinki.
Historia.
Kitaristi, kosketinsoittaja, säveltäjä ja laulaja Anton Belov perusti Kauan-yhtyeen vuonna 2005 yhdessä kitaristi Aleksandr Borovyhin kanssa. Borovyh erosi, mutta tilalle on liittynyt muita muusikkoja. Yhtye esittää useita kappaleita suomen kielellä, ja siitä tulee myös sen nimi. Se on saanut vaikutteita suomalaisesta yhtyeestä ”Tenhi”, jonka esikoisalbumi on nimeltään Kauan. Yhtyeen kokoonpano ja tyyli ovat muuttuneet vuosien kuluessa. Yhtye toimii nykyään Suomessa ja osa jäsenistä on paikallisia.
Musiikki.
Yhtye soittaa metallimusiikkia, jolle ominaista on painostava raskaus, hidastempoisuus ja melankolisuus. Sen tyylisuuntia ovat folk metal, black metal, doom metal, ambient, post-rock ja neofolk. Myös klassisesta musiikista on saatu vaikutteita. Laulut ovat minimalistisia, usein melko pitkiä eivätkä ne seuraa klassista laulun rakennetta. 
Yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista on "Sorni Nai", joka perustuu mystiseen Djatlovin solan onnettomuuteen. Se on ambient-musiikkia, joka kertoo synkän tapahtuman kulun suomeksi ja kestää 52 minuuttia. Sorni Nai on hantien ja mansien jumala, josta komit käyttävät nimitystä Zarni an ja venäläiset nimitystä Zolotaja baba eli Kultainen akka. Synkästä tapahtumasta kertoo myös 43-minuuttinen albumi "Ice Fleet", jonka julkaisupäivä on 9.4.2021. Tarina perustuu 1930-luvun tositapahtumiin Neuvostoliiton pohjoisella rannikolla, jossa geologit löysivät mereltä jäätyneen laivueen. 
Kauan on esittänyt myös suomalaisen Marja Mattlarin lauluja albumissa Kaiho. Bändi kävi Suomessa 12.10. 2018 ja esiintyi Kulttuuritehdas Korjaamossa Blowup -festivaalilla, jossa se herätti huomiota hämyisällä lyriikalla ja herkän kauniilla melodioilla, joihin yhdistyvät raa’at kitarasoundit ja raskaat rummuniskut.
Kosai

Kosai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaiskulmassa Tyynenmeren Enshūnmeren ja Hamanajärven rannikolla. Kaupungin luoteisosat nousevat Akaishivuorten reunavuorille. Lännessä kaupunki rajautuu Aichin prefektuuriin. Kosaissa on 59 560 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 86,56 neliökilometriä.
Kosain maaseutukaupunki perustettiin viiden kunnan kuntaliitoksella vuonna 1955. Kaupunkioikeudet Kosaille myönnettiin vuonna 1972. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2010, kun siihen liitettiin Arain maaseutukaupunki. Kosain nykyisin muodostavista kaupunginosista Arai ja Shirasuka kehittyivät Edo-kaudella vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemina ("shukuba"). Araissa sijaitsi myös yksi Tōkaidōn tulliasemista, joka on säilynyt nykypäivään saakka. Washizuun, joka oli Sakichi Toyodan synnyinpaikkakunta, kehittyi Meiji-kaudelta lähtien tekstiiliteollisuutta. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut muun muassa autoteollisuuden liitännäisteollisuutta sekä elektroniikka- ja koneteollisuutta. Muita elinkeinoja ovat Hamanajärven luonto- ja virkistysalueita hyödyntävä matkailu, kalastus, vesiviljely ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi koristekukkia ja "mikan"-mandariineja.
Kosain rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Arain tulliaseman lisäksi Honkō-jin buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Tenryū-Hamanako-rautateiden Tenryū-Hamanako-linja.
Halévy

Halévy on ranskalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mutalampi (Espoo)

Mutalampi on noin 60 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee noin 200 metriä Mutalammesta länteen ja sen pinta on noin 26 metriä Mutalampea alempana.
Mutalampi sijaitsee Mankinjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä.
Hämeenlinnan kaupunginpuisto

Hämeenlinnan kaupunginpuisto eli Parkki on Hämeenlinnan Puistonmäen kaupunginosassa Vanajaveden rannalla sijaitseva puisto. Se on osa Hämeenlinnan kansallista kaupunkipuistoa. Pinta-alaltaan 18 hehtaarin suuruinen puisto rakennettiin 1850- ja 1860-luvuilla aikaisemmin "Pyövelinmäkenä" tunnetulle mäelle. Merkittävä vaikuttaja Kaupunginpuiston rakentamisessa oli tuolloinen kuvernööri Rehbinder. Hämeenlinnan kaupunginpuistossa sijaitsee useita huvimajoja, laivalaituri, laululava, Hämeenlinnan kesäteatteri sekä keinotekoiset linnanrauniot. Puiston laululavalla järjestetään vuosittain maksuton Ämyrock-puistokonsertti. Puiston läheisyydessä, Tampereentien toisella puolella, sijaitsee lisäksi Larin-Kyöstin syntymäkodin muistomerkki.
Parkki (täsmennyssivu)

Parkki voi tarkoittaa seuraavia:
Pritam Munde

Pritam Munde (s. 17. helmikuuta 1983 Beed) on intialainen kansanpuolueen (BJP) poliitikko. Hän on istunut Lok Sabhassa kaksi kautta vuodesta 2014 alkaen. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan paikalta, joka jäi tyhjäksi hänen isänsä ministeri Gopinath Munden kuoltua auto-onnettomuudessa. Ammatiltaan hän on ihotautilääkäri eikä hänellä ollut poliittista kokemusta ennen vuoden 2014 vaaleja. Valituksi tullessaan Munde teki kaikkien aikojen ääniennätyksen voittamalla kilpailijansa melkein 700 000 äänen erolla. Hän sai Beedin vaalipiiristä 916 923 ääntä, toiselle sijalle jääneen kongressipuolueen ehdokkaan äänisaaliin jäädessä 224 678 ääneen.
Munde on ollut vuodesta 2009 naimisissa insinööri Gaurav Khaden kanssa. Heidän häihinsä saapui melkein jokainen BJP:n johtaja ja useimmat osavaltioiden pääministerit. Pariskunnalla on poika.
Makinohara

Makinohara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Tyynenmeren Suruganlahden rannikolla. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Makinoharan ylänköön. Asutus on keskittynyt Hagima- ja Katsumatajokien suille. Makinoharassa on 45 256 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 111,69 neliökilometriä.
Makinoharan kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Haibaran ja Sagaran maaseutukaupungit. Sagaran linna perustettiin alun perin 1500-luvun puolivälissä, ja myöhemmin Edo-kaudella Sagara kehittyi linnanaluskaupunkina, satamapaikkakuntana ja Shinanon provinssiin johtaneen tien varren postiasemana. "Bakumatsun" aikaan siitä tuli teen vientisatama teen viljelyn laajentuessa Makinoharan ylängöllä. Sen merkitys kuitenkin hiipui Ansei-Tōkain maanjäristyksen aiheuttamien tuhojen seurauksena. Nykyisin tärkeitä elinkeinoja ovat teen tuotannon lisäksi elektroniikkateollisuus ja autoteollisuus. Kaupungissa viljellään myös riisiä, kasviksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta ja vesiviljelyä. 
Makinoharan nähtävyyksiin kuuluvat Kashiman ja Shizunamin uimarannat. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat historiallinen Ōkane-suvun asuintalo ja Heiden-jin buddhalainen temppeli, jossa säilytetään kansallisaarteeksi valittua keisari Shōmun kirjoittamaa asetusta. Osa Shizuokan lentoasemasta sijaitsee kaupungin alueella.
Friesoythe

Friesoythe on kaupunki Cloppenburgin piirikunnassa Ala-Saksin osavaltiossa luoteisessa Saksassa. Metallintyöstöllä on pitkät perinteet Friesoythessa, ja kaupungista käytetään lisänimeä Eisenstadt eli Rautakaupunki.
Maantiede.
Friesoythe sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla noin 27 kilometriä Oldenburgista lounaaseen ja noin 60 kilometriä Bremenistä länteen. Etäisyys Hampurista on noin 150 kilometriä lounaaseen.
Aivan kaakossa Friesoythe rajoittuu Thülsfelder Talsperre -järveen, jonka pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Friesoythen alueella virtaa Soestejoki, joka on Emsin 72-kilometrinen sivujoki.
Friesoythe on verraten harvaanasuttu. Se muodostettiin vuonna 1974, kun maalaiskunnat Altenoythe, Gehlenberg, Markhausen, Neuscharrel ja Neuvrees liitettiin Friesoythen kaupunkiin. Friesoythen väestökeskittymä on kaupungin keski- ja koillisosassa, jossa kantakaupunki Friesoythe ja Altenoythe ovat kasvaneet lähes kiinni toisiinsa. Muut entiset kuntakeskukset sijaitsevat kaupungin länsi- ja eteläosassa.
Historia.
Tecklenburgin kreivit perustivat Soesten varrelle linnoituksen ja markkinapaikan 1200-luvulla. Ensimmäinen asiakirjamaininta Friesoythesta on päivätty 13. syyskuuta 1308. Aikakirjojen mukaan Friesoythe oli jo tuolloin varsin elinvoimainen paikkakunta, jonka merkkimiehiä oli muun muassa Heinrich Totting von Oytha. Münster ja Osnabrück anastivat vallan tecklenburgilaisilta. Vanha linnoitus tuhottiin ja nykyisin sen paikalla seisoo raatihuone. Linnoituksen olemassaolosta muistuttaa muutama paikannimi, kuten Burggarten. Friesoythe pysyi Münsterin valtapiirissä aina vuoteen 1802 ja valtauskontona oli katolilaisuus. Oldenburgilainen kausi alkoi 1803 ja Friesoythesta tehtiin käräjäkaupunki 1858. Toisen maailmansodan aikana huhtikuussa 1945 Friesoythe koki laajaa pommitustuhoa, josta on muistomerkki Wasserstraßella vanhan raatihuoneen takana. Sodan jälkeen Friesoythesta kehittyi paikallisesti merkittävä talouden ja kulttuurielämän keskus.
Friesoythen historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikainen kirkko St.-Vitus-Kirche Altenoythessa ja St. Marien -kirkko. Friesoytheen avattiin Postimuseo - Postgeschichtliches Museum Friesoythe - vuonna 1988.
Talous ja liikenne.
Friesoythe kuuluu The Ring of European Cities of Iron Works -yhdistykseen, jonka muita jäseniä ovat muun muassa Alankomaiden Oude IJsselstreek, Sisilian Acireale, Ukrainan Donezk ja Ivano-Frankivsk sekä Suomen Mynämäki. Tärkeimmät elinkeinot ovat kaupankäynti ja muut palvelut sekä käsityöläisyys ja valmistava teollisuus. Oppilaitokset työllistävät huomattavasti.
Friesoythen tärkein maantie on luoteisimman Saksan halki kulkeva Bundesstraße 72. Moottoritie BAB 1 kulkee etäämpänä kaupungin itäpuolitse. Muita lähiseudun moottoriteitä ovat BAB 28, BAB 29 ja BAB 31.
Acireale

Acireale on kunta Sisilian itäosassa Italiassa. Joonianmeren rannalla sijaitseva Acireale kuuluu Catanian metropolialueeseen, etäisyys Catanian keskustasta on noin 15 kilometriä koilliseen.
Maantiede ja ilmasto.
Acireale on rakennettu rantajyrkänteen päälle Etnan kaakkoispuolelle. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Vuotuinen keskilämpötila on 16,8 °C. Kylmin kuukausi on tammikuu, jonka keskilämpötila on 10,3 °C ja lämpimin elokuu, 24,6 °C. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 644 millimetriä. Acirealen sääasema sijaitsee 208 metriä mpy.
Historia.
Acirealen nimi pohjautuu kreikkalaiseen mytologiaan kuuluvaan hahmoon nimeltä Akis. Bysantin valtakunnan aikana paikkakunnan nimi oli Jachium, ja 700-luvulla sinne rakennettiin linnoitus. Arabivallan aikana nimi oli Al Yag ja espanjalaisvallan aikana Aci d'Aquila. Vuonna 1169 maanjäristys tuhosi kaupungin lähes tyystin ja 1300-luvulla kaupunginpalo vaikutti asujaimiston siirtymiseen toisaalle. Syntyi Aquilia Nuova, uusi Aquilia, joka on nykyisen Acirealen kantakaupunki. Nimen Acireale paikkakunta sai 1642 Espanjan kuningas Filip IV:ltä. Kuningas vapautti Acirealen feodaalisista siteistään ja alisti sen suoraan kruunulle: "Il re Filippo IV --- la rese dipendente direttamente dalla corona".
Acirealen nykyinen kaupunkikuva syntyi vuoden 1693 katastrofaalisen maanjäristyksen seurauksena. Kaupunkiin rakennettiin lukuisia barokki-tyylin mukaisia kerrostaloja ja kirkkoja, eli julkisivuista tehtiin näyttävät, jopa pöyhkeilevät. 1800-luvulla Acireale oli yksi Sisilian tärkeimpiä kaupunkeja, sinne avattu kylpylä houkutteli matkailijoita ja toi kaupungille mainetta. Italian kuningaskunnassa Acirealella oli oma provinsiaalinen hallintoalueensa, Circondario di Acireale, joka perustettiin 1860 ja lakkautettiin 1926. Circondario hallintoalueena lopetettiin koko valtakunnassa 1926. Virallisesti Acireale sai kaupungin aseman 30. marraskuuta 2005.
Talous ja liikenne.
Acirealen keskeisiä elinkeinoja ovat matkailu ja rakennusteollisuus. Myös maatalous ja kalastus ovat edelleen tärkeitä. Acirealen rautatieasema on rataosuudella Messina–Syrakusa. Keskeinen moottoritieyhteys on A 18 (Messina–Catania). Acirealen liittymä on keskustan länsipuolella 69,8 kilometriä Messinasta ja 7,0 kilometriä Catanian kehämoottoritieltä.
Ruotsin miesten lentopallomaajoukkue

Ruotsin miesten lentopallomaajoukkue edustaa Ruotsia lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on 46 (toukokuussa 2020).
Arvokisamenestys.
Ruotsi on pelannut olympialaisissa kerran: se sijoittui seitsemänneksi Soulissa 1988. Maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue on pelannut kahdesti ja sijoittui kymmenenneksi Brasiliassa 1990 sekä 16:nneksi Kreikassa 1994. EM-kilpailuissa Ruotsi on pelannut kuusi kertaa ja ylsi hopealle kotikisoissaan 1989 voitettuaan välierissä Neuvostoliiton 3–2 ja hävittyään loppuottelussa Italialle 1–3. Belgian EM-kilpailuissa 1987 Ruotsi sijoittui neljänneksi.
Say So

Say So on yhdysvaltalaisen laulaja-räppäri Doja Catin musiikkikappale. Sen julkaisivat Kemosabe Records ja RCA Records hänen toisen, Hot Pink-studioalbumin viidentenä singlenä 28. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Doja Cat, Lydia Asrat, Yeti Beats sekä Lukasz Gottwald. Kappaleen on tuottanut Dr. Luke nimellä Tyson Trax. Kappale keräsi suurta suosiota sen jälkeen kun TikTok-käyttäjä Haley Sharpe teki siitä runsaasti mediahuomiota saaneen tanssin. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Hannah Lux Davis ja se julkaistiin Doja Catin YouTube-kanavalla 27. helmikuuta 2020.
"Say So" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Islannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Latviassa, Libanonissa, Liettuassa, Malesiassa, Meksikossa, Singaporessa, Uudessa-Seelannissa, Virossa ja Yhdysvalloissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa (Flanderi), Bulgariassa, El Salvadorissa, Kroatiassa, Skotlannissa ja Tanskassa. Lisäksi se on myynyt Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa platinaa. Doja Cat on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa sekä MTV Pushissa.
Kappaleesta julkaistiin miksattu versio 1. toukokuuta 2020, jolla esiintyy myös yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minaj. Miksattu versio on päässyt listoille Liettuassa ja Uudessa-Seelannissa.
Boss Bitch

Boss Bitch on yhdysvaltalaisen laulaja-räppäri Doja Catin musiikkikappale. Sen julkaisivat Kemosabe Records ja RCA Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä vuonna 2020 ensi-iltansa saaneen elokuvan Birds of Prey -levyltä 24. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Doja Cat, Ashton Casey, sekä sen tuottajat Imad Royal ja Sky Adams. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Doja Catin YouTube-kanavalla 23. tammikuuta 2020.
"Boss Bitch" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Suomessa, Tšekissä ja Virossa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Islannissa, Latviassa, Liettuassa, Slovakiassa ja Unkarissa. Lisäksi se on myynyt kultaa Brasiliassa.
Olga Buzova

Olga Igorevna Buzova (avioliiton aikana Tarasova; ven. Ольга Игоревна Бузова, s. 20. tammikuuta 1986 Pietari) on venäläinen televisiojuontaja, laulaja ja näyttelijä. Buzova tuli tunnetuksi osallistumalla venäläiseen tositelevisio-ohjelmaan Dom-2 ja myöhemmin olemalla yksi sen juontajista. Hän oli Instagramin seuratuin venäläinen julkisuuden henkilö alkuvuonna 2020.
Yksityiselämä.
Buzova valmistui Pietarin valtionyliopistosta vuonna 2008. Hän oli naimisissa venäläisen jalkapalloilija Dmitri Tarasovin kanssa. Parin avioliitto päättyi vuonna 2016. Buzova ilmoitti vuonna 2019 seurustelevan videobloggaaja David Manukjanin kanssa.
Televisioesiintyjä.
Buzova oli mukana kilpailijana venäläisessä tositelevisio-ohjelmassa Dom-2 vuosina 2004-2008. Vuonna 2008 hän siirtyi sen juontajaksi. Vuonna 2018 Buzova etsi itselleen uutta seurustelukumppania ohjelmassa ”Zamuž za Buzovu” ja vuonna 2019 ohjelmassa ”Plan B”.
Laulu-ura.
Buzova otti ensiaskeleet laulu-uralla julkaistuaan kappaleen ”Ne zabyvai” yhdessä T-Killahin kanssa vuonna 2011. Hänen musiikkiuransa lähti todelliseen nousuun vasta vuonna 2017, jolloin hän julkaisi debyyttialbuminsa "Pod zvuki potselujev".. Toinen albumi ”Prinimai menja” julkaistiin vuonna 2018. Hänen kappaleensa ”Laiker” keräsi puolitoista miljoonaa katselukertaa heti ensimmäisenä päivänä julkaisun jälkeen YouTubessa vuonna 2019. Buzovan kappaleen ”WI-FI” musiikkivideolla esiintyy amerikkalainen malli Jeremy Meeks.
Physical (Dua Lipan kappale)

Physical on brittiläislaulaja Dua Lipan musiikkikappale. Sen julkaisi Warner Music Group hänen toisen, Future Nostalgia-studioalbumin toisena singlenä 30. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Lipa, Sarah Hudson, Clarence Coffee Jr ja Jason Evigan, joista viimeisin myös tuotti sen Kozin kanssa. "Physical" on lajityypiltään synth- ja voimapop-kappale, jonka sanat kuvastavat parisuhteen tuomaa riemua, viitaten Olivia Newton-Johnin vuonna 1981 julkaisemaan samannimiseen musiikkikappaleeseen.
"Physical" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen tarttuvaa melodiaa ja tuotantoa. Kappale oli myös kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan neljänkymmenen parhaan joukkoon lähes kaikkialla missä se pääsi listoille. Isossa-Britanniassa siitä tuli Lipan kahdeksas singlelistan kymmenen parhaan joukkoon päässyt single, sen päästyä parhaimmillaan listan sijalle 3. Lisäksi se myi Britanniassa kultaa. Kappale pääsi myös Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalle, jossa sen paras sijoitus oli sija 60. Tämä oli Lipan yhdeksäs kyseiselle listalle päässyt single.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Lipan YouTube-kanavalla 31. tammikuuta 2020. Videon kuvauksesta vastasi Lope Serrano ja se kuvattiin Barcelonassa. Videolla nähdään Lipa tanssimassa sarjassa, joka sisältää erilaisia värikoodattuja osioita sekä animoituja visuaaleja. Videon konsepti pohjautui sveitsiläistaiteilijoiden Peter Fischlin ja David Weissin diagrammiin nimeltään "Order and Cleanliness".
Break My Heart

Break My Heart on brittiläislaulaja Dua Lipan musiikkikappale. Sen julkaisi Warner Music Group hänen toisen, Future Nostalgia-studioalbumin kolmantena singlenä 25. maaliskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Lipa, Alexandra Tamposi sekä sen tuottajat The Monsters and Strangerz ja Andrew Watt. "Break My Heart" mukailee melodialtaan australialaisyhtye INXSin vuonna 1987 julkaisemaa kappaletta "Need You Tonight", jonka takia myös Michael Hutchence sekä Andrew Farriss on kreditoitu kappaleen sanoittajiksi.
"Break My Heart" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä Britannian singlelistan sijalle 6. sekä Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan sijalle 21. Lisäksi se on päässyt singlelistan kymmenen parhaan joukkoon myös kymmenessä muussa valtiossa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Henry Scholfield ja se julkaistiin Lipan YouTube-kanavalla 26. maaliskuuta 2020. Video kuvattiin Bulgarian Sofiassa tammikuussa 2020. Lipa on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa sekä Big Brother Brasilian 20. tuotantokaudella.
Gogen Solntsev

Gogen Solntsev (ven. Гоген Солнцев, oikea nimi Ilja Solntsev; s. 5. joulukuuta 1980, Moskova) on venäläinen viihdeartisti, näyttelijä ja laulaja. Solntsev on tullut kuuluisaksi oman teatterinsa johtajana ja erilaisista Venäjällä julkisuudessa tapahtuneista skandaaleista.
Yksityiselämä.
Gogen Solntsev eli sekavan lapsuuden. Vanhemmat erosivat Solntsevin ollessa nuori ja Solntsevia kasvatti osittain hänen täti ja mummo. Lapsena Solntsevia kiinnosti pianonsoitto ja laulaminen. Solntsev on asunut vanhempiensa kanssa hetken myös Suomessa. Solntsev aiheutti kohua menemällä naimisiin itseään 25 vuotta vanhemman Jekaterina Tereškovitšin kanssa vuonna 2018. 
Ura.
Solntsevin taiteellinen ura alkoi opettajana lasten teatterikerhossa. Myöhemmin Solntsev pääsi opiskelemaan teatterialaa ja opintojen ohessa esiintyi yökerhoissa. Opintojen jälkeen Solntsev päätyi venäläisen MTV-kanavan ohjelmaan Pjatero v otryve, jonka jälkeen Solntseville aukesi tie muihin ohjelmiin, kuten: Dom-2 ja Zvanyi užin. Vuonna 2011 Solntsevista tuli netti-ilmiö hänen käytyään vieraana ohjelmassa Pust govorjat. Ohjelman jaksosta tehty pilavideo "Advokat" sai runsaasti huomiota Venäjällä. Sittemmin Solntsevin yksityiselämää on seurattu keskusteluohjelmissa Govorim i pokazyvajem, Prjamoi efir ja Na samom dele.
Mishima (Shizuoka)

Mishima () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Izun niemimaan juuressa. Kaupunki on rakentunut Kisejoen tasangolle, jota ympäröivät Fujivuori ja muut tulivuoret. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Hakonevuorelle. Mishimassa on 109 256 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 62,02 neliökilometriä.
Mishimassa sijaitsi muinoin Izun provinssin pääkaupunki ("kokufu"). Myös paikkakunta tunnettiin alun perin nimellä "Kokufu", kunnes Mishima-taishan šintolainen pyhäkkö siirtyi sinne Izun niemimaan eteläosasta. Sittemmin Mishima kehittyi Mishima-taishan portineduskaupunkina ja yhtenä vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"). Meiji-kaudella paikkakunta taantui, kun Tōkaidō-rautatielinja rakennettiin kulkemaan pohjoisempaa reittiä Gotenban kautta. Tannan tunnelin valmistuttua 1930-luvulla se sai kuitenkin takaisin vanhan liikenteellisen merkityksensä. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Mishimalle myönnettiin vuonna 1941. Kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka-, lääke-, elintarvike-, paperi- ja kumiteollisuutta sekä keinokuitujen valmistusta. Tuliperäisessä maassa viljellään esimerkiksi vihanneksia.
Mishima toimii porttina ympäröiville Fujivuoren, Izun niemimaan ja Hakonen luonnonalueille. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Mishima-taishan lisäksi Rakuju-enin puutarha ja Sanon taidemuseo. Kaupungin alueella sijaitsevat myös Izun provinssitemppelin ja Yamanakan linnan jäänteet. Kaupungissa toimii Nihon-yliopiston kampus. Mishimaa palvelevat suurnopeusjunalinja Tōkaidō Shinkansen, JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Izuhakone-rautateiden Sunzu-linja.
Fotoniikan tutkimuksen lippulaiva (PREIN)

Fotoniikan tutkimuksen lippulaiva PREIN on suomalainen tutkimuslaitos. PREIN keskittyy fotoniikan eli valoon perustuvien teknologioiden ja niiden sovellusten tutkimukseen.
PREIN on yksi kuudesta Suomen Akatemian rahoittamasta lippulaivahankkeesta. Vuonna 2019 käynnistyneen lippulaivaohjelman tavoitteena on tukea korkeatasoista tutkimusta ja vaikuttavuutta, jolla luodaan tulevaisuuden osaamista ja kestäviä ratkaisuja yhteiskunnan haasteisiin sekä edistetään taloudellista kasvua. Tutkimushankkeen rahoituskausi on kahdeksan vuotta.
PREIN-lippulaivan koordinaattori on Tampereen yliopisto ja muut partnerit ovat Itä-Suomen yliopisto, Aalto-yliopisto ja VTT. 
PREIN yhdistää fotoniikan tutkimuksen suomalaiset toimijat verkostoksi, jonka toiminta kattaa koko polun perustutkimuksesta soveltavaan tutkimukseen ja sen jälkeiseen läpimurtoteknologioiden tuotekehitykseen ja kaupallistamiseen. PREIN-lippulaivan tutkimuksen teemoja ovat valon ja materian vuorovaikutus, uudet nanomateriaalit ja niiden optiset ominaisuudet sekä erilaiset laser-teknologiat. 
PREINin vaikuttavuustoimiin kuuluvat yritysyhteistyö, tieteen ja tutkimuksen popularisointi ja yleisen tietoisuuden lisääminen fotoniikan tieteestä ja tutkimuksesta. Koulujen ja LUMA-keskusten kanssa tehtävässä yhteistyössä myös innostetaan lapsia ja nuoria fotoniikan tutkimukseen ja tekniikan alalle hakeutumiseen.
Palkkatyö ja pääoma

Palkkatyö ja pääoma () on Karl Marxin kirjoittama taloustieteellinen essee, jonka hän kirjoitti vuonna 1847 ja julkaisi "Neue Rheinische Zeitung" -sanomalehdessä vuoden 1849 huhtikuussa. Kyseistä esseetä pidetään Marxin mittavan vuonna 1867 julkaistun "Pääoman" edeltäjänä.
Yksi esseen pääteemoista on työvoima, ja kuinka työvoimasta tulee tavara, jonka kapitalisti ostaa työntekijältä eli proletariaatilta. Se tuo myös esiin Marxin työnarvoteorian, jonka avulla hän selittää työn ja työvoiman eron.
Łukasz Szumowski

Łukasz Szumowski (s. 3. kesäkuuta 1972 Varsova) on puolalainen poliitikko ja lääkäri. Hänet nimitettiin Puolan terveysministeriksi 9. taammikuuta 2018. Szumowski on ollut Sejmin, maansa parlamentin, vuodesta 2019.
Keimolanportti

Keimolanportti on palvelualue valtatie 3:n varrella Vantaalla Kivistön kohdalla. Keimolanportissa on kaksi Neste-huoltamoa, yksi tien kummallakin puolella moottoritietä eri suuntiin kulkevia varten. Läntinen huoltamo on Vantaan Keimolan ja itäinen Kivistön kaupunginosan puolella. Kummallekaan huoltoasemalle ei kuitenkaan pääse autolla paikallistietä (Keimolanportti). Huoltamoiden vieressä on Hämeenlinnanväylän pikavuoropysäkit Tampereen ja Helsingin suuntiin. Kivistön rautatieasema on vajaan sadan metrin päässä.
Deutscher Ostmarkenverein

Deutscher Ostmarkenverein eli Hakata (HKT) oli yhdistys, joka 1894 perustettiin valvomaan saksalaisuuden etuja ja ehkäisemään puolalaisuuden edistymistä Posenin provinssissa. Nimitys "Hakatisten" on muodostettu yhdistyksen perustajien (Hansemann, Kennemann ja Tiedemann) sukunimien alkukirjaimista. Hakatistit pyrkivät syrjäyttämään puolan kielen, saattamaan puolalaisten omistamat maatilat saksalaisten haltuun, levittämään saksalaista asutusta ja siten pitämään yllä kansallisvihaa saksalaisten ja puolalaisten kesken.
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1982–1983

Kausi 1982–1983 oli järjestyksessään 9. pelattu I-divisioonakausi. Kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen pelattiin kuuden joukkueen alkukarsinta, joista jatkoon selviytyivät HPK ja JoKP. SM-liigan karsinnoissa HPK nousi seuraavan kauden SM-liigaan. SaPKo putosi alempaan sarjaan.
Runkosarja.
Kaksi parasta SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle, 3.6.-sijoittuneet joukkueet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. Sarjan neljä viimeistä pelasivat jatkosarjan I-divisioonakarsintaan joutumisesta. 
Liigakarsinta.
HPK nousi SM-liigaan ja Lukko putosi I-divisioonaan. Kärpät säilytti liigapaikkansa. 
I-divisioonakarsinta.
Peliitat nousi I-divisioonaan ja SaPKo putosi II-divisioonaan. FoPS säilytti sarjapaikkansa.
Max Halbe

Max Halbe (4. lokakuuta 1865 Güttland – 30. marraskuuta 1944 Neuötting, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän asui ensin Berliinissä mutta muutti 1895 Müncheniin. Halben esikoisdraamat "Ein Emporkömmling" (1889), "Freie Liebe" (1890) ja "Eisgang" (1892) olivat syntyneet Ibsenin vaikutteiden alla. Ensimmäisen suuren näyttämömenestyksensä hän saavutti lemmendraamallaan "Jugend" (1893). Tämän näytelmän runollista voimaa eivät saavuta Halben myöhemmät näytelmät "Mutter Erde" (1897, suom. "Maa"), "Der Eroberer" (1899), "Die Heimatlosen" (1899), "Das tausendjährige Reich" (1900), "Hans Rosenhagen" (1901), "Das wahre Gesicht" (1907). Halbe on naturalisti, hänen näytelmissään on paljon näyttämöllisesti vaikuttavaa, luonteen erittely on usein terävää, mutta dramaattiset keinot ovat usein ulkokohtaisia, esimerkkinä luonnonvoiman äkillinen purkautuminen esiin.
Näytelmiä.
Halben näytelmää "Väkevä virta" on esitetty suomeksi ainakin Kansallisteatterissa 1906 ja Kuopion teatterissa 1921. Suomeksi on esitetty 1900-luvun alkupuolella myös näytelmää "Jugend" nimellä "Nuoruus". Näytelmä "Mutter Erde" saa Valvojan kritiikissä 1907 mainesanat "uudempien saksalaisten murhenäytelmien kauneimpia ja vahvimpia".
Huomionosoituksia.
Düsseldorfissa on Halben mukaan nimetty katu Max-Halbe-Strasse.
Vítězslav Hálek

Vítězslav Hálek (1835–1874) oli tšekkiläinen runoilija. Hän oli tuottelias sekä lyyrillisen että kertomarunouden, novellin ja näytelmän alalla. Hänen uusi ilmaisutapansa tuotti hänelle aikoinaan paljon ihailijoita, mutta verraten epäitsenäisenä runoilijana ja heikkona muodon taitajana hän kadotti pian merkityksensä.
Taza

Taza on kaupunki Koillis-Marokossa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 148 456.
Maantiede.
Taza sijaitsee Koillis-Marokossa Rif- ja Keski-Atlas -vuorten välissä noin 100 kilometriä Fèsin jaupungista koilliseen. Kaupungin alue vuorten välissä vain muutaman kilometrin levyinen. Itä-länsi-suuntainen reitti on tärkeä kulkuväylä Fèsistä ja Meknèsistä Oujdaan ja edelleen Algerian Tlemceniin. Tazan vanhankaupungin (medina) korkeus merenpinnasta on 580 metriä ja uudemman ranskalaiskaudella perustetun kaupunginosan 480 metriä. Kaupungista pohjoiseen virtaa syvän rotkon uurtanut Wadi Taza -joki.
Historia.
Varhaisimmat merkit ihmisasutuksestaq Tazan alueelta ovat neoliittiselta kaudelta. Alueen myöhempi historia ennen islamin leviämistä tunnetaan kuitenkin huonosti. 700–900-luvuilla aluetta asuttivat Miknasat-berberiheimo. Ibn Khaldunin mukaan he perustivat paikalle linnoituksen ("ribat"). Oikeammin itse linnoitettu kaupunki lienee kuitenkin perustettu vasta myöhemmin Almohadien valtakaudella. Paikka oli maantieteensä takia strategisesti tärkeä. Abd al-Mu'minin rakennuttamien muurien rauniot ovat edelleen jäljellä. Marinidit valtasivat kaupungin vuonna 1216. Leo Africanus kuvaili Tazaa alueen kolmanneksi suurimmaksi kaupungiksi. Kaupungin bastioni rakennettiin 1500-luvulla.
Vuonna 1844 paikalliset heimot tekivät sotaretken Thomas Robert Bugeaudin komentamia ranskalaisia vastaan Algeriassa, mutta he kärsivät taistelussa ranskalaisille tappion. Sulttaani Mawlay Abd al-Aziz teki puolestaan sotaretken alueen heimoja vastaan vuonna 1895. Kruununtavoittelija Bu Hmara julistautui sulttaaniksi Tazassa vuonna 1902, ja hän kukistui vuonna 1909. Kaikkiaan väkivaltaisuudet aiheuttivat Tazassa mittavia vahinkoja. Esimerkiksi paikallinen juutalainen kaupunginosa tuhoutui ja sen asukkaat pakenivat Melillaan ja Tlemceniin. 
Ranskalaiset joukot valtasivat Tazan 10. toukokuuta 1914. Ranskalaiset perustivat Marokon protektoraatin ja tekivät Tazasta sotaretkiä kapinoivia heimoja vastaan. Vanhankaupungin viereen perustettiin uusi sotilastukikohdasta kehittynyt kaupunginosa, jossa aikanaan asui tuhansia eurooppalaisia.
Väestö.
Tazan asukasluku vuonna 2014 oli 148 456. 1980-luvulla asukkaita oli noin 108 000 ja ennen toista maailmansotaa 35 000.
Ludovic Halévy

Ludovic Halévy (1834–1908) oli ranskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut, useimmiten yhdessä Henri Meilhacin kanssa, operettitekstejä Jacques Offenbachin musiikkiin sekä tapadraaman "Froufrou" (1869), humoreskin "Monsieur et madame Cardinal" (1880), romaanin "L’abbé Constantin" (1882) sekä sota-ajankuvaukset "L’invasion" (1872) ja "Notes et souvenirs 1871–1872" (1889). Hän oli vuodesta Ranskan akatemian jäsen.
Halévyn setä oli säveltäjä Jacques Fromental Halévy.
Isoloippoheinä

Isoloippoheinä ("Hemarthria altissima") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, loippoheinien ("Hemarthria") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Isoloippoheinä kasvaa maan alla suikertavasta juurakosta ja voi muodostaa mattomaisia kasvustoja. Kukinto sijaitsee varren kärjessä, mutta sitä voi olla hankalaa erottaa itse varresta.
Isoloippoheinä kasvaa jokien varsilla sekä lampien ja järvien rannoilla. Isoloippoheinää tavataan Välimeren ympäristössä sekä laajalti eri puolilla Afrikkaa, mukaan lukien Madagaskar. Aasiassa lajia tavataan Myanmarissa ja Thaimaassa sekä Borneon saarella. Luontaisen levinneisyysalueensa lisäksi lajia on viety Amerikkaan.
Jonas Kaufmann

Jonas Kaufmann (s. 10. heinäkuuta 1969 München) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hänen lauluäänensä on väriltään tumma.
Tummavilkkuperä

Tummavilkkuperä ("Myiobius villosus") on vilkkuperiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Tummavilkkuperä voi kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Tummavilkkuperän pää on väriltään tummanruskea ja koiraalla on keltainen päälakilaikku ja naaraalla se on punaruskea. Lajin kurkku on valkoinen ja vatsa ja rinta kellertävän ruskeat. Linnun siivet ja selkä ovat tummanruskeat. Tummavilkkuperän yläperässä on vaaleankeltainen laikku ja pyrstö on musta ja pyöreäkärkinen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tummavilkkuperää tavataan Panaman kaakkoisosasta ja Etelä-Amerikassa Venezuelasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät usein virtaavan veden läheisyydessä. Linnun ravintoa ovat selkärangattomat eläimet.
Embolisaatio

Embolisaatio tarkoittaa valtimoiden tai laskimoiden tukkimista kohteeseen viedyn katetrin läpi ruiskutettavalla nestemäisellä tai kiinteällä aineella. Toimenpide tehdään yleensä paikallispuudutuksessa ilman yleisanestesiaa. Tavallisimmat embolisaation syyt ovat erilaiset kasvaimet, verenvuodot, valtimo-laskimoepämuodostumat ja -fistelit, aneurysmat sekä laskimoiden osalta varikoseele (varicocele testis). 
Toimenpide.
Verenkierron toimivuus kohteessa tulee aina selvittää ennen embolisaatiota. Embolisaatio pyritään tekemään mahdollisimman valikoivasti, jotta ei epätoivotusti tukittaisi kohteen ulkopuolisia verisuonia. 
Akuutit verenvuodot.
Akuutit eli äkilliset verenvuodot aiheutuvat yleisesti kehoon kohdistuvasta traumasta joka aiheuttaa verenvuotoa eri elimissä. Tavallisia traumaan liittyviä embolisaatiokohteita ovat mm. maksa, munuaiset sekä lantion valtimot. 
Vuoto voi olla myös spontaani eli traumaan liittymätön. Spontaanin vuodon syynä voi olla verisuoniepämuodostuma, kasvain tai leikkauksen komplikaatio. 
Akuutin vuodon embolisaatioon käytetään tavallisesti gelatiinia, polyvinyylialkoholipartikkeleita ja platinalankavyyhtejä (lanka"möykky" tukkii vuotoa).
Wecksellin portaat

Wecksellin portaat ovat runoilija J. J. Wecksellin mukaan nimetyt portaat Turussa. Wecksellin lapsuudenkoti sijaitsi Uudenmaankadulla portaiden lähellä. Portaissa on 130 askelmaa.
Salaliitto (täsmennyssivu)

Salaliitto voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Ana Brenda Contreras

Ana Brenda Contreras (s. 24. joulukuuta 1986) on meksikolais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt lukuisissa espanjankielisissä telenoveloissa.
Contreras on näytellyt myös englanniksi. Vuosina 2018–2019 hän esitti Cristal Jenningsiä televisiosarjassa "Dynastia".
Andrei Malahov

Andrei Nikolajevitš Malahov (ven. Андрей Николаевич Малахов, s. 11. tammikuuta 1972 Apatiitti) on venäläinen toimittaja ja televisiojuontaja. Hän on Rossija 1 -kanavalla näytettävän keskusteluohjelman Prjamoi efir juontaja. Aikaisemmin Malahov on toiminut juontajana ohjelmissa Bolšaja stirka ja Pust govorjat. Vuonna 2009 Malahov juonsi Eurovision laulukilpailujen semifinaalit yhdessä Natalja Vodjanovan kanssa. Vuonna 2009 Malahovista tuli venäläisen StarHit-lehden päätoimittaja. 
Yksityiselämä.
Andrei Malahov meni naimisiin Natalja Škuljovan kanssa vuonna 2011. Heidän Aleksandr-niminen poika syntyi vuonna 2017. Malahov on venäläis-bulgarialaisen laulajan Filipp Kirkorovin lasten kummisetä. Malahov on opiskellut viestintää Moskovan valtionyliopistossa.
Walenstadt

Walenstadt on kunta ja vanha kaupunki Itä-Sveitsissä, Sankt Gallenin kantonissa. Siellä on vajaat 6 000 vakinaista asukasta.
Sijainti.
Walenstadt sijaitsee Walenseen itäpäässä, Seezjoen laaksossa ja laakson pohjoispuolella kohoavilla Churfirstenvuorilla, jotka ovat osa Appenzellin Alppeja. Walenstadtin korkein kohta on Grabsin rajalla oleva on Gamsberg (2 384 m mpy.). Walenstadtin naapurikuntia ovat pohjoisessa Wildhaus-Alt St. Johann ja Grabs, idässä Sevelen ja Wartau, etelässä Flums ja lännessä Quarten. 
Historiaa.
Walenstadt sijaitsee strategisella paikalla Alppien yli Churiin ja edelleen Zürichin kautta Pohjois-Sveitsiin johtavalla kauppareitillä. Tavarat kuljetettiin Walenseen poikki vesitse, sillä järven pohjois- ja etelärannat ovat hyvin jyrkkiä, käytännössä mahdottomia tavarankuljetukseen. Walenstadtilla oli kaupunki- ja markkinaoikeudet 1200-luvulla.
Liikenne.
Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä kohti Churia kulkevat Walenseen etelärantaa Walenstadtin poikki.
Aurinkolaulu

Aurinkolaulu eli Luotujen ylistys (alkup. ), on Franciscus Assisilaisen säveltämä ja sanoittama kristillinen hymni, jonka teemana on Jumalan ylistys ja hänen kiittämisensä Hänen luomistaan asioista. Se on peräisin vuodelta 1224. Aurinkolaulun on suomentanut mm. Seppo A. Teinonen, ja se on julkaistu kirjassa "Kutsu köyhyyteen", 1981.
Aurinkolaulu ei ole mitallinen, säkeistömuotoinen runo, joka sellaisenaan kävisi yhteislauluksi, virsikirjaan. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 455 "Luodut, te Herraa kiittäkää" on Aurinkolaulun virreksi muokattu teksti. Sen englanninkielinen teksti on William Henry Draperin tekemä ("All Creatures of Our God and King") ja se on julkaistu viimeistään 1919, alkuaan lasten jumalanpalvelusta varten. Anna-Maija Raittila on suomentanut Draperin tekstin 1979.
Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 23 "Oi kiitos, Luojan, Jumalan" on myös Anna-Maija Raittilan käännös Aurinkolaulusta. Sen teksti seuraa Olov Hartmanin 1979 tekemää ruotsinnosta ja se eroaa hieman Suomen ev. lut. kirkon virsikirjan tekstistä.
Helsingin katolisen hiippakunnan virsikirjassa "Cantemus" on viisisäkeistöinen muoto Anna-Maija Raittilan Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa olevasta virrestä, (virsi 304). Vapaiden suuntien käyttämässä laulukirjassa Hengllinen laulukirja on myös viisisäkeistöinen versio Anna-Maija Raittilan suomennoksesta.
Dai Kaht

Dai Kaht on suomalainen progressiivisen rockin yhtye. Vuonna 2013 Kajaanissa perustetun yhtyeen tyylisuuntana on progressiivisen rockin alalaji zeuhl. Esikuvansa ranskalaisen Magman tapaan Dai Kaht laulaa suurimman osan kappaleistaan omalla keinotekoisella kielellään nimeltä "kolöniel".
Dai Kahtin kappaleet ovat osa konseptia, jonka keskiössä on tulevaisuuden avaruuskolonialismi. Yhtyeen tarinassa Maapallolta lähtee alus "Doover Üouh" (kolönieliksi "Isä 5") jonka tehtävänä on turvata ihmiskunnan säilyminen tulevaisuudessa. Tarinan keskiössä ovat uuden planeetan "Dai Kaht" (kolönieliksi "suuri planeetta") asuttaminen ja tästä seuraavat inhimilliset ongelmat.
Dai Kahtin levy-yhtiönä on helmikuusta 2020 lähtien ollut ranskalainen Soleil Zeuhl.
Diskografia.
Albumit
Like It Is

Like It Is on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon, ruotsalaislaulaja Zara Larssonin sekä yhdysvaltalaisräppäri Tygan musiikkikappale. Sen julkaisi Sony Music Kygon kolmannen, "Golden Hour"-studioalbumin johdantosinglenä 27. maaliskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Larsson, Tyga, Dua Lipa, Gerard O’Connell, Nick Hodgson ja Patrick Martin. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Kygo ja Petey Martin. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä ja sillä nähdään Larsson sekä Tyga esiintymässä kerrostalossa.
"Like It Is" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Norjassa, Ruotsissa, Skotlannissa, Suomessa, Sveitsissä, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa sekä neljänkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Liettuassa, Tanskassa ja Virossa.
Yhdysvaltain laki

Yhdysvaltain laki () koostuu monella tasolla olevista kodifioidusta ja kodifioimattomasta lakimuodosta. Näistä tärkein on Yhdysvaltain perustuslaki, joka muodostaa liittovaltion hallinnon. Perustuslaki rajoittaa liittovaltion lakia, joka koostuu kongressin säädöksistä, senaatin ratifioimista sopimuksista, toimeenpanoelimen edistämistä määräyksistä ja liittovaltion oikeuslaitoksen oikeuskäytännöstä. 
Liittovaltion ja osavaltioiden lait perustuu pääosin englantilaiseen tapaoikeuteen, jota siirtokunnat käyttivät jo ennen Amerikan vallankumousta. Yhdysvaltain laki on kuitenkin muuttunut englantilaisesta oikeudesta sekä asiasisällön että menettelytavan suhteen. Yhdysvaltalainen laki on myös lainannut ideoita säädösoikeudesta.
I’ll Wait

I’ll Wait on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon sekä yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Sasha Sloanin musiikkikappale. Sen julkaisi Sony Music Kygon tulevan kolmannen, "Golden Hour"-studioalbumin toisena singlenä 3. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Sloan ja Scott Harris, joista Kygo ja Harris myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
"I’ll Wait" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Norjassa, Ruotsissa, Skotlannissa, Sveitsissä, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa.
Freedom (Kygon kappale)

Freedom on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee myös marokkolaisenglantilainen laulaja Zak Abel. Sen julkaisi Sony Music Kygon tulevan kolmannen, "Golden Hour"-studioalbumin kolmantena singlenä 17. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Lawrie Martin, Sandro Cavazza ja Abel, joista kaksi ensimmäistä myös tuottivat sen.
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Johannes Lovund ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video oli alun perin tarkoitus kuvata Malediiveilla mutta tämä suunnitelma peruuntui koronaviruspandemian takia ja Kygo sekä Abel päätyivät kuvaamaan videoklippejä itsestään kotona kotiaktiviteetteja tekemässä. "Freedom" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä.
To Die For (kappale)

To Die For on brittiläislaulaja Sam Smithin musiikkikappale. Sen julkaisi Capitol Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 14. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Smith, Jimmy Napes ja Stargate, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. Kappaleen piti alun perin olla osana Smithin tulevaa kolmatta studioalbumia, mutta on hyvin epäselvää että tuleeko tämä tapahtumaan kun Smith on ilmoittanut että kaikki albumille alun perin kaavaillut singlejulkaisut saatetaan poistaa siltä. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Grant Singer ja se julkaistiin Smithin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
"To Die For" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Belgiassa (Vallonia), Isossa-Britanniassa, Malesiassa, Singaporessa ja Skotlannissa. Smith on esittänyt kappaleen livenä The Graham Norton Showssa 14. helmikuuta 2020.
I’m Ready

I’m Ready on brittiläislaulaja Sam Smithin sekä yhdysvaltalaislaulaja Demi Lovaton musiikkikappale. Sen julkaisi Capitol Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 16. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Smith, Lovato, Ilya Salmanzadeh, Savan Kotecha ja Peter Svensson, joista Salmanzadeh myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Jora Frantzis ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"I’m Ready" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen joukkoon Australiassa, Belgiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Liettuassa, Singaporessa ja Uudessa-Seelannissa sekä neljänkymmenen parhaan joukkoon Norjassa, Portugalissa, Ruotsissa, Sveitsissä, Virossa ja Yhdysvalloissa.
Kirjolemmikki

Kirjolemmikki ("Myosotis discolor") on lemmikkien ("Myosotis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen, ruohovartinen ja matalakasvuinen laji, josta voidaan erottaa eri alalajeja. Kirjolemmikki muistuttaa jonkin verran mäkilemmikkiä ("Myosotis ramosissima") sekä hietalemmikkiä ("Myosotis stricta"), mutta lajit ovat erotettavissa muun muassa kukkaperien pituuden perusteella.
Kirjolemmikki voi kasvaa noin 20 cm korkeaksi, ja sen varsi on karvainen sekä alaosastaan yleensä monihaarainen. Lehdet ovat pieniä sekä soikeita, ja lehtien alapinnoilla on keskisuonen kohdalla suoria karvoja. Kirjolemmikin kukat ovat pieniä ja kukinnan alussa kellertäviä, mutta muuttuvat myöhemmiten vaaleansinisiksi. Kukkaperä on verhiötä lyhyempi ja kaartuu yleensä alaspäin hedelmien kypsyessä. Kukkien verhiö on karvainen ja teriö on pieni, noin 2 mm leveä. Kirjolemmikki kukkii touko–kesäkuussa. Kirjolemmikin hedelmät ovat mustanruskeita lohkohedelmiä.
Kirjolemmikki kasvaa kuivilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla, kuten mäenrinteillä, pellonreunoilla ja tienpientareilla. Kirjolemmikkiä tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa sekä paikoitellen myös Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa, jossa se on tulokaslaji. Suomessa kirjolemmikkiä on tavattu silloin tällöin viimeisten sadan vuoden aikana. Etelä-Ruotsissa kirjolemmikki on kuitenkin jo melko yleinen.
Hugo Alfred Kalaja

Hugo Alfred Kalaja (alk. Lindeblom) (5. huhtikuuta 1872 Rautalampi – 14. tammikuuta 1946 Ikaalinen) oli suomalainen pappi ja kirkkoherra. Hugo Lindeblom syntyi Rautalammilla kruununvouti ja henkikirjoittaja Johan Edvard Lindblomin ja Mathilda Johanna Wesslinin perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Joensuun Lyseosta ja opiskeli tämän jälkeen Helsingin yliopistossa teologisessa tiedekunnassa ja vihittiin papiksi vuonna 1899.
Kalaja toimi Lappeenrannan kirkkoherrana vuosina 1913–1921, Soanlahden kirkkoherrana 1921–1927 ja tämän jälkeen Ikaalisten kirkkoherrana vuodesta 1927 aina kuolemaansa asti tammikuussa 1946. Kalaja sai Rovastin arvonimen vuonna 1925.
Kalaja oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisen kerran hänet vihittiin Aina Irene Ahlgrenin kanssa vuonna 1903. Tämä liito päättyi puolison kuolemaan vuonna 1917. Toistamiseen Kalaja avioitui Aini Elsa Karoliina Nyströmin kanssa vuonna 1921.
Hugo Kalajan vanhempi veli Arvo Aleksanteri (1870–1940) opiskeli lääketiedettä ja toimi lääkärinä Kotkassa vuosina 1909−1937.