tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leptiini

Leptiini (kreikan kielen sanasta λεπτός eli leptós, laiha) on rasvakudoksen vereen erittämä kylläisyyshormoni, joka säätelee ruokahalua ja elimistön energiankäyttöä. Leptiini löytyi vuonna 1994.
Leptiini kertoo hypotalamuksen kautta keskushermostolle kehon varastorasvan määrästä. Leptiinin määrän lisääntyessä ruokahalu vähenee ja leptiinin vähetessä syntyy näläntunne. Lisäksi leptiini vaikuttaa eläinten ja ihmisten aktiivisuuteen. Leptiini vaikuttaa ruokahaluun ja aktiivisuuteen yhdessä insuliinin ja melatoniinin kanssa. Leptiini estää insuliinin ja kortisolin erittymistä. Leptiini hillitsee ruokahalua ja nälkää ja vaikuttaa tyreotropiinin (TSH) ja kortikotropiinin (ACTH) erittymiseen aivolisäkkeestä, mikä vuorostaan vaikuttaa elimistön aineenvaihdunnan vilkkauteen.
Leptiinipitoisuudessa tapahtuu nousu ennen murrosiän alkamista. Raskauden aikana myös istukka erittää leptiiniä. Leptiini säätelee myös nestetasapainoa, verisuonten, verisolujen muodostusta sekä T-soluvälitteistä immuniteettiä. Leptiinin erityksellä on 24 tunnin vuorokausittainen vaihtelu.
Svetlana Savitskaja

Svetlana Jevgenjevna Savitskaja (; s. 8. elokuuta 1948 Moskova, Venäjä) on entinen neuvostoliittolainen naislentäjä ja kosmonautti, josta tuli vuonna 1982 Sojuz T-7 -lennon miehistön jäsenenä toinen avaruuslennolle osallistunut nainen maailmassa 19 vuotta Valentina Tereškovan lennon jälkeen. Hän on neuvostoliittolaisen ilmamarsalkka Jevgeni Savitskin tytär. 
Savitskaja valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1980.
Savitskaja suoritti Saljut 7 -avaruusasemalta 25. heinäkuuta 1984 ensimmäisenä naisena maailmassa avaruuskävelyn. Avaruuskävely kesti kolme tuntia 35 minuuttia. Hän testasi tuolloin Vladimir Djanibekovin kanssa uudenlaista työkalua, jolla voi hitsata ja leikata metallia avaruudessa.
Palattuaan Maahan Savitskaja nimitettiin kokonaan naisista muodostuvan Kansainvälistä naistenpäivää juhlistavan Saljut 7:n Sojuz-miehistön komentajaksi. Lento peruutettiin myöhemmin.
Savitskaja sai kahdesti Neuvostoliiton sankarin palkinnon.
Savitskaja on myös koe- ja kilpalentäjä – vuodesta 1974 lähtien hän saavutti 18 kansainvälistä maailmanennätystä MiG-lentokoneella ja kolme ennätystä laskuvarjohypyssä joukkuelajissa. Hän saavutti myös ensimmäisen sijan kuudennessa Kansainvälinen ilmailuliiton taitolennon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1970. 
Savitskaja jäi eläkkeelle kosmonautintyöstään vuonna 1993.
Savitskaja on Venäjän federaation kommunistisen puolueen edustajana Venäjän federaation valtionduumassa vuodesta 1989 (valittiin uudelleen joulukuussa 2007).
Tampereen Ilveksen SM-sarjakausi 1950–1951

Tampereen Ilves pelasi kaudella 1950–51 jääkiekon SM-sarjassa ja voitti kahdeksannen Suomen mestaruutensa.
SM-sarjan sarjajärjestelmä uudistettiin kaudelle 1950–51. Sarja laajennettiin kymmeneen joukkueeseen (nousijat Rauman Lukko, Tampereen Pallo-Veikot, Tampereen Kilpa-Veljet ja takaisin noussut Karhu-Kissat; putoajat HPK ja TPK) ja jaettiin kahteen lohkoon. Kummankin lohkon joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan ja lohkojen voittajat kohtasivat loppuotteluissa.
Ilves pelasi kotiottelunsa Koulukadun kentällä. Joukkuetta valmensi jo kaikkiaan yhdeksättä kauttaan Risto Lindroos, kun taas kapteenina toimineelle Lotfi Nasibille kausi oli tässä tehtävässä ensimmäinen ja viimeinen. Eniten pisteitä Ilveksestä teki jo kuudennella perättäisellä kaudella Aarne Honkavaara, joka teki loppuottelut mukaan lukien 10 ottelussa 21 maalia ja antoi 14 syöttöä.
Ilveksen joukkue säilyi jotakuinkin entisellään edelliseltä kaudelta. Jo yli kymmenen kautta Ilveksessä pelannut puolustaja Teuvo Hellén lopetti uransa ja Pekka Myllylä tuli jakamaan maalivahtivastuuta Juhani Linkosuon kanssa. Hyökkääjä Tapani Jänne pelasi ensimmäisen kahdesta SM-sarjakaudestaan.
Runkosarja.
Ilves pelasi runkosarjan A-lohkossa voittaen kaikki ottelunsa.
Huomionarvoista on, että sarjan ensimmäisellä kierroksella Ilves löi kaikki vastustajansa selvin numeroin, kun taas toisella kierroksella nämä pysyivät paremmin vauhdissa mukana, lukuun ottamatta sarjajumboksi jäänyttä TPV:tä, joka kärsi lähes yhtä pahan tappion kuin ensimmäiselläkin yrittämällä.
Loppuottelut.
Ilves kohtasi loppuotteluissa B-lohkon ykkösen Hämeenlinnan Tarmon. Tarmo oli niin ikään voittanut lohkonsa tappioitta, joskin pelannut yhden tasapelin.
Ensimmäinen osaottelu 4. maaliskuuta Tampereella päättyi tasalukemiin 1–1. Toinen peli pelattiin heti seuraavana päivänä Hämeenlinnassa, ja Ilves voitti sen 3–4 ja näin Suomen mestaruuden 1951.
A-nuoret.
Vuonna 1951 pelattiin A-nuorten Suomen-mestaruudesta seitsemättä vuotta, ja Ilves jäi ensimmäisen kerran vaille mitalia.
Uefa-cupin kausi 2008–2009

UEFA Cupin kausi 2008–2009 oli jalkapallokilpailu UEFA Cupin 38. kausi. Loppuottelu pelattiin, 20. toukokuuta 2009, Fenerbahçe Şükrü Saracoğlulla, Istanbulissa Turkissa.
Osallistujat.
Osallistujat UEFA Cupiin tai sen karsintaan jakautuvat maittain mukaan seuraavasti:
"lisäksi"
Ensimmäinen karsintakierros: (74 joukkuetta)
Toinen karsintakierros: (64 joukkuetta)
Ensimmäinen kierros: (80 joukkuetta)
Lohkovaihe: (40 joukkuetta)
Pudotuspelit: (32 joukkuetta)
Karsintakierrokset.
Ensimmäinen karsintakierros.
Ensimmäisen karsintakierroksen arvonta suoritettiin 1. heinäkuuta 2008, Sveitsissä. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 17. heinäkuuta 2008 ja toiset osaottelut pelattiin 31. heinäkuuta 2008.
!colspan="5"|Eteläinen ja Välimeren alue
!colspan="5"|Keski ja Itäinen alue
!colspan="5"|Pohjoinen alue
Toinen karsintakierros.
Toisen karsintakierroksen arvonta suoritettiin 1. elokuuta 2008, Sveitsissä. Ensimmäiset osaottelut pelataan 14. elokuuta 2008 ja toiset osaottelut pelataan 28. elokuuta 2008.
!colspan="5"|Eteläinen ja Välimeren alue
!colspan="5"|Keski ja Itäinen alue
!colspan="5"|Pohjoinen alue
Ensimmäinen kierros.
32 joukkuetta pääsivät suoraan ensimmäiselle kierroksella. Mukaan tuli myös toisen karsintakierroksen 32 voittajaa ja 16 hävinnyttä joukkuetta Mestarien liigan kolmannelta kierrokselta. 80 joukkuetta on jaettu kahdeksaan 10 joukkueen ryhmään; 5 sijoitettua ja 5 sijoittamatonta joukkuetta. Joukkueet pelaavat kaksi ottelua, kotona ja vieraissa. Jokaisten otteluparien voittajat pääsevät lohkovaiheeseen.
Ensimmäisen kierroksen arvonta suoritettiin 29. elokuuta 2008. Ensimmäiset osaottelut pelataan 18. syyskuuta 2008 ja toiset osaottelut 2. lokakuuta 2008.
!colspan="5"|Ryhmä 1
!colspan="5"|Ryhmä 2
!colspan="5"|Ryhmä 3
!colspan="5"|Ryhmä 4
!colspan="5"|Ryhmä 5
!colspan="5"|Ryhmä 6
!colspan="5"|Ryhmä 7
!colspan="5"|Ryhmä 8
Lohkovaihe.
Joukkueet jaetaan kahdeksaan lohkoon ja kussakin lohkossa on 5 joukkuetta. Kaikki pelaavat jokaista vastaan vain kerran. Kaikkien lohkojen 3 parasta joukkuetta selviää pudotuspeleihin.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Pudotuspelit.
Ensimmäinen pudotuspelikierros.
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi, toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet sekä Mestarien liigan lohkovaiheessa kolmanneksi sijoittuneet, yhteensä 32 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta.
Ensimmäisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 19. joulukuuta 2008. 
Neljännesvälierät.
Neljännesvälierien otteluparien arvonta suoritettiin myös 19. joulukuuta 2008.
Puolivälierät.
Puolivälierin otteluparien arvonta suoritettiin 20. maaliskuuta 2009.
Välierät.
Välierin otteluparien arvonta suoritettiin myös 20. maaliskuuta 2009.
Parhaat maalintekijät.
Vahvistetut pelaajat ovat aktiivisia.
FIFPro

Fédération internationale des associations de footballeurs professionnels eli FIFPro on jalkapallon kansainvälinen pelaajayhdistysten kattojärjestö.
FIFPro on perustettu vuonna 1965. Nykyisin siihen kuuluu 65 kansallista pelaajayhdistystä.
FIFPro palkitsee vuosittain parhaan kentällisen FIFPro World 11 -palkinnolla. FIFPron jäsenistö valitsee kentällisen äänestämällä. Kentälliseen valitaan yksi maalivahti, neljä puolustajaa, kolme keskikenttäpelaajaa ja kolme hyökkääjää. Palkinto perustettiin 2005 ja vuodesta 2009 lähtien FIFPro on jakanut sitä yhdessä FIFAn kanssa. Naisten tähdistökentällinen valittiin ensimmäisen kerran 2015.
Sheila Taormina

 
Sheila Christine Taormina (s. 18. maaliskuuta 1969 Livonia, Michigan) on yhdysvaltalainen urheilija. Hän on kilpaillut kansainvälisellä tasolla uinnissa, triathlonissa ja nykyaikaisessa viisiottelussa.
Atlantan olympialaisissa 1996 Taormina voitti olympiakultaa 4×200 metrin vapaauintiviestissä. Hän oli osallistunut uinnissa Yhdysvaltain olympiakarsintoihin jo vuosina 1988 ja 1992 pääsemättä kuitenkaan olympialaisiin. Uintiuransa Taormina lopetti Atlantan olympialaisten jälkeen. Triathlonia hän kokeili ensimmäisen kerran vuonna 1998. Vuonna 2000 hän voitti triathlonin Yhdysvaltain olympiakarsinnan ja selviytyi Sydneyn olympialaisiin, jossa laji oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Sydneyssä hän johti kilpailua uintiosuuden jälkeen ja sijoittui lopulta kuudenneksi. Toukokuussa 2004 hän voitti triathlonin olympiamatkan maailmanmestaruuden. Ateenan olympialaisissa 2004 hän kärsi pyöräilyn aikana jalkakrampeista ja sijoittui lopulta sijalle 23.
Ateenan olympialaisten jälkeen hän kokeili hetken maastohiihtoa kunnes siirtyi nykyaikaiseen viisiotteluun. Nykyaikaisen viisiottelun maailmancupissa hänellä on useita osakilpailusijoituksia kymmenen parhaan joukkoon. Vuoden 2007 MM-kisoissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi. Kesäkuussa 2008 hän varmisti pääsynsä Pekingin olympialaisiin. Pekingissä hän sijoittui lajissaan 19:nneksi ja hänestä tuli ensimmäinen nainen joka on osallistunut olympialaisiin kolmessa eri urheilulajissa.
Taormina on valmistunut Georgian yliopistosta.
Ma Perkins

Ma Perkins on yhdysvaltalainen vuosina 1933–1960 radiossa esitetty saippuasarja. Sarja kertoo Ma Perkinsin ja hänen kolmen lapsensa Eveyn, Johnin ja Fayn elämästä.
Sarjan lähetykset alkoivat elokuussa 1933 cincinnatilaisella WLW -asemalla, jolta se siirtyi saman vuoden joulukuussa valtakunnalliselle NBC:lle. Myöhemmin sarjaa lähetti myös CBS, osin samanaikaisesti kuin NBC. Euroopassa "Ma Perkins" oli kuultavissa Radio Luxembourgilta.
Nimiroolia esitti Virginia Payne (7. joulukuuta 1909 – 10. helmikuuta 1977), joka roolin saadessaan oli 23-vuotias. Sponsorina toimi lähes koko sarjan ajan Procter &amp; Gamble. On arvioitu, että "Ma Perkinsin" avulla myytiin 27 vuoden aikana 3 miljardia laatikollista Oxydol-saippuahiutaleita.
"Ma Perkins" ja Victoria Payne pääsivät molemmat Radio Hall of Fameen vuonna 1988.
Kalajokilaakso (lehti)

Kalajokilaakso on Ylivieskassa ja Ylivieskan läpi virtaavan Kalajoen ympäristökunnissa, entisen Oulun läänin eteläosassa kerran viikossa ilmestyvä tilattava sanomalehti. Lehti ilmestyy perjantaisin. Sisarlehti "Kalajaska" on ilmaiseksi jaettava kaupunkilehti, joka ilmestyy keskiviikkoisin. "Kalajokilaakso" on joutunut supistamaan ilmestysmistiheyttään, sillä parhaimmillaan lehti ilmestyi jopa kuusi kertaa viikossa. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1927 lähtien ja sen perustaja oli Aarne Halla. Lehteä kustantaa Hilla Group Oyj. Lehden päätoimittajana pitkään toiminut Seppo Kangas jäi pois tehtävästään syksyllä 2021, minkä jälkeen vt. päätoimittajana toimi "Kalajaskan" päätoimittajaksi valittu Ismo Kunelius. Syksyllä 2022 "Kalajokilaakson" päätoimittajana aloitti Jenni Kankaanpää. Kesästä 2023 alkaen Kankaanpää on toiminut myös "Kalajaskan" päätoimittajana.
"Kalajokilaakso"-lehden levikki löytyy lehden mediatiedoista. Lehden toimitus sijaitsee Ylivieskassa.
Arthur Knautz

Arthur Knautz (20. maaliskuuta 1911 Daaden – 4. toukokuuta 1943) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Knautz pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Affiinimuunnos

Lineaarialgebrassa affiinimuunnos kuvaa lähdevektoriavaruuden kohdevektoriavaruuteen. Affiinimuunnos on määritelty
formula_1,
missä formula_2 on lineaarikuvaus, formula_3 kuvattava vektori ja formula_4 siirtymä.
Yleisesti ottaen matriisi formula_2 määrää kierron, skaalauksen ja peilauksen se voidaan esittää muodossa:
formula_6,
missä formula_7 on skaalausmatriisi, formula_8 on kiertomatriisi ja formula_9 on peilausmatriisi. Skaalausmatriisi on lävistäjämatriisi.
Affiinimuunnoksen ominaisuuksia:
Esimerkki affiinimuunnoksesta.
Kierretään pistettä formula_10 formula_11 astetta kaksiulotteisen koordinaatiston origon ympäri. Esitetään piste vektorina formula_12. Koska muunnos koostuu vain kierto-operaatiosta, muunnosmatriisi ja siirtovektori ovat
formula_13
formula_14,
koska formula_15 ja formula_16. Näin ollen muunnokseksi saadaan
formula_17
ja kierretyn pisteen koordinaateiksi saadaan matriisin kertolaskusääntöä käyttäen
formula_18
Art-Print

Art-Print Oy oli 1991 perustettu Helsingissä, Kokkolassa ja Ylivieskassa toimiva kirjapaino. Yritys painoi sekä arkki- että rotaatiopainomenetelmillä mm. sanoma- ja aikakauslehtiä, kirjoja, esitteitä, kortteja ja vuosikertomuksia. Helsingissä toiminut 1989 perustettu DT Press Oy sulautettiin yritykseen 2004 sekä 2000 perustettu Pohjanmaan Kirjapaino Oy 2005. Ylivieskassa toiminut Kalajokilaakson Kirjapaino Oy:n arkkipaino (KL-Paino) siirrettiin liiketoimintasiirroilla osaksi Art-Print Oy:tä 2005. Yritys kuului Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj:n konserniin. Tammikuussa 2012 Lönnberg Painot Oy osti Art-Print Oy:n. Elokuussa 2017 Grano osti Lönnbergin.
Laura Ruohonen

Laura Hannele Ruohonen (s. 9. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija, dramaturgi, teatteriohjaaja ja lastenkirjailija. Vuosina 2008–2013 hän toimi Teatterikorkeakoulun dramaturgian professorina.
Ura.
Ruohonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981, dramaturgiksi vuonna 1987 ja teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Ennen opintojaan Teatterikorkeakoulussa hän opiskeli Helsingin yliopistossa biologiaa ja kirjallisuutta vuosina 1981–1983. Lisäksi hän on opiskellut Texasin yliopistossa ja Los Angelesin American Film Institutetissa elokuva- ja televisiokäsikirjoittamista.
Ruohonen työskenteli Yleisradion Radioteatterin ohjaaja-dramaturgina vuosina 1990–1997, minkä jälkeen hän on ollut vapaa kirjailija ja ohjaaja. Näytelmien lisäksi Ruohonen on kirjoittanut ja ohjannut kuunnelmia sekä tehnyt televisio- ja elokuvakäsikirjoituksia, joista kenties tunnetuin on yhdessä Kaisa Rastimon kanssa tehty elokuva "Suolaista ja makeaa" (1995). Ruohonen on myös julkaissut kuvittaja Erika Kallasmaan kanssa muun muassa lasten runokuvakirjat "Allakka pullakka" (2004) ja "Yökyöpelit" (2008). Kirjoista sovitettiin suosittu lastennäytelmä ja tv-sarja. Kolmas Kallasmaan kuvittama runokuvakirja "Tippukivitapaus" ilmestyi 2017. Teokset "Yökyöpelit" ja "Otus opus" (2020) olivat lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaina.
Ruohosen näytelmiä on käännetty kymmenelle kielelle ja esitetty myös ulkomailla. Muun muassa Lontoon Royal National Theatre tilasi ja esitti vuonna 2003 näytelmän "Saari kaukana täältä", jonka toteutti myös 15 nuorisoteatteria eri puolilla Isoa-Britanniaa. Suomessa Ruohosen näytelmiä on esitetty muun muassa Teatteri Jurkassa ja Kansallisteatterissa.
Ruohonen on saanut lukuisia kotimaisia ja ulkomaisia palkintoja. Vuonna 1989 hän sai Sokeain kuunnelmapalkinnon ja vuonna 1999 Koura-palkinnon. Vuonna 2010 Ruohonen palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Ruohosen puoliso on filosofi Thomas Wallgren. Ohjaaja Linda Wallgren on hänen tyttärensä.
Tuotanto.
Näytelmät.
Suluissa on mainittu ainoastaan teatteri, jossa näytelmä on saanut kantaesityksensä.
Hans Theilig

Hans Theilig (12. elokuuta 1914 Wuppertal – 6. lokakuuta 1976) oli saksalainen käsipalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 
Theilig oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936, jolloin käsipalloa pelattiin vielä ulkokentillä. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua, ja teki niissä 19 maalia. Kaksi vuotta olympiavoiton jälkeen järjestettiin Saksassa ensimmäiset nykyisen hallikäsipallon MM-kilpailut, joissa Theilig oli myös mukana voittaen MM-kultaa ja kisojen jaetun maalikuninkuuden Ruotsin Yngve Lambergin kanssa. Ensimmäisissä - ja taas Saksassa järjestetyissä - käsipallon ulkona pelattavan muodon MM-kilpailuissa Theilig oli mukana kultamitalin arvoisesti. Theilig on yksi niistä harvoista pelaajista, jotka ovat voittaneet MM-kultaa sekä sisällä että ulkona pelattavassa käsipallossa.
Porvoon Salibandyseura

 
Porvoon Salibandyseura (lyh. PSS) on porvoolainen salibandyn erikoisseura. Se syntyi vuonna 2003 Gammelbackan Terän, SaFan ja Porvoon Butchersin yhdistyessä. Naisten edustusjoukkue pelaa Salibandyliigassa ja miesten edustusjoukkue II-divisioonassa. Seuralla on joukkueita poikien ikäluokissa B-G ja tyttöjen ikäluokissa A-F. Lisäksi myös pienemmille on tarjolla salibandykerhoja. Kaikkiaan joukkueita on 27 (kaudella 2019–2020), jonka lisäksi seuralla on kerhotoimintaa.
Waterphone

Waterphone on atonaalinen akustinen soitin, joka muodostuu ruostumattomasta teräksestä rakennetusta, vettä sisältävästä kaikukopasta ja siihen kiinnitetyistä pronssisista kielistä. Sitä soitetaan joko hankaamalla kieliä jousella tai rummuttamalla runkoa käsin. Veden liikuttelu kaikukopan sisällä muuttaa sointia. Soittimen ääni on rauhallisen soljuva ja "ambientmainen". Waterphonen on kehittänyt yhdysvaltalainen Richard Waters.
Sofija Gubaidulinan sävellys "Am Rande des Abgrunds" on sävelletty seitsemälle sellolle ja kahdelle waterphonelle.
SEKEM

SEKEM on egyptiläisen lääketieteen tohtorin Ibrahim Abouleishin vuonna 1970 perustama järjestö, joka perustettiin luomaan uusia kestävän kehityksen mukaisia toimintatapoja maanviljelyyn ja teollisuuteen.. Vuonna 2003 Sekem voitti yhdessä perustajansa Abouleishin kanssa vaihtoehtonobelin eli Right Livelihood -palkinnon. Sekem sijaitsee koilliseen Kairosta ja siihen kuuluu useita eri osastoja:
Sekemin tavoitteena on "palauttaa ja huolehtia maan ja ruuan elinvoimasta sekä luonnon biodiversiteetistä", kestävän kehityksen mukaisella luonnonmukaisella maanviljelyllä ja tukemalla sosiaalista ja kulttuurista kehitystä Egyptissä.. Sekemin kauppayhtiöiden liikevoitto kasvaa nopeasti, vuonna 2000 se oli 37 miljoonaa Egyptin puntaa (n. 5 miljoonaa euroa) ja vuonna 2003 se oli jo yli 100 miljoonaa Egyptin puntaa (n. 13 miljoonaa). Vuonna 2005 Sekemin verkostoon kuului yli 2 000 egyptiläistä maanviljelijää ja lukuisia yhteistyöyrityksiä, ja määrä kasvaa jatkuvasti.. Sekemillä on toimintaa ja yhteistyöjärjestöjä ympäri maailmaa, muun muassa Intiassa, Palestiinassa, Senegalissa, Turkissa ja Etelä-Afrikassa.
Tuupovaaran Urheilijat

Tuupovaaran Urheilijat ry (TuuU) on 15. heinäkuuta 1966 perustettu urheilun yleisseura, joka panostaa erityisesti naisten ja tyttöjen salibandyyn. Muina lajeina seurassa ovat hiihto, yleisurheilu, palloilu- sekä kunto- ja nuorisotoiminta. Kuntaliitoksen seurauksena seuran kotipaikka on Joensuu.
Historia.
TuuU:n toiminnassa 1960-70 luvuilla näkyvimpänä ja menestyksekkäimpänä lajeina olivat hiihto ja lentopallo. Lentopallossa miesten joukkue oli Itä-Suomen kärkijoukkue. 1990-luvun alussa mukaan tuli salibandytoiminta osittain uuden liikuntahallin valmistumisen vaikutuksesta. Samaan aikaan kasvoi salibandyn harrastus voimakkaasti koko Suomessa. Tästä saakka salibandy on ollut Tuupovaaran urheilijoiden näkyvin ja ylivoimaisesti eniten harrastettu laji. Parhaimmillaan Tuupovaaran liikuntahallilla pelattavaan puulaakisarjaan osallistui n. 150 salibandyn harrastajaa. Viimeiset vuodet TuuU:n keulakuvana on ollut naisten salibandyjoukkue, jonka onnistui kauden 2007-08 päätteeksi nousta salibandyliigaan.
Hilla Group

Hilla Group Oyj (vuoteen 2021 KPK Yhtiöt Oyj) on vuonna 1917 perustettu kirjapainotoimintaan, sanomalehtien julkaisuun ja verkkopalveluihin keskittyvä mediakonserni. Hilla Group julkaisee useita sanomalehtiä, pitää yllä verkkopalveluja sekä harjoittaa paino-, jakelu-, kiinteistö-, tapahtuma- ja julkaisutoimintaa. Tunnetuimmat tuotteet kotimaassa ovat sanomalehdet "Keskipohjanmaa" ja "Kainuun Sanomat". 
Yleistä yrityksestä.
Konsernin toimitusjohtajana on toiminut helmikuusta 2020 toukokuuhun 2025 Mikko Luoma. Tehtävää hoitaa väliaikaisesti talousjohtaja Teija Pelto-Arvo. Luomaa aiemmin vuosina 2011–2020 toimitusjohtajana toimi Vesa Pihlajamaa Vuosina 2009–2011 konsernin toimitusjohtajana toimi Antti Porko. Porkon edeltäjä oli 1988–2009 Eino Laukka.
Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Veikko Laitila elokuusta 2025 alkaen. Häntä edelsi Vesa Kaunisto (2020–2025). Vuosina 2018–2019 puheenjohtajana toimi Mikko Luoma, joka sittmmin (10/2019–5/2025) toimi KPK Yhtiön toimitusjohtajana.
Maaliskuussa 2023 Hilla Group ja HSS Media ovat sopineet järjestelystä, jossa Hilla Group lunastaa Botnia Printin koko osakekannan itselleen Hilla Group Oyj:n möi painotalonsa joulukuussa 2023 Kaleva Medialle. 
KPK Yhtiöt osti vuonna 2021 Suomalainen Lehtipaino -konsernin osake-enemmistön. Tämän myötä yhtiön medialiiketoiminta laajeni koskettamaan lähes puolta Suomea. Kaupan jälkeen konserni julkaisee 16:ta paikallislehteä, neljää kaupunkilehteä, kahta maakuntalehteä ja useita matkailulehtiä. 
Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj:n yhtiökokous 25.4.2019 päätti muuttaa yrityksen nimeksi KPK Yhtiöt Oyj, koska yrityksen liiketoiminta oli kasvanut laajemmaksi kuin mitä entinen kirjapainoaikaan viittava nimi antoi olettaa. Lokakuussa 2021 KPK Yhtiöt Oyj muutti laajentuneen yhtiön nimen Hilla Group Oyj:ksi.
Gladiaattorit (jalkapallo)

Gladiaattorit on Suomen Palloliiton kunniakerho, joka perustettiin liiton 100-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 2007. Kunniakerhoon kutsutaan vuosittain entisiä maajoukkuepelaajia tai -toimijoita.
Kunniakerhon ensimmäinen jäsen Mixu Paatelainen nimitettiin kerhoon jo vuonna 2001, kun Palloliiton pääsihteeri Pertti Alaja nimesi Paatelaisen maajoukkueen "Kunniagladiaattoriksi" hänen päätettyä maajoukkueuransa. Juhlavuotensa yhteydessä Palloliitto päätti tehdä nimityksestä uuden vuosittaisen perinteen. Ensimmäiset uudet pelaajat julkistettiin liiton 100-vuotisjuhlaottelussa 17. lokakuuta 2007.
Kutsuminen kunniakerhoon edellyttää vähintään 40 A-maaottelua ja/tai maajoukkueuran jälkeistä muuta ansioitunutta työtä jalkapallon parissa.
Manserockin Legendat Live 1999

Manserockin Legendat Live 1999 on live-albumi, joka taltioitiin lokakuussa 1999 Tampereen Lastenklinikan Tuki ry.:n järjestämässä "Manserockin legendat" -hyväntekeväisyyskonsertissa Tullikamarilla.
Yle TV2 taltioi konsertin, ja esitti sen tammikuussa 2000.
Muusikot.
Konsertin House-band:
Johan Wiland

Johan Wiland (s. 24. tammikuuta 1981 Boråsissa, Ruotsissa) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti.
188 senttimetriä pitkä Wiland aloitti uransa 16-vuotiaana Rydboholms SK:ssa ja liittyi pian IF Elfsborgin miehistöön. Hän edusti seuraa kaikkiaan 206 ottelussa ja oli voittamassa Ruotsin mestaruutta 2006 ja Ruotsin cupia 2001 ja 2003.
2009 hän siirtyi Tanskan superliigaan FC Kööpenhaminaan.
Hän pääsi vuonna 2001 Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän ehti pelata joukkueessa 11 ottelua, kunnes hän sai kutsun aikuisten maajoukkueeseen.
Zeila

Zeila () on kaupunki Somaliassa, Awdalin alueella. Kaupunki sijaitsee Adeninlahden rannalla lähellä Djiboutin rajaa. Se kuuluu itsenäiseksi julistautuneeseen Somalimaahan. Zeilan asukasluku on vuoden 2008 arvioiden mukaan 4 638.
Historia.
Antiikin aikana Zeila tunnettiin nimellä "Alaviten". Nykyistä nimeä siitä on käytetty ainakin vuodesta 891, kun arabimaantieteilijä Al-Yaqubi mainitsee kaupungin kirjassaan. Zeilan merkityksen tärkeänä satamakaupunkina tuovat esille arabitieteilijät Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi ja Ibn Said al-Maghribi, jotka kertovat Zeilan olevan etiopialaisten hallitsema orjakaupan keskus 1200-luvulla.
Zeilan merkitys kaupankäynnissä kasvoi myöhemmin ja 1500-luvulla se hallitsi orjien lisäksi kahvin, kullan ja strutsin sulkien kauppaa Lähi-itään, Kiinaan ja Intiaan. Kaupunki kehittyi myös alueen islamin uskon keskukseksi. Se kohosi lopulta oman Adalin sulttaanikuntansa pääkaupungiksi. Vuosien 1560–1660 välillä etiopialaisten sotaretket tuhosivat Zeilan ja Berberasta tuli alueen tärkein keskus.
Osmanit liittivät pian tämän jälkeen sekä Zeilan että Berberan hallintaansa. Osmanien valtakunnasta itsenäistynyt Egypti sai haltuunsa samat alueet osmaneilta. Englanti liitti pian kuitenkin Somalimaan alueen imperiumiinsa, sillä se halusi turvata Adenin laivastotukikohtaansa. Aden sai Zeilasta ja Berberasta ravintovaroja ja nämä kaupungit perustivat koko kauppansa Adenin kysynnälle.
Sisällissota, joka riehui alueella vuoteen 1996 aiheutti paljon tuhoja ja monet asukkaat pakenivat Djiboutiin. Sen jälkeen, kun Somalimaa julistautui itsenäiseksi, olot alueella ovat vakiintuneet. Monet entiset asukkaat ovat myös palanneet takaisin.
Halloween-gambiitti

Halloween-gambiitti on neliratsupelin muunnelma, joka alkaa yleensä siirroilla
1.e4 e5
2.Rf3 Rc6
3.Rc3 Rf6
4.Rxe5
Muunnelma on toiselta nimeltään Müller–Schulze-gambiitti. Gambiitissa valkea uhraa ratsunsa mustan keskustasotilaaseen tarkoituksenaan voittaa tempoja ajaessaan sotilaillaan mustan ratsuja takaa. Avausta käytetään joskus yllätysaseena harrastelijoiden välisissä peleissä, mutta huipputasolla sitä ei näe käytännössä koskaan, sillä valkean ei uskota saavan tarpeeksi korvausta uhrauksestaan. Tilastollisesti gambiitti tarjoaa kuitenkin valkealle selvän edun. Gambiitti saattaakin olla hyvä yllätys nopeissa tai pikapeleissä.
Musta voi torjua gambiitin pelaamalla 4...Rxe4, mutta tätä tapahtuu todella harvoin. Hyväksyminen tapahtuu siirrolla 4...Rxe5. Jatkossa valkea ajaa etenee sotilaillaan tempovoitoin ja toivoo saavansa asemasta etua. Gambiitin pääjatko on 5.d4 Rc6 6.d5 Re5 7.f4 Rg6 8.e5 Rg8 9.d6 cxd6 10.exd6 Df6 11.Rb5 Kd8 12.Le3, mutta nyt musta voi pelata 12...Rh6!.
Valkean viides siirto gambiitissa on käytännössä aina 5.d4, koska f4 ei auta kehitystä, vaikkakin ajaa myös ratsun pois keskustasta. Viidennellä siirrollaan musta voi valita, perääntyykö c6:een ja g6:een. 5...Rc6 johtaa pääjatkoon, jossa valkea ajaa mustan ratsua takaa sotilaillaan: 6.d5 Re5 7.f4 Rg6 8.e5 Rg8 9.d6 cxd6 10.exd6. Tässä valkea saa vahvan tuetun sotilaan d6:een ja koittaa käyttää tilanteen hyväkseen. Mustan kuningas jää keskustaan valkealla on vaarallisia uhkauksia, kuten De2+ ja Le3-b6, jos musta pelaa siirron ...a6. Toinen uhka on ratsun eteneminen Rb5-c7.
Myös musta voi pelata niin sanottua käänteistä Halloween-gambiittia, jos valkea pelaa siirron 4.g3. Tällöin gambiitin dynamiikka on hieman erilainen, sillä valkean f3-ruutu on heikentynyt, mutta Hän voi pelata siirron Rh4. Myös Irlantilainen gambiitti muistuttaa Halloween-gambiittia. Sitä pidetään tosin vielä heikompana.
Viron koripallomaajoukkue

Viron koripallomaajoukkue edustaa Viroa miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "Eesti Korvpalliliit".
Viro pelasi ensimmäisen koripallon arvoturnauksensa Berliinin olympialaisissa 1936. Koripallo oli tuolloin ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa ja kisojen avausottelussa Viro voitti Ranskan pistein 34–29. Viro sijoittui kisoissa lopulta yhdeksänneksi.
EM-kilpailujen lopputurnauksessa Viro esiintyi ensimmäisen kerran Latviassa 1937. Näissä kisoissa, samoin kuin kahta vuotta myöhemmin Liettuassa, Viro sijoittui viidenneksi. 
Viron kuuluessa Neuvostoliittoon maan pelaajat edustivat Neuvostoliiton maajoukkuetta. Uudelleenitsenäistymisen myötä Viro liittyi FIBA:n jäseneksi 1992. Maan koripallojoukkue on tuon jälkeen selviytynyt kolmasti EM-kilpailujen lopputurnaukseen: Saksassa 1993 se sijoittui kuudenneksi, Turkissa 2001 14:nneksi ja Latviassa 2015 20:nneksi.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut
Wim Vansevenant

Wim Vansevenant (s. 23. joulukuuta 1971 Diksmuide) on entinen belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1995–2008. Hän edusti viimeksi ProTour-joukkue Silence-Lottoa. 
Vansevenant on ollut vuosina 2006, 2007 ja 2008 Ranskan ympäriajon lanterne rouge (punainen lyhty) eli kokonaiskilpailun viimeiseksi jäänyt ajaja. Sijoittuessaan viimeiseksi vuonna 2008 hänestä tuli ensimmäinen ajaja, joka sijoittuu Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailussa viimeiseksi kolmesti.
3., Sotilaiden maailmanmestaruuskilpailut
3., kansallinen amatöörien aika-ajomestaruuskilpailu
1., Tour du Vaucluse (2. etappi)
1., GP Ninove
140., Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailu
154., Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailu
139. (viimeinen), Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailu
141. (viimeinen), Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailu
145. (viimeinen), Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailu
Stranger in a Strange Land

Stranger in a Strange Land on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin vuonna 1986 ilmestyneellä albumilla "Somewhere in Time" oleva kappale, joka on julkaistu singlenä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Iron Maidenin kitaristi Adrian Smith.
Se sijoittui parhaimmillaan sijalle 22 brittiläisellä singlelistalla. Suomessa se nousi virallisen albumilistan sijalle 3.
Brooklyn Nets

Brooklyn Nets on yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloseura, joka pelaa NBA-liigassa. Seuran kotipaikkakunta on New York ja se pelaa kotiottelunsa Barclays Centerissä. Brooklyn Nets kuuluu NBA:n itäisen konferenssin Atlantin divisioonaan yhdessä Boston Celticsin, New York Knicksin, Philadelphia 76ersin ja Toronto Raptorsin kanssa.
Seuran siirtyminen New Jerseystä New Yorkin kaupungin Brooklyniin sai virallisen vahvistuksen huhtikuussa 2012. Ennen kautta 2012–2013 seura tunnettiin 35 vuoden ajan, vuodesta 1977, nimellä New Jersey Nets.
Joukkue pelasi vuodet 1967–1976 ABA-liigassa ja voitti mestaruuden vuosina 1974 ja 1976.
Provenienssi

Provenienssi (, 'olla peräisin', 'johtua') tarkoittaa asian tai esineen alkuperää, lähdettä, esineen omistajuuden tai sijainnin historiaa sen tekoajasta nykyhetkeen. Erityisesti se voi tarkoittaa taideteoksen tai arvokkaan esineen alkuperää arkeologiassa, paleontologiassa tai dokumentissa kuten käsikirjoituksessa tai jopa laajassa mielessä kirjallisuudessa olevaa, kuten harvinaisen julkaistun teoksen ensipainoksen alkuperää.
Provenienssin ensisijainen tarkoitus on vahvistaa esineen luomiseen, tuottamiseen tai löytämiseen liittyvä aika, paikka ja jos tarkoituksenmukaista, siitä vastuussa oleva henkilö. Provenienssin määrittelemiseksi käytetään usein vertailevia tekniikoita, asiantuntijoiden mielipiteitä, kirjoitettuja ja sanallisia arkistoja ja erilaisten tieteellisten tutkimusten tuloksia.
Esimerkiksi Kansainvälisen museoneuvoston (ICOM) eettisissä ohjeissa provenienssi on "esineen ja sen omistussuhteiden täysi historia, sen löytymisestä tai valmistuksesta nykypäivään, minkä perusteella sen aitous tai omistajuus voidaan määritellä". Neuvoston ohjeissa todetaan kokoelmien hankkimisesta muun muassa: "Ennen minkään ostettavaksi, lainaksi, lahjaksi, testamentin perusteella tai vaihdossa tarjotun esineen tai näytteen hankkimista on pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan, ettei sitä ole hankittu tai viety vastoin lakia alkuperämaastaan tai muusta maasta, jossa se mahdollisesti on omistettu laillisesti (mukaan lukien maa, jossa museo sijaitsee). Asianmukaista huolellisuutta on noudatettava esineen koko historian selvittämiseksi siitä lähtien, kun se on löydetty tai valmistettu."
Provenienssi eri aloilla.
Arkeologia.
Pohjoisamerikkalaisessa arkeologiassa ja joskus antropologisessa arkeologiassa sanan "provenance" (=provenienssi) sijaan saatetaan käyttää sanaa "provenience". Jotkut tutkijat tarkoittavat "provenience"-sanaa viittaamaan vain esineen tarkkaan sijaintiin kaivauspaikalla, kun taas "provenance" tarkoittaa esineen täydellistä dokumentoitua historiaa.
Kuvataide.
Kuvataiteessa provenienssi on taideteoksen lähtökohta, vaiheet sekä sen omistaja- ja sijoitustiedot.
Hortonomia.
Hortonomiassa ja puutarhaviljelyssä provenienssilla eli lähtöisyysalueella tarkoitetaan kasvin alkuperäpopulaatiota tai maantieteellistä aluetta, jolta siemenet tai lisäysmateriaali on kerätty. Kasvin provenienssi vaikuttaa olennaisesti sen menestymiseen erilaisissa ilmasto- ja kasvuolosuhteissa, kuten lämpösummassa, pakkasenkestävyydessä, päivänpituuden siedossa ja taudinkestävyydessä.
Atos

Atos tai ATOS voi tarkoittaa seuraavia:
Äyrämöiset

Äyrämöiset olivat alun perin Karjalankannaksen länsiosan kantaväestöä. Äyrämöisten vastakohtana pidettiin Kannaksella ja myöhemmin myös Inkerinmaalla savakoita. He olivat Ruotsin vallan ajan sotien kuluessa äyrämöisten keskuuteen ja Itä-Kannakselle muuttaneita läntisimmän Viipurin Karjalan sekä Savon asukkaita. Myös Itä-Kannaksen asukkaita sanottiin yleensä savakoiksi.
Äyrämöiset pysyttelivät Länsi-Kannaksella ja myöhemmin myös Inkerinmaalla pitkään omana ryhmänään, jolla oli oma murteensa, pukunsa ja tapansa eikä esimerkiksi avioliittoja muunheimoisten kanssa juuri solmittu. 
Äyrämöiset olivat savakkojen ohella toinen inkerinsuomalaisten pääryhmistä, jotka voitiin erottaa vielä 1800-luvulla. Inkerinmaalle äyrämöiset olivat muuttaneet 1600-luvun ruotsalaisvallan aikana lähinnä Karjalankannaksen länsiosasta, Äyräpään kihlakunnasta, kun taas savakot olivat tulleet Viipurin läänin läntisimmästä osasta, Savosta ja Karjalankannaksen itäosasta.
Äyrämöisten ja savakkojen murteen ja kansanpuvun eroihin kiinnitti ensimmäisenä huomiota 1830-luvulla kielentutkija Anders Johan Sjögren. Venäläinen maantieteilijä ja tilastotutkija Peter von Köppen suoritti vuoden 1848 vaiheilla tutkimuksia, joissa hän totesi Inkerinmaan äyrämöisten lukumääräksi 29 242 henkeä ja savakkojen määräksi 43 080. Äyrämöisten asuinpaikkoja Inkerissä olivat Köppenin mukaan ennen kaikkea Karjalankannaksen eteläosassa sijainneet Toksovan, Lempaalan ja Vuoleen seurakunnat sekä Kaprio, Tyrö ja Liissilä. Heitä oli myös Tuutarissa, Hietamäellä, Skuoritsassa, Serepetassa, Kolppanassa, Koprinassa ja Inkereellä, missä he asuivat samoissa kylissä kuin savakotkin.
Sekä Kannaksella että Inkerinmaalla äyrämöiset poikkesivat savakoista lähinnä äyrämöismurteen ja naisten pukeutumisen perusteella. Miesten pukeutuminen ei Inkerissä juurikaan eronnut venäläisestä. Suomalaiset kielentutkijat ja kansanperinteen kerääjät ovat kuvanneet äyrämöisiä luonteeltaan konservatiivisemmiksi ja hitaammiksi kuin savakoita, jotka olivat herkempiä omaksumaan uusia tapoja ja vaikutteita. Toisaalta äyrämöiset pyrkivät jäljittelemään savakkomuotia, jota pidettiin nykyaikaisempana ja hienompana. Läntisimmässä Inkerissä, Kosemkinan seurakunnassa, jakoa äyrämöisten ja savakoiden välillä ei tunnettu.
1900-luvulle tultaessa äyrämöisten ja savakkojen väliset kulttuuriset erot olivat hioutuneet miltei kokonaan pois niin Suomessa kuin Inkerissäkin. Vain murre-erot ovat säilyneet pitkään.
Eleanor Jarman

Eleanor Jarman (s. 1904, Sioux City - katosi 8. elokuuta 1940) oli yhdysvaltalainen vankikarkuri ja ryöstäjä, joka joutui FBI:n kymmenen etsityimmän henkilön listalle ja on ollut siitä lähtien kateissa lukuun ottamatta näyttäytymistään sukulaistensa luona vuonna 1975.
Varhainen elämä ja rikosura.
Eleanor Jarman oli Julius ja Amelia Berendtin perheen kahdeksasta lapsesta nuorin. Hän meni naimisiin ja sai kaksi lasta Leroy Jarmanin kanssa. Kun mies jätti perheen, Jarman muutti Chicagoon työskennellen tilapäistöissä kunnes tapasi George Dalen. Dale ylläpiti häntä taloudellisesti, vaikkakin Jarman myöhemmin väitti ettei tiennyt Dalen pystyneen siihen tekemällä ryöstöjä.
4. elokuuta 1933 Dale, Jarman ja Leo Minneci yrittivät ryöstää Chicagon West Side -kaupunginosassa sijaitsevan vaatekaupan. Kamppaillessaan kaupan omistajan Gustav Hoehin kanssa Jarman raapi häntä kynsillään mutta sitten Dale ampui kauppiaan.
Kun ryöstäjät pakenivat rikospaikalta, useat todistajat panivat merkille auton rekisterinumeron. Tämä johti poliisit Minnecin luo, jonka jälkeen myös muut ryöstöön osalliset pidätettiin pian. Dale syytti Minneciä ryöstöstä. Jarman sanoi, että hän ei tiedä, kumpi miehistä sen teki. Jarman väitti tuolloin olleensa takahuoneessa katsomassa vaatteita.
Kuitenkin todistajat kuvailivat kuinka Jarman ja Dale saapuivat kauppaan väittäen hänen uhanneen myyjää. Lehdistö teki Jarmanista päätekijän kaikkiin Dalen rikoksiin, kutsuen häntä "the Blond Tigress" -nimellä ja vertasivat häntä Bonnie Parkeriin.
Jarmania ei syytetty ryöstöistä mutta sen sijaan osallisuudesta Hoehin murhaan. Hänen puolustusasianajajansa oli A. Jefferson Schultze. Syyttäjä Wilbur Crowley vaati kuolemanrangaistusta.
George Dale tuomittiin teloitettavaksi sähkötuolissa. Viimeisenä toiveenaan Dale kirjoitti rakkauskirjeen Jarmanille. Minneci ja Jarman tuomittiin vankeuteen, Jarman 199 vuodeksi. Jarmanin lapset määrättiin hänen siskonsa ja tämän aviomiehen, Hattie ja Joe Stockerin huollettavaksi.
Vangitsemisen jälkeen.
Mallivanki.
Seuraavien seitsemän vuoden ajan Jarman käyttäytyi kuten mallivanki. Vuonna 1940 hän kuuli, että hänen poikansa suunnitteli karkaavansa ja huolestuneena lapsistaan Jarman pakeni vankilasta 8. elokuuta. Hän pakeni Sioux Cityyn, varmisti että hänen lapsensa voivat hyvin ja sen jälkeen katosi jäljettömiin. FBI pani Jarmanin kymmenen etsityimmän rikollisen listalle, mutta häntä ei koskaan löydetty.
Vuoden 1975 sukulaisvierailu.
Vuonna 1975 Jarman ilmestyi vierailulle veljensä ja kälynsä, Otto ja Dorothy Berendtin, ja poikansa Leroyn luokse. Leroy yritti saada äitinsä antautumaan, mutta tämä kieltäytyi uskoen että FBI ei koskaan unohtaisi ja katosi jälleen.
Yritykset selvittää hänen olinpaikkaansa ovat epäonnistuneet.
Savakot

Savakot ovat äyrämöisten ohella toinen Karjalankannaksen karjalaisten ja inkerinsuomalaisten pääryhmistä, jotka voitiin erottaa vielä 1800-luvulla. Savakkojen väestöryhmä alkoi muodostua melko varhain Ruotsin vallan aikana, kun sotien hävittämään Karjalankannaksen länsiosaan eli Äyräpään kihlakuntaan alkoi muuttaa uutta väestöä Savosta ja Viipurin Karjalan läntisistä kihlakunnista. 
Savakoita muutti Inkerinmaalle 1600-luvulla ruotsalaisvallan aikana lähinnä Savosta, Jääsken ja Lappeen kihlakunnista sekä Karjalankannaksen itäosasta, kun taas äyrämöiset olivat tulleet Karjalankannaksen länsiosasta, Äyräpään kihlakunnasta.
Savakkojen ja äyrämöisten murteen ja kansanpuvun eroihin kiinnitti ensimmäisenä huomiota 1830-luvulla kielentutkija Anders Johan Sjögren. Venäläinen maantieteilijä ja tilastotutkija Peter von Köppen suoritti vuoden 1848 vaiheilla tutkimuksia, joissa hän totesi Inkerinmaan savakkojen lukumääräksi 43 080 henkeä ja äyrämöisten määräksi 29 242. Köppenin mukaan savakkojen enemmistö Inkerissä asui Nevan pohjoispuolella sijainneissa Valkeasaaren, Rääpyvän ja Kelton seurakunnissa sekä Markkova-Järvisaarella, Venjoella, Koprinassa, Spankkovassa, Kupanitsassa, Moloskovitsassa ja Novasolkassa. 
Savakot poikkesivat äyrämöisistä lähinnä savakkomurteen ja naisten pukeutumisen suhteen. Inkerissä savakkomiesten pukeutuminen ei juurikaan eronnut venäläisestä. Suomalaiset kielentutkijat ja kansanperinteen kerääjät ovat kuvanneet savakoita herkemmiksi omaksumaan uusia tapoja ja vaikutteita kuin konservatiivisia ja hitaita äyrämöisiä. Läntisimmässä Inkerissä, Kosemkinan seurakunnassa, jakoa äyrämöisten ja savakoiden välillä ei tunnettu. Viipurin läänissä kansanomainen jako savakoihin ja äyrämöisiin rajoittui Äyräpään kihlakuntaan eli Länsi- ja Keski-Kannakselle. 
1900-luvulle tultaessa savakkojen ja äyrämöisten väliset kulttuuriset erot olivat hioutuneet miltei kokonaan pois niin Suomen kuin Venäjänkin puolella rajaa. Murre-erot ovat sitä vastoin olleet paljon pitempään havaittavissa.
György Kolonics

György Kolonics (4. kesäkuuta 1972 Budapest, Unkari – 15. heinäkuuta 2008 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kilpameloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Yli 16-vuotisen kansainvälisen kilpauransa aikana hän voitti 15 maailmanmestaruutta .
Kolonics voitti ensimmäisen olympialaisen kultamitalinsa Atlantan olympialaisissa kanoottikaksikon 500 metrillä parinaan Csaba Horváth. Samoista kisoista pari voitti lisäksi pronssia 1000 metriltä. Horváth oli parina myös useimmissa maailmanmestaruuksissa.
Neljä vuotta myöhemmin Sydneyssä Kolonics voitti henkilökohtaisen 500 metrin olympiakultaa. Ateenassa 2004 Kolonicsin parina oli György Kozmann, jonka kanssa hän voitti pronssia kanoottikaksikon tuhannelta metriltä.
Kolonics kuoli kesken harjoitusten heinäkuussa 2008 todennäköisesti sydänkohtaukseen. Kesken harjoitusten Kolonics lyhistyi kanoottiinsa, eivätkä elvytysyritykset onnistuneet. Hän oli harjoittelemassa parinsa Kozmannin kanssa Pekingin olympialaisiin, joissa heidän oli määrä osallistua 500 ja 1000 metrin kisoihin. Kisat olisivat olleet Kolonicsin viidennet olympiakisat.
Matti Jokinen (jalkapalloilija, s. 1928)

Matti Jokinen (8. marraskuuta 1928 Forssa – 9. elokuuta 1999) oli suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Jokinen edusti Suomen maajoukkuetta seitsemässä A-maaottelussa. Kotimaassaan hän edusti SM-sarjassa Vaasan IFK:ta vuosina 1950–1955 pelaten yhteensä sata ottelua ja tehden yhden maalin huhtikuussa 1952 rangaistuspotkusta. Hän oli voittamassa Suomen mestaruutta vuonna 1953 ja saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Vuonna 1957 hän voitti Suomen Cupin toisella sarjatasolla pelanneen IF Drottin riveissä.
Suomen Palloliitto ja Urheilutoimittajain liitto valitsivat Jokisen vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1955. Matti Jokinen asui urheilu-uransa jälkeen Ruotsissa, mutta on kuollut ruotsalaisten viranomaistietojen mukaan Suomessa vuonna 1999.
Napoleonin avaus

Napoleonin avaus on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
1.e4 e5
2.Df3
Napoleonin avaus on nimetty ranskalaisen kenraalin ja keisarin Napoléon Bonaparten mukaan. Napoleonin on sanottu olleen vahva amatööripelaaja. Napoleon käytti tätä avausta pelatessaan Turkkilaista vastaan, mutta hävisi pelin.
Kuningattaren tuominen varhain peliin on useiden mielestä virhe. Siirto tukkii kuningasratsun luonnollisen ruudun, minkä takia valkea kehittää usein ensin lähetin ja siirtää sen jälkeen Re2.
Parhamin hyökkäyksen tavoin Napoleonin avaus johtaa usein koulumattiin. Esimerkiksi jatko 2...Rc6 3.Lc4 Lc5?? 4.Dxf7# on matti. Musta voi tosin torjua uhan helposti pelaamalla ...Rf6, Df6 tai De7.
Tekla (nimi)

Tekla tai Thekla on naisen etunimi, jota käytetään pohjoismaissa ja Puolassa.
Nimi on muunnos kreikan sanasta "Theokleia". Se on johdettu sanoista "theos" ’jumala’ ja "kleos" ’kunnia’ ja tarkoittaa siis ”Jumalan kunniaa”. Nimi on almanakassa muistona pyhimykseksi julistetulle Theklalle, jonka apostoli Paavali käännytti kristinuskoon ja josta kerrotaan apokryfisessä teoksessa "Paavalin ja Theklan teot". 
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Tekla-nimen on saanut Suomessa 1 486 henkilöä. Lisäksi nimi on annettu muutamalle kymmenelle henkilölle muodossa Thekla.
Einar Grönberg

Einar Alexander Laurentius Grönberg (10. elokuuta 1894 Helsinki – 14. lokakuuta 1947) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat kauppias Alexander Grönberg ja Ida Lindholm. 
Opinnot.
Grönberg kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa syyslukukauden vuonna 1913.
Jääkärikausi.
Grönberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, jossa haavoittui lievästi 10. tammikuuta 1917. Parannuttuaan hänet siirrettiin 20. helmikuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja toimi pataljoonan työnvälitystoimistossa Hampurissa. Pataljoonaan ja 3. komppaniaan hän palasi 10. lokakuuta 1917, josta hänet siirrettiin jälleen pataljoonan täydennysjoukkoon 1. joulukuuta 1917.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Grönberg saapui Suomeen 16. helmikuuta 1918 ja astui Armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 1. maaliskuuta 1918. Hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi sisällissotaa käyviin joukkoihin Pohjois-Hämeen rykmentin 3. pataljoonan 1. komppaniaan. Hän toimi 1. komppanian päällikkönä ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kuhmoisissa, Eräjärvellä, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla ja Lempäälässä sekä Tampereella, missä haavoittui 3. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodan jälkeen Grönberg siirrettiin 1. kesäkuuta 1918 alkaen 3. Jääkärirykmenttiin (myöh. Savon jääkärirykmentti n:o 3). Hän oli kuitenkin sairauslomalla aina lokakuuhun 1918, jolloin hänet siirrettiin 27. joulukuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:een, jonka nimi muutettiin myöhemmin Porin rykmentiksi. Hän toimi rykmentin adjutanttina 16. tammikuuta – 1. elokuuta 1919 välisen ajan, jonka jälkeen hänet siirrettiin 3. komppanian päälliköksi. Hän oli komennettuna Suomen senaatin sota-asiain toimituskunnan käytettäväksi 28. lokakuuta 1918 – 15. tammikuuta 1919 väliseksi ajaksi. Armeijasta hän erosi 26. lokakuuta 1921 ja matkusti vuonna 1923 siirtolaiseksi Kanadaan ja toimi siellä liikemiehenä Torontossa, josta hän palasi myöhemmin Ruotsiin Lundiin, jonne hänet on haudattu.
Pertti Mäkipää

Pertti Mäkipää (4. elokuuta 1941 Tampere – 19. elokuuta 2019) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Mäkipää edusti Suomen maajoukkuetta 56 A-maaottelussa, joissa hän teki yhteensä kaksi maalia. Hän toimi pitkään maajoukkueen kapteenina.
Kotimaassaan Mäkipää edusti vuonna 1960 Lielahden Kipinää ja vuonna 1961 Tampereen Pallo-Veikkoja. Vuonna 1962 hän pelasi ensimmäisen SM-sarjakautensa edustaen Lahden Reipasta. Vuosina 1963, 1965 ja 1972–1973 hän pelasi SM-sarjassa Tampereen Palloilijoiden sekä vuonna 1967 Upon Pallon riveissä. Kaikkiaan hän pelasi 121 SM-sarjaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1962. Mäkipää pelasi viimeiset vuotensa Tampereen Ilveksessä ja siirtyi lopulta valmentamaan joukkuetta. Ilves voitti ensimmäisen Suomen Cupin mestaruutensa Mäkipään johdolla vuonna 1979.
Suomen Palloliitto valitsi Mäkipään vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1966 ja suomalaisen jalkapallon kunniagalleriaan vuonna 2015.
Mäkipää kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 78–vuotiaana.
Moderni puolustus

Moderni puolustus on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
1.e4 g6
2.d4 Lg7
Avauksen toinen nimi Robatschin puolustus on nimetty Karl Robatschin mukaan. Avaus noudattaa mustan osalta hypermodernin avauksen periaatteita. Musta sivustoi lähettinsä ja antaa valkean rakentaa suuren sotilaskeskustan. Avaus on kasvattanut suosiotaan ja on nykyään melko suosittu. Huippupelaajista sitä ovat käyttäneet muun muassa Duncan Suttles, Vitali Tseškovski ja Zurab Azmaiparashvili.
Moderni puolustus muistuttaa paljon Pircin puolustusta, mutta eroaa siitä etenkin ...Rf6-siirron viivyttämisessä. Tämä myös mahdollistaa valkean pelaamaan siirron c3, joka tukee d4-sotilasta. Moderni puolustus voi saada monenlaisia jatkoja. Valkean jatkoihin kuuluvat 3.Rc3, Rf3, c3, c4, f4, Le3 ja Lc4. Musta voi käyttää esimerkiksi siilipuolustusta.
Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodille B06.
Ari Mäkynen

Ari Mäkynen (s. 6. heinäkuuta 1949) on suomalainen jalkapalloilija. 
Keskuspuolustajana pelannut Mäkynen edusti Suomen maajoukkuetta 22 A-maaottelussa ja teki yhden maalin MM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan.
Kotimaassaan Mäkynen edusti Vaasan Palloseuraa vuosina 1967–1977, Lappfjärds BK:ta vuosina 1978–1979 sekä Sepsi-78:aa vuosina 1980–1982, minkä jälkeen hän jatkoi vielä pelaamista alemmissa sarjoissa. Hän pelasi VPS:n ja Sepsi-78:n riveissä yhteensä 196 SM-sarjaottelua ja teki niissä 13 maalia.
Suomen Palloliitto valitsi Mäkysen vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1976.