tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kortteinen (Ähtäri)

Kortteinen on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärin Lepikonperän ja Kortteisperän välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 107 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvenselkä on laaja ja avoin, mutta se on matalana paikoin kivinen. Järvessä on kartan mukaan kahdeksan saarta, jotka vaikuttavat olevan ruoppauskasoja rantojen puhdistuksen jäljiltä. Ruoppauspenkereiltä vaikuttavat myös kaksi kapeaa ja suoraa niemeä, joista pisin on 80 metriä pitkä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 0,49 miljoonaa kuutiometriä. Järven keskisyvyys on 0,46 metriä ja suurin syvyys 1 metri. Vaikka järvi on tasapohjainen, on syvin kohta löytynyt järven itärannan puolelta.
Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja järven rannat ja lähiympäristö on alavaa ja soistunutta metsämaata. Suomaasto on tiheästi ojitettua. Vain Lepikonperällä ulottuu rantaan asti peltomaita. Järven ympäristön haja-asutus muodostuu neljästä taloudesta, joista yksi on maatila. Niistä muodostuu länsirannalla Lepikonperä. Kortteisperä sijaitsee kauempana järven rannasta. Rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 17253 ja siitä haarautuvalta Lepikonperän kautta kulkevalta tieltä.
Järvenlasku.
Vaikka järvelle ei ole tehty varsinaista järvenlaskua, on sen lasku-uomia perattu tukinuiton helpottamiseksi. Sekä Ylistä- että Alista Kortteisenkoskea on perattu poistamalla siitä kiviä nostamalla ja ampumalla. Samalla oikaistiin hiemaan joen uomaa. Toimenpiteet ilmeisesti laskivat järven vedenpintaa, sillä sen rajaviivan tuntumassa on vesijättömaalle edelleen olemassa oma raja.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Kortteisen–Kivijärven alueeseen (35.473) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 174,6 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään Kortteisensalmesta, joka on Kivijärven lasku-uoma. Järveen on johdettu lukuisia suo-ojia ympäröiviltä soilta, joita ovat Kortteisensuo, Juoleikonsuo ja Lylylamminsuo. Kortteisen lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Suolampi (6 ha), jonka laskuojaksi on muodostunut kaivettu johto-oja Ankkurilahteen, ja Lehtilampi (2 ha), joka laskee järveen Kortteisenlahteen kauempaa Kortteisenperän takaa.
Järven laskujoki Kortteisenjoki lähtee järven lounaisrannasta ja se laskee 1,8 kilometrin päähän Pemuun. Joella on pudotusta 5,3 metriä, mikä tekee kaltevuutena 2,89 metriä kilometrille.
Smithfield Crossingin taistelu

Smithfield Crossingin taistelu () oli Länsi-Virginiassa 25.–29. elokuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelu käytiin Unionin kenraalimajuri Wesley Merrittin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Early joukkojen välillä.
Taistelussa kaksi Jubal Earlyn alaisuudessa toiminutta jalkaväkidivisioonaa ylitti Opequon Creek -joen, mikä pakotti joen toisella puolella olleet Wesley Merrittin ratsuväkijoukot perääntymään. Unionin perääntyminen kuitenkin pysähtyi, kun James B. Rickettsin jalkaväkidivisioona tuli Merrittin tueksi ja pysäytti Konfederaation joukkojen etenemisen.
Osapuolet menettivät taistelun aikana yhteensä noin 300 miestä.
Konkombat

Konkombat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan pohjoisosassa sekä Otijoen yläjuoksulla Togossa. Heitä on Ghanassa yli 200 000 ja Togossa noin 100 000.
Konkombat muodostivat 1600-luvulla oman valtion, joka säilyi 1900-luvun alkuun saakka. Vuosina 1745–1874 se maksoi veroa ašanteille. Siirtomaa-aikana konkombat kapinoivat saksalaisia ja ranskalaisia vastaan vuosina 1897–1898, 1923 ja 1935–1936. Vuonna 1981 he kahakoivat verisesti nanumbojen kanssa.
Kansan elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsästys, kalastus ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, hirssi, durra, riisi, maissi ja pavut. Perinteinen asumus on olkikattoinen pyöreä savitiilitalo. Miehet pitävät pitkiä lyhythihaisia paitoja ja naiset hameentapaisia lannevaatteita. Ruokavalio käsittää puuroja ja keittoja, kalaa, maitoa ja lihaa.
Perinteinen yhteiskunta perustuu kyläyhteisöihin, suurperheisiin, patrilineaarisiin sukuihin ja ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia yleistä. Perinteiseen uskontoon kuuluu esi-isien, maan ja veden palvontaa, noituutta ja usko korkeimpaan henkeen. Osa konkomboista on katolisia, protestantteja tai sunnimuslimeja.
Tom’s Brookin taistelu

Tom’s Brookin taistelu (; joissain lähteissä myös Woodstock Racesin taistelu) oli Virginiassa 9. lokakuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert ja Konfederaation kenraalimajuri Thomas Rosser. Taistelu päättyi Unionin joukkojen voittoon.
Unionin miesvahvuus taistelussa oli noin 6 300, Konfederaation taas 3 500. Unioni menetti taistelussa 57 miestä, Konfederaatio taas 350.
Tapahtumien kulku.
Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin joukot voittivat Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot Fisher’s Hillin taistelussa 22. syyskuuta 1864. Taistelun jälkeen Sheridanin joukot ajoivat Earlyn perääntyviä joukkoja takaa Shenandoahin laaksoa pitkin. Earlyn joukkojen päästyä Stauntoniin 6. lokakuuta Sheridan lopetti takaa-ajon ja aloitti perääntymisen. Perääntymisen yhteydessä Sheridanin joukot polttivat paljon laaksossa olleita latoja ja myllyjä, jotta Konfederaation joukot eivät pystyisi hyödyntämään niitä myöhemmin.
Sheridanin lopettaessa takaa-ajoaan Earlyn joukot saivat vahvistuksia, kun Joseph B. Kershawin johtama divisioona tuli heidän avukseen. Early päätti nyt puolestaan ajaa Sheridanin joukkoja takaa. Takaa-ajon yhteydessä Petersburgista saapunut kenraalimajuri Thomas Rosser otti Fitz Leen johtaman ratsuväkidivisioonan komentoonsa ja pyrki sen avulla häiritsemään Unionin perääntyviä sotilaita.
9. lokakuuta Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert lopetti perääntymisen ja hyökkäsi takaa-ajajiaan vastaan Tom's Brookissa. Taistelussa Torbertin joukot löivät Konfederaation joukot, mikä johti Rosserin ja Lunsford L. Lomaxin komentamien divisioonien järjestäytymättömään perääntymiseen. Konfederaation joukot menettivät taistelussa yhteensä 350 miestä, Unionin joukot taas 57.
Seuraukset.
Tom’s Brookin taistelun jälkeen Unionilla oli selvästi enemmän ratsuväkijoukkoja Shenandoahin laaksossa kuin Konfederaatiolla. Lopullisesti Unionin joukot saivat Shenandoahin laakson haltuunsa puolitoista viikkoa myöhemmin, kun Sheridan löi Earlyn lopullisesti Cedar Creekin taistelussa.
Jeesus-lapsi

Jeesus-lapsi (tunnettu myös nimillä jumalallinen lapsi, pyhä lapsi ja Santo Niño) tarkoittaa Jeesusta hänen syntymästään 12-vuotiaaksi.
Raamatussa Jeesuksen lapsuudesta kerrotaan ainoastaan Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeissa. Niissäkin kerrotaan lähes yksinomaan hänen syntymäänsä ja kaikkein varhaisimpaan lapsuuteensa liittyvistä tapahtumista; ainoa hänen myöhemmän lapsuutensa ja nuoruutensa aikainen tapahtuma, josta Raamatussa kerrotaan, on hänen käyntinsä Jerusalemin temppelissä 12-vuotiaana, jolloin kaikki, jotka häntä kuulivat, ihmettelivät hänen ymmärrystänsä ja vastauksiansa.
Kirkolliset juhlapäivät.
Jeesus-lapsen syntymään ja lapsuuteen liittyviä kirkollisia juhlapäiviä, joita vietetään monissa kristillisissä kirkkokunnissa, ovat seuraavat:
Filippiineillä vietetään lisäksi Santo Niñon juhlaa tammikuun kolmantena sunnuntaina.
Taide.
Noin kolmannella ja neljännellä vuosisadalla Jeesusta ja hänen elämäänsä alettiin käyttää aiheena taiteessa. Suosituimpia tyylejä olivat maalaukset ja veistokset. Useimmiten Jeesus-aiheiset taideteokset kertovat hänen syntymästään, jossa mukana on yleensä myös Maria ja Joosef. Muita suosittuja kohtauksia Jeesuksen lapsuudesta ovat esimerkiksi hänen ympärileikkauksensa, temppeliintuontinsa ja pako Egyptiin. Taideteokset hänen myöhäisemmiltä teinivuosiltaan ovat harvinaisia, mutta niitä on olemassa. 
Meksikolaisen Zacatecasin kaupungissa sijaitsevassa kirkossa on Jeesus-lasta esittävä veistos, jota on tituleerattu maailman suurimmaksi. Veistos on 6,7 metriä korkea ja painaa 900 kiloa. Paikallisen papin mukaan tarkoitus ei ollut rikkoa mitään ennätyksiä. 
Apokryfiset tekstit.
Jossain apokryfisissä teksteissä Jeesuksen lapsuudesta kerrotaan legendanomaisia tarinoita, joita ei Raamatussa ole. Tällaisista teoksista tunnetuimpia ovat Tuomaan lapsuusevankeliumi ja Pseudo-Matteuksen evankeliumi. Näiden tarinoiden tarkoitus oli osoittaa, että Jeesuksella oli jo todella nuoresta lapsesta asti yliluonnollisia kykyjä. Yksi kuuluisa tarina kertoo, että nuori Jeesus muovasi savesta varpusia sapattina, ja kun häntä kehotettiin tekemään se uudestaan, niin linnut lähtivät lentoon.
Suuri Henki

Suuri Henki on monien eri intiaanikansojen keskuudessa vallinnut käsitys mysteerisestä voimasta, joka vaikuttaa kaikkialla maailmassa. Suuri Henki käsitettiin alun perin persoonattomana voimana ja persoona omaksuttiin sen käsitykseen vasta kristinuskon vaikutuksen myötä.
Suuri Henki esiintyy englannin kielessä muodoissa Great Spirit, Supreme Being tai Great Mystery. Eri intiaanikansat ovat käyttäneet useita eri nimiä. Lakotat kutsuivat Suurta Henkeä nimellä "Wakhan Thanka", osaget "Wakanda", crow’t "Maxpa", cheyennet "Maheo", irokeesit "Orenda", yurokit "Wohpekumew", creekit "Ohfanka" ja seminolet "Hiliswa". Algonkinkieliset kansat käyttivät nimitystä "Manitu".
Suurta Henkeä ei alun perin käsitetty persoonana, vaan se oli pikemminkin ymmärryksen yläpuolella vaikuttanut voima, jolla ei ollut varsinaista hahmoa tai muotoa. Eroa luonnollisen ja yliluonnollisen maailman välillä ei tehty. Niinpä Suuri Henki kuului niin tähän maailmaan kuin henkimaailmaankin. Tämä ja henkimaailma saattoivat ylittää rajoja kumpaankin suuntaan, ja näin myös Suuren Hengen näkykokemukset olivat mahdollisia. Näyistä saatettiin saada voimaa esimerkiksi sodankäyntiin, metsästämiseen tai ennustamiseen. Voima saatettiin siirtää henkilöstä toiseen rohtokääröllä. Persoona alettiin yhdistää Suureen Henkeen vasta eurooppalaisten siirtolaisten mukanaan tuoman kristinuskon vaikutuksen myötä.
Nanumbat

Nanumbat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan itäosassa Daka- ja Otijokien välillä. Heitä on noin 50 000 henkeä.
Legendojen mukaan nanumbat saapuivat nykyiselle asuinalueelleen koillisesta, mahdollisesti Hausamaasta. Varsinkin ennen siirtomaa-aikaa heidän kehitykseensä vaikuttivat voimakkaasti dagombat. 1400–1800-luvuilla nanumboilla oli oma valtio, jonka keskuksena toimi Bimbilla. Nykyään alueella ovat enemmistönä konkombat, joiden kanssa tapahtui verisiä yhteenottoja vuonna 1981.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, maissi, hirssi, fonio, durra, riisi, maapähkinä, pavut ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja, metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Ruokavalio käsittää kasvis- ja maitoruokia. Tiiviisti rakennetut kylät koostuvat pyöreistä olkikattoisista savitiilitaloista. Miehet pitävät pitkiä lyhythihaisia paitoja ja naiset lannehameita.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, patrilineaarisiin sukuihin ja soturijärjestelmään. Avioliitto on virilokaalinen, polygynia ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Suurin osa nanumboista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja luonnonvoimien palvontaa, noituutta ja taikaesineitä. Osa on sunnimuslimeja, osa katolisia tai protestantteja.
Perryvillen taistelu

Perryvillen taistelu () oli Boylen piirikunnassa Kentuckyssa 8. lokakuuta 1862 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin kenraalimajuri Don Carlos Buellin komentama Ohion armeija sekä Konfederaation kenraali Braxton Braggin komentama Mississippin armeija.
Taistelua edeltäneenä syksynä Braxton Braggin joukot olivat hyökänneet Kentuckyyn. Perryvillen taistelun jälkeen mies- ja varustepulasta kärsinyt Bragg kuitenkin vetäytyi takaisin Tennesseehen ja Unioni sai Kentuckyn jälleen kokonaan haltuunsa.
David Hunter

David Hunter (s. 21. heinäkuuta 1802 Washington (DC) – k. 2. helmikuuta 1886 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen upseeri ja Pohjoisvaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hunter valmistui West Pointin sotilasakatemiasta vuonna 1822 ja palveli ennen sisällissodan syttymistä Yhdysvaltain-Meksikon sodassa.
Sisällissodassa Hunter taisteli Unionin joukoissa. Ollessaan johtotehtävissä vuonna 1862 hän julisti ilman esimiestensä lupaa Konfederaatioon kuuluneiden Georgian, Floridan ja Etelä-Carolinan orjat vapautetuiksi. Presidentti Abraham Lincoln kuitenkin kumosi julistuksen. Myöhemmin Hunter organisoi Etelä-Carolinassa afroamerikkalaisista kootun rykmentin.
Hunter sai toukokuussa 1864 komennettavakseen Shenandoahin laaksossa taistelleen yksikön sen jälkeen, kun yksikön edellinen komentaja Franz Sigel oli hävinnyt New Marketin taistelun. Hunter itse hävisi pian tämän jälkeen Lynchburgin taistelun Konfederaation Jubal Earlyn joukkoja vastaan.
Abraham Lincolnin murhan jälkeen Hunter toimi puheenjohtajana komiteassa, joka tuomitsi murhasta syytetyt henkilöt.
Piedmontin taistelu

Piedmontin taistelu () oli Piedmontissa Virginiassa 5. kesäkuuta–6. kesäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Se käytiin Unionin kenraalimajuri David Hunterin ja Konfederaation prikaatikenraali William E. Jonesin johtamien joukkojen välillä. Taistelu päättyi Unionin voittoon.
Tapahtumien kulku.
Kenraalimajuri David Hunterista tehtiin toukokuussa 1864 Unionin Shenandoahin laaksossa taistelleiden joukkojen komentaja, kun edellinen komentaja Frenz Sigel oli kokenut tappion New Marketin taistelussa ja perääntynyt Strasburgiin. Komennon ottamisen jälkeen Hunter aloitti uudelleen Unionin etenemisen laaksossa.
5. kesäkuuta Hunterin joukot kohtasivat Konfederaation prikaatikenraali William E. Jonesin johtaman yksikön lähellä Piedmontia. Tätä seuranneen taistelun yhteydessä Jones sai surmansa yrittäessään estää joukkojensa vetäytymisen. Jonesin kuoleman jälkeen Konfederaation joukot alkoivat perääntymään järjestäytymättömästi.
Hunterin joukot vangitsivat taistelun aikana yli 1 000 Konfederaation sotilasta, joista 60 oli upseereita. Lisäksi Konfederaation joukot menettivät taistelussa kolme tykkiä.
Seuraukset.
Taistelun jälkeen Hunter marssi Stauntoniin, jossa hän odotti prikaatikenraali George Crookin vahvistusjoukkoja. Tämän jälkeen hän lähti etenemään kohti Lynchburgia tuhoten etenemisen yhteydessä sotilaskohteita sekä yksityishenkilöiden omaisuutta.
Lynchburgin taistelu

Lynchburgin taistelu () oli Virginian Lynchburgissa 17. kesäkuuta–18. kesäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa kohtasivat Unionin kenraalimajuri David Hunterin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot. Taistelu päättyi Konfederaation voittoon.
Tapahtumien kulku.
David Hunterin johtamat joukot marssivat Lexingtonista kohti Lynchburgia, jossa sijaitsi Konfederaation hallussa olleita rautateitä, kanavia ja sairaala. Päästyään kaupungin laitamille 17. kesäkuuta Hunter joutui taisteluun, kun rautateitä pitkin Charlottesvillesta saapuneet Jubal Earlyn etujoukot tulivat puolustamaan kaupunkia. Hajanaisten yhteenottojen jälkeen Hunter päätti vetäytyä taistelusta seuraavana päivänä, koska hänen joukkonsa kärsivät varustepulasta.
Osapuolet menettivät taistelussa yhteensä noin 900 miestä.
Seuraukset.
Hunter veti joukkonsa Länsi-Virginiaan, minkä jälkeen Hunterin yksikkö oli käytännössä hyödytön lähes kuukauden ajan. Tämä avasi Shenandoahin laakson Konfederaation joukoille, jotka käyttivät tilaisuuden hyväkseen ja etenivät Marylandiin.
Ben Shapiro

Benjamin Aaron ”Ben” Shapiro (s. 15. tammikuuta 1984 Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen konservatiivinen poliittinen kommentaattori, lakimies, päätoimittaja, radiojuontaja ja kirjailija. 
Elämä ja ura.
Shapiro syntyi aškenasijuutalaiseen perheeseen Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa.
Shapiro aloitti politiikan tutkimuksen opinnot Kalifornian yliopistossa 16-vuotiaana ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 2004. Vuonna 2007 hän valmistui Harvard Law Schoolista. 
Shapiro julkaisi ensimmäisen teoksensa "" 20-vuotiaana vuonna 2004.
Shapiro toimitti oikeistokonservatiivista "Breitbart"-uutissivustoa. Lähdettyään sieltä hän alkoi toimittaa perustamaansa "The Daily Wire" -uutissivustoa. Hän myös juontaa "The Ben Shapiro Show" -podcastia.
Yhteiskunnalliset näkemykset.
Shapiro on yhteiskunnallisilta näkemyksiltään uskonnollinen radikaalikonservatiivi. Hän on puolustanut muun muassa länsimaisia juutalais-kristillisiä arvoja, demokratiaa, sananvapautta ja järkiperäistä argumentointia, joiden hän katsoo olevan uhattuna nykyajan Lännessä. Shapiro vastustaa nykyajan tribalismia, identiteettiajattelua, vasemmiston ja oikeiston intersektionaalista politiikkaa, uhriutumista ja puhetta etuoikeuksista. Ensimmäisessä teoksessaan Shapiro arvostelee Yhdysvaltain yliopistoja siitä, kuinka ne pyrkivät indoktrinoimaan nuorisoa. Kirjassaan "The Right Side of History: How Reason and Moral Purpose Made the West Great" (2019) Shapiro puolustaa juutalais-kristillisiä arvoja ja kreikkalaista perinnettä, joiden hylkääminen Lännessä on hänen mukaansa johtanut subjektiivisuuden ja individualismin kautta Lännen yhteiskunnalliseen ja poliittiseen pahoinvointiin.
Shapiro pitää transsukupuolisuutta henkisenä häiriönä ja vastustaa samansukupuolisten parien oikeutta kasvattaa lapsia. Hän on kutsunut arabeja pommittajiksi, jotka haluavat elää avoviemäreissä, ja hänen mielestään suuri osa muslimeista on radikaaleja.
Shapiron kärkevät kommentit ovat usein herättäneet kiistoja. Shapiro on itse kertonut käyttävänsä aluksi kovaa kieltä saadakseen asiansa julkisuuteen, minkä jälkeen hän siirtyy keskustelemaan asiasta älyllisesti ja hienovaraisesti.
Vaikka on radikaali oikeistokonservatiivi itsekin, Shapiro on kritisoinut alt-right-liikettä. Republikaanipresidentti Donald Trumpista Shapirolla on ollut tapauskohtaisesti vaihteleva näkemys, joskus myönteinen, joskus kielteinen.
Yksityiselämä.
Shapiro on entisen lapsinäyttelijä Mara Wilsonin serkku.
Shapiro meni naimisiin vuonna 2008. Parilla on kaksi lasta.
Shapiro on ortodoksijuutalainen.
Dagombat

Dagombat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan pohjoisosassa Valkoisen-Voltan ja Otijoen välillä. Heitä on 600 000 henkeä.
Dagombat muodostivat 1400-luvulla samannimisen valtion, jonka pääkaupunki oli Yendi. Vuosina 1745–1874 se oli Ašantin liittokunnan alainen. Saksalaiset valtasivat Yendin vuonna 1884. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan Togon länsiosasta tuli brittien protektoraatti ja myöhemmin se liitettiin Ghanaan.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, hirssi, durra, riisi, maissi, fonio, maapähkinä ja pavut. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, käsityöammatteja, metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Ruokavalio koostuu kasvis- ja maitoruoista. Asumus on pyöreä ja olkikattoinen savitiilitalo. Miehet pitävät pitkiä lyhythihaisia paitoja ja naiset lannehameita.
Perinteinen yhteiskunta perustuu kyläyhteisöihin, suurperheisiin ja patrilineaarisiin sukuihin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia yleistä.
Suuri osa dagomboista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu noituutta sekä esi-isien ja maan palvontaa. Osa on sunnimuslimeja, osa katolisia tai protestantteja. Dagomboilla on kehittynyt musiikkiperinne.
Puoluekannatus Suomessa

Puoluekannatus Suomessa on kooste valtakunnallisista kannatusmittauksista, jotka kuvaavat Suomessa toimivien poliittisten puolueiden kannatusta.
Kannatusmittaukset.
Kannatuskyselyiden tulokset on seuraavassa taulukossa lueteltu uusimmasta vanhimpaan. Korkein prosenttiosuus jokaisessa kyselyssä on ilmaistu lihavoidulla tekstillä sekä puolueen tunnusvärin värisellä taustalla mahdolliset tasatilanteet poislukien, jolloin korostusta ei ole. Taulukon päivämäärät kuvaavat kyselyn suorittamisen ajankohtaa, eivät tulosten julkaisuajankohtaa. Kuitenkin jos kyselyn suorittamisen ajanjakso ei ole tiedossa, käytetään julkaisun ajankohtaa.
Viimeisin sarake kuvaa Suomen eduskunnan hallituspuolueiden kannatuksen suhdetta eduskunnan opposition kannatukseen.
Kyselyn laatijatahoista vakiintuneesti Kantar TNS:n (uusi nimi Verian) gallupien tilaajana on Helsingin Sanomat (Sanoma Media), Tietoykkösen gallupien tilaajana Alma Media (MTV) ja Taloustutkimuksen gallupien tilaajana Yleisradio.
Walat

Walat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan luoteisosassa Mustan-Voltan ja Kulpawnjoen välillä. Heitä on noin 100 000 henkeä.
Legendojen mukaan walat ovat saapuneet Mamprusista. 1600-luvulla he alistivat lobit ja dagarit ja muodostivat oman valtion. Myöhemmin waloihin on sulautunut myös muita naapurikansoja. 1700–1800-luvuilla walat olivat riippuvaisia gonjista ja 1880-luvulla he kuuluivat Samori Tourén mandinkavaltakuntaan.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, pavut, riisi, maapähkinä, jamssi ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja sekä käydään ansiotöissä kaakaoplantaaseilla ja kaivosteollisuudessa. Ruokavalio koostuu etupäässä kasvis- ja maitoruoista. Tasakattoiset savitiilitalot ja pyöreät talousrakennukset muodostavat suljetun kokonaisuuden. Perinteinen juhlavaate on miehillä usein raidallinen pitkä paita ja naisilla lyhyt hame.
Yhteiskuntajärjestyksen perustan muodostavat suurperheiden yhteisöt ja patrilineaariset suvut. Avioliitto on virilokaalinen, polygynia ja ostoavioliitto ovat yleisiä.
Perinteiseen uskontoon kuuluu esi-isien ja luonnonvoimien palvontaa, noituutta ja taikaesineitä. Nykyään suurin osa waloista on sunnimuslimeja ja osa on katolisia.
Niilo Kauppi

Niilo Kauppi (s. 2. heinäkuuta 1959 Helsinki) on suomalainen valtiotieteilijä ja politiikan tutkija, joka toimii tutkimusprofessorina (directeur de recherche) Ranskan kansallisessa tieteellisessä tutkimuskeskuksessa (Centre national de la recherche scientifique (CNRS). Hän on tehnyt tutkimuksia ranskalaisesta älymystöstä ja politiikasta, Euroopan poliittisesta integraatiosta ja korkeakoulu- ja tiedonpolitiikasta. Kauppi on valtio-opin dosentti Jyväskylän yliopistossa (1995-) ja Helsingin yliopistossa (1998-); vierailevana tutkijana ja professorina hän on ollut useassa korkeakoulussa Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Vuonna 1997 Kauppi perusti Jari Ehrnroothin kanssa kulttuuriyhdistys Helsinki Forumin, jolle myönnettiin vuonna 2002 YLE:n Valopilkku palkinto "itsenäisestä ja omapäisestä ajattelusta ja oleellisten yhteiskunnallisten kysymysten taitavasta esittämisestä totutusta poikkeavalla tavalla". Helsinki Forum lakkautettiin vuonna 2005.
Wisconsin Card Sorting Test

Wisconsin Card Sorting Test (WCST) on neuropsykologisen arvioinnin väline. Yleisimmin sitä käytetään otsalohkojen toiminnan arvioimiseen: tavoitteena on perinteisesti arvioida eksekutiivisia toimintoja ("executive functions"), erityisesti kognitiivista joustavuutta ("cognitive flexibility").
Testin perinteisin sovellus.
Testin standardiversiossa tutkittavalla on kohdekortti ("target card"), jonka hänen tulee saada sopimaan yhteen yhden kanssa neljästä muusta kortista ("sample card"). Kortit eroavat toisistaan esimerkiksi värin, muodon tai numeron perusteella. Kokeessa tutkittava ei tiedä etukäteen lajitteluperiaatetta, mutta hänen tulisi löytää se kokeilemisen ("trial-and-error") kautta saamansa palautteen perusteella. Sääntö muuttuu kymmenen perättäisen oikean vastauksen jälkeen. 
WCST Suomessa.
Suomessa testiä myy Hogrefe Psykologien Kustannus Oy. Testiä luovutetaan vain psykologien käyttöön.
Pit Martin

Hubert Jacques ”Pit” Martin (9. joulukuuta 1943 Rouyn-Noranda, Kanada – 30. marraskuuta 2008 Rouyn-Noranda, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edusti urallaan Detroit Red Wingsia, Boston Bruinsia, Chicago Blackhawksia sekä Vancouver Canucksia. Martin pelasi NHL:ssä yhteensä 1101 ottelua. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Martin debytoi NHL:ssä vuonna 1961. Hänen ensimmäinen NHL-seuransa oli Detroit Red Wings. Muutaman vuoden jälkeen Martin siirtyi Boston Bruinsiin, jossa hän pelasi 2 kautta. Chicago Blackhawksissa hän pelasi 11 kautta, ja toimi vuosina 1975–1977 joukkueensa kapteenina. Hänen piste-ennätyksensä NHL:ssä on 90 tehopistettä kaudelta 1972–1973.
Pantenoli

Pantenoli (C9H19NO4) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kosmetiikassa kosteuttavana ainesosana ja haavojen parantumista nopeuttavissa voiteissa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa pantenoli on väritöntä ja hyvin viskoosia nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja etanoliin ja vähäisessä määrin dietyylieetteriin. Yhdiste on kiraalinen ja sen R(+)-enantiomeeria kutsutaan dekspantenoliksi. R(+)-enantiomeerin kiertokyky vesiliuoksessa on +29,5. Pantenoli hydrolysoituu vahvojen happojen ja emästen vaikutuksesta. Ihmiselimistössä se hapettuu pantoteenihapoksi.
Valmistus ja käyttö.
Pantenolia valmistetaan pantolaktonin ja 3-aminopropanolin välisellä reaktiolla. Tuote puhdistetaan tislaamalla hyvin alhaisessa paineessa. Pantenolia käytetään kosmetiikkatuotteissa kuten voiteissa ja shampoissa kosteuttavana ainesosana ja se myös lisää ihon joustavuutta. Yhdiste stimuloi ihon pintakerroksen solujen kasvua ja tämän vuoksi sitä käytetään palovammojen ja haavojen hoitoon käytetyissä voiteissa. Se myös vähentää haavojen ja palovammojen kutinaa. Pantenolia käytetään joko raseemisena seoksena tai puhtaana R-enantiomeerina eli dekspantenolina.
Jógvan Isaksen

Jógvan Isaksen (s. 25. elokuuta 1950 Tórshavn, Färsaaret) on färsaarelainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Hän on kirjoittanut rikosromaaneja ja kirjan färsaarten kirjallisuudesta "Færøsk Litteratur" (1993, tanskaksi). Hän johtaa färsaarelaista kustannusyhtiötä Mentunargrunnur Studentafelagsins, jonka osoite on Färsaarilla mutta toimituskunta Kööpenhaminassa. Se julkaisee färsaarelaisia kirjoja ja on saarten vanhin kustantamo, perustettu 1910.
Elämäkerta.
Jógvan Isaksenin vanhemmat ovat Magnhild Isaksen s. Olsen ja Reimar Isaksen, jotka molemmat ovat kotoisin Gøtan kylästä. Isaksen muutti koulun jälkeen 1970 opiskelemaan pohjoismaista filologiaa Tanskaan Aarhusin yliopistoon. Hän suoritti maisterintutkinnon 1982 pääaineena skandinaavinen kirjallisuus. Vuodesta 1986 hän on ollut Kööpenhaminan yliopistossa fäärin kielen ja kirjallisuuden apulaisprofessori. Hän on ollut vuodesta 2000 Pohjoismaiden neuvoston julkaiseman Nordisk litteratur -lehden päätoimittaja.
Isaksen aloitti 1978 kirjailijana. Hänen rikosromaaninsa ovat Färsaarilla suosittuja ja joulun ajan bestsellereitä. Niitä on käännetty muillekin kielille. Hän on kirjoittanut myös muutamia lastenkirjoja sekä kirjoja färsaarelaisista kirjailijoista ja saarten kirjallisuudesta. Isaksen on saanut 1994 Färsaarten kirjallisuuspalkinnon kahdesta teoksesta, joista toinen käsittelee kirjailija Hanus Kambania (silloin Hanus Andreassen), toinen Färsaarten kirjallisuutta. Vuonna 2006 hän sai Färsaarten hallituksen myöntämän palkinnon Heiðursgáva landsins.
Rikosromaani "Blíð er summarnátt á Føroyalandi" oli Isaksenin ensimmäinen lajissa ja ensimmäisiä färinkielisiä, jonka tapahtumat sijoittuvat Färsaarille. Se on käännetty tanskaksi, islanniksi ja saksaksi.
Harvey Fletcher

Harvey Fletcher (11. syyskuuta 1884 – 23. heinäkuuta 1981) oli yhdysvaltalainen puheen ja kuulon ominaisuuksien tutkija, joka kehitti vakioäänekkyyskäyrästöä (Fletcher–Munson käyrästöä), äänekkyysasteikkoa ja äänekkyyden summaamista. Hän väitteli 1911.
Eksistentiaalinen nihilismi

Eksistentiaalinen nihilismi on filosofinen teoria, jonka mukaan elämällä ei itsessään ole merkitystä tai arvoa. Eksistentiaalinen nihilismi esittää, että suhteessa maailmankaikkeuteen, yksi ihminen tai jopa koko ihmislaji on merkityksetön, vailla tarkoitusta ja todennäköisesti muuttumaton maailmankaikkeuden kokonaisuudessa. Teorian mukaan jokainen yksilö on maailmankaikkeuteen syntynyt eristetty olento, jolta on estetty mahdollisuus tietää "miksi", mutta joka on pakotettuna yrittämään keksiä merkityksen. Luontaista elämän merkityksettömyyttä on pitkälti tutkittu filosofian eksistentialismin koulukunnassa, jossa yksilö voi mahdollisesti luoda oman subjektiivisen "merkityksen" tai "tarkoituksen". Kaikista nihilismin muodoista eksistentiaalinen nihilismi on saanut eniten kirjailijoiden ja filosofien huomiota.
Elämän tarkoitus.
Ajatus siitä, että merkitys ja arvot ovat ilman perustaa on eräänlaista nihilismiä.
Jean-Paul Sartre kirjoitti esseessään "Eksistentialismi ja Humanismi ""Mitä me tarkoitamme sanomalla, että olemassaolo edeltää perusolemusta? Emme tarkoita, että ihminen ensin on olemassa, kohtaa itsensä, syöksyy maailmaan – ja määrittelee itsensä sen jälkeen. Jos ihmistä, niin kuin eksistentialisti hänet näkee, ei voida määritellä, se on koska aluksi hän ei ole mitään. Hän ei ole mitään kuin vasta myöhemmin, ja sitten hän tulee olemaan se, minkä hän tekee itsestään." 
Teoria pyrkii kuvaamaan ihmisen tehtävää luoda elämänkatsomus ja merkitys, ja tämä on tiivistetty seuraavasti: "Saapastellaan, harmitellaan, ja erehdytetään itseämme niin paljon kuin haluamme, mutta elämillämme ei ole merkitystä, ja on turhaa etsiä tai vahvistaa mitään tarkoitusta, kun sellaista ei löydy." Eksistentiaaliset nihilistit väittävät, että rehellisesti sanottuna, yksilön on kohdattava olemassaolon mielettömyys, että hän tulee joskus lopulta kuolemaan, ja että sekä uskonto, että metafysiikka ovat yksinkertaisesti tuloksia kuolemanpelosta.
Donald A. Crosbyn mukaan "ei ole perusteltua elää, mutta ei myöskään ole mitään syytä olla elämättä. Ne, jotka väittävät löytäneensä merkityksen elämästään ovat joko epärehellisiä tai harhaisia. Kummassakin tapauksessa he eivät onnistu kohtaamaan ihmisenä olon ankaraa todellisuutta".
Historiaa.
Eksistentiaalinen nihilismi on ollut osa länsimaista intellektuelliperinnettä kyreneläisistä, kuten Hegesias Kyreneläinen, lähtien. Renessanssin aikana William Shakespeare kaunopuheisesti tiivistää eksistentiaalisen nihilistin näkökulman Macbethin ajattelutavan läpi samannimisen näytelmän loppupuolella. Arthur Schopenhauer, Søren Kierkegaard ja Friedrich Nietzsche edelleen avarsivat näitä ajatuksia, ja erityisesti Nietzschestä tuli tärkeä henkilö eksistentiaalisen nihilismin piireissä (joskin Nietzschen mukaan nihilismi on enemmänkin ylitettävä).
Myös ateistinen eksistentialistiliike levisi 1940-luvulla Ranskassa. Jean-Paul Sartren "Oleminen ja Olemattomuus" sekä Albert Camus'n "Sisyfoksen myytti" puhuivat aiheesta. Camus kirjoitti myös muita teoksia kuten "Sivullinen", "Caligula", Rutto sekä "Putoaminen." Muita hahmoja ovat esimerkiksi Martin Heidegger ja Jacques Derrida.
Matias Mustonen (korkeushyppääjä)

Matias Otto Eemeli Mustonen (s. 21. huhtikuuta 1997) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Lempäälän Kisa Yleisurheilua ja hänen valmentajanaan toimii Pekka Koskinen. Kalevan kisoista Mustonen on saavuttanut korkeushypyn hopeaa vuosina 2022 ja 2023 sekä pronssia vuonna 2018. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli toinen vuonna 2022 sekä kolmas vuosina 2020, 2021 ja 2025. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2019. Ennätyksikseen hän on hypännyt ulkoradoilla 217 cm (2021) ja hallissa 213 cm (2021).
Aaron Kangas

Aaron Antton Mikael Kangas (s. 3. heinäkuuta 1997) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kankaanpään seudun Leiskua ja hänen valmentajanaan toimii Jarmo Kangas. 
Kangas sijoittui 12:nneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän oli yhdeksäs saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016. Hän sijoittui 11:nneksi samassa puolalaiskaupungissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Vuoden 2019 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Gävlessä Kangas oli viides. Kangas osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja karsiutui loppukilpailusta tuloksella 69,69. Samoin Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 71,08, Budapestin MM-kilpailuissa 2023 tuloksella 72,96 ja Rooman EM-kilpailuissa 2024 tuloksella 71,58.
Kalevan kisoista Kangas on saavuttanut moukarinheiton kultaa vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2023, hopeaa vuosina 2019 ja 2024 sekä pronssia vuonna 2018. Moukarin SM-talvikilpailuissa hän sai hopeaa 2019. Ennätyksekseen hän on heittänyt 79,05 metriä 5. elokuuta 2020 Espoossa.
Aaron Kankaan veli Arttu Kangas on maaottelutason kuulantyöntäjä.
Swingers

Swingers on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Pamela Tola. Elokuva sai ensi-iltansa 30. marraskuuta 2018. Elokuva kertoo parinvaihtoviikonlopusta, johon osallistuu neljä eri-ikäistä pariskuntaa.
Kirsi Honkalampi

Kirsi Honkalampi (s. 1965) on Itä-Suomen yliopiston kliinisen psykologian professori.
Koulutus ja ura.
Honkalampi valmistui Joensuun yliopistosta psykologiksi (PsM) vuonna 1992 ja psykologian lisensiaatiksi 1999. Psykologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 2001. Väitöskirjan aihe oli aleksitymia ("Studies on the relationship between alexithymia and depression"). Joensuun yliopiston psykologian dosentiksi Honkalampi nimitettiin vuonna 2002.
Honkalampi työskenteli Akatemian tutkijatohtorina vuosina 2002–2004 sekä osa-aikaisena tutkijana ja psykologina Kuopion yliopistollisen sairaalan päihde- ja huumevieroitusyksikössä ja Etelä-Karjalan keskussairaalan nuorisopsykiatrian poliklinikalla kliinisenä psykologina. Lisäksi hän on toiminut muun muassa Kuopion yliopistollisen sairaalan yleissairaalapsykiatrian päiväosastolla kliinisenä psykologina, työnohjaajana ja Kuopion kaupungin johtavana psykologina.
Vuonna 2012 Honkalampi siirtyi kliinisen psykologian yliopistonlehtoriksi Itä-Suomen yliopistoon ja 2013 määräaikaiseen mielenterveyden ja terveyden psykologian professuuriin. Vuoden 2017 alusta hänet valittiin kliinisen psykologian professoriksi. Hän on keskittynyt tutkimuksessaan erityisesti mielenterveyden häiriöihin, masennukseen ja aleksitymiaan. Hän on myös psykoterapeutti (VET, ratkaisukeskeinen suuntaus) ja työnohjaaja. 
Honkalampi on nimitetty toista kertaa Sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimivan terveydenhuollon palveluvalikoimaneuvoston (PALKO) mielenterveys- ja päihdepalvelujen jaoston jäseneksi. Jaosto valmistelee suosituksia, jotka liittyvät julkisin varoin rahoitettuihin mielenterveys- ja päihdepalveluihin.
Pohjois-Makedonian muslimit

Makedonian muslimit tai Torbeshit ovat uskonnollinen vähemmistö Pohjois-Makedoniassa. Heidät lasketaan joskus pomakeiksi. Heidän kulttuurinsa on eronnut Pohjois-Makedonian ortodoksien kulttuurista.
Ali Liikanen

Ali Liikanen (s. 22. tammikuuta 1996 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Puolan pääsarjassa pelaavaa MMKS Podhale Nowy Targia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Liikanen oli mukana "Love Island Suomen" neljännellä kaudella.
Elisabet (Ranskan prinsessa)

Elisabet (usein madame Elisabet, ; 3. toukokuuta 1764 Versailles – 10. toukokuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen prinsessa, kuningas Ludvig XVI:n nuorempi sisar. Hänet teloitettiin Ranskan vallankumouksen terrorin aikana. Nykyään roomalaiskatolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä.
Elämä.
Elisabetin vanhemmat olivat Ranskan kruununprinssi Ludvig ja Saksin prinsessa Maria Josefa Karolina. Elisabet menetti isänsä yksivuotiaana ja äitinsä kolmivuotiaana, minkä jälkeen hänen kasvattajinaan toimivat Marie Louise de Marsan, Marie de Mackau ja isä Montégut. Elisabet asui nuoruutensa Montreuil’n kartanossa Versailles’n palatsin lähellä ja pysyi naimattomana. Hän osoitti kiinnostusta hyväntekeväisyyteen ja tieteelliseen tutkimukseen.
Vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 Ludvig XVI:n kaksi veljeä lähtivät maanpakoon, mutta prinsessa Elisabet jäi omasta tahdostaan Ranskaan. Hän osallistui kuningasparin kanssa epäonnistuneeseen Varennesin pakoretkeen kesäkuussa 1791. Monarkian kumonneen elokuun 1792 kansannousun jälkeen hänet vangittiin Templen vankilaan Pariisissa. Ludvig XVI:n ja Maria Antoinetten teloitusten jälkeen hän hoiti näiden lapsia vankilassa. Toukokuussa 1794 Elisabet tuotiin viimein vallankumoustuomioistuimen eteen syytettynä muun muassa emigranttirojalistien rahoittamisesta. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinilla.
Elisabetin kaksi muuta veljeä toimivat myöhemmin vuorollaan Ranskan kuninkaina nimillä Ludvig XVIII ja Kaarle X. Elisabetin vanhempi sisar Maria Clotilde oli Sardinian kuninkaan Kaarle Emanuel IV:n puoliso.
Jälkimaine.
Prinsessa Elisabetin rohkeus ja järkkymättömyys vallankumouksen keskellä tekivät hänestä Ranskan rojalistien sankarina kunnioittaman marttyyrin. Alkuperältään epäluotettavat Elisabetin muistelmat julkaistiin Ranskassa vuonna 1858 ja kirjeenvaihto vuonna 1868. Hänen mainettaan pidettiin yllä myös katolisen kirkon piirissä. Vuonna 1953 paavi Pius XII tunnusti asetuksella Elisabetin sankaruuden tämän marttyyrikuoleman takia ja hänet julistettiin Jumalan palvelijaksi. Pariisin arkkipiispa, kardinaali Maurice Feltin esitti 23. joulukuuta 1953 Elisabetin autuaaksijulistamista, ja myöhempi Pariisin arkkipiispa, kardinaali André Vingt-Trois esitti sitä uudelleen vuonna 2016, mutta prosessi on edelleen kesken.
Rugby (Warwickshire)

Rugby on noin asukkaan kaupunki ja kaupunkipiiri Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa, Coventryn itäpuolella. Se on Warwickshiren toiseksi suurin kaupunki. Rugbyn kaupunkipiiriin kuuluu myös kaupunkia ympäröivää maaseutua.
Rugbyn merkitys kasvoi, kun rautatie saapui sinne 1800-luvulla. Otollinen sijainti rautateiden solmukohdassa on synnyttänyt kaupunkiin paljon teollisuutta, erityisesti sähkölaitteiden valmistusta. Siellä sijaitsee myös Rugby School, vuonna 1567 perustettu nimekäs yksityiskoulu, joka tunnetaan rugbyn synnyinsijana.
Koiran ulkoilutus

Koiran ulkoilutus (myös koiran taluttaminen) on aktiviteetti, jossa henkilö kävelyttää koiraansa. Siitä on hyötyä sekä omistajalle että lemmikille. Se myös auttaa koiran kouluttamista ja kumppanuutta.
Yleistä.
Koiran ulkoilutuksessa koiralla on yleensä valjaat tai kaulapanta, jotta se ei karkaisi omistajaltaan. Suomen lain mukaan koira on pidettävä kytkettynä. Yleensä koira opetetaan kaulapantaan jo pentuna, sillä aikuisiässä se voi olla vaikeaa.
Ulkoilutus.
Koiraa ulkoilutetaan yleensä kolme kertaa päivässä noin 30 minuuttia.
Ympäristö.
Suomen lain mukaan koiraa ei saa ulkoiluttaa uimarannoilla, lasten leikkipaikoilla ja torialueilla.
Jätökset.
Suomen järjestyslain mukaan koirien jätökset pitää kerätä, jotta ne eivät jää ympäristöön. Jätökset on kerättävä pois etenkin taajaan asutuilla alueilla, eikä koira myöskään saisi merkitä autonrenkaita, talojen seinustoja, patsaita, portinpieliä tai koristekasveja omaksi reviirikseen. Poliisi voi järjestyslain mukaan sakottaa koiran omistajaa, jos tämä ei kerää jätöksiä. Jätökset voivat myös aiheuttaa koirille terveysongelmia.
Terveyshyödyt.
Kanadalainen tutkimusryhmä on tutkinut, että koiranomistajat kävelevät muita enemmän ja että ihminen liikkuu enemmän koiran kanssa kuin ilman. Koira voi myös auttaa painonhallintaan.
Simbi

Simbi on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Niorosta etelään. Kunnassa on 20 100 ja kylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Simbin kunnan pinta-ala on 1 447 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Nioron piirin Sandarén ja Gavinanén, pohjoisessa Gadiaba Kadielin ja Guétéman, idässä Diéman piirin Fassoudébén ja Béman ja etelässä Diangounté Camaran ja Lakamanén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja mäet. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus koostuu akaasioista, piikkipensaista ja ruohokasveista.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaista 65 % on soninkeja, 20 % fulbeja ja diawandoja, 10 % maureja ja 5 % bambaroita ja mandinkoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Simbissä pidetään viikoittaiset markkinat.
Fort Stevensin taistelu

Fort Stevensin taistelu (; joissakin lähteissä myös Washingtonin taistelu) oli Washington D.C.:n laitamilla 11.–12. heinäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain unionin kenraalimajurien Horatio G. Wrightin ja Alexander McD. McCookin sekä Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot. Taistelu päättyi Unionin voittoon.
Unionin presidentti Abraham Lincoln seurasi henkilökohtaisesti taistelun kulkua Fort Stevensista käsin.
Taustaa.
Ennen Fort Stevensin taistelua Earlyn joukot olivat käyneet 9. heinäkuuta Monocacyn taistelun Unionin joukkoja vastaan. Vaikka Earlyn joukot periaatteessa olivatkin voittaneet taistelun, niin taistelu viivästytti Earlyn joukkojen etenemistä kohti Washingtonia niin paljon, että Unioni ehti lähettää Washingtoniin vahvistusjoukkoja.
Tapahtumien kulku.
11. heinäkuuta 1864 Jubal Earlyn väsyneet joukot saapuivat Washington D.C.:n laitamille. Earlyn joukot ryhmittyivät asemiin lähelle kaupunkia puolustaneita linnoituksia, joiden puolustuksesta vastasivat tuolloin järjestäytyneiden sotilasjoukkojen sijaan erilaiset puolisotilaalliset joukot ja sairauksista toipumassa olleet sotilaat.
Seuraavana yönä osa Unionin 6. armeijakunnan sotilaista saapui vahvistamaan linnoitusten puolustusta. Early aloitti hyökkäyksensä kunnolla 12. heinäkuuta, mutta 6. armeijakunnan joukot torjuivat hyökkäyksen. Iltapäivällä Unionin joukot lähtivät vastahyökkäykseen, jonka yhteydessä he ajoivat Konfederaation joukot pois asemistaan. Early päätti vetäytyä taistelusta seuraavana yönä.
Osapuolet menettivät taistelussa yhteensä 874 miestä.
Seuraukset.
Taistelun jälkeen Early luopui yrityksistään vallata Washington itselleen. Early veti joukkonsa Potomacjoen toiselle puolelle, mikä samalla lopetti Earlyn joukkojen invaasion Marylandiin.
Sean McVay

Sean McVay (s. 24. tammikuuta 1986 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. McVay on Los Angeles Ramsin päävalmentaja kaudella 2018. Ennen Ramsia hän toimi Washington Redskinsin hyökkäyksen koordinaattorina. McVaysta tuli NFL:n modernin ajan nuorin päävalmentaja tammikuussa 2017, kun hän siirtyi Redskinsistä Ramsiin.
Los Angeles Rams.
McVay johdatti Ramsin Super Bowliin toisella kaudellaan 2018, mutta New England Patriots osoittautui loppuottelussa liian vahvaksi. Kaudelle 2021 Rams oli kasannut kokeneen ja vahvan joukkueen, jossa oli useita isoja nimiä. Joukkue selvisi Super Bowliin ja kaatoi kotistadionillaan Cincinnati Bengalsin 23-20. MCVaysta tuli näin nuorin Super Bowlin voittanut päävalmentaja.
Gavinané

Gavinané on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Niorosta länteen. Kunnassa on 15 700 ja kylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Gavinanén kunta rajoittuu koillisessa Nioro Tougouné Rangabén, idässä Gadiaba Kadielin, kaakossa Simbin, lounaassa Sandarén ja luoteessa Diaye Couran kuntiin. Sen keskellä sijaitsee Yourin kaupunkikunta. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on jonkin verran soninkeja.
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, lehmänpapu, maapähkinä, vesimeloni ja pullokurpitsa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset.
Hautojärvi

Hautojärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärin Saarikylän ja Isomäen välillä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 102 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä. Se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sen järvenselkä on avoin ja saareton, vaikka siellä täällä on kiviä. Järven pohjoispää kapenee Kangaslahdeksi ja järven koillisrannassa on avoin Sammakkolahti. Eteläpää on pyöreä, mutta kaakkoispäässä sijaitsee Sahinperä, joka on järven syvin kohta ja josta laskuoja saa alkunsa. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 2,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0024 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 9,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Sahinperässä.
Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata. Jotkin rannat ovat soistuneet ja ne onkin ojitettu. Tällainen suo on Haapaneva. Kauempana sijaitsee turvetuotantoalueita, joiden kuivatusvesiä johdetaan järveen. Näitä ovat Isosuon ja Sileänevan turvetuotantoalueet . Järven rannan tuntumassa ei sijaitse talouksia, mutta sen rannoille on rakennettu lähe 20 vapaa-ajan asuntoa. Järvi sijaitsee lähellä Keuruun vastaista rajaa.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,3 metriä mpy.
Järvi on Vihtamonpuron valuma-alueen latvajärviä, joten se saa pääosan vedestään omasta lähiympäristöstään. Siihen sisältyy pääasiassa ojitettuja soita ja Sammakkolampi (3 ha), joka laskee siihen suo-ojien kautta. Järven laskuoja lähtee järven kaakkoipäästä Sahinperältä, josta saa alkunsa Sahinpuro. Se laskee 1,7 kilometrin päässä Keskiseen Pirttijärveen. Vesireitti jatkaa etelään muuttuen keskijuoksulla Kankijoeksi. Kankijoki laskee Kuusijärveen, joka on osa Pihlajaveden reitin järviketjua.
Qu Yuan

Qu Yuan (noin 339–278 eaa.) oli varhaisin nimeltä tunnettu kiinalainen runoilija. Hänellä on ollut suuri merkitys kiinalaisen runouden kehittymiseen.
Qu Yuan syntyi Chun hallitsijasuvun jäseneksi. Hänet kutsuttiin alle 30-vuotiaana Chun hallitsijan Huaiwangin neuvonantajaksi. Qu Yuan suositteli Qinin läänitysvaltion vastustamista. Politiikka ei ollut suosittua, ja Qu Yuan joutui sisäiseen karkotukseen, kun häntä kiellettiin tulemasta Jangtsejoen eteläpuolelle. Määräyksestä huoimatta hän vaelteli murheellisena Chun eteläosissa ja hukuttautui lopulta Jangtsen sivujokeen. Lohikäärmeveneiden juhla on saanut alkunsa runoilijan ruumiin etsimisestä.
Diaye Coura

Diaye Coura on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 58 kilometriä Niorosta länteen. Kunnassa on 13 700 ja kylässä 5 900 asukasta (vuonna 2009).
Diaye Couran kunta rajoittuu idässä Nioron piirin Nioro Tougouné Rangabén ja Gavinanén, etelässä Sandarén ja lännessä Yélimanén piirin Kirané Kaniagan kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja ja maureja.
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikaan. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, okra, maissi ja riisi. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Seitsemäntoista

Seitsemäntoista on Yleisradion tuottama kolmiosainen television minisarja vuodelta 2017. Itsenäisen Suomen satavuotisjuhlavuonna valmistunut, nuorille suunnattu draamasarja kertoo kahdesta 17-vuotiaasta tytöstä vuoden 1917 poliittisessa myllerryksessä Helsingissä. Kolmantena päähenkilönä on silloinen pääministeri Oskari Tokoi. Sarjan on käsikirjoittanut Emma Taulo ja ohjannut Atro Lahtela, ja sen pääosissa näyttelevät Elli Melasniemi ja Milla-Mari Pylkkänen teinityttöinä sekä Jarkko Pajunen Tokoina. Koomikkona paremmin tunnettu Stan Saanila esittää Suomen venäläistä kenraalikuvernööriä Mihail Stahovitšia.
Juoni.
Eletään vuotta 1917. Huhut Venäjän vallankumouksesta kiirivät Helsinkiin ja sekoittavat sekä pääministeri Oskari Tokoin että Nikolajeffien porvarisperheen elämän. Perheen 17-vuotias tytär Olivia ja perheessä työskentelevä samanikäinen piikatyttö Iita ovat parhaita ystäviä. He tutustuvat nuoreen sosialistipoikaan Juhoon ja sotkeutuvat sitä myötä politiikkaan niin, että heidän ystävyytensä joutuu koetukselle. Olivia katoaa, ja Iita ymmärtää että kyse on jopa elämästä ja kuolemasta. Samaan aikaan Oskari Tokoin hallitus tavoittelee Suomea itsenäiseksi Venäjän vallasta.
Tuotanto.
Minisarjan oheismateriaaliksi laadittiin verkkopeli, joka syventää sarjan tarinaa.
Martin Veinberg

Martin Veinberg (s. 1997) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi hyökkäyksen linjamies.
Veinberg pelasi Helsinki Roostersissa kausina 2015–2017. Hän saavutti tuona aikana kaksi Suomen mestaruutta. Kaikkien aikojen lupaavimpana suomalaispelaajana pidetty Veinberg sai stipenditarjouksen seitsemältä NCAA-yliopistojoukkueelta, muun muassa Nebraskan ja Floridan yliopistoilta. Kaudella 2018 hän ei pelannut lainkaan Vaahteraliigaa NCAA-kelpoisuussääntöjen vuoksi.
Veinberg siirtyi vuonna 2019 Yhdysvaltoihin ja pelasi kauden junior college -tasolla Iowa Western Community Collegessa. Hän palasi Suomeen kesällä 2020.