tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juudean ja Samarian hallintoalue

Juudean ja Samarian hallintoalue (, ) on Israelin hallituksen käyttämä nimitys Länsirannasta (Itä-Jerusalem poislukien). Välillä maan viranomaiset laskevat alueen olevan yksi Israelin hallintoalueista. Kansainvälinen yhteisö pitää kuitenkin Länsirantaa Israelin miehityksen alaisena alueena.
Antti Toiviainen

Antti Tapani Toiviainen (2. marraskuuta 1947 Porvoo – 28. syyskuuta 2014 Porvoo) oli suomalainen journalisti ja päätoimittaja. 
Antti Toiviainen syntyi maanviljelijä Yrjö Toiviaisen ja emäntä Kirsti Parkkalin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1972 oli Meri Kristiina Holm. Toiviainen tuli ylioppilaaksi 1967 ja opiskeli Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli "Uudenmaan Sanomien" toimittajana 1968 ja 1972 ja "Uusimaa-lehdessä" toimittajana 1971–1972, toimitussihteerinä 1973–1980, uutispäällikkönä 1980–1986, toimituspäällikkönä 1986–1993 ja päätoimittajana vuodesta 1993. Toiviaisella oli myös useita alansa luottamustehtäviä. Päätoimittajan tehtävästä Toiviainen siirtyi takaisin "Uusimaa-lehden" toimittajaksi 1996, mutta joutui hoitamaan päätoimittajan tehtäviä useaan otteeseen väliaikaisesti myöhemmin ja vielä ollessaan jo osa-aikaeläkkeellä.
Stanislav Rostotski

Stanislav Josifovits Rostotski (; 21. huhtikuuta 1922 Rybinsk – 10. elokuuta 2001 Viipuri) oli venäläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka teki monia suosittuja elokuvia Neuvostoliitossa etenkin 1960- ja 1970-luvulla. Hänen kansainvälisesti tunnetuimat ohjauksensa ovat isäntäänsä etsivästä koirasta kertova traaginen perhe-elokuva "Bim mustakorva" (1977) ja naisista kertova sotaelokuva "Ja ilta oli rauhaisa" (1972), jotka molemmat saivat parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkuuden.
Rostotski oli toisen maailmansodan veteraani ja sai ohjatakseen useita sotaelokuvia. Hän opiskeli valtion elokuvainsitituutissa, työskenteli välillä Mosfilmissa nelisen vuotta kunnes palasi viimeistelemään tutkintonsa vuosina 1950–1952, opettajanaan muun muassa Grigori Kozintsev. Vuonna 1951 hän liittyi NKP:n jäseneksi.
Rostotski sai uransa aikana muun muassa kaksi Neuvostoliiton valtionpalkintoa, kansantaiteilijan arvonimen sekä Leninin palkinnon.
Sofokus

Sofokus Oy on suomalainen alustatalouden ja digitaalisen liiketoiminnan asiantuntijapalveluita tarjoava konserni. Sofokuksen perustaja ja toimitusjohtaja on sähköisen liiketoiminnan moniyrittäjä Teemu Malinen. 
Yritys perustettiin vuonna 2000 ja sen toimipisteet sijaitsevat Helsingissä ja Turussa. Yhtiön palveluksessa työskenteli 37 henkilöä kesäkuussa 2020. Konsernin liikevaihto oli tilikaudella 2017 2,34 miljoonaa euroa.
Toiminnan kehitys.
Vuonna 2018 Sofokus oli yksi Suomen nopeimmin kasvavista tietotekniikkayrityksistä. Se on sijoittunut kaksi kertaa peräkkäin Deloitte Fast-50 listalle vuosina 2016 ja 2017. Yritys listattiin vuonna ensimmäistä kertaa 2018 Inc 5000 EU yhtenä Euroopan nopeimmin kasvavista yrityksistä sijalle 2473. Vuonna 2019 yhtiö nousi Inc 5000 EU listalla sijalle 2395. Vuonna 2019 Sofokus lakkautti Helsinkiin 2015 perustetun toimipisteensä tuotanto-osuuden, keskittäen kaiken teknisen toteuttamisen Turkuun. 
Yrityskulttuuri.
Sofokus valittiin vuonna 2019 kansainvälisessä European Business Awards kilpailussa Suomen parhaaksi, palkittu yrityskulttuuri nojaa pehmeisiin arvoihin kuten hyvään fiilikseen, luottamukseen ja joukkuehengen rakentamiseen. Yritys on myös ollut kaksi kertaa järjestämässä Django Dames tapahtumaa, jonka tarkoituksena on kannustaa tyttöjä ja naisia tietotekniikan pariin. 
Start-up-toiminta.
Sofokus-konserniin kuuluu tytäryhtiö Sofokus Push Oy. Sofokus Push Oy on vuonna 2017 perustettu startup-yritysten kasvun kiihdyttämiseen ja startup-sijoittamiseen keskittyvä yhtiö. Yhtiö on sijoittanut muun muassa seuraaviin startup-yhtiöihin: tapahtumanmyyntipalvelu Liveto Group Oy ja paikannuslaitteita tarjoava Confienta Oy. Yhtiö on ollut alusta asti aktiivisesti mukana start-up toiminnan kehittämisessä Suomessa ja mm. mukana tuomassa Kasvu Openia tapahtumaa Turkuun.
Raen kunta

Raen kunta sijaitsee Pohjois-Virossa Harjumaan maakunnassa.
Sijainti.
Kunta sijaitsee Tallinnan kaikkoispuolella ulottuen Tallinnan rajalta noin 25 kilometrin päähän lounaaseen rajoittuen Kosen kuntaan. Raen muita naapurikuntia ovat lännessä Kiilin kunta sekä idässä Jõelähtmen ja Raasikun kunnat.
Hallinto.
Raen kunnan asema säilyi muuttumattomana vuoden 2017 kuntauudistuksessa. Kunnassa on 17 968 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Assakun, Jürin, Lagedin, Peetrin ja Vaidan pienkauppaloista (alevik) sekä 27 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Jüri. 
Liikenne.
Valtatie 2 Tallinnasta Tarttoon ja valtatie 11 (Tallinnan eteläinen ohikulkutie) kulkevat Raen halki. Tallinnan Lennart Meri -lentoasema sijaitsee Raen pohjoisrajalla.
Doumba

Doumba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Koulikorosta pohjoiseen. Kunnassa on 7 500 ja keskuskylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Doumban kunnan pinta-ala on 250 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koulikoron piirin Sirakorolan ja muissa ilmansuunnissa Koulan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia.
Vuonna 1996 perustettuun kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Aikaisemmin ne kuuluivat Koulan arrondissementtiin ja sitä ennen Dialakoron, Fanin ja Koulan kantoneihin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Doumbassa ja Fanissa pidetään viikoittaiset markkinat.
Risto Vanarin piilokamera

Risto Vanarin piilokamera on Risto Vanarin ohjaama elokuva vuodelta 1979. Elokuvassa ei ollut käsikirjoitusta tai dialogia, vaan kaikki on improvisoitua.
Galician lippu

Galician lippu ilmestyi ensi kertaa 1800-luvulla. Se perustuu todennäköisesti keskiaikaisen Galician kuningaskunnan lippujen väreihin. Lippu oli todennäköisesti alun perin sininen pyhän Andreaksen risti valkoisella taustalla. Valkoinen, sininen ja kultainen ovat aina liittyneet Galiciaan. Malja ja kultaiset ristit sinisellä taustalla ovat olleet Galician tunnuksia keskiajasta lähtien. 
Legenda.
1800-luvulla monta tuhatta galicialaista muutti Amerikkoihin. Galicialaiset luulivat muuttolaivoissa liehuvia A Coruña -lippuja Galician lipuiksi. Saavuttuaan uuteen maahan galicialaiset alkoivat käyttää A Coruña -lippuja. Vuosia myöhemmin lippu ylitti Atlantin takaisin kotimaahan, ja siitä tuli Galician virallinen lippu.
Patricia Wrightson

Alice Patricia Wrightson (19. kesäkuuta 1921 Lismore, Uusi Etelä-Wales, Australia – 15. maaliskuuta 2010 Lismore, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli australialainen kirjailija.
Wrightsonin isä oli juristi. Hän tarjosi tyttärelleen kasvatuksen, johon sisältyi "kirjallisuutta, filosofiaa ja ihmettä". Perheessä oli kuusi lasta. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli ammustehtaassa ja sen jälkeen sairaalan hallinnossa Bonalbossa 1946–1960. Sinä aikana hän alkoi kirjoittaa lapsille kirjoja, joista ensimmäinen, "The Crooked Snake", sai vuonna 1956 australialaisen lastenkirjapalkinnon Vuoden kirja. Seuraavien vuosikymmenten aikana hän kirjoitti kolmattakymmentä kirjaa ja sai palkintoja ja tunnustuksia. Hänen mukaansa sai vuonna 1999 alakoululaisten kirjallisuuspalkinto nimen Patricia Wrightson Prize.
Explorer 7

Explorer 7 laukaistiin lokakuussa 1959 Juno II -kantoraketilla Cape Canaverilta kiertorataan, joka on läpimitaltaan 573 km x 1073 km ja sillä on 50.27° inklinaatio. Se suunniteltiin mittaamaan Auringosta tulevaa röntgen-säteilyä, varattuja energia-partikkeleita ja kosmisia säteitä. Toissijaisiin tavoitteisiin kuuluvat datan kerääminen mikrometeoriitti-törmäyksistä, kerätä tietoa molekyyli-sputteroinnista ja Maapallon ilmakehän lämpötasapainon tutkiminen.
Helsingin nuorisoneuvosto

Helsingin nuorisoneuvosto (; ) on kuntalain 26 §:n edellyttämä, joka toinen vuosi vaaleilla valittava, kolmestakymmenestä 13–17-vuotiaasta helsinkiläisnuoresta muodostuva Helsingin kaupungin vaikuttamistoimielin. Nuorisoneuvosto huolehtii siitä, että nuoria kuunnellaan Helsingin päätöksenteossa. Nuorisoneuvosto on osa Helsingin nuorten vaikuttamisjärjestelmä Ruutia.
Nuorisoneuvosto tunnettiin vuosina 2012-2017 nimellä Ruudin ydinryhmä. Ydinryhmän nimi vaihtui nuorisoneuvostoksi vuoden 2018 alussa. Toimikauden 2019 nuorisoneuvostossa jäseniä on ensimmäistä kertaa kolmekymmentä kahdenkymmenen sijaan. Helsingin nuorisoneuvosto valitaan vaaleilla. Vuoden 2021 vaaleissa ehdokkaita oli 74, ja äänestysprosentti oli 38,1%. Ääniä annettiin 10 799. Vaalit on järjestetty vuoden välein vuoteen 2018 asti, vuodesta 2019 joka toinen vuosi.. Vuonna 2020 alkanut toimikausi on ensimmäinen kaksivuotinen kausi.
Jäsenet.
Kaupunginhallitus asetti Helsingin nuorisoneuvoston vuosiksi 2024-2025 kokouksessaan 18. joulukuuta 2023.
Uuden nuorisoneuvoston toimikausi alkaa 1. tammikuuta 2024.
Helsingin Nuorisoneuvosto 2024-2025 valitsivat myös ensimmäistä kertaa varajäsenet. 
Toimialaryhmät.
Helsingin nuorisoneuvosto on jakautunut neljään toimialaryhmään, jotka vastaavat Helsingin kaupunkiorganisaation toimialoja. Toimialaryhmät keskittyvät oman toimialansa asioihin vaikuttamiseen. Jokaisella toimialaryhmällä on puheenjohtaja, joka tapaa toimialan viranhaltijoita ja koordinoi ryhmänsä toimintaa.
Lautakuntapaikat.
Tammikuusta 2019 lähtien nuorisoneuvoston jäsenillä on kokeiluluontoisena käynnissä läsnäolo- ja puheoikeus kaikissa neljässä Helsingin kaupungin toimialalautakunnassa. Lautakuntakokeilua ehdottivat kaupungille nuorisoneuvoston asettaman aihetta edistävän työryhmän jäsenet silloinen puheenjohtaja Jim Koskinen, silloinen varapuheenjohtaja Kaapo Haapanen sekä edustajat Evi Koivunen ja Kasper Rautalinko. Lautakunnissa tehdään koko kaupunkia koskevat tärkeät päätökset.
Vuodesta 2019 Helsingin nuorisoneuvostolla on vakituinen edustus kaikissa kaupungin toimialalautakunnissa. Jokaisessa lautakunnassa on kolme edustajaa, jotka vuorotellen osallistuvat lautakuntien kokouksiin.
Valtuustoryhmä.
Keväästä 2023 lähtien nuorisoneuvosto sai läsnäolo- ja puheoikeuden Helsingin kaupungin valtuustoon. Valtuustoon valitaan uudet nuorisoedustajat puolen vuoden välein. Valtuustoryhmään kuuluu kuusi nuorisoedustajaa. Valtuusto päättää kaupungin toimintaa säätelevästä hallintosäännöstä, Helsingin toiminnan ja talouden pitkän aikavälin tavoitteista kaupunkistrategiassa sekä jokavuotisesta kaupungin talousarviosta eli tavoitteiden asettamisesta ja rahan jakamisesta eri kaupungin toimintoihin. Helsingin Nuorisoneuvoston jäsenten tehtävä valtuustossa on ottaa kantaa siellä käsiteltäviin asioihin sekä antaa nuorten mielipiteitä ja näkemyksiä siihen.
Harald Neovius

Harald Leonard Neovius (21. marraskuuta 1863 Orjol, Venäjän keisarikunta – 19. tammikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Neoviuksen vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alfred Neovius (1830–1895) ja Anna Natalie Geschwend (1829–1887). Hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin Polyteknillisestä opistosta. 
Neoviuksen sisaruksia olivat toimittaja Arvid Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja, koulunjohtaja Dagmar Neovius. Hänen appensa oli lääninkuvernööri Torsten Costiander. Neovius hoiti vuodesta 1904 alkaen anoppinsa ja sittemmin vaimonsa omistamaa Nuutajärven kartanoa.
Vuoden 1899 suuren adressin kerrotaan saaneen alkunsa Neoviuksen ideasta, tosin myöhempi historiantutkimus on esittänyt myös muita henkilöitä hankkeen mahdolliseksi ”isäksi”.
Neptunuksenmalja

Neptunuksenmalja ("Cliona patera") on sarveispiisieniin kuuluva sienieläin. Se on suuri, maljaa tai viinilasia muistuttava sienieläin, joka kasvaa korkeudeltaan ja halkaisijaltaan metrin mittaiseksi. Jalka on kiinnittynyt maahan ”juurilla”. Sen väri vaihtelee valkoisesta keltaiseen.
Lajin epäiltiin kuolleen maailmanlaajuisesti sukupuuttoon, mutta se löydettiin uudelleen Singaporesta vuonna 2011.
Arthur Alfred Neovius

Arthur Alfred Neovius (26. kesäkuuta 1869 Moskova, Venäjän keisarikunta – 20. huhtikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen juristi, Liittopankin toimitusjohtaja ja Suomen pankkiyhdistyksen asiamies.
Neoviuksen vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alfred Neovius (1830–1895) ja Anna Natalie Geschwend (1829–1887). Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Suomen kadettikoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1892.
Neovius oli Porin kauppaopiston johtajana 1893–1895 ja Suomen Yhdyspankin pääkonttorissa kamreerina 1896–1906. Hän oli Suomen Kauppapankin pääjohtajana 1907–1914, Suomen pankkiyhdistyksen asiamiehenä 1914–1917, Turun Osakepankin Helsingin konttorin pääjohtajana 1917–1920 sekä Liittopankin Helsingin konttorin pääjohtajana 1921–1924. Viimeksi Neovius toimi Suomen pankkiyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1926 alkaen.
Neovius oli Helsingin rahatoimikamarin jäsenenä 1917–1918 ja Suomen senaatin raha-asiain edustajana Saksassa ja kauppatoimikunnan jäsenenä Berliinissä 1918. 
Arthur Alfred Neovius oli naimisissa vuodesta 1893 Nina Gabriella Geitlinin kanssa ja avioeron jälkeen toisen kerran naimisissa vuodesta 1919 Martha Rothen, o.s. Avellan kanssa. Neoviuksen sisaruksia olivat toimittaja Arvid Neovius, arkkitehti Harald Leonard Neovius ja kansanedustaja, koulunjohtaja Dagmar Neovius.
Iittalan musiikin kesä

Iittalan musiikin kesä ry on vuonna 2017 perustettu yhdistys. Yhdistyksen pääasiallinen tehtävä on järjestää Iittalan musiikkijuhlia.
Yhdistyksen hallitukseen kuuluu Tuomas Nikkanen (musiikkijuhlien taiteellinen johtaja), Riitta Muikku-Piirainen (musiikkijuhlien toiminnanjohtaja), Anne Laatikainen, Veli-Matti Alarto, Hillevi Kaarlenkaski sekä varajäsenet.
Yhdistys järjesti musiikkijuhlat ensimmäisen kerran kesällä 2017.
Yhdistys tilasi hämeenlinnalaiselta säveltäjä Sampsa Ertamolta v.2017 kamarioopperan Yllätä ikuinen virta Toivo Kuulan elämästä juhlistamaan Toivo Kuulan kuoleman satavuotisjuhlavuotta. Teos saa kantaesityksensä kesän 2018 musiikkijuhlille Iittalassa.
Lähteet.
http://iittalanmusiikinkesa.fi/
Koula (Koulikoron alue)

Koula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Koulikorosta pohjoiseen. Kunnassa on 23 400 ja keskuskylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Koulan kunta rajoittuu koillisessa Koulikoron piirin Sirakorolan ja Doumban, kaakossa Méguétanin, lounaassa Tienfalan ja Katin piirin Yélékébougoun sekä luoteessa Kolokanin piirin Nossombougoun ja Nonkonin kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, tasangot ja sadekauden jälkeen kuivuvat joet.
Kuntaan kuuluu 36 kylää. Väestön pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä, puuvilla ja seesami. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja kaupankäyntiä.
Daina Taimina

Daina Taimina (s. 19. elokuuta 1954) on latvialainen matemaatikko ja professori. Hän mallintaa matemaattisia ja geometrisiä malleja virkkaamalla ne.
Taimina suoritti perustutkintonsa Latviassa ja täydensi tutkintoaan opiskelemalla tietojenkäsittelytiedettä. Neuvostokäytänteiden mukaan hän ei voinut väitellä tohtoriksi Latviassa. Hän väitteli matematiikan tohtoriksi Minskissä Valko-Venäjän kansallisesta tiedeakatemiasta. Latvia itsenäistyi uudelleen vuonna 1991, jolloin Taimina sai tohtorin arvon myös Latviasta ja alkoi opettaa Latvian yliopistossa. 
Vuonna 1996 Taimina siirtyi Cornellin yliopistoon matematiikan laitokselle. Kun hän osallistui geometrian seminaariin hän näki matemaatikko William Thurstonin tekemiä hauraita paperisia mallinnuksia. Taimina sai idean tehdä virkkaamalla kestävämpiä mallinnuksia. Taimina esitteli aviomiehensä matemaatikko ja professori David Hendersonin kanssa niitä seminaareissa. Mallinnuksista on kuvia myös heidän yhdessä kirjoittamissa kirjoissa, kuten "Experiencing Geometry: Eucleidean and non-Eucleidean with History". Vuonna 2012 hänet palkittiin saavutuksistaan matematiikan konkreettisen esitystavan ja yleistajuistamisen käyttämisestä Eulerin kirjapalkinnolla. 
Taiminan töitä on ollut esillä myös näyttelyissä Washington D.C.:ssä ja eri maissa.
Carme Forcadell

Carme Forcadell i Lluís (s. 1955 Xerta) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian alueparlamentin puhemiehenä vuosina 2015–2017, jolloin Carles Puigdemontin johtama hallitus valmisteli ja järjesti kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja aloitti Forcadellia vastaan oikeusprosessin jo ennen kansanäänestyksen järjestämistä, koska hän oli puhemiehenä sallinut parlamentissa keskustelun mahdollisesta itsenäistymisestä Hän puolusti menettelyään vedoten sananvapauteen ja haki asialle kansainvälistä näkyvyyttä muun muassa kirjoittamalla tilanteesta New York Timesiin tammikuussa 2017.
Kansanäänestyksen ja sitä seuranneen itsenäisyysjulistuksen jälkeen Espanja nosti Katalonian hallituksen ministereitä, parlamentin puhemiehistöä ja eräitä muita avainpoliitikkoja vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanjan korkein oikeus käsitteli parlamentin puhemiehistön syytteitä 9. marraskuuta 2017 ja määräsi Forcadellin maksamaan jopa 150 000 euron takuut vastineeksi siitä, ettei hän joutuisi tutkintavankeuteen. Forcadell vietti yhden yön vankilassa, mutta vapautui seuraavana päivänä maksettuaan takuut. Oikeus ei hyväksynyt, että Forcadell olisi maksanut takuut jo samana päivänä, jona ne määrättiin ja parlamentin puhemiehistön kolmas sihteeri Joan Josep Nuet arveli, että Forcadell pyrittiin näin saamaan tarkoituksella edes hetkeksi vankilaan. Neljälle muulle puhemiehistön jäsenelle (Anna Simó, Lluís Corominas, Lluís Guinó ja Ramona Barrufet) määrättiin 25 000 euron takuut, ja syytetyistä vain Nuet päästettiin tutkinnan ajaksi vapaaksi ilman rajoituksia.
Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 Forcadell valittiin Katalonian parlamenttiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston listalta, mutta hän ilmoitti 22. maaliskuuta 2018 yhdessä Dolors Bassan ja Marta Roviran kanssa luopuvansa kansanedustajan paikastaan, jottei heidän mahdollinen uusi vangitsemisensa heikentäisi parlamentin toimintakykyä. Seuraavana päivänä eli 23. maaliskuuta 2018 Forcadell vangittiinkiin siis jo toistamiseen samaan aikaan Bassan, Jordi Turullin, Raül Romevan ja Josep Rullin kanssa heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Oriol Junquerasille, Joaquim Fornille, Jordi Sànchezille ja Jordi Cuixartille, jotka olivat olleet yhtäjaksoisesti vangittuna jo loppuvuodesta 2017 lähtien. Rovira, joka oli niin ikään kutsuttu samana päivänä oikeuden kuultavaksi, ei puolestaan ilmestynyt oikeuteen, vaan ilmoitti lähteneensä maanpakoon Sveitsiin.
Ninja Gaiden (NES)

Ninja Gaiden (), Euroopassa "Shadow Warriors" on Tecmon vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille kehittämä ja julkaisema toimintatasohyppelyvideopeli. Pelin kehitys ja julkaisu tapahtui samaan aikaan samannimisen beat 'em up kolikkopelin kanssa. Peli julkaistiin Japanissa joulukuussa 1988, Pohjois-Amerikassa maaliskuussa 1989 ja Euroopassa elokuussa 1991. Peli on käännetty useille muille alustoille, kuten PC Enginelle, Super NES:lle ja matkapuhelimille. Se on myös julkaistu Virtual Consolessa.
Pelissä kuvitteellinen ninja Ryu Hayabusa matkustaa Amerikkaan kostaakseen murhatun isänsä puolesta.
Shane Maloney

Shane Maloney (1953 Hamilton, Victoria, Australia) on australialainen rikoskirjailija.
Maloney opiskeli yhteiskuntatieteitä ja Aasian historiaa Australian kansallisessa yliopistossa. Hän on ollut Melbourne Comedy Festivalin johtaja. Hän on opettanut 2005 vierailijana Melbournessa La Trobe -yliopiston School of Communication, Arts and Critical Inquiryssa. Romaanien ohella Maloney on kirjoittanut kolumneja, matkakertomuksia, artikkeleita ja kirjaesittelyjä. Kahdesta hänen kirjastaan, "Stiff" ja "The Brush-Off", on tehty elokuvat.
Etyylibentsoaatti

Etyylibentsoaatti (C9H10O2) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa etyylibentsoaatti on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on miellyttävä hedelmäinen tuoksu. Etyylibentsoaatti ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Luonnossa etyylibentsoaattia on muun muassa omenoissa, banaaneissa ja kirsikoissa. 
Etyylibentsoaattia käytetään hajusteissa esimerkiksi synteettisessä ylang-ylang-öljyssä. Ainetta valmistetaan etanolin ja bentsoehapon välisellä kondensaatioreaktiolla, jota katalysoivat hapot.
Tony Kenrick

Anthony (Tony) Arthur Kenrick (s. 1935 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen rikoskirjailija.
Neljäntoista tunnetun salapoliisiromaanin lisäksi hän on kirjoittanut teoksen "Up Against the House", joka on kadoksissa, sekä muutamia näytelmiä. Kahdesta hänen teoksestaan on muokattu elokuvat, vuonna 1981 "Nobody's Perfekt" romaanista "Two for the Price of One" ja vuonna 1986 "Shanghain yllätys" romaanista "Faraday's Flowers".
Johan Fredrik Blomqvist

Johan Fredrik Blomqvist (27. syyskuuta 1864 Pernaja – 22. huhtikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lehtori, voimistelunopettaja ja Suomen olympiakomitean sihteeri. 
Blomqvistin vanhemmat olivat merimies, työmies Jakob Fredrik Blomqvist ja Helena Fredrika Esaiantytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Porvoon ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi 1885.
Blomqvist oli voimistelunopettajana Porvoon ruotsalaisessa lyseossa 1885–1907 ja Joensuun lyseossa 1907–1911 ja sen jälkeen Helsingin suomalaisen lyseon voimistelun ja terveysopin kollegana ja lehtorina 1911–1931. Hän toimi myös sairasvoimistelijana ja hierojana 1885–1911 sekä oli palomestarina Porvoossa 1905–1907 ja Joensuussa 1907–1911. Raittiuspuhujana Blomqvist toimi vuodesta 1931 alkaen. 
Blomqvist oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1909–1911 ja Suomen olympiakomitean sihteerinä 1912–1920. Hänestä tuli Suomen voimistelu ja urheiluliiton kunniajäsen 1924, Ylioppilaiden raittiusyhdistyksen kunniajäsen 1928 ja Raittiuden ystävien kunniajäsen 1933. Blomqvist teki vuonna 1911 valmistuneen Joensuun lyseon voimistelusalin (nykyinen Taidekeskus Ahjo) alustavat piirustukset arkkitehti Jac Ahrenbergin tehdessä lopulliset piirustukset.
Johan Fredrik Blomqvist oli naimisissa 1890–1910 Fanny Maria Janssonin kanssa ja avioeron jälkeen toisen kerran naimisissa vuodesta 1911 Aleksandra Liljeroosin kanssa.
Caroline Hagen Kjos

Caroline Marie Hagen Kjos (s. 1984) on norjalainen, Sveitsissä asuva yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän oli alkuvuonna 2018 Norjan rikkain nainen. Vuonna 2014 hänet valittiin perheen holdingyhtiö Canica AS:n hallituksen puheenjohtajaksi. Hänelle myös siirrettiin vuosina 2014–2015 selvä enemmistö yhtiön osakepääomasta. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu "Forbes" arvioi Kjosin varallisuudeksi 2,8 miljardia dollaria.
Hagen Kjos työskentelee projektipäällikkönä perheyhtiön sveitsiläisessä tytäryhtiössä. Alhaista tulo- ja varallisuusveroa mainostavan Sveitsin Schwyzin kantoniin vuonna 2009 muuttanut Hagen Kjos peri vuonna 2014 enemmistöomistajuuden yhtiöstä isältään Stein Erik Hagenilta. Vuonna 2015 Hagen Kjosin omistusosuus perheen pääyhtiö Canicasta kasvoi 99,75 prosenttiin. Järjestelyjen seurauksena Hagen Kjosin isälle Sten Hagenille jäänyt omistusosuus on nimellisarvoltaan vain 0,25 prosenttia, mutta näille osakkeilla kuuluu 70 prosentin äänioikeus yhtiön asioista päätettäessä. Canica on monialakonserni Orklan pääomistajia; Orkla on ostanut Suomesta useita elintarvikealan yrityksiä (yhdistetty Orkla Foods Finlandiin ja Orkla Confectionery &amp; Snacksiin; tuotteina muun muassa Pandan makeiset ja Taffel-perunalastut). Orklan hallituksen puheenjohtaja on Sten Hagen, jonka varajäsen Hagen Kjos on.
Hagen Kjos on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (BBA) New Yorkissa toimivassa oppilaitoksessa (Parsons The New School for Design). Vuonna 2015 hänen perheeseensä kuului aviopuolison ohella kaksi lasta.
De tribus impostoribus

De tribus impostoribus ("Kolme huijaria") on ateismin historiaan kuuluva olemassa olleeksi väitetty kirja, josta ei ole löytynyt yhtä kappaletta. Kirjassa olisi käsitelty kolmea huijariksi sanottua uskonnon perustajaa, Moosesta, Jeesusta ja Muhammedia. Tekijöiksi on arvailtu filosofeja ja muita oppineita.
Alun perin 1200-luvulla kirjan kirjoittajaksi väitettiin Saksan keisari Fredrik II:ta. Kun hän suhtautui uskontoihin kriittisesti, hänen kerrottiin nimittäneen Moosesta, Jeesusta ja Muhammedia suurimmiksi huijareiksi, jotka ovat koskaan eläneet. tai kirjoittaneen heistä kirjankin nimeltä "De tribus impostoribus" ("Kolme huijaria"). Tämän nimistä kirjaa ei tiettävästi ollut olemassa, mutta sen kirjoittajiksi epäiltiin myöhemmin monia muitakin kirkon vastustajia, viimeisenä vielä 1600-luvulla Spinozaa.
Kirjan olemassaolosta kiisteltiin 1700-luvulle saakka, jolloin syntyi kaksi sen latinaksi ja ranskaksi kirjoitettua seuraajaa, joiden sisältö oli kirkonvastainen julistus. Kirjat herättivät runsaasti keskustelua, johon osallistui myös Voltaire.
Kirjan käsikirjoitus "löytyi" 1600-luvulla, ja se julkaistiin pienenä painoksena ja sitä kopioitiin myös käsin. Kirja ilmestyi 1719 Amsterdamissa nimellä "La vie et l’esprit de Mr: Benoit de Spinoza". Kirjaa on sanottu ateistin Raamatuksi, sillä se on hyvin voimakkaasti uskontojen vastainen. Yksi kappale sitä on Helsingin yliopiston kirjastossa.
Uuden-Kaledonian lippu

Vuoteen 2010 mennessä ainoa virallinen Uudessa-Kaledoniassa käytetty lippu oli Ranskan trikolori. Heinäkuussa 2010 Uuden-Kaledonian kongressi äänesti Kanak-lipun käyttöönottamisesta Ranskan lipun ohella. Sekä Uuden-Kaledonian että Ranskan lipuilla on virallinen asema.
Yleiskatsaus.
Vuonna 2008 Uuden-Kaledonian hallitus keskusteli virallisen lipun ja kansallislaulun käyttöönottamisesta. Ranskan lippu jäi kuitenkin ainoaksi viralliseksi lipuksi. 
Heinäkuussa 2010 Uuden-Kaledonian kongressi äänesti Kanak-lipun käyttämisestä Ranskan lipun ohella. 17. heinäkuuta 2010 Ranskan pääministeri François Fillon osallistui seremoniaan Nouméassa, jossa Kanak-lippu nostettiin salkoon Ranskan lipun viereen. 
Lippu koostuu kolmesta vaakasuuntaisesta yhtä paksusta raidasta, jotka ovat väriltään sininen, punainen ja vihreä. Lipussa on myös keltainen ympyrä, jossa on Uuden-Kaledonian tunnus. Värien symboliikka on seuraava: 
Kanak-lipun käyttöönotosta tuli kiistanalainen. Jotkut halusivat Uuden-Kaledonian lipuksi kokonaan uuden lipun, jossa olisi piirteitä Ranskan lipusta sekä Kanak-lipusta.
Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport

Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport (aikaisemmin Friendship International Airport ja Baltimore/Washington International Airport; IATA: BWI, ICAO: KBWI, FAA LID: BWI) on Yhdysvaltain Marylandissa sijaitseva julkinen lentoasema. Lentoaseman läpi kulki vuonna 2016 yli 25 miljoonaa matkustajaa, mikä tekee siitä Marylandin vilkkaimman lentoaseman. Asema sijaitsee 14 kilometrin päässä Baltimoresta ja 51 kilometrin päässä Washington DC:sta.
Lentoasemalla on kolme kiitotietä: 10/28 (noin 3 200 metriä pitkä), 15L/33R (1 520 metriä) ja 15R/33L (2 900 metriä).
Historiaa.
Ensimmäiset suunnitelmat Baltimoren-Washingtonin kansainvälisen lentoaseman rakentamiseksi tehtiin vuonna 1946 ja rakennustyöt aloitettiin seuraavana vuonna. Lentoaseman alkuperäinen nimi oli Friendship International Airport ja se toimi aluksi Baltimoren kaupungin alaisuudessa. Presidentti Harry S. Truman vihki lentoaseman käyttöön 24. kesäkuuta 1950.
Marylandin osavaltion liikenneministeriö osti lentoaseman itselleen 36 miljoonan dollarin hintaan vuonna 1972. Seuraavana vuonna lentoaseman nimi muutettiin muotoon Baltimore/Washington International Airport. Osavaltio teki lentoasemalla 1970-luvun aikana mittavia laajennustöitä, joiden myötä esimerkiksi lentoaseman pinta-ala tuplaantui.
Vuonna 2005 lentoaseman nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport. Nimi on viittaus Baltimoressa syntyneeseen Yhdysvaltain korkeimman oikeuden entiseen tuomariin Thurgood Marshalliin, joka oli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ensimmäinen afroamerikkalainen tuomari.
Lentoaseman matkustajamäärät ovat kasvaneet vuosien saatossa merkittävästi. Vuonna 1984 lentoaseman läpi kulki noin 6,7 miljoonaa matkustajaa, 1994 12,8 miljoonaa ja 2014 22,3 miljoonaa.
Lara Malsiner

Lara Malsiner (s. 14. huhtikuuta 2000 Sterzing) on italialainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on Gardena Raiffeisen.
Malsiner sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 normaalimäessä 37:nneksi. Vuoden 2018 talviolympialaisissa hän sijoittui normaalimäessä 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli neljästoista ja Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 kahdeksastoista. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui normaalimäessä 15:nneksi ja suurmäessä 17:nneksi.
Maailmancupissa Malsiner kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 Lillehammerissa sijoittuen 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas joulukuussa 2017 Lillehammerissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti kolmannella sijallaan Hinzenbachissa helmikuussa 2020.
Nuorten MM-kilpailuihin Malsiner on osallistunut vuosina 2016–2019. Vuoden 2017 kisoissa hän sijoittui joukkuemäessä viidenneksi ja normaalimäessä kuudenneksi sekä vuoden 2018 kisoissa normaalimäessä viidenneksi. Vuoden 2019 kisoissa hän saavutti normaalimäessä pronssia. Nuorten talviolympialaisissa 2016 Malsiner voitti normaalimäessä pronssia.
Malsinerin isosisko Manuela Malsiner on kilpaillut mäkihyppääjänä olympialaisissa ja myös pikkusisko Jessica Malsiner on maajoukkuetason mäkihyppääjä.
John Paskin Taylor

John Paskin Taylor (18. maaliskuuta 1928 – 9. maaliskuuta 2015) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Taylor kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.
Taylor kuoli 87-vuotiaana 9. maaliskuuta 2015.
Neil Nugent

Neil Algernon David Nugent (6. joulukuuta 1926 – 12. huhtikuuta 2018) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Nugent kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hän pelasi olympiaturnauksessa kaksi ottelua tehden Belgiaa vastaan ottelun ainoan maalin. Nugent loukkaantui turnauksessa eikä pystynyt pelaamaan tämän takia kaikissa otteluissa. Koska pronssimitaleja oli varattu vain 11 kappaletta, Nugent ei vastaanottanut mitalia. Nugent ja Derek Day saivat mitalinsa vasta vuonna 2010, 58 vuotta Helsingin kisojen jälkeen. Nugent kuoli 91-vuotiaana 12. huhtikuuta 2018.
Dieter Freise

Dieter Freise (18. helmikuuta 1945 Heidelberg – 5. huhtikuuta 2018) oli saksalainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Freise pelasi Länsi-Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1969–1976 yhteensä 86 ottelua joista 13 hallissa. Hän kuului Länsi-Saksan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Münchenissä 1972, missä hän pelasi seitsemässä ottelussa. Freise edusti Länsi-Saksaa olympiatasolla myös Montréalissa 1976, missä maa oli viides.
Freise voitti Länsi-Saksan maajoukkueessa myös Euroopan mestaruuden vuonna 1970 ja EM-hopeaa vuonna 1974. Hän kuoli sairasteltuaan pitkään 73-vuotiaana 5. huhtikuuta 2018.
Nadežda Petrović

Nadežda Petrović, serbiaksi Надежда Петровић, (11. tai 12. lokakuuta 1873 Čačak – 3. huhtikuuta 1915 Valjevo) oli serbialainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa olivat impressionismi ja fauvismi.
Elämä.
Petrovičin isä opetti kirjallisuutta ja taidetta ja oli taidekeräilijä. Myös hänen äitinsä oli opettaja. Isä halusi välittää kiinnostukseen taiteeseen myös lapsilleen ja kehittää heidän lahjojaan. Tyttären lahjakkuus tuli esille jo varhain. 
Taideopintonsa Petrović aloitti Serbiassa piirustuskoulussa, missä hänen setänsä toimi opettajana. 
Saatuaan stipendin Pertrović matkusti vuonna 1898 Müncheniin, missä hän opiskeli Anton Ažben oppilaana. Münchenissä opetus oli kiinni ajan virtauksissa, toisin kuin takapajuisessa Serbiassa. Opiskeluaikanaan hän vaikuttui Paul Kleen, Julius Exterin, Alexei von Jawlenskyn ja Wassily Kandinskyn töistä ja tyyleistä. Kirjeissään kotiinsa hän ilmoitti, että hänen elämänsä on nyt omistettu taiteelle, ja hän purki erään virkamiehen kanssa solmimansa kihlauksen. 
Ensimmäisen oman näyttelynsä Petrović piti Belgradissa vuonna 1900. Hän osallistui innokkaasti maansa järjestöelämään ja oli perustamassa Serbian taiteilijaseuraa ja hyväntekeväisyyteen keskittynyttä Serbian sisarten seuraa. Hän kirjoitti maansa ensimmäiset taidekatsaukset ja esitteli aikansa eurooppalaista taidetta kotimaassaan. Hänen maalauksensa saivat huonon vastaanoton Serbiassa, jossa taidemaku oli konservatiivinen. Vuoden 1910 Belgradin näyttelystä tuli kielteisiä arvosteluja. 
Kotimaan maisemat olivat Petrovićille inspiraationa, ja hän teki monia maalausmatkoja. Hän matkusti Pariisiin saamaan uusia vaikutteita ja oleskeli siellä kaksi vuotta. Patrioottisena henkilönä hän oli ollut mukana perustamassa "Serbian sisaret" järjestöä vuonna 1903. Järjestö avusti Ottomaanien valtakunnassa asuvia serbejä. 
Ensimmäisen Balkanin sodan puhjettua Petrović katsoi velvollisuudekseen palata kotimaahan. Hän palveli sodassa sairaanhoitajana. Sodassa hän maalasi viimeiset teoksensa. Sotilaita auttaessaan hän sairastui koleraan. 
Kun ensimmäinen maailmansota alkoi, Petrović oli Italiassa. Itävalta-Unkari oli hyökännyt Serbiaan, ja Petrović piti jälleen velvollisuutenaan auttaa. Hän työskenteli hoitajana Valjevon sairaalassa, kunnes sairastui lavantautiin ja kuoli.
Mireia Boya

Mireia Boya e Busquet (s. 1979 Sent Gaudenç) on Val d'Aranista kotoisin oleva katalonialainen poliitikko. Hän nousi Katalonian alueparlamenttiin varasijalta vuonna 2016 Ramon Usallin luovuttua paikastaan henkilökohtaisista syistä. Boya edusti parlamentissa vasemmistolaista Candidatura d’Unitat Popular (lyh. "CUP") -puoluetta, joka tuki Katalonian hallituksen järjestämää kansanäänestystä Katalonian itsenäisyydestä hallituksen ulkopuolelta.
Kansanäänestyksen järjestämisen seurauksena Espanja nosti Katalonian hallituksen ja parlamentin puhemiehistön lisäksi CUP:inkin kansanedustajia Boyaa ja Anna Gabrielia vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomarin Pablo Llarenan yksilöidessä tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa, Boyan ja Gabrielin osalta kapinasyytteet lievennettiin syytteiksi "kansalaistottelemattomuudesta".
Zena Assi

Zena Assi (s. 1974 Tripoli) on libanonilainen taiteilija. Hän asuu ja työskentelee sekä Beirutissa että Lontoossa. 
Assi on monipuolinen taiteilija. Hän tekee animaatioita, veistoksia, installaatioita ja maalauksia. Ne käsittelevät ihmisen, hänen ympäristönsä ja yhteiskunnan ristiriitoja. Peruskoulutuksensa hän on saanut l’Academie Libanaise des Beaux Arts (ALBA) :ssa, jonka jälkeen hän on työskennellyt Saatchi&amp;Saatchi- mainostoimistossa. Hän on työskennellyt piirustuksen ja visuaalisen viestinnän opettajana eri oppilaitoksissa. 
Assin teoksia on ollut esillä Euroopassa, Lähi-idässä ja Yhdysvalloissa.
JoAnn E. Manson

JoAnn Elisabeth Manson (s. 1953 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen lääkäri ja Harvardin yliopiston naisten terveyden professori. Hän johtaa myös Harvardin opetussairaala Brigham and Women's Hospitalin enneltaehkäisevän lääketieteen tutkijoiden ja henkilökunnan osastoa. Hän on tunnettu erityisesti naisten terveyttä koskevasta työstään, joka on myös muuttanut hoitokäytäntöjä. Hän on erittäin tuottelias ja hyvin paljon siteerattu tutkija ja julkaissut yli 800 vertaisarvioitua lääketieteellistä artikkelia.
Opinnot ja ura.
Manson opiskeli ensin Harvardin yliopistossa (AB, 1975) ja sitten Case Western Reserve Universityssä, josta valmistui lääkäriksi (MD, 1979). Hän suoritti tämän jälkeen maisteri- ja tohtoritutkinnon kansanterveystieteestä Harvardin yliopiston kansanterveystieteen laitoksella (Harvard School of Public Health: M.Sc. 1984 ja Ph.D. 1987).
Manson on ollut johtava tutkija useassa Yhdysvaltain suurimpiin lukeutuvassa naisten terveyttä käsitelleessä tutkimushankkeessa (muun muassa Harvard Nurses' Health Study 121 000 tutkittavalla 1976- ja NIH Women's Health Initiative 164 000 terveellä naisella 1991–). Uudempia, 2010-luvulla toteutettuja tai menellään olleita laajoja tutkimushankkeita olivat muun muassa D-vitamiinin ja omega-3-rasvahappojen vaikutuksia arvioiva koejärjestely (VITamin D and OmegA-3 TriaL, VITAL) sekä kaakaon flavonoidien ja monivitamiinilisän vaikutusten arviointin ikäihmisillä paneutuva COSMOS (COcoa Supplement and Multivitamin Outcomes Study).
Julkaisuja.
Yleistajuiset tekstit.
Manson on kirjoittanut lyhyitä asiantuntijavastauksia esimerkiksi yhdysvaltalaisen naistenlehti "Glamourin" lääkäripalstalle "Your Doctor is In" (2009 asti). Nyttemmin hän pitää kuukausittaista "Manson on Womans Health" -palstaa lääketieteen edustajille suunnatussa "Medscape"-julkaisussa.
Tieteelliset artikkelit; maailman viitatuimpia tutkijoita.
Manson oli vuoteen 2015 mennessä julkaissut yksin tai yhdessä yli 800 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia lääketieteellisissä julkaisuissa. Hän lukeutuu maailman kymmenen viitatuimman kliinisen lääketieteen tutkijan joukkoon. Hän oli mukana esimerkiksi marraskuussa 2017 julkaistulla, maailmanlaajuisesti runsaat 3 300 tutkijaa sisältävällä "Highly Cited Researchers" -listalla.
Huhtikuussa 2018 Manson oli Google Scholarin aineistoon pohjautuvan espanjalaisen tilaston mukaan maailman neljänneksi viitatuin tutkija, jonka koko uran julkaisuja koskeva h-indeksi oli 260. Tätä korkeampi h-indeksi oli tämän yhteenvedon mukaan vain kahdella muulla yhdysvaltalaisella lääketieteen professorilla ja Sigmund Freudilla.
Perhe.
Manson on naimisissa, hänellä on kolme lasta.
Masabumi Hosono

Masabumi Hosono (細野 正文 "Hosono Masabumi", 15. lokakuuta 1870 Hokura, Japani –  14. marraskuuta 1939 Japani) oli japanilainen virkamies ja RMS Titanicin ainoa japanilainen matkustaja. Hän oli toisen luokan matkustaja, joka selvisi Titanicilta sen upotessa.
Palattuaan Japaniin häntä pidettiin häpeällisenä ja kunniakkaan kuoleman välttelijänä. Hän menetti työnsä ja paikallinen etiikan professori julisti hänet täysin moraalittomaksi.
Laivamatka.
Yöllä 14.–15. huhtikuuta 1912 Hosonon herätti stuertti, joka pyysi häntä laittamaan pelastusliivin päälleen. Sitten hän yritti päästä ylimmälle kannelle, missä pelastusveneet olivat. Matkalla hänet pysäytti miehistön jäsen, joka oletti hänen olevan kolmannen luokan matkustaja. Kuitenkin hän pääsi ohi ja käveli pelastusvenekannelle. Hosono huomasi neljä pelastusvenettä, joita oltiin laskemassa. Hän löysi pelastusveneen, jolloin miehistön jäsen huusi: "Tilaa vielä kahdelle." Noin aamukahdeksalta 15. huhtikuuta RMS Carpathia tuli pelastamaan. Myöhemmin hän kuvaili neljä erillistä räjähdystä, joiden jälkeen laiva katkesi. 
Kuolemansa jälkeen.
Hosonon tarina pysyi suvussaan häpeänä vuosikymmenien ajan. Hän ei koskaan puhunut siitä itse. Hosonon kuoleman jälkeen hänen tyttärentyttärensä löysi hänen päiväkirjansa ja julkaisi sen. James Cameronin 1997 Titanic-elokuvan jälkeen Haruomi Hosono, Masabumin pojanpoika ja Yellow Magic Orchestre -yhtyeen johtava jäsen, totesi olevansa "erittäin helpottunut" sillä häpeä oli "pyyhkäisty" suvusta.
SJ (yritys)

SJ AB on Ruotsin valtion kokonaan omistama rautateiden henkilöliikennettä kilpailuilla markkinoilla harjoittava yhtiö. Markkinaehtoisuudesta johtuen sen tavoite on tuottaa voittoa. Konsernin liikennesuorite koostuu pääasiassa valtakunnallista liikennettä harjoittavan emoyhtiö SJ:n sekä Länsi-Götanmaan ja Hallandin paikallisjunaliikennettä harjoittavan SJ Götalandstågin liikenteestä. Näiden yksiköiden toiminta koostuu 1 100 päivittäisestä junalähdöstä, jotka liikennöivät 275 rautatieasemalle. Konserniin kuuluu lisäksi tytäryhtiö SJ Norrlandståg, joka vastaa Norlannin yöjunaliikenteen junahenkilöstöstä. Muut tytäryhtiöt ja osakkuusyhtiöt tukevat SJ:n ydinliiketoimintaa.
Valtakunnallinen SJ-liikenne jakautuu pika-, Intercity-, yö- ja paikallisjuniin (moottorijunia ja veturivetoisia junia).
Markkinatilanne.
Vuonna 2001 perustetun SJ AB:n liikennesuorite on kasvanut muun Ruotsin liikenteen tavoin tasaisesti. Kasvavia matkustajamääriä ovat edeltäneet valtion mittavat investoinnit rautatieinfrastruktuuriin, mikä taas on ollut ilmastopoliittinen valinta. Koska ruotsalainen sähkö tuotetaan pääosin ydin- ja vesivoimalla, on rautateillä mahdollista saavuttaa liikkumisen ympäristötavoitteita tieliikennettä tehokkaammin. Yhä useampi matkustaa junalla, mikä näkyy erityisesti vilkkaimpien rataosuuksien matkustussuosion kasvamisella.
SJ on lopettanut monien pienempien paikallisten ja lyhyempien linjojen liikennöinnin, jotka ovat siirtyneet markkinoiden kilpailulle avaamisen jälkeen yksityisten yhtiöiden ja alueiden tilaaman liikenteen piiriin. Tämän strategian johdosta SJ-liikenne painottuu valtakunnalliseen kaukojunaliikenteeseen sekä Mälarinlaakson seutujunaliikenteeseen.
SJ:n monopoli perinteisillä kantaradoilla ja Tukholman alueen seutujunilla päättyi vuonna 2009, mikä on mahdollistanut aidon kilpailun syntymisen Ruotsin rautatiemarkkinoille. Tätä ennen kilpailu oli sallittu vain vähäliikenteisillä radoilla.
Myynti.
Pääasiallinen matkalippujen myyntikanava on yhtiön oma verkkosivusto. Lippuja myydään myös muissa verkkokaupoissa, matkatoimistoissa, jälleenmyyjillä, automaateista ja Pressbyråneilla sekä 7-Eleveneissä. Yhtiön omia SJ-matkamyymälä-lipputoimistoja on jäljellä enää vain Tukholmassa, Göteborgissa ja Malmössä. Tammikuussa 2014 yhtiö ilmoitti 17 matkamyymälän sulkemisesta, jolloin jäljelle jäi viisi matkamyymälää. Keväällä 2015 SJ päätti vielä sulkea Sundsvallin ja Arlandan lentoaseman matkamyymälät. Heinäkuussa 2014 SJ sulki myös Tranåsin asiakaspalvelukeskuksen, minkä jälkeen asiakaspalvelua puhelimitse ja verkossa hoidetaan vain Ångesta.
SJ soveltaa halpalentoyhtiöiltä tuttua niin sanottua dynaamista hinnoittelua, minkä seurauksena hinta riippuu ostoajankohdasta ja vuoron kysynnästä.
Legacy Muay Thai

 
Legacy Muay Thai Academy on yhdysvaltalainen thainyrkkeilyseura, joka perustettiin 2013. Se tekee yhteistyötä Gracie Technics seuran kanssa. Seuran tunnetuimpia ottelijoita ovat UFC:ssä ottelevat Max Holloway ja Yancy Medeiros.
Ninja Ryūkenden

Ninja Ryūkenden on (, myös nimellä Shadow Warriors ja Shadow Warriors: Ninja Gaiden) on Tecmon kehittämä ja julkaisema beat'em up -peli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä sekä NES ja PC Engine -alustoille. 
Pelistä on julkaistu vuonna versiot mikrotietokoneille kuten Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64 sekä ZX Spectrum.
Peli on "Ninja Gaiden" pelisarjan ensimmäinen osa. Pelissä seikkailee kuvitteellinen ninja Ryu Hayabusa, joka taistelee pahan voimia vastaan.
Pelille on julkaistu seuraajat "Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos" ja "Ninja Gaiden III: The Ancient Ship of Doom".
Vastaanotto.
Mikrobitissä Jukka Tapanimäki antoi pelin Atari ST -versiolle 80 pistettä sadasta ja Samu Mielonen Commodore 64 -versiolle 83 pistettä sadasta.
Fanny Cadeo

Stefania ”Fanny” Cadeo (s. 11. syyskuuta 1970 Lavagna) on italialainen showgirl, malli, tv-juontaja ja laulaja. 
Cadeo tuli julkisuuteen vuonna 1992, jolloin hän oli "Striscia la notizia" -ohjelman ensimmäisiä showgirlejä. Hän jatkoi ohjelmassa vuoteen 1994. Vuodesta 2013 hän on juontanut Rai Duen tv-showta "Il Cercasapori". Cadeo on myös esiintynyt teatterissa, tv-sarjoissa, elokuvissa ja julkaissut musiikkia.
Charles Alfred Bartlett

Kommodori Charles Alfred Bartlett CB CBE RD RNR (21. elokuuta 1868 – 15. helmikuuta 1945) oli merimies ja Royal Naval Reservesin upseeri, joka saavutti päällikön aseman White Star Linen varustamolla.
Bartlett syntyi Lontoossa 21. elokuuta vuonna 1868. Bartlett palveli kuusi vuotta British-India Steam Navigation Companyllä ennen siirtymistään White Star Linelle vuonna 1894. Hänet nimitettiin upseeriksi Royal Naval Reservissä vuonna 1893. Hänet muistetaan ehkä parhaiten "HMHS Britannicin" kapteenina vuoden 1915 marraskuusta vuoteen 1916, kunnes Britannic upposi Kreikan rannikolla saksalaiseen merimiinaan. Bartlett tunnettiin nimellä "Iceberg Charlie" (""Suom "Jäävuori-Charlie"")" miehistön keskuudessa, koska hänellä oli iso nenä ja hänen väitettiin pystyvän haistamaan jäävuoria jopa monien kilometrien päästä. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1931 ja kuoli hoitokodissa Waterloossa lähellä Liverpoolia 15. helmikuuta 1945, 76-vuotiaana.
Populaarikulttuurissa.
Kapteeni Bartlettia näytteli John Rhys-Davies vuonna 2000 Fox Family -televisiokanavan elokuvassa "Britannic". Kuitenkin elokuvassa hänen nimekseen kirjoitettiin "Barrett".
Erkki Vasama

Erkki Vasama (4. elokuuta 1933 Joensuu – 9. huhtikuuta 2015 Jämsä) oli suomalainen opettaja, maakuntaliiton johtaja ja kansalaisaktivisti. 
Erkki Vasama syntyi rakennusmestari Lauri Eenokki Vasaman ja opettaja Aune Hanhiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli lehtori Marja Alma Helena Holopainen. Vasama tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960. Hän työskenteli lehtorina Jyväskylän lyseossa 1960–1975 ja Keski-Suomen maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1976–1981. Kansalaisten oikeusturvayhdistyksen toiminnanjohtaja Vasama oli 1988–1993 ja puheenjohtaja vuodesta 1993. Hän oli yhdistyksen johtotehtävissä aina vuoteen 2004 saakka. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattinen Vasama oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1973–1982. Kaupunginvaltuustossa hän toimi vuodesta 1969 vuoteen 1983 asti, kirkkovaltuustossa 1967–1978. Vasamalla oli yhteensä peräti nelisenkymmentä luottamustehtävää, mukaan lukien Jyväskylän Talvi ja Jyväskylän Kesä. Hän oli 1980-luvulla myös Suomen Vesitieyhdistyksen toiminnanjohtaja. 
Vasama julkaisi vuonna 1963 teoksen "Sanankäytön opas".
Pekka Jurvelin

Pekka Jurvelin (s. 20. marraskuuta 1955 Joroinen) on suomalainen Oulussa asuva lääketieteen lisensiaatti, lastenneurologi ja luontokirjailija.
Jurvelinin kirja "Vaiettu joki" kertoo 370 kilometrin pituisesta soutumatkasta jonka hän teki alkukesästä 1998 Oulujoen vesistön läpi. Jurvelin lähti Kuhmon Vartiusjärveltä soutaen sieltä Oulujärvelle ja edelleen Oulujokea alas Ouluun saakka. Jurvelin on kirjoittanut myös kirjan Rokuan alueesta.
Ennakkojulkaisu

Ennakkojulkaisu () on videopelin tai muun ohjelmiston julkaisu alfa- tai beetaversiona maksaville asiakkaille. Ennakkojulkaisun ostamalla saa tyypillisesti myös tuotteen lopullisen ”virallisen” version, kun se julkaistaan. Termi on yleistynyt digitaalisen levityksen myötä, jolloin peliä voidaan päivittää useita kertoja ennen virallista julkaisua.
Niin sanottu "soft launch" on tähän verrattava julkaisutapa.
Tämä on kontrastina perinteiselle tietokoneohjelmien julkaisulle, jossa julkaisu tapahtuu vasta testausvaiheen jälkeen. Myös avoimen lähdekoodin projektit voivat julkaista useita versioita kehitysvaiheen aikana.
Historia.
Ennakkojulkaisun etuna kehittäjille on saada pelaajien ensikokemuksista tietoa ennen kuin nämä tottuvat käyttöliittymän tai pelimekaniikan oikkuihin. Isoille julkaisijoille ennakkojulkaisut ovat olleet ongelmallisia vuotojen ja piratismin riskin vuoksi, kun taas indie-julkaisijoille ongelmana on ollut tuntemattomaksi jääminen. Toisinaan julkaisivat ovat liittäneet toisen pelin mukaan kutsun pelata tulevan pelin beta-versiota. Joukkorahoituskampanjat mahdollistivat eräille kehittäjille sekä rahoituksen keräämisen kehitystä varten että ennakkoversioiden tarjoamisen palautetta varten. Valve lisäsi vuonna 2013 Steam-palveluunsa mahdollisuuden ostaa peli ennakkoversiona, jolloin menetelmä on hieman erilainen kuin esimerkiksi Kickstarter-palvelussa.